בשנת 2012 הציג את העבודה "אינחדש" בתערוכת יחיד במשכן לאומנות בעין חרוד. בסרט, המבוסס על הסיפור הקצר "דרך הרוח" של עמוס עוז (מתוך הקובץ "ארצות התן") מופיעים כ-200 חברי קיבוץ היוצאים למבצע חילוץ לעזור לאדם שנתפס עם מצנח בחוטי חשמל.
בשנת 2014 הציג את עבודתו "הטרקטור" במסגרת תערוכה קבוצתית בשם "התערוכה החקלאית" במוזיאון פתח תקווה לאמנות, ובשנת 2015 הוקמה התערוכה "תוכנית מגירה" במוזיאון עין חרוד המסגרתה הוכנסו 5 טון של אדמה רטובה למוזיאון לצורך ציפוי צינור בנייה שאורכו 37 מטרים. בשנה זו יצר עוד שתי יצירות: "הדיונות" שהביא לשיתוף פעולה בין עולים מאתיופיה ומרוסיה תוך שירה במקהלה, ו"מעגל" – עבודה שנעשתה בשיתוף פעולה של המכון לאמנות במכללת אורנים ופסטיבל יערות מנשה, ובמסגרתה סטודנטים הקימו יחד מיצב תת-קרקעי עם תעלות שדרכן העוברים והשבים שמעו והשמיעו את קולם ואת קולת חבריהם בוקעים מתוכם .
לימור מויאל
לימור מויאל (נולדה ב-4 באוקטובר 1973) היא פובליציסטית, סופרת, אקטיביסטית פוליטית ופעילת שמאל. מויאל כותבת לעיתון הארץ ולמדור הבלוגים של זמן ישראל. היא דוקטורנטית לפרשנות ותרבות באוניברסיטת בר-אילן וחוקרת היבטים של שפה בכינון עצמי מיני.
ביוגרפיה.
מויאל נולדה ב-4 באוקטובר 1973 בתל אביב. בגיל צעיר התעסקה בכתיבה והייתה מעורבת בפעילות פוליטית כאקטיביסטית.
מויאל הוציאה לאור שני רומנים הומוסקסואליים פסיכוריאליסטיים, והיא חלוצה של ז'אנר זה בשפה העברית. ספר הביכורים שלה "מרכבות באיילון", שיצא לאור ב-2015, היה לרב מכר ותרם למעמדה של הספרות הלהט"בית בישראל. את הרומן כתבה במסגרת פעילותה למען זכויות להט"ב. הספר תורגם לאנגלית ולצרפתית. ספרה השני, "הזיפים של לזרוס" יצא לאור ב-2016.
מויאל מוכרת כאושיית טוויטר פוליטית. לחשבון הטוויטר שלה אלפי עוקבים. את הפעילות שלה בתחום המחאות נגד בנימין נתניהו היא מרכזת בעיקר בטוויטר, בכתיבה ביקורתית ובהופעות מזדמנות בתקשורת. כמו כן הקימה ב-2020 את תנועת "הדמוקרטים" שעוסקת בעיתונות אלטרנטיבית תוך קידום עקרונות סוציו-ליברליים.
לימור נשואה לאבי מויאל ואם לארבעה.
רחוב פחד (סרט)
AlSaudiah
השם הערבי , שפורסם בשם AlSaudiah, הוא תחום של קוד מדינה בינלאומי בערב הסעודית.
היסטוריה.
הדומיין ברמה העליונה הותקן ב-DNS ב-5 במאי 2010. הוא היה בין התחומים הראשונים ברמה העליונה הלא-לטינית שיצאו לשידור חי אי פעם.
ארגונים ממשלתיים הצליחו לרשום את שם הדומיין לראשונה בין התאריכים 31 במאי 2010 עד 12 ביולי 2010, ואחריו השקה ציבורית כעבור כמה חודשים. עד שנת 2013 נרשמו 1,939 שמות דומיין של AlSaudiah.
תיאור.
רק אנשים או גופים הקשורים לסעודיה יכולים להירשם לתחום. הדומיין ברמה העליונה מנוהל על ידי מרכז המידע לרשת הסעודית (SaudiNIC).
שם ה-ASCII של תחום זה במערכת שמות הדומיינים הוא xn - mgberp4a5d4ar, המתקבל על ידי יישום הכללים הבינלאומיים לשמות דומיין ביישומים (IDNA) לתרגום ייצוג היוניקוד.
לערב הסעודית מוקצית גם סיומת האינטרנט .sa.
אלכסנדר ויקטורוביץ' מקארוב
אלכסנדר ויקטורוביץ' מקארוב (ברוסית: Александр Викторович Макаров; נולד ב-23 באוגוסט 1978, מורשנסק, מחוז טמבוב) הוא כדורגלן עבר ועסקן כדורגל רוסי. משמש כמנהלה הספורטיבי של קבוצת דינמו סנקט פטרבורג מאז קיץ 2020.
קריירה.
קריירת משחק.
הוא החל את קריירת המשחק שלו במועדון לוקומוטיב סנקט פטרבורג. בשנים 1996–1997 הוא שיחק בקבוצת המילואים של המועדון ושיחק במדיה בליגה השלישית, בעמדת השוער וספג 36 שערים ב-14 משחקים; הוא מעולם לא שיחק בקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגה הראשונה.
בשנים 2000–2001 שיחק במדי "זניט-2" (מועדון המילואים של "זניט"; בשנת 2001 נקראה הקבוצה "לוקומוטיב-זניט-2") בליגה השנייה והופיע ב-51 משחקים. בשנת 2002 שיחק בקבוצת המילואים של זניט וספג 13 שערים ב-12 משחקים.
בעונת 2003/2004, שיחק בליגה הראשונה במדי אנז'י הדאגסטנית. בקיץ 2004 עבר לקריליה סובייטוב מליגת העל. בעונה הראשונה הוא הופיע במשחק ליגה אחד מול מועדון הכדורגל מוסקבה. עם זאת, הוא הפסיד את עמדת השוער הראשי לאלכסיי פוליאקוב ושימש כשוער חלופי. בתום העונה נסע פוליאקוב ללוקומוטיב מוסקבה ומקארוב נאלץ להיאבק על מקום בשער עם אדוארדו לובוס הצ'יליאני, שנרכש באותה העונה. בעונת 2005, מקארוב הופיע רק בשני משחקי ליגה, בעוד לובוס הופיע ב-28 משחקי ליגה, בעונה הבאה מקארוב שיחק 29 משחקים והחל להוכיח את כישרונו בעמדת השער, הוא פעמיים זומן על ידי חוס הידינק לסגל נבחרת רוסיה, אך מעולם לא עלה למגרש. בעונת 2004/2005 שיחק מקארוב בשערי קריליה (18 משחקים, בהן ספג 15 שערים). באמצע עונת 2007, לאחר שבילה 15 משחקים במדי קריליה, הוא עבר לסאטורן. הוא היה אמור להחליף את שחקן נבחרת צ'כיה אנטונין קינסקי, שבאותה תקופה היו לו הצעות מאנגליה, אך המעבר לא התממש. מקארוב השתתף רק במשחקי הגביע.
בעונת 2009 הוא שיחק 5 משחקים בקבוצת המילואים של סאטורן. יכולתו התדרדרה והוא הושאל בעונת 2010 למועדון דינמו סנקט פטרבורג. ב-3 באוגוסט 2010, בהסכמה הדדית, לא הוארך חוזהו של מקארוב. מאז 2011 הוא שיחק באנז'י. בשנת 2012 שיחק בסיביר נובוסיבירסק, שיחק 19 משחקים, ספג 19 שערים. הוא עבר לקריליה סובייטוב ולבסוף בגיל 35 החליט לסיים את הקריירה.
עסקנות כדורגל.
לאחר שסיים את קריירת המשחק שלו, יחד עם המאמן בוריס פוסטנוב, הוא פתח בית ספר לשוערים בעיר סנקט פטרבורג. באביב 2018 הוא מונה לעוזרו של סגן המנהל הספורטיבי של מועדון זניט סנקט פטרבורג, ויאצ'סלב מלאפייב. בסוף 2019 המועדון סירב לחדש את החוזה עם מקארוב ובינואר 2020 עזב את המועדון.
בקיץ 2020 הוא מונה למנהל הספורטיבי של מועדון הכדורגל דינמו סנקט פטרבורג.
חיים אישיים.
נשוי לסבטלנה ולהם שני ילדים אפלטון וייבה.
מישור קאר
מישור קאר (באנגלית: Kar Plateau) הוא מישור, המכוסה ברובו שלג, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
בצידו הדרומי של המישור מצויים מצוקי קאפן - מצוקי סלע תלולים כמעט אנכיים.
המישור מצוי ממערב לנמל גרניט, צפונית לשפכו של קרחון מקאי.
המישור מתנשא בשיפוי מתון, לכיוון צפון-מערב, לעבר הר מרסטון.
גובהו של המישור 672 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי המישור.
המישור מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת טרה נובה), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910 – 1913.
מקור השם.
משלחת נמרוד נתנה למישור את שמו.
"קאר" היא מילה בטורקית שמשמעותה שלג.
פייג' אוהרה
פייג' אוהרה (באנגלית: Paige O'Hara; נולדה ב-10 במאי 1956) היא שחקנית וזמרת אמריקאית.
ביוגרפיה.
אוהרה נולדה בשם דונה פייג' הלמינטולר (Donna Paige Helmintoller) בפורט לודרדייל, אמה ממוצא אירי ולאביה שורשים אירים, בריטים, הולנדים וגרמנים. היא החלה להתעניין במשחק בגיל ארבע ולמדה בבית ספר לאמנויות, היא הופיעה בתיאטרון ילדים בעירה.
ב-1983 הופיעה לראשונה בברודוויי במחזמר "ספינת השעשועים", ב-1989 הופיעה באותו תפקיד בתיאטרון ביוסטון, אחרי כן הופיעה גם במחזמר "אוקלהומה!" וב-1995 שיחקה ב"עלובי החיים".
היא דיבבה את "בל" בסרט "היפה והחיה" של דיסני, הסרט היה מועמד למספר פרסי אוסקר והיא הופיעה בטקס של אותה שנה. היא ביצעה את התפקיד גם בסרטי ההמשך, " ו", וכמו כן גם בסרט "ראלף שובר את האינטרנט".
היא שיחקה תפקיד קטן בסרט "מכושפת".
היא הייתה נשואה לשחקן מייקל פיונטק.
נטוורק רייל
נטוורק רייל היא חברה ממשלתית וזרוע של משרד התחבורה של הממלכה המאוחדת האחראית לתפעול, הפעלה וניהול הרוב הגדול של התחבורה המסילתית בבריטניה.
החברה אחראית לתשתיות מערכת הרכבות ובבעלותה כלל התשתיות ותחנות הרכבת בבריטניה, היא אינה אחראית לשינוע נוסעים ומטען ומלבד 20 תחנות רכבת מרכזיות, גם אינה מפעילה בפועל את תחנות הרכבת עצמן. האחריות לניהול רוב התחנות, קווי הנוסעים וקווי המטען נתונים בידי מפעילות פרטיות הנקראות חברות הפעלת רכבות (בר"ת TOC) אשר מנהלות קווי נוסעים ומטען ומחזיקות ציי רכבות וקרונות למטרה זו.
סך הכל אמונה החברה על ניהול ותחזוקה של למעלה ל-32,000 ק"מ של מסילות ברזל באנגליה, סקוטלנד וויילס, כ-30,000 גשרים ומנהרות, בנוסף לניהול 20 תחנות הרכבת המרכזיות והעמוסות בבריטניה.
בשנת 2023 תוחלף על ידי רכבות הממלכה המאוחדת.
היסטוריה.
יסודות נטוורק רייל נמצאים במאמץ לאחד את המספר הרב של חברות רכבת פרטיות שהפתחתו והתנהלו בנפרד במהלך המאה ה-19. בשנת 1921 לאחר הניסיון של ממשלת בריטניה בניהול תחבורת הרכבות במהלך מלחמת העולם הראשונה, נחקק "חוק הרכבות" (או חוק הקיבוץ), אשר איחד את כ-120 חברות הרכבת הפרטיות לכדי ארבע חברות בלבד. ארבעת החברות שנודעו בתור "ארבעת הגדולות" היו: מסילת הרכבת המערבית הגדולה (GWR), מסילת הרכבת לולנד, מידלנד וסקוטיש (LMS), מסילת הרכבת לונדון וצפון מזרח (LNER), ומסילת הרכבת הדרומית (SR). כל אחת מהחברות ירשה את המסילות, התחנות והתשתיות של החברות שהתמזגו לתוכה וכל אחת ניהלה אזור גאוגרפי נפרד.