הכוח הגרמני בכללותו, בפיקודו של אדמירל ריינהרד שר כלל 22 ספינות מערכה וסיירות מערכה, חמש ספינות מערכה ישנות יותר, 12 סיירות קלות ו-48 משחתות. להתקפה עצמה יועד רק חלק מכוח זה, עליו פיקד סגן אדמירל פרידריך בדיקר (Bödicker). הכוח התוקף כלל חמש סיירות מערכה: 'זיידליץ' (Zeydlitz), 'ליצוב' (Lützow), 'דרפלינגר' (Derfflinger), 'מולטקה' (Moltke) ו'פון דר טן' (Von der Tann), ארבע סיירות קלות וכן כוח משחתות. שאר הכוח הגרמני נותר כגיבוי למקרה שהתוקפים יתקלו בכוח בריטי עדיף.
כן שלחו הגרמנים מספר צוללות לזירת ההתרחשויות, ובנוסף, נקטו באמצעים כמו מיקוש ושיגור צוללות, כדי לשבש את הגעתו של כוח ימי בריטי מכיוון סקוטלנד, שם עגן בדרך כלל רובו הגדול של הצי הבריטי.
הבריטים.
מן הצד הבריטי, הצי הגדול, הכוח הימי החזק בעולם באותה עת, עגן בסקפה פלו וברוסיית'. קרוב יותר לזירת ההתרחשויות, בהאריץ', עגן 'כוח האריץ' ' בפיקודו של האדמירל רג'ינלד טירוויט (Tyrwhitt), ובו שלוש סיירות קלות ו-18 משחתות.
הבריטים קבלו ידיעות על הפלגת הכוח הגרמני ב-24 באפריל בצהרים, סמוך לצאתו, ובערב אף גילו את יעדו, באמצעות יירוט מברק של הצי הגרמני. כוחות צי בריטיים, הן בסקפה פלו, הן בהאריץ', הועמדו בכוננות לקראת ההתקפה הגרמנית הצפויה, וקיבלו פקודות לנוע דרומה וצפונה, בהתאמה, לקראת התוקפים.
נוסף לאלה היו לבריטים בזירה שש צוללות שבסיסן היה ירמות', ושש נוספות בהאריץ'.
ההפגזה.
הדרך אל היעדים.
הספינות הגרמניות יצאו למשימתן בצהרי יום ה-24 באפריל 1916, ועשו דרכן ליעדן תוך עקיפת שדות מוקשים בריטיים. בשעה 16:00 סיירת המערכה 'זיידליץ', אשר שימשה ספינת הדגל של האדמירל בדיקר, עלתה על מוקש צפונה מערבה לנורדרני (Norderney או Nordeney) שבאיי פריזיה המזרחית, בשטח שביממה הקודמת נוקה ממוקשים, ו-11 איש נהרגו. הספינה, אליה חדרו כמויות גדולות של מי ים, ניזוקה קשות, מהירותה הוגבלה ל-15 קשר, והיא נאלצה לחזור לבסיסה בנהר היאדה (Jade), מלווה בשתי משחתות ובצפלין. האירוע גרם לעיכוב: מפקד הכוח עבר לסיירת המערכה 'ליצוב', ויתרת הכוח שינתה את נתיבה כדי להימנע ממוקשים ומצוללות בריטיות.
הפגזה והתכתשויות עם הבריטים.
בשעה 3:50, לפנות בוקר ה-25 באפריל, הבחין טירוויט בכוח הגרמני. למרות העדיפות הגרמנית המוחצת, הוא ניסה למשוך את הכוח הגרמני ממטרתו לכיוון הכוח הבריטי שבפיקודו, אלא שהסיירות הקלות הגרמניות המשיכו לכיוון יעדן המקורי. ב-4:10 סיירות המערכה הגרמניות פתחו באש
על לואוסטופט מטווח של 10-13 ק"מ. במשך עשר דקות הם הרסו כ-200 בתים ושתי עמדות תותחים בריטיות, וגרמו לשלושה הרוגים ו-12 פצועים. משם הכוח הגרמני פנה צפונה לגרייט ירמות', אותה התקשה לאתר בשל ערפל. כן הטביעו הגרמנים שתי סירות פטרול בריטיות ושבו את צוותיהן. טירוויט, שניסיונו להטות את הגרמנים ממטרתם לא צלח, הפנה פניו אל עבר הגרמנים וב-4:30 הגיע לטווח מגע עם הסיירות הקלות הגרמניות. כוח האריץ' פתח באש מטווח של כ-14,000 יארד (כ-12,750 מ'), והחטיא. ב-4:40 סיירות המערכה, אשר הספיקו לירות רק מספר מועט של פגזים על ירמות', פנו לסייע לסיירות הקלות, שמצידן ניסו לתמרן את הבריטים לכיוון סיירות המערכה. ב-4:45 טירוויט הבחין בסיירות המערכה בטווח של כעשרה מייל (כ-16 ק"מ) מצפונו, ולנוכח עליונותם המוחצת של הגרמנים, פנה דרומה בכוונה להתרחק. סיירות המערכה הגרמניות פתחו באש על כוח האריץ'. אחת הסיירות הקלות, 'קונקסט' ('כיבוש', Conquest), נפגעה ונגרמו לה אבדות: 25 הרוגים ו-13 פצועים. כן נפגעה בחדר הדוודים המשחתת 'לארטס' (Laertes), ואבדותיה היו הרוג אחד וחמישה פצועים. סיירת קלה נוספת נפגעה קלות. לאחר 13 דקות של התכתשות סבו הגרמנים, כאשר הבריטים יצאו אל מחוץ לטווח תותחיהם, ואשר חששו שכוח בריטי עדיף עושה דרכו לזירה, פנו למימי הבית, ובדרכם חברו לכוח החיפוי. בכל אותו הזמן עשה 'הצי הגדול' את דרכו דרומה, אולם היה רחוק מכדי להתערב, וגם תנאי ים קשים האטו את התקדמותו, וב-12:30 פנה חזרה לסקוטלנד. טירוויט ניסה עוד מספר שעות להגיע למגע עם הכוח הגרמני, עד שב-8:40 קיבל פקודה מהאדמירליות לחדול.
אחרית דבר.
למרות שכללית, לא ניצלו הגרמנים את עדיפותם המקומית הגדולה כדי להכות משמעותית בבריטים, הפגזת ירמות' ולואוסטופט העלתה את המוראל של הצי הגרמני, ובעקבות זאת העזתו גברה. בעקיפין הוביל הדבר לקרב יוטלנד, הקרב הימי הראשון בו העזו הגרמנים לצאת להתמודדות בקנה מידה גדול עם הבריטים.
מן הצד הבריטי, הביאה ההפגזה לתגבור כוחות הצי המאבטחים את חופה המזרחי של אנגליה, שכבר היה יעד למספר תקיפות דומות, כמו הפשיטה על ירמות' והפשיטה על סקרבורו, הרטליפול וויטבי. הדבר התאפשר, בין השאר, כיוון שבשלב זה של המלחמה הבריטים הצטיידו בספינות במספר שדי היה בו לאפשר עמידה במטלה נוספת זו.
חותך פיצה
חותך פיצה או סכין פיצה הוא כלי המשמש לחיתוך פיצה לפרוסות.
היסטוריה.
ב-20 בספטמבר 1892, המציא דויד ס. מורגן, את חותך הפיצה הראשון בצורתו המודרנית ורשם אותו כפטנט. למרות זאת, במקור הוא לא שימש לחיתוך פיצה אלא לחיתוך טפטים.
סוגים.
ישנם שני סוגים עיקריים של חותך פיצה. הסוג הנפוץ ביותר הוא גלגלת פיצה, הכוללת גלגל המחודד בקצותיו אותו האדם החותך מעביר בכיוון בו הוא רוצה לחתוך את הפיצה, והסוג השני היא סכין גדולה ומעוקלת הנקראת מצלונה (Mezzaluna, חצי ירח באיטלקית) אשר נעה קדימה ואחורה כדי לחתוך את הפיצה. שני הסוגים מגיעים בגדלים שונים.
ניתן להשתמש בגלגלת פיצה גם לשימושים אחרים, כגון עבודות אומנות. המצלונה משמשת גם לקיצוץ עגבניות (בעיקר הדגם עם הלהב הכפול) ולחיתוך עשבי תיבול.
ג'רימנדרינג
הכצעקתה (Hollaback)
המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה
המפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה (בגרמנית: Nationaldemokratische Partei Deutschlands; נקראת גם בקיצור: NPD), היא מפלגת ימין קיצוני גרמנית המזוהה עם ערכים ניאו נאצים.
ייסוד המפלגה.
המפלגה נוסדה בשנת 1964 כממשיכת דרכה של "מפלגת הרייך הגרמני", הצהרת המפלגה היא "ככוח הפטריוטי היחידי המשמעותי בגרמניה". המפלגה מתוארת לעיתים קרובות כארגון נאו נאצי עקב ריבוי כמות חבריה הנאו-נאצים, זו המפלגה הגדולה בעלת ציבור בוחרים וחברים נאו-נאצים הגדול ביותר מאז שנת 1945 שבה הסתיימה מלחמת העולם השנייה יחד עם נפילת שלטונה של המפלגה הנאצית ברייך השלישי.
האיחוד הבין מפלגתי.
בוועידת מפלגת ה-NPD בשנת 2010 בעיר במברג, הודיעה המפלגה כי תערוך משאל בין חבריה אודות האיחוד שבין מפלגת ה-NPD למפלגת "איחוד העם הגרמני" (DVU). אחרי האיחוד ב-1 בינואר 2011, הוארך שמה של ה-NPD עם תוספת של "איחוד העם". לאחר שבין השנים 2004 ל-2009 הוסכם בין שתי המפלגות הסכם שלא להתחרות אחת נגד השנייה בבחירות, בוטל הסכם זה ב-27 בינואר 2011 על ידי בית המשפט המחוזי של מינכן, והסכם האיחוד שבין שתי המפלגות בוטל.
השקפת עולם.
השקפת עולמה הפילוסופי של ה-NPD מבוססת בחלקה על "הדרך הפוליטית השלישית", רעיון אשר התפתח מביקורת על הליברליזם הכלכלי והקומוניזם. כמו כן, מרחיבה מפלגת ה-NPD את השקפת עולמה בנושאי גבולותיה של גרמניה. היא טוענת להרחבת גבולות המדינה כדי שישקפו את תפוצת הגרמנים לפני טרנספר הגרמנים בסוף מלחמת העולם השנייה, סיפוח אוסטריה וכדומה.
ביקורת על המפלגה.
הסוכנות הגרמנית הפדרלית לחינוך אזרחי, מתחה ביקורת על מפלגת ה-NPD, לאור שיתוף הפעולה של המפלגה עם ארגונים בלתי חוקיים בגרמניה. עקב כך יצאה הצהרה מטעם חברי המפלגה כי ביקורת זו היא מעשה השמצה חסר בסיס, וכך ניסיון להוציא את מפלגת ה-NPD אל מחוץ לחוק נכשל בשנת 2003.
בשנת 2005 הוציאה הסוכנות הפדרלית דו"ח כנגד מפלגת ה-NPD, בטענות כי חברי המפלגה משתמשים באלימות נגד שאר הציבור, ובהחזקת דעות נאו נאציות ואנטישמיות, ובמטרות לביטול הדמוקרטיה בגרמניה.
מונטקוקולי
משעל
אסטריקס באולימפיאדה
אסטריקס באולימפיאדה (בצרפתית: Astérix aux Jeux olympiques) הוא הספר ה-12 בסדרת הקומיקס הצרפתית "אסטריקס". הספר נכתב על ידי הסופר רנה גוסיני ואויר על ידי אלבר אודרזו.
עלילה.
הליגיונר קסיוס קליאוס (מבוסס על שמו האמיתי של המתאגרף מוחמד עלי, קסיוס קליי), מהמחנה הצבאי שליד הכפר הגאלי, נבחר להתחרות במשחקים האולימפיים. בחירה זו שימחה מאוד את מפקדו, הקנטוריון סרנוס אוילוס, שקיווה שניצחון באולימפיאדה יגרום ליוליוס קיסר לקדם אותו. בתחילה היה קליאוס בטוח בניצחונו, אך לאחר שפגש את אסטריקס ואובליקס ונוכח בכוחם המופלא התערער ביטחונו העצמי וכתוצאה מכך גם כושרו הגופני הפך לירוד. על מנת לעודד אותו פנה סרנוס אוילוס אל מנהיג הכפר הגאלי וביקש "לעזוב אותו במנוחה".
לתדהמתו החליטו בני הכפר להתחרות גם הם באולימפיאדה, עקב הניצחון שמבטיח להם שיקוי הפלא, ובחרו את אסטריקס ואובליקס לנציגי הכפר. לאחר שהסביר להם שההשתתפות באולימפיאדה מותרת להלנים ורומאים בלבד, הסביר אסטריקס שגם בני הכפר הגאלי נחשבים לרומאים לאחר שגאליה נכבשה על ידי רומא. כאשר קסיוס קליאוס שומע על כך הוא שוקע בדיכאון ומפסיק להתאמן, אך בעידודו של אוילוס הוא נוסע בכל זאת לאולימפיאדה. גם אסטריקס ואובליקס מפליגים ליוון בליווי כל בני הכפר, ובטרם ההגעה לאולימפיה מבקרים באתונה ובאקרופוליס.
באולימפיה מתברר שחל איסור על שתיית סמים ממריצים (ובכללם גם שיקוי הפלא) לפני התחרויות, ומתחרה שיעבור על איסור זה ייפסל. על אובליקס שורה השפעת השיקוי באופן תמידי, ולכן הוא פורש מהתחרויות. אסטריקס מסרב לפרוש. הוא מחליט להירשם רק לתחרויות הריצה, ולנסות לנצח ללא השיקוי.