מתקנים מסוג אלו ניצבים לתנועת הגלים. במתקן זרוע אשר מחוברת בציר למתקן מקובע לקרקעית הים. תנועת הגלים גורמת ל"נדנוד" חוזר של הזרוע אשר מחוברת לבוכנה.
השלכות סביבתיות.
מתקני אנרגיית גלים אינם פולטים מזהמים כחלק מתהליך ייצור האנרגיה, בגזים, בנוזלים או במוצקים ואינם נחשבים לפיכך למתקנים מזהמים. עם זאת, לפריסה של חוות אנרגיית גלים יכולה להיות השפעה על הסביבה. השפעות אלה יכולות להיות מתונות יותר במתקנים צפים שלא על החוף לעומת מתקנים מבוססים על החוף.
השלכות עיקריות:
אנרגיית גלי הים בעולם.
בחופים המערביים של ארצות הברית, אירופה, יפן וניו זילנד יש אתרים בעלי פוטנציאל גבוה להפקת אנרגיה של גלי ים. בסוכנות האנרגיה הבינלאומית, מעריכים כי הפוטנציאל העולמי של אנרגיית הגלים גדול פי 8 מצריכת האנרגיה הממוצעת השנתית של גרמניה. הפוטנציאל האנרגטי השנתי התאורטי של גלים בחופי ארצות הברית מוערך בכ-2.64 טריליון קילוואט-שעה, שהם שווי ערך לכ-64% מייצור החשמל האמריקני בשנת 2019.
דוגמה בולטת לשימוש בטכנולוגיה היא בארצות הברית, שם רבים ממוקדי האנרגיה הרלוונטיים נמצאים בקרבה יחסית לחוף. קרבה זו מאפשרת חיבור קל יחסית למתקנים בהם ממירים את האנרגיה החשמלית ממקור ההזנה אל הצרכן. הקרבה אל החוף מאפשרת יישום פשוט יחסית, ולכן ארצות הברית מקדמת ומפתחת ענף זה בקצב מתמיד. נכון לשנת 2020, מספקת אנרגיית גלי הים בארצות הברית כשישה אחוזים מהצריכה של כל אוכלוסיית המדינה.
פרויקטים של אנרגיית גלים פועלים גם באוסטרליה, קנדה, צרפת, יפן, קוריאה, ובריטניה.
הפקת חשמל מגלי הים.
מערכת קיימת להפקת חשמל מגלי הים פועלת באמצעות מערכת של מצופים ועזרים נוספים, הממירות את אנרגיית הגלים לחשמל. מספר כוחות שונים פועל על המצופים: כוח גלי הים, השינויים במפלס ובזרימת המים, אפקט נעילת האוויר ואפקטים נוספים. כל הנ"ל תורמים לתהליך המרת האנרגיה.
מערכת חיישנים מנטרת באופן קבוע את הפעילות של תת-המערכות השונות, כמו גם את תנאי הסביבה והאוקיינוס. כתוצאה מכך, בכל עת ובזמן אמת המידע שנאסף מגיע אל מערכות הבקרה ביבשה. למערכות החיישנים יש את היכולת לחוש בסופה מתקרבת, ולשנות את גובה המצופים באופן ממוכן (השקעתם במים או העלאתם מעל גובה פני המים), לשם הגנה עליהם מנזקי הסופה.
אנרגיית תנועת המצופים מומרת ביבשה ללחץ הידראולי, אשר מפעיל גנרטור, המייצר אנרגיית חשמל.
לצורך שמירה על אמינות המערכת - רק רכיבים חיוניים שלה ממוקמים במים. אלה הם המצופים ובוכנות הידראוליות. יתר הרכיבים של המערכת ממוקמים ביבשה.
בישראל.
Eco wave power היא חברה ישראלית שנוסדה בתל אביב בשנת 2011. החברה פיתחה טכנולוגיה חדשנית ומתקדמת להפקת אנרגיה מגלי ים ויש לה 17 פטנטים ופטנטים ברישום. בשנת 2014 הקימה את פרויקט המו"פ הראשון שלה בנמל יפו. בספטמבר 2015 הוכר הפרויקט כ"מתקן חלוץ" על ידי המדענית הראשית של משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה ומשאבי המים. בשנת 2016, הקימה החברה את תחנת הכוח הראשונה שלה שמחוברת לרשת החשמל בגיברלטר. התחנה הוקמה במימון חלקי של האיחוד האירופי. בשנת 2018 זכתה החברה במענק של משרד האנרגיה לצורך הקמת תחנה חדשה בנמל יפו, בהספק מותקן של 100 קילוואט, ולחיבורה לרשת החשמל הארצית.
אסון שריפת בית החולים בעיראק (2021)
בלילה שבין 24 באפריל ל-25 באפריל 2021 פרצה שרפה בבית החולים אבן אל-ח'טיב בבגדאד שבעיראק. לפחות 82 איש נספו ו-110 אחרים נפצעו. השרפה נגרמה מהתפוצצות מכלי חמצן המיועדים לחולי קורונה. מחסור במערכות גילוי וכיבוי אש תרם להתפשטות האש, ורבים מתו כתוצאה מהוצאתם ממכשירי האוורור שלהם כדי להימלט מהאש. האסון הוביל לקריאות לתת דין וחשבון, ולמחרת השעה ראש הממשלה מוסטפא אל-כאזמי את שר הבריאות חסן אל-תמימי.
רקע כללי.
מגפת הקורונה הטילה עומס גדול על עיראק. נכון לאפריל 2021 תועדו יותר ממיליון מקרים במדינה, יותר מאשר בכל מדינה ערבית אחרת. הציבור היה ספקן ביחס לחיסון נגד COVID-19, ורבים מהם לא נחפזו לחבוש מסכות במהלך המגפה.
אבן אל-חטיב היה אחד משלושה בתי חולים בבגדאד אשר מיועדו בתחילת המגפה על ידי משרד הבריאות העיראקי לטיפול בחולי קורונה. בית החולים שירת את אחת השכונות העניות בבגדאד, ודובר משרד הבריאות הצהיר כי הוא נבנה במקור בשנות החמישים ושופץ בשנה שעברה לטיפול בחולי נגיף כורון.
חולים בטיפול נמרץ בבית החולים קיבלו מכשירי הנשמה שיסייעו לנשימה, והיה קשה להעבירם במקרה של שרפה.
הנציבות האירופית פרסמה דו"ח מוקדם אזהרה 2021 של סיכון מוגבר של שריפות החולים עקב השימוש בחמצן במחלקות לטיפול בחולים קורונה.
האסון.
בלילה של 24 באפריל 2021 אירעה תאונה ביחידה לטיפול נמרץ בבית החולים שגרמה להתפוצצות מיכל חמצן. גורמים רפואיים אמרו לאגנס פראנס-פרס כי התאונה נגרמה על ידי "תקלה באחסון גלילי חמצן". רופא דיווח כי הצוות ניסה לסגור את מערכת החמצן המרכזית של בית החולים, אך מיכלי החמצן כבר החלו להתפוצץ. הפיצוצים העלו שרפה בטיפול נמרץ שהתפשטה במהירות למספר קומות במהלך הלילה. בזמן השרפה האמינו כי לפחות 120 חולים נמצאים בבית החולים, כך גילה רופא. האלוף ח'דים בוהן, ראש ההגנה האזרחית בעיראק, הצהיר כי בבית החולים לא היו גלאי עשן, לא מערכת מתזים ולא זרנוקי כיבוי, וכי חומר דליק המשמש בתקרה המוטלת של הטיפול נמרץ תרם למהירות בה האש התפשטה.
בטיפול נמרץ, השמור למקרים החמורים ביותר של נגיף הקורונה, היו כ-30 חולים ועשרות מקרוביהם ביקרו באותה עת. עד אחד, שביקר את אחיו בבית החולים, הצהיר כי ראה אנשים קופצים מחלונות ורופאים נוחתים על מכוניות כדי להימלט מהאש.
ההגנה האזרחית בעיראק הצהירה כי השרפה הייתה בשליטה בשעות הבוקר המוקדמות של 25 באפריל.
נפגעים.
לפחות 82 בני אדם מתו כתוצאה מהשרפה. הוועדה העיראקית העליונה לזכויות אדם דיווחה כי 28 מההרוגים היו חולי וירוס קורונה שטופלו במחלקות בטיפול נמרץ שנאלצו להוריד את מכונות ההנשמה שלהם כדי להימלט מהאש כשהגיעה למחלקתם. אחרים מתו משאיפת עשן. על פי איגוד התרופות בעיראק, לפחות רוקח אחד היה בין ההרוגים. לפחות 110 אנשים נוספים נפצעו. כתב אל ג'זירה ציין כי מספר ההרוגים עשוי לעלות מכיוון שרבים מהנפגעים סבלו מכוויות קשות.
אחרי האסון.
מערכת הבריאות שכבר נלחצה בתשתיות גרועות ובמגפת הנגיף הכורנית, השרפה, שמיוחסת לרשלנות שקשורה לעיתים קרובות לשחיתות ממשלתית נרחבת, עוררה כעס בקרב הציבור והובילה לקריאות לאחריות, כולל דרישות לפיטורי חסן אל-תמימי, שר הבריאות. מושל בגדאד, מוחמד ג'אבר, קרא למשרד הבריאות להקים ועדה שתביא את האחראים לדין. אף על פי שמספר חולים הועברו לבתי חולים אחרים, משפחות רבות החליטו להמתין מחוץ לבית החולים לאחר כיבוי השרפה, בניסיון לחפש את יקיריהם.
ב-25 באפריל ערך ראש הממשלה מוסטפא אל-כאזמי ישיבת חירום בה ייחס את האש לרשלנות והורה לרשויות לדווח על תוצאות החקירה "תוך 24 שעות". אל-ג'זירה דיווח כי ההודעה על החקירה לא מפסיקה את זעמם של אלה ברשתות החברתיות, שכן עיראקים שומעים שוב ושוב על הממשלה שמצהירה על חקירות, אך לעיתים נדירות הם רואים מישהו שאחראי על מעשיהם או היעדרם.
אל-כאזמי הורה גם על מעצרם של ראש בית החולים וראש מחלקת ההנדסה והתחזוקה שלו, וכן על מעצרו ותשאולו של מנהל הבריאות באזור בגדאד בו שכן בית החולים. הוא השעה גם את מושל בגדאד וכן את שר הבריאות חסן אל-תמימי ותכנן לחקור גם אותם. כאזמי הורה על סיום החקירה בפרק זמן של חמישה ימים, וכן על הגשת דו"ח למועצת השרים, על פי CNN.
באותו יום הכריז אל-כאזמי על שלושה ימי אבל לאומי. הוא גם הצהיר כי בני המשפחה של כל קורבן יקבלו 10,000,000 דינר עיראקי (שווה ערך ל-5,700 אירו בשנת 2021).
כמה מדינות ברחבי העולם פרסמו תנחומים לתושבי עיראק. האפיפיור פרנציסקוס התאבל אף הוא על ההרוגים בשרפה בבית החולים בבגדאד, כשהוא קורא למאמינים להקדיש תפילות לקורבנות.
כמה צוותים רפואיים, עדים ובני משפחה שאיבדו את יקיריהם, אמרו כי המטפים לא היו פונקציונליים. הם מתחו ביקורת על מערכת הבריאות העיראקית, שלדעתם הייתה נתונה לניהול כושל במשך שנים וכעת הובילה למותם של למעלה מ-80 איש.
תחנת קשירסקאיה
תחנת קשירסקאיה (ברוסית: Каширская) היא תחנה חוצה פלטפורמות של הרכבת התחתית של מוסקבה בקו זמוסקבורצקאיה וקו הטבעת הגדול הנמצא בבנייה.
התחנה ממוקמת על גבול הרבעים מוסקבורצ'יה-סאבורובו ונאגאטינו-סאדובניקי .
תחנת קשירסקאיה נפתחה ב-11 באוגוסט 1969, והיא וקרויה על שם כביש קשירסקויה שוסה .
זו היא תחנה חוצה פלטפורמות ראשונה, שנבנתה במטרו של מוסקבה.
שירות החקירות של משמר החופים
שירות החקירות של משמר החופים (באנגלית: The Coast Guard Investigative Service) היא סוכנות אכיפת החוק של משמר החופים של ארצות הברית החוקרת את הפשעים הקשורים למשמר החופים האמריקאי או תחת תחום אחריותו. מרבית עובדיו הם אזרחים, מגויסים למילואים וסוכנים מיוחדים.
משימה.
המשימות העיקריות של שירות החקירות של משמר החופים האמריקאי הוא לערוך חקירות פליליות, לעסוק באכיפת החוק ואיסוף מודיעין, להגן על רווחתם של אנשי המשמר וכן לספק שירותי מגן למשמר החופים האמריקאי.
סנגל הצרפתית
סנגל הצרפתית הייתה מושבה צרפתית באפריקה, ששכנה באזור נהר סנגל, והייתה המושבה הוותיקה ביותר של צרפת באפריקה. בשנת 1946 הצטרפה המושבה לאיחוד הצרפתי, ובשנת 1959 היא התמזגה עם סודאן הצרפתית ליצירת הפדרציה של מאלי, שקיבלה עצמאות בשנת 1960.
היסטוריה.