במאה ה-15 אגנס סורל, פילגשו של שארל השביעי, מלך צרפת, הובילה בחצר המלוכה הצרפתית את אופנת לבישת שמלות עם מפתח דקולטה רחב שחשף את שדיה לגמרי. במאה ה-16 הייתה נפוצה אופנת נשים המציגה שדיים חשופים באופן מלא, אצל נשים בכל המעמדות השונים בחברה.
סגנונות דקולטה היו פופולריים באנגליה במאה ה-17 ואף מלכת אנגליה מרי השנייה והנרייט מארי, אשתו של המלך צ'ארלס הראשון, נהגו ללבוש שמלות החושפות מפתח חזה נדיב. האדריכל איניגו ג'ונס אף נהג לעצב עבור הנרייט מארי תלבושות לנשף מסכות שחשפו באופן מלא את שדיה.
בחוגי האצולה ובמעמד העליון הצגת השדיים נחשבה לעיתים לסמל סטטוס, סימן ליופי, עושר או מעמד חברתי. החל מהרנסאנס השד החשוף עורר הקשר אל הפסלים העירומים מיוון הקלאסית שהשפיעו רבות על האמנות, הפיסול והארכיטקטורה של התקופה.
לאחר המהפכה הצרפתית המחשוף הפך להיות גדול בחזית וקטן בגב. לקראת סוף התקופה הוויקטוריאנית הצווארון המלא היה באופנה, אם כי שמלות עם דקולטה נלבשו באירועים רשמיים. בתום התקופה השתנו עמדות חברתיות והחלו לדרוש מנשים לכסות את שדיהן בציבור.
במהלך שנת 1913 נכנסה אופנת צווארוני V וצווארונים עגולים, שאנשי דת בעולם הביעו זעזוע ממנה. הבישופים של הכנסייה הקתולית בקיסרות הגרמנית התאחדו והוציאו מכתב שתקף את האופנה המודרנית. בה בעת האופנה הפכה למאופקת יותר במונחים של מחשוף, בעוד שחשיפת הרגל הפכה למותרת יותר בחברות מערביות החל ממלחמת העולם הראשונה ועד לאופנת המאה ה-21.
אינטראקטיבי
Gamespot.com
לוקוטוס
דבתרה
דֶּבְּתֶרָה (געז, אמהרית ותגרית: ደብተራ; ברבים בגעז ובתגרית: דבתראת, אמהרית: דבתרווץ') הוא תואר ומעמד הקיים בכנסייה האתיופית, בכנסייה האריתראית וביתא ישראל. לדבתרה אין הסמכה דתית פורמלית והוא אינו מוכר כחלק מההיררכיה הדתית, למרות היותו אחראי על חלקים נכבדים מטקסי הדת.
תלמידים למעמד לומדים באותו מסלול לכהונה ומעבר לו, ומקבלים חינוך בכתבי הקודש, לרבות ספר תהלים, בפתחה נגשת, בחוק, בגעז ובשפה, עוברים הכשרה בשירה ובריקודי הקודש של הזמה, קנה והאקווקוום, הכשרה כמרפאים ומומחים בצמחי מרפא. הדבתרה הוא האדם משכיל ביותר בהשכלתו הדתית ומתפקד בתפקידי הוראה, ספרות, ריפוי מסורתי, מאגיה דתית, העלאה באוב, שירה, ציור וריקוד וזאת לבד מהתפקידים הדתיים שבהם הוא מורשה לכהן. בשונה מהכהנים הדבתרה קשור יותר לחברה ומשמש לעיתים קרובות כמתווך בין שני המעמדות. נשים מורשות לרכוש מעמד דבתרה.
לדבתרה אין לבוש מיוחד והוא בדרך כלל לבוש כאחד העם, לעיתים על ראשו יש טמטם, כיסוי ראש של כהן דת.
בקרב ביתא ישראל מעמד הדבתרה הוא אבן דרך לקראת לימודי הכהונה, כהני הקהילה נחשבים לדבתרה, אף על פי שאינם מתפקדים ככאלו. כהן אשר פורש או מודח מתפקידו יכול לשמש כדבתרה.
במהלך המאה ה-20 עם תחילת המודרניזציה של אתיופיה וקידום החינוך החילוני נשחקו תפקידיו הלא-דתיים של הדבתרה.
כלליות האלגברה
בהיסטוריה של המתמטיקה, כלליות האלגברה היא ביטוי שטבע אוגוסטין לואי קושי כדי לתאר שיטת הסקה בעייתית שנעשה בה שימוש נרחב במאה ה-18 בידי מתמטיקאים כמו לאונרד אוילר וז'וזף לגראנז'. עקרון כלליות האלגברה הניח, בצורה גסה, שהכללים והחוקים האלגבריים אשר מחזיקים עבור קבוצה מסוימת של ביטויים ניתנים להרחבה לקבוצה רחבה יותר של אובייקטים, אפילו אם תקפות הכללים אינה מובנת מאליו יותר (ולעיתים אף אינה נכונה). כתוצאה, המתמטיקאים של המאה ה-18 האמינו שהם יוכלו לגזור תוצאות רבות משמעות באמצעות יישום הכללים הרגילים של האלגברה והחשבון האינפיניסטימלי אשר תקפים לביטויים סופיים גם כאשר משתמשים בהם כדי לעשות מניפולציות בביטויים אינסופיים. בעבודות כמו ה-Cours d'Analyse, קושי דחה את השימוש בשיטות נוסח "כלליות האלגברה" וחיפש בסיס ריגורוזי יותר לאנליזה מתמטית.
דוגמה לשיטה הזו, היא הדרך בה אוילר הוכיח את השוויון הבא:
עבור formula_2.
אוילר השתמש בנוסחה:
והציב בה formula_4. בשלב הזה אגף שמאל שווה לחצי, ולכן על ידי העברת אגפים מתקבל:
כעת, על ידי אינטגרציה של הטור איבר-איבר, נקבל את השוויון המבוקש.
במונחים מודרניים, בהתאם לגישתו של קושי, ההוכחה שגויה. לאחר ההצבה r=1, הטור האינסופי שהתקבל באגף ימין אינו מתכנס ובפרט אין משמעות לאינטגרל שלו. למרות זאת, התוצאה המתקבלת נכונה, וניתן להוכיח אותה גם בצורה ריגורוזית.
דוגמה נוספת לאותה גישה היא ההוכחה של אוילר כי טור ההופכיים של המספרים הראשוניים מתבדר וכן פתרונו של אוילר לבעיית בזל.
האיגוד הבין-לאומי של חברות לגנאלוגיה יהודית
האיגוד הבין-לאומי של אגודות הגנאלוגיה היהודיות (בראשי תיבות: IAJGS) הוא ארגון עצמאי ללא מטרות רווח המאגד תחתיו כ-75 אגודות גנאלוגיה יהודיות מרחבי העולם ומתאם פעילויות וקשרים ביניהן. הארגון הוקם בסוף שנות ה-80 בארצות הברית כדי לספק שיתוף פעולה בין קהילות יהודיות ברחבי ארצות הברית ובשאר העולם ולקדם את הנושא של חקר המשפחה היהודית ושימור הזיכרון של קרובי משפחה יהודיים שהלכו לעולמם. האיגוד מארגן, מדי שנה, כנס בינלאומי בנושאי גנאלוגיה יהודית המתקיים בעיר אחרת בעולם.
החברה הגנאלוגית הישראלית היא חברה מלאה בארגון.
חודש הגנאלוגיה היהודית.
הארגון הכריז על חודש חשוון בלוח השנה העברי כחודש הגנאלוגיה היהודית. במהלך חודש זה נעשות פעילויות מיוחדות בכל העמותות ברחבי העולם.
העמותות בעולם.
תחת האיגוד הבינלאומי פעילות עמותות במדינות הבאות:
קבוצות עניין.
במסגרת העמותה פעילות בעולם מספר קבוצות עניין (SIG - Special Group of Interest) המתמקדות בתחום ספציפי. חלק מהקבוצות פועלות בחסות חברת JewishGen :
חצויה - הדבר האמיתי
חצויה - הדבר האמיתי היא סדרת בת לסדרה חצויה, אשר על פיה כל אשר התרחש הוא בעצם צילום סדרת טלוויזיה. העלילה מתרכזת לכאורה בחייהם האמיתיים של השחקנים לאחר שסיימו לצלם את הסדרה "חצויה". הסדרה עלתה לראשונה ב-1 בדצמבר 2011 ב-HOT V.O.D Young ושודרה לאחר מכן גם בערוץ ניקלודיאון.
עלילה.
בתחילת הסדרה מצטרף לצוות השחקנים רובי, שיחליף את יון בתפקיד ליאו בצילומי העונה השלישית של חצויה. לפני כן הציעו ליון עבודה באמריקה והוא הסכים לעזוב כשעמית, בת זוגו לשעבר התחילה לדבר על הזיות ורוחות שהיא רואה.
מני המפיק של הסדרה התקשר לרובי בזמן שהוא נוהג והודיע שהוא התקבל לסדרה. רובי שמח ואז הוא ראה במראה אדם מפחיד, נבהל ומאבד שליטה ומת בתאונת דרכים. כשהאמבולנס הגיע לא היה לו דופק והרופאים קבעו את מותו, אך הוא קם והלך בזמן שהרופאים מיהרו להביא מיטה.
יון התחיל לראות רוחות כמו עמית וחוזר לישראל. כשחזר גילה שעמית ורובי היו זוג. הוא ניסה לספר לעמית על הזיותיו אך היא שנאה אותו ולא רצתה להקשיב.
עידן ואבי קנו בר שרצו לקרוא לו ברקולה מהמילים בר ודרקולה. עידן ועלמה, אחותו של אבי, התאהבו. אבי בתחילה מתנגד לקשר ביניהם אך בסוף מוותר ואז שמח בשבילם. בבר, עידן עלמה ואבי מצאו אדם בשם שאול, פרופסור לשעבר שהרצה בנושא רוחות רפאים. אשתו מתה והיא מתקשרת איתו בעזרת מכונת כתיבה. עלמה ראתה שאשתו כתבה במכונת הכתיבה "אקו". עלמה מצאה בספר מידע שאקו הוא אגדה עממית על מכשף ששולט במתים, בעזרת אבקה צהובה.
גבי, בת זוגו לשעבר של מני וסוכנת לשעבר של כמעט כל השחקנים בחצויה הרגישה שיש סכנה בחצויה. היא מתה בפתאומיות מסיבה לא ידועה, אך ירדן שבאה לחקור את המוות טוענת שגבי דווחה כמתה שלושה ימים קודם לכן. ירדן בעזרת שאול ועלמה מגלה על אבקה צהובה, שעוזרת לאקו לשלוט במתים. היא גילתה שאקו נמצא בתוך רובי, ושאקו שלט בגבי והרג אותה. אקו השתלט גם על ירדן, ולאחר מכן גם על נוי אחותה.
עמית מגלה דרך להרוג את אקו, להתחתן איתו ושנייה לפני לדקור אותו בלב היא מגלה שאקו זקוק לה כדי להחזיר את הגוף שלו אליו. יון מגיע באמצע החתונה, גופו של רובי מת ואקו נכנס ליון. נשמתו של יון מתה ועולה ולעולם המתים שם הוא נלחם בתת-מודע שלו הוא מגלה שעמית משתפת פעולה עם אקו כשהוא פוגש בעולם המתים את נוי ומוותר. עמית "רוצה" להתחתן עם יון בידיעה שהוא אקו ובאותו הרגע שהוא מציע להתחתן איתו בליל ההשקה של העונה השלישית היא הורגת אותו לתמיד ומבקשת מאף אחד לא לגעת בו. לאחר מכן היא עוברת לעולם המתים כדי להציל אותו, מגלה שהוא וויתר עליה והתת מודע מקשה עליה להחזירו לחיים. הוא מזהיר אותה כי יון לא יחזור רגיל. כשיון חוזר ביום הצפייה של הפרק הראשון הוא מרגיש רע ובשירותים כשמאיה באה לראות מה איתו בשירותים היא נפצעת מרסיס מראה שיון שבר. השחקנים שומעים צרחה ורואים את מאיה מלאה בדם בצוואר. הם מחפשים את יון ומגלים כי הוא ערפד וכי הוא נשך אותה.
קתדרלת הלמידה
פאול קלנגל
פאול קלנגל (בגרמנית: Paul Klengel; 13 במאי 1854 - 24 באפריל 1935) היה כנר, ויולן, פסנתרן, מנצח, מלחין, עורך ומעבד. הוא היה אחיו של הצ'לן יוליוס קלנגל ובן דודו של הכנר יוליוס רנטגן.
חייו.
קלנגל למד בקונסרבטוריון למוזיקה של לייפציג ובאוניברסיטת לייפציג. בשנת 1886 זיכתה אותו הדיסרטציה שלו בנושא "האסתטיקה של אמנות הצליל" (Zur Ästhetik der Tonkunst) בתואר דוקטור. משנת 1881 עד 1886 ניצח על המקהלה של אגודת המוזיקה אוטרפה בלייפציג ומ-1888 עד 1891 עבד בקאפלת החצר בשטוטגרט. בשנים 1898 עד 1902 שהה בארצות הברית וניצח על אגודות המקהלה הגרמניות בניו יורק. לאחר זאת חזר ללייפציג, ניצח על אגודת אריון ובהמשך הצטרף לסגל המורים של הקונסרבטוריון כפרופסור לכינור ופסנתר.