ב-23 במרץ 2012 התפרסם גריין (=טיזר), קטע קצר מהווידאו שנועד לעורר את סקרנותם של המעריצים ומבקרי המוזיקה, של הווידאו קליפ הרשמי בחשבון הרשמי של הזמרת באתר יוטיוב, וחמישה ימים לאחר מכן התפרסם דרך אותו החשבון טיזר נוסף. ב-30 במרץ התפרסם הטיזר האחרון, הפעם דרך חשבון ה-Vevo הרשמי שלה.
ב-2 באפריל 2012, כחודש לאחר מכן שודר הווידאו קליפ בהופעת בכורה בחדשות ב, והתפרסם באותו היום גם באתר יוטיוב. הווידאו קליפ נעשה בבימויו של ג'סטין פרנסיס. יומיים אחר כך, ב-4 באפריל התפרסם בנוסף ווידאו מאחורי הקלעים של עשיית הסרטון. הווידאו מראה את לובאטו מתנצחת עם החבר שלה (המגולם על ידי אלכס בצ'ט) בטלפון, תוך שמוצגים זיכרונות מרגעים אינטימיים וחוויות של הזוג ביחד לאורך כל הווידאו, כמו צביעה משותפת של הבית שהופכת להשתובבות. לאחר השיחה, שמסתיימת בריב גדול, מראים פעולות של לובאטו ובן הזוג, כל אחד בביתו בנפרד, שמעידות על כך ששניהם מדוכאים מהריב. בהמשך נראית לובאטו יוצאת מביתה לאחר שעולה במוחה רעיון. לבסוף מנסה לובאטו להתפייס עם החבר בדרך יצירתית.
לובאטו מספרת על השיר ומסבירה את תוכן הווידאו כאשר היא מציינת ש"זה שיר על להראות למישהו שאתה אוהב שאתה האחד בשבילו, מול הפנים שלו. השיר הוא על אמונה. בווידאו קליפ החדש, אני בעיקרון מנסה לשכנע בחור שלא שברתי לו את הלב, ואנחנו מתחילים לריב ואני מנסה לזכות בו שוב, אז אני מכינה משהו מיוחד עבורו בסוף השיר", ועל העבודה המשותפת עם השחקן אלכס בצ'ט, אותו פגשה רק על הסט עצמו דקות לפני הצילומים, היא מספרת כי "זה די משעשע. למרות, שזה חלק מהעבודה. אתה רק מנסה לצלוח את זה, אבל זה די מביך בהתחלה כשאתה צריך לשחק כאילו אתה זוג עם מישהו שאתה לא מכיר. הוא היה מאוד מתוק, מאוד מתוק ומאוד חמוד".
רגשות כמידע חברתי
רגשות כמידע חברתי (EASI Model - Emotions as Social Information), הוא מודל תאורטי של הפסיכולוג החברתי ואן קליף, העוסק בגישה פונקציונלית-חברתית של רגש. לפי המודל, רגשות שאדם מבטא יכולים לספק מידע לאחרים הצופים בו, ומידע זה עשוי להשפיע על התנהגותם.
המודל נתמך ברובו על ידי מחקרים העוסקים בסכסוך, משא ומתן, מנהיגות וביצועים בצוותים.
יסודות המודל.
הנחת היסוד של המודל היא כי כפי שמצבי רוח מספקים מידע לפרט עצמו, ביטויי רגשות מספקים גם מידע לאחרים, הצופים בפרט, העשוי להשפיע על התנהגותם. המודל מרחיב הנחה זו על ידי זיהוי שני תהליכים היכולים להשפיע על התנהגות הצופה: תהליך ההסקה, ותגובות רגשיות.
עיבוד מידע.
ההנחה העיקרית של מודל הרגשות כמידע חברתי, היא שביטויי רגשות מספקים מידע. על פי הנחה זו, המודל טוען כי ההשפעות הבינאישיות של ביטויי רגשות תלויות במוטיבציה של הצופה ויכולתו לעבד את המידע של ביטויי רגשות האחר. ככל שעיבוד המידע יסודי יותר, כך גובר חוזק הניבוי של תהליך ההסקה. ככל שתהליך עיבוד המידע רדוד יותר, כך חזק יותר ניבוי התגובות רגשיות.
גורמים חברתיים.
כוח הניבוי של תגובות רגשיות ותהליכי ההסקה אודות ביטויי הרגשות של האחר, תלויים גם בגורמים חברתיים. רגשות כמידע חברתי, כוללים את טיב היחסים הבינאישיים, נורמות תרבותיות, והדרך בה הרגש בא לידי ביטוי. גורמים אלה משפיעים על התפיסה ההולמת ביטויי רגשות (כלומר, כיצד, מתי ואיך יש להביע רגש), והאחרונה משפיעה על התגובות ההתנהגותיות.
סוורודונצק
סוורודונצק (באוקראינית: Сєвєродонецьк) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה.
היסטוריה.
תחילתו של היישוב היא בתור מושבת פועלים. בראשית שנות השלושים של המאה ה-20. במקום נבנה מפעל כימי ועובדיו הקימו את סוורודונצק. בספטמבר 1935 נפתח בית הספר הראשון. שמו הראשון של היישוב היה ליסכימסטרוי.
עם תחילתה של מלחמת העולם השנייה רוב מפעלי המקום התפנו. העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-11 ביולי 1942 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-1 בפברואר 1943.
ב-1950 קיבלה את שמה הנוכחי, סוורודונצק.
ב-1958 קיבלה מעמד של עיר.
ב-2022, כחלק מהסכסוך האוקראיני-רוסי, הצבא הרוסי וכוחות הבדלנים באוקראינה החלו בתקיפת העיר ב-2 במרץ, וכבשו באופן מלא את העיר בשם הרפובליקה העממית של לוחנסק ב-25 ביוני.
אוכלוסייה.
אוכלוסיית סוורודונצק לפי שנים:
בהלת המצורעים
בהלת המצורעים של שנת 1321 (מוכרת גם כמזימת המצורעים) היא מזימה לכאורה של מצורעים צרפתיים להפיץ את מחלתם על ידי זיהום מי השתייה עם אבקות ורעלים. בתקופת ימי ביניים היו מצורעים על פי רוב עוברים התעללויות רבות לאור האמונה שרווחה כי מחלתם מדבקת. בין היתר היו המצורעים מגורשים מאזורי היישוב והיו זוכים ליחס של חיות בר. נטען כי יהודים ומוסלמים היו מעורבים בעלילה זו, דבר שהעניק תירוץ לרשויות המקומיות לתקוף את קהילות היהודים והמצורעים. ההיסטריה התפשטה במהירות למחוזות השכנים, בעיקר לממלכת אראגון.
צרפת.
באביב 1321 החלו לפרוץ השמועות על הקנוניה באזור דרום צרפת. בעקבות עינויים שהעבירו הרשויות את המצורעים בסופו של הדבר יצאה הודאה מאולצת שקבעה כי המצורעים פועלים תחת פקודת היהודים, שבתורם שוחדו על ידי המוסלמים של ספרד. זאת במטרה "להרעיל את האוכלוסייה הנוצרית של אירופה". הבהלה פרחה בעקבות מסעות הצלב שהתקיימו שנה קודם לכן; מסע הצלב של הרועים, בהם ההמון שכלל נשים וצעירים כפריים תקפו את יהודי צרפת וממלכת אראגון השכנה למרות הוראות יוחנן העשרים ושניים, פיליפ החמישי, מלך צרפת וג'יימס השני של אראגון . כבר ב-1320, בזמן ביזת מושבות המצורעים, מספר צלבנים טענו כי מצאו חביות מלאות בלחם רקוב והפכו את ההאשמה המוזרה הזו לבולטת, בטענה כי המצורעים התכוונו להשתמש בלחם על מנת להכין רעלים ולזהם את באר השתייה. בעוד מסע הצלב של הרועים הובל על ידי ההמונים, רדיפת המצורעים הייתה מתוזמרת על ידי הרשויות מקומיות. מה שהפך את זה לשיפוטי למרות שהיה חוץ-משפטי.
בזמן שהסיפורים החלו המלך פיליפ היה בסיור אזורי ולכן מצא עצמו במצב קשה; הוא לא יכל היה לתמוך או לגנות את הרדיפות בפומבי. שכן האופציה הראשונה הייתה מובילה לעוד אלימות והשנייה מערערת את סמכותו. האינקוויזיטור הדומיניקני ברנרדו גי הורה לערוך חקירה מקיפה. ב-21 ביוני, המלך פיליפ הוציא צו שהורה לכלוא ולתחקר את כל המצורעים תחת עינויים. אלו שנמצאו אשמים הועלו המוקד; ומאחר ופשעיהם הוכרזו כביזיון המלכות, רכוש המצורעים הוחרם על ידי הכתר. אולם החלטה זו נקראה תיגר תחת הוואסלים והוכרעה כהצלחה.
מישל פוגאן
מישל פוּגאן (בצרפתית: Michel Fugain; נולד ב-12 במאי 1942 בגרנובל, צרפת) הוא פזמונאי וזמר צרפתי שהחל את הקריירה ב-1964 ופועל בסוגות הפופ והשאנסון.
ביוגרפיה.
מישל פוגאן החל את הקריירה המוזיקלית שלו ב-1964 עת כתב מספר שירים לזמר מישל סרדו. בהמשך כתב לזמרים נוספים כגון דלידה ומארי לאפורה. ב-1967 הופק אלבומו הראשון, שנקרא: "Je n'aurai pas le temps". ב-1972 הקים את ההרכב "הבזאר הגדול", שמנה 25 חברים (זמרים, רקדנים ונגנים) ובמשך ארבע שנות פעילותו זכה להצלחה בינלאומית. בראשית שנות ה-80 דעכה הפופולריות שלו.
ב-1988 הוציא לאור את הסינגל "Viva la vida", אשר זכה להצלחה בצרפת.
פוּגאן זכה לפופולריות רבה בישראל במחצית שנות ה-70 של המאה ה-20 עת כיכב בראש ההרכב המוזיקלי "הבזאר הגדול". שירי "הבזאר הגדול" תורגמו לעברית והושרו על ידי דני ליטני.
פוּגאן נשוי למישל פוגאן לסטפני, ולזוג נולדו שתי בנות: מארי פוגאן (שחקנית, נולדה ב-1973) ולורט פוגאן, שנפטרה ב-2002 מלוקמיה.
חצי האי לאפאד
מוח (קוגניציה)
מוח מבחינה קוגניטיבית הוא איבר המופקד על הישרדותם והתפתחותם של בעלי חיים. לצורך כך הוא מכיל מידע שימושי רב על בעל החיים ועל סביבתו.
המידע הפנימי על העולם בזיכרון מאפשר למוח לזהות, ולחזות התרחשויות חשובות בזמן אמת (קלט), ובמקביל לתכנן ולהוציא אל הפועל תגובה מתאימה לכל תרחיש (פלט).
היסטוריה ומחקר.
תאוריות קוגניטיביות החלו להתפתח כבר במאה ה-19 במטרה לספק תובנות לגבי תפקודי מוח שונים. חלקם הוכחו וחלקם אף שנויים במחלוקת. עם זאת שילובם של תאוריות נקודתיות עשוי להסביר את יחסי הגומלין ביניהם, וכך לספק הבנה טובה יותר לגבי התפקוד הקולקטיבי של המוח. פרויקט המוח האנושי שיצא לדרך באוקטובר 2013 אמור כחלק ממטרותיו לרכז תאוריות שניתן לחברם ולשלבם זה בזה לכדי מודל מוח תאורטי מקיף ומופשט ככל האפשר.
שלוש מהנקודות שמעסיקות את החוקרים הם: א. משמעות המבנה הפיזי של המוח, כמו מה הם סוגי הזיכרונות שיש בתאים השונים ומה משמעות הקשר שלהם לתאים אחרים שאליהם הם מחווטים. ב. משמעות התכונות. קרי מה משמעות התעבורה החשמלית והכימית שקיים בין תאי העצב. ג. משמעות הלמידה, קרי מדוע ואיך מתרחשים השינויים הפלסטיים בתאי העצב ובקשרים שביניהם.
מערכת הזיכרון.
המוח מכיל רשת עצבית מסועפת שמכילה כמאה מיליארד תאים שמתקשרים ביניהם באמצעות סיבים עצביים ואותות הורמונליים וחשמליים. לכל תא עצב והסתעפויותיו יש תכונה של זיכרון בסיסי עד מורכב. כשבמקביל הרשת העצבית משמשת מצע לתכונות שונות שפועלות על גביה בכל רגע נתון. הפלסטיות של הרשת העצבית גם מאפשר לה לעדכן ולתקן את עצמה שוב ושוב בהתאם למשוב שמתקבל. העדכון כולל חיזוק ויצירה של סיבים חדשים, או החלשה וגיזום של סיבים קיימים.