בניהולו של יעקב מרדינגר צמחה "הצורפים" מבית מלאכה שהעסיק 20 צורפים לחברה בעלת מוניטין בינלאומי המעסיקה למעלה ממאתיים צורפים ואמנים. בשנת 1994 עברה חברת "הצורפים" למשכנה הנוכחי בכפר דניאל שבחבל מודיעין, ובאותה שנה הקים יעקב את רשת החנויות הנושאות את שם המותג "הצורפים".
ייחודיות העיצוב של יעקב מרדינגר באה לידי ביטוי בעיצוב כלי כסף באוריינטציה ישראלית המשלבת בין סגנונות הגלויות השונות.
בשנת 2010 הורשע בעבירות זיוף ומרמה במטרה להתחמק מתשלום מס, ונגזרו עליו שתיים וחצי שנות מאסר בפועל.
שמואל שמלקא הורוביץ
סינאורמה
סינאורמה (Cineorama) היא שיטת הקרנת סרטים מסביב לצופה.
הסינראומה הוצגה לראשונה בתערוכה העולמית של פריז (1900). הטכניקה הומצאה על ידי Raoul Grimoin-Sanson שניסתה לשלב בין המודל הישן של הפנורמה הנעה לבין הלהיט החדש - הקולנוע. בפיתוח זה, עשר מקרנות הקרינו על גבי עשרה מסכים חלק מסרט שביחד הרכיב נוף של 360 מעלות. הסרט שהוצג צולם מכדור פורח והקרנתו נתנה אשליה של התרוממות ונחיתה. המופע לא זכה לימים ארוכים ובהקרנה הרביעית פרצה שרפה שנגרמה מהמקרנים.
רודולף מסבאואר
רודולף לודוויג מֶסְבּאוּאֶר (בגרמנית: Rudolf Ludwig Mößbauer, 31 בינואר 1929 - 14 בספטמבר 2011) היה פיזיקאי גרמני, זוכה פרס נובל לפיזיקה על עבודתו בחקר קרינת גמא הנוצרת בתגובות גרעיניות. במהלך עבודת הדוקטורט, בשנים 1955-1958, מסבאואר ביצע סדרת מחקרים במכון מקס פלאנק למחקר רפואי בהיידלברג והיה הראשון שצפה בבליעת קרינה חסרת רתע. גילוי תופעה זו, שקיבלה את השם אפקט מסבאואר, הוא שזיכה אותו בשנת 1961 בפרס נובל בפיזיקה, יחד עם רוברט הופסטדטר מארצות הברית. בתקופת הזכייה בפרס מסבאואר עבד בקלטק, אך לאחר מספר שנים חזר לגרמניה. לאחר חזרתו, מוקד העניין המחקרי שלו עבר לפיזיקת נייטרינו.
קריירה אקדמית.
השנים הראשונות.
מסבאואר יליד מינכן, בנם של לודוויג וארנה מסבאואר, נרשם ללימודים אקדמיים בשנת 1948 ולאחר עבודה של שנה במעבדות תעשייתיות החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטה הטכנית של מינכן (TUM). בשנת 1952 עבר את בחינות התואר והמשיך ללימודים מתקדמים.
במהלך השנים 1953-1954 מסבאואר השלים את עבודת התזה שלו במעבדה לפיזיקה יישומית ב-TUM ובמקביל עבד כעוזר הוראה במכון למתמטיקה של האוניברסיטה. בינואר 1958 הוא קיבל דוקטורט מ-TUM, על עבודתו בהנחיית פרופסור מאייר-לייבניץ.
מחקר וזכייה בפרס.
משנת 1953 ואילך, עיקר עבודתו של מסבאואר התמקדה בתהליכי בליעת קרינת גמא בחומר, ובמיוחד חקר בליעה בתהודה גרעינית. בשנים 1955-1957 הוא עבד על הדוקטורט ובמקביל ביצע סדרת מחקרים במחלקה לפיזיקה של מכון מקס פלאנק למחקר רפואי בהיידלברג. במהלך מחקרים אלה הוא סיפק את העדות הניסויית הראשונה לתופעת בליעה תהודה גרעינית חסרת רתע (Recoilless Nuclear Resonance Absorption). תופעה זו היוותה את הבסיס לגילוי פלואורסצנציה (זהירה) של תהודה גרעינית, המוכרת כאפקט מסבאואר. לאחר פרסום מאמרו ב-1958 היו שביקרו את עצם הפרסום של "שטויות" כאלו בעיתונות רצינית מכובדת. רק לאחר שחוקרים אמריקאים אישרו את ממצאיו זכה מסבאואר להערכה על תגליתו.
על תגליתו זכה מסבאואר בפרסים רבים, שהחשוב שבהם היה פרס נובל בפיזיקה לשנת 1961, אותו הוא חלק עם האמריקאי רוברט הופסטדטר. פרסים נוספים כללו את פרס תאגיד המחקר של ניו יורק (1960), פרס רנטגן של אוניברסיטת גיסן (1961) ומדליית אליוט קרסון של מכון פרנקלין (1961).
המשך הקריירה.
בשנת 1959 מונה מסבאואר כעוזר מחקר ב-TUM. ב-1960 הוא הוזמן למכון הטכנולוגי של קליפורניה (קלטק) ושם המשיך את מחקרו בנושא בליעת קרינת גמא, תחילה כעוזר מחקר ולאחר מכן כעוזר מחקר בכיר. הוא מונה כפרופסור לפיזיקה בקלטק בשנת 1961. בקהילה המדעית יש הטוענים כי קידומו של מסבאואר מחוקר עמית לפרופסור בקלטק, אשר התרחש תוך זמן קצר של שנה בלבד, וזמן קצר לפני שהוא קיבל את פרס נובל ב-1961, התרחש כי בקלטק סברו כי יהיה זה לא יאה שחוקר בדרגת עמית בלבד יקבל פרס נובל. מיד לאחר זכייתו בפרס נובל הגיע מסבאואר לביקור קצר בישראל בה נפגש עם מדענים במכון ויצמן למדע, באוניברסיטה העברית ובוועדה לאנרגיה אטומית שביצעו מחקרים בהתאם לשיטות המדידה של מסבאואר.
בשנת 1965, מסבאואר קיבל הצעה משר התרבות, החינוך והמחקר הבווארי לחזור לאוניברסיטה הטכנית של מינכן כפרופסור מלא, הצעה לה ענה בחיוב. לאחר חזרתו תחום ההתעניינות שלו עבר לתחום של פיזיקת נייטרינו.
בשנת 1972 הוא קיבל את תפקיד מנהל מכון לאואה-לנגבין (Institute Laue-Langevin) ולצורך כך עבר לגרנובל, צרפת. מכון מחקר בינלאומי זה, אשר עוסק בנייטרינו, התפתח עם השנים להיות אחד המרכזים הגדולים בעולם בתחום זה.
לאחר תקופה של 5 שנים בצרפת, חזר מסבאואר למינכן בשנת 1977 על מנת לגלות שהרעיון שלו למודרניזציה של הפקולטה לפיזיקה, שהיה תנאי לחזרתו מארצות הברית, נדחה. למרות זאת, מסבאואר דחה מספר הצעות מאוניברסיטאות אחרות ומכוני פלאנק, והמשיך את עבודתו על "חידת הנייטרינו" ובייחוד ניסויי תנודות נייטרינו שנערכו בשווייץ וגיסן, וכן ניסויי נייטרינו מהשמש (gallex) באיטליה, עד פרישתו בשנת 1997 ואף לאחר מכן.
לאחר פרישתו, מסבאואר היה פרופסור אמריטוס ב-TUM, והמשיך לעסוק במחקר. בנוסף לפרסים שקיבל, הוא מחזיק בתואר פרופסור של כבוד מ-13 אוניברסיטאות באירופה ובעולם. בין תחביביו טיולים בטבע, נגינה על פסנתר וצילום.
הוראה.
מסבאואר נחשב למורה מוכשר. ב-1984 הוא העביר הרצאות ל-350 סטודנטים לתואר ראשון שלמדו את קורס המבוא בפיזיקה. הוא העביר גם הרצאות בתחומים ממוקדים יותר במספר קורסים, שכללו "פיזיקת נייטרינו", "תנודות נייטרינו", "איחוד האינטראקציות החלשה והאלקטרומגנטית" וגם "אינטראקציות של פוטונים ונייטרינו עם חומר".
מספרים כי היה אומר לתלמידיו :
רכס גדעונים
רכס גדעונים (בערבית: ג'בל ג'דוע, קרוי גם רכס איתמר) הוא רכס הרים בשומרון, הנמצא ממזרח לעיר שכם ומגיע עד לפאתי בקעת הירדן. אורכו של הרכס הוא כ-13 קילומטר.
התנחלויות ומצפים ברכס.
על הרכס נמצא היישוב איתמר, וכן הגבעות הסמוכות לו: גבעות עולם, שכונת "הנקודה", גבעת ינוח, הר גדעון, אלומות וגבעת ארנון. על הרכס נמצאים מספר מצפים: מצפה שלושת הימים שנמצא במזרח הרכס, מצפה מתן הקרוי על שם , מצפה גדעונים ומצפים נוספים. במרכז הרכס נמצאת מצבה המיוחסת לשופט גדעון. מכיוון שעל פי המסופר בספר שופטים גדעון נקבר בחלקת קבר אביו בעופרה, אין לשייך מבנה זה, שראשיתו ב-1997, לקבר גדעון.
מחלקו המזרחי של הרכס ישנה תצפית טובה על הר הסרטבה שנמצא דרומית מערבית לרכס בבקעת הירדן.
בחלקו המזרחי של הרכס, מצויות אבני בזלת רבות. לפי הערכה אחת, היה קיים בעבר הר געש פעיל על הרכס.
במורדות הצפוניים של הרכס נמצא הכפר הערבי בית פוּרַיכּ. במורדותיו הדרומיים נמצאת דרך רומית עתיקה (שנסללה לאחר מכן לשימוש כלי רכב) המובילה משכם עד לאזור בקעת הירדן.
חואן פונסה דה לאון
בורוסיה מנשגלדבאך
בד&quot;ץ פרושים
טורקוגלו
אלטשולר שחם
אלטשולר שחם הוא בית השקעות ישראלי. החברה מנהלת תיקי השקעות, קרנות נאמנות, קופות גמל, קרנות השתלמות, קרנות פנסיה וקופות מרכזיות לפיצויים מסוגים שונים בהיקף כספי של כ-233 מיליארד ש"ח (נכון ל-2021). "אלטשולר שחם" משקיעה את נכסיה המנוהלים באפיקי השקעות שונים: מניות, איגרות חוב (אג"ח) וניירות ערך נוספים בישראל ומחוצה לה.
בית ההשקעות מנוהל במשותף על ידי גילעד אלטשולר ורן שחם. יאיר לוינשטיין משמש כמנכ"ל "אלטשולר שחם גמל ופנסיה בע"מ".
היסטוריה.
בית ההשקעות הוקם בשנת 1990 על ידי גילעד אלטשולר וקלמן שחם. בשנת 1993 נסחרה בין גילעד אלטשולר לבין הבנק הבינלאומי הראשון האופציה הראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. שנה מאוחר יותר, השיקה אלטשולר שחם את קרנות הנאמנות הראשונות שלה. בשנת 1999, הצטרף לחברה רן שחם בתפקיד "אנליסט", ובהמשך התמנה למנהל חדר המסחר והנוסטרו. בשנת 2002 השיקה אלטשולר שחם את קופות הגמל וקרנות ההשתלמות הראשונות שלה.
ב-2005 עברו משרדי "אלטשולר שחם" לרחוב הברזל ברמת החייל, תל אביב. בשנת 2008 החליף רן שחם את קלמן שחם והחל לכהן כמנכ"ל-משותף ביחד עם גילעד אלטשולר. בהמשך השנה הקימה אלטשולר שחם את קרן הפנסיה שלה. באותה שנה, חתם בית ההשקעות אלטשולר שחם על חוזה עם ההתאחדות לכדורגל שבמסגרתו הפך לספונסר הראשי של נבחרת ישראל למשך שנתיים.
ביוני 2009 נערך מיזוג בין "אלטשולר שחם קופות גמל בע"מ" לבין "פרפקט קופות גמל בע"מ", אשר בעקבותיו, אוחדה פעילות הגמל והפנסיה של שתי החברות. כתוצאה מהמיזוג, גדל היקף הנכסים המנוהלים באלטשולר שחם גמל ופנסיה בע"מ. יאיר לוינשטיין התמנה למנכ"ל הגמל והפנסיה של החברה הממוזגת. ב-2010 רכש בית ההשקעות אלטשולר שחם את פעילות הנכסים המנוהלים בבית ההשקעות "רמקו", מידי איש העסקים רמי רחימי. ב-2015 השיקה אלטשולר שחם את חברת הביטוח "אלטשולר שחם חברת ביטוח בע"מ", אשר עסקה בביטוח ותוכניות חיסכון. החברה נסגרה לאחר כשנה. בנובמבר 2018 נבחרה קרן הפנסיה של אלטשולר שחם על ידי רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון כאחת מארבע קרנות ברירת המחדל. ב-2019 ניהלה החברה נכסי גמל והשתלמות בשווי של כ-90 מיליארד ש"ח, דבר שהעמיד אותה להיות הגדולה ביותר בתחום.. נכון ל-2021 מנהל בית ההשקעות כ-243 מיליארד ש"ח בעבור כ-1.8 מיליון לקוחות.
רחל ינאית בן צבי
גרשון מסיקה