במאי 2009 ערך אלן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של . הוא נכנס כמחליף במהלך משחק הידידות מול . בנובמבר 2009 אלן זומן למשחק ידידות נוסף, נגד סקוטלנד, שחנך את אצטדיון קארדיף סיטי המחודש. ההופעה הרשמית של אלן הייתה בניצחון ויילס על בטורניר מוקדמות יורו 2012 באוקטובר 2011. ארבעה ימים לאחר מכן אלן היה בהרכב הפותח בניצחון על בולגריה. אלן שיחק כקפטן הנבחרת לראשונה ב-4 ביוני 2014 במשחק נגד הולנד לאחר פציעתו של אשלי ויליאמס.
אולימפיאדת 2012.
אלן שיחק במדי נבחרת בריטניה שהשתתפה באולימפיאדת לונדון (2012). קפטן הנבחרת היה ראיין גיגס, ואלן היה אחד מחמישה שחקנים ולשים ששיחקו בנבחרת.
ברטל
האנושות הסיפור של כולנו
בראדלי ביל
בראדלי עמנואל ביל (באנגלית: Bradley Emmanuel Beal; נולד ב-28 ביוני 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת וושינגטון ויזארדס מליגת ה-NBA.
קריירת התיכונים והמכללות.
ביל נולד בסנט לואיס שבמיזורי, ושיחק בקבוצת הכדורסל של תיכון צ'מינייד בעיר מגוריו. בתום שנתו האחרונה בתיכון, שבה רשם בממוצע 32.5 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים, נבחר ל"מר הכדורסל של מיזורי" (Mr. Show-Me Basketball) ולשחקן השנה בתיכונים של גטורייד.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים התקבל ביל לאוניברסיטת פלורידה בה קיבל מלגת ספורט ללימודים, ושיחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המשחקת בחטיבה הדרום-מזרחית של ליגת ה-NCAA (נקראת ה-SEC).
במשחקו הראשון תחת המאמן בילי דונובן קלע ביל 14 נקודות. הוא סיים את עונת ה שלו עם של 14.8 נקודות, שני בקבוצתו רק לקני בוינטון, והיה לפרשמן הראשון בתולדות האוניברסיטה שנבחר לחמישיית העונה בחטיבה.
קריירה ב-NBA.
ביל העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2012 ונבחר בבחירה השלישית על ידי וושינגטון ויזארדס. הוא בחר לשחק עם הספרה 3, מספרו של אלן אייברסון אותו אהד בילדותו. ב-4 בינואר, במשחק נגד הברוקלין נטס, קלע ביל 24 נקודות וקבע שיא קריירה של אז, וקלע שלשה בסוף המשחק כדי לשלוח את המשחק להארכה כפולה בתבוסה קורעת לב. ב-17 בינואר, ביל קבע שיא קריירה עם 6 שלשות שנקלעו בהפסד לסקרמנטו קינגס. ב-11 בפברואר 2013, הוא קבע שיא קריירה חדש, עם 28 נקודות בניצחון על מילווקי באקס. הוא נבחר להופיע במשחק הכוכבים העולים במסגרת סוף-שבוע האולסטאר. ב-3 באפריל 2013, הוכרז כי ביל יחמיץ את שארית עונת 2012/2013 בגלל פציעה ברגל. בסוף העונה, לאחר ששיחק 56 משחקים, נבחר ביל לחמישיית הרוקיז הראשונה, וסיים שלישי בהצבעות לפרס רוקי השנה.
ב-5 בדצמבר 2017 קלע שיא קריירה זמני של 51 נקודות במשחק הוויזארדס מול פורטלנד טרייל בלייזרס, וכחודש לאחר מכן נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לראשונה בקריירה. ב-22 בדצמבר 2018 קלע 40 נקודות, אסף 11 ריבאונדים ומסר שיא קריירה של 15 אסיסטים בניצחון מול פיניקס סאנס, ובכך רשם את הטריפל דאבל הראשון בקריירה.
ביולי 2020 הודיע כי לא יצטרף לקבוצתו בחידוש עונת ב"בועה באורלנדו", בשל פציעה בכתפו. באותה עונה קלע ביל שיא קריירה של 30.6 נקודות בממוצע למשחק, אך לא נבחר לשחק במשחק האולסטאר.
בינואר 2021 קלע את שיא הקריירה שלו, 60 נקודות, בהפסד קבוצתו לפילדלפיה 76'.
דריק ויליאמס
דריק לרון ויליאמס (באנגלית: Derrick LeRon Williams; נולד ב-25 במאי 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בפנאתינאיקוס. הוא נבחר בדראפט ה-NBA בשנת 2011 במקום השני על ידי מינסוטה טימברוולבס.
ראשית חייו.
דריק ויליאמס נולד בלה מיראדה שבקליפורניה. הוא סיים את לימודיו ושיחק בתיכון לה מיראדה.
קריירת מכללות.
ויליאמס היה אמור לשחק באוניברסיטת דרום קליפורניה אך כישרונו התגלה על ידי המאמן של אוניברסיטת אריזונה והוא נענה להזמנה לשחק בשורותיה.
בעונת הפרשמן של ויליאמס הוא זכה להצלחה אישית רבה ועמוסת תארים כאשר הוא מעמיד ממוצע של כ-15.7 נקודות למשחק. בעונת הסופמור במכללות הצלחתו נמשכה וממוצע הנקודות למשחק שלו עלה ל-19.5.
קריירת ה-NBA.
ויליאמס נבחר בבחירה שנייה בדראפט ה-NBA בשנת 2011 על ידי מינסוטה טימברוולבס.
בשבוע האול סטאר ניצח יחד עם קבוצת צ'אק את קבוצת שאק במשחק הריזינג סטארס. בקבוצה השנייה שיחק חברו לקבוצה הרכז ריקי רוביו. בנוסף השתתף בתחרות ההטבעות בה ניצח ג'רמי אוונס.
ב-28 בפברואר 2012, קבע שיא קריירה בנקודות כשקלע 27 בניצחון נגד הלוס אנג'לס קליפרס.
ב-17 במרץ 2013, שבר את שיאו בנקודות שהוביל את קבוצתו לניצחון נגד ניו אורלינס הורנטס עם 28 נקודות.
ב-26 בנובמבר 2013 הועבר בטרייד לסקרמנטו קינגס עבור לוק רישר מבאה א מוטה.
ניקולאי ארדמן
ניקולאי רוברטרוביץ' ארדמן (ברוסית: Никола́й Ро́бертович Э́рдман; 16 בנובמבר 1900 – 10 באוגוסט 1970) היה מחזאי ותסריטאי סובייטי, שזכור בעיקר בשל עבודתו עם וסבולוד מיירהולד בשנות ה-20 של המאה ה-20. מחזותיו, במיוחד "המתאבד" (1928), יצרו חיבור בהיסטוריה הספרותית הרוסית בין הדרמה הסאטירית של ניקולאי גוגול ותיאטרון האבסורד שצמח בתום מלחמת העולם השנייה.
שנותיו הראשונות.
ארדמן נולד להורים שהם צאצאים גרמנים-בלטים, וגדל במוסקבה. אחיו - בוריס ארדמן (1960-1899), היה מעצב במה שהכיר לו את הקהילה הספרותית והתיאטרלית של מוסקבה. ארדמן הצעיר התרשם במיוחד מהשירה הסאטירית של ולדימיר מאיאקובסקי, שנדמה היה שעומדת בניגוד לכל מוסכמה פואטית. לאחר פריצתה של מלחמת האזרחים ברוסיה, הוא התנדב לצבא האדום.
ספר שיריו הקצר הראשון של שוורץ ראה אור ב-1919. עבודתו השירית הארוכה ביותר והמקורית ביותר הייתה "דיוקן עצמי" (1922). כמשורר, ארדמן שייך עצמו ל"מסדר האימז'יסטים", תנועה בוהמית בהנהגתו של סרגיי יסנין. הוא גם היה מחברם של מספר פרודיות שנונות שהוצגו בתיאטראות מוסקבה.
עבודתו עם מיירהולד.
ב-1924 ארדמן הגיש למיירהולד את מחזהו הגדול הראשון, "המנדט", בסגנון טרגי-אבסורדי. בעיבודו למחזה, מיירהולד בחר להדגיש את התנהגותן הבובתית של דמויותיו של ארדמן, בהציגו סיום טרגי שחשף את "היעלמה ההרסני והמוחלט של הזהות" אצל הגיבורים.
שיתוף הפעולה הבא שלו עם מיירהולד היה "המתאבד" (1928), "עירוב מרהיב של המגוחך והנעלה", המוכר בעולם כאחד מהמחזות המשובחים ביותר שנכתב בעידן הסובייטי.
המחזה קיבל השראה מהנושא של התאבדות מבוימת, שהכניס לספרות הרוסית אלכסנדר סוחוב-קובילין.
יצירתו של ארדמן סבלה מהיסטורית הפקה לא מוצלחת. ניסיונותיו של מיירהולד להציג את המחזה סוכלו במהלך התקופה הסובייטית. תיאטרון וכטנגוב כשל אף הוא בניסיון להתגבר על חסמי הצנזורה. בסופו של דבר, קונסטנטין סטניסלבסקי שלח מכתב ליוסיף סטלין, בו הוא השווה את ארדמן לגוגול ואיזכר את התלהבותו של מקסים גורקי. הוא קיבל היתר להציג את המחזה, שבוטל מייד בידי הוועדה מטעם המפלגה של לזר קגנוביץ' בערב הצגת הבכורה.
דיכויו.
הקריירה של ארדמן בתיאטרון נחסמה, לכן הוא הפנה את מרצו לקולנוע. ארדמן כתב תסריטים למספר סרטים אילמים, הידוע בהם היה "הבית בטרובנאיה" (1928) בבימויו של בוריס בארנה. אחרי שוואסילי קשאלוב, אחד משחקניו של סטניסלבסקי, ציטט את משליו הסאטיריים בפני סטלין בזמן מסיבת ערב בקרמלין, גורלו של הסופר נחתם. הוא נעצר במהלך ניסיונו הראשון לצלם סרט מוזיקלי "החברה העליזים" ועמד בפני גירוש לעיר יניסייסק בסיביר (1933). כעבור שנה הותר לו לעבור לטומסק, שם עלה בידו למצוא עבודה בתיאטרון מקומי.
למרות שהוא לא היה רשאי להראות את פניו במוסקבה, ארדמן ביקר בעיר באופן לא חוקי בשנות השלושים. במהלך אחד מביקוריו, הוא קרא בפני מיכאיל בולגקוב את המערכה הראשונה של מחזהו "המהפנט" (אותו מעולם לא השלים). בולגקוב כה התרשם מכישרונו, עד שהוא עתר לסטלין בבקשה לבטל את האיסור על ארדמן לשוב לבירה. סטלין התעלם מהבקשה, אולם תסריטו של ארדמן לסרט הקומי "וולגה-וולגה" זכה בפרס סטלין לשנת 1941.
כשפרצה מלחמת העולם השנייה, ארדמן היה בריאזן עם חברו ושותפו מיכאיל וולפין, אותו הכיר מאז עבודתו עם מאיאקובסקי. מאחר שלשני הגברים הייתה היסטוריה של אסירים פוליטיים, הם לא היו יכולים להתגייס לצבא באופן המקובל. במקום זאת, היה עליהם ללכת ברגל לטוליאטי, מרחק של 600 קילומטרים, על מנת להתגייס ליחידה מיוחדת, שהייתה פתוחה בפני אנשים מוגבלי זכויות ואסירים לשעבר.
ב-1942, אחרי שבריה פרש עליו את חסותו, עברו ארדמן ווולפין למוסקבה. הם העבירו את שארית המלחמה בכתיבת חומרים לאנסמבל השירה והריקוד במועדון המרכזי של הנ.ק.ו.ד. (הגוף שקדם לק.ג.ב.).
בתום המלחמה הוא נותר מוקצה בחוגי התיאטרון. מאחר שלא היה לו שום אמצעי מחיה פרט לקולנוע, הוא פנה לפעילות הכי לא-פוליטית בה יכול היה לעסוק, ותרם תסריטים לסרטי ילדים כמו "ג'ק פרוסט" ו" It Was I Who Drew the Little Man", רבים מהם כתב בצוותא עם מיכאיל וולפין.
אחרית ימיו.
ארדמן חי באלמוניות, עד שב-1964 יורי ליובימוב הזמין אותו להצטרף לתיאטרון טגנקה, אותו ייסד באותה שנה. אמנם ליובימוב וארדמן שיתפו פעולה במספר הפקות חדשות, מתוך שאיפה להחיות את מסורתו של מיירהולד, אבל רק ב-1990 עלה בידי ליובימוב להפיק את "המתאבד" בתיאטרון.
יצירתו החשובה של ארדמן נאסרה להצגה עד שהגיעה עידן הפרסטרויקה. אפילו התיאטרון הסאטירי של מוסקבה, שהיה אורתודוקסי יחסית (נוסד ב-1924, עם הפקת מחזהו של ארדמן "מבט על מוסקבה") כשל בניסיון להשיג את אישורם של הצנזורים הסובייטים להפקת המתאבד.
תומאס רובינסון