באוגוסט 2014, ניקולאוס ניקולופולוס, חבר פרלמנט יווני, כתב ציוץ הומופובי בחשבונו האישי, אשר התייחס לאירוסים של ראש ממשלת לוקסמבורג קסאבייה בטל עם בן זוגו גוטייה דסטניי באומרו, "מאירופה של מדינות לאום, לאירופה של מתרוממים - נשיא לוקסמבורג התארס עם אהובתו". הציוץ הוביל לביקורות שלילות מאת יוונים רבים שביקשו את התערבותו של ראש ממשלת יוון אנטוניס סמאראס. בטל עצמו השיב לציוץ של ניקולופולוס באומרו כי היחסים בין לוקסמבורג ליוון הם "מושלמים" ולא יושפעו מפוליטיקאי מבודד. ניקולופולוס התעקש להגן על טענתו ואמר כי ראש הממשלה "צריך להתבייש".
אנסטסיוס נרנטיס, חבר פרלמנט במפלגת הדמוקרטיה חדשה, השתתף גם הוא במחלוקת על הכללת זוגות חד מיניים בחוק האיחוד האזרחי והעירה הערות דומות עם ניקולופולוס, לאחר שהשווה בין הומוסקסואליות לבהמות ופדופיליה והוסיף כי לאיחודים אזרחיים להומוסקסואלים "אין מקום בארצנו".
מפלגת הימין הקיצוני הנאו-נאצית השחר הזהוב איימה בפנייתה לגברים הומוסקסואלים ונשים לסביות באומרה כי, "אחרי המהגרים, אתם הבאים". חברת "Color Youth", ארגון לא ממשלתי, דיווחה על 101 אירועים של אלימות הומופובית בין השנים 2009–2015, כאשר 75 מהם היו בשנת 2015. חמישה מהאירועים גרמו לנזקי גוף חמורים, בעוד שרובם נגעו להתקפות מילוליות.
סקר "Eurobarometer" שפורסם בינואר 2007 ("אפליה באיחוד האירופי") הראה כי 77% מהיוונים סבורים כי הומואים או לסביות בארצם "נוטים לחסרון", בעוד ממוצע האיחוד האירופי עומד על 55%. 68% מהיוונים הסכימו כי אפליה על רקע נטייה מינית היא "נפוצה" ביוון (50% באיחוד האירופי), ו-37% סברו כי היא נפוצה יותר מזה מאשר חמש שנים קודם לכן (31% באיחוד האירופי). ביוני 2015, בתגובה לחקיקת איחוד אזרחי לזוגות חד מיניים, האב של גורטינה אירמיאס, שציין קטעים מהתנ"ך, כינה הומוסקסואלים כ-"כלבים".
לטביה.
לרוב האזרחים בלטביה יש דעות קדומות נגד הומוסקסואליות, ששורשן בדרך כלל בשמרנות חברתית ובתפיסות מוקדמות ממושכות מהתקופה הסובייטית. דוגמה לכך היא האמונה שהומוסקסואליות ופדופיליה הן תופעות מקושרות. רגשות אנטי-הומוסקסואליים אלו גדלו יותר ויותר עד 2008, על ידי קבוצות דתיות שונות ופוליטיקאים בהם בשנת 2002, מאריס סאנטס, שר הומו גלוי, אשר הודח והוצא מהכנסייה האוונגלית לותרנית של לטביה. הארכיבישוף ג'ניס וונאגס הכריז מאוחר יותר בהצהרה פומבית מדוע מריס סאנטס הוצא בטענה כי קידם בפומבי במקום לגנות את "החוטאים" אשר מנהלים "אורח חיים הומוסקסואלי".
ב-23 באפריל 2021 נתגלה הנער נורמונדס קינדזוליס כשבגדיו ספוגים בנזין וגופו שרוף ב-85% אשר מאוחר יותר מת מפצעיו. קינדזוליס קיבל איומי מוות הומופוביים והותקף פיזית ארבע פעמים לפני מותו. לא היה ברור אם האירוע היה התאבדות או רצח, עם זאת, סגן מפקד המשטרה הלטבית אמר בתגובה לאירוע כי "להביא מישהו עד סף התאבדות מוגדר גם כפשע".
מולדובה.
החברה המולדובית עדיין נותרה שמרנית מאוד. אמירות הומופוביות ארסיות נאמרות על יד פוליטיקאים, ולסביות והומואים מולדובים מופלים באופן שגרתי ואלימות כלפי אנשי להט"ב אינה נדירה. ב-11 במאי 2008, המשטרה והרשויות לא הגיבו כאשר מצעד הגאווה במולדובה נמנע על ידי המונים שהקיפו, הפחידו ותקפו את משתתפי המצעד ולאחר מכן ביטלו את קיומו. בשנת 2012, בית הדין האירופי לזכויות אדם קבע כי הרשויות פגעו בזכויות האדם של המשתתפים על ידי ביטול האירוע.
סקוט לייבלי, מתנגד מולדובי נמרץ לזכויות להט"ב במולדובה, קשר נטייה הומוסקסואלית לבין רצח העם ברואנדה והשואה, וביקר במולדובה בשנת 2010 כדי להתנגד לחוק נגד אפלית להט"ב בתעסוקה. הצעת החוק עברה בוועדה פעמיים לפני שנעצרה בעקבות התנגדות מפלגת הקומוניסטים ברפובליקה של מולדובה, שהציגה את ביקורו של לייבלי כסיבה להתנגדותה. אולם, הצעת החוק אושרה בשנת 2012. בשנת 2018, נחקק במדינה חוק האוסר על אפליה על רקע נטייה מינית בתקשורת.
ב-30 באפריל 2013 אישר הפרלמנט של גגאוזיה הצעת חוק לאסור "תעמולה" של הומוסקסואליות, ביסקסואליות וטרנסג'נדריות כגון נישואים חד-מיניים ואימוץ על ידי זוגות חד מיניים. הצעת החוק לא כללה כל סוג של עיצומים מנהליים או קנסות אך חלק מהוראותיה אסרו על כל פעילות ארגון הקשור ללהט"ב באזור. הוראה נוספת נועדה לאסור על כל מועדונים הקשורים ללהט"ב ומוסדות בידור. ב-20 ביוני 2013 נפסלו הוראות אלה על ידי החלטת בית המשפט, שקבע כי חוקים אלה פוגעים בחופש הביטוי ובזכויות אדם.
ב-23 במאי 2013, למרות חוק נגד האפליה המונע אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה, הפרלמנט של מולדובה העביר הצעת חוק האוסרת על תעמולה של זנות, פדופיליה ו-"כל מערכת יחסים אחרת מאשר אלה הקשורים לנישואין ומשפחה" בהתאם. הצעת החוק כוללת גם קנסות. ההצעה נחתמה ב-5 ביולי 2013 ונכנסה לתוקף ב-12 ביולי 2013. החוק לא אסר במפורש "תעמולה" של הומוסקסואליות, אך ניתן היה לפרש זאת ככזה על ידי שופטים. עם זאת, ב-11 באוקטובר 2013 אישר הפרלמנט הצעת חוק שנועדה להסיר את התוכן אשר יכול היה להתפרש כאיסור על "תעמולה הומוסקסואלית".
סקר סוציולוגי של המכון למדיניות ציבורית בשנת 2014 הראה עמדות ציבור הומופוביות בקרב מולדובים כלפי קהילת הלהט"ב. על השאלה מה הם חושבים על הומואים ולסביות, 7.9% השיבו "מחלות נפש", 6.3% השיבו שהם "לא תקינים", 6.1% "חולים", 5.5% "רופפים", בעוד ש-2.5% היו סבורים שיש להוציאם להורג. הסקר מצא כי 83% מהמולדובנים לא מקבלים את קהילת הלהט"ב, ו-35.8% תמכו בחריפות בהפללה של יחסים הומוסקסואליים על ידי איסור זכויות (61.2%), קנסות (35.5%) או מאסר (27.2%). 88.8% מהמולדובנים הגיבו כי יוטרדו אם בן משפחתם יהיה להט"ב, ו-92% לא יקבלו מחנך / מורה להט"בי בכיתה בה ילדם לומד. במאי 2017, סקר שנערך על ידי מרכז המחקר פיו במדינות מזרח אירופה הראה כי 92% מהמולדובנים סבורים כי אין לקבל את ההומוסקסואליות על ידי החברה. בקרב צעירים בין הגילאים 18 ל-34 האחוז ירד ל-88%.
במאי 2017 ארגנו פעילי להט"ב מצעד שליו במקביל לציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה. גורמים במשטרה ביטלו את האירוע זמן קצר לאחר תחילתו, בגלל חששות בטיחותיים משום שקבוצות אורתודוקסיות פונדמנטליסטיות החלו לתקוף את משתתפיו. נשיא המדינה, איגור דודון תמך בהתקפות האלימות ההומופוביות ואמר כי, "מעולם לא הבטחתי להיות נשיא עבור ההומואים, הם היו צריכים לבחור בנשיא משלהם" ופגש באופן אישי את קבוצת הרדיקלים ובירך אותם. עם זאת, כ-450 אנשים השתתפו במצעד, שהיה מספר שיא של משתתפיו באותה תקופה.
במאי 2018 ארגנו בהצלחה פעילי להט"ב את המצעד ה-17 במדינה. המשטרה הגנה על המשתתפים מפני מפגינים הומופובים, והשתמשה בגז מדמיע כדי להדוף אותם. הנשיא דודון בירך שוב את הקבוצות הרדיקליות והפגנת אלימותן כלפי המצעד. עם זאת, קיום המצעד זכה לתמיכה משגרירויות רבות.
במאי 2019, עורכת דין לזכויות אדם המייצגת את ארגון הלהט"ב היחיד במולדובה, "GENDER-DOC" הייתה קורבן של פיגועי הצתה בעוד כי מצאה את מכוניתה נשרפת מחוץ למשרדה במרכז צ'ינאו על ידי תוקף לא ידוע. היא דיווחה למשטרה על הפיגוע שלדבריה סירבה לחקור את האירוע כי לא ראתה את הנזק כ-"משמעותי".
מונטנגרו.
הומואים ולסביות עלולים להתמודד עם אפליה והטרדות במונטנגרו. עמדות הומופוביות מושרשות בחברה וישנה התנגדות נרחבת לזכויות להט"ב. האתר בלקאן אינסייט ציין כי אף על פי שהפרלמנט העביר חוק להתרת איחוד אזרחי בשנת 2021 לזוגות חד מיניים, הסקרים הקודמים העלו כי 71% מאזרחי מונטנגרו ראו בהומוסקסואליות כ-"מחלה", וכמחצית סברו כי יש לדכא אותה על ידי המדינה.
מקדוניה הצפונית.
סצנת קהילת הלהט"ב במקדוניה הצפונית היא מצומצמת. ישנם מספר מפעלים ידידותיים לקהילה בסקופיה, וברים מסוימים המארגנים "לילות הומואים". המדינה עצמה בעיקר שמרנית מבחינה חברתית כלפי הומוסקסואליות. ישנם דיווחים רבים על השפלות פומביות, פיטורי עובדים והשלכת בני נוער הומוסקסואליים לרחובות בשל חשיפת נטייתם המינית. סקר שנערך בשנת 2002 על ידי המרכז לזכויות האזרח וזכויות האדם הראה כי יותר מ-80% מאזרחי המדינה ראו בהומוסקסואליות "הפרעה פסיכיאטרית" וכ-65% השיבו כי "להיות הומו הוא פשע המצדיק מאסר".
על פי דוחות מדינה על מנהגי זכויות אדם לשנת 2019, קהילת הלהט"ב במקדוניה הצפונית נותרה שולית, ופעילים התומכים בזכויות הלהט"ב דיווחו על מקרים של דעות קדומות, כולל דברי שנאה. הארגון "CSO Coalition Margini" תיעד 70 מקרי אלימות כלפי אנשי להט"ב בהם מקרה של תקיפה מילולית של שוטר במהלך השנה. במקרה אחר תקפו תלמידים מילולית ופיזית תלמיד תיכון הומוקסואל וכתוצאה מכך שברו את אפו. התלמיד דיווח למנהלת על המקרה אך בחר שלא לדווח על כך למשטרה. בנוסף, הדוחות ציינו שרוב מקרי האלימות כלפי אנשים להט"ב אינם מדווחים למשטרה או למוסדות אחרים.
ב-29 ביוני 2019, במהלך יום מצעד הגאווה הראשון במדינה, כ-20 הומופובים תקפו את פעיל הלהט"ב הבקים בקים אסאני בסקופיה. התוקפים רדפו אחר אסאני ו-6 פעילי להט"ב נוספים ברחוב, הוציאו אותם ממונית, הכו את אסאני ואיימו להרוג אותו ואת הפעילים האחרים. המשטרה עצרה את התוקפים ופתחה בחקירה פלילית.
סלובניה.