לאחר שיצא האלבום נעלמו עקבותיה של הלהקה ומאז לא נשמע הד תקשורתי נוסף ממנה. למעשה, הלהקה התפרקה באופן לא רשמי (בדומה ללהקות אחרות שבראשן להקת שפיות זמנית). אתר הבית של דיר יאסין עדיין קיים בגרסתו אנגלית, אך הוא אינו מעודכן נכון ל-2002, וגורלה של הגרסה העברית שהבטיחו חברי הלהקה לכתוב עדיין לוט בערפל.
ב-13 באוקטובר 2005, עם זאת, הוציא ללהקה הלייבל הגרמני Alerta Antifascista את Discography - תקליט דיסקוגרפיה שהוא אוסף בן 46 שירים. האלבום כולל את כל שירי האלבומים Durchbrechender Geist, דיר יאסין והתפקחות (כולל 6 השירים שהושמטו ממנו במהדורה הבריטית ושמופיעים רק במהדורה הישראלית, אך ללא הקטעים המסומפלים) וכן את גרסת הכיסוי לשירה של להקת Action Pact "People" שהופיע בדיסק האוסף של הלייבל Aftermath. השירים מתוך קלטת הדמו, הדיסק דיר יאסין שיצא בישראל ב-1998 והדמו הגנוז מ-1999 אינם מופיעים באוסף זה. האלבום הופץ בגרמניה בלבד, ורעיון להוציא אותו גם בישראל על גבי CD בלייבל בושת רקורדס לא יצא לפועל. באוסף הופיעו לראשונה השמות העבריים של השירים החדשים שנכללו ב-Durchbrechender Geist ודיר יאסין, כולל מילות השירים בעברית שעד אז פורסמו רק באנגלית.
ב-2007 הוציא הלייבל הרוסי Society Killing Me Records אוסף נוסף לדיר יאסין, שגם הוא נקרא בשם Discography. לאוסף, שיצא על גבי CD בלבד, אין קשר לאותו אלבום אוסף שיצא ב-2005 בגרמניה, והוא כולל רק את שני האלבומים Durchbrechender Geist ודיר יאסין (1999). בנוסף, הוא מילות השירים מופיעות באנגלית בלבד, ועל העטיפה האחורית מצוין ששירים 14-1 לקוחים מהאלבום Durchbrechender Geist, אך לא מצוין ששאר השירים באוסף לקוחים מהאלבום דיר יאסין, וכמו כן, סדר השירים שגוי.
עמדה פוליטית.
בתקופה שבה פעלה הלהקה, היו שיריה ידועים בקוצרם, במהירותם ובאווירה הזועמת השוררת בהם. השירים מבטאים עמדה פרו-פלסטינית אנרכיסטית רדיקלית ונושאים מסרים של אלימות (בהפוך מנכי נאצה, להקתו הקודמת של פדריקו גומז, שיצאה דווקא נגד אלימות), איבה, טרור ושנאה יוקדת ליהדות, לציונות, למדינת ישראל ולצה"ל, אנטי גזענות והתנגדות לשלטון יהודי. מתוארות בהם סיטואציות של טבח, הפגנות וטרור, כאשר צה"ל ואזרחיה היהודים של מדינת ישראל מוצגים באור שלילי. נושאים נוספים בהם עסקה הלהקה היו תרבות הצריכה, עבירות כלכליות, אפליה, אלימות משטרתית, עוני ואבטלה.
באתר הרשמי של דיר יאסין, שנשאר פופולרי עד היום אף על פי שהוא אינו עדכני, מופיעים קישורים לטיהורים אתניים שמדינת ישראל ביצעה לכאורה בערבים וברשות הפלסטינית.
בחוברת המילים המצורפת לאלבום הבכורה של דיר יאסין מסבירה הלהקה מדוע בחרה בשמה (שגיאות הכתיב במקור):
פרויקט המוח האנושי
פרויקט המוח האנושי (HBP) הוא מיזם מחקר מדעי אשר מטרתו היא לבנות גישה חדשה לחקר המוח. חלק מגישה זו מהווה הניסיון לרכז ולחבר את המידע על המוח ולדמות את המוח באמצעות מחשבי על. זאת כדי להבין טוב יותר כיצד חלקיו של המוח יוצרים, במשותף,
מוח מתפקד. הפרויקט נולד בעקבות פרויקט המוח הכחול ויעדו הוא יצירת מודל ממוחשב של רשת בקליפת המוח של היונק. פרויקט המוח האנושי
מתכוון גם לדמות במחשב טיפולים תרופתיים, ולבנות טכנולוגיה המבוססת על מבנה מוח. פרויקט מוח האדם החל באוקטובר 2013,
המיזם מתואם על ידי פרופסור הנרי מרקרם, ממכון המוח והתודעה במכון הטכנולוגי בלוזאן, שווייץ, וממומן על ידי האיחוד האירופי. תקציבו מסתכם בכמיליארד אירו.
למיזם שלוש מטרות עיקריות:
המיזם כולל מאות חוקרים מ־135 מוסדות, שבהם שותפות 26 מדינות. בפרויקט לוקח חלק גם צוות ישראלי ובראשם פרופסור עידן שגב מהאוניברסיטה העברית המתמחה בחישוביות עצבית.
לירז דרור
לירז דרור (נולדה ב-"10 בינואר 1991") היא דוגמנית ישראלית.
ביוגרפיה.
דרור נולדה בקיבוץ רביבים, שסבתה וסבה היו ממקימיו במהלך שנות השלושים. אמה, לינדה עלתה מאנגליה. לה שני אחים גדולים. בגיל 10 עברה עם משפחתה למושב ניר משה. בגיל 13 התגלתה על ידי סוכנת הדוגמניות אסתריקה נגיד, אשר קישרה אותה עם סוכנות "רוברטו", בה היא מיוצגת כיום.
בשירותה הצבאי שירתה דרור כמש"קית הדרכה במשטרה הצבאית.
ב-3 באוקטובר 2013, לאחר שבע שנות זוגיות, התחתנה עם בן זוגה, איציק פינטו.
קריירה.
ב-2009 דגמנה דרור בקמפיין משקפי שמש סתיו/חורף של המותג האמריקאי קרולינה הררה.
ב-2011 שימשה כפרזנטורית קולקציית הקיץ של חברת האופנה הישראלית "גליק". מאז 2012 דרור שמישה כאחת הפרזנטוריות של מותג האופנה הישראלי "קסטרו". באותה שנה נבחרה גם לשמש כ"נערת תפוזינה" – הישראלית הראשונה שהתקבלה לתפקיד, על אף שהחברה ישראלית.
דרור הצטלמה להפקת אופנה למגזינים בינלאומיים "Elle", "ווג", "גרצייה" ו"גלאמור", וכיכבה על שערים של מגזינים בינלאומיים כגון "מקסים" "קוסמופוליטן" ו״מארי קלייר". בין היתר הצטלמה לחברות הבינלאומיות: טרוסארדי, ניוואה, זארה, איב סן לורן, קרולינה הררה, מוסקינו, ולנטינו ולבנטון.
בשנת 2012 דורגה על ידי המגזין "פורבס ישראל" במקום השביעי מבין הדוגמניות המרוויחות בישראל, עם הכנסות של כ-580 אלף ש"ח. בשנת 2013 דורגה במקום הרביעי באותו דירוג של "פורבס ישראל", כשהכנסותיה נאמדו בכ-2.2 מיליון ש"ח.
בשנת 2013 טסה לאנגליה לצילומים עבור חברת התכשיטים העולמית "Faberge".
ב-2014 השתתפה יחד עם בן זוגה בתוכנית המציאות הישראלית "זוג מנצח VIP" בערוץ 10, וסיימה במקום השני.
בשנת 2015 נבחרה לפרזנטורית של מותג האופנה הבריטי "Ted Baker".
בשנת 2016 לירז טסה לאודישנים של חברת ההלבשה התחתנוה האמריקאית "ויקטוריה'ס סיקרט" לתצוגה השנתית והייתה בשלבים הסופים.
בשנת 2017 קידמה לירז בצעדי ענק את הקריירה הבינלאומית שלה, כשהצטלמה בניו יורק לקמפיין ההלבשה התחתונה של רשת ההלבשה הבריטית "מרקס אנד ספנסר".
לירז חתומה בסוכנות הבינלאומית One Management שמייצגת גם את בר רפאלי ואימאן.
הנערים החדשים בשיכון
הקהילה האתיופית
עקב (הנעלה)
עקב הוא בליטה בגב הנעל הנמצא מתחת לעקב כף הרגל. עקבים משמשים לשיפור האיזון בנעליים והגבהת הנעל, אך גם לשם מטרות דקורטיביות.
היסטוריה.
עקבים אינם המצאה מודרנית. להפך, לעקבים היסטוריה ארוכה ועשירה, בעבור נשים כמו גם גברים.
אף על פי שנעלי עקב נצפו בציורי קיר מצריים עתיקים בקברים ובמקדשים, האזכור המוקדם ביותר של גברים או נשים הנועלים עקבים מגיע מפרס העתיקה.
נהוג לחשוב כי קטרינה דה מדיצ'י הייתה הראשונה לנעול עקבים לחתונתה עם דוכס אורלינס ב-1533. היא נעלה עקבים שיוצרו בפירנצה, וכתוצאה מכך, נעליים איטלקיות הפכו לנורמה בקרב נשות החצר הצרפתית. עם זאת, אזכור זה מוטל בספק, מאחר שתחילת התפתחות העקבים משוערת לשנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-16 (זאת בהתבסס על ראיות חזותיות ופיסות קיימות).
סביב שנת 1660, סנדלר בשם ניקולס לסטג' עיצב נעלי עקב עבור לואי הארבעה עשר. כמה מהן היו בעלות עקבים שאורכם עלה על 10 סנטימטרים, ועוטרו בסצנות קרב שונות.
"נעלי לואי" הפכו לבסוף אופנתיות בקרב נשים. היום, המונח משמש לתיאור סוג ספציפי של נעלי עקב, דומות לאלו שננעלו על ידי מאדאם דה פומפדור, פילגשו של לואי החמישה עשר (נקראות גם "עקבי פומפדור").
הנטייה האופנתית לעקבים נמוכים לקראת סוף המאה ה-18 הושפעה רבות מהמהפכה הצרפתית: במהלך המהפכה, עקבים גבוהים נקשרו בעושר, ומאחר והעם ביקש להימנע מתצוגה של שפע הופסקה מכירת עקבים ברבים מן השווקים.
עד תחילת המאה ה-19 היו העקבים באופנה עבור שני המינים.
בקרב גברים.
על אף שנעלי עקב או מגפיים ננעלו לעיתים קרובות יותר על ידי נשים, בתקופות ומקומות מסוימים הם נחשבו לסטנדרט גם במלתחה הגברית, הן מסיבות פרקטיות הן כאביזרים אופנתיים.
רוכבים מונגולים היו בין הראשונים להשתמש בעקבים במטרה למנוע מרגליהם להחליק מהארכופות. ידוע גם כן כי השוחטים המצרים נעלו עקבים גבוהים כדי שלא לדרוך ישירות בפסולת. הפרעונים והאצילים במצרים העתיקה נעלו עקבים כייצוג לכוח ועוצמה.
שחקנים בתפקידים טרגיים בדרמה היוונית העתיקה נהגו לנעול את ה, מגף גבוה שעוצב על מנת לשוות להם גובה לעומת שאר השחקנים.
הרומאים, גברים כמו גם נשים, נעלו סנדלים עם עקבי פלטפורמה, שנועדו למנוע מהנועל לדרוך בבוץ והזוהמה ברחוב. , נעליים המבוססות על רעיון דומה, קיימות עדיין ביפן היום.
למגפי הבוקרים האמריקאיים, שפותחו לראשונה במאה ה-19 ופופולריים גם היום בחלקים מסוימים בארצות הברית, יש עקב כפול שמטרתו למנוע מרגל הרוכב להחליק מן הארכוף.
עקבי פלטפורמה היו פופולריים במיוחד בקרב גברים לאורך שנות ה-70 (של המאה ה-20).
צא מזה
צא מזה (בעונה השנייה נקראה: נראה אותך) הוא שעשועון ריאליטי קומי, טלוויזיוני ישראלי אשר שודר בערוץ 2 בזכיינית קשת בשתי העונות הראשונות.
לאחר פיצול ערוץ 2 העונה השלישית משודרת בערוץ 12. העונה הרביעית של התוכנית תעלה ב-16 באפריל 2022.
היסטוריה.
את הפורמט בגרסתו הישראלית הגה יגאל שילון ומנחים אבי נוסבאום ושי גולדשטיין (שהוחלף בעונה השלישית בעדי אשכנזי) בשעשועון מצלמה נסתרת שמשתתפיו נקלעים אליו לגמרי במקרה. עם הגעת המשתתף למקום הוא מופנה לחדר צדדי שם מציעים לו המנחים להשתתף במשחק, ללא ידיעת בת או בן זוגו. במהלך המשימה עליו להישמע להוראותיהם ולמלא אחריהם בקפידה. במידה שיעמוד במשימות שיוטלו עליו, יוכל המתמודד להרוויח אלפי שקלים.
הפורמט מתרחש במקום ציבורי; בעונה הראשונה – מסעדות, בעונה השנייה – בתי מלון, ובעונה השלישית שילוב של מסעדות ומקומות אירוח.