בתום לימודיו הוצב בגדוד חיל הרגלים ה-29 בפיליפינים ועסק במיפוי האי לוזון. ב-1911 עבר לדייטון, אוהיו והתקבל לקורס טיס בבית הספר של האחים רייט. ב-1913 זכה לאישור כטייס צבאי. הוא שימש כמדריך טיסה בחטיבה האווירונאוטית שהייתה מסופחת לגיס הקשר במרילנד. לאחר סגירת בית הספר חזר לחיל הרגלים וב-1916 חזר לשירות האוויר בהמלצתו של בילי מיטשל.
במלחמת העולם הראשונה שימש ארנולד עוזר במחלקת המודיעין. בנובמבר 1918 הגיע לצרפת כדי לחקור את הפעולות האוויריות במלחמה. לאחר מכן התרכז בבניית חיל האוויר. התקדמותו בחיל האוויר נעצרה ב-1925 לאחר שהעיד לטובת חברו בילי מיטשל במשפט צבאי שנערך לו. הוא הועבר לתפקידי פיקוד בחיל הרגלים, וב-1929 סיים קורס לפיקוד ומטה בפורט לוונוורת'. בפברואר 1931 חזר לחיל האוויר כקצין המבצעים של החטיבה האווירית. ב-9 במרץ 1935 מונה למפקד הכנף הראשונה שמפקדתה במרץ' פילד, קליפורניה. בדצמבר 1935 מונה לעוזר מפקד גיס האוויר בוושינגטון.
ב-29 בספטמבר 1938 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הגיס האווירי של צבא ארצות הברית.
מלחמת העולם השנייה.
ב-20 ביוני 1941 הפך הגיס האווירי לחילות האוויר של צבא ארצות הברית בפיקודו של ארנולד. הוא היה אחראי על כל הפעולות האוויריות במלחמה בחזית אירופה ובחזית האוקיינוס השקט. ב-מרץ 1942 הורה משרד המלחמה על אוטונומיה של חיל האוויר וארנולד היה חבר בפורום המטה הכללי של הצבא ובפורום המטות המשולבים אף על פי שמבחינה רשמית היה כפוף לגנרל ג'ורג' מרשל.
הוא הקים את חיל האוויר השמיני ומינה את גנרל קרל ספאץ למפקדו. הוא הגדיל את חיל האוויר מ-22.000 קצינים וחיילים ל-2,500,000 ואת מספר המטוסים מ-3,900 ל-75,000. הוא הגדיל את כוח המפציצים הכבדים והקים את חיל האוויר העשרים בפיקודו של גנרל קרטיס לה מיי שהיה אחראי להפצצות הכבדות על יפן.
ב-21 בדצמבר 1944 הועלה לדרגת גנרל הצבא (5 כוכבים), דרגה שהוענקה לארבעה מפקדים אמריקאים נוספים בלבד, לפי סדר קבלתה: ג'ורג' מרשל, דגלס מקארתור, דוויט אייזנהאואר, ועומר ברדלי.
לאחר המלחמה.
ארנולד סבל ממחלת לב ועבר מספר התקפי לב שגרמו להחלטתו לפרוש בסיום המלחמה.
ב-28 בפברואר 1946 פרש ארנולד מחיל האוויר ובמקומו מונה גנרל קרל ספאץ. הוא פרש לחוותו וכתב את זכרונותיו. ב-7 במאי 1949 הוענקה לו דרגת גנרל חיל האוויר (5 כוכבים) והוא היחיד שקבל דרגה זו. הוא גם היחיד שהייתה לו דרגת גנרל 5 כוכבים של שתי זרועות: צבא ארצות הברית וחיל האוויר של ארצות הברית.
לאחר פרישתו הקים את תאגיד ראנד למחקר ולפיתוח למען הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
Turn Back Time
Turn Back Time הוא שיר מאת להקת הדאנס-פופ הסקנדינבית "אקווה". השיר יצא ב-1998 כסינגל השביעי של הלהקה, והשישי מתוך אלבום הבכורה שלהם, "אקווריום". השיר הפך לאחד מלהיטי הלהקה ברחבי העולם. הוא הוכלל במסגרת פסקול הסרט המצליח "דלתות מסתובבות".
בניגוד לסגנון הבאבלגאם דאנס, שאפיין את הסינגלים הקודמים של הלהקה, התאפיין Turn Back Time כשיר מיינסטרים מלודי ואיטי, והתקבל בהערכה בקרב מבקרי המוזיקה. בשיר מתבטא הטווח הקולי הרחב של הסולנית לינה ניסטרום. הסינגל מושפע ודוגם צלילים מתוך השיר "Heart" של פט שופ בויז (1988).
השיר זכה להשמעות רבות ברדיו והצליח במצעדים ברחבי העולם. זהו הסינגל השלישי של הלהקה שהגיע ישירות למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי. בנוסף הגיע הסינגל למקום ה-18 במצעד "בילבורד טופ 40" בארצות הברית.
הקליפ שליווה את יציאת הסינגל כלל קטעים מתוך הסרט "דלתות מסתובבות", ובכך היה שונה מהקליפים הקודמים של הלהקה, שסגנונם היה קומי. רבים מהקטעים מהסרט שמופיעים בקליפ צולמו ברציף 5 הנטוש בתחנת הטיוב של השכונה הלונדונית הולבורן.
בור על גבי בור (מקווה חב&quot;ד)
מקווה חב&quot;ד
צדר (פירושונים)
צאדר
פנטמטר יאמבי
משקל יאמבי
ויויאן פרנץ'
ויויאן פרנץ' (באנגלית: Vivian French) היא סופרת ילדים ומספרת סיפורים בריטית. פרנץ' חיברה ופרסמה מעל 200 ספרים, בהם סדרת ספרי "מועדון הנסיכות", סדרת ספרי "אגדות מחמש הממלכות" שהם ספרי פנטזיה לילדים, עיבודים למעשיות וסיפורי עמים ושירים לפעוטות.
ויויאן פרנץ נודלה בבדפורדשייר וסיימה אוניברסיטת אקסטר.
פרנץ' החלה לפרסם ספרי ילדים בשנת 1990, לאחר קריירה בתיאטרון.
בשנת 2016 היא התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.
A Time for Choosing
סמיח אל קאסם
זמן לבחור
זמן לבחור (באנגלית: "A Time for Choosing"), הידוע גם כ"הנאום", הוא נאום שנשא רונלד רייגן (לימים נשיא ארצות הברית) בלוס אנג'לס, במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1964, ב-27 באוקטובר, בשם מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות בארי גולדווטר.
תוכן הנאום.
בנאומו טען רייגן, כי הבחירה העומדת לפתחם של אזרחי ארצות הברית 'איננה בין ימין לשמאל, אלא בין למעלה ולמטה', כאשר 'למעלה' היא הגישה של חירות הפרט וחופש, אותה קבעו האבות המייסדים בחוקה. ו'למטה' הטוטליטריות של שלטון מרכזי רב עוצמה.
השפעה.
נאום זה הציב את רייגן במוקד תשומת הלב הלאומית וזמן מה לאחר שנשא אותו, התבקש רייגן לרוץ לתפקיד מושל קליפורניה וזכה בבחירות. עד היום, נאום זה נחשב לאחד הנאומים המשפיעים ביותר שנשאו בשם מועמד אי פעם. עם זאת, בארי גולדווטר הפסיד בבחירות לנשיאות למועמד המפלגה הדמוקרטית והנשיא המכהן, לינדון ג'ונסון, שזכה ברוב גדול.
חאבייר ארננדס
רועי פרננדס
רועי פרננדס (נולד ב-10 בפברואר 1976) הוא שחקן סנוקר ישראלי. במשך קריירה של כ-20 שנה זכה בתארים רבים בישראל, בתואר אלוף ישראל ובתארים בינלאומיים. בנוסף, פרננדס הוא היצרן היחיד בישראל למקלות סנוקר וחבר הנהלה בהתאחדות הסנוקר בישראל.
קריירה.
פרננדס החל לשחק סנוקר בגיל 16 ואת הרצף הראשון (באנגלית: Break) של מעל 100 נקודות עשה כבר בגיל 18. את הרצף המקסימלי של 147 נקודות ביצע בגיל 23. במשך 15 שנה זכה ברציפות בתואר אלוף ישראל (שיא שעדיין לא נשבר) ובתארים נוספים בישראל ובעולם.
בין התארים:
לידיה גורדון-קנכט
לידיה גורדון-קנכט (נולדה ב-1938) היא סופרת ישראלית.
ביוגרפיה.
לידיה גורדון-קנכט נולדה וגדלה בבית חילוני-הומניסטי במונטוידאו, אורוגוואי. הוריה, לאה (לבית טייטלבאום) ומשה גורדון, הם ילידי פולין, והגיעו לאורוגוואי בסוף שנות העשרים של המאה העשרים. בתחילת דרכם עבדה אמה בבית חרושת לבגדים ואביה היה סוכן-נוסע של מפעל תכשיטים, ובהמשך בעל עסק ליבוא ויצוא.
גורדון-קנכט עלתה לישראל ב-1958 עם גרעין של השומר הצעיר שהתיישב בקיבוץ געתון, שבו היא מתגוררת עד היום. בצבא שירתה בנח"ל, ואחר כך למדה בסמינר של עליית הנוער והייתה מדריכת נוער בקיבוץ. בשנים 1979–1981 שהתה עם משפחתה ברומא, איטליה, בשליחות מטעם השומר הצעיר. אחר כך שימשה מורה לספרות בתיכון הקיבוצי "אופק". כיום היא ממשיכה לכתוב, ומנחה סדנאות לכתיבה יוצרת.
לידיה גורדון-קנכט נשואה ולה שלושה ילדים בוגרים. בתה הבכורה, גלית ראב"ד, היא סופרת ילדים.
השכלה.
גורדון-קנכט סיימה בהצטיינות תואר ראשון בספרות כללית באוניברסיטת חיפה, ותואר שני בחוג לתורת הספרות באוניברסיטת תל אביב. התזה שלה עסקה בנורמות תרגום לספרדית מהשפות אנגלית, צרפתית ואיטלקית, בהנחיית פרופ' איתמר אבן-זהר. בשנת 1989 זכתה במלגה לכתיבת התזה באוניברסיטת העיר לאון בספרד. את הלימודים לדוקטורט עשתה בחוג ללימודים רומאניים ולטינו-אמריקניים באוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחיית פרופ' מירנה סולוטורבסקי. משנת 2000 זכתה בשלוש מלגות מחקר לדוקטורט כאורחת האוניברסיטה האוטונומית במדריד וכאורחת אוניברסיטת קומפלוטנסה. עבודת הדוקטורט נכתבה בספרדית ויצאה לאור כספר בשם "המשחק בטקסט" בהוצאת אוניברסיטת מרילנד.
מלגות ופרסים ספרותיים.
בשנים 1995–1997 זכתה במלגת סופר-מורה מטעם משרד החינוך ואגודת הסופרים.
בקיץ 2000 שהתה במושבת האמנים יאדו (Yaddo) בסרטוגה ספרינגס, ארצות הברית, במימון מלגה לסופר ישראלי.
הסיפור "תסריט דרום-אמריקני" זכה בפרס אריכא לסיפור הקצר בשנת 1986, והספר זכה בפרס ע"ש פרננדו חנו מטעם הקהילה היהודית במקסיקו לסופר ישראלי בשנת 1988.
הסיפור "האישה שגידלה חד-קרן במטבח" תורגם לאנגלית בידי אשר הריס, ראה אור בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' וזכה בפרס תרגום של BCLA.
לקריאה נוספת.
על הסיפור של מרתה
על טאנגו למאחרים
על תסריט דרום-אמריקני
קישורים חיצוניים.
ריאיונות רדיו:
אודות הרומן עוברת אורח
אודות הספר להיות ככל העולם - השינוי בקיבוץ
דטרויט (נהר)
נהר דטרויט (באנגלית: Detroit River) הוא נהר שאורכו 44 ק"מ שמקושר למערכת הימות הגדולות שבין ארצות הברית לקנדה. מקורו של שם הנהר הוא בשמו הצרפתי Rivière du Détroit (מילולית, נהר המצר). נהר דטרויט שיחק חלק חשוב בהיסטוריה של העיר דטרויט והוא אחד מנתיבי המים העמוסים ביותר בעולם. נתיבו של הנהר יוצא מימת סט. קלייר (הניזונה דרך נהר סט. קלייר מימת יורון) לכוון מערב ואז פונה דרומה ונשפך לימת אירי. לכל אורכו מהווה נהר דטרויט חלק מהגבול בין ארצות הברית לבין קנדה והוא חוצץ בין האזורים המטרופוליניים של העיר דטרויט והעיר וינדזור שבאונטריו, שביחד מקובל לקרוא להם דטרויט-וינדזור. שתי הערים מחוברות על ידי גשר ומנהרה תת-קרקעית.