אביו קורט בלומנפלד היה מגדולי ציונות גרמניה, נשיא קרן היסוד. אמו, ז'ניה, הייתה בתו של מיכאל הורביץ, סוחר עצים נודע וציוני ותיק, ואחותה של אסתר, אשתו של משה זמורה. במהלך חייה פעלה רבות במסגרת תנועת ויצו ואף שימשה כנשיאת הארגון. לזוג נולדו שלושה ילדים: נעמי, רפאל ורחל. בשנת 1933 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה תחילה בשכונת רחביה שבירושלים. בלומנפלד התגייס לבריגדה ולאחר שנפצע השתחרר מהשירות ופנה ללימודים אקדמיים בבית הספר לאמנות ואדריכלות באוניברסיטת קינגסטון שבלונדון. עוד בהיותו סטודנט השתתף בעיצוב הפנים של בניין שגרירות ישראל בלונדון. עם שובו ארצה התגייס ושירת בחיל ההנדסה כאדריכל. עבודתו הראשונה כעצמאי הייתה עיצוב הפנים למלון השרון שבחוף הים בהרצליה (בתכנון האדריכל זאב רכטר). לאחר מכן עיצב את מלון שרתון הישן שמצפון לגן העצמאות בתל אביב, ואת מלון נאות מדבר בבאר שבע.
פתח משרד בשותפות עם האדריכל לזר חזקיה, שותפות זו החזיקה מספר שנים. ולאחר מעבר לזר חזקיה לקנדה, התחילה השותפות עם אדריכל מאיר פינצ'וק שהתקיימה עד יום מותו, אלה היו שנות פעילות גדולה באדריכלות פנים של מלונות שנבנו בקנה מידה עולמי ברחבי הארץ ואפיינה את המשרד בהתמודדות עם שפה מקומית, חומרים מקומיים, ואמנות מקומית. שיתוף פעולה עם אדריכל יהודה פייגין, עיצוב הפנים של מלונות פלזה טבריה, פלזה ירושלים, שלמה המלך אילת, ונוספים.
במהלך חייו עיצב גם מבני מגורים רבים ובהם בית גיטה שרובר בירושלים, בית עמוס חורב, בית אייזיק וולפסון, דירת יצחק רבין. כמו כן עיצב מבני ציבור רבים ובהם קמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית, מבנים רבים בקמפוס מכון ויצמן ברחובות ובהם אולם ויקס, בניין וולפסון למחקר ביולוגי, מועדון סן מרטין ובית הארחה על-שם הרמן מאיר (בית צרפת). בית חולים שערי צדק, אולם המליאה במשכן הכנסת (בשיתוף דורה גד), כל-בו שלום (בשיתוף דורה גד), שגרירויות ישראל במוסקבה ובקהיר, אתר ההנצחה בגבעת התחמושת, סינמטק תל אביב, "החדר הישראלי" במרכז קנדי בוושינגטון, בית העיתונאים על שם סוקולוב (בתכנון האדריכלים שולמית ומיכאל נדלר), פנימית "כפר עופרים", וכן ספריות ציבוריות, בתי יד לבנים ועוד.
בלומנפלד היה פעיל פוליטית, וממייסדי מפלגת שינוי וד"ש.
Unreal 2
העברה סינפתית
גלמפינג
גלמפינג (באנגלית: Glamping) הוא מושג בתחום תרבות הפנאי והנופש המתייחס למתקני לינה ואירוח בסגנון מחנאות מהודר בתנאים גבוהים ביותר, הממוקמים בפינות חמד בחיק הטבע. מקור המילה בהלחם המילים "Glamorous" (זוהר, מפואר) ו-"Camping" (מחנאות).
מהות הגלמפינג.
עיקרה של תרבות הגלמפינג היא הענקת תנאי שהות נוחים ומפנקים בטבע במתקן אשר שומר על תחושת קרבה וחיבור מיידי לסביבה (שלא כמו בבית המלון המפריד בין האורחים לסביבתם). מציאות זו מושגת על ידי שימוש באמצעי לינה המוכרים מתחום המחנאות אשר עברו שיפורים והתאמות כדי להביאם לרמת האירוח הגבוהה של תחום הגלמפינג. אמצעי לינה אלה עשויים לכלול: אוהלי קנבס, אוהלי טיפי, אוהלי יורט, בקתות, נגררים, בתי עץ ועוד. מתקני האירוח יהיו מאובזרים במזרנים איכותיים או מיטות, בשמיכות ומצעים יוקרתיים, בריהוט נלווה בתוך יחידת האירוח ובשלל אביזרי נוחות. אתר גלמפינג יכול להיות קבוע (בדומה לבית מלון) או ארעי- כזה המוקם במיוחד לפי הזמנה- לפרק לזמן קצר ומפורק לאחר עזיבת האורחים.
נהוג שאתרי הגלמפינג מציעים לאורחיהם שירותים ברמה גבוהה ביותר כולל ארוחות גורמה, משקאות ופעילויות המערבות את האורחים עם הסביבה הטבעית בה נמצא אתר הגלמפינג.
גלמפינג בעולם ובישראל.
ראשית הגלמפינג באירופה בתחילת המאה ה-21. עד מהרה התפשטה האופנה הזו גם לארצות הברית ואתרי גלמפינג החלו לצוץ בנקודות טבע מרהיבות ברחבי היבשת. במקביל, החלו לעלות ברשת אתרי אינטרנט העוסקים באופנת הגלמפינג. אתרים אלה כוללים אינדקסים לאתרי גלמפינג בעולם כולו, חוות דעת ועדכונים שוטפים מהנעשה בתחום.
בישראל (2013) תחום הגלמפינג עדיין נמצא בחיתוליו כאשר גם מבין העוסקים בתחום התיירות, רק מעטים התוודעו למושג. עם זאת, ניתן למצוא בישראל חברות המציעות חוויות אירוח בטבע העושות שימוש במונח גלמפינג.
בנימין אביעד
הרב בנימין אביעד (ה'תר"ץ, 1930 – י"ט באלול ה'תשס"ד, ספטמבר 2004) היה רב מועצה אזורית שפיר וחבר מועצת הרבנות הראשית.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1930 בסלוניקי שביוון לאברהם ורג'ינה אלבלה. בגיל צעיר עלה לארץ ישראל וגדל בתל אביב. למד בצעירותו בישיבת "כפר הרואה" אצל הרב משה צבי נריה. לאחר מכן נסע ללמוד בירושלים אצל הרב יעקב כלאב בישיבת משכן ישראל ששכנה במכון הארי פישל, תוך שילוב בלימוד בישיבת מרכז הרב, שם נמנה עם תלמידיו המובהקים של הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב דוד כהן המכונה "הרב הנזיר".
היה חבר בגרעין ו' בתנועת בני עקיבא שנמנו על מגיניה של ביריה הגלילית הסמוכה לצפת, שבימים האחרונים לשלטון המנדט בארץ הייתה אחד מסמלי המאבק של היישוב להרחבת גבולות ההתיישבות ולקביעת גבולותיה של הארץ. הרב נשא לאשה את חנה לבית גלר ועבר להתגורר ביישוב משואות יצחק בדרום.
טרם היכנסו לתפקיד רבני, שימש הרב אביעד כמורה ללימודי קודש בבית הספר האזורי בשפיר, בו הייתה חווה חקלאית. לאחר זמן פנה אליו ראש המועצה האזורית שפיר משה מושקוביץ והציע לרב לקבל על עצמו את תפקיד הרב האזורי במועצה. הרב כיהן כרב מועצה אזורית שפיר במשך ארבעים ושש שנה (ה'תשט"ו – ה'תשס"א; 1955 – 2001). הרב השגיח על לימוד הצעירים והפנה אותם ללימודי מקצועות הרבנות כשחיטה ומילה על מנת שבבוא הזמן יהיו לעזר למנהיגים הרוחניים והרבנים המבוגרים. בימי החול היה הרב עובר בין מושבי האזור לצורך מלאכתו רכוב על ווספה ומשום כך זכה לכינוי "הרב על הווספה" וכן לכינוי "הרב הנודד".
במסגרת תפקידו הקים ביישוב אבן שמואל כולל אברכים להשתלמות רבני ושוחטי האזור. במסגרת הכולל התקיים "בית-ועד" שבו התוועדו מדי יום שלישי רבנים כדי ללמוד תורה וללבן סוגיות והלכות בתורה שבעל-פה. בין הרבנים שהשתתפו ב"בית-הוועד": הרב מרדכי אליהו, הרב חיים דוד הלוי, הרב יוסף שרביט רבה של אשקלון והרב שבתאי בן חיים רב אזורי של מועצה אזורית לכיש.
בשנת ה'תשל"ג (1973), בזמן כהונתם של הרבנים הראשיים הרב שלמה גורן והרב עובדיה יוסף, נבחר למועצת הרבנות הראשית לישראל.
חתנו הוא הרב שלמה בן אליהו – רבה של מועצה אזורית מטה אשר.
הרב אביעד נפטר בי"ט באלול ה'תשס"ד.
מגדל הרסט
מגדל הרסט (Hearst Tower) הוא בניין משרדים הממוקם ליד כיכר קולומבוס במידטאון מנהטן, מנהטן, ניו יורק סיטי, ניו יורק. במגדל 42 קומות בגובה 182 מטרים והוא ממוקם מול הסנטרל פארק.
הבניין המקורי כלל שש קומות והושלם בשנת 1928. בהמשך, על בסיסו ובהמשכו נבנה מגדל חדש.
זהו המטה העולמי של תאגיד הרסט ומשמש מגדל משרדים של תאגידי תקשורת המונים אחרים בנוסף. לשם בנייתו השתמשו רבות בחומרים ממוחזרים ובזמן אכלוסו נעשה בו שימוש במיחזור מים ובייצור אנרגיה מחום. בנייתו עלתה כ-500 מיליון דולר.
אביעד
אֲבִיעַד הוא שם פרטי תנכ"י ושם משפחה ישראלי.
לורד רנדל
לורד רנדל (באנגלית: Lord Randall או Lord Randal) היא בלדה עממית סקוטית. כמו בלדות עממיות רבות אחרות, הבלדה מאופיינת במתח, פערי מידע (מידע חסר), ניגודים (רנדל ואהובתו היו מאוהבים, אך אהובתו הרעילה אותו) וסוף טראגי (מותו של רנדל).
עלילה.
הבלדה מסופרת באמצעות דו-שיח שבו האם מתחקרת את בנה, רנדל, על מה שהוא עבר. תחילה שואלת האם את רנדל מנין בא, הוא משיב כי הוא בא מיער סבוך וצפוף. לאחר מכן שואלת האם עם מי אכל את ארוחתו, והוא משיב כי סעד עם חמדת לבו. האם ממשיכה לחקור את בנה ושואלת מה הוא אכל, והוא משיב כי אכל צלי צלופחים, ומבקש לנוח. לאחר סבב השאלות על בנה, שואלת האם על כלבי הציד שלו; הוא משיב כי בטנם של כלביו התנפחה והם מתו; ככל הנראה, הכלבים אכלו מאותו מאכל שאכל רנדל. האם, שהבינה שהמאכל שאותו אכלו הכלבים היה רעל, מבינה שגם בנה הורעל. לבסוף מספר לורד רנדל את האמת הטראגית, שלפיה הוא הורעל על ידי אהובת ליבו.
מאפיינים.
כאמור, הבלדה מאופיינת במאפיינים אשר קיימים ברובם הגדול של הבלדות העממיות, כגון:
תרגומו של נתן אלתרמן לבלדה.
"אֲהָהּ, מֵאַיִן זֶה תָּבוֹא, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?
אֲהָהּ, מֵאַיִן זֶה תָּבוֹא, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?" –
"הֲרֵינִי בָּא מִיַּעַר עָב. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.
עָיֵף אֲנִי מִצַּיִד רָב. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".
"מִי זֶה הִתְקִין סְעֻדָּתְךָ, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?
מִי זֶה הִתְקִין סְעֻדָּתְךָ, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?"
"סָעַדְתִּי עִם חֶמְדָּת לִבִּי. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.
עָיֵף אֲנִי מִצַּיִד רָב. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".
"וּמֶה הָיְתָה סְעֻדָּתְךָ, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?
וּמֶה הָיְתָה סְעֻדָּתְךָ, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?"
"צְלִי שֶל צְלוֹפָחִים בְּזוֹם. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.
עָיֵף אֲנִי מִצַּיִד רָב. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".
"אֲבָל כַּלְבֵי צֵידְךָ אַיָם, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?
אֲבָל כַּלְבֵי צֵידְךָ אַיָם, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?"
"בִּטְנָם צָבְתָה וְהֵם מֵתִים. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.
עָיֵף אֲנִי מִצַּיִד רָב. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".
"אֲהָהּ, דּוֹמֶה כִּי רַעַל הוּא, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?
אֲהָהּ, דּוֹמֶה כִּי רַעַל הוּא, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?"
"כִּי כֵן, כִּי הִרְעִילוּנִי, אֵם. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.