צורה מתקדמת של כליל סונטות נקראת כליל סונטות הירואי, הכולל חמש עשרה סונטות, שבהן הסונטות מקושרות כמתואר לעיל, אך הסונטה החותמת הסופית מורכבת מכל השורות הראשונות של ארבע עשרה הקודמות, על-פי סדר הופעתן. הסונטה האחרונה נקראת הסונטה המקשרת (Mastersonnet). צורה זו הומצאה על ידי האקדמיה של סיינה, שהוקמה בשנת 1460, אך לא ידוע על כלילי סונטות אשר נכתבו על-ידיה. כליל הסונטות ההירואי תואר לראשונה על ידי ג'ובאני מריו קרסימבני ביצירתו "L'Istoria della volgar poesia" ("ההיסטוריה של השירה העממית"), שפורסם בוונציה בשנת 1731, ומאוחר יותר על ידי פ. ג. ביסו ב-"Introduzione alla volgar poesia" ("מבוא לשירה עממית"), שפורסם אף הוא בוונציה בשנת 1794. לעיתים נעשה שימוש בווריאציה על צורה זו בה הסונטה המקשרת היא הסונטה הראשונה, והסונטות שלאחר מכן מסתיימות בשורה שנלקחה ממנה לפי הסדר.
דוגמאות.
"זר סונטות" (בסלובנית: Sonetni venec) הוא כליל סונטות של המשורר הרומנטי הסלובני פרנצה פרשרן. כליל סונטות זה נכתב בשנת 1833 וניחן באקרוסטיכון בסונטה המסיימת. כליל הסונטות של פרשרן תורגם לרוסית בשנת 1889, ובכך היה להשפעה רבה על משוררים רבים, כדוגמת ולרי בריוסוב. ירוסלב סייפרט כתב את יצירתו "sonetů Věnec" (זר של סונטות) בצורה זו על העיר פראג, אשר תורגמה לצ'כית על-ידי יאן קרסדלו, שגם הרכיב כליל סונטות משלו "תשובה כהלכה" באותה המתכונת, כמו גם כתיבת מספר מחזורי סונטות אחרות. המשורר ונקו מרקובסקי כתב ופרסם יותר ממאה כלילי סונטות, שהכילו גם אקרוסטיכון המוקדשים לדמויות היסטוריות שונות. בשנת 2007 פרסמה המשוררת הרוסית נטליה שמברובה את "ערפילי אוגוסט", זר זרים: 211 סונטות שזורות המורכבות מ-14 זרי סונטות ליצירת זר השופטים, וסונטה אחרונה שנקראה שופטת השלום.
ספר הילדים "זר לאמט טיל" מאת מרילין נלסון תואם אף הוא לצורת כליל הסונטות ההרואי. מחברת ידועה נוספת של כלילי סונטות עכשוויים היא מרילין האקר. "ביניים", כליל סונטות בשיתוף של המשוררות ג'ודית ברינגטון, אנני פינץ', ג'ולי קיין, ג'וליה ליסלה, ד'ארסי רנדל, קתרין וארנס ולסלי וילר, אורגן באמצעות דיון ברשת Wom-Po listserv ופורסם בשנת 2007. צורה זו נמצאת בשימוש רב גם אצל המשורר טיהימבה ג'ס, הן בספרו הראשון "Leadbelly" והן במספר פעמים באוסף שלו זוכה פרס פוליצר, אוליו, הבנוי סביב כליל הסונטות ההירואי של שירי פרסונה בקולותיהם של זמרי יובל הפיסק המקוריים.
דוגמה נוספת היא 'קורונה' (כתר) של ג'ון דאן ו'כליל הסונטות המוקדש לאהבה' של ליידי מרי שרות'. דוגמאות משמעותיות של כלילי סונטות אשר פורסמו לאחרונה הן יצירותיהם של לינדה בירדס, אנדראה קרטר בראון, רוברט דרלינג, מוירה איגן, ג'ני פקטור, אנדריי קרילוב, רייצ'ל בריגס, ג'ולי פיי, קונסטנס מריט, ג'ולי סופיה פגל, מארי פונסו, פטרישיה סמית, מרילין טיילור, נטשה טרטהווי, דייוויד טרינידד, ג'ון מוריו, ג'ון מקדונאו, קתרין וארנס, אנג'לה עליימו אודונל, לורי אן גררו ורוברט לואיס רודריגס. כליל הסונטות ההרואי של פיונה צ'אמנס "כוריאוגרפיה לאנסמבל" זכה בפרס שירה בבלויט של שנת 2014.
דוגמאות לכלילי סונטות שנכתבו בעברית הן "לשמש" ו"על הדם" מאת שאול טשרניחובסקי, "אשה" ו"חנינא בני" מאת ש. שלום ו"כליל החורש" מאת יוסי גמזו.
קיטווה
קיטווה (באנגלית: Kitwe), המוכרת גם בשם קיטווה-נקנה (באנגלית: Kitwe-Nkana), היא עיר במחוז קופרבלט , זמביה. באזור העיר, נמצאת אוניברסיטת קופרבלט .
גאוגרפיה.
העיר נמצאת כ-50 ק"מ מבירת מחוז קופרבלט , נדולה, וכ-287 ק"מ מבירת זמביה, לוסקה.
תנועה ותחבורה.
העיר נמצאת ליד הכבישים T3 ו-M18. שדה התעופה הקרוב ביותר לעיר, שדה התעופה סאות'דאונס , נמצא כ-10 ק"מ מהעיר. נמל התעופה הבין-לאומי סימון מוונסה קפויפי נמצא כ-54 ק"מ מהעיר.
אגם גרינל
בולאס
בולאס (בספרדית: bolas) או בולאדורס (Boleadoras) הוא סוג של כלי נשק המשמש להטלה העשוי ממשקולות בקצות חבלים המחוברים זה לזה, המשמש ללכידת בעלי חיים על ידי הידוק רגליהם. הבולאס התפרסם כאמצעי הדומה ללאסו בשימוש של הבוקר הדרום אמריקני, הגאוצ'ו, אך הוא התגלה בחפירות של יישובים פרה-קולומביאנים, במיוחד בפטגוניה, שם העמים הילידים (במיוחד ה) השתמשו בו כדי לתפוס גואנקו (יונקים דמויי לאמה) במשקל 100 קילוגרם ונאנדו (עופות גדולים). חוקרים מצאו גם בולאס באמריקה הצפונית ב. המפוצ'ה וצבא האינקה השתמשו בהם בקרב. לוחמי המפוצ'ה השתמשו בבולאס בעימותיהם עם הצבא הצ'יליאני במהלך כיבוש אראוקניה (1861–1883). עמים נוספים שעשו שימוש בכלי נשק זה הם האסקימואים והצ'וקצ'ים בסיביר.
אבני בולאס נמצאו מאז הפליסטוקן התיכון המוקדם (לפני 700,000 עד 120,000 שנה). במזרח התיכון, בטל חסונה שבמסופוטמיה, נמצאו כדורי קלע עשויים חימר שרוף מהתקופה הנאוליתית.
הבולאס הנפוץ מורכב משלושה חבלים באורך של 0.4 עד 1.5 מטרים כל אחד, אשר קשורים יחד בקצה אחד ליצירת כוכב בעל שלוש זרועות. בקצה החיצוני של כל חבל יש משקולת (אבן, שקיק עור עם אבנים או עם כדורי עופרת).
שימוש.
גאוצ'וס השתמשו בבולאס כדי ללכוד בקר או כדי לצוד. בהתאם לעיצוב המדויק, הזורק אוחז את הבולאס באחת המשקולות או בקשר של החבלים. הזורק נותן לכדורים מומנטום בכך שהוא מניף אותם ואז משחרר את הבולאדורה. הנשק משמש בדרך כלל ללכוד את רגלי החיה, אך כאשר הוא נזרק בכוח מספיק הוא עלול אף לגרום נזק (למשל שבירת עצם).
באופן מסורתי, האינואיטים השתמשו בבולאס כדי לצוד עופות, כשהם לוכדים את העופות באוויר עם חבלי הבולאס. הסרט הדוקומנטרי "עם הנוצה" (People of a Feather) הראה כיצד האינואיטים של במפרץ הדסון בקנדה צדים ברווזים מהסוג אדרית באמצעות בולאס שלוכד את הכנף.
עיצוב.
אין עיצוב אחיד. ברוב הבולאס יש שניים או שלושה כדורים, אך ישנן גרסאות של עד שמונה או תשעה. לחלק מהבולאס יש כדורים במשקל שווה, באחרים יש קשרים וחבלים משתנים. גאוצ'ו משתמשים בבולאס העשוי מחבלים של עור קלוע עם כדורי עץ או שקי עור קטנים מלאים באבנים בקצות החבלים.
ניתן לכנות את הבולאס בהתאם למספר המשקולות המשמשות בו:
בולאס עם שלוש משקולות מעוצב בדרך כלל עם שני מיתרים קצרים יותר עם משקל כבד יותר, וחבל אחד ארוך יותר עם משקל קל. המשקלים הכבדים יותר עפים בחזית מקבילים זה לזה, פוגעים משני צדי הרגליים, והמשקל הקל יותר מסתובב ועוטף את הרגליים.
עונת 2016/2017 בליגת העל ההולנדית
עונת 2016/2017 הייתה העונה ה-61 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פיינורד באליפות הליגה. גו אהד איגלס וניימכן ירדו לליגת המשנה.
מבנה.
על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו גו אהד איגלס וספרטה רוטרדם שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בשיטת הטוב משני משחקים כנגד הקבוצות שהעפילו מטורניר הפלייאוף בליגת המשנה.
פלייאוף הירידה.
אל הפלייאוף העפילו 4 הקבוצות שסיימו במקומות 2–5 בליגת המשנה, אליהן הצטרפו שתי הקבוצות שהעפילו מסיבוב הפלייאוף הראשון בליגת המשנה ושתי הקבוצות שסיימו במקומות 16 ו-17 בליגת העל לסדרת הטוב מ-2 משחקים.
קרולינה הרשל
לוי הלוי
לוי הלוי (נולד ב-1970) הוא מנכ"ל חברת "כאל" – כרטיסי אשראי לישראל, בעל ניסיון בתפקידי ניהול בכירים בתחומי הטכנולוגיה והפיננסים.
ביוגרפיה.
נולד בהרצליה לשלום ושרה (עמר) הלוי.
למד תואר ראשון במשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה, ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן. בוגר ממר"ם.
הלוי כיהן במספר תפקידי ניהול בכירים: משנה למנכ"ל ומנהל אגף מערכות מידע וטכנולוגיה במנורה מבטחים, מנכ"ל משותף במלם תים, חבר דירקטוריון בחברת "כאל", ועוד. כיהן במשך ארבע שנים כסמנכ"ל ומנהל חטיבת טכנולוגיות ותפעול בבנק דיסקונט. היה שותף מרכזי לגיבוש ויישום התוכנית האסטרטגית של הבנק, והוביל את הטרנספורמציה הדיגיטלית.
החל מיוני 2018 מכהן בתפקיד מנכ"ל חברת "כאל".
משפחתו.
הלוי גרוש ואב לשלושה ילדים. מתגורר בשוהם.
נקרא על שם סבו, לוי עמר. אביו שלום נולד בצנעא שבתימן בשנת ה'תרפ"ח (1928). בשנת ה'תר"ץ (1930) עלו שלום ומשפחתו לארץ ישראל. עבד בטקסטיל ובעיריית הרצליה. היה ממקימי האגודה לטיפוח חברה ותרבות. בשנת ה'תשכ"ב (1962) הקים את בית הכנסת "אבי דוד" בהרצליה, שנקרא על שם מארי יחיא קאפח.
דונלד הודל
דונלד פול הודל (באנגלית: Donald Paul Hodel; נולד ב-23 במאי 1935) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמזכיר ה-45 של מחלקת הפנים בקבינט של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן, בשנים 1985–1989. טרם מינויו למזכיר הפנים, היה הודל מזכיר האנרגיה של ארצות הברית בין השנים 1982–1985. הוא נודע בתקופת כהונתו כמזכיר הפנים בזכות "מדיניות הודל" שעוררה מחלוקת במהלך ממשל רייגן, שקבעה כי לא תחול זכות מעבר (Right-of-way) בדרכי עפר ומשעולים להולכי רגל.