Purpendicular הוא אלבומה החמישה עשר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור בבריטניה בפברואר 1996 ובחודש אפריל בארצות הברית. באלבום מופיע לראשונה הגיטריסט האמריקאי סטיב מורס, שפרש מלהקת Dixie Dregs.
האלבום הוקלט בשנים 1995–1996 באולפני (Greg Rike) שבאורלנדו, פלורידה. חברי הלהקה נטו בכתיבת האלבום ל"מוזיקה ניסיונית", וביצעו שינויים בפריטת הגיטרה ובנגינת הקלידים; כך, למשל, מורס ניגן בטכניקת "Pinch harmonic" .
שם האלבום הוא משחק מילים המבוסס על שמה של הלהקה, כשהמילה "perpendicular" פירושה באנגלית "מאונך".
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו על ידי איאן גילן, רוג'ר גלובר, ג'ון לורד, סטיב מורס ואיאן פייס
קישורים חיצוניים.
האלבום באתר Allmusic
לודמילה פינאיבה
לודמילה פינאיבה (ברוסית: Людмила Пинаева; 14 בינואר 1936) הייתה קיאקיסטית סובייטית. היא זכתה באליפות ב-3 אולימפיאדות: (טוקיו 1964, מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972), בעלת 7 מדליות זהב באליפות העולם (1963, 1966, 1970, 1971, 1973).
ביוגרפיה.
לודמילה פינאיבה (חבדוסיוק) נולדה בפרברי לנינגרד למשפחת עובד במסילת רכבת. היא התחילה להתאמן בחתירה בגיל יחסית גבוה אך הצליחה להתברג לצמרת החתירה הסובייטית. בשנת 1958 היא השתתפה בהצלחה באליפות ברית המועצות.
משחקים אולימפיים.
בשנת 1964 פינאיבה נכללה בנבחרת ברית המועצות ונשלחה לטוקיו 1964 בה זכתה במדליית זהב במקצוע החזק שלה - 500 מ'.
בשנת 1968 היא השתתפה באולימפיאדה בפעם השנייה. מספר ימים לפני התחרות היא נפגעה מפגיעת רכב אך הוחלט לתת לה אפשרות להתחרות. פינאיבה אכן זכתה במדליית זהב שנייה. בנוסף לכך, פינאיבה השתתפה בתחרות זוגות וזכתה עם בת זוגה במדליית ארד.
בשנת 1972 פינאיבה השתתפה בתחרות זוגות בלבד וזכתה במדליית זהב שלישית.
בסך הכול היא זכתה ב-4 מדליות אולימפיות.
תחרויות נוספות.
פינאיבה זכתה במספר אליפויות עולם במקצועות שונות (יחיד, זוגות וצוות של ארבע). בנוסף לכך היא זכתה 6 פעמים באליפויות אירופה ו-19 פעמים באליפויות ברית המועצות.
בשנת 1963 פינאיבה סיימה מכון לספורט והוסמכה כמאמנת. לאחר סיום קריירה הספורטיבית פינאיבה כיהנה בתפקידים שונים בממסד ספורטיבי עירוני בלנינגרד.
בית רכב
אברהם מטשכנוב
רכב (פירושונים)
אברהם יהודה שוורץ
הרב אברהם יהודה הכהן שוורץ (א' באב תקפ"ד (1824) – כ"ד בתשרי תרמ"ד (1883)) היה רב הקהילות ברגסז ומאד בהונגריה, נודע בספרו שו"ת קול אריה.
ביוגרפיה.
נולד בא' באב ה'תקפ"ד בעיר מאד בהונגריה לר' פנחס זליג הכהן שוורץ (הראשון) בן רבי משה הכהן קעניג מזאמבור ורעייתו הענדל (בת ר' מרדכי צבי שוורץ ורעייתו זיסל) בגיל ארבע עשרה היה לתלמידו של החתם סופר בישיבת פרשבורג. לאחר שנה וחצי נפטר רבו, והוא עבר ללמוד בישיבת וורבוי אצל הרב בנימין וולף לעוו. בשנת תרכ"א נתקבל לרב בעיר ברגסס, בה גם עמד בראש ישיבה שמנתה כחמישים תלמידים. היה נוסע בתור חסיד לרבי חיים הלברשטאם מצאנז.
בשנת תרמ"א מונה לרבה של עיר הולדתו מאד, בהונגריה הפנימית, גם שם ניהל את ישיבתו עד לפטירתו בכ"ד בתשרי תרמ"ד. תלמידו היה רבי נתנאל פריד מבלמזויוורוש.
נודע כפוסק חשוב בזכות ספר השו"ת שכתב "קול אריה". הספר נדפס לראשונה בשנת תרס"ד בשאמלוי, ויצא לאור על ידי נכדו – הרב שלמה זלמן אהרנרייך.
לרב שוורץ היו חמישה בנים ושש בנות. רבים מצאצאיו שימשו כרבנים בקהילות הונגריה וספרים
רבים נכתבו על ידם.
הבלש האמיץ שוורץ
הבלש האמיץ שוורץ הוא סרט קולנוע ישראלי שיצא למסכים ב-1973 בכיכובם של בומבה צור, יוסף שילוח, אילן דר, מונה זילברשטיין, ששי קשת, טליה שפירא ואחרים.
עלילת הסרט.
הבלש הפרטי הרברבן שוורץ (בומבה צור) ושותפו הכושל לא פחות, שמחה (יוסף שילוח), נשכרים כדי לברר אם אשתו (אביבה מרקס) של לקוחם (גדעון זינגר) בוגדת בו עם רופא המשפחה (אילן דר). הצמד הכושל מסתבך עם מאפיונרים (דובי גל) וחווה תקלות מסוגים שונים במהלך החקירה.
תהליכי הפקה.
הרעיון לתסריט היה של עמי ארצי, ששכנע את לויד קאופמן, בעל חברת טרומה הפקות, להשקיע בסרטו החדש בטענה כי "הסרט יהיה שלאגר בטוח וכל עם ישראל יצפה בו, כי הוא מותאם בצורה מושלמת לשוק הישראלי".
קאופמן התחרט בצורת תקדים על השקעתו בסרט עוד כשהיה בשלבי הפקה וכשחתם על ויתור על זכויות ההפצה בישראל. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הקולנוע הישראלי סבל מחוסר הצלחה ו"הבלש האמיץ שוורץ" היה כישלון מהדהד בקופות.
רק דב הניג, שערך את הסרט - המשיך לקריירה הוליוודית מצליחה - ואף היה מועמד לפרס אוסקר בשנת 1993 לסרט "הנמלט" בעריכת סאונד.
המוזיקה לפסקול הסרט נכתבה על ידי יגאל בשן שגם מבצע את השירים בסרט. העיבוד המוזיקלי של בני נגרי התאפיין בסגנון הפאנק האופייני לסרטי בלקספלויטיישן - סרטי ניצול שעסקו באפרו אמריקאים בארצות הברית.
נפתלי שוורץ
הרב נפתלי הכהן שוורץ (י"ד באלול תר"ו – תרנ"ז) היה רב העיר מאד ומחבר ספרים.
ביוגרפיה.
נולד בעיר מאד, שם שימש אביו שהיה גם רבו המובהק, אברהם יהודה שוורץ, אבי משפחת הכהן שוורץ, לימים כרב הקהילה. בשנת תר"ל קיבל סמיכה לרבנות מהרב יקותיאל יהודה טייטלבוים מסיגט, רבי שמעון סופר מקרקוב והמהר"ם שיק.
עם נישואיו ישב בעיירת מגורי משפחת אשתו ונסמך על שולחן חותנו. משם עבר לעיר ברגסס בה שימש אביו כרב, עזר לאביו בענייני הרבנות וכן עסק במסחר ספרים. עם פטירת אשתו נשא לאשה את בת הגביר יהודה אריה פרוכטר מווישווה, עבר לגור בעיר ועמד בראשות ישיבה במקום.
עם פטירת אביו בשנת תרמ"ד נתקבל לרבה של מאד, וייסד בה ישיבה מהגדולות בהונגריה.
נפטר באופן פתאומי בשנת תרנ"ז, והוא בן חמישים בלבד.
יוסף הכהן שוורץ
הרב יוסף הכהן שוורץ (כ"א באדר ה'תרל"ה, 1875 - ט' בסיוון ה'תש"ד, 31 במאי 1944), היה רב ודיין בהונגריה. מחבר ועורך ספרים וכתבי עת.
נולד בעיירה אויבערווישיוה במחוז מרמורש לרב נפתלי שוורץ, מגדולי רבני הונגריה. רבו המובהק היה הרב יעקב טננבוים (מחבר "נהרי אפרסמון"). נסמך לרבנות על ידי הרב משה גרינוולד מחוסט, הרב שלום מרדכי שבדרון מברעזאן ועוד. נשא לאשה את בת הרב אליעזר דייטש מבוניהד ובמקום זה ישב 26 שנה. עם פטירת חמיו שימש כדיין בעיר. בשנת 1924 עבר לגרוסוורדין ושם שימש עד אחרית ימיו כרב קהילת "מחזיקי תורה".
הרב הכהן חיבר ספרים רבים, בהם ספרי שו"ת, חידושים ופלפולים, וברובם ספרים קטנים של הספדים ודינים שימושיים. הוא עסק בהוצאה לאור של כתבי אביו, חמיו ואחרים. עיקר עבודתו הספרותית הייתה בעריכת כתב העת התורני "וילקט יוסף" שיצא לאור בהונגריה במשך 20 שנה. במסגרת עבודתו זו בא בכתובים עם רבים מגדולי הדור ושמו נזכר בעשרות ספרי שו"ת. כן כתב ערכים באנציקלופדיה "אוצר ישראל" של יהודה דוד אייזנשטיין.
בשואת יהודי הונגריה נלקח הרב שוורץ יחד עם בני קהילתו למחנה אושוויץ שם נספה.
ספריו.
רשימת ספריו המלאה הובאה בספרו של נפתלי בן מנחם (בן אחותו) בספר "מספרות ישראל באונגאריה", קריית ספר, ירושלים, ה'תשי"ח עמ' 355–370, ובה נרשמו 27 פריטים.
להלן רשימת ספריו הקיימים באתר היברובוקס :
אהרון דומב
יחיא בדיחי
מארי יחיא בן שוכר בדיחי (ה'תקס"ג, 1803 - ט"ז בתשרי ה'תרמ"ח, 4 באוקטובר 1887) היה מורה צדק וראש הישיבה הכללית בצנעא בירת תימן, ומנהיג היהודים בכוכבאן. מגדולי רבני תימן במאה ה-19.
ביוגרפיה.
נולד בצנעא ליהודה. בנערותו חיבר שני ספרים. היה בקי הן בתורת הנגלה, והן בתורת הנסתר. לפרנסתו עסק בכתיבת ספרי תורה. לימים, התמנה לעמוד בראש הישיבה הכללית בצנעא בית צאלח, שהייתה בבית הכנסת של המהרי"ץ.
בשנת ה'תר"ד (1843) יהודי צנעא סבלו מגזירות. הרב בדיחי ששימש כטובע מטבעות בית המלכות, נאסר עם אביו עקב עלילה, לאחר שיהודי שהיה ממונה על המטבעה בתימן הוצא להורג, ונרדף על ידי מוחמד בן יחיא. בגיל 43 ברח מצנעא והתיישב בעיר כַּוּכּבּאן שלא הייתה כפופה למושל צנעא, ושם קיבלו היהודים חסות מראשי השבטים הערבים. כשלושים שנה ישב שם והעמיד תלמידים. לאחר כיבוש צנעא על ידי הטורקים חזר לעיר בשנת ה'תרל"ד (1873), או ה'תרל"ו (1876), בגיל 73, למרות הפצרותיהם של תלמידיו.
בצנעא חזר לתפקידו כראש הישיבה הכללית. כמה מגדולי חכמי תימן בדורו היו תלמידיו המובהקים, ובהם הרב שלום אלשיך, לימים הרב הראשי וראב"ד העדה התימנית בירושלים, וכן נכדו הרב אברהם אלנדאף, לימים מנהיג הקהילה התימנית בירושלים.
הרב בדיחי נפטר בט"ז בתשרי ה'תרמ"ח (1887), יום טוב שני של גלויות, חג הסוכות. באותו היום הספידו אותו רבני העיר צנעא. השד"ר יחזקאל שאול רופא, מארץ ישראל, מחה על כך בתוקף משום שלפי מנהג ארץ ישראל לא מספידים ביום טוב שני של גלויות. בעקבות מחאתו החל בתימן פולמוס. בשובו של רופא לטבריה הוא ביקש מרבני העיר לחוות את דעתם בנושא, והם אסרו זאת.
חתנו היה הרב סעדיה אלנאדף, אחיו של הרב אברהם אלנדאף.
ריימוד פאולס
אשר אנשיל כץ
הרב אשר אנשיל כ"ץ (ה' בטבת, תרמ"א (1880) - כ"ז בסיוון תש"ד (1944)). רב, ראש ישיבה ומחבר ספרים.
ביוגרפיה.
נולד בצ'נגר בהונגריה לרב יהונתן בנימין כ"ץ, שהיה מחבר ספרים שלא נדפסו. לאביו היה כתב ייחוס עד הרב נפתלי כ"ץ. למד שש שנים בישיבת ר' משה גרינוולד בחוסט. בן עשרים נשא לאשה את בתו של הרב שלמה זלמן אהרנרייך משאמלויא. נתמנה על ידי חותנו לדיין בשאמלוי, ומאז גם החל לתת שיעורים בישיבת חותנו. בשנת 1909 נתמנה לרב בקהילת ניר-מעדיעש. משנת 1925 נתנה לרב קהילת "עדת ישראל" בדונאיסקה סטרדה שם עמד בראשות ישיבה שהייתה מהגדולות בישיבות הונגריה. בישיבה למדו 250-300 תלמידים.