מבקרי המוזיקה השוו את השיר לחומרים מאוסף המיקסטייפים של דה ויקנד, "Trilogy". גם תגובת האוהדים הייתה חיובית. בסקירה שבועית של סיכום, צוות האתר של חדשות המוזיקה BrooklynVegan, תיאר את השיר כ-"four-on-the-floor banger". שאד דוז'ה מ-The Fader כלל את השיר ברשימת "20 שירי הפופ הטובים ביותר כרגע", באומרו, "אייבל טספיי טובל לטריטוריה של "Trilogy" עם פנטזיית המין העגומה והדיכאונית הזו. אני אוהב את זה!".
הצלחה.
"After Hours" נכנס למצעד הבילבורד הוט 100 לראשונה כשהגיע למקום ה-77, ב-29 בפברואר 2020, לאחר יומיים של מעקב אחר הסינגל השיווקי. בשבוע שלאחר מכן, טיפס 57 מקומות עד למקום ה-20 במצעד.
במצעד הרולינג סטון טופ 100, השיר הופיע לראשונה במקום ה-43, בשבוע שהסתיים ב-20 בפברואר 2020. מאוחר יותר, עלה למקום החמישי במצעד, בשבוע שלאחר מכן, בתקופת המעקב שהסתיימה ב-27 בפברואר 2020.
במדינת מולדתו של הזמר, קנדה, "After Hours" הגיע למקום ה-14 במצעד הקנדה הוט 100. בבריטניה, הגיע השיר למקום ה-20 והפך לאחד מ-19 הלהיטים המצליחים ביותר של דה ויקנד במצעד.
No Promises (שיר של צ'יט קודס)
"No Promises" (בעברית: "בלי הבטחות") הוא שיר של שלישיית הדי ג'יים האמריקאית, צ'יט קודס בהשתתפות הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. גרסה אקוסטית של השיר כלולה במהדורת הדלוקס של אלבום האולפן השישי של לובאטו, Tell Me You Love Me.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ לשיר יצא לאור ב-16 במאי 2017 ובוים על ידי חנה לוקס דייוויס. בווידאו נראית לובאטו עומדת לבדה בדירה זנוחה ושרה את מילות השיר כשהיא לבושה בבגדים שחורים. הקליפ עובר לסירוגין ללובאטו וחברי ההרכב צועדים עם קבוצת אנשים כשברקע מוצגות הריסות של עיר. במהלך הקליפ הם נראים רוקדים לצלילי השיר. מוטיבים של צורות גאומטריות תלת ממדיות חוזרים על עצמם במהלך הווידאו.
נכון לאפריל 2021, יש לווידאו קליפ יותר מ-193 מיליון צפיות.
Let Me Love You like a Woman
Let Me Love You like a Woman הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, "Chemtrails over the Country Club". השיר יצא לאור ב-16 באוקטובר 2020, כסינגל ראשון מתוך האלבום.
רקע והכרזה.
השיר נכתב והופק על ידי לנה דל ריי, ג'ק אנטונוף והופק גם על ידי אנטונוף. השיר עצמו הוכרז על ידי דל ריי בחשבון האינסטגרם שלה כסינגל מתוך האלבום "Chemtrails over the Country Club", יום לפני צאתו.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של דל לריי ב-16 באוקטובר 2020, ביום צאתו של השיר כסינגל.
After Hours
קולנוע בריטי
קולנוע בריטי מיוחס לתעשיית הקולנוע הבריטית, המשמעותית כבר למעלה ממאה שנה. בעוד שמספר הפקות הסרטים הגיע לשיא של כל הזמנים בשנת 1936, בדרך כלל חושבים ש"תור הזהב" של הקולנוע הבריטי התרחש במהלך שנות ה-40, במהלכן פעלו הבמאים דייוויד לין, מייקל פאוול וקרול ריד אשר הפיקו את יצירותיהם המוערכות ביותר. שחקנים בריטיים רבים צברו הצלחה ביקורתית והכרה עולמית, כמו מגי סמית', רוג'ר מור, דניאל קרייג, טום הולנד, מייקל קיין, שון קונרי, דניאל דיי-לואיס, ג'ודי דנץ', גארי אולדמן, אמה תומפסון וקייט וינסלט. כמה מהסרטים עם ההצלחה הקופתית הגדולה ביותר אי פעם נעשו בבריטניה, כולל השלישיות והרביעיות בהכנסות הגבוהות ביותר ("הארי פוטר" וסרטי "ג'יימס בונד").
בשנת 2017 הופקו בממלכה כ-285 סרטים באורך מלא, מתוכם 213 סרטים עלילתיים, 5 סרטי אנימציה ו-66 סרטים דוקומנטריים. סרטים אלו הניבו רווח של כ-1.38 מיליארד לירות שטרלינג.
ההיסטוריה של תעשיית הקולנוע הושפעה לעיתים קרובות מניסיונות להתחרות בתעשייה האמריקאית. רבים מהבמאים והשחקנים האמריקאים הבולטים הם למעשה ילידי בריטניה, ובהם אלפרד היצ'קוק, כריסטופר נולאן, רידלי סקוט, צ'ארלי צ'פלין וקרי גרנט. אמנים אלו זכו להצלחה בעיקר בעבודתם בארצות הברית.
בשנת 2009 הכניסו סרטים בריטיים כ-2 מיליארד דולר ברחבי העולם והשיגה נתח שוק של כ-7% בעולם ו-17% בבריטניה. סך הרווחים בבריטניה הסתכם ב-1.1 מיליארד ליש"ט בשנת 2012, עם 172.5 מיליון כרטיסים שנרכשו.
מדי שנה מוענקים פרסי BAFTA על ידי האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה ונחשבים למקבילה הבריטית לפרסי אוסקר.
היסטוריה.
הסרט הנע הראשון בעולם צולם בלידס על ידי לואי לה פרינס בשנת 1888 וכן הסרטים הראשונים שפותחו על ניטרוצלולוזה נעשו בהייד פארק בשנת 1889 על ידי הממציא הבריטי ויליאם פריז גרין, שרשם פטנט על התהליך בשנת 1890.
האנשים הראשונים שבנו והפעילו מצלמה עובדת של 35 מ"מ בבריטניה היו רוברט וו פול ובירט אקרס. הם יצרו את הסרט הבריטי הראשון "אירוע בקוטג' קלובלי" בפברואר 1895, זמן קצר לפני שהם הסתכסכו על פטנט המצלמה. תוך זמן קצר נפתחו מספר חברות קולנוע על מנת לספק את הביקוש לסרטים חדשים.
האחים לומייר הביאו לראשונה את המופע שלהם ללונדון בשנת 1896.
אף על פי שהסרטים הבריטיים המוקדמים ביותר תיעדו אירועים יומיומיים, בתחילת המאה ה-20 כבר החלו להיווצר סרטים עלילתיים קצרים שהיו בעיקר דרמות וקומדיות. בנוסף על כל, הופקו עיבודים למחזות שייקספיר ורומנים של דיקנס.
בשנת 1898 הוקמה חברת בריטיש-גאומונט כחברת בת של חברת הקולנוע הצרפתית גאומונט, אשר ידועה בתור חברת הקולנוע הראשונה ואף הוותיקה ביותר שפועלת כיום. חברה זו בנתה את אולפני ליים גרוב במערב לונדון בשנת 1915 בבניין הראשון שנבנה בבריטניה אך ורק לצורך הפקת סרטים. כמו כן בשנת 1898 הוקמו אולפני הפוורת' בלמבת שבדרום לונדון על ידי ססיל הפוורת', שהחלו להפיק סרטים ביורקשייר.
בשנת 1902 הוקמו אולפני אילינג על ידי וויל בארקר, והפכו לאולפן הקולנוע הוותיק ביותר הפועל בעולם כיום. בשנת 1906 הופק סרט האנימציה הבריטי הראשון.
בשנת 1914 נוסדה אולפני אלסטרי ונרכשו בשנת 1928 על ידי לודוויג בלאטנר יליד גרמניה, שהמציא מערכת הקלטת פלדות מגנטיות שאומצה על ידי ה-BBC בשנת 1930.
בשנת 1920 פתחה גאומונט את אולפני איסלינגטון. באותה השנה הוקמו אולפני קריקלווד על ידי סר אוסוולד סטול, והפכו לאולפן הקולנוע הגדול ביותר בבריטניה, הידועים בהפקת סדרות הסרטים "פו מנצ'ו" ו"שרלוק הולמס".
רבים מהסרטים הבריטיים עם תקציבים גדולים יותר בשנות השלושים הופקו על ידי אולפני לונדון, שהוקמו על ידי ההונגרי אלכסנדר קורדה.
עם התקדמות שנות ה-60 חזרו אולפנים אמריקאים לתמוך כלכלית בסרטים בריטיים, במיוחד אלה ששימשו את הדימוי "לונדון החוגגת" שהופץ על ידי המגזין טיים בשנת 1966. סרטים כמו "דרלינג", "The Knack ...and How to Get It" (שניהם 1965), "אלפי" ו"נערה ושמה ג'ורג'י" (שניהם 1966), כולם חקרו את התופעה הזו. "יצרים" (גם כן 1966), ואחר כך "נשים אוהבות" (1969), הראו לראשונה עירום נשי וגברי מלא חזיתי על המסך בסרטים בריטיים מרכזיים.
בשנת 1980 נוצרו רק 31 סרטים במדינה, ירידה של 50% לעומת השנה הקודמת והמספר הנמוך ביותר מאז 1914. מספר ההפקות המשיך לצנוח בשנת 1981 ל-24 סרטים. הענף ספג מהלומות נוספות מירידות הנוכחות, שהגיעו לשפל של 54 מיליון בשנת 1984.
עם הסרת ההיטלים בירוקרטיים שונים, הוקמו בתי קולנוע רבים. בשנת 1989 כבר נמכרו למעלה מ-100 מיליון כרטיסים בממלכה.
האספה הכללית (ניו המפשייר)
האספה הכללית של ניו המפשייר (באנגלית: New Hampshire General Court) הוא בית המחוקקים הדו-ביתי של מדינת ניו המפשייר בארצות הברית. הבית התחתון הוא בית הנבחרים של ניו המפשייר ובו 400 חברים, והבית העליון הוא הסנאט של ניו המפשייר ובו 24 חברים.
במהלך מושב 2018–2020, בית המשפט הכללי בניו המפשייר היה בשליטת הדמוקרטים, עם רוב של 10–14 בסנאט ורוב של 230-156-1 בבית, עם 13 מושבים פנויים בסוף המושב. ב־3 בנובמבר 2020 זכו הרפובליקנים בשליטה בבית המשפט הכללי בניו המפשייר על ידי זכייה ברוב 10–14 בסנאט וברוב 187–213 בבית.
בית המשפט הכללי מתכנס בבית מדינת ניו המפשייר במרכז העיר קונקורד. בית המדינה נפתח בשנת 1819. בית הנבחרים ממשיך להיפגש במקומו המקורי, מה שהופך את אולם הנציגים לחדר העתיק ביותר בארצות הברית שעדיין נמצא בשימוש חקיקתי מתמשך. כאשר הותקנו מושבים ממוספרים בהיכל הנציגים, המספר שלוש עשרה הושמט בכוונה בגלל הטריסקיידקפוביה.
התשלום השנתי למחוקקים נקבע על פי החוק על 100.00 דולר.
בית נבחרים.
בית הנבחרים מורכב מ-400 חברים המגיעים מ-204 מחוזות ברחבי המדינה שנוצרו מחטיבות של מחוזות המדינה – כ-3,000 תושבים לכל מחוקק.
בניגוד לתאי חקיקה רבים, אין מעבר "מרכזי". במקום זאת, ישנם חמישה קטעים וביניהם מעברים. לעיתים קרובות הישיבה נקבעת על העדפתו האישית של המחוקק, למעט במקרה של החלק השישי שהוא מושב הדובר בראש האולם.
הרכב בית הנבחרים.
החל מינואר 2021, הרכב בית הנבחרים יהיה:
הסנאט של ניו המפשייר.
הסנאט של ניו המפשייר נפגש מאז 1784. הוא מורכב מ-24 חברים המייצגים מחוזות סנאט על פי אוכלוסייה. נכון לישיבת החקיקה 2021–2022 יהיו בסנאט 14 רפובליקנים ועשרה דמוקרטים.
סיקור תקשורתי.
העיתונות של מדינת ניו המפשייר מכסה את בית מדינת ניו המפשייר עבור עיתונים, שירותי חדשות ופעולות אחרות לאיסוף חדשות. באתר בית המשפט הכללי של ניו המפשייר יש לוחות שנה וכתבי עת הן לבית והן לסנאט.
מרכז המחקר פיו דיווח בשנת 2014 כי בניו המפשייר היה אחד מחיל העיתונאים הקטן ביותר במדינה, עם חמישה כתבים במשרה מלאה ותשעה כתבים במשרה חלקית נוספת.
יחסי אוזבקיסטן–איראן