יוקרתה של ממשלת בריטניה והתמיכה הציבורית בה עלתה פלאים כתוצאה מהתקרית. הם הצליחו לתקוע טריז בין צרפת לבין ספרד וכוחו של הצי המלכותי הופגן לעיני כל. למרות זאת ספג נורת' ביקורת על כך שהתקרית גרמה לו לשאננות ולאמונה שהמעצמות האירופאיות לא תתערבנה בעניינים הקולוניאליים של בריטניה. הפרשה היוותה ניגוד לכישלונה של קודמתה במניעת הסיפוח הצרפתי של הרפובליקה הקורסיקנית, בעלת ברית של בריטניה, שנתיים קודם לכן. בהסתמכו על הפופולריות שלו, ניצל נורת' את הזדמנות ומינה את הלורד סנדוויץ' כלורד הראשון של האדמירליות.
מלחמת העצמאות של ארצות הברית.
עיקר תשומת לבה של ממשלתו של נורת' התמקדה בבעיות שהחלו להיווצר במושבות בצפון אמריקה שמאוחר יותר הפכו להיות מלחמת העצמאות של ארצות הברית. בעקבות מסיבת התה של בוסטון, הציע נורת' כמה צעדים תחיקתיים שנועדו להעניש את תושבי בוסטון. צעדים אלה נודעו כחוקי הכפייה. על ידי פיזורו של הממשל בבוסטון וניתוקה מהסחר, קיווה נורת' לשמור על השקט ולדכא את רוח המרד של אנשי המושבה. תחת זאת הצעדים הללו הציתו את אש המרד במסצ'וסטס ובשאר המושבות ולפרוץ הקרבות בלקסינגטון ובקונקורד. למרות ההצלחות לכבוש את ניו יורק ואת פילדלפיה לא היו הבריטים מסוגלים להבטיח ניצחון החלטי. ב-1778 הצטרפו הצרפתים למלחמה כבעלי ברית של האמריקנים וב-1779 עשו כן הספרדים. שנה לאחר מכן הצטרפה גם הרפובליקה ההולנדית והבריטים מצאו עצמם נלחמים במלחמה גלובלית בארבע יבשות ללא בעל ברית של ממש לצדם. לאחר 1778 העבירו הבריטים את המאמץ העיקרי שלהם להגן על שלטונם באיי הודו המערבית, שעושרם של מטעי קנה הסוכר שם היו חשובים לבריטים יותר מאשר שלוש עשרה המושבות. ב-1779 ניצבה בריטניה מול האפשרות של פלישה צרפתית-ספרדית רבתי, אך כוח הפלישה היה כישלון. כמה יוזמות שלום הסתיימו בכישלון וניסיון לנהל משא ומתן נפרד לשלום עם ספרד נחל אכזבה.
לצרותיה של בריטניה נוספה גם הליגה הנייטרלית המזוינת הראשונה שנוצרה כדי לעמוד מול אסטרטגיית הסגר הבריטית, שהיוותה איום לאספקה הבריטית שעברה דרך הים הבלטי. עקב מחסור חמור בכוח אדם, העבירה ממשלת נורת' חוק שאפשר לקתולים לשרת בצבא. צעד זה גרם לפרץ של רגשות אנטי-קתוליים שהובילו לפריצתן של מהומות גורדון ב-1780. במשך שבוע הייתה לונדון בשליטתם של ההמונים עד אשר הוטל משטר צבאי על העיר. למרות זאת החל מצבה של בריטניה בצפון אמריקה להשתפר, בעקבות כישלון ההתקפה המשותפת לאמריקנים ולצרפתים על ניופורט ובעקבות ההצלחה הבריטית במצור על צ'ארלסטון. בשנים 1780 ו-1781 עלתה התמיכה בפרלמנט בממשלתו של נורת'.
התפטרות.
לנורת' שמור הכבוד המפוקפק של היותו ראש הממשלה הראשון בבריטניה שאולץ לסיים את תפקידו עקב הצעת אי אמון. הוא התפטר ב-20 במרץ 1782 על רקע התבוסה הבריטית בקרב יורקטאון שנה קודם לכן. בניסיון לסיים את המלחמה, הוא הציע תוכנית פיוס שלפיה בריטניה תבטל את כל החוקים אם אנשי המושבות יפסיקו את הלחימה. אלה האחרונים דחו את התוכנית, שכן שאיפתם הייתה עצמאות מלאה. התפטרותו של נורת' באה בהפתעה והוא הגיש אותה בראשיתו של דיון בבית הנבחרים שבו תכננו חברי האופוזיציה לתקוף אותו שוב.
באפריל 1782 הועלתה הצעה בממשלתו של ויליאם פטי שנורת' יעמוד למשפט ציבורי על הדרך בה ניהל את המלחמה אך ההצעה ירדה בסופו של דבר מסדר היום. באופן אירוני, נטתה הכף במלחמה ב-1782 לטובה של בריטניה עקב שורה של ניצחונות בזירה הימית שאירעו בעיקר עקב כך שאומצו הגישות של נורת' ושל סנדוויץ'. ניצחונו של הצי המלכותי בקרב הקדושים אירע זמן קצר לאחר נפילת ממשלתו של נורת', ואם היה עדיין מכהן בתפקיד הייתה ממשלתו זוכה לתמיכה רחבה בעקבות ניצחון זה. באופן דומה החזיקה גיברלטר מעמד למרות כל התחזיות השליליות. בריטניה הייתה מסוגלת להשיג תנאים טובים יותר בהסכם השלום של 1783 מאשר הסכם שהיה נחתם בעת הדחתו של נורת'. למרתו זאת נורת' היה מאוד ביקורתי ביחסו לתנאים שהשיגה ממשלתו של פטי בהרגישו שהמעיטו ביכולת ניהול המשא ומתן של בריטניה.
קואליציית נורת'-פוקס.
באפריל 1783 חזר נורת' לממשלה כשר הפנים במסגרת ברית בלתי סבירה עם המנהיג הוויגי הרדיקאלי צ'ארלס ג'יימס פוקס שהייתה ידועה גם בשם קואליציית פוקס-נורת' אשר הקימה את הממשלה בראשותו של ויליאם קוונדיש, הדוכס מפורטלנד. המלך ג'ורג' השלישי, שסלד מפוקס אשר היה בעל נטיות רפובליקניות, לא סלח לנורת' על בגידתו זו ולאחר נפילתה של הממשלה הוא מעולם לא כיהן בתפקיד ממשלתי כלשהו. אחד ההישגים הבולטים של הקואליציה הייתה החתימה על חוזה פריז ב-1783 שסיים באופן רשמי את מלחמת העצמאות האמריקנית.
הציפיות שראש הממשלה החדש ויליאם פיט הבן יחזיק מעמד לזמן ממושך היו נמוכות ונורת', שהיה מבקר חריף של הממשלה, עדיין השתעשע באפשרות שיחזור לכהן במשרה רמה כלשהי. תקוותו זו נחלה אכזבה, שכן פיט שלט בזירה הפוליטית בבריטניה במשך שני העשורים הבאים והותיר את נורת' ואת פוקס במדבר הפוליטי.
שנותיו האחרונות.
נורת' סיים את תפקידו כחבר פרלמנט ב-1790 עקב העיוורון שלקה בו, זמן קצר לאחר שירש מאביו את תואר הרוזן מגילפורד. הוא בילה את שנותיו האחרונות בבית הלורדים. נורת' מת בלונדון ונקבר בכנסיית כל הקדושים בוורקסטון (Wroxton) שבאוקספורדשייר, בסמוך לאחוזת משפחתו. בנו, ג'ורג' נורת' נבחר לפרלמנט מטעם אותו מחוז בחירה ועם מותו של אביו ירש את תוארו.
דונוס
דונוס (בלטינית: Donus; 610 – 11 באפריל 678) היה אפיפיור שכיהן מה-2 בנובמבר 676 עד מותו בשנת 678. הוא היה בנו של תושב רומא ששמו מאוריציוס.
בתקופת כהונתו רוצפה החצר הפנימית של בזיליקת פטרוס הקדוש, האטריום שבחזית הבזיליקה רוצף בשיש לבן, ושופצו מספר כנסיות אחרות ברומא, ובהן כנסיית אופמיה הקדושה ובזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות.
הישג נוסף של דונוס הוא שרפרטוס, הארכיבישוף של רוונה, חזר לציית לכס הקדוש, ובכך איחה את הקרע שיצר הארכיבישוף מאורוס, שמטרתו הייתה להעביר את רוונה למעמד אוטוקפלי.
כשגילה דונוס שקיימת ברומא מושבה של נזירים נסטוריאנים כחלק מכנסייה סורית, פיזר אותם בין כנסיות שונות בעיר, החרים את המנזר והעביר אותו לנזירים רומאים.
ב-10 באוגוסט 678, כינה אותו הקיסר קונסטנטינוס הרביעי כ"הארכיבישוף הקדוש והמבורך ביותר של רומא", זאת במטרה למשוך אותו למשא-ומתן עם הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול והמונותליטיזם.
כהונתו של דונוס נמשכה שנה אחת, חמישה חודשים ועשרה ימים. הוא נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש.
מוריס המדהים ומכרסמיו המלומדים
מוריס המדהים ומכרסמיו המלומדים הוא ספר פנטזיה לילדים שכתב טרי פראצ'ט, ופורסם בעברית בהוצאת סיאל בשנת 2013. זהו הספר ה-28 מסדרת עולם הדיסק, אך הראשון שנכתב עבור ילדים. הספר מהווה גרסה מחודשת למעשייה הגרמנית אודות החלילן מהמלין ופרודיה על ז'אנר אגדות העם. התרגום העברי תוקצב בסיוע מערכת מימון המונים במהלך שנת 2013 וגייס 3,796 ש"ח. הספר זכה ב"פרס גפן" לשנת 2014 בקטגוריית ספר הנוער המתורגם הטוב ביותר.
בעוד סדרת עולם הדיסק יועדה למבוגרים, הספר "מוריס המדהים" שווק בספר לילדים, וכך גם "בני החורין הקטנים" והמשכיו. על אף שהספר "מוריס המדהים" פורסם באנגלית בשנת 2001, מוזכרים "מוריס המדהים ומכרסמיו המלומדים" בספר "איש הקציר" שיצא בשנת 1991, אך שם הכוונה לחלילן אשר נודד בערים מוכות עכברושים שם הוא מחלל בחליל "בתדר שאותו רק עכברושים שומעים". נוסף על כך, שם גם נוצר המוות של העכברושים.
פרטי העלילה.
חבורת עכברושים, אשר חיו במזבלה ליד האוניברסיטה הנעלמת אכלו מהפסולת המכושפת וזכו ביכולות אנושיות אותן הם מורישים לצאצאיהם. כשעמדו על טיבם קראו לעצמם "המשתנים", להבדיל מהעכברושים הרגילים, המכונים בפיהם "קיקים", וכל אחד בחר לעצמו שם לפי המילים שאותן היה יכול לזהות, לפני שידעו את משמעותן. על טריטוריה זו חולש חתול רחוב בשם מוריס, אשר לאחר שאכל את אחד העכברושים וקיבל יכולות אנושיות, פגש באפרסקים וקלט שהוא לא אמור לאכול יצור שמדבר. העכברושים שואפים להקים להם מקום משלהם - בהדרכת זהירות פול, אשר פיתח חזון של שיתוף פעולה בין העכברושים לבני האדם, בעקבות הספר המקודש מבחינתו, "מר נבנב יוצא להרפתקה" . מוריס, אשר אינו מסתדר יותר עם חתולים אחרים מתחבר עם העכברושים ומחפש דרכים להוביל אותם למקום שמתאים להם, ובעיקר לו. לאחר שהבין שכדי להתקדם הוא זקוק לכסף, מאתר מוריס נער מטופש למראה ומפיק יחד איתו ועם העכברושים מזימה של "מתקפת עכברושים". הם מגיעים לעיר מסוימת, שם העכברושים מחוללים מהומה וכשמועצת העיר מחפשת חלילן עכברושים מתייצב הנער ובתמורה לתשלום הוא מחלל בחליל ומרחיק את העכברושים מהעיר ולאחר שהנער והעכברושים מתרחקים מהעיר הם פוגשים את מוריס ומחלקים את הרווחים בין שלוש הקבוצות. לאחר מסעות רבים מגיעה החבורה למדינה אברוולד (Überwald) ושם מתחילים הדברים להסתבך.