קבוצת העשור של היורוליג (2000–2010) (באנגלית: Euroleague Basketball 2000–10 All-Decade Team) מורכבת מעשרת השחקנים הבולטים בליגת היורוליג בעשור הראשון לקיומה, בין השנים 2000–2010. חברת היורוליג, שיזמה את הרכבת הקבוצה, פרסמה רשימה של 50 מועמדים, מתוכם נתבקשו אוהדי היורוליג וחברי תקשורת נבחרים להצביע ל-10 השחקנים הראויים ביותר להיכלל בקבוצת העשור. הצבעת 35 חברי התקשורת היוותה 75% משקלול הקולות, והצבעת האוהדים היוותה את ה-25% הנותרים. ההכרזה על נבחרי קבוצת העשור התפרסמה ב-15 במרץ 2010, עם סיום שלב הטופ 16 של עונת .
יתר המועמדים לקבוצת העשור.
להלן רשימת 40 השחקנים אשר הוצגו כמועמדים לקבוצת העשור, אך לא נבחרו אליה:
בחירת האוהדים לקבוצת העשור.
מלבד קבוצת העשור הרשמית, פרסמה ליגת היורוליג גם את תוצאות בחירת האוהדים לקבוצה. התקבלו בסך הכול 125,000 הצבעות אוהדים מרחבי העולם, בנוסף ל-1.25 מיליון הצבעות מקוונות. מתוך השחקנים שבחרו האוהדים, ארבעה בלבד נכללו גם בקבוצת העשור עצמה. להלן תוצאות הצבעת האוהדים (נבחרי קבוצת העשור מודגשים):
פלגת הארמייה A (האימפריה הגרמנית)
פלגת הארמייה A הייתה פלגת ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.
היסטוריה.
ב-18 בספטמבר 1914 הוקמה פלגת הארמייה A על בסיס קורפוס התחלופה, בפיקודו של גנרל לודוויג פון פלקנהאוזן. פלגת הארמייה הגנה באזור לורן, במקום הארמייה השישית שהועברה צפונה. ב-17 באפריל 1916 מונה גנרל פון פלקנהאוזן למפקד מפקדת הגנת החופים, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל קרל לודוויג ד'אלזה. ב-4 בינואר 1917 פרש גנרל ד'אלזה מהצבא, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל ברונו פון מודרה. במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של אלברכט, דוכס וירטמברג. ב-9 ביוני 1918 מונה גנרל פון מודרה למפקד הארמייה הראשונה, ובמקומו מונה למפקד הארמייה ב-6 באוגוסט 1918 גנרל יוהנס פון אבן שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.
ב-11 בנובמבר 1918 עם שביתת הנשק, פורקה פלגת הארמייה.
סדר הכוחות.
10 בדצמבר 1914.
ב-10 בדצמבר 1914, כללה פלגת הארמייה את היחידות הבאות:
30 באוקטובר 1918.
בסוף המלחמה, כללה פלגת הארמייה את היחידות הבאות:
לותר רנדוליץ
גנרל-אוברסט לותר רנדוליץ (בגרמנית: Lothar Rendulic; 23 באוקטובר 1887 - 17 בינואר 1971) היה מפקד בכיר בוורמאכט במלחמת העולם השנייה, ואחד משלושת האוסטרים היחידים שהועלו לדרגת גנרל-אוברסט. היה ידוע באכזריותו הרבה כלפי פקודיו.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
רנדוליץ נולד ב-23 באוקטובר 1887 בוינר נוישטאדט למשפחה ממוצא קרואטי. אביו לוקאס היה אוברסט בצבא האוסטרו-הונגרי. בשנת 1910 התגייס רנדוליץ לצבא האוסטרו-הונגרי, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, שאותה סיים בדרגת האופטמן.
לאחר המלחמה נשאר רנדוליץ בצבא האוסטרי כקצין מטה, תוך שבמקביל השלים לימודי משפטים באוניברסיטת וינה. בהמשך שימש כנספח צבאי בצרפת ובבריטניה, והועלה לדרגת אוברסט. בשנת 1932 הצטרף למפלגה הנאצית, אך בעקבות זאת נבלמה התקדמותו בצבא.
מלחמת העולם השנייה.
לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הצטרף רנדוליץ לוורמאכט, ובפלישה לפולין שימש כראש מטה הקורפוס ה-17. ב-15 ביוני 1940 באמצע המערכה על צרפת, מונה רנדוליץ למפקד הדיוויזיה ה-14, שהייתה בעתודת הOKH, וב-6 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-52, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס ה-53 במסגרת הארמייה השנייה, ובמהלך הקרב על מוסקבה פיקד עליה כחלק מהקורפוסים ה-12, ה-43, וה-13 לסירוגין במסגרת הארמייה הרביעית. ב-1 בנובמבר 1942 מונה רנדוליץ למפקד הקורפוס ה-35, שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ופיקד עליו עד ה-15 באפריל 1943. ב-14 באוגוסט 1943 מונה רנדוליץ למפקד ארמיית הפאנצר השנייה שפעלה כנגד הפרטיזנים בבלקן. ב-25 במאי 1944 פיקד רנדוליץ על מבצע מוטס שיועד ללכוד את טיטו, וכמעט הצליח במשימתו. ב-25 ביוני 1944 הועבר רנדוליץ לסקנדינביה ומונה למפקד הארמייה ההררית ה-20 במקום גנרל אדוארד דיטל שמת, ופיקד עליה במלחמה כנגד הפינים שעברו לצד בעלות הברית, תוך שהוא משאיר אדמה חרוכה מאחוריו. ב-15 בינואר 1945 מונה למפקד קבוצת ארמיות קורלנד, וב-27 בינואר מונה למפקד קבוצת ארמיות צפון. ב-12 במרץ מונה שוב למפקד קבוצת ארמיות קורלנד, וב-5 באפריל מונה למפקד קבוצת ארמיות דרום, שהפכה לקבוצת ארמיות אוסטמארק ב-30 באפריל, והשתתף עימה בקרב על פראג.
ב-7 במאי 1945 נכנע רנדוליץ בראש חייליו לכוח מהקורפוס ה-20 האמריקני שהיה חלק הארמייה השלישית.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה נשפט רנדוליץ במשפט בני הערובה על פשעי מלחמה ביוגוסלביה ובפינלנד, וב-19 בפברואר 1948 נדון ל-20 שנות מאסר. בהמשך קוצר מאסרו לעשר שנים, וב-1 בפברואר 1951 הוא שוחרר מהכלא. לאחר שחרורו התגורר רנדוליץ באוסטריה, שם התעסק בפוליטיקה המקומית, וחיבר ספרים.
ב-17 בינואר 1971 מת בעיר פראהאם שבאוסטריה, והוא בן 83.
יעקב קלינג
יעקב קלינג (11 בדצמבר 1942 - 5 ביולי 2015) היה מוזיקאי, מנצח תזמורות כלי נשיפה ונגן קרן יער ישראלי.
ביוגרפיה.
נעוריו.
יעקב קלינג נולד ב-1942 בתל אביב. יעקב גדל בבית חובב מוזיקה בו הוריו (שהגיעו לארץ מליטא) נהגו לשיר, חבבו אופרות ומוזיקה קלאסית, ניחוחות המוזיקה הראשונים אותם ספג יעקב. בגיל 5 וחצי, אמו שלחה אותו ללמוד פסנתר. הוא למד עד גיל 7. לאחר מכן, בין השנים 1950–1951 נסע עם אמו לביקור קרובים – חצי שנה בארצות הברית וחצי שנה באורוגוואי. לאחר שנה, חזר לארץ והמשיך בלימודי הפסנתר, על אף שלא אהב זאת במיוחד. באותה תקופה, נמשך לכדורגל ולחברותא השכונתית התל אביבית, אך מודה כי אמו תמיד דאגה "למשוך" אותו ללימודי המוזיקה. באותה תקופה נמשך יעקב למוזיקת "הרוק אנד רול" שהפכה תופעה מוזיקלית שסחפה את העולם, ונהג לנגן במסיבות הסלון שירי הרוק אנד רול הפופולריים של ג'רי לי לואיס, ליטל ריצ'רד ועוד. יעקב למד בתיכון עירוני ה' בתל אביב בשנים 1956 - 1960.
שירותו בצה"ל.
בשנת 1960 התגייס לצה"ל ובעזרת לימודי הקונטרבס אצל דב כץ, נגן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הוא הוזמן להיבחן אצל שלום רונלי-ריקליס, מפקד תזמורת צה"ל, שקיבל אותו לתזמורת על סמך לימודים של כמה חודשים אצל דב כץ לתזמורת הגדנ"ע וצה"ל. הבוחנים, שהתרשמו מכישוריו המוזיקליים של יעקב, התלהבו ממנו והם שכנעו אותו להתקבל לתזמורת ואמרו כי יש לו עתיד כמוזיקאי. המנצח והמלחין נעם שריף לימד את קלינג יסודות מוזיקליים ושירותו בתזמורת היה כנגן קונטרבס (לא פסנתרן). לאחר זמן קצר, עבר לנגן בקרן יער וניגן בכלי זה לאורך שירותו הצבאי. 10 חודשים לאחר שהצטרף לתזמורת, ניגן על הקרן, במקביל לתזמורת צה"ל, גם באופרה הישראלית.
תחילת הקריירה לאחר שחרורו מצה"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל, בסוף 1962, הצטרף לתזמורת הסימפונית חיפה, ניגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית וגם המשיך לנגן באופרה הישראלית. במקביל, החל ללמד נגינה על קרן במרכז למוזיקה ביפו בין השנים 1963–1978. בשנת 1964, החל לנגן במחזות הזמר של גיורא גודיק ב"אלהמברה". המחזמר הראשון בו ניגן היה "איך להצליח בעסקים מבלי להתאמץ". לאחר מכן, ניגן שנתיים במחזמר "קזבלן". קלינג ניגן גם ב"כנר על הגג" בניצוחו של רפי פסחזון.
הקריירה המוזיקלית.
בסוף שנות ה-60 החל לנגן בפסטיבלים השונים: פסטיבלי הזמר והפזמון, פסטיבלי שירי הילדים, פסטיבל שירים חסידיים וכו'. כמו כן השתתף כנגן קרן בהקלטות של מיטב אמני ישראל. בין ההקלטות הבולטות בהן נשמעת הקרן שלו היו בהקלטותיו של אריק איינשטיין: "הגר", "שבת המלכה", ריסים" וכו'. בין השנים 1965–1996, במשך 31 שנה, ניגן בהצגה "עוץ לי גוץ לי" בתיאטרון הקאמרי. בנוסף, השתתף ב"קאמרי" בהרכבים מזדמנים כ"חמישיית מתכת", "חמישיית עץ" וכו' שניגנו מוזיקה קלאסית בעיקר.
למעשה, החל משנות ה-60 הפך קלינג לנגן הקרן המוביל בתחומו בארץ והקרן שלו ליוותה עשרות אם לא מאות הקלטות, שחלקן הפכו נכסי צאן ברזל במוזיקה הישראלית. בשנת 1979 השתתף כנגן בשיר זוכה האירוויזיון – "הללויה" שביצעה גלי עטרי בליווי להקת חלב ודבש. בשנת 1987 ניגן בתיאטרון הקאמרי בהצגה -"עלובי החיים". כמו כן, לאורך השנים הקים תזמורות כלי נשיפה רבות עליהן ניצח ורבים מתלמידיו (היו לו אלפי תלמידים) הפכו שם דבר בעולם בתחום הנגינה בקרן. הוא הדריך בין השאר את תזמורת "גליל תחתון" וניצח על תזמורת בנתניה. בשנת 1986 הקים את תזמורת רמת גן לכלי נשיפה, הפעילה עד היום. בשנת 1996, עם סיום ההפקה של "עוץ לי גוץ לי", הפסיק קלינג לנגן עקב הירידה בביקוש לנגני הקרן במוזיקה הקלה.
יעקב קלינג המשיך ללמד ולנצח לכל אורך חייו, עד שנאלץ להפסיק בשל מצבו הרפואי. כשפרש מהוראה וניצוח, בתחילת שנת 2015 נערך אירוע הוקרה גדול לכבודו בתיאטרון גבעתיים, לשם הגיעו מוזיקאים רבים כדי לחלוק לו כבוד. ב-5 ביולי 2015 נפטר יעקב קלינג ממחלת הסרטן והותיר אשה, שתי בנות - קרן קלינג והדס קלינג ובן - תומר קלינג, המנגן בכ-20 כלי נגינה וממשיך את דרכו המוזיקלית של אביו.
ב-2015 החליט קונסרבטוריון רמת גן להנציח את יעקב קלינג ולקרוא לתזמורת כלי הנשיפה העירונית שאותה הוא הקים על שמו.
באד בוי רקורדס
באד בוי רקורדס (באנגלית: Bad Boy Records, במקור: Bad Boy Entertainment) היא חברת תקליטים אשר נוסדה ב-1993 על ידי המפיק והראפר שון קומבס. כיום, החברה פועלת כמחלקה של יוניברסל מיוזיק גרופ, והמוזיקה שלה מופצת על ידי אינטרסקופ רקורדס.
היסטוריה.
ההתחלה.