למחרת כיבוש באר שבע, ב-23 באוקטובר 1948 נשלח כוח משימה בפיקודו לפוצץ את הגשר על נחל חברון, דרומית ליישוב דאהרייה כדי לבלום התקפת נגד אפשרית של כוחות הצבא המצרי והלגיון הירדני שהיו באותה עת בהר חברון. במהלך הפעולה נפגע בבטנו מכדור חודר-שריון, הוא פונה למרפאה ברוחמה, ושם מת בתום יומיים. נקבר ברחובות.
דבמבם נודע כמפקד אבהי, נערץ וקר רוח ומותו היווה מכה קשה לפקודיו; אחד מהם, ראובן פריגוזין אף ביקש להיקבר לידו.
דבמבם
דייוויד לוי
דייוויד ה. לוי (באנגלית: David H. Levy; נולד ב-22 במאי 1948, מונטריאול) הוא אסטרונום יהודי-קנדי, מגלם של 41 אסטרואידים ו-22 שביטים מהם 8 אשר ניתן היה לראות בעין הבלתי מצוידת. בנוסף לעיסוקו באסטרונומיה תצפיתית לוי עושה רבות להנגשת האסטרונומיה והמדע לציבור, הוא כתב 34 ספרים, במשך שנים רבות היה בעל טור במגזין Sky &amp; Telescope ובמגזינים נוספים, במהלך מספר שנים שידר פודקאסט אשר ארכיונו זמין להאזנה.
פרסומו של לוי מחוץ לקהילת האסטרונומים קשור במידה רבה לגילוי השביט שומייקר-לוי 9 אותו גילה במשותף עם בני הזוג יוג'ין וקרוליין שומייקר בשנת 1993, שביט זה התרסק אל פני כוכב הלכת צדק שנה מאוחר יותר באירוע שנצפה מרחבי העולם. מבחינה מספרית לוי הוא השלישי מבין מגלי השביטים בהיסטוריה.
לוי נולד במונטריאול שבקנדה, עוד כילד התעניין רבות באסטרונומיה אך את תאריו האקדמיים עשה בתחום הספרות האנגלית. ללוי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים אותו קיבל בעבור מחקרו בשם: "השמיים בספרות אנגלית מודרנית מוקדמת".
ציד רוחות רפאים
ציד רוחות רפאים (באנגלית: Ghost Hunting) הוא תחביב שכרוך בחקר אתרים שונים, אשר לכאורה רדופים על ידי רוחות רפאים, ובאיסוף הוכחות לקיומה של פעילות על-טבעית באותם האתרים.
ציד רוחות הרפאים הפך פופולרי במיוחד בארצות הברית במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 בזכות הזמינות הגוברת של מיכשור אלקטרוני מתקדם, ובזכות תוכניות טלוויזיה פופולריות שונות העוסקות בנושא בהם Ghost Hunters (בערוץ Syfy), Ghost Lab (בערוץ דיסקברי), ו-Ghost Adventures (בערוץ Travel Channel). בעקבות העלייה בפופולריות החלו ארגונים שונים בארצות הברית לערוך בלילות סיורי "ציד רוחות רפאים" באתרים היסטוריים שונים ברחבי ארצות הברית תמורת תשלום.
על אף שקבוצות ציידי רוחות רפאים רבים משתמשים בשיטות "מדעיות" לכאורה כדי לנסות ולהוכיח את קיומם של רוחות רפאים, שום גוף מדעי לא מכיר בקיומן של רוחות רפאים ולא מתייחס ל"הוכחות" אלו ברצינות.
מהלך הציד.
לרוב ציד רוחות הרפאים נעשה בקבוצות קטנות של 4–8 אנשים כאשר כל חבר צוות מבצע בדרך כלל משימות שונות הקשורות בתחום התמחות או תחום עניין מסוים.
המשתתפים בקבוצות של ציד רוחות רפאים לרוב משתמשים במגוון רחב של גאדג'טים אלקטרוניים על מנת להקליט נתונים בשטח, בהם: מכשירים לקריאת השדה האלקטרומגנטי, מדי טמפרטורה דיגיטליים, מצלמות וידאו דיגיטליות ניידות ונייחות (בהם מצלמות אינפרא אדום ומצלמות ראיית לילה), מכשירי אודיו דיגיטליים, מכשירי מגנטומטר, גלאי מתכות, מונה גייגר ומחשבים.
צייד רוחות
כליע
כְלִיע (בערבית: خليع) הוא מאכל של נתחי בשר בקר שעוברים תהליך של בישול, טיגון, ושימור בשמן המיועדים לשימוש מהיר במקרה של סעודה לא צפויה. מקורו הוא במטבח המרוקאי.
במהלך הייצור עוברים נתחי הבקר בישול ארוך ולאחר מכן מטוגנים בשמן עמוק (קונפי). הנתחים נשמרים בצנצנות או בחביות עם מלח ושמן שנשאר מהטיגון. הנתחים משתמרים זמן רב בעוד השמן נקרש ומסייע בשימורם.
בשעת הצורך כאשר הגיע אורח בלתי צפוי או נדרשו לארוחה מהירה השתמשו בנתחי כליע כדי להכין מאכלים מהירי הכנה או כתוספת לכריך. גם בשמן הטיגון משתמשים לתיבול מאכלים.
שמואל רומאנלי, סופר יהודי-איטלקי, ביקר במרוקו בסוף שנות השמונים של המאה ה-18 ותיאר את הכליע כך: "... אל-כליע, מאכל מיוחד במערב, הם בצעי בשר מורכבים בשמן במחרשת או מחבת, ומשומר משנה לשנה. ובאין מלון בדרכים ישאוהו עימם למחייתם." ואכן, יהודים שיצאו למסעות, לקחו בתוך מטלטליהם כדי חרס מלאי בשר, ובארוחות צהריים הוציאו חתיכה של בשר, הניחו אותה על חתיכת לחם לבן והשביעו את רעבונם.
בשווקים ובמכולות במרוקו ניתן למצוא כליע בחביות גדולות הנמכר במשקל.
אף איי או שוורץ
אף-איי-או שוורץ (באנגלית: FAO Schwartz) הייתה חנות צעצועים בארצות הברית, שפעלה משנת 1862 עד שנסגרה ב-2015. החנות הייתה מפורסמת במיוחד בזכות חיות הפרווה בגודל אמיתי שהוצעו בה למכירה, לצד בובות, משחקים וצעצועים. היא הייתה ממוקמת בשדרה החמישית בניו יורק.
היסטוריה.
החנות נוסדה בעיר בולטימור בשנת 1862 תחת השם "בזאר הצעצועים" (Toy Bazaar) על ידי מהגר גרמני בשם פרדריק אוגוסט אוטו שוורץ. שוורץ ואחיו מכרו בחנות עודפים של צעצועי איכות מחנות אחרת, ועד מהרה פתחו חנויות נוספות גם בפילדפיה ובבוסטון. ב-1870 פתח שוורץ בניו יורק את החנות "בזאר הצעצועים של שוורץ" (Schwartz Toy Bazaar) בשדרות ברודוויי, וב-1880 העביר את החנות אל כיכר יוניון. בשנת 1897 התרחבה החנות, והעיתון הניו יורק טיימס הכתיר את שוורץ כ"מוכר הצעצועים הגדול ביותר בעיר".
החל משנת 1869 ומדי שנה נערכה בחנות תערוכת צעצועים לקראת חג המולד, ומאז 1876 פרסמה החנות מדי שנה קטלוג של מתנות לחג. ב-1896 הכתיר שוורץ את חנותו בתור "המפקדה של סנטה קלאוס". שם החנות הפך לשם בו היא מוכרת עד היום בזכות מודעות שפרסם שוורץ בעיתונות, ובהן צירף את ראשי התיבות של שמו לשם החנות. לשדרה החמישית הגיע שוורץ ב-1931, אך רק בשנת 1986 עברה החנות למיקומה הנוכחי בבניין ג'נרל מוטורס, בפינת רחוב 58 והשדרה החמישית.
בשנת 1963 מכרה משפחת שוורץ את החזקותיה בחנות, שהחליפה מאז כמה בעלים. בשנות ה-90 רכשה את המותג חברה הולנדית, שהרחיבה את פעילותה ופתחה 42 סניפים נוספים ב-40 מיקומים נוספים. 18 מבין סניפים אלה נסגרו בשנת 2001, ובשנת 2003 הכריז המותג FAO Schwartz על פשיטת רגל, וחנות הדגל בניו יורק נסגרה בתחילת שנת 2004. לקראת סוף השנה נפתחה החנות מחדש, ובשנת 2009 נרכשה שוב על ידי רשת "טויס אר אס".
חנות הדגל בניו יורק.
FAO Schwarz הייתה ידועה במבחר הגדול של חיות הקטיפה ובפסנתרי הרצפה אותם היא מוכרת, גרסאות מוקטנות של פסנתר הרצפה שהופיע בסצנה המפורסמת בסרט ביג, בכיכובו של טום הנקס. בחנות מוצעים למכירה גם כמה פריטי יוקרה כמו למשל כדורגל שולחן שכל השחקנים בו הן בובות ברבי, ומחירו 25,000 דולר. מרבית הצעצועים בחנות נושאים את שם המותג של שוורץ, אך לצידם נמכרים גם צעצועים אחרים של חברות הצעצועים המובילות בעולם.
בשנת 2008 נפתחה בחנות סדנה שבה יכולים הלקוחות לעצב לעצמם בובות בסגנון החבובות, וסדנאות נוספות בחנות מאפשרות ללקוחות לעצב בובות ברבי ובובות נוספות בהתאמה אישית, ובכלל זה צבע השיער, התסרוקת, צבע העיניים, גוון העור ותלבושות מתוך מבחר גדול.
לצד הצעצועים נמכרים בחנות גם מגוון עצום של ממתקים – דובי גומי, סוכריות נחש, שוקולדים ופאדג'. מאז שנת 2011 מתפרשת מחלקת הממתקים של החנות על פני קומה שלמה, שעוצבה במיוחד עם דוכני תצוגה וגרסאות ענק של הממתקים האהובים.
ביולי 2015 פורסם שעקב מחיר השכירות היקר במנהטן ומיעוט הקניות המבוצעות בה בפועל, מפסידה החנות כסף והיא תיסגר.
הלוגו.
הלוגו של החנות השתנה לאורך השנים וכלל דוב צעצוע, קוביות, חייל צעצוע, סוס נדנדה ושעון מצויר. ב-2010 עוצב מחדש הלוגו בצבעי אדום וכסף, שמבליטים את ראשי התיבות של מייסד החברה, שוורץ, ולצידו הקמע החדש של החנות, שזכה לשם "וויט".
בי ריצ'רדס
בילוה ריצ'רדסון (באנגלית: Beulah Richardson; 12 ביולי 1920 -14 בספטמבר 2000) הייתה שחקנית, מחזאית וסופרת אמריקאית זוכת שני פרסי אמי ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1967 על הופעתה בסרט "נחש מי בא לסעוד".
ביוגרפיה.
ריצ'רדס נולדה וגדלה בעיר ויקסבורג שבמיסיסיפי,
בוגרת "אוניברסיטת דילארד" שבניו אורלינס.
קריירה.
התגלתה לראשונה בדרמת ההתבגרות האפרו אמריקאית "הצעד הענק" לצידה של רובי די.
בשנת 1965 הועמדה ריצ'רדס לפרס טוני על הופעתה במחזהו של ג'יימס בולדווין "The Amen Corner".
ריצ'רדס התפרסמה רבות בשנת 1967 לאחר שתי הופעות לצידו של סידני פואטייה בדרמות "כחום הלילה" ו"נחש מי בא לסעוד" בה שיחקה בתפקיד אמו של ד"ר ג'ון פרנטיס, תפקיד אשר זיכה אותה במועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
מאז השתתפה ריצ'רדס בדרמת האגרוף הגזענית הביוגרפית של מרטין ריט "התקווה הלבנה הגדולה" ובדרמות "חמדת" של ג'ונתן דמי בתור בייבי סוגס, "Hurry Sundown" ו"מהגוני".
בטלוויזיה שיחקה בסדרת הפנטזיה "היפה והחיה" בתור הדיירת המבוגרת של העולם התחתון של ניו יורק נרקיססה ובעונה הראשונה של סדרת הדרמה "ER" בתפקיד מיא אמו של ד"ר פיטר בנטון.
זכתה ב 2 פרסי אמי על הופעות אורח שעשתה בסדרות "המקום של פרנק" ו"הפרקליטים".
חיים אישיים.
הייתה נשואה לפסל יו הארל ג'וניור.
ריצ'רדס נפטרה מנפחת בשנת 2000 בביתה שבויקסבורג, מיסיסיפי בגיל 80 ימים ספורים לאחר שזכתה בפרס אמי.
I'm Only Sleeping