הזהות היוונית כפי שמוצגת במחזה מבוססת על האנטיתזה בין היוונים לפרסים. בעוד היוונים מציגים את הטוב והחכמה הפרסים מוצגים כרע, הרקוב והשפל כפי שהוצא במודל של אדוארד סעיד בספרו אוריינטליזם. מאפייני הפרסים בידי האתונאים:
אנה באטריס בארוס
אנה באטריס בארוס (בפורטוגזית: Ana Beatriz Barros; נולדה ב-29 במאי 1982) היא דוגמנית ברזילאית, הידועה בשל הפרסומות להן דיגמנה ל- Guess?, Bebe, ויקטוריה'ס סיקרט, שאנל וקולקציית האופנה JLo של ג'ניפר לופז.
שנותיה הראשונות ומשפחתה.
בארוס נולדה בעיר הקטנה איטאבירה, מינאס ז'ראיס, ברזיל, לסוניה, עקרת בית וריינאטו בארוס, מהנדס מכונות. מאוחר יותר, עברה משפחתה לריו דה ז'ניירו, שם היא התגוררה בילדותה. בארוס היא הצעירה ביותר בין שלוש אחיות, פטריסיה, שאף היא דוגמנית ידועה ומאלו (מאריה לואיזה).
בדצמבר 2017 נולד בנה הראשון. ב-2019 פורסם כי היא בהריון שני.
קריירת הדוגמנות.
בגיל 14, בארוס ואחותה המבוגרת ממנה, פטריסיה, יצאו לבלות בריו דה ז'ניירו כשגילה אותן נציג של סוכנות עלית.
סניף עלית של ריו דה ז'ניירו עודד את בארוס להשתתף בתחרות הדוגמנות הארצית של עלית לשנת 1996. בארוס התחרה לבסוף בתחרות הבינלאומית והגיעה למקום השני בעולם אחרי דיאנה קובאלצ'וק. עלית שלחו את התיק ותצלומים שלה ל- GUESS?, דבר שהוביל אותה לדגמן לפרסומת המילניום של GUESS?
בנוסף ל- GUESS?, דיגמנה בארוס בין השאר לפרסומות עבור כריסטיאן דיור, ג'ינס ארמאני, אוקלי, לוריאל, דיזל, ויקטוריה'ס סיקרט, שאנל קוסמטיקס, וקולקציית האופנה JLO של ג'ניפר לופז. ב-2004 בחרה ג'ניפר לופז בבארוס להיות הפנים של קו לבני הנשים שלה, JLO. לופז אמרה: "אני רוצה מישהי צעירה, סקסית ואורבנית, עם מראה אוניברסלי."
בארוס השתתפה בתצוגות אופנה לוולנטינו, מיסוני, גוצ'י, כריסטיאן דיור, ורסצ'ה, אמפוריו ארמאני, BCBG, DKNY, ז'אן פול גוטייה, דולצ'ה וגבאנה, מיכאל קורס (רד אוקס), Elie Saab ובתי אופנה נוספים. היא דיגמנה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2002, 2003, 2005, 2006, 2008 ו-2009.
היא הופיעה על שערי מגזינים רבים כמו גלאמור, ווג, מארי קלייר, Allure, מגזינים ברזילאים כגון Capricho ו-Audi magazine, W, Elle
בארוס הופיעה פעמים אחדות בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד (2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008).
בארוס נבחרה למקום ה-96 בידי מגזין FHM במוסף של "100 הנשים הסקסיות ביותר בעולם" ב-2006.
בארוס תופיע בלוח השנה של פירלי לשנת 2010 לצידן של לילי קול, דייזי לואו, מיראנדה קר ודוגמניות נוספות.
בארוס תחליף את לינדזי לוהן בפרסומת וקטלוג אביב-קיץ 2010 של Fornarina's.
היא דיגמנה בפרסומת הראשונה שלה עבור החברה.
בארוס הופיעה בפרסומת אביב-קיץ 2010 עבור הרשת הקמעונאית הבריטית מרקס וספנסר לצד טוויגי, ויוי בראון
(W Brown), ליסה סנואודון ודאני מינוג.
מוקדמות מונדיאל 1934 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1938 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1950 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1954 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1958 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1962 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1966 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1970 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1986 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1990 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1994 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1998 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 2002 - ישראל
מוקדמות מונדיאל 1982 - ישראל
רדומיר אנטיץ'
רדומיר אנטיץ' (בסרבית: Радомир Антић; 22 בנובמבר 1948 – 6 באפריל 2020) היה כדורגלן ומאמן כדורגל סרבי.
קריירת משחק.
אנטיץ' החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת סלובודה יוזישצ'ה, ממנה עבר אל פרטיזן בלגרד בה בילה את מרבית הקריירה שלו. בקיץ 1976 חתם בקבוצת פנרבחצ'ה הטורקית. לאחר שנתיים באיסטנבול עבר אנטיץ' לקבוצת ריאל סרגוסה מהליגה הספרדית.
בשנת 1980 עבר לקבוצת לוטון טאון, שם שיחק עד שנת 1984. במאי 1983, כבש אנטיץ' שער במחזור הסיום בפרמייר ליג נגד קבוצת מנצ'סטר סיטי אשר השאיר את לוטון בליגה, אך הוריד את הסיטי.
קריירת אימון.
קבוצתו הראשונה של אנטיץ' כמאמן הייתה ריאל סרגוסה, אשר בשורותיה גם שיחק כשנתיים.
במרץ 1991 מונה אנטיץ' למאמנה של ריאל מדריד במקומו של אלפרדו די סטפנו, וב-12 המשחקים אשר אימן באותה העונה הצליח להעלות את הקבוצה מהמקום השביעי אל המקום השלישי אשר מוביל לגביע אופ"א.
בינואר 1992 פוטר אנטיץ' מריאל מדריד, והוחלף על ידי לאו בינהאקר, אף על פי שהוביל את הקבוצה למקום הראשון בליגה בפער של 7 נקודות מהמקום השני, ולרבע-גמר גביע אופ"א. בסיום אותה העונה הפסיד בינהקר את האליפות לברצלונה במחזור האחרון.
באמצע עונת 1992/1993 מונה למאמנה של ריאל אוביידו בדרך להישארות בליגה. בעונה שלאחר מכן הוביל את הקבוצה עד למקום התשיעי בליגה.
בעקבות הצלחתו עם אוביידו, מונה אנטיץ' למאמן קבוצת אתלטיקו מדריד, איתה זכה בדאבל היסטורי כבר בעונתו הראשונה. בעונה שלאחר מכן סיים עם הקבוצה במקום החמישי בליגה, והודח מליגת האלופות בשלב רבע הגמר מול אייאקס אמסטרדם.
לקראת עונת 1997/1998 רכשה הקבוצה את כרטיסו של כריסטיאן ויירי אשר זכה עם קבוצת יובנטוס בסרייה א'. הקבוצה רכשה בנוסף את כרטיסו של ז'וניניו מקבוצת מידלסברו תמורת 18 מיליון ליש"ט. באותה העונה סיימה אתלטיקו במקום השביעי בליגה, והודחה בשלב חצי גמר גביע אופ"א מול קבוצת לאציו האיטלקית. בסיום אותה העונה פוטר אנטיץ', ואריגו סאקי החליפו.
לאחר פיטוריו של סאקי מהקבוצה באמצע עונת 1998/1999, חזר אנטיץ' לאמן את הקבוצה ל-11 המשחקים האחרונים של העונה. הוא הצליח להעפיל עם הקבוצה עד לגמר גביע המלך הספרדי, אך הובס 0–3 מול ולנסיה. בסיום העונה הוא פוטר שנית מן הקבוצה, והוחלף על ידי קלאודיו ראניירי.
בפברואר 2000, מונה אנטיץ' למאמן אתלטיקו מדריד בשלישית, לאחר שגם ראניירי פוטר. באתה העונה הודחה הקבוצה מגביע אופ"א בשלב שמינית הגמר על ידי לאנס, ואף נשרה לליגת המשנה. אנטיץ' הצליח גם בעונה זו להעפיל לגמר גביע המלך, אך הפסיד שנית, הפעם לאספניול. במחזור ה-37, משחק אחד לפני שהסתיימה העונה פוטר אנטיץ' מהקבוצה.
לקראת עונת 2000/2001 חתם אנטיץ' בקבוצת ריאל אוביידו, אותה אימן בעבר, אך בתום העונה עזב את הקבוצה לאחר שלא הצליח להשאירה בליגה.
לאחר שנה וחצי בהן לא אימן אף קבוצה, חתם אנטיץ' בברצלונה בינואר 2003 בעקבות פיטוריו של לואי ואן חאל, ובכך הפך למאמן היחיד בהיסטוריה שאימן את שלוש הקבוצות הגדולות בכדורגל הספרדי - ברצלונה, ריאל מדריד ואתלטיקו מדריד. הקבוצה הייתה ממוקמת במקום ה-15 בליגה כאשר צברה רק 23 נקודות ב-20 משחקים, והמשימה אשר לשמה הוא הובא הייתה להשאיר את הקבוצה בליגה. מחויב לסגל שחקנים אשר ירש מקודמו, חיפש אנטיץ' לרענן את השורות. לצורך כך הביא בהשאלה את חואן פאבלו סורין מלאציו ונתן דקות משחק רבות לשני שחקנים צעירים, ויקטור ואלדס ואנדרס אינייסטה.
ברצלונה סיימה את העונה במקום השישי בליגה, אשר הבטיח לה מקום בגביע אופ"א בעונה שלאחר מכן, ובליגת האלופות הודחה ברצלונה בשלב רבע הגמר על ידי יובנטוס האיטלקית של מרצ'לו ליפי בהארכה.
על אף ההצלחה בברצלונה הוחלף אנטיץ' בסיום העונה על ידי פרנק רייקארד.
לאחר בעונה המוצלחת בברצלונה, יצר לעצמו אנטיץ' מוניטין כמאמן למצבי משבר. באמצע עונת 2003/2004 מונה אנטיץ' למאמן סלטה ויגו בנסיבות דומות לאלו אשר הובילו למינויו בברצלונה. לאחר מינויו הקבוצה אמנם הופיעה בצורה מכובדת בליגת האלופות, כאשר הודחה בשלב שמינית הגמר נגד ארסנל, אך נשרה לליגה השנייה, דבר אשר הוביל לפיטוריו של אנטיץ'.
ב-19 באוגוסט 2008 פורסם כי אנטיץ' מונה למאמן נבחרת סרביה. משחק הבכורה שלו על הקווים היה נגד איי פארו. אנטיץ' הצליח להעפיל עם נבחרתו למונדיאל 2010, אשר זו לה ההעפלה הראשונה למונדיאל בשמה הנוכחי.
בדצמבר 2012 חתם לשנתיים בשאנדונג לואנג הסינית. לאחר כשנה פוטר מתפקידו.
בינואר 2015 מונה למאמנה של צ'אינה פורטון מהליגה הראשונה בסין.
באפריל 2020 אנטיץ' נפטר נסיבות המוות עדין לא ברורות.
חתול החולות
לוח החיבור
קתדרלת איסק הקדוש
קתדרלת איסק הקדוש (ברוסית: Исаакиевский собор) היא הקתדרלה הגדולה ביותר בסנקט פטרבורג. היא משמשת כיום כמוזיאון. החל משנת 1991 נערכות בה גם תפילות בימים מיוחדים ובהתאם לתיאום מראש עם הנהלת המוזיאון.
הקתדרלה מוקדשת לאיסק, קדוש ביזנטי מהמאה ה-4. המבנה הנוכחי הוא המבנה הרביעי שהוקם במקום לכבוד איסק הקדוש.
הוא נבנה בשנים 1818–1858 בהתאם לתכנון של האדריכל הצרפתי אוגוסט מונפרן. גובה המבנה כ-101.5 מטר ושטחו הפנימי כ-4,000 מ"ר.
היסטוריה.
הקתדרלה הקודמת (השלישית) נבנתה במשך עשרות שנים ובנייתה הסתיימה רק בשנת 1802. בשלבים האחרונים של הבנייה, שיש שהיה מיועד לעיטורה הועבר בפקודת פאבל הראשון לאתר הבנייה של טירת מיכאילובסקי. היו גם שינויים נוספים שלא תאמו את הרעיון המקורי של האדריכל שתכנן את הבניין.
בשנת 1809 הורגש שהקתדרלה הקיימת במקום קטנה מדי ולא תואמת את הסביבה. לכן הוחלט על מכרז להרחבת המבנה. במכרז השתתפו אדריכלים ידועי שם, אך כל התוכניות נדחו על ידי אלכסנדר הראשון בטענה שהן מבוססות על בנייה חדשה ולא על הרחבת המבנה הקיים כפי שנדר. בשנת 1813 פורסמה הודעה על תחרות חדשה, אך גם התוכניות החדשות לא התאימו לטעמו של הקיסר. בשנת 1816 האדריכל הצעיר אוגוסט מונפרן קיבל הזמנה להכנת הפרויקט. הוא הכין מספר תוכניות ראשוניות שהקיסר אהב אותם והוא קיבל הזמנה להכנת תוכניות מפורטות אך בתנאי שהחלק המרכזי של הקתדרלה הקיימת תישאר.