בקיץ של שנת 2011 לקח מליקוביץ' לידיו גם את אימון המועדון הרוסי לוקומוטיב קובאן. על אף העובדה שהיה קרוב לפיטורים בנובמבר 2011, הורשה בסופו של דבר מליקוביץ' להישאר בקבוצה, ואף הוביל אותה לשלב הפיינל פור של הליגה המאוחדת של VTB.
בסוף העונה, במאי 2012, עזב מליקוביץ' את הקבוצה.
צדביטה זאגרב.
ב-1 ביולי 2012 הוצג מליקוביץ' רשמית כמאמנה החדש של סגנית אלופת ליגת העל הקרואטית בכדורסל, צדביטה זאגרב. ב-20 בנובמבר 2012 התפטר מליקוביץ' מתפקידו זה בהצהירו שאין לו יותר רצון או תשוקה לאמן את הקבוצה.
סגנון אימון.
מליקוביץ' ידוע כמאמן המשליט משמעת חזקה, מדגיש את חשיבותו של מוסר עבודה גבוה ומקיים אימונים מפרכים ותכופים. פילוסופיית האימון שלו שמה דגש על הגנה חזקה, לצד תרגול חוזר ונשנה, כרכיבי המפתח במהלך אימון:
מליקוביץ' צוטט כמגדיר את אסא ניקוליץ' כבעל ההשפעה הגדולה ביותר בתחום והוא רואה בו "המאמן הטוב ביותר בכל הזמנים, בעל המלאכה הטוב ביותר בעסק שלנו". מתוך כבוד למנטור שלו, ניהל מליקוביץ' בשנת 2007 מסע פרסום שמטרתו להסב את שמו של הבלגרד ארנה לשם "פרופסור אלכסנדר ניקוליץ' ארנה". על אף תמיכה ציבורית שזכה לה מצד אישים בכדורסל הסרבי, בסופו של דבר לא הגיעה היוזמה לכלל יישום. מליקוביץ' רכש הערכה רבה גם לרנקו ז'רביצה והחשיב אותו ל"דוסיטז' אוברדוביץ' (בלשן, פילוסוף, סופר ופוליטיקאי סרבי, מנושאי הדגל של הרנסאנס התרבותי והלאומי הסרבי) של הכדורסל הסרבי, שהפך אותנו לבעלי אוריינות כדורסל".
במספר הזדמנויות הצהיר מליקוביץ' כי טוני קוקוץ' הוא השחקן הטוב ביותר שהייתה לו אי פעם הזדמנות לאמן.
כאשר לקח לידיו מליקוביץ' את קבוצת יוגופלסטיקה הצעירה ב-1986, הוא אסר במפורש על שחקניו לחגוג לאחר סל שקלעו. מליקוביץ' אמר כי איננו רוצה שהשחקנים שלו "יטיסו מטוסים לאחר קליעת סל משלוש נקודות", בצטטו את אלוף היורוליג המכהן ויריבו בליגה היוגוסלבית, אקו פטרוביץ', הקלע של ציבונה זאגרב, כדוגמה שלילית בהקשר זה. במקום זאת אמר מליקוביץ' כי הוא רוצה שהשחקנים שלו יהיו "גברים צעירים למופת שאין אב ביוגוסלביה שיתחרט על שמסר למי מהם את בִתו".
במהלך הקדנציה שלו בפנאתינייקוס זכה מליקוביץ' בהזדמנות לאמן את כוכב ה-NBA לשעבר דומיניק וילקינס, כמו גם את ג'ון סאלי, שחקן NBA נוסף שהופיע במדי פנאתינייקוס במספר משחקים - שניהם הובאו לקבוצה וזכו לחוזים גדולים על ידי הבעלים של הקבוצה, פאבלוס ג'יאנקופולוס. מליקוביץ' סירב לשנות את סגנון האימון שלו, אשר שם דגש חזק על משמעת קפדנית, למענם של שחקנים ידועים ובעלי מוניטין רב והתייחס אליהם באותה דרך קשוחה וקפדנית לה זכו שחקנים אחרים בסגל, מה שהוביל למספר היתקלויות, הן עם וילקינס, הן עם סאלי. בדווחו על כך, תיאר הניו יורק טיימס את מליקוביץ' כ"צפוי לפעול פחות בדומה לפיל ג'קסון ויותר בדומה לבובי נייט", בעוד שהספורטס אילוסטרייטד התייחס אליו כאל "סרבי צנוע המאמין ב'הדרך שלי או משמעת יוגוסלבית'".
סלידתו הנודעת מה-NBA הובעה על ידי מליקוביץ' באופן תדיר. ב-2009 אמר מליקוביץ':
מחלוקת.
באוגוסט 2011, במהלך ההכנות לאליפות אירופה בכדורסל 2011, מליקוביץ' פתח במריבה ציבורית עם ולאדה דיבאץ, נשיא הוועד האולימפי הסרבי, כשמליקוביץ' מכנה את השחקן לשעבר "רמאי ושקרן", ביומון הספורט הקרואטי Sportske novosti. זאת בתגובה להערתו של דיבאץ באמצעי התקשורת הסלובנים שסלובניה הייתה יכולה להיות טובה יותר לו הייתה משאירה את יורי זדובץ' כמאמן הראשי של הנבחרת, במקום לשכור את שירותיו של מליקוביץ'. המאמן הטיח עלבונות בדיבאץ באומרו: "דיבאץ אפילו אינו מודע לכך שקיבלתי את המשרה בסלובניה לאחר תקופתו של ממי בצ'ירוביץ', לא אחרי זדובץ'. העיתונאי שדיבר עם דיבאץ לא היה אדיב אליו, כשהתקשר אליו לפני הצהריים. בהתחשב בעובדה שדיבאץ בדרך כלל מתעורר בסביבות שלוש אחרי הצהריים, סביר להניח שהוא עדיין דיבר מתוך הזיות". כשנמסר לו על הערותיו של מליקוביץ', דיבאץ סירב להיגרר לשימוש בשפה מעליבה או פוגענית דרך אמצעי התקשורת, וסירב לומר כל דבר נוסף בנושא. בכל מקרה, מליקוביץ' לא סיים בזאת והגיב להיעדר התגובה של דיבאץ עם עוד האשמות ועלבונות מוסווים: "דיבאץ חצה את הקו. מדי פעם בפעם יש לו הפרזות כמו זו באמצעי התקשורת. אנחנו שני עולמות שונים. זה תלוי בו כעת האם הוא רוצה להתחיל איתי כי יש לי קובץ מפורט שמראה מי הוא באמת. הייתי רוצה להוסיף רק דבר אחד להתבטאות המקורית שלי. דיבאץ הוא רמאי ענק ושקרן ענק". הקטטה אפילו הניעה את בורה סטנקוביץ' בן ה-86, זקן השבט של הכדורסל הסרבי, להביע את מורת רוחו בפומבי ולנזוף בשני הצדדים.
הואנג ג'אנג יופ
הואנג ג'אנג-יופ (בהנגול: 황장엽; ) היה פוליטיקאי צפון קוריאני שערק לקוריאה הדרומית בשנת 1997 וידוע בשל היותו, נכון ל-2021, העריק הבכיר ביותר מקוריאה הצפונית. היה ממייסדי אידאולוגיית ג'וצ'ה, האידאולוגיה הרשמית של מדינת צפון קוריאה.
ילדותו וחינוכו.
הואנג נולד בנפת דרום פיונגיאנג. בשנת 1942 עבר לטוקיו כדי ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת צ'ואו. הוא פרש שנתיים לאחר מכן וחזר לפיונגיאנג, שם לימד מתמטיקה במוסד לימודו הישן. בשנת 1946, סמוך להיווסדה, הצטרף הואנג למפלגת הפועלים הצפון קוריאנית. בין השנים 1949 - 1953 נשלח ללמוד באוניברסיטת מוסקבה שבברית המועצות, שם פגש את אשתו לעתיד פאק סונג אוקיי. עם חזרתו לצפון קוריאה מונה כמרצה בכיר לפילוסופיה באוניברסיטת קים איל סונג. באפריל 1965 מונה לנשיא האוניברסיטה.
קריירה.
בשנת 1972 מונה הואנג ליושב ראש ועדת הקבע של אספת העם העליונה, עמדה בה החזיק 11 שנים.
לקראת סוף שנות ה-50, מצא הואנג נאום משנת 1955 בו אמר קים "משמעות הג'וצ'ה היא מהפכת הצ'וסון" (צ'וסון הוא שמה המסורתי של קוריאה). בזמנו, קים רצה לפתח גרסה משלו לקומוניזם והואנג היה אחראי באופן משמעותי לפיתוחו של הרעיון המוכר כאידאולוגיית ג'וצ'ה. כחלק מהפיתוח עזר הואנג למחוק את כל דברי ההלל ליוסיף סטלין שרווחו בנאומיו של קים בשנות ה-40 ותחילת שנות ה-50.
בשנת 1983 הפסיק הואנג לכהן כיושב ראש האספה ומעמדו הידרדר.
עריקתו.
הואנג ערק בפברואר 1997 בעת חזרתו מטיול בטוקיו, באמצעות כניסה לשגרירות קוריאה הדרומית בבייג'ינג יחד עם עמיתו איש העסקים הצפון קוריאני קים דוק-הונג. צפון קוריאה טענה שהואנג כנראה נחטף ואיימה בנקמה אם יתברר שכך הדבר ומשטרת בייג'ינג סגרה את השגרירות הדרום קוריאנית. שלושה ימים לאחר מכן נרצח העריק הצפון-קוריאני רי האן-יונג, אחיינה של מאהבתו של קים ג'ונג-איל, סונג היי-רים, באמצעות מתנקשים מחוץ לביתו בדרום קוריאה. המתנקשים לא אותרו מעולם, אולם החשד הרווח היה שהם היו סוכנים מיוחדים של צפון-קוריאה. ראש ממשלת קוריאה הדרומית לי סו-סנג טען שההתנקשות היא נקמה צפון-קוריאנית על עריקתו של הואנג. כמה ימים מאוחר יותר צוטט קים ג'ונג איל ברדיו פיונגאנג כאומר "פחדנים, עזבו אם אתם רוצים. אנחנו נגן על הדגל האדום של המהפכה עד הסוף", מסר שהתפרש כקבלת עריקתו של הואנג. הרשויות הסיניות איפשרו את עזיבתו של הואנג לקוריאה הדרומית דרך הפיליפינים מספר שבועות לאחר מכן.
לאחר עריקתו התאבדה אשתו של הואנג ובת אחת שלו מתה בנפילה ממשאית. ההשערה היא שילדיו האחרים, בן ובת נשלחו למחנות עבודה. לאחר הגעתו לקוריאה הדרומית הפך הואנג למבקר חריף של צפון קוריאה ופרסם מעל 12 ספרים וחיבורים כאשר ברבים מהם הוא מאשים את קים ג'ונג איל ב"בגידה בג'וצ'ה ובניית פיאודליזם במקום סוציאליזם". אולם לאחר בחירתו של קים דה-ג'ונג לנשיא קוריאה הדרומית ומדיניות הזריחה ("Sunshine Policy") שהנהיג נדחק הואנג לשוליים. בנובמבר שנת 2000 פוטר הואנג ממשרת יושב ראש המוסד למחקר מדיניות מאוחדת, מהלך שהביא אותו לקבול על כך שממשלת קוריאה הדרומית מעוניינת בשקט מצדו כדי לא להכעיס את צפון קוריאה.
הואנג כתב בקביעות ב-Daily NK, עיתון אינטרנטי המתפרסם בקוריאה הדרומית אך נכתב בידי גולים צפון-קוריאנים.
באפריל 2010 הודיעה סוכנות הביון של קוריאה הדרומית שעצרה שני סוכנים צפון קוריאנים מסוכנות הביון של קוריאה הצפונית שזממו להתנקש בחייו של הואנג. דווח כי שני הסוכנים התאמנו במשך ארבע שנים כהכנה לקראת המשימה. הם התחזו לעריקים צפון-קוריאנים אך נחשפו במהלך תשאול בידי הרשויות הדרום-קוריאניות. הואנג הגיב על ניסיון ההתנקשות באמירה "מוות הוא רק מוות. אין שוני בין מוות מזקנה לבין רצח בידי קים ג'ונג איל". ביוני 2010 נידונו הסוכנים הצפון-קוריאנים ל-10 שנות מאסר.
מותו.
הואנג נמצא מת בביתו בסאול, קוריאה הדרומית, בבוקר ה-10 בנובמבר 2010. בדיווחים התקשורתיים נטען שהוא נפטר מהתקף לב. להואנג הוצמדה אבטחה במשך כל חייו. לטענת המשטרה, אין כל עדות לכך שמותו של הואנג היה רצח או הריגה.
Het zotte geweld
Het zotte geweld (בתרגום מילולי מהולנדית: "אלימות מטורפת"), הוא פסל של הפסל והצייר הבלגי ריק ואוטרס. הפסל עשוי ברונזה וגובהו כ-2 מטרים. שמות נוספים בהם ידוע הפסל הם "La Vierge folle" (בצרפתית: "הבתולה המטורפת") ו-La folle danseuse (בצרפתית: "הרקדנית המטורפת").
יצירת הפסל.
הפסל נוצר בהשראתה הישירה של הרקדנית האמריקאית המפורסמת איזדורה דאנקן. דנקן הייתה מפורצות הגבולות של הבלט הקלאסי וטענה שהציר המרכזי של התנועה הוא החופש של היוצרת. דנקן הייתה באותן שנים פופולרית בקרב אמנים רבים באירופה והשאירה רושם רב על ואוטרס לאחר שצפה בה מופיעה בבריסל ב-1907 ולאחר שפגש אותה ב-1909.