אאוממה היא רווקה בת 30 העובדת כמאמנת בחדר כושר ומשמשת כרוצחת שכירה של גברים שהתעללו בנשותיהם ולא הגיעו למערכת אכיפת החוק. היא נולדה למשפחה שהשתייכה לכת המיסיונרית "עדי האל" ועזבה את הבית בגיל צעיר. היא מפתחת חברות עם איומי, שוטרת זוטרה והשתיים יוצאות מדי פעם לבארים כדי לחפש בצוותא שותפים מזדמנים למפגשים מיניים. אלמנה מבוגרת ועשירה היא זו אשר שוכרת את אאוממה לרצוח את הגברים המתעללים והיא מפגישה אותה עם ילדה בת 10 שככל הנראה עברה התעללות מינית על ידי מנהיג כת הסאקיגקה. שתי הנשים גומרות אומר לרצוח את מנהיג הכת ונעזרות בשומר ראשה הנאמן של האלמנה.
בהמשך הספר מסתבר כי טנגו ואאוממה גדלו בילדותם בעיר איצ'יקאווה, פרבר של טוקיו. דרכיהם הצטלבו לתקופה קצרה בהיותם תלמידי בית ספר בני 10 ועתה, 20 שנה מאוחר יותר, נעות הדרכים לכיוון הצטלבות נוספת, שלא ברור אם תתרחש.
שם הספר.
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1984. גיבורת הספר, אאוממה, חווה מציאות הנתפסת על ידה כשונה מהמציאות אותה חווים האנשים שסביבה. היא מכנה את העולם בו היא חיה בשם "1Q84". הספרה 9 נהגית ביפנית בדומה לאות Q באנגלית ועל כן שם הספר מהווה כפל משמעות. חלק מהמבקרים מוצאים גם קשר מסוים בין ספרו של מורקמי ובין 1984, ספרו של ג'ורג' אורוול. השפעה נוספת על הספר היא סיפורה של כת אום שינריקיו שהתפרסמה בהתקפה הקטלנית של סארין על תחנות הרכבת התחתית בטוקיו בשנת 1995. מורקמי הושפע רבות מן ההתקפה ומההשפעה שהייתה למנהיג הכת - שוקו אסהארה - על אנשיו, ואף כתב ספר תיעודי בשם "אנדרגראונד" המתאר את יום התקיפה מנקודת מבט של עדים וניצולים.
משמעויות בעלילת הספר.
בעלילה הארוכה והמורכבת מתייחס מורקמי באופן ישיר ובאופן מטפורי למספר נושאים. נושא עיקרי בספר הוא תפיסת המציאות ומשמעותה (נושא אליו הוא מתייחס גם בספרים אחרים) - שנת 1Q84 היא למעשה כינוי למציאות אלטרנטיבית אשר מספר מועט של אנשים חווה אותה ולכן מבחינתם היא המציאות ה"אמיתית", כלומר לכאורה אין מושג של מציאות "אבסולוטית". נושא נוסף הוא כוחה ומשמעותה של אמונה דתית ורוחנית - גם אאוממה באה מכת דתית וגם כת סאקיגקה היא כת של מאמינים בנרטיב רוחני - והעוצמה שהיא מעניקה לאנשים מסוימים מול השימוש שהם עושים בעוצמה זו. בנוסף מתייחס הספר לחוויות ילדות והשפעתן על החיים הבוגרים - אופיים והתנהגותם הן של טנגו והן של אאוממה הושפעו עמוקות מאירועים שחוו בילדותם ומהקשר עם הוריהם, והשאלה הנגזרת מכך - האם אכן אנשים בוגרים יכולים לקבל החלטות מושכלות בהינתן אירועים שחוו בילדותם או שמסלול הדברים בלתי נמנע. גם נושא זה של השפעת חוויות ילדות וקשר בין הורים לילדים הוא נושא שמורקמי התייחס אליו בספרים קודמים כמו למשל קפקא על החוף. נושא משותף נוסף עם ספר זה הוא השימוש האלגורי בחתולים המופיע בספר בתור סיפור קצר בשם "עיר החתולים". נושאים בולטים נוספים הם הבחנה חברתית בין רע וטוב (אאוממה היא רוצחת שכירה אף על פי שלכאורה היא פועלת לטובת החברה) וכוחה של המילה הכתובה (נושא שכיח אצל מורקמי - גם בכמה מספריו האחרים הגיבור הוא סופר או חובב כתיבה).
תופיק אבו אל-הודא
פארק גב ים נגב
פארק גב ים נגב הוא פארק תעשיות היי-טק הנבנה בבאר שבע, סמוך לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ולקריית התקשוב של צה"ל.
היסטוריה.
בהקמת הפארק היו שותפים חברת גב ים - 56%; אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - 11%; עיריית באר שבע - 11%; חברת ההשקעות "KUD international" ומשקיעי חוץ - 22%.
הבניין הראשון בפארק, בן 17,500 מ"ר, אוכלס לראשונה ב-30 ביוני 2013, על ידי חברת EMC, אוניברסיטת בן-גוריון, דויטשה טלקום, נס טכנולוגיות, חברת JVP ו-INCUBIT - חממה טכנולוגית של חברת אלביט מערכות.
הבניין השני אוכלס בסוף שנת 2014 וחברת רד תקשורת מחשבים, הקימה בו מרכז פיתוח בהשקעה של 110 מיליון שקל. חברת WeWork שכרה בו שטח בסוף 2015, והשכירה את חלקו לחברת טבולה.
בשנת 2018 נחנך ואוכלס הבניין השלישי בפארק על ידי החברות: WIX, יבמ ישראל ורפאל - מערכות לחימה מתקדמות. בספטמבר 2020 פתחה חברת ראדא תעשיות אלקטרוניות מרכז פיתוח בפארק, ובמאי 2021 פתחה גם חברת סייברארק מרכז פיתוח בפארק.
מבנה הפארק.
הפארק משתרע על כ-93 דונם ומתוכננים בו 15 בניינים, בשטח כולל של 190,000 מטרים רבועים.
בפארק יש ארבעה בניינים אשר עומדים בתקן של Leed Silver של בנייה ירוקה, המשתמשים במערכות חכמות לניהול אנרגיה ובנוסף יש מערכות חכמות למחזור מים אפורים.
סמוך לפארק נמצאת תחנת הרכבת הצפונית של באר שבע. בינואר 2016 נחנך גשר להולכי רגל, "גשר הסליל הכפול", המחבר בין הפארק לתחנה.
שלמה אשכנזי
שלמה פנחס אשכנזי (ו' בכסלו תרס"ה, 14 בנובמבר 1904 – י"ד באדר ב' תשנ"ב, 19 במרץ 1992) היה חוקר יהדות ופולקלור יהודי, פעיל "הפועל המזרחי". איש דפוס במקצועו.
ביוגרפיה.
שלמה אשכנזי נולד בנובמבר 1904 בקוֹלבּיֶיל (ביידיש: קאָלביעל; בפולנית: Kołbiel) שבפלך ורשה, פולין הרוסית, במשפחה חסידית מיוחסת. אביו, ר' ישראל אלעזר אשכנזי, היה אב"ד סאבין (בעל "מגדנות אלעזר", שראה אור שנה לאחר מותו בתר"ץ), ובנו של ר' אורי יהושע אשר אלחנן אשכנזי (רבינוביץ), האדמו"ר מפוריסוב (בעל "אמרי יהושע"; בן רבי יעקב צבי מפוריסוב בן האדמו"ר יהושע אשר רבינוביץ בן רבי יעקב יצחק מפשיסחה, "היהודי הקדוש"; נפטר בגטו ורשה בתש"א). אמו יהודית הייתה בתו של ר' אלימלך יעקב יצחק רבינוביץ מסוכדניוב (Suchedniów) שליד לובלין, בנו של רבי פנחס מקינצק (Końskie) וחתנו של ר' הלל מרדושיץ, האדמו"ר מרדושיץ.
קיבל חינוך יהודי אצל מלמדים פרטיים שנשכרו עבורו ועבור אחיו. בשנת תרע"ז-1917, במלחמת העולם הראשונה, עברה המשפחה מסאבין לפוריסוב הסמוכה. שם נתוודע לציונות ובהשפעת מורו הצטרף לתנועת "המזרחי", חרף התנגדותו של אביו. כשהיה בן 15 נפטר אביו, והוא התחנך על ידי סבו האדמו"ר. לאחר שעבר לעיר הגדולה ורשה, רכש בעצמו השכלה כללית בספרייה.
בוורשה היה פעיל בסניף "המזרחי" בפרוור פּרָאגָה, ולפני עלייתו לארץ שימש זמן-מה כיו"ר צעירי מזרחי בוורשה. כנאמן לרעיון "תורה ועבודה", שביקש להגיע לארץ ישראל עם מקצוע, החל להכשיר את עצמו בבית דפוס, שכן היה חובב ספר.
כתב מאמרים ב"הצפירה" ובעיתונות היידית. לאחר שקרא מאמר בעיתון היהודי בשפה הפולנית "נאש פּשֶגלוֹנד" ('סקירתנו'), שתקף בחריפות את יחסה המזלזל של היהדות כלפי האישה, חיבר אשכנזי ספר-תגובה: "זכויות האישה כרעייה וכאדם אצל היהודים והלא-יהודים" (ביידיש; 1930). הספר היה לרב-מכר וזכה לתגובות רבות בעיתונות, בהן מאמר הערכה מאת הלל צייטלין, שכותרתו: "המדע היהודי הצעיר".
בשנת תרצ"ב (1932) נישא לרבקה סרוקה, בתו של הרב יהושע דוד סרוקה, רב בגלאזגו. בני הזוג היו הורים לבן ובת.
בכסלו תרצ"ד (סוף שנת 1933) עלה לארץ ישראל.
בארץ פנה לעבוד כסְדָר, עבר לתל אביב ועבד בבתי דפוס שונים, ולבסוף ארגן את דפוס "הפועל המזרחי" וניהל אותו. הוא מילא תפקידים שונים בתנועה והיה חבר מועצת התנועה.
בנוסף, ייסד את הארגון התורני-מדעי "תבונה", במשך שנים היה חבר אגודת "ידע-עם" והיה אח במסדר "בני ברית" (לשכת "שער ציון").
לצד עבודתו ופועלו התנועתי והתרבותי, הוסיף לקרוא ולחקור.
בשנות ה-40 המשיך את הספר על האישה והיהדות שפרסם בפולין, ופרסם חוברת סקירה היסטורית של נשים למדניות (תש"ב), אחריה ספר על "נשי ישראל בגבורתן" (בהוצאת יהושע צ'צ'יק בסיוע מוסד הרב קוק, 1946; מהדורה מורחבת, שכותרתה "גיבורות בישראל", הופיעה בשנת 1961 בהוצאת יבנה); ולבסוף פרסם את הספר "האישה באספקלרית היהדות", ב-3 כרכים (1953–1955).
עוד מספריו: "דורות בישראל", ב-2 כרכים (תשל"ה–תשל"ז), על חכמי הדורות בעם ישראל ואורחות הזמנים; ו"אבני חן" (1989), על אורחות חיים יהודיים. לאחר מותו ראה אור ספרו "פנינים ואבני חפץ על התורה", ב-2 כרכים (תשנ"ג–תשנ"ד), על בראשית ושמות.
פרסם מאות מאמרים ב"הצופה", "מחניים", "במישור", "בית הכנסת", "שיחות תלמידי-חכמים", "ידע-עם", ומחקרים בודדים ב"חרות", "שירים", "היסוד", "נתיבה" ועוד.
שלמה אשכנזי נפטר באביב 1992, בגיל 87. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
הותיר את אשתו רבקה (1911–2005), שני ילדיהם ומשפחותיהם.
בנו ישראל אשכנזי היה גנטיקאי, פרופסור וראש החוג לגנטיקה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב (פרש כפרופסור אמריטוס; נפטר ב-2011); נישא לברכה ורדי והיה אב לשישה בנים. בתו שרה שרצקי היא אלמנתו של טוביה שרצקי, שהיה פרופסור במחלקה לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים (1934–2007), ואמו של עיתונאי הספורט אורי שרצקי, לשעבר עורך רשת המקומונים מבית מעריב "זמן מעריב" וכיום מנכ"ל קבוצת הפועל קטמון ירושלים, אחד מנכדיו הוא אהד אשכנזי, במאי טלוויזיה.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
שלמה פנחס אשכנזי
פרדוקס סנט-פטרסבורג
פרדוקס סנקט פטרבורג (באנגלית: סנט פטרסבורג) הוא מעין-פרדוקס בתורת ההסתברות ובתורת קבלת ההחלטות, המבוסס על משחק הימורים המוביל למשתנה מקרי עם תוחלת אינסופית. הפרדוקס מספק דוגמה פשוטה לבעיה של הערכת שווי כלכלי, שבה התוחלת מביאה לתוצאות שגויות בעליל. הפרדוקס קרוי כך על שם מאמרו של דניאל ברנולי, שהציג אותו ב-1738 בכתב העת "כתבי האקדמיה המלכותית למדעים של סנקט פטרבורג". עם זאת, מקורו של הפרדוקס במכתב שכתב ניקולאוס ברנולי, בן-דודו של דניאל, ב-1713.
חשיבותו של פרדוקס זה בכך שהוא הניח את הבסיס לעיסוק בשנאת סיכון שמיושמת בקבלת החלטות בניהול תיקי השקעות וניהול סיכונים, ביטוח, הימורים ועוד.
הפרדוקס.