בתמונה ניתן לראות שישה כוכבי לכת משמאל לימין: צדק, כדור הארץ, נוגה, שבתאי, אורנוס, נפטון. השמש, גם היא נקודת אור במרחק זה, כלולה בתמונה. שלושה כוכבי לכת לא נכללו: כוכב חמה היה קרוב מדי לשמש מכדי להיראות ולא ניתן היה לזהות את מאדים בגלל הזווית היחסית שלו, וכתוצאה מכך הוא היה נראה כמו סהר דק מנקודת המבט של החללית, ופלוטו (שבשנת 1990 עדיין נחשב לכוכב לכת) לא נכלל בגלל שגודלו הקטן ומרחקו מהשמש השאירה אותו עמום מכדי לראות בצורה ברורה בתמונה. ניתן היה לצלם את מאדים באמצעות מסנן אחר ולא צבעוני, אך עד שהיו מיישמים את התהליך בתוכנה ובפיקוד, רצף הפקודות כדי היה תוך כדי ביצוע.
לפסיפס יש מראה בלתי אחיד. התמונות הבודדות צולמו באמצעות מסננים שונים בחשיפות משתנות כדי להוציא כמה שיותר פרטים בכל אחת. לדוגמה, השמש צולמה עם המסנן הכהה ביותר והחשיפה הקצרה ביותר הקיימת, כדי למנוע פגיעה בתתי המערכות של מערכת ההדמיה. רוב התמונות צולמו בגווני אפור עם מצלמת הזווית הרחבה של הגשושית, בעוד שתצוגות תקריב של כל כוכב לכת צולמו בצבע באמצעות מצלמת הזווית הצרה.
רצף התמונות צולם במרחק של כ-40.11 יחידות אסטרונומיות (6 מיליארד ק"מ) מכדור הארץ ומזווית של כ-32 מעלות מעל מישור המילקה. מבין שתי חלליות וויאג'ר, וויאג'ר 1 נבחרה לצלם את הפסיפס מאחר שמסלולה של הגשושית לקח אותה מחוץ למישור המילקה ובניגוד לוויאג'ר 2, היא הייתה במיקום בו יכלה לצלם את צדק בצורה נקייה מהפרעות הנובעות מבוהק השמש. בשנת 2013 צולמה תמונה הפוכה של וויאג'ר 1, באמצעות טלסקופי רדיו. את וויאג'ר 1 לא ניתן לראות באור נראה, אבל אות הרדיו שלה בהיר מאוד בהשוואה לרוב העצמים הטבעיים שנחקרו על ידי טלסקופי רדיו.
יוזפשטאדט
יוזפשטאדט (בגרמנית: Josefstadt), רובע מספר 8 (בגרמנית: VIII Bezirk), הוא רובע בעיר וינה שבאוסטריה, אשר נוסד במקור ב-1850. יוזפשטאדט הוא אזור עירוני צפוף המכיל אזורי מגורים רבים. הרובע נקרא על שם יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
הרובע ממוקם במרכז וינה ומשתרע על פני 1.08 קמ"ר. נכון לשנת 2014 הכיל הרובע 24,279 תושבים. יוזפשטאדט הוא הרובע הקטן ביותר בווינה.
לאורך השנים יוזפשטאדט התפתחה לאזור מגורים של אוכלוסייה מהמעמד הבינוני. רוב ראשי העיר של וינה חיו ברובע יוזפשטאדט בעבר, וכמו גם הנשיא לשעבר של אוסטריה. משום שהרובע נמצא בסמוך לאוניברסיטת וינה, גרים בו גם סטודנטים רבים.
סהר-י בהלול
סהר-י בהלול (באורדו: سری بہلول) היא עיר ואתר ארכאולוגי סמוך לתח'ת-י בהי ליד העיר , כ-70 קילומטרים צפונית-מערבית לפשאוור במחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה, בפקיסטן. סהר-י בהלול ואתר תח'ת-י בהי הסמוך נחשבים בין השרידים החשובים ביותר של הבודהיזם בכל מה שהיה פעם גנדהארה, הם "נשמרו בצורה יוצאת דופן". והוכרזו יחדיו ב-1980 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
תיאור.
סהר-י בהלול, שוכנת כ-5 קילומטרים דרומית לאתר תח'ת-י בהי במישור פורה. חורבות סהר-י בהלול הן שרידים של עיירה מבוצרת עתיקה קטנה מתקופת אימפריית קושאן. העיירה ממוקמת על תל מוארך בגובה של עד 9 מטרים ומוקפת בחלקים מחומות ההגנה בסגנון "חיתול" האופייני למאה השנייה או השלישית לספירה. שטח אתר המורשת העולמית הוא 97 דונם.
האתר מכיל שרידים של בודהיזם, שלא נחפרו כראוי. עתיקות כגון פסלים, מטבעות, כלים ותכשיטים נמצאו בשפע. המקומיים ממשיכים בחפירות בלתי חוקיות בבתיהם ובקרקעותיהם, ופוגעים במונומנטים ההיסטוריים. חלק מסוחרי העתיקות המקומיים מטעים את האוכלוסייה המקומית ומסיתים אותה להמשיך בחפירות בלתי חוקיות. מצב זה דורש תשומת לב לאומית ובינלאומית על מנת לשמור את השרידים בסהר-י בהלול.
דם חם (פירושונים)
דם חם הוא תכונה המתקיימת אצל מספר מחלקות של בעלי חיים - ראו: בעלי דם חם. בהשאלה, הביטוי "דם חם" מהווה מטאפורה לנטיה להתרגז בקלות.
אנרי מתייה ברטלו
גנרל של ארמייה אנרי מתייה ברטלו (בצרפתית: Henri Mathias Berthelot; 7 בדצמבר 1861 – 29 בינואר 1931) היה גנרל בצבא צרפת שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
ברטלו נולד ב-7 בדצמבר 1861 בעיר פיור, שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. בשנת 1883 סיים ברטלו את האקדמיה הצבאית סן-סיר, לאחר מכן הוא נשלח לאלג'יריה ולאחר מכן נשלח להודו-סין הצרפתית.
בשנת 1907 הוא הועבר למטה הכללי. במהלך תקופה זו הוא שיתף פעולה עם הגנרל ז'וזף ז'ופר בתוכנית 17. זו הייתה אסטרטגיית מלחמה התקפית המבוססת על הטעויות שנעשו במלחמת צרפת-פרוסיה של 1870/1871. תוכנית התקפה זו שימשה את הגנרל ז'ופר נגד הצבאות התוקפים הגרמנים בקיץ 1914, אך נכשלה.
בשנת 1913 הוא הועלה לדרגת ג'נרל דה בריגדה ושימש כשלישו של הגנרל נואל דה קסטלנו במינהלת הצבא של משרד המלחמה.
מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1914 שימש ברטלו כרמטכ"ל תחת גנרל ז'וזף ז'ופר במהלך הקרב הראשון על המארן. בנובמבר 1914, קיבל ברטלו את הפיקוד על יחידות המילואים, שנכשלו בהתקפה בקרב סואסון (1915), ומאוחר יותר הוא קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-53 והקורפוס ה-32.
במהלך קרב ורדן בשנת 1916, התבלט ברטלו בכך שהסתער בהצלחה על גבעת האיש המת יחד עם כוחותיו.
לאור המצב הקשה בחזית הרומנית החדשה שנפתחה, מונה ברטלו לראש המשלחת הצבאית הצרפתית ברומניה ב-16 באוקטובר 1916. משימתו הראשונה הייתה לתמוך בהגנה על הבירה בוקרשט. הוא היה גורם מרכזי בתוכניות לתקוף את ארמיית הדנובה, שהגיעו לשיא בקרב על הארג'ש. לאחר הקרב האבוד וכיבוש בוקרשט על ידי חיילי מעצמות המרכז, התרכז ברטלו בארגון מחדש והכשרת הצבא הרומני. בקיץ 1917, ניצחו חייליו של הגנרל אלכסנדרו אברסקו בקרב מרשטי ופתחו במתקפת נגד במטרה לכבוש מחדש כמה שיותר שטח רומני. מערכה זו נעצרה על ידי האבדות הכבדות בקרבות Mărăşeşti ואויטוז. לאחר מהפכת אוקטובר הרוסית, חתמו הרוסים על הסכם שביתת נשק. רומניה, שהופרדה כעת מבעלי בריתה, נאלצה לחתום על הסכם שביתת הנשק עם מעצמות המרכז בדצמבר 1917. כתוצאה מכך נאלצה לבטל את המשלחת הצבאית הצרפתית והצרפתים נאלצו לעזוב את הארץ.
לאחר שובו לצרפת, הופקד ברטלו על ארגון משלוחי החיילים האמריקאים לצרפת. ב-5 ביולי 1918 הוא מונה למפקד הארמייה החמישית על ידי הגנרל פרדיננד פוש, עליה פיקד בגזרת ריימס במהלך מתקפת מאה הימים נגד צבאות גרמניה.
לאחר המתקפה המוצלחת בחזית סלוניקי, שאילצה את בולגריה להיכנע, נכנסה רומניה מחדש למלחמה נגד מעצמות המרכז ב-10 בנובמבר 1918. יממה לאחר מכן הסתיימה המלחמה במערב אירופה.
לאחר המלחמה.
ב-11 בנובמבר 1919, במהלך מצעד הניצחון של בעלות הברית בפריז, הגנרל ברתלוט, לאחר שראה את המשלחת הרומנית, אמר לגנרל פוש:
בין השנים 1919–1922 שירת ברטלו כמושל הצבאי של מץ וכמפקד העליון בלורן. מ-1920 עד 1926 היה חבר ב-Conseil supérieur de la guerre (מועצת המלחמה העליונה), והיה מעורב בתכנון בניית קו מז'ינו. מ-1923 עד 1926 כיהן כמושל הצבאי של שטרסבורג. בשנת 1926 פרש ברטלו לגמלאות, וב-29 בינואר 1931 הוא מת בפריז.
היילי קופס
היילי קופס (באנגלית: Hailey Esther Kops; נולדה ב-1 ביוני 2002) היא מחליקה אמנותית אמריקאית-ישראלית, המתמודדת מטעם ישראל בענף הזוגות, יחד עם יבגני קרסנופולסקי.
חיים אישיים.
קופס נולדה בניו יורק, וגדלה בניו ג'רזי בבית יהודי אורתודוקסי. בתם של ליסה (מחליקה אמנותית בעברה) וסטיבן (שחקן הוקי קרח בעברו). אחיה הגדול, קורי, הוא שחקן הוקי קרח, אשר שיחק ב-2015–2016 ברעננה היטמן בליגת ההוקי קרח הישראלית.
בשנת 2013 הוציאה קופס אזרחות ישראלית. קופס התחנכה בתיכון בחינוך ביתי, ולאחר מכן למדה במדרשת אמי"ת בית הילד בגילה, בשנים 2020–2021.
קריירה.
קופס החלה להחליק בשנת 2004. ב-2016 היא הצטוותה למחליק האמנותי הישראל ארטיום צוגלין , ויחד הגיעו בספטמבר 2016 למקום ה-9 בתחרות הגרנד פריקס לנוער ברוסיה . במרץ 2017 הזוג הגיעו למקום ה-11 באליפות העולם לנוער בטאיפיי, טאיוואן . בשנה העוקבת צוגלים וקופס הגיעו למקום ה-16 באליפות העולם לנוער בסופיה, בולגריה . בשנת 2019 קופס וצוגלין הגיעו למקום ה-7 באליפות העולם לנוער בקרואטיה. בשנה זו הם זכו באליפות ישראל לנוער בזוגות לשנת 2019. הזוג ייצג את ישראל בשנת 2019 באליפות האירופאית להחלקה אמנותית במינסק, בלארוס .
עם סיום שיתוף הפעולה עם צוגלין, קופס לקחה הפסקה מעולם הספורט. בשנת 2021 הכריזה על שיתוף פעולה עם יבגני קרסנופולסקי, והם מתאמנים אצל גלית חייט. לאחר שלושה חודשים של אימון משותף הזוג השיג את הקריטריון הדרוש לייצג את ישראל באולימפיאדת החורף בבייג'ינג. בשנת 2022 הזוג זכה באליפות ישראל לזוגות.
חיים צבי טרייביש
חיים צבי טרייביש (1861 – 1926) היה ממייסדי תל אביב יפו, בעל חנות הכלבו הראשונה ביפו ומייסד המרכז המסחרי הראשון של תל אביב.
ביוגרפיה.
נולד בקיידאן שבפלך קובנה, האימפריה הרוסית, בנם של יעקב ולאה טרייביש. חניך ישיבת סלבודקה. לאחר נישואיו עסק בהוראה. בשנת 1889 עלה לארץ ישראל והתיישב ביפו, בתחילה בשכונת עג'מי ואחר כך בסוק א-דיר, יחד עם קומץ משפחות יהודיות.