בשנת 1997, מילשינה החלה לעבוד ככתבת ועיתונאית בחברת נובאיה גאזטה, תוך כדי לימודיה במקביל. אחת המדריכות שלה הייתה אנה פוליטקובסקיה. בשנת 2000 פרסמה מילשינה סדרה של חומרים על טביעת הצוללת הרוסית קורסק, עבורם זכתה בפרס עט הזהב של רוסיה מאיגוד העיתונאים של רוסיה בקטגוריית חקירות עיתונאיות. בשנת 2001 סיימה את לימודיה בפקולטה לעיתונאות של אוניברסיטת מוסקבה.
תחומי העניין המקצועיים של מילשינה החלו לכלול שחיתות, הפרות של זכויות אדם בצפון הקווקז והרפובליקה האסאלמית בצ'צ'ניה בפרט, אשר כללו לאורך השנים את חקירת פעולת הטרור בבסלאן (2004), רציחותיהן של אנה פוליטקובסקיה (2006) ונטליה אסטמירובה (2009) והסכסוך בדרום אוסטיה (2008). מילשינה ממשיכה בחקירות שהחלו על ידי עמיתה פוליטקובסקיה ובחקירות עצמאיות משלה על התרחשויות בצפון הקווקז.
ב-16 בפברואר 2006, הותקפה מילשינה בבסלאן.
באוקטובר 2009, זכתה בפרס אליסון דה פורגס על ידי ארגון זכויות האדם הבינלאומי "Human Rights Watch" עבור "פעילות יוצאת דופן".
בשנים 2009–2010 הייתה עמיתת של מלגת נייט-וואלס מטעם אוניברסיטת מישיגן לעיתונאים באן ארבור, מישיגן.
במרץ 2010 חתמה על קריאתה של האופוזיציה הרוסית, "פוטין חייב ללכת".
בשעות הבוקר המוקדמות של ה-5 באפריל 2012, מילאשינה, יחד עם חברתה אלה אסויאן, הותקפו על ידי שני תוקפים אלמונים בבלאשיחה ליד מוסקבה. לדבריה, התוקפים הכו אותה קשות ושדדו אותה בעוד כי סיירת משטרה שהגיעה כעבור שעה וחצי לא סיפקה סיוע בנושא.
ב-8 במרץ 2013 זכתה בפרס מיוחד ממשרד החוץ האמריקאי בקטגוריית "הנשים האמיצות של העולם" על "עבודתה העיתונאית חסרת הפחד והאמיצה למען ההגנה על זכויות האדם ברוסיה ובמדינות שכנות. אנו מכירים בילנה מילשינה כאישה בעלת אומץ" הציג שר החוץ האמריקאי ג'ון קרי את מילשינה בזכייתה בטקס. פרס זכייתה הוענק על ידי רעייתו של נשיא ארצות הברית ה-44, מישל אובמה.
בשנת 2015, חקרה מילשינה תיק מתוקשר על חתונתם של ראש מחלקת המשטרה של מחוז נוזאי-יורטובסקי בצ'צ'ניה וילדה קטינה. לאחר חקירה זו, קיבלה איומים ברצח.
בשנת 2017, הפכה מילשינה למחברת החקירה על רדיפת תושבי להט"ב בידי הרשויות בצ'צ'ניה. כתוצאה מכך החלה לקבל מספר רב של איומים.
בשנת 2019, בית הדין האירופי לזכויות אדם דן בתיק של נובאיה גאזטה ומילשינה נגד רוסיה אשר במהלכו מצא הפרה של חופש הביטוי בהליכים המשפטיים הרוסיים במסגרת המאמר של מילשינה משנת 2003 "יש לפתוח מחדש את תיק קורסק".
בעת ביקורה בבירת צ'צ'ניה, גרוזני, ב-6 בפברואר 2020, עבור השתתפותה במשפט, מילשינה ועורכת הדין למען זכויות האדם מרינה דוברובינה הותקפו על ידי אזרחיות צ'צ'ניות לא ידועות בלובי המלון קונטיננטל.
EA Israel
EA ישראל (לשעבר GameFly Streaming ו-Playcast Media Systems בעברית: פלייקאסט מדיה סיסטמס בע"מ), היא חברת שירותי משחקי ענן, שבסיסה בקיסריה, ישראל. ביוני 2015, Playcast התמזגה עם חברת משחקי הענן המתחרה GameFly. החברה נתמכה על ידי קרנות ההון סיכון JVP ו-MK Capital.
EA רכשה את החברה ב-2018.
היסטוריה.
Playcast Media Systems נוסדה בשנת 2007 על ידי גיא דביר וד"ר נתן פטרפרוינד. בפברואר 2008 הותקנה גרסת בטא ברשת כבלים חיה ולאחר מכן הותקן פיילוט בקנה מידה גדול ברשת הטלוויזיה בכבלים HOT לבדיקה בישראל.
Playcast הייתה אחת מחברות שירותי הטכנולוגיה למשחקים לפי דרישה הראשונות לכבלים ו-IPTV בעולם והיו לה שותפויות עם כמה מהמוציאות לאור מהגדולות בעולם בתחום משחקי הווידאו, ביניהן:Activision, Atari, Disney, Capcom, Codemasters.
בנובמבר 2010, פורטוגל טלקום ופלייקאסט מדיה סיסטמס הכריזו על ההשקה המסחרית הראשונה של שירות חדש, הזמין בפלטפורמה של פורטוגל טלקום, השירות נקרא Meo Jogos.
ביולי 2012, Playcast Media System הביאה את שירות משחקי הענן שלה ליותר מ-3.51 מיליון מנויי CJ Hellovision בדרום קוריאה.
באוקטובר 2013, שירות המשחקים בענן Playcast הושק ללקוחות של המפעיל הצרפתי הנייח והסלולרי Bouygues Telecom; השירות הפך זמין בטלוויזיות עבור משתמשי ממיר Bbox Sensation של החברה, והציע משחק מיידי ביותר מ-50 כותרים.
בשנת 2014, Playcast השיקה אפליקציית משחקי ענן עבור Amazon Fire TV.
יחזקאל (איזידור) אפשטיין
הרב יחזקאל איזידור אפשטיין (אנגלית: Isidore Epstein; (1894–1962) היה רב יהודי אורתודוקסי וחוקר במדעי היהדות. הוא כיהן כרבה של הקהילה היהודית של מידלסברו (1920-1928), ולאחר מכן הצטרף לצוות המורים של בית הספר ללימודי יהדות של לונדון (Jews' College) בלונדון ובהמשך הפך למנהל המוסד עד פרישתו ב-1961.
חייו.
אפשטיין נולד בקובנה שבליטא ב-7 במאי 1893, למלכה ודוד אפשטיין שהיה יצרן מגפיים. המשפחה עברה לפריז כשהיה צעיר מאוד, ובשנת 1903 עברו ללונדון שם הוא קיבל חינוך כללי. בגיל חמש עשרה למד עברית ותלמוד בישיבה בלונדון. בהיותו מצטיין נשלח ללמוד בישיבת פרשבורג וכן ללימודים בפריז אצל הרב צדוק כהן, רבה הראשי של צרפת, ובהמשך בבית הספר ללימודי יהדות של לונדון.
הוא הוסמך לרבנות בידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב ישעיהו זילברשטיין מואץ בהונגריה, והרב ישראל חיים דייצ'ס מלידס. בעצתו של הרב הראשי יוסף צבי הרץ הוא החל בלימודים אקדמיים באוניברסיטת לונדון שם קיבל שני תוארי דוקטור, בפילוסופיה ובספרות.
אפשטיין התחתן פעמיים, הוא התחתן עם אשתו הראשונה ג'יני בבלפסט ב-1921 ולזוג נולדו שני ילדים. היא נפטרה ב-1924, אפשטיין נישא לגרטרוד ב-3 ביוני 1925. לאחר כמה שנים כרב במידלסברו, הוא החל ללמד שפות שמיות בבית הספר ללימודי יהדות של לונדון ובשנת 1945 הפך למנהל בית הספר, עד פרישתו ב-1961. אפשטיין נפטר ב-13 באפריל 1962.
עבודותיו.
אפשטיין נודע בעיקר כעורך התרגום האנגלי המלא והראשון של התלמוד הבבלי, בהוצאת סונצ'ינו (לונדון, 36 כרכים, 1935-1952). הוא גייס רבנים ותלמידי חכמים רבים לפרויקט המאסיבי, תוך שהוא אחראי באופן אישי על כל היצירה כפי שהופקה.
אפשטיין היה גם עורך החומשים וההפטרות של הרב יוסף צבי הרץ (1929–1936), ועורך אסופת מחקרים (ראה אור ב-1935) לרגל מלאות שמונה מאות שנה להולדת הרמב"ם. אפשטיין היה גם מחברם של ספרי עיון שונים בתחומי היהדות.
אפשטיין היה העורך והיועץ לתחום היהדות באנציקלופדיית צ'מברס ובאנציקלופדיה בריטניקה (מהדורת 1958).
רשימת פרסומיו.
תורגם לעברית בידי גאולה בת יהודה ויצא בהוצאת מוסד הרב קוק בשם - אמונת היהדות – לאור בעיות ימינו, תשכ"א.
מרדכי הצרפתי
הרב מרדכי הצרפתי (לפני ה'תקע"ב 1812 - ה'תרמ"ד 1884) היה דרשן, ראש ישיבה, פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של מרקש שבמרוקו במאה ה-19.
קורות חייו.
נולד במרקש לאביו רבי יהודה שהיה גזבר העיר ומחכמיה. למד בצעירותו אצל הרב משה רוזיליו ראש הישיבה בעיר, יחד עם חבירו רבי יעקב בטאן. בהמשך, נשא את אסתר, לזוג נולדו למעלה משישה ילדים. לאחר מכן נשאר ללמד בישיבה, ונמנה עם ראשי הישיבה. בין תלמידיו ידוע רבי מרדכי עזראן מחכמי מרקש וירושלים. היה נוהג לבחון תלמידים על התלמוד, ובכך לאפשר להם להמשיך ללמוד הלכות שחיטה. שם חתימתו היה 'מרבי"ץ', שפירושו: מרדכי בן יהודה צרפתי. היה דרשן וספדן, והספיד את חכמי העיר כדוגמת רבי רפאל מסעוד אבן מוחא ורבי יעקב בטאן. לקראת סוף ימיו, ראייתו נחלשה ונכדו היה מוליכו.
נפטר בשנת ה'תרמ"ד במרקש, הספידו רבי משה חלאוה.
משפחתו.
אשתו אסתר נפטרה בחייו ככל הנראה בשנת ה'תרמ"א. בנו של רבי מרדכי הוא רבי מנחם - מחכמי העיר מרקש.
בתו פריחא נישאה לרבי שמואל קורקוס.
בתו רחל נישאה לרבי אברהם זריהן - מדייני העיר מרקש.
חתניו רבי יהודה שושנה, ורבי אברהם אזוילוס, נמנו עם חכמי העיר מרקש, ושימשו בתפקידים שונים.
נכדו הוא רבי משה זריהן - רבה של מרקש.
רבנותו.
בחודש תמוז שנת ה'תרל"ב התמנה לדיין, בבית דינו של רבי רפאל מסעוד אבן מוחא. בטקס הכתרתו נשא דרשה ברבים. החוקרים משערים שסיבת המינוי הייתה בעקבות פטירתו של הדיין רבי יעקב בטאן כחודשיים קודם לכן. היה קנאי באופיו ופעמים שהיה נוהג להעניש בחומרה. בשנת ה'תרל"ד, לאחר פטירתו של רבי רפאל מסעוד, התמנה לאב בית הדין ולרבה של העיר תחתיו. בבית דינו כיהנו הדיינים: רבי יוסף אביטבול, רבי שלום הכהן, רבי רפאל יוסף חרוש, רבי מסעוד פינטו, ורבי אברהם אבן מוחא. פסקי הדין התפרסמו בערים אחרות במרוקו, וחכמים אחדים העתיקו מפסקי דיניהם. כמו כן עמד בקשרים עם רבי אברהם שלום חי חמוי, ושלח הסכמות לספריו.
סלט מלפוף
סלט מלפוף או סלט כרוב (ערבית: سلطة ملفوف), הוא סלט לבנוני, המורכב בדרך כלל מכרוב מגורר, מיץ לימון, שמן זית, שום, מלח ונענע מיובשת.
דיאנג'לו הריסון
דיאנג'לו דיימון הריסון (באנגלית: D'Angelo Damon Harrison) הוא שחקן כדורסל אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בפרומיטיי מהסופרליגה האוקראינית וליגת האלופות של פיב"א. הוא שיחק בקבוצות בטורקיה, ישראל, רוסיה, צרפת, איטליה ואוקראינה.
קריירה מקצועית.
אושאק ספורטיף (2015-2017).
ב-30 ביוני 2015, האריסון חתם בקבוצה הטורקית אושאק ספורטיף לעונת 2015–16. ב-26 באוקטובר 2015, האריסון חתם על הארכת חוזה לשנה. ב-25 משחקים ששיחקו במהלך עונת 2016–17, הוא העמיד ממוצעים של 13 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק.
הפועל גלבוע גליל (2017-2018).