פונדלי נולדה ב-22 באוגוסט 1902 בפופי שבטוסקנה. אביה נפטר לפני לידתה והיא עברה עם אמה לרומא. היא למדה באקדמיה לאמנויות יפות ברומא, וב-23 במרץ 1921 עזבה אותה והצטרפה לזרוע הקרבית של המפלגה הפשיסטית יחד עם חברתה אינס דונאטי. ב-28 באוקטובר 1922 היא הקימה קבוצה של עשרים נשים שכונתה "חוליית הכבוד המלווה את הדגלון" והובילה אותה במהלך המצעד על רומא. לאחר שהמפלגה הפשיסטית תפסה את השלטון באיטליה, הצטרפה פונדלי לצלב האדום האיטלקי.
ב-1936 היא עזבה את הצלב האדום ונסעה בשליחות ממשלתית למזרח אפריקה האיטלקית. היא פגשה שם את הרוזן מריו גאטסקי והתחתנה אתו. מאז היא נודעה בתור הרוזנת גאטסקי-פונדלי. היא מונתה למפקחת על סלילת הכביש לאדיס אבבה. שלוש שנים מאוחר יותר חזרה לאיטליה ומונתה בידי בניטו מוסוליני לראש מחלקת הנשים של המפלגה הפשיסטית שבה היו חברות 150,000 נשים. ב-1940 היא מונתה למפקחת של המפלגה.
ב-25 ביולי 1943 נפל השלטון הפשיסטי באיטליה. בעלה של פונדלי נמלט חזרה לאפריקה, נתפס בידי הבריטים ונכלא בקניה. פונדלי עצמה נמלטה יחד עם חמיה בקזנטינו. לאחר שמוסוליני שוחרר מכלאו בידי הגרמנים והקים את הרפובליקה של סאלו, חזרה פונדלי לרומא והחלה לשתף פעולה עם אלסנדרו פבוליני בניסיון לשקם את המפלגה הפשיסטית. בתמיכתם של פבוליני ורודולפו גרציאני, כתבה פונדלי למוסוליני בבקשה לאפשר לנשים למלא חלק פעיל יותר בהגנה על איטליה.
לנוכח העובדה שהצבא האיטלקי סבל ממחסור חמור בכוח אדם, נעתר מוסוליני לבקשתה של פונדלי והקים את ארגון שירות העזר לנשים. פונדלי מונתה לעמוד בראש הארגון וקיבלה לשם כך דרגת גנרל די בריגטה בצבא האיטלקי. חברות הארגון נשלחו בתחילה למלא תפקידי סיוע בבתי חולים במשרדים צבאיים ובשירות התעמולה, ובמקביל נשלחו 6,000 נשים להכשרה במחנות צבאיים כדי לשמש בעתיד כלוחמות בחזית. ב-25 באפריל 1945 פורק שירות העזר לנשים. פונדלי ופבוליני השמידו את מרבית התיעוד על פעילות הארגון במטרה למנוע פעולות תגמול נגד חברותיו.
לאחר כיבוש איטליה בידי בעלות הברית, ירדה פונדלי למחתרת יחד עם בנותיה. היא הסתתרה במשך שנה במנזר ולאחר מכן בבית סודי. בעלה השתחרר מהשבי והתגורר עמה עד מותו ב-1947. מכיוון שבאיטליה לא נערכו משפטים נגד בכירי המפלגה הפשיסטית, היא יכלה עד מהרה לצאת מהמסתור ולחזור לחיים אזרחיים. היא עבדה כמדריכת טיולים ובהמשך ניסתה להקים מסעדה. במקביל היא המשיכה גם בפעילות פוליטית במפלגות הנאו-פשיסטיות התנועה החברתית האיטלקית והדמוקרטיה הלאומית.
היא המשיכה להתגורר ברומא עד מותה ב-7 בספטמבר 1985.
שלבקת שפתיים
שירות העזר לנשים
החיל ההתנדבותי לנשים לשירותי עזר של הכוחות המזוינים הרפובליקנים (באיטלקית: Corpo Femminile Volontario per i Servizi Ausiliari delle Forze Armate Repubblicane) הידוע יותר בכינוי שירות העזר לנשים (Servizio Ausiliario Femminile או בראשי תיבות SAF) היה כוח מיוחד של צבא הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית אשר פעל על בסיס התנדבותי. החברות בכוח מילאו תפקידי סיוע שונים לקראת סיום מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
את הקמת הכוח הגתה פיירה גאטסקי פונדלי - חברה בכירה במפלגה הפשיסטית. היוזמה נתמכה בידי אלסנדרו פבוליני ורודולפו גרציאני. לנוכח העובדה שהצבא האיטלקי סבל ממחסור חמור בכוח אדם, נעתר בניטו מוסוליני לבקשתה של פונדלי והקים את שירות העזר לנשים. פונדלי מונתה לעמוד בראש הארגון וקיבלה לשם כך דרגת גנרל די בריגטה בצבא האיטלקי. חברות הארגון נשלחו בתחילה למלא תפקידי סיוע בבתי חולים במשרדים צבאיים ובשירות התעמולה, ובמקביל נשלחו 6,000 נשים להכשרה במחנות צבאיים בוונציה ובקומו כדי לשמש בעתיד כלוחמות בחזית. ב-25 באפריל 1945 פורק שירות העזר לנשים. פונדלי ופבוליני השמידו את מרבית התיעוד על פעילות הארגון במטרה למנוע פעולות תגמול כנגד חברותיו.
קרחון אודל
קרחון אודל (באנגלית: Odell Glacier) הוא קרחון בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון דרום-מזרח ומנקז את האזור שבין גבעות אלאן לבין גבעות קומבס.
הקרחון נשפך לתוך חלקו העליון של קרחון מוסון.
גובהו של הקרחון 1,781 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה למתן שמות אנטארקטיים של ניו זילנד (NZ-APC).
הקרחון נקרא על שמו של פרופסור נ. א. אודל (N.E. Odell), מאוניברסיטת אוטגו, שבניו זילנד.
לקריאה נוספת.
• Brady, H., &amp; McKelvey, B. (1983), Some Aspects of the Cenozoic Glaciation of Southern Victoria Land, Antarctica, Journal of Glaciology, 29(102), 343-349. doi:10.3189/S0022143000008390839X
חוסיין אל-שייח
סילביה ספרנדיו
סילביה ספרנדיו (בגרמנית: Sylvia Sperandio; נולדה ב-1966) היא בריגדיר בצבא אוסטריה המשמשת כראש שירות הבריאות הצבאית. היא האישה הראשונה בתולדות אוסטריה שקיבלה דרגת גנרל.
ביוגרפיה.
ספרנדיו נולדה בפקלברוק ב-1966. היא למדה רפואה באוניברסיטת אוסטריה וסיימה דוקטורט ב-1993. ב-2014 היא סיימה דוקטורט בפסיכותרפיה באוניברסיטת זיגמונד פרויד וינה. היא שימשה כמנהלת בית החולים הצבאי בהרשינג. ב-1998 נפתח השירות בצבא אוסטריה לנשים וספרנדיו התגייסה לכוחות השריון. היא הוצבה כקצינת רפואה בגדוד הפאנצר ה-3 במיטלסבאך. עד מהרה היא הפכה לאישה הראשונה בתולדות אוסטריה שקיבלה דרגת קצונה, זאת למעט מספר נשים בהיסטוריה האוסטרית שהתחזו לגברים ושרתו בצבא. היא שימשה בין היתר כרופאה בכירה בבית החולים הצבאי באינסברוק, ובהמשך כמנהל בית החולים הראשי של הצבא האוסטרי. ב-2017 היא הועלתה לדרגת בריגדיר ומונתה לראש שירות הבריאות הצבאי.
בנוסף לעבודתה הצבאית ספרנדיו משמשת גם כרופאה בבית החולים האזרחי באמשטטן ומתמחה גם ברפואה סינית.
קינגז לין
מלתעות (זיכיון)
מלתעות (באנגלית: Jaws) הוא זיכיון של סרטי אימה אמריקאים שיצא לראשונה ב-1975 בידי אולפני יוניברסל בסרט מלתעות של סטיבן שפילברג, בהתבסס על ספרו של פיטר בנצ'לי - תחת אותו שם. הסרט הפך לשובר קופות כשגרף מעל 100 מיליון דולרים והיה לאבן דרך בסרטים שוברי הקופות שנעשו עד זמנו. עם זאת הוא גם חיזק את התפיסה השגויה של דימוי הכרישים כיצורים טורפים מרושעים, אליה התנגד בהמשך אף יוצר הספר פיטר בנצ'לי.
אחריו נוצרו עוד 3 סרטי המשך שהצליחו פחות ממנו, בבימוים של ז'אנוט שווארק, ג'ו אלבס וג'וזף סרג'נט בהתאמה. בנוסף יצאו מספר משחקי וידאו ואף מחזמר מהזיכיון.
הסדרה עוקבת אחרי כריש ממין עמלץ לבן התוקף אנשים לאורך עירייה קטנה באי הבדיוני אמיטי (שצולם במרתה'ס ויניארד) שבקייפ קוד עד ששריף העירייה מחליט לחסל אותו, כדי למנוע ממנו לפגוע באנשים או בתיירות הקיץ באי.
סרטי הזיכיון.
מלתעות.
הסרט מלתעות יצא לאקרנים ב-20 ביוני 1975 ובוים על ידי סטיבן ספילברג כשהתסריטאים היו פיטר בנצ'לי, קארל גוטליב, האוארד סאקלר וג'ון מיליוס. השחקנים הראשיים כוללים את רוי שיידר, ריצ'רד דרייפוס, רוברט שו, לורין גרי ומארי המילטון.
הסרט מתעד את עבודתו של השריף מרטין ברודי בניסיונו למנוע מעמלץ לבן גדול לחסל את תושבי האי ואת התיירים המגיעים לבקר בה, תוך שיתוף פעולה עם ביולוגי ימי בשם מאט הופר ועם הדייג קווינט.
סרט זה הרוויח 470,653,000 דולר בקופות, הפך לשובר קופות מצליח וייחודי בתולדות הקולנוע. הוא גם זכה בשלושה פרסי אוסקר וכן היה לסרט הראשון שהשתמש בפסקול קונצרט (מאת ג'ון ויליאמס), עליו זכה בפרס גלובס הזהב.
מלתעות 2.
מלתעות 2 יצא לאקרנים ב-18 ביוני 1978 ובוים על ידי ז'אנוט שווארק כשהתסריטאים היו קארל גוטליב והווארד סקלר. לסרט חזרו רוי שיידר, לורין גרי, ג'פרי קרמר ומארי המילטון. הסרט הרוויח 208,000,000 דולר (בזמן יציאתו ל-$77,737,27 דולר) והיה גם לשובר קופות וכן לסרט ההמשך הרוויחי ביותר לזמנו עד שנעקף בידי רוקי 2.
הסרט מציג את חווייתו של השריף מרטין ברודי לאחר אירועי הסרט הקודמים כשהוא חושד בכריש תוקפני נוסף במים ומנסה להזהיר את ראש העירייה לארי ואת התושבים וכן לשמור על ילדיו ממנו.
מלתעות 3.
מלתעות 3 הידוע גם כמלתעות 3-D יצא לאקרנים ב-22 ביולי 1983 בבימויו של ג'ו אלבס, תסריט של קארל גוטליב, ריצ'רד מת'סון וגרדון טריבלוד ובכיכובם של דניס קווייד, בס ארמסטרונג, סימון מק'קורקינדייל ולואיס גוסט ג'וניור. הסרט הרוויח 88 מיליון דולר בקופות, סכום נמוך יחסית לקודמיו והוא זכה לביקורות מעורבות.
בסרט מופיע בנו הבוגר של מרטין ברודי, מייקל לצד אשתו קתרין מורגן בפארק סיוורלד, אורלנדו שבפלורידה, לתוכו מגיח עמלץ לבן גדול הזורע פחד באנשים ובדולפינים. מייקל וקתרין לצד ראש העיר קלווין מסתייעים בצייד פיליפ פיצ'רויס שיצוד את הכריש.
מלתעות: הנקמה.
מלתעות: הנקמה או מלתעות 4 יצא לאקרנים ב-17 ביולי 1987 בבימויו של ג'וזף סרג'נט, תסריט של מייקל דה גוזמן ובכיכובם של לורן גרי, לאנס גסט, מריו ואן פיבלס, קארן יאנג, מייקל קיין וג'ודית בארסי.
עלילת הסרט מציגה את אלן ברודי אלמנתו של השריף מרטין ואת בנו מייקל (בדילוג על אירועי הסרט הקודם) אשר מותקפים בידי עמלץ לבן נקמני שגבה את חיי מרטין ואת שון ומנסה לפגוע גם בשאר משפחתה וגם כאשר היא טסה לבקר את בנה באיי בהאמה היא מגלה שהכריש עוקב אחריהם.
סרט זה קיבל סכום נמוך יחסית, 51.9 מיליון דולר בקופות וקיבל ביקורות שליליות על האפקטים שבו ועל העלילה הבלתי הגיונית. לפי מספר ציטוטים נחשב אף לאחד מהסרטים הגרועים ביותר מעולם ואף "זכה" בפרס פטל הזהב לסרט הגרוע ביותר.
מיזמים עתידיים.