ממלכת ניו זילנד היא אחת מ-16 ממלכות חבר העמים הבריטי ולצד ניו זילנד עצמה היא כוללת אזורים נוספים המשויכים עליה אך זוכים למעמד מיוחד תחת הכתר הניו זילנדי. אזורים אלו כוללים את האי טוקלאו שנמצא במעמד של טריטוריה תלויה (Non-self-governing territory) ושטח חסות רוס שהוא התביעה הטריטוריאלית של ניו זילנד באנטארקטיקה. בנוסף בנמצא גם מספר טריטוריות המצויות תחת מנהל ניו זילנדי ישיר. איי קוק והאי ניואה חונים במעמד של מדינות בעלות שלטון עצמי בהשתייכות חופשית לניו זילנד (States in free association). קטגוריה שלישית היא אזורים מחוץ לתחום רשות אזורית (Area Outside Territorial Authority) – סדרת איים ללא שלטון מקומי הכוללים את האיים הסאב-אנטארקטיים, איי קרמדק ואיי שלושת המלכים.
כלכלה.
ניו זילנד היא מדינה מערבית מפותחת, ורמת החיים בה גבוהה. המטבע הוא דולר ניו זילנדי המחולק ל-100 סנט.
כלכלת ניו זילנד מסתמכת במידה רבה על מסחר ועל ייצוא, במיוחד של מוצרי חקלאות, דיג, בשר, מיכון וטקסטיל, ענף מרכזי נוסף הוא התיירות. הייצוא מסתכם ב-22.21 מיליארד דולר בשנה, והשווקים המרכזיים הם אוסטרליה (18.7%), ארצות הברית (13.8%) ויפן (10.3%). הייבוא מסתכם ב-24.57 מיליארד דולר בשנה, בעיקר בענפי האלקטרוניקה, כלי רכב, נפט ופלסטיק. רוב הייבוא מתבצע מאוסטרליה (28.7%), מארצות הברית (11.1%) ומיפן (10.3%). החוב החיצוני מוערך ב-42.58 מיליארד דולר.
מאז הקמתה של ניו זילנד עד לסוף המאה ה-20 התבססה כלכלתה במידה רבה על סחר עם הממלכה המאוחדת, ועד שנת 1965 הופנה אליה יותר ממחצית הייצוא. הצטרפות הממלכה המאוחדת לאיחוד האירופי ב-1973 גרמה להעדפת תוצרת אירופית והקטינה באופן משמעותי את הסחר בין המדינות. שינוי זה, במקביל לעליית מחירי הנפט ולהאטה בכלכלה העולמית בשנות ה-70 וה-80, גרמו למיתון עמוק בניו זילנד ולירידה משמעותית ברמת החיים ביחס למדינות מערביות אחרות. בשנת 1984 החלה ניו זילנד בשינוי מקרו-כלכלי משמעותי, מכלכלה מגוננת המושתתת על מערכת רגולציה חזקה לכלכלת שוק חופשי ליברלית. בהתאם למדיניות זו הפריטה ניו זילנד חברות ממשלתיות רבות, בהן - מערכת הרכבות, מוסדות פיננסיים, תחנות רדיו וחברת תקשורת. מאז תחילת שנות ה-2000 שינתה ניו זילנד מסלול במידת מה, ההפרטות והקיצוצים גרמו לביקורות רבות, ונחשבו לכישלון על-ידי חלק לא מבוטל מתושבי ניו זילנד. ממשלות לייבור בראשות הלן קלארק וג'סינדה ארדרן ביצעו מדיניות של הלאמות, הגדלת התקציב, העלאת שכר המינימום והרחבת זכויות העובדים. עם זאת, ניו זילנד עדיין נחשבת למדינה שבה החופש הכלכלי הוא מהגבוהים בעולם
כלכלת ניו זילנד כיום מבוססת על שוק חופשי והסכמי סחר חופשי, ניו זילנד הייתה אחת המדינות הראשונות שדנו בהסכם סחר חופשי עם סין כבר ב-2004. כ-65% מהעובדים מועסקים בשירותים, 25% בתעשייה ו-10% בחקלאות. רמת האבטלה בניו זילנד היא 3.7%, מהנמוכות בעולם. רמת האינפלציה היא 3% בשנה.
גאוגרפיה.
ניו זילנד מורכבת משני איים עיקריים - האי הצפוני (North island) (שאוקלנד ווילנגטון נמצאות בו) והאי הדרומי (South island) שנקראים גם או טה-איקה-א-מאוי (Te-Ika-a-Maui) וטה-ואי-פוונאמו (Te Wai Pounamu) במאורית, וממספר איים קטנים יותר. בהם האי סטיוארט (Stewart Island) ראקיאורה (Rakiura) בשפת המאורים, האי וואיהקה (Waiheke), גרייט ברייר (Great Barrier Island) ואיי צ'טהאם (Chatham Islands).
אורכו הכולל של קו החוף הוא כ-15,000 ק"מ.
האי הצפוני והאי הדרומי מופרדים על ידי מצר קוק. שטחה של ניו זילנד הוא 268,680 קמ"ר, גדול במעט מזה של בריטניה, וקטן במעט מזה של איטליה.
האי הדרומי הוא הגדול ביותר, הוא חצוי לאורכו על ידי האלפים הדרומיים בהם נמצאות הפסגה הגבוהה בניו זילנד, הר קוק (3,754 מטר) ו-18 פסגות נוספות מעל לגובה של 3,000 מטר. האי הצפוני הוא הררי פחות אך מאפיינים אותו אזורי פעילות געשית. ההר הגבוה ביותר באי הצפוני, רואפהו, התפרץ בפעם האחרונה ב-2007.
עונת הקיץ נמשכת מדצמבר עד פברואר, והחורף - מיוני עד אוגוסט. האקלים הרגיל במדינה הוא נוח, ולעיתים נדירות חורג מ-30 מעלות צלזיוס כלפי מעלה או מ-0 מעלות כלפי מטה. בבירה ולינגטון נעה הטמפרטורה הממוצעת בין 6 ל-20 מעלות. כמות המשקעים רבה, ונעה ברוב האזורים בין 600 ל-1,800 מ"מ בשנה. באזורים מסוימים, בעיקר בחוף המערבי של האי הדרומי, מגיעה כמות המשקעים אף ל-12,000 מ"מ בשנה.
ניו זילנד ידועה בנופיה ובתופעות הטבע המאפיינות אותה, והפכה אבן שואבת למיליוני תיירים בשנה. ניו זילנד משלבת מגוון רחב של נופים טבעיים: יערות גשם, קרחונים, שלג, חופים זהובים, מעיינות חמים, דיונות חול ועוד. נופיה שימשו תפאורה לסדרת סרטי הקולנוע שר הטבעות, שמשכו אליה תשומת לב בכל העולם.
בניו זילנד 14 פארקים לאומיים ושמורות טבע, המכסים יחדיו כמעט שליש משטחה של המדינה. מהפופולריים שבהם הם הפיורדלנד, אבל טסמן וטונגרירו.
חי וצומח.
בשל בידודה הגאוגרפי, התפתחו בניו זילנד בעלי חיים וצמחים ייחודיים. מעל 80% מהצמחייה ייחודית לניו זילנד. בולטים בעיקר עצי הקאורי העצומים ויותר מ-40 מינים של בעלי חיים אנדמיים לניו זילנד. עד להגעת האדם לניו זילנד, לפני כאלף שנים, היונקים היחידים שחיו בה היו שלושה מיני עטלפים (אחד מהם נכחד בינתיים). עקב כך, התפתחו מינים רבים של עופות חסרי יכולת תעופה, בהם הקיווי, הקאקאפו, המואה, והטאקאהה.
דמוגרפיה.
כיום חיים בניו זילנד כ-4.79 מיליון תושבים. 74% הם ממוצא אירופי, בעיקר בריטים, אירים, גרמנים, צרפתים ואיטלקים. הם מכונים פקאהה (Pākehā) בפי המאורים. 14.9% מהתושבים הם מאורים. 11.8% מהתושבים הם ממוצא אסייתי ו-6.5% ממוצא פולינזי. צפיפות האוכלוסייה במדינה נמוכה ומרבית האוכלוסייה (כשלושה רבעים) מרוכזת באי הצפוני, מתוכה מעל למיליון באוקלנד ובפרבריה. האי הדרומי מיושב בדלילות, והאי סטיוארט דליל אף יותר, מרבית האיים הקטנים יותר אינם מיושבים.
כ-48.6% מהתושבים בניו זילנד הם חילונים חסרי שיוך דתי. הדת השלטת בניו זילנד היא הנצרות: 10% מגדירים עצמם קתולים ו-6.8% אנגליקנים. זרם דתי חשוב נוסף הוא הרטאנה (Ratana) תנועה נוצרית שמקורה בניו זילנד ואומצה בעיקר על ידי המאורים.
המיעוטים הדתיים כוללים הינדים, יהודים, מוסלמים, סיקים ובודהיסטים. הקהילה היהודית כוללת כ-6,867 איש וריכוזם בעיקר בערים הגדולות - אוקלנד, ולינגטון וקרייסטצ'רץ'.
תרבות.
התרבות הניו זילנדית כיום מבוססת על שילוב בין התרבות המאורית לבין התרבות הבריטית, בתוספת השפעות של תרבויות מפולינזיה ומהמזרח הרחוק. התרבות הדומיננטית במדינה היא בריטית. וכמעט כל התושבים דוברים אנגלית. ההגירה המתמדת מבריטניה, מחזקת את הזיקה התרבותית הזו. מנגד, מתאמצים המאורים לשמר את תרבותם, אך כיום נותרו רק אזורים מעטים בהם משמשת המאורית כשפת יום יום והתושבים מקיימים אורח חיים מאורי שבטי. כיום, ריקודים וטקסים מאורים, דוגמת ההאקה, מתקיימים בעיקר כאטרקציה תיירותית.
הניו זילנדים אימצו לעצמם באופן לא רשמי את הכינוי "קיווים", על שם עוף הקיווי, האנדמי לניו זילנד, ואשר מקור שמו בשפה המאורית. הכינוי קיווי דבק גם בדולר הניו זילנדי (עוף הקיווי מופיע על מטבע של דולר ניו זילנדי אחד) וכן גם כזיהוי לצבא הניו זילנדי (ככל הנראה עקב השימוש במשחת הנעליים "קיווי").
צבא וביטחון.
האחריות להגנתה של ניו זילנד מוטלת על כוחות ההגנה של ניו זילנד, גוף תלת-זרועי צבאי הכפוף למשרד ההגנה בממשלת ניו זילנד. נכון לשנת 2010 שירתו בכוחות ההגנה 8,617 אנשים בשירות קבע ו-2,377 אנשי מילואים. זרועות כוחות ההגנה הם:
ההיסטוריה הצבאית של ניו זילנד מתחילה מימי המלחמות נגד שבטי המאורים, ממשיכה בהשתתפותם של כוחות ההגנה במלחמת הבורים, במלחמות העולם, במלחמת קוריאה ומאז תחילת המאה ה-21 באפגניסטן, בעיראק ובמשימות שמירת שלום במקומות שונים בעולם. זרועות כוחות ההגנה של ניו זילנד מהווים כוח צבאי קטן בקנה מידה עולמי אך יעיל ואיכותי.
מונחון IUPAC
מונחון IUPAC (ראשי תיבות באנגלית: International Union of Pure and Applied Chemistry, האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית) מתווה דרך שיטתית לתת שמות לתרכובות כימיות. באופן אידיאלי, לכל תרכובת אורגנית ואי-אורגנית צריך להיות שם שממנו אפשר לדעת את נוסחת המבנה שלו.
לפי שיטת IUPAC, כל שם מורכב מתחילית המתארת את המתמירים וההתפצלויות על השרשרת הראשית, שם מרכזי המציין את אורכה של השרשרת הראשית, וסיומת המתארת קבוצות פונקציונליות הנמצאות על השרשרת הראשית.
אלקַאנים.
אלקאנים הם אחת הקבוצות הנפוצות ביותר בכימיה אורגנית. הם מורכבים מפחמנים ומימנים בלבד ללא קשרים כפולים או משולשים. לפיכך, הנוסחה הכללית שלהם היא formula_1. שרשראות הפחמן בתרכובת יכולות להכיל מספר רב של פחמנים.
סיומת.
על פי מונחון IUPAC שרשרות של אלקאנים מקבלות את הסיומת "-ַאן" (ane).
שם מרכזי.
שם השרשרת המרכזית באלקאן נקבע על פי מספר הפחמנים שבשרשרת הארוכה ביותר בתרכובת. ציון שם השרשרת הוא, על פי השם הנגזר מן השפה היוונית למספר זה. הטבלה הבאה מסכמת את השיטה עבור שרשראות של עד 12 פחמנים:
לדוגמה, האלקאן הפשוט ביותר הוא מתאן, &lt;chem&gt;CH_{4}&lt;/chem&gt;, והפחמימן בעל תשעה פחמנים הוא נונאן, &lt;chem&gt;CH_{3}CH_{2}CH_{2}CH_{2}CH_{2}CH_{2}CH_{2}CH_{2}CH_{3}&lt;/chem&gt;, או בצורתו המקוצרת והמקובלת &lt;chem&gt;CH_{3}(CH_{2})_{7}CH_{3}&lt;/chem&gt;.
תחיליות.