הרב אלכסנדר זושא מלכיאל (תרפ"א, 1920 – ג' בשבט ה'תשנ"ד, 1995) היה איש חינוך, ממובילי הציונות הדתית, ובעל עיטור "יקיר החינוך הדתי" תשמ"ז. ניהל את בית ספר ממ"ד "מוריה" בתל אביב במשך 18 שנים וכן ניהל את הסמינר למורים מכללת תלפיות בתל אביב במשך שלוש שנים.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1920 בעיר פרנקפורט שבגרמניה לאלימלך ולאסתר ביגעל (שינו את השם למלכיאל כשעלו לארץ ישראל – אלימלך בחילוף אותיות זה מלכיאל), ילידי גליציה המערבית, שהיו קשורים זה כמה דורות לחסידות בובוב.
בשנת 1933 (תרצ"ג) עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בתחילה התגוררה המשפחה בחיפה, ושם למד בבית הספר של המזרחי "נצח ישראל". לאחר מכן עברה משפחתו לירושלים, ושם למד בבית המדרש למורים "מזרחי" של הרב ליפשיץ.
את תאריו האקדמיים השלים באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בר-אילן, שם הגיש את עבודת הדוקטורט על הרב מצאנז ומשנתו.
נישא לחיה לבית גליצנשטיין ונולדו להם שלושה ילדים.
עבד כ-48 שנה בעבודה חינוכית מגוונת במוסדות חינוך של הציונות הדתית.
התחנות העיקריות במסכת חייו החינוכית:
נטל חלק בפעילות ספרותית עשירה במשך השנים ופרסם כתבים רבים.
מאמרים עיונים פורסמו בשישה קובצי "מעיינות" של המחלקה לתרבות וחינוך תורניים בגולה. עשרים וששה מאמרים בענייני חינוך פורסמו בביטאון "בשדה חמד" של ארגון המורים הדתיים.
כמו כן תוכניות לימוד רבות פרי עטו פורסמו על ידי משרד החינוך והתרבות ושמשו בהצלחה רבה בבתי הספר של החינוך הממלכתי דתי.
בבחרותו, היה חבר פעיל בבני-עקיבא בסניף חיפה ובסניף ירושלים. היה חבר פעיל בהגנה ובמלחמת הקוממיות שימש כקצין הווי דתי ברבנות הצבאית. ערך שלושה קבצים ספרותיים לצה"ל לפורים, פסח ושבועות.
ניחן בכישרון מוזיקלי ובקול ערב, ועשרות לחנים ומנגינות חוברו על ידו במשך השנים.
נוסח התפילה שלו, אשר שילב את החום והלהט החסידי מחד ואת הדיוק הלשוני ועיון התפילה מאידך היו לשם דבר בכל תחנות חייו, החל ממניין הנוער בבית הספר "נצח ישראל" בחיפה וכלה בבית הכנסת "גלעד" בשיכון ד', כשגולת הכותרת שלו היא – התפילות בימים הנוראים.
נפטר בג' בשבט תשנ"ד (1995), בגיל 75, ונטמן בבית הקברות סנהדריה בירושלים.
לחנים.
חיבר עשרות מנגינות למילים מתוך המקורות בהם:
סויוז 27
סויוז 27 (ברוסית: Союз-27) היא חללית סויוז שהמריאה ב-10 בינואר 1978 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן כשעל סיפונה זוג קוסמונאוטים: ולדימיר דז'ניבקוב, אולג מקארוב.
החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת ביקור הראשונה.. העגינה בוצעה ב-11 בינואר לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה הצוות עבר לתחנת החלל בה כבר נוכחו יורי רומננקו, גאורגי גרצ'קו. במשך 5 ימים הצוות של 4 אנשים ביצע מספר ניסויים בתחום הטכנולוגי, צילומי כדור הארץ ותצפיות אסטרונומיות. הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית סויוז 27 חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז 26.
ב-16 במרץ 1978 הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית סויוז 26 (יורי רומננקו, גאורגי גרצ'קו) נכנסו לתא חללית סויוז 27, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ לאחר שהייה של 96 יממות בחלל.
סויוז 28
סויוז 28 (ברוסית: Союз-28) הייתה חללית סויוז שהמריאה ב-2 במרץ 1978 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס כשעל סיפונה זוג קוסמונאוטים: אלכסיי גוברב וולדימיר רמק, מצ'כוסלובקיה. לראשונה היה בחלל נציג של מדינה שלישית, בנוסף לברית המועצות ולארצות הברית.
החללית הייתה אמורה לעגון בתחנת החלל סאליוט 6, ולהביא את המשלחת שעל סיפונה לשהות קצרה בתחנה. העגינה בוצעה ב-3 במרץ לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה הצוות עבר לתחנת החלל, שבה כבר שהו יורי רומננקו וגאורגי גרצ'קו. במשך 6 ימים ביצע הצוות בן ארבעת הקומונאוטים מספר ניסויים בתחום הטכנולוגי, הביולוגי והרפואי.
הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית סויוז 28 (אלכסיי גוברב וולדימיר רמק) נכנסו לתא החללית ב-10 במרץ 1978, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ.
לטיסה הייתה חשיבות פוליטית גדולה, לאור אי-הפופולריות של המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה.
מדרש משלי
מדרש משלי הוא מדרש על ספר משלי המבוסס על דבריהם של חכמי המשנה. מחברו, שחי כנראה לפני כ-1,300 שנה בבבל, ליקט פירושים של תנאים על פסוקים שונים בספר משלי, סידר אותם לפי סדר הפרקים, ואף קישר בין פירושים על פסוקים סמוכים, מה שהופך את המדרש ליצירת אמנות בפני עצמה.
מחלף רמלוד
מחלף רמלוד הוא מחלף המחבר את כביש 40 עם כביש 44. המחלף משמש ככניסה לערים רמלה ולוד ומכאן שמו.
מחלף רמלוד מאפשר נסיעה רציפה וללא רמזור בכביש 40 שעובר מעל כביש 44 בגשר עילי כאשר הפניות אל כביש 44 מתבצעות באמצעות רמפות סיבוביות על מנת לאפשר זרימת התנועה ללא עצירה, לעומת זאת הפניות אל כביש 44 נעשות באמצעות שני צמתים מרומזרים הממוקמים בשני צידי הגשר.
המחלף הוקם בשנת 2001 כאשר נסלל כביש 40 בקטע "עוקף רמלה", בנייתו לוותה בהתנגדות של תושבים בשכונת הרכבת ברמלה שטענו כי המחלף מפריד אותם מהעיר ובעצם כולא אותם בין שני הכבישים ובשל כך התעכבה מעט בניית המחלף.
אבחון בית-עץ-אדם
תאוריית העצמי
כדורגל באולימפיאדת סיאול (1988)
אולימפיאדת סיאול (1988) נערכה בסיאול, קוריאה הדרומית. תחרויות הכדורגל נערכו בין ה-17 בספטמבר 1988 ל-1 באוקטובר 1988. באולימפיאדה זו לא התקיים טורניר לנשים אלא רק טורניר לגברים. בטורניר הגברים השתתפו 16 נבחרות לאומיות.
מחלף אכסאל
מחלף אכסאל הוא מחלף המחבר את הכפר אכסאל לכביש 60 המשמש ככניסה לערים נצרת ונוף הגליל.
המחלף נפתח לתנועה בסוף שנת 2008 עם סלילת התוואי החדש של כביש 60 בקטע שבין המחלף לנוף הגליל במקום הדרך המפותלת שהייתה בתוך העיר נצרת.
את כביש 60 חוצה גשר הקרוי על שמו של רפאל איתן כביש הגישה מנצרת לאכסאל, ומהכביש לנצרת ישנם נתיבי השתלבות ויציאה לכביש 60 בתוואי החדש בכיוון נוף הגליל ומנהרת אכסאל.
בלאס
בלס
באלאס
פיטר היגס
פיטר וויר היגס (באנגלית: Peter Ware Higgs; נולד ב-29 במאי 1929) הוא פיזיקאי בריטי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת אדינבורו, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2013.
ביוגרפיה.
פיטר היגס נולד ב-1929 בניוקאסל, לאב שהיה מהנדס קול ב-BBC. עקב מחלת אסתמה ונדודי המשפחה בעקבות עבודת אביו החמיץ היגס חלק מהלימודים בבית הספר ולמד בביתו. בחלק מילדותו ונעוריו התגורר עם אמו בבריסטול, בזמן שאביו שהה בבדפורד לרגל עבודתו. בשנת 1947 החל ללמוד בקינגס קולג' לונדון, ושם קיבל בשנת 1950 תואר ראשון בפיזיקה ובשנת 1952 - תואר שני. בשנת 1954 קיבל תואר דוקטור בפיזיקה מולקולרית על עבודה שכותרתה 'Some problems in the theory of molecular vibrations'.
את עיקר הקריירה האקדמית שלו עשה באוניברסיטת אדינבורו, ממנה פרש בשנת 1996 כפרופסור אמריטוס.
היגס ידוע בעיקר בזכות הצעה שהעלה בשנות השישים של שבירת סימטריה ספונטנית של הכוח האלקטרו-חלש אשר מסבירה את מקור המסה של חלקיקי יסוד ושל בוזוני W ו-Z. תאוריה זאת, הקרויה על שמו "מנגנון היגס", הוצעה על ידי מספר פיזיקאים במקביל, וחזתה את קיומו של חלקיק חדש, בוזון היגס. ב-4 ביולי 2012 הודיעו קבוצות מחקר במרכז המחקר CERN שצפו בחלקיק בעל המאפיינים המשוערים של בוזון היגס.
היגס זכה למספר פרסים על עבודתו, בהם מדליית דיראק (1997), פרס וולף (2004), מדליית אוסקר קליין (2009) ומדליית קופלי (2015). היגס סירב לקבל את פרס וולף במחאה על "הכיבוש הישראלי בשטחים". לאחר גילוי החלקיק במאיץ החלקיקים ב-CERN, הוענק להיגס פרס נובל לפיזיקה, יחד עם פרנסואה אנגלר.
סאדאלמליק
סַאדְאַלְמֵלִיק (מערבית: سعد الملك - "סַעְד אַל-מַלִיק" - מזלו של המלך) או α בדלי הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים דלי עם בהירות נראית מדרגה 2.94. מקור שמו לא ידוע, אך הוא יחד עם שניים מהכוכבים הסמוכים אליו נקראים "כוכבי המזל", האחרים הם סאדאלסוד (בר המזל מבין בעלי המזל, β בדלי) וסאדאכביה (מזלו של הבית, γ בדלי). סאדאלמליק הוא גם אחד הכוכבים הבולטים הקרובים ביותר לקו המשווה השמימי - כשליש מעלה בלבד ממנו (הכוכב הבהיר היחיד שקרוב ממנו לקו המשווה השמימי הוא מינטקה). כ-8 מעלות ממערב לו נמצא הצביר הכדורי M2.
תכונות.
סאדאלמליק הוא על-ענק צהוב מסוג ספקטרלי G2 Ib, מסתו כ-6.5 מסות שמש ורדיוסו קרוב ל-45 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו כ-5,200 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 1,500 מעוצמת ההארה של השמש. הכוכב נמצא במרחק של כ-523 שנות אור ממערכת השמש, דומה למרחקם של סאדאלסוד ושל אניף שגם הם על-ענקים, ונראה שלשלושתם כיוון תנועה דומה, כך שייתכן שהם נוצרו באותה סביבה. גילו של סאדאלמליק מוערך בכ-53 מיליון שנים והוא נמצא בשלב התפתחות מתקדם כאשר המימן שבליבתו כבר אזל והוא מתיך הליום לפחמן. כאשר יאזל גם ההליום הוא צפוי להפוך לננס לבן.
במרחק זוויתי של מעט פחות מ-2 דקות קשת מסאדאלמליק נמצא כוכב עמום מאוד עם בהירות מדרגה 12. לא ידוע אם השניים קשורים כבידתית זה לזה או רק נמצאים במקרה על אותו קו ראייה, אך אם הם אכן קשורים, אז המרחק ביניהם הוא לפחות רבע שנת אור או למעלה מ-17,000 יחידות אסטרונומיות, וזמן ההקפה שלהם זה את זה הוא מאות אלפי שנים.
תיאטרון מקסין אליוט
תיאטרון מקסין אליוט (אנגלית: Maxine Elliott Theatre) היה תיאטרון אשר מוקם מערב לרחוב 39 בין ברודוויי לשדרה השישית בניו יורק. נבנה בשנת 1908, ונהרס בשנת 1960, התיאטרון עוצב על יד הארכיטקט בנג'מין מרשל, מחברת מרשל ופוקס משיקגו.