בהיסטוריה של התרמודינמיקה, קיים בלבול רב בין ההסברים הראשונים של חום ושל בעירה. לאחר שיוהאן יואכים בכר וגאורג ארנסט שטאל הציגו את תאוריית הפלוגיסטון באמצע המאה ה-17, פלוגיסטון נחשב ל"מהות החום".
את תאוריית הקלוריק הציע לראשונה אנטואן לבואזיה. לבואזיה הסביר את תופעת הבעירה במונחים של חמצן בשנות ה-70 של המאה ה-18. במאמרו משנת 1783, "Réflexions sur le phlogistique", טען לבואזיה כי תאוריית הפלוגיסטון אינה מתיישבת עם תוצאותיו הניסיוניות, והציע "נוזל מרומז" המכונה "קלוריק", וקרא לו "מהות החום".
לפי התאוריה, הכמות של חומר זה קבועה ברחבי היקום, והוא זורם מגופים חמים לגופים קרים. בשנות ה-80 של המאה ה-18, יש שהאמינו כי הקור הוא נוזל, "פריגוריק". פייר פרבו (Pierre Prévost) טען כי קור הוא פשוט העדר קלוריק.
מכיוון שחום היה חומר ממשי בתאוריית הקלוריק, לא ניתן ליצור או להשמיד אותו, שימור החום היה הנחה מרכזית.
ניסוייו של ג'וזף בלק בחקר התכונות התרמיות של חומרים השפיעו גם הם על הצגת תאוריית הקלוריק. זולת תאוריית הקלוריק, התקיימה בשלהי המאה ה-18 תאוריה אחרת שיכלה להסביר את תופעת החום: התאוריה הקינטית של הגזים. שתי התאוריות נחשבו לשוות ערך באותה עת, אולם תאוריית הקלוריק הייתה החדשה מבין השתיים, כיוון שהשתמשה במספר רעיונות מהתאוריה האטומית, ויכלה להסביר גם בעירה וגם קלורימטריה.
הצלחות.
ניתן לנסח מספר הסברים מוצלחים, וכך אכן נעשה, תוך שימוש בהנחות תאוריית הקאלוריק. ניתן להבין מדוע כוס תה מתקררת בטמרפטורת החדר: הקלוריק דוחה את עצמו, ולכן זורם באיטיות מאזורים צפופי-קלוריק (המים החמים) לאזורים דלילים יותר (האוויר הקר יותר שבחדר). ניתן להסביר גם את תופעת ההתפשטות של אוויר חם: קלוריק נספג לתוך מולקולות האוויר, ומגדיל את נפחן. אם ננסח עוד הסברים לגבי מה קורה לקלוריק בתהליך הספיגה הזה, ניתן להסביר את הקרינה התרמית, מעברי פאזה של חומר בטמפרטורות שונות, ולהסיק כמעט את כל חוקי הגזים.
סאדי קרנו פיתח את העקרון הבסיסי של מנוע קרנו, שעדיין מהווה את הבסיס לתאוריית מנוע החום, בהתבסס על תאוריית הקלוריק בלבד.
אולם, אחד האישושים החשובים ביותר של תאוריית הקלוריק היה התיקון התאורטי שביצע פייר-סימון לפלס למשוואת הפולס של אייזק ניוטון. לפלס, שתמך בתאוריית הקלוריק, הוסיף לקבוע למשוואה של ניוטון, הידוע כיום בתור יחס קיבולי החום של גז. תוספת זו לא רק שתיקנה באופן משמעותי את התחזית התאורטית של מהירות הקול, אלא גם המשיכה לספק תחזיות מדויקות יותר למשך כמעט מאה, כאשר מדידות של היחס הפכו למדויקות יותר.
חקר גבישים בפיזיקת מצב מוצק מודרנית משקף צל של תאוריית הקלוריק הזנוחה. תנודות סריג של גבישים, הנושאות אנרגיה תרמיות, מקוונטטות ויש להן דואליות גל-חלקיק. הייצוג החלקיקי של ויברציות שריג מכונה פונון, בהקבלה לפוטון.
התפתחויות מאוחרות.
ב-1798, פרסם בנג'מין תומפסון (הרוזן רמפורד) מאמר בשם "חקירה ניסיונית אודות מקור החום המעורר על ידי חיכוך", דיווח אודות מחקרו בעניין החום המופק בעת ייצור תותחים. תומפסון מצא כי קידוח חוזר ונשנה בתותח לא פגע ביכולתו לייצר חום, כלומר לא גרם לאיבוד קלוריק. תוצאה זו הביאה אותו להאמין כי לא ייתכן כי קלוריק הוא "חומר" המציית לחוק שימור, אם כי התעוררו ויכוחים רבים לגבי אי-הוודאות הניסיונית בניסוייו.
תוצאותיו לא נראו כאיום לתאוריית הקלוריק באותה עת, כיוון שזו נחשבה לשוות ערך לתאוריה הקינטית של הגזים. למעשה, לפי חלק מבני זמנו, התוצאות דווקא סייעו להבנה של תאוריית הקלוריק.
ניסויו של תומפסון הווה השראה לעבודתו של ג'יימס ג'ול ואחרים לקראת אמצע המאה ה-19. ב-1850 פרסם רודולף קלאוזיוס מאמר בו הראה כי שתי התאוריות אכן תואמות אחת את השנייה, כל עוד חוק שימור החום הוחלף בחוק שימור האנרגיה. בדרך זו נכנסה תאוריית הקלוריק לדברי ימי הפיזיקה, והתפתחה לתרמודינמיקה המודרנית, בה חום הוא בעצם אנרגיה קינטית של מולקולות.
מנחם ויזנברג
מנחם ויזנברג (נולד ב 1950) הוא מלחין, מעבד, פסנתרן, מוזיקאי רב תחומי ומחנך ישראלי.
ביוגרפיה.
ויזנברג נולד בתל אביב. הוא החל לנגן בפסנתר מגיל ארבע וזכה למלגות שונות מטעם קרן התרבות אמריקה ישראל במשך 15 שנים. השפעה מרכזית על אישיותו המוזיקלית ופתיחותו הסגנונית יש לייחס לאביו הכליזמר דניאל ויזנברג, שניגן בכלים רבים ושלט בסגנונות שונים. את לימודי התואר הראשון סיים כפסנתרן באקדמיה למוזיקה בתל אביב (במקביל להשלמת תואר ראשון בלימודי כלכלה). לאחר מכן שירת בתזמורת צה"ל כמעבד וכסקסופוניסט. עם סיום שירותו הצבאי המשיך את לימודיו הגבוהים, תחילה בבית ספר מאנס למוזיקה ולאחר מכן בבית ספר ג'וליארד שבניו יורק, בו השלים את לימודי התואר השני שלו כפסנתרן קונצרטים.
עם חזרתו לישראל בשנת 1981 החל את דרכו המקצועית כמעבד וכמנהל מוזיקלי בתחום המוזיקה הפופולרית, כפסנתרן ג'אז וכפסנתרן מוזיקה קאמרית ומלווה בתחום השיר האמנותי. משיתופי הפעולה הבולטים שלו באותם ימים ניתן למנות את נחום היימן וחוה אלברשטיין, עמה הופיע כפסנתרן מלווה בשנים 1982–1984 וכן הפיק ועיבד עבורה שני אלבומים. ב-1981 החל את דרכו בתחום ההוראה, כמרצה במדרשה למורים למוזיקה שבמכללת לוינסקי לחינוך.
את דרכו כמלחין לאולם הקונצרטים החל רק בשנת 1987 בזכות הזמנה משתי מנצחות מקהלה שהיו תלמידותיו. מאז הפכה ההלחנה לעיסוקו העיקרי, אם כי הוא אינו מוותר על הופעותיו כפסנתרן קאמרי וכמלווה. יצירותיו בוצעו על ידי מיטב התזמורות, ההרכבים והנגנים בישראל ומחוצה לה, ביניהם: התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית-פילהרמונית ברמן, התזמורת הקאמרית מאהלר, התזמורת הסימפונית של דאלאס, הרביעייה הירושלמית, שמיניית המיתרים של הפילהרמונית של ברלין, אנסמבל מיתר, הקלרינטן קרל-היינץ שטפן, הוויולנית טבאה צימרמן, זמרת האלט מירה זכאי, הצ'לנים הלל צרי, דורון טויסטר וצבי פלסר, הכנר חגי שחם, נגן העוד תייסיר אליאס ועוד רבים וטובים.
ויזנברג הקים את החוג למוזיקה רב-תחומית, אשר עמד בראשו עד 2013, באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, בה הוא משמש כפרופסור חבר. הוא גם מדריך, יועץ בכיר ואחראי על תוכניות העשרה של יחידת הנגנים הצעירים במרכז למוזיקה ירושלים שבמשכנות שאננים.
ויזנברג מרבה לעבוד עם אשתו הכוריאוגרפית מימי רץ-ויזנברג, אם בכתיבת מוזיקה ליצירותיה, אם בעבודה על יצירה משותפת ואם ביצירת כוריאוגרפיה ליצירה מוקדמת שלו.
סגנון מוזיקלי.
המקורות מהן שואב ויזנברג את השראתו הם רבים ומגוונים: עולם הג'אז, טעמי המקרא ומוזיקה יהודית (שירי לדינו ויידיש), מוזיקה ערבית וכן מלחינים קלאסיים כגון בארטוק, דביסי ואוליבייה מסייאן. יצירתו מושפעת באופן משמעותי ועמוק מהגדרתו את עצמו כמלחין ישראלי ויהודי. ניתן לעיתים למצוא ביצירותיו תגובה ישירה על התרחשות אקטואלית בישראל כגון יצירתו "קינה" לצ'לו, עוד ופסנתר (בתגובה לרצח רבין), או תגובה חבויה, ביצירתו "לכל זמן ועת לכל חפץ", המבוססת על הטקסט התנ"כי מקהלת (בתגובה לאינתיפאדה הראשונה).
גזניוס
יוניטרוניקס
יוניטרוניקס (1989)(ר"ג) בע"מ היא חברה ישראלית ציבורית בעלת פעילות בינלאומית, העוסקת בשלושה תחומים עיקריים: תכנון, ייצור ושיווק מוצרי אוטומציה תעשייתית ובעיקר בקרים מתוכנתים (PLC), תכנון, הקמה ותחזוקה של מערכות לוגיסטיות אוטומטיות ובעיקר מחסנים אוטומטיים, וכן תכנון, ייצור ושיווק פתרונות חניה אוטומטיים.
יוניטרוניקס מייצאת את מוצריה ושרותיה באמצעות למעלה מ-180 מפיצים ברחבי העולם וחברות בנות בארצות הברית. מניות יוניטרוניקס נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ולשעבר גם בבורסת Euronext הפאן-אירופאית, והחל מיוני 2015 נכללות במדד תל אביב בלוטק.
יוניטרוניקס מעסיקה כ-200 עובדים, מטה החברה ומשרדיה בישראל ממוקמים בקריית שדה התעופה. מייסד החברה חיים שני, ומשמש גם כמנכ"ל החברה.
תחום המוצרים.
יוניטרוניקס עוסקת באמצעות חטיבת המוצרים שלה, בתכנון, פיתוח, ייצור, שיווק ומכירה של מוצרי אוטומציה תעשייתית, ובעיקר בקרים לוגיים מתוכנתים (PLC's - Programmable Logic Controllers). בקרים הם מוצרי אלקטרוניקה מבוססי מחשב (חומרה ותוכנה) המשמשים לשליטה ובקרה של מכונות המבצעות פעולות אוטומטיות וקווי ייצור.
בקרי יוניטרוניקס הם בקרים המשלבים אינטגרטיבית, ביחידה אחת, הן את רכיבי הבקרה (התוכנה והחומרה המהווים את החלק הפעיל של הבקר, ה"מוח" הפעיל של הבקר) והן את רכיבי הממשק (HMI - Human-Machine Interface) שנועדו לאפשר למפעיל לשלוט בבקר עצמו ובאמצעותו, במכשור הנתון לשליטה ופיקוח של הבקר, ללא צורך בידע מוקדם בתכנות.
תחום המערכות.
יוניטרוניקס עוסקת באמצעות חטיבת המערכות שלה, בשירותי תכנון, אינטגרציה, הקמה, ואחזקה של מערכות לוגיסטיות ממוחשבות, בעיקר מחסנים אוטומטיים ומרכזי הפצה ממוכנים הכוללים רכיבים אוטומטיים ומערכות שינוע (עגורנים, מסועים, מערכות ליקוט ועוד) המשולבים יחד במערך הלוגיסטי ובשרשרת האספקה של ארגונים.
לוגיסטיקה אוטומטית מתפתחת בשנים האחרונות בין השאר כחלק ממגמת התפתחות כוללת של ניהול שרשרת האספקה (Supply Chain Management) ורצף הפעילויות הלוגיסטיות מהיצרן עד צרכן הקצה. גורם נוסף לגידול הביקוש בתחום בשנים האחרונות הוא הצורך לייעול, הן מבחינת שיטות ואמצעי האחסון והאחזור, והן מבחינת החיסכון בשטח ובזמן האחסון והאחזור, המאפיינים בדרך כלל את המעבר למערכות לוגיסטיות ומרכזי הפצה אוטומטיים.
תחום פתרונות החניה.