נובע ממחקר מתקדם יותר בתורת המודלים, כשהמודלים אינם בלוגיקה מסדר ראשון. הרקע למשפט הוא פיתוחן של לוגיקות אינסופיות (בהן ניתן לכמת על מספר אינסופי של איברים, ולבצע קוניונקציות ודיסיונקציות אינסופיות).
אחת מהן היא הלוגיקה formula_8, שהיא חזקה מהלוגיקה מסדר ראשון - היא עולה עליה בכך שניתן לבצע בה קוניונקציות ודיסיונקציות בנות מניה.
משפט האיזומורפיזם של סקוט אומר שלכל מבנה בן מניה יש פסוק בלוגיקה formula_8 המאפיין אותו עד כדי איזומורפיזם.
השערת ווט.
שאלות רבות עולות בקשר למספר המודלים מעוצמה k, עד כדי איזומורפיזם, שיש לתורה T (לצורך הפשטות דנים בתורה שהיא בת מניה מסדר ראשון, ובעלת מודלים אינסופיים).
נסמן מספר זה ב-formula_10.
בפרט נחקרה שאלה זו לגבי הערכים שיכול לקבל formula_11:
קל לראות שיש למונה זה חסם עליון, והוא formula_12.
ממשפט "אף פעם לא 2" של ווט, מונה זה שונה מ-2. מצד שני, לכל מספר טבעי אחר n יש דוגמה לתורה T כך ש- formula_11=n. כך גם ל-formula_6.
השערת ווט (vaught's conjecture) היא ההשערה שאלו האפשרויות היחידות: אם formula_11 אינו בן מניה, אז עוצמתו היא כעוצמת הרצף.
קל לראות שהיא נובעת בקלות מהשערת הרצף; אך ללא הנחת השערת הרצף מתקבלת בעיה קשה מאוד לפתרון.
משפט מורלי:
מורלי (Morley) הגיע לפתרון חלקי לבעיה זו. הוא הוכיח שללא השערת הרצף, אם מניחים כי formula_11 גדול מ- formula_17, אז עוצמתו היא בהכרח formula_12. הוכחת המשפט עושה שימוש כביר בלוגיקה אינסופית (אף על פי שניסוחו תקף ללוגיקה מסדר ראשון, ולכאורה לא מצריך מעבר כזה) ובתורת הקבוצות התיאורית.
אם כן, מחוזקים ממשפט מורלי, פתרון השערת ווט מצטמצם לשאלה האם קיימת תורה T עבורה formula_11 שווה ל - formula_20. להוכיח שלא תיתכן תורה כזו, או לחלופין לתת דוגמה לתורה כזו (בהנחת שלילת השערת הרצף), פירושו לפתור את השערת ווט.
בעשור הקודם מצא החוקר רובין נייט (Robin Knight) דוגמה נגדית להשערת ווט. השערת ווט הוכחה עבור מחלקות מרכזיות של תורות, בהן תורות formula_21-יציבות, תורות o-מינימליות, תורות של גרפים ומחלקות נוספות. לכן, עד העשור הקודם, הדעה הרווחת הייתה שהשערת ווט נכונה.
2012 בספורט
הסטודיו למשחק ניסן נתיב
בנק כרמל
בנק כרמל למשכנתאות והשקעות היה בנק למשכנתאות בחיפה שהוקם ב-1962 ופעל עד שנת 2001.
היסטוריה.
הבנק נוסד על ידי "הלוואה וחיסכון" חיפה, עיריית חיפה (באמצעות "החברה הממשלתית-עירונית לשיקום משכנות העוני בחיפה") ומספר גורמים נוספים. ההסכם להקמת הבנק נחתם בנובמבר 1961, והוא החל לפעול באפריל 1962.
בשנת 1964 הונפקו מניות הבנק בבבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 1972 נרכשה השליטה בבנק על ידי בנק טפחות. בסוף 1987 עבר הבנק לידי קבוצת כצמן-רייך-קינד-שמיר. תקופת שליטתם של הארבעה בבנק הייתה רצופה קשיים וסכסוכים. בשנת 1995 מכרו חיים כצמן ורפי רייך את מניותיהם, כ-53%, לג'ק בר, מבעלי חברת טמפו משקאות. בנוסף החזיקו בה אלי קינד (10%), איתן שמיר (10%) ושתי קרנות ההשתלמות, של המהנדסים ושל האקדמאים, שהחזיקו יחדיו כ-12% מההון.
בדצמבר 1996 הודיע בנק כרמל על רכישת השליטה בבנק הספנות, כצעד ראשון בדרך למיזוג מלאה בין הבנקים. אך במרץ 1997 העסקה בולטה לאחר שהבנק ובעל השליטה בו, ז'ק בר, לא הצליחו להגיע להסכמה עם זאב אבלס, המפקח על הבנקים, לגבי התנאים שהציב האחרון בטרם ייתן את אישורו למיזוג. בעקבות כישלון המהלך, החל בנק אגוד במשא ומתן לרכישת השליטה בבנק כרמל מידי ז'ק בר.
הבנק התקשה להוות תחרות לבנקים הגדולים בתחום ההלוואות והמשכנתאות. בשנת 2000 הונו העצמי של בנק כרמל בסוף היה כ-118 מיליון ש"ח, והעסיק כ-90 עובדים ב-7 סניפים, וטיפל ב-24 אלף לקוחות. הבנק היה הקטן ביותר מבין הבנקים למשכנתאות שפעלו אז בישראל. בפברואר 2001, החליט דירקטוריון הבנק למכור את הפעילות הבנקאית שלו, באמצעות הקמת חברה שתשמש חברת החזקות ותחזיק במניות הבנק. והבנק יימחק מהמסחר בבורסה. לצורך המכירה יצא הבנק במכרז בעלי מניות המיעוט בבנק התנגדו למכירה ופנו לבית המשפט, אך פנייתם נדחתה.
באפריל 2001 נמכר בנק כרמל לבנק אגוד תמורת כ-131 מיליון שקל. לאחר מכירתו בנק אגוד קלט את תיק המשכנתאות שלו, שהיקפו היה כ-2.3 מיליארד שקל. כל סניפיו נסגרו ורוב עובדי הבנק פוטרו.
בפברואר 2001, הוקמה חברת "כרמל השקעות" כחברת החזקות, כדי לקלוט לתוכה בעסקת החלפת מניות, את הבעלות בבנק כרמל למשכנתאות במסגרת ארגון מחדש של הבנק. לאחר שהושלמה העסקה למכירת הבעלות המלאה בבנק לידי בנק אגוד, נותרו בבעלות כרמל השקעות מספר נכסים, שנרכשו מבנק כרמל. מניות חברת "כרמל השקעות" היו רשומות למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב עד שנת 2013. בין השאר השקיע החברה בהקמת בנק זרע בשנת 2004, ובנדל"ן ברומניה.
בשנת 2004 אושרה בקשה לתובענה ייצוגית נגד הבנק, על סך כ-6 מיליון שקל. התובעים טענו כי הבנק גבה שלא כדין פרמיות ביטוח בגין ביטוח חיים וביטוח נכס, כדי לכסות סיכון שאינו קיים על מרכיב של מענק ממשלתי. התביעה הסתיימה בהסכם פשרה בשנת 2007, במסגרתה החזיר הבנק כ-3 מיליון שקל ללקוחות.
הצוללת דקר
ירי שמחה
ירי שמחה הוא ירי בנשק קל, כגון רובה או אקדח, כלפי מעלה אל השמים לשם הבעת שמחה. ירי שמחה נהוג בחבל הבלקן, במדינות ואוכלוסיות ערביות, בחלקים מצפון הודו, בפקיסטן, באפגניסטן, בפיליפינים, בחלק ממדינות מרכז אמריקה ובקהילות היספניות גדולות בדרום בארצות הברית. הירי מבוצע בעיקר במהלך חגים או שמחות משפחתיות ולעיתים בתהלוכות ואירועים אחרים. הירי מבוצע, בדרך כלל, בזווית תלולה, כאשר הנשק מונף מעל ראשי המתקהלים ללא כוונון. לעיתים הירי מבוצע במצב אוטומטי, מרובי סער ובכך מועצמת עוצמת הרעש.
סיכונים ומפגעים בירי שמחה.
ישנם דיווחים על תאונות ירי בחתונות ובסילבסטר. חלק מהתאונות הן בשל פליטת כדור בתוך קהל צפוף וחלק בשל תכונותיו של הירי תלול המסלול שבו מהירות הקליע הנופל אל הקרקע קרובה למהירותו הגבולית. במקרים שבהם הירי מבוצע מזווית ישרה כלפי מעלה עשויים להיפגע החוגגים עצמם שמצויים בצפיפות רבה בסביבתו של היורה מפגיעות הקליעים. לעיתים הירי נעשה כשהיורה מוסח ומופרע על ידי החוגגים שסביבו ומבלי שהוא מכוון ואף אינו מביט בנשק במהלך הירי. במקרים מסוימים הירי מבוצע בנשק אוטומאטי ביד אחת מבלי שיד האחרת תומכת במתפסים ובכך עלול להיפגע מהירי חוגג אחר שבקרבת היורה.
מלבד תאונות הירי, ירי שמחה מהווה זיהום רעש. קולות הירי הם חזקים מאוד ומפריעים את שנתם ומנוחתם של המתגוררים בסביבה אף ביישובים סמוכים.
חוקיות ירי שמחה.
בישראל ירי השמחה מנוגד לחוק, שכן השימוש בנשק אישי מוגבל למטרות מסוימות שהן ציד, הגנה עצמית או אימוני ירי להגנה עצמית במקום ובמתכונת שאושרו או ירי ספורטיבי במקום ובמתכונת שאושרו. בשנת 2005 תוקן חוק העונשין, ונקבעה בו נסיבה מחמירה לעבירה של שימוש בכלי נשק בדרך נמהרת או רשלנית שיש בה כדי לסכן חיי אדם או לגרום לו חבלה, כך שכאשר הדבר נעשה בחגיגה או בטקס, העונש יעמוד על ארבע שנות מאסר ולא שלוש. בנוסף לכך ברוב המקרים מבוצע הירי בנשק בלתי חוקי (ללא רישוי).
במשטרת ישראל מתקבלות מדי שנה תלונות רבות של אזרחים בדבר ירי שמחה מיישובים ערביים, שמהווה מטרד רעש ומקור סיכון. בשנת 2011 הוגשו כמאה ושבעים כתבי אישום נגד חשודים בירי שמחה. בניסיון לצמצם היקף התופעה דורשת לעיתים המשטרה להחתים את יוזמי האירוע על התחייבות שאיש מהאורחים לא ישתמש במהלכו בנשק.
אנה סווירשצ'ינסקה
אנה סווירשצ'ינסקה, הידועה גם כ"אנה סוויר" (Anna Świrszczyńska או Anna Swir; 7 בפברואר 1909 ורשה - 30 בספטמבר 1984 קרקוב) הייתה משוררת פולנית, מחזאית, פרוזאיקנית וסופרת ילדים.
חייה.
אנה סווירשצ'ינסקה נולדה ב-1909 בוורשה, אז באימפריה הרוסית, כבת של הצייר, הפסל והאתנוגרף יאן סוורצ'ינסקי ושל אשתו סטניסלבה לבית בויארסקי. שם המשפחה שלה "סווירשצ'ינסקה" נוצר על ידי שיבוש ברישום בתעודת הלידה באשמת פקיד של מחלק האוכלוסין הרוסי. אנה סווירשצ'ינקה גדלה במילייה החברתי האומנותי של העיר. האב יצר בדרך כלל יצירות מונומנטליות בעלות נושא היסטורי שבקושי מצאו קונים.
אמצעי המשפחה היו דלים ומשום כך אחרי סיום הגימנסיה לבנות על שם יאנינה טימינסקה, לא הרשתה לעצמה אנה סווירשצ'ינסקה ללמוד כפי שרצתה באקדמיה לאומנות. בסופו של דבר סיימה בשנת 1932 לימודי ספרות ותרבות פולנית באוניברסיטת ורשה. מגיל צעיר קיבלה השראה מאלבומי ציור שהביא אביה לבית ומהשירה הפולנית מימי הביניים.
היא פרסמה לראשונה שיר ("שלג", Snieg) בשנת 1930 בכתב העת "פלומיק" (Płomyk - פתיל). ב-1934 זכתה (יחד עם טדאוש הולנדר ווצלב הוסארסקי) בפרס של המגזין הספרותי "ויאדומושצי ליטראצקיה" (Wiadomości Literackie) עבור השיר "צהריים" ("Południe"). בשנת 1936 פרסמה על חשבונה את קובץ שיריה הראשון - "שירים ופרוזה". באותה שנה התקבלה כחברה באיגוד הסופרים הפולנים. עד פרוץ המלחמה עבדה כעורכת הגרסה העירונית של העיתון "פלומיצ'ק" (להבה) של איגוד המורים הפולנים וכתבה שירים וספורת לילדים, שחלקה הוקדשה לאגדות עם וסיפורים מתולדות הסלאבים והפולנים.
ב-1936 לקחה חלק בשביתה שהוכרזה על ידי האיגוד. שיריה הראשונים עמדו, בין היתר, בסימן השפעתו של רמבו ושל ציוריו ה"נאיביים" של אנרי רוסו "המוכס".