זהו הנגיף היחיד אצל בני אדם שנקשר להשמנה. המכניזם שעל פיו אדנו-וירוס 36 גורם להשמנת יתר קשור לגן E4orf1, שמדביק את גרעין התאים המארחים. E4orf1 משפיע על אנזימים שמעודדים ייצור שומנים, ועל מולקולות התמיינות שגורמים לעליה בכמות הטריגליצרידים ועל ייצור של תאי שומן חדשים מתוך תאי גזע שכבר נמצאים ברקמת השומן.
פרסומים נוספים.
ב-18 במרץ 2006 במחקר שנערך על ידי ריצ'רד אטקינס (אוניברסיטת ויסקונסין). במחקר זה נבדקו יותר מ-2,000 בדיקות דם באוסטרליה ונראתה נוכחות של אדנו-וירוס 36 אצל 20% מהמשתתפים.
ב-26 בינואר 2009 מסר ד"ר ניחיל דורנדאר הצהרה לגבי הקשר שבין השמנת יתר ואדנו-וירוס 36, כמו כן הוא הזהיר מפני ההדבקה הפשוטה על ידי עיטוש או אפילו לחיצת ידיים, בנגיף שנראה כי הוא משתתף במגפת ההשמנה העולמית.
ניב נגודים
ניב ניגודים
בנה ביתך
בנה ביתך היא מדיניות ממשלתית בישראל שבבסיסה הקצאת קרקעות לבנייה של בתים פרטיים צמודי-קרקע, לפי תכנון פרטי של המשתכן.
היסטוריה.
במהלך שנות ה-50 הייתה עיקר הבנייה הציבורית בישראל בנייה אחידה. במושבים נבנו עבור המשתכנים בתים אחידים, וכך גם בשכונות צמודי קרקע של הערים, דוגמת שכונת קפלן בכפר סבא. בעת הקמת ערד, הוחלט על שיטה חדשה על פיה הובטחו מגרשים תמורת דמי פיתוח בלבד וניתן למתיישבים לבנות את בתיהם כראות עיניהם. לתוכנית זאת של משרד השיכון הודבק הכינוי "בנה ביתך". בשנת 1967 שווקו מגרשים נוספים בערד על פי אותה תוכנית. בשנת 1968 הונהגה תוכנית דומה בשכונת גבעת המבתר שבירושלים.
ביוני 1974 התמנה אברהם עופר לשר השיכון והוא אימץ את שיטת "בנה ביתך" באופן נרחב. תוכניות לשיווק מגרשים בשיטת בנה ביתך עלו לגבי עיירות הפיתוח בדרום, בבית שאן, ביבנה, בקצרין, באופירה, בפוריה עילית, במעלות ובאשקלון.
לאחר המהפך, התגבר השימוש בתוכניות "בנה ביתך", במיוחד בגליל, במסגרת הניסיון למשוך אוכלוסייה יהודית לגליל. בסוף 1977 עלה רעיון של "מגרש בחיסכון", תוכנית חיסכון לרכישת מגרש, במטרה לעודד את מכירת המגרשים. השר גדעון פת הצהיר בשנת 1978 שבכוונת משרד השיכון לשווק 1840 מגרשים בשיטת בנה ביתך כדי להאבק בעליית מחירי הדיור. מגרשים לבנה ביתך שווקו גם בלוד.
פרויקט "בנה ביתך".
מטרת הפרויקט הוגדרה בשלושה מישורים: מניעת עזיבת אוכלוסייה חזקה מעיירות פיתוח, משיכת אוכלוסייה חזקה ומבוססת אליהן ועידוד הפרטת הבנייה בארץ. הביצוע כלל הקצאת מגרשים זולים לבנייה פרטית, על ידי קבלן בניין פרטי ולפי תוכנית אישית של המשתכן. אחוז מסוים מן המגרשים הוקצה לתושבי היישוב או שהוגדרה להם עדיפות ברכישת מגרשים ובקבלת מענקים והלוואות.
מעלות וחסרונות.
בניית "בנה ביתך" היא השיטה המועדפת על הישראלים ושימשה את משרד השיכון ואת רשות מקרקעי ישראל בעיקר במקרים בהם אף שיטת שיווק אחרת לא הצליחה.
בשכונות בנה ביתך עיצבו המשתכנים את הבית כאוות נפשם, בעזרת קבלני משנה ואדריכלים. על התוצאה עלתה ביקורת שהבנייה סבלה מיצירת עיצוב-יתר, ומבנים מצועצעים ושונים מאוד זה מזה, דבר שהקנה תחושה של "קקפוניה" ואקלקטיות.
המתנגדים העדיפו על כן שכונות שלמות שהוקמו באופן אחיד על ידי קבלנים או למצער שכונות בהם הקבלנים הציעו לרוכשים לבחור מתוך מספר מצומצם של דגמי-מעטפת (אשר עיצוב הפנים בתוכן ניתן לשינוי באמצעות קירות בנויים או קירות גבס) שיצרו תמונה סטנדרטית יותר לשכונה.
ישיבת תפרח
נגן מדיה
נגן מדיה (באנגלית: Media Player) היא תוכנת מחשב המשמשת לניגון קובצי מולטימדיה.
רוב תוכנות נגני המדיה תומכות במגוון רחב של סוגי קבצים, ובכללם קובצי שמע וקובצי וידאו. עם זאת, חלק מהנגנים מתמקדים רק בסוג מסוים, הן משום שהם בשלבי הפיתוח והגרסאות הראשונות, והן משום שהם מיועדים לתת מגוון רחב של תכונות, איכויות ויכולות, שלרוב לא קיימות בנגנים הכלליים יותר.
גרסאות 3 ומעלה של מערכת ההפעלה חלונות מגיעות עם הנגן Windows Media Player. של מיקרוסופט. מערכת Mac OS X מגיעה עם הנגנים QuickTime להפעלה של סרטים בפורמט זה, ועם iTunes להפעלה של מגוון פורמטי מדיה נוספים. הפצות גנו/לינוקס שונות מגיעות עם נגנים כגון VLC media player, אמארוק, טוטם, זיין.
תוכנות.
רשימה של תוכנות נגני המדיה הפופולריים.
נגני מדיה רבים מסוגלים לנגן את קובצי המדיה לפי ספריות. הספריות נועדו לסייע בארגון של קובצי המדיה או בקטלוג של קובצי המוזיקה לקטגוריות שונות כגון סוגה, שנה, דירוג וכדומה. דוגמאות טובות לתוכנות נגני מדיה אשר תומכות בשימוש בספריות הן Winamp, Windows Media Player, iTunes, RealPlayer, Amarok ו-ALLPlayer.
מרכז הקואופרציה
מרכז הקואופרציה למלאכה, חרושת ושירותים ציבוריים, או בשמו המקוצר מרכז הקואופרציה, הוא מוסד שהוקם על ידי ההסתדרות כדי לפתח ולקדם את הקואופרציה בארץ ישראל.
מרכז הקואופרציה הוקם בשנת 1928 על יסוד החלטת הוועידה השלישית של ההסתדרות משנת 1927. בשנת 1934 נרשם המרכז כאגודה שיתופית שבראשה עמד ישראל ריטוב ובשנת 1935 נרשם כ"ברית פיקוח" שתפקידה לפקח על ניהול חשבונות הקואופרטיבים ועל שמירת עקרונות הקואופרציה.
במרכז הקואופרציה היו שלוש חטיבות: חטיבת תובלה ותחבורה (בה נכללו הקואופרטיבים לתחבורה ציבורית אגד ודן), החטיבה לחרושת ומלאכה והחטיבה לשירותים.
משנת 1954 ניהל את מחלקת הנוער ניסים בנימין והקים את הגרעינים הקואופרטיבים כחלק מהחטיבה לחרושת ומלאכה כאשר נוכח שאין דור המשך לקואופרציה היצרנית. ניסים בנימין ז"ל ראה בבנין מפעל הקואופרציה הצעירה את ייעודו העיקרי בחיים. נסים השקיע את כל מעייניו בבנית תנועת נוער קואופרטיבית. וסוחף מאות בני נוער מכל הארץ אשר חבריה שרתו ביחידות נח"ל קואופרטיבי או השתלבו בהקמת מפעלים משותפים באזורי פיתוח וספר. בשנת 1965 נרצח נסים בנימין בפעילות בטחינות חשאית באירופה, בהיותו חלק מהשרות החשאי שאנשיו ביצעו מבצעים ביטחוניים בניכר.
מר ישראל ריטוב, יו"ר מרכז הקואופרציה ספד לו : " עליך עוד ישירו שירים. נוציא ספר ונספר לעם ישראל על חייך ונקים מפעלים לזכרך ".
ניסים, כאחראי מחלקת הנוער בקואופרציה פעל לסייע לחיילים משוחררים ונוער בוגר צבא ולחיילים המשרתים בנח"ל, (הגרעינים נקראו נח"ל תעשייתי) להשתלב בתעשייה, הוא איגד כוחות כדי להקים מפעלי חינוך ברוח הקואופרציה, תוך דאגה לעתידם הכלכלי של הצעירים ומתוך הבנה שזהו דור העתיד ועליו תיסמך המדינה בשנים שיבואו.
בפועלו ליצור תשתית לימוד ועבודה למקצועות מלאכה יוצרת ומועילה, ניסים תורם להקמת מנגנון תומך שיסייע בהכשרת דור העתיד.
במסגרת מרכז הקואופרציה נכללו:
הקואופרטיבים הגדולים ביותר שנכללו במרכז היו "אגד", "דן" ו"הארגז".
בשנת 2008 הוחלט בוועידת מרכז הקואופרציה על שינוי שם המוסד למרכז הקואופרציה ליזמות שיתופית בישראל.
יו"ר המרכז וההנהלה - איציק יואל.
אופי
ביתא מריאם
סיטיג'ט
סיטיג'ט (באנגלית CityJet) היא חברת תעופה אירית, שמשרדיה הראשיים נמצאים בעיר דבלין ומפעילה טיסות בחכירה רטובה בעבור חברות תעופה אחרות.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בשנת 1992 והחלה להפעיל את טיסותיה בינואר 1994 תחת החסות של חברת וירג'ין אטלנטיק. הקו הראשון שהופעל היה בין דבלין לנמל התעופה סיטי בלונדון. בשנת 1997 החלה החברה לטוס בקו תחת שמה הרשמי.
בשנת 1999 לאחר שהחברה החלה לטוס בקו לונדון סיטי-פריז תחת שמה של חברת אייר פראנס, קנתה החברה הצרפתית 25% ממניות החברה, בשלב מאוחר יותר, השלימה אייר פראנס את קנייתה המלאה של החברה, והחברה זוהתה כ"סיטיג'ט בשביל אייר פראנס". בשנת 1997 רכשה אייר פראנס את החברה הבלגית "VLM איירליינס" ומטוסיה נצבעו בצבעי סיטיג'ט למרות שלא בוצע איחוד בפועל בין החברות.
בשנת 2012 פורסם לראשונה כי אייר פראנס מעוניינת למכור את סיטיג'ט, ובשנת 2013 החלה למעשה הפרדת החברה מפעילות אייר פראנס, סיטיג'ט חזרה להפעיל את טיסותיה תחת שמה, ושיתוף הפעולה עם אייר פראנס הפך לשותפות קוד. בשנת 2014 נמכרה החברה למשקיעים גרמניים.
בסוף שנת 2015 רכשה החברה את חברת התעופה הפינית בלו 1 מחברת סקנדינביאן איירליינס, והחברה החלה לבצע טיסות עבור החברה הסקנדינבית במטוסיה של השנייה כחלק משיתוף פעולה נרחב. באותו האופן, רכשה סיטיג'ט בשנת 2016 מסקנדינביאן איירליינס גם את החברה הדנית "קימבר", אשר גם היא מפעילה טיסות עבור החברה הסקנדינבית.
בשנת 2017 פורסם כי החברה מתכננת להפסיק את טיסותיה אשר מבוצעות בשמה ולהתמקד בהפעלת טיסות בעבור חברות אחרות. מהלך זה יצא לפועל בסוף אוקטובר 2018.
בשנת 2018 הודיעה החברה כי בכוונתה להתאחד עם חברת התעופה האזורית הספרדית אייר נוסטרום ובכך ליצור את חברת התעופה האזורית הגדולה באירופה. החברות, אשר שתיהן מפעילות טיסות בעבור חברות אחרות (חכירה רטובה) ימשיכו לפעול כמותגים נפרדים.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:
טאורגה
טאורגה (בליטאית Tauragė; ביידיש טאווריג; בגרמנית Tauroggen, בפולנית Taurogi) היא עיר קטנה במערב ליטא בסמוך לגבול עם מחוז קלינינגרד, על נהר היורה. בירת מחוז טאורגה. אוכלוסייתה נאמדה בשנת 2008 ב-27,816 תושבים.
היסטוריה.
טאורגה מוזכרת לראשונה במסמך משנת 1507 המדווח על בניית כנסייה במקום. היא גם מופיעה במפה משנת 1539. החל משנת 1567 הייתה בטאורגה תחנת מכס. החל מ-1655 הייתה בבעלות משפחת רדזיוויל וככזו הפכה למרכז לותרניזם.