בתקופת השלטון הסורי ברמת הגולן, ישב הכפר על הציר המרכזי קוניטרה - גשר בנות יעקב כשהוא פחות או יותר במרכז הכביש. בקרבת הכפר היו מרכזים ובסיסים של צבא סוריה בהם בנפח ועליקה. לאחר כיבוש רמת הגולן על ידי ישראל ביוני 1967, שימש הכפר הנטוש להתיישבות זמנית של אחד מגרעיני ההתיישבות ברמת הגולן. כיום, נמצאים בקרבת הכפר העזוב מספר בסיסי צה"ל בהם מחנה יצחק (מחנה נפח).
הריסות הכפר נמצאות כיום לצד צומת השריון במפגש כביש 91 וכביש 978, מעט מערבה מנפח נמצאת גם צומת המפגש של ציר הנפט עם כביש 91.
נערי רפול (להקה)
נערי רפול הוא שמו של צמד מוזיקלי המורכב מאיתי זילברשטיין ומאיר עמר (המכונה "ביג אם"). השניים החלו לפעול במשותף בשנת 1999, ולצד הוצאת שני אלבומים כלהקה כתבו והלחינו שירים רבים לזמרים שונים.
היסטוריה.
איתי זילברשטיין הוציא בשנת 1995 אלבום סולו בשם "מלמטה", שלא זכה להצלחה מיוחדת. עמר שימש כעוזר טכנאי באלבום זה. בסוף שנות התשעים הצטרף עמר ללהקת טיפקס, והיה חבר בה במקביל לחברותו בצמד "נערי רפול" עד להתפרקותה בשנת 2008. עמר אף הפיק במשותף עם סולנה של טיפקס קובי אוז את אלבומו של חיים אוליאל בשנת 2000.
בשנת 1999 הוחתם הצמד בלייבל של אוז "לבנטיני", ושיר ראשון שלהם, "מסיבת העננה", נכלל באותה שנה באלבום אוסף שבו הציג אוז את האמנים החתומים בלייבל. בשנת 2001 יצא אלבום הבכורה של הצמד, "אהבה כתומה". זילברשטיין ועמר כתבו והלחינו במשותף את כל שירי האלבום, ועיבדו אותם יחד עם אוז. זילברשטיין שימש כסולן ועמר הופקד על הסמפלרים. באלבום השתתפו גם בסיסט להקת טיפקס גל פרמן, וכן מספר נגנים נוספים. מבין שירי האלבום הצליח רק השיר "אהבה כתומה", וכמו כן צורף אליו השיר "החבר'ה הטובים", שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "החבר'ה הטובים", שהלחינו השניים על פי מילים של יוצרת הסדרה ליאורה קמינצקי. שיר זה זכה להצלחה רבה, ואף דורג במצעדי הפזמונים השנתיים של רשת ג' ושל גלי צה"ל לשנת תשס"א.
הסגנונות המוזיקליים של האלבום מגוונים, ונעים בין מוזיקה אלקטרונית, מוזיקה מזרחית ורוק. מבקר המוזיקה ליאור אבידב ציין לטובה את המקוריות המוזיקלית, אך עם זאת ביקר את רמת הטקסטים הירודה של השירים.
לאחר יציאת האלבום החלו זילברשטיין ועמר לכתוב במשותף שירים לזמרים אחרים. בשנת 2003 זכו להצלחה רבה שני שירים שכתבו והלחינו: "אני לא זמין", שכתבו למושיק עפיה, ו"קצת משוגעת", שכתבו לשרית חדד. בשנת 2004 עיבדו חלק משירי אלבומה של חדד "חגיגה", וכן כתבו והלחינו עבורו מספר שירים. לאלבומו של קובי פרץ "משוגע עלייך" מאותה שנה כתבו והלחינו את השירים "קצה הגבול" ו"אהבה על רגל אחת", וכן הלחינו את השיר "אני אוהב אותך", על פי מילים של דוד זיגמן. לאלבומו של דורון מזר "את החברה שלי" הלחינו את שיר הנושא, גם הוא על פי מילים של זיגמן.
עוד בשנת 2004 יצא אלבומו השני של הצמד, "נמלים". מבין שיריו התפרסם רק שיר הנושא, "נמלים". גם באלבום זה השתתף קובי אוז בעיבודים, ויחד איתו גם אבי סינגולדה. זהו האלבום האחרון שהוציאה הלהקה, ואחריו לא הקליטו חבריה שירים נוספים, והתמקדו בכתיבה ובהפקה לאחרים.
בשנת 2005 הפיקו נערי רפול את אלבומו של ליאור נרקיס "חתול רחוב". עבורו כתבו והלחינו מספר שירים, ובהם השיר "תגלי לי", שהיה מלהיטיו הגדולים ביותר של האלבום. לאלבום הבכורה של מירי מסיקה, שיצא באותה שנה, כתבו והלחינו את השיר "תן לי סימן". כמו כן התפרסם באותה שנה בביצועו של עופר לוי לחנם לשירו של צ'ולי זכאי "מצייר אותך". עוד בשנת 2005 הפיקו נערי רפול את אלבום הבכורה של אלון ז'אן, "אהבה עושה לי טוב", וכן כתבו והלחינו חלק משיריו. עליהם נמנה הלהיט "אין לי מילים", שהלחינו יחד עם ז'אן על פי מילים של יואב גינאי. בשנים שלאחר מכן לא הרבו זילברשטיין ועמר לעבוד יחדיו, וזילברשטיין אף פרסם מספר שירים שכתב לבדו לאמנים אחרים. עליהם נמנו להיטים כ"האחת של חיי", שכתב והלחין לקובי פרץ.
לאלבומה השני של מירי מסיקה, "שלום לאמונות" משנת 2007, כתבו והלחינו נערי רפול את השיר "הוא". בשנת 2009 הלחינו שני שירים עבור אלבומו של עידן יניב "על הרחבה", אחד מהם במשותף עם יניב. בשנת 2010 כתבו יחד עם אביהו שבת את השיר "בשבילך", שנכלל באלבום הבכורה של שבת, "אביהו". באותה שנה עיבדו מספר שירים עבור הזמר אדם צ'אקיר. בשנת 2012 הפיקו את שירן של ירדנה ארזי ודנה אינטרנשיונל "כשהגברים רוקדים".
סרטיפיקאט
שדרת אטלנטיק (ניו יורק)
שדרת אטלנטיק (אנגלית: Atlantic Avenue) הוא רחוב חשוב ברובעי העיר ניו יורק ברוקלין וקווינס. הוא משתרע מאזור החוף של ברוקלין לאורך האיסט ריבר כל הדרך לג'מייקה, קווינס. רחוב אטלנטיק מקביל לרחוב פולטון במרבית מסלולו בברוקלין, שם הוא משמש כגבול בין השכונות פרוספקט הייטס ופורט גרין ובין דפורד-סטייווסאנט וקראון הייטס.
אטלנטיק אווניו הוא הכביש מערב-מזרח היחידי עבור משאיות ברחבי ברוקלין, וממלא את מקומם של הכבישים המהירים Bushwick Expressway (I-78) ו-Cross Brooklyn Expressway (I-878).
מוסד הרצל
אדולף בם
אדולף בעהם
יחסי ארגנטינה–ישראל
יחסי ארגנטינה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין הרפובליקה הארגנטינאית לבין מדינת ישראל אשר מוסדו לראשונה ב-31 במאי 1949.
היסטוריה.
ב-29 בנובמבר 1947, בזמן ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על חלוקת ארץ ישראל למדינה יהודית וערבית (תוכנית החלוקה) הביעה ארגנטינה עמדה נייטרלית ונמנעה מלהצביע בעד או נגד. ב-31 במאי 1949 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטים רשמיים ושגרירויות נפתחו בבואנוס איירס ובתל אביב. היחסים בין 2 המדינות היו קשורים במהלך השנים הראשונות על רקע ציד הנאצים מאחר שמיד לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, ארגנטינה היוותה מקלט בטוח לפקידים נאצים לשעבר. בשנת 1960 פרץ משבר קשה בין שתי המדינות לאחר שסוכני המוסד לכדו את הפושע הנאצי אדולף אייכמן בבואנוס איירס והבריחו אותו משם במטוס של המשלחת הישראלית בראשותו של שר החוץ אבא אבן. ארגנטינה דרשה את החזרתו של אייכמן ואף קיימה דיון בנושא באו"ם. החלטה 138 של מועצת הביטחון של האו"ם קבעה כי ישראל הפרה את ריבונותה של ארגנטינה ועליה להחזיר את אייכמן אליה. שגריר ישראל דאז אריה לבבי נחשב בארגנטינה כאישיות בלתי רצויה לאחר שכמה ימים קודם לכן חתם על הסכם הסגרה בין שתי המדינות. ב-31 במאי 1962 הוציאה ישראל את אייכמן להורג.בסוף שנות ה-70 ניהלה ארגנטינה מלחמה מול הממלכה המאוחדת סביב השליטה באיי פוקלנד. ישראל הייתה בין יצואניות הנשק הגדולות לכת הצבאית ששלטה בארגנטינה באותם ימים. בין היתר סופקו לחיילים הארגנטיניים חלקי ציוד למטוסים וטכנולוגיות חדישות. במהלך תקופה זו בחרו ממשלות ישראל להעלים עין מרדיפת המשטר בארגנטינה את הקהילה היהודית.
קרלוס מנם, נשיא ארגנטינה בין השנים 1989-1999 הוגדר כראש המדינה הראשון של ארגנטינה שערך ביקור דיפלומטי בישראל, בשנת 1991.
בשנת 1992 נפגעה שגרירות ישראל בבואנוס איירס בפיגוע טרור שגבה את חייהם של 22 איש.
ביולי 1994 בוצע הפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה ("AMIA") בבואנוס איירס בו נהרגו 85 איש. ממשלות ישראל וארגנטינה האשימו את חזבאללה בביצוע הפיגועים בהכוונת איראן. מאז 2006, דרשה ארגנטינה את הסגרתם של שמונה איראנים, כולל שר ההגנה אחמד וחידי והנשיא לשעבר אכבר האשמי רפסנג'אני, בגין ביצוע הפיגוע. איראן הכחישה כל מעורבות בהפצצה וסירבה לעצור את החשודים. נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר הצהירה כי שני הצדדים הסכימו להקים "ועדת אמת" עם חמישה שופטים עצמאיים - שאף אחד מהם לא יכול להגיע מאיראן או מארגנטינה. מאז 2013, כ-100 ארגונים יהודיים ברחבי ארגנטינה קראו לממשלה לבטל את ההסכם בהם "AMIA" והמשלחת של האגודות הישראליות הארגנטינאיות ("DAIA") שהצהירו כי הפניית התיק לוועדה מסוג זה היא "השפלה של מערכת המשפט הארגנטינאית" אשר תוביל להחליפה בוועדה "שבמקרה הטוב ביותר תוציא, ללא כל מועד מוגדר, 'המלצה' לצדדים המהווה, ללא ספק, היפוך במטרה המשותפת של השגת צדק". בשנת 2015 התובע היהודי אלברטו ניסמן תבע את נשיאת ארגנטינה קירשנר דאז, בטיוח המעורבות האיראנית בפיגוע ומניעת העמדה של בכירים באיראן לדין. ב-18 בינואר 2015 נמצא ניסמן בדירתו ירוי בראשו, שעות ספורות לפני שהציג ראיות בפני המחוקקים.בעוד בארגנטינה ישנה האוכלוסייה היהודית הגדולה ביותר באמריקה הלטינית, לאורך השנים נודעו מקרים שונים של אנטישמיות במדינה, אשר כללו בין היתר חילול 58 קברים יהודים בלה טבלדה בשנת 2009, בעיקר בשל סטריאוטיפים שליליים על יהודים הכוללים שליטה באינטרסים עסקיים ושליטה עולמית באמצעות קפיטליזם, כמו גם השתייכותה של ישראל בקרב מדינות המערב הקרובות לארצות הברית.
בשנת 2010 הודיעה ארגנטינה על כוונתה להצטרף לברזיל בהכרה במדינה פלסטינית עצמאית. הצהרה זו עוררה ביקורת שלילית נוקבת מצד ישראל.