החל מסוף שנות ה-30 ועד סוף שנות ה-50 חקר סמוק את תחום האוויר המבוקר במסגרת עבודתו באוניברסיטת קורנל. סמוק חקר טכניקות לשימוש בפירות לאחר הקטיף, בעיקר תפוחים, אפרסקים, ושזיפים. במחקריו הוא ניסה למצוא דרך להאריך את חיי המדף של הפירות הללו. הוא ביקר באוניברסיטת קיימברידג' אצל החוקרים קיד ווסט בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20 על מנת לבחון את מחקריהם בתחום האוויר המבוקר. לאחר ביקורו הוא חזר לניו יורק והתחיל לעסוק במחקר מעמיק בתחום. הוא הביא את מה שלמד בחזרה לניו יורק ואימץ את טכנולוגיית האוויר המבוקר עבור סוגי תפוחים מקומיים בארצות הברית, בעיקר תפוח מסוג מקינטוש. המעבדה של סמוק שכנה בתוך מרתף רטוב של אסם ישן ליד האוניברסיטה בה הוא ביצע ניסויים בהם שם תפוחים מסוגים שונים בחדרים בעלי טמפרטורות שונות ושילובים שונים של חמצן ופחמן דו-חמצני על מנת לבחון את השפעתם על הפירות. כתוצאה ממחקריו של סמוק, חדרי אוויר מבוקר ראשונים הוקמו בניו יורק בשנות ה-1950 ומיד לאחר מכן צריכת התפוחים התארכה מהקיץ אז קוטפים את התפוחים ועד האביב שלאחר מכן בכל רחבי ארצות הברית.
השיטה של אוויר מבוקר הגיעה לארצות הברית וקנדה בשנות ה-50 של המאה ה-20 והשתמשו בה בעיקר לאחסון תפוחי עץ. באמצע שנות ה-50 החלו להשתמש במשאיות על מנת לאסוף פירות וירקות דבר שאיפשר לגדל ולאסוף כמויות הרבה יותר גדולות של סחורה. דבר זה גרר את הצורך לשימור הסחורה ואז החלו להשתמש ברחבי ארצות הברית בחדרי אחסון גדולים עם אוויר מבוקר. שיטת האוויר המבוקר בשלב הזה התפתחה לכל העולם.
הוא פיתח המלצות עבור הטמפרטורה, רמות החמצן ורמות הפחמן הדו-חמצני אשר שימשו את כל מגדלי התפוחים בארצות הברית. ההמלצות שנקבעו עוד בשנות ה-50 משמשות במשך שנים רבות מגדלי תפוחים בארצות הברית ובכל העולם. בנוסף לפיתוח ההמלצות הללו הוא עבד באופן ישיר עם מגדלי פירות על מנת לקבוע המלצות לגבי המבנה עצמו של חדרי האוויר המבוקר, האיטום של המבנה, מכשירי בדיקה לכמות החמצן והפחמן הדו-חמצני בחדרים ועוד. ניתן לייחס את הגידול בשימוש המסחרי באוויר מבוקר בניו יורק ובניו אינגלנד שהיווה את הבסיס לגידול בשאר ארצות הברית ישירות למחקריו של לרוברט סמוק.
מניעת ריקבון בתפוחי עץ שנקטפו.
תפוחים באחסון נוטים להפוך לחומים. עד היום לא ברור מה מקור הבעיה אך ידוע שהיא נגרמת מאחסון בעייתי ולא נכון. התופעה הזו גרמה להפסדים של מיליוני דולרים כל שנה למגדלי התפוחי בעולם עד שסמוק גילה שדיפנילמין ואתוקסקין שמשתמשים בהם מיד לאחר הקטיף מונעים את הבעיה. הוא חקר במשך מספר שנים את השילובים בין שני החומרים עד שגילה את השילוב האידיאלי ביניהם שנתן פתרון מעשי לבעיות האחסון.
הוא היה פעיל במחלקת החקלאות בארצות הברית על מנת לאשר את השימוש בחומרים הללו מול ה- FDA. הוא שיתף פעולה עם כימאים מסחריים על מנת לפתח פורמולה מתאימה. בנוסף הוא עבד על פיתוח ציוד המשמש את החלקאים על מנת לשים את החומרים הללו בצורה הכי מתאימה על התפוחים מיד עם הקטיף.
מחקרים מאוחרים יותר של סמוק התעסקו במינרלים ואיך משפיעים על איכות התפוחים.
המעבדה לחקר הקירור בקרית שמונה.
פרופסור סמוק היה מעורב בהקמת המעבדה לחקר הקירור בקריית שמונה, ישראל. המעבדה הוקמה על ידי אריה זיו שלמד אצל סמוק באוניברסיטת קורנל את יסודות השיטה. סמוק שהה כמה חודשים בישראל לצורך הקמת המעבדה וליווה אותה במשך שנים רבות. המעבדה השפיעה רבות על גידולים ואחסון פירות שונים ברמת הגולן ובגליל העליון.
פרסים.
L. M. Ware Award for Distinguished Teaching (1964) from the American Society for Horticultural Science.
חיים אישיים.
היה נשוי למרתה סמוק.
Where the Crawdads Sing (פסקול)
(בעברית: שירת סרטני הנהר (פסקול הסרט המקורי)) הוא פסקול סרט הדרמה האמריקאי "שירת סרטני הנהר" (2022), שהולחן על ידי המלחין הקנדי מייקל דנה. הפסקול יצא לאור ב-15 ביולי 2022, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
"Where the Crawdads Sing" הוא הפסקול הרשמי של סרט הדרמנ "שירת סרטני הנהר" (2022), שיצא לאקרנים בסמוך לצאתו.
רקע והלחנה.
ב-25 ביוני 2022 הוציאה הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט את שיר הנושא מתוך הפסקול, "Carolina". הוא נכתב אך ורק על ידי סוויפט והופק על ידי ארון דסנר, עימו שיתפה פעולה באלבומי האולפן שלה משנת 2020 "Folklore" ו-"Evermore". לדברי ריס וית'רספון, סוויפט כתבה את השיר תוך כדי עבודה על "Folklore" אך לא חשפה כי כתבה את "Carolina" עד לאחר שסיימה את השיר. סוויפט הצהירה באינסטגרם שהיא נהנית מהרומן המקורי של אוונס, וברגע ששמעה שעיבוד קולנועי "בשלבי צילומים", היא רצתה להיות חלק מהפסקול שלו. היא אמרה שהיא רצתה ליצור שיר "רודף" ו"שמימי" שלוכד את הסיפור ה"מהפנט" של הרומן.
הבנק הלאומי הרומני
הבנק הלאומי הרומני הוא הבנק המרכזי של רומניה שנוסד ב-1880. מטה הבנק ממוקם בבוקרשט, בירת המדינה. הבנק אחראי לעניינו של המטבע לאו רומני.
היסטוריה.
במהלך שואת יהודי רומניה, הבנק היה אחראי להחרמת רכושם של היהודים.
אלמה מודי
אלמה מרי טמפלטון מודי (באנגלית: Alma Mary Templeton Moodie 12 בספטמבר 1898 - 7 במרץ 1943) הייתה כנרת אוסטרלית, שעשתה לה שם מצויין בגרמניה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. יוזף סיגטי מזכיר אותה ב"סיגטי על הכינור" כ"הכנרת האוסטרלית המעולה, אלמה מודי, שאינה נודעת ברבים מחוץ לגרמניה..." היא נחשבה לכנרת הראשונה במעלה בשנים שבין מלחמות העולם והיא ניגנה בביצועי בכורה קונצ'רטי לכינור מאת קורט אטרברג, הנס פפיצנר וארנסט קרנק. היא ומקס רושטל נחשבו לתומכים העיקריים במסורת של קרל פלש. מודי הייתה למורה בקונסרבטוריון הוך בפרנקפורט. אין שום הקלטות של ביצועיה והיא נזכרת במעט מאוד מקורות יחס. על אף פרסומה הקודם, שמה נשכח למעשה למשך שנים רבות. היא הופיעה במהדורות מוקדמות של מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים ומילון בייקר, אבל איננה מוזכרת במהדורות מאוחרות יותר.
חופש הימים
חופש הימים -"ים חופשי" הוא עיקרון במשפט הבינלאומי ובאמנת האומות המאוחדות בדבר משפט הים. זה מדגיש את החופש לנווט באוקיינוס. הוא גם מסתייג ממלחמה שנלחמה במים. יש להפר את החירות רק בהסכם בינלאומי הכרחי.
עיקרון זה היה אחד מ"ארבע עשרה הנקודות" של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון שהוצע במהלך מלחמת העולם הראשונה. בנאומו בפני קונגרס, אמר הנשיא
בעלות הברית של ארצות הברית בריטניה ו-צרפת התנגדו לנקודה זו, שכן גם בריטניה הייתה מעצמה ימית ניכרת באותה תקופה. כמו בנקודות אחרות של וילסון, חופש הים נדחה על ידי ממשלת האימפריה הגרמנית.
ניתן למצוא את המושג "חופש הים" באמנת האומות המאוחדות בדבר דיני הים, לפי סעיף 87(1) הקובע: סעיף 87(1) (א) עד (ו) נותן רשימה לא ממצה של חירויות לרבות ניווט, טיסה יתרה, הנחת כבלים תת-ימיים, בניית איים מלאכותיים, דיג ומחקר מדעי.
רקע היסטורי.
בין סוף המאה ה-15 ועד המאה ה-17 תבעו מעצמות שונות ריבונות על חלקים מהים. בשנת 1609, משפטן ופילוסוף הולנדי הוגו גרוטיוס כתב את מה שנחשב ליסוד הדוקטרינה המשפטית הבינלאומית בנוגע ליםים ואוקיינוס Mare Liberum, כותרת לטינית שמתורגמת ל"חופש הימים". המושג של גרוטיוס על "חופש הים" התקבל רק לאחר ויכוח בן מאה שנה בין רעיונותיו של גרוטיוס לבין ג'ון סלדן.
אף על פי שמניחים בדרך כלל שגרוטיוס הציג לראשונה את עקרון חופש הימים, מדינות באוקיינוס ​​ההודי ומימי אסיה קיבלו את הזכות של חופש שיוט ללא הפרעה הרבה לפני שגרוטיוס כתב את שלו "על חוק השלל" בשנת 1604. במאה ה-16, התאולוג הספרדי פרנסיסקו דה ויטוריה הניח את הרעיון של חופש הים בצורה יותר בסיסית תחת העקרונות של "jus gentium".
במהלך מלחמת העולם השנייה, החלו מדינות להתרחב ולתבוע שטחי מים בכל חופי הסביבה שלהם. היו ארבע אמנות בינלאומיות שנוסחו בקפידה בסוף שנות ה-50 ועד שנות ה-70, אך הסוגיות לא נפתרו בין מדינות עד 1982 כאשר הוכנסה אמנת האומות המאוחדות בדבר חוק הים - UNCLOS. היא הסכם של זכויות וחובות של מדינות והשימוש שלהן באוקיינוס ​​העולמי עם קווים מנחים של סחר, סביבה וניהול משאבי ימיים וים פתוחים. UNCLOS החליף את ארבע האמנות הבינלאומיות שנוסחו בסוף שנות ה-50 עד שנות ה-70. נכון לשנת 2013, 165 מדינות והאיחוד האירופי הצטרפו לאמנה.
ים פתוח וחובת רישום.
לפי החוק הבינלאומי, סעיף 92 לאמנה המתאר ספינות יפליג תחת דגל של מדינה אחת בלבד, ולמעט במקרים חריגים שנקבעו במפורש באמנות בינלאומיות או באמנה זו, יהיה כפוף לסמכות השיפוט הבלעדית שלה. בים הפתוח; עם זאת, כאשר ספינה מעורבת במעשים פליליים מסוימים, כגון פיראטיות, כל מדינה יכולה להפעיל סמכות שיפוט לפי דוקטרינת סמכות שיפוט אוניברסלית. הים הפתוח הוגדר ככל חלק בים שאינו ים טריטוריאלי או מים פנימיים, מים טריטוריאליים ואזורים כלכליים בלעדיים. סעיף 88 לאמנת 1982 קובע כי הים הפתוח יישמר למטרות שלום. מדינות רבות עוסקות בתמרונים צבאיים ובניסויים של נשק קונבנציונלי ונשק גרעיני בים הפתוח.