סמור קולומביאני (שם מדעי: "Mustela felipei") הוא מין של סמור מוארך החי באמריקה הדרומית באזורים קטנים במדינת קולומביה (וגם מעט באקוודור) ומכאן שמו. לא ברור להיכן תפוצתו מגיעה אבל היא יותר רחבה ממה שנראה היה לחוקרים בהתחלה.
הוא חי ביערות עננים בגובה 1,100 - 2,700 מ' לאורך הגבול עם האנדים. עם זאת כריתת היערות פוגעת בו וכיום מצב השימור שלו הוא "פגיע". באזורים נמוכים יותר הוא מעדיף אזורי מים, נהרות, אגמים ובריכות שונות שם הוא מחפש טרף קטן.
תיאור.
אורכו הממוצע 22 ס"מ והזנב 11.5 ס"מ ומשקלו 120-150 גרם. הוא אחד מהמינים הקטנים ביותר במשפחתו והוא דומה מאוד להרמין, אך שונה ממנו בזנבו היותר ארוך והשחור בקצה וכן בחזהו הצהוב. הוא בעל שיניים חדות ורגליים דקות וקצרות והוא מומחה בריצה וטיפוס. הוא גם בעל פרווה עבה שמשכה בעבר ציידים, אך כיום הוא איננו בסכנת ציד גדולה. עם זאת הכפות של הרגליים חסרי שיער כדי לעזור לו לשחות.
הוא צייד הטורף בעיקר דגים וחיות מימיות אחרות וגם צד יונקים יבשתיים על הגדה. הוא שוחה במים על ידי נפנוף של הזרועות.
סמור האמזונאס
סמור האמזונאס (שם מדעי: "Mustela africana") הוא מין של סמור החי אך ורק ביערות האמזונאס. שמו המדעי מטעה כיוון שאיננו חי באפריקה כלל.
מאפיינים.
זהו סמור חום בעל בטן לבנה ופס חום לאורך החזה. אורכו הממוצע 25-38 ס"מ ואורך הזנב 99-20 ס"מ.
הסמור נחבא מאוד אל הכלים ולא ידוע עליו הרבה. הוא צייד שטורף יונקים קטנים כמו עכברים או עופות ביערות וחי כנראה בין העצים ולא על קרקע היער.
לסמור מצב שימור טוב ואיננו בסכנת הכחדה כרגע.
מיון.
לסמור האמזונאס שני תת-מינים:
דפוס האלטר
דפוס הַאלטֶר (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: האלטער) היה בית דפוס עברי מיסודו של מאיר יחיאל האלטר שפעל בעיר ורשה משנת תרמ"ג ועד תרע"ז–1917 לפחות, עיקר שנותיו בבעלותם של האלטר ומאיר אייזנשטאט ולאחר מכן בבעלות בנו של האלטר, אברהם יצחק האלטר, ושותפיו.
היסטוריה.
מאיר יחיאל נולד לאביו לזר האלטר (האלטער) כשהיה בן 70 ולאמו שרה שהייתה קרוב לגיל 40 ובת זוגו השנייה של לזר. נכנס לעסקי הדפוס בעיר ורשה שבפולין הרוסית דרך נישואים. בשנת תר"ם קיבלו לרשותם האלטר וגיסו (אחי-אשתו) אהרן מרדכי זיסברג את בית הדפוס שייסד בוורשה בשנת תרי"ט חותנו של האלטר, נתנאל דוד בן משה צבי זיסברג (זיסבערג).
כעבור שנים אחדות, בשנת תרמ"ג, פתח האלטר בית דפוס חדש ברחוב מילא (Miła) 4 או נָאלֶווקי 23, וב-1 ביולי 1893 (תרנ"ד) נכנס לשותפות עם מאיר אייזנשטאט (אייזענשטאדט) והשניים פתחו בית דפוס ברחוב נאלווקי 7. הספרים שסידרו הודפסו בדפוס א' ברגר (בערגער).
מאיר יחיאל האלטר היה יהודי אורתודוקסי למדן. הסַּדָּרים בבית הדפוס שלו היו יהודים חרדים, ואלה שלמדו את המקצוע בבית הדפוס שלו היו על פי רוב בחורי הישיבות בני המשפחות החרדיות ביותר בוורשה והעיירות שסביבה.
בית הדפוס היה בבחינת מרכז לא-רשמי של האורתודוקסיה היהודית שהתהוותה אז.
להאלטר היו בת בשם לאה ושני בנים, אברהם יצחק ור' יודל, שגם הם הדפיסו ספרי קודש וחול.
בעשור הראשון של המאה ה-20 נאלצו האלטר ואייזנשטאט לוותר על בית הדפוס ולמסור אותו לידי בנו של האלטר, אברהם יצחק האלטר, שהיה עד אז סדר בדפוס הצפירה. הסיבה לכך הייתה שבית הדפוס פרסם ספר מאת מחבר עלום-שם על הפוגרומים ברוסיה באותה תקופה, שבו נכללו גם פרקים מהפואמה "בעיר ההריגה" לח"נ ביאליק; האלטר הועמד למשפט ונגזרו עליו הגליה וסגירת בית הדפוס.
א"י האלטר פתח את בית הדפוס בשנת תרס"ה ברחוב נוֹבוֹליפּקי 29 עם שני שותפים: ברוך דוד ארנסט ויצחק צוקרפיין. הסַּדָּר הראשי והמפקח היה יעקב בנטשקובסקי. בית הדפוס פעל במתכונת זו עד שנסגר בשנת תרע"ו–1915, בעת מלחמת העולם הראשונה.
בשנת תרע"ז נפתח שוב בית הדפוס של אברהם יצחק האלטר בשותפות עם רוֹם (ראָם). המגיה-המשגיח היה מנחם מנדל הורביץ והסַּדָּר היה שלמה האלטר, בנו של אברהם יצחק.
ככל הנראה בית הדפוס לא הוסיף לפעול עוד זמן רב. שקיעתו אירעה על רקע התגברות פעילותם של בתי הדפוס של העיתונים היידיים והעבריים בפולין.
האלטר וצאצאיו.
מאיר יחיאל האלטר נפטר ב-9 בספטמבר 1917.
בנו אברהם יצחק נספה בשואה ב-1942.
נכדו (בן בנו אברהם יצחק) שלמה האלטר, ששרד את המלחמה, הוסיף לעסוק בדפוס בצרפת, ונפטר ב-1963.
בנו שלו (נינו של מ"י האלטר) הוא הסופר היהודי-צרפתי מארֶק האלטר ().
לאברהם יצחק ואשתו רחל בת אהרן פאסירשטיין חסיד גור היו 5 ילדים:
דפוס האלטער ואייזענשטאדט
דפוס האלטער
דפוס מ&quot;י האלטער
דפוס האלטער ושותפו
מ.י. האלטער
מ. י. האלטער
האלטער ואייזענשטאט
א.י. האלטער
א. י. האלטער
מאיר יחיאל האלטער
מאיר יחיאל האלטר
האלטער ואייזענשטאדט
מ&quot;י האלטער ומאיר אייזענשטאדט
דפוס מ&quot;י האלטער ומאיר אייזענשטאדט
דפוס מ. י. האלטער ושותפו
מ. י. האלטער ושותפו
פרוטוקול IPv4
מאיר יחיאל האלטער ומאיר אייזענשטאדט
פרוטוקול IPv6
ריסנית
רִיסָנִית (שם מדעי: Ciliate) היא קבוצה של חד-תאיים איקריוטיים, המאופיינים באברונים דמויי שערות המזדקרים מהתא ונקראים ריסים או ריסונים (cilia) או ביחיד ריסון (cilium). המבנה של הריסים דומה לשוטון, אך הם קצרים יותר, רבים יותר ונעים בתנועת גל שונה מאשר השוטון. הריסים משמשות לשחיה, זחילה, הצמדות, אכילה ותחושה.
הריסניות הן קבוצה חשובה בפרוטיסטים ונפוצה כמעט בכל מקווה מים: שלוליות, נחלים, אגמים, אוקיינוסים או אדמה לחה. במדע מתוארים כ-3,500 מינים שונים כאשר ההערכה היא שהמספר האמיתי קרוב ל-30,000. גודלם נע בין µm10 ל-4mm.
אחד המינים הנפוצים והמוכרים הוא הסנדלית.
כמו רבים מהחד תאים האיקריוטיים הריסניות מתרבות הן ברבייה אל-זוויגית, בחלוקה, והן ברבייה זוויגית.
הריסניות מציגות דוגמאות ייחודיות בעולם החי של ארגון החומר הגנטי. בתאי הריסניות יש שני גרעינים. הגרעין הקטן, או גרעין הנבט, המכיל את כל החומר הגנטי, ומשמש רק לרבייה זוויגית, והגרעין הגדול, או גרעין הגוף, שהוא יותר גדול והוא מכיל רק את החומר הגנטי הדרוש לפעילות של התא. בכל חלוקה ברבייה אל-זויגית החומר בגרעין הנבט מתחלק במדויק אך בגרעין הגוף חלים שיבושים והפחתות כך שאחרי כמה מאות חלוקות התא מזדקן ותפקודו משתבש. בשלב הזה מתבצעת רבייה זוויגית. גרעין הנבט מתחלק כמו בחלוקת הפחתה לשני גרעינים בעלי סט כרומוזומים יחיד. שני תאי ריסנית נפגשים ומחליפים ביניהם אחד מהגרעינים המופחתים וכך, בצורה דומה ליצורים האחרים, מתקבל אצל כל אחד מההורים גרעין "מופרה" אחד, כאשר כל הורה תורם מחצית מהחומר הגנטי של הצאצא. במקביל, תא הגוף הישן נהרס. לאחר ששני תאי ההורים נפרדים, מתחלק הגרעין המופרה לשני תאים - לתא נבט ולתא גוף חדש אשר החומר הגנטי ה"מיותר" שבו נהרס ונמחק והחומר הנותר מאורגן ומסודר מחדש. נוצרת ריסנית צעירה, והתהליך הרבייה בחלוקה מתחיל מחדש. הרבייה הזוויגית אינה מיועדת להתרבות אלא ליצירת תא גוף חדש.
עוד תכונה ייחודית לריסניות היא החלוקה לכרומוזומים. החומר הגנטי בגרעין הנבט מחולק לכרומוזומים אחדים ומופיע בשני עותקים, כמו אצל מרבית היצורים. בגרעין הגוף לעומת זאת הוא מחולק לכרומוזומים רבים, וכל אחד מהם יכול להופיע בעותקים רבים. למין אוקסיטריכה טריפאלאקס (Oxytricha trifallax) יותר מ-20,000 כרומוזומים שונים ומספר העותקים שלהם יכול להגיע עד ל-200,000.
אחד המינים המיוחדים הוא הריסנית טֶטְרַהִימֶנָה ("Tetrahymena thermophila"). לריסנית זו, אין שני מינים זווייגים אלא שבעה זוויגים שונים. כל אחד מהם יכול להתרבות עם כל אחד מהאחרים אך לא עם עצמו. המין של כל צאצא נקבע באופו אקראי לגמרי, ללא שום קשר להורים, ונעשה תוך כדי הסידור החדש של הכרומוזומים שבגרעין הגוף.
Woollim Entertainment
Woollim Entertainment (בקוריאנית: 엔터테인먼트 울림) היא חברת תקליטים ובידור דרום קוריאנית שנוסדה בשנת 2003, החברה משמשת כבית לאמנים כמו Nell,Infinite ,Rphabet, Lovelyz, Jisun, Joo,Tasty. ולשחקן קים מין-סוק. באוגוסט 2013, החברה התמזגה עם החברה S.M. Culture and Contents Co., Ltd שהיא חברת בת של S.M Entertainment.
InSight
InSight (אינסייט, "תובנה"; ראשי תיבות בדיעבד של Interior Exploration using Seismic Investigations, Geodesy and Heat Transport, "חקר פנים באמצעות מחקרים סייסמולוגיים, גאודזיה ומעבר חום") היא נחתת של נאס"א לחקר כוכב הלכת מאדים. היא שוגרה ב־5 במאי 2018, ולאחר טיסה של 485 מיליון קילומטר, נחתה באזור קו המשווה של מאדים ב־26 בנובמבר 2018. התכנון המקורי היה לשגרה במרץ 2016, אך השיגור נדחה עקב זיהוי תקלת דליפה במכל ריק שבו נמצא מכשיר הסייסמוגרף שלה.
מטרת המשימה היא להציב תחנה נייחת על פני מאדים המצוידת בסייסמוגרף ומכשירים מדעיים נוספים, כדי לחקור את מבנהו הפנימי של מאדים במטרה להבין את תהליך התפתחותם של כוכבי הלכת הארציים. מבנה הנחתת מבוסס על הנחתת פיניקס, שנחתה בהצלחה על מאדים בשנת 2008, במטרה להפחית את עלות המשימה ואת רמת הסיכון שלה.
יעדי המשימה.