רגעי מפתח בהתעוררות הציבור לתת-התרבות של העידן החדש הם: הספרים, "סימני שמש" ו"סימני אהבה" של לינדה גודמן. המחזמר והסרט "שיער", המיני-סדרה, "Out on a Limb" של שירלי מקליין האמריקאית, וכמו כן ספרים כמו "הנבואה השמימית" של ג'יימס רדפילד, הסדרה "שיחות עם אלוהים" של ניל דונלד וולש, סדרת הספרים של ג'יין רוברטס אשר תקשרה את 'סת' ועוד.
בעקבות תפוצת רעיונותיו בישראל, נפתח באוניברסיטת תל אביב מסלול לימודים לתואר שני בדתות זמננו הכולל את תופעת העידן החדש, ואף מ-2009 נערכים באוניברסיטת חיפה כנסים שנתיים לחקר רוחניות עכשווית.
אמונות.
האמונות הבאות שכיחות בקרב אנשי "העידן החדש", אף שלא בקרב כולם:
ביקורת על העידן החדש.
מבקרי העידן החדש טוענים כי אימוץ האמונות האלטרנטיביות, נובעות מאובדן משמעות החיים עבור רבים בעולם הפוסט מודרני, שבו ירד קרנן של הדתות הממוסדות והאמונה באלוהים. המבקרים טוענים כי רבות מאמונות הניו אייג' מונעות משרלטנות, ועשויות במקרים מסוימים להביא להיווצרות כתות, ההופכות את אמונתן לדוגמה דתית פנאטית. יש שרואים בניו אייג' שכלול של תרבות הצריכה.
ניו אייג'
ניו-אייג'
רמזור
רמזורים הם מערכת של סימונים חזותיים המוצבת בצמתים, ותפקידם לווסת את התנועה בצומת. הרמזור הוא סוג של תמרור. רמזורים משתמשים לרוב בסימנים חזותיים כגון אורות וצבעים, ובנוסף גם מיקום המנורה ברמזור, סמלים חזותיים נוספים כגון חיצים, ועזרי צליל להנגשה. ישנם גם רמזורי אזהרה, בצורת פנסים מהבהבים.
המילה "רמזור" בעברית מורכבת מהלחם בסיסים של המילים "רמז" ו"אור".
היסטוריה.
תמרורי אזהרה הראשונים היו עששיות בצבעי ירוק ואדום שהותקנו בלונדון בשנת 1868 ונועדו עבור כרכרות רתומות לסוסים. באמצע המאה ה-19, עם התפתחות הרכבת, החלו לעשות שימוש בתמרורים כדי להסדיר את התנועה. ב-5 באוגוסט 1914 הותקנו הרמזורים החשמליים הראשונים בקליבלנד באוהיו שהשתמשו בצבעים אדום וירוק. צבעים אלו יובאו ליבשה לאחר שנים שנעשה בהם שימוש כדי לסמן ימין ושמאל בכלי שיט. הצבע האדום סימל מאז ומתמיד סכנה ומלחמה בשל היותו זהה לצבע של הדם.
הסימונים המוסכמים הראשונים היו שונים מהמקובל היום. הצבע הירוק סימן זהירות (בדומה לצהוב בימינו) והצבע ה"לבן", שהיה למעשה אור מ חשופה, סימן שניתן לנסוע. סימון זה גרם לתאונת רכבת קשה בשנת 1914 לאחר שהקטר זיהה מקור אור חשוף כתמרור "לבן". לבסוף הוחלף הצבע הלבן בירוק, תוך הוספת אור בצבע צהוב מהבהב כאות לצורך בזהירות.
הרמזור הראשון בישראל הותקן בעיר חיפה, בפינת הרחובות הרצל-בלפור, בשנת 1949.
בתקופת מהפכת התרבות בסין הוצע להחליף בין האור האדום לירוק, כך שהאור האדום ישמש לנסיעה, מכיוון שהצבע האדום היה צבעה של המהפכה והוא סימל, בעיני השלטון, את הקידמה. ראש ממשלת סין ג'ואו אנלאי הצליח למנוע שינוי זה, מחשש לפגיעה בבטיחות ולתאונות דרכים. הוא אמר לוועדת המשמרות האדומים שדנה בשינוי: "לדעתי, האור האדום הוא אורה של המהפכה, המספק את הבטיחות הנדרשת לפעילות המהפכנית."
לרוב, רמזורים המוצבים בצמתים עוקבים על צירי תנועה ראשיים, פועלים באופן מתוזמן אוטומטית, כך שניתן יהיה לנסוע על "גל ירוק" מבלי לעצור, אם נוסעים במהירות המותרת.
אף כי חלק מתפקידם של הרמזורים הוא להקל על עומסי תנועה, תכנון לקוי של מערכות רמזורים, שאינו מתחשב בעומסי התנועה המשתנים בצומת, עלול ליצור עומסים כבדים, כאשר תוכנן "רמזור קצר" מידי בנתיב עמוס או בשעות העומס.
הרמזורים עבדו באופן מסורתי עם נורות ליבון ונורות הלוגן. כיום מתרבה השימוש ברמזורים עם LED, בשל צריכת החשמל הנמוכה יותר שלהם.
רמזורים עם LED, מהווים סיכון בטיחותי במדינות בעלות אקלים קר ומושלג כמו ארצות הברית: מכיוון שה-LED לא פולט קרינה אינפרה אדומה כמו שנורות ליבון והלוגן פולטות, במקרה של הצטברות שלג על אורות של רמזור LED כתוצאה מסופת שלגים, הוא לא ימס (בניגוד לפנסים של רמזורים עם נורות ליבון או הלוגן, שמסוגלים להמיס את השלג על ידי החום של הנורה) ועלול להסתיר את האורות של הרמזורים, דבר שיכול להעלות את הסיכון לתאונות דרכים קטלניות. בארצות הברית יש רמזורי LED שעל האורות מותקנים גופי חימום להמסת השלג. הפתרון אינו מושלם, כיוון שהוא מפחית את יתרון החיסכון באנרגיה של ה-LED על פני נורות ליבון והלוגן בתקופות החורף, פתרונות החימום המודרניים, המוטמעים בזכוכית, משתמשים בכשליש מהאנרגיה של מנורת ליבון ופועלים בתגובה להצטברות שלג מה שמונע הפעלה קבועה של אלמנט החימום בתקופת השלגים. קיים גם פתרון פסיבי אשר משתמש בחריץ במצליל שדרכו יכול להיכנס משב רוח ולמנוע את הצטברות השלג.
התנהגות ברמזור.
באופן אוניברסלי, להוראותיו של רמזור יש קדימות על הוראות תמרורים, ולהוראות שוטר תנועה קדימות על הוראות רמזור. אך ישנם כמה מאפיינים מקומיים באשר לאופן הקריאה וההכוונה של הרמזור.
רמזורים להולכי רגל.
רמזורים להולכי רגל עשויים להיות במצב המתיר חצייה, בזמן שגם מכוניות מסוימות מורשות לעבור. במצבים כאלו, זכות הקדימה נתונה להולכי הרגל.
בישראל.
בישראל לרמזורים להולכי רגל שני מצבים:
משך הזמן בו דולק הרמזור הירוק צריך לאפשר חציה לאדם ההולך לאט, ולאפשר לו להגיע לפחות עד לאי התנועה או המדרכה הקרובים. בין תחילת האור האדום להולכי הרגל לבין תחילת האור הירוק למכוניות קיים פרק זמן המאפשר לאדם ההולך מהר להשלים את החצייה.
באמריקה הצפונית.
באמריקה הצפונית, לרמזורים להולכי רגל שלושה מצבים:
רמזורים לנסיעה למכוניות.
לרמזורים למכוניות שלושה צבעים, המסודרים מלמעלה למטה: אדום, צהוב (או ענבר) וירוק.
באופן כללי, פירוש האותות הוא כדלקמן:
מעל חלק מהרמזורים מופיעים שלטים עגולים ומעליהם חץ כיוון (כמו בישראל למשל), המתאר את כיווני הנסיעה אליהם הרמזור תקף. ללא חץ, הרמזור תקף לכל כיווני הנסיעה. בארצות הברית וקנדה התאורה בפנסים של הרמזור מעוצבת כחץ.
במקומות שונים קיימים חוקי התנהגות שונים, בנוסף לאותות מוסכמים אלו.
בישראל.
האור הירוק מהבהב שלוש פעמים (ב-3 השניות האחרונות של האור הירוק "הרגיל") ברמזורים הממוקמים בצמתים בהם המהירות הממוצעת היא מעל 60 קמ"ש. הבהוב זה משמעו איתות מסייע, המציין כי האור ברמזור עומד להתחלף לצהוב ואז לאדום, אך אין לו משמעות חוקית.
בצפון אמריקה.
לרמזורים בצפון אמריקה, המצבים שונים מהרמזורים בישראל ובשאר העולם:
ברמזורים לנתיב השמאלי:
ברמזורים לנתיב הקדמי:
רמזורים לתחבורה ציבורית.
בחלק ממדינות העולם נהוג להשתמש ברמזורים ייחודים לתחבורה ציבורית.
בישראל נעשה שימוש ברמזורים אלה במסלולי התחבורה הציבורית של המטרונית בחיפה, הרכבת הקלה בירושלים ובנתיבי התחבורה הציבורית באשדוד ובערים נוספות.
לרמזור זה סימנים אשר כולם בצבע לבן: מלבן אופקי, עיגול ומלבן אנכי.
מהבהב - מערכת הרמזורים מקולקלת ויש לנסוע לפי סימון התמרורים.
רמזורים לרכבות.
סימנור הוא מתקן איתות לרכבות, הדומה בחזותו לרמזור אך שונה ממנו מהותית באופן פעולתו. מקור המילה הוא הלחם של המילים סימן ואור.
רמזורים נוספים.
רמזור אדום מהבהב משמש להתרעה על מעבר רכבת במפגש מסילה-כביש (לעיתים בלווית מחסום ופעמון).
רמזור צהוב מהבהב או שניים משמשים לאזהרה על צורך במתן זכות קדימה להולכי רגל או להתרעה כי רמזור סמוך, שאינו נראה למרחוק, אדום. בארצות שונות, בעיקר בצפון אירופה, ישנו רמזור מיוחד המשמש רוכבי אופניים בעת רכיבתם בכבישים ובמסלולים הייחודיים להם.
רמזורים חכמים.
רמזורים "חכמים" ממוחשבים יכולים לחוש ולהגיב לתנועה על הדרך, ולתת אור ירוק בהקדם האפשרי ובכך לקצר את זמן ההמתנה בכביש.
טכניקה זאת ממומשת בעזרת תיל לולאתי שקבוע מתחת לכביש לפני הרמזור. זרם חשמלי עובר בתיל, הוא יוצר שדה מגנטי. כאשר גוף מתכתי (כלי רכב) עובר דרך שדה זה, אות נשלח למחשב המקושר. המחשב קולט את האות ומנסה לתת אור ירוק לנהג ברגע הראשון האפשרי, כשהדרך פנויה למעבר בטוח. רכב דו גלגלי עשוי שלא להפעיל רמזור כזה, ולכן אם יעמוד ראשון, הרמזור לא יתחלף.
אכיפה.
כניסה לצומת באור אדום נחשבת לאחת מעבירות התנועה החמורות ביותר ולגורם מהותי לתאונות דרכים קטלניות. משטרות מפעילות מצלמות אלקטרוניות כדי לתעד עבירות של כניסה לצומת ברמזור אדום. בישראל הופעלו מצלמות כאלו מאז שנת 1965.
בישראל הורשעו במספר מקרים נהגים שנכנסו לצומת באור אדום וגרמו למותם של אנשים בתאונת דרכים בעבירת הריגה ונדונו לשנות מאסר רבות (7 - 8 שנים בפועל).
התפתחות המדע בעת העתיקה
מדע, כפי שהוא נתפש בעת החדשה, הוא האיסוף השיטתי של ידע אודות העולם; הוא כולל תצפית, ניסוי והסקה שיטתיים ואובייקטיביים, פיתוח ידע זה להסברים כוללניים ונרחבים ככל האפשר, תיעוד הידע והפצתו. המדע בעת העתיקה הכיל מאפיינים חלקיים של המדע המודרני, כאשר בתקופה זו מספר הניסויים האמפיריים היה נמוך משמעותית מהתקופה המודרנית.
את התפתחות המדע באירופה נהוג לחלק לשתי תקופות: תקופת הפריחה בעולם העתיק ופריחת המדע בתקופה המודרנית, שלאחר הרנסאנס. בין שתי התקופות, בימי הביניים, דעך המדע. המדע בעת העתיקה בלט בהתפתחותו ביוון העתיקה. התפתחות זו הייתה כה מרשימה עד שאחת מאבני הנגף בהתקדמות המדעית במשך כ-2,000 השנה שלאחר מכן, היה הרעיון האירופי כי ליוונים הייתה הסמכות המדעית העליונה, וכי כל הידע כבר נמצא וקיים. הידע באותן תקופות, אשר לא נבדק על דרך הניסוי, עובד ופורש כך שיותאם לאמונות השולטות, והפקפוק בו נאסר.
תחילת היווצרות תהליך המדע.