בשנת 1810 רכשה הממשלה הפדרלית את מלון בלודג'ט עבור משרד הדואר ומשרד הפטנטים. הבניין נשרף בשריפה שפרצה בו בדצמבר 1836. בעקבות השריפה, אישר הקונגרס בניית מבנה חדש למשרד הפטנטים, שנבנה מתקציבו של המשרד שנגבה מאגרות הממציאים. החלק המרכזי של המבנה, שהיום משמש את גלריית הדיוקנאות הלאומית ואת המוזיאון לאמנות אמריקאית הושלם בשנת 1845 ואז הוחל לבנות את אגפיו שהושלמו בשנת 1864. בשנת 1877 אירעה שריפה באגף המערבי של המבנה, שכילתה כ-87,000 מודלים של פטנטים שהיו מאוחסנים במבנה. האגף שוחזר עד שנת 1885. במבנה שוכן גם משרד הקרקעות הכללי, ועם התרחבות פעילות משרד הפטנטים הפך הבניין לצפוף ביותר והבוחנים שוכנו במרתף והוספו בכל פינה חדרים נוספים וארונות אחסון. המבנה שימש את המשרד עד שנת 1932, עת עבר המשרד לבניין הרברט הובר בשדרת החוקה בוושינגטון די. סי.. בהמשך עבר המשרד לקריסטל סיטי במחוז ארלינגטון, שם פעל עד שנת 2005.
עובדים.
רוב עובדי המשרד הם עורכי פטנטים, הנדרשים להיות בעלי השכלה מדעית אך אינם נדרשים להיות עורכי דין. כמאה מבוחני הפטנטים הם בוחני מדגמים, אשר בארצות הברית נקראים "פטנט עיצובי". בוחני סימני המסחר נדרשים להיות עורכי דין. בסוף 2017 כללו העובדים שלא היו בוחנים 1,842 עובדי תמיכה במחלקת הפטנטים, 289 עובדי תמיכה במחלקת סימני מסחר, 560 עובדי מנהל, כספים, ייעוץ משפטי וניהול, 629 עובדי תמיכה טכנית, 388 עובדים של פאנל הערעורים בענייני פטנטים, 71 עובדים של פאנל הערעורים בענייני סימני מסחר, ו-113 עובדים של קשרים בינלאומיים.
הנציב.
נציב הפטנטים מקבל גם את תואר סגן מזכיר מחלקת המסחר והוא ממונה על ידי נשיא ארצות הברית. בין השנים 1874–1892 כיהנו עשרה אנשים שונים בתפקיד נציב המשרד, ובשנת 1893 ביקש הנציב היוצא מהקונגרס שהתפקיד יהיה למינוי מקצועי שאינו מתחלף עם התחלפות הנשיא, אך בקשתו לא נתקבלה.
הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים
עמוד זה מספק את רשימת הספרים הבודדים וסדרות ספרים הנמכרים ביותר עד כה ובכל שפה. "רב המכר" מתייחס למספר המשוער של עותקים שנמכרו מכל ספר, ולא למספר הספרים שהודפסו או בבעלותם הנוכחית. קומיקס וספרי לימוד אינם כלולים ברשימה זו. הספרים מפורטים לפי אומדן המכירות הגבוה ביותר כפי שדווח. רשימה זו אינה שלמה, מכיוון שישנם ספרים רבים חסרי נתוני מכירות מקיפים.
לפי שיאי גינס, נכון לשנת 1995, התנ"ך הוא הספר הנמכר ביותר בכל הזמנים עם הערכה שכ-5 מיליארד עותקים שנמכרו והופצו. הערכות מכירות של טקסטים דתיים מודפסים אחרים כוללים לפחות 800 מיליון עותקים לקוראן ו-190 מיליון עותקים לספר המורמון. בין טקסטים לא דתיים, ממשנתו של מאו דזה-דונג, הידוע גם בשם הספר האדום הקטן, יצרו מגוון רחב של נתוני מכירות והפצה - עם הערכות שנעות בין 800 מיליון למעל 6.5 מיליארד כרכים מודפסים. כל הספרים בעלי אופי דתי, אידאולוגי, פילוסופי או פוליטי הוצאו מהרשימות להלן.
לאחר שמכר יותר מ-500 מיליון עותקים ברחבי העולם, הארי פוטר מאת ג'יי קיי רולינג היא סדרת הספרים הנמכרת ביותר בהיסטוריה. הרומן הראשון בסדרה, הארי פוטר ואבן החכמים נמכר ביותר מ-120 מיליון עותקים, מה שהופך אותו לאחד הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. נכון ליוני 2017, הסדרה תורגמה ל-80 שפות, מה שמציב את הארי פוטר בין היצירות הספרותיות המתורגמות ביותר בהיסטוריה. ארבעת הספרים האחרונים בסדרה קבעו ברציפות שיאים בתור הספרים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, כאשר הספר האחרון, הארי פוטר ואוצרות המוות, מכר כחמישה עשר מיליון עותקים ברחבי העולם תוך עשרים וארבע שעות מרגע יציאתו לאור. עם שנים עשר מיליון ספרים שהודפסו בהרצה הראשונה בארצות הברית, הוא גם מחזיק בשיא ההדפסה הראשונית הגבוהה ביותר עבור כל ספר בהיסטוריה.
הדיוויזיה ה-25 (ארצות הברית)
דיוויזיית החי"ר ה-25 (באנגלית: 25th Infantry Division ) היא דיוויזיית חי"ר קלה של צבא ארצות הברית שבסיסה בהוואי ומשתייכת לקורפוס הראשון.
היסטוריה.
הדיוויזיה ה-25 הוקמה ב-1 באוקטובר 1941. את טבילת האש שלה עשתה במהלך המתקפה על פרל הארבור. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה באיי שלמה ב-1942 וזכתה אז לכינוי "ברק טרופי" ("Tropic Lightning"). בהמשך נטלה חלק במערכה בפיליפינים כשנחתה באי לוזון. לאחר המלחמה הוצבה ביפן במסגרת הכיבוש הצבאי האמריקאי.
ב-1950 נשלחה למלחמת קוריאה, והשתתפה בקרב ההגנה על העיר פוסאן. לאחר כניסת הסינים למערכה היא נלחמה מולם עד הפסקת האש ביולי 1953.
ב-1965 נשלחה הדיוויזיה למלחמת וייטנאם ונותרה שם במשך כשבע שנים.
ב-1985 אורגנה מחדש לפורמט של חיל רגלים קל. ב-1995 השתתפו יחידותיה ב"מבצע השבת הדמוקרטיה" בהאיטי. ב-2002 נטלה חלק בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה.
ב-2004 הוצבו כוחות הדיוויזיה בעיראק ובאפגניסטן והשתתפו מאז באופן פעיל במלחמת עיראק ומלחמת אפגניסטן.
קויאטה
קויאטה (בגרינלנדית: Kujataa) הוא נוף חקלאי תת-ארקטי באזור הדרומי של גרינלנד. זוהי הדוגמה הידועה הראשונה של חקלאות באזור הארקטי, והעדות העתיקה ביותר להתפשטות התרבות הנורדית העתיקה מחוץ לאירופה. השילוב הייחודי של חקלאות וציד של יונקים ימיים שהתרחשו באזור מהמאות ה-10 עד ה-15 ומהמאה ה-18 ועד היום, הובילו להוספת האזור לרשימת המורשת העולמית של אונסק"ו ב-2017.
תיאור.
קויאטה משתרע מכף פרוול בדרום עד האי נונארסויט (Nunarsuit), כ-250 קילומטרים צפונה. אתר המורשת העולמית כולל 5 מרכיבים, כולם ממוקמים באזור זה:
היסטוריה.
השרידים הארכאולוגיים המוכרים הקדומים ביותר מקויאטה הם מהאלף ה-3 לפני הספירה, החל ב והמשיכו בתרבויות ו, לפני שנעלמו מדרום גרינלנד. במאה ה-10, החל בני להגיע לדרום גרינלנד, ובראשם אייריק האדום. לאחר שמצאו פיורדים עמוקים המתאימים לחקלאות באזור קויאטה, הם הקימו במהירות יישובים חקלאיים קטנים, וקראו לאזור אייסטריביגד' (Eystribyggð, "מושבה מזרחית"). עם זאת, שיטות החקלאות הנורדיות בגרינלנד היו שונות מאלה במקומות אחרים עם דגש גדול יותר על ציד מאשר על גידול דגנים (ייתכן בגלל ריבוי ניבתנים וכלבי ים באזור) וגידול עיזים ולא כבשים. כמו כן נבנו מערכות השקיה על מנת להאכיל את בעלי החיים, שחלקם נותרו כמערכות ההשקיה היחידות ששרדו מימי הביניים בצפון האוקיינוס האטלנטי.
בשיאה במאה ה-13, היה לאייסטריביגד' בישוף משלה והיא כללה 200–300 חוות. במהלך אותה תקופה נדדו בני עם ה (אינואטים) לגרינלנד ובאו במגע עם המתיישבים הנורדים. ייתכן שהתקופה הזו של דו-קיום נמשכה עד 250 שנה. עד המאה ה-15, הכפרים הנורדיים בקויאטה נעלמו, ואין סימן לחקלאות בגרינלנד במשך מאות השנים הבאות, עד שנות ה-80, של המאה ה-18 כאשר אישה אינואיטית, טופרנה, ובעלה הנורווגי, אנדרס אולסן, החלה חווה במעונו של הבישוף מימי הביניים לשעבר באיגליקו. מאז ועד היום יש פעילות חקלאית רציפה באזור.
ג'רג' סמואלי
ג'רג' סמואלי (בהונגרית: Szamuely György נירג'האזה, 4 ביולי 1899 – ברית המועצות, 28 ביולי 1938) היה מהגר יהודי-הונגרי פוליטיקאי, פקיד, אחיו של טיבור סמואלי קומיסר העם (שר בממשלה) ושל לאסלו סמואלי. היה אביו של טיבור סמואלי, והגיס של רז'ה סאנטו, בלה סאנטו ושל זולטאן סאנטו. גם סמואלי נפל קורבן לטיהורים הגדולים של סטלין.
ביוגרפיה.
ג'רג' סמואלי נולד במשפחה יהודית כבנם של לאיוש סמואלי ושל צציליה פרקש. אחיו היו: טיבור, לאסלו, זולטאן, אישטוואן ויאנוש. לאחר סיום לימודיו ובחינות הבגרות הפך לסטודנט באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה את שרותו הצבאי עשה במלחמת העולם הראשונה בגדוד החי"ר מס' 3. בהונגריה היה חבר במפלגת הקומוניסטים של הונגריה ולאחר איחוד שתי מפלגות הפועלים הסוציאל-דמוקרטית (MSZDP ו-KMP), עבד כחבר בהנהגת הארגון בעיר הולדתו נירג'האזה. בתחילת 1919 ביצעו נגדו התנקשות אלימה בעיר (בטעות, במקום אחיו טיבור) בה נפצע קשה. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הוא עמד בראש משרד השיכון בנירג'האזה ולאחר מכן עבד עבור קומיסריון העם לענייני פנים. לאחר נפילת הרפובליקה, ב-14 בספטמבר 1919, בשעה שש בבוקר נעצר בעיר באשמת זיוף שטרות כסף. היו מספר תביעות משפטיות נגדו, הוא הורשע מספר פעמים, ולבסוף הוטל עליו עונש כולל של חמש שנים ושמונה חודשי מאסר מה-11 בדצמבר 1919, בגין עבירת המרדה, התססה ופשיעה נגד רכוש. עונשו הושעה ב-1 בדצמבר 1921, וכחלק מחילופי השבויים ההונגרי-סובייטי, הוא הועבר לרוסיה הסובייטית, שם עבד בתעשיית הפרסום כיועץ והצטרף להמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ופרסם מאמרים בכתב העת "מגל ופטיש" (Sarló és Kalapács). בתקופה מסוימת בברית המועצות הוא היה פקיד גם במשרד סחר החוץ הסובייטי. סמואלי נעצר ב-15 בנובמבר 1937, במהלך הטיהורים הגדולים ביוזמת סטלין, באשמת היותו חבר בארגון טרור אנטי-מהפכני בראשות בלה קון, נידון למוות ב-28 ביולי 1938 והוצא להורג באותו יום. הוא זוכה וטוהר על ידי בית המשפט העליון של ברית המועצות ב-10 באוגוסט 1955.
אף אחד מחמשת אחיו של סמואלי לא הגיע לגיל 40. שלושת אחיו הגדולים נרצחו על ידי אנשי מיקלוש הורטי. הוא ואחיו הצעיר הוצאו להורג בטיהורים של סטלין ואחיו הצעיר ביותר נרצח בשואה על ידי אנשי צלב החץ של פרנץ סלשי.
נורטהויזן
הנשיקה (סרט, 1896)