השפעת פרשיית ההאזנות בסדרה גרמה לכך שיכנס לזירה ארגון חדש, 'על המשמר' שמו. מטרתו היא השגת גישה אל המכונה וחשיפת פעילות ההאזנות הבלתי חוקית. לאחרי שביצע הארגון מספר פעולות טרור אלימות שבמהלכם ניסה להשיג שליטה ל'מכונה' שנייה, המתופעלת על ידי חברת 'דסימה טכנולוגיות' שהיא מתופעלת על ידי ארגון הביון של סין, וגרם לכך שהתפרסמו בציבור מסמכים סודיים של הסוכנות לביטחון לאומי המעידים על קיום המכונה, קיים 'משפט' תחת איומי נשק לראשי NSA, ולפינץ'. לאחרי שפינץ' התוודה בפניו שהוא בנה את המכונה, התגלה שהמממנים של פעילות הארגון 'על המשמר' הם הסינים, הרוצים להכריח את הממשל לסגור את פעילות המכונה, אך להשתמש במכונה השנייה-'השומרוני' שבשליטתם. העונה מסתיימת בכך שהצוות של פינץ', הכולל כעת את שו, ריס ורוט, נאלץ לרדת למחתרת מאימת המכונה 'השומרוני' שבבעלות חברת הקש הסינית 'דסימה טכנולוגיות' שתוכנתה, בין השאר, לחפש אחריהם. רוט החדירה לחוות שרתים של מכונת ה'שומרוני' שרת המתוכנת באופן יחידני על ידה, פינץ' וצוותו הוצאו מרשימת המבוקשים. כך הצליחו להימלט למקום לא ידוע, בינתיים.
העונה הרביעית (22 פרקים).
פורמט הסדרה משתנה בעונה זו, בעת שמכונת ה'שומרוני' המתופעלת על ידי חברת 'דסימה טכנולוגיות', שבסיוע סנאטור מושחת הצליחה להיכנס לשירות ה-CIA, מתוך מטרה להתערב לא רק בענייני ביטחון לאומי, אלא באיסוף מידע בסדר גודל בלתי נתפס על אזרחי ארצות הברית, מחפשת כל העת אחר פינץ' וצוותו. עקב כך, יצרה המכונה המקורית, זהויות חדשות לכל אחד מן הצוות. עונה זו מתאפיינת בשינוי הקיצוני באופן הפעילות וההצלה של פינץ', ריס ושו, המתבטא במחסור במזומנים, בנשק, ובמקומות מסתור שאינם מכוסים דיגיטלית על ידי מכונת ה'שומרוני'. למרות הקשיים הרבים מצליח פינץ' בסיוע המכונה, לסדר תקשורת חילופית, שאינה נתונה לריגול על ידי 'שומרוני'.
במהלך הפרקים הראשונים נחשף כוחה העצום של מכונת השומרוני, בכך שמסוגלת לזייף את הבחירות לראשות הערים, לבחור מתכנתים עלומים שיעבדו עבורה, לשבש את פעילות הבורסה ובכך להפגין את כוחה הדיגיטלי מול המכונה הוותיקה של פינץ'. בין השאר מתברר, שאמנם מכונת ה'שומרוני' מעבירה מידע לגורמי הביון, אך משאירה לא מעט קצוות פתוחים בכוונה תחילה, תוך זילזול בחיי אדם ובמוסריות. בין לבין, ארגון הפשע המרכזי בניו יורק, תחת שליטתו של אליאס, מתמודד עם כניסתו של שחקן חדש לזירה - ארגון פשע אלים חסר גבולות בראשותו של ברנש בשם דומיניק, הסוחר בין השאר במטולי רובים אימתנים. פינץ' וצוותו מסייעים לאליאס להחזיר את שליטתו בארגונו.
לאחר מספר חיכוכים בין צוותו של פינץ' לצוותי המתנקשים של 'דסימה טכנולוגיות' הוכרז על מעין מלחמה בין המכונות, באמצעות רוט המייצגת את המכונה, ומנגד ילד גאון מחשבים עם תקשורת ישירה ל'שומרוני'. לאחר מספר אירועים קיצונים בהם הפילה מכונת ה'שומרוני' את בורסת ניו יורק, וכן מערכות שליטה ובקרה אחרות בעיר, צוותו של פינץ' החזיר מלחמה באמצעות גישה פיזית לשרתי בורסת ניו יורק, והחדרת תוכנה המנטרלת את גישת 'שומרוני'. הפעולה הצליחה, אך שו נפגעה בקרב, ויש חשש כבד לחייה. בפרקים הבאים מנסים ג'ון ריס בסיועה הצמוד של רוט למצוא בדל מידע. לאחר זמן מתברר ששו חיה ומוחזקת בידי דסימה טכנולוגיות. (שרה שאהי סיפרה בריאיון שהוציאו אותה מהקאסט עקב הריונה).
במבצע מורכב, מנסה פינץ' וצוותו למצוא את שו בעזרת המכונה. במאמץ רב איתרה המכונה את שו בתוך מבנה בית חולים פסיכיאטרי. הצוות פורץ לבנין ומגלה שהמקום משמש כמרכז העצבים של מערכת 'השומרוני', וקצה החוט שהיה להם בנוגע למיקומה של שו הוא מלכודת מצד גריר - מנהל מערכת השומרוני, במטרה לאיים על המכונה למסור את מיקומה למערכת ה'שומרוני', בתמורה לחייה של רוט. בסופו של דבר המכונה נכנעת ומסגירה את מיקומה. מתברר שהמכונה העבירה את עצמה בסוף העונה השנייה, מחוות השרתים המסורבלות, לשימוש בתילי הנחושת של מערכות החשמל העירוניות. פינץ' בסיועה של רוט, מצליחים לכווץ את קוד המקור של המכונה הגוססת, ולצרובו על גבי מזוודת מלאה ברכיבי זיכרון נדיף (RAM). ניצחונה של שומרוני במערכה מאלץ את הצוות לרדת למחתרת שוב.
במקביל למאבק ב'שומרוני', מסייעים ג'ון והבלש פוסקו למאבקו המתחדש של ראש המאפיה אליאס במאפיה הצעירה המתחרה בראשותו של דומיניק. בסצנת סיום העונה, מערכת השומרוני מחסלת את שני ראשי המאפיות, מתוך מטרה להראות ל'בקרה' על העדיפות של 'שומרוני' על פני המכונה.
העונה החמישית.
על פי הודעת רשת CBS, אושרה עונה חמישית לסדרה, בת 13 פרקים בלבד. עונה זו עלתה לשידור ב-3 במאי 2016 במתכונת של שני פרקים לשבוע.
דייוויד לנדס
פרופסור דייוויד לנדס (באנגלית: David Saul Landes, 29 באפריל 1924 - 17 באוגוסט 2013) היה כלכלן, היסטוריון וסופר יהודי אמריקאי, נאו-קונסרבטיבי, פרופסור לכלכלה ולהיסטוריה באוניברסיטת הרווארד, מחבר מספר ספרים רבי השפעה בתחום הכלכלי - היסטורי, לרבות רב המכר - "The Wealth and Poverty of Nations: Why Some Are So Rich and Some So Poor" (1998). הסופר וההיסטוריון ריצ'רד לנדס, ממציא המושג פאליווד הוא בנו.
קורות חיים.
לנדס נולד בברוקלין, ניו יורק, ב-1924. אביו, הרי לנדס, הגיע לניו יורק מהעיר חוש, שליד יאשי שבמזרח רומניה, עשרים שנה קודם לכן, ב-1904. האב הגיע עם משפחתו, בעודו תינוק, ובניו יורק הכיר לימים את אמו של לנדס, סילביה סילברמן, בת למהגרים יהודים כמוהו והשניים נישאו.
לנדס גדל בניו יורק וכשהיה בן 15 פגש את סוניה טרנופול, לה נישא כעבור ארבע שנים. הוא "קפץ" לא פחות מארבע כיתות במהלך לימודיו, כך שיכול היה ללמוד ואף לקבל תואר ראשון בסיטי קולג' של ניו יורק, ב-1942, בהיותו בן 18 בלבד. למד וקיבל תואר שני (MA) בהיסטוריה באוניברסיטת הרווארד, בתוך שנה אחת בלבד, ואז גויס לחיל הקשר בצבא ארצות הברית. שירת עד תום מלחמת העולם השנייה כמפענח תשדורות יפניות סודיות והגיע לדרגת לוטננט שני. ב-1944, תוך כדי השרות הוא נישא כאמור לסוניה, ונישואיהם שרדו במשך 69 שנים.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה המשיך לנדס ללמוד באוניברסיטת הרווארד וב-1953 קיבל את הדוקטורט. עבודת הדוקטורט שלו הפכה לאחר מכן גם לספרו הראשון - "Bankers and Pashas" (1958). לימד כלכלה והיסטוריה באוניברסיטת קולומביה כחמש שנים, אחר כך באוניברסיטת קליפורניה בברקלי כשש שנים וב-1964 חזר להרווארד, בה המשיך ללמד כפרופסור לכלכלה והיסטוריה, עד פרישתו לגמלאות ב-1997.
לנדס היה גם פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון וחבר מייסד במועצה האקדמית של "האגודה לחקר המזרח התיכון ואפריקה" - ASMEA.
בשנות השבעים כיהן לנדס כיו"ר "פרופסורים אמריקאים למען שלום במזרח התיכון" ("American Professors for Peace in the Middle East") והקדיש רבות מזמנו ליהדות, ליהודים, למדינת ישראל ולמען ארץ ישראל.
נפטר ב-2013, בפנסילבניה, ארבעה חודשים בלבד אחרי מות אשתו סוניה באפריל 2013. השאיר אחריו בן, ריצ'רד לנדס, ושתי בנות. אחדים מנכדיו חיים כיום (2013), בישראל.
כתיבתו ודעותיו.
ספריו של לנדס תורגמו ליותר מתריסר שפות ובנוסף הוא כתב גם עשרות רבות של מאמרים מקצועיים בתחומים הכלכלי - היסטורי. הנושא העיקרי של מחקריו היה ההשפעה התרבותית על ההתפתחות הכלכלית ודרך כתיבתו, מנקודת מבט אירופאית, יצרה וויכוחים אקדמיים סוערים, בהיותה מנוגדת לגישה ה"פוליטיקלי קורקט" המקובלת. לנדס עצמו, לא רק שלא ניסה להסתיר את גישתו זו, הוא אף התגאה בה וסבר כי זוהי הגישה המציאותית לחקר ההיסטוריה הכלכלית.
מיט רומני, המועמד הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית ב-2012 (הפסיד לברק אובמה) הודה בספרו מ-2010, שדייוויד לנדס היה אחד המשפיעים ביותר על דרך מחשבתו הכלכלית - היסטורית.
לנדס נחשב בדרך כלל כחלק מהזרם הנאו - קונסרבטיבי האמריקאי, בפוליטיקה ובכלכלה. הסיבה היא ההערכה והשבחים שהוא מקדיש למודל האירופאי של ההתפתחות הכלכלית, והעדפתו אותו על פני אלה של תרבויות אנושיות אחרות. הוא מתנגד למשל לדעה הטוענת שהקולוניאליזם האירופאי הוא האחראי לפיגור הכלכלי של אפריקה, אמריקה הלטינית ומקומות נוספים בעולם.
מאידך, אין הוא נחשב לשמרן כלכלי, בשל התנגדותו להשקפה הקונסרבטיבית, שסחר חופשי תמיד מקדם את ההתפתחות. הוא גם סבור שכריסטופר קולומבוס וממשיכיו ביצעו באמריקה הלטינית מעשי זוועה כנגד האינדיאנים, שאפשר להשוותם אולי רק למעשי הנאצים במלחמת העולם השנייה.
ננו-מנוע
ננו-מנוע הוא רכיב בסדר גודל של ננומטרים ספורים המפיק תנועה קווית או סיבובית.
קיימים מספר ננו-מנועים מסוג זה בטבע אולם אפשרויות השימוש בהם במערכות מלאכותיות מוגבלות בשל רגישותם לתנאי הסביבה (רמת חומציות, מקורות אנרגיה וכדומה). לעומת זאת, ננו-מנועים מלאכותיים הדומים לאלו הטבעיים ניתנים לייצור במעבדה באופן עמיד בהרבה לתנאי הסביבה. ננו-מנועים אלו מסוגלים לפעול בטווח רחב של טמפרטורות ומגוון רחב של סביבות כימיות.
ההבדלים בין הכוחות הדומיננטיים בתחום הננו לאלו הפועלים בעולם המקרו מאפשרים יצירת ננו-מנועים בעלי מאפיינים ייחודיים.
המאפיינים הייחודיים של ננו-צינוריות פחמן הופכים אותם לאטרקטיביים במיוחד ליצירת ננו-מנועים שכאלו כחלק מהתקני NEMS, מערכת ננו-אלקטרומכנית (Nano Electro Mechanical System).
היסטוריה.