במלחמת יום הכיפורים היה בן משה קצין השלישות של חטיבה 188 (עוצבת ברק). זמן קצר לאחר תחילת המלחמה הגיעו ארבעה טנקים פגועים למחנה נפח, ששימשו אחר כך בסיס לבניית הכוח של המ"פ צביקה גרינגולד ("כוח צביקה") ואוישו מחדש בצוותים על ידי גרינגולד ובן משה.
במהלך הלילה בבוקר יום א' 07.10.73 שמוליק היה בחמ"ל החטיבה במחנה נפח. אל"ם בן שהם מפקד החטיבה, ביקש מבני קצין-קצין האג"מ להגיע לצומת המזבלה ולהצטרף לטנק המח"ט. כשהמח"ט הבחין בבן משה, אשר הסיע את בני, מיד שאל, בחיוך הלבבי שכה אפיין אותו לפשר הימצאותו שם. בן משה ענה למח"ט " אני כאן עם כולם".שמוליק מעיד שהחיוך ושאלת המח"ט מלווים אותו מאז אותו היום ועד לכתיבת שורות אלה.
בשעות אחר הצהריים של  אותו היום, פנה בן משה בקשר כאשנב של בן שהם לאלוף, אז אל"ם אורי אור מפקד חטיבה 679 בבקשה להיכנס עם חוליית הפינוי לשטח, לציר הנפט ולפנות את מפקדי החטיבה בקרב על נפח - אל"ם בן שהם יצחק, מפקד החטיבה סא"ל דוד ישראל, סגן מפקד החטיבה ורס"ן בני קצין האג"מ. תשובתו של אל"ם אורי אור לפעולתנו הייתה "אנחנו בעיצומו של הקרב על הנפח. כאשר ננקה את השטח מהסורים נאפשר לכם להיכנס" וכך היה. לאחר מספר שעות בוצע הפינוי.
יחד עם יוסי בן חנן ושמואל אסקרוב הקים את כוח יוסי בן חנן שמנה 11 צוותים.
החטיבה נפגעה קשה בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן ואיבדה את רוב מפקדיה ערב המלחמה. בן משה פעל לשיקומה. הוא וסגלי השלישות עסקו באיתור אנשי צוות שהמשיכו להילחם, שליטה בכ"א מתפקד ונפגע, פינוי נפגעים, טיפול בציוד החללים, קשר עם משפחות הלוחמים שעלו לרמת הגולן, קשר עם המשפחות השכולות, קשר עם הפצועים בבתי החולים ושירותי פרט. למרות שהחטיבה נפגעה קשה היא שוקמה בהצלחה.
סא"ל יאיר נפשי, מג"ד 74 של חטיבה 188 נלחם בגזרה הצפונית. כשגזרת רמת הגולן נחלקה לשניים הוא סופח לחטיבה 7. סא"ל נפשי סיפר לאביגדור בן-גל, מפקד חטיבה 7, שבן משה, קצין השלישות החטיבתי של 188, מחזיק בצוותים כולל צוותי טנקים של גדוד 74. כתוצאה מכך בן-גל רצה לספח את החיילים הנותרים של חטיבה 188 אליו ופקד על בן משה לעשות כן. בן משה סירב, ועקב כך בן-גל עצר אותו. במשפט שהתקיים בפני סגן מפקד האוגדה תא"ל מנחם אבירם (מן), גיבה אבירם את בן משה והתיר לו להמשיך בפועלו.
למרות שהחטיבה ירדה מסד"כ פיקוד הצפון הצלחנו לשקמה. החטיבה התחילה את המלחמה עם 2 גדודים סדירים (53 ו-74) וסיימה את המלחמה עם 3 גדודים סדירים (53, 74 ו-71 ).
על בנייתה מחדש של חטיבת "ברק" הוענק לבן משה צל"ש. בצל"ש נכתב: "במלחמת יום הכיפורים שימש רס"ן בן משה כמפקד שלישות חטיבתי. עם פרוץ המלחמה עסק באיתור נפגעי יחידתו ובחילוצם. יחד עם קציני מטה אחרים, נרתם לארגון כוחות חדשים של צוותי טנקים ושליחתם במהירות בחזרה לקרב. במעשיו אלה גילה יוזמה, תושייה ודבקות במשימה".
קצין שלישות פיקודי של פיקוד הצפון.
בשנת 1981 בן משה מונה על ידי אלוף פיקוד הצפון דאז, אביגדור בן-גל, לקצין שלישות פיקוד הצפון, והעלה את בן משה לדרגת אלוף-משנה. בתפקיד זה שימש בן משה גם בזמן מלחמת שלום הגליל. במהלך שירותו זה אירע אסון צור הראשון בו קרס בניין הממשל הצבאי הישראלי בצור שבלבנון, וכתוצאה מכך נהרגו 76 חיילי צה"ל ואנשי כוחות הביטחון. לקחי מלחמת יום הכיפורים בתחום השלישות באו לידי ביטוי בטיפול באסון צור הראשון, כאשר צוותי חייל השלישות בפיקודו של בן משה נמצאו בשטח בזמן המלחמה והאסון. זאת, בניגוד לתפיסת השלישות אשר קדמה למלחמת יום הכיפורים, וגרסה כי לשליש יש תפקיד לפני המלחמה ואחריה, אך לא במהלכה. בזכות נוכחותם שם זוהו כל הנפגעים בתוך מספר שעות והתקבל מידע מלא בדבר החיילים שנהרגו ואלו שנותרו בחיים.
במסגרת תפקידו של בן משה כראש ענף תורה בחיל השלישות נרתם בן משה לכתיבת "ספר השליש" שבו מרוכזת כיום כל תורת השלישות הצהלי"ת לימי מלחמה ורגיעה. הספר מתעדכן מדי פעם ומשמש כיום בעבודתם של סגלי שלישות.
תפקידו האחרון של בן משה בצה"ל היה ראש חטיבת כוח האדם של מפקדת חילות השדה.
לאחר שחרורו מצה"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל התמנה בן משה למנכ"ל קניון השרון בנתניה של חברת אל-רוב. בהמשך מילא בן משה תפקידים שונים בחברת אל-רוב, והיה מנכ"ל "אל-רוב נדל"ן ומלונאות בע"מ". בשנת 2009 מונה על ידי אלפרד אקירוב, יו"ר אל-רוב, לתפקיד מנכ"ל חברת האם אל-רוב ישראל.
בתאריך 7 במאי 2007 נפתחה שדרת ממילא בירושלים.
חיים אישיים.
בן משה נשוי ליהודית ואב לשלושה ילדים: עדי, טל ורן. הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה ותואר שני במדעי המדינה.
בארבורה שפוטאקובה
בארבורה שפוטאקובה (בצ'כית: Barbora Špotáková; נולדה ב-30 ביוני 1981) היא אתלטית צ'כית היא פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012), פעמיים אלופת עולם (אוסקה 2007 ולונדון 2017), אלופת אירופה (ציריך 2014) ושיאנית העולם הנוכחית (2017) בהטלת כידון, 72.28 מטר.
ביוגרפיה.
שפוטאקובה נולדה ביבלונץ נד ניסואו, שבמחוז ליברץ בצפון בוהמיה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה במינכן, גרמניה סיימה שפוטאקובה במקום 17 בהטלת כידון בתוצאה של 51.71 מטר.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה שפוטאקובה במקום 23 בהטלת כידון בתוצאה של 58.20 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיימה שפוטאקובה במקום 13 בהטלת כידון בתוצאה של 58.74 מטר. שבוע לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר, טורקיה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 60.73 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה זכתה שפוטאקובה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 65.64 מטר, אחרי שטפי נריוס מגרמניה (65.82 מטר) ולפני מרסדס צ'ילה מספרד (61.98 מטר).
אלופת עולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה שפוטאקובה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 67.07 מטר, לפני כריסטינה אוברגפול (66.46 מטר) ושטפי נריוס (64.42 מטר), שתיהן מגרמניה.
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה שפוטאקובה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אירופה חדש של 71.42 מטר, לפני מריה אבקומובה מרוסיה (70.78 מטר) וכריסטינה אוברגפול (66.13 מטר).
שיאנית עולם.
חודש לאחר המשחקים האולימפיים, ב-13 בספטמבר, בתחרות גמר אליפות העולם השישית שנערכה בשטוטגרט, גרמניה קבעה שפוטאקובה בהטלת כידון שיא עולם חדש של 72.28 מטר (השיא הנוכחי - 2017).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה שפוטאקובה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 66.42 מטר, אחרי שטפי נריוס (67.30 מטר) ולפני מריה אבקומובה (66.06 מטר) ולא הצליחה להגן על תוארה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד זכתה שפוטאקובה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 65.36 מטר, אחרי לינדה שטאל (66.81 מטר) וכריסטינה אוברגפול (65.58 מטר), שתיהן מגרמניה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה שפוטאקובה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 71.58 מטר, אחרי מריה אבקומובה שקבעה שיא אליפות חדש של 71.99 מטר ולפני סנטה ויליון מדרום אפריקה שקבעה שיא אפריקה חדש של 68.38 מטר.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה שפוטאקובה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בהטלת כידון בתוצאה של 69.55 מטר, לפני כריסטינה אוברגפול (65.16 מטר) ולינדה שטאל (64.91 מטר) שתיהן מגרמניה.
אלופת אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ בשנת 2014 זכתה שפוטאקובה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 64.61 מטר, לפני טטיאנה ילצ'ה מסרביה (64.21 מטר) ולינדה שטאל (63.91 מטר).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה שפוטאקובה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 64.80 מטר, אחרי שרה קולאק מקרואטיה (66.18 מטר) וסנטה ויליון (64.92 מטר) ולא הצליחה לזכות בפעם השלישית ברציפות.
יצחק ירוחם בורודיאנסקי
הרב יצחק ירוחם בורודיאנסקי (נולד בג' תמוז תש"ב, יוני 1942) הוא משגיח בישיבת קול תורה וראש כולל "ישיבת הר"ן" בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בג' תמוז תש"ב בתל אביב להניה ולרב אפרים בורודיאנסקי ראש כולל "שבט מיהודה" ועורך האנציקלופדיה התלמודית.
בצעירותו למד בישיבת "אור ישראל" לצעירים, ובבחרותו בישיבת פוניבז' היה תלמיד מובהק לראשי ורבני הישיבה בעיקר התבלט בקשר עם הרב יחזקאל לוינשטיין מנהלה הרוחני של ישיבת פונביז'.
בסוף שנות ה-60 נישא למלכה, בתו של הפוסק הנודע הרב שלמה זלמן אוירבאך. שימש כר"מ בישיבת קול יעקב. ובשנת 1982 התמנה למנהלה הרוחני של ישיבת קול תורה, לצד הרב גדליה איזמן אשר הפסיק למסור שיחות. שיחותיו נמסרות מדי יום שלישי ובליל שבת בהיכל בית המדרש של הישיבה, בישיבה הוא מוסר "ועדים" פעמיים ביום לקבוצות של 8–15 תלמידים החפצים בכך וכן הוא מוסר "ועדים" כל יום לבני שיעור אחר בענייני מוסר, כמו כן מוסר וועדים לחתנים חלקם באופן ישיר וחלקם באופן מוקלט.
בשיחותיו מזכיר רבות את הרב יחזקאל לוינשטיין ומכנהו "המשגיח".
בשנת תשנ"א התמנה לראש כולל ישיבת הר"ן של הרב צבי ויספיש בשכונת רמות בירושלים ושם מוסר שיעור כללי מדי יום שישי ושיחות מוסר בימי שני.
המשגיח מוסר שיחות קבועות בבית מדרש לתלמידי ישיבת פונביז' בבית מדרש ליד הישיבה, וכן לבוגרי הישיבה בשכונת עזרת תורה בירושלים, ולבוגרי ישיבת קול תורה בכל הארץ.
על אף היותו גיסו של הרב שמואל אוירבך, הרב בורודיאנסקי אינו נוקט עמדה פוליטית ב בעשורים השני והשלישי של המאה ה-21.
משפחתו.
אחיו הוא הרב בן ציון בורודיאנסקי, ר"מ בישיבת קול תורה וחבר מועצת גדולי עולם התורה של בני תורה.