לימים הנציח את עיירת הולדתו בעריכת הכרך "פינסק: ספר עדות" של ספר היזכור "פינסק" (תשכ"ז 1966), ואת האלבום "יהודי פולין בטרם שואה / די פוילישע יידין פארן אומקום" (1983).
בהמשך התגייס ל"הגנה". מ-1941 שירת בש"י תחת שאול אביגור. במסגרת תפקידו זה גר כשנה וחצי בירושלים ואחר-כך בחיפה. לאחר מלחמת העצמאות השתחרר מצה"ל בדרגת סרן.
בשנים 1942–1949 כיהן כמנהל ועדת התרבות של מועצת פועלי חיפה. ב-1950 עבר לנהל את בית הספר לפעילי ההסתדרות בתל אביב. בהמשך אותה שנה יצא בשליחות "האיחוד העולמי" לארגנטינה. ב-1956 יצא בשליחות ההסתדרות לארצות הברית, וב-1959 יצא לצרפת לערוך את העיתון היהודי "Notre Parole". שימש עוד פעמיים בשליחות בדרום אמריקה, ופעם נוספת בארצות הברית.
היה חבר מרכז מפא"י ולימים חבר מרכז רפ"י, ושימש כדובר המפלגה.
לאחר מכן היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות, כיהן כראש מחלקת החינוך של ההסתדרות והיה ממנהלי המרכז לתרבות. במסגרת זו ערך והוציא את ירחון ההסתדרות "החודש" ואת קובצי "עיונים" לבעיות חברה חינוך, תרבות ותקשורת. ב-1974 התמנה כמנהל המחלקה החדשה להסברה ותקשורת בהסתדרות.
בין השנים תשכ"ב–תשכ"ו (1961–1965) ערך והוציא בהוצאה פרטית את הירחון "ליקוטים מעיתונות העולם" – מבחר מעיתונות העולם, שנועד להיות מעין גרסה עברית של "Reader's Digest".
במשך כל חייו פרסם כתבות על ההווי הקיבוצי, ביקורות פוליטיות, הומורסקות, מערכונים, סיפורים, ביקורות ספרותיות, ראיונות עם סופרים ואמנים וסיפורים לילדים, ביותר מ-20 עיתונים וכתבי עת (בהם "דבר", "הדור", "ידיעות אחרונות", "מעריב", "מאזנים", "משמר לילדים"), חלקם בשמו וחלקם בשמות עט (מיראי, שמגר, אבי-נעמי, אלישע, ס"ש אורנה, ס"ש חמוטל, נ' בן ישראל ועוד). כמו כן היה בעל טורים בעיתונים "ואני אומר", "דגש קל" ועוד.
היה חבר אגודת העיתונאים ואקו"ם.
תמיר נפטר בירושלים בסתיו 1999, שמונה שנים לאחר אשתו. בן 86 במותו. נקבר בהר המנוחות.
הותיר את שתי בנותיו, חמש נכדות וכן נינות.
בתו אלדמע יזרעאלי עסקה בחינוך, מתגוררת ביישוב מכמנים שבמשגב.
בתו נעמי ענֵר היא פסיכואנליטיקאית מנחה בחברה הפסיכואנליטית בישראל, מתגוררת בירושלים.
סרט מצויר
בנדיקט הובדס
בנדיקט הובדס (בגרמנית: Benedikt Höwedes; נולד ב-29 בפברואר 1988 בהלטרן, מערב גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הבלם. הובדס שיחק לאורך רוב הקריירה שלו בשאלקה 04, בה שימש קפטן במשך שש עונות. להובדס גם הייתה קריירה בינלאומית ענפה בנבחרת גרמניה, בשורותיה ערך 44 הופעות, והיה חלק בלתי נפרד מהזכייה במונדיאל 2014, בו לא החמיץ ולו דקת משחק אחת.
קריירת מועדונים.
הובדס החל לשחק כדורגל ב-1994 במחלקת הנוער של קבוצת עיר הולדתו, ט.ו.ס הלטרן, וב-2001 עבר למחלקת הנוער של שאלקה 04. בשנת 2003 מונה הובדס לקפטן של קבוצת הנוער של שאלקה 04, ובשנת 2006 היה חלק מזכייתה של הקבוצה באליפות הנוער של גרמניה. בינואר 2007 חתם הובדס על חוזה מקצועני עם שאלקה שהיה אמור להסתיים בסוף עונת 2009-10, וביולי של אותה שנה הוא הועלה לסגל של הקבוצה הבוגרת של המועדון. אף על פי שהיה מספר חודשים בקבוצה הבוגרת, את הופעת הבכורה שלו במדיה הוא ערך רק באוקטובר 2007, במסגרת משחקיה של הקבוצה בליגת האלופות. בדצמבר 2008 האריך הובדס את חוזהו עד ה-30 ביוני 2014. ביולי 2011 מונה לקפטן של שאלקה, במרץ 2013 חידש שוב את חוזהו עד 30 ביוני 2017.
ב-30 באוגוסט 2017, לאחר שאיבד את סרט הקפטן לראלף פאהרמן, חתם הובדס ביובנטוס מהליגה האיטלקית בהשאלה לעונה תמורת 3.5 מיליון אירו, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה בסכום של 16 מיליון אירו הכולל בונוסים. בכך סגר הובדס 16 שנים בשאלקה. לאחר עונה אחת ביובנטוס, בה סבל מפציעות וערך רק שלוש הופעות בהן הבקיע שער אחד, חזר הובדס לשאלקה. ביולי 2018 נמכר הובדס ללוקומוטיב מוסקבה, שם חתם על חוזה לארבע שנים. ביולי 2020 הודיע על פרישה ממשחק.
קריירה בינלאומית.
הובדס שיחק באופן קבוע בנבחרות הצעירות של נבחרת גרמניה, וב-29 במאי 2011 ערך הובדס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת מול אורוגוואי במשחק ידידות. ב-7 ביוני 2011 ערך הובדס את ההופעה הבינלאומית הרשמית הראשונה שלו במסגרת מוקדמות יורו 2012 נגד אזרבייג'ן. המשחק נגמר בתוצאה 3-1 לטובת גרמניה, והובדס בישל את השער הראשון למסוט אוזיל. שיחק במונדיאל 2014 וזכה עם נבחרת גרמניה בגביע העולם.
אוצ'י יושיטאקה
אוצ'י יושיטאקה (ביפנית: 大内 義隆, תעתיק בכתב לטיני: Ōuchi Yoshitaka) (18 בדצמבר 1507 – 30 בספטמבר 1551) היה שליט פיאודלי יפני (דאימיו) בתקופת סנגוקו בתולדות יפן. הוא היה השליט השישה-עשר ממשפחת האצולה של בית אוצ'י ששלטה על המחוז ההיסטורי סוּאוֹ (周防国 Suō) שמרכזו היה בעיר ימאגוצ'י.
ביוגרפיה.
ב-1522 נלחם אוצ'י יושיטאקה יחד עם אביו, אוצ'י יושיאוקי (大内 義興) במשפחת אמאגו (尼子氏) על השליטה במחוז אקי (安芸国 כיום מחוז הירושימה). עם מותו של יושיאוקי ב-1528 הפך יושיטאקה לראש משפחת אוצ'י. בשנות ה-30 של המאה ה-16 הוביל יושיטאקה משלחת צבאית לצפון קיושו והביס את משפחת שוני (少弐氏) והשתלט על האזור. לאחר שהבטיח את עורפו בצורה זו הוא החל ב-1540 להילחם שנית במשפחת אמאגו ועד 1541 השתלט כליל על מחוז אקי.
עם זאת, פלישה למחוז איזומו (出雲国 כיום חלקו המזרחי של מחוז שימאנה) הסתיימה באסון כאשר מספר רב מחייליו ובהם בנו המאומץ, אוצ'י האורמוצ'י, נהרגו בקרב כנגד אמאגו הארואיסה. התבוסה חיסלה את שאיפותיו להרחיב את נחלותיו והוא הקדיש את מרצו לאומנות ותרבות.
השליטים הכפופים לו נחלקו לשני מחנות. המחנה שהוביל סגארה טאקטו (相良 武任 1551-1498) רצה שמשפחת אוצ'י לא תעשה דבר מעבר לשמירה על השליטה בנחלותיה הקיימות, והמחנה השני אותו הוביל סואה הארוקאטה (陶 晴賢 1555-1521) שאף להמשיך להתרחב. יושיטאקה בחר באנשים מהמחנה הראשון כיועציו וב-1551 התמרד המחנה בראשות הארוקאטה והביס את כוחותיו של יושיטאקה תוך כמה ימים. טאקטו הוצא להורג ויושיטאקה נאלץ לבצע ספוקו לאחר שחיבר את פואמת המוות שלו:
&lt;poem&gt;
הן המנצח
והן המנוצח הם
לא יותר מטיפות של טל,
אבל ברקים –
כך אנו צריכים לראות את העולם.
&lt;/poem&gt;
תרומתו לראשית הנצרות ביפן.
מאוקטובר ועד דצמבר 1550 התגוררו המיסיונר הישועי פרנסיסקו חאווייר ובני לווייתו בימאגוצ'י שהייתו בירתו של יושיטאקה. חאווייר, שהיה המיסיונר הנוצרי הראשון שהגיע ליפן, הטיף לתושבי העיר כשהוא קורא טקסטים שתורגמו ליפנית מתוך ספר הכתוב באותיות לטיניות, כשהאח פרננדס, אחד מבני לווייתו שהצליח יותר מהאירופאים האחרים ללמוד יפנית, משמש כמתורגמן לשאלות הקהל. העניין שעורר גרם להזמנתו לחצרו של אוצ'י יושיטאקה. הפגישה כמעט והסתיימה באסון. פרננדס קרא בקול קטעים מהדוקטרינה הנוצרית המתורגמת ליפנית שבה תקף, בין השאר, את תופעת מעשה סדום, שאת מבצעיה כינה "מזוהמים יותר מחיה חסרת שכל". הגדרה זו הרגיזה מאוד את הדאימיו, אך הוא הסתפק בהפסקת הפגישה בחטף.
במרץ 1551 חזר חאווייר לימאגוצ'י, והפעם הוא הביא עמו לאוצ'י יושיטאקה מתנות שהתעד להביא במקור ל"מלך יפן", כאשר הפליג חיפן מגואה שבהודו. יושיטאקה התרשם והרשה לחאווייר להטיף בתחומי שלטונו, וחאווייר שהה בימאגוצ'י עד אוגוסט 1551. בתקופה קצרה זו הצליח חאווייר להמיר את דתם של כ-500 איש, מרביתם סמוראים או אנשים הקשורים לחצר הדאימיו. קהילה נוצרית קיימת ביאמגוצ'י עד היום.
מירסקי
נחמן מירסקי
אירוויזיון 2013
תחרות הזמר אירוויזיון לשנת 2013 היא ההפקה ה-58 לתחרות השירים הבינלאומית השנתית של רשת השידור "אירוויזיון" מטעם איגוד השידור האירופי.
התחרות התקיימה בעיר מאלמה שבשוודיה, באצטדיון מאלמה ארנה, בתאריך 18 במאי 2013, עם שני חצאי-גמר ב-14 וב-16 במאי, לאחר ניצחון המדינה בתחרות אירוויזיון 2012 עם השיר "אופוריה"-Euphoria בביצוע לורין. מפקח התחרות מטעם איגוד השידור האירופי הוא יון אולה סאנד מנורווגיה. מפיקת התחרות היא רשת השידור "טלוויזיית שוודיה"-Sveriges Television-SVT. נותני החסות להפקה הם חברת התקשורת השוודית "טֶלְיַה-סוֹנֶרַה"-TeliaSonera וחברת הקוסמטיקה הגרמנית "שְׁוַוארְצְקוֹף"-Schwarzkopf. האחראית על נושא התחרות יחד עם אופי עיצוב הבמה והאולם, לצד סמלים וכרזות באירועי התחרות אשר התקיימו בעיר מאלמה, היא סוכנות המותגים "הֶאפִּי אֶף-אֶנְד-בִּי"-Happy F&amp;B.
39 מדינות השתתפו בתחרות, כאשר אחת חזרה משנים קודמות, ארבע פרשו וסך הכל 10 מדינות שהשתתפו בעבר לא השתתפו בתחרות זו. ארמניה השתתפה לאחר שנעדרה מהתחרות הקודמת אשר התקיימה באזרבייג'ן העוינת לה. בוסניה והרצגובינה, סלובקיה ופורטוגל פרשו בשל קשיים כספיים וטורקיה פרשה בשל חוסר הסכמה לגבי חוקי התחרות. פולין גם לא הייתה בתחרות לאחר שהשתתפה באופן סדיר עד לפני שנתיים, בשל קשיים כספיים. בתחרות זו נעשו מספר שינויים לעומת תחרויות קודמות מבחינת גודל האולם ואזור התחרות יחד עם הגשתה והרכב שקלול ההצבעה.
המנצחת בתחרות זו היא דנמרק עם השיר "Only Teardrops" בביצוע אֶמִילִי דִי פוֹרֶסְט. תחרות זו היא הראשונה מאז תחרות הגמר לשנת 1985, ללא השתתפות של יוגוסלביה לשעבר והמדינות אשר התפרקו ממנה, ופרט ליוון, אף ללא השתתפות כלל מדינות אזור הבלקן של דרום מזרח אירופה אשר מדרום לנהר הדנובה. מנגד, פרט ללטביה, השתתפו בגמר כל מדינות ברית המועצות לשעבר, כל המדינות הנורדיות והבלטיות וכלל המתחרות מצפון אירופה.