בנובמבר 2020 הועבר ג'רום בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, יחד עם ריקי רוביו, קלי אוברה, ג'יילן לקיו ובחירת דראפט עתידית, תמורת כריס פול ועבדל נאדר. בשל פציעה בקרסול החמיץ ג'רום את 32 המשחקים הראשונים של קבוצתו, אולם מאז חזרתו ועד לסיום העונה הציג יכולת מעודדת, עם ממוצעים של 10.7 נקודות ו-3.6 אסיסטים למשחק.
דיולה רוז'אוולדי
דיולה רוז'אוולדי (בהונגרית: Rózsavölgyi Gyula; באיה, 1822 – פשט, 18 באוגוסט 1861) היה מוציא לאור של מוזיקה יהודי-הונגרי, מייסד חברת רוז'אוולדי ושות', חברה להוצאה לאור של מוזיקה ולארגון קונצרטים, החברה והחנות המפורסמת שלה קיימות עד היום במרכז בודפשט. הוא היה בנו של הכנר והמלחין מרק רוז'אוולדי.
ביוגרפיה.
החברה של דיולה רוז'אוולדי, שביססה על המוניטין שלה בעיקר על פרסום מוזיקה של מלחינים הונגרים, הפכה למו"ל המוזיקה הגדול ביותר בממלכת הונגריה במחצית השנייה של המאה ה-19. בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-19, החברה שלו כבר ארגנה קונצרטים כעסק. רוז'אוולדי נפטר ב-18 באוגוסט 1861, בשעה שש בבוקר, והובא למנוחות למחרת אחרי הצהריים של ה-19 באוגוסט בבית הקברות היהודי של העיר פשט. החברה והחנות מתפקדים באותו המקום ברובע 5 במרכז בודפשט כבר כמעט 200 שנה. בתקופת השלטון הקומוניסטי חנות זו הייתה אולי היחידה בכל הונגריה שמכרה תקליטים ביידיש ותקליטי חזנות בעיקר בהוצאת חברת סופראפון (Supraphon) הצ'כית, של קולומביה (Columbia) וויקטור (Victor) של (HMV (His Master's Voice. החנות מכרה גם תווים לכל סוגי כלי הנגינה וספרים בנושאי מוזיקה בשפות רבות.
Rózsavölgyi Gyula
קידאן
יחסי איראן–נורווגיה
יחסי איראן–נורווגיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של איראן לבין ממלכת נורווגיה.
היסטוריה.
ההיסטוריה של היחסים הפוליטיים בין איראן לנורווגיה מתוארכת לשנת 1905, במקביל להכרזת העצמאות הנורווגית, ובשנת 1908 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. בתחילה יוצגה איראן באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה, ולאחר הקמת השגרירות בסטוקהולם, שוודיה בשנת 1910, היא יוצגה באמצעות שגרירותה בשוודיה. בשנת 1959 הוקמה שגרירות נורווגיה בטהראן, וב-20 באפריל 1963 הוקמה שגרירות איראן באוסלו.
בשנת 1971 הגיע אולף החמישי, מלך נורווגיה, לאיראן, ובאותה שנה מוחמד רזא שאה פהלווי נסע לנורווגיה לביקור הדדי. מאז מתקיימים ביקורים מדי שנה של בכירים פוליטיים בכירים בין שתי המדינות.
במרץ 1974 נסע מזכ"ל משרד החוץ הנורווגי, סבר גילום לאיראן ונפגש עם סגן שר החוץ של איראן כדי לדון בשיפור והרחבת היחסים הדו-צדדיים.
יחסים כלכליים.
היחסים הכלכליים בין איראן לנורווגיה נחתמו בפריז ב-8 במאי 1930, עם חתימת "האמנה על יחסי ידידות, סחר וניווט" בין חוסיין עלא לבין וודל ירלסברג, שרי החוץ של איראן ונורווגיה. כתוצאה מההסכם אזרחי שתי המדינות יכלו לנסוע, להתגורר, לעבוד ולסחור באופן חופשי.
ב-22 במאי 1950 נחתם הסכם שירות תחבורה אווירי-מסחרי בין שתי הממשלות, ובאוקטובר 1956 הוסכם על הסכמים על פטור הדדי של חברות תעופה מתשלום מיסים.
היחסים הכלכליים בין שתי המדינות נמשכים באופן מסורתי שנים רבות, אך ברמה נמוכה יחסית. בשנת 1976 התקיימה באוסלו פגישה משותפת בתחום הכלכלי והטכני ברמת שרי שתי המדינות. בפגישה הודיעה ממשלת נורווגיה על נכונותה לשתף פעולה עם איראן בפיתוח תעשיית המתכת, בסיוע בשיפור המערכת החקלאית של איראן ובפיתוח טלקומוניקציה, וממשלת איראן הסכימה לספק חלק מהפריטים הדרושים לנורווגיה.
בשנת 1978 התקיימה הפגישה הכלכלית והטכנית השנייה של פקידי שתי המדינות. הוועדה הסכימה כי כל הצעדים הדרושים להגדלת ייצוא הסחורות התעשייתיות והגמורות למחצה של איראן יועברו לנורווגיה. כמו כן הומלצו המלצות להגדלת הייצוא של נורווגיה. למרות הפגישות הללו, רמת הסחר בין איראן לנורווגיה מעולם לא התפתחה באופן משמעותי בשל מתקני הייצוא המוגבלים של שתי המדינות, הגישה הקלה של נורווגיה לשווקים אירופיים ואמריקאים, המרחק בין איראן לנורווגיה, ועושר הנפט והגז הנורווגי.
תרבות.
חילופי משלחות תרבות שונות, הענקת מלגות, חיזוק לימוד השפה והספרות הפרסית באוניברסיטאות נורווגיות, עריכת תחרויות ספורט ידידותיות הם בין שיתופי הפעולה התרבותיים בין שתי המדינות.
במאי 1972, על מנת להמשיך בשיתוף הפעולה התרבותי בין שתי המדינות, הוקמה האגודה הקבועה של איראן ונורווגיה, ובשנת 1970 הוצגה תערוכת עבודות של ילדים וסטודנטים, וכן יצירות אמנות ומלאכות יד ועתיקות מאיראן ביריד התעשייה באוסלו. ביוני 1974 פרופסור מורגן סטירן, מאוניברסיטת אוסלו - מלומד איראני נורווגי מפורסם, נסע לאיראן וקיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טהראן.
שיתוף פעולה תעשייתי.
בשנת 2015, שגריר נורווגיה בפגישה עם מנכ"ל חברת הנפט הימית האיראנית, בה נכח נציג חברת Intsok הנורווגית (חברה הפעילה בתחום תעשיית הנפט הימית), הדגיש את נחישותה של המדינה להרחיב את האינטראקציה בכל התחומים, במיוחד בפרויקטים הנפט והגז של איראן.
בשנת 2016, חברה נורווגית החליטה ליישם את הפרויקט הראשון של איראן להזרמת גז נוזלי בים.
בשנת 2017, חברת סאגה אנרג'י הנורווגית חתמה על חוזה ל-5 שנים להשקעה של 2.5 מיליארד אירו במטרה לבנות תחנות כוח סולאריות בכמה מקומות ברחבי המדבר המרכזי של איראן עם חברת איראן פיתוח אנרגיה.
זיקר (יצרנית רכב)
זיקר (באנגלית: Zeekr) היא יצרנית מכוניות חשמליות יוקרה וספורט, שבסיסה בהאנגג'ואו שבסין. היא הוקמה על ידי יצרנית הרכב ג'ילי במרץ 2021, מנכ"ל החברה הוא לי שופו המשמש גם כמנכ"ל ג'ילי. היא משתמשת כיצרנית המכוניות החשמליות של ג'ילי.
היסטוריה.
בתחילת מרץ 2021 הודיעה לי שופו על פתיחת מותג מכוניות חשמליות וספורט, שיתחרה בטסלה וניאו.
השקת המותג נעשתה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2021, יחד עם השקת המכונית החשמלית הראשונה של זיקר, זיקר 001.
דגמים.
זיקר 001.
זיקר 001, היא המכונית החשמלית הראשונה של זיקר. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2021. היא כוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד כ-544 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 200 קמ"ש. היא כוללת סוללת ליתיום-יון בקיבולת 86 או 100 קוט"ש שתאפשר טווח נסיעה מרבי של 700 ק"מ.
שלמה טברסקי
Screen Violence
Screen Violence הוא אלבום האולפן הרביעי של הלהקה הסקוטית Chvrches. האלבום יצא לאור ב-27 באוגוסט 2021, על ידי חברות התקליטים גלאסנוט רקורדס וגם וירג'ין EMI. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים; "He Said She Said" יצא לאור ב-19 באפריל 2021 הסינגל המוביל מן האלבום. האלבום הוכרז לצד צאת הסינגל השני, "How Not to Drow", ביחד עם רוברט סמית', סולן להקהת הקיור.
במקביל לצאת האלבום הלהקה תצא לסיבוב הופעות בצפון אמריקה על מנת לקדם את האלבום; הסיבוב עתיד להתקיים מנובמבר עד דצמבר 2021.
רקע והקלטה.
הדיבורים על הקלטת האלבום החלו בשנת 2020 במהלך מגפת הקורונה. הוא הופק על ידי חברי הלהקה והוקלט בין גלאזגו ללוס אנג'לס. לורן מייברי אמרה כי היא מרגישה "משחררת בהתחלה" בשל הכיוון של האלבום וציינה ששיריו "אישיים". שם האלבום הגיע מהרעיון לשמה של הלהקה, אך לאחר מכן שונה בהתאמה. מרטין דוהרטי כינה את שם האלבום "קצת יותר מילולית [מאשר רק מושג]. כשעשינו את האלבום, זה היה כאילו מחצית מחיינו חיינו דרך מסכים".
הסינגל "How Not to Drown" נוצר מדגימת פסנתר ותוף שהוקלטה על ידי דוהרטי ונכתבה בתקופה שבה עסק ב"דיכאון וחרדה משתקים".
גילדן דרום גרמני
גילדן דרום גרמני היה מטבע, שהיה ההילך החוקי של מדינות דרום גרמניה בין השנים 1754 ל־1873. מדינות אלה כללו את בוואריה, באדן, וירטמברג, פרנקפורט והוהנצולרן כולל פרוסיה. הגילדן הדרום גרמני הוא נגזרת של הגילדן או הפלורין שהיו מבוססים על משקל זהב טהור שהיה ההילך החוקי באימפריה הרומית הקדושה במהלך ימי הביניים המאוחרים והעת החדשה המוקדמת. הגילדן הדרום גרמני נחלק ל־60 קרויצר , כאשר כל 1 קרויצר שווה 4 פפניג או 8 הלר.
היסטוריה.
מקור השם "גילדן" הוא במילה שמשמעותה "זהב" או "מוזהב", שמקורו במתכות ממנו יוצרו המטבעות הראשונים, זהב וכסף. הסמל המקובל למטבע הגילדן הוא ƒ. הסמל נובע מהמטבע שנקרא פלורין.
המטבעות הראשונים יוצרו מזהב ומכסף. בשנת 1581 הגילדן הראשון שהוטבע כמטבע היה של הרפובליקה ההולנדית, הגילדן ההולנדי. הגילדן הדרום גרמני התבסס על הגילדן או הפלורין ששימשו באימפריה הרומית הקדושה בימי הביניים המאוחרים ובתקופה המודרנית הקדומה. הגילדן הדרום גרמני הופיע לראשונה כמטבע משותף של מדינות האימפריה הרומית הקדושה החל ממחצית המאה ה-18 . במאה וחמישים השנים הבאות הגילדן הדרום גרמני הוגדר כחלק ממטבעות הרייך-טאלר Reichsthaler או מטבעות הכסף. הגילדן הדרום גרמני הכיל 0.6827 גרם זהב טהור או 9.9 גרם כסף. הגילדן הדרום גרמני שימש בדרום גרמניה והאימפריה האוסטרית עד שהוצג תקן מטבעות הזהב בשנת 1873.
לאחר איחוד גרמניה בשנת 1871, אימצה האימפריה הגרמנית שזה עתה הוקמה את הגולדמרק בשנת 1873, שהחל להתייצב למטבע היחיד בגבולותיה. סימן גולדמרק אחד, נרשם כ־ 1ℳ. הוא נחלק למאה פפניג. בתקופת המעבר בין המטבעות, 1 גולדמרק היה שווה ל־35 קרויצר או ½12 גילדן דרום גרמני. הגילדן הדרום גרמני החל להיסוג ולצאת מהמחזור במשך יותר משלוש השנים הבאות.
החל מ-1 בינואר 1876 בוטלו הגילדן הדרום גרמני והקרויצר, יחד עם כל צורות המטבע האחרים שהיו באימפריה הגרמנית.