הבית הראשון מתאר את השאיפה להגיע אל ארץ ישראל - " אֶרֶץ צֶבִי" - ולשוטט בה: שתי המילים האחרונות משוחחות עם דברי חכמים על ארץ ישראל, הקרויה "ארץ צבי".הבית השני מדרבן את קהל היעד של העולים, לבל יפחדו ממעשה העלייה אל הארץ והשיטוט בה, למשל במילים: "לֵב מִי יֵרַךְ יֵחַת מֵאֶבֶן נָגֶף?"; המשוחחות עם מילות הפסוק בספר דברים: מִי־הָאִ֤ישׁ הַיָּרֵא֙ וְרַ֣ךְ הַלֵּבָ֔ב ".בבית השלישי מתעצמת ומתעמקת חוויית העלייה; המשורר מתאר בו את חוויית ההתעלות הקיבוצית והנפשית העשויות להכלל בעלייה אל הארץ והשיטוט בה מחד, ואת הסכנות והאבדות העלולות להתרחש בעטיה:הבית הרביעי ממשיך לתאר את האפשרויות המקטבות הגלומות ב"העפלה" - הפסגה ו"השיא", והנפילה לתהומות. אבל הדוברים סבורים, כי רוחם של הנופלים נשארת צרורה בהוויה ובזיכרון הקיבוצי של הכלל: "אֶחָד נָפַל. הֲאֵין רוּחוֹ חַי בָּנוּ?"; והדוברים מבטיחים למאזיניהם: "נַעְפִּיל, הַנִּצָּחוֹן אִתָּנוּ.".
סייבורג
סייבורג או קיבורג (באנגלית: Cyborg, קיצור ל-Cybernetic Organism, ובעברית: אורגניזם קיברנטי) הוא היחוס המקובל לישות שמכילה מרכיבים הן ביולוגים והן מלאכותיים מטבעם. לאותו אורגניזם יכולים להיות כישורים משודרגים ועל-אנושיים בעזרת אמצעים טכנולוגיים, ואותם מרכיבים מלאכותיים יכולים להיות אלקטרוניים, מכניים או רובוטיים.
הגדרה.
המונח "סייבורג" או "קיבורג" מיוחס לרוב ליונקים, אם כי הוא מסוגל להיות כל סוג של אורגניזם, כדוגמת מערכות תשתית. קיבורגים בספרות יפה ומדע בדיוני של ימינו מתוארים כסינתזה בין חלקים אורגניים וסינתטיים, ולעיתים קרובות עולה השאלה בדבר מידת השוני ביניהם לבין בני האדם במובנים של מוסריות, הנעה ואמפתיה. ביצירות מסוימות הם מתוארים כמכניים (הסייברמן בזיכיון דוקטור הו, הבורג במסע בין כוכבים), או שאינם נבדלים כמעט מבני אדם (המחסלים מסרטי שליחות קטלנית, הסיילונים האנושיים מבאטלסטאר גלקטיקה המחודשת). סדרת הטלוויזיה סטיב אוסטין, האיש השווה מיליונים הציגה את הקיבורג המפורסם ביותר - אדם ביוני. בסרטי מדע בדיוני רבים, התוספים הקיברנטיים הם תותבים ביוניים ליצורים שנפצעו ונהפכו לנכים, כגון בני אדם שגפיהם נכרתו בקרב. אחד הקיבורגים המפורסמים ביותר מסוג זה הוא דארת' ויידר ממלחמת הכוכבים, כמו גם גנרל גרייווס מאותה סדרת סרטים.
ישנם שני סוגים של קיבורגים: אדם או ייצור ביולוגי המתוגבר בתותבים ביוניים (בדרך כלל הכוונה היא לתותבים בעלי טכנולוגיה מתקדמת כגון רובוטיקה, רק לעיתים רחוקות אדם בעל רגל תותבת מעץ ייחשב כקיבורג); ורובוט או מחשב בעל בינה מלאכותית המתוגבר ברקמות אורגניות ביולוגיות.
המונח עצמו הוטבע בשנת 1960 בידי המדענים מנפרד קליינס וניית'ן קליין במאמר אודות היתרונות שבמערכות אדם-מכונה בחלל.
תחילת המאה ה-21.
נכון לתחילת המאה ה-21, קיימים, לפי הגדרות מסוימות, מיליוני סייבורגים בקרב החברה האנושית. חלקם אנשים עם מוגבלויות שהטכנולוגיה משנה את חייהם לחלוטין, חלקם חולים הנזקקים לחיזוק החיצוני על מנת לשפר את תפקודם. אבל חלקם, למשל פרופ׳ יו הר מ-MIT, המהלך על רגלים ביוניות, רואים עצמם לא כמוגבלים (disabled) אלא כ"מסוגלים ליותר" (super-abled). הם רואים בנכות אמצעי לשדרוג עצמי.
יש אנשים שבחרו להפוך לסייבורגים לא בגלל אילוץ רפואי, אלא מסיבות אחרות. לאומנית מון ריבאס יש שני שתלים בזרועותיה, המאפשרים לה לחוש פעילות סייסמית של כדור הארץ והירח. אומן אחר, ניל הרביסון, הוא עיוור צבעים שהשתיל בגולגולתו אנטנה המתחברת לאינטרנט וללוויינים בחלל ומתרגמת צבעים לצלילים. הרביסון הוא הראשון שקיבל מהרשויות בבריטניה הכרה כסייבורג אנושי. אחריהם נוספו עוד שני סייבורגים לאוכלוסיית העולם: ליביו בביץ וסקוט כהן, שהתקינו בגופם את המכשיר נורת׳-סנס (North sense) - איבר חישה מלאכותי ששולח רטט לגוף בכל פעם שהוא פונה לכיוון צפון.
הטענה המתקדמת בנושא סייבורגים היא של אמבר קייס, שטוענת ב-TED ש"כולנו כבר סייבורגים". לפי קייס, בעוד שבעבר המין האנושי המציא מכשירים להרחבת היכולות הגופניות שלו, היכולות שהאנושות המציאה במאה ה-21 הרחיבו את היכולות המנטליות של בני האדם.
או.סי.
עומאר קרדל (נולד ב-13 במאי 1971 בברוקלין, שבניו יורק) ידוע בשם הבמה שלו או.סי. (באנגלית: .O.C) הוא ראפר אמריקאי וחבר ההרכב המחתרתי D.I.T.C.
קריירה.
עומאר נולד וגדל בבושוויק בברוקלין והתחיל להתעסק בראפ עוד כשהיה נער. הפריצה שלו החלה בשנת 1991 כשהתארח בסינגל הראשון של אורגניזד קונפיוז'ן , שנקרא "Fudge Pudge". בשנת 1992 התארח ברמיקס "Back to the Grill" של אם סי סרץ' יחד עם נאז, שגם היה ראפר מתחיל באותה תקופה. בזכות ההופעות האלה הוא יצר לעצמו פרסום שהויבל להחתמה בווילד פיץ' רקורדס . בשנת 1994 יצא לאור האלבום הראשון שלו "Word...Life" שנחשב לקלאסיקה בעיניי מעריצי היפ הופ רבים.
בזמן ההכנות לאלבום הראשון שלו, התחבר עם אנשים כמו באקווילד ולורד פינס, שהפיקו לו חלקים מהאלבום. לאחר שאלבום הבכורה שלו יצא, עומאר הצטרף להרכב החדש של לורד פינס, D.I.T.C.
בשנת 1997 עומאר עזב את הלייבל הקודם שלו וחתם בפיי דיי רקורדס. שם התחיל לעבוד על האלבום השני שלו, "Jewelz". הוא המשיך לעבוד עם אותם מפיקים מאלבום הקודם ובנוסף עם די ג'יי פרמייר, איי.גי. ודה ביטמינרז. באלבום התארחו האומנים ביג אל, אורגניזד קונפיוז'ן, פרדי פוקס ואיווט מישל.
האלבום השני קיבל ביקורות חיוביות, אך הוא לא צלח במכירות.
בשנת 2001 עומאר חתם אצל JCOR Entertainment והתחיל לעבוד על האלבום השלישי שלו, "Bon Appetit". אחרי האלבום השלישי שלו עומאר לקח הפסקה ובשנת 2005 חזר עם אלבום נוסף בשם "Starchild".
בשנת 2007 הוציא לאור אוסף בשם "Hidden Gems" של הרבה חומרים לא משוחררים שלו, רמיקסים, הופעות אורח וכמה שירים מהאלבום של D.I.T.C וכלל 2 שירים חדשים.
בשנת 2009 הוציא לאור אלבום ביחד עם הראפר איי.ג'י. שברובו הופק על ידי אי-בלייז יחד עם המפיקים לורד פינס, סטטיק סלקטה ושואוביז.
דיסקוגרפיה.
עם D.I.T.C:
צוצי
צוצי הוא סרט דרום אפריקאי משנת 2005 שביים גאווין הוד. הסרט הוא עיבוד של ספר באותו שם של הסופר אתול פוגארד.
העלילה המתרחשת בשכונת המצוקה אלכסנדרה, גואטנג, על יד יוהנסבורג שבדרום אפריקה, מספרת את סיפורו של צוצי, נער רחוב השודד מכונית ובתוכה מגלה תינוק במושב האחורי, עליו הוא לוקח חסות.
הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2005 והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2006.
עלילה.
דוד, שאמו מתה ממחלה סופנית בורח מאביו הבעייתי, לאחר מותה יחד עם כמה ילדים אל הרחוב. כמה שנים לאחר מכן שמו הופך לצוצי, והוא הופך למנהיג של כנופיית נערים פושעים. מחלוקת בינו לבין בוסטון, אחד מחברי הכנופיה על רקע רצח נשדד במהלך שוד הופכת לריב המותירה את בוסטון מדמם לאחר שהוכה על ידי צוצי. מאוחר יותר יורה צוצי במהלך גנבת רכב בפומלה, אישה צעירה, ותוך כדי נסיעה ברכב הגנוב מגלה כי במושב האחורי נותר תינוק בן 3 חודשים. צוצי נוטש את הרכב ולוקח איתו את התינוק לשכונת המצוקה בה הוא חי. בהמשך פומלה מתארת לצייר המשטרה את דיוקנו של צוצי, ודיוקן זה מתפרסם בעיתונים.
לאחר שצוצי מבין כי הוא מתקשה לטפל בתינוק בעצמו, הוא מכריח את מרים, אישה אותה רואה בתור למים ולה תינוק גדול יותר, להניק את צוצי. כשהוא מגיע בפעם השנייה מבקשת ממנו מרים לטפל בתינוק בעצמה. צוצי מסכים.
צוצי והחבורה שלו מגיעים לבית משפחת התינוק ושודדים אותו כשהאבא בבית. צוצי מציל את אב התינוק מחברו שעומד להרוג את האבא וצוצי יורה למוות בחברו.
באחת הפעמים שהוא מגיע אל מרים היא אומרת לו שהיא יודעת מאיפה התינוק, ומבקשת להחזיר אותו אל הוריו. צוצי עובר תהליך מרתק בעקבות הטיפול בתינוק וזה מביא אותו למאמץ לפרוש מהפשע. צוצי מסכים ומגיע לבית ההורים, כשהמשטרה גם מגיעה לשם. השוטרים יוצאים עם אקדחים שלופים ומאיימים על צוצי שאם לא יניח את התינוק הם יירו בו. ג'ון האבא, מבקש מהם להניח את האקדחים כדי שייקח בעצמו את התינוק מצוצי. מיד לאחר מכן, צוצי מסגיר את עצמו למשטרה.
תדירות לרמור
ראשית ירושלים
תער
תער הוא כלי חיתוך המשמש להסרה של שיער גוף בלתי רצוי באמצעות גילוח. גלגולו המודרני הומצא במאה ה־18, אולם היה בשימוש עוד טרום תקופת הברונזה. העצם דמוי התער העתיק ביותר מתוארך לשנת 18,000 לפנה"ס. בשנות ה־30 של המאה ה־20 הומצאה מכונת הגילוח.
מאפיינים.
'תער' הוא מינוח כללי, המתייחס לכל סוגי הסכינים המשמשים לגילוח אשר מגלחים על העור במגע ישיר. בעברית המדוברת לא נפוץ שימוש במונח 'תער', ומשתמשים בדרך כלל בתיאור הכלי הספציפי. ישנם מספר סוגים של כלים המשמשים לחיתוך שיער:
השימוש בתער המקורי לשם גילוח נזנח כמעט כליל במאה ה־21, בין היתר בשל הקושי הרב להתגלח באמצעותו בלי להיפצע ובשל התחזוקה הרבה שהוא דורש – השחזה וליטוש תכופים. לצורך גילוח נקי התער צריך להיות חד עד מאוד ומכאן הביטוי בעברית – "חד כתער".
איסור גילוח בתער ביהדות.
במקרא מופיעים האיסורים:
מפסוקים אלו דרשו חכמים במסכת מכות על איסור השחתת הזקן עם תער: על פי מספר פוסקים, מכונת גילוח אינה עונה להגדרה המדויקת של תער, שכן החיתוך שלה הוא באופן של מספריים, ולא חיתוך על ידי העברת הסכין על העור.
בספר דברים כתוב: . בשולחן ערוך אפשר להעביר את השיער משאר האיברים חוץ מהערווה ובית השחי (אלא אם כן מנהג נשים באיבר מסוים ואז יהיה אסור) עם מספרים (כעין תער אבל לא תער.)
עבודת צוות