בשנת 2010 שיחקה בסרט הקולנוע "מאיה" בבימויה של מיכל בת-אדם. שנה לאחר מכן, בשנת 2011 שיחקה בתפקיד אורח וגילמה את פורטונה בקומדיית המצבים שיצר גיורא חמיצר, "השועלים" ששודרה בYes. באותה שנה שיחקה בסרט הקולנוע של ניסים נוטריקה, "רסיסי אהבה" שם גילמה את ג'מילה, לצד ריימונד אמסלם, יחזקאל לזרוב ולירית בלבן.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בעונה הרביעית של הקומדיה המצליחה "רמזור" במסגרת שידורי קשת בערוץ 2. בשנת 2015 שיחקה בדרמה הקומית של שירה גפן "בורג".
בשנת 2019 גילמה את סבתא של לירן (רועי אסף) בסרט בשורות טובות של ארז תדמור.
בשנת 2022 שיחקה את ציפי, אימו של שימי בסדרה "שנות ה-90".
תיאטרון.
לאורך השנים השתתפה בכר בעשרות הצגות בתיאטרון הממסדי וכן בתיאטרון הפרטי. החלה את דרכה בתיאטרון הבימה והשתתפה בין היתר בהצגות "אצבע אלוהים", "אמא קוראז'", "מי תהום", "האוצר", "קערת העץ", "מלך מרוקאי", "השושנה המקועקעת", "חתונת הדמים" ו"החייל האמיץ שוויק". לאחר מכן הופיעה בתיאטרון הקאמרי בהצגות "עלובי החיים" וב"בית ברנרדה אלבה".
בשנת 1987 העלתה בתיאטרון הסימטה הצגת יחיד, "גדולה כמו החדר", מחזה שנכתב במיוחד בשבילה
לאחר מכן היא הצטרפה לתיאטרון בית ליסין ושיחקה במחזה "על המדרכה", וכן שיחקה בכמה הצגות בתיאטרון הנוער כגון: "לואי פסטר", "יום הורים", "סבאים", "האי ברחוב הציפורים" ו"מהיום קוראים לך שרה".
היא שיחקה במחזה "בוזמימה", שהוצג בתיאטרון הוורוד. כמו כן, היא הצטרפה לתיאטרון "בית היוצר" השייך למוטי אברבוך ושם שיחקה בהצגות: "ציפורים בראש", "נגמר הסוכר", "גדולה כמו החדר", "כובע", "כוכב הבכי", "החולה המדומה" ו"אלקטרה". לאחר מכן היא שיחקה בהצגות "שמלה גדולה", "פרגודים" ו"בין החולות" שהוצגו בפסטיבל עכו. כמו כן היא שיחקה במחזות הזמר "קזבלן" ו"זורבה".
בשנת 2006, שיחקה את התפקיד הראשי במחזה "סעדון המשוגע" מאת לנין ארמאלי בתיאטרון הערבי-עברי ביפו.
בשנת 2009, השתתפה במחזמר המבוסס על ספרו של בצלאל אלוני "מכתבים לעפרה" אשר שזורים בה 24 שירים המהווים את פסקול חייה של עפרה חזה.
החל מתחילת שנות ה-2000 בכר היא שחקנית תיאטרון חיפה, שם השתתפה בהצגות: "תופרות" ב-2002, "אנדורה", "גטו", "חצוצרה בוואדי" (בשתי ההפקות של המחזה שעלו בתיאטרון, ב-1998 וב-2016), "אנשים טובים" ו"יש רופא באולם" (קופרודוקציה עם תיאטרון הבימה).
חיים אישיים.
בכר הייתה נשואה לבמאי והמחזאי מוטי אברבוך, מאוחר יותר השניים התגרשו.
פרסים והוקרה.
בשנת 2013 קיבלה אות הוקרה בפסטיבל לבי במזרח.
נחמן קסטרו
נחמן קסטרו (נולד ב-23 בינואר 1948) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת הפועל תל אביב.
קריירה.
קסטרו נולד בטורקיה למשפחה יהודית מצאצאי מגורשי ספרד, ובגיל צעיר עלה לישראל עם משפחתו, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בשנת 1966 זכה עם קבוצת הנוער באליפות, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, ומייד לאחר מכן עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, יחד עם חברו מקבוצת הנוער, הבלם קיקו רחמינוביץ'. ב-25 בנובמבר 1967 כבש את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, בניצחון 3–0 על שמשון תל אביב באצטדיון בלומפילד, ובאותה שנה זכה עם הקבוצה באליפות אסיה לקבוצות.
בשנת 1969 זכה קסטרו עם הפועל תל אביב באליפות, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, מאמנו מקבוצת הנוער, וכשלצידו מככבים רוני קלדרון, יחזקאל חזום, ג'ורג' בורבה ושייע פייגנבוים. שנה לאחר מכן הגיע עם הקבוצה לגמר אליפות אסיה, ובשנת 1972 זכה עמה בגביע המדינה.
במהלך שנות ה-70 היה קסטרו המגן השמאלי הקבוע של הפועל תל אביב, לצידו של המגן הימני שים בן יהונתן, ובמדי הקבוצה כבש בסך הכל שני שערים.
לזכותו של קסטרו 4 הופעות בנבחרת ישראל. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-15 בספטמבר 1968 במשחק ידידות מול ארצות הברית שנערך בניו יורק. לאחר מכן השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת מקסיקו סיטי ב-1968, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-17 ביולי 1971, במשחק ידידות מול נבחרת איטליה.
מרובע משיקים
בגאומטרייה, מרובע משיקים הוא מרובע שאפשר לחסום בו מעגל, כלומר, כזה שקיים מעגל כך שכל צלעות המרובע משיקות לו. כל הדלתונים (ולכן גם המעוינים והריבועים) הם מרובעי משיקים.
במרובע חוסם מעגל סכום האורכים של זוג אחד של צלעות נגדיות שווה לסכום האורכים של הזוג השני. הוכחה: כל נקודת השקה מחלקת את הצלע לשני חלקים. שני משיקים שיוצאים מאותה נקודה שווים זה לזה. לכן, זוג צלעות נגדיות מורכב מארבעה קטעים, שמהם מורכב גם הזוג השני, ומכאן שהסכומים שווים. גם ההפך נכון: אם במרובע סכום האורכים של צלעות נגדיות שווה לסכום האורכים של הזוג השני, הוא מרובע משיקים.
בין כל המרובעים החוסמים מעגל נתון, הקטן ביותר בשטחו הוא הריבוע.
ניתוח לשיעורין
במדעי המחשב, ניתוח לשיעורין (Amortized analysis) היא שיטה לניתוח אלגוריתמים המתחשבת בסך הפעולות של התוכנית. השיטה מאפשרת חישוב חסם ביצועי אלגוריתם עבור התרחיש הגרוע ביותר ללא התחשבות בקלטים תוך בחינת כלל הפעולות המבוצעות. השיטה מבוססת על-כך שבעוד שחלק מן הפעולות המבוצעות עלולות לצרוך משאבים רבים לעיתים הן אינן מתרחשות בתדירות גבוהה מספיק כדי להחשיב את האלגוריתם כלא יעיל. זאת מכיוון שבטווח הארוך מספר הפעולות הצורכות משאבים מועטים יכול להיות גדול בהרבה ממספר הפעולות הצורכות משאבים רבים.
השיטה שימושית במיוחד מכיוון שהיא מבטיחה חישובי ביצועים לתרחיש הגרוע ביותר ללא ביצוע הנחות על מצב התוכנית.
היסטוריה.
שיטת הניתוח לשיעורין פותחה על בסיס שיטת הצבירה אשר עכשיו היא חלק מניתוח לשיעורין. עם זאת, הטכניקה הוצגה רשמית לראשונה על ידי רוברט טרג'אן במאמרו "Amortized Computational Complexity" (סיבוכיות חישובית לשיעורין) אשר התייחס לצורך במציאת שיטה מועילה יותר לניתוח אלגוריתמים מאשר השיטות ההסתברותיות הנפוצות שהיו בשימוש. בתחילה, השיטה הייתה בשימוש עבור סוגים מאוד מסוימים של אלגוריתמים, במיוחד כאלה הכוללים שימוש בעצים בינאריים ופעולות איחוד. לעומת זאת, היום השיטה נפוצה מאוד ונמצאת בשימוש גם בניתוח סוגי אלגוריתמים רבים אחרים.
שיטה.
כדי להשתמש בשיטה נדרש לדעת אילו סדרות של פעולות הן אפשריות. זה נפוץ במיוחד במבני נתונים אשר להם מצב הנשמר בין הפעולות השונות המבוצעות עליהם. הרעיון הבסיסי הוא שפעולה בתרחיש הגרוע ביותר יכולה לשנות את המצב באופן כזה שהתרחיש לא יחזור על עצמו זמן רב. בכך, העלויות הכוללות של הפעולה פוחתות. באופן כללי, יש שלוש שיטות לביצוע ניתוח לשיעורין:
שלוש השיטות מספקות תוצאות זהות וההבדל בשימוש בהן הוא לרוב נסיבתי או תלוי-העדפה אישית.
אוון הארגריבס
הרגריבס
חו&quot;ל
שדה אריג הזהב
שדה אריג הזהב (בצרפתית: Camp du Drap d'Or, קַאן דִי דְרָא דְ'אוֹר; באנגלית: Field of the Cloth of Gold) הוא הכינוי שניתן למקום בבלינגם, בין גווין לארדרה שבצרפת, לא הרחק מקאלה, שם נפגשו הנרי השמיני מלך אנגליה ופרנסואה הראשון מלך צרפת בין ה-7 ל-24 ביוני 1520.
הפגישה הוסדרה כדי לחזק את קשרי הידידות בין שני המלכים לאחר חתימת החוזה ב-1514 בין אנגליה לצרפת, אשר הביא לקץ את העוינות בין שתי הממלכות במהלך מלחמת ליגת קמברה והשיא בין לואי השנים עשר לבין מרי, אחותו הצעירה של הנרי השמיני. הביטוי "Field of Cloth of Gold" מצוי בשימוש בשפה האנגלית מאז המאה ה-18 לפחות. פגישה נוספת בין שליטי שתי המדינות תתקיים רק ב-1843, בין המלכה ויקטוריה לבין לואי פיליפ הראשון, אחרון מלכי צרפת. פגישה התקיימה אומנם ב-1536 בין ג'יימס החמישי מלך סקוטלנד לבין פרנסואה הראשון מצרפת, אך ג'יימס החמישי שלט על סקוטלנד בלבד.
השיחות נוהלו בניצוחו של הקרדינל האנגלי תומאס וולזי, ובמהלכן ניסו שתי המדינות החשובות של אירופה להסכים לחדול לתמיד ממלחמות ביניהן. ההיסטוריון הבריטי גארט מטינגלי, שחקר את גורמי המלחמות בתקופה זו, כותב כי כוחם של חוזי אי־התקפה שכאלו לעולם לא יכול היה להיות גדול יותר מכוח צבאות השליטים שחתמו עליהם. כאשר כוחות אלה היו שווים, גרמו החוזים בדרך כלל להתרחבות הסכסוך. במילים אחרות, הדיפלומטיה יכולה הייתה לעכב לעיתים מלחמה, אך לא יכלה למנוע מלחמות שהתלקחו בשל אינטרסים ושאיפות מנוגדים. מטינגלי מסכם ואומר, כי חסרה אז מעצמה נייטרלית שהצדדים הנצים יקבלו את דעתה, בין בשל היותה חסרת פניות ובין בשל כוחה העדיף.
שני המלכים ניסו להרשים איש את רעהו באוהלים ובבגדים נוצצים, משתאות ענק, מוזיקה, תחרויות אבירים ומשחקים. המקום נקרא על שום שפע אריגי הזהב, אותו בד יקר ערך שנטווה מחוטי משי וזהב, מהם נתפרו האוהלים והמלבושים המרהיבים.
שלט הנצחה בכביש D231 (Route de Marquis) מציין את המקום ההיסטורי.
התרבות האולדובאית
התרבות האולדובאית (אנגלית: Oldowan, לעיתים מאוית גם Olduwan או Oldawan) היא מסורת סיתות כלי אבן פרהיסטורית, אתרים ארכאולוגים שבהן התגלתה מתוארכים לתקופה הפלאוליתית התחתונה (השלב הקדום של תקופת האבן הקדומה), מתקופה של לפחות 2.6 מיליון שנה ועד כמיליון שנה לפני זמננו. נחשבה כתרבות סיתות כלי האבן הקדומה ביותר עד לגילוי כלי אבן בני 3.3 מיליון שנה בקניה באתר לומקווי. כלי אבן אולדובאים כוללים בעיקר מקצצים ומקרצפים, שבהם שפה חדה נוצרה על ידי הקשה באבן אחרת.
בתרבות האולדובאית עשו שימוש המינים הראשונים של סוג האדם - הומו הביליס, הומו רודולפנסיס והומו גאורגיקוס, וייתכן שעוד לפניהם אף מיני אוסטרלופיתקוס. היא קרויה על שם ערוץ אולדובאי, שם הוגדרה לראשונה.
מחקר והגדרה.