מקס פיין 3 (באנגלית: Max Payne 3) הוא משחק וידאו מסוגת פעולה מגוף שלישי שפותח על ידי Rockstar Vancouver והופץ על ידי Rockstar Games. המשחק הופץ ב-15 במאי 2012 לקונסולות וב-1 ביוני 2012 למחשב. ההכרזה הרשמית על המשחק הייתה ב-2009 ומאז נדחה המשחק פעמים רבות. המשחק הוא השלישי בסדרת Max Payne. המשחק מתרחש בסאו פאולו.
משחקיות.
מקס פיין 3 הוא משחק יריות בגוף שלישי, בו השחקן נכנס לנעליו של מקס פיין, שוטר לשעבר אשר כעת עובד כשומר ראש בסאו פאולו. במשחק ישנם כלי נשק מסוגים רבים כגון: מקלעים, רובי סער ואקדחים.
במהלך המשחק השחקן יכול להימצא בשלושה מצבים הכוללים: עמידה, כפיפה ושכיבה. במשחק יש את המצב זמן קליע (Bullet Time) בו השחקן נכנס להילוך איטי ויכול לירות יותר מדויק ובמספר רב יותר של אויבים. בנוסף יכול השחקן לקפוץ בהילוך איטי (Shoot Dodge) ובסיום קפיצה, מגיע לקרקע בשכיבה ויכול להסתובב 360 מעלות כדי לירות באויבים הנותרים.
במשחק מד החיים מאדים כאשר השחקן נפגע, הצבע האדום נצבע על פי אחוזי החיים של השחקן. לשחקן יש משככי כאבים, אותם מקבל או אוסף במהלך השלב. משככי הכאבים משמשים להעלאת החיים. כאשר מד החיים אדום כולו והשחקן עדיין מחזיק בלפחות משכך כאבים אחד, הוא יכנס למצב הנקרא "Last Stand" בו השחקן יצטרך לפגוע באויב האחרון שירה בו, אם יצליח הוא חוזר לחיים.
עלילה.
כתשע שנים לאחר שהרג את ולדימיר לם, מקס פיין פרש מעבודתו במשטרת ניו יורק ועבר להתגורר בהובוקן, ניו ג'רזי. הוא החל לפתח התמכרות לאלכוהול ולמשככי כאבים. הוא נקלע לעימות עם אנתוני ד'מארקו ג'וניור, בנו של מאפיונר מקומי, אך אדם בשם ראול פאסוס מתערב ומקווה לשכור את מקס לעבודת אבטחה פרטית בדרום אמריקה. מקס מתנגד בתחילה, אך לאחר שהוא הופך למטרה בידי מתנקשי המאפיה בעקבות הריגתו של אנתוני בקטטת ברים, מסכים ללוות את פאסוס לברזיל.
מקס ופאסוס עובדים עבור משפחת ברנקו האמידה בסאו פאולו, אשר כוללת שלושה אחים - רודריגו איש העסקים, ויקטור הפוליטיקאי ומרצ'לו חובב המסיבות. במהלך מסיבה בפנטהאוז של רודריגו, הוא ואשתו פביאנה נחטפים בידי כנופיית רחוב שידועה בשם "קומנדו סומברה", אך מקס מציל אותם. פביאנה, אחותה ג'ובאנה ומרצ'לו הופכים למטרה בידי אותה כנופיה בעת ביקורם במועדון לילה, ופביאנה נחטפת. מקס ופאסוס מביאים תשלום כופר לאצטדיון, אך העסקה מתבטלת כאשר קבוצה צבאית פורעת חוק בשם "קראצ'ה פרטו", גונבת את הכסף. מקס ופאסוס מחליטים לפשוט על מחנה הקומנדו סומברה כדי להציל את פביאנה, אך הכנופיה נמלטת עימה.
מקס מגיע למשרדו של רודריגו אך העסק שלו מותקף וה-UFE, יחידות משטרתיות פולשים אליו. מקס הורג את רובם ומגיע לרודריגו שמתגלה כמת. מיד מקס מבחין בפצצה וקופץ מהחלון בזמן שכל המבנה מתפוצץ. לאחר פיצוץ המבנה מקס רואה חייל מ-UFE פצוע קשה וללא רגל, החייל מספר למקס איפה נמצאת פביאנה, מקס מגלח את ראשו ויוצא לחיפושים. הוא פוגש בשוטר בשם וילסון דה סילבה שעוזר לו. מקס מוצא את מרג'לו, פביאנה וג'ובאנה אך הקומנדו סומברה הורגים את פביאנה וה-UFE חוטפים את מרג'לו ואת ג'ובאנה. מקס מוצא אותם אך הוא מאחר לאחר שהם שורפים את מרג'לו בעודו חי. מקס מציל את ג'ובאנה ומביא אותה לפאסוס. פאסוס וג'ובאנה נפרדים ממקס ועוזבים את סאו פאולו.
לבסוף מקס עם דה סילבה מגיעים לתחנה של UFE ושם מקס הורג את מי שהרג את רודריגו ולבסוף פוגש את ראש ה-UFE, ארמנדו בקר. מקס חונק אותו אך לשם מגיע ויקטור שמכוון את אקדחו למקס ובוגד בו. ויקטור ובקר בורחים ומקס מתחבר לדה סילבה ושניהם מגיעים לנמל התעופה. מקס פוגש את בקר שנית ומחסל אותו. ויקטור מצליח לברוח עם מטוס אך מקס בעזרת דה סילבה מפוצצים אותו אך ויקטור ניצל. מקס בא להורגו אך דה סילבה מחליט שעדיף שהוא יכנס לכלא. שבוע לאחר מכן מקס צופה בטלוויזיה בבאהיה ורואה איך ויקטור נכנס לכלא. חייו של מקס השתפרו אחרי שהוא מצליח להשיג את שלושה מיליון הדולר שהוא איבד במגרש הכדורגל.
סוכנות ביטחון העם של קוריאה הצפונית
יבגני לוקיאננקו
יבגני לוקיאננקו (ברוסית: Евгений Лукьяненко; נולד ב-23 בינואר 1985) הוא אתלט רוסי, בעל מדליית הכסף מאולימפיאדת בייג'ינג בקפיצה במוט. מחזיק בשיא אישי של 6.01 מטר.
ביוגרפיה.
לוקיאננקו נולד בעיר קובאן במחוז קרסנודאר שברוסיה. הוא סיים שישי באליפות העולם באתלטיקה 2007 בתוצאה של 5.81.
2008 הייתה שנת השיא שלו בקריירה, כשזכה במרץ במדליית זהב באליפות העולם באולם בתוצאה של 5.90 מטר (שיאו האישי נכון ל-2012), ביוני ניצח תחרות ליגת הזהב בברלין כשקבע 5.85 מטר וביולי רשם את שיאו האישי באצטדיון כשקבע 6.01 מטר בתחרות בבידגושץ' ובכך היה לאתלט ה-14 בעולם המצטרף ל"מועדון ה-6 מטר" באצטדיון. הוא נכלל בסגל רוסיה לאולימפיאדת בייג'ינג וזכה במדליית כסף לאחר המנצח סטיבן הוקר, עם תוצאה של 5.85 מטר.
ב-2009 סבל מפציעה בקשריות לימפה ונאלץ לעבור ניתוח שהשבית אותו במשך כשנתיים מתחרויות. באליפות העולם באתלטיקה 2011 סיים במקום התשיעי בלבד. באליפות רוסיה באתלטיקה ביולי 2012 סיים במקום השלישי והבטיח את מקומו במשלחת רוסיה לאולימפיאדת לונדון. באולימפיאדה סיים במקום החמישי בתוצאה של 5.75 מטר.
שבלונה
שַׁבְּלוֹנָה (מגרמנית: Schablone) (סטנסיל) (על-פי האקדמיה ללשון העברית: תַּדְמִית, דֹּפֶס) היא שכבה דקה של נייר, פלסטיק או מתכת, עם אותיות או עיצוב שנחתכו ממנו, המשמשת לייצור אותיות או עיצוב על פני השטח על ידי יישום פיגמנט דרך החתכים בחומר.
יתרון השבלונה שניתן לעשות בה שימוש חוזר ולייצר במהירות ובמדויק את אותו העיצוב.
קיימת טכניקה הפוכה של שבלונה, בה האלמנט אינו נחתך מהחומר, אלא משתמשים באובייקט תלת ממדי כדי ליצור נגטיב של האובייקט במקום פוזיטיב כפי שמופיע בשבלונה. בטכניקה זו עשו שימוש בציורי המערות מתקופת 10,000 לפני הספירה, בה ידי אדם שימשו בציור את קווי המתאר של בעלי חיים וחפצים אחרים. האמנים ריססו פיגמנט מסביב לידיהם בעזרת עצם חלולה ונשפו דרכה בפיהם כדי לכוון את התזת הפגמנט.
הדפס משי, איירבראש ומימאוגרפיה משתמשים בשיטת השבלונות.
היסטוריה.
השימוש בשבלונות הומצא מסיבות מעשיות, לפני המצאת חותמת הגומי, בתי הדפוס או מכונות הצילום כדי ללמד ילדים את הא-ב. פוליטיקאים השתמשו בהן עבור חתימה על מספר רב של דפי תכתובות רשמיים, וכדי שיראו נקיים יותר. האירופאיים שהתיישבו באמריקה הכירו את השבלונות בעיצוב פנים של בתים, והביאו איתם את המסורת לאמריקה כשיטה זולה יחסית לעיטור וקישוט הבית. במאות ה-18 וה-19 הם שמשו בעיטור טקסטיל, בעיקר כיסויי מיטה, שולחנות, ריהוט, מגשים, תיבות וארגזים.
השבלונות הראשונות היו עשויות בדרך כלל מנייר עבה ומשומן, או עור. מאוחר יותר נוצרו שבלונות מפח ופשתן מיוחד, אולם בהמשך ועד היום, עשויים בעיקר מפלסטיק חזק וגמיש.
שבלונות היו פופולריות כשיטה לאיור ספרים. הטכניקה הייתה בשיא הפופולריות בצרפת במהלך שנות העשרים בה מספר רב של בתי מלאכה בפריז התמחו בה. השכר הנמוך תרם לפופולריות של שיפור תהליך עבודה אינטנסיבי ביותר, כאשר השתמשו בשבלונות כדי לקצר את התהליכים, להדפיס את קווי המתאר של העיצוב ובעזרת סדרה של שבלונות עבור מיקומי הצבע השונים הונחו השבלונות אחת אחרי השנייה ליצירת העתק הציור השלם. בדרך זו הגיעו למגוון צבעים עזים ופרטים רבים, בעיקר בטכניקות של אר נובו ואר דקו.
שבלונות תרסיס.
לשבלונות תרסיס יש יישומים מעשיים רבים, המושג שבלונה משמש לעיתים קרובות במרחבים תעשייתיים, מסחריים, אמנותיים, ואזורי מגורים ופנאי, כמו גם על ידי הממשלה, הצבא וחברות האחראיות על ניהול התשתיות המשתמשות בשבלונות כדי לסמן ולמספר מוצרים, להתריע על סכנות, ולארגן מידע שאפשר יהיה להתחקות אחר המקור שלו. התבניות יכולות להיות עשויות מכל חומר שקשיח מספיק להישאר בצורתו, החל מנייר קרטון, יריעות פלסטיק, מתכות ועצים.
מלבד גורמים רשמיים, חלק מהגרפיטי ואמנות הרחוב מיוצרים על ידי שבלונות תרסיס, בשל הקלות, הנוחות והמהירות של השימוש בהם. תכונות החשובות עבור אמני גרפיטי המבצעים פעילות בלתי חוקית, וכן עבור אמנים פוליטיים המייצרים את אותו הרעיון שוב ושוב במטרה להפיץ אותו לקהל רחב כלל שניתן בעלות מינימלית. לדוגמה, להקת האנרכו-פאנק קראס משתמשת במסע פרסום ברכבת התחתית של לונדון ובשלטי חוצות בשבלונות תרסיס עם נושאים אנטי מלחמתיים ואנטי תרבות הצריכה, ומעודדי אנרכיזם ופמיניזם. גם בארץ, השבלונה משמשת אמני רחוב רבים, ביניהם עדי סנד ו-Dede, בדומה לאמנים בינלאומיים כגון בנקסי.
אוקולטציה
וסילי זאיצב
Launcher One
Launcher One הוא מיזם מסחרי לשיגור לוויינים וחלליות באמצעות מערכת שיגור רקטית הנישאת לאוויר על ידי מטוס נושא ייעודי. המיזם פותח תחילה על ידי חברת וירג'ין גלקטיק, אך ב-2017 הוא פוצל מהחברה, והוקמה עבורו חברה ייעודית בשם וירג'ין אורביט .
המשגר החדש הוצג לראשונה במהלך הסלון האווירי בפארנבורו ביולי 2012. משגר הלוויינים החדש הוא דו שלבי, לשלב הראשון המרכזי יהיה מנוע בודד מסוג NewtonThree, השורף דלק RP-1 (קרוסן מזוקק ברמה גבוהה) וחמצן נוזלי, בעוד לשלב השני מנוע מסוג NewtonFour שמשתמש באותו סוג דלק. המשגר הנישא ישתחרר מהמטוס הנושא אותו בגובה של 10.6 ק"מ.