הועדה קבעה שיש ירידה מתמשכת במעמדם של לימודי היהדות במערכת החינוך, הנובעת מתמורות חברתיות ופוליטיות שחלו במדינת ישראל, ובתהליכים שונים, ביניהם הגברת הקיטוב בין הציבור הדתי והחילוני. בהמשך לכך, הדו"ח כלל המלצות בדבר עקרונות להוראת מקצועות היהדות, וביניהם חתירה ללימוד מקצועות היהדות באופן המדגיש את אופיים ההומניסטי, וכן בניה של תהליך חינוכי המבוסס על לימוד, ביקורת ודו-שיח, אשר יחתור להפנמה של ערכים אוניברסליים ויהודיים "מתוך גישה פלורליסטית". הוועדה גם המליצה "לעודד קשת רחבה ככל האפשר של מסגרות חינוכיות לא-פורמליות, המקבלות חינוך יהודי פלורליסטי וביקורתי כלגיטימי והמציעות למוסדות החינוך השונים תוכניות חוץ-קוריקולריות בנושאים הקשורים בהוראת מקצועות היהדות, ובייחוד סמינרים ומפגשים שבהם ייפרשו לפני התלמיד, על בסיס של הדדיות, האופציות השונות של הקיום היהודי בימינו".
השפעה.
דו"ח ועדת שנהר אומץ על ידי משרד החינוך בשנת 1995, ובהמשך לכך הוקם במשרד "מטה שנהר" שהופקד על יישום המלצות הוועדה, ונסגר לפני שנת 2021. בשנת 1997 הוקם על ידי שר החינוך זבולון המר המנהל לחינוך ערכי כדי ליישם את דו"ח ועדת שנהר ודו"ח קרמניצר.
חוזרי מנכ"ל שפורסמו על ידי משרד החינוך במהלך השנים עיגנו את עקרונותיו של דו"ח ועדת שנהר. כך, ביום 2.11.2008 פורסם חוזר מנכ"ל משרד החינוך 3.1 תשס"ו/3(א) שבו נקבעו אמות המידה המחייבות שלפיהן יבחנו גורמי המקצוע במשרד הצעות לתוכניות חינוכיות ביהדות למוסדות החינוך במגזר הממלכתי בהתאם למסקנות דו"ח שנהר. חוזר מנכ"ל זה הוחלף בשנת 2019, אך החוזר החדש משמר את אמות המידה לבחינת תוכניות חינוכיות בתחום היהדות בחינוך הממלכתי כפי שעוצבו בחוזר המנכ"ל הקודם, בשינויים מסוימים.
שם הוורד (מיני-סדרה)
שם הוורד (באנגלית: Il nome della rosa בגרמנית: Der Name der Rose) היא מיני-סדרת דרמה היסטורית איטלקית-גרמנית, המבוססת על ספרו בעל אותו השם של אומברטו אקו.
הסדרה שודרה באיטליה בין 4 ל-25 במרץ 2019 וכללה שמונה פרקים.
תקציר העלילה.
העלילה מתרחשת בשנת 1327. נזיר גרמני צעיר בשם אדסו ממלק, מגיע יחד עם מורו האנגלי ויליאם מבסקרוויל למנזר קזאלה בצפון איטליה. מטרת הביקור של ויליאם ואדסו הוא לתאם במנזר פגישה בין נציגי המסדר הפרנציסקני לנציגי האפיפיור היושב באביניון, כדי לדון בשאלות תאולוגיות ופוליטיות קריטיות. עם זאת, עד מהרה הם מגלים שתעלומה מסתורית רודפת את המנזר, ונזירים נרצחים בזה אחר זה. ויליאם נענה לבקשת אב המנזר, ומנצל את כישוריו כאינקווזיטור לשעבר כדי לנסות ולפענח את התעלומה.
Who Is He
?Who Is He (And What Is He to You) (בעברית: "מי הוא (ומה הוא עבורך)?") הוא שיר מאת הזמר והמוזיקאי האמריקאי ביל וית'רס, שהופיע לראשונה בשנת 1972 באלבומו, Still Bill. את מילות השיר כתב המשורר סטן מקני, ואת המנגינה כתב וית'רס. אף על פי שלא יצא כסינגל, השיר זכה לפופולריות גדולה בארצות הברית, ונוסף לכמה וכמה אלבומי אוסף של וית'רס בהם The Essential Bill Withers ו-Live at Carnegie Hall. לשיר בוצעו מספר רב של גרסאות כיסוי בידיי אמנים מפורסמים והוא אף שימש כשיר הנושא של הסרט "ג'קי בראון" בבימויו של קוונטין טרנטינו.
גרסאות כיסוי.
בשנת 1973, קבוצת R&amp;B Gladys Knight &amp; The Pips הקליטה גרסת כיסוי לשיר באלבומם, "אף אחד מאיתנו".
בשנת 1974, להקת הרית'ם אנד בלוז Creative Source ביצעה גרסת כיסוי לשיר, שהפכה ללהיט הגדול ביותר שלה; הגרסה הגיעה למקום ה-21 במצעד שירי ה-R&amp;B/היפ-הופ ולמקום ה-69 במצעד הבילבורד הוט 100.
בשנת 1996 הזמרת האמריקאית ולרי קרטר ביצעה גרסה מעובדת מחדש של השיר בשם "מי היא (ומה היא עבורך)", תוך היפוך הזכר והנקבה בשם.
בשנת 1996 הקליטה גם הזמרת מישל נדג'וצ'לו גרסת כיסוי לשיר שזכתה להצלחה עצומה בארצות הברית. גרסתה הגיעה למקום הראשון במצעד הריקודים האמריקני בקטגוריית אמנית סולו. בנוסף היא הגיעה למקום ה-34 במצעד שירי ה-R&amp;B/היפ-הופ.
Blowing Kisses in the Wind
Blowing Kisses in the Wind (בעברית: מעיפה נשיקות ברוח) הוא הסינגל השלישי מתוך אלבומה השני של הזמרת והרקדנית פאולה עבדול אשר יצא ב-17 באוקטובר 1991 על ידי וירג'ין רקורדס. הקליפ לשיר בו נראית עבדול רוקדת בלט על בימת תיאטרון זכה להצלחה רבה בערוץ MTV בדומה לקליפים אחרים שלה.
השיר עצמו זכה להצלחה גם כן כאשר הגיע למקום השישי בארצות הברית ולמקום השביעי בקנדה.
רקע.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא בלדת פופ אשר עוסקת באהבה נכזבת. במקור, השיר "Vibeology" היה אמור להשתחרר כסינגל אך השיר קיבל השמעות מרובות ברדיו והיה לו יותר ביקוש ולכן הוא יצא כסינגל במקום.
הצלחה מסחרית.
השיר הגיע למקום השישי בארצות הברית ושהה במיקום זה במשך שלושה שבועות ו-7 שבועות סך הכל בעשירייה העליונה. במצעד סוף השנה האמריקאי השיר נכנס למקום ה-73. גם בקנדה השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום השביעי במצעד הקנדי ולמקום ה-98 במצעד הקנדי הסוף שנתי. בשאר העולם השיר זכה להצלחה פחותה כאשר לא הצליח להיכנס לאף מצעד של אף מדינה אחרת מלבד פולין ששם נכנס למקום ה-29.
ארץ נוודים
ארץ נוודים (באנגלית: Nomadland) הוא סרט דרמה אמריקאי שנכתב, נערך, הופק ובוים על ידי הבמאית הסינית קלואי ז'או. הסרט מבוסס על ספרה של ג'סיקה ברודר - Nomadland. הוא זכה בשלושה פרסי אוסקר לרבות פרס הסרט הטוב ביותר. בסרט מככבת פרנסס מקדורמנד כאישה שעוזבת את עיירת מגוריה אחר מות בעלה וסגירת מקור התעסוקה שלה. היא הופכת לחסרת בית ויוצאת לנדוד ברחבי ארצות הברית.
הסרט הוקרן לראשונה ב-11 בספטמבר 2020 בפסטיבל ונציה, שם זכה בפרס אריה הזהב. ב-4 בדצמבר 2020 הוקרן במהדורה מוגבלת של סטרימינג, ועלה בהולו ב-19 בפברואר 2021.
הסרט זכה לשבחי הביקורת. הוא קיבל ארבע מועמדויות בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-78, וזכה בפרס הסרט הטוב ביותר והבמאי הטוב ביותר. כמו כן, הסרט היה מועמד בשש קטגוריות לאוסקר ה-93, וזכה בשלושה פרסים: פרס הסרט הטוב ביותר, הבימוי ופרס השחקנית הראשית הטובה ביותר.
תקציר העלילה.
בשנת 2011 נסגר מפעל גבס בעיירה אמפייר בנבאדה, ותוך מספר חודשים ננטשה העיירה על ידי כל תושביה, והפכה לעיירת רפאים. פרן (פרנסס מקדרומנד) היא אישה בגיל העמידה, שבעלה עבד במפעל ונפטר זמן קצר לפני כן. היא בין האחרונים שעוזבים, באין לה ברירה אחרת. הקיצבה שתקבל בפרישה מוקדמת לא תספיק למחייתה, והיא מוכרת את תכולת הבית, קונה טנדר (ואן), שהיא מתקינה למגורים, ומתחילה לנסוע איתו באזור המערבי של ארצות הברית בחיפוש אחר עבודה.
היא מוצאת עבודה זמנית במרכז הפצה באמזון. לינדה-מיי, חברה לעבודה, מזמינה את פרן למפגש מדברי שמארגן בוב וולס . וולס הקים מסגרת קהילתית לנוודים (Nomad) ומספק להם תמיכה ככל יכולתו. פרן מסרבת תחילה, אך לאחר שהיא מתקשה למצוא עבודה היא מגיעה למפגש, מכירה אנשים, לומדת מהם, וגם משוחחת עם בוב וולס. מסתבר שהקהילה היא ידידותית ותומכת, למרות שחבריה נודדים ונפגשים רק במקרה בדרכים או במפגשים.
כאשר אחד מצמיגי הטנדר של פרן מאבד אוויר, היא נעזרת בנודדת נוספת בשם סוואנקי, והשתיים מתיידדות. סוואנקי מספרת לפרן כי היא אובחנה כבעלת סרטן סופני, ובחרה לצאת למסע במקום להתאשפז בבית חולים ולחכות לסוף. היא יודעת להכין "מתכון" שיביא למותה, וכך תוכל להתאבד בזמן שתבחר. עד אז היא מטיילת בוואן ברחבי הארץ וצוברת זכרונות יפים. בהמשך סוואנקי עורכת "מסירת חצר", בה היא פורשת מחוץ לוואן פריטי רכוש רבים, לשימושם של נוודים אחרים. פרן בוחרת בכסא מתקפל, שמלווה אותה עד סוף הסרט. לאחר מכן הן נפרדות ופונות אשה לדרכה.
פרן עוברת לעבוד במחנה בפארק הלאומי בדלנדס, שם היא נתקלת בדייוויד, נווד שהכירה במפגש של וולס. דייוויד עובד גם הוא באופן זמני בפארק הלאומי, וכשהוא חולה מלווה אותו פרן לבית החולים שם הוא עובר ניתוח חירום. אחר כך השניים עובדים במסעדה בדרום דקוטה. לילה אחד בנו של דייוויד מופיע, מספר לאביו שאשתו בהריון ומבקש ממנו לבוא ולפגוש את נכדו העתידי. פרן מעודדת את דייוויד ללכת, אך מסרבת להצעתו שתתלווה אליו.
פרן מקבלת עבודה זמנית חדשה במפעל לעיבוד סלק סוכר אך כשהטנדר שלה מתקלקל אין לה די כסף כדי לתקן אותו. היא נוסעת באוטובוס אל אחותה הצעירה בקליפורניה. אחותה המבוססת, שאוהבת ומעריכה את פרן, מציעה לה לגור בביתה, אך כשפרן דוחה את ההצעה היא מלווה לה את הכסף הדרוש לתיקון הוואן. פרן מבקרת את דייוויד בבית משפחת בנו, ונודע לה שהוא מתכוון להישאר שם לאורך זמן. דייוויד מודה ברגשות כלפיה ומבקש ממנה להישאר, אך היא עוזבת לאחר מספר ימים וממשיכה בדרכה בנסיעה לאורך חוף האוקיינוס השקט.
פרן חוזרת לעבודתה באמזון, ובהמשך למפגש באריזונה. שם נודע לה שסוואנקי נפטרה. פרן מספרת לבוב וולס על יחסיה האוהבים עם בעלה המנוח, ובוב מספר לה על ההתאבדות של בנו. בוב סבור כי הפרידות בקהילת הנודדים אינן סופיות, כי חבריה מבטיחים להתראות תמיד שוב 'בהמשך הדרך'.
בסצנת הסיום חוזרת פרן לעיירה בה גרה. היא מבקרת במפעל הנטוש, במשרדו של בעלה ובבית הריק בו חיו. משם היא יוצאת שוב לדרך, ובכך מסתיים הסרט.
ביקורות ופרסים.
באתר דירוג ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes מחזיק הסרט ב-94 אחוזים של ביקורות חיוביות. באתר Metacritic הוענק לו ציון משוקלל של 94 מתוך מאה, בהתבסס על ביקורתם של 49 מבקרים.