כיום, שפת האם של תלמידים היא שפת העולם הדיגיטלי: בו-זמניות, מיידיות וגישה בלתי מוגבלת למידע מאפיינים את אופן החשיבה הטבעי שלהם. לפי פרנסקי, ייתכן שאופני החשיבה החדשים אפילו שינו את מבנה המוח של הילידים, שנבדל כעת מזה של המבוגרים. עבור מבוגרים, כמו כל מהגר, שפת הרשת היא שפה שנייה, שאפשר לחוש בה את שרידי המבטא הישן. דוגמאות למבטא כזה לא חסרות: למשל הרצון להדפיס דואר אלקטרוני ולשמור עותק שלו, בדיקה טלפונית שדואר אלקטרוני הגיע ליעדו, וגם חיפוש מידע באינטרנט רק אחרי סריקת הספריות המסורתיות.
גולגולת מכוירת
גולגולות מכוירות הן גולגולות שנותקו מגוף המת ופוסלו תוך שימוש בטין, שהתגלו בחפירות ארכאולוגיות בתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב' (9,500–8,000 שנים לפני זמננו). הגולגולות נשמרו בנפרד בקבוצות. המנהג הזה היה חלק מפולחן המתים. הגולגולות שכוירו היו גולגולות של בוגרים גברים. בכל האתרים הגולגולות נמצאו באזור המגורים, לרוב מתחת לרצפה.
הכיור.
הגולגולות עברו שחזור פנים, תוך שימוש בטיח. הכיור נעשה לרוב בחלקה העליון של הגולגולת ללא הלסת התחתונה, אותה השאירו עם יתרת חלקי השלד. נמצאו גם גולגולות שבהן הלסת נשארה. נמצאו גולגולות שבהן בנוסף להיעדר הלסת התחתונה נעקרו גם שיני הלסת העליונה. הסרת הלסת התחתונה נתנה לגולגולת מראה נמוך ורחב יותר.
השחזור כלל שחזור העיניים באמצעות חומרים שונים. בתל יריחו שחזור העיניים נעשה באמצעות שיבוץ צדפים בארובת העין. בחלק נעשה שחזור של עיניים עצומות בטין. בביסמון הושארו העיניים חלולות, כך שהגולגולת נראית כמו מסכה. במספר אתרים בלבנט נמצאו גולגולות עם עיצוב של תווי פנים משכבות טין וסיד. טיפוס נוסף, הייחודי למערת נחל חימר (הסמוכה למקור של אספלט), הוא גולגולת שחלקה האחורי מחופה באספלט ועליו עיטור דמוי רשת העשויה מרצועות אספלט מגולגלות, ומשווה שיער או אריג לכיסוי ראש.
על פי מדידות שנעשו הגולגולות שכוירו היו רחבות מהממוצע באוכלוסייה, וגם הכיור עצמו ניסה לשוות להן מראה רחב יותר. החשיבות שייחסו לצורת הראש ניכרה גם בגולגולות שאינן מכוירות. בדיקת 206 גולגולות שנמצאו ביריחו הראתה ש-82 מתוכן עברו בצעירותן תהליך של עיוות על ידי לחיצת הראש בתוך סד.
אתרים.
התופעה של ניתוק הגולגולת מיתר חלקי השלד וקבורתה במקום אחר זוהתה כבר באתרים מהתרבות הנטופית ומהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית א'. בתקופה הנאולית הקדם קרמית ב' התווספה גם תופעת הכיור של הגולגולת ועיצובה מחדש. החפירה הראשונה שבה נמצאו גולגולות מכוירות הייתה בשנת 1953 בחפירתה של קתלין קניון בתל יריחו. הממצא הראשון היה 7 גולגולות מתחת לרצפת בית. שתי גולגולות נוספות נמצאו מאוחר יותר בחדר סמוך. ב-6 מתוך 7 הגולגולות המכוירות עוטרו העיניים בצדף רגיל, כשהאישון מסומן על ידי חריץ. בכל הגולגולות למעט אחת החלק העליון היה חשוף. בגולגולת אחת נמצא פס שחור שאולי תפקידו היה לסמל את השיער בנוסף נצבע חלקן העליון של הגולגולות בפסי צבע אדום. בגולגולת אחת עוצבו העיניים באמצעות שיבוץ צדפים כגון קונכיית פי הכושי. הגולגולות נמצאו בערימה שנראתה לחוקרים סתמית. מקורן של הגולגולות התגלה בקברים אחדים מתחת לרצפת אחד המבנים. באחד הקברים נמצא ריכוז של 40 שלדים, שחלקם היה שלם ולחלקם הוסרו הגולגולות תוך השארת הלסת התחתונה. בשנת 1958 נמצאה גולגולת מכוירת נוספת בצפון התל, ונמצאו שלדים נוספים ללא גולגולות. גולגולת נוספת נמצאה בחפירותיו של ג'ון גרסטנג שנערכו בין השנים 1936-1930. סה"כ נמצאו בתל יריחו 19 גולגולות קבורות בקבוצות בקבורה משנית. מתוכן 14 גולגולות נמשחו בטיח או בצבע.
בביסמון נמצאו שתי גולגולות מכוירות מתחת לרצפת הבית, בכפר החורש נמצאה גולגולת אחת בבור מתחת לרצפת טיח. באתר יפתחאל הנמצא ליד מחלף המוביל נמצאו באוגוסט 2008 בבור הסמוך למבנה, 3 גולגולות מכוירות. בגולגולות אלה האף שוחזר במלואו, ובארובות העיניים שובצו 3 צדפות. במערת נחל חימר נמצאו גולגולות עם טיפול שונה, הפנים נשארו ללא כיור, ואילו על חלקה העליון של הגולגולת נמצא תבליט דגם של רשת עשוי מאספלט (חימר) שהוא חומר גלם טבעי שנמצא במקום. ממצא זה הוא ייחודי למקום זה. גם גולגולות אלה היו של גברים. ברוב הגולגולות הוסרו השיניים והלסת התחתונה. על הגולגולת נמשחה שכבת בסיס עשויה חימר ועליה תבליט הרשת.
גולגולות נוספות נמצאו בעין ע'זאל שבירדן שם נמצאו בבור 6 גולגולות, בתל רמאד ותל אסוואד שבסוריה, וכן בצ'טלהויוק וקושקהויוק באנטוליה, שם נמצאה גולגולת אחת בכל אתר.
משמעות ניתוק הגולגולת.
הטיפול המיוחד בגולגולות, מיוחס על ידי החוקרים, על סמך הקבלות אנתרופולוגיות מתקופות מאוחרות יותר, לפולחן האבות. ההנחה של החוקרים היא שלחברות בתקופה הנאוליתית הקדם קרמית שהתפתחו והתרחבו, היו נחוצים סמלים שישמשו כגורם מלכד למשפחה או ליחידה חברתית גדולה יותר. בחברות אלה אבות המשפחה בחייהם ובמותם היוו גורם מלכד. הנפטרים היו נקברים בתנוחה מכווצת, לאחר תקופה הוצאו הגולגולות מהקבר תוך השארת הלסת עם יתרת השלד, הגולגולות עברו טיפול מיוחד ונשמרו באזור המגורים בקבוצות בכלי פולחן. לאחר זמן, מסיבות שונות כגון, נפטרים חדשים או שזהות הנפטרים נשכחה, נחפר בור ובתוכו הוטמנו הגולגולות. במספר אתרים בלבנט נמצאו גולגולות הטמונות מתחת לרצפות הבתים. ההשערה היא כי התופעה, שהייתה בתקופת המעבר להתיישבות בכפרים בדרך קבע, שימשה לפולחן אבות שחיזק את תחושת הבעלות על הקרקע.
שחזור פנים על בסיס גולגולת.
במוזיאון הבריטי ביצע שחזור של גולגולת אדם נאוליתי על בסיס גולגולת מכוירת שנמצאה על ידי קתלין קניון ב-1953 בתל א-סולטאן שבאזור יריחו. המטרה הייתה לראות איך נראה אדם מהתקופה הנאוליתית. על פי השחזור, הגולגולת הייתה של אדם מבוגר.
אליעזר סילבר
הרב אליעזר סילבר (כ"ג בשבט תרמ"ב – ט' בשבט תשכ"ח) היה נשיא אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה. התפרסם בפעולות ההצלה שלו במלחמת העולם השנייה. מילא תפקידים רבניים שונים בניו יורק, בפנסילבניה, במסצ'וסטס ובאוהיו.
תולדות חייו.
נולד באובלאי (אבעל ביידיש) שבליטא, כאחד משני בניו של הרב בונם צמח (1844–1917) ומלכה סילבר. אביו היה בן לשושלת רבנית בת מאות שנים, ושימש כרב באובלאי ובעוד עיירות בליטא. הוא למד עם אביו חמש שנים עד הגיעו לגיל שש עשרה. בגיל זה שלחו אביו לדווינסק, שם למד עם רבני העיר – הרב מאיר שמחה הכהן ("האור שמח"), והרב יוסף ראזין ("הרוגאטשובר"). בשנת תרנ"ח שלחו אביו לווילנה, שם למד עם גדולי התורה שהיו בעיר זו, וכן בקיבוץ החכמים שלמדו עם הרב חיים עוזר גרודזנסקי. בשנת תר"ס עבר לעיר בריסק שם למד אצל הרב חיים מבריסק ומשם חזר ללמוד בווילנה. קיבל סמיכה לרבנות מהרב חיים עוזר גרודזנסקי שאף סייע לו לקבל שחרור מהצבא. בשנת 1906 נישא לבתיה לבית וואלק וכשנה לאחר נישואיהם היגרו לארצות הברית, כדי לברוח מהאנטישמיות של רוסיה הצארית. הם התיישבו בניו יורק, שם הרב סילבר עבד כאיש מכירות בענף הביגוד ובהמשך כסוכן ביטוח.
לאחר זמן קצר הוא קיבל משרה רבנית בהאריסבורג שבפנסילבניה. גדולתו בתורה הכניסה אותו למעגל הפנימי של החוגים הרבניים המובילים בצפון אמריקה. בשנת 1912, הוא היה חלק ממשלחת רבנים שביקשה מהנשיא ויליאם הווארד טאפט, לבטל את ההסכם עם רוסיה בגלל הרדיפות של היהודים שם.
בשנת 1914 נסע לאירופה לבקר את אביו ואת רבותיו. מלחמת העולם הראשונה שפרצה אז אילצה אותו להישאר שם במשך תשעה חודשים, לאחר שהשלטונות ברוסיה סירבו להכיר בתעודותיו האמריקאיות. לאחר שובו לארצות הברית ייסד בהמלצת הרב חיים עוזר גרודזנסקי את ארגון "עזרת תורה" שהגיש סיוע למוסדות תורניים ורבנים פליטים בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1925 מונה לרב העיר ספרינגפילד שבמסצ'וסטס ובסביבות 1931 מונה לרב העיר סינסינטי שבאוהיו, שם הוא נשאר עד מותו.
הרב סילבר שימש כגזבר וסגן נשיא אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה, ובשנת 1929 נבחר לנשיאה. כן היה נשיא אגודת ישראל של אמריקה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הקימה אגודת הרבנים את ועד ההצלה עבור יהודי אירופה, והרב סילבר מונה לנשיאו. הוועד גייס כ-5 מיליון דולר והשיג פטור על מכסות הגירה לרבנים. באמצעות פטור זה הוברקו 2,000 חוזי עבודה לרבנים באירופה, על מנת שיוכלו להגר לארצות הברית.
הרב סילבר פעל בערוצים מגוונים, חוקיים ובלתי חוקיים על מנת להציל אנשים רבים ככל האפשר ולהביאם לארצות הברית, לקנדה ולארץ ישראל.
בחודש אוקטובר 1943, כאשר קנה המידה של זוועות הנאצים נעשה ברור יותר ויותר, היה הרב סילבר מהעומדים בראש מצעד הרבנים שאורגן על ידי הלל קוק. במצעד זה צעדו יותר מ-400 רבנים בוושינגטון, עד מדרגות הקפיטול, בדרישה לפעולה נחרצת יותר על ידי ממשלת ארצות הברית להציל את יהודי אירופה.
לאחר מלחמת העולם הקים הרב סילבר את בית הספר "החפץ חיים" בסינסינטי. הוא שימש במשך 40 שנה כרב קהילת כנסת ישראל בסינסינטי.
בנו הרב דוד, היה רב העיר האריסבורג. חתנו הוא הרב יהודה גרשוני.
גוליית (שיר)
גוליית הוא שירהּ של להקת כוורת שנכתב על ידי אלון אולארצ'יק ודני סנדרסון והולחן על ידי דני סנדרסון. השיר מתאר את מלחמת דוד וגוליית ופורסם באלבום צפוף באוזן של הלהקה.
השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים בשנת תשל"ה.
השיר והסיפור המקראי.
השיר מגולל את סיפורו (הבדיוני בחלקו) של גוליית, החל מהולדתו ועד מותו בקרב דוד וגוליית. סיפור מלחמת דוד בגוליית אמנם מוזכרים בתנ"ך (), אך רוב השיר הוא פרי הדמיון ומשולב בהלצות.
נקודות דמיון.