Scarborough Fair (בעברית: יריד סקרבורו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית שרה ברייטמן, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, "La Luna". השיר יצא לאור בינואר 2000, כסינגל השלישי מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים איסט וסט רקורדס ואנג'ל רקורדס. הוא מעין גרסת כיסוי של השיר המקורי.
כאשר הופץ ברחבי העולם, צורפו אליו השירים "La Luna" ו-"She Doesn't See Him".
רקע וכתיבה.
השיר "Scarborough Fair" בוצע והוקלט מאות פעמים במרוצת השנים, על ידי מוזיקאים שונים ברחבי העולם. בין 1999–2000 הקליטה ברייטמן את אלבום האולפן השביעי שלה, "La Luna", במסגרתו החליטה להקליט גרסה משלה ל-"Scarborough Fair". לצד גרסת כיסוי זו, הקליטה מחדש שירים נוספים במסגרת האלבום.
פרק זמן לצאתה, עלתה גרסתה של ברייטמן לספוטיפיי, שם הצליחה לצבור 4 מיליון השמעות.
הצלחה מסחרית.
"Scarborough Fair" הפך לשירה המצליח ביותר של ברייטמן באסיה. הוא כבש את פסגות המצעדים ברפובליקה העממית של סין וטאיוואן במשך שבועות רבים. בעקבות הצלחתו הרבה של השיר, הפך האלבום לפופולרי ולמצליח בכל רחבי העולם. ברייטמן הובילה לכך שהשיר צבר פופולריות מחודשת בשוקי המזרח באמצעות העיבוד המוצלח שלה.
פראנק פולאק
פרנק פולק
קירקוף
אבשלום גיסין
אבשלום גיסין (1896 - 5 במאי 1921) היה קצין יהודי בצבא הטורקי ומראשוני מגיני פתח תקווה, נהרג במאורעות תרפ"א.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1896 בפתח תקווה, בנו של משה גיסין. למד בבית הספר פיק"א במושבה ופעל שיחליפו את שפת הלימוד הצרפתית בשפה העברית. לאחר סיום לימודיו עבר לגימנסיה העברית ביפו והיה מראשוני תלמידיה, בשנת 1914 נסע לטורקיה ללמוד מדעים צבאיים באקדמיה הצבאית בבירה איסטנבול. סיים את הלימודים בהצטיינות, קיבל דרגת קצונה, וכאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה נשאר כמורה באקדמיה הצבאית בה למד. לאחר המלחמה וכיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים חזר לארץ וארגן צעירים בפתח תקווה להגן על היישוב מפני הערבים. הוא היה בין מייסדי אגודת הספורט המקומית "מכבי" במקום ואת תנועת "הצופים", בשלב מסוים התגורר בדרום הארץ ובירושלים ועסק במדידת קרקעות.
בשנת 1921 כשפרצו מאורעות תרפ"א ולאור האיום של התקפת ערבים על המושבות היהודיות חזר גיסין לפתח תקווה, ולאור ניסיונו וידיעותיו שרכש בבית הספר הצבאי הועמד בעמדת הפיקוד הראשונה יחד עם אברהם שפירא. ב-5 במאי נפתחה ההתקפה הגדולה על פתח תקווה על ידי ערביי הסביבה משבט אבו כישכ, ומגיני המושבה שבפיקודו התבצרו בפרדסים שבמבואותיה והערבים התארגנו בסמוך. עם תחילת הקרב יצא אבשלום מבין הפרדסים לתקוף את הערבים מעמדה נוחה ונפגע מכדורים בראשו ונהרג במקום. הוא הובא לקבורה למחרת היום בבית העלמין סגולה.
הנצחה.
שמו של גיסין הונצח ברחוב ראשי בפתח תקווה, באנדרטת יד לגיבורים במתחם יד לבנים בפתח תקווה. כמו כן קבוצת הספורט מכבי פתח תקווה נקראה על שמו.
שיי מיטשל
High Impact Games
High Impact Games היא חברת משחקים בברבנק שבקליפורניה. היא הוקמה על ידי פורשי Insomniac Games.
קורפוס הרמטיקום
קוֹרפּוּס הֶרמֶטיקוּם (Corpus Hermeticum) הם ספרי חכמה מצריים-יווניים מן המאות השנייה והשלישית שמוצגים, לרוב, כדיאלוגים בהם מורה המזוהה בדרך כלל עם הרמס טריסמגיסטוס מאיר את דרכו של תלמיד. הטקסטים דנים באופי של האלוהי, השכל, הטבע והקוסמוס. חלקם מוסיפים גם אלכימיה, אסטרולוגיה ונושאים קרובים.
היקף.
המונח מתייחס במיוחד לקורפוס הרמטיקום שתורגם ללטינית על ידי מרסיליו פִיצ'ינוֹ (Ficino) בארבעה עשר ספרים שמתוכם הודפסו שמונה מהדורות לפני 1500 ועוד 22 מהדורות נדפסו עד 1641. נאמר שאוסף זה, הכולל את פוימנדרס וכמה הרצאות של הרמס לתלמיד, מקורו באסכולה של אמוניוס סאקאס (Ammonius Saccas) והיה בהשגחתו של מיכאל פסלוס. הוא נשמר בכתבי יד מן המאה ה-14. שלושת הספרים האחרונים במהדורות המודרניות תורגמו באופן עצמאי מכתב יד אחר על ידי בן זמנו של פיצ'ינו, לודוביקו לצרֶלי (Ludovico Lazzarelli; 1447–1500), והודפסו לראשונה ב-1507. חלקים מההרמטיקה נמצאו בספרייה הגנוסטית בנגע חמאדי. גם לחיבורים אחרים בסורית, ערבית, ארמנית, קופטית ושפות אחרות ניתן לקרוא הרמטיים.
חיבור מפורסם אחר הוא "לוח הברקת", שמלמד את התורה ש"כמו שלמעלה, כך למטה".
כל החיבורים האלה הם שרידים של ספרות רחבה יותר. חלק מן התנועות הרוחניות האינטלקטואליות הסינקרטיות של התקופה – תנועה רוחנית שכללה גם הפילוסופיה הנאופלאטונית, דתות המסתורין היווניות-רומיות וספרות אורפאית ופיתגוראית וכן צורות גנוסטיות של הדתות האברהמיות. יש הבדלים משמעותיים בין ההרמטיקה ותנועות אלה. ההרמטיקה לא כוללת התייחסויות מפורשות לטקסטים מקראיים ואין לה, כמעט, עניין במיתולוגיה יוונית או בפרטי הפרטים של נאופלאטוניזם. עם זאת, רוב האסכולות האלה מייחסות את בריאת העולם לדמיאורג ולא לישות העליונה ובקבלה של גלגול נשמות. החיבורים היו מאוד פופולריים במאה החמישית, עד כדי כך שאוגוסטינוס כתב נגדם בספרו עיר האלוהים.
אופי ועתיקות.
הטקסטים המצריים-יווניים, הקיימים עדיין, מדגישים את אחדותו וטובו של אלוהים ומעודדים טיהור של הנשמה. העיסוק שלהם היה בטבע והמטרה הייתה לידה מחדש רוחנית דרך הארה של השכל:
"כשראיתי בתוכי חזון רוחני שבא מרחמיו של אלוהים יצאתי מעצמי החוצה לתוך גוף לא גשמי ועכשיו אני לא מה שהייתי קודם לכן. נולדתי בשכלי".
בעוד שקשה לתארך במדויק את הטקסטים של הקורפוס הרי סביר שהם נערכו בין המאה הראשונה למאה השלישית לספירה. בתקופת הרנסאנס חשבו שטקסטים אלה הם מצריים עתיקים ואפילו היום יש הסבורים שהם ממצרים הפרעונית. משום שאפלטון בחיבורו טימאוס דן בעתיקותם הרבה של הכתבים המצריים, מהם טוען הפילוסוף שהוא שואב את רעיונותיו, היו המלומדים מוכנים לקבל שטקסטים אלה היו המקור לרעיונות היווניים. אבל חוקר הקלסיקה איזק קזובון (1559–1614) טען, בהצלחה, שחלק מן הטקסטים האלה, במיוחד אלה שעסקו בפילוסופיה, יש בהם אוצר מילים חדש מדי. רבים מן הטקסטים היווניים האבודים ורבים מן הטקסטים שנשמרו בלטינית מכילים דיונים על אלכימיה כשהם עטופים במטאפורות פילוסופיות. טקסט אחד – אסקלפיוס – שאבד ביוונית אבל נשמר, בחלקו, בלטינית, מכיל נבואה עקובה מדם על סופו של השלטון הרומאי במצרים ותחיית הפגניות המצרית. יהיה זה הוגן לקבוע שהקורפוס הרמטיקום הוא אקלקטי מבחינה אינטלקטואלית.
מחקרים עדכניים יותר, עם כך שהם מאשרים את התארוך לתקופה מאוחרת תוססת מבחינה רוחנית במצרים תחת השלטון הרומאי, הרי שהם מציעים יותר המשכיות לתרבות של מצרים הפרעונית ממה שסברו קודם. יש מקבילות רבות לנבואות מצריות ולהמנונים לאלים אבל את ההשוואות הקרובות ביותר ניתן למצוא בספרות החכמה המצרית שמובעת, בדרך כלל, במילות עצה מ"אב" ל"בן". פפירוסים דמוטיים מכילים חלקים משמעותיים של שיחות בעלות אופי הרמטי בין תחות ותלמיד. האגיפטולוג פלינדרס פיטרי קובע שיש כמה טקסטים בקורפוס ההרמטי שניתן לתארך אותם למאה ה-6 לפנה"ס לתקופה הפרסית. ניתן לבאר קווי דמיון מסוימים בין טקסטים דמוטיים ופילוסופיה אפלטונית בכך שאפלטון ותלמידיו שאבו ממקורות מצריים.
היסטוריה מאוחרת.
טקסטים הרמטיים רבים אבדו לתרבות המערב בימי הביניים אבל התגלו מחדש בעותקים שנעשו בביזנטיון ונעשו פופולריים באיטליה בתקופת הרנסאנס. הדחף להתחדשות זאת התחיל באמצע המאה ה-15 כאשר לאונרדו דה קנדיה פיסטויה, נזיר ביזנטי, הביא ב- 160 את כתב היד של הקורפוס הרמטיקום שהכיל 14 ספרים לחצרו של קוזימו דה מדיצ'י, שליטה של פירנצה שביקש, אחרי כן, ממרסיליו פיצ'ינו, שהיה חבר בחצר מדיצ'י, שיתרגם אותם ללטינית. הוא פרסם 13 ספרים ב- 1471 בשם De potestate et sapientia Dei (על כוחו ועוצמתו של אלוהים). לקורפוס הרמטיקום הייתה השפעה גדולה מאוד על התפתחות המחשבה והתרבות ברנסאנס. הייתה לה השפעה על האלכימיה וכן על פילוסופים כמו ג'ורדנו ברונו ופיקו דלה מירנדולה, תלמידו של פיצ'ינו. השפעה זו נמשכה עד המאה ה-17.
למרות שהעותקים המפורסמים ביותר מן הספרות ההרמטית היו תוצרים של דוברי יוונית תחת שלטון רומאי הרי שהמשיכו לכתוב ספרות זו גם אחרי נפילת האימפריה והמשיכו ליצור אותה בקופטית, סורית, ערבית, ארמנית ויוונית ביזנטית. הדוגמה המפורסמת ביותר של כתבים הרמטיים אלה היא "לוח הברקת", שמקורו, כנראה, בסורית. רק מעט מאוד מספרות עשירה זו נגיש למי שאינו מומחה. הספרות הגנוסטית בנגע חמאדי שהתגלתה ב- 1945 כוללת טקסט הרמטי לא ידוע שנקרא על השמינייה והתשיעייה (The Ogdoad and the Ennead), תיאור של טקס קבלה הרמטי לגנוסיס שהוביל תובנות חדשות על טבעו של ההרמטיציזם באופן כללי. מי שתרם לכך במיוחד הוא ז'אן פייר מָאֶה (Jean-Pierre Mahé).
חטמ&quot;ר 474
MDM2 הוא רגולטור שלילי חשוב של החלבון p53 שמונע גידולים. הוא השם גם של הגן וגם של החלבון שהגן מקדד.
גילוי.
האונקוגן שמקדד את החלבון MDM2 שובט לראשונה, ביחד עם הגנים MDM1 ו-MDM3, משורת התאים העכבריים 3T3-DM. ביטוי יתר שלו, יחד עם Ras האונקוגני מניע התמרה של פיברובלסטים עכבריים, וביטוי של MDM2 גורם ליצירת גידולים בעכברים ערומים. לחלבון זה קיים הומולוג אנושי שלפעמים נקרא HDM2. אישוש לכך של-MDM2 יש חלק בהתפתחות גידולים, חוקרים מצאו רמות מוגברות של החלבון בסוגי סרטן מסוימים. MDM4, שלפעמים נקרא MDMX, הוא באותה משפחה של MDM2, וגם לו יש תפקיד כרגולטור שלילי של p53.
אינטראקציות.