מערכת הבחירות המקדימות בתוך המפלגה הדמוקרטית החלה כבר באמצע 2007 והייתה צמודה ביותר. מרקל פתח בפיגור ניכר בסקרים, אולם צמצם בהדרגה את הפער. ביום הבחירות ממש, ב-9 בספטמבר 2008 הוא הצליח לעבור את קרני וניצח לבסוף בבחירות המקדימות בהפרש זעום 51% - 49%. בבחירות הכלליות כעבור כחודשיים, למול המועמד הרפובליקני, מרקל כבר ניצח בהפרש גדול (67% - 32%). דלאוור היא מדינה הנוטה בדרך כלל למפלגה הדמוקרטית ושנת 2008 הייתה שנה "דמוקרטית" בארצות הברית כולה (ניצחון ברק אובמה על ג'ון מקיין), כך שהניצחון הזה היה כמעט מובטח מראש. ב-20 בינואר 2009 הוא נכנס לתפקידו כמושל ה-73 של מדינת דלאוור, היהודי הראשון בתפקיד זה.
שנה אחר כך, ב-2010 כיהן מרקל גם כיו"ר "ארגון המושלים הדמוקרטים". בשנים 2013-2012 היה יו"ר אגודת המושלים הלאומית.
תקופתו הראשונה של מרקל כמושל הייתה מוצלחת למדי. הוא העביר שורת חוקים ליברליים בתחומי החינוך, שוויון זכויות ללהט"בים, חיסכון באנרגיה ושמירת איכות הסביבה והצליח להקטין מאוד את הגרעון התקציבי, שהורישה לו המושלת הדמוקרטית הקודמת מיינר, בלי לפטר יותר מדי עובדי ציבור. בין השאר הוא עשה זאת על ידי השגת הסכמה להפחית משכרם של עובדים אלה, במקום לגרום לפיטורין המוניים בקרבם. כדוגמה אישית, מרקל הפחית משכרו שלו 20%. כתוצאה מצעדיו הפיסקליים, קיצוצים מחד, העלאת מיסים מאידך וצמצום משמעותי בגרעון, דלאוור אכן הצליחה לעבור בשלום פחות או יותר את המשבר הכלכלי שהחל בראשית תקופת כהונתו. במירוץ 2012 לבחירת מושל המדינה גמלו לו הבוחרים על הצלחותיו בתקופת כהונתו הראשונה. הוא היה המועמד של המפלגה הדמוקרטית, בלא מתחרים, כך שלא היה צורך בקיום פריימריס, ובבחירות הכלליות ניצח את המועמד הרפובליקני ברוב מוחץ, 69% - 29%, גדול אף יותר מהרוב בו זכה בבחירות הקודמות.
ביוני 2021 הכריז נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על כוונתו למנות את מרקל לשגריר ארצות הברית בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. ב-11 בפברואר 2022 נכנס לתפקידו.
מרקל נשוי לקרלה (לבית סמת'רס), אשר למדה איתו באותה כיתה בבית הספר התיכון, ויש להם שני ילדים.
ג'ק מארקל
הפרעת קשב (תוכנית טלוויזיה)
הפרעת קשב היא תוכנית סטנד-אפ ואירוח ישראלית לילדים בהנחיית הקומיקאי שחר חסון. התוכנית שודרה בערוץ הילדים בהפקת מעגלות החל מ-1 באוקטובר 2013 עד שנת 2016.
כל תוכנית נפתחת במונולוג פתיחה קומי. לאחריו נערכת פינה שולחנית אותה מוביל המנחה (שחר חסון) ושני ראיונות עם אורחים. לאורח הראשון (הסלב) ניתנת משימה קומית המתרחשת במרכז האולפן. בסוף כל תוכנית משודרת הפינה "לאיזה גובה זה יקפוץ" בה זורק המנחה חפצים מחיי היום יום על טרמפולינה ובודק עד לאיזה גובה הם קופצים. ברקע כתוביות הסיום מופיעים שחר והאורח בשיר קריוקי יחד עם הקהל באולפן.
הפקה.
העונה הראשונה של התוכנית צולמה באולפני הרצליה החל מיוני 2013 עד ל-12 באוגוסט באותה שנה. קטעיו של עודד פז צולמו במיני אולפן באולפן התוכנית. התוכנית צולמה באולפן רב-ממדי, ובצידו הימני מוצגות הפינות השונות.
מנחם באר
מנחם (ג'ורג') באר (1925 - 28 בינואר 2017) היה אדריכל ישראלי, שתכנן מבנים רבים בקיבוצי הקיבוץ הארצי.
ביוגרפיה.
באר נולד בבודפשט. בנעוריו למד בגימנסיה היהודית וסייע לאביו, שעבד כצבע, בשיקום מבנים שנפגעו במלחמת העולם השנייה. החל את לימודי האדריכלות באוניברסיטת בודפשט.
ב-1946 היה חבר בקבוצה של תנועת השומר הצעיר שהתעתדה לעלות לארץ ישראל. הקבוצה נתפסה וגורשה לקפריסין וב-1947 הגיעו לקיבוץ אילון שבגליל העליון. מספר חודשים לאחר מכן עלתה הקבוצה והקימה את קיבוץ געתון. כבר מימיו הראשונים של הקיבוץ היה באר מעורב בתחום הבנייה.
ב-1950 החל בלימודי השלמה לקראת קבלת תואר באדריכלות בטכניון, ולאחר מכן הצטרף למחלקה הטכנית של הקיבוץ הארצי ועבד במשך ארבע שנים תחת האדריכל שמואל מסטצ'קין. לאחר מכן עבד באופן עצמאי במסגרת המחלקה ובמסגרת זו תכנן מבנים רבים בתחומיה מגורים, תעשייה, מבני ציבור, מוסדות חינוך. במבנים שתכנן הקפיד לשלב אמנים מהקיבוץ שתרמו מיצירותיהם לבניינים.
בספטמבר 2015 נפתחה התערוכה "באר בקיבוץ, האדריכלות של מנחם באר" במוזיאון בית אורי ורמי נחושתן, שאצר מיכאל יעקובסון. התערוכה המקיפה התפרסה על שניים מאולמות המוזיאון ובמסגרתה הוצגו ארבעים שנות עשייה באמצעות תצלומים עכשוויים של הצלם עמרי טלמור וסרט שהופק במיוחד לתערוכה. בקיץ 2016 הוצגה התערוכה מחדש בגלריה בבית האדריכל.
מנחם באר, שהתגורר בקיבוץ געתון, היה נשוי ואב לארבעה. בין ילדיו, הרקדן והכוריאוגרף רמי באר. נכדתו של מנחם באר היא השחקנית והקומיקאית גיה באר גורביץ'.
נפטר ב-28 בינואר 2017, והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוצו געתון.
פאביו פוניני
פאביו פוניני (באיטלקית: Fabio Fognini; נולד ב-24 במאי 1987) הוא טניסאי איטלקי. נכון למאי 2022 מדורג במקום ה-51 בעולם בסבב ה-ATP. דירוג השיא שלו היה 9, ב-15 במרץ 2019. עד כה זכה ב-9 תארים ביחידים ו-6 תארים בזוגות.
ביוגרפיה.
פוניני נולד בסנרמו שבאיטליה לסילבנה ולפולביו. בילדותו התגלה פוניני ככישרון בעקבות ההגעה שלו בשיאו למקום 8 בעולם לנוער.
קריירה.
פוניני התחיל את הקריירה ב-2004 בגיל 16.
2011 הייתה השנה בה פוניני החל לבלוט בסבב הזוגות. פוניני זכה בתואר הזוגות הראשון שלו יחד עם בן ארצו סימון בוללי. בסבב היחידים פוניני עוד לא בלט בתחילת השנה והפסיד בסיבוב הראשון של אליפות אוסטרליה הפתוחה לפלוריאן מאייר. אך בהמשך השנה פוניני הגיע לרבע גמר גראנד סלאם ראשון באליפות צרפת הפתוחה. בווימבלדון פוניני לא השתתף. אליפות ארצות הברית הפתוחה גם לא העירה פנים לפוניני כשהוגרל בסיבוב השני נגד תומאש ברדיך הצ'כי. לעומת זאת פוניני הצליח מאוד בטורניר זה בזוגות עם סימון בוללי בן ארצו כשהגיעו ביחד לחצי גמר הזוגות. את השנה סיים פוניני בין ה-50 הראשונים בעולם ליחידים.
את 2012 פתח פוניני לא טוב כשהפסיד בסיבוב הראשון של אליפות אוסטרליה הפתוחה לאלחנדרו פאייה הקולומביאני. בעונת החימר הצליח יותר כשבטורניר בוקרשט הגיע לגמר ATP ראשון בקריירה והפסיד ל ז'יל סימון הצרפתי. באליפות צרפת הפתוחה פוניני הגיע עד הסיבוב השלישי שם הפסיד ל ז'ו-וילפריד צונגה הצרפתי. בעונת הדשא הגיע פוניני עד רבע הגמר של טורניר איסטבורן שם הפסיד לאנדי רודיק שניצח בטורניר. בווימבלדון פוניני הפסיד לרוג'ר פדרר השווייצרי שבסופו של דבר גם ניצח בטורניר. באולימפיאדת לונדון הפסיד פוניני ל נובאק ג'וקוביץ' שדורג אז שני בעולם. באליפות ארצות הברית הפסיד פוניני בסיבוב השלישי לאנדי רודיק האמריקאי. לאחר האליפות הגיע פוניני לגמר שני בקריירה והפסיד למרטין קליז'ן הסלובקי. פוניני סיים את השנה במקום ה-45.
2013 הייתה שנת הפריצה של פוניני. באוסטרליה הוא הפסיד בסיבוב הראשון ליחידים אך הגיע עם שותפו ובן ארצו סימון בוללי לחצי גמר גראנד סלאם זוגות שני בקריירה שם הפסידו לאחים ברייאן המדורגים 1 בעולם בזוגות. הוא זכה ביחד עם סימון בוללי בתואר הזוגות השני בבואנוס איירס בארגנטינה. ביחידים הגיע פוניני לרבע הגמר בבואנוס איירס שם הפסיד למדורג 1 בטורניר, דויד פרר הספרדי. מהמשך העונה פוניני היה בשיאו. הוא הגיע לחצי הגמר של טורניר אקפולקו היוקרתי שם הפסיד לדויד פרר אחרי מאבק עיקש. פוניני התחרה באינדיאן וולס נגד נובאק ג'וקוביץ' המדורג ראשון בעולם ואף ניצח מערכה לפני שהפסיד. לאחר מכן הדהים את עולם הטניס כשהגיע לחצי הגמר של טורניר מאסטרס 1000 במונטה קרלו. שם הפסיד למדורג 1 בעולם נובאק ג'וקוביץ' שניצח בטורניר. באליפות צרפת הפתוחה הפסיד לרפאל נדאל הספרדי שלאחר מכן גם ניצח באליפות. בעונת הדשא השתתף פוניני בטורניר איסטבורן והפסיד ברבע הגמר לאיבן דודיג. בווימבלדון הפסיד ליורגן מלצר האוסטרי בסיבוב הראשון. לאחר ווימבלדון פוניני היה בכושר שיא וזכה בשני תוארי יחידים ברצף: הראשון בשטוטגרט שבגרמניה מסבב ה-250 כשבגמר גבר על המקומי פיליפ קולשרייבר. ולאחר מכן זכה בתואר השני ברציפות בהמבורג מסדרת ה-500 כשבגמר גבר על פרדריקו דלבוניס הארגנטינאי שגבר בחצי הגמר על רוג'ר פדרר. פוניני נכנס ל-20 הראשונים בעולם והמשיך בכושר השיא כשהגיע לגמר טורניר בפעם השלישית ברציפות בטורניר אומג אך הפסיד בגמר לספרדי טומי רוברדו. המשך העונה הייתה מאכזבת מבחינת פוניני. הוא הפסיד בסיבוב השני במונטריאול לארנסט גולביס. בסינסינטי הפסיד בסיבוב הראשון לראדק סטפאנק. באליפות ארצות הברית הפתוחה אכזב כשהפסיד הפסד מוחץ למדורג 120 בעולם. בסנט פטרסבורג, שבו היה הפיינליסט אשתקד הפסיד בסיבוב השני למיכאל פרז'יז'ני. בטורניר בייג'ינג הציג יכולת פנטסטית והגיע עד רבע הגמר שם הוליך 1–4 6-2 על רפאל נדאל המדורג ראשון בעולם אך לבסוף הפסיד.
בשנת 2019 הגיע פוניני להשיג השיא בקריירה שלו וזכה באפריל בטורניר החימר מונטה קרלו מסבב המאסטרס atp 1000. פוניני ניצח בגמר 3:6, 4:6 את דושאן לאיוביץ', כאשר בדרך לגמר ניצח את מלך החימר נדאל. בעקבות זכייה זו והשגים נוספים במהלך השנה, פוניני הגיע לדרוג השיא שלו בסבב ה atp וטיפס עד למקום ה 10 בדרוג.
סגנון משחק.
סגנון המשחק של פוניני בעיקר הגנתי והחבטה הטובה ביותר שלו היא דרוב שוט. המשטח המועדף עליו הוא חימר והישגיו היו בעיקר על משטח זה.
מאמן.
מאמנו של פוניני הוא ז'וזה פרלס.
שוק ספוט