האלבום ייחודי בכך שהוא מתעד את כל תהליך הסלקציה וההכנות להשמדה, פרט למוות עצמו. התיעוד מבליט את השגרה שבתהליך ולא כלאחר מעשה כפי שצולמו עדויות רבות עם שחרור המחנות. התמונות צולמו בחודשים מאי ויוני 1944 בידי שני חיילי אס אס: ברנרד ולטר וארנסט הופמן. אלבום אושוויץ נרכש ומוצג במוזיאון יד ושם.
תוכן האלבום.
אלבום אושוויץ כולל כ-200 צילומים המתעדים את הגעתו של טרנספורט לרציף מחנה ההשמדה, את היערכות סגל המחנה אליו ואת תהליך ההשמדה: רישום הטרנספורט הנכנס, "סלקציה", שהפרידה בין בעלי יכולת עבודה פיזית (בדרך כלל, צעירים), לבין השאר. בנוסף בוצעה חלוקה בין הגברים לנשים, נערכה החרמת הרכוש שהגיע עם הנוסעים, מיונו לסוגים ושליחתו חזרה לגרמניה, ונעשו ההכנות לקראת שליחתם להשמדה הפיזית של רוב היהודים שנכנסו אל המחנה.
הטרנספורט המתועד.
הטרנספורט המתועד הגיע לרציף הרכבת של המחנה במאי 1944 כחלק משואת יהודי הונגריה, וכלל מאות יהודים שהביאו הנאצים מאזור בצ'כוסלובקיה שסופח להונגריה בשנת 1939. הצילומים מתעדים את היהודים, גברים נשים וילדים, בעוד הם מורדים מהרכבת הצפופה. הבעות פניהם מעידות על הפחד וההלם מהנסיעה הטראומטית שעברו בקרונות הרכבת. ניכר מהצילומים שהנוסעים לא היו מודעים בהגיעם לכך שהגיעו למחנה המוות, ועל כך גם מעידות התמונות של הממתינים לכניסה לתאי הגזים.
איתור האלבום ותרומתו.
האלבום נמצא לאחר שחרור מחנה ההשמדה על ידי לילי יעקב (לימים זלמנוביץ'), ניצולת שואה שהגיעה בעצמה בטרנספורט המצולם באלבום.
יעקב מסרה את האלבום ליד ושם בשנת 1980. כאשר נודע לאנשי העיירה של לילי שברשותה תמונות מאושוויץ, ביקשו ממנה חלק מן התמונות, ועד היום טרם נמצאו התמונות שהיא חילקה.
האלבום יצא לאור כספר בהוצאת יד ושם, ומוצג במוזיאון באופן קבוע. כן הועלה האלבום לאתר יד ושם בעברית ובפרסית.
אינפיניה מיחזור
אינפיניה מיחזור בע"מ, שעד פברואר 2022 נקראה אמניר תעשיות מיחזור בע"מ, היא חברה ישראלית העוסקת באיסוף נייר, קרטון, פלסטיק (בעיקר מסוג פוליאתילן) וחומרים אחרים לצורך מיחזור, ונמצאת בבעלות מלאה של חברת אינפיניה (שנקראה בעבר "נייר חדרה"), הנשלטת על ידי קבוצת קרן פימי. לחברה שני מפעלים, הראשון באזור התעשייה של מודיעין-מכבים-רעות, והשני באזור התעשייה הצפוני של חדרה. החברה מעסיקה כ-400 עובדים.
בארץ פרוסות יותר מ-15,000 נקודות איסוף של החברה. בכל נקודה ישנם כלי אצירה ייעודיים (כגון כלובים, דחסנים ומכבשים) לסוג החומר הנאסף. בתהליך האיסוף של הנייר, הוא נאסף מנקודות האיסוף השונות באמצעות משאיות דחס אל המפעל של החברה שבו הוא ממויין לסוגיו, מנוקה מחומרים זרים, ונדחס באמצעות מכבש ענק לקוביות (באלות) במשקל של כ-700 קילוגרם. הקוביות הדחוסות מועברות למפעל של נייר חדרה בחדרה שבו מייצרים מהן נייר וקרטון. את הפלסטיק שהחברה אוספת היא מעבירה לחברה נוספת בשם "אמניר פלסטיק", הנמצאת במתחם מפעל אינפיניה, לצורך מיחזורו.
החברה אוספת את החומרים למיחזור מרשויות מקומיות והתעשייה (מפעלים, משרדים, בתי עסק שונים). מרשויות מקומיות החברה אוספת פסולת נייר וקרטון ומהתעשייה היא אוספת נייר משרדי לבן, קרטון ופלסטיק.
כמו כן, מאז שנת 2013 החברה אוספת פסולת אריזות זכוכית ממתקני איסוף בצבע סגול שפרסה ברשויות מקומיות ברחבי הארץ בעבור תאגיד תמיר.
בחודש פברואר 2022 הודיעה נייר חדרה כי היא משנה את שמה ל"אינפיניה" ושמה של "אמניר מיחזור" שונה ל"אינפיניה מיחזור".
זכירה
סמל ארה&quot;ב
קלותו
מחט (פירושונים)
איציע מרדכי שעכטער
משה קולבאק
סויוז TMA-14
סויוז TMA-14 (ברוסית: Союз ТМА-14) היא חללית סויוז ששוגרה ב-26 במרץ 2009 מקוסמודרום בייקונור. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות - הקוסמונאוט גנאדי פאדלקה, האסטרונאוט מייקל באראט ותייר החלל החוזר צ'ארלס סימוני העושה את מסעו השני לתחנת החלל הבינלאומית. שני אנשי צוות נותרו בתחנת החלל והצטרפו לצוות ה-19 שלה, ותייר החלל חזר עם הצוות ה-18 של תחנת החלל על גבי סויוז TMA-13. סויוז TMA-14 נשארה בתחנת החלל עד 11 באוקטובר 2009.
הצוות.
צוות ששוגר:
צוות שחזר:
קו-אנזים Q10
קו אנזים Q10 (Coenzyme Q10), המוכר גם כיוביקינון ומכונה לעיתים ויטמין Q (על אף שאינו ויטמין), הוא חומר דמוי ויטמין מסיס בשומן, המשמש כנוגד חמצון ומשתתף בתהליך שחרור האנרגיה.
המבנה שלו הוא מעין 'ראש' של 1,4 benzoquinone - האחראי לתפקודו ומחובר ל'זנב' של 10 פחמנים (מכאן שמו Q10), הגורם לו להיות מסיס שמן.
הוא דרוש לכל תא בגוף האדם, ובמיוחד מרוכז בלב ובכליות. התאים שמשתמשים באנרגיה רבה יותר הם 'צרכנים' גדולים יותר של Q10.
נוצר בגוף האדם מחומצת האמינו טירוזין דרך מפל של 8 קודמנים ארומטיים הזקוקים כקו אנזימים את החומרים הבאים: טטרהידרוביופטרין, ויטמין B2, ויטמין B3, ויטמין B5, ויטמין B6, ויטמין B9, ויטמין B12 וויטמין C.
Q10 בודד לראשונה בשנת 1957 על ידי ד"ר פרדריק קראן ממיטוכונדריה של לב בקר, אך קיים בכל מזון אחר - כולל בצמחים. הספיגה מהמזון פחותה מ-10%. עד גיל 30–35 הגוף מייצר Q10. מגיל זה פוחת ייצורו בהדרגה.
בכמוסות קו-אנזים Q10 יש גם מרכיבים לא פעילים, הכוללים בדרך כלל ג'לטין, גליצרין, מים מטוהרים, ויטמין E, חומר מתחלב (לציטין סויה), צבע מאכל (אנאטו, טיטניום דיאוקסיד), שמן פולי סויה.
ישנם מחקרים התומכים בשימוש ב Q10 להורדת לחץ דם, אך התרומה הבריאותית של נטילת Q10 לחולים עם אי-ספיקת לב ו/או מטופלי סטטינים מוטלת בספק.
קישורים חיצוניים.
קואנזים Q10 בויקירפואה
אמה רוברטס
אמה רוז רוברטס (באנגלית: Emma Rose Roberts; נולדה ב-10 בפברואר 1991) היא שחקנית, זמרת ודוגמנית אמריקאית. בתו של השחקן אריק רוברטס ואחייניתה של השחקנית ג'וליה רוברטס.
נודעת בעיקר בזכות תפקידיה בסדרות "לא מדהימה", "מלכות הצעקה", "אימה אמריקאית", ובסרטים "ננסי דרו", "אנחנו המילרים", ו"משחקי חובה".
ביוגרפיה.
רוברטס נולדה ברינבק, ניו יורק שבארצות הברית. אביה הוא השחקן אריק רוברטס, ודודתה (אחותו של אביה) היא השחקנית ג'וליה רוברטס. אמה היא קלי קנינגהאם. הוריה נפרדו כשהייתה תינוקת.
בספטמבר 2011, החלה ללמוד בשרה לורנס קולג' עזבה את הלימודים כדי לקדם את הקריירה.
קריירה.
משחק.
מגיל צעיר נכחה במספר צילומים והפקות שבהן שיחקה דודתה, ג'וליה רוברטס. בעקבות זאת החלה להתעניין במשחק, ולמורת רוחה של אמה, עשתה את הופעת הבכורה שלה כבר בגיל 9, בסרט הדרמה "שאיפות". בשנת 2003 אמורה הייתה לגלם את התפקיד הראשי בסרט העצמאי "Daisy Winters", אך הצילומים מעולם לא יצאו לפועל עקב בעיות כלכליות.
בשנת 2004 גילמה את אדי סינגר בסדרת הטלוויזיה "לא מדהימה" מבית ניקלודיאון. על תפקידה זה היא הייתה מועמדת לפרס בחירת הנוער ופרסים נוספים. הסדרה שודרה במשך שלוש עונות בין השנים 2004–2007, וכללה 42 פרקים. בנוסף, בשנת 2004, השתתפה רוברטס כאורחת בסיטקום "דרייק וג'וש" מבית ניקלודיאון.
בשנת 2006 כיכבה בסרט "אקווה מרין", תפקיד שהקנה לה את פרס האמן הצעיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 2007השתתפה בסרט "ננסי דרו" בתפקיד הדמות הראשית. בשנת 2008 כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "ילדת פרא", שמספר על ילדה מרדנית ממאליבו אשר נשלחת לפנימייה באנגליה, כמו גם בסרט "ליים-לייף". בשנת 2009 השתתפה בסרט "בית מלון לכלבים".
בשנת 2010 שיחקה בתפקיד ג'ואנה במותחן "4.3.2.1" שכתב וביים נואל קלארק. בשנת 2011 שיחקה בשישה סרטים: "יום האהבה", "12", "סיפור מצחיק", "צעקה 4", " ובסרט הנעורים היפני "Memoirs of a Teenage Amnesiac"" לצדו של אנטון ילצ'ין.
בשנת 2013 שיחקה בסרט הקומדיה "אנחנו המילרים", בתור נערה חסרת בית בשם קייסי. באותה שנה שיחקה בתפקיד ראשי בדרמה "עולם המבוגרים" לצד ג'ון קיוזאק.
בשנת 2015 שיחקה תפקיד ראשי בסדרת קומדיית האימה "מלכות הצעקה" בתפקיד שאנל אוברלין.
בשנת 2016 שיחקה בתפקיד ראשי במותחן הטכנולוגי "משחקי חובה".
בשנת 2017 שיחקה בדרמה הביוגרפית "אני מייקל" לצד ג'יימס פרנקו.
בשנת 2020, שיחקה בסרט המקורי של נטפליקס"הולידייט" לצידו של לוק ברייסי.
מוזיקה.
בשנת 2005 הקליטה בחברת קולומביה רקורדס את האלבום "Unfabulous and More" שיצא בספטמבר אותה שנה, ושימש פסקול לסדרת הטלוויזיה "לא מדהימה" שבה כיכבה. במהלך אותה שנה הקליטה את השיר "If I Had It My Way" כפסקול לסרט "נסיכת הקרח" של אולפני דיסני. בשנת 2006 הקליטה את השיר "Island in the Sun", עיבוד לשיר של להקת הרוק ויזר. השיר שימש פסקול לסרטה "אקווה מרין".
חיים אישיים.
בשנת 2012, החלה רוברטס לצאת השחקן אוון פיטרס לאחר שהכירו על סט הסרט "עולם המבוגרים". ב-2013 נשמעו קולות מריבה כל כך קיצוניים מחדר המלון ששהו בו, עד שהדיירים הסמוכים נאלצו להזעיק משטרה. כאשר השוטרים פתחו את הדלת לפיטרס היה אף ושפה מדממים וסימני חבלה ונשיכה רבים על גופו. ניתנה לו האפשרות להגיש נגד רוברטס כתב אישום, אבל הוא סירב. רוברטס כבר לא הייתה בחדר. כעבור כמה זמן בני הזוג חזרו ותיארו את החוויה כ"אי הבנה מצערת" ושהם עובדים יחד כדי לעבור את זה. במרץ 2014, התארסו השניים ובמרץ 2019 נפרדו.
החל מאותה שנה היא בזוגיות עם השחקן גארט הדלונד, וב-27 בדצמבר 2020 נולד בנם הראשון, רודס.
משתני RR Lyrae
אל רסטרו
אל רסטרו (בספרדית El Rastro) הוא שוק פשפשים מפורסם במדריד, בירת ספרד.