החל משנת הלימודים 2015-2016 סולומון עומד בראש בית הספר החקלאי "כפר סילבר" שנמצא ליד אשקלון.
בכנסת.
במהלך הבחירות לכנסת התשע עשרה, הוצב במקום ה-12 ברשימה החדשה יש עתיד. לאחר שהרשימה זכתה ל-19 מנדטים, נבחר לכנסת.
פעל בעיקר בתחומי החינוך ויוצאי אתיופיה. היה ראש השדולות למען חיילים יוצאי אתיופיה, למלחמה בגזענות ובאפליה, למען ההשכלה הגבוהה ליוצאי אתיופיה, לחיזוק כפרי-הנוער והפנימיות ולחיזוק יישובי הערבה.
כמו כן, פעל בתחום יחסי החוץ, בעיקר באשר למולדתו: היה ראש השדולה ליחסי ישראל-אפריקה, וכן ראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית עם אפריקה, אתיופיה, אריתריאה ובולגריה.
כשגריר ישראל באנגולה.
ב-3 באוגוסט 2021 מונה על ידי שר החוץ יאיר לפיד לכהן כשגריר ישראל באנגולה במסגרת מכסת המינויים הפוליטיים במשרד החוץ. במרץ 2022 הוא הגיש את כתב האמנתו לנשיא אנגולה ז'ואאו לורנסו והחל את כהונתו.
דב ליפמן
הרב דב אלן ליפמן (נולד ב-9 בספטמבר 1971, י"ט באלול ה'תשל"א) הוא חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת "יש עתיד".
קורות חייו.
נולד בסילבר ספרינג, מרילנד, ארצות הברית. אביו היה שופט פדרלי. למד בתיכון היהודי המקומי, ולאחר מכן בישיבת מרכז התורה בירושלים במשך שנתיים. הוסמך לרבנות בישיבת נר ישראל בבולטימור על ידי הרב יעקב ויינברג. בעל תואר ראשון בתלמוד מישיבת נר ישראל בבולטימור ותואר שני בחינוך מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. ב-1994 היה ממייסדי הכולל הקהילתי בקליבלנד. מ-1997 לימד בבתי ספר יהודיים בסילבר ספרינג. בשנת 2004 עלה לישראל והתיישב בבית שמש. בישראל שימש כמורה לתורה ומחשבת ישראל במספר ישיבות וסמינרים.
בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2008 היה יועץ ומנהל הקמפיין של סגן ראש עיריית בית שמש. נמנה עם פעילי המאבק נגד מה שלדעתו היה הקצנה והפליה דתית בבית שמש. ב-2011 תמך בבית הספר "אורות בנות" בעיר, שקבוצת חרדים ביקשו למנוע את פתיחתו במשכנו החדש.
בשנת 2011 הצטרף לתנועת "עם שלם" וב-2012 פרש ממנה והצטרף למפלגת "יש עתיד". לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה ב-2013 שובץ במקום ה-17 ברשימתה, ונבחר. הקים את "השדולה לקידום השתלבות חרדים בשוק העבודה" ועמד בראשה. בבחירות לכנסת העשרים ב-2015 הוצב במקום ה-17 ברשימת יש עתיד, שקיבלה רק 11 מושבים ולא נכנס לכנסת. במאי 2018 הודיע על פרישה מיש עתיד ומפעילות פוליטית מסיבות אישיות.
פרסם שלושה ספרים על יהדות בשפה האנגלית, ואחד מהם תורגם לעברית וצרפתית. מפרסם טור שבועי במקומון "תמורה" בבית שמש ובשבועון ה-OU וכותב טורים בג'רוזלם פוסט וב-Times of Israel.
במאי 2021 דווח ב"הארץ" על טענות על התנהגות לא הולמת והטרדה מינית של שתי נשים. בחודש הבא דיווח "הארץ" כי פוטר מתפקידו.
חיים אישיים.
נשוי לדינה ואב לארבעה, גר בבית שמש.
פנינה תמנו-שטה
פנינה (פנטה) תַּמֶנוֹ־שֶׁטֶה (נולדה ב-1 בנובמבר 1981) היא שרת העלייה והקליטה. בין השנים 2013 עד 2015 וכן בין השנים 2018 עד 2020 הייתה חברת הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד. עורכת דין במקצועה, פעלה בין היתר כעיתונאית וכפעילה חברתית ישראלית.
בכניסתה לתפקיד שרת העלייה והקליטה בממשלת ישראל ה-35, הפכה לשרה הראשונה בממשלת ישראל מקרב יוצאי אתיופיה.
ביוגרפיה.
תמנו־שטה נולדה בכפר וזבה במחוז גונדר, שבאתיופיה. נכדתו של קס שאטו מהרט, שושלת למנהיגים רוחניים בולטים של יהודי אתיופיה. במבצע משה, בגיל שלוש, עלתה יחד עם אביה מנשה ואימה מזל וחמשת אחיה לארץ, ולאחר מכן התאחדה עם שארית משפחתה שנותרה מאחור. בשנותיה הראשונות בישראל, התגוררה המשפחה במרכז הקליטה בפרדס חנה, ובשנת 1988 עברה המשפחה לפתח תקווה. בנעוריה למדה באולפנה "צפירה", בתוכנית מצוינות לילדים מחוננים יוצאי אתיופיה, והמשיכה את לימודיה במכללת "אורט" שבירושלים, תחת מסגרת פנימיית "כרמית".
את שירותה בצה"ל עשתה כ בפיקוד העורף.
לאחר שחרורה מצה"ל, החלה בלימודי תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו, ואת הסמכתה בתחום עריכת הדין קיבלה בשנת 2007. את התמחותה עשתה במקביל ללימודי התואר במשרד מיתר לקוורניק ושות', ובהמשך עבדה במחלקה המשפטית של בנק דיסקונט. בשנת 2018, סיימה את לימודיה לתואר השני במדיניות ציבורית למנהלים באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות.
קריירה ציבורית.
במקביל ללימודיה עבדה תמנו-שטה עם נוער בסיכון. בתחילת דרכה, יזמה בעיר ילדותה - פתח תקווה, הקמת מועדונים לצעירים ונשים שהגיעו משכונות מצוקה. באותה תקופה, החלה בפעילות הסברה ובהובלת המאבק החברתי למען יוצאי אתיופיה, ואף הקימה מטה מאבק למען הגברת המודעות הישראלית לאפליה כלפי יוצאי אתיופיה. בשנת 2004, נבחרה לכהן כסגנית יו"ר איגוד הסטודנטים של יוצאי אתיופיה. ושנה לאחר מכן, הגישה בערוץ הראשון לצד אורי לוי את תוכנית האקטואליה "שישי בחמש". באותה השנה, תבעה חמישים אלף ש"ח מרשת הריבוע הכחול, בטענה שסירבה למכור לה מזון על רקע גזעני, בעוד הרשת טענה להגנתה כי הסירוב היה ממניע תפעולי. תביעתה נדחתה לאחר שגרסתה של הרשת נתמכה בראיות, בעוד גרסתה שלה לא הוכחה. בשנת 2007, נפתח הליך משפטי בחשד לשוחד, הפרת אמונים ושימוש לרעה במשרה כנגד השופטת דליה מארק הורנצ'יק, אשר הכריעה חודשים אחדים קודם לכן במשפטה של תמנו-שטה. הפרשה נסתיימה עם התפטרותה הרשמית של מארק הורנצ'יק מתפקידה כשופטת, בעוד התנועה לאיכות השלטון ורבים בציבור קראו לפתוח מחדש את התיק, ולבחון את אמינות עברה המשפטי.
בשנת 2006 מונתה להיות נציגת הציבור במועצת העיתונות בישראל. באותה השנה, הובילה את המאבק שפרץ שנית בפרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה, וכנגד אי-קליטתם של תלמידים ממוצא אתיופי באור יהודה ובפתח תקווה. בנוסף, הייתה חברה בעמותת "עולים ביחד" אשר מטרתה סיוע לאקדמאיים יוצאי אתיופיה.
בשנים 2008–2012 שימשה ככתבת המשפטים של הערוץ הראשון.
בשנת 2015, לאחר הבחירות לכנסת ה-20, תמנו-שטה הובילה את הפגנת יוצאי אתיופיה. עקב זאת, נבחרה כשותפה להחלטת הממשלה בנושא הקמת ועדה מיוחדת, אשר הובילה לדו"ח פלמור. במקביל המשיכה תמנו שטה להנחות תוכנית רדיו ברשת ב', ולקחה חלק בפאנל קבוע בתוכנית "שיחת היום" בערוץ 2. בנוסף היא הייתה חברת הוועד המנהל בעמותת שבי"ל, חברת ההמועצה הלאומית לכלכלה, ממלאת מקום יושבת הראש בוועדת משנה של המל"ג וחברת חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית. כמו כן מונתה על ידי שר האוצר משה כחלון כחברת וועדה ציבורית מיוחדת לרשות החברות הממשלתיות, אשר המליצה על קידום ייצוג הולם לקבוצות מוחלשות בדירקטוריונים ממשלתיים. באותה התקופה היא מונתה על ידי ראש הממשלה, בנימין נתניהו לנציגה בוועדת השרים לקידום שילובם של אזרחים יוצאי אתיופיה.
באותה שנה, הוענק לה על פועלה "אות הידידות החברתי" מאת הקרן לידידות. ושנה לאחר מכן - שנת 2016 הוענק לה "אות מרטין לותר קינג" מבנו של מרטין לותר קינג, כאשר זו הייתה הפעם הראשונה שהוענק אות זה במדינת ישראל.
בשנת 2021 שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה קיבלה את פרס מגן בגין למנהיגות ישראלית של מרכז מורשת בגין.
קריירה פוליטית.
בשנת 2012 הצטרפה למפלגת "יש עתיד". בבחירות לכנסת ה-19, נבחרה לכהן כחברת הכנסת, הייתה לאישה הראשונה מהעדה האתיופית שאי פעם נבחרה לכנסת, ונרשמה כחברת הכנסת הצעירה בסיעתה.
בכנסת ה-19 הייתה חברת הוועדה לביקורת המדינה, בוועדת הכנסת, בוועדה לזכויות הילד ובשנת 2014 הצטרפה לוועדת הפנים. יתר על כך, שימשה כסגנית יושב ראש הכנסת, וכיהנה כיושבת-ראש השדולה לקידום יוצאי אתיופיה בישראל.
ב-11 בדצמבר 2013 סירבו אנשי מגן דוד אדום לבקשתה להתרים דם בעמדה שהוצבה במשכן הכנסת, זאת בהתאם להנחיית משרד הבריאות האוסרת על קבלת תרומת דם מאדם שנולד, או התגורר מעל שנה באתיופיה. בעקבות פרסום המקרה, הורה יושב ראש הכנסת על הפסקת ההתרמות במשכן, ובמקביל פוליטיקאים רבים, בהם ראש הממשלה ושר האוצר, פרסמו הצהרות המגנות את המקרה. בתגובה, נמסר ממגן דוד אדום, שהנוהל הננקט היה ידוע לתמנו-שטה קודם המקרה.
בבחירות לכנסת ה-20 בשנת 2015 הוצבה תמנו-שטה במקום ה-13 ברשימת "יש עתיד", ונשארה מחוץ לכנסת כאשר המפלגה זכתה ל-11 מנדטים בלבד.
ב־9 בפברואר 2018, שבה תמנו-שטה לכהן בכנסת בעקבות התפטרותו מהכנסת של יעקב פרי. בכנסת ה-20, כיהנה תמנו-שטה כחברת הוועדה לזכויות הילד, חברת וועדת הכנסת, חברת השדולה למען אוכלוסיית חולי הצליאק והאלרגניים במדינת ישראל, חברת השדולה לעצירת הייצוא הביטחוני למדינות המפרות זכויות אדם וכחברת השדולה למען הגמלאים. בנוסף, תמנו-שטה עמדה בראש השדולה לחיזוק וקידום ישראלים יוצאי אתיופיה.
בתחילת מאי 2018, הצטרפה תמנו-שטה לנשיא המדינה, ראובן ריבלין, למשלחת שביקרה באתיופיה.
בבחירות לכנסת ה-21, הוצבה במקום ה-24 ברשימת כחול לבן בראשות בני גנץ, מטעם מפלגת יש עתיד. הרשימה קיבלה בבחירות 35 מנדטים, ותמנו-שטה נבחרה לכהונה נוספת בכנסת. ב-29 במרץ 2020 עזבו סיעות יש עתיד ותל"ם את כחול לבן בגלל הצטרפות המפלגה לממשלת ישראל השלושים וחמש אבל תמנו שטה העדיפה להיכנס לממשלה ולכן לא עזבה יחד עם שאר חברי יש עתיד, אלא נשארה בכחול לבן, והוצבה במקום השני ברשימת המפלגה בבחירות לכנסת ה-24.
שרה העלייה והקליטה.
ב-17 במאי 2020 מונתה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשרת העלייה והקליטה. המשיכה לכהן גם כחברת הכנסת ה-23 במהלך כהונתה.
בנובמבר 2020 אישרה הממשלה את הצעת החוק של תמנו-שטה להסרת חסמים להשגת רישיון רפואה ישראלי עבור עולים חדשים שכבר השיגו רישיון דומה במדינה זרה.