מיסיליה (בערבית: مسلية) הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון, הממוקם כ-14 ק"מ דרומית לעיר ג'נין. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 2,252 תושבים בשנת 2006. הגידולים החקלאיים העיקריים המעובדים במיסיליה הם זיתים, ענבים, תאנים וירקות. בכפר נמצאו חורבות רומיות ואיסלאמיות.
היסטוריה.
מיסיליה שוכנת במישור קטן למרגלות הר הגלבוע. המישור הוא חסר כל ניקוז טבעי, ותואר בתחילת המאה העשרים כביצה גדולה בעונת הגשמים המתייבשת בקיץ. במיסיליה נמצאו חרסים מהתקופות הרומית, הביזנטית, המוסלמית וימי הביניים נמצאו במיסיליה.
בשנת 1838 תיאר אדוארד רובינסון את הכפר כשטייל באזור, כגובל במארג' סאנור הפורה ביותר. הוא ציין את הכפר כחלק ממחוז הריתה, צפונית לשכם. בשנת 1870 תיאר ויקטור גרן את הכפר כ"יושב על מורדותיה הצפוניים של גבעה נטועה בעצי זית מעולים;בתחתית יש מישור פורה ומעובד היטב." במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882 מיסיליה תואר כ"כפר קטן, מנותק מהצפון עם גבעת מדרום. הכפר מוקף זית ומטעים טובים, עם העמק הפתוח שנקרא וואדי אל מלק ('עמק המלך') בצפון. אספקת המים היא מבארות, שחלקן בעלות מראה קדום. מי הבארות מסופקים בעיקר על ידי מי גשמים."
במפקד 1922 של ארץ ישראל שערכו שלטונות המנדט הבריטי, במיסיליה התגוררו כ-190 מוסלמים. מספר זה גדל במפקד 1931 ל-222 מוסלמים שהתגוררו ב-49 בתים. בסקר הכפרים של 1945 האוכלוסייה מנתה 330 נפשות על פני שטח של-9,038 דונם. מתוך שטח זה 2,683 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 2,592 דונם שימשו לגידול דגנים, ואילו 23 דונם היו קרקע בנויה.
בשנת 1961 אוכלוסיית מיסיליה מנתה 606 נפשות.
מערכת ניהול המים ההיסטורית של אאוגסבורג
מערכת ניהול המים ההיסטורית של אאוגסבורג (בגרמנית: Augsburger Wassermanagement-System) היא מקבץ של מבנים בעיר אאוגסבורג ובסביבתה במדינת בוואריה בדרום גרמניה. מבנים אלו מהווים עדות לחשיבות ולהיסטוריה של מערכת ניהול המים ההיסטורית של אאוגסבורג והוכרזו אתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-6 ביולי 2019. אתר מורשת התרבות העולמית כולל אוסף של נכסי תרבות טכניים-אדריכליים המתעדים סוגים שונים של שימוש במים בעיר ההיסטורית מתקופות שונות.
אתר המורשת העולמית של אוגסבורג כוללת 22 רכיבים, כולל תעלות מים זורמים, מפעלי המים העתיקים ביותר ומגדל המים העתיק ביותר בגרמניה, וכן מפעלי המים העתיקים ביותר, המבוססים על בארות עמוקים שהוזנו ממי תהום. המקבץ כולל גם 10 תחנות כוח הידרואלקטריות היסטוריות.
בהכרזה על אתר המורשת נכתב כי "מערכת ניהול המים של העיר אאוגסבורג התפתחה בשלבים עוקבים מהמאה ה-14 ועד ימינו. היא כוללת רשת תעלות, מגדלי מים המתוארכים למאה ה-15 עד ה-17, בה שכנו מכונות שאיבה, אטליז מקורר מים, מערכת של שלוש מזרקות מונומנטליות ותחנות כוח הידרואלקטריות, הממשיכות לספק אנרגיה בת-קיימא כיום. החידושים הטכנולוגיים שנוצרו על ידי מערכת ניהול מים זו סייעו בביסוס אאוגסבורג כחלוצה בהנדסה הידראולית".
היקף.
אתר מורשת עולמית של מערכת ניהול המים של אאוגסבורג כולל 22 רכיבים בודדים. הם ממוקמים בחלקם בעיר העתיקה של אאוגסבורג, בחלקם באזור האורבני של אאוגסבורג הרחוק מהעיר העתיקה, ובחלקם באזורים של יישובים אחרים ב. הרכיב הרחוק ביותר, תחנת הכוח הימית מיטינגן (Wasserkraftwerk Meitingen), ממוקם כ-22 קילומטרים צפונית לעיר. כל 22 הרכיבים מוגדרים מונומנטים מוגנים.
מבין הרכיבים הפרטניים הללו הנרחב ביותר הוא רשת נתיבי מים, הכוללת חלקים מתעלות לך (Lechkanäle) הפתוחות בחלקן ובחלקן הן תת-קרקעיות, תעלות ורטאך (Wertachkanäle) ונחלי מי המעיינות ביער העיר. רשת זו מחברת את 21 הרכיבים האחרים זה עם זה. אתר המורשת העולמית מהווה לפיכך שטח מוגן רציף ששטחו כ-1,130 דונם.
אזור מוגן זה מוקף באזור חיץ. במקרה של נתיבי המים הוא מורכב מרצועה ברוחב 5 מטרים משני צידי נתיב המים. לרוב הרכיבים הפרטניים יש רק אזור חיץ צר. בעיר העתיקה ההיסטורית, חלקים מיקוברפורשטדט (Jakobervorstadt), לכפירטל (Lechviertel) ומזרח אולריכפירטל (Ulrichviertel), וכן אזור משני צידי מקסימיליאנשטראסה (Maximilianstrasse) בעיר הפנימית שייכים לאזור החיץ. על פי הצעת ICOMOS, נכלל גם היער העירוני באזור החיץ על מנת להגן טוב יותר על מקורות המים. בסך הכל, כולל אזור החיץ שטח של כ-32,040 דונם.
תיאור הרכיבים.
22 הרכיבים הפרטניים הבאים שייכים למערכת ניהול המים של אאוגסבורג באתר המורשת העולמית. הסדר בטבלה להלן עוקב אחר הסדר בכתב המינוי של האתר.
ביקור באתרים.
משמעות מעמדו של אתר מורשת עולמית של אונסק"ו היא תשומת לב מוגברת לתיירות. בשל מורכבותו של אתר מורשת עולמית זה, פיזורם המרחבי של 22 הרכיבים הפרטניים והתאמתם החלקית בלבד לתיירות, ניתן לבקר את מערכת ניהול המים של אאוגסבורג בשלמותה רק בקושי רב.
רוב נתיבי המים נגישים באופן חופשי. אורך רשת התעלות קילומטרים רבים, והגיוני לבקר רק בקטעים ממנה למטרות תיירות. התעלות הקטנות יחסית בלכפירטל של אאוגסבורג פופולריות במיוחד. הם העניקו לחלק זה של העיר העתיקה של אאוגסבורג את אופיו ואת שמו. אתר מורשת עולמית "השוחט העירוני" ניצב מעל תעלת "פורדרר לך" (המכוסה בחלק זה). הרחצה בתעלות אסורה כמעט בכל מקום בגלל הזרמים מסכני החיים; ומותרת רק בכמה מקומות.
שלוש מזרקות אאוגסבורג המרהיבות (Augsburger Prachtbrunnen) ברחוב ראטהאוספלאץ ומקסימיליאנשטראסה נגישות גם הן באופן חופשי (שתיים מהן רק עד הסורג סביב המזרקות) ומבקרים אותן גם במסגרת רוב הסיורים בעיר. אולם בחודשי החורף הן מכוסות על מנת להגן עליהן מפני מזג האוויר. הפסלים המקוריים של דמויות המזרקה אינם באתר, אך ניתן לצפות בהם בכל ימות השנה בחצר הפנימית המקורה של מוזיאון מקסימיליאן.
ההוכבלאס, מפעל המים בהוכבלאס ותעלת הקרח נמצאים במרחק של כ-5 קילומטרים מהעיר העתיקה. עם זאת, שלושת האובייקטים הללו קרובים זה לזה, ולכן ניתן לצפות בהם יחד. בהתאם לעונה ולתאריך, תוכלו לצפות גם בספורטאים שעושים אימוני סלאלום בקאנו או בתחרויות בערוץ הקרח האולימפי. יתר על כן, טיול לאורך הלך, ביקור באגם קוהזה (Kuhsee) או ביער העירוני של אאוגסבורג (Augsburger Stadtwald) טובים לחיבור לאובייקטים אלה. הליכה של כ-2 קילומטרים דרך היער העירוני מחברת את שלושת רכיבי המורשת העולמית הללו עם , הפופולרי גם בקרב תיירים ו.
בחלק מהרכיבים של אתר המורשת העולמית מוצעים סיורים מודרכים - בחלק מהמקרים גם לתלמידי בתי הספר - למשל במפעל המים בשער האדום. במפעל ההידרואלקטרי לנגוויד שמוזיאון לך של בוואריה הכין. ישנם גם סיורים מודרכים ביער העיר אאוגסבורג, שבהם מוסברים חשיבותו כמערכת אקולוגית וחשיבותו בעבר ובהווה למי השתייה של אוגסבורג. אתר האינטרנט של אתר מורשת עולמית, משרד התיירות של אאוגסבורג (Regio Augsburg Tourismus GmbH) ומרכז המידע לתיירים בכיכר העירייה מספקים מידע נוסף על סיורים מודרכים.
המבנים האחרים השייכים לאתר המורשת העולמית אינם נגישים לציבור או נגישים רק מבחוץ, לרוב לא מבפנים או רק בתנאים מיוחדים.
עלונים וחומרי לימוד אחרים זמינים להורדה באתר משרד המורשת העולמית של העיר אאוגסבורג.
עג'ה
עג'ה (בערבית: عجّة) הוא כפר פלסטיני בנפת ג'נין בצפון השומרון, הממוקם כ-19 ק"מ דרומית-מערבית לג'נין. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 5,055 נפשות בשנת 2007.
היסטוריה.
לפי טענות שונות, עג'ה היא אולי אחד מן הכפרים כי שנכבשו על ידי תחותמס השלישי.
בעג'ה נמצאו חרסים מתקופות הברונזה, הפרסית, ההלניסטית, הרומית הביזנטית, המוסלמית והעות'מאנית.
בשנת 1179 הוזכר הכפר (שנקרא אז קאסאלה אג') במקורות הצלבניים ככפר שהכנסותיו הועברו לכנסיית הדורמיציון ידי האפיפיור אלכסנדר השלישי.
בסוף המאה ה-16 התקיימו בכפר כ-13 משקי בית, כולם של מוסלמים. תושבי הכפר שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% על מוצרים חקלאיים שכללו חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, כוורות ועזים. זאת בנוסף על הכנסות מזדמנות ומס לאנשי אזור שכם. בסך הכל תושבי הכפר שילמו 3,612 אקצ'ות. בכפר נמצאו חרסים מהתקופה העות'מאנית.
בשנת 1830, אנשי עג'ה לחמו נגד צבאו של האמיר בשיר שיהאב השני במהלך המצור על סנור. בשנת 1838 צוין כי עג'ה הייתה במחוז א-שאראוויא א-שורקיה. בשנת 1870, ויקטור גרן תיאר את עג'ה ככפר על פסגת גבעה עם 500 תושבים. לפי גרן, הכפר היה מוקף מטעי זיתים. במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882, הכפר תואר כ"כפר קטן ובעל מראה עתיק השוכן על שפת גבעה". הכפר בנוי מאבן, עם מטעי זיתים מתחתיו. בנוסף לכך, יש בור מים בדרום מזרח הכפר.
במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל משנת 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, התגוררו בכפר 500 תושבים. מספר זה גדל במפקד 1931 ל-643 תושבים שהתגוררו ב-142 בתים. בסקר הכפרים משנת 1945 האוכלוסייה מנתה 890 איש, על פני שטח של כ-11,027 דונם. מתוך שטח זה, 737 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 5,605 דונם לגידול דגנים, ואילו 23 דונם היו אדמות בנויות.
לפי מפקד האוכלוסין הירדני בשנת 1961 התגוררו בעג׳ה 1,190 תושבים.
גם כיום המבצר מימי הביניים עדיין עומד בפסגת הכפר, וסביבו היו מבנים מהמאה ה-16 וה-17 ושני מסגדים.
בצהרי היום (שיר)
דיאגרמת נייקוויסט
Phoenix (אלבום של שרלוט קארדין)
Phoenix הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הקנדית שרלוט קארדין. האלבום יצא לאור ב-23 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים Cult Nation Records. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.
קידום.