בילסון לוהקה בשנת 2003 לסדרת הנעורים האמריקאית ".The O.C". דמותה, סאמר רוברטס הייתה אמורה להופיע רק במספר פרקים, אך הפכה לדמות קבועה בעקבות ההצלחה של הסדרה והרומן של סאמר עם סת' כהן, אותו גילם אדם ברודי. כתוצאה מההצלחה של הסדרה The O.C. בילסון התפרסמה בקרב בני הנוער. הסדרה רצה עד שנת 2008.
בטקס פרסי הנוער בשנת 2005, זכתה בילסון בשלושה פרסים. בנוסף, בשנת 2005, המגזין "מקסים" בחר בבילסון לשישית ברשימת ה-"Hot 100 list" השנתית שלהם, ושנה לאחר מכן בחרו בה במקום ה-14. בשנת 2006, המגזין האנגלי של FHM דירג אותה במקום ה-28 ברשימה של "100 הנשים הסקסיות בעולם", בעוד שהמגזין האמריקאי דירג אותה במקום ה-77 לשנת 2005. בשנת 2006 נמנתה בילסון ברשימת "100 האנשים הכי יפים" של מגזין "פיפל". בינואר 2008, הווארד סטרן מנה אותה בין "הבחורות השוות ביותר בהוליווד". בשנת 2008 המגזין האנגלי של FHM בחר בבילסון במקום 16 ברשימת הנשים הסקסיות בעולם, ובמגזין האמריקאי היא מוקמה במקום ה-30.
תפקידה הראשון של בילסון בקולנוע היה בסרט הרומנטי-קומי "נשיקה אחרונה", שמככבים בה בנוסף ג'סינדה בארט וזאק בראף. בסרט משחקת בילסון תלמידת קולג'. בילסון רצתה זמן רב לעבוד עם בראף, היא נורא מעריצה אותו על סרטו "גארדן סטייט" שביים וכיכב בו. בסצנת הסקס של בילסון עם בראף החליפה את בילסון כפילה, בילסון ציינה על כך שהיא מרגישה נורא חזקה על כך שהיא לא הופיעה בסצנת עירום.
בסקירות על הסרט, צוין שבילסון משחקת תפקיד עם "עומק מפתיע", אילו מבקר אחר תיאר את תפקידה כ"גלן קלוז ב"חיזור גורלי", ילדת עמק אידיוטית עם גוף שווה".
ב-2006 לוהקה בילסון לתפקיד של מיילי, במותחנו של דאג לימן, "ג'אמפר" כמחליפה של השחקנית טרסה פאלמר. היא התחילה את הצילומים לתפקיד באוקטובר והסרט פורסם ב-14 בפברואר 2008. בילסון הופיעה בנוסף ב-2 פרקים בסדרה קומית של ג'וש שוורץ (ממפיקי The O.C) "צ'אק". רייצ'ל הופיעה בקטע בסרט "אוהב אותך, ניו יורק" לצד נטלי פורטמן, רובין רייט, בלייק ליבלי ושיה לה-באף. השתתפה בסרט הקומדיה "מחכים לנצח", שיצא לאקרנים ב-2011.
בין 2011 ל-2015 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה ״חשיפה לדרום״, בתפקיד ד״ר זואי הארט.
בשנת 2012 בילסון הייתה שחקנית אורחת ב"אחת שיודעת" עונה 6 פרק 10, הפרק האחרון בעונה ביחד עם כריסטין בל
בקיץ 2013 שיחקה בסרט קומדיית הנעורים "התנסות חובה" בכיכובה של אוברי פלזה.
ב-2017 היא שיחקה בחמישה פרקים של הסדרה המוזיקלית "נאשוויל" בתור אליסה גרין.
חיים אישיים.
בשנים 2003–2006 היא הייתה בזוגיות עם השחקן האמריקאי-יהודי אדם ברודי (עמיתה ל"האו.סי"), וב-2004 הם אף התארסו. לקראת סוף 2006 בילסון וברודי נפרדו. מאז 2007, הייתה בזוגיות עם השחקן הקנדי היידן כריסטנסן, הם התארסו ב-2008, נפרדו וחזרו לאחר מספר חודשים. ב-29 באוקטובר 2014, נולדה בתם הבכורה, בריאר רוז. אולם ב-2017 הם נפרדו.
בילסון הצהירה כי היא מסרבת להצעות להופיע בעירום או בעירום חלקי במגזיני גברים, בעיקר כי היא מרגישה שגופה "קדוש" ולא כל העולם אמור לראותו. היא הופיעה בתמונה מצוירת במגזיני הגברים GQ וסטאף כשהיא לובשת הלבשה תחתונה צבעונית.
בילסון מוכרת בהיותה מכורה לאופנה. היא מתארת את עצמה כבעלת טעם "וינטאג'" בבגדים וציינה כי דיאן קיטון וקייט מוס הן ההשראה שלה. לקראת סוף 2007 שיתפה פעולה עם מותג האופנה DKNY והם יצרו יחד קולקציה בשם Edie Rose שלה דיגמנה בילסון. הקולקציה יצאה בספטמבר 2008. המעצבים האהובים עלייה הם זאק פוזן, מארק ג'ייקובס, סטלה מקרטני ושאנל. בילסון אוהדת את לוס אנג'לס קליפרס בכדורסל, ואף יש לה מנוי עונתי למשחקים של הקבוצה. היא טענה בעבר כי אם היא לא הייתה שחקנית, היא הייתה רוצה לעבוד כגננת בגן חובה.
תאיר ראדה
מעתק הגאים
בבלשנות היסטורית, מעתק הגאים הוא שינוי שיטתי בהגייה של עיצורים, תנועות או הגאים אחרים, בשפה טבעית במשך זמן התפתחותה. אפשר להבחין במעתקי הגאים בהשוואת רבדים היסטוריים שונים של שפה כלשהי, או בהשוואת שתי שפות שהתפצלו בעבר משפה אחת. חקר התופעה של מעתק הגאים היה אחד השלבים הראשונים והמרכזיים בהתפתחות ענף הבלשנות ההיסטורית.
שחזור מעתקי הגאים.
בחינת מעתקי הגאים היא אחת השיטות המרכזיות לגילוי קרבה גנטית בין שפות, כלומר קרבה שנובעת ממקור משותף ולא מהשפעה הדדית עקב קרבה גאוגרפית. קל יחסית להבחין בין שינויי הגייה הנובעים מתהליך היסטורי של מעתק הגאים לבין שינויי הגייה הנובעים מהשפעות הדדיות בין שפות המדוברות בסמיכות גאוגרפית. הבלשן המשווה מתבונן בקבוצות של מילים מקבילות במספר שפות שהוא מניח שקיימת ביניהן קרבת מוצא, ומנסה למצוא ביניהן התאמות פונטיות סדירות. לפי התאמות אלה הוא משחזר את מעתקי ההגאים שחלו בשפות אלה, ומנסה להסביר חריגות ממעתקים אלה כתוצאה של תהליכי שינוי פנימיים - אנלוגיה היא העיקרית שבהם - או של השפעה חיצונית, כגון שאילה או עירוב דיאלקטים.
בחינת מעתקי הגאים היא כלי שימושי גם לתארוך כניסה של מילים לשפה - מילה שמעתק ההגאים לא חל עליה נכנסה לשפה אחרי שהתהליך הסתיים. האבחנות האלה שימושיות לא רק בתחום הבלשנות אלא גם בתחום ההיסטוריה והאנתרופולוגיה - שחזור נדידה של עמים, או תארוך כניסה של חידושים טכנולוגיים לתרבות מסוימת (לפי תארוך כניסת המילה המתארת את החידוש לשפה המשמשת את התרבות הזו).
כללים של מעתקי הגאים.
הכללים שלפיהם פועלים מעתקי הגאים נוסחו בצורה מדעית שיטתית בעיקר בעקבות עבודתם של "המדקדקים הצעירים" (או "המדקדקים החדשים" - Neogrammarian או בגרמנית: Junggrammatiker) שפעלו בגרמניה (בפרט באוניברסיטת לייפציג) בשלהי המאה ה-19. הכללים הם כדלקמן:
הנחת סדירות המעתקים.
הנחת סדירותם המוחלטת של מעתקי הגאים הוכיחה את עצמה ככלי מתודולוגי רב עצמה במחקר הבלשני. כהפשטה תאורטית ערכה המדעי אינו מוטל בספק, שכן היא עומדת בדרך כלל במבחן הביקורת, ומספקת אמצעי לאישוש ולהפרכה של הנחות בנוגע לשלבי התפתחות קודמים בשפה. הרציונל שמאחוריה הוא שמעתק הוא שינוי שמתרחש במערכת הפונולוגית של שפה ולא במילים בודדות, ולכן לא ייתכנו לו חריגים. עם זאת, קיימת מחלוקת לגבי מידת תוקפה של הנחת הסדירות במציאות הלשונית המורכבת. אחת הגישות מסבירה את המעתק כתהליך הדרגתי שמתחיל במילים בודדות ומהן מתפשט לשאר הלקסיקון.
משפט אסקולי
שלמה זאב קליין
הרב שלמה זאב (סלומון וולף) קליין (רש"ז קליין; Salomon Wolf Klein; 14 באוקטובר 1814, ל' בתשרי ה'תקע"ה, בישהיים, אלזס – 10 בנובמבר 1867, י"ב בחשוון ה'תרכ"ח, קולמר, אלזס) היה אב בית הדין של קהילת יהדות קולמר וגליל הריין העליון בצרפת.
ביוגרפיה.
קליין נולד בבישהיים הסמוכה לשטרסבורג. בגיל 18 החל את לימודיו האקדמיים בלטינית ויונית. ב-1839 קיבל הסמכה לרבנות מהסמינר הרבני של מץ.
קליין שימש כרב בבישהיים, דורמנך וריקסהיים. ב-1846 היה מועמד למשרת הרב הראשי של פריז, אך נדחה בשל התנגדותו לכל שינוי בהלכה. לאחר פטירת רבי זליגמן גודשו, מונה תחתיו לרב ראשי בקולמר וכל הריין העליון.
בשנת תרכ"ד (1863) כתב הרב קליין הקדמה מחורזת לסידור "עבודת ישראל" של יצחק בן אריה יוסף דוב.
כמו כן כתב הסכמות לספרים נוספים, כולם בעברית מחורזת משולבת בלשון הפסוקים וחז"ל תוך שימוש במשחקי מילים. למשל: לספר "שולחן ערוך למידות", לספר שערי שמחה, אמירה לבית ישראל של הרב מווירצבורג (שהיה מחותנו), ועוד.
כתב מאמרים רבים וחידושי תורה בעיתון הלבנון.
הרב קליין היה מראשי הרבנים האורתודוקסים בתקופה זו שהתנגדו לשינויים בהלכה ולתנועה הרפורמית. ב-1859 הצטרף לרש"ר הירש כשזה תקף את זכריה פרנקל עם פרסום ספרו "דרכי המשנה", בפולמוס שהביא לקרע עם ראשוני הקונסרבטיבים.
בשנת תשס"ט קובצו מאמריו על ידי צאצאיו ויצאו לאור בספר בשם "אז אמר שלמה".
מיכאל גרץ ביקר את פועלו ודעותיו של קליין, בספרו "המהפכה הצרפתית והיהודים".
רגב דהן
רגב דהן הוא זמר, מלחין, כותב ומעבד מוזיקלי ישראלי.
קריירה.
רגב, יליד מעלות, החל להתעניין במוזיקה בגיל 13, כשכתב והלחין שירים על פסנתר. מאוחר יותר התעניין במוזיקה אלקטרונית ומסונתזת. בגיל 16 הוציא אלבום תוצרת בית בשם 'מישהו', האלבום הכיל שירים אותם כתב והלחין רגב במרתף בביתו.
עם גיוסו לצה"ל החל רגב לשרת בבסיס צבאי בחרמון, ולאחר כשנה התקבל ללהקה צבאית. בשנת 2002 כתב והלחין רגב לדנה אינטרנשיונל את השיר "יהיה טוב". יצירת השיר משכה את תשומת לבם של אנשי חברת התקליטים I.M.P records. שהחתימו את רגב על חוזה להפקת אלבום סולו.
בשנת 2005 הוציא רגב את אלבום הבכורה שלו "שעת האפס" בשיתוף עם חברת התקליטים I.M.P records. בהפקה של האלבום השתתפו אסף אמדורסקי והמפיק Henree. השירה והקולות באלבום כולו הופקו על ידי המוזיקאי אורי כבירי.
שלושה סינגלים יצאו מתוך האלבום לרדיו: 'אם', 'חבל שחור' ו'שמש פלסטינית'. שלושת הסינגלים לוו בווידאו קליפים שהגיעו למקומות הראשונים במצעד ערוץ 24 והקליפ לשיר 'אם', בו משתתפים עידו תדמור ולהקתו, הגיע למקום השישי המצעד האירופאי של MTV.
השירים 'חבל שחור' ו'אם' טיפסו גבוהה במצעדי הפזמונים של רשת ג' ונכנסו לפלייליסט בתחנות הרדיו הארציות והאזוריות. בשנת 2005 הוכתר רגב על ידי המאזינים לתגלית השנה של רדיו '99 escape' לאחר שהסינגלים הגיעו למקומות הראשונים במצעד התחנה.