ברבות השנים זכה השיר למספר גרסאות כיסוי ורמיקסים . כמו כן, הופיע השיר בסרט ואלס עם באשיר.
כדוריד במשחקים האולימפיים
משחק הכדוריד נכלל לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת ברלין (1936). הוא לא נכלל באולימפיאדות הבאות, ורק באולימפיאדת מינכן (1972) הושב למשחקים. טורניר לנשים נערך לראשונה באולימפיאדת מונטריאול (1976).
שיטת הטורניר.
גברים.
בטורניר שנערך במסגרת אולימפיאדת ברלין השתתפו 6 נבחרות שהתחלקו לשני בתים. שתי הנבחרות הראשונות בכל בית עלו לבית הגמר, וארבע הנבחרות שיחקו כל אחת נגד השנייה.
באולימפיאדת מינכן השתתפו 16 נבחרות שחולקו לארבעה בתים בני ארבע נבחרות. שתי הנבחרות הראשונות מכל בית העפילו לסיבוב השני, שכלל שני בתים בני ארבע נבחרות. נבחרות שעלו יחדיו מהבית המוקדם לא שיחקו שוב זו נגד זו, והתוצאה במשחק ביניהם בסיבוב הראשון נחשבה גם לצורכי הסיבוב השני. שתי הנבחרות שסיימו ראשונות בבית שיחקו זו נגד זו במשחק הגמר, אלו שדורגו במקום השני שיחקו על מדליית הארד, אלו שדורגו במקום השלישי בכל בית שיחקו על המקום החמישי ואלו שדורגו במקום הרביעי בכל בית שיחקו על המקום השביעי. משחקי דירוג למקומות 9-16 התקיימו בין הנבחרות שהודחו בסיבוב הראשון.
מאז אולימפיאדת מונטריאול משתתפות במשחקים 12 נבחרות המחולקות לשני בתים בני 6 נבחרות (באולימפיאדת מונטריאול עצמה השתתפו רק 11 נבחרות). שתי הנבחרות שדורגו במקום הראשון בכל בית שיחקו זו מול זו במשחק הגמר, אלו שסיימו במקום השני בכל בית שיחקו זו מול זו במשחק על המקום השלישי, וכן הלאה.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) שוב שונתה השיטה. גם במשחקים אלה השתתפו 12 נבחרות שחולקו לשני בתים, אלא שנוסף שלב חצי הגמר. הנבחרת שסיימה ראשונה בבית האחד שיחקה נגד הנבחרת שסיימה שנייה בבית השני בשלב חצי הגמר. המנצחות בשלב חצי הגמר העפילו למשחק הגמר, והמפסידות שיחקו זו מול זו על מדליית הארד. יתר הנבחרות שיחקו במשחקי דירוג על המקומות 5 עד 12.
מאז אולימפיאדת סידני (2000) נערך גם שלב רבע גמר. בשלב רבע הגמר משחקת הנבחרת שסיימה ראשונה בבית האחד נגד הנבחרת שסיימה במקום הרביעי בבית השני, וזו שסיימה שנייה משחקת נגד הנבחרת שסיימה במקום השלישי.
נשים.
בטורניר הנשים התחרו בתחילה 6 נבחרות בלבד, ששיחקו זו נגד זו בבית אחד. באולימפיאדת סיאול (1988) השתתפו 8 נבחרות, שחולקו לשני בתים בני ארבע נבחרות. שתי הראשונות בכל בית העפילו לבית הגמר, בו שיחקו נגד שתי הנבחרות מהבית השני. באולימפיאדת ברצלונה הומר בית הגמר בשני חצאי גמר ומשחק גמר. באולימפיאדת סידני עלה מספר המשתתפות ל-10, שחולקו לשני בתים בני חמש נבחרות כל אחת. הנבחרת שדורגה אחרונה בכל בית הודחה, והיתר העפילו לרבע הגמר. הנבחרת שדורגה ראשונה בבית האחד שיחקה בשלב זה נגד הנבחרת שסיימה במקום הרביעי בבית השני, וזו שסיימה שנייה שיחקה נגד הנבחרת שסיימה במקום השלישי.
מאז אולימפיאדת בייג'ינג (2008) משתתפות בטורניר הנשים 12 נבחרות, בפורמט זהה לזה בו מתחרות נבחרות הגברים.
זכיות.
גברים.
12 התארים האולימפיים התחלקו בין 8 נבחרות: צרפת זכתה 3 פעמים, ברית המועצות, יוגוסלביה, וקרואטיה זכו פעמיים כל אחת, ואילו נבחרות גרמניה, גרמניה המזרחית, רוסיה והמשלחת המאוחדת זכו פעם אחת. נבחרת שוודיה העפילה לשלב הגמר 4 פעמים, יותר מכל נבחרת אחרת, אך הפסידה בכולן. 8 נבחרות נוספות זכו במדליות אולימפיות.
נשים.
10 התארים האולימפיים לנשים התחלקו בין 5 נבחרות. דנמרק זכתה בתואר 3 פעמים, ברית המועצות, נורווגיה וקוריאה הדרומית פעמיים כל אחת, ויוגוסלביה פעם אחת. 8 נבחרות נוספות זכו במדליות.
השתתפות.
גברים.
39 נבחרות השתתפו לאורך השנים בטורנירים האולימפיים. נבחרת ספרד השתתפה ב-11 אולימפיאדות (כולן פרט לאולימפיאדת ברלין ואולימפיאדת מונטריאול), נבחרת שוודיה השתתפה בתשעה ונבחרות- צרפת,גרמניה, הונגריה, ודנמרק השתתפו בשמונה, ונבחרות איסלנד, מצרים , וקוריאה הדרומית השתתפו בשבע אולימפיאדות.
נשים.
34 נבחרות השתתפו ב-10 הטורנירים האולימפיים שנערכו עד כה. נבחרת קוריאה הדרומית השתתפה בעשרה מהם (בכל הטורנירים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ואילך, ואילו נבחרות הונגריה ונורווגיה השתתפו בשבעה.
סינגפור (פירושונים)
אטלס ישראל
אטלס ישראל (בשמו המלא: אטלס ישראל: מכלול מפות של ארץ-ישראל ומדינת ישראל) הוא אטלס לאומי של ארץ ישראל ומדינת ישראל בשפה העברית בנושאי כרטוגרפיה, טבע, היסטוריה, אוכלוסייה, כלכלה, תרבות ועוד, שהופק כמפעל גדול של מחלקת המדידות (לימים "המרכז למיפוי ישראל") בראשות יוסף אלסטר בשיתוף מוסד ביאליק בראשות משה גרדון, ויצא לאור לראשונה בעשרה קונטרסים מאוקטובר 1956 ועד יוני 1964 (תשט"ז–תשכ"ד).
תולדות רעיון האטלס.
בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ זרם גדול של מהגרים בעלי השכלה גבוהה ומיומנויות מקצועיות, שחיפש את עתידו במסגרות הכלכליות והתרבותיות שהיו בארץ. בזרם המהגרים מגרמניה היו כמה אנשי "מדעי כדור הארץ" - הידרולוגים, מטאורולוגים וגאוגרפים שאפשר לכנותם "החבורה הגרמנית" ("הייקים"). בין אנשי חבורה זאת, בלטו אנשי המטאורולוגיה שהמשיכו לשמור על קשר עם המחקר הגאוגרפי: רודולף פייגה, מרטין גוטפלד (מרדכי גלעד) אדגר רוזנאו (נפתלי רוזנן) באותו זרם מהגרים הגיעו לירושלים גם שני גאוגרפים: הורסט קלנר (דוד עמירן) ואייזק (יצחק שטנר).
הרוח החיה והסוכן המרכזי של מקצוע הגאוגרפיה, היה דוד עמירן שנולד בברלין, 1910, ולאחר סיום בית הספר התיכון החליט לצאת ללמוד גאוגרפיה בפרייבורג בשנת 1929.
כשנתיים (1937) לאחר שהגיע לארץ, דוד עמירן הגיש את הרעיון 'לאטלס ארץ ישראל' כפרויקט לקבלת מעמד של עמית מחקר, באוניברסיטה העברית בירושלים.
את המימון השיג בהמלצת יהודה ליאו פיקרד, מקרן קיימת לישראל ו"מהמשרד המרכזי להתיישבות של עולי גרמניה". במשך כשלוש שנים, אסף אינפורמציה, שיתף במטלות את מכיריו "מהחבורה הגרמנית", והגיש לקק"ל טיוטה חלקית של האטלס שערכה תצוגה פומבית של המפות הראשונות בחודש מאי 1939. את מהותו וחשיבותו של אטלס לאומי, למד עמירן ממוריו בגרמניה דרך המקרה של אטלס פינלנד.
פרוץ מלחמת העולם הביא לביטול המימון, עמירן התגייס לצבא הבריטי. בינתיים תפסו אנשי החבורה הגרמנית תפקידים חשובים במוסדות הבריטים השונים: מחלקת המדידות והשירות המטאורולוגי. לאחר קום המדינה בשנת 1949, עמירן קיבל מינוי להקים את המחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית, ויחד עם עמיתיו "מהחבורה הגרמנית", החליטו בראשית שנות החמישים להמשיך את פרויקט האטלס, ולמעשה יישמו את תוכניתו של עמירן שעוצבה עשרים שנה קודם. בא לעזרתם, יוסף אלסטר, יליד ורשה וידידו האישי של שר העבודה הראשון מרדכי בנטוב שמינה אותו לעמוד בראש מחלקת המדידות. הם גייסו אנשים נוספים לעבודה, רובם "ייקים" שאליהם נקשרו דרך 'הבריגדה', 'ההגנה' או על רקע יחסים אישיים ומקצועיים. אין פלא כי עורכי האטלס וראשי המדורים הם מהגלעין של "החבורה הגרמנית". מתוך 14 עורכי המדורים כעשרה הם 'ייקים': עמירן, פיקרד, רוזנן, גולדשמידט, בודנהיימר, שטנר, גלעד, אבי יונה, קרמון, מיוזם.
מטרת האטלס.
תפקידו של האטלס היה לכנס בקובץ של מפות את כל הנתונים היסודיים של טבע הארץ, ושל התפתחות האוכלוסייה, הכלכלה והתרבות. כל מפה באטלס הציגה פן אחר של הענפים האלה, ועל ידי השוואת המפות אפשר היה לעמוד על השפעות הגומלין שבין הענפים, ועל טיב הנוף בכללו. זו גם הדרך להגיע להבנה מלאה ועמוקה של הגאוגרפיה של ארץ ישראל.
ההפקה.
האטלס הודפס על גיליונות גדולים של 70x50 ס"מ. מאה ואחד גיליונות חובקים כחמש מאות מפות ודברי הסבר. תהליך ההוצאה לאור, שתוכנן להימשך כשלוש–ארבע שנים, ארך בפועל יותר מ-7.5 שנים, מאוקטובר 1956 ועד יוני 1964, שבמהלכן הופצו הגיליונות למנויים מדי מספר חודשים. המנויים קיבלו אוגדן קשיח לכריכה עצמית של הגיליונות. הכרך השלם, מידותיו גדולות במיוחד - 5x40x50 ס"מ ומשקלו 7.5 ק"ג.
המערכת ופרקי האטלס.
לאטלס היו עורכים רבים, על פי תחומי מומחיותם. לכל פרק עורך ראשי, וחלק מן העורכים היו גם חברי המערכת הכללית. חברי המערכת וההנהלה היו: משה גרדון, אורי צידון, נפתלי קדמון, יוסף אלסטר, ד"ר דוד עמירן, מרדכי גלעד.
ואלה פרקי האטלס ועורכיהם:
מהדורות נוספות.
המהדורה השנייה, בשפה האנגלית ("Atlas of Israel"), הופיעה בשנת 1970 בשיתוף ההוצאה ההולנדית "אלסוויר".
המהדורה השלישית, דו-לשונית (עברית ואנגלית), ראתה אור ב-1986 בשיתוף הוצאת כרטא בישראל והוצאת מקמילן בארצות הברית ובריטניה.
בשנת 1995 ראתה אור המהדורה הרביעית, שנקראה אטלס ישראל החדש. מהדורה זו, שהופקה ביוזמתו של פרופ' אריה שחר, חבר מערכת ההוצאה השלישית, נועדה להתאים לתלמידי בית הספר; היא הודפסה בפורמט קטן יותר, שכלל רק מפות, הסתייעה בחידושים טכנולוגיים וכללה מפות חדשניות.
בשנת תשס"ח-2008, לרגל מלאת 60 למדינת ישראל, הופיעה המדורה החמישית: "אטלס ישראל החדש: האטלס הלאומי", ובה חידושים רבים – תוכניים (נוספו נושאים רלוונטיים התופסים מקום בסדר היום הציבורי, כגון מפת הגבולות של ישראל ומעמדם הבינלאומי), דידקטיים (הטמעת הערותיהם של מורים לגאוגרפיה) וטכנולוגיים (מחשוב מלא הכולל שימוש במערכת מידע גאוגרפית ועיבוד תמונות), וכן, לראשונה, מפת ישראל בשפה הערבית.
ביקורת.
סימון הקשר הלאומי/טריטוריאלי.