MDNA (בעברית: מדנה, משחק מילים שרומז לראשי התיבות MDMA – בעברית: אקסטזי) הוא אלבום האולפן ה-12 של הזמרת מדונה, אשר יצא ב-26 במרץ 2012. אלבום זה הוא האלבום הראשון של מדונה שלא יצא על ידי וורנר מיוזיק גרופ, חברת התקליטים בה הייתה חתומה מאז 1982.
רקע והפקה.
בדצמבר 2010 פרסמה מדונה הודעה בעמוד הפייסבוק הרשמי שלה, בה כתבה: . ב-4 ביולי, מנהלה האישי של מדונה, גיא עוזרי, הודיע כי מדונה התחילה לעבוד באולפן על הקלטות אלבום האולפן ה-12 שלה. ב-15 בדצמבר 2011 הודיעה מדונה שהאלבום החדש יצא לאור באביב 2012, ושיהיה זה האלבום הראשון אותו היא מוציאה במסגרת חוזה התקליטים החדש שלה, עליו חתמה ב-2007. בחוזה מוסכם כי מדונה וחברת לייב ניישן יצרו שלושה אלבומים תחת אינטרסקופ רקורדס, אשר תשווק ותפיץ את האלבום. זמר קצר לאחר מכן נטען ב-"NME" שהסינגל הראשון מהאלבום יקרא " והוא יצא לאור בינואר 2012, מה שהתגלה כקרוב מאוד לאמת (הסינגל יצא בתחילת פברואר ונקרא ). בסקר סוף 2011 של בילבורד, קבעו קוראי המגזין כי האלבום החדש של מדונה הוא המצופה ביותר מבין האלבומים שיצאו ב-2012.
קידום.
הסופרבול.
במשחק הסופרבול 2012, הופיעה מדונה עם מחרוזת מלהיטיה והסינגל הראשון שלה מהאלבום, הנקרא: "". במהלך ההופעה השתתפו הצמד למפאו, הזמר סי-לו גרין והזמרות מיה וניקי מינאז', שמשתתפות גם בקליפ של , במהלך ההופעה נרשמה שערורייה, כשהראפרית מיה הפנתה אצבע משולשת למצלמה. הרשת המשדרת הביעה התנצלות וייתכן כי הזמרת תיקנס כעונש.
The MDNA Tour.
ב-7 בפברואר, יומיים לאחר הופעתה הראשונה של מדונה באירוע הסופרבול, הודיע המפיק שוקי וייס באופן רשמי על הופעה של מדונה בישראל, כשנתיים וחצי לאחר שהופיעה בגני התערוכה. ההופעה התרחשה ב-31 במאי 2012, באצטדיון רמת גן. ההופעה בישראל פתחה את סיבוב ההופעות הבינלאומי של הזמרת. תאריך ההופעה המקורי תוכנן להיות יום שלישי ה-29 במאי, ואילו תוכננה הופעה נוספת גם ב-31 במאי, למרות זאת, כחודש לפני המופע בוטלה ההופעה המתוכננת הראשונה בשל לחצים. סיבוב ההופעות נחל הצלחה עצומה בכך שהפך לסיבוב ההופעות השני המרוויח ביותר בהיסטוריה של אמן סולו ושל זמרת עם כ-305 מיליון הכנסות ו-2.2 מיליון צופים, כאשר הראשון הוא סיבובה הקודם "Sticky &amp; Sweet Tour" עם 408 מיליון הכנסות ו-3.5 מיליון צופים.
מיקומי שיא.
האלבום זכה להצלחה חסרת תקדים במצעדים, והיה למקום הראשון ב-20 מצעדים. נכון לשנת 2012 האלבום מכר ברחבי העולם כיותר מ-1.8 מיליון עותקים. האלבום קיבל ביקורות טובות מהמעריצים ומהמבקרים כאשר קיבל 4.5 כוכבים באתר "AllMusic", ו-4 כוכבים במגזין המוזיקה, "Q". במצעד הבילבורד בארצות הברית היה למקום הראשון לאחר שמכר כ-359,000 בשבוע לצאתו, והפך לאלבומה עם המכירות הגבוהות ביותר בשבועו לצאתו מאז האלבום Music, שמכר כ-420,000 עותקים בשבוע לצאתו.
לוקוס (דג)
לוקוס סלע
אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט וסטראת'רן
Hallo 015
hallo 015 היא חברת טלפוניה שהוקמה כמותג של חברת היל"ת (החברה הישראלית לתקשורת) בינואר 2012 על פי רישיון משרד התקשורת. החברה הפעילה שירותי שיחות טלפון בינלאומיות ומאוחר יותר ניסתה לשווק חבילות שיחות סלולריות, פורקה ונמכרה לחברת רמי לוי תקשורת.
פעילות.
hallo 015 ניסתה לשנות את הנוהג הקיים בשוק השיחות הבינלאומיות, כשהציעה תעריפים מוזלים לשיחות לחו"ל ללא חבילות וללא דמי מנוי. בנוסף, החברה שיווקה מרכזיות PBX עבור עסקים.
hallo 015 השיקה בשנת 2015 יישומון למכשירי אנדרואיד ואייפון/אייפד המאפשרת חיוג מקומי בכל מקום בעולם.
פרזנטור החברה בפרסומיה הראשונים היה אלון דה לוקו, זוכה תוכנית הריאליטי "חי בלה לה לנד".
יורם שכטר ומשפחת שכטר החזיקו בכ-50% ממניות החברה. ברוריה זבולוני החזיקה 23 אחוזים ומטיאס פרנקל החזיק ב-23 אחוזים. ביתה של זבולוני, שרי, הייתה משנה למנכ"ל, ובנוסף היה מעורב בחברה דודי שטרנברג, שהיה בעלה של שרי זבולוני, הסתבך במספר עסקים כושלים בעברו ואף הועמד לדין על עבירות זיוף ומרמה. לאחר פרסום שירות החבילות הסלולריות של החברה הסתבר כי לחברה אין הסכם אירוח תקף עם אף אחת ממפעילות הסלולר בישראל, כך שבפועל לא היה ביכולתה להשיק את השירות. החברה קרסה ולבסוף נרכשה על ידי רמי לוי תקשורת. בדו"ח שכתבו מפרקי החברה התברר כי בחברה הועסקו ברמות שכר גבוהות מקורבים לבעלי השליטה רובם חסרי ניסיון מתאים.
ב-2020 פורסם כי בעלי החברה הם קבוצת NGN בכ-30%, יורם דרורי ושותף נוסף באחוז דומה ורמי לוי בכ-40%, וכי חלק מהם שקלו למכור את מניותיהם בחברה.
בין השירותים שהחברה מציעה ב-2020 ניתן למנות: שיחות סלולריות, שיחות בינלאומיות, ספק שירותי אינטרנט, מרכזייה בענן, מספרים וירטואליים, כוכבית לעסקים, וכרטיס סים לנוסעים לארצות הברית.
החל מינואר 2022 הפסיקה החברה לשמש כספק שירותי אינטרנט וכלל הפעילות נמכרה לחברת להוט.
השטעטל הווירטואלי
פורטל השטעטל הווירטואלי (בפולנית: Wirtualny Sztetl, בתרגום חופשי לעברית: העיירה הווירטואלית) לתולדות יהדות פולין, הוא פורטל אינטרנט רב-לשוני (בשפות פולנית, אנגלית, עברית וגרמנית), מייסודה של אגודת המכון להיסטוריה יהודית בפולין, המוקדש להיסטוריה, למורשת, ולתרבות יהודית בפולין בעבר ובהווה. הפרויקט הוקם ב-2009 ביוזמת ההיסטוריון אלברט סטנקובסקי. בשנת 2012 הועבר הפורטל לניהולו של המוזיאון לתולדות יהודי פולין.
הוא אחד ממאגרי המידע הגדולים בנושא היסטורית הקהילות היהודיות בפולין ובמדינות השכנות. וברשותו כ-90,000 תמונות, כ-1000 קובצי וידאו ושמע, ומעל ל-30,000 עמודי טקסט המכילים מידע על 2246 ערים ועיירות. בנוסף הפורטל הוא שיתופי ומעודד משתמשים לקחת חלק במלאכת התיעוד של החיים היהודיים באזור לפני, בזמן ואחרי השואה ולתרום תמונות וידע אודותם.
הפורטל משתף פעולה עם אגודת המכון להיסטוריה יהודית בפולין, פורטל הקהילה היהודית בפולין (jewish.org.pl), אתר "מחקר ישראל" (izrael.badacz.org) ומילון המונחים של מכון אדם מיצקייביץ'.
פעילות.
בנוסף לדיווחים היסטוריים וחומרי ארכיון הנוגעים לקהילות יהודיות בפולין, הפורטל מביא גם מסמכים עדכניים, מפות, תמונות, קובצי ווידאו ושמע ומאמרים אקדמיים.
המידע מובא מידי אקדמאים, פעילים מקומיים, ושלל אנשים אשר רוצים לשתף את העבר היהודי של עיירותיהם עם אחרים. המשתתפים לא רק תורמים מידע לאתר, אלא גם תומכים בפעילויות חינוכיות מקומיות, מקדמים דיאלוג מקומי, ונוטלים חלק בפעילויות שימור מורשת.
כפרויקט חינוכי, השטעטל הווירטואלי מעודד למידה פעילה. חומרי לימוד המיועדים למורים ולתלמידים זמינים באתר.
כפורטל חדשותי, הפורטל הוא אחד המקורות העדכניים ביותר למידע אודות פרויקטים ואירועים הקשורים למורשת יהודית ולחיים היהודיים בפולין ובמדינות השכנות כיום.
מדורי הפורטל.
הפורטל מכיל מספר מדורים:
דליה כהן (מוזיקולוגית)
דליה כהן (א' בסיוון תרפ"ו, 14 במאי 1926 – כ"ז באייר תשע"ג, 6 במאי 2013) הייתה מוזיקולוגית ומורה ישראלית, פרופסור אמריטה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאקדמיה למוזיקה בירושלים. כלת פרס ישראל למחקר מוזיקלי לשנת 2012.
ביוגרפיה.
דליה כהן נולדה בקיבוץ עין חרוד, השנייה מחמשת ילדיהם של עבריה ומשה כרמי (ינובסקי), שהיו אנשי חינוך. אביה, משה כרמי, היה בנם של אברהם ינובסקי, חקלאי נודע, ממתנחלי פתח תקווה, ושל פייגה בתו של חיים יהושע גולדברג ("חיים בֶּקֶר"), ה"מוכתר" הראשון של העדה היהודית ביפו. אמה, עבריה, הייתה בִּתם של אנשי חינוך: ליבה וילקומיץ-סגל ושמחה וילקומיץ, מראשוני המורים העבריים במושבות הגליל ומייסד בית הספר הראשון בראש פינה (על שמו נקרא בית הספר בראש פינה עד היום).
מאז ילדותה ולאורך עשרות שנים הייתה כהן המוזיקאית הקבועה של עין חרוד, שליוותה את חגי הקיבוץ כפסנתרנית, מלחינה ומדריכת מקהלות, זמרים ורקדנים.
בשנת 1953 השלימה תואר שני במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, שלאחריו פנתה להרחבת השכלתה המוזיקלית. בשנת 1954 קיבלה תעודת הוראה בפסנתר ובתאוריה מהאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשנת 1969 השלימה לימודי דוקטורט במוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית.
קריירה.
בשנת 1967 הצטרפה כהן לסגל החוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ואף כיהנה כראש החוג בשנים 1984–1987. בשנת 1980 הועלתה לדרגת פרופסור מן המניין. במקביל שימשה כחברת סגל באקדמיה למוזיקה בירושלים. כהן הייתה חוקרת מוזיקה ראשונה במעלה בישראל ובעלת שם בינלאומי. כתבה ספרים רבים בנושאי מוזיקה שונים, בהם מאקאמאת ערביים, חינוך מוזיקלי, אקוסטיקה, מוזיקה בתרבויות מזרח ומערב וספרי תאוריה ופרקטיקה, שבחלקם עבדה בשיתוף חוקרים נוספים, בעיקר פרופ' רות כ"ץ. כן כתבה יותר מ-70 מאמרים בכתבי עת מדעיים בינלאומיים, בספרים ובאנציקלופדיות בנושאים שונים, בהם אתנומוזיקולוגיה, קוגניציה מוזיקלית ואסתטיקה, מוזיקת עמים וסיווג כלי הנגינה, חקר שירת הציפורים וטעמי המקרא, חקר המוח, מוזיקה הודית עתיקה ויצירות יוהאן סבסטיאן באך. נוסף על תואר הדוקטור למוזיקולוגיה, החזיקה דליה כהן בתואר שני בפיזיקה ובמתמטיקה.
כהן הייתה מהיוזמות להקמת המחלקה למוזיקה מזרחית של האקדמיה. מחלקה זו טבעה את חותמה בתחומי הביצוע, המחקר וההוראה באוכלוסייה הערבית-פלסטינית בישראל.
על המוזיקה אמרה פרופ' כהן:
אחותה של כהן, סמדר כרמי-גיברמן, היא מנצחת מקהלות, פסנתרנית, נגנית עוגב ומרצה.
פרופ' דליה כהן ופרופ' רות כ"ץ היו כלות פרס ישראל למחקר מוזיקלי לשנת 2012.
נפטרה ב-6 במאי 2013.
מלוגרף.