הנשים של היפאטה עסקו בכישוף בעת העתיקה: המכשפות מיקלה ואגאוניסה, המכונות פארמהסידאה, גרו באזור. גם בתקופה מאוחרת יותר, נאמר כי מצוק אנמוטריפה ליד העיירה היא מקום רדוף על ידי קרונה ליאוסה ארמאגו.
ימי הביניים.
העיר היפאטה מוזכרת במאה השישית על ידי ההיסטוריון פרוקופיוס מקיסריה, שתיעד תיקונים בחומות העיר על ידי הקיסר יוסטיניאנוס הראשון, "ובסינקדמיוס". ייתכן והעיר ננטשה לאחר הפלישות הסלאביות במאה השביעית, והיא מופיעה מחדש במאה העשירית בשם נאי פאטראי ("פאטראס החדשה") או "פאטראי חלדיקאי" ("פאטראס הין, מחוז חלס"). עד המאה ה -13, העיר מוזכרת רק כמרכז הכנסייתי, עם ארכיבישוף מטרופוליני אחד במאה ה-10, ולבסוף שנים עשר כפופים לארכיבשוף (suffragans) במאה ה-12.
העיר מילאה תפקיד מרכזי במאה ה-13 והייתה בירתם של שליטי יוון העצמאיים של תסליה, ג'ון הראשון דאוקאס, קונסטנטין דאוקאס וג'ון השני דאוקאס. החברה הקטלאנית תפסה את נויופטרס וחלק גדול מפטוטיוס ודרום תסליה ב-1319, ויצרה את דוכסות ניופטרס החדשה, ואסליות של דוכסות אתונה. זה היה אחד הנכסים הקטלנים האחרונים שנותרו ביוון, והוא נפל לידי הטורקים העות'מאניים בשנת 1394. במאות ה-13 וה-14 שכנה עיירת המצודה סידרוקסטרון במורדות המזרחיים של אוטה. מנזר אגאתונוס, המתוארך למאה ה-15, שוכן על מורדותיו הצפוניים של ההר ליד יפתי.
מלחמת העולם השנייה.
ב־25 בנובמבר 1942 במבצע הרלינג, השמידו הבריטים בשיתוף ההתנגדות היוונית את ויאדוקט גורגופוטמוס. פעולה זו מוגדרת כאחת מפשיטות החבלה המוצלחות באירופה הכבושה.
Marjorie
Marjorie (מעוצב באותיות קטנות; בעברית: מרג'ורי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, "Evermore". השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב כמחווה לסבתה של סוויפט, זמרת האופרה מרג'ורי פינליי. בשיר, היא מדברת על העצות שנתנה לה ועל כך שהיא מרגישה אשמה שלא הכירה אותה מספיק. השיר מאופיין בקולות של סינתיסייזרים, כלי מיתר ודגימות משיריה של פינליי. השיר זכה לשבחים ביקורתיים רחבים, תוך מתן דגש על הרגש, הליריקה וההפקה שלו. מבקרים רבים בחרו בשיר כגולת הכותרת באלבום וכינו אותו כאחד משיריה הנוקבים ביותר של סוויפט.
רקע והרכב.
לפני יציאת האלבום סוויפט חשפה כי הוא יכלול שיר על סבתה. השיר הופץ ביחד עם האלבום ב-11 בדצמבר 2020 כרצועה ה-13 מתוכו. היא סיפרה כי הוא נכתב על סבתה מרג'ורי פינליי, אשר הייתה זמרת אופרה והשפיעה על הרצון שלה לפצוח בקריירה מוזיקלית. פינליי נולדה בממפיס טנסי בשנת 1928 ונפטרה בשנת 2003 ברדינג, פנסילבניה.
מילות השיר בנויות בצורה של מזמור, כאשר מבחינה לירית הוא מדבר על דברים אשר למדה סוויפט מסבתה כמו "לעולם לא לשכוח להיות חביבה", "לעולם לא להיות כל כך פיקחת" וכולי. בנוסף לכך, הוא מתאר את תחושת הצער שסוויפט הרגישה לאחר מותה ואת תחושת האשמה על כך שלא בילתה עימה מספיק זמן. הפקת השיר מאופיינת ממוזיקת סינת'טית, תוך שנעשה שימוש בכלי מיתר, בצ'לו, בהרמוניות וביטים. בנוסף לכך, הוא משלב גם את קולות הרקע של סבתה בשירת האופרה שלה. השיר למעשה מהווה המשך לרצועה השמינית ב-"Folklore", "Epiphany" אותה כתבה סוויפט על סבה, דין.
כתיבה והפקה.
השיר נכתב על ידי סוויפט עצמה והולחן על ידי ארון דסנר, כאשר סוויפט כתבה את המילים שלו בשילוב הלחן של דסנר. סוויפט עצמה תרמה להלחנה שלו כאשר הביאה לדסנר את ההקלטות של סבתה, אותן הוא כלל בתוך "Marjorie". מוזיקת הגיבוי של השיר הורכבה מ-"Alvers Hi-Hat Generator"; תוכנה שפותחה על ידי המפיק ריאן אולסון, בה היה שימוש רב בשיריה של הלהקה ביג רד משין. התוכנה לוקחת כל צליל בשיר ומחלקת אותם לדוגמאות ומציבה אותם בתבניות מוזיקליות אקראיות. דסנר עבר על התבניות, בחר את החלקים המועדפים עליו, ערך ופיתח אותם ושלח אותם לסוויפט. בעקבות הקלטת השיר, הוקלטה גם "Peace", הרצועה ה-15 ב-"Folklore" הדוגמת את "Marjorie", כאשר ההרמוניה בגשר המוזיקלי של "Marjorie" נמצאת גם ב-"Peace".
ביקורת.
אנני זאלסקי מ-"The A.V. Club" שיבחה את מילות השיר אותן כינתה כ"קורעות לב" ואת הפקתו של השיר אותה כינתה כ"מייסרת". מעבר לכך, היא כינתה את השיר כ"אחד מהשירים הטובים של הזמרת מתחילת הקריירה שלה ועד יציאתו של "Evermore"". האנה מלריאה מ-"NME" טענה ש"ייתכן והשיר מדבר על הצער והאשמה שחשה סוויפט בעקבות מותה של פינליי". מדליין קרון מ-"American Songwriter" החמיאה למילות השיר אותן כינתה כ"נשגבות" וטענה שהן משבחות את סבתה של סוויפט ומוקירות את "הדימויים החיים" שהיא מעוררת. בנוסף לכך, היא החמיאה לקליפ המילים שלו. מאורה ג'ונסטון מאנטרטיינמנט ויקלי שיבחה את השימוש בסינתיסייזרים, בכלי הנגינה ובקולותיה של סבתה וטענה כי הם מוסיפים חיים לשיר. כריס וילמן מוראייטי האמין כי "השיר ישאיר עין יבשה רק אצל אנשים שלעולם לא חוו מוות של אדם קרוב" והוסיף שנקודת השיא בו היא "קולות הרקע של סבתה של סוויפט".
אלן ג'ונסון מ-"Paste" שיבחה את השיר והחשיבה אותו כ"אחד משיריה הטובים ביותר של סוויפט בכל הזמנים", וכתבה כי "חוכמתה החזקה ביותר בשיר הופכת אותו לשיר המייצג ביותר מתוך אלבומה התשיעי "Evermore" – אלבום אינטימי ושליו". פטריק ראיין מ-"USA Today" כינה את השיר "כמחווה קורעת לב". קלייר שפר מרולינג סטון כינתה את השירה של סוויפט כ"מבריקה והורסת" וכ"קלאסיקה". בנוסף לכך, השוותה אותו לשיר הצדקה "Ronan" שהוציאה בשנת 2012, ואמרה שלסוויפט יש "כישרון בכתיבת הספדים" וכי לא יכלה לחשוב על שיר "שתופס בצורה כה מושלמת את הטרגדיה של אובדן יקירייך כשאת צעירה מכדי לראות את מלוא ערכם". מבקר מוזיקה מטעם "Stereogum" הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת והדגיש את השימוש בכלי נגינה שונים בו.
סטיבן תומאס ארלוויין מ-"AllMusic" מתח ביקורת על השימוש במוזיקה אלקטרונית בשיר ועל כך שהמוזיקה האלקטרונית לא מדגישה את הצער שחוותה סוויפט אלא עושה ההפך. ג'ון פארלס מניו יורק טיימס שיבח את הפקת השיר, ואת השימוש במכשור ובמוזיקה האלקטרונית. פונץ' ליוואנאג מ-"Manila Bulletin" תיאר את השיר כ"בלדה מרגשת ויפהפייה".
קליפ מילים.
ביום יציאתו של "Evermore", הופץ קליפ המילים הרשמי של "Marjorie" בחשבון היוטיוב הרשמי של טיילור סוויפט. הקליפ כולל תמונות וקליפים של סבתה וגם תמונות של סבתה ביחד עימה.
הצלחה מסחרית.
בארצות הברית השיר הצליח להגיע למקום ה-75 במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום ה-16 במצעד שירי הרוק &amp; האלטרנטיביים, שם נשאר במשך שלושה שבועות. במצעד השירים האלטרנטיביים הדיגיטליים דורג בשיאו במקום ה-18, תוך שזכה להצלחה גם במצעד שירי הסטרימינג (אלטרנטיבי). במצעד של רולינג סטון טופ 100 הגיע בשיאו למקום ה-56 והפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר מ-"Evermore". במצעד בילבורד גלובל 200 הגיע בשיאו למקום ה-66, אך במצעד בילבורד גלובל ללא ארצות הברית הגיע למקום ה-129. בנוסף לכך, התברג השיר גם במצעד הסינגלים האוסטרלי ובקנדה הוט 100. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע למקום ה-94 במצעד שירי הסטרימינג של המדינה.
יחסי סין–צ'כיה
יחסי סין–צ'כיה הם יחסים בינלאומיים בין סין לצ'כיה. הרפובליקה הסינית וצ'כוסלובקיה כוננו יחסים רשמיים ב-1919 וב-6 באוקטובר 1949 כוננו יחסים דיפלומטיים בין צ'כוסלובקיה לסין. בשנת 1993 הוקמה צ'כיה וירשה את אמנת צ'כוסלובקיה. היחסים, המסחר והתיירות בין סין לצ'כיה השתפרו במהירות מאז שנות התשעים; ובעשור השני של המאה ה-21 נערכו הסכמים לשיפור כלכלי יסודי יותר. לאחרונה היחסים התדרדרו בגלל פוליטיקאים בכירים מצ'כיה שביקרו בטאיוואן.
היסטוריה.
1919–1948.
בשנת 1919 הוכרה הרפובליקה הצ'כוסלובקית שזה עתה הוקמה על ידי סין. מלומדים צ'כים נטו להתעניין יותר בתרבות הסינית מאשר האחרים בסביבה. לעומת זאת, חוקרים סינים נטו להתעניין יותר בתרבות הגרמנית, כאשר אחד החוקרים יו טה-וויי אמר על אוניברסיטאות ברפובליקת ויימאר: "מדענים בקליבר של אלברט איינשטיין, מקס פלאנק ואולריך פון וילמוביץ-מולנדורף מרצים באוניברסיטאות בגרמניה - איזו מדינה אחרת יכולה להתפאר במשאבים אינטלקטואליים מאותו קליבר?" רק לאחר גל תקיפות של ה-SA בשנת 1933 נגד סטודנטים סיניים הלומדים באוניברסיטאות בגרמניה, החלו אותם סינים המעוניינים ללמוד בחו"ל לשקול אוניברסיטאות מחוץ לגרמניה. החשיבות הנמוכה של סין ליחסים עם פראג הוכחה בכך שהציר הסיני בוורשה היה גם הציר לפראג ולעיתים נדירות עזב את ורשה לפגוש פוליטיקאים צ'כוסלובקים. בעקבות שערוריית שחיתות ב-1933 בה היה מעורב הציר הסיני בוורשה, צ'אנג חסין-חי, שהתגלה כי קיבל שוחד לחתימת חשבוניות מזויפות למשלוחי נשק מצ'כוסלובקיה שהגיעו למעשה למרוקו הספרדית במקום לסין, ליאנג לון מונה לציר סין בפראג.