על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד ובריטניה) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לשישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-25 בינואר 2022 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. לטביה הוכנסה לחצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-10 במאי 2022, בו היא הופיעה במחצית הראשונה של המופע.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. לטביה הופיעה שנייה, לאחר אלבניה ולפני ליטא. ב-10 במאי 2022 ביצעה ציטי זיני את "Eat Your Salad" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הלהקה נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי.
אנדראה דל קסטניו
גריאז
גריאז (ברוסית: Грязь) הוא כפר הנמצא במחוז משנה אודינצובסקי, במחוז מוסקבה שברוסיה. נכון ל-2016, גרים בכפר 130 איש.
בשנת 1941 נכבש הכפר על ידי הנאצים. קו החזית עבר כאן, בדצמבר 1941 החלה מתקפת הנגד של הכוחות הסובייטים לאורך קו גריאז - לריושינו - ליפקי.
מהכפר גריאז בשנת 1941 יצא לחזית הסופר אלכסנדר טברדובסקי.
מאז 2011, הכפר קיבל פרסום נרחב עקב מקסים גלקין ואלה פוגצ'ובה שעברו לגור בגריאז.
עצמאות כלכלית
עצמאות כלכלית היא מצב שבו ההכנסות הפאסיביות של אדם גבוהות מספיק כך שהן מכסות את הוצאות המחיה שלו, ללא צורך לעבוד או להיות תלוי באחרים.
ישנן אסטרטגיות רבות להגעה לעצמאות כלכלית, לכל אחת יתרונות וחסרונות. לאדם השואף להגיע לעצמאות כלכלית מומלץ ליצור תוכנית כלכלית מסודרת הכוללת הוצאת והכנסות, כדי לקבל תמונה ברורה של מצבו, ויכולת טובה לזהות ולבחור את האסטרטגיה הנכונה עבורה לשם השגת היעדים הכלכליים שלו. כמעט כל האסטרטגיות כוללות צמצום ההוצאות בהווה, חיסכון קבוע של הון והשקעתו במסלולים מתאימים.
עצמאות כלכלית מטבעה היא הגדרה סובייקטיבית שתלויה ברמת החיים שהאדם שואף לחיות בה וכפועל יוצא מכך בסכום כסף החודשי הנדרש לו כדי לממן את הוצאותיו. לכן, באופן טבעי אנשים ששואפים לחיות אורח חיים פשוט יוכלו להשיג עצמאות כלכלית בקלות רבה יותר מאחרים. יש שטוענים שאף שיעד של פרישה מוחלטת מעבודה והישענות על חסכונות היא קשה להשגה וגם עלולה לגרום להתנהלות כלכלית פזיזה, הרעיון הבסיסי של חיסכון והשקעה נכונים עבור כל אחד.
הכנסות פאסיביות שיכולות לייצר עצמאות כלכלית.
להלן רשימה חלקית של מקורות הכנסה פאסיביים שיכולים לייצר עצמאות כלכלית:
אסטרטגיות.
פרופסור ג'ושוע שיטס פיתח מודל שבו יש 6 שלבים בדרך לעצמאות הכלכלית:
יוצא מכך, שהדרך למימוש עצמאות כלכלית לפי שיטס היא סילוק חובות, הגדלת הכנסות, הקטנת הוצאות, חיסכון ההפרש, והשקעה שלו בנכסים שמייצרים כסף נוסף.
זכויות להט&quot;ב בברבדוס
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בברבדוס כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית (בלי קשר לאם נעשתה בהסכמה בפרטיות) נענשת במאסר עולם אם כי החוק דווח כלא נאכף בפועל בעוד לגליזציה ממתינה לאישור. ביוני 2016, התובע הכללי אדריאל בראתוייט הצהיר כי יש "להניח להומוסקסואלים לנפשם" ולהגן עליהם בעיני החוק ברחבי ברבדוס. בשל אוכלוסייתה המצומצמת של ברבדוס, חברי קהילת הלהט"ב המקומיים לרוב אינם מצהירים על נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית מחשש שיציאה מהארון תחשוף אותם לכלל המדינה.
באוגוסט 2016, בית המשפט העליון של בליז ביטל את הפללתה של הומוסקסואליות בהסכמה ברחבי המדינה בתוכן חוק "מעשי הסדום" אותו פסק כלא חוקתי. כיוון שבליז וברבדוס (וכל המדינות החברות בקהילייה הקריבית) חולקות תורת משפט זהה, גם חוק איסור מעשי הסדום של ברבדוס מוגדר כלא חוקתי. עם זאת, בניגוד לבליז, חוקת ברבדוס מכילה "סעיף חיסכון" המגן על חוקים שירשה האימפריה הבריטית לשעבר מפני ביקורת חוקתית, גם אם חוקים אלו מנוגדים לזכויות אדם בסיסיות.
ברבדוס ערכה את שבוע הגאווה הראשון שלה ביולי 2018, כאשר פעילויות להעלאת מודעות וקבלה של חברי הקהילה התארחו ברחבי המדינה. ביולי 2018, כ-120 הפגינו במצעד הגאווה הראשון במדינה בבירה ברידג'טאון. ציון האירועים נערכו במהדורתם השנייה ביולי 2019 אך בוטלו ב-2020 עקב התפשטות מגפת הקורונה.
בספטמבר 2020 הודיעה הממשלה על תוכניות להכיר ב-"צורה כלשהי" של איחודים אזרחיים בין בני זוג חד מיניים, וכן לקיים משאל עם על הכשרת נישואים חד-מיניים. התוכניות התקבלו בברכה על ידי מספר פעילי זכויות להט"ב, אך נמתחו בביקורת על ידי אחרים, שחשו כי הצעת האיחוד האזרחי הייתה מעורפלת שלא לצורך.
מעמד בחוק.
מין אנאלי ואוראלי הומוסקסואלי או הטרוסקסואלי (המכונים "מעשי סדום") מופללים בברבדוס. פרק 154, סעיף 9 לחוק עבירות מין, מפליל "מעשי סדום" הכוללים בין היתר פעילות הומוסקסואלית, גם אם המעשה נעשה בפרטיות ובהסכמה, ובין אם נעשה בין שני גברים או גבר ואישה. סעיף 12 מפליל "מעשה מגונה חמור" המוגדר ככל מעשה "הכרוך בשימוש באיברי המין לצורך לעורר או סיפוק חשק מיני". העונש המרבי הוא עשר שנות מאסר אם המעשה נעשה באדם בן 16 ומעלה או כלפיו. העונש על "מעשה סדום" הוא מאסר עולם. עם זאת, החוק מוגדר כלא נאכף.
בשנת 2018, ארגון זכויות האדם הבינלאומי "Human Rights Watch" פרסם דו"ח שכותרתו: "אני חייב לעזוב כדי להיות אני: חוקים מפלים נגד להט"ב במזרח הקריביים". הארגון קרא לברבדוס לבטל את סעיף 9 המפליל מעשים הומוסקסואלים בהסכמה ודחק בממשלת ברבדוס ליצור סביבה בטוחה לכלל הברבדים. שר בממשלה הזהיר לאחר מכן כי "כוחות חיצוניים מנסים לכפות על המדינה נישואים חד מיניים". הארגון כינה את תגובת השר בתגובה כ-"טריק פוליטי זול", שכן הדו"ח אינו מזכיר כלל נישואים חד-מיניים, ומתמקד בהטרדה ואלימות נגד להט"ב בברבדוס.
באוגוסט 2016 ואפריל 2018, בית המשפט העליון של בליז ובית המשפט העליון של טרינידד וטובגו, בהתאמה, קבעו כי חוקיהן המפלילים פעילות הומוסקסואלית בהסכמה אינם חוקתיים. פסיקות אלו התקבלו בברכה על ידי פעילי זכויות להט"ב ברבדים, אשר קיוו כי חוק ההפללה הברבדי יבוטל בהמשך גם כן. עם זאת, חוקת ברבדוס מכילה "סעיף חיסכון", המגן על חוקים שעברו בירושה של האימפריה הבריטית לשעבר מפני ביקורת חוקתית, גם אם חוקים אלו מנוגדים לזכויות אדם בסיסיות, ובכך, מקשות על כל אתגר משפטי נגד חוק הסדום. כתוצאה, פעילי להט"ב ברבדים הגישו תביעה לבתי משפט בינלאומיים במקום. ביוני 2018, הפעילה הטרנסג'נדרית, אלכסה הופמן, ושני פעילי להט"ב ברבדים נוספים, לסבית והומוסקסואל, הגישו תיק לוועדה האינטר-אמריקאית לזכויות אדם (IACHR) הקורא תיגר על פרק 154, סעיפים 9 ו-12 של חוק עבירות המין הברבדי בעזרת עמותת הלהט"ב "Trans Advocates" ו-"Agitation Barbados", הרשת המשפטית ל-HIV/איידס הקנדית, תוכנית זכויות האדם הבינלאומית של אוניברסיטת טורונטו ותומכים מקומיים ובינלאומיים נוספים. המקרה נבדק על ידי הוועדה בשנת 2018 בעוד בסוף יולי 2019, הנציבות נתנה לממשלת בג'ן שלושה חודשים להגיב לעתירה. אם המדינה מסרבת לבטל את חוקיה, הוועדה יכולה להפנות את הנושא לבית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם, שיכול לפסוק החלטה המחייבת את ברבדוס לבטל את החוקים. בכנס העברת אי-הפללה של פעילות הומוסקסואלית עולמי שהתקיים בברבדוס על ידי פעילי זכויות להט"ב, אמרה השרה לענייני העצמת אנשים ולענייני קשישים, סינתיה י. פורד באומרה כי: "אין לנו חשש מאתגר משפטי על אף חקיקה שלנו. כך נוצר חוק חדש. כיצד משתפרת תורת המשפט ונשארת רלוונטית".
הבישוף האנגליקני של ברבדוס, כמו גם הכנסייה הקתולית, יצאו בהתנגדות לחוק הסדום, וקבעו כי בעודם מתנגדים להומוסקסואליות, "ממשלות חייבות לכבד את הזכויות של כלל האנשים, כולל חברי קהילת הלהט"ב". מצד שני, מספר קבוצות דתיות קיצוניות יותר תקפו פעילי להט"ב בצורה רחבה יותר בהן נכללו כנסיית הברית החדשה, שהעלתה הערות עובדתיות לא מדעיות בנוגע לנטייה מינית הומוסקסואלית וטענה כי יש לעודד אפליה נגד חברי קהילת הלהט"ב.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
ברבדוס אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור). ביוני 2016, התובע הכללי, אדריאל בראתוייט, הצהיר כי "ממשלת ברבדוס לא תשנה את החוק כדי לאפשר נישואים חד מיניים".
ב-9 בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי מדינות החתומות על האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים להינשא כזכות אדם. הפסיקה, שקבעה תקדים מחייב למדינות רבות באמריקה הלטינית והאיים הקריביים, קובעת כי,
ביולי 2020, הממשלה השיקה את תוכנית הוויזה "ברוך הבא", המאפשרת לעובדים זרים לשהות בברבדוס עד שנה אחת. לאחר שספגה ביקורת על כך שהתוכנית אפשרה רק לעובדים להביא את בן זוגם בן המין השני עימם, שינתה הממשלה את כללי התוכנית כדי לאפשר זאת גם עבור בני ובנות זוג חד מיניים.
ב-15 בספטמבר 2020 הודיעה הממשלה על כוונתה להעביר צורה של איחוד אזרחי, ולאחר מכן עריכת משאל עם בנושא נישואים חד מיניים, על מנת "לשים קץ לאפליה באי".
הורות ואימוץ.