בשנת 1949 הוא נישא לביג'ויה דאס, בת דודתו ואהובתו לאורך שנים. לזוג נולד ילד אחד, סנדיפ, אשר הפך אף הוא לבמאי קולנוע ברבות השנים. באותה שנה ביקר בכלכותה ז'אן רנואר לצורך צילום סרטו "הנהר" (בצרפתית: Le Fleuve). ריי סייע לרנואר במציאת אתרים לצילום הסרט. בעת הכרותם זו סיפר ריי לרנואר על רצונו ליצור סרט על פי עלילת הספר Pather Panchali ורנואר עודדו להוציא רעיון זה לפועל. בשנת 1950 נשלח ריי ללונדון על ידי סוכנות הפרסום D.J. Keymer כדי לעבוד במשרד הראשי של החברה. בעת שהות של שלושה חודשים בלונדון הוא הספיק לצפות ב-99 סרטים. בין הסרטים בהם צפה היה סרטו הנודע של ויטוריו דה סיקה, גונבי האופניים, אשר השפיע עמוקות על דרכו. שנים אחר כך סיפר ריי כי יצא מבית הקולנוע עם שכנוע עמוק להפוך לבמאי קולנוע.
שנות טרילוגיית אפו.
עם שובו מלונדון החליט כי סרטו הראשון יהיה סביב עלילתו של הספר Pather Panchali, המספר על שנות ילדותו של אפו, ילד קטן בכפר בנגלי. לצורך יצירת הסרט אסף ריי צוות חסר ניסיון, אף שהצלם סוברטה מיטרה, והמנהל האמנותי בנסי צ'אנגרגופטה, הפכו מאוחר יותר ליוצרים ידועים. רוב השחקנים בסרט היו חובבים. צילומי הסרט החלו בשנת 1952, והתקציב בא מחסכונותיו האישיים של ריי. ריי קיווה כי לאחר שיצלם את הקטעים הראשונים בסרט, יצליח לגייס את התקציב הדרוש להשלמת הפרויקט, אולם הוא לא הצליח במשימה זו. צילומי הסרט נמשכו לאורך שלוש שנים, עקב אילוצי תקציב. השלמת הסרט התאפשרה בשנת 1955, בזכות הלוואה מממשלת מערב בנגל. הסרט זכה להצלחה רבה בקרב המבקרים והקהל הרחב. הסרט הוצג בבתי הקולנוע, בהודו ומחוצה לה, משך תקופה ארוכה ולריי הוענקו פרסים רבים על יצירתו. במהלך יצירת הסרט ריי סירב לקבלת סיוע מגורמים שבקשו להשפיע על התסריט, או לפקח על הפקת הסרט, ואף סירב לבקשת גורמים ממשלתיים (אשר סייעו בסופו של דבר להפקת הסרט) לשנות את סיום הסרט ל"סוף טוב" שבו משפחת הילד עוברת לפרויקט שיכון. ריי אף זכה לעידוד רב מבמאי הקולנוע ג'ון יוסטון, אשר לו הראה קטע מסרטו בעת שזה ביקר בהודו.
סרטו השני של ריי, אפראג'יטו (הבלתי נלאה), מתמקד בשאיפותיו של הגבר הצעיר, אפו, ובאמו האוהבת. מבקרים רבים מצאו כי סרטו זה עולה באיכותו על סרטו הראשון. הסרט זכה בשנת 1957 בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה. בטרם השלים את טרילוגיית אפו יצר ריי שני סרטים נוספים. הראשון היה קומדיה בשם Parash Pathar והשני Jalsaghar שנחשב לאחד החשובים בסרטיו.
בעת שיצר את הסרט השני על תולדותיו של אפו, ריי עדיין לא חשב על יצירת טרילוגיה והרעיון עלה רק כאשר נשאל על כך בעת שהיה בפסטיבל הסרטים בוונציה. הסרט השלישי Apur Sansar (עולמו של אפו) נוצר בשנת 1959. בדומה לתגובות לשני הסרטים הראשונים בטרילוגיה, היו מבקרים שמצאו כי סרט זה עולה על קודמיו, ומהווה שיא חדש ביצירתו של ריי. בסרט מתוארים ימיו של אפו, המתגורר בבית צנוע בעיר כלכותה, כשהוא קרוב לסף העוני. אפו נישא בנישואים חריגים לאפרנה, והסרט מתאר את חיי נישואיהם ויש הרואים בו "אחד התיאורים הקולנועיים החיוביים הקלאסיים של חיי נישואים", אך בסופם טרגדיה. הסרט זכה לביקורות קשות בבנגל, וריי הגיב להן במאמר שפרסם. אף שזכה להצלחה רבה בחייו המקצועיים, ריי לא שינה את אורחות חייו והמשיך לחיות יחד עם אמו ומשפחתו המורחבת בבית שכור.
תחילת שנות ה-60.
בתקופה זו התמקדה יצירתו של ריי בסרטים שעסקו בתקופת שלטון הרג'ה הבריטי בהודו, כינוי לתקופת השלטון הקולוניאלי בין השנים 1858–1947 בתת-היבשת ההודית. בתקופה זו יצר את הסרט דווי, סרט דוקומנטרי על רבינדרנת טאגור, סרט קומי בשם מהאפורוש, וכן סרט על פי תסריט מקורי שלו. הוא אף יצר סדרת סרטים המתמקדת בדמותה של האשה ההודית.
סרטו דווי (על שם האלה ההינדית) מתמקד בחקר האמונות הטפלות בחברה ההינדית. הסרט מספר על אשה צעירה אשר חמה מעלה אותה לדרגת אלה. ריי חשש כי הצנזורה ההודית תפסול את הקרנת הסרט, או שתדרוש להוציא קטעים מתוכו, אולם הסרט הוצג במלוא אורכו. בשנת 1961, על פי דרישתו של ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו, ניתן לריי תקציב להפקת סרט דוקומנטרי על רבינדרנת טאגור, לכבוד יובל המאה להולדתו. כיוון שהיו סרטים מעטים בלבד בהם צולם טאגור, ריי ניצב מול האתגר של יצירת סרט מתמונות בודדות וצילומי רקע, והוא העיד כי יצירת הסרט גזלה פרק זמן השווה ליצירת שלושה סרטים עלילתיים. באותה שנה הוציא ריי לאור מחדש את ירחון הילדים סאנדש (בבנגלית: שׁוֹנְדֶשׁ), שאותו פרסם לראשונה סבו. ריי הפך למאייר הראשי של הירחון ואף כתב בו סיפורים ומאמרים רבים המיועדים לילדים. כתיבה הייתה לריי מקור הכנסה עיקרי בתקופה שלאחר הוצאת הירחון לאור.
בשנת 1962 ביים ריי את הסרט קנצ'נז'ונגה, על פי תסריט מקורי אותו כתב. היה זה הסרט הראשון אותו צילם בצבע. סרט מספר את סיפורה של משפחה מן המעמד הגבוה המבלה אחר צהריים בדרג'ילינג, עיר ציורית למרגלות ההרים, שם מנסה המשפחה לשדך את בתם הצעירה למהנדס שהתחנך בלונדון. במחצית הראשונה של שנות השישים ביקר ריי ביפן ונהנה ממפגש עם הבמאי אקירה קורוסאווה שאת עבודתו העריך מאוד. בשנת 1964 ריי יצר את הסרט צ'רולטה (Charulata) אשר מבקריו ראו בסרט זה את יצירתו המושלמת ביותר. הסרט מבוסס על סיפור קצר של טאגור ומספר על אשה בודדה, במאה ה-19 בבנגל, ורגשותיה המתפתחים כלפי גיסה.
יהודים למען ישו
סטוק אייטקן ווטרמן
סטוק אייטקן ווטרמן (באנגלית: Stock Aitken Waterman) הייתה שלישייה לכתיבת שירים והפקה מוזיקלית שמנתה את הפזמונאי מייק סטוק, המלחין והפזמונאי מט אייטקן והמפיק פיט ווטרמן. השלישייה פעלה בין אמצע שנות ה-80 ועד ראשית שנות ה-90 בבריטניה, באמצעות חברת ההפקה של ווטרמן (Pete Waterman Limited (PWL והפיקה להיטי פופ קליטים ומסחריים בסגנון היי-אנרג'י (Hi-nrg, שילוב בין סוגות דיסקו, דאנס וסינת'פופ). במהלך התקופה הם שלטו במצעדי הפזמונים של בריטניה. למעלה מ-100 מלהיטיהם הגיעו לבין 40 המקומות הראשונים במצעד ולכן היה כינויים "בית חרושת ללהיטים" (Hit Factory).
בראשית התקופה עסקה השלישייה בהעברת מוזיקה לריקודים ממועדוני ההומוסקסואלים התוססים לזרם המרכזי. האמן הידוע ביותר שהעבירו ממועדונים אלה למיינסטרים היה דיוויין, ב-1984. באותה שנה הפיקו את שירה של קפריסין לתחרות הזמר של האירוויזיון. ב-1985 הגיע שירם "(You Spin Me Round (Like a Record" בביצוע להקת Dead or Alive לראש מצעד הפזמונים והתחיל מסורת ארוכה.
בשנים הבאות עסקה השלישייה ב"בניית" כוכבים, בדגש על הופעה אטרקטיבית, יכולת ריקוד וקצב סוחף, כך טיפחו את הקריירות של קיילי מינוג, ג'ייסון דונובן, ריק אסטלי, להקת הבנות בננהרמה ורבים אחרים.
גיור סוציולוגי
מתאם קרמר
מקדם הקשר (או המתאם) של קראמר הוא מדד תיאורי לעוצמת הקשר בין שני משתנים הנמדדים בסולם מדידה שמי (משתנים קטגוריים). המדד מבוסס על סטטיסטי כי-בריבוע של פירסון. מדד זה הוצג על ידי הסטטיסטיקאי השוודי הראלד קראמר בספרו שיצא לאור בשנת 1946, ומסומן בדרך כלל באות V.
הגדרה.
יהיו X ו-Y שני משתנים הנמדדים בסולם מדידה שמי, ויהא formula_1 סטטיסטי המבחן לבדיקת השערת אי תלות בין שני המשתנים. מתאם קראמר מוגדר להיות שווה ל-
formula_2
כאשר n הוא מספר התצפיות, ו- r ו-c הם מספר הערכים שמקבלים המשתנים X ו-Y.
עקרונית ניתן לחשב את V כאשר X ו-Y הם משתנים בדידים כלשהם ולאו דווקא משתנים בסולם שמי (כגון משתנים מסולם סדר או משתני ספירה), אולם בדרך כלל קיימים מדדי קשר עדיפים לשימוש במקרים כאלה.
דוגמה.
במדגם שנערך בשנת במחוז ססקצ'ואן בקנדה נשאלו 566 נבדקים על הזדהותם המפלגתית ועל דעתם לגבי הטענה כי בסכסוכי עבודה הממשלה נוטה יותר לצד של המעסיקים מאשר לצד של העובדים. תוצאות המדגם מוצגות בטבלה הבאה:
שימו לב כי משתנה ההזדהות הפוליטית הוא משתנה בסולם שמי בעוד שמשתנה מידת ההסכמה נמדד בסולם סדר.
ערכו של סטטיסטי formula_3 הוא 126.1, מספר התצפיות n הוא 566, מספר קטגוריות משתנה מידת ההסכמה הוא r=4 ומספר קטגוריות משתנה ההזדהות הפוליטית הוא c=3. לכן:
formula_4.
ניתן לומר כי קיים קשר חלש בין המשתנים.
יהושע שפירא
הרב יהושע נריה כהנא שפירא (נולד בכ"ב באב ה'תשכ"ג, 12 באוגוסט 1963), הוא ראש ישיבת ההסדר ברמת גן והוגה דעות בולט בציבור הדתי לאומי.
ביוגרפיה.
נולד בכפר פינס לרב משה שפירא ולרבנית רבקה שפירא, וגדל גם בירושלים. אחיו הוא הרב יצחק שפירא. כשהיה בן 12 עברו הוריו ליישוב עפרה, שם עמדו בראש מדרשת שובה. עד אמצע כיתה י"א למד בישיבת ירושלים לצעירים, ולאחר מכן בישיבת קדומים. בעקבות נישואיו, בהיותו כבן 18, עבר ללמוד בישיבת מרכז הרב. בשנת תשמ"ד עבר אל ישיבת עוד יוסף חי בשכם, שבה למד ולימד כעשר שנים. באותה תקופה התגורר ביישוב מעלה לבונה. במקביל לעיסוקו התורני עסק במכירת בתים ביהודה ושומרון.
ב-29 במאי 1989 הגיע עם תלמידים נוספים מישיבת "עוד יוסף חי" לביקור בקבר יהושע בן נון בכפר כיפל חארת'. הקבוצה הותקפה והגיבה בירי, שממנו נהרגה נערה בכפר. נגד הרב שפירא ותלמידים נוספים הוגש כתב אישום. הם טענו להגנה עצמית ובעסקת טיעון נגזרו עליהם 8 חודשי מאסר בפועל.