ההזדמנות הראשונה במשחק הייתה של יובנטוס. כריסטיאן ויירי השתלט על כדור ארוך של שוער קבוצתו, אנג'לו פרוצי, ומתוך הרחבה בעט לרשת החיצונית. השער הראשון במשחק נכבש בדקה ה־29, לאחר שכדור קרן לזכות דורטמונד הורחק על ידי הגנת יובנטוס אל האגף הימני. פול למברט הגביה את הכדור בחזרה לרחבה, והחלוץ קרלהיינץ רידלה השתלט עליו עם החזה והקדים את פרוצי כדי לקבוע 1–0 לדורטמונד.
יובנטוס כמעט והשוותה את התוצאה מיד. זינדין זידאן הצליח לעבור בין שלושה מגני דורטמונד ולהרים כדור שעבר על סף השער. אמנם, מהעבר השני הצליחה דורטמונד לכבוש את השער השני במשחק בדקה ה־34, חמש דקות לאחר שערה הראשון. שוב היה זה רידלה, הפעם בנגיחה ממרכז הרחבה לאחר הגבהת קרן מאגף ימין.
דקות ספורות לסיום המחצית זינדין זידאן שוב התקרב לכיבוש שער, לאחר שבעיטה חזקה ושטוחה שלו מ־16 מטרים הכניעה את שוער דורטמונד שטפן קלוס אך פגשה בקורת השער. גם ויירי ניסה כוחו מרחוק, אך הבעיטה שלו עלתה מעל לשער. המחצית הראשונה הסתיימה בתוצאה 2–0 לדורטמונד.
מחצית שנייה.
עם פתיחת המחצית השנייה ביצעה יובנטוס את החילוף הראשון שלה, כשאלסנדרו דל פיירו החליף את סרג'יו פוריני.
כריסטיאן ויירי היה קרוב להחזיר את יובנטוס למשחק, אך בעיטה שלו מהאוויר שפגעה ברגל של מגן יריב נעצרה במשקוף. בדקה ה־65 הצליחה יובנטוס לחזור למשחק, לאחר שאלן בוקסיץ' פרץ לתוך הרחבה מאגף שמאל והעביר כדור רוחב, אותו כבש דל פיירו בעקב, ויובנטוס צימקה את התוצאה ל־2–1.
בדקה ה־70 נכנס לארס ריקן, קשרה בן ה־20 של דורטמונד, בוגר האקדמיה ויליד העיר, במקומו של סטפן שפויזאט. לאחר 16 שניות בלבד על המגרש קיבל ריקן כדור עומק מאנדראס מולר, ובנגיעה אחת מ־18 מטר הקשית מעל השוער פרוצי וקבע את תוצאת המשחק, 3–1 לדורטמונד, שזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה.
בוב לנייר
מדריך בדקר
מדריך בֶּדֶקֶר (בגרמנית: Baedeker) הוא סדרת מדריכי הטיולים הוותיקה בעולם.
היסטוריה.
בשנת 1827 יסד קרל בדקר בעיר קובלנץ שבגרמניה בית הוצאה לאור. ב-1835 החל להוציא לאור ספר הדרכה למטיילים באזור הריין על מנת שיוכלו לטייל באופן עצמאי ולא יצטרכו לשלם למורי דרך מקומיים (בדוגמת מדריך הטיולים שהוציאה לאור באנגלית הוצאת ג'ון מאריי). בהמשך החליט בדקר להתמקד בכתיבה והוצאה לאור של מדריכי טיולים. החברה התרחבה עד מהרה ליעדים נוספים והצטיינה במסירת מידע מדויק ועדכני, נוח ויעיל להתמצאות ובמפות מודפסות באיכות מעולה. בתחילה ערך בדקר עצמו את הסיורים ולאחר מכן גייס עובדים, תוך דרישה מפורשת לדיווח אמין, מלא ומדויק ככל הניתן (למשל מספר המדרגות המדויק שיש לטפס). המדריך הודפס בכריכה בצבע אדום, שהפכה מזוהה עמו. לאחר שקרל בדקר מת בשנת 1859 הוביל בנו פריץ את החברה לתור הזהב שלה.
אחת מההמצאות שהחדיר בדקר הייתה שיטת דירוג לאתרים, בתי מלון ומסעדות שהתבססה על ציון כוכב אחד ("טוב") עד שלושה כוכבים ("אסור להחמיץ!") ליד שמותיהם. כן חידש המדריך כאשר הציע מסלולי טיול מוכנים-מראש המחברים אתרים מומלצים לתייר שעיתותיו אינן בידיו וחפץ להספיק לראות כמה שיותר אתרים בעלי חשיבות. עם זאת, פירט המדריך עובדות רבות על כל ישוב, כולל נתונים דמוגרפיים וכלכליים, שהפכו אותו בדיעבד לכלי תיעודי עבור חוקרים והיסטוריונים.
המהדורה הראשונה של בדקר באנגלית ראתה אור בשנת 1861 ורוב המהדורות נדפסו בדרך כלל בגרמנית, אנגלית וצרפתית. בשנות ה-60 של המאה ה-19 התרחב המדריך מעבר לגבולות גרמניה ליעדי תיירות בשווייץ, איטליה, צרפת וארצות השפלה. ב-1867 ראה אור מדריך פריז המפורט. בדקר שם לו למטרה לשוב ולבדוק באופן שיטתי כל יעד מדי שנים אחדות, על מנת להציב על המדף מהדורה עדכנית ככל האפשר, דבר שסייע מול המתחרים הרבים שהחלו לפרסם מדריכי טיולים דוגמתו. ב-1878 יצא לאור מדריך לונדון והסביבה. המדריך הראשון ליעד מחוץ לאירופה היה מדריך בדקר לארץ ישראל (פלשתינה) וסוריה, שחובר בידי המזרחן אלברט סוצין, ראה אור ב-1875 ותורגם בתוך שנה לאנגלית. ב-1877 יצא המדריך השני ליעד מחוץ לאירופה – המדריך למצרים התחתונה ולחצי האי סיני. ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה היו מדריכי בדקר לרבים מהיעדים התיירותיים ברחבי העולם. בשנת 1925 מת פריץ בדקר ואת החברה המשיך להוביל בנו הנס. בית ההוצאה המשיך לפעול ממטהו בלייפציג לאורך שתי מלחמות העולם. מהדורת "מצרים" של המדריך משנת 1929, שראתה אור לאחר סערת תגליותיו של הווארד קרטר, הפכה לאחד הכותרים הפופולריים והקלאסיים בעולם מדריכי הטיולים. המהדורה שבה ונדפסה ב-1974 ומאז במספר הדפסות חוזרות. השלטון הנאצי ביקר וצינזר את המדריכים שהמשיכו להופיע. בפרט נודעה מהדורה מיוחדת של מדריך גרמניה באנגלית שראתה אור ב-1936 לכבוד אולימפיאדת ברלין.
לאחר מלחמת העולם השנייה הועבר ניהול החברה לאחיינו של הנס, קרל פרידריך בדקר. מטה בית ההוצאה היה בלייפציג, שנמצאה בשטח מזרח גרמניה והשלטון שם סירב לתת לו רישיון להמשך פעילותו. הוצאת בדקר המשיכה בפרסום מדריכים מוטוריים באמצעות חברת בת בשטוטגרט ומדריכים אזוריים תלת-לשוניים לאזורים בגרמניה המזרחית, בפרט לעיר ברלין.
בשנת 2007 חודשה החברה במתכונתה המקורית כחברת מדריכי טיולים גלובלית.
בהיסטוריה ובתרבות.
בספרו משנת 1908 "זכרונות אהבה מפירנצה" עושה א.מ. פורסטר שימוש ביחס הדמויות למדריך ה"בדקר" שלהן, על מנת לתאר את אופיין. הסופר האמריקאי תומאס פינצ'ון סיפר כי השתמש במדריכי בדקר ישנים על מנת לספוג את אווירת המקום והזמן עליהם רצה לכתוב.
בשנת 1942 הכריז התועמלן הנאצי גוסטב בראון פון שטום "אנחנו נפציץ כל מקום (באנגליה) שזכה לציון שלושה כוכבים במדריך בדקר", הכרזה על פיה ניתן הכינוי "בליץ בדקר" לסדרת הפצצות הערים ההיסטוריות אקסטר, באת', יורק, נוריץ' וקנטרברי .
השם "בדקר" הפך שם נרדף למדריך טיולים. בביקורת "הפועל הצעיר" על ספרו של ישעיהו פרס, "ארץ ישראל: ספר המסעות של ארץ ישראל וסוריה הדרומית" נאמר, בין השאר "השאלה היא רק אם זהו בדקר בעברית או בדקר עברי... במבוא המפורט נותן לנו המחבר את כל החומר הרגיל בכל בדקר לועזי". חמדה בן-יהודה, למשל, בדיווחה משווייץ ב-1909, סוקרת את סוגי התיירים ובהם:
רמי רחמים ברכיהו
ניצב משנה הרב רמי רחמים ברכיהו (נולד ה'תשכ"ז, 1967) הוא הרב הראשי של משטרת ישראל. בעבר שימש כרב היישוב טלמון וראש בית המדרש "מאמינים במשטרה". חיבר ספרי שו"ת, היה ר"מ במכינה ישיבתית קדם צבאית "אלישע".
תולדות חייו.
ברכיהו נולד לברוך נריה ברכיהו וגדל בשכונת הבוכרים בירושלים והושפע רבות מדרכם של הרבנים הספרדיים שם וביניהם גם מתורתו של הרב עובדיה יוסף. כך מספר הרב: "אני לא יכול להתעלם מחוויות הילדות בשכונה בה נולדתי (שכונת הבוכרים בירושלים), ומה שראיתי כילד וכנער מתבגר, כיצד בשבת רבנים ספרדים מכבדים, מכילים, מחבקים ודואגים להכנסת אורחים של מחללי שבת ומופקרים, ועושים זאת באהבה גדולה כל כך ובאופן טבעי ופשוט." למד בישיבה התיכונית חורב ולאחר מכן בישיבת ההסדר "ברכת משה" במעלה אדומים, שם היה לתלמידו של הרב נחום אליעזר רבינוביץ'. שירת בצבא בחיל השריון. למד בכולל ארץ חמדה. בגיל 24 מונה לרב היישוב טלמון. בעבר כיהן כראש בית המדרש "מאמינים במשטרה", שהכשירה ועודדה גברים דתיים-לאומיים להתגייס לשורות המשטרה. כיום משמש כרב המשטרה, וכן כדיין בבית הדין לממונות במערב בנימין, יחד עם הרב מיכאל הרשקוביץ, הרב יעקב שרעבי ראש ישיבת נחלת ישראל, הרב חיים צפרי והרב קופלד.
באוקטובר 2016 הוחלט למנות את הרב ברכיהו לתפקיד רב המשטרה על ידי השר גלעד ארדן בהמלצת מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך בדרגת ניצב משנה. הוא נכנס בפועל לתפקיד ב-15 בדצמבר של אותה שנה.
הרב ברכיהו היה בעבר חבר במועצה הרבנית של ארגון רבני צהר.
אשתו נולדה בהולנד.
השקפתו התורנית כרב משטרת ישראל.
במאמר שפרסם עוד בטרם מונה לרב המשטרה, הולך הרב ברכיהו בעקבות הרב שאול ישראלי הרואה בפעילות המשטרה בשבת חלק מגדר "פיקוח נפש ציבורי". לכן, גם סיור של ניידת ברחובות השכונה היא מותרת בשבת, הגם שאיננו יודעים להצביע על "חולה לפנינו", או על הפיקוח-נפש הספציפי הקיים.
בשנת 2019 במאמר בכתב העת תחומין בנושא "הריבונות כשיקול הלכתי: אבטחת טקס 'שבת האור' בכנסיית הקבר", מחדש הרב ברכיהו, שמעבר לגדרי פיקוח נפש רגילים, בעצם השמירה על החוק והסדר יש משום מימוש הריבונות של מדינת ישראל, ומעמדה ההלכתי של מימוש הריבונות הוא כניהול מלחמה על ידי מדינת ישראל על החלת ריבונות בשטחי ארץ ישראל, ולאור זאת יש לגזור את המעמד ההלכתי של השוטרים השומרים על החוק והסדר. במאמר זה הוא אף הולך צעד נוסף ורואה בשמירה על חופש הדת והפולחן חלק מאותו מימוש ריבונות של המדינה.
במאמר נוסף כותב הרב ברכיהו שגם הורדת מפלס אלימות יש בה משום ספק פיקוח שיכול להצדיק הקלות בהלכות שבת. ולכן מותר לשוטרים להפעיל בשינוי ולענוד מצלמות גוף גם בשבת, מכיוון שהשימוש במצלמות גוף הוכח כגורם המפחית אלימות מצד כל הגורמים המעורבים בתקרית.
ארגואה
ארגואה (בספרדית: Aragua) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון ונצואלה, גובלת בים הקריבי בצפון, בוורגאס ובמירנדה במזרח, בגואריקו ובקוחדס בדרום ובקרבובו במערב.
המדינה משתרעת על שטח של 7,014 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 1,630,308 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מרקאי.
היסטוריה.
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.