ניב בוגין (נולד ב-29 ביולי 1960) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ישראלי. בוגין שיחק בהפועל חולון, כקפטן הקבוצה, לאורך רוב הקריירה המקצוענית שלו. הוא שיחק בתפקיד סקנד גארד, היה קלע (שמאלי), מוביל כדור ומוסר.
קריירה.
בוגין החל לשחק כדורסל בהפועל חולון בגיל 8, יחד עם חברו מבית הספר היסודי "שפרינצק" בחולון, ישראל אלימלך, איתו שיחק בקבוצה עד 1991 ברציפות.
בעונת 1975/6 זכה עם הפועל חולון בגביע הליגה לנערים, בעונת 1977/8 זכה איתה ב"דאבל" - אליפות וגביע הליגה לנוער ובעונת 1978/9 זכה איתה שוב בגביע הליגה לנוער.
בוגין שיחק בנבחרות ישראל לנוער, קדטים (מקום 11 באליפות אירופה ב-1977), העתודה והבוגרים, בה קלע 85 נקודות ב-25 משחקים.
בעונת 1982/3 היה בוגין במקום ה-14 בטבלת קלעי הליגה עם 404 נקודות.
עם ריבוי הזרים באמצע שנות השמונים, נדחק מקומו של בוגין מהחמישייה הראשונה של חולון. על כך התבטא חברו ו"השחקן המשלים אותו": "קשה לי בלי ניב...קשה לי להתרגל למישהו אחר...הוא עזר לי מאוד במשחקים שבהם לא הלך לי. הוא לקח את העניינים לידיו. היום הוא חסר לי. לקחו ממני את החלק השני שלי".
בעונת 1985/1986 הגיע בוגין עם הפועל חולון לגמר גביע המדינה, בו הפסידה חולון 90:86.
ב-1987 היה שותף למשחק ההיסטורי, בו הביסה הפועל חולון את מכבי תל אביב בתוצאה 66:85.
בעונת 1990/1991 שוב הגיע עם הפועל חולון לגמר גביע המדינה, שגם בו הפסידה חולון 100:90.
ב-1991 עזב בוגין את הפועל חולון ועבר לא.ס. רמת השרון. בעונה זאת קלע 370 נקודות (16.8 נקודות למשחק). בעונת 1992/3 שיחק במכבי רמת גן (267 נקודות), בעונות 1993/4 - 1994/5 שיחק במכבי ראשון לציון (436 נקודות) וב-1995 חזר להפועל חולון לעונה נוספת (93 נקודות). לאחר עונת 1995/6 פרש ממשחק מקצועני. בכל משחקיו בליגה הישראלית קלע 3848 נקודות.
ב-1996 מונה למאמן הפועל חולון. למרות הצלחת הקבוצה בסיבוב הראשון, לאחר 15 משחקים, עוד בטרם הספיק להנחיל את סגנונו המיוחד ושיטות המשחק שלו, הוחלף "דוקטור בוגין" על ידי המאמן המיתולוגי רלף קליין.
ניב בוגין היה לאחר פרישתו בעלים של חנות לשיווק קרמיקה ואביזרי אינסטלציה.
קונייב
וניטי פייר (כתב עת, 1868)
תאגיד השידור היווני
תאגיד השידור היווני (יוונית: Ελληνική Ραδιοφωνία Τηλεόραση, בתעתיק לעברית: אליניקי רדיופוניה טילאוראסי) הוא רשת שידורי הטלוויזיה והרדיו הממשלתי של יוון. התאגיד חבר באיגוד השידור האירופי. כ-88% מתקציבו של התאגיד מגיע מכספי אגרת הטלוויזיה.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
תאגיד השידור ההלני החל דרכו ב-1938 בתחילה בשידורי רדיו בלבד, מאתונה. בתקופה זו החברה הייתה ידועה כ-(EIR) אגודת הרדיו הלאומית. בזמן מלחמת העולם השנייה כאשר יוון הייתה תחת הכיבוש הנאצי השידורים הופסקו. ואולם, לאחר סיום המלחמה ושחרור יוון השידורים התחדשו ואף התרחבו לשלושה ערוצי רדיו לאומיים ואף שירות רדיו בינלאומי ליוונים הגרים בחו"ל. אגודת הרדיו הלאומית הייתה אחת מ-23 השותפות שהקימו את איגוד השידור האירופי ב-1950.
שידורי טלוויזיה.
שידורי טלוויזיה ניסיוניים החלו ב-1965 ושידורי טלוויזיה מלאים החלו ב-1966. ב-1970 שונה שם החברה לתאגיד הרדיו והטלוויזיה הלאומי (EIRT). בזמן זה היו שתי ערוצי טלוויזיה. ERT של תאגיד השידור ההלני ו-"ינד" (יוונית: ΥΕΝΕΔ) שהיה שיך לצבא יוון. בתקופת המשטר הצבאי ביוון מ-1967 עד 1974 היה השני ערוץ תעמולה של המשטר. במפתיע, ערוץ ינד שימר את שמו ואת האוריינטציה הצבאית שלו עד שנות ה-80, אז שונה שמו ל-ERT-2. בשנת 1988 החלו שידוריו של ערוץ שלישי בבעלות תאגיד השידור ההלני, בשם ET3 שהתקיים בסלוניקי ושידר בעיקר תכנים מקומיים הקשורים לצפון יוון.
במשך 20 השנים הראשונות שידורי הטלוויזיה ביוון היו מוגבלים, והערוצים השייכים לתאגיד (שהיה מונופול באותו זמן) שידרו משעה 5 אחה"צ עד ל-2 לפנות בוקר. משנת 1997 שלושת הערוצים של תאגיד השידור ידועים כ-ET1, NET ו-ET3. הראשון משדר בעיקר תוכני בידור, השני מתמקד בחדשות והשלישי ממשיך לשדר בעיקר תכנים הקשורים לצפון יוון אך משדר לכל חלקי המדינה.
סגירה.
ב-11 ביוני 2013, בשעה 17:45 הודיע דובר ממשלת יוון כי עקב הגירעון התקציבי התאגיד ייסגר עד סוף היום, וכי 2,600 עובדים יפוטרו.
מאוחר יותר במהלך הערב כמה עובדים הצליחו למשוך את השידור ולהמשיך לשדר ברחבי יוון. בעקבות המעשה כוחות משטרה נכנסו למשרדי אחת מהתחנות לפחות, וכל המשדרים ברחבי יוון נסגרו. במשרדי התאגיד שטרם נסגרו המשיכו העיתונאים לשדר דרך האינטרנט. משדרי ה-ERT הקרובים ביותר לאתונה נסגרו בסביבות השעה 23:17 נכון לזמן יוון, ו-20 שניות לאחר מכן, ערוץ 902TV (ערוץ המפלגה הקומוניסטית) החל לשדר את אותות ERT, אך כמה דקות מאוחר יותר דרשה ממשלת יוון משירות הטלוויזיה הדיגיטלית Digea להפסיק את השידורים, בשל שידור האותות ללא אישור; כך הופסקו שידורי 902TV למשך זמן מה. פעולה זו נחשבה בלתי קבילה מצד אזרחי יוון כיוון שהממשלה לא התייעצה עם המועצה הלאומית לרדיו וטלוויזיה, הגוף הרשמי האחראי על שידורי רדיו וטלוויזיה ביוון.
ב-12 ביוני, בצוהרי היום נמחקו כתובות ה-IP של ERT, וכך שידורי ERT דרך האינטרנט הופסקו, כמו גם פרסום כל כתבות החדשות והודעות הדוא"ל שנשלחו לכתבי ERT. עם זאת, שידורי ERT המשיכו לשדר באמצעות אתרים אחרים, כמו אתר אוניברסיטת יוון.
איגוד השידור האירופי מיהר למתוח ביקורת על הפסקת השידורים, ובאותו ערב יצאה הודעה בה הביע האיגוד "אימה בקרב כל אמצעי התקשורת הציבוריים באירופה" וקרא לראש ממשלת יוון לבטל את ההחלטה. האיגוד הפך את שידורי ERT לזמינים בקרב כל שידורי הלוויין של חבריו, והכריז כי "כדי להיות חבר באיגוד עליך להיות שדרן, ולכן נמשיך לשמור על ERT", כפי שנאמר על ידי הבמאית אינגריד דלתרן.
אלכסיס ציפראס, מנהיג האופוזיציה הביע דאגה בנוגע להפסקת שידורי ERT ותיאר אותה כ"בלתי חוקית".
פתיחה מחדש.
לאחר בחירות 2015 וניצחון מפלגת סיריזה, במסגרת הקמת הקואליציה עם "היווניים העצמאיים" נקבע כי התאגיד ייפתח מחדש. ב-28 באפריל 2015 נערכה הצבעה בעד החוק לפתיחה מחדש של ERT אשר כללה שינויים בתאגיד. ERT נפתח מחדש ביום חמישי, 11 ביוני 2015, שנתיים בדיוק לאחר הסגירה.
זמשקו
זמשקו (בסלובנית: Zameško), הוא יישוב קטן בגדה הימנית של נהר קרקה במועצה המקומית שנטיירני (Šentjernej) שבדרום - מזרח סלובניה, במרחק של 69 ק"מ מזרחית ללובליאנה, עיר הבירה של המדינה. המועצה כולה היא חלק מקרניאולה תחתית וכיום היא כלולה כחלק מהאזור הסטטיסטי "אזור סלובניה דרום - מזרחית".
ישנם מספר אתרי מורשת עולמית של אונסקו בקרבת מקום. אתר המורשת הקרוב ביותר בסלובניה הוא מערות סקוצ'אן במרחק של 109 ק"מ מערבה.
יענקל אדלר
יענקל אדלר (בפולנית: Jankiel Adler; 26 ביולי 1895 - 25 באפריל 1949) היה צייר ואמן הדפס יהודי-פולני.
אודות.
נולד כשביעי מבן עשרה ילדים בעיירה טושין, פרבר של העיר לודז' בפולין. בשנת 1912 החל ללמוד תחריט אצל דודו בבלגרד. בשנת 1914 עבר לגרמניה שם התגורר זמן מה עם אחותו בבארמן (Barmen, כיום כלולה בעיר וופרטל) ולמד שנים במכללה לאמנות ולאומנות.
בשנים 1918–1919 חזר ללודז' שם היה לקח חלק פעיל בקבוצה של אמני אוונגרד צעירים. בשנת 1920 הוא שב לגרמניה. בשנת 1922 עבר לדיסלדורף, שם החל ללמד באקדמיה המקומית לאמנות. בדיסלדורף אדלר נפגש עם פאול קלה, אשר ממנו הושפע בהמשך. בשנת 1928 זכה ציורו של אדלר במדליית זהב בתערוכת אמנות גרמנית בדיסלדורף. שם גם הצטרף לקבוצת האמנים יונג ריינלנד.
בשנים 1929 ו-1930 הוא יצא לסיורי לימוד במיורקה ובאתרים נוספים בספרד. בעת מערכת הבחירות בגרמניה בחודש יולי 1932 הוא פרסם יחד עם קבוצה של אמנים ואינטלקטואלים פעילי שמאל מנשר נגד המדיניות של המפלגה הנאצית ובתמיכה ברעיונות הקומוניזם. עם עליית היטלר לשלטון בשנת 1933 הוצגו שתיים מיצירותיו על ידי המפלגה הנאצית בתערוכה שנערכה במרכז האמנות במנהיים כדוגמאות לאמנות מנוונת. אדלר עזב את גרמניה ומצא מקלט בפריז תוך שהוא יוצא לביקורים רבים בפולין, יוגוסלביה, צ'כוסלובקיה, רומניה וברית המועצות. בשנת 1937 הוחרמו 25 מיצירותיו בגרמניה מאוספים ציבוריים וארבע מהן נכללו בתערוכה הנודדת על אמנות מנוונת עת הוצגה במינכן.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב אדלר לצבא הפולני. בשנת 1941 שוחרר מן השרות מסיבות בריאות והגיע כפליט לסקוטלנד, שם התגורר ב-Kirkcudbright. בשנת 1943 עבר ללונדון ונהיה מעורב בעולם האומנות המקומי. הוא נפטר Whitley Cottage שבאנגליה בשנת 1949. כל תשעת אחיו ואחיותיו נספו בשואה.
יצירתו.
אדלר הושפע בעבודתו באופן בולט מיצירותיהם של פיקאסו ולז'ה. הוא נהנה לנסות שילובי חומרים שונים, כך למשל, הוא שילב ביצירותיו תערובות חול. רבות מיצירותיו עוסקות בנושאים יהודים ומעטות מהן יצירות מופשטות. יצירותיו של אדלר מוצגות במוזיאונים בולטים באנגליה, סקוטלנד, ארצות הברית, פולין, גרמניה וניו זילנד. רבות מיצירותיו נמכרו לאורך השנים במכירות פומביות, חלקן בעשרות אלפי דולר
עמוס גלבוע
עמוס גלבוע (14 במרץ 1939 – 29 בדצמבר 2020) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש חטיבת המחקר של אמ"ן בשנים 1982-1984. היסטוריון וחוקר היסטוריה צבאית ישראלי. תחום התמחותו העיקרי היה מחקר צבאי של צבאות ערב, צה"ל ומלחמות ישראל, בעיקר מלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה.