ב-1995 החל לכתוב שירים והקים להקה בשם "יהושע" שניגנה את השירים שכתב והלחין, וב-1999 החלה הלהקה להופיע. הלהקה אף הוציאה דיסק אינדי בשם "יהושע" הכולל 9 שירים, וזה נמכר בהופעות של הלהקה. חברי הלהקה שניגנו באלבום הם רון קליין, עדי גולדשטיין, יואב בונצל ואבישי מור. ב-2004 החל להמכר האלבום "יהושע" של הלהקה בצורה מסחרית, בהפצת הד ארצי. להפקת אלבום זה ייעץ מוזיקלית משה לוי. הלהקה נבחרה על ידי תחנת הרדיו גלגלצ כ"דבר הבא" במוזיקה הישראלית, והשירים "מתנדנד ונופל", "מנגינה", צ'ארלי" וגם גרסת הכיסוי ל"האיש מן הבקעה" (שביצעו במסגרת השירותרום) הושמעו בתדירות גבוהה ברדיו. לאחר צאת האלבום הלהקה התפרקה.
ב-1999 ניגן על תופים באלבומו של מקס גת מור "מקס גת מור".
מאז 2003 מלמד ב"מרכז המוזיקה" ברעננה. לימוני משמש כרכז מחלקת תופים וכלי הקשה, וכרכז מחלקת יוצרים. הוא גם מלמד נגינה ומגיש לרסיטלים מטעם משרד החינוך. במרכז המוזיקה הקים לימוני הרכב מתופפים ייחודי מסוגו בארץ, בסגנון הקולג'ים בארצות הברית שנקרא - "drumline", ואף אירח את ההרכב בהופעותיו.
החל מ-2004, הוא מעביר קורס מפגשי יוצרים, אליו מגיעים בין השאר מוזיקאים בתחילת דרכם. בסוף הקורס הם מעלים מופע, בין השאר הופיעו ב"תיאטרון תמונע", בבארבי ועוד.
במהלך העבודה על האלבום השני החל בתהליך מחודש של חזרה בתשובה, התקרב לחסידות חב"ד ולרב יוסף שמואל גרליצקי. בשנת 2008 הוציא יהושע לימוני את אלבומו "מנות קטנות" בהוצאת "בארבי רקורדס". בשיר הנושא "מנות קטנות" שיתף פעולה עם להקת "דבק" (ביניהם גדי רונן מהפרויקט "החצר האחורית"). חלק גדול מההפקה המוזיקלית של אלבום זה נעשה בביתו של לימוני. מהאלבום הושמעו בגלגלצ השירים "מזבח" ו"רק דקה".
מ-2008, שיתף פעולה בכתיבה וייעוץ לכתיבת שירים עם אמנים שונים, ביניהם דודו טסה (ב-2009 כתב שלושה שירים יחד עם דודו טסה לאלבומו של טסה "בסוף מתרגלים להכל") ואילן דמרי מלהקת "המדרגות".
ב-2014 יצא האלבום השלישי "סיכוי לאהבה". האלבום הוקלט פעמיים: המהדורה הראשונה נגנזה ולא יצאה לאור, ולאחר מכן הוקלט האלבום מחדש לגמרי. את האלבום הפיקו מוזיקלית לימוני עצמו ואודי שמחון, ובהקלטת והפקת האלבום לקחו חלק לואי להב, אילן דמרי, אלון עדר, יענקלה סגל, ארקדי דוכין, דודו טסה, ומשה לוי.
בפברואר 2018 פתח יהושע לימוני בקמפיין הדסטארט לקראת אלבומו הרביעי - "מתפוצץ" שיצא בינואר 2019. מתוך האלבום הזה, השיר "חבלי משיח", שהוא חידוש לשיר שכתבה נעמי שמר, זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו ונכנס לפלייליסט של גלגלצ.
ב- 2019 השתתף בפרויקט צמאה 5 בשיר "הבן יקיר לי".
במאי 2020 הוציא סינגל המספר על נסיעתו לאוהל חב"ד לובביץ' ול-770 עם משפחתו.
בנובמבר של אותה שנה הוציא את "היום תקרא לי עם", שיר-פרויקט עם אזרחים מן השורה, בעקבות מגפת הקורונה.
במאי 2021 הוציא את הסינגל 'כתר מבוכה', אף הוא בעקבות הקורונה.
לימוני נשוי להילה ואב לבת, מתגורר בהרצליה.
צ'חנוביץ
צֶ'חָנוביץ (בפולנית: Ciechanowiec; ביידיש: טשעכֿאַנאָװיץ; במקורות היהודיים: טשעכנאָווצי, "צ'חנובצי") היא עיירה במזרח פולין, בעברה עיירה יהודית. בעיירה כנסיות רבות בעלות עיטורים ייחודיים, חיצוניים ופנימיים.
תולדות היישוב.
במאה ה-16 השתייכה העיירה למשפחת אצולה פולנית. באמצע מאה זו נבנתה טירה על גדת הנהר הסמוך נוּזֶ'ץ (Nurzec) שמצפון-מזרח לעיירה. במחצית הראשונה של המאה ה-17 נבנו חומות מגן סביב הטירה, אך הטירה נשרפה באמצע המאה, בתקופה שכונתה "המבול", תקופת מלחמת רוסיה-פולין וכן המלחמה הצפונית השנייה . על חורבות המבנים נבנו מגוריה של משפחת אצולה פולנית מקומית, אך אלה פוצצו ונהרסו על ידי צבא המתנדבים הרוסי ב-1915, בראשית מלחמת העולם הראשונה. כיום קיימים יסודות הטירה וכן חפיר המגן סביבה.
באמצע המאה ה-18 הוקמו בעיירה כנסיית השילוש הקדוש מלבני-בניין, וכן "בית החולים של אחיות הרחמים".
לאחר חלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה צ'חנוביץ בתחום שלטונה של פרוסיה, ולאחר קונגרס וינה הועברה לשלטונה של האימפריה הרוסית. בסוף המאה ה-19 התפתחה בעיירה תעשיית טקסטיל וכן התקיימו בעיירה ירידי סוסים רבים.
במלחמת העולם הראשונה וכן במלחמה הפולנית-סובייטית שלאחר מכן נפגעה העיירה באופן משמעותי, ונדרשו שנים רבות לתיקון נזקי המלחמות. ערב מלחמת העולם השנייה היו בעיירה סדנאות ובתי מלאכה רבים. רובם השתייכו ליהודים, שהיוו רוב בעיירה.
בתחילת ספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את העיירה, אך נסוגו ממנה בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. הסובייטים נכנסו לעיירה, ורבים מתושביה, רובם יהודים, הוגלו לתוככי ברית המועצות ורכושם הולאם בנימוק שהם סוחרים ובורגנים, אויבי מעמד הפועלים לפי האידאולוגיה הקומוניסטית. בשנים 1940 ו-1941, ערב פלישת גרמניה לברית המועצות, גויסו רבים מצעירי העיירה, רובם יהודים, לצבא האדום.
ב-22 ביוני 1941 שבו הגרמנים וכבשו את העיירה. בתקופת הכיבוש הגרמני נפגעה העיירה קשות. לאחר מלחמת העולם השנייה לא שבה העיירה למעמדה ולשיעור אוכלוסייתה הקודמים.
יהודים.
לפני השואה חיו בצ'חנוביץ כ-1,500 יהודים שהיוו רוב בעיירה וקיימו חיי תרבות ומסחר ערים. בעיירה הייתה פעילות חינוך ופוליטיקה יהודית וציונית רבה, פעילות שכללה מוסדות חינוך, ארגוני ספורט, מפלגות ותנועות נוער. יהודים רבים שנולדו בעיירה או הגיעו ממנה אימצו שמות משפחה בהם נזכר שם העיירה, ובהם צ'חנובסקי, צ'חנוביץ, צ'חנוביצקי ועוד.
עם כיבוש העיירה ביוני 1941 על ידי הגרמנים, נהרגו מספר יהודים בהפגזות וכן במעשי רצח שאירעו לאחר מכן. בעיירה הוקם יודנראט ובסוף 1941 הוקם גטו סגור. בחודשים שלאחר מכן גורשו לגטו יהודים מעיירות אחרות ומספר היהודים בגטו הגיע ל-4,000 בערך.
באוקטובר 1942 רצחו אנשי גסטפו כ-300 יהודים מהגטו, רובם גברים, מחוץ לעיירה. בתחילת נובמבר כותר הגטו ורבים מיושביו נורו למוות. לאחר שבועיים גורשו הנותרים למחנה ההשמדה טרבלינקה. מעטים שרדו ביערות הסמוכים לעיירה.
שלמה כץ
עיט של דם
עיט של דם (באנגלית: Blood eagle), על פי הסאגות הנורדיות, הייתה שיטת הוצאה להורג אכזרית במיוחד, אשר הייתה נהוגה בקרב העמים הוויקינגיים במהלך ימי הביניים. ישנה מחלוקת האם שיטה זו של הוצאה להורג אכן יושמה, אך על פי מקורות מבריטניה במאות 9 ו-10, נטען כי לפחות ארבעה בני אדם הוצאו להורג בשיטה זו, ביניהם שני מלכים אנגלו-סקסונים וכן אחד מהארכיבישופים של קנטרברי.
תיאור ההוצאה להורג.
ההוצאה להורג נעשתה על ידי קשירתו של הקורבן לשני עמודי עץ, משני צדדיו, בעודו כורע. המוציא להורג היה חותך את גבו של הקורבן בסכין, ואז מכה בגרזן, על מנת לפתוח את גב הקורבן. לאחר מכן, המוציא להורג היה מושך את ריאותיו של הקורבן לאחור, ופורס אותן כמו כנפי עיט, ומכאן שמה של ההוצאה להורג.
גורלו של המוצא להורג.
ענישה זו הייתה מבזה ואכזרית, אך היה לקורבן שביב של תקווה לגורל נשמתו. לפי אמונתם, אם הוא לא היה צועק לאורך ההוצאה להורג, שיכולה לקחת כמה דקות (עד לנפיחת נשמתו של הקורבן) הוא היה זוכה להגיע לוואלהלה למרות הכל.
ברהה
סנטה מרטה
מתמטיקום
מתמטיקום (בגרמנית: Mathematikum) הוא מוזיאון מדע בגיסן, גרמניה. המוזיאון נוסד על ידי אלברכט בוטלשפאכר .
המתמטיקום נפתח ב-19 בנובמבר 2002, ונחנך על ידי נשיא גרמניה, יוהאנס ראו.
מילטון יומאסון
מילטון לאסל יומאסון (באנגלית: Milton Lasell Humason; ) היה אסטרונום אמריקאי.
חייו.
יומאסון נולד בדודג' סנטר, מינסוטה. הוא נשר מבית הספר ולא זכה לקבל השכלה פורמלית לאחר גיל 14. עקב אהבתו להרים, ובייחוד להר וילסון שבקליפורניה , החל לעבוד בתור נהג פרדות והוביל ציוד וחומרים אל ראש ההר, בעת בניית מצפה הר וילסון שהוקם שם בעשור הראשון של המאה ה-20. בשנת 1917 החל לעבוד בתור שרת במבנה המצפה ומתוך עניין התנדב לעבודת עוזר לילה במצפה. כישוריו הטכניים זכו לתשומת לבם של האסטרונומים במצפה, והאסטרונום ג'ורג' אלרי הייל מינה אותו לחבר בצוות המצפה. הדבר היה חסר תקדים, שכן ליומאסון לא היה תואר דוקטור ואף לא תעודת בגרות.
יומאסון הצדיק את שיפוטו של הייל במספר תגליות מפתח. הוא זכה למוניטין של צופה קפדן ובעל כישורים טכניים גבוהים. הוא הצליח להשיג תצלומים באיכות גבוהה וספקטרוגרמות בתנאים קשים, והפך למדריך הטכני של האסטרונומים במצפה. במהלך עבודתו במצפה הגיע למצפה האסטרונום אדווין האבל והשניים נעשו חברים קרובים. בשנת 1950 זכה יומאסון לתואר דוקטור למדעים (D. Sc) מאוניברסיטת לונד בשוודיה. הוא פרש בשנת 1957.
יומאסון גילה בשיתוף עם האבל את תופעת ההיסט לאדום, המהווה עדות להתפשטות היקום לפי תאוריית המפץ הגדול. יומאסון גילה את כוכב השביט C/1961 R1 שיחודו במרחק האפסיד הארוך שלו, השביט קרוי על שמו. יומאסון היה, ככל הידוע, הראשון לצלם את כוכב הלכת פלוטו, אם כי לא הראשון לזהותו. על שמו נקרא מכתש בירח וכן הכוכבים "Humason-Zwicky".
ורנאסי
מיסוי הכנסה משכר דירה
תקבולי שכר דירה שמקבל נישום הם הכנסה שחלים עליה כללי מיסוי. בחלק מהמדינות הכנסה זו פטורה ממס, באחרות המקבל חייב בדיווח בלבד, מדינות מסוימות ממסות את ההכנסה מס מלא וחלקן אף מחייבות את המשלם לנכות מס במקור ולהעבירו לרשויות המס.