דינו של מגיד שיעור הוא בדרך כלל כדין רבו שאינו מובהק, אך ישנם מגידי שיעור, שעל התלמיד לכבד אותם כאת רבו המובהק, כגון ראש הישיבה המוסר את השיעור השבועי, אך גם מקנה לתלמיד דרכים בעבודת השם.
מגידי שיעור אחדים מצליחים יותר מאחרים וזוכים לפרסום רב. בעוד ששיעורו של הרב מרדכי אלון הצליח בעבר למלא אולמות, אחרים מושכים פחות תלמידים. מגידי שיעורים מצליחים, הופכים את החומר התלמודי, שהוא קשה להבנה, כפי שהוא קשה גם להסבר, לחומר מרתק.
מגיד השיעור, משתמש בטכניקות שנלמדות בקורסים למרצים. כגון: אינטונציה נכונה, ושפת גוף מתאימה. מגיד השיעור מגיע לשיעור כשהוא מוכן היטב, אך הוא גם יודע להשיב על שאלותיהם של התלמידים. שפה ברורה והתנסחות בהירה, גורמים לתלמידים להקשיב, להבין ולרצות לשמוע עוד.
מגידי שיעור בעידן האינטרנט.
לקראת סוף שנות האלפיים, הוקמו מספר ארגונים, בהם: קול הלשון, קול הדף, קול המשנה, אשר לקחו על עצמם להפיץ שיעורי תורה, בנושאים שונים, באמצעות קלטות, ובאמצעות האזנה לטלפון. הארגונים הצליחו לרכז מספר רב של מגידי שיעור, ביניהם: הרב מיכל זילבר, הרב ישראל דנדרוביץ ואחרים, אשר רובם הקליטו את שיעוריהם, בהתנדבות וללא תמורה. נפתחו ספריות בהן ניתן היה לשאול קלטות, ולהחליף קלטות בקלטות.
עם התרחבות השימוש באינטרנט בעולם הדתי והחרדי, הוקמו אתרים לארגונים הנ"ל, וכן הוקמו ארגונים חדשים המשתמשים באינטרנט, לצורך הפצת שיעורי תורה של בכירי מגידי השיעורים.
מסגד אל-מועלק
מסגד אל-מועלק (בערבית: المسجد المعلق, "אל-מסג'ד אל-מעלק", שמשמעו "המסגד התלוי"), הידוע גם כמסגד דהאר אל-עומר (مسجد ظاهر العمر, "מסג'ד ט'אהר אל-עמר), הוא מסגד בדרום-מזרחה של העיר העתיקה בעכו. הוא הוקם בתקופת מושל העיר באמצע המאה ה-18, דאהר אל עומר, ולכן קרוי גם על שמו.
המסגד מורכב משני מבנים צמודים - המבנה העתיק יותר שבו פעל בית הכנסת הרמח"ל עד שהוחרם בידי השלטונות בשנת 1758, ומבנה חדש יותר. במבנה ששימש את בית הכנסת השתמרו כתובות בעברית והמקום בו ניצב ארון הקודש. מעל המסגד ניצב מינרט. המינרט נהרס בשנת 1950 בשל מצבו הרעוע, ורק בסיסו נותר, אך נבנה מחדש בתחילת שנות ה-2000. הכניסה אל המתחם נמצאת מתחת לבסיסו של המינרט, ומשם מוליך גרם מדרגות אל חצר המסגד הנמצאת בגובה של שני מטרים מעל למפלס הרחוב. פורטיקו הנושא שלוש כיפות מוליך לאולם התפילה, העשוי בתורו משני חדרים. הראשון נושא כיפה והאחר, קטן ממנו, מקורה בתקרת קמרון צולב.
דלקת רפידת הקיבה
דלקות בקיבה או גסטריטיס (אנגלית: Gastritis) הן דלקות אשר יכולות לנבוע כתוצאה ממספר גורמים. הסיבה העיקרית להתפתחות של דלקת חריפה (גסטריטיס אקוטית) בקיבה היא אלכוהוליזם או צריכת תרופות כגון אספירין או עישון לתקופה ארוכה או נוגדי דלקת מסוג NSAIDS לתקופה ממושכת. לעיתים דלקת בקיבה מתפתחת לאחר ניתוח גדול, טראומה, כוויות או זיהום חריף. דלקת בקיבה יכולה להתרחש גם אצל אנשים אשר עברו ניתוח להורדה במשקל. סיבות להופעה של דלקת כרונית הן בעיקר על רקע זיהום של החיידק "Helicobacter pylori". סיבות אחרות הן "אנמיה ממאירה"- pernicious anemia, רפלוקס כרוני של המרה, (chronic bile reflux) או הפרעות אוטואימוניות (קשורות למערכת החיסון) אחרות. הסימפטום הנפוץ במקרים בהם יש דלקות בקיבה הוא כאב אבדומינלי (בטני). סימנים אחרים הם הקאות, קושי בעיכול ועוד, לרבות תחושה של מלאות או של שרפה בבטן העליונה. כדי לאבחון גסטריטיס ניתן להשתמש בגסטרוסקופיה, בדיקות דם או בדיקות מעבדה אחרות. הטיפול כולל בין היתר מתן תרופות (כגון מעכב משאבת מימן) ואנטיביוטיקה.
דלקת חריפה של הקיבה.
דלקת חריפה, או גסטריטיס אקוטית, אינה שכיחה. היא מאופיינת בהתחלה פתאומית, בסימנים קליניים ופתולוגיים מסוימים ובהיעלמות מהירה לאחר הסרת הסיבה שגרמה לכך. יש חומרים שונים אשר גורמים לדלקת באזורים שונים של הקיבה- כך למשל, גסטריטיס הנגרמת מחומרים טוקסיים, כמו אתנול, ממוקמת ברירית האנטרום. מבחינה היסטולוגית, ניתן לראות בדלקת חריפה רירית אדומה, היפרמית, גדושה בדם. כלי הדם הקטנים של שכבת הרירית המיוחדת יהיו גדושים בדם, ותהיה בהם הסננה של תאי דלקת חריפה- גרנולוציטים, נויטרופילים ואאוזינופילים. תאים אלה עלולים לחדור לאפיתל הפובאולרי או לבלוטות וליצור דלקת של בלוטות הקיבה- Cryptitis. דלקת חריפה של הקיבה יכולה להיווצר למשל כתוצאה מזיהום חריף על ידי חיידקים, וירוסים, פרזיטים ופטריות. במקרה של הדבקה ב-CMV למשל, נוכל לראות בהיסטולוגיה גופיפי הסגר אופייניים יחד עם תאי הדלקת החריפה כפי שצוינו לעיל.
דלקת כרונית של הקיבה.
דלקת כרונית נגרמת כתוצאה משתי סיבות עיקריות - האחת כתוצאה מזיהום על ידי החיידק "Helicobacter pylori" - אשר ייקרא להלן HP גסטריטיס, והסיבה השנייה כתוצאה ממחלה אוטואימונית.
"Helicobacter pylori".
דלקת כרונית הנוצרת כתוצאה מזיהום על ידי HP היא שכיחה ביותר, לרוב אצל מבוגרים ובאחוז גבוה יחסית באוכלוסייה. ב-95% מהמקרים, דלקת כתוצאה מחיידק זה תתפתח באזור האנטרום בקיבה, וקרויה גם גסטריטיס כרונית מסוג B. למרות שחומצת הקיבה מסוגלת להרוג את החיידק, הוא נצמד לרוב לתאים השטחיים שמתחת לשכבת הרירית ובכך הוא מוגן. הגסטריטיס הכרונית יכולה להימשך במשך שנים, ללא שינוי. בתנאים סביבתיים מסוימים, עם תגובה אינדיבידואלית מסוימת או כתוצאה מאלימות יתר של החיידק, עלולים להופיע סיבוכים, כגון כיב בתריסריון או גסטריטיס אטרופית. הגסטריטיס האטרופית נוצרת כתוצאה מהרס של התאים האנדוקריניים, ביניהם התאים המפרישים גסטרין, ובכך נגרמת ירידה בהפרשת החומצה. סיבוך נוסף עלול להיות התפתחות קרצינומה של הקיבה. מבחינה פתולוגית, בשלבים התחלתיים ומאוחרים יותר ניתן למצוא הסננה של תאי דלקת כרוניים- תאי פלזמה ולימפוציטים בלמינה פרופריה, והיפרפלזיה של האפיתל הפוביאולרי. עם הזמן, ההסננה הדלקתית חודרת לעומק הרירית, וחלק מבלוטות השוער והתאים האנדוקריניים אובד. מופיעים זקיקים לימפטיים וחלק מהרירית אף מוחלף באפיתל הדומה לזה של המעי- intestinal metaplasia. באופן כללי המחלה היא כרונית ואולם לפעמים ישנם התקפים פעילים של המחלה שבהם בנוסף לתאי הלימפוציטים ותאי הפלזמה ניתן לראות גם גרנולוציטים. הגרנולוציטים הורסים את פעילות הבלוטות וגורמים להרס של רירית הקיבה. כאשר יש הרס של הרירית כאמור, היא מנסה להגן על עצמה באמצעות ריפוי- המביאים לאטרופיה של הקיבה, ולעיתים להתפתחות רירית עודפת- היפרפלזיה של הרירית, עם "פוליפים"- בליטות היפרפלסטיות.
דלקת כרונית אוטואימונית.
דלקת כרונית אוטואימונית, הנקראת גם גסטריטיס כרונית מסוג A, נובעת מנזק של מערכת החיסון. בדמם של החולים ניתן למצוא נוגדנים נגד מרכיבי הקיבה, כמו למשל התאים הדופניים (הפריאטליים). הרס התאים הפריאטליים מביא לכך שאין IF- intrinsic factor אשר מופרש מהם ומסייע לספיגה מחדש של B12, נוצרת אנמיה ויש גם היפוכלורידיה כתוצאה מכך שלא מופרשת חומצה.
דלקת זו, בשונה מדלקת אשר נגרמת מחיידק "Helicobacter pylori", מתרחשת בעיקר בגוף הקיבה ולא באנטרום. גם כאן, התאים הם תאי דלקת כרונית- לימפוציטים ותאי פלזמה. היפוכלורידיה מביאה לכך שיש גירוי להפרשת גסטרין באנטרום, המובילה להיפרגסטרינמיה ולעיתים אף להופעתם של גידולים קרצינואידיים.
גסטריטיס
דלקות בקיבה
ראש-ממשלת בריטניה
שמיט
מסגד אל מועלק
מסגד דהאר אל-עומר
חרז
קולומביאני
דאהר אל עומר
אנגלו-פלסטיין קומפני
לנקסטר (קליפורניה)
לנקסטר (באנגלית: Lancaster) היא עיר במחוז לוס אנג'לס, קליפורניה. העיר ממוקמת 112.5 ק"מ צפונית ללוס אנג'לס, בעמק אנטילופה והיא העיר הצפונית ביותר במחוז לוס אנג'לס.
לנקסטר ושכנתה מדרום, פאלמדייל מופרדות מהשכונות הצפוניות של לוס אנג'לס על ידי רכס הרי סן גבריאל. לנקסטר היא העיר השמינית בגודלה במחוז לוס אנג'לס והתשיעית בקצב גידול האוכלוסייה בין כל ערי ארצות הברית. בשנת 1977 חיו בעיר 33,000 תושבים, בשנת 2009 חיו בה 145,074 תושבים. המטרופולין של לנקסטר-פאלמדייל, שכנתה מדרום, כולל כמעט חצי מיליון תושבים.
למרות גודלה של העיר, היא עדיין נחשבת לעיר פרבר של לוס אנג'לס ולמרות התעסוקה הרבה בתחום התעשייה האווירית, תושבים רבים של לנקסטר עובדים בלוס אנג'לס. הגיל הממוצע בעיר הוא 31.
לאחרונה דורגה לנקסטר כאחת מ-100 הערים המסוכנות של ארצות הברית, כאשר היא ממוקמת במקום ה 80. למרות הופעתה השלילית ברשימה, הפשע כמעט ולא מורגש בעיר. בגלל תדמיתה ערך הבתים בעיר נמוך מהממוצע בקליפורניה, אך המחירים במגמת עלייה וכך גם תדמית העיר והביטחון. עם זאת, האוכלוסייה המתגוררת בעיר לא קשת יום ועניה אלא אוכלוסייה מבוססת וכוללת אקדמאים ומהנדסים רבים. ההכנסה המשפחתית הממוצעת היא מעל הממוצע בקליפורניה.
היסטוריה.
לנקסטר הוקמה בסוף המאה ה-19 על ידי מ.ל. ריגס, איש נדל"ן שראה עתיד בשטח המדברי, לצד מסילת רכבת של יוניון פסיפיק ורכש את האדמה.
שמה של העיר ניתן לה על שם לנקסטר, פנסילבניה או לנקסטר (לנקשייר), אנגליה.
בתחילת דרכה היה זה ישוב מנומנם שכלל מספר קטן של בתים, בית מלון אחד ותחנת רכבת קטנה על מסילת הרכבת בין לוס אנג'לס לסן פרנסיסקו.
אוכלוסיית העיר החלה לגדול לאחר שנמצא זהב בהרים סביב עמק אנטילופה. השמועה התפשטה במהרה, ובתוך זמן קצר החלו לנהור לאזור אנשים מכל רחבי ארצות הברית.