מייקל אשלי בול (באנגלית: Michael Ashley Ball; נולד ב-27 ביוני 1962) הוא שחקן, זמר, קומיקאי ושדרן אנגלי, הידוע בעיקר בגין עבודותיו בתיאטרון המוזיקלי. הופעת הבכורה שלו בוסט אנד הייתה בשנת 1985, כאשר גילם את דמותו של מריוס פונמרסי במחזמר "עלובי החיים", כחלק מצוות השחקנים המקורי של לונדון; לאחר מכן, בשנת 1987, כיכב בתפקיד הוויקונט ראול דה־שאניי במחזמר "פנטום האופרה"; בשנת 1989 הוא הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי עם "Love Changes Everything", שיר נלקח מתוך המחזמר "היבטים של אהבה", בו הוא גילם את דמותו של אלכס דילינגהם, הן בלונדון והן בברודוויי.
בשנת 1992, בול ייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון, והגיע למקום השני עם השיר "צעד אחד מחוץ לזמן". בשנת 1995 הוא חזר לגלם את תפקידו של מריוס בקונצרט לציון 10 שנים למחזמר "עלובי חיים". בין התפקידים האחרים שגילם בווסט אנד: ג'ורג'יו ב-"Passion" (1997); קראקטוס פוטס במחזמר "צ'יטי צ'יטי בנג בנג" (2002). הוא זכה פעמיים בפרס אוליבייה עבור השחקן הטוב ביותר במחזמר: בשנת 2008, על תפקידו כעדנה טורנבלאד ב-"היירספריי", ובשנת 2013 על תפקידו כסוויני טוד ב-"".
בול הוא חבר במסדר האימפריה הבריטית, תואר שהוענק לו בשנת 2015 כחלק מאירועי יום הולדתה של המלכה, בגין הישגיו בתיאטרון המוזיקלי.
ראשית חייו.
בול נולד בעיירה בשם ברומסגרוב שבווסטרשייר, לאם וולשית ולאב אנגלי. אביו הוכשר כשוליה במפעל בברמינגהאם, והמשיך להיות איש עסקים מצליח, למרות שבמקור הוא רצה להיות שחקן. סבו מצד אמו של בול היה כורה פחם. סבתו מצד אמו שמרה על המשפחה. לבול יש אחות, קתרין, שצעירה ממנו בכמעט עשור. הוא עבר לדארטמור שבדבון עם הוריו כשהיה בן שלוש שנים. הוא מעולם לא לקח שיעורי שירה, אבל כילד הוא למד לשיר בעזרת מוזיקה מוקלטת: למשל, שירים של אלה פיצג'רלד, מהליה ג'קסון ופרנק סינטרה. כשהיה בן 11 הוא נסע ללמוד בפנימייה בעיר פלימות', כי ההורים שלו חשבו שזה יעניק לו חינוך טוב, אבל הוא לא מצא את מקומו באותו בית ספר באותו הזמן, והיה אומלל שם.
בול התעניין בתיאטרון, ואביו לקח אותו לראות הצגות במהלך החופשות מבית הספר, ביניהן הפקת "המלך ליר" של הלהקה השייקספירית המלכותית שהוצגה ב-Royal Shakespeare Theatre, שהרשימה אותו מאוד כנער בן 14. הוא הצטרף לתיאטרון-נוער, ובעקבות כך המשיך ללימודי דרמה בבית הספר למשחק בגילפורד שבסארי, בו מצא סביבה לטעמו. כסטודנט, הוא השתתף במופעי רחוב ברחבי העיר גילפורד, במהלך ימי השבת, ביחד עם חברה ללימודים, על מנת להרוויח קצת כסף. הוא סיים את לימודיו בשנת 1984. לאחר סיום לימודיו, קריירת השירה של בול התקדמה במהירות גבוהה. סבתו מצד אמו, שיש לה אוזן מוזיקלית, הייתה גאה בהישגי שירתו המוקדמים של בול; היא נפטרה באופן פתאומי, עם זאת, מהתקף לב כשבוע לפני הופעת הבכורה שלו באופרה הקומית "הפיראטים של פזנסטן".
תיאטרון.
בשנת 1984, לאחר שעזב את בית הספר לדרמה, התפקיד הראשון של בול היה במחזמר "Godspell" במרכז לאמנויות שבאבריסטווית', לאחר שעבד במשך מספר חודשים בבייסינגסטוק. הפריצה הגדולה הראשונה שלו הייתה באופרה הקומית "הפיראטים של פזנסטן" שעלתה בבית האופרה של מנצ'סטר; באודישן פתוח הוא נבחר מבין כ-600 מועמדים שעמדו בתור על מנת לשיר, לשחק, לרקוד ולהתראיין, באודישנים שנערכו בשלושה חדרים נפרדים. התפקיד החשוב הבא שלו הגיע כאשר קמרון מקינטוש ליהק אותו לתפקיד מריוס פונמרסי בהפקת לונדון המקורית של "עלובי החיים"; אך בול חלה במחלת הנשיקה ולקח לו 6–7 שבועות להתאושש מדלקת שקדים ותסמונת התשישות הכרונית שנלוו למחלת הנשיקה. כאשר חזר לעבודה, הוא עדיין סבל מעייפות, ולקה מספר פעמים בהתקפי פאניקה על הבמה. בהמשך, הוא החל ללקות בהתקפים גם בדרכו לעבודה. בתשעת החודשים שלאחר מכן, בול חי לבדו בדירתו, עם תחושות דיכאון; הוא לא פנה לקבלת טיפול ועזב את "עלובי החיים".
זכיינית הטלוויזיה הבריטית Thames Television הזמינה את בול לשיר בתחרות "מיס אנגליה", אירוע טלוויזיוני בשידור חי, והוא שר מספיק טוב, למרות שסבל מחרדה. כשצפה בהקלטה מאוחר יותר, הוא הבין שאף אחד לא שם לב עד כמה הוא היה עצבני, והדבר הפך אותו לפחות מודאג בנוגע לבעיית החרדה שלו. בערך באותו זמן, קמרון מקינטוש ביקש מבול לגלם את דמותו של ראול בפנטום האופרה בלונדון, לאחר שמייקל קרופורד (ששיחק את הפנטום) וסטיב ברטון (ששיחק את ראול) עזבו את ההפקה בלונדון, על מנת להופיע בברודוויי, ניו יורק. מקינטוש חשב שהתפקיד של ראול לא יהיה מעמסה גדולה מדי עבור בול, וכי התפקיד נכון עבורו.
בול גילם את דמותו של אלכס במחזמר "Aspects of Love", הן בלונדון והן בניו יורק, ואת דמותו של ג'ורג'יו בהפקת הלונדונית של "Passion" מאת סטיבן זונדהיים. "Alone Together" היה שמו של מופע היחיד שלו, שהועלה לראשונה ב-Donmar Warehouse. בשנת 1998 בול לקח חלק בשלוש הופעות גדולות: חגיגת יום הולדתו ה-50 של המלחין אנדרו לויד ובר באלברט הול (הופעה שצולמה והופצה ב-DVD); "Sondheim Tonight" שהתקיימה במרכז האמנויות ברביקן (והופצה על גבי CD); וכן "Hey, Mr. Producer" - ערב מחווה למפיק התיאטרון קמרון מקינטוש (אשר הופץ הן ב-DVD והן על גבי CD). בשנת 2002 הוא גילם את דמותו של קרקטקוס פוטס במחזמר של האחים שרמן "צ'יטי צ'יטי בנג בנג" (תפקיד שנחשב במידה רבה לקאמבק שלו).
בשנת 2004 הוא כיכב לצידה של פטולה קלארק בהפקה של המחזמר "שדרות סאנסט" מאת אנדרו לויד ובר שעלתה ב-Cork Opera House, ובהמשך שודרה בטלוויזיה ברשת BBC. מאוחר יותר באותה השנה הוא היה כוכב-אורח בהופעה חיה של קלארק, שגם היא שודרה על ידי ה-BBC. בהופעה הוא שר סולו שלושה שירים מתוך האלבום האחרון שלו, "Since You've Been Gone", כמו גם שני דואטים יחד עם קלארק. בין ההופעות הנוספות שלו: מופע לכבוד יום דוד הקדוש של ה-BBC; וכן גילום דמותו של מריוס פונמרסי במופע לציון יום השנה העשירי של המחזמר "עלובי החיים" בשנת 1995; בול גילם גם את דמותו של ז'אן ולז'אן במופע מוזיקלי מיוחד של "עלובי החיים" שהועלה בפני מלכת אנגליה ואורחיה, בטירת וינדזור בשנת 2004. בשנת 2005, בהתראה של עשרה ימים בלבד, בול החליף את מקומו של מייקל קרופורד בתפקיד הרוזן פוסקו בהפקה של המחזמר "The Woman in White", לאחר שקרופורד נאלץ לוותר על התפקיד בשל מצבו הבריאותי הלקוי.
בנובמבר 2005, בול שב להופיע בברודוויי, בתפקיד הרוזן פוסקו במחזמר "The Woman in White", בהפקה שהמשיכה מהווסט אנד של לונדון. עם זאת, הוא נאלץ לפרוש מההצגה בשל זיהום נגיפי, שככל הנראה נגרם כתוצאת משימוש בתלבושת מיוחדת הנדרשת לתפקיד; על פי דיווחים, התלבושת העלתה את טמפרטורת הגוף של בול במספר מעלות במהלך ההצגה.
בספטמבר 2005, בול הופיע לראשונה באופרה של ניו יורק בתפקיד רג'ינלד באנת'ורן בהצגה "פיישנס" מאת גילברט וסאליבן. את הרבעון הראשון של שנת 2006 העביר בול במנוחה, בעקבות המחלה שגרמה לו לעזוב את "The Woman in White" בברודוויי. עם זאת, באמצע יולי של אותה השנה, בול לקח חלק במופע חגיגי של מופע האימים של רוקי בתיאטרון רויאל קורט. הוא גילם את התפקיד הראשי במחזמר "קיסמט" בחודשים יוני ויולי 2007 עבור האופרה האנגלית הלאומית, והופיע בתוכנית הטלוויזיה "Richard &amp; Judy" של ערוץ 4 ב-22 ביוני 2007 על מנת לקדם את ההפקה הזו.
בין אוקטובר 2007 ליולי 2009 בול שב והופיע בווסט אנד, בדמותה של עדנה טורנבלד במחזמר המצליח "היירספריי". במרץ 2008 הוענק לו פרס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר במחזמר על גילום דמות זו. ב-2012 כיכב בול בהפקה מחודשת של "" בתיאטרון אדלפי בווסט אנד, לצידה של אימלדה סטונטון בתפקיד גב' לובט. ההפקה הועלתה לראשונה בצ'יצ'סטר לתקופה מוגבלת של שישה שבועות בשלהי 2011, בטרם עברה ללונדון במרץ 2012. על הופעתם, הוענקו לבול ולסטונטון פרסי אוליבייה עבור השחקן והשחקנית הטובים ביותר במחזמר.
הקלטות.
בול הופיע בקונצרטים רבים: הוא עורך סיבובי הופעות ברחבי בריטניה בתדירות גבוהה, כמו גם באוסטרליה ובארצות הברית. הייתה לו הצלחה במצעדי הפזמונים עם שיריו המוקלטים. לאחר שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי עם השיר "Love Changes Everything" מתוך המחזמר "Aspects of Love", בול לא הצליח לשחזר את ההצלחה עם סינגלים שהוציא לאחר מכן, והוא התמקד בהוצאה של אלבומים, שכולם הגיע למעמד של אלבום זהב בתוך מספר שבועות, ובמקרה של האלבום משנת 1988 "The Movies" - לאלבום פלטינה בתוך 7 שבועות (האלבום שוחרר ב-26 באוקטובר, והפך לפלטינה ב-12 בדצמבר).