חייו האישים.
וולף הוא הומוסקסואל מוצהר. בן זוגו הוא השחקן שלומי ברטונוב.
תפקידים.
תיאטרון.
הצגות במסגרת תיאטרון החאן:
הצגות במסגרת תיאטראות שונים:
בוגדת
בוגדת (במקור: Unfaithful) הוא סרט קולנוע משנת 2002 מז'אנר דרמה אירוטית שבויים על ידי אדריאן לין, ובו מככבים ריצ'רד גיר, דיאן ליין ואוליבר מרטינז. זוהי גרסה מחודשת לסרט הצרפתי "האישה הבוגדנית" שיצא בשנת 1968 ובוים על ידי קלוד שברול. הסרט מספר על זוג עם בעיות בחיי הנישואין המתגוררים בניו יורק, כשהאישה מוצאת נחמה בסטוץ עם גבר זר, סופר צרפתי, שהיא פוגשת במקרה ברחוב.
עלילה.
קוני סאמנר (בגלומה של דיאן ליין) ואדוארד סאמנר (ריצ'רד גיר) הם זוג המתגוררים בפרברי ניו יורק. חיי הנישואין שלהם סבירים אבל נטולי תשוקה. יום אחד, נתקלת קוני במהלך סופה בזר (אוליוויה מרטינז) ונופלת. הוא מציע לה לעלות אליו הביתה כדי לטפל ברגלה הפצועה והיא נענית. הזר מציג את עצמו כפול מרטל, צרפתי אשר קונה ומוכר ספרים משומשים. במהלך שהותם בדירתו קוני מרגישה לא בנוח עם גילויי החיבה של מרטל ועוזבת. לפני שהיא יוצאת נותן לה מרטל ספר שירים.
באותו לילה קוני מתקשה להירדם וחושבת על מרטל. למחרת היא מופיעה בדירתו והשניים מדברים, מפלרטטים ומקיימים יחסי מין. הרומן מלא התשוקה והחושניות מתהווה, ואדוארד מתחיל לחשוד באשתו שמרבה לבקר במנהטן. הוא שוכר בלש פרטי ועד מהרה מקבל תמונות מפלילות של אשתו והחבר החדש שלה.
אדוארד מחליט להגיע לדירתו של פול ולהתעמת עמו. במהלך העימות מכה אדוארד את פול בראשו והורג אותו. הוא מנקה את טביעות האצבעות ושאריות הדם, עוטף את פול בשטיח ומתכוון לקחת אותו החוצה. רגע לפני שהוא יוצא מצלצל הטלפון והוא שומע את קוני משאירה הודעה במשיבון של פול בה היא מבקשת להפסיק את המפגשים איתו. אדוארד מוחק את ההודעה ולוקח את השטיח המגולגל כדי לזרוק אותו במזבלה העירונית.
שני חוקרי המשטרה מגיעים לבית סאמנר, אך הזוג מכחיש קשר לאירועים. קוני כבר מבינה שבעלה מודע לכל הרומן שהיה לה, מספר לה מה קרה ומציע להסגיר את עצמו. היא מסרבת והשניים מחליטים להתמודד עם מכלול הבעיות לבד.
הפקה.
בטיוטה הראשונית של התסריט המקורי נכתב כי אדוארד סובל מתפקוד לקוי בחיי המין וזאת כדי לתת הצדקה לבגידה של קוני. גם ריצ'רד גיר וגם דיאן ליין התנגדו לרעיון וביקשו לשנות התסריט וליצור מצב שרומן מזדמן יכול להיווצר גם בלי סיבה מיוחדת וסתם כתוצאה מריגוש ריגעי.
ביקורות.
הסרט לא הצליח להרשים את המבקרים וזכה לציון של 49% מתוך 160 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.
המגזין האמריקאי אנטרטיינמנט ויקלי דירג את הסרט במקום ה-27 ברשימת 50 הסרטים האירוטיים שנעשו אי פעם.. אוון גלייברמן, המבקר של אנטרטיינמנט ויקלי, זיכה את הסרט בציון A- וכתב על ליין כי זה היה משחקה הטוב ביותר בקריירה.. רוג'ר איברט, מבקר הקולנוע של שיקגו סאן טיימס, כתב: "במקום לקבל עלילה עם ריגושים ממוחזרים, קיבלתי סיפור על הירהורם של שני מבוגרים שפויים שמתקשים להתמודד עם הדילמה בה הם נמצאים"..
במגזין הלוס אנג'לס טיימס, כתב המבקר קנת טוראן: "ליין בתפקיד אופי אמיתי. היא נכנסה לתפקיד בצורה שאף אחד אחר לא יכול היה וגרמה לכולנו להתחבר אליה".
פרסים ומועמדויות.
למרות ביקורות שליליות בסך הכל לגבי הסרט, דווקא דיאן ליין זכתה לשבחים על הופעתה. היא זכתה בפרס בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר של האגודה הלאומית של מבקרי הסרטים בניו יורק והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב וגם בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
הדסון הוק
הדסון הוק (במקור: Hudson Hawk) הוא סרט אקשן-קומי אמריקאי משנת 1991 בבימויו של מייקל להמן.
בסרט מככב ברוס ויליס, אשר היה שותף לכתיבת הסיפור, בתפקיד הדסון הוק. עוד משתתפים בסרט: דני איילו, אנדי מקדואל, ג'יימס קובורן, סנדרה ברנרד, ריצ'רד אי. גרנט, ויליאם קונרד, דייוויד קרוזו, לוריין טאוסינט ופרנק סטלון.
הדסון הוק נמנה עם ז'אנר הלייב אקשן. זהו ז'אנר שעושה שימוש תכוף בהומור סלפסטיק ואפקטים קוליים, אשר מעצימים את ההומור הסוריאליסטי הבולט בסרט.
העלילה מבוססת על מוטיבים כגון תאוריות קשר, אגודות סתרים, תעלומות היסטוריות ועוד.
מוטיב עלילתי חוזר בסרט הוא ביצוע של שירים, על ידי הדסון הוק (ברוס ויליס) ושותפו טומי (דני איילו), אשר שרים במקביל אך בנפרד, כדי לסנכרן את מעלליהם. הדואטים של ויליס-איילו - "Swinging on a Star" של בינג קרוסבי ו-"Side by Side" של פול אנקה - נכללים בפסקול הרשמי של הסרט.
תקציר העלילה.
אדי הוקינס, הידוע יותר בכינויו הדסון הוק (ברוס ויליס), הוא מומחה בפריצה לכספות, המנסה לחגוג את יומו הראשון של שחרורו על תנאי ממאסר עם קפוצ'ינו. אך בטרם הוא מצליח לשתות את כוס הקפה שלו, הוא נסחט על ידי גורמים שונים לבצע מספר מעשי שוד, ביחד עם שותפו לפשע - טומי "5-טון" מסינה (דני איילו). בין הגורמים השונים שמנסים לסחוט אותו: קצין המבחן שלו, שני אחים מאפיונרים מניוארק וסוכן לשעבר של ה-CIA - ג'ורג' קפלן (ג'יימס קובורן), המלווה בארבעה סוכנים להם שמות קוד כשמות ממתקים מפורסמים: באטרפינגר (אנדרו בריניארסקי), קיט קט (דייוויד קרוזו), אלמונד ג'וי (לוריין טאוסינט) וסניקרס (דונלד פאטריק הארווי).
הוק מגלה כי מאחורי מעשי השוד השונים עומדים מינרווה ודרווין מייפלאואר (סנדרה ברנרד וריצ'רד אי. גרנט), זוג אמריקאים העומדים בראש תאגיד הממוקם ברומא, ואשר ביחד עם משרתם אלפרד (דונלד ברטון), הם מנסים לשחזר את בנייתה של "La Macchina dell'Oro" - מכונה אשר ככל הנראה הומצאה על ידי לאונרדו דה וינצ'י, ואשר מסוגלת להפוך עופרת לזהב. לצורך סיכול מזימתם - חוברת אל הוק אנה ברגלי (אנדי מקדואל) - אוצרת אמנות בוותיקן המתמחה ביצירותיו של דה וינצ'י, אשר נחטפת אל טירתו של דה וינצ'י, שם בונים הזוג מייפלאואר את המכונה. הוק וטומי יוצאים למקום על מנת להצילה.
ביקורות ותגובות.
הסרט קיבל ביקורות שליליות מאוד ולציון 22% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 32 ביקורות. הסרט היה מועמד לשבעה פרסי פטל הזהב, וזכה בשלושה מתוכם.
אלכס לייפסון
קוונגמיונגסונג 3
אליפות העולם באתלטיקה 1993
אליפות העולם באתלטיקה 1993 הייתה אליפות העולם הרביעית באתלטיקה, שנערכה בין 13 באוגוסט ל-22 באוגוסט 1993 באצטדיון גוטליב דיימלר הממוקם בשטוטגרט שבגרמניה. בתחרות השתתפו 1,689 אתלטים ואתלטיות מ-187 מדינות, ב-44 תחרויות.
אירועים בולטים.
ארצות הברית () זכתה במקום הראשון עם 13 מדליות זהב ו-25 מדליות בסך הכל. סין () דורגה לראשונה במקום שני עם 4 מדליות זהב, 2 מדליות כסף ו-2 מדליות ארד, כל המדליות שלה הושגו על ידי הנשים.
שיאי עולם.
בסך הכל נקבעו בתחרות זו, 4 שיאי עולם חדשים, 2 לנשים ו-2 לגברים:
נבחרת ישראל.
נבחרת ישראל כללה רק אתלטים גברים ואף לא אתלטית אחת.
י. ל. ברוך
פרס פרל מייסטר גרינגרד
פרס פרל מייסטר גרינגרד (באנגלית: Pearl Meister Greengard Prize) הוא פרס המחולק מדי שנה החל מ-2004, על ידי אוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, למדענית או מדעניות הבולטות בעולם, במחקר ביולוגי-רפואי. סכום הפרס עומד כיום על 100,000 דולר.
הרקע לפרס.
מייסד הפרס הוא פול גרינגרד, נוירוביולוג יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2000, אשר מימן את הפרס מכספי זכייתו בפרס נובל. הפרס קרוי על שם אמו, שנפטרה בלידתו ב-1925 ואשר זהותה, כמו גם יהדותם, שלו ושלה, הוסתרו ממנו עד הגיעו לגיל עשרים. לדברי גרינגרד, הייתה אמו אשה מבריקה, אשר נאלצה להסתפק בעבודות מזכירות בלבד. הפרס שייסד מיועד ליצור אפליה מתקנת למען נשים מדעניות, לנוכח האפליה הקיימת נגדן, לדעתו, עד היום: "מדע ברמה גבוהה הוא קשה דיו. הלחץ הנוסף של אפליה על רקע מיני יכול להפוך אותו לבלתי אפשרי כמעט. ראיתי הרבה נשים מוכשרות מאוד, שעזבו את המחקר המדעי רק בגלל דעות קדומות... יש כיום יותר נשים מאשר גברים בבתי הספר לרפואה, אבל אם מסתכלים על המשרות באקדמיה, ככל שהדרגה עולה, אחוז הנשים שם הולך ויורד."
מעניקות הפרס.
הפרס מוענק לזוכה, מדי שנה, על ידי אשה בולטת אחרת, בתחום אחר. בין מעניקות הפרס נמצאות:
כלות הפרס.
שתיים מהנשים שזכו בפרס פרל מייסטר גרינגרד קיבלו בהמשך גם את פרס נובל - קרול גריידר ואליזבת בלקברן, שתיהן כלות הפרס ל-2008 ושתיהן קיבלו את פרס נובל בשנה שלאחר מכן:
פטמירה אלושי
פטמירה "לירה" אלושי (באלבנית: Fatmire "Lira" Alushi; נולדה ב-1 באפריל 1988) היא כדורגלנית עבר גרמנייה ממוצא קוסוברי ששיחקה בעמדת הקישור. אלושי דורגה בשנת 2010 במקום השלישי בהצבעה על תואר כדורגלנית השנה של פיפ"א.
קריירה.
מועדונים.
אלושי נולדה כפטמירה באיירמאיי באפריל 1988 בעיר איסטוק שבקוסובו, אשר באותו זמן הייתה מחוז אוטונומי תחת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. ב-1993, עזבה יחד עם הוריה את העיר ועברה איתם לגרמניה. ב-1993, החלה לשחק בקבוצת הילדים של גייזנקירשן. היא שיחקה שם עד 1998, אז החלה לשחק בקבוצת נוער מהעיר מנשנגלדבך. בשנת 2004, חתמה אלושי על החוזה המקצועני הראשון בקריירה שלה, כשהצטרפה לקבוצת דיסבורג 2001 מהבונדסליגה. את הופעת הבכורה שלה בקבוצה היא ערכה בספטמבר 2004, וחודש לאחר מכן היא כבשה את שערה הראשון.