בשנת 1976 נכנסה לתוקף אמנה בינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות. אמנה זו מבוססת על ההכרזה לכל באי עולם ונוסחה לראשונה בשנת 1966. מדינות אשר חתמו על האמנה מחויבות להוראותיה. סעיף 18 לאמנה פותח במילים: "לכל אדם הזכות לחופש המחשבה, המצפון והדת...". אולם האמנה בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות לא דנה במפורש בסרבנים מצפוניים על רקע התנגדותן של חלק מן המדינות החברות להכרה בזכות זו בטענה כי שרות צבאי הוא בגדר חובה מוסרית וכי סרוב לשירות עלול לסכן את שלום הציבור בעיתות מלחמה.
ב-30 ביולי 1993 פורסמה באומות המאוחדות הבהרה מפורשת של האמנה בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, בידי ועדת האו"ם לזכויות אדם, ולפיה: "האמנה אינה מתייחסת ישירות לסרבנות מצפונית, אולם הוועדה מאמינה כי ניתן להסיק קיומה של זכות כזו מסעיף 18, בכך שהחובה לעשות שימוש בכוח קטלני עלולה ליצור קונפליקט חמור עם חופש המצפון והזכות לבטא את דתו ואמונתו של הפרט.". בשנת 2006 החליטה הוועדה ברוב דעות כי קיימת זכות לסרבנות מצפונית מכוח סעיף 18 לאמנה.
בשנת 1998 שבה נציבות האומות המאוחדות לזכויות אדם על הצהרות מוקדמות יותר שפורסמו מטעם האו"ם והדגישה כי על המדינות החברות "...להימנע מלהטיל על סרבנים מצפוניים עונשי מאסר וענישה חוזרת ונשנית על שהם מסרבים לבצע שרות צבאי, ומזכירה כי אין למצוא אדם אשם או נושא בעונש על עבירה שעליה כבר הורשע, או זוכה, בדין חלוט בהתאם לחוק וההליך הפלילי בכל מדינה.". באותו מסמך מעודדת הנציבות את המדינות החברות להעניק מקלט לפליטים שנמלטו מארצם על רקע סירובם לשירות צבאי מטעמי מצפון.
מניעי דת נוצריים.
הנימוקים להתנגדות לשירות צבאי הם רבים ומגוונים. רבים מן הסרבנים המצפוניים תולים את התנגדותם על בסיס דת. אלה הדבקים באוניברסליזם יוניטריאני מתנגדים למלחמה על יסוד העיקרון השישי ולפיו: . כנסיות נוצריות פציפיסטיות בהן: אגודת הידידים (הקווייקרים), מנוניטים, והאמיש, מתנגדים למלחמה על יסוד האמונה כי האמונה הנוצרית אינה מתיישבת עם פעולה לוחמנית כיוון שישוע עודד את מאמיניו לאהוב את אויביהם ולהתנגד למעשי אלימות. מאז מלחמת האזרחים האמריקאית נודעו חברי הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי בהתנגדותם להשתתפות בכוחות הלוחמים ובחרו לעבוד בבתי חולים ובתפקידי חובשים ולא בתפקידים קרביים, זאת בעידוד הכנסייה. חברי עדי יהוה ואחוות ישוע, אף שאינם פציפיסטים במובן המלא של המונח, נמנעים מללמוד את אמנות הלחימה.
דן או'הרליהי
דניאל או'הרליהי (באנגלית: Daniel O'Herlihy; 1 במאי 1919 - 17 בפברואר 2005) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי שהיה מועמד פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בשנת 1955 על הופעתו בתפקיד רובינזון קרוזו בסרט "הרפתקאותיו של רובינזון קרוזו".
זכה לפרסום עבור הופעותיו בסרטי הפעולה "רובוקופ" ו"רובוקופ 2" בתפקיד נשיא תאגיד OCP "האיש הזקן".
ביוגרפיה.
או'הרליהי נולד בעיירה וקספורד, אירלנד ובילה את רוב ילדותו בדבלין שם למד ב"מכללת האחים הנוצרים מונקסטון פארק" וב"אוניברסיטת דבלין" משם סיים בהצלחה יתרה את לימודיו עם תואר באדריכלות.
היה אחיו הבוגר של הבמאי והמפיק האירי מייקל או'הרליהי.
קריירת משחק.
או'הרליהי קיבל תפקידי משחק ראשונים בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 מאורסון וולס בעיבודו למחזה "מקבת'" שם שיחק או'הרליהי בתפקיד מקדף, ומקרול ריד בסרטו "האיש המוזר בחוץ".
בשנת 1954 שידרג או'הרליהי את מעמדו כשחקן קולנוע בזכות הופעה מרשימה בעיבודו של לואיס בוניואל לרומן ההרפתקאות "רובינזון קרוזו". על הופעתו בתפקיד רובינזון קרוזו בסרט "הרפתקאותיו של רובינזון קרוזו" הועמד או'הרליהי לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. המשיך בשנות ה-50 את התנופה שקיבל מהמועמדות לאוסקר כאשר שיחק בדרמה של מרווין לרוי "הביתה לפני החשיכה" בתפקיד פרופסור ארנולד ברון בעלה של שארלוט ברון המעורערת בנפשה (ג'ין סימונס), בדרמה "חיקוי לחיים" בתור דייוויד אדוארדס הסוכן של הכוכבת לורה מרדית' (לנה טרנר), בדרמה ההיסטורית "המלכה הבתולה" של הנרי קוסטר בתפקיד הלורד דארי ובמערבון "אדמה צעירה" בתפקיד השופט מילארד אישהם.
ב-1964 שיחק או'הרליהי בסאטירה המלחמתית של סידני לומט "זעקת שווא" בתפקיד גנרל חיל האוויר האמריקאי וורדן בלאק. ב-1969 השתתף במערבון "100 רובים". ב-1970 שיחק או'הרליהי בסרט המלחמה התקופתי של סרגיי בונדרצ'וק "ווטרלו" בתור גיבור המלחמה הצרפתי מישל נה. ב-1974 הופיע או'הרליהי בדרמה הקומית של בלייק אדוארדס "עץ התמר" בתור השר הבריטי פרגוס סטפנסון. ב-1977 גילם את דמותו של נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט בדרמה הצבאית של ג'וזף סרג'נט "מקארת'ור".
בשנת 1982 הופיע בסרט השלישי בסדרת סרטי "ליל המסכות", ליל המסכות 3: עונת המכשפה" בתפקיד קונאל קוקראן, הבעלים של חברת צעצועים המוכרת מסכות בליל כל הקדושים. ב-1984 שיחק בסרט ההרפתאות המדע בדיוני "אחרון לוחמי החלל" בתור הנווט גריג. או'הרליהי לפרסום נרחב בשנת 1987 בזכות תפקידו בלהיט הפעולה של פול ורהובן "רובוקופ" בתור "האיש הזקן", נשיא התאגיד המסחרי "OCP". באותה שנה הצטלם גם לסרטו של ג'ון יוסטון "המת" בתפקיד מר בראון. בשנת 1990 חזר על תפקיד האיש הזקן בסרט "רובוקופ 2" שהיה פחות מוצלח מקודמו, בנוסף שיחק בסדרת המתח של דייוויד לינץ' "טווין פיקס" בתפקיד אנדרו פאקרד.
את הופעתו האחרונה כשחקן עשה או'הרליהי בשנת 1998 בתור ג'וזף קנדי בדרמה המוזיקלית של רוב כהן "חבורת העכברושים".
חיים אישיים.
או'הרליהי היה אב לחמישה ילדים, מביניהם השחקן גאוון או'הרליהי מנישואיו לאלסה בנט.
או'הרליהי נפטר ב-17 בפברואר 2005 במאליבו מנסיבות טבעיות בגיל 85.
באבלבאס
לידיה סקובליקובה
לידיה סקובליקובה (ברוסית: Лидия Скобликова; 8 במרץ 1939 זלטואוסט) הייתה מחליקה על הקרח סובייטית, בעלת 6 מדליות, מהן כולן זהב באולימפיאדות החורף. בנוסף לכך היא זכתה ב-26 מדליות באליפויות העולם.
ביוגרפיה.
לידיה סקובליקובה נולדה בעיר זלטואוסט (מחוז צ'ליאבינסק) והתאמנה בענפי ספורט שונים. בגיל 14 היא ניצחה בתחרות מקומית בריצה וכעבור שנה החליטה לעבור להחלקה מהירה על הקרח. בשנת 1958 היא זכתה במדליית ארד בתחרות ארצית. בשנת 1960 היא השתתפה לראשונה באליפות העולם וזכתה במדליית ארד בתחרות כוללת. באליפות העולם של שנת 1960 סקובליקובה זכתה במדליית זהב בריצת 500 מ' ו-3000 מ'. בשנת 1960 הענף נכלל בפעם ראשונה בתוכנית האולימפית וסקובליקובה הייתה חלק של נבחרת ברית המועצות.
בשנים 1963 ו-1964 סקובליקובה זכתה באליפות העולם כאשר היא ניצחה בכל התחרויות (500 מ', 1000 מ', 1500 מ', 3000 מ'). בעקבות הצלחות אלו פעמיים הוענק לה עיטור הדגל האום של העמל.
בשנים 1966–1967 סקובליקובה לא השתתפה בתחרויות וחזרה לקראת הכנות לאולימפיאדה.
לאחר ירידה בתוצאות, בשנת 1969 סקובליקובה עזבה את ספורט התחרותי. היא סיימה לימודים במכון למורים בסברדלובסק ועבדה כמרצה.
בעלה היה ספורטאי מצטיין בהליכה ובעל שיא עולמי בתחום.
השתתפות באולימפיאדות.
סקוו ואלי 1960 הייתה האולימפיאדה הראשונה בה החלקה מהירה על קרח לנשים נכללה בתוכנית האולימפית. סקובליקובה זכתה התחרות זו ב-2 מדליות זהב.
באינסברוק 1964 סקובליקובה הייתה המועמדת למדליות ואכן זכתה ב-4 מדליות זהב. עד לשנת 1980 אף ספורטאי לא הצליח להגיע להישג זה.
בגרנובל 1968 סקובליקובה התחרה אך לא זכתה במדליה. ההישג הגדול היה מקום שישי במרחק של 3000 מ'.
הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס
הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס (באנגלית: Murchison Falls National Park) הוא פארק לאומי בצפון-מערב אוגנדה. הוא משתרע על פני כ-3,480 קמ"ר, מזרחית לאגם אלברט, באזור הנילוס הלבן, והוא הפארק הלאומי הגדול באוגנדה. יחד עם שמורת הטבע בוגונגו ושמורת הטבע קארומה, הוא מהווה חלק מאזור השימור מרצ'יסון פולס, ששטחו כ-5,300 קמ"ר.
היסטוריה.
הפארק נוסד ב-1926 כשמורת ציד, בעת שאוגנדה הייתה מדינת חסות בריטית. ב-1951 צולמו בשטחו סצינות מהסרט מלכה אפריקאית, בכיכובו של האמפרי בוגארט, וב-1952 שינו הבריטים את מעמדו, והוא היה לפארק לאומי. הפארק נקרא על שם מפלי מרצ'יסון המצויים בתחומו, ושקרויים בעצמם על שם רודריק מרצ'יסון, שהיה נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית.
בתקופת שלטונו של אידי אמין, בשנות ה-70, נפגעה קשות אוכלוסיית בעלי החיים בפארק, כתוצאה מציד בלתי-חוקי, וב-1983 נכחדו הקרנפיים. לאחר תום שלטונו של אמין החלו הרשויות לאכוף את איסור הציד, ואוכלוסיית בעלי החיים התאוששה. ב-2005 העבירה קרן הקרנפים של אוגנדה מספר קרנפים רחבי-שפה לחווה באזור הפארק, כדי ליצור עדר שבסופו של דבר ישוחרר בפארק.
בעלי החיים בפארק.
בתחומי הפארק חיים 76 מיני יונקים, ובהם פילים, תאואים, אריות, נמרים, היפופוטמים, ג'ירפים, אנטילופות כמו קובוסים שחורי-רגל, בובאלים אייליים, אוריבים וקובוסי מים, חזירי יבלות, ופרימטים כמו בבוני זית, קולובוסים, פרשים אדומים ואף שימפנזים.
הפארק הוא גם משכנם של 451 מיני עופות, בהם מנעלנים, אנפות גוליית, עגורי כתר לבן-לחיים, אנפיות סוף, יקאנות אפריקניות, חרטומנים, קלאואים קרקעיים, טוראקיים, אורגיים, פרפורים עקודים ושלדגים ענקים.
בנוסף, חיים תנינים במימי הנילוס, אגם אלברט והנהרות הנוספים הזורמים בפארק.
ויטאלי דבידוב
ויטאלי סמיונוביץ' דבידוב (ברוסית: Виталий Семёнович Давыдов; נולד ב-3 באפריל 1939 במוסקבה) הוא שחקן הוקי קרח סובייטי לשעבר בעמדת המגן, מהכוכבים הגדולים של דינמו מוסקבה ונבחרת ברית המועצות איתה זכה 3 פעמים במדליית זהב אולימפית.
קריירה.