התוכנה פותחה על ידי OpenedHand Ltd, שכיום מהווה חלק מאינטל.
קסרלטו
אלאדין (מחזמר)
קיבוציות
2012 בקולנוע
בערך זה מופיעה סקירה של שנת 2012 בקולנוע הכוללת סיכומי אירועים בולטים, טבלת שוברי קופות לשנה זו בעולם ובארץ, אנשי קולנוע שנפטרו ופרסים.
פלמינגו אמריקני
פלמינגו אמריקני (שם מדעי: "Phoenicopterus ruber") הוא מין של פלמינגו הקרוב למינים פלמינגו מצוי ופלמינגו הצ'יליאני וכמותם שייך לסוג פלמינגו. הוא גם ידוע בשם פלמינגו הקאריבים, אף שהוא נפוץ גם באיי גלאפגוס שבאוקיינוס השקט.
מאפיינים.
הפלמינגו האמריקני נפוץ באיי גלאפגוס, בחופי קולומביה, ונצואלה והאיים הסמוכים, בסמוך לגיאנה וכף אורנג' בברזיל, חצי האי יוקטן, איי הקריביים הצפוניים (איי בהאמה, היספניולה, קובה ואיי טרקס וקייקוס). הפלמינגואים האמריקניים הנראים מעת לעת בדרום פלורידה הם בעיקר כאלה שנמלטו מהשבי.
גובהו של הפלמינגו האמריקני 120–140 ס"מ, משקל הזכרים 2.8 ק"ג ואילו של הנקבות 2.2 ק"ג. רגליו ומרבית נוצותיו ורודות. הנוצות הסוככות בכנפו אדומות, והאברות הראשיות והמשניות (אברות היד והאמה) שחורות. נוצותיהם של פלמינגואים צעירים אפורות, ורק עם התבגרותם הם רוכשים בהדרגה את צבעם הוורוד. אורך מוטת הכנף 140 עד 165 ס"מ. המקור ורוד ולבן, ובקצהו שחור.
מקור הצבע הורוד הוא באצה הנקראת Haematococcus pluvialis אשר מצויה במים בהם מקננים הפלמימגו. האצה משחררות פיגמנט הנקרא Astaxanthin והוא צובע את הנוצות בורוד- אדום. הוא גם מקור הצבע של סרטנים ובעלי חיים ימיים אחרים.
הם חיים במושבות שגודלן עשוי לנוע בין כמה עשרות לעד מאות אלפי פרטים. בתקופת החיזור מציגים הפלמינגואים את כנפיהם לראווה, ומשתחווים עם צווארם למשיכת בנות זוג. בתקופה זו כל הפרטים הבוגרים במושבה משתתפים בכך. בין מאי לאוגוסט הם מטילים ביצה יחידה בצבע לבן, הבוקעת אחרי 28 עד 32 ימים של דגירה. הגוזל בוקע במשקל של כ85-102 גרם, כשעיניו פתוחות, אך לא מסוגל לדאוג למזונו בעצמו. שני ההורים שותפים לדגירה ובהמשך לגידול הגוזל. הם מגיעים לבגרות מינית לאחר כ-5 שנים. אורך חייהם כ-40 שנה.
הפלמינגו האמריקני הוא אחד המינים המוגנים בהסכם לשימור עופות מים נודדים במרחב אפריקה-אירואסיה (AEWA).
הפלמינגו האמריקני הוא הציפור הלאומית של איי בהאמה.
מנהרת תעלת למאנש
פלמינגו אמריקאי
מחוז חמה
2M1207b
2M1207b או 2MASSW J1207334-393254b הוא כוכב לכת חוץ־שמשי שמקיף את הננס החום 2M1207 שנמצא בקבוצת הכוכבים קנטאור במרחק 171 שנות אור מכדור הארץ. 2M1207 הוא ננס חום צעיר יחסית, בן כ־5–10 מיליון שנים. 2M1207b התגלה באפריל 2004 באמצעות צילום בתת־אדום על ידי הטלסקופ הגדול מאוד במצפה הכוכבים פאראנאל בצ'ילה על ידי צוות מהמצפה האירופי הדרומי בראשות גאל שובה. זהו כוכב הלכת הראשון שזוהה באמצעות צפייה ישירה. מסתו מוערכת בכ־8 מסות צדק והוא מקיף את כוכב האם שלו במרחק הגדול מהמרחק (הממוצע) של פלוטו מהשמש. 2M1207b כהה בערך פי מאה מ־2M1207. בשל יחס המסות הנמוך (הכוכב גדול פי 3~ מכוכב הלכת) בין הכוכב לכוכב הלכת הציעו חלק מהחוקרים שהמערכת נוצרה בצורה הדומה לכוכב כפול ולא בצורת היווצרות של מערכת כוכבי לכת.
כוכב הלכת הוא ענק גזים חם יחסית; טמפרטורת פני השטח שלו מוערכת ב־K 1,100 או K 1,600 (C° 826 או C° 1327 בהתאמה), הטמפרטורה הגבוהה נגרמת בעיקר בשל לחץ כבידתי. הספקטרום התת־אדום שלו מעיד על קיומם של מולקולות מים באטמוספירה שלו. כוכב הלכת חם מדי לקיום חיים, ורחוק מכוכב האם שלו מכדי שיתאפשרו חיים בירחים אפשריים שלו.
זיהוי ומאפיינים.
בשנת 2004 הטלסקופ הגדול מאוד צילם תמונה של שניהם, שבה נראה 2M1207b ככתם אור אדמדם וקלוש. כדי לאשר את התצפית הראשונית היה צריך לוודא שהגוף אינו רק כוכב כפול אופטי, תצפיות של טלסקופ החלל האבל ושל VLT הראו ששני הגופים נעים ביחד בחלל ולכן הם, כפי הנראה, מערכת כפולה.
מדידת ראשונית העריכה את המרחק מכדור הארץ ל־2M1207 בכ־70 פארסק. ב־2005 האסטרונום Eric Mamajek דיווח ביתר דיוק על המרחק (53±6 פארסק) באמצעות שיטה למדידת מרחק לצבירי כוכבים. מדידות מאוחרות יותר באמצעות פרלקסה נתנו את התוצאה 52.75±1 פארסק או 172±3 שנות אור.
הערכות למסה, קוטר וטמפרטורה של 2M1207, עדיין אינן ודאיות. אף על פי שמדידות ספקטרוסקופיות הראו על טמפרטורת פני שטח של 1600±100 קלווין שמעידה על מסה של 8±2 מסות צדק, מודלים תאורטיים לגופים בעלי טמפרטורה דומה חוזים בהירות נראית גדולה פי 10 מהנצפה. משום כך, הוצעו הערכות נמוכות יותר למסה וטמפרטורה. לחלופין, ייתכן שהתצפיות מדויקות, אך בהירותו של כוכב הלכת מעומעמת על ידי דיסקה של גז ואבק שמקיפה אותו. הסבר פחות סביר שהוצע מציע שהטמפרטורה נובעת מהתנגשות אדירה שארעה לאחרונה לכוכב הלכת עם גוף גדול במערכת. התנגשויות כאלה הוצעו גם בתאוריות ההיווצרות וההתפתחות של מערכת השמש. לפי תאוריה זו המסה של הכוכב היא כ־72 מסות כדור הארץ (מעט פחות ממסתו של שבתאי) וכוכב בעל מסה של כ־8 מסות כדור הארץ התנגש בו לפני כ־100,000 שנים.
הדיון על הגדרתו של 2M1207b.
מסת 2M1207b קטנה מהמסה המינימלית הנדרשת להיתוך גרעיני של דאוטריום (כ־13 מסות צדק). מקובל להגדיר את ההבדל בין ננס חום לכוכב לכת על פי יכולת היתוך דאוטריום. לפי הגדרה זו 2M1207b הוא כוכב לכת. אולם חלק מהחוקרים סבורים שכדי שגוף יוגדר ככוכב לכת הוא צריך להיווצר בצורה דומה לכוכבי הלכת במערכת השמש. השמש נוצרה על ידי קריסה כבידתית של ערפילית וכוכבי הלכת נוצרו סביב השמש בגלל השפעתה הכבידתית. על פי הגדרה זאת, לא ברור האם 2M1207b הוא כוכב לכת או ננס חום, מכיוון שלא ברור כיצד הוא נוצר: האם הוא נוצר כאפקט משני של היווצרות 2M1207 או שהוא נוצר בפני עצמו, כתוצאה ישירה של קריסת הערפילית. וויכוח דומה התקיים בנוגע ל־GQ Lupi b, שגם הוא צולם לראשונה ב־2004. הקושי בהגדרת ההבדל על פי ההיווצרות הוא שהתגלו גופים בעלי מסה דומה לכוכב לכת ששטים באופן חופשי בחלל (כוכב לכת תועה).
נכון ל־2006 קבוצת העבודה על כוכבי לכת של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי מתייחסת ל־2M1207b כגוף שייתכן שהוא בעל מסה פלנטרית המקיף ננס חום. חלק מהחוקרים לעומת זאת מתייחסים אל 2M1207b כננס חום מסוג ספקטרלי L (ראו בקישורים החיצוניים).
סונו ג'וי
סונו ג'וי (ביפנית: 尊皇攘夷, מילולית: "כבדו את הקיסר, גרשו את הברברים") הייתה פילוסופיה פוליטית ותנועה חברתית יפנית ששאבה מהנאו-קונפוציאניזם. היא הפכה להיות המוטו של התנועה שפעלה להדחת שוגונות טוקוגאווה בשנות החמישים והשישים של המאה ה-19, בסוף תקופת אדו.
מקורות.
מקורה של הססמה "סונו ג'וי" הוא סיני, באדון הואן ממדינת צ'י בתקופת האביב והסתיו. באותה תקופה איבדה שושלת ג'ואו את שליטתה על הנחלות הפאודליות ונפלה קורבן לפלישות חוזרות ונשנות. האדון הואן השתמש בססמה כביכול על מנת לעודד בעלי נחלות אחרים לתמוך בג'ואו, אך למעשה השתמש בה על מנת לזכות באהדתם של האדונים הפאודלים ולקרוא תגר על שלטונה של השושלת.
ביפן, ניתן לזהות את שורשי הססמה בכתביהם של הוגים קונפוציאניים מהמאה ה-17, בתארם את קדושת הכס הקיסרי ואת עליונותו על פני שאר המונרכים בעולם. המלומד סיישיסאי אאיזאווה כתב ב-1825 שסונו פירושו הכבוד אותו חולק השוגון לקיסר, וג'וי הוא נידוי הנצרות מיפן.
השפעות.
עם הגעת כלי שיט זרים לחופי יפן בסוף המאה ה-18 וראשית המאה ה-19, עמדה מדיניות הבידוד של יפן בסימן שאלה. חלק ה"ג'וי" (גרשו את הברברים) ב"סונו ג'וי" קיבל משמעות של התנגדות להסכם קנגאווה, שבו אילצו האמריקאים את יפן לסחור עמם ב-1853. ההסכם נחתם תחת איומי ספינות התותחים של קומודור מת'יו פרי ונתקל בהתנגדות הסמוראים. העובדה שהשוגונות חתמה על ההסכם על אף התנגדות הקיסר הייתה הוכחה מספקת לסמוראים רבים שחלק ה"סונו" (כבדו את הקיסר) לא עמד במבחן המציאות, ורבים קראו להדחת השוגונות והחלפתה בממשלה שתציית לקיסר.
הססמה הפכה להיות קריאת הקרב של ההאן המורדים צ'ושו וסצומה, שזכו לתמיכת הארמון הקיסרי בקיוטו. הקיסר קומיי הפר מסורת בת מאות שנים והחל להתערב בענייני המדינה, התסיס כנגד ההסכמים, אף ניסה להתערב בסדר הירושה של השוגונות וב-1863 פרסם קומיי צו שקרא לסילוק הברברים. אף על פי שלשוגונות לא הייתה אפשרות לאכוף אותו, עורר הצו התקפות כנגד השוגונות עצמה וכנגד זרים ביפן, שהמפורסמת בהם הייתה תקרית נממוגי, בגינה נאלצה השוגונות לשלם לבריטניה פיצויים. התקפות אחרות כללו ירי תותחי חוף על ספינות זרות בעיר שימונוסקי.
פעולה זו הביאה בסופו של דבר לשינוי בתנועת סונו ג'וי. לאחר הפגזת הספינות הזרות דרשה ממשלת בריטניה תשלום פיצויים, ומשנדחתה הדרישה הפגיזו ספינותיה את בירת סצומה, קגושימה. תקרית זו הבהירה ליפנים שאין באפשרותם להילחם במעצמות הזרות, והתנועה הפנתה את מרצהּ להדחת השוגון, בתהליך שהסתיים ברסטורציית מייג'י.
הססמה מעולם לא הפכה למדיניות רשמית של הממשלה או אפילו של המורדים. על אף תוכנהּ, למורדים, ובעיקר לסצומה, היו קשרי מסחר עם המעצמות הזרות, דרכן רכשו רובים, כלי ארטילריה, ספינות וטכנולוגיה אחרת.
לאחר השלמת רסטורציית מייג'י והשבת השלטון לקיסר, החליפה את סונו ג'וי הסיסמה "מדינה עשירה, צבא חזק" (富国強兵), שקראה לתושבי יפן לאמץ את המודרניזציה.
בספרות.
בספר גאי ג'ין של ג'יימס קלאוול מופיעות דמויות החברות בתנועת סונו ג'וי ונבחנת השקפת עולמם כלפי השוגונות והזרים.
מרדכי דב טברסקי
דף זה הוא דף פירושונים לשני בני דודים, נכדי יעקב ישראל טברסקי מצ'רקס
שמואל איתן