כשנה לאחר האולימפיאדה פנה מנכ״ל מכבי תל אביב והציע לבוזובסקי לנהל את המחלקה להתעמלות אומנותית. בוזובסקי נענתה בחיוב. כמו כן הקימה רשת בתי ספר להתעמלות אומנותית בשם B-MOR אותה היא מנהלת.
נשואה לאורן ואם לשני ילדים.
הוועדה לשינוי חברתי כלכלי
1879 במדע
מועדון הכדורגל קילמרנוק
פיאט CR 42
הפיאט CR 42 פאלקו (באיטלקית: Fiat C.R.42 Falco; פאלקו פירושו בז) היה מטוס קרב דו-כנפי חד מושבי איטלקי. המטוס שימש את חיל האוויר המלכותי האיטלקי סמוך למלחמת העולם השנייה ובתקופת מלחמת העולם השנייה. יצרנית המטוס הייתה חברת "פיאט אוויאציונה" (Fiat Aviazione) שמרכזה בטורינו, והיא סיפקה את המטוס לחילות האוויר של איטליה, בלגיה, שוודיה והונגריה. יותר מ-1,800 כלים מסוג זה נבנו, והיה זה אחד מכלי הטיס האיטלקים הנפוצים במלחמת העולם השנייה.
מאת'רוול (כדורגל)
מועדון הכדורגל מאת'רוול (באנגלית: Motherwell Football Club) הוא מועדון כדורגל סקוטי מקצועני מהעיר מאת'רוול שבצפון מחוז לנרקשייר שנוסד ב-1886. המועדון משחק בליגת העל הסקוטית והוא אחד משבע הקבוצות שנשארו בה מאז יסודה ב-1998 (לפני כן ירד ב-1985). מאז 1896 הקבוצה משחקת ב"אצטדיון פיר פארק" שבעיר מאת'רוול, אשר מכיל 13,742 מקומות ישיבה.
היריבות העיקריות של הקבוצה מאז ומעולם הן הקבוצות "המילטון אקדימקל" ו"איירדריוניאנס" המקומיות. המשחקים ביניהן נקראים "הדרבי של לנרקשייר".
המועדון זכה סך הכל ב-4 תארים לאומיים מקומיים: בליגת העל הסקוטית לעונת 1931/1932, בגביע הסקוטי בעונות 1951/1952 ו-1990/1991 ובגביע הליגה הסקוטית לעונת 1950/1951.
פאלקון
מרכז ההדרכה האולימפי
בית החולים הירקון
בית החולים הירקון היה בית חולים ממשלתי קטן, שפעל בצפון תל אביב. הוא הוקם כבית חולים לשעת חירום בסוף 1940, והפך לבית חולים כללי בתחילת 1944. ביוני 1953 אוחד עם בית החולים תל-השומר.
היסטוריה.
בנייני בית החולים הוקמו ב-1937 על מגרש בשטח שבעה וחצי דונם, כיום במרובע הרחובות שטריקר, לואי מרשל, ברנדייס ויהודה המכבי, מכספי עזבונו של אריך סלומון מדרום אפריקה, כבית עולים חדש שנועד להחליף את בית העולים הקיים ברחוב העלייה.
כבית חולים רזרבי.
בעקבות הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב, בספטמבר 1940, נדרשה הקמת בית חולים רזרבי לשעת חירום. המתקן אורגן תחילה בבית הספר "הכרמל" שהלימודים בו הושבתו, ובדצמבר הועבר לבית העולים החדש. בתחילת 1941 כלל בית החולים 135 מיטות, מהן 30 מיטות פעילות. מנהל בית החולים הרזרבי היה ד"ר מטולסקי.
כבית חולים קבוע.
על רקע מצוקת אשפוז קשה, דרשה עיריית תל אביב מממשלת המנדט לפתוח במקום בית חולים קבוע. אישור ממשרד המושבות בלונדון התקבל רק באוגוסט 1943. בינואר 1944 נפתח בית החולים הירקון כבית חולים ממשלתי קבוע, ויועד לחולי המושבות. תחילה כלל 80 מיטות בשתי מחלקות, פנימית וכירורגית, ובהמשך נוספה מחלקת ילדים ובה 10 מיטות. מנהלו היה ד"ר שמעון בטיש, לימים מנכ"ל משרד הבריאות, והמנהל האדמיניסטרטיבי היה אליהו לרמן.
במהלך מלחמת העצמאות עבר בית החולים מידי מחלקת הבריאות של ממשלת המנדט לרשות מחלקת הבריאות של הוועד הלאומי, והוגדל כדי לאפשר קליטת פצועים.
בבית החולים בוצעו מאות ניתוחי ברית מילה לעולים חדשים בוגרים. "לחדר כבר הגיעו שני המנתחים של ביה"ח, ד"ר טולצ'ינסקי וד"ר בן-טובים. זהו אחד ממאות הניתוחים הבלתי רגילים המבוצעים בבית חולים זה, מאז הקמת המדינה, כאשר נערים בני גילים שונים, ילדי פליטים ושרידי השואה, שנולדו בבונקרים, ביערות העד ברוסיה הצפונית, במקומות סתר בין נוצרים, מוכנסים עתה בבריתו של אברהם אבינו כדי להיות בישראל יהודים כדת וכדין".
ליד בית החולים פעל בית ספר לאחיות. בית הספר המשיך את פעילותו בתקופת מלחמת העצמאות, וב-1951 העניק תעודות לבוגרות של תשעה בתי ספר ממשלתיים לאחיות, שנסגרו בתקופת המעבר.
סגירת בית החולים.
ב-1953 הועבר בית החולים הצבאי בתל-השומר לרשות משרד הבריאות, והוחלט למזג לתוכו את בית החולים הירקון ואת בית החולים הממשלתי בפרדס כ"ץ (לשעבר, בית החולים למחלות מידבקות).
בנייני בית החולים הועברו לוועד למען החייל, שקיים בהם אכסניה לחיילים. חלקו הצפוני של השטח הופרד, והוקם בו בית הספר תיכון עירוני י"א. ב-1981 החל לפעול במקום הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב. הבניין ששימש את הקונסרבטוריון נהרס ב-2008, ובמקומו נבנה בניין חדש.
מרכז הטניס האולימפי
פיטיגרילי
פיטיגרילי (Pitigrilli) הוא שם העט שבו נודע דינו סגרה (Dino Segre; 9 במאי 1893 - 8 במאי 1975) היה סופר, עיתונאי ותסריטאי איטלקי ממוצא יהודי.
ביוגרפיה.
דינו סגרה נולד בשנת 1893 בטורינו שבאיטליה, בן לאב יהודי, דוד, ואם קתולית, לוצ'יה אלנה. הוא חונך כקתולי, ובגיל שבע הוטבל. בשנת 1916 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת טורינו. תקופה מסוימת קיים קשר רומנטי עם המשוררת עמליה גוליילמינטי. באותה תקופה החל לפעול כסופר וכעיתונאי. בשנת 1920 יצא לאור הרומן הראשון שלו, Mammiferi di lusso ("יונקים דה לוקס"). בשנת 1924 יסד את כתב העת הספרותי Grandi Firme, שזכה לקהל קוראים ניכר. כתב העת פעל עד שנת 1938, שבה הוחרם על ידי ממשלת איטליה הפשיסטית בהתאם לחוקי הגזע.
בשנת 1930 החל לסייר באירופה. הוא שהה בעיקר בפריז, עם גיחות לאיטליה. לפי מסמכים ועדויות של חברי המחתרת Giustizia e Liberta ("צדק וחירות"), פיטיגרילי שימש מודיע של המשטרה החשאית הפאשיסטית, OVRA, החל מיולי 1930. כיוון שבאיטליה שררו חוקי גזע אנטישמיים, פיטיגרילי זכה לאמונם של מתנגדי הפאשיזם, בזכות מוצאו היהודי.
בשנת 1940 חזר לטורינו, חרף הסכנה שיועבר למחנה ריכוז, עקב מוצאו היהודי. ב-10 ביוני 1940 אכן הוצא נגדו צו גירוש לעיר ל'אקווילה שבמרכז איטליה, אך זה הומר, בהשתדלות ידידיו, להגליה לכפר אושו (Uscio) שבצפון איטליה, לא הרחק מטורינו. כעבור שלושה חודשים נענתה בקשתו להשתחרר, והוא חזר לטורינו, בסוף 1940 עבר לרומא, ועסק בכתיבת תסריטים. ב-13 בספטמבר 1943 נמלט לשווייץ, שם התגורר עד 1947. בשנת 1948 היגר לארגנטינה, והתגורר בה עשר שנים. לאחר מכן חזר לפריז, תוך שהוא מבקר לעיתים בביתו שבטורינו. בשנת 1949 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי, Pitigrilli parla di ("פיטיגרילי מדבר").
פיטיגרילי נודע באמרות כנף שיצר, ובהן: "דקדוק: מבנה מורכב שמלמד שפה אך מעכב דיבור" וכן "אין להתבייש אם משנים דעה בכל יום; אולם כדי לשנות דעה, צריך שיהיו דעות להחלפה".
משפחתו.
בשנת 1931 נישא לדבורה סינגליה. בשנת 1940 נישא לעורכת הדין לינה פורלן, בעודו נשוי לאשתו הראשונה, ממנה התגרש פורמלית רק ב-1973.
ספריו.
פיטיגרילי כתב 47 ספרים. מרביתם יצאו לאור בהוצאת Sonzogno במילאנו. ספריו זכו לפופולריות רבה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, ותורגמו לשפות רבות. עקב תוכנם הארוטי אסר הוותיקן על קריאתם. גם בגרמניה המערבית נאסרו פרסום מודעות לספריו והצגתם בחלונות הראווה.
אחדים מספריו תורגמו לעברית:
דינו סגרה
איביס (עוף)
דאודורו ארנה
ווטרספורט אולימפיק
La Bamba
מסר
אדלונג
טביעת הצי האנגלי ליד איי סילי (1707)
טביעת הצי האנגלי ליד איי סילי (באנגלית: Scilly naval disaster) הוא השם שניתן לאסון ימי גדול שאירע באוקטובר 1707 בחופי איי סילי, ארכיפלג ליד הקצה הדרום־מערבי של אנגליה. שייטת אוניות מלחמה נטרפה במזג אוויר סוער אל חופי האיים בשל טעות בניווט, וארבע מבין עשרים ואחת אוניותיה טבעו ועימן למעלה מ־1,400 מלחים וקצינים. היה זה אחד האסונות הימיים הגדולים ביותר בתולדות האיים הבריטיים. ועדת חקירה שהוקמה בעקבות האירוע קבעה כי הוא נגרם בשל חוסר יכולתם של נווטי האוניות לחשב במדויק את מיקום אוניותיהם. האסון היה אחד הגורמים שהביא את הפרלמנט הבריטי לחקיקת "חוק קו האורך" (Longitude Act) ולהקמת ועדה שתחפש שיטה פשוטה, יעילה ואמינה למציאת קו האורך בים.
רקע היסטורי.
בקיץ 1707, במהלך מלחמת הירושה הספרדית, ניסה כוח משולב בריטי־אוסטרי־הולנדי בפיקוד הנסיך אויגן מסבויה, לכבוש את נמלה המבוצר של טולון, בסיס הצי הראשי של צרפת. תוך כדי הקרב, שניטש מ־29 ביולי עד 21 באוגוסט, החישה בריטניה צי אוניות מלחמה, כדי להעניק לצבא הנלחם ביבשה סיוע מן הים. בראש הכוח הימי עמד אדמירל הצי הבריטי עצמו, סר קלאודסלי שובל. האוניות הבריטיות תקפו את טולון ואף הצליחו להסב נזק לצי הצרפתי שנותר לכוד בנמל, אך צבא הברית הובס על ידי כוח משולב צרפתי־ספרדי והמבצע נכשל. במצב עניינים זה נצטווה הצי לשוב הביתה, והוא יצא לדרכו מגיברלטר אל פורטסמות' ב־29 בספטמבר 1707.
אובדן האוניות.
הצי בפיקודו של אדמירל שובל מנה 21 כלי שיט: חמש־עשרה אוניות קו ("אסוסיאיישן", "רויאל אן", "טורביי", "סיינט ג'ורג'", "קרויזר", "איגל", "לינוקס", "מונמאות'", "אורפורד", "פנתר", "רומני", "ריי", "סמרסט", "סוויפטשור", "ואלר"), ארבע ספינות הבערה ("פיירברנד", "גריפין", "פניקס", "וולקן"), סלופ אחד ("וויזל") ויכטה אחת ("איזבלה"). אה"מ "אסוסיאיישן" שימשה אוניית הדגל של אדמירל שובל, אה"מ "רויאל אן" הייתה אוניית הדגל של אדמירל־משנה של השייטת הכחולה סר ג'ורג' בינג ואה"מ "טורביי" - אוניית הדגל של סגן אדמירל של השייטת הכחולה סר ג'ון נוריס.