נשואה ואם לשלושה בנים. מתגוררת כיום בגדרה.
בעבר שימשה כדוברת המועצה המקומית ביישוב.
יחזקאלי עוסקת גם בציור עשרות שנים, אוצרת תערוכות צילום וציור בבית העיתונאים בתל אביב, וב-2005 הציגה שם תערוכה מציוריה, בנושא נשים בהתנחלויות.
ESO 510-G13
ESO 510-G13 היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-150 מיליון שנות אור מכדור הארץ, בקבוצת הכוכבים נחש מים.
ענן האבק המשווני מעוקם במידה משמעותית, דבר היכול לציין ש-ESO 510-G13 הושפעה על ידי גלקסיה אחרת. אם זה המקרה, גלקסיה זו תספק הדגמה מצוינת לעיוותים שנגרמים על ידי גלקסיות המשפיעות זו על זו.
הגלקסיה נבחנה ב-2001 על ידי טלסקופ החלל האבל.
גלקסיה מעוותת
מוצי ספאקוב
מוצי ספאקוב (לעיתים גם מוצי שפאקוב, ברומנית Moţi Spakov או במקורMotzi Spakow; 1905 - מרץ 1981), מתאגרף יהודי רומני, אלוף רומניה באיגרוף בין השנים 1923–1940, אחיו של מאמן האיגרוף מרקו ספאקוב.
מוצי ספאקוב נולד בבוקרשט ולמד חשמלאות בבית הספר המקצועי Ciocanul (הפטיש - התרגום הרומני ל"מכבי") שברחוב דודשט, ברובע היהודי. במקביל התאמן באיגרוף וערך את התחרות הרשמית הראשונה ב-1922. ב-1923 זכה באליפות רומניה למשקל כבד ושמר על האליפות עד 1940, כאשר משטר הלגיונרים אסר עליו להמשיך ולהתחרות בגלל היותו יהודי.
דור שלם של צעירים העריץ אותו וסופרים הקדישו לו מקום בספריהם. ב-1947 עלה לארץ ישראל ומאוחר יותר היגר לאוסטרליה, שם נפטר בגיל 76.
סטנדרט הזהב
מחווני טיסה
מחווני טיסה (באנגלית: Flight Instruments) הם מכשירים המציגים לטייס נתונים בסיסיים על מצב כלי הטיס – גובה ומהירות הטיסה, האוריינטציה במרחב, קצב פנייה קצב אנכי וכדומה. ישנם שישה מחוונים בסיסיים הכוללים מד גובה, מד מהירות, מד מהירות אנכית, אופק מלאכותי, מד כיוון ומתאם פנייה. בנוסף בחלק מכלי הטיס מותקנים מחוונים נוספים העוזרים בשליטה בכלי הטיס, בניווט ומאפשרים טיסה בתנאי מכשירים.
סוגי מחוונים עיקריים.
נתוני אוויר.
מד גובה.
מד הגובה מציג את גובה כלי הטיס (ברגל או במטר) מעל גובה פני הים באמצעות מדידת לחץ האוויר. יצוין כי הגובה הנמדד בשיטה זו אינו גובה אמיתי מעל פני הים, כפי שמצוין במפות טופוגרפיות, אלא "גובה משוקלל לחץ ברומטרי". שיטת מדידה זו מאפשרת לקבל קריאת גובה אחידה בכל כלי הטיס הנמצאים במרחב פיקוח מסוים. לכן חייבים כל הטייסים במרחב זה לכייל את מדי הגובה באותו אופן בהתאם ללחץ הברומטרי המקומי במרחב (QNH). גובה לחץ האוויר המקומי נמסר לטייס על ידי פקח הטיסה עם כניסתו לתחום הפיקוח, או כאשר מתעדכנת מדידת הלחץ בתחומו.
מד מהירות.
מד המהירות מציג את מהירות האוויר המכשירית של כלי הטיס (בקשר, מייל לשעה או בקמ"ש) ביחס לגוש האוויר המקיף אותו על ידי מדידת הלחץ הדינמי בצינור הפיטו. המהירות המוצגת במחוון היא לא המהירות האמיתית של כלי הטיס בגוש האוויר ודורשת תיקון שגיאות אופייניות בשביל לקבל את המהירות האווירית האמיתית, וגם את המהירות הקרקעית.
מד מהירות אנכית.
מד המהירות האנכית, נקרא גם מד שיעור נסיקה והנמכה מודד את קצב השינוי בלחץ האוויר ומציג את המידע לטייס כשיעור של טיפוס או הנמכה של המטוס ברגל לדקה, מטר לשנייה.
מד זווית התקפה.
מחוון המציג את זווית ההתקפה של כלי הטיס. בכלי טיס סילוניים המחוון מאפשר לתאם את כל המרכיבים של נתוני הטיסה הנדרשים לנחיתה במהירות מסוימת בשביל לאפשר גישה מיוצבת ובטוחה. במטוסי קרב מחוון זווית התקפה יאפשר לטייס לראות את קרבתו לסף מעטפת הטיסה של המטוס. המחוון לעיתים מציג את הנתון במעלות (ערך מוחלט) או ביחידות זווית התקפה – חלוקה מחושבת בשיעור מסוים לטובת נוחות. בנוסף ייתכן מחוון נוסף הנקרא רמזור, המציג את זווית ההתקפה בשלושה מצבים, כאשר המצב האמצעי יהיה זווית התקפה בטווח רצוי, לרוב לנחיתה.
מחוון מאך.
מחוון מאך מציג לטייס את מספר המאך של המטוס. מאפיין מטוסי סילון ושימושי בעיקר בטיסות בגבהים רמים. לעיתים מחוון המאך משולב בתוך מחוון מהירות האוויר.
מחוונים גירוסקופיים.
מחוונים המציגים את האוריינטציה של כלי הטיס, הכיוון אליו הוא פונה ומדידת קצבים שונים מתבצעת בדרך כלל על ידי גירוסקופים. כאשר משתמשים בג'יירוסקופים מכניים לרוב משלבים שתי מערכות, אחת היא מערכת ואקום, והשנייה היא מערכת חשמלית. משאבת הוואקום מונעת ישירות על ידי מנוע המטוס. זה מתבצע למקרה ואחת המערכות כושלת. לרוב ג'יירו אופק וג'יירו כיוון משתמשים במערכת הואקום ומד הפנייה והחלקה משתמש בג'יירו חשמלי.
לרוב המטוס כולל גירו אופק המודד גלגול ועלרוד וגירו כיוון המודד את כיוון האף של כלי הטיס.
מד אופק מלאכותי.
מד האופק המלאכותי מציג את האוריינטציה של המטוס ביחס לקו האופק של כדור הארץ. מד האופק המלאכותי מציג את זווית העלרוד (זווית שיפוע קדמי ואחורי), את הגלגול (נטייה מצד לצד סביב ציר האורך). זהו מחוון הכרחי בעת טיסת מכשירים בלילה ובמצבי ראות לקויה ביום. המחוון מחולק לרוב לשני צבעים הממחישים את האופק — כחול או אפור המייצג את השמים וחום או שחור המייצג את הקרקע, והוא מיועד להיות אינטואיטיבי לשימוש.
מצפן ג'יירו.
מצפן הג'יירו (מאנגלית: Heading Indicator) הנקרא גם ג'יירו כיוון. את המחוון מכוונים על פי המצפן המגנטי לצפון גאוגרפי כלומר לאחר תיקון שגיאות מצפן. עקרון הפעולה הוא גירוסקופ מסתובב ולכן הוא נתון לטעויות של היסחפות ויש לבצע תיקוני כיוון מדי פעם על ידי כיול המד לפי המצפן המגנטי. במטוסים מתקדמים (לרבות רוב מטוסי הסילון), מד כיוון הטיסה הוחלף במחוון HSI (ראו בהמשך) אשר משלב נתוני ג'יירו כיוון ומערכות ניווט מכשירים.
מד פניה והחלקה, מתאם פניה.
מד הפניה והחלקה מציג את כיוון ושיעור הפניה. המד כולל שני מכשירים, האחד הוא מעין חרוז הנמצא בשפופרת הדומה לפלס והוא מד החלקה. כאשר החרוז לא נמצא באמצע, אזי המטוס נמצא במצב לא מתואם ומחליק לצד שהחרוז נוטה אליו.
מד שיעור פנייה כולל מכשיר המחווה על כיוון הפנייה והקצב שלה. במחוונים מודרניים יותר הנתון מוצג על ידי צללית של מטוס. שיעור הפנייה מוצג על ידי זווית הנטייה של הצללית, ישנן שנתות על גבי המסגרת של המחוון המציינים שיעור פנייה של 0 ופנייה של 3 מעלות לשנייה המהווה את קצב הפנייה הסטנדרטי לטיסת מכשירים שכן קצב זה מאפשר חישוב מדויק של פניות ותבניות דוגמת תבנית ריתוק.
לרוב מד פנייה והחלקה משתמש בג'יירו חשמלי.
מצפן מגנטי.
מציג את כיוון המטוס ביחס לצפון המגנטי ובמטוסים קלים משמש כמכשיר הכיוון העיקרי. עם זאת, למצפן המגנטי מספר שגיאות אופייניות (כגון נטייה מגנטית) שצריך להתחשב בהן במהלך ניווט. כמו כן המצפן דורש כיול יחסית לשטפים המגנטיים של הסביבה ושל כלי הטיס עצמו.
מערכות ניווט רדיו — מקור חיצון.
מחוון VOR/ILS.
מחוון VOR (ראשי תיבות של: VHF Omnidirectional Range) משתמש במשואה חיצונית לקביעת רדיאל יחסית למשואה. מחוון VOR לרוב גם מציג נתוני מערכת נחיתת מכשירים (ILS). במכשירי VOR מסוימים ניתן לקבל נתוני מרחק ממשואות DME. משמש בעיקר לניווט בתנאי טיסת מכשירים.
מחוון ADF.
מחוון ADF (ראשי תיבות של: Automatic Direction Finder) משתמש במשואת NDB (ראשי תיבות של: Non Directional Beacon) בשביל להפיק נתון כיוון למשואה, כלומר המערכת לא נותנת כיוון יחסי למשואה אלא רק מכווינה את המטוס אליה. המערכת נחשבת למיושנת בסטנדרטים של היום ומשמשת במספר מצומצם של כלי טיס.
מחוון HSI.
מחוון HSI (ראשי תיבות של: Horizontal Situation Indicator) מאגד נתוני מחוון מצפן ג'יירו ומחוון VOR/ILS וקיים בשביל להקטין את כמות מכשירי הטיסה המשמשים לטיסת מכשירים בשביל להקטין את העומס על הטייס ולייעל את סריקת המכשירים שלו (האופן בו הוא קורא את המכשירים).
מחווני טיסה נוספים.
מד גובה אלקטרוני.
מד הגובה האלקטרוני המשתמש במכ"ם אנכי, מציג לטייס את הגובה המעשי של כלי הטיס מעל פני השטח (מעפ"ש), בניגוד למד גובה ברומטרי המבצע מדידה יחסית לנקודת ייחוס מסוימת. המכשיר אופייני למטוסים מתקדמים הטסים לרוב בתנאי מכשירים וכן למסוקים.
מד ג'י – תאוצה אנכית.
במטוסי קרב ופעלולים מחוון ג'י מאפשר לטייס לראות את קרבת המטוס לסף מעטפת הטיסה שלו מבחינת עומס, ואת טיב התמרון המבוצע. המד מציג את נתוני התאוצה ביחידות של ג'י.
שעון – כרונוגרף.
מדידת זמנים היא קריטית לטיסות מכשירים וניווט עיוור, לכן לרוב מטוסים יכללו כרונוגרף נגיש. לרוב השעון יכלול סוללה ויעבוד עצמאית ללא תלות בשאר מערכות המטוס. בכלי טיס מתקדמים השעון יהווה מחוון גיבוי שכן התצוגות המתקדמות לרוב יבצעו את החישובים בעצמן ולא ידרשו מדידת זמנים מדויקת על ידי הטייס.
סידור לוח המחוונים.
בשנת 1937 בחר חיל האוויר המלכותי הבריטי סט של שישה מחווני טיסה בסיסיים כתקן בתא הטייס המודרני, סידור זה נשאר תקני במשך עשרים השנים הבאות.
השישיה הבסיסית אומצה גם על ידי התעופה האזרחית, אך לאחר מלחמת העולם השנייה הסידור שונה:
ברוב המטוסים שנבנו לאחר 1953 ניתן למצוא ארבעה ממחווני הטיסה המסודרים באופן תקני בצורת T. מד האופק המלאכותי ממוקם במרכז למעלה, מד המהירות משמאלו, מד הגובה לימינו ומד כיוון הטיסה מתחתיו. שני המחוונים הנוספים, מד הפניה והשיפוע ומד המהירות האנכית, ממוקמים בדרך כלל מתחת למד המהירות ומד הגובה אך ניתן גם למקם אותם בצורה חופשית יותר בלוח המחוונים. המצפן המגנטי ממוקם מעל ללוח המחוונים לרוב במרכז השמשה הקדמית. במטוסים חדשים יותר המצוידים בתא טייס מזכוכית, סידור התצוגה תואם לסידור ה-T הבסיסי.
תצוגות טיסה מתקדמות.