עונה לאחר מכן ב-1961/62 בנפיקה סיימה במקום השלישי בליגה ואגואס כבש 18 שערים ב-22 הופעות. לעומת זאת, בגביע האירופי זכתה בפעם השנייה ברציפות והפעם עם אחד השחקנים הגדולים שהיו, אאוזביו. בשמינית הגמר נגד אוסטריה וינה כבש אגואס בחוץ אחד ועוד שניים בניצחון הביתי 1–5. גם ברבע הגמר כבש בניצחון 0–6 על נירנברג כבר בדקה ה-1' למשחק. בנפיקה פגשה בחצי הגמר את טוטנהאם הוטספר בצמד משחקים צמודים שבסיכום נגמרו בתוצאה 3–4 לטובת קבוצתו. אגואס כבש במשחק החוץ באצטדיון ווייט הארט ליין שבלונדון. בגמר הם פגשו פעם נוספת קבוצה ספרדית, הפעם זו הייתה ריאל מדריד והם ניצחו אותה 3–5 על אף שפרנץ פושקש השכיל לכבוש שלושער. אחרי שבנפיקה הייתה בפיגור 2–0 בעיטה חופשית של אאוזביו פגעה בקורת השער ובריבאונד הצליח אגואס לכבוש בקלות בדקה ה-31' ולהשאיר תקווה בקרב הקבוצה.
עונת 1962/63 הייתה האחרונה שלו במדיה והמעיט לשחק בה. הם הגיעו לגמר גביע אירופה לאלופות שלישי ברציפות אך בלי אגואס בן ה-33, והיא הפסידה בו 2–1 למילאן. הוא כבש בסך הכל במדיה 374 שערים ב-384 הופעות וזכה עימה בשלל תארים ובהם 5 זכיות בליגה, 7 בגביע ו-2 בגביע אירופה לאלופות. עונה לאחר מכן עבר לאוסטריה וינה תמורת סכום של 720,000 שילינג אך שיחק רק ב-9 משחקים וכבש שני שערים. אחרי עונה אחת בה פרש מכדורגל.
נבחרת פורטוגל.
במדי נבחרת פורטוגל אגואס ערך את הופעת הבכורה ב-23 בנובמבר 1952 נגד אוסטריה במשחק ידידות בפורטו. כמעט שנה לאחר מכן הצליח גם לכבוש נגדה את שערו הראשון ב-27 בספטמבר 1953 במסגרת מוקדמות מונדיאל 1954, אך השער לא היה משמח בעקבות התבוסה להם 9–1 ואי העפלתם לטורניר הגדול. הוא מעולם לא זכה לשחק עימה במונדיאל ואגואס עשה את הופעתו האחרונה ב-17 במאי 1962 בהפסד 2–1 לבלגיה של פול ואן היסט. עד שפורטוגל כבר העפילה למונדיאל ראשון ב-1966 הוא כבר סיים את הקריירה. אגואס בסך הכל ערך במדיה 25 הופעות וכבש 11 שערים.
יוסף אמזלג
רבי יוסף אמזלג (נפטר לכל המאוחר ב-1768) היה דיין וראש ישיבת כנסת ישראל בירושלים במאה ה-18
תולדותיו.
נולד במרוקו ולמד שם אצל רבי חיים בן עטר. הוא יצא עם רבו יחד עם מספר תלמידים כשפניהם מועדות לירושלים על מנת לייסד שם ישיבה. הם יצאו ממרוקו בשנת ה'תצ"ט (1739) לליבורנו, כדי לגייס כספים למטרת ההקמה של הישיבה. מליבורנו הם יצאו כאשר אליהם מצטרפים מספר תלמידים מקומיים. בשלהי שנת ה'תק"א (1741) הגיעו לעכו והתעכבו שם מפני שמועות שבאו אליהם אודות מגפה שפרצה בירושלים. בחשון שנת ה'תק"ב (1741) החלה הישיבה להתקיים בעכו בצורה רשמית, כאשר הלימודים וסדרי הישיבה הוכתבו לפי תוכנית שנהגתה מראש. בחודש תמוז באותה השנה (השנה הלועזית היא 1742) באו שמועות כי המגפה בירושלים חדלה ורבי חיים עלה עם תלמידיו לירושלים וייסד שם את השיבה.
הישיבה ידעה פריחה מיוחדת ותלמידיה יצרו יחד עם רבם ביאורים למסכתות התלמוד לפי שיטת רמב"ם, את ביאוריהם הם כינסו בספר "ראשון לציון" משום שתוכנו הוא יצירת בכורה של הגותם ב"ציון" היא ירושלים. לאחר כשנה, בשיא פריחתה של הישיבה, י"ד בתמוז ה'תק"ג (7 ביולי 1743) נפטר הראש שלה, רבי חיים בן עטר. הוא הביע את דעתו שרבי יוסף הוא זה שימלא את מקומו בראשות הישיבה לאחר מותו, אך רבי יוסף חמק מלמלא אחר הצוואה. אולם נציג "ועד כנסת ישראל" בליבורנו, רבי רפאל אירגאס, מודיע במכתבו לחברי הישיבה את החלטת הוועד באשר להמשך ההנהגה:
לאחר הפצרות הוועד נעתר רבי יוסף לעמוד בראשות הישיבה באופן זמני עד שיימצא לו מחליף, וכך עמד בראשותה מעת פטירת רבי חיים ועד לשנת ה'תק"ו (1746), בה החליף אותו רבי יונה נבון. מאז נעלמו עקבותיו ואיננו מוצאים אותו נמנה עם חכמי הישיבה ואף לא בין החכמים שבירושלים. ישנה היתכנות שסמוך לעזיבתו את הישיבה לא היה בין החיים, או שעזב לתקופה מסוימת את העיר.
ניתן לקבוע כי רבי יוסף נפטר לכל המאוחר בשנת ה'תקכ"ח (1768) שכן חברו רבי אברהם בן שמואל מיוחס שנפטר באותה השנה מזכיר אותו בספרו בברכת המתים.
מצבתו מצויה בהר הזיתים.
קארן ברגר
קארן ברגר (באנגלית: Karen Berger; נולדה ב-26 בפברואר 1958) היא עורכת קומיקס אמריקאית. היא מוכרת בעיקר בזכות תפקידה המכריע ביצירת החותם ורטיגו של DC קומיקס בשנת 1993. ברגר שימשה כעורכת הראשית של הקו מהיווצרותו ועד שנת 2013. כיום היא מנהלת את Berger Books, חותם המפרסם קומיקס בבעלות יוצרים שיוצא לאור בידי דארק הורס קומיקס.
ביוגרפיה.
ברגר למדה ספרות אנגלית ותולדות האמנות בברוקלין קולג', ועם סיום לימודיה בשנת 1979, נכנסה למקצוע הקומיקס כעוזרת של העורך פול לויץ ב-DC. מאוחר יותר היא הפכה לעורכת של לויץ עצמו כשכתב את לגיון גיבורי-העל. היא הביעה יותר עניין בקומיקס אימה, ועד מהרה הפכה לעורכת של כותר האימה "House of Mystery", ותרמה רבות בטיפוח הספר היצור מן הביצה של אלן מור, ולקחה את המושכות על העריכה של הספר מהיוצר המשותף לן וין. היא ערכה גם את "Amethyst, Princess of" "Gemworld". מאוחר יותר היא עזרה להביא את עבודתו של ניל גיימן לקהל הרחב בכך ששכרה אותו לכתוב את סנדמן.
הצלחתם של כותרים אלה ונכונותה לעזור לסופרים שעבדו עמה למתוח את הגבולות של מה שניתן לעשות בספרי קומיקס מיינסטרים, הביאו ליצירת קו ורטיגו המיועד לקוראים בוגרים בשנת 1993. הכותרים המצליחים תחת חותם זה כוללים את פייבלס, "Hellblazer", "The Invisibles", "100 Bullets", פריצ'ר, וי פור ונדטה ו-.
ברגר נשואה לריצ'רד ברונינג, שעבד בעבר גם הוא ב-DC.
בשנת 2007 מונתה ברגר לעורכת המפקחת (יחד עם העורכת הבכירה שלי בונד) של מינקס, חותם קומיקס חדש שפורסם על ידי DC. מינקס פרסמה קומיקס ורומנים גרפיים המיועדים לבנות מתבגרות עד לביטולו בשנת 2008.
ב-3 בדצמבר 2012, הודיעה ברגר על פרישתה מתפקידה כעורכת בכירה וסמנכ"לית בכירה לחותם ורטיגו של DC Entertainment וכי היא תישאר עד מרץ 2013 כדי לסייע במעבר לצוות מערכת חדש.
הניו יורק טיימס תיאר את ברגר ועזיבתה את ורטיגו במאמר שכותרתו "האמא של 'הדברים המוזרים' בקומיקס עוברת הלאה".
בפברואר 2017 דארק הורס קומיקס הודיעה כי קארן ברגר תפקח על קו חדש של קומיקס בבעלות היוצרים שתוציא לאור תחת השם: Berger Books.
הקומיקס המלא הראשון של Berger Books היה "Hungry Ghosts" # 1, (שנכתב על ידי אנתוני בורדיין וג'ואל רוז ), שנמכר בחנויות הקומיקס ב-31 בינואר 2018.
פרסים.
ברגר זכתה בפרס אינקפוט בשנת 1990,ֿ בשלושה פרסי אייזנר (1992, 1994 ו-1995 ), ובפרס Comics Buyer's Guide לעורך האהוב מדי שנה בין השנים 1997 עד 2005.
אמנדה גורמן
אמנדה גורמן (באנגלית: Amanda Gorman; נולדה ב-7 במרץ 1998) היא משוררת ופעילה חברתית אמריקאית מלוס אנג'לס, קליפורניה. שיריה של גורמן מתמקדים בסוגיות של דיכוי, פמיניזם, גזע ואנשי שוליים בחברה וקהילות אפריקאיות ברחבי העולם. גורמן היא המשוררת הראשונה שזכתה בתואר כלת פרס משורר הנוער הלאומי. גורמן היא המשוררת הצעירה ביותר שהקריאה את שירה "The Hill We Climb", בטקס ההשבעה של ג'ו ביידן לנשיאות ארצות הברית בגבעת הקפיטול. היא פרסמה את ספר השירה "The One for Who Food Is Not Enough" בשנת 2015.
ביוגרפיה.
גורמן היא ילידת לוס אנג'לס שגודלה על ידי אמה, מורה בשם ג'ואן וויקס, עם שני אחיה. יש לה אחות תאומה, גבריאל, שהיא פעילה חברתית. גורמן אמרה שהיא גדלה בסביבה עם גישה מוגבלת לטלוויזיה. היה לה ליקוי בדיבור בילדותה. היא תיארה את עצמה בילדותה כ"ילדה מוזרה "שנהנתה לקרוא ולכתוב ועודדה על ידי אמה". גורמן אמרה שיש לה הפרעת עיבוד שמיעה ויש לה רגישות לקולות רמים.
גורמן למדה בבית הספר ניו-רודס, בית ספר פרטי בסנטה מוניקה. היא קיבלה מלגת קרן משפחת מילקן ולמדה סוציולוגיה במכללת הרווארד. בזמן שהייתה בהרווארד, היא הפכה לאדם הראשון שזכה בתואר כלת משורר הנוער הלאומי באפריל 2017. היא נבחרה מחמישה מתמודדים סופיים.
היא נכללה ברשימת פורבס 30Under30 לשנת 2022.
שירה ואקטיביזם.
גורמן אמרה כי קיבלה השראה להיות נציגה של הנוער עבור האומות המאוחדות בשנת 2013 לאחר שצפתה בנאום של כלת פרס נובל הפקיסטנית, מלאלה יוספזאי. גורמן נבחרה ככלת משורר הנוער של לוס אנג'לס בשנת 2014. פרסמה את ספר השירה "The One for Who Food Is Not Enough" בשנת 2015.
גורמן היא מייסדת העמותה "One Pen One Page", המפעילה סדנאות כתיבה ותוכניות מנהיגות לנוער. בשנת 2017 היא הפכה למשוררת הראשונה שפתחה את עונת הספרות עבור ספריית הקונגרס, והיא קראה את שירתה בערוץ MTV. ספריית ומוזיאון מורגן רכשו את שירה "In This Place (An American Lyric" והציגו אותו בשנת 2018 לצד עבודותיה של אליזבת בישופ. בשנת 2017, היה ספר השירה שלה לספר החודש של מכון XQ. היא כתבה מחווה לספורטאים שחורים עבור נייקי הוצאת הספרים ויקינג החתימה את גורמן על כתיבת שני ספרי ילדים עתידיים.
בשנת 2017 גורמן צוטטה כי היא רוצה להתמודד לנשיאות ארצות הברית בשנת 2036.
האמנות והאקטיביזם שלה מתמקדים בסוגיות של דיכוי, פמיניזם, גזע ואנשי שוליים בחברה, כמו גם קהילות אפריקאיות ברחבי העולם.