ברונז החלה לשחק בקבוצת בנים מגיל צעיר ובגיל 12 עברה לאקדמית הנערות של סנדרלנד. בקבוצה הבוגרת החלה לשחק ב-2007 בגיל 16 וסייעה לה לעלות מהליגה האזורית לליגה הלאומית של הפרמייר ליג.
בשנת 2009 עברה לשחק באוניברסיטת צפון קרוליינה טאר הילס שבליגת המכללות בארצות הברית והייתה לשחקנית הבריטית הראשונה שזוכה בגביע ה-NCAA.
ב-2010 חזרה לאנגליה וחתמה באברטון שהייתה חלק מהסופר ליג האנגלית שנוסדה בשנה זו. ב-2012 עברה לליברפול וזכתה עם הקבוצה פעמיים באליפות בשנים 2013 ו-2014. לאחר מכן עברה לשחק במנצ'סטר סיטי והובילה אותה לזכייה באליפות ב-2016 וגם לחצי גמר ליגת האלופות, הישג השיא של המועדון, שם הפסידה לאולימפיק ליון.
בשנת 2017 חתמה על חוזה ל-3 שנים באולימפיק ליון וזכתה איתה ב-3 אליפויות הליגה הצרפתית הראשונה, שני גביעי המדינה ו-3 פעמים בליגת האלופות. במהלך 2019 נבחרה לכדורגלנית השנה של אופ"א וב-2020 כשחקנית השנה של פיפ"א. ב-2020 חזרה למנצ'סטר סיטי לאחר שחתמה על חוזה לשנתיים.
בנבחרת.
בגיל 16 הצטרפה ברונז לנבחרת אנגליה עד גיל 17 ולאחר מכן שיחקה גם בנבחרת עד גיל 19, זכתה איתה פעם אחת באליפות אירופה שנערכה בשנת 2009 בבלארוס ובשנה העוקבת סיימה כסגנית. כמו כן השתתפה עם הנבחרת עד גיל 20 באליפות העולם ב-2010.
ב-2013 ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת והייתה חלק מהסגל באליפות אירופה ב-2013 אף כי לא שותפה באף משחק. ב-2015 לקחה חלק משמעותי בהופעת הנבחרת, שזכתה במקום השלישי, בגביע העולם וזכתה לשבחים רבים על הופעתה. באליפות אירופה בשנת 2017 הובילה את הנבחרת עד לחצי הגמר ובגביע העולם ב-2019 הובילה את הנבחרת למקום הרביעי ונבחרה לשחקנית השנייה הטובה ביותר בטורניר.
ביורו 2022 הייתה בהרכב הפותח בכל משחקי הנבחרת תחת המאמנת סרינה ויכמן בדרך לזכייה היסטורית בתואר.
הישגים ותארים.
תארים והישגים אישיים.
במהלך השנים זכתה בתארים אישיים רבים כשהבולטים שבהם:
סראי העתיקה
דיוקן בשחור
דיוקן בשחור (באנגלית: Portrait in Black) הוא מותחן פשע אמריקאי משנת 1960 בבימויו של מייל גורדון, עם לנה טרנר, אנתוני קווין, סנדרה די וג'ון סקסון בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי איבן גוף ובן רוברטס והוא מבוסס על מחזה שלהם באותו שם.
תקציר העלילה.
מת'יו קבוט (לויד נולן) הוא איל ספנות בסן פרנסיסקו. הוא נשוי בפעם השנייה לשילה (לנה טרנר) ולהם בן קטן, פיטר (דניס קולר). לקבוט יש גם בת, קתי (סנדרה די), מאשתו הראשונה. היחסים בין קתי ושילה גרועים וכך גם היחסים בין קבוט לשילה.
קבוט חולה במחלה כרונית ומרותק למיטה. את החברה מנהל למעשה מנכ"ל החברה, הווארד מייסון (ריצ'רד בייסהארט). מטפל בו ד"ר דניאל ריברה (אנתוני קווין) שהוא גם המאהב הסמוי של שילה. ריברה רוצה לנסוע למחקר בשווייץ ושילה רוצה להישאר צמודה אליו. הם מחליטים ביחד להרוג את קבוט וריברה עושה זאת על ידי הזרקת אוויר במקום זריקה לשיכוך כאבים כדי שלא יגלו כל רעל בדמו.
לאחר ההלוויה משתלט מייסון על העסק וגם רוצה להתחתן עם שילה כדי לחזק את מעמדו אבל היא דוחה אותו.
קתי מאורסת לריצ'רד בלייק (ג'ון סקסון) בעל ספינות גרירה. מייסון מבטל לו את החוזה ומזכירתו מיס לי (וירג'יניה גריי) מוסרת לו בחשאי כי הוא היה גם מעורב בחיסול עסקי הגרירה של אביו.
מייסון מתחיל לחשוד בקשר של שילה וריברה עם הרצח והם מחליטים לחסלו. ריברה יורה בו בחוץ ומחטיא ואחר כך בבית כשמייסון מגלה את האמת על שילה ורוצה להכות אותה, הוא יורה בו למוות ושניהם שמים אותו במכוניתו, נוסעים לחוף שומם ומשליכים את המכונית לים.
קתי מגלה את האמת על הרצח וריברה רוצה לחסלה. היא נסה לגג והולכת על המעקה על פי התהום וריברה אחריה אבל הוא מועד ונופל למותו.
הבריחה מכלא רמלה
הבריחה מכלא רמלה התרחשה בשעות הערב של 8 בינואר 1979, ובמסגרתה ברחו מכלא רמלה שמונה אסירים. בריחתם עוררה דאגה רבה בשל מסוכנותם של האסירים וגם בשל הקלות שבה ברחו מבית הסוהר הנחשב לשמור ביותר במדינה.
הבריחה.
הבריחה התרחשה ב-8 בינואר 1979, לאחר השעה 7 בערב, במזג אוויר גשום מלווה ברוחות עזות. לאחר ארוחת הערב הסתתרו שמונה אסירים בחדר האוכל, ובאמצעות מפתח, שהיה ברשות אחד מהם כעובד המטבח, עברו למטבח, שהיה ריק מאדם, ניסרו את הסורגים של פתח אוורור שבתקרת המטבח, ודרך הפתח עלו לגג המטבח. מהגג קפצו לשטח הכלא והלכו לעבר השער האחורי של הכלא, פרצו את מנעולו ויצאו לחורשת עצי זית שמדרום לכלא. במקביל לבריחתם הציתו אסירים את אחד התאים בכלא, והסוהרים היו עסוקים בכיבוי השרפה. סמוך לשעה 9 בערב עצר אחד הבורחים מונית שעברה בכביש רמלה-לוד, כל השמונה עלו למונית ובאיומי אקדח וסכין הכריחו את הנהג להסיעם לאזור בית נבאלא, שם השליכו את הנהג מהמונית והמשיכו בנסיעתם.
נהג המונית הלך ברגל עד שהגיע למקום יישוב, ומשם טילפן למשטרה.
הבורחים הם:
המרדף אחר הבורחים.
עם קבלת הידיעה על הבריחה הציבה המשטרה מחסומים בכבישים. ב-13 בינואר לפנות בוקר נלכדו שני האחים סולטן במונית שבה נסעו ונעצרה לבדיקה על ידי מחסום משטרתי בצומת נווה ימין. השניים היו באפיסת כוחות, לאחר הליכה ממושכת וחוסר שינה. בחקירתם סיפרו השניים שזמן קצר לאחר הבריחה הורה להם אורי מזרחי, מתכנן הבריחה, לרדת מהמונית שבה נסעו כל הבורחים, ומאז נדדו בשדות ובפרדסים בדרכם לטירה, כשהם נזהרים משוטרים.
ב-14 בפברואר נלכדו עוד שלושה מהבורחים: מזרחי, דנינו ומכורש. השלושה נלכדו על ידי שוטרי היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור לאחר קרב יריות קצר בדירה בבת ים, שבה הסתתרו יחד עם עוד שני אסירים שלא חזרו מחופשה שניתנה להם. ברשות הבורחים היו שלושה אקדחים ורובה M16.
ב-15 במרץ נלכדו שני בורחים נוספים, אבו וקיש, בדירה שבה הסתתרו בשכונת שפירא בתל אביב. ברשות הבורחים היו תת מקלע "עוזי" ושלושה אקדחים, אך הם לא השתמשו בהם בעת ששוטרי הימ"מ נכנסו לעוצרם. בעת המעצר שהו בדירה שני אנשים נוספים, שנעצרו בחשד שסייעו לבורחים.
ב-26 במאי נלכד הבורח האחרון, בוזגלו, על ידי שוטרי מחלקת הבילוש של משטרת מחוז תל אביב, בעת שמכונית שבה נסע עצרה ברמזור אדום.
חקירת הבריחה.
בעקבות הבריחה הוקמה ועדת חקירה לבדיקת פרשת הבריחה, וזו הגישה את מסקנותיה ב-6 בפברואר. הוועדה מצאה כי חילופים תכופים של קצינים בכירים בכלא, כמו קצין הביטחון וקצין המודיעין, גרמו לירידת המשמעת של האסירים ולליקויים משמעותיים ברמת הביטחון של הכלא. בנוסף, המפקד האחרון שמונה לכלא רמלה קיבל הכשרה לקויה מפאת קוצר הזמן. גם סגל הסוהרים באותה תקופה היה חסר השכלה נאותה ולא עבר קורסים והכשרות המתאימים לתפקידם.
הוועדה המליצה לעמיד לדין משמעתי שלושה מקציני הכלא ושני סוהרים. בהתאם להמלצות הוועדה הועברו מתפקידיהם סגן מפקד כלא רמלה ועוד שניים מקציני הכלא.
תנו לעבוד
תנו לעבוד היא סדרת דוקו-ריאלטי ששודרה בערוץ כאן 11 ועסקה בשילוב בעלי מוגבלות במעגל העבודה. הסדרה עלתה לשידור ביולי 2021.
רקע.
הסדרה עסקה בתשעה צעירים ישראלים על הרצף האוטיסטי, תסמונת טורט ושיתוק מוחין המנסים להשתלב במעגל העבודה. היא מבוסס על פורמט בריטי.
בתוכנית שולבו שני מומחים: פרופסור עופר גולן המומחה באוטיזם וד"ר מינה רז, המומחית בשיקום תעסוקתי.
בלטונבוגלאר
בלטונבוגלאר (בהונגרית: Balatonboglár) היא עיר בין בלאטונללה לבין פוניוד, על חופו הדרומי של אגם בלטון במחוז שומוג', בנפת פוניוד. בעיר יש כ-6,000 תושבים, נמל קטן ותחנת הרכבת. בנוסף לחוף חולי עם מגרשי כדורעף ומגרש מיני גולף ניתן לשכור במקום סירות פדלים לנופשים ולאורחים. במהלך מלחמת העולם השנייה פעלו במקום אוניברסיטה פולנית וליציום ביישוב, ייחודי בכל אירופה. באותה תקופה הגיעו למקום גם כמה שבויי מלחמה צרפתים שנמלטו ממחנות השבויים הגרמניים. מאז שנת 2000 מתקיימת שותפות קהילתית עם בנינגהיים במדינת באדן-וירטמברג. ביישוב נמצא המרכז הרשמי של אזור היין בלטונבוגלאר והיישוב נקרא לעיתים קרובות "עיר הענבים והיין". מצפור קסנטוס, סמל העיר, ממוקם על ראש גבעה, מואר היטב בלילה. נקרא על שמו של יאנוס קסנטוס.
מיקום.
בלטונבוגלאר ממוקם על החוף הדרומי של אגם בלטון, סמוך לבלטונללה (Balatonlelle) ופוניוד (Fonyód). היישובים הקרובים ביותר הן Ordacsehi . במרכז העיר עובר בכיוון מזרח-מערב כביש ראשי 7, המלווה ברציפות בכביש המהיר M7 בקטע זה, בנוסף לאזורי המגורים, כמה קילומטרים מדרום להם. הוא מחובר ללנדיאלטוטי (ודרכו ליישובים הדרומיים של מחוז שומוג').
היסטוריה.
האזור סביב אגם בלטון מאוכלס במשך כ-6,000 שנים. בלטונבוגלאר מוזכר לראשונה במסמך בשנת 1211. המקום צמח לאחד מאתרי הנופש הגדולים ביותר באגם באלטון מאז סוף המאה ה-19, כך שב-1904 נוסד מועדון הספא הראשון בבלטונבוגלאר. בשנת 1912 הוכרזה העיר כספא. בערך בתקופה זו נבנה הנמל החדש, שהוא כיום אחד מנמלי השיט הגדולים באגם באלטון.
בין השנים 1940–1944 נבנו והופעלו במקום גימנסיה פולנית וליציאום, ששירתו את חינוך ילדי הפליטים הפולנים. ראש בית הספר הייתה בלה וארגה, כומר קתולי ומאוחר יותר נשיא האספה הלאומית. בית הספר מהווה זיכרון חשוב ומקום זיכרון לפולנים בהונגריה שמספרם גם כיום כ-5,000.
קהילה יהודית.
יהודי בלטונבוגלאר נשלחו למחנות ההשמדה ברכבות גירוש ביוני 1944.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2021