סגל הקבוצה.
"מעודכן ל-12 באפריל 2022"
פרימיירה ליגה
Taskmaster (סדרת טלוויזיה)
Taskmaster היא תוכנית משחקי פאנל קומית בריטית שנוצרה על ידי הקומיקאי והמוזיקאי אלכס הורן ומוגשת על ידי הורן וגרג דייוויס. בתוכנית קבוצה של חמישה מפורסמים – בעיקר קומיקאים – מנסים להשלים סדרה של אתגרים, כאשר הורן משמש כשופט בכל אתגר ודייוויס שופט את העבודה ומעניק נקודות על סמך ביצועי המתמודדים. הקונספט לתוכנית נוצר לראשונה על ידי הורן עבור פסטיבל אדינבורו פרינג' ב-2010; מאוחר יותר הוא השיג הסכם עם ערוץ טלוויזיה "דייב" כדי להתאים אותו לטלוויזיה עם הפרק הראשון שהוקרן ב-2015. לאחר העונה התשיעית ב-2019 התוכנית נרכשה על ידי ערוץ 4 שהזמין שש עונות חדשות שישודרו בשלוש השנים הבאות.
"Taskmaster" הוכח כהצלחה בטלוויזיה הבריטית, הוליד משחק קופסה, שני ספרים והוביל ליצירת גרסאות בינלאומיות של התוכנית בבלגיה, שוודיה, ספרד, דנמרק, נורווגיה, פינלנד, ארצות הברית, ניו זילנד, קרואטיה ופורטוגל נכון ל-2022. במהלך מגפת COVID-19 הורן אירח את #HomeTasking, סדרה של משימות שאנשים יוכלו לצלם בבתיהם; עבור כל משימה, פורסם מונטאז' של ניסיונות ביוטיוב שבו דייוויס מעניק נקודות לניסיונות האהובים עליו.
מלחמות לא מוכרזות עם ישראל
מלחמות לא מוכרזות עם ישראל: מזרח גרמניה והשמאל הקיצוני במערב גרמניה, 1967–1989 הוא ספר מאת ג'פרי הרף, שיצא לאור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' ב-2015. הספר טוען שמזרח גרמניה במיוחד הייתה עוינת ביותר לישראל וניהלה נגדה "מלחמות לא מוכרזות" על ידי מימון קבוצות מיליטנטיות ערביות ופעולות אנטי-ישראליות אחרות. הספר זכה לביקורות חיוביות על מחקר איכותי וחשיפת מידע חדש על יחסי גרמניה המזרחית–ישראל.
תוכן.
הספר דן בתקופה שבין מלחמת ששת הימים ב-1967 לנפילת חומת ברלין, ומתעד אירועים כמו טבח מינכן (1972), מלחמת יום הכיפורים (1973), פיגועי קריית שמונה ומעלות בישראל בשנת 1975, הצהרת "ציונות היא גזענות" (1975), מבצע אנטבה והתקפות על בתי קולנוע שהקרינו את "הניצחון באנטבה" (1976), מלחמת לבנון הראשונה והפצצות דיסקוטקים במערב ברלין (1986).
גישתו, בניגוד להיסטוריונים גרמנים שבחנו את הנושא, כוללת כמקורות קורבנות יהודים של פיגועים. הוא גם מסתמך על מחקר ארכיון נרחב במשרד הפוליטי של מפלגת השלטון SED, במועצת השרים ובמשרדי החוץ וההגנה של גרמניה המזרחית ובמקומות אחרים.
לפי המחקר של הרף, מזרח גרמניה שלחה למדינות ולקבוצות שנלחמו בישראל "750,000 כלי נשק מסוג קלצ'ניקוב; 120 מטוסי קרב מיג; 180,000 מוקשים יבשתיים נגד אדם; 235,000 רימונים; 25,000 רקטות נגד טנקים (RPG), מיליוני כדורים בגדלים שונים. חלקם הגיעו לאש"ף, החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין והחזית העממית לשחרור פלסטין.
הרף מתאר כיצד מזרח גרמניה מימנה קבוצות מיליטנטיות פלסטיניות ואנשי שמאל קיצוני במערב גרמניה אומנו על ידי פת"ח, ה-PFLP וקבוצות אחרות לבצע התקפות על מטרות ישראליות. הוא דן גם ב"מלחמת התעמולה נגד ישראל" באו"ם ובארגונים בינלאומיים אחרים. באמצעות פעולות אנטי-ישראליות, הצליחה גרמניה המזרחית להשיג הכרה דיפלומטית מחוץ לגוש המזרחי, ממדינות כמו עיראק, סודן, סוריה ומצרים. הרף מגלה שממשלת מזרח גרמניה הבחינה בין "מתונים" ל"קיצוניים" בעולם הערבי.
"קיצוני" היה טרוריסט שהרחיב את "מאבק המעמדות הבינלאומי" כך שיכלול פיגועים במערב אירופה, בעוד ש"מתון" היה מחבל ממדינות ערב או מהארגונים הפלסטיניים שמיקד פיגועים רק נגד ישראל, ואולי מטרות "אימפריאליסטיות". מחוץ למערב אירופה.
הרף מציין את ההבדל בין גרמניה המערבית, עם "המצווה" שלא לפגוע ביהודים, לבין גרמניה המזרחית, שלא הייתה לה הנחת יסוד כזו. הוא משבח את תפקידו של מנהיג יהודי ממערב גרמניה היינץ גלינסקי, שכתב מאמרי מערכת שהוקיעו את האנטישמיות בשמאל. לעומת זאת, הרף מבקר את וילי ברנדט, משום ש"קנצלר מערב גרמניה, שכרע ברך במעשה כפרה באנדרטה לזכר היהודים שנהרגו בגטו ורשה, מנגד הכריז על ארצו כנייטרלית בימים הנוראים ביותר בתולדות ישראל [מלחמת יום הכיפורים] מאז 1948". הוא מתאר את מאמרה של אולריקה מיינהוף המגן על הטבח במינכן כ"אחד המסמכים החשובים ביותר בתולדות האנטישמיות באירופה לאחר השואה".
ביקורת.
במחקרי שואה ורצח עם, ראסל ברמן שיבח את הספר על כך שהוא נחקר היטב. הוא כותב שהספר שופך אור על "מחקר חשוב על פרק קשה ורב ממדי בתולדות הגרמנים והיהודים".
שיבח את "הניתוח המצוין" של הרף.
תיאר את הספר כ"מחקר קפדני, אם כי לפעמים שוקע בטיעונים חוזרים ופרטים מיותרים על משלוחי נשק.
אלן ארקוש מתאר את הספר "כתב אישום פרי מחקר נרחב" ו"תזכורת מתוזמנת היטב", אך מנבא ש"סיפור שתי השנאות לא ירתיע את מי שממשיכים במדיניות שהרף מתאר.
פיטר דה קרם
פיטר פראנס נורברט יוזף רמון דה קרם (בהולנדית: Pieter Frans Norbert Jozef Raymond De Crem נולד ב-22 ביולי 1962) הוא פוליטיקאי בלגי המשמש כחבר פלרמנט מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית. שימש כשר ההגנה של בלגיה בין 2007–2014, וכשר הפנים והביטחון בין 2018–2020.
במקביל לתפקידיו בפוליטיקה הארצית, קרם משמש כראש עיריית אלטר ברציפות מאז 1994.
ביוגרפיה.
קרם נולד באלטר ב-22 ביולי 1962. אביו, יאן דה קרם שימש כראש העיר במשך שלושים שנה רצופות מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית. הוא בן למשפחה פלמית דוברת הולנדית. הוא למד משפט בינלאומי באוניברסיטת בריסל ובאוניברסיטת לוון כמו כן למד בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד. ב-1994 פרש אביו מתפקיד ראש עיריית אלטר, ופיטר דה קרם נבחר למחליפו מטעם המפלגה. הוא זכה ברוב גדול בבחירות המקומיות באותה שנה, ושוב בשנת 2000. ב-2006 החליטו מפלגות האופוזיציה במועצת העיר לשבור את המונופול ארוך השנים של משפחת דה קרם על השליטה בעיר. כל המפלגות התאחדו לרשימה אחת בהנהגת השר לשעבר ג'ף טברנייר. דה קרם הצליח לנצח בבחירות ואף להגדיל את הרוב של מפלגתו במועצת העיר. רוב זה נשמר בבחירות ב-2012 ואף הוגדל בבחירות 2018. באותה שנה יזם קרם את איחוד אלטר עם העיירה השכנה קנסלר. האיחוד הושלם ב-1 בינואר 2019 והעיירה החדשה שמרה על השם אלטר.
ב-1995, במקביל לתפקידו כראש עיריית אלטר, נבחר קרם לראשונה לפרלמנט מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית. הוא התבלט עד מהרה כמנהיג הזרם הימני יותר במפלגה. ב-2003 הוא נבחר ליו"ר הסיעה באופוזיציה. ב-2017 חזרה המפלגה הנוצרית-דמוקרטית לממשלה וקרם הפך לשר ההגנה. החל מה-5 במרץ 2013 הוא שימש גם כסגן ראש ממשלת בלגיה. ב-11 באוקטובר 2014 הוא מונה למזכיר המדינה לסחר חוץ - תפקיד שנוצר במיוחד בשבילו ובוטל. ב-9 בדצמבר 2018 הוא הפך לשר הפנים והביטחון עד 1 באוקטובר 2020.
אינסומניאק
משחקי אינסומניאק
שמואל סנדלר
שמואל סנדלר (נולד ב-3 במרץ 1947) הוא נשיא מכללת אמונה אפרתה, פרופסור אמריטוס במחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
סנלדר נולד וגדל בחיפה ולמד בתיכון הדתי יבנה. הוא בוגר תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה (1970) ותואר שני מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1973). את הדוקטורט השלים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בארצות הברית (1977).
עם סיום לימודיו הצטרף סנדלר כחבר סגל למחלקה למדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן. במהלך השנים כיהן במספר רב של תפקידים: ראש המחלקה למדע המדינה (1998–2001), דקן הפקולטה למדעי החברה (2006–2010), ראש הקתדרה לדת ופוליטיקה ע"ש יהודה אבנר (2011-2015), וראש מערך המכללות של האוניברסיטה (2011–2016). כמו כן כיהן כחוקר בכיר במרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, וכעמית מחקר במרכז ירושלמי לענייני ציבור ומדינה. בשנת 2016 מונה לנשיא מכללת אמונה אפרתה.
מחקר וכתיבה.
תחומי המחקר של פרופסור סנדלר הם יחסים בינלאומיים, פוליטיקה פנימית ומדיניות חוץ, פוליטיקה אתנית/דתית במדיניות החוץ הישראלית, דת ויחסים בינלאומיים, והמימד היהודי במדיניות החוץ הישראלית. סנלדר פרסם לאורך הקריירה שלו עשרות ספרים ומאמרים.
בין הספרים שכתב:
חיים אישיים.
סנדלר נשוי ואב לארבעה ומתגורר בירושלים.
ג'ורניס 5
ג'ורניס 5 (באנגלית: Journeys 5, בתרגום לעברית: "המסע החמישי") הוא האלבום החמישי בסדרת אלבומי ג'ורניס (מסעות) של אייבי רוטנברג.
באלבום משתתפים הזמרים, אברהם פריד, אייבי רוטנברג, אלי קרנזלר, בני פרידמן, ברוך לוין, גרשון ורובה, דוני גרוס, יוסי סוננבליק, יוסף ניוקומב, להקת לב טהור, להקת יום השמיני, המכביטס, מרדכי שפירא, נפתלי יעס, ריבי שוועבל, שלום לעממער, שלומי גרטנר ושלמה שמחה.
עם צאת האלבום יצא הסינגל-קליפ הראשון ממנו "חברים כל ישראל" בשירה של בני פרידמן. בהמשך יצא הסינגל-קליפ השני בשם "על הצדיקים" בשירה של אברהם פריד.
Journeys 5
עונת 1964/1965 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 1964/1965 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה התשיעית של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, וילם II ואלינקוויק העפילו לליגה הראשונה, אקסלסיור רוטרדם ופיינדאם נשרו לליגה השלישית.
מבנה.
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 16 קבוצות, 12 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו היורדות מהליגה הראשונה בלו וויט אמסטרדם ווולנדם והעולות מהליגה השלישית אלקמר 54 וניימכן. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה והקבוצות במקומות 15 ו-16 נשרו לליגה השלישית.
טבלת הליגה.
לאחר שוילם II ואלינקוויק סיימו עם אותו מספר נק' התקיים משחק על צלחת האליפות.
קטרקט משני