ארמון וָאחְוָאנְג הוא האתר הידוע ביותר בהאנדאן. הארמון ממוקם על פי צוק הר "טָאנְגְוָאנְגְגְ'יָאו" שבצפון-מערב נפת צְה, 68 קילומטרים ממערב למרכז העיר. הארמון נבנה בזמן שושלת צ'י הצפונית (ששלטה בשנים 550–577), להנצחת "נו-גווא", אלת יצירת האנושות ותיקון חומת גן-עדן במיתולוגיה הסינית. הארמון כולל 4 קומות בגובה 75 רגל. באתר כולו 135 מבני בתים, 3 מערות, 6 סלעים שחרוטות עליהם כתובות "סוטרה" (תוכן ומסר תמציתי) מתקופת שושלת צ'י הצפונית, ו-75 לוחיות אבן שחרוטות עליהן הקדשות מתקופות השושלות ששלטו באזור לאחר מכן. מספר מבני ארמונות נוספים נמצאים בינות לעיקולי מרגלות ההר. מספר מבני ביתנים ממוקמים על קצה צוקי ההר עם שלשלאות ברזל לחיזוק יציבותם. אזור הארמון המרכזי והמבנים הסמוכים לו מהווים בייחוד דוגמה לכושר ההמצאה והארכיטקטורה המתוחכמת שהייתה בסין העתיקה, והאתר מושך מבקרים רבים הן בשל חשיבותו הדתית והן בשל מראהו הארכיטקטוני.
אתרים היסטוריים ואתרי טיול מרכזיים נוספים:
קתרין ביגלו
קתרין אן ביגלו (באנגלית: Kathryn Ann Bigelow; נולדה ב-27 בנובמבר 1951) היא במאית קולנוע אמריקאית שסרטיה משתייכים לסוגת המדע-בדיוני, הפעולה והאימה. ביגלו היא האישה הראשונה שזכתה בפרס אוסקר בקטגוריית הבימוי הטוב ביותר. היא זכתה גם בפרס גילדת הבמאים האמריקאית ובפרס באפט"א בקטגוריית הבימוי הטוב ביותר, כל אלו על סרטה "מטען הכאב" (2008).
ביוגרפיה.
תחילת דרכה.
ביגלו נולדה בסן קרלוס שבקליפורניה, כבתם היחידה של מנהל מפעל לצבעים וספרנית. בתחילת דרכה התעניינה באמנות, ובגיל 20 עברה לניו יורק, לאחר שקיבלה מלגת לימודים במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית. מאוחר יותר פנתה לתחום הקולנוע, ולמדה את הנושא באוניברסיטת קולומביה. בין מוריה שם היו האמן ויטו אקונצ'י והסופרת והפעילה הפוליטית סוזן סונטג.
קריירה.
עבודת הבימוי הראשונה שלה הייתה בשנת 1978 בסרט הקצר "The Set-Up", שהוא 20 דקות של ניתוח אלימות. הסרט מציג שני אנשים הנלחמים זה בזה כשברקע שני סמיוטיקאים המנתחים את המראה. סרטה הראשון באורך מלא היה "The Loveless" (1982), סרט אופנוענים שביימה בשיתוף עם מונטי מונטגומרי. סרטה הבא היה "Near Dark" (1987), סרט אימה העוסק בערפדים. סרטה השלישי היה "פלדה כחולה" (1990), מותחן בכיכובם של ג'יימי לי קרטיס ורון סילבר, שבו רוצח פסיכופת רודף אחר שוטרת מתחילה. הסרט הבא אחריו היה "נקודת פריצה" (1991), בכיכובם של קיאנו ריבס ופטריק סווייזי, אשר עוסק בחבורת גולשים המכנים עצמם כ"הנשיאים לשעבר" והמצליחים במספר מקרים לבצע שוד בנק מושלם, ובסוכן FBI שנשלח לתפוס אותם.
בשנת 1995 ביימה את סרט המדע הבדיוני "ימים משונים" - ג'יימס קמרון, בעלה לשעבר, הפיק את הסרט וכתב את התסריט עבורו. בסרט מככבים רייף פיינס, אנג'לה באסט, ג'ולייט לואיס, טום סייזמור ווינסנט ד'אונופריו. סרטה הבא היה "גלים מן העבר" (2000), סרט המבוסס על ספר בעל אותו השם של הסופרת אניטה שרב, והמתאר שתי נשים הנמצאות במערכות יחסים חונקות. הסרט שונה במובן מסוים מסרטיה הקודמים של ביגלו, בכך שהוא נעדר את התנועתיות וההימום הטכני שמאפיינים אותם. בשנת 2002 ביימה את הסרט "K-19", בו מככבים האריסון פורד וליאם ניסן, והמספר על שני מפקדי צוללת סובייטית, הנושאת בתוכה נשק גרעיני, שתפקידם לבצע ניסוי של נשק זה במקום מבודד. הסרט, שהיה עתיר תקציב, נחל כישלון בקופות.
הסרט הבא של ביגלו היה "מטען הכאב". הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה בספטמבר 2008. עלילת הסרט עוקבת אחר צוות סילוק פצצות בצבא ארצות הברית בבגדאד במהלך מלחמת עיראק. הסרט זכה לשבחים נרחבים ובציון של 97% מ"מבקרי העל" של הרוטן טומייטוז. בסרט מככבים ג'רמי רנר, בריאן גרטי ואנתוני מאקי, ומופיעים בו בהופעת אורח גיא פירס, דייוויד מורס ורייף פיינס. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובמועמדות לפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר, וביגלו זכתה על בימויו בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ובכך הייתה לאישה הראשונה שזכתה בפרס, כשרק שלוש נשים לפניה היו מועמדות אליו בקטגוריה זו (לינה ורטמילר, סופיה קופולה וג'יין קמפיון). בנוסף זכתה בפרס באפט"א ובפרס גילדת הבמאים האמריקאים לבמאי הטוב ביותר (האישה הראשונה שזכתה בפרס זה אי פעם).
עבודות אחרות.
ביגלו דיגמנה עבור כרזה של חברת האופנה "גאפ". בשנת 1983 גילמה את דמותה של עורכת העיתון בסרט "Born in Flames". בשנת 1987 ביימה את הוידאו קליפ לשיר "Touched by the Hand of God" של הניו אורדר. בנוסף, ביימה ביגלו מספר פרקים מסדרות הטלוויזיה "דקלים פראיים" (1993) ו"רצח מאדום לשחור" (1997–1998).
חייה האישיים.
בשנים 1989–1991 הייתה ביגלו נשואה לבמאי הקולנוע ג'יימס קמרון.
לואי, דופן צרפת
אצטדיון לווינסון
מסבח
מלחמת רוסיה-טורקיה (1739-1735)
ניוטאון (ניו סאות' ויילס)
ניוטאון (באנגלית: Newtown) הוא פרוור בסידני.
גאוגרפיה.
ניוטאון מצוי כארבעה ק"מ דרום-מערבית למרכז העסקים הראשי של סידני. הפרוור קטן יחסית (פחות משני קמ"ר) ונפרש מצפון-מזרח לדרום-מערב כרצועה. הרחוב הראשי החוצה אותו מצפון מזרח לדרום מערב הוא רחוב קינג, שהופך לדרך פרינסס (Princes Highway) בשני קצותיו. ברחוב זה מתרכזים עיקר העסקים ומוסדות התרבות, ושם מצויה גם תחנת הרכבת ניוטאון, אחת מהתחנות הישנות ביותר בקו סיטירייל, שנחנכה ב-1895 לראשונה כאחת מארבע תחנות בלבד בדרך לפרמטה. רחוב ראשי נוסף הוא דרך אנמור (Enmore Road) שמתפצלת מרחוב קינג לכיוון מערב, לעבר הפרוור אנמור.
רשות עירונית.
ניוטאון מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney), והוא אחד הפרוורים המערביים ביותר בתחום השיפוט של רשות עירונית זו. מבחינה גאוגרפית, ניוטאון מצוי באזור המערב הקרוב (Inner West). הוא מצוי גם תחת תחום השיפוט של מועצת מריקוויל.
היסטוריה.
ניוטאון נוסד כאזור חקלאי בתחילת המאה ה-19. שם הפרוור נלקח משלט חנות המכולת המקומית שנפתחה ברחוב קינג ב-1832, בו היה כתוב "New Town Stores" (חנויות העיירה החדשות, או חנויות העיירה החדשה). חלק מהאדמות הדרומיות של ניוטאון היו במוקד משפט זיוף במאה ה-19, בו אסיר לשעבר טען כי קיבל את אדמות אלו בירושה מסוהרו ומכר אותן לאחר מכן לעיריית סידני בעבור רווח. ב-1845 הוקמה הכנסייה האנגליקנית הראשונה בניוטאון, וחמש שנים אחריה הוקמה הכנסייה הקתולית הראשונה בפרוור. הפרוור סבל מעוני רב בתקופת השפל הכלכלי הגדול, וב-1949 נאלץ להצטרף רשמית תחת עיריית סידני. עד תחילת שנות השבעים היה ניוטאון עדיין פרוור עוני ורוב משפחותיו העובדות היו במקצועות צווארון כחול. בעקבות התפתחותה של אוניברסיטת סידני בשנות השבעים והשמונים החלו זורמים לפרוור סטודנטים שחיפשו דיור זול בסמוך לפקולטה. אוכלוסיית הפרוור הפכה צעירה ומגוונת יותר, וערך הדירות עלה משמעותית. בתחילת המאה ה-21 הפך ניוטאון למוקד משיכה לקהל צעיר, כולל חנויות אופנה, מועדונים וחיי לילה. ניוטאון נחשב לאחד המקומות הסובלניים ביותר לצורכי האוכלוסייה הגאה, והופיע בסצנת הפתיחה בסרט הקולנוע פריסילה, מלכת המדבר.
תרבות.
בעקבות היסטוריה כאזור תעשייה ואזור מסחר, קיימים בניוטאון מספר גדול של פאבים המגישים אלכוהול. חלק ממוסדות אלו נוסדו בתקופה הוויקטוריאנית וחזיתם מציגה ארכיטקטורת אר דקו מתחילת המאה ה-20. בחלקו הצפוני של רחוב קינג מצוי אולם הריקודים טרוקדרו, שהוקם ב-1889. במרוצת השנים שימש האולם כבמת וודוויל, אולם החלקה, מפעל אופנועים ומרכז מסחרי. בשנת 2006 עבר הבניין שיפוץ וחזיתו (הבנויה בסגנון פלמי) שוחזרה. ניוטאון כולל מספר בניינים עתיקים נוספים ששוחזרו ושופצו, כולל בניין בית המשפט, בניין המשטרה, בניין בנק CBC ובניין בנק ANZ. בניינים אלו מוגנים, ורשומים כנכסים לאומיים של ניו סאות' ויילס.
יחסית לגודלו, ניוטאון מכיל כמות גדולה של חנויות העוסקות בתרבות, אמנות וספרות. חלק מהן הפכו למוקד עלייה לרגל בקרב באי סידני, כגון ארקדת הספרים של גולד (Goulds Book Arcade) שהיא מחנויות הספרים המשומשים הגדולות באוסטרליה, וכן חנויות לצורכי ציור ופיסול.
בניוטאון מתקיים כל שנה מאז 1981 פסטיבל ניוטאון, פסטיבל רחוב הכולל מוזיקה חיה, מופעים ואירועים משתנים. בשנת 2006 לראשונה התקיים הפסטיבל באזור מתוחם.
פסטיבל האוכל של ניוטאון, פיסטביליטי, מתקיים כל שנה מאז 1990 וכולל דוכני מזון ויין מהמסעדות הרבות בפרוור. בשנת 1990 החל הפסטיבל בשישה דוכנים, וב-2008 כבר כלל כ-40 דוכנים.
אברהם מפו
סגן הכהנים
סגן הכהנים הוא התואר לכהן האחראי על עבודת כל הכהנים בבית המקדש. כמו כן, הסגן מיועד להחליף את הכהן הגדול אם ייפסל לעבודת המקדש. לפיכך היה הסגן השני בחשיבותו לכהן הגדול, כפי שמעיד רבי חנינא סגן הכהנים:
הופעות במשנה.
פעמים רבות מופיע התואר במקורות רק בביטוי "הסגן".
כך למשל מוזכר סגן הכהנים במשנה העוסקת בעבודת יום הכיפורים במקדש:
ומשנה זו פירש רש"י בשם רבותיו כך:
ביטוי נוסף לחשיבותו של הנושא במשרת הסגן אנו רואים במעמד ניחום אבלים בו משתתף הכהן הגדול:
שמות סגני כהן.
שנים משלושת הסגנים הידועים לנו בשמם מן הספרות התלמודית או יוסיפוס פלביוס הם: רבי חנינא סגן הכהנים ואלעזר בן חנניה.
ההיסטוריון שמואל ספראי סובר שתפקיד הסגן נוצר על ידי הפרושים על מנת לפקח על הכהן הגדול, שכן מאז ימי שלטון בית חשמונאי היו תקופות שבהן החזיקו במשרת הכהן הגדול כהנים שנמנו על כת הצדוקים בפרהסיא או בסתר, והיה צורך במשגיח מיוחד מטעם הפרושים כדי לוודא שהכהן הגדול אינו סוטה מדרך העבודה הפרושית.
הסגן
תרגום לכתוביות
כתב יד קהיר