את התסריט כתב הפנר תוך שימוש במילותיה של סימון דה בובואר מתוך מאמר שפרסמה בכתב העת "זמנים מודרניים". סגנונו הקולנועי של הסרט ייחודי - הוא נטול דיאלוגים לחלוטין, האינטראקציה בין הדמויות מתקיימת דרך מחשבותיה של האישה בלבד ומועברת בקריינות (Voice over). באמצעות הקריינות, האישה מדבבת את הוויכוחים בינה לבין בעלה, כאשר לעיתים דיבוב השיח ייעשה על פני מראה הדמויות המתווכחות אחת עם השנייה, ולעיתים על פני מראה פניהן השותקות ותו לא.
עלילת הסרט משקפת באופן מובהק את המונח שהוטבע שנים אחר כך, הרגישות החדשה. הסיפור ייחודי ויוצא דופן בנוף סרטי הבורקס הקולנועי של שנות השישים - הסרט עוסק באנשים, ביחסים וברגשות מורכבים.
סגנון הבימוי מושפע מסרטי הגל החדש הצרפתי, סגנון אליו התוודע הפנר בעת ששהה בפריז יחד עם חברו אורי זוהר, בתחילת שנות השישים.
כאחד מראשוני הסרטים שהגדירו את "הרגישות החדשה", נחשב סרט זה למכונן בהיסטורית הקולנוע הישראלי.
כליזמרים
ג'ון בון ג'ובי
ג'ון פראנסיס בונג'יאובי, הבן (באנגלית: John Francis Bongiovi, Jr.; נולד ב-2 במרץ 1962), ידוע יותר בשם ג'ון בון ג'ובי (Jon Bon Jovi), זמר, פזמונאי ושחקן אמריקאי. ג'ון בון ג'ובי מייסד וסולן להקת בון ג'ובי, הנקראת על שמו. בנוסף, היה הבעלים של קבוצת הפוטבול פילדלפיה סול. במשך תקופת פעילותו, הקליט שני אלבומי סולו וחמישה עשר אלבומים יחד עם להקתו, שנמכרו ביותר ממאה ועשרים מיליון עותקים ברחבי העולם.
ג'ון בון ג'ובי זכה בפרסים רבים, ביניהם פרס גלובוס הזהב וגראמי. הוא נבחר לזמר הרוק הסקסי ביותר לשנת 2000 על ידי המגזין פיפל. הוא נשוי ואב לארבעה.
ביוגרפיה.
בון ג'ובי נולד בניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. אביו ממוצא סיצילאני-איטלקי וסלובקי ששירת בחיל הנחתים האמריקני ועבד כמעצב שיער. אימו ממוצא גרמני ורוסי, עבדה בחנות פרחים. יש לו שני אחים: אנתוני ומתיו.
בון ג'ובי בילה את רוב נעוריו, תוך היעדרויות תכופות מבית הספר, בפעילות מוזיקלית.
הוא ניגן בלהקות מקומיות עם חבריו ועם בן דודו טוני בון ג'ובי אשר היה בעלים של סטודיו הקלטות ידוע בניו יורק. למעשה ג'ובי הקדיש את מירב זמנו להופעות במועדונים ולעבודה כמנקה באולפנו של טוני.
את ההקלטה הראשונה שלו ביצע בון ג'ון בשנת 1980, בעקבות המלצתו של בן דודו. באותם הימים הוקלט באולפן אלבום שירים עבור חג המולד בגרסאות המבוססות על מוזיקת סרטי מלחמת הכוכבים.
בשנת 1982 הקליט ג'ובי סינגל עצמאי באולפן של בן דודו. הסינגל "Runaway", אשר בו שירתו של ג'ובי מלווה על ידי נגני האולפן זכה להצלחה בתחנות הרדיו האזוריות של ניו יורק.
השידורים התכופים של שירו בתחנות הרדיו דרבנו את ג'ון לחפש אחר נגנים על מנת להקים להקה קבועה.
פעילות פילנתרופית.
לאורך השנים פעל בון ג'ובי למען פעילות שונות ומגוונות בתחום הפילנתרופי. ובהם למען נכים, חסרי דיור, חולי איידס, בתי אמנה, הצלב האדום, איכות הסביבה, הגנת הים.
אקטיביזם פוליטי.
בתור דמוקרט, בשנת 2004 בון ג'ובי סייר והופיע רבות מטעם המועמד לנשיאות ג'ון קרי. ב-2008, בון ג'ובי תמך בבחירתו לנשיאות של ברק אובמה בארוחת ערב פרטית בלעדית בביתו, כמגייס התרמות לקמפיין שלו. ב-24 ביוני 2009.
ב-15 בדצמבר 2010, בון ג'ובי מונה על ידי ברק אובמה למועצת הבית הלבן החדש לפתרונות קהילתיים.
בבחירות לנשיאות בשנת 2016 תמך פומבית במועמדת לנשיאות הילרי קלינטון ואף הגיע לכנס שערכה בניו גרז'י.
קריירה.
להקת בון ג'ובי.
בון ג'ובי פנה לדייוויד בריאן, אל הבסיסט אלק ג'ון סאץ' ובנוסף גם למתופף טיקו טורס. לאחר מכן, צירפה הלהקה את הגיטריסט ריצ'י סמבורה לאחר שהאחרון פנה לבון ג'ובי בסיומה של אחת ההופעות וביקש להצטרף ללהקה.
חברי הלהקה החליטו לאמץ את שם משפחתו של ג'ון ולהפכו לשמה הרשמי של להקתם- בון ג'ובי. באותה התקופה להקות רבות אימצו לעצמם שמות משפחה, דוגמה לכך היא להקת ואן היילן.
הלהקה החלה להופיע במועדונים שונים ובמהרה הוחתמה על חוזה הקלטות בחברת "מרקורי רקורדס". אלבום הבכורה של הלהקה "Bon Jovi" יצא בשנת 1984 וזכה למעמד של אלבום זהב בארצות הברית.
אלבומה השלישי של הלהקה "Slippery When Wet" זכה להצלחה עצומה וכלל מספר להיטים גדולים כדוגמת "Livin' on a Prayer" ו-"Wanted Dead or Alive". כך, הפכה בון ג'ובי לקראת סוף העשור לאחת הלהקות המצליחות בעולם.
סיבובי ההופעות הרבים והתכופים של הלהקה גרמו לג'ון לבעיות במיתרי הקול, הבעיות הללו נפתרו על ידי צריכת סטרואידים והקפדה על שיעורי פיתוח קול. בנוסף לכך, ההצלחה החלה לגרום למתח בין חברי הלהקה, אשר לבסוף הכריזו על פירוק בשנת 1990.
בשנת 1989 התחתן בון ג'ובי עם בת זוגו מימי התיכון, דורות'יה הארלי. לזוג נולדו ארבעה ילדים.
נוסף לעבודתו המוזיקלית, בון ג'ובי הוא אקטיביסט חברתי. בין היתר הוא הקים עמותה הנושאת את שמו ואשר שמה לעצמה למטרה לצמצם את מעגל העוני.
בנוסף לכך, בון ג'ובי משתייך למפלגה הדמוקרטית. מכאן שלעיתים דחופות מנדב בון ג'ובי את כישוריו ומופיע בערבי קמפיין עבור המועמדים הדמוקרטים בשעת הבחירות לנשיאות.
בשנת 2004 ייסד בון ג'ובי את קבוצת הפוטבול אולמות "פילדלפיה סול". הוא היה בעלי הקבוצה עד שנת 2008.
קריירת סולו.
עם פירוקה הזמני של להקתו פנה בון ג'ובי לפיתוח קריירת סולו וקריירת משחק. הופעת הבכורה שלו כשחקן הייתה בסרט "Young Guns II". בנוסף לכך, הקליט בון ג'ובי שיר לפסקול של הסרט. שיר זה, אשר הופיע גם באלבום הסולו הראשון של בון ג'ובי, זכה בפרס גלובוס הזהב לקטגוריית השיר הטוב ביותר והיה גם מועמד לפרס גראמי. באלבום הביכורים שלו, "Blaze of Glory", שיצא באוגוסט 1990, שיתף פעולה בון ג'ובי עם מספר מוזיקאים מוערכים כדוגמת ג'ף בק ואלטון ג'ון. בון ג'ובי אף תרם לאלבום המחווה לאלטון ג'ון וברני טופין "", עם גרסתו לשירו של ג'ון "Levon".
במהלך חייו שיחק בון ג'ובי במספר סרטים נוספים כגון "ולנטינו לאור ירח: (1995) לצד וופי גולדברג, בסרט "עיר קטנה" (1997), ובסרט "גידולי פרא" (1998), מלבד לכך, הוא השתתף כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה וביניהן "רוק 30", "סקס והעיר הגדולה" ו"הבית הלבן".
כשנתיים לאחר פירוקה החל ג'ון במאמצים לאיחוד להקתו. כחלק מהמאמצים למתג את עצמם מחדש זנחה הלהקה את סגנון הגלאם מטאל שאפיין אותה בשנות ה-80 והקליטה שירים מורכבים ובוגרים יותר. בין היתר, כחלק מאותה החלטה, קיצץ בון ג'ובי את שערו והחליף את התסרוקת אשר כה אפיינה את הופעתו בעשור הקודם.
לבאן צכיטשווילי
אנדרי רובליוב
אנדרי רובליוב (ברוסית: Андрей Рублёв; סביבות 1360/70 - 17 באוקטובר 1428) היה צייר איקונות שפעל בנסיכות מוסקבה במאה ה-15, אחד מגדולי האמנים בהיסטוריה הרוסית.
ככל הנראה הוא נולד בשטחי נסיכות מוסקבה והתחנך במשפחת ציירים. בסוף המאה ה-14 הוא הפך להיות נזיר במנזר מוסקובי.
בפעם הראשונה הוא הוזכר בכרוניקה כאשר צוין שבשנת 1405 הוא השתתף בעיטור קתדרלת הבשורה במוסקבה. הוא הוזכר כצייר השלישי וזה מרמז שהוא היה הזוטר בחבורה. בשנת 1408 הוא היה חלק מקבוצה שעבדה בקתדרלת הבשורה בעיר ולדימיר. ידוע שלאחר מכך כבר היו לו עוזרים ותלמידים. בשנות ה-20 של המאה ה-15 היה בראש קבוצה שפעלה בלאוורת השילוש-סרגייב בעיטור הקתדרלה וכנסיות נוספות.
בתרבות הפופולרית.
אנדריי רובליוב, או "הפסיון על פי אנדריי" הוא שמו של סרטו השני של הבמאי אנדריי טרקובסקי, משנת 1969. מרביתו של הסרט מצולם בשחור לבן, אולם האפילוג המציג את עבודותיו של הצייר מצולם בצבע. טרקובסקי מבקש להציג את חיי היומיום במוסקוביה של ימי הביניים, בתקופת המעבר לשלטון הצארים. ידועה במיוחד הסצנה מתוכו בה נתקל רובליוב, בליל ירח מלא, בחגיגה פגאנית. הסרט עורר מחלוקות קשות ונאסר להקרנה בברית המועצות עד שנת 1973.
ליזרדיט
ליזרדיט הוא מינרל פילוסיליקטי - (סיליקט במבנה בצורת לוחיות) של מגנזיום והידרוקסיד, השייך לקבוצת הסרפנטין.
תכונות.
הרכב.
נוסחת המבנה הכימי האידיאלית של הליזרדיט היא Mg3Si2O5(OH)4. נוסחה זו זהה למרבית המינרלים של קבוצת הסרפנטין ומשום כך המינרלים כריזוטיל ואנטיגוריט הם פולימורפים של הליזרדיט וההבדל ביניהם הוא בסימטריה הגבישית וביחסים שבין כמויות הברזל והמגנזיום. הליזרדיט יוצר תמיסה מוצקה עם המינרל נפואיט (Ni,Mg)3Si2O5(OH)4)). לעיתים המינרל יכול להיות פסאודמורף של אנסטטיט, אוליבין או פירוקסן, צורה המכונה לעיתים בסטיט. לבסטיט יש ברק משיי.
תערובת של ליזרדיט וקלינוכלור שנתגלתה ברודזיה ב-1930 קיבלה את השם מאופיט (על שם מנהל השרות הגאולוגי של רודזיה), אבל ב-2006 החליטה האגודה הבינלאומית למינרלוגיה לפסול אותו כסוג של מינרל נפרד.
קריסטלוגרפיה.
הליזרדיט מתגבש במערכת ההקסגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "דיהקסגונלית פירמידלית" (formula_1) וחבורת סימטריות מרחבית "P63cm". הפרמטרים של תא היחידה הם : Åa=5.318 ו- c=14.541Å. המבנה הפנימי של הליזרדיט הוא של לוחיות זעירים ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוחית בנוי משלוש שכבות. השכבה העליונה והתחתונה בנויות מטטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה מתקשר עם שכבת הביניים (כלומר "מצביע" למעלה בשכבה התחתונה ו"מצביע" למטה בשכבה העליונה). שכבת הביניים היא של Mg(OH)2 הקרויה "שכבת הברוסיט" משום ששכבות של Mg(OH)2 מצויות גם במינרל ברוסיט. השכבות לא נערמות בצורה מושלמת והתוצאה היא לוחיות מעוותות.
תכונות פיזיקליות.