בינתיים, הוא חזר הביתה בהזמנת אחיו אנדראש שהפך לאנדראש הראשון, מלך הונגריה. אנדראש הפקיד בידי בלה את הניהול של מה שנקרא הדוקאטוס כלומר ה"דוכסות" שכיסה שליש משטחה של ממלכת הונגריה. מערכת היחסים בין שני האחים נעשתה מתוחה כאשר בנו של אנדראש עצמו, שאלאמון, מלך הונגריה, הפך למלך. אנדראש הזמין את בלה לטירת וארקון בסוף 1059 ואילץ אותו לאשר בפומבי את זכותו של שאלאמון לכתר ההונגרי. בעזרת קרוביו הפולנים, מרד בלה באחיו ושלל ממנו את כס המלכות ב-1060. בלה הכניס רפורמה מוניטרית ודיכא את ההתקוממות האחרונה שמטרתה הייתה להחזיר את הפגאניות בהונגריה. בלה נפצע אנושות כאשר כסאו התמוטט בעת שישב עליו בשנת 1063. מבין ילדיו, גזה (גזה הראשון, מלך הונגריה) ולאסלו (לאסלו הראשון, מלך הונגריה) עלו מאוחר יותר לכס המלוכה.
ביוגרפיה.
מוצא וגלות.
בלה הראשון היה נכדו של הנסיך ההונגרי מיהאי, אחיו הצעיר של גזה שליט הונגריה. אביו היה כנראה ואזול, אף על פי שמספר כרוניקות של אותה העת מזהות את אחיו של ואזול, את לאסלו סאר, כאביהם של בלה ואחיו. הסיבות לכך עשויות להיות האירועים הפוליטיים של אותה תקופה (ואזול התקומם נגד אישטוואן הראשון, ולכן לא ראו בעין יפה שצאצאיו יירשו את כס המלוכה).
שנת לידתו של בלה אינה ידועה. התיעוד ההיסטורי מזכיר אותו לראשונה כאשר ברח לחו"ל עם אחיו, אנדרה (או אנדראש) ולוונטה. הסיבות והנסיבות לבריחתו ידועות. על פי הכרוניקה, הם ברחו בגלל הענשת אביהם (ואזול) בעיוורון. על פי דברי הימים ההונגרי, הנסיך פטר, לימים פטר, מלך הונגריה, רצה לפתוח לעצמו את הדרך לכס המלכות ההונגרי והוא חתר להריגתם של שלושת הנסיכים. בשנים האחרונות לחייו של המלך אישטוואן הראשון, הוא לא יכול היה כבר להגן על אחייניו ולכן הציע להפ לברוח ולחכות לזמנים טובים יותר בחו"ל.
הנסיכים נמלטו לממלכת בוהמיה, שם התקבלו בברכה בחצרו של הנסיך אולריק (אולריק: בערך 975 – 11 בנובמבר 1034) נסיך בוהמיה מ-1012 עד 1033 או עד 1034). שם הם פגשו את הנסיך הפולני מיאסקו שהסתתר מרודפיו והאחים ליוו אותו בחזרה לפולין לאחר שהחזיר לעצמו את השלטון בארצו. בלה עשה שירות ניכר לנסיך. במלחמה נגד הפומרנים, הוא הנהיג את צבאות פולין וזכה בניצחון מזהיר. כפרס זכה בידה של בתו של הנסיך הפולני, ריכזה.
חזרה להונגריה.
במהלך שהותו של גזה בפולין, קמו ההונגרים נגד המלך פטר בפעם השנייה, ובשנת 1046 הם הזמינו את אחיו של בלה, אנדרה (אנדראש) לכס המלוכה. אנדרה קרא לבלה בחזרה, מסר לו שליש מהמדינה, ובלי בן משלו, פתח את הסיכויים של בלה לרשת אותו. בלה הצטיין במלחמותיו נגד היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ניצחון על הצבאות הגרמניים ושמירה על עצמאות המדינה נזקפה לזכותו. בינתיים נולד בן לאנדראש, שאלאמון. בלה לא התנגד לכך שאביו יכתיר את שאלאמון בגיל שבע.
שלטונו.
על פי הכרוניקה המאוירת, השיר "Esto dominus fratrum Tuorum" הושמע בהכתרתו של בלה בסקשפהרוואר לפני כן, אויביו שכנעו את אנדראש שמלך באותה עת כי בלה כמה לכתר. בלה, שלא הרגיש בטוח, נמלט לפולין, שם ביקש עזרה מגיסו בולסלב. בשנת 1060 פרץ בלה להונגריה עם צבאו של בולסלב. אנדראש נפל בקרב ובלה הלך משדה הקרב ישר לסקשפהרוואר, שם ב-6 בדצמבר 1060 נבחר למלך והוכתר.
זמן קצר לאחר הכתרתו, בשנת 1061, הוא קיים פרלמנט בסקשפהרוואר, אליו הזמין שני זקנים מכל כפר כדי לתת לגיטימציה לשלטונו. חלק מהנציגים שחנו מחוץ לחומות העיר דרשו את השבת הדת הפגאנית. זמן קצר לאחר מכן, בהנהגתו של יאנוש, בנו של ראש הקלאן ואטה (שהוביל את המרד הפגאני שנקרא על שמו בשנת 1046) הגיעו מורדים עד הטירה שממנה נמלטו חסידי המלך לעיר. המלך ביקש שלושה ימים לחשוב. בינתיים זימן את צבאות המחוזות הסמוכים לעיר וריסק את ההמון שכבר חיכה בקוצר רוח למילוי דרישותיו. זה היה המרד הגלוי האחרון של הפגאניות בהונגריה.
לאחר שמנע את הסכנה של החזרה לפגניות, עשה בלה רבות למען התפתחות הנצרות והתרבות הלאומית; בפרט להסדרת התעשייה, המסחר והפיננסים, ולהגדלת רווחת הציבור. המלך כינס פרלמנט בדמש בגלל המתקפה הגרמנית שהייתה צפויה. לפי הכרוניקה המאוירת, המלך נפל מכסאו שהתמוטט ונפצע באורח קשה. השליט הפצוע הועבר אחרי חייליו שצעדו מערבה, אך מת מפציעתו סביב דבן. הוא נקבר במנזר סקסארד, אותו ייסד.
משפחתו.
אשתו של בלה, הנסיכה הפולנייה, ריכזה (או ריקסה בשמות אחרים). ריכזה הייתה משושלת פיאסט. מנישואיהם (אי שם בסביבות שנת 1033) נולדו שבעה ילדים, שלושה בנים וארבע בנות. בנם הבכור היה גזה הראשון, מלך הונגריה, שלימים התייחסו אליו רק בתואר "מגנוס".
אלפרדו מרדכי ראבילו
תוכנית קסטלו
תוכנית קסטלו (באנגלית: Castello Plan) המכונה באופן רשמי "תמונה של העיר אמסטרדם בהולנד החדשה" (בהולנדית: Afbeeldinge van de Stadt Amsterdam in Nieuw Neederlandt) - היא מפת עיר מוקדמת של מה שהוא כיום הרובע הפיננסי של מנהטן תחתית ממקור של שנת 1660. הוא נוצר על ידי הקרטוגרף, ז'ק קורטליו, (בערך 1625–1693), מודד בעיר שנקראה אז ניו אמסטרדם - שמה שונה מאוחר יותר על ידי פרובינציית ניו יורק לעיר ניו יורק. המפה שנמצאת כיום בספרייה הציבורית של ניו יורק היא עותק שנוצר בסביבות 1665 עד 1670 על ידי שרטט לא ידוע מחיבור אבוד של קורטליו.
בסביבות 1667, הקרטוגרף ג'ואן בלאו (1596–1673) קשר את התוכנית הקיימת לאטלס, יחד עם תיאורים נוספים בעבודת יד של ניו אמסטרדם. הוא מכר את האטלס לקוזימו השלישי דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה . העסקה הזו התרחשה, ככל הנראה, באמסטרדם, הולנד, מכיוון שטרם הוכח שבלאו דרך אי פעם בהולנד החדשה.
התוכנית נשארה באיטליה, שם בשנת 1900 היא התגלתה בוילה די קסטלו ליד פירנצה. היא הודפסה ב-1916 וקיבלה באותה תקופה את השם "תוכנית קסטלו".
היא מכוסה בהרחבה בכרך 2 של הסקר בן ששת הכרכים של אייזק ניוטון פלפס סטוקס , האיקונוגרפיה של האי מנהטן (1915–1928).
מונומנט תוכנית קסטלו ניצב בכיכר פיטר מינויט במנהטן תחתית. ברחוב Cortelyou של ימינו בשכונת דיטמס פארק בברוקלין, יש טברנה על שם The Castello Plan.
Roland TB-303
רולנד TB-303 (באנגלית: Roland TB-303 Bass Line), ידוע גם בשם 303, הוא סינתיסייזר בס שיצא על ידי Roland Corporation בשנת 1981. תוכנן לדמות גיטרות בס, נחל כישלון מסחרי וייצורו הופסק ב-1984, אך יחידות יד שנייה זולות אומצו על ידי מוזיקאים אלקטרוניים, והסאונד ה"מצפצף" שלו הפך לבסיס של ז'אנרים של מוזיקת דאנס אלקטרונית כמו אסיד האוס, שיקגו האוס וטכנו. מאז נוצרו מספר רב של חיקויים ואמולטורים שלו.
עיצוב ותכונות.
ה-TB-303 (Transistor Bass) עוצב על ידי המהנדס היפני טאדאו קיקומוטו שעיצב גם את מכונת התופים Roland TR-909. המכשיר שווק כ"מכונת בס ממוחשבת" שתחליף את גיטרת הבס, ונועד לשימוש לליווי גיטריסטים המתאמנים לבדם בבית, אבל לפי מגזין פורבס"," הוא ייצר צליל "שמזכיר יותר נבל פה פסיכדלי מאשר כלי מיתר".
ל-TB-303 יש מתנד יחיד, שמייצר רק שני סוגי גלים: או גל מסור "מזמזם" או גל מרובע שנשמע "חלול". הגל מוזן לתוך מסנן 24dB, מסנן מעביר תדרים נמוכים, שמנוהל על ידי מייצר מעטפת הצליל. המשתמשים מתכנתים צלילים ומעברים ביניהם באמצעות סיקוונסר בסיסי.
מורשת.
הצליל הלא מציאותי של ה-TB-303 הפך אותו ללא פופולרי בקרב קהל היעד שלו, אלו שרצו להשתמש בו כתחליף לגיטרת בס. ייצורו הופסק ב-1984, ורולנד מכרו את שארית היחידות בזול. בסך הכל, יוצרו 10,000 יחידות.
השיר הראשון בו נעשה שימוש ב-TB-303 והצליח במצעד הסינגלים הבריטי היה "Rip It Up" (1983), של להקת האינדי הסקוטית "Orange Juice". אלבומו של צ'רנג'יט סינג, טכנאי בתעשיית הפסקולים של בוליווד, "Synthesizing: Ten Ragas to a Disco Beat" משנת 1982, המשלב ראגות הודיות עם דיסקו, כלל שימוש ב-TB-303 בצורה בולטת, וסינג היה אחד המוזיקאים המוקדמים ביותר שהשתמשו בו בצורה מסחרית, אך התקליט היה כישלון מסחרי בהודו, נשכח, ונתגלה מחדש רק ב-2010.
ההרכב "Phuture" בשיקגו קנו TB-303 בזול והחלו לערוך ניסויים במניפולציה של הסינתיסייזר תוך כדי שהוא מנגן, וכך יצרו "סאונד צפצופי, מהדהד ונוזלי" ייחודי. סאונד זה הפך לבסיס של "Acid Tracks", שיצא ב-1987 ויצר את ז'אנר האסיד. אסיד, עם ה-TB-303 כסאונד עיקרי, הפך לפופולרי ברחבי העולם, במיוחד כחלק מתרבות הרייב המתפתחת של בריטניה הידועה בתקופת "הקיץ השני של האהבה".
בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, עם הופעתם של סגנונות אסיד חדשים, נעשה לעיתים קרובות דיסטורשן של ה-TB-303 שהפיק צליל קשוח יותר, כמו ב-"Acperience" של Hardfloor משנת 1992. בשנת 1995 ה-TB-303 הופיע באופן בולט בלהיטים "Higher State of Consciousness" של ג'וש ווינק וב"Da Funk" של דאפט פאנק.
בשנת 2011, הגארדיאן כינה את יציאתו של ה-TB-303 לאחד מ-50 אירועי המפתח בהיסטוריה של מוזיקת הדאנס. הפופולריות של אסיד האוס גרמה לעלייה דרמטית במחיר של 303 יחידות משומשות. החל משנת 2014, יחידות נמכרו ביותר מ-1,000 פאונד.
ממשיכים.
ה-TB-303 שימש השראה למספר רב של אמולציות תוכנה וחיקויים, כמו ה-TD-3 של Behringer, שיצא ב-2019. בשנת 2014, רולנד הוציאה את ה-TB-3 Touch Bassline, עם ממשק משטח מגע וחיבורי MIDI ו- USB. בשנת 2017, רולנד הוציאה את ה-TB-03, דגם ממוזער הכולל תצוגת LED ואפקטים של השהייה ואוברדרייב.
רולנד TB-303
TB-303
לוי בן יפת
מפת מנאטוס