לאחר הפסדו לפרלמנט הקים מדורו בתחילת אוגוסט 2017 גוף ממשלתי חדש בשם "האספה המחוקקת החדשה" עם 545 מושבים, גוף שמחזיק בסמכויות בלתי מוגבלות. האופוזיציה החרימה את הבחירות מה שגרם שכל המחוקקים שנבחרו הם מנאמניו של מדורו. ההחלטה הראשונה של בית המחוקקים הייתה להדיח את התובעת הכללית לואיסה אורטגה ממפלגתו שלו שהאשימה את מדורו בהפרת זכויות אדם וברציחתם של המפגינים במחאה שהחלה באפריל. במקומה של אורגטה מינה בית המחוקקים את נציב תלונות הציבור טארק סאאב מנאמניו של מדורו.
בשנת 2018 ניצח מדורו בבחירות, אולם הפרלמנט, שהיה בשליטת האופוזיציה, קבע כי מדורו ניצח באופן לא חוקי. מועמד האופוזיציה המוביל, חואן גואידו, הכריז על עצמו כנשיא זמני עד לקיום בחירות חדשות ותקניות, הכרזות שנהדפו על ידי מדורו. בעקבות התפתחויות אלו, עשרות מדינות ברחבי העולם חדלו להכיר בשלטונו של מדורו והצהירו שמכירות בגואידו כשליט החוקי של ונצואלה.
בשנת 2020 האשים אותו משרד המשפטים האמריקאי ש"הפך את ונצואלה לארגון פשיעה בשירותי סוחרי סמים וארגוני טרור" והגיש נגדו ונגד מקורביו מספר כתבי אישום, בין היתר בהקשר של סחר בינלאומי בסמים. במקביל הציבה ממשלת ארצות הברית פרס של 55 מיליון דולר על ראשו.
ניסיון ההתנקשות.
באוגוסט 2018 ניצל מניסיון התנקשות בעת שנשא נאום. באירוע נפצעו שבעה חיילים.
מדיניות חוץ.
ניקולאס מדורו עומד מאחורי מספר עמדות רדיקליות בתחום מדיניות החוץ של ונצואלה, כולל תמיכה של המדינה בלוב תחת שלטונו של מועמר קדאפי, אולם הוא גם היה אחראי על חלק מההחלטות הפרגמטיות והפייסניות ביותר, כולל פשרות שהובילו לתפנית ביחסים עם קולומביה. בניגוד לקודמו בתפקיד, מדורו הביע נכונות לחדש ולנהל יחסים עם מדינת ישראל (עמדה שנקשרה לטענות מקורביו להיותו ממוצא יהודי-ספרדי).
נאומים.
מדורו דיבר אודות "אהבה ושירות למען המולדת". אמירות אלה מיוחסות לאמונתו בסאתיה סאי באבא.
בראשית 2012 הכריז מדורו בנאום ציבורי כי הפוליטיקאים מהאופוזיציה הם "מתרוממים". הדברים חוללו סערה. מדורו התנצל בפני הקהילה ההומוסקסואלית ואמר כי השמיע את הדברים בלהט הוויכוח אודות מעשיה של האופוזיציה.
ניקולס מדורו
רוס לינץ'
רוס שור לינץ' (באנגלית: Ross Shor Lynch; נולד ב-29 בדצמבר 1995) הוא שחקן, זמר, פזמונאי ורקדן אמריקאי. ידוע בשל תפקידיו כאוסטין מון בסדרת הטלוויזיה "אוסטין ואלי" של ערוץ דיסני, בריידי מהסרט "חוף מהסרטים", והארווי קינקל מהסדרה הרפתקאותיה המצמררות של סברינה.
לינץ' מנגן בגיטרה, פסנתר ותופים, היה חבר בלהקה R5, ובפברואר 2018 הקים את הלהקה The Driver Era .
ביוגרפיה.
לינץ' נולד וגדל בליטלטון, קולורדו. בנם של מארק וסטורמי לינץ' ואחיהם של רייקר לינץ', ריידל לינץ', רוקי לינץ' וריילנד לינץ'. הוא למד בביתו מכיתה ד'. בשנת 2009 הוא הקים את להקת הפופ-רוק "R5", יחד עם אחיו רייקר ורוקי, אחותו ריידל, וידיד המשפחה, אלינגטון ראטליף.
הוא ולהקתו התחילו להתפרסם בשנת 2010 כשהוציאו מיני אלבום שנקרא "Ready Set RocK".
בתחילת 2011 לינץ' לוהק לתוכנית הטלוויזיה "אוסטין ואלי" בערוץ דיסני, והוא מגלם בה את התפקיד הראשי - אוסטין מון, זמר מתבגר, שהופך בין-לילה לסנסציה אחרי העלאת סרטונו לאינטרנט. התוכנית שודרה לראשונה בדצמבר 2011 בארצות הברית, ויצאה בעונה שנייה באוקטובר 2012. לתוכנית זו 4 עונות.
בתחילת 2012 השתתף לינץ' בסרט של ערוץ דיסני, "Teen Beach Movie" (חוף מהסרטים), בו הוא מגלם את הדמות הראשית, בריידי. הסרט יצא לאקרנים בקיץ 2013. לקראת סוף שנת 2014 השתתף בצילומים ל-"Teen Beach 2" (חוף מהסרטים 2) ששודר לראשונה בערוץ דיסני בקיץ 2015.
לינץ' השתתף כשחקן אורח בסרט החבובות - מבוקשות כנער פרחים.
ב-2015 התארח בתפקיד עצמו בטלנובלה ויולטה.
בשנת 2015 התארח בסדרה העולם של ריילי בתפקיד אוסטין מון.
ב-2015 התחיל רוס בזוגיות עם הדוגמנית קורטני איטון, אשר נמשכה כשנתיים.
ב-2017 כיכב בסרט "My Friend Dahmer".
ב-2018 השתתף רוס בסרט "מה הסטטוס".
החל מ-2018 הוא משתתף בתפקיד ראשי בסדרה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה" של רשת נטפליקס.
יהודאים
ליג'יון
האונס הקבוצתי בדלהי (2012)
וולף וילנסקי
וולף לייבוביץ' וילֶנסקי (ברוסית: Вольф Лейбович Виленский; בליטאית: וולפס וילנסקיס, Volfas (Vulfas) Vilenskis; 1919 – 7 בינואר 1992) היה קצין יהודי בצבא האדום במלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות.
חייו.
וולף וילנסקי נולד בשנת 1919 בקובנה בירת ליטא במשפחה יהודית מסורתית. למד בגימנסיה עברית "יבנה" ולאחר מכן בבית הספר "אורט" בעיר. וילנסקי היה חניך בתנועת "השומר הצעיר" בליטא. בשנת 1938 היה חבר בגרעין להכשרה חלוצית בחווה חקלאית ליד קובנה לקראת העלייה לארץ ישראל. בשנת 1939, עם סיום לימודיו בבית הספר "אורט", גויס לשירות חובה בצבא הליטאי. לאחר סיפוח ליטא לברית המועצות בקיץ 1940, הפכה היחידה הצבאית שבבה שירת לחלק מן הצבא האדום. בקיץ 1941 התקבל ללימודים בבית הספר לקציני חי"ר בווילנה.
לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות וכיבוש ליטא, התפנה, יחד עם כל צוערי בית הספר לקצינים, לעיר נובוקוזנצק שבמחוז קמרובו. בתום הלימודים בתחילת 1942 הוענקה לו דרגת סגן ויחד עם שאר הבוגרים נשלח לשרת בדיוויזיית חיל רגלים ה-16, אשר הורכבה מיוצאי ליטא. וילנסקי החל את שירותו בדיוויזיה כמפקד מחלקה, אך מהר מאוד קוּדַם לתפקיד מפקד פלוגה ובתחילת 1943 – לתפקיד קצין אג"ם גדודי.
בפברואר 1943 יצא וילנסקי יחד עם שאר חיילי הדיוויזיה אל החזית. הוא השתתף בניסיון כושל של הצבא האדום לשחרר את העיר אוריול, ופלוגתו הייתה הפלוגה היחידה בכל הדיוויזיה שהשתלטה והחזיקה בגבעה השולטת. לאחר מכן לחם בקרב קורסק; על גבורתו בקרב זה עוטר בעיטור אלכסנדר נבסקי. בסוף 1943 הועלה לדרגת קפיטן ומונה למפקד הגדוד השלישי של רגימנט 249 של הדיוויזיה.
בסוף 1943, בגזרת החזית בסביבות העיר נבל (מחוז פסקוב), חדר הגדוד בפיקודו של וילנסקי עמוק לעורף האויב וחיסל מפקדה צבאית גרמנית רמת-דרג. על הצלחתו בביצוע המשימה הוענק לו עיטור הדגל האדום.
ביוני 1944 השתתפה הדיוויזיה שבה שירת במבצע רחב-היקף לשחרור בלארוס (מבצע בגרטיון). בתחילת אוגוסט הועברה הדיוויזיה צפונה כדי לקחת חלק בשחרור ליטא. וילנסקי השתתף בקרבות לשחרור וילנה ועיר הולדתו קובנה מידי הגרמנים.
ב-10 באוקטובר 1944, במהלך ההתקפה של הצבא האדום באזור העיירה פאגגאי שבמערב ליטא, שימש הגדוד בפיקודו של וילנסקי כחוד החנית של הדיוויזיה. הגדוד הצליח להבקיע את קווי ההגנה של הגרמנים ולהשתלט על צומת דרכים בין עיר הנמל קלייפדה לבין העיר טילזיט שבפרוסיה המזרחית. כיבוש הצומת ניתק את חיל המצב הגרמני בקלייפדה מהכוח הגרמני העיקרי וחסם את נתיב נסיגתו האפשרי. הגרמנים הפעילו כוחות רבים כדי לכבוש חזרה את הצומת. וילנסקי, שעמד בראש חייליו גילה אומץ-לב וגבורה עילאית, והדף את כל התקפות של כוחות האויב בליווי טנקים על עמדות גדודו. במהלך הקרב נפגע צוות של מקלע כבד. וילנסקי תפס את מקומם, נתן לכוחות המסתערים של הגרמנים להתקרב ומטווח קצר פתח עליהם באש תופת. בסופו של דבר הצליח הגדוד בפיקודו של וילנסקי להחזיק בצומת עד להגעת שאר יחידות הדיוויזיה. על תפקודו בקרב זה הוענק לוולף וילנסקי תואר "גיבור ברית המועצות".
במהלך המלחמה עוטר וילנסקי ב-7 עיטורים (נוסף על כוכב הזהב של גיבור ברית המועצות):עיטור לנין, 2 עיטורי הגדל האדום, עיטור אלכסנדר נבסקי, עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מדרגה ראשונה ו2 עיטורי הכוכב האדום.
לאחר תום המלחמה נשאר וילנסקי לשרת בצבא הקבע. הוא סיים בהצטיינות את האקדמיה הצבאית על שם פרונזה במוסקבה ולאחר מכן הועלה לדרגת פּוֹלְקוֹבניק (קולונל). אולם בזה בעצם נגמר מסלול קידומו הצבאי. בשל מוצאו היהודי הוא לא מונה לתפקיד פיקודי, אלא מילא תפקידים משניים – היה קצין העיר של קובנה ולאחר מכן ראש הקתדרה הצבאית באוניברסיטת וילנה (יחידה להכשרת קציני מילואים מקרב הסטודנטים של האוניברסיטה). בשנת 1972 פרש סופית מהשירות הצבאי.
בתחילת שנות ה-70 עלו לישראל שני ילדיו של וולף וילנסקי וכן אחיו ואחותו עם משפחותיהם. בקשתו שלו לאפשר לו לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל נדחה על ידי השלטונות. במשך כ-10 שנים היו וילנסקי ואשתו מסורבי עלייה. רק בספטמבר 1983, לאחר מאבק ארוך וקשה, קיבל את האישור המיוחל ועלה לארץ מיד.
בארץ התגורר בבת ים, וכתב ספר זיכרונות בשם "תהפוכות הגורל", שבו תיאר את מהלך חייו עד לעלייתו ארצה. קיבל דרגת אלוף-משנה של כבוד בצה"ל.
המידע עליו כגיבור ברית המועצות לא פורסם באוסף "גיבורי ברית המועצות" בשני כרכים שיצא לאור בברית המועצות בשנים 1987–1988.
וולף וילנסקי נפטר בינואר 1992 ונקבר בבית העלמין בראשון לציון. בעיר נקרא רחוב על שמו.
צדיק הדור
צ'ריקובר
צֶ'ריקוֹבֶר הוא שם משפחה שפירושו 'בן העיירה צ'ריקאו' שבבלארוס, בהגייתה הפולנית צ'ריקוב.
בית הספר הטכני בחיפה
צחוק רקע
שלום רובשקין
שלום מרדכי הלוי רובשקין (נולד בכ"ח בתשרי תש"כ, 30 באוקטובר 1959) הוא יהודי אמריקאי, חסיד חב"ד, שניהל מפעל לייצור בשר כשר בארצות הברית שהיה הגדול מסוגו בעולם, הורשע ב-2009 בהונאת בנק ונשפט ל-27 שנות מאסר. שוחרר מהכלא בדצמבר 2017, לאחר שנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, המתיק את עונשו.
ביוגרפיה.