עמוס שפירא (נולד ב-30 באפריל 1949) הוא מנהל ויזם ישראלי. כיהן כמנכ"ל חוגלה בשנים 1993–2002, מנכ"ל אל על בשנים 2002–2005, מנכ"ל סלקום בשנים 2005–2011 ונשיא אוניברסיטת חיפה בשנים 2012–2016. החל מ-2016 מכהן בהתנדבות כיו"ר אלו"ט - אגודה לאומית לילדים ובוגרים עם אוטיזם ומשמש מרצה בתחומי הניהול באוניברסיטאות ומוסדות אקדמיים.
ביוגרפיה.
שפירא למד מנהל תעשייתי בטכניון, והשלים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת חיפה. בשנת 1973 החל לעבוד כאיש מכירות בחברת סנו. בהמשך עבר לחברת חוגלה למוצרי נייר ביתיים והתקדם בה עד לתפקיד סמנכ"ל השיווק והמכירות, ובשנת 1993 מונה למנכ"ל החברה. שני צעדים חשובים שעשתה החברה בתקופתו: רכישת השליטה של קימברלי קלארק בחברה, שהפכה לחוגלה-קימברלי, וכלל השקת המותגים הגלובליים: חיתולי האגיס ומוצרי נייר קלינקס, לצד כניסת החברה לטורקיה.
בשנת 2002 מונה למנכ"ל חברת התעופה אל על, שהייתה אז חברה ממשלתית. בזמן כהונתו החברה עברה תהליך הפרטה, ובשנת 2005 הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. לאחר הנפקת החברה, השליטה עברה למשפחת בורוביץ'. שפירא פרש מהחברה זמן קצר לאחר ההנפקה. לכל אורך כהונתו כמנכ"ל אל על, התקיימו יחסים תקינים עם ועד העובדים וללא שביתות.
לאחר פרישתו של שפירא מאל על, מונה באוקטובר 2005 למנכ"ל סלקום. עם כניסתו לתפקיד נקט צעד חריג כשפרסם את מספר הטלפון שלו באמצעי התקשורת וקרא למנויי החברה שאינם מרוצים מן השירות להתקשר אליו ולהתלונן. הוא טען כי הוא רואה במנכ"ל "מנהל מכירות עליון". סמוך לכך, פורסם בערוץ 2 כי שפירא אכן ענה ללקוחות שהתקשרו אליו. בסוף 2011 עזב את סלקום.
במרץ 2012 מונה לדירקטור חיצוני בתעשייה האווירית וכיהן בתפקיד עד נובמבר 2013.
שפירא כיהן בהתנדבות כנשיא אגודת ידידי אוניברסיטת תל אביב בשנים 2008–2012. מאוקטובר 2012 ועד אוקטובר 2016 כיהן כנשיא העשירי של אוניברסיטת חיפה. בתקופתו קידם את המחקר ובפרט את תחום מדעי הים. זאת לצד שילוב סטודנטים מכל המגזרים וסטודנטים מהמכללה לביטחון לאומי, וכן הגברת הסיוע לאוכלוסיות מוחלשות באמצעות מלגות.
באוקטובר 2016 נענה שפירא להזמנת הנהלת עמותת אלו"ט לכהן בהתנדבות בתפקיד יו"ר העמותה, בהתאם לאמונתו שחברה נבחנת ביחסיה לחוליות החלשות שבה.
בשנת 2019 יצא לאור בהוצאת זמורה-ביתן ספרו "הראש, הסוליות והנשמה - סוגיות מעשיות בניהול ומנהיגות" בו פורס את משנתו הניהולית.
במרץ 2022 הודיע על כוונתו להתמודד לראשות עיריית תל אביב-יפו בבחירות 2023.
חיים אישיים.
שפירא הוא תושב תל אביב, נשוי בשנית, לאנה הלוי, אב לשלושה וסבא לתשעה.
שקנאי
שקנאי (שם מדעי: "Pelecanus") הוא סוג יחיד במשפחת השקנאיים (Pelecanidae) שבסדרת השקנאים של עופות מים גדולים החיים הן במים מתוקים והן במי הים. השקנאים מצויים בכל היבשות, פרט לאנטארקטיקה והם מבין הגדולים שבעופות המעופפים והגדולים שבבני סדרתם. הם יכולים לדאות לזמן רב ללא מאמץ הודות למבנה כנפיהם הרחבות. גופם מצופה בשמן העוזר להם לצוף על פני המים כמו ברווזים.
השקנאים ניזונים בעיקר מדגים ויצורי מים דומים שהם תופסים בעזרת שק שנמצא בתחתית מקורם הארוך, ונתן להם את שמם. לעיתים נדירות נצפו שקנאים ניזונים מעופות קטנים או מגוזלים שנמצאים ללא השגחה, כנראה מהתמעטות מזון אחר.
השקנאים ניזונים, בדומה לברווזים מסוימים, באמצעות טבילת הראש במים ומילויים בדגים קטנים, לעיתים תוך שיתוף פעולה הדדי. השקנאי החום ולעיתים גם השקנאי הפרואני יוצאי דופן בכך שהם צוללים מגבוה לעבר דגים קטנים ויכולים להגיע לדגים המצויים עד לעומק של מטר, מה שמאפשר להם לאכול הרחק יותר מהחוף.
טקסונומיה.
ישנם שמונה מינים בסוג שקנאי. המינים שקנאי מצוי, שקנאי מסולסל ושקנאי קטן מגיעים לישראל:
השקנאי בנצרות.
באמנות הליטורגית-נוצרית מסמל השקנאי את ישו, שהקריב את עצמו למען מאמיניו. סמל זה התקבל כנראה בעקבות התבוננות בשקנאית-האם, המאכילה את גוזליה, על ידי מילוי השק שבתחתית מקורה. הגוזלים מכניסים את ראשם הזעיר אל פיה הפעור ואוכלים ממנה. נראה כי בעת העתיקה נראה הדבר כאילו הגוזלים אוכלים את גוף האם עצמו, ומכאן קצרה הדרך לדימוי הנוצרי. דוגמאות לכך ניתן למצוא בפסיפסים, ציורים וכותרות עמודים, דוגמת זו המצויה בחדר הסעודה האחרונה בירושלים.
השקנאי במקרא.
בספר ויקרא מפורטים העופות הטמאים שאסור לאוכלם: "וְאֶת-אֵלֶּה תְּשַׁקְּצוּ מִן-הָעוֹף, לֹא יֵאָכְלוּ שֶׁקֶץ הֵם: ... וְאֶת-הַתִּנְשֶׁמֶת וְאֶת-הַקָּאָת, וְאֶת-הָרָחָם.". כמה תרגומים חשובים כמו תרגום השבעים והוולגטה תרגמו את "קאת" לשקנאי. מנגד הרבה פרשנים וחוקרים (ביניהם הנרי בייקר טריסטראם) חולקים על דעה זאת ומתרגמים את הקאת ללילית או דורס לילה אחר.
מעבד אופטי
לור מנודו
לור מנודו (בצרפתית: Laure Manaudou; נולדה ב-9 באוקטובר 1986) היא שחיינית צרפתייה. היא אלופה אולימפית (אתונה 2004), פעמיים ברציפות אלופת עולם ( מונטריאול 2005 ומלבורן 2007), פעמיים ברציפות אלופת אירופה (מדריד 2004 ובודפשט 2006) ושיאנית העולם במשחה ל-400 מטר חופשי. היא השחיינית הצרפתייה השנייה בהיסטוריה שזכתה במדליית זהב אולימפית, 52 שנים אחרי זכייתו ההיסטורית של ז'אן בואטו (הלסינקי 1952). עיקר הישגיה במשחים למרחקים בינוניים וארוכים ובסגנון גב.
ביוגרפיה.
מנודו נולדה בוילרבאן, צרפת לאבא צרפתי ואמא הולנדית. אחיה הצעיר, פלורן, הוא האלוף האולימפי במשחה ל-50 מטר חופשי (לונדון 2012). בשנים 2001 - 2007 היא התאמנה תחת הדרכתו של המאמן פיליפ לוקאס.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה במדריד, ספרד במאי 2004, זכתה מנודו ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר גב (1:00.93 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי (4:07.90 דקות) ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב (4:05.96 דקות).
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת אתונה (2004), זכתה מנודו בשלוש מדליות. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.34 דקות, לפני אוטיליה ינדז'ייצ'אק מפולין (4:05.84 דקות) וקייטלין סנדנו מארצות הברית (4:06.19 דקות). מדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.96 דקות, אחרי איי שיבאטה מיפן (8:24.54 דקות) ולפני דיאנה מונז מארצות הברית (8:26.61 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.88 דקות, אחרי נטלי קוגלין מארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש (1:00.37 דקות וקירסטי קובנטרי מזימבבואה (1:00.50 דקות).
שיא עולם.
בתחרות שנערכה בלה רוש-סור-יון (בריכת 25 מטר), צרפת ב-20 בנובמבר 2004 קבעה מנודו שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:42.39 דקות, שיפור לשיא של פטרה שניידר ממזרח גרמניה (15:43.31 דקות) שנקבע בינואר 1982 (22 שנים, 10 חודשים ו-10 ימים).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בטריאסטה, איטליה בדצמבר 2005 זכתה מנודו ב-3 מדליות זהב וקבעה שני שיאי עולם חדשים, הראשון במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:11.25 דקות והשני למחרת היום במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:56.79 דקות. מדליית זהב שלישית במשחה ל-100 מטר גב (58.12 שניות).
אלופת עולם.
באליפות העולם בשחייה בשנת 2005 שנערכה במונטריאול, קנדה זכתה מנודו במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.44 דקות, לפני שיבאטה (4:06.74 דקות) וקייטלין מקלאצ'י מבריטניה (4:07.25 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום ה-5 במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.43 דקות, המנצחת במשחה זה הייתה ארצות הברית (7:53.70 דקות).
באליפות צרפת בשחייה שנערכה בטור במאי 2006 קבעה מנודו את שיאה העולמי הראשון, בבריכה אולימפית, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.03 דקות תוך שבירת השיא הוותיק, בן ה-17 שנים ו-8 חודשים, של ג'נט אוונס מארצות הברית (4:03.85 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2006 זכתה מנודו ב-7 מדליות. 4 מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 4:02.13 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי (8:19.29 דקות), במשחה ל-100 מטר גב - 1:00.88 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:12.69 דקות). בנוסף, היא זכתה ב-3 מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי (1:58.38 דקות), במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (7:56.44 דקות) גרמניה קבעה שיא עולם חדש (7:50.82 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:03.64 דקות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהלסינקי, פינלנד בדצמבר 2006 זכתה מנודו ב-3 מדליות זהב. במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:56.09 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:12.24 דקות ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.87 שניות.
באליפות העולם בשחייה בשנת 2007 שנערכה במלבורן, אוסטרליה זכתה מנודו ב-5 מדליות, שתיים מהן זהב. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:55.52 דקות, לפני אניקה לורץ מגרמניה (1:55.68 דקות) ופדריקה פלגריני מאיטליה (1:56.97 דקות) שקבעה בשלב חצי הגמר שיא עולם (1:56.47 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בשיא תחרות חדש 4:02.61 דקות, לפני ג'דרז'אק (4:04.23 דקות) ושיבאטה (4:05.19 דקות). מדליות כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.80 דקות, אחרי קייט זיגלר מארצות הברית שקבעה שיא תחרות (8:18.52 דקות) ולפני היילי פירסול מארצות הברית (8:26.41 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.87 שניות, אחרי קוגלין שקבעה שיא עולם חדש (59.44 שניות) ולפני רייקו נאקאמורה מיפן (1:00.40 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.96 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (7:50.09 דקות) וגרמניה (7:53.82 דקות).