באוטוביוגרפיה הקצרה שהוסיף אשכנזי לספרו "שמחת הרגל" הוא כתב:
השם "אשכנז" היה נהוג אצל היהודים ככינוי לגרמניה ואילו השם טדסקי באיטלקית, גם הוא פירושו גרמני. משמע שני שמות המשפחה של משה יצחק העידו על מוצאה של משפחתו מגרמניה.
קורות חייו.
על פי האוטוביוגרפיה של אשכנזי הגיע אביו, שמואל אשכנזי, מדלמטיה עקב ההתנכלויות ליהודים, והתיישב בטריאסט, שם נישא לבלהה בת יוסף פינקרלי. נולדו להם ארבעה בנים ושתי בנות, כאשר משה יצחק הוא בן הזקונים להוריו. האב ניהל עסק מוצלח בשותפות עם אחיו, אך בשנת 1827 ירד מנכסיו והוא נאלץ לשמש כשליח ציבור בקהילה עד פטירתו בשנת 1831, בהיות משה יצחק בן עשר.
כבר בילדותו קיבל אשכנזי חינוך מסורתי משולב עם לימודים כלליים, הכוללים חשבון, גאוגרפיה, גאומטריה, פיזיקה, איטלקית וגרמנית. כמו כן, השתלם בלימודי הפדגוגיה, ובגיל 17 החל ללמד תלמידים ולעזור בפרנסת המשפחה. בד בבד המשיך ללמוד תורה עם חבריו ומוריו. הוא עשה חיל בהוראה וובלימודים כאחד, עד שהתקבל בברכה בביתו של שד"ל כשהגיע מדי שנה לביקור בפאדובה
בשנת 1880 נישא אשכנזי לשרה בת עמנואל גימילי. הוא מציין באוטוביוגרפיה שלא נולדו להם ילדים. שמונה שנים לאחר שהחל ללמד, הפקידו בידיו גם את הוראת הלימודים הכלליים ואהבת תלמידיו פיצתה אותו, לדבריו, על החסך בילדים. למעלה משלוש מאות תלמידים היו לאשכנזי, וביניהם כמאה תלמידות.
הפסקה קטנה לקח אשכנזי מהוראה, לאחר שבשנת 1860 נענה לבקשת מוקיריו ועבר לכהן כרב באיספלטרו, אלא שלדבריו, שכרו היה מועט בהרבה מהשכר שהרוויח מהוראה, ועל כן שב לאחר זמן מה לעירו והמשיך בהוראה ובכתיבת ספריו. בגיל 63 כתב אשכנזי את קורות חייו בספרו, ובסוף דבריו הוא מציין את גאוותו המיוחדת בתלמידותיו, שהוריהן לא ילמדו אותן והוא תורם לכך שלא תהיינה כשאר העלמות.
ספריו.
תכלית עבודתו של אשכנזי בספריו הייתה בעיקר פדגוגית. פירושיו הם פרי עיון מתמיד במקרא, יחד עם תלמידיו וחבריו, שהיו כולם מבית מדרשו של שד"ל. המגמה ששררה באיטליה, בניגוד למזרח אירופה ומרכזה, הייתה ברוחו של משה מנדלסון להתייחס לתנ"ך כבעל ערך אסתיטי ודתי-מוסרי ולא באספקלריה של הפירוש התלמודי.
ספרו הידוע והמקיף ביותר הוא הספר "הואיל משה", ספר בן שמונה כרכים שיצא במהלך מספר שנים ומכיל פירוש עממי למקרא שנועד בעיקר למטרות חינוכיות ונשען על הפרשנות היהודית המסורתית בשילוב עם זו המדעית המתונה בהשפעת משה מנדלסון ושד"ל. הכרך הראשון הוא הערות ופשטים על חמישה חומשי תורה. כר' ב' על נביאים ראשונים. כר' ג' ביאור על ישעיהו, ירמיהו ויחזקאל, כר' ד' ביאור חדש על תרי עשר, כר' ה' על ספר תהילים, כר' ו' על חמש מגילות וספר משלי, כר' ז' ביאור חדש על ספר איוב וכר' ח' מכיל פירושים על ספרים שונים.
וכך הוא כותב: "ואין זה כבוד מקראי קדשנו להקשות דעתו ולגזור שלא נפל בהם שום טעות, ולהואיל לפרש פירושים רחוקים לקיים דברים ככתבם ... וכבוד התנ"ך מונח במקומו גם אם נניח שנפל בהם איזה טעות סופר שאינו לא מעלה ולא מוריד". כדוגמה לדרך זו ניתן לראות את הפירוש שהוא נותן לשתי הגרסאות השונות המציגות את פגישתם הראשונה של שאול ודוד. בראשונה מסופר שהוא פוגש אותו לראשונה עוד טרם מלחמתו בגוליית, ובפרק הסמוך מסופר, שרק לאחר מעשה גוליית מתעניין שאול בנער הגיבור. אשכנזי פותר את הסתירה בדרך שלא הייתה מקובלת בזמנו: "וכל הפירושים שראיתי וששמעתי על הדבר הקשה הזה דחוקים הם. על כן הואלתי לבאר שלקיחת דוד לנושא כלי שאול מסופרת לנו בשני אופנים מיד שני כותבים ; כפי הראשון בא דוד אל שאול לפני המלחמה, וכפי השני מצא חן בעיניו אחרי הכותו את גלית"
והיא שעמדה (ניגון)
והיא שעמדה הוא ניגון דבקות מניגוני חב"ד, אחד הניגונים שלימד הרבי מלובביץ' למילים והיא שעמדה מתוך ההגדה של פסח, הניגון נפוץ גם מחוץ לחסידות חב"ד.
אודות הניגון.
את הניגון לימד הרבי מלובביץ' בליל יום ב' של חג הפסח ה'תשט"ו (1955). בתחילה ביקש הרבי מהחסידים שינגנו את ניגון "והיא שעמדה", החסידים ניגנו ניגונים שונים על המילים, אך שהרבי ראה שאף אחד לא מתחיל את הניגון המסוים החל הרבי לנגן את הניגון.
בשנת ה'תשכ"א ביאר הרבי את תוכן הניגון.
הניגון מופיע בספר הניגונים - חב"ד מספר קצ (190).
עיבודים מוזקליים וביצועים.
בשנות השמונים הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 8" של ניח"ח. ב-1995 הופיע באלבום "ניגוני הרבי" של אבי פיאמנטה, ב-2012 הופיע באלבום "חדווא דניגונא" של גיל עקיביוב. ב-2015 הופיע הניגון באלבום "צמאה 1" בביצוע שולי רנד. ב-2017 הופיע באלבום "ולנר ווקאלי".
הניגון בוצע במהלך השנים גם על ידי נמואל הרוש, הרב תמיר גרנות ואחרים.
משה יצחק טדסקי
Kurzgesagt – In a Nutshell
קורצגזגט - בקליפת אגוז (בגרמנית: Kurzgesagt; באנגלית: In a Nutshell) הוא ערוץ יוטיוב גרמני עם 18.5 מיליון מינויים, שהוקם על ידי פיליפ דטמר. ערוץ היוטיוב מתמקד בתכני חינוך מונפשים, הנעים בין: אסטרופיזיקה, פסיכולוגיה, פוליטיקה, כלכלה, טבע, מדע בדיוני ומבני-על, פרדוקסים למיניהם, פילוסופיה, בריאות, טכנולוגיה, זיהום הסביבה, אוכל ואנושות. על פי סטיב טיילור, סרטוני הערוץ בדרך כלל באורך של ארבע עד שש עשרה דקות, כאשר רובם זמינים דרך הערוץ הגרמני שלהם- Dinge Erklärt – Kurzgesagt.
הסרטונים מציגים נושאים מורכבים בגישה מאוזנת אשר מציגה יתרונות וחסרונות. לדוגמה, בסרטון על נזקי הפלסטיק הוצגו גם יתרונות וכן העלויות הסביבתיות הכרוכות בשימוש בחומרים תחליפיים.
מלבד הערוץ האנגלי והערוץ הגרמני שלהם, הם החלו ליצור סרטונים עבור הערוץ הספרדי שלהם, En Pocas Palabras – Kurzgesagt באוגוסט 2019. בזמן שהערוץ האנגלי שלהם מממן את עצמו בעיקר על ידי תרומות מהצופים שלהם וחסויות אישיות, הערוץ הגרמני נתמך בעיקר על ידי פונק ווויקס, בנוסף למענק מקרן ביל ומלינדה גייטס.
בינואר 2022 קורצגזגט פתחו ערוצים בצרפתית, הודית, יפנית, פורטוגזית, ערבית וקוראנית, בנוסף לערוצים הקודמים שלהם.
ב־22 במאי 2022, עם 18 מיליון מנויים ו־150 סרטונים, קורצגזגט דורגו כערוץ מספר 338 בעולם עם הכי הרבה מנויים.
ההיסטוריה של הערוץ.
ערוץ היוטיוב של קורצגזגט נוצר ב-9 ביולי 2013, זמן קצר לאחר שהמייסד, פיליפ דטמר, סיים את לימודיו באוניברסיטת מינכן למדעים שימושיים.
הסרטון הראשון בערוץ, בנושא של האבולוציה, פורסם כעבור יומיים. הסרטונים בערוץ היו פופולריים מהצפוי, ובשש השנים הבאות, עבר הערוץ מפרויקט שפיליפ עבד עליו בזמנו הפנוי, לסטודיו לאנימציה עם צוות של למעלה מ-40 איש.
בשנת 2015, קורצגזגט הוזמנו לעשות סרטון עבור קרן ביל ומלינדה גייטס, ומאז קורצגזגט התחילו לפעמית לעשות סרטונים עבור הקרן. ב־28 בספטמבר 2017, קורצגזגט הצטרפו לפונק של ARD ו-ZDF.
בשנת 2019 הפך קורזגסגט לערוץ הגרמני הראשון עם למעלה מ-10 מיליון מינויים.
לובשבריני
לובשבריני (בהונגרית: Lovasberény) הוא כפר במחוז פייר, נפת סקשפהרוואר.
מיקום.
לובשבריני ממוקם למרגלות הצפוניים של "הרי ולנצה" שנישאים מעל אגם ולנצה. ניתן להגיע אליו על הכביש הראשי 811 בין סקשפהרוואר – ביצ'קה ועל הכביש 8119 בין העיר ולנצה לבין צ'אקוואר. גבולו המנהלי מושפע גם מכביש 8117, העובר מכביש 7 עד פאזמאנד – ורב.
היסטוריה.
המישורים והגבעות הפוריים בין גבולותיו הדרומיים של ה"וורטש" לבין השלוחות הצפוניות של "הרי ולנצה", אשר נחצים ידי נחל רובאקיה (Rovákja), היו מאוכלסים על ידי עמים כבר באלף ה-2 לפנה"ס. בתקופת הברונזה היו מיושבים אזורי טירת-מיהאי והמרחב שלה, אך גם עקבות היישובים ובתי הקברות של הקלטים ושל הרומאים ניתן למצוא בגבול היישוב של ימינו. שמו של הכפר מופיע באיגרת שהונפקה בשנת 1302 בדמות לובזברן (Lowazberen). שם היישוב לובש-בריני הפך לקבוע בסוף המאה ה-17.
בעשורים הראשונים של הכיבוש הטורקי (אמצע המאה ה-16), הכפר התרוקן מתושבים. רק בשנת 1637 אוכלס מחדש על ידי הונגרים קלוויניסטים מביקאץ' שבמחוז טולנה. בסוף המאה ה-17 מספר המשפחות הקלוויניסטיות היה מעל לשישים ואוכלוסיית הכפר כבר עלתה על שלוש מאות. הם בנו מחדש את הכפר, החלו לעבד את האדמות והשתלטו על הכנסייה הרומית-קתולית לשעבר. בעשורים הראשונים של המאה ה-18 קיבלה אוכלוסיית לובשבריני תפנית נוספת. יהודים הגיעו ממוראביה, ושלושים משפחות רומיות קתוליות התיישבו במקום. הם הגיעו ממרכז גרמניה, ממחוז הסן-קאסל. מתקופה זו ואילך הייתה אוכלוסייה מעורבת בכפר מבחינת הדת, התרבות והמנהגים. מספר היהודים גדל בהתמדה עד אמצע המאה ה-19 ועבר את ה-1,200. לאחר שהצליחו להתיישב בערי המלוכה החופשיות, מספרם ירד במהירות.
לא רק הייתה תקופת ההתפתחות הכלכלית במאה ה-18, אלא גם עידן של העמקת ההבדלים בין הקתולים לבין הקלוויניסטים. ההתחדשות קשורה לבני המשפחת ציראקי. הרוזן יוזף ציראקי רכש את האחוזה בשנת 1730 מהברון פרנץ אנסלם פליישמן. בשנת 1748 הוא לקח את הכנסייה מהקלוויניסטים והעביר אותה לנתיניו הקתולים. במשך כמעט שנתיים קיימו הקלוויניסטים פולחן בשמיים החופשיים. בשנת 1751 הם בנו את האורטוריה שלהם עשויה משוכות וקנים. כנסייה הבנויה מאבן יכלו להקים רק בשנת 1786. בתקופה זו היו בכל שלוש העדות (קתולים רומאים, קלוויניסטים ויהודים) בתי ספר וידועים גם זהות המורים. כתוצאה מהפריחה הכלכלית, בשנת 1765 קיבלה לובשבריני את הזכות לערוך ירידים, וכך עלתה לשורות עיירות השוק. בסוף המאה היו רשומים 327 בתים ומספר המשפחות היה 490 ואוכלוסייתן עלתה על אלפיים וחמש מאות.