שיתוף מציעים קטנים ובינונים ברכש הממשלתי.
מדיניות רכש המעודדת מציעים קטנים ובינוניים, להתמודד במכרזים ממשלתיים נועדה להרחיב את מאגר המציעים הפוטנציאלים הממשלתי ולעודד תחרות. מדיניות תמיכה ב-SME מהווה קריטריון עצמאי, אחד מתוך שישה, להערכת הרכש הממשלתי בהתאם למדד InCise הנערך בבית-ספר בלווטניק לממשל באוניברסיטת אוקספורד, אנגליה (Blavatnik School of Government Oxford).
גופי רכש מרכזי במדינות OECD.
נכון לשנת 2020 לרוב מדינות OECD גופי רכש מרכזיים. ריכוז ותכלול המידע באשר לגופי הרכש המרכזיים נעשה באמצעות פורום משותף המכונה – Working Party of the Leading Practitioners on Public Procurement (LPP). פורום זה הוא במה להחלפת רעיונות בתחום הרכש הממשלתי בין שחקנים שונים בתחום הרכש: ארגוני רכש ממשלתיים, קובעי מדיניות בתחום הרכש ומומחים לרכש. הפורום אחראי לניסוח סטנדרטים בינלאומיים למסגרות רכש ציבורי וממשלתי לרבות קידום מדיניות באמצעות הרכש הממשלתי. פורום מצומצם ולא-פורמלי הפועל במסגרת OECD- מכונה G6. בפורום חברות שש מדינות מובילות בתחום הרכש המרכזי: בריטניה, ארצות הברית, קוריאה, קנדה, צ'ילה ואיטליה. הפורום מתכנס מדי כמה שנים (באופן לא סדיר). הכינוס האחרון נערך ב־10-11.10.2018 8 בוונקובר, קנדה.
מינהל הרכש הממשלתי בישראל.
מינהל הרכש הממשלתי הוא גוף הרכש המרכזי של ממשלת ישראל לרכישת מוצרים, שירותים ועבודה לכלל משרדי הממשלה ויחידות הסמך (למעט משרד הביטחון וצה"ל).
מינהל הרכש הממשלתי אחראי להתוות וליישם את מדיניות הרכש (האזרחי) הממשלתית, לתאם, ליעל ולפקח את כלל תהליכי הרכש בממשלה, לסייע לגופים הממשלתיים לבצע רכש, בין היתר, בהתאם לחוק חובת מכרזים, ולהקים תשתיות דיגיטליות לביצוע תהליכי רכש וקדם-רכש. מינהל הרכש הממשלתי מפרסם מכרזים מרכזיים ומכרזי מסגרת, אשר מכוחם נרכשים מוצרים ושירותים, לכלל משרדי הממשלה, בנוסף, מנהל הרכש מתכלל את כלל המכרזים של משרדי הממשלה.
מינהל הרכש הממשלתי הוקם בשנת 2004 במסגרת רה-ארגון ביוזמת החשב הכללי, ד"ר ירון זליכה. מינהל הרכש הממשלתי חבר במפגשי פורום מובילי הרכש הממשלתי (LPP), של גופי הרכש המרכזיים במדינות ה-OECD. עד היום פורסמו שני דוחות ציבוריים של נתוני הרכש הממשלתי מהם עולה כי הרכש הממשלתי האזרחי בשנת 2018 היה בסך 34 מיליארד ש"ח, והרכש הממשלתי האזרחי בשנת 2019 היה בסך כ-27 מיליארד ש"ח. הרכש הממשלתי בישראל מנוהל באמצעות מערכת מחשב (ERP), המכונה 'מרכב"ה'. המערכת משמשת את יחידות הרכש והכספים בכל משרדי הממשלה ויחידות הסמך.
רגולציה רלוונטית.
הרכש הממשלתי בישראל, כפוף לחוק חובת המכרזים, התשנ"ב-1992, ולתקנות חובת המכרזים, התשנ"ג-1993.
בנוסף, מפרסם החשב הכללי הוראות תקנון כספים ומשק, המכונות 'הוראות תכ"ם', ובהן הנחיות אופרטיביות, מקצועיות המתעדכנות מעת לעת, ומחייבות את כלל משרדי הממשלה ויחידות הסמך.
מבנה ארגוני.
מינהל הרכש הממשלתי הוא יחידה אחת מתוך 4 היחידות הכפופות לחטיבת נכסים, רכש ולוגיסטיקה, אחת מעשר החטיבות באגף החשב הכללי.
חטיבת נכסים, רכש ולוגיסטיקה כוללת בתוכה גם את מינהל הדיור הממשלתי, מינהל הבינוי הממשלתי ומינהל הרכב הממשלתי.
במינהל הרכש הממשלתי ארבע מחלקות: מדיניות וכלכלה, חדשנות ודיגיטל, ניהול התקשרויות ומחלקת מכרזים.
בראש מינהל הרכש הממשלתי עומד מנהל. כיום, מנהל מינהל הרכש הממשלתי – מר גל אמיר.
דו"ח מבקר המדינה.
בחודשים אוגוסט 2017 – פברואר 2018 ערך משרד מבקר המדינה ביקורת למינהל הרכש הממשלתי. ממצאי הדו"ח מבקרים את העובדה שמינהל הרכש הממשלתי לא פיקח ולא איחד את כלל פעילות הרכש בממשלה. בין הליקויים העיקריים הוצבע על היעדר חזון ותוכנית אסטרטגית רב-שנתית, ליקויים במבנה הארגוני ובאיוש משרות בתקן, ליקויים בתהליך הכנת המכרזים המרכזיים, אי-בחינת התאמת הרכש להחלטות הממשלה, אי-ביצוע ראוי של תהליכי פיקוח, בקרה והפקת לקחים במכרזים המרכזיים, אי-ליווי המשרדים הממשלתיים והיעדר שיתוף פעולה עימם וריבוי בקשות פטור מחובת מכרז.
בעקבות פרסום הדו"ח הקים מינהל הרכש הממשלתי תוכנית הכשרה לעובדי הרכש במשרדי הממשלה ופרסם דוחות שנתיים בדבר הרכש הממשלתי.
מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט
המחלוקת המתמשכת סביב הבעלות על המאסטרינג על ששת אלבומי האולפן הראשונים של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט תועדה בהרחבה על ידי מרבית מגופי התקשורת הגדולים ברחבי העולם.
ב-30 ביוני 2019 נרכשו המאסטרס על ששת אלבומי האולפן הראשונים של סוויפט, על ידי מנהל המוזיקה סקוטר בראון, כחלק מרכישתו של חברת ביג משין רקורדס, חברת התקליטים לשעבר של סוויפט, עד שחתמה על חוזה הקלטות עם ריפבליק רקורדס בשנת 2019. היא גינתה את העסקה בכמה צורות: תחילה, טענה שהיא ניסתה לקנות את המאסטרס במשך שנים, אך לא יכלה משום שביג משין הציבה בפניה תנאים לא הוגנים. אף על פי שניסתה למצוא את עמק השווה, היא גינתה את בראון ותיארה אותו כ"בריון ומניפולטיבי". בתגובה, מנכ"ל ביג משין לשעבר סקוט בורצ'טה, הצהיר כי לסוויפט הייתה הזדמנות לקנות את המאסטרס, אך "בחרה לעזוב", תוך שערער על טענותיה העובדתיות.
סוויפט וביג משין חוו סדרה של סכסוכים: היא טענה כי נאסר עליה לבצע את שיריה במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2019 ובמהלך צילומי הסרט התיעודי "Miss Americana" (2020). כמו כן, יצא אלבום ההופעה, "Live from Clear Channel Stripped 2008", בניגוד לרצונה, תוך שקראה להחרים אותו ובעקבות כך ספג כישלון מסחרי. סוויפט הצהירה שהיא תקליט מחדש את ששת אלבומי האולפן הראשונים שלה, כאמצעי להשיג בעלות על קטלוג המוזיקה שלה. החל מפברואר 2021, הודיעה על יציאתה של "Fearless (Taylor's Version)", הקלטה חוזרת של אלבומה "Fearless" משנת 2008, כמו גם ההקלטה החוזרת הראשונה שיצאה במסגרת הקלטת ששת אלבומיה הראשונים.
רקע.
בתעשיית המוזיקה, מאסטר הוא תהליך של איזון (איקווליזציה), קימפרוס, הדגשה או הפחתה של תדרים מסוימים, הפחתת רעשים והגבלת עוצמה. טיפול טוב במאסטרינג יעניק לדיסק גוון אחיד וייחודי. בשלב זה נקבעים סדר השירים וסוג החיתוך ביניהם (fade in - Fade out). בסופו של התהליך, המוזיקה מוקלטת למדיה דיגיטלית או אופטית שתשמש כמאסטר שאיתה ישוכפלו העתקים. כל מי שרוצה ליצור העתק, חייב לבקש הרשאות מבעלי המאסטר. לפני הופעתן של פלטפורמות המוזיקה הדיגיטליות, כדוגמת הורדה וסטרימינג בשנות ה-2010, מוזיקאים הסתמכו על חברות התקליטים שלהם שיקדמו את המוזיקה שלהם בדרכים מסורתיות, למשל ברדיו, או באמצעות יצירת עותקים פיזיים של תקליטיהם. חברות התקליטים האלה דרשו בדרך כלל מהאמנים החתומים אצלן לחתום על חוזה הקלטות במסגרתו ויתרו על המאסטרס שלהם "לצמיתות".
הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט פיתחה עניין בשלב מוקדם של חייה במוזיקת קאנטרי ובכתיבת שירים. כשהייתה בת אחת-עשרה, היא ומשפחתה ביקרו בפעם הראשונה בנאשוויל, טנסי, בניסיון להשיג חוזה הקלטות, אך ללא הצלחה. בהמשך, חתמה על חוזה עם ביג משין רקורדס, במסגרתו, הסכימה לתת לביג משין את הזכויות על המאסטרס של ששת אלבומיה הראשונים, תמורת מקדמה כספית. בין השנים 2006 ל-2017, הוציאה סוויפט שישה אלבומי אולפן באמצעות ביג משין: "Taylor Swift" (2006), "Fearless" (2008), "Speak Now" (2010), "Red" (2012), "1989" (2014) ו-"Reputation" (2017). בנובמבר 2018 הסתיים החוזה עם ביג משין לייבל גרופ (BMLG), וסוויפט חתמה על חוזה הקלטות חדש עם יוניברסל מיוזיק גרופ (UMG) וחברת התקליטים ריפבליק רקורדס. באותה העת, דווח בווראייטי כי קטלוג המוזיקה של סוויפט מהווה 80 אחוזים מהכנסותיה של ביג משין. בזכות החוזה החדש עם ריפבליק רקורדס, התאפשר לסוויפט להיות הבעלים של המאסטרס שלה החל מ-"Lover" (2019) ועד לכל אלבום שתוציא במהלך הקריירה שלה.
סקוטר בראון הוא מנהל מוזיקה ואיש עסקים, אשר ידוע בניהול הקריירה של זמרי הפופ אריאנה גרנדה וג'סטין ביבר, תוך שעבד עם הראפר קניה וסט. לסוויפט היו סכסוכים פומביים עם קניה וסט, בעקבות התקרית בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2009 (המכונה לעיתים קרובות "Kanyegate") והוצאת השיר שלו "Famous" משנת 2016.
פרטים.
רכישתה של ביג משין רקורדס.
ב-30 ביוני 2019, ביג משין רקורדס (באמצעותה יצאו ששת אלבומי האולפן הראשונים של סוויפט) הודיעה כי נרכשה (על פי הדיווחים תמורת 300 מיליון דולרים) על ידי מנהל המוזיקה ואיש העסקים סקוטר בראון וחברתו איתקה הולדינגס. הרכישה מומנה על ידי קרלייל גרופ ומספר חברות השקעות פרטיות אחרות. במסגרת הרכישה, המאסטרס על ששת אלבומי האולפן הראשונים של סוויפט היו בבעלותו של בראון, לכאורה.
זמן קצר לאחר מכן, באותו יום ההכרזה של ביג משין, סוויפט גינתה את הרכישה בחשבון הטאמבלר שלה. היא הצהירה כי ניסתה לקנות את המאסטרס שלה "במשך שנים", אך לא ניתנה לה הזדמנות, אלא אם כן הייתה חותמת על חוזה הקלטות חדש עם ביג משין. בעת שהיא ידעה שביג משין עומדת למכירה, היא אמרה שהיא לא מודעת לכך שבראון יהיה הקונה, אותו תיארה כ"בריון בלתי פוסק ומניפולטיבי": . היא האשימה את בורצ'טה בבגידה, היות שהיה מודע ליחסים שלה עם בראון ובכל זאת, מכר לו את קטלוג המוזיקה שלה.