הם מגיעים לשטח בשליטת האינדיאנים. ומקבלים ידיעות על נד פפר. הוא אמור להגיע עם אקדוחניו לבקתה בה נמצאים שני אקדוחנים - קווינסי (ג'רמי סלייט) ומון (דניס הופר) ולהצטרף אליהם לשוד מרכבת דואר. הם משתלטים על שניהם ומאיימים עליהם. מון מתחיל לדבר אך קווינסי הורג אותו בסכין וקוגבורן יורה בו. לפני שהוא מת אומר קווינסי שהם מחכים לנד פפר וחבורתו.
קוגבורן ולביף אורבים לנד פפר ואקדוחניו והורגים אחד מהם אך פפר מצליח להימלט.
הם ממשיכים בדרכם, מאטי יורדת לנהר להתרחץ ונתקלת בצ'ייני. היא יורה ופוצעת אותו קלות אך נופלת בשבי נד פפר וחבורתו שנזעקים לשמע היריות. קוגבורן קורא לפפר להניח למאטי ונד דורש ממנו להסתלק. קוגבורן מסכים ומתרחק ופפר משאיר את מאטי עם צ'ייני ויוצא עם אקדוחניו לקראת קוגבורן. מתפתח קרב יריות בו מצליח קוגבורן לפגוע בכולם וגם לפצוע את פפר. סוסו של של קוגבורן נפגע ונופל עליו ופפר הפצוע מתקרב אליו כדי לחסלו אך מחוסל ממרחק על ידי לביף.
בינתיים מנסה צ'ייני לחסל את מאטי אך היא יורה בו ומהדף היריה היא נופלת לבור מלא נחשים ארסיים. לביף חוזר, צ'ייני זורק עליו אבן ופוצע אותו קשה בראשו. למקום נזעק קוגבורן ומשתלשל בחבל לבור כדי להציל את מאטי שכבר הוכשה. לביף הפצוע קשה קושר את החבל לסוסו ומעלה אותם למעלה ואז מת.
קוגבורן מטפל במאטי ודוהר אתה במהירות לקבלת טיפול רפואי והיא ניצלת.
לבסוף מביאה מאטי את קוגבורן לקבר אביה ומבקשת שייקבר בעתיד ליד קברה. הוא מסכים ודוהר בשמחה מעל למשוכות כדי להראות לה שהוא עדיין בכושר.
אורליאן טשואמני
רועי צוקר
רועי צוקר (נולד ב-10 בפברואר 1982) הוא רופא ישראלי מומחה ברפואה פנימית, מחלות זיהומיות ורפואת להט"ב. מנהל תחום רפואת להט"ב בשירותי בריאות כללית ובמרכז הרפואי תל אביב (איכילוב) ורופא שותף במרפאת גן מאיר, מרפאת הלהט"ב הראשונה בישראל.
ביוגרפיה.
נולד בקריית ביאליק בשם רועי דוד צוקר לאם אזרחית עובדת צה"ל ואב עובד בתעשיית הדשן והחומרים הכימיים. גדל עם הוריו ואחותו בקריית מוצקין והתחנך שם. לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון קריית החינוך אורט קריית מוצקין התגייס לצה"ל ושירת ביחידה 8200 שם המשיך לשירות קבע, והוא משרת במילואים כקצין רפואה בחיל האוויר.
בשנת 2005 יצא ללימודי רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת דברצן בהונגריה. ב-2011 סיים את לימודיו בהצטיינות יתרה. עם שובו לישראל עבר להתגורר בתל אביב. בשנים 2013–2017 השלים התמחות ברפואה פנימית במרכז הרפואי רבין (בית החולים בילינסון בפתח תקווה) ותת-התמחות במחלות זיהומיות במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי (איכילוב).
קריירה ברפואה.
החל משנת 2017 משמש כרופא שותף במרפאה הגאה "גן מאיר" של שירותי בריאות כללית, שהייתה המרפאה הראשונה שהציעה רפואת להט"ב: טיפול ספציפי מקצועי לקהילה הגאה בישראל.
עם תחילת מגפת הקורונה בישראל במרץ 2020 הצטרף למגן דוד אדום כמנהל הרפואי של מוקדי הקורונה בארגון.
בשנת 2020 הקים בית החולים מאונט סיני בניו יורק תת-התמחות ייעודית ברפואת להט"ב, וצוקר היה הישראלי הראשון שלקח חלק בתוכנית. בהמשך צוקר גם השלים בניו יורק תואר בתוכנית המנהלים של בניהול מערכות בריאות.
בספטמבר 2021 מונה ל ראש תחום רפואת להט"ב במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי, תפקיד שלא אויש לפני כן. עם כניסתו לתפקיד ציין כי בית החולים איכילוב הוא מוקד רפואה ראשונה משמעותי לקהילה הגאה, וכחלק מתחום רפואת להט"ב נבנית שם תוכנית מסודרת שלומדת את כל הדיסציפלינות הנוגעות בעולמות הרפואה הגאה, בהן פסיכיאטריה, גינקולוגיה ומיילדות, חקר ההזדקנות, ילדים ומתבגרים ועוד.
צוקר מכהן כמזכיר החברה הישראלית לרפואת להט"ב של ההסתדרות הרפואית בישראל.
במסגרת עבודתו הוא עוסק בהנגשת רפואה מוכוונת לקהילת הלהט"ב ומתן מענים ויצירת שירותים ספציפיים והכרחיים בתחומים מגוונים הכוללים מחלות זיהומיות (בדגש על HIV ומחלות מין), רפואה מונעת, רפואת טרנסג'נדרים, בריאות הנפש, רפואת מתבגרים להט"ב, גריאטריה להט"בית, שירותי הורות מוכוונים לקהילה ועוד.
צוקר פעיל במדיה וברשתות חברתיות והיה מהראשונים שפרסמו התייחסויות רפואיות מקצועיות בנושאים שונים הקשורים לרפואת להט"ב, בין היתר נושאים הקשורים למזעור נזקים בשימוש בסמים במהלך מסיבות והעלאת מודעות לנושא מחלות מין ומניעתן. לתפיסתו יש צורך בשיח ציבורי שיאפשר הנגשה של מידע בנושאים שונים, בין היתר פרקטיקות מיניות, שימוש בסמים ועוד. השימוש של צוקר במדיה החברתית והפעילות בערוצים שונים עורר בעבר דיונים בקרב אנשי מקצוע על הצורך בשימוש ברשתות חברתיות של אנשי מקצוע מעולם הרפואה, ואף ביקורת על פועלו של צוקר. כמו כן הפרסומים שלו בנוגע לשימוש בסמים עוררו דיון סביב השאלה האם אין בכך עידוד לשימוש בסמים או מזעור נזקים.
חודש הרמדאן בישראל
עוקף חווארה
בלה ויהאר
בלה ויהאר (במקור וייס, בהונגרית: Vihar Béla; היידוננש, 23 במאי 1908 – בודפשט, 24 בנובמבר 1978) היה משורר, עיתונאי, מורה יהודי-הונגרי, חתן פרס אטילה יוז'ף (1966) שהוא הפרס הספרותי הגבוה ביותר בהונגריה.
ביוגרפיה.
בלה וייס נולד במשפחה יהודית בעיר קטנה בת כ-17,000 תושבים ולמד בבודפשט. בתום לימודיו לימד בערים היידושאמשון ומישקולץ.
שירי המשורר, השייך לדור השלישי של כותבי כתב העת הספרותי החשוב ניוגט, פורסמו לראשונה בשנת 1921, ומשנת 1924 בכתב העת "כתיבה הונגרית" (Magyar Írás). כחבר במפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית (זו הייתה מפלגת פועלים מהפכנית חוקית שנוסדה ב-1925, שהוקמה בעיקר על ידי קומוניסטים וסוציאל-דמוקרטים שמאלנים. למעשה, המפלגה פעלה ככיסוי למפלגת הקומוניסטים של הונגריה שהוצאה אל מחוץ לחוק). המשטרה ביצע חיפוש בדירתו מספר פעמים והוא השתתף בהרצאות פוליטיות חשאיות. במלחמת העולם השנייה, ניסה להציל את חבריו היהודים והקומוניסטים על ידי הכנת ניירות מזויפים. לבסוף כיהודי נלקח לאוקראינה לחזית המזרחית לשרות העבודה ב-1942 (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), ולאחר ששרד, מתוך החוויות הללו, נולד ב-1963 השיר "חייל צועד בשלג" (Egy katona megy a hóban), שהפך אותו למפורסם וזכה לפופולריות ברחבי העולם בהקראתו של השחקן המפורסם אימרה שינקוביץ .
בתום מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1945–1948, היה מנהל בית הספר, ובין השנים 1949–1954 היה הכתב לתרבות האתנית במשרד החינוך הלאומי ההונגרי. לאחר מכן נאלץ להתפרנס ממכירת ספרים לזמן מה. בין השנים 1956–1959 היה עורך הסגנון של כתבי העת "סטודיו" (Műterem), ובמשך עשר השנים הבאות של "חיים ומדע" (Élet és Tudomány). לשמו קשור אוסף המסמכים האנטי-פשיסטיים בשם "הספר הצהוב" (סאו פאולו, 1945). ויהאר היה הראשון בעולם שכתב בספר זה על הזוועות ועל קורבנות השואה.
הכרך הראשון של שירי משורר האוונגרד, החל משנות ה-20 של המאה ה-20, ראה אור ב-1933 בשם "דרך מעצמך" (Út önmagadtól), אך שירתו קפצה לתודעה ממש רק ב-1958, אז פורסם כרך השירים "הולדת האהבה" (A szerelem születése) שגם שאנדור וורש (המשורר והסופר ההונגרי שהיה מועמד לפרס נובל) בירך בשיר. מכאן ואילך יצאו ספריו לאור כל שנתיים עד שלוש, עד למותו ב-1978, שעליהם פורסמו מספר ביקורות. הוא כתב מצוין בשני ז'אנרים של שירה: האפיגרמה (מכתם) הקצרה והשירים הסיפוריים (השיר הסיפורי הוא ז'אנר אפי פואטי שהוא רחב יותר מבלדה, בדרך כלל קצר יותר מאפוס). בשיריו הפילוסופיים, המקראיים, הוא האמין ביופי ובטוהר. גם דרמות הרדיו (תסכיתים) שלו כמו: הנוסע, רחוב התחנה, גשר הפיה הכחולה זכו להצלחה גדולה. יש שלושה לוחות זיכרון שמנציחים אותו, אחד בבודפשט, ברובע 7 ברחוב דמיאניץ' 26/ (Damjanich utca) שבו התגורר רוב חייו, השני בעיר הולדתו, בהיידוננש והשלישי בעיר סצ'ן, שבה גדל.
משפחתו.
הוריו היו החזן שמואל וייס וטרז גליקליך. אשתו הייתה בתם של מגדה וידר, בתם של הצייר פליקס בודוג וידר ושל יוז'ה קלמן. פליקס וידר נולד בארד כבנם השני של דוד וידר (1840–1906) ושל נינה נאגל (1849–1920). היו לו חמישה אחים, אחד מהם מת לאחר שנולד. לפליקס וידר ולאשתו, יוז'ה קלמן, נולדו שני ילדים: מגדה וידר, אמה של היסטוריונית ומתרגמת ספרותית, יהודית ויהאר (1915–2002) וגאבור וידר (1918 ? – 1943), שכמו אביו בחר בציור. גאבור וידר מת בסטלינגרד ולא הקים משפחה.
כתביו (מבחר).
הוא כתב מעל 20 ספרים, שירים, אנטולוגיות, מאמרים, עשרות מחקרים. יצירותיו מסתכמות במאות עבודות. יצירותיו מופיעות בהרחבה בהונגרית תחת השם "רשימת יצירותיו של בלה ויהאר". . להלן מבחר
Black Midi
Black Midi (מסוגנן כ-black midi) היא להקת רוק אנגלית מלונדון שהוקמה ב-2017. הלהקה מורכבת כיום מג'ורדי גריפ (סולן וגיטרה), קמרון פיקטון (שירה, בס, סינתיסייזר) ומורגן סימפסון (תופים). הנגנים סת' אוונס (קלידים, סינתיסייזר) וקאידי אקיניבי (סקסופון) השתתפו גם הם לעיתים קרובות בהקלטות אולפן ובהופעות חיות של הלהקה מאז 2020.
הלהקה נקראת על שם הז'אנר המוזיקלי היפני Black MIDI , אף על פי שהמוזיקה שהלהקה יוצרת לא משתייכת אליו. הסגנון שלהם תואר כרוק ניסיוני, Math Rock, רוק מתקדם, נויז רוק ופוסט-פאנק.