כעבור זמן התמנה כמנהל סוכנות הדואר הרוסי ליפו ואזור. משרדו שימש מרכז ליהודים יוצאי רוסיה תושבי האזור, שבאמצעותו קיימו את הקשר עם קרוביהם שבגולה. ביתו שימש מקום מפגש לראשוני חובבי ציון. ד"ר זאב טיומקין, בעת ששימש כמנהל משרד הוועד הפועל הארצישראלי של חובבי ציון, היה עורך בביתו של טרייביש את מפגשיו עם עסקני המושבות בעת ביקוריהם ביפו. במקביל לפעילותו כמנהל סוכנות הדואר הרוסי, פתח מחלקה למכירת ספרי דת ותשמישי קדושה, וכן את יצירות הספרות העברית החדשה.
לאחר שטרייביש עזב את משרתו כמנהל סוכנות הדואר הרוסי, פתח ביפו חנות כלבו, שהייתה חנות הכלבו הראשונה ביפו ובארץ ישראל כולה. הכלבו שימש את תושבי האזור - יהודים, מוסלמים, נוצרים, ואף את הטמפלרים מיפו ומשרונה. בית הכלבו התפתח ובעקבות זאת התרחב מעגל לקוחותיו שהגיעו מכל רחבי ארץ ישראל.
טרייביש הצטרף למייסדי "אחוזת בית" וביקש להקים בה בית עסק. אולם השכונה נועדה להיות עיר גנים, ועל פי החלטות מייסדיה נאסרה הקמת בתי מסחר או חנויות בתחומה. כדי לעמוד בהחלטות המייסדים, רכש טרייביש בשנת 1910 מגרש ממזרח למסילת הברזל, ברחוב הרצל 22, לצורך הקמת מרכז מסחרי.
בתי אחוזת בית הראשונים היו מתחילת רחוב הרצל ועד למספר 20, ובית מספר 22 היה הבית הראשון שמעבר לקבוצת הבתים הראשונה של אחוזת בית. המגרש נמכר לטרייביש על מנת שיקים עליו בית מסחר, אבל תחת תנאים מגבילים: חל איסור לפתוח פתח לכיוון הבית הסמוך ברחוב הרצל 20; יש להרחיק את הבית לפחות שני מטרים מהבית הסמוך; חל איסור לממכר למשקאות חריפים ועוד.
למראית עין הפעילות במרכז המסחרי שהקים טרייביש התרחשה כביכול "מחוץ לעיר", אך עד מהרה הוא הפך להיות מרכזי מאוד בהשפעתו על העיר שהתרחבה והקיפה אותו. הוא שימש כמרכז המסחרי הראשון של תל אביב, ובמרכזו חנות הכלבו הגדולה בבעלות טרייביש, שהייתה חנות הכלבו הגדולה בארץ ישראל.
במלחמת העולם הראשונה קיבל טרייביש נתינות טורקית, לבל ייאלץ לעזוב את הארץ. הצבא הטורקי רוקן כמעט את כל חנותו והחרים את הסחורה לצרכים צבאיים. בשנת 1917, בעקבות הגירוש הכללי מיפו ותל אביב, עבר לסג'רה. גם שם המשיך לעסוק במסחר בשארית הסחורה שהציל מבית מסחרו שבתל אביב.
לאחר כניסת הבריטים שב לתל אביב, אך בדרכו לתל אביב נאסר על ידי השלטונות כחשוד בריגול, ושוחרר בהתערבותו של יהודה גור.
טרייביש נפטר בתל אביב בכ"ו בשבט תרפ"ו, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור. בנו הוא השופט יהודה זאב טרייביש.
תהילים ק&quot;ח
תהילים ק"ח הוא המזמור ה108 בספר תהילים ומיוחס לדוד המלך.
תוכן המזמור.
מזמור ק"ח מורכב מארבעה עשר פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:
א'-ו'.
המזמור נפתח בהודאת המשורר לאלוהים: "נָכוֹן לִבִּי אֱלֹהִים אָשִׁירָה וַאֲזַמְּרָה אַף כְּבוֹדִי" (ב'), "עוּרָה הַנֵּבֶל וְכִנּוֹר אָעִירָה שָּׁחַר" (ג'), "אוֹדְךָ בָעַמִּים ה' וַאֲזַמֶּרְךָ בַּלְאֻמִּים" (ד')
המשורר מסביר את סיבת הודאתו לאלוהים: "כִּי גָדוֹל מֵעַל שָׁמַיִם חַסְדֶּךָ וְעַד שְׁחָקִים אֲמִתֶּךָ" (ה'), "רוּמָה עַל שָׁמַיִם אֱלֹהִים וְעַל כׇּל הָאָרֶץ כְּבוֹדֶךָ" (ו').
ז'-י"א.
בחלקו השני של המזמור מתאר המשורר את הישועות וההצלות הקודמות שאלוהים עשה לעם ישראל: "אֱלֹהִים דִּבֶּר בְּקׇדְשׁוֹ אֶעְלֹזָה אֲחַלְּקָה שְׁכֶם וְעֵמֶק סֻכּוֹת אֲמַדֵּד" (ח'), "לִי גִלְעָד לִי מְנַשֶּׁה וְאֶפְרַיִם מָעוֹז רֹאשִׁי יְהוּדָה מְחֹקְקִי" (ט'), "מוֹאָב סִיר רַחְצִי עַל אֱדוֹם אַשְׁלִיךְ נַעֲלִי עֲלֵי פְלֶשֶׁת אֶתְרוֹעָע" (י"א), "מִי יֹבִלֵנִי עִיר מִבְצָר מִי נָחַנִי עַד אֱדוֹם" (י"א).
י"ב-י"ד.
לאחר השבח שמשבח המשורר את אלוהים, והזכרת העבר, מבקש המשורר בקשה מאלוהים: "הֲלֹא אֱלֹהִים זְנַחְתָּנוּ וְלֹא תֵצֵא אֱלֹהִים בְּצִבְאֹתֵינוּ" (י"ב), "הָבָה לָּנוּ עֶזְרָת מִצָּר וְשָׁוְא תְּשׁוּעַת אָדָם" (י"ג).
המזמור נחתם בקריאת המשורר לביטחון בה': "בֵּאלֹהִים נַעֲשֶׂה חָיִל וְהוּא יָבוּס צָרֵינוּ" (י"ד).
בתפילה היהודית.
"לְמַעַן יֵחָלְצוּן יְדִידֶיךָ הוֹשִׁיעָה יְמִינְךָ וַעֲנֵנִי" (ז'), מופיע בסוף תפילת העמידה.
פסוק ה' (כִּי גָדוֹל מֵעַל שָׁמַיִם חַסְדֶּךָ וְעַד שְׁחָקִים אֲמִתֶּךָ), נקרא במהלך הסליחות.
יורקת האש (סרט עתידי)
יוז'ף קלאובר
יוז'ף קלאובר (בהונגרית: Klauber József; סולנוק, 29 באוגוסט 1894 – ספרד, 15 ביולי 1937) היה קומוניסט יהודי-הונגרי, השתתף ונפל במלחמת האזרחים בספרד.
ביוגרפיה.
יוז'ף קלאובר נולד במשפחה יהודית כבנם של רודולף קלאובר ושל בטי גֶלדמן. הוא סיים רק 8 כיתות בבית הספר. הוא התחיל לעבוד כמתלמד לאופה והצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית וגם לאיגוד המקצועי בשנת 1913. הוא נכלא בשל התססה ותעמולה אנטי-מלחמתית במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה ב-1919, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה מפקד גדוד של הצבא האדום ההונגרי. הוא נתפס לאחר נפילת הרפובליקה ונידון ל-13 שנות מאסר. במסגרת חילופי השבויים ההונגרי-סובייטי הוא שוחרר למעבר לברית המועצות בשנת 1924, שם עבד עבור "הסיוע האדום הבינלאומי" עד 1927, כאשר הוא עבר לאודסה. שם שימש כמזכיר המפלגה. במהלך תקופה זו סיים את לימודיו באקדמיה חקלאית ולאחר מכן היה מנהל חווה ממלכתית. הוא יצא בהתנדבות להילחם במלחמת האזרחים בספרד לצד הרפובליקנים נהרג ליד וילפרנקה דל קסטיו (Villafranca del Castillo).
תהילים ק&quot;ב
תהילים ק"ב הוא המזמור ה-102 בספר תהילים ולא ידוע מי חיברו. קריאת הפרק הומלצה בספרי הסגולות כסגולה לאישה עקרה ולשלום עם חברו.
תוכן המזמור.
מזמור ק"ב מורכב מ29 פסוקים ומחולק לארבעה חלקים:
א'-ג'.
המזמור נפתח בבקשת המשורר מאלוהים שישמע את תפילתו: "תְּפִלָּה לְעָנִי כִי יַעֲטֹף וְלִפְנֵי ה' יִשְׁפֹּךְ שִׂיחוֹ" (א'), "ה' שִׁמְעָה תְפִלָּתִי וְשַׁוְעָתִי אֵלֶיךָ תָבוֹא" (ב').
ד'-י"ב.
בחלקו השני של המזמור מתאר המשורר לאלוהים כי מצבו נחות וירוד: "(ד) כִּי כָלוּ בְעָשָׁן יָמָי וְעַצְמוֹתַי כְּמוֹקֵד נִחָרוּ" (ד'), ומה קרה לו בעקבות זאת: "כׇּל הַיּוֹם חֵרְפוּנִי אוֹיְבָי מְהוֹלָלַי בִּי נִשְׁבָּעוּ" (ט').
המשורר מודיע כי מכעס אלוהים הגיעו אליו הצרות: "מִפְּנֵי זַעַמְךָ וְקִצְפֶּךָ כִּי נְשָׂאתַנִי וַתַּשְׁלִיכֵנִי" (י"א).
י"ג-כ"ג.
בחלקו השלישי של המזמור עובר המשורר מתפילתו הפרטית ומתרכז בתפילה על בניין ירושלים.
את החלק השלישי פותח המשורר בהצהרה: "לְעוֹלָם תֵּשֵׁב וְזִכְרְךָ לְדֹר וָדֹר" (י"ג) ואחר כך מבקש מאלוהים שירחם על ירושלים ושיחנון אותה: "אַתָּה תָקוּם תְּרַחֵם צִיּוֹן כִּי עֵת לְחֶנְנָהּ כִּי בָא מוֹעֵד" (י"ד).
המשורר מנמק ומסביר את תפילתו בקידוש ה' שיתגלה בעולם: "וְיִירְאוּ גוֹיִם אֶת שֵׁם ה' וְכׇל מַלְכֵי הָאָרֶץ אֶת כְּבוֹדֶךָ" (ט"ז), "כִּי בָנָה ה' צִיּוֹן נִרְאָה בִּכְבוֹדוֹ" (י"ז), וגם: "לְסַפֵּר בְּצִיּוֹן שֵׁם ה' וּתְהִלָּתוֹ בִּירוּשָׁלָ‍ִם" (כ"ב), "בְּהִקָּבֵץ עַמִּים יַחְדָּו וּמַמְלָכוֹת לַעֲבֹד אֶת ה'" (כ"ג).
כ"ד-כ"ט.
בחלקו האחרון של המזמור חוזר המשורר לצרתו, ומבקש מאלוהים שלא יקצר את ימיו: "אֹמַר אֵלִי אַל תַּעֲלֵנִי בַּחֲצִי יָמָי בְּדוֹר דּוֹרִים שְׁנוֹתֶיךָ" (כ"ה). המזמור נחתם בהצהרת המשורר כי ה' הוא האלוהים ושהוא נצחי לעומת בני האדם: "וְאַתָּה הוּא וּשְׁנוֹתֶיךָ לֹא יִתָּמּוּ. בְּנֵי עֲבָדֶיךָ יִשְׁכּוֹנוּ וְזַרְעָם לְפָנֶיךָ יִכּוֹן" (כ"ח-כ"ט).
קופה אמריקה 1949
אליפות דרום אמריקה 1949 (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1949) היא המהדורה ה-21 של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל. הטורניר נערך בברזיל בין 3 באפריל ל-11 במאי 1949, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר הגמר השתתפו שמונה נבחרות החברות בהתאחדות. ברזיל זכתה בטורניר בפעם השלישית בתולדותיה.
הישג זה סיים רצף בן 27 שנה שבו ברזיל לא זכתה בתואר רשמי. לפני כן, התואר הרשמי האחרון היה קופה אמריקה 1922, שגם כן נערך על אדמת ברזיל.
לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי ומעלה הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה. ארגנטינה פרשה מהתחרות.
נבחרות.
(מארחת)
קואקו הרווה קופי
קואקו הרווה קופי (נולד ב-16 באוקטובר 1996) הוא כדורגלן בורקינאי המשחק בעמדת השוער בשרלרואה מליגת העל הבלגית ובנבחרת בורקינה פאסו.
קריירת מועדונים.
קופי הצטרף למימוסאס מאביג'אן בנובמבר 2015.
ב-21 ביוני 2017, קופי הצטרף לשורות ליל מליגת העל הצרפתית בחוזה לחמש עונות. את הופעת הבכורה במדיה רשם ב-20 באוגוסט 2017 בהפסד הליגה 2–0 לקן.
בעונת 2019/20 קופי הושאל לבלננסש מליגת העל הפורטוגלית, כשסיים את אותה עונה עם עשרים הופעות זאת מכיוון שסבל ממספר פציעות מזעריות. הוא הושאל גם עונה לאחר מכן, הפעם למוסקרון מליגת העל הבלגית, כאשר הוא החליף את ז'אן בוטז, שעזב לרויאל אנטוורפן.
ב-6 ביולי 2021, קופי חתם בשורות שרלרואה על חוזה לשלוש עונות. ב-24 ביולי, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה במחזור הראשון של העונה במסגרת ניצחון החוץ 3–0 על אוסטנדה.
קריירה בינלאומית.