כריס סטראכוויץ נולד למשפחה גרמנית אצילה שהתגוררה בעיירה בשלזיה התחתית שבאותה תקופה הייתה חלק של גרמניה. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה האזור הועבר לפולין ואוכלוסייה גרמנית גורשה. המשפחה עברה לבראונשווייג בה התגוררו קרובים. בשנת 1947 הם עברו לארצות הברית והתיישבו בסנטה ברברה. כריס הצעיר התעניין בג'אז ולאחר צפייה בסרט New Orleans עם בילי הולידיי ולואיס ארמסטרונג החל לאסוף תקליטים.
בשנת 1951 כריס סטראכוויץ עבר ללוס אנג'לס ובשנת 1952 החל ללמוד באוניברסיטת ברקלי. בשנת 1954 הוא קיבל אזרחות ארצות הברית והתגייס לצבא ארצות הברית. לאחר סיום השרות סטראכוויץ חזר ללימודים וקיבל לתואר במדעי המדינה. במקביל הוא למד הפקת מוזיקה ועבד כמורה.
בשנת 1960 הוא רכש ציוד הקלטה והקים חברה Arhoolie Records. את התקליט הראשון הופץ ב-250 העתקים. בשנת 1961 הוא הקליט את סידני בבינו. בהמשך החברה הפיקה מחדש הקלטות של ביג ג'ו טורנר ולוול פולסון. בשנת 1962 סטראכוויץ החליט להקדיש את עצמו לחברה שהקים, עזב את ההוראה ועבר לברקלי. באותה תקופה הוא הקליט את מיסיסיפי פרד מקדואל ומוזיקאים נוספים. בשנת 1965 הוא התחיל להנחות תוכנית ברדיו. התוכנית שודרה עד לשנת 1995.
בשנת 1966, בעקבות הצלחתו עם הקלטה של Country Joe and the Fish כריס סטראכוויץ הקים לחברה מטה ואולפן חדשים.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא המשיך בהקלטות של מוזיקאים כמו ביג מאמא ת'ורנטון, אליזבת קוטן, ריצרד פורד ורבים נוספים. כמו כן הוא התחיל להתעניין במוזיקה מקסיקנית. הוא הפיק אלבום של פלקו חימנס שזכה בפרס גראמי בשנת 1986.
כריס סטראכוויץ גילה והפיק הקלטות ראשונות של להקת The Klezmorim.
בשנת 1993 סטראכוויץ קיבל פרס על מפעל חיים בתחום בלוז. בשנת 1995 הוא הקים ארכיון שכולל 44,000 הקלטות החל משנת 1906. בשנת 2009 האוסף נפתח לציבור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
בשנת 2016 כריס סטראכוויץ קיבל פרס גראמי על פעילותו כמפיק.
לורי מטקאלף
לורה אליזבת מטקאלף (באנגלית: Laura Elizabeth Metcalf; נולדה ב-16 ביוני 1955) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. היא זכתה בשני פרסי טוני, שלושה פרס אמי לבידור בפריים טיים, בנוסף למועמדויות לפרס אוסקר, פרס האקדמיה הבריטית לקולנוע ושלושה פרסי גלובוס הזהב.
ביוגרפיה.
מטקלף נולדה בקרבונדייל, אילינוי, הבכורה מבין שלושה ילדים. היא, אחיה ג'יימס ואחותה לינדה גדלו ב אדוארדסוויל, אילינוי, שלדבריה "לא נמצא ליד תיאטרון." אביה, ג'יימס, היה מנהל התקציב באוניברסיטת דרום אילינוי-אדוארדסוויל. הוא נפטר בתתאומיות בשנת 1984. אמה, ליבי, הייתה ספרנית. דודתה הגדולה הייתה המחזאית זוכת פרס פוליצר זואי אקינס. היא בוגרת אוניברסיטת מדינת אילינוי, מחזור 1976. בזמן לימודיה עבדה כמזכירה בקולג'.
קריירה.
תיאטרון.
מטקאלף למדה באוניברסיטת המדינה של אילינוי וקיבלה את תואר ראשון באמנויות בתיאטרון בשנת 1976. במהלך לימודיה, היא פגשה סטודנטים למשחק, ביניהם ג'ון מלקוביץ', גלן ראדי, ג'ואן אלן, טרי קיני וג'ף פרי, ששני האחרונים, יחד עם חברו לכיתה בבית הספר התיכון של פרי, גארי סיניז הקימו את להקת תיאטרון "Steppenwolf" בה החלה מטקאלף את הקריירה. מטקאלף נסעה לניו יורק כדי להופיע בהפקת "סטפנוולף", שהוצגה באוף-ברודוויי של המחזה "Balm in Gilead" מאת לנפורד וילסון על משחקה במחזה זכתה בפרס אובי לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1984 ופרס עולם התיאטרון לשנים 1984–1985 בקטגוריית השחקנית הראשית ביותר בסרט הופעה בברודוויי או אוף ברודוויי.
מטקאלף עברה לניו יורק והחלה לשחק בהפקות תיאטרליות בהן "נובמבר" בברודוויי של דייוויד מאמט ב-2008. על משחקה במחזה קיבלה מועמדות לפרס טוני.
ביוני 2009, מטקאלף שיחקה במחזהו של ג'סטין טאנר "Voice Lessons" עם פרנץ' סטיוארט, שהוצג בהוליווד. לאחר מכן שיחקה במחזות "יומן חוף ברייטון" ו"בדרך לברודוויי", בבימויו של דייוויד קרומר. הפקת "יומן חוף ברייטון", נמשכה תשע הופעות באוקטובר 2009, והפקת "בדרך לברודוויי" בוטלה לפני הבכורה.
בספטמבר 2010, חזרה מטקאלף ל"סטפנוולף" וכיכבה במחזה של ליסה ד'אמור, "דטרויט". ב-2011, היא הופיעה במחזה "The Other Place", שנכתב על ידי שר ווייט, בבימויו של ג'ו מנטלו. היא זכתה בפרס לוסיל לורטל לשנת 2011, בקטגוריית השחקנית הראשית המצטיינת, ובפרס אובי לשנת 2011, על הופעתה במחזה.
בשנת 2012, מטקאלף הצטרפה לדייוויד סושה בהפקת ווסט אנד של המחזה "מסע ארוך אל תוך הלילה" מאת יוג'ין אוניל, שעליו הייתה מועמדת לפרס "Evening Standard Theatre" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
בשנת 2013, הפקת המחזה "The Other Place" עברה לברודוויי כשמטקאלף חזרה על תפקידה וזכתה במועמדות לפרס הטוני. בהצגה זו היא כיכבה עם בתה, זואי פרי. בשנת 2013, מטקאלף שיחקה במחזה באוף-ברודוויי של ברוס נוריס, "Domesticated" עם ג'ף גולדבלום בתיאטרון מיצי ניוהאוס במרכז לינקולן. על הופעתה היא הייתה מועמדת לפרס ליגת הדרמה לשנת 2014, ולפרס "הדרמה דסק" באותה שנה לשחקנית מצטיינת במחזה.
בשנת 2015, היא שיחקה בתפקיד אנני ווילקס בהפקת ברודוויי של מיזרי מאת סטיבן קינג, לצד ברוס ויליס. ההצגה עלתה בבכורה ב-15 בנובמבר 2015 בתיאטרון ברודהרסט. הצגה זכתה זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים, אך הביצועים של מטקאלף זכו לשבחים רבים. היא הייתה מועמדת לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה, המועמדות השלישית שלה לטוני.
מטקאלף הופיעה בברודוויי במחזה "בית בובות: חלק 2" של לוקאס האנת, עם כריס קופר. ההצגה הוצגה בתיאטרון ג'ון גולדן, בבכורה באפריל 2017. מטקאלף זכתה לשבחי המבקרים על הופעתה וזכתה בפרס הטוני הראשון שלה, בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר במחזה. בשנה שלאחר מכן הופיעה מטקאלף בברודוויי במחזה "שלוש נשים גבוהות" לצד גלנדה ג'קסון ואליסון פיל. המחזה הוצג בתיאטרון ג'ון גולדן. על משחקה היא זכתה בפרס טוני השני ברציפות שלה, הפעם עבור השחקנית הטובה ביותר במחזה. מטקאלף גילמה את הילרי קלינטון לצד ג'ון לית'גו בתפקיד ביל קלינטון בהצגה "הילרי וקלינטון" של המחזאי לוקאס האנת בברודוויי ב-2019. המחזה הוצג בתיאטרון ג'ון גולדן ובוים על ידי ג'ו מנטלו ומספר סיפור בדיוני על מסע הבחירות של הילרי קלינטון לנשיאות ב-2008. ההצגה הועלתה מ-18 באפריל 2019 עד 23 ביוני 2019. מטקאלף הייתה מועמדת לפרס הטוני לשנת 2019, של משחקה בקטגוריית השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזה.
בשנת 2020, מטקאלף החלה להופיע בעיבוד לסרט "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" של אדוארד אלבי. את ההפקה ביים ג'ו מנטלו ומטקאלף שיחקה בו לצד רופרט אוורט. ההצגה הוצגה בתיאטרון בות' מ-3 במרץ 2020 עד 11 במרץ 2020. ההפקה בוטלה עקב מגפת הקורונה.
בפברואר 2020 פורסם כי מטקאלף תשחק במחזה מותו של סוכן של ארתור מילר לצד נייתן ליין.
טלוויזיה.
בין השנים 1980–1981 שיחקה מטקאלף בתוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב". בשנת 1988, מטקאלף הופיעה לראשונה בתפקיד הידוע ביותר שלה כג'קי האריס, בקומדיית המצבים המצליחה של ABC, "רוזאן", לצד רוזאן בר וג'ון גודמן. על הופעתה היא הייתה מועמדת ארבע פעמים לפרס אמי לבידור בפריים טיים בקטגוריית השחקנית המשנה המצטיינת בסדרה קומית, קטגוריה בה זכתה שלוש פעמים ברציפות, מ-1992 עד 1994 מטקאלף הופיעה במהלך כל תשע העונות של הסדרה.
במהלך תקופה זו, היא הופיעה בתפקידי אורח בתוכניות כגון, "המלך היל" בשנת 1997, "דארמה וגרג" (1997) ו"מפגשים מהסוג האישי" (1998). האחרון שבהם הביא את המועמדות הראשונה שלה לפרס אמי לפריים טיים לשחקנית אורחת מצטיינת בסדרה קומית.
מ-1999 עד 2001, מטקאלף הופיעה עם נורם מקדונלד בסדרה "המופע של נורם" (לימים יותר נודעה הסדרה בשם "נורם"), שרצה במשך שלוש עונות (1999–2001), ומאוחר יותר כיכבה לצידו של נייתן ליין בסדרה הקומית "צ'רלי לורנס" משנת 2003. הסדרה בוטלה לאחר שידורם של שני פרקים.
במהלך תקופה זו, למטקאלף היו תפקידי אורח בסדרות בהן "פשוט נהדרת", "מלקולם באמצע", "פרייז'ר", "פורטלנדיה", "ללא עקבות", ו"האנטומיה של גריי", בה שיחקה לצד בעלה לשעבר ג'ף פרי. תפקידיה בסדרות "מונק" ו"עקרות בית נואשות" זיכו אותה בשתי מועמדויות נוספות לפרס אמי לשחקנית אורחת מצטיינת בסדרה קומית.
בשנת 2007, מטקאלף הופיעה לראשונה בתפקיד מרי קופר, אמו של שלדון קופר, אחת הדמויות הראשיות, בקומדיית המצבים המצליחה של CBS, "המפץ הגדול". היא חזרה על התפקיד במהלך שתים עשרה עונותיה של הסדרה. הופעתה זיכתה את מטקאלף במועמדותה הרביעית לפרס אמי בפריים טיים לשחקנית אורחת מצטיינת בסדרה קומית לשנת 2016. בתה זואי פרי מגלמת את הגרסה צעירה יותר של דמותה, מרי בסדרת הספין-אוף של המפץ הגדול, "שלדון הצעיר".
מ-2013 עד 2015, שיחקה בסדרה הקומית "מחזיקות מעמד". היא הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים בקטגוריית השחקנית הראשית המצטיינת בסדרה קומית."
בשנת 2016, מטקאלף שיחקה בפרק השלישי של הסדרה במימון עצמי של לואי סי. קיי., "הוראס ופיט", עליה הייתה מועמדת לפרס אמי בפריים טיים לשחקנית אורחת מצטיינת בסדרת דרמה.