"עציט" נאכל כחלק מארוחה עם מרק ובשר לצד ירקות טריים, או בצורת קינוח חלבי עם חמאת סאמנה או גהי. עציט מתוק נפוץ במיוחד במטבח הלובי ונהוג כמאכל לשבועות. את החמאה הנאכלת עם העציט נהוג לאחסן בצנצנת אטומה עם עלי גפן כדי להוסיף לה טעם. ייתכן שבימי קדם העציט נאכל גם עם שמן זית. בתימן השתמשו לרוב בקמח דורה להכנת ה"עציט", מכיוון שהיה מצוי שם יותר משעורה או חיטה.
הגלישה הגדולה במאווריקס
הגלישה הגדולה במאווריקס (באנגלית: Chasing Mavericks) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2012 בבימויים של קרטיס הנסון ומייקל אפטד. עלילת הסרט עוסקת בחייו של הגולש הנודע ג'יי מוריאטי.
עלילת הסרט.
כילד בן 8 בסנטה קרוז, קליפורניה, ג'יי מוריאטי ניצל מטביעה על ידי שכנו, הגולש פרוסטי האנסון (מגולם על ידי ג'רארד באטלר). האירוע מצית את התשוקה של מוריאטי לגלישת גלים.
כאשר ג'יי מוריאטי (מגולם על ידי ג'וני וסטון) מגיע לגיל 16 הוא מבחין במקרה בפרוסטי ובשלושה מחבריו אשר גולשים על גל ענק המכונה "מאווריקס" אשר נוצר אחת לשבע עד עשר שנים. ההשפעה של אל ניניו אמורה כעת להוביל לכך שגלים מהסוג הזה ייווצרו אחת לשלושה חודשים. בחוסר רצון, פרוסטי מסכים ללמד את ג'יי כיצד לגלוש על ה"מאווריקס" אך לפני כן הוא חייב ללמוד את היסודות של גלישת הגלים - ובמסגרת הזאת הוא מתאמן בין היתר על חתירה לאורך מפרץ מונטריי, לדחוף מים במשך 40 דקות, ולהיות מסוגל לעצור את נשימתו במשך ארבע דקות. בזמן האימונים, פרוסטי מבקש ממנו לכתוב חיבורים כדי להתמקד במשימה. המאמר הראשון שלו הוא על קים (לוואן Rambin), חברתו. בעזרתה של ברנדה ,(אביגייל ספנסר) אשתו של פרוסטי, ג'יי מתקרב לקים בזמן האימונים. כמה שבועות לפני הסוואל הגדול ביותר במאבריקס, ברנדה מקבלת שבץ והיא מתה. כמה ימים מאוחר יותר, חותר פרוסטי אל תוך המפרץ כדי להתאבד וג'יי הולך אחריו. תוך שימוש בידע שרכש, הוא עוזר לפרוסטי לחזור חזרה לחוף ופרוסטי מבין שג'יי מוכן לגלוש על המאבריקס. פרוסטי לוקח את ג'יי למאבריקס במון ביי, ועם שלושת חבריו, שהם צופים בו מדשדש נגד הזרם, מסכימים שהוא מוכן לגלוש איתם. ליום הולדת ה -16 של ג'יי ב -15 ביוני 1994, אמו (אליזבת שו) נותנת לו את רדיו כדי שיוכל להאזין לשידורי מזג האוויר כדי לעקוב אחריהם ולהתכונן לסוואל. פרוסטי נותן לו גלשן חדש ליום הולדתו. למרות שפרוסטי רצה לשמור בסוד על מאבריקס, המחברת שבה כותב ג'יי את סודותיו נופלת בידיו של יריבו (טיילור הנדלי). כתוצאמה מכך החדשות על המבריקס מתפשטות בכל העולם וכל עולם הגלישה מתכונן לסוואל שמגיע למאבריקס. כשג'יי ופרוסטי הולכים למון ביי, יש קהל גדול וסירות שלוקחתו את הגולשים מעבר לנקודת השבירה. פרוסטי וקים נשארים מחוץ למים כדי לצפות בג'יי. ג'יי אינו מצליח לגלוש בהתחלה, אבל אז הוא תופס גל, גולש עליו בהצלחה והופך למפורסם בעולם הגלישה. כרטיס כותרת שבסוף הסרט מספר לנו שג'יי מתחתן עם קים מספר שנים לאחר מכן ולבסוף מת בגיל 22 כתוצאה מצלילה חופשית במלדיביים שהשתבשה.
הפקה.
הפקת הסרט החלה באוקטובר 2011 כאשר תאריך ההפצה המתוכנן המקורי היה 26 באוקטובר 2012. ב-19 בדצמבר ג'רארד באטלר אושפז במשך תקופה קצרה לאחר שנפגע בעת שגלש בסט הצילומים.
ג'רארד באטלר התאמן בגלישה על גלים גדולים עבור הסרט אצל גולש הגלים הגדולים הנודע גראנט וושבורן.
מדיה.
מהדורות DVD ו-blu ray של הסרט יצאו לשווקים ב-26 בפברואר 2013.
אנור פאשה
סללולוגה
סללולוגה (בסמואית: Salelologa) היא עיירה הממוקמת במזרח האי סוואיאי שבסמואה. העיירה מהווה את השער העיקרי לעיר שבה ממוקם נמל ימי המשמש בעיקר אוניות קטנות הבאות מהאי אופולו בו נמצאת עיקר אוכלוסיית סמואה. בנוסף בסמוך לעיירה ממוקם שדה תעופה מאוטה. זהו שדה תעופה קטן, שרק מטוסים קלים יכולים לנחות בו.
מצרים בתקופה הרומית
ארמון מונקו
ארמון מונקו (בצרפתית: Palais de Monaco) הוא מקום מושבו הרשמי של נסיך מונקו משנת הקמת הנסיכות ב-1297. הארמון ממוקם על גבעה המתנשאת 60 מטר מעל מימי הים התיכון בנקודה השולטת על כל הנסיכות.
הארמון הוקם ב-1191 כחלק מהמבצרים של הרפובליקה של ג'נובה. ב-1297 המצודה נכבשה על ידי פרנסואה גרימלדי.
היסטוריה.
ההיסטוריה של הארמון מתחילה בתקופת ההשתלטות הרומאית על האזור בשנת 122. הרומאים ראו את הסלע המתנשא מעל הים התיכון כמקום אסטרטגי ובנו בנקודה הגבוהה את הנקודה השולטת על הנמל שנבנה במרגלותיו. חשיבותו של הנמל הייתה רבה למסחר עם צור וצידון ומאוחר יותר עם הפיניקים ודרכו עברו משי, שמן זית ותבלינים שונים. הסוחרים מצור הביאו לאזור זה את אמונתם באל מלקרת הידוע בפי הרומאים כ-"Hercules Monoikos" שנתנה את שמה מאוחר יותר למונקו.
האזור ניתן לגנואה על ידי היינריך הרביעי על מנת לשמור מפני מתקפות מאזור הפירנאים. ב-1215 החלה בניית המצודה שכללה חומות הגנה עם 4 צריחים. חומות אלו תוחמות את הארמון גם היום. המצודה נשלטה על ידי גנואה במשך כ-200 שנה בהם גנואה הייתה חלק חשוב בפוליטיקה של אירופה והייתה רפובליקה עשירה. בסוף המאה ה-13, השתלט פרנסואה גרימלדי על המצודה כאשר הוא נכנס אליה לבוש כנזיר פרנציסקני. מאז הפכה המצודה למקום מושבם של בית גרימלדי.
במשך עשרות שנים עמדה המצודה במתקפות עליה כאשר בשנת 1507 החלה התקפה של 14 אלף חיילים גנואים על המצודה שהוגנה על ידי 1,500 מגינים. הגנואים לא הצליחו לכבוש את המצודה. הסכם שנעשה בין לורד מונקו לוציאן הראשון למלך ספרד הקנה למונקו את חסותו של מלך ספרד ובכך איפשר תקופה ללא קרבות שסייע בפיתוח מונקו כולה והפיכת המצודה לארמון. ב-1614 הונורה השני קיבל את התואר נסיך מונקו ובכך הפכה מונקו לנסיכות תחת מלך ספרד, והמצודה החלה לתפקד כארמונו של נסיך מונקו.
תיירות.
חלק מארמון מונקו פתוח לביקור בין יוני לאוקטובר. בארמון ניתן לבקר בשני צריחים, ברחבת הארמון ובחדר הכס.
הארמון במאה ה-21.
כיום משמש הארמון כבית מגורים לבנו ויורשו של הנסיך רנייה השלישי, הנסיך אלבר השני. חדרי האירוח פתוחים לקהל הרחב במשך הקיץ, ומאז שנת 1960, מתקיימים קונצרטים בחצר הארמון של התזמורת הפילהרמונית של מונטה קרלו.
משה ויטנברג
משה ויטנברג (1825 – 1899 י"ח בניסן תרנ"ט) היה סוחר גדול, בנקאי, נדבן וחסיד חב"ד מוויטבסק, שלאחר עלייתו לארץ ישראל ב-1882 הקדיש את הונו לרכישת קרקעות ומבנים בירושלים. בתרומתו נוסדה שכונת בתי ויטנברג.
הבית שבו התגורר, ברובע המוסלמי, נקרא על שמו: בית ויטנברג.
ביוגרפיה.
נולד בשנת תקפ"ה-1825 בוויטבסק שברוסיה, לראובן ויטנברג, חסיד חב"ד, סוחר נכבד ועשיר מוויטבסק. קיבל חינוך יהודי מסורתי ב"חדר" ובישיבה, ובנוסף למד דקדוק עברי. נישא לחאשע לבית זלקינד; שלוש שנים לפני פטירתו נישא לאלמנה. בשנת תרמ"ב (1882) עלה לארץ ישראל יחד עם בן אחיו, ברוך מרדכי ויטנברג והתיישב בירושלים. בעלייתו הביא עמו הון עצום של כחצי מיליון רובלים.
בירושלים החזיק בבנק פרטי, ועמד בקשרי מסחר עם בנקים גדולים בפטרבורג בירת רוסיה. כמו כן עסק במסחר בניירות ערך ממשלתיים רוסיים, ושל חברות רוסיות שונות, בבורסה של פטרבורג.
היה חשוך ילדים, ולכן החליט להשקיע את הונו בהקמת בתים ושכונות בירושלים.
השקיע את הונו בהקדשים ברובע המוסלמי, בעיר החדשה ובסביבות ירושלים. הקים את ישיבת "תפילה למשה".
בשנת 1884 הקים את שכונת בתי ויטנברג. אחר-כך קנה שטחים גדולים שעליהם נבנתה שכונת הבוכרים.
לוויטנברג הוצעה החצר שנודעה בכינויה "לוקאנדה" אשר שימשה בעברה כבית-מלון. השגריר האוסטרי תיאר את החצר: "החצר היפה ביותר בעיר העתיקה בירושלים". בעיצומו של המשא ומתן בין ויטנברג לבעל השטח, קנתה הפטריארכיה הלטינית את המתחם. הוא לא נואש והצליח לרכוש את הבית מהפטריאך בתוספת של 1,000 נפוליאון זהב על מחירו המקורי של המקום.
במשא ומתן בין ויטנברג לפטריארך תיווך אליעזר בן-יהודה, ששימש מתורגמן ביניהם.
בי"ח ניסן תרנ"ט (1899) נפטר ונקבר בחלקת כולל חב"ד בבית הקברות הר הזיתים.
בליז סיטי
בליז סיטי (באנגלית: Belize City) היא העיר הגדולה במדינת בליז, ולשעבר עיר הבירה שלה ושל קודמתה, הונדורס הבריטית. העיר שוכנת לחוף הים הקריבי, בשפכו של נהר בליז.
בליז סיטי היא המרכז הפיננסי והתעשייתי של בליז, בעיר נמצא הנמל הגדול במדינה. העיר שימשה כבירת המדינה עד לשנת 1970, אז הועברה לבלמופן בעקבות הוריקן האטי שפגע בעיר באוקטובר 1961.
העיר נוסדה בשנת 1638 בשם בליז טאון, על ידי שודדי ים ופיראטים בריטים, שברחו לבליז מאימת הספרדים ששלטו במקסיקו ובשאר מרכז אמריקה.
ערים תאומות.
לבליז סיטי שתי ערים תאומות:
צ'אלה
צַ'אלָה (באוזבקית: чала - "לא זה ולא זה") הוא כינוי המתייחס לאנוסים מקרב יהודי בוכרה שהחל מסוף המאה ה-18 אולצו להמיר את דתם לאסלאם. יהודים-בסתר אלה המשיכו להתחתן ביניהם ולהתגורר באופן נפרד בסמוך לשכונות היהודיות.
עד להגעתו של הצבא הרוסי לאזור, חזרה לדת היהודית הייתה בלתי אפשרית עקב גזר דין מוות שהוטל על אלו שהמירו את דתם מאסלאם.
במאה ה-19 קהילות צ'אלה התקיימו בערי סמרקנד, חיווה, קוקנד, מרגילאן ובשאחריסאבז. בדרך כלל קהילה נשמרה במשך לפחות שניים-שלושה דורות עד שהייתה מתמזגת עם האוכלוסייה המוסלמית הסובבת ועוזבת את המנהגים היהודיים.