מבקרי קולנוע רבים סבורים כי למרות שהסיפור עוסק בזמר בדיוני, הרי שמדובר למעשה על פרנק סינטרה עצמו. וכי קיימים קווים משותפים רבים על תחילת הקריירה של דני וילסון ושל סינטרה עצמו. בסרט שר סינטרה שירים רבים מהרפרטואר שלו, דבר שהוסיף להרגשה הכללית, כי מדובר על הקריירה שלו, כביכול.
עלילה.
הזמר דני וילסון (פרנק סינטרה) ושותפו הפסנתרן מייקל ראיין (אלכס ניקול), מנסים לקדם את הקריירה שלהם וליצור לעצמם שם בעולם המוזיקה. השניים מופיעים במקומות קטנים תמורת תשלום נמוך ואינם מצליחים להתקדם, זאת ועוד חיבתו של דני להתחיל בקטטות, שנאלץ מייקל לסיים, גורמות לכך שהם נזרקים מחלק מהמקומות בהם הם מופיעים. לילה אחד לאחר שנזרקו מבר נוסף, הם פוגשים את ג'וי קארול (שלי וינטרס), זמרת יפהפייה, ומסכימים ללוות אותה לבר בו היא מתכוונת להשתכר, זאת כדי שלא יטרידו אותה בחורים. דני שמשתכר אף הוא מאבד שליטה ומכה שוטר, מייק והוא נעצרים ומסיימים את הלילה בבית המעצר. בבוקר למחרת מישהו משלם עבורם את דמי הערבות והם יוצאים לחופשי, המשלם המסתורי משאיר להם פתק לבוא ולהפגש עם המאפיונר ניק דריסקול (ריימונד בר) במועדון הלילה שלו. שם מתרשם ניק משירתו של דני ומכישרונו של מייקל ומציע להם עבודה במועדון, מייקל מודאג מהעסקה אותה מציע ניק ובעיקר מהתעקשותו על חמישים אחוז מהרווחים העתידיים שלהם, אך דני מצליח לשכנע אותו כי מקום התעסוקה הזה הוא טוב יותר מזה שלא תהייה להם תעסוקה כלל והם מתחילים לעבודה בלילות במועדון. כאשר ג'וי מגיעה לבקרם לפני ההופעה, הם מגלים כי ג'וי גם היא מופיעה במועדון והיא זו שסידרה להם את העבודה, ואף שילמה את דמי הערבות עבורם, זאת כתודה על כך שהגנו עליה באותו הערב. דני מתאהב במהירות בג'וי, מסרב להאמין לאזהרתו של מייקל כי גם ניק מאוהב בה. ניק, לעומת זאת, מזהה את התאהבותו של דני בג'וי מיידית וכאשר שניהם יוצאים לבלות לאחר ההופעה, מתקשר ניק לביתה באובססיביות עד שהיא חוזרת.
בשנה שלאחר מכן, כוכבו של דני מתחיל לעלות, אך גם לאחר שהוא משיג חוזה הקלטות ומתחיל להופיע בברודוויי, מתמיד ניק לגבות את חלקו בעסקה ולוקח מחצית מרווחיו של דני. יום אחד מייקל, דני וג'וי מגלים כי ניק מבוקש על רצח בעולם התחתון וכי הוא ירד למחתרת, דני מבקש לנצל את ההזדמנות ולבטל את העסקה, אך מייקל מסרב לשבור את המילה שנתן לניק. דני, שהפך למפונק ושחצן בעקבות ההצלחה הפתאומית, מתחיל בקטטה עם כמה בריוני רחוב, אל קטטה זו מצטרף מייקל בעל כורחו כדי לעזור לחברו. לאחר הקטטה מטפלת ג'וי בפצעיו של מייקל, היא חושפת בפניו את ליבה ומגלה לו כי היא אוהבת אותו ולא את דני. אך למרות שמייקל מגלה לג'וי כי גם הוא אוהב אותה, הוא מסביר כי לעולם לא יוכל לקחת אותה מחברו הטוב, וג'וי שמקבלת את הדברים בסערת רגשות בורחת. כמה שבועות לאחר מכן בשעה שדני משחק בסרט הוליוודי, מסרבת ג'וי לענות לשיחות הטלפון ממנו. מייקל, מתקשר לג'וי ומבקש ממנה לבוא ולבקרם, למענו. באותו הלילה כשהיא משתתפת במסיבה לכבודו של דני, הוא מודיע לקהל כי הם מאורסים, מבלי לבקש את ידה קודם. ג'וי עוזבת בסערה למרות בקשותיו והתנגדותו, אך מאוחר יותר חוזרת אל חדר המלון של מייקל, בו היא מודיעה לו כי לא תוכל להישאר עימם אלא אם מייקל יחזיר לה אהבה. אך כאשר הוא מתחיל לחבק אותה, מתפרץ דני אל החדר ומוקיע אותם על בגידתם בו ומבלה את הימים הבאים שיכור לחלוטין ואף דני עולה להופעה בנשף צדקה שיכור כדי לשיר. כמה ימים לאחר מכן חותם מייקל על הסכם המפרק את הצמד ומטיח בדני כי הוא הפך לאדם רע וקטן. באותו הרגע מגיע ניק, כדי לגבות את כספו, כסף אותו כבר הספיק דני לבזבז. כאשר דני מנסה לתקוף את ניק, מייקל קופץ לפני כדי להגן עליו, בדיוק ברגע בו שולף ניק אקדח ויורה. ניק מודיע לדני כי עליו להביא את הכסף למגרש הבייסבול עוד באותו הלילה ובורח החוצה. בבית החולים ממתינים דני וג'וי בחשש כדי לשמוע על מצבו של מייקל, בינתיים מודיעה ג'וי לדני כי כל התסבוכת הרומנטית היא באשמתה. דני מבין כי הוא עלול לאבד את החבר היחיד שאי פעם היה לו. הוא עוזב את בית החולים ומגיע אל מגרש הבייסבול ומתעמת עם ניק בקרב יריות. המשטרה שעקבה אחרי דני מבית החולים, מתערבת בקרב ויורה בניק למוות. הסרט מסתיים כמה חודשים לאחר מכן מלווים מייק וג'וי, שהתחתנו לא מכבר, את דני להופעה באחד האולמות המפורסמים בלונדון.
תשנית
הדואר המלכותי הבריטי
הדואר המלכותי (באנגלית: Royal Mail) הוא שירות הדואר הממלכתי של בריטניה. הוא אחראי על איסוף ואספקת דואר בבריטניה ומחוצה לה, הנפקת בולי דואר והתמחות בשירותי בנקאות.
ראשיתו של שירות הדואר המלכותי הבריטי ב-1660, בתקופת מלכותו של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה. הדואר המלכותי כיום הוא חברה ציבורית מוגבלת, השייכת לממשלת בריטניה.
בשנת 1986 התפצלה ממנה חברת פוסט אופיס.
ב-15 באוקטובר 2013 הופרט שירות הדואר המלכותי הבריטי באמצעות הנפקה בבורסה. על פי התוכנית יונפקו 62% מהדואר ועוד 15% אם הביקוש יהיה גבוה. 10% מהמניות יועברו לעובדים והשאר יועברו לציבור ולמשקיעים מוסדיים.
אמצעים מוקדמים לשינוע דואר.
בשנת 1516 עיירות בריטיות הקימו אורוות מיוחדות שבין היתר השתמשו בסוסים על מנת לשנע את הדואר. מכתבים הועברו במהירות ממוצעת של 7–8 מייל לשעה בתקופת הקיץ ובמהלך החורף 5 מייל לשעה. סוסים התחלפו בדרך כל 10–15 קילומטרים. בשנת 1784 סוסים מאומנים על ידי הדואר המלכותי נפרסו בדרכים על מנת לשנע את הדואר. הוקמו נתיבים מיוחדים בין הערים הגדולות כמו נתיב לונדון-בריסטול. נתיב הלילה נוסד בו דואר שונע גם בשעות הלילה בפעם הראשונה. שינוע הלילה הפך למחזה ציבורי חדש שרבים הגיעו לצפות בו.
בשנת 1800 שליחי המלך הועסקו על ידי הממשלה בהעברת מסרים במהלך מלחמות. לעיתים נעשה שימוש בספינות מפרש על מנת להעביר מסרים מעבר לים. בשנת 1821 ספינות קיטור שינעו דואר ברחבי האימפריה הבריטית, וכך הופעלו ספינות הדואר המלכותי.
בשנת 1830 גם הרכבת החלה לשנע את הדואר. המסלול הראשון לשינוע דואר ברכבות עבר בין מנצ'סטר לליברפול. בשנת 1907 החל השימוש בכלי רכב לשינוע הדואר. הרכב הראשון, משאית ששירתה את הדואר המלכותי במשך 18 שנים, צברה במהלך שנותיה 300,000 מייל לשם שינוע דואר ברחבי הממלכה. בשנת 1934 נעשה ניסיון בהעברת דואר באמצעות רקטות, אך הוכח כי דרך זו אינה בת שימוש ולכן נפסלה.
צוותאות
פוסט אופיס בע''מ
יצר בסיסי
ביופסייה
טריגו
בנייה מחנאית
בנייה מחנאית היא סוג של פעילות מחנאית המקובלת בתנועות הנוער.
הבנייה המחנאית מורכבת ברובה משימוש בסנאדות (ענפים חזקים, ארוכים וישרים) המחוברות זו לזו בעזרת חבלים, בכפיתות ובקשירות, אשר מקובעים לקרקע בעזרת בזנ"ט. המבנים קלים לבנייה ולפירוק, ובדרך כלל ארעיים.
בתנועות הנוער משמש תהליך הבנייה המחנאית כביטוי ליצירה עצמית, כאתגר עבור החניכים וכפעילות מגבשת ומהנה. על פי רוב מקימים החניכים את ה"מחנה" שלהם, ומציידים אותו במגוון מתקנים שימושיים כגון מתקן לתיקים, שער, מגדל שמירה, ספסלים, שולחנות אוכל, סככות צל וכו'.
ניתן גם לבנות בבנייה מחנאית דגמים שונים, מתקני ספורט שונים ואף רפסודות.
בתנועת הצופים בהמכבי הצעיר ובהאיחוד החקלאי ,חניכי ט'-יב' מגיעים אל מחנה הקיץ שלושה ימים לפני שאר החניכים, על מנת לבנות מבנים שימושיים גדולים ומבני ראווה כמו חדר אוכל, מחסן, חדר נושא ושער המחנה, שמטרתם לשפר את איכות החיים במחנה ואת מראהו. בחלק ממחנות הקיץ של הצופים אף מתקיימת תחרות בין השבטים על איכות הבנייה.
אופן הבניה המקובל מחלק את המבנה המחנאי המורכב ל"קלפים" (פיאות). את הקלפים בונים בנפרד על הקרקע ולאחר מכן מרימים את הקלפים ומחברים ביניהם. כך למעשה מירב הבניה מתרחשת על הקרקע.
המהנדל.
המהנדל (הלחם בסיסים של "מהנדס" ו"מנהל") הוא דגם חינוכי שפותח ב"נוער העובד והלומד", למדריך הבנייה המחנאית במחנה. המהנדל מתכנן ומשרטט ביחד עם החניכים את המבנים שיכיל המחנה מראש. בונה בעזרת שיפודי-עץ ודבק חם דגם של המבנה המחנאי אותו מתכוונים לבנות מסנדות, מתכנן את ה"קלפים", ומחלק את החניכים לפי רמת הבניה שלהם לתפקידים השונים במהלך הבניה עצמה כך שיוכלו לסייע זה לזה. התפקיד המקביל לתפקיד זה בצופים הוא יו"ר מבנה ובתנועת הנוער של האיחוד החקלאי נקרא אחראי מבנה (א. מבנה בקיצור).
יצרים בדם
יצרים בדם (באנגלית: Blood In Blood Out, מוכר גם בשם Bound by Honor) הוא סרט פשע משנת 1993 של הבמאי טיילור האקפורד. הסרט מספר את סיפורם של שלושה בני משפחה מקסיקנים, שגדלו כאחים וחיו בדרך של מסורת משפחתית מהדור הישן - "כוח יותר חזק מהחוק". ברגע אחד הכל נקרע לגזרים, מכריח אותם ללכת לשלוש דרכים שונות. אחד מחפש את האמת בחוק, אחד מבטא את עצמו דרך האומנות והאחר מוצא את הכוח בכלא.
עלילת הסרט.
עלילת הסרט מתחילה בתחילת שנות ה-70 במזרח לוס אנג'לס. קרוז קנדלריה (חוסה ברג'ו) ופאקו אגילר (בנג'מין בראט) הם אחים למחצה ממוצא מקסיקני; קרוז הוא בחור עם כישרון יוצא דופן בציור ופאקו הוא מתאגרף שפרש והוא ידוע בכינויו "התרנגול השחור". מיקלו ולקה (דמיאן צ'פה) בן דודו של פאקו, נולד לאבא בהיר עור ממוצא אמריקאי ולאמא מקסיקנית שחומת עור, ולמרות שיש לו את כל הנתונים הפיזיים של המוצא הלבן שלו הוא מרגיש מקסיקני בגופו ובנשמתו. הנתונים הפיזיים של מיקלו, ששונה משל כל חבריו ומשפחתו המקסיקנים, גרמו לו מילדותו להרגיש נחות לידם על אף נסיונותיו להתקבל לחברתם ולהדגיש את מורשתו ההיספנית.