ג'ון וינסנט אורלנדו (באנגלית: John Vincent Orlando; נולד ב-24 בינואר 2003) הוא זמר-יוצר, ולוגר ואמן קול קנדי. אורלנדו זכה לתשומת לב ברשתות החברתיות לראשונה כאשר פרסם גרסאות כיסוי לשירי פופ של אמנים כמו אוסטין מאהון, טיילור סוויפט, ריהאנה, ג'סטין ביבר ושון מנדס בערוץ היוטיוב שלו. בשנת 2019 אורלנדו היה מועמד לפרס ג'ונו בקטגוריית האמן/ית פורץ/ת הדרך של השנה. הוא גם זכה פעמיים בפרס המוזיקה של MTV אירופה בקטגוריית המופע הקנדי הטוב ביותר, בשנת 2019 ובשנת 2020.
ב-18 במאי 2018 הוא חתם ביוניברסל מיוזיק קנדה, והתחיל להוציא סינגלים כדוגמת "Day and Night" ו-"What If" (שניהם בהשתתפות מקנזי זיגלר), "Last Summer", "Waste My Time", "All These Parties", "Phobias", "See You" ו-"Everybody Wants You".
המיני-אלבום הראשון שלו, "VXIIXI", יצא לאור בשנת 2015 כשהיה בן 12 בלבד. המיני-אלבום השני שלו, "Teenage Fever", יצא לאור ב-15 במרץ 2019. אורלנדו יצא לסיבוב ההופעות השני שלו באמריקה הצפונית עבור קידום המיני-אלבום, שהתחיל ב-29 באפריל 2019 בשיקגו והסתיים ב-22 במאי 2019 בוונקובר. הוא נתמך על ידי חבריו הקרובים, היידן סאמראל וגאס מקמילן.
באוגוסט 2020 נודע כי MTV חתמה עם אורלנדו על הסכם שיתוף פעולה עסקי עבור מוצרי צריכה בסוף יולי 2020. באוקטובר 2020 הוא הודיע כי המיני-אלבום השלישי שלו, "It's Never Really Over" יצא לאור ב-23 באוקטובר 2020.
ראשית חייו.
ג'וני אורלנדו נולד במיסיסוגה, אונטריו, קנדה ב-24 בינואר 2003. אביו, דייל וינסנט אורלנדו, הוא עורך דין, ואמו, מרדית' אורלנדו היא עקרת בית. לאורלנדו יש שלוש אחיות: אחותו הבכורה, מדיסון, מחזיקה ערוץ יוטיוב בו היא מפרסמת בקביעות סרטונים על הדיאטה שלה ועל שגרת הבריאות שלה, האחות השנייה, דריאן, עוזרת לג'וני בכתיבת שירים ובפרסום, ואחותו הצעירה ביותר, לורן אורלנדו, היא ולוגרית, יוטיוברית, זמרת ושחקנית.
אורלנדו הוא ממוצא איטלקי.
קריירה.
ב-6 בדצמבר 2011, אורלנדו פתח את ערוץ היוטיוב שלו, "JohnnyOsings", והעלה אליו גרסת כיסוי שביצע לשיר "Mistletoe" של ג'סטין ביבר, בעזרת אחותו הגדולה, דריאן אורלנדו. אורלנדו ואחותו הקליטו את השיר בחדר האמבטיה שלהם, מכיוון ששם הייתה אקוסטיקה טובה. בתחילה הם ציפו למאה צפיות לכל היותר, אך להפתעתם הסרטון הפך לוויראלי וזכה ליותר מ-100,000 צפיות בחודש. בהסתמך על ההצלחה הראשונית של הסרטון הראשון שלו, הוא ואחותו המשיכו להעלות גרסאות כיסוי לשירים של זמרים מפורסמים כמו ג'סטין ביבר, שון מנדס, טיילור סוויפט, אוסטין מאהון וסלינה גומז בערוץ היוטיוב שלו, כאשר דריאן הייתה אחראית על ביומם, צילומם, הפקתם ועריכתם של כל הסרטונים שלו.
אומנותיות.
השפעות.
אורלנדו ציין שג'סטין ביבר ושון מנדס הם חלק ממקורות ההשראה העיקריים שלו במוזיקה. הוא גם הצהיר כי הוא מעריץ את בילי אייליש, דרייק, דה ויקנד, אליסיה קארה ומוזיקאים קנדיים אחרים ומצפה לשתף פעולה עם מישהו מהם בעתיד. בראיונות אחרונים, הוא גם סיפר כי במכונית של אביו הושמעו שירים של פרל ג'אם ואוטיס רדינג, מה שעזר לטפח את כישורי כתיבת השירים שלו.
דיסקוגרפיה.
סינגלים.
• 2021 : "I DONT"
ג'ון וינסנט אורלנדו
הר פסגה
נאג'אצ'ד
נָאגְ'אֶצֶ'ד (בהונגרית: Nagyecsed) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנאג'אצ'ד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 7,109 ובשנת 2020 רק 6,121 תושבים.
יהודי נאג'אצ'ד.
יהודים התיישבו בנאג'אצ'ד בסוף המאה ה-18, רובם עסקו במסחר ובחקלאות ומיעוטם היו בעלי מלאכה.
בעקבות קונגרס יהודי הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם הקהילות האורתודוקסיות. היו בה חברה קדישא, בית כנסת, בית עלמין, מוסדות צדקה וחינוך.
בתקופת הטרור הלבן נפגעו יהודי המקום מכנופיות של בריונים וכמה מהיהודים נכלאו במחנה הסגר.
אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה בקיץ 1941 גויסו 120 גברים מהקהילה ונשלחו לחזית אוקראינה, שם לחמו ההונגרים לצד הגרמנים, רובם ניספו.
במרץ 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נאסר על יהודי הכפר ליצור כל קשר עם התושבים. הם הורשו לצאת מבתיהם רק לשעה אחת לקניית מזון. מיד לאחר הפסח, רוכזו היהודים בבית הכנסת וכעבור יומיים הועברו לגטו במאטסלקה משם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה ניצולים מעטים. בעזרת הג'וינט הם שיפצו את בניין בית הכנסת ואת בית העלמין וחיי הקהילה נתחדשו. אחרי הקמת מדינת ישראל החליטו רוב יהודי נאג'אצ'ד לעלות לישראל. הם מכרו את בניין "תלמוד תורה" ואת המגרש שנועד לבניית בית כנסת חדש ובמחירם מימנו את עלייתם ארצה. בשנת 1963 נותרו במקום רק שלוש משפחות יהודיות והקהילה בוטלה רשמית.
נירבאטור
נירבאטור (בהונגרית: Nyírbátor) היא עיר קטנה עם אווירה היסטורית במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג בנפת נירבאטור. היא מפורסמת גם בזכות המונומנטים האדריכליים החילוניים והכנסייתיים שלה מהמאה ה-15 עד המאה ה-16, וכן בשל בעלי הבית לשעבר של העיר, משפחת באטורי. ההיסטוריה של העיר נקבעה על ידי הנסיכים והרוזנים המתחלפים - בית באטורי, בית בתלן, בית ראקוצי ובית קארויאי. פריחת העיר עדיין קשורה למשפחת באטורי. האזור "ספוג" גם היסטוריה של יהדות הונגריה.
מיקום.
העיר ממוקמת בחלק הדרום-מזרחי של מחוז סבולץ'-סטמאר-ברג, במשולש דברצן - נירג'האזה - מאטסלקה, העיירה הקטנה המונה 12 אלף תושבים והיא מרכז החלק הדרומי של ה"נירשג". מאטסלקה 20 ק"מ, נאג'קאלו 22 ק"מ, קאלושמיין 14 ק"מ, נירדיולאי 7.5 ק"מ ממנה.
כשמגיעים לאזור המכונה "נירשג" (Nyírség) מאמצע המישור ההונגרי הגדול, תמונת הנוף משתנה מסביב באופן גלוי. את המישור האינסופי מחליפים גבעות חול משופעות, הצמחייה הופכת לעשירה ותוססת יותר. שדות חרושים, מטעי תפוחים כרמים ובוסתנים ודרכים מתפתלות מרופדות בעצי שיטה בכל מקום.
היסטוריה.
היישוב מוזכר לראשונה במקורות בשנת 1279, ושמו מגיע מהמילה הטורקית העתיקה בטיר (גיבור טוב). הבעלות על האזור הייתה של "חמולת גוטקלד" (קודמיו של בית באטורי). העיר הפכה למרכז המנהלי של המשפחה ולמקום הקבורה שלה. המקום היה בבעלותה עד 1613, אז נפטר הנסיך הטרנסילבני גאבור באטורי. במחצית השנייה של המאה ה-15 בנה אישטוואן באטורי – גיבור הקרב של קניירמזה בשנת 1479 – שתי כנסיות ימי הביניים בנירבאטור. אחת היא הכנסייה הקלוויניסטית של ימינו - יצירת מופת מאת המאסטר האיטלקי יוהנס – נועדה כקפלה משפחתית ואתר קבורה. הכנסייה הזו, שנבנתה בסגנון גותי מאוחר, היא הכנסייה המקומרת היפה ביותר בהונגריה, שמוארת בחלונות מקושתים ענקיים. מחצית מהריהוט בעל הערך הגבוה נשמר על ידי המוזיאון הלאומי של הונגריה בבודפשט והחצי השני על ידי המוזיאון המקומי. מגדל הפעמונים שליד הכנסייה הוא מבנה עץ עם ארבעה מגדלים. הוא העתיק מסוגו בהונגריה.
במאה ה-16 מילא נירבאטור תפקיד בולט בהיסטוריה של הונגריה. בשנת 1549 סיכמו נציגי פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואיזבלה יאגלו מלכת הונגריה בנירבאטור את ההסכם של צירופה מחדש של טרנסילבניה לממלכה ההונגרית.
ההיסטוריה של הטירה.
במרכז האחוזה הגדולה בבאטור, היה בית אחוזה של משפחת באטורי כבר בימי הביניים. הוא שופץ והורחב במחצית השנייה של המאה ה-15. על פי מחקרים, ייתכן שהיה בית האחוזה על הגבעה שמאחורי הכנסייה הקלוויניסטית של ימינו, שכונה ארמון או טירה במאה ה-16. לאחר כישלון מלחמת העצמאות של פרנץ ראקוצי השני בשנת 1711 האחוזה נתפסה על ידי האוצר האוסטרי.
קהילה יהודית.
יהודים הראשונים התיישבו בנירבאטור במחצית השנייה של המאה ה-18. רובם באו מגליציה ועסקו במסחר. שפתם הייתה יידיש. בעקבות חילוקי דעות בקונגרס היהודי בשנים 1868–1869 בין החרדים לבין המשכילים, (הקרע ביהדות הונגריה) נקטה הקהילה בעמדת הזרם ה"סטטוס-קוו" (קהילות שלא קיבלו לא את תקנות הזרם הניאולוגי ואף לא את תקנות של החרדים). החרדים פרשו אז ויסדו קהילה אורתודוקסית נפרדת. במקום פעלו חברה קדישא, חברת "ביקור חולים", מוסדות חינוך ומוסדות צדקה. תושבי נירבאטור התייחסו לקהילה היהודית בעוינות. בעת עלילת הדם בטיסה-אסלר בשנת 1882 (Tiszaeszlár) התנפלו פורעים על היהודים בחוצות העיר, פרצו לבתיהם ושדדו את רכושם.
החל משנת 1885 היו כפופות לרבנות נירבאטור קהילות מהסביבה, ביניהן יהודי קישלטה, נירבלטק, לוגוש, אנצ'נץ', פיליש, פיריצ'ה, נירבוגאט, מאריאפוץ', פוצ'פטרי, נירגיולאי, מג', אופהרטו, לוולק, בשנייד.
במלחמת העולם הראשונה התגייסו לצבא 130 מיהודי נירבאטור, 15 מהם נפלו בקרבות, 30 נפצעו. גם אחרי מלחמת העולם הראשונה, בתקופת הטרור הלבן (פרעות ביהודים על ידי גורמים ימניים בשנים 1919–1921 לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, הותקפו יהודים. ב-1922 הטילו מפגינים פצצות לתוך בית הכנסת האורתודוקסי וב-1924 גורשו כמה יהודים והופרדו מבני משפחותיהם. מיהודים רבים נשללו מקורות הפרנסה שלהם. בשנת 1930 חיו בעיר 1,873 יהודים.
תקופת השואה.
ב-1938, לאחר פרסום "החוקים היהודיים" שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, (ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) נפגעה פרנסתם של יהודי העיר. רבים מהגברים גויסו לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים לבניית ביצורים, סלילת דרכים, פינוי שדות מוקשים ושירותים אחרים בהם הועסקו גם אזרחים הונגרים נוספים שהשלטונות לא רצו לגייסם לשורות הצבא הלוחם). רובם נשלחו לחזית אוקראינה וניספו.