שריר התגוררה באיטליה במשך חמש שנים, רובן ברומא, היא גם ביקרה בסיציליה בכל המקומות שכתבה עליהם בספר. במהלך הביקור בסיציליה ביקרה במספר רב מאוד של כנסיות, ובהיותה דוברת איטלקית, הקשיבה למיסות שנערכו במסגרת טקסי דת וחתונות. עניין אותה לדעת כיצד "מחנכים" כוהני הדת הקתוליים את צאן מרעיתם. היא ביקרה בכנסיות ובקתדרלות שונות. קראה ספרים אודות סיציליה, מנקודות מבט שונות: היסטורית, גאוגרפית וארכאולוגית. קראה סופרים סיציליאנים המפורסמים, בהם פירנדלו, וורגה; ספרים העוסקים במיתוסים (בהקשר לכך כתבה בספר על אי הציקלופים) ואגדות עם סיציליאניות, המאפיה וכו'. בנוסף קראה ספרים המתעסקים בנצרות, ביהדות ובהבדלים שבין שתי הדתות.
העטיפה היא ציורו המפורסם של טיציאן הקרוי "פלורה".
אגוז קשיו
שירותי בנקאות אוטומטיים
מנג'ר
בועז הרשקוביץ
בועז הרשקוביץ (נולד בשנת 1969) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף במילואים. בתפקידו האחרון שימש מזכיר צבאי לנשיא המדינה. קודם לכן פיקד על מפקדת כוחות אוויר מיוחדים בחיל האוויר, שימש מפקד הימ"מ, מפקד יחידת שלדג, ומפקד יחידה 669.
שירות צבאי.
עם גיוסו לצה"ל התנדב הרשקוביץ בשנת 1988 ליחידת שלדג. בשלדג עבר הרשקוביץ מסלול הכשרה כלוחם. עם תום המסלול יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב ליחידת שלדג כמפקד צוות לוחמים. הרשקוביץ השלים מספר תפקידי פיקוד ביחידה, ובשנת 2004 מונה למפקד היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) עד שנת 2006, הרשקוביץ פיקד על היחידה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה ובמלחמת לבנון השנייה, בין היתר במבצע חד וחלק. על פעילותה במלחמה תחת פיקודו הוענק ליחידה ציון לשבח יחידתי ממפקד חיל האוויר, לאחר מכן שימש כמפקד יחידת שלדג בשנים 2006–2008.
עם תום פיקודו על יחידת שלדג, עבר הרשקוביץ למשמר הגבול שבמשטרת ישראל ושירת כמפקד הימ"מ בשנים 2009–2012. תחת פיקודו קיבלה היחידה את צל"ש המפכ"ל בשנת 2011.
בשנת 2013 חזר לשורות צה"ל ומונה למפקד מפקדת כוחות האוויר המיוחדים בחיל האוויר. ב-31 במאי 2016 מונה למזכיר צבאי לנשיא המדינה ראובן ריבלין במקום תת-אלוף חסון חסון.
ב-28 בדצמבר 2016 הועלה לדרגת תת-אלוף בהמשך לתפקידו כמזכיר צבאי לנשיא המדינה.
ב-14 באוגוסט 2019 סיים את תפקידו בדרגת תת-אלוף וסיים את שירותו הצבאי.
המעש
המעש היה ביטאון מחתרת לח"י שהופץ מ-1945 ועד 1947 בקרב תומכיה במועדוני הנוער, בתי ספר, בדואר הרגיל לפי כתובות ובתיבות הדואר בבתים ובעסקים ובהדבקה מחתרתית על קירות. בתחילה כירחון ובהמשך כשבועון. "המעש" הופץ בשיאו ב-30,000 עותקים. בדצמבר 1947, עם הפיכת לח"י לתנועה פולטית, החליף את "המעש" היומון התנועתי הגלוי מברק.
"המעש" החליף את הביטאונים התעמולתיים "החזית" (19 גליונות מאז 1942) ו"החזית לנוער" (6 גליונות), ששוכפלו במכונת שכפול, עד שזו נפלה בידי הבולשת הבריטית. לפיכך הקים הלח"י בית דפוס מחתרתי בו נדפס "המעש".
"המעש" ראה אור בשתי תצורות, חלק מהגליונות, כמו שאר עיתוני המחתרות לא היו אלא כרוזים תעמולתיים תכליתיים וממוקדים בהסברה והנעה לפעולה. חלק אחר של הגליונות החזיקו מספר עמודים וכללו דברי ספרות, הגות ושירה מאת יוצרים כישראל אלדד, נתן ילין-מור, יונתן רטוש, עמנואל כץ, פנחס גינוסר ומרדכי שלו, שחיבר את "טור מול טור", טור מחורז שהיווה תגובה ומשקל-נגד ל"טור השביעי" של נתן אלתרמן שהתפרסם בדבר. את קריקטורות המעש צייר קָרִיאֵל גַרדוֹש (דוש). בשל אפיו המחתרתי של השבועון, רוב התכנים לא היו חתומים ואלו שנחתמו הופיעו תחת שמות עט.
הגיליונות נחתמו במשפט: "הוצאת לוחמי חירות ישראל - במחתרת בציון".
בין המדביקים המפורסמים של הגיליונות, פעולה שהייתה שווה בחומרתה בעיני הבריטים כפעולת טרור, נמנים: עזרא יכין - "אלנקם", ציון כהן - "ישראל", ואלכסנדר רובוביץ - "חיים" (האחרון נתפס בשעה שהעביר כרוזים להדבקה ונרצח באכזריות ובחשאיות ללא משפט).
ב-1949 חזר "המעש" להופיע כעיתון מפלגת הלוחמים שהוקמה על ידי יוצאי לח"י.
דיולה (שפה)
דִּיוֹלָה, היא שפה מקומית אפריקנית, ממשפחת שפות מאנדה, המדוברת על ידי כ-20 מיליון בני הדיולה במדינות בורקינה פאסו, חוף השנהב ומאלי, שבמערב אפריקה.
צלח מועלם
פוטבול מנג'ר (סדרת משחקים)
אלנטאון
אלנטאון (באנגלית: Allentown) היא עיר הבירה של מחוז ליהיי במדינת פנסילבניה שבארצות הברית. בעיר השוכנת על גדות נהר ליהיי מתגוררים כ-120,000 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודל אוכלוסייתה בפנסילבניה, אחרי פילדלפיה ופיטסבורג. המטרופולין של אלנטאון מכונה עמק ליהיי ומתגוררים בו למעלה מ-800,000 תושבים. עמק ליהיי מהווה חלק מהמטרופולין של ניו יורק.
היסטוריה.
העיר נוסדה ב-1762 על ידי ויליאם אלן, שהיה סוחר וראש עיריית פילדלפיה בעברו, תחת השם נורת'האמפטון טאון. אלן קיווה שנורת'האמפטון טאון תחליף את איסטון כבירת מחוז נורת'האמפטון ושתהפוך למרכז מסחרי אזורי. עם זאת, בסופו של דבר נורת'האמפטון טאון לא הפכה לבירת המחוז.
ב-11 בספטמבר 1777, במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, כוחות ארצות הברית הפסידו בקרב ברנדיוויין לכוחות בריטניה והותירו את פילדלפיה, בירת ארצות הברית באותו זמן, חסרת הגנה. עקב כך הוחלט להבריח את פעמון הדרור מפילדלפיה והוא שהה בנורת'האמפטון טאון באופן זמני.
ב-6 במרץ 1812 נוצר מחוז ליהיי בחלקו המערבי של מחוז נורת'האמפטון ונורת'האמפטון טאון נבחרה להיות בירת המחוז החדש. ב-16 באפריל 1838 שם העיירה שונה לאלנטאון כהוקרה לוויליאם אלן. ב-12 במרץ 1867 אלנטאון קיבלה מעמד של עיר.
במהלך המאה ה-19 אלנטאון עברה תהליך תיעוש גדול שהפך אותה מעיירה קטנה לעיר תעשייתית מרכזית באזור. התעשיות העיקריות בעיר היו קשורות לברזל, וכן היא הייתה מרכז לייצור בירה. עם זאת, העיר נפגעה בגלל מיתון בשנות ה-70 של המאה ה-19.
העיר השתקמה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 הודות לתעשיות הטקסטיל והמשי שנוסדו בעיר בתקופה זו. תעשיית המשי בעיר התחילה לשקוע, כמו ביתר העולם, בשנות ה-30 של המאה ה-20. בעקבות תעשיית המשי התעשייה באלנטאון הצטמצמה ומפעלים רבים בעיר נסגרו או עברו למקומות אחרים. שירו של בילי ג'ואל, "Allentown", עוסק בגורלם של אנשי הצווארון הכחול בעיר, כחלק מחגורת החלודה.
תחבורה.
נמל התעופה הראשי של אלנטאון הוא נמל התעופה הבינלאומי עמק ליהיי, שנמצא במרחק של 5 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר. בנוסף בעיר נמצא נמל התעופה העירוני אלנטאון קווין סיטי, המשמש בעיקר לתעופה כללית. תושבי האזור משתמשים גם בנמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי ובנמל התעופה הבינלאומי פילדלפיה שנמצאים במרחק קצר יחסית מאלנטאון.
העיר מקושרת במסילות רכבת למספר ערים באזור, כמו ניו יורק, פילדלפיה, ג'רזי סיטי והאריסברג.
קבר פולינג
קבר פֿוּלִינְג (סינית 福陵, פין-יין "Fúlíng"), מכונה גם "הקבר המזרחי" (东陵, בפין-יין Dōngling, תעתיק דוֹנְגְלִינְג) הוא המאוזוליאום של נורהאצ'י, הקיסר מייסד שושלת צ'ינג ואשתו, הקיסרית שְׂיָאוצְה-גָאו, השוכן כ-10 קילומטרים ממזרח לעיר העתיקה של שן-יאנג במחוז ליאונינג שבצפון מזרח סין. המקום שימש לאתר עיקרי לטקסי פולחן שנערכו על ידי המשפחה הקיסרית בכל תקופת שלטון שושלת צ'ינג.
ב-2004 הוסיף ארגון אונסק"ו את המאוזוליאום לאתר המורשת העולמית קברים קיסריים של שושלות מינג וצ'ינג שהוכר לראשונה בשנת 2000.
היסטוריה.
נורהאצ'י (努爾哈赤, בפין-יין: Nǔěrhāchì) נולד ב-1559 כבנו של אחד משבטי היורצ'ן באזור מנצ'וריה של ימינו. בתוך סדרת קרבות הוא הצליח לאחד את השבטים תחת שלטונו. ב-1616 הוא הכתיר את עצמו כחאן בראש שושלת חדשה, שושלת ג'ין (בנו ויורשו עתיד היה לשנות את שם השושלת לשם בו נודעה אחר-כך, שושלת צ'ינג) והקים את ארמונו בעיר מוקדן (כיום שן-יאנג). הוא ניהל סדרת קרבות והביס בהדרגה את צבאות קוריאה שבשלטון שושלת ג'וסון וסין בשלטון שושלת מינג. בעקבות התבוסות הצבאית שנחלו החליטו הסינים לוותר על השטח ממערב ומצפון לחומה הגדולה של סין ולהסתגר מאחוריה. המקום היחיד שבו היה עדיין חיל מצב סיני מעבר לחומה הייתה העיר נינגיואן (כיום שיאנצ'נג בליאונינג). נוראהצ'י תקף את המקום בראש כוח גדול שמנה קרוב ל-100,000, אבל המצביא הסיני יְוֵּ'אן צ'ונְגְחְווָאן שהגן על העיר הנחיל לו את התבוסה הראשונה והאחרונה בחייו. נורהאצ'י נפצע בקרב ומת יומיים אחר-כך ב-30 בספטמבר 1626.
את המאוזוליאום לכבודו החל לבנות בנו, חונְג טָאיְגִ'י, הקיסר השני בשושלת צ'ינג. השלב הראשון של הבנייה נמשך בין 1626 ל-1644 (השנה בה השתלטה שושלת צ'ינג על סין). שנה אחר כך החל שלב ההרחבה והוא הושלם ב-1688. מרבית המבנים העיקריים של המאוזוליאום הושלמו בתקופה זו. מכאן ואילך החלה תקופה ארוכה של שיפוצים של המבנים באתר, הן בתקופתם של כל קיסרי סין משושלת צ'ינג, הן אחרי שסין הפכה לרפובליקה ואחר-כך תחת שלטון המפלגה הקומוניסטית של סין. שיפוצים נרחבים נעשו בשנים 2000-1991 לקראת קבלת תואר אתר מורשת עולמית, אותו קיבל האתר ב-2004.
תיאור.