למרות המתיחות שהייתה בין היהודים והערבים באותה העת, עשתה הלשכה הגדולה מאמצים רבים לצרף אליה אחים חדשים לא-יהודיים: ערבים, מוסלמים, נוצרים, ארמנים, דרוזים ובהאים. באותה העת היו רק לשכות ספורות אשר כללו אך ורק ערבים: לשכת נור אל-חיכמה ("אור החוכמה") ולשכת ירושלים, שתיהן בירושלים; לשכת "כורש" בעמאן ולשכת "גליל" מס' 31 בנצרת.
אחרי הקמת המדינה.
עם הקמתה של מדינת ישראל ב-1948 נסגרו מיוזמתן מספר לשכות דוברות ערבית. לבסוף, ב-20 באוקטובר 1953, נוסדה "הלשכה הגדולה למדינת ישראל", אשר איחדה תחתיה את כל הלשכות בישראל. הלשכות שפעלו באותה העת חולקו על פי השפות שבהן פעלו: 19 לשכות דוברות עברית, 5 לשכות דוברות גרמנית, 5 לשכות דוברות ערבית, 4 לשכות דוברות אנגלית ולשכה אחת דוברת רומנית.
הבנייה החופשית בארץ ישראל פעלה תמיד מתוך כבוד ושוויון בין יהודים, נוצרים ומוסלמים. על אף שהבנייה החופשית אינה דת, פותחת תמיד את עבודתה כשספרי הקודש של שלוש הדתות המונותאיסטיות (התנ"ך, הברית החדשה והקוראן) מונחים על הכן מתוך מתן כבוד לשלוש הדתות הגדולות הפועלות בישראל.
בנין הלשכה הגדולה (2 היכלים, עזרה ומשרדים) היה קיים שנים רבות ברחוב ויצמן 5 (פינת רחוב ברקוביץ') בתל אביב. במאי 2005 נהרס הבניין בתל אביב, והפעילות עברה אל מגדל המוזיאון (ברקוביץ 4 ת"א) שנמצא ליד. מספטמבר 2018, הפעילות עברה להיכל ברח' גלגלי הפלדה 7 הרצליה.
ביטאון הלשכה הגדולה של הבונים החופשים במדינת ישראל, המופיע מאז שנת 1933, עבר גלגולים רבים, בצורתו ובשמו, נקרא שנים ארוכות "הבונה החופשי" ומופץ היום בגרסה דיגיטלית בלבד תחת השם "שרשרת אחים".
בסוף שנת 2011 על רקע טענות אידאולוגיות כגון הדרישה לאמונה באל עליון ואי קבלת נשים פרשה מן המסדר קבוצה מצפון הארץ בראשותו של יחיאל אבידן בעקבות "פרשת המדרכות" לנשים בבית שמש וחוסר התגובה של הלשכה הגדולה, שהצטרפה ללשכות הליברליות בחסות המזרח הגדול של צרפת, GODF, ובחסותו הקימו גרעין אדמיניסטרטיבי הנקרא "משולש בראשית" שעתיד להוות את המזרח הגדול של ישראל ובהמשך הוקמה ב-13 בינואר 2013 הלשכה הראשונה המעורבת גברים ונשים הדוברת עברית בחיפה של ה-GODF, לשכת "כוכב הצפון" מס' 4012.
במהלך שנת 2012 קבוצה שנייה של לשכות, בראשות מוטי צבירן וארנסט לב, פרשה על אי-קידומם, לטענתם, בלשכה הגדולה למדינת ישראל והקימו את "הלשכה הגדולה ירושלים", אשר הוקמה על בסיס אותם עקרונות כשל הלשכה הגדולה.
נכון ל-2020 קיימות בארץ 7 רשויות מסוניות, של בונים חופשיים, מוכרות, כדלהלן;
איליא קפיטולינה
התפלגות יוניפורמית
נ. טורוב
נ' טורוב
א. ל. סוקניק
א.ל. סוקניק
א&quot;ל סוקניק
א' ל' סוקניק
ואדי חביב
קובלה
קובלי
קון-זלמר
קון-זלמר (Conn-Selmer) היא חברה אמריקנית לייצור כלי נגינה הנמצאת בבעלות חברת Steinway Musical Instruments. כיום מייצרת החברה חצוצרות, קלרינטים ועוד.
היסטוריה.
בשלהי המאה ה-19 ייסדו האחים אלכסנדרי והנרי זלמר, נכדים של יוהנס יעקבוס זלמר אשר כיהן כראש המוזיקה של הצבא הצרפתי, את חברת Henri Selmer &amp; Cie בפריז. כעבור כמה שנים היגר אלכסנדרי לארצות הברית, ופתח בניו יורק חנות לייצור ומכירה של כלי נגינה.
כיום מייצרת החברה בכעשרה מפעלים בארצות הברית, צרפת ואנגליה.
חצוצרות
Conn-Selmer
מליין ווקר
מליין ווקר (באנגלית: Melaine Walker; נולדה ב-1 בינואר 1983) היא אתלטית ג'מייקנית. היא אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008) ואלופת עולם (ברלין 2009) בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה.
ווקר נולדה בקינגסטון.
אלופה אולימפית.
ווקר זכתה במדליית הזהב האולימפית במשחקים בבייג'ינג תוך שהיא שוברת שיא אולימפי עם תוצאה של 52.64 שניות, לפני האמריקאית שינה טוסטה והבריטית טשה דנוורס.
אלופה עולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה ווקר במדליית זהב כשקבעה שיא אישי, והתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים בריצת 400 מטר משוכות עם 52.42 שניות. היא הקדימה את לשינדה דמוס מארצות הברית ואת ג'וזאן לוקאס מטרינידד וטובגו.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה ווקר במדליית כסף עם תוצאה של 52.73 שניות, והפסידה את מדליית הזהב לדמוס, שקבעה את שיאה האישי והתוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים עם 52.47 שניות.
ספונות, ספר שנה לחקר קהילות ישראל במזרח
תנועה הומופונית
תְּנוּעָה הוֹמוֹפוֹנִית (מיוונית: חד-קולי) בעברית, הִנָה תנועה שוות צליל לתנועה אחרת, בהגייה הנפוצה של השפה העברית בימינו.
הסברים ודוגמאות.
התנועות ההומופוניות העבריות בזמננו מתחלקות לשלוש שלישיות וזוג אחד: קמץ גדול, פתח, וחטף־פתח; חולם (מלא וחסר), קמץ קטן, וחטף־קמץ; צירי (מלא וחסר), סגול, וחטף־סגול; שורוק וקובוץ. זאת אומרת שארבעת זוגות התנועות הנ"ל, נהגות בזמננו בשפה העברית הישראלית־עממית, באותה צורה וללא הבחנה וכל ההבדל ביניהם מתבטא בצורת הכתב אך לא בצורת ההיגוי.
השלכות ההומופוניה על העברית.
ההשלכה הישירה של ההומופוניה בתנועות, מתבטאת במילים רבות השונות זו מזו אשר אין ביניהן הבדל פונטי כלל, ולולי ההטעמה אשר היא זו שמשנה את המשמעות, היו מילים אלה נשמעות בצורה זהה ועלולות היו להטעות את השומע; להלן מספר דוגמאות הממחישות את הנושא:
יוצא אפוא למעשה, שמתוך פתח
היסטוריה.
כל אחת מהתנועות ההומופוניות כיום, או לפחות רובם, לדעת חוקרים רבים, ייצגה בעבר תנועה הייחודית לה, ועם הזמן חל תהליך של ההומופוניה בתנועות. ההיסטוריה של ההומופוניה בתנועות השפה העברית היא מורכבת משום שהתנועות מתייחסות לסוגי הניקוד השונים שהונהגו במקומות שונים, כמו הניקוד הטברני, והניקוד הבבלי.
ההומופוניה בעברית החדשה.
לפני תקופת תחיית השפה העברית, הייתה העברית מדוברת בעיקר בפי הספרדים ועדות המזרח ובכך השפעתם הייתה רבה על תחיית העברית. יהודי אשכנז שבאו לארץ מצאו כאן יהודים אשכנזים שדיברו יידיש, ומאידך גיסא ספרדים שדיברו עברית צחה; מכאן ואילך השפעת הספרדים על ההגייה הישראלית הייתה חזקה. הספרדים שאצל רובם ההומופניה נכחה במאות האחרונות, העבירו זאת לדוברי השפה החדשה שראו בה הגייה קלילה אך גם מקורית יותר.
"ועד הלשון העברית בארץ ישראל", מה שלימים כונה בשם "האקדמיה ללשון העברית", התכנס בשנת תרע"ג, ונאמרו בו, בין היתר, הדברים הבאים:
ביתר תוקף, דיבר דוד ילין, שהיה מראשי ועד הלשון העברית, ועמו הסכימו רוב חבריו באספה, להלן כמה ציטוטים מדבריו באספה המפורסמת:
ההומופוניה העברית בקבוצות דתיות.
כיום קבוצות דתיות, בעיקר חרדיות, משמרות את ההגייה האשכנזית המבדילה בין קמץ גדול לפתח ובין צירה לסגול ובין חולם לקמץ קטן או קמץ חטוף. תופעה דומה אצל יהודי תימן, אלא שאצלם בניגוד ליהודי אשכנז אפילו המסורתיים ממשיכים לשמור על ההגייה התימנית המבדילה בין קמץ ופתח, אך עם זאת כמות ההומופונים יורדת רק באחד, מפני שהם מבטאים סגול כפתח.
בנוסף לאלה קיימות קבוצות קטנות דתיות בארץ המתחקות אחר ההגייה המקורית של התנועות ומסות ליישם אותם בפועל בתפילה וקריאה בתורה; חלק מהם למשל מקפיד להגות את תנועת הקמץ הגדול, באופן שבין פתח לקמץ גדול [ɒ ~ ɐ ~ ʌ ~ ɔ] (לפי תרשים התנועות של IPA), דבר הדורש מיומנויות מיוחדות של הגייה ושמיעה.
מכבי אום אל פאחם
קריפטאנליזה
קריפטואנליזה
קריפטואנליזה (מיוונית kryptós שפירושו "חבוי" ו-analýein שפירושו "לשחרר" או "להתיר") בעברית: נִתּוּחַ הַצְפָּנָה, היא ענף בקריפטולוגיה שעיקרו מחקר וניתוח מערכות מידע על מנת לחשוף היבטים סודיים של המערכת. תפקיד קריפטאנליסט הוא לפרוץ את ההגנה הקריפטוגרפית של המערכת בכל דרך אפשרית או לחשוף 'חולשות' המאפשרות גישה לתכנים חסויים, אם על ידי חשיפת מפתחות ההצפנה ואף בלא ידיעתם. בנוסף לאנליזה המתמטית של אלגוריתמים ופרוטוקולים קריפטוגרפיים, קריפטואנליזה כוללת גם חקר התקפות ערוץ צדדי, אשר אינן מתמקדות בחולשות תאורטיות באלגוריתם ההצפנה עצמו אלא בהיבטים מעשיים הקשורים באופן יישומו בפועל. או ניצול חולשות במערכת שמדליפות שלא במודע, במישרין או בעקיפין, פרטים רגישים שעשויים לעזור בפיצוח המערכת.
אף על פי שבמהותה קריפטואנליזה לא השתנתה רבות - קרי שבירת מערכת הצפנה בכל האמצעים העומדים לרשות האנליסט - השיטות, הכלים והטכניקות עברו שינוי דרסטי במרוצת השנים. לאורך ההיסטוריה, מצויה הקריפטואנליזה במרוץ הסתגלות מתמיד אחר ההתקדמות והמורכבות הגוברת של הקריפטוגרפיה, החל משיטות 'עט ונייר' מסורתיות דרך מכונות פיצוח צפנים כמו בומב הבריטית ומחשבי קולוסוס של בלצ'לי פארק בזמן מלחמת העולם השנייה ועד לאלגוריתמים ממוחשבים של ימינו. הקשר עם המתמטיקה רק הלך והתחזק, לעיתים שבירת אלגוריתם קריפטוגרפי מודרני שקול לפתרון בעיה מתמטית טהורה, הדוגמה הטובה ביותר היא החיפוש המתמיד אחר שיטות טובות לפירוק לגורמים של מספרים גדולים מאוד לשם שבירת אלגוריתם RSA.
הגדרות כלליות.
המטרה העיקרית של הקריפטואנליזה היא, בהינתן פיסת מידע מוצפן כלשהי שנקראת טקסט-מוצפן (ciphertext), על המנתח, 'התוקף' או 'היריב' כפי שנהוג לקרוא לו, להשיג כמה שיותר מידע אודות הטקסט המקורי שנקרא טקסט-קריא (plaintext) המשויך לאותה פיסת מידע.