באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר 1972 זכה פרג ב-5 מדליות, 2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.2 דקות, לפני חברו לקבוצה דב ניסמן (1:04.0 דקות) וטל גרייבר מכבי חיפה (1:07.2 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:21.8 דקות, לפני טל גרייבר (2:35.6 דקות) ומיכאל ארנברג מהפועל כפר הנשיא (2:43.4 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:13.3 דקות, אחרי דן ברנר (2:08.0 דקות) ולפני דן פיק (2:14.7 דקות), שניהם ממכבי חיפה ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:14.3 דקות, אחרי דב ניסמן (5:10.4 דקות) ולפני סמי הירשהורן (כיום סמי קרן) מהפועל טבעון (5:15.2 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:43.6 דקות, אחרי דן ברנר (4:34.2 דקות) ויואל סמואל מהפועל גבעת חיים (4:41.1 דקות). שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל במשחים ארוכים שנערכה בכפר בלום הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:45.1 דקות, אחרי דב ניסמן (18:44.1 דקות) ורון קרמן ממכבי חיפה (19:01.6 דקות).
המכביה ה-9.
בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו בבריכת גלי גיל ברמת גן ביולי 1973 זכה פרג במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יואב יעקובי, יואל קנדה ודן ברנר בשיא ישראלי חדש של 4:16.4 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 4:09.8 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בספטמבר 1973 זכה פרג בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.0 דקות, לפני דב ניסמן (1:05.1 דקות) וילון יצחקי (1:07.8 דקות), שלושתם מהפועל העמקים ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:19.8 דקות.
בתחרות שמונה האומות בשחייה שנערכה באוסלו שבנורווגיה ביולי 1974 סיים פרג במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:31.5 דקות.
משחקי אסיה.
במשחקי אסיה שנערכו בטהראן, איראן בתחילת ספטמבר אותה שנה סיים פרג במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.81 דקות, במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:12.49 דקות, שיפור לשיא בן של אברהם מלמד (2:12.7 דקות), במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:05.33 דקות, במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.56 שניות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
שחיין מצטיין באליפות ישראל.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף ספטמבר אותה שנה זכה פרג ב-5 מדליות, מהן 4 זהב ו-1 כסף והוכתר לשחיין המצטיין באליפות. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:22.9 דקות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של משה גרטל (4:24.5 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 17:43.0 דקות, שיפור לשיא של דן פיק (18:19.0 דקות) במהלך המשחה הוא שיפר את השיא הישראלי גם במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:22.1 דקות, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש נוסף של 5:02.5 דקות, שיפור לשיא בן השנתיים של דן שטרן (5:02.8 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:15.3 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.8 דקות, אחרי מייק גרינשפן (1:01.4 דקות).
כינוס הפועל.
במסגרת תחרות השחייה של כינוס הפועל ה-10 שנערכה בבריכת השחייה בת גלים בחיפה במאי 1975 זכה פרג במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.6 דקות, אחרי סגן אלוף העולם ג'ו בוטם ומייק קרינגטון שניהם מארצות הברית שקבעו תוצאה זה של 57.9 שניות. נוסף לכך הוא קבע במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 17:35.5 דקות ובדרך לשיא זה שיפר את השיא הישראלי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:18.5 דקות.
בתחרות שחייה שנערכה בלונג ביץ' שבקליפורניה במרץ 1976 קבע פרג במשחה ל-200 מטר פרפר, שיא ישראלי חדש של 2:12.24 דקות. בתחרות שנערכה בריבר סייד קליפורניה ב-10 במאי אותה שנה קבע פרג במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 58.99 שניות וקבע את הקריטריון האולימפי. הוא שיפר את שיאו בן ה-7 שנים של אברהם מלמד 59.1 שניות. שיאו זה החזיק מעמד כ-4 שנים ונשבר על ידי ערן קרקו ממכבי תל אביב (58.50 שניות).
אולימפיאדת מונטריאול.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים פרג במקום 36 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.99 שניות ובמקום 30 במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:09.91 דקות. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי יורם כוכבי (2:08.30 דקות).
טייס קרב ומשפטן.
לאחר המשחקים האולימפיים התגייס פרג לצה"ל, סיים קורס טיס (מס' 87) ב-1979 ושרת כטייס קרב בחיל האוויר. לאחר מכן הוא למד משפטים באוניברסיטת תל אביב אותם סיים בשנת 1990. את ההתמחות עשה בבימ"ש השלום בכפ"ס בנושאים אזרחיים/מסחריים, וכיום הוא עוסק בעריכת דין.
שחיין מסטרס.
פרג ממשיך לשחות ולהשתתף בתחרויות המסטרס בשחייה. הוא מחזיק במספר שיאי ישראל למסטרס בשחייה.
טפיק
טפיק (בספרדית: Tepic) היא עיר הבירה, והעיר הגדולה ביותר במדינת נאיאריט שבמקסיקו. טפיק ממוקמת במרכז המדינה בגובה 915 מטר מעל פני הים, על גדותיהם של הנהרות מולולואה וטפיק, במרחק של כ-225 צפון מערבית לגוודלחרה ובקרבת הר הגעש הכבוי סאנגאנגוּאֵי, והאגם שנקווה בלוע שלו. טפיק מהווה מרכז עירוני לאזור החקלאי העשיר בו היא נמצאת, המהווה קרקע טובה לגידול קנה סוכר, טבק ופירות הדר.
העיר נוסדה בשנת 1531.
ערים תאומות.
רשימת הערים התאומות של טפיק
יראת השם
ביהדות, יראת השם או יראת שמיים היא מצווה לירא את האל. בספר החינוך מצוינת מצווה זו כאחת משש מצוות תמידיות, המתייחדות בכך שאפשר לקיימן באופן תמידי בכל רגע ורגע, ועניינן הגדרת היחס הנכון של האדם כלפי אלוהיו.
מקור המצווה.
בתורה נאמר: , ועל סמך פסוק זה פוסק הרמב"ם בספרו ההלכתי משנה תורה:
בתורה ישנם פסוקים נוספים המורים על יראת השם, כגון:
יראת האלוהים מוזכרת בתנ"ך בפרשת עקידת יצחק, לאחר שאברהם מוכן לקיים את מצוות האל ולהקריב את יצחק בנו, מתוך אמונה עזה ברצונו של אלוהים. מלאך אלוהים עוצר את אברהם מלשחוט את בנו במילים:
דיני המצווה.
על פי ספר החינוך, מצוות יראת האל היא מצווה תמידית, שחיובה הוא בכל רגע ורגע מחייו של האדם. המשמעות המעשית לכך, היא שעל האדם להשגיח תמיד על מעשיו לבל יחטא, ואם בכל זאת חטא יתעורר מיד לשוב בתשובה, מתוך הידיעה כי אין מעשה אשר נעלם מן ה', וכי יש שכר ועונש כפי מעשי האדם.
חלק ממצוות יראת ה' הוא גם האיסור להזכיר את שם ה' ללא צורך.
פירוש היראה.
יראת האל, או יראת שמים, יכולה להתפרש הן כפחד מפני האל והן כרצון עז לקיים את רצונו מתוך אמונה יוקדת בצדקתו. באופן רחב יותר, משמש הביטוי "יראת שמים" לתיאור המחויבות של האדם כלפי אלוהים. אדם המקפיד על תורה ומצוות, מכונה ירא שמים.
מקובל לראות ביראה כלפי אלוהים צד משלים לאהבה כלפיו. כך מחד נוצרת באדם תחושת קרבה לאלוהים ומודעות לכמיהה בנפשו להתקרב לאלוהים עוד ועוד, ומאידך נשמרת תחושת הנפרדות וההגדרה העצמית של האדם ולפיכך גם הכרה בעבודה שעליו לעשות כדי להתקרב.
הצמדת המילה "שמים" ל"יראה" אינה מובנת מאליה. מצד אחד, מקבלת היהדות את הגישה האימננטית הדוגלת בהיעדר פיזיות לישות האלוהית ובהימצאות האל בכל מקום, לפי הפסוק . מצד שני, פעמים רבות מוזכרים השמים בתנ"ך ובדברי חז"ל כמקום מושבו של האלוהים, כמו בפסוק . אחד ההסברים למשל זה הוא היות השמים המקום היחיד שבו יכול האדם "לראות אינסוף" – שהרי בכל מקום שיביט בעולם יתקל מבטו בעצם ממשי כלשהו, ואילו את השמים האדם רואה אך למעשה אין להם ממשות או סוף. לכן השמים הם המתאימים ביותר לתיאור נשגבותו ואינסופיותו של האלוהים, שהם שורש היראה.
דרגות שונות ביראה.
בספר הזהר (תחילת פרשת "אחרי מות") מופיעה תמיהה על שני פסוקים סותרים לכאורה: "עִבְדוּ אֶת ה' בְּיִרְאָה, וְגִילוּ בִּרְעָדָה" ומאידך "עִבְדוּ אֶת ה' בְּשִׂמְחָה, בֹּאוּ לְפָנָיו בִּרְנָנָה". מוסבר שם שהפסוקים אינם סותרים כלל אלא הם שתי דרגות של יראה: כל עבודת ה' מתחילה מיראה, וזה העובד מיראה, זוכה לקיים מצוות משמחה.
רמה ראשונית ביראת שמים היא "יראה תתאה" (בארמית, בעברית: "יראה תחתונה"), שהיא יראת העונש במובנו הפשוט: האדם מצייר בדמיונו את העונש שיקבל בחייו ולאחר מותו אם יעשה עבירות ולא ילך בדרך התורה. עונש זה מרתיע אותו, וגורם לו ללכת בדרך טובה כדי לשמור את נפשו.
רמה גבוהה יותר היא "יראת הרוממות" – תחושת יראה המתעוררת באדם בעומדו מול רוממות ושגב, בהתפעלות והערצה. תחושה מעין זו מוכרת בפגישה עם תופעת טבע פלאית, כגון ברקים ורעמים. ככל שהירא יבין את גודלו ונוראותו של האלוהים, תגדל יראתו עוד. להבדיל מיראת העונש, יראה כזו לא מפחידה ומרתיעה את הירא והוא לא חפץ להתחמק ממנה, אלא אדרבה – הוא מחפש להתמלא ולהיפגש שוב ושוב עם גודל ושגב האלוהים.
דרגה גבוהה עוד יותר של יראת הרוממות היא תפיסת הטוּב המוחלט של אלוהים. הירא מבין ומרגיש את טוב האלוהים ורוצה לדבוק בו עד כדי פחד מכל רבב של התרחקות ממנו. כדוגמה אפשר לראות את היראה הזו אצל ילד קטן שמבין את תלותו המוחלטת באמו ובאהבתה, ומפחד מכל התרחקות ממנה. יראה זו פועלת יחד עם אהבת ה' ומתבטאת בחיבור עמוק של הירא אל אלוהיו, ומכאן ערכה הגדול.
אברהם טל (בלשן)
אברהם טל (נולד בט"ז בתמוז תרצ"א, 1 ביולי 1931, בברלאד שברומניה) הוא פרופסור אמריטוס לבלשנות באוניברסיטת תל אביב, חתן פרס ישראל לבלשנות לשנת ה'תש"ע.
ביוגרפיה.