חמר מת ב-11 בפברואר 1972 בדורקינג, סארי (ליד לונדון). הוא קבור בבית הקברות של כריסט צ'רץ', קולדהארבור, סארי, לצד אשתו, קאיה (שמה המלא: קרול אן אריק)(1910 - 1982) איתה התחתן ב-18 ביולי 1946 וחי בביגמיה עד לגירושיו כמעט עשר שנים. יש תוכניות להעביר את שרידיו לפולין. אמו של חמר הייתה אחותו של אביו של סטניסלב לם.
ירגזי הרים
ירגזי הרים (שם מדעי: "Poecile montanus") הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים המצוי מבריטניה וסקנדינביה לקמצ'טקה ויפן. הוא מצוי ביערות מחטניים, שדר, ערבה, אלמון ועצים מעורבים. בעבר נחשב למין אחד יחד עם ירגזי שחור-כיפה. הירגזי כמעט חסר פחד מבני אדם ואף יאכל מכף יד אנושית.
מאפיינים פיזיים.
ירגזי ההרים הוא עוף קטן, אבל בינוני יחסית לבני משפחתו, באורך 11.5 ס"מ, מוטת כנפיים של 17–20 ס"מ ומסה של 8–14 גרם. יש לו ראש גדול ועגול עם כיפה ועורף שחורים, לחיים לבנות וכתם שחור על הסנטר. הגב חום אפרפר והבטן אפורה-בז' בהירה. לירגזי ההרים 10 אברות יד (הארוכה מביניהן היא האמצעית, באורך 55.5 מ"מ, הקצרה היא הקיצונית באורך 22–19 מ"מ), 9 אברות אמה (הארוכה מביניהן היא הקיצונית, באורך 48 מ"מ, הקצרה היא הפנימית, באורך 20.5 מ"מ)ו–12 אברות זנב (הזנב סימטרי ובצורת מניפה, השלישיות מהמרכז הן הארוכות ביותר, באורך 59–57 מ"מ, והקיצוניות הן הקצרות ביותר, באורך 52–51 מ"מ). כל האברות אפורות עם שוליים לבנים. הקריאה האופיינית היא "טי טי צ'ה צ'ה צ'ה" מאונפף, כשהצלילים הראשונים גבוהים והבאים נמוכים יותר, לפעמים בלי הצלילים הגבוהים בהתחלה. השיר כולל תו אחד או שניים בקול רך וצלול וחוזר על עצמו בקצב איטי ואחיד. לרוב גובה הצליל של השיר עולה קלות בהתחלה ואז יורד בהדרגה. באזורים מסוימים השיר לא משנה גובה.
התנהגות.
מחוץ לעונת הקינון, הזוג הבוגר חי בלהקת חורף יחד עם שניים עד ארבעה ירגזים בשנתם הראשונה שהתקבצו לאחר הפריחה. התבססות בלהקות כאלה נראית חיונית לצעירים מכיוון שהפרט הצעיר מגדיל מאוד את ההסתברות שלו לשרוד עד לעונת הקינון הבאה. על פי מחקר משנת 2018, אחוזי ההישרדות דומים בין הזכרים לנקבות. הישרדותם של ירגזים צעירים במהלך החורף הראשון שלהם תלויה בהימצאות בלהקת חורף. זכרים צעירים שנכנסו מוקדם בסתיו השיגו דרגה גבוהה יותר מזכרים שנכנסו מאוחר יותר. המסה של הזכרים הנמוכים יותר בדרגה הייתה גבוהה יותר מאשר המסה של הזכרים הדומיננטיים, ואצל הנקבות לא נמצא פער במסה, ולכן כנראה החשיבות של גודל הגוף בדומיננטיות בלהקה לא גוברת על החשיבות של הימצאות קודמת בלהקה, בניגוד לתוצאות של מחקרי עבר משנות ה-80. אינטראקציות אגרסיביות התרחשו בעיקר בעונות המעבר, בהן זכרים טריטוריאליים נלחמו עם ירגזים פולשים, רובם בגילאי 3–5 שנים. לא תועדה תמותה כתוצאה מקרבות. נראה שצעירים בדירוג נמוך נאלצים לחפש מזון בבתי גידול מסוכנים, מה שמשפיע על הסיכוי שלהם להיטרף, ועל סיכוי ההישרדות שלהם. טורפים של הירגזי הם נצים, ינשופים, עורבנים וחנקנים.
ירגזי ההרים ניזון מחרקים, זרעים וגרגירים. הירגזי מאחסן מזון לעיתים קרובות, בחזזיות ובקליפות עץ, ואוכל אותו מאוחר יותר.
הירגזי מקנן מאפריל עד יולי והוא מונוגמי. הנקבה בונה את הקן, הבנוי ברובו מקליפת עץ או רצועות עץ, דשא, סיבי צמחים, שיער בעלי חיים ונוצות, ולעיתים גם טחב. הנקבה מטילה 5–9 ביצים לבנות עם נקודות חומות בגודל 16×12 מ"מ ובמשקל 1.3 גרם. היא דוגרת על הביצים 14 יום עד לבקיעה, והגוזלים פורחים בגיל 17–20 יום. הירגזי מגיע לבגרות מינית בגיל שנה, ותוחלת החיים הממוצעת עומדת על 3 שנים. בנורווגיה, תועד פרט אחד שחי 9.5 שנים לפחות, בבריטניה ובפינלנד תועדו פרטים שחיו 11 שנים ו–4 חודשים.
בית גידול ותפוצה.
ירגזי ההרים מצוי בעיקר ביערות מחטניים של אורן (Pinus), ארזית (Larix) ואשוחית (Picea), ובטייגה הסיבירית הוא נמצא לרוב ביער ערבות של אורן ממין (Pinus sibirica). הוא נמצא לעיתים קרובות באזורים צפופים ולחים, במיוחד בביצות כבול ובאזורים של ערבה (Salix) או אלמון (Alnus) ובקצה הטונדרה. באירופה, הוא מופיע גם ביערות ערבה, אלמון וצמחייה שיחית (כמו סמבוק), קצוות יער, ולאורך נהרות ולצד אגמים.
שימור.
הערכות גודל האוכלוסייה (175,000,000-253,000,000 פרטים) ושטח התפוצה (33,800,000 קמ"ר) גבוהות מאוד, ולכן הוא אינו עומד בקריטריונים אלו של סכנת הכחדה. למרות העובדה שמגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה, הירידה אינה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. עקב כך, ירגזי ההרים הוא מין ללא חשש. באירופה, מספר הזוגות המקננים מוערך ב-30.5-44.2 מיליון, מה שמשתווה ל-61-88.4 מיליון פרטים בוגרים; מגמות מאז 1980 מראות שאוכלוסיות אירופיות עברו ירידה מתונה. הערכות האוכלוסייה הלאומיות כוללות 10,000-110,000 זוגות מקננים בסין, 100-100,000 זוגות מקננים ביפן ו-10,000-100,000 זוגות מקננים ברוסיה. על פי ה-RSPB בבריטניה מקננים כ–3,400 זוגות.
איומים כוללים הרס בתי גידול, תחרות עם ירגזיים אחרים, והרס קנים על ידי נקר עקוד. המין מוגן על ידי אמנת ברן לשימור חיות הבר ובתי הגידול של אירופה נספח II. בבריטניה המין נמצא ברשימה האדומה.
תפוצת תת-מינים.
לירגזי ההרים 14 תת-מינים:
התפוצצות מכלית הדלק בין'-אן
התפוצצות מכלית הדלק ביֵן'-אָן הוא אסון שאירע ב-26 באוגוסט 2012 בין'-אן שברפובליקה העממית של סין. פיצוץ מכלית דלק והשרפה שפרצה בעקבותיו, הרגו כ-36 אנשים ופצעו נוספים.
בשעה 02:40 לפנות בוקר, אוטובוס שינה דו-קומתי שיצא מחוחחוט שבמונגוליה הפנימית לכיוון שיאן, התנגש מאחור במכלית דלק מלאה במתנול. באוטובוס היו באותו זמן 37 נוסעים ושני נהגים.
ההתנגשות גרמה לפיצוץ המכלית, והיא והאוטובוס עלו בלהבות. 36 אנשים נהרגו כתוצאה מהפיצוץ ומהשרפה, בין השאר בשל העובדה שישנו בעת ההתנגשות ולא הספיקו להימלט. רק שלושה מיושבי האוטובוס נותרו בחיים, ואושפזו בבתי החולים עם פציעות שונות.
ב-5 בספטמבר הודיעה הלשכה לביטחון הציבור כי 35 מגופות ההרוגים זוהו, ואחת נותרה בלתי מזוהה.
יחסי וייטנאם–טורקיה
יחסי וייטנאם–טורקיה הם יחסי החוץ בין וייטנאם וטורקיה.
יחסים היסטוריים.
בעוד שהיחסים בין טורקיה לווייטנאם פחות ידועים בהשוואה למדינות אחרות בעולם הסינוספירה, הצבא המונגולי שפלש לווייטנאם במאה ה-13 הורכב ברובו מלוחמים טורקים ופרסים שנלחמו במלחמה. רבים מהם הושמדו כליל בכל שלוש הפלישות הכושלות לווייטנאם, מה שסימן את הקשר הראשון בין הווייטנאמים לטורקים. לאחר הפלישות הכושלות, בסופו של דבר היגרו הטורקים לאנטוליה והקימו את האימפריה העות'מאנית, ולשתי המדינות לא היה קשר רשמי עד המאה ה-20.
מלחמת וייטנאם.
וייטנאם עלתה לכותרות בטורקיה בשנות ה-60 בעקבות מלחמת וייטנאם, שבה התבקשה טורקיה לשלוח כוחות צבא כדי לסייע לבעלות בריתה דרום וייטנאם וארצות הברית נגד התרחבות קומוניסטית, שכן טורקיה חברה בנאט"ו. עם זאת, טורקיה דחתה מאוחר יותר את ההצעה ואימצה גישה דיפלומטית יותר. היחסים של טורקיה ווייטנאם נשארו לא רלוונטיים עד סוף המלחמה הקרה.
יחסים מודרניים.
בעוד וייטנאם וטורקיה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1978, רק בשנות ה-90 הפכה וייטנאם לשותפה כלכלית ופוליטית צומחת של טורקיה ב-ASEAN. שתי המדינות הן כלכלות בעלות פרופיל גבוה, והן חלק מ-Next Eleven ו-CIVETS (קבוצות של מדינות שמומחים מעריכים שיהפכו בעתיד לכלכלות הגדולות בעולם), ובכך מרוויחות מוניטין וזוכות לסחר והשקעות גדולים יותר.
מבחינת וייטנאם, טורקיה נתפסת כשער להיכנס לשוק המזרח תיכוני, מה שחיזק עוד יותר את שיתוף הפעולה הכלכלי בין שתי מדינות. בשנת 2017 ביקר בינאלי ילדרים ביקור רשמי בווייטנאם כדי להגביר את שיתוף הפעולה הכלכלי והפוליטי בין שתי מדינות.
בית העמודים
בית העמודים הוא מבנה היסטורי הממוקם ברחוב רמב"ם 14, שבמדרחוב נחלת בנימין, תל אביב. משנת 2011 פועל במקום מועדון ג'אז, ומתקיימות בו מדי ערב הופעות של נגני ג'אז ישראלים.
היסטוריה.
המבנה בו שוכן המועדון, מכונה גם הוא, "בית העמודים" או בשמו השני "בית זלמן ברון". הוא היה פרויקט מגורים שיזם זלמן ברון, מהגר יהודי מארצות הברית, ונבנה על ידי יהודה מגידוביץ' בשנת 1925. ברון רכש שלושה מגרשים צמודים ועליהם נבנה הבניין. המבנה כולל שלושה מבנים צמודים אשר בכל אחד מהם חדרי מדרגות נפרדים.
בשנת 2011 נפתח במקום בר-קפה שכונתי. יעל הדני, נגנית וחובבת ג'אז אשר מגיעה מתחום המסעדנות הציעה לבעלים של המקום, ערן קול, לקיים בו הופעות ג'אז, וככה להפוך אותו לייחודי משאר עסקי המזון שבאזור.עם הזמן, המקום תפס תאוצה ושמו נהיה קשור לסצנת הג'אז, והוא אחד המוקדים למוזיקת ג'אז בישראל.
בשנת 2015, נבחר "בית העמודים" על ידי המגזין האמריקאי "Business Insider" לאחד מתוך 11 מועדוני הג'אז הטובים ביותר בעולם. הערכה מקצועית נוספת קיבל המקום כשבשנת 2017, הוא נבחר על ידי המגזין האמריקאי "DownBeat", כאחד ממועדוני הג'אז הטובים ביותר בעולם.
עמותת פאנוניקה.
"פאנוניקה" היא עמותת ג'אז רשומה אשר הוקמה בשנת 2015, אשר שמה לעצמה למטרה לקדם את מוזיקת הג'אז בישראל, תרבות הג'אז ותרבות הפנאי והחינוך בתחום זה. בנוסף העמותה מעודדת, תומכת ומקדמת אמני ג'אז ישראלים הפועלים בישראל ומחוצה לה.
העמותה קרויה על שם פאנוניקה דה קניגסווארטר, פטרונית ג'אז בריטית ונצר למשפחת רוטשילד, אשר תרמה רמות לקידום מוזיקת הג'אז בכלל וספציפית זרם הביבופ.
צלינוגרד
קוברה (סרט)