אוזני פיל (גם: אוזני חמור, אוזני חזיר, אוזניות, משקפיים או דקליות מצרפתית: Palmiers, מבוטא: פאלמייה) הן עוגיות עשויות בצק עלים. מגוון שמותיהן מתייחס לצורתן האופיינית - ספירלה כפולה, המזכירה עלי דקל, אוזני בעלי חיים, לב ועוד.
להכנת העוגיות משטחים בצק עלים על גבי סוכר וקינמון, מגלגלים אותו משני צידיו לגליל כפול ופורסים לפרוסות דקות. את הפרוסות טובלים שוב בסוכר ואופים.
גיוון נפוץ הוא טבילת העוגיות בקצה אחד שלהן בציפוי שוקולד נוזלי, המתקרר ומתקשה.
המתכון הקלאסי אינו כולל מילוי ונפוץ במגוון מדינות, הן באפייה ביתית והן בשיווק מסחרי.
מתכונים מודרניים עשויים לכלול מלית מתוקה (למשל ממרח שוקולד) או מלוחה (גבינות, ממרחי ירקות ועוד).
אוזן פיל
קווין יאנג
קווין קרטיס יאנג (באנגלית: Kevin Curtis Young, נולד ב-16 בספטמבר 1966) הוא אצן עבר אמריקאי. הוא אלוף אולימפי (ברצלונה 1992), אלוף עולם (שטוטגרט 1993) ושיאן העולם בעבר (1992–2021) בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה.
יאנג נולד בוואטס, קליפורניה. הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וזכה עבורה בשני תוארי NCAA בריצת 400 מטר משוכות בשנים 1987 ו-1988.
הפריצה.
יאנג עשה את הפריצה שלו במשחקי הרצון הטוב שנערכו במוסקבה, אז ברית המועצות בשנת 1986 ואחר כך במשחקי פאן אמריקה בשנת 1987 באינדיאנפוליס כשזכה במדליית כסף בתוצאה של 48.74 אחרי וינת'ורפ גראהם מג'מייקה (48.49 שניות).
באולימפיאדת סיאול (1988) סיים יאנג במקום רביעי בתוצאה של 47.94 שניות אחרי המנצחים אנדרה פיליפס בן ארצו (47.19 שניות), אמדו דיה בה מסנגל (47.23 שניות) ואדווין מוזס הגדול אף הוא מארצות הברית (47.56 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן 1991 סיים יאנג שוב במקום הרביעי ללא מדליה בתוצאה של 48.01 שניות, אחרי סמואל מטטה מזמביה (47.64 שניות) ווינת'ורפ גראהם (47.74 שניות) וקריס אקאבוסי מהממלכה המאוחדת (47.86 שניות).
אלוף אולימפי.
בשנת 1992 זכה יאנג בתואר הלאומי הראשון שלו ובמשחקים האולימפיים בברצלונה הוא זכה במדליית זהב לאחר שניצח בשיא עולם חדש של 46.78 שניות, לפני וינתורפ גרהם (47.66 שניות) וקריס אקאבוסי (47.82 שניות). הוא האצן הראשון בהיסטוריה שירד מגבול 47 שניות, ושיא העולם שלו עדיין מחזיק מעמד. הישג זה נקבע לאחר שיאנג הקפיד על 12 צעדים בין המשוכות ובסיום 13 צעדים, טכניקה שרק הוא הצליח לעמוד בה. הוא הפיל את המשוכה האחרונה, הניף את ידיו לניצחון והאט לפני קו הסיום, מה שמעורר את המחשבה שיכל לרוץ מהר יותר.
אלוף עולם.
בשנת 1993 זכה יאנג בתואר הלאומי השני שלו. הוא ניצח ב-25 תחרויות רצופות משנת 1991 ועד 1993 שבועיים לפני אליפות העולם שבה הפסיד לסמואל מטטה. באליפות עצמה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה 1993 הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 47.18 שניות לפני סמואל מטטה (47.60 שניות) ווינתורפ גרהם (47.62 שניות).
הסיפור שמאחורי שיא העולם קשור לעובדה שיאנג הכניס פיסות נייר קטנטנות בכל אחד מהספייקס שבנעליו ושם כתב תוצאה של שיא עולם 46.89 שניות, על מנת לשכנע את עצמו שניתן לרדת מ-47 שניות ושזה לא בלתי אפשרי.
יאנג חבר באלפא פי אלפא אחווה בין-אוניברסיטאית הפועלת בעיקר בארצות הברית ומוכרת כאחווה הראשונה שהוקמה בידי אפרו-אמריקנים.
הערות שוליים.
מועצה אזורית בקעת בית שאן
גשר המיתרים (ירושלים)
איימן א-זוואהרי
בלונה
בלונה (Bellona מלטינית: bellum - "מלחמה") הייתה אלת המלחמה במיתולוגיה הרומית הקדומה ובדת האטרוסקית, קודם להשפעת המיתולוגיה היוונית ותחילת האמונה בארס כאל מלחמה (שכונה מרס במיתולוגיה הרומית).
בהמשך, עם תחילת האמונה במארס כאל מלחמה, האמינו הרומאים כי בלונה הייתה בת זוגו, או אחותו, וליוותה אותו לקרבות.
בלונה מתוארת כאישה לבושה שריון וקסדה ואוחזת בידה האחת חרב או חנית ובידה השנייה חנית או לפיד בהתאמה.
הרומאים נהגו לקיים את פגישות הסנאט הרומי הנוגעות למלחמה במקדש בלונה שבעיר רומא, שהיה ממוקם על גבעת הקפיטולין.
חגה של האלה בלונה נחוג ב-3 ביוני.
המירוץ למיליון (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
המירוץ למיליון היא הגרסה הישראלית לתוכנית המציאות האמריקאית "The Amazing Race". התוכנית שודרה, החל מ-5 בפברואר 2009, בערוץ 2, על ידי הזכיינית "רשת". עם פיצול ערוץ 2, המשכה של התוכנית עבר להיות משודר בערוץ 13.
בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2014 זכתה העונה הרביעית של התוכנית בפרס "תוכנית המציאות הטובה ביותר".
אופן המשחק.
בתוכנית מתקיימת תחרות בין מספר צוותים, אשר עוברים במהלכה במדינות שונות מסביב לעולם. המתחרים שואפים להגיע ראשונים לסוף "קטע המירוץ" בכל תחנה במהלך התוכנית, כדי להימנע מאפשרות של הדחה. בכל קטע של המירוץ, על כל צמדי המתמודדים לבצע משימות מאתגרות שונות. אלה, דורשות מהם כישורים שונים כגון עבודת צוות, ריכוז, תעוזה, זריזות, יכולת שכנוע, כישרון דרמטי ולעיתים גם יכולת ניווט וידע כללי.
בכל קטע מרוץ מודח הצוות שהגיע אחרון. זאת, למעט מספר "קטעי מרוץ ללא הדחה", אשר אותם קבעה הפקת התוכנית מראש. הצוות המודח זוכה לעיתים בפרס כספי קטן, הניתן, בחלק מעונות התוכנית, ככרטיס "חישגד" לגירוד. גם הצוות המגיע ראשון לנקודת הסיום של כל קטע, זוכה ב"פרס מפנק", על עצם הובלתו. לבסוף נותרים שלושה צוותים במשחק והם העולים לשלב הגמר. בנקודה זאת, הצוות שמגיע ראשון לסוף קטע המירוץ זוכה בפרס הגדול, העומד על מיליון שקלים חדשים ובחלק מהעונות, כולל תוספת מעבר לפרס הכספי.
מאפייני התוכנית הישראלית.
בתוכנית מתחרים עשרה או שנים-עשר זוגות בעלי מאפיינים שונים, על פרס בסך מיליון שקלים חדשים. המרוץ מתבצע במדינות שונות ברחבי העולם. עלות הפקת התוכנית עומדת על יותר מחמישה מיליון ש"ח וככזו, היא אחת מתוכניות הטלוויזיה היקרות ביותר שהופקו בישראל. התוכנית מתבססת על הפורמט האמריקאי, עם שינויים קלים.
מנחה העונה הראשונה של התוכנית היה רז מאירמן והחל מהעונה השנייה, המנחה הוא רון שחר (שהיה נשוי למיה קרמר, שהתחרתה בעונתה הראשונה של התוכנית עם בן זוגה באותה עת).
מפיקי התוכנית, בעונות 1–4 היו איל אלקבץ ורוית ליאור-מנדל (אשר הפיקו בין היתר, את העונה הראשונה של התוכנית "הישרדות") ובעונות 5–8, המפיק הראשי הוא עידו ברון. עורך העונה הראשונה, הרביעית, חמישית, שישית, שביעית והשמינית הוא שחר מורד. בעונות השנייה והשלישית, העורך היה עידו גרינברג.
שינויים מאופן המשחק המקורי.
בגרסה הישראלית בוצעו מספר שינויים אשר מבדילים אותה מהגרסה המקורית האמריקאית:
העונה הראשונה.
העונה הראשונה שודרה החל מה-5 בפברואר ועד ל-18 ביוני 2009, בימי חמישי (ובמשך תקופה, שודרה גם במוצאי שבת).
מנחה: רז מאירמן
היעדים בעונה הראשונה.
המדינות והערים אליהן הגיעו הצוותים במהלך המירוץ:
העונה השנייה.
העונה השנייה שודרה החל מה-25 באוקטובר 2011 ועד ל-11 בפברואר 2012. בתחילה היה זה בימים ראשון ושלישי ובינואר 2012, עת החליפו הזכייניות "רשת" ו"קשת" את ימי השידור, עברה התוכנית להיות משודרת בימים רביעי וחמישי.
על-פי נתוני המדרוג, התוכנית בעונה השנייה זכתה לשיעורי צפייה גבוהים מאוד בקרב משקי הבית הנבדקים. רוב פרקי העונה זכו לרייטינג של למעלה מ-30 אחוזים, לעומת העונה הראשונה שאחוזי הצפייה בה היו נמוכים יותר. בהתאם לאותם נתונים, מספר הצופים בתוכנית הגמר של העונה נאמד ביותר ממיליון ו-400 אלף, כ-42 אחוזי רייטינג, מה שהגדיר אותה כגמר תוכנית המציאות הנצפה ביותר מיום תחילת מדידת הצפייה בישראל.
מנחה: רון שחר
היעדים בעונה השנייה.
המדינות והערים אליהן הגיעו הצוותים במהלך המירוץ:
הרקע לשידורי העונה.
באפריל 2009, במהלך שידור העונה הראשונה, החלו ב"רשת" ההכנות להפקת העונה השנייה של התוכנית. אחת האפשרויות שנשקלה הייתה הפקת גרסה מיוחדת בה ישתתפו ידוענים ישראלים במירוץ, בדומה לתוכנית "האח הגדול VIP". רעיון זה עלול היה לייקר באופן משמעותי את עלות ההפקה. האפשרות נבדקה ביחד עם רשת הטלוויזיה CBS האמריקאית, המחזיקה בבעלות על הפורמט. לאחר מכן סוכם כי תצולמנה שתי עונות נוספות של התוכנית, כאשר אחת תכלול ידוענים והשנייה, ללא ידוענים.
בסוף דצמבר 2009, הודיעה הנהלת "רשת", כי בשל העלויות הגבוהות, בוטלה הפקתה של עונה נוספת של התוכנית. זאת אף על פי שכבר החלו ההכנות לצילומי העונה שנייה ואף השלישית של התוכנית.
ב-20 בספטמבר 2010 הודיעה "רשת" כי בכוונתה להפיק בכל זאת עונה נוספת של התוכנית, אך בעלות מצומצמת יותר. במהלך חודש נובמבר 2010 פורסמו בעיתונות מודעות מטעם "רשת", הקוראות לציבור להירשם למיונים אשר עתידים להתקיים, לבחירת הזוגות שישתתפו בעונה השנייה.
ב-11 בפברואר 2011 נודע כי רון שחר ינחה את העונה השנייה של המירוץ למיליון במקום רז מאירמן. צילומי עונה זו החלו באפריל 2011, שידורה החל ב-25 באוקטובר 2011 והיא הסתיימה ב-11 בפברואר 2012.
ביקורת.
"להב"ה", גוף המגדיר עצמו כ"ארגון למניעת התבוללות" קרא להחרים את התוכנית בשל העבודה כי אחד הזוגות בתחרות, פיראס ושירה, מורכב מבני זוג מוסלמי ויהודייה. הארגון טען שבכך יש עידוד התבוללות. "רשת" מסרה בתגובה כי "הם משקפים את האוכלוסייה בישראל על כל גווניה".
העונה השלישית.
עם סיום שידורה של תוכנית הגמר של העונה השנייה, הכריזה "רשת" על פתיחת ההרשמה להתמודדות בעונה השלישית של התוכנית. צילומי העונה השלישית החלו באמצע ינואר 2013.