ג'רג' אדם (בהונגרית: Ádám György; בודפשט, 27 בספטמבר 1921 – בודפשט, 18 ביוני 2011) היה עורך דין יהודי-הונגרי, פילוסוף, פרופסור באוניברסיטה, ניצול השואה.
ביוגרפיה.
ג'רג' אדם נולד במשפחה יהודית כבנם של מנו אדם, מנהל גימנסיה, ושל תאודורה טרי, כימאית, המרצה הראשית של האקדמיה ההונגרית למדעים. אֶחַיו אישטוואן אדם, המתמטיקאי הראשון שזכה בפרס לוראנד אטווש והצ'לן אנדראש אדם ניספו בשואה. לימודיו משנת 1927 בית הספר היסודי, בגימנסיה הריאלית בויאי נמשכו עד שנת 1940 והסתיימו בבגרויות בבית הספר המקצועי לחשמל קנדו קלמן. בשל יהדותו, משנת 1942 יכול היה לעבוד כמורה רק בבית ספר פרטי בבודפשט, בינתיים נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודיים עבור הצבא ההונגרי) מספר פעמים עד סוף המלחמה. הוא הצליח לשרוד את השואה ומייד בסיום המלחמה נרשם לאוניברסיטה. בשנת 1948 קיבל תואר במדע המדינה ומשפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת אטווש לוראנד ובשנת 1957 תואר דוקטור לפילוסופיה. ב-1987 קיבל את הדוקטורט גם במשפטים. בשנת 1945 הפך למקורב למפלגה הקומוניסטית ההונגרית. בשנים 1945 עד 1949, במקביל ללימודיו, עבד במשטרה הכלכלית.
קריירה.
בתחילת דרכו המדעית עסק בתורת האחריות, בעיקר במבנה האחריות המוסרית והמשפטית, ואז התעניינותו פנתה לסוגיות של משפט רפואי ואתיקה רפואית. הוא מילא תפקיד מוביל בפיתוח וארגון נושא האתיקה הרפואית באוניברסיטה. כעורך דין, עסק בעיקר במשפטים בנושא השואה. היה חבר בוועדת המשנה לאתיקה של ועדת הפילוסופיה של האקדמיה ההונגרית למדעים (מאז 1980) ובוועדת האתיקה של החברה הגסטרואנטרולוגית (MOTESZ).
אדלבך
אדלבך (בבווארית: Edlbach) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה.
העיירה אדלבך שוכנת באזור המנהלי טראונפירטל. כ-24% מאדמות העיירה מיוערות, ו-65% הן אדמות חקלאיות.
גרינבורג
גרינבורג (בבווארית: Grünburg) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה.
העיירה גרינבורג שוכנת באזור המנהלי טראונפירטל. כ-48% מאדמות העיירה מיוערות, ו-41% הן אדמות חקלאיות.
אינצרסדורף שבקרמשטל
אינצרסדורף שבקרמשטל (בבווארית: Inzersdorf im Kremstal, בתעתיק IPA: ) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה.
העיירה אינצרסדורף שבקרמשטל שוכנת בעמק קרמס שבאזור המנהלי טראונפירטל. כ-30% מאדמות העיירה מיוערות, ו-59% הן אדמות חקלאיות.
יהודה בן פזי
קלאוס אן דר פיהרנבאן
קלאוס אן דר פיהרנבאן (בבווארית: Klaus an der Pyhrnbahn) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה.
העיירה קלאוס אן דר פיהרנבאן שוכנת באזור המנהלי טראונפירטל. כ-81% מאדמות העיירה מיוערות, ו-7% הן אדמות חקלאיות.
מולן (עיירה)
מולן (בבווארית: Molln) היא עיירה במחוז קירכדורף אן דר קרמס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה. בשנת 1919 התקיים במולן קרב בין ציידים ובו נהרגו ארבעה בני אדם.
גאוגרפיה.
העיירה מולן שוכנת באזור המנהלי טראונפירטל. כ-70% מאדמות העיירה מיוערות, ו-20% הן אדמות חקלאיות.
מוזיאון יד מרדכי משואה לתקומה
מוזיאון יד מרדכי משואה לתקומה הוא מוזיאון מוכר לפי חוק המוזיאונים הממוקם בקיבוץ יד מרדכי בעוטף עזה. הוא מהווה מוזיאון השואה היחיד בדרום ישראל ומבקרים בו כ-30 אלף איש בשנה. המוזיאון אשר נפתח בשנת 1968, ממוקם על גבעה בלב הקיבוץ, סמוך לבית העלמין של חברי הקיבוץ ולוחמי הפלמ"ח שנפלו בקרב על יד מרדכי במלחמת העצמאות. מיצגי המוזיאון תוכננו על ידי צוות מורשת של חטיבת ההיסטוריה של השומר הצעיר ובראשם אבא קובנר, אשר גיבש את חזון המוזיאון. בנין המוזיאון תוכנן ונבנה על ידי האדריכלים אריה שרון ובנו אלדר אשר קיבלו את פרס רכטר על עיצובו.
המוזיאון כולל חלל תצוגה נרחב המתאר את תקופת השואה והאירועים ההיסטוריים שהובילו למרד גטו ורשה, כמו גם את "התקומה", שבאה לביטוי ספציפי במוזיאון יד מרדכי דרך הנצחת מרד גטו ורשה והקרב על קיבוץ יד מרדכי מול הצבא המצרי במלחמת העצמאות, כחלק מהמאבק על הקמת המדינה. בנוסף לחלל התצוגה המוזיאלי, כולל המוזיאון גם את אנדרטת מרדכי אנילביץ' שהוצבה ליד מגדל המים שקרס אחרי הקרב בתש"ח, את אתר שחזור הקרבות על יד מרדכי, בית העלמין לחללי תש"ח הנשקף מחלונות המוזיאון, אנדרטת משוריין פינוי הילדים במבצע תינוק, וקברו של חסיד אומות העולם ולדיסלב קובלסקי. מכלול אתרים אלו מייצג את שם המוזיאון "משואה לתקומה".
גלריות ותצוגות המוזיאון.
המוזיאון כולל חללי תצוגה נרחבים המתארים את החיים היהודיים בוורשה בין שתי מלחמות העולם, את תקופת השואה בפולין, ובעיקר בוורשה, ואת האירועים ההיסטוריים שהובילו למרד גטו ורשה ואת סיפור התקומה, המיוצג בסיפורו של קיבוץ יד מרדכי.
חלל הכניסה למוזיאון מתאר את סיפורו הייחודי של קיבוץ יד מרדכי מאז שעלה לקרקע בנגב המערבי ב-1943 ועד למלחמתו ההישרדותית מול הצבא המצרי בתש"ח, כולל שחזור נרחב לקרב על יד מרדכי ודגם הקיבוץ ערב פרוץ מלחמת העצמאות. מסביב לדגם מוצגים כלי הנשק שעמדו לרשות המגינים והנשק הכבד שהיה לצבא המצרי. בחלל מוקרנים סרטים ותמונות המתארים את הקיבוץ בשנותיו הראשונות. חלל תצוגה זה מוביל למורד מדרגות מביטון חשוף שנבנה בעיני רוחו של אבא קובנר כירידה אל שורשי ההיסטוריה היהודית בשבעת עמודי קיום יהודי: אורח חיי היום-יום, ארגון הקהילה, אמונה, חינוך, זרמים יהודיים, נס התחייה והעיירה היהודית.
בהמשך התצוגה הוקם קיר המוקדש לילדים בגטו ואחריו תצוגה הכוללת חמישה פרקים הקשורים לשואה: עליית הנאצים לשלטון וחוקי נירנברג, הפלישה לפולין, החיים בגטאות ובמחנות ההשמדה, מרי ומרד והעפלה.
תחילת התצוגה מתארת את העיר ורשה לפני מלחמת העולם השנייה, ועוברת לאחר מכן לתיאור ההתמודדות הקשה של הקהילה היהודית תחת הכיבוש הנאצי בוורשה.
בין חלק התצוגה המתייחס לשואה לזה המתייחס למלחמת העצמאות, מוצג קיר המכונה "כותל המרי" אשר עוצב על ידי אבא קובנר. קיר זה מייצג את תחילתה של התקומה ומביא לביטוי את כלל המרידות בגטאות ובמחנות ברחבי אירופה. על "כותל המרי" חקוקים שמותיהן של 250 יחידות של תנועת ההתנגדות היהודית המייצגים כרבע מיליון לוחמים. על כותל נוסף – תמונות של מורדים ומתנגדים. התצוגה איננה מפלגתית, סיעתית או מקומית, וזאת בכדי להדגיש למבקרים שהלחימה והמרי, כמונח המבטא התנגדות ועמידה יהודית כנגד הנאצים במלחמת העולם השנייה, לא היו קשורים דווקא במקום או בתנועה מסוימת וכי השתתפו בהם יהודים מכלל ישראל. מטרת הביטוי האוניברסלי הזה נועדה לרמוז שלמרות שייכותו של מרדכי אנילביץ' לתנועת השומר הצעיר הרי שמדובר במאבקים הרלוונטיים לכל.
במעלה המדרגות, לאחר "כותל המרי", ניצבים חלונות גדולים מהם נשקפים האנדרטה של אנילביץ' על רקע מגדל המים, קבר האחים ונתיב הנסיגה לפינוי יד מרדכי במהלך ההתקפה המצרית על הקיבוץ. גם מהקבר רואים את האנדרטה, דבר שנועד ליצור קשר הדוק בין תוכן ומבנה.
לאחר חלונות התצפית מתחיל מסדרון התקומה דרכו ממשיך המבקר ועולה ארצה בנתיבי הבריחה וההעפלה, תצוגת ההתיישבות בנגב, ועד להכרזת האום על תוכנית החלוקה והקמת המדינה ב-29 בנובמבר 1947.
באולם העליון הוכנה תצוגה ביחד עם חיים לסקוב על עמידתם של שלושה קיבוצים, המייצגים גורל שונה בהתמודדות המקומית במלחמת העצמאות: הקיבוץ נירים שהדף את המצרים, קיבוץ כפר דרום שפונה על פי הוראה, וניצנים שתושביו נאלצו להיכנע וליפול בשבי המצרי. כיום משמש חלל זה לתערוכות מתחלפות.
בשנת 2005 נערך שיפוץ במוזיאון ושולבו תצוגות חדשות תחת הכותרת "יהדות ורשה מתפארת לחורבן". אלו כללו את בונקר מילא 18 בגטו ורשה, מודל מיניאטורי של גטו ורשה ביחס של 1:100 לגטו המקורי, וכן, בית אנילביץ' – תצוגה על יהדות ורשה בין שתי מלחמות עולם הכוללת גם את בית תנועות הנוער.
דגם גטו ורשה מוצב במעלה הגלריה, מתחת גשר עץ, המייצג את הגשר שהיה בוורשה מעל שני חלקי הגטו. החיים הקשים בגטו, שאוכלס בשיאו בכחצי מיליון יהודים, מומחשים באמצעות סרטים על קירות התצוגה.
השחזור של בונקר מילא 18 כולל ריהוט וחפצים המדגימים את אווירת המקום אשר הפך לסמל המרידה של גטו ורשה. בבונקר התרכזו רבים מהלוחמים ביחד עם מנהיג המרד, מרדכי אנילביץ, בימי הלחימה האחרונים, ובו הם מצאו את מותם ב-8 במאי 1943.
בית תנועות הנוער מוקדש לתערוכה המנציחה את תנועות הנוער היהודיות שפעלו בפולין בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. התצוגה כוללת דגמים תלת ממדיים של מחנות ההכשרה, דגלי התנועות וסרטים.
ההיסטוריה וההשראה שהביאו להקמת המוזיאון: מהקמת קיבוץ יד מרדכי ועד להשקת המוזיאון.
קיבוץ יד מרדכי החל את דרכו בשם "מצפה הים" בשנת 1936 על צוק מעל הים במושבה נתניה. בשנת 1943 עבר הקיבוץ למיקומו הנוכחי בנגב המערבי. בתחילה הוצע לקרוא ליישוב המתחדש בשם "אדיר-עם", ברוח הקיבוצים "גבר-עם" ו"ניר-עם", אך ב-1945 הציעה הנהגת השומר הצעיר לקרוא לקיבוץ על שמו של מפקד מרד גטו ורשה מרדכי אנילביץ' וחברי הקיבוץ - רבים מהם יוצאי פולין, החליטו לכנות את קיבוצם "יד מרדכי".
הצעת מנהיגי השומר הצעיר לקרוא לקיבוץ על שמו של מפקד המרד, התקבלה על ידי חברי הקיבוץ לאחר התלבטות האם להיקרא על שם מרדכי אנילביץ', או למצוא שם כוללני יותר, המנציח את ההתנגדות היהודית בשואה בכלל. למשל, ב-1947 הוחלט על הקמת פסל גדול ממדים שיסמל את דרך הייסורים של שואת יהודי פולין ואת מאבקם של מורדי הגטאות. אך קרבות מלחמת העצמאות בקיבוץ שינו את רוח הדברים.