ריד גם ספג ביקורת על כמה טקטיקות בעלות פוטנציאל להביא לשיפור ניכר במצבו הכלכלי האישי. ב-2005 ריד קידם הקצאת כספים שיועדו לבניית גשר בין נבדה לאריזונה שישביח קרקע שבבעלותו. ריד קרא למימון גשר מעל נהר הקולורדו, בנוסף לפרויקטים אחרים, "חדשות טובות מאוד עבור נבדה", בהודעה לעיתונות לאחר מעבר של הצעת חוק התחבורה 2006. בבעלותו של ריד 160 אקר (65 דונם) מספר קילומטרים מאתר הגשר המוצע באריזונה. הגשר עשוי להוסיף לערכו של הנדל"ן שבבעלותו של ריד. שנה לאחר מכן דווח כי ריד השתמש בתרומות קמפיין, על מנת לשלם 3,300 דולר אמריקני למתנות לחג המולד לצוות בבית המשותף בו התגורר. חוק בחירות פדרלי אוסר על מועמד להשתמש בתרומות פוליטיות לצרכים אישיים. צוותו של ריד הצהיר כי עורכי דינו של ריד אישרו את השימוש בכספים באופן זה, אך הוא בכל זאת יחזיר לקמפיין את ההוצאות באופן אישי. למרות דיווחים אלו, הקבוצה השמרנית Citizens United הודיעה כי הגישה תלונה לוועדת הבחירות הפדרלית לחקור את העניין.
סדרה של כתבות תחקיר בלוס אנג'לס טיימס טענה כי ריד הציג חקיקה ולחץ על רשויות רגולטוריות לצורך קידום מטרותיו העסקיות של חברו הטוב הארווי ויטמור, עורך דין-לוביסט בנבדה שתרם בצורה משמעותית לקרן המנהיגות ולקמפיינים של ריד ואשר מעסיק את בנו של ריד, ליף, כעורך דינו האישי. בעזרתו של ריד היה ויטמור מסוגל להמשיך בבנייה של מסלולי גולף מתוכננים בשווי 30 מיליארד דולר בקויוטי ספרינגס, פרויקט עליו נמתחה ביקורת חריפה מצד ארגונים סביבתיים, בין היתר בשל ההשפעות הצפויות שלו על כמה בעלי חיים בסכנת הכחדה.
בשנת 2006, the National Republican Senatorial Committee (ועדה שפועלת לבחירת רפובליקאים לסנאט של ארצות הברית) ניסתה לקשור את ריד לשערוריית הלובינג האינדיאנית של ג'ק אברמוף בכך שציינה שהוא קיבל "יותר מ-50 אלף דולר מארבעה שבטים עם אינטרסים בתחום משחקי הימורים, בין השנים 2001–2004, לאחר שהם שכרו את שירותיו של אברמוף". ריד הכחיש כל אשמה והתקשורת דיווחה כי Center for Responsive Politics (המרכז לפוליטיקה אחראית - קבוצת מחקר לא מפלגתית שאינה למטרות רווח שמושבה בוושינגטון הבירה) הפיקה ניתוח המראה על עלייה כללית בכמות ובמספר התרומות שקיבל ריד מארבעה שבטים אינדיאנים מאז סוף שנות ה-90 של המאה ה-20.
ב-9 בינואר 2010 התנצל ריד על הערות שנתפסו כמהולות בגזענות שהשמיע בעת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. בשיחות פרטיות ציין ריד כי ברק אובמה יכול לזכות בנשיאות ארצות הברית משום שהמדינה מוכנה לאמץ מועמד שחור לנשיאות, במיוחד אחד כמו אובמה - אליו התייחס ריד כבעל "עור בהיר" וללא דיאלקט כושי, אלא אם כן הוא רוצה בכך". הערות אלו נחשפו על ידי העיתונאים מארק הלפרין וג'ון היילמן בספרם Game Change אודות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. יושב ראש ה-Republican National Committee (ועדה פוליטית האחראית על פיתוח וקידום פלטפורמה פוליטית רפובליקנית, כמו גם על תיאום גיוס כספים ועל אסטרטגיית בחירות), מייקל סטיל, כמו גם הסנאטורים ג'ון קורנין וג'ון קיל, קראו לריד להתפטר מעמדת המנהיגות שלו בסנאט, בציינם שמנהיג הרוב טרנט לוט התפטר בשל דוח שהתייחס למרוץ. כך או אחרת, מומחים רבים אמרו שאין כמעט כל סיכוי שיקרה דבר כזה. יושב ראש ה-Democratic National Committee (הארגון העיקרי המסדיר את הקמפיין והפעילות הפוליטית השוטפת לתמיכה במועמדי המפלגה הדמוקרטית), טים קיין, כמו גם הסנאטורים דיאן פיינסטיין וג'ק ריד, הביעו תמיכה בריד וביטחון שהוא ישמור על עמדת המנהיגות שלו, ואילו דמוקרט בכיר אחר ציין כי ריד "זכה להצהרות תמיכה ממנהיגים אפרו-אמריקאים בקונגרס של ארצות הברית ומקהילת זכויות האזרח. באוגוסט 2010 דיבר ריד בפני National Council of La Raza (קבוצת סינגור אמריקאית לא מפלגתית שאינה למטרות רווח, המתמקדת בשיפור ההזדמנויות להיספנים) ואמר: "אני לא יודע איך מישהו ממורשת היספנית יכול להיות רפובליקני, בסדר. האם אני צריך לומר עוד?". ביום שלמחרת, ד"ר מני אלוורז, רופא קובני אמריקני והסנאטור מרקו רוביו, שניהם ממוצא היספני, דיברו נגד הערותיו של ריד.
במהלך קיץ 2012 אמר ריד בריאיון להפינגטון פוסט, כי הוא קיבל מידע ממשקיע לא מזוהה בביין קפיטל, לפיו המועמד המשוער לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית, מיט רומני, לא שילם מסים כלל במשך עשר שנים. ב-2 באוגוסט 2012 חזר ריד על ההאשמה, על רצפת הסנאט. בתוכניות האירוח הפוליטיות של יום ראשון בבוקר שלאחר מכן, ביטאו מספר רפובליקנים חוסר הסכמה עם ריד. לפי CBS News הצהיר רומני: "תן לי גם לומר, באופן קטגורי, ששילמתי מיסים, מדי שנה. אז הארי פשוט טועה". מדד האמת של PolitiFact.com דירג את ההאשמה כ-"!Pants on Fire" (התגרות שבה משתמשים ילדים במגרש המשחקים כדי לציין שהזולת משקר). CBS גם דיווחה כי רומני הגיש החזרי מס של 23 שנים לקמפיין של ג'ון מקיין ב-2008, כאשר ניסו לבדוק את מועמדותו לתפקיד סגן הנשיא. על אף העובדה שמקיין לא סקר את כל החזרי המיסים בעצמו, הוא הצהיר כי "שום דבר בהחזרי המס הללו לא מראה שהוא לא שילם מיסים".
דימוי תרבותי ופוליטי.
חלק מהעימות בין ריד לפרנק רוזנטל בעת שריד ישב בראש נציבות משחקי המזל של נבדה, שוחזרה בסרט קזינו. לריד היה תפקיד בסרט טראפיק שבו שיחק את עצמו. הוא הופיע לצד הסנאטור סם בראונבק ולצד הסנאטור דאז ברק אובמה בסרט התיעודי Sand and Sorrow המתעד את רצח העם בדארפור.
ב-2001 נבחר ריד ל-Gaming Hall of Fame (היכל התהילה של משחקי המזל).
חייו האישיים.
ב-1959 נישא ריד לחברתו מבית הספר התיכון, לאנדרה גוּלד. לזוג חמישה ילדים: בת וארבעה בנים. בנם הבכור, רורי ריד, היה הנציב הנבחר של מחוז קלארק, נבדה שבראשו עמד, והמועמד הדמוקרטי בבחירות 2010 למשרת מושל נבדה. בן אחר רץ לתפקיד מוניציפלי ב-Cottonwood Heights יוטה.
לפי Center for Responsive Politics ריד שווה סכום שבין 3.3 מיליון דולר ל-10.3 מיליון דולר.
ריד, שגודל כאגנוסטיקן, ואשתו, שנולדה למהגרים יהודים וגדלה בהנדרסון, המירו את דתם לכנסיית המורמונים בעת שריד היה סטודנט במכללה. בראיון בשנת 2001 אמר ריד: "אני חושב שזה קל הרבה יותר להיות חבר טוב בכנסייה ודמוקרט, מלהיות חבר טוב בכנסייה ורפובליקני". הוא המשיך ואמר שהדגש הדמוקרטי על עזרה לאחרים, בניגוד למה שהוא מחשיב דוֹגמה הרפובליקנית ההפוכה, הוא הסיבה שהוא דמוקרט. ב-9 בנובמבר 2009 נשא ריד נאום באוניברסיטת בריגהאם יאנג בפני כ-4,000 סטודנטים, ובו הביע את דעתו לפיה הערכים הדמוקרטים משקפים את הערכים המורמוניים. מספר רפובליקנים מורמונים ביוטה ערערו על אמונתו בשל עמדותיו הפוליטיות, כגון אמירתו שתמיכת הכנסייה ב-California Proposition 8 הביאה לבזבוז משאבים.
בספטמבר 2011 אובחנה רעייתו של ריד כחולה בסרטן השד.
באוקטובר 2012 סבל ריד מפגיעות קלות כתוצאה מתאונת דרכים שעבר בלאס וגאס.
נפטר ב-28 בדצמבר 2021.
הנצחה.
ב-14 בדצמבר 2021, כשבועיים לפני פטירתו, שונה השם של נמל התעופה של לאס וגאס מ"נמל התעופה הבינלאומי מקארן" לנמל התעופה הבינלאומי הארי ריד.
מוזיאון הפצצה האטומית (נגסאקי)
מוזיאון הפצצה האטומית (ביפנית: 長崎原爆資料館) הוא מוזיאון הממוקם בעיר נגסאקי שביפן.
המוזיאון הוקם לזכר הטלת פצצת האטום על העיר בשעה 11:02:35 ב-9 באוגוסט 1945 במהלך מלחמת העולם השנייה. המוזיאון ממוקם בסמוך לפארק השלום בנגסאקי - מוקד הפיצוץ.
המוזיאון הראשון הוקם באתר בשנת 1945, זמן קצר לאחר תום המלחמה. המוזיאון הנוכחי נפתח באתר באפריל 1996, לרגל ציון יובל להטלת הפצצה.
המוזיאון מציג את ההיסטוריה של מלחמת העולם השנייה ואת ההיסטוריה של פיתוח הנשק הגרעיני.
בסמוך למוזיאון ממוקם היכל הזיכרון הלאומי לזכר קורבנות פצצת האטום שנפתח בשנת 2003.
רבנים לזכויות אדם
היכל הזיכרון הלאומי לזכר קורבנות פצצת האטום
היכל הזיכרון הלאומי לזכר קורבנות פצצת האטום (ביפנית: 国立長崎原爆死没者追悼平和祈念館) הוא אתר הנצחה הממוקם בעיר נגסאקי שביפן, לזכר קורבנות הטלת פצצת האטום על העיר נגסאקי. אתר ההנצחה ממוקם בסמוך למוזיאון הפצצה האטומית ולפארק השלום.
אתר ההנצחה מנציח את זכרם של 150,000 קורבנות הפצצה. באתר מוצגים תמונות ועדויות של שורדי הפצצה.
האתר תוכנן על ידי האדריכל היפני אקירה קוריו והוקם בין נובמבר 2000 לדצמבר 2002. האתר כולל שני מפלסים. במפלס התחתון ממוקמים אזור ייעוץ וספריה, חדר הרצאות, חדר מולטימדיה המציג תמונות של תוצאות הפצצה, ואולם זיכרון ובו 12 עמודי אור המסמלים את התקווה לשלום.
במפלס העליון תערוכת קבע ובה קטעי יומנים של שורדים, וכן תצפית על אולם הזיכרון. עיקר המפלס העליון הוא בריכת מים דרכה ניתן לראות את עמודי האור מהמפלס התחתון.
האדמו&quot;ר מסדיגורה
ר.ס. תומס
האדמו&quot;ר מצ'ורטקוב
עומרי לוקאס
העיצומים נגד עיראק (1990)
העיצומים על עיראק הם אמברגו פיננסי ומסחרי כמעט מוחלט, שנכפה על עיראק על ידי מועצת הביטחון של האו"ם, ב-6 באוגוסט 1990, ארבעה ימים לאחר פלישת עיראק לכווית. במאי 2003 - כאשר הופל סדאם חוסיין משלטונו במלחמת עיראק, פג תוקפם של חלק מהעיצומים, למעט העיצומים שכוללים פיצויים שנפסקו לטובת כווית, אשר ממשיכים עד ימינו אלה.
היסטוריה.
מטרתם המוצהרת של העיצומים הייתה להכריח את עיראק לסגת מכווית, לשלם לה פיצויים, להשמיד את מלאי הנשק להשמדה המונית שלה , ולסיים את פרויקט הגרעין העיראקי.