בשנת 2013 הודיעה ממשלת ויקטור פונטה כי תשלח דרך הפרלמנט חוק חדש שיאפשר לעקוף תקנות סביבתיות ומורשת שמנעו את תחילת הפרויקט. הודעה זו הובילה להפגנות הרומניות ב-2013 נגד פרויקט רושיה מונטנה בערים הגדולות ברחבי המדינה. ב-3 ביוני 2014 ביטל בית הנבחרים של רומניה בסופו של דבר את הפרויקט.
פסטיבל החציר.
בכל שנה מאז 2004, באוגוסט, ארגנו כמה ארגונים לא ממשלתיים פסטיבל מוזיקה בחינם ברושיה מונטנה בסיוע מסע הפרסום של "הצילו את רושיה מונטנה". הפסטיבל שקיבלו את השם "פאנפסט" (FânFest, "פסטיבל החציר") כלל להקות וזמרות רומניות גדולות רבות וכן זדוב שי זדוב מהרפובליקה של מולדובה. כל האמנים מבצעים פרו בונו בסיוע מסע הפרסום ולחגוג גיוון אמנותי ורב תרבותיות.
באירוע פאנפסט בן שלושה ימים יש מגוון גדול של פעילויות תרבות, סביבתיות, מוזיקליות וחיצוניות, כמו גם הזדמנות להשתתף בסדנאות שונות. הבמה המרכזית כוללת קבוצות המבצעות רוק, ג'אז, פולק, רגאיי ומוזיקת עולם. בפאנפסט -2006 נערך אוהל שני, "פעילות אלטרנטיבית", מארח מופעי תיאטרון וריקוד, הקרנות וידאו ופעילויות תרבותיות, סביבתיות וחברתיות אחרות.
אתר מורשת עולמית.
ביוני 2018 הוצע אזור רושיה מונטנה כמועמד להצטרף לאתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשל השרידים הארכאולוגים של מכרות הזהב מתקופת השלטון הרומאי. שרידים אלו שכוללים מנהרות באורך כולל של 7 קילומטרים מתחת לארבעה אתרים שונים מעידים על שיטות הכרייה ומיצוי הזהב והכסף של הרומאים. בכך דומה אתר זה לאתר המורשת העולמית לאס מדולס בספרד שגם בו כרו הרומאים זהב.
האזור הוכרז אתר מורשת עולמית ב-27 ביולי 2021 בישיבת ועדת המורשת העולמית בכנס בפוג'ואו שבסין. עם זאת, עקב העובדה שעדיין קיימות התוכניות לחידוש כריית הזהב על ידי חברת גבריאל ריסורסס האתר מוגדר בסיכון גבוה.
תהילים מ&quot;א
תהילים מ"א הוא המזמור הארבעים ואחד בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-40) ועוסק בתפילה להגנה מפני אויבים ובתודה על ההצלה. זהו המזמור האחרון בספר הראשון של תהילים, ופסוקו האחרון הוא חתימה לספר כולו.
יש האומרים כי אמירת הפרק היא סגולה להצלה בספינה
תוכנו של המזמור.
מזמור מ"א מורכב מארבע עשרה פסוקים, ומחולק לשלושה חלקים עיקריים:
א'-ד'.
אשרי מי שילמד את הלקח מניסיונו הדל של המשורר "אַשְׁרֵי מַשְׂכִּיל אֶל דָּל"(ב). אשריו, כי כך גם הוא יוכל לזכות לרפואה כמו המשורר:"ה' יִסְעָדֶנּוּ עַל עֶרֶשׂ דְּוָי כָּל מִשְׁכָּבוֹ הָפַכְתָּ בְחָלְיוֹ"(ד).
ה'-י"א.
כשהיה המשורר חולה הוא התפלל:"ה' חָנֵּנִי רְפָאָה נַפְשִׁי כִּי חָטָאתִי לָךְ"(ה). ובאותו זמן האויבים רק חיכו שהוא ימות וזממו מזימות כנגדו: "מָתַי יָמוּת וְאָבַד שְׁמוֹ..."(ו) "יַחַד עָלַי יִתְלַחֲשׁוּ כָּל שֹׂנְאָי עָלַי יַחְשְׁבוּ רָעָה לִי"(ח).
י"ב-י"ג.
אבל החלמתו של המשורר היא ההוכחה:"כִּי חָפַצְתָּ בִּי כִּי לֹא יָרִיעַ אֹיְבִי עָלָי" וכן הוכחה לצידקותו של המשורר: "אֲנִי בְּתֻמִּי" הוא תמים, צדיק ולכן זוכה בתמיכת האל.
I Believe in Father Christmas
I Believe in Father Christmas הוא שיר מאת המוזיקאי האנגלי גרג לייק עם מילים שנכתבו בידי פיטר סינפילד. אף על פי שלעיתים קרובות הוא מסווג כשיר חג המולד, זו לא הייתה כוונתו של לייק. הוא אמר שהוא כתב את השיר במחאה על ההתמסחרות של חג המולד. סינפילד, לעומת זאת, אמר שהמילים הן על אובדן התמימות ועל אמונת הילדות. השיר הופץ ב-1975, והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-17 במצעד הסינגלים האירי, ולמקום ה-98 באוסטרליה.
רקע.
לייק כתב את השיר בביתו במערב לונדון, לאחר שכיוון את המיתר התחתון של הגיטרה שלו ממי עד רה. בעוד ש-"I Believe in Father Christmas" מביע התנגדות להתמסחרות של חג המולד, הוא התפרש לא פעם כשיר אנטי-דתי, ובגלל זה, לייק הופתע מהצלחתו. הוא התראיין למגזין מוג'ו ודיבר על כך.
גרסאות כיסוי.
במרוצת השנים, הוקלט השיר עשרות פעמים בידי אמנים שונים:
DART (גשושית)
יוסי מור (מנהל)
יוסי מור (נולד ב-1952) היה מנכ"ל רכבת ישראל בין השנים 2004–2005.
ביוגרפיה.
לאחר שירותו הצבאי החל מור את עבודתו ברכבת ישראל בשנות ה-70 כעובד מסילה ובהמשך בתפקידים מגוונים, הבכירים שבהם היו מנהל מרחב דרום משנת 1991, מנהל מרחב צפון משנת 1995, משנת 1998 סמנכ"ל תשתיות ומשנת 2003 משנה למנכ"ל. טרם מינויו למנכ"ל ביוני 2004 שימש שמנכ"ל בפועל במשך מספר חודשים. בתקופת כהונתו כמנכ"ל בפועל חל שיפור בזמני דיוק הרכבות והוא החל בגיבוש תוכנית לשיפור השירות. ביולי 2005 הודיע מור על פרשתו מסיבות אישיות, כאשר ברקע גל תאונות ובהן אסון רבדים שהתרחש פחות מחודש טרם הודעתו. מספר ימים לאחר הודעתו על פרישה חזר בו מור והודיעו לשר התחבורה מאיר שטרית כי אין בכוונתו לפרוש. מספר ימים לאחר מכן עזב סופית.
מור מתגורר בנהריה, נשוי ואב ל-3.
סמואל לינו
סמואל דיאס לינו (בפורטוגזית: Samuel Dias Lino; נולד ב-23 בדצמבר 1999 בסנטו אנדרה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת קשר כנף בקבוצת ולנסיה מהלה ליגה.
קריירת מועדונים.
לינו החל את הקריירה המקצוענית שלו בסן ברנרדו הברזילאית. ב-30 ביוני 2019 חתם בז'יל ויסנטה מליגת העל הפורטוגלית. ב-3 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על אווש. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 3-0 למוריירנסה. ב-2 בפברואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 5-1 למוריירנסה. בשתי עונותיו הראשונות במועדון ערך 53 הופעות ליגה, בהן הבקיע 11 שערים.
ב-8 בינואר 2022 חתם באתלטיקו מדריד, וב-28 ביולי 2022 הושאל לולנסיה.
רושיה מונטאנה
דומה (מלאך)
בספרות חז"ל, דומה הוא שמו של המלאך הממונה על רוחות המתים.
רמזים במקרא.
בתלמוד רמזו שמו של המלאך בפסוק "משא דומה, אלי קורא משעיר". מהרש"א מבאר שאף שלפי פשוטו, דומה הוא שם אומה כמו שנאמר "ומשמע ודומה", אבל הוא מבני ישמעאל, ולא ייתכן בו "קורא משעיר", ולכן דרשוהו על שמו של המלאך דומה.
בתלמוד.
בתלמוד, במסכת סנהדרין, מובא בשמו של רבי יוחנן: "אותו מלאך הממונה על הרוחות - דומה שמו". שם המלאך מוזכר גם במסכת ברכות, שם פירש רש"י שמלאך זה ממונה על המתים.
בספר הזוהר.
בספר הזוהר מוזכר המלאך דומה שהוא ממונה על בתי הקברות, ושרם של מצרים ושל גיהנום.
במדרשים.
במדרש מובא שכשנכנסת השבת, המלאך דומה, שממונה על הנפשות, מכריז להן לצאת מהגיהנום.
פרידריך לאופולד, נסיך פרוסיה
פרידריך לאופולד, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Friedrich Leopold von Preußen; 14 בנובמבר 1865 - 13 בספטמבר 1931) היה נסיך גרמני מבית הוהנצולרן.
ביוגרפיה.
פרידריך לאופולד נולד ב-14 בנובמבר 1865 בברלין לפרידריך קרל, נסיך פרוסיה, ולמריה אנה, נסיכת אנהלט, בתם של לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט ופרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה. בגיל 10 בשנת 1875 הצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית כקאדט, ובשנת 1885 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. בשנת 1888 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר, בשנת 1890 הועלה לדרגת מיור ובשנת 1893 הוא הועלה לדרגת אוברסט.
באותה שנה הועלה לדרגת גנרל-מיור, ומונה למפקד ה-Gardes du Corps, רגימנט קירסירים של חטיבת הפרשים הראשונה של המשמר. ככזה, הוא מונה למפקד רגימנט גארד דו קורפס בפוטסדאם ולקולונל הכבוד של רגימנט ההוסארים הקיסרי והמלכותי האוסטרי "פרידריך לאופולד פון פרוסיה" ה-2, שנקרא על שמו. בין השנים 1894–1898 הוא פיקד על חטיבת הפרשים ה-4 של המשמר בפוטסדאם ולאחר מכן, הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-22 בקאסל. בין השנים 1900–1902 שימש כמפקח של פיקוח הפרשים הרביעי בפוטסדאם. עם הקידום לאחר מכן לגנרל חיל הפרשים וילהלם השני שחרר אותו משירות. מאז, הנסיך מימש את תפקידיו הצבאיים באופן רשמי בלבד.
שירת במהלך מלחמת רוסיה-יפן (1904–1905) כיועץ במטה הרוסי. בשנת 1907 מונה למפקח הכללי של הצבא, וב-10 בספטמבר 1910 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט.
הנסיך פרידריך לאופולד היה הפטרון האחרון של הבונים החופשיים הפרוסים מבית הוהנצולרן. היה חבר מאז 1889 ב"פרידריך וילהלם צור מורגנרוטה", וב-1894 הפך לפטרון של שלוש הלשכות. במהלך מהפכת נובמבר 1918, הוא הניף דגל אדום על בקתת הציד שלו בגליניצקה ליד ברלין.
הוא גם היה הבעלים של אחוזה גדולה ב-Krojanke, לאחר 1918 בפוזן-מערב פרוסיה. ב-21 ביוני 1924, החזקה אושרה על ידי בית המשפט הכללי, שם הוא נפטר שם ב-13 בספטמבר 1931.
משפחתו.
ב-24 ביוני 1889 התחתן פרידריך לאופולד בברלין עם לואיזה סופיה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, אחותה של הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה, אשתו של הקיסר וילהלם השני, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים:
Keep The Light
מרטינאס לויצקיס
מרטינאס לויצקיס (בליטאית: Martynas Levickis; נולד ב-11 ביוני 1990) הוא אקורדיוניסט ליטאי. בשנת 2010 זכה באליפות האקורדיון העולמית, ובאותה שנה התפרסם לאחר שזכה בתוכנית הריאליטי הליטאית Got Talent. ביולי 2013 יצא לאור אלבום הבכורה של לויצקיס, "Martynas", שהגיע לראש מצעד אלבומי המוזיקה הקלאסית בבריטניה, והיה לאלבום הראשון של אקורדיוניסט שהגיע למקום זה.
ראשית חייו.
השכלה.
לויצקיס התחיל לנגן באקורדיון בגיל 3, לאחר שלמד זאת באופן עצמאי. בגיל 8 הוא התחיל ללכת לשיעורי מוזיקה ונרשם לגימנסיה לאומנויות Saulius Sondeckis שבשיאוליאי. בגיל 13 הוא זכה לראשונה בתחרויות ועבר ללמוד באקדמיה המלכותית למוזיקה שבלונדון, בכיתתו של אוון מוראי .