VP113 2012 המכונה לעיתים "ביידן" הוא כוכב לכת מינורי טרנס נפטוני בעננת אורט. הוא נצפה לראשונה ב-5 בנובמבר 2012, וגילויו הוכרז ב-26 במרץ 2014. בהירותו המוחלטת היא 4, מה שמרמז על כך שהוא ככל הנראה כוכב לכת ננסי. ככל הנראה, גודלו כמחצית מסדנה שנמצא במסלול יחסית דומה אליו. הגוף כונה באופן לא רשמי "VP" על שמו של סגן נשיא ארצות הברית בעת הגילוי, ג'ו ביידן (ראשי תיבות: Vice President). הגוון של פני השטח ככל הנראה ורוד, בשל הקרינה המוחזרת מקרח מים, פחמן דו-חמצני ומתאן. הפלנטואיד נצפה לראשונה ב-5 בנובמבר 2012 באמצעות טלסקופ בקוטר של 4 מטרים במצפה הכוכבים צ'רו טולולו שבצ'ילה. לאחר גילויו הוא נצפה גם בטלסקופ בקוטר 6.5 מטרים במצפה לאס קמפאנס שבמדבר אטקאמה בצ'ילה.
הפריהליון של VP113 2012 הוא הגדול ביותר מבין כל הגופים המוכרים במערכת השמש, והוא היה בו לאחרונה בסביבות שנת 1978, במרחק של כ-80 יחידות אסטרונומיות. נכון למרץ 2014, מרחקו מהשמש הוא כ-84 יחידות אסטרונומיות. לא ידוע כיצד הגוף הגיע לפריהליון שנמצא מחוץ לחגורת קויפר. אפשרות סבירה לסיבה לכך היא היתכנות להימצאותה של פלנטה שמסתה פי כמה מכדור הארץ. אפשרויות נוספות הן כוכב שעבר קרוב יחסית למערכת השמש סמוך להיווצרותה, בצביר הפתוח שבו נוצרה.
ראסט (משחק מחשב)
ראסט (באנגלית: Rust) הוא משחק מחשב מבית Facepunch Studios שהוא סטודיו קטן לבניית משחקים. המשחק יצא לאור לראשונה כגרסת אלפא סגורה בשנת 2013, באוקטובר 2013 החלה מכירה של הגרסה המוקדמת של המשחק ונכון לאפריל 2014 הוא מכר למעלה ממיליון עותקים.
מטרתו העיקרית של השחקן במשחק היא לשרוד. השחקן מתחיל כדמות ללא ציוד עם לפיד ואבן, שאיתם הוא חוצב חומרים שונים, כמו למשל עצים, אבנים, מתכת ועוד. עם החומרים הוא יוצר כלים טובים יותר אפשר גם למצוא אותם במקומות כמו "oil rig" וכו..., כלי נשק ובגדים. בעזרת העצים האבנים והמתכת הוא יכול לבנות מקלט, בית, מבצר או בסיס. במשחק ניתן לשחק באופן שיתופי דרך האינטרנט, לחלוק בתים עם שחקנים ולהצטרף לקבוצה שלהם של האנשים באותו השרת ולהילחם נגדם. בנוסף לכך השחקן יכול לקדם את עצמו על ידי פריצה לבסיסים עם חומר נפץ כדי לקחת את הציוד שלהם. ישנם כמה סוגים של שרתים (Servers) של המשחק עצמו, ושל אנשים פרטיים.
גן ילדים מובנה
גן ילדים מובנה הוא גן ילדים בעל סדר יום קבוע ומתוכנן, הפעילות בו מותאמת לרמת ההתפתחות של הילד ומכוונת על ידי הגננת. הגננת בגן היא הדמות האחראית להנחות את הילד על מנת שיפיק את המירב לשם התפתחותו.
ה"גן המובנה" עומד בניגוד ל"גן הפתוח" או ה"גן הזורם".
היסטורית הגן המובנה.
בראשית שנות החמישים, תפקיד הגננת התמצה בהכרת הילד מתוך צפייה בו בשעת המשחק. גננות קבלו הדרכה להימנע מהתערבות במשחק, על מנת שלא לפגוע בדמיונו ובכוונותיו הפנימיות של הילד, ותפקידן הסתכם בארגון סביבת הגן כך שיאפשר את הגרויים הנדרשים לילד, לשם סקרנותו וחקרנותו, ובהמשך לצפות בו תוך הסקת מסקנות על אופיו, חשקיו ותחביביו.
בשנות החמישים המאוחרות ובמשך שנות השישים החל המפנה לאחר פרסום מחקרה של ד"ר דינה פייטלסון ובעקבותיו מאמרה בשם "גורמי הכישלון בכיתה א'". המחקר הראה על הישגים דלים ברמת הקריאה של ילדים בכיתה א'. ממצאיו של מחקר זה גרמו לחשיבה מחודשת ולהסקת מסקנות שיש לתת הכוונה לעבודה יותר מובנית בגן הילדים, על מנת להכין את הילדים כראוי לרכישת הקריאה בכיתה א'.
במקביל התפרסם מחקר נוסף, שתועד בשם "המשחק הסוציו-דרמטי, אמצעי לקידום לימודי, חברתי וריגושי של ילדים צעירים" (1968) על ידי החוקרות ד"ר שרה סמילנסקי ושפטיה ובו נמצא כי ילדים רבים שנמנו על שכבות אוכלוסייה החלשות לא פיתחו "התנהגות משחק", וכן רבים מהם אינם מנצלים את מירב הגירויים מארגון הסביבה שנועדה לעודד משחק.
בהשפעת ממצאי המחקרים שונתה התפיסה במערכת החינוך לעבודה יותר מכוונת הכוללת סדר יום יותר מובנה, משחקים דידקטיים, דפי עבודה לקידום מיומנויות רלוונטיות לכיתה א', והכוונה במשחק חופשי לעידוד למידה מתוך המשחק.
לפי שיטת הגן המובנה סדר היום של הילדים בגן הוא אחיד. הילדים מבצעים את אותן פעילויות בזמנים קבועים, דבר הנותן לגננת שליטה בארגון ובמשמעת הילדים.
כיום בגני החינוך המיוחד פועלים אך ורק על פי שיטת הגן המובנה, דבר המסייע לילדים לשמור על שגרה וסדר יום קבוע.
גן ילדים מובנה או פתוח.
עד היום קיים ויכוח על מעלותיו וחסרונותיו של הגן המובנה לעומת הגן הפתוח שכולל את הדילמות על דמותו של גן הילדים בביטוי של מובנות מול פתיחות, הכוונת הגננת מול יוזמה ועצמאות של הילד, חבירה להתפתחות הילד מול החשה והאצת ההתפתחות, תוכנית המתבססת על תהליכי חשיבה ועל מבנה הפעילות מול תוכנית המתבססת על מבנה הדעת וכן גן ילדים כמכין לבית הספר מול גן ילדים כשדה נרחב לפעילות, ליוזמות, למעשים ולרעיונות.
כיום רוב הגנים הם בעל תכנון מובנה, כשבחלקם ישנה נטייה גדולה יותר לפתיחות מאחרים. מנגד, ניתן למצוא גנים מסוימים הדוגלים בשיטת ה"גן הזורם", שהוא מנוגד בהשקפתו לגן המובנה.
האלמנה העליזה
האלמנה העליזה (באנגלית: Widow's Walk) הוא רומן מאת רוברט ב. פארקר, שיצא בעברית בשנת 2003 בהוצאת זמורה ביתן. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של פארקר, הבלש הפרטי ספנסר. זהו הספר ה-29 בסדרת הספרים שכתב פארקר אודותיו.
עלילת הספר.
עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי ספנסר, גיבורו הראשי של פארקר, נשכר על ידי ריטה פיורי, עורכת דין ובעברה תובעת מחוזית, כדי לסייע לה להגן על מרי סמית הנאשמת ברצח בעלה, הבנקאי נייתן סמית, שנמצא ירוי במיטתו. הראיות כנגד סמית רבות, בהתחשב בעובדה שהיא היורשת הבלעדית לרכושו של בעלה, בכך שהאליבי שלה מפוקפק ובעובדה כי ברשות התביעה עד הטוען כי שכרה אותו על מנת להרוג את בעלה.
פילדמרשל אלנבי
אדמונד אלנבי, הוויקונט הראשון אלנבי ממגידו
אחווה ואחדות
אחווה ואחדות (בסרבו-קרואטית: Братство и јединство, במקדונית: Братство и единство, בסלובנית: bratstvo in enotnost) הייתה סיסמה פופולרית של המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. הסיסמה עודדה את האחווה והאחדות של עמי יוגוסלביה והתנגדה לפילוג ולחלוקה.
לאחר הפלישה ליוגוסלביה בידי מדינות הציר במלחמת העולם השנייה באפריל 1941, הכובשים שאפו ליצור שנאה בין הלאומים השונים ביוגוסלביה. המפלגה הקומוניסטית הצליחה במשימתה להפיץ את רעיון "האחווה והאחדות" של האומות והמיעוטים אתניים ביוגוסלביה, במהלך לחימתם בכובש הנאצי. הקמת הפדרציה נחשבה כהגשמת סיסמה זו.
לאחר המלחמה, הסיסמה הפכה לקו-מנחה בנוגע ליחסים אתניים בתוך המדינה החדשה. מדיניות זו בוטאה בחוקות ב-1963 וב-1974. היא הדגישה את הדומות בין הלאומים והמיעוטים, ואת התלות ההדדית ביניהם. כל אדם היה רשאי לבטא את תרבותו הייחודית, אך עודדו את האזרחים להגדיר את עצמם כחלק מהלאום ה"יוגוסלבי". על פי אבריל הרימן: .
בכל רחבי יוגוסלביה, הרבה מפעלים, בתי ספר, מקומות ציבוריים וקבוצות ספורט נהגו להיקרא "אחווה ואחדות", כמו גם הכביש המהיר שמחבר בין ליובליאנה, זאגרב, בלגרד וסקופיה ("כביש האחווה והאחדות"). מספר אנשים הורשעו בפעולות שעלולות לפגוע באחווה ובאחדות, כגון פעולות של שוביניזם, בדלנות ואירידנטה, ביניהם: אלייה איזטבגוביץ', פרניו טוג'מן וסטייפן מסיץ'.
הסיסמה "אחווה ואחדות" הייתה בשימוש בתחילת דרכה של רפובליקת סלובניה העצמאית.
טאבי רויבס
ויליאם קוונדיש
ויליאם קוונדיש-בנטינק, הדוכס השלישי מפורטלנד (באנגלית: William Henry Cavendish-Bentinck, 3rd Duke of Portland; 14 באפריל 1738 – 30 באוקטובר 1809), היה מדינאי בריטי מהמפלגה הוויגית ומאוחר יותר מהמפלגה הטורית, שכיהן כראש ממשלת בריטניה בשתי תקופות כהונה, אחת ב-1783 והשנייה בין השנים 1807–1809. התקופה של 24 השנים הללו בין שתי תקופות הכהונה היא תקופת הפער הארוכה ביותר בין שתי תקופות כהונה של כל ראש ממשלה שכיהן אי פעם בבריטניה. כמו כן הוא כיהן כנשיא אוניברסיטת אוקספורד. אחת מצאצאיותיו של הדוכס מפורטלנד היא אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת שאליו היא מקושרת דרך סבתה מצד אמה.
ביוגרפיה.
ויליאם קוונדיש היה בנם הבכור של ויליאם בנטינק, הדוכס השני מפורטלנד ושל אשתו מרגרט. הוא ירש אדמות רבות מאמו ומסבתו מצד אמו. הוא התחנך בבית הספר בוסטמינסטר ולמד בקולג' כרייסט צ'רץ' שבאוקספורד. בשנת 1761 הוא נבחר לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה של וובלי (Weobley) ושנה לאחר מכן ירש מאביו את תואר הדוכס מפורטלנד ונכנס לבית הלורדים. בהיותו מקורב לחוגי האצולה של המפלגה הוויגית בראשותו של הלורד רוקינגהם הוא שירת בממשלתו הראשונה כלורד צ'מברלין בין השנים 1765–1766 ולאחר מכן כלורד לוטננט של אירלנד בממשלתו השנייה של רוקינגהם בשנת 1782. הוא התפטר מממשלתו של הלורד שלבורן יעד עם שאר תומכיו של צ'ארלס ג'יימס פוקס בעקבות מותו של רוקינגהם.
באפריל 1783 קודם פורטלנד להיות ראש הממשלה שהוקמה מטעמה של קואליציית פוקס-נורת'. הוא כיהן גם כלורד הראשון של האוצר עד לנפילתה של הממשלה בדצמבר אותה שנה. במהלך כהונתו נחתם חוזה פריז שסיים את מלחמת העצמאות של ארצות הברית.