בשנת 2019 זכתה חברת אלתא מערכות במכרז לאספקת מכ"מים רב-משימתיים לצבא פינלנד. בינואר 2020 זכתה חרת תעש מערכות במכרז של צבא פינלנד לאספקת תחמושת טנקים מסוג חצב ויחידות הזנת נתונים לתחמושת, בעלות של 40 מיליון דולר.
יחסים כלכליים.
בתחילת שנת 1999, שתי המדינות חתמו על הסכם אמנת מס בין שתי המדינות, אשר נועד לסייע בהרחבת הקשרים הכלכליים בין שתי המדינות.
בשנת 2004, שיתוף הפעולה הכלכלי-מסחרי בין המדינות הוביל להקמתו של מיזם משותף לשתי המדינות, אשר נועד להרחיב את שיתוף הפעולה הבין-מדינתי בתחומי המחקר והפיתוח של טכנולוגיות חדשות. לשכת המדען הראשי מישראל, וכן הסוכנות הפינית למחקר וחדשנות, הקצו כל אחת סכום של 5 מיליון יורו למימון הפרויקט.
בשנת 2005, היקף היצוא הישראלי לפינלנד עמד על סך של כ-96 מיליון יורו בשנה, בעוד שהיקף היבוא הישראלי מפינלנד עמד על כ-155 מיליון יורו בשנה. היבוא הישראלי מפינלנד מתמקד בעיקר בתחומי המכונות, מוצרי טלפוניה, עצים, נייר ותוצרים כימיקליים מהתעשייה הפינית, בעוד שהיצוא הישראלי לפינלנד מתמקד בעיקר בתחומי מוצרי טלפונייה, מוצרים תעשייתיים, וכן פירות וירקות מתוצרת ישראלית.
ארגון הסחר פינלנד-ישראל, אשר מקום מושבו בפינלנד, משמש כמתווך בין חברות פיניות וישראליות, וזאת על מנת להקל על יצירת קשרים עסקיים חדשים. כמו כן, הארגון מסייע בארגונם ושיגורם של משלחות עסקיות פיניות לישראל, ומארח משלחות עסקיות מישראל המבקרות בפינלנד.
קשרים תרבותיים.
במהלך שנת 2006, ובמסגרת שיתוף הפעולה התרבותי הנרחב בין שתי המדינות, אשר מחויבות לערכי הליברליזם והדמוקרטיה, התקיימה בתל אביב, בסיוע של ממשלת פינלנד, תצוגה בנושא חיי הקהילה היהודית בפינלנד בין השנים 1830-1970.
ניחוח אשה
שווה בדיקה
יחסי פינלנד וישראל
יחסי ישראל - פינלנד
יחסי ישראל ופינלנד
יחסי פינלנד-ישראל
יחסי פינלנד - ישראל
צבי ינובר
צבי יָנוֹבֶר (1927 - 4 באוגוסט 1972) היה מבכירי האתלטים הישראלים בשנות ה-50. אלוף ישראל ושיאן ישראל בקפיצה לגובה, בקפיצה במוט, בריצת 110 מטר משוכות ובקרב עשר במשך שנים רבות.
ביוגרפיה.
ינובר התאמן בקבוצת מכבי צפון תל אביב.
בתחרות שנערכה ב-22 במרץ 1947 קבע ינובר בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.79.5 מטר.
בתחרות שנערכה בתל אביב בתחילת אפריל 1948 זכה ינובר במדליית זהב בקרב עשר בשיא ישראלי חדש של 5259 נקודות (100: 11.2 שניות, רוחק: 6.17 מטר, ברזל: 11.44 מטר, גובה: 1.65 מטר, 400: 59.2 שניות, 110 משוכות: 17.3 שניות, דיסקוס: 33.67 מטר, מוט: 3.06 מטר, כידון: 44.45 מטר, 1500: 5:35.3 דקות). שיא זה החזיק מעמד 6 שנים ונשבר על ידי דוד קושניר. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל באתלטיקה הוא זכה בשתי מדליות זהב, בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 3.23 מטר, שיפור לשיא הקודם בן ה-9 שנים של ליפשיץ ממכבי חיפה (3.20 מטר) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.49 מטר.
בתחרות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכה באוקטובר 1950 זכה ינובר ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, בריצת 110 מטר משוכות אחרי ספילקין מדרום אפריקה (15.5 שניות) ולפני צ'רנוק מארצות הברית (17.6 שניות) ובקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 3.42 מטר, אחרי ארתור קוריק מארצות הברית (3.70 מטר) ולפני קלויזנר מישראל (3.00 מטר). מדליית ארד, בריצת 200 מטר משוכות בתוצאה של 28.0 שניות, אחרי צ'רנוק (26.3 שניות) וספילקין (26.4 שניות).
בתחרות שנערכה באנקרה שבטורקיה ב-17 ביוני 1952 זכה ינובר במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראל חדש של 3.70 מטר. שיא זה נשבר לאחר 10 שנים על ידי יצחק לוי (3.72 מטר).
לאחר מלחמת ששת הימים נסע ינובר לשליחות בארצות הברית מטעם "מכבי", להדרכת נוער במועדוני ספורט בניו יורק.
ביולי 1972 הגיע ינובר לישראל בראש משלחת נוער אמריקאי יהודי לפסטיבל בינלאומי שנערך בבית ברל. שבועיים לאחר מכן לקה בהתקף לב ונפטר. הותיר אישה, בתיה, ושני בנים.
תוכנית חסכון
קולין
סלומון מורל
סלומון מורל (Salomon Morel; 15 בנובמבר 1919 - 14 בפברואר 2007) היה פרטיזן יהודי, פקיד קומוניסטי פולני־יהודי שהואשם בהיותו פושע מלחמה. עם תום מלחמת העולם השנייה הוא הפך למפקד מחנה העבודה זגוֹדָה שבשוויינטוחלוביצה.
בתקופת שלטונה של מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית מורל הועלה עד לדרגת קולונל במיניסטריון הפולני לביטחון לאומי, שהיה הלכה למעשה המשטרה הפוליטית החשאית, ופיקד על כלא בעיר קטוביץ.
ב־1994, לאחר פירוקה של ברית המועצות, הואשם מורל על ידי "המכון הפולני לזיכרון לאומי" בביצוע פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות, ובכללם ברציחתם מתוך נקמה של כ־1,500 אסירים אתניים משלזיה עילית (רובם פולנים שלזים ואזרחי גרמניה). התביעה זכתה לסיקור נרחב בתקשורת הפולנית, הגרמנית, הבריטית והאמריקאית. זמן לא רב אחריה, מורל נמלט לישראל וזכה לאזרחות ישראלית מתוקף חוק השבות. פולין הגישה שתי בקשות שונות להסגרתו, אך ישראל סירבה לשתי הבקשות: במקרה הראשון היא דחתה חלק מהאישומים ככוזבים וכמונעים על ידי קנוניה אנטישמית, ובמקרה השני נטען כי על העבירות של מורל חלה התיישנות, וכי מצבו הבריאותי של מורל בכי רע.
מורל מת בתל אביב בשנת 2007.
יחסי ישראל–שוודיה
בין מדינת ישראל וממלכת שוודיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. לישראל יש שגרירות בסטוקהולם ולשוודיה שגרירות בתל אביב. נוסף על כך, שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה נרחב בנושאים שונים, כגון בתחומי התיירות, המסחר והתרבות. עם זאת, לאורך השנים היחסים ידעו עליות ומורדות רבות, בעקבות הביקורת של שוודיה על מדיניותה של ישראל, במיוחד בקשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני.
שגריר שוודיה בישראל משנת 2020 הוא איריק אולנהג ושגריר ישראל בשוודיה משנת 2020 הוא זיו נבו קולמן.
היסטוריה.
עוד לפני מלחמת העולם השנייה התקיימו יחסי מסחר בין שוודיה לבין ארץ ישראל - שכללו ייבוא שוודי של פירות הדר בתמורה למוצרי מזון ועץ. המגע הראשון בין אנשי ממשל שוודים ויהודים החל עוד טרם הקמתה של מדינת ישראל, בשנת 1947, אמיל סנדסטרם, נשיא בית המשפט העליון של שוודיה, ויו"ר הוועדה המיוחדת של האו"ם לענייני ארץ ישראל היה מבין השבעה שתמכו בתוכנית החלוקה לשתי מדינות עצמאיות עם מערכת כלכלית משותפת שהייתה אהודה על המנהיגות הציונית.
עם זאת, זמן קצר לאחר תום מלחמת העצמאות, בספטמבר 1948, אירעה ההתנקשות ברוזן ברנדוט, המתווך מטעם האו"ם במלחמת העצמאות, שהצעותיו לסיום המלחמה נתפסו כמקוממות משום שכללו ויתורים רבים ביחס לתוכנית החלוקה. ברנדוט נרצח בידי ארגון הלח"י בירושלים, יום לאחר שהגיש את התוכנית החדשה לאו"ם.
בשל ההתנקשות, שוודיה וישראל כוננו יחסים דיפלומטיים רק בשנת 1950.
במהלך שנות ה-50 וה-60 התקיימו יחסים חמים בין שתי המדינות, אשר באו לידי ביטוי בביקור ראש הממשלה השוודי טגה ארלנדר ב-1962 ובתמיכתה המוצהרת של שוודיה בישראל לכל אורכה של מלחמת ששת הימים בשנת 1967.
עם זאת, היחסים בין שתי המדינות התקררו בעקבות בחירתו של אולוף פלמה כראש ממשלת שוודיה בשנת 1969. פלמה, כמו קודמו ארלנד, עמד בראש מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה, וביקש לנקוט עמדה נייטרלית ביחס לסכסוך הישראלי-ערבי. השינוי בעמדה השוודית ביחס לישראל הוצדק בין היתר בעקבות מינויו של הדיפלומט השוודי גונאר יארינג, בסופה של שנת 1967, כשליח מיוחד למזרח התיכון מטעם האו"ם, וזאת במטרה לנסות וליישב את הסכסוך הישראלי-ערבי.
במהלך חודש אוקטובר 1973, במהלכה של מלחמת יום הכיפורים, ביקר שר החוץ השוודי בחריפות את מדיניותה האזורית של מדינת ישראל, והבהיר כי הסכסוך הישראלי-ערבי לא יוכל להיפתר באמצעות עליונות צבאית. כמו כן, שוודיה גינתה את המתקפה הישראלית על הכור הגרעיני העיראקי אשר נערכה בחודש יוני 1981, וזאת בתור "הפרה בוטה של החוק הבינלאומי".
בשנת 1979, לבקשת שירות הביטחון השוודי, עצר השב"כ בישראל את איש הביטחון השוודי סטיג ברגלינג שריגל למען ברית המועצות, והוא הוסגר לשוודיה.
בדצמבר 1988, ראש אש"ף יאסר ערפאת קיים ביקור רשמי בשוודיה, וזאת בעקבות הזמנה רשמית מטעם הממשלה השוודית. לאחר שורת דיונים שנמשכו לאורך יומיים, ערפאת הכריז כי הוא מכיר בזכותה של מדינת ישראל להתקיים, ודוחה כל סוג של טרור.
במהלך אוקטובר 1999, ראש ממשלת שוודיה יירן פרסון קיים ביקור רשמי בישראל, במטרה לסייע בהחייאת המשא ומתן בין ישראל והפלסטינים. היה זה הביקור הראשון של ראש ממשלה שוודי בישראל מאז שנת 1962.
במהלכה של מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006, שר החוץ השוודי גינה את הפעולות הצבאיות של ישראל וארגון החזבאללה כאחד.
מתיחויות על רקע הסכסוך הישראלי פלסטיני.
ביוני 1982, בעקבות פלישת צה"ל לדרום לבנון, ראש ממשלת שוודיה אולוף פלמה השווה בין יחסו של צה"ל לילדים פלסטינים באזור דרום לבנון, לבין יחסם של הנאצים כלפי ילדים יהודים בגטאות ובמחנות הריכוז במהלכה של מלחמת העולם השנייה.
בחודש ינואר 2004, שגריר ישראל בשוודיה, צבי מזאל, השחית את יצירתו של האמן הישראלי-שוודי דרור פיילר ושל רעייתו גונילה חולד-פיילר (אזרחית שוודית), "שלגיה וטירוף האמת", אשר הוצגה במוזיאון לאומנות מודרנית בסטוקהולם, והציגה את המחבלת המתאבדת שביצעה את הפיגוע במסעדת מקסים בתור "שלגיה". פעולתו של השגריר חוללה תקרית דיפלומטית בין שתי המדינות.
כמו כן, במהלכו של מבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה בתחילת שנת 2009, שר החוץ השוודי גינה את פעולותיה של ישראל וקרא להחלתה של הפסקת אש מיידית באזור.