תיאוריית המנהיגות המצבית
מנהיגות מצבית
מודל המנהיגות המצבית
אנתוני קווייל
סר ג'ון אנתוני קווייל, מפקד (באנגלית: Sir John Anthony Quayle, CBE; 7 בספטמבר 1913 - 20 באוקטובר 1989) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי. מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1969 על תפקידו בסרט "אן של אלף הימים".
ביוגרפיה.
קווייל נולד בכפר איינסדייל שבמחוז לנקשייר, צפון אנגליה. למד בבית הספר הפרטי שבעיירה רוגבי, ווריקשייר והתאמן לראשונה במשחק ב אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. היה פעיל במקהלת תיאטרון ובתיאטרון המפורסם "אולד ויק".
בשירותו הצבאי בצבא הבריטי שירת קווייל כקצין ביחידת מודיעין במלחמת העולם השנייה. לאחר שסיים את תפקידו בשירות המודיעין שירת קווייל כקצין במנהלת המבצעים המיוחדים שבאלבניה.
קריירת משחק.
התפרסם לראשונה בסרטו המצליח של לורנס אוליבייה "המלט" בתפקיד החייל מרסלוס. קווייל המשיך בתפקיד משני בסרטו של אלפרד היצ'קוק "הנאשם" (The Wrong Man) בתור עורך הדין פרנק אוקונור ובתפקיד ראשי בתור קצין הצי הבריטי הנרי הארווד בסרט המלחמה של מייקל פאוול ואמריק פרסבורגר המבוסס על קרב נהר לה פלטה.
קווייל הופיע לאחר מכן בסרטיו ג'יי לי תומפסון "אישה בשמלת ערב" בתפקיד ג'ים פרסטון ובסרטי המלחמה הפטריוטים "תותחי נברון" בתפקיד מייג'ור רוי פרנקלין ו"אלכס קר כקרח" בתור קפטן ואן דר פול, בהופעה עלייה הועמד לפרס באפט"א.
ב-1962 הופיע קווייל בדרמה הקלאסית זוכת 7 פרסי האוסקר "לורנס איש ערב" בתור הקולונל הבריטי הארי ברייטון. ב-1964 השתתף בדרמה התקופתית "נפילתה של האימפריה הרומית" ב-1965 בסרט המלחמה "מבצע חץ מקשת" וב-1969 במערבון "זהב מק'קנה".
קווייל היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 1969 על הופעתו בדרמה "אן של אלף הימים" בתור החשמן והפוליטיקאי הבריטי תומאס וולזי.
כמו כן שיחק בתפקיד אהרן במיני סדרה "משה", בסרטו של בלייק אדוארדס "זרע התמר ההודי", בסרטו הרביעי של וודי אלן "כל מה שרצית לדעת על מין ולא העזת לשאול" ובדרמות "הנשר נחת" בתפקיד ראש שירות המודיעין הגרמני וילהלם קנריס ו"רצח על פי צו" בתפקיד גנרל צ'ארלס וורן.
קווייל זכה להצלחה רבה כשחקן טלוויזיה בזכות הסדרות "מצדה" בתפקיד היועץ הרומאי רוביוס גאלוס ו" QB VII", בהופעה אשר העניקה לו את פרס אמי בשנת 1974.
נוסף על היותו שחקן, הוא ניהל חברת תיאטרון נודדת.
חיים אישיים.
קווייל היה נשוי פעמיים במהלך חייו. 7 שנים היה נשוי לשחקנית הרמיוני הנן ולשחקנית האמריקאית דורות'י הייסון לה היה נשוי עד למותו. נולדו לו שלושה ילדים מנישואיו להייסון, ביניהם השחקנית ג'ני קווייל.
קוויל קיבל תואר אבירות בשנת 1985 ונפטר ב-20 באוקטובר 1989 ממחלת סרטן הכבד.
תאודור נלדקה
גלוסאטור
גלוֹסָאטוֹריִם (מן היוונית: γλῶσσα (glossa) - ניב, שפה; במקור - הסבר למילה שאינה מובנת) היו משפטנים (דוקטורים למשפטים או הלומדים באוניברסיטה) שעסקו במשפט הרומי לפי המסורת שפותחה באוניברסיטת בולוניה. האסכולה הזאת הייתה נפוצה באיטליה, צרפת וגרמניה בין המאות ה-11 ו ה-13.
סך כל העבודות של האסכולה אוחדו על ידי אקורסיוס ל"Glossa ordinaria": פרשנות כוללת לאינסטיטוציות יוסטיניאנוס.
היסטוריית האסכולה.
ראשון הגלוסאטורים היה אירנריוס שחקר את קורפוס יוריס קיוויליס כשהוא היה החוקר הראשון של חלקו העיקרי: הדיגסטה - אוסף דעות והפסיקות של משפטנים רומיים ב-50 כרכים.
גלוסאטורים הביאו את כלל מקורותיו של יוסטיניאנוס לצורה הנוחה לקריאה באותה העת למחקר. הם אלו שקבעו קריאה אחידה של מקורות (lectio vulgata) ועסקו בהסדרת תוכנם. העבודה הזאת שימשה משפטנים עד למאה ה-19.
הגלוסאטורים היו סכולסטים והתייחסו לקורפוס יוריס קיוויליס וראו בו ratio scripta. הדבר היה זהה למבט תאולוגים על תנ"ך והתבוססות פילוסופים באותה העת על כתביו של אריסטו. הם ניסו לפתח את תוכן הקורפוס בעזרת דיאלקטיקה מימי הביניים ללא התייחסות להקשר ההיסטורי שבו וניסו לקרב מושגים ותופעות רומא העתיקה לאלו של ימיהם.
הגלוסאטורים היו תאורטיקנים טהורים ולא עסקו בשיפוט מעשי. למרות זאת ואולי בעקבות הגישה, דעת הפרשנים גברה על חוקי הקורפוס עצמם והגיעו עד למצב כי בתי משפט בגרמניה לא קראו את הקורפוס עצמו והחלטות התקבלו על סמך המשפט: "quod non agnoscit glossa, non agnoscit curia" ("מה שאינו מוכר לגנוסה אינו מוכר לבית המשפט").
גלוסטור
ונדרפוגל
Agadoo
עץ 2-3
במדעי המחשב, עץ 2-3 (באנגלית: ) הוא מבנה נתונים מסוג עץ חיפוש מאוזן. בעץ זה:
כמו כן, עץ ריק ועץ עם עלה אחד הם עצי 2-3.
לעץ 2-3 מספר גרסאות בעלות תכונות שונות מעט, אשר נבחרות על פי התאמתן לשימוש מסוים. בגרסה המתוארת כאן, הרשומות (המכילות מפתח וערך הקשור אליו) נמצאות רק בעלים, בעוד הצמתים הפנימיים מכילים מידע לארגון בלבד. בכל צומת פנימי,
בעץ 2-3 עם formula_9 רמות, יש בין formula_10 ל- formula_11 עלים (כאשר העץ מורכב מצמתים מסוג צומת-2 בלבד, או צומת-3 בלבד, בהתאמה). במילים אחרות, על מנת ליצג formula_12 רשומות, יש צורך בעץ עם לפחות formula_13 רמות, אך לא יותר מ- formula_14 רמות. משמע, כל המסלולים בעץ הם באורך formula_15.
מבנהו של עץ 2-3 מבטיח חיפוש, הכנסה, והוצאת מפתח (המיצג רשומה) בסיבוכיות formula_15 במקרה הגרוע ביותר, כאשר formula_12 הוא מספר המפתחות (רשומות) בעץ.
עץ 2-3 פותח על ידי ג'ון הופקרופט בשנת 1970, ושייך למשפחה של עצי חיפוש המאזנים את עצמם (). בעצים מסוג זה פעולות הכנסת מפתח והוצאת מפתח עשויות לגרום שינויים במבנה העץ, לשם שימור איזונו. דוגמאות נוספות לעצי חיפוש המאזנים את עצמם הן: עץ AVL, עץ אדום שחור, עץ 2-3-4, ועץ B.
חיפוש.
חיפוש רשומה שלה מפתח formula_18 מתקדם במורד העץ כאשר בכל צומת:
בסופו של דבר מגיעים לעלה. אם הרשומה נמצאת בעץ, אזי העלה יכיל את המפתח formula_18 ואת הרשומה השייכת לו (ראה איור 4). אם רוצים רק לוודא את הימצאות הרשומה, ולא לגשת אליה, אפשר לעצור בכל שלב בו formula_24 או formula_25.
הכנסה.
אם העץ הוא ריק, מוסיפים את הרשומה בעלה, במקומו של השורש. אם העץ מכיל עלה אחד, מוסיפים צומת-2 כשורש, ואת שני העלים כבניו (ראה איור 5).
בעץ עם צמתים פנימיים, הכנסת רשומה חדשה עם מפתח formula_18 מתקדמת כמו חיפוש, עד אשר מגיעים ל-formula_27, הצומת הפנימי האחרון לפני העלים.
אם צומת formula_27 הוא צומת-2, מוסיפים לו עוד בן (עלה) והופכים אותו לצומת-3, כאשר העלים ממוינים והערכים formula_29 מעודכנים כנדרש. אם formula_18 הוא הערך הגדול מבין שלושת הבנים, יש לעדכן גם את הערכים formula_1 או formula_5 של האבות של הצומת formula_27 (ראה איור 6).
אם צומת formula_27 הוא צומת-3, מרחיבים אותו זמנית לצומת-4 (האסור בעץ 2-3), ומוסיפים לו עלה במקום המתאים. על מנת לשמור על מבנה העץ, מפצלים את צומת-4 שנוצר לשני צמתים-2, formula_27 ו-formula_36. את זוג המפתחות הנמוכים מציבים בצומת השמאלי formula_27, ואת זוג המפתחות הגבוהים מציבים בצומת הימני formula_36. כעת מוסיפים את הצומת החדש שנוסף (formula_36) לאב formula_40 של צומת formula_27 המקורי. תהליך זה זהה להוספת עלה לצומת פנימי - אם צומת formula_40 הוא צומת-2 הוא יהפוך לצומת-3, ואם הוא צומת-3 הוא יעבור הרחבה לצומת-4 ופיצול. כך ממשיכים בסדרה של הרחבות ופיצולים עד אשר מגיעים לצומת-2 או מפצלים את השורש (ראה איור 7).
פיצול השורש הוא מקרה מיוחד, אשר גורם ליצירת שורש חדש מסוג צומת-2 אשר בניו הם שני הצמתים שאליהם פוצל השורש הקודם. באופן זה גדל העומק של עץ 2-3.
הוצאה.
הוצאת רשומה עם מפתח formula_18 מתקדמת כמו חיפוש, עד אשר מגיעים ל-formula_27, הצומת הפנימי האחרון לפני העלים.
אם צומת formula_27 הוא צומת-3, מסירים את הבן עם מפתח formula_18, והופכים אותו לצומת-2. אם הבן שהוסר היה הגדול משלושת הבנים, יש לעדכן גם את הערכים formula_1 או formula_5 של האבות של הצומת formula_27 (ראה איור 8).
אם צומת formula_27 הוא צומת-2, מסירים את הבן עם מפתח formula_18, והופכים אותו זמנית לצומת-1, האסור בעץ 2-3. על מנת לשמר את מבנה העץ מבצעים את אחת מפעולות המיזוג הבאות:
אם בסוף התהליך השורש נותר צומת-1, מוחקים את השורש והופכים את בנו היחיד לשורש החדש. באופן זה קטן עומקו של עץ 2-3.
יצוג כעץ בינארי.
עץ 2-3 ניתן לייצג גם באמצעות צמתים מסוג צומת-2 בלבד, כאשר מוסיפים לכל קשת עוד סיבית אשר מסמנת האם הקשת היא קשת אופקית או אנכית. כפי שניתן לראות באיור 10, ניתן לפצל כל צומת-3 לשני צמתים מסוג צומת 2, המחוברים בקשת אופקית, אותה נהוג לסמן באדום. שני הייצוגים האפשריים הם שקולים.
העץ הבינארי המתקבל מהמרת עץ 2-3 באופן זה (ראה איור 11), הוא עץ מאוזן, במובן הבא:
מתברר שפעולות האיזון המתבצעות בעץ 2-3 בעת הכנסה והוצאה של מפתח (הרחבה ופיצול, מחיקה ומיזוג), מתבטאות ביצוג כעץ בינארי המתקבל לאחר המרה, כפעולות דומות לפעולות האיזון בעץ AVL (סיבוב העץ).
מכיוון שכך, גם ביצוג כעץ בינארי של עץ 2-3 פעולות החיפוש, ההכנסה, וההוצאה של מפתח מתבצעות בסיבוכיות formula_15 במקרה הגרוע ביותר.
היצוג כעץ בינארי של עץ 2-3 היווה את הבסיס לפיתוח עץ אדום שחור, שהוא עץ החיפוש הבינארי המאוזן הפופולרי ביותר במימושים מעשיים.
הרחבות וגרסאות נוספות.