מפקדת החטיבה (המפח"ט) ממוקמת במחנה "חורון", ליד מחסום חווארה. בעבר שכן במחנה זה בה"ד 3, ששימש כבית הספר למפקדי כיתות ובסיס ההכשרה של חיל התותחנים. קודם להסכמי אוסלו שכנה מפקדת החטיבה בתוך שכם.
החטיבה זכתה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות לשנת 2003.
ייעוד ומבנה.
החטיבה אחראית על העיר שכם, על הכפרים ומחנות הפליטים הסובבים אותה, השטחים השולטים עליה ועל היישובים היהודיים שבגזרתה. תחת פיקוד החטמ"ר שני גדודי לוחמים אשר מתחלפים כל מספר חודשים. נקודה חשובה בגזרת החטיבה היא קבר יוסף הנמצא בלב העיר שכם. החטיבה אחראית למנוע כניסה בלתי מתואמת אל הקבר על אבטחה ותיאום של כניסות אליו.
בשונה משאר החטיבות המרחביות באוגדת אזור יהודה ושומרון זו החטיבה היחידה שגובלת רק בחטיבות מרחביות אחרות אין ממנה גישה ישירה אל הקו הירוק או גדר ההפרדה.
הגזרה כוללת בתוכה:
מבנה החטיבה.
במפקדת החטמ"ר פלוגת תקשוב (פלחי"ק) - ועוד 10 מחלקות: הגנה מרחבית (הגמ"ר), מודיעין, הנדסה, רפואה, שלישות, רבנות, לוגיסטיקה, חימוש, משטרה צבאית (מתקן המעצר לעצורים ביטחוניים), איסוף, וכן יחידת האג"ם, ומנהלת התיאום של המנהל האזרחי.
ירון בעל החלונות
ירון בעל החלונות היא קלטת ילדים משנת 1993 בכיכובם של ירון לונדון, רמי ברוך, שרית סרי ואסף איש שלום. הקלטת משלבת שירים כגון "אני אוהב לשרוק ברחוב", "עולם הפוך", "התפייסות" (שמוכר גם כשיר של אריק איינשטיין) ו"פרת משה רבנו" - עם סיפורים קצרים בנושאים שונים.
סיפורים בקלטת: בתחילת הקלטת מובא לנו סיפורו של ירון הילד (ספק אמת, ספק בדיה) על האופן שבו למד לקרוא באמצעות אותיות צבעוניות שצייר יחד עם סבו. זאת, חרף התנגדות סבתו ללימודי הקריאה ("איזה מן עיסוק זה לתינוק ללמוד לקרוא?" תהתה הסבתא) סבו של הילד למד כבר בגיל צעיר "ללמוד בתורה וגם לכתוב", לדבריו, כך ש"גם הוא (הילד) יכול".על תליית האותיות על הקירות מגיבה הסבתא "זה לא בית, זה קרקס!" תוך החמצת פנים רבת משמעות. הפרויקט עלה יפה-הילד הבחין פתאום באותיות הרבות סביבו ואף הצליח לקרוא את הצירוף "רינה ודינה קונדיטוריה". העובדות הנ"ל ריגשו את סבו וסבתו עד כדי בכי ממש.
סיפור אחר מספר לנו על אורי, בגילומו של רמי ברוך, שעובר לבית חדש ומתיידד עם הדמויות שבציוריו, כאשר חש בדידות במקום החדש שבו גר.
ישנו סיפור נוסף על הסבתא שרוכבת על אופניים (שרית סרי בתפקיד שמזכיר את דמות הסבתא בסיפור האותיות ומעט את דמותה בסרט מר באום. יום אחד, גונבים לה את האופניים. התפתחות העניינים אינה ברורה (ההסבר המובא בהמשך מראה שסיפורים משתנים ככל שהם מובאים ממקורות שונים בזמנים שונים)
ממש בסוף הקלטת ניתן לראות ולשמוע את ירון לונדון מספר את משל הארנבת ("מדוע אין זנב לארנבת") של חיים נחמן ביאליק.
הקלטת הופקה על ידי משרד החינוך והתרבות (ת"ל), המרכז לטכנולוגיה חינוכית, עם עובד, קלסיקלטת, אולפני הבירה ירושלים ׁׁוים הפקות.
סוקה
סוקה (באנגלית: Soca) היא סוגה מוזיקלית שמקורה בטרינידד וטובגו. היא התפתחה מהקליפסו בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, והושפעה מסגנונות מוזיקליים אחרים, בהם קאדנס, פאנק ומוזיקת נשמה. במרוצת השנים הפכה הסוקה לסוגה מוזיקלית פופולרית במדינות דוברות האנגלית באזור הים הקריבי.
מי שנחשב לאבי הסוקה הוא המוזיקאי גארפילד בלאקמן, שהתפרסם בכינויים "לורד שורטי" ו"ראס שורטי הראשון". בלאקמן החל את דרכו כזמר וכיוצר מוזיקת קליפסו, והחל לשלב בה סגנונות מוזיקליים קריביים אחרים. באלבומו "Endless Vibration", מ-1973, העניק בלאקמן לסגנון שיצר שם: Soul of Calypso ("נשמת הקליפסו"), ובראשי תיבות - Soca.
גווין ניוסום
ישראל באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הייתה האולימפיאדה ה-16 שבה השתתפה משלחת ישראלית, מאז החלה ישראל את השתתפותה במשחקים האולימפיים בשנת 1952. המשלחת הישראלית כללה 47 ספורטאים שהתחרו ב-17 ענפי ספורט שונים. גודל המשלחת שבר את השיא הקודם של 43 ספורטאים מביג'ינג 2008 והייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה ישראל מאז שהחלה להשתתף במשחקים האולימפיים עד שהשיא נשבר לאחר מכן עם המשלחת לאולימפיאדת טוקיו 2020 שכללה 90 ספורטאים.
נושאת דגל ישראל בטקס הפתיחה הייתה המתעמלת האמנותית נטע ריבקין, בעוד שבטקס הסיום נשאה את הדגל קפטנית נבחרת ההתעמלות האמנותית אלונה קושבצקי.
הקריטריונים באולימפיאדה.
תהליך אישור המשלחת על ידי הוועד האולימפי.
שתי ספורטאיות שהשיגו את הקריטריון האולימפי הבינלאומי אך לא את הקריטריון הישראלי לא נשלחו לאולימפיאדה בריו ואלו הן:
אירועים נוספים.
טרם התחלת האולימפיאדה אפשרה רשת פייסבוק למשתמשים להוסיף לתמונת הפרופיל שלהם באופן זמני את הלוגו האולימפי ואת דגל המדינה בה הם תומכים במשחקים. אולם ישראל ודגלה לא נכללו ברשימה זו. מאוחר יותר, כנראה בעקבות תלונה שהעביר הוועד האולימפי של ישראל, הוסף הדגל לסוף הרשימה ולא בהתאם לסדר האלף בית.
לפני טקס פתיחת האולימפיאדה, אליו הוסעו משלחות באוטובוסים מעורבים, ראש המשלחת הלבנוני מנע את כניסת המשלחת הישראלית לאוטובוס בו ישבה המשלחת הלבנונית ועל כך ננזף מאוחר יותר.
הג'וּדָאִית הסעודית, ג'וד פאחמי, הואשמה כי לא הופיע לקרב הראשון שלה על מנת להימנע מאפשרות שאם תנצח בקרב היא תתחרה נגד הג'וּדָאִית, גילי כהן. מנגד, טענו פאחמי והועד האולימפי הסעודי כי פרישתה נובעת מפציעה שהיא ספגה במהלך האימונים והמלצת הצוות הרפואי שלא להשתתף בתחרות על מנת לא להחמיר את הפציעה.
כמו כן, הקרב בין הג'ודוקא אורי ששון לג'ודוקא המצרי אסלאם א-שיהאבי עמד בסימן של לחץ על הג'ודוקא המצרי להימנע מלהופיע לקרב, אך א-שיהאבי הגיע לקרב. עם סיום הקרב, לאחר שנוצח על ידי ששון, א-שיהאבי סירב ללחוץ את ידו, צעד שנתקל בביקורות רחבה לצד תמיכה של המתנגדים לנורמליזציה עם ישראל בעולם הערבי. מאידך, בניגוד למגמת החרמת ישראל, מרימת המשקולות המצרית סארה סמיר לחצה את ידו של אלכס גלעדי, שהעניק לה את מדליית הארד בה זכתה.
טינקרבל ופיית הפיראטים
טינקרבל ופיית הפיראטים (באנגלית: The Pirate Fairy) הוא סרט באנימציית 3D של חברת וולט דיסני, אשר משמש כספין אוף לסרט "פיטר פן", וכסרט המשך לסרט "טינקרבל וסוד הכנפיים". הסרט יצא לראשונה בדנמרק ב-13 בפברואר 2014, ובישראל ב-13 במרץ 2014. הסרט הוא הסרט החמישי בזיכיון "פיות דיסני", ואורכו כ-78 דקות.
תקציר העלילה.
זארינה היא פיה חכמה וסקרנית, שאחראית יחד עם חברותיה לשמירה על אבקת הפיות. זארינה נחושה בדעתה לגלות מה הן הכוחות המיוחדים של אבקת הפיות, היא מנסה את האבקה, גורמת לבלגן ומחליטה לברוח מפיקסי הולו, כפר הפיות. בעקבות המעשה היא מודחת מחבורת הפיות.
כעבור שנה, פיקסי הולו חוגגת בפסטיבל עם פיות מהעולם כולו. במהלך הפסטיבל, טינקרבל וחברותיה מזהות את חברתן זארינה מתעופפת בין האנשים ומפזרת אבקת שינה. זארינה נעלמת, וטינקרבל וחברותיה מבינות שהיא גנבה את האבקה הכחולה, האבקה היחידה שדרכה פיות יכולות לעוף. בעקבות זאת, טינקרבל וחברותיה מחליטות להשיב את האבקה. בדרך הן מגלות שזארינה הפכה לקפטן של ספינת שודדי ים. כשהן מגיעות לשם, הן פוגשות נער סיפון בשם ג'יימס - קפטן הוק.
תרבות האונס
ססאר מנדיונדו
ססאר גונסאלס לופס, הידוע גם כמנדיונדו (בספרדית: César González "Mendiondo" López; נולד ב-26 ביוני 1966), הוא כדורגלן עבר ספרדי, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה.
מנדיונדו החל לשחק כדורגל כקשר במחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד, ומאוחר יותר עבר לשחק כמגן. בצעירותו שיחק בנבחרת הנוער של ספרד, ולזכותו גם הופעה אחת בנבחרת הצעירה. את הקריירה המקצוענית התחיל בעונת , אך לאחר הופעה אחת בלבד במדי אתלטיקו מדריד בליגה חזר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. את מרבית הקריירה שלו עשה בקבוצת אספניול, במדיה שיחק שש שנים, ובנוסף שיחק גם בראיו ואיקאנו ובמרידה.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל בשנת 1998 מונה לעוזר מאמן במרידה, הקבוצה האחרונה בה שיחק. בשנת 2000 הצטרף לצוות המקצועי של אתלטיקו מדריד, ושימש כאחראי על הסקאוטינג במועדון וכעוזר תחת כמה מאמנים, וביניהם לואיס אראגונס שאימן אותו כשעלה לקבוצה הבוגרת של המועדון כשחקן. בשנת 2006 מונה לעוזרו של אראגונס בנבחרת ספרד לקראת משחקי מונדיאל 2006, ובמשך שנתיים היה חלק מהצוות המקצועי של הנבחרת. לאחר זכייתה של נבחרת ספרד ביורו 2008, המשיך מנדיונדו עם אראגונס גם לפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית. ב-2013 מונה למנהל הטכני של סיוואספור לצידו של המאמן רוברטו קרלוס. באמצע עונת מונה מנדיונדו למאמן קבוצת טורחון מהליגה הרביעית בספרד, אך לא הצליח להציל אותה מירידה לליגה החמישית.
לקראת עונת הגיע מנדיונדו לישראל, ומונה למאמן קבוצת הפועל תל אביב. אך לאחר שני מחזורים סיים את תפקידו במועדון.
זאק ראנדולף
ועדת שכטר
ועדת שכטר היא ועדה ציבורית לבחינת הרגולציה בתקשורת, והסדרת התוכן השיווקי בעידן האינטרנט בישראל.
הנסיבות להקמת הוועדה.