לאחר מלחמת ששת הימים ביצע עם חולית צוללים את מבצע ברזלית, שכלל צלילה בתעלת סואץ ומיקוש מסילת ברזל בגדה המערבית של התעלה. הייתה זו הפעולה הראשונה של שייטת 13 לאחר מלחמת ששת הימים והביצוע המוצלח היה משמעותי מאוד לחיל הים.
בהמשך השתתף בפעולה להפגנת נוכחות ימית ישראלית בתעלת סואץ. כחלק מפעילות זו קיבל משימה להעביר סירות ברטרם לפורט תאופיק, להוריד למים ולהשיטן בתעלת סואץ. המצרים גילו את המתרחש והפגיזו בתותחים את הסירות בעודן על גבי המובילים. הסירות נפגעו ונשרפו אך שפי לא נפגע.
קורס חובלים ויחידות אחרות.
שפי יצא לקורס חובלים ולאחריו הוסמך לפיקוד על טרפדת ט-203 בבסיס אשדוד. במסגרת בסיס אשדוד פיקד על מוצבי חיל הים באזור תעלת סואץ.
הטרפדות יצאו מהשירות בשנת 1970. לאחר תקופה קצרה כסגן מפקד שייטת 13, עבר בשנת 1971 לשייטת ספינות הטילים וקיבל פיקוד על אח"י אילת.
שוב בשייטת 13.
בשנת 1972 מונה שאול זיו למפקד שייטת 13 ושפי חזר ומונה פעם נוספת לסגן-מפקד השייטת.
בפברואר 1973 פיקד על כוח מהשייטת שהשתתף במבצע ברדס 54–55, במהלכו פשטו כוחות צנחנים והשייטת על יעדי מחבלים כ-180 ק"מ בעומק לבנון. תחת פיקודו השמיד כוח השייטת מבנה של ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין.
באפריל 1973 פיקד שפי על כוח שייטת 13 במסגרת מבצע אביב נעורים. הכוח נחת בסירות גומי בביירות ופוצץ בית מלאכה ששימש את ארגון הפת"ח.
במלחמת יום הכיפורים השתתף בפשיטות של שייטת 13 על בסיסי חיל הים המצרי. שפי עוטר בעיטור המופת על פיקודו במבצע מגבית 16 - בו חדר עם זוג "סנוניות" לאזור מעגן ע'רדקה והטביע קומאר מצרי. בתקופה שלאחר המלחמה פיקד על מבצעי פשיטה של שייטת 13 בלבנון.
פיקוד על שייטת 13.
ביוני 1976 הועלה לדרגת סא"ל והחליף את צבי גבעתי כמפקד שייטת 13. באותה עת נערכה חקירה בגין גרימת מוות ברשלנות בתאונת אימונים. החקירה לא העלתה אשמה כנגד שפי. בשנת 1977 עלה לדרגת אל"ם.
בתקופת פיקודו ביצעה השייטת מבצעי פשיטה וחבלה בלבנון והשתתפה במבצע ליטני. ביוני 1978 הוטל על השייטת לבצע פשיטה על יעדי מחבלים בדרום לבנון עם חטיבת הצנחנים או בנפרד ממנה. ביוני 1978, במסגרת ההכנות למבצע שלכת, שינה הרמטכ"ל, רפאל איתן, את הכוחות וחלק ממשימות השייטת הועברו לצנחנים כאשר אנשי השייטת משיטים אותם. הדבר היה לאחר אימונים רבים והכנות מדויקות מהשייטת וללא אימון מוקדם של הצנחנים. והשינוי נראה לשפי קשה לעיכול והוא פרש למשרדו בהפגנתיות. המבצע נעשה בליל 8/7 ביוני 1978 וכח השייטת בפיקודו של רס"ן אלי מרק נחל הצלחה רבה. שפי סיים את תפקידו באוגוסט 1978 ומסר אותו לחנינא עמישב.
בתחילת פיקודו של עמישב ארעה תקלה קטלנית באימון בנשק באזור האי טיראן, וחייל משייטת 13 נהרג. הרמטכ"ל איתן החליט להציג עמדה ברורה נגד תקלות קטלניות והשעה את עמישב. שפי פנה אל הרמטכ"ל וניסה לשכנע אותו שאם יש אשמה היא צריכה להיות עליו כי כל התדריכים וההוראות היו עדיין בשמו. הרמטכ"ל איתן לא קיבל זאת. פקודיו ומפקדיו של שפי ראו בו אדם אמין, מנהיג קרבי מהמעלה הראשונה שניתן לסמוך עליו, כזה שאף פעם לא העמיד את עצמו יותר ממה שהיה מגיע לו.
סיום שירות.
שפי יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. בסיום הלימודים נערכו חילופי פיקוד בחיל הים ושפי החליט להשתחרר משירות הקבע. בשירות המילואים ביקש לעבור טירונות בחיל השריון כדי לשרת במלחמה בצוות של טנק. בקשתו מולאה אך במלחמות ומבצעים הבאים לא נקרא לשירות כזה.
חיים אזרחיים.
לאחר שחרורו מצה"ל היה מסעדן-שותף במספר מסעדות: 'מסעדת הריף' ביפו, מסעדות 'הבקתה' ו'זיידה' בתל אביב, מסעדת 'התק"ם' ברחוב מונטיפיורי בתל אביב ובמקביל 'מסעדת החוף המערבי' בעיר. המסעדה זכתה להצלחה . מחוף הים עבר שפי לרחוב בן-יהודה ופתח מסעדה בשם 'שצ'ופק'. שפי הסביר שהמונח לקוח משם של דג שהפולנים אוהבים. כך למעשה ציין את שם משפחתו המקורי. בשנת 2011 מכר את חלקו במסעדה ופרש לביתו. התגורר בגבעת אולגה, בדירת גג המשקיפה אל הים.
חיים פרטיים.
שפי פגש בתל אביב את אהובה ממשפחת מדני, שהייתה אז שוטרת במשטרת ישראל ובשנת 1966 נישאו. המשפחה גרה במכמורת, ולזוג נולדו 4 ילדים. הבכור יגאל נעשה איש עסקים ומתגורר בקפריסין. הבת כרמל שפי בן נעשתה מטפלת במוזיקה, הבת השנייה, יפעת שפי מרקוביץ, היא בעלת בית הקפה 'גוטל'ה' באבן יהודה. הבן ארי שפי בעל מכבסה בקיסריה. גדי ואהובה שפי נפרדו בשנת 1986 אך לא התגרשו. אהובה שפי נפטרה ב-24 ביוני 2015 ממחלת ריאות.
תחביבים.
שפי אהב מאוד לשיר. הוא ניגן בקרן יער בתזמורת של קיבוץ תל יוסף והמשיך בכך גם כשהמשפחה גרה במכמורת.
התחביב העיקרי של שפי היו חברים. לאחר שמכר את שצ'ופק הוא טייל בארץ והיו לו חוגים קבועים שעמם נפגש אחת לשבוע: עין הוד בימי שלישי בצהרים, חברים שעמם טייל בימי רביעי וחבר אחר שעמו נפגש בימי שישי.
חברים.
שפי היה ממייסדי חבורת הגנרלים בדימוס "איינדה", שנפגשת במשך 45 שנה ביום שישי האחרון של כל חודש. שפי נהג לנפוש תקופות ארוכות בתאילנד.
מורשת.
אף כי פועלו של שפי ידוע וכתב הצל"ש שקיבל עם עיטור המופת מדגיש את פיקודו על מבצע מגבית 16, נעשה שפי מוטרד מכך שאחרים מתארים את הקרב אחרת מהידוע לו. שפי טרח למצוא ודרש לפרסם את סיכומי מפקד שייטת 13 שאול זיו שנעשו אחרי המלחמה ולדעתו של שפי לא קיבלו ביטוי מספיק במורשת הקרב של השייטת. השתדלותו נשאה פרי ובהוראת מפקד חיל הים רם רוטברג פורסמו הסיכומים מחדש והופצו למפקדי היחידות הרלוונטיות.
פטירה.
גדי שפי נפטר ב-12 באפריל 2017, בעת ששהה בחופשה בפאטאיה שבתאילנד. נתיחה לאחר המוות שבוצעה בתאילנד קבעה כי מדובר במוות טבעי, ככל הנראה מדום לב.
הנצחה.
הקרן הקיימת לישראל בתמיכת משפחתו וחבריו של שפי מצאה לנכון להקדיש פינת מנוחה ביער עופר בשם "מעלה גדי".
הערות שוליים.
[[קטגוריה:מפקדי שייטת 13]]
[[קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים]]
[[קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי]]
[[קטגוריה:תל יוסף: אישים]]
[[קטגוריה:מכמורת: אישים]]
[[קטגוריה:אלופי-משנה בחיל הים]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017]]
גד שפי
שוויון המחלקות
חנינא עמישב
חנינא עמישב הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, פיקד על שייטת 13.
חייו.
עמישב נולד בקיבוץ דגניה ב' ולמד בבית הספר הטכני של חיל האוויר. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13 ושירת כלוחם ביחידה. ב-1963 השתחרר. לאחר מספר שנים חזר לשירות הקבע ועבר בהצטיינות קורס קצינים. במלחמת ששת הימים השתתף בפעולת פורט סעיד. לאחר המלחמה יצא לקורס חובלים, הוא שב לשייטת ומונה למפקד יחידת הסירות. ב-1970 פיקד על כוח מהשייטת במבצע להשמדת נקודת משמר מצרית. בינואר 1971 פיקד על כוח השייטת במבצע ברדס 20, פשיטה באזור צידון.
במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין אג"ם של שייטת 13, הוא השתתף בניסיון הכושל לחילוץ לוחמי מוצב המזח וכמפקד כוח במבצע ליידי, פשיטה על נמל פורט סעיד. על פועלו במלחמה הוענק לו צל"ש מפקד מספן ים. לאחר המלחמה שימש סגן מפקד השייטת והשתתף במבצעים נגד ארגוני מחבלים בלבנון, במסגרת ההכנות למבצע אנטבה נשלח יחד עם לוחם היחידה מיכאל אהרונסון לקניה על מנת לבדוק היתכנות צניחה לימת ויקטוריה. במבצע ליטני פיקד על אח"י יפו, ספינת טילים מדגם סער 4.
באוגוסט 1978 מונה למפקד שייטת 13 בדרגת אלוף-משנה. בדצמבר 1978 נהרג קצין השייטת בתאונת אימונים באי טיראן. עמישב הועמד לדין על התרשלות, קיבל התראה והודח מהפיקוד על היחידה. לאחר מכן השתחרר משירות הקבע.
כיהן כמנכ"ל חברת אוקיאנה מחקרים ימיים.
מבט לחדשות
לגיטימי (סדרת טלוויזיה)
לֵגִיטִימִי (באנגלית: Legit) היא סדרת טלוויזיה קומית שנוצרה על ידי ג'ים ג'פריס ופיטר או'פאלון. הסדרה עלתה לשידור לראשונה ב-17 בינואר 2013 בערוץ FX ופרקה האחרון שודר ב-14 במאי 2014 כאשר העונה השנייה והאחרונה שודרה בערוץ FXX. ג'ים ג'פריס, פיטר או'פאלון, ריק קליבלנד וליסה בלום הם המפיקים בפועל של הסדרה.
ב-28 במרץ 2013 הסדרה חודשה לעונה שנייה, וב-14 במאי 2014 הוכרז כי הסדרה בוטלה על ידי הערוץ ולא תשוב לעונה שלישית.
עלילה.
הסטנדאפיסט האוסטרלי ג'ים ג'פריס מגלם גרסה בדיונית של עצמו - אדם קטן ומצחיק, בעל הומור מלוכלך ודי דוחה, המנסה למצוא את דרכו ומקומו, ולהפוך למקובל ו"לגיטימי", בלוס אנג'לס הצבועה. הוא עושה זאת בעידודם של חבריו, סטיב (דן בקדאל), ואחיו של סטיב, בילי (די ג'יי קוואלס) הלוקה בניוון שרירים.
קנטינפלס
מריו פורטינו אלפונסו מורנו רייס (בספרדית: Mario Fortino Alfonso Moreno Reyes; 12 באוגוסט 1911 - 20 באפריל 1993), אשר נודע בשם הבמה קנטינפלס (Cantinflas), היה שחקן קולנוע, קומיקאי ותסריטאי מקסיקני. קנטינפלס היה מגדולי שחקני מקסיקו בכל הזמנים, זכה בשנת 1956 בפרס גלובוס הזהב על הופעתו בתפקיד פספרטו בסרט "מסביב לעולם בשמונים יום".
ביוגרפיה.
מורנו נולד במקסיקו סיטי, מקסיקו. בנם של מריה דה לה סולדד רייס גוויזאר ופדרו מורנו אסקיוול. גדל בשכונת טפיטו הקשה שבמקסיקו סיטי ופילס את דרכו לתעשיית הבידור המקומית תוך כדי הופעות בקרקס נודד.
הקומיקאי האגדי צ'ארלי צ'אפלין הרעיף מחמאות על יכולותיו התיאטרליות של מורנו ואמר עליו שהוא הקומיקאי הטוב ביותר בעולם. מורנו היה לקומיקאי המצליח בתולדות מקסיקו וכונה "צ'ארלי צ'אפלין של מקסיקו".
קריירה קולנועית.
מורנו הופיע בלמעלה מ-50 סרטים מקסיקנים והיה בעיני רבים לגדול שבשחקני מקסיקו בכל הזמנים.