המשבר היה מנת חלקן של כל מושבות העלייה הראשונה, וסימל את קץ עידן המנהיגות הוותיקה, שעלתה לארץ ממזרח אירופה, והנהיגה את היישובים מעלייתם ארצה ולאורך כל שנותיהם הקשות. סוגיה נוספת שתרמה להחלטה להקים את האגודה הייתה השמירה על המושבה ושטחיה החקלאיים, שהופקדה בידי שומרים ערבים, כשמנגד השכנים הערבים היו מעורבים בגנבות חקלאיות בשטחים ובתחום המושבה. סוגיה זו הטרידה לא מעט את מנוחתם של בני המושבה ומכאן קצרה הדרך להקמת האגודה. אגודות 'בר גיורא (1907) ואחריה אגודת 'השומר' (1909),שהוקמה במקומה הקדימו את 'הגדעונים', נטלו על כתפיהם את השמירה במושבות העלייה הראשונה ברחבי הארץ והסתבכו תוך מאבקים רוויי דם עם גנבים מהכפרים הערבים שגבלו עמם. אגודות יריבות אלה אתגרו את ה'גדעונים', שטענו נגד התפישה הגורסת הפעלת כוח, ללא שימוש מושכל ומינון נכון של מוח וכוח ותחכום כנהוג במזרח התיכון.
חובת ההוכחה חלה על 'הגדעונים', שלקחו את אחריות השמירה במושבה על עצמם, סירבו לכניסת 'השומר' אליה, והוכיחו בפועל את צדקת תפישתם. וכך חזרו השקט והביטחון לשרור במושבה. נושא נוסף שבו עסקו 'הגדעונים', הייתה האחזקה השוטפת של מתקנים שונים, כגון: התאורה, תעלות המים ובית העלמין. הם גייסו לעזרתם את תלמידי בית הספר שזכו לכינוי 'השמשונים', והודות למאמץ הרב והמשותף שהשקיעו ולמסירותם הרבה הם שיפרו את פני המושבה ואת תחזוקתה. 'הגדעונים' נגררו למאבק עם תנועות השמאל והתייצבו לימין הוריהם במאבק זה שבא לידי ביטוי קשה בעיתוניהם, מאמריהם וספריהם של האחרונים.
התנדבותם של 20 מבני האגודה לצבא הטורקי, שלושה חודשים לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה ו-14 חודשים לאחר הקמתה, בד בבד עם פרסום צו עות'מאני שאסר על המשך פעילותן של האגודות ונסיעתו של אלכסנדר לארצות הברית הביאו לשיתוקה המוחלט של האגודה. בשנת 1919, עם סיום המלחמה והכיבוש הבריטי של הארץ, נסגרה האגודה.
טעות תודעתית נפוצה היא החיבור ששרר, לכאורה בין 'הגדעונים' לבין מחתרת ניל"י. המציאות הייתה שונה; לא היה קשר ביניהן, ואין להתייחס לניל"י כהמשכה הישיר של 'הגדעונים'. רק שניים מחבריהם: נשיאם אלכסנדר, אחיו של אהרון, ואבשלום מזכירו המדעי הצטרפו לניל"י.
למרות פעילותם הקצרה בזיכרון, נחשבת תקופתם כמפנה תרבותי וחברתי חשוב ופרשת מים בחיי המושבה, שממנו יצאה זיכרון לדרך חדשה.
קבוצת הגדעונים בשוני.
פקידי יק"א בחרו בצעירי זכרון יעקב לחזק ולעבד את האדמות בשוני. שוני הוא כפר בשטח של רמת הנדיב שנקרא גם "חרבת מיאמאס". חלק מצעירי המושבות לא רצו להמשיך בעבודתם במשקי הוריהם וחיפשו פרנסה ומקום התיישבות, וחלקם רצו להוכיח עצמם בפני הוריהם, בנות המושבה ופועלי העלייה השנייה. יש לראות את הקמת הקבוצה שהתיישבה בשוני כ"קבוצת כיבוש" שנועדה לשרת את מטרות יק"א וגם לענות על מטרות הגדעונים.
פקידות יק"א שקנתה את האדמה בשוני, רצתה לחרוש ולזרוע את האדמה במהרה, וועד אגודת הגדעונים היו אחראים על כך ובחרו קבוצה של עשרה צעירים, בני איכרים כדי לעבוד שם. צעירים אלו שוכנו במיאמס (חאן שוני) והחלו את עבודתם למעשה ב-23 בפברואר 1914.
לצעירי זכרון יעקב בראשות הגדעונים היה רצון להתמודד עם בעיית השמירה ולהפגין את יכולתם וערכם, ניתן להניח שחלק מן הגדעונים אף שאפו להפוך את המקום לביתם. הקבוצה עיבדה את האדמה על חשבון יק"א וקיבלה 60 פרנק בחודש כל אחד כשכר עבודתם. מטרות יק"א בהקמת הקבוצה של הגדעונים היו פינוי האריסים במקום וקביעת חזקה על ידי שמירה ועיבוד הקרקע ל"עת עתה". הגדעונים בשוני היו בעלי אופי פונקציונלי, זמני, הנתונים לניהול ישיר של יק"א ולא קבוצה עצמאית עם מטרות משלה. אחד מאנשי הגדעונים, אשר שצמן, העיד כי מטרת העבודה בשוני הייתה הקמת יישוב חדש, ולא חלוקת האדמות.
בשוני עבדו הגדעונים אך עימם גם יריביהם אנשי הפועלים. תיאורי עיתון "האחדות" על העימותים בין ה"גדעונים" ל"פועלים" נראים מוגזמים אף שאין ספק שהיו ניגודים ומתחים. למרות זאת - עצם הקיום והעבודה המשותפים, יצרו גם אינטרסים משותפים במקום וההצלחה היחסית העידה שההרכב החברתי לפחות לא מנע אותה. ההרכב האנושי שנוצר בשוני היה מעניין: בני מושבה, עולים מרוסיה, מתימן ומארצות הברית, חלקם אנשי "השומר", שחיו ועבדו לצד אריסים ערבים בפיקוח אנשי יק"א. במקום קטן זה נוצר מיקרוקוסמוס של התקופה.
אלכסנדר אהרנסון כתב על "הקבוצה בשוני" וסיפר כי בני האיכרים גויסו לצבא ולכן המשיכו לעבוד קבוצת הפועלים, אבל התוצאות לא היו מזהירות ויק"א לא רצתה לחדש את הניסיון שלא עלה יפה. מכיוון שהיה צורך לעבד את האדמה פנתה יק"א אל איכרי זכרון יעקב והחכירה להם את האדמה.
זלטקו זאהוביץ'
רוקפלר (פירושונים)
גבריאל מימון
גבריאל (גבי) מימון, מנכ"ל משרד הפנים בשנים 2009–2011 ומנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בשנים 2006–2009.
ביוגרפיה.
מימון, בוגר תואר בכלכלה, חשבונאות ומשפטים, הוסמך כרואה חשבון וכיהן כיושב ראש מחוז הדרום של לשכת רואי החשבון. בפעילותו הציבורית שימש יושב ראש דירקטוריון "החברה לפיתוח אזורי תעשייה באר שבע".
בשנים 2001–2003 שימש מימון יועץ כלכלי לשר הפנים אלי ישי. לאחר הקמת הממשלה ה-30 עבר למגזר הפרטי וניהל חברה למתן שירותי ייעוץ כלכלי.
בשנים 2003-2006 כיהן כחבר מועצת העיר באר שבע מטעם מפלגת ש"ס.
בשנת 2006, עם מינויו של אלי ישי לשר המסחר, התעשייה והתעסוקה מונה מימון למנכ"ל המשרד. בשנת 2009 עבר עם ישי למשרד הפנים ומונה למנכ"ל המשרד, וליו"ר המועצה העליונה לתכנון ולבניה.
ב-18 באוקטובר 2010 נעצר מימון בחשד לקבלת דבר במרמה, במסגרת מכרז מינהל מקרקעי ישראל למגרשים ביישוב יד בנימין..
ב-20 בינואר 2011 הגיש את התפטרותו לשר הפנים. מימון הועמד לדין וזוכה מחמת תביעה חסרת בסיס וראיות.
גבי מימון
מגדל
מגדל הוא מבנה גבוה משמעותית ביחס לשטח הבסיס שלו.
שימושי מגדלים.
יתרונות אסטרטגיים.
לאורך ההיסטוריה השימוש במגדלים לצורך השגת יתרון טקטי על אויבים הוא נפוץ. מגדלים כחלק ממערך ביצורים שימשו כנקודת תצפית טובה וכמקום טוב למקם כלי ירי. בתקופות עתיקות אף השתמשו במגדלים ניידים, הנקראים מגדלי מצור, שנגררו אל עבר חומות האויב ושימשו נקודת תצפית, בסיס לכלי ירי ובסיס להנחתת לוחמים על החומות הנצורות. גם כיום נעשה שימוש במגדלי תצפית בבסיסים צבאיים.
אנרגיה פוטנציאלית.
גובהם הרב של מגדלים מעניק לגופים הנמצאים בראשם אנרגיה פוטנציאלית כבידתית גדולה. מגדל מאפשר לאדם לנצל את כוח הכבידה שמפעיל כדור הארץ על גופים כדי להפיל אותם מגובה רב ולהרוויח אנרגיה קינטית רבה. את העקרון הזה מנצלים מגדלי מים שבהם אוגרים מים בגובה רב כדי שייווצר לחץ שיזרים אותם בצנרת. כמו כן העקרון מנוצל במגדל החמצה שלרוב משמש לאגירת תבואה ובו התבואה תופסת את מלוא נפח המיכל הודות לכבידה. גם מגדלי קידוח משתמשים בגובה כדי לכוון מקדחות מגבוה אל האדמה.
העקרון מנוצל גם בענפי ספורט. בקפיצות סקי משתמשים במגדלים בראש מדרון כמשטח בסיס כדי להגדיל את שיפוע המדרון. בקפיצה למים קופצים לבריכה מפלטפורמה מוגבהת. גם מגדלים המשמשים לקפיצת בסיס מנצלים את אותו העקרון. גובה המגדל מאפשר לצונחים לחוות נפילה חופשית בעוצמה רבה.
גורדי שחקים.
גורדי שחקים לרוב אינם נחשבים למגדלים, על אף שהם חולקים מאפיינים דומים. הם מנצלים את גובהם כדי להכיל נפח רב ביחס לשטח המועט שהם תופסים על פני הקרקע. גורדי שחקים משמשים בעיקר למגורים או כשטח משרדי.
תקשורת.
בתקופות שונות שימשו המגדלים רבות לצורכי תקשורת. בתקופות קדומות וגם כיום מנוצלת העובדה שמגדלים נראים ממרחק רב כדי להפיץ מידע על פני קילומטרים רבים. דוגמאות לכך הם מגדלורים המסמנים חופים ונמלים ומגדלי שעון המראים את השעה. ממגדלים ניתן גם להפיץ קול למרחק רב והדבר מנוצל במגדלי פעמונים ומינרטים של מסגדים.
כיום משמשים מגדלים לתמיכה באנטנות המשדרות וקולטות גלי רדיו הנושאים שידורי רדיו, טלוויזיה, תקשורת סלולרית ותקשורת נתונים.
שימושים נוספים.
למגדלים שימושים רבים נוספים, בהם:
יוהאן קרמנצקי
היועצת
וילהלם קופה
וילהלם קופה (Wilhelm Koppe; 15 ביוני 1896 - 2 ביולי 1975) היה קצין בכיר באס אס בעת מלחמת העולם השנייה, והיה אחראי על פשעי מלחמה רבים נגד יהודים בזמן השואה.
ביוגרפיה.
קופה נולד בהילדסהיים, בסקסוניה התחתונה. הוא היה חיל במלחמת העולם הראשונה, ואחרי המלחמה היה סוחר וסיטונאי. ב-1930 הצטרף למפלגה הנאצית; ב-1931 הצטרף לאס אה, ושנה לאחר מכן הצטרף לשורות האס אס. קופה עלה במהירות בסולם הדרגות של האס אס: ב-1934 כבר היה בריגדפירר (דרגת ביניים בין אלוף-משנה לתת-אלוף), ושנתיים לאחר מכן עלה לדרגת גרופנפיהרר, תת-אלוף. ב-1933 נבחר כציר ברייכסטאג. קופה התמנה כמפקד האזורי של האס אס והאס דה במינסטר, ולאחר מכן מילא אותו תפקיד בדנציג, לייפציג ודרזדן.
מלחמת העולם השנייה החלה ב-1 בספטמבר 1939, בפלישת הכוחות הגרמניים לפולין. גרמניה כבשה את רובה של פולין, ולאחר השלמת כיבוש פולין וחלוקתה עם ברית המועצות חילקו הגרמנים את השטח שנפל לידיהם לשני חלקים עיקריים: החלק המרכזי, שכלל את מחוזות ורשה, לובלין, ראדום וקרקוב, הוגדר כיחידה מנהלית בפני עצמה - גנרל גוברנמן, ממשל כללי; לעומת זאת, חבליה המערביים של פולין סופחו לגרמניה. אחד מן האזורים הגדולים שסופחו נקרא בפי הגרמנים ורטגאו (Warthegau). אזור זה כלל חלק מאזור לודז' ואת אזור פוזנן. למושל חבל ורטגאו התמנה ארתור גרייזר, וקופה התמנה כ"מפקד העליון של כל כוחות המשטרה והאס אס בחבל ורטגאו" (Höhere SS und Polizei Führer in Reichsgau Wartheland).