מיכאיל רימסקי-קורסקוב (ברוסית: Михаил Николаевич Римский-Корсаков; 1 בספטמבר 1873, סנקט פטרבורג – 11 במרץ 1951, לנינגרד) היה אנטומולוג רוסי-סובייטי, פרופסור באוניברסיטת סנקט פטרבורג.
ביוגרפיה.
מיכאיל רימסקי-קורסקוב נולד בסנקט פטרבורג למשפחה של המלחין ניקולאי רימסקי-קורסקוב. הוא קיבל חינוך ביתי וסיים גימנסיה בשנת 1891 עם קבלת מדליית כסף. הוא התחיל לימודים באוניברסיטת סנקט פטרבורג וסיים אותה בשנת 1895. לאחר הלימודים הוא עבר לאזור חרסון בה חקר מזיקים לחקלאות.
בשנת 1901 רומסיק-קורסקוב החל ללמד באוניברסיטה ובשנת 1913 סיים עבודת הדוקטורט.
בשנת 1919 ביוזמו באוניברסיטה הוקמה קתדרה לאנטומולוגיה והוא מונה לפרופסור וראש הקתדרה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1930. בהמשך הוא עבר למכון לחקר היערות.
תחום התמחותו של רימסקי-קורסקוב היה חקר פרוקי-רגליים ובמיוחד חרקים. בהנחייתו מספר מדענים צעירים לרבות גריגורי אוסמולובסקי סיימו עבודת הדוקטורט.
בשנת 1935 הוא פרסם ספר על החי והצומח ביערות רוסיה. ספר זה בהמשך עבר שלוש מהדורות נוספות.
על תרומתו לקידום המחקרים השונים פעמיים הוענק לרימסקי-קורסקוב עיטור לנין.
זוהר זסנו
זוהר זסנו (נולד ב-21 בנובמבר 2001 באשדוד שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת מ.ס. אשדוד מליגת העל הישראלית.
קריירת מועדונים.
זסנו נולד באשדוד, למשפחה יוצאת אתיופיה. גדל במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. ב-22 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד הפועל רעננה במסגרת המחזור הרביעי בליגת העל לעונת 2019/2020. הוא ערך תשע הופעות ליגה בעונה זו, והוסיף 24 הופעות ליגה בעונת 2020/2021.
נבחרת ישראל.
מאז שנת 2021 זסנו הוא חלק מסגל נבחרת ישראל הצעירה עד גיל 21, ואף כבש את הגול השלישי בניצחון 3–0 על נבחרת הונגריה עד גיל 21 במוקדמות אליפות אירופה (היורו) לנבחרות צעירות 2023.
שר שלום בן בועז
מת ובועט
מת ובועט (באנגלית: "More Alive Than Dead") הוא סרט תיעודי מאת צחי שיף, הסוקר את דמותו של אבי הפסיכואנליזה, זיגמונד פרויד, בדגש על נוכחותו במאה ה-21 והשפעתו על פסיכולוגיה, הומניזם, חינוך, תרבות, מיניות, פמיניזם, פוסטמודרניזם, הומור, דת ותחומים נוספים.
"מת ובועט" הופק בידי רשות השידור ובסיוע קרן יהושע רבינוביץ' לאמנות תל אביב. הסרט שודר ברשות השידור, הוקרן בסינמטקים ובמוסדות ברחבי הארץ, השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של בואנוס איירס (BACIFI, אנ׳), ובפסטיבלים נוספים לקולנוע ברחבי העולם.
רקע ועלילת הסרט.
בשנת 2011 יצר צחי שיף סרט קצר בשם PsychoMigrations אשר עסק בתערוכה בשם זהה (בספרדית: "Psicomigraciones") שהציג אמן ארגנטינאי בשם הוראסיו קארדו (; 1944–2018); ארגנטינה היא המדינה בה קיים השיעור הגבוה בעולם של פסיכואנליטיקאים לנפש, ופרויד זוכה בה עד היום למעמד פופולרי במיוחד. הוראסיו, צייר, מאייר ואמן גרפי ידוע בארגנטינה ומבקר חריף של פרויד, הציג תערוכת ציורים נגד פרויד ומשנתו. מבחינתו של הוראסיו, פרויד היה תאב בצע ונוכל ומשנתו אף עלולה להוות סכנה אם לוקחים אותה ברצינות. משום כך, ספג הוראסיו גל של ביקורת עם הפתיחה של Psicomigraciones.
לאחר העבודה על הסרט PsychoMigrations, המשיך שיף להרחיב את הדיון על פרויד, שהחל עם הוראסיו קארדו, לכדי סרט באורך מלא בשם "מת ובועט". הסרט מנתח את משנתו והשפעתו של פרויד בתחומים רבים ושונים של חיינו. בסרט מככבים מומחים לתורת פרויד בעלי שם עולמי כשחלקם מהללים את הגותו והמתודולוגיה שלו וחלקם משמיצים אותו. הראיונות מוגשים לצד יצירות אנימציה שמבוססות על יצירותיו וסגנונו של הוראסיו וקטעי מעבר הומוריסטיים. שמו של הסרט באנגלית, More Alive Than Dead, (מילולית: ״יותר חי מאשר מת״) נובע מדבריו של פרופ' ג'ון פורסטר, היסטוריון בריטי ומומחה לפרויד, שבראיון עמו טוען כי אפילו היום, שנים ארוכות לאחר מותו של פרויד (1856–1939), הביקורת נגדו כל כך חזקה ומעוררת יצרים, עד כי ניתן לומר עליו שהוא "יותר חי מאשר מת".
המומחים שמתראיינים בסרט, מסכימים שזיגמונד פרויד הוא אחד האינטלקטואלים המשפיעים ביותר של המאה ה-20, בעיקר הודות לתרומתו למיסוד הפסיכולוגיה בתור שיטה מדעית לטיפול בסבל נפשי, ופרסום שלל רעיונות פורצי-דרך בתחום. עם זאת, ישנם מספר מומחים לפרויד המתראיינים בסרט (בנוסף להוראסיו) הטוענים כי מדובר בשרלטן שלקח קרדיט על רעיונות אשר אינם שלו, שמשנתו אינה תקפה מבחינה מדעית ושבחלקה מבוססת על שקרים, אינטרוספקציה ושיטות שאינן מדעיות. עם זאת, המסקנה המתבקשת מצפייה בדיונים העזים שמעורר פרויד כפי שהם מוצגים בסרט, בין אם מצד מתנגדיו ובין אם מצד מבקריו, היא שמיקומו של פרויד בחברה, בתרבות, בלשון ובחיים בימינו-אנו, בלתי ניתן לערעור.
אמה פרי קאר
אמה פרי קאר (באנגלית: ; 1880–1972) הייתה פרופסור ומרצה אמריקאית לכימיה, שהתמחתה בספקטרוסקופיה. היא ידועה בעיקר בשל פעילותה בקולג' Mount Holyoke ותוכנית הלימודים שהקימה בו שהפכה להיות אחת הנחשבות בתקופתה, וכן בזכות המחקר פורץ הדרך שלה בחקר התרכובות האורגניות, ובפרט חקר פחמימנים בלתי רוויים. ב-1937 זכתה במדליית גרוון-אולין על ידי האגודה האמריקנית לכימיה.
קורות חיים והשכלה.
קאר נולדה ב-1880 באולמסביל, אוהיו, לאדמונד קון קאר - רופא וצאצא למשפחת מתיישבים אנגליים מהמאה ה-17, ולאנה מארי קאר - עקרת בית. קאר הייתה השלישית מבין חמישה ילדים. אביה וסבה, שניהם רופאים מכובדים בזמנם, היו ידועים בכך שעודדו את ילדיהם לחינוך והשכלה מגיל צעיר.
לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים באוהיו, קאר למדה באוניברסיטה של מדינת אוהיו למשך שנה (1898-1899) כאחת הנשים הבודדות שם, ולאחר מכן עוד שנתיים ב-Mount Holyoke College שבמסצ'וסטס. בשלוש השנים שלאחר מכן עבדה כעוזרת במחלקת הכימיה בקולג'. בסיום שלוש השנים הללו החלה קאר ללמוד באוניברסיטת שיקגו, שם סיימה את התואר הראשון שלה במדעים ב-1905. לאחר מכן, חזרה קאר ל-Mount Holyoke College למשך שנתיים, בהן לימדה והרצתה. ב-1910 סיימה את תואר הדוקטור שלה בכימיה פיזיקלית באוניברסיטת שיקגו. קאר הייתה האישה השביעית בלבד שקיבלה דוקטורט בכימיה באוניברסיטת שיקגו.
קריירה.
לאחר שקיבלה את תואר הדוקטור שלה, חזרה קאר פעם נוספת ללמד ב-Mount Holyoke College. הקולג' היה ידוע בתוכנית להכשרת נשים לעיסוק בכימיה, וקאר לקחה על עצמה לפתח את התוכנית. קאר עצמה לימדה מבוא לכימיה, זאת בכדי לחשוף את הסטודנטים והסטודנטיות הצעירים למקצוע בצורה אופטימלית.
בשנת 1913, לאחר שלוש שנים בהן לימדה כימיה בקולג', קיבלה קאר תואר פרופסור ומונתה לראש מחלקת הכימיה. למען קידום המחלקה שכעת הייתה ברשותה, הביאה קאר מקבץ מהמרצים הנחשבים ביותר בזמנם, ביניהם דורותי האן ולואיז סטפנסון, והכתיבה תוכנית לימודים תובענית ומאתגרת. קאר ראתה בחשיפת הסטודנטים הצעירים לנפלאות המקצוע חשיבות עליונה, ועל כן הייתה מעורבת מאוד בלימודם, והאמינה כי על המרצים הגדולים והנחשבים ללמד דווקא את קורסי המבוא בכדי למשוך תלמידים ולהרשים אותם. כמו כן, קאר שילבה את תלמידיה במגוון מחקרים פעילים כחלק מתוכנית הלימודים.
פעילותה המחקרית.
תחילת דרכה בתחום המחקר.
במקביל לתפקידה כמרצה בקולג', קאר הייתה ספקטרוסקופית ועסקה בחקר התחום. ספקטרוסקופיה הוא תחום מחקר המשמש בפיזיקה, כימיה וביולוגיה, והוא חוקר את יחסי הגומלין בין חומר לבין קרינה אלקטרומגנטית, על ידי מדידת אורכי הגלים לפני ואחרי פגישה עם חומרים שונים. כך, ניתן למדוד את ספיגת הקרינה האלקטרומגנטית של כל חומר. בכימיה, ניתן להשתמש בספקטרוסקופיה בכדי לבחון הבדלים בספיגת הקרינה האלקטרומגנטית של תרכובות שונות, וכן לנתח את הבליעה/הפליטה של אור, האנרגיה האטומית, מבנה החומר ועוד תכונות של כל תרכובת. קאר השתמשה בשיטות ספקטרוסקופיות בכדי לחקור את המבנה האלקטרוני של מולקולות אורגניות, שכן בזמנה נערך מעט מאוד מחקר בנושא בצפון אמריקה.
קאר החלה לעבוד על מחקרה בשנת 1913, בשיתוף פעולה עם דורותי האן. כמו כן, נעזרה קאר בסטודנטים שלימדה, כחלק מההכשרה שלהם. במחקרן עבדו קאר והאן על סינתזה של פחמימנים, ולאחר מכן ניתחו אותם באמצעות ספקטרוגרף. את תוצאות המחקר פרסמה קאר ב-1918, תחת הכותרת "The Absorption Spectra of Some Derivatives of Cyclopropane" (ספקטרום הקליטה של נגזרות מסוימות של ציקלופרופאן). המחקר משך תשומת לב רבה לקולג' והעניק לו מוניטין של אחד ממוסדות החינוך המובילים בתחום הכימיה.
בכדי לרכוש ידע נוסף בתחום הספקטרוסקופיה, נסעה קאר ללמוד באוניברסיטת המלכה בבלפסט שבצפון אירלנד ב-1919, למשך שנה.
הכרה בינלאומית.