בחייו האישיים, היה פאלבסקי רודף שמלות ידוע לשמצה ופזיז, וזה הוציא לו מוניטין של קלות דעת שפגעה בסיכוייו לקריירה פוליטית רצינית. רק מעמדו אצל דה גול, אשר לוֹ היה מסור ונאמן לחלוטין, איפשר לו לכהן בתפקיד בכיר. בלונדון במהלך המלחמה פגש את הסופרת ואשת החברה הגבוהה האנגלית ננסי מיטפורד, והתחיל איתה רומן ארוך, נלהב אך קטוע ומתחדש לסירוגין. הנסיבות הפרידו ביניהם לקראת סוף המלחמה, אך ב־1946 עקרה מיטפורד לצמיתות לפריז, ומערכת היחסים ביניהם, אף כי מעולם לא הייתה פומבית, נמשכה עד מותה ב־1973. על אף זאת, יצר מערכות יחסים רומנטיות עם נשים רבות אחרות. ב־1969, מבלי לסיים במפורש את הרומן שלו עם מיטפורד (ולימים ליווה אותה בעת מותה), התחתן פאלבסקי עם אלן־ויולט דה טלייראן־פריגור (1915–2003), הדוכסית מסאגאן, בתם של הדוכס השביעי מטלייראן ושל רעיית אנה גוּלד. פאלבסקי והדוכסית ניהלו רומן ארוך לפני הגירושים של הדוכסית מבעלה הראשון, ונולד להם בן מחוץ לנישואים.
בעולם דובר האנגלית מוכר פאלבסקי בעיקר הודות להופעתו בדמות פאבריס, הדוכס דה סוֹבֶטֶר, בשני הרומנים של ננסי מיטפורד, "המרדף אחר האהבה" (1945) ו־"אהבה באקלים קר" (1949). הראשון שבהם מכיל תיאור מדויק למדי של מערכת היחסים ביניהם, אם כי הוא מועבר מפריז שלאחר המלחמה לפריז שלפני המלחמה. למרות אהבתה של מיטפורד לפאלבסקי, תיארה אותו בצורה מאוד מפוכחת ברומנים הללו, ללא ניסיון להסוות את בגידותיו הרבות. הוא לא נעלב מכך, וכאשר מיטפורד הציעה להקדיש את "המרדף אחר האהבה" באופן דיסקרטי ל"הקולונל", הוא התעקש שתשתמש בשמו האמיתי.
קונפינה
קונפינה (באיטלקית: Confine) הוא כפר הממוקם בסן מרינו. הוא שייך לקסטלי של קייזאנואובה. פירוש שמו באיטלקית, הוא "גבול".
גאוגרפיה.
הכפר ממוקם בפינה הדרומית של המדינה, קרוב לגבול עם איטליה ולעיריות סן לאו ווורוצ'יו . זהו אחד הכפרים הדרומיים ביותר שבסן מרינו.
הדיוויזיה ה-80 (ארצות הברית)
הדיוויזיה ה-80 (באנגלית: 80th Infantry Division) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
הדיוויזיה הוקמה בספטמבר 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה. החיילים היו בעיקר מפנסילבניה, וירג'יניה ומערב וירג'יניה. ביוני 1918 נחתה הדיוויזיה בצרפת, שם נפרסה עם חיל המשלוח האמריקאי על הסום נגד הגרמנים בסוף אוגוסט ותחילת ספטמבר. חיילי הדיוויזיה ה-80 נותרו בעתודה במהלך קרב סן-מייל. תחת הנהגתו של מייג'ור גנרל אדלברט קרונקייט, השתתפה הדיוויזיה במתקפת מז-ארגון לאחר מכן, עד סוף המלחמה. בשלב האחרון של המלחמה חצתה הדיוויזיה ה-80 את כביש בומון - סטונטה והגיעה לפרמה לה הרנוטרי עם המשמר הקדמי. לאחר תום המלחמה בנובמבר צעדה הדיוויזיה ה-80 לתוך גרמניה ונשארה באזור קובלנץ כחיל כיבוש לפני שהושבתה במאי 1919. בסך הכל נפלו במהלך המלחמה 880 חיילי הדיוויזיה, בעוד 5,149 נפצעו או נעדרו. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-159 שהורכבה מהרגימנטים ה-317 וה-318, ומהבריגדה ה-160 שהורכבה מהרגימנטים ה-319 וה-320.
בין המלחמות.
הדיוויזיה הוקמה מחדש כחלק מהמשמר הלאומי ב-24 ביוני 1921, והוקצתה למדינות וירג'יניה, מרילנד ומחוז קולומביה.
מלחמת העולם השנייה.
ב-15 ביולי 1942 הופעלה הדיוויזיה מחדש באופן רשמי. ב-5 באוגוסט 1944, היא הגיעה לצפון צרפת כחלק מהארמייה האמריקאית השלישית. הדיוויזיה נלחמה בתחילה בסן-מייל, שאלון וקומרס. לאחר מכן, בסתיו, היא הקימה קו הגנה על הגדה המערבית של סייל, שהוגן בהצלחה מפני התקפות גרמניות. בתחילת נובמבר, ניתן היה להתקדם לעבר זארבריקן לצד דיוויזיית השריון ה-6 לפני שהאמריקאים נהדפו לאחור על ידי מתקפת הארדנים של הוורמאכט. לאחר עשרה ימים של התרעננות, נלחמה הדיוויזיה בלוקסמבורג ובמזרח בלגיה.
בחג המולד 1944 פרצה דיוויזיית הרגלים ה-80 עם דיוויזיית השריון ה-4 בבסטון אל הדיוויזיה המוטסת ה-101, שכותרה שם. הדיוויזיה נאלצה להילחם בהתנגדות גרמנית חזקה ובחורף הקשה. בתחילת 1945 הצליחה הדיוויזיה להתקדם מעבר לגבול הגרמני ולכבוש את ולנדורף ב-7 בפברואר. במהלך מבצע נימה, דיוויזיית הרגלים ה-80 כבשה את קייזרסלאוטרן ב-20 במרץ. כמה ימים לאחר מכן היא חצתה את הריין במיינץ. בהתקדמות הנוספת לצפון-מזרח הייתה הדיוויזיה מעורבת בקרבות על קאסל. ב-11 באפריל הגיעה הדיוויזיה לינה, שהופגזה על ידי ארטילריה ונכבשה ב-13 באפריל. גם ב-11 באפריל הם נכנסו לוויימאר לצד דיוויזיית השריון ה-6. מ-12 באפריל סייעו חיילים מהדיוויזיה לטפל באסירים המשוחררים של מחנה הריכוז בוכנוואלד, שכבר נמצאו על ידי דיוויזיית השריון 6 יום קודם לכן. ב-12 באפריל נכבשה גם ארפורט לאחר קרבות רבים בסביבה. ב-13 באפריל, באזור העירוני המערבי של גרה נתקלו לוחמי הדיוויזיה בהתנגדות. עם תמיכה של מטוסים ותותחים קלים, גם ההתנגדות הזאת נשברה וגרה נכבשה לבסוף ב-14 באפריל. ב-21 באפריל הגיעה הדיוויזיה לנירנברג, שזה עתה נכבשה, כדי לסייע בה בתפקידי חיל המצב, וב-27 באפריל לרגנסבורג. חלקים אחרים של הדיוויזיה התקדמו לגבול צ'כוסלובקיה ולאוסטריה עילית, שם שוחרר מחנה הריכוז אבנזי ב-6 במאי. החיילים האמריקאים מצאו כ-16,000 אסירים. יומיים לאחר מכן, ב-8 במאי, הסתיימה המלחמה.
במהלך המלחמה נהרגו 3,038 חיילי הדיוויזיה ו-12,484 נפצעו. ארבעה מלוחמי דיוויזיית הרגלים ה-80 קיבלו את עיטור הכבוד, כאשר רבים אחרים קיבלו עיטורים גבוהים. בינואר 1946 הושבתה הדיוויזיה.
לאחר המלחמה.
הדיוויזיה הופעלה מחדש בדצמבר 1946 ואורגנה מחדש כהדיוויזיה המוטסת ה-80. עם זאת, לא נעשה בה שימוש והיא הוסבה חזרה לדיוויזיית חי"ר רגילה ב-1952. במרץ 1959 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה ה-80 (אימונים). בשנים 1990–1991 לקחה הדיוויזיה חלק במבצע מגן המדבר וסערת המדבר. משנת 1992 הייתה הדיוויזיה פעילה רק כיחידת מילואים ואימונים. משנת 2004, היחידה שירתה באפגניסטן כדי לתמוך בעבודות השיקום, והחיילים גם היו מעורבים בקרבות. הדיוויזיה פעילה כפיקוד ההדרכה ה-80 משנת 2008.
She Bop
She Bop הוא שיר של הזמרת האמריקאית סינדי לאופר, שיצא לאור ביולי 1984 כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה של הזמרת, "She's So Unusual". הסינגל הגיע למקום השלישי במצעד בילבורד הוט 100 בספטמבר 1984, ובכך היה לסינגל השלישי ברציפות של לאופר שנכנס ל"חמשת הגדולים" של המצעד. ברחבי העולם, הסינגל הוא השלישי של לאופר מבחינת הצלחה מסחרית אחרי "Girls Just Want to Have Fun" ו־"Time After Time". הוא הגיע למקום ה־46 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום השישי במצעד הסינגלים האוסטרלי. בישראל הגיע הסינגל למקום הראשון.
כתיבה.
השיר, שעוסק באוננות, נחשב שנוי במחלוקת זמן יציאתו לאור. הוא נכלל ברשימת השירים הראשונה של "15 המטונפים" של ארגון ההורים PRMC , שירים שחויבו לשאת תווית "פיקוח הורים" (לתוכן מיני) . לאופר סיפרה בתוכניתו של הווארד סטרן שהקליטה את השיר כשהיא עירומה. העיסוק באוננות הוא לא ישיר אלא מרומז: פירוש המילה "Bop" הוא ריקוד לצלילי מוזיקת פופ, והרמיזות לאוננות נעשות במילות השיר ובאופן מורחב בווידאו קליפ, וביתר שאת בחלק המונפש שלו.
לאופר סיפרה לימים שסטיבן לאנט (אחד מכותבי השיר), רצה שהיא תהיה האישה הראשונה ששרה על אוננות. עוד סיפרה שההשראה והתמריץ לכתיבת השיר באו לה מעותק של מגזין הפורנו ההומוסקסואלי "בלובוי" (שחשבה אז שמיועד לנשים), ושהיא קיוותה שילדים שמאזינים לשיר לא יבינו במה הוא עוסק באמת. בתחילה הצליחה לאופר בכוונתה המקורית שלא לפרסם בציבור את המשמעות האמיתית של השיר, אך זו נפלטה ממנה כשהתארחה בתוכנית הרדיו של ד"ר רות, דבר שהביא להכללתו ברשימה של PRMC.
מבחינה מוזיקלית, לאופר רצתה ליצור שיר "רוקבילי עם אלקטרוניקה". לדבריה היא שאבה השראה מהרוקבילי של ג'ון לנון שלפני "Double Fantasy", ומגרסת הכיסוי שלו ל־"Be-Bop-A-Lula" – הפתיחה של "She Bop", "We--ll", היא מחווה לפתיחה של לנון לגרסת הכיסוי שלו לשיר זה.
הסינגל הופץ בלמעלה מ־32 גרסאות ברחבי העולם, כשהנפוצות היו סינגל 7 אינץ' שכלל שני שירים (והופץ בעטיפות שונות) וסינגל ויניל 12 אינץ', שכלל גם הוא שני שירים (והופץ גם הוא בעטיפות שונות).
לאופר הקליטה גרסה שקטה יותר לשיר, שנכללה באלבומה האקוסטי "The Body Acoustic" (2005).
הוצאה לאור והצלחה.
"She Bop" יצא לאור ב־2 ביולי 1984. הופעת הבכורה שלו בבילבורד הוט 100 הייתה במקום ה־52, כפי שהופיע בגיליון "בילבורד" מה־21 ביולי 1984. בסך הכל שהה הסינגל 18 שבועות במצעד, ומיקום השיא שלו בו היה 3, כפי שהופיע בגיליון המגזין מה־8 בספטמבר 1984. בכך הוא היה לסינגל השלישי מאלבום הבכורה של לאופר שנכנס לעשרת הגדולים בבילבורד הוט 100. הסינגל הגיע גם למקום העשירי במצעד Hot Dance/Club Play Songs בשבוע של ה־15 בספטמבר 1984. במצעד סוף השנה של המגזין לשנת 1984 הגיע הסינגל למקום ה־34. ב־17 באפריל 1984 הסמיך איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את הסינגל למעמד סינגל זהב על הפצת חצי מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית.
וידאו קליפ.