ייצור המוני של תצוגות QLED אמתיות צפוי להתחיל בשנים 2020–2021.
התכונות האופטיות של נקודות קוונטיות.
ביצועי נקודות קוונטיות נקבעים על פי הגודל וההרכב של מבנה הנקודות הקוונטיות. בניגוד למבנים אטומיים פשוטים, למבנה של נקודות קוונטיות יש את התכונה יוצאת הדופן שרמות האנרגיה תלויות מאוד בגודל המבנה. לדוגמה, ניתן לכוון את צבע האור הנפלט מנקודות קוונטיות העשויות מ- CdSe מאדום (קוטר של 5 ננומטר) לסגול (1.5 ננומטר). הסיבה הפיזית לכך שנקודות קוונטיות יכולות להפיק צבעים שונים היא אפקט הכליאה הקוונטית וקשורה ישירות לרמות האנרגיה שלהם. אנרגיית הפער האסור היא זאת שקובעת את האנרגיה של האור המופק (ומכאן גם את הצבע) והיא מצויה ביחס הפוך לגודל הנקודה הקוונטית בריבוע. לנקודות קוונטיות גדולות יש יותר רמות אנרגיה והן גם צפופות יותר, ומאפשרות ל-נקודות הקוונטיות לפלוט (או לספוג) פוטונים בעלי אנרגיה נמוכה יותר (צבע אדום יותר). במילים אחרות, אנרגיית הפוטון הנפלטת גדלה ככל שגודל הנקודה פוחת, מכיוון שנדרשת אנרגיה גדולה יותר כדי להגביל את עירור המוליכים למחצה לנפח קטן יותר.
מבני נקודה קוונטיים חדשים משתמשים ב-אינדיום במקום ב-קדמיום, שכן האחרון אינו אסור לשימוש בתאורה על פי הנחיית ה-RoHS וגם בגלל היותו של קדמיום חומר רעיל.
QD-LED מאופיינות בפליטת צבעים טהורים ורוויים עם רוחב פס צר, עם רוחב מלא בחצי מקסימום בטווח של 20–40 ננומטר. ניתן לשלוט בקלות יחסית על אורך גל הניפלט על ידי שינוי גודל הנקודות הקוונטיות. יתר על כן, QD-LED מפיקים צבעים טהורים והן בעלי עמידות גבוה בנוסף על יעילות, גמישות ועלות נמוכה שדומה לטכנולוגיות מתחרות המשתמשות ברכיבים אורגניים פולטי אור. ניתן לכוון את מבנה ה- QD-LED על כל טווח האור הנראה שנמצא בין 460ננומטר (כחול) עד 650ננומטר (אדום) (העין האנושית יכולה לזהות אור בין 380 ל-750ננומטר). אורכי גל הפליטה הורחבו גם לטווחי UV ו- NIR על ידי התאמת ההרכב הכימי והמבנה של הנקודות הקוונטיות.
תהליך הייצור.
נקודות קוונטיות הן פתרון המתאים לטכניקות עיבוד רטוב. שתי טכניקות הייצור העיקריות עבור QD-LED נקראות הפרדת פאזות והדפסת מגע.
הפרדת פאזות:
הפרדת פאזות מתאימה ליצירת שכבות חד-שכבתיות מסודרות של שטח גדול. השכבה היחידה QD נוצרת על ידי יציקת תמיסה מעורבת של QD ומוליכים למחצה אורגניים כגון TPD (N, N'-Bis (3-methylphenyl) -N, N'-diphenylbenzidine). תהליך זה גורם בו זמנית לשכבות חד-שכבתיות של QD בהרכבים ארוזים משושים ומציב שכבת-על זו על גבי מגע משותף. במהלך ייבוש ממס, שלב ה- QDs נפרד מחומר המצע האורגני (TPD) ועולה לכיוון פני השטח של הסרט. מבנה ה- QD המתקבל מושפע מפרמטרים רבים: ריכוז תמיסה, יחס ממס, חלוקת נפח QD ויחס גובה-רוחב. חשוב גם הם תמיסת ה- QD וטוהר הממיס האורגני.
הדפסת מגע:
תהליך הדפסת המגע ליצירת סרטים דקים של QD הוא שיטת השעיה מבוססת מים ללא ממס, שהיא פשוטה וחסכונית עם תפוקה גבוהה. במהלך הפעולה מבנה המכשיר אינו חשוף לממיסים. מכיוון ששכבות העברת המטען במבני QD-LED הן סרטים דקים אורגניים הרגישים לממיסים, הימנעות ממיסים במהלך התהליך היא יתרון גדול. שיטה זו יכולה לייצר מבני RGB מוארים ברזולוציה של 1000 dpi (פיקסלים לאינץ ').
בהשוואה לטכנולוגיות תצוגה אחרות.
תצוגות ננו-קריסטליות יביאו לגידול של 30% בספקטרום הגלוי, תוך שימוש באנרגיה של 30 עד 50% פחות מ- LCD, במידה רבה מכיוון שננו-קריסטלים לא ידרשו תאורה אחורית. נוריות ה- QD בהירות פי 50–100 מתצוגות CRT ו- LC, ופולטות 40,000 ניטים (cd / m2). QDs מפוזרים בממיסים מימיים ולא במים, המספקים תצוגות גמישות להדפסה בכל הגדלים, כולל טלוויזיות שטח גדול. QDs יכולים להיות אורגניים, מה שמציע פוטנציאל לשפר את תוחלת החיים בהשוואה ל- OLED (אולם מכיוון שחלקים רבים של QD-LED עשויים לעיתים קרובות מחומרים אורגניים, נדרשת פיתוח נוסף כדי לשפר את חיי התפקוד.) בנוסף למסכי OLED, בחרו בתצוגות . והמיקומים מתגלים כטכנולוגיות מתחרות לתצוגות ננו-גבישיות. סמסונג פיתחה שיטה לייצור דיודות נקודה המפלטות את עצמן באורך חיים של עד מיליון שעות.
יתרונות אחרים כוללים צבעים ירוקים רוויים יותר, יכולת עבודה בפולימרים, מסך דק יותר ושימוש באותו חומר ליצירת צבעים שונים.
חסרון אחד הוא שנקודות קוונטיות כחולות דורשות בקרת תזמון מדויקת מאוד במהלך האינטראקציה, מכיוון שהנקודות הקוונטיות הכחולות הן מעט גבוהות יותר מהגודל המינימלי. מכיוון בעל בהירות שווה בערך של אדום, ירוק וכחול על פני כל הספקטרום, על המסך גם לייצר בהירות שווה בערך של אדום, ירוק וכחול כדי להשיג לבן טהור כמוגדר על ידי . עם זאת, הרכיב הכחול במסך יכול להיות בעל דיוק נמוך יותר ו / או דיוק צבעים (טווח דינמי) בהשוואה לירוק ואדום, מכיוון שהעין האנושית רגישה פי שלושה עד חמש לכחול בתנאי אור יום על פי בהירות
מריה יופה
מריה יופה היא זמרת אופרה (סופרן) ישראלית, מורה לשירה קלאסית ומנצחת מקהלות.
ביוגרפיה.
יופה נולדה בסימפרופול, עיר ברפובליקה של קרים. אביה הוא מהנדס חשמל ועורך דין, אמה רואת חשבון.
בשנת 1994 סיימה את לימודיה במכללה למוזיקה ע"ש צ'ייקובסקי, אוקראינה. לאחר שעלתה לארץ, השלימה בשנת 2000 תואר ראשון ובשנת 2004 תואר שני במחלקת הקול של האקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב.
מריה מרכזת כיום את תחום השירה הקלאסית במרכז למוזיקה ברעננה. כמו כן מנצחת על מקהלת דיירי משען נאות אפעל שברמת אפעל.
בנוסף היא עוסקת בעיצוב תכשיטים ותמונות מחרוזים.
תפקידים ורפרטואר.
תפקידים שגילמה באופרה הישראלית החדשה:
תפקידים אחרים שביצעה:
פרויקטים שהשתתפה בהם:
נמאן הורדנה (הוקי קרח)
ליווי משטרתי
ליווי משטרתי הוא ליווי מטעם מרשויות אכיפת החוק, שמיועד להסיע אנשים חשובים.
הליווי מתבצע באמצעות הקצאת רכבי משטרה, במרבית המקרים ניידות או אופנועים במטרה לעקוף כלי רכב פרטיים בפקקים (דבר שחוקי במרבית מדינות העולם רק לניידות משטרה, כבאיות ואמבולנסים). ישנם גופים נוספים המספקים שירותי ליווי, כגוון משטרה חשאית ומשטרה צבאית.
ליווי משטרתי משמש אישים הממלאים תפקידים בכירים, כגון ראשי מדינות או שרים ושגרירים, אישים שנשקפת סכנה לחייהם או עבור אנשים העושים דרכם להלוויה. לעיתים אפילו ידוענים שלא מחזיקים בתפקיד רשמי כלשהו דורשים ליווי משטרתי, אך לא פעם הם סופגים ביקורת ציבורית.
ליווי משטרתי, בניגוד לדעה הרווחת, לא משמש כליווי לצידו של מושא הליווי, אלא מטרתו להבטיח שהמלווה יגיע ליעדו בשלום.
קרל רתיינס
קרל אוגוסט רתיינס (Carl August Rathjens); נולד ב-11 במרץ 1887 באלמסהורן, גרמניה; נפטר ב־29 ביולי 1966 בהמבורג, גרמניה) היה גאוגרף גרמני, שתחומי העניין העיקריים שלו היו בהיסטוריוגרפיה, גאולוגיה ואתנוגרפיה של דרום ערב. הוא ערך כמה ביקורים בתימן בשנים 1927, 1931, 1934 ו-1938. הוא נחשב לחוקר החשוב ביותר במחקר על תימן במאה ה -20. הוא תרם יותר מכל אחד אחר בביצוע מחקרים מדעיים ואתנוגרפיים, שהביאו למגוון רחב של ממצאים, והשאיר מעל 2500 פריטים אתנוגרפיים וכ -4,000 תצלומים (שקופיות (פוזיטיב) ותשלילים (נגטיב)) מדרום ערב.
רקע כללי.
נולד כבן למורה והחל את לימודיו האקדמיים בשנת 1906 באוניברסיטת המבורג, והמשיך את לימודיו האקדמיים באוניברסיטאות קיל, ברלין ומינכן בתחומים: גאוגרפיה, גאולוגיה, קרטוגרפיה, מטאורולוגיה, אסטרונומיה, בוטניקה, זואולוגיה, דמוגרפיה, סוציולוגיה וכלכלה.
רתיינס נסע למצרים כסטודנט גרמני צעיר לגאוגרפיה, גאולוגיה, אסטרונומיה, מטאורולוגיה וביולוגיה. בהתראה קצרה, וללא תכנון, המשיך במסעו ונסע לאתיופיה בשנת 1908, וקיבל את הצעת חברו לבקר את דודו שכיהן שם ככומר. במהלך שהותו במדינה זו, פגש את יהודי תיגראי בחבש וחקר את תולדותיהם, דתם ותרבותם.
בשנת 1911 הוא סיים את הדוקטורט שלו אצל אריך פון דרייגלסקי עם התזה, "Beiträge zur Landeskunde von Abessininen" ("תרומות לחקר הגאוגרפיה של חבש"), בה הציע למנחה שלו לכתוב עבודת המשך בשם "Die Juden in Abessinien", לקבלת תואר שיאפשר לו להדריך כפרופסור. המחקר שלו על יהודי אתיופיה פורסם בשנת 1921. לאחר תקופה קצרה במכון הזואולוגי הממלכתי במינכן, עבד רתיינס בין השנים 1911 ל־1921 במכון הקולוניאלי של המבורג ואז עבד בארכיון הכלכלי העולמי (Welt Wirtschaftsarchive), עד לפיטוריו מטעמים פוליטיים בשנת 1933, עקב סירובו להצטרף למפלגה הנאצית. במהלך שנות עבודתו בארכיון הכלכלי העולמי, היה מרצה גם במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטת המבורג.
איסור כניסה לסעודיה.
בשנת 1927 נסעו קרל רתיינס, הרמן פון ויסמן ומזרחן בשם אריקה אפיץ לג'דה, ערב הסעודית, במטרה לערוך סקר גאולוגי של אותה מדינה ולתעד את החי והצומח באזורים שבין ג'דה למכה. בג'דה הזמין אותם דניאל ואן דר מיולן, שהיה דיפלומט וקונסול הולנדי בג'דה, להישאר בביתו בזמן שהמתינו לוויזה של המלך אבן סעוד. תשובת המלך הגיעה אליהם לאחר עשרה ימים, בהם אסר עליהם במפורש להיכנס לתוך ארצו. שלושת החוקרים היו מאוכזבים ומתוסכלים. הם עזבו את ג'דה על ספינה שהביאה אותם למזרח אפריקה. שם הם לא היו מעוניינים לחזור באותה תקופה לאירופה, לאחר שלא מילאו את משימתם. לכן, הם החליטו לבקר בדרום ערב, שלא הייתה יעד בתכנון המקורי של מסעם.
פורץ דרך בתימן.