במהלך מלחמת העולם הראשונה היה פידלר חייל בקו הראשון בצרפת. הוא למד צרפתית בלימוד עצמי והפך למתרגם. אחרי 1920 פידלר ומשפחתו התגוררו בבלסביץ, ליד דרזדן. כאן עמד המשורר פרדיננד אבנריוס בראש ארגון התרבות המוביל של כל המדינות דוברות הגרמנית באותה תקופה. בסביבה זו יצר קורט פידלר קשרים חיוניים. הוא תכנן את הכותרת לעיתון הסוציאל-דמוקרטי "דרזדנר פולקסצייטונג".
תקופת הנאצים.
מיד לאחר תפיסת השלטון הורו הנאצים לחפש בביתו של קורט פידלר, כי הוא נודע כסוציאל-דמוקרטי פעיל.
חלק מלקוחותיו לשעבר של פידלר נאסרו. פידלר עבד במידה מסוימת בעבודות פרסומת ללקוחות תעשייתיים. זמן קצר לפני החרמה של הבעלים היהודים של אילזה ברגבאו AG, הואשם פידלר בפרסום לרגל יובל ה-50 שנה לחברה. במהלך שנות הנאצים המוקדמות, הוא עדיין נכח בכמה תערוכות אמנות. במקום לעקוב בעיצוב אחרי הסגנון הנאצי, פידלר ביקר בתערוכה בפריז בשנת 1937.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש קורט פידלר כמתרגם במחנות שבויי המלחמה שהוקמו לשבויים הצרפתים בשנת 1940. הוא עזב את הצבא בשנת 1942 לאחר סכסוכים פוליטיים ובגלל בריאות לקויה והרוויח את כספו בשרטוטים טכניים באוניברסיטת דרזדן.
ביתו נהרס כליל במהלך הפצצת דרזדן במלחמת העולם השנייה ב־13 בפברואר 1945. גיסתו של פידלר פאני שוכארד, שהתגוררה בסמוך, ניצלה את ההזדמנות להסתתר. הובלתה למחנה ריכוז כבר נקבעה ל -16 בפברואר. היא הייתה בין היהודים המעטים ביותר ששרדו את השואה בדרזדן.
שנים שלאחר המלחמה.
קורט פידלר ומשפחתו חזרו לבית הוריו בכפר. הוא השתייך למנהל האיגוד לאמנויות יפות בדרזדן והיה חבר צוות אמנותי במועצה האזורית הסקסונית של מפלגת האחדות הסוציאליסטית בגרמניה.
הפעולה הראשונה, לרגל הקמתו מחדש של איגוד המעצבים הגרפיים של דרזדן באוקטובר 1945 הייתה הנצחתו של ברונו גימפל, צייר יהודי ויו"ר האגודה לעיצוב הגרפי לשעבר שנרצח על ידי הנאצים.
במפלגת האחדות הסוציאליסטית דרגתו של פידלר הייתה שווה רשמית לזו של וילהלם שוברט מהמפלגה הקומוניסטית לשעבר בגרמניה, אך כמו רוב הסוציאל-דמוקרטים במזרח גרמניה, הוא לא זכה להערכה רבה באותה תקופה, ואילו לשוברט הוענק תואר לאומי - פרס מזרח גרמניה.
פידלר נודע במיוחד בזכות איוריו לסדרת סיפורי ההרפתקאות מסעות והרפתקאות בעריכת מנהל הקרקס סרסאני. ההערכה היא כי סדרה זו, המורכבת מכמאה חוברות, הגיעה למהדורה כוללת של 10 מיליון עותקים.
יחד עם איש הסרטים הרמן האפקר, שמת מאוחר יותר במחנה הריכוז מאוטהאוזן-גוזן, יצר פידלר ספר אסטרונומיה בשנת 1926. הספר היה חלק מהשאיפה להפיץ ידע ולעורר אהבה לטבע בקרב הנוער. באותה שנה, דרזדן הייתה אחת הערים הראשונות שהקימו פלנטריום, ופידלר נבחר לפרסומו. הוא עיצב כרזות ופרסום בעיתונים, ואייר שני ספרים.
פרסום וציורים.
פידלר קיבל פרס לרגל קונגרס הפרסום העולמי 1929 בברלין. לאחר מכן התפרסם בזכות כמה מציוריו, במיוחד של ילדים. ענף התיירות, העיתון הראשון של דרזדן "דרזדנר אנזייגר", הוצאות ספרים נוספות ב־1930 והתאחדות האופניים הגרמנית השתייכו ללקוחותיו החשובים ביותר.
כרזות סוציאליסטיות.
בהווה נחשב פידלר לאחד מאמני הפוסטרים המובילים של גרמניה המזרחית שלאחר המלחמה. רבות מיצירותיו ניתן למצוא במוזיאון Deutsches Historisches, האקדמיה לאמנויות, ברלין, מוסד הובר והארכיון הפדרלי הגרמני. בין היצירות הידועות ביותר שלו באותה תקופה ניתן למנות את Junkerland ב-Bauernhand, כרזת קולנוע שתוכננה עבור ה- DEFA, שהיא גם חלק מתערוכת קבע בבון.
ארכיון התמונות הלאומי הגרמני לאמנויות באוניברסיטת מרבורג מתעד 34 מכרזותיו מתקופה זו.
עיר לווין
זיכוי (משפט פלילי)
במערכת המשפט המקובל, זיכוי הוא החלטה שלפיה העומד לדין אינו אשם בעבירה שבשמה הועמד לדין. במדינות מסוימות (כמו ארצות הברית) הזיכוי יכול למנוע משפט חוזר של הנאשם בגין אותה עבירה, גם אם הופיעו ראיות חדשות לרעת הנאשם. ההשפעה של זיכוי על הליך פלילי זהה בין אם היא נובעת מפסק דין של חבר המושבעים ובין אם היא נובעת מגוף שיפוטי אחר שמשחרר את הנאשם. במדינות אחרות התביעה עשויה לערער על זיכוי בדומה לאופן שבו נאשם רשאי לערער על הרשעה.
הזיכוי יכול שיהיה מוחלט או זיכוי מחמת הספק.
בית הכנסת בידוובנה
בית הכנסת ידוובנה (בפולנית: Stara Synagoga w Jedwabnem), הממוקם בידוובנה, פולין, נבנה בשנת 1770. זו הייתה דוגמה למסורת האדריכלות היהודית - פולנית ייחודית לבניית בתי כנסת גדולים מעץ. הגג המשופע הנראה בתצלומים חיצוניים ששרדו, מסתיר סדרה של מסבכות מסיביות שממנו תלויה הכיפה הגדולה. הגג, הכולל שלושה שלבים מוגדרים היטב, נחשב לאחד המורכבים והמעניינים ביותר מבני גגות בית הכנסת מעץ. במאה התשע עשרה, הוספו מספר הרחבות מכל צד לשימוש נשות הקהילה.
בית הכנסת נהרס בשריפה מקרית בשנת 1913.
מהגרים מידוובנה בנו את בית הכנסת קהילת אנש ידוובנה ברחוב הנרי 242 בשכונת לואר איסט סייד בעיר ניו יורק.
Wohin, kleines Pony?
?Wohin, kleines Pony (בעברית: לאן, פוני קטן?) הוא שיר שבוצע על ידי הזמר האוסטרי, בוב מרטין. השיר ייצא את אוסטריה בהופעת בכורתה באירוויזיון 1957. השיר נכתב על ידי קורט סבאב והנס ורנר, והולחן על ידי קורט סבאב. השיר הושר חמישי בסדר ההופעות, לפני הולנד הזוכה, ואחרי איטליה.
רקע.
בדומה לשירי התקופה, השיר בוצע בסגנון בלדת שאנסון צרפתי. במרכז מילות השיר עומד מרטין ששואל את סוס הפוני הקטן שלו, לאן עליהם לרכב היום. השיר מלווה במנגינה איטית. השיר מעולם לא הוקלט באולפן, ולכן לא יצא כסינגל.
באירוויזיון.
ב-3 במרץ 1957, השיר בוצע על ידי מרטין בתחרות האירוויזיון. השיר זכה במקום העשירי והאחרון עם שלוש נקודות (אחת מהולנד ושתיים מהממלכה המאוחדת). היות שבאירוויזיון 1956, לא נחשפו התוצאות פרט למקום הראשון, השיר הפך לשיר הראשון שהגיע למקום האחרון באירוויזיון.
מבצר ארטבה
מבצר ארטבה הוא מבצר חשמונאי-הרודיאני, שהתגלה בשנת 2015 על ידי ד"ר דביר רביב מאוניברסיטת בר-אילן וד"ר אהרן טבגר מאוניברסיטת אריאל בשומרון.
האתר ממוקם בראש גבעה בגובה 364 מטרים, סמוך לערוצו של נחל נטוף מדרום מזרח לכפר דיר אבו משעל בחבל בנימין.
גילוי האתר.
בשנת 2015, במסגרת סקר דרום השומרון החדש, נחשפו על גבעה במערב הרי בית אל שרידי אתר מבוצר מימי הבית השני. האתר, שלא היה מוכר עד לעת האחרונה, ממוקם בראש גבעה דמוית חרוט, במרחק כעשרה קילומטרים מצפון-מזרח למודיעין וכקילומטר מדרום-מזרח לכפר דיר אבו משעל. גבעת האתר נסתרת מסביבתה הרחוקה ורק המתקרב אליה יכול להבחין בה; אולי בשל כך "נעלם" האתר מעיניהם של חוקרים שונים שפקדו את האזור. הגבעה (גובהה 364 מטרים מעל פני הים) חולשת על ערוצו של נחל נטוף (ואדי ארטבה), שהתחתר למרגלותיה ויצר מדרונות תלולים המקיפים אותה. במדרון הדרום-מערבי של הגבעה, בחלקו התחתון, שוכן אתר קדום נוסף הנקרא ח'רבת ארטבה וכ-200 מטרים בנחל, מערבית לגבעה, נובע עין ארטבה. פסגת האתר שטוחה יחסית, שטחה כ-22 דונם והיא מכוסה ברובה בקרקע המעובדת כיום.
בסיור שבוצע באתר ביוני 2015 התברר שתושבי דיר אבו משעל החלו בעבודות פיתוח וחציבה במקום בעזרת כלים מכניים כבדים, בין השאר לצורך פריצת דרך גישה לראש הגבעה ולהקמת מבנה.
במהלך עבודות אלה נחשפו ונפגעו שרידי מגדל רבוע הבנוי בסגנון הלניסטי-חשמונאי, שפינתו הוסרה בעת העבודה. עוד נחשפו פריטים אדריכליים, פתחיהם של חמישה בורות מים גדולים, בורות אחסון, וכן מיני חציבות (יסודות מבנים ומחצבות אבן). לעבודות העפר של התושבים התלוו חפירות שוד שיטתיות שנערכו בכל רחבי האתר והציפו אל פני השטח שברי כלי חרס רבים מן התקופות ההלניסטית והרומית הקדומה. המבצר שהתגלה בעת ביצוע עבודות עפר לא היה מוכר לחוקרים עד גילויו הנוכחי. לפי ממצאי כלי החרס באתר, הוא מתוארך לתקופה בין אמצע המאה השנייה לפנה"ס ועד לנטישתו בסוף המאה הראשונה לפני הספירה. הערכות מקובלות על חוקרי האתר הן שהמבצר תפקד מימי יהונתן או שמעון החשמונאים ועד סוף ימי שלטונו של הורדוס.
תקופת שלטון החשמונאים.
המבצר היה חלק מתפרוסת מבצרי החשמונאים בדרום השומרון.
על הרקע ההיסטורי להקמתו של המבצר במקום ניתן ללמוד מנתוניו הגאוגרפיים-היסטוריים. גבעת המבצר חולשת על ערוצו הגדול של נחל נטוף, היורד מהר בית אל מערבה לעבר שפלת יהודה. אפיקו הרחב של הנחל אִיפשר מעבר נוח יחסית בין אזור מודיעין ובין מרכז הר בית אל וניתן להניח שהחשמונאים עשו בו שימוש רב במהלך שנות המרד. נוסף על כך, ראוי לציון עמק קטן, משופע במעיינות ומבודד, הממוקם בחלקו המרכזי של הנחל, כ-2 ק"מ ממזרח לארטבה. נתוניו הייחודיים של עמק זה אפשרו למורדים החשמונאיים להשתמש בו כבסיס שהייה והתארגנות. מבחינה גאוגרפית-היסטורית ממוקם המבצר בחלקו הצפוני של פלך רמתיים, אחד משלושת הפלכים שהועברו משומרון ליהודה במסגרת ההסכם שכרת יהונתן החשמונאי עם דמטריוס השני בשנת 145 לפסה"נ. שלושת הפלכים, המשתרעים בשוליה הצפוניים של פחוות יהודה בגבולותיה מימי שיבת ציון, ומקובל להניח שהיו מיושבים בעיקרם באוכלוסייה יהודית או פרו-יהודית עוד בטרם סיפוחם ליהודה.
ניתן לראות במצודה זו חלק ממערך ביצורים שנועד לבסס את השליטה באזור זה ולהוות מעין קו ביצורים צפוני של האזור הנתון תחת שליטתם של החשמונאים במחצית המאה השנייה לפסה"נ.
הממצאים באתר.