מצב פוק בו כל מספרי האכלוס הם אפס נקרא מצב הריק, והוא המצב עם האנרגיה הנמוכה ביותר, והוא מסומן formula_27. מצב פוק עם ערך אחד שונה מ0 נקרא מצב בעל מוד יחיד, ומסומן formula_28. במונחים של פונקציות גל של קוונטיזציה ראשונה, מצב הריק הוא היחידה של המכפלה הטנזורית. מצב של חלקיק יחיד מצומצם לפונקציית הגל שלו: formula_29. בעבור מצב כללי של אופן יחיד של מערכת רב גופית, נקבל את המכפלה הטנזורית לש פונקציות הגל של האופן הזה, כגון: formula_30. בעבור מצבים בעלי אופנים מרובים, פונקציית הגל של קוונטיזציה ראשונה דורש סימטריזציה המתאימה לסטטיסטיקה החלקיקית, כגון: formula_31 עבור מצב בוזוני, ו- formula_32 עבור מצב פרמיוני. במקרה הכללי, הנרמול יהיה formula_33, כאשר N הוא המספר הכולל של חלקיקים.
קוונטיזציה שניה
שירותי חירום
שירותי חירום והצלה הם ארגונים שונים אשר אחראיים לביטחון הציבור. חלק מהארגונים מטפלים במקרי חירום ספציפיים (כגון מקרה חירום רפואי), בעוד אחרים יכולים לטפל במספר סוגים שונים של מקרי חירום. רבים מהארגונים מקיימים פעילות מניעה והסברה על מנת שהאוכלוסייה תוכל למנוע, לזהות ולהתריע על מקרי חירום.
זמינות שירותי החירום תלויה רבות במיקום הפיזי, בנוסף בחלק מהמקרים השירות יינתן רק בגין תשלום או ביטוח מתאים.
שירותי חירום עיקריים.
קיימים שלושה שירותי חירום עיקריים:
במדינות מסוימות פועלים שלושת גופי החירום הנ"ל כיחידות נפרדות, ובחלקן הם פועלים תחת ארגון אחד.
לשירותי החירום יש מספרי טלפון מיוחדים המקושרים למוקדי חירום. בחלק מן המדינות משמש מספר אחד לכל שירותי החירום (כגון 911 בארצות הברית), ובחלק יש מספרי חירום ייעודיים לכל שירות בנפרד.
שירותי חירום נוספים.
שירותים אלה יכולים להיות מסופקים על ידי אחד משלושת שירותי החירום העיקריים, או על ידי ארגון ממשלתי או פרטי.
נידוף
לי ביונג-הון
לי ביונג-הון (בקוריאנית: 이병헌 באנגלית: Lee Byung-hun; נולד ב-12 ביולי 1970) הוא שחקן דרום קוריאני ואמן לחימה. התפרסם בשל השתתפותו בסרטים ההוליוודים; "ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ" (2009), "" (2013), "רד 2" (2013) ו-" (2015). זוכה 6 פרסי גרנד בל מתוך 11 מועמדויות.
לי, ביחד עם האן סונג-קי (Ahn Sung-ki), הם השחקנים הקוריאנים הראשונים שהטביעו את חותמם בחצר התיאטרון TCL Chinese Theatre בהוליווד, לוס אנג'לס.
קריירה.
בשנת 2009 שיחק במותחן הנאו נואר "I Come with the Rain"" של הבמאי היפני טראן אן הונג.
בספטמבר 2016 יצא סרט הפעולה "שבעת המופלאים" שם הוא משחק בתפקיד בילי רוקס, לצידם של דנזל וושינגטון, אית'ן הוק, כריס פראט והיילי בנט.
בשנת 2018 כיכב בסדרה הדרום-קוריאנית "מר סאנשיין", בתפקיד הראשי ועל תפקידו זכה בפרסים רבים. הסדרה כיום משודרת בסטרימינג הבינלאומי נטפליקס.
בשנת 2021 גילם את איש החזית בסדרת הנטפליקס הקוריאנית המצליחה "משחק הדיונון".
חיים אישיים.
לי סיים את לימודיו ב-Hanyang University (אוניברסיטה בקוריאה הדרומית) עם תואר בספרות צרפתית וסיים את לימודיו ב-Chung-Ang University (אוניברסיטה בסיאול) עם תואר בתיאטרון ובאומנות הקולנוע.
בזמנו הפנוי, מתאמן לי בטאקוונדו.
לי התחתן עם השחקנית לי מין-ג'אנג (Lee Min-jung) ב-10 באוגוסט 2013 בסיאול. הזוג יצא זמן קצר ב-2006, ואז המשיך את מערכת היחסים ב-2012.
ב-2 בספטמבר 2014 הגיש לי תלונה במשטרת העיר גנגנאם וטען ששתי נשים סחטו אותו בעזרת סרטון שמסכן אותו. דאהי והדוגמנית לי ג'י-יאון הזדהו והודו שסחטו את השחקן. המשטרה הוציאה צווי מעצר לצעירות והודיעה שיש אפשרות שהן ישבו בכלא כמה שנים.
ללי אחות צעירה, לי אן-הי, שהייתה מיס קוריאה בשנת 1997.
פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה
פרידריך השלישי (17 בינואר 1463 – 5 במאי 1525) הידוע גם כ"פרידריך החכם" היה הנסיך הבוחר מסקסוניה בשנים 1486–1525. נודע בתמיכתו ברפורמציה הפרוטסטנטית ובהגנה שהעניק למרטין לותר כאשר נודה והוחרם על ידי הכנסייה הקתולית והקיסר. פרידריך עצמו נותר קתולי ולא קיים קשר אישי עם לותר.
ביוגרפיה.
פרידריך נולד בטורגאו ב-17 בינואר 1463, לארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה ואליזבת מבוואריה שהייתה בתו של אלברכט השלישי, דוכס בוואריה, וכבן הבכור ירש את שלטון אביו עם מותו ב-1486. ב-1502 הקים בעירו ויטנברג אוניברסיטה (כיום חלק מאוניברסיטת האלה-ויטנברג), בה לימדו בין השאר מרטין לותר ופיליפ מלנכתון. הקמת האוניברסיטה הייתה חלק ממאמציו להפוך את העיר הקטנה למרכזית וחשובה והוא הזמין לשם מלומדים ואנשי רוח נוספים כגון לוקאס קראנאך האב שהיה לצייר החצר שלו.
ב-1519 פרידריך היה המועמד של האפיפיור לאו העשירי, לכהונת קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואף העניק לו את ורד הזהב לאות תמיכתו בו. לבסוף נבחר יריבו קרל החמישי. כדי להגן על לותר אל מול הכנסייה הקתולית, שתבעה את העמדתו לדין, דרש פרידריך שלותר יועמד למשפט על אדמת גרמניה וכן שתהיה לו הזכות להשמיע את דבריו בפני הקיסר שזה עתה נבחר. תמיכה זו לא הספיקה לקיסר, שצידד בעמדת הכנסייה והטיל עליו חרם. פרידריך מילט אותו לטירת וארטבורג כדי להעניק לו מחסה.
פרידריך החזיק באוסף גדול של שרידי קדושים שמנה כ-19,000 פריטים בהתאם לאמונה הקתולית שקדושתם תציל אותו מכור המצרף. פרידריך עלה לרגל לירושלים ב-1493. מסעו הונצח על ידי האמן לוקאס קראנאך האב בציור מפת ארץ הקודש.
פרידריך מת רווק בטירת הציד בלושאו ב-1525 ונקבר בוויטנברג. ירש אותו אחיו יוהאן "האיתן".
האחים ושובסקי
סימונס דאוקנטס
סימונס דאוקנטס (ליטאית: Simonas Daukantas; 28 באוקטובר 1793 – 6 בדצמבר 1864) היה סופר, היסטוריון ואתנוגרף סאמוגיטי-ליטאי, ממניחי היסודות ללאומיות הליטאית המודרנית.
ביוגרפיה.
דאוקנטס נולד בקלביאיי שבסאמוגיטיה, המחוז הצפון-מערבי של ליטא ההיסטורית (ובאותם ימים, בגוברניית וילנה של האימפריה הרוסית), למשפחת יערן. על אף מעמדו הנמוך, הצליח להתקבל לגימנסיה בווילנה ב-1814, וב-1817 זייף מסמכים שהעידו על מוצא מהאצולה ונרשם ללימודי משפטים באוניברסיטה בעיר. הוא לימד את עצמו פולנית, רוסית, גרמנית וצרפתית כאוטודידקט. הוא השלים את חובותיו ב-1822, אך קיבל את התעודה רק ב-1825 בשל דיכוי אגודות סטודנטים. במהלך שנותיו באוניברסיטה התקרב לאחרים ממוצא ליטאי. כמו כן למד מספר קורסים עם יואכים ללוול, מחשובי ההיסטוריונים הפולנים בזמנו, והחל לטפח את תפישתו הלאומית.
מאז איחוד לובלין ב-1596 היו השפה והתרבות הפולניות דומיננטיות באיחוד הפולני-ליטאי. האצולה בדוכסות הגדולה של ליטא זנחה את השפה הליטאית והותירה אותה רק לשכבות הנמוכות; בניה ראו עצמם כ"gente Lithuanus, natione Polonus" (לטינית: ליטאים במוצאם, פולנים באומתם). מעט השימוש הספרותי בשפה נעשה רק בליטא הפרוסית, מחוץ לאיחוד. בראשית המאה ה-19 התחוללה תנועת תחייה תרבותית בזעיר אנפין בחבל סאמוגיטיה המבודד, שהאצולה הזוטרה בו הייתה עניה וקרובה יחסית לאיכרות ושמרה על זיקה לניב המקומי. היא הובלה על ידי דמויות כמו חוקר הפולקלור דיוניזאס פושקה, שדאוקנטס וחבריו הסטודנטים היו מאוהדיו, ונתמכה גם על ידי הרוזן ניקולאי רומיאנצב ששאף להחליש את הקרבה לפולין (הוא נקט במדיניות דומה כלפי עמים קטנים אחרים). התנועה הסאמוגיטית הייתה מקומית ושמרה על זיקה חזקה לפולניוּת; דאוקנטס, ששאף לייצג את מעמד הצמיתים המופלה שנולד לתוכו ואת תרבותו העממית, היה הראשון לכתוב את ההיסטוריה של הליטאים כלאום בפני עצמו.
ללוול, מורהו הראשי, פיאר את העבר המשותף לנתיני האיחוד תחת מה שתיאר כהשפעה המתרבתת הפולנית והציג את חלוקת פולין כסופו של תור זהב. בעוד שעמיתו לספסל הלימודים של דאוקנטס אדם מיצקביץ', בעצמו בן לאב ליטאי ויליד חבל בו דוברה בלארוסית ישנה, אימץ ראייה זו והפך את ההיסטוריה של האיחוד לנקודת מוצא ללאומיות רומנטית שהפולניות הייתה במרכזה, דאוקנטס נקט בעמדה קוטבית. הוא הקפיד לכתוב את כל ספריו בליטאית – עקב כך הרים גם תרומה לשונית חשובה, וטבע תחדישים רבים – ואת תולדות רפובליקת שני העמים הפך לפרק אפל. תור הזהב של ליטא, לשיטתו, היה בימים שלפני המאה ה-14, בטרם התנצרו השבטים הפגאניים שלה בהשפעת פולין. קבלת הנצרות הפכה במפעלו ההיסטורי לנקודה ממנה התחילה ההידרדרות של עמו, שהפך לשותף נחות באיחוד פוליטי הולך ומתהדק עם השכנה ממערב.
כבר ב-1822 חיבר את ספרו הראשון, "מפעלות הליטאים והסאמוגיטים הקדומים" (Darbai senųjų lietuvių ir žemaičių), שכמו מרבית עבודותיו יצא לאור רק אחרי מותו. מ-1825 עבד כמתורגמן במשרדי מושל ריגה. ב-1835 יצא לסנקט פטרבורג כדי להמשיך בתפקידו בלשכה הכללית לענייני ליטא, בה נשמרו רשומות הדוכסות הגדולה. דאוקנטס מצא חומר רב בארכיב, והעביר מאות מסמכים עתיקים להיסטוריון תאודור נארבוט שחיבר סדרה בת עשרה כרכים על תולדות הדוכסות בפולנית. דאוקנטס סלד מהזדהותו של עמיתו עם הפולנים ובמכתב מ-1843 הפציר בו לדחות את רעיונותיו של ללוול ולא להבליע את ההיסטוריה של ליטא. הוא עצמו הוסיף לחבר סיפורים קצרים בשפת אמו ולנסוע בחופשותיו לאזורי הכפר במולדתו כדי לאסוף מידע אתנוגרפי; הוא קיבל מימון ותמיכה משרידי הרשת שהקים רומיאנצב בזמנו. ב-1838 ערך מילון ליטאי-לטיני והוציא לאור עוד ספר היסטוריה על תולדות סאמוגיטיה.