עבור הגנרלים המילטון וסטופפורד, גליפולי ייצגה את סוף הקריירה שלהם. האנטר-וסטון הוביל מאוחר יותר את הקורפוס ה-8 שלו ב. מוסטפא כמאל, שהוכיח את עצמו שוב ושוב כמנהיג כוחות אמין ועצמאי, הניח את היסודות להערצתו כגיבור העממי "גאזי מוסטפא כמאל פאשה" עם קרב גליפולי ולאחר סיום המלחמה, הוא נהיה נשיא טורקיה תחת שם המשפחה כמאל אטאטורק, שניתן לו ברחבי העולם. אולם בתחילה הצליח אנוור פאשה למנוע מהקולונל, שלא היה ידוע יחסית אז, לחגוג. במקום זאת, הוא נתן לעצמו לקחת קרדיט על התהילה. מנהיג הרפורמה הצבאית המוכחת, אוטו לימן פון זאנדרס, לא הצליח לא באימפריה העות'מאנית ולא בגרמניה לנכס לעצמו את בקרדיט על הניצחון במערכה.
הקרב על גליפולי היה אחד העקובים מדם והאכזריים במלחמת העולם הראשונה. זה היה חסר תקדים כקרב שבו צבא יבשתי יכול היה לסבול מתקפה משולבת של כוחות צבא וצי. אטאטורק הורה לחייליו בקטע של החזית שבו הם שקלו לסגת עקב מחסור בתחמושת: עליהם להחזיק מעמד בכל הנסיבות ובמידת הצורך לאבד את חייהם כדי שיוכלו להגיע כוחות חדשים. בינתיים. קרב גליפולי הכה בתדהמה את אוסטרליה וניו זילנד בשל מספר הנפגעים הגבוה. זה היה הסכסוך הגדול ביותר של שני הדומיניונים הבריטיים הללו עד לאותה נקודה שבהם נטלו חלק. בנוסף להשפלת מדינות ההסכמה, התבוסה גרמה גם לעימותים וסכסוכים ברמה הפוליטית, שהובילו להתפטרותו של צ'רצ'יל מתפקיד שר הצי ולנפילת ממשלת אסקווית'. חששותיו של צ'רצ'יל שבולגריה תצטרף למעצמות המרכז במקרה של כישלון מאמצי הלחימה בדרדנלים התגשמו. הכישלון הצפוי בחצי האי העצים את הבולגרים, שהשתתפו בסופו של דבר במערכה הסרבית של 1915, שבה ספג הצבא הסרבי תבוסה מוחצת. קשר יבשתי ישיר לאימפריה העות'מאנית נפתח למעצמות המרכז דרך בולגריה. בנוסף, המוניטין של הבריטים בפרס, אפגניסטן והודו נפגע.
קרב גליפולי הפך למיתוס בטורקיה. מדי שנה, אלפי תלמידי בית ספר נוסעים מאוסטרליה וניו זילנד כדי להנציח את בני ארצם שמתו שם. ניתן לבקר היום באוניית המקשת Nusret, שסייעה לסכל את התקפת הצי השנייה על ידי המוקשים שהניחה במפתיע והביאו לטביעת כמה אוניות בריטיות. העתק מדויק של הספינה עוגן במוזיאון הימי של העיר צ'אנקלה. המקור נמצא בעיר טרסוס במפרץ איסקנדרון. המקשת לשעבר יצאה לגמלאות ב-1962 ומאוחר יותר שימשה כספינת תובלה. בסביבות 1989 טבעה הגאווה לשעבר של הצי העות'מאני. כעבור עשר שנים, האונייה נמשתה והוצגה ביבשה. וינסטון צ'רצ'יל מאוחר יותר כתב שנוסרט הקטנה "שינתה את העולם".
אבדות.
חללי צבאות האימפריה הבריטית נקברו ב-44 בתי קברות צבאיים בגליפולי. לזכר הנעדרים הוקמה שם אנדרטת הליס.
גורמי הכישלון של בריטניה.
לאחר כישלונה של מערכת גליפולי, וינסטון צ'רצ'יל טען כי התוכנית האסטרטגית שהגה הייתה מצוינת, וכי היו אלו הדרגים בשטח שכשלו. אולם דעה זו לא עולה בקנה אחד עם העובדות ההיסטוריות. אף על פי שלטעויות בשטח היה חלק נכבד מהסיבה לכישלון המערכה, שורש הכישלון היה נעוץ בראש ובראשונה בתוכנית שגיבשו המנהיגות המדינית והצבאית בלונדון. אלו הסתמכו על שמועות חסרות בסיס ודעות קדומות יותר מאשר על חשיבה וניתוח הנתונים בשטח.
בנוסף לכישלון המתקפה הרגלית נטען כי התקפת הצי הבריטי על הדרדנלים הייתה טעות, לא רק בגלל אופן ניהולה הכושל, אלא גם משום שהיא סיפקה לטורקים התראה על הפלישה הרגלית המתקרבת וכך הייתה להם שהות מספקת לבצר את חצי האי גליפולי טרם ההתקפה הרגלית. בנוסף, כישלון התקפת הצי הבריטי העלה את המוראל בצבא הטורקי, שכן זה היה ניצחונם הראשון במלחמה מזה שנים, שהושג נגד צי המערכה הבריטי שנחשב לחזק ביותר.
העות'ומאנים ניצלו היטב את תוואי השטח של חצי האי כדי להתבצר בנקודות הגבוהות ובכך למנוע מהבריטים לפרוץ. בנוסף לכך הכוחות הבריטים הונחתו בדרום חצי האי גליפולי שבו רוכזו רוב הכוחות ההגנה העות'ומאנים וכך הצליחו העות'ומאנים להדוף את הכוחות הבריטיים על החוף. מערכת גליפולי שהייתה בשולי "זירת המלחמה" דחק אותה לתחתית סדר היום של קבינט המלחמה הבריטי. למשימה הקשה לא נשלחו הכוחות הטובים ביותר ולא המפקדים המוכשרים ביותר. ריחוק זה הקשה על פינוי הנפגעים, אספקת מזון, הבאת תחמושת וציוד רפואה.
מרחב מחיה
מרחב מחיה (בגרמנית: Lebensraum, "לֶבֶּנְסְרַאוּם") היה מרכיב חשוב באידאולוגיה הנאצית ואחד מהעקרונות הפוליטיים המרכזיים שהובילו את אדולף היטלר לכיבושים במזרח אירופה.
מרחב המחיה היה אחד המניעים למדיניות ההתרחבות של גרמניה הנאצית, אשר שאפה להתרחב ולהשיג שטחים נוספים למען האומה הגרמנית באזורי פולין ומאוחר יותר בברית המועצות. בספרו מיין קאמפף, תיאר היטלר בפירוט את אמונתו שלפיה העם הגרמני זקוק למרחב מחיה, כאשר כיוון ההתפשטות הראוי הוא לעבר מזרח-אירופה, אל שטחי הדגן של אוקראינה ומקורות הנפט והמחצבים של הקווקז. המזרח מאוכלס ברובו באוכלוסייה סלאבית שעל פי הדוקטרינה הנאצית הייתה מגזע "נחות" משמעותית לעומת הגזע הארי, ובחלקים רבים משטחו מצויים גם יהודים רבים, שאותם ראה היטלר לצד הקומוניסטים כאיום המרכזי על הרייך השלישי.
ב-22 באוגוסט 1939, מספר ימים לפני הפלישה הגרמנית לפולין, אמר היטלר: "מטרת המלחמה אינה רק להגיע לקווים מסוימים אלא ההשמדה הפיזית של האויב. לפיכך העמדתי יחידות הרג בכוננות - לעת עתה רק במזרח - עם הוראות להרוג ללא רחמים גברים, נשים וילדים ממוצא פולני. רק כך נשיג את מרחב המחיה אותו אנו צריכים. מי אחרי הכל, מדבר היום על השמדת הארמנים?" (מתוך נאום אוברזלצברג).
לצורך הגדלת האוכלוסייה הארית שתוכל ליישב את שטחי מרחב המחיה הוקם פרויקט לבנסבורן.
היחס לאוכלסייה הסלאבית במזרח אירופה.
הייתה זו מדיניות נאצית מוצהרת להרוג, לגרש ולשעבד פולנים, רוסים ועמים סלאבים אחרים, שאותם החשיבו כנחותים משמעותית, ולאכלס מחדש את הארץ בעמים גרמניים. האוכלוסייה הסלאבית אמורה הייתה להיות מושמדת באמצעות הרעבה שיטתית ובכך ליצור עודף של תנובה חקלאית, אשר תאפשר להאכיל את גרמניה ולהחליף בגרמנים את האזורים שמיושבים בסלאבים.
את המדיניות הזו לא הספיקו הנאצים ליישם במלואה, אך בימי מלחמת העולם השנייה נספו שלושה מיליון אזרחים פולנים לא-יהודים (בנוסף לשלושה מיליון יהודים פולנים) בזמן הכיבוש הנאצי החל משנת 1939. מיליונים נוספים נרצחו בשטחי ברית המועצות לאחר הפלישה הנאצית למדינה בשנת 1941.
הכיבוש הנאצי של פולין.
לאחר פלישת הצבא הנאצי לפולין בספטמבר 1939 חילקו הגרמנים את שטחי פולין אותם כבשו לשני חלקים. החלק המערבי ובו 10 מיליון איש סופח מיידית לרייך השלישי, ואזור מרכז פולין המשיך להתנהל תחת משטר כיבוש צבאי. בחלק המערבי נקטו הנאצים בצעדים מיידיים ל"גרמניזציה" של הטריטוריה החדשה. הם גירשו מיד לאחר הכיבוש פולנים שהתגוררו במערב פולין באזור ורתגאו, שאותו ייעדו לספח לגרמניה הנאצית.
הנאצים רצחו 15,000 אנשי אינטליגנציה פולנית, שהוצאו להורג על פי רשימה שהוכנה מראש. ב-8 במרץ 1940, עיגנו הנאצים את הנחיתות הגזעית של הפולנים בחוק. הם קבעו כי עובד פולני "שיש לו יחסי מין עם גבר או אישה גרמנים, או כל מי שמתקרב אליהם בכל דרך לא ראויה אחרת, ייענש על ידי מוות." הגסטפו הצטווה לאתר כל מי שנחשד בעבירה של חילול גזע (Rassenschande).
בזמן הכיבוש הנאצי של פולין גורשו מבתיהם שני מיליון פולנים נוצרים, כאשר בתיהם ורכושם נתפסו על ידי הגרמנים. עיתונים, ספריות ומוזיאונים נסגרו והוטלו הגבלות חוקיות על השימוש בשפה הפולנית. מטרת הנאצים הייתה למחוק כל זכר לתרבות הפולנית באותם אזורים, וליישב במקום הפולנים שעזבו גרמנים אתניים. גם באזור מרכז פולין נקטו הנאצים במדיניות שיטתית של גירוש ורצח.
הכיבוש הנאצי בברית המועצות.
לאחר שפלשה גרמניה לברית-המועצות ביוני 1941 במבצע ברברוסה הורחבה מדיניות הטרור שיושמה בפולין גם לאזורים הכבושים החדשים. יחידות האיינזצגרופן הצטוו לרצוח בנוסף ליהודים גם מי שכונו "פעילים קומוניסטים". במסגרת הניסיון להרחיב את מרחב המחיה ננקטו מספר פעולות נוספות כלפי האוכלוסייה המקומית. מיליונים מבני העם הרוסי, האוקראיני ועמים אחרים בברית המועצות גורשו מבתיהם, נשלחו למחנות עבודה בכפייה ונרצחו.
הנאצים רצחו יותר מ-3 מיליון שבויי מלחמה של הצבא האדום, מרביתם באמצעות ירי, הפקרתם לכפור והרעבתם למוות. היחס לשבויי המלחמה מברית המועצות היה שונה לחלוטין מהיחס לשבויי מלחמה שנתפסו בקרבות נגד צבאות המערב.
מקורות הרעיון ויישומו.
הרעיון שלפיו לעם הגרמני אין די מרחב קדם בהרבה לניסוחו בידי אדולף היטלר. את המונח "מרחב מחיה" במשמעות זו טבע לראשונה המלומד הגרמני פרידריך ראצל ב-1897, והוא שימש כסיסמה בגרמניה לאיחוד הארץ ולהשגת מושבות, בדומה למודל האנגלי והצרפתי. הרעיון התפתח בעקבות רעיונות דרוויניסטיים ומדעיים אחרים של התקופה, שעסקו באופן שבו אורגניזמים ממלאים נישות אקולוגיות. רעיונות דומים עדיין נמצאים בשימוש בתחומי הביולוגיה והגאוגרפיה.
ראצל האמין שההתפתחות הטכנולוגית והתרבותית של עם תלויה במצבו הגאוגרפי, ושעם אשר הסתגל בהצלחה למיקום אחד ימשיך באופן טבעי למיקום אחר. לטענתו, התרחבות זאת, שמטרתה ניצול שטחים זמינים, היא מאפיין טבעי והכרחי לכל גזע בריא.