בהופעתו הראשונה מאז שנת 2010, קרליטו ערך חזרה מפתיעה, כשנכנס כמספר השמיני, לעומת זאת, הוא הודח על ידי אליאס, שנכנס כמספר ה-13. דמיאן פריסט, שנכנס לאחריו, היה אחראי להדחתו של אליאס. לאחר מכן, היה נראה שצוות רפואי ניגש לאורטון וליווה אותו אל מאחורי הקלעים, כשבאותו הזמן אדג' חזר לזירה. עקב סירבו של באד באני להצעתו של המיז בקטע מאחורי הקלעים מוקדם יותר, המיז (מספר 15) הרס את ציוד התקליטן של באד באני, שהיה בכניסה לאולם ולאחר מכן חגג עם שותפו, ג'ון מוריסון (מספר 11). באד באני הזועם הגיע החוצה, הסיח את דעתם של המיז ומוריסון, מה שגרם לפריסט לנצל זאת לטובתו ולהדיח את שניהם מעל החבל העליון. קיין, שנכנס כמספר ה-18, ערך חזרה מפתיעה והתאחד עם חברו לצמד Team Hell No, דניאל בריאן, שנכנס מספר אחד לפניו. לעומת זאת, קיין הודח על ידי פריסט. מאוחר יותר בקרב, כריסטיאן ערך גם הוא חזרה מפתיעה לזירה, הראשונה מאז שנת 2014. הוא נכנס לזירה והתאחד עם אדג'. סת' רולינס (מספר 29) חזר לאחר חודשיים של היעדרות ואחרון להיכנס היה ברון סטרומן, שערך הופעה בפרק האחרון של "סמאקדאון" לפני קיום האירוע לאחר חודשיים של השעייה.
חמשת האחרונים היו אדג', כריסטיאן, רולינס, סטרומן ואורטון (שעדיין לא חזר לזירה לאחר שפונה אל מאחורי הקלעים בעקבות פציעה). רולינס שיכנע את סטרומן לעבוד ביחד במטרה להדיח את אדג' וכריסטיאן, לעומת זאת, סטרומן בגד ברולינס זמן קצר לאחר מכן. כשסטרומן ניסה להדיח את אדג', כריסטיאן ניסה לעזור לאדג' להדיח את סטרומן. רולינס לבסוף הדיח את כריסטיאן, שבאותו הזמן אדג' הצליח להדיח את סטרומן. בסופו של דבר, אדג' הדיח את רולינס. מיד לאחר הדחתו של רולינס, אורטון חזר לזירה וביצע על אדג' את מהלך הסיום שלו, ה-RKO. אז, אורטון ניסה להדיח את אדג', לעומת זאת, האחרון הפך זאת והדיח את אורטון, מה שהקנה לו את הזכות להתחרות על אליפות עולם לבחירתו ברסלמניה 37. בכך, אדג' הפך למתאבק השמיני שזוכה בקרב הרויאל ראמבל בפעם השנייה, השלישי שזוכה כמספר הראשון (לאחר שון מייקלס ב-1995 וכריס בנואה ב-2004) והראשון לזכות בקרב הרויאל ראמבל לאחר שנכנס להיכל התהילה של ה-WWE. בנוסף, זאת הייתה הפעם השלישית בלבד, שהמתאבקים במספרים אחד ושניים שרדו את כל הקרב וסיימו כשניים האחרונים (הפעמים הקודמות היו ב-1995 ו-1999).
אנסטסיה מנדיץ'
אנסטסיה אניה מנדיץ' (בסרבית: Анастасиа Мандић; נולדה ב-24 ביולי 1973) היא שחקנית תיאטרון וטלוויזיה סרבית. היא למדה משחק בפקולטה לאמנויות דרמטיות באוניברסיטה לאומניות בלגרד בבלגרד, ולאחר מכן הייתה חברה קבועה בתיאטרון הלאומי של בלגרד .
ביוגרפיה.
מנדיץ' נולדה ב-24 ביולי 1973 בבלגרד, שם סיימה את בית הספר היסודי והתיכון.
מנדיץ' מגיעה ממשפחה של שחקנים, סבתה הייתה שחקנית, וסבה , היה במאי תיאטרון ומייסד תיאטרון הדרמה בבלגרד . אמה אוג'נקה אוגניאנוביץ' היא גם שחקנית, ואביה היה רקדן בלט. לאחר הגירושים בין הוריה, התחתנה אמה של אנסטסיה עם השחקן מילוש ז'וטיץ' , ואביה התחתן עם אמו של המארח והשחקן מילאנו קאליניץ' , איתו גדלה אנסטסיה, וכן קטרינה ז'וטיץ' .
לעיתים קרובות, ביקרה מנדיץ' בתיאטראות, ולאחר שסיימה את בית הספר היסודי והתיכון, נרשמה לפקולטה לאמנויות דרמטיות באוניברסיטה לאומניות בלגרד בבלגרד, שם סיימה ב-1996. באותה שנה, קיבלה תפקיד מינורי בסדרת הטלוויזיה, אנשים שמחים .
מ-2000 היא הייתה חברה קבועה בתיאטרון הלאומי של בלגרד , והיא שיחקה גם בתיאטרון זבזדארה , בתיאטרון הדרמה היוגוסלבי , באטלייה 212 ובתיאטרון בושקו בוהה . ב-2004, נישאה לשחקן מילורד מנדיץ' , והייתה נשואה לו עד למותו הפתאומי ב-2016. מנישואיה אליו, נולד לה בן, אנדרייה.
אף על פי שהתמסרה בעיקר לקריירה התיאטרונית שלה, היא השיגה במאה ה-21 מספר תפקידים גדולים בסדרות טלוויזיה.
קרל דיביטש
קרל דיביטש (בגרמנית: Karl Diebitsch; 3 בינואר 1899 - 6 באוגוסט 1985) היה אמן וקצין אס.אס, האחראי על תכנון חלק ניכר מהעיצוב של האס אס בתקופת הנאצים. דיביטש עבד עם המעצב הגרפי ולטר הק כדי לעצב את מדי האס אס השחורים הידועים.
חיים.
דיביטש נולד ב-3 בינואר 1899 בעיר הנובר שבגרמניה. שם סיים את חניכותו כצייר לאחר מלחמת העולם הראשונה, בגלל התגייסותו לחיל הים הגרמני הקיסרי בשנת 1915. הוא זכה בצלב הברזל.
לאחר תקופה קצרה שהועסק כסוחר, חזר ללמוד ונרשם לבית הספר לעיצוב של האקדמיה לאמנות פלסטית וגרפית במינכן ב-29 באוקטובר 1919.
הצטרפות למפלגה הנאצית.
ב-1 במאי 1920 הצטרף דיביטש למפלגה הנאצית, כשמספר חבריה היה 1,436 איש.
שנתיים לאחר הפוטש במרתף הבירה, בשנת 1925, המשיך את לימודיו האמנותיים הרשמיים ואחריהם חי מספר שנים ועבד במינכן כצייר וגרפיקאי. עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, דיביטש העביר את משפחתו לברלין ושם הצטרף "לאגודה הלאומית לאמנות חזותית גרמנית". בשנת 1932 עוצבו על ידי דיביטש מדי ה-SS השחורים עם המעצב הגרפי וולטר הק. בנובמבר 1933 הצטרף לאס.אס., וב-1937 הצטרף מחדש למפלגה הנאצית, עם מספר חברות של 4,690,956.
יצירה בגרמניה הנאצית.
דיביטש שימש כמנהל ומעצב במפעל החרסינה של אס.אס (Allach porcelain ) משנת 1936 עד שמפעל האס.אס העביר את מתקן הייצור שלו לדכאו, והעובדים הגיעו ממחנה הריכוז דכאו. המפעל ייצר קרמיקה אמנותית נאצית כפסלים וקישוטים שונים. באותה שנה תכנן חלקי פגיון ואת חרב האס.אס, יחד עם פריטי אס אס רבים אחרים. בשנת 1938 הוא קיבל את אחד הפרסים בתערוכת האמנות הגרמנית במינכן על ציורו בשם "מוטר" (אמא). בשנת 1939 תכנן דיביטש את לוגו נייר המכתבים עבור קציני אס אס. במאי 1939 תכנן חלון לקיר חיצוני של כיפת "קניג-היינריך" במנזר קוודלינבורג. דיביטש גם עיצב בולי דואר גרמניים רבים במהלך הרייך השלישי.
שנות המלחמה.
מלבד היותו אמן, היה דיביטש גם קצין מילואים בוואפן אס אס במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא עבר בין מספר גדודים ויחידות, ולקראת סוף המלחמה היה מוצב באיטליה והועלה לדרגה של אלוף-משנה, והיה קצין אס.אס הבכיר באיטליה בשנת 1944.
במקביל להתקדמותו באס אס, דיביטש עבד עבור הימלר כבר ב-1934, ועסק בנושאים אמנותיים תרבותיים נאציים . בשנת 1937 הוא היה חבר בסנאט התרבות של הרייך, בשנת 1939 הוא קיבל את תואר הכבוד "פרופסור" מהיטלר. בשנת 1942 מינה אותו הימלר כראש המחלקה לנושאים אמנותיים ואדריכליים.
הוא נפטר בשנת 1985.
תיירות בת קיימא
תיירות בת קיימא או תיירות מקיימת (באנגלית: Sustainable Tourism) מתייחסת לפרקטיקות של קיימות בענף התיירות, וזו שאיפה שכל צורות התיירות יהיו בנות קיימא. תיירות בת קיימא לפי הגדרת ארגון התיירות העולמי (UNWTO) היא "תיירות המתחשבת באופן מלא בהשפעותיה הכלכליות, החברתיות והסביבתיות בהווה ובעתיד, ומתייחסת לצורכי המבקרים, התעשייה, הסביבה והקהילות המארחות. עקרונות הקיימות מתייחסים להיבטים הסביבתיים, הכלכליים והחברתיים-תרבותיים של פיתוח התיירות, ויש ליצור איזון מתאים בין שלושת הממדים הללו כדי להבטיח את קיימותה של התיירות לטווח הארוך."
לפי עמותת תיירות אקולוגית ובת קיימא ישראל, "תיירות בת קיימא הנה תיירות המשתמשת באופן מושכל ואחראי במשאביה הטבעיים (בע"ח, צמחייה, גופי מים) והתרבותיים (אנשים, שרידים ארכאולוגיים), כך שהפוטנציאל הכלכלי של המשאבים נשמרים לאורך זמן ולדורות הבאים."
התיירות הנה פעילות כלכלית חשובה עבור מדינות רבות, אך בעלת השפעה שלילית ישירה ועקיפה על הסביבה הטבעית והתרבותית: הרס נוף, זיהום מים, אוויר וקרקע, ניצול עובדים, מסחור תרבויות ועוד. ככל שהשפעות אלו ממשיכות, ענף התיירות מסתכן בהרס-עצמי, שכן אותם משאבים טבעיים ותרבותיים שנפגעים הם אלו שמושכים את התיירים מלכתחילה. לכן, על מנת להבטיח תועלות כלכליות-תרבותיות-אקולוגיות ארוכות טווח מתיירות, יש לפתחה באופן בר קיימא.
בשנים האחרונות הנושא הפך לבעל חשיבות והתייחסות על ידי ממשלות וחברות בינלאומיות, כולל סקרים שמראים כי הנושא חשוב מאוד לכלל התיירים.
תיירות בת קיימא כחלק מהותי מפיתוח בר קיימא.
המונח "תיירות בת קיימא" קיים מסוף שנות השמונים, והוגדר באג'נדה 21 מועידת ריו בשנת 92', כ"תיירות שמתאימה לצרכים של התיירים ואזורי האירוח בהווה תוך כדי שמירה והעצמה של הזדמנויות לעתיד".
חשיבות התיירות לפיתוח בר-קיימא הוכר לאחר מכן בוועידת האו"ם בריו דה ז'ניירו בשנת 2012, ונכלל במסמך התוצאה של Rio+20, 'העתיד שאנו רוצים': "אנו מדגישים שתיירות מעוצבת ומנוהלת יכולה לתרום תרומה משמעותית לשלושת הממדים של פיתוח בר-קיימא [...] אנו קוראים לתמיכה משופרת בפעילות תיירותית בת קיימא ובניית יכולות רלוונטיות במדינות מתפתחות כדי לתרום להשגת פיתוח בר קיימא".
בנסיבות אלה ענף התיירות עצמו נקרא בשנים הקרובות להיות אחד המנועים הבסיסיים ותחום היישום העדיפי של בשנת 2015 הוכרזו 17 היעדים לפיתוח בר-קיימא של האו"ם (SDGs). ענף התיירות מופיע באופן בולט במסמך "שינוי העולם שלנו: סדר היום לפיתוח בר-קיימא 2030" והוא נכלל כיעד ב-3 מתוך 17 היעדים: יעד 8.9, יעד 12 ויעד 14.7.
האספה הכללית של האו"ם הכריזה על שנת 2017 כשנה הבינלאומית לתיירות בת קיימא, כמיקוד בפוטנציאל התיירות לקידום אג'נדה 2030 לפיתוח בר-קיימא לפי 17 היעדים לפיתוח בר-קיימא של האו"ם. השנה הבינלאומית שאפה להעלות את המודעות לתרומתה של תיירות בת קיימא לפיתוח ולגייס את כל בעלי העניין בהפיכת המגזר לזרז לשינוי חיובי.
קריטריונים וסטנדרטים.