כאשר הם מגיעים לגובה המתאים בחוט השדרה, האקסונים יוצרים סינפסה עם תא עצב מוטורי נוסף, אשר מכונה "הנוירון המוטורי התחתון" וממוקם בקרן הגחונית של חוט השדרה. תא עצב זה שולח אקסון שיוצא למערכת העצבים ההיקפית ומעצבב את שריר המטרה.
פתולוגיות במערכת הקורטיקו-ספינלית.
בכל פגיעה מוטורית יש לברר האם מדובר בפגיעת נוירון מוטורי עליון או תחתון כאמור לעיל.
קיימים מאפיינים שונים לפגיעות אלו-
מאפייני פגיעת נוירון מוטורי עליון:
פגיעות כגון שבץ הן פגיעות המאופיינות בפגיעה בנוירון מוטורי עליון. אצל אדם אשר חווה שבץ הקליניקה תכלול בין היתר רפלקסים ערים בגפיים הפגועות, סימן בבינסקי חיובי וספסטיות.
מאפייני פגיעת נוירון מוטורי תחתון:
פגיעות כגון פריצת דיסק, גייאן-בארה ומצבים כגון נוירופתיה פריפרית מביאים לסימנים של פגיעות בנוירון מוטורי תחתון.
טקנולייז
הגרינץ'
הגרינץ' (באנגלית: How the Grinch Stole Christmas, בתרגום חופשי: "איך גנב הגרינץ' את חג המולד") הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2000.
בסרט מככב ג'ים קארי ובבימויו של רון הווארד, והוא מבוסס על ספרו של דוקטור סוס. הסרט זכה בפרס אוסקר על האיפור.
עלילת הסרט.
הסרט עוסק בעולם פנטזי המתקיים על פתית שלג. בעולם זה נפגשים הגרינץ', יצור ירקרק ומריר, וסינדי, בת הכפר מישהו-ויל שעל פתית השלג, הנחושה להנחיל לו אושר ושמחת חיים לקראת חג המולד. הגרינץ', אשר סובל מטראומת ילדות לגבי החג, גזר על עצמו גלות מהכפר וחי לבד ללא חברים (חוץ מכלבו מקס). סינדי מנסה לפייס את הגרינץ', אך מאמציה לא נושאים פרי והוא הופך למריר יותר. הגרינץ' מחליט שאין זה די להתבודד ולא לחגוג החג - עליו לחרבו, גם עבור אנשי הכפר. לשם כך מחליט הגרינץ' להתגנב לכפר בערב חג המולד ולגנוב כל דבר הקשור לחג, החל בקישוטים וכלה במתנות.
לאחר שגנב את המתנות מאשימים אנשי הכפר את סינדי באשר קרה. זו מזכירה להם כי ניתן לחגוג את חג המולד גם ללא קישוטים ומתנות, והם פוצחים בזמרה. כאשר שומע זאת הגרינץ', ליבו מתמלא בחמלה וחרטה על אשר עשה. לבסוף חוזר הגרינץ' לכפר ומתקבל על ידי אנשיו.
הסרט בישראל.
ספרו של דוקטור סוס, עליו מבוסס הסרט, עוסק בעקרונות נוצריים אף שמסרו רחב יותר וניתן לייחסו לתרבות החומרית ולדתות באופן כללי. אי לכך, הספר יצא לאור בישראל רק בשלהי 2018 בתרגומה של לאה נאור, תחת השם "הגרינץ' שגנב את חג המולד". עם זאת, הסרט, אף שעוקב אחר מסריו של הספר ועלילתו עדיין נסובה סביב חג המולד, כן הופץ בישראל, בתקווה כי כוכביו יביאו את הקהל הישראלי לבתי הקולנוע.
הצבעה במעטפות כפולות
הצבעה במעטפות כפולות היא שיטת הצבעה שנועדה לאפשר לבעל זכות הצבעה להצביע שלא בקלפי הסמוכה למקום מגוריו, תוך שמירה על חשאיות ההצבעה מחד גיסא, ומניעת הצבעה כפולה, מאידך גיסא. בשיטת ההצבעה בבחירות הנהוגה בישראל, כל בעל זכות הצבעה משובץ לקלפי מסוימת, הסמוכה למקום כתובתו הרשומה במשרד הפנים, והוא רשאי להצביע רק בה. רבים מבעלי זכות ההצבעה אינם מסוגלים להצביע בקלפי שאליה שובצו, משום שהם נשלחו על ידי המדינה מחוץ לישראל, או שנמצאים בבסיס צבאי מרוחק מביתם, וכדומה.
היסטוריה.
הכנסת.
לקראת הבחירות לאספה המכוננת הוחלט לקיים הצבעה במעטפות כפולות בצבא. הצעה לאפשר הצבעה במעטפות כפולות לאזרחים נדחתה. לקראת הבחירות לכנסת השלישית נדונה בכנסת הצבעת השוטרים ונקבע בחוק שייקבעו הסדרים כדי לאפשר לימאים להצביע. אך הכנסת התעכבה מלקבוע בחוק הסדרים עבור הימאים ובשנת 1964 פתחו הימאים במאבק לאפשרות הצבעה על אניותיהם. אליהם הצטרפו גם עובדי השגרירויות ושליחים אחרים מחוץ לישראל שדרשו גם הם אפשרות להצביע. הכנסת דנה בחוק, אולם הדברים התקדמו בעצלתיים בגלל חששות לחוסר אפשרות לפקח על הקלפיות. כן בקשו המחוקקים לוודא שלילת אפשרות הצבעה מיורדים. לקראת הבחירות לכנסת השביעית בשנת 1969, חוקק נוסח חדש לחוק הבחירות לכנסת, שאפשר גם לימאים להצביע, אך מבלי לאפשר לישראלים אחרים השוהים מחוץ לישראל להצביע. בעקבות זאת, ספירת קולות המעטפות הכפולות בוצעה בשני גלים: קולות החיילים, ולאחר מכן קולות הימאים. החוק קבע ששוטרים שיוצבו ביום הבחירות במקום מרוחק מבתיהם יירשמו בקלפי ליד המקום בו יוצבו, ולא יצביעו במעטפות כפולות. חידוש נוסף בבחירות אלו היה מתן אפשרות לסוהרים, שוטרים ואזרחים עובדי צה"ל בשטחי יהודה, שומרון ועזה להצביע בקלפיות צבאיות. בשנת 1973 תוקן חוק הבחירות באופן המאפשר לשוטרים במדים להצביע בכל קלפי, אך לא במעטפות כפולות, אלא דרך כרטיס זיהוי מיוחד הנמסר ליו"ר ועדת הקלפי. הסדר זה היה בתוקף עד הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, אך בשנת 2020 החלו השוטרים להצביע במעטפות כפולות. בבחירות לכנסת התשיעית בשנת 1977 הצביעו גם חלק המתיישבים, למשל בקדומים ואופירה בקלפיות צבאיות. בשנת 1984 עתרו לבג"ץ מספר אסירים בדרישה שיינתן להם להצביע. בג"ץ קבע שהאסירים צודקים שעל פי חוק יסוד הבחירות זכותם להצביע, אך דחה את העתירה תוך קביעה שעל הכנסת לתקן את החוק לאפשר לאסירים להצביע או לקבוע ברוב מיוחס שאינם זכאים להצביע. בעקבות זאת, תוקן החוק באוגוסט 1986, באופן המאפשר לאסירים להצביע. בשנת 1991 תוקן החוק באופן המאפשר לשליחים רשמיים של ישראל והמוסדות הלאומיים להצביע מחוץ לישראל. בשנת 1996 תוקן החוק כדי לאפשר הצבעה במעטפות כפולות בבתי חולים.
בשנת 2000 תוקן החוק באופן המאפשר לאנשים המוגבלים בניידות להצביע בקלפיות מיוחדות שהונגשו לאנשים המוגבלים בניידות. בעקבות שימוש בקלפיות אלו על ידי אנשים שנמצאו במרחק רב ממקום הקלפי שלהם, תוקן החוק בשנת 2011 באופן המחייב אדם שבעיית המוגבלות שלו אינה ניכרת לעין לחתום על הצהרה שהוא אכן מוגבל ניידות. החוק גם הטיל עונש של עד חצי שנת מאסר על אדם שחתם על הצהרת כזב.
בשנת 1984, לאחר שהתפרסם שהחיילים הצביעו באופן מובהק יותר לימין, דרש שבח וייס שקולות החיילים יעורבבו עם קולות האזרחים כדי שלא יהיה ניתן לדעת מה הצביעו החיילים. במידה מסוימת בקשתו התמלאה, ככל שאזרחים רבים מצביעים במעטפות כפולות.
בבחירות לכנסת ה-17 נחקקה הוראת שעה על-פיה בעל זכות בחירה מאחד מיישובי רצועת עזה וצפון השומרון, שפונה מביתו במסגרת תוכנית ההתנתקות, יוכל להצביע בכל אחת מן הקלפיות באזור שבו הוא נמצא בשיטת "המעטפות הכפולות". זאת משום שסמוך למועד הבחירות טרם נמצאו פתרונות דיור קבועים לחלק גדול מהם וכתובתם במרשם התושבים נותרה ללא שינוי.
ההסתדרות.
בבחירות להסתדרות נהג שימוש במעטפות כפולות לחיילים ולמקומות עבודה מאורגנים, לפחות מאז 1955.
הליך ההצבעה.
ההצבעה במעטפה כפולה נעשית כמו הצבעה רגילה, כאשר המצביע מכניס את פתק ההצבעה לתוך מעטפה אטומה. אך בניגוד להצבעה רגילה, שבה המעטפה האטומה מוכנסת ישירות לקלפי, היא מוכנסת לתוך מעטפה חיצונית נוספת שעליה נרשמים פרטי הזיהוי של המצביע. מעטפות אלו אינן נספרות בקלפי שבה נערכת ההצבעה, אלא מועברות כולן לאתר ספירת הקולות של ועדת הבחירות המרכזית. בוועדת הבחירות המרכזית מוודאים שהמצביע המזוהה על כל מעטפה לא הצביע כבר בקלפי המיועדת לו, מסמנים אותו כמי שהצביע, ואז מוציאים את המעטפה האטומה עם פתק ההצבעה ומערבבים אותה עם מעטפות אחרות. לאחר מכן סופרים את הקולות של כל המצביעים כמו בקלפי רגילה.
הצורך בטכניקה זו נובע מהניהול המבוזר של ההצבעה: בכל קלפי יש לוועדת הקלפי גישה רק לרשימת המצביעים באותה קלפי, ולכן יכולת לוודא זכות הצבעה רק למצביעים אלה. רק לוועדת הבחירות המרכזית יש גישה לפנקס הבוחרים המלא, המאפשר לה לוודא זכות הצבעה לכל מצביע, ללא תלות בקלפי שאליה שובץ.
בבחירות לראשות הממשלה בשנת 2001 הוערך מספר המצביעים במעטפות כפולות בכ-150,000, שכללו 6,000 אסירים, 2,500 נציגי ישראל בחוץ לארץ ו-30,000 מאושפזים.
בבחירות לכנסת העשרים ושתיים הצביעו 279,412 איש במעטפות כפולות.
בספירת הקולות של המעטפות הכפולות נהוג לחלק את המעטפות לוועדות קלפי שכל אחת סופרת כמות מסוימת של קולות. בבחירות לכנסת ה-22 ניתנו לכל קלפי כזאת כ-1,000 מעטפות הצבעה.
מקומות הצבעה במעטפה כפולה והרשאים להצביע בהם.
בישראל, מורשים להצביע במעטפות כפולות:
דפוסי הצבעה.
קולות המעטפות הכפולות נספרים בערך יום וחצי לאחר שנודעו תוצאות הבחירות בקלפיות הרגילות. במעטפות כפולות מצביעים כ-3-5% מהמצביעים בלבד, ולכן השפעתן על תוצאות הבחירות היא קטנה והשינויים בתוצאות אינם מהותיים. כיוון שרוב המצביעים במעטפות כפולות הם חיילים, דפוסי ההצבעה במעטפות הכפולות עשויים להיות שונים במקצת מדפוסי ההצבעה של כלל האזרחים. העובדה שחלק מההצבעות במעטפות כפולות נערכות לפני יום הבחירות גורמת לכך שלעיתים המצביעים במעטפות כפולות מצביעים עבור מפלגות ומועמדים שפרשו מההתמודדות סמוך לבחירות. תופעה זאת זניחה יחסית בגלל מספרם הקטן של המצביעים לפני יום הבחירות והתמיכה הקטנה יחסית במועמדים הפורשים מהתמודדות.
רומרו בריטו
רומרו בריטו (בפורטוגזית: Romero Britto; נולד ב-6 באוקטובר 1963) הוא אמן נאו פופ ברזילאי רב תחומי העוסק בציור, פיסול, הדפסת משי ובטכניקות יצירה נוספות. ביצירתו משלב בריטו מרכיבי קוביזם, פופ ארט וגרפיטי. בריטו מתגורר במיאמי ויצירותיו מוצגות במקומות רבים ברחבי העיר. לבריטו שתי גלריות במיאמי וכן גלריה בסאו פאולו.