כבנם של מהגרים הצהיר ג'ינדאל כי הגירה חוקית מביאה יתרונות רבים לארצות הברית. לעומת זאת, מתח ג'ינדאל ביקורת על הגירה לא חוקית כמאפיין הפוגע בכלכלת ארצות הברית, כמו גם כזה הפוגע באלו אשר נכנסים לארץ באמצעים חוקיים. הוא הצביע בעד בניית גדר ההפרדה בין ארצות הברית למקסיקו ומתנגד למתן חנינה לשוהים בלתי חוקיים.
ביטוח בריאות.
ג'ינדאל תומך בהגברת הניידות בין ביטוחי בריאות, חוקים המקדמים כיסוי של מצבים רפואיים קיימים, מכסה על תביעות רשלנות רפואית, הקלות על ייבוא של תרופות מרשם, יישום מערכת רשומות רפואיות אלקטרוניות יעילות, דגש על קידום רפואה מונעת על פני טיפול בחדר מיון, והטבות מס שמטרתן הפיכת ביטוח בריאות זול יותר עבור הבלתי מבוטחים ואשר ממוקדות בקידום גישה אוניברסלית לרכישת ביטוח בריאות. מאז נכנס ג'ינדאל לתפקידו כמושל, למעלה מ-11,000 ילדים שאינם מבוטחים נוספו לתוכנית ביטוח הבריאות לילדים של מדינת לואיזיאנה. ג'ינדאל מתנגד לתוכנית פדרלית למשלם יחיד (single-payer), אך תומך במאמצים מדינתיים לצמצם את אוכלוסיית הבלתי מבוטחים. הוא תמך גם בהרחבת השירותים לילדים עם אוטיזם וקידם הקמת מסד נתונים לאומי לסרטן אצל ילדים.
בשיתוף פעולה עם שר הבריאות אלן לוין, גיבש המושל ג'ינדאל את יוזמת הבריאות הראשונה של לואיזיאנה. תוכנית זו מתמקדת בהרחבת כיסוי ביטוח הבריאות לאוכלוסיית הנזקקים של המדינה, הגדלת הבחירה במדיקייד, הפחתת הונאה, אישור מימון של בתי חולים חדשים המתבססים על צדקה והגברת השקיפות של מדיקייד על ידי ביצוע פעולות הזמינות דרך האינטרנט.
ג'ינדאל תומך ב-co-payments (תשלום המוגדר על ידי פוליסת הביטוח ששילם המבוטח בכל פעם שפנה לשירות רפואי) במדיקייד. בשל הירידה בשיעורי המימון הפדרליים של מדיקייד, שהוכתבה על ידי הקונגרס, בחר ממשל ג'ינדאל להטיל את הפרוסה הגדולה ביותר של הקיצוצים על רשת המרפאות ובתי החולים האוניברסיטאיים המבוססים על צדקה, מה שדרש סגירה של כמה מתקנים.
נושאים סביבתיים וקידוח בים.
המושל ג'ינדאל הוציא צו רשמי המגדיל את המיחזור במשרדים, מפחית פסולת מוצקה ומקדם פרקטיקות של אי-שימוש בנייר, הציע זיכוי מס למכוניות היברידיות, הגדיל את יעדי צריכת הדלק הממוצעים בשנת 2010, והגדיל את היעדים והסטנדרטים לחיסכון באנרגיה של המדינה.
ג'ינדאל הצהיר על התנגדותו לקרטלים דוגמת אופ"ק והצביע בעד הגדרת פעילותם כעבירה פלילית. כנציג בבית הנבחרים תמך ג'ינדאל בהצעת החוק שתיקצבה את שיקום חופי לואיזיאנה ב-300 מיליון דולר. בנוסף, ג'ינדאל היה נותן החסות הראשי לחקיקה המוצלחת להרחבת הפארק הלאומי ההיסטורי ז'אן לאפיט בלמעלה מ-12 קילומטר רבוע.
ג'ינדאל התחייב לתמיכת המדינה בפיתוח של מכוניות ידידותיות מבחינה כלכלית, בשיתוף עם פרקליט האנרגיה החלופית טי בוּן פיקנס. הוא הצביע בעד צִנזור אתר אינטרנט שקידם את מאגר הפסולת הגרעינית השנוי במחלוקת, Yucca Mountain nuclear waste repository.
הקצאות ייחודיות.
ב-2007 הוביל ג'ינדאל את נציגי בית הנבחרים מלואיזיאנה ודורג במקום ה-14 בין חברי בית הנבחרים בכלל, בפעילותו למען הקצאת כספים ייחודיים, בסכום שהסתכם ב-97,913,200 דולר. עם זאת, ב-99% מהקצאות הכספים הללו ג'ינדאל היה רק אחד מה"מממנים" ולא היוזם העיקרי. חמישה מיליון דולר מהבקשות לכספים ייחודיים שקידם ג'ינדאל היו למטרות של הגנת המדינה ולהוצאות הקשורות לשירותי בריאות לחסרי אמצעים. עוד 50 מיליון דולרים יועדו להגברת הבטיחות של נתיבי המים והסכרים של לואיזיאנה לאחר הפרצות בעקבות הוריקן קתרינה, והשאר היו ממוקדים בשיקום החוף ובמחקר לקידום אנרגיה חלופית. כמושל השתמש ג'ינדאל בזכות הווטו שלו למעלה מ-250 פעם, על מנת לסכל הקצאות של כספים ייחודיים בתקציב לואיזיאנה ל-2008, מספר כפול מהשימוש שעשו מושלי לואיזיאנה הקודמים בזכות הווטו שלהם ב-12 השנים שקדמו לכך.
אבולוציה.
ג'ינדאל חתם על חוק המאפשר למורים בבתי ספר ציבוריים להשלים את תוכנית הלימודים האבולוציונית הרגילה, עם ניתוח וביקורת שיכולים לכלול תכנון תבוני. החוק אוסר על "הקידום של כל דוקטרינה דתית ועל האפליה של דת או של כל שאינו דת". מנכ"לית האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, מרג'ורי אזמאן, אמרה שאם החוק ינוצל כפי שנכתב, הוא יושב על בסיס חוקתי מוצק, אולם הוא מכיל בתוכו פוטנציאל חזק לשימוש לרעה, בקובעה שהחוק "רגיש לאתגר חוקתי". למרות קריאות להטלת וטו שבאו מצד קבוצות כמו National Review ומצד כמה מהפרופסורים לגנטיקה של ג'ינדאל מאוניברסיטת בראון, ג'ינדאל חתם על חוק החופש האקדמי של לואיזיאנה שעבר ברוב של 94-3 בבית הנבחרים של לואיזיאנה, וברוב של 35-0 בסנאט של לואיזיאנה, ב-2008. כתוצאה מכך, ה-Society for Integrative and Comparative Biology דחתה את ניו אורלינס כאתר אפשרי לפגישתם בשנת 2010, וה-American Society for Biochemistry and Molecular Biology, לא תקיים פגישות עתידיות בלואיזיאנה.
התנגדות לחוק ההתאוששות.
ג'ינדאל התנגד ל-American Recovery and Reinvestment Act of 2009 על בסיס העובדה שהחוק אינו מלווה בגידול בהכנסות ושהוא צפוי להחמיר עוד את החוב הלאומי התופח. בצטטו חששות כי הגדלת ביטוח האבטלה עשויה לחייב את המדינה להעלות את המיסוי על עסקים, הצביע ג'ינדאל על כוונתו לוותר על כספים מתוכנית התמריצים הפדרלית, בסך 98 מיליון דולר, שנועדו להגדיל את ביטוח האבטלה בלואיזיאנה. מאז, חויבה לואיזיאנה להעלות את המיסים על עסקים, כי קרן הנאמנות למקרי אבטלה ירדה מתחת לסף שנקבע. נקבע כי לואיזיאנה תקבל 3.8 מיליארד דולר בסך הכל. בכוונתו של ג'ינדאל לקבל לפחות 2.4 מיליארד דולר מתוכנית התמריצים. הוא קרא לחלקים מהתוכנית "חסרי אחריות" ואמר כי "הדרך להוביל היא לא להעלות את המיסים ולשים יותר כסף וכוח בידיהם של הפוליטיקאים בוושינגטון".
חיים אישיים.
ג'ינדאל גדל בבית הינדי, אך התנצר בהיותו תלמיד בבית הספר התיכון Baton Rouge Magnet High School. הוא התקבל לכנסייה הקתולית במהלך השנה הראשונה שלו באוניברסיטת בראון. משפחתו משתתפת במיסה השבועית בקהילת Saint Aloysius בבאטון רוז'.
אביו של ג'ינדאל, עמאר ג'ינדאל, קיבל תואר ראשון במדעים בהנדסה אזרחית ב-Guru Nanak Dev University. אִמו של ג'ינדאל, ראז (פאל) ג'ינדאל, היא מנהלת טכנולוגיית מידע בוועדת כוח העבודה (לשעבר משרד העבודה של לואיזיאנה) ושימשה כעוזרת למזכיר העבודה לשעבר של המדינה, גארי פורסטר, בתקופת ממשלו של המושל מרפי ג'יי "מייק" פוסטר ג'וניור. לפני ההגירה לארצות הברית, הוריו של ג'ינדאל שימשו שניהם כמרצים ב-Indian engineering college. לפי דברי ג'ינדאל, אמו הייתה בחודש הרביעי להריונה, כשהם הגיעו מהודו. לג'ינדאל אח צעיר, ניקש, רפובליקני רשום שתמך בקמפיין של ג'ינדאל לתפקיד המושל. ניקש למד בדארטמות' קולג' שם סיים את לימודיו בהצטיינות, ולאחר מכן למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל. כעת הוא עובד כעורך דין בוושינגטון די. סי. מקור הכינוי של ג'ינדאל בדמות סיטקום ששודרה בילדותו. על כך אמר ג'ינדאל, "כל יום לאחר בית הספר, הייתי חוזר הביתה וצופה ב"משפחת בריידי". ואני מזוהה עם בובי, אתה יודע? הוא היה בערך בגילי ו'בובי' נתקע". הוא ידוע בכינויו זה מאז, אף על פי ששמו החוקי נותר פיוש ג'ינדאל.
ב-1997 התחתן ג'ינדאל עם Supriya Jolly שנולדה בניו דלהי ועברה עם הוריה לבאטון רוז' כשהייתה בת ארבע. הם למדו באותו בית ספר תיכון, אך משפחתה של אשתו עבר מבאטון רוז' לניו אורלינס לאחר שנת הפרשמן שלה והם החלו לצאת רק לאחר מכן, כשג'ינדאל הזמין אותה למסיבת מרדי גרא לאחר שידידה אחרת ביטלה את השתתפותה. סופרייה ג'ינדאל סיימה תואר ראשון בהנדסה כימית ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת טוליין. היא עובדת כמרצה לשיווק ב-Louisiana State University. היא הקימה את The Supriya Jindal Foundation for Louisiana's Children, ארגון שלא למטרות רווח שמכוון לשיפור החינוך במתמטיקה ומדעים בבתי ספר יסודיים. לזוג ג'ינדאל שלושה ילדים. אחד מהם נולד עם מום לב מולד ונאלץ לעבור ניתוח בתקופת הינקות. בני הזוג ג'ינדאל הביעו תמיכה קולנית בילדים בעלי מומים מולדים, בעיקר אלו שמחוסרי ביטוח. בשנת 2006 ילדו ג'ינדאל ואשתו את ילדם השלישי בבית. ג'ינדאל, שבקושי הספיק לצלצל לשירותי החירום לפני הלידה, קיבל הדרכה רפואית באמצעות הטלפון ויילד את בנו ששקל ארבעה קילוגרם.
בובי ג'ינדל
מוחמד פארח
השדה (כתב עת)
השדה: ירחון שמושי ומדעי למשק החקלאי המעורב היה כתב עת בנושאי חקלאות, כלכלה, אחזקת משק בית והיבטים שונים בחיי היומיום של החקלאים היהודים בארץ ישראל, אליהם נלוו מעת לעת מאמרים על ענייני דיומא שהנחילו לקוראים תפיסת העולם ציונית.
בשנת 1917 נוסד על ידי "הפועל הצעיר" גלגולו הראשון של כתב העת, "גן ירק", בעריכת אליעזר יפה.
בשנת 1920 ייסדו אנשי מפלגת "הפועל הצעיר" ו"הסתדרות הפועלים החקלאיים" את כתב-העת "השדה", והוא ראה אור עד שנת 1999. משנות העשרים הוא הופץ למינויים ביישובים החקלאים ברחבי הארץ לסוגיהם: מושבות, מושבים וקיבוצים. עד ראשית שנות הארבעים, ערך אותו אליעזר יפה יחד עם עורכים נוספים, ובהם חוקר החקלאות ברוך צ'יזיק, האגרונום אוריה פלדמן ושמעון דוד יפה (אחיו של אליעזר). בשנת 1950 הצטרף למערכת העיתון יוסף מנחם מרגלית. ב-1958, עם פטירתו של ש"ד יפה, התמנה מרגלית לעורך הראשי, ונשא בתפקיד זה עד פרישתו לגמלאות ב-1996.
עד 1990 שימש העיתון ביטאונו של המרכז החקלאי.