נולד וגדל בקליפורניה, התחרה במשך 10 שנים במרוצים שונים ברחבי העולם לפני שפנה לקריירה בתחום ניהול הספורט. בשנת 1995 הקים את חברת "Just Marketing International" (JMI), שהפכה להיות סוכנות השיווק הגדולה בעולם בתחום הספורט המוטורי. בשנת 2013 נרכשה החברה על ידי CSM תמורת 76 מיליון דולר ובראון מונה למנכ"ל החברה. בשנת 2016 עזב את התפקיד על מנת להתמקד בפעילותו בקבוצת מקלארן.
בראון הוא מייסד-שותף ובעלים של קבוצת יונייטד אוטוספורטס, קבוצת מרוצים המתחרה במרוצי מכוניות ספורט היסטוריות. הוא מחזיק בשותפות יחד עם מייקל אנדרטי וראיין ווקינשואו את קבוצת "ווקינשואו אנדרטי יונטייד" המתחרה באליפות הסופרקארס האוסטרלית ואת קבוצת מקלארן XE המתחרה באליפות האקסטרים אי.
ברשותו אוסף גדול של מסמכים היסטוריים ומזכרות ספורטיביות, לצד אוסף של מכוניות מרוץ ומכוניות כביש רבות.
קריירת מרוצים.
בראון החל את קריירת המרוצים שלו בקארטינג בשנת 1986, לזכותו 22 ניצחונות במרוצים על פני 5 עונות מ-1986 עד 1990. הוא עבר להתחרות באירופה, וניצח באליפות הפורמולה פורד 1600 שהתקיימה בדונגטון פארק באנגליה. בשנת 1992 לקח חלק באליפות האופל-לוטוס בנלוקס וסיים בין עשרת הראשונים בכל מרוצי העונה. בשנה שלאחר מכן סיים בראון במקום הרביעי באליפות.
בראון המשיך להתחרות משני צדי האוקיינוס ​​האטלנטי, והתמודד על בסדרת מרוצי טויוטה אטלנטיק של צפון אמריקה בנוסף לסדרת אופל-לוטוס בנלוקס ואליפות הפורמולה 3 הבריטית. בשנת 1995 ערך את הופעת הבכורה שלו באינדי לייטס במסלול לגונה סקה. שנה לאחר מכן התחרה באליפות הפורמולה 3 הגרמנית.
בשנת 1997 סיים בראון במקום השני בקטגוריית ה-GT2 במרוץ 24 השעות של דייטונה כשהוא נוהג בפורשה 911 GT2. באותה שנה סים שני מרוץ 12 השעות של סברינג ב-1997.
בין השנים 2001–2005 לקח הפסקה מהשתתפות במרוצים על מנת להתמקד בפיתוח הסוכנות שהקים. בשנת 2006 התחרה במרוץ 24 השעות של בריטקאר והיה שותף לניצחון בקטגוריה יחד עם קבוצת מור אינטרנשיונל מוטורספורט. בשנת 2007 התחרה בסדרת המרוצים של פרארי צ'אלנג'. במרוץ הבכורה בסבב הוא זינק מהפול פוזישן והוביל לאורך כל הקפות המרוץ עד לניצחון. שנה לאחר מכן התחרה שוב בעונה מלאה בתחרות וניצח את המרוץ שהתקיים במסלול זיל וילנב במונטריאול.
בשנת 2009 ייסד, יחד עם ריצ'רד דין, את קבוצת יונייטד אוטוספורטס. בשנת 2010 הקבוצה הגיעה למקום השלישי במרוץ 24 השעות של ספא. הניצחון הראשון הגיע שנה לאחר מכן במרוץ שהתקיים בסנטרטון כחלק מאליפות ה-GT הבריטית. בשנת 2012 הקבוצה התחרתה במקביל בבדרת מרוצי לאקפיין אנדורו עם מכונית מדגם מקלארן MP4-12C ובאליפות ה-GT הבריטית עם מכונית מדגם אאודי R8 LMS. בנוסף השתתפה הקבוצה במרוץ 12 השעות של דובאי, במרוץ 12 השעות של באת'ורסט, במרוץ ה-GT קאפ במקאו ובמרוץ 24 השעות של ספא. בראון עצמו ניצח את הסיבוב האחרון של האליפות, בו התחרה יחד עם אלוורו פריינטה. בשנת 2013 התחרה באופן מלא באליפות ה-GT הבריטית כחלק מהקבוצה.
מקלארן.
בנובמבר 2016 מונה למנהל התפעול של קבוצת מקלארן טכנולוגיות. בעקבות שינוי ארגוני בקבוצת מקלארן מונה באפריל 2018 לתפקיד מנכ"ל מקלארן רייסינג, חטיבת המרוצים של הקבוצה. במסגרת התפקיד בראון אחראי על כל ההיבטים העסקיים, התפעוליים והשיווקיים של הקבוצה.
תחת ניהולו התחרבה פעילות הקבוצה מעבר לפעילות הפורמולה 1 והחלה להתחרות במרוצי האינדי, אליפות האקסטרים אי והפורמולה אי.
תמר כהן צדק
תמר כהן צדק (נולד ב־7 בספטמבר 1973) היא שפית ומסעדנית ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה וגדלה בתל אביב, הבכורה מבין שניים, לאבא יקה שהיה מדריך תיירים ולאמא רקדנית, ס"טית בת דורות בירושלים. למדה בבית הספר יסודי בלפור, ובתיכון עירוני א׳ מגמת תיאטרון, בתל אביב.
בשנת 1991 התגייסה לצה"ל ושירתה כמשקית חינוך ברמת הגולן גדוד 411 תותחנים, ולאחר מכן קצינה ביחידה להכשרת טירונים.
בסוף שנות ה־90, לאחר שירותה בצבא עשתה קורס בפיזיקה ונסעה ללמוד וטרינריה בבולוניה. בהמשך הפסיקה את לימודי הוטרינריה שלה ונרשמה לבית ספר למלונאות בבולוניה, היא למדה בקסטל סן פייטרו ועשתה גם קורס סומלייה, אחרי שנה נשלחה לעבוד במסעדה בסאביניו. שלוש שנים עשתה כהן צדק במטבחים של אמיליה-רומאניה, בהמשך בישלה במסעדה בעלת כוכב מישלן שנקראת "Da Amerigo" בSavigno. לאחר חודשיים של עבודה כסטאז'רית היא התחילה לעבוד כמתמחה ועיקר עבודתה היה בבשר ציד, וחומרי גלם עונתיים. לאחר כשנה עזבה ועברה למסעדת שני כוכבי מישלן בוורונה, "Il Desco" שם למדה את המטבח האיטלקי של אזור ונטו ואת תחום הכנת הפסטה. לאחר חצי שנה עברה לעיירה בשם Cavalese השוכנת למרגלות הדולמיטים, שם עבדה במסעדת "Costa Salici" והתמקדה במטבח הצפון איטלקי.
ב־2002 לאחר כחמש שנים באיטליה חזרה לישראל והתגוררה בתל אביב. היא עבדה במטבח של "מכה", שם הכירה את וינס מוסטר, שרקוטייר שווייצרי, וביחד המשיכו הלאה. ב־2005 פתחו את וינס ותמר, בהתחלה כקייטרינג ומשם הלאה למסעדה בים המועדונים של רחוב הצפירה. ב־2008 נפרדו דרכיהם. וינס עזב, ותמר המשיכה לבדה את קוצ'ינה תמר עד 2015, אז נסגרה המסעדה.
ב-2016 פתחה את המסעדה "קוצ'ינה הס 4" במרכז תל אביב.
ב-2022 פורסם כי הצטרפה לשופטים של ״משחקי השף״ של רשת 13 לצד אסף גרניט, מושיק רוט ויוסי שטרית.
היא אם לשניים, ומתגוררת בתל אביב.
סימון שפיצר
סימון שפיצר (3 בפברואר 1826 – 2 באפריל 1887) היה מתמטיקאי אוסטרי, שעבודתו התמקדה בעיקר בשילוב של משוואות דיפרנציאליות. הוא היה פעיל כסופר בתחומו ובנוסף לכמה יצירות עצמאיות פרסם מספר רב של חיבורים מתמטיים בכתבי עת מדעים. ממציא שיטת פרעון ההלוואה המכונה בישראל "לוח שפיצר".
שפיצר נולד בעיר וינה למשפחה יהודית שמקורה במיקולוב שבצ'כיה שהיה אז חלק של האימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא למד מתמטיקה באוניברסיטת וינה אותה סיים בשנת 1850.
שפיצר נחל ללמד באוניברסיטה טכנית של העיר ואחר כך ב- Vienna Handelsschule (בית ספר למנהל עסקים). בשנת 1870 הוא התמנה לפרופסור ובשנים 1872-1873 היה מנהל המוסד.
עופרת טטרה אתיל
עופרת טטרה אתיל (Tetraethyllead) היא תרכובת שנוסחתה Pb(C2H5)4, בטמפרטורת החדר החומר הוא נוזל צמיג שריחו מתוק. עופרת טטרה אתיל הידרופובית, מסיסה בדלק ועוברת את מחסום הדם-מוח ומצטברת במוח הקדמי, בקליפת המוח ובהיפוקמפוס. החומר שימש כתוסף דלק להעלאת מספר האוקטן כך שניתן היה להגדיל את יחס הדחיסה (היחס בין הנפח המרבי והמזערי של חלל הצילינדר) במנוע ולשפר את ביצועי הרכב ואת תצרוכת הדלק. בשל הנזק הסביבתי והבריאותי של החומר הוא הוצא משימוש החל משנות ה-70 ושיווק דלק מכיל עופרת פסק לחלוטין בכל העולם ביולי 2021.
ייצור.
עופרת טטרה אתיל יוצרה בתגובה של מסג נתרן-עופרת עם כלורואתאן
formula_1
התוצר מנוקה באמצעות זיקוק. למרות שתגובה זו מצריכה שימוש בנתרן מתכתי כחומר מוצא ורוב העופרת אינה מנוצלת לא נמצאה שיטה יעילה יותר לייצור החומר.
מנגנון הפעולה.
הקשר עופרת-פחמן חלש יחסית בטמפרטורות שבמנוע הקשר נשבר ונוצרות מולקולות אתיל רדיקל CH2CH3 קצרות חיים שנשרפות עם הדלק. העופרת ותחמוצת העופרת מגיבות עם רדיקלים שהם צורוני ביניים בתגובת השריפה, מעכבות את הבעירה וכך נמנעת הצתה לפני הניצוץ מהמצת ונמנעה "נקישה".
תוצרי הבעירה היו, בנוסף לפחמן דו-חמצני ומים גם עופרת ותחמוצת עופרת.
&lt;chem&gt;Pb(CH_2CH_3)_4 + 13O_2 -&gt; 8CO_2 + 10H_2O + Pb
&lt;/chem&gt;.
&lt;chem&gt;2Pb(CH_2CH_3)_4 + 27O_2 -&gt; 16CO_2 + 20H_2O + 2PbO&lt;/chem&gt;
היה, לכן, צורך למנוע הצטברות המוצקים עופרת או PbO במנוע. לשם כך הוספו לדלק 1,2דיכלורואתאן או 1,2 דיברומואתאן כדי ליצור תרכובות עופרת נדיפות כ PbCl2 או PbBr2
&lt;chem&gt;Pb(CH_2CH_3)4 + C_2H_4Br_2 +16O_2 -&gt; 10CO_2 + 12H_2O + PbBr_{2(g)} &lt;/chem&gt;
היסטוריה.
בשנת 1853 הכימאי הגרמני קרל לוויג (Karl Jacob Löwig ) הכין תרכובת אותה זיהה כ Pb2(C2H5)3 מאתיל יודי ומסג של עופרת-נתרן, ב-1859 דיווח על יצירת Pb(C2H5)2 מאבץ אתיל Zn(C2H5)2 ועופרת כלורית, מאוחר יותר הבינו שני הכימאים כי התוצר בתגובות היה עופרת טטרהאתיל. החומר היה חסר שימוש עד לשנות העשרים של המאה העשרים בשנת 1921 מצא תומאס מידג'לי שעבד עבור ג'נרל מוטורס כי החומר יעיל למניעת נקישות מנוע ובכך אפשר ייצור מנועים יעילים יותר. ג'נרל מוטורס רשמה פטנט על השימוש בחומר בשנת 1924 בשותפות עם חברת Standard Oil of New Jersey (שתקרא לימים EXXON) הקימו חברה לייצור עופרת טטרה אתיל. בשנת 1935 ניתן רישיון לחברת אִי גֶה פַארבֶּן לייצור החומר וכך התאפשר לה לייצר דלק באוקטאן גבוה. ללופטוופה במלחמת העולם השנייה יוצר באמצעות עופרת טטרה אתיל דלק מטוסים באוקטן 150 שאפשר ביצועי מנוע גבוהים.
הוצאה משימוש.
בשל זיהום העופרת הרב הנגרם מהחומר הוצא עפרת טטרה אתיל משימוש בתחילת שנות ה-2000. השימוש בממירים קטליטיים זרז את הפסקת השימוש בתוסף הדלק. נוסף לממיר הקטליטי השימוש בחומר הפך מיותר גם בשל פיתוח שיטות זולות לייצור דלק גבה-אוקטן ותוספים אחרים להעלאת אוקטן כדוגמת מתיל-טרבוטיל אתר (Methyl "tertiary"-butyl ether).