עם זאת, המשחק זכה לשבחים רבים על אנימציית הדמויות החלקה שלו ומערך גדול של מהלכי לחימה, כמו גם, על האופן שבו הוא שילב בין ירי ולחימה. לפיכך, הסוקרים העניקו לOni בעיקר ציונים ממוצעים עד טובים מתוך הכרה בגורם ההנאה מהמשחק. ג'ף לונדגרן ממגזין "Next Generation" אמר על גרסת הפלייסטיישן 2, "אולי הפיתוח לקח זמן רב, אבל היה שווה לחכות. למעשה, במספר דרכים חשובות, זה היה המשחק שThe Bouncer היה צריך להיות."
בארצות הברית, המשחק מכר 50,000 עותקים עד אוקטובר 2001.
פיתוח.
יקום המשחק מושפע מאוד מסרט האנימה של מורו אושי, הרוח במעטפת, עם השפעה נוספת מ- ויצירותיו של קניצ'י סונודה . התכנון המקורי היה שקונוקו תהיה סייבורג כמו בסרט הרוח במעטפת, אך לבסוף הוחלט להשאיר אותה אנושית.
במקור Oni היה אמור היה לצאת לאור ברבעון הרביעי של שנת 1999. הפרסום היה ממוקד לקראת התאריך הזה, והמשחק זכה בפרסי מבקרי המשחקים של E3 כמשחק האקשן והרפתקאות הטוב ביותר בשנת 1999. עם זאת, קשיי פיתוח גרמו לדחיקת תאריך השחרור כמה פעמים. רכישת Bungie על ידי מיקרוסופט בשנת 2000 הובילה אז להעברת זכויות היוצרים של "Oni" ל-Take-Two Interactive (שהחזיקה ב-20% מהאולפן לפני הרכישה של מיקרוסופט). מאחר שעובדי Bungie עברו למשרד חדש במטה מיקרוסופט או עזבו את החברה, הם נאלצו לסיים את העבודה על "Oni" במהירות האפשרית. בשל חוסר הזמן, לא ניתן היה לסיים את השלבים אשר היו מיועדים למצב משחק מרובה משתתפים והאופצייה הזאת לא הופיעה בגרסה המקורית של המשחק.
משחק המשך היה בפיתוח בRockstar games (שנקראו Angel Studios באותו הזמן) במשך שנתיים ובוטל מסיבות לא ידועות.
קרולינה וסיצ'ק
קרולינה וסיצ'ק (בגרמנית: Caroline Vasicek; נולדה ב-19 באוגוסט 1974) היא שחקנית וזמרת אוסטרית.
ביוגרפיה.
וסיצ'ק נולדה בווינה ולמדה דרמה ומוזיקה בעירה. תפקידה הראשון על הבמה היה בגיל עשר. היא שיחקה את המספרת בהפקה של "יוסף וכתונת הפסים המשגעת", הופיעה במחזמר "אליזבת" אודות אליזבת, נסיכת בוואריה, וכן גם במחזות הזמר "גריז" בתפקיד סנדי ו"היפה והחיה" בתפקיד בל.
ב-1996 שיחקה את התפקיד הראשי בסרט "Der Bockerer 2" המתרחש באוסטריה שלאחר מלחמת העולם השנייה.
בדיבוב המקורי של הסרט "בת הים הקטנה" של חברת וולט דיסני היא דיבבה שתיים מהאחיות של אריאל, כאשר בגרסת הדיבוב האוסטרית של הסרט היא דיבבה את הדמות הראשית, אריאל. בגרסת הדיבוב הגרמנית של הסרט "מולאן" היא ביצעה את קטעי השירה של מולאן.
ב-2005 הופיעה במחזמר אודות דרקולה.
פנחס בן מויאל
יאמטו-אה
גלן האוורטון
גלן פרנקלין האוורטון השלישי (באנגלית: Glenn Franklin Howerton III; נולד ב-13 באפריל 1976) הוא שחקן, מפיק, תסריטאי ובמאי אמריקאי.
ביוגרפיה.
גלן פרנקלין האוורטון השלישי נולד ביפן, בנם של ג'ניס וגלן פרנקלין האוורטון ג'וניור. אביו היה טייס קרב. את ילדותו העביר במדינות זרות ואזורים שונים בארצות הברית עקב עבודתו של אביו. כמעט מיד לאחר לידתו עברה משפחתו לאריזונה ואז לניו מקסיקו לזמן קצר. כשהיה בן שלוש הם עברו לעיירה פליקססטו בסופוק. לאחר מכן הם עברו לוירג'יניה, ולאחר מכן לדרום קוריאה, שם התיישבו בסיאול. כשהיה בן 10 חזרה משפחתו לארצות הברית והתיישבה באלבמה. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון ג'פרסון דייוויס במונטגומרי, אלבמה, בילה שנתיים בבית הספר הבינלאומי החדש לאומנויות במכללת דיימי מיאמי. הוא למד בבית הספר ג'וליארד (1996 2000), שם סיים תואר ראשון באמנויות.
קריירה.
בשנת 2002, האוורטון כיכב בתפקיד קורי הווארד בסדרה "מופע שנות השמונים". לאחר מכן הוא שיחק בתפקיד אורח ב-:ER" בתפקיד ד"ר ניק קופר בשנת 2003.
הוא שיחק בתפקידים קטנים בסרטים "חייב לאהוב כלבים" (2005), סרניטי (2005) ובסרט "הזרים" (2008). הוא הופיע גם כאח בבית חולים בסרט "קראנק" משנת 2006, והמשיך לשחק בסרט ההמשך, "קראנק: מתח גבוה" גם הוא לצד ג'ייסון סטיית'האם.
האוורטון משחק, מפיק, תסריטאי של פרקים רבים והבמאי הראשי של הסדרה "פילדלפיה זורחת" משנת 2005. להאוורטון היה תפקיד קולי בסדרה "המופע של קליבלנד", כמו גם תפקיד חוזר בסדרה הקומית "מינדי" של רשת פוקס ובסדרת הקומדיה האפלה "פארגו". הוא שיחק בסרט הקומדיה "Coffee Town" משנת 2013.
חיים אישיים.
ב-8 בספטמבר 2009 התחתן האוורטון עם השחקנית ג'יל לטיאנו, שהתארחה בפרק של הסדרה "פילדלפיה זורחת". בנם הראשון, מיילס רוברט, נולד בשנת 2011. באוגוסט 2014 נולד בנם השני, איזלי ריי.
האוורטון אמר שהוא מקפיד על תזונה טבעונית "בערך 95% מהזמן".
איאק
איאק (בהונגרית: Ajak) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם באיאק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 4,190 ובשנת 2021 רק 3,394 תושבים.
יהודי איאק.
יהודים החלו להתיישב באיאק בסוף המאה ה-18. רובם התפרנסו ממסחר וממלאכה, וכמה מהם היו חוכרי קרקעות.
הקהילה היהודית התארגנה בתחילת המאה ה-19 והקימה בית כנסת, בית קברות ו"חדר". החל משנת 1885 היא הייתה כפופה לרבנות קישוווארדה.
בשנת 1938, לאחר פרסום "החוקים היהודיים" שהגבילו את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, איבדו רוב יהודי איאק את פרנסתם. בשנת 1942 גויסו צעירים יהודים מהכפר לעבודות כפייה, בחזית אוקראינה, שם נספו רובם בשדות המוקשים. בשנת 1944, לפני חג השבועות הועברו 50 היהודים שנותרו באיאק לגטו קישווארדה ומשם שולחו יחד עם שאר יושבי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ. רק חמישה מתושבי העיר שרדו את השואה.
אדולף צימרמן
אדולף גוטלוב צימרמן (בגרמנית: Adolf Gottlob Zimmermann; 1 בספטמבר 1799 – 17 ביולי 1859) היה צייר גרמני. הוא השתייך לסניף דיסלדורף של תנועת הנצרתיים.
חיים ועבודה.
אביו היה משרתו של הרוזן אדולף פרידריך פון גרסדורף בשלוס לודנאו, שקיבל חלקת אדמה בניוסורגה הסמוכה כפרס על שירות נאמן. הרוזן גם נתן חסות וסיפק חינוך לאדולף, שהפך לסטודנט בניסקי, שם עודדו את כישרונו האמנותי. עם זאת, במקור הוא נועד לחניכה במלאכה, אך אולי בדחיפת משפחת הרוזן הצליח להיכנס לאקדמיה לאמנויות בדרזדן. בין השנים 1818 עד 1825 למד אצל פרדיננד הרטמן ויוהאן קרל רוסלר.
לאחר סיום לימודיו, בהמלצת מנהל האקדמיה, הוא קיבל מלגה מלכותית לצורך נסיעת לימודים לאיטליה. בסתיו 1825 (בעקבות נישואים סודיים), הוא וחברו קרל גוטליב פשל ביצעו את המסע, ועשו כמה עצירות בדרך לביקור אצל אמנים אחרים. הוא נשאר באיטליה עד 1829.
אף שכתב לאשתו שהוא עוזב את רומא מכיוון שאין לו את האמצעים הכספיים להישאר או להביא אותה לשם, נראה כי בהיותו פרוטסטנטי אוונגליסט, הוא בחר לעזוב בגלל חילוקי דעות בענייני דת עם עמיתיו הציירים מתנועת הנצרתיים, שחשה כי הקתוליות מהווה בסיס טוב יותר לציור תנ"כי היסטורי.
חיים מאוחרים.
בשובו מאיטליה התיישב בפירנה, שם לימד רישום וצייר פורטרטים. אולם רצונו לצייר נושאים היסטוריים ודתיים נותר גדול, ולמרות אמונתו ש"מספר האמנים גדל באותה מידה בה פוחת האינטרס של הציבור", החליט לחזור לדרזדן בשנת 1834. בזמן שהותו שם, הוא פגש את וילהלם פרידריך שדו, מנהל האקדמיה בדיסלדורף. פון שדו היה צייר רומנטי שרצה לעודד חזרה לטבע בציור ולכן בשנת 1835 הפך צימרמן למורה ל"אמנות דתית" בבית הספר. כשהגיע לשם הוא הסתבך בסכסוך אחר בין פרוטסטנטים לקתולים.
בשנת 1837, הוא ואשתו אמלי (שאיתה התחתן בניגוד לרצון משפחתה), החליטו להתחתן שוב, בפומבי, כדי שתוכל לחיות איתו. חייהם המשותפים היו, קצרים מכיוון שפיגור במכירות והתכתשות דתית חיזקו את המשבר הכלכלי של המשפחה. בשנת 1842 לקחה אמלי את שני ילדיהם להתגורר בבית הוריה וילדה שם בת נוספת.
צימרמן נותר בודד, ובריאותו הייתה לקויה מאז שובו מרומא, הוא החליט לעזוב את דיסלדורף ולשקם את עצמו במקום חדש - ברסלאו, מכיוון ששם התחרות עם אמנים אחרים לא הייתה גדולה. צימרמן כתב לכומר ברומא, שהסכים עם הרעיון ונתן לו מכתב המלצה לאוגוסט האן, פרופסור באוניברסיטה בברסלאו.
בשנת 1846, צימרמן לקח את משפחתו ועבר לשם, תוך זמן קצר קיבץ סביבו קהל לקוחות שכלל את הבישוף היינריך פורסטר. רוב ציוריו בתקופה זו היו דיוקנאות. אבל בשל המיתון הכלכלי בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-19, צנחו ההזמנות לציור פרוטרטים. צימרמן נאלץ לנסוע אל אחוזות מרוחקות שבהן עדיין הוזמנו דיוקנאות.
בשנת 1855 החלה תקופת נסיגה ניכרת ביצירתו, שכן ראייתו התדרדרה והוא נחלש בגלל מחלה. רבים מחבריו התגייסו לספק תמיכה.
אולם התדרדרותו נמשכה והוא נפטר בשנת 1859.
שיאופנג
שְיַאופֶּנג מוטורס (בסינית: 小鹏汽车, פיניין: Xiǎopéng qìchē), ידועה גם כ-Xpeng או XMotors.ai, היא יצרנית רכב חשמלי סינית. מטה החברה נמצא בגואנגג'ואו, עם משרדים מרכזיים גם במאונטיין ויו, קליפורניה שבארצות הברית והיא נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק.
מחלוקות.
ביולי 2018, משרד המשפטים של ארצות הברית האשים עובד לשעבר של אפל בגניבת סודות המסחר של פרויקט הרכב האוטונומי של אפל בניסיון להשיג עבודה באקספנג.
בחודש מרץ 2019, טסלה תבעה את צאו גואנג'י, עובד טסלה לשעבר, על גניבת קוד המקור של הטייס האוטומטי שלה והבאתם ל-Xpeng. צאו הכחיש טענות בגין גניבת קניין רוחני, אך הודה שהעלה את קוד המקור של טסלה לחשבון ה-iCloud שלו לפני שעזב את טסלה בזמן שהוא עדיין עבד בטסלה. בתגובה להאשמותיה של טסלה, פתחה Xpeng בחקירה פנימית ואמרה כי "לא הייתה מודעת להתנהגות בלתי הולמת של מר צאו". באפריל 2020 הגישה טסלה תביעות חדשות בנושא.
סונן אבן מאג'ה