הספר עובד בשנת 2021 לסרט ששמו כשם הספר "מוקסי". התסריט נכתב על ידי תמרה צ'סטנה ודילן מאייר, בוים על ידי איימי פולר, והוקרן בנטפליקס.
בילי בליינד
בילי בליינד הוא ספר נוער שנכתב על ידי הכותבת חן פינץ ואויר על ידי טל אביב. הספר יצא לאור על ידי דני ספרים בשנת 2016. ספר זה מציג את סיפורו המרגש והמצחיק של נער עיוור (בילי) שמנסה להתמודד עם חייו בבית ספר רגיל, וכמו כן על ניסיונו לזכות באהבה.
תקציר הספר.
בילי בליינד הוא ילד בן אחד עשרה אשר מתאר בספר את חיו שהופכים למוזרים יותר מרגע לרגע, במיוחד כשהמורה החדש שלו "אולי" מגיע לכיתה. בילי הוא ילד עיוור שמסביר שיש שתי שיטות לראות: דרך חוש המישוש ודרך הדמיון.
בני הוא החבר הטוב ביותר של בילי מאז שהם היו בגן הילדים וביחד תכננו תעלולים שונים, אך תמיד כשנתפסו, האשימו רק את בילי שהיה השובב בין שניהם. לבילי שתי אחיות: הגדולה מילי והקטנה נקראת נילי. אבא של בילי הוא ממציא פטנטים, ולכן הוא ממציא מכשירי עזר שיוכלו לסייע לבנו לתפקד בחיי היומיום, לדוגמה, מכשיר שנמצא על מקל ההליכה של בילי אשר מצפצף כאשר הוא מתקרב למכשול.
העלילה מתחילה לאחר עונש משונה שבילי מקבל ממורו אולי: לבקר כל שבוע ביחד עם חבריו בבית האבות שסבתו נמצאת. דבר זה מוביל להרבה חוויות מעניינות. אולי משחק תפקיד חשוב והוא עוזר לבילי להתמודד עם מצבים שונים בחיים, למשל התקפי עצבים בפוקדים אותו. כמו כן בילי זוכה להכיר את ליה הילדה הביישנית שאחיה מציק לו תמיד, ומתאהב בה.
רקע לספר.
הפרויקט של הספר התחיל מגיוס המונים שערכה הסופרת חן פינץ. היא הציגה את הרעיון שלה וצירפה סרטון. מטרתה הייתה להגיע ל 40,000 שקלים ולאחר זמן מה היא הגיעה ליעד והספר יצא לאור.
חן מתגוררת בבקעת הירדן, היא מורה בבית ספר יסודי ודוקטורנטית באוניברסיטה העברית. היא אומרת שהיא נותנת דגש על ללמד את הילדים לקבל את השונה והאחר. הספר "בילי בליינד" הוא הספר הבכורה של פינץ.
חן מספרת: "הרעיון נולד כשהרגשתי שבמערכת החינוך מקבעים תפיסה מעוותת שעיוורים הם שונים ומסכנים והחלטתי שאני כותבת ספר על ילד עיוור שהוא נורמלי ורגיל".
ביקורות.
מור פוגלמן-דבורקין סקרה וביקרה את הספר בכתב העת הפנקס: היא מציינת שלצד עיסוקו בילד ה-"אחר", הנכה, הספר מדגיש דווקא את דמיון בינו לבין הילד הקורא, בצורה המעוררת הזדהות. בשונה מספרים רבים העוסקים במגבלות פיזיות, פינץ לא שמה במרכז הסיפור את ההתמודדות וההתגברות על המגבלה, אלא את החיים עצמם ליד המגבלה. לדעת פוגלמן-דבורקין, קריאת הספר מעוררת תחושה של פספוס, מכיוון שהעלילה מתעלמת מהקושי הרגשי הקיים בהתמודדות היומיומית עם העיוורון. הספר בעל עלילה קצבית, שובבה ומלאת הומור, ונכתב בשפה קולחת ועכשווית, אך לא רדודה.
"בילי בליינד מציג דמות שקל לקורא להתעלם מנכותה ומפספס את ההזדמנות לחשוף אותו לקשיים הרגשיים והחברתיים הנגזרים ממנה. בכך מוחמצת ההבנה כי הפתרון לכאב שבאחרות אינו טמון בביטולה, אלא בנכונותם של הקוראים לראות בה חלק ממכלול אנושי שבו הנכות אינה חזות הכול."
המשחק I
המשחק I הוא הספר הראשון בסדרת ספרי "המשחק" וספרה התשיעי של הסופרת הישראלית דנה אבירם, שיצא לאור בשנת 2017.
תקציר העלילה.
הספר עוסק בסיפורם של 8 נערים בכיתה ט' אשר מקבלים הצעה על ידי ניקול, מורה חדשה ומסתורית, להיכנס למשחק מציאות מדומה בשם "משחק החיים", ולהתחרות זה בזה. הפרס שהיא מבטיחה להם הוא שהמנצח יזכה להגשים את משאלת הלב הגדולה ביותר שלו. הנערים מקבלים מניקול משקפי אי-פליי, כפפות חישה ואייפד כדי להיכנס למשחק. הם נכנסים למשחק בידיעה שעליהם להילחם על חייהם, אך מתגלה כי המשחק גובה מהם מחיר יקר בהרבה ממה שציפו. השחקנים מתמודדים עם קשיים במשחק עצמו ומחוצה לו, במשחק יכולים הנערים לשנות את המראה האמיתי שלהם, ובכך להפוך לאווטארים של עצמם, בתוך המשחק נרקמות אהבות חדשות, בריתות מתגבשות, דם נשפך, וגיימרים מתחילים להיעלם ולאט לאט מבינים מה היא מטרתו האמיתית של המשחק- לבדוק האם אפשר לגרום לילדים לקנות מוצרים שהופיעו במשחק המחשב. בסוף הספר עומדת לפני השחקנים בחירה: האם לקבל זריקה מסתורית, שמנהלי המשחק טוענים שתהפוך את מי שיקבל אותה למפורסם ומצליח, או לא. חלק מהשחקנים חושדים שזו מזימה ומסרבים לקבל את הזריקה אך שניים מהם בוחרים להזריק אותה לעצמם. בכך הספר נגמר, והסיפור ממשיך בספר הבא.
יומנו של חנון - זריקה גורלית
יומנו של חנון: זריקה גורלית (באנגלית: Diary of a wimpy kid: big shot) הוא ספר מאויר שנכתב על ידי הסופר ג'ף קיני. הספר יצא לאור באנגלית בתאריך 26 באוקטובר 2021, וראה אור בעברית בתאריך 21 בנובמבר 2021, בתרגומו של ארז אשרוב, בהוצאת כנרת-זמורה-ביתן. הספר הוא הספר השישה עשר בסדרת הספרים יומנו של חנון, ועוסק בכך שגרג וספורט לא מסתדרים ביחד.
על הספר ומחברו.
ג'ף קיני נולד בשנת 1971 בפורט וושינגטון שבמרילנד. בתחילת שנות ה-90 למד באוניברסיטת מרילנד, שם גילה את אהבתו לקומיקס; על ידי כך שהריץ את סדרת הקומיקס הראשונה שלו, "איגדוף", בעיתון הבית ספרי. בשנת 1998, לאחר העלאת רעיונות לספרי הסדרה, התחיל לכתוב את הספר הראשון של יומנו של חנון, ובשנת 2007 התחיל למכור את הספר הראשון של הסדרה "יומנו של חנון", סדרה שנחלה הצלחה גדולה. בזכות ההצלחה האדירה הזו, ג'ף קיני נכלל ברשימת 100 האנשים המשפיעים בעולם (של המגזין טיים) בשנת 2009. חוץ מסדרת הספרים יומנו של חנון, הוציא עוד סדרת ספרים, אשר היא ספין-אוף לעולמו של הספר יומנו של חנון. סדרת הספרים כוללת את הספרים: "יומנו של חבר מושלם"; "הרפתקה של חבר מושלם", ו"סיפורי אימה של חבר מושלם", אשר כולם מבוססים על אותו סוג של ציורי קומיקס המוכר לנו מיומנו של חנון.
תקציר העלילה.
בתחילת הסיפור גרג רואה עלון שמפרסם יום ספורט בבית ספרם. עלון זה אומר שהכיתה המנצחת מקבלת יום חופש מהלימודים. גרג חשק בפרס זה מאוד, ולכן עבד ברצינות עבור הכיתה. בהתחלה, הוא מתייעץ עם אמו ומנסה לפתח שרירים, אך מתייאש מהר מאוד. בימים האחרונים שלפני היום ספורט, המורים מגבשים אסטרטגיות ומהר מאוד המשחק נהיה מלוכלך. מחליפים תלמידים, מרגלים ואפילו מהמרים. לבסוף הכיתה של גרג מפסידה, אך אמו נזכרת בקבוצת הכדורסל מילדותה, ועושה עסקה עם גרג: גרג ינסה עוד פעם אחת ספורט קבוצתי. אם הוא יהנה; אז הוא ימשיך ויהנה, אך אם הוא לא יהנה, היא תפסיק לדבר איתו על הנושא הזה. בלית ברירה גרג מנסה להתקבל לקבוצת הכדורסל, בידיעה שלא יתקבל, וכך קרה. אך אביו של אחד מהתלמידים שלא יכלו לבוא למבחן פתח קבוצה משל עצמו, והחליט להזמין את כל התלמידים שלא התקבלו.
באימונים הראשונים חברי הקבוצה לא טובים וכמעט לא קלעו לסל, חוץ מפעם אחת, כאשר גרג זרק לאחור וקלע לסל. אך עדיין הייתה תקווה, מפני שהמאמן ידע שהבן שלו, פריט, אשר מוכשר מאוד בכדורסל, יוכל להוביל אותם לניצחון. במשחק הראשון שלהם, פריט שובר את הקרסול שלו, ולכן הוא חייב לוותר על הכדורסל ובלעדיו נשארה רק הקבוצה ה"גרועה" של גרג. גרג מאבד תקווה, ולמשך כל שאר העונה הם מפסידים, ולא ניצחו פעם אחת. המאמן ויתר עליהם, ולא היה מה לעשות. אמו של גרג, סוזן, מצאה טורניר אשר קוראים לו "טורניר ההזדמנות השנייה", לשם מזמינים את הקבוצות שלא ניצחו אפילו פעם אחת בכל העונה, ולא עוזבים עד שמנצחים. אמו של גרג החליטה לאמן את הקבוצה, נתנה להם מדים חדשים, ותקווה חדשה. כל יום הם הפסידו, עד שהגיעו למשחק האחרון. במשחק זה אמא של גרג הייתה צריכה להעביר שחקנים לקבוצה השנייה, והעבירה בין היתר את גרג, בתור "הנשק הסודי שלה". גרג לאחר מכן מבין שהוא הנשק הסודי שלה מפני שהוא רע במשחק והוא אמור להפריע לקבוצה השנייה והוא מאוד התעצבן. בשניות האחרונות הכדור הגיע אליו, והוא זרק את הכדור לאחור, כמו באימון הראשון. הוא קלע את הכדור לסל של הקבוצה של אמא שלו, וכך הקבוצה היריבה ניצחה.
קידום הספר.
בשל מגפת הקורונה, מסע הפרסום היה דומה לקודמו, כדי לאפשר ריחוק חברתי ונוהלי בטיחות. ג'ף עשה את מסע הפרסום על ידי פעילות דרייב ת'רו, פעילות בסגנון פעילויות ספורטיביות. בתחילת האירוע המכוניות הנכנסות קיבלו ספר חתום ותמונה עם ג'ף, ובהמשך הייתה תחנה בה היה ניתן לקנות ספרים חתומים אשר מתקיימים ב
חלק מן הפעילויות הקשורות לספורט היו הבקעת כדור כדורגל ענק לשער בעזרת המכוניות, לקלוע כדורסל גדול לתוך הסל מתוך המכוניות, ומסלול מכשולים עם קונוסים. הרצאה, פגישה עם דמויות אשר לקוחות מן הסיפור, ואפילו משחק כדורסל עם המחבר מתקיימות במתחם הקרוב לאירוע. לכבוד הספר החדש ג'ף החליט ליצור גם תחפושת חדשה של גרג המצויר, אשר ניתן לקנות כבר עכשיו.
מודעת רצח
מודעת רצח (אנגלית: A Murder is Announced) היא יצירת ספרות בלשית מאת אגתה כריסטי שפורסמה לראשונה בבריטניה ובארצות הברית ביוני 1950. היא תורגמה לעברית על ידי מיכל אלפון ויצאה לאור באוקטובר 2021 בהוצאת עם עובד.
תקציר העלילה.
בעיתון המקומי של הכפר צ'יפינג קלגהורן מתפרסמת מודעה מוזרה לפיה ב-29 באוקטובר בשעה שש וחצי בערב בביתה של לטישיה בלקלוק יתקיים רצח. תושבי הכפר התוהים האם זו בדיחה, מתיחה או שאולי אכן יתקיים רצח אכזר, מגיעים לביתה של לטישיה בלקלוק בזה אחר זה בלי לדעת מה הולך להתרחש שם. בשעה היעודה כבים האורות ואז מתפתחת התעלומה המתוחכמת. לתושבי הכפר ואף לקוראים אין צל של רמז כיצד לפתור אותה. מי שמצליחה לעשות זאת היא מיס מארפל המתארחת בכפר.
רקע היסטורי.