נבו חקר, ביחד עם עמיתיו בארץ ובאוקראינה, וד"ר חוה ויינברג, כדוקטורנטית, את ההשלכות הגנטיות של אסון צ'רנוביל בנפגעי האסון ובצאצאיהם לפני ואחרי האסון. נתגלו מספר רב של מוטציות חדשות שנבעו מהקרינה האטומית והראו את הקשר למחלת הסרטן.
מודל "נחל האבולוציה".
נבו פיתח את מודל "נחלי אבולוציה" כמיקרוקוסמוס של יבשות אפריקה ואירופה:
כמיקרוקוסמוס של שתי היבשות מתגלה על המורדות המנוגדים, במרחק קטן זה מזה, בממוצע של 200 מ': אקלים ממוזג, קריר ולח "אירופאי" במדרון הפונה לצפון מול אקלים טרופי חם ויבש "אפריקאי" במדרון הפונה לדרום. כיום נחקרים ארבעה "נחלי אבולוציה" בכרמל, בגליל, בנגב ובגולן. המחקר החל בתחילת שנות ה-90 ב"נחל האבולוציה" (נחל אורן התחתון) בהר הכרמל ועד כה הוגדרו על ידי קבוצתו של נבו 2,500 מינים ביולוגיים מבקטריות ליונקים ב"נחל האבולוציה" בשטח של 7 דונם ונתגלו בהם מינים רבים חדשים לכרמל, גליל.
"נחל אבולוציה" נוסף הוא נחל כזיב התחתון בגליל המערבי וכן שני נחלי אבולוציה נוספים בנגב (נחל שחרות) ובגולן (נחל מיצר).
"נחלי האבולוציה" הם מעין "גלאפגוס ישראלי" ומראים כיצד נוצרים מינים חדשים בטבע וכיצד הם מתאימים עצמם לתנאי הסביבה מבקטריות, לפטריות צמחים ולבעלי חיים, תוך שהם מתאימים עצמם בצורה שונה לסביבת חיים "אפריקאית" או אירופית במרחק קצר של 100 עד 400 מטרים בכרמל. המדרון ה"אירופי" מכוסה בחורש צפוף של אלון מצוי ואלה ארצישראלית ועשיר באורגניזמים הזקוקים ללחות לרבייתם, בעוד המדרון ה"אפריקאי" סואנואידי, עשיר במינים יבשתיים ורמת השונות הגנטית עליו (בחלבונים ובDNA) רבה יותר; הדבר נובע מהיות המדרון הדרומי הטרוגני יותר אקולוגית ובעל עקה אקולוגית חזקה, מאשר המדרון ה"אירופי". שיעורי המוטציות נבחנו בפטריות הקרקע ובזבובי תסיסה במדרון ה"אפריקאי" והם גבוהים פי 3–4 במדרון זה מאשר ה"אירופי", וכך גם רמת השחלוף הגנטי, גודל הגנום, והטרנספוזונים.
מחקרים אלה השלימו את המחקרים הגלובליים הרגיונאליים והלוקליים של הווריאביליות הגנטית באוכלוסיות טבעיות של בעלי חיים וצמחים ומדגישים את האבולוציה האורגנית כפונקציה של עקות אקולוגיות, אקלימיות, קרקעיות, כימיות ועוד.
בעקבות פענוח הצופן הגנטי ב-1990, החלו נבו ועמיתיו למפות גנים על הכרומוזומים, לשבטם ולהעבירם לשמרים וצמחים, וכן לבטא את אלפי הגנים המרכיבים את הגנום כתוצאה מעקות אקולוגיות בטבע באמצעות שיטת Tilling array, Microarray, ושיבוט וריצוף באמצעות שיטת 454.
התאוריות האבולוציוניות שפותחו על ידי נבו.
האבולוציה של היונקים התת-קרקעיים ע"פ כדור הארץ: רגרסיה, פרוגרסיה, וקונברגנציה גלובלית
הסביבה התת-קרקעית הייחודית מטפחת הסתגלויות ביולוגיות בכל רמות הארגון הביולוגי. אבולוציה של היונקים התת-קרקעיים מאז הסוואניזציה של כדור הארץ בסוף תקופת האאוקן (לפני כ-40 מיליון שנה), התאמתם המולטי דיסציפלינרית לסביבה התת-קרקעית, והיווצרות המינים החדשים מתחת לקרקע.
התאוריה הסביבתית של השונות הגנטית בטבע
תאוריה זו רואה קשר סיבתי בין העקות האביוטיות והביוטיות הסביבתיות והשונות הגנטית באוכלוסיות הטבעיות. בהכללה, קיים מתאם ישיר בין גובה העקה הסביבתית לשונות הגנטית. בגדול העקה תגדל השונות הגנטית.
המבנה הגנטי של אוכלוסיות ימיות כגורם ניטור לזיהום הימי ושמירת איכות הסביבה הימית
הזיהום כעקה אקולוגית משפיע על המבנה הגנטי של אוכלוסיות טבעיות וניתן לנצל שינוי גנטי זה לאיתור איכות וכמות המזהמים. שיטה זו מתבססת על הרעיון שאנזימים משתנים גנטית בהשפעת שינויים סביבתיים.
אקולוגיה גנומית בצמחים ובעלי חיים
תאוריה זו הנה הרחבה של תיאורית האקולוגיה-הגנטית על פי הגנום כולו. הגנום משקף את ההביטט ועקותיו האקולוגיות. הסביבה הפיזיקלית (יובש, מליחות, חום) והביולוגית (מזיקים, טפילים, מחלות) משפיעים על מגמות התפתחות הגנום.
מאגרים גנטיים של צמחי המוצא התרבותיים וניצולם לטיפוח ושיבוח הנגזרות התרבותיות
צמחי המוצא של צמחי התרבות עשירים בשונות גנטית הניתנת לניצול וטיפוח ושיבוח חקלאי.
אבולוציה כרומוזומלית בבעלי חיים ובצמחים בהדגשת האדפטציה והספציאציה כפונקציה של החיים התת-קרקעיים
השינויים הכרומוזמליים תורמים להיווצרות מינים חדשים והתאמתם לתנאי סביבה משתנים ומעיקים.
ספציאציה סימפטרית התחלתית במודל "נחל האבולוציה" (במרחק ממוצע של 200 מ') על פני החיים כולם מבקטריות ליונקים
מודל מיקרוקוסמי להיווצרות מינים חדשים בטבע כתוצאה מניגודים מיקרואקלימים חריפים, והסתגלותם לסביבות החדשות.
אבולוציה בתנאי סביבה קיצוניים
אבולוציה קיצונית, במיוחד בתנאים מדבריים ובתנאי מליחות קיצוניים בים המלח, האחראית להיווצרות מינים חדשים והסתגלותם לתנאי גבול החיים.
המכון לאבולוציה.
המכון מתמחה במבנה ותפקוד מחקר האבולוציה האורגנית. נבו הקימו ב-1973 ועמד בראשו עד אוקטובר 2008. המכון משלב מחקרי שדה, עבודת מעבדה ותאוריה. הוא עורך מחקרים אבולוציוניים על כל החיים מווירוסים לבקטריות ופטריות, צמחים, בעלי חיים ובני אדם. הוא משלב את הביולוגיה המולקולרית והאורגניזמית; שילוב גנומיקה, פרוטיאומיקה, ופינומיקה וכן שילוב בין מדע בסיסי ליישומי כולל ביוטכנולוגיה, רפואה וחקלאות. המכון כולל 25 מעבדות מחקר, 30 חוקרים ומתוכם 14 פרופסורים, ומשתף פעולה עם 500 מעבדות ב-50 ארצות. המכון כולל את בנקי הגנים הגדולים בעולם של: אם-החיטה, אם-השעורה, אם-החסה והחולד העיוור; ואת בנק הגנים הגדול בישראל של פטריות רפואיות (1500 זנים, 300 מינים) למטרות ייצור תרופות ותוספי מזון. המכון רשם מספר פטנטים במסגרת חברות שהקים: Medmyco, MultiQTL (לפטריות רפואיות).
קישורים חיצוניים.
ממאמריו:
מהרצאותיו:
המלט (סרט, 2000)
המלט (באנגלית: Hamlet, מכונה גם "המלט 2000") הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2000, אשר הופק ובוים על ידי מייקל אלמרידה. הסרט מתרחש בעיר ניו יורק ומבוסס על המחזה של ויליאם שייקספיר "המלט".
הסרט משמר את הדיאלוגים של המחזה, הנאמרים על רקע עלילה מקורית בעת העכשווית.
הסרט זכה לביקורות מעורבות. הצילום התקבל בהערכה: רקע כחול כהה, צילום חלקי בשחור לבן, שימוש במראות ובהשתקפויות המתקבלות מתוכן. מאידך אימוץ הדיאלוגים מהמחזה ומשחקם של חלק מהשחקנים בסרט היה מושא לביקורת.
התאמות.
בסרט קלאודיוס הוא יושב ראש מועצת המנהלים ומנכ"ל (Chief Executive Officer), המכונה גם "המלך", של תאגיד בשם "דנמרק" (Denmark Corporation), אשר השתלט על החברה לאחר רצח אחיו, אביו של המלט.
אית'ן הוק, סטודנט לצילום, משחק את תפקידו "המלט הנסיך", וג'וליה סטיילס, צלמת חובבת, את תפקיד אופליה. לייב שרייבר ממלא את תפקיד לארטס, קייל מקלכלן את תפקיד המלך קלאודיוס וביל מארי את פולונימוס, אביהם של אופליה ולארטס.
בסרט בוצעו התאמות אחדות לעומת המחזה בהתאם לשוני במקום ובזמן:
עלילה.
בפתיחת הסרט מופיעות שלוש כותרות, כסגנון המקובל של כותרות החדשות בכיכר טיימס:
בסצנה הראשונה המלט בוהה במסך המחשב וקורא את המונולוג :"אני אגיד לכם למה" ("I will tell you why") – לאמר "למה אין בי עוד שמחת חיים בעוד האדם, כמו מלאך עליון, ממלא את תפקידו בתבל במלוא תפארתו".
הסצנה הבאה היא מסיבת עיתונאים ב"מלון אליסינור" – מושב הנהלת החברה. הסצנה מקבילה למושב המלכות בתחילת המחזה: האלמנה מביעה רגשות חיבה למנהל החדש – בעלה, המנהל מודיע על תוכניות העתיד, האמא מנחמת את המלט על מות אביו והזוג המלכותי נפרד לשלום מלארטס, בנו של יועץ החברה שבא לטקס חילופי ההנהלה. במהלך המסיבה ולאחריה הזוג המלכותי הפגין ביטוי חיבה, כמקובל בסרטי המאה ה-20: חיבוקים, נשיקות, גיפופים והתעלסות בפומבי ובהמשך אפילו התנהגות ב"חדר המיטות".
המפגש עם האב.
העלילה עוברת לרחובות ניו יורק. המלט הגיע לבניין הדירות בו גר הורציו יחד עם ידידתו מרצ'לה. הורציו סיפר להמלט כי יום קודם, הוא, ידידתו ושומר הבניין ראו את אביו משוטט בפרוזדורים. הם בקשו מהאב לעצור או להגיב אך הוא לא נענה ונעלם. הוסכם כי למחרת, באותן נסיבות, המלט ינסה לפגוש את אביו (המת).
המפגש מאורגן על ידי הורציו וידידתו הנמצאים בחדר הבקרה יחד עם שומר הבניין. הם צופים באחד המסכים לעבר מרפסת חדרו של הורציו, בו המלט הוזמן להרדם, עד למועד הופעת ה"רוח". כאשר הם מבחינים בקיומה של האב, הם מצלצלים אליו באינטרקום ומעירים אותו משנתו. המלט מבחין באביו הממתין במרפסת החיצונית של הדירה, בחליפה ובמעיל מקופל תחת ידו, כפי שנהג ללכת בהיות מנכ"ל החברה. הוא מזמין אותו להיכנס לחדר. הדיאלוגים בינם זהים לאלו שבמחזה, הסיפור אותו דבר, אך במהלכם מופגנת התנהגות אנושית ביניהם. לא מדובר ב"רוח" המהלכת בין ערפילים אלה ב"בשר ודם": שיח אוהב ומלא רגישות בין האב (המת) לבין בנו (החי).
בפינת החדר, בחלק התחתון, מצוי מסך טלוויזיה דלוק. במרקע מוקרנים צילומים של להבות הבוקעות מבעירה ענקית באסדת קידוח בים, תימרות אש העולות כלפי מעלה ילוו את המפגש ברקע.
אור היום עולה, האב חוזר למרפסת ונעלם. גם מהמצלמות של חדר הבקרה לא רואים יותר דבר. המלט מודע לנסיבות מותו, כמו שמובאות במחזה - האב הורעל על ידי אחיו – יורשו לניהול החברה.
מהותו של שיגעון.