מצר ויקטוריה (באנגלית: Victoria Strait) הוא מצר ים בטריטוריית נונאווט שבצפון קנדה, המפריד בין האי ויקטוריה ממערב, לבין האי המלך ויליאם (King William Island) ממזרח. המצר מקשר בין תעלת מקקלינטוק (M'Clintock Channel) ולארסן סאונד (Larsen Sound) מצפונו, לבין מפרץ הנסיכה מוד (Queen Maud Gulf) מדרומו.
רוחבו של המצר נע בין 80 ק"מ בנקודה הצרה ביותר ועד 129 ק"מ, ואורכו כ-160 ק"מ.
המצר הוא אחד המעברים במעבר הצפון-מערבי.
בסמוך לכניסה למצר (מצפון) נלכדו בים הקרח וננטשו ב-22 באפריל 1848, אה"מ "ארבוס" ואחותה אה"מ "טרור", שיצאו ב-1845 מאנגליה למסע לאזור הארקטי במשלחת בראשותו של ג'ון פרנקלין, להשלמת חקר המעבר הצפון-מערבי.
ב-1967 עברה לראשונה במצר שוברת קרח – "ג'ון אֵי. מקדונלד" (John A. Macdonald).
המצר קרוי על שמה של המלכה ויקטוריה, שהייתה השליטה של קנדה בין השנים 1901-1867.
יעקב בוזגלו
יעקב בוזגלו (נולד ב-20 במאי 1957 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר, אביהם של הכדורגלנים מאור, אלמוג, אסי ואוהד.
קריירה.
בוזגלו, נולד בשכונת הקטמונים בירושלים למשפחה דתית בת תשעה ילדים. הוא החל את הקריירה בקבוצת הפועל ירושלים. בוזגלו החל לשחק בקבוצה הבוגרת בגיל 17, בעונת , תחת המאמן אדמונד שמילוביץ'. את שער הבכורה שלו בקריירה כבש בניצחון החוץ 2–0 על מכבי תל אביב באצטדיון בלומפילד. בוזגלו נודע ביכולת הכדרור והכישרון הרב שהפגין כשחקן קו, אך עם זאת נקלע לעימותים תכופים עם שחקני התקפה אחרים בקבוצה ועם מאמניו. במקביל, זומן בוזגלו לנבחרת הצעירה של ישראל, ובמהלך עונתו האחרונה בירושלים אף ערך את הופעתו היחידה במדי הנבחרת הבוגרת. בוזגלו נכנס כמחליף בהפסדה של הנבחרת 0–1 ל, במשחק שנערך בבלומפילד ב-30 בינואר 1979.
לקראת עונת עבר בוזגלו לקבוצת הפועל תל אביב, אותה אימן אז דוד שווייצר. בוזגלו החמיץ את מחזורי הפתיחה של העונה עקב הרחקה ארוכה שספג בשלהי עונתו האחרונה בירושלים, והופעת הבכורה הרשמית שלו בהפועל תל אביב נערכה רק ב-3 בנובמבר 1979, במסגרת המחזור השישי בליגה, בהפסדה הביתי 0–1 להפועל יהוד. שבועיים אחר כך, ב-17 בנובמבר, כבש בוזגלו את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב. בוזגלו כבש בדקה ה-85 את שערה השני של קבוצתו בניצחון 2–0 על הפועל פתח תקווה, וכבש שער נוסף שבוע לאחר מכן, במשחק מול הפועל באר שבע שהסתיים בתיקו 1–1. היה זה שערו האחרון באותה העונה, שבהמשכה לא הצליח בוזגלו לשמור על יציבות בכושרו וסבל מספר פעמים מפציעות. בוזגלו וקבוצתו סיימו את העונה במקום השני בטבלה, אחרי האלופה מכבי נתניה. בעונה שלאחר מכן זכה בוזגלו עם הפועל תל אביב באליפות, והעפיל עמה לגמר גביע המדינה, שם נוצחה הקבוצה על ידי בני יהודה תל אביב בפנדלים. בוזגלו כבש שני שערים באותה העונה.
לאחר ששיחק במדי הפועל תל אביב במשחקי גביע האינטרטוטו שהתקיימו טרם פתיחת עונת , עבר בוזגלו להפועל לוד ששיחקה באותה עונה בליגת המשנה. בוזגלו הפך לאחד מכוכביה של הקבוצה, עמה העפיל כבר בעונתו הראשונה בחזרה לליגה הבכירה, לראשונה מזה 17 שנים. בעונת מונה דרור קשטן למאמן הקבוצה, והוביל אותה לתוארה הראשון בהיסטוריה, מחזיקת גביע המדינה. בחצי הגמר פגשה לוד את מכבי תל אביב, ובוזגלו היה מעורב בשני שעריה של קבוצתו, כשהוכשל ברחבה והביא לפנדל, וכבש שער נוסף שהקנה לקבוצתו את המקום בגמר הגביע לאחר ניצחון 2–1. במשחק הגמר פגשה לוד את הפועל באר שבע, ולאחר 0–0 בתום ההארכה גברה עליה 3–2 בדו-קרב הפנדלים. בוזגלו היה מכובשי הפנדלים לזכות קבוצתו.
לאחר התקופה המוצלחת בלוד, חזר בוזגלו למועדון נעוריו הפועל ירושלים בליגת המשנה, לקראת עונת . בוזגלו וקבוצתו העפילו לליגה הבכירה בתום העונה, אך עונה אחר כך שוב ירדו לליגת המשנה, לאחר שסיימו במקום ה-14 מתוך 16 קבוצות. בוזגלו תרם באותה עונה ארבעה שערי ליגה, שלא סייעו לקבוצתו להישאר בליגה הבכירה. עם סיום עונת הירידה עבר בוזגלו ליריבתה העירונית של הפועל, בית"ר ירושלים, שם שוב שיחק תחת הדרכתו של דרור קשטן. בוזגלו שימש בעיקר כשחקן ספסל, שותף ב-11 משחקי ליגה בהם לא כבש, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה בתום העונה באליפות.
בעונת 1987–1988 הצטרף לבית"ר רמלה מליגה א' דרום והעפיל עימה לליגה הארצית בסיום העונה, כשהוא מלך שערי הקבוצה באותה עונה, עם עשרה שערים.
בספטמבר 2014 הצטרף בוזגלו לפאנל של תוכנית הספורט "המנהלת" בערוץ הטלוויזיה של ONE.
בנובמבר 2017 עלתה ב-yes סדרת דוקו-ריאליטי בשם "הבוזגלוס" העוקבת אחר חיי משפחתו.
במאי 2020 עלתה לשידור בכאן 11 הסדרה עוד ניפגש בה לקח חלק כשביקש לחדש את הקשר עם אחיו החרדי.
חיים אישיים.
יעקב בוזגלו נשוי לחני, ולהם ארבעה בנים, כולם כדורגלנים בעבר ובהווה: אוהד, אסי, מאור ואלמוג.
מעורבות בקריירה של בניו.
בוזגלו ידוע כאב המתערב בענייני הכדורגל של בניו, ולעיתים קרובות התראיין באמצעי התקשורת בנושאים הקשורים לכך. בשנת 2000 התפרסם סרטו הדוקומנטרי של הבמאי שלמה וזאנה, "בוזי כפול ארבע", המתאר את סיפור חייה של משפחת בוזגלו בעולם הכדורגל, ובייחוד של האב יעקב. מעורבותו בקריירה של בנו מאור עלתה לכותרות כשמאור רצה לעבור לקבוצת מכבי תל אביב, ובעליה של מכבי חיפה יעקב שחר סירב לשחררו עקב חוב כספי לטענתו. בתגובה, הפגין יעקב מול ביתו של שחר, תוך שהוא נושא שלטים בגנות התנאים שהציב שחר. בשלב מסוים אף הודיע למכבי תל אביב כי העסקה מבוטלת. לבסוף חתם מאור במכבי תל אביב, אך התבטאויותיו של אביו לעיתים קרובות הובילו למתיחות בין המועדון לשחקן. במאי 2009, בעקבות התבטאות של אביו בגנות המועדון בתקשורת, נקנס מאור על ידי מכבי תל אביב בסכום של 50 אלף דולר.
בהמשך הוא זכה לחיקוי בתוכנית הספורט הסאטירית "בובה של לילה" על ידי אסי ישראלוף. בתוכנית נולד הביטוי המזוהה עם הדמות: "הילד ענק!", בהתייחס להצלחת מאור בנו ככדורגלן. בוזגלו לקח את הביטוי הזה והשתמש בו כשם לעסק בהנהלתו, אותו הקים בשנת 2012, ומטרתו לעזור לכדורגלנים צעירים ולהוריהם, להנחות אותם ולהבהיר להם את זכויותיהם. ב-2017 אף הוציא את הספר "הילד ענק! האבא חיידק" העוסק במעורבותו של בוזגלו בקריירה המקצוענית של ארבעת ילדיו.
אסטאש לה סואר
אֶסְטָאש לה סואר (בצרפתית: Eustache Le Sueur; 19 בנובמבר 1617 - 30 באפריל 1655) היה צייר צרפתי, ממייסדי הבארוק הצרפתי וחבר המורים המייסדים של האקדמיה המלכותית לציור ופיסול בפריז.
חייו.
אֶסְטָאש לה סואר, נולד בפריז. הוא התגורר בה לאורך כל חייו, ולא עזב אותה לפלנדריה או איטליה, כפי שעשו בני דורו, בחיפוש אחר השראה וידע אמנותי. זאת כנראה הסיבה שיצירתו הייתה ל"צרפתית". בהמשך התפתחות הציור התגלה כאבן ייסוד בבניית תרבותית חדשה: הברוק הצרפתי. סגנון ציור חדש שקם בפריז והשפיע על מרחב הציור בעולם הישן כולל על ערש הברוק פלנדריה ואיטליה.
בשנת 1632 ככל הנראה החל אֶסְטָאש, את לימודי הציור, בהיותו בן 15, אצל מבשר הברוק האיטלקי בפריז סימון וואה. וואה חזר מאיטליה לפריז בהזמנת מלך צרפת (1627) כשהוא מושפע מאמני הצפון דוגמת טינטורטו. ההשראה הוונציאנית עברה אליו דרך מורו שפעל באיטליה קודם בואו לפריז.
עבודתו הראשונה כצייר הייתה מרשימה. לה סואר היה בן 19 לערך, כשהגיעה הזמנה לציור אל מורו וואה (איור ספר מתקופת הרנסאנס שנושאו אהבה אבירית בשם "החלום של פוליפילוס"). כישרונו כצייר בלט והראה סימנים אמתיים למקוריות. "החלום של פוליפילוס" יצא לאור בין השנים 1636–1645.
בגיל 31, ב-1648, לאחר שהוקמה האקדמיה המלכותית לציור ולפיסול בפריז במטרה למקצע ולזכות אמנים בהכשרה לשירות הממלכה והתארגנות בגילדה של ציירים, מונה אֶסְטָאש לה סואר לאחד הפרופסורים הראשונים שלה, מעמד נכבד שהביא לו תלמידים רבי כישרון והשפעה על אמני המדינה. באקדמיה זו פעל אֶסְטָאש, לצד אמנים גדולים כשארל לה בּרַן.
יצירתו.
חייו של ברונו הקדוש.
בין השנים 1645 - 1648 עמל על יצירתו השנייה (אחרי "החלום של פוליפילוס"), הפעם הנושא דתי: "חיי הקדוש ברונו". ההזמנה הגיעה בשנת 1645 מהמנזר הקרתוסיאנים של פריז , סדרה של עשרים ושניים ציורים המעלים את חייו של ברונו הקדוש, מייסד מסדרם. פרויקט אדיר של ציורים לקירות המנזר. חיי הקדוש ברונו הביאו את לה סואר להצלחה ומעמד רם וזהה לזה של ניקולא פוסן, גדול ציירי התקופה.
יצירה זו פתחה לו, בשנת 1648, את הדלת להשתתף בהקמתה של האקדמיה המלכותית לציור ופיסול בפריז בהזמנת רישלייה, קרדינל שמילא תפקיד מאוד מרכזי בניהול ענייני המדינה ויריבה של המלכה האם מארי דה מדיצ'י הפטרונית הגדולה של האמנויות. לה סואר הוגדר כ"רפאל של הצרפתים" - ביטוי לכבוד והערצה, אבל ההשפעה של פּוּסָן על חלוקת הצבעים של הקומפוזיציה בלטה יותר והעלתה חשדות ליחסי קרבה בין האמנים ולהגדרתו כתלמידו של פוסן.
"הזיעה" (LE SUEUR) ציור מסדרה זו ובו מתוארים המלאכים שמגלים לקדוש היכן יש לבנות את המנזר הקטן של הקרתוסיאנים בפריז וכן "בואו של הקדוש ב' לרוג" נמצאים כיום במוזיאון הלובר בפריז. זאת לאחר שבשנת 1776 הוצעו כמתנה על ידי הקרתוסיאנים למלך לואי השישה עשר.
מלון למברט.
בשנת 1646 הוזמן לה סואר ביחד עם שארל לה ברן שהוזכר למעלה לקשט את חללי מלון למברט האחוזה המפוארת שממוקמת ברובע ה 4 של פריז (ברחוב איל סן לואי, מס 2). מלון למברט הוא אחת האטרקציות המרשימות עד היום של פריז. "הולדתו של קופידון" שהייתה אחת מעבודותיו למלון למברט מוצגת כיום במוזיאון הלובר.