חלק מתחליפי הבשר שמקורם מן הצומח נחשבים למזון אולטרה מעובד מכיוון שעברו מספר תהליכי עיבוד תעשייתיים. למרות העלייה המשמעותית של שוק תחליפי הבשר הצמחוניים, קיימת ביקורת רבה מצד הציבור ומצד גורמי בריאות כלפי מוצרים אלו. משרד הבריאות ממליץ להימנע מצריכה מוגברת של מזונות אולטרה מעובדים ומקשר ביניהם לבין עודף משקל, תחלואה בסרטן, התפתחות דלקות והזדקנות מוקדמת.
זכויות להט&quot;ב בסרביה
לסביות, הומואים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב) בסרביה עלולים להתמודד עם אתגרים משפטיים שאינם חווים תושבים שאינם להט"בים. פעילות מינית חד מינית של גברים ונשים חוקיות בסרביה, ואפליה על רקע נטייה מינית בתחומים כמו תעסוקה, חינוך, תקשורת ואספקת סחורות ושירותים, בין היתר, אסורה. עם זאת, משקי בית שבראשם עומדים זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן הגנות משפטיות הזמינות לזוגות בני המין השני.
רקע.
FR יוגוסלביה / סרביה ומונטנגרו (1992–2006).
בשנת 1994 נאסרו יחסי מין הומוסקסואליים בין גברים באופן רשמי בסרביה, חלק מהרפובליקה הפדרלית של סרביה ומונטנגרו. גיל ההסכמה לקיום יחסי מין אנאליים בין גברים נקבע ל-18 שנים, ו-14 למנהגים מיניים אחרים. גיל הסכמה שווה של 14 הוכנס מאוחר יותר ב-1 בינואר 2006, ללא קשר לנטייה מינית או מין.
סרביה (2006–).
בעוד שזוגות חד מיניים מעולם לא הוכרו על פי חוק, החוקה הסרבית החדשה שאומצה בנובמבר 2006, מגדירה במפורש נישואים בין גבר לאישה.
במאי 2014, אמנסטי אינטרנשיונל זיהה את סרביה כאחת ממספר מדינות שבהן יש חוסר בולט ברצון להתמודד עם הומופוביה וטרנספוביה, וציין כי הרשויות אסרו שוב ושוב על מצעדי גאווה על בסיס איומי אלימות מצד קבוצות הומופוביות. מצעד גאווה התקיים בהצלחה בספטמבר 2014 בבלגרד. מאז מתקיימים מצעדי גאווה מוצלחים מדי שנה, כאשר ראשי ערים מקומיים וכמה שרי ממשלה משתתפים בקביעות. בשנת 2016, ILGA-Europe דירגה את סרביה במקום ה-28 במונחים של זכויות להט"ב מתוך 49 מדינות אירופה.
בשנת 2017, פעיל להט"ב סרבי בולט בשם בובאן סטויאנוביץ', קיבל מקלט בקנדה לאחר שהציג כ-1,000 מסמכים שונים של אלימות שהופנתה כלפיו וכלפי בן זוגו. בראיון שנתן בן זוגו באפריל 2018, שהאלימות והאיומים הלחיצו אותם, ואילצו אותם לעזוב את סרביה.
ביוני 2019, הוכרזו תוכניות להכשיר שותפויות במשפחה בין זוגות חד מיניים על ידי תיקון הקוד האזרחי. זוגות חד מיניים יוכלו ליהנות מכמה זכויות משפטיות, לרבות רכוש משותף ומזונות. לא יוענקו להם זכויות ירושה או אימוץ, ולא יעברו הסדרי פונדקאות. החקיקה נותרה בהמתנה.
ב-17 במאי 2019, לרגל היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה, התאספו כמה מאות אנשים במרכז נובי סאד למה שתואר כעצרת הגאווה הראשונה של העיר הצפונית בסרביה. האירוע אורגן על ידי הקבוצה הלא ממשלתית המקומית, אקזיט, בתמיכת פקידי העירייה.
בשנת 2019, הוענק מקלט לצעיר הומו איראני על בסיס נטייתו המינית.
אימוץ והורות.
זוגות חד מיניים אינם יכולים לאמץ באופן חוקי. בתחילת 2019, משרד הבריאות הסרבי הטיל איסור על אנשים עם "היסטוריה של יחסים הומוסקסואלים בחמש השנים האחרונות" לתרום תאי רבייה לצורך הזרעה מלאכותית או הפריה חוץ-גופית. ב-23 באפריל 2021 מחק משרד הבריאות את ההוראה.
אפליה.
עד 2002, לסרביה לא היו הגנות משפטיות המכוונות במיוחד לזכויות להט"ב.
בשנת 2002 אישרה האספה הלאומית את חוק השידור: האוסר על סוכנויות שידור סרביות להפיץ מידע המעודד אפליה, שנאה ואלימות על בסיס נטיות מיניות אחרות.
בשנת 2005, באמצעות שינוי בחוק העבודה: נאסרה אפליה על רקע נטייה מינית בעבודה. באותה שנה אישר הפרלמנט את חוק ההשכלה הגבוהה: המבטיח שוויון זכויות ללא קשר לנטייה מינית באותם מוסדות.
ב-26 במרץ 2009, אישר הפרלמנט חוק מאוחד נגד אפליה, המכונה חוק אנטי-אפליה משנת 2009: החוק אוסר, בין היתר אפליה מינית על בסיס אוריינטציה ומעמד טרנסג'נדרי בכל התחומים.
ב-24 בדצמבר 2012 אישר הפרלמנט הסרבי שינויים בחוק העונשין להכנסת המושג "פשע שנאה", כולל על בסיס נטייה מינית וזהות מגדרית.
זהות מגדרית.
לפני 2019, טרנסג'נדרים בסרביה הורשו לשנות את מינם החוקי רק לאחר שעברו ניתוח לשינוי מין. החל משנת 2019, ניתן לשנות מגדר משפטי באישור פסיכיאטר ואנדוקרינולוג לאחר שנה של טיפול הורמונלי חלופי, ללא כל הליך כירורגי. ביטוח בריאות במימון ממשלתי מכסה עד 65% מהניתוח, והשאר ממומן על ידי המטופל. לדברי יובנקה טודורביץ', רכזת תוכנית ב-Gayten-LGBT, כ-80% מהטרנסג'נדרים הסרבים אינם מוכנים לעבור ניתוח. במקום זאת, חלקם בוחרים לעבור טיפול הורמונלי חלופי, שאינו ממומן על ידי ביטוח בריאות. בנוסף, דיווח של 90% מהלהט"בים בסרביה טוענים שמוסדות רפואיים אינם מגיבים כראוי לצרכיהם.
פוליטיקה.
באוגוסט 2016 מונתה אנה ברנאביץ' לשרת המינהל הציבורי והממשלות המקומיות, והפכה לשרה הלהטבית הגלויה הראשונה בסרביה. ביוני 2017, הפכה אנה ברנאביץ' לראש ממשלת סרביה, כאישה הראשונה והלהט"ב הראשונה שכיהנה בתפקיד, ולראש הממשלה הלהט"ב המוצהרת השנייה בסך הכל (אחרי יוהנה סיגורדרדוטיר מאיסלנד). היא גם הייתה ראש ממשלת סרביה הראשונה שהשתתפה במצעד גאווה.
מינויה ספג ביקורות והתנגדות מצד קבוצות שמאל וימין כאחד. קבוצות שמאל האשימו את ברנאביץ' בהיותה "בובה" לנשיא וכי נטייתה המינית תשמש כסות להפרות זכויות אדם. קבוצות ימין התנגדו למינוי שלה בגלל נטייתה המינית. בפברואר 2019, מיליקה דורדיץ', בת זוגה של ברנאביץ', ילדה בן בשם איגור. לפי סוכנות הידיעות הצרפתית, ברנאביץ' היא אחת מראשות הממשלה הראשונות שבת הזוג שלה ילדה בזמן כהונתה, והראשונה בעולם בזוג חד מיני.
שירות צבאי.
בשנת 2010, הצבא הסרבי הסכים שגברים ונשים הומוסקסואלים וביסקסואלים יכולים לשרת בגלוי, אך החדשות לא שודרו באופן נרחב בכלי התקשורת.
דעת קהל.
לדברי הנציב להגנת השוויון, מחקר שנערך בשנת 2012 הראה כי 48% מהסרבים האמינו שהומוסקסואליות היא מחלה.
לפי סקר משנת 2017 שבוצע על ידי ILGA כ-59% מהסרבים הסכימו שאנשים הומוסקסואלים, לסביות וביסקסואלים צריכים ליהנות מאותן זכויות כמו סטרייטים, בעוד ש-24% לא הסכימו. בנוסף, 64% הסכימו שיש להגן עליהם מפני אפליה במקום העבודה. 21% אמרו שיש להאשים אנשים שנמצאים במערכות יחסים חד מיניות כפושעים, בעוד 55% לא הסכימו. באשר לטרנסג'נדרים, 63% הסכימו שצריכות להיות להם אותן זכויות, 65% סברו שיש להגן עליהם מפני אפליה בעבודה ו-51% סברו שיש לאפשר להם לשנות את מינם החוקי. בנוסף, רוב הסרבים יקבל שכן להט"ב.
על פי נתונים בשנת 2018 של האגודה לשוויון זכויות, 26 אחוז מאוכלוסיית המדינה יפסיקו את הקשר עם אדם אם יגלו שאותו אדם להט"ב, 38 אחוז מהאוכלוסייה האמינו שהומוסקסואליות היא מחלה, 48 אחוז מההורים יפנו לטיפול רפואי עבור ילדם הלהט"ב, 70 אחוז התנגדו לזכותו של להט"ב לרשת את רכושו של בן זוגם שנפטר, ו-90 אחוז התנגדו לאימוץ ילדים על ידי להט"ב.
פיליפ מיינלנדר
פיליפ מיינלנדר הידוע גם כפיליפ באטז (בגרמנית: Philipp Mainlander או Philipp Batz; 5 באוקטובר 1841 – 1 באפריל 1876) היה פילוסוף, סופר ומשורר גרמני. מחלוצי זרם הפסימיזם, הושפע רבות מעבודותיהם של ארתור שופנהאואר ועמנואל קאנט והתפרסם בעיקר בזכות המגנום אופוס שלו פילוסופיית הגאולה, בו טען כי החיים הם חסרי ערך ונועדו להסתיים, אמירה שבגינה זכה לתואר הפסימיסט הקיצוני ביותר שידע עולם הפילוסופיה אי פעם. התאבד בגיל שלושים וארבע לאחר שעלה על ערימת כרכים של מהדורת ספרו החדש בביתו ותלה את עצמו.
ביוגרפיה.
נולד באופנבך ב-5 באוקטובר 1841 בעקבות אונס בנישואים כצעיר ביותר מבין ששת אחיו ואחיותיו. אחד מאחיו היה מפגר שכלית, בדומה לסבו, אשר מת כתוצאה מכך בהיותו בן שלושים ושלוש. מאוחר יותר בחייו שינה את שם משפחתו למיינלנדר כמחווה לעיר הולדתו, אשר שמה המלא בשפה הגרמנית הוא אופנבך על המיין.
בהוראתו של אביו החל ללמוד בבית הספר המסחרי בדרזדן ב-1856 במטרה להפוך לסוחר. כעבור שנתיים הועסק בבית מסחר בנאפולי, איטליה, שם למד את שפת המקום, ופגש לראשונה בעבודותיהם של דנטה, פטרארקה, בוקאצ'ו וליאופרדי. מאוחר יותר תיאר את השנים הללו כמאושרות ביותר בחייו.
במהלך אותה תקופה נתקל לראשונה בעבודתו של הפילוסוף הגרמני ארתור שופנהאואר . בן תשע עשרה באותה העת, תיאר מיינלנדר בכתביו את חוויית היכרותו עם הספר כהתגלות עמוקה, והתייחס לאותה העת כחשובה ביותר בחייו, ואכן, השפעת משנתו של שופנהאואר ניכרת לאורך כל עבודותיו.
עם שובו לגרמניה ב-1863 החל לעבוד בבית העסק של אביו, ובאותה שנה כתב את הפואמה "אחרוני ההוהנשטאופנים". כעבור שנתיים נפטרה אמו ב-5 באוקטובר 1865, יום הולדתו העשרים וארבע. אובדנה פגע בו קשות וגרם לתפנית בחייו בה נטש את אהבתו לשירה לטובת לימודי הפילוסופיה. בשנים הבאות התעמק בספריהם של עמנואל קאנט וארתור שופנהאואר, וכמו כן למד יצירות קלאסיות רבות, החל בעבודותיו של הרקליטוס וכלה באלו של קונדיאק.
מיינלנדר החל לעבוד בבנק ג'יי. מארט מגנוס בברלין, ככל הנראה בחודש מרץ 1869, במטרה לצבור הון קטן בתוך מספר שנים איתו יוכל לקיים אורח חיים צנוע, אולם קריסת ב-8 במאי 1873, פגעה בכבדות בכיסו והרסה את תוכניותיו כליל, ובאותה שנה התפטר ממשרתו מבלי לדעת לאן פניו מועדות.