בימינו מקשר שירות מעבורות את נמל הול ביורקשייר עם הולנד ובלגיה.
תעופה.
שדה התעופה הבינלאומי לידס ברדפורד הוא שדה התעופה העיקרי של אזור יורקשייר. השימוש בשדה תעופה זה הלך וגדל בעקבות הרחבות שנערכו בו החל משנת 1996, הרחבות שנמשכות עד ימינו.
בדרום יורקשייר פועל שדה התעופה רובין הוד הממוקם בפינגליי ומשרת את דונקסטר ושפילד. בשנת 1997 נפתח שדה התעופה שפילד סיטי.
נמל תעופה נוסף באזור הוא שדה התעופה מזרח המידלנדס.
תרבות.
תרבות יורקשייר התפתחה לאורך שנים רבות, ולאור העמים השונים אשר שלטו באזור. החל מהקלטים ששלטו באזור בעת העתיקה, דרך הרומאים, הוויקינגים והנורמנים, הייתה יורקשייר מרכז תרבותי בצפון אנגליה.
תושבי יורקשייר גאים במורשת התרבותית של המחוז ובהיסטוריה הארוכה שלו. לתושבים עגה משלהם (המכונה בשם "טייק"), ואשר יש הטוענים כי מדובר בשפה בפני עצמה ולא בעגה של השפה האנגלית.
באזור התפתחו מסורות ייחודיות כגון ריקוד החרב הארוכה.
אדריכלות.
במהלך התקופה הברטונית - נורמנית נבנו באזור יורקשייר טירות רבות, בהן טירת בווס, טירת פיקרינג, טירת ריצ'מונד, טירת סקיפטון וטירת יורק. במהלך ימי הביניים נוספו טירות רבות נוספות, בהן טירת הלמסלי, טירת מידלהאם וטירת סקרסבורו שנבנו כחלק ממערך ההגנה מפני הסקוטים. שרידי טירות אלה, שרובן מנוהלות על ידי קרן מורשת אנגליה, הם אתר תיירות.
באזור מספר ארמונות מפוארים, בהם טירת אלרטון וטירת האוורד (אשר על אף שמן, אינן טירות), שתיהן היו בבעלות משפחת האוורד.
טירת האוורד ובית היירווד (ביתו של הרוזן מהיירווד) הם שניים מעשרת בתי האוצר של אנגליה (מבני האחוזה היפים והמפוארים באנגליה).
ביורקשייר מבנים רבים שהוכרזו כמבנים מוגנים לשימור, בהם מבני ציבור היסטוריים (כגון בניין עיריית לידס, בניין עיריית שפילד, מוזיאון יורקשייר, ובית הגילדות של יורק), אחוזות (כגון אחוזת ברודסוורת' וטירת ונטוורת'); כמו כן ביורקשייר מבנים רבים המשומרים על ידי הקרן הלאומית לאתרים בעלי חשיבות היסטורית או יופי טבעי (ובהם אחוזת נניגטון והפארק המלכותי סטאדלי).
ביורקשייר שרידים רבים של מנזרים שנהרסו בזמן פירוק המנזרים בתקופת שלטונו של הנרי השמיני, בהם מנזר בולטון, מנזר פאונטיינס, מנזר גסיבורו, מנזר ריוואלק, מנזר סנט מרי ומנזר ויטבי. מבנה דתי נוסף בעל חשיבות הוא יורק מינסטר - קתדרלה הבנויה בסגנון גותי. זוהי הקתדרלה הגדולה ביותר בצפון אירופה. קתדרלת נוספות ביורקשייר הן בוורלי מינסטר, קתדרלת ברדפורד וקתדרלת ריפון.
ספרות ואמנות.
כבר בימי הביניים הייתה יורקשייר ידועה באמנות ובספרות שהתפתחה בה. בתקופה שבה הייתה יורקשייר חלק מממלכת נורת'מבריה פעלו בה משוררים וסופרים, בהם אלקווין, קאדמון ווילפריד. בעידן המודרני ידועות שלוש הסופרות בנות האזור - האחיות ברונטה. בעקבות פרסומן, אזור מגוריהן נקרא כיום מחוז ברונטה להנצחת זכרן. ספריהן, שנכתבו באמצע המאה ה-19, הם כיום חלק חשוב מהספרות הבריטית. ספרי האחיות, בהם "הדיירת מאחוזת ויילדפיל" מאת אן ברונטה, "ג'יין אייר" מאת שרלוט ברונטה ו"אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה, מתארים את החיים, הדמויות ותצורות הנוף של יורקשייר כפי שהיו באמצע המאה ה-19.
סופר ידוע נוסף שהתגורר ביורקשייר הוא ברם סטוקר שהתגורר בויטבי, מחבר הספר "דרקולה". סטוקר שילב פולקלור מקומי ואירועים אמיתיים שהתרחשו ביורקשייר (כגון עלייתה לחוף של האונייה הרוסית "דימטרי") בספרו.
במהלך המאה ה-20 פעלו ביורקשייר הסופרים ג'י. בי. פריסטלי, אלן בנט, ברברה טיילור ברדפורד וסופר הילדים ארתור רנסם.
ספריו של ג'יימס הריוט מתארים את חייו כווטרינר בת'ירסק שבצפון יורקשייר (בספריו נקראת העיירה בשם דארובי).
עם המשוררים שפעלו ביורקשייר נמנים טד יוג'ס, וו. ה. אודן, ויליאם אמפסון ואנדרו מארוול.
שניים מהפסלים הידועים ביותר במאה ה-20, הנרי מור וברברה הפוורת', חיו ופעלו ביורקשייר. כמה מפסליהם מוצגים בפארק הפסלים של יורקשייר.
ביורקשייר גלריות אמנות רבות. הידועות בהן: גלריית האמנו פרנס, גלריית האמנות לידס, וגלריית האמנות יורק.
מטבח.
המטבח המסורתי של אזור יורקשייר (לרוב נקרא מטבח זה בשם "מטבח צפון אנגליה"), ידוע במאכלים כבדים ועשירים בשומן. מקורו של מטבח זה במטבח החקלאי העשיר, ובו שימוש רב בבשר בקר, שמנת וירקות. עם המאכלים המזוהים ביותר עם יורקשייר נמנה פודינג יורקשייר המוגש לצד רוסטביף וירקות מבושלים ומהווה את הצלי של יום ראשון, הנאכל באופן מסורתי ביום זה. אזור יורקשייר ידוע גם במאפים מתוקים, כגון טורט יורקשייר, הכולל לרוב מי ורדים, עוגת פרקין וכן עוגת זנגביל העשויה שבבי שיבולת שועל וסירופ סוכר.
גבינה ידועה המיוצרת באזור היא גבינת ונסלידייל, המוגשת לרוב לצד מאכלים מתוקים, ומשקה ידוע המיוצר באזור הוא בירת זנגביל - בירה בטעם זנגביל, המיוצרת ביורקשייר החל מראשית המאה ה-18.
ממתק סוכריית השוש יוצר לראשונה באופן מסחרי על ידי ג'ורג' דנהיל מפונטפרקט בשנות ה-60 של המאה ה-18.
מוזיקה.
ליורקשייר מסורת מוזיקלית עשירה. במסגרת הפולקלור המקומי ידוע ריקוד החרב הארוכה הייחודי לאזור. להקות מקומיות שרות שירי עם מקומיים ייחודיים לאזור, ומועדוני פולקלור מקומיים הם פופולריים ביותר. באזור נערכים מדי שנה כ-30 פסטיבלי מוזיקה מקומית.
בשנות ה-70 של המאה ה-20, דייוויד בואי (שאביו נולד בטדקאסטר שבצפון יורקשייר) שכר שלושה מוזיקאים מקינגסטון שעל הנהר האל: מיק רונסון, טרוור בולדר ומיקי וודמאנסיי ויחד הם הקליטו את האלבום "The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars" אשר שילב מוזיקת רוק ופופ לצד מוזיקה מקומית מאזור יורקשייר. בנוסף נולדו בדונקאסטר שביורקשייר לואי טומלינסון, זמר בלהקת הבנים הבריטית ואן דיירקשן וזאין מאליק, חבר לשעבר בלהקה, שנולד בברדפורד.
טלוויזיה וקולנוע.
מספר סדרות טלוויזיה בריטיות פופולריות צולמו באזור יורקשייר, ועלילתן מתרחשת באזור זה: הדרמה ההיסטורית "אחוזת דאונטון", קומדיית המצבים "Last of the Summer Wine", סדרות הדרמה "Heartbeat" ו-"The Flaxton Boys" ואופרת הסבון "Emmerdale". "Emmerdale" ,"The Flaxton Boys ו- "Heartbeat" הופקו על ידי טלוויזיית יורקשייר.
סרטים רבים צולמו באזור יורקשייר, בהם "נערות לוח השנה" ו"ללכת עד הסוף", שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.
ספורט.
ליורקשייר מסורת ארוכה של ספורט תחרותי. ענפי הספורט הפופולריים ביותר הם כדורגל, רגבי, קריקט ומרוצי סוסים.
מועדון הקריקט של מחוז יורקשייר זכה 30 פעמים באליפות הממלכה המאוחדת (יותר מכל מועדון אחר).
מרוץ הסוסים הוותיק ביותר באנגליה נערך מדי שנה, מאז שנת 1519 בקיפליקוטס.
מועדון הכדורגל הראשון בעולם נוסד ביורקשייר: מועדון הכדורגל שפילד נוסד בשנת 1857. מועדוני כדורגל מצליחים נוספים הפועלים ביורקשייר הם לידס יונייטד, שפילד ונסדיי, הדרספילד טאון ושפילד יונייטד.
ממשל.
מאז שנת 1290 יוצג מחוז יורקשייר על ידי שני חברים בבית הנבחרים של הפרלמנט הבריטי. בנוסף, מספר ערים ביורקשייר זכו למעמד של מחוז עצמאי ושלחו נציגים לפרלמנט. העיר יורק שלחה נציגים לפרלמנט דה מונפורט כבר בשנת 1265.
בעקבות חוק הרפורמה 1832 חולקה יורקשייר לשלושה מחוזות בחירה: מזרח רידינג, צפון רידינג ומערב רידינג. חלוקה נוספת של המחוזות בוצעה בשנת 1885, ובעקבותיו חולקה יורקשייר ל-26 מחוזות בחירה (כל מחוז שולח נציג אחד), וארגון מחדש נוסף נערך בשנת 1974.
יורקשייר ובית המלוכה.
בעקבות כיבוש ממלכת יורוויק בשנת 954 הפסיק לשלוט ביורקשייר בית מלוכה עצמאי. תואר האצולה רוזן יורק הוענק לראשונה על ידי מלך אנגליה אדגר רודף השלום בשנת 960. התואר הועבר מספר פעמים, והאחרון שנשא בתואר זה היה ויליאם לה גרוס, רוזן אלבמארל. הרוזנות בוטלה על ידי המלך הנרי השני.
בשנת 1385 העניק המלך אדוארד השלישי לראשונה את התואר דוכס יורק. התואר הוענק לבנו אדמונד מלאנגלי. אדמונד היה בכך למייסד בית יורק, ולימים הפך סמל יורק לסמל בית המלוכה.
המלך ריצ'רד השלישי מבית יורק שהה רוב חייו בטירת מידלהאם שביורקשייר.
במשך השנים נוצר נוהג שלפיו התואר "דוכס יורק" ניתן לבנו השני של המונרך.
נורפוק (מחוז)
נורפוק (באנגלית: Norfolk) הוא מחוז במזרח אנגליה. המחוז גובל בלינקולנשייר במערב, בקיימברידג'שייר במערב ובדרום-מערב ובסאפוק בדרום. הגבול הצפוני והגבול המזרחי של נורפוק הם חופי הים הצפוני. נורפוק הוא המחוז הטקסי החמישי בגודלו באנגליה, ושטחו הוא 5,371 קילומטרים רבועים.
מבין 34 המחוזות הלא-מטרופוליטניים באנגליה, נורפוק הוא השביעי מבחינת גודל האוכלוסייה, העומדת על כ-850,000 תושבים, נכון לאמצע 2008. אולם, צפיפות האוכלוסין במחוז נמוכה כיוון שרוב אוכלוסייתו כפרית. 38% מתושבי המחוז מתגוררים בשלושה אזורים עיקריים והם נוריץ' (209,500), גרייט ירמות' (71,700) וקינגס לין (43,100).
הברודס (The Broads) היא רשת של נהרות ואגמים השוכנת בחוף המזרחי ליד סאפוק. האזור הוכרז כפארק לאומי ומנוהל על ידי רשות הברודס. תיירות המחוז מבוססת בין השאר גם על אתרים היסטוריים, כגון מרכז העיר נוריץ'.
לורן בקאל
לורן באקול
לורן באקול (באנגלית: Lauren Bacall (לעיתים נכתב שמה "Lauren Baccal", ובהתאמה: "לורן באקאל"); נולדה כבטי ג'ואן פרסקה (Betty Joan Perske); 16 בספטמבר 1924 – 12 באוגוסט 2014) הייתה שחקנית קולנוע יהודייה אמריקאית, אשר כונתה לא פעם "הפנים של הקולנוע האפל". ב-2009 זכתה באקול בפרס אוסקר לשם כבוד על מפעל חיים של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
תולדות חייה.