זמן-מה לאחר מכן מונתה לסגנית-הנשיאה של "הליגה היהודית למען זכות בחירה לנשים", אם כי לא הייתה סופרג'יסטית פעילה במיוחד. היא פעלה למען חינוך יהודי מקיף לנערות, ותרמה לשם כך את כל תמלוגיה. את חמשת ילדיה לימדה לקרוא בעברית בטרם רכשו את האלפבית האנגלי. בנוסף, הייתה מעורבת בפעילויות צדקה שונות, יהודיות וכלליות, כיאה למעמדה.
ב-1916 החלה סלמן במפעל חייה, כשהחברה להוצאת ספרים באמריקה הזמינה ממנה תרגום של שירת ריה"ל. היא עמלה על החיבור במשך שש שנים, בעודה עוזרת לאברהמס, שהופקד על תרגום מקביל לרשב"ג. ב-1918 מונתה לחברת החברה ההיסטורית היהודית באנגליה, האישה הראשונה שנשאה בתפקיד, וב-1922 אף ביקשו למנותה לנשיאה, אך היא סירבה מטעמי בריאות. לאחר הצהרת בלפור, היא ובעלה אימצו בהדרגה גם את הציונות (נינה הייתה חדורה בתודעת נבדלות יהודית מאז ילדותה, אם כי תיארה אותה במונחים אוניברסליים). ב-1918 חיברה שיר-לכת באנגלית עבור הגדודים העבריים, שרדקליף שירת בהם כקצין רפואה. עוד קודם תרגמה את "התקווה" לאנגלית.
בערב שבת י"ד בכסלו תר"ף, פרשת וישלח, 5 בדצמבר 1919, נשאה סלמן דרשה על פרשת השבוע בבית-הכנסת "קהל קדוש קאנטאבריגיא" (Cambridge Hebrew Congregation). היא הייתה האישה הראשונה לשאת דברים בבית-כנסת אורתודוקסי בבריטניה, והיחידה לעשות כן עד המאה ה-21. הדבר עורר סערה, והתפרסם אף בעיתונות הבריטית הכללית. הרב הראשי יוסף צבי הרץ, שנדרש לעניין, ענה שמאחר שדיברה רק לאחר התפילה, לא דרשה בבית-הכנסת מבחינה טכנית, משום שהמבנה לא שימש עוד לצורכי דת. לפיכך, לא היה איסור או תקדים בדבר.
ב-1923 פרסמה ספר שירה נוסף באנגלית, "שירי ימים רבים" (Songs of Many Days), שנכתב בנימה ציונית-רומנטית ובקריאה להתעוררות לאומית. סלמן מתה כעבור שנתיים מסרטן המעי הגס. היא נספדה בידי הרב הראשי הרץ.
הרפובליקה העממית של אנגולה
הרפובליקה העממית של אנגולה (בפורטוגזית: República Popular de Angola) הייתה המדינה הסוציאליסטית המוצהרת ששלטה באנגולה מעצמאותה ב-1975 עד 25 באוגוסט 1992, במהלך מלחמת האזרחים באנגולה.
היסטוריה.
המשטר הוקם ב-1975, לאחר שאנגולה הפורטוגזית, מדינה אוטונומית, קיבלה עצמאות מפורטוגל באמצעות הסכם אלבור. המצב במדינה האוטונומית האפריקאית הגדולה האחרת לשעבר של פורטוגל, הרפובליקה העממית של מוזמביק, היה דומה. לאומה שזה עתה נוסדה היו יחסי ידידות עם ברית המועצות, קובה והרפובליקה העממית של מוזמביק. המדינה נשלטה על ידי התנועה העממית לשחרור אנגולה (MPLA), שהייתה אחראית על המעבר למדינה חד-מפלגתית מרקסיסטית-לניניסטית. הקבוצה נתמכה הן על ידי קובה והן על ידי ברית המועצות, וכן ממדינות ברית ורשה.
ממשלת אנגולה ניהלה את תפוקת הנפט שלה ביעילות. המאזן המסחרי נותר רווחי והחוב החיצוני נשמר בגבולות סבירים. ב-1985 הסתכם החוב ב-324 מיליון דולר, או כ-15% מהיצוא.
נעשה מאמץ גדול בתחום חינוך מבוגרים ואוריינות, במיוחד במרכזים עירוניים. ב-1986 עלה מספר התלמידים בבית הספר היסודי על מיליון וחצי, וכמעט חצי מיליון מבוגרים למדו קרוא וכתוב. שפת ההוראה נותרה פורטוגזית בעיקרה, אך נעשו ניסויים להחדיר לימוד שפות אפריקאיות מקומיות משנות הלימוד הראשונות. היחסים בין הכנסיות למפלגת השלטון נותרו רגועים יחסית.
קבוצת מתנגדים, האיחוד לעצמאות מוחלטת של אנגולה (UNITA), בראשות ז'ונאס סאווימבי, הציתה מלחמת אזרחים עם MPLA, בגיבוי משני של משטר האפרטהייד בדרום אפריקה וארצות הברית, הוקמה הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אנגולה בניגוד לרפובליקה העממית של אנגולה. ארצות הברית עשתה כל שביכולתה על מנת למנוע את התפשטות הקומוניזם באפריקה וזו הדוגמה הגדולה ביותר. מלחמת אזרחים זו ייצגה את אחד מעימותי הפרוקסי האלימים ביותר של המלחמה הקרה, שהביאה ל-1.4-1.5 מיליון הרוגים בשנים 1975–2001, וגרמה לעקירה פנימית של יותר מארבעה מיליון בני אדם.
בינואר 1984 נוהל משא ומתן על הסכם. דרום אפריקה השיגה מאנגולה הבטחה להסיר את תמיכתה ב-SWAPO (תנועת העצמאות הנמיבית שהוקמה באנגולה מאז 1975) בתמורה לפינוי כוחות דרום אפריקה מאנגולה. למרות הסכם זה, דרום אפריקה, בתואנה של רדיפה אחר כוחות גרילה של SWAPO, ערכה מבצעים רחבי היקף על אדמת אנגולה בכל פעם ש-UNITA הייתה מותקפת על ידי כוחות ממשלת אנגולה. במקביל, דרום אפריקה ארגנה פיגועים באנגולה. במאי 1985 יירט סיור אנגולי יחידת כוחות מיוחדים דרום אפריקאית במאלונגו שעמדה לחבל במתקני נפט.
ארצות הברית סיפקה למורדים טילי קרקע-אוויר סטינגר דרך בסיס קמינה בדרום זאיר, בסיס שארצות הברית שקלה להפעיל מחדש לצמיתות. הסיוע האמריקאי כלל גם נשק נ"ט כדי לאפשר ל-UNITA להתנגד טוב יותר למתקפה הגוברות של צבא לואנדה נגד אזורים שעדיין בשליטתה במזרח ובדרום-מזרח המדינה.
בשנות ה-80 המשיכה דרום אפריקה לתמוך ב-UNITA, וממשלת לואנדה איבדה תקווה לניצחון צבאי בטווח הקצר. בשנת 1988, הקרב על Cuito Cuanavale, שבו נלחמו כוחות בגיבוי קובני ודרום אפריקה עד לקיפאון, הוביל להסכם המשולש, שהבטיח את עצמאותה של נמיביה ואת נסיגת הכוחות הקובנים והדרום אפריקאים מאנגולה.
בשנת 1991 חתמו MPLA ו-UNITA על הסכם השלום הידוע בשם הסכמי Bicesse, שאיפשר בחירות רב-מפלגות באנגולה.
בשנת 1992 הפכה הרפובליקה העממית של אנגולה לרפובליקה של אנגולה ונערכו בחירות. עם זאת, הסכם השלום לא החזיק מעמד, שכן סאווימבי דחה את תוצאות הבחירות והלחימה התחדשה ברחבי המדינה עד מותו ב-2002.
לוחמת הרשת האוקראינית–רוסית
לוחמת הרשת האוקראינית–רוסית היא מרכיב בעימות בין רוסיה לאוקראינה מאז התמוטטות ברית המועצות, אשר בשנת 2014 גדלה לעימות מזוין פתוח - הסכסוך הרוסי-אוקראיני. ההתקפות הראשונות על מערכות מידע של גופים פרטיים ומוסדות מדינה באוקראינה נרשמו במהלך הפגנות המוניות בשנת 2013.
מבצע "ארמגדון", הוא קמפיין רוסי של ריגול סייבר שיטתי במערכות המידע של סוכנויות ממשלתיות, רשויות אכיפת החוק וסוכנויות הביטחון, החל משנת 2013. המידע שהושג בדרך זו יוכל כנראה לסייע לרוסיה בשדה הקרב. לוחמת הסייבר הרוסית-אוקראינית הייתה הסכסוך הראשון במרחב הווירטואלי כאשר בוצעה מתקפה מוצלחת על מערכת האנרגיה, שהפילה אותה. על פי הממשל הנשיאותי האמריקני, מתקפת ההאקרים על אוקראינה על ידי רוסיה ביוני 2017 באמצעות וירוס NotPetya הפכה למתקפת ההאקרים הידועה הגדולה ביותר.
בפברואר 2014 החלה התוקפנות המזוינת הרוסית נגד אוקראינה, שבוצעה גם במרחב הווירטואלי. לדברי מנהל הסוכנות האמריקאית לביטחון לאומי, מייקל רוג'רס, עם תחילתה של הפלישה הצבאית לקרים, רוסיה פתחה במלחמת סייבר נגד אוקראינה כדי לפגוע בתשתיות חשובות כמו תקשורת ורשתות ממשלתיות. מומחים אוקראינים הצהירו גם על תחילתה של מלחמת סייבר עם רוסיה.
לאחר תחילת התוקפנות המזוינת של הפדרציה הרוסית נגד אוקראינה, חברות המתמחות במתן שירותי אבטחת סייבר החלו לרשום עלייה במספר התקפות הסייבר על מערכות המידע במדינה. הקורבנות של מתקפות סייבר רוסיות היו סוכנויות ממשלתיות של אוקראינה, האיחוד האירופי, ארצות הברית, סוכנויות הגנה, ארגוני הגנה ופוליטיים בינלאומיים ואזוריים, צוותי חשיבה, תקשורת ומתנגדי משטר.
בפרט, חוקרים זיהו שתי קבוצות של האקרים רוסים שהיו פעילים במלחמת הסייבר הרוסית-אוקראינית: מה שנקרא APT29 (הידוע גם בשם Cozy Bear, Cozy Duke) ו-APT28 (הידוע גם בשם Sofacy Group, Tsar Team, סופת פיון, דוב מפואר).
בין 2013 ל-2014, חלק ממערכות המידע של סוכנויות ממשלתיות אוקראיניות הושפעו מווירוס מחשב המכונה נחש/אורובורוס/טורלה. בפברואר-מרץ 2014, כאשר חיילים רוסים נכנסו למרכזי התקשורת של קרים, הם פשטו על מרכזי התקשורת של אוקראינה והתעסקו בכבלי הסיבים האופטיים של אוקראינה, תוך ניתוק הקשר בין חצי האי ליבשת אוקראינה. בנוסף, אתר האינטרנט של ממשלת אוקראינה, חדשות ומדיה חברתית נסגרו או ספגו מתקפות DDoS, בעוד שטלפונים סלולריים של חברי פרלמנט אוקראינים רבים נפרצו או נתקעו.
פרס גראמי לביצוע המטאל הטוב ביותר
פרס גראמי לביצוע המטאל הטוב ביותר הוא פרס המוענק במסגרת טקס פרסי הגראמי לאמנים על שירים או אלבומים איכותיים מסוגת הבי מטאל.
בשנת 1989, בטקס הגראמי ה-31, נוצרה הקטגוריה ביצוע הרוק הכבד/מטאל הווקאלי או האינסטרומנטלי הטוב ביותר. להקת הרוק הבריטית ג'ת'רו טאל זכתה בפרס על האלבום "Crest of a Knave", ובכך ניצחה את להקת מטאליקה שהייתה פייבוריטית לזכייה על האלבום "...And Justice for All". הבחירה הובילה לביקורת נרחבת - ובפרט על סיווגה של להקת ג'ת'רו טאל כלהקת הארד רוק או מטאל כבד. בתגובה, האקדמיה להקלטה יצרה את הקטגוריות ביצוע ההארד רוק הטוב ביותר וביצוע המטאל הטוב ביותר, ובכך הפרידה את הז'אנרים.
הפרס הוענק לראשונה בשנת 1990 וכריס קורנל ביקר את היכללותה של להקת דוקן בקטגוריה. במהלך 2012–2013, הפרס הופסק זמנית בשל ההצפה של קטגוריות הגראמי;
הפרס מוענק לאמן המבצע. המפיק, המהנדס והפזמונאי יכולים להגיש בקשה לתעודת זוכה.
חוק פעילות חברות טכנולוגיית מידע זרות ברוסיה
החוק לפעילות חברות טכנולוגיית מידע זרות ברוסיה הוא כינויו של חוק פדרלי ברוסיה מ-1 ביולי 2021 מספר 236-FZ "על פעילותם של אנשים זרים ברשת האינטרנט בשטח הפדרציה הרוסית".