באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, אנגליה בשנת 1993 קבע גיטלר ב-100 מטר חזה בשלב המוקדמות שיא עולם חדש בתוצאה של 1:00.95 דקות והיה לשחיין הראשון בהיסטוריה שיורד מתחת ל-61 שניות. במשחה הגמר הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 1:01.04 דקות (תוצאה מהירה אף היא מהשיא העולמי הקודם) לפני הבריטי ניק גילינגהם (1:02.02 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.26 דקות אחרי גלינגהם (2:12.49 דקות). כמו כן הוא זכה במדליית כסף נוספת במסגרת רביעיית השליחים ההונגרית ב-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.97 דקות אחרי השחיינים מרוסיה (3:38.90 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה 1994, זכה גיטלר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.44 אחרי בן ארצו נורברט רוז'ה ששחה 1:01.24 דקות. במרחק הכפול, 200 מטר חזה הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 2:14.12 דקות, כשהמנצח היה שוב רוז'ה בתוצאה של 2:12.81 מעט לפני האמריקאי אריק וונדרליך 2:12.87 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 זכה גיטלר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.38 דקות אחרי השחיין הבלגי פרד דבורגרייב ששחה זמן של 1:01.12 דקות. ב-200 מטר חזה הוא זכה במדליית כסף נוספת בתוצאה של 2:12.95 דקות אחרי השחיין הרוסי אנדריי קורנייב 2:12.62 דקות. הוא זכה במדליית כסף נוספת בשליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.88 דקות אחרי הרוסים (3:38.11 דקות, שיא אירופי חדש).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) גיטלר זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.03 דקות אחרי בן ארצו נורברט רוז'ה ששחה 2:12.57 דקות. במשחה ל-100 מטר חזה הוא החמיץ מדליה כשסיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.49 דקות. המנצח, השחיין הבלגי פרד דבורגרייב שיפר את שיאו העולמי של גיטלר וקבע זמן של 1:00.65. שני סיים האמריקאי ג'רמי לין שתוצאתו הייתה מהירה אף היא מהשיא העולמי של גיטלר (1:00.75 דקות).
הוא סיים במקום השישי ביחד עם קבוצת השליחים ההונגרית ב-4x100 מטר מעורב 3:40.84 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1997 זכה גוטלר במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.23 דקות אחר השחיין מביילרוסיה אלכסנדר גוקוב ששחה 1:01.17 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' 1998 סיים גיטלר במקום השביעי ב-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.53 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 הוא סיים במקום השלישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.29 שניות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים גיטלר במקום הרביעי בשלב המוקדמות בתוצאה של 1:01.66 דקות. בשלב חצי הגמר הוא סיים תשיעי בתוצאה של 1:01.83 דקות ולא עלה למשחה הגמר. הוא סיים במקום החמישי יחד עם קבוצת השליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:39.09 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 הוא סיים במקום השלישי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 28.29 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה 2002 גיטלר זכה במדליית ארד ב-50 מטר חזה בתוצאה של 27.85 שניות.
גיטלר זכה בתואר שחיין השנה בעולם ושחיין השנה באירופה בשנת 1993.
ג'ון ברקינרידג'
C-1 טריידר
ה-C-1 Trader הוא מטוס תפעול ותובלה אשר נועד לתפעול על נושאות מטוסים (carrier-onboard-delivery). היווה דגם מתקדם של מטוס ה-S-2 Tracker. הוחלף על ידי גרסה דומה של מטוס ה-E-2 הוקאיי, ה-C-2 Greyhound.
תכנון ופיתוח.
מטוס ה-C-1 Trader פותח על פי דרישות הצי האמריקני למטוס חדש נגד צוללות. על פי אותן דרישות החלה חברת גראמן לייצר אב טיפוס דו-מנועי.
היסטוריה מבצעית.
ב-1952 קיבל הצי האמריקני את מטוס ה-XS2F-1, והשתמש בו לראשונה ב-4 בדצמבר באותה שנה. במהלך שנות ה-50, פותחו לו מספר גרסאות, ה-C-1 Trader היה אחד מהם.
ה-C-1 (במקור כונה TF-1) תוכנן לשאת 9 נוסעים או כ-3500 פאונד של מטען. טס לראשונה בינואר 1955. בשנות ה-60 וה-70, ה-C-1 הוביל דואר ואספקה לנושאות מטוסים אשר הוצבו באוקיינוס השקט בזמן מלחמת וייטנאם.
כ-83 יחידות של ה-C-1 יוצרו, ועוד ארבעה אשר הומרו למטוסי שיבוש אלקטרוניים שנקראו: EC-1A Tracers. ה-C-1 האחרון יצא משימוש בשנת 1988.
דפוק (עיר)
דֶפּוֹק (באינדונזית: Depok) היא עיר במחוז מערב ג'אווה שבאינדונזיה. העיר מהווה פרוור של הבירה ג'קרטה ושטחה כ-200 קמ"ר. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-2 מיליון תושבים, השלישית במטרופולין הבירה ג'קרטה (אחרי ג'קרטה עצמה ובקאסי) והשישית באינדונזיה כולה.
היסטוריה.
ב-18 במאי 1696 קנה קורנליס צ'סטליין (Cornelis Chastelein), קצין לשעבר בחברת הודו המזרחית ההולנדית, את האזור עליו שוכנת כיום העיר דפוק. לפני מותו, כתב צוואה בה הוא מבקש לשחרר את עבדי המקום ולהפכם לבעלי האדמה החדשים של האזור.
ב-1871 אפשרה הממשלה ההולנדית לתושבי העיר להקים ממשלה עצמאית, אשר בראשה נשיא עצמאי. השלטון הופסק בשנת 1952, כשהממשלת דפוק העבירה כמעט את כל הסמכויות שבידה לממשלה האינדונזית.
במרץ 1982 סווגה דפוק כעיר אדמיניסטרטיבית, וב-1999 - כעיר לכל דבר.
אדמיניסטרציה.
מחוזות.
דפוק מחולקת ל-6 מחוזות:
ראשי העיר.
ראשי העיר של דפוק:
מסחר.
בעיר קיימים קניונים מגוונים, אך גם שווקים מסורתיים. קניונים ומרכזי קניות עיקריים: קניון דפוק' "Depok Plaza", בניין SixtyOne ו-"Depok ITC". בעיר קיימות מסעדות רבות, ואף סניפים של רשתות בינלאומית למזון מהיר כמו מקדונלד'ס, A&amp;W, דנקן דונטס, קנטקי פרייד צ'יקן וסטארבקס.
חינוך.
דפוק ידועה כ"עיר הסטודנטים", הכוללת את בתי הספר:
כמו כן, קיימים גם מספר בתי ספר פרטיים לשפות זרות.
תחבורה.
תחבורה ציבורית ("angkot") היא מרכיב מרכזי בעיר. בעיר קיימת מסילת רכבת המחברת בינה ובין הבירה ג'קרטה אשר בצפון, והעיר בוגור (Bogor) אשר בדרום. בדפוק קיימים שתי תחנות רכבת גדולות.
ג'ון ברקינרידג' (סגן נשיא)
ג'ון קבל ברקינרידג' (באנגלית: John Cabell Breckinridge; 16 בינואר 1821 - 17 במאי 1875) היה עורך דין, פוליטיקאי וחייל מקנטקי. הוא ייצג את המדינה בבית הנבחרים ובסנאט, והיה סגן נשיא ארצות הברית הצעיר ביותר תחת הנשיא ג'יימס ביוקנן (1857-1861). הוא היה חבר בסנאט במהלך פרוץ מלחמת האזרחים האמריקנית, אולם הושעה משם לאחר שהצטרף לצבא קונפדרציית המדינות של אמריקה. הוא הסנאטור היחיד שהורשע בידי הסנאט בבגידה. הוא מונה למזכיר לענייני צבא בקונפדרציה. הוא היה נכדו של ג'ון ברקינרידג', התובע הכללי, בנו של מזכיר מדינת קנטקי, קבל ברקינרידג', ואביו של קליפטון ברקינרידג', חבר קונגרס מקנטקי.
לאחר שירות ללא קרב במלחמת ארצות הברית–מקסיקו, נבחר ברקינרידג' כנציגה של המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של קנטקי ב-1849, ותמך בזכות המדינות בברית להכריע בנושא העבדות בארצות הברית. הוא נבחר לבית הנבחרים ב-1851, ושיתף פעולה עם סטיבן דאגלס בתמיכה בחוק קנזס נברסקה. לאחר שינוי במחוזות הבחירה, החליט ברקינרידג' לא לרוץ לעוד כהונה. הוא נבחר להיות סגנו של ג'יימס ביוקנן במהלך הבחירות של 1856. לאחר ניצחון הדמוקרטים בבחירות, ברקינרידג' לא הצליח להשפיע על ביוקנן, ולא הצליח להשפיע על הסנאט. ב-1859, נבחר לעוד כהונה בסנאט שנועדה להתחיל ב-1861.
לאחר נטישת הדמוקרטים הדרומיים את המפלגה ב-1860, הפלגים הצפוניים והדרומיים של המפלגה התכנסו ובחרו בדאגלס ובברקינרידג', בהתאמה, כמועמדיהם לנשיאות. מפלגת האיחוד החוקתי בחרה בג'ון בל. שלושת האנשים פיצלו את הקול הדרומי, ואפשרו למועמד המפלגה הרפובליקנית, אברהם לינקולן, לזכות בבחירות, על אף ניצחונו של ברקינרידג' ברוב מדינות הדרום. לאחר היבחרו לסנאט, ניסה ברקינרידג' להוביל פשרה שתשמור על האיחוד, אף על פי ששבע מדינות דרומיות כבר פרשו ממנה. תומכי האיחוד השתלטו על המועצה המחוקקת של קנטקי כשהנייטרליות שלה הופרה.
לאחר מכן, ברקינרידג' הצטרף לקונפדרציה ומונה לבריגדיר גנרל. לאחר מכן הושעה מהסנאט. לאחר קרב שילה באפריל 1862, קודם לדרגת מייג'ור גנרל, ובאוקטובר פיקד על צבא מיסיסיפי. רבים טענו ששכרותו הובילה לתבוסת הקונפדרציה בקרב סטונז ריבר ובקרב מישינרי רידג', והוא הועבר לחזית המזרחית והופקד על כוחות הקונפדרציה בעמק שיננדואה. לאחר מכן ניצח בקרב ניו מרקט. על ברקינרידג' הוטל להגן על האספקה בטנסי ובווירג'יניה. בפברואר 1865 מונה לשר המלחמה בממשל הקונפדרציה ושימש בתפקיד עד לתום המלחמה. במסגרת התפקיד, בראייתו את הפסד הקונפדרציה בלחימה, ביקש להביא להסכם כניעה שיכבד את עמדת הממשל, אך עסק בכך אל מול התנגדות נשיא הקונפדרציה ג'פרסון דייוויס.
לקראת תום הלחימה חשש מהאשמתו בבגידה במדינה וביקש לצאת את גבולות המדינה. יחד עם קבוצת תומכים הפליג ברקינרידג' מחופי פלורידה אל קובה וממנה עבר לבריטניה, קנדה ושב בשנית לבריטניה. עד 1868 טייל באירופה. במרץ 1869 שב לקנטקי, לאחר שהוענקה לו חנינה בידי הנשיא אנדרו ג'ונסון, ולעיסוק במשפטים. ברקינרידג' דחה קריאות לשובו לחיים הציבוריים. פציעות מימי המלחמה החמירו את בריאותו ולאחר שני ניתוחים, הוא מת ב-17 במאי 1875.
נעוריו.
ג'ון קבל ברקינרידג' נולד בסמוך ללקסינגטון שבקנטקי לג'וזף קבל ברקינרידג' ולמרי קליי סמית' ב-16 בינואר 1821. הוא היה הרביעי מבין שישה ילדים, והבן הזכר היחיד. אמו הייתה נינה של חותם על הכרזת העצמאות, ואביו היה מזכיר מדינת קנטקי. בפברואר, המשפחה עברה עם מושל המדינה לאחוזה בפרנקפורט.