הטיפולוגיה בוצעה לראשונה באמצע המאה ה-19 על ידי הארכאולוג הדני כריסטיאן יורגנסן תומסן (Thomsen). כבר אז נקבעה אופציית ההפרדה בין האיסוף להפקת המידע, שכן תומסן עצמו לא עסק בחפירות ארכאולוגיות, אלא בסידורם ומיונם במוזיאון בקופנהגן. בהיותו נומיסמט (חוקר מטבעות) בעל תפיסה נומיסמטית-כרונולוגית, השליך את תפיסתו זו על הממצאים: ראשית השתמשו באבן, אחריה בברונזה, אחר כך בברזל, וכן הלאה. הבסיס לפעולתו היא ההנחה שדברים מתפתחים בדרך אבולוציונית, מהפשוט למורכב.
קיים תיארוך ישיר (של החפץ עצמו) ותיארוך עקיף (על פי השלכה מחפץ שכבר תוארך). בנוסף, קיים תיארוך יחסי (הקובע מוקדם ומאוחר בקבוצה של חפצים) ותיארוך מוחלט (הקובע את תיארוכו המדויק והמוחלט של הממצא).
קביעת מוקדם ומאוחר על פי הטיפולוגיה, במנותק מן הסטרטיגרפיה נקראת גם סריאציה. בבסיסה עומדת ההנחה שחפצים הקרובים זה לזה בזמן יהיו גם דומים בצורתם (מכוניות, לדוגמה), שכן בפרקי זמן קצרים ההשתנות הטיפולוגית נמוכה; ממצאים הדומים ביותר זה לזה יהיו גם הקרובים ביותר בזמן.
רפואה אלטרנטיבית - מונחים
הערך מונחים ברפואה אלטרנטיבית מספק הגדרות קצרות ומהירות למונחים ומושגים הקשורים לרפואה אלטרנטיבית.
אוסטאופתיה קרניו סקראלית היא חלק אינטגרלי מהרפואה האוסטאופתית, זו הגישה העדינה ביותר בתחום והעקרונות האוסטאופתיים חלים עליה.
למרות שמו, בטיפול הקרניו סקראל מטפלים בכל הגוף ולא רק בראש או בסקרום.
הבסיס לטיפול, הוא הקשר האנטומי של קרומי המוח שמתחברים לגולגולת, עוטפים את מוח/חוט השדרה ומתחברים שוב בסקרום.
מטרתו העיקרית של הטיפול היא לשפר את זרימת הנוזלים ובעיקר נוזל המוח והשדרה, כדי לשפר את תפקוד הגוף ומערכת העצבים.
יעה אופני
יעה אופני (נקרא גם מעמיס קדמי או מעמיס אופני) הוא ציוד מכני הנדסי המשמש בעיקר לעבודות עפר ולבנייה. שימושים נוספים של הכלי הם בתחום חקלאות בעלי חיים ובתחום אתרי אשפה. בעגה העברית נקרא היעה האופני שופל (מהמילה הגרמנית Schaufel שפירושה את חפירה) ובאנגלית הוא נקרא loader, "מעמיס", בגלל שימושו להעמסה על משאיות.
תיאור.
היעה האופני הוא טרקטור גדול המצויד בכף עמוקה (נקראת "יעה" בעברית, ובאנגלית: bucket) שתפקידה לחפור עפר או חצץ ולהעבירו ממקום למקום. היעה גם מסוגל להתרומם לגובה מספיק כדי להטעין את תוכנו על גבי משאיות.
הכף נשלטת בידי 3–4 זרועות הידראוליות, 2 זרועות מעלות את הכף למעלה ולמטה ו-1–2 זרועות שולטות בזווית שלה. ברוב היעים האופניים הבינוניים והגדולים, מותקן המנוע בירכתי הכלי, ואילו הכף וזוג הגלגלים הקדמיים מותקנים על ציר מסתובב הנמצא בחזית בכלי. ארכיטקטורה זו מגבירה הן את יכולת העמידה של היעה האופני בעומסים והן את יכולת התמרון של היעה האופני, ומקנה שליטה טובה יותר למפעיל (עקב ראות טובה יותר וחוסר הפרעה מגזי הפליטה).
למרות שיש גם יעים אופניים זחליים, רוב המעמיסים אופניים, כלומר: נוסעים על-גבי 4 גלגלים גדולים.
היעים האופניים גדולים למדי, גובהם יכול להגיע ל־4 מטרים ומשקלם ל־10 עד כ־30 טונות. קיבולת הכף שלהם היא כ-3–5 מטרים מעוקבים. לצד היעים האופניים הגדולים ישנם גם מגוון של יעים אופניים קומפקטיים, אם כי הם פחות נפוצים לעומת המחפרונים והמיני-מעמיסים המציעים התאמה יותר טובה לסביבות עבודה קטנות ומגוון רב יותר של כלי עבודה. לעבודות עירוניות קטנות, פותחו שני כלים קומפקטיים על בסיס יעים אופניים:
במכרות ומחצבות קיימים מעמיסים אופניים ענקיים, שעובדים לצד משאיות עפר ענקיות מסוג משאית מחצבה.
שימושים.
היעה האופני הוא רב-שימושי בהנדסה עירונית. מצד אחד, הוא יכול לבצע עבודות חפירה, העברת עפר וחצץ, והטענת עפר על משאיות כמו המחפרון (למעט חפירת תעלות צרות). מצד שני, כאשר היעה האופני גדול מספיק (למשל כמו CAT-950 או VOLVO L120) הכף הגדולה שלו מאפשרת לו לשאת גם מכשירים כבדים יותר באזור אתר הבנייה ואף לבצע עבודות עפר קטנות כמו דחפור (הזזות עפר, יישור קרקע, הקמת סוללות וכדומה. בעבודות עפר גדולות הדחפור יותר יעיל). לצד היעים האופניים הגדולים קיימים גם יעים קטנים יותר הקטנים או שווים בגודלם למחפרון אך הללו נדירים יותר מאחר שהמחפרון שימושי יותר ומגוון יותר ומציע אותו הספק עבודה. מחפרונים ויעים גדולים עובדים לרוב בצוותא, כאשר היעה האופני הגדול מבצע עבודות הדורשות כוח והספק ואילו המחפרון עבודות הדורשות דיוק.
בנוסף, יעים אופניים עוסקים בעבודות בהן יש להעביר ערמות של חומר ולהטעינן על משאיות. עבודות אלה כוללות טיפול במצבורי פסולת ואשפה (Landfill), חקלאות בעלי חיים (העברת מזון, מספוא וחציר, פינוי פסולת) וכן עבודה במחצבות ומכרות (סילוק אבנים, טיפול בערימות מחצבים ועוד).
שימושים צבאיים.
גם חיל ההנדסה הישראלי משתמש ביעה אופני כחלק מכלי הצמ"ה שלו. היעים באים במספר דגמים, בעיקר דורות שונים של דגם קטרפילר 966 (דגם יעה אופני גדול למדי) ודגם CAT 988 הענק. היעים של חיל ההנדסה מדוגמים בחליפת מיגון שמגינה על המפעיל והמערכות המכניות. היעים משמשים לעבודות בניה, חפירה והקמת ביצורים. בפרט, היעים משמשים לפירוק והקמה של מחסומי דרכים על ידי שפיכת ערימות עפר באמצע הכביש ובאמצעות הזזת בטונדות לרוחב הכביש.
בשנת 2005 החל צה"ל להשתמש ביעים גם להריסת מבנים כחלק מפעילות מבצעית ומבצעי "סיר לחץ". הסיבה לכך היא ניידותו של היעה, הגבוהה יותר מזו של דחפור D9 משוריין וכן הרצון להימנע מפגיעה בתשתית האזרחית פלסטינית שכן ה-D9 הורס את הכבישים שעליהם הוא עובר בגלל היותו בעל מזקו"ם החורץ את הקרקע. יעה מועדף במבצעים פשוטים כאשר המבנה קטן ופשוט, וכן כאשר לא נשקף איום מצד נשק כבד או ירי מקלעים אל עבר הכוח. במקרים בהם מדובר במבנה גדול או יש סכנה לירי כבד ומטענים, צה"ל מעדיף להשתמש בדחפורי D9 הממוגנים בכבדות או במחפרים ממוגנים.
בהיעדר דחפורים כבדים בידי ארגוני הטרור הערביים (דוגמת חזבאללה והארגונים הפלסטיניים) היעה האופני הגדול משמש למשימות הנדסה קרבית, ביצוע פיגועים ופעולות טרור, פריצת מכשולים ובניית ביצורים. ארגוני טרור פלסטינים השתמשו ביעים אופניים לפריצת הגדר בציר פילדלפי וניסו להשתמש בהם גם לפריצת גדר ההפרדה וגדר המערכת סביב רצועת עזה. כמו כן מספר מחבלים פלסטיניים השתמשו ביעים אופניים כדי לבצע פיגועי דריסה.
יצרני יעים אופניים.
הרבה חברות רכב וחברות צמ"ה מייצרות מעמיסים אופניים, זאת עקב הפופולריות הרבה שלהם בשוק ההנדסה האזרחי. בתעשייה זו, מקובל שמספר הדגם מציין את גודלו ואילו האות האנגלית שאחריו מציינת את הדור. לכל חברה יש שיטת מספור משלה, ולכן יש לבחון את מפרט הכלים על מנת להשוות ביניהם. היצרניות הגדולות ביותר של יעים אופניים הן קטרפילר ווולוו שתופסות את נתח השוק הגדול ביותר. גם חברות אחרות, כמו Case ו-JCB מייצרות מעמיסים, אך נתח השוק שלהם קטן לעומת וולוו וקטרפילר.
מפרט טכני.
להלן המפרט הטכני והביצועים של 4 דגמי מעמיסים נפוצים: הראשון הוא 417 של JCB (שופל בינוני קטן), השני הוא 950GC של קטרפילר (שופל בינוני), השלישי הוא L120H של וולוו (שופל בינוני-גדול) והרביעי הוא L260H (גם כן) של וולוו (שופל גדול). הנתונים מעודכנים ל-1 במרץ 2018 ומעוגלים בהמרה בין יחידות.1
ולטר בנימין
ולטר בנימין (בגרמנית: Walter Benjamin; 15 ביולי 1892 – 26 בספטמבר 1940) היה פילוסוף, מסאי, מבקר ספרות, מתרגם, שדרן רדיו, ומרקסיסט יהודי-גרמני. נודע בימי חייו בעיקר בשל פעילותו כמבקר ובשל חיבוריו הפילוסופיים.
ביוגרפיה.
ולטר בנימין נולד למשפחה יהודית אמידה ומתבוללת בת שלושה ילדים ברובע המערבי העשיר של ברלין, גרמניה. אביו עשה חיל בתור מנהל מכירות פומביות וסוחר אומנות, ולאחר זמן הגדיל את הונו בהשקעות. בנימין היה ילד חולני במקצת, והוריו שלחו אותו לפנימייה בעיר שדה. בנימין היה גיסה של ובן דודם של המשוררים גרטרוד קולמאר וגינתר אנדרס אנדרס היה בעלה של חנה ארנדט, בין 1929 ל-1937.
בשנת 1912 נרשם לאוניברסיטת פרייבורג, אך בסוף סמסטר הקיץ חזר לברלין, ונכנס לאוניברסיטת הומבולדט, שבה פגש בשנת 1915 את גרשום שלום. בין השניים נרקמה ידידות קרובה, שאף גרמה לבנימין לשקול לעלות לארץ ישראל בעקבות שלום. במקביל החל לכתוב לאחד מעיתוני תנועת הסטודנטים "Der Anfang", וקשריו עם מנהל התנועה, גוסטב וינקן, ועם תנועתו הפדגוגית הניטשאנית נמשכו עד מלחמת העולם הראשונה. במהלך כתיבתו לעיתון גברה מודעותו להיותו יהודי בגרמניה. היהדות משכה אותו, הציונות בפרט. על פי תפיסתו, המסורת היהודית איבדה את עוצמתה בעידן המודרני, אך עדיין נשארו בה מושגים חשובים כגון השגחה, משיח וקבלה.
בשנת 1917 עבר לאוניברסיטת ברן ופקד הרצאות של אנה טומרקין שלפי מכתביו לגרשום שלום, השפיעה עליו. בתקופה זו הכיר את אשתו לעתיד. בשנת 1930 הוא התגרש ממנה בעקבות יחסים רבי שנים עם אסיה לאציס.
בשנת 1925 הגיש עבודה לאוניברסיטת פרנקפורט לשם קבלת הסמכה להוראה באוניברסיטה, שעסקה ב"מקורותיה של הדרמה הטראגית הגרמנית", אך זו נדחתה על ידי בוחניו בנימוק ש"לא הבינו בה אף מילה".
בשנים 1930–1931 שידר שיחות רדיו בשם "שעה לנוער", בתחנות רדיו בברלין ובפרנקפורט.