באותה השנה שיחקה גם בקומדיה "סיפור סינדרלה" בתור רודנה העובדת בדיינר ביחד עם סאם מונטגומרי (הילרי דאף).
ב-2005 שיחקה קינג בקומדיה איזו מין שוטרת 2 בתפקיד סם פולר שומרת הראש של הסוכנת גרייסי הארט (סנדרה בולוק) והחלה לדבב בסדרת האנימציה "משפחת בונדוק" את דמותם של יו וריילי פרימן.
ב-2007 שיחקה קינג בתשעה פרקים במסגרת העונה השישית של סדרת הפעולה "24", בסדרה הופיעה בתפקיד הפרקליטה סנדרה פאלמר אחותו של הנשיא ויין פאלמר. בשנת 2007 שיחקה בדרמה הקומית "חג שכזה" בכיכובו של כריס בראון.
משנת 2009 עד לשנת 2013 זכתה להערכה רבה על תפקידה בסדרת הדרמה "סאות'לנד", בה שיחקה בתור הבלשית לידיה אדמס.
בשנים האחרונות התפרסמה מעט מאוד כשחקנית קולנוע ושיחקה בעיקר בקומדיות: "החתונה של המשפחה שלנו" ו"שנת הכלב".
בשנת 2015 החלה לשחק בעונה השנייה של סדרת המתח "הנותרים" ברשת HBO אשר זכתה בפרס פיבודי. באפריל 2017 שבה לעונה השלישית. ב-2015 החלה לשחק גם בדרמת הפשע המוערכת "פשע אמריקאי" של רשת ABC, בה השתתפה בכל 3 עונות הסדרה עד 2017 וזכתה על תפקידה בשני פרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת במיני-סדרה לשנים 2015 ו-2016, לאחר שזו קיבלה מועמדות נוספת ב-2017 אך לא זכתה. על תפקידה בסדרה קיבלה גם מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשנת 2016.
בשנת 2018 החלה לשחק בסדרה "שבע שניות" של רשת "נטפליקס" וזכתה בפרס אמי על תפקידה. באותה שנה שיחקה בסרט "סיפורו של רחוב ביל". על תפקידה בסרט זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 2019 עלתה ברשת HBO הסדרה "השומרים", דרמת גיבורי-על מבית DC קומיקס, בה מככבת קינג בתפקיד הראשי. על תפקידה זה זכתה בפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה.
בשנת 2019 פורסם כי קינג התחילה לעבוד על סרטה הראשון כבמאית "לילה אחד במיאמי" שמבוסס על מחזה באותו שם משנת 2013. צילומים לסרט החלו בינואר 2020. הסרט הוקרן בבכורה עולמית ב-7 בספטמבר 2020 בפסטיבל הסרטים של ונציה, ובכך הפכה קינג לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שסרטה מוקרן בפסטיבל. הסרט יצא בהפצה מורחבת ב-15 בינואר 2021 על ידי אולפני אמזון.
בפברואר 2021, פורסם כי קינג לוהקה לגלם את הפוליטיקאית ואשת החינוך שירלי צ'יזהולם בסרט ביוגרפי על חייה "Shirley" שיעלה בנטפליקס מאת הבמאי והתסריטאי ג'ון רידלי.
חיים אישיים.
ב-1997 נישאה לאיאן אלכסנדר והזוג התגרש לאחר עשור, בשנת 2007. יש להם בן אחד שנולד ב-1996.
ביצוע הבנה
כלל הזהב של שיעור החיסכון
בכלכלה, כלל הזהב (באנגלית: Golden Rule Savings Rate) הוא שיעור החיסכון המאפשר צריכה מרבית ב"מצב העמיד", כלומר מצב שיווי משקל במודלים כלכליים שונים כמו למשל מודל הצמיחה של סולו. המושג הופיע לראשונה ברעיונותיהם של ג'ון פון נוימן ויצירותיו של מוריס אליאס, אולם הוא מזוהה בעיקר עם אדמונד פלפס, שדרש בשנת 1961 ב"מודל האופטימליות" את כלל הזהב: "התייחס לאחרים כפי שהיית רוצה שהתייחסו אליך" או בגרסתו השוללת: "אל תתייחס לאחרים באופן שבו לא היית רוצה שיתייחסו אליך".
במודל הצמיחה של סולו, כששיעור החיסכון עומד על 100%, כל התוצר מופנה להשקעות בהון לייצור עתידי ולכן אין צריכה כלל. לעומת זאת, כששיעור החיסכון עומד על 0%, אף חלק מהתוצר אינו מופנה להשקעה עתידית, לכן הצריכה היא מרבית ומלאי ההון פוחת בשל שחיקת ההון וקיומו של הפחת. המודל של סולו מצביע על שתי נקודות של "מצב עמיד": האחת היא הנקודה שבה שיעור החיסכון ושיעור הפחת מהתוצר משתווים, והשנייה היא בנקודת האפס, כאשר לא מתקיים ייצור כלל. לכן, רק בנקודה הראשונה מתקיימת צמיחה נקייה בת-קיימא, דהיינו, צמיחה של ממש בתוצר של המשק לאורך זמן. זאת ועוד, בכל נקודה בין שתי נקודות אלו שיעור ההשקעה גדול משיעור הפחת והצריכה חיובית מלבד בנקודה אחת - "נקודת כלל הזהב" - שבה שיעור ההשקעה שווה לשיעור הפחת ולכן הצריכה היא מרבית.
סדנאות הבמה
סדנאות הבמה הוא מרכז להכשרה גבוהה של אמנים מקצועיים: מחזאים, שחקני תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, תסריטאים, רקדנים, כוריאוגרפים, בובנאים, ליצנים, מוזיקאים ואמני פרפורמנס.
היסטוריה.
במאי 2002 ייסדה במאית התיאטרון ריבי פלדמסר-ירון את מרכז סדנאות הבמה כמיזם שיתוף פעולה של תוכנית ה-BI ARTS (משרד החוץ הישראלי והמועצה הבריטית). שמונה אמנים מבריטניה ערכו פסטיבל בנושא תיאטרון פיזי בן שלושה ימים בבית ציוני אמריקה. מאז עורך המרכז פסטיבל בינלאומי מדי שנה. ב-2004 הפך המרכז סדנאות הבמה לעמותה (מרכז ללא כוונות רווח).
החל מ-2006 המרכז כלל בשורותיו מנחים ישראלים ולא רק אמנים מחו"ל. בשנה זו נפתחו מסלולי הכשרה של אמנים ישראלים כמו אסף צפור שמעביר עד היום סדנת תסריטאות. בינואר 2010 עבר המרכז לבית קבע ברחוב סלמה 46, המשתרע על פני 180 מ"ר.
המרכז פועל כבית ספר גבוה לאמנים מקצועיים בוגרי בתי ספר לאמנויות.
במסגרת הפעילות של המרכז הוא חובק את כל תחומי האמנות:
תיאטרון, מחול, קולנוע, טלוויזיה, מחזאות, תסריטאות, מוזיקה, אמנות פלסטית וניו מדיה.
המרכז פועל במשך כל השנה בכל ימות השבוע.
מסלולי ההכשרה הם בעיקר מעשיים ומשמשים מעבר ללימודים מפגש מקצועי ומעבדה אמנותית.
עד 2013 התקיימו במרכז מעל 200 מסלולי הכשרה שנתיים ולמדו בו מעל 3000 סטודנטים/אמנים מקצועיים.
תוכנית ההכשרה השנתית מורכבת ממספר מסלולים.
המסלולים השנתיים.
מסלולים קבועים לאורך השנה כמו:
פרויקטים.
סדנאות הבמה כמרכז הכשרה גבוה מקיים פרויקטים בנושאים שונים המקדמים את האמנים והאמנות המקצועית. בין הפרויקטים שמקיים המרכז:
מנחי הסדנאות.
ישראל.
תיאטרון ומחול.
עמרי ניצן, ציפי פינס, מיקי גורביץ', יבגני אריה, אילן רונן, חנן שניר, שמואל וילוז'ני, אודי בן-משה, גורן אגמון, אבישי מילשטיין, יעלי רונן, מנשה נוי, צביה הוברמן, חגית רכבי-ניקולייבסקי, משה קפטן, דוקי עצמון, אמנון מסקין, אוהד נהרין, רננה רז ועוד.
קולנוע טלוויזיה.
אסף צפור, אבנר ברנהיימר, ניר ברגמן, רני בלייר, דובר קוסאשווילי, ערן קולירין, עודד דוידוף, רם נהרי, רונית ויס ברקוביץ,צביקה קרצנר, רני סהר, איתן ענר, דרור סבו, אורית אזולאי, ליאת ביין, שירי ארצי, תמר מרום, עמית ליאור, יורם מנדל, עוזי וייל, אבי כהן.
מנחים מחו"ל.
כל המנחים מחו"ל הם מנהלי בתי ספר או אמנים שמלמדים או מופיעים. כולם מובילים בתחומם:
פליפ גוליה –(צרפת), ג'וס הובן (בלגיה), מרק בודן (בריטניה), מרי האמונד (בריטניה), כריסטינה פרידריך (גרמניה), פול בינרטס (הולנד),
קריסטוף מרשאנד (צרפת), קתרין אנטר (בריטניה), טים קראוץ (סקוטלנד),מרצ'לו מגני (איטליה), רוזמרי אש (בריטניה), מייקל מאייר (ארצות הברית) טים אור (ארצות הברית) לורנס קובאץ' (אוסטריה), ניקי פלקס (בריטניה), לשק בדזיל (פולין)
ועוד.
ריבי פלדמסר ירון
כף גלידה
כף גלידה היא כף מדידה המשמשת להעברת גלידה לגביע גלידה או לקערית קטנה. לכף הגלידה צורה קעורה, כדי ליצור את צורת "כדור" הגלידה.
כף הגלידה מיוצרת לרוב בגודל של כדור גלידה אחד, בצורה שבה יהיה נוח למוכרי גלידה להניח כדורי גלידה בגביעים או בכוסות, ולגבות מחיר עבור מנת הגלידה בהתאם למספר הכדורים. בגלידריות קיימים סוגים נוספים של כפות גלידה, כגון כף עבור גודל של חצי כדור גלידה ועוד.
כפות דומות מאפשרות להכין כדורי פירות, כגון מלון.
אי שוויון מרקוב
Burn (אלבום)
Burn הוא אלבומה השמיני של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור בשנת 1974. באלבום משתתף לראשונה דייוויד קוברדייל כסולן.
הקלטה.
האלבום הוקלט במונטרה שבשווייץ בנובמבר 1973, באולפן הנייד של להקת הרולינג סטונז ("Rolling Stones Mobile Studio" - אולפן בו השתמשו רבות מהלהקות הגדולות בעולם).
צליל האלבום שונה מהסגנון שאפיין את הלהקה עד אז, ונוטה להשפעות של מוזיקת נשמה ופאנק (Funk), סגנונות שבלטו יותר באלבומם הבא, "Stormbringer".
ביקורות.
האלבום קיבל ביקורות מעולות, ונחשב לאחד מהטובים ביותר של הלהקה. אתר Allmusic העניק לאלבום 4.5 כוכבים מתוך 5. כמו כן, עבודתו של קוברדיל זכתה לשבחים רבים. בשנת 2006 דורג האלבום על ידי מגזין Classic Rock במקום 27 ברשימת "100 אלבומי הרוק הבריטיים הטובים ביותר בכל הזמנים".
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו על ידי ריצ'י בלקמור, דויד קוברדיל, גלן יוז, ג'ון לורד ואיאן פייס.
וירוס צ'רנוביל
וירוס צ'רנוביל (ידוע גם בשמות CIH ו-Spacefiller) הוא וירוס של מערכת ההפעלה Microsoft Windows 9x, אשר הופיע לראשונה בשנת 1998. הוא אחד מהווירוסים ההרסניים ביותר, אשר דורס מידע קריטי בכוננים נגועים וגרוע מכך, בחלק מהמקרים הוא משחית את ה-BIOS. הווירוס נוצר על ידי צֶ'ן יִינְגְהָאו (陳盈豪), שהיה סטודנט באוניברסיטת דָאטונְג שבטאיוואן. מעריכים ש-60 מיליון מחשבים נדבקו בווירוס ברחבי העולם, מה שהתבטא בנזקים עסקיים המוערכים במיליארד דולר.
צ'ן טען שהוא כתב את הווירוס בהתרסה אל מול טענות חצופות של מפתחי תוכנות אנטי וירוס, על יעילות נגד וירוסים. צ'ן הכריז שאחרי שהווירוס הופץ בכל האוניברסיטה על ידי חבריו לכיתה, הוא התנצל בפני האוניברסיטה ויצר תוכנת אנטי-וירוס שזמינה להורדה ציבורית. תוכנת האנטי-וירוס נוצרה ביחד עם וֶנְג שְׁהָאו (翁世豪), סטודנט באוניברסיטת טאמקאנג. התביעה בטאיוואן לא הייתה יכולה לתבוע את צ'ן באותה תקופה כי אף קורבן לא הגיש תביעה. האירועים האלו הובילו לחקיקה חדשה בתחום פשעי המחשב בטאיוואן.