חדאת'א (בערבית: حداتا) הוא כפר בנפת בינת ג'בייל במחוז אל-נבטיה בדרום לבנון.
היסטוריה.
בשנת 1838, אדוארד רובינסון ציין את ביקורו בכפר כחלק ממסעותיו בארץ ישראל.
בעקבות מלחמת לבנון הראשונה הפכה חדאת'א לחלק מרצועת הביטחון שבשליטת ישראל. ב-24 בפברואר 1989 נורה למוות חייל יוניפי"ל אירי על ידי חיילי צבא דרום לבנון הנתמך על ידי ישראל. באותו זמן שירתו ביוניפי"ל 600 חיילים אירים.
במהלך מלחמת לבנון השנייה הפציץ חיל האוויר הישראלי בשוגג בית בחדאת'א עם 6 אזרחים בגילאי 50 עד 80, כולם נהרגו.
בן וולאס (פוליטיקאי)
רוברט בן לובן וולאס (באנגלית: Robert Ben Lobban Wallace; נולד ב-15 במאי 1970) הוא שר ההגנה של בריטניה וחבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה השמרנית.
קריירה צבאית.
אביו של וולאס היה חייל במשמר הדרגונים המלכותי הראשון והשתתף בקרבות בחצי האי המלאי במהלך מלחמת העולם השנייה. בזמן לימודי התיכון שלו הצטרף גם וולאס לקורס קצינים צעירים של משמר הדרגונים הסקוטי המלכותי, והיה צוער באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.
ב-1991 קיבל דרגת לוטננט שני במשמר הסקוטי ושירת במשך שבע שנים. בין היתר הוצב בגרמניה, קפריסין, בליז וצפון אירלנד. ב-1993 קודם לדרגת לוטננט ראשון, וב-1996 לדרגת קפטן.
וולאס היה בתפקיד בליל מותה של הנסיכה דיאנה והיה חבר במשלחת שיצאה לפריז להחזיר את גופתה לבריטניה.
קריירה פוליטית.
לפני שנבחר לפרלמנט הבריטי כיהן מטעם המפלגה השמרנית בפרלמנט הסקוטי בשנים 1999–2003. ב-2003 עבר להתגורר בלנקשייר כדי שיוכל להציב את עצמו לבחירה למושב בפרלמנט בלונדון, ונבחר.
בשנים 2010–2014 שימש בתפקיד עוזר מיוחד לשר המשפטים קן קלארק, ולאחר מכן התמנה לתפקיד המצליף הסיעתי ושימש בתפקיד זה עד לבחירות הכלליות לפרלמנט ב-2015.
עם ניצחונה של המפלגה השמרנית בבחירות 2015 וולאס הפך לשר זוטר במשרד לענייני צפון אירלנד בממשלתו של דייוויד קמרון, ובממשלתה של תרזה מיי החזיק בתפקיד שר זוטר למאבק בפשיעה כלכלית במשרד הפנים.
לאחר שתמך במועמדותו של בוריס ג'ונסון לראשות המפלגה, ב-2019 זכה וולאס בתפקיד בכיר בקבינט של ג'ונסון כשר ההגנה, ונחשב לאחד המועמדים המובילים לרשת אותו בהנהגת המפלגה. עם זאת, לאחר התפטרותו של ג'ונסון מראשות המפלגה ביולי 2022 הודיע ואלאס כי לא יתמודד על התפקיד.
חיים אישיים.
ואלאס נשוי לליזה קוק מאז 2001 והם הורים לשני בנים ובת. השניים הכירו בזמן שכיהן בפרלמנט הסקוטי והיא עבדה שם כתחקירנית.
פיטר הרמן
פיטר הרמן (אנגלית: Peter Hermann, נולד ב-15 באוגוסט 1967) הוא שחקן טלוויזיה, מפיק ותסריטאי. התפרסם בסדרות יאנגר, שוטרים בדם, ו.
ביוגרפיה.
הרמן נולד בעיר ניו יורק להורים ממוצא גרמני, אשר עברו לגור בגרמניה כאשר היה הרמן בן חודשיים. הוא גר בגרמניה עד גיל 10 אז חזר לגור בניו יורק, כאשר לא ידע אנגלית בכלל. הוא בוגר אוניברסיטת ייל ועסק מספר שנים בהוראת אנגלית בבתי ספר תיכונים.
קריירה.
הרמן החל את הקריירה שלו ב־1997 בתוכנית Guiding Light ובמספר תוכניות נוספות. החל מ־2002 קיבל תפקיד משנה בסדרת הדרמה בדמותו של עורך הדין טרבור לוגן. הוא הופיע במספר הפקות בברודוויי. החל מ־2011 מופיע בסדרה שוטרים בדם בתפקיד ג'ק בויל, הגרוש של ארין רייגן, תפקיד אותו מילא לאורך כל 12 העונות של הסדרה. בשנים 2015–2021 הופיע בתפקיד ראשי בסדרה יאנגר בתפקיד צא'רלס ברוקס, מו"ל ראשי והמעסיק של לייזה, אשר מנהל איתה מערכת יחסים רומנטית לאורך כל הסדרה.
חיים אישיים.
הרמן נשוי החל משנת 2004 לשחקנית מרישקה הרגיטאי, אותה הכיר על הסט של הסדרה חוק וסדר: מדור מיוחד, לשניים שלושה ילדים, שניים מהם מאומצים.
לוקאס גורנה-דואת'
לוקאס גורנה-דואת' (באנגלית: Lucas Gourna-Douath; נולד ב-5 באוגוסט 2003) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר ברד בול זלצבורג.
קריירה.
ב-6 במאי 2020, בגיל 16, חתם גורנה-דואת' על החוזה המקצועי הראשון שלו בסנט-אטיין. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 2–0 על שטרסבורג ב-12 בספטמבר 2020. ב-3 באפריל 2022 כבש שער בכורה בקבוצה בהפסד 2–4 לאולימפיק מרסיי.
ב-13 ביולי 2022 חתם לחמש שנים ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.
אילוקנים
האִילוֹקַנִים, האילוקנוֹס, או בני האילוקו הם הקבוצה האתנו־לשונית השלישית בגודלה בפיליפינים, ומתגוררים ברובם באזור אילוקוס בצפון־מערב החוף של האי לוזון, בפיליפינים. האילוקנים מדברים בשפת אילוקאנו.
האילוקנים ברובם חסונים, דבר שנובע כנראה מהתנאים הגאוגרפיים והאקלימיים של ארצם, אשר כוללים מזג אוויר קיצוני. הם נוטים לחסכנות, ושיעור החיסכון הממוצע למשפחה בקרב אילוקנים גבוה באופן עקבי ביחס לקבוצות אתניות אחרות בפיליפינים. רוב האילוקנים מחזיקים בשורה של אמונות והרגלים שבאים לידי ביטוי במגע עם זולתם.
רוב האילוקנים, היסטורית, עסקו בגידול אורז. בעת המודרנית החלו לעסוק לא מעט גם בחקלאות גידולים רווחיים יותר כגון טבק ושום. תנאים קשים בחבל אילוקוס (אוכלוסייה צפופה ופוטנציאל חקלאי מוגבל) הובילו לכמה גלי הגירה של פועלים לחלקים אחרים של המדינה עד למקומות הדרומיים ביותר בפיליפינים, ואף מעבר לים, למקומות כמו הוואי וקליפורניה. אזור אילוקוס עדיין אחד האזורים הצפופים בפיליפינים. הייצור החקלאי אינו מספיק כדי לענות על הצרכים המקומיים ולכן חלק גדול מהאוכלוסייה נכנס לשוק העבודה השכירה ולמסחר בין־אזורי. טבק הוא היבול העיקרי. גם לתעשיית הטקסטיל באזור מסורת ארוכת שנים. אחרי חקלאות, העיסוק המרכזי של האילוקנים הוא דיג.
אילוקנים התבלטו בין הקבוצות האתניות השונות בפיליפינים, ויצאו מביניהם דמויות משפיעות בפוליטיקה, בחינוך, בכלכלה, ובדת. כמו הקבוצות הגדולות האחרות, מתגאים האילוקנים בשורשיהם ובשפתם.
היסטוריה.
פרה־היסטוריה.
בקרב היסטוריונים רווחות שתי תיאוריות לגבי התפשטות העמים האוסטרונזיים.
היסטוריה מוקדמת.
מבנה חברתי.
בעוד שספרד נקטה במונח "ברנגאי" עבור היישובים באזור אילוקוס, האילוקנים עצמם כינו את עיירותיהם "אילי", וקבוצות בתים בודדים "פּוּרוֹק".
תושבי העיירות הללו היו מאורגנים בחברה מעמדית. בראש מערכת המעמדות היה מנהיג שנשא בתואר אגטוּראי או אָרי. הארי זכה במעמדו בזכות כוח, עושר, או תבונה"." תפקיד זה עבור לעיתים בירושה, וככלל היה שמור לגברים; עם זאת, במקרה שלא היה יורש זכר זמין, יורשת אישה חזקה יכלה להתקבל כמנהיגה.
אם היורש התברר כחלש, הקהילה בחרה ומינתה משפחה אחרת למעמד העליון, והמשפחה הקודמת ירדה במעמד. המנהיג משל בשילוב מועצת זקנים, יישב סכסוכים, והוביל את אנשיו לקרב בעת הצורך.
מתחת למעמד המנהיג (אָרי) היו הבַּבַּקְנאנְג העשירים, ומקרבם באו רוב המנהיגים. מקור עושרם היה בשליטתם בסחר, בעיקר עם סינים, יפנים, איגורוטים וטאגאלוגים.
מתחת למעמד הבבקנאנג היו הקאילאנֶס, מעמד שסייע למנהיג במטלות שייט, בעיבוד שדותיו, ובהכנות לחגיגות. בתמורה, קיבלו הקאילאנס מתנות ישירות מהמנהיג.
עוד מתחתם היו הקאטאלונן, והם היו איכרים־אריסים, והיו רוב האוכלוסייה בעיירה. הם עסקו בעיקר בגידול אורז בשדות מוצפים, וכן בחקלאות יבשה כגון כותנה.
בתחתית הסולם החברתי האילוקני הטרום־קולוניאלית היו האובינג – משרתים – ועוד מתחתם, הטַגאבּוּ, שנקראו גם אדיפֶּן – עבדים. אלו הפכו עבדים בשל חוב שלא שולם, או העלבת בן מעמד גבוה יותר, או כי נשבו במלחמה, או אפילו כי ירשו חוב מהוריהם.
מראה.
הן נשים והן גברים אילוקניים גידלו שיער ארוך, אך קשרו אותו בדרכים שונות. חלק מהנשים קלעו את שיערן לצמה, וחלק מהגברים קלעו את שיערם וכיסו אותו בכיסוי דמוי טורבן, שנקרא באנגאל או פּוֹטוֹנג. לדוגמאות ולצבעים של הבאנגאל היו משמעויות רבות. לדוגמה, פוטונג אדום הצביע על כך שהלובש הרג אדם, בעוד שדפוס מפוספּס הצביע על כך שהלובש הרג לפחות שבעה אנשים. בנוסף, חקלאים ודייגים חבשו גם כובע עשוי מדלוע, שנקרא קאטוּקוֹנג בימי שמש או גשם. כמו כן, בימים גשומים נהגו לעטות שכמייה בשם אנאנגה, אשר הייתה עשויה לעיתים קרובות מעלי דקל הודי.
התקופה הספרדית עד כינון הרפובליקה הפיליפינית.
חואן דה סלסדו.
הקונקיסטאדור הספרדי חואן דה סלסדו חקר את האזורים הצפוניים של הפיליפינים בשנת 1571, ונסע לאזור אילוקוס (בין היתר), התיישב בצפון, והקים מספר רשויות מקומיות ספרדיות, כולל וייה פרננדינה (כיום ויגאן) וטאגוּדין.
מלחמה עם זמבלס ופנגסינן, 1660.
בשנת 1660, אנדרֶס מאלונג, מנהיג העיירה סן קרלוס, פנגסינן, או בינאלאטונגאן כפי שנקראה אז, חבר לאנשי זאמבאלֶס ביוזמה לסלק את הספרדים ולהכניע את אלו שתמכו בספרד. מאלונג הועסק בעבר על ידי הספרדים כדי לסייע בקולוניזציה של ערים וכפרים לא־נוצריים בפנגסינן, אולם, תוך כדי שהכניע אחרים, הבין שהוא יכול לגבור גם על הספרדים, המצויים בנחיתות מספרית.
עם בעלי בריתו בני זאמבאלס, הכתיר מאלונג את עצמו מלך פנגסינן, ושלח מכתבים לכל ראשי מחוז אילוקוס, פמפאנגה ועמק קגאיאן, ודרש שגם הם יצטרפו למהלך, יכירו במאלונג כמלך, ויהרגו את כל הספרדים ביניהם. אם לא יעשו זאת, מאלונג איים שיפלוש ויעניש אותם על כך שלא הצטרפו ליוזמתו.