בעקבות חשיבה יצירתית של קינג ג'ילט ב-1895, התפתח מודל עסקים מפתיע הרלוונטי עד היום. הוא הבין כי הסוד למכירות הוא להמציא משהו זול שמשתמשים בו וזורקים, וכך הוליד את סכין הגילוח החד־פעמי. בתחילה מכר אותם בזול לצבא האמריקאי בתקווה כי מתוך הרגל, ימשיכו החיילים להשתמש בהם גם כשיהיו בבית, ואחר-כך חילק אותם כתוספת של כל מוצר אפשרי- מסטיקים, קפה, תה, תבלינים ועוד; אך הסכינים היו חסרי ערך ללא התער וכך נוצר בשוק ביקוש לתערים חד־פעמיים. חוקי הכלכלה אומרים כי שוק תחרותי הופך את המחיר למחיר שולי; אם העלות היא אפס - המחיר יורד לאפס. וכך בדיוק קורה היום, עולם המחשבים והאינטרנט מתאפיין במודל עסקי חינמי. הרשת מניעה את הכלכלה הגלובלית ומשנה את הפעילות הכלכלית, היא מוזילה את העלויות, ההתארגנות והפצת המידע. בנוסף, כל אחד יכול לקנות, למכור ולסחור דרך הרשת, הפער הגאוגרפי הפך לחסר חשיבות והמשלוח או אחסון אף הם ללא עלות. ב־1965 ניסח גורדון מור, את חוק מור האומר כי מחירי המעבדים ירדו בחצי כל 18 חודשים, והיום המחיר של רוחב פס ושטח אחסון יורד מהר עוד יותר. המשמעות של כך ברורה: הכל הופך להיות זול יותר עד ששווי העלות ליחידה הוא אפס, ומאחר ויותר ויותר תעשיות הופכות לדיגיטליות, העלויות השוליות שלהן יורדות לאפס, כך נוצרה כלכלת רשת המחלקת דברים בחינם כדי למכור ולהרוויח ממשהו אחר.
כריס אנדרסון מציג בספרו "חינם: העבר והעתיד של מחיר רדיקלי" את ההשפעה של כלכלת הרשת, מתוך הנחה כי "הדרך המעודכנת לעשות כסף היא לחלק בחינם", הוא צופה כי מודל עסקים זה, שמאפיין את עולם המחשבים והאינטרנט, עומד לשנות את העולם. תאוריית "כלכלת הרשת" פיתחה ומחזקת את תרבות החינם - עולם בו שולט החינם, וניתן לראות זאת כבר כיום- חברות הסלולר נותנות לנו טלפונים בחינם, אך ללא חבילת תוכן הוא לא שימושי; קונסולת משחקי הווידאו נמכרים בזול אך המשחקים יקרים; מדפסות נמכרות במחיר סמלי כדי למכור את הדיו. אומנם עד היום קיבלנו דברים ב"חינם" רק אם קנינו משהו אחר או אם שילמנו על השירות עבורו, אך בעקבות ירידת מחירים מהירה בעלויות הייצור בשנים האחרונות מתאפשר "חינם" אחר אשר הפך מגימיק שיווקי לשיטה כלכלית עצמאית; בעולם שבו העלות השולית צונחת, צונחים המחיר לצרכן קטן ובעולם כזה, "החינם הוא מודל עסקי מנצח".
כך למשל, חנויות האינטרנט אשר מספקות מוצרים רבים, מעבר לכמות שמדף מחנות מסורתית יכולה לספק, זוכות להצלחה רבה. כלומר, ההצלחה של חנות וירטואלית אינה תלויה בפופולריות המוצר אותו היא מציעה, כי אם בהיצע ובמגוון שהיא יכולה להציע כחנות. ההיצע בכל חנות מגדיל את הסיכויים להגיע לנישות רבות ולקהלי יעד רבים, וכך ההצלחה גדלה. למשל iTunes, שירותי מוזיקה באינטרנט המציעים קטלוג מוזיקלי רחב יותר מחנות מסורתית, מגדילים את הכנסותיהם דווקא מהשירים שאינם פופולריים. דוגמה נוספת היא חברת אמזון. החברה מציעה מגוון רחב של ספרים פופולריים וגם כאלה שאינם, ואשר לא נכללים ברשימת הספרים הנמכרים ביותר. בזכות ההיצע הרחב, עיקר הרווח של אמזון הוא מהספרים הלא פופולריים. אנדרסון אפיין היצע זה בתאוריית "הזנב הארוך". תאוריה זו מונחת על יותר ערוצים, פחות פופולריות וקהלי נישה.
מלח ים (סרט)
מלח ים הוא סרט קולנוע עלילתי ישראלי עצמאי מסוגת הדרמה הקומית. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2012 והוא פרי עטו, בבימויו ובהפקתו של איתי לב.
עלילה.
חבורת אנשי קולנוע נוסעים למלון בים המלח, בו נערכת הצגת הבכורה של הסרט "דמדומי זריחה". בוקובזה (איתי לב), הוא במאי הסרט. דני (יעל רייך), היא כוכבת הסרט וזוגתו של במאי הפרסומות (ליאור מילר). בזמן הסופשבוע פוגשת דני את תמרה (ליאת גליק) מאהבתה מהעבר ששבה מברלין, שהייתה בעבר מאהבתו של בן-זוגה. ליאור (יפתח קליין) הוא מנהל המלון.
את הסרט מקריינת מריה, נערת התסריט הרוסיה, שכמעט ולא רואים אותה בסרט עצמו.
אודות ההפקה.
בשנת 2005 הכריז הבמאי איתי לב על סדרה בת חמישה סרטים שכל אחד מהם יצולם במהלך סופשבוע אחד באתר אחר. מלח ים הוא הסרט הראשון בסדרה. הסרט השני בסדרה, "צ'ה צ'ה צ'ה", המתרחש בצפת, כבר צולם,
הסרט צמח מתוך עבודה משותפת של קבוצת חברים שהכירו במועדון הברקפסט קלאב התל אביבי. יעל רייך המשחקת בסרט בתפקיד השחקנית הראשית, היא דוגמנית בינלאומית בעברה, חסרת ניסיון במשחק. יניב המאירי, בן זוגה של רייך, הוא מבעליו של הברקפסט קלאב.
שלושה שבועות לפני התחלת הצילומים, ליאור אשכנזי, הכוכב הראשי שייעד איתי לב לסרט, לא ענה ולא החזיר טלפונים. אשכנזי גם החזיק בעותק היחיד של התסריט. בגלל שאשכנזי נעדר, החליט לפרוש מהסרט גם אדם הורוביץ, שהיה אמור לגלם את דמותו של במאי הסרט. לב פנה לעומר ברנע כדי שיחליף את אשכנזי. לתפקיד הבמאי ליהק לב את עצמו. זמן קצר לפני הנסיעה לים המלח טלפן לב לזבולון מושיאשווילי והציע לו לגלם את דמותו של מפיק הסרט, מושיאשווילי הסכים מייד.
לב קיבל מקרן הקולנוע הישראלי 10,000 דולר לפיתוח התסריט (בתום הצילומים זכה הסרט להשלמת הפקה בגובה 25 אלף דולר). הוא החליט להפוך סכום זה לתקציב הכולל של ההפקה. עודד רז היה מפיק שותף ביחד עם איתי לב. מכיוון שלרשות ההפקה עמדו 50,000 שקלים בלבד, בנה רז תוכנית עסקית לסרט דל תקציב. הם החליטו שאת כל הדרוש לסרט יקבלו בחינם או בהשאלה תמורת חסויות. איריס טובול הייתה אחראית על כך. כל הצוות הטכני והשחקנים עבדו ללא תשלום, תמורת חמישה אחוזים מהרווחים העתידיים, אם יהיו.
בסיור לחיפוש אתר צילומים בים המלח, נפגשו עם מנהל מלון שרתון ים המלח. הוא נתן להם בחינם סוויטה למשך שבוע, בתמורה לפרסומת, למלון שלו. בסיור נוסף בחוף 'ביאנקיני' בים המלח, הסבירו שבכוונתם לצלם שם סצנת מסיבה, וקיבלו בחינם לינה ואוכל למשך כל השבוע. הם השכירו מחברת אלדן רכב בחינם. קיבלו ציוד צילום בעלות מאוד נמוכה. חבר של איתי לב עבד בחברת שליחויות, אחד מאנשי הצוות נהג במשאית, שהעבירה ציוד מתל אביב בשישי והחזירו אותה במוצאי שבת. הם גם קיבלו תקליטן תמורת חסות.
"מלח ים" צולם בים המלח במרץ 2005, ב-7 ימים רצופים, וב-18 שעות צילום כל יום. מתוכם חמישה ימי צילום במלון שרתון ויומיים נוספים בחוף ביאנקיני. שלושים השחקנים ואנשי הצוות התגוררו בסוויטה בת חמשת החדרים במלון, שם גם אוחסן הציוד וצולם רוב הסרט.
במהלך הצילומים איתי לב שיכתב את התסריט ואילתר את הסצינות בשיתוף השחקנים. חלק מהסצינות קרו באמת, במהלך שהותו של הצוות במקום והבמאי ניצל את ההזדמנות, צילם אותן והכניס אותן לסרט. חן יאני, ששיחקה בסרט, שרה את שיר הנושא שלו, גרסת כיסוי לשיר "אף פעם לא תדעי", שכתב והלחין שלמה ארצי.
הסרט צולם במצלמת JVC, שהייתה חדשה אז, בפורמט של 24 פריים לשנייה. בדיעבד התברר להם שכמעט שאין אף תוכנת עריכה בארץ ובעולם שניתן לערוך בעזרתה את הפורמט הזה. עריכת הסרט התעכבה בשנה עד שהגיעו תוכנות המרה מתאימות. בשלב העריכה החליף איתי לב מספר עורכים ולבסוף ערך את הסרט בעצמו.
הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2010, בו התחרה על פרס וולג'ין, הסרט נערך שוב, בפעם הרביעית ועלה בסינמטק תל אביב ב-13 ביולי 2012 והוקרן בו עד ל-26 באוגוסט 2012.
השערת ההתנגשות הענקית
השערת ההתנגשות הענקית (באנגלית: giant impact hypothesis) היא השערה מדעית הגורסת כי הירח נוצר מהשברים שנשארו מהתנגשות בין כדור הארץ לגוף בגודל של כוכב הלכת מאדים, המכונה בשם תיאה, לפני כ-4.5 מיליארד שנים. הגוף נקרא על שמה של הטיטאנית תיאה מהמיתולוגיה היוונית, שהייתה אמה של סלנה, אלת הירח.
השערת ההתנגשות הענקית היא ההיפותזה המובילה כיום להסבר היווצרות הירח. בין העדויות התומכות בהשערה: כיוון הסיבוב הזהה של כדור הארץ והירח, דגימות מהירח המצביעות על כך שפני הירח פעם היו מותכים, ליבת הברזל הקטנה יחסית של הירח המעידה על כך שרוב החומר שהתגבש לירח ניתז מהשכבות החיצוניות של כדור הארץ, צפיפות נמוכה יותר ביחס לכדור הארץ (מאותה הסיבה), עדויות להתנגשויות דומות במערכות כוכבים אחרות (שכתוצאה מהן נוצרות דיסקות של שברים), והעובדה שהתנגשויות ענקיות נמצאות בהתאמה עם התאוריות המובילות להסבר היווצרות מערכת השמש. ולבסוף, יחסי האיזוטופים היציבים בסלעים מהירח וסלעים ארציים הם זהים, מה שמרמז על מקור משותף.
מועד ההתנגשות.
עם התפתחות השערת ההתנגשות הענקית הוצעו מועדים שונים להתרחשותה לאחר היווצרותו של כדור הארץ, ובשלבים שונים של התפתחות חומרים מוצקים. המועדים שהוצעו חלים בטווח של 30-100 מיליון שנים לאחר היווצרות כדור הארץ. מחקר שפורסם בשנת 2014 מתארך את ההתנגשות ל-95±32 מיליון שנים לאחר היווצרות כדור הארץ.
הכלים ששימשו בתיארוך ההתנגשות כוללים סימולציות המדמות את המסה שנוספה לכוכב לכת בממדי כדור הארץ עקב התנגשות כזו, וחישוב היחסים בין כמות החומר הכונדריטי ליסודות הסידרופילים במעטפת כדור הארץ.
מחקר.
לדמיון בהרכב הסלעים בכדור הארץ ובירח מתייחס מחקר ששותפים לו שני מדענים מהטכניון ומדען נוסף מהאוניברסיטה בבורדו, צרפת. החוקרת הראשית – האסטרופיזיקאית ד"ר אלסנדרה מאסטרובונו-בטיסטי – טוענת כי על פי הרכבם הכימי, כדור הארץ והירח הם "כמעט תאומים", וכי סתירה זו "מטילה צל כבד על השערת ההתנגשות הענקית". מחקר זה מסיק כי גופים המצויים במסלול התנגשות נוצרים מאותה רצועה בדיסקה קדם-פלנטרית ובמרחק דומה מהשמש והרכבם דומה, וכי הדמיון בהרכב בין סלעי כדור הארץ והירח יכול להיות תוצר טבעי של התנגשות כזו.