סרטונים אחדים שהעלה פיודיפאי הוגדרו כבעלי מסרים אנטישמיים על ידי מספר כלי תקשורת. ב 11 בינואר 2017 העלה סרטון בו הוא סוקר את האתר Fiverr - בסרטון הוא משלם לצמד אנשים הודים כדי שירקדו עם שלט שבו כתוב "מוות לכל היהודים". בסרטון אחר מה 22 בינואר 2017 הוא משלם לנותן שירות אחר באתר (שחקן שלבוש כמו ישו) שיגיד "היטלר לא עשה שום דבר רע". בעקבות הסרטונים התפרסם תחקיר של וול סטריט ג'ורנל שמצא בערוץ של פיודיפאי סרטונים נוספים עם מסרים אנטישמיים. בהמשך הכריזו חברת וולט דיסני ויוטיוב כי הן מבטלות את שיתוף הפעולה איתו. פיודיפאי התנצל בסרטון תגובה וטען שמדובר בהומור בלבד ובבדיחה שלא בטעם טוב והבהיר שהוא אינו תומך בעמדות פוגעניות, בנוסף טען שמדובר במתקפה מתוכננת של המדיה המסורתית שנלחמות באמצעי התקשורת החדשים כדוגמת יוטיוב (בגלל חשש מהפופולריות העולה שלהם). בעקבות הפרשה התגייסו יוטיוברים לטהר את שמו בהם הפרשן היהודי-אמריקני דייב רובין , הסטנדאפיסט היהודי-שוודי אהרון פלאם והיוטיובר היהודי-אמריקני איתן קליין .
ב-16 באוגוסט 2017, לאחר המפגן הנאו-נאצי בשארלטסוויל, פרסם פיודיפאי סרטון נוסף בו הודיע שיפסיק להזכיר נאצים בסרטונים שלו. פיודיפאי נימק את החלטתו בכך שלא חשב שעדיין קיימים נאצים בחברה של היום, ושבסך הכול היה מדובר בבדיחות. לאחר שצפה בהם הוא החליט שהוא לא מעוניין להתבדח כך יותר.
ב-9 בדצמבר 2018, פיודיפאי העלה סרטון שבו ציין 28 ערוצים קטנים שחשב שמגיע להם יותר פרסום, כשאחד מהערוצים האלה נהג להשתמש בבדיחות גזעניות ואנטישמיות בחלק מהסרטונים. התגובה לכך בקרב התקשרות הממוסדת הייתה חריפה, והיא האשימה אותו בשנית שהוא מוביל את המעריצים שלו לתוכן רדיקלי ומקצין. פיודיפאי חתך את הקטע שבו הוא ממליץ על הערוץ מהסרטון, והסביר שאם היה יודע שהערוץ מכיל תוכן גזעני הוא לא היה מכיל אותו בסרטון מלכתחילה, כיוון שרצה להרחיק את עצמו מתוכן נאצי מאז המקרה הקודם שלו ב-2017. פיודיפאי טען כי הוא לא היה יכול לסקור את כל היסטוריית הסרטונים של כל 28 הערוצים שהמליץ עליהם, ושהוא המליץ על הערוץ הזה בגלל סרטוני הביקורת שהערוץ מכין על סדרות טלוויזיה, שהם עיקר התוכן בערוץ שלו. יותר מכך, פיודיפאי טען שהאנשים שבאמת צופים בו יודעים שהכתבות האלה משקרות, ושכתבות שקריות כאלה תורמות לאנטישמיים אמיתיים יותר משהן פוגעות בהם.
ב-2019 מבצע הטבח בקרייסטצ'רץ' קרא להירשם לערוץ של פיודיפאי בעקבות מסריו הגזעניים לפני שיצא לטבח, פיודיפאי התנער מהאמירה ופרסם הודעת הזדהות עם קורבנות הטבח.
ביקורת.
אנדרו ולנשטיין ממגזין וראייטי תיאר את הסרטונים כ"טיפשות אגרסיבית" ו"ברבורים מטורפים". רוב ווקר מיאהו! ייחס לפיודיפאי "פופולריות לא שפויה".
בסקר פופולריות של מגזין וראייטי שנערך בשנת 2014 בקרב בני 13–18 בארצות הברית, הגיע פיודיפאי למקום השלישי, לאחר סמוש והאחים פיין.
התחרות עם טי סיריס.
נכון לאוגוסט 2021, ערוץ היוטיוב של פיודיפאי הוא הערוץ הרביעי הגדול ביותר בעולם מבחינת מספר רשומים. במקום הראשון נמצא ערוץ של חברת מוזיקה הודית בשם טי סיריס (באנגלית: T-Series). הפרש הרשומים בין טי סיריס לפיודיפאי, נכון ל-2 באוגוסט 2021, הוא כ- 80 מיליון רשומים, כאשר טי-סיריס עוקפים את פיודיפאי.
פיודיפאי הוציא ב-5 באוקטובר 2018 דיס המכוון נגד טי סיריס, ושמו הוא 'Bitch Lasagna' (בתרגום חופשי: 'לזניה כלבה') - הסרטון הכי נצפה שלו. בסוף 2018, פיודיפאי החליט לקיים התרמה למען ארגון הצדקה Child Rights and You כנגד העבדת ילדים בהודו, וגייס כ-239 אלף דולר ביום אחד וכ-246 אלף דולר בסך הכול.
ב-31 במרץ 2019 הוציא שיר בשם 'Congratulations' (בתרגום חופשי: 'מזל טוב', 'ברכות') לאחר שטי סיריס עקפו אותו. נכון לאוגוסט 2021, לשיר יש 215 מיליון צפיות והוא הסרטון השני הכי נצפה של פיודיפאי.
יקותיאל יהודה טייטלבוים (הראשון)
יוסף בן עוליאל
יוסף (חוֹסֶה) בן עוֹליאל (בספרדית: José Benoliel; 1858–1937) היה פרופסור יהודי מרוקאי לשפות רומאניות, שידוע במיוחד עבור עבודת האיסוף והשימור שערך עבור הניב הצפון-אפריקאי של לאדינו הידוע בשם חכיתיה. הוא גם היה סופר, משורר ומתרגם, וכיהן במשך 3 שנים כראש קהילת יהודי טנג'יר.
קורות חייו.
יוסף בן עוליאל נולד בשנת 1858 בעיר טנג'יר שבצפון מרוקו. בצעירותו נסע ללמוד בצרפת, ולאחר מכן שהה תקופה מסוימת גם בארץ ישראל, ולימד בבית ספר "מקוה ישראל" ביפו. בהמשך חייו הגיע לפורטוגל, שם המשיך בלימודיו והתמנה לפרופסור לשפות רומאניות באוניברסיטת ליסבון, ובמשרה זאת החזיק עד יום מותו. במקביל הוא גם נשא תפקידים מרכזיים בוועד המנהל ("החונטה") של הקהילה היהודית של טנג'יר, ובמשך 3 שנים כיהן כראש הקהילה.
מפעלו החלוצי והחשוב ביותר היה איסוף, שימור, העלאה על כתב וניתוח בלשני של שפת החכיתיה, ניב של לאדינו שהיה מדובר בעיקר בצפון מרוקו בקרב הצאצאים של מגורשי ספרד. מפעלו היה בעל חשיבות רבה לשימור השפה, שכן החל מתחילת המאה ה-19 היא עברה תהליך שקרוי "רה-היספניזציה". בעקבות כניסתה של צפון מרוקו לשליטה ישירה או עקיפה של ספרד, הקהילות היהודיות באזור החלו לזנוח את החכיתיה לטובת הספרדית המודרנית. כתוצאה מתהליך זה החכיתיה עצמה הושפעה מהספרדית המודרנית ובאופן הדרגתי אבד הרבה מן אוצר המילים והייחוד הלשוני שלה. עבודתו של בן עוליאל הצילה מן השכחה פרטים רבים בתחום הדקדוק (תורת ההגה והצורות), בתחום המורשת התרבותית (טקסטים בעל פה, פתגמים, רומנסות) ובתחום אוצר המילים. על פי פרופ' יעקב בן טולילה, פרסומיו האקדמיים של בן עוליאל מהמחצית הראשונה של המאה ה-20 מהווים את רוב המניין ומסד הבניין לכל מה שידוע היום על החכיתיה. חיבוריו של בן עוליאל על החכיתיה יצאו לאור בהמשכים במשך 26 שנה (1926-1952) מעל הבימה המכובדת "Boletín de la Real Academia Española". בשנת 1977 החוקר רפאל בן אזרף אסף את המאמרים והוציא אותם לאור כספר. בשנת 2009 החוקר יעקב גרשון הוציא לאור מילון של החכיתיה בהתבסס על עבודתו של פרופ' בן עוליאל.
פרופ' בן עוליאל היה מחבר פורה גם בתחומים נוספים. הוא תרגם שירה עברית מימי הביניים ומהעת החדשה לספרדית ופורטוגזית (כולל את התרגום הראשון של התקווה לפורטוגזית), חיבר ספרות ושירה, כתב פרשנויות לכתבי הקודש, וכתב חיבורים על נושאים אקטואליים כגון אנטישמיות. את חיבוריו הוא כתב במספר שפות; ספרדית, פורטוגזית, חכיתיה, צרפתית, ועברית, ודבר גם ערבית.
בשלוש שנותיו כראש קהילת יהודי טנג'יר הוא הנהיג רפורמות באוריינטציה ציונית ודמוקרטית. הוא תמך בהבאת מורים לעברית מהיישוב היהודי בארץ ישראל ובתגבור לימודי העברית בקרב בני הקהילה. כמו כן הוא הנהיג רפורמה ארגונית במוסדות הקהילה היהודית והפך אותם לדמוקרטיים וייצוגיים יותר מבעבר.
המטה האישי של הרייכספיהרר אס אס
המטה האישי של הרייכספיהרר אס אס (בגרמנית: Hauptamt Persönlicher Stab Reichsführer-SS) היה אחד מהמשרדים הראשיים של האס אס שהוקם בשנת 1933 על ידי היינריך הימלר במטרה להוות מטה אישי לתיאום הפעולות השונות בגופים הכפופים לרייכספיהרר אס אס.
פעילות.
משנת 1933 ועד לשנת 1942 עמד בראש המשרד אוברפיהרר קרל וולף, שבהמשך קודם לדרגת ס"ס אוברגרופנפיהרר. תפקידו של וולף היה לפקח על הלו"ז של הימלר ולהעביר את דרישותיו של הרייכספיהרר לכל המשרדים, הסוכנויות והיחידות הכפופות לאס אס.
לאחר ההתנקשות בריינהרד היידריך בשנת 1942 סר חינו של וולף מעיני הימלר, והוא החליפו בס"ס אוברגרופנפיהרר מקסימיליאן פון הרף, שכיהן בתפקיד זה עד לסיום המלחמה.
הימלר הקים מספר צוותי פרויקטים מיוחדים תחת המטה האישי שלו. ביניהם המטה בטירת וולסבורג וכן החברה המדעית אננארבה, שמחקריה התמקדו בהיסטוריה התרבותית והאנתרופולוגית של הגזע הארי. על מנת לבסס את המחקרים הם ערכו ניסיונות מדעיים ומסעות תיור ברחבי תבל במטרה לאסוף ממצאים שיוכיחו את התאוריה הנורדית.
השואה.
החלק המדויק אותו מילא המטה האישי של הרייכספיהרר ס"ס בשואה היה נושא למחלוקת גדולה. קרל וולף הצהיר במשפטי נירנברג כי המטה האישי לא היה יותר ממשרד המתעסק בעבודות ביורוקרטיות, ולא היה מעורב כלל בזוועות אותן ביצע האס אס. מנגד, כיוון שרוב הפקודות של הימלר הועברו ליחידות השונות של האס אס על ידי המטה האישי שלו, ספק גדול אם וולף ואנשי משרדו לא היו ערים למעשי האס אס.
למשל, ב-28 ביולי 1942 שלח סגן שר התחבורה של הרייך, ד"ר אלברט גנצנמילר (Albert Ganzenmüller), דו"ח לוולף ובו כתב:
ב-13 באוגוסט 1942 השיב וולף לגנצנמילר:
אמנם וולף הצהיר במשפטו ב-1962 כי הוא לא ידע באותו הזמן שטרבלינקה משמשת כמחנה השמדה, אלא סבר שהמקום הוא "שמורה יהודית" ("Judenreservat"; בדומה לתוכנית לובלין) כפי שאמר לו הימלר, לטענתו. אך טענה זו אינה סבירה, ויתרה מזאת, וולף קיבל עותקים מכל המכתבים של קציני האס אס, ומבין חבריו בתקופה זאת ניתן למצוא את אודילו גלובוצניק, המארגן של מבצע ריינהרד; מסיבות אלו, טענותיו של וולף כי הוא והמטה האישי לא ידעו על הנעשה על ידי האס אס ועל השואה אינן סבירות.