תלמי האחד עשר השם המלא תלמי אלכסנדר השני (ביוונית: Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος; 105 לפנה"ס - 80 לפנה"ס), היה מלך מצרים מבית תלמי לתקופה קצרה מאוד בשנת 80 לפנה"ס. הוא היה אחרון המלכים החוקיים של מצריים התלמיית.
קורות חיים.
תלמי האחד עשר היה בנו של תלמי העשירי שמלך בקפריסין ובמצרים. אמו הייתה קלאופטרה סלנה הראשונה, אחותו של האב. הוא בילה את רוב חייו בגלות ממצרים. בעת המאבק שניהלה סבתו קלאופטרה השלישית ביחד עם אביו כנגד בית סלאוקוס בסיוע לאלכסנדר ינאי בארץ ישראל כנגד תלמי התשיעי שבא לסייע לתושבי עכו. בשנת 103 לפנה"ס סבתו שלחה אותו לאי קוס בים האגאי, יחד עם בני דודו תלמי השנים עשר ואחיו, לימים תלמי מלך קפריסין, לשם הגנתם. יחד אתם הם העבירו לאי סכום כסף גדול.
בשנת 88 לפנה"ס לערך, בעת מותו של אביו, הוא נשבה על ידי מלך פונטוס מיתרידטס השישי שכבש את אסיה הקטנה וחלקים נרחבים ביוון כולל האי קוס. הוא קיבל יחס טוב ממיתרידטס שגם דאג לחינוכו כיאה לנסיך הלניסטי. למרות זאת, בשנת 84 לפנה"ס ניצל את הקרב בין מיתרידטס לרפובליקה הרומית בהנהגתו של לוקיוס קורנליוס סולה שיצא לקרב כדי לעצור את מסע כיבושיו של מיתרדטס ולהחזיר את השטחים שנכבשו, וברח למחנהו של סולה ושב איתו לרומא כבן חסותו. סולה שהפך לאחר חזרתו לדיקטטור של רומא, השאיר אותו בעיר כבן ערובה פוליטי יקר ערך.
בשנת 81 לפנה"ס מת דודו תלמי התשיעי ללא יורשים חוקיים. את השלטון הוא השאיר לבתו ברניקי השלישית ששלטה שלטון יחיד. על פי קיקרו, תושבי אלכסנדריה לא התנגדו לשלטון היחיד שלה בגלל אהבתם הרבה אליה. סולה החליט על דעתו, ללא כל התייעצות עם ברניקי או עם אנשי שלטון אחרים במצרים, לשלוח את תלמי האחד עשר למצרים כדי לשאת את ברניקי השלישית לאישה ולמלוך יחד אתה ובכך להשיג לעצמו בן חסות בכתר המצרי. ברניקי נישאה לו בשנת 80 לפנה"ס, אך לא שיתפה פעולה וסירבה לחלוק איתו את השלטון. תלמי האחד עשר רצח אותה 19 יום לאחר נישואיהם והכריז על עצמו כשליט יחיד במצרים. כתגובה על כך אנשי אלכסנדריה, שאהבו את המלכה, גררו אותו ממקום למקום עד לבית הגימנסיון הגדול שם רצחו אותו כנקמה על מעשיו.
מאחר שלא נותרו עוד יורשים חוקיים לבית תלמי, את תלמי האחד עשר ירש בן דודו תלמי השנים עשר, בנו הלא חוקי של תלמי התשיעי.
אורסולה פון דר ליין
אורסולה גרטרוד פון דר ליין (בגרמנית: Ursula Gertrud von der Leyen; נולדה ב–8 באוקטובר 1958) היא פוליטיקאית גרמנייה, המכהנת כנשיאת הנציבות האירופית החל מ-1 בדצמבר 2019, והיא האשה הראשונה בתפקיד זה.
מנובמבר 2009 הייתה שרת העבודה והרווחה בממשלתה השנייה של אנגלה מרקל. בממשלתה הראשונה של אנגלה מרקל (2005–2009), שהייתה ממשלת אחדות לאומית, הייתה השרה לענייני המשפחה, האזרחים הוותיקים, הנשים והנוער. בדצמבר 2013 מונתה לתפקיד שרת ההגנה – האישה הראשונה שמכהנת בתפקיד זה.
דר ליין היא רופאה במקצועה.
קורות חיים.
פון דר ליין היא בתו של ארנסט אלברכט, פוליטיקאי בכיר במפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית ופקיד בנציבות האירופית. היא נולדה בבלגיה, שם שהה אביה במסגרת עבודתו בנציבות האירופית. ב-1977 עברה משפחתה להנובר. היא החלה ללמוד כלכלה באוניברסיטת גטינגן, אוניברסיטת מינסטר ובית הספר לכלכלה של לונדון, אך עברה ללימודי רפואה, את לימודיה לתואר דוקטור לרפואה סיימה ב-1991, ועבדה עד 1992 כרופאה במרפאת נשים בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הנובר. עד 1996 עברה עם בעלה לקליפורניה, שם היה חבר הסגל של אוניברסיטת סטנפורד.
בין 1998 ל-2002 הייתה פון דר ליין חברת סגל במחלקה לאפידמיולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הנובר. בשנת 2001 קיבלה תואר שני בתחום בריאות הציבור.
קריירה פוליטית.
פון דר ליין הצטרפה למפלגה הנוצרית-דמוקרטית ב-1990 והפכה לפוליטיקאית פעילה ב-1999. היא נכנסה לפוליטיקה המקומית ב-2001 באזור הנובר ונבחרה לבית המחוקקים של סקסוניה התחתונה ב-2003. היא הייתה שרה בקבינט של סקסוניה התחתונה, בממשלתו של כריסטיאן וולף, והייתה אחראית על נושאי רווחה, נשים, משפחה ובריאות. ב-2005 מונתה לתפקיד השרה לענייני משפחה, אזרחים ותיקים, נשים ונוער בממשלתה של אנגלה מרקל.
היא נבחרה לבונדסטאג ב-2009 והחליפה את פרנץ יוזף יונג כשרת העבודה והרווחה. ב-2013 מונתה לשרת ההגנה. ב-2019 פרשה מתפקידה כשרת ההגנה לטובת הכנותיה לתפקיד החדש כנשיאת הנציבות האירופית בבריסל. בשנת 2020 הופיעה ברשימה השנתית של מגזין טיים, טיים 100.
מדיניותה.
הטיפול בילד וחופשת לידה.
פון דר ליין פעלה בניגוד לעמדת האגף השמרני במפלגתה ופעלה לחקיקת החוק לקידום מעמד הילד (Kinderförderungsgesetz) במסגרתו הועברו 4.3 מיליארד אירו לשם יצירת מוסדות רווחה לילדים בגרמניה. כמו כן קידמה פון דר ליין חקיקה שאפשרה חופשת לידה של חודשיים לאבות (Vätermonate).
חסימת פורנוגרפיית ילדים באינטרנט.
פון דר ליין יזמה חסימה בחוק של פורנוגרפיית ילדים באינטרנט על ידי ספקי שירותי אינטרנט שהצטוו לחסום רשימת אתרים שסיפקה המשטרה הפלילית הגרמנית. נמתחה עליה ביקורת בטענה שבכך היא מאפשרת צנזורה על האינטרנט. על פעילותה זו זכתה לכינוי "צנזורסולה" (Zensursula) – הלחם של שמה הפרטי "אורסולה" והמילה "צנזור". פעילותה בתחום זה הביאה לעלייתה של מפלגת הפיראטים של גרמניה.
הגנה על בני נוער.
פון דר ליין הניעה חרם על אלבומה של להקת רמשטיין, "אהבה נועדה לכל" (Liebe ist für alle da), ולדירוגו של האלבום כפוגעני עבור בני נוער על ידי "המחלקה הפדרלית הגרמנית לפיקוח על מדיה הפוגעת בנוער" (Bundesprüfstelle für jugendgefährdende Medien).
חייה האישיים.
אורסולה פון דר ליין נשואה להייקו פון דר ליין, פרופסור לרפואה ובן למשפחת אצולה גרמנית ותיקה עוד מימי האימפריה הרומית הקדושה. לזוג יש שבעה ילדים – דוד (1987), סופי (1989), מריה דונאטה (1992), התאומות ויקטוריה ויוהנה (1994), אגמונט (1998) וגראסיה (1999).
חורף 1991-1992 בישראל
חורף 2013-2014 בישראל
טים פורטרס 2
אלטון ג'ון (אלבום)
הרונטס
טלי הלטר
סטנגה (להקה)
סטנגה הייתה להקת רוק-גראנג' ישראלית שהוקמה ב-1999 על ידי דר גולן. הלהקה הצליחה לבסס את עצמה בסצנה המחתרתית של תל אביב וצברה מאזינים צעירים רבים, זאת על אף שלא הצליחה להיכנס לזרם הרוק המרכזי בארץ.
היסטוריה.
הלהקה החלה את דרכה באשדוד, בשנת 1999, כאשר דר גולן, סולן הלהקה הקים את להקת הגראז' הראשונה שלו. דר גייס את אחיו, תום גולן לעמדת המתופף ואת נועם "המנוע" האוזמן לעמדת גיטרת הסולו. עמדת הבס, שאוישה בתחילת הדרך על ידי זהר ינוביץ', עדיין לא מתייצבת לחלוטין אבל לראשונה יש הרכב שלא משתנה לגמרי בין הופעה להופעה והשם סטנגה נולד.
בשנת 2003 הצטרף יואב מצ'ולסקי לסטנגה, כבסיסט.
בשנת 2006 הלהקה התחילה להופיע ברחבי הארץ, בין היתר בפסטיבלים דוגמת "רוק עצמאות", "בראשית", "בומבמלה" ו"שיר היונה".
ב-2008 חתמה סטנגה על חוזה עם אן אם סי, וחברה למפיק יפתח שחף (היהודים), לטובת הקלטת דיסק ראשון.
ב-2009 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "מה שבא לאט הולך מהר". מתוכו יצאו כסינגלים "בואי כפרה" ו"טרנזיסטור" (יוליה פלוטקין מככבת בקליפ), הסינגלים התקבלו יפה ברדיו אך לא לאורך זמן.
סטנגה ואן אם סי נפרדו ב-2011 וסטנגה הודיעה על הפסקת פעילות.
מהדורת פקסימיליה
מהדורת פקסימיליה היא העתק מדויק של יצירה.
מקור המילה פקסימיליה הוא מלטינית - "fac simile" שפירושו "לעשות דומה", כלומר להעתיק באופן נאמן למקור.
מהדורת הפקסימיליה נועדה ליצור העתק, הזהה למקור ככל האפשר (לרבות: גודל, צורה, צבעים וכדומה ואף שמירה על פגמים, פגיעות ועוד), של ספר נדיר, כתב יד, מפה, הדפס או פריט אחר בעל ערך היסטורי שעותקיו המקוריים מועטים או נדירים.
מהדורות פקסימיליה יכולות להיעשות לשם מחקר מדעי או לצרכים מסחריים או פרסומיים ובדרך כלל המהדורה תהיה מוגבלת לכמה מאות עד אלפים בודדים של עותקים.
עד המאה העשרים והשתכללות האמצעים המכניים של הצילום והסריקה הממוחשבת הכנת מהדורות פקסימיליה הייתה הדרך העיקרית ליצור עותקים נאמנים למקור ככל האפשר והיה מדובר בהליך יקר, ארוך ושדורש מומחיות מיוחדת.
מהדורת פקסימיליה אינה מהדורה נוספת או הדפסה חוזרת אלא העתק מדויק של המקור והיא גם מוצגת כך על גבי היצירה.
אלינור פארקר
אלינור ג'ין פארקר (באנגלית: Eleanor Jean Parker ; 26 ביוני 1922 - 9 בדצמבר 2013) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית שהתגיירה, מועמדת ל-3 פרסי אוסקר בשנות ה-50 על הופעותייה בסרטים "סיפור בלשי", "כבולה" ו"מלודיה קטועה". בנוסף, הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסדרה "העולם של ברייקן" ולפרס אמי על הופעת אורח בסדרה "השעה ה-11". פארקר זכורה לקהל גם בזכות תפקידיה בקלאסיקות "האיש בעל זרוע הזהב" ו"צלילי המוסיקה".
ביוגרפיה.
פארקר נולדה וגדלה בקליבלנד, אוהיו. לאחר שסיימה את לימודי התיכון שלה היא חתמה על חוזה העסקה עם חברת "האחים וורנר". החלה את דרכה בהוליווד בשנות ה-40 בסרטים "המשימה למוסקבה" של מייקל קורטיז, "גאוות המארינס" לצידו של ג'ון גארפילד, "הקול של הצב" לצידו של רונלד רייגן, "בין שני עולמות" ו"לעולם אל תברח ממני".