קריירת האיגרוף.
סגנון האיגרוף של קליצ'קו מתבסס על ממידי גופו הגדולים. משקלו כ-110 ק"ג, גובהו כ-2 מטרים, ומוטת ידיו דומה. היקף החזה 120 ס"מ, היקף שריר הזרוע 46 ס"מ, אורך האמה 44 ס"מ, היקף האגרוף 31 ס"מ. ממדים אלה מאפשרים לו לשמור מרחק ביטחון מיריבו ביחד עם מכות נגד בעלות עוצמה גבוהה.
קליצ'קו משתמש בעיקר בידו השמאלית במכות קצרות (ג'אבים), על מנת להרחיק ממנו את היריב ו"לפתוח" את ההגנה שלו בפני מכת וו בעלת עוצמה גבוהה באגרוף ימין.
כחובבן.
בשנת 1993 זכה בתואר אלוף אירופה לנוער באיגרוף במשקל כבד. בשנת 1994 זכה במקום השני באליפות העולם לנוער. בשנת 1996 זכה במקום השני באליפות אירופה במשקל על- כבד, ועוד באותה השנה זכה במדליית הזהב באולימפיאדת אטלנטה במשקל על-כבד.
כמקצוען.
לאחר אולימפיאדת אטלנטה עבר קליצ'קו להתאגרף כמקצוען ועד שנת 2000 שמר על יחס ניצחונות של 24-1.
באוקטובר 2000 הוכתר כאלוף העולם באיגרוף במשקל כבד מטעם התאחדות WBO לאחר שגבר על האמריקני כריס בירד. קליצ'קו הגן על תוארו במשך 5 קרבות רצופים עד שבשנת 2003 הפסיד למתאגרף קורי סנדרס.
בשנים הבאות לא הצליח קליצ'קו להחזיר לעצמו את תואר אלוף העולם עד שבחודש פברואר 2008 ניצח בניו יורק את המתאגרף הרוסי סולטאן איברגימוב ובכך הפך למתאגרף הראשון מאז שנת 1999 המחזיק בתואר משותף של שתיים מהתאחדויות האיגרוף המובילות, IBF, WBO.
בחודש יוני 2009 ניצח קליצ'קו בקרב את האוזבקי רוסלאן צ'גאייב ובכך הפך לאלוף המוכר בידי 3 התאחדויות האיגרוף והמגזין החשוב בתחום-"הזירה". מאז הגן על תוארו זה פעמיים נוספות.
בחודש יולי 2011 ניצח בקרב בן 12 סיבובים את המתאגרף הבריטי דייוויד היי (David Haye) בהחלטה פה אחד של שופטי הנקודות, והוכר כאלוף העולם גם מטעם ה-WBA התאחדות האגרוף המקצועני הוותיקה ביותר.
ב-28 בנובמבר 2015 הפסיד בקרב ואת תוארו, למתאגרף האירי טייסון פיורי שניצח לאחר 12 סיבובים בהחלטת השופטים פה אחד.
מאזנו כמקצוען (נכון לנובמבר 2015): 68 קרבות ביחס ניצחונות 64-4 מתוכם 53 בנוק אאוט.
פרישה.
ב- 3 באוגוסט 2017 הודיע קליצ'קו על פרישה מאיגרוף מקצועני לאחר שהשתתף ב-29 קרבות הגנה על התואר. בסך הכל השתתף ב-69 קרבות שבהם השיג 64 ניצחונות ואשר 53 מתוכם הסתיימו בנוק אאוט. נכון למועד זה מחזיק קליצ'קו בשלושה שיאים של עידן האיגרוף המודרני: שיא ניצחונות בקרבות הגנה על התואר (25), שיא ניצחונות של תואר האליפות המאוחד (15), שיא ניצחונות ברצף של התואר המאוחד (14).
דומיננטיות.
קליצ'קו החזיק בתואר אלוף העולם באיגרוף במשקל כבד במשך הזמן השני באורכו בהיסטוריה, לאחר ג'ו לואיס. במשך תקופה זו הגן על תוארו 23 פעמים (השני בהיסטוריה) מתוכם 18 קרבות ברציפות (השלישי בהיסטוריה).
במשך 11 שנים רצופות, משנת 2004 עד נובמבר 2015, שליטתו של קליצ'קו בקטגוריית המשקל הכבד לא הייתה מוטלת בספק. משנת 2004 ועד שלב זה של הקריירה שלו לא נמצא מתאגרף אשר היה ביכולתו לקרוא תיגר על הדומיננטיות שלו בענף. ההערכה המקובלת הייתה כי לאחר פרישתו של אחיו ויטלי לטובת קריירה פוליטית בארצו, לא תהיה לו כל בעיה לצרף לעצמו גם את תואר האלוף מטעם ה-WBC ולהפוך לאלוף העולם הבלתי מעורער הראשון מזה שנים ארוכות.
דינה ברזילי
דינה ברזילי הוא שיר של להקת הנח"ל שנכתב על ידי הפזמונאי חיים חפר בשנת 1958 או 1959 והולחן על ידי סשה ארגוב. השיר נכלל בתוכניתה של להקת הנח"ל "לא לצאת מהכלים" שהועלתה ב-1959, בה היו חברים בין היתר אריק איינשטיין, יהורם גאון ויוסי פרוסט.
יצירת השיר ותכניו.
השיר מתאר חיילת צה"ל בשם זה, ואת ילקוט השרות האישי של החיילת, כפי שהופיע ברישומי צה"ל. השיר מתאר מספר חיילים אשר נשארו במחלקת הת"ש בשלישות, בזמן שמפקדם (סגן גד רפאלי) הלך לאכול, והחושקים בדינה ברזילי אך למעשה לא ראו אותה מעולם, וכל הפרטים אשר הם יודעים עליה והיוצרים פנטזיה זו, מקורם בילקוט השרות.
השיר עוסק בפירוט פרטי החיילת כפי שהופיעו בילקוט שרות אישי זה:
וכך מהווה השיר שיר אהבה לדמות בדיונית המפותחת על פי הפרטים בילקוט השרות. כך לדוגמה על בסיס העובדה שבילקוט השרות מצוין שדינה נולדה ב-20 באוגוסט 1940, משערים החיילים כי "היה זה יום קיץ בשל בוודאי, אשכולות בכרמים תאנים בבוסתן". ועל בסיס העובדה כי דינה ברזילי עוסקת בשחייה, חולמים החיילים על "הלוואי שהיינו שוחים על ידך צוחקים לגלים וצונחים על החול".
המספר האישי שנבחר היה מספר בן שש ספרות שטרם הוקצה לחייל או חיילת. לימים, ב-1963 כאשר הוקצה המספר האישי הוא ניתן למתגייס גבר (דרור רוטנברג), שכונה בפי חבריו בצבא דינה ברזילי עקב כך. לימים צולם לווידאו קליפ של להקת הנח"ל, בו הם מחדשים את השיר).
כעבור שנים, במסגרת תוכנית הטלוויזיה "זה הסוד שלי", הגיעה אישה שהתברר שהסוד שלה הוא, שהיא דינה ברזילי הדמות האמיתית, וזה אכן היה ילקוט השרות שלה.
בשיר "בנות על שפת הנחל" של להקת הנח"ל מאמצע שנות ה-70 הם מספרים על רינה רפאלי, רמז לבתם המשותפת של דינה וסגן גד רפאלי.
חיים חפר כתב חלק ב' לשיר שפורסם בספר "תרנגולים על גשר הירקון", בשיר מתואר שדינה התחתנה עם נהג מחולון וגרה בשיכון רסקו בחולון.
השיר מסתיים בשכן חדש שבא לגור בבניין ממול, הוא היה סגן בצבא ושמו אומרים גד רפאלי.
אליאס קוטיז
אליאס קוטיז (אנגלית: Elias Koteas; נולד ב-11 במרץ 1961) הוא שחקן ומפיק קולנוע קנדי. ידוע בעיקר בזכות גילום דמותו של קייסי ג'ונס בסרט "צבי הנינג'ה" ובהמשכו "".
חייו.
קוטיז נולד במונטריאול שבקוויבק, קנדה. אביו היה מכונאי ברכבת הלאומית של קנדה ואמו הייתה כובענית. שני הוריו ממוצא יווני וקוטיז מדבר יוונית כשפת אם. קוטיז למד במכללת ונייר שבמונטריאול, וב-1981 החל ללמוד באקדמיה האמריקאית לאמנויות הבמה בניו יורק, אותה סיים ב-1983. בשנים הראשונות בהן חי בארצות הברית, לא ניתנה לו אזרחות על כן הוא לא יכול היה לעבוד בעבודה מסודרת ותחת זאת עבד בשטיפת כלים בניו יורק עבור דולר אחד לשעה.
עמק הפו
עמק הפו, המכונה גם המישור הפדני או פדניה, הוא עמק רחב ידיים בצפונה של איטליה.
צורתו כשל משולש באורך של 650 ק"מ ממזרח למערב, התחום בהרי האלפים מצפון, הרי האפנינים מדרום והים האדריאטי ממזרח. במרכזו של העמק זורם נהר הפו ממערב למזרח, והוא שהעניק לעמק את שמו. בהקשר הפוליטי מקובל לעיתים להשתמש גם בכינוי "פדניה" (Padania) לתיאור שטחו של העמק ומורדות ההרים המקיפים אותו. עמק הפו משתרע על פני שטח של כ-46,000 קמ"ר, אם כי הגדרת שטחו המדויקת משתנה בהתאם לגוף המגדיר אותה. "רשות אגן נהר הפו" (Autorità di bacino del fiume Po), שהוקמה בשנת 1989 על מנת לפקח על שימושי המים בעמק, כוללת בשטחו גם את יובליו בצפון איטליה, באזור האלפים. הגדרת ארגון האו"ם לאיכות הסביבה כוללת את היובלים בהרי האלפים והאפנינים, אולם אינה כוללת את שפך נהר הפו אל הים האדריאטי באזור ונטו. ככלל, העמק משתרע בשטחם של המחוזות פיימונטה, לומברדיה, אמיליה, ונטו וליגוריה, וכן בשטחם של קנטון טיצ'ינו והאזור הדובר איטלקית בקנטון גראובינדן שבשווייץ. עוד מקובל לכלול בעמק את מישור ונטו-פריולי (Pianura veneto-friulana) השוכן צפונית-מזרחית לו, ואשר אינו קשור לנהר הפו. עמק הפו הוא אחד האזורים המתועשים והמאוכלסים באיטליה ובאירופה כולה, ומספר תושביו מוערך בכ-20 מיליון.
גאולוגיה.
עמק נהר הפו מהווה, יחד עם הים האדריאטי, את מקום מפגשם של שני לוחות טקטוניים יבשתיים - הלוח האפריקאי מדרום והלוח האירו-אסיאתי מצפון. לפני כ-5 מיליון שנים היה העמק מפרץ של הים האדריאטי, אך בתהליך מתמיד של השקעת שפכים ומשקעי אדמה שהובלו על ידי נהר הפו מהרי האלפים והאפנינים אל שפך הנהר, התרחב העמק מזרחה לעבר הים האדריאטי. החל משנות ה-50 של המאה ה-20 פחתו משקעי האדמה והאפר בים האדריאטי בשל בניית תעלות מי ים עמוקות באזור ונציה, אך תהליך בנייתה של דלתת הנהר ממשיך גם כיום.
גאוגרפיה.
עמק הפו כולל שני סוגי טופוגרפיה: במרכז העמק - "המישור נמוך" (la bassa pianura), ולרגלי ההרים - "המישור הגבוה" (l'alta pianura). מקור המושגים בקו הרוחב הגאוגרפי ולא בגובה הטופוגרפי, אם כי המישור הגבוה אכן גבוה מהנמוך גם מבחינה טופוגרפית.
נהר הפו עצמו, אשר שימש בעבר להשקיית השדות בעמק, ולשתייה לתושביו, מזוהם כיום על ידי שפכים ודשנים, ועל כן תושבי הסביבה נאלצים לסמוך על מערכות השקיה נפרדות המבוססות על מי תהום הנשאבים מבארות ברחבי העמק.
אקלים.
אקלים העמק ממוזג בחלקו וסובטרופי-לח בחלקו האחר. החורף קר ולח, ולעיתים פוקדת קרה את העמק. בעבר היה העמק מכוסה שלג בחורפים, אולם בשנים האחרונות בשל התחממות כדור הארץ, שוב אינו מושלג. חודשי הקיץ חמים ולחים, אולם לעיתים פוקדות את העמק סופות רעמים וברד בחודשים אלה. תופעה שכיחה בעמק היא ערפל הנוצר בשל הלחות הגבוהה השוררת בעמק המוקף בהרים כמעט מכל צדדיו. מאז שנות השישים נוסף לערפל גם הערפיח (עירוב של ערפל וזיהום אוויר), הנובע מהתיעוש המסיבי ומצפיפות האוכלוסייה בעמק.
עקב שינויי האקלים ומיעוט גשמים, דווח ביוני 2022 על בצורת באזור, מים מועטים לגידולים החקלאיים וקצוב צריכת המים לתושבים.
היסטוריה.