בריאנה רולינס-מקניל (באנגלית: Briana Rollins-McNeal; נולדה ב-18 באוגוסט 1991) היא אתלטית אמריקאית. האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), אלופת העולם (מוסקבה 2013) ובעלת התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים בריצת 100 מטר משוכות (12.26 שניות), 6 מאיות השנייה איטי משיא העולם של בת ארצה קנדרה הריסון (12.20 שניות).
ביוגרפיה.
רולינס מתאמנת באוניברסיטת קלמנזון שבדרום קרוליינה בהדרכת לורנס ג'ונסון, זכתה 3 פעמים בתואר אליפות NCAA ובגביע באוורמן.
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שהיוותה את המבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון שנערכה ביוג'ין שבאורגון ב-23 ביוני 2012 סיימה רולינס במקום שישי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.94 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה השנייה בטיבה בשיא אישי חדש של 12.70 שניות.
אלופה ושיאנית ארצות הברית.
באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין שבאורגון ב-8 ביוני 2013 זכתה רולינס במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא מכללות חדש של 12.39 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ארצות הברית באתלטיקה שמהווה את המבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכה בדה מוין שבאיווה ב-22 ביוני היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אמריקאי חדש של 12.26 שניות, שיפור לשיא של גייל דיברס (12.33 שניות). תוצאה זו היא התוצאה המהירה בעולם ב-21 השנים האחרונות והתוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים. כבר בשלב המוקדמות, היא השוותה את השיא האמריקאי של דיברס (12.33 שניות).
אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.44 שניות, לפני סאלי פירסון מאוסטרליה (12.50 שניות) וטיפני פורטר מבריטניה (12.55 שניות).
באליפות העולם באולם שהתקיימה בפורטלנד, אורגון במרץ 2016 זכתה רולינס במדליית כסף בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה של 7.82 שניות, לפני בת ארצה ניה אלי (7.80 שניות) וטיפני פורטר (7.90 שניות).
אלופה אולימפית.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2016 ניצחה רולינס את ריצת ה-100 מטר בתוצאה של 12.34 שניות ונכללה בנבחרת ארצות הברית למשחקים האולימפיים. במשחקים האולימפיים עצמם, היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.48 שניות, לפני בנות ארצה ניה אלי (12.59 שניות) וקריסטי קסטלין (12.61 שניות).
בינואר 2021 הושעתה רולינס על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית בחשד לשיבוש בדיקות סמים. היא הורחקה מתחרויות למשך חמש שנים. רולינס ערערה על ההחלטה. ביוני היא השתתפה במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו ביוג'ין אורגון וסיימה במקום שני בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.51 שניות. השתתפותה באולימפיאדה מותנית בתוצאות ערעורה.
קן דה דרא דור
צ'ארלס ברנדון, הדוכס הראשון מסאפוק
הגברת הלבנה
הגברת הלבנה (באנגלית The White Lady) הוא ציור סלע הנמצא במרומי ההר ברנדברג בנמיביה. הציור נחשב במשך שנים לתעלומה ארכאולוגית, וכיום מוסכם כי זו היא יצירה בושמנית בת 2,000 שנה לפחות.
בציור, שממדיו כ-5.5 מטר לרוחב ו-1.5 לגובה, מתוארת קבוצת אנשים בעלי גון עור כהה שבתוכם דמות אישה שגוון עורה לבן, בידה האחת קשת ובידה השנייה ‎–‎ גביע. כמו כן מתוארים בציור בעלי-חיים, ובהם ראמים.
על פי ההסבר המקובל, הציור מציג ריקוד טקסי ו"הגברת הלבנה" היא רופאת אליל, שגופהּ אך צבוע בצבע לבן והיא מקושטת בתכשיטים.
הציור נחשף לראשונה לציבור האירופי בשנת 1918 על ידי מגלה הארצות הגרמני ריינהרד מאק (Maack) . מאק, שהתרשם מאוד מהציור המפורט, ערך רישומים שלו, יצר מהם סדרת העתקים ופרסמם באירופה.
בשנת 1929 הגיעו רישומיו של מאק לידיו של האנתרופולוג והפרהיסטוריון הצרפתי אנרי בריי בעת ביקורו בקייפטאון. בריי השווה בין הציור לבין ציורי דמויות בארמון קנוסוס שבכרתים והציע שהציור נוצר בידי קבוצה שהגיעה מאזור הים התיכון. בריי היה גם הראשון שכינה את הדמות בשם "הגברת הלבנה". רק ב-1945 ביקר בריי בעצמו באתר ופרסם את התאוריה שלו על מקורותיה הים-תיכוניים של "הגברת הלבנה".
התאוריה של בריי השפיעה על חוקרים שבאו אחריו והציעו תאוריות שונות על מקורות הציור, בהן ההשערה שנוצר בידי פיניקים. גם ההשערה, לפיה מתחם המבנים זימבבואה הגדולה הוקם בידי "לא-אפריקאיים", מושתתת על התאוריה של בריי.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 תאוריות אלו נדחו מכל וכל, וההנחה היא כי ציור "הגברת הלבנה" נוצר בידי תושבים בושמנים, כמו ציורים רבים אחרים באזור, כגון אלה שבטוואיפלפונטיין.
מגזין בורדה
מגזין בורדה (באנגלית: Burda Style) הוא מגזין אופנה המכיל גזרות לתפירה.
הירחון שייך ל מיסודו של , מו"ל מיליארדר, העוסק בשיפור היחסים בין יהודים לגרמנים.
היסטוריה.
הירחון יצא לאור לראשונה בשפה הגרמנית בשנת 1950, על ידי האופנאית אן בורדה, ומאז נמכר ב-16 שפות בכ-99 מדינות. המגזין היה הירחון המערבי הראשון שיצא לאור (ב-1987) בברית המועצות.
תכנים.
המגזין כולל מאמרים על אופנה, עיצוב ותפירה, וכולל גם דפים נפרדים המכילים גזרות ממוספרות, אותן ניתן להעתיק על בדים. את הבדים ניתן לגזור בהתאם להוראות ולתפור מהם פריטי ביגוד כמו שמלות, חולצות ומכנסיים. בנוסף, יש הוראות לרקמה, יצירת חפצי נוי לבית, צעצועי בד וכו...
אנדריו פילדינג הקסלי
בריכת הסולטאן
מיכאל וינר
מיכאל (מיקי) וינר (נולד ב-1944) הוא רופא ישראלי ולשעבר קצין רפואה ראשי בצה"ל.
ביוגרפיה.
וינר נולד במחנה הריכוז טרזיינשטט שבצ'כיה. בשנת 1946 עלה לישראל. בשנת 1962 התגייס לצה"ל ולמד רפואה במסגרת העתודה האקדמית באוניברסיטה העברית. בשנת 1971 שימש כרופא הגדודי של גדוד 51 בגולני ובהמשך נתמנה לקצין הרפואה של חטיבת גולני, ולקח חלק במבצעי סיירת גולני. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שימש וינר כמפקד פלוגת הרפואה החטיבתית של גולני, ומשנפצע הרופא החטיבתי החליף אותו וינר ושימש בתפקיד זה בשנית. וינר לחם בקרבות ההגנה והבלימה נגד הצבא הסורי בצפון רמת הגולן ובמרכזהּ ובהבקעה ובפריצה מעבר לקו הגבול. כן לחם וינר בניסיון הישראלי הראשון לכיבוש החרמון ובמבצע קינוח. בהמשך תפקידיו בצה"ל שימש וינר כמפקד המערך הרפואי בפיקוד צפון ולאחר מכן כסגן קצין רפואה ראשי. באוגוסט 1986 עמד בראש משלחת הסיוע הישראלית לקמרון לאחר ההתפרצות הלימנית באגם ניוס. בשנים 1994–1991 שימש כקצין רפואה ראשי בדרגת תת-אלוף.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש וינר כמנהל מחוז חיפה והגליל המערבי בקופת חולים כללית. בשנת 2008 פרש מתפקידו.
יעקב רובינסון
ד"ר יעקב רובינסון (וגם רובינזון, רבינזון, רבינסון; בליטאית: Jokūbas Robinzonas; באנגלית: Jacob Robinson; 28 בנובמבר 1889, סייריהיי, ליטא הרוסית – 24 באוקטובר 1977, ניו יורק, ארצות הברית) היה משפטן, מגדולי עורכי הדין בליטא, פוליטיקאי ליטאי, דיפלומט, פעיל ציוני, מחנך ומרצה. ייסד את הגימנסיה העברית בווירבאלן ושימש כמנהלה. מעורכיו הראשונים של היומון היידי הציוני "די אידישע שטימע", חבר בסיימאס הליטאי מטעם הסיעה היהודית, ויועץ משפטי במשרד החוץ הליטאי ובמשלחת ליטא בבית הדין הבינלאומי לבוררות בהאג בסוגיית ממל. בסוף שנת 1940 עבר לארצות הברית, עמד בראש המכון לענייני יהודים, ושימש מרצה למשפט בינלאומי באוניברסיטת קולומביה. ב-1945 היה יועץ לתובע של ארצות הברית במשפטי נירנברג וב-1961 יועץ לתובע של מדינת ישראל במשפט אייכמן. ממנהלי יד ושם. פרס על שם יעקב רובינסון חולק מטעם איגוד יוצאי ליטא בישראל בשנים 1979–1995.
קורות חיים.
עד סיום מלחמת העולם הראשונה.
יעקב רובינסון נולד ב-28 בנובמבר 1889 בעיירה הליטאית הקטנה סייריהיי שבפלך סובאלק, במערב האימפריה הרוסית (כיום בנפת לאזדיהיי, מחוז אליטוס שבדרום ליטא), הבכור משבעת ילדיהם של דוד ובלומה רובינסון ונצר למשפחת למדנים וגדולים בתורה, שאחד בהם היה רבי יום-טוב ליפמן הלר, מגדולי פרשני המשנה ובעל פירוש "תוספות יום טוב". אביו של יעקב, מורה ומשכיל, יוצא העיירה וישטיניץ (Vištytis), בעל בעמיו בקהילתו ודובר שלה, ייצג אותה לפני רשויות האימפריה הרוסית והקיסרות הגרמנית כאחד.
קיבל חינוך יהודי מסורתי ממורה פרטי בווישטיניץ, ב-1910 גמר את הגימנסיה בסובאלק, ובקיץ 1914 סיים את הפקולטה למשפטים באוניברסיטת ורשה וקיבל תואר דוקטור למשפטים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 גויס לצבא הרוסי הצארי על סמך תקנות השירות המיוחדות לבוגרי אוניברסיטאות אך לאחר שנה נלקח בשבי הגרמני ועד סוף המלחמה הוחזק בשמונה מחנות שבויים. באופן בלתי רשמי שימש כדוברם של שבויי מלחמה יהודים ורוסים בפני הגרמנים.
בין מלחמות העולם.
בתום המלחמה שב לליטא העצמאית, ייסד את הגימנסיה העברית בווירבאלן (Virbalis) ושימש מנהלה בשנים 1919–1922. במאי 1923 נבחר לסיימאס הליטאי, בו כיהן עד לפיזורו הלכה למעשה בדצמבר 1926 (הסיימאס השני והשלישי. הסיימאס השלישי חדל למעשה מלתפקד בעקבות הפיכה צבאית שבראשה עמד אנטאנס סמטונה) כיושב ראש הסיעה היהודית וכמנהיג גוש המיעוטים. בשנים 1923–1925 ערך בקובנה ביחד עם ראובן רובינשטיין את היומן היידי הציוני המרכזי של יהודי ליטא "די אידישע שטימע", בשמשו כמנחה המדיני של העיתון בתיאום עם הקו של הסיעה היהודית בסיים הליטאי.