לאחר מכן, יואב ואבישי, אחי עשהאל, רודפים אחר אבנר עד לשקיעה, ומגיעים עד למקום הקרוי גבעת אמה, שבמדבר גבעון, סמוך למקום הקרוי גיח. במהלך מנוסת אבנר, כל שבט בנימין מתקבצים סביבו, והם עולים לראש גבעה אחת, עליה קורא אבנר ליואב להפסיק לרדוף אחריו ולעצור את המלחמה, ויואב מסכים ומורה לאנשיו זאת: .
אחר המלחמה אבנר וצבאו חזרו למחניים ויואב וצבאו חוזרים לחברון.
מיקום.
המלחמה החלה בקרב בין הנערים, שהתרחש בבריכה בגבעון. גבעון מזוהה כיום ככפר אל-ג'יב, הממוקם כ-10 קילומטרים צפונית-מערבית לירושלים. בחפירות שנעשו בכפר, התגלה חלל עגול ועמוק, חצוב בסלע, ומדרגות חצובות היורדות אליו, מה שהיה, ככל הנראה, הבריכה.
זיהויו של מדבר גבעון, אליו ברח אבנר, נתון במחלוקת בין החוקרים. על פי חלק מן החוקרים, ביניהם משה גרסיאל וישעיהו פרס, אין הכוונה לבריכה בגבעון, אלא שבגבע, כפר הנקרא כיום ג'בע, בצפון השומרון, משום שבאזור אל-ג'יב אין אזור שלא ראוי לחקלאות ואין באזורים הסמוכים בעיות גשמים וצחיחות, שיכול להיקרא מדבר, לעומת אזור ג'בע, שם יש שטחים גדולים המיועדים רק למרעה, אך לא לחקלאות. לעומת זאת, חלק מן החוקרים טוענים שגבעון המקראית היא אכן אל-ג'יב, ומדבר גבעון אינו חייב להיות סמוך לגבעון, אלא יכול להיות מרוחק יותר.
יואל אליצור סובר שאין הכוונה לגבעון הנמצא בנחלת בנימין, אלא לגבעון אחרת הנקראת כיום עין סמיה, הנמצאת בנחלת אפרים. צבי אילן חיזק טענה זו, וסבר שחרבת ג'בעיית, שנמצאת בסמוך לעין סמיה, משמרת את שמה של גבעון.
השלכות המלחמה.
רצח אבנר.
לאחר המלחמה, חזר אבנר למחניים, שם הואשם על ידי איש בושת בכך שלקח את פילגש שאול. אבנר נעלב, והחליט לתמוך בדוד כמלך. הוא ביקש מדוד ליצור שיתוף פעולה ביניהם, ודוד התנה זאת בכך שיחזיר את מיכל, שלוקחה ממנו, אליו. אבנר החזירה, וכשהוא הגיע לחברון, דוד עשה לכבודו משתה.
לאחר המשתה, אבנר הלך לשכנע אנשים נוספים לתמוך בדוד. באותו הזמן, יואב חזר עם צבאו, ועודכן בביקור אבנר. יואב הלך אל דוד, ותמה על כך ששילחו בשלום, משום שיואב חשב שאבנר בא לרגל בחברון ולשכנע את דוד לתמוך בו.
יואב שלח מלאכים, שפגשו את אבנר בבור הסירה, והחזירו אותו לחברון, ללא ידיעת דוד. בחברון, יואב לקח את אבנר, מתוך נימוק שהוא רוצה לדבר אתו בארבע עיניים, שם רצח אותו, יחד עם אבישי אחיו, כנקמה על כך שהרג את עשהאל אחיו: .
במהלך קבירתו והלווייתו של אבנר, מקלל דוד את יואב ואבישי פעמיים, על כך שרצחו את אבנר.
אקסיומות מכניקת הקוונטים
החלטה 21 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 21 של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה פה אחד ב-2 באפריל 1947, העמידה את איי האוקיינוס השקט הגרמניים לשעבר מצפון לקו המשווה (איי מרשל, איי מריאנה הצפוניים, מיקרונזיה, פלאו), אשר נמסרו בעבר תחת מנדט של חבר הלאומים לרשות יפן, תחת מועצת הנאמנות של האו"ם. מועצת הביטחון הכריזה על 16 תנאים שלפיהם אישרה את המסירה, והכריזה על ארצות הברית כרשות המנהלת של האיים תחת טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט ואישרה לה להציב בו כוחות צבאיים.
החלטה 22 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 22 של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-9 באפריל 1947, המליצה לבריטניה ולאלבניה להעביר את המחלוקת ביניהן בקשר להטבעת שתי ספינות בריטיות על ידי מוקשים במצר קורפו ב-22 באוקטובר 1946 לבית הדין הבין-לאומי בהאג.
ההחלטה התקבלה עם 8 קולות בעד, ו-2 נמנעים, מפולין ומברית המועצות. בריטניה לא הצביעה.
לאורה ריטי
החלטה 23 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 23 של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-18 באפריל 1947, עסקה בוועדת החקירה ל"שאלה היוונית", פיקוח על השקט בגבולות יוון, אלבניה, בולגריה ויוגוסלביה, שהוקמה על ידי המועצה בהתאם להחלטה 15.
רקע.
במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה יוון תחת כיבוש איטלקי וגרמני. נגד הכיבוש פעלו גם כוחות גרילה מזרמים שונים. הבולט ביניהם היה צבא השחרור העממי היווני (ELAS ) הקומוניסטי. לאחר המלחמה עלתה לשלטון ממשלת אחדות לאומית בתמיכת הצבא הבריטי. בשנת 1946, פרצה מלחמת האזרחים ביוון בין כוחות הממשלה, בגיבוי בריטניה (ומאוחר יותר: ארצות הברית) לבין מפלגת השמאל בגיבוי ברית המועצות והמדינות הקומוניסטיות החדשות שמצפון ליוון – בולגריה, אלבניה ויוגוסלביה.
ההחלטה.
מועצת הביטחון קבעה, כי בהיעדר החלטה אחרת מצד מועצת הביטחון, הוועדת המשימה שהוקמה בעקבות החלטה 15 (1946) של המועצה ב-19 בדצמבר 1946, תייצר באזור אחריותה קבוצת משנה, על ידי נציגים מכל חברות המשימה, להמשיך למלא משימות שהוועדה תראה לנכון בהתאם להסמכתה.
הצבעה.
ההחלטה התקבלה בתמיכת 9 מדינות; פולין וברית המועצות נמנעו.
קישורים חיצוניים.
המסמך באתר האו"ם
תשבור לי ת'לב
תשבור לי ת'לב הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אודיה. הוא יצא לאור ב-30 בינואר 2022, על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אודיה והופק על ידי משה בן אברהם ואופק בן יקותיאל. היא ביצעה אותו בהופעתה הראשונה בקיסריה. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-860 אלף השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-30 בינואר 2022. הוא נוצר על ידי AVOXVISION, שהכין גם את עטיפת הסינגל. נכון לאוגוסט 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-5 מיליון צפיות.
העברת מים בין אגנים
__ללא_תוכן_עניינים__
העברת מים בין אגנים או הטיית מים חוצת אגנים הם מונחים המשמשים לתיאור תוכניות הובלת מים מעשה ידי אדם המעבירות מים מאגן ניקוז של נהר אחד שבו הם זמינים, לאגן אחר שבו המים זמינים פחות או ניתנים לניצול טוב יותר להתפתחות האדם. מטרתן של תוכניות הנדסת משאבי מים כאלה יכולה להיות להקל על מחסור במים באגן הקולט, לייצר חשמל, או שניהם. לעיתים נדירות, כמו במקרה של שהטה מים מהחידקל לנהר הפרת בעיראק המודרנית, בוצעו העברות בין אגנים למטרות פוליטיות. אף שקיימות דוגמאות עתיקות לאספקת מים, הפיתוחים המודרניים הראשונים בוצעו במאה ה-19 באוסטרליה, הודו וארצות הברית, והזינו מים לערים גדולות כמו דנוור ולוס אנג'לס. מאז המאה ה-20 בוצעו עוד הרבה מיזמים דומים במדינות אחרות, כולל ישראל והרפובליקה העממית של סין, ותרמו ל ולפיתוח אנרגיית מים בקנדה.
מכיוון שהולכת מים בין אגנים טבעיים מתוארת הן כחיסור במקור והן כתוספת ביעד, עלולים מיזמים מסוג זה להיות שנויים במחלוקת במקומות מסוימים ולאורך זמן; הם עשויים גם להיראות כשנויים במחלוקת בשל קנה המידה, העלויות וההשפעות הסביבתיות או ההתפתחותיות שלהם.
בטקסס, למשל, דו"ח של מועצת פיתוח המים של טקסס (Texas Water Development Board) משנת 2007 ניתח את העלויות והיתרונות של מיזמים של העברת מים בין אגנים בטקסס, והגיע למסקנה שלאף על פי שחלקם חיוניים, החסמים לפיתוחם כוללים עלות, התנגדויות לבניית מאגרים חדשים והשלכות סביבתיות. למרות העלויות והחששות האחרים הכרוכים בכך, יש למיזמים של העברת מים בין אגנים תפקיד חיוני באופק תכנון המים של המדינה ל-50 השנים העתידיות. מתוך 44 מיזמים מומלצים להובלה והעברה של מי תהום ונגר עילי הכלולים בתוכנית המים של מדינת טקסס 2012, 15 יסתמכו על העברת מים בין אגנים.
בעוד שמדינות מפותחות ניצלו לעיתים קרובות את האתרים הרווחיים ביותר מבחינה כלכלית שכבר יש בהם תועלות רבות, הוצעו תוכניות הטיה/העברה בקנה מידה גדול במדינות מתפתחות כמו ברזיל, מדינות אפריקה, הודו וסין. העברות מודרניות יותר אלו הוצדקו בשל היתרונות הכלכליים והחברתיים הפוטנציאליים שלהן באזורים מאוכלסים יותר, הנובעים מביקוש מוגבר להשקיה, אספקת מים לתעשייה ולתושבי הערים ומתוך הרצון לנצל אנרגיה מתחדשת. מיזמים אלה מוצדקים גם בגלל שינויי האקלים האפשריים והחשש מירידה בזמינות המים בעתיד; לאור זאת, נוטים מיזמים אלה להכין את הכלכלה לאירועי הבצורות הנובעות מכך ולביקוש הגובר למים. מיזמים המעבירים מים בין אגנים מבחינה כלכלית הם לרוב גדולים ויקרים, וכוללים תכנון ותיאום תשתיות ציבוריות או פרטיות גדולות. במקרים מסוימים בהם הזרימה הרצויה אינה מסופקת על ידי כוח הכבידה בלבד, נדרש שימוש נוסף באנרגיה לשאיבת מים אל היעד. מיזמים מסוג זה עלולים להיות מסובכים גם במונחים משפטיים, שכן זכויות המים באגן המוצא נפגעות; זה נכון במיוחד אם אגן המוצא הוא של נהר חוצה מדינות. יתר על כן, להעברות אלו יכולות להיות השפעות סביבתיות משמעותיות על מערכות אקולוגיות באגן המוצא. במקרים מסוימים יכולים אמצעי ביעד להפוך את העברות המים הללו לפחות נחוצות כדי להקל על , לעכב את הצורך בבנייה של מתקנים להעברת מים או לצמצם את הגודל והעלות הראשונית שלהם.
דוגמאות.
מיזם מרכז אריזונה (CAP) בארצות הברית אינו העברה בין אגנים כשלעצמו, אם כי הוא חולק מאפיינים רבים עם העברות בין אגנים שכן הוא מעביר כמויות גדולות של מים למרחקים ארוכים והפרשי גובה. ה-CAP מעביר מים מנהר הקולורדו למרכז אריזונה הן לחקלאות והן לאספקת מים עירונית במקום מי התהום המדולדלים. עם זאת, המים נשארים בתוך אגן הניקוז של נהר הקולורדו, אם כי הועברו אל תת-האגן של הנהר חילה.
היבטים אקולוגיים.
מכיוון שנהרות הם בית גידול של מערכת מורכבת של מינים והאינטראקציות ביניהם, עלולה העברת מים מאגן אחד למשנהו לגרום להשפעה רצינית על המינים החיים בהם.
משרד ההגנה (אסטוניה)