ב-1938 הקים כ"ץ חברת תעופה בשם שרות ארץ-ישראל לתעופה. החברה החזיקה ארבעה מטוסים קלים והפעילה בשדה התעופה בלוד בית ספר לטיסה, שהתקיימו בו שני קורסים. אחד המדריכים היה בנו של כ"ץ, פרדי, שהשלים באותה שנה את הכשרתו כמדריך טיסה. בעיני השלטונות המוסד היה אזרחי, והנציב העליון הרולד מק-מייקל אף השתתף בטקס הסיום ב-21 באפריל 1939 והעניק לבוגרים את רישיונות הטיסה הראשונים שהוצאו בארץ ישראל. למעשה, רוב חניכי הקורסים (וכל הבוגרים) היו אנשי הארגון הצבאי הלאומי, בפיקודו של אברהם שכטרמן.
העברת רכושו לקק"ל.
כ"ץ פרש מעסקיו ב-1946 והעביר את רכושו בחייו לקרן הקיימת לישראל, תמורת קצבה שנתית בסך 4,000 לירות. הוא לא דאג להצמיד את הסכום למדד, וב-1960 העניין הגיע לדיון בבית המשפט העליון, אחרי שכ"ץ תבע להתאים את הסכום לירידת ערך המטבע.
כ"ץ נפטר בתל אביב ב-1965.
משה חיים כ&quot;ץ
חיים משה כץ
משה חיים כץ
Design by contract
פרטיות ברשת
טרופאיום
מיחזור מים
מי שופכין ניתנים למיחזור חלקי, שאחריו הם אינם ניתנים לשתייה, אך יכולים לשמש בהשקיה, והמשקע שבהם ליצירת קומפוסט.
מים אפורים הם מים שנעשה בהם שימוש בפעולות ביתיות של מקלחת, מי כיורים ושטיפת כלים, וכביסה, והם מהווים כ-50-80 אחוזים מהשפכים הביתיים. מים אפורים אינם מכילים פסולת אנושית.
מערכות מחזור מים אפורים ביתיות יודעות לאסוף מים אפורים מהבית, לבצע בהן תהליך של סינון וטיהור ולהביא אותן לטובת שימוש שני- הדחת אסלות, השקיה ועוד.
ישנן גם מערכות מחזור מים תעשייתיות המובילות מים משימוש ראשוני כמו קירור וקיטור לשימוש חוזר או לשימוש של שטיפה ותחזוקה. כמו כן, ברמה העירונית מוסדית ישנן מערכות מחזור מים לעיריות, בתי ספר ומתקנים ציבוריים.
מחזור מים
פרטיות מקוונת
ג'ובראיל נדאף
המתקפה על הכור הגרעיני העיראקי
תוכנית חיסכון (תוכנית טלוויזיה)
תוכנית חיסכון (נקראה בעבר גם המוסף הכלכלי ובין נובמבר 2017 ל-15 בינואר 2019 התוכנית הכלכלית) היא תוכנית כלכלית יומית המובילה בישראל שעוסקת בנושאי כלכלה וצרכנות, המשודרת בימים ראשון עד חמישי בשעה 19:00 בקשת 12 ומופקת על ידי חברת החדשות, ששידרה את התוכנית בערוץ 2 בעבר. המגישה מתחילת התוכנית ועד היום היא קרן מרציאנו.
התוכנית ערוכה בצורת מגזין אקטואלי בנושאי כלכלה וצרכנות שעוסק בשאלות מעולם הכלכלה, הפוליטיקה, הבריאות, התזונה, הצרכנות וכדומה. חלק גדול מהתכנים המשודרים בתוכנית עוסקים בשאלות בנושא כלכלת המשפחה, בריאות ודרך חיים.
מאז שערוץ 2 פוצל ב־1 בנובמבר 2017 לשני ערוצים נפרדים – קשת 12 ורשת 13 – התוכנית שודרה רק בערוץ 12. התוכנית נקראה לפני מיזוג רשת-עשר "התוכנית הכלכלית". עם מעבר תוכני חברת החדשות לבלעדיים בערוץ 12, שם התוכנית שונה בחזרה ל"תוכנית חיסכון".
היסטוריה.
התוכנית שודרה לראשונה בשנת 2007 תחת השם "המוסף הכלכלי". באוגוסט 2008 מותגה התוכנית מחדש תחת השם "תוכנית חיסכון".
החל משנת 2009 שודרה מהדורת סוף השבוע של התוכנית בהנחיתה של קרן מרציאנו בימי שישי בשעה 18:30 באורך של כ־40 דקות לתוכנית, שבה סיכמה את כל תוכניות "תוכנית חיסכון" של השבוע החולף, תחת השם "תוכנית חיסכון – סיכום שבועי". מהדורת סוף השבוע ירדה משידור בשנת 2010.
בנובמבר 2013 גדעון אוקו החל להגיש את התוכנית לסירוגין עם קרן מרציאנו, בעקבות חופשת הלידה של יונית לוי והחלפתה בהגשת המהדורה המרכזית על ידי קרן מרציאנו.
כיום התוכנית משודרת בימים ראשון עד חמישי בשעה 19:00.
בשנת 2016 מעיין פרתי הצטרפה לצוות התוכנית.
בתקופת הקורונה, בסגר הראשון, התוכנית לא שודרה כלל, ומהדורת החדשות המרכזית הוקדמה על חשבונה. לאחר הסגר הראשון, התוכנית חזרה לשדר והתארכה, ושידרה מהשעה 19:00 עד 20:00.
התוכנית מוגדרת כ"תוכנית תעודה" במסגרת המחויבות של ערוץ 12 לרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
פורמט התוכנית.
בתחילת התוכנית מתקיים מבזק חדשות כלכלי המסכם את אירועי היום ומהווה מעין פתיח לתוכנית.
בתוכנית קיימות מספר פינות של אנשי מקצוע מתחומים שונים אשר דנים עם המנחה על אירועי היום בנושאים האקטואליים העומדים על סדר היום במדינה. חלק מהפינות בתוכנית מדווחות מהשטח, כאשר הם מצולמות ונערכות מראש בצורה של כתבות שטח, חלק אחר מהפינות הם בצורה של פינות אירוח בתוכנית, כאשר המנחה מראיינת את בעלי המקצוע והאורחים באולפן עצמו. להלן מספר פינות בולטות שחוזרות על עצמם ומופיעות לעיתים קרובות בתוכנית:
שווה בדיקה.
הפינה "שווה בדיקה", בהגשת מנחם הורוביץ, עוסקת בנושאי צרכנות שונים ומידי תוכנית מביאה השוואה צרכנית בנושאים שונים, תוך סקירה של הנושאים שבפרק. לדוגמה, בפינה "שווה בדיקה" שודרו כתבות בנושא השוואת מחירי מסעדות, בדיקת מורי נהיגה, השוואה בין חוגים שונים לילדים וכדומה. פינה זו היא הפינה הקבועה היחידה שחוזרת על עצמה בכל תוכנית, ומשודרת לקראת סוף התוכנית, בדרך כלל מספר דקות לפני 20:00.
צוות התוכנית.
הצוות מונה היום שישה כתבים ותחקירן. לירן שבתאי רכז המערכת, מעין פרתי, יולן כהן, איתמר מינמר, שרון קנובליך וגל חן.
צוות שווה בדיקה: פרח נעים ואיילת עזריה ברמן
יחסי אלבניה–ישראל
בין מדינת ישראל והרפובליקה של אלבניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1991. לישראל יש שגרירות רשמית בטירנה, אשר נפתחה בשנת 2012, בעוד שלאלבניה יש שגרירות רשמית בתל אביב. היחסים הם היחסים היציבים ביותר של מדינה מוסלמית עם ישראל.
היסטוריה.
היחסים בין שתי המדינות החלו עוד בשנת 1949, זמן קצר לאחר הקמתה של מדינת ישראל, בשעה שאלבניה הכירה דה-יורה בישראל כמדינה עצמאית, ב-18 באפריל 1949. להכרה המיידית בישראל תרמו היחסים החמים בין בני העם האלבני לקהילה היהודית באלבניה לאורך ההיסטוריה. ב-1937 כללה קהילה זו כ-300 חברים. יחסים אלו באו לידי ביטוי במהלך מלחמת העולם השנייה, בשעה שאלבניה נכבשה על ידי מדינות הציר. לכל אורך מלחמת העולם ובתקופת השואה באלבניה, העם האלבני לא הסתפק רק בהגנה על יהודי מדינתו, אלא אף סיפק סיוע ומסתור ליהודי המדינות השכנות. חרף דרישה חוזרת מטעם שלטונות גרמניה הנאצית, הממשל האלבני סירב בתוקף למסור לידיו מידע אודות הקהילה היהודית באלבניה, מידע אשר היה עלול להביא לסופה של הקהילה. לחלופין, האלבנים, בסיוע גורמים רשמיים בממשל, סיפקו ליהודי מדינתם, וכן לפליטים יהודים מהמדינות השכנות, מסמכים מזויפים אשר העידו על מוצא לא יהודי. למעשה, לכל אורך המלחמה, קיים תיעוד רק על משפחה יהודית אחת אשר גורשה ונרצחה על ידי כוחות הכיבוש הנאצי, כאשר על פי מסמכים רשמיים, כ-1,200 יהודים, ממוצא אלבני ולא אלבני, הוסתרו במהלך המלחמה על ידי משפחות אלבניות. הסיוע האלבני לבני הקהילה היהודית הביא לכך שבסופה של מלחמה העולם השנייה, אלבניה הייתה המדינה האירופאית היחידה שנכבשה על ידי מדינות הציר, בה מספרם של היהודים עלה ביחס לתקופה שטרם המלחמה.
לאחר נפילת הקומוניזם, בין דצמבר 1990 לאפריל 1991 התירה אלבניה לכל היהודים שביקשו לעלות לישראל, כ-300 במספר, לעזוב את המדינה. הם נקלטו במרכזי קליטה בבאר שבע, כרמיאל, קריית ים ואשדוד. היחסים הדיפלומטיים עם אלבניה חודשו כמה חודשים אחרי מבצע העלייה.
ב-1994 שר החוץ שמעון פרס היה הנציג הישראלי הראשון שערך ביקור במדינה.
בשנת 1999, ובעקבות מלחמת קוסובו, ישראל קיבלה לשטחה פליטים אלבנים שנסו מאזורי הקרבות, וסיפקה להם אוכל, מלבוש ומקום לינה. קדם לכך מבצע סיוע ישראלי לפליטים, שכלל הקמת בית חולים צבאי במחנה הפליטים במקדוניה והטסת סיוע הומניטרי שכלל מזון, תרופות וציוד.
בשנת 2008, בעקבות הידוק היחסים המסחריים והכלכליים, חברת התעופה ישראייר החלה להפעיל קו טיסות ישיר לבירת אלבניה, טירנה, בנוסף נכנס לתוקפו הסכם הדדי בין שתי המדינות אשר ביטל את הצורך בהוצאת ויזה לשם ביקור תיירותי בין השתיים. באותה השנה כם הגיע נשיא אלבניה להשתתף בועידת הנשיא, שנערכה במאי בירושלים.
במהלך שנת 2011, ראש ממשלת אלבניה, יחד עם חברי משלחת מסחרית מאלבניה, הגיעו לביקור רשמי בישראל, במטרה להרחיב את קשרי המסחר בין שתי המדינות. כמו כן, באותה השנה קיים שר החוץ הישראלי אביגדור ליברמן ביקור רשמי באלבניה, יחד עם משלחת של אנשי עסקים מישראל, במטרה דומה.
ב-2012 הייתה אלבניה אחת המדינות המוסלמיות היחידות שלא תמכו בהחלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם. אלבניה תכננה תחילה להצביע נגד, אך לאחר לחצים כבדים מרג'פ טאיפ ארדואן, נשיא טורקיה, נמנעה בהצבעה.
במהלך אוקטובר 2013, משלחת סחר אלבנית, בראשותו של סגן ראש ממשלת אלבניה, הגיעה לישראל לשם הרחבת קשרי הסחר בין אלבניה וישראל. במהלך הביקור נפגש סגן ראש ממשלת אלבניה עם איש העסקים הישראלי יצחק תשובה, וסוכם כי ייבדקו האפשרויות למתן זיכיונות לחברתו לחיפושי נפט וגז במדף היבשתי של הים האדריאטי.
לרגל ציון 25 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים בין אלבניה וישראל, ב-21 ו-22 בדצמבר 2015, ביקר בישראל ראש ממשלת אלבניה, אדי ראמה, ביחד עם משלחת בכירה מארצו. הביקור נועד לציין את הידידות בין שתי המדינות ואת הקשר החם וארוך השנים בין שני העמים. במהלכו נפגש ראמה עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ועם שריו. כמו כן ביקר ראש ממשלת אלבניה במוזיאון יד ושם ובכותל המערבי שבירושלים. שני המנהיגים חתמו על עסקאות ובכך הרחיבו את יחסי המדינות בתחומי הסחר, האנרגיה, בריאות, ומים. ראש ממשלת אלבניה ציין את הפלא הטכנולוגי שקיים בישראל, בעוד שראש ממשלת ישראל שיבח את אומץ לבו של העם האלבני אשר הציל את בני הקהילה היהודית המקומית, בנוסף לפליטים יהודים מהמדינות השכנות בזמן השואה.