תקופה זו, שמתחילה עם איחוד נסיכות מולדובה ונסיכות ולאכיה באוניה פרסונלית תחת שלטונו הדמוקרטי של אלכסנדרו יואן קוזה, עומדת תחת ההשפעה המכרעת של החוג הקרוי ז'ונימיה. חברי החוג וגם יוצרים אחרים זכו לבמה עבור יצירותיהם בכתב העת של החוג, שיחות ספרותיות Convorbiri literare.
התקופה הקומוניסטית 1948 - 1989.
הספרות הרומנית, בתקופה בה נשלטה רומניה על ידי המפלגה הקומוניסטית הרומנית, צונזרה בצורה קשה ונותבה לתוך הזרם המכונה ריאליזם סוציאליסטי. יוצרים, שלא צעדו בנתיב שהוכתב להם סולקו ממשרותיהם, יצירותיהם נגנזו ואף נזרקו לבתי כלא.
התקופה התחילה בינואר 1948, עם פרסומם של שלושה מאמרי התקפה חריפים כנגד טודור ארגזי ויצירתו, מאמרים בכותרת "שירת הריקבון או ריקבון השירה".
הספרות הרומנית מחוץ לרומניה.
תרבות רומנית בישראל.
יהודי רומניה, כקבוצה, היו משכילים מהממוצע ברומניה בתקופתם והיוו אחוז נכבד, הרבה מעבר לחלקם באוכלוסייה, בחוגים המשכילים של רומניה. עם בואם ארצה, הביאו יהודי רומניה גם את התרבות הרומנית, שהייתה לחלק בלתי נפרד מהווייתם. תרבות זו באה לידי ביטוי במגוון דרכים, החל ממסעדות רומניות וכלה ביצירות ספרותיות בשפה הרומנית, יצירות שנכתבו בישראל. יוצרים יהודים בשפה הרומנית, שהגיעו ארצה בגיל מבוגר, התקשו לשנות את שפת היצירה והמשיכו ליצור ברומנית - חלק מיצירות אלה זכה לצאת בדפוס בארץ וחלק ראה אור בעיתונות הרומנית-ישראלית הענפה. שגשוג היצירה הספרותית בשפה הרומנית בישראל הוביל ליצירת חוגים תרבותיים העוסקים בכך ואף מעניקים פרסים רבי ערך ליוצרים נבחרים.
בין הסופרים והמשוררים הישראלים בשפה הרומנית נמנים: מירל בראטש, שאול כרמל, סבסטיאן קוסטין, אלכסנדרו מירודן, טאניה לובינסקו, אלכסנדרו סבר, לאופולד ביטמן-רוגה, לודוביק ברוקשטיין, וירג'יל דודה, דורל שור ורבים אחרים
העולים הטריים מרומניה, שלא ידעו קרוא וכתוב בעברית, אך היו "מכורים" לתחביב הקריאה, יצרו את הביקוש לספריות בשפה הרומנית ובעקבות הביקוש הגיע גם ההיצע - יהודים רבים שלחו חבילות עם ספרים ברומנית לקרוביהם בישראל ועם בואם ארצה פתחו ספריות השאלה. תחילה שגשגו הספריות, אך במרוצת הזמן הן התמעטו בעת שקהל לקוחותיהן הצטמצם עם התקדמות לימודי השפה העברית על ידי העולים.
עולי רומניה תרגמו לעברית נכסי תרבות רומניים והכירו לקורא הישראלים חלק מהיצירה הספרותית הרומנית. הירבו לעסוק בכך סנדו דוד, סבסטיאן קוסטין, שאול כרמל ואחרים.
מוקדמות מונדיאל 1962
56 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות מונדיאל 1962, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר. , המארחת, ו, האלופה המכהנת, העפילו אוטומטית, והותירו 14 מקומות ל-54 הנבחרות האחרות.
בדומה למונדיאלים הקודמים חוקי המוקדמות היו שנויים במחלוקת. יתר על כן, אלופות ארבעת האזורים היבשתיים החלשים (צפון אמריקה, אמריקה התיכונה והאיים הקריביים, אפריקה ואסיה) לא קיבלו מקום ישיר בגמר. במקום זאת הן נאלצו להתמודד בפלייאוף מול נבחרות מאירופה או מדרום אמריקה, כשהמנצחות של שלושת הפלייאופים מעפילות למונדיאל.
16 המקומות במונדיאל 1962 חולקו בין האזורים היבשתיים כמפורט להלן:
בפעם השנייה ברציפות, בדומה למוקדמות מונדיאל 1958, לא העפילו נבחרות מאפריקה ומאסיה למונדיאל.
49 נבחרות שיחקו משחק אחד לכל הפחות. בסך הכל נערכו 92 משחקים, בהם הובקעו 325 שערים (ממוצע על של 3.53 שערים למשחק).
דרום אמריקה.
העפילה ישירות לפלייאוף הבין יבשתי דרום אמריקה-אמריקה התיכונה/האיים הקריביים-צפון אמריקה באמצעות הגרלה. שש הנבחרות הנותרו חולקו לשלושה בתים בני 2 נבחרות כל אחד. הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בכל בית העפילה למונדיאל.
בית 1.
ארגנטינה העפילה.
בית 2.
אורוגוואי העפילה.
בית 3.
קולומביה העפילה.
צפון אמריקה, מרכז אמריקה והאיים הקריביים.
טורניר המוקדמות באזורים אלה התנהל בשני סבבי משחקים:
סיבוב 1.
בית 1.
מקסיקו העפילה לסיבוב השני.
בית 2.
קוסטה ריקה והונדורס סיימו עם מספר נקודות זהה, ולפיכך נערך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
קוסטה ריקה העפילה לסיבוב השני.
בית 3.
האנטילים ההולנדיים העפילה לסיבוב השני.
סיבוב שני.
מקסיקו העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי.
אפריקה.
בטורניר המוקדמות של אפריקה נערכו שני סבבים:
סיבוב ראשון.
בית 1.
הרפובליקה הערבית המאוחדת ו פרשו מאחר שפיפ"א סירבה לתת להן היתר לארגן מחדש את לוח הזמנים של משחקיהן בעקבות עונת המונסון.
בית 2.
מרוקו ותוניסיה סיימו עם מאזן זהה בכל הפרמטרים, ולפיכך הוחלט לערוך משחק מכריע במיקום נייטרלי.
מרוקו העפילה לסיבוב השני לאחר הטלת מטבע.
בית 3.
גאנה העפילה לסיבוב השני.
סיבוב שני.
מרוקו העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-אפריקה.
אסיה.
נערך סיבוב משחקים אחד. 3 הנבחרות שיחקו אחת נגד השנייה בשיטת בית-חוץ. הנבחרת הראשונה בבית העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-אסיה. ברם, פרשה מהטורניר ולפיכך נותרו שתי נבחרות.
קוריאה הדרומית העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי אירופה-אסיה.
פלייאוף בין-יבשתי.
בכל אחד מהפלייאופים שיחקו הנבחרות בשיטת בית-חוץ. המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה למונדיאל בצ'ילה.
אירופה-אפריקה.
ספרד העפילה.
אירופה-אסיה.
יוגוסלביה העפילה.
דרום אמריקה-מרכז אמריקה/האיים הקריביים/צפון אמריקה.
מקסיקו העפילה.
מנחם גוטמן
מנחם (חמי) גוטמן (נולד ב-1936) הוא ביופיזיקאי ישראלי, חבר האקדמיה האירופית למדעים, סופר וצייר.
קורות חייו.
נולד בשנת 1936 בתל אביב לצייר נחום גוטמן ואשתו דורה. את שנות ילדותו בילה בתל אביב, שם ינק את אהבת הציור מאביו ואת אהבת הכתיבה מסבו, הסופר ש. בן ציון. גוטמן היה חניך השומר הצעיר (גדוד יחיעם, קן צפון) ובוגר תיכון חדש בתל אביב. בשנת 1954 התגייס לגדוד 88 של הנח"ל המוצנח ובמהלך שירותו הסדיר השתתף בפעולות התגמול ובמלחמת סיני (מבצע קדש). כמו כן, היה רועה צאן בקיבוץ מגן. לאחר שחרורו משירות סדיר, גוטמן שרת כחייל מילואים בסיירת שריון במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים, בה נפצע במהלך הקרבות. גוטמן נישא לרות דים בשנת 1960, ונולדו להם שני ילדים, גילי וגיורא.
בשנת 1957, גוטמן החל לימודיו לתואר במיקרוביולוגיה במכון האוניברסיטאי למדעי הטבע באבו כביר, שהיווה את הבסיס להקמתה של אוניברסיטת תל אביב, והוא סיים את לימודיו לתואר שני בשנת 1961. לאחר סיום הלימודים, גוטמן נרשם ללימודי דוקטורט בביוכימיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים, על-אף שאת המחקר ביצע בפועל במכון למחקר ביולוגי בנס ציונה. במהלך לימודיו, החל משנת 1960, שימש כמדריך בבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב. לאחר שסיים את לימודי הדוקטורט, הוא פנה ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו אצל פרופ' תומאס סינגר (Thomas P. Singer).
ב-1971 חזר גוטמן לישראל והקים מעבדת מחקר במחלקה לביוכימיה באוניברסיטת תל אביב. בראשית דרכו, חקר אנזימים מיטוכונדריאלים וביצע אנליזות קינטיות לאנזימים שונים. בשנת 1979, גוטמן פיתח, יחד עם פרופסור דני הופרט מבית הספר לכימיה, מערכת למעקב אחר מעברי פרוטונים בין מולקולות לממס בתמיסה. המערכת הניסויית התבססה על עירור של מולקולות צבע שהוביל לשחרור של פרוטון לתמיסה. התצפיות הניסוייות התבססו על שינויים מהירים (מיקרושניות) ומהירים מאוד (פיקושניות) בספקטרום הבליעה והפלואורסצנציה של התמיסה, שנותחו באמצעות אינטגרציה של משוואות קצב דיפרנציאליות. מדידות אלו שימשו בעיקר כדי לחקור את האתרים הפעילים של חלבונים, המרחב הבין-ממברנלי של ממברנות מרובות שכבות, הסביבה המימית של מיצלות הפוכות ושכבת הסולבציה של חלבונים (מולקולות המים הנמצאות בסמוך לחלבונים). גוטמן פרסם לאורך השנים למעלה מ-150 מאמרים מדעיים והדריך כ-50 תלמידים לתארים מתקדמים.
בשנת 2002 נבחר גוטמן לאקדמיה האירופית למדעים.
ביום העצמאות ה-61 לישראל נמנה עם מדליקי המשואות בטקס הדלקת המשואות.
ספרי ילדים שפרסם.
מנחם גוטמן פרסם שני ספרי ילדים:
מנוט בול
יחידת קוברה
יחידת קוברה (בגרמנית: Einsatzkommando Cobra) היא יחידת מבצעים טקטית למלחמה בטרור שכפופה למינהל הכללי לביטחון הציבור של משרד הפנים האוסטרי.
היסטוריה.
היחידה הוקמה ב-1978 והייתה ידועה בשם יחידת הז'נדרמריה (GEK, Gendarmerieeinsatzkommando). היחידה פעלה כדי להגן על אזרחי אוסטריה וכדי למנוע מתקפות טרור על אדמתה. משימה זו הוטלה על היחידה כמסקנה בעקבות טבח הספורטאים הישראליים באולימפיאדת מינכן 1972 והפיגועים בשנות השבעים באוסטריה כנגד מטרות יהודיות וישראליות. ב-2002 שונה שם היחידה ל"יחידת קוברה".
היחידה השתתפה במבצעי חילוץ בני ערובה מבית הכלא גראץ קארלאו ב-1996. ב-17 באוקטובר 1996 חילצה יחידת קוברה חטופים ממטוס, כשכלי הטיס עדיין היה באוויר. ארבעה קצינים מהיחידה ליוו אסירים מהעיר לאגוס, בירת ניגריה, במטוס טופולב 154 בטיסת איירופלוט. במהלך הטיסה אחד מהניגרים איים בסכין על צוות תא הטייס ותבע לנחות בגרמניה או דרום אפריקה, רביעיית הלוחמים השתלטה על האיש והעבירה אותו לידי הרשויות בנחיתה. לקצינים הוענק עיטור מיוחד מטעם הנשיא הרוסי, ולדימיר פוטין.
מאריה בתאניה
המשטרה הפדרלית של אוסטרליה
המשטרה הפדרלית באוסטרליה (באנגלית: The Australian Federal Police, בראשי תיבות: AFP) הוקמה ב-19 באוקטובר 1979 כיורשת למשטרת הקהילייה, משטרת הבירה האוסטרלית ולשכת הסמים הפדרלית של אוסטרליה. המשטרה הפדרלית כפופה למשרד הפנים והתובע הכללי האוסטרלי ועד נובמבר 2007 הייתה כפופה למשרד המשפטים והמכס.
משימות.
המשטרה הפדרלית אחראית על:
מבנה.