נולדה בתל אביב לשחקנית אירית רובינשטיין ולעורך הדין הפלילי מנחם רובינשטיין. למדה בבית הספר לאמנויות בתל אביב, בגיל 9 כיכבה בתוכניות הטלוויזיה "כן, מה?", ובתשדיר השירות המיתולוגי לגלידה.
בגיל 13 הייתה אחת המגישות של מגזין הילדים האקטואלי "בננה בום" ששודר במסגרת שידורי טלעד בערוץ השני, לצד לביא זיטנר, מיכאל הנגבי, סיון רהב-מאיר ואושרי כהן.
את לימודי התיכון סיימה בתיכון לאמנויות תלמה ילין. לאחר שירותה הצבאי החלה בלימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב, אך פרשה לפני סיום התואר.
ב-2002 נרשמה ללימודי תיאטרון ומשחק לתואר ראשון במכללת רוז ברופורד בלונדון, אותם סיימה בהצטיינות. במהלך הלימודים כתבה ביקורות תיאטרון לאתר האינטרנט הישראלי עלונדון.
כפרויקט סיום בלימודים כתבה וביימה את ההצגה Homesick בהשתתפות סטודנטים תלמידי השנה השלישית. ההצגה, העוסקת במשפחה שכולה ישראלית, זכתה בפרס ראשון על ההפקה המקורית הטובה ביותר ל-2004 בפסטיבל אומנויות בלידס, ולאחר מכן עלתה בתיאטרון ניו אנד בלונדון וזכתה להמלצה מטעם "טיים אאוט" הלונדוני. עמרי ניצן, שהיה אז המנהל האמנותי של הקאמרי וביקר באותו זמן בלונדון צפה בהצגה, לקח אותה תחת חסותו והביא את ההצגה לארץ. רובינשטיין תרגמה את המחזה, שכתבה במקור באנגלית, והוא עלה בתיאטרון הקאמרי תחת השם "קרוב לבית". הקאמרי התכוון למכור את ההצגה לבתי ספר, אך ההצעה נפסלה לאחר מורות שצפו בה טענו כי היא עוסקת בתכנים קשים מדי ומציגה את צה"ל באור לא מחמיא.
בהמשך למדה רובינשטיין בבית-ספר פיליפ גולייה למשחק (L’ecole Phillip Gaulier) בפריז, ולאחר ששבה לישראל הצטרפה לפרויקט שלהב"ת (שירות למניעת הסמים בבתי ספר תיכוניים) וביימה הפקות תיאטרון בהשתתפות אסירים בבתי הכלא רימונים, השרון, הדרים, נווה תרצה וחרמון.
בין השנים 2010–2014 ניהלה אומנותית את קבוצת "קאמרי צעיר", חלק מתוכנית מצוינות באמנויות לבני נוער משכונות מצוקה בתל אביב. המשתתפים בפרויקט למדו משחק וצפו בהצגות בתיאטרון הקאמרי. סרט תיעודי בשם "לא בשכונה שלנו" מגולל את סיפורם של 4 נערים שליוותה רובינשטיין בפרויקט.
בשנת 2014 הקימה יחד עם בעלה את "ארגון יוצרים עצמאים בתיאטרון".
חיים אישיים.
נשואה לאיש ההייטק ישי גרין, אותו הכירה בפגישה מקרית על ספסל ברחוב. השניים השתתפו בעונה השנייה של סדרת הריאליטי "מחוברים".
הזוג מתגורר בתל אביב ולהם שלוש בנות - אלונה (נולדה ב-2012), לילי (נולדה ב-2014) ויסמין (נולדה ב-2017).
אחותה של רובינשטיין היא הכוריאוגרפית מירה רובינשטיין וגיסתה היא הצלמת לואיז גרין.
מטה וידמר
מֶטָה וִידְמאר ( 15 במאי 1899, לובליאנה – 1 בנובמבר 1975, לובליאנה) הייתה הרקדנית המודרנית הסלובנית הראשונה. היא הקימה את בית הספר למחול של מרי ויגמן בלובליאנה בשנת 1930, שהיה בית הספר הראשון למחול מודרני בסלובניה.
ביוגרפיה.
מטה וידמאר נולדה בשם מֶתוֹדָה וידמאר, והייתה אחותם של מבקר הספרות והפוליטיקאי יוסיפ וידמאר, אמן השחמט מילאן וידמאר, מאמן נבחרת יוגוסלביה בהתעמלות לאולימפיאדת לונדון ב-1948 סטאנֶה וידמאר, והמו"ל קיריל וידמאר (אח תאום למֶטה).
בשנת 1927 סיימה מטה את בית הספר למחול בדרזדן שהקימה וניהלה מרי ויגמן, שאיתה בילתה שבע שנים, ושהעניקה למֶטה רישיון לפתוח בית ספר למחול על שמה בסלובניה.
בית הספר שלה בלובליאנה הכשיר את הרקדנים והמורים הסלובנים הראשונים למחול מודרני, ובהם מרתה פאולין, ז'יווה קרייגר ומריה פוגלניק, ואלו הכשירו מחזורים של רקדנים מודרניים בסלובניה לאחר מלחמת העולם השנייה.
מטה וידמאר
שוויון הגירה
שוויון הגירה הוא היכולת או זכות שווה של אזרחים להגר את בני משפחתם אשר חלה גם על ביצוע שוויוני של מי שאינם אזרחים ללא דחייה על רקע לאום או ארץ מוצא. הנושא הפך מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 לסוגיית חקיקה של זכויות להט"ב, שכן הכרה ממשלתית במערכת יחסים של זוג מאותו המין משתנה ממדינה למדינה לצד רקע של בקשות מקלט של אזרחים ממדינות בהן הם עלולים להירדף בעונשים הנעים ממאסר עד הוצאה להורג על ידי הרשויות על רקע נטייתם המינית או זהותם המגדרית.
סוגיית הגירה וזכויות מהגרים.
בשנת 1999, נשיא ארצות הברית ה-42, ביל קלינטון, שלח לקונגרס האמריקאי הצעת חוק שהייתה משווה את זכויות ההגירה לאזרחים מאמריקה המרכזית והאיטי. קלינטון הודיע כי הצעת החוק "תתקן את חוסר האיזון בחוקי ההגירה שנתנו יתרון לאנשים שנמלטו ממשטרים קומוניסטיים כמו קובה וניקרגואה". בדומה לניקרגואים ולקובנים, רבים מתושבי אל סלוודור, גואטמלה, הונדורס והאיטי נמלטו מהפרות זכויות אדם או מתנאים כלכליים פוליטיים לא יציבים בשנות ה-80 וה-90 בשטחי מדינותיהם, אך לא זכו ליחס שוויוני אשר הוענק לניקרגואה וקובה. "חוק השוויון של מרכז אמריקה והאיטי משנת 1999" מעולם לא עבר, אם כי היה מציע הגנות על שוויון הגירה למהגרים מהאיטי, אל סלוודור, גואטמלה והונדורס.
תושבי האיטי חיפשו במיוחד שוויון הגירה בפרשת אליאן גונזלס בשנת 2000 כאשר ארגנו הפגנות במיאמי במהלך משיכת המלחמה הבינלאומית בין קובה לארצות הברית בעודם מחו על מה שלדבריהם הוא "אפליה של מהגרים מהאיטי על ידי מערכת ניווט אינרציאלית ועל התנהגותם של נבחרי ציבור שלחצו על כך שאילן גונזלס יישאר בארצות הברית, אך התעלמו ממצוקת הפליטים מהאיטי ומהחזרת ילדי האיטי.
בשנת 2004, הנציב העליון של האו"ם לפליטים, "UNHCR", הביע דאגה ממצבו של העם בהאיטי לאחר שהמדינה החלה להיות יותר ויותר מוגדרת תחת "כאוס". קובה, ג'מייקה וקנדה הודיעו כי הן לא ישלחו אנשים בחזרה להאיטי משטחיהן, אם כי נשיא ארצות הברית ה-43 ג'ורג' ווקר בוש הזהיר את ההאיטיים שהם יישלחו חזרה לארץ מוצאם אם ינסו לברוח לארצות הברית. תוך מספר ימים, משמר החופים האמריקני יירט כ-500 בני אדם בסירות שנמלטו מהאיטי ושלח אותם בחזרה לשטחי המדינה. מבקרים טענו כי ארצות הברית לא שלחה בחזרה קובנים שנמלטו ממצבים וממשטרים דומים, וקראו להחלת שוויון זכויות בהגירה בין שני הלאומים. בשנת 2006 נמשכו המחאות למען שוויון הגירה של האיטיים, כאשר עורכי דין מחו על גירוש מהגרים בלתי חוקיים להאיטי.
הגירת להט"ב.
ארצות הברית.
חקיקה לביסוס שוויון הגירה עבור להט"ב בארצות הברית, חוק איחוד משפחות אמריקאיות, הוכנסה לראשונה בקונגרס האמריקאי מאז 2000.
מאז תחילת המאה ה-21, פחד מרדיפות על רקע נטייה מינית הומוסקסואלית או זהות מגדרית טרנסג'נדרית במדינות ברחבי העולם החל להתקבל כעילה למתן מקלט מדיני עבור חברי קהילת הלהט"ב. עם זאת, מקרה ידוע של סירוב דווח לאחר שוועדת הערעורים להגירה של ארצות הברית דחתה בקשת מקלט מאת הומוסקסואל אינדונזי בעודה הטילה ספק בחששותיו מרדיפה על רקע נטייתו המינית אם יחזור למדינתו, בין היתר בשל הסיבה כי "הומוסקסואליות מוסתרת נסבלת באינדונזיה". תיקו בנושא, קדרי נ' מוקאסי, התקבל בערעור לבית המשפט המחוזי הראשון לערעורים בבוסטון, מסצ'וסטס.
עד שנת 2013, לא ניתנו אותן זכויות וחובות על פי חוק ההגירה הנוכחי לחברי קהילת הלהט"ב האמריקאים כגון עבור הטרוסקסואלים בעוד חוק ההגנה על הנישואין (DOMA) משנות ה-90 של המאה ה-20 אסר על הממשלה הפדרלית להעניק הטבות כלשהן לזוגות חד מיניים. על פי החוק, אנשים אשר נמצאו תחת נישואים חד מיניים לא נחשבו נשואים למטרות הגירה ואזרחי ארצות הברית ותושבי קבע תחת נישואים חד מיניים לא יכלו להגיש עתירה עבור בני זוגם, וגם לא יכלו להתלוות אליהם על ידי בני זוגם לארצות הברית על בסיס ויזה משפחתית או תעסוקתית. ב-26 ביוני 2013 קבע בית המשפט העליון בתיק ארצות הברית נגד וינדזור כי סעיף 3 לחוק אינו חוקתי. בעקבות החלטה זו החל ממשלו של נשיא ארצות הברית ה-44 ברק אובמה להכיר בזוגות חד מיניים למטרות הגירה לראשונה.
רחבי העולם.
כיום מדינות מהעולם המערבי בעיקר מכירות ביחסים חד מיניים למטרות הגירה. הכרה זו עשויה להתרחש באמצעות הכרה בנישואים חד מיניים, דרך צורה אחרת של מערכת יחסים רשומה, או באמצעות הוראות ספציפיות שנקבעו בחוק ההגירה. מדינות אלו בין היתר הן:
ארגוני הגירת להט"ב.
ישנם ארגונים שונים במספר מדינות העוסקים בנושאי הגירת להט"ב/בעלי HIV/איידס ובייצוג בקשותיהם להגירה חוקית, בהם:
מיטב דש
האח הגדול עונה 12
האח הגדול עונה 12 היא העונה השתים עשרה של תוכנית המציאות הישראלית "האח הגדול", והעונה השישית (כולל עונות ה-VIP) של התוכנית במצטבר שמשודרת ברשת 13. העונה משודרת החל מ-7 ביוני 2022, גמר העונה יערך ב-17 בספטמבר 2022 אחרי 103 ימים ובדומה לעונה 11 שאז היה גמר בהפתעה גם בעונה זו תהיה שישיית גמר. את העונה מנחים גיא זו-ארץ ולירון ויצמן. בתפקיד מנחות הפינה של התוכנית "פותחות עין" לוהקו הבלוגריות יובל כספית ועינב כהן, בפינה הבלוגריות נותנות ביקורות ל"לוקים" של הדיירים באותו שבוע.
על העונה.
זאת העונה הרגילה מספר שתים עשרה במצטבר והעונה הרביעית הרגילה ברשת 13.
על אף היותה העונה הרגילה השתים עשרה שהופקה לתוכנית, היא משווקת בגופי השידור השונים בתור "עונה 4", בהתאם להיותה העונה הרגילה הרביעית של התוכנית במסגרת הזכיינית "רשת".
יומיים לפני תחילת העונה, עמרי, אחד הדיירים שהיה אמור להיכנס התגלה כחולה COVID-19. עקב כך, הוחלט שהוא יכנס ביום התשיעי לעונה. ביום השלישי הצטרף דייר בהפתעה (שרון בניפוסי), ללא ידיעה מוקדמת שלו. ביום החמישי נכנסה דיירת בשם טליה עובדיה, בת הזוג לשעבר של אליאב, ללא ידיעה מוקדמת של השניים.
מבנה ועיצוב הבית.