נוסף על כך, יאפ הרצתה בקורס מתקדם בטכנולוגיית תאים באוניברסיטת מינסוטה. נכתב עליה כך: "פרופ' מירנדה יאפ היא המייסדת של BTI, שהוא המוסד המרכזי בקידום מחקר העיבוד הביולוגי של סינגפור וממלא תפקיד קריטי בהצלחתה של סינגפור בהרחבת ענף הייצור הביולוגי. היא הפכה אותו... למוסד בינלאומי ידוע כיום, והיא הכשירה מספר רב של סטודנטים לתואר שלישי ותואר שני בתחומים רבים בביוטכנולוגיה. בטכנולוגיית תרבית תאים עבודתה נמשכה מעבודה מוקדמת בפיזיולוגיה תאית ועד ניתוח תעתיק ופרוטאום למטרת הנדסת תאים."
לילי פרג
לילי פרג (1964– ינואר 2019) הייתה פרופסור למיקרוביולוגיה אוסטרלית ילידת ישראל. פרג עסקה באקולוגיה מיקרוביולוגית של הצמח, בביולוגיה מולקולרית ובציטולוגיה של התא בבית הספר למדע וטכנולוגיה של באוסטרליה, במשך כ-25 שנים עד להירצחה.
קורות חיים.
לילי פרג נולדה בישראל. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני באוניברסיטת תל אביב. היא עברה לאוסטרליה בשנות ה-90 כדי לקבל דוקטורט באוניברסיטת סידני, אותה השלימה בשנת 1998.
בין השנים 1998–2001, השתלמה במכון לגנטיקה באוניברסיטת קלן, גרמניה.
בשנת 2001 הצטרפה לאוניברסיטת ניו אינגלד באוסטרליה. מאפריל 2016 כיהנה פרג כיושבת ראש המחלקה לביולוגיה של הקרקע, מיקרוביולוגיה ומגוון ביולוגי.
ב-2018 קודמה לדרגת פרופסור חבר.
המחקר של פרג התמקד באקולוגיה מיקרוביאלית בקרקע ובאינטראקציות בין צמחים למיקרוביאלים. היא לימדה מיקרוביולוגיה, ביוכימיה וביוטכנולוגיה באוניברסיטת ניו אינגלנד.
היא נבחרה לנשיאת חטיבת מדעי מערכות הקרקע של האיגוד האירופי למדעי כדור הארץ (EGU), והייתה אמורה להתחיל בתפקיד באפריל 2019.
הירצחה.
ב-11 בינואר 2019 הגיעו לילי פרג ואחותה, פרחיה סרוסי, בת 63 מרחובות, עובדת רשות המיסים בישראל מזה 36 שנים, לארגנטינה, כדי לבקר את בנה של סרוסי, גלעד (גיל) פרג בן ה-36, המתגורר במדינה.
האחיות לנו בדירה ששכרו בעיר מנדוסה. בני משפחתן של השתיים יצרו איתן קשר לאחרונה, ביום שבת בלילה שבין ה-11 ל-12 בינואר, ומאז נותק איתן הקשר. החשוד ברצח, גלעד פרג סיפר לחוקרים כי למחרת בבוקר הגיע למקום ולקח אותם לביתו. לפי מצלמות האבטחה באזור, הגיעו האחיות לביתו בשעה 10:15 בבוקר. פרג טען כי האחיות עזבו באותו ערב באוטובוס למנדוסה.
הפעם האחרונה ששתי האחיות נראו, הייתה כשיצאו מביתו של פרג, והתכוונו ללכת לכיוון תחנת האוטובוס בדרך לדירה שלהן.
ב-14 בינואר 2019 דיווח גלעד פרג למשטרה על כך שהאחיות נעלמו. הוא קרא לציבור לסייע בחיפושים אחרי אמו ודודתו, ובאותו הזמן צולם על ידי צלם עיתונות כשהוא יושב במקום שבו מאוחר יותר נתגלו הגופות.
המשטרה המקומית איתרה את הגופות של לילי פרג ואחותה בחצר ביתו של החשוד ברצח, גלעד פרג. הגופות כוסו באבנים ונמצאו בעומק של כמטר וחצי. המשטרה עשתה שימוש בכלבים כדי לאתר את הגופות.,
המשטרה סיימה לזהות את גופות לילי פרג ואחותה, והן הוטסו לישראל, ונקברו ב-12 בפברואר, בתום הליך בדיקה במכון לזיהוי פלילי. בבדיקת הגופות הנרצחות בישראל נתגלה כי לילי פרג נרצחה בשלוש יריות ואחותה בחניקה.
גלעד פרג עבר כבר ב-2019 חמש בדיקות פסיכיאטריות שונות, ובשלושה מהן נקבע כי מדובר באדם שסובל מסכיזופרניה ויש לאשפזו במוסד סגור. בנובמבר טענו עורכי דינו כי אינו כשיר לעמוד לדין. באוקטובר 2021 נפתח משפטו. והוא הורשע ברצח אימו ודודתו ונגזר עליו מאסר עולם.
שארקו
שעה לזריחה (סדרת טלוויזיה)
שעה לזריחה (ברוסית: За час до рассвета) הוא מיני-סדרה רוסית, שפרק הבכורה שלה שודר בשירות הזרמת המדיה more.tv ב-16 בפברואר 2021. בסדרה מככב אנסמבל שחקנים כדוגמת קונסטנטין חבנסקי, אנדריי בורקובסקי, ארתור סמוליאנינוב ואחרים. ב-11 במאי 2021 פרק הבכורה עלה לשידור ברשת NTV.
עלילה.
שנת 1946. קפטן דניס ז'וראבליוב, שלחם בחזית כחייל ב, מצטרף למשטרה. מייג'ור שומייקו, המכונה "השטן", שאופיו הכבד הוא אגדי, הופך להיות לשותפו ביחידה למאבק בפשעי שוד. החייל לשעבר מוצא עצמו בחקירה סבוכה: עליו ללכוד חבורת עבריינים הפועלים בעיר ואת מנהיגה טיק. ז'וראבליוב מעלה תוכנית מיוחדת, אך מתברר שהיא קשה הרבה יותר ליישום ממה שנראה במבט ראשון. עד מהרה הוא מבין שהוא במלחמה הרבה יותר מסובכת, שבה כל חבר יכול להפוך לאויב.
הפקה.
המיני סדרה צולמה בפרברי מוסקבה, בעיקר בשטח של מפעלים נטושים. את תפקידה של העיר הסגורה הקטנה מילאה רובע העיר מורוזובסקי בעיר טבר.
שיווק ושידור.
פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-16 בפברואר 2021 בשירות הזרמת המדיה more.tv בשיתוף פעולה עם KinoPoisk. הצצה לסדרה הועלה ב-18 בינואר בדמות טיזר.
אבי סבח
אבי סבח (נולד ב-15 במרץ 1977) הוא אמן ישראלי ומרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
ביוגרפיה.
אבי סבח נולד ב-1977 במעלות-תרשיחא. ב-2004 סיים תואר ראשון בהצטיינות במחלקה לאמנות בבצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ומלמד בה משנת 2006. ממקימי גלריה ברבור, בירושלים. היה חבר בהרכב הסאונד "שלישיית אותו עולם" עם האמנים גבי קריכלי ופסח סלבוסקי.
עבודות.
סבח יוצר בעיקר על נייר ונגזרותיו, תוך התכתבות עם מסורות ובמקביל לכך חריגה מאופני פעולה מקובלים. עבודתו מושפעת ומונעת מזיכרון וריאקציות בין חומרים, ומהמפגש בין חומרים פיזיים לחומרים מנטליים. לדבריו: "בשלבים מוקדמים יותר כשהתלבטתי מה ללמוד, התלבטתי בין אמנות לכימיה. ואז הבנתי שבאמנות יש את כל הכימיה שאני צריך, ולא להפך." בעבודותיו ניתן למצוא השפעות של המראות שספג בילדותו בגליל המערבי בתחילת שנות ה-80: אזור לחימה, שהייה במקלטים ומנוסת אנשים.
סבח יוצר בסדרות, ונוהג לעבוד על כמה במקביל, כאשר כל סדרה יכולה להכיל יחידות בודדות עד מאות עבודות. בתחילת יצירתו השתמש סבח בצבעוניות עזה מובחנת, אך במהלך השנים עבודותיו "דהו" והצבעים העזים פינו את מקומם לפלטות מצומצמות, כרומטיות, בצבע גרפיט לפי האוצרת רותי דירקטור "הציור של אבי סבח הוא ציור ישראלי עכשווי, הניזון מחומרי המציאות, אבל בה בעת ספוג בכמיהה למציאות אחרת, לציור אחר".
צאלים.
בשנת 2014 הוצגה התערוכה "צאלים" בסדנאות האמנים, בתל אביב, שמרפררת לשני האסונות צבאיים שהתרחשו במקום בתאונות אימונים במהלך שנות התשעים, והיא בעלת מימד אוטוביוגרפי של האמן על תקופת שירותו הצבאי במקום. התמה המרכזית בתערוכה היא אפשרות קיומה של תנועת מטוטלת: בין הפיזיקלי לאקראי. בתערוכה הוצגו עבודות שצוירו בגירי שמן, פוליפטיך בן תשעה חלקים בצבעי פסטל – ורוד ותכלת – ואובייקטים מלוחות ומוטות נחושת. העבודות הוצבו בגלריה כסדרות, כיחידים, תלויות על הקירות, מהתקרה באופן לא צפוי. הדימויים החוזרים בתערוכה – מדורות, מגדלי עץ ממוטטים וסכינים – הם מוטיבים חוזרים בגוף עבודתו של סבח.
עונשין.
בשנים 2015–2018, יצר סבח את הסדרה הארוכה ביותר שלו – "עונשין". הסדרה החלה להתהוות כשנולד בנו השני של סבח. מכורח המציאות החדשה היה לו צורך לעבוד עם חומרים זמינים ולא מזיקים, כך 'שעונשין' כולה צוירה בעפרונות צבעוניים על ניירות בגודל A4. הסדרה צוירה במשך שלוש שנים, מרגע הולדת הבן, עם פרוץ אינתיפאדת הסכינים והמשיכה לתוך אירועי שגרה וחולין, אותה צייר סבח כמעט יום יום. הסדרה מונה כמעל אלף רישומים ותוארה כ"מעין יומן של חזיונות אפוקליפטיים של סוף, אלימות ומיתות משונות, במושבת העונשין קפקאית הנובעת מחרדותיו הקיומיות של האב לילדיו — שיש בהם צמצום כבמחזותיו של בקט. רישומים בעלי איכות פלסטית סיפורית יוצאת דופן."
אפיים ארצה.
באוקטובר 2020 הציג סבח תערוכת יחיד במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית בשם "אפיים ארצה". התערוכה הוצגה כחלק מאנסמבל של שבע תערוכות יחיד במוזיאון תחת הכותרת "החלום השלישי". התערוכה נוצרה כתולדה ממפגש של האמן עם ציור קיר מתקופת הקיסרות הרומית הקדומה, במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק. בתערוכה הוצגו שמונים לוחות נייר, תלויים וסדורים בשורות לאורך קירותיו של החלל, היוצרים 'חדר שחור' עכשווי ורדוף. שמה של התערוכה לקוח מהפעולה הציורית של סבח, בה השתמש בכל גופו ליצירת הציור, כורע על ארבע על הריצפה כדי לדחוס את הגרפיט אל הצבע, ולהעלות מעומקי המסה החומרית את הדימויים המופיעים בעבודות.
הנוסעים (סדרת טלוויזיה)
הנוסעים (ברוסית: Пассажиры) היא מיני-סדרה רוסית בבימויו של קארן אוגנסיאן, שהוקרנה בבכורה ב-24 בדצמבר 2020 בשירות הזרמת המדיה START.
עלילה.
הדמות הראשית היא נהג המונית אנדריי, שמסתובב במוסקבה במרצדס ישנה. נוסעיו הם נשמותיהם של אלה שלא הצליחו להשלים משהו חשוב במהלך חייהם; עד שהם יבינו מה מחזיק אותם, המונית תמשיך בדרכה.
הפקה.
תחילת הצילומים הוכרזה ב-6 באוקטובר 2020. הטריילר הראשון שוחרר ב-16 בדצמבר. ב-23 בדצמבר שוחרר סרטון לשיר של לקהת Bi-2 "מה שאין", שהפך לפסקול של הסדרה.
הפרקים יהיו קצרים, באורך 15–20 דקות. "תהינו אם נוכל לגרום לצופה לחוות מגוון שלם של רגשות בזמן כה קצר: לאהוב, לשנוא, לסלוח או לא לסלוח לגיבורים", אמר הבמאי קארן אוגנסיאן בראיון. "זו משימת על עבורי ועבור האמנים".
שידור וביקורת.
הסדרה הוצגה כבר בכנס הבינלאומי "Content London" בקטגוריה "Hot Properties" כאחת משלוש הדרמות שאינן דוברות אנגלית שצפויות להיות המשפיעות ביותר בשנה וחצי הקרובות.
כמה כלי תקשורת ברוסיה כללו את הסדרה ברשימות סדרות הטלוויזיה הצפויות ביותר בדצמבר.
קונטר-אדמירל
'קונטר-אדמירל (בקצרה: KAdm, ברשימות KADM) הוא קצין דגל של הצי הגרמני. הוא שווה ערך לגנרל-מיור בצבא היבשה או בלופטוואפה.