תאוריה מרכזית של שפיר היא, שסיבה מרכזית לכך שעניים מקבלים החלטות כלכליות גרועות מאנשים אחרים, היא התנאים בהם הם נמצאים. במחקר שערך שפיר עם שותפיו למחקר הוא הציב סטודנטים ממשפחות מיוחסות ובעלי השכלה פיננסית גבוהה מהממוצע, בתנאי לחץ וקוצר זמן עִמם נאלצים להתמודד אנשים עניים. 10 דקות לאחר תחילת הניסוי החלו הסטודנטים ללוות סכומי כסף גדולים מדי על מנת לדאוג להווה, על חשבון חיסכון עתידי. בריאיון עיתונאי אמר שפיר, בין היתר: "כשאתה עני, אתה מתמודד עם בעיה לוגית, קונצפטואלית וחישובית. הבעיות האלה מסיחות את דעתך וגורמות לך לטעות. קח כל בן אדם, שים אותו במצב הזה, והוא יתחיל לפעול בדפוסי התנהגות דומים מאוד... כשאתה עני, אתה מוקף בהחלטות לא מוצלחות של אנשים מסביבך. אתה דואג כל כך להווה שאין לך פנאי להתחיל לחשוב על העתיד, וזאת האירוניה הגדולה: לאנשים שהכי זקוקים לחשוב על העתיד, אין זמן ופנאי נפשי לעשות זאת. עצם היותך עני גורם להחלטות להיות מסובכות, ולצרכים הנוכחיים להיות כל כך לחוצים, שאתה מתחיל לקבל החלטות לא נכונות. אלה לא טעויות שונות ממה שאחרים עושים, אבל התדירות גבוהה יותר בגלל אלמנט הלחץ, והמשמעות שלהן גדולה הרבה יותר... מבחינת היכולת האנושית הטהורה, שים עניים בסביבה נכונה והם יתנהגו כמו כל אדם אחר, אבל לאדם שעסוק מדי בלהאכיל את הילדים - אין זמן לקבל החלטות כמוני. המחיר של כל טעות גבוה יותר, והשכיחות יכולה להיות גבוהה יותר... חשבון העו"ש שלי לא עולה לי גרוש. הבנק הוא לא מוסד פילנתרופי, אז איך הוא עושה את זה? העניים מסבסדים אותי. בכל פעם שחוזר להם צ'ק, הם מסבסדים את החשבון שלי - שמנוהל ללא עמלות".
במחקר שערך שפיר בתחום החיסכון הפנסיוני, נבדקו שני תרחישים: בראשון נאמר לעובד ש-15% מהמשכורת שלו יופרשו לפנסיה וניתן לו מספר טלפון אליו יוכל לצלצל אם ברצונו לשנות את המצב. בתרחיש השני ניתן לעובד מספר טלפון אליו הוא הוזמן לצלצל על מנת ליזום מצב בו יופרשו עד 15% ממשכורתו לטובת חיסכון פנסיוני. התברר שבתרחיש הראשון העובדים חסכו לפנסיה בשיעור של פי ארבעה מאשר בתרחיש השני.
ב-23 בינואר 2012 פורסם כי שפיר ימונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לחבר הוועדה המייעצת לנשיא בנושא יכולת כלכלית, חינוך פיננסי והנגשת מידע פיננסי.
כתב העת Foreign Policy כלל את שפיר, לצד סנדהיל מוליינתן, ברשימת האינטלקטואלים המובילים בעולם לשנת 2013, "על שהראו כיצד מחסור משנה את הדרך בה אתה חושב על הכל".
שפיר שולט בשפות עברית, אנגלית ואיטלקית וכמו כן דובר צרפתית וספרדית.
סחרן יום
סחרן יום הוא סוחר הקונה ומוכר מכשירים פיננסיים (לדוגמה, מניות, איגרות חוב, אופציות, מטבעות זרים, וחוזים עתידים) בתוך אותו יום מסחר, כך שמחיר המכירה נקבע בטרם נסגר יום המסחר בשוק. סגנון מסחר זה נקרא "מסחר יומי". סחרן יום עשוי לתת בין הוראות בודדות למאות הוראות קנייה ומכירה מדי יום, תלוי בסגנונו האישי.
סוגי סחרני יום.
ישנם שני סוגים עיקריים של סחרני יום: מוסדיים וקמעונאיים.
סחרן יום מוסדי הוא סוחר העובד עבור מוסד פיננסי. לסוחר זה יתרונות מסוימים על סחרני יום קמעונאיים כיוון שבדרך כלל עומדים לרשותו משאבים גדולים יותר, כלים, ציוד, כוח קנייה גדול יותר, תזרים מזומנים גדול יותר המאפשר מסחר מתמיד בשווקים, קווי תקשורת ומרכזי מידע מתמחים, תוכנות יקרות ומתוחכמות לניתוח מגמות שוק, צוותי סיוע, ועוד. משאבים אלה נותנים לסחרני היום המוסדיים יתרון מסוים על פני הסחרנים הקמעונאיים.
סחרן יום קמעונאי הוא סוחר העובד עבור עצמו, או בשותפות עם מספר קטן של סוחרים אחרים. סוחר קמעונאי בדרך כלל עושה שימוש במשאביו הכלכליים האישיים, אף שייתכן כי יסחור גם באמצעות השקעות של אחרים.
בעבר היו רוב סחרני היום גורמים מוסדיים בשל היתרונות העומדים לרשותם. אולם, מאז המהפכה הטכנולוגית שהתרחשה בשוקי המכשירים הפיננסיים במחצית השנייה של שנות ה-90, התקדמות המיחשוב האישי והאינטרנט, התאפשרה אף לסוחרים בודדים גישה לכלי ניתוח שוק מתקדמים. עמלות ברוקר נמוכות וכן תקנות המאפשרות גישה קלה יותר לבורסה לניירות ערך הביאו לעלייה במספר סחרני היום הקמעונאים.
מגלופוליס (יוון העתיקה)
רות הכהן-פינצ'ובר
רות מרים הכהן-פינצ'ובר (נולדה ב-7 בדצמבר 1956) היא חוקרת מוזיקה ותרבות, פרופסור בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים מחזיקת הקתדרה על שם ארתור רובינשטיין. כלת פרס רוטשילד 2022 וזוכת פרס קינקלדיי (The Otto Kinkeldey Award) לספר הטוב ביותר במוזיקולוגיה בשנת 2012 מטעם האיגוד האמריקאי למוזיקולוגיה. בשנת 2017 הוענקה לה חברות כבוד באיגוד זה על "הישגים יוצאי דופן בקידום חקר המוזיקה".
ביוגרפיה.
רות פינצ'ובר נולדה בירושלים לאסתר (לבית פרנקל) ולאליעזר פינצ'ובר שעלו מגרמניה בשנות השלושים של המאה העשרים. היא גדלה והתחנכה בירושלים, ושירתה בצבא במסגרת הנח"ל. היא סיימה תואר בוגר במוזיקולוגיה ובמחשבת ישראל בשנת 1980, השלימה תואר מוסמך במוזיקולוגיה בשנת 1985 וזכתה לתואר דוקטור לפילוסופיה בשנת 1992. את תאריה השלימה הכהן-פינצ'ובר באוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות יתרה. החלה לתרגל בחוג למוזיקולוגיה בשנת 1979, התקבלה כחברת הוראה בשנת 1992, קיבלה מעמד של פרופסור חבר בשנת 2008 ומונתה לפרופסור מן המניין בשנת 2013. החל משנת 1995 ועד 2022 הרצתה וכיהנה כיועצת וחברה בוועדה האקדמית לתוכנית "אמירים" לתלמידים מצטיינים.
במסגרת תפקידיה השונים באוניברסיטה העברית, כיהנה הכהן-פינצ'ובר כראשת החוג למוזיקולוגיה בין השנים 2001–2004, ושוב בין השנים 2012–2013. הקימה עם עמיתים (רוני אלנבלום, אילנה פרדס, וגנית אנקורי) את התוכנית לדוקטורנטים מצטיינים של מדעי הרוח ועמדה בראשה במהלך 2008–2009. בין השנים 2008–2011 פעלה כעמיתה בכירה בסכוליון, מרכז למחקר רב תחומי בלימודי היהדות באוניברסיטה העברית, בקבוצת המחקר: "הדמיון הפרשני: זיקות בין דת לאמנות בתרבות היהודית בהקשריה". החל משנת 2013 ועד 2015 כיהנה כראשת בית הספר לאמנויות. בין השנים 2014–2017 כיהנה כראשת תוכנית עמיתי מרטין בובר במדעי הרוח והחברה. בשנת 2014 זכתה בפרס הרקטור על הצטיינות במחקר, בהוראה ובהשתתפות פעילה בחייה האקדמיים של האוניברסיטה.
הכהן-פינצ'ובר שהתה כחוקרת אורחת בקולג' סט. ג'ון באוקספורד בשנים 1996–1997 וכעמיתת מחקר במכון למחקר מתקדם בברלין בשנים 2004–2005, וכן התארחה כחוקרת בכירה במכון קוגוט למדעי הרוח  (Cogut Institute for the Humanities) באוניברסיטת בראון באביב 2008 ובמכון מקס פלנק לפיתוח אנושי בברלין בקיץ 2009. במהלך 2011–2012 שהתה בשבתון במכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון ובמרכז רוקפלר בבלג'יו שבאיטליה. היא הרצתה בכנסים ומוסדות לאומיים ובינלאומיים רבים, בהם אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, אוניברסיטת דיוק, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, אוניברסיטת ראטגרס, אוניברסיטת ניו יורק, האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו במקסיקו סיטי, פורום איינשטיין בפוטסדאם שבגרמניה, והאוניברסטאות של אוקספורד, קיימברידג', לונדון, וינה, זלצבורג , אמסטרדם והאוניברסיטה החופשית בברלין.
בין השנים 2003–2009 כיהנה הכהן-פינצ'ובר בוועדה האקדמית של הוצאת רסלינג ובין 2007 ל-2012 שמשה כחברת הוועד המנהל של התזמורת הסימפונית ירושלים רשות השידור. כמו כן, בשנים 2010–2011 הייתה חברת הצוות לקידום מדעי הרוח במכון ון ליר בירושלים. בדצמבר 2016 מונתה כחברת הנהלת מכון ון ליר בירושלים ובינואר 2018 מונתה כחברת דירקטוריון הספרייה הלאומית. הייתה פעילה בקרן פולפיפוני לגישור בין קהילות ערביות ויהודיות בישראל באמצעות מוזיקה.
מחקריה.
ספריה ומאמריה של רות הכהן-פינצ'ובר מבקשים להאיר על תפקידה של המוזיקה בעיצוב ושיקוף של תהליכים והקשרים תרבותיים ופוליטיים רחבים מן העת המודרנית המוקדמת ועד ימינו. גישתה נבנית על  תפיסתה ומחקריה על אודות דרכי ההבעה המוזיקליים וגבולותיהם. היא מתחקה אחר האופנים שבהם לשון מוזיקלית ודרמטית, וכן שפות אמנות אחרות, מעצבות עולמות מדומיניים (fictional worlds) המזמינים אותנו להיכנס מרצוננו לאשליה אסתטית מבוקרת. היא בוחנת, בהתאם, את היצירות המובילות אותנו לחוות עולמות אלה מנקודת המבט של הסוגות המאפיינות אותן, ובהן האורטוריה והאופרה, השיר האמנותי והעממי, וכן הזמרה הדתית, היהודית והנוצרית, הליטורגית והפרה-ליטורגית.
העולמות המדומיינים של האמנות, לשיטתה, אינם נוצרים יש מאין. הם נשענים על עמדות נפשיות וחברתיות קיימות אך גם מבנים אותן מחדש.  בהקשר הדתי, היא מראה כיצד צלילים מעצבים זמן ומרחב דתיים (ביצירות י. ס. באך, לדוגמה) וקהילות קול ורגש (בבית הכנסת לדורותיו).  היא מפרשת את האופן שבו הם מתַקפים תאולוגיה או חותרים תחתיה. בהקשר הפוליטי היא מצביעה על הדרכים שבהם יצירות ואירועים מושתתי-צליל מבטאים צורות משטר (מלוכה אבסולוטית, לדוגמה) או מבשרים על דרכים חלופיות לארגון החיים המשותפים (במסגרת הלאומית או הדמוקרטית).
עמדות המוצא למחקריה הן היסטורית, פילוסופית וסמיוטית. מחקריה נעזרים כמו כן בתאוריות מתחומי הפסיכולוגיה, האנתרופולוגיה, חקר הדת וביקורת התרבות. גישתה הפרשנית השוואתית וכוללת התייחסות ליצירות ספרות ואמנות ויזואלית תוך בחינת מושאי מחקרה בזיקה להֶקשרים של דת וחילון ולתפיסות אידיאיות ואידאולוגיות גלויות וסמויות.