אחד המרכיבים החשובים באופנת סטימפאנק זה תכשיטים. תכשיטי סטימפאנק כמעט תמיד נעשים בעבודת יד. האביזרים בסגנון סטימפאנק מיוצרים מנחושת, פליז, כסף, עור, קריסטלים של סברובסקי. הדרישה ההכרחית היא מראה מרופט, עם פטינה עתיקה. הם כוללים ברגים, גלגלי שיניים, מסמרות, חלקים מכניים קטנים. אלה יכולים להיות סוגים שונים של שעוני יד או כיס, עגילים, תליונים, סיכות וצמידים עשויים כסף או מצופי כסף בסגנון ויקטוריאני.
מוזיקה.
למוזיקת סטימפאנק אין הגדרה מוסכמת, אבל ניתן לתאר אותה כ"אקלקטית". הסולן של להקת Abney Park, רוברט בראון, הגדיר אותה כ. מוזיקת סטימפאנק מושפעת ממוזיקה גותית, אינדסטריאל, סינת'פופ, דארקוייו וגל חדש, אבל קיימים גם השפעות של מוזיקה קלאסית, רגטיים, קברט, הודית, צוענית, פולק, ומוזיקת כליזמר מסורתית.
ההיבט החשוב ביותר של מוזיקת סטימפאנק, ואולי הסמל שלה, הוא הופעות במה. לעיתים קרובות הלהקות מעצבות את הציוד שלהם כך שיזכיר סגנון ויקטוריאני וניאו ויקטוריאני. חברי הלהקה בעצמם לובשים תלבושות מהתקופה הזאת עם אביזרי סטימפאנק.
לפעמים להקות סטימפאנק מורכבות משלישייה מסורתית של גיטרה, כלי מקלדת ותופים אך לעיתים הם מנגנים בכלים אקזוטיים או יוצאי דופן, כגון צ'לו, אקורדיון, חמת חלילים או בללייקה.
סטימפאנק הופיע גם בעבודתם של מוזיקאים שדווקא לא מזדהים כסטימפאנק. לדוגמה, הווידאו קליפ של "Turn Me On" של דייוויד גטה ובהשתתפות של ניקי מינאז', מתרחש ביקום סטימפאנק בו גואטה יוצר דרואידים אנושים. בנוסף, האלבום Clockwork Angels של להקת רוק ראש וההופעה הקשורה אליו מכילים מילים, נושאים והדמויות מעולם הסטימפאנק.
קולנוע וטלוויזיה.
המבשר הראשון של הז'אנר בקולנוע הוא מטרופוליס, סרט אילם שהפיק אריך פומר וביים פריץ לאנג בשנת 1927, על פי תסריט שכתבה אשתו תיאה פון הארבו.
20,000 מיל מתחת למים (1954), העולם המופלא (1958), ומכונת הזמן (1960) כולם מכילים מכונות וטכנולוגיות בדיוניות וניתן לסווג אותם כסטימפאנק. קפטן נמו והעיר התת-ימית (1969) ושר העולם (1961) הם שני סרטים על פי סיפורי ז'ול ורן אשר גם ניתן לשייך לז'אנר סטימפאנק.
אחד ההיבטים הנחמדים ביותר של סרטי סטימפאנק הוא ההפיכה המדהימה ממה שהיה קיים אך ורק בדמיון שלנו למימוש בפועל עם אביזרים ותפאורה שנבנו בפירוט מפליא. בין הסרטים, אשר באמת הופכים את הפנטזיות של סטימפאנק לחיים נכללים ג'נטלמנים מובחרים (2003), פרוע על המערב, סדרת הטלוויזיה האמריקאנית ששודרה בין השנים 1965–1969 והסרט (1999), והמצפן הזהוב (2007). בשנת 2005 יצא הסרט מלחמת העולמות, בבימויו של סטיבן ספילברג.
פנים אחרות של פנטזיית קיטור הם הסרטים: המספריים של אדוארד (1990), ואן הלסינג (2004), וידוק (2001). הם שייכים לזרמים שונים של הסגנון, ומה שמאחד אותם זה רק העולמות שבהם קסם ומיסטיקה מתקיימים עם טכניקה חלופית.
סרטי הנפשה.
ז'אנר סטימפאנק הצליח גם בסרטי אנימציה, כולל סרטי CGI. ניתן למצוא אלמנטים של סטימפאנק בולטים ב (2001) וכוכב המטמון (2002) של וולט דיסני. הנושא המרכזי של שני הסרטים מתמקד בטכנולוגיות מתקדמות ופנטסטיות.
קומיקסים וסרטי אנימה יפניים לעיתים קרובות משתמשים באלמנטים של סטימפאנק. דגש מיוחד כאן הוא על סרט אנימה סטימבוי (2004) של קצוהירו אוטומו, אשר נחשב על ידי כמה אוהדים לדובר סטימפאנק בייצוג קולנועי.
אחד הסרטים הראשונים בסגנון סטימפאנק והסרט השני באורך מלא של הייאו מיאזאקי הוא הנסיכה מעמק הרוחות (1984). סרטיו של מיאזאקי כגון: הטירה המרחפת (1986) והטירה הנעה (2004), המכילים הרבה אנכרוניזמים הם אופייניים לז'אנר סטימפאנק.
ב-2021 יצאה בנטפליקס הסדרה ארקיין, המבוססת על משחק המחשב הפופולרי League of legends, ובה העלילה מתרחשת בעיר עתידנית בסגנון סטימפאנק מובהק.
אג'נט אורנג'
אבא מארי בר משה
אבא מארי בן משה
פינווה
פינווה (finwe) הוא דמות בלגנדריום של טולקין. עלף מסיעת הנולדור, והראשון במנהיגיהם. סיפור חייו מופיע בסילמריליון ובכתבי טולקין השונים. טולקין לעולם לא תרגם את כל השם לאנגלית, אך בנספח לסילמריליון (עמ' 347), "פין" מתורגם כשיער.
פינווה ניעור יחד עם אבות העלפים הראשונים על גדות האגם קואיוויינן. כאשר פוגש אורומה הוולא את האלדאר, ומציע להם לשלוח מבינם נציגים שיעמדו על טיב ארץ הוולאר שבמערב ים – ואלינור, נבחר פינווה להיות נציגם של בני עמו, הנולדור, יחד עם אינגווה ותינגול נציגי הוואניר והטלרי. בשובו, הוא דוחק בבני עמו להיענות לבקשת הוולאר, ולעקור מערבה, כי ארצם אכן מופלאה כמו בתיאורי אורומה. בני עמו נענים לו, ויוצאים אחר הוואניר למסע הגדול. פינווה מתיידד עם תינגול, ועקב כך התקדמות בני עמו מתעכבת מעט, שכן בני הטלרי היו נשרכים מאחור, ופינווה היה מפעם בפעם נפגש עם תינגול. בסופו של דבר הנולדור, תחת הנהגת פינווה, עוזבים את הארץ התיכונה בעוד שהטלרי עדיין מתעכבים בה, ומגיעים לאמאן בעקבות הוואניר. העלפים בונים שם את טיריון, על פסגת גבעת טונה, וכאשר אינגווה מלך הוואניר, והמלך העליון על כל העלפים, עוזב את טיריון ומשתכן למרגלות טאניקווטיל, ההר בו שוכן מנווה מלך הולאר, הופך פינווה להיות שליט טיריון.
פינווה נשא לאשה את מיריאל, ונולד להם בואלינור פאנור, מי שלימים היה הגדול בעלפים ויוצר הסילמרילים, ופינווה קרא לו קורופינווה. אולם מיריאל שיקעה און בנים רבים בבנה האחד, והיא בחרה למות וללכת להיכלי מנדוס. פינווה נעצב מאוד על מותה, כי האלדר היו עדיין בימי אביב נעוריהם, והוא חפץ להביא ילדים רבים לאושר ארדה. פינווה היה יושב במשך תקופה ארוכה ליד גופה שבגני לוריין – הוא לא הרקיב, כי שפחות אסטה הואליה דאגו לו – וקורא בשמה, אך היא לא ענתה לו, ולאחר זמן פסק פינווה לבוא לראותה, כי יותר היה נעצב כשהיה קורא לה והיא אינה עונה לו. הוא היה היחיד בממלכה הברוכה שהיה נטול שמחת חיים.
כעבור זמן ביקש פינווה ממנווה רשות להינשא שוב, ומנווה נענה – היות שלמיריאל לא הייתה כוונה לשוב לגופה. פינווה נשא לאשה את אינדיס שמן הוואניר, אחותו של אינגווה, שאהבה אותו מזה זמן רב, ולהם נולדו ארבעה ילדים, פינדיס (נקבה), פינגולפין (זכר), פינויין (נקבה) ופינארפין (זכר). בניו היו אדירים בנסיכי הנולדור, וילדיהם כמותם, אך אהבתו של פינווה הייתה נתונה בעיקר לפאנור, וצלה של מיריאל מעולם לא סר מביתו, למרות שהשמחה שבה אליו.
פאנור ופינגולפין הפכו בבגרותם, עם היותם האדירים שבנולדור, לגאוותנים וקנאים לזכויותיהם. מלקור, שאותו הזמן כבר שוחרר מכלאו והסתובב חופשי בעיר הולאר, הפיץ שמועות כוזבות שנועדו לאוזני פאנור על מזימותיו של פינגולפין להדיח את פינווה ואותו - בנו הבכור - מהשלטון על טיריון ולתפוס את המלוכה. באוזני פינגולפין דיבר סרה על גאוותנותו ועקשנותו של פאנור, ועל שנאתו את אחי אביו. כך נוצרה תסיסה בנולדור, ופאנור דיבר גם בגנות הוולאר, עד שפינווה החליט לכנס מועצה שישתתפו בה כל נסיכי הנולדור. אבל פינגולפין, קודם שפאנור הגיע, דיבר באוזני אביו בגנותו של פאנור, וטען שסכסוכי הנולדור נובעים ממנו, ופאנור, ששמע את דבריו, שלף את חרבו וסילקו משם.
הולאר לא יכלו להתעלם ממעשי פאנור הללו וגזרו עליו 12 שנות גלות מטיריון. פאנור יצא עם שבעת בניו, וגם פינווה אביו נלווה אליו, והשתכנו יחד איתו בעיר אשר בנה - פורמנוס. כחלוף זמן הכריז מנווה על משתה גדול, וציווה על פאנור לבוא אליו, למרות היותו גולה, ופאנור בא, והתפייס מן השפה ולחוץ עם אחיו פינגולפין. אבל פינווה לא בא, באומרו שכל זמן שפאנור בנו בגלות, רואה את עצמו גם כן כגולה, והוא לא יראה את נתיניו כל הזמן הזה. במשתה, בעת שהולאר והאלדאר שותים ושמחים, יצא מלקור לפורמנוס עם אונגוליאנט, עכבישה מפלצתית, על מנת לגנוב את הסילמרילים - אבני החן הגדולות שיצר פאנור – אותן חמד זה מכבר, והוא הרג את פינווה שהיה שם לבדו. כך היה פינווה לנרצח הראשון בואלינור. מותו גרר זעם עיוור ונורא מצד פאנור - שהוקרתו את אביו הייתה גדולה מזו של כל בן בארדה - ולמרד הנולדור הגדול, ממנו התהוו כל המאורעות הגדולים של העידן הראשון.
קישורים חיצוניים.
פינווה באנציקלופדיה של ארדה.
לקריאה נוספת.
הסילמריליון מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין, בעריכת כריסטופר טולקין, הוצאת כנרת-זמורה-ביתן דביר, מוציאים לאור בע"מ.
DAX (ר"ת של "Deutscher Aktienindex" - מדד המניות הגרמניות), ולעיתים DAX 30, הוא מדד מניות הכולל את 30 החברות העיקריות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט. חישוב המדד נעשה על ידי מערכת Xetra, ומתבצע מדי שנייה. לדברי דויטשה בורסה , מפעיל Xetra, מודד DAX את ביצועי של 30 חברות גרמניות הגדולות ביותר במונחים של נפח מסחר ושווי שוק. מדד זה מקביל ל-FT 30, מדד דאו ג'ונס ומדד תל אביב 35, ובשל מבחר החברות הקטן המיוצג בו, אינו מייצג בהכרח את כלכלת גרמניה כולה.
גרסאות.
למדד שתי גרסאות המכונות מדד ביצועים ומדד מחירים. שני המדדים נבדלים זה מזה בכך שהראשון מתחשב בחלוקת דיבידנדים, בעוד שהשני אינו מתחשב בכך. מדד הביצועים הוא המדד המצוטט לרוב, אולם מדד המחירים מקביל למדדים דומים של מדינות אחרות.
היסטוריית מחירים.
שיעור המדד הבסיסי, בן 1000 נקודות, נקבע ב-30 בדצמבר 1987. חישוב המדד באמצעות מערכת Xetra נעשה מדי שנייה החל מ-1 בינואר 2006.
ב-16 במרץ 2015 עבר לראשונה מדד הביצועים את רמת ה-12,000
חברות מרכיבות.
החברות הנכללות במדד ה-DAX, נכון לסקירה הרבעונית מ-24 בספטמבר 2012:
יוסף בר&quot;ן מיוחס
צ'דוויק
צ'דוויק (באנגלית: Chadwick) הוא שם משפחה, ושמם של מספר יישובים.
משה סרטל