שפת C כשפת ביניים.
ל־Eiffel שני שלבי הידור: החלק הראשון הוא הידור לקוד ביניים בעזרת מהדר, עליו רץ מפרש. אחר כך, הקוד מתורגם לשפת C, ובעזרת מהדר C הוא מהודר לשפת מכונה. לטענת מתכנני השפה, מטרת התרגום לשפת C כשפת ביניים, הוא ניצול שיטות הייעול הקיימות במהדרי שפת C. (לטענת מעצבי השפה, קוד בשפת Eiffel יכול להיות יעיל כאילו נכתב בשפת C עצמה או Fortran).
כוס (פירושונים)
תולעת עגולה
פיאלונפריטיס
פיאלונפריטיס (בלועזית: Pyelonephritis) היא דלקת אגן הכליה והכליה. הדלקת נגרמת מזיהום חיידקי אשר ברוב המקרים התפתחה בעקבות התפשטות דלקת בדרכי השתן אל אגן הכליה ואל הכליה. פיאלונפריטיס היא סוג של דלקת הרקמה האינטרסטיציאלית בכליה.
סימנים ותסמינים.
פיאלונפריטיס מאופיינת בהקאות, סחרחורות, חוסר תיאבון, כאבים במתן שתן ואף בחסימה במתן שתן. הסימנים לדלקת יחמירו בתוך כמה שעות מהתפתחות הדלקת. במקרים חמורים יופיעו סימנים כגון הלם זיהומי ולחץ דם נמוך (Hypotension).
גורמים.
ברוב המקרים, הדלקת מתפתחת בעקבות חיידקי צואה העוברים אל דרכי השתן ומשם אל הכליה. החיידק אשריכיה קולי (E.coli) הוא הגורם השכיח ביותר לדלקת. החיידק מפתח עם הזמן חסינות לאנטיביוטיקה ונוגדני הגוף ועל כן הסיכוי לדלקת חוזרת גדלה כתלות בסבילות החיידק לאנטיביוטיקה ולמערכת החיסונית. גורמים המגדילים את הסיכוי לחלות בדלקת:
אבחון.
בדיקת שתן מאבחנת ראשונית לדלקת שתן ועשויה להראות חלבון וכדוריות דם לבנות. אולטרסאונד כליות עשוי להראות נוזלים מסביב לרקמה המודלקת. תרבית השתן מאבחנת את סוג החיידק הגורם לדלקת. חום גבוה ו-leukocytosis (כמות לויקוציטים גדולה) תגרור אשפוז.
טיפול.
פיאלונפריטיס מטופלת באמצעות אנטיביוטיקה בהתאם לחיידק התוקף ובהתאמה לסבילות החיידק לאנטיביוטיקה. ציפרופלוקסאצין ו-לבופלוקסאצין הן המקובלות בטיפול בדלקת, במקרים בהם לא נדרש אשפוז. במקרים בהם הדלקת דורשת אשפוז יינתן טיפול אנטיביוטי אל הוריד בשילוב החזרת נוזלים לגוף.
ביסמון
בֵּיסַמוּן הוא אתר פרהיסטורי בעמק החולה 12 ק"מ מדרום לקריית שמונה, מצפון וממערב לתל אל-מלחה, לרגלי התל. האתר הוא חלק מאתר גדול המשתרע על פני שטח של 100 דונם.
האתר התגלה בעת ייבוש החולה. במקום התגלו שרידי בנייה בעומק של 70 ס"מ. הממצאים שנמצאו בעת הגילוי היו מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב', וחרסים מתקופת ואדי רבה והתרבות הירמוכית.
בשנת 1972 נערכה באתר חפירת הצלה. בחפירה זו נחפר שטח של 70 מ"ר בשלוש שכבת ארכאולוגיות בהם התגלו שרידי מבנה מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב'. מתחת למבנים הייתה קרקע בתולה המעידים שלא הייתה התיישבות במקום בתקופות קדומות יותר.
בתוך המבנה ומתחתיו נמצאו קבורות אדם. בשכבה I נחשפה קבורה משותפת בכניסה לבית. הממצאים כללו שרידים של תשעה בוגרים ושרידי ארבעה תינוקות. במרחק קטן מהקבורה המשותפת נמצאו שתי גולגולות מכוירות. אחת הגולגולות נמצאה במצב השתמרות טוב ואילו השנייה פגועה. ליד הגולגולת נמצאו כלי צור ולהבים. מחקר טכנולוגי שעשה פרופ' יובל גורן על הגולגולות המכוירות גילה שפניה של הגולגולת האחת עוצבו בסיד ואילו פניה של השנייה כוירו בטין, דבר המסביר את ההבדלים ברמת השימור. תופעה זו גם מעלה את האפשרות שהגולגלות כוירו כנראה בידי אנשים שונים ואולי גם בזמנים שונים, וקבורתן המשותפת נעשתה לאחר זמן.
בשכבה II נחשפו קבורה משותפת של שני בוגרים וקבורת ולד או עובר.
באתר נמצאו כ-4,000 פריטי צור וכן מעט פריטים מאובסידיאן שמקורו באנטוליה. בנוסף נמצאו שברי קערות וצלחות עשויות אבן גיר.
בשנת 2007 נערכה באתר חפירת הצלה בניהולם של חמודי חלאילה ועמרי ברזילי. בחפירות נחשפו שרידי בנייה וממצא רב המתאורך לתרבות הירמוכית. גודל ההתיישבות שנחשפה כ-20 דונם. בין הממצאים באתר נמצאו עצמות בעלי חיים, אבני שחיקה ומכלול של כלי צור הומוגני, בו להבי מגל משוננים שינון עמוק וקטומים, ראשי חץ גדולים וגרזנים רבים שלחלקם חורפה (חוד) מלוטשת. החוקרים הסיקו כי הבסיס הכלכלי של תושבי האתר התבסס מחד על ציד וגידול בעלי חיים מבויתים כמו עזים, כבשים, בקר וחזירים, ומאידך על חקלאות, דבר הנלמד מריבוי להבי המגל והגרזנים.
יעקב גיל (אדריכל)
יעקב גיל הוא אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.
ביוגרפיה.
בשנת 1961 סיים גיל את לימודיו בהצטיינות בטכניון. עם סיום לימודיו, עבד בדנמרק בצוות התכנון של השכונה "אלברטסלונד" (Albertslund) בפרברי קופנהגן. לאחר מכן עבד במשרדי האדריכלים לופנפלד-גמרמן ויסקי-אלכסנדרוני. בתקופה זו עסק בתכנון בתי מגורים, שכונות מגורים ובתי חולים.
במשך תקופה מסוימת עבד בשיתוף עם אדריכל אלי ליפסקי ובמסגרת זו השתתף בתחרויות פומביות ובתכנון מבני חינוך ומגורים.
בשנת 1970 הפך לשותף במשרד האדריכלים יסקי-גיל (ומאוחר יותר יסקי-גיל-סיוון). במסגרת זו היה אחראי על תכנון רבעים עירוניים ושכונות, קמפוסים אוניברסיטאיים, בתי-חולים, מרכזי שיקום, מרכזי ספורט, מבני ציבור, בניני משרדים, מרכזי קניות, מרכזי מחקר ופיתוח, מלונות ומבני מגורים מתועשים וקונבנציונליים.
גיל זכה עם אברהם יסקי בפרסים אדריכליים חשובים, בהם פרס רוקח על תכנון בית הלוחם תל אביב (1975) ופרס קפלן ליעילות בתכנון עבור בית חולים אייזנברג ביפו (1976).
בשנת 1990 הקים את משרד גיל אדריכלים בשותפות עם רעייתו, מעצבת הפנים מיכל אורן, העוסק בתכנון בתי חולים, מבני מעבדות, מרכזי רופאים, דיור מוגן לאוטיסטים, מוזיאונים, משרדים, קניונים, מגורים בפינוי-בינוי, בניה רוויה ווילות יוקרתיות.
הילדה הכי יפה בגן
הילדה הכי יפה בגן הוא שיר ילדים שכתב יהונתן גפן על בתו הבכורה. השיר ראה אור בכותר "הכבש השישה עשר", ואחר כך באלבום השירים בשם זה שיצא ב-1978, אותו הלחין יוני רכטר ושרה באלבום יהודית רביץ. השיר נכלל גם באלבום הבכורה של רביץ שיצא שנה לאחר מכן. השיר זכה למספר ביצועים נוספים של זמרים בישראל, בהם אריק איינשטיין ודפנה דקל.
נושא השיר הוא דמות נערצת ומשפיעה בשל צורתה ויכולותיה בחברה מוגדרת, ובעקבות זאת, תפיסה מוגבלת באשר להיתכנות הימצאותה במצב מצוקתי. המשורר מתאר ילדה שנחשבת ליפה ביותר - "הכי" - בגן הילדים מבין כל שאר הילדות והילדים. האני השר, הדובר בגוף ראשון יחיד, מפרט בסגנון חורז מעורב בדיבור רגיל ("וכמה שמביטים בה יותר / רואים שאין מה לדבר") את היופי שניחנה בו באברי הראש: עיניים, פה, צמה. היופי של הילדה היפה ביותר נקשר ליכולת ההשפעה שלה על זולתה, וההעברה או חיקוי המבעים הרגשיים שלה; כך בשורות: "כשהיא מחייכת / גם אני מחייכת / וכשהיא עצובה / אני לא מבינה / איך אפשר להיות עצובה", והשיר מסתיים בתהייה אירונית, אולי לאוזן המבוגרים המאזינים לשיר, כיצד אפשר להיות היפה והמוערצת ביותר וגם להיות עצובה, כאילו הסגולות והיתרונות של היפה ביותר עשויים לייתר או למנוע את העצב ממנה.
מאז חובר השיר, נעשו המילים: "הילדה הכי יפה בגן", לביטוי רווח בתרבות העברית הישראלית, לציון אישה או איש בעלי כישרונות מוכרים, ואף מוצרים למכירה, בעלי יכולות מיוחדות, נבחרים ונערצים בחברה.
קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי
קסרקטיני חיל התותחנים המלכותי (באנגלית: Royal Artillery Barracks) היה בסיס האם של רגימנט הארטילריה המלכותי, השוכן בוולוויץ' אשר בדרום מזרח לונדון. המקום מפורסם בכך שממוקם בו מגרש המסדרים הגדול ביותר בממלכה המאוחדת.
הקסרקטינים נבנו בין השנים 1776–1802, והם אוכלסו באופן רציף על ידי כוחות צבא עד להעתקתו של רגימנט הארטילריה ה-16 בשנת 2007 אל בסיס חדש.
אירועי הקליעה באולימפיאדת לונדון (2012) התקיימו במתחם הקסרקטינים.
רוהל
קפיצות (התעמלות)
קפיצות (נקרא גם סוס קפיצות ושולחן קפיצות; באנגלית: Vault - פירוש קימור או קשת) הוא אחד המכשירים בספורט התעמלות מכשירים לגברים ונשים. ראשי התיבות של הניקוד על המכשיר הם VT.
המכשיר.
המכשיר החל בדומה לסוס סמוכות, אך ללא ידיות, ולעיתים נודע בשם "סוס קפיצות". הסוס הוצב כשהוא מאונך לריצתן של הנשים, ומקביל לגברים.
מכשיר הקפיצות היה מעורב במספר תאונות קשות לאורך השנים וגרם למספר ספורטאים לפציעות קשות ואף לשיתוק, לכן ההתאחדות הבינלאומית להתעמלות (Fédération Internationale de Gymnastique) ביצעה הערכה מחודשת ושינוי של המנגנון מטעמי בטיחות ובמטרה לסייע לאקרובטיקה מרשימה יותר של הספורטאים.
בשנת 2001 החלו להשתמש במנגנון החדש של לוח או שולחן קפיצה, ובו משטח גדול יותר ומרופד, כמעט מקביל לרצפה, המשתפל כלפי מטה ובסופו הקרוב קרש קפיצה. מתעמלים כינו אותו "tongue" (לשון) והוא נראה מעט יותר בטוח מהמכשיר הקודם.
התרגיל.
כדי לבצע את הקפיצה על המתעמלים לרוץ לאורך מסלול הריצה, אשר בדרך כלל מרופד או מכוסה בשטיח. לאחר הריצה הם קופצים על קרש הקפיצה וממנו לסוס הקפיצות כשידיהם נשענות עליו. בשיטת קפיצה אחרת מתעמלים מניחים את ידיהם על מחצלת הממוקמת לפני קרש הקפיצה, מבצעים קפיצה מסובכת מעל המתקן עם סיבוב באוויר ונוחתים על המזרן בצד השני של המכשיר.
הניקוד.
ניקוד הקפיצה ניתן על נחיתה בצורה נקייה, ללא קפיצות או צעדים, ובתוך אזור משטח הנחיתה שעל מזרן הנחיתה. המתעמלים צריכים להפגין טכניקה טובה ולבצע קימור באוויר. ירידה או דריכה על קווי הנחיתה, וכן עליה לא מספיק גבוהה מעל לסוס הקפיצות, או המרחק משולחן הקפיצות גוררת הורדה בניקוד.