במשך כעשור לאחר התפרקות יוגוסלביה היה המבנה סגור לקהל הרחב. לאחר מכן שב המבנה ונפתח למבקרים.
כיום נמצא המבנה בשטחו של המוזיאון להיסטוריה של יוגוסלביה. במבנה עצמו מצויה תצוגה של חפצים ומסמכים מימי שלטונו של טיטו.
מבקרים רבים מגיעים אל המבנה ב-25 במאי - יום הולדתו של טיטו, שהיה גם "יום הנוער" ביוגוסלביה הקומוניסטית. ב-2004 ביקרו בו 11 אלף איש, ומאז 1982 - 17 מיליון.
בשנת 2013 נפטרה ונקברה במבנה יובאנקה ברוז, אשתו השלישית ואלמנתו של טיטו.
שאיוסנטפטר
שאיוסנטפטר (בהונגרית: Sajószentpéter) היא עיר בצפון הונגריה כ-15 ק"מ צפונית למישקולץ.
העיר מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1281 בשם Szentpéter (סנט פטר, פטר הקדוש). חלקו הראשון של שמה נוסף לה מאוחר יותר, והוא שם הנהר הסמוך, שאיו. בתקופה זו הייתה העיר בבעלות . במהלך קרבות בין ההוסיטים לבין הקתולים נהרסה העיר. היא נבנתה שוב ב-1466, אך מעמד העיר הושב לה רק ב-1989.
במאות ה-17 וה-18 הייתה העיר בבעלות מספר משפחות אצולה, בהן משפחת ראקוצי (Rákóczi).
במאה ה-19 הפך היישוב, שעד אז הסתמך לכלכלתו על חקלאות, ליישוב תעשייתי. מכרות פחם נפתחו וכן הוקם מפעל זכוכית. בהיותו ממוקם באזור תעשייתי, גבר תיעושו של היישוב בתקופת , אך עם התמוטטות השלטון הקומוניסטי בהונגריה נקלעה התעשייה המקומית לקשיים, כפי שקרה ליישובים תעשייתיים אחרים בצפון הונגריה באותה תקופה, והאבטלה גדלה.
בעיר גלריה לאמנות ומוזיאון.
יהודים.
בתחילת שנות ה-40 היו בעיר כ-600 יהודים, רובם סוחרים ובעלי מלאכה, שהיו אורתודוקסים בהשתייכותם הקהילתית. באוגוסט 1941, לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות, חלק מתושבי העיר היהודים, שלא הייתה להם אזרחות הונגרית, גורשו לקמניץ-פודולסקי ונרצחו שם.
במרץ 1944 כבשה גרמניה הנאצית את הונגריה. במאי 1944 הוקם בעיר גטו. ביוני 1944 גורשו תושבי הגטו למישקולץ, חלקם הועברו לגטו דיושג'ור וכל היהודים, גם משאיוסנטפטר וגם מדיושג'ור, גורשו לאושוויץ.
טיפול תומך
דובי הלמן
דב הלמן (נולד ב-7 באפריל 1936), הוא איש ציבור ששימש כראש המועצה האזורית חבל אילות, כמזכיר ההתנועה הקיבוצית. בעברו היה קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבה 646, חטיבת צנחנים במילואים.
קורות חייו.
הלמן נולד וגדל בקיבוץ גבת בן ליהודה (יודקה) ובתיה הלמן המוכרים מן הספר "כמו שני סלעים" שנכתב על ידי אורה ערמוני. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קצינים וסיים כחניך מצטיין. עם סיום הקורס שימש כמפקד מחלקה בגדוד הצנחנים 890. הלמן לחם בפעולות התגמול ובמלחמת סיני, בה השתתף בקרב המתלה. בשירות המילואים שימש הלמן בתפקידי פיקוד שונים בחטיבה 55. במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד פלס"ר חטיבה 55, ולקח חלק בקרב על מעוז בודפשט, במבצע אבירי לב ובקרב סרפאום.ב
בהמשך מונה למפקד גדוד בעוצבת חצי האש. ב-28 בפברואר 1977, במהלך תרגיל חטיבתי נפצע קשה, כאשר עלה רכבו על מוקש באזור ניצנה שבנגב. באוגוסט 1977 מונה למפקד עוצבת שועלי מרום, חטיבת צנחנים במילואים ושירת בתפקיד עד אוקטובר 1983. הוא פיקד על החטיבה במלחמת לבנון הראשונה, תחת פיקודו לחמה החטיבה לחמה בקרבות לכיבוש צור וצידון. הלמן הוא חבר קיבוץ יטבתה וכיהן כראש המועצה האזורית חבל אילות (1981-1985) וכמזכיר התנועה הקיבוצית בסוף שנות ה-1980.
הלמן הוא בעל תואר אקדמי בגאולוגיה מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.
הטבח בקמניץ-פודולסקי
הטבח בקמניץ-פודולסקי בוצע בעיר קמניץ-פודולסקי שבאוקראינה, ב-26 עד 29 באוגוסט 1941, עם פלישת הגרמנים לברית המועצות. בביצועו השתתפו אוקראינים, הונגרים וגרמנים בפיקודו של מפקד האס אס והמשטרה של גזרת 'רוסיה-דרום' (אוקראינה), פרידריך יֶקֶלן, ובו נרצחו כ-23,000 יהודים. במספר זה כלולים הן כ-10,000 יהודים שאותם גירשו ההונגרים מהונגריה מכיוון שלא היו בעלי אזרחות הונגרית, והן כ-13,000 יהודים תושבי העיר קמניץ-פודולסקי. היה זה מעשה הטבח ההמוני הראשון שביצעו כוחותיו של יקלן, לפני הרציחות ההמוניות שביצעו לאחר חודשיים בבאבי יאר ולאחר כשלושה חודשים ביער רוּמבּוּלה.
רקע.
ב-27 ביוני 1941 הכריזו ההונגרים מלחמה כנגד ברית המועצות והחלו בגיוס יהודים ובשילוחם מהונגריה למחנות עבודה ובמסגרת גיוס צבאי, בשירות העבודה. לאחר מספר שבועות כבשה הונגריה את קמניץ-פודולסקי. קצינים במשרד הפיקוח על הזרים בהונגריה הכינו תוכנית במסגרתה נועדו לגירוש לגליציה יהודים חסרי אזרחות הונגרית שחיו בהונגריה.
הגירוש.
ביולי 1941 החל מבצע הגירוש, ובו נכללו גם יהודים הונגרים שלא יכלו להוכיח את אזרחותם ההונגרית, בהיעדר מסמכים מתאימים. המשטרה ההונגרית גירשה כאלף יהודים מדי יום, במשך כשלושה שבועות, בקרונות משא, עד שמספר המגורשים הגיע לכ-16,000. יהודים אלה הובאו לקמניץ-פודולסקי ונמסרו לכוחות אס אס שהיו במקום, בפיקודו של פרידריך יקלן.
הטבח.
על פי נתונים באתר יד ושם, בין 26 ל-29 באוגוסט 1941 נרצחו בקמניץ-פודולסקי 23,600 יהודים, בהם 14–18 אלף יהודים שהוסגרו מהונגריה, עיירות בסיבה כמו אלסו אפשה והיתר תושבי העיר. ההיסטוריון רנדולף ברהאם כתב שמכלל 18,000 המגורשים מהונגריה נשארו בחיים כאלפיים, ושאלה מהם שהצליחו לחזור להונגריה סיפרו על הרצח ההמוני".
תגובה.
הגעת הידיעות מהניצולים עוררה גל מחאה מצד גורמים ליברליים בהונגריה, כמו אנדרה בייצ'י-ז'ילינסקי ומרגיט שלכטה, אם כי התקשורת שמרה על איפול. משלחת של נמלטים פגשה בשר הפנים קרסטס-פישר, וזה הורה על עצירת הגירושים. גם הגרמנים התקשו להתמודד עם שטף הבאים, וביקשו כבר קודם לעצור אותו.
23andMe
23andMe היא חברת ביוטכנולוגיה הממוקמת בעיר מאונטיין ויו בעמק הסיליקון שבקליפורניה. החברה מעניקה שירותי גנומיקה אישית. השם 23andMe נגזר מ-23 זוגות הכרומוזומים הקיימים בתאי הגוף הנורמליים של גוף האדם. בשנת 2008 ערכת בדיקת הדנ"א האישית שלהם זכתה בתואר המצאת השנה על ידי מגזין טיים.
הקמה.
החברה הוקמה על ידי לינדה אייבי, פול קוסנזה ואן ווייציצקי במטרה להעניק בדיקות גנטיות לציבור הרחב.
החברה שהחלה מעניקה שירותיה בנובמבר 2009, משתמשת בדגימת רוק של הלקוחות ובאמצעותה קובעת את ערך הגנוטיפ בכמיליון סניפים. תוצאות הבדיקה מפורסמות באתר האינטרנט של החברה וכוללות תכונות תורשתיות, גנאלוגיה ומידע על הסיכון למום מולד. בנוסף, החברה מספקת שירותי מחקר על ידי מתן מידע גנטי אנונימי לחוקרים למציאת קשרים גנטיים למחלות ולהפרעות שונות.
שירותים.
החברה פיצלה את שירותיה והציעה שלוש גרסאות שונות בתמחור שונה: שירותי גנאלוגיה, בדיקות רפואיות ושילוב של השניים. שנה מאוחר יותר בוטלו הגרסות השונות והשירותים אוחדו מחדש. בסוף שנת 2010 החלה החברה לגבות שירותי עדכון בתשלום חודשי, אולם הגבייה בוטלה באמצע שנת 2012 עקב חוסר עניין הציבור.
נכון למרץ 2014, החברה אספה כ–650,000 דגימות.
יחסים עם הממשל האמריקאי.
היכולת למפות חלקים נרחבים של הגנום האנושי העלתה שאלות שנויות במחלוקת, כגון: האם הנתונים מתורגמים בצורה משמעותית והאם אלו יובילו להפליה גנטית.
בשנת 2008, כשלו ניסיונותיהן של מדינות ניו יורק וקליפורניה לחסום את שירותיה של 23andMe ושל חברות המעניקות שירותים דומים, תחת הטענה שהן לא היו בעלות רישיון מתאים. כמו כן, הועלתה האפשרות לדרוש הפניית רופא לצורך בדיקה מסוג זה. באוגוסט 2008, קיבלה החברה רישיון לפעול בקליפורניה.
בשנת 2008 הודיע ה-FDA האמריקאי לחברות שונות המספקות מידע גנטי ביניהן 23andMe, שהשירות אותו הן מספקות נחשב להליך רפואי ועל כן הן זקוקות לאישור פדרלי להפעלתו. החברה לא הגישה את המסמכים הדרושים לאישור מסוג זה, ולכן בחודש נובמבר 2013 הפסיקה למכור את ערכות איסוף הרוק והחל מדצמבר של אותה שנה החברה מוכרת מידע גנטי לא מעובד ובדיקות גנאלוגיות בלבד.
תביעות.
כיום מתנהלות מול החברה שתי תביעות ייצוגיות: האחת בקליפורניה והשנייה במסצ'וסטס. התביעות הייצוגיות טוענות כי החברה השתמשה בפרסום כוזב והבטיחה להעניק מידע גנומי אישי, על אף שהדבר אינו בר תוקף.
גישת התרגום דקדוק
גישת הדקדוק-תרגום היא אחת הגישות ללימוד שפות זרות בהוראת השפות. גישה זו היא במקור מאירופה במאה ה-19. הגישה שימשה מורים ללימוד שפות כבר לפני מאות שנים ללימוד שפות לא דבורות כגון לטינית. לגישה זו ישנה מאפיינים רבים אבל העיקר זה לפתח היכולת בקריאה וכתיבה. עם זאת, החסרון בגישה הזו זה שהיא שמה דגש רק על הכתיבה והקריאה ומזניחה באותו זמן החשיבות של מיומנות הדיבור והשמיעה. ומכאן, היכולת לקיים תקשורת בסיסית דרך הקריאה והכתיבה. הסיבה לכך נעוצה בכך שהטקסטים הנלמדים בשיטה זו מנותקים מן החיים, הם לומדים טקסטים קלאסיים. אוצר המילים, אמנם, רחב, אך לא שימושי. בשיטה זו לא מושם דגש על התגברות הפחד לדבר ומכאן הדובר מתקשה לדבר עם האנשים בשפה היומיומית, והתהליך של הלמידה הוא כך: בשיעורי דקדוק- תרגום התלמידים לומדים את כללי הדקדוק ולאחר מכן הם מיישמים את כללים אלו על ידי תרגום משפטים בין שפת היעד ושפת האם שלהם. תלמידים מתקדמים עשויים להידרש לתרגם טקסטים שלמים מילה במילה. וזה אומר שהדגש הוא לא על תוכן, אלא על למידת מילים. התוצאה: אדם יכול לקרוא ולתרגם את שייקספיר אך יתקשה להזמין אוכל במסעדה.
העקרונות הבסיסיים לגישה זו, הן: