על מנת לדעת מה חושבים על הארגון יש צורך להסתכל דרך העיניים של הלקוחות. בעולם הלקוחות יש צורך במדידה איכותית יותר מאשר כמותית. מדידה זאת ניתן לבצע על ידי משוב שוטף מהלקוח, סקרים תקופתיים, קבוצות מיקוד ומחקרים.
עולם התהליכים הפנימיים – מדדי עולם הלקוחות הם חשובים אבל יש לפרוט אותם למדדים הבוחנים את התהליכים המתבצעים בתוך החברה על מנת לענות על צורכי הלקוחות. בסך הכל התנהלות טובה מול הלקוחות נובעת מאותם תהליכים פנימיים.
מדדי עולם התהליכים הפנימיים מתחלקים למדדים תפעוליים (ניצולת, שרשרת ההספקה וכו'), ניהול הלקוחות (הרחבת והעמקת היחסים עם הלקוחות), פיתוח (מוצרים או שירותים חדשים) ורגולציה (ביסוס היחסים מול המשקיעים החיצוניים).
עולם הצמיחה ולמידה – עולם זה כולל בו את הכשרת העובד והגישה הארגונית לשיפור העצמי של הפרט והארגון. העובדים הם המשאב העיקרי היחידי לידע בארגון, באקלים הטכנולוגי הנוכחי נוצר הצורך בלמידה מתמדת של העובדים. היכולות של ארגון לפתח, לשפר וללמוד מעמידה את הארגון ביתרון תחרותי מול מתחריה. היתרון יהיה בהשקת מוצרים חדשים וחדשניים, יצירת ערך גבוה יותר ללקוחות, לשפר את היעילות התפעולית באופן עקבי וכך להוביל את הארגון לחדור לתחומים חדשים, להגדיל מחזור ולשפר רווחיות בטווח הקצר והגדלת התשואה למשקיעים בטווח הארוך.
אלף קירקן
אלפרד ג'ון "אלף" קירקן (באנגלית: Alfred John "Alf" Kirchen: 26 באוגוסט 1913 - 18 באוגוסט 1999) היה כדורגלן אנגלי.
ביוגרפיה.
קירקן נולד בשולדהאם שבנורפוק, והחל את הקריירה שלו במועדונים מקומיים. ב-1934 הוא הוחתם על ידי המאמן טום פארקר מנוריץ' סיטי שבליגה השנייה, וב-14 משחקי הליגה הראשונים שלו הבקיע שבעה שערים, כאשר בארבעת משחקי גביע ה-FA הראשונים שלו הוא הבקיע שלושה שערים. יכולתו של קירקן משכה את תשומת לבו של צוות האימון בארסנל מהליגה הראשונה, ובמרץ 1935 הוא הוחתם במועדון הלונדוני תמורת 6,000 לירות שטרלינג.
כיוון שהגיע לארסנל מאוחר מדי הוא לא זכה לקבל את המדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות (במקרה זה השלישית ברציפות של ארסנל), אך למרות זאת הצליח להשפיע במידה מסוימת והבקיע צמד שערים במשחק הדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר ב-6 במרץ, והוביל את ארסנל לניצחון 6 - 0 בדרבי, המהווה שיא שטרם נשבר. קירקן, ששיחק בעמדת הקיצוני הימני, נאלץ להיאבק על מקומו בהרכב הראשון עם ג'ו האלם, אך עם תחילת עונת 1936/1937 תפס מקום קבוע בעמדת הקיצוני הימני במערך המשחק של ארסנל.
קירקן התפרסם בזכות שלוות המשחק והבעיטות החזקות שלו, שתוך זמן קצר זיכו אותו בתשומת לב בינלאומית; ב-1937 הוא השתתף בשלושה משחקים (והבקיע פעמיים) במהלך מסע המשחקים של נבחרת אנגליה בסקנדינביה, ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת נורווגיה ב-14 במאי, ואת משחקו האחרון מול נבחרת פינלנד ב-20 במאי. למרות יכולתו הטובה הוא לא זומן יותר לנבחרת.
קירקן זכה עם ארסנל באליפות של עונת 1937/1938, והשתתף ב-19 משחקים במהלכה. אולם, מלחמת העולם השנייה קטעה את שיא הקריירה שלו. קירקן שירת בחיל האוויר המלכותי כמאמן כושר, שהיה תפקיד שאיפשר לו להמשיך לשחק במדי ארסנל במשחקים הלא רשמיים בזמן המלחמה. הוא השתתף ב-116 משחקים שבהם הבקיע 81 שערים, ואף בשלושה משחקים לא רשמיים במדי אנגליה. בעקבות פציעה קשה במשחק נגד וסטהאם יונייטד ב-1943 הוא נאלץ לפרוש. למעט המשחקים בזמן המלחמה הוא צבר לזכותו 101 משחקים רשמיים במדי ארסנל, והבקיע בהם 45 שערים.
לאחר פרישתו חזר קירקן לנוריץ' סיטי כמאמן כושר, ולאחר שעזב את התפקיד הזה הוא הפך לחוואי בת'ווייט סנט מארי והנדנהאם שבדרום נורפוק. הוא חזר לנוריץ' פעם נוספת כדי למלא תפקיד של דירקטור בהנהלת המועדון, ומילא את תפקיד נשיא הכבוד של מועדון אוהדי ארסנל בנורפוק. קירקן עסק גם בענף הספורט של ירי במטרות מעופפות, והיה שחקן כדורת דשא.
אלקס ג'יימס
הצתה (פירושונים)
מתחם הספורט האולימפי אתונה
מתחם הספורט האולימפי של אתונה (ביוונית: Ολυμπιακό Αθλητικό Κέντρο Αθηνών, ראשי תיבות: Ο.Α.Κ.Α.) ספירוס לואיס (ביוונית: Σπύρος Λούης) הוא מתחם מתקני ספורט במרוסי, אתונה, יוון שהיווה את המוקד של אולימפיאדת 2004.
היכלי הספורט.
האצטדיון האולימפי.
האצטדיון תוכנן בשנת 1979, בנייתו החלה בשנת 1980 והסתיימה בשנת 1982 עבור אליפות אירופה באתלטיקה. האצטדיון נחנך ב-8 בספטמבר1982 בנוכחות ראש ממשלת יוון קונסטנטינוס קרמנליס. בשנת 1991 נערכו באצטדיון חלק מתחרויות משחקי הים התיכון.
האצטדיון עבר שיפוץ נרחב לקראת אירועי אולימפיאדת 2004, במסגרתו נוסף לאצטדיון גג בתכנונו של סנטיאגו קלטרווה. האצטדיון המחודש נפתח רשמית ב-30 ביולי 2004 ושימש כאצטדיון המרכזי של האולימפיאדה, בו התקיימו טקסי הפתיחה והנעילה, תחרויות האתלטיקה קלה ומשחק הגמר בטורניר הכדורגל. באצטדיון יש כ-71,000 מקומות ישיבה.
ההיכל האולימפי.
היכל ספורט רב-תכליתי שנחנך בשנת 1995. מכיל כ-19,000 מקומות ישיבה ומשמש כאולם הביתי של קבוצות הכדורסל פנאתינייקוס ואא"ק אתונה. ההיכל אירח את שלבי הגמר בכדורסל ואת תחרויות ההתעמלות מכשירים באולימפיאדת 2004.
מרכז הספורט המימי.
המרכז שנבנה ב-1991 לכבוד תחרויות הים התיכון כולל שתי בריכות שחייה פתוחות עם יציעים ל-11,500 (ששימשה לתחרויות השחייה ופולו מים) ו-5,300 (שחייה צורנית) צופים בהתאמה ואחת מקורה שביציעים מסביבה יש כ-6,200 מקומות ישיבה, אשר בה התקיימו תחרויות הקפיצה למים.
מרכז הטניס האולימפי.
מרכז הטניס האולימפי מכיל 16 מגרשי טניס-מגרש מרכזי אחד ובו 8,600 מקומות ישיבה (בו התקיימו משחקי הגמר של התחרויות השונות), שני מגרשים עם 4,300 מקומות ישיבה כל אחד (לחצאי הגמר) ושלושה עשר מגרשים עם 200 מקומות ישיבה כל אחד. המרכז הושלם בתחילת 2004 ונחנך טרם פתיחת התחרויות.
הוולודרום האולימפי.
הוולודרום נחנך בשנת 1991 לכבוד תחרויות הים התיכון. הוא מכיל כ-5,250 מקומות ישיבה.
רימאל
איאן מקפירסון
איאן ביוקנן מקפירסון (אנגלית: Ian Buchanan McPherson; 26 ביולי 1920 - מרץ 1983) היה כדורגלן סקוטי.
קריירה.
מקפירסון נולד בגלאזגו, ושיחק בקבוצת הנוער של גלאזגו ריינג'רס עד תחילת מלחמת העולם השנייה והשעיית משחקי הכדורגל הרשמיים. מקפירסון עזב את ריינג'רס על מנת להצטרף לחיל האוויר המלכותי, וקיבל את אות ההצטיינות Distinguished Flying Cross. לאחר שסיים את שירותו הוא הצטרף לנוטס קאונטי ב-1945, והשתתף בליגות אזוריות שהיו קיימות בזמן המלחמה. באוגוסט 1946 הוא הצטרף למועדון הלונדוני ארסנל (שזה עתה קודם לליגה הראשונה), לאחר עונה אחת בלבד במדי נוטס.
הופעת הבכורה של מקפירסון הייתה בהפסד 1 - 6 לוולבס ב-31 באוגוסט 1946, שהיה הפסד הליגה הגדול ביותר מזה עשרים שנה והמשחק הראשון של ארסנל לאחר המלחמה. למרות יכולת טובה של ארסנל בשנות ה-30 המועדון נאבק על מקומו בליגה בעונה הראשונה שלאחר המלחמה, וסיים רק במקום ה-13; באותה עונה השתתף מקפירסון ב-40 משחקים כקיצוני ימני.
עם מינויו של טום ויטאקר לתפקיד המאמן המצב השתנה, והמועדון הצליח לזכות באליפות בעונת 1947/1948, כאשר מקפירסון משתתף ב-29 משחקי ליגה כקיצוני ימני או כקיצוני שמאלי במקום דניס קומפטון הפצוע. הוא התאפיין במשחקו השליו, חוזקו הגופנו ובעיטותיו החזקות, אך מנגד נטה לעיתים ליכולת לא אחידה במשחקים השונים. הוא היה שחקן הרכב קבוע במשך שלוש עונות נוספות, אך החמיץ את הזכייה בגביע ה-FA ב-1950 כיוון שפרדי קוקס ודניס קומפטון שיחקו בעמדות הקישור הקיצוניות.
לאחר שעבר את גיל 30 הוא נאלץ להתמודד על מקומו בהרכב עם שחקנים שונים כגון קוקס וארתור מילטון. הוא עזב את ארסנל בקיץ 1951 וחזר לנוטס קאונטי, לאחר שהשתתף ב-163 משחקים והבקיע 21 שערים עבור ארסנל. הוא מעולם לא זומן לסגל של נבחרת אנגליה למרות שהשתתף במשחקים רבים של המועדון (ארסנל) שזכה באליפות. הוא שיחק בנוטס במשך שתי עונות לפני שעבר לברנטפורד, בדפורד טאון החובבני וקיימברידג' יונייטד.
Game Boy Color
ויליאם אורוויל דאגלס
ויליאם אורוויל דאגלס (באנגלית: William Orville Douglas; ) היה משפטן ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא מונה על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט כאשר היה בן 40, אחד משופטי בית המשפט העליון הצעירים ביותר בעת מינויים. תקופת כהונתו על כס השיפוט, 36 שנים ו-211 ימים, בין השנים 1939–1975, היא הארוכה ביותר מכל תקופות הכהונה של כל שופטי בית המשפט העליון לדורותיהם. ב-1975 כינה המגזין טיים את דאגלס "לוחם זכויות האזרח הדוגמטי והמחויב ביותר שאי פעם ישב על כס השיפוט".
לאחר ילדות בה משפחתו נדדה מספר פעמים ממקום למקום, למד דאגלס בקולג' וייטמן על בסיס מלגה. ב-1925 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה, והצטרף לסגל בית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל. לאחר ששימש כיושב הראש השלישי של הוועדה לניירות ערך ולבורסות, מונה דאגלס ב-1939 כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומו של לואי ברנדייס. הוא היה בין אלו ששקלו ברצינות להתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית למשרת סגן נשיא ארצות הברית בבחירות לנשיאות של 1944. בבחירות לנשיאות של 1948 הוא היה נתון למסע שכנועים להתמודד שוב על משרת סגן הנשיא, אך סירב. דאגלס כיהן על כס השיפוט עד לפרישתו ב-1975, ולאחר מכן מונה במקומו ג'ון פול סטיבנס. הוא מחזיק במספר שיאים כשופט בית המשפט העליון, כולל המספר הרב ביותר של פסקי דין שכתב.