הפסיכולוג האבולוציוני רובין דונבאר מבאר את התפתחות המוח במונחים של היכולת למיין ולנהל כ-150 קשרים חברתיים במקביל, במסגרת קבוצה מלוכדת אחת. הוא מציין שבעוד שלקבוצת שימפנזות המספר האופייני הוא 50 פרטים, אצל בני אדם המספר המקביל הוא 150 - מספר המכונה מספר דונבאר. מאחר שמעקב אחרי כל יחסי הגומלין מחייב עלייה אקספוננציאלית, הדרישות מהמוח על מנת לעקוב אחרי כל יחסי הגומלין גדולות לאין ערוך. דונבאר מציין שקבוצות גדולות, מלוכדות ומשתפות-פעולה מהוות יתרון הישרדותי ברור, מה שמבאר בנקל פתיחה של מרוץ חימוש אבולוציוני, כמו גם המשך שלו עד לממדי המוח של ימינו.
היפותזת הסחר.
גם באור זה מתחיל ממניעים חברתיים, אך שם דגש על יתרונות הסחר בין קבוצות המאכלסות סביבות שונות. זאבים החיים על גדות נהרות אינם סוחרים בדגים עם זאבים החיים ביער, שמצידם אינם סוחרים באיילים. חשבון פשוט מראה שמאחר שלשתי הסביבות יש יתרונות שאין לרעותה, סחר כזה היה טומן בחובו רווח לשתי האוכלוסיות - הזאבים שוכני הנהר יהנו מסעודות של איילים בעת שהנהר קפוא בחורף, ושוכני היער יהנו ממקור מזון נוסף שיעצים את אוכלוסייתם.
אך על מנת שסחר שכזה יצליח, על הזאבים להבין את היתרונות הגלומים בו, וחובה שתהיה לאוכלוסיות הזאבים יכולת תקשורת שתאפשר עסקאות שכאלה, ומוח הזאב אינו מסוגל לכך. על פי באור זה מאחר שלאוסטרולופיתקנים כבר היה מוח גדול במידה ניכרת ממוח הזאבים, ניתן לשער שהתחלה של תקשורת וסחר היא אפשרות סבירה, ומרגע שהסחר מתחיל, התהליך נכנס למשוב חיובי בו נפח מוח גדול יותר מניב סחר פורה יותר וחוזר חלילה.
עקרון ההכבדה וסלקצייה מינית.
פסיכולוג אבולוציוני נוסף, ג'פרי מילר, טוען שהאינטליגנציה האנושית מיותרת בחלקה הגדול באורח החיים של צייד-לקט. לטענתו, אין להסביר את העלייה בנפח המוח והגידול באינטליגנציה הנובע ממנה ביתרונות השרדותיים, אלא במופע-ראווה של הוכחת יכולת לשרוד למרות העקה של פרנסת מוח גדול. גישה זו מקובלת בביולוגיה בשם עקרון ההכבדה, ורואה למשל בזנב הטווס המרהיב אך המסורבל תצוגת יכולת של זכרי הטווס, בבחינת "למרות המשקולת המפוארת הזו, הנה אני שרדתי", ומשתלבת היטב בכך שיפי הזנב מושפע באופן ישיר מבריאות וכושר הטווס, כך שלא ניתן להציג מצג שווא של יכולת שאינה קיימת.
התוצאה של מופע הראווה היא העדפה מינית של פרטים בעלי מוח גדול על פני אחרים, וכך נוצר לחץ אבולוציוני קבוע המעדיף מוח הולך וגדל. שאלת מצג השווא נותרת פתוחה, שכן באותה מידה יכול להתפתח ראש גדול המכיל מוח קטן.
הטענה של מילר בדבר מיותרותה של אינטליגנציית הצייד-לקט עומדת בסתירה למחקרי אנתרופולוגים על מאות חברות של ציידים-לקטים, המעידים על כך ששרידה כצייד-לקט מחייבת גוף ידע שהקפו לכל הפחות זהה לדוקטורט במדעי החברה. על הצייד-לקט לזהות מאות מיני צמחים, ומאות מיני בעלי חיים. עליו לדעת אלו טובים למאכל ללא טיפול, אלו מתאימים לאחר בישול או על ידי סתירת רעלים בשימוש בחומצה חלשה, מאילו מקורות ניתן לבנות את סט הכלים החיוני לו וכיצד לבצע זאת. היכן כדאי לבנות מחסה וכיצד לבנות אותו מחומרים הזמינים. ציידים-לקטים מומחים בהכרת כיפת השמים, מה שבא לידי ביטוי ביכולתם להעריך מתי נוצרו סימני מרבץ סביב עץ בהתחשב בשעה בה היה במקום המרבץ צל.
מנגד קיימות הוכחות של מודלים מתמטיים המוכיחות שמרוץ-ראווה שכזה סביר, וייתכן שהניע את התהליך והביא אותו רחוק די הצורך ליצירת כלים וליצירת משוב חיובי חדש שקיים את העלייה בנפח עד ימינו כמעט.
אינטליגנציה כעדות אמינה לעמידות בפני חולי.
באור דומה אך לא זהה הוצע ב-2007 על ידי לג'וס רוזה. המחקר מביא הוכחות לכך שהתפתחות מוחית תקינה מחייבת כושר עמידה טוב בפני מחלות, ובפרט זיהומים בקטריאליים, פטרייתיים וויראליים. כושר העמידה עומד במבחן הולך ומחמיר ככל שנפח המוח גדול יותר. מכאן ההעדפה של בעלי מוח גדול כשותפים גנטיים. הסבר זה נמנע מהנקודות השנויות במחלוקת ברעיונותיו של מילר מחד, ומביא לתוצאה זהה, של לחץ אבולוציוני קבוע ומתמשך למוח גדול יותר מאידך.
עיצור מכתשי, מסודק
עיצור שיני מסודק הוא צליל עיצורי קיים בכמה של שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /tʼ/. בעברית המקראית היה זה צלילה של האות ט ובערבית הקדומה צלילה של האות ط.
עיצור דו-שפתי, מסודק
עיצור דו-שפתי מסודק הוא צליל עיצורי הקיים בכמה שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /pʼ/.
עיצור וילוני, מסודק
עיצור וילוני מסודק הוא צליל עיצורי קיים בכמה של שפות מדוברות; בעברית המקראית היה זה צלילה של האות ק, ובערבית הקדומה צלילה של האות ق. בסיס חיתוכו הוא וילוני וסימן ה־IPA לעיצור הוא /kʼ/.
תשניק סב לידתי
אריה ארליך
אריה ארליך (נולד בט"ז באלול ה'תשמ"ז, 10 בספטמבר 1987) הוא עיתונאי, פובליציסט ושדרן רדיו חרדי ישראלי. עורך המגזין של שבועון "משפחה".
ביוגרפיה.
נולד וגדל בירושלים, בשכונת בתי אונגרין הסמוכה למאה שערים לדליה ולעידו ארליך-ובר. ארליך התחיל את דרכו בעיתונות בהיותו תלמיד בישיבה בבני-ברק, אז פרסם טורי דעה בשבועון 'כפר חב"ד'. בהמשך כתב בשבועון 'שעה טובה' והיה לאחד מעורכיו. בשנת 2009 הצטרף לצוות כותבי המגזין "משפחה" שם שימש פרשן פוליטי. ב-2012 התמנה לסגן עורך המגזין, ביוני 2014 עבר לפרסם טור פובליצסטי שבועי בחלק המגזין ובפברואר 2020 התמנה לעורך המגזין. במקביל, בשנים 2010–2013 שימש כאחד מעורכיו של אתר האינטרנט "בחדרי חרדים".
בשנים 2011–2013 הגיש את התוכנית "סוגרים שבוע" ברדיו קול חי. בהמשך הגיש יחד עם יוסי אליטוב את התוכנית "חמישי בשניים" ברדיו קול חי. החל מפברואר 2018, מגישים השניים את התוכנית "אליטוב וארליך" המשודרת מדי יום חמישי בכאן ב'.
ארליך מרבה להתארח בתוכניות רדיו וטלוויזיה בהן הוא משמש פרשן פוליטי ופרשן לענייני חרדים. מעת לעת הוא מפרסם מאמרי דעה על יחסי דת ומדינה בכלי תקשורת בישראל. לעיתים קרובות (כאחת לשבוע) הוא מפרסם טורים פובליציסטיים בידיעות אחרונות. בטוריו התפלמס בין היתר עם הביקורת על הגישה החרדית במאבק במגפת הקורונה בישראל, וקרא להקמת ועדת חקירה לאסון מירון.
מאמרו "היהודי הנצחי" שהתפרסם בנובמבר 2015, עסק בעובדה שהציבור החרדי הוא אחד הנפגעים הבולטים בגל פיגועי הטרור של 2015. "היהודי הנצחי", עורר סערה בכלי התקשורת, לאחר שהובן ממנו כי הוא מבקש מהערבים שלא לפגוע בחרדים אך מתיר את דמם של האחרים, בפרט אלו העולים להר הבית. שבוע לאחר מכן פרסם ארליך טור התנצלות.
בעיתון "משפחה" פרסם ארליך ראיונות אישיים ופרופילים על כ-100 אדמו"רים ומנהיגי ציבור חרדים, בהם הרב עובדיה יוסף, והאדמו"רים מסאטמר רבי אהרן טייטלבוים ורבי יקותיאל יהודה טייטלבוים. הוא מפרסם בגיליונות החג של "משפחה" סדרת כתבות על חצרות חסידיות. בניסן תשפ"ב הוא השיק ביחד עם משה ויסברג סדרת פודקאסטים בשם פארענצ'עס, על אפיקי ההתפשטות החסידית מהבעש"ט עד לימינו.
חיים אישיים.
ארליך נשוי ואב לשישה ילדים. מתגורר בעיר ביתר עילית. אחיו העיתונאי שניאור ובר, הוא העורך הראשי של עיתון מרכז העניינים.
עיצור מכתשי, חוכך שורק, מסודק
עיצור מכתשי חוכך שורק מסודק הוא צליל עיצורי קיים בכמה של שפות מדוברות. סימן ה־IPA לעיצור הוא /sʼ/. עיצור זה היה קיים בפרוטו-שמית והיה אחד הצלילים של האות צד"י. ניתן היה לשמוע אותו בפרוטו-שמית במילים צִוֵּח, צָד, צָם, צָבָר, צֹבֶר, צֶבַע, צַח, צֶדַע, צִדְעָה, צִדְפָּה, צֶדֶק, צְדָקָה, צְרִיחַ, צָרַח, צַרְצוּר, צִרְצֵר, צָעַק, צָעִיר, צָפַר, צַפְצָפָה, צָלַח, צִלְצֵל, צָלָה, צִלָּה, צְלָב, צְלִיל, צֶמֶג, צָהַל, צִיֵּר, צוּרָה, וצַיָּד. בלשנים מאמנים שזוהי צלילה הישן של האות הערבית ص בתקופה עתיקה ביותר, זמן רב לפני הערבית הקלאסית (ערבית של הקוראן).
ערוץ ONE
ערוץ ONE הוא גוף שידור מסחרי אשר מפעיל ארבעה ערוצי טלוויזיה: ONE 4K ,ONE2 HD ,ONE HD ו-ONE DOCO המשדרים תוכני ספורט. הערוץ בבעלות מפעילי אתר הספורט ONE.
היסטוריה.
חרף התנגדותם של גורמים שונים בתקשורת הספורט בישראל ובראשם נציגי ערוץ הספורט אישרה המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין את הקמת הערוץ בנובמבר 2010 והערוץ החל לשדר בינואר 2011 באפיק 50 ב-HOT וב-yes. בנוסף, הועלה גם ערוץ "ONE HD" המשדר ב-HD ב-HOT, באוגוסט 2015 הועלה ערוץ ה-HD גם ב-yes.
תחילה, שידר הערוץ בעיקר תוכניות מגזין העוסקות בספורט ובעולמות תוכן משיקים כמו כלכלה בספורט ותוכנית העוסקת בסיקור אינטרנטי של הספורט, לצד שידור תחרויות ספורט מענפים שונים שחלקם אינם פופולריים בישראל. כמו כן, הערוץ החזיק בזכויות שידור של ליגות כדורגל שאינן זוכות לעניין רב בקרב אוהדי הכדורגל בישראל, בעוד הליגות שכן מעוררות עניין, ליגת העל בכדורגל, לה ליגה והפרמייר ליג שודרו בערוצים בבעלות "צ'רלטון" וערוץ הספורט.
במקביל לפתיחתו, הפסיק "קול ישראל" לשדר את תוכנית הרדיו "שירים ושערים" והערוץ החל לשדר תוכנית בפורמט דומה המשדרת ממגרשי ליגת העל ללא שידור תמונה בשם "שבת של כדורגל" בהגשת שרון פרי. התוכנית שידרה דיווחים ממגרשי הכדורגל ללא תמונה כשלוח תוצאות מוצג בצד המסך.
חרף מאבקו של אתר ONE בזליגת התכנים המשמעותיים לערוצים בתשלום, הגיש הערוץ בשנת 2013 בקשה לפתיחת ערוץ נוסף בתשלום שייקרא ONE LIVE שאמור היה לשדר תחרויות ספורט בשידורים ישירים.
צעד משמעותי במאבק על זכויות השידור המשפיעות על מעמדו של הערוץ נרשם לקראת עונת כשהערוץ רכש את זכויות השידור של הליגה הספרדית בכדורגל, לאחר שמשחקיה שודרו למעלה משני עשורים בערוץ הספורט המתחרה.