בובאל ג'קסון (שם מדעי: "Alcelaphus buselaphus lelwel"), הוא אחד מששת תת-המינים של בובאל איילי החי במרכז אפריקה, ותואר לראשונה בשנת 1877. ברוב הטקסונומיות מסווג עדיין כתת-מין של הסוג בובאל (הנחשב כסוג ומין יחיד). תת-מין זה הוא השני בגודלו מתת-המינים, ודומה מאוד במבנה הגוף והקרניים לבובאל הכף. ישנם שני צאצאי כלאיים הנובעים מחפיפה עם תת-מינים אחרים: "בובאל נוימן" - כלאיים עם בובאל סוואיני, ו"בובאל קנייתי" - כלאיים עם בובאל קוקה. בעבר הלא רחוק חפף עם בובאל טורה, בובאל מערבי, וייתכן כי אף עם בובאל ליכטנשטיין. עד 1980 בובאל ג'קסון היה אחת מהחיות הנפוצות ביותר במרכז אפריקה, אולם מאז הוא חווה ירידה דרסטית הנמשכת עד היום, כך שיונקים אחרים החופפים לו בתפוצה כדוגמת צבי סוף הסוואנה או קובוס שחור רגל נפוצים הרבה יותר.
מאפיינים.
כיתר תת-המינים בובאל ג'קסון מתאפיין בזוג קרניים גדולות וספיראליות - הדומות במבנה שלהם לזה של בובאל הכף. הקרניים צומחות באלכסון לכיוון מעלה, לעיתים בצורה ישרה לחלוטין ולרוב עם עקומה עגלגלה לאחורה, לאחר מכן מתעגלים כלפי קדימה ושוב לאחורה מה שמזכיר במבט מהצד צורת "מגל"; הקרן מסתיימת בשפיצים חדים מאוד המתעגלים כלפי מטה. למרות שהקרניים די עבות לכל אורכם, באופן כללי הן נחשבות לדקות לעומת שאר תת-המינים. הקרניים די סמוכות אחת לשנייה בבסיס, והמרחק ביניהן בקצוות תלוי באופן הצמיחה ובדרך כלל קטן יחסית. הקרניים מחורצות ברובם ב-16-8 טבעות גדולות ועדינות, וביניהן רווח גדול מן הרגיל. בבסיס יש טבעות רבות וכתוצאה מכך הקרן נראית מקומטת מעט. כאשר הקרן מתחילה לצמוח לעגלים, היא זהה לאלו של הראמים - שפיץ חד וחלק הצומח בצורה ישרה. צבע הקרניים משתנה בין שחרחר וכחלחל, לחלודה כהה, או אפור בהיר; הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים, ואצל הזכרים הן גדולות ועבות יותר אך אין זה בולט.
הפרווה של בובאל ג'קסון חלקה ומבריקה, ומורכבת משערות קצרות ודלילות. צבע הפרווה בהיר למדי אך כהה לעומת בובאל מערבי או בובאל צפוני - שילוב של אדמדם, חום וזהוב בהיר עם כתמים כהים יותר. הצוואר וצדדי הבטן נוטים לגוונים בהירים של זהוב, בעוד שהגב, הכתפיים, והעורף עד גוונים של ערמוני; הגחון, החזה, והעכוז נוטים לצהבהב בהיר עד לבן קרמי. הרגליים עלולים להיות בצבע זהוב בהיר, או לבן קרמי. הצבע של הזנב בהיר בתחילתו, ומסתיים בציצת שיער מברשתנית וארוכה בצבע שחור.
צבע פניו של בובאל ג'קסון חום אדמדם כהה הנוטה לבהיר באזור הלחיים, ואין זה נדיר לראות פרטים עם ראש בהיר לגמרי. הלוע והשפתיים יהיו לעיתים בצבע חום כהה. מעל העיניים יש קצוות שיער בהירות, שיוצרות מראה של "גבות", והם נעדרים לפעמים. מלבד זאת בובאל ג'קסון הוא חסר סימוני פנים בולטים. הצד הפנימי של האוזניים לבנבן, והצד החיצוני מתחלק בין אדמדם כהה בחלק העליון לאדמדם בהיר בחלק התחתון.
לבובאל ג'קסון גוף ארוך ורחב, צוואר קצר, חרטום מוארך וצר מן הרגיל ו"עוקץ קרן" בולט וייחודי. יש לו גבנון בולט בכתפיים, רגליים גדולות, ארוכות וחזקות, בלוטות ריח בינוניות וחומות עם הפרשה חסרת צבע, לוע עגלגל ואף מחורץ בצורת "U". אין הבדל בולט כל כך בין הזכרים לנקבות.
מידות הגוף של בובאל ג'קסון:
גובה הכתפיים: עד 138 ס"מ.
אורך הראש והגוף: עד-245 ס"מ.
אורך הקרניים: 70-50 ס"מ.
אורך הזנב: 70-45 ס"מ.
משקל: עד 200 ק"ג.
בובאל ג'קסון מצוי במרכז אפריקה; המעוזים העיקריים שלו הם הרפובליקה המרכז אפריקאית (מרבית המדינה), ודרום סודאן (מחצית מהמדינה), והוא נפוץ גם בדרום צ'אד, מזרח סודאן, צפון הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דרום מערב אתיופיה (קיליל גמבלה), צפון ומרכז אוגנדה וצפון קניה. בצפון מערב קניה מצויה אוכלוסייה גדולה יחסית של הכלאיים "בובאל קנייתי", וסמוך לאגם טורקאנה מספרים קטנים של הכלאיים "בובאל נוימן".
כרוב תת-המינים, בובאל ג'קסון מאכלס אזורים מישוריים - בעיקר "הסוואנות הסודאניות" (סוואנות גשומות המאפיינות את מרכז אפריקה) וחורשים דלילים או עבותים, והוא מצוי בצורה נרחבת גם בסאהל ואפילו ביערות הגשם הטרופיים. הטמפרטורות בתחומי מחייתו 30-20 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת: 2,000-500 מ"מ לשנה.
האקולוגיה שלו דומה לשאר תת-המינים: פעיל בקבוצות של 5 עד 20 פרטים, עם שיא של פעילות בשעות הבוקר והערב, ומנוחה בשעות הצהריים החמות. תזונתו מורכבת ברובה מעשבים ירוקים. הוא מסוגל לרוץ במהירות של עד 80 קמ"ש. הזכרים הבוגרים טריטוריאליים, ומנסים לתפוס לעצמם שטח אותו הם מסמנים בצואה, שתן, ובלוטות ריח. הריונה של הנקבה נמשך כ-8 חודשים לאחריהם נולד עגל יחיד השוהה בימיו הראשונים בסבך. צבעו חיוור אף יותר משל הבוגרים, ועד גיל 3 חודשים קרניו מתחילות לצמוח, ופרוותו מקבלת גוון כהה הזהה כמעט לחלוטין לבוגרים. הוא נגמל לאחר ארבעה חודשים, ומגיע לבגרות משנה וחצי עד שנתיים וחצי כשעד אז הוא צמוד בדרך כלל לאימו. תוחלת חייו כ-19 שנים.
בובאל ג'קסון מסווג על ידי IUCN במצב השימור "סכנת הכחדה" (EN) בשל ירידה חדה של המספרים החל משנת 1980, ובהתחשב גם באיומי הציד ואובדן בית הגידול שמתרחשים כיום. למרות שעל פי מספר הפרטים בובאל ג'קסון הוא בעל האוכלוסייה השלישית בגודלה בסוג בובאל עם אומדן אוכלוסייה עולמי של כ-70,000 פרטים, מצבו נחשב חמור בהתחשב במספר הפרטים לפני 1980 שמנה 285,000 פרטים. הוא מצוי כיום בעיקר סביב ובתוך אזורים מוגנים כדוגמת הפארק הלאומי מנובו-גונדה סנט פלוריס, "שמורת מינגוי-בנגוראן", הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס, הפארק הלאומי גרמבה, הפארק הלאומי בנדינגילו, שמורת הציד ג'ובה, "שמורת קבדגה" ועוד.
בובאל סוואיני
בובאל סוואיני (שם מדעי: "Alcelaphus buselaphus swaynei"), הוא אחד מששת תת-המינים של בובאל איילי, האנדמי לאזורים ההררים של מזרח אפריקה ותואר לראשונה בשנת 1892. ברוב הטקסונומיות מתייחסים אליו עדיין כתת-מין של הסוג בובאל (הנחשב כסוג ומין יחיד). זהו אחד מתת-המינים הנדירים ביותר, וניתן לזהותו בקלות בשל הצבע הכהה והבולט של פרוותו.
אנטומיה ומראה.
בובאל סוואיני מתאפיין בזוג קרניים גדולות הדומות בצורתם לאלו של הגנו הכחול או בובאל קוקה: הקרן צומחת לכיוון מעלה, מתעגלת וממשיכה לצדדים בצורה בולטת, ולבסוף מתעקלת כלפי מעלה (ולעיתים מעט פנימה) מה שיוצר יחד צורת {. הקרניים של בובאל קוקה צומחות יותר לכיוון מעלה מאשר לצדדים והן מתעקלות לאחור, ולגנו הכחול הן צומחות בקיצוניות יותר לכיוון הצדדים ולבסוף הן מתעגלות בחדות כלפי פנימה שגורם לגנו להזכיר בקר. הקרניים די עבות ברוב חלקי הקרן ורק לקראת הסוף הופכות בהדרגה לצרות עד שמסתיימות בקצה חד. בעוד שבבסיס הן כמעט מחוברות, בקצוות המרחק ביניהן עשוי להיות פי-20 מהבסיס. הקרן מחורצת בכ-15 טבעות בינוניות או בחריצים במרווח גדול, ואזור השפיץ נשאר חלק. צבע הקרניים של תת-מין זה כהה מן הרגיל - בדרך כלל שחור מפוחם בהתאם לצבע הפנים ולפעמים גם אפור או חלודה כהה. השפיצים עלולים להיות בהירים מן הרגיל.
הפרווה של בובאל סוואיני מורכבת משערות דלילות וקצרות. צבע הפרווה כהה בניגוד מוחלט לרוב תת-המינים ויחד עם דאמאליסק הצבי וצבי יחמורי הוא בין האנטילופות הבודדות שמתאפיינות בצבע רבגוני כזה: שחור מפוחם או חום שוקולד כהה בצוואר ובדרך כלל כשהפרט מתבגר גם סמוך לכתפיים וצדדי הבטן הקדמיים, ערמוני - חום אדמדם כהה בצדדי הבטן האחוריים, המותניים והגב, וחום צהבהב המתבהר בהדרגה עד ללבן קרמי בעכוז ובחלק התחתון של הרגליים. בחלק העליון של הרגליים יש כתמים שחורים, הבולטים יותר ברגליים הקדמיות מאשר באחוריות. הגחון על פי רוב בהיר, ולאורכו עובר פס שחור עבה. הזנב בצבע בהיר הזהה לעכוז, והוא מסתיים בציצת שיער ארוכה ומברשתנית בצבע שחור.
ראשו של הבובאל הסוואיני מתאפיין בצבע הכהה ביותר (שחור עמוק), ובפנים יש כתם גדול דמוי "פרפר" בצבע קפה המקיף את שתי העיניים ביחד, עם שני משולשים מתחתיהן (עד לבלוטות הריח) ושניים מעליהן (בצדדי המצח סמוך לאוזניים). על פי רוב בתוך הכתם מעל העיניים יש גבות בהירות יותר בצבע בז'. השפתיים והלוע בצבע חום שוקולד כהה או בהיר. הצבע החיצוני של האוזניים אדמדם, והצבע הפנימי לבן ושחרחר. בובאל נוימן בהיר כבובאל ג'קסון, יש לו סנטר שחור, וקרניו מהוות שילוב של הג'קסון והסוואיני: צומח אמנם לצדדים אך לכיוון מעלה יותר המזכיר "V".
כשאר תת-המינים, בובאל סוואיני בעל גוף רחב וארוך, צוואר קצר, חרטום מוארך ו"עוקץ קרן" בולט וייחודי. יש לו גבנון קטן בכתפיים, רגליים ארוכות וחזקות, בלוטות ריח גדולות ואף מחורץ בצורת "U". הוא בין הקטנים שבתת-המינים. אין הבדל בולט בין הזכרים לנקבות.
מידות הגוף של בובאל סוואיני:
גובה הכתפיים: כ-120 ס"מ.
אורך ראש וגוף: כ-245 ס"מ.
אורך הקרניים: 60 ס"מ.
אורך הזנב: 70-45 ס"מ.
משקל: 150-120 ק"ג.
תפוצה ואקולוגיה.