בוריס לבוביץ' רוזינג (ברוסית: Бори́с Льво́вич Ро́зинг; 23 באפריל 1869 - 20 באפריל 1933) היה מדען רוסי וממציא בתחום הטלוויזיה.
ביוגרפיה.
בוריס רוזינג נולד בסנקט פטרבורג ובשנת 1881 השלים את לימודיו בפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה של אוניברסיטת סנקט פטרבורג, והמשיך במסלול לפרופסור. בשנת 1907 הוא הגה מערכת טלוויזיה המשתמשת בשפופרת קרן קתודית (CRT) בצד הקולט. רוזינג הגיש בקשה לרישום פטנט על המערכת בגרמניה, ב-26 בנובמבר באותה שנה, ולאחר כשלוש שנים וחצי רשם פטנט נוסף על גרסה משופרת של אותה מערכת. מגזין המדע האמריקני "סיינטיפיק אמריקן" סיקר בהרחבה את ההמצאה, כולל תרשימים והסברים מפורטים על דרך הפעולה של המערכת.
רוזינג המשיך את מחקריו בתחום הטלוויזיה עד שנת 1931, עת הואשם בהתנגדות למהפכה. הוא הוגלה לעיר קוטלס, במחוז ארכנגלסק, ונשללה ממנו הזכות לעבוד. בעקבות בקשות של מדענים סובייטים ומדענים מחוץ לברית המועצות ב-1932 עבר לעיר ארכנגלסק, ותוך קבלת מינוי לראש מחלקת לפיזיקה במכון המקומי ליערנות.
רוזינג נפטר ב-1933, בעודו בגלות, כתוצאה מדימום תוך-גולגולתי.
בשנת 1957, יותר מ-20 שנה לאחר מותו של רוזינג, ביטל בית המשפט העירוני של העיר לנינגרד את גזר דינו, וניקה אותו מכל אשמה.
המצאתו.
המערכת של רוזינג הושתתה על עיצוביו של פול ניפקו והמערכת המכנית שלו לסיבוב עדשות ומראות.
לכן, המערכת של רוזינג הכילה התקן מצלמה מכני, אך השתמשה בשפופרת קרן קתודית (פותחה בגרמניה על ידי קרל פרדיננד בראון) בתור התקן תצוגה. המערכת הייתה פשוטה למדי, אך הייתה אחד מהנסיונות הראשונים להשתמש בשפופרת קרן קתודית עבור טלוויזיה.
ולדימיר זבוריקין, מחלוצי טכנולוגיית הטלוויזיה בארצות הברית ובאירופה, היה תלמידו של רוזינג, וסייע לו בחלק ממחקריו.
בירקבק, אוניברסיטת לונדון
בירקבק, אוניברסיטת לונדון (באנגלית: Birkbeck, University of London), הקרויה לעיתים בשמה הקודם (שהוא עדיין שמה הרשמיי) קולג' בירקבק (באנגלית: Birkbeck College) או בקיצור BBK, היא אוניברסיטת מחקר ציבורית ואוניברסיטה קולגיאלית (מכללה, במשמעות הבריטית של המונח) החברה באוניברסיטת לונדון. הלימודים לקראת תואר ראשון מיועדים למועסקים הרוצים ללמוד לתואר בשעות הערב (השכלה למבוגרים). ברמה שלאחר התואר הראשון, מציעה המכללה תוכניות לימודים רבות לתואר שני שניתן לבצע אותן בלימודים מלאים או חלקיים, אף על פי שכמעט כל הלימודים מתנהלים בערב. המכללה גם מקבלת סטודנטים ללימודי תואר שלישי גם כאן הלימודים יכולים להיות מלאים או חלקיים. לחברי סגל ההוראה יש מוניטין במחקר בתחומים מגוונים. המכללה מציעה גם מגוון קורסים בלימודי המשך המובילים לקבלת תעודות כדוגמת CertHE (אישור על השלמת חובות לימודים בשנה הראשונה לתואר ראשון), DipHE (אישור על השלמת חובות לימודים בשנתיים הראשונות לתואר ראשון) ולימודי תעודה כמו גם קורסים קצרים אחרים.
בירקבק, אוניברסיטת לונדון חברה במספר ארגונים: באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי (ACU), באיגוד האוניברסיטאות האירופאיות (EUA), באוניברסיטאות בריטניה (UUK) ובאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
מיקום.
המכללה מפוזרת במספר מבנים במרכז לונדון כאשר הבניין הראשי, שהיה ידוע בשם "המכון המדעי והספרותי על שם בירקבק", שוכן בין רחוב מאלֶט (Malet) וכיכר וובורן (Woburn Square) בבלומסברי, ובניינים נוספים שוכנים ברחובות הסמוכים. בית הספר להיסטוריה של אמנות, קולנוע ואמצעי תקשורת חזותיים שוכן במעונה לשעבר של וירג'יניה וולף בכיכר גורדון (Gordon Square) שבבלומסברי.
המכללה מעבירה הרצאות גם במקומות רבים אחרים בלונדון. הסיבה לכך היא השילוב בין האסטרטגיה של בירקבק להרחבת השתתפות בלימודים של אנשים הסובלים מלקות כלשהי או קבוצות של מיעוטים על מנת לאפשר הקניית השכלה גבוהה לקבוצות אלו, יחד עם העובדה שכמעט כל ההרצאות מועברות באותן שעות, ולכן יש תחרות על הכמות המוגבלת של חדרי ההרצאות.
בשנת 2006 הודיעה המכללה על התרחבות למזרח לונדון יחד עם האוניברסיטה של מזרח לונדון. בתחילה יעשה שימוש במבנים שכורים כמו גם, שימוש במבנים בקמפוס סטרטפורד (Stratford) של אוניברסיטת מזרח לונדון, אבל הכוונה היא לבנות קמפוס ייעודי בשכונת סטרטפורד שברובע ניוהאם. פרויקט זה מכונה "בירקבק סטרטפורד".
היסטוריה.
ב-1823 יסד ג'ורג' בירקבק (George Birkbeck; 1841-1776), פילנתרופ קוויקר בריטי שהיה בין הראשונים ליזום השכלה למבוגרים, את "מכון המכונאים של לונדון" במפגש בפונדק "הכתר והעוגן" (Crown and Anchor Tavern) בסטרנד של לונדון. במפגש נכחו יותר מאלפיים איש. עם זאת, הרעיון לא התקבל בהתלהבות בכל מקום והיו שהאשימו את בירקבק כי הוא "מפזר את זרעי הרוע".
שנתיים אחר כך נדד המכון לבנייני סאותהמפטון (Southampton Buildings) שברחוב צ'נסרי ליין (Chancery Lane). ב-1830 החלו לקבל נשים ללימודים במוסד. ב-1858 נעשו שינויים מבניים באוניברסיטת לונדון שאפשרו לגשת ישירות למבחנים לקבלת התואר. המכון הפך למקום העיקרי שבו ניתן היה לקבל השכלה אוניברסיטאית מבלי להיות סטודנט במשרה מלאה.
המכון שינה את שמו ל"המכון המדעי והספרותי על שם בירקבק" ב-1866, וב-1885 הוא עבר לבניין ברימס (Breams Building) ברחוב פטר (Fetter Lane), שם עתיד היה להישאר במשך 75 השנים הבאות.
התפתחויות נוספות חלו בתחילת המאה ה-20. ב-1904 נוסד "איגוד הסטודנטים של בירקבק", וב-1907 שונה שם המוסד פעם נוספת ל"קולג' בירקבק" (Birkbeck College). בבחינה מחודשת שנערכה ב-1913 באוניברסיטת לונדון (שעברה שינוי מבני ב-1900) התקבלה ההצעה לצרף את בירקבק לאוניברסיטה כיחידה אקדמית (constituent college) אם כי פריצת מלחמת העולם הראשונה דחתה את ביצוע ההחלטה עד 1920. הצ'רטר המלכותי (זכות להעניק תארים אקדמיים) ניתן למכללה ב-1926. ב-1921 החלה האישה הראשונה שקיבלה מינוי כפרופסור במכללה, הלן גווין ווהן (Helen Gwynne-Vaughan ), ללמד בוטניקה במכללה.
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה בירקבק המכללה היחידה של אוניברסיטת לונדון במרכז לונדון שלא העתיקה את משכנה מחוץ לבירה. ב-1941, בתקופת הבליץ, פגעה פצצה ישירות בספרייה, אבל הלימודים נמשכו. בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 צוות של קת'לין בות' ובלעה בנה בקולג' מספר מחשבים, שהיו בין הראשונים בבריטניה. ב-1952 עקרה המכללה למשכנה הנוכחי ברחוב מאלֶט.
ב-1988 השתלבה המחלקה ללימודי חוץ של אוניברסיטת לונדון בבירקבק.
בשנת 2002 הושמטה המילה קולג' משם המכללה והיא קרויה רק "בירקבק, אוניברסיטת לונדון". עם זאת, נעשה עדיין שימוש בעל פה במונח "קולג' בירקבק" לעיתים קרובות והוא עדיין קיים על חזית הבניין הראשי. שנה אחר כך נפתח בניין ברחוב מאלט לאחר שעבר שיפוץ נרחב.
כאמור, ב-2006 קיבלה בירקבק מענק של 5 מיליון ליש"ט מהמועצה למימון השכלה גבוהה באנגליה (Higher Education Funding Council for England) על מנת לפתוח יחד עם אוניברסיטת מזרח לונדון קמפוס נוסף במזרח לונדון שייקרא "בירקבק סטרטפורד".
בשנת 2009 קיבלה המכללה מענק של 1.5 מיליון ליש"ט מקרן פירס (Pears Foundation) על מנת להקים את מכון פירס לחקר האנטישמיות (Pears Institute for the Study of Antisemitism). המוסד הראשון באנגליה לנושא זה והשני באירופה. המכון יוקם במסגרת בית הספר למדעי החברה, ההיסטוריה והפילוסופיה. באותה מסגרת תועתק ספריית ויינר (Wiener Library), המוסד הראשון בעולם לחקר השואה, לבניין המכללה שבו יוקם המכון לחקר האנטישמיות בכיכר ראסל.
בית הספר ללימודי המשך.
בית הספר הנוכחי ללימודי המשך, המתמחה בלימודי חוץ, לא היה חלק אינטגרלי מבירקבק עד 1988 ויש לו היסטוריה נפרדת.
ב-1876 נוסדה החברה הלונדונית להרחבת החינוך האוניברסיטאי (London Society for the Extension of University Education), כשמטרתה לעודד אנשים עובדים לרכוש השכלה גבוהה. ב-1903 היא הפכה למחלקה ללימודי חוץ של אוניברסיטת לונדון ושולבה בבירקבק ב-1988, כשבתחילה היא נקראה "המרכז ללימודי חוץ". אחר שונה שם המרכז ל"פקולטה ללימודי המשך", וב-2007 שונה שם המוסד שוב ל"הפקולטה ללימודים במשך כל החיים" (Faculty of LifeLong Learning).
בתי ספר ומחלקות.
מאוגוסט 2009 מחולקים תחומי הלימודים במכללה בין חמישה בתי-ספר הכוללים 19 מחלקות אקדמאיות.
מחקר.
במקביל ללימודים שהם עיקר הפעילות במוסד וסיבת קיומו, נערכים במכללה מחקרים במגוון נושאים. למחקר המדעי בבירקבק יש מסורת מפוארת. בין החוקרים הידועים שפעלו במכללה היו:
המכון לביולוגיה מבנית מולקולרית הוא מיזם משותף לבירקבק ולקולג' אוניברסיטת לונדון שהוקם ב-2003 והוא מרכז אקדמי מוביל לתרגום רצפים של גנים וקביעת מבנה החלבונים ודרך פעולתם. המכון כולל את מרכז בלומסברי לביואינפורמטיקה (Bloomsbury Centre for Bioinformatics), אף הוא מיזם משותף לבירקבק ולקולג' אוניברסיטת לונדון המבצע מחקרים בביואינפורמטיקה, גנומיקה, ביולוגיה מערכתית, מחשוב סריגי וכריית מידע.