בשנת 1976 יזמה-במשותף עם רנה שחם את הקמת להקת בת שבע 2, כשבחזונן מתן במה לכוחות אמנותיים צעירים, במטרה לעודד את היצירה הישראלית. עם השנים התפתחה בת שבע 2 ל"אנסמבל בת-שבע".
לכל אורך שנות פעילותה שקדה על יצירת שיתופי פעולה בין-תחומיים: בין שחקנים ורקדנים, בין להקת בת שבע והתזמורת הפילהרמונית הישראלית ובין "בת שבע 2" לפקולטה לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בסוף שנת 1980 פרשה גלוק מלהקת המחול "בת שבע".
באקדמיה.
לאחר שפרשה מלהקת בת שבע, המשיכה גלוק להשפיע על התפתחות המחול המודרני בישראל, כאשר הצטרפה לאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. בשנת 1995 קיבלה תואר פרופסור מטעם האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים.
גלוק הוזמנה לעמוד בראש החוג למחול באקדמיה ולהורות טכניקה מודרנית, ובצד תפקיד זה המשיכה ללמד בתיאטרון המחול "ענבל" בתל אביב, ובסטודיו של ליה שוברט בחיפה. ב"ענבל" שימשה מתאמת אמנותית ואסיסטנטית לשרה לוי-תנאי, באקדמיה כיהנה שלוש פעמים כראש החוג למחול, ומ-1991 עד 1996- כדיקנית הפקולטה למחול בדרגת פרופסור. במהלך השנים הללו הוזמנה כמורה אורחת, יועצת וכוריאוגרפית לבתי ספר גבוהים למחול ברחבי העולם, ביניהם: המכון לאמנויות של קליפורניה, תיאטרון המחול טורונטו, האקדמיה למחול של רוטרדם, אוניברסיטת טקסס באוסטין, האקדמיה למחול של בייג'ינג, אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס,
אוניברסיטת ברקלי, האקדמיה למוזיקה של ריגה, האוניברסיטה האמריקנית, וושינגטון הבירה.
באותן שנים הורתה גם במגמות מחול בבית הספר לאמנויות תלמה ילין וב"אולפן געתון" (הלהקה הבין קיבוצית). נוכחותה של גלוק התקיימה כמעט בכל מרכז מוביל להוראת מחול מקצועי.
מחקר, כתיבה ותיעוד היסטורי.
בשנת 2002, עם סיומה של תקופת עבודתה באקדמיה בירושלים ופרישתה לגמלאות, המשיכה למלא גלוק תפקידים במועצות ציבוריות שעיניינן מחול, ובוועדות להענקת מלגות ופרסים, ביניהן, מדור מחול - משרד התרבות והספורט, קרן התרבות אמריקה-ישראל, קרן ירושלים, קרן רבינוביץ' וסל תרבות.
מאז פרישתה הקדישה פרופ' גלוק את זמנה למחקר ותיעוד, בבחינת: "לא ניתן לבנות עתיד ישראלי ייחודי בתחום האמנות הישראלית ובתוכה אמנות המחול הישראלית, מבלי להכיר את עברה ואת יסודותיה". בשנת 2006, הוציאה לאור את ספרה: "להקת מחול בת שבע 1964–1980 – סיפור אישי". ספרה פורש את תולדותיה של להקת בת שבע במהלך שני העשורים הראשונים לקיומה, מנקודת מבט אישית - פרק מסעיר בתולדות המחול בארץ במהלכו נוצקו היסודות שלולא הם היינו מתקשים להבין את סצנת המחול העכשווית של ישראל ואת השפעתה גם מחוץ לישראל. הספר תורגם לאנגלית.
בשנת 2009 יזמה גלוק פרויקט לאומי נוסף: "שיחות על מחול בישראל", שעיקרו תיעוד מוסרט של ראיונות עם חלוצי המחול הישראלי משנות ה-40 ואילך. הפרויקט מאיר פעילות אמנותית מגוונת ועשירה, חושף את שורשי עולם המחול בארץ, ואת הכוחות האסתטיים, האידאולוגיים, הכלכליים והחברתיים אשר השפיעו על התפתחותו. המרואיינים והמרואיינות הם רקדנים, כוריאוגרפים, מורות ומחנכות מחול, מעצבי במה, מוזיקאים, וכל המעורבים ביצירה בעולם המחול בישראל. פאנלים נערכו עם רקדניות, תלמידים וקולגות שהכירו מקרוב את יצירתם של אנשי מחול שאינם בין החיים. עד כה רואיינו כ-120 יוצרים ב-87 ריאיונות. הפרויקט נועד לשמר את תולדות המחול בישראל מנקודת מבט רחבה ככל האפשר. הראיונות עוסקים בעובדות אך גם במניעים אישיים וחברתיים של תהליכי היצירה, והם מובאים ממקור ראשון של היוצרים עצמם. הראיונות המוקלטים הועלו במלואם ל-YouTube. כולם הוענקו לספרית המחול בבית אריאלה. הפרויקט נערך כולו בהתנדבות.
פרסים ואותות הוקרה.
פרופ' רינה גלוק זכתה לשבחים על הופעותיה בארץ ובעולם, כמו גם להוקרה על פעילותה בתחום המחול בכלל:
שבע המידות של הלל הזקן
במה הצד
הצד השווה
כוח הטיטאנים
כוח הטיטאנים (באנגלית: !Teen Titans Go) היא סדרת הנפשה אמריקאית לילדים, המשמשת כספין אוף קומי לסדרה "הטיטאנים", ללא המשכיות, ורק אלמנטים מסוימים נשמרו.
הסדרה דובבה לעברית, תחילה באולפני דאבי דאב, ושודרה בישראל בערוץ הילדים בין 2015 ל-2017. דיבוב הסדרה המשיך לאחר מכן ב-2021 בוידאופילם אינטרנשיונל, ופרקיה הופצו בשירות ה-VOD של חברת yes. חלק מהמדבבים דיבבו בסדרה המקורית.
ביולי 2018 הופץ לסדרה סרט קולנוע בשם "כוח הטיטאנים! חיים בסרט". בספטמבר 2019 הופץ סרט שני בשם "כוח הטיטאנים נגד הטיטאנים הצעירים", העוקב אחר מפגש בין קבוצת הטיטאנים מהסדרה לבין קבוצת הטיטאנים מהסדרה המקורית.ביוני 2021 עלה לערוץ קרטון נטוורק הסרט "" שהוא הצלבה עם הסרט "ספייס ג'אם". במאי 2020 יצא הסרט "כוח הטיטאנים וגיבורות העל" שבו כוח הטיטנים נלחם לצד הגרסה השנייה של "DC Super Heroes Girls" שיצאה בשנת 2019.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחר הטיטאנים, חמישה גיבורי על, הגרים יחד כבני נוער ללא השגחת מבוגרים. הטיטאנים מתמודדים עם מצבים בגיל ההתבגרות כמו מבחן נהיגה, נלחמים זה בזה, מבצעים תעלולים רבים ומצילים לעיתים רחוקות את העיר.
שידור.
הסדרה משודרת במספר ערוצים ברחבי העולם. ביניהם קרטון נטוורק שבארצות הברית וערוץ הילדים בישראל.
בית המדרש לרבנים בווינה
בית המדרש לרבנים בווינה (בגרמנית: Israelitisch-Theologische Lehranstalt תרגום: בית האולפנה הישראלי התאולוגי), היה מוסד להכשרת רבנים וללימוד מדעי הפילוסופיה שהתקיים בווינה אוסטריה, מיום ייסודו ב-15 באוקטובר 1893, ועד  לפברואר 1938 עת פלשו הכוחות הנאצים לווינה, והרסו את המוסד.
הרקטור של המוסד היה הרב ד"ר אדולף שוורץ, שהתווה את דרכו האקדמית של המוסד.
רקע.
ב-27 במאי 1785, הרחיב יוזף השני, קיסר אוסטריה, את כתב הסובלנות שהשווה את זכויות היהודים וחובותיהם, לאלו של שאר האוכלוסייה, גם לתחומי ממלכת גליציה. לאור זאת, החלה עולה לדיון שאלת השכלתם של הרבנים מורי העם ומחנכיו. במסגרת דיונים אלו הוצע בשנת 1786 לפתוח בית ספר לפילוסופיה לרבנים. בשנת 1792, הועלו במקביל, שתי הצעות להקמת בתי מדרש לרבנים, האחת בפראג, והשנייה בלבוב. הצעות אלו לא הבשילו לכדי תוכניות מעשיות, אך גם לא ירדו מסדר יומה של הממשלה המרכזית.
מייסד וראש ועד הוועד הראשון היה וילהלם ריטר פון גוטמן.
כתיבה מדעית
טיב
סוכני המגן
אדולף שוורץ (רב)
אדולף אריה שוורץ (בגרמנית: Adolf Arye Schwarz; 15 ביולי 1846, אדאסטוול, פאפה הונגריה – 13 בפברואר 1931, וינה אוסטריה) היה רב, מלומד, סופר ופובליציסט, כיהן כראש בית המדרש לרבנים בווינה. משנת 1875 שימש כרבה של העיר קרלסרוהה.
שוורץ נולד בשנת 1846 לרב יעקב שוורץ שהיה רבה של אדאסטבל, ואצלו למד את לימודיו היסודיים. בהגיעו לגיל 13, פנה ללמוד לימודי תיכון, בעיר הסמוכה פאפה. המשיך ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת וינה, ולאחר מכן פנה ללימודי תאולוגיה ורבנות בבית המדרש לרבנים בברסלאו.
ולוס
ציפרופלוקסצין
ציפרופלוקסצין (באנגלית: Ciprofloxacin) היא אנטיביוטיקה רחבת טווח ממשפחת הקווינולונים שנמצאת בשימוש נגד מספר זיהומים חיידקיים. טווח הפעילות שלה כולל את רוב הזנים של חיידקים פתוגנים שאחראים לזיהומיים במערכת הנשימה, מערכת השתן, מערכת העיכול, זיהומים בטניים וכן אלח דם, ביניהם חיידקים גראם-חיוביים וגראם-שליליים.
ציפרופלוקסצין משמשת לבדה או בשילוב עם תרופות אנטי-בקטריאליות אחרות לטיפול של זיהומים בהם הפתוגן לא זוהה, ביניהם זיהומיים בדרכי השתן וזיהומי בטן. זאת בנוסף לשימושה עבור זיהומים הנגרמים על ידי פתוגנים ספציפיים הידועים כרגישים לה.
ציפרופלוקסצין נכנסה לשימוש קליני בשנות ה-80 המאוחרות, וכיום היא הנפוצה ביותר מהדור השני של משפחת הקווינולונים. עם זאת, לתרופה יש תופעות לוואי לא צפויות ואף מסוכנות כמו דלקת גידים, נזק עצבי ואף מקרה מתועד אחד של חוסר שינה קטלני. מסיבה זאת היא אינה מועדפת כיום כטיפול אנטיביוטי.
מרק להכנה מהירה
מרק להכנה מהירה הוא תערובת של חומרים המאפשרת הכנה קלה ומהירה של מרק. בזכות הכנתו הקלה, רוב השימושים של המרק להכנה מהירה הם שימושים ביתיים ואישיים. שימוש אחר של המרק להכנה מהירה הוא יצירתו בכמויות גדולות ושימורו. ישנם סוגים רבים וטעמים שונים של המרק להכנה מהירה.
טווח ביסטטי