בגיליון מרץ 1906 של הירחון סיינטיפיק אמריקן התפרסם מאמר מאת חלוץ פיתוח הסנפירית בארצות הברית, ויליאם מיקאם, המסביר את עקרונות פעולת הסנפירית. אלכסנדר גרהם בל, לאחר שקרא את המאמר, ראה בפיתוח הסנפירית הישג חשוב ועיצב דגמים שונים של סירות סנפירית. בשנת 1908 החל בל בניסויים על דגמיו, בעזרתו של המהנדס הראשי שעבד עמו, קייסי בולדווין. בולדווין חקר את עבודתו של פורלניני וביסס את דגמי הסנפירית שבנה על פיתוחיו של הממציא האיטלקי. בל ובולדווין אף פגשו את פורלניני באיטליה בעת שביקרו באירופה ב-1911-1910 ושטו על סנפירית שבנה על אגם מאג'ורה. בולדווין תיאר את החוויה של שיט חלק הדומה למעוף. לאחר ששבו למעבדתו של בל בנובה סקוטיה הם ביצעו ניסויים במספר דגמים, הבולט שבהם HD-4. דגם זה הגיע למהירות שיט של 87 קמ"ש בעזרת מנועי רנו, כשהוא חוצה גלים בקלות וביציבות. בל דיווח על פיתוחיו לצי האמריקני וקיבל שני מנועים בהספק של 350 כ"ס. ב-9 בספטמבר 1919 קבע דגם HD-4 שיא מהירות שיט עולמי של 114 קמ"ש, שיא שלא נשבר במשך כעשרים שנה. דגם סנפירית HD-4 בגודל מלא ניצב במוזיאון בל בבאדק, נובה סקוטיה. שנים לאחר פיתוחו של בל התברר כי הגיע כמעט למהירות המקסימלית של סנפיריות, המוגבלת בגלל תופעת הקוויטציה.
אוניות נוסעים.
המהנדס הגרמני הנס פון שרטל עבד על פיתוח סנפיריות לפני מלחמת העולם השנייה ובתקופתה. עם תום המלחמה נתפסה קבוצת הפיתוח של שרטל בידי כוחות ברית המועצות. שרטל עצמו עבר לעבוד בשווייץ כיוון שעל פי הסכמי הכניעה גרמניה לא הורשתה לפתח ספינות מהירות. בשנת 1952 בנתה חברתו של שרטל, סופרמר (Supramar), את הסנפירית המסחרית הראשונה, PT10, ששייטה על אגם מג'ורה בין שווייץ לאיטליה. סנפירית זו יכלה לשאת 32 נוסעים ולשוט במהירות של 65 קמ"ש. בשנת 1968 נקנתה חברתו של שרטל בידי בנקאי מבחריין, חוסיין ניאדי, אשר הרחיב את פעילות החברה ליפן, הונג קונג, סינגפור, בריטניה, נורווגיה וארצות הברית. בארצות הברית קיבלה חברת ג'נרל דיינמיקס רישיון מחברת סופרמר וזכתה למענק מחקר ופיתוח של הצי האמריקני. ביפן קיבלה חברת היטאצ'י רישיון מסופרמר לבניית סנפיריות ורישיונות דומים נמכרו למספר מספנות במדינות נוספות. בין שנות ה-50 לשנות ה-70 של המאה ה-20 פיתחה חברת סופרמר למעלה מ-200 דגמים של סנפיריות.
במחצית השנייה של המאה ה-20 התנהל מחקר ופיתוח רחב על סנפיריות אף בברית המועצות, חלקן כספינות קרב. רוסטיסלב אלכסייב (ברוסית: Ростисла́в Евге́ньевич Алексе́ев) הנחשב לאבי הסנפיריות הסובייטי, שילב בשנות ה-70 את הידע שצבר על סנפיריות עם אפקט הקרקע לפיתוח האקרנופלן.
פייר טרי, האציל מבאיאר
Lazy הוא שיר בסגנון בלוז רוק מאת להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור ב-מרץ 1972, ונכלל באלבום Machine Head.
השיר נפתח בסולו של אורגן האמונד בידי ג'ון לורד, כשהוא מתחלף לסירוגין ומתמזג עם סולואי הגיטרה של ריצ'י בלקמור. בדקה ה-4:20 נכנסת שירתו של איאן גילן, כשהוא משתמש במפוחית פה. זהו השיר הארוך ביותר באלבום, ובגרסתו הידועה באלבום ההופעה Made in Japan, השיר מבוצע במשך כמעט 11 דקות. שלוש שנים לאחר הקלטת השיר, הכליל בלקמור את הריף המרכזי של השיר בשירו "Man on the Silver Mountain" שיצא באלבום "Ritchie Blackmore's Rainbow" של להקתו ריינבו.
קוראי מגזין "Guitar World" דירגו את סולו הגיטרה של השיר במקום ה-74 ברשימת "100 הסולואים הטובים בכל הזמנים".
Space Truckin'
'Space Truckin הוא שיר בסגנון רוק כבד מאת להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור ב-מרץ 1972, והוא השיר האחרון באלבום המפורסם Machine Head.
השיר מדבר אודות מסע בחלל, ומציג באופן בולט את יכולותיו הווקאליות של הסולן איאן גילן, ואת תיפופו העוצמתי של איאן פייס. השיר אף זכה למספר גרסאות כיסוי, ביניהם על ידי: איירון מיידן, דרים ת'יאטר (כשביצעו גרסת כיסוי לכל שירי אלבום ההופעה Made in Japan), אוברקיל, מיניסטרי, ויליאם שאטנר ועוד.
השיר נכלל באלבום ההופעה המפורסם Made in Japan, בו זכה לביצוע ממושך בן עשרים דקות.
גרסאות כיסוי.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי רבות, ביניהן:
ערוץ 1+1
1+1 הוא ערוץ טלוויזיה אוקראיני אשר החל את שידוריו ב-3 בספטמבר 1995. הערוץ נחשב לערוץ המרכזי באוקראינה. לערוץ גם מספר ערוצי בת: ערוץ 1+1 אינטרנשיונל בצפון אמריקה, וערוץ 2+2.
הערוץ מכסה בשידוריו כ-95% משטח אוקראינה. לפי אחוזיה הצפייה הוא השני באוקראינה עם יתרון קל מעל ערוץ STB.
מוזיאון טבע
מוזיאון לתולדות הטבע
ולדימיר שקולניק
ולדימיר שְקוֹלניק (נולד ב-1947) הוא מלחין, מוזיקולוג, פסנתרן ומורה למוזיקה ישראלי.
ביוגרפיה.
ולדימיר שקולניק נולד בשנת 1947 באוקראינה הסובייטית. הוא השלים לימודי קומפוזיציה באוניברסיטת בוקרשט שברומניה ב-1972. בשנת 1977 עלה לישראל. בשנת 1994 קיבל תואר דוקטור בציון מעולה (Summa Cum Laude) מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הדיסרטציה שהגיש הייתה בנושא "ארגון גובה הצליל בקונטרפונקט אליאטורי במוזיקה של לוטוסלבסקי משנות השישים".
שקולניק משמש כדקאן הפקולטה לקומפוזיציה, ניצוח וחינוך מוזיקלי של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
בשנת 2002 זכה בפרס מאוניברסיטת ניו יורק. בשנת 2004 זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים.
המוזיקה של שקולניק כוללת יצירות לתזמורת סימפונית, תזמורת קאמרית, תזמורת מיתרים, יצירות לסולן ולתזמורת ועוד. יצירותיו מבוצעות תדיר במדינות רבות בעולם.
ביצירותיו פיתח שיטות הלחנה המבוססות על שילוב מרכיבים לא סימטריים בתהליכים פלינדרומיים. כמוזיקולוג, בנה שיטת ניתוח מקורית למוזיקה בת זמננו. כמורה, פיתח שיטה לפיתוח שמיעה.
שקולניק
שקולניק הוא שם משפחה מקורו מהמילה Schule בית ספר בהגיה גרמנית-שׁוּלֶה. השם סקולניק מגיע מאותו מקור.
Iconoclast
"Iconoclast" ("אייקונוקלאסט") הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הפרוגרסיב מטאל האמריקאית Symphony X.
האלבום יצא לאור בשנת 2011 והוקלט במלואו בסטודיו של גיטריסט הלהקה, מייקל רומיאו. האלבום יצא לאור 4 שנים לאחר קודמו, "Lost Paradise", לאחר סיבוב הופעות של הלהקה שארך כ-3 שנים. הנושא הכללי של האלבום, לפי מייקל רומיאו שהגה אותו, הוא השתלטות המכונה והטכנולוגיה על האדם.
Iconoclast זמין כדיסק אחד, וכן מהדורה מיוחדת המכילה שני דיסקים. גיטריסט הלהקה, מייקל רומיאו, הצהיר כי המהדורה המיוחדת מכילה את רשימת השירים שנועדה לשחרר הלהקה במקור, אך חברת התקליטים שהפיצה את האלבום (Nuclear Blast) רצתה גם גרסה בעלת דיסק אחד.
אייר אסיה אינדונזיה
אייר אסיה אינדונזיה (באנגלית: Indonesia AirAsia) היא חברה לטיסות חסך אינדונזית, שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו האטה שבג'קרטה. החברה היא חברה-בת של אייר אסיה, והיא מפעילה טיסות בין יעדים באינדונזיה, אוסטרליה, מלזיה, סינגפור, ותאילנד.
עד יולי 2010 נאסר על החברה לטוס למדינות האיחוד האירופי, בשל בעיות בטיחות. בשנת 2011 שלטה החברה ב-41.5% משוק הטיסות הבינלאומיות באינדונזיה
תולדות החברה.
החברה הוקמה בתחילה בשנת 1999 תחת השם Awair (Air Wagon International), על ידי נשיא אינדונזיה לשעבר עבד א-רחמן וחיד. בידי וחיד היו 40% ממניות החברה, אותם מכר עם בחירתו לנשיא באוקטובר 1999. החברה החלה להפעיל טיסות ב-22 ביוני 2000, באמצעות מטוסי איירבוס A300 ו-A310, ובמרץ 2002 השעתה החברה את פעילותה. Awair שבה לפעול בדצמבר 2004, כשותפה של אייר אסיה.
ב-1 בדצמבר 2005, שינתה Awair שינה את שמה לאייר אסיה אינדונזיה, והחלה להשתלב בפעילות הקבוצה. כיום מחזיקה אייר אסיה ב-49% בלבד ממניות החברה, כיוון שחוקי המדינה אוסרים על חברות זרות לשלוט בחברות תעופה מקומיות. 51% הנותרים מוחזקים בידי קבוצת ההשקעות האינדונזית Fersindo Nusaperkasa.
ב-28 בדצמבר 2014 התרסקה טיסה 8501 של החברה בדרום מצר קארימאטה. בעת האסון, שהו על סיפון המטוס 155 נוסעים ושבעה אנשי צוות.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא אייר אסיה אינדונזיה באתר Airliners.net
פטרוס קומסטור
פטרוס קומסטור (בלטינית: Petrus Comestor; בצרפתית: Pierre le Mangeur מילולית: פטר הזולל, בהוראת "זולל ספרים", מרוב תאוותו לקריאה; מת ב-1178) היה תאולוג נוצרי יליד צרפת. חיבר את ספר הלימוד המרכזי בהיסטוריה באוניברסיטאות ימי הביניים, ה-"Historia Scholastica" ("היסטוריה לימודית"). קטעים רבים מהספר בתרגומו לצרפתית נוספו כפרשנות בשולי תרגום התנ"ך והברית החדשה לצרפתית, ה-"Bible Historiale" שחובר ב-1291 והפכו אותו לאחד הטקסטים הנפוצים לפני עידן הדפוס.
תולדות חייו.
נולד בטרואה. בשנת 1148 קיבל בנפיקיום (נחלה פיאודלית) וב-1160 התמנה לקאנצלר אוניברסיטת פריז וממונה הפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטה זו. במכתב אל האפיפיור אלכסנדר השלישי מוזכר שמו של פטרוס כאחד משלושת המלומדים הצרפתים הגדולים של זמנו.
כינויו "הזולל" ניתן לו בימי חייו בשל תאותו הגדולה לקריאה ולימוד כ"תולעת ספרים". הוא-עצמו התייחס לכינויו באפיטף שחיבר על עצמו לקריאה לאחר מותו: "Petrus eram ... dictusque comestor, nunc comedor" (פטרוס הייתי... הזולל כינו אותי, כעת אני נזלל בעצמי).
"Historia Scholastica".
החיבור המרכזי עליו עמל כל חייו היה תיאור היסטורי, כרונולוגי ועקבי של העולם מבריאת העולם ועד סוף הספר מעשי השליחים, שנועד לתלמידים. הספר מחולק כרונולוגית ל-12 כרכים.