ב-12 ביולי 2019 חתם על חוזה לעונה אחת במילווקי באקס, בה שיחק לצד אחיו ברוק.
וושינגטון ויזארדס.
לקראת עונת חתם לופז על חוזה בקבוצת וושינגטון ויזארדס.
אורלנדו מג'יק.
לקראת עונת חתם לופז על חוזה באורלנדו מג'יק.
הפסקה
הפסקה הוא שלב של מנוחה קצרה בפעילות ממושכת. ההפסקה מיועדת לאכילה, ליציאה לשירותים, לרענון וכדומה.
הפסקה נעשית בפעילות אישית נעשית לפי שיקול דעתו של האדם. בפעילויות קבוצתיות אחדות מוסדרת ההפסקה לפי כללים מנחים:
כדי להציג את תל אביב כעיר תוססת, משתמשת עיריית תל אביב בסיסמה: "תל אביב, עיר ללא הפסקה", ותחנת רדיו אזורית הפועלת בגוש דן קרויה רדיו ללא הפסקה.
תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (החזקה שלא לצרכים חקלאיים), התשס"ט-2009, שהותקנו מכוח חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) מעניקות הפסקה גם לבעלי חיים, בקובען: "לא יקשור אדם בעל חיים למקומו במקום החזקתו הקבוע בלא הפסקה לפעילות גופנית".
איברהים אפלאי
איברהים אפלאי (Ibrahim Afellay; נולד ב-2 באפריל 1986) הוא כדורגלן עבר הולנדי ממוצא מרוקאי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
קריירה.
אפלאי נולד באוטרכט, והחל לשחק כדורגל במועדון החובבים המקומי USV אלינקווייק, ובשנת 2003 הצטרף לאיינדהובן. את משחק הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-4 בפברואר 2004 במשחק גביע מול רודה. בהמשך העונה שיחק בעוד שני משחקים רשמיים, ובעונת שיחק שבעה משחקים.
עונת הפריצה של אפלאי הייתה עונת . לאחר עזיבתם של דהמרקוס ביזלי ומיקה וירינן שולב בהרכב הפותח של איינדהובן במרבית משחקיה. לראשונה שותף גם במשחק של הקבוצה בליגת האלופות, נגד שאלקה 04. מאז אותה עונה אפלאי היה לאחד השחקנים הבולטים בקבוצה. בעונת הבקיע במדיה 13 שערים.
ב-24 בדצמבר 2010 חתם איברהים אפלאי לחוזה בן 4.5 שנים בקבוצת ברצלונה הכולל סעיף שחרור של 100 מיליון אירו.
בשנת 2005 זומן אפלאי לראשונה לנבחרת הולנד, למשחקים נגד צ'כיה ומקדוניה, אך לא שותף בהם. במקביל, זומן לנבחרת מרוקו, שאף במדיה יכול היה לשחק, אך הוא בחר בנבחרת הולנד, עמה הרגיש מזוהה יותר. משחק הבכורה שלו במדי הולנד היה ב-28 במרץ 2007 במשחק מול סלובניה במוקדמות יורו 2008. הוא השתתף גם ביורו עצמו, אך בדרך כלל נכנס כשחקן מחליף. כן נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2010.
בשנת 2010 כבש את שערו הראשון בנבחרת בניצחון נבחרת הולנד על שוודיה במסגרת במוקדמות יורו 2012.
בתחילת עונת 2011/2012 נפצע אפלאי, ונעדר תקופה ארוכה מהמגרשים. אפלאי החלים מהפציעה בסוף העונה, ואת הופעת הבכורה שלו אחרי הפציעה עשה כשנכנס בדקה ה-71 במשחק מול ראיו ואיקאנו שהסתיים בתוצאה 0–7 לטובת ברצלונה.
ב-30 באוגוסט 2012 הושאל השחקן מברצלונה לשאלקה 04 עד לתום העונה. באוגוסט 2013, לאחר שחזר לברצלונה, נאלץ לעבור ניתוח בירך, שהשבית אותו למספר חודשים. ב-26 בינואר 2014 חזר אפלאי לסגל הקבוצה.
ב-9 באוגוסט 2014 הושאל לקבוצה היוונית אולימפיאקוס.
ב-27 ביולי 2015 חתם אפלאי בסטוק סיטי מהפרמייר ליג לשנתיים.
ב-18 ביוני 2019 חזר אפלאי לאחר שמונה וחצי שנים לפ.ס.וו. איינדהובן.
ב-31 בינואר 2021 הודיע על פרישה מכדורגל.
ז'אן פייר ליאון אלבז
קפטן הוק (משחק מחשב)
קפטן הוק (באנגלית: Captain Claw, קפטן קלאו; בתרגום מילולי: "רב חובל טופר") הוא משחק פלטפורמה בהוצאת חברת מונולית' שיצא לאור בשנת 1997 למחשב האישי.
גיבור המשחק הוא חתול בשם קפטן קלאו (שמו המלא באנגלית: Captain Nathaniel Joseph Claw; קפטן נת'ניאל ג'וזף קלאו), שודד ים ומפקד על ספינת שודדים.
למרות השם שבו הופץ ונודע המשחק בישראל, לגיבור או למשחק בכללותו אין קשר, ישיר או מרומז, לקפטן הוק מספרי פיטר פן.
העלילה ומהלך המשחק.
סיפור העלילה מתחיל כאשר ספינתו של קפטן קלאו מותקפת בלב ים על ידי הארמדה הספרדית, בשליחות הממלכה שבה קלאו הוא פושע מבוקש. במהלך הקרב מובסים קלאו וצוותו, וקלאו נלקח בשבי. בתא כלאו מוצא קלאו מכתב הטוען בתוקף לקיומו של "קמע תשע הנשמות" – חפץ קסום שבכוחו להעניק לבעליו כמעט-אלמוות ושהאגדה על אודותיו מוכרת לכול – וכן מצורפת למכתב פיסת מפה למציאת תשע אבני החן המרכיבות אותו. קלאו מצליח לפרוץ את שלשלאותיו, להתגבר על שומר תאו ולברוח מהכלא.
המשחק מתחיל כאשר קפטן קלאו פותח במסעו מחוץ לתא, בכלא "לה-רוקה" (La Roca) שם הוא נאבק בחיילי הממלכה, לעבר היעד המסומן בפיסת המפה שבידו. כך הוא ממשיך כאשר בכל פעם לקראת היעד הבא הוא מוצא פיסה נוספת מתוך המפה השלמה עם יעד נוסף, ובכל יעד ניצב קלאו מול דמות המחזיקה באחת מאבני החן של הקמע, וכדי להשיג את אבני החן יאלץ להביס את אותה דמות בקרב פנים אל פנים. הדמות הראשונה היא לה-רו (LeRauxe), האדמירל שהביס את קלאו בלב ים ושבה אותו. במהלך מסעו בעקבות פיסות המפה שבידיו קלאו מגיע לעיירה ובה הוא מגלה פרטים נוספים על חיפושי הקמע. אויבו משכבר הימים, שודד הים אדום-זנב (Red Tail), גם הוא בדרכו להשיג את הקמע ובידיו שתיים מאבני החן. היעד הסופי הוא אי הטיגריס (Tiger Island), בו נמצא המקדש – מקום משכנו של קמע תשע הנשמות. קלאו מביס את אדום-זנב, נכנס למקדש ושם זוכה בקמע.
מבנה המשחק.
המשחק מכיל ארבעה עשר שלבים, כאשר באופן מכליל, כל זוג של שני שלבים עוקבים מתרחש באזור אחד במפה שקפטן קלאו מרכיב במהלך התקדמותו (אך לא באותו מקום, כך שיש שינוי בסגנון הסביבה בין שני השלבים למרות הדמיון ביניהם). סופו של השלב הראשון הוא בהשגת פיסת המפה הבאה, וסופו של השלב השני הוא בקרב-בוס שיזכה אותו באבן אחת מתוך תשע אבני החן של הקמע. בסוף כל זוג שלבים מופיע קטע אנימציה המגולל את עלילת המשחק וההגעה לאזור ההתרחשות הבא (פרט לזוג השלבים האחרון שבסופו של כל אחד מהם יש קרב-בוס).
זהו משחק פעולה מסוג פלטפורמה. הוא מבוסס בעיקרו על קטעי פלטפורמה מאתגרים, בהם משטחים נעים ונעלמים, הדורשים תזמון ודיוק רב. לצד הבט מרכזי זה, הבט עיקרי נוסף הוא לחימה. במשחק אויבים רבים כאשר הנשק העיקרי של קפטן קלאו הוא מכות מטווח קרוב. לצד הנשק לטווח הקרוב, לקלאו יש אקדח, "טופר-קסם" ומקלות דינמיט בעלי תחמושת מוגבלת, או חרב אש, חרב קרח וחרב חשמל העומדות לרשותו למשך זמן מוגבל החל מרגע השגתן.
לצד משחק העלילה לשחקן יחיד בן ארבעה עשר השלבים, קפטן הוק מציע עורך שלבים בהתאמה אישית על פי נושאי ארבעה עשר השלבים המקוריים, וכן אפשרות למשחקי רשת.
לרנר
קפטן טופר
איברהים אפלאיי
קווינסי ווטס
קווינסי ד. ווטס (באנגלית: Quincy D. Watts נולד ב-19 ביוני 1970), הוא אתלט אמריקני בעבר. הוא אלוף אולימפי בעל 2 מדליות זהב (ברצלונה 1992), אלוף עולם (שטוטגרט 1993) ושיאן עולם. בעל התוצאה החמישית בטיבה בעולם בריצת 400 מטר בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
ווטס נולד בדטרויט, מישיגן. בגיל 4 עבר עם אימו ללוס אנג'לס. הוא התאמן אצל מאמן הספרינט ג'ון סמית. הוא בוגר של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכה ווטס במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:57.57 דקות, אחרי בריטניה (2:57:53 דקות) ולפני ג'מייקה (3:00.10 דקות). הזמן שקבע בשליחים היה 43.40 שניות.
באליפות המכללות באתלטיקה של ארצות הברית (NCAA) שנערכה בשנת 1992 זכה ווטס במדליית זהב בריצת 400 מטר.
אירוע השיא.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ברצלונה (1992) קבע ווטס בריצת 400 מטר בשלב חצי הגמר שיא אישי של 43.97 שניות, בסופו של דבר הוא סיים שלישי במבחנים. במשחקים האולימפיים עצמם הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אולימפי חדש של 43.50 שניות, לפני בן ארצו האלוף האולימפי היוצא סטיב לואיס (44.21 שניות) וסמסון קיטור מקניה (44.24 שניות), כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 43.71 שניות ובריצת שליחים 4x400 מטר, בשיא עולם חדש של 3:55.74 דקות, לפני קובה (2:59.51 דקות) ובריטניה (2:59.73 דקות). הזמן שקבע בשליחים היה 43.00 שניות, אחת התוצאות המהירות בהיסטוריה, אך זמן זה לא רשמי. התוצאה שקבע בריצת 400 מטר הייתה הזמן השני בטויבו בעולם אחרי השיא העולמי של בוץ' ריינולדס בן ארצו.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 זכה ווטס במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר בשיא עולם חדש של 2:54.29 דקות. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.05 שניות, המנצח היה מייקל ג'ונסון בן ארצו (43.65 שניות). לרוע מזלו בריצה זו אחת מהנעליים שלבש התפרקה בחלק האחרון של הריצה ולמרות זאת הוא המשיך לרוץ ולסיים את הריצה.
בשנים 1994 ו-1995 סבל ווטס מפציעות ובעיות במשקל ולא הצליח לשחזר את הישגיו ולרדת מגבול 45 שניות בריצת 400 מטר.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים ווטס רק במקום שביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.64 שניות ולא זכה להשתתף באולימפיאדה ולהגן על תוארו.
ווטס פרש מספורט תחרותי בשנת 1997. הוא משמש מאמן אתלטיקה באוניברסיטת דרום קליפורניה ומאמן אישי של ספורטאים שונים, בהם מייקל נורמן וראיי בנג'מין.
יבגני זמיאטין
יבגני איוואנוביץ' זַמִיָאטִין (ברוסית: Евге́ний Ива́нович Замя́тин; 20 בפברואר 1884 – 10 במרץ 1937) היה סופר רוסי, אשר התפרסם בזכות ספרו "אנחנו" (1921) – דיסטופיה עתידנית שהשפיעה, בין היתר, על ג'ורג' אורוול בכתיבת הספר "1984".