לדעת לוין, שיר הלעג על מואב נכתב בימי עמרי, אז כבשו ישראל שטחים נרחבים בצפון מואב, ואילו בַּרטלֶט מעדיף את האפשרות הקדומה יותר, לפיה השיר נכתב בימי דוד המלך, ימים שהתאפיינו בפריחה תרבותית שתואמת את אופיו של שיר המושלים .
הצעתו של פול הנסון.
פול הנסון (Hanson, Paul D) הציע שהשיר הוא שיר ניצחון אמורי על מואב. לטענתו, ההצעה שהשיר חובר בעקבות ניצחון ישראלי על מואב נתקלת בקושי לאור העובדה שהוא לא נזכר כלל בקטעים המקראיים המתארים ניצחון זה, אלא הוכנס לתנ"ך בהקשר אחר לגמרי. או כלשונו של הנסון (בתרגום חופשי):
הנסון מציע לחזור לגישה הקלאסית, לפיה השיר הוא שיר ניצחון אמורי על מואב, שנכנס אל תוך הסיפור המקראי כדי להוכיח את העובדה ההיסטורית שסיחון הוא זה שכבש את השטח מידי מואב לפני הכיבוש הישראלי, כפי שנאמר במפורש בפסוק 26. השיר אומץ על ידי ישראל במסורת שעברה על פה וקיבל משמעות מחודשת כאשר נוצרו סכסוכים על שטחים בעבר הירדן, למשל בתקופת יפתח – ספר שופטים פרק יא. במקרים אלה השיר שימש כראיה לכך שהישראלים לא לקחו מידי המואבים את השטחים שמצפון לארנון.
פירוש מילולי לשיר.
בשיר המושלים מספר מילים וביטויים קשים להבנה. להלן כמה ביאורים לביטויים קשים בשיר:
"אָכְלָה עָר מוֹאָב בַּעֲלֵי בָּמוֹת אַרְנֹן" (פסוק 28) הפסוק מדבר על האש שיצאה מחשבון. בתרגום השבעים נכתב "אכלה ערי מואב בלעה במות ארנון". במות ארנון הם המקומות הגבוהים הנמצאים בקרבת נחל ארנון, או השטח המישורי שמצפון לארנון. לוין הציע שמדובר על "במות בעל" שנזכרת בפרק הבא (וַיְהִי בַבֹּקֶר וַיִּקַּח בָּלָק אֶת בִּלְעָם וַיַּעֲלֵהוּ בָּמוֹת בָּעַל וַיַּרְא מִשָּׁם קְצֵה הָעָם).
"וַנִּירָם אָבַד חֶשְׁבּוֹן עַד דִּיבוֹן וַנַּשִּׁים עַד נֹפַח אֲשֶׁר עַד מֵידְבָא" (פסוק 30).
המילה "וַנִּירָם" קשה וסתומה וניתנו לה פירושים רבים. המפרשים התלבטו אם הכוונה לשם עצם או לפועל. רש"י בעקבות תרגום אונקלוס פרש: "מלכות ועול שהיה למואב בחשבון אבד משם". על פי זה המילה "ונירם" היא שם עצם שפירושו – המלכות שלהם. פירוש זה מתבסס על המילה "ניר", החוזרת פעמים רבות במקרא במשמעות של עול לדוגמה:
פירוש נוסף שהוצע למילה "וַנִּירָם" קושר אותה למונח "ניר" הבא בקשר לחרישת השדה. לפי פירוש זה, המילה מציינת פועל שמשמעותו 'חרשנו' מחשבון עד דיבון, בהקבלה להמשך הפסוק – 'וַנַּשִּׁים' – הפכנו לשממה מנופח עד מידבא .
בתרגום השבעים גרסו במקום "וַנִּירָם"– "ונינם" כלומר "וזרעם" של מואב אבד.
"וַנַּשִּׁים" – לדעת רוב המפרשים הכוונה היא לפועל בגוף ראשון: "הפכנו שממה" .
לשונו הקשה של שיר המושלים, תורמת תרומה נכבדה למגוון הרחב של הדעות שנאמרו כדי לפרשו, ולסימני השאלה הרבים הקיימים באשר לזמנו, מיקומו ומהותו של שיר זה.
שדרות המאירי
שדרות המאירי היא שדרה מרכזית בשכונת קריית משה בירושלים. השדרה, שתוכננה במקור כחלק משכונת גנים, נקראת על-שם הרב משה אוסטרובסקי-המאירי (1947-1886), ממנהיגי תנועת המזרחי בארץ ישראל, מורה ועסקן ציבורי. כיום זוהי שדרה להולכי רגל, כאשר משני צדיה נטועים עצי ברוש ולאורכה ספסלי ישיבה.
השדרה מחולקת לשני חלקים קטנים וחלק אחד גדול כאשר כיכר מחבר בניהם. תחילת השדרה בקצה רחוב הרב צבי יהודה, וסופה ברחוב קוסובסקי. לאורך השדרה מספר מבני ציבור, בהם ישיבת המאירי, קופת חולים כללית, מכון מאיר, בתי כנסת, בית קפה וקיוסקים.
חבורת רננים
חבורת רננים הייתה מקהלה ישראלית, שהוקמה בשנת 1962 על ידי המוזיקאי גיל אלדמע, ביוזמת חנוך חסון. המקהלה הוקמה במטרה לשמש חבורת זמר של קול ישראל, אשר תקליט ביצועים לשירים עבריים שטרם הוקלטו בצורה מקצועית.
זמרי המקהלה נבחרו מתוך חברי מקהלת רינת בניצוחו של גארי ברתיני. רוב העיבודים הקוליים נכתבו על ידי אלדמע עצמו.
החבורה שרה והקליטה מאות שירים ממיטב הרפרטואר של הזמר העברי המוקדם, שירים מראשית הציונות, שירי העליות ותנועות הנוער, שירי התיישבות ועוד.
מלבד הקלטות אולפן השתתפה המקהלה במופעים פומביים של קול ישראל ובתוכניות זמר שונות, כגון שרתי לך ארצי.
שמות זמרי "רננים" (לפי סדר א"ב).
גרשון אצבעוני, יעל ארז, דבורי בורשטיין, נחום דקל, אורה זיטנר, ורדה זליג, עודד זמר, גילה ירון, ניצה ישראלי, אילנה עברון, חנה צור, אבי שילה, מרדכי (מוטקה) שלף, סילביה שמאי.
זית רענן
התאחדות הקבלנים והבונים בישראל
המכון לארכיאולוגיה גלילית
המכון לארכיאולוגיה גלילית בשיתוף פעולה עם מכון מילר לחקר יהדות זמננו באוניברסיטת מיאמי, הוא מכון לארכאולוגיה שנוסד כדי לקדם את המחקר הארכאולוגי בגליל והוא פועל במסגרת המכללה האקדמית כנרת בעמק הירדן.
היסטוריה.
המכון לארכאולוגיה גלילית הוקם בשנת 2005 על ידי הארכאולוג ד"ר מרדכי אביעם ופעל שלוש שנים תחת המחלקה לדתות ולימודים קלאסיים באוניברסיטת רוצ'סטר ניו יורק. בשנת 2008 החל המכון לפעול באוניברסיטת מיאמי ובשנת 2009 הציעה המכללה האקדמית כנרת לקלוט את המכון אליה, מתוך הנחה שפעילות ארכאולוגית גלילית תשתלב בפעילותה המחקרית של המכללה וזאת בשיתוף פעולה עם מכון מילר לחקר יהדות זמננו שבאוניברסיטת מיאמי בארצות הברית.
במכון חברים ד"ר מוטי אביעם המשמש כמנהל, פרופ' חיים בן דוד ראש המחלקה ללימודי ארץ ישראל במכללה האקדמית כנרת, ד"ר יעקב אשכנזי, ד"ר דינה שלם, ד"ר צבי גל ומר אהרוני אמיתי.
מטרות הקמת המכון.
הגליל הוא אזור בעל מספר ייחודים בתחום ההיסטורי-ארכאולוגי, בגליל צמחה תנועת ישו, בו החל המרד הראשון נגד הרומאים ופעילותו של יוסף בן מתתיהו, נערכו המשנה והתלמוד הירושלמי ופעלו בו חכמים. בגליל נמצא הריכוז הגדול ביותר של בתי כנסת עתיקים, נמצאים בו אתרי קודש נוצריים ועוד.
המטרות העיקריות של המכון הן לקדם את המחקר הארכאולוגי בגליל, לעסוק בחפירות ובסקרים, להתמקד בפרסומים מדעיים של תוצאות החפירות והסקרים כמו גם מאמרים תאורטיים ולקיים מפגשי חוקרים.
בנוסף לכך רואה המכון את מטרתו בהבאת תוצאות המחקרים אל הציבור הרחב כולל גם בני נוער. לקידום מטרה זו החל המכון בסוף שנת 2012 בהרצאות וכנסים פתוחים לציבור. הכנס הראשון התקיים בדצמבר 2012 "מצודות ומבצרים בצפון הארץ – מהכנענים ועד צה"ל".
פעילות מחקרית.
טרם צירופו של המכון למכללת כנרת, התבצעו במכון שתי חפירות ארכאולוגיות. האחת בשנת 2005 בחורבת זגג בה קיימים שרידי מנזר מהתקופה הביזנטית בכרמיאל שנחפר על ידי תלמידי תיכון מכרמיאל ומהכפר עראבה במסגרת פעילות נוער משותפת יהודית-ערבית. החפירה השנייה נערכה בשנת 2007 בחורבת בזע שבגוש שגב ובה נחשפו שרידים של כפר יהודי מתקופת המשנה שתי החפירות היו בחסות אקדמית של המכון לארכאולוגיה ע"ש זינמן באוניברסיטת חיפה.
בקיץ 2010 השתלב המכון בחפירה של אוניברסיטאות יפניות בתל רכש החופרות את השכבות המקראיות שבתל. המכון לקח על עצמו את חפירת מכלול המבנים מהתקופה הרומית שבראש התל. בכוונת המכון להמשיך ולחפור שם במשך 5 העונות הבאות המתוכננות על ידי היפנים. החפירה התחדשה בקיץ 2013.
ביחד עם סטודנטים של אוניברסיטת מיאמי, נחפרו בקיץ 2011 שרידי מנזר עם רצפת פסיפס בשבי ציון ושם התגלה גם רליקואריום (תיבת שרידים קדושים) קטן, נייד, עשוי אבן ומעוטר בצלבים.
בקיץ 2012 ובהמשך בקיץ 2013 החל המכון בחפירה משולבת עם אוניברסיטת סמפורד באלבמה והאוניברסיטה הנוצרית בקנטקי, בחפירת הכפר היהודי הקדום בשיחין שליד ציפורי.
המכון מפעיל את "סדנת חוקרים לארכאולוגיה גלילית". במסגרת סדנה זו נפגשים פעם בחודש לערך, כעשרים חוקרי הגליל ממכללות, אוניברסיטאות ורשות העתיקות, ודנים לעומק בכל פעם בנושא אחר.
במסגרת פעילות עריכת סקרים, נכון לשנת 2013 ביצע המכון ארבעה סקרים בבתי קברות יהודיים עתיקים בגליל: ציפורי, באר שבע הגלילית (קרוב לצומת שבע, מזרחית לראמה), כפר חנניה וחוקוק.
שמואל הרשקוביץ
שמואל הרשקוביץ הוא איש מינהל ציבורי ישראלי. כיהן כמנכ"ל המשרד לביטחון פנים, המשרד להגנת הסביבה ומנהלה הראשון של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
ביוגרפיה.
הרשקוביץ השתחרר משירותו בצה"ל בדרגת סגן-אלוף. בתפקידו האחרון בצבא שימש ראש ענף בטיחות בדרכים, בשנים 1982–1986. לאחר שחרורו שימש יועץ מקצועי בתחום הבטיחות בדרכים לארגונים שונים, משרדי ממשלה ולמשטרת ישראל. ב-1997 מונה למנהלה הראשון של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים שהחליפה את מינהל הבטיחות בדרכים במשרד התחבורה. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 2000.
בשנת 2001 מונה ליועץ מיוחד לשר לאיכות הסביבה צחי הנגבי, ביוני 2002 מונה למנכ"ל המשרד וכיהן בתפקיד עד מרץ 2003. לאחר מינויו של הנגבי לשר לביטחון הפנים, מונה הרשקוביץ ב-2003 למנכ"ל המשרד לביטחון הפנים, הוא התפטר מתפקידו בספטמבר 2004 על רקע חקירה נגדו בפרשת המינויים הפוליטיים של הנגבי. נגד הרשקוביץ הוגש כתב אישום בחשד למרמה והפרת אמונים, הוא זוכה על ידי בית המשפט ביולי 2010.
בינואר 2005 מונה למנכ"ל התאחדות הקבלנים, אך כיהן בתפקיד פחות משנה.
פיפת' הרמוני
פיפת' הרמוני (באנגלית: Fifth Harmony; ובתרגום חופשי, "ההרמוניה החמישית") הנקראת גם 5th Harmony או 5H, הייתה להקת בנות אמריקאית שהורכבה מנורמני קורדיי, לורן חורגי, אלי ברוק, דיינה ג'יין וקמילה קביו עד עזיבתה את הלהקה בדצמבר 2016. הלהקה הייתה בעלת חוזה הקלטות משולב בסייקו רקורדס ואפיק רקורדס, השייכות לסיימון קאוול ואל. איי. ריד, בהתאמה. זאת לאחר שזכו במקום השלישי בעונה השנייה של The X Factor בארצות הברית. במהלך שנות פעילותה, הוציאה הלהקה שלושה אלבומי אולפן ומספר סינגלים שזכו להצלחה.
קריירה.
2012: האקס פקטור.