היועץ ההיסטורי הלא רשמי של הפרויקט, טום סיטו, ערך מחקר מקיף על העידן הקולוניאלי המוקדם ועל סיפורם של ג'ון סמית' ופוקהונטס, והתעמת עם אי הדיוקים ההיסטוריים של היסטוריונים. כבר בידיעה שבמציאות פוקהונטס התחתנה עם ג'ון רולף, הסביר גבריאל כי "הסיפור של פוקהונטס ורולף היה מסובך ואלים מדי עבור קהל צעיר", ולכן במקום זאת, הם התמקדו בפגישה של פוקהונטס עם ג'ון סמית'. בעוד פוקהונטס האמיתית הייתה בת אחת-עשרה או שתים-עשרה כשפגשה את ג'ון סמית', היא מתוארת כבת שמונה-עשרה או תשע-עשרה בסרט. האנימטור המפקח עליה גלן קין הסביר שהשינוי הזה נעשה בגלל שסרט שבו סמית' בן שלושים מתאהב בילדה צעירה יהיה לא הולם.
חברת דיסני ביקשה להתייעץ עם שחקנים אינדיאנים וארגון אינדיאני בניסיון להציג במדויק את תרבות הילידים על המסך. איליין דוטקה מהלוס אנג'לס טיימס טענה כי החלטה זו התקבלה עקב קבלת הפנים השלילית של אלאדין על ידי הוועדה האמריקאית-ערבית נגד אפליה; דיסני הכחישו את התיאוריה של דוטקה. מייקל אייזנר דחף שלפוקהונטס תהיה אמא, וקונן ש"אנחנו תמיד מתלוננים על שאין לנו אמהות". הכותבים טענו ששבט הווואטן היה שבט פוליגמי ויצרו בריתות שושלת בין שבטים שכנים אחרים על ידי הריון של אישה מקומית ומתן הילד, כך שהאמינו שפוקהונטס עצמה כנראה לא ראתה את אמה כמעט. אמן היסטוריבורד ג'ו גרנט היה ההוגה של רעיון העלים המתערבלים לייצג את אמו של פוקהונטס.
פוקהונטס הפכה לנסיכת דיסני האינדיאנית הראשונה ולאישה ה"צבעונית" הראשונה שהייתה דמות הראשית בסרט של דיסני. נכון לשנת והיא נסיכת דיסני היחידה שהתבססה על דמות היסטורית.
אישיות.
קין גם רצה שפוקהונטס תיכתב כאישה בטוחה בעצמה, בניגוד לאריאל מהסרט "בת הים הקטנה" או בל מהסרט "היפה והחיה". מפיק הסרט, ג'ים פנטקוסט, ראה בדמות "הגיבורה הכי חזקה שהייתה לנו אי פעם בסרט של דיסני". צוות הסרט נפגש עם ריי אדמס, יו"ר האינדיאנים המאוחדים של וירג'יניה, והראה לו עשר דקות של אנימציה לא גמורה ואת השיר "Colors of the Wind" כדי לראות אם הם הציגו את פוקהונטס בצורה מדויקת לתרבות הווואטן. אדמס הרגיש שהתלבושות של הדמות הן ייצוג מדויק של בגדים אינדיאנים והעיר שפוקהונטס הוצגה כ"יפה מאוד ומאוד אינטליגנטית ואוהבת מאוד, מה שהאינדיאנים הם. בדרך כלל לא מצטיירים אותנו כאוהבים, המתיישבים לא היינו שורדים את שלושת החורפים הראשונים אם לא היינו אוהבים ועוזרים להם."
מקורות השראה נוספים היו כריסטי טרלינגטון, נטלי בלקון, נעמי קמפבל, ג'יימי פילו, דוגמנית העל קייט מוס, צ'ארמיין קרייג ואיירין בדר, שגם סיפקה את קולה של הדמות בגרסה האנגלית. קין הסתכל גם על תיאור של פוקהונטס משנת 1620 מתוך ספר היסטוריה, אם כי קין הצהיר שהיא "לא בדיוק מועמדת לתואר 'מלכת היופי' לכן עשיתי כמה התאמות כדי להוסיף תחושה אסייתית לפניה". פוקהונטס וכל בני השבט שלה צוירו יחפים בסרט, ככל הנראה כדי לסמן את הקשר שלהם לטבע. 55 אנימטורים עבדו על עיצוב דמותה של פוקהונטס בלבד, כולל מארק הן ופרס רומנילוס.
דינה טיילור, סטודנטית פיליפינית, קיבלה 200 דולר כדי לדגמן עבור הדמות. היא טענה שהיא הדוגמנית הראשית לפנים של פוקהונטס, וקיימה ארבעה מפגשים עם אנימטורים של דיסני. בשלב מסוים היא מספרת שהייתה מוקפת ב-15 אמני אנימציה ששרטטו את תווי פניה. היא קיבלה תמונה של הדמות שקין חתם במילים "לדינה, עם הכרת תודה על ההשראה שנתת לנו". מאוכזבת מכך שהיא לא זכתה לתודות בסרט, טיילור שקלה לתבוע את דיסני, אך עורך דין עימה התייעצה יעץ לה שלא לעשות זאת. קין אמר ל"ניו יורק טיימס" כי לדעתו תרומתה של טיילור לסרט אינן ראויות לאזכור.
הופעות.
פוקהונטס.
בתחילת הסרט, פוקהונטס לומדת שקוקואם, אחד הלוחמים האמיצים של אביה, ביקש להינשא לה. (במקום טבעת נישואין, פוקהונטס מקבלת את שרשרת החתונה של אמה המנוחה, והיא עונדת אותה לאורך רוב הסרט) עם זאת, פוקהונטס לא מרגישה שזו הדרך הנכונה עבורה. היא הראשונה שזיהתה את הספינה הנושאת את האירופים. פוקהונטס נתקלת מאוחר יותר באחד המתיישבים, ג'ון סמית'. ככל שהסיפור מתפתח, מתגלה שאמה נפטרה ושהיא גרה עם אביה.
עם הזמן השניים מכירים זה את זה, שואלים כל מיני שאלות על האנשים, החיים והעולמות השונים של זה. עם זאת, השיחה הופכת לריב כאשר ג'ון סמית' חושף בלי כוונה את הדעות הקדומות שלו כלפי ילידים אמריקאים. פוקהונטס מסבירה לו את היופי והחשיבות של הטבע וכיבוד כדור הארץ באמצעות השיר "צבעי הרוח". זה גורם לג'ון לשנות את מחשבותיו ולשנות את דרכיו, והשניים מתאהבים זה בזה.
כשקוקואם רואה את פוקהונטס וג'ון סמית' מתנשקים, הוא מתרגז ותוקף את האדם הלבן. פוקהונטס מנסה לעצור אותם, אבל תומאס, שנשלח למצוא את ג'ון, יורה והורג את קוקואם. ג'ון סמית' לוקח על עצמו את האשמה במותו של קוקואם, נעצר על ידי אנשיו של צ'יף וואטן, ונידון למוות בעריפת ראשו עם הזריחה.
פוקהונטס מבינה שהיא חייבת לעצור את ההוצאה להורג שתוביל למלחמה בין האינדיאנים למתנחלים. היא רצה למקום שבו מתרחשת ההוצאה להורג, קוראת לאיתני הטבע שיעזרו לה להגיע אליהם בזמן. פוקהונטס מגיעה לג'ון סמית' בדיוק בזמן כדי להפיל את עצמה מעליו ולהציל אותו מעריפת ראשו על ידי אביה, שלאחר מכן מתעשת ומשחרר את סמית'. כשהמושל רטקליף, זועם, יורה על הצ'יף, ג'ון סמית' קופץ ומקבל את הכדור במקומו.
זמן קצר לאחר מכן, ג'ון סמית' הפצוע מבקש ממנה לבוא איתו לאנגליה, אבל היא מסבירה שמקומה הוא בווירג'יניה, עם אנשיה. כדי לנחם אותו, היא אומרת לו ש"לא משנה מה יקרה, אני תמיד אהיה איתך, לנצח". הם מתנשקים, והגברים נושאים אותו אל הספינה. כשהיא עוזבת, פוקהונטס רצה הכי מהר שהיא יכולה אל צוק המשקיף על האוקיינוס. ג'ון מנופף לשלום באופנת הוואטן, ופוקהונטס מנופפת בחזרה כפי שהראתה לו קודם לכן כשהשניים נפגשו לראשונה.
פוקהונטס 2: מסע לעולם חדש.
פוקהונטס הולכת ללונדון כדיפלומטית כדי לעצור התקפה אפשרית על אנשיה שהוזמנה על ידי המלך ג'יימס במזימה של רטקליף. שם, היא מלווה על ידי ג'ון רולף ולאט לאט מפתחת איתו רומן. בסופו של דבר, היא מתאחדת עם ג'ון סמית' אך מסבירה לו שהם "כבר לא הולכים באותה דרך שבה הלכו לפני שנים", ונפרדת ממנו. חושפים בהצלחה את רטקליף, שנעצר לאחר מכן בפקודת המלך, פוקהונטס וג'ון רולף עולים על ספינה שחוזרת יחד לווירג'יניה, ומתנשקים כשהספינה מפליגה אל השקיעה.
הופעות נוספות.
פוקהונטס מופיעה במופע הזיקוקים הלילי של אולפני הוליווד של דיסני "פנטזמיק!" ובעולם הצבע בפארק ההרפתקאות של דיסני בקליפורניה. היא מופיעה במספר פרקים של סדרת הטלוויזיה "בית העכבר של דיסני". היא מופיעה מדי יום בפארקים ואתרי הנופש של וולט דיסני בפרונטירלנד ובממלכת החיות של דיסני למפגש וברכות לצד ג'ון סמית'. וכן בתוכנית בשם "פוקהונטס וחברי היער שלה" בממלכת החיות של דיסני, שרצה בין השנים 1998 ל-2008.
פוקהונטס, לצד נסיכות דיסני אחרות, הופיעה בסרט "ראלף שובר את האינטרנט" ב-2018.
ויאגרה
יחסי אפגניסטן–וייטנאם
יחסי אפגניסטן–וייטנאם הם יחסי החוץ בין האמירות האסלאמית של אפגניסטן לרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם. היחסים בין המדינות נותקו ב-1992. עם זאת, עדיין מתקיים שיתוף פעולה בין המדינות.
היסטוריה.
אין כרגע יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות, אבל בעבר היו. יחסי החוץ בין אפגניסטן לצפון וייטנאם נוצרו ב-16 בספטמבר 1974, בתקופת אפגניסטן תחת שלטונו של מוחמד דאוד ח'אן ובתקופת מלחמת וייטנאם.
שגרירות וייטנאמית נפתחה בקאבול ב-1978 תחת המשטר האפגני בעקבות מהפכת סאור. הן הרפובליקה הווייטנאמית והן הרפובליקה האפגנית היו מדינות קומוניסטיות ובעלות ברית של ברית המועצות.
בהצבעה באו"ם בינואר 1980, וייטנאם הייתה אחת מארבע המדינות היחידות שתמכו בפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
שתי המדינות חתמו על הסכם פטור מוויזה בשנת 1987.
לאחר 1992 כאשר הממשלה הסוציאליסטית באפגניסטן קרסה, וייטנאם סגרה את שגרירותה במדינה זו. שגרירות אפגניסטן בווייטנאם נסגרה ביוני 1993. השגרירות בקאבול הוסמכה לשגרירות וייטנאם בפקיסטן, בעוד שהשגרירות בהאנוי הוסמכה לשגרירות אפגניסטן בסין.
וייטנאם הכירה בממשלתו האפגנית של חמיד קרזאי בדצמבר 2001 ולאחר מכן סיפקה סיוע הומניטרי לאפגניסטן.
בשנת 2020, שגריר אפגניסטן בסרי לנקה אשרף היידרי נפגש עם שגריר וייטנאם בסרי לנקה פאם נגוק היידרי, שאמר כי "אנו שואבים השראה מהעלייה המהירה של וייטנאם ומההתקדמות הבולטת בכל המגזרים של פיתוח בר קיימא, לאחר שנות המלחמה של המדינה. זו הסיבה שאנו מצפים ללמוד לקחים רלוונטיים מווייטנאם ליישום באפגניסטן שלאחר הסכסוך ואחרי השלום".
טיודור (פירושונים)
סלע משה
סלע משה הוא אתר צלילה במפרץ אילת. עומקו המרבי של האתר עומד על 8 מטרים.
אודות האתר.
אתר הצלילה סלע משה סלע הוא בלט אלמוגים הגדל מהקרקעית הים (עומק מקסימלי של 8 מטרים) ועולה עד קרוב לגובה לפני המים.
סלע משה הוא בלט האלמוגים הגדול ביותר במפרץ אילת.
הבלט הוא חלק שמורת חוף האלמוגים, לכן הגישה אליו היא דרך השמורה ומחויבת בהדרכה של פקח רשות הטבע והגנים.
דייוויד בורליוק
דייוויד בורליוק (באנגלית: David Burliuk ברוסית: Давид Давидович Бурлюк; : 21 ביולי 1882 - 15 בינואר 1967) היה משורר, אמן, פובליציסט ומאייר ספרים בשפה הרוסית הקשור לתנועה הפוטוריסטית, הנאו-פרימיטיביסטית והפוטוריזם. בורליוק מתואר לעיתים קרובות כ"אבי הפוטוריזם הרוסי".
ביוגרפיה.