בשנת 1977 יצא צ'ארלס, נסיך ויילס לתקופה קצרה עם ליידי שרה ספנסר, אחותה הגדולה של דיאנה. חיי-האהבה של צ'ארלס עוררו מאז ומתמיד את סקרנותה של העיתונות, ושמו נקשר עם כמה נשים, ביניהן מאהבתו קמילה פרקר בולס, שהייתה נשואה לאחר. היות שעבר את גיל ה-30, הוטל עליו לחץ הולך וגובר להינשא. ואולם, היות שהיה הנסיך מוויילס והמלך-לעתיד, כלתו של צ'ארלס הייתה צריכה להיות בעלת אילן-יוחסין ללא דופי, ופרוטסטנטית (אם כי החוק דורש רק שלא תהיה קתולית). השמועות אומרות שקמילה היא שעזרה לו לבחור בדיאנה בת ה-19, שעבדה באותו זמן בתור גננת. ארמון בקינגהאם הודיע על דבר אירוסיהם ב-24 בפברואר 1981.
החתונה התקיימה בקתדרלת סנט פול בלונדון ב-29 ביולי 1981, לעיני 3,500 אורחים (ביניהם קמילה) וכ-750 מיליון צופי טלוויזיה בעולם כולו. דיאנה הייתה לאנגליה הראשונה הנישאת ליורש העצר מאז 1659, אז התחתנה הליידי אן הייד עם הדוכס מיורק, לימים המלך ג'יימס השני. לאחר הנישואין, זכתה בתואר "הנסיכה מוויילס".
ב-21 ביוני 1982 נולד לצ'ארלס ודיאנה בנם הבכור הנסיך ויליאם. באחד מהראיונות שנתנה, שפורסם לאחר מותה, סיפרה כי בהיותה בהריון עם ויליאם השליכה עצמה במורד גרם מדרגות, והמלכה המזועזעת גילתה אותה שם. לאחר לידת ויליאם, סבלה דיאנה מדיכאון לאחר לידה. מאוחר יותר התפתחה אצלה הפרעת אכילה בולימיה, והיא אף ניסתה להתאבד. ב-15 בספטמבר 1984 נולד לצ'ארלס ודיאנה בנם השני הנסיך הארי.
למרות ניסיונות להסתיר את העובדה שנישואי הזוג עלו על שרטון, החל מ-1987 החלה התקשורת העולמית לדון בכך באינטנסיביות, ובעיקר הצהובונים הבריטיים, שניסו לדלות פרטים ותמונות מחייהם האישיים של בני הזוג. צ'ארלס חידש את יחסיו עם פרקר בולס, ודיאנה פיתחה רומן עם ג'יימס יואיט. אף על פי שהרומן בין דיאנה ויואיט החל רק לאחר לידתו של הארי, נפוצו שמועות שיואיט, ולא צ'ארלס, הוא אביו של הארי, משום שהארי דומה ליואיט יותר מאשר לצ'ארלס. בני הזוג הרבו לשוחח עם העיתונות דרך ידידים, כשהם מאשימים זה את זה בניאוף.
בשנת 1992 הצטלמה דיאנה לבדה על ספסל בטאג' מהאל, בתמונה שהמחישה את הקרע שהתרחש בנישואיה לנסיך צ'ארלס. 24 שנים מאוחר יותר הצטלם בנם ויליאם עם רעייתו קתרין על אותו הספסל בדיוק. צ'ארלס ודיאנה נפרדו ב-1992, אך הגירושין קיבלו תוקף סופי רק באוגוסט 1996.
מפעלי צדקה.
דיאנה התפרסמה בזכות תמיכתה במפעלי צדקה. בלטה פעילותה הנמרצת נגד השימוש במוקשים נגד אדם, והפחתת הסטיגמה השלילית שדבקה בחולי איידס.
בשנת 1983 הייתה דיאנה הנשיאה של ולמדה את שפת הסימנים הבריטית.
באפריל 1987 הייתה דיאנה לאישיות הציבורית המפורסמת הראשונה אשר צולמה כשהיא נוטלת את ידו של חולה איידס מאושפז. בדצמבר 2001 ביטא ביל קלינטון בצורה יפה את תרומתה לשינוי דעת הקהל אודות חולי איידס, במסגרת "הרצאות ע"ש דיאנה, הנסיכה מוויילס, על איידס", באמרו:
ביקורה המתוקשר ביותר, ככל הנראה, למטרות צדקה, התקיים בינואר 1997, כאשר ביקרה באנגולה את קרן HALO, ארגון לפירוק מוקשים. העולם כולו ראה את דיאנה מסיירת בשדה מוקשים, בקסדה ושכפ"ץ. באוגוסט של אותה שנה ביקרה בבוסניה עם ג'רי וייט וקן רוטרפורד מארגון נפגעי המוקשים Landmine Survivors Network. בפעילותה נגד מוקשים הדגישה את הפגיעות שהם גורמים, לרוב לילדים, זמן רב אחרי שהסכסוך שבעטיו הונחו כבר הסתיים.
השפעתה על ממשלת הממלכה המאוחדת ומדינות אחרות זכתה להכרה כאשר חתמו על הסכם אוטווה בדצמבר 1997 (לאחר מותה), הסכם בו הוטל איסור בינלאומי על השימוש במוקשים נגד אדם.
מותה.
ב-31 באוגוסט 1997 הייתה דיאנה מעורבת בתאונת דרכים במנהרה ברחוב Pont de l'Alma בפריז. עימה ברכב היו בן-זוגה דודי אל-פאייד, בנו של המיליונר המצרי-בריטי מוחמד אל פאייד, הבעלים של חנות "הרודס" בלונדון, נהגם הנרי פול, ושומר-ראשו של אל-פאייד, טרבור ריז-ג'ונס.
הנהג הגה תוכנית שתמנע היתקלות בצלמי פפראצי. על פי התוכנית, תצא בתחילה מכונית דומה מהמלון, והצלמים ירדפו אחריה. לאחר מכן הם ייצאו, ויסעו בדרך אחרת.
בשעת לילה מאוחרת של שבת, ה-30 בחודש, אכן יצאה מכונית ה"פיתיון" ממלון ריץ שבפלאס ונדום בפריז, ונסעה לכיוון אחר, כשעדר של צלמים בעקבותיה. לאחר מספר דקות יצאו דיאנה ואל-פאייד, ונסעו לאורך גדתו הצפונית של נהר הסן. רק אופנוען ושבעה צלמים, בכמה כלי רכב, יצאו בעקבותיהם.
בשעה 00:25 נכנסה מכונית המרצדס שלהם למנהרה תחת ה-Place de l'Alma. בכניסה למנהרה פגעה המכונית בצידה בקיר הימני. היא סטתה לנתיב השמאלי והתנגשה חזיתית באחד העמודים התומכים בגג, הסתחררה ונעצרה. בעוד הנפגעים שוכבים במכונית ההרוסה, פצועים קשות, התקרבו אליהם כמה מן הצלמים והמשיכו לצלם.
דיאנה חולצה מהרכב בעודה בחיים, ונלקחה באמבולנס לבית-חולים סמוך. אף על פי שנעשו מאמצים להצילה, היא סבלה מחבלות פנימיות חמורות, ובשעה 04:00 באותו בוקר הודיעו הרופאים על מותה. לאחר זמן מה נודע כי היחיד ששרד בתאונה היה שומר הראש של דודי פאייד, טרבור ריס ג'ונס. הלווית הנסיכה נערכה ב-6 בספטמבר, והיא נקברה באחוזת משפחתה במחוז נורת'האמפטונשייר.
ב-1999 הגיעה חקירה צרפתית למסקנה כי רכב נוסף בא במגע עם המרצדס במנהרה, פיאט אונו לבנה; אך הרכב הזה לא נמצא מעולם ונהגו לא התייצב. במקור דיווחו כלי התקשורת כי מהירותה של המכונית בעת ההתנגשות בעמוד הייתה מעל 190 קמ"ש, ושמחט מד-המהירות נתקעה על מספר זה. אך מאוחר יותר הודיעו חוקרי התאונה כי המהירות בעת ההתנגשות הייתה בסביבות 95–110 קמ"ש, וכי למרצדס לא הייתה כלל מחט במד-המהירות הדיגיטלי. אך ברור כי המכונית נסעה הרבה מעל המהירות המותרת (50 קמ"ש בלבד), ובכל מקרה יותר מן הסביר במנהרה זו.
מסקנתם של החוקרים הייתה כי התאונה נגרמה עקב שכרותו של הנהג, ללא קשר לצלמי הפפראצי המעטים שעקבו אחריהם.
בנובמבר 2003 זוכו כריסטיאן מרטינז ופאבריס שאסרי, הצלמים אשר צילמו את הנפגעים לאחר התאונה, מאשמת הפרת חוקי הפרטיות הצרפתיים.
ב-6 בינואר 2004 נפתחה חקירה על נסיבות מותה של דיאנה על ידי מייקל בורגס, הפתולוג של משפחת המלוכה. דו"ח שפורסם במסגרת החקירה קבע כי אין בסיס לטענה שדיאנה נרצחה, וכי התאונה שבה נהרגה הייתה "תאונה טראגית".
תוארה.
התואר "הנסיכה דיאנה", אף על פי שהיה בשימוש נרחב על ידי הציבור והתקשורת, הוא שגוי, כיוון שעלול להשתמע מכך שדיאנה נולדה כבת למשפחת המלוכה (כמו הנסיכה מרגרט). דיאנה עצמה הקפידה לתקן את מי שכינה אותה בתואר זה. קידומת הכבוד 'הוד מעלתה המלכותית' נשללה ממנה לאחר גירושיה, כשם שנשללה מאוחר יותר משרה, דוכסית יורק, עם גירושיה מהנסיך אנדרו.
הנצחה.
מספר אתרי הנצחה הוקמו לזכרה של הנסיכה דיאנה - העיקרי שבהם הוא המזרקה לזכר הנסיכה דיאנה שהוקמה בהייד פארק שבמרכז לונדון, דרומית לאגם הסרפנטין. מיזמי הנצחה נוספים הם גן המשחקים על שם הנסיכה דיאנה ומסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה. לדוגמה, האמנית אליסון ג'קסון פרסמה בשנת 1999 סדרת תמונות בשחור-לבן בהן מוצגות דמויות הדומות לנסיכה דיאנה במצבים שונים - חובקת תינוק, מציגה אצבע משולשת ועוד.
פסל "להבת החירות" (בצרפתית: Flamme de la Liberté) שהוקם בפריז בשנת 1989 כהעתק של הלהבה בקצה הלפיד שבפסל החירות, נמצא מעל המנהרה שבה מצאה הנסיכה דיאנה את מותה. מאז מותה הפך הפסל בפועל כאתר זיכרון לנסיכה דיאנה.
ב-1 ביולי 2021, יום הולדתה ה-60, נחנך פסל בדמותה של דיאנה בגן האהוב עליה בארמון קנזינגטון. לכבוד הטקס עוצב הגן מחדש ונשתלו בו כ-4000 פרחים חדשים.
בין השחקניות שהציגו את דיאנה נכללות - דיאנה - נעמי ווטס, Diana: Last Days of a Princess - ג'נבייב או'ריילי, "Diana: A Tribute to the People's Princess - איימי סקומבה."
הנסיכה דיאנה
ש&quot;ס
המילה ש"ס היא ראשי תיבות של "שישה סדרים" – שם כולל לשישה סדרי המשנה, ובעקבותיהם למסכתות התלמוד. כיום השימוש העיקרי בראשי התיבות הוא בפירוש השני. השימוש במונח 'ש"ס' במקום במונח 'תלמוד' החל בעקבות הצנזורה. מפלגת ש"ס אימצה לעצמה שם זה כדי לרמוז על זיקתה העזה לש"ס במשמעותו המקורית, וכן כראשי תיבות של "שומרי-תורה ספרדים".
דוב עצלן
דוב שמש
נבואה המגשימה את עצמה
נבואה המגשימה את עצמה היא מושג מתחום הפסיכולוגיה החברתית המתאר תהליך חברתי בו אמונה אשר בתחילתה היא שגויה מובילה למימוש עצמה. להבדיל מאפקט הפלצבו, תהליך המימוש הוא תהליך חברתי בו קיימת אינטראקציה בין פרטים, ואינטראקציה זו היא הגורמת להגשמת האמונה.
את המונח עצמו הגדיר הסוציולוג רוברט מרטון בשנת 1948. אך אפשר לאתר כבר בספרות של יוון ושל הודו העתיקות, עדויות לתופעה.
לתופעה מגוון מקרים פרטיים אשר מהווים תופעות בפני עצמם כמו אפקט פיגמליון, אפקט הנס החכם, אפקט הגולם.
תהליך ההגשמה.
האמונה מתבטאת אצל הפרט בסכמה המנהיגה את התנהגותו, בעקבות כך הפרט מקבל תגובה סביבתית מהחברה הגורמת למימוש האמונה.
תופעות פרטיות.
אפקט פיגמליון.
[./נבואה_המגשימה_את_עצמה#cite_note-5 [5]] ובתהליכים כלכליים רבים. שיטות ניתוח טכני בשוק ההון מושפעות רבות מאפקט זה, שכן הן מניחות שלביצועי העבר יש השפעה פסיכולוגית שמנחה את הסוחרים והמשקיעים בבואם לתכנן אסטרטגיות השקעה.