הנקסוס 9 הוכרז ב-15 באוקטובר 2014 יחד עם הנקסוס 6. ניתן היה לרכוש אותו החל מה-17 באוקטובר באותה השנה והוא שוחרר באופן רשמי ב-3 בנובמבר.
מפרט טכני.
המכשיר בעל מסך 8.9 אינץ' ברזולוציית QHD 1536x2048 ומעבד Nividia Tegra K1 כפול ליבות 64 ביט במהירות שעון של 2.3GHz, זיכרון RAM בנפח של 2GB, מצלמה אחורית 8 מגה פיקסל ברזולוציית 1080p בעל פלאש לד אחד והתמקדות אוטומטית. בנוסף מצלמה קדמית 1.6 מגה פיקסל ברזולוציית 720p. המכשיר זמין בשתי גרסאות של נפח אחסון, 16GB ו-32GB.
בתחום התוכנה, הנקסוס 9 הוא המכשיר הראשון שמריץ את מערכת ההפעלה Android Lollipop 5.0.
אייפד אייר 2
אייפד אייר 2 (בתעתיק לעברית: אייפד אייר 2) הוא הטאבלט השישי בסדרת האייפדים של אפל והשני בסדרת אייפד אייר. המכשיר הוכרז לצד האייפד מיני 3 ב-16 באוקטובר 2014. המכשיר כולל שיפורים רבים כמו המעבד Apple A8X, מצלמת 8 מגה פיקסל, עובי דקיק של 6.1 מ"מ וכן חיישן ה-Touch ID.
חומרה.
האייפד אייר 2 כולל מסך 9.7 אינץ' ברזולוציית הרטינה של אפל, עם צפיפות פיקסלים של 326ppi; מסך האייפד אייר 2 הוא ביחס של 4:3, ובדומה למכשירי האייפד בשנתיים האחרונות, גם אצלו הוצרה המסגרת לעומת האייפדים הישנים יותר. המכשיר מריץ את מערכת ההפעלה iOS 10.0.1 של אפל. למכשיר מעבד בשם Apple A8X, שמשתמש בארכיטקטורת 64 ביט ומהווה גרסה משודרגת ל-A8 הקיים באייפון 6 ואייפון 6 פלוס. המצלמה שודרגה לרזולוציית 8 מגה פיקסל, ניתן לצלם בהילוך איטי (220 פריימים לשנייה), עם שיפור קטן של הוספת אפשרות של צילום רצף. מצלמתו הקדמית נשארה ברזולוציית 1.2 מגה פיקסל. סוללת האייפד אייר 2 מספיקה לעד עשר שעות עבודה, בדומה לשאר דורות האייפדים. בדומה למכשירים מהשנה שעברה, אפל החליטה להשתמש באייפד החדש בשני רמקולים סטראופוניים. המכשיר כולל בנוסף את חיישן טביעות האצבע Touch ID ועוביו של המכשיר דקיק ועומד על 6.1 מ"מ, דק ב-18 אחוז מקודמו. הוא מגיע בצבעים שחור, זהב ולבן.
מריו לוי
ענת לוברסקי
ענת לוברסקי היא עורכת ישראלית. זוכת פרס אופיר 1991 על עריכת הסרט "מעבר לים".
ביוגרפיה.
במהלך השנים ערכה לוברסקי מספר סרטי קולנוע. בשנת 1970 ערכה את תסריט הסרט "שבלול", בכיכובם של "חבורת לול". בשנת 1972 ערכה את הסרטים "סלומוניקו" ו"עזית הכלבה הצנחנית" ובשנת 1976 את הסרט "קשר הדבש".
בשנת 1980 שימשה כעורכת הסרט "המשחק האמיתי". בשנת 1982 ערכה את הסרט "מתחת לאף", בכיכובם של אורי גבריאל ומשה איבגי. בשנת 1984 ערכה את הסרט "מגש הכסף". בשנת 1985 ערכה את הסרט "רומן בהמשכים". בשנת 1986 שימשה כעורכת הסרט "הקרב על הוועד", בכיכובם של חברי "הגשש החיוור". בשנת 1987 ערכה את הסרט "אבא גנוב", בכיכובם של יהודה ברקן ואלונה קמחי. באותה שנה שימשה כעורכת הסרט "פוטו רומן".
בשנת 1991 שימשה כעורכת הסרט "גמר גביע". באותה שנה ערכה את הסרט "מעבר לים", על עריכת הסרט זכתה בפרס אופיר בקטגוריית העריכה הטובה ביותר. בשנת 1993 ערכה את הסרט "סיפור שמתחיל בלוויה של נחש". בשנת 1994 שימשה כעורכת הסרט "מקס ומוריס", שהיה סרט המשך של "מתחת לאף", אותו ערכה לוברסקי גם כן. בשנת 1997 שימשה כעורכת הסרט "אין שמות על הדלתות". באותה שנה ערכה את הסרט "ביפ".
בשנת 2000 שימשה כעורכת הסרט "פרא" וערכה את הסרט "הבולשת חוקרת". בשנת 2001 שימשה כעורכת הסרט "חוצלארץ". ב-2005 ערכה את הסרט "לרקוד". בשנת 2006 ערכה את הסרט "נוזהת אל-פואד". באותה שנה ערכה את הסרט "אין לה אלוהים".
קלאודיו ראניירי
קלאודיו ראניירי (באיטלקית: Claudio Ranieri; נולד ב-20 באוקטובר 1951 ברומא) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן וכיום מאמן.
ראניירי אימן בעברו קבוצות מהבכירות ביבשת, באיטליה, אנגליה, ספרד וצרפת. למרות זאת, לא זכה בתואר אליפות מקומי או אירופי, עד אשר הוביל את קבוצתו, לסטר סיטי, לזכייה באליפות אנגליה.
קריירת משחק.
ראניירי גדל בקבוצת רומא, כשבגילאי הנוער שיחק בעמדת החלוץ. בגיל 17, שינה מאמנו בקבוצת הנוער את תפקידו למגן. את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' במדי רומא ערך בגיל 22, גיל מאוחר יחסית, ובסך הכל בשתי עונות במדי הקבוצה הבוגרת של רומא שיחק 6 משחקים בלבד.
בשנת עבר לשחק בקבוצת קטנזארו, בה שיחק ברוב קריירת המשחק שלו, עד שעזב אותה בשנת . בסך הכל ערך ראניירי 225 הופעות במדי קטנזארו. בשנותיו האחרונות בקריירה, עבר בשתי הקבוצות הבכירות בסיציליה, קטניה ופלרמו, איתה זכה באליפות הליגה השלישית בעונת , ובמדיה פרש ממשחק פעיל בשנת , בגיל 35.
קריירת אימון.
תחילת הקריירה.
עם פרישתו, אימן ראניירי במועדונים האיטלקים הקטנים ויגור למציה ופוטאולנה, אך את פריצתו המשמעותית השיג כמאמן קליארי, אליה הגיע בשנת , כששיחקה בליגה השלישית.
ראניירי אימן את קליארי במשך שלוש עונות. כבר בעונתו הראשונה בקליארי זכה ראניירי באליפות הליגה השלישית, ובעונה שאחריה השיג העפלה שנייה ברציפות, שהחזירה את הקבוצה לליגה הבכירה. בעונתו השלישית והאחרונה, עונת , הצליח לשרוד עם הקבוצה בסרייה א'.
לאחר ההצלחה היחסית בקליארי, מניותיו של ראניירי באיטליה טיפסו, והוא מונה למאמנה של קבוצת נאפולי. המועדון מדרום איטליה, שזכה בתואר האליפות שנתיים קודם לכן בכיכובו של דייגו מראדונה, סיים את העונה החולפת במקום השמיני בלבד. תחת ראניירי הקבוצה שיפרה את מיקומה וסיימה במקום הרביעי בטבלה, שהבטיח לה את ההשתתפות בגביע אופ"א. באותה העונה הציג ראניירי את ג'אנפרנקו זולה כמחליפו בהרכב של מראדונה, שסיים את דרכו בקבוצה. בעונה שלאחריה, פוטר ראניירי כעבור 9 מחזורים בלבד, כשהקבוצה לא מצליחה לשחזר את הישגיה מהעונה שחלפה.
לקראת עונת , ראניירי מונה למאמנה של קבוצת פיורנטינה, היורדת הטרייה לסרייה ב'. כבר בעונתו הראשונה, זכה עם הקבוצה באליפות הסרייה ב' והשיב אותה לליגה הבכירה. בעונה שלאחריה סיימה פיורנטינה במקום העשירי בליגה הבכירה, הרחק מסכנת הירידה. חלוץ הקבוצה, גבריאל בטיסטוטה, אף סיים את העונה כמלך שערי הליגה.
בעונת , זכתה פיורנטינה בהישג המשמעותי ביותר שלה בעידן ראניירי, הגביע האיטלקי והמקום הרביעי בליגה הבכירה, שהבטיח לה השתתפות במפעלים האירופים בעונה הבאה. את העונה שלאחריה פתח ראניירי עם זכייה בגביע הסופר קאפ האיטלקי, לאחר ניצחון על אלופת איטליה, מילאן, בתוצאה 1–2 משני שערים של גבריאל בטיסטוטה. פיורנטינה הייתה למחזיקת הגביע הראשונה בהיסטוריה שגוברת על האלופה במשחק הסופר קאפ. על אף הצלחתה בגביע אירופה למחזיקות גביע, מפעל בו הגיעה עד לחצי הגמר בו הפסידה בסיכום שני משחקים לברצלונה הספרדית, קבוצתו של ראניירי סבלה מעונה חלשה יחסית בסרייה א'. הקבוצה הגיעה למקום ה-9 בלבד, וראניירי סיים את דרכו בקבוצה.
הליגה הספרדית.
ראניירי מונה למאמנה של ולנסיה שלושה מחזורים לאחר תחילת עונת של הליגה הספרדית, בעקבות פיטוריו של חורחה ולדאנו. ולנסיה הייתה ממוקמת אחרונה בטבלה, לאחר שלושה הפסדים בשלושת מחזורי הפתיחה. ראניירי הוביל את הקבוצה למקום התשיעי בסיומה של העונה, שהבטיח לה את ההשתתפות במפעל גביע האינטרטוטו. ראניירי המשיך לעונה נוספת בקבוצה, בה הוביל אותה לזכייה בגביע המלך לאחר ניצחון 0–3 בגמר מול אתלטיקו מדריד, וכן למקום הרביעי בטבלה שהוביל את הקבוצה להשתתפות בליגת האלופות. במסגרות האירופיות של אותה עונה, הצליחה ולנסיה להעפיל באמצעות גביע האינטרטוטו להשתתפות בגביע אופ"א.
לקראת עונת , לאחר שתי העונות בוולנסיה, חתם ראניירי באתלטיקו מדריד. במהלך העונה הנהלת המועדון בראשות חסוס חיל הושעתה בעקבות חשד למעילה בכספי הקבוצה, ולקבוצה מונה נשיא זמני, מה שהוביל לאי-סדר כלכלי וניהולי במועדון. הקבוצה התקשתה לתפקד גם על המגרש, ולאחר 26 מחזורים, בחודש מרץ 2000, התפטר ראניירי מתפקידו כשהקבוצה במקום ה-17 בליגה, ובסכנת ירידת ליגה.
צ'לסי והחזרה לוולנסיה.
ב-18 בספטמבר 2000 הגיע ראניירי לראשונה לפרמייר ליג באנגליה, כשמונה למאמנה של קבוצת צ'לסי. ראניירי נאלץ להתגבר על מספר קשיים עם כניסתו לתפקיד, בין היתר מכשול השפה - ראניירי הגיע לקבוצה מלונדון כשהוא דובר אנגלית חלקית בלבד. הוא נעזר במספר שחקנים בקבוצה שדברו איטלקית וספרדית על מנת להעביר מסרים על המגרש. בנוסף, ראניירי הגיע למועדון עם סגירת חלון ההעברות, כך שלא היה לו חלק משמעותי בבניית סגל הקבוצה. עונתו הראשונה התאפיינה בחוסר יציבות, וצ'לסי סיימה את העונה במקום השישי, שזיכה אותה בהשתתפות בגביע אופ"א.
בקיץ 2001 החל ראניירי במלאכת הצערת הסגל, תוך שהוא מחתים מספר שחקנים חדשים למועדון, ביניהם פרנק למפארד, בודווין זנדן ועמנואל פטי. עם זאת, ספג ביקורות הן על שחרורו של קשרה הוותיק של הקבוצה וחביב הקהל, דניס וייז, והן על חוסר השיפור ביכולת הקבוצה בליגה, לאחר ששוב סיימה את העונה במקום השישי. באותה עונה העפילה צ'לסי גם לגמר גביע ה-FA, אך הפסידה לארסנל בתוצאה 0–2. צ'לסי הודחה בסיבוב השני של גביע אופ"א על ידי הפועל תל אביב.