ג'דסון הרמון נפטר בסינסינטי ב-22 בפברואר 1927 ונטמן בבית הקברות ספרינג גרוב שבעיר. על שמו נקרא מחוז באוקלהומה.
Around the World in a Day
Around the World in a Day (בעברית: מסביב לעולם ביום) הוא אלבום האולפן השביעי של המוזיקאי האמריקאי פרינס, והשני בו חלק את הקרדיט עם להקת הליווי שלו, . הוא יצא לאור ב־22 באפריל 1985 על ידי "וורנר ברדרס רקורדס" ו. הייתה בו התנתקות במידת מה מהצליל המסחרי של קודמו המצליח מאוד "Purple Rain", ופרינס התנסה בו בסגנונות פסיכדליים ובמרקמים מוזיקליים עשירים יותר. חברת התקליטים נענתה לרצונו של פרינס והוציאה את האלבום עם יחסי ציבור מזעריים, וכן עיכבה את הוצאת הסינגלים עד כמעט חודש לאחר צאתו של האלבום לאור.
"Around the World in a Day" הוא האלבום השני של פרינס ו"הרבולושן" שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200. שניים מבין ארבעת הסינגלים שלו הגיעו לטופ 10 במצעד בילבורד הוט 100: "Raspberry Beret" ו־"Pop Life". לאחר מותו של פרינס ב־2016, "Raspberry Beret" צעד מחדש בבילבורד הוט 100 והגיע למקום ה־33. "Around the World in a Day" הוסמך למעמד פלטינה כפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי ב־2 ביולי 1985.
רקע.
ההקלטות ל־"Around the World in a Day" החלו בסשנים שקדמו לסיום הקלטות "Purple Rain". לאחר שישה חודשי הופעות של "גשם סגול", פרינס חזר להקליט. השראה ראשונית לצליל של האלבום הגיעה מדמו שהקליט דייוויד קולמן, אחיה של חברת "הרבולושן" , דמו שהפך בסופו של דבר לשיר הנושא.
האלבום הוקלט באולפנים שונים. חלק מהשירים הוקלטו באולפן מאולתר, Flying Cloud Drive Warehouse שב־Eden Prairie , מינסוטה. האולפן היה מחסן עם קירות עץ וגג מפח שהוסב לאולפן. פרינס החל להשתמש במקום, להקלטות ולחזרות עם "הרבולושן", במאי 1984. התנאים במקום היו בסיסיים: עמדת ההקלטה הייתה על הריצפה, ללא הפרדה בינה לבין הנגנים כפי שמקובל באולפן הקלטות. לדברי סוזן רוג'רס, טכנאית הקול, פרינס אהב את האווירה ה"מאולתרת, עם מנטליות של בית ספר בית".
השוני בין האולפנים גרם להבדלי איכות בין השירים: "Paisley Park", שהוקלט במחסן, הוא באופן יחסי גולמי וגס לעומת ההקלטה העדיפה של "Pop Life", שהוקלט באולפן רגיל. רוג'רס אומרת שבשביל פרינס, הדקויות של ההבדלים באיכות הצליל היו "משניות לקסם שבביצוע מסוים":
צליל האלבום הוא בסגנון פסיכדלי דחוס, ונעשה בו שימוש בכלים לא שגרתיים ובמילים מסתוריות. הצליל והעטיפה של האלבום עוררו השוואות לאלבומם של "הביטלס" "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band". פרינס דיבר בריאיון על הצליל הפסיכדלי, העטיפה וההשוואות:
את עטיפת האלבום צייר האמן האמריקאי .
הצלחה וביקורת.
אף על פי שיחסי הציבור לאלבום היו מועטים באופן מכוון, והמוזיקה הייתה באופן כללי פחות נגישה לרדיו מאשר זו של "Purple Rain", בכל זאת שני סינגלים ממנו היו להיטי טופ 10 בארצות הברית – שם גם האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה. הביקורות בזמן היציאה לאור היו מעורבות, אך ביקורות רטרוספקטיביות מתארות את האלבום כמשובח.
לדברי פרינס, ג'ורג' קלינטון אהב מאוד את האלבום.
בביקורת רטרוספקטיבית חיובית, אלן לייט מ"פיצ'פורק" תיאר את האלבום במילים .
סימון פרייס מ"הגרדיאן" כתב: .
פרדיננד כהן
פרדיננד יוליוס כהן (בגרמנית: Ferdinand Julius Cohn; 24 בינואר 1828 – 25 ביוני 1898) היה ביולוג גרמני ממוצא יהודי. ממייסדי הבקטריולוגיה והמיקרוביולוגיה המודרניים.
קורות חיים.
כהן נולד ברובע היהודי של ברסלאו בפרובינציית שלזיה בפרוסיה (כיום ורוצלב, פולין). אביו, אייזיק כהן, היה סוחר ויצרן מצליח. בגיל 10 פרדיננד סבל מירידה בשמיעה מסיבה לא ידועה. החל מגיל 16 למד בוטניקה אצל היינריך גופרט באוניברסיטת ברסלאו. בשל הרקע היהודי של כהן נמנע ממנו מלהיבחן בבחינות התואר האחרונות בברסלאו. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בגיל 19, בשנת 1847, קיבל תואר בבוטניקה בברלין. הוא המשיך ללמוד בוטניקה בברלין עוד שנתיים, שם בא במגע עם רבים מבכירי המדענים של זמנו.
בשנת 1849 חזר לאוניברסיטת ברסלאו שם נשאר למשך שארית דרכו כמורה וחוקר. כאשר חזר לברסלאו בתחילת שנות העשרים לחייו, אביו קנה לו מיקרוסקופ גדול ויקר מתוצרת סיימון פלוסל. מיקרוסקופ זה, שלא היה קיים באוניברסיטת ברסלאו ובמרבית האוניברסיטאות, היה כלי המחקר העיקרי של פרדיננד כהן בשנות ה-50 של ה-19. בשנות ה-50 של המאה ה-19 הוא חקר את הגדילה והחלוקה של תאי הצמח. בשנת 1855 הוא פרסם חיבורים בנושא המיניות של אצות ירוקות מסוג "Sphaeroplea annulina" ומאוחר יותר "globator Volvox". בשנות ה-60 של המאה ה-19 הרחיב את השכלתו בפיזיולוגיה של צמחים. משנת 1870 ואילך הוא למד בעיקר חיידקים. הוא ביסס את השימוש בתרביות סטריליות וגילה מחדש את הגן הבוטני של לורנץ שולץ פון רוזנאו בברסלאו. הוא פרסם למעלה מ-150 דוחות מחקר במהלך חייו. אוניברסיטת ברסלאו הפכה למרכז חדשני לפיזיולוגיה של צמחים ולמיקרוביולוגיה בזמן שהותו בה.
כהן היה הראשון שסיווג אצות כצמחים, והגדיר מה מבדיל אותם מצמחים ירוקים. סיווג החיידקים שלו לארבע קבוצות על פי צורה (כדורים, מוטות קצרים, חוטים וספירלות) נמצא בשימוש עד היום. בין השאר כהן היה הראשון שהראה ש"בצילוס" יכול לעבור למצב נבג כאשר הוא נתון לסביבה מזיקה.
בשנת 1885 זכה במדליית לוונהוק.
לאופולד שמוצלר
לאופולד שמוצלר (גרמנית: Leopold Schmutzler; 29 במרץ 1864 - 20 ביוני 1940) היה צייר גרמני, יליד בוהמיה. הוא התמחה בפורטרטים, דמויות נשיות וסצינות ז'אנריות בסגנון רוקוקו. בשנותיו המאוחרות יותר הוא נקשר למפלגה הנאצית.
ביוגרפיה.
הוא נולד בסטריבו. הוא היה בנו של בעל פונדק, שגם העביר לו שיעורי רישום ראשונים. במקור, הוא תכנן ללמוד בבית הספר למוזיקה בפולה, אך נדחה בגלל ראייה ירודה. בין השנים 1880–1882 למד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה אצל כריסטיאן גריפנקרל (האדם שדחה אחר כך את בקשתו של היטלר לאקדמיה). לאחר מכן עבר לאקדמיה לאמנות יפה במינכן.
הוא התיישב שם לאחר סיום לימודיו בשנת 1885. הוא בילה גם תקופות לימוד קצרות ברומא ובפריז.
בתחילת המאה הוא הפך לאחד מציירי הדיוקן העמוסים במינכן. הוא קיבל עבודות חשובות ממשפחת המלוכה הבווארית, אך גם הציג תמונות של רקדנים וושחקנים פופולריים אחרים. אחת הדיוקנאות הידועים ביותר שלו היה של השחקנית לילי מרברג (1876–1962) בתפקיד סלומה.
הסגנון שלו היה בדרך כלל ריאליסטי עם אלמנטים של אר דקו. הוא תמיד הקדיש תשומת לב רבה לבגדי הנושא שלו. בו זמנית צייר הרבה דמויות בעירום. בשנות השלושים הוא הפך לתומך בנאצים ויצר סדרה של יצירות שמשקפות את האידאולוגיה של "דם ואדמה".
בשנת 1940, זמן לא רב לפני מותו, הציור "נערות לאחר העבודה" זכה בפרס מרכזי ב"תערוכת האמנות הגרמנית הגדולה ונרכשה על ידי היטלר תמורת 7,000 רייכס מרקים.
הקשר שלו עם המשטר הנאצי השמיד את הקריירה שלו מחוץ לגרמניה, ואת המוניטין שלאחר מותו, אם כי עדיין ניתן לראות את יצירותיו בכמה מוזיאונים, כולל במוזיאון פריי לאמנות בסיאטל שמייסדו, צ'ארלס פריי (1858–1940), היה מעריץ גדול של עבודתו לפני שהתחבר לנאצים.
אייזיאה רשאד
אייזיאה רשאד מקליין (באנגלית: Isaiah Rashad McClain; נולד ב-16 במאי 1991) הוא ראפר אמריקאי מצ'טנוגה שבטנסי.
ביוגרפיה.
אייזיאה רשאד מקליין נולד בצ'טנוגה שבטנסי. הוא גודל בעיקר על ידי אימו, שהיא מעצבת שיער. כשהיה צעיר, אביו של רשאד היה נותן לו להישאר ער עד שעה מאוחרת בזמן שהם האזינו לטו שורט וסקארפייס . לאחר מכן, כשרשאד היה בן שלוש, עזב אותו אביו. לרשאד היו שאיפות להיות מטיף, עד שאחיו החורג השאיל לו עותק של האלבום "ATLiens" של אאוטקאסט בחטיבת הביניים, ומחשבתו הוסטה. זמן קצר לאחר מכן, רשאד החל לבלות את רוב זמנו בביצוע ראפ.
רשאד החל להתייחס לראפ באופן מקצועי בכיתה י', שם הוא וחבריו הקליטו שירים במחשבים הניידים. בשנים הבאות בילה באולפני הקלטות מקומיים. ההופעה הגדולה הראשונה שלו הייתה בשנת 2012, עם הראפרים ג'וסי ג'יי, ג'ואי באדאס וסמוק DZA , בין היתר, בסיבוב הופעות הנקרא "Smoker's Club Tour". בנוסף, רשאד היה גם אחד ממקימי קולקטיב ההיפ הופ מצ'טנוגה, "The House", יחד עם חבריו, הראפרים YGTUT, מייקי-די, כריס פי ובריאן בראון.
במרץ 2013 חתם רשאד בחברת התקליטים העצמאית "טופ דואוג אנטרטיינמנט". ב-24 בינואר 2014 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Cilvia Demo" להורדה דיגיטלית. האלבום זכה לשבחים נרחחבים ממבקרי המוזיקה והגיע למקום ה-40 במצעד הבילבורד 200. על רקע השבחים שקיבל על הוצאת המיני-אלבום, רשאד נבחר להופיע ברשימת ה-Freshman Class השנתית של XXL.
ב-2 בספטמבר 2016 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "The Sun's Tirade", שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה והגיע בשיאו למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200. בינואר 2017 החל רשאד סיבוב הופעות בשם "Lil Sunny Tour" לתמיכה באלבום, שכלל הופעות ב-24 ערים שונות.
ב-30 ביולי 2021 יצא אלבום האולפן השלישי שלו, "The House Is Burning".
בזיל ראת'בון
איליין לוריא
איליין לוריא (באנגלית: Elaine Luria; נולדה ב-15 באוגוסט 1975) היא פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית, חברת המפלגה הדמוקרטית המכהנת כנציגת המחוז השני של וירג'יניה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה.