בסופו של דבר, התושבים מתחילים לראות חזיונות בלתי מוסברים מהעבר שלהם בתוך הערפל, והתגובה שלהם לכך חורצת את גורלם; אם יגיבו בפחד ימותו במקום.
משפט מתהפך
פיקוד מערכות החלל
פיקוד מערכות החלל (באנגלית: Space Systems Command, בראשי תיבות: SSC) הוא פיקוד עתידי של כוח החלל של ארצות הברית, שנועד להיות אחראי לפיתוח, רכישה והפעלת יכולות החלל הצבאיות, כמו גם על השיגור ותחזוקה של מערכות חלל. פיקוד מערכות החלל נועד גם להפעיל פיקוח על כלל פעילויות המדע והטכנולוגיה של כוח החלל.
היסטוריה.
הפיקוד הוכרז כחלק מהמבנה של כוח החלל האמריקני ב-30 ביוני 2020, פיקוד מערכות החלל נועד לרכז את המחקר הצבאי, פיתוח, רכישות והשקת פעילויות בפקודה אחת. הפיקוד מיועד להביא תחתיו גם פעילויות של רכש ציוד חלל בצבא ובצי.
הרעיון זכה לשבחים רבים על ידי קציני חלל צבאיים בדימוס, כמו גם אנשי תעשיית החלל האמריקאית.
לוטננט גנרל ג'ון תומפסון, מפקד מרכז מערכות החלל והטילים, מתוכנן להתמנות למפקד הפיקוד.
מבנה עתידי.
פיקוד מערכות החלל נועד לאחד את כל האלמנטים של מחקר, פיתוח ורכישה בחלל, כאשר מרכז מערכות החלל והטילים הוא הליבה.
ארגונים המיועדים לפעול תחתיו:
דיונים מתנהלים על העברת אלמנטים לרכישת חלל בצבא ובצי, כולל רכיבי רכישת החלל של פיקוד החלל והגנה מפני טילים ומשרד התקשורת הלווינית של חיל הים לידי SSC. עם זאת, "[זה] נותר לטווח ארוך... מכיוון שאף אחד מהשירותים לא סימן שהוא מוכן למסור נכסים כלשהם."
פיקוד מבצעי החלל
פיקוד מבצעי החלל (באנגלית: Space Operations Command ,SpOC) הוא פיקוד של כוח החלל של ארצות הברית, שבסיסו נמצא בבסיס חיל האוויר פיטרסון בקולורדו והוא אחראי על הארגון, ההדרכה, ההצטיידות, הפיקוד והשליטה והעסקת כוחות חלל לתמיכה בתוכניות מבצעיות ומשימות על פי הוראות מפקד כוח החלל. הפיקוד אחראי גם על אגפי השיגור של כוח החלל, כנף החלל ה-30 וכנף החלל ה-45 עד להפעלת פיקוד מערכות החלל.
פיקוד מבצעי החלל הוקם ב-21 באוקטובר 2020 על בסיס יחידות חיל האוויר ה-14 של ארצות הברית, מפקד החיל לוטננט גנרל סטיבן ווייטינג נהיה למפקדו הראשון של פיקוד מבצעי החלל.
היסטוריה.
כאשר הוקם כוח החלל ב-20 בדצמבר 2019, מטה פיקוד החלל של חיל האוויר (AFSPC) בבסיס חיל האוויר פיטרסון בקולורדו הוגדר מחדש כמפקדת חיל החלל של ארצות הברית. לאחר מכן, חיל האוויר הארבע-עשר בבסיס חיל האוויר ונדנברג, קליפורניה, עוצב מחדש באופן זמני במסגרת חיל האוויר האמריקני כמפקדת מבצעי החלל (SpOC), שינוי ארגוני ראשוני שלא היה כחלק מהתכנון הארגוני. אנשי כוח החלל כתבו בדו"ח הקונגרס כי יפתחו ארגונים חדשים ויחידות מבצעיות בשטח.
כוח החלל חשף ביוני 2020 את תוכניתו להקים, מתוך גורמי הצוות והמבצעים של חיל החלל בבסיס פיטרסון, פיקוד חדש למבצעי חלל כאחת משלושת הפיקודים המתוכננים. האלוף סטיבן נ. ווייטינג, שהיה סגן מפקד המטה, בכוח החלל של ארצות הברית, הועמד לאחר מכן לשמש כמפקדו הראשון.
בטקס בבסיס חיל האוויר פיטרסון ב-21 באוקטובר 2020, מפקד כוח החלל של ארצות הברית הגדיר מחדש את הגוף כפיקוד מבצעי החלל, והפך לפיקוד השדה הראשון של כוח החלל. מפקד כוח החלל האמריקני, סגן אלוף, סטיבן נ. ווייטינג, קיבל את הפיקוד, הדגיש את סדר העדיפויות שלו ושל פיקוד השדה וחשף את סמלו החדש. הפיקוד הקודם של מבצעי החלל, שתוכנן מחדש במסגרת חיל האוויר הארבע עשרה, הופעל והפך לפיקוד מבצעי החלל המערבי.
אגם סלבו
אגם סלבו (בנורווגית: Selbusjø או Selbusjøen) הוא האגם ה-17 בגודלו בנורווגיה.
הוא ממוקם במחוז טרנדלג, בעיקר בנפת סלבו, אולם הקצה המערבי שלו נמצא בנפה הסמוכה טרונדהיים.
אורכו של האגם הוא 58.26 קמ"ר, והוא האגם הגדול ביותר בחלקו הדרומי של מחוז טרנדלג. הוא מהווה מקור המיים לנהר נידלבה.
עומקו המקסימלי של האגם הוא 206 מטרים מתחת פני הים.
הכפרים סלבאסטרנד, פוסאן, טומרה, טרואה, אינבייגדה, מבונדן ויקוורווט, וסג'ובדה נמצאים סביב האגם.
מחתרת הנייר
ניו הולנד
ניו הולנד (בהולנדית: Nieuw Holland; באנגלית: New Holland) הוא השם האירופי ההיסטורי שניתן לאדמת אוסטרליה.
הפעם הראשונה שבו השתמשו במונח הוא ב-1644, על ידי יורד הים ההולנדי, אבל ינזון טסמן. השם הזה הוצג לזמן מה ברוב המפות האירופיות על "הארץ הדרומית" או על טרה אוסטרליס, גם לאחר שנחקר סוף סוף קו החוף שלה.
יבשת אנטארקטיקה, שנמצאה מאוחר יותר בשנות ה-90 של המאה ה-19, הביאה ברובה לספקולטיבציות, וחידשה את הטרה אוסטרליס. קיומה של היבשת הייתה משוער במספר מפות מאז המאה ה-5, על פי התיאוריה של "איזון חצי כדור".
סגן ג'יימס קוק, קפטן "Endeavour" HMB ,תבע את החלק המזרחי של יבשת אוסטרליה עבור האימפריה הבריטית ב-1770, וכינה אותה ניו סאות' ויילס. ההתיישבות הבריטית בסידני כמושבה ב-1788 גרמה לבריטניה לתבוע רשמית את החוף המזרחי של אוסטרליה כניו סאות' ויילס, מה שהוביל לחיפוש אחר שם קיבוצי חדש. ניו הולנד מעולם לא יושבה על ידי ההולנדים, שכוחותיו הקולוניאליים ואוכלוסייתם התוססת התיישבו באזורי דרום אפריקה, גיאנה ההולנדית, איי הודו המזרחיים ההולנדיים והאנטילים ההולנדיים.
באופן רשמי, השימוש במונח ניו הולנד היה בשימוש פופולרי, עד לפחות לאמצע שנות ה-50 של המאה ה-19.
היסטוריה.
תור הזהב של חיפושים וגילויים הולנדיים (משנות ה-90 של המאה ה-16 עד לשנות ה-20 של המאה ה-18).
השם ניו הולנד נקרא לראשונה על החוף המערבי והצפוני של אוסטרליה ב-1644, על ידי יורד הים ההולנדי, אבל ינזון טסמן, הידוע בעיקר גילויו של האי טסמניה (שנקרא אז על ידו כארץ ואן דימן). הקפטן האנגלי, ויליאם דמפייר, השתמש בשם הזה בשני מסעותיו לשם: המסע הראשון שהגיע ב-5 בינואר 1688 ונשאר עד ל-12 במרץ; המסע השני לאזור נערך ב-1699. פרט למסירת שמה, לא הולנד ולא חברת הודו המזרחית ההולנדית תבעו שטח כלשהו באוסטרליה עצמה. אף על פי שמשלחות הולנדיות רבות ביקרו בחוף במהלך 200 השנים שלאחר הביקור ההולנדי הראשון ב-1606, לא היה שום ניסיון מתמשך להקמת יישוב קבע. רוב חוקרי התקופה הזו הגיעו למסקנה שהמחסור לכאורה במים ובקרקע פורייה הפך את האזור ללא מתאים להתיישבות.
לאחר עידן הולנד.
ב-22 באוגוסט 1770, לאחר ששט צפונה לאורך כל החוף המזרחי של אוסטרליה, טען ג'יימס קוק, שכל "החוף המזרחי של ניו הולנד" הוא שטח בריטי. קוק קרא לאותו אזור סאות' ויילס, אך לאחר מכן תיקן לניו סאות' ויילס. עם הקמת ההתנחלות בסידני ב-1788, הבריטים חיזקו את תביעתם לחלק המזרחי של אוסטרליה, שכיום נקרא רשמית ניו סאות' ויילס. בנציבות המושל פיליפ. הגבול הוגדר כקו מרידיאן 135° מזרח , תוך לקיחת הקו מהמפה של מלכיצדק תבנו, הולנדיה נובה – טרה אוסטרליס, שפורסם ב-"Relations de Divers Voyages Curieux" (פריז, 1663).
לעיתים קרובות, המונח ניו הולנד היה בשימוש רק לאותו חלק ביבשת שטרם סופח לניו סאות' ויילס. כלומר, הייחוס היה לחצי המערבי של היבשת. ב-1804, הציע הנווט הבריטי מתיו פלינדרס את השמות טרה אוסטרליס או אוסטרליה לכל היבשת, ושמר את השם "ניו הולנד" לחלקה המערבי של היבשת. הוא המשיך להשתמש במונח "אוסטרליה" בהתכתבויותיו, תוך שהוא מנסה לאסוף תמיכה לשם היבשת. פלינדרס הסביר במכתב לסר ג'וזף בנקס כך:
בתחילה, הצעתו נדחתה. הצעתו התקבלו רק ב-1824 על ידי הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד. הגבול המערבי של ניו סאות' ויילס שונה ל־129° מזרח ב-1825. ב-1826, כדי להקדים התנחלות צרפתית ולתבוע את השטח, בגלל חשיבותו של הדרך לניו סאות' ויילס, הקימו הבריטים את היישוב אלבני בדרום מערב ניו הולנד. המושל ראלף דרלינג מניו סאות' ויילס העמיד את אדמונד לוקייר בפיקוד על המשלחת, ונתן לו את ההוראה שאם הוא נתקל בצרפתים, בכל מקום שהוא, היה מתקיף אותם, כדי לסמן להם ש-"הניו הולנד כולה כפופה לממלכת הוד מלכותו הבריטית." ב-1828, הוקמה מושבת סוואן ריבר . שם המושבה היה במהרה המונח שייחס את חלקה המערבי של היבשת. השם ניו הולנד עדיין היה קיים כשם היבשת כולה כאשר ב-9 במאי 1829, צ'ארלס פרמנטל לקח רשמית בשם המלך ג'ורג' הרביעי את "כל החלק החדש של ניו הולנד שאינו נכלל בתחומי ניו סאות' ויילס." ב-1832, באופן רשמי, שונה שם השטח לאוסטרליה המערבית.
אפילו בסוף 1837, בהתכתבויות רשמיות בין ממשלת בריטניה בלונדון לניו סאות' ויילס, עדיין נעשה שימוש במונח "ניו הולנד" כדי להתייחס ליבשת כולה.
בהולנד, היבשת נקראה בשם "Nieuw Holland" (ניו הולנד) עד לסוף המאה ה-19. כיום, השם ההולנדי לכך הוא "Australië" (אוסטרליה).
מקום אחד שבו השם נשאר הוא בטקסונומיה עצמה. מינים אוסטרלים רבים ששמם נקראו במאות הקודמות הם בעלי השמות המדעיים "novaehollandiae" או "novae-hollandiae". דוגמה קלאסית לכך הוא האמו, "Dromaius novaehollandiae".
שינוי שם.
לאחר הקולוניזציה הבריטית באוסטרליה, השם ניו הולנד נשמר במשך כמה עשורים, ויבשת הקוטב הדרומית (אנטארקטיקה) המשיכה להיקרא בשם טרה אוסטרליס, לפעמים קוצרה לאוסטרליה. עם זאת, במאה ה-19, הרשויות הקולוניאליות הסירו את השם ההולנדי בהדרגה מיבשת האי והתחילו לקרוא לו בשם חדש שהומצא. בעיקרון, הם לקחו את השם אוסטרליה מיבשת הקוטב הדרומית (אנטארקטיקה), והשאירו לאקונה במונח היבשת למשך כשמונים שנה. אף על פי כן, השם ניו הולנד שרד במשך עשרות שנים, בשימוש באטלסים, בספרות ובדיבור היום-יומי.
בספרות.