נכון לדצמבר 2016, כ-700–800 גולים הודים מתגוררים בקמרון. רובם עוסקים במסחר ובעסקים קטנים, וחלקם מקצוענים. למרות שהקהילה נחשבת בדרך כלל, דווחו כמה מקרים של אלימות נגד הודים ונכסים בבעלות הודית. מפעל ייצור הודי בדואלה הושחת במהלך המשבר הפוליטי בקמרון בפברואר 2008. כמה מקרים של אלימות פיזית נגד הודים דווחו, שנבעו לעיתים קרובות מסכסוכים מסחריים.
סיוע חוץ.
הודו תרמה 60 טרקטורים וכלים חקלאיים לממשלת קמרון ב-2007. הודו העניקה קו אשראי בשווי 37.65 מיליון דולר ב-29 במאי 2009 למימון מטעי חוות אורז ותירס. פרויקט הרשת האלקטרונית הפאן-אפריקאית יושם בקמרון ביוני 2010. הודו הקימה פרויקטים של רפואה וחינוך טלפונית באוניברסיטת קמרון האזורית יאונדה ובבית החולים שלה. הודו סיפקה לקמרון קו אשראי של 42 מיליון דולר בספטמבר 2012 עבור פרויקטים של מטעי קאסאווה במדינה.
אזרחי קמרון זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי והמועצה ההודית ליחסי תרבות . דיפלומטים קמרונים השתתפו גם בקורס PCFD שאורגן על ידי מכון שירות החוץ של משרד החוץ.
יחסי הודו–הרפובליקה של קונגו
יחסי הודו–הרפובליקה של קונגו הם היחסים הבינלאומיים בין הודו לקונגו. קונגו מחזיקה שגרירות בניו דלהי. הודו פתחה שגרירות בברזוויל בנובמבר 2019.
היסטוריה.
הודו וקונגו חתמו על פרוטוקול על התייעצויות משרד החוץ ב-17 במרץ 2010, והתייעצויות ראשונות נערכו בברזוויל ב-21 בינואר 2011. בין שתי המדינות התקיימו מספר ביקורים ברמת השרים.
הודו וקונגו היו בין 19 המדינות הראשונות שהצטרפו לברית השמש הבינלאומית, שהוצעה על ידי ראש הממשלה נרנדרה מודי, ב-15 בנובמבר 2016.
יחסי סחר.
הודו הייתה המקור השלישי בגודלו לייבוא לקונגו בשנת 2015. הסחר הדו-צדדי בין הודו לקונגו הסתכם ב-368.28 מיליון דולר בשנים 2015–2016, ירידה מ-618.41 מיליון דולר מהשנה שקדמה לה. הודו ייצאה לקונגו סחורות בשווי 166.64 מיליון דולר, וייבאה 201.64 מיליון דולר בשנים 2015–2016. קונגו הייתה היצואנית האפריקאית הרביעית בגודלה להודו בשנת 2008. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו לקונגו הם אורז לא בסמטי, תה, משקאות חריפים ומשקאות, בדים, תרופות, מוצרי בשר, כלי בית מפלדה ואופניים. הסחורות העיקריות המיובאות על ידי הודו מקונגו הן עפרות מתכתיות, גרוטאות מתכת, כימיקלים אורגניים, פנינים, אבנים חצי יקרות, זרעי שמן ונפט.
ביוני 2010, חתמה בהארטי איירטל על עסקה לרכישת פעילות הסלולר של זאין ב-15 מדינות באפריקה, כולל קונגו, תמורת 8.97 מיליארד דולר, ברכישה השנייה בגודלה בהודו בחו"ל אחרי העסקה של Tata Steel בשווי 13 מיליארד דולר בקניית קורוס ב-2007. Bharti Airtel השלים את הרכישה ב-8 ביוני 2010. ב-5 בנובמבר 2013, איירטל התקשרה בהסכם לרכישת Warid Congo SA., החברה הבת של קונגו של קבוצת Warid, תמורת 70–80 מיליון דולר. העסקה הפכה את איירטל למפעילת הרשת הסלולרית הגדולה בקונגו עם 2.6 מיליון לקוחות בזמן הרכישה. אשוק ליילנד קיבל חוזה לאספקת 200 אוטובוסים לממשלת קונגו.
קונגו הייתה "מדינת המוקד" בכנס CII-EXIM Bank ה-10 בנושא שותפות פרויקט הודו–אפריקה בניו דלהי במרץ 2014. שר התעשייה של קונגו איזידור מבואה השתתף באירוע ונשא דברים בפני הנציגים. Mvouba הצהיר כי הממשלה והתעשייה ההודית כבר השתתפו בפרויקטים של חשמול כפרי, תחבורה עירונית ובקרת איכות מזון, כמו גם במגזרים כמו מלט ותרופות בקונגו. הוא דחק בחברות הודיות "לשותפות לממשלת הרפובליקה של קונגו בהמרת היתרון היחסי של המדינה במגזרים שונים לחוזקות תחרותיות" ולעזור למדינה להפוך לכלכלה מתפתחת עד 2025.
סיוע זר.
ממשלת קונגו חתמה על הסכם קו אשראי (LOC) בשווי 70 מיליון דולר ב-19 בדצמבר 2011, למימון פרויקט חשמול כפרי. הודו הרחיבה LOC של 89.9 מיליון דולר ב-2014 לפיתוח מערכות תחבורה בברזוויל ו-Pointe Noire. הודו הרחיבה LOC נוסף בשווי 55 מיליון דולר באותה שנה עבור בניית מפעל צמנט מבוסס כבשן סיבובי בגודל 600 טפ"ד.
הודו תרמה תרופות בשווי 200,000 דולר ב-2010 לקונגו, ו-500,000 דולר כסיוע הומניטרי וסיוע באסון לקורבנות הפיצוץ במחסן נשק בקונגו ב-4 במרץ 2012. הודו הטמיעה את פרויקט הרשת האלקטרונית הפאן אפריקאית בקונגו. במסגרת הפרויקט הוקמו בברזוויל צמתי קישוריות ל- Tele-education, Tele-medicine ו-VVIP. בפסגת הפורום השנייה של הודו אפריקה, הודו הציעה להקים פארק טכנולוגיה כפרית (RTP), מעבדה לבדיקת מזון (FTL), מרכז ייצור זרעים בהצטיינות הדגמה חקלאית (ASPDC), ומרכז להדרכה בשפה האנגלית (CELT) בקונגו. ממשלת קונגו הביעה עניין בכל המתקנים, מלבד הפארק הטכנולוגי הכפרי.
אזרחי קונגו זכאים למלגות במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי והמועצה ההודית ליחסי תרבות . כמה פקידים מקונגו קיבלו גם תוכניות הכשרה במסגרת ה-AIFS.
הודים בקונגו.
נכון לדצמבר 2016, כ-300 הודים מתגוררים בקונגו. הם עוסקים בעיקר במסחר ובמגזר השירותים.
Crunch פיסטוק
יחסי הודו–נמיביה
יחסי הודו–נמיביה הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הודו לנמיביה. בשנת 2010, היחסים תוארו על ידי פקידים הודים כ"חמים ולבביים".
תנועת שחרור.
הודו הייתה אחת התומכות המוקדמות ביותר של ארגון SWAPO הנמיבי בניסיונו להשיג עצמאות לנמיביה. נציגות SWAPO הראשונה הוקמה בהודו בשנת 1986. משימת המשקיפים של הודו הוסבה לנציבות עליונה מלאה ביום העצמאות של נמיביה ב-21 במרץ 1990.
מאז העצמאות.
הודו סייעה לאמן את חיל האוויר הנמיבי מאז הקמתו ב-1995. שתי המדינות עובדות בשיתוף פעולה הדוק בארגונים רב-צדדיים הדדיים כמו האו"ם, המדינות הבלתי-מזדהות וחבר העמים הבריטי. נמיביה תומכת בהרחבת מועצת הביטחון של האו"ם כך שתכלול מושב קבוע להודו.
ביקורים רמי דרג.
מספר פקידים הודים בכירים ביקרו בנמיביה מאז העצמאות ב-1990; ראש ממשלת הודו סינג, ראש הממשלה רג'יב גנדי ופוליטיקאים בכירים אחרים היו בנמיביה לרגל חגיגות יום העצמאות שלה ב-1990. הנשיא שנקר דייאל שארמה ביקר בנמיביה ב-1995 וראש הממשלה אטאל ביהארי ואג'פאיי ביקר ב-1998 וכן ביקורי שרים רבים. ביולי 2010, שרת המדינה לענייני חוץ, Preneet Kaur, ביקרה בנמיביה לקראת הכנס על פרויקט השותפות של הודו אפריקה ה-13 של Exim Bank. הנשיא פרנב מוקהרג'י ביקר בנמיביה בין התאריכים 15–17 ביוני 2016.
מספר פקידים נמיביים בכירים ביקרו גם בהודו; נכון לשנת 2010, הנשיא סם נוג'ומה ביקר בהודו 11 פעמים. באוגוסט-ספטמבר 2009, נשיא נמיביה, Hifikepunye Pohamba, ערך את ביקורו הראשון כנשיא בהודו. 43 מנהיגים עסקיים ופוליטיקאים ליוו את פוהמבה למסע, שלקח אותם לניו דלהי, מומבאי, בנגלור ואגרה.
מסחר והשקעות.
בשנים 2008–2009, הסחר בין שתי המדינות עמד על כ-80 מיליון דולר. היבוא העיקרי של נמיביה מהודו היה תרופות, כימיקלים, מכונות חקלאיות, חלקי רכב ורכב, זכוכית וכלי זכוכית, מוצרי פלסטיק ולינוליאום. הודו ייבאה בעיקר מתכות לא ברזליות, עפרות וחתיכות מתכת. מוצרים הודיים מיוצאים גם לדרום אפריקה השכנה ומיובאים מחדש לנמיביה כיבוא מדרום אפריקה. יהלומים נמיביים מיוצאים לרוב לשוקי יהלומים באירופה לפני שהם מיובאים שוב להודו. בשנת 2009 התקיימה המכירה הישירה הראשונה של יהלומים נמיביים להודו. בשנת 2008, שתי חברות הודיות זכו בחוזה של 105 מיליון דולר מאת NamPower להנחת קו דו-קוטבי זרם ישר במתח גבוה מקאטימה מולילו לאוטג'יווארונגו. נמיביה נהנתה מתוכנית שיתוף הפעולה הטכני והכלכלי ההודי (ITEC) לאנשי מקצוע בתחום התקשורת ממדינות מתפתחות.
ב-3 באוגוסט 2021, הנציב העליון של נמיביה בהודו גבריאל סינימבו חנך את פורום הסחר בהודו נמיביה בצ'נאי, יחד עם מנהל משרד החוץ Venkatachallam Murugan ונשיא ארגון הסחר הכלכלי ההודי ד"ר אסיף איקבל. המשלחת מדרום הודו נסעה לנמיביה במרץ 2020 כדי לנהל את הפורום העסקי של הודו נמיביה עם יותר מ-50 חברות נמיביות.
נמיביה מתלבטת בייצוא ישיר של יהלומים ואבנים חצי יקרות להודו.
חברת התקשורת של איראן
חברת התקשורת של איראן (בפרסית: شرکت مخابرات ایران, בקיצור: TCI) היא מפעילת התקשורת הקווית באיראן ומציעה שירותי טלפוניה נייחת, DSL ושירותי נתונים עבור לקוחות פרטיים ועסקיים כאחד, בכל רחבי המדינה. החברה הוקמה בשנת 1971 עם מבנה ארגוני חדש כאחראית העיקרית לכל ענייני התקשורת.
החברה מחזיקה 30 חברות בנות לפי מחוזות ושני מותגים - חברת הסלולר של איראן וחברת הקווים הנייחים של איראן המספקות שירותי טלפון קווי, שירותי נתונים, שירותים ניידים ואינטרנט מהיר. כ-99% ממנויי הטלפון הנייחים ו-61% ממנויי הסלולר באיראן שייכים לחברה או למותגיה.
עד שנת 2008 העסיקה החברה 38,000 עובדים קבועים וכ-45,000 עובדים זמניים באמצעות קבלני משנה פרטיים.
החברה עושה שימוש בציוד ושירותים כגון מרכזי מיתוג דיגיטליים, כבלי סיבים אופטיים, טלפונים ניידים, רשתות נתונים, שירותי לוויין ושירותים מיוחדים לטלפון.
פרויקטים זרים.
משרד התקשורת וטכנולוגיית המידע של איראן יחד עם החברה מפתחים את רשת הטלפון הקווית בעיירות כרבלא ונג'ף בעיראק.
נתונים עסקיים.
הנתונים העסקיים של החברה נכון למאי 2015 הם:
שרון גבריאלוב
שרון גבריאלוב (נולדה ב-1980) היא שחקנית תיאטרון המתמחה בתיאטרון לילדים, ומייסדת פסטיבל "מקומות שמורים".
גבריאלוב היא בוגרת לימודי משחק בבית הספר למשחק "סופי מוסקוביץ'", והתמחתה בתחום הנגשת הצגות במסגרת תוכנית מיוחדת של ה'לינקולן סנטר' בניו יורק.