בודה-קושלבו (בבלארוסית: Буда-Кашалёва, בודה-קשליובה; ברוסית: Буда-Кошелёво, בודה-קושליובו) היא עיירה במחוז הומל בבלארוס.
היסטוריה.
בשנת 1873 הונח בעיירה קו מסילת ברזל שעבר בין מינסק והומל, והדבר הביא להתפתחות העיירה, בעיקר עקב שיווק עצים לקורות בניין מהעיירה ומסביבותיה. בעיירה הוקמו בתקופה זו עמדת טלגרף וסניף דואר. בשנת 1888 החלו לפעול בעיירה סדנאות מלאכה בתחומי העץ לבניה ולייצור נולים.
בתחילת המאה ה-20 הוקם בעיירה בית ספר, תחנת הדואר חודשה ונבנו בנייני מסחר ועסקים.
לקראת תום מלחמת העולם הראשונה, ב-1918, כבשה גרמניה את העיירה. לאחר המלחמה נכללה בודה-קושלבו בתחומי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, במסגרת ברית המועצות. באוגוסט 1941 כבשה גרמניה הנאצית את היישוב במהלך מבצע ברברוסה, ובנובמבר 1943 שבה וכבשה ברית המועצות את היישוב.
בשנת 1995 הוקמה בעיירה כנסייה על שם ניקולאוס הקדוש. בעיירה פועלים בית ספר טכנולוגי לחקלאות (לשעבר בית ספר ליערנות), גלריה לאמנות ומוסדות ציבור נוספים. במשך כל תקופת קיומו של היישוב היו רוב בנייני היישוב עשויים מעץ, מצב שקיים גם היום.
יהודי בודה-קושלבו.
ערב מלחמת העולם השנייה גרו בעיר כ-500 יהודים מתוך כ-3,400 תושבים. באוקטובר 1941, כחודשיים לאחר הכיבוש הגרמני, הוקם גטו בעיירה ובדצמבר 1941 רצחו גרמנים את מאות יושבי הגטו בסמוך לעיירה.
תנור שמש
תנור שמש או תנור סולארי הוא תנור המשמש לבישול, ייבוש ואפייה של מזון המנצל אנרגיה סולארית לשם כך. ישנם שלושה סוגים עיקריים של תנורי שמש: תנורי פאנל, תנורי קופסה ותנורים פרבוליים. יתרונם של תנורים סולאריים הוא בכך שהם חוסכים שימוש בחשמל שנוצר ממשאבי טבע מתכלים וגם בכך שהם זמינים לשימוש גם במקומות שאין בהם גישה לתשתיות חשמל מסודרות.
תנור פאנל.
תנור פאנל מורכבים משלושה חלקים - כלי בישול שייעודו לקלוט את הקרינה ולחמם את מזון ועל כן, לרוב, יהיה בעל צבע כהה. פאנלים מחומר שיחזיר את הקרינה בסביבת כלי הבישול בצורה מיטבית וימקד אותה ומעטפת שקופה שמטרתה לכלוא את החום שנוצר בסביבת כלי הבישול. יתרונו של תנור פאנל הוא קלות בנייתו וניידותו אך החיסרון שלו ביחס ליתר התנורים הוא בכך שהיעילות האנרגטית שלו נמוכה יחסית והבישול בו איטי.
תנור קופסה.
תנור קופסה מבוסס על תיבה מבודדת היטב שמטרתה לשמר את החום בתוכה. תנור כזה יהיה צבוע בשחור על מנת שיצבור כמה שיותר אנרגיה. לעיתים, הפאה העליונה תהיה שקופה כדי שיתאפשר לראות את הנעשה בפנים. החיסרון של תנורי הקופסה הוא כובדם היחסי, אך יתרונם מתבטא בבידוד ושימור אנרגיה בצורה טובה יותר מאשר בתנורי פאנל. למעשה, ישנה אפשרות לשלב פאנלים בתנור קופסה ובכך להרוויח גם משטח קליטת קרינה רחב וגם בידוד איכותי.
תנור פרבולי.
חסרונם המובהק של שני התנורים שהוצגו לעיל ביחס לתנורי אפייה מודרניים המבוססים על חשמל או גז הוא הטמפרטורה הנמוכה יחסית אליה מגיע החום בתנור וזאת בשל פיזור האנרגיה הנקלטת במרחב גדול יחסית. תנור פרבולי מתגבר על הבעיה בכך שבאמצעות קונסטרוקציה הכוללת משטח קמור (ודומה לצלחת עמוקה או לקערה, תלוי בווריאציה) מצליחה למקד את האנרגיה הפוגעת במשטח לנקודה קטנה יחסית שנקראת הנקודה הפוקאלית. בנקודה זו ייתלה הסיר באמצעות מתלה ייעודי ויקלוט אל תוכו את החום הרב.
החיסרון מבניית תנור באופן זה נובע ממספר אלמנטים. הראשון הוא הדיוק למול השמש שנצרך לטובת ניצול יעיל של האנרגיה. גם בניית התנור וגם השימוש בו לאחר מכן דורשים דיוק רב ביחס לתנורים האחרים ובמהלך הבישול יש לשנות את המיקום והצידוד של התנור כדי להתאימם לזווית השמש בשמיים. חיסרון נוסף בתנור נובע מהחום הממוקד שנוצר בו ומונע אפייה בו, אלא משמש בעיקר לבישול ולצלייה.
דגל חמאס
דגל חמאס הוא דגלה של תנועת חמאס, תנועה אסלאמיסטית-סונית פונדמנטליסטית פלסטינית שהוקמה בשנת 1987 ומטרתה על פי אמנת חמאס: הקמת מדינה פלסטינית אסלאמית תאוקרטית בשטחי ארץ ישראל. התנועה מוגדרת על ידי מדינות רבות כארגון טרור.
הדגל, בדומה לדגל ערב הסעודית, מורכב מכיתוב בצבע לבן בקליגרפיה ערבית של השהאדה – הכרזת האמונה האסלאמית (لَا إِلٰهَ إِلَّا الله مُحَمَّدٌ رَسُولُ الله - "אין אלוהים מלבד אללה; מוחמד שליח אללה") על רקע ירוק חלק – הצבע המסורתי שמזוהה עם האסלאם. בדומה לדגלים אסלאמיים אחרים, הצבע נגזר, על פי המסורת, מהגלימה הירוקה שעטה הנביא מוחמד.
ברצועת עזה, הנשלטת על ידי הארגון, נעשה בדגל שימוש במקביל לדגל הפלסטיני וכן במפגני תמיכה של הארגון בגדה המערבית ובחלקים אחרים של העולם הערבי.
מחוץ לחמאס וללא קשר אליו, דגל דומה משמש כמה מארגוני הג'יהאד הסלפי, ביניהם כמה משלוחותיו של ארגון אל-קאעידה, רק ששם הכיתוב בצבע לבן מופיע על רקע שחור ולא ירוק.
ב-2014, היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, הנחה את גורמי אכיפת החוק לפעול להעמיד לדין כל מי שיניף דגלים של ארגוני טרור כגון דאעש, חמאס וחזבאללה במקומות ציבוריים.
ועדה לביקורת המדינה
ויליאם סטנלי, רוזן דרבי השישי
ויליאם סטנלי, רוזן דרבי השישי (באנגלית: William Stanley, 6th Earl of Derby; 1561 - 29 בספטמבר 1642) או בקיצור "דרבי" היה אציל אנגלי וחבר במסדר הבירית (KG).
סטנלי ירש עמדה חברתית בולטת שהייתה גם מסוכנת ולא יציבה, בגלל היותה של אמו אחת מיורשי העצר המותנים לכתר האנגלי לאחר אליזבת הראשונה על פי חוק הירושה השלישי. עמדה זו עברה ב-1596 לבת אחיו, אן, שנתיים אחרי שוויליאם ירש את תואר הרוזנות מאחיו.
לאחר תקופת נדידה באירופה בצעירותו ומאבק משפטי ארוך, ביסס את מעמדו החברתי. עם זאת, הוא הקפיד להישאר זהיר בכל הנוגע לפוליטיקה הארצית, והקדיש את זמנו לפרויקטי ניהול ותרבות, ובכלל זה כתיבת מחזות. יצירותיו הספרותיות אבדו או לא זוהו, אך החל משנות ה-90 של המאה ה-19 שמו עלה כאחד מהמועמדים הבולטים ביותר להיות המחבר האמיתי של יצירותיו של ויליאם שייקספיר.
ראשית חייו.
ויליאם סטנלי היה בנו הצעיר של הנרי סטנלי, רוזן דרבי הרביעי, על ידי נישואיו לליידי מרגרט קליפורד. סביו וסבתו מצד אמו היו הנרי קליפורד, רוזן קמברלנד השני, וליידי אלינור ברנדון. אלינור הייתה הבת השלישית של צ'ארלס ברנדון, דוכס סאפוק הראשון ושל מרי טיודור, מלכת צרפת. מרי הייתה הבת החמישית של הנרי השביעי, מלך אנגליה ואליזבת מיורק.
אמו של סטנלי הייתה יורשת עצר מותנית של המלכה אליזבת מ-1578 ועד למותה ב-1596. לאחר מכן, אן סטנלי, בתו של אחיו הגדול פרדיננדו, הפכה ליורשת העצר המותנית.
מסעותיו.
סטנלי התחנך בסנט ג'ון קולג', אוקספורד. בשנת 1582 הוא נסע ביבשת ללמוד בערי אוניברסיטה בצרפת ופגש את אנרי השלישי, מלך נווארה (לימים אנרי הרביעי, מלך צרפת). ב-1585 הוא חזר הביתה, אך נשלח שוב לפריז כחלק ממשלחת דיפלומטית לאנרי השלישי, מלך צרפת. סטנלי נשאר באירופה לשלוש שנים נוספות של מסעות אישיים לפני חזרתו הביתה. קיימת השערה כי לווה במסעותיו על ידי ג'ון דאן הצעיר.
במהלך מסעותיו, נודע ויליאם סטנלי כהרפתקן, שבשהותו באיטליה הסתובב בתחפושת נזיר והיה מעורב במספר רומנים ודו-קרבות. לפי ההשערה הוא גם ביקר במצרים, שם נלחם והרג נמר, משם נסע לאנטוליה, שבה נטען כי ניצל בקושי מהוצאה להורג על העלבת הנביא מוחמד; הוא שוחרר על ידי אצילה מוסלמית שרצתה להינשא לו. על פי הסיפור, הוא סירב לה, ברח למוסקבה ומשם לגרינלנד, משם חזר לאירופה בספינה לציד לווייתנים.
הרפתקאות צבעוניות אלה זכו לתיעוד בבלדה פופולרית בשם "זר סר ויליאם סטנלי", שמגזימה בתיאור שלוש השנים שלו מחוץ לאנגליה כ"עשרים ואחת שנים בהם הגיע לרוב חלקי העולם ". בלדה זו נכתבה בשנת 1800 ותוכנה פורסם ב-1801. אין עדויות מתועדות להרפתקאות אלה, אך הסיפורים חזרו על עצמם באופן קבוע בביוגרפיות מהמאה ה -19 של ויליאם סטנלי רוזן דרבי ה-6.
משפחתו.
ב-26 בינואר 1595 נשא לאישה את אליזבת דה ויר, בתם של אדוארד דה ויר, רוזן אוקספורד השבעה עשר, ואן ססיל. הסבים של אליזבת מצד אימה היו ויליאם ססיל, יועצה הקרוב של המלכה אליזבת, ואשתו השנייה מילדרד קוק. מילדרד הייתה בתו הבכורה של אנתוני קוק ואשתו אן פיצויליאם. היה מי שהציע כי אירוע החתונה של דרבי ואליזבת דה ויר היה ההשראה לחלום ליל קיץ של ויליאם שייקספיר, ושההצגה הועלתה לראשונה בחגיגות החתונה של בני הזוג. בשנים הראשונות מערכת היחסים הייתה סוערת, ובכלל זה טענות שהיו לאליזבת רומנים עם רוברט דבורוקס, רוזן אסקס ה-2 ווולטר ראלי. היחסים בין בני הזוג דרבי נרגעו כאשר מצבם הכספי והחברתי התייצב.
לזוג נולדו חמישה ילדים:
סכסוך הירושה.
לאחר מותו של אביו בשנת 1593, אחיו הבכור של ויליאם, פרדיננדו סטנלי, רוזן דרבי החמישי, ירש את תואר הרוזנות ואחוזותיו של אביהם, אך נפטר כמה חודשים לאחר מכן באפריל 1594, והשאיר שלוש בנות ואף לא בן אחד. בעוד ויליאם ירש את תאריו כרוזן דרבי וכברון, בנותיו של פרדיננדו ביקשו לקבל את ירושת האחוזות.