עד 2019, שאר משחקי הסדרה, החל מWolfenstein 2009 והלאה, לא היו זמינים בחנות הסטים עבור השחקן הישראלי, אך היה ניתן להשיג עותקים פיזיים שלהם בחנויות משחקים לקונסולות השונות. החל משנה זו סטים הסירה את ההגבלה ועכשיו ניתן לקנות את משחקי הסדרה בישראל. אולם הכותר האחרון בסדרה, Wolfenstein: Youngblood, לא זמין גם הוא.
דום.
המשחק נחשב שנוי במחלוקת מאז יציאתו לשוק, בשל האלימות הגרפית והשטניזם המוצגים בו. גורמים שונים, בהם אנשי דת ופוליטיקאים הביעו דאגה מכך שהאנימציה התלת ממדית, שנחשבה בתקופת הופעתו של המשחק חדשנית, תשמש סימולטור הריגה, ותעודד אנשים לבצע מעשי אלימות. לאחר הטבח בתיכון קולומביין בשנת 1999, צצו שמועות כי מבצעי הטבח נהגו לשחק במשחק ואף נטען שהשניים עיצבו שלבים במשחק המזכירים את בית הספר בו למדו כדי להתאמן לקראת הטבח. אמנם אף אחד מהם לא עיצב שלבים המזכירים את בית הספר, אבל בבעלותו של אריק האריס היה אתר אינטרנט שיועד במקור לפרסום שלבים עבור המשחק, באותו סגנון מדע בדיוני-אימה שאפיין את המשחק המקורי. מאוחר יותר הפך האתר למעין בלוג, שכלל בדיחות וקטעי עיתונות קצרים הנוגעים למחשבותיו על הורים, בית ספר וחברים, הוראות לביצוע מעשי קונדס, הוראות להכנת מטען חבלה ויומנים שתיארו את מעשיו עם חברו ומאוחר יותר שותפו לטבח, דילן קלבולד. לאחר הטבח, השלבים שהאריס עיצב נודעו בשם "Harris Levels" ועד עצם היום הזה חלקם מופצים ברשת.
אנשי מפתח בעבר.
אנשים מעברה של id שלפי הספר "Masters of Doom" (שעסק בחברה) היו מעורבים בהצלחת החברה:
בנקאות קואופרטיבית
בנקאות קואופרטיבית היא בנקאות המאורגנת על בסיס קואופרטיבי. מוסדות בנקאות קואופרטיבית מקבלים פיקדונות ומלווים כספים במרבית חלקי העולם. המונח בנקאות קואופרטיבית כולל בנק קואופרטיבי, איגודי אשראי, אגודות בנייה ומוסדות פיננסיים קואופרטיביים נוספים. ראשיתו של הבנק הקואופרטיבי בגרמניה באמצע המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-21 מקיפה הבנקאות הקואופרטיבית מאות מיליוני חברים וטריליוני דולרים ברחבי העולם. מבנקים זעירים של מיקרו מימון בארצות מתפתחות ועד פדרציות של בנקים קואופרטיביים באירופה שבמאזנן נכסים של יותר מטריליון אירו.
היסטוריה.
ראשיתו של האשראי השיתופי באגודות הבנייה של סוף המאה ה-18 בממלכה המאוחדת. ב-1775 הוקמה אגודת הבנייה הראשונה בברמינגהאם שמטרתה הייתה לאפשר לחבריה לרכוש נחלות ולבנות לעצמם בתים. האגודה גייסה כספים מחבריה באופן חודשי והעניקה להם אשראי לבנייה או רכישה בדרך של הגרלה. אגודות הבנייה התפתחו מאוד במרוצת השנים בעיקר במדינות חבר העמים הבריטי כשהן מספקות בעיקר משכנתאות ושירותי חיסכון לחבריהן.
ראשיתם של הבנקים הקואופרטיביים, בדגם הדומה למוכר מתחילת המאה ה-21, היא בגרמניה של אמצע המאה ה-19 עת התפתחו שני מודלים של בנקאות קואופרטיבית.
הרמאן שולצה-דליטש הקים ב-1850 אגודה לאשראי תחת מספר עקרונות:
קהל היעד של האגודה של שולצה-דליטש היה המוני העם – בעלי מלאכה, פועלים ופקידים. בתוך שנים ספורות הוקמו אגודות נוספות תחת אותם עקרונות ואלה הפכו גם לעקרונות שבבסיס מרבית הבנקים הקואופרטיביים.
במקביל הקים פרידריך רייפאייזן ב-1849 אגודות אשראי שהיו מיועדות בעיקר לחקלאים ביישובים כפריים. לאגודות אלה התקבלו חברים רק באישור אספת חברים אך בלי צורך לרכוש מנייה. החברים היו אחראים לחובות האגודה ללא הגבלה מה שהצריך היכרות קרובה בין החברים.
עם התפתחות האגודות קמו ארגונים משותפים לכמה אגודות שאיפשרו את שיפור היעילות של השימוש באשראי בקנה מידה גדול יותר.
עד סוף המאה ה-19 התפשט רעיון הבנק הקואופרטיבי ברחבי אירופה ועם ראשית המאה ה-20 החלו לפעול גם הבנקים הקואופרטיביים הראשונים בצפון אמריקה במודל של איגודי אשראי.
מוסדות.
בנק קואופרטיבי.
בנק קואופרטיבי הוא בנק ששייך לחבריו כך שהם הבעלים וגם הצרכנים של הבנק. בנקים קואופרטיביים ברחבי העולם נותנים מגוון רחב של שירותי בנקאות ופיננסים כגון הלוואות, פיקדונות, חשבונות עובר ושב ועוד. חלק מהבנקים הקואופרטיביים מעניקים גם משכנתאות ושירותי מסחר בניירות ערך. בנקים קואופרטיביים נדרשים בדרך כלל לעמוד באותן אמות מידה בנקאיות כמו בנקים רגילים. בנקים קואופרטיביים הם בממוצע גדולים יותר מאיגודי אשראי. יש בנקים שנסחרים בבורסה לניירות ערך ורבים מהם מספקים שירותים גם למי שאינם חבריהם. המונח בנק קואופרטיבי נפוץ יותר באירופה מאשר בצפון אמריקה.
איגוד הבנקים הקואופרטיבים האירופי מונה מספר מאפיינים של הבנק הקואופרטיבי:
הבדלים בין בנק קואופרטיבי ובנק רגיל.
בנקים קואופרטיביים שונים מבנקים רגילים במבנה הארגוני, במטרות, בערכים המנחים ובמבנה הניהול.
בעוד לבנקים קואופרטיביים יש הנהלה, דירקטוריון וכל הגופים כמו בבנקים רגילים. יש להם גם אספה כללית של החברים שמקבלת החלטות אסטרטגיות על דמותו ודרכו של הבנק.
מטרתו העיקרית של בנק קואופרטיבי היא טובתם של לקוחותיו=חבריו=בעליו. בשונה מבנק רגיל הוא אינו שואף להגדיל את רווחיו אלא להקטין את העלויות של לקוחותיו ולהעניק להם את השירות הטוב ביותר. רבים מהבנקים הקואופרטיביים משתמשים ברווחיהם כדי להחזיר לחבריהם כסף בהתאם להיקף פעילותם.
קואופרטיבים בכלל ובנק קואופרטיבי בפרט מהווים מענה לחלק מהכשלים במנגנון השוק החופשי. בבנקאות קיימים פערי ידע וכוח גדולים בין הבנק ובין הלקוח בשל מיעוט הבנקים ובשל מורכבות ההסכמים המשפטיים. הבנקים הקואופרטיביים מעבירים את הכוח לידי החברים ואינם מנצלים את פערי הידע כדי לייצר רווח על חשבון הלקוחות.
איגודי אשראי.
שם המתאר סוגים של מוסדות פיננסיים בנקאיים קואופרטיביים. במדינות שונות התואר הזה ניתן למוסדות בעלי אופי שונה. מה שמשותף לכל איגודי האשראי הוא שהם משרתים רק את חבריהם, בעוד בנק קואופרטיבי נותן שירותים גם למי שאינם חבריו. ההתאגדות באיגוד אשראי היא בדרך כלל על בסיס משותף כמו – קהילה גאוגרפית, מקום עבודה, מוצא אתני וכו'.
פעמים רבות איגודי אשראי פועלים על מנת להעצים את הקהילה אותה הם משרתים. פעילות חברתית במסגרת מפגשים היא דבר נפוץ, בעיקר באיגודי אשראי קטנים, ובארצות מתפתחות.
מסיבות היסטוריות ורגולטוריות, איגודי האשראי נפוצים יותר בצפון אמריקה מאשר באירופה. בארצות הברית מוגדרים איגודי האשראי כמוסד ללא כוונת רווח ונותנים רק חלק משירותי הבנקאות. לעומתם, בקנדה הבנקים הקואופרטיביים נקראים איגודי אשראי, אף על פי שהם נותנים את מלוא השירותים. איגוד אשראי בדרך כלל קטן יותר מבנק קואופרטיבי אך יש גם איגודי אשראי שמגלגלים עשרות מיליארדי דולרים. חלקם משרתים איגוד של איגודי אשראי.
איגודי אשראי מנוהלים על ידי דירקטוריון של מתנדבים שנבחר על ידי החברים בהצבעה לפי העקרון של קול אחד לכל חבר.
איגודי אשראי הם לרוב ארגון קואופרטיבי שאיננו נתמך על ידי גופים חיצוניים, אך ישנן חריגות. ישנם איגודי אשראי שהם למטרות צדקה או תמיכה באוכלוסיות חלשות, כאשר אלו נתמכים על ידי קרנות בדומה לעמותות. חלק מאיגודי האשראי המבוססים מפרישים חלק מכספי הרווחים שלהם לקרנות התורמות לאיגודי אשראי המשמשים לפיתוח מטרות חברתיות.
ישנן מועצות שונות המאחדות תחתן איגודי אשראי שונים ברמה הלאומית והבינלאומית כשהגדולה שבהן היא "מועצת איגודי האשראי העולמית" - "WOCCU".
איגודי אשראי מרכזיים הם פדרציה של איגודי אשראי, ומאפשרים לאיגודי אשראי שונים הלוואות. כמו כן ישנם מוסדות ביטוח המבטחים איגודי אשראי, חלקם ממשלתיים.
איגודי אשראי בעולם.
לפי נתוני איגודי האשראי העולמית בשנת 2010, יש בעולם 52,945 איגודי אשראי ב-100 ארצות, המשרתים 187,986,967 לקוחות ומהווים 7% ממגזר הבנקאות בעולם. סך כל ההפקדות באיגודי אשראי נעים סביב 1.23 טריליון דולר.
איגודי אשראי נפוצים בעיקר ביבשת אמריקה הצפונית-בקנדה וארצות הברית, וחולשים על 43% ממגזר הבנקאות. באירלנד איגודי האשראי חולשים על 70% משוק הבנקאות אך באירופה כולה אינם נפוצים, והם כ-3.5% מכלל המגזר. באסיה אינם כה נפוצים ומהווים כ-2.6% בלבד מהמגזר הבנקאי, שהוא השיעור הנמוך ביותר מבין היבשות השונות, קוריאה היא המדינה שבה פלח השוק הגדול ביותר של איגודי אשראי העומד על 15.7%.
איגודי אשראי משמשים כחלק מתוכניות פיתוח אזורי לחיזוק מעמד הביניים ופתרונות אשראי לעסקים קטנים ובינוניים במדינות המתפתחות, אלו איגודי האשראי נתמכים על ידי קרנות המספקות לעניים הלוואות בריביות אפסיות או ללא ריביות כלל. נפוצים במודל זה הם אפריקה והודו. בהודו לבדה נמנו בתחילת המאה ה-21 כ-10 מיליון חברים באיגודי אשראי, וכ-40 מיליארד דולר בהפקדות. באפגניסטן הושק באותה העת מודל איגודי אשראי המשמש על מנת לשקם את חיי התושבים לאחר המלחמה עם ארצות הברית. באתיופיה הושק פרויקט חינוך בדצמבר 2011, שפועל עם חברי האיגוד, ומקנה להם כלים להתמודד עם השוק, והשכלה פיננסית.
אגודות בנייה.
אגודות בנייה קיימות בממלכה המאוחדת, אירלנד ומדינות נוספות, בעיקר בחבר העמים הבריטי. אגודות בנייה דומות לאיגודי אשראי מבחינה ארגונית אך במקום להציע הלוואות לא מובטחות במטרה כללית של קידום רווחת החברים מטרתן העיקרית היא לספק משכנתאות לחבריהן. בעבר הייתה לאגודות הבנייה שייכות לאזור מגורים ספציפי אך עם השנים התאחדו מרבית האגודות למספר קטן של אגודות בנייה גדולות. מאז תחילת המאה ה-21 מספקות רבות מאגודות הבנייה שירותי בנקאות קמעונאית נוספים כמו חשבון עובר ושב, כרטיסי אשראי והלוואות עסקיות.
במאה ה-21.