לאחר מות הלברנץ.
לאחר מותו של הלברנץ תפס את מקומו בנו הבכור נחמן הלברנץ. על פי פרסומים בתקשורת, תחת הנהגתו הפכה הקהילה לקיצונית אף יותר. הוא אסר על אנשיה לאכול מאכלי בשר, דגים ועופות. ילדים הופרדו מהוריהם ונכפו עליהם נישואי בוסר, ובין היתר מפעילה הקהילה משמעת בעזרת הלקאות פומביות. הבן ממשיך את דרכו של אביו ומחליט על נישואים וגירושים בתוך הקהילה.
בסוף 2018 נמלטה שרה פייגא טלר, בתו של שלמה הלברנץ ואחותו של נחמן, עם חלק מילדיה לגואטמלה סיטי, לאחר שאחיה החרים אותה עקב אי-ציות לתקנון הקהילה. היא סיפרה בתקשורת על המשטר המתואר. בעקבות הבריחה עלו עדויות נוספות מפליטי הקהילה על המתחולל בה.
בדצמבר 2018 פשטו שוטרים על מתחם הכת במקסיקו ועצרו כמה מאנשי הקהילה, בהם נחמן הלברנץ. העצורים הוסגרו לארצות הברית, בחשד שחטפו שניים מילדיה של טלר, שנמצאו בחזקתם. ב-29 במרץ 2021 פשטה שוב משטרת גואטמלה על מתחם הכת במטרה לעצור שלושה מאנשיה כדי להסגירם לארצות הברית. אחד מהם נעצר במקום.
ב-2019 הגיע צוות של התוכנית עובדה לגואטמלה כדי לצלם כתבה על הכת שבמוקדה ישראל עמיר, אז בן 19. הוריו של עמיר חזרו בתשובה והצטרפו ל"לב טהור" עם שבעת ילדיהם. ישראל נישא בגיל 17 לנערה בת 15 ונולד להם ילד. הוא יצר קשר מגואטמלה עם דודו ודודתו בישראל שטסו עם צוות התוכנית והצליחו בסופו של דבר לחלצו ולהביאו לישראל. במסגרת הצילומים חטפו אנשי הקבוצה את דודו של ישראל ואת הצלם, הכניסו אותם לתוך המתחם של הקבוצה ותקפו אותם במכות ובאבנים. הם חולצו כעבור מספר שעות בידי המשטרה המקומית.
ב-2020 פורסם באתר כיכר השבת כי אנשי הקבוצה חוששים מ"מבצע ישראלי לחטיפת הילדים" ובעקבות כך הורו מנהיגיה שבמקרה כזה על כל ראש בית אב להרוג את ילדיו ובני משפחתו.
ביולי 2021 פשטו על מתחם הכת שוטרים ממשטרת גואטמלה במסגרת מבצע משותף עם ה-FBI והאינטרפול הם עצרו זוג אחים, יואל ושמילי וינגרטן. הם הואשמו בין היתר בחטיפת קטינים.
ביולי 2022 התפרסם תחקיר באתר האינטרנט החרדי כיכר השבת ובו נטען כי הקהילה התפרקה וכי חברי הכת ומשפחות הכת התפזרו במדינות שונות.
ניסיון הגירה לאיראן.
ב-2018 הגישו אנשי הקהילה בקשה למקלט מדיני באיראן, בטענה כי הם נרדפים על רקע אמונתם. באוקטובר 2021 החלו אנשי הקבוצה לנסות להגיע לאיראן. הרשויות בישראל מנסות לסכל את המהלך, מתוך חשש שאיראן תשתמש בחברי הכת, שחלקם מחזיקים באזרחות ישראלית, כקלפי מיקוח להשגת מטרות מול ישראל.
בדצמבר 2021 שודר בתוכנית עובדה מסעו של ישראל עמיר יחד עם צוות של אנשי מוסד לשעבר וצוות התכנית שניסו למנוע את היציאה של חברי הכת עם נשותיהם וילדיהם מגואטמלה, בדרך לכורדיסטן ומשם לאיראן. בתוכנית מתועד כיצד עצרה המשטרה המקומית מספר אוטובוסים של חברי הכת וניסו לזהות את ילדי הכת, על מנת לאתר את בנו של ישראל עמיר ואת אחותו. הניסיונות לא צלחו, והמשטרה המקומית איפשרה לחברי הכת לעזוב את גואטמלה למקסיקו. משם הם המשיכו לטורקיה, שם מנעו השלטונות את המעבר שלהם לכורדיסטן. על פי המתואר בתוכנית, נכון לסוף 2021 לא ידוע היכן שוהים חברי הכת, וביניהם בנו של ישראל עמיר.
הגירה לבוסניה.
בינואר 2022 נצפו חלק מחברי הקהילה בעיר סרייבו שבבוסניה והרצגובינה.. לאחר שהות של שלושה שבועות במדינה, ב-3 בפברואר 2022, בעקבות תלונות של התושבים, הקהילה היהודית המקומית ופרסומים בתקשורת המקומית שעסקו בכת, הקבוצה שמונה 37 חברים גורשה מהמדינה ועברה למונטנגרו השכנה. לפי המשרד לענייני זרים של מונטנגרו הקבוצה עזבה את המדינה עוד באותו היום לאלבניה.
מאיר הורוביץ
רבי מאיר הורוביץ (מכונה: "האמרי נועם". ה'תקע"ט, 1818 - ח' בתמוז ה'תרל"ז, 1877) היה אדמו"ר חסידי השני בשושלת דז'יקוב אשר בעיר טרנובז'ג שבפולין.
ביוגרפיה.
רבי מאיר נולד בעיר ראווה רוסקה שבגליציה לרבי אליעזר הורוביץ (אליעזר הדז'יקובער) ולחיה בתו של רבי יחיאל מיכל רוזנפלד מראווה רוסקה. בצעירותו למד אצל סבו רבי נפתלי צבי הורוביץ בעל ה"זרע קודש" ולאחר מכן אצל דודו רבי אשר ישעיה רובין ומאוחר יותר אצל רבי צבי הירש מרימנוב. לאחר נישואיו לדבורה בתו של רבי קלמן פיצעליס הוסמך (בחיי אביו) לכהן כרב בעיר דז'יקוב ועם פטירת אביו בג' בחשון ה'תרכ"א הוכתר לאדמו"ר השני מדזיק'וב על-אף היותו הבן השני.
בתקופת כהונתו פרחה החסידות ובהכוונתו נבנה בית מדרש חדש עם מקווה וסוכה ואף חדר לאפיית מצות לחג הפסח. רבי מאיר היה נוהג לומר בפני חסידיו "כי תורה וגדולה במקום אחד". כשנפטר הרב חיים הלברשטאם "הדברי חיים" בכ"ה בניסן ה'תרל"ו, אמר רבי מאיר לחסידיו כי הוא יודע שזמנו קרוב ואז החלה להתפשט בגופו מחלה כרונית.
רבי מאיר נפטר בח' בתמוז ה'תרל"ז כששהה בעיר קרלסבד, טרם פטירתו אמר "הנשמה לך והגוף פעלך חוסה על עמלך". ואת מקומו מילא בנו השלישי רבי יהושע הורוביץ כאדמו"ר השלישי בשושלת.
ג'ייסון קולינס
ג'ייסון פול קולינס (באנגלית: Jason Paul Collins; נולד ב-2 בדצמבר 1978) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הסנטר. שנתיים ברציפות (2002 ו-2003) הגיע עם קבוצתו ניו ג'רזי נטס, לראשונה בהיסטוריה שלה, למעמד סדרת הגמר ב-NBA.
קולינס היה לספורטאי הפעיל הראשון ב-4 הליגות החשובות בארצות הברית (בייסבול-מייג'ור ליג בייסבול, הוקי קרח-NHL, פוטבול-NFL וכדורסל-NBA) שיצא מהארון כהומוסקסואל בריאיון ל"ספורטס אילוסטרייטד" ב-29 באפריל 2013.
ביוגרפיה.
קולינס נולד בשכונת נורת'רידג', שבלוס אנג'לס. אחיו התאום, ג'רון אף הוא שחקן מקצוען ב-NBA. שניהם בוגרים של בית הספר התיכון הרווארד-ווסטלייק שבלוס אנג'לס. לצידם שיחק בקבוצת הכדורסל הקומיקאי ג'ייסון סיגל. הוא המשיך בלימודיו באוניברסיטת סטנפורד ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה, סטנפורד קרדינל. הוא סיים את קריירת המשחק שלו בליגת המכללות במקום הראשון בהיסטוריה של סטנפורד, בקליעה מהשדה באחוזים (0.608) וחמישי בחסימות (89).
בשנת 2001 נבחר קולינס על ידי יוסטון רוקטס בדראפט ה-NBA במקום 18.
בעונתו הראשונה ב-NBA, 2001/2002, בקבוצת ניו ג'רזי נטס, השיגה קבוצתו של קולינס את המאזן הטוב ביותר בהיסטוריה של המועדון ב-NBA, 30-52. קולינס וחבריו סיימו במקום הראשון באזור המזרחי. היה לו תפקיד חשוב בסדרת גמר ה-NBA נגד הלוס אנג'לס לייקרס. בגמר הם נוצחו בסוויפ (4-0) על ידי הלייקרס של שאקיל אוניל וקובי בראיינט. שנה לאחר מכן, בתפקיד הסנטר המוביל של הקבוצה קבוצתו הגיעה שוב לסדרת גמר ה-NBA, אך נוצחה, הפעם על ידי סן אנטוניו ספרס 4-2. היו אלה שתי העונות היחידות בהיסטוריה של הקבוצה שבהן היא הגיעה לסדרת גמר ה-NBA.
למרות תחילת עונה חלשה 2003/2004 קבוצתו הנטס הצליחה לסיים ראשונה בבית האטלנטי, והדיחו בסוויפ את הניו יורק ניקס בסדרת הפלייאוף הראשונה. בחצי גמר המזרח הנטס הודחו על ידי דטרויט פיסטונס, שזכתה באליפות.
בתחילת עונת 2004/2005 חתם קולינס על חוזה בסך 25 מיליון דולר ל-5 שנים.
מספר החולצה בו בחר קולינס בקבוצתו וושינגטון ויזארדס הוא 98, לזכרו של מת'יו שפרד שנרצח בשנת 1998, על רקע של פשע שנאה, בשל היותו הומו, "כהצהרה למעני, למשפחתי ולחבריי".
מאיר יהודה שפירא
רבי מאיר יהודה שפירא (ה'תר"ו, 1846 - י"ט בתשרי ה'תרס"ט, 14 באוקטובר 1908) היה רב אדמו"ר חסידי מייסד חסידות בוקווסק בגליציה המערבית.
ביוגרפיה.
נולד בדינוב לרבי דוד שפירא מדינוב ולרחל מינא. נישא בזיווג ראשון לשיינדל רחל בתו של רבי יוסף אלטר הגר מרדוביץ, ובזיווג שני למרים בת רבי ישראל מקרמניץ.
לאחר פטירת דודו רבי משה שיינפלד רבה של דז'ילרברץ מונה למלא את מקומו ברבנות העיר. לאחר פטירת אביו בי"ט באדר ה'תרל"ד מונה רבי מאיר יהודה לכהן כרבה של העיר בוקווסק, בתפקיד זה הנהיג את כל חיי היהדות בעיר והשפעתו ניכרה גם מחוץ לעיר בוקווסק. על פי ההערכות תחת השפעתו החסידית נהגו כשלושים אלף חסידים. כעבור כמה שנים החל רבי מאיר יהודה לנהוג באדמו"רות. במקביל כיהנו אחיו רבי ישעיה נפתלי הירץ ורבי צבי אלימלך בדינוב ובבלאז'וב).
בשנות כהונתו חיבר את ספרו "אור למאיר" (ובשנת ה'תשנ"ה נדפס ספרו "ילקוט אמרי דוד" המכיל אמרות ותורות אביו).
רבי מאיר יהודה נפטר בי"ט בתשרי ה'תרס"ט, לאחר פטירתו מונה בנו יחידו, רבי דוד שפירא לכהן כאדמו"ר מבוקווסק.
צאצאיו.
מזיווג ראשון:
מזיווג שני:
מאיר שפירא (אדמו&quot;ר)
רבי מאיר שפירא (ה'תרמ"ד - ה'תש"ב) היה אב"ד העיר בלאז'וב שבמחוז ריישא בפולין. לאחר פטירת אביו כיהן כאדמו"ר השלישי בשושלת בלאז'וב. נרצח עם כל ילדיו ובני משפחתו בשואה.
ביוגרפיה.
רבי מאיר נולד בשנת ה'תרמ"ד במחוז ריישא שבפולין לרבי יהושע שפירא (האדמו"ר השני מבלאז'וב)
ולמרים בתו של רבי מנחם מענדל מארילוס מרופשיץ. נישא לבאשא בת דודו רבי יוסף שפירא ולאחר מלחמת העולם הראשונה עת נמלטו אביו וסבו מבלאז'ובה נתמנה כרבה של העיר עד השואה.
לאחר פטירת אביו בי"ב באדר א' ה'תרצ"ב נתמנה רבי מאיר לכהן כאדמו"ר השלישי מבלאז'וב לצד אחיו מאביו רבי אליעזר שפירא. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה החביא רבי מאיר את כתביו וחידושיו אצל שכן גוי, אך רבי מאיר נרצח ביחד עם כל ילדיו בשנת התש"ב.
עם סיום המלחמה העניק השכן את כתביו לאחיו רבי ישראל והוא מסרם לידי תלמידו הרב שלמה יהודה אינטרטר מריישא שידפיסם בספר "זיכרון מאיר".
מנחם מנדל אייכנשטיין
רבי מְנַחֵם מֶנְדֶּל אַיְּיכְנְשְׁטֵיין (ה'ת"ר - י"א באדר ה'תרס"א), היה רב במיקולייב ואדמו"ר בדור השלישי בשושלת זידיטשוב.
ביוגרפיה.