בקיץ 1993 הואשם ג'קסון בביצוע מעשים מגונים בנער בן 13 בשם ג'ורדי צ'נדלר, בנו של רופא שיניים בשם אוון צ'נדלר. צ'נדלר אשר העיד בפני פסיכיאטר ובפני המשטרה, תחת השפעת סם הרגעה אותו נתן לו אביו, טען כי ג'קסון התעלל בו מינית, כולל אקטים של נשיקות, אוננות ומין אוראלי בעת שהוא התארח באחוזת נוורלנד. כמו כן צ'נדלר סיפק תיאור מפורט של איבר המין של ג'קסון. באותה התקופה אביו של ג'ורדי, אוון צ'נדלר הוקלט בחשאי כאשר הוא מאיים לפגוע בקריירה המוזיקלית של ג'קסון אם לא ייענו לתביעותיו. כמו כן, אוון צ'נדלר ניסה לנהל משא ומתן עם ג'קסון על הסדר כספי תמורת שתיקתו. מקורביו של ג'קסון טענו באותה העת כי ג'ורדי צ'נדלר היה קורבן לאב קנאי אשר מטרתו הבלעדית הייתה לסחוט כספים מג'קסון.
בעקבות ההאשמות החלה חקירה רשמית, על אף שאימו של ג'ורדי התעקשה כי ג'קסון איננו אשם. במהלך החקירה נערך חיפוש מקיף באחוזתו של ג'קסון. ילדים רבים ובני משפחתו של ג'קסון אשר נחקרו לא קשרו אותו למקרים אחרים של התעללות בילדים. במסגרת החקירה המשטרתית ג'קסון נאלץ להסכים לחיפוש גופני פולשני במהלכו נבדק אם איבר מינו של ג'קסון תואם לתיאורים אותם סיפק ג'ורדי. מקורביו של ג'קסון ציינו בעבר כי ג'קסון מעולם לא התאושש מההשפלה אותה עבר בבדיקה הגופנית.
ההאשמות שלא הוכחו מעולם יושבו לבסוף מחוץ לכותלי בית המשפט בהסדר כספי שחברת הביטוח של סיבוב ההופעות של מייקל ג'קסון שילמה. פרשה זו פגעה באופן ניכר בקריירה המוזיקלית של ג'קסון, בתדמיתו ובהצלחתו.
גאווין ארוויזו.
בשנת 2003 הואשם ג'קסון בשנית בביצוע מעשים מגונים, הפעם בנער בן 13 בשם גאווין ארוויזו. ההאשמות הועלו בעקבות ההקרנה של הסרט התיעודי "Living With Michael Jackson" במהלכו נראו ג'קסון וארוויזו מחזיקים ידיים בעת שארוויזו התארח באחוזת נוורלנד בשל מחלה סופנית ובעזרתו של ג'קסון החלים מהמחלה. כמו כן, במהלך הסרט צוין כי ילדים המתארחים באחוזת נוורלנד נוהגים לבקש לישון עם ג'קסון.
רצף של מאורעות אשר התרחשו לאחר הקרנת הסרט, הביא את אמו של הנער לפנות לייעוץ משפטי, שבגינו נשלחה המשפחה כולה לחוות דעת אצל פסיכולוג. אחיו של גאווין טען שהיה עד ראייה ליחסי מין בין גאווין לג'קסון. בשל גילו הצעיר של גאווין, היה מחויב הפסיכולוג לדווח לרשויות על המעשה. ביוני 2003 נפתחה חקירה רשמית במשרד השריף שבסנטה ברברה, ובחודש יולי נחקרה המשפחה בפעם הראשונה. ב-18 בנובמבר פשט צוות של יותר מ-70 חוקרים ממשרד התובע המחוזי וממשרד השריף על אחוזת נוורלנד, עם צו חיפוש.
במהלך השנתיים שעברו בין האישומים למשפט עצמו, ג'קסון התמכר לדמרול וירד במשקל באופן ניכר. המשפט החל ב-31 בינואר 2005 בסנטה מריה שבקליפורניה ונמשך חמישה חודשים עד אשר ב-13 ביוני 2005 חבר המושבעים זיכה את מייקל ג'קסון מכל 12 האישומים שבהם הואשם. בין האישומים: מעשה מגונה בקטין, ניסיון לשכר קטין וחטיפה. במהלך המשפט, נתפס השופט במשפטו של מייקל ג'קסון, טום סנדון על זיוף ראיות נגד ג'קסון, זאת נאמר מעד ראייה שנכח והיה עד בבית המשפט. העד אומר כי הוא ראה את סנדון נתפס על זיוף טביעות אצבעות, על עדויות טלפון שניסה לייצר ועוד.
לאחר המשפט, בצעד מתוקשר היטב עבר ג'קסון להתגורר באופן זמני באי בחריין שבמפרץ הפרסי, כאורחו של השיח' עבדאללה.
הסרט התיעודי "לעזוב את נוורלנד".
בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט התיעודי "לעזוב את נוורלנד". הסרט חושף עדויות חדשות שלא הוצגו קודם לכן ולפיהן ג'קסון התעלל לכאורה מינית בילדים. הסרט הוצג לראשונה ב-25 בינואר 2019 בפסטיבל הסרטים סאנדנס ביוטה שבארצות הברית. הסרט הופק ובוים על ידי דן ריד. הגברים המעידים בסרט, וייד רובסון (אותו פגש ג'קסון לאחר שזכה בתחרות ריקוד בסגנון שהיה ייחודי לג'קסון) וג'יימס סייפצ'ק (אותו פגש ג'קסון לראשונה על סט פרסומת לפפסי שצילמו יחד), טענו כי כשהיו בני שבע ועשר ניהלו "מערכות יחסים ארוכות" עם ג'קסון. בסרט מרואיינים גם אימהותיהם, אחיהם ונשותיהם. הסרט חושף כי ג'קסון אנס לכאורה את הילדים, העלים ראיות ובנה מקומות מסתור על מנת שמעשים אלו לא יתגלו.
לאחר הקרנת הסרט בשנת 2019 חלה ירידה בהשמעות שיריו ובנוכחותו הציבורית. תחנות רדיו ציבוריות שונות (ביניהן גם בישראל) הודיעו כי יפסיקו או יפחיתו את השמעת שיריו, וחברות פרסום שונות הפחיתו את השימוש בדמותו ובמוצריו לצורך פרסום.
מורשת והשפעה.
ההצלחה הרבה של המוזיקה והווידאוקליפים של ג'קסון, ובמיוחד הווידאוקליפים Billie Jean, Beat It ו-Thriller אשר נחשבו לפורצי דרך, השפיעו רבות על תעשיית המוזיקה וסייעו לערוץ MTV בעת שהיה בראשית דרכו בשנות ה-80 להיכנס לתודעה הציבורית, והובילו את המיקוד של הערוץ ממוזיקת רוק למוזיקת פופ ו-R&amp;B.
ג'קסון השפיע על אמני היפ הופ, רוק, פופ ו-R&amp;B עכשוויים רבים בהם ביונסה, מריה קארי, ג'ון מאייר ולני קרביץ אשר הכירו בחשיבותו של ג'קסון על מוזיקת הפופ העכשווית.
לאחר מותו של ג'קסון, ערוץ MTV שידר תוכניות ספיישל רבות שהתמקדו בקריירה של ג'קסון ווידאו קליפים ישנים רבים שלו כמחווה עד להלווייתו של ג'קסון.
ב-2017, יצא סרט ביוגרפי המספר על שלוש השנים האחרונות בחייו של ג'קסון בשם "מייקל ג'קסון: חיפוש אחר ארץ לעולם לא" (Michael Jackson: Searching for Neverland) בכיכובו של החקיין Navi שהיה חבר קרוב וכפיל רשמי של ג'קסון. הסרט הוקרן בערוץ "Lifetime" ב-10 ביוני.
תארים ופרסים.
לאורך הקריירה שלו ג'קסון זכה בפרסים רבים. ג'קסון הפך לאחד האמנים המעטים שנכללו בהיכל התהילה של הרוק אנד רול פעמיים (על חלקו כחבר של בלהקת חמישיית הג'קסונים ועבור הישגיו בקריירת הסולו שלו). הישגים נוספים של ג'קסון כוללים 14 שיאי גינס, 13 פרסי גראמי, 26 פרסי AMA, שנים עשר פרסי WMA, שלושה עשר סינגלים של ג'קסון הגיעו לצמרת מצעד ה-Billboard Hot 100 והוא מכר כ-750 מיליון אלבומים ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד האמנים המצליחים ביותר בכל הזמנים.
בשנת 1984 ג'קסון קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
סגנון אומנותי.
הנושאים המרכזיים בהם מתמקדים רוב שיריו של ג'קסון הם לרוב אהבה, שלום, איחוד בין העמים, שמירת כדור הארץ, תרומה, אמונה עצמית וכיבוד כל אדם באשר הוא.
השפעות.
הסגנון המוזיקלי של ג'קסון הושפע בעיקר ממוזיקת הרית'ם אנד בלוז, פופ ומוזיקת נשמה. כמו כן, סגנונו של ג'קסון הושפע גם ממוזיקאים רבים בהם ריצ'רד הקטן, ג'יימס בראון, ג'קי וילסון, דיאנה רוס, דייוויד רופין (סולן הלהקה The Temptations), ג'ין קלי, פרד אסטר, סמי דייוויס ג'וניור, להקת האחים אייזלי, ולהקת הבי ג'יז. בעוד שלריצ'רד הקטן הייתה השפעה עצומה על ג'קסון, ג'יימס בראון היה עוד מילדות המוקדמת מקור ההשראה הגדול ביותר של ג'קסון. הטכניקה הווקאלית של ג'קסון הושפעה באופן ניכר מדיאנה רוס.
אופנה.
עוד מתחילת הקריירה ג'קסון תואר בתקשורת כאדם בעל סגנון אופנתי ייחודי. פרטי לבוש שונים אותם לבש ג'קסון לאורך הקריירה שלו הפכו מזוהים עמו, ובייחוד פריטים מסוימים כגון כובע, כפפה נוצצת על יד אחת ונעלי מוקסין שחורות עם גרביים לבנים.
וידאו קליפים וכוריאוגרפיה.
בשיא הקריירה של ג'קסון, הווידאו קליפים שלו הפכו מכלי קידום מכירות לצורת אמנות באמצעות שילוב של קווי עלילה, ריקודים מורכבים, אפקטים מיוחדים והופעות אורח של ידוענים שונים. הפופולריות הרבה לה זכו הווידאו קליפים של ג'קסון ב-MTV עזרו במידה רבה בקידום הפופולריות של הערוץ בתחילת דרכו.
הווידאו קליפים הבולטים ביותר של ג'קסון לאורך השנים כוללים את:
מייקל ג'קסון והקהילה היהודית.
הופעת מייקל ג'קסון בתל אביב.
בשנת 1993 ביקר ג'קסון בישראל והופיע פעמיים בפארק הירקון בתל אביב, במסגרת סבב ההופעות העולמי של אלבומו "Dangerous". ההופעה הראשונה נערכה ביום ראשון, 19 בספטמבר, מול קהל של כ-70 אלף צופים. ההופעה השנייה נערכה ביום שלישי, 21 בספטמבר, מול קהל של כ-100 אלף צופים. הופעה זו נחשבת עד היום לאחת מההופעות הגדולות והחשובות שהופקו בישראל.
המופע עורר התרגשות ועניין רב בציבור ובאמצעי התקשורת בישראל באותה העת. ג'קסון נחת בישראל ביום שישי, 17 בספטמבר, יחד עם בסביבות 200 עוזרים, מנהלים, ומאבטחים ונשאר בישראל מספר ימים כאשר במהלך ביקורו בישראל ביקר ג'קסון בקניון דיזנגוף סנטר אשר נסגר לקהל הרחב במיוחד לכבודו של ג'קסון, במתחם הלונה פארק אשר נסגר במיוחד לכבודו, בגני התערוכה בתל אביב אשר נסגרו במיוחד לכבודו, במצדה, בעיר העתיקה בירושלים (ואף ניסה לבקר בכותל המערבי על אף שהמתפללים במקום לא אפשרו לו לעשות זאת מפני שביקורו היה בשבת), במספר בתי חולים (מחלקת הילדים בבית החולים שניידר, בית החולים בילינסון בפתח תקווה, ובית החולים אסף הרופא) אשר בהם הוא שהה מספר שעות במחלקות חולי הסרטן וההשתלות על מנת לעודד את המאושפזים הצעירים ובני משפחתם. ג'קסון עזב את ישראל במהלך יום רביעי, 22 בספטמבר, לאחר שערך באותו היום ביקור בבסיס צריפין שם נפגש עם חיילות בטירונות.
על אף שבמקור תוכננה פגישה במהלך ביקורו של ג'קסון בישראל אשר במסגרתה הוא אמור היה להקליט גרסה חדשה של הלהיט "We Are the World" יחד תזמורת צה"ל, לבסוף ג'קסון נאלץ לבטל פגישה זו. כוונתו המקורית של ג'קסון הייתה לשלב קטעים מהקלטת הווידאו של ביצוע זה בווידאו קליפ שמכיל הקלטות שונות בהם ג'קסון מבצע את השיר יחד עם אנשים שונים שהוא פגש ברחבי העולם במהלך סבב ההופעות שלו.
טענות בדבר גילויי אנטישמיות מצדו של ג'קסון.