צפון קוריאנים גם מבקרים לעיתים קרובות בסינגפור לצורך תוכניות הכשרה בנושא מדיניות כלכלית, יזמות ומשפט בעיקר באמצעות התוכניות הלא-ממשלתיות של סינגפור, Choson Exchange. לצפון קוריאנים יש השקפה חיובית על ההתפתחות הכלכלית של סינגפור ויציבותה הפוליטית. Choson Exchange היא ארגון לא ממשלתי בסינגפור המתמקד בתמיכה ביזמות בקוריאה הצפונית. משנת 2011 עד 2016, הארגון הביא לארץ למעלה מ-100 צפון קוריאנים. בורסת צ'וסון הוקמה על ידי ג'ופרי סי הסינגפורי.
עבודות סיוע.
קבוצת סיוע לאסון בסינגפור, Mercy Relief, ערכה עבודות סיוע בקוריאה הצפונית בשנת 2012, בעקבות שיטפונות במדינה. הארגון תרם אספקת סיוע בשווי 200,000 דולר לאחר פנייה של שגריר קוריאה הצפונית בסינגפור.
יחסים כלכליים.
אנשי עסקים שונים מסינגפור הביעו עניין בכלכלת קוריאה הצפונית ובשוק המדינה אם היא תהפוך לליברלית יותר וקוריאה הצפונית עשתה ניסיונות למשוך ולחזר אחרי אנשי עסקים סינגפוריים להשיג השקעות זרות. בשנת 2008, הפדרציה העסקית של סינגפור קבעה מזכר הבנות שיאפשר ויקל על חילופי עסקים עם קוריאה הצפונית. בשנת 2010 דורגה סינגפור כשותפת הסחר העשירית בגודלה של קוריאה הצפונית ואילו בשנת 2016 היא דורגה כשותפה השמינית בגודלה. לפני 2017, על פי הדיווחים קוריאה הצפונית ייצאה חול כדי לתמוך בצרכי ההשבה והבנייה האדירים של סינגפור. קיימת השפעה סינגפורית נראית לעין בצריכה הקוריאנית בבירה: בירה, משקאות קלים ומזון מעובד אחר מיובאים מסינגפור; סופרמרקטים ומסעדות מזון מהיר הוקמו על ידי אנשי עסקים סינגפוריים.
מקרים של פגיעה ביחסים בצורה ניכרת כוללים את המקרה מ-2016 כאשר חברת ספנות צ'ינפו סינגפורית נקנסה בסכום של 125,700 דולר בניגוד לסנקציות של האו"ם בהברחת מערכות מכ"ם מפורקות, טילים, מטוסי קרב מיג ומנועים מקובה לקוריאה הצפונית. בעקבות סדרת ניסויים גרעיניים של קוריאה הצפונית בשנת 2017, סינגפור השעתה רשמית את קשרי הסחר עם קוריאה הצפונית תחת סנקציות האו"ם נובמבר 2017. כל אדם שמייבא או מייצא סחורות מסחריות מקוריאה הצפונית יואשם בעבירה ואם יימצא אשם, קנס ו / או כלוא.
סינגפור ביטלה גם את כל אישורי העבודה של קוריאה הצפונית, המהלך עולה בקנה אחד עם הסנקציות המוגברות בהחלטת האו"ם 2397 (2017). עם זאת, סנקציות אלה הושעו לזמן קצר במהלך פסגת 2018 בצפון קוריאה-ארצות הברית.
הברך
הברך (הופץ באנגלית בשם Ahed's Knee – "הברך של עהד") הוא סרט דרמה משנת 2021 של הבמאי הישראלי נדב לפיד, שהופק בקופרודוקציה ישראלית-צרפתית-גרמנית. הסרט התמודד בפרס דקל הזהב וזכה בפרס חבר השופטים של פסטיבל קאן בשנת 2021.
שמו של הסרט מתייחס לדבריו של ח"כ בצלאל סמוטריץ': "עהד תמימי הייתה צריכה לחטוף כדור בברך".
תקציר.
גיבור הסרט הוא י' (אבשלום פולק), במאי קולנוע שעובד על סרט חדש העוסק באקטיביסטית הפלסטינית עהד תמימי, ותוך כדי כך יוצא לערבה כדי להקרין בה את אחד מסרטיו הקודמים. בזמן שאמו גוססת ונאבקת על חייה, פוגש הבמאי במדבר את יהלום (נור פיבק), פקידה ממשרד התרבות, הדורשת ממנו לחתום על טופס שמקומם אותו מבחינה פוליטית: הוא מחייב את י' להגדיר במה עוסק סרטו באמצעות מחסן מילים מוטה פוליטית, שמשקף אג'נדה ימנית רדיקלית שמתעלמת מהכיבוש ומפנה עורף לפלסטינים. י' מתקרב ליהלום, אבל גם מנסה במקביל להשתמש בה כדי להילחם באג'נדה שהיא משרתת.
יחסי הפיליפינים–סינגפור
יחסי הפיליפינים–סינגפור הם יחסים דו-צדדיים בין הפיליפינים לסינגפור. היחסים הדיפלומטיים המלאים החלו ב-16 במאי 1969, אז שודרגה הקונסוליה הכללית הפיליפינית בסינגפור לרמת השגרירות.
שתי המדינות חברות ב-APEC וחברות מייסדות ב-ASEAN.
יחסים בין המדינות.
המועצה העסקית הפיליפינית-סינגפורית נוכחת גם כארגון המוקדש לשיתוף פעולה של הקהילות העסקיות של שתי המדינות. המועצה הושקה ב-13 באוקטובר 1994 בסינגפור. פידל ראמוס, נשיא הפיליפינים, וגו צ'וק טונג, ראש ממשלת סינגפור, השתתפו בהשקה.
מלבד מערכות יחסים כלכליות, שתי המדינות מסכימות גם על שיפור קשרי התיירות והביטחון. באוגוסט 1986 העדיפה נשיאת הפיליפינים קורסון אקינו לנסוע לג'קרטה ולסינגפור, תוך שבירת המסורת לפיה הביקור הראשון של הנשיא בחו"ל היה תמיד בוושינגטון. ראש ממשלת סינגפור לי קואן יו, יחד עם נשיא אינדונזיה סוהארטו, הציעו לאקינו להימנע מהפיוס עם המורדים הקומוניסטים במדינתו ולהאריך את זכויות בסיסי ארצות הברית בפיליפינים. במהלך ביקור ממלכתי של נשיאת הפיליפינים גלוריה מקפגל ארויו בסינגפור ב-2007, היא דנה בליברליזציה של הטיסות האוויריות בין שתי המדינות לשיפור התיירות. היא דנה גם עם ראש ממשלת סינגפור לי שיינלונג בנוגע למעמד של הסכם כוחות (SOFA) למאבק בטרור ופשעים רב לאומיים.
ב-1995 הוצאה להורג של פלור קונטמפלסיון , עובדת משק בית פיליפינית שעבדה בסינגפור והורשעה שם ברצח כפול בצורה שנויה במחלוקת, ובעקבות כך נדחה ביקור ממלכתי מתוכנן של ראש ממשלת סינגפור "עד לזמן מועיל יותר". המקרה גרם לקרע העמוק ביותר בין שתי המדינות במשך יותר מ-25 שנה. גם היחסים הכלכליים בין שתי המדינות היו מתוחים. ההשקעות הסינגפוריות בפיליפינים ירדו מ-65 מיליון דולר מ-1994 ל-3.7 מיליון דולר עד 1995. למרות מחלוקת זו, היחסים הדיפלומטיים המלאים בין שתי המדינות חודשו בינואר בשנה שלאחר מכן. בדצמבר 1998 חתמו שתי המדינות על פעולה פיליפיני-סינגפורי לשיפור הסחר הדו-צדדי בפסגת ASEAN בהאנוי.
בשנת 2013, סינגפור הייתה שותפת הסחר הרביעית בגודלה של הפיליפינים, עם סחר דו-צדדי בסך 8.22 מיליארד דולר. היא גם המקור השישי בגודלו לתיירים, עם יותר מ-175,000 נכנסים. סינגפור מארחת גם קהילה פיליפינית המונה כ-180,000 איש.
שיתוף פעולה צבאי.
בינואר 2017 הודיע מזכיר ההגנה הלאומית של הפיליפינים דלפין לורנזנה כי הוא מבקש לחדש את התרגילים הצבאיים הפיליפינים-סינגפוריים, שהחלו בשנת 1994. הם הופסקו בשנת 1996 בגלל היעדר הסכם צבאי שיאפשר לכוחות הסינגפוריים לבצע תרגילים מכיוון שהחוקה הפיליפינית אינה מאפשרת לפרוס כוחות זרים בפיליפינים.
הסכמים.
בשנת 2007 חתמו שתי המדינות על מזכר הבנות במטרה לקדם שיתוף פעולה במדיניות התקשורת והחלפת מידע. בשנת 2008, עצרה ממשלת הפיליפינים את ייצואם של 50,000 טון חזיר לסינגפור עקב מקרי האבולה רסטון בכמה חוות בלוזון. זה היה אמור להיות הייצוא הראשון של בשר חזיר בפיליפינים.
יחסי מלזיה–סינגפור
יחסי מלזיה–סינגפור הם היחסים הדו-צדדיים בין מלזיה לסינגפור, אשר כוננו לאחר פרידת סינגפור ממלזיה בשנת 1965. שתי המדינות הן חברות מלאות בחבר העמים הבריטי וב-ASEAN. הקשרים בין שתי המדינות נותרים על כנם למרות כמה סוגיות דיפלומטיות שהתעוררו.
יחסים דיפלומטיים.
היחסים בין שתי המדינות.
סינגפור ומלזיה נהנות מיחסים דו-צדדיים הדוקים, ומתקיים מפגש מנהיגים שנתי של סינגפור-מלזיה לשיחות דו-צדדיות בין שתי המדינות. ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, הציע במפגש המנהיגים של 2018 כי סינגפור וקואלה לומפור עשויות להיות קשורות כערים חכמות, והצביע על נושאי החוסן והחדשנות שסינגפור בחרה כיו"ר ASEAN בשנת 2018. נג'יב הביע גם את תמיכתה המלאה של מלזיה בראשות הקבוצות בסינגפור, ואמר כי הדגש על הכלכלה הדיגיטלית הוא משהו ששתי המדינות יכולות לעבוד עליו יחד.
יחסים כלכליים-חברתיים.
נכון לשנת 2015, סינגפור היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של מלזיה, כאשר היבוא והיצוא שלה מסתכמים בכ-28 מיליארד דולר. לעומת זאת, השותפה הגדולה ביותר של סינגפור היא סין, ואחריה הונג קונג ומלזיה בהתאמה. ראש ממשלת מלזיה, נג'יב רזאק, הציע לשתי המדינות לקדם תקנות ומסחר אלקטרוני ולעודד תשלומים אלקטרוניים.
באופן ספציפי, מדינת ג'והור הדרומית ביותר במלזיה נהנתה מיחסים דו-צדדיים הדוקים עם סינגפור. שני השטחים שכנים זה לזה וחולקים מקורות טבע כמו מים. בנוסף, ג'והור וסינגפור, יחד עם איי ריאאו באינדונזיה, מהווים את משולש הצמיחה של SIJORI. סינגפור היא באופן עקבי אחד המקורות המובילים להשקעות ישירות זרות באיסקנדר מלזיה, פרוזדור כלכלי המשתרע על רוב דרום ג'והור. בינתיים, כמעט 300,000 מלזים מג'והור עוברים את שני מעברי הגבול בין ג'והור לסינגפור - הכביש המהיר והקישור השני - על בסיס יומי, לצורך הזדמנויות עבודה או חינוך.
בשנת 2018 אמר סגן ראש ממשלת סינגפור טאו צ'י הין במהלך ביקורו בסבה כי הם מעוניינים לסייע לאחרים בחינוך טכני ומקצועי במאמצים לבנות כישורים לבני נוער במדינה כדי לענות על צורכי תעשיות המדינה. בנוסף, בשנת 2019, סארוואק פתחה את משרד המסחר והתיירות שלה בסינגפור במטרה להגביר את ההשקעה עם כמה עסקאות סחר נוספות עם סינגפור. במהלך ביקורו של שר המדינה המסחרי והתעשייה בסינגפור צ'י הונג טאט במרכז המנהלי של סבה באוגוסט, אמר כי סבה הייתה שותפה חשובה לסינגפור לאורך השנים ומקווה להעלות את היחסים לרמות נוספות עם הקמתו של משרד סחר סבה בסינגפור. במהלך הפגישה הוסיף צ'י כי סינגפור מעוניינת להשקיע בפיתוח מתקני אירוח תיירותיים גם בתיירות שייט. שר החקלאות ותעשיית המזון, סבה, ג'ונגס וונג, אמר גם כי סבה נמצא בתהליך כריתת ברית אסטרטגית עם סינגפור בכדי לאפשר וליצור פלטפורמות לקהילה העסקית של השניים ולגלות סחר פוטנציאלי במוצרי מזון מתוצרת חקלאית.
תיירות.