שוולאטר מדגימה כיצד רעיונות תרבותיים על התנהגות נשית ראויה עיצבו את ההגדרה והטיפול של טירוף נשי מהתקופה הוויקטוריאנית ועד ימינו.
שוולאטר ממשיכה לעסוק בספרה Hystories: Hysterical Epidemics and Modern Media בבריאות הנפש, בספר זה היא בוחנת מגוון של תופעות חברתיות שצצו במהלך השנים 1980–1990 שכללו :סינדרום מלחמת המפרץ, התעללות מינית, הופעת חייזרים. היא מפנה עין ספקנית למגפות חברתיות אלו וטענה שכל התנאים הפסיכוסומטיים משקפים את ההיסטרייה ההמונית שהושפעו מהמדיה התקשורתית.
ספר זה שנוי במחלוקת וקמו לו מתנגדים רבים מעולם בריאות הנפש שטענו כי הספר לא נכתב על ידי אדם שיש לו את הידע הרפואי הרלוונטי.
בשנת 2000 מפרסמת ספר נוסף Inventing Herself :Claming a Feminist Intellectual Heritage . זהו ספר שבוחן את המורשת הרוחנית של נשים בולטות מארצות הברית, בריטניה וצרפת. היא מציגה בספר זה שורה של אייקונים פמיניסטיים החל ממרי וולסטונקראפט, אלינור ווקס, סימון דה בובואר וכלה בידוענים כמו אופרה וינפרי והנסיכה מוולס.
ביקורת.
שוולטר היא אחת ממניחות היסוד של הביקורת הפמיניסטית הספרותית. בייחוד דרך נקודת המבט ההיסטורית והחברתית של נשים כותבות. ישנה הערכה גדולה לידע העצום שלה, הניתוח המעמיק והפרוזה הנגישה סייעו ללגיטימציה בפיתוח הביקורת הפמיניסטית.
אך חלק מהמבקרים טוענים ששוולטר מעלה סוגיות שקשורות לחברה ולתרבות ומציגה שאלות פרובוקטיביות, משתמשת בשפע של חומר מבלי לנתח אותו, ומתאמצת להתאים את הנושא (לעיתים ללא הצלחה ) לתוך מסגרת ביקורתית נוקשה.
טוריל מוי למשל, מבקרת את שוולטר ואת המושגים שלה לגבי חלוקה של התפתחות הספרות הנשית. מוי מדברת בעיקר על שלב הנקבה והמושגים של האוטונומיה הייחודית של האישה והחיפוש הפנימי לזהות נשית. מוי עצמה טוענת שאין עצמי נשי בסיסי. לדברי מוי הבעיה בתאוריה הספרותית בכלל טמונה בעובדה שהקאנון הגברי מהווה קושי חברתי מעצם קיומו ולא רק בגלל העובדה שהוא גברי. גם קאנון נשי יהווה קושי חברתי מכיוון שהוא לא יוכל לייצג את מגוון הקולות והנשים. מוי מתנגדת לכל קביעה שקשורה למגדר.
הכתיבה במגזינים פופולריים על נושאים של תרבות פופולרית יצרו קושי מול מבקרים שטענו על שימוש בסמלים פטריאכליים ושל קפיטליזם כגון אופנה, שהם דרכי דיכוי מסורתיים לנשים.
יצחק יחיאל יעקובוביץ
הרב יצחק יחיאל יעקובוביץ (ו' באייר תר"צ, מאי 1930 – ג' בשבט תשע"ט, 9 בינואר 2019) היה רבה הראשי האשכנזי של הרצליה במשך 66 שנה.
תולדותיו.
נולד בגרמניה, בנם של דינה והרב חיים יוסף יעקובוביץ, ששימש כר"מ בישיבת פרנקפורט. בשנת תרצ"ה (1935) עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והם התיישבו בירושלים. בסוף שנות ה-30 נמנה אביו עם מייסדי ישיבת קול תורה.
היה מראשוני תלמידי ישיבת פוניבז' בחורף תש"ד. בשנות ה-50 נישא לשפרינצה מובשוביץ, בתו של הרב בנימין מובשוביץ, רבה של הרצליה ומייסד ישיבת השרון. לאחר נישואיו הצטרף לצוות רבני הישיבה, לצד דודנו הרב יעקב אדלשטיין.
לאחר פטירת חותנו הרב בנימין מובשוביץ, בשנת תשי"ג (1953), התמנה תחתיו כרבה של הרצליה בהמלצת החזון איש, והחל לכהן בתפקידו כשהוא בשנות העשרים לחייו. כרב העיר נאבק מספר פעמים כנגד חילול שבת בעיר, ואף נעצר, נשפט, הורשע ונקנס. במקביל המשיך לשמש כר"מ בישיבת השרון וכאחד מראשי כולל אברכים חרדי בעיר, והיה מראשוני הפעילים לחיזוק הדת לעולים החדשים במעברות. ראה באדמו"ר מגור ה"בית ישראל" אחד ממוריו הרוחניים והרבה להתייעץ עמו.
הרב יעקובוביץ כיהן כרב העיר הרצליה במשך 66 שנים, עד לפטירתו בג' בשבט תשע"ט (9 בינואר 2019).
משפחתו.
אחותו היא הסופרת החרדית רבקה שזורי ואחיו הוא הרב מאיר ישראל, ממייסדי מודיעין עילית ומי שכיהן כרב המקוואות בעיר. גיסיו הם הרב אורי קלרמן - שהיה מראשי ישיבת כנסת חזקיהו, הרב אברהם ארלנגר - מראשי ישיבת קול תורה, הרב אברהם עמרם קוך המכונה הצדיק מחיפה, והרב צבי ובר - רב שכונת נווה יעקב וחבר בד"ץ שארית ישראל.
בניו:
הנסיך האדום
טקס פרסי אוסקר ה-86
טקס פרסי אוסקר ה-86 (באנגלית: 86th Academy Awards) התקיים להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2013.
הטקס נערך בתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, קליפורניה, בתאריך ה-2 במרץ 2014, והונחה על ידי אלן דג'נרס, שביצעה תפקיד זה בפעם השנייה.
"12 שנים של עבדות" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר ובשני פרסים נוספים. "כוח משיכה" ו"חלום אמריקאי" היו בעלי מספר המועמדויות הגדול ביותר - עשרה, כאשר "כוח משיכה" זכה במספר הפרסים הרב ביותר - שבעה, ואילו "חלום אמריקאי" לא זכה כלל.
זוכים ומועמדים.
המועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-86 הוכרזו ב-16 בינואר 2014 בתיאטרון סמואל גולדווין בבוורלי הילס. הסרטים עם מירב המועמדויות היו "חלום אמריקאי" ו"כוח משיכה", עם 10 מועמדויות.
הזוכים מודגשים ונמצאים בראש הרשימה.
סיקרט גארדן
סיקרט גארדן (באנגלית: Secret Garden) הוא הרכב אירי-נורווגי המנגן בסגנון מוזיקת העידן החדש. ההרכב בנוי מהכנרת האירית פיונואלה שרי ומהמלחין והפסנתרן הנורווגי רולף לבלנד.
הצמד ייצג את נורווגיה באירוויזיון 1995 עם השיר "Nocturne", שיר אינסטרומנטלי שכמעט ואינו מכיל מילים, איתו הם הגיעו למקום הראשון. זהו השיר האינסטרומנטלי היחיד שהשתתף ואף זכה באירוויזיון, אולם נכתבו לו מספר מילים בנורווגית על ידי פטר סקבלן וזאת על-מנת להבטיח שהשיר אינו מפר את חוקי התחרות.
באירוויזיון, הזמרת הנורווגית גונהילד טווינריים שרה את מילות השיר, וכן הופיעה על הבמה נגנית הניקלהרפה (כלי נגינה שוודי) השוודית אוסה יינדר, וזאת למרות ששתיהן אינן חברות קבועות בסיקרט גארדן.
ביוגרפיה.
פיונואלה שרי.
פיונואלה שרי (באנגלית: Fionnuala Sherry; נולדה ב-20 בספטמבר 1962 ביישוב נאס שבמחוז קילדייר, אירלנד) היא זמרת וכנרת אירית. שרי החלה לנגן בכינור כאשר הייתה בת 8. בגיל 15 עברה שרי לדבלין על-מנת להמשיך את לימודיה המוזיקליים. היא למדה בטריניטי קולג', אותו סיימה בהצטיינות. הקריירה המוזיקלית שלה החלה כאשר הייתה חברה במקהלה של RTÉ במשך 10 שנים.
שרי חברה למספר רחב של מוזיקאים, ביניהם The Chieftains, שינייד או'קונור, ואן מוריסון, כריס דה בורג, בונו ו-Wet Wet Wet. כמו כן, היא הקליטה מנגינות יחד עם תזמורת הסרטים האירית עבור מספר סרטים בהוליווד, ביניהם זכרונות אהבה מפירנצה והמסכה. שרי כתבה והנחתה תוכנית טלוויזיה לילדים בטלוויזיה האירית, המבוססת על רעיון שהיא המציאה בעצמה. בנובמבר 2010 היא הוציאה אלבום סולו בשם Songs from Before.
רולף לבלנד.
רולף אונדסט לבלנד (בנורווגית: Rolf Undsæt Løvland; נולד ב-19 באפריל 1955 בקריסטיאנסנד שבנורווגיה) הוא מלחין נורווגי. לבלנד החל להלחין בגיל צעיר ואף הקים להקה בגיל 9. הוא למד מוזיקה בקריסטיאנסנד, ומאוחר יותר קיבל תואר מהמוסד למוזיקה שבאוסלו. הוא מוכר בעיקר לאחר שהלחין את השיר You Raise Me Up, שלפי דבריו נעשו לו למעלה מ-500 גרסאות כיסוי.
לבלנד הלחין את השיר "La det swinge" שזכה באירוויזיון 1985, וכן את השיר "Nocturne" שזכה באירוויזיון 1995, ובכך הביא לנורווגיה את שני ניצחונותיה הראשונים בתחרות.
דיסקוגרפיה.
אלבומי אולפן.
Songs from a Secret Garden.
האלבום הראשון של הצמד. יצא ב-16 באפריל 1996. האלבום הגיע למעמד פלטינום בנורווגיה ובקוריאה הדרומית, והוא שהה במצעד העידן החדש של הבילבורד במשך 101 שבועות.
White Stones.
האלבום השני של הצמד. יצא ב-15 באפריל 1997.
Dawn of a New Century.
אלבום האולפן השלישי של הצמד. יצא ב-20 באפריל 1999.
Once in a Red Moon.
אלבום האולפן הרביעי יצא ב-26 במרץ 2002. השיר הראשון באלבום, "The Awakening", נכתב בעקבות השראה מהרומן "היקיצה" של הסופרת קייט שופן.
Earthsongs.
אלבום האולפן החמישי של הצמד. יצא ב-8 במרץ 2005.
Inside I'm Singing.
אלבום האולפן השישי של הצמד. יצא ב-26 בנובמבר 2007. בניגוד לאלבומים הקודמים, האלבום הזה מורכב בעיקר משירה ומופיעים בו מספר זמרים מוכרים, ביניהם ברברה סטרייסנד, ניב קבאנה (זוכת אירוויזיון 1993 ואיליין פייג'. כמו כן, יצאו באלבום שירים מחודשים של הצמד מאלבומים קודמים.
Winter Poem.
אלבום האולפן השביעי של הצמד. יצא ב-11 בנובמבר 2011.
Secret Garden
חוק עבודת נשים
חוק עבודת נשים, תשי"ד-1954, הוא חוק שנועד לקבוע הוראות להגנת האישה העובדת, לצורך הבטחת זכויות נשים בעבודה, ובפרט זכויות נשים בהיריון, לאחר לידה ובטיפולי פוריות וכן נשים השוהות במקלט לנשים מוכות. לאחר תיקונים לחוק, אחדות מהזכויות שבו, כגון הזכות לחופשת לידה, ניתנות גם לגברים.
הרקע לחקיקת החוק.
אבן היסוד לשאיפה להעניק מעמד שוויוני לנשים בחברה הישראלית הונחה כבר במגילת העצמאות שם נקבע:
חוק עבודת נשים עלה על סדר היום של הכנסת כבר בסוף 1949, במטרה להעניק חופשת לידה בשכר ולהגן על בריאות האם העובדת. החוק שב לשולחן הכנסת ב-1952 ואז כלל גם הגבלות על פיטורי אשה בהריון ולאחר לידה.
חוק עבודת נשים הוא החוק הראשון אשר נחקק במטרה לבסס את השוויון בין המינים בתחום העבודה. חקיקה זו עיצבה את הזכויות הקשורות לאחריות משפחתית על בסיס דפוס התפקיד הכפול של האם, והתבססה על התפיסה כי האישה היא זו המופקדת על הטיפול במשפחה, גידול הילדים והטיפול בהם. מכאן נדרש הסדר חקיקתי אשר יבטיח את זכויות העובדת ויקנה לה זכויות מיוחדות הקשורות בהריון ולידה. תיארה זאת פרופ' פרנסס רדאי: