ב-2001 גילם את מר דיסל במחזה יומנה של אנה פרנק בבימויו של רוני פינקוביץ'.
ב-2002 גילם שוטר ורופא בהצגה מאת "אוהבים את אופל" לצד איילת זורר וליא קניג.
ב-2003 גילם את צ'רלי במחזה "מותו של סוכן" מאת ארתור מילר.
ב-2004 גילם את חושי הארכי במחזה שכתב יעקב שבתאי "כתר בראש"; גילם את סזארו במחזה שביים מיקי גורביץ' "בגדי המלך" מאת ניסים אלוני; גילם את קלושקשן רובבנקוף במחזה "לב טוב" מאת גלעד עברון, וגילם את פושון לצד שמיל בן ארי וסנדרה שדה במחזה "חתול רחוב" מאת גורן אגמון.
ב-2005 גילם את סבא מוטי בהצגת הילדים ״דיג דיג דוג״ וגילם את המלך במבלון בהצגת הילדים ״במבוני אין כמוני״ בהפקת מילשטיין הפקות שביים ישראל גוריון.
ב-2006 גילם את החייט עקיבא חיות במחזה "נמר חברבורות" מאת יעקב שבתאי שביים חנן שניר.
ב-2007 גילם תובע לצד מוני מושונוב במחזה "רומניטקה" שביים מוני מושונוב.
ב-2008 גילם את האפוטרופוס בני במחזה "משוגעת", והשתתף במחזה "טיקוצ'ין/בת-ים", הפקה משותפת לתיאטרון הבימה ותיאטרון "בן זמננו" מפולין.
ב-2010 גילם את הרופא פרופ' סורבייה לצד יעקב כהן ורמי הויברגר במחזה שביים משה קפטן "ארוחה עם אידיוט".
ב-2011 שיחק שוב במחזה "ביקור הגברת הזקנה" בתיאטרון הבימה, אך הפעם גילם את קובי העיוור והופבאואר (מאנשי העיר) בבימוי אילן רונן.
ב-2013 גילם את נחומצ'ה, אביה של שיינדל'ה (הילה פלדמן) בהצגה "מירל'ה אפרת" מאת יעקב גורדין שביים חנן שניר.
ב-2015 שיחק בהצגה אדיפוס: תיאור מקרה מאת סופוקלס שביים חנן שניר, וגילם את פריץ ליטן בהצגה "נעצר בחצות" מאת מארק הייהרסט שביים משה קפטן.
ב-2016 החל לגלם את תפקידי השופט פרום והר מילק בהצגה "לבד בברלין" על פי הנס פאלאדה בבימויו של אילן רונן.
ב-2017 גילם את הרמן במחזה "ספינינג" שנכתב בהשראת "הקומה הראשונה" מתוך הספר "שלוש קומות" מאת אשכול נבו בתיאטרון הבימה.
בתיאטרון הספרייה.
ב-2014 גילם את ווסרמן בהצגה "עיין ערך אהבה", שעיבד וביים להב טימור ע"פ דויד גרוסמן.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה.
ב-1979 גילם את הרשקוביץ בסרטו של אבי נשר "דיזנגוף 99".
ב-1981 השתתף בסרטו של אבי נשר "הפחדנים" המספר את סיפורו של פקיד דואר מאוהב.
ב-1986 השתתף בסדרת הטלוויזיה "הופה היי"; גילם את אחד השכנים בבניין בסרט שכתב אסי דיין וביים אבי כהן "הקרב על הוועד" וגילם קצין קישור לאו"ם בסרטו של רפי בוקאי "אוונטי פופולו".
בין השנים 1989–1994 גילם את רוזנפלד בקומדיית המצבים שיצר יוסף בראל "שכנים".
ב-1990 השתתף בתוכנית טלוויזיה ששודרה בטלוויזיה החינוכית בערוץ הראשון "קריאת כיוון" שהנחה רוני פינקוביץ' ועסקה בספרות; והשתתף לצד עפרון אטקין בסרט הטלוויזיה "נייר עיתון - חשוד ברצח" שכתבה רונית ויס ברקוביץ. ב-1996 גילם את אדון תומך בסרטו של אלי קנר "מי האבא?" לצד דובי גל, ניצה שאול ואורי בנאי.
ב-2002 גילם את אבא של שלומי (תומר גלרון) בסדרת הטלוויזיה "החבר'ה הטובים".
ב-2003 גילם את הגבאי מוטק'ה פרשטנדיג בטלנובלה החסידית הראשונה "החצר" לצד עמוס לביא, וגילם את מושיק בסדרת הטלוויזיה "חלומות מתוקים" ששודרה בערוץ 1 ומספרת על שתי משפחות קשות יום, מרוקאית ורוסית, החולקות דירה.
ב-2004 גילם את הפסיכיאטר בסדרת הטלוויזיה "שלווה" שביים חיים בוזגלו ושודרה בערוץ 2, וגילם רופא עיוור בסדרת הטלוויזיה "אשליות" שכתב וביים חיים בוזגלו.
ב-2005 גילם את מילו בסרטו של חיים בוזגלו "ג'נאם ג'נאם", וגילם את צובל בסדרת הטלוויזיה שביים חיים בוזגלו "כתב פלילי".
ב-2008 שיחק לצד יבגניה דודינה בסרטו של פיני טבגר "פנחס". הסרט הוא סרט קצר שביים טבגר כפרויקט גמר בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
ב-2010 שיחק בסרט "היו לילות" והשתתף בסדרת הטלוויזיה "עספור" שביים רני סער, וגילם את אביה של מיה (מיה דגן) בסדרה המוקומנטרית "מתלהבת" העוקבת אחרי חייה האישיים של מיה דגן.
ב-2011 גילם את קאלישר בסדרת הטלוויזיה "פולישוק" שביים שמואל הספרי, וגילם את יונה סולומון לצד שמואל שילה, עידית טפרסון ואלברט אילוז בסרטו של יוסף סידר "הערת שוליים".
ב-2012 השתתף בסרטו של חיים בוזגלו "סרק סרק". ב-2013 גילם את חיים נחמן ביאליק לצד עירית גידרון בסרטו של אביב טלמור "אני ביאליק". הסרט זכה בפרס הקולנוע העצמאי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, והסרט מועמד לפרס אופיר לסרט הטוב ביותר בקטגוריית הפרינג' לשנת 2013.
ב-2014 שיחק בסרט "מיתה טובה" שכתבו וביימו שרון מימון וטל גרניט.
ב-2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה "המדרשה" שכתבו אורי לברון ויזהר הר-לב וביים דני סירקין.
ב-2016 משתתף בסרט "אוויר קדוש".
בשנת 2019 השתתף בסדרת הנוער "התחנה".
ב-2021 השתתף בסדרה "מותק בול באמצע" בתפקיד ח"כ שרגא ויינשטוק, יו"ר ועדת הכספים.
ב-2022 השתתף בתשדיר פרסומת של רשת הביגוד קסטרו.
אהרן יעללינעק
מייג'ל בארט
מייג'ל בארט-רודנברי (באנגלית: Majel Barrett; 23 בפברואר 1932 - 18 בדצמבר 2008) הייתה שחקנית ומפיקה אמריקאית. היא ידועה בעיקר בשל תפקידה כאחות כריסטין צ'אפל ב, לואקסנה טרוי ב ו, ובגין היותו קולו של המחשב הנשמע לאורך כל הסדרה. בארט הייתה אשתו של יוצר מסע בין כוכבים ג'ין רודנברי.
בשל היותה אשתו של רודנברי, ובהתחשב ביחסים המתמשכים שלה עם מסע בין כוכבים - השתתפות בדרך כלשהי בכל סדרה במהלך ימי חייה - היא מכונית לעיתים "הגברת הראשונה של מסע בין כוכבים". היא וג'ין רודנברי נישאו ביפן ב-6 באוגוסט 1969, לאחר ביטולה של הסדרה . לשניים בן אחד, יוג'ין "רוד" רודנברי ג'וניור, שנולד בשנת 1974.
ביוגרפיה.
מייג'ל לי יודק החלה לקחת שיעורי משחק כילדה. היא למדה באוניברסיטת מיאמי בקורל גייבלס, פלורידה, ולאחר מכן היו לה מספר תפקידים בתיאטרון, והיא הגיעה להוליווד. אביה, ויליאם יודק ("Hudec"), היה קצין במשטרת קליבלנד. הוא נהרג בעת מילוי תפקידו בשנת 1955, בזמן שמייג'ל הייתה בסיבוב הופעת עם הפקת אוף ברודוויי. בשנות ה-50 המאוחרות ובראשית שנות ה-60 היו לה מספר תפקידים קטנים בכמה סרטים וסדרות טלוויזיה. היא עבדה באולפני "דסילו" במספר תוכניות טלוויזיה, בהן "בוננזה", "הבלתי משוחדים", "המופע של לוסי" ו-"הלוטננט" (בהפקתו של ג'ין רודנברי). היא קיבלה הכשרה בקומדיה מלוסיל בול. בשנת 1960 היא שיחקה את דמותה של גוון רתרפורד בסדרה ""Leave It to Beaver". כמו כן הופיעה ב-"Will Success Spoil Rock Hunter?".
מסע בין כוכבים.
במגוון תפקידים שונים, בארט השתתפה בכל גלגול של זיכיון המדע בדיוני הפופולרי מסע בין כוכבים אשר נוצרו במהלך חייה, לרבות גרסאות לייב אקשן ואנימציה, טלוויזיה וקולנוע, וכל תקופות הזמן שבהן התרחשו האירועים בסדרות השונות.
בארט הופיעה לראשונה בפיילוט הראשון של ", "The Cage" (שנת 1964), כקצינה הראשונה חסרת השם של ספינת החלל אנטרפרייז הידועה רק בכינוי "מספר אחת". לבארט הייתה מערכת יחסים רומנטית עם יוצר הסדרה ג'ין רודנברי, שנישואיו היו על סף כישלון באותה העת, והרעיון ללהק שחקנית לא ידועה במיוחד לתפקיד ראשי, רק כי היא הייתה חברתו של המפיק, הרתיח את מנהלי NBC, אשר התעקשו שרודנברי ייתן את התפקיד לשחקן גבר. ויליאם שטנר אימת זאת בספרו "Star Trek Memories", והוסיף כי גם צופות-נשים, בהקרנות מבחן, שנאו את הדמות. שאטנר ציין כי צופות-נשים הרגישו שהיא הייתה "נודניקית" ו"מעצבנת" וגם חשבו ש"מספר אחת לא צריכה להתאמץ כל כך להשתלב בין הגברים". בארט התבדחה לעיתים קרובות, כי אילו ניתנה בידי רודנברי הבחירה, בין להשאיר את דמותו של ספוק (שגם אותו הרשת שנאה), או דמות האישה, הוא היה "ממשיך עם הוולקן ומתחתן עם האישה, כי הוא לא חושב שלנרד היה מסכים להפך".
תפקידה בפרקים הבאים של "" השתנה לזה של האחות כריסטין צ'אפל, דמות חוזרת, הידועה בחיבתה הנכזבת לספוק חסר הרגש. ההופעה הראשונה שלה כצ'אפל על סרט הצילום גרמה למנהל NBC ג'רי סטנלי לפצוח בקריאה: "נו, נו - תראו מי חזרה!" בסצנה בתחילת הסרט "", נודע לצופים כי היא הפכה לד"ר צ'אפל, תפקיד עליו חזרה בקצרה, בסצנה מתוך ". בארט סיפקה כמה קולות ל, כולל אלו של האחות צ'אפל וקצינת קשר בשם מ'רס, קצינה חתולית ששירתה לצידה של אוהורה. שנים לאחר מכן היא תחזור אל ", בדמותה של אמא של דיאנה טרוי - השגרירה לואקסנה טרוי, בטאזואידית שערורייתית, אסרטיבית ומרדנית, שהופיעה כדמות חוזרת בסדרה. הדמות שלה, לעיתים קרובות, מטרידה את קפטן האנטרפרייז ז'אן-לוק פיקארד, שדוחה את חיזוריה. מאוחר יותר, בארט הופיעה שוב כשגרירה טרוי במספר פרקי "", שם, בניגוד מוחלט, היא פיתחה קשר חזק עם השוטר אודו, לו אף נישאה בסופו של דבר.
היא סיפקה את הקול הרגיל של המחשבים המשולבים של ספינות החלל של הפדרציה ב, , , , ורוב סרטי מסע בין כוכבים. היא שבה לשמש כקולו של המחשב בשני פרקים של סדרת הפריקוול . כמו כן, היא השאילה את קולה לתוכנות ולמשחקי מחשב שונים הקשורים לזיכיון. הקישור האייקוני בין קולה לבין אינטראקציות עם מחשבים הובילה לכך שפרויקט של גוגל זכה לשם הקוד "Google Majel" בתחילת דרכו. בארט הקפידה להשתתף בוועידות מסע בין כוכבים הגדולות מדי שנה, במאמץ לעורר מעריצים ולשמור על הזיכיון בחיים.
בארט היא גם אחת משישה שחקנים (האחרים הם: ג'ונתן פרייקס, קייט מאלגרו, ג'ורג' טאקיי, אייברי ברוקס ומייקל דורן) אשר השאילו את קולם לתקליטור "Star Trek: Captain's Chair", בו היא שבה לספק את קולו של מחשב ספינת החלל.