ב-23 באפריל 1905 נשלח למשרדו של דלקאסה שדר משר החוץ הבריטי ומראש ממשלתו, ארתור ג'יימס בלפור, ובו גיבתה ההנהגה הבריטית את צרפת מול גרמניה במרוקו. בריטני חששה כי השתלטות גרמנית על מרוקו תעניק לה פתח לאוקיינוס האטלנטי שיאיים באופן חריף על מעמדה הימי של בריטניה. הממשלה הבריטית של בלפור, עם זאת, סירבה להבטיח למקבילתה הצרפתית התחייבות מפורשת וברית הגנה. שגריר בריטניה בצרפת פעל באופן בדלני מממשלתו ופעם אחר פעם הבטיח לדלקאסה תמיכה בריטית בעניין מרוקו. דלקאסה נחשב למטרה מצד ההנהגה הגרמנית, ולאויב הראשי שלהם מצידה של צרפת. במקביל למשבר המרוקאי, ניסיונותיו לגשר בין רוסיה והאימפריה היפנית העלו חשש בהנהגה הגרמנית מפני התחזקות מעמדו. במשא ומתן סודי עם ראש ממשלת צרפת מוריס רובייה הבהירו הגרמנים את דרישותיהם להדחתו של דלקאסה. בסוף מאי שלחה גרמניה מסר חריף וחריג לממשלת רובייה לפיו על דלקאסה להסתלק מהממשלה או שהם לא יהיו אחראים על התוצאות.
לאחר פניית הפרלמנט הצרפתי נגד דלקאסה, זה התפשר על עמדתו החריפה והציע להחל במשא ומתן עם גרמניה. קנצלר גרמניה, ברנהרד פון בילוב, ניסה להחליש את עמדתה של צרפת עם התעקשותו על הקמת ועידה בינלאומית לפתרון המשבר המרוקאי. דלקאסה סירב בתוקף, גינה את הגרמנים כרמאים ושקרנים ובפני ממשלתו טען כי בריטניה מוכנה לצדד בצרפת במלחמה. הכוחות המזוינים של צרפת היו בשפל והמורל בקרב שורות החיילים נפגע קשות מאז פרשת דרייפוס כך שהצבא הצרפתי לא היה מוכן לקראת מלחמה כוללת עם גרמניה. מתוך לחצם של הגרמנים, ב-6 ביוני, בוועידה עליה הצביעו כל השרים פה אחד, ראש הממשלה רובייה הודיע לדלקאסה על פיטוריו מתפקיד שר החוץ. דלקאסה קיבל את התפטרותו והגיש בפני ראש ממשלתו תיק ובו מסמכים המפענחים את קשריו הסודיים של רובייה עם הגרמנים. דלקאסה גילה את ההתקשרות וקידם את הפענוח שלה בקי ד'אורסיי קודם להדחתו.
קריירה פוליטית לאחר המשבר.
ההקדמה למלחמה.
עם פיטוריו של דלקאסה עלתה סוגיית המלחמה בגרמניה בפרלמנט ובדעת הקהל הציבורית בצרפת, בעוד בבריטניה היה חשש לגורל ההסכמה הלבבית ובגרמניה הייתה שמחה רבה בצמרת ההנהגה. עם פיטוריו של דלקאסה, היה זה נשיא ארצות הברית, תאודור רוזוולט, שקידם את התיווך בין יפן ורוסיה ואת חתימת הסכם פורטסמות' שסיים את המלחמה ביניהם ובכך נשללה היוקרה על פיוס המלחמה מדלקאסה כמו גם מצרפת ובריטניה בכלל. ב-1909 החל דלקאסה לעבוד במשרד הצי ופרסם דו"ח לפיו הצי הצרפתי לא מוכן לתרחיש מלחמה אפשרי. ב-1911 מונה דלקאסה לשר הצי בקבינט החדש של ארנסט מוניס הרדיקלי. דלקאסה המשיך לכהן בתפקיד זה בקבינט של ראש הממשלה פואנקרה. במקור, עם נפילת ממשלת מוניס, פואנקרה דחק בדלקאסה להתמנות לראש הממשלה ולשר החוץ, אך הלה סירב ופואנקרה התמנה לראשות הממשלה במקומו. עם סיום כהונתו של הנשיא ארמאן פלייר ב-1913, התחרה דלקאסה על נשיאות צרפת והפסיד בבחירות לפואנקרה.
במהלך ראשות ממשלתו של פואנקרה שהחלה בינואר 1912, קידם האחרון חיזוק יחסים עם רוסיה ומינה את דלקאסה לשגריר צרפת בסנקט פטרבורג (דאז בירת רוסיה). בהמשך אותה השנה, משבר ביחסי גרמניה–רוסיה הוביל לסיום חד משמעי של שיתוף הפעולה בין השתיים בעניין לאימפריה העות'מאנית. בינואר 1914, עם הרעת היחסים בין גרמניה ורוסיה, דיבר הקיסר ניקולאי עם דלקאסה על המאבק הממשמש ובא וטען בפני דלקאסה כי:
המלחמה; שר החוץ בשנית.
רצח פרנץ פרדיננד ומשבר יולי שלו הוא הוביל היו לגורמים המיידיים לפריצתה של מלחמת העולם הראשונה בסוף יולי 1914. ראש הממשלה, רנה ויויאני, מינה את דלקאסה במהלך אוגוסט לשר החוץ מחדש. מטרתו העיקרית במסגרת כהונתו השנייה בראשות משרד החוץ הייתה להוביל להינתקות ממלכת איטליה מהברית המשולשת עם מעצמות המרכז (גרמניה ואוסטרו-הונגריה) ולקדם את הצטרפותה למדינות ההסכמה. לאיטליה היו טענות טריטוריאליות לדרום טירול (כיום נפת טרנטינו-אלטו אדיג'ה) בתוך הפלך האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית והייתה שאיפה לאומית בתוכה להתפשט אל עבר דלמטיה בחופו המזרחי של הים האדריאטי ולהשיג דריסת רגל איטלקית בחבל הבלקן. דלקאסה פעל להשתמש בקרעים הפנימיים בין האיטלקים והאוסטרו-הונגרים בכדי לקרב את איטליה למדינות ההסכמה.
ב-26 באפריל 1915 עבודתו של דלקאסה נשאה פרי כאשר איטליה חתמה באופן סודי על ברית לונדון עם מדינות ההסכמה לפיו, בתמורה למעורבותה במלחמה נגד מעצמות המרכז, יינתנו לה טריאסטה, טרנטו, גוריציה, חצי האי איסטריה, אבל ללא פיומה (רייקה), זאדר (זארה בשמה האיטלקי), דודקניז, חסות על נסיכות אלבניה (שהייתה באותה העת בת ברית בפועל של מעצמות המרכז), ולורה, חלק מאזור דלמטיה, חלק מן המושבות הגרמניות באסיה ובאפריקה. ב-23 במאי הצטרפה איטליה למלחמה בצד מדינות ההסכמה ונפתחה החזית האיטלקית בגבול האיטלקי-אוסטרי.
ב-13 באוקטובר 1915 התפטר דלקאסה מתפקידו כשר החוץ בממשלת ויויאני והממשלה עצמה התפזרה שבועיים אחר כך, מה שהוביל להקמתה של ממשלה חדשה בראשותו של אריסטיד בריאן. לדלקאסה היו שני גורמים מרכזיים להתפטרותו ממשרד החוץ, ראשית הייתה היחלשותו הבריאותית והפיזית, שהייתה לסיבה הרשמית להתפטרותו, שנית חלק בנושאים רבים עם הממשלה הקיימת, שהונהגה בידי המפלגה הרפובליקנית הסוציאליסטית.
שנים אחרונות ומותו.
זמן קצר לאחר התפטרותו נבחר מחדש דלקאסה לאספה הלאומית, גם הפעם מטעם מחוז ארייז'. הוא התנגד באופן נחרץ לשליחת חיל משלוח אל החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ולעירוב חלק נרחב ממאמץ המלחמה בכל חזית שאינה לחזית המערבית במלחמה, שעמדה על אדמת צרפת ובלגיה. זמן קצר מאוחר יותר, דלקאסה פרש באופן מוחלט ממעורבותו בפוליטיקה הצרפתית. דלקאסה, נוסף על קשייו הבריאותיים וכישלונותיו הפוליטיים, ספג טרגדיה אישית כאשר בנו, ז'אק דלקאסה, מת בשבי הגרמני לאחר שנשבה בידיהם. ב-1921 נישאה בתו של דלקאסה עם הלוטננט-קולונל שארל נוז'ה (Charles Noguès), אשר לימים התיישב במרוקו הצרפתית.
דלקאסה נפטר בגיל 70 ב-22 בפברואר 1923 בניס, האלפים הימיים, פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. לכבודו התקיימה הלוויה ממלכתית והוא נקבר בבית הקברות של מונמארטר, הרובע השמונה-עשר של פריז. לפי צוואתו, נכתב על קברו: "מילים מועטות אלו מתמצתות את חיי: עבור צרפת, הכל, תמיד" (Ces quelques mots où se résume toute ma vie : pour la France, tout, toujours).
You're a Superstar
You're a Superstar (בעברית: את/ה כוכב/ת על) הוא סינגל של להקת היורודאנס הקנדית, . הסינגל יצא ביוני 1998 כסינגל השני מתוך האלבום "", אחרי "Broken Bones".
ב-2020, השיר היה שיר ליפסינק בגמר העונה הראשונה של "המרוץ לדראג של קנדה". באותה שנה, חברת הלהקה , סימון דני, ביצעה את השיר, בשיתוף פעולה עם טיילר שו , בספיישל הסילבסטר השנתי של CBC Television .
Visual Kei
אלרגי למפלצות (סדרת טלוויזיה)
אלרגי למפלצות (באיטלקית: Monster Allergy) היא סדרת טלוויזיה מונפשת איטלקית-צרפתית-גרמנית, מסוגת הרפתקאות, קומדיה ופנטזיה, שמבוססת על קומיקס איטלקי בעל אותו שם מאת קטיה סנטומו, פרנצ'סקו ארטיבאני, אלסנדרו ברבוצ'י וברברה קאנפה. הסדרה בוימה על ידי איג'יניו סטראפי, והופקה בקופרודוקציה על ידי Rainbow S.p.A ו-Rai Fiction האיטלקיות, Futurikon ו-M6 הצרפתיות ו-ZDF הגרמנית.
הסדרה, אשר הופקו לה שתי עונות שכל אחת מהן כוללת 26 פרקים באורך 24 דקות, שודרה בהתחלה בערוץ Rai 2 באיטליה בדיבוב איטלקי, ולאחר מכן שודרה בערוץ M6 בצרפת בדיבוב צרפתי ובערוץ KiKa בגרמניה בדיבוב גרמני. העונה הראשונה של הסדרה שודרה במקור החל מ-19 בדצמבר 2005 עד 20 בינואר 2008, והשנייה שודרה במקור החל מ-27 בדצמבר 2008 עד 18 באוגוסט 2009. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים החל משנת 2006 עד 2009.
הסדרה זכתה לאהדה רבה מהצופים, ובהשארתה הופקו פרקי ספיישל, סרטי טלוויזיה, בגדים, משחק וידאו, אלבום מדבקות אספנות, DVD ועוד.
תקציר העלילה.
הסדרה מתרחשת בעיר עתיקה המאוכלסת במפלצות בלתי נראות, כאשר היחיד שיכול לראות אותן הוא הילד הצעיר זיק. זיק יכול לראות אותן מפני שהוא אלרגי אליהן, וכאשר כל פעם שהן בסביבה הוא מתחיל להתעטש ולראות אותן. ישנם מפלצות טובות אליהן הוא מתחבר, יחד עם אלנה, חברתו הטובה ביותר, וטימותי מות', חתולו המדבר, כאשר יחד הם עוברים הרפתקאות וצוברים חוויות מעניינות. כמו כן, ישנן מפלצות רעות, בהנהגת מגנה-קט, אשר רוצות לנקום בעיר לאחר שגורשו ממנה עקב עבירה על החוקים, בהן החבורה נלחמת.
מדבבים.
הדיבוב העברי בעונה הראשונה בוים על ידי הדס מוזס, והופק על ידי אופיר שורד, ואילו בעונה השנייה בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי לי יפה.
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי בשתי העונות יגאל מזרחי, מיכל מוכתר, נעמי פורמן ואמנון וולף. בעונה הראשונה דיבבו גם הדר שחף-מעיין, עמית טולדנו ותמיר גינזבורג, ואילו בעונה השנייה דיבבו גם איטן גרינברג, איתי רוזנר, אפרת קרצמן, זיו מאיר, טליה ברקאי, עדי קוזלובסקי, עמיחי בר טוב ורועי ניב.
הפקה.
הסדרה הופקה על ידי Rainbow S.p.A, חברת הפקה איטלקית שנוסדה בשנת 1995 על ידי איג'יניו סטראפי, בשיתוף עם Rai Fiction האיטלקית, Futurikon ו-M6 הצרפתיות ו-ZDF הגרמנית. זוהי הסדרה הרביעית שהחברה הפיקה, כאשר היא הראשונה שלא בעלת עלילה מקורית, אלא מבוססת על קומיקס איטלקי בשם "אלרגי למפלצות" מאת קטיה סנטומו, פרנצ'סקו ארטיבאני, אלסנדרו ברבוצ'י וברברה קאנפה. ייצור הסדרה היה כשנתיים וחצי, כאשר עלותו עלתה כ-6.3 מיליון יורו. כל פרק כולל 22,000 רישומים.