בשנת 2019 הוביל המזכיר הכללי מוסטפא קווקביאן מאבק במטרה לשנות את שיטת הבחירות במדינה. לפיו, שיטת הבחירות הנוכחית אינה אחראית מספיק, מכיוון שקשה לקבוע את עמדתו הפוליטית של המועמד. המפלגה טוענת כי הפוליטיקה האיראנית הקיימת מורכבת מסיעות פוליטיות רבות שרופפות ואינן יציבות. כפתרון אפשרי, מפלגת הדמוקרטיה ניסתה לשנות את שיטת הבחירות ולהחליף את בחירת המועמדים הבודדים בבחירת מפלגות. מפלגת הדמוקרטיה טוענת שמערכת זו תאפשר לבוחרים להצביע למצע פוליטי מסוים המחייב את הפוליטיקאים. בסופו של דבר הניסיון לשנות את שיטת הבחירות נכשל.
תמיכה בזכותן של נשים להיבחר לנשיאות.
במהלך טקס האזכרה לעזאם טלגאני, פוליטיקאית איראנית בולטת שהתמודדה לנשיאות, אמר קווקביאן, כי "מועצת שומרי החוקה מעולם לא ביטלה ולא אישרה באופן רשמי את זכותה של אישה להיות נשיאת איראן." קוואקביאן חזר והדגיש כי השימוש של חוקת איראן במילה "רג'ול" כולל לעיתים קרובות את שני המינים בקריאת הקוראן. לפי הפרשנות המפלגתית תרגום המילה הוא "אישיות", ולא "אדם". בנוסף על כך, הוא הצהיר שאישה כמו עזאם טלגאני בהחלט יכולה להיחשב כ"אישיות פוליטית", וקרא למועצת שומרי החוקה להבהיר את הפרשנות החוקתית הרשמית שלה.
ריצ'רד ביגס
ריצ'רד ביגס (באנגלית: Richard Biggs; 18 במרץ 1960 - 22 במאי 2004) היה שחקן טלוויזיה ותיאטרון אמריקני, שנודע בזכות גילום דמותו של ד"ר מרקוס האנטר באופרת הסבון "ימי חיינו" (1987 - 1994) וד"ר סטיבן פרנקלין בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5" (1994 - 1998). לאחר תפקידו בסדרה "בבילון 5", ביגס השתתף בתפקידי אורח בסדרות "רפואה שלמה", "ג'אג", "CSI", "האור המנחה", "ER, "NYPD Blue" וסדרה המבוססת על הסרט "פחד עד מוות".
מרנלו
מרנלו (במודנית: Maranèl) היא עיר וקהילה במחוז מודנה באמיליה-רומאניה שבצפון איטליה, 18 ק"מ ממודנה, עם אוכלוסייה של 17,504 נכון לשנת 2017. היא ידועה בעולם כביתם של החברות פרארי, של פורמולה 1 ושל קבוצת המרוצים פרארי. מרנלו היה גם ביתה של חברת בניית הפחונים Carrozzeria Scaglietti, שהיא חברה בבעלותם של פרארי.
פרארי.
מרנלו היא המיקום של מפעל פרארי מאז תחילת שנות ה-40. במהלך מלחמת העולם השנייה אנצו פרארי העביר את מתקני חברתו למרכז העיר מרנלו, וסיים תקופה ארוכה שבה היה חלק בחברה אלפא רומיאו. בתחילה המפעל של פרארי במרנלו היה בשיתוף עם Auto Avio Costruzioni, עסק לייצור כלי מכונות שהקים אנזו כדי לקדם את החברה בזמן שהאיסור של אלפא רומיאו על אנצו פרארי לייצר מכוניות הנושאות את השם פרארי היה בתוקף. במרנלו נמצא גם המוזיאון הציבורי "מוזיאון פרארי", אשר מוקדש ליצרנית מוכניות הספורט.
הספרייה החדשה שלה נפתחה בנובמבר 2011, ועוצבה על ידי אראטה איסוזקי ואנדריאה מאפי.
מרנלו היא נקודת ההתחלה של המרתון האיטלקי השנתי, שמסתיים בקארפי אשר סמוכה לה.
מראות מרכזיים.
ספריית העיר החדשה של מרנלו תוכננה בידי אנדריאה מאפאי ואיסוזקי. הספרייה נפתחה בשנת 2012. כנסיית הקהילה בעיר של סן ביאג'יו נבנתה מחדש ב-1903.
אותיות מנוקדות
אותיות מנוקדות הן כינוי לסוגי אותיות שבספר התנ"ך שנכתבות - על פי המסורת - כשעל גביהם ישנם נקודות.
מקור.
לדעת הראשונים מקורם של אותיות אלו אינו מהתורה, והן נתקנו בתקופה מאוחרת על ידי עזרא הסופר, וכך נאמר מדרש רבה:
האותיות הנקודות נזכרו בתלמוד ובספרי המדרשים השונים, כך לדוגמה נאמר בתלמוד על הפסוק :
כן נזכר עניין הנקודות באבות דרבי נתן, ובעוד מדרשים.
ישנה הסכמה בחז"ל על זהותן של האותיות הנקודות: עשרה מהן מופיעות בתורה, עוד ארבעה בנביאים ומופע אחד בכתובים.
רש"י בפירושו לתורה מפרש בכל אחד מהמקומות מהו הטעם שניקדו מעל אותן אותיות.
הרעיון הכללי שלהנקודות הללו, על פי המבואר במדרש רבה, הוא להורות כי אותם אותיות דינן כמחוקות. אך לא כמוחקות ממש. וכפי שכתב הרלב"ג בפירושו על התורה:
להלכה.
הרמב"ם בספרו משנה תורה, ובעקבותיו הטור, הזכירו שיש לכתוב בספר תורה את כל האותיות המשונות וביניהם האותיות הנקודות וכפי שמופיעים בספרי התורה הקדומים:
ברמ"א נזכר כתיבת אותיות אלו אך לא הזכיר מה דין הספר תורה כשלא ניקדו כנהוג: .
לדעת הט"ז חסרון ניקוד אינו פוסל את הספר: .
אמנם לדעת כמה מהאחרונים אין להוציא ספר תורה כזה מלתכחילה.
הדרשות בחז"ל.
באבות דרבי נתן מביא את עשרת המקומות בתורה שבהם יש ניקוד מעל האותיות ומבאר את טעמן:
שימושים נוספים.
בספרות הראשונים והאחרונים, היה מצוי שימוש בניקוד מעל גבי אותיות על מנת לרמז למשמעות מספרית לאותיות שנוקדו. כך למשל מצוי בשערי ספרים שרומזים את שנת ההדפסה בפסוק מסוים, כאשר על גבי חלק מהאותיות נקוד, להודיע שהגימטריא של אותן אותיות מהווה את שנת ההדפסה. כמו כן מצוי הדבר על גבי מצבות.
קזימיר וילהלם מהסן-הומבורג
קזימיר וילהלם מהסן-הומבורג (23 במרץ 1690 - 9 באוקטובר 1726) היה נסיך הסן-הומבורג.
ביוגרפיה.
קזימיר וילהלם היה בנו הצעיר של פרידריך השני, רוזן הסן-הומבורג, "הנסיך המפורסם של הומבורג", מנישואיו השניים עם לואיזה אליזבת מקורלנד, בתו של יקוב קטלר, דוכס קורלנד. הוא התחנך יחד עם אחיו למחצה הצעיר ממנו בשלוש שנים גאורג לודוויג (מנישואיו השלישיים של פרידריך השני עם הרוזנת סופיה זיבילה מליינינגן-וסטרבורג. במהלך ביקור אצל בן דודו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין התעוררה בו התשוקה לציד, שחלק עם אביו ואחיו.
מאחר שאחיו הגדול פרידריך השלישי ושני בניו הקדימו אותו בקו הירושה, הוא בחר בקריירה צבאית ולחם ב-1708 בגדוד מקלנבורג בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה. בתחילת 1715, הוא נכנס לצבא השוודי בפיקודו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה. כבר בתחילת הקיץ הוא נפל בשבי בוויסמר ופרש מהצבא.
בשנת 1718 חילקו נסיכי הסן-הומבורג כמה נכסים באמצעות הגרלה. קזימיר וילהלם קיבל את האחוזה בהוטנסלבן. הוא גם היה הבעלים של בית סינקלייר מול טירת הומבורג בבאד הומבורג.
מורשתו היא "יומן הציד" שלו, המתאר את תשוקתו לציד ולסוסים.
משפחתו.
קזימיר וילהלם התחתן ב-9 באוקטובר 1722 עם כריסטינה שרלוטה, רוזנת זולמס-בראונפלס, בתם של וילהלם מוריץ, רוזן זולמס-בראונפלס ומדלינה סופיה מהסן-הומבורג, ממנה נולדו לו שלושה ילדים:
ג'רי דויל
ג'רי דויל (באנגלית: Jerry Doyle; 16 ביולי 1956 - 27 ביולי 2016) היה שחקן, מארח תוכנית רדיו ופרשן פוליטי אמריקני. נודע בעיקר בזכות תפקידו כקצין האבטחה מייקל גריבלדי בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5" בין השנים 1994–1998.
לאחר שהועסק כטייס מטוסים וכברוקר בוול סטריט, דויל שינה מסלול קריירה למשחק כאשר עבר ללוס אנג'לס בשנת 1991. תפקידו הראשון היה כמחליף פוטנציאלי לברוס ויליס בסדרה "בלשים בלילה", ובהמשך בתפקיד עורך-דין באופרת הסבון "היפים והאמיצים". תפקידו הגדול הראשון היה בסדרה "בבילון 5".
לאחר עבודתו בסדרה "בבילון 5", דויל רץ כמועמד המפלגה הרפובליקנית של בית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות הקונגרס למחוז בחירה בקליפורניה בשנת 2000. הוא זכה בפריימריז מבלי שהשקיע כסף בקמפיין. אולם, הוא הפסיד לחבר המפלגה הדמוקרטית בראד שרמן.
רת&quot;א
דיסקוגרפיית הסינגלים של שרה ברייטמן
דף זה כולל את דיסקוגרפיית הסינגלים המלאה הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן. דיסקוגרפיית האלבומים כוללת את הסינגלים, הסינגלים השיווקים, שיתופי הפעולה והשירים שלה.
במרוצת השנים, הוציאה ברייטמן עשרות סינגלים משלל סוגים שונים, ביניהם גם את הלהיט הבינלאומי, "Time to Say Goodbye", שזכה להצלחה חסרת תקדים, תוך שכבש עשרות פסגות מצעדים ונמכרה במיליוני עותקים ברחבי העולם. בנוסף לכך, הפך לשיר הנמכר ביותר בכל הזמנים בגרמניה. נכון לשנת 2020, נחשב השיר לאחד מתוך השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, כשמכירותיו עולות על למעלה מ-12 מיליון עותקים ברחבי העולם. בהמשך, הוציאה להיטים כדוגמת "Eden", "Deliver Me" ו-"Scarborough Fair".
בשנת 2000, הוציאה את השיר "A Whiter Shade of Pale". הוא זכה להצלחה חסרת תקדים כאשר נוגן ביפן ללא הרף, עד שהצליח לכבוש את פסגת המצעד, שם נשאר במשך תשעה עשר שבועות, דבר אשר הופך אותו לאחד מהשירים המצליחים ביותר בכל הזמנים במדינה. הוא קיבל את תואר הזהב הכפול על ידי איגוד תעשיית ההקלטות היפני (RIAJ), והפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר במדינה בעשור הראשון של המאה ה-21. הוא נמכר בלמעלה מ-150,000 עותקים בשני פורמטים שונים במדינה. בארצות הברית, זכה השיר להצלחה גם כן.
בהמשך הקריירה שלה, הוציאה להיטי דאנס כדוגמת "Free" ו-"Harem" ודואטים כדוגמת "Pasión" ו-"Canto della Terra".
שירים אחרים.
במרוצת השנים, הקליטה ברייטמן שירים שלא הופצו כסינגלים ושלא נכללו באלבומי האולפן שלה. חלקם הושמעו בסרטים ונכללו בפסקולים נלווים, בעוד שחלקם נכללו באלבומי אולפן או אלבומים שונים של אמנים אחרים.
The Living Daylights (שיר)
The Living Daylights הוא שיר של הלהקה הנורווגית א-הא משנת 1987. הוא נכתב על ידי גיטריסט הלהקה פול וואקטר. השיר שימש כשיר הנושא של הסרט 007 באזור המסוכן מסדרת סרטי ג'יימס בונד. ג'ון בארי נחשב כשותף לכותב ומפיק, וההוצאה הראשונית של השיר הייתה הגרסה שלו. הגרסה השנייה של השיר, שעובדה מחדש על ידי הלהקה ב-1988, הופיעה באלבום האולפן השלישי שלה, Stay on These Roads. השיר הגיע למקום החמישי בבריטניה ולמקום הראשון בנורווגיה.