בגביע הביניבשתי שנערך במרקש, מרוקו בספטמבר אותה שנה היא זכתה עבור נבחרת האמריקות במדליית ארד בקפיצה לרוחק (6.45 מטר) ובמדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר.
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה בסוף פברואר 2015 זכתה ברטולטה בפעם השנייה ברציפות והשלישית בכלל במדליית זהב בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.08 שניות. באליפות ארצות הברית שנערכה יוג'ין אורגון בסוף יוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 7.12 מטר. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג ב-28 באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדששל 7.14 מטר, לפני שארה פרוקטור מבריטניה שקבעה שיא לאומי חדש של 7.07 מטר ואיוונה שפאנוביץ' שאף היא קבעה שיא לאומי חדש של 7.01 מטר. למעשה עד לקפיצה השישית והאחרונה היא דורגה במקום שלישי רביעי (6.95 מטר) ורק בקפיצה השישית והאחרונה היא עלתה למקום הראשון.
אלופה אולימפית.
במבחנים האמריקאיים לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא סיימה שנייה בריצת 100 מטר בשיא אישי של 10.78 שניות ושנייה בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.02 מטר. במשחקים האולימפיים עצמם, היא זכתה בשתי מדליות זהב, בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 7.17 מטר, לפני האלופה היוצאת בת ארצה בריטני ריס (7.15 מטר) ואיוונה שפאנוביץ' מסרביה (7.08 מטר) ובריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם אליסון פליקס, אינגליש גרדנר וטורי בואי בתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של 41.01 שניות, לפני ג'מייקה (41.36 שניות) ובריטניה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.77 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.00 שניות.
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכתה ברטולטה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.97 מטר, אחרי בריטני ריס (7.02 מטר) דריה קלישינה מרוסיה (7.00 מטר). לאחר הקפוצה השלישית היא דורגה רק במקום שישי (6.60 מטר), לאחר הקפיצה החמישית (6.88 מטר) היא עלתה למקום רביעי ורק בקפיצה השישית והאחרונה היא עלתה למקום השלישי בס"מ יותר טוב מאיוונה שפאנוביץ' (6.96 מטר).
חיים אישיים.
ברטולטה נישאה ב-2012 לאיש העסקים ג'ון ברטולטה. היא פרסמה כי הוריה עשקו אותה לאורך השנים ואף הכניסו לביתם נער שהתעלל בה מינית בעבר. הוריה הגישו נגדה תביעת דיבה שהסתיימה בפשרה מחוץ לבית המשפט ב-2013.
טיאנה מדיסון
סלנוית דורל
סלנוית דורל (שם מדעי: "Salanoia durrelli") היא מין של טורף ייחודי לאי מדגסקר ומשתייך לסוג סלנויה ולמשפחת טורפי מדגסקר - מינים המזכירים גחנים. היא התגלתה רק בשנת 2010 וקרובת משפחתה היחידה לסוג היא סלנויה חומת-זנב. היא קרויה על שם חוקר הטבע ג'רלד דארל.
סלנויה זו נמצאה רק פעמיים בטבע באזור של אגם אלאוטרה שבמרכז מדגסקר. אין ידועים עליה הרבה פרטים.
צבעה חום-אדמדם, היא בעלת רגליים רחבות עם כריות ובעלת שיניים חדות מאוד. הפרטים שנתפסו שקלו 600 גרם. היא נמצאה באזור הביצות של אגם אלאוטרה בסביבה של 750 מ' ועל פי צורת השיניים המגודלות הוערך שהיא ניזונה מרכיכות ומסרטנים ולא רק מבעלי חוליות וחרקים. הן כנראה חיות בין צמחי ביצות.
אין ידיעה לגבי מצב השימור שלה. באזור בה נצפתה יש סכנה לקיומה עקב זיהומים, הרס הביצות לבנייה של שטחים חקלאיים והבאת מינים לא מקומיים לרבות חולדות, גחנים גדולים וכלבים.
זבד מלגשי
זבד מלגשי (שם מדעי: "Fossa fossana") הוא מין טורף ממשפחת טורפי מדגסקר וכמו כל המשפחה אנדמי למדגסקר. הוא חי ביערות המזרחיים של מדגסקר והוא המין היחיד בסוגו.
תיאור.
זהו מין גדול יחסית למשפחתו והוא המין השני בגודלו לאחר הפוסה. משקלו מגיע ל-1.5-2 ק"ג כשאורכו עד 50 ס"מ כשהזנב מגיע לאורך 20 ס"מ. הוא בעל פרווה גדולה חומה ועליה 2 פסים אופקיים מהראש עד הזנב. הרגליים והגחון לבנים והפנים והאוזניים אפורות וארוכות ומשוות לזבד פני שועל. גם צורת הגוף והרגליים הדקות מזכירה מעט שועל והוא חי בעיקר על הקרקע ניזון מיצורים קטנים שונים אותם הוא תוקף ממארב. הוא ניזון מכל חיה קטנה לרבות זיקיות, עכברים, עופות, עקרבים ונבלות.
הוא חי במזרח מדגסקר ביערות, שפלות ויערות טרופיים לחים והוא יכול להימצא מחופי הים להרים בגובה 1,500 מ', אך נמצא בעיקר ביערות באזור פארק הרי אמבר. בשל כריתת היערות בהם חי הוא קרוב לסיכון.
סלנויה חומת-זנב
סלנויה חומת-זנב (שם מדעי:Salanoia concolor) היא חיה טורפת קטנה ממשפחת טורפי מדגסקר החיה ביערות של הצפוניים של האי מדגסקר. זהו מין קטן ולא מוכר יחסית שהתגלה בשנת 1837 על ידי איסידור גופריי סנט הילרי (1805 - 1861). המין הקרוב אליו ביותר הוא סלנוית דורל ("Salanoia durrelli") שהתגלה רק ב-2010 למדע.
תיאור.
הסלנויה היא חיה מוארכת עם פרווה שחורה ואוזניים גדולות. אורכה של הסלנויה 16–20 ס"מ ומשקלה 550–780 גרם. היא יוצאת לציד בחשיכה וחיה ביערות הצפוניים של מדגסקר צדה יונקים קטנים, זוחלים וחרקים.
לא ידוע הרבה על הסלנויה והיא גם נמצאת בסכנת הכחדה עקב פגיעה באזור המחיה שלה.
נמייה מפוספסת ענקית
נמייה מפוספסת ענקית או נמייה מלגשית ענקית (שם מדעי: "Galidictis grandidieri") היא מין דמוי נמייה ממשפחת טורפי מדגסקר, החי באזור מצומצם ביערות הקצה הדרומי מערבי של מדגסקר. נמייה זו מצויה בסכנת הכחדה. היא קרויה גם נמיית גרנדידייר ע"ש המגלה שלה, אלפרד גרנדידייר (1836–1921). היא קרובת משפחה של הנמייה המלגשית רחבת-הפסים, ממנה היא גדולה בהרבה.
הנמייה חיה בטבע באזור היערות של שמורת Tsimanampetsotsa מלאת עצי הבאובב הענקיים והאגמים סביבה.
על אף שמה, זו נמייה קטנה שמשקלה 500–600 גרם. צורתה מוארכת, ומראה מזכיר את קרובתה הקטנה ממנה. שתיהן מפוספסות בפסים שחורים על רקע גוף צהוב, וזנבן הארוך לבן ושעיר כמו זנב הסנאי.
הן חיות באזורי אדמה קשה, ושם הן גם ממליטות גור אחד מדי שנה. הן חיות בזוגות ויוצאות לצוד בלילה. תזונתן משתנה במהלך השנה: בעוד בעונה הגשומה יש שפע של חרקים שמהווים טרף קל עבור הנמייה, בעונה היבשה מתבסס מזונה על אכילת חולייתנים קטנים.
נמיית זנב-טבעת
נמיית זנב-טבעת (שם מדעי: Galidia elegans) היא מין ממשפחת טורפי מדגסקר בתת-משפחת Galidiinae, והמין היחיד בסוג "Galidia". השם נמייה מבלבל מעט משום שאין היא קרובה למשפחת הנמייתיים, אך דומה מאוד לנמייה אמיתית.
מאפיינים.
הנמייה היא המין הגדול ביותר בתת-משפחת Galidiinae והיא מגיעה לגודל 32–38 ס"מ ולמשקל 700–900 גרם. יש לנמייה גוף אדמדם ומוארך מעט וראשה בעל חוטם קצר ואוזניים גדולות. הרגליים קצרות וכמו ששמה מרמז, על זנבה טבעות אדמדמות ושחורות.
אלו נמיות פעילות יום, אתלטיות היכולות לרוץ מהר, לטפס ולקפוץ החיות ביערות הגשם של מזרח מדגסקר. הם בעיקר טורפים שאוכלים עכברים, ציפורים קטנות, ביצים וזוחלים כמו זיקיות, אך יאכלו לעיתים גם פירות וחרקים.
נמייה מלגשית רחבת-פסים
נמייה מלגשית רחבת-פסים (שם מדעי: Galidictis fasciata) היא מין של טורף קטן ממשפחת טורפי מדגסקר - דמויי חתול החיים רק ביערות הגשם באי מדגסקר. לנמייה יש 2 תת-מינים:
צבע הפרווה חום-אדמדם ולבן-שחור באזור הפסים במרכז הגב. הם בעלי אוזניים גדולות אך לסתות קטנות ורגליים גדולות וזריזות העוזרות להם לרוץ ברחבי היערות בהם הם חיים במזרח מדגסקר. המזון העיקרי שלהם הוא מכרסמים קטנים, אך גם ביצים, חרקים, זוחלים ופירות.
כמו רוב בני המשפחה הם יוצאים בלילה לציד והם חיים בקבוצות קטנות.
יעקב (ינקול) גולדווסר
צילום חתונה
מוישה וינטלטור
יוסף ב&quot;ר רפאל
הגהות פורת יוסף
נובה בז'סקו
נובה בז'סקו (בפולנית: Nowe Brzesko) היא עיירה במחוז פרושוביצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, כעשרה ק"מ דרומית מזרחית לפרושוביצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.
אזכורה הראשון של העיירה, היושבת על גדת נהר ויסלה, הוא מראשית המאה ה-13, כיישוב בבעלות נזירים נורברטיניים. בשנת 1279 הוענקו ליישוב זכויות עיר.
במהלך המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישות השוודים, הטטרים והטרנסליבנים. זכויות העיר ניטלו מהיישוב בשנת 1870, אך הושבו לו בשנת 2011.
יהודי נובה בז'סקו.
יהודים ראשונים התיישבו בעיירה במחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר העברת היישוב מבעלות המנזר הסמוך לבעלות המדינה. בשנת 1921 נמנו ביישוב כ-460 יהודים, כרבע מסך תושביו. בשנת 1939 נותרו ביישוב כ-300 יהודים.
היישוב נכבש בידי הגרמנים מספר ימים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, ולמקום הגיעו פליטים יהודים רבים מערי פולין המערבית, אשר הקהילה המקומית התגייסה לעזרתם.
בשנת 1942 הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן איסור על קשר עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה, ומעת לעת התעללו ביהודי היישוב חיילים גרמנים שהגיעו למקום. כמו כן, הוקם ביישוב יודנרט.
ב-8 בנובמבר 1942 לפנות בוקר כיתרו שוטרים גרמנים ופולנים את היישוב, הוציאו את היהודים מבתיהם, והובילו אותם למייחוב. משם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
לאחר האקציה ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מהיישוב שהסתתרו בסביבתו, בסיוע איכרים מקומיים. היהודים שנתפסו צורפו לקבוצה של כ-600 יהודים מהסביבה, ואלו הועסקו בעבודות כפייה, ולאחר מכן נרצחו ביער חידוב שליד הכפר זגוז'ה.
ב-22 בדצמבר 1942 הוצאה להורג בבית העלמין היהודי בנובה בז'סקו קבוצת יהודים מיישובי הסביבה.
פורת יוסף (פירושונים)
אגם תון
אגם תון (בגרמנית: Thunersee) הוא אגם בנמצא באזור הרמה הברנית שבקנטון ברן בשווייץ.
האגם קרוי על שם העיר תון השוכנת על חופו הצפוני.
גאוגרפיה.