רות וביל מבלים עד שעשה מאוחרת בעוד שאלברט מחכה להם עצבני בבית המשפחה. ביל מציע נישואים לרות והיא מסכימה. הארי מכין תעודות לשני טקסי נישואים מהירים בבית. הוא משיא לראשונה את מרתה וצ'אק אבל כשרות שומעת שביל לא צריך לחזור לאירופה אלא קיבל הצבה בפלורידה, היא מתחרטת ומבטלת את רצונה להתחתן אתו ומעדיפה את אלברט המרובע אבל הבטוח.
אלברט מרוצה ועולה לקומה השנייה כדי לשוחח עם הכומר על סדרי החתונה. באותו זמן מתחרטת רות ומסכימה להינשא לביל. והארי משיא אותם במהירות והם עוזבים את הבית במהירות. כשאלברט יורד למטה הוא מחפש את רות והארי מתכונן לספר לו אך באתו רגע נכנס לדירה חייל נוסף ומחפש את "מיס רות".
ונוס ממורבני
ונוס ממורבני (בסלובקית: Moravianska venuša) היא צלמית נשית פרהיסטורית קטנה, שהתגלתה בסלובקיה בתחילת המאה ה-20.
הצלמית הייתה קבורה באדמה והתגלתה בעת חריש זמן מה לפני 1930 על ידי האיכר סטפן הולמן-פטרך בפודקוביצה (Podkovica) ליד הכפר מורבני נאד ואהום (Moravany nad Váhom) שבסלובקיה.
הצלמית עשויה מניב ממותה ומתוארכת לשנת 22,800 לפני הספירה, כחלק מהתעשייה הגרווטיאנית (Gravettian) מהתקופה הפלאוליתית העליונה (Upper Paleolithic) .
עותק של צלמית ונוס זו נמצאת כיום בתערוכת "טירת ברטיסלבה" במוזיאון הלאומי הסלובקי.
קופלציה
קופלציה (באנגלית: Cupellation) הוא תהליך זיקוק במטלורגיה, שבו עפרות או סגסוגות מתכת מטופלים תחת טמפרטורות גבוהות מאוד ועוברות פעולות במטרה להפריד מתכות אצילות, כמו זהב וכסף, ממתכות בסיס, כמו עופרת, נחושת, אבץ, ארסן, אנטימון, או ביסמוט, הנוכחים בעפרות. התהליך מבוסס על העיקרון שמתכות יקרות אינן מתחמצנות או מגיבות כימית, בניגוד למתכות הבסיס, ולכן כאשר הן מחוממות בטמפרטורות גבוהות, המתכות היקרות נשארות בנפרד, בעוד האחרות מגיבות ויוצרות סיגים או תרכובות אחרות.
מאז תקופת הברונזה, נעשה שימוש בתהליך להוצאת כסף מעפרות מותכות. בימי הביניים והרנסאנס, קופלציה הייתה אחד התהליכים הנפוצים ביותר לעידון מתכות יקרות. עד אז שימשו מבחני שרפה לבדיקת מינרלים, כלומר לבדיקת מתכות טריות כגון עופרת ומתכות ממוחזרות כדי לדעת את טוהרן לייצור תכשיטים ומטבעות. קופלציה עדיין בשימוש כיום.
תהליך.
קופלציה בקנה מידה גדול.
כסף טהור הוא יסוד נדיר, אם כי הוא קיים ככזה. הוא נמצא בדרך כלל בטבע בשילוב עם מתכות אחרות, או במינרלים המכילים תרכובות כסף, בדרך כלל בצורה של סולפידים כגון גלנה (עופרת גופרית) או צרוסיט (עופרת פחמתי). לכן הייצור העיקרי של כסף דורש התכה ואז קופלציה של עפרות עופרת ארגנטיפריות.
עופרת נמסה ב-327 מעלות צלזיוס, תחמוצת עופרת ב 888 מעלות צלזיוס וכסף נמס ב-960 מעלות צלזיוס. כדי להפריד את הכסף, הסגסוגת מומסת שוב בטמפרטורה הגבוהה של 960 מעלות צלזיוס עד 1,000 מעלות צלזיוס בסביבה מחמצנת. העופרת מתחמצנת לעופרת חד-חמצנית, המכונה ליטרג', הלוכדת את החמצן ממתכות אחרות. תחמוצת העופרת הנוזלית מוסרת או נספגת בפעולה נימית לתוך רפידות הכבשן. ניתן לראות את התגובה הכימית כ:
בסיס הכבשן נחפר בצורת סיר, ומכוסה בחומר אינרטי ונקבובי עשיר בסידן או מגנזיום כמו קליפות, סיד או אפר עצם. הבטנה חייבת להיות גירנית מכיוון שעופרת מגיבה עם סיליקה (תרכובות חרס) ליצירת סיליקט עופרת צמיג המונע ספיגה נדרשת של ליטרג', ואילו חומרים גירניים אינם מגיבים עם עופרת. חלק מהליטרג' מתאדה, והשאר נספג בטנת האדמה הנקבובית ויוצר "עוגות ליטרג'יות".
עוגות ליטארג' בדרך כלל עגולות או קעורות קמורות, בערך 15 קוטר ס"מ. הם העדויות הארכאולוגיות הנפוצות ביותר לקופלציה בתקופת הברונזה. על פי ההרכב הכימי, ארכאולוגים יכולים לדעת איזה סוג של עפרות טופל, את מרכיביו העיקריים ואת התנאים הכימיים ששימשו בתהליך. זה מאפשר תובנות לגבי תהליך הייצור, המסחר, הצרכים החברתיים או המצבים הכלכליים.
קופלים - כוסות.
הכלי העיקרי לקופלציה בקנה מידה קטן הוא בצורת כוס ומעכונה קופל (Cupel). קופלים יוצרו בזהירות רבה. הם היו בעבר כלים קטנים בצורת חרוט קטום הפוך, העשוי מאפר עצם. על פי גאורגיוס אגריקולה, החומר הטוב ביותר הושג מקרניים של צבאים שרופות, אף על פי שקוצי דגים יכלו להתאים גם כן. יש לטחון את האפר לאבקה דקה והומוגנית ולערבב עם חומר דביק כלשהו ליצירת הכוסות. תבניות היו עשויות מנחושת ללא תחתית כדי שאפשר יהיה להוריד את הכוסות. שקע רדוד במרכז הכוס נוצר באמצעות עצב מעוגל. גודלי הגביע תלויים בכמות החומר שיש לבחון. אותה צורה נשמרה עד היום.
צ'רודה
צ'רודה (בהונגרית: Csaroda) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בצ'רודה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 679 ובשנת 2020 רק 589 תושבים.
יהודי צ'רודה.
יהודים חיו בצ'רודה בתקופות זמן שונות, רבים מתושבי הכפר נרצחו בשואה.
ג'וליאן ריימונד
ג'וליאן ריימונד (באנגלית Julian Raymond) הוא כותב שירים ומפיק מוזיקלי אמריקאי. הוא עבד עם מוזיקאים רבים, כגון Insane Clown Posse, גלן קמבפל, צ'יפ טריק, ג'ניפר נטלס, טיילור סוויפט, פאסטבול, אלברט לי, פליטווד מק, קוטנמאוט קינגס ועוד רבים. ריימונד הפיק הרבה מהאלבומים של להקת צ'יפ טריק.
הוא כתב והפיק את השיר "I'm Not Gonna Miss You" לפסקול של הסרט התיעודי "" (2014). השיר הועמד בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי אוסקר ה-87; המועמדות חולקה עם גלן קמבפל. השיר זכה גם בקטגוריית "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" בטקס פרסי הגראמי, וקיבל מועמדות בקטגוריית "השיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית".
MIL-STD-704
MIL-STD-704 או בכותרת שמו "Aircraft Electrical Power Characteristics", הוא תקן של צבא ארצות הברית, המגדיר ממשק חשמלי סטנדרטי בין כלי טיס צבאי והציוד או שאר רכיבים או ציוד היקפי. תקן זה מכסה נושאים כמו מתח, תדר, פאזה, מקדם הספק, ריפל חשמלי, זרם מקסימלי, רעש חשמלי ותנאים לא תקינים (מתח יתר ומתח נמוך), עבור מערכות AC וגם DC.
מכשירים שעומדים בתקן זה צריכים לעמוד גם בתקן MIL-STD-461.
פרנילה מונסון קולט
פרנילה מונסון קולט (בשוודית: Pernilla Månsson Colt; נולדה ב-23 בדצמבר 1966) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה שוודית.
ביוגרפיה.
קולט נולדה בעיר ארברו שבשוודיה.
בגיל 16 החלה לעבוד בתחנת רדיו מקומית בעיר שלה, בגיל 24 עברה לעבוד ברשת השידור הציבורית השוודית.
ב-1995 הנחתה את המלודיפסטיבלן וגם סיפקה פרשנות לטלוויזיה השוודית עבור תחרות האירוויזיון, ב-1998 ביצעה בשנית את שני תפקידים אלו, היא הייתה גם פרשנית אירוויזיון 2000 שנערך בסטוקהולם.
ב-2009 החלה להפיק את התוכנית "Antikrundan" במסגרתה מבקרים ברחבי שוודיה ומומחים לענתיקות מביאים לאנשים את שווי הפריטים בו הם מחזיקים.
במסגרת אירוויזיון 2013 שהתארח במאלמה הנחתה את טקס הגרלת מיקום השירים בחצי הגמר שנערך בבית עיריית מאלמה ואת אירוע פתיחת האירוויזיון מבית האופרה של מאלמה.
היא בעלת טור בעיתון "Drömhem &amp; Trädgård".
חיים אישיים.
היא נשואה למוזיקאי סטלאן קולט ולה שני בנים.
עיריית בת ים
עיריית בת ים היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר בת ים. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית בת ים בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה.
היסטוריה.
מועצה מקומית.
בדצמבר 1936 הוכרזה בית וגן כמועצה מקומית. שטחה עמד על כ-3500 דונם והוא כלל בתוכו בנוסף לבת ים את שכונות מנורה ב', הכשרת היישוב, עולי פולין ו"בית וגן המורחבת" שהוקמו מסביב לבית וגן. בתוך שטח המועצה נכלל גוש של 370 דונם שחלקו היה בבעלות ערבית.
נציגות דיפלומטית
נציגות דיפלומטיות או נציגות זרות היא קבוצה של אנשים ממדינה מסוימת הנוסעים למדינה שותפה לה ומתיישבים בשטחה הריבוני ועוסקים בה במספר נושאים של שיתופי פעולה בין המדינות. בפועל, הביטוי שליחות דיפלומטית מציין בדרך כלל את שליחות התושבים, כלומר את השגרירות, שהיא המשרד הראשי של נציגים דיפלומטיים של מדינה במדינה אחרת, אך לא בהכרח, בדרך כלל בעיר הבירה של המדינה המקבלת. קונסוליות לעומת זאת, מדובר במשימות דיפלומטיות קטנות יותר הנמצאות בדרך כלל בערים הגדולות של המדינה המקבלת (לא בהכרח).
מינוח.
למדינה עשויות להיות כמה סוגים שונים של משימות דיפלומטיות במדינה אחרת.
חברי המשימה הדיפלומטית יכולים להתגורר בתוך בניין הנציגות או מחוצה לו, ובתי המגורים הפרטיים שלהם נהנים מאותן הזכויות כמו הנציגות של המשימה בכל הנוגע לפגיעות והגנה.
קונסוליה דומה, אך לא זהה למשרות דיפלומטיות, אך עם דגש על התמודדות עם אנשים ועסקים פרטיים, כפי שהוגדר על ידי אמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים. קונסוליה או קונסוליה כללית הם בדרך כלל נציגה של השגרירות באזורים מחוץ לעיר הבירה. למשל, לפיליפינים שגרירות הפיליפינים בוושינגטון הבירה, אך היא גם מפעילה שבע קונסוליות כלליות וארבע קונסוליות נוספות במקומות אחרים בארצות הברית. האחראי על קונסוליה או קונסוליה כללית מכונה קונסול או קונסול כללי, בהתאמה.
במקרים של מחלוקת, מקובל שמדינה תכתוב את כתב האמנה כאות למורת רוחה. זהו צעד פחות דרסטי מחיתוך יחסים דיפלומטיים לחלוטין, והמשימה עדיין ממשיכה לפעול פחות או יותר בדרך כלל, אבל זה עכשיו יהיה בראשות ממונה על היחסים (בדרך כלל מספר שתיים בשגרירות הסגן) להם סמכויות מוגבלות.
ג'ו פרימן