להארבו שלושה ילדים מנישואיו הראשונים למיה הארבו (1996-2006), ושלושה מנישואיו השניים לשרה פיירברן הארבו (מ-2008). הוא נוצרי קתולי. מתנדב ופעיל במספר ארגונים קהילתיים, והקים גם קרן צדקה על שמו.
ג'נט גיינור
ג'נט גיינור (באנגלית: Janet Gaynor; 6 באוקטובר 1906 - 14 בספטמבר 1984) הייתה שחקנית אמריקאית, משחקניות הראינוע הפופולריות בכל הזמנים. גיינור היא הזוכה הראשונה בתולדות פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, היא זכתה בפרס בשנת 1929 על תפקידיה בשלושה סרטים: "זריחה","הרקיע השביעי" ו"מלאך הרחוב".
ביוגרפיה.
גיינור נולדה בשם לורה אוגוסטה גיינור בשכונת ג'רמנטאון שבפילדלפיה וגדלה בסן פרנסיסקו.
לאחר לימודי התיכון שלה החליטה גיינור לנסות את מזלה כשחקנית, היא נסעה ללוס אנג'לס שם עבדה כמוכרת בחנות נעליים.
קריירת משחק.
גיינור החלה את דרכה בתעשיית הקולנוע האילם בגיל 20 לצידו של כוכב הקולנוע באותה העת ג'ורג' או'בריאן בסרטים "הנשר בכחול" של ג'ון פורד ו" The Johnstown Flood".
במאי 1929 נערך טקס פרסי אוסקר ה-1, גיינור הייתה לזוכה הראשונה בתולדות האוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. גיינור בת ה-22 קיבלה שלושה פסלונים על הופעותייה בסרט "זריחה" של פרידריך וילהלם מורנאו (מגדולי במאי הקולנוע האילם ) בתפקיד האישה הכפרית ובסרטיו של פרנק בורזאג' (במאי זוכה 2 פרסי אוסקר, שהיה לזוכה הראשון לצידו
לואיס מיילסטון בקטגוריית פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ) "הרקיע השביעי" בתפקיד הפרוצה הפריזאית הצעירה דיאן ו"מלאך הרחוב" בתפקיד הפרוצה הנפוליטנית הצעירה אנג'לה.
גיינור שיחקה בסרט הנוסף עבור מורנאו "4 שדים" בתור היתומה האקרובטית מריון. בשנת 1934 הופיעה בדרמה המוערכת "State Fair" של הנרי קינג בתפקיד מרג'י פרייק. גיינור הופיעה בשנת 1937 בדרמה של ויליאם ולמן "כוכב נולד" בתפקיד החוואית אסתר בולדג'ט הנהפכת לכוכבת הוליוודית ויקי לסטר. הופעתה בסרט הקנתה לגיינור מועמדות השנייה לפרס האוסקר. את הופעתה האחרונה ככוכבת קולנוע הוליוודית ערכה גיינור בשנת 1938 בדרמה הקומית "צעירים בלב" בתפקיד ג'ורג'י-אן קרלטון.
לאחר 20 שנות היעדרות חזרה גיינור לשחק באופן חד פעמי בשנת 1957 לצידם של טרי מור ופאט בון בדרמה "ברנדין".
חיים אישיים.
מחוץ לקריירת המשחק שלה עסקה גיינור גם בציור ציורי שמן, היא הציגה את הציורים בגלריה שערכה בניו יורק בשנת 1977.
גיינור נישאה שלוש פעמים במהלך חייה. בעלה הראשון היה ג'סי ליידל פק לו הייתה נשואה משנת 1929 עד שנת 1933. בשנת 1939 התחתנה גיינור עם מעצב התחפושות המפורסם אדריאן גרינברג ממנו הביאה לעולם ילד אחד. אדריאן נפטר מהתקף לב בשנת 1959 כשהוא בן 56. בשנת 1964 נישאה לבעלה השלישי המפיק פול גרגורי לו הייתה נשואה עד למותה.
על שמה כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
מותה.
בשנת 1982 הייתה גיינור מעורבת בתאונת דרכים קטלנית בה נהרג בן וושר מנהלה של כוכבת התיאטרון מרי מרטין שהייתה מעורבת גם כן. גיינור נפצעה באופן קשה מהתאונה והייתה במצב קריטי לאחר ששברה אחת עשרה צלעות. גיינור נפטרה ב-14 בספטמבר 1984 בגיל 77 בביתה שבפאלם ספרינגס כתוצאה מסיבוכים רפואיים עקב התאונה. הנהג שפגע בגיינור הואשם בנהיגה בשכרות ונשלח לשלוש שנות מאסר בפועל.
היא נקברה ב"בית הקברות הוליווד לנצח" לצד בעלה השני אדריאן.
קארי וייט
קארייטה נ. "קארי" וייט (באנגלית: Carrietta N. "Carrie" White) היא הפרוטגוניסטית והדמות הראשית ברומן האימה הראשון של הסופר האמריקאי סטיבן קינג שפורסם לראשונה בשנת 1974, "קארי".
קארי וייט היא נערה מתבגרת תיכוניסטית, שסובלת מהתעללויות מילוליות ופיזיות הן מהסטודנטים בתיכון המקומי בו היא לומדת (ובעיקר מבנות כיתתה) והן מאמה, מרגרט וייט, קתולית פדנטית המעורערת בנפשה. עם תחילת אירועי הרומן, קארי חווה את המחזור החודשי שלה לראשונה כשהיא בת שש עשרה במקלחות בבית הספר, מה שמוביל בתורו להבנה עצמית כי היא ניחנה ביכולות טלקנטיות וטלפתיות לאחר שהיא מפוצצת נורה מתוך לחץ נפשי. לאחר שהושפלה מול התיכון כולו במהלך נשף הסיום, במתיחה אכזרית הכרוכה בדם של חזיר, קארי הזועמת משתמשת בכוחותיה על מנת לטבוח בחבריה לספסל הלימודים ומביאה להרס המוני בעיירת צ'מברלין, מיין.
ביוגרפיה בדיונית.
נסיבות לידתה ושנות ילדותה.
קארי היא תוצר של אונס בנישואים שעברה אמה, מרגרט וייט על ידי אביה, ראלף וייט. זמן קצר לאחר האונס, ראלף נפטר כתוצאה מתאונת בנייה ומרגרט נותרה לבדה, זאת תוך כדי שהיא לא מודעת לעובדת היותה בהריון, מה שהפך את תקופת הריונה למחסום נפשי מוחלט, במהלכו היא חשבה שהיא סובלת מסרטן. רק לאחר שילדה את קארי, מרגרט הבינה מה קרה לה ורצתה להקריב את בתה לאלוהים, אך מותשת מכאבים, מרגרט ויתרה על הרעיון ועברה לגור עם קארי בעיירת צ'מברלין שבמיין.
כבר אז כתינוקת, קארי גילתה את יכולותיה הטלקינטיות בכך שהרחיפה את בקבוק החלב שלה מעל עריסתה. לאחר מכן, קארי חיה את שנותיה המוקדמות תחת איומיה ואמונותיה של אמה הקנאית, שחינכה אותה על פי אמונותיה הפונדמנטליסטיות. כשהייתה בת שלוש, שאלה קארי, מתוך תמימותה, את בת השכנים שלה, אסטל הורן, על שדייה. כשמרגרט ראתה את בתה משוחחת עם אסטל, שאותה החשיבה לחוטאת, היא כפתה את קארי בחזרה אל תוך הבית וניסתה לחנוק אותה, אך קארי התגוננה והשתמשה ביכולתה הטלקינטי על מנת להמטיר ברד על ביתם, מה שגרם לקארי ומרגרט להתעלף, והאירוע נשכח לחלוטין. לאחר מכן, קארי המשיכה להפגין יכולות טלקנטיות חזקות מאוד בעוד מספר אירועי ילדות, אך יכולותיה התעמעמו ונשכחו ככל שבגרה.
בימיה הראשונים על ספסל הלימודים, קארי נהגה להתפלל באדיקות במהלך ארוחות הצהריים שלה, דבר שעורר גיחוך בקרב התלמידים האחרים וכן את תחילתו של מסע בריונות והקנטות מתמשך מכל הסוגים. כשהיא גרועה בספורט, סובלת מחוסר פופולריות ובודדה, קארי מצאה את עצמה בתור השעיר לעזאזל הנצחית של בנות כיתתה. יתרה מזאת, אמה המשיכה לאלץ אותה להתפלל בארון הקטן ביותר בביתם.
קארי מגלה מחדש את יכולותיה.
כהמשך ישיר לילדותה האומללה, אף בגיל הנעורים קארי סבלה ממעשי בריונות והצקות מבנות כיתתה, במיוחד על ידי כריס הרגנסן, טינה בלייק והלן שיירס. סו סנל, לעומת זאת, חשה רחמים וחמלה כלפיה. עם תחילת הרומן, המתרחש לאחר אימון יומי, קארי מקבלת את המחזור החודשי הראשון שלה במקלחת בגיל שש עשרה. בשל גדילתה בצל אמונותיה הפונדמנטליסטיות של אמה, קארי אפילו לא מודעת לכך והיא פונה לבנות האחרות מתוך מחשבה שהיא גוססת מדימום. כריס והבנות האחרות, כולל סו, מקניטות אותה ללא רחמים ומשליכות עליה טמפונים ותחבושות היגייניות, עד שריטה דז'ארדן, המורה לספורט, מתערבת ומגינה עליה.
אירוע טראומטי זה, המקושר לבוא ההתבגרות המינית, מחזיר את יכולותיה של קארי לידי ביטוי ביתר שאת לאחר שהיא גורמת לנורה להתפוצץ. קארי מובאת למשרדו של מנהל בית הספר, הנרי גראייל, שם הוא מעליב אותה בטעות על ידי קריאתה בשם "קאסי" שוב ושוב. נעלבת, קארי מפילה את המאפרה משולחנו ונמלטת חזרה לביתה. כשחזרה הביתה, קארי מסתכלת במראה וגורמת לה להיסדק באמצעות יכולותיה. מרגרט, ששבה מהעבודה, שומעת על האירוע במקלחות ומתעללת בקארי פיזית לפני שהיא נועלת אותה בארון. כשהיא מבינה שהיא בעלת יכולות על-טבעיות, קארי מתחילה להתאמן על כוחותיה (החדשים).
בינתיים, כריס מורחקת מנשף האביב בעוד סו מביעה חרטה על התנכלותיה לקארי, ומשפיעה על בן זוגה הפופולרי, טומי רוס, להזמין את קארי לנשף במקומה. קארי מסרבת לטומי, אך בסופו של דבר נכנעת ללחציו והפצרותיו ומסכימה להצעתו לקחת אותה לנשף. כשמרגרט מגלה על כך, היא מנסה להשפיע על קארי ולמנוע ממנה ללכת עם טומי, אך קארי, שמתעקשת לנסות להשתלב ורואה בנשף התחלה חדשה, נועלת אותה בארון התפילה. עם זאת, קארי אינה מודעת לכך שכריס ובן זוגה, בילי נולאן מתכננים מתיחה אכזרית בה מעורבים דם של חזיר ובחירתה למלכת הנשף.
ליל הנשף השחור.
לאחר שנעלה את אמה בארון התפילה, קארי עוזבת יחד עם טומי אל נשף האביב, שם היא מתחילה לצאת בהדרגה מהקונכייה שיצרה לעצמה ואף מקבלת מחמאות רבות מבני כיתתה, שמופתעים לראות אותה באור שונה, ואף לבסוף נבחרת למלכת הנשף, לצידו של טומי. בשעה 22:00, כשהיא ניגשת עם טומי לקבל את הכתר ואת זר הפרחים, כריס שופכת את תכולת דלי הדם על קארי. קהל התלמידים לועג לקארי, ששוב מוצאת את עצמה מושפלת, ובמקביל הדלי מחליק ונופל על ראשו של טומי, שמת מיד. קארי בורחת מחוץ לאולם ההתעמלות בו מתקיים הנשף, ומתעמתת מול גברת דסז'ארדן. לבסוף היא חוזרת ברוב זעמה על מנת להעניש את אלה שצחקו עליה - קארי נועלת את הדלתות ומעלה באש את אולם ההתעמלות באמצעות מערכת המטפים ומספר כבלים למתח גבוה, ובכך הורגת את רוב רובם של התלמידים.
בין השעה 23:00 ועד השעה 01:00 בבוקר, קארי הפגועה מחליטה לנקום בכל העיר ובדרכה לביתה, קארי משאירה אחריה כמות עצומה של הרס ומוות בעיר. בדרכה, קארי עוצרת להתפלל בקתדרלה, וממוטטת כמה קוויי חשמל, המובילים לחישמול והריגת תושבים מבולבלים שיצאו לרחובות, ולאחר מכן היא ממהרת לביתה, מתוך כוונה להרוג את מרגרט.