בשנת תרנ"ח, 1898, התקבל כרבה של קולומיאה, עם הגיעו לעיר העביר דרשה מסורתית בהלכה ובאגדה, ובסופה נאם בגרמנית. בתחילת דרכו הרבנית, קיים יחסים צוננים עם התנועה הציונית בגליציה, ואף עורר את חמתם של אנשיה כאשר הופיע בלבושו הרבני בחגיגות המאה להולדתו של אדם מיצקביץ'. בשנת 1907 עזב את הרבנות בקולומיאה לאחר שהופרע נאומו בבית הכנסת הגדול במהלך מסע הבחירות לפרלמנט בווינה. הוא חזר לפשמישל ונבחר לכהן בה כאב בית הדין זמן קצר לאחר מכן. בראשית המאה ה-20 הצטרף לתנועת המזרחי והיה לאחד ממנהיגיה בגליציה, הוא נבחר בי"ב באב תרע"א (1911) כחבר מרכז המזרחי, בוועידת הכנה לקראת הקונגרס הציוני העשירי שהתכנסה בפרנקפורט, באדר תרע"ג (1913) כבר נבחר כנשיא הכבוד של הוועד הכללי של התנועה.
בימי מלחמת העולם הראשונה שהה בווינה. לאחר המלחמה השתתף בקונגרסים הציוניים בקרלסבאד, ב-1921 וב-1923. בשנותיו האחרונות חלה ונמנע מפעילות ציבורית. הוא נפטר בפשמישל במוצאי שבת ליל כ"ט בטבת תרפ"ח, 21 בינואר 1928.
מלבד מאמריו שפורסמו בעיתונות התקופה, אבדו רוב כתביו בעת מלחמת העולם הראשונה וחורבן יהדות גליציה. מתוך הכתבים שנשארו ברשותו, הוציאה אלמנתו שנים ספורות לאחר פטירתו את הספר "אמרי רג"ש" (פיוטרקוב תרצ"א). הוספות ל"מסורת הש"ס" שכתב על גליונות עותק התלמוד הבבלי שלו, נמצאו בספרייתו של הרב יהודה לייב פישמן מימון שפרסם אותן בכתב העת סיני.
בנו הרב ד"ר שמואל שמלקיש היה מורה בגימנסיה בקרקוב, ובשנים 1921–1941 כיהן כסגן הרב ב"היכל הנאורים" בקרקוב, תחת הרב ד"ר יהושע טהון. הוא ורעייתו ז'נטה, בניהם ובתו ומשפחותיהם נספו בשואה.
גדליה שמלקס
גדליהו שמלקס
גדליהו שמלקיש
גדליה שמלקש
גדליהו שמלקש
ג'ון וסלי הילמן
ג'ון וסלי הילמן (באנגלית: John Wesley Hillman; 29 במרץ 1832 – 19 במרץ 1915) היה מחפש זהב אמריקאי בתקופת הבהלה לזהב בקליפורניה ומגלה ארצות שהיה בין האמריקאים הראשונים ממוצא אירופאי לצפות בקרייטר לייק במדינת אורגון.
הילמן נולד באולבני שבמדינת ניו יורק. ב-1848, בגיל 16, הוא עבר עם משפחתו לניו אורלינס. זמן קצר לאחר שעקרו לניו אורלינס ליווה הילמן את אביו במשלחת לקליפורניה במהלך הבהלה לזהב באפריל 1849, ונשאר במערב ארצות הברית כשאביו חזר למזרח. ב-12 ביוני 1853, היה ג'ון וסלי הילמן לאמריקני הראשון ממוצא אירופאי שראה את מה שכינה "אגם כחול עמוק" באורגון. האגם קיבל מאוחר יותר את השם קרייטר לייק (אגם הלוע). ב-1855 ריסק הילמן את ברכו במהלך קרבות הנהר רוג וחזר מזרחה כמה שנים אחר-כך, והתיישב בחווה חקלאית באזור באטון רוז' בלואיזיאנה.
באפריל 1866 נשא הילמן לאישה את בת דודתו אליזבת הילמן שנפטרה ביוני 1873. מנישואים אלו נולדה בת אחת שמתה ב-1874. נישואיו השניים היו ב-25 ביולי 1875 לרוזלי פרי (Rosalie Frye; 1928-1854). מנישואיו אלו נולדו ארבעה ילדים, שמהם שניים נפטרו בילדותם ושניים, בן ובת, הגיעו לבגרות.
אשמת הכוכבים (סרט)
אשמת הכוכבים (באנגלית: The Fault in Our Stars) הוא סרט אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית שבוים על ידי ג'וש בון, ומבוסס על הרומן בעל אותו שם מאת ג'ון גרין. בסרט מככבים שיילין וודלי ואנסל אלגורט, ולורה דרן, סם טראמל ווילם דפו משחקים דמויות משנה. וודלי מגלמת את הייזל גרייס לנקסטר, חולת סרטן בת 16 שהוריה מכריחים אותה להשתתף בקבוצת תמיכה, בה היא פוגשת ומתאהבת באוגוסטוס ווטרס, גם חולה סרטן אותו מגלם אלגורט.
הפיתוח של הסרט החל בינואר 2012, כאשר זכויות ההסרטה נמכרו לחברת פוקס 2000, חברת בת של פוקס המאה ה-20. הצילום העיקרי החל ב-26 באוגוסט 2013, בפיטסבורג, פנסילבניה, נמשך ימים נוספים באמסטרדם, הולנד, והסתיים ב-16 אוקטובר 2013.
הסרט יצא לאקרנים ב-6 ביוני 2014 בארצות הברית, וקיבל בעיקר ביקורות חיוביות, שמשבחים את המשחק של וודלי ואת התסריט. הסרט הפך לשובר קופות, ודורג במקום הראשון בקופות בסוף השבוע הראשון לצאתו וגרף מעל ל-307 מיליון דולר ברחבי העולם. הסרט יצא ב-Blu-ray וב-DVD ב-16 בספטמבר 2014.
ובנטפליקס
הפקה.
הסרט הופק על ידי מרטין בוון וויק גודפרי , צולם בפיטסבורג, פנסילבניה, ובאמסטרדם, הולנד, בתקציב של כ-12 מיליון דולר.
הכנסות.
בכורת הסרט הייתה ב-6 ביוני 2014 והכנסותיו בכל העולם בשבוע הראשון היו כ-48 מיליון דולר. הכנסותיו עד אוקטובר 2014 הן כ-307 מיליון דולר – מתוכם כ-125 מיליון דולר בארצות הברית.
מצר לה מייר
מצר לה מייר (בספרדית: Estrecho de le Maire) הוא מעבר ימי בין אי המדינות לקצה המזרחי של החלק הארגנטינאי של ארץ האש.
יאקוב לה מייר ווילם סכאוטן גילו את המצר בשנת 1616, כאשר ניסו למצוא אפשרות ניווט שתקשר בין האוקיינוס האטלנטי לאוקיינוס השקט, וזמן קצר לפני שגילו את כף הורן. שמו של המצר מנציח את יאקוב לה מייר. מצר לה מייר נמצא בשליטת ארגנטינה, אבל אוניות צ'יליאניות משתמשות בו כדרך גישה היסטורית, בתוקף החוק הימי הבינלאומי.
פינגווין מגלן שוכן במצר לה מייר; לפינגווין זה יש מושבות קינון על אי המדינות, הדרומיות ביותר באוקיינוס האטלנטי.
בורובה (פודקרפאטי)
בורובה (בפולנית: Borowa) הוא כפר במחוז מיילץ שבפרובינציית פּוֹדְקַרְפָּאטִי בפולין, השוכן כ-13 ק"מ צפונית מערבית למיילץ.
התיעוד הראשון ליישוב הוא משנת 1404. בשנת 1921 נמנו במקום כ-1250 תושבים, מהם קרוב ל-200 יהודים. בין השנים 1975 ו- 1998 היה היישוב שייך למחוז ז'שוב.
יהודי בורובה.
בתחילה השתייכו יהודי הכפר לקהילת ראדומישל ויילקי, ונסתייעו בשירותים שונים בקהילת מיילץ, אך בין מלחמות העולם כיהן ביישוב רב עצמאי, אלעזר רופשיץ (נספה בשואה). השוחט והבודק המקומי שימש גם את יהודי הכפר הסמוך צ'רמין.
בנובמבר 1918 בלמה קבוצת הגנה יהודית ניסיון של איכרי הסביבה לפרוע ביהודי הכפר.
בשנות העשרים והשלושים פעלה בכפר ספרייה יהודית, ובשנת 1932 הוקם במקום קן של תנועת הנוער עקיבא.
עם הכיבוש הגרמני בספטמבר 1939 הוטלו על יהודי היישוב הגבלות תנועה, והם חויבו בענידת סרט עם מגן דוד על זרועם. כמו כן, נלקחו יהודי הכפר לעבודות כפייה, ואולצו להעביר לגרמנים מכסות של תוצרת חקלאית ורכוש.
ביולי 1942 גורשו כל יהודי הכפר לראדומישל ויילקי, ורובם נשלחו להשמדה באקציה שהתקיימה במקום כעבור זמן קצר. היתר הועברו לדמביצה, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום.
שני בתי הכנסת של הכפר נהרסו בתקופת המלחמה.
ארכידוכס פרידריך, דוכס צ'שין
צידה לדרך
צידה לדרך – ביטוי שפירושו מזון ושתייה ארוזים המשמשים אדם בדרכו.
שמחה ראובן עדלמן
הרב שמחה ראובן עדלמן או אדלמן (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: עֶדעֶלמַאנן; כ"ג בשבט ה'תקפ"ב, 14 בפברואר 1822, וילנה – כ"ג בטבת תרנ"ג, 11 בינואר 1893, ורשה), שנודע בשם העט שַׂ"ר בֶּן־חַיִל הָעֲדֻלָּמִי, היה רב ליטאי, בלשן עברי, פובליציסט ומחבר פורה.
ביוגרפיה.
נולד בווילנה לרב חיים יהודה ליב עדלמן ולשרה גוטא בת הפרנס הווילנאי רבי שלמה זלמן אייגש. אביו אימץ את שם משפחת חותנו (כנהוג לעיתים ביהדות ליטא אז) וכך נהגו כל ילדיו ונכדיו, אך בנו שמחה ראובן דבק בשם עדלמן. אחיו הם הרבנים משה אליעזר אייגש והעשיל אייגש.
למד אצל רבי יצחק מוולוז'ין בישיבת וולוז'ין ונחשב בה לבקי בתלמוד, נישא לפני שנהיה בן 18, במסיבת החתונה מנה את רשימת כל הסוגיות המרכזיות שפזורות על פני התלמוד הבבלי והירושלמי, במקום לשאת דרשה רגילה. אשתו הייתה בת ראסייני שבזאמוט, ובתקופה שלאחר נישואיו גר שם. אשתו השנייה הייתה מטלז ולכן חי בעיר זו בתקופה מסוימת, ואחריה בבריסק ובקובנה.
עדלמן היה מומחה לאגדות חז"ל ולשונם, וספריו "המסלות" ו"התירוש" עוסקים בתחום זה. הפובליציסט וההיסטוריוגרף החרדי יעקב ליפשיץ מספר בספרו "זכרון יעקב" כי עדלמן הראה לו את מקורם של רוב השירים היידים שהיו מקובלים בקרב הילדות היהודיות בתקופתם, באגדות חז"ל. את ספריו כתב במקביל לעבודותיו כאיש פיננסים בשירותם של סוחרים אמידים, והוא התפרנס בדוחק.
הוא היה בעל השכלה רחבה, וניהל מאבק מול מי שראה כ"פורקי אמונה"; בתחום זה מוכר חיבורו "דורשי רשומות" (ורשה תרנ"ג) שתוכנו ביקורת חריפה על הספר "דור דור ודורשיו" של אייזיק הירש וייס.
פטירתו.
נפטר ביום כ"ג בטבת תרנ"ג, 11 בינואר 1893, ונקבר בוורשה. על מצבתו נכתב:
משפחתו.
לרב שמחה ראובן עדלמן, היו שני ילדים:
שר העדלמי
שמחה ראובן אדלמן
עדלמן
שר העדולמי
ש&quot;ר העדולמי
שר בן חיל
תיירי דובאי
תיירי דובאי (בצרפתית: Thierry Doubaï, ידוע גם בשם מוסא דובאי טאפה; נולד ב-1 ביולי 1988) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת הקשר.
קריירה.
יאנג בויז.
בשנת 2005, דובאי החל את הקריירה המקצועית שלו בגיל 17 כאשר שיחק בקבוצת אתלטיק אדג'מי מעיר הולדתו. ב-22 באוגוסט 2007, מועדון הכדורגל יאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית החתים דובאי לאחר שנתיים באדג'מי. בשנת 2008, דובאי בן ה-21 נפצע ולא יכל לשחק מספר חודשים. באמצע 2009, הוא חזר להתאמן עם הקבוצה. הוא עבר פרק זמן של 4 שנים במדי יאנג בויז וסיים עם 77 הופעות ושני שערים.
אודינזה.
ב-2 ביולי 2011, חתם דובאי על חוזה של חמש שנים עם הקבוצה האיטלקית אודינזה מהסרייה א'.
סושו.
ב-17 בינואר 2012, שישה חודשים לאחר שחתם באודינזה, הוא הושאל למועדון הצרפתי סושו עד לסוף העונה. בסיום העונה, סושו החליטה להפוך את ההשאלה למעבר קבוע והחתימה את דובאי על חוזה של ארבע שנים. לאחר עונה נוספת בסושו, עבר דובאי למועדון הכדורגל השווייצרי לוצרן לעונה אחת.
בני יהודה.