בישראל, החל משנת 2007, פעל "הפורום הישראלי לאבטחת מידע" בראשותם של אבי ויסמן כיושב ראש ותא"ל יעקב עמידרור כנשיא הפורום, במאמץ להחדרת המודעות הממשלתית והציבורית לצורך באסדרת המקצועות, באפיון צרכיו של כל מקצוע בענף הסייבר, ומכאן – בהגדרת תוכניות הלימודים באופן העונה לצרכים, כל זאת – לשם יצירת חקיקה (אסדרה) נאותה בישראל.
עם הקמתו של המטה הקיברנטי הלאומי בינואר 2012 בראשותו על ד"ר אביתר מתניה, חברו הגופים למאמץ המשותף, והמטה הקיברנטי אף נטל אחריות על המשך התהליך והבשלתו לכדי חקיקה, ובהמשך – גם רשות הסייבר, בראשותו של בוקי כרמלי. מאז 2018, רשות הסייבר ומטה הסייבר הלאומי מאוחדים בשם "מערך הסייבר הלאומי". במהלך השנים שלאחר מכן, הצטרף גם מטה הסייבר בצה"ל (לימים – חטיבת ההגנה בסייבר), למאמץ ההשבחה של השיטות ללימודי סייבר ועיצוב ההסדרה.
לימודי אבטחת מידע והסמכות.
סוגי לימודים.
לימודי אבטחת מידע נערכים בקטגוריות אחדות:
במקרים רבים הלימודים מכוונים לקבלת הסמכה באחד ממקצועות אבטחת המידע.
כמו כן ניתן למצוא קורסים ולימודי תעודה בתחום הסייבר, שבהם לומדים על מספר היבטים של אבטחת מידע באופן משולב, כדי להכשיר את המשתתפים לתפקידי מנהלי אבטחת מידע, מנהלי רשתות תקשורת, מגיני סייבר ועוד. הכשרת עובדים בתחום אבטחת המידע נעשית בדרך כלל במסגרת קורסים לתעודה אשר במרכזי הכשרה ובמכללות, או תוכניות ממשלתיות, כגון קורסים במימון משרד העבודה והרווחה להכשרת מיישמי הגנת סייבר.
ניתן לקבל הכשרה בתחום גם בגילים צעירים יותר, כגון במהלך התיכון. בבתי ספר תיכוניים בישראל פועלות תוכניות לחמש יחידות סייבר לבגרות, שגם בהן מקנים לתלמידים ידע בתחום אבטחת המידע. זוהי מגמה בבגרות בהנדסת תוכנה. מטרת תוכניות אלה היא לרוב הכנת התלמידים להשתלבות ביחידות טכנולוגיות בצה"ל. כמו כן פועלות מספר תוכניות ייעודיות כגון תוכנית "מגשימים" המיועדת לנערים ונערות בפריפריה, או "גבהים" שבה ניתן להשלים בגרות במדעי המחשב במקביל לחמש יחידות בגרות בסייבר.
הסמכות למקצועות יישום אבטחת מידע.
על מיישם אבטחת מידע לשלוט בהתקנה, בהגדרה, בתחזוקה ובתפעול שוטף של כלי אבטחת מידע. לשם רכישת ידע זה, נדרש ידע הנוגע לכל יצרן טכנולוגיות בנפרד, והמוכרים שבהם: סיסקו, צ'קפוינט, סימנטק ודומיהם. יצרנים אלו משווקים גם קורסים מטעמם, ומספקים הסמכות מטעמם למשתתפים. נקודת התורפה של הסמכות אלו – היותן "תלויות יצרן".
הסמכות למקצוע ארכיטקט אבטחת מידע.
ההסמכה הבינלאומית היחידה לארכיטקט אבטחת מידע מוכרת בשם ISSAP – Information Security Systems Architecture Professional של ISC2 הדורשת ראשית הסמכת CISSP כאחד מתנאי הסף.
הסמכות למקצוע מנהל אבטחת מידע.
הסמכת CISM של ISACA.
מיועדת לתפקיד מנהל אבטחת מידע. המונח CISM מהווה ראשי תיבות של Certified Information Security Manager.
מבחן CISM זוכה בביקורת: היעד הוא – הרווחים הנובעים מהמבחן, ולפיכך – תשומת הלב ניתנת למבנה המבחן האידיאלי מבחינת הארגון, ולא לאופן רכישת הידע או לעומקו. ארגון ISACA ממוקם בארצות הברית וניזון מהכנסות הנובעות מהתשלום בגין השתתפות במבחנים. ההסמכה מתייחסת רק לפן הניהולי של אבטחת המידע ומחלקו לחמישה חלקים, המכונים על-ידו דומיינים (Domains):
למבחן רשאים לגשת בעלי ניסיון של כ-5 שנים (על-בסיס הצהרה), בשלשה מן הדומיינים לפחות. ההסמכה דורשת חידוש מדי שלש שנים בתשלום.
על-מנת להצטייד בהסמכת CISM יש לרכוש ספר מהארגון וללומדו, וכן להתאמן על מבחנים קודמים המגדילים את הסיכוי לעבור את המבחן. השאלות נבנות באופן מתוחכם המקשה על המענה. קיימים מעת לעת גם קורסים קצרים המיועדים לסייע במעבר המבחן. קורסים אלו אינם ממוקדים בלמידה וברכישת ידע תעשייתי נדרש, אלא ממוקדים אך ורק בדרך לעבור בהצלחה את המבחן.
אבטחת מערכות מידע
Sam's Town
Sam's Town הוא אלבום האולפן השני של להקת האינדי-רוק האמריקאית "הקילרס". האלבום יצא לאור ב-27 בספטמבר 2006 בבריטניה וב-3 באוקטובר באמריקה.
רקע.
האלבום הוקלט בין נובמבר 2005 לבין יולי 2006 באולפני "Palms Casino Resort" בנבדה. האלבום נקרא על שם מלון-קזינו בלאס ווגאס, עיר הולדתה של הלהקה, "Sam's Town Hotel and Gambling Hall".
האלבום מושפע בין היתר מ-U2, ברוס ספרינגסטין, הביטלס, טום פטי ו-Heartbreakers. באוקטובר 2006 צוטט סולן הלהקה, ברנדון פלאוורס בריאיון למגזין כאומר ש"Sam's Town" הוא "אחד מהאלבומים הטובים ביותר בעשרים השנים האחרונות".
עד כה מכר האלבום מעל 4 מיליון עותקים ברחבי העולם.
מוזיקאים נוספים שלקחו חלק בהקלטת האלבום הם טומי מארס, "Louis XIV", טד סאבלי ואדרינה האנסון.
Cerebro Vascular Accident
לוטננט-קומנדר ג'ורדי לה פורג'
אייפון 3G
אייפון 3G (באנגלית: iPhone 3G) הוא טלפון חכם שעוצב ושווק על ידי חברת אפל. המכשיר הוא השני בסדרת מכשירי האייפון, שהוצג ב-9 ביוני 2008 בכנס הWWDC בסן פרנסיסקו, ארצות הברית.
האייפון 3G היה דומה בתוכו לקודמו, אבל כלל כמה תכונות חומרה חדשות, כגון סיוע GPS, נתוני דור 3 ושלושה תחומים של התדרים HSDPA ו-UMTS. המכשיר כלל גם שיפורי תוכנה כמו מערכת הפעלה iOS 2.0, שהושקה באותו הזמן. המכשיר עם מערכת ההפעלה החדשה כלל תכונות חדשות, שהעיקריות שבהן היא פלטפורמת ההפצה החדשה של אפל, App Store, ליישומי צד שלישי.
היסטוריה.
ב-11 ביולי 2008, אפל שחררה את האייפון 3G ב-22 מדינות בשתי אופציות אחסון, 8GB ו-16GB. דגם ה-16GB היה זמין בצבעים שחור ולבן. בעקבות שחרורו של האייפון 3GS שנה לאחר מכן, האייפון 3G נשאר למכירה אך הפך להצעה של אפל בתקציב הטלפון, במחיר של חצי ממחירו המקורי. מחירו היה 99 $ והוא היה זמין רק בשחור ועם נפח אחסון של 8GB, אך הגיע יחד עם מערכת ההפעלה המעודכנת iOS 3.0. ב-7 ביוני 2010, מכירת האייפון 3G לבסוף הופסקה, ובמקומו הוצע למחירה האייפון 3GS, עם נפח אחסון זהה של 8GB ובאותו המחיר של 99 $.
תוכנה.
האייפון 3G הגיע מראש עם הגרסה העדכנית ביותר של מערכת הפעלת iOS שהציעה למשתמשים בה ליהנות מהתוכנה החדשה ביותר והטובה ביותר להילחמות בניסיונות פריצת iOS. המכשיר המשיך לקבל עדכונים לתוכנה למעלה משנתיים, עם חזרות עיקריות שפורסמו על בסיס שנתי. בעת ההשקה בחודש יולי 2008, האייפון 3G הגיע מראש עם מערכת ההפעלה iOS 2.0. המערכת הציגה את ה-App Store, התמיכה של Microsoft Exchange ActiveSync, השירות של אפל- MobileMe, ותמיכה בדוא"ל, יחד עם תכונות חדשות אחרות ותיקוני באגים. ביוני 2009, קבלו משתמשי iOS 3.0 במכשיר האייפון 3G עדכון לתוכנת האייפון, שהציג לראשונה את התכונה המיוחלת לשליחת הודעות MMS, העתק והדבק, תמיכה ביישומים נוספים, תמיכת Bluetooth סטריאופוני, ושיפורים אחרים. ביוני 2010, קבלו משתמשי האייפון 3G את העדכון iOS 4.0 לתוכנה. בניגוד לבעלי האייפון המתקדמים יותר, משתמשי האייפון 3G לא קיבלו גישה לתכונות חשובות הכלולות ב-iOS 4.0, כגון ריבוי משימות, היכולת להגדיר טפט במסך הבית, או תמיכה במקלדת Bluetooth. עם זאת, הם קיבלו גישה לתכונת המייל, תיקיות במסך הבית לארגון טוב יותר של היישומים, יצירת רשימת השמעה, ושיפורים אחרים. עדכון זה ספג ביקורת שלילית רבה על ידי המשתמשים של האייפון 3G לביצועים איטיים, אם כי העדכון הבא, iOS 4.1, שיצא בספטמבר 2010, שיפר את הבעיה הזו. עם זאת, בניגוד למכשירי iOS מודרניים יותר, עדכון זה שוב לא סיפק את בעלי האייפון 3G בכך שלא קיבלו גישה לתכונות חשובות, במקרה זה ליישום Game Center (מרכז המשחקים). ב-23 בנובמבר 2010, האייפון 3G קבל את העדכון iOS 4.2 לתוכנה, שכלל תכונות חדשות כמו הצבעה ב-YouTube ותיקוני אבטחה. עם זאת, האייפון 3G אינו מסוגל להשתמש בתכונות רבות שכלולות בעדכון זה, כגון AirPlay וחיפוש טקסט בספארי. השחרור האחרון של גרסת iOS שתמכה בדגם ה-3G היה iOS 4.2.1, ששוחרר ב-22 בנובמבר 2010. iOS 4.3, ששוחרר ב-11 במרץ 2011, לא תמך באייפון 3G, וכן הפסיקה אפל לשלוח עדכונים נוספים.
App Store.
שיפור עיקרי שהוצג עם iOS 2.0, ותכונה חשובה באייפון 3G, היה ה-App Store. לאייקונים שנמצאים על מסך הבית הוסף האייקון "App Store" שדרכו ניתן למצוא ולהתקין יישומי צד שלישי על המכשיר. לפני שתכונה זו הוצגה, הדרך היחידה להתקין יישומים במכשיר הייתה באמצעות פריצת iOS, אשר אינה מומלצת כלל ואינה נתמכת על ידי אפל. היו 500 יישומים זמינים להורדה בהשקה של ה-App Store, אם כי הסכום גדל באופן דרמטי מאז (כיום, מעל 700,000 יישומים זמינים להורדה).
חומרה.
עיצוב.
גב האייפון 3G עוצב מחדש בפלסטיק פוליקרבונט, והאלומיניום בגב הדור הראשון הוחלף. הכפתורים שונו מפלסטיק למתכת, והקצוות של הטלפון היו מחודדים, ומספקים אחיזה טובה יותר. האייפון 3G הציג את אפשרויות הצבע הרשמיות הראשונות, עם גרסת ה-16GB היה זמין המכשיר בצבע שחור או לבן. מידותיו של האייפון 3G היו מעט גדולות מאלו של האייפון המקורי. גובה המכשיר היה 116 מ"מ (4.55 אינץ'), רוחבו היה 62 מ"מ (2.44 אינץ') ועומקו היה 12 מ"מ (0.48 אינץ'), בהשוואה לקודמו, שגובהו היה 110 מ"מ (4.5 אינץ'), רוחבו 61 מ"מ (2.4 אינץ) ועומקו היה 12 מ"מ (0.46 אינץ').
מסך וקלט.