באפריל 1944 שבו בני המשפחה המורחבת לאודסה, והסתתרו בה עד לשחרורה המלא של העיר. לאחר המלחמה אימץ ואסילי איוואנוב את פימה שנותר יתום ואת דינה ביתה של שייבה. שרה איוואנובה לבית טפליץ' סבלה מבריאות לקויה, ונפטרה במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20. בהמשך, עלו אָלָה ודינה לישראל.
ואסילי איוואנוב הלך לעולמו באודסה ב-1973. ב-17 ביוני 2007 הכיר בו יד ושם כחסיד אומות העולם.
אנדרו ליס
אנדרו ליס (באנגלית: Andrew Lees; נולד ב-10 ביוני 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי, המוכר מתפקידו כלוסיאן קאסל בסדרה "המקוריים" ברשת The CW, ובשל השתתפותו בסרטי האימה "" ו"אי האשליות".
ביוגרפיה.
ליס נולד במלבורן, אוסטרליה. הוא למד במכון לאמנויות הבמה בסידני בשנים 2005–2007.
קריירה.
זמן קצר לאחר סיום לימודיו, החל להופיע בטלוויזיה. תפקידיו הראשונים היו כמה הופעות אורח באופרת הסבון הפופולרית "קרוב רחוק". הוא גם הופיע בהופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "City Homicide", "H2O", ובמיני- סדרה "הפסיפיק". בשנת 2009 הצטרף ליס לסדרת הטלוויזיה "Rescue: Special Ops" בהפקת ערוץ 9 האוסטרלי, ובה הוא הופיע בתפקיד ראשי.
ליס הופיע בהפקת התיאטרון של המחזה "חלום ליל קיץ" בשנת 2009. בשנת 2011 הוא הופיע בשלישיית פרסומות קצרות של חברת הנסיעות האוסטרלית "STA Travel Australia", שכותרותיהן היו: "Move", "Eat" ו-"Learn".
בשנים 2015-2016 ליס שיחק בתפקיד לוסיין קאסל בסדרת הדרמה העל טבעית "המקוריים".
וסילי איוואנוב (חסיד אומות העולם)
Desjardins Group
קבוצת דז'ארדינס (באנגלית: Mouvement Desjardins) היא חברה קנדית המספקת פתרונות אשראי, עמילות בורסה, שירותי ביטוח והשקעות.
נכון לשנת 2017 מעסיקה החברה כ-47,655 עובדים, מספקת שירותים לכ-7,000,000 לקוחות ומפעילה כ-1032 נקודות שירות.
מטה החברה הראשי נמצא בעיר קוויבק, קנדה.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1900 על ידי אלפונס דז'ארדינס (Alphonse Desjardins) במטרה לספק שירותים פיננסיים ופתרונות אשראי המותאמים לשוק בצפון אמריקה.
בשנת 2010, רכשה את בנק ווסט (Bank West), תמורת כ-439 מיליון דולר.
בשנת 2011, הודיעה הנהלת דז'ארדינס על מיזוג עם חברת האשראי מרידיאן קרדיט יוניון (Meridian Credit Union).
בשנת 2014, רכשה את חברת הביטוח האמריקאית סטייט פארם (State Farm).
בתאריך 3 בינואר 2017, הודיעה דז'ארדינס על רכישת חברת הביטוח ווסטרן ביטוח ופיננסים (Western Financial Insurance), תמורת כ-443 מיליון דולר.
בשנת 2018, החברה מיתגה את חברת סטייט פארם מחדש כדז'ארדינס ביטוח (Desjardins Insurance) וכמו כן, החליפה את הלוגו והמיתוג שלה.
אירועי אבטחת מידע.
בחודש דצמבר 2018, הודיעה החברה שעובד החברה הדליף כ-1.8 מיליון כרטיסי אשראי
בחודש יוני 2019, הודיעה החברה על התקפת הסייבר שבוצעה כנגד דז'ארדינס, אשר בעקבותיה דלפו פרטיהם של כ-4.3 מיליון לקוחות פרטיים וכ-173,000 לקוחות עסקיים.
מבנה החברה.
החברה מחזיקה בשלוש חברות בת שונות שפועלות בחמישה שווקים שונים:
Desjardins Security Financial - חברה המספקת שירותי ביטוח.
Complexe Desjardins - חברה העוסקת בתחום הנדל"ן.
Desjardins Securities - חברה העוסקת בתיווך.
Desjardins Venture Capital - קרנות הון סיכון.
Développement International Desjardins - חברת השקעות המסייעת למדינות מתפתחות.
כריסטיאן סקרדסויג
כריסטיאן סקרדסויג (בנורווגית: Christian Skredsvig; 12 במרץ 1854 – 19 בינואר 1924) היה צייר וסופר נורווגי. הוא השתמש בסגנון אמנותי המשקף את הנטורליזם. הוא ידוע במיוחד בתיאוריו הציוריים והליריים של הנוף.
ביוגרפיה.
כריסטיאן אריקסן סקרדסויג נולד וגדל בחוות סקרדסויג בקהילת מודום בבוסקרוד שבנורווגיה.
כשהיה בן 15 הפך לתלמיד בבית הספר לציור של יוהאן פרדריק אקרסברג בכריסטיאניה (אוסלו). לאחר מותו של אקרסברג בשנת 1870 למד אצל יוליוס מידלטאון באקדמיה הלאומית הנורווגית לאמנות ואומנות. הוא המשיך בארבע שנות התמחות (1870–1874) בקופנהגן אצל צייר הנוף וילהלם קיהן באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות.
סקרדסויג זכה בשנת 1872 וקיבל קצבת נסיעות בחסות הממשלה במהלך השנים 1876, 1877 ו-1880. הוא התיישב בשנת 1875 במינכן, שם פיתח חברויות לכל החיים עם כמה מהאמנים הנורווגים. לאחר מכן עבר להתגורר בפריז, שם היה זמן קצר תלמידו של לאון בונה. הוא הציג בתערוכה העולמית בפריז בשנת 1878. בשנת 1881, כאמן הנורווגי היחיד, זכה במדליית הזהב (1881) באקדמיה לאמנויות יפות בפריז.
לאחר מספר שנים בפריז חזר לנורווגיה בשנת 1886 והתיישב בחוות פלסקום בברום. ביתו החדש הפך למקום התכנסות של ציירים, משוררים ומוזיקאים. הוא גם ערך נסיעות לקורסיקה בשנת 1888 ולדרום צרפת בשנת 1891.
בשנת 1894 עבר לאגדל (Eggedal) בסיגדל שם בנה את ביתו. בנוף הטבעי של אגדל, מצא סקרדסויג השראה לציור. ציוריו המפורסמים ביותר מתקופה זו הם אולי האידיליה (1888) ויופסיאן (1904). בשנת 1896 התיישב גם בסיגדל ידידו הטוב של סקרדסויג ותלמידו מהשנים במינכן, הצייר תיאודור קיטלסן, זמן קצר לאחר שביקר את סקרדסויג בביתו החדש.
הוא היה גם סופר כתב כמה ספרים ביניהם אוטוביוגרפיה שלו לצד רומנים.
בשנת 1908 מונה סקרדסויג לאביר במסדר אולב הקדוש.
סקרדסוויג התגורר באגדל עד מותו בשנת 1924.
ביתו לשעבר של סקרדסויג הוא מוזיאון מאז 1970. הריהוט והחפצים נשמרים כפי שהיו כשגר שם סקרדויג. עבודותיו וציוריו של חבריו עדיין תלויים על הקירות, יחד כ -150 יצירות אמנות מקוריות. המעון לשעבר עדיין שייך לבני משפחת סקרדסויג. עיריית סיגדל אחראית על התחזוקה והניהול של המוזיאון.
חיים אישיים.
בשנת 1882 התחתן עם מגי פלאטה (1863–1955), בתו של פ. מ. פלאטה (1836–1899) שהיה סוחר ופטרון אמנות. הם נפרדו והתגרשו בשנת 1894. בשנת 1898 התחתן סקרדסויג עם ברט ברג (1877–1969) שאיתה היו לו ארבעה ילדים.
גזענות ממסדית
גזענות ממסדית היא צורה של גזענות שמוטמעת באמצעות חוקים ורגולציות בחברה או בארגון. לפי היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות במשרד המשפטים גזענות ממסדית מבוטאת בנהלים, מדיניות ופעולות שמקורם באפליה, ביזוי, הדרה או פגיעה על רקע מוצא, צבע עור, לאום ודת של נשים וגברים במדינה.
גזענות ממסדית מתרחשת כאשר מדיניות, כללים ונהלים שגרתיים בארגון או חברה, יוצרים יתרון בלתי הוגן ומתמשך לאנשים מסוימים ויחס לא הוגן או מזיק לאחרים.
מקור המונח.
המונח "גזענות ממסדית" נטבע לראשונה על ידי המילטון וקרמייקל בספרם Black Power : The Politics of Liberation (1967) . מחברי הספר כותבים שבעוד גזענות של הפרט לעיתים קרובות קלה לזיהוי בשל אופיה הגלוי, גזענות ממסדית קשה יותר לזיהוי. "מקורה [של הגזענות הממסדית] בהתנהלות כוחות מכובדים בחברה, ומשכך היא זוכה לפחות גינוי ציבורי (בהשוואה לגזענות של הפרט)".
בחינוך.
אנגליה: מבקרים של מערכת החינוך באנגליה טוענים שחלק מהגזענות הממסדית בחינוך במדינה טמון בתוכנית הלימודים, שמדגישה ומרוממת את תולדות האדם הלבן ומתעלמת מתרבויות אחרות (אפריקה). הדיון מתקיים בעד ונגד דה-קולוניזציה של תוכנית הלימודים.
ישראל: ילדה ממוצא ספרדי לא התקבלה לאולפנא דתית בירושלים, בעוד כל חברותיה ללימודים ממוצא אשכנזי התקבלו. בראיון הקבלה נשאלה הילדה על מוצאם של הוריה. מנהל האולפנא מכחיש מניעים גזעיים.
בריאות.
אוסטרליה: נמצא פער גדל והולך בין אנשי השבטים הילידיים באוסטרליה לבין שאר האוכלוסייה, כשהילידים נמצאים בבריאות פחות טובה בכל תחומי החיים ולאורך כל שנות חייהם. ממשלת אוסטרליה מכירה בכך שזו תוצאה של מדיניות מפלה רבת שנים, שהייתה נהוגה בכל תחומי החיים.
קנדה: לעמים הילידיים היו בעבר מערכות ריפוי משלהם, למשל אמצעים לטיפול בכוויות קור בהתאם לתנאי האקלים. המתיישבים האירופים הביאו עמם מחלות חדשות ומדבקות ויצרו שינויים חברתיים, כלכליים ופוליטיים. במאות ה-19 ותחילת ה-20 הם אף אסרו בחוק על שימוש ברפואה ילידית. למדיניות זו בשילוב עם תנאי חיים גרועים, עוני, גזענות, אובדן קרקעות וירידה בגישה למשאבי מזון, היו השלכות הרסניות על בריאותם של האינואיטים והמסטיסים .
ישראל: קיימים במדינה פערים בבריאות בין האוכלוסייה היהודית לזו הפלסטינית. הפער מתבטא בתוחלת חיים, בתמותת תינוקות, בתחלואה במחלות כרוניות (למשל סוכרת) ובמדדי בריאות הנפש. בתחומים מסוימים הפער אף מתרחב. לדוגמה: הפער בתוחלת החיים בין שתי האוכלוסיות היה שנתיים, ועם השנים הוא התרחב לכדי 3.3 שנים.
בתגובה לקורונה.
סין: "לנקות את האשפה הזרה!". "אל תהפוך את עיר הולדתנו למזבלה בינלאומית". "זו סין, לא ניגריה!" אלו כמה דוגמאות לפרסומים ברשתות החברתיות נגד האוכלוסייה האפריקאית בסין, בגל של גזענות במהלך התפרצות הקורונה במדינה. התבטאויות אלה באו לאחר שהממשל המקומי בגואנגג'ואו ערך מעקבים ובדיקות חובה ואכיפת הסגר לכל האזרחים האפריקאים - גם אלה שהיו שליליים לקורונה ולא עזבו את המדינה. חלקם אף פונו על ידי בעלי הבתים שלהם ונאלצו לישון ברחובות.
ארצות הברית ואנגליה: חוקרים בהרוורד ובאוניברסיטת לונדון מצאו תחלואה גבוהה בקורונה בקרב קבוצות מיעוט אתניות, שנגרמת כתוצאה מגזענות ממסדית. בין שאר הגורמים לכך מציינים את ההפרדה באזורי מגורים, כאשר אנשים מבנגלדש ומפקיסטן חיים בשכונות מוחלשות. הפרדה באזורי מגורים הוכחה בעבר כבעלת השפעה שלילית על הבריאות. גם בין עובדי שירות הבריאות הלאומי האנגלי נמצא כי העובדים השחורים והאסייתים שמהווים רק 21% מכוח העבודה היוו 63% ממקרי המוות במהלך הגל הראשון של המגפה.