מבחינת קרואטיה היה מיקומה של העיר בעייתי לארגון הגנה יעילה והבטחת אספקה. העיר שוכנת בקצה הדרומי של המדינה ומוקפת גבעות והרים מצפון וממזרח; העורף הטריטוריאלי שלה צר והיא כלואה בין בוסניה הרצגובינה לים. בנוסף לכך העיר וסביבתה מנותקים גאוגרפית מיתר המדינה על ידי הפרוזדור לים שנשלט על ידי בוסניה הרצגובינה בסמוך לעיר נאום. עם זאת הצבא היוגוסלבי לא הצליח לכבוש את העיר, ובמקום זאת תפס עמדות בגבעות שמסביב לה והטיל עליה מצור.
המצור.
המצור משך את תשומת הלב הבינלאומית בשל תמונות הפצצת העיר העתיקה, ובשל כך שמדובר באתר מורשת עולמית. ב-6 בדצמבר 1991 ניחתה על העיר ההפצצה הכבדה ביותר, אשר גבתה את חייהם של 13 אזרחים לפחות ופצעה 60 אחרים. הפצצת העיר נמשכה עד סוף שנת 1991, מועד בו נכנסה לתוקפה הפסקת האש האחרונה. עיקר כוחות הצבא היוגוסלבי נסוגו לבוסניה הרצגובינה, והצבא הקרואטי ניצל זאת ויצא להתקפה שהביאה להסרת המצור מהעיר ב-26 במאי 1992. מבצעים נוספים שחררו את יתר השטח בו החזיק הצבא היוגוסלבי עד סוף יולי 1992. לפי הערכת הצלב האדום נהרגו 114 אזרחים כתוצאה מההפצצות.
נזקי המצור.
הנזק לעיר היה ניכר והוערך בכמעט 10 מיליון דולר. 563 מ-824 בנייני העיר העתיקה נפגעו (יותר משני שלישים), ותשעה בניינים עלו באש ונהרסו לחלוטין. חומות העיר לבדן ספגו 111 פגיעות ישירות. בשל הפגיעה החמורה בגגות הרעפים הנטויים של העיר היה הצורך בשיקום הנזקים מיידי, בעיקר כדי למנוע את הצפת הבניינים בגשמי החורף שעמד בפתח. עוד הוחלט שלטובת שימור אופייה של העיר, ייערך השיקום בטכניקות מסורתיות ותוך שימוש בחומרי בנייה מסורתיים. עם זאת, רעפי העיר הישנים יוצרו במפעלי קופרי (Kupari) שכבר לא היו קיימים, ולא ניתן היה להשיג רעפים באיכות צבע זהה לקיימים. בשל הדחיפות נעשה שימוש ברעפים ממספר מקורות שונים, ומאז מוחלפים רעפיהם המסורתיים של בתי העיר ברעפים מודרניים כדי להשיג אחידות בגווניהם. בעיה דומה התעוררה בעניין ריצוף הגיר של רחובות העיר, וכדי להתגבר עליה נעשה שימוש באבן גיר ממקורות לא מסורתיים במקומות בהם אבן זו אינה חשופה לעין. עד 1999 הושקעו בשיקום העיר למעלה מ-7,000,000 דולר, וכבר לא ניכרים בה נזקי המלחמה.
Vkontakte
ונציה של ברזיל
נדב בכר
נדב מנחם בכר (נולד ב-11 ביוני 1980) הוא גיטריסט ומפיק מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בחדרה. למד ברימון בית ספר למוסיקה.
בעבר ניגן עם מיקי שביב, מיקה קרני, תומר יוסף ואחרים.
לפני חזרתו בתשובה הקים עם חברו אורן צור את להקת "אור ירוק". לאחר שחזרו שניהם בתשובה הקימו השניים את להקת א גרוייסע מציאה.
בין השנים 2007 – 2009 ליווה בנגינתו את המופע "גילוי תענוג הנצח" של גילי שושן - בו שושן שר ומספר על חזרתו בתשובה. בנוסף הפיק עם שושן את האלבום "ראשון ואחרון" של גילי שושן, שיצא בי"ט בכסלו ה'תש"ע.
ב-2003 החל תהליך של חזרה בתשובה, למד בישיבת "חב"ד רמת אביב" בתל אביב והתקרב לחסידות חב"ד.
נשוי ואב לחמישה, מתגורר בחדרה.
נדב בכר ואורן צור.
נדב בכר הוציא לצד אורן צור את האלבום "יישוב הדעת" המאגד ניגוני חב"ד, ואת האלבום "דלתי תשובה" מתוכו יצא הסינגל "קול ביער" המבוסס על ניגון חסידי עתיק ונכנס לפלייליסט של גלגלצ.
משמש גם כמפיק מוזיקלי, לצד אורן צור. ב-2013 הפיקו השניים את האלבום "שמחת עולם" - המאגד מניגוני הרב יצחק גינזבורג. ב-2014 הפיקו את האלבום "צל האור" של רן שריד. כן גם הוציא יחד עם אורן צור אלבום ניגונים מהעיירה קובליץ (שלימד הרב אליהו לייב ריבקין מכפר חב"ד) - האלבום יצא בהוצאת גל עיני.
רביעיית מיתרים מספר 1 (שוסטקוביץ')
רביעיית המיתרים מספר 1 בדו מז'ור של דמיטרי שוסטקוביץ', אופוס 49, נכתבה במשך שישה שבועות בקיץ 1938. לא צורפה הקדשה ליצירה.
רקע.
במאי 1938, בלנינגרד, שוסטקוביץ' בן ה-31 החל במלאכת ההלחנה של רביעיית המיתרים הראשונה שלו.
שוסטקוביץ' התנסה בכתיבה להרכב זה במסגרת המוזיקה שכתב בעבר לסרטים, אולם טרם הלחין רביעייה שלמה.
הוא החל את הלחנת הרביעייה כתרגיל, אולם הוא נשבה בידי הפרויקט וסיים את כלל היצירה בשישה שבועות. כפי שכתב:
באותה תקופה, תרבות רביעיית המיתרים שגשגה בברית המועצות.
מלחינים רבים בני זמנו של שוסטקוביץ' הלחינו רביעיות לפניו, והרכבים קאמריים איכותיים רבים נוסדו (כמו רביעיית בטהובן שעתידה להיקשר קשר עמוק למלחין).
רביעיית המיתרים בדו מז'ור היא היצירה הראשונה אותה כתב המלחין לאחר הסימפוניה מספר 5.
מתוך הבנה שעלולים להשוות את הרביעייה ליצירתו המונומנטלית הקודמת, שוסטקוביץ' ציין:
היצירה בוצעה לראשונה בלנינגרד, באוקטובר 1938, על ידי רביעיית גלזונוב. היא בוצעה חודש לאחר מכן גם על ידי רביעיית בטהובן, שם החלה להירקם הידידות בין המלחין לבין הרביעייה שמאוחר יותר תבצע את הפרמיירות לרוב רביעיותיו (כולן למעט זו והאחרונה).
מוזיקה.
היצירה בעיקרה אופטימית, ברם הפרקים הפנימיים בעלי הסולם המינורי מהווים ניגוד לכך.
לפי דבריו של המלחין:
הרביעייה כתובה על פי הסגנון המסורתי, ומחולקת לארבעה פרקים:
אורכה הממוצע של היצירה עומד על כ-15 דקות.
סגולה (בית ספר)
בית הספר סגולה הוא בית ספר ממלכתי דתי-תורני לבנים בבני ברק. במשך שנים שכן ברחוב השומר (כיום רחוב אהרונוביץ). בסוף שנות ה-90 עבר לרחוב מוהליבר בעיר.
רקע.
בית הספר נוסד בראשית שנות ה-60 של המאה הקודמת. מייסדו ומנהלו הראשון היה משה רוז'ה. הוא החל את פעילותו בשנת הלימודים תשכ"א ככיתה תורנית בבית ספר "מעלות" בבני ברק וכעבור כשנתיים עבר למבנה חדש בן שתי קומות ברחוב השומר (כיום רחוב אהרונוביץ) בבני ברק, מול מפעל "אסם" לשעבר ובצמוד למגרש הכדורגל "אליצור".
על אף ששכן בבני ברק והיה בפיקוח מחלקת החינוך העירונית, קיבל לשורותיו גם תלמידים מחוץ לבני ברק. הוא היה בית הספר הראשון של הזרם הממלכתי דתי שהיה סלקטיבי בקבלת תלמידים, וקבלת תלמיד כללה ראיון מקדים ולא קבלה אוטומטית. בנוסף, תוכנית הלימודית כללה שעות נוספות כתגבור תורני.
עד שנות השמונים פעלו בבית הספר ארבע כיתות ה'-ח' בלבד. הלימודים נמשכו מעבר לשעות הלימודים המקובלות בבתי ספר ממלכתיים דתיים אחרים ושולבו בהם לימודים תורניים מוגברים.
במחצית שנות ה-80 לקראת שנות ה-90 החלה הגירה של אוכלוסייה דתית לאומית מבני ברק ליישובים עוטפי גוש דן כמו גבעת שמואל, שוהם, יישובי עמק איילון ועוד, והאוכלוסייה הדתית לאומית בעיר הלכה והידלדלה. מספר הנרשמים לבית ספר "סגולה" שהיה מזוהה עם החינוך הממלכתי דתי הלך וקטן. הוא נסגר לקראת סוף שנות ה-90 ובמבנהו הישן ברחוב השומר שעבר שיפוצים והרחבה נפתח בית ספר חרדי לבנות "בית יעקב". בית ספר "סגולה" עבר למבנה ברחוב מוהליבר 10 בבני ברק (בבניין שבו שכן בעבר בית ספר מוהליבר) והוא נקרא כיום בית ספר "סגולה ממלכתי דתי לבנים". סמל בית הספר נשאר כפי שהיה בעת היווסדו.
מנהלי בית הספר.
במהלך שנת הלימודים של שנת 1971 נפטר הרב משה רוז'ה, מייסד בית הספר ומנהלו הראשון. את מקומו מילא עד סוף שנת הלימודים הרב אברהם הרשלר שהיה מחנך אחת הכיתות. המנהלים הבאים של בית ספר "סגולה" היו: הרב משה ברסלויער, הרב גרשום הרפנס, הרב יעקב רוז'ה (בנו של מייסד בית הספר משה רוז'ה), הרב שלמה גרוס (שהיה עד אז מחנך באחת הכיתות) הרב משה לבקוביץ', בין השנים 1995–2001 היה מנהל "סגולה" הרב בני פרל ואחריו דוד וקסלר. משנת 2005 עד סוף שנת הלימודים תשע"ו (2016) ניהל את בית הספר הרב חגי ניצן.
כיום מנהלו הוא הרב עמוס מימון.
סופרמן (פירושונים)
ההספד על רועי רוטברג
לוטם זינו
לוטם זינו (נולד ב-16 במרץ 1992 בבאר שבע שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר.
קריירה.
זינו, אחיינו של אלי זינו, לשעבר יו"ר הפועל באר שבע, למד בבית ספר התיכון מקיף רגר בבאר שבע, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל באר שבע. כשהיה בן 13 עבר לספרד והצטרף לאקדמיית הנוער של ראסינג סנטנדר. לאחר שלוש שנים עבר לקבוצת הנוער של גנק הבלגית, וערך 17 הופעות במדי קבוצת המילואים של המועדון. לאחר מכן חזר לקבוצת הנוער של הפועל באר שבע והעפיל עמה לליגת העל לנוער.
ב-17 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל באר שבע, במשחק נגד הפועל רמת השרון. ב-22 במרץ 2012 הבקיע את שערו הראשון בליגת העל, שער ניצחון בדקה ה-94 מול מ.ס. אשדוד, שהסתיים בתוצאה 2–1.
ב-15 באוקטובר 2013 ערך זינו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של ישראל, בניצחון 3–1 על נורווגיה, ובסך הכל ערך ארבע הופעות בנבחרת הצעירה.
ב-3 ביולי 2014 חתם לארבע שנים בקבוצת תון מליגת העל השווייצרית, אך שמונה ימים לאחר מכן קרע את הרצועה, ולא שיחק עד תום העונה. בתחילת עונת חזר לשחק, וערך שש הופעות ליגה במדי הקבוצה.
בינואר 2016 חזר זינו לישראל, והושאל עד תום העונה להפועל תל אביב. ב-16 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר נכנס כמחליף בהפסד 0–1 להפועל כפר סבא באצטדיון בלומפילד. זינו לא הצליח להשתלב בקבוצה, ועד תום עונת 2015/2016 שותף בשני משחקי ליגה.
לאחר יותר משנה שלא שיחק שוחרר זינו מתון, וב-10 בספטמבר 2017 חתם בהפועל עכו. את שערו היחיד בעונת 2017/2018 כבש בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-17 בספטמבר 2018 חתם זינו לעונה אחת בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית.
הערות שוליים.
ערן פריאון