פיתול החגורה פועל באמצעות השפעה על אזורים אחרים במוח וויסות של תגובות קוגניטיביות, מוטוריות, הורמונלית ווסקולריות.
מבנה.
פיתול החגורה מחולק למספר אזורים:
Cingulate cortex
Cingulate gyrus
קורטקס הסינגולום
פנחס פולונסקי
פנחס פולונסקי (23 בנובמבר 1929 - 27 בנובמבר 2013) היה אתלט ישראלי, אלוף ישראל, שיאן ישראל, אלוף המכביה השלישית ושיאן המכביה ביידוי פטיש.
ביוגרפיה.
פולונסקי נולד בנהלל למשה ולשרה פולונסקי, עולים מפלונסק שבפולין. בגיל 4 עבר עם לכפר חיים והיה לילד הראשון בכפר. בגיל 14 התייתם מאביו והחל לעבוד במשק המשפחתי. שני אחיו הצעירים היו אתלטים מצטיינים. עטרה, הייתה אלופת ישראל ואלופת המכביה בזריקת דיסקוס. אחיקם, השתתף אף הוא בתחרויות האתלטיקה של המכביה.
בגיל 18 התגייס למשטרה הצבאית ועם שחרורו בגיל 20, חזר למשק המשפחתי, פיתח והגדיל אותו. במקביל, פיתח קריירה באתלטיקה. הוא התאמן בקבוצת הפועל כפר חיים.
אלוף ושיאן המכביה.
בתחרות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכה בשנת 1950 זכה פולונסקי במדליית זהב ביידוי פטיש, בשיא מכביה חדש של 32.96 מטר, שיפור ב-1 ס"מ לשיא מהמכביה השנייה של בלא וייס, לפני רפאל מאירון מישראל (32.33 מטר) ולוי מבלגיה (30.13 מטר).
שיאן ישראל.
בתחרות שנערכה בהרצליה בינואר 1951 זכה פולונסקי במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא הפועל חדש של 34.91 מטר, שיפור לשיא בן השנה של רפאל מאירון (33 מטר). חודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה במרץ הוא קבע ביידוי פטיש שיא ישראלי חדש של 41.80 מטר, לפני רפאל מאירון (36.58 מטר), שיפור לשיא הישראלי בן ה-10 שנים של בלא וייס (37.14 מטר) חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בזגרב, שביוגוסלביה ב-1 במאי הוא זכה במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא ישראלי חדש של 44.22 מטר. שיאו הישראלי החזיק מעמד 9 שנים ונשבר על ידי זוהר שוהם (47.38 מטר).
בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בשנת 1957 זכה פולונסקי במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 39.36 מטר, אחרי מרטין אנגל מארצות הברית (53.83 מטר) וב. פיליפס מאוסטריה (41.13 מטר).
חייו האישיים.
בגיל 20 נישא פולונסקי למרים מילר ונולדו לזוג שלושה ילדים: משה, יובל וניר. במשק הוא גידל גידולים רבים, ירקות, כותנה, והיה מחלוצי גידולי הוורדים בארץ.
נפטר בכפר חיים בגיל 84.
סינגוליט קורטקס
פיתול החגורה הקדמי
פיתול החגורה הקדמי (ACC) הוא אזור של פיתול החגורה הממוקם בקליפת המוח הלימבית.
תפקוד.
פיתול החגורה הקדמי מחולק אנטומית לארבעה אזורים בהתבסס על תפקידם: ביצוע (קדמי), הערכה (אחורי), קוגניציה (גבי) ורגש (גחוני).  פיתול החגורה הקדמי הוא חלק מהמערכת הלימבית של המוח.
הוא מקבל מהתלמוס מידע מעובד אודות גירויים בסביבה ותורם לעיבוד המידע הקוגניטיבי והרגשי.
בנוסף, פיתול החגורה הקדמי מקבל מידע מהטגמנטום הגחוני כחלק מהמערכת המזולימבית.
פיתול החגורה הקדמי מגיב לחשיבות המוטיבציונית של המצב. הוא לוקח חלק בקביעת הערך של תוצאות פעולה מסוימת ביחס למאמץ שנדרש כדי להשיג אותן.
פיתול החגורה הקדמי מופעל בעקבות עיסוק במטלות סטרופ.
מבנה.
פיתול החגורה הקדמי אינו אחיד באופן התפקוד שלו ובחיבורים שלו לאזורים מוחיים אחרים.
תהליך עיבוד המידע בפיתול החגורה הקדמי מתבצע באופן נפרד עבור מידע קוגניטיבי ומידע רגשי. היבט זה בא לידי ביטוי גם באופן מבני, בחלוקה לשני אזורים עיקריים על בסיס הבדלי התפקוד ביניהם.
היחסים התפקודיים בין שני אזורים אלו יוצרים את המנגנון הביולוגי לאינטגרציה ההתפתחותית בין סוגי ידע ספציפיים ותהליכי שליטה עצמית בילדות.
מנגנון זה יכול להיות אחראי להבדלים בין אישיים בתהליך האינטגרציה הרגשית-קוגניטיבית בתקופת ההתפתחות המוקדמת. הבדלים אלו משקפים תהליכים תורשתיים וסביבתיים. הם משפיעים על יחסי גומלין בין רגש וקוגניציה.
Anterior cingulate cortex
ברוש (שיר)
ברוש הוא שיר של אהוד מנור, שהולחן על ידי אריאל זילבר.
היצירה.
שיר זה הוא מן הפזמונים הקשורים לחוויות ילדותו ונעוריו של אהוד מנור במושבה בנימינה, ובהם: "ימי בנימינה", "בשנה הבאה", "בן יפה נולד", "הבית ליד המסילה" ו"נחל התנינים". הוא נכתב בהשראת ברוש אמיתי שניצב בבנימינה בתקופת ילדותו של מנור, ושרד רוחות חזקות למרות שהן כופפו אותו. לפי מנור, הברוש עמד בכל פגעי הטבע עד שנכרת לבסוף כדי לפנות שטח למגרש כדורסל.
השיר בוצע במקור על ידי אריאל זילבר בצרפתית, בשנת 1973.
כעבור שנתיים, בשנת 1975, נכלל השיר, תחת השם "שיר על ברוש", באלבום הסולו הראשון של נירה גל, "עוד חוזר הניגון". כעבור זמן ביצע זילבר בעצמו את השיר, וביצועו הוא הגרסה הידועה ביותר.
במרוצת השנים בוצעו גרסות כיסוי נוספות לשיר, בין השאר על ידי הזמר אדם. אביתר בנאי הקליט גרסת כיסוי לשיר עבור הפרויקט "עבודה עברית", והוא נכלל בדיסק השלישי של הפרויקט.
בשנת 1978 הקים זילבר את להקת הליווי שלו "ברוש", על שם שירו.
בשנת 2007 ביצעה מרינה מקסימיליאן בלומין את השיר "ברוש" בחצי הגמר של העונה החמישית של כוכב נולד. בשנת 2010 חידשה עלמה זהר את השיר והוא שימש כשיר הנושא של הסדרה "פלפלים צהובים" ששודרה בערוץ 2.
השיר מושר בטקסי נטיעות של ט"ו בשבט.
הפיצוץ במפעל הדשנים בטקסס
הפיצוץ במפעל הדשנים בטקסס הוא אירוע שהתרחש ב-17 באפריל 2013, בשעה 7:50 (זמן מקומי) במפעל דשנים של חברת West Fertilizer Company בעיירה וסט, בטקסס. בפיצוץ נהרגו 15 אנשים ונפצעו מעל 160. לא ידוע מה גרם לפיצוץ.
חבר בית הנבחרים ביל פלורס המייצג את המחוז בו העיירה וסט, אמר כי שרפה קטנה פרצה במפעל וכבאים מקומיים הגיעו למבנה. האש התפשטה ופגעה במספר מכליות עם כימיקלים שמיועדים לטיפול בדשן. בין היתר המכליות הכילו כ-25 טונות של הגז אמוניה.
על פי דו"חות החברה אוחסנו במקום בסוף 2012 240 טון אמוניום חנקתי ו-50 טונות אמוניה, למפעל היה היתר לאחסון 24 טון אמוניה בלבד.
תושבים בווסט וסביבתה דיווחו על זעזוע דמוי רעידת אדמה והמכון הגאולוגי בארצות הברית דיווח על רעידה בעצמה של 2.1, דווח על זגוגיות שהתנפצו במרחק 11 קילומטר מצפון לאתר הפיצוץ.
בישראל הפיצוץ העלה חששות, שמא מכל האמוניה בחיפה, שמכיל כ-12,000 טונות אמוניה, יפגע אף הוא וייגרם אסון דומה.
אנדרטת וייר-ברטונה
אנדרטת וייר-ברטונה (אנגלית: Villers Bretonneux Memorial) היא אנדרטה בצרפת, המשמשת כאנדרטה הלאומית של אוסטרליה לזכר חייליה שנפלו בצרפת ובבלגיה במלחמת העולם הראשונה. בנוסף מונצחים בה שמותיהם של 10,768 מן הנופלים, אשר מקום קבורתם לא נודע.
האנדרטה.
האנדרטה ניצבת מצפון לכפר וייר-ברטונה, כתשעה קילומטרים ממזרח לעיר אמיין, בירת חבל פיקרדי, וכ-120 קילומטרים מצפון לפריז. אתר זה נבחר לשם הקמת האנדרטה בשל התפקיד שמילאו יחידות אוסטרליות בקרב וייר-ברטונה השני באפריל 1918.
האנדרטה נבנתה לצדו של בית קברות צבאי של האימפריה הבריטית הנושא את אותו שם. היא בנויה ככותל בתבנית האות ח' באורך של כ-80 מטרים, הניצב במרכזו של כר דשא מרובע נרחב. מולו מתנשאים שני תרנים ועליהם דגלי אוסטרליה וצרפת. על גבי הכותל נחרתו שמות הנעדרים, ועל פאתו העליונה נחרתו שמות שדות הקרב שבהם לחמו האוסטרלים בצרפת ובבלגיה.
בשני קצות הכותל הוקמו ביתנים רבועים בעלי כיפה. במרכזו מתנשא מגדל תצפית. על גבי טבלת מתכת עגולה במרפסת התצפית של המגדל מוצגים חיצים המצביעים לכיוונם של שדות הקרב השונים שבהם לחמו האוסטרלים באירופה וכן לעבר קנברה, בירת אוסטרליה. בתחתית גרם המדרגות המוביל אל המגדל מוצבת מפה של החזית המערבית ובה בין השאר ציון מיקום האנדרטאות היחידתיות של חמש הדיוויזיות האוסטרליות שלחמו בחזית זו.
מדרגות מעפילות אל פתחו המסוגנן של המגדל. משני צידי הפתח נחרתה בכותל באנגלית ובצרפתית כתובת זו:
לתהילת האלוהים
ולזכר הכוח האימפריאלי האוסטרלי בצרפת ופלאנדריה 1916-1918
ולזכר אחד עשר אלף שנפלו בצרפת ומקום קבורתם לא נודע
האנדרטה מנציחה את שמותיהם של 10,768 חיילים אוסטרלים נעדרים, שנפלו בצרפת ובבלגיה משנת 1916 (עת הגיעו היחידות האוסטרליות לחזית אירופה) ועד לשנת 1918.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל הבריטי סר אדווין לאצ'נס (Edwin Lutyens). היא נחנכה על ידי המלך ג'ורג' השישי והמלכה אליזבת בטקס רב משתתפים ב-22 ביולי 1938, במעמד נשיא צרפת אלבר לברן וסגן ראש ממשלת אוסטרליה ארל פייג'. מהלך הטקס שודר ברדיו אל אוסטרליה. הייתה זו האנדרטה האחרונה להיחנך מבין האנדרטאות לנעדרי מלחמת העולם הראשונה שהוקמו בצרפת ובבלגיה.
במלחמת העולם השנייה ניזוקה האנדרטה באופן חמור מאש גרמנית, במהלך קרבות המערכה על צרפת באביב 1940. לאחר המלחמה תוקנו הנזקים, אך מקצתם ניכרים על גבי קירות האנדרטה עד היום.
האנדרטה הוקמה ומתוחזקת על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
ביום אנזא"ק בכל שנה נערך ליד האנדרטה טקס זיכרון המוני, המאורגן על ידי המשרד לענייני חיילים משוחררים של אוסטרליה. על פי המסורת מתחיל הטקס בשעה 5:30, עם דמדומי הבוקר.
אוסף ולקם
אוסף ולקם (באנגלית: Wellcome Collection) הוא מוזיאון הממוקם בדרך יוסטון שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת. המוזיאון מתמקד באוסף מוצגים הקשורים לנושא הרפואה וההקשרים התרבותיים והחברתיים בין הרפואה לבין האמנות.
במוזיאון שטחי תערוכות, אודיטוריום, אולם אירועים, בית קפה, חנות ספרים וכן המבנה משמש את ספריית ולקם ואת קרן ולקם לחקר הרפואה (הפועלת בשיתוף עם אוניברסיטת מכללת לונדון (University College London).
המוזיאון נפתח בשנת 2007 ומאז פתיחתו מבקרים בו כ-300,000 מבקרים מדי שנה.
היסטוריה.