הסולנות השוותה למצבים שונים בספרות המקצועית. מצבים שונים של התנהגות יחידנית או של מיעוט אינטראקציות חברתיות יכולות להיות מקושרות לסולנות. למשל הימנעות מאינטראקציה חברתית או התנהגות אנטי סוציאלית חוסר מוטיבציה לאינטראקציה חברתית , העדפות להתבודדות , נסיגה חברתית וביישנות או חרדה וחוסר חיברות. הסולנות הושוותה גם לתכונות אישיות כגון מופנמות , אך בעיקר הושוותה הסולנות לבדידות ובידוד חברתי. בדידות היא התחושה הסובייקטיבית של האדם כי הוא לבד, ללא רשת חברתית תומכת . התחושה היא תולדה של הפער בין הציפיות של האדם לאינטראקציה חברתית לעומת האינטראקציות המתרחשות בפועל. לעומתה, בידוד חברתי הוא אובייקטיבי, ונמדד בכמות הקשרים החברתיים הקיימים בפועל: למשל בגילאים מבוגרים, לאחר פרישה מהעבודה, כשהילדים רחוקים מהוריהם הזקנים, וכשהזקנים מאבדים - מטעמים אובייקטיביים הקשורים בנסיבות החיים - את הקרובים להם כגון חברים ובני זוג . התוצאות של בדידות ובידוד חברתי עלולות להיות הרות אסון. הן נמצאו קשורות למועקה והתדרדרות במצב הנפשי והפיזי , לדיכאון ואפילו למוות . אלו התולדות השליליות של היות האדם לבדו. לעומתן הסולנות שונה במהותה. הסולנות היא היכולת או החוויה בה האדם בוחר להיות עם עצמו מבלי להרגיש בודד, עם או ללא נוכחות אחרים. בעוד בדידות ובידוד חברתי נתפסים כקורים ללא מעורבות פעילה של האדם, בסולנות הבחירה בעיסוק היא רצונית ומאפשרת חווית הנאה. בסולנות, הפעילות יכולה להיות רוחנית, יצירתית, תפקודית, של פנאי או כל פעילות אחרת. לכל אדם יש העדפות משלו לגבי המערך בו הפעילות מתרחשת. הסולנות אינה תלויה בתנאים חיצוניים כלשהם. זוהי חוויה חיובית שנבחרה על ידי האדם העוסק בה. לעיתים הסולנות עלולה להיראות למתבונן מבחוץ כאילו האדם הסולני "אינו עוסק בדבר": הוא בוהה בעלי העצים מחלונו, הוא חושב על יקיריו, מתרפק על עברו, חושב על בניית עתידו, או על פתרון לבעיות שהוא חווה.
הסולנות במהלך החיים.
סולנות משתנה במהלך החיים . תחילתה ככל הנראה בילדות, עת הפעוט לומד לשחק פרקי זמן מתמשכים בעצמו, כאשר המטפל בו נמצא בסביבתו הקרובה. התנסות זו מותנית באינטראקציה חיובית מוקדמת עם האם הטובה דייה המאפשרת התרחקות בטוחה ממנה. ככל שהפעוט נחשף ליותר התנסויות חיוביות, כך הוא לומד ליהנות מהאפשרות להיות עם עצמו. בעודו מפנים את דמות האם, הוא לומד להתרחק ממנה בבטחה וללא פחד. אף על פי שיש פוטנציאל לפחד בעת השהייה לבד, הפעוט לומד כי זמן הסולנות יכול להיות מהנה ופרודוקטיבי. ככל שהגיל עולה, היכולת ליהנות מהזמן לבד עולה (בתנאי שהמודל הופנם באופן חיובי). עם זאת, אן הסולנות היא חוויה מלחיצה תיתכן הימנעות ממנה . מתבגרים נהנים מסולנות כאפשרות ליצירה, לגילוי ולגיבוש זהותם . מבוגרים וזקנים נהנים מסולנות ומשתמשים בה כדי לנוח, ליהנות, להירגע, ליצור, להרהר ולתכנן. סולנות היא נכס חשוב בכל גיל ומהווה חלק אינטגראלי בהתמודדות עם ופתרון לבדידות , ועם זאת נמצא כי יש החסרים את המיומנות ליהנות ממנה .
יתרונות הסולנות.
לסולנות יתרונות רבים. היא מאפשרת חופש בחירה, חופש ממגבלות חברתיות, גילוי עצמי ותחושה של קרבה אל העצמי ואל האל. היא התשתית ליצירתיות בקרב מתבגרים מאפשרת בחינה פנימית, מודעות ואיזון בין הצרכים לחברתיות והצרכים לסולנות. היא מאפשרת שימוש בדמיון לשם פתרון בעיות (מה היה קורה אם...), שינוי צורת חשיבה והעברת זמן באופן רגוע וחיובי. הסולנות מאפשרת סוג של בריחה מעול העולם, חוסר התמודדות עם טרדות היום או עם הדרישות לנאותות חברתית .היות שכך היא תורמת לאיכות החיים ומעלה תחושת רווחה. בנוסף, היא מאפשרת תחושת אינטימיות ורגשות כגון ביטחון בעצמי, חיבור לאחרים, סיפוק עצמי ואמון ביכולות . למנהלים היא פותחת את האפשרות למיקוד טוב יותר, הובלה, הוגנות, מודעות לאתיקה ואיזון בקבלת החלטות . ישנו אפקט ביולוגי לסולנות בהפרשת הורמוני לחץ שמעלים יכולת למידה, זיכרון ורגשות ומווסתים את פעילות המערכת האימונית/ החיסונית . תפקודים קוגניטיביים כגון בוננות, הסקת מסקנות ואנליזה וסינתזה ודדוקציה מתאפשרים בעת סולנות ומאפשרים מודעות גבוהה יותר להתרחשויות . ניתן לראות קווי דמיון בין המיינפולנס לסולנות ובאמצעות סולנות ניתן להגיע למוארות ולשלווה . הסולנות תורמת לרווחת האדם (Well being) בכל גיל ובמיוחד בזקנה, בה הקשרים החברתיים מתמעטים עקב נסיבות החיים ובה הזקנים מבלים יותר זמן עם עצמם.
סוגי הסולנות.
ישנם מספר סוגים של עיסוקים או חוויות/ התנסויות בזמן הסולנות וניתן לחלקם באופן כללי למספר קטגוריות :
• סולנות כשקט: הסולנות מאפשרת להיות עם עצמך בלי הפרעות חיצוניות, לקבוע את הדברים ולהנות מהזמן החולף. חווית הסולנות היא השקט, או לחלופין, לאחר חווית הסולנות חשים בשקט, ברגיעה.
• ""סולנות כחוויה דתית או רוחנית"": יש שיעדיפו להתפלל, לעסוק ביוגה או במדיטציה, לחוות קרבה רוחנית לעצמם ואל האל. לעיתים החוויה מלווה בהרגשת מוגנות ורוגע.
• הסולנות היא גם דרך לסדר את המחשבות ולהוריד לחץ: למשל יש שיעדיפו להיות עם עצמם כשהם שלחץ כדי לסדר את המחשבות, להפחית לחץ ולחזור לשליטה על האירועים.
• אחרים ציינו את הסולנות דווקא כחוויה בטבע או בחו"ל: כשהם יוצאים לגינה, לים, לטבע, הם מרגישים קרובים לעצמם, רגועים ונהנים מהרגע. כשמתרחקים מהמולת היום יום ויוצאים לטבע, יש בכך חוויה מזככת ומאפשרת להיות מי שאתה ללא ביקורת חיצונית וללא לחצי היום יום.
• מצב המאפשר אסקפיזם: בריחה מהעומס המוכר מאפשרת אף היא חוויה חיובית. לדוגמה אנשים משחקים במשחקי מחשב, יוצאים לריצה או צופים בטלוויזיה לשם התרחקות ממצבים לא נעימים.
• סולנות כדרך להגיע להישגיות: מנהלים למשל מציינים כי הם אמנם מקשיבים ליועצהם ולעובדיהם ועם זאת על מנת להגיע להחלטות שיקדמו את חברתם הם זקוקים לסולנות. גם סטודנטים לדוגמה מציינים שהם מעדיפים להיות בשקט כדי לשפר את הישגיהם האקדמיים
• סולנות בקיום הרגלים, שגרות ותחביבים: רבים מספרים כי הם נהנים מקריאת ספר, גינון, ריצה, יציאה עם הכלב לטיול, האזנה למוזיקה, ריקוד ועוד שפע פעילויות פנאי כחווית הסולנות. גם פעולות שגרה כגון שטיפת כלים או רצפות, ניקוי או בישול ואפייה מהוות חלק מחווית הסולנות של רבים.
• עם זאת, מרבית האנשים מציינים כי קייםקשר בין סולנות וחברה. חשוב שתהיינה אינטראקציות חברתיות, שמירה על קשר עם אחרים, לצד חווית הסולנות. החוויה הסולנות מאפשרת קיום קשרים חברתיים בנינוחות, ועדיין יש זמנים בהם מעדיפים להיות בסולנות.
ישנן עוד דרכים לסווג סולנות כגון לפי תוצאות הסולנות או לפי הפעילות שעושים בעת הסולנות.
קישורים חיצוניים.
1. Thoreau, H.D., &amp; Black, H.G.O. (2013). "Thoreau's thoughts: Selections from the writings of Henry David Thoreau". Print Books. Charleston, SC: BiblioLife, LLC.
2. McCutcheon, L.E., Aruguete, M., Sokt, V.B. &amp; Von Waldner, K.L. (2004). Preference for solitude and attitude towards ones' favorite celebrity. "North American Journal of Psychology, 6," 3, 499-506.
3. Carstensen, L. L. (1993). Motivation for social contact across the life span: A theory of socioemotional selectivity. In Jacobs, j.D. (Ed.): "Developmental perspectives on motivation",210-223. The University of Nebraska Press.
4. Coplan, R.J. &amp; Weeks, M. (2010). Unsociability and the preference for solitude in children. In: Coplan R.J., and Rubin K.H. (Eds.), "The development of shyness and social withdrawal," The Guiford Press, London, New York
5. Rubin, K. H., Coplan, R. j., &amp; Bowker, J.C. (2009). Social Withdrawal in childhood. "Annual Review of Psychology, 60", 141-171. https://doi.org/10.1146/annurev.psych.60.110707.163642.
6. Cobb-Clark, D. A., &amp; Schurer, S (2011). The stability of big-five personality traits, Discussion paper series. https://www.econstor.eu/bitstream/10419/55111/1/675938643.pdf.
7. Costa, P. T., &amp; McCrae, R. R. (1990). Personality disorders and the five-factor model of personality. "Journal of Personality Disorders, 4"(4), 362-371.https://doi.org/10.1521/pedi.1990.4.4.362.
8. Costa, P. T., &amp; McCrae, R. R.(2006). Age changes in personality and their origins: Comment on Roberts, Walton, and Viechtbaue. "Psychological Bulletin, 132(1)," 26-28.https://doi.org/10.1037/0033-2909.132.1.26.
9. Cacioppo, J. T. &amp; Hawkley, L.C. (2003). Social isolation and health, with an amphasis on underlying mechanism. "Perspectives in Biology and Medicine, 46"(3), 39-52 https://doi:10.1353/pbm.2003.0063
10. Perlman, D., &amp; Peplau, L.A. (1998). Theoretical approaches to loneliness. In L.A. Peplau &amp; D. Perlman. (EDS.), "Loneliness: A sourcebook of current theory, research and therapy," 1-18. New York: John Wiley &amp; Sons.
11. Larson, R., Zuzanek, J., &amp; Mannell, R.(1985). Being alone versus being with people: Disengagement in the daily experience of older adults. "Journal of gerontology, 40"(3), 375-381. https://doi.org/10.1093/geronj/40.3.375