ב-11 במרץ 2002, במהלך כינוס פלסטיני גדול, טנקים של צה"ל נכנסו למחנה והרגו שני אנשים. ב-6 בדצמבר באותה שנה צה"ל פשט על המחנה בעזרת טנקים ומסוקים עם מכונות ירייה. באירוע נהרגו 10 אנשים. חקירת האו"ם העלתה ש-8 מהם היו אזרחים לא חמושים, מתוכם שני עובדי האו"ם. ב-6 במרץ 2004, התקיימו חילופי אש במחנה, לאחר שכוח צה"ל שמטרתו מניעת פעילות טרור, חדר למחנה ונתקל בהתנגדות.
במהלך יולי 2007, כוח צה"ל שכלל כ-10 טנקים ושני דחפורים המגובים על ידי מסוקים, נתקל במארב של הזרוע הצבאית של חמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם. בחילופי האש נהרג חייל ישראלי. ב-6 באוקטובר 2007, כוח צה"ל פרץ לחלקו המזרחי של המחנה, פעולה שהובילה להתפרצות עימותים במחנה.
ב-27 בפברואר 2008 ביצע צה"ל סיכול ממוקד במחנה. במהלך מבצע עופרת יצוקה, נפצעו 10 אנשים בעת ששהו במרכז רפואי של האו"ם במחנה, ובאירוע אחר הופצץ שוק במחנה, ו-4 איש נהרגו לצד 16 אחרים שנפצעו. בתחילה נטען בתקשורת הבינלאומית שבאירוע נהרגו 40 איש ששהו בבית ספר
. במבצע צוק איתן, תקף צה"ל את ביתו של ראש העיר, שמת לאחר מכן מפצעיו.
ב-20 ביולי 2014, במהלך מבצע צוק איתן, הפציץ חיל האוויר בית במחנה, ונהרגו שישה מבני משפחת זיאדה ואדם נוסף. על פי צה"ל היעד היה חדר מלחמה של חמאס וארבעה מההרוגים היו פעילים צבאיים. ב-2018 הגיש אסמאעיל זיאדה, אזרח הולנד ויליד המחנה, תביעה בבית המשפט המחוזי בהאג כנגד בני גנץ ואמיר אשל, הרמטכ"ל ומפקד חיל האוויר בעת התקרית. ב-2021 דחה בית משפט לערעורים את התביעה, בנימוק של חסינות תפקודית.
מוחמד א-דורה, שנהרג ביום השני של האינתיפאדה השנייה, היה תושב המחנה.
Vaticinium ex eventu
נבואה בדיעבד (לטינית: Vaticinium ex eventu, מילולית: "נבואה מתוך אירוע") היא טכניקה ומונח תאולוגי או היסטוריוגרפי המתייחס לנבואה שנכתבה לאחר שלמחבר היה מידע על האירוע אותו הוא ניבא. כלומר המנבא לא באמת ניבא את הדברים אלא כתב אותם בדיעבד כשהוא טוען שלמעשה ניבא אותם. למשל, במחקר הועלתה טענה כי חלקו השני של ספר דניאל הוא ספר פסאודואפיגרפי, ונכתב כנבואה בדיעבד בתקופת מרד החשמונאים, בסביבות שנת 165 – 164 לפנה"ס.
אולג באבאייב
אולג באבאייב (באוקראינית: Олег Мейданович Бабаєв 21 באוקטובר 1965 – 26 ביולי 2014), היה פוליטיקאי אוקראיני, בעליהם של שני מועדוני כדורגל במחוז פולטבה. בין 2010 ל-2014 שימש כראש עיריית קרמנצ'וג.
ביוגרפיה.
אולג באבאייב נולד ב-1965 בקורסק שברפובליקה הסובייטית הסוציאל-פדרטיבית של רוסיה. בשנת 1982 סיים את לימודיו התיכוניים. ב-1986 סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לצבא ומדינה במינסק. בין 1986 ל-1996 שירת בצבא. ב-2000 סיים את לימודיו באוניברסיטת קייב.
ב-2005 החל לשמש יושב ראש מועדון הכדורגל וורסקלה פולטבה, המשחק בליגת העל האוקראינית. ובמקביל היה נשיא כבוד של מועדון כדורגל נוסף מליגה נמוכה יותר.
באבאייב נבחר לפרלמנט האוקראיני, בבחירות 2007, במסגרת האיחוד הכל-אוקראיני "מולדת". אך פרש מהמפלגה עם היבחרו בסוף 2010 לראש עיריית קרמנצ'וג (עם 42.34% מקולות הבוחרים), כי לדבריו "חש שראש עיר צריך להיות אישיות א-פוליטית".
באבאייב נורה למות ב-26 ביולי 2014 בעודו יושב במכוניתו בחזית ביתו.
מדפסות תלת מימד מסוג דלתא
מדפסות תלת מימד מסוג דלתא הן מדפסות תלת ממד, אשר מנגנון התנועה שלהן שונה ממנגנון התנועה של מדפסות תלת ממד המבוססות על מערכת צירים קרטזית.
במדפסות הדלתא האובייקט המודפס מונח על משטח ההדפסה ואינו נע במהלך הדפסתו. הראש המדפיס את האובייקט נע באופן מקביל למשטח ההדפסה (דבר הנובע מהגאומטריה של המדפסת).
מדפסת הדלתא הראשונה נבנתה בשנת 2012 על ידי ג'והן רושול, מהנדס גרמני העובד בחברת גוגל, התבססה על טכנולוגית FDM - התכה ומיזוג לצורך מידול
(Fused Deposition Modeling) והייתה בעצם רובוט דלתא עם אקסטרודר (מכשיר המבצע , כלומר מתיך את התרמופלסטיק המשמש כחומר גלם ומוציא אותו מותך בחתך עגול בקוטר קבוע) Bowden.
בשנים האחרונות מדפסות הדלתא תופסות מקום רחב יותר בשוק מדפסות תלת הממד, הן כמדפסות FDM, הן כמדפסות SLS, מדפסות חמר, והן כמדפסות המדפיסות אוכל.
התכנון המקורי של ג'והן אומץ ושופר על ידי מספר חברות מסחריות אשר מוכרות היום מדפסות FDM שולחניות בתצורת דלתא.
מדפסות ה-FDM מסוג דלתא משתמשות ברובן באקסטרודר מסוג Bowden אשר מבוסס על תכנון של משנת 2009.
ולריה נובודבורסקיה
ולריה איליניצ'נה נובודבורסקיה (ברוסית: Вале́рия Ильи́нична Новодво́рская; 17 במאי 1950 – 12 ביולי 2014) הייתה פוליטיקאית רוסייה ליברלית, , מייסדת ויו"ר מפלגת "ההתאחדות הדמוקרטית" וחברה במערכת העיתון "הזמנים החדשים".
ביוגרפיה.
ברית המועצות.
נובודבורסקיה הייתה פעילה בתנועת מאז צעירותה, ונכלאה לראשונה על ידי הרשויות הסובייטיות בשנת 1969 בגין הפצת עלונים אשר מתחו ביקורת על הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה (ראו ערך האביב של פראג). העלונים כללו שירה: "תודה לך, המפלגה הקומוניסטית על המרירות שלנו ועל הייאוש, על השתיקה המבישה שלנו, תודה לך המפלגה!" נובודבורסקיה הייתה רק בת 19 באותה עת. היא נעצרה ונכלאה ב עם אבחון של , בדומה למתנגדי משטר סובייטים אחרים. בראשית שנות ה-90, פסיכיאטרים של הוכיחו כי הטענה בדבר המחלה הנפשית שלה הייתה מזויפת. היא תיארה את חווייתה בביה"ח הפסיכיאטרי הסובייטי בספרה "מעבר לייאוש".
רוסיה.
קריירה פוליטית.
נובודבורסקיה התמודדה כמועמדת למפלגה הליברלית הרדיקלית ההתאחדות הדמוקרטית בבחירות הפרלמנטריות ברוסיה לשנת 1993 במחוז בעל מנדט בודד כחלק מזרם . כמו כן היא התמודדה בבחירות הפרלמנטריות ברוסיה לשנת 1995 ברשימה של מפלגה של חופש כלכלי. היא לא נבחרה באף אחת משתי הבחירות, ומעולם לא החזיקה במשרה ציבורית.
אקטיביזם פוליטי.
נובודבורסקיה מגדירה את עצמה כפוליטיקאית דמוקרטית וליברלית. כמו כן היא לעיתים מכנה את עצמה, ואת בעלי הברית שלה, היורשים למסורת התנועה הלבנה הרוסית. היא ביקרה בגלוי את מדיניות ממשלת רוסיה, כולל מלחמות צ'צ'ניה, מדיניות הפנים של ולדימיר פוטין, והלידה מחדש לכאורה של תעמולה סובייטית ברוסיה.
בריאיון עם תחנת הרדיו "" (ההד של מוסקבה), בו היא דנה במלחמת דרום אוסטיה בשנת 2008, אמרה נובודבורסקיה ששאמיל באסייב היה דמוקרט, בהתחשב בתמיכתו בבוריס ילצין בעת הפוטש של אוגוסט בשנת 1991 והשתתפותו בממשלתו של אסלאן מסחאדוב בשנת 1997, אשר מינה את באסאייב דפוטי לראש ממשלת איקריה. ע"פ דבריה, הייתה זו מדיניות ממשלת רוסיה בצ'צ'ניה אשר הפכה את באסייב לטרוריסט. בתגובה, אלכסיי ונדיקטוב העורך הראשי של תחנת הרדיו, הוציא את ההקלטה והתמלילים של התוכנית מאתר האינטרנט של ה"הד של מוסקבה". מאוחר יותר היא האשימה את ונדיקטוב בצנזורה והוצאת דיבה והציעה כי ההחלטה להסיר את הראיון אולי הייתה בשל היותה של גזפרום, חברה בבעלות הממשלה, בעלת מניות ב"הד של מוסקבה". ונדיקטוב הכריז כי זו החלטה שלו ואישר כי נובודבורסקיה תוחרם מהתחנה עד לסוף שנת 2008.
במרץ 2010 היא חתמה על המניפסט האינטרנטי נגד פוטין של האופוזיציה הרוסית, "פוטין חייב ללכת".
ולריה נובודבורסקיה טענה כי ההיכללות של תרחיש התפוצצות כלי הטיס של לך קצ'ינסקי במוקומנטריה אשר שודר בטלוויזיה הגאורגית במרץ 2010 היא הוכחת השותפות לעברה של ממשלת רוסיה בדבר מותו של נשיא פולין בהתרסקות מטוס חיל האוויר הפולני ברוסיה במחוז סמולנסק ב-10 באפריל 2010.
מותה.
ולריה נובודבורסקיה מתה ב-12 ביולי 2014 מתסמונת הלם רעלי שנבעה מפלגמון ברגלה השמאלית.
חייה האישיים.
כאשר נשאלה בדבר רווקותה ובתוליה, ולריה נובודבורסקיה אמרה בגלוי כי היא אינה מעוניינת במין. כמו כן היא הוסיפה כי היא מעולם לא הרגישה משיכה מינית לאף אדם. לעומת זאת, בראיון אחר אמרה ולריה שהתאהבה מספר פעמים אך בסופו של דבר נמצא כי בחירותיה לא היו "גיבורים".
במילותיה, היא לא נישאה, וכן לא הקימה משפחה משל עצמה מפני שהקג"ב מנע ממנה הזדמנות כזו בשנת 1969: "אמא במחנה שבויים אחד, אבא באחר. מה על ילד לעשות במצב הזה? לעניות דעתי, חוסר אחריות מלאה."
אמה, נינה פיודורובנה נובודבורסקיה (1928 - 2017) הייתה רופאת ילדים. ולריה חיה בדירה עם אמה והחתול שלהן סטאסיק. במהלך הקיץ הן שכרו דאצ'ה בקראטובו .
אביה, איליה בוריסוביץ' בורשטין (1923 - 2016) היה מהנדס רדיו יהודי, יליד מוסקבה. הוריה של ולריה התגרשו בשנת 1967. איליה בורשטין היגר לארצות הברית בשנת 1989.
היא חיבבה שחייה, מדע בדיוני, תיאטרון וחתולים.
פרסים.
נובודבורסקיה קיבלה את פרס סטארובויטובה "על תרומתה למען ההגנה על זכויות אדם וחיזוק הדמוקרטיה ברוסיה". בטקס היא אמרה ש"אנחנו לא בהתנגדות ל, אלא בעימות עם, המשטר הנוכחי".
נובהרודוק
נבואה בדיעבד
תחיה דנון
תחיה דנון (לשעבר שמואלי; נולדה ב-20 בנובמבר 1951) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה וגדלה בתל אביב. היא בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי. במהלך הקריירה שלה שיחקה בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה רבות. בשנת 1988 שיחקה בסרט הקולנוע "אל עצמי", המבוסס על ספרה של גלילה רון־פדר-עמית, "אל עצמי". בשנת 1989 שיחקה בסדרת הדרמה של הערוץ הראשון "כתר בראש", בה גילמה את דמותה של בת-שבע, לצדם של יעקב כהן, רוני בליץ, אבנר חזקיהו ועוד. באותה שנה שיחקה גם בסרט צמות, ובו גילמה את מפקדת בית הסוהר לנשים.