כתוצאה מכך, באטומים אל-מתכתיים שאינם גזים אצילים, מספר האלקטרונים אשר "חסרים" לסידור אלקטרונים מלא זהה למספר האלקטרונים הבודדים. מספר זה הוא מספר הקשרים הקוולנטיים אשר האטום יכול ליצור עם אטומים אחרים.
לדוגמה: לאטום חמצן O יש שישה אלקטרונים בקליפתו החיצונית, אשר בה ארבעה אורביטלים. על כן, ישנם שני זוגות אלקטרונים (בשני אורביטלים), ושני אלקטרונים יחידים (בשני אורביטלים נפרדים). ניתן לראות הייצוג אלקטרוני הערכיות לפי דיאגרמת לואיס (אלקטרונים אלו מסומנים בנקודות סביב האטום) את התפלגות האלקטרונים:
בקשר קוולנטי, חולקים שני אטומים את האלקטרונים החופשיים שלהם ברמת האנרגיה הגבוהה ביותר, ליצירת אורביטלים משותפים (בהם זוגות אלקטרונים) המצויים בין שני האטומים. קשרים קוולנטים אותם יוצר אטום עם אטומים אחרים משלימים את מצבו האלקטרוני של האטום למצב הדומה למצבו הנייטרלי של אטום גז אציל. ישנם מקרים היוצאים מכלל זה, לדוגמה, קשר מתכתי או מקרים בהם האלקטרונים מהרמות הפנימיות משתתפים בקשר.
בין שני אטומים עשוי להיווצר קשר קוולנטי יחיד (זוג אלקטרונים משותף), כפול (שני זוגות אלקטרונים משותפים) או משולש (שלושה זוגות). קשר מרובע ומחומש עשוי להתקיים בין מתכות וגם בין אל מתכות.
קשר קוולנטי מסומן בקווים בין שני האטומים.
דוגמאות לסימוני קשרים (לפי מספר האלקטרונים החופשיים)
קשר קוולנטי יחיד בין אטום מימן לאטום פלואור:
formula_1
קשר קוולנטי כפול בין אטום חמצן לאטום גפרית:
formula_2
קשר קוולנטי משולש בין אטום זרחן לאטום חנקן:
formula_3
סוגי הקשרים הקוולנטים.
ישנם שני סוגים של קשרים קוולנטים. קשר קוולנטי מלא, וקשר קוולנטי קוטבי. בקשר קוולנטי מלא מדובר בשתי אל מתכות זהות שיוצרות קשר קוולנטי ואז אלקטרוני הערכיות שלהם נמצאים פעם באטום הראשון ופעם בשני. בקשר קוולנטי קוטבי מדובר בשתי אל מתכות שונות שמתרכבות רק כשלאחת יש אלקטרושליליות גבוהה יותר (אין שני יסודות בעלי אלקטרושליליות זהה) ולכן רוב הזמן אלקטרוני הערכיות נמצאים אצל האטום בעל האלקטרושליליות הגבוהה ביותר, אפילו שכמות זמן לא מבוטל האלקטרונים יהיו אצל בעל האלקטרושליליות הנמוכה יותר. לדוגמה, מימן (H) שמתרכב עם פלואור (F). לפלואור יש אלקטרושליליות גבוהה יותר מאשר למימן, אפילו שלמימן יש אלקטרושליליות גבוהה יחסית לשאר היסודות בטבלה ולכן רוב הזמן אלקטרוני הערכיות יהיו אצל פלואור אבל גם חלק מהזמן אצל המימן.
מבנה מרחבי.
צורתה המרחבית של המולקולה הנוצרת בזכות יצירתו של קשר קוולנטי נקבע על-פי נטייתם של זוגות האלקטרונים להיות רחוקים זה מזה ככל הניתן בשל מטענם החשמלי השלילי. לכן המרחק הרצוי הוא המרבי ובכל מבנה הזוויות הנוצרות על ידי שני אטומים הקשורים כל אחד לאטום שלישי (וכך נוצרת זווית בין 3 אטומים - שתקרא להלן "הזווית בין הקשרים") הן שוות. סביב כל אטום במולקולה כזו (מלבד מימן והליום) מצויים ארבעה אורביטלים (בלעדיים לאטום או משותפים בקשר קוולנטי) המסודרים לפיכך בפינותיו של ארבעון משוכלל (פירמידה בעלת בסיס משולש שבה כל הפאות שוות זו לזו).
כוח הדחייה של זוגות אלקטרונים שאינם קושרים קשרים קוולנטים אלא נמצאים סביב אטום אחד הוא גדול במעט משל הזוגות היוצרים את הקשר, שכן הראשונים קרובים יותר לגרעין האטום. כמו כן, כוח הדחייה של קשר קוולנטי כפול גדול משל יחיד, וכוח הדחייה של קשר משולש גדול משל קשר כפול.
דוגמאות לסידור הזוגות במרחב:
מולקולת מתאן, שבה אטום פחמן מקושר לארבעה אטומי מימן, לכל אחד בקשר קוולנטי יחיד:
צורת תיאור זו היא מישורית, אך מציינת פיזור ארבעוני של הקשרים במרחב.
מולקולת אמוניה, שבה אטום חנקן, לו זוג אלקטרונים אחד ברמת האנרגיה האחרונה, מקושר לשלושה אטומי מימן, לכל אחד בקשר קוולנטי יחיד:
גם במקרה זה התיאור הגרפי מציין פיזור מרחבי בצורת פירמידה. הזווית שבין כל שני קשרים קבועה, אך הזווית בין זוג האלקטרונים 'השייך' לאטום (שתי הנקודות) גדולה מעט מהזווית בין כל שני קשרים.
מולקולת מים, שבה אטום חמצן, לו שני זוגות אלקטרונים ברמת האנרגיה האחרונה, מקושר לשני אטומי מימן, לכל אחד בקשר קוולנטי יחיד:
שלושת האטומים יוצרים צורה מישורית, אך כל זוגות האלקטרונים מפוזרים במרחב בצורת ארבעון. הזווית בין הקשרים היא זווית קהה, שכן כוח הדחייה של זוגות האלקטרונים גדול יותר משל הקשר הקוולנטי.
מולקולת "ציאניד" (מימן ציאנידי), שבה אטום פחמן מחובר בקשר קוולנטי משולש לאטום חנקןformula_4 ובקשר קוולנטי יחיד לאטום מימן.
עוצמת הקשר בין שני האטומים גדלה ככל שיש ביניהם יותר קשרים קוולנטיים. כמו כן, ככל שהאלקטרושליליות (יכולת המשיכה של אלקטרונים) של אטום מסוים גבוהה יותר, גדלה עוצמת הקשרים אותם הוא יוצר.
מכיוון שהאלקטרושליליות של היסודות השונים שונה זו מזו, בכל קשר בין אטומים (מלבד מקרים בהם המולקולה היא סימטרית לחלוטין בציר זה) לאחד האטומים כוח משיכה גדול יותר, והאלקטרונים של הקשר הקוולנטי ייטו להיות בקרבתו. כך נוצרים הבדלים יחסיים של מטען בין שני האטומים. הבדלים יחסיים אלו עשויים להשפיע על שאר הקשרים של האטומים.
לדוגמה, במולקולת הציאניד (בדוגמה לעיל), לאטום הפחמן (C) אלקטרושליליות גבוהה משל המימן (H), ולכן מטענו היחסי של המימן חיובי ושל הפחמן שלילי. כמו כן, לחנקן (N) אלקטרושליליות גבוהה משל הפחמן (C), ולכן מטענו היחסי של החנקן שלילי. מכיוון שמטענו של הפחמן שלילי בשל הקשר עם המימן, וחיובי בשל הקשר עם החנקן, מטענו הכולל הוא בקירוב נייטרלי.
מיקרוסופט אופיס
Microsoft Office היא חבילת יישומים משרדיים מתוצרת מיקרוסופט. החבילה יצאה לאור לראשונה בשנת 1993 ומאז יצאו גרסאות מתקדמות נוספות, כאשר בכל גרסה נכללו מספר סוגי הפצות הנבדלות בסוגי התוכנות הכלולות בהן.
הרכב החבילות.
התוכנות הכלולות בחבילות, משתנות על פי סוג החבילה:
לחבילות מיקרוסופט אופיס צורפו בגרסאות קודמות תוכניות שירות שונות, כגון "מנהל תמונות", תוכנית המספקת אפשרויות בסיסיות של ניהול ועיבוד תמונות.
אודות החבילות.
חבילות מיקרוסופט אופיס יוצאות בגרסה חדשה כל שנתיים עד שלוש והן מהוות מקור הכנסה חשוב ומשמעותי עבור חברת מיקרוסופט. המבקרים טוענים כי הגרסאות הקודמות עונות על דרישותיו של המשתמש הממוצע, ורוב החידושים הקיימים בגרסאות החדשות הם במידה רבה מלאכותיים ואינם חיוניים. ביקורת זו יחד עם הפעילות המוגברת של תוכנות הקוד הפתוח (כגון תוכנת אופן אופיס), גרמו להוספת תוכנות נוספות, כגון תוכנת סדר ותוכנה לאיסוף מידע, במספר גרסאות חבילה חדשות. בנוסף, היא פיצלה את המהדורות הקיימות ויצרה חדשות, בהן מהדורה בסיסית הזולה מהשאר, הניתנת לרכישה עם מחשב חדש בלבד.
אחת הבעיות של חבילת מיקרוסופט אופיס הדוחפת משתמשים לשדרג את הגרסה הישנה שלהם, היא חוסר התאימות לאחור. מסמכים שנוצרו בגרסאות מתקדמות של אופיס אינם ניתנים לקריאה על ידי גרסאות ישנות יותר, אלא אם כן נשמרו מראש בפורמט מתאים או שהותקנה חבילת תאימות.
תמיכה בריבוי שפות.
עד Office 97 כל שפה (חוץ מאנגלית) הצריכה גרסה מקומית של התוכנה. לדוגמה, הגרסה בעלת התפריטים באנגלית לא תמכה כלל בעברית. הגרסה עם התפריטים בעברית תמכה הן באנגלית והן בעברית, אך לא בשפות אחרות. החל מ-Office 2000 והלאה תמכו כל המהדורות בתקן יוניקוד, כך שליבת המוצר הייתה זהה בכל השפות, ותמכה בכולן, ורק ממשק המשתמש תורגם לשפות שונות, אותן ניתן להתקין כתוסף למוצר. היתרון הוא אחידות בכל השפות במסמכים ובעדכוני התוכנה, אך החיסרון הוא הצורך לבצע המרות למסמכים ישנים.
עם זאת, בחבילות האופיס למערכת ההפעלה של אפל, Mac OS, היא מוגבלת מאוד. לדוגמה, ניתן לכתוב בעברית בפונט פשוט בלבד, מימין לשמאל לצד אנגלית באותה שורה.
גרסאות.
הגרסה הראשונה של מיקרוסופט אופיס יצאה בשנת 1993, אולם האפליקציות השונות בחבילה יצאו ברובן בגרסאות קודמות, כפי שמעיד שמן, והופצו בתחילה בנפרד.
הגרסאות השונות למערכת ההפעלה חלונות.
החל משנת 1995 מיקרוסופט אופיס נקרא בשם כפול על פי מספר הגרסה, ועם מספר המייצג שנת הפצה או את שם מערכת ההפעלה של מיקרוסופט שהופצה באותו זמן. מספרי הגרסאות של התוכנות השונות אוחדו וכולן נקראו באותו שם על פי השנה שבה יצאה לאור, כגון וורד 2000, אקסל 2000 וכדומה.
אופיס 2007.
אופיס 2007 (נקרא גם אופיס 12). יש 7 חבילות שונות של התוכנה. חבילות התוכנה נועדו לצרכים שונים של משתמשים.
במהדורה זו שולב לראשונה ממשק ה־Ribbon, ששינה לגמרי את סידור התפריטים והכפתורים שהיה מקובל בתוכנה עוד מגרסאותיה הראשונות.
במהדורה זו נוסף לראשונה מבנה XML לקבצים, ועל מנת להבדיל בין הקבצים בפורמט החדש לישן, לקובצי אופיס 2007 תוספת x בסופה (לדוגמה doc הפך ל-docx).
שינויים אלו גררו ביקורת, והביאו לכך שמשתמשים רבים העדיפו להמשיך לעבוד עם Office 2003, ונמנעו מלשדרג. הדברים הביאו לכך שמיקרוסופט הוציאה תוסף המאפשר פתיחה ושמירה של מסמכי Office 2007 גם ב-Office 2003.
אופיס 2010.
אופיס 2010 (נקרא גם "אופיס 14") החל להמכר באמצע 2010.
גרסה זו כוללת את התוכנות הבאות:
אופיס 2013.