ריד פנה ללמוד ב-Southern Utah University וסיים תואר דו חוגי במדע המדינה ובהיסטוריה באוניברסיטת המדינה של יוטה. המקצוע המשני שלו במוסד זה היה בכלכלה, מקצוע אותו למד ב-Jon M. Huntsman School of Business. לאחר מכן פנה ללמוד משפטים בבית הספר למשפטים שבאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון שם הוסמך כ-J.D., במקביל לעבודתו ב-United States Capitol Police (רשות אכיפת חוק פדרלית שאחראית על הגנת הקונגרס של ארצות הברית בוושינגטון הבירה ובכל ארצות הברית והטריטוריות שלה).
קריירה פוליטית מוקדמת.
פוליטיקה מדינתית.
ריד חזר לנבדה לאחר לימודיו בבית הספר למשפטים ושירת כפרקליט עיריית הנדרסון, בטרם נבחר, ב-1968, לבית הנבחרים התחתון של נבדה. ב-1970 והוא בן 30, נבחר ריד על ידי אוקלהאן כבן זוגו למירוץ למשרת מושל נבדה, כשריד הוא המועמד לתפקיד סגן המושל. ריד והמנטור שלו נבחרו לתפקיד, וריד שימש כסגן המושל בשנים 1971–1974. בשנה זו התמודד ריד על המושב של נבדה בסנאט של ארצות הברית, תפקיד אותו פינה אלן בייבל. ריד הפסיד בבחירות בפחות מ-600 קולות למושל לשעבר פול לקסאלט. ב-1975 רץ ריד לתפקיד ראש העיר לאס וגאס והפסיד לביל בראייר.
בין השנים 1977–1981 שימש ריד כיושב ראש Nevada Gaming Commission (נציבות משחקי המזל של נבדה). כאשר ג'ק גורדון, בעלה וסוכנהּ לעתיד של לה טויה ג'קסון, הציע לריד שוחד בסך 12,000 דולר תמורת אישור משחקים חדשים בבתי קזינו, הזמין ריד את ה-FBI להקליט את הצעת השוחד ולעצור את גורדון. לאחר שסוכני ה-FBI סיכלו את העברת הכסף, כפי שסוכם מראש, איבד ריד את עשתונותיו והחל לחנוק את גורדון באומרו, "בן זונה שכמוך, ניסית לשחד אותי!". גורדון הורשע ב-1979 ונשלח לשישה חודשי מאסר בפועל. ב-1981 מצאה רעייתו של ריד פצצה שהוצמדה למכונית הסטיישן של המשפחה; ריד חשד שהיא הונחה על ידי גורדון.
נציג בבית הנבחרים של ארצות הברית.
לפני מפקד האוכלוסין שערכה לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-1980, היה רק נציג אחד בבית הנבחרים של ארצות הברית שייצג את נבדה (בניגוד לנבחרים שמייצגים את מחוזות הבחירה), אולם גידול האוכלוסייה בשנות ה-70 של המאה ה-20 הביא ליצירת מחוז בחירה נוסף, שני. ב-1982 זכה ריד במועמדות הדמוקרטית למחוז הראשון, שממוקם בלאס וגאס, ולאחר מכן ניצח בקלות בבחירות הכלליות. הוא כיהן בבית הנבחרים של ארצות הברית במשך שתי כהונות, מ-1983 עד 1987.
הסנאט של ארצות הברית.
בחירות.
ב-1986 זכה ריד במועמדות הדמוקרטית למושב של הסנאטור הרפובליקני המכהן, שפרש לאחר שתי כהונות, פול לקסאלט. הוא הביס את חבר הבית הנבחרים לשעבר ג'יימס דייוויד סנטיני, דמוקרט שעבר למפלגה הרפובליקנית, בבחירות שהתקיימו בנובמבר אותה השנה. הוא שייט בקלות לבחירתו מחדש ב-1992. עם זאת, ב-1998 הוא ניצח בקושי את נציג בית הנבחרים מהמחוז הראשון, ג'ון אנסיין, בעיצומה של תנופה רפובליקנית ארצית.
ב-2004 זכה ריד בבחירות עם כ-61% מכלל הקולות, כשהוא זוכה בתמיכתם של חלק מהרפובליקנים.
בשנת 2000 זכה אנסיין במושב השני של נבדה בסנאט. לאנסיין ולריד מערכת יחסים טובה מאוד, על אף הקרב הקשה שהתחולל ביניהם ב-1998. השניים שיתפו פעולה לעיתים תכופות בנושאים הקשורים לנבדה, עד שנאלץ אנסיין לפרוש מתפקידו בסנאט.
בעוד שריד זכה בקלות במועמדות הדמוקרטית, עם כ-75% מן הקולות, בפריימריס שהתקיימו ב-8 ביוני 2009, הוא נאלץ להתמודד עם תחרות קשה בהתמודדות על המושב של נבדה בסנאט. ריד הפעיל מסע פרסום בעלות של מיליון דולר על מנת "להציג עצמו מחדש" לבוחרים בנבדה. בבחירות הכלליות ניצח ריד את המתמודדת הרפובליקנית שרון אנגל.
מנהיגות.
בין השנים 1999 ל-2005 שימש ריד כמצליף המפלגה הדמוקרטית בסנאט, מצליף המיעוט בשנים 1999 - 2001, לאחר מכן מצליף הרוב, בשנים 2001 - 2003 (להוציא תקופה קצרה בין ינואר למאי 2001), ואז, שוב, כמצליף המיעוט בשנים 2003 - 2005. בין השנים 2001 - 2003 שימש ריד כיו"ר ועדת האתיקה של הסנאט.
ריד החליף את טום דאשל כמנהיג המיעוט בסנאט ב-2005 והפך למנהיג הרוב לאחר בחירות 2006. הוא נבחר מחדש כמנהיג הרוב ללא אופוזיציה באספת הבחירה (caucus) הדמוקרטית ב-18 בנובמבר 2008, כשהוא זוכה בכל 57 הקולות.
עמדות פוליטיות.
ריד זכה לדירוג של 19% בדירוג השמרנות של ה-American Conservative Union ודירוג ליברליזם של 70% ב-2008 מ-Americans for Democratic Action. דירוגים עצמאיים אחרים כוללים דירוג של 29% מ-NARAL Pro-Choice America, (ארגון אמריקאי שמתנגד להגבלות על הפלות ופועל להרחבת הגישה להפלות) ורייטינג של 57% מ-Planned Parenthood (ארגון ללא כוונות רווח המספק שירותים בתחום הפוריות והבריאות לאם ולילד - הכוונה לסייע לאנשים לנהל חיי מין בטוחים, מספקים ואחראיים יותר) ב-2006.
ריד הוביל מספר יוזמות במהלך כהונתו בקונגרס. בשנת 2006 פרשֹ ריד את חסותו, במשותף עם הסנאטורית דאז הילרי רודהם קלינטון, על "תיקון המניעה הראשון" ("Prevention First Amendment") אשר יממן מאמצי מניעת הפלות, כמו מתן גישה רחבה יותר לנשים לאמצעי מניעה; כך או אחרת, הצעת החוק נתקלה באופוזיציה רפובליקנית ולא אושרה. בינואר 2007 הביא ריד את חוק הרפורמה באתיקת הסנאט (a Senate ethics reform bill), על מנת למנוע מחברי קונגרס לקבל מתנות, ארוחות וטיולים מלוביסטים ומארגונים המעסיקים אותם, כמו גם לחסום סנאטורים מלשאול מטוסי חברה לצורך נסיעות, ולחייב אותם לחשוף את שמות נותני החסות או המחברים, של הצעות חוק ושל פרויקטים ספציפיים. החוק אושר ברוב של 96 תומכים מול שני מתנגדים. בקונגרס ה-111 הינחה וקידם ריד את אישור חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
בהתייחס לסוגיות ספציפיות, ריד סבור כי יש לפעול לביטולו של פסק דין רו נגד וייד ובשנת 1999 הוא הצביע נגד תיקון שהביע תמיכה מפורשת בפסק דין רו נגד וייד. ריד הצהיר כי הוא מאמין בזכות מוגבלת לביצוע הפלה מלאכותית באומרו ש"הפלות צריכות להיות חוקיות רק כאשר ההיריון נובע מגילוי עריות, אונס, או כשחייה של האישה בסכנה". ריד תומך במחקר בתאי גזע עובריים.
בהתייחסו לסוגיית נישואים חד מיניים הצהיר ריד בעבר כי הוא מאמין ש"...נישואים צריכים להיות בין גבר לאישה". עם זאת, בשנת 2012 הוא יצא בהצהרה בעד נישואים חד מיניים. הוא הצביע בעד Defense of Marriage Act (חוק פדרלי שמגדיר נישואים כאיחוד חוקי של גבר ואישה למטרות הכרה פדרליות ובין המדינות של ארצות הברית), אך נגד ה-Federal Marriage Amendment (תיקון מוצע לחוקת ארצות הברית שהיה מגביל נישואים בארצות הברית לאיחוד של גבר אחד ואישה אחת).
בהתייחס לסוגיות מקומיות, התנגד ריד בתוקף ל-Yucca Mountain nuclear waste repository (מאגר פסולת רדיואקטיבית בנבדה שיועד להכיל דלק גרעיני משומש ופסולת ברמת רדיואקטיביות גבוהה אחרת, עד שריד סיכל את מימונו ב-2010). בעבר התנגד ריד ללגליזציה של משחקי פוקר באינטרנט, אך בפתח העשור השני של המאה ה-21 שינה את עמדתו, מהלך שהיו שטענו שהושפע מ"מאות אלפי דולרים של בתי קזינו בלאס וגאס אשר תרמו לקמפיין לבחירתו מחדש".
ריד הכריז על רפורמה בהגירה כאחד היעדים שהוא מציב בראש סדר העדיפויות שלו לקונגרס ה-110. הוא תומך ב-DREAM Act, חוק לסיוע, פיתוח וחינוך לזרים שהיגרו לארצות הברית, אשר יאפשר לבוגרי תיכון מסוימים שהגיעו לארצות הברית באופן בלתי חוקי כילדים, מצב משפטי מותנה כדי שיוכלו לרכוש השכלה גבוהה או להתגייס לצבא ארצות הברית. לאחר מכן, אם ישרתו שנתיים בצבא, או שישלימו שתי שנות לימוד במוסד להשכלה גבוהה בארצות הברית, הם יוכלו לקבל תושבות חוקית. ביוני 2009 הודיע ריד על כוונתו לחוקק תוכנית חדשה לעובדים זרים, כחלק מהצעת החוק לרפורמת הגירה מקיפה.
ריד תמך בשימוש בכוח במזרח התיכון, אך בספטמבר 2007 הוא קרא לשינוי דרסטי באסטרטגיה. בינואר 1991 הצביע ריד בעד אישור מלחמת המפרץ. בצטטו את נאומו של ג'ון פיצג'רלד קנדי בסנאט של ארצות הברית, אמר כי "היעדר מלחמה גרידא, אינו שלום". ריד אף הצביע בעד הפלישה לעיראק ב-2003, מה שהיווה את מהלך הפתיחה למלחמת עיראק. במרץ 2007 הצביע ריד בעד "פריסה מחדש של כוחות אמריקאיים אל מחוץ לעיראק עד מרץ 2008 ומאוחר יותר באותה שנה אמר: "כל עוד אנחנו הולכים בדרך [של הנשיא בוש] בעיראק, המלחמה אבודה".
ריד היה חסיד נלהב של הכרה ברצח העם הארמני.
ריד גם דגל בהוצאה מחוץ לחוק של הזנות בנבדה.
ביקורת.
במהלך השנים נמתחה על ריד ביקורת משני צדי המפה הפוליטית. מבקרים ליברליים טענו שריד לא עשה מספיק על מנת להביא לסיום הנוכחות הצבאית בעיראק, וכי הוא אִפשר לרפובליקאים בסנאט ליצור גוש של 60 סנאטורים להעברת הצעות חוק בלי פיליבסטר דמוקרטי. שמרנים, מן הצד השני, מתחו ביקורת על ריד על השימוש הנרחב שלו בטקטיקה הפרוצדורלית המכונה "Filling the tree" (תהליך בו דבר חקיקה בסנאט של ארצות הברית מיצה את כל ההזדמנויות האפשריות שלו, להכנסת תיקונים מלאים על ידי מנהיג הרוב) כדי למנוע תיקונים בחוקים חשובים.