האלקסר של סגוביה (בספרדית: Alcázar de Segovia, מילולית: טירת סגוביה) הוא מבצר אבן הממוקם בעיר העתיקה של סגוביה, ספרד. המבצר, המתנשא בראש צוק סלעי מעל מקום התמזגות הנהרות ארסמה וקלמורס, סמוך לרכס גוודראמה, הוא אחד המבנים הייחודיים והמוכרים בספרד. האלקסר נבנה במקור כמבצר, אך שימש גם כארמון, בית סוהר, בית ספר מלכותי לארטילריה ואקדמיה צבאית. כיום משמש האלקסר כמוזיאון היסטורי הפתוח לקהל הרחב, והוא אחת משלוש האטרקציות התיירותיות העיקריות של סגוביה, לצד אמת המים והקתדרלה.
היסטוריה.
מקורו של האלקסר של סגוביה, כמו מבצרים רבים בספרד, במצודה ערבית. ההתייחסות הראשונה לאלקסר הנוכחי היא משנת 1120, כ-32 שנים לאחר חזרתה של העיר סגוביה לידיים נוצריות. עם זאת, ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על כך שבמיקומו של האלקסר עמד מבצר כבר בימי הרומאים, אפשרות שמקבלת משנה תוקף מקיומה של אמת המים הרומית בעיר.
מבנהו וצורתו של המבצר עד לימי אלפונסו השמיני אינם ידועים, אולם בתיעוד מוקדם מוזכרת גדר היקפית מעץ. ניתן להסיק כי לפני שלטונו של אלפונסו השמיני מדובר היה במבצר עץ מעל היסודות הרומיים. אלפונסו השמיני ואשתו אלינור הפכו את האלקסר למקום מגוריהם העיקרי, ובימיהם החלו העבודות לבנייתו של מבצר האבן הקיים כיום.
במהלך ימי הביניים המשיך האלקסר להיות מקום מגורים מועדף על רבים מבני משפחות המלוכה הקסטיליות וכן מבצר עיקרי במערך ההגנה של הממלכה. במהלך תקופה זו נבנו מרבית המבנים במתחם, והמבצר הורחב באופן משמעותי על ידי השליטים לבית טרסטמארה.
בשנת 1258 נערכו במבצר עבודות שיקום על ידי אלפונסו העשירי, לאחר קריסה חלקית של המבנה, ולאחר מכן נבנה היכל המלכים במטרה לאכלס את הפרלמנט. עם זאת, המלך שבתקופתו נעשו עבודות הבנייה המשמעותיות ביותר הוא חואן השני, שאחראי לבנייתו של 'המגדל החדש', הידוע כיום כ'מגדל חואן השני'.
בשנת 1474 מילא האלקסר תפקיד חשוב בעלייתה לשלטון של איזבלה הראשונה. ב-12 בדצמבר הגיעו לסגוביה החדשות על מותו של המלך אנריקה הרביעי במדריד, ואיזבלה מצאה מפלט בין חומות המבצר, שם היא זכתה לתמיכתם של אנדרס קבררה ומועצת העיר סגוביה. איזבלה הוכתרה למחרת למלכת קסטיליה ולאון.
השיפוץ הנרחב הבא באלקסר נערך על ידי המלך פליפה השני לאחר נישואיו לאנה, ארכידוכסית אוסטריה. במהלך השיפוץ נוספו לאלקסר הצריחים המחודדים, במטרה לשוות לו מראה המזכיר את המבצרים המרכז-אירופאים. לאחר שמשפחת המלוכה העתיקה את מגוריה למדריד, הפך האלקסר לבית סוהר למשך כמאתיים שנה.
בשנת 1762 ייסד במקום המלך קרלוס השלישי את בית הספר המלכותי לארטילריה. האלקסר שימש את בית הספר קרוב למאה שנים, עד 6 במרץ 1862, אז שרפה שפרצה במקום גרמה לנזק משמעותי לגגות ולשלד המבנה. נזקי השרפה שוקמו רק בשנת 1882. בשנת 1896 החליט המלך אלפונסו השלושה-עשר להעביר את האלקסר לרשות משרד המלחמה הספרדי ולהפכו לאקדמיה צבאית. בשנת 1953 הוקמה 'פטרונות האלקסר', הגוף שאחראי כיום על המוזיאון שנפתח באתר.
העליה ההמונית
צפיית שיא
שעת צפיית שיא
רנדל קרמר
סר ויליאם רנדל קרמר (באנגלית: Sir William Randal Cremer ; 18 במרץ 1828 - 22 ביולי 1908), הידוע בדרך כלל בשמו האמצעי, היה חבר הפרלמנט של בריטניה ופציפיסט.
קרמר נבחר למזכיר האינטרנציונל הראשון ב-1865, אך התפטר שנתיים לאחר מכן. בשנת 1903 זכה קרמר בפרס נובל לשלום והיה הראשון לזכות בו כאיש יחיד. הוא זכה בפרס בעיקר עבור פעילותו בבוררות בינלאומית ובמיוחד הסכם הבוררות האנגלי-אמריקאי של 1897.
הוא גם זכה באות לגיון הכבוד הצרפתי והוענק לו תואר אביר ב-1907.
אסתר רדא
אסתר רָדָא (נולדה ב-7 במרץ 1985) היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
רדא נולדה בקריית ארבע, להורים שעלו מאתיופיה שנה קודם לכן במבצע משה עם אחיה הבכור. ב-1994 כשהייתה בת 10 עברה משפחתה להתגורר בנתניה, שם למדה משחק בבית הספר למשחק ותיאטרון נוער "יצירתי" של הבמאית שירלי עודד דורן. כילדה שרה גם ב"מקהלת שבא" שפעלה יחד עם המוזיקאי שלמה גרוניך. את לימודי החטיבה והתיכון עשתה בבית ספר אלדד וסיימה בהצטיינות במגמת מחשבים וסוציולוגיה.
את שירותה בצה"ל עשתה רדא כסולנית בלהקת מז"י.
קריירה.
משחק.
את קריירת המשחק החלה במחזמר "הלהקה" שהוצג בתיאטרון הבימה בבימויו של אילן רונן בשנת 2006. במחזמר גילמה רדא את דמותה של מלי, וזכתה בפרס תגלית השנה של "הבימה" על התפקיד (2007).
בשנים 2007–2010 שיחקה בסדרת המתח "דאוס" בערוץ הילדים, בתפקיד ראשי לצד מיכאל מושונוב, עדי הימלבלוי ומייקל לואיס.
בנוסף ב-2007 שיחקה בתיאטרון גם במחזה, "סדקים בבטון", שעלה ב"תיאטרון הבימה" בבימויה של דליה שימקו.
ב-2008 שיחקה רדא בסרט הקולנוע, "עוד אני הולך", בבימויו של יקי יושע, על פי ספרו בשם זה, ובאחד התפקידים הראשיים בסרט "זרובבל" בבימויו של שמואל ברו. ב-2009 שיחקה בסרט "קירות" בבימויו של דני לרנר.
ב-2012 שיחקה באחד מהתפקידים הראשיים בסדרת המשטרה, "המיוחדת", במסגרת שידורי רשת בערוץ 2. באותה שנה שיחקה רדא בסדרה הפשע של Yes "נויורק", בסדרה גילמה את שאניקווה, נערת ליווי מהרחוב שנדב לוקח אותה תחת חסותו ומתחתן איתה.
בשנת 2013 לקחה חלק בהצגה "גזע" בתיאטרון חיפה בבימויו של משה נאור ולצדם של רמי הויברגר, נורמן עיסא ושרון אלכסנדר. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס שחקנית המשנה בפרסי התיאטרון. בנוסף, המשיכה לעונה השנייה של "נויורק" למספר פרקים. וכן, שיחקה במיני-סדרת המתח "המגפה" שביים ימי ויסלר ושודרה ב-HOT.
בשנת 2015 יצא סרט הדרמה "הגננת" של הבמאי נדב לפיד בו שיחקה, אשר זכה לשבחים רבים והשתתף בשבוע המבקרים של פסטיבל קאן.
בשנת 2016 שיחקה בסרט העלילתי הקצר "אשת השגריר" שכתבה עלמה גניהר וביימה דינה צבי-ריקליס.
בשנת 2019 שיחקה בסרטו של גור בנטביץ' "קצפת ודובדבנים".
בשנת 2021 צפויה להשתתף בעונה החדשה של פרפר נחמד אשר צפויה לעלות במהלך הקיץ בכאן חינוכית.
מוזיקה.
בשנת 2010 השתתפה בשעשועון הקריוקי, "תשיר את זה" בערוץ 2 במסגרת שידורי רשת, בתפקיד זמרת הבית.
בתחילת 2013 הוציאה רדא מיני אלבום בשם Life Happens ובו ארבעה שירים שכתבה והלחינה. את האלבום הפיקו סאבו וקותי, והוא זכה לתשבחות רבות.
בדצמבר 2012, מעט לפני הוצאת המיני אלבום, רדא הוציאה את הסינגל Life Happens, אשר זכה להצלחה מפתיעה והשמעות רבות ברדיו, כולל התמקמות במקום הרביעי במצעד השבועי של גלגלצ, ומקום שביעי במצעד השבועי של "מדיה פורסט" כחצי שנה לאחר הוצאת המיני אלבום. הקליפ לשיר, בבימוי גל מוג'ה, יצא לאור ב-28 באפריל 2013 וזכה גם הוא להצלחה. הוא שודר בתחנות MTV באירופה ו-VH-1 באנגליה ונבחר ל"קליפ השנה" באתר Mako.
הסינגל השני מהאלבום, "Anything", לא זכה להצלחה כמו קודמו. סינגל השלישי מהמיני אלבום, "Could it Be", זכה להצלחה ולהשמעות רבות ברדיו, והוא התמקם במקום השביעי במצעד השבועי של גלגלצ, ותשיעי במצעד השבועי של "מדיה פורסט".
ב-9 בפברואר 2014 הוציאה רדא את אלבום הבכורה שלה, Ester Rada. האלבום עמד בציפיות המבקרים, זכה לתשבחות ואף הגיע למעמד של אלבום זהב לאחר מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים.
בטקס הדלקת המשואות שנערך בהר הרצל ב-5 במאי 2014 שרה רדא את שירת דבורה, ללחן של נורית הירש.
בנוסף לסינגלים שכבר יצאו מה-EP של רדא (אשר כל שיריו נכנסו גם לאלבום הבכורה) יצאו עוד שלושה סינגלים - No More, Surises ו-Nanu nay, כאשר שניים מהם נכנסו לפליליסט של גלגלצ ו-Nanu Nay אף הגיע למקום השביעי במצעד השבועי - השיר הראשון באמהרית שעשה זאת בהיסטוריית המצעד.
אחרי שנה מלאה של מספר סיבובי הופעות בישראל ומחוצה לה עם להקתה והופיעה על במות באירופה, בארצות הברית, בקנדה ובדרום אמריקה, כהדליינרית בפסטיבלי ג'אז מהגדולים בעולם ובפסטיבל WOMEX האחרון. במרץ 2015 הוציאה רדא לאור את I Wish, מיני אלבום הכולל ארבעה קאברים לקלאסיקות של נינה סימון, ממקורות ההשראה הגדולים שלה. רדא ולהקתה אחראים להפקה המוזיקלית והעיבודים של השירים. על המיקסים והמאסטר אחראי בוב פאוור, שעבד בין השאר עם אריקה באדו, דיאנג'לו ודה לה סול. האלבום יוצא עם רצועת בונוס הכוללת ארבעה קליפים של אסתר והלהקה, שצולמו בקונספט של הופעה טלוויזיונית, כפי שהיה נהוג לצלם בתקופתה של נינה סימון.
בתחילת 2015 חתמה רדא על חוזה הפצת האלבום עם הלייבל הבינלאומי Discograph (השייך לחברת התקליטים היוקרתית Harmonia Mundi), שיפיץ החל מחודש מאי 2015 את ה-EP החדש ואת אלבומה הראשון "Ester Rada" ברחבי אירופה.
ב-14 ביוני 2016 לאחר הופעות רבות בארץ ובעולם בהופעות אנפלאגד יצא הסינגל ראשון מתוך אלבומה הקרב. ב-12 ביולי יצא הקליפ לשיר.
ב-17 באוגוסט 2017 יצא אלבומה המקורי השני הנקרא "Different Eyes". באותה שנה הופיעה בפסטיבל יערות מנשה. בפסטיבל השתתפו בין היתר אורפנד לנד, אביתר בנאי, אלון עדר, עדי-קשת כהן וגל דה פז.
בדצמבר 2019, יצא המיני אלבום השלישי של רדא שנקרא "Lady", הכולל ארבע גרסאות מחווה בביצועה לשירים שבוצעו במקור בידי הזמרת בילי הולידיי, בצמוד לאלבום עצמו יצא סרט דוקומנטרי קצר המתעד את תהליך היצירה. האלבום מלווה בסרט דוקומנטרי שיצרה הבמאית דניאל שיטרית אשר ליוותה את תהליך ההקלטות של אסתר ולהקתה.
ב-2020 הוציאה את אלבומה השלישי, "חסד".