הפרווה של הזיזף הערמוני צפופה, עבה וצמרירית. צבעה הכללי כהה למדי (בפרט באזור הכתפיים והראש), ונע בין חום ערמוני לחום קפה, אדמדם כהה או חום ארגמני מבריק. בסיס השיער כהה יותר וכמעט שחרחר בצבעו. הגחון חיוור משאר הגוף וצבעו חום זית עד אפרפר. הכנפיים שחורות. האוזניים, הזרועות, הרגליים, הלוע והעיטור האפי בצבע בורדו-שחור, והלשון בולטת בצבעה הורוד.
תפוצה.
הזיזף הערמוני מצוי באמריקה הדרומית; טווח התפוצה שלו כולל את מרבית אמזוניה: צפון ברזיל ובוליביה, מזרח פרו ואקוודור, רמת גויאנה, וונצואלה, קולומביה וגבול קולומביה-פנמה. בית הגידול של המין מורכב מיער גשם טרופי לח בסמיכות למקורות מים, סוואנות טרופיות לחות, מטעים ותצורות קרסט מיוערות. ניתן למצוא בשפלות נמוכות עד רכסים הרריים ברום 1,400 מטר מעל פני הים.
הזיזף הערמוני מבלה את שעות היום במנוחה בנקיקים ומערות בקבוצות או במושבות גדולות של עד 1,000 פרטים במקומות מתאימים. בדומה לזיזף הצוף הוא ניזון בעיקר מצוף, אבקנים ובמידה פחותה גם מפירות וחרקים. הזיזף מתרבה לאורך השנה ללא עונה מוגדרת. מעבר לכך האקולוגיה שלו אינה ידועה.
מצב.
הזיזף הערמוני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), מכיוון שהוא נפוץ באופן נרחב, ומגמת האוכלוסייה שלו יציבה. אין איומים משמעותיים על המין, להוציא הפרעה אנושית בסמוך למערות ותצורות קרסט וכריתת יערות ברצועות מנשק בין היער לסוואנה. ארגון השימור IUCN ממליץ לפעול לשימור בית הגידול באזורים שבהן קיימות אוכלוסיות גדולות של המין (בעיקר בתצורות קרסט).
זיזף פירות קריבי
זיזף פירות קריבי (שם מדעי: "Brachyphylla"), הוא סוג של עטלף בינוני במשפחת הזיזפיים, הכולל 2 מינים, החיים באזור הקריביים. הסוג הוקם במקור בשנת 1834 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי, ומשמעות שמו המדעי היא "עלה קצר" בהתייחסות לעיטור העלה האפי הבלתי מפותח. סוג זה קרוב מבחינה חיצונית ופילוגנטית לסוגים זיזף פרחים וזיזף פרחים ארוס החיים אף הם בקריביים.
תיאור.
לזיזף הקריבי גולגולת רחבה ומסיבית, אוזניים בינוניות ומחודדות וצפירים קטנים. החוטם קצר, קירח ונפוח, והאף קטום וריבועי ומזכיר את אף החזיר; העיטור האפי מורכב מדיסקית קטנה בצורת V מעל הנחיריים שכמעט ואינה נראית במבט שטחי. השפתיים גדולות ובולטות, והן מכוסות ביבלות.
הזיזפים הקריבים הם עטלפים בגודל בינוני; אורך הראש והגוף 7–10 ס"מ, אורך הזרוע 5–6.8 ס"מ והמשקל 27–53 גרם. הנקבה גדולה מן הזכר. הסוג חסר זנב ובעל קרום תעופה אחורי רחב למדי.
פרוות הזיזף קצרה, רכה וזיפית. צבעה נע בין זהוב לבז׳ או שנהב, חום כתמתם או אפרפר. על הפנים, הצוואר והמצח עשוים להיות קטעי שיער חיוורים יותר, וסביב העיניים והאוזניים יש לעיתים קרובות כתמים שחורים. האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע בורדו כהה, הכנפיים שחורות והאף והשפתיים ורודים-אדמדמים.
ביולוגיה.
שני המינים בסוג אנדמיים לאזור הקריביים באמריקה הצפונית; מין אחד מצוי באנטילים הגדולים ומין שני באנטילים הקטנים. בית הגידול של הסוג מורכב מיער גשם טרופי, בתה חופית, ביצות ויערות הרריים נמוכים. המינים בסוג פעילי לילה, ויוצאים לפעילות כשעה לאחר השקיעה. ביום הם ישנים בקבוצות של 30–40 פרטים או במושבות גדולות של אלפי פרטים במערות לחות, נקיקים, צמרות עצים, צוקים ומבנים נטושים. במושבות גדולות, הזיזפים הקריבים לנים לצידם של זיזפי פרחים ושפתניים.
הזיזפים הקריבים מחפשים את מזונם על האדמה או בין צמרות העצים. הם ניזונים בעיקר מפירות טרופיים דוגמת מנגו, פפאיה, שקד טרופי, קיגליה מנוצה, בומבק צייבה, דקל מלכותי קובני, תספזיה, בננה וספודילה; בנוסף, הם מגוונים את תזונתם בצוף, אבקנים וחרקים.
הזיזפים הקריבים הם עטלפים תוקפניים למדי: הם עשויים לנשוך ולסרוט זה את זה ללא סיבה והאגרסיביות שלהם גוברת עוד יותר בסמוך לאתרי האכלה. הרבייה מתרחשת בסביבות אוקטובר וההמלטות נופלות בין דצמבר למאי. לאחר עונת הרבייה הזיזפיות מתקבצות במושבות גדולות בעומק המערות לקראת ההמלטות. מרבית הזיזפיות ממליטות צאצא יחיד בכל פעם.
מינים.
בסוג זה 2 מינים:
זיזף פירות קטן
זיזף פירות קטן (שם מדעי: "Rhinophylla"), הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, הכולל 3 מינים, החיים באמריקה הדרומית. הסוג תואר לראשונה בשנת 1865 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ומשמעות שמו המדעי היא ״עלה אף״ בהתייחס לעלה האפי הזקוף של הסוג. מבחינה פילוגנטית, הם קרובים בעיקר לסוג זיזף קצר-זנב.
תיאור.
לזיזף הפירות הקטן ראש חרוטי, עיניים קטנות וחרטום קצר ומעוגל. האוזניים גדולות, רחבות ומעוגלות (18-15 מ"מ) עם צפירים זעירים, והן חסרות שיער. הגוף גוצי ועגלגל. אורכו של העיטור האפי כפול מרוחבו, והוא כולל זיז ארוך וזקוף בצורת חנית, דיסקית קטנה סביב הנחיריים וחגורת יבלות מאחורי האף. על השפתיים בליטה משולשת מרכזית לצד רפידות בשרניות קטנות יותר.
אורך הראש והגוף של זיזפי הפירות הקטנים 40–48 מ"מ, אורך הזרוע 29–37 מ"מ ומשקלם 16-6.5 גרם. הסוג חסר זנב ובעל קרום תעופה אחורי באורך בינוני.
הפרווה של זיזפי הפירות הקטנים צפופה וצמרירית. צבעה נע בין חום אוכרה לזהוב, חום אפרורי או ערמון. הכנפיים וקצות האוזניים שחורות, ואילו הזרועות, הרגליים הלוע, העיטור האפי והצפירים בצבע ורוד, בורדו או חום-ורוד.
ביולוגיה.
הסוג מצוי באמריקה הדרומית, וכל המינים בו מצויים במדינות קולומביה ואקוודור. בית הגידול של זיזפי הפירות הקטנים מורכב מיער גשם טרופי, ביצות, סוואנה טרופית ויערות הרריים על מורדות הרי האנדים. אף על פי שהזיזפים מגלים העדפה ליער ראשוני, ניתן למצוא אותם גם במטעים, סוואנות פתוחות ואזורים עם הפרעה אנושית.
כפי שמרמז שמם, זיזפי הפירות הקטנים הם אוכלי פירות מובהקים; הם ניזונים מפירות מגוונים דוגמת תאנים, פילודנדרון, סולנום, ססרופיה ופלפל שאותם הם מלקטים בעיקר בחופת היער האמצעית; הם צורכים גם כמויות ניכרות של אבקנים. זרעי הפירות אינם נפגעים בתהליך העיכול ומופרשים בשלימותם, ובכך הזיזפים מסייעים בפיזור זרעי הפירות ברחבי היער.
המינים בסוג פעילים בלילה (בעיקר לאחר השקיעה ולפני עלות השחר), ומבלים את היום במבנים ארעיים דמויי אוהל שנוצרים מחיתוך חלקי של עלי פילודנדרון בגובה 15-1.5 מטר מקרקעית היער; לעיתים, זיזפי הפירות הקטנים ישתמשו באוהלים נטושים שנבנו על ידי הזיזף הבנאי או זיזף הפירות הגדול. האוהלים נמצאים בשימוש על ידי קבוצות קטנות שמורכבות מזכר ועד שלוש נקבות ומוחלפים אחת לכמה זמן. זיזפי הפירות הקטנים נטרפים בעיקר על ידי קופי הסנאי שמתמחים באיתור האוהלים שלהם ביער.
אצל סוג זה אין עונת רבייה מוגדרת. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד לאחר תקופת היריון של מספר חודשים.
מינים.
בסוג זה 3 מינים:
זיזף פרחים
זיזף פרחים (שם מדעי: "Phyllonycteris"), הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל שני מינים, החיים באזור הקריביים, לצד מין נוסף שנכחד מן העולם. הסוג תואר מדעית לראשונה בשנת 1861 על ידי חוקר הטבע הקובני חואן גונדלאך אך חלק מהמינים תוארו עוד קודם לכן. משמעות השם המדעי שלו היא "חסר-עלה", בהתייחסות לעיטור העלה האפי הזעיר שלו.
תיאור.
זיזפי הפרחים מתאפיינים באף רחב דמוי חזיר שבולט מתוך שקע בקצה החוטם, ובעיטור עלה אפי קטן בצורת זיז שכמעט ואינו נראה. הראש משולש עם חרטום בקבוקי, האוזניים בינוניות ומעוגלות והזנב קצרצר. הלשון ארוכה ומכוסה בקצה בזיפים המסייעים באיסוף צוף. אורך הראש והגוף: 83-64 מ"מ, אורך הזרוע 43–50 מ"מ ואורך הזנב 7–12 מ"מ. משקלם מגיע עד 21.1 גרם.
הפרווה של זיזף הפרחים צפופה, רכה ובהירה. צבעה הכללי נע בין צהבהב חיוור ללבן קרמי, בז', משי, אפור כסוף או כתום-זהוב. קרומי העור של הכנפיים בצבע חום כהה או שחרחר, והזרועות והרגליים בצבע בורדו כהה.
ביולוגיה.
זיזפי הפרחים אנדמיים לאיי האנטילים הגדולים באזור הקריביים, וחיים ביערות גשם טרופיים בשפלה ובמורדות ההרים עד רום 1,700 מטר מעל פני הים. כפי שמרמז שמם, הם ניזונים בעיקר מאבקנים וצוף פרחים, ובמידה פחותה גם מחרקים.
זיזפי הפרחים פעילים בשעות הלילה בקבוצות; את שעות היום הם מבלים בשינה במערות, בתוך מושבות עטלפים גדולות שמעורבות עם סוגי זיזפים אחרים. ההיריון נמשך בסביבות חצי שנה, לאחריהם נולד צאצא יחיד חסר שיער במשקל 5 גרם.
מינים.
בסוג זה 2 מינים ועוד אחד שנכחד:
זיזף פרחים ארוס
זיזף פרחים ארוס (שם מדעי: "Erophylla"), הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל שני מינים, החיים באזור הקריביים. הסוג הוקם בשנת 1906 על ידי הזואולוג האמריקני גריט סמית מילר וקרוב מבחינה גנטית וחיצונית לסוג זיזף פרחים. הסוג נקרא על שם "ארוס" מהמיתולוגיה היוונית, בהתייחסות לעיטור העלה האפי שמזכיר את חץ האהבה המיתולוגי.
תיאור.
זיזפי ארוס מתאפיינים בראש משולש עם חרטום ריבועי ומוארך, ובאוזניים מחודדות וקצרות (יחסית). האף שלהם רחב ודמוי חזיר או פקק עם עלה אפי זעיר שמסתכם בזיז קטן ונפיחות סביב האף. יש להם טפרים דקיקים וחדים וזנב זעיר שכמעט ואינו נראה. הלשון הארוכה מותאמת לליקוק אבקנים ואיסוף צוף. אורך הראש והגוף של זיזפי ארוס 64–75 מ"מ, והם קטנים במעט מקרוביהם - בני הסוג זיזף פרחים.
הפרווה של זיזפי ארוס רכה ובהירה. צבעה הכללי נע בין צהוב-בז' לכתמתם או חום כהה - בהתאם למין, והיא נוטה להיות חיוורת יותר בבטן. הפנים, האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע ורוד, בורדו או סגלגל, והכנפיים בצבע שחור דהוי או סגלגל כהה.
ביולוגיה.