רבי יהושע שפירא (כונה גם: "הקרן ישועה"; י' בסיון ה'תרכ"ב, 8 ביוני 1862 - י"ב באדר א' ה'תרצ"ב, 19 בפברואר 1932) היה רב ואדמו"ר בעיר ריבוטוטש בפולין שבחבל גליציה.
ביוגרפיה.
יהושע שפירא נולד בי' בסיון ה'תרכ"ב בעיירה בלוזשוב לרבי צבי אלימלך שפירא ולשרה בתו של רבי משה הורוביץ מרוזבודוב. בצעירותו למד אצל סבו הרב משה הורוביץ בעיירה רוזבודוב ולאחר מכן אצל רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים ("הייטב לב").
נישא בזיווג ראשון למרים בתו של רבי מנחם מענדל מארילוס מרופשיץ ובזיווג שני לצפורה בתו של רבי יעקב דוכנער מדעלוטין. לאחר נישואיו נתמנה כרב בריבטיטש (בה גם חיבר את ספרו "קרן ישועה") עד שנת ה'תרמ"ה החל לכהן כרב בעיר בלאז'ובה בה כיהן אביו כאדמו"ר.
בעת מלחמת העולם הראשונה נמלט עם אביו מבלאז'ובה ולאחר סיומה חזרו בשנת ה'תרפ"ג והתיישבו במחוז ריישא שם כיהן אביו כאדמו"ר, ולאחר פטירתו מילא רבי יהשע את מקומו כהאדמו"ר השני מבלאז'וב, תפקיד בו שימש עד פטירתו בי"ב באדר א' בשנת ה'תרצ"ב.
שני ילדיו הגדולים מלאו את מקומו באדמו"רות; רבי מאיר שפירא (מזיווג ראשון) ורבי אליעזר שפירא (מזיווג שני)
צאצאיו.
ילדיו מזיווג ראשון:
ילדיו מזיווג שני:
יוחנן טברסקי (רחמסטריווקה)
רבי יוחנן טברסקי (ר' יוחנטשע, תקע"ו, 1816 - ד' בניסן תרנ"ה, 1895) היה אבי שושלת רחמסטריווקא, בנו הצעיר של רבי מרדכי טברסקי "המגיד מצ'רנוביל".
ביוגרפיה.
נולד לרבי מרדכי ופייגע בת רבי דוד לייקס. נישא לחנה בת הרב פנחס קולק, בנו של רבי זאב וולף מז'יטומיר וחתנו של רבי צבי אריה מאליק. לאחר פטירת אביו בשנת תקצ"ז, החלו אחיו לכהן באדמו"רות. הוא סירב לכהן באדמו"רות, ורק לאחר מספר שנים, כשהתמנה למגיד בעיירה רחמסטריבקה, החל לנהוג באדמו"רות.
הוא נהג בפשטות ובצניעות. כך למשל, כשבאו אליו חסידים נהג לקצר בתפילתו כדי שלא ימתינו לו. הוא נודע כעניו. כך למשל לאחר שאביו אמר עליו נשמת רבי יוחנן בן זכאי, התבטא שהוא שמו יוחנן, ואביו "זכאי". הוא התבטא שלאחר פטירת אביו כל האחים לקחו אחת מתכונות נפשו של האב, הוא רצה ליטול את ה"גורנישט", כלומר את הענווה, אך אחיו רבי משה קדמו, וכך נשאר לו "גורנישט מיט גורנישט", כלום שבכלום. כך כמעט שלא אמר דברי תורה לחסידיו.
בסוף ימיו נחשב לזקן האדמו"רים ברוסיה.
בשנת תשע"ח יצא עליו הספר "שופריה דרבי יוחנן" (בארא פארק תשע"ח) הכולל את תולדותיו בהרחבה.
יוסף יונגרלייב
רבי יוסף יונגרלייב (נפטר בכ"ד בטבת ה'תקע"ב) היה אדמו"ר חסידי, אבי שושלת חסידות יאמפולה.
ביוגרפיה.
רבי יוסף נולד באוקראינה לרבי יחיאל מיכל מזלוטשוב (המגיד מזלוטשוב) ולמרים בתו של רבי מאיר פופריש ונישא לבתו של רבי מנחם מאהן מויטקוב. עם פטירת אביו בכ"ה באלול ה'תקמ"ו החל רבי יוסף לכהן כאדמו"ר ביאמפולה ובה ייסד את חצרו.
רבי יוסף נפטר בכ"ד בטבת ה'תקע"ב ונטמן באוהל אדמו"רי יאמפולה שבעירו. שלושת בניו כיהנו באדמו"רות.
יוסף מאיר כהנא
רבי יוסף מאיר כהנא (ה'תר"ע - ח' בשבט ה'תשל"ח, 16 בינואר 1978) היה האדמו"ר מספינקא-ירושלים.
תולדותיו.
נולד לרב צבי הירש כהנא, שהיה נכדו של הרב יוסף מאיר וייס, מייסד חצר חסידות ספינקא, שעל שמו הוא קרוי. נישא למלכה בת רבי יצחק טייטלבוים מהוסאקוב מ. הוא התגורר לאחר נישואיו באונגוואר סמוך לחותנו. במשך שנתיים כיהן ברבנות בברזנק הסמוכה, ובהמשך פתח ישיבה באונגוואר.
סבתו שרה שלומצע, אם אמו, עלתה בשנות ה-30 בגפה לארץ ישראל כשהיא משאירה את בעלה וילדיה באירופה. עם פרוץ המלחמה שלחה לנכדיה שתסדר סרטיפיקטים למי מנכדיה שירצה לעלות. רבי יוסף מאיר נענה להזמנה. במשך שנתיים ניסתה להשיג סרטיפיקט בהצהירה שנכדה הוא חתנה, כשלבסוף אחד מעובדי הסוכנות שהיה חסיד זידיטשוב ראה אותה, ולאחר ששמע שהיא בתו של רבי מנחם מנדל מזידיטשוב דאג לה לסרטיפיקטים. באייר תש"א (1941) הגיע ארצה, שבועות בודדים לפני שגורשו הנתינים הזרים מאונגוואר לגבול הפולני, שלמעט בודדים, כולם מתו ממחלות ורעב והשאר נרצחו על ידי הנאצים. הוא כיהן כשנתיים כרב בית הכנסת ויז'ניץ - וישווא (מרמרוש) בבתי מילנר בירושלים. התגורר ברחוב שערי פינה בשכונת הבוכרים ובהמשך עבר לרחוב החבשים שבקצה שכונת מאה שערים. בשנת תש"ה פתח בית כנסת בבית זובק שבנחלת שבעה והחל לכהן כאדמו"ר מספינקא. עם פרוץ מלחמת הקוממיות, ברח מביתו שהיה סמוך לגבול, ועבר לליפתא, ובהמשך לבית הכרם. לאחר המלחמה חזר לביתו ופתח את בית המדרש מחדש.
הוא אימץ את הלבוש המסורתי הירושלמי והיה מקורב לעדה החרדית וחסידות סאטמר אך גם לאגודת ישראל, לחסידות ויז'ניץ ולחסידות בעלז.
עם פטירתו, בח' בשבט תשל"ח, התמנה בנו בכורו, הרב מרדכי דוד, לממלא מקומו באדמו"רות ספינקא בירושלים.
יוסף משה השיל
רבי יוסף משה השיל (ה'תק"ם - ט"ו בחשוון ה'תרט"ז), בנו של רבי אברהם יהושע השיל מאפטא, היה אדמו"ר במז'יבוז'.
ביוגרפיה.
נולד בשנת ה'תק"ם לרבי אברהם יהושע השיל מאפטא ולחיה שרה בתו של רבי יעקב מטיטשין. נישא לנכדתו של רבי משה מפשעווארסק. לאחר פטירת אביו בה' בניסן ה'תקפ"ה הכריזו עליו קבוצה מצומצמת מחסידיו במז'יבוז' כעל אדמו"רם. בשנות אדמו"רותו היה נוסע לרבי ישראל פרידמן מרוז'ין (הרוז'ינר).
רבי יוסף משה נפטר בט"ו בחשוון ה'תרט"ז בגיל 75 אולם בניו לא נהגו באדמו"רות.
ילדיו היו: רבי ישראל אהרן השיל (נפטר ה'תר"ן); רבי דוד השיל; רבי אליעזר השיל; חיה חנה השיל, אשת רבי מנחם מענדל נכדו של רבי יוסף אבי שושלת יאמפולה.
יחיאל מיכל דורפמן
הרב יחיאל מיכל הלוי דורפמן (1913, קמניץ-פודולסקי – יולי 2006, ה' באב ה'תשס"ו, ירושלים) היה ראש הוועד העולמי של חסידי ברסלב וראש ישיבת "אור הנעלם" בירושלים.
ביוגרפיה.
מקורה של משפחת דורפמן ממחוז ברסלב באוקראינה. הוא נולד לרב יהושע דוד הלוי דורפמן ולמד אצל הרב אברהם שטרנהרץ (נכדו של רבי נתן מברסלב) ונשא את נכדתו. הרב דורפמן נתמנה לרבנות לראשונה בטשרינר והחל להפיץ את תורתה של ברסלב. משנות ה-30 עד לעלייתו לארץ התגורר במלחובקה, פרוור של מוסקבה, ועבד כחייט. עם סיום מלחמת העולם השנייה נמנה עם היהודים היחידים מרוסיה ומאוקראינה שנסעו לבקר את הקהילה היהודית באומן. הרב דורפמן היה מי שייסד את הקלויז הענק שבסמוך לקבר רבי נחמן מברסלב. בשנת ה'תש"ל (1970) עלה הרב דורפמן לארץ ישראל והיה לתלמיד מובהק של הרב לוי יצחק בנדר.
בישראל.
לאחר שעלה לישראל המשיך הרב דורפמן לשמור על קשר עם חסידי ברסלב בברית המועצות ועם בעלי הבית שעל קברו של רבי נחמן. בשנת 1979 נודע לרב דורפמן על תוכנית ממשלתית לבנות רבי קומות על ציון רבי נחמן. לצורך ביטול הגזרה נסע רבי מיכל לארצות הברית ובעזרת הרב פנחס טייץ ואחרים מצא דרך ליצור קשר עם נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר שפעל לביטול התוכניות לבנות במקום הציון.
עם פטירת הרב בנדר בכ"ב תמוז ה'תשמ"ט, תפס הרב דורפמן את ההנהגה והחל לכהן כרב קהילת ברסלב בשכונת מאה שערים בירושלים, מרכז תורתו היה בשול. ברבות השנים הפך לאחת הדמויות המשפיעות ביותר בקרב חסידי ברסלב ומרבית החסידים בירושלים היו סרים למרותו. הרב יחיאל מיכל הלוי דורפמן נפטר בי' אב ה'תשס"ו כשהוא נחשב לזקן חסידי ברסלב, בן 93 בפטירתו.לאחר פטירתו קובצו דברי תורה לזכרו בקונטרס "אור הנעלם" ע"ש הישיבה שעמד בראשה. הוא נטמן בבית העלמין הר הזיתים שבירושלים.
יעקב אריה טברסקי
רבי יעקב אריה טברסקי (ט' באב ה'תרמ"ד - כ"א בתשרי ה'תש"מ) היה אדמו"ר חסידי. הרביעי בשושלת חסידות טריסק.
ביוגרפיה.
נולד בעיר טוריסק שברוסיה לרבי מרדכי זוסיא טברסקי, האדמו"ר מטריסק-הוצלס-יאס, ולחוה גיטל בת רבי יצחק פרידמן מבוהוש. נישא לבלומא רייזל בת רבי פנחס השיל מזינקוב. עם פטירת חמיו בז' באב ה'תרע"ו נקרא לכהן תחתיו כאדמו"ר מזינקוב. בדרכו לזינקוב נסע לרבי דוד טברסקי האדמו"ר מסקווירה וקיבל את ברכתו לכהונת האדמו"רות.
נדודיו.
שנתיים לאחר שכיהן כאדמו"ר בזינקוב היגר רבי יעקב אריה לקמניץ-פודולסקי שבדרום-מערב אוקראינה שם כיהן כאדמו"ר עד לשנת ה'תר"פ אז נודע לו כי הוא מבוקש למעצר בידי המשטר הקומוניסטי ולכן נמלט לווינה וממנה לברלין שבה התגורר עד שנת ה'תרפ"ד, אז עקר ללונדון בירת אנגליה וייסד בה את חצר טריסק מחדש. הוא היה פעיל בתחומי היהדות בלונדון ויסד מקוואות, בתי הכנסת אורחים, ומוסדות ציבור אחרים.
בחודש אב ה'תשכ"ד עלה רבי יעקב אריה לארץ ישראל והתיישב בבני ברק שבה ניהל את חצר טריסק עד לפטירתו.
רבי יעקב אריה נפטר בכ"א בתשרי ה'תש"ם ונטמן בבית הקברות הר הזיתים בירושלים.
יעקב דוד פרידמן
יעקב דוד פרידמן (ה'תרנ"ד - כ"ב באב ה'תשט"ו אוגוסט 1955) היה האדמו"ר השני לשושלת חסידות פאשקאן ביפו בין השנים ה'תש"ז - ה'תשט"ו.
תולדותיו.
יעקב דוד פרידמן נולד בעיר בוהוש שברומניה בשנת ה'תרנ"ד, בנו של הרב משה יהודה לייב פרידמן שהיה האדמו"ר הראשון של שושלת חסידות פאשקאן ומייסד החצר. סבו של הרב יעקב דוד היה הרב יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש. הסבא-רבא של הרב דוד פרידמן היה הרב שלום יוסף פרידמן שהיה מייסד חסידות סדיגורה, בנו של הרב ישראל פרידמן (הרוז'ינר) שהיה מקים חסידות רוז'ין ואב לכמה חצרות חסידיות.
הרב ישראל פרידמן מרוז'ין היה בנו של הרב שלום שכנא מפראהביטש (רבי שלום הגדול), בנו של הרב אברהם המלאך שהיה תלמידו של אביו, המגיד ממזריטש (המגיד ממזריטש) שהיה יורשו של הרב ישראל בן אליעזר (הבעל שם טוב), אבי תנועת החסידות. אמו של הרב יעקב דוד פרידמן הייתה הרבנית אלטא נחמה גיטל בת הרב מנחם נחום דוב בער פרידמן מסדיגורה.
האדמו"רות.