לדברי ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר, קווין ראד, "לסין יש פגיעות מקומיות מרובות שלעיתים רחוקות מצוינות בתקשורת. לארצות הברית, לעומת זאת, תמיד יש את החולשות שלה בתצוגה ציבורית מלאה, אבל הוכיחה שוב ושוב את יכולתה להמצאה מחדש ושיקום." ריאן הא, עמית בכיר במדיניות חוץ במכון ברוקינגס, אמר שחלק ניכר מהנרטיב של סין "עולה ללא הרף ועל סף עקיפת ארצות הברית המקרטעת" קודמו על ידי כלי תקשורת המזוהים עם סין. הס המשיך ואמר,"מערכות סמכותיות מצטיינות בהצגת נקודות החוזק שלהן ובהסתרת החולשות שלהן. אבל קובעי המדיניות בוושינגטון חייבים להיות מסוגלים להבחין בין התמונה שמציגה בייג'ינג לבין המציאות שהיא מתמודדת איתה."
לפי הכלכלן האמריקאי סקוט רוזל והחוקרת נטלי הל, "סין נראית הרבה יותר כמו מקסיקו או טורקיה של שנות ה-80 מאשר טייוואן או דרום קוריאה של שנות ה-80. אף מדינה מעולם לא הגיעה למעמד של הכנסה גבוהה עם שיעורי הישגים בתיכון מתחת ל-50 אחוז.עם שיעור ההישגים של סין בתיכון של 30 אחוז, המדינה עלולה להיות בצרות קשות." בגיל 30, מספר שנות הלימוד בסין נמוך ב-34.6 אחוזים מאשר בארצות הברית. בגיל 40 הפער מתרחב ל-38.9 אחוזים. בגיל 50 הוא מתרחב עוד יותר ל-47 אחוז. בגיל 60 זה הופך ל-55.5 אחוז. רוזלה והגיהנום מזהירים שסין מסתכנת ליפול למלכודת ההכנסה הבינונית בגלל הפער העירוני הכפרי בחינוך ואבטלה מבנית.
ראיין האס במכון ברוקינגס אמר שאוכלוסיית גיל העבודה של סין כבר מצטמצמת, והוסיף, "עד שנת 2050,סין תעבור משמונה עובדים לכל פנסיונר כעת לשני עובדים לכל פנסיונר. יתרה מכך, היא כבר סחטה את מרבית העליות הפרודוקטיביות הגדולות שמגיעות עם אוכלוסייה שהופכת משכילה ועירונית יותר ואימוץ טכנולוגיות כדי להפוך את הייצור ליעיל יותר." ניקולס אברשטט, כלכלן ומומחה דמוגרפי במכון האמריקני לאנטרפרייז, אמר כי המגמות הדמוגרפיות הנוכחיות יכריעו את הכלכלה והגאופוליטיקה של סין, ויהפכו את עלייתה להרבה יותר לא ודאית. לדבריו, "תם עידן הצמיחה הכלכלית ההרואית".
מדיניות חוץ.
במאי 2020, בהתאם לחוק הסמכות ההגנה הלאומית של ג'ון ס. מקיין לשנת הכספים 2019,מסר ממשל טראמפ דו"ח, "גישה אסטרטגית של ארצות הברית לרפובליקה העממית של סין" לחברי הקונגרס האמריקאי. הדו"ח קובע גישה של הממשלה כולה כלפי סין במסגרת אסטרטגיית הביטחון הלאומי לשנת 2017,האומרת שהגיע הזמן שארצות הברית "תחשוב מחדש על המדיניות הכושלת של שני העשורים האחרונים - מדיניות המבוססת על ההנחה שמעורבות עם יריבים והכללתם ב מוסדות בינלאומיים ומסחר עולמי יהפכו אותם לשחקנים טובים ולשותפים אמינים". הדו"ח אומר שהוא "משקף הערכה מחדש בסיסית של האופן שבו ארצות הברית מבינה ומגיבה למנהיגי סין, ומוסיף "ארצות הברית מכירה בתחרות האסטרטגית ארוכת הטווח בין שתי המערכות שלנו".
בפברואר 2021,הנשיא ג'ו ביידן אמר כי סין היא "המתחרה הרצינית ביותר" המציבה אתגרים על "השגשוג, הביטחון והערכים הדמוקרטיים" של ארצות הברית מזכיר המדינה, אנטוני בלינקן, הצהיר כי הגישות האופטימיות הקודמות כלפי סין היו פגום, וכי סין מציבה את "האתגר המשמעותי ביותר של כל מדינת לאום בעולם לארצות הברית". בלינקן גם הסכים שקודמו של ביידן, דונלד טראמפ,"צדק בגישה נוקשה יותר כלפי סין". באפריל 2021,הסנאט האמריקני הציג חקיקה מרכזית בתגובה לכוח הגובר של סין בעניינים בינלאומיים. הצעת החוק, שכותרתה "חוק התחרות האסטרטגית של 2021",משקפת את הגישה הנוקשה של הדמוקרטים בקונגרס והרפובליקנים, ונועדה להתמודד עם היוזמות הדיפלומטיות והאסטרטגיות של ממשלת סין.
במאי 2021,אוחד חוק התחרות האסטרטגי של 2021 להצעת חוק גדולה יותר, חוק החדשנות והתחרות של ארצות הברית (USICA),המאשר US$110 billion למחקר טכנולוגי בסיסי ומתקדם על פני תקופה של חמש שנים. ביוני 2021,USICA העביר 32–68 בסנאט בתמיכה דו-מפלגתית.
השוואה למדינות קודמות.
סמואל פ. הנטינגטון שם לב שהתחזיות של דעיכה אמריקאית היו חלק מהפוליטיקה האמריקאית מאז סוף שנות החמישים. לדברי דניאל בל, "לרבים מהפרשנים המובילים באמריקה היה דחף רב עוצמה לראות בעקביות את ארצות הברית כמקרה סל חלש, 'מבודל', שייפול לידי יריבות חזקות יותר באותה מידה שבה נפלה רומא לידי הברברים, או צרפת. הנרי החמישי באגינקורט". הנטינגטון ביקר את הדקלניזם כמוטעה, אך שיבח אותו בכמה סעיפים,"הדקלניזם חזה את הצטמקות הכוח האמריקאית. בכל שלביה חיזוי זה הפך למרכזי במניעת הצטמקות זו".
מייקל הדסון מצביע על כך שחובת חובות נחוצה כאשר החובות של אנשים למדינה גדולים מדי. בעוד שאימפריות מוקדמות יותר (האשוריות) שרדו באמצעות מחילת חובות תקופתית, מנהג זה הסתיים עם האימפריה הרומית, וכתוצאה מכך התרוששות ונישול של חקלאים, ויצרה גוש פרולטריון הולך וגדל. אותו תהליך תרם להתמוטטות האימפריה הבריטית ונמשך גם היום, עם משברים פיננסיים תקופתיים (שנות ה-30,2008) אשר מוקלים רק על ידי חילוץ ממשלתי או מלחמה. הדסון מוסיף כי בכל פעם שההיסטוריה חוזרת על עצמה, המחיר עולה, כלומר ארצות הברית נהרסת על ידי חוב בנקאי ללא מנגנון סליחה, מה שהופך את הקריסה לבלתי נמנעת.
מדען המדינה פול ק. מקדונלד כותב שמעצמות גדולות יכולות להיות בדעיכה יחסית או מוחלטת ודן בדרכים שבהן הן מגיבות לעיתים קרובות. הנפוץ ביותר הוא התנתקות (הפחתת חלק מההתחייבויות של המדינה, אך לא את כולן).
בריטניה.
קנדי טוען כי "האיתנות הפיננסית הבריטית הייתה הגורם היחיד המכריע בניצחונותיה על צרפת במהלך המאה ה-18.פרק זה מסתיים על מלחמות נפוליאון והמיזוג של החוסן הפיננסי הבריטי עם חוזק תעשייתי חדש". הוא צופה שככל שהדולר האמריקאי מאבד את תפקידו כמטבע עולמי, הוא לא יוכל להמשיך ולממן את הוצאותיו הצבאיות באמצעות הוצאות גירעונות.
לפי ריצ'רד לכמן, ארצות הברית תחזיק מעמד הרבה יותר זמן אם, כמו בריטניה, היא תוכל להגביל משפחות ואליטות מסוימות משליטה בלעדית במשרדים ובסמכויות שלטוניות.
ברית המועצות.
ההיסטוריון הרולד ג'יימס כתב מאמר שכותרתו "אמריקה הסובייטית המאוחרת", המשווה את ארצות הברית של ימינו לברית המועצות לשעבר. ג'יימס כתב שהיבטים רבים של ארצות הברית דומים כיום לברית המועצות המאוחרת: התגברות הסכסוך החברתי, יריבויות אתניות/גזעיות והידרדרות כלכלית. הוא חזה שהדולר עלול לאבד מערכו ולהתחיל להיראות כמו הרובל הסובייטי. ג'יימס סיים את המאמר באומרו כי הירידה הכלכלית תימשך,גם אם יחול שינוי בהנהגה,מה שהצביע על חוסר יכולתו של גורבצ'וב למנוע קריסה לאחר שירש את ברז'נייב.
אלכס לו, בעל טור מ - "South China Morning Post",כתב,"רוסיה הסובייטית תחת מיכאיל גורבצ'וב לא ידעה שהם כבר איבדו את האימפריה עד שהיה מאוחר מדי. גורלה של ארצות הברית לא יהיה שונה."
דעת קהל.
סקרים של 2018 הציבו את הנהגת ארצות הברית מדרגה מתחת ל-31% של סין והותירו את גרמניה כמעצמה הפופולרית ביותר עם אישור של 41%.
סקר משנת 2019 שבוצע על ידי מרכז המחקר Pew מראה שרוב האמריקנים חזו שהכלכלה האמריקאית תהיה חלשה יותר ב-2050. כמו כן, אומר הסקר, רוב האנשים חשבו שארצות הברית תהיה "מדינה עם חוב לאומי צומח, פער רחב יותר בין עשירים לעניים וכוח עבודה מאוים על ידי אוטומציה".
בעיצומה של מגפת הקורונה, דעת הקהל של ארצות הברית וסין החמירה ברוב המדינות שנסקרו על ידי Pew Research. דעתה של ארצות הברית הייתה חיובית יותר מזו של סין באופן כללי; חוות הדעת על הטיפול במגפה הייתה שלילית בשתי המדינות, אך חוות הדעת של הטיפול של סין במגפה הייתה חיובית יותר מארצות הברית.
בסקר שנערך ב-2021 בקרב 1,019 אמריקאים מיד לאחר ההסתערות על הקפיטול, 79% מהנסקרים אמרו שאמריקה "מתפרקת". עם זאת, שיעור דומה מהנשאלים בסקר ציינו כי הם "גאים להיות אמריקאים".
על פי סקר שנערך בינואר 2021 של 1,032 אנשים ממדינות ASEAN על ידי מכון ISEAS-Yusof Ishak של סינגפור,61.5% מהנשאלים אמרו שהם יבחרו בארצות הברית על פני סין אם יצטרכו לבחור צד ביריבות המתמשכת בין שתי המדינות. התמיכה בארצות הברית עלתה ב-7.9% מהסקר של השנה הקודמת.
בסוף ינואר 2021 דיווחה Pew שכאשר השבעתו של ביידן התקרבה, הסקרים הראו כי הדעה הבינלאומית של ארצות הברית באירופה השתפרה באופן משמעותי, והעלתה ל-72-84% אופטימיות לגבי יחסי ארצות הברית בבריטניה, צרפת וגרמניה.
יעקב דורון
יעקב דורון (1930–2010) כיהן כראש המועצה המקומית גבעת עדה במשך שלוש קדנציות, משנת 1974 עד שנת 1989 ובתפקידים ציבוריים נוספים.
חייו.
יעקב דורון (תירם) הוא בנם של מרים וחיים. יעקב נולד בתימן בשנת 1930 בעיירה אל גדס שבדרום תימן, אשר מרבית תושביה היו יהודים, שעסקו באריגה ובעבודת אדמה. בגיל שלוש, החל אביו ללמדו אל"ף בי"ת וסבו, קנה את ליבו בסיפורי התורה, באגדה וסיפורי מעשיות, המתובלות במוסר השכל. בגיל 4 החל ללמוד ב"חידר" אצל ה"מורי". בתחילה הלימוד כלל קריאת התורה בפרשת השבוע, תרגום אונקלוס והפטרה. בהמשך, הלימוד התמקד בעיקר בענייני הלכה ב"שולחן ערוך", "יורה דעה", ותלמוד בבלי. יעקב היה בן יחיד לאמו. בהיותו בגיל 12, נפטרה אמו והוא גדל בחסותם של קרובי משפחה.