הסרט הכניס 3,322,127 דולר בקופות מקומיות ו-163 אלף דולר בקופות חוץ (אוסטריה, גרמניה ובריטניה) בסך כולל של 3,485,127 דולר.
תגובת הקהל.
הסרט זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, שרבים מהם שיבחו את ביצועיה של בל כוורוניקה מארס. באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסרט מחזיק בציון 79%, על בסיס 136 ביקורות, עם ציון ממוצע של 6.70/10. הקונצנזוס של האתר כתב כי "זה עשוי להיות חווית צפייה משעשעת יותר עבור מעריצי הסדרה הנלהבים, אך 'ורוניקה מארס' מציע מספיק כתיבה חדה וביצועים סולידיים על מנת לשעשע את הצופים שנמצאים במצב רוח למותחן-מונע-דמות." באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic" הסרט זכה לציון 62 מתוך 100, על בסיס 35 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".
שרי לינדן ממגזין "הוליווד ריפורטר" העניקה לסרט ביקורת חיובית, ותיארה אותו כ"עיבוד קולנועי סולידי לננסי דרו של המילניום החדש, [בעוד] שהוא בטוח ישמח את תומכי מימון ההמונים ומעריצים נוספים של הסדרה המקורית."
עיבודי המשך.
סרט המשך.
ב-13 במרץ 2014, דיווח "וראייטי" כי השחקנית קריסטן בל מעוניינת לשוב לגלם את דמותה של ורוניקה מארס בסרט המשך; עם זאת, טרם הוכרז רשמית על תוכניות כאלו. תומאס גילה כי לו ול"אחים וורנר" היה "מספר קסם" בראש עבור רווחי הסרט הראשון על מנת לאפשר הפקת סרט המשך. בריאיון עם מייקל אוסיאלו שפורסם ב-29 ביולי 2014, אמר רוב תומאס: "אני אופטימי. הסרט [הראשון] הרוויח כסף שהיה המפתח לסרט שני פוטנציאלי, אז כן, אשמח לעשות זאת ."
עם זאת, נכון לשנת 2018, טרם פורסמו תוכניות לסרט המשך פוטנציאלי.
רומנים.
שני רומנים, שנכתבו על ידי יוצר הסדרה, רוב תומאס, והסופרת ג'ניפר גרהאם, ממשיכים את עלילותיה של ורוניקה מארס לאחר אירועי הסרט, ומציגים גם את דמויותיהם של לוגן, מק, ואלאס ודיק. ב-15 ביולי 2013 נודע כי תומאס וחברת "Alloy Entertainment" חתמו על הסכם בן שני ספרים עם חברת ההוצאה לאור "ספרי וינטג'". הספר הראשון בעסקה, שכותרתו "The Thousand Dollar Tan Line" ועלילתו ממשיכה מהמקום בו הסרט הסתיים, יצא לאור ב-25 במרץ 2014, במהדורת כריכה רכה של "ספרי וינטג'", ספר אלקטרוני וספר שמע אותו קריסטן בל מקריינת. הרומן השני, "Mr. Kiss and Tell", יצא לאור ב-20 בינואר 2015. בריאיונות, תומאס אישר כי הרומנים הם קנוניים בהמשכיות עלילותיה של "ורוניקה מארס", ושעלילותיהם לא ייסתרו על ידי יצירות עתידיות.
סדרת רשת.
בנוסף לרומנים שפורסמו, רשת "The CW" הכריזה על תוכניות לסדרת רשת שבמרכזה יעמוד ראיין הנסן, שיגלם גרסה בדיונית של עצמו המנסה להפיק ספין אוף של "ורוניקה מארס", המתמקדת בדמותו של דיק קזבלנקאס. סדרת הרשת בת שמונת הפרקים, "Play It Again, Dick", עלתה לשידור לראשונה בשירות "CW Seed" ב-8 בספטמבר 2014, והסתיימה ב-4 בנובמבר 2014.
הסדרה המקורית.
ב-21 באוגוסט 2018, דווח כי שירות "הולו" מתכננת להפיק עונה רביעית, שתשמש כמעין תחייה , עבור הסדרה המקורית, יחד עם בל ויוצר הסדרה, תומאס. הודעה רשמית של בל בנושא ופרטים נוספים על הפקת העונה הרביעית נחשפו ב-20 בספטמבר 2018. תומאס אישר כי התחייה תתקיים לאחר האירועים המתוארים בסרט וברומנים. העונה, שמנתה שמונה פרקים, עלתה לשידור ב-19 ביולי 2019.
ספרינגס
ספרינגס (באנגלית: Springs) היא עיר עצמאית לשעבר במזרח ראנד, כיום חלק מעיריית המטרופולין אקורולני במחוז חאוטנג, דרום אפריקה. היא נמצאת 50 ק"מ מזרחית ליוהנסבורג ו-72 ק"מ דרום-מזרחית מפרטוריה. שמה של העיר מגיע ממספר רב של מעיינות באזור. מתגוררים בה למעלה מ-121,000 תושבים.
היסטוריה.
השם ספרינגס ניתן לאזור עוד לפני הקמת העיר בסוף המאה ה-19 על ידי מודד הקרקעות ג'יימס ברוקס. הוא כנראה נתן את השם ספרינגס (מעיינות באנגלית) בגלל ריבוי המעיינות באזור. אבל לפי סיפור אחר הוא רצה לקרוא למקום על שמו, אך מכיוון ששמו ברוקס דמה כל כך למילה "broek" (מכנסיים) באפריקאנס, הוא חשש שהחקלאים האפריקאנרים באזור ילעגו לו.
ב־16 בספטמבר 1884 פורסמה המפה הרשמית של ספרינגס בפרטוריה. בתחילה, ערך הקרקע היה שווה ל־200 ראנד. אך גילוי הפחם והזהב וכרייתו שלאחר מכן הגדיל את הערך האדמה במידה ניכרת.
הפחם שהתגלה בספרינגס היה באיכות טובה ובשנת 1888 נחתם החוזה הראשון לכריית פחם באזור. בתחילה הכרייה הייתה בקנה מידה קטן, אך עלתה כשהוקם המכרה המזרחי הגדול. מסביב למכרה היו מספר בתי ברזל גלי, ואף על פי שהיו מספר מלונות קטנים וסוחרים כלליים, ספרינגס עדיין לא הייתה עיר. היישוב גדל ובשנת 1902 מונתה ועדת בריאות שתשמור על בנייתם ​​ומיקומם של מבנים וגם על ההיגיינה בעיירה הגדלה. בשנת 1899 התגלה זהב בחווה גדולד ומספר מכרות זהב נפתחו בספרינגס.
באפריל 1904 הוכרזה האזור כעיירה שקיבל את השם המקום ספרינגס, ועדת הבריאות הוחלפה על ידי מועצת עיר, והיא פרחה כעיירת כורים. בשנת 1962 ייצר ספרינגס 10% מזהב המדינה ו-9% מהאורניום שלה. עם זאת, בסוף שנות ה-60 של המאה העשרים רוקנו המכרה האחרון בעיר, מכרה דחהפונטיין (מילולית: Daggafonteinmyn). העיירה לא מתה, אלא התפתחה למרכז תעשייתי.
ספרינגס הוא כיום אחד ממרכזי התעשייה של ויטווטרסראנד וגם השער המזרחי של חאוטנג לכיוון מפומלנגה וצפון קוואזולו-נטאל. הכרייה הוחלפה בתעשיות ייצור והנדסה בעלות חשיבות כלכלית; מוצרי האזור כוללים מתכות מעובדות, כימיקלים, נייר ומוצרי מזון.
קהילה יהודית.
עד לסוף שנות התשעים של המאה העשרים הייתה קהילה יהודית גדולה בספרינגס. היו שם שני בתי כנסת, עם בסך הכל 300 משפחות. היום (2021) רוב הקהילה עזבה ליוהנסבורג, קייפטאון, או היגרה לישראל, אוסטרליה, ארצות הברית, ובריטניה.
דדו איוואן
דדו איוואן (במקדונית: Дедо Иван) היה עיתון מקדוני לא חוקי, שהיה שייך למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה בקומאנובו. העיתון פורסם בין 15 באוגוסט ל-15 בספטמבר 1941 ונכתב בניב קומאנובו . בסך הכל, העיתון פרסם 3 גיליונות. העורך הראשי של העיתון היה אפוסטול זורדומיק-טולי, וחברי מערכת המערכת היו בויאן זפירובסקי , פנצ'ה פשב , קוצ'ו פופוב ולזר סוקולוב . המהדורה הראשונה הודפסה בביתו של יורדן צ'קוב-דיין .
כפי שנכתב בעיתון עצמו, מטרת העיתון הייתה:
בקשר לשם העיתון, במאמר "הציבור הכל ישר" (במקדונית: На сета чесна јавност), בגיליון הראשון של ה-"דדו איוואן", שיצא ב-15 באוגוסט 1941, נכתב כי:
AfriForum
אפריפורם (AfriForum, הלחם של המילים Africa (אפריקה) ו- Forum (פורום)) הוא ארגון לא ממשלתי לזכויות אדם ואזרח, אשר מתמקד בעיקר, אבל לא רק, בהגנה וסיוע לאוכלוסייה האפריקאנרית בדרום אפריקה.
אפריפורום פותח בקמפיינים להגנה והרחבת זכויות האזרח - כהגדרתם בחוקה הדרום אפריקאית ובאמנות בינלאומיות בנושא זכויות קולקטיביות של קהילות מיעוטים. נושאים ספציפיים שעליהם הביע הארגון את דאגתו כוללים התערבות פוליטית של הממשלה ברכוש פרטי, וגם מדיניות האפליה מתקנת של ממשלות דרום אפריקה. תחומי התמקדות אחרים כוללים פשיעה, רציחות במשק החקלאי, שינוי שמות ופגיעה במורשת תרבות לצד חינוך וזכויות אזרח. עד אוקטובר 2019 הייתה לאפריפורום חברות פעילה של יותר מ־234,000 חברים משלמים.
היסטוריה.
אפריפורום הוקם בשנת 2006, את שורשי הארגון נמצאים באיגוד העובדים הדרום אפריקני סולידריות. בהקדמה למניפסט זכויות האזרח של אפריפורום, הארגון מכנה את עצמו "יוזמת זכויות אזרח שנוסדה על ידי האיגוד המקצועי סולידריות". המניפסט לזכויות האזרח של אפריפורום אומץ רשמית על ידי הארגון ב־7 בספטמבר 2006 במהלך פורום דיונים בפרטוריה.
נשיא אפריפורם, קלי קריאל, היה בעבר חבר במפלגה השמרנית, ומנהיג אגף הנוער של חזית החירות פלוס, וכן מספר גדול של חברי ההנהלה המבצעת נקשרו בעבר לחזית החירות פלוס.
קמפיינים, מדיניות ופרויקטים.
פשע ושחיתות.
אפריפורום הוא מבקר קולני על תגובת הממשלת דרום אפריקה ומפלגת השלטון להתקפות החווה בדרום אפריקה וטען כי המפלגה נושאת באחריות ל"שתיקה" על האלימות. הארגון הגיש תלונה לנציבות זכויות האדם בדרום אפריקה נגד שר המשטרה על שלא עשה מספיק כדי להגן על החקלאים. הארגון פרסם את הספר "הרוג את הבור" (Kill the Boer) שנכתב על ידי ארנסט רוטס, סמנכ"ל הארגון.
הארגון הקים יחידת תביעות פרטית בראשות תובע המדינה לשעבר, גרי נל, על רקע האשמות כי הרשות הלאומית לתביעה (NPA) הייתה סלקטיבית בתביעות, ומוטה פוליטית.
שפה, תרבות וחינוך.
אפריפורום התנגד בתוקף להצעת שינוי שם בירת דרום אפריקה פרטוריה, כמו גם לשינוי שמות הרחובות בבירה.
הארגון מבצע קמפיינים לקידום חינוך לשפת אם ושמירה על דת בבתי ספר.
בשנת 2008 אפריפורום הגיש כתב אישום כנגד מפקח בכיר במשטרת דרום אפריקה בפרטוריה מפני שסירב לקבל ראיות ביותר מ־50 מקרים (כולל רצח ואונס) מכיוון שהוגשו באפריקאנס (אחת השפות הרשמיות של דרום אפריקה).
אדמה.
אפריפורום מעורב בסוגיות הנוגעות לרפורמת הקרקעות, הארגון מאשים את השחיתות ואת חוסר הכשירות של המחלקה לפיתוח כפרי ורפורמה בקרקעות בקצב האיטי של רפורמת הקרקעות.
הארגון מסייע לבעלי אדמות שחורים אשר פלשו לאדמתם ועקב כך הוקמו עליהם שכונות פחונים.