ב-1777 מת המלך ז'וזה הראשון ומריה הראשונה הומלכה למלכה והייתה המלכה הראשונה ששלטה על פורטוגל. השליטה החדשה לא אהדה את דה מלו. היא לא סלחה לו על האכזריות בה נהג כלפי משפחת טאבורה ואחד מצעדיה הראשונים כמלכה היה לפטרו מכל תפקידיו. בנוסף, הוצא נגדו צו הרחקה על פיו דה מלו חייב לשהות במרחק של 20 מייל לפחות מהמלכה, ובמקרה שמריה הגיעה לאזור מגוריו, היה חייב דה מלו לעזוב את ביתו עד שתסיים את ביקורה.
מריה סבלה מדיכאון, אחרי מותו של בעלה במאי 1786 ומותו של בנה הבכור ב-1788 מאבעבועות שחורות, החמיר הדיכאון כך שהפריע לה לתפקד כשליטה, החל ב-1792, אחרי מותו של הכומר המוודה שלה, החמיר הדיכאון עד כדי אי-מסוגלות לשלוט כך שבנה הרביעי, ז'ואאו השישי, שלט בשמה החל ב-1799.
השפעת המלחמות הנפוליאוניות.
פורטוגל הייתה חלק מהקואליציה האנטי צרפתית השנייה, ובעקבות כך פלשה לפורטוגל בשנת 1801, ספרד שנתמכה על ידי נפוליאון בונפרטה. בהסכם בדחוס שנחתם בחודש יוני של אותה שנה הסיגה ספרד את כוחותיה בתמורה לוויתור על טריטוריות מצד פורטוגל.
פורטוגל סירבה ב-1807 להיענות לדרישת נפוליאון לתמוך במצור על בריטניה, כחלק מאמברגו על הממלכה המאוחדת. כתוצאה מכך, כוחות צרפתיים, תחת פיקודו של הגנרל ז'ונו (Junot), פלשו לפורטוגל כחלק ממלחמת חצי האי והשתלטו על הבירה ב-1 בדצמבר 1807.
לאחר הכיבוש עברה חצר המלוכה לברזיל ושם נפטרה מריה ב-20 במרץ 1816. לאחר מותה הובאה גופתה לקבורה בפורטוגל.
משפחתה.
מנישואיה לדודה פדרו השלישי, מלך פורטוגל, היו לה 7 ילדים:
אתר ערוץ הספורט
לוקאס ליכט
לוקאס מתיאס ליכט (נולד ב-6 באפריל 1981) הוא כדורגלן ארגנטינאי ממוצא יהודי המשחק בחימנסיה לה פלאטה בעמדת המגן שמאלי.
קריירה.
ליכט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של חימנסיה לה פלאטה ובשנת עלה לבוגרים. בשנת , הבקיע את שער הבכורה שלו נגד אינדפנדיינטה. מאחר שליכט הוא יהודי הוא עורר עניין רב בקבוצות ישראליות ביניהן מכבי חיפה, מכבי נתניה ועירוני קריית שמונה, אך ב-17 ביולי 2006 חתם בחטאפה ל-4 שנים. בעונתו הראשונה שימש כמחליף עבור חבייר פארדס, ולאחר שהאחרון עזב לריאל סרגוסה בקיץ הוא הפך לשחקן הרכב פותח. ב-22 בדצמבר 2007 הוא הבקיע את השער הראשון שלו במדי חטאפה בניצחון 0-2 נגד אלמריה והגיע עם קבוצתו לרבע גמר גביע אופ"א, אשר נחשב להישג השיא של המועדון. ב-13 בדצמבר 2009 שוחרר מחטאפה וחתם בראסינג קלוב. בקיץ חזר לקבוצת נעוריו חימנסיה לה פלאטה.
אהרון מידן
אהרון מידן (נולד ב-18 באוקטובר 1945) הוא ממייסדי רשת הום סנטר, יו"ר דירקטוריון קבוצת גולף א.ק. (Golf&amp;Co) וקבוצת טיב טעם.
קורות חיים.
אהרון מידן (לבית מודובוי) נולד בחיפה למוניה וכרמלה מדובוי. בהיותו בן חמש, עבר עם אמו לקיבוץ גשר הזיו. לאחר מספר שנים חזר לחיפה שם סיים את בית הספר הריאלי. את שירותו הצבאי עשה במסגרת אמ"ן (1963–1966). לאחר השחרור עברת את שם משפחתו למידן.
לאחר השחרור למד באוניברסיטה העברית בחוגים לכלכלה ומדעי המדינה. בשנת 1968 החל את לימודי התואר השני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. בזמן הלימודים, שימש ככלכלן בתעשייה האווירית. בשנת 1971, עם סיום התואר, נסע לניו יורק עם אשתו הראשונה, יעל.
תחום הפרסום.
בניו יורק הצטרף מידן למשרד הפרסום (DOYLE DANE &amp; BIRRENBACH (DDB ובמשך שנתיים השתלם מקצועית בענף.
בשנת 1973 חזר לישראל והצטרף למשרד הפרסום "טל", בבעלות חמו אליהו טל. במהלך אחת עשרה השנים (1973 - 1984) בהן שהה במשרד, התקדם למעמד של עובד בכיר, שותף ולבסוף, מנהל המשרד ובעל המניות העיקרי.
בשנת 1979 התאחד משרדו עם משרד הפרסום "ארויו". "טל-ארויו", הפך לאחד ממשרדי הפרסום המובילים בארץ, תוך זכייה במספר פרסי האוסקר של הפרסום באותה תקופה. כמו כן, שימש חממה לאנשי פרסום רבים, בהם מוטי מורל, טובית דרורי, רמי שלמור, אודי פרידן וציפי דולן. בשנת 1984 מכר מידן את מניותיו ועזב את תחום הפרסום.
תחום הסחר, השיווק והקמעונאות.
בין השנים 1984–1987, שימש מנהל אגף השיווק של חברת המגפר. במסגרת תפקידו מיתג מחדש את החברה ושמה שונה למגה. המפעל שכר את שורותיו של המעצב האיטלקי ג'יאן-פרנקו ג'ירוטי ומיתג את מוצריו תחת הסיסמה: "מגה ג'ירוטי - האיש שנולד עם הנעל ביד".
בשנת 1988 התמנה סמנכ"ל אגף שיווק וסחר של חברת שילב ושימש בתפקיד זה עד שנת 1992.
בשנת 1992 פנה למידן איש העסקים לוי קושניר, בהצעה לשמש מנכ"ל לרשת קמעונאית מסוג "עשה זאת בעצמך", במתכונת חנויות "הום דיפו" האמריקניות שבבעלותו. תוך חצי שנה הוקמה הום סנטר ונפתח הסניף הראשון בראשון לציון. מידן שמיתג את החברה בתור מנכ"ל, שימש גם כמנהל הסניף, כאשר הרכישות הראשונות לחנות נערכו על ידו בסין.
בשנת 1995 הוביל מידן את הנפקת הרשת בבורסת נאסדאק בניו-יורק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. בהמשך גם יזם והקים את חברות הבת הום סנטר קפריסין (1999), הום סנטר רוסיה (2007) והום סנטר סרביה (2008) ושימש יו"ר שלהן.
בשנת 2003 נתמנה לדירקטור בחברת בסט ביי. כמו כן שימש כמנכ"ל רשת בסט ביי במשך שנה אחת. בשנת 2005 התמנה ליו"ר הום סנטר ושימש בתפקיד זה עד שנת 2013.
בשנת 2011 מונה ליו"ר לא פעיל של חברת טיב טעם.
בשנת 2006 פרסם יחד עם מיכאל אתגר את הספר "קמעונאות" בהוצאת פקר, הספר היחידי בעברית שפורסם עד כה העוסק בנושא, המשמש קוראים ואנשי מקצוע בישראל ומחוצה לה.
בשנת 2013 התמנה על ידי אבי פישר, היו"ר היוצא של חברת קבוצת גולף א.ק., לשמש במקומו כיו"ר פעיל של החברה.
משפחה.
מידן אב לשלושה ילדים מאשתו הראשונה יעל (לבית טל) וסב לארבעה נכדים. החל משנת 1985 בזוגיות עם הסופרת אדיבה גפן שהפכה לרעייתו. השניים מתגוררים בתל אביב.
ימלוח
יַמְלוּחַ (שם מדעי: "Nitraria") הוא סוג שיח בר המשתייך למשפחת הימלוחיים. שיחים אלה גדלים באזורים צחיחים, ועמידים במליחות. ישנם תשעה מינים. בארץ ישראל גדלים:
אין לבלבל בינו לבין הסוג מלוח מסדרת הציפורנאים.
אזכורים.
בערבית הימלוח נקרא ע'רקד או ע'רדק (غرقد, غردق). העץ מוזכר בחדית' כעץ היחיד שלא יסגיר את היהודים שיתחבאו מאחוריו, בניגוד לאבנים ולשאר העצים אשר יקראו להורגם, זאת מכיוון שהוא עץ היהודים.
העיר המצרית ע'רדקה נקראת על שם צמח זה.
סקנקטדי
סקנקטדי (באנגלית: Schenectady) היא עיר הבירה של מחוז סקנקטדי במדינת ניו יורק שבארצות הברית.
על פי מפקד האוכלוסין האמריקני של 2010 אוכלוסיית העיר באותה העת מנתה 66,135 תושבים (הישוב ה-9 בגודלו במדינת ניו יורק) וצפיפות האוכלוסין בעיר הייתה 2,321 תושבים לקמ"ר.
דמוגרפיה.
לפי מפקד האוכלוסין האמריקני של 2010 היו באותה העת 66,135 תושבים בסקנקטדי. צפיפות האוכלוסייה הייתה 2,199.9 תושבים לקילומטר מרובע. 59.38% מהתושבים הם לבנים, 24.19% אפרו-אמריקאים, 0.69% אינדיאנים, 2.62% אסייתים, 8.24% מגזע אחר ו-5.74% משני גזעים או יותר.
גאוגרפיה.
העיר ממוקמת בחלקה המזרחי של מדינת ניו יורק, על נהר המוהוק בקרבת המפגש של נהר המוהוק עם נהר ההדסון, כ-230 קילומטרים מצפון לעיר ניו יורק. העיר משתרעת על פני שטח של כ-28.5 קילומטרים רבועים, אשר מתוכם 0.4 קילומטרים רבועים הם שטחי מים.
חינוך.
בעיר פועלים 16 בתי ספר יסודיים, חטיבת ביניים אחת, ובית ספר תיכון אחד (Schenectady High School).
בתי הספר הפרטיים המקומיים כוללים את בית ספר בראון (כיתות א' עד ח') ובית ספר וילדווד (חינוך מיוחד, לכל הגילים).
תחבורה.
אמטרק, חברת רכבות הנוסעים הבין-עירוניות הלאומית, מפעילה שירות רכבת סדיר המגיע לסקנקטדי לתחנת הרכבת הנמצאת בשדרות אירי 322.
בעיר פועל גם שירות רכבת חשמלית.
תושבים נודעים מסקנקטדי.
תושבים נודעים בולטים אשר נולדו או גדלו בסקנקטדי כוללים את:
נערות הרדיום
נערות הרדיום (באנגלית: Radium Girls) היו עובדות שחלו בהרעלת קרינה מצביעת לוחות שעון בצבע זוהר בחושך במפעל "חברת הרדיום האמריקנית" (United States Radium Corporation) בעיירה אורנג' סביב 1917.
העובדות, שנאמר להן שהצבע אינו מזיק, שאפו לקרבן כמויות קטלניות של רדיום כאשר הן ליקקו קצוות של מברשות צבע כשיטה לעצב את חוד המברשת, כמה מהן נהגו לצבוע את ציפורניהן ושיניהן בחומר הזוהר.
חמש מהנשים תבעו את מעסיקן במשפט שקבע את זכותם של עובדים הלוקים במחלת מקצוע לתבוע את מעסיקיהם.
חברת הרדיום האמריקנית.
בין 1917 ל-1926 פעלה חברת הרדיום האמריקנית, שהוקמה במקור בשם "חברת החומרים הזוהרים מרדיום" (Radium Luminous Material Corporation), בהפקה וזיקוק של רדיום מעפרת קרנוטיט על מנת להפיק צבעים זוהרים ששווקו תחת שם המותג "Undark" (בלתי חשוך). כקבלן של התעשיות הביטחוניות הייתה חברת הרדיום ספק ראשי של שעונים זוהרים לצבא. המפעל שלה באילינוי העסיק יותר ממאה עובדים, בעיקר נשים, שצבעו לוחות שעונים ומכשירים בצבע זוהר שמקורו ברדיום, שהוטעו לחשוב שהחומר בטוח.
חשיפה לקרינה.
חברת הרדיום האמריקנית שכרה כ-70 נשים לבצע משימות שונות כולל טיפול ברדיום, אף על פי שבעלי החברה והמדענים שעבדו עבורה ידעו על ההשפעות של רדיום ונזהרו להימנע מכל חשיפה לחומר. לראיה, הכימאים במפעל השתמשו במסכי עופרת, מסכות ומלקחיים בעת הטיפול ברדיום. חברת הרדיום אפילו פרסמה מאמרים בקרב הקהילה הרפואית שבהם תוארו ההשפעות המזיקות של הרדיום.