המחזה עובד לסרט בגרמניה המזרחית בבימוים של במאי התיאטרון מנפרד וֶקוֶורת (Wekwerth) ופטר פאליטש (Palitzsch) ובכיכובה של הלנֶה וַייגֶל, אשר יצא לאקרנים ב-10 בפברואר 1961.
בישראל.
המחזה הועלה בישראל לראשונה ב-15 ביולי 1951 בתיאטרון "הבימה", בתרגומו של רפאל אליעז, בבימוי לאופולד לינדטברג, בניצוח פורדהאוס בן ציסי ובכיכובה של חנה רובינא כאמא קוראז'. ב-16 בפברואר 1964 הועלה המחזה בתיאטרון העירוני חיפה בתרגומו החדש של אליעז, בבימוי של יוסף מילוא, בניצוחם של יוסף פרידלנד ואדריאן סאנשיין ובכיכובה של ימימה מילוא
ב-1 בנובמבר 1975 הועלה המחזה שוב ב"הבימה", בתרגום חדש מאת שמעון זנדבנק, בבימוי דוד לוין ובכיכובה של ליא קניג. הפקה זו הביאה את חברת הכנסת גאולה כהן לדרוש משר החינוך להוריד את ההצגה, עקב "פגיעה במוראל הציבור".
בשנת 1988 הועלה המחזה ב"תיאטרון הקאמרי", בכיכובה של זהרירה חריפאי (שגילמה בהפקת חיפה 1964 את דמותה של בתה האילמת של אמא קוראז', קתרין). בדצמבר 2002 הועלה המחזה שוב ב"קאמרי", בתרגום חדש מאת ענת גוב, בבימוי עמרי ניצן ובכיכובה של ג'יטה מונטה.
באוגוסט 2013 הועלה בתיאטרון הקאמרי, בבימויו של אודי בן-משה, בתרגומה של ענת גוב ובכיכובה של תיקי דיין בתפקיד הראשי.
אמא קורז' וילדיה
אמא קורז'
אמא קוראז'
ווילם סנדברג
ליו יאנג (טייקונאוטית)
ליו יאנג (בסינית: 刘洋, בפין יין: Liú Yáng; נולדה ב-6 באוקטובר 1978) היא טייסת קרב בחיל האוויר הסיני והטייקונאוטית הראשונה בתוכנית החלל הסינית ששוגרה לחלל במשימת שנג'ואו 9 ב-16 ביוני 2012.
ליו יאנג נשואה, כחלק מהדרישות לקבלת נשים לתוכנית החלל הסינית, מתוך אמונה שנשים נשואות בעלות יותר כוח פיזי ומנטלי.
שיר אהבה ישן
שיר אהבה ישן, או רומנסה, הוא פזמון בסגנון בלדה של המשורר הישראלי נתן יונתן.
תוכן השיר.
השיר המחורז כולל ארבעה בתים. עלילתו נסבה על שתי דמויות: אישה וגבר. האישה, אניטה שמה מחכה לגבר, ששמו חואן, כי ישעה אל אהבתה, אך הוא מאחר להגיע. באמצעות השמות הנפוצים במרחב השפה הלטיני או הספרדי וקווי המתאר הפשוטים של העלילה ושמותיו: "רומנסה" או "שיר אהבה ישן", יוצר המשורר תחושה של אירוע היסטורי; וכך גם בשתי הצהרות הז'אנר הפותחות את שני בתי השיר: ההצהרה בבית הראשון, , וההצהרה בבית השני, . טעות היא לקרוא את השיר לפי הלחן של נחצ'ה ("זהו שיר ישן על אניטה וחואן") ולא לפי הפיסוק של נתן יונתן. "על אניטה וחואן" הוא המושא של הפועל "גבהו" ולא הלוואי של שם העצם "שיר".
המשורר אינו מפרט מדוע ואיך הסתיימה האפשרות לממש את האהבה, אלא שהזמן או העונה המתאימה לאהבה זו הסתיימה, כך במילים, שהן פזמון השיר: . לאחר תיאור העלילה הקצר, בשני הבתים הראשונים, מנסח המשורר ואף מפרש את משמעות העלילה אל כלל הגותי, אל תפיסת עולם המניחה כי החמצה נפשית ובינאנושית מתרחשת בשל התמהמהות ההבשלה הנפשית והעדר תזמון נכון; ולשם כך מביא המשורר מטפורה על הצמח ועל הפריחה, ומדמה אותם אל לבלובם של הרגשות:
הבית הראשון עוסק ספציפית באניטה וחואן, והשני הוא הכללה של הראשון ומתייחס לכל "האנשים שאיחרו לפרוח באביב".
משחק המילים והחריזה יוצר סתירה פנימית בין ההיגד "לא יתם" לסיפא "סיפור אהבתם" שמששמע ממנו "סיפור אהבה תם", כמשאלה שככל שנשאף להיותה נצחית היא עתידה ליתום.
הלחן והביצועים לשיר.
נחום היימן הביא את הלחן לנתן יונתן, וזה חיבר ללחן מילים בהשפעת דמותה של אניטה עליה כתב שירים שהתפרסמו לפני כן. השיר נעשה אהוד מאוד, וזכה ללמעלה ממאה ביצועים רשומים, בין השאר של צמד דרום (הגרסה המקורית), הפרברים, חוה אלברשטיין, ריטה, אבי פרץ, ישי לוי ודוד דאור.
טייסי טסקיגי
טייסי טסקיגי (באנגלית: Tuskegee Airmen) הוא כינויים של הטייסים האפרו אמריקאים הראשונים בחיל האוויר של ארצות הברית. הם הוכשרו בתקופת מלחמת העולם השנייה בבית ספר לטיסה שנועד לחניכים אפרו אמריקאים בלבד, ליד העיר טסקיגי באלבמה. להק מטוסי הקרב 332, שפעל בזירת הלחימה באירופה, ולהק ההפצצה 447, שלא השלים את אימוניו עד סוף המלחמה, כללו שמונה טייסות שהורכבו מטייסי טסקיגי. בין השנים 1941 ל-1946 הוכשרו בבית-הספר 994 טייסים. 150 מהם נפלו בקרב או נהרגו בתאונות. אחד מן הטייסים, לי ארצ'ר, היה לאלוף הפלות וצבר 4.5 הפלות של מטוסי אויב בחזית מערב אירופה.
בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה נהוגה הפרדה גזעית בצבא האמריקאי, ורבים מהאזרחים האפרו אמריקאים עדיין היו כפופים לחוקי ג'ים קרואו. אחרי מאבק במשך שני עשורים של פעילי זכויות אזרח, שהבולטים בהם היו וולטר וואייט, פיליפ רנדולף וויליאם האסטי, אישר הקונגרס ב-3 באפריל 1939 תקציב להכשרת טייסים אפרו אמריקאים. תנאי הקבלה כללו כישורי לחימה והשכלה גבוהה.
בית הספר התפרסם סמוך לתחילת פעילותו, במרץ 1941, כאשר הגברת הראשונה אלינור רוזוולט ביקרה בו וביקשה לטוס עם אחד המדריכים.
הטייסת הראשונה שהוכשרה ואורגנה בטסקיגי, טייסת 99, נשלחה לצפון אפריקה באפריל 1943. הגיחה המבצעית הראשונה שלה, ב-2 ביוני 1943, הייתה תקיפה של האי האיטלקי פנטלריה.
הטייסות האחרונות של אנשי טסקיגי פורקו ב-1 ביולי 1947.
ב-1995 הופק סרט טלוויזיה בשם "The Tuskegee Airmen" שכתב פריס קוואלס וכיכבו בו לורנס פישבורן, קובה גודינג ג'וניור וג'ון לית'גו.
אנדרו ואלמון
אנדרו אורלנדו ואלמון (באנגלית: Andrew Orlando Valmon; נולד ב-1 בינואר 1965) הוא אצן אמריקאי בעבר. הוא אלוף אולימפי בעל שתי מדליות זהב, אלוף עולם ושיאן עולם הנוכחי (2017) בריצת שליחים 4x400 מטר.
ביוגרפיה.
ולאמון נולד בברוקלין, ניו יורק וגדל במנצ'סטר טאונשיפ ניו ג'רזי. משנת 1987 הוא בעל תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת סיטון הול.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת סיאול (1988) זכה ואלמון במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, לאחר שהשתתף בשלבי המוקדמות והרביעייה האמריקאית זכתה בשלב הגמר בהשוואת שיא העולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכה ולאמון במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם קווינסי ווטס, דני אוורט ואנטוניו פטיגרו בתוצאה של 2:57:57 דקות, אחרי בריטניה (2:57:53 דקות) ולפני ג'מייקה (3:00.10 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.09 שניות.
שיאן עולם.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה ואלמון במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם קווינסי ווטס, מייקל ג'ונסון וסטיב לואיס בשיא עולם חדש של 2:55.74 דקות, לפני קובה (2:59.51 דקות) ובריטניה (2:59.73 דקות). זמנו הבלתי רשמי בריצה זו היה 44.60 שניות.
אלוף עולם.
במבחנים האמריקאים שנערכו ביוג'ין, אורגון לאליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 קבע ואלמון בריצת 400 מטר שיא אישי חדש של 44.28 שניות. באליפות עצמה הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם בוץ' ריינולדס, קווינסי ווטס ומייקל ג'ונסון בשיא עולם חדש בזמן של 2:54.29 דקות (הנוכחי 2017), לפני קניה (2:59.82 דקות) וגרמניה (2:59.99 דקות).
קריירת אימון.
בין השנים 1999–2003 אימן ואלמון אתלטיקה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. משנת 2003 ועד שנת 2011 הוא מאמן אתלטיקה באוניברסיטת מרילנד. בשנת 2011 התמנה כמאמן ראשי של נבחרת ארצות הברית באתלטיקה לאולימפיאדת לונדון (2012).
חייו האישיים.
ואלמון נשוי למרדית' רייני אף היא אתלטית מצטיינת, פעמיים סיימה במקום חמישי באליפות העולם (שטוטגרט 1993 וגטבורג 1995) באתלטיקה ובעלת מדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים (מאר דל פלאטה 1995) בריצת 800 מטר.
מידע גורלי
מידע גורלי הוא רומן מאת הסופרת א. פרידמן העוסק בחייה של נערה רפורמית החוזרת בתשובה ליהדות האורתודוקסית ומגלה שהיא ממזרת. הספר יצא לאור בשנת 2001 בהוצאת פלדהיים. הספר תורגם לאנגלית ב-2004 (תחת השם Nothing but the truth) ומופץ בחו"ל על ידי פלדהיים ניו-יורק.
תקציר העלילה.
הלן היא בת למשפחה רפורמית המתגוררת בארצות הברית. היא חוזרת בתשובה באופן עצמאי, ובמשרד עורכי הדין בו היא עובדת היא מכירה בחור חרדי, תלמיד ישיבה לשעבר בשם דייוויד גרינברג, והם מחליטים להינשא.
כשהם באים להירשם לנשואים מתברר להלן כי אמה הייתה נשואה לאדם אחר, אך למרות שנישאה בשנית, היא לא התגרשה כהלכה, ולכן ילדיה מנישואיה השניים הם ממזרים לפי ההלכה, ולפיכך נאסר עליהם להתחתן עם יהודים כשרים. לפיכך, היא אינה יכולה להינשא לארוסה, והאירוסין מתבטלים.
הוריה, שלא היו מודעים למשמעות הצעד שעשו, כאובים מאוד על כך שבתם אינה יכולה להינשא. אף שלממזר יש אופציות מעטות להינשא על פי ההלכה, הלן מבכרת שלא להתחתן. את חייה היא מקדישה להעלאת המודעות לגירושין על פי ההלכה, על מנת למנוע טרגדיות מהסוג שהיא עצמה חוותה.
הלווייתן מבבל
הלווייתן מבבל היא טרילוגיית פנטזיה ישראלי מאת הגר ינאי השואבת השראה מהמיתולוגיה היהודית, הבבלית והשומרית.
שני הספרים הראשונים בטרילוגיה, "הלווייתן מבבל" ו"המים שבין העולמות" פורסמו לראשונה בהוצאת כתר ספרים בשנים 2006 ו-2008. בשנת 2017 פורסמה הטרילוגיה במלואה כולל הספר השלישי, "המסע אל לב התהום", בהוצאה משותפת של ההוצאות אוקיינוס ומודן.
הטרילוגיה נחשבת בעיני רבים כפורצת דרך בתחום ז'אנר הפנטזיה בישראל, וכאחת הדוגמאות הראשונות לספרות פנטזיה עברית שחדרה לזרם המרכזי הספרותי בישראל.
הלווייתן מבבל.