בראשית המאה העשרים, בשיא הקריירה שלה, הוצגו עבודותיה של סקודר במוזיאונים ציבוריים רבים ובגלריות פרטיות. תערוכת היחיד הראשונה שלה נערכה בשנת 1913 בגלריות תיאודור סטאר בניו יורק. בנוסף, עבודתה של סקודר הוצגה בכמה תערוכות לאומיות ובינלאומיות מרכזיות במהלך חייה: התערוכה הקולומביאנית העולמית (שיקגו), 1893; סלון (פריז), 1899–1901, 1905, 1908, 1910–14, 1922, 1926, 1932, 1939; התערוכה העולמית בפריז, 1900; תערוכה פאן-אמריקאית (באפלו, ניו יורק), 1901; תערוכת הרכש בלואיזיאנה (סנט לואיס, מיזורי), 1904; בביתן אמריקאי, תערוכה הבינלאומית (רומא, איטליה), 1911; והתערוכה הבינלאומית פנמה-פסיפיק (סן פרנסיסקו, קליפורניה), 1915. התערוכה העולמית (פריז), 1937; וביריד העולמי בניו יורק בשנת 1939, ועוד תערוכות לאומיות ובינלאומיות.
חיים אישיים.
סקודר החזיקה באולפני אמנות בניו יורק ובפריז, אך העדיפה לגור בפריז שם המעגל החברתי שלה היה רחב וכלל את גרטרוד שטיין, אליס ב. טוקלאס, מילדרד אולדריך ואווה מודוקי.
בשנת 1913 רכשה סקודר בית בפאתי פריז ובמשך כמה שנים הפך אותו למגורים העיקרי שלה. הסופרת מריון בנדיקט קת'רן הייתה בת זוגה של סקודר בפריז ובניו יורק בשנים האחרונות לחייה.
שנים מאוחרות יותר.
בשנות העשרים של המאה העשרים הפכו הצורות הפיסוליות של סקודר לשמרניות ומסוגננות יותר, בניגוד לדינמיות של יצירתה הקודמת והמוכרת ביותר. למרות השינוי בסגנון שלה, סקודר המשיכה לפסל ולהציג את עבודותיה בארצות הברית ובאירופה. בשנותיה המאוחרות יותר, אך היא גם ציירה. האוטוביוגרפיה שלה, פורסמה בשנת 1925.
מוות.
סקודר נפטרה מדלקת ריאות ב־9 ביוני 1940, בגיל שבעים, בעת חופשה ברוקפורט, מסצ'וסטס.
Tel Aviv Air
תל אביב אייר (Tel Aviv Air) הייתה חברת תעופה גרמנית, אשר הפעילה טיסות לתל אביב-יפו (נמל התעופה בן-גוריון) בלבד. החברה הפעילה טיסות בקו המבורג-תל אביב-יפו.
הקמת החברה.
החברה הוקמה בשנת 2020 על-ידי שני אנשי עסקים: שלמה אלמגור, ישראלי החי בגרמניה, ופאול סקודלארו.
פעילות החברה.
במרץ 2022 החלה החברה להפעיל מטוס בואינג 737-800 המבצע שתי טיסות שבועיות בקו המבורג-תל אביב-יפו.
על פי פרסום באתר "חדשות תעופה", לחברה תוכנית התרחבות שכוללת חכירה של מטוס נוסף מדגם איירבוס A320 עם מחלקת עסקים. החברה פשטה את הרגל והפסיקה את פעילותה במאי 2022.
תל אביב אייר
תוכנה חופשית וקוד פתוח
תוכנה חופשית וקוד פתוח (באנגלית: ; ראשי תיבות: Free and Open Source Software;) היא תוכנה שניתן לסווג אותה הן כתוכנה חופשית והן כתוכנה שהקוד שלה הוא קוד פתוח. כלומר, תוכנה שתנאי הרישיון שלה מעניקים לכל אחד זכות חוקית חופשית להשתמש, להעתיק, ללמוד, ולשנות את התוכנה בכל דרך שהיא ולצורך זה קוד המקור שלה משותף באופן פומבי. גישה זו נועדה לעודד השתתפות ותרומה, לצורך שיפור הקוד או לצורך הנדסת התוכנה. תוכנה קניינית, להבדיל, נמצאת תחת הגבלות זכויות יוצרים או תנאים נוספים המוכתבים על ידי רישיון תוכנה, ובמיוחד, קוד המקור שלה אינו זמין לרוב למשתמשים.
עקרונות.
על פי עקרונות FOSS, יש לשמור על זכויות חופש אזרחי בתוכנה (ראו "ארבעת החירויות הבסיסיות של תוכנה חופשית"). יתרונות נוספים של FOSS יכולים להיות עלויות נמוכות, אבטחת סייבר משופרת, יציבות הקוד (בעיקר בהקשר של השפעת תוכנות זדוניות), הגנת פרטיות, חינוך, ומתן שליטה גדולה יותר של משתמשים על החומרה שבה הם עושים שימוש. מערכות הפעלה FOSS, כמו לינוקס, ונגזרות של BSD, נמצאות בשימוש רחב כיום בכל רחבי העולם, במחשבים שולחניים, ניידים, סמארטפונים (כמו אנדרויד) ומכשירים אחרים. תנועת התוכנה החופשית (free-software movement) ותנועת הקוד הפתוח (open-source software movement) הן קהילות מקוונות שעומדות מאחורי הייצור וההפצה של מודעות ל FOSS, כאשר הקבוצה השנייה מעדיפה להשתמש במונח FLOSS (עבור free/libre).
מבט כללי.
FOSS הוא מונח שמשמש כמטרייה לתוכנה שנחשבת גם חופשית, וגם מוצעת כקוד פתוח לציבור. FOSS תמיד מאפשרת למשתמש לחקור את קוד המקור ונותנת רמת שליטה גבוהה על תפקוד התוכנה, בהשוואה לתוכנה קניינית. המונח "תוכנה חופשית" אינו מתייחס לנושאים כספיים כמו עלות התוכנה או התמיכה, אלא לסוג הרישיון שמאפשר חופש מבחינת זכויות אזרחיות ("free” as in “free speech,” not as in “free beer”). ישנם מספר מונחים וראשי תיבות קשורים לתוכנה חופשית וקוד פתוח (FOSS or F/OSS), או "free/libre and open-source software" (FLOSS או F/LOSS).
אף על פי שיש חפיפה מאד גבוהה בין רישיונות חופשיים לבין רישיונות קוד פתוח, יש הבדל פילוסופי מהותי ביניהם. הטרמינולוגיה FOSS נוצרה כדי להוות לשון מאזניים נייטרלית בשוני שבין שני ממדים אלו, לפי הדוקטרינה של FSF (Free Software Foundation) לעומת OSI (Open Source Institution), ונותנת מונח יחיד המאחד שמאפשר התייחסות לשניהם.
תוכנה חופשית.
הגדרת התוכנה החופשית, שנוסחה על ידי ריצ'רד סטולמן ואומצה על ידי המוסד לתוכנה חופשית, מגדירה תוכנה חופשית במונחים של חופש, ולא במונחים של כסף - כלומר, לא "חינם", ובמיוחד היא מכבדת את מה שסטולמן כינה "ארבעת החירויות הבסיסיות". אזכור ראשון של עקרונות אלה הופיע, ככל הידוע, בפרסום ההיסטורי GNU's Bulletin בפברואר 1986. גרסה ראשונה של המסמך בגרסתו המלאה פורסמה באתר פרויקט גנו ב-2001 והתעדכנה מספר פעמים מאז. היא תורגמה ליותר מ-40 שפות, בהן גם לעברית.
ארבעת החירויות הבסיסיות של תוכנה חופשית.
כדי שתוכנה תעמוד בהגדרה "תוכנה חופשית", ה-FSF דורש שרישיון התוכנה שלה יכבד את זכויותיהם של המשתמשים (להבדיל מרישיונות שעוסקים בזכויות המפתחים, או המגבלות החלות על המשתמשים):
קוד פתוח.
הגדרת הקוד הפתוח, משמשת את "יוזמת הקוד הפתוח" (OSI) כדי לקבוע אם רישיון תוכנה עומד בדרישות הארגון להיות "תוכנה בקוד פתוח". ההגדרה נכתבה עלי ידי ברוס פרנס על בסיס "כללי דביאן לתוכנה חופשית", ולא על פי ארבעת החירויות הבסיסיות שניסח סטולמן ופורסמה מאוחר יותר. כתוצאה מכך ציין פרנס שהקידום של קוד פתוח על ידי אריק ריימונד, האפיל שלה בצדק על מאמצי ה FSF, וחידש את תמיכתו בתוכנה חופשית. לאחר מכן, לאורך שנות ה-2000 חזר לדבר על הצורך בקוד פתוח.
תוכנה חינמית וקוד פתוח
אנה קיזנהופר
אנה קיזנהופר (בגרמנית: Anna Kiesenhofer; נולדה ב-14 בפברואר 1991) היא רוכבת אופניים ומתמטיקאית אוסטרית, בעלת מדליית זהב במרוץ אופני כביש לנשים באולימפיאדת טוקיו בשנת 2021.
ביוגרפיה.
אנה קיזנהופר נולדה בשנת 1991 בנידרקרוישטטן שבאוסטריה.
בשנת 2011 קיבלה תואר ראשון במתמטיקה מהאוניברסיטה הטכנית של וינה. בשנת 2012 קיבלה תואר שני במתמטיקה מאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 2016 קיבלה תואר דוקטור מהאוניברסיטה הפוליטכנית של קטלוניה, על עבודה שכותרתה: "Integrable systems on b-symplectic manifolds". המשיכה לפוסט-דוקטורט ב-Ecole Polytechnique Federale de Lausanne והיא חלק מקבוצה שחוקרת משוואות דיפרנציאליות חלקיות לא ליניאריות, שמופיעות בפיזיקה מתמטית.
בשנים 2011–2013 השתתפה בטריאתלון ובדואתלון. לאחר שנפצעה התמקדה החל מ-2014 ברכיבת אופניים. הצטרפה לקבוצה קטלאנית. בשנת 2015 ניצחה בתחרות Gran Fondo New York. ב-2016 ניצחה בתחרות Coupe d'Espagne. בספטמבר אותה שנה הגיעה למקום השני בתחרות Tour de l'Ardèche .
ביולי 2021 השתתפה באולימפיאדת טוקיו במרוץ אופני כביש לנשים לאורך 137 ק"מ כנציגה היחידה בענף זה מאוסטריה וזכתה במדליית זהב, כשהקדימה ב-75 שניות את אנמיק ואן פלוטן מהולנד. היא הצטרפה לקבוצת בריחה של חמש רוכבות, שבהמשך הפכה לקבוצה של שלוש (קיזנהופר, עומר שפירא מישראל ואנה פליכטה מפולין). בקילומטר ה-86 היה לקבוצה זו יתרון של עשר דקות על הדבוקה המרכזית. 40 ק"מ מהסיום, קיזנהופר נפרדה משפירא ופליכטה, והובילה עד לסיום.
ייצ'אנג
ייצָ'אנְג (; בפין-יין: Yíchāng) היא נציבות עירונית במערב מחוז חוביי שבמרכז הרפובליקה העממית של סין. הנציבות גובלת ב ובמועצה המיוערת שנונגג'יה מצפון, ב ו ממזרח, בנציבות האוטונומית של ה והמיאו אנשה ממערב, במחוז חונאן מדרום ומרוחקת כ-286 ק"מ מערבית לבירת המחוז ווהאן. סכר שלושת הערוצים נמצא ברובע יילינג שבצפון-מרכז הנציבות. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 4,017,607 תושבים בשטח כולל של 21,229 קמ"ר, מתוכם 1,604,740 בשטח האורבני.
היסטוריה.
בתקופות קדומות ייצ'אנג הייתה ידועה כיילינג. רישומים היסטוריים מתארים כי בשנת 278 לפני הספירה, בתקופת המדינות הלוחמות, הצית גנגל צ'ין, באי צ'י את יילינג. בשנת 222 לספירה ייצ'אנג היה גם האזור שבו נערך "קרב יילינג", בתקופת שלוש הממלכות.
תחת קיסר צ'ינג גואנגשו, ייצ'אנג נפתחה למסחר זר כנמל מסחר לאחר שצ'ינג ובריטניה הגדולה הסכימו על אמנת השפו, שנחתמה על ידי סר תומאס ווייד ולי הונג-ג'אנג בצ'פו (ינטאי) ב-21 באוגוסט 1876. הממשלה הקיסרית הקימה שם חברת ניווט והחלה בבניית מתקנים. מאז 1949 למעלה מ-50 רציפים (באורך כולל משולב של מעל 15 קילומטרים) נבנו בנמל.