ברבות מהשפות האירופיות נקרא קו האופק בשם הוריזון על נגזרותיו (Horizont, Horizon), הנובע מהמילה היוונית ὁρίζων (הוריזון) שמקורה ביוונית עתיקה - ὁρίζειν, שמשמעה "להגביל".
המרחק אל קו האופק.
אם מניחים שכדור הארץ הוא כדור גאומטרי, ללא אטמוספירה וללא התחשבות בהשפעת הכבידה על מסלול הגל האלקטרומגנטי, אז הנוסחה למרחק אל האופק היא:
formula_1
כאשר:
נוסחה זו נובעת ישירות ממשפט פיתגורס (ראו איור).
המרחק אל האופק על פני הכדור, s, ארוך מ d, ונתון על ידי:
formula_2
קירוב.
כאשר גובהו של הצופה מעל פני כדור הארץ זניח ביחס לרדיוס כדור הארץ (6,378 קילומטר), מתקיים h«R, אזי הנוסחה מתכנסת לתוך:
formula_3
בנוסחה זו d הוא המרחק בקילומטרים ו-h הוא גובה עיני הצופה מפני האדמה במטרים.
לדוגמה, צופה שעומד על הקרקע, וגובה עיניו מפני האדמה הוא 1.70 מטרים, יראה את האופק במרחק של 4.7 קילומטרים ממנו. לעומתו, צופה ממגדל שגובהו 100 מטר יראה את האופק במרחק של 36 קילומטר ממנו.
קירוב מאוד גס הוא שהאופק במיילים הוא שורש הגובה ברגל.
נוסחאות אלו שימושיות למשל בקביעת גובהו של מגדל תצפית, או בקביעת המידה בה על פריסקופ של צוללת לבלוט במים כדי לצפות בכלי שיט עוינים.
קירוב המתחשב באטמוספירה.
הניתוח לעיל לא לוקח בחשבון את ההשפעה של האטמוספירה על מסלול ההתקדמות של הגל האלקטרומגנטי. למעשה, הגל לא מתפשט בקו ישר. עקב תופעות של שבירה בשכבות האטמוספירה, המסלול המתקבל קמור במקצת. לכן, האופק המתקבל עבור גל אלקטרומגנטי הנע דרך האטמוספירה, אינו שווה לאופק הגאומטרי.
מקובל להכניס מקדם תיקון K במשוואה לעיל (להסבר מורחב ראו ערך רדיוס אפקטיבי), ואז מקבלים את הקירוב הבא:
formula_4
בתנאי מזג אוויר רגילים עבור האור הנראה, מקובל להניח K=7/6. כלומר הטווח לאופק עבור האור הנראה גדל בכ-8% יחסית למהלך של קו ישר.
בתנאי מזג אוויר רגילים ועבור גלי רדיו, מקובל להניח K=4/3. כלומר הטווח לאופק עבור אות בגלי רדיו גדל בכ-15% יחסית למהלך של קו ישר. הטווח הזה מכונה גם אופק רדיו.
אמיטה דירי
אמיטה עמנואל דירי (באנגלית: Amita Emmanuelle Dhiri; נולדה ב-1968 בברייטון) היא שחקנית בריטית.
דירי נולדה בברייטון לאב הודי-אוגנדי ולאם צרפתייה. היא הופיעה לראשונה על מרקעי הטלוויזיה בתפקיד אורח בדרמת בתי החולים "חדר מיון" ב-1996, ובאותה שנה גם קיבלה את התפקיד המשמעותי הראשון שלה, כשהחלה לגלם את דמותה של עורכת הדין השאפתנית מילי נאסים בסדרת הדרמה "החיים האלה" של ה-BBC. בהמשך השתתפה גם בסדרות הטלוויזיה "The Last Train" (1999) ו-"Being April" (2002). מאז 2007 מגלמת דירי את דמותה של הקרימינולוגית גרייס דסארי בסדרת המשטרה "The Bill".
דירי נשואה ואם לשתי בנות.
אדינבורו של שבעת הימים
מחוזות בנגלדש
מבחינה מנהלית בנגלדש מחולקת ל-8 מחוזות (bibhag). המחוזות נקראים על שם עיר הבירה ומחולקים לנפות. השינוי האחרון הוצע ביוני 2022 כאשר מספר מחוזות גדל מ-8 ל-10. הסדרת הנושא טרם הסתיימה.
שינוי (מפלגה)
Zaza box
מחוזות ברוניי
מבחינה מנהלית ברוניי מחולקת ל-4 מחוזות (daerah). המחוזות מחולקים לנפות.
חנון בן חניבעל
מוריץ לזארוס
חנון (פירושונים)
אדם-זאב
חנון הגדול
תותחי נברון
ים אלבוראן
ים אלבוראן (בספרדית: Mar de Alborán; בערבית: بحر البوران; באנגלית: Alboran Sea) הוא ים שולי המשתרע בחלקו המערבי של הים התיכון, בין חצי האי האיברי מצפון לצפון אפריקה מדרום, ובין מצר גיברלטר ממערב לאגן המערבי של הים התיכון ממזרח.
אורכו של ים אלבוראן הוא 350 ק"מ ממזרח למערב, ורוחבו המרבי מצפון לדרום מגיע ל-180 ק"מ. הים מוקף ברכסי הרים בצורת קשת, המוכרת כקשת גיברלטר, ומקיפה אותו מצפון, ממערב ומדרום. מקור שמו של הים הוא באי הספרדי אלבוראן (Isla de Alborán), השוכן במרכזו, בין הערים אלמרייה מצפון למלייה מדרום. בשטח הים מספר איים נוספים, רובם בשליטת ספרד.
אולטרא סאונד
אולטרא-סאונד
ים אלבורן
המערך של מפלגת העבודה הישראלית ומפלגת הפועלים המאוחדת
להקת האופרה הקנדית
להקת האופרה הקנדית היא להקת אופרה היושבת דרך קבע בטורונטו שבנפת אונטריו. זו היא להקת האופרה הגדולה ביותר בקנדה והשישית בגודלה בצפון אמריקה. משכנה הקבוע הוא "מרכז ארבע העונות לאמנויות הבמה". במשך 40 שנה, עד אפריל 2006, הופיעה להקת האופרה הקנדית ב"מרכז האמינגברד".
היסטוריה.
ניקולס גולדשמידט והרמן גייגר-טורל ייסדו בשנת 1950 את הארגון בשם "להקת האופרה של הקונסרבטוריון המלכותי". גייגר-טורל היה ב-1956 למנהל האמנותי של האופרה וב-1960 למנהלה הכללי. שמה של הלהקה שונה ל"אגודת האופרה הקנדית" ב-1960 ול"להקת האופרה הקנדית" ב-1977. גייגר טורל פרש ממשרת המנהל הכללי בשנת 1976 ואת מקומו תפס לוטפי מנסורי, שכיהן בתפקיד זה מ-1976 עד 1988. בשנת 1983 הוסיפה האופרה הקנדית כתוביות-על (supertitles) להפקותיה, האופרה הראשונה שעשתה שימוש בכתוביות-על בבית אופרה. ההפקות כללו את ההפקה הראשונה של ג'ואן סאת'רלנד, ששרה את "אנה בולנה" של דוניצטי.
בריאן דיקי היה המנהל הכללי של האופרה הקנדית משנת 1988 עד 1993. דיקי מינה את ריצ'רד ברדשואו למנצח הראשי ואחראי על המוזיקה בשנת 1989. איליין קלדר הייתה המנהל הכללית מ-1994 עד 1997. ב-1998 התמנה ברדשואו למנהל הכללי. בתקופת כהונתו השיג ברדשואו מימון למשכן הקבע החדש של האופרה ב"מרכז ארבע העונות. את משכנה החדש ב"מרכז ארבע העונות" חנכה הלהקה במחזור הטבעת של ריכרד וגנר, עם תפאורות של מייקל לווין ו-4 במאים שונים: אטום אגויאן (הוולקירות), טים אלברי דמדומי האלים, פרנסואה ז'יראר (זיגפריד ומייקל לווין (זהב הריין). ב-2006 חודש החוזה של ברדשואו כמנהל כללי לעוד 10 שנים. ברדשואו מת בהתקף לב פתאומי ב-15 באוגוסט 2007.
ביוני 2008 התמנה אלכסנדר נף למנהל הכללי הבא של האופרה הקנדית ובאוקטובר 2008 נכנס לתפקיד באופן רשמי.באוקטובר 2008 ניצח יוהנס דבוס לראשונה על להקת האופרה הקנדית בהפקה של "מלחמה ושלום" מאת סרגיי פרוקופייב, שזכתה בשבחי הביקורת.בינואר 2009 הודיעה להקת האופרה הקנדית על מינוי יוהנס דבוס למנהל המוזיקלי הבא של הלהקה.החוזה ההתחלתי שלו מקיף ארבע עונות, מעונת 10–2009 עד עונת 2012-13.
קא&quot;ב
הפרייקור של ליצו
הפְרַייקוֹר (הכוחות החופשיים) של לִיצוֹ (בגרמנית: Lützowsches Freikorps, הפרייקור הליצואי) היו יחידת מתנדבים של צבא פרוסיה בהנהגת הגנרל לודוויג אדולף וילהלם פון ליצו (Lützow) אשר הוקם ולחם בשלהי המלחמות הנפוליאוניות (1813-14).
היחידה הוקמה ב-1813 וכללה בעיקר סטודנטים ואקדמאים מכל רחבי גרמניה אשר התנדבו ללחום כנגד נפוליאון בונפרטה הצרפתי. בשל העובדה כי לממלכת פרוסיה הייתה בעיה להחזיק ולתחזק את צבאותיה הסדירים, על המתנדבים היה לדאוג לעצמם לציוד ולביגוד, וכמו כן הם לא זכו לשכר בעבור שירותם. כך אומץ הצבע השחור כצבע מדיהם, שכן שחור היה הצבע היחידי שניתן היה לצבוע בו את בגדי האזרחים בצורה אחידה וללא כל גוון שונה. עיטורים אדומים נבחרו על מנת לסמן את דרגותיהם של החיילים, ובתוספת לכפתורי הפְּלִיז הזהובים לבשה היחידה סכמת צבעים של שחור-אדום-זהב, סכמה אשר הפכה למזוהה עם רעיונותיהם הרפובליקניים של הלוחמים וכיום היא סכמת הצבעים של דגל גרמניה.
גודלה של היחידה היה כ-2,900 רגלים, 600 פרשים ו-120 קני ארטילריה. היא לחמה בקרבות רבים, תחילה תוך זינוב בכוחות הצרפתיים הנסוגים ומאוחר יותר כיחידה סדירה כחלק מכוחות הקואליציה.
למרות גודלה הקטן, הפכה היחידה למפורסמת לאחר המלחמה, שכן הייתה זאת היחידה הבודדת אשר הורכבה מחיילים מכל רחבי גרמניה. הכוח התפרסם גם בשל חברותם ותמיכתם של אינטלקטואלים לאומנים כגון יוזף פון אייכנדורף ופרידריך לודוויג יאן. רבים ממשוחררי היחידה השתתפו בפסטיבל וארטרבורג הראשון בשנת 1817, תוך דרישה לאחדות גרמנית ולרפורמות דמוקרטיות, ועל כן הפכה סכמת הצבעים של מדיהם למזוהה עם הרעיונות הרפובליקניים שלהם. במהלך פסטיבל האמבך ב-1832 והמרידות הגרמניות של 1848 דגלים בצבעי השחור-אדום-זהב הונפו. צבעים אלו הוכרו כצבעים הלאומיים של גרמניה וכצבעי דגל גרמניה בשנת 1919 ושוב בשנת 1949.
שער סן ויסנטה
שער סן ויסנטה (בספרדית: Puerta de San Vicente) הוא אנדרטה במדריד, בירת ספרד.
הקמה.
במהלך ההיסטוריה של העיר מדריד ניצבו בה מספר שערים בשם סן ויסנטה. בשנת 1726 מונה האדריכל פדרו דה ריברה לתכנן שער חדש בחומות העיר, שיתפוס את מקומו של שער הרוס שנקרא "פארק". השער הישן הורכב משלוש קשתות ועוטר בפסלו של וינסנט הקדוש, על שמו נקרא השער החדש שנבנה במקום. במשך תקופה מסוימת היה מוכר השער החדש גם בשם "שער פלורידה".
בשנת 1770 נהרס שער סן ויסנטה הראשון, בשל עבודות בנייה מתוכננות בגבעת סן ויסנטה, כחלק מהרחבת מתחם הארמון המלכותי. לאחר הריסת השער, הורה המלך קרלוס השלישי לאדריכל פרנצ'סקו סבטיני לתכנן שער חדש שיוצב בכניסה לעיר משדרת פלורידה החדשה. עבודות בניית השער החדש הושלמו ב-1775.
בשנת 1890 פורק השער כחלק מעבודות לשיפור תשתית התחבורה באזור. לאחר פירוקו לא נמצאו חלקי השער, למרות שבסוף המאה העשרים נעשו מאמצים לאתרם. במהלך שנות התשעים החליטה עיריית מדריד לבנות את השער בשנית במיקומו האחרון. שחזור השער התאפשר באמצעות תוכניות הבנייה המקוריות ותמונה של השער, שצולמה בסמוך למועד פירוקו. השער נפתח באופן רשמי ב-25 באפריל 1995.
טכנולוגיה מתקדמת
ארווין שולהוף
ארווין שוּלְהוֹף (בגרמנית: Erwin Schulhoff; 8 ביוני 1894 – 18 באוגוסט 1942) היה מלחין ופסנתרן יהודי-גרמני.
חייו.