החוקרים האירופאים הראשונים שביקרו במחוז מודק היו במסגרת המשלחת של ג'ון פרימונט האמריקאי (כולל קיט קרסון) ב-1846, שיצאו מ ליד מפגש הנהרות וסקרמנטו (היכן שסקרמנטו ניצבת כיום).
הגבול הצפוני של קליפורניה, ובסופו של דבר מחוז מודק, נקבע כקו הרוחב 42 מאז התקופה שקליפורניה הייתה שייכת למקסיקו. בהיעדר סקר מהימן של קו האורך 120, היה הגבול המזרחי של צפון קליפורניה נושא למחלוקת לפני הקמת מחוז מודק. ביקשה סמכות שיפוט עד לפסגות הסיירה נבדה. בזמנו, האמינו ש הם חלק מסיירה נבדה, כך שדרישה זו כללה את עמק סרפרייז (Surprise Valley), אבל קליפורניה דחתה את הבקשה.
בשנת 1856 העריכו תושבי האני לייק ואלי (Honey Lake Valley) שקו האורך 120 עובר מערבית לעמק שלהם, מה שהציב אותם בטריטוריית יוטה, וניסו להתנתק וליצור טריטוריה שהם כינו נטאקואה (Nataqua). נטאקואה כללה את מחוז מודק. ב-1858 נפרדה , שבירתה הייתה בעיר קרסון סיטי, מיוטה, ולקחה על עצמה את סמכות השיפוט עד לפסגות הסיירה נבדה עד שקו האורך 120 נמדד במדויק ב-1863.
לאחר שנבדה קיבלה מעמד של מדינה ב-1864, הוצב אזור מחוז מודק הנוכחי בתחומי השיפוט של מחוז שסטה בקליפורניה. מחוז סיסקיו נקרע עוד קודם לכן, ב-1852, ממחוז שסטה.
הגברת התנועה על שבילי המהגרים, פשיטות של מיליציות ללא התגרות על בני המודק חפים מפשע ופשיטות תגמול שלהם הגבירו את מעגל האלימות בין מתנחלים לשבטים באזור. בשנת 1864 חתמו שבטי הקלאמת, המודק והיאהוסקין, קבוצה השייכת ל על הסכם לוותר על אדמותיהם הן באורגון והן בקליפורניה, והשבטים הועברו לשמורת קלאמת. עקב הצקות מבני הקלאמת, שהיו יריבים מסורתיים של המודק, עזבה קבוצה של בני המודק בראשות את השמורה בדרכה חזרה לקליפורניה ולאזור אגם טולי.
של 1872–1873 פרסמה את המודק בקרב הציבור האמריקאי. מעמדות הגנה חזקות בצינורות הלבה, עצרו 52 לוחמי מודק מאות חיילים של צבא ארצות הברית, שהזעיקו ארטילריה לעזור.  שיחות השלום ב-1873 נתקעו כאשר המודק רצו שמורה משלהם בקליפורניה. המיליטנטים בין לוחמי המודק דחקו להרוג את השליחים לשיחות השלום, מתוך מחשבה שכתוצאה מכך האמריקאים יעזבו, וקפטן ג'ק ואחרים ירו והרגו את הגנרל אדוארד קנבי והכומר אלעזר תומאס, וכן פצעו אחרים. חיילי צבא נוספים נקראו להטיל מצור על המעוז של קפטן ג'ק. התעוררה מחלוקת, וכמה מלוחמי המודק נכנעו. לבסוף, רובם נתפסו, והאחראים לחיסול של גנרל קנבי נשפטו והוצאו להורג. יותר מ-150 מבני המודק הועברו לטריטוריה האינדיאנית כשבויי מלחמה. מאז הוגדר האזור כ"המונומנט הלאומי שכבות הלבה".
ההתיישבות של אירופאים במחוז התגברה בשנות ה-70 של המאה ה-19, כאשר תעשיות העץ, הזהב, החקלאות ומסילות הברזל הביאו את רוב המתיישבים לאזור. המחוז היווה צומת דרכים עבור , שהביא מתיישבים צפונה מנבדה לשביל אורגון ודרומה לשבילים המובילים אל העמק המרכזי של קליפורניה.
מחוז מודק נוצר כאשר מושל קליפורניה ניוטון בות (Newton Booth) חתם על חוק של בית המחוקקים של קליפורניה ב-17 בפברואר 1874, לאחר שתושבי אזור עמק סרפרייז לחצו ליצירת מחוז חדש מהחלק המזרחי של מחוז סיסקיו. תושבי המחוז שקלו לקרוא למחוז החדש שהוקם על שם גנרל קנבי, שאותו הרגו המודק שנה קודם לכן במארב בשיחות שלום. התושבים חשבו גם על השם סמיט (Summit, "פסגה"), אבל האוכלוסייה החליטה בסופו של דבר על מודק.
סניף הדואר של דוריס ברידג' (Dorris Bridge) נפתח ב-1871 ושמו שונה לדוריסוויל (Dorrisville) ב-1874. בשל מיקומו המרכזי, הוא הפך למושב המחוז כאשר מחוז מודק נוצר באותה שנה, אף על פי שגם וגם היו יישובים גדולים יותר. בשנת 1876 שונה שם היישוב לאלטורס, מספרדית - "הרמות". במפקד האוכלוסין של 1880 היו ביישוב 148 תושבים. ההתיישבות נמשכה במשך 20 השנים הבאות, עד שהעיירה התאגדה רשמית ב-16 בספטמבר 1901 (העיירה המאוגדת היחידה במחוז).
במהלך מלחמת העולם השנייה, פיתחה ממשלת ארצות הברית כמה אלפי דונמים דרומית ל כמחנה מעצר לאמריקאים ממוצא יפני. מרכז עקורי המלחמה של אגם טולי (Tule Lake War Relocation Center) היה אתר הגלות הזמנית של אלפי אזרחים יפנים-אמריקאים, שחיו בעבר באזורי חוף, ואיבדו עקב כך את רוב עסקיהם ונכסיהם. שלט ציון היסטורי מסמן את האתר לאורך של קליפורניה בניואל.
מחנה אגם טולי היה הגדול מבין "מחנות ההפרדה הגזעית". ב-8 בנובמבר 2005, קראה הסנאטורית דיאן פיינסטיין להכריז על המחנה כנקודת ציון היסטורית לאומית. בדצמבר 2008 הנשיא ג'ורג' ווקר בוש ייעד אותו לאחד מתשעה אתרים שיהיו חלק מהמונומנט לאומי חדש: . המונומנט פורק ב-2019 לשלושה מונומנטים לאומים שונים, ומחנה העקורים הפך למונומנט הלאומי אגם טולי.
גאוגרפיה.
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחו הכולל של המחוז הוא 10,890 קילומטרים רבועים, מתוכם 10,150 קילומטרים רבועים הם יבשה ו-740 קילומטרים רבועים (6.8%) הם מים.
במחוז יש 0.8 נפשות לכל קילומטר רבוע, אחד מהמחוזות דלילי האוכלוסין ביותר בקליפורניה. זהו גם (כמעט) המחוז המלבני היחיד בקליפורניה; יש סטייה קלה סביב .
המחוז מגוון מאוד מבחינה גאוגרפית. הנוף בקצה הצפון-מערבי של המחוז נשלט על ידי הרמות של , חרוט מגן הגדול ביותר בחוף המערבי של ארצות הברית. המונומנט הלאומי שכבות הלבה שוכן בחלקו בפינה הצפון-מערבית של המחוז. כמו כן, לאורך הקצה המערבי של המחוז מצוי "קילוח הלבה של הר הזכוכית" (Glass Mountain lava flow) המסיבי. הפינה הדרום-מערבית של המחוז היא מערכת אקולוגית ייחודית של עצים רחבי-עלים (אלונים) מבודדים והרים געשיים עם עמקי נהרות בין הרים.
המחצית הצפונית של המחוז היא , שטח נרחב בגובה של 1.6 קילומטרים של קילוחי לבה, חרוטי אפר, מישורים של יערות ערער, יערות אורנים ואגמים עונתיים, ו ה. כמעט 4,000 קילומטרים רבועים מ שוכנים על הרמה שבין הרי מדיסין לייק במערב לבין במזרח. ברמה משוטטים עדרים גדולים של איילים פרדיים שחורי-זנב, אייל הרי הרוקי ("Cervus canadensis nelsoni"), תת-מין של אייל קנדי ואנטילוקפרה אמריקנית. יש גם כמה עדרים של סוסי בר על הרמה. ומקלט חיות הציד המדינתי לונג בל (Long Bell State Game Refuge) ממוקמים גם הם על הרמה. אגן הניקוז של הנהר לוסט, שנשפך מאוחר יותר לנהר קלאמת, מנקז את חלקה הצפוני של הרמה, בעוד המים מאגני הניקוז הדרומיים נאספים במאגרים מקומיים או זורמים ל הגדול, השוכן במרכז המחוז, שמימיו זורמים בהמשך לנהר פיט.
מתחת לשפת הרמה נמצא העמק "ביג ואלי" (Big Valley) בפינה הדרום-מערבית הקיצונית של המחוז, ו"עמק המעיינות החמים" (Warm Springs Valley) הגדול שמהווה את קרקעית אגן הניקוז של נהר הפיט העובר דרך המחוז. היובלים המזלג הצפוני (north fork) והמזלג הדרומי (south fork) של נהר הפיט מתאחדים ממש דרומית לאלטורס. הנהר אוסף מאות נחלים קטנים אחרים כשהוא זורם דרומה לכיוון , שם הוא מצטרף לנהר סקרמנטו ומתנקז אל מפרץ סן פרנסיסקו.
הנוף של הקצה המזרחי של המחוז נשלט על ידי רכס הרי וורנר. מקורו של הנהר פיט ברכס הרים זה. מאות אגמים אלפיניים פזורים ברכס, כולם ניזונים מהפשרת שלג וממעיינות טבעיים. מזרחית לרכס וורנר נמצא עמק סרפרייז והקצה המערבי של האגן הגדול.
יש במחוז מודק מעיינות חמים ומערות לבה. ישנם כמה משאבי אנרגיה גאותרמית זמינים במחוז, אם כי כדאיותם הכלכלית משתנה מאוד.
מגוון גדול של צמחים נמצא במחוז מודק, מכיוון שהוא ממוקם ב, ממלכת צמחייה של מגוון ביולוגי. עצים מקומיים רבים נמצאים במחוז כולל עצי , אורן ג'פרי ואורן הזפת.
דמוגרפיה.
נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2000, התגוררו במחוז 9,449 נפשות ב-3,784 משקי בית ו-2,550 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה אדם לכל קילומטר רבוע. היו 4,807 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 0.5 לכל קילומטר רבוע. ההרכב הגזעי של המחוז היה 85.9% לבנים, 0.7% שחורים או אפרו אמריקאים, 4.2% אינדיאנים אמריקאים, 0.6% אסייתים, 0.1% תושבי האיים של האוקיינוס השקט, 5.7% מגזעים אחרים ו-2.8% משני גזעים או יותר. 11.5% מהאוכלוסייה היו היספנים או לטינים מכל גזע.
הקבוצות האתניות הגדולות ביותר במחוז מודק כוללות: 15% אנגלים, 14% אירים ו-13% גרמנים, מתוכם 90.4% דיברו אנגלית ו-8.8% ספרדית כשפתם הראשונה.
היו 3,784 משקי בית, מתוכם ל-29.1% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 54.6% היו זוגות נשואים שחיו יחד, ל-8.8% הייתה בעלת בית ללא נוכחות בעל, ו-32.6% היו רווקים. 28.1% מכלל משקי הבית היו יחידים, ול-12.7% היה מישהו שחי לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.39 וגודל המשפחה הממוצע היה 2.91.
במחוז הייתה תפרוסת הגילאים הבאה: 25.6% מתחת לגיל 18, 5.7% מ-18 ל-24, 23.3% מ-25 ל-44, 27.7% מ-45 ל-64, ו-17.6% שהיו בני 65 או מבוגרים יותר. הגיל החציוני היה 42 שנים. על כל 100 נקבות, היו 102.4 זכרים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 98.7 גברים.
ההכנסה החציונית למשק בית במחוז הייתה 27,522 דולר, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 35,978 דולר. לגברים הייתה הכנסה חציונית של 30,538 דולר לעומת 23,438 דולר לנשים. ההכנסה לנפש במחוז הייתה 17,285 דולר. כ-16.4% מהמשפחות ו-21.5% מהאוכלוסייה חיו מתחת לקו העוני, כולל 29.7% מאלו מתחת לגיל 18 ו-8.6% מבני 65 ומעלה.
למחוז מודק יש את ההכנסה החציונית הנמוכה ביותר של משק בית מכל מחוז אחר בקליפורניה.