הרפורמציה הפרוטסטנטית הגיעה לגרה ב-1533 בניגוד לרצונם של הווגטים של בית וטין. לאחר המלחמה השמלקלדית ב-1546 איבד בית וטין את גרה לטובת מלכי בוהמיה, שלא השפיעו רבות על העיר ובית ראוס המשיך למשול בעיר. במהלך המאה ה-16 היגרו לגרה כמה יצרני טקסטיל מהולנד הספרדית שנמלטו ממנה כפליטים דתיים, הגיעו לגרמניה בהזמנתו של היינריך השני, רוזן ראוס-גרה ופיתחו את ענף הטקסטיל בעיר. במאה ה-18 נבנו בתי חרושת לטקסטיל שאותם ניתן לראות בעיר עד היום.
ב-1673 הפכו שליטי בית ראוס לרוזנים של האימפריה הרומית הקדושה וגרה הפכה להיות מקום משכנם המלכותי. ב-1686 וב-1780 נחרבה העיר בשריפות גדולות. לאחר כל אחת מהשריפות נבנתה העיר מחדש ובשנות השמונים של המאה ה-18 עוצבו בתי העיר בסגנון הבארוק המאפיין את מרכז העיר עד היום.
ב-1806 הקים נפוליאון את מפקדתו בעיר במהלך מלחמת הקואליציה הרביעית. מכאן, ב-12 באוקטובר 1806 שיגר הקיסר הצרפתי מכתב איום יהיר למי שבהמשך היה פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה, מכתב שגרר את פרוסיה למלחמה ולתבוסה מוחצת בקרב יינה, כמה ימים לאחר מכן.
לאחר 1815.
השליט האחרון לבית ראוס מת ב-1802 כך שמכאן והלאה לא הייתה העיר מקום משכן מלכותי עד אשר שליט חדש עקר לכאן משליץ (Schleiz) ב-1848. מאז ועד ל-1918 שימשה גרה כמקום מושב הנסיכים של הענף הצעיר של בית ראוס. עם פרוץ המהפכה התעשייתית באמצע המאה ה-19, נהנתה גרה מצמיחה מהירה בתעשיית הטקסטיל שלה וב-1836 הופעל בה הנול הממוכן הראשון. ב-1859 קושרה גרה לראשונה לרשת מסילות הברזל. בעשורים הבאים הפכה העיר לצומת רכבות חשוב והתעשייה בה המשיכה להתפתח. בשנת 1892 הייתה גרה לעיר השנייה בגרמניה שהופעלה בה חשמלית.
במהלך המהפכה הגרמנית של 1918–1919 נאלץ הנסיך של בית ראוס להתפטר והנסיכות הפכה להיות מדינה דמוקרטית, המדינה העממית רויס, שהצטרפה למדינת תורינגיה ב-1920. לאחר שצורפו אליה כמה יישובים שכנים בעשור השני של המאה ה-20 ובעשור שאחריו, גדלה אוכלוסיית העיר ל-80,000 תושבים והייתה לעיר הגדולה ביותר בגבולות תורינגיה של אז, ללא ארפורט. למרות זאת, ויימאר בעלת המיקום המרכזי יותר, הפכה להיות בירת המדינה.
לאחר עליית הנאצים לשלטון, חרבה הקהילה היהודית של העיר, בליל הבדולח נשרף בית הכנסת של העיר והיהודים היגרו ממנה או נרצחו במחנות הריכוז. הפצצות אוויריות החריבו כמה חלקים של העיר ב-6 באפריל 1945. 300 בניינים נפגעו, כולל כמה מבנים היסטוריים, רבים מהם לא שוקמו לאחר המלחמה. גרה נכבשה על ידי האמריקאים ב-14 באפריל 1945 והיא הועברה לידי הסובייטים ב-1 ביולי 1945.
ב-1949 הפכה גרה להיות חלק מגרמניה המזרחית והיא הייתה מרכזו של המרד המזרח-גרמני ב-1953, כאשר אלפי פועלים, כולל כורי אורניום רבים, דרשו העלאת שכר ובחירות חופשיות. רק התערבותם של כוחות שריון סובייטיים הצליחה לדכא את המרד. העיר נעשתה לבירת מחוז שנשא את שמה ב-1952. כתוצאה מכך רוכזו בעיר פונקציות מנהליות רבות והעיר זכתה לתנופת פיתוח. אוכלוסיית העיר ושטחה גדלו במהלך השלטון הקומוניסטי ונבנו פרברים חדשים מצפון ומדרום לה.
לאחר איחוד גרמניה ב-1990 גרה הייתה שוב לחלק ממדינת תורינגיה שהוקמה מחדש. יחד עם זאת איבדה מרבית תפקידיה המנהליים ורוב בתי החרושת בעיר נסגרו. כתוצאה מכך התחולל בעיר משבר כלכלי, שכלל עלייה של שיעורי האבטלה, ממנו לא התאוששה גרה עד היום.
קבלו אותי (סדרת טלוויזיה)
קבלו אותי (באנגלית: Please Like Me) היא דרמה קומית אוסטרלית, ששודרה לראשונה ברשת ABC2 האוסטרלית, ב-28 בפברואר 2013. הסדרה נוצרה בהשראת חייו של הקומיקאי האוסטרלי ג'וש תומאס שגם כתב את הסדרה ומככב בתפקיד הראשי, ומספרת את סיפורו של ג'וש שבערב הפרידה שלו מבת-זוגו קלייר נכנס למערכת יחסים עם ג'פרי, עמית לעבודה של שותפו לדירה טום.
הסדרה זכתה לתגובות נלהבות ונקנתה על ידי רשתות שידור ברחבי העולם. העונה השנייה עלתה לשידור ב-8 באוגוסט 2014 באוסטרליה. ב-12 ביולי 2014 אישרה רשת ABC2 שהסדרה תמשיך לעונה שלישית.
פרקים.
עונה 4 (2016).
ב-6 ביולי 2016, פרסם ג'וש תומאס סרטון טיזר לעונה הרביעית, שתשודר בהמשך השנה ותכלול שישה פרקים. תומאס יביים שלושה מהפרקים, וחלק מהדמויות החוזרות יהיו טום, האנה וארנולד (וכמובן ג'וש). כמו כן פורסם, שהסדרה תשודר לראשונה גם בבריטניה, כנראה דרך שירות הווידאו של אמזון.
פסקול.
בסדרה משולבים שירים רבים, רבים מהם של להקות ואמנים אוסטרליים.
מלבד שיר הפתיחה, המבוצע על ידי קלרי בראון והבנגינ' ראקטס, I'll Be Fine (אני אהיה בסדר), הושמעו בסדרה השירים הבאים:
וולנדם
וולנדם (בהולנדית: Volendam) היא עיירה השוכנת בשטח הרשות המקומית אדאם-וולנדם אשר במחוז צפון הולנד שבהולנד. העיירה שוכנת על גדות אגם מרקרמֶר.
היסטוריה.
אגם מרקרמֶר היה בעבר מפרץ פנימי של הים הצפוני. במהלך ימי הביניים הוקם במקום נמלה של העיר אדאם הסמוכה. בהמשך התיישבו במקום דייגים ואיכרים וסביב הנמל התפתח יישוב מאורגן. בראשית המאה ה-20 הפכה וולנדם למקום מועדף על אמנים שונים אשר התגוררו בעיירה לתקופות מסוימות ובכללם פבלו פיקאסו ופייר-אוגוסט רנואר. בליל ה-1 בינואר 2001, במהלך חגיגות הסילבסטר פרצה שרפה באחד מבתי הקפה בעיירה. 14 איש נספו בדליקה וכ-200 נפצעו.
תיירות וספורט.
וולנדם נחשבת ליעד תיירותי למבקרים בהולנד, בעיר פועל מוזיאון לתולדות ההיסטוריה של העיירה ובסמוך מתקיים יריד ובו מוצגים פרטי לבוש הולנדיים מקוריים. בעיירה פועלת קבוצת הכדורגל פ.צ וולנדם אשר שיחקה מספר שנים בליגת העל ההולנדית ובהמשך ירדה לליגה השנייה.
וולנדאם
רזא קוצ'אן-נז'אד
רזא קוצ'אן-נז'אד נור-ניא (בפרסית: رضا قوچان‌نژاد نورنیا; נולד ב-20 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדות החלוץ והקיצוני ימני בזוולה ובנבחרת איראן.
קריירת מועדונים.
קוצ'אן-נז'אד נולד במשהד שבאיראן, וכשהיה בן ארבע היגרה משפחתו להולנד. קוצ'אן-נז'אד שיחק בנעוריו בקבוצת הנוער פירזיה, ובמחלקות הנוער של קמבור ושל הירנפיין. בשנת 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו כשחקן בוגר בהירנפיין, במשחק נגד א.ז. אלקמאר. בקיץ 2009 קוצ'אן-נז'אד סיים את חוזהו בהירנפיין, ושקל לא לחדשו על מנת להתמקד בלימודי תורת המשפט ומחשבה מדינית. בסופו של דבר באותו קיץ חתם בגו אהד איגלס.
בינואר 2010 קוצ'אן-נז'אד עבר לקמבור. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך ב-22 בינואר, נגד פיינדאם. במשחק זה כבש גם את שער הבכורה שלו בקבוצה, לאחר 9 שניות בלבד ממשחק הפתיחה, ובכך שבר את שיאו של יוהאן קרויף לשער המהיר ביותר בהולנד. במהלך התקופה בה שיחק בקמבור, החל לשחק גם כקיצוני. ב-14 בפברואר 2011 הוא כבש שלושער נגד אמן.
ביוני 2011 קוצ'אן-נז'אד חתם בסנט טרוידן מליגת העל הבלגית. הוא כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל הבלגית במשחק נגד קלאב ברוז'.
ב-31 באוגוסט 2012 קוצ'אן-נז'אד הגיע לסיכום על העברתו לסטנדרד לייז', שיצאה לפועל בינואר 2013. הוא חתם על חוזה בקבוצה ל-3 וחצי שנים. בקיץ 2013 מונה למאמן הקבוצה גיא לוזון הישראלי. תחת לוזון קוצ'אן-נז'אד שיחק חצי עונה בלבד, עד חורף 2014, אז עבר לצ'רלטון את'לטיק מהצ'מפיונשיפ. מאוגוסט 2014 הושאל
קוצ'אן-נז'אד פעמיים: עד פברואר 2015 לאל-כווית מליגת העל הכוויתית ומפברואר 2015 לאל-וכרה מליגת העל הקטרית; לקראת עונת שב לצ'רלטון.
בקיץ קוצ'אן-נז'אד חתם באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. ב-31 בינואר 2019 הושאל לסידני ב-2 בספטמבר 2019 חזר להולנד וחתם בזוולה.
נבחרת לאומית.
בין השנים 2003 ו-2007 קוצ'אן-נז'אד שיחק בנבחרות הצעירות של הולנד.
ב-16 באוקטובר 2012 קוצ'אן-נז'אד הופיע לראשונה במדי נבחרת איראן, בניצחון 0-1 על במוקדמות מונדיאל 2014. בקמפיין מוקדמות גביע אסיה 2015 כבש 5 שערים, ובכך היה מלך השערים של קמפיין המוקדמות, יחד עם עלי מבחוט מאיחוד האמירויות הערביות.
קוצ'אן-נז'אד שיחק עם איראן במונדיאל 2014. הוא כבש שער אחד בטורניר, בהפסד במשחק שלב הבתים 3-1 ל. בכך הפך לשחקן הראשון של צ'רלטון את'לטיק שכובש בגביע העולם.
רזה גוצ'אנג'אד
אל דוסתור (מצרים)
אל-דסתור
דם, עמל, דמעות ויזע
אתי בן-זקן
אתי (אסתר) בן-זקן - שטיינברג (נולדה ב-5 בדצמבר 1963) היא זמרת קונצרטים ואמנית-יוצרת ישראלית בתחומי המוזיקה, התיאטרון, הספרות והאמנות הפלסטית. זוכת פרס רוזנבלום לאמנים מצטיינים (2018).
קורות חיים.
אתי בן-זקן נולדה בחולון וגדלה בבת ים. היא למדה נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון בבת ים ובתיכון "תלמה ילין". בשנים 86–1983 למדה זמרה באקדמיה למוסיקה ע"ש רובין בירושלים, והמשיכה באימון אישי בזמרה בהנחיית הגב' לוצ'יה אהרון-וסילופולו. כמו כן למדה בימוי ואמנות-המופע בבית הספר לתיאטרון חזותי בירושלים. היא בעלת תואר ראשון (בהצטיינות) מהחוג ללימודים רב תחומיים באוניברסיטת חיפה, ותואר שני (כמצטיינת דיקן) מהחוג לספרות באוניברסיטת חיפה. במשך 11 שנים (2015-2004) לימדה באוניברסיטת חיפה, בחוג לתיאטרון.
מבחינת המנעד הקולי, בן-זקן היא מצו סופרן, אך מוגדרת בדרך כלל בהגדרה הרחבה "אמנית-קול". מאז 1989 היא מופיעה על במות מקצועיות בישראל ובחו"ל, בעיקר בביצוע יצירות בנות זמננו המולחנות לקולה על ידי מלחינים ישראלים. כמו כן היא מוּכּרת כמבצעת של שירי עם: היא החלה בביצוע שירי הלאדינו מהמסורת היהודית ספרדית של משפחתה, והמשיכה בביצוע של שירי עם בלמעלה מעשרים שפות, ובביצוע סיפורי עם מהקהילות האתניות השונות בישראל.