בשנת ה'תשכ"ז (1967), יומיים לפני תחילת מלחמת ששת הימים, הכריז הרבי מחב"ד על המבצע הראשון "מבצע תפילין". אותה תקופה הייתה תקופת טרום המלחמה, שהורגשה באווירת ההמתנה ברחוב הישראלי. הרבי, שבאותה עת השמיע תחזיות אופטימיות לגבי תוצאות המלחמה, נשא שיחה במהלך התוועדות בשבת פרשת במדבר כ"ד באייר תשכ"ז, בהם קרא לחסידיו לצאת לרחובות ולהשפיע על יהודים אחרים להניח תפילין.
הרבי נימק את בחירתו במצוות תפילין, בכך שהיא "מצווה כללית" שלדברי חז"ל "הוקשה כנגד כל התורה". הרבי גם ציטט מקורות ביהדות הרואים במצוות תפילין סגולה לאריכות ימים ולהטלת פחד על אויבי היהודים, ונימק בכך את בקשתו להניח תפילין עם כל יהודי ובמיוחד עם חיילי צה"ל היוצאים לשדה הקרב.
בעקבות הקריאה הניחו תפילין בימי המלחמה ובימים שלאחריה, מאות אלפי אזרחים וחיילים. קריאה זו היא המקור לתופעה בה חסידי חב"ד מציעים ליהודים להניח תפילין, בדוכני רחוב, משרדים ומרכזי קניות, בישראל וברחבי העולם.
מאז ועד היום ממשיכים חסידי חב"ד להציע בכל הזדמנות אפשרית לכל יהודי שלא הניח עדיין תפילין באותו היום, להניח תפילין. כמו כן, בכל יום שישי יוצאים כל תלמידי ישיבות חב"ד לחנויות ולמקומות ציבוריים כדי להציע לעוברים ושבים להניח תפילין. אחד הדוכנים הפעילים ביותר מאז מלחמת ששת הימים ועד היום הוא ברחבת הכותל המערבי.
כמו כן הורה הרבי שיש לבדוק את התפילין פעם בשנה, אם אפשר בחודש אלול, ולבדוק שכתיבתם הייתה על ידי סופר סת"ם ירא שמים.
במשך השנים יצאו רבנים ואדמו"רים בקריאה שכל אחד ישתדל לזכות יהודים במצוה.
מבצע תפילין עורר התנגדות מצד רבי יואל טייטלבוים, האדמו"ר מסטמאר ורבנים אחרים, שהצביע על בעיות הלכתיות המתעוררות לדעתו, בהנחת תפילין בדוכני רחוב. הרבי השיב לטענות, בהתוועדות ובמכתבים.
תורה.
מיד אחרי מלחמת יום הכיפורים הכריז הרבי על "מבצע תורה" בו מורה להשפיע על יהודים ללמוד תורה לפחות רגעים ספורים מדי יום.
במסגרת מבצע זה מתקיימים בבתי חב"ד ובקהילות חב"ד שיעורי תורה כחלק עיקרי מהפעילות,
הודגש כי על הפעילים להוסיף בלימוד התורה בעצמם. כאשר הבולטים בתחום הם תלמידי הישיבות שצריכים להוות דוגמה חיה שממנה יוכל כל אדם ללמוד כיצד לומדים תורה. בישיבות חב"ד רבות נערך מדי שנה 'מבצע תורה' הכולל מבחנים מסכמים על כל מסכת הגמרא הנלמדת בישיבה. הנחיה נוספת: להשתדל לשנן ולזכור דברי תורה בעל פה עליהם ניתן לחזור במקומות ובמצבים שונים.
צדקה.
בנוסף על "מבצע תורה" הכריז הרבי מיד אחרי מלחמת יום כיפור על מבצע צדקה במטרה להרבות בנתינת צדקה, שנחשבת כסגולה מיוחדת לקירוב הגאולה הרבי קרא פעמים רבות להרבות בנתינת צדקה. הוא הצביע על זמנים ומצבים סגוליים לנתינת צדקה: קודם התפילות, קודם הדלקת נרות וביצוע מצוות אחרות, וכן לפני כניסת השבת לתת גם בעבור השבת. לדאוג שבכל מקום בו נמצאים יהודים שתהיה במקום קופת צדקה; בבית, בחדרים השונים בבית, במשרד, ובמטוס. גם עבור אלו שתורמים סכומים גדולים לגבאי צדקה וכדומה, מכיוון שעצם קיומה של הקופה מהווה זכות גדולה למחזיקים בה. ומצוות צדקה עניינה שיהודי יתן אפילו סכום פעוט בה יוצאים ידי חובת המצווה.
הרבי הדגיש מספר מקומות בהם יש לקבוע קופה: במטבח - על מנת שכל אשה לפני שתתחיל בבישולים, תתן סכום לצדקה לעניים. בחדרי הילדים - לכל ילד בחדרו תעמוד במקום בולט 'קופת צדקה', עליה יכתוב שמו הפרטי. הקופה תזכיר לו לתת צדקה מדי יום. ברכב - גם בתור שמירה בנסיעה, יחד עם ספרי קודש.
בשנים תשמ"ו - תשנ"ב מדי יום ראשון חילק הרבי בעצמו דולרים כדי לתת אותם לצדקה, לאנשים שהגיעו במיוחד למעמד זה. במהלך השנים, כשהיה יוצא ונכנס מבית מדרשו הוא נהג לתת מטבעות לילדים כדי שיתנו אותם לצדקה.
בית מלא ספרים.
מבצע "בית מלא ספרים - יבנה וחכמיה" במטרה לגרום לכך שבכל בית יהודי יהיו כמה שיותר ספרי קודש, בדגש על ספרי היסוד של היהדות. לפחות ספרי קודש בסיסיים כדי שהדר בדירה יוכל ללמוד גם בביתו, בכל עת שירצה, ולכל הפחות שיהיה בבית סידור תפילה, חומש, תהילים, תניא וקיצור שולחן ערוך. לייסד ספריות ציבוריות וכן להקים ספריות בבתי הכנסת, על מנת שכשאדם יכנס לבית הכנסת ימצא שם ספרי לימוד ויוכל לעיין בהם.
מזוזה.
'מבצע מזוזה' הוא שבכל חדר ובית יהודי תהיה מזוזה כשרה. הרבי הדגיש כמה פעמים את הצורך לקבוע מזוזה לא רק בדלת הכניסה הראשית של הבית, אלא בכל חדר וחדר מחדרי הבית, וכל בכל דלת בכל משרד, או חנות ושיש לבדוק פעם בשנה ולתקן או לקנות חדש אם נפסלו. בנוסף המליץ לבדוק את המזוזות מדי שנה בימי חודש אלול.
לפי התלמוד, המזוזה הקבועה בפתח שומרת על הבית ועל אנשיו, גם כאשר הם יוצאים מן מהבית. הרבי פרסם מעלה זו של המזוזה, והצדיק את הדגשת הנימוק התועלתני, בכך שהתלמוד עצמו מדגיש את יכולת השמירה של המזוזה.
בתקופה שאחרי תחילת המבצע יצאו רבים והקשו על מה שעורר הרבי שיש לבדוק מדי שנה, אף על פי שלפי כמה מקורות ובתלמוד בבלי יש לבדוק מזוזה של אדם פרטי פעמיים ב־7 שנים, ומזוזה של ציבור פעמיים ב־50 שנה, הרבי ענה
א. שבמקורות מדובר במזוזה כשרה מלכתחילה, ולא כבמצב שיש ספק אם בכלל הכניסו פרשיות ומזוזות כשרות או לא.
ב. בזמננו – עיבוד הקלף גרוע יותר מאשר בזמן חז"ל, כך שהדיו והתגים וכו' עמידים פחות, ולכן חובת הבדיקה גדולה יותר.
ג. כשצריכים תוספת ברכה מלמעלה, צריך לבדוק אף שעברה רק שנה מהבדיקה הקודמת, כמבואר במטה אפרים שבחודש אלול בודקים תפילין ומזוזות. כמו כן הזכיר הרבי את דעת המכילתא, שצריך לבדוק תפילין אחת לי"ב חודש.
במקרים רבים כאשר פנו לרבי במקרים של צרה או מחלה לבקשת ברכה ועזרה הורה לבדוק את כשרות המזוזות (והתפילין). כמו כן הצביע על אירועים שליליים שהתרחשו בהיעדר הגנה של מזוזות כשרות.
כחצי שנה לאחר הכרזת המבצע קישר הרבי את מה שאירע אז בחודש אייר ה'תשל"ד הפיגוע טרור במעלות בו נפגעו ילדים רבים שבאו מצפת, וכשבדקו מצאו שמספר המזוזות שנמצאו פסולות תואם את מספר הילדים שנהרגו.
הדלקת נרות שבת.
ב"מבצע הדלקת נרות שבת ויום טוב" (מכונה בחב"ד גם "מבצע נש"ק", ראשי תיבות של נרות שבת קודש") יצא הרבי בבקשה לפעול שכל אישה ובת יהודייה מגיל שלש ומעלה תדליק נרות שבת מדי ערב שבת ויום טוב בזמן הדלקת הנרות. ילדה מדליקה נר אחד, ואישה נשואה לפחות שני נרות. בקריאתו הדגיש הרבי את הצורך בכך, שגם ילדות קטנות טרם הגיען לגיל חינוך תדלקנה נרות שבת ויום טוב ותברכנה לאחר ההדלקה. הרבי ציין שזוהי איננה תקנה שלו, כי אם חידוש מנהג ישן שכבר היה נהוג בחצרות חסידים ואף בליטא אצל רבי חיים מבריסק וכדומה.
מדי יום שישי וערבי חג יוצאות נשי ובנות חב"ד לחלק זוג נרות שבת בבתי חולים, בבתי אבות, בתי ספר ובמרכזים שונים, והבחורים העוסקים במבצע תפילין מחלקים גם כן נרות להדלקה.
מנהג ההדלקה על ידי בנות לא נשואות התפשט בעולם הדתי והחרדי בעקבות המבצע, והדבר עורר פולמוס (הרבי המליץ שהפעם הראשונה שהילדה מדליקה יהיה זאת בערב חג וכך תברך ברכת שהחיינו גם על החג וגם על ההדלקה הראשונה).
החל משנת 2015 קיים אתר אינטרנט המספק שירות תזכורות לזמני הדלקת הנרות.
כשרות.
"מבצע כשרות האכילה והשתייה" נועד להשפיע על יהודים לשמור על מטבח כשר וכן לאכול רק אוכל כשר בכל מקום בו היהודי נמצא.
לשם כך צוותי בתי חב"ד מתנדבים לבקשת המעוניינים, מכשירים את המטבח ואת כליו, ומספקים הדרכה לניהול מטבח יהודי כשר. במדינות ובאזורים בהם קשה להשיג מזון כשר, מספקים בתי חב"ד מזון כשר לאנשי עסקים ולמטיילים יהודים.
הרבי הבהיר כי חשיבות המבצע נובעת מההשפעה המרובה המיוחסת לתזונת האדם על תכונותיו ומצבו הנפשי, ולכן ההקפדה על כשרות המאכלים יש בה תועלת להתנהגות יהודית בריאה. הרבי הדגיש את השפעת המזון הכשר, גם על תינוקות. מבצע זה הוא הפנה בעיקר לנשים ובנות, בהם ראה הגורם המשפיע והאחראי לכשרות המטבח היהודי. לפעמים כמענה לפניות רבות בבקשות ברכה לרפואה וכדומה, נהג הרבי להורות להכשיר את המטבח או להקפיד יותר על הכשרות.
טהרת המשפחה.
'מבצע טהרת המשפחה' הוא שכל משפחה יהודית תקיים את הלכות טהרת המשפחה ותשמור על חיי צניעות וקדושה. דברים אלה מביאים לדבריו בריאות ואושר לחיי המשפחה. בנוסף, יש לפעול שייקימו מצווה בסיסית זו ולספק האביזרים הכרוכים בכך.
הרבי טען כי הסיבה להידרדרות הרוחנית בדורות האחרונים היא מחלה רוחנית שנגרמת בין היתר מאי שמירת טהרת המשפחה. בעקבות קריאה זו, בתי חב"ד רבים בונים מקוואות טהרה רבים ומפוארים על מנת לספק את השירותים הנצרכים לאלו הרוצות לקיים את הלכות טהרת המשפחה בשלימות.
חינוך.
בשבת מברכים חודש אייר ה'תשל"ו הכריז הרבי על "מבצע חינוך" ועל השנה הקרובה כ"שנת החינוך" במטרה לדאוג שכל ילד וילדה יהודיים יקבלו חינוך יהודי כשר.
הרבי ציין כי בחינוך שני היבטים: חינוך עצמי וחינוך הזולת. תת-נושא מועדף בחינוך הזולת הוא הדגש על חינוך יהודי ערכי לילדי ישראל. שאיפת מבצע החינוך היא שכל ילד יהודי יקבל חינוך המושתת על ערכי היהדות ותורת ישראל משחר ילדותו. הרבי הדגיש שהחינוך הוא היסוד לכל תורת ישראל ולעתיד עם ישראל.
אפילו לחלק מהזמן, כגון בקיץ במחנה קיץ, או שעה בשבוע (בניו יורק הממשלה נותנת בבתי ספר אפשרות זו ביום רביעי לילדים היהודים, שעה של לימוד יהודי) וכן בכל גילאי החינוך; שלוחי חב"ד מפעילים גנים להשרשת מושגים יהודיים בסיסים בגיל רך.