ברידיי השישי (באנגלית: Bridei VI; נפטר ב-842 לערך), בנו של אואוראד היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). ברידיי מלך זמן קצר של פחות משנה, בשנת 842, החל מעלייתו לשלטון ועד מותו.
ברידיי עלה לשלטון לאחר מותו של אביו, ועל פי "דברי ימי הפיקטים" נפטר זמן קצר לאחר מכן, ואחיו, קיניאוד עלה לשלטון במקומו.
ברידיי השישי
גוסטב לאזאר
גוסטב לָאזָאר (בצרפתית: Gustave Lazard; 1876–1949) היה שחמטאי ומחבר בעיות שחמט יהודי-צרפתי. אחיו הבכור של פרדריק לאזאר.
חייו.
לאזאר חי בפריז שם שיחק בתחרויות רבות. הוא חלק מקום 5–6 בתחרות 1907 (ניצח: פרנק מרשל), הגיע למקום השמיני בתחרות 1908 (ניצח: גרומר), הגיע למקום התשיעי בתחרות 1909 (ניצח: ארנולד אורבך), הגיע שביעי בתחרות 1909 (ניצח: ויינשטיין), הגיע שביעי בתחרות 1910 (ניצח: פרדריק לאזאר) והגיע תשיעי בתחרות 1912 (ניצחו: פרדריק לאזאר וגרומר).
לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק לאזאר את המקום השביעי בתחרות פריז בשנת 1920 (ניצח: פרדריק לאזאר), הגיע שמיני בתחרות 1922 (ניצח: אנדרה מופאנג), הגיע למקום ה-12 בתחרות פריז בשנת 1926 (ניצח: לאון שוורצמן), חלק מקום 10–12 בתחרות פריז בשנת 1927 (ניצח: אברהם באראץ), הגיע למקום ה-12 באליפות פריז בשנת 1928 (ניצח: אברהם באראץ), וחלק מקום 3–5 באליפות פריז בשנת 1930 (ניצח: יוסף צוקרמן).
לאזאר היה נשיא מועדון השחמט על שם פרנסואה אנדרה פילידור.
קיניאוד השני, מלך הפיקטים
קיניאוד השני או קינאד או קינת' (באנגלית: Ciniod II of the Picts בגאלית סקוטית: Ciniod או Cináed או Kineth; נפטר ב-842 לערך), בנו של אואוראד היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). קיניאוד מלך זמן קצר של פחות משנה, בשנת 842, החל מעלייתו לשלטון ועד מותו.
קיניאוד עלה לשלטון לאחר מותו של אחיו, ברידיי השישי, ועל פי "דברי ימי הפיקטים" נפטר זמן קצר לאחר מכן, כנראה במסגרת המאבק על השלטון. לאחריו עלה לשלטון ברידיי השביעי וככל הנראה ברידיי הדיח את קיניאוד. לימים שב לשלטון אחיו של קיניאוד - דרסט.
קיניאוד השני
או'קונור
או'קונור (בכתיב לועזי: O'Connor), במקור Ua Conchobair (אירית: נכדו של קוֹנְחוֹבָּר), הוא שם משפחה אירי.
ברידיי השביעי, מלך הפיקטים
ברידיי השביעי (באנגלית: Bridei VII; נפטר ב-845 לערך), בנו של אואות'ויל (Uuthoil) או פוכל (Fochel) היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). ברידיי מלך כשלוש שנים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 842, ועד מותו.
על פי "דברי ימי הפיקטים" נאבק ברידיי עם קנת מק אלפין על כס המלוכה.
לאחר מותו עלה לשלטון דרסט העשירי
גריפית'
ברידיי השביעי
בית הקונפדרציה
בית הקונפדרציה הוא מרכז תרבות בירושלים, סמוך לשכונת ימין משה. המרכז נוסד ביזמת קלמן סולטאניק, יו"ר הקונפדרציה העולמית של הציונות המאוחדת (ר' להלן) וקרוי על שמו.
ההיסטוריה של המבנה.
המבנה הוקם במאה ה-19 על ידי בעל אדמות מוסלמי, על גבי יסודות של מנזר קדום שהוקדש לג'ורג' הקדוש, ונקרא "בית עבדאללה". היה זה מבנה מבודד מחוץ לחומות העיר העתיקה, מסוג המבנים הידועים כ"קס'ר" (מילולית: מבצר או טירה), כלומר מבנה מפואר יחסית, גדול ומבוצר, בשטח שולט, לא רחוק מן העיר בתוך אזור ששימש לחקלאות ושתפקד כמרכז לפיקוח והגנה על הפעילות החקלאית וכמגורים עונתיים לבעלי הקרקע.
בראשית מלחמת העצמאות (דצמבר 1947) נתפס הבית על ידי שוטרי משטרת המנדט, כנקודה אסטרטגית החולשת על דרך חברון וכן על מגדל דוד ושער יפו מחד ועל משכנות שאננים וימין משה מאידך ולפיכך מהווה חיץ בין יהודים לערבים. ב-10 בפברואר 1948 הסתערו כוחות ערביים על בית עבדאללה וכבשו אותו מידי הכוחות הבריטיים. לאחר מכן גלגלו ממנו חביות חומר נפץ לכיוון ימין משה. מהבית יצאו עוד מספר פעולות איבה כנגד השכונה היהודית שגבו קורבנות רבים. הבית נתפס שוב על ידי הבריטים, אשר לא התירו מעבר מימין משה לכיוון מרכז העיר, דבר שהכניס את השכונה למצור, אחד הגורמים שהביאו לנטישתה ערב הקמת מדינת ישראל, ב-14 במאי 1948. הבית ננטש ועמד בשממונו עד שנות ה-70.
הקונפדרציה רכשה את המבנה, שניצב בנקודה גבוהה ממנה נשקפים נופי הר ציון, חומות ירושלים ומגדל דוד כאשר קלמן סולטאניק, שעמד בראשה, החליט להפוך אותו למרכז תרבות אשר "חותר להיות מרכז תרבות ותפיסתו מבטאת עמדה ליברלית ופלורליסטית, המכירה במקורות האתניים של העדות והדתות השונות המאכלסות את העיר".
מרכז התרבות.
בית הקונפדרציה מתמקד בארגון הופעות ופסטיבלים בתחום המוזיקה האתנית האמנותית (בעיקר מארצות המזרח התיכון, הודו, אזרבייג'ן, הבלקן, טורקיה, ברזיל, אתיופיה ועוד) ויוזם הקמת הרכבים ייחודיים בתחום והפקת אירועי תרבות (בהם למשל "פסטיבל העוד", המביא לירושלים נגני עוד מרחבי העולם ומעלה הופעות של הרכבים חד-פעמיים מיוחדים). במקום אולם קונצרטים ובו מועלות הופעות בהפקת המוסד והוא מארח גם הופעות נודדות מהארץ ומחו"ל. המוסד מקדם מוזיקאים-עולים העוסקים במוזיקה אתנית.
תחומי פעילות נוספים של בית הקונפדרציה הם קידום השירה, במסגרת זו מפיק המרכז את "פסטיבל המשוררים במטולה"; קידום ההגות היהודית על ידי סדרות של הרצאות וקידום מסורת הפיוט היהודי על ידי הפקת הופעות, הרצאות וסדנאות. בנוסף מפעיל בית הקונפדרציה תוכניות לבתי ספר בתחומים אלה.
הקונפדרציה העולמית של הציונות המאוחדת.
הקונפדרציה העולמית של הציונות המאוחדת היא ברית עולמית (כלומר ארגון ציוני בהסתדרות הציונית העולמית בעל סניפים ב-5 ארצות לפחות, המיוצג על ידי סיעה בקונגרס הציוני העולמי). הקונפדרציה מאגדת את ההסתדרות הציונית הדסה וארגונים ציוניים שונים, בעיקר ביבשת אמריקה.
דרסט העשירי, מלך הפיקטים
דרסט העשירי (באנגלית: Drest X; בגאלית סקוטית: Drust; נפטר ב-848), בנו של אואוראד, היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). דרסט מלך כשלוש שנים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 845 ועד מותו. דרסט עלה לשלטון לאחר מותו של קודמו, ברידיי השביעי.
על פי "דברי ימי הפיקטים" נאבקו דרסט וקנת על השלטון, ובעקבות ניצחונו של השני, ומותו של דרסט עלה קנת לשלטון.
דרסט העשירי
דאוס (להקה)
דאוס (dEUS) היא להקת רוק אלטרנטיבי בלגית. הלהקה שינתה את הרכבה מספר פעמים, ורק הזמר טום ברמן (Tom Barman) והכנר והקלידן קלאס יאנזונס (Klaas Janzoons) היו חברים בכולם.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה באנטוורפן בשנת 1991. תחילה היא הופיעה כלהקה של גרסאות כיסוי לשירים של הוולווט אנדרגראונד והפיקסיז, אך עם הזמן החלה לנגן שירים מקוריים באנגלית שנכתבו על ידי כל אחד מחבריה והשתלבו בהם סגנונות שונים - רוק, ג'אז ואוונגרד.
בשנת 1993 יצא המיני-אלבום האלבום של דאוס, Zea. האלבום משך את תשומת לבה של חברת איילנד רקורדס האנגלית שהזמינה את הלהקה להופעות בלונדון. האלבום המלא הראשון של הלהקה, Worst Case Scenario יצא בשנת 1994 ולמרות סגנונו הקשה והאקלקטי, קיבל ביקורות משבחות והניב מספר להיטים ב-MTV וברדיו: Via, Suds &amp; Soda, Right as Rain ו-Hotellounge. בין המאפיינים הייחודיים של האלבום הייתה נגינת הכינור של יאנזונס, דבר נדיר ברוק אלטרנטיבי. בנוסף לברמן ויאנזונס באלבום השתתפו הבסיסט סטף קמיל קרלנס (Stef Kamil Carlens), הגיטריסט רודי טרובה (Rudy Trouvé), והמתופף ז'יל דה בורגר (Jules de Borgher), שגם השתתפו בכתיבת השירים. בעקבות הצלחת שירי האלבום בישראל, הלהקה הופיעה בשנת 1995 בפסטיבל בתל אביב ובצמח שעל הכנרת.
בשנת 1995 יצא המיני-אלבום השני של הלהקה, My Sister = My Clock. הוא הופץ על תקליטור שבו הייתה רצועה אחת בלבד של 25 דקות שהורכבה משירים קצרים ואוונגרדיים פרי עטם של כל חברי הלהקה.
האלבום המלא השני של דאוס יצא בשנת 1996 ונקרא In a Bar Under the Sea הוא הניב להיט אחד גדול - Little Arithmetics ושני להיטים אלטרנטיביים ששודרו רבות ב-MTV בשעות הלילה - Theme from Turnpike ו-Roses. רודי טרובה השתתף בהקלטת חלק מהשירים באלבום, אך קרייג וורד (Craig Ward) האנגלי החליף אותו בתפקיד הגיטריסט הקבוע.
למרות שסטף קמיל קרלנס לקח חלק משמעותי בשירה ובכתיבת השירים באלבומים הראשונים של הלהקה, הוא פרש ממנה לקראת הוצאת אלבומה שלישי, אבל המשיך להשתתף כאורח בהקלטות. בתפקיד הבסיסט החליף אותו דני מומנס (Danny Mommens).
האלבום The Ideal Crash יצא בשנת 1999. להבדיל מהאלבומים הראשונים של הלהקה שהופקו על ידי צמד המפיקים הבלגיים האוונגרדיים פטר ורמירש (Peter Vermeersch) ופייר ורוולוסם (Pierre Vervloesem), האלבום השלישי הופק על ידי המפיק הקנדי דייוויד בוטריל שעבד עם טול וקינג קרימזון והתאפיין בצליל נקי יותר. הוא הניב את הלהיטים Sister Dew, Instant Street ו-The Ideal Crash.
בעקבות יציאת האלבום הזה הלהקה יצאה לסיבוב הופעות, שבמהלכו הופיעה שוב בתל אביב ובחיפה. לאחר מכן הפסיקה את פעילותה הקבועה וחבריה התרכזו בפרויקטי-צד שונים במוזיקה ובקולנוע.
בשנת 2004 עזבו את הלהקה קרייג וורד ודני מומנס, שהוחלפו על ידי מאורו פבלובסקי (Mauro Pawlowski) ואלן גווארט (Alan Gevaert). בהרכב הזה הלהקה הוציאה בשנת 2005 את האלבום Pocket Revolution, שהצליח במכירות, אך זכה לביקורות פושרות יותר מהאלבומים הקודמים. בשנה הזאת הלהקה הופיעה בירושלים ובתל אביב.
בשנת 2008 הוציאה דאוס את האלבום Vantage Point, שהחזיר לה את אהדת המבקרים. את המתופף ז'יל דה בורגר החליף באלבום הזה סטפן מיסגרס (Stéphane Misseghers).
בלאנקיזם