ראש צוות (באנגלית: team leader) הוא אדם שתפקידו לספק הדרכה, הנחיה, הוראות, הכוונה ומנהיגות לקבוצה של אנשים אחרים (הצוות), במטרה להשיג מטרות, יעדים או תוצאות מסוימות. ראש הצוות עובד ביחד עם חברי הצוות ומפקח על התוצאות הכמותיות והאיכותיות של העבודה. בהתאם למבנה הפנימי של הארגון, יכול להיות שראש הצוות יהיה כפוף למנהל פרויקטים (אשר מפקח על מספר צוותים).
תחומי האחריות של ראש צוות עשויים להשתנות בין ארגונים שונים, אבל בדרך כלל הם כוללים סוג כלשהו של אחריות על בניית הצוות והבטחת עבודת צוות בין חברי הקבוצה. המושג "ראש צוות" בא להדגיש את האופי של שיתוף הפעולה שבתוך הצוות, להבדיל ממבנה פיקודי, בו ראש הקבוצה הוא המפקד שלה.
לרוב, ראש הצוות הוא חבר בכיר בארגון אבל הוא לא בהכרח יוגדר כמנהל. יכול להיות שחברי הצוות לא ידווחו ישירות לראש הצוות, אלא יצופה מהם לתמוך בעבודה שלו ושל חברי הצוות האחרים במטרה להשיג את יעדי הצוות.
חיים זעפרני
פרופ' חיים זעפרני (10 ביולי 1922, מוגדור - 31 במרץ 2004, פריז) היה היסטוריון וחוקר ספרות, ראש הפקולטה לשפה העברית והציוויליזציה היהודית באוניברסיטת פריז ומחשובי החוקרים של יהדות צפון אפריקה ומורשתה.
קורות חיים.
חיים זעפרני נולד בעיר מוגדור שבמרוקו ב-10 ביוני 1922. בגיל 4 הוא התייתם מהוריו, ועבר לחסות בבית סבתו וסבו. מסבו למד עברית ועמו התעמק בכתבי הקודש היהודיים עוד מגיל צעיר. כילד למד בבית הספר של כל ישראל חברים (כי"ח) במוגדור. בשנת 1938 נסע ללמוד בצרפת, שם קיבל הכשרה כמורה. לאחר לימודיו חזר למרוקו ולימד מקצועות שונים כגון מדעים וציור בבתי הספר של כי"ח. בהמשך חייו כיהן גם כמפקח ללימודי השפה הערבית בבתי הספר של כי"ח, והיה חבר בוועדה הלאומית לרפורמה בחינוך לאחר עצמאות מרוקו.
לימודיו האקדמיים כללו תואר ראשון בלשון העברית מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר ראשון נוסף בערבית קלאסית מאוניברסיטת רבאט, תואר שני במשפטים וכלכלה ודוקטורט בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת פריז. הדיסרטציה שלו עסקה בחינוך היהודי בארצות האסלאם והיא פורסמה כספר בשנת 1969.
הוא התחיל את הקריירה האקדמית שלו בהוראת עברית באוניברסיטת פריז, ובהמשך מונה לפרופסור מן המניין ולראש הפקולטה לשפה העברית והציוויליזציה היהודית באוניברסיטה. בשנים 1991–1992 היה חוקר אורח במכון ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
על פועלו המחקרי זכה לפרסים רבים, ביניהם פרס ע"ש אירווינג וברטה ניומן (1982–1983), פרס בן צבי לשנת תשמ"ה (1984-1985), פרס המגרב (2001) ועוד. לאחר מותו, המכון ללימודים יהודיים ע"ש אלי ויזל בפריז החליט להעניק פרס שנתי המוקדש לזכרו.
מחקריו.
במשך עשרות שנות פועלו האקדמי חיבר וערך 15 ספרים שתורגמו בחלקם לשפות אחרות בהן עברית, ערבית, ספרדית ואנגלית, וכן פרסם למעלה מ-200 מאמרים. מחקריו עוסקים בנושאים רבים ומגוונים: יהדות צפון אפריקה ובפרט יהדות מרוקו, יהדות ספרד, יחסי יהודים-מוסלמים והשפעות הדדיות, חינוך, ספרות הלכתית וקבלה, שירה עברית, מסורות אוראליות, מוזיקה, לשונות כגון מרוקאית יהודית, חכיתיה, ברברית יהודית ועוד. הוא פרסם מחקר על תולדות יהדות מרוקו בספר "אלף שנות חיים יהודיים במרוקו: היסטוריה ותרבות, דת ומיסטיקה" שפורסם בצרפתית בשנת 1983 ותורגם לעברית.
ספר חשוב נוסף שלו הוא ספרו "השירה העברית במרוקו" שתרגומו לעברית פורסם בשנת 1984. הספר מהווה מחקר חלוצי של השירה העברית שחוברה לאורך הדורות על ידי משוררים יהודים במרוקו. ספר חשוב אחר שלו הוא "יהדות אנדלוסיה והמגרב" ("Juifs d'Andalousie et du Maghreb", 1996). בספר זה הראה זעפרני את הקשרים התרבותיים, הכלכליים והפוליטיים האדוקים בין יהדות ספרד ליהדות מרוקו בימי הביניים וכמו כן העלה את התזה, החוזרת גם בחיבוריו האחרים, שלאחר גירוש ספרד היהודים והמוסלמים המגורשים שעתקו למרוקו את מסורותיה של אל-אנדלוס בכלל תחומי החיים והתרבות. ספר חלוצי אחר של זעפרני עוסק בהתפתחות הקבלה בקרב יהודי מרוקו, ובו לראשונה סקר באופן מקיף את הספרות הקבלית הענפה של מקובלים ממרוקו לאור ספרות הקבלה ממרכזים יהודיים אחרים, והראה את הקשרים השונים ביניהן.
תרומה מחקרית חשובה נוספת של זעפרני הייתה בשימור מסורות אוראליות והיסטוריה שבעל פה, ולשם כך הוא נסע אף לאזורי ספר בעומק מרוקו. הוא הקליט רבנים, מלמדים וחברי קהילות יהודיות מכפרים שונים, ופרסם מאמרים רבים על ההשפעות התרבותיות ההדדיות בין יהודים לברברים. כך למשל היה נהוג בקרב חוקרים לחשוב שתַשֶלְחִית הייתה שפה מדוברת בלבד על ידי יהודים, והם כתבו בעברית או בערבית-מרוקאית יהודית בלבד. לעומת זאת זעפרני גילה כתבים שונים, כולל הגדה של פסח, בתַשֶלְחִית -יהודית (או: ברברית-יהודית) הכתובה באותיות עבריות.
בובי קנאבלי
רוברט מ. "בובי" קנאבלי (באנגלית: Robert M. "Bobby" Cannavale; נולד ב-3 במאי 1970) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. זוכה 2 פרסי אמי על הופעותיו בסדרות "אימפריית הפשע" בתור ג'יפ רוזטי ו"ויל וגרייס".
התפרסם כשחקן ראשי בסדרה "משמרת שלישית" ושיחק בסרטים "אנשי התחנה", "יסמין הכחולה", "ווין ווין", "" ו"נחשים על המטוס".
ביוגרפיה.
קנאבלי נולד בעיר יוניון סיטי שניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. אימו איזבל ואביו סאל קנאבלי. הוריו התגרשו בגיל צעיר והוא עבר להתגורר ביחד עם אמו בפוארטו ריקו, לאחר שחזרו השתקעו קנאבלי ומשפחתו בעיר מרגייט שבפלורידה.
קריירת משחק.
טלוויזיה.
זכה להיחשף לראשונה בסדרת הדרמה "משמרת שלישית" בה שיחק במשך שתי העונות הראשונות בתפקיד הפרמדיק רוברטו "בובי" קאפי.
משנת 2004 עד ל-2006 שיחק קנאבלי כשחקן אורח בסדרה הקומית "ויל וגרייס" בתפקיד וינס דיאנג'לו בן זוגו של ויל טרומן, תפקיד אשר זיכה את קנאבלי בפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בתפקיד אורח.
בשנת 2008 שיחק בסדרת הפשע "פשע מן העבר" בתור הבלש אדי סקארדו.
בשנת 2012 זכה קנאבלי לחשיפה רבה ולביקורות מהללות על תפקידו המרכזי בעונה השלישית של סדרת הפשע "אימפריית הפשע". בסדרה הופיע בתפקיד המאפיונר ג'יפ רוזטי וזכה בשנת 2013 בפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר. באותו טקס הועמד קנאבלי לפרס אמי נוסף על הופעות אורח שעשה בסדרה "האחות ג'קי" בתור ד"ר מייקל קרוז.
בשנת 2017, השתתף קנאבלי בסדרה "מומחה לכלום" בתור שף ג'ף, המעסיק של דוב ובהמשך שותפו להנחיית התוכנית BFFS תוכנית ביקורת אוכל שהשניים מצלמים יחד.
קולנוע.
החל את דרכו בקולנוע בשנת 1999 לצידה של אנג'לינה ג'ולי בסרט "אספן העצמות".
קנאבלי פרץ לתודעה לראשונה כשחקן קולנוע בשנת 2003 בדרמה העצמאית "אנשי התחנה" בה שיחק בתפקיד ג'ו אורמאס עליו זכה קנאבלי להערכה לא מבוטלת.
לאר מכן הופיע קנאבלי בסרטים "נחשים על המטוס" בתפקיד הסוכן המיוחד האנק האריס, "הנרקוד?" בתפקיד צ'יץ' התלמיד לריקוד, "מאזין לילי" בתור ג'ס בן זוגו של מגיש הרדיו גבריאל נון (רובין ויליאמס) ו"סופים טובים".
בשנת 2006 שיחק בדרמה הרומנטית "עד 10 פריטים" לצידו של מורגן פרימן.
ב-2008 שיחק קנאבלי בקומדיה "הקידום" בתפקיד המנתח ד"ר טים ובסרט האימה "100 רגל" בתור השוטר לו שיינקס לצידה של פמקה ג'נסן.
בשנת 2009 שיחק בקומדיה בהפקת אדם סנדלר "" בתור ראש צוות הSWAT ג'יימס קנט.
ב-2011 שיחק בדרמה הקומית "ווין ווין" בתפקיד מוערך מאוד צידו של פול ג'יאמטי.
ב-2013 הופיע קנאבלי בסרטו של וודי אלן "יסמין הכחולה" ובמותחן הפשע "פארקר" בתפקיד איש החוק ג'ק פרננדז.
ב-2014 שיחק בסרט הדרמה הקומי "מבוגרים מתחילים" לצד בת זוגו רוז ביירן וניק קרול.
בשנת 2016 שיחק בסרט הקולנוע היסודות של האכפתיות.
בשנת 2017 גילם את דמותו של פרנקי בסרט האנימציה "שודדי הפיצוחים 2". באותה שנה החל לשחק בעונה השלישית של סדרת הדרמה "מר רובוט" ברשת USA, בתפקיד אירווינג.
חיים אישיים.
לקנבאלי ילד אחד מגירושיו מהשחקנית והתסריטאית ג'ני לומט.
מאז 2012 הוא בזוגיות עם השחקנית האוסטרלית רוז ביירן, ולהם עוד שני בנים משותפים.
איסידור וורובקייביץ'
איסידור ווֹרוֹבּקייביץ' או סידיר איוואנוביץ' ווֹרוֹבּקייביץ' (באוקראינית: Сидір Іванович Воробкевич,
ברומנית: Isidor Vorobchievici, 6 במאי 1836 צ'רנוביץ – 18 בספטמבר 1903 צ'רנוביץ) היה כומר, מורה, סופר, מלחין, מנצח מקהלה, וחוקר פולקלור אוקראיני מבוקובינה, כתב בשפות אוקראינית (רוטנית), רומנית וגרמנית. איוואן פרנקו כינה אותו "העפרוני הראשון של הספרות האוקראינית".
חייו.
איסידור, סידור או סידיר וורובקייביץ' נולד בצ'רנוביץ, בחבל בוקובינה, אז אזור בחסות הקיסרית האוסטרית, במשפחה של מורה לתאולוגיה בשם איוואן ורבובקייביץ'. מפני שבגיל 4 התייתם מאמו ובגיל 10 גם מאביו עבר וורובקייביץ' לחסות סביו מצד האב בעיירה קיצמן. סבו, הפרוטופופ מיכאילו ורובקייביץ' לימד אותו לקרוא וסיפר לו מעשיות רבות מתולדות אוקראינה והקוזקים, על דמויות שנחשבו לגבורים לאומים כמו ראשי הקוזקים זליזניאק ואיוואן גונטה. סבתו, פרסקיבה טיפחה בו את האהבה לאוצרות הפולקלור המקומי.
בגיל 5 הילד ניגן היטב בכינור. הוא למד עד שנת 1848 בבית ספר עממי גרמני ואחר כך עד שנת 1857 בגימנסיה בעיר הולדתו.