בפברואר 2012, הציג סרטון ביוטיוב את ברייטברט צועק על מפגינים של כיבוש וושינגטון מחוץ למלון שאירח את ועידת הפעולה הפוליטית שמרנית (CPAC). הסרטון הציג את מאבטחי המלון מלווים את ברייטברט חזרה למלון בזמן שהוא אמר למפגינים לשים לב להתנהגותם. ברייטברט רמז גם על תקיפות מיניות של נשים שדווחו במאהלים של תנועת הכיבוש, כשצעק לעבר המפגינים "להפסיק לאנוס את העם". ברייטברט גם קרא למפגינים "מטונפים, אנסים, רוצחים ופריקים". דייוויד קאר אמר שהתקרית גרמה ל"סערה ויראלית ברשת".
חייו האישיים.
ברייטברט היה נשוי לסוזאנה בין, בתו של השחקן אורסון בין. נולדו להם ארבעה ילדים.
מותו.
ב-1 במרץ 2012, התמוטט ברייטברט תוך כדי הליכה בברנטווד, שכונת ילדותו. הוא הובהל לבית החולים רונלד רייגן, שם הוא מת מאוחר יותר. הוא היה בן 43. הניתוח שלאחר המוות על ידי משרד הפתולוגיה של המחוז הראה שאנדרו מת מדום לב. דו"ח הרעלים לא מצא תרופות מרשם או חומרים בלתי חוקיים בדמו ורמת האלכוהול בדם הייתה 0.04%. ידיד אישי של ברייטברט, ביל וויטל, אמר כי לברייטברט היה התקף לב חמור כמה חודשים לפני מותו. המועמדים הרפובליקניים לנשיאות ריק סנטורום, מיט רומני, וניוט גינגריץ' שיבחו את ברייטברט. סנטורום הגדיר את מותו של ברייטברט כ"הפסד גדול" וכי מותו מאוד השפיע עליו, ואילו מיט רומני אמר כי ברייטברט היה "שמרני ללא חת". ניוט גינגריץ' קרא לו חלוץ החדשניים בתקשורת החברתית שמרנית באמריקה. הלווייתו נערכה ב-6 במרץ 2012, בבית העלמין היהודי במערב לוס אנג'לס. המשתתפים כללו את מאט דראדג', הרמן קיין וגרג גוטפלד.
שומרי משפט
יש פרחים
יש פרחים הוא שיר עברי שנכתב בשנת 1971 על ידי נתן יונתן (מילים) ומוני אמריליו (לחן).
היצירה.
מוני אמריליו חיפש מילים מתאימות ללחן, נתן יונתן ביקר בביתו וחיבר במיוחד את השיר עוד באותו היום.
השיר הושר לראשונה על ידי צוות הווי הנח"ל עם הסולנית נגה אשד ובעיבוד עודד פנחסי במסגרת התוכנית "כל שהיה בינינו" (1971), ובאותה שנה גם על ידי שלישיית פיקוד מרכז (דורית ראובני, גיא יפה וצבי וינברגר) במסגרת התוכנית "אחרי לצנחנים", שהייתה משותפת לשלישייה ולצוות הווי חטיבת הצנחנים; זהו הביצוע המוכר יותר של השיר, והוא הופיע בתקליט שהופק בעקבות התוכנית (1972).
בהמשך בוצע השיר גם על ידי להקת "האחים והאחיות", "הגבעטרון" ולהקת פיקוד דרום.
השיר התפרסם בספר שיריו של יונתן "שירים" (1974), לאחר הלחנתו וביצועו.
בשנת 2020 חידשה דורית ראובני את השיר יחד עם הלהקות הצבאיות.
השיר הוא משיריו המולחנים הידועים ביותר של נתן יונתן. הוא נעשה אהוד בתרבות הישראלית, ומקובל לנגן אותו בכלי התקשורת ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
תוכן השיר.
השיר המחורז כולל ארבעה בתים ופזמון החוזר לאחר שני בתים. נושאו הוא חוויית היופי של האדם והרצון לגונן עליה. ה"יופי" הוא משל לערכים הנשגבים שיש לשמור עליהם מכל משמר. כך במילות הפזמון, בהן פונה כביכול הדובר אל דמות צעירה:
בכל בית מאזכר הדובר צבע וטווה סביבו את משמעויותיו המנוגדות לכאורה, אולם במנעד משמעויותיהם נפרשת תמונת הקיום האנושי.
בבית הראשון, הפותח במילים: „הראית איזה יופי” - מדובר על "רעד" ומוזכר הזהב המונגד אל ה"אופל", וכן פרחי החצב הלבנים, המופיעים בגבעולו בשלהי הקיץ ובסתיו, במילים:
בבית השני מדובר על "צעקה" ומוזכר האדום, שמופעיו הם דם המוקז במערכה הצבאית, וגם פרחי הפרג האדומים הפורחים בחורף, במילים:
בבית השלישי מוזכר השחור ומונגדים בו ה"עזוב" וה"חרוש", הנקשרים בעונות השנה בארץ ישראל אל הסתיו. ובבית הרביעי מוזכר הלבן ומונגדים בו הדמעות, האבנים והפרחים.
ירפ&quot;א 112
חיים הגר מאנטניא
אלקרן הגדות
אלקרן הגדות, אייל אלקרן או אייל מים סיני (שם מדעי: "Hydropotes inermis"), הוא סוג של אייל החי במזרח אסיה ומהווה מין יחיד בסוג ("Hydropotes") ובשבט האלקרניים. מבחינה חיצונית אלקרן הגדות מזכיר במקצת את משפחת איילי המושק. כיום יש נטייה לסווגו בתת-משפחת איילי פרדות בשל מבנה קרסולו.
תיאור ותת-מינים.
אלקרן הגדות הוא חסר הקרניים היחיד ממשפחת האיילים. בנוסף הוא בעל ניבים, דבר נדיר אצל בעלי חיים שאינם טורפים. פרוותו בקיץ דלילה ובצבע חום-אדמדם ובחורף עבה ובצבע חום-אפרפר, האוזניים קצרות ומעוגלות בקצה, הגרון והבטן לבנים, הזנב קצר, ובאורך של 5–10 סנטימטר. הרגליים ארוכות יחסית, והאחוריות ארוכות וחזקות יותר מהקדמיות, מה שמשווה לו מראה כפוף מעט. גובהו בכתפיים: 55-45 ס"מ, אורך ראשו וגופו: 100-77 ס"מ. משקלם של הזכרים 11–14 קילוגרם, ושל הנקבות 8–11 ק"ג.
אלקרן הגדות מחולק לשני תת-מינים:
ניבים.
במקום קרניים לאלקרן הגדות יש זוג ניבים הבולטים מהשפה העליונה כמו של איילי מושק. בדרך כלל הניבים של הזכרים גדולים יותר ומגיעים לאורך של 5–8 ס"מ, ושל הנקבות 3–5 ס"מ, אולם לפעמים הניבים זעירים ובאורך של 0.5 ס"מ בלבד. הניבים מתחילים לצמוח בסתיו, וגדלים במשך 18 חודשים עד שנתיים. גם כאשר הם מגיעים לגודלם המלא, רק 60% מהניב בולט מהשפה, והשאר בתוך השורש. הניבים נשלטים על ידי שרירי הפנים, וכאשר אלקרן הגדות אוכל הוא בדרך כלל יזיז את ניביו אחורה כדי שלא יפריעו באכילה. כששני יריבים נפגשים הם יזיזו את ניביהם קדימה ויעמדו זה מול זה במרחק של 10–20 מטר; בשלב זה יכול להיות שאחד מהם ימלט והשני ירדוף אחריו תוך כדי השמעת נקישות, או ששניהם יתקרבו ויתקפו אחד את השני עם הניבים בראש, בכתפיים ובגב. המפסיד יניח את ראשו וצווארו על האדמה, או לחלופין יברח ויעזוב את השטח. צלקות ארוכות, וחתכים באוזניים, שנצפו על זכרים רבים מראה כי הלחימה ביניהם שכיחה.
תפוצה ובית גידול.
אלקרן הגדות נמצא בדרום ומזרח סין, בקוריאה הצפונית, ובקוריאה הדרומית. האלקרן הובא לבריטניה ושוחרר לבר, וכמו כן מספר איילים שברחו מחוות פרטיות, ייצרו אוכלוסייה קטנה, ונכון לשנת 2007 נאמדה האוכלוסייה בכ-600 איילים, והיוותה כ-10% מהאוכלוסייה העולמית. בצרפת יש מספר אוכלוסיות פרא קטנות, ובארצות הברית יש מספר פרטים בחוות פרטיות. בטנסי תועדו מספר נקבות שברחו ותקפו בני אדם.
אלקרן הגדות מעדיף אזורים המתאפיינים בשיחים ועצים קטנים, והוא נפוץ לרוב בקרבת נהרות, נחלים, ביצות, ומישורי החוף, שם הוא מוסווה על ידי צמחייה צפופה כדוגמת קנה או סוף. הוא נצפה גם בהרים, קרחות יער, שטחי מרעה, ואזורים מעובדים.
אקולוגיה והתנהגות.
אלקרן הגדות פעיל בעיקר בבוקר ובערב, ובשאר היום הוא מסתתר בצמחייה. באזורים שהוא לא מופרע על ידי אדם, הוא יכול להיות פעיל בכל שעות היום. אלקרן הגדות הוא שחיין מיומן ושוחה מאי לאי בחיפוש אחר מזון ומסתור. כאשר הוא נמלט הוא רץ בניתורים בדומה לארנב. האלקרן הוא בעל חיים בודד וטריטוריאלי מאוד ומסמן את הטריטוריה שלו בשתן וצואה, וגם על ידי חיכוך בלוטות הריח שברגליו בעצים. לעיתים הוא גם נושך את הצמחייה כדי לסמן את שטחו. נקבות תוקפניות רק לפני ואחרי הלידה, ומגרשות אז נקבות אחרות משטחם. עונת הרבייה היא בחודשי נובמבר וינואר, והעופרים נולדים בחודשי מאי עד יולי לאחר הריון של 170–210 ימים. תכונה ייחודית לאלקרן היא יכולתה של הנקבה להמליט 1–8 עופרים בהמלטה, אם כי בדרך כלל בהמלטה אחת עד ארבעה עופרים. בשעת הלידה העופר שוקל כק"ג אחד, ומסוגל לעמוד על רגליו לאחר שעה. למרות שיעור הלידה הגבוה, כ-40% מהעופרים מתים בארבעה השבועות הראשונים. העופרים מוסתרים בשבועות הראשונים בצמחייה, ונגמלים מחלב לאחר חודשיים. בשונה מיתר האיילים, העופרים של האלקרן נולדים בצבע חום כהה מאוד, וצבעם מתבהר בחלוף הזמן. הזכרים מגיעים לבגרות לאחר 5–6 חודשים, והנקבות לאחר 7–8 חודשים. תזונתו של האלקרן כוללת קני סוף, עשבים, צמחי מים שונים וירקות.
איומים ושימור.
בטווח המקורי שלו, האלקרן שרוי בירידה חמורה, כתוצאה מציד בלתי חוקי והרס בתי הגידול. בנוסף להיותו ניצוד כמזיק לחקלאות באזורים מסוימים, המין גם ניצוד עבור בשרו, ואיברים שונים בגופו נמצאים בשימוש ברפואה הסינית. האלקרן רגיש במיוחד לשינויים סביבתיים, והחקלאות ופיתוח עירוני היא איום גדול לבית גידולו. המין כבר איבד הרבה מהטווח המקורי שלו, והוא ממשיך להתכווץ, עם אוכלוסיות קטנות ומפוצלות. תוכניות השימור בסין כוללות בעיקר הגנה והרחבת הטווח באגם פויאנג, וקישור בין האוכלוסיות המפוזרות בנהר היאנגצה. בקוריאה הצפונית לא ניתן לחקור את מצבו בשל המצב המדיני, ובקוריאה הדרומית מתמקדים בעיקר בהגנה מציד לא חוקי.
מצב השימור של אלקרן הגדות הוגדר על ידי IUCN בשנת 2008 כ-"פגיע". תוחלת חייו של האלקרן בטבע 10–11 שנים, ובשבי 10–13 שנים.
שט&quot;ל 121
רות וודסמול
רות פראנסס וודסמול (באנגלית: Ruth Frances Woodsmall, 20 בספטמבר 1883–1963) הייתה מחנכת, מיסיונרית נוצרית ופעילה חברתית והומניטרית אמריקאית, שנודעה, בין השאר במחקריה על מעמד הנשים במזרח התיכון. הייתה מורה לאנגלית בהכשרתה. הייתה מראשי איגוד הצעירות הנוצריות YWCA האמריקאי והעולמי.
ביוגרפיה.
רות וודסמול נולדה באטלנטה שבג'ורג'יה כבת הקטנה מבין שלושה ילדים של העורך הדין והמורה הריסון ס. וודמול ושל המורה לאמנות מרי אליזבת לבית האוס.
היא גדלה באינדיאנפוליס שבאינדיאנה, שם למדה בבתי ספר מקומיים, כולל מכללת פרנקלין ואוניברסיטת אינדיאנה. בהמשך למדה זמן מה באוניברסיטת היידלברג.
ב-1905 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת נברסקה ואחר כך בשנת 1906 את התואר השני במכללת וולזלי לנשים בבוסטון.