אחרי כן בונד צולל בעקבות הצוללת, ונכנס לתוכה. כשהוא על הסיפון, הוא מנהל קרב קצר עם אנשיו של רנארד ותוך כדי כך גורם בטעות לצוללת לצלול במקום לצוף על פני המים כדי שכוחות הביטחון יגלו אותה. הצוללת פוגעת בקרקעית, נתקעת בחרטומה בקרקעית הים וגורמת לגופה להישבר. בונד משיג את רנארד, שעסוק בדחיפת מוט הפלוטוניום לתוך הכור. בונד מניף עצמו לתא הלחץ ואז מחבר מחדש את זרנוק הלחץ וגורם לכור לפלוט החוצה את מוט הפלוטוניום שנורה לעבר גופו של רנארד והורג אותו. בונד וג'ונס נמלטים בעזרת צינור הטורפדו, משאירים את הכור המוצף להתפוצץ באופן בטוח מתחת לפני המים. באותו הערב, בונד וג'ונס מבלים באינטימיות עם שמפניה. M, ביחד עם Q החדש (ג'ון קליז) ואחרים בשירות החשאי מאתרים את השניים ביחד במצלמת דימות החום שבשרותם.
הפקה.
צילומי האולפן נערכו בלונדון, בעוד ששאר הלוקיישנים נפרסו בספרד ובאזרבייג'ן. דייוויד ארנולד הלחין את הפסקול בסרט.
הפצת הסרט וביקורות.
הסרט הוקרן לראשונה בסוף נובמבר בלונדון ובארצות הברית. הסרט היה הרווחי ביותר בתולדות הסדרה עד צאת הסרט למות ביום אחר. גם הביקורות היו אוהדות מאוד. הסרט היה מועמד לפרס סאטורן עבור סרט הפעולה הטוב ביותר. לעומת זאת, זכתה דניס ריצ'רדס בפרס פטל הזהב לשחקנית הגרועה ביותר, ובכך היה הסרט לראשון בסדרה הזוכה בפרס פטל הזהב.
לילה אמריקאי
לילה אמריקאי (בצרפתית: La Nuit américaine); הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1974 בבימויו של פרנסואה טריפו, אשר מככבים בו ז'קלין ביסט וז'אן-פייר לאוֹ. פירוש שם הסרט בצרפתית, nuit américaine (לילה אמריקאי), הוא תהליך טכני שבו סצנות במהלך היום מצולמות כאילו שהן מתרחשות במהלך הלילה. שמו האנגלי של הסרט, Day for Night, הוא המונח האנגלי המקביל לכך.
עלילה.
לילה אמריקאי מספר על הפקתו של הסרט Je Vous Présente Paméla (לפגוש את פמלה), מלודרמה בנלית בהשתתפות הכוכב המזדקן, אלכסנדר (ז'אן-פייר אומון), הדיוה לשעבר סברין (ולנטינה קוֹרטֶזֶה), אלפונס שבור הלב (ז'אן-פייר לאוֹ) והשחקנית הבריטית ג'ולי בייקר (ז'קלין ביסט), המתאוששת הן מהתמוטטות עצבים והן מהבעייתיות בנישואיה עם רופא המבוגר ממנה בהרבה. בין לבין מגוללים סיפורים קטנים יותר של חברי הצוות והבמאי פראן (טריפו בעצמו) העומד בפני בעיות פרקטיות הקשורות בעשיית הסרט. מאחורי המצלמה, השחקנים והצוות עוברים מספר רומנים, פרשיות אהבים, פרידות ומכאובים. ההפקה עוברת דרך חתחתים במיוחד כשארוסתו של אלפונס עוזבת אותו לטובת פעלולן, דבר שמוביל אותו לסטוץ עם ג'ולי. בנוסף אחת משחקניות המשנה מגלה שהיא בהריון, ולבסוף אלכסנדר נהרג במפתיע בתאונת מכונית.
נושאים.
אחד מנושאי הסרט הוא האם סרטים הם חשובים יותר או פחות מהחיים עבור אלו שעושים אותם. הוא מכיל רמיזות רבות גם לעשיית סרטים וגם לסרטים עצמם (אולי שלא במפתיע מתוך הנחה שטריפו החל את הקריירה שלו כמבקר סרטים שהתבונן על הקולנוע כעל אמנות). הסרט נפתח בתמונותיהן של ליליאן ודורותי גיש, שלהן הוא מוקדש. בסצנה אחת, פראן (המגולם על ידי טריפו בעצמו) פותח חבילת ספרים שהוא הזמין. אלו הם ספרים על במאים שהוא מעריץ כמו לואיס בוניואל, קארל תאודור דרייר, אינגמר ברגמן, אלפרד היצ'קוק, ז'אן-לוק גודאר, ארנסט לוביטש ורובר ברסון.
ב-DVD של הסרט מסופר על כך שהסופר המפורסם גרהם גרין ערך הופעת אורח שלא ניתן לה קרדיט בכתוביות, כשהופיע כסוכן ביטוח בסרט. ב-DVD של הסרט נאמר שגרין היה מעריץ גדול של טריפו ותמיד שאף לפגוש אותו, כך שכשעמדה בפניו ההזדמנות לקבל בסרט תפקיד שבו הוא יוכל לדבר עם הבמאי, הוא שמח לקבל את התפקיד. נאמר שטריפו הצטער שלא נאמר לו (עד אחרי כן) שהשחקן שגילם את דמותו של סוכן הביטוח היה גרין, שאז הוא היה שמח להכיר אותו, מכיוון שגם הוא העריץ את ספריו של גרין.
הכרה.
הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-1973, אבל לא נכלל בתחרות.
הסרט זכה בשנת 1974 בפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר ובפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. ולנטינה קוֹרטֶזֶה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, וטריפו לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
לילה אמריקאי נחשב אחד מהסרטים הטובים ביותר של פרנסואה טריפו. לשם דוגמה, הוא אחד משני סרטיו של טריפו שנכללים ברשימות המגזין טיים של מאה הסרטים הטובים ביותר במאה העשרים, ביחד עם 400 המלקות.
דניאל אוטיי
דניאל אוטיי (בצרפתית: Daniel Auteuil; נולד ב-24 בינואר 1950) הוא שחקן קולנוע, במאי תיאטרון וקולנוע צרפתי.
ביוגרפיה.
דניאל אוטיי נולד באלג'יר באלג'יריה הצרפתית להורים שהיו שניהם זמרי אופרה. משחקו בסרטים כמו ז'אן דה פלורט הביא לו הכרה בינלאומית ומספר רב של פרסים על משחקו.
לדניאל אוטיי שתי בנות, אורורה אוטיי, מבת זוגו לשעבר אן ז'וּסה ונלי, ממערכת היחסים בת העשר שנים שלו עם עמנואל ביאר, ששיחקה לצידו במספר סרטים כמו בסרטים הידועים לב בחורף, ז'אן דה פלורט ומאנון. הוא נישא לאוֹד אמברוג'י, פסלת קורסיקאית, ב-22 ביולי 2006, בפורטו-וֶקיו, קורסיקה.
פרסים ומועמדויות.
אוטיי זכה בעוד 5 פרסים שונים, והועמד לעוד מספר פרסים, אבל לא זכה בהם.
הנינג'ה
הנינג'ה (באנגלית: Enter the Ninja) הוא סרט אמנויות לחימה משנת 1981 בבימויו של מנחם גולן ובכיכובם של פרנקו נרו, סוזן ג'ורג' ושו קוסוגי.
עלילה.
אחרי שסיים את לימודי האמנות הנינג'יטסו ביפן, יוצא צבא אמריקני בשם קול (פרנקו נרו) מבקר את חברו מתקופת המלחמה (אלקס קורטני) ואת אשתו הטרייה מארי אן לאנדרס (סוזן ג'ורג'), שהם הבעלים של חווה גדולה בפיליפינים. קול מגלה במהרה שאת לאנדרס מטריד מנכ"ל חברה ששמו צ'ארלס ונאריוס (כריסטופר ג'ורג') בניסיון לגרום לו למכור את חלקת האדמה שברשותו, מכיוון (דבר שהוא אינו יודע) שמשאב נפט גדול טמון מתחת לאדמה. אחרי שהוא מסכל את מזימותיהם של בריוניו של ונאריוס להפחיד ולאלץ את לאנדרס למכור את אדמתו לונאריוס, ניצב קול בפני יריב ישן מימי אימוניו ביפן – הסגאווה (שו קוסוגי), אותו שוכר ונאריוס לרצוח את קול.
בסרט שיחק גם השחקן הישראלי צחי נוי כאחד מביריוניו של ונאריוס.
סרטי המשך.
הנינג'ה היה הסרט הראשון בסדרת סרטי הנינג'ה, השני היה Revenge of the Ninja והשלישי היה Ninja III: The Domination, למרות שהם לא קשורים ישירות מבחינת קו העלילה.
ג'ולי דרייפוס
ג'ולי דרייפוס (בצרפתית: Julie Dreyfus; נולדה ב-24 בינואר 1966) היא שחקנית צרפתייה ממוצא יהודי.
דרייפוס, הדוברת בצורה שוטפת יפנית, צרפתית ואנגלית, ידועה מאוד ביפן, שם היא ערכה את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלה בתוכנית לימוד צרפתית בערוץ החינוכי NHK בשלהי שנות השמונים, והופיעה בתוכנית הטלוויזיה "Ryōri no Tetsujin" (איירון שף) כאורחת ושופטת. היא ידועה לקהל המערבי בעיקר בשל תפקיד כסופי פטאל בסרט "להרוג את ביל".
שנותיה הראשונות.
ג'ולי דרייפוס נולדה וגדלה בפריז, כבתם היחידה של השחקנית הצרפתייה פסקל אודרה והשל המפיק הצרפתי-יהודי פרנסיס דרייפוס. היא בילתה את חופשות הקיץ שלה באנגליה, והחלה ללמוד יפנית בשנת 1985 במכון ללימודי שפות ותרבויות מזרחיות באוניברסיטת פריז, אחרי שלמדה עיצוב פנים והתעניינה בארכיטקטורה היפנית. היא עברה ליפן ולמדה שישה חודשים אינטנסיביים קורס ביפנית במכון ללימודים לזרים באוניברסיטת אוסקה (Osaka University of Foreign Studies), בחושבה שהיא תמצא לבסוף עבודה בעיצוב פנים.
אחרי שסיימה את הקורס, היא עברה לטוקיו ועבדה במשרה חלקית בסטודיו לעיצוב והמשיכה לקחת שיעורים בשפה היפנית. ב-1988 היא עבדה כמדריכה לשפה הצרפתית בתוכנית הבוקר של רשת הטלוויזיה NHK. הבמאי היפני מוטויושי סיי, שביים דרמות מסתורין, שכר את דרייפוס כדי להעלות את שיעור הצפייה של התוכנית שלו.
לבסוף ליהקו אותה מנהלי רשת הטלוויזיה במספר תפקידים בטלוויזיה ובסרטים כיפהפייה בת עשרים ומשהו; והיא נחשבה ל-gaijin tarento (כישרון זר). היא גם שימשה כשופטת ב- Ryōri no Tetsujin (איירון שף), תוכנית הבישול הטלוויזיונית שהפכה ללהיט.
קריירת הסרטים.
דרייפוס שיחקה ב-11 סרטים. היא הופיעה כעורכת הדין המרשעת בסרטו של ידידה הטוב קוונטין טרנטינו "להרוג את ביל: פרק 1" (2003). היא ישבה בחבר השופטים של פסטיבל הסרטים ז'רארמר בשנת 2007 שהעניק פרס לדייוויד קאראדין, עמיתה מהסרט "להרוג את ביל".
דרייפוס שיחקה ב-Vinyan ב-2008 ובאפוס המלחמתי של טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד" ב-2009, כפרנצ'סקה מונדינו, מתורגמנית צרפתייה בדיונית ופילגשו של שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס.
היא גם הופיעה כמתרגמת בסרט הקצר "Tokyo!" של לאוס קאראקס בתפקיד המתורגמנית של מֶרד.
ויין ספקטייטור
ויין ספקטייטור (באנגלית: Wine Spectator) הוא כתב עת לסגנון חיים שמתמקד ביין ובתרבות יין. הוא מפרסם 15 גיליונות בשנה שבהם חדשות, מאמרים, דיוקנאות וידיעות כלליות. כל גיליון מכיל בין ארבע מאות לאלף סקירות יין, שמכילים דרוג יינות ורשמי טעימות.
כל היינות נסקרים בטעימות עיוורות, אלא אם כן מצוינות באופן ספציפי, כדי להפחית אפשרות של הטיה.
המגמה הצרכנית של המגזין משתקפת בסיפורים כמו ריבים בין משפחות יין, זיהויים של יצרנים שיינותיהם סובלים מפקקי שעם מקולקלים ויידוע אספנים על יינות מזויפים.
בין השותפים בפאנל הטעימות של המגזין נכללים ג'יימס סקלינג, ג'יימס מולסוורת', ברוס אנדרסון, הרווי שטיימן וג'יימס לובה.
ויין ספקטייטור הוא כתב העת לענייני יין הנקרא ביותר בעולם, עם 2.58 מיליון קוראים נכון ל-2008.
רקע והיסטוריה.