באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה ליסנקו במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 72.46 מטר. המדליה הומרה למדליית כסף בשנת 2013, לאחר שבת ארצה אולגה קוזנקובה שזכתה במדליית זהב (75.10 מטר) נפסלה בשל אימרוץ. במדליית הזהב זכתה לבסוף ייפסי מורנו מקובה (73.08 מטר) ובמדליית הארד זכתה מנואלה מונטברון (71.41 מטר).
בתחרות שנערכה בז'וקובסקי שבמחוז מוסקבה ב-24 ביוני שבה ליסנקו ושברה את השיא העולמי, שנילקח ממנה והעמידה אותו על 77.41 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בטאלין, אסטוניה ב-15 באוגוסט שיפרה אותו בשלישית והעמידה אותו על 77.80 מטר.
אלופת אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 זכתה ליסנקו במדליית זהב עם תוצאה של 76.67 מטר, לפני בת ארצה גולפיה חנפייבה (74.50 מטר) וקמילה סקולימווסקה הפולניה (72.58 מטר).
שימוש באימרוץ.
ביולי 2007 כשלה ליסנקו בבדיקת סמים לאחר שנמצאו בדמה חומרים אסורים (6α-methylandrostendione). היא הושעתה לשנתיים ושיאה העולמי שנקבע בסוצ'י ב-26 במאי אותה שנה, 78.61 מטר, נפסל.
ליסנקו חזרה להתחרות לאחר ההשעיה ביולי 2009. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה אותה שנה היא סיימה במקום שישי עם תוצאה של 72.22 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה ליסנקו במדליית כסף עם תוצאה של 75.65 מטר, אחרי בטי היידלר (76.38 מטר) ולפני אניטה ולודרצ'יק (73.56 מטר).
אלופת עולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה ליסנקו במדליית זהב בתוצאה של 77.13 מטר, לפני בטי היידלר (76.06 מטר) וז'אנג וונשיו המסין (75.03 מטר).
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה ליסנקו במדליית זהב לאחר שקבעה שיא אולימפי של 78.18 מטר. מדליה זו נשללה ממנה ב-2016 לאחר הרשעה באימרוץ.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, שברוסיה בשנת 2013 זכתה ליסנקו בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בשיא רוסיה ובשיא אליפות חדש של 78.80 מטר, לפני אניטה ולודרצ'יק שקבעה שיא פולין חדש של 78.46 מטר וז'אנג וונשיו (75.58 מטר).
באפריל 2016 התפרסם שבדיקה חוזרת של דגימת דם שנילקחה מליסנקו בשנת 2005 נמצאה חיובית לשימוש בסמים אסורים והיא הושעתה מידית.
פתילת-המדבר הגדולה
המלחמה העות'מאנית-רוסית (1829-1828)
אי-שרדות אקשן
אי-שרדות אקשן (באנגלית: Total Drama Action) היא סדרת אנימציה קנדית, המהווה המשך לסדרה הפארודית "אי-שרדות". בישראל, הסדרה שודרה בערוץ הילדים.
בפרק האחד לפני אחרון, הצופים הוזמנו להצביע באתר האינטרנט מי צריך לנצח (דנקן או בת'). ב-Teletoon יצא סוף שונה מקרטון נטוורק.
בעונה הקודמת, בפרק האחרון כריס החליט שהיה תיקו, ואך ורק מי שהיה במי האגם בעונה הקודמת, הכי קרוב למיליון, הצטרף לעונה זאת.
קבוצות.
החשמלאים הצורחים - גוון, דנקן, לשאונה, די ג'יי, הת'ר והרולד.
העוזרים הקטלנים - טרנט, לינדזי, ג'סטין, בת', אוון, איזי וקורטני.
אי-שרדות אקשן-איחוד מחדש.
אי-שרדות אקשן-איחוד מחדש הוא סרט באורך של 45 דקות. הסרט הוא סיכום לאי-שרדות אקשן. הסרט מראה מה קרה למשתתפים אחרי שסיימו את אי-שרדות אקשן ומי ימשיך לסדרה הבאה. הסרט יצא ב-2010 כמה שבועות לאחר סיום העונה של אי-שרדות אקשן. הסרט דומה בעלילתו לסרט לאי-אי-אי-שרדות.
בסרט היו כמה שינויים מהסדרה אי-שרדות אקשן ובהם דנקן וקורטני חזרו, להת'ר צמח השיער ועוד. מסופר שהסרט התרחש שנה אחרי התרחשות האירועים ב"אי-שרדות אקשן". בפרק הוצגו סיירה, בליינלי ואלחנדרו, שהתמודדו לראשונה בעונה הבאה.
מחוות לסרטים וסדרות.
העונה עסקה בסרטים, לכן היו בה מספר מחוות לסרטים וסדרות, ביניהם "הנסיכה הקסומה", "פרויקט המכשפה מבלייר", ו"הקניון", סדרה נוספת של Teletoon אשר רוב המדבבים המקוריים של הסדרה דיבבו גם בה.
דבורת-עץ
דבורת-עץ (שם מדעי: "Xylocopa"), המכונה לעיתים בטעות בשם "דבור", היא סוג של דבורה גדולה ממשפחת הדבוריים. הסוג מונה כ-31 תתי-סוגים וכ-400 מינים הנפוצים בכל היבשות למעט אנטארקטיקה, מתוכם תשעה מינים בישראל. מרבית המינים בסוג מקננים בחומר צמחי מת, בייחוד עצים, ומכאן שם הסוג.
לדבורי העץ גוף גדול ושמנמן, באורך 13 עד 30 מילימטרים. רבים מבלבלים בינן לבין דבורי הבומבוס, השייכות לסוג אחר, ובעלות אורח חיים שונה מהותית. במינים רבים קיימת דו-צורתיות זוויגית בולטת, כאשר לנקבה צבעים כהים, ואילו לזכרים פלומה של שערות בהירות; בישראל תכונה זו קיימת בדבורת-העץ הצהובה.
מרבית המינים של דבורי העץ מקננים בעצה. פתח הכניסה לרוב מסתעף למחילות המקבילות לסיבי העץ, מהן מסתעפים תאי קינון דמויי חבית. המחילות ותאי הקינון אינם מרופדים. מינים מסוימים (כגון דבורת-העץ העדינה) מקננים בגבעולים חלולים או מצעים המדמים אותם. המינים בתת-הסוג צלפונית מקננים באדמה.
לדבורי העץ אורח חיים המהווה שלב מוקדם במעבר מיחידאיות לחברתיות. בוגרים צעירים מואכלים דרך קבע על ידי האם, ולעיתים קרובות ישנן אינטראקציות חברתיות בין האם לבנותיה הנשארות בקן האם. האם מטילה מספר קטן של ביצים (כעשר), שהן יוצאות דופן בגודלן הרב יחסית לטקסונים אחרים של דבורים; תכונות אלו קשורות לטיפול האימהי הרב הניתן לצאצאים. תיאור מפורט של אורח החיים ויחסי הגומלין בין הפרטים נעשה בדבורת-העץ הצהובה, על ידי אברהם חפץ ובוריו.
יחסי גומלין עם פרחים.
כשאר בני משפחת הדבוריים, לדבורי העץ חדק בעל מבנה אופייני לדבורים ארוכות-לשון. אולם בהשוואה לדבורים אחרות מקבוצה זו, לשונן של דבורי העץ קצרה יחסית. בנוסף, אחד מחלקי החדק, ה-galea, בעל מבנה קשיח וצורת להב. לתכונות אלה של החדק חשיבות רבה מבחינת יחסי הגומלין בין דבורי העץ לפרחים. למינים רבים של צמחים יש פרחים צינוריים ארוכים המאפשרים רק לבעלי חדק ארוך להגיע אל הצוף שבבסיסם (למשל, דבורי מדרונית או רפרפים). דבורי העץ, לעומת זאת, מנקבות חורים בכותרת הצינורית של הפרח על-מנת להגיע אל הצוף מבחוץ, התנהגות המכונה שדידת צוף. התנהגות זו בדרך-כלל מזיקה לצמח, משום שהיא אינה מאביקה את הפרחים ואף גוזלת את הגמול (הצוף) המיועד למאביקים ה"לגיטימיים". יתרה מזאת, חרקים מסוימים הנוהגים לבקר בפרחים בצורה "לגיטימית" ולהאביק אותם, לעיתים מנצלים את החורים בפרחים שכבר נוקבו על ידי דבורי עץ, וכך תרומתם להאבקה יורדת - התנהגות המכונה שדידת צוף שניונית (secondary nectar roberry), ונפוצה בדבורי דבש.
דבורי עץ מהוות מאביקות לגיטימיות וחשובות של מספר מיני צמחים, בעלי פרחים שאינם צינוריים מהסוג שתואר לעיל. בין השאר, הן נחשבות למאביק הבלעדי של פרחי פתילת-המדבר הגדולה (תפוח סדום), והן המאביק העיקרי של אחירותם החורש ומינים מסוימים של שעונית.
דבורי-העץ בישראל.
בישראל נפוצים שבעה מינים של דבורי-עץ המוכרים כמקיימים אוכלוסיות קבע. שני מינים נוספים נאספו פעמים ספורות בקצוות הארץ, שם הם מגיעים לקצה תחום תפוצתם העולמי, והוגדרו רק לאחרונה על ידי ד"ר משה גרשון; ייתכן שהם רק מזדמנים בישראל, ואינם מקיימים אוכלוסיות קבועות. מתוך שבעת המינים הנפוצים, ארבעה מינים הם בצבע שחור-כחול מתכתי, וקשה להבדיל ביניהם. למין החמישי, דבורת-העץ הצהובה, צבעים בהירים המקלים על זיהויו. שני מינים נוספים הם של צלפוניות, הפעילות רק בשעות בין הערביים, ולכן לא מרבים לראותן; לצלפוניות צבע חום.
דבורת-עץ סגולה.
דבורת עץ-סגולה "Xylocopa (Xylocopa) violacea" Linnaeus, 1758 היא מין האבטיפוס (type species) של הסוג דבורת-עץ. היא נפוצה בכל אירופה ובמערב אסיה, וחודרת מעט לצפון אפריקה. בישראל היא נפוצה בצפון ומרכז הארץ, בעיקר בשדרת ההר. הדבורים מקננות בעצה מתה מכל סוג שהוא, כולל עמודים, גדרות, ועצים מאובנים; ייתכן שקיים גם קינון בגבעולים כגון חזרן (במבוק). הנקבות שחורות לגמרי. הזכר שחור עם פלומה אפורה על גב החזה, המורכבת משערות שחורות ולבנות. שני הפרקים הלפני-אחרונים במחושי הזכר הם בצבע אדום. פרקים אלה באים במגע עם מחושי הנקבה בזמן ההזדווגות, וככל הנראה הצבע האדום קשור להתנהגות זו. הפרחים המשוחרים מגוונים ביותר, בייחוד פרפרניים ושפתניים. בצרפת תועדה העדפה לפרחי טופח, ויסטריה, אזוביון ומרווה.
דבורת-עץ צפונית.
דבורת-עץ צפונית "Xylocopa (Xylocopa) valga" Gerstaecker, 1872 דומה במאפיינים רבים לדבורת-עץ סגולה, אולם נחקרה פחות. היא נפוצה בדרום ומרכז אירופה עם חדירה לצפון אפריקה, ובמערב ומרכז אסיה. בישראל נפוצה בעיקר בחרמון, נדירה מאוד מחוץ לחרמון בצפון ומרכז הארץ. במין זה שני הזוויגים שחורים לגמרי.
דבורת-עץ שחורה.
דבורת-עץ שחורה "Xylocopa (Ctenoxylocopa) sulcatipes" Maa, 1970 - נפוצה במרכז ומערב אסיה. בישראל מין זה נפוץ בנגב, בערבה ולאורך הבקעה עד הגולן. הנקבות שחורות לגמרי. הזכר שחור עם שערות לבנות על הפנים.
דבורת-עץ עדינה.
דבורת-עץ עדינה "(Xylocopa (Copoxyla) iris" (Christ, 1791 היא דבורת-העץ הקטנה ביותר מבין המינים שבישראל. המין נפוץ במרכז ודרום אירופה וחודר לצפון אפריקה, וכן במערב אסיה. בישראל נפוץ בצפון ומרכז הארץ. למין זה צבע כחול-שחור מתכתי; לזכרים פלומה אפורה על גב החזה. המין מקנן בגבעולים מתים וחלולים של צמחים שונים, כגון כלך, שומר, עירית, לענה שיחנית, קרדה, חמנית, תירס, ועוד. צמחי השיחור מגוונים ביותר, בעיקר פרפרניים, שפתניים ומורכבים. ביוון ואיטליה גדלים שני מיני דבורנית המושכים אליהם את זכרי דבורת-העץ העדינה, על ידי חיקוי פרומוני המין של הנקבה. דבורת-העץ העדינה היא ככל הנראה המאביק היחיד של דבורניות אלו.
דבורת-עץ צהובה.