בראון למד אצל ויליאם פינדן, חרטות, ובסטודיו שלו קיבל את השכלתו האמנותית היחידה. עם זאת, הוא לא התאים לחריטה, אבל במהלך 1833 קיבל פרס חשוב של החברה לאמנויות על ציור. הוא נטש את החריטה בשנה שלאחר מכן והחל בעבודות אמנותיות אחרות, במטרה להפוך לצייר.
קריירה.
באביב 1836 פגש את צ'ארלס דיקנס. בתקופה שבה חיפש דיקנס מישהו שיאייר את רשומות מועדון הפיקוויקים. בראון הפך למאייר חוברתו הקטנה. במהדורה המקורית של פיקוויקים, שהונפקה בהמשכים חודשיים מתחילת 1836 ועד סוף 1837. האיורים הראשונים צוירו ידי רוברט סימור, שהתאבד באפריל 1836. הלוחות הבאים היו של רוברט ויליאם בוס.
האבלט בראון וויליאם מייקפיס תאקרי ביקרו במשרד המו"לים עם דוגמאות מעבודותיהם לבדיקת של דיקנס. הסופר העדיף את האיור של בראון. הלוחות הראשונים של בראון עבור רשומות הפיקוויקים היו חתומות בשם "נמו", אך בשלישית כבר חתום בשם "פיז", שם בדוי ששמר עליו בעתיד.
פיז פיתח את הדמות סם ולר באופן גרפי בדיוק כפי שסימור פיתח את פיקוויקים. דיקנס ופיז הפכו לחברים טובים ובשנת 1838 נסעו יחד ליורקשייר כדי לראות את בתי הספר שבהם הפך ניקולס ניקלבי לגיבור. מאוחר יותר הם עשו כמה מסעות נוספים יחד כדי להקל על עבודת המאייר. דמויות נוספות של דיקנס אויירו על ידי פיז בהמשך בניהם היו מייג'ור באגסטוק, גברת גאמפ, ודייוויד קופרפילד. מתוך עשרת ספריו של דיקנס שפיז אייר, הידוע ביותר היה דייוויד קופרפילד.
בראון עשה כמה רישומים לפאנץ' בימיו הראשונים של המגזין וגם לקראת סוף חייו. הוא עיצב את העטיפה של המגזין ששימשה במשך שמונה עשר חודשים מינואר 1842.
בנוסף לעבודתו עבור דיקנס, פיז אייר יותר מעשרים מהרומנים של לבר. הוא גם אייר את הרומנים של האריסון איינסוורת' ופרנק סמדלי.
רוב עבודותיו של בראון נחרטו על לוחות פלדה מכיוון שהן נוצרו למהדורות גדולות בהרבה מלוחות העשויות מנחושת. בראון התעצבן על כך שחלק מהתחריטים שלו הועברו לחריטת אבן על ידי המו"לים והודפסו כליטוגרפיות. באופן חלקי במטרה למנוע טיפול כזה בעבודתו, הוא שורות של קווים על הלוח בכדי להשיג את מה שנראה כגוון אפור. כאשר נעשה שימוש בחומצה, גוון זה נתן אפקט הדומה במידה מסוימת למצוטינט, שבאותה עת היה כמעט בלתי אפשרי להעביר אותו לאבן.
מוות.
בראון עבד אצל אותם המוצאים לאור עד 1867, אז סבל ממחלה שגרמה לשיתוק. לאחר שהחלים, הוא ייצר חיתוכי עץ רבים.
בשנת 1878 הוענקה לו קצבה על ידי האקדמיה המלכותית. בריאותו החמירה בהדרגה עד שנפטר ב-8 ביוני 1882
קריינדל שטיינהארט
הרבנית קריינדל שטיינהארט (נפטרה בה'תקל"א) הייתה אשת רבי יוסף שטיינהארט, ואחותו של רבי ישעיה פיק. מספר חידושי תורה בשמה הובאו בספרי אחיה ובעלה.
ביוגרפיה.
לא ידועים פרטים על תולדותיה בכלל, למעט מספר פרטים וחידושים תורניים. נולדה בתחילת המאה השמונה עשרה, לרב לייב מוכיח ברלין, ונישאה לרבי יוסף שטיינהארט. בשער ספרו "זיכרון יוסף", רבי יוסף משבח את אשתו, .
בתשובה יג (דף טז:) לפני שמביא חידוש בשמה כותב כך,
אגוסטין קאנוביו
אגוסטין קאנוביו גראביס (בספרדית: Agustín Canobbio Graviz; נולד ב-1 באוקטובר 1998) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקיצוני באתלטיקו פרנאאנסה.
קריירה.
קאנוביו גדל במחלקת הנוער של פניקס, וב-30 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי הקבוצה הבוגרת, בהפסד 0–1 לסרו. ב-9 בינואר 2018 עבר לפניארול.
בינואר 2020 שב לפניקס, ובאפריל 2021 שב לפניארול.
קריירת נבחרות.
קאנוביו שיחק בנבחרת הכדורגל עד גיל 20 של אורוגוואי, זכה איתה באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20 והגיע עד לחצי גמר גביע העולם בכדורגל עד גיל 20.
קווין דוסון
קווין אמיליאנו דוסון בלאנקו (בספרדית: Kevin Emiliano Dawson Blanco; נולד ב-8 בפברואר 1992) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת השוער בפניארול, בה הוא משמש כקפטן שני.
קריירה.
דוסון גדל במחלקת הנוער של נסיונל, ולקראת עונת 2011/2012 עבר לשחק בקבוצת הבוגרים של פלאזה קולוניה, ששיחקה בליגה האורוגוואית השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-19 בנובמבר 2011. בתום עונת 2014/2015 עלה עם הקבוצה לליגת העל האורוגוואית.
בינואר 2017 הושאל לעונה אחת לפניארול, ובתום העונה רכשה אותו פניארול תמורת 420 אלף אירו, ודוסון הפך לשוער הראשון של הקבוצה.
אריה רייטר (באר שבע)
אריה רייטר (נולד ב-1929, וסלוי, רומניה) היה סמנכ"ל בנק המזרחי ומנהל אזור הדרום בבנק, היה יו"ר וועדת הבניה של ישיבת בני-עקיבא "אוהל שלמה" בבאר שבע, הוביל את הקמת בית הכנסת סטרומה ומוזיאון סטרומה, והיה חבר מועצת העיר באר-שבע. רייטר הוכתר בשנת 2002 כיקיר העיר באר-שבע,
ביוגרפיה.
רייטר נולד ב-9 יוני 1929, ב' סיון תרפ"ט, לאביו אליעזר ולאמו טובה. המשטר הרומני הפשיסטי לקח את אביו לעבודת כפייה בשנת 1941 ועול פרנסת אמו, שני אחיו וסבתו הוטל עליו כאשר היה בן 13 בלבד. אביו נהרג ב-1943. לאחר סיום המלחמה הצטרף לתנועת בני עקיבא ועסק בקידום העלייה לארץ של הנוער בעירו. ב-1951 עלה לארץ והצטרף למשפחתו שכבר הייתה בארץ. רייטר היה מנהל חשבונות במשרד האוצר בשנים 1954–1956, ובשנים 1956–1994 עבד בבנק המזרחי, כפי שמפרט הסעיף הבא. במקביל לעבודתו הבנקאית עסק רייטר בהתנדבות בענייני ציבור שונים ומגוונים, כולל הקמת מוסדות ציבור ונציגות פוליטית במועצת העיר.
בשנת 1959 נשא רייטר את יהודית לבית כהן ולהם שלוש בנות ושני בנים, ביניהם תת-אלוף (במיל') אלי רייטר.
בנקאות.
רייטר החל לעבוד בסניף בנק המזרחי כפקיד ראשי ראשון עם הקמת הסניף ב-1956, הפך ב-1964 למנהל הסניף ובשנים 1981–1994 היה מנהל מרחב דרום של בנק המזרחי וסמנכ"לו. במהלך עבודתו היה רייטר אחראי להקמת סניפי הבנק ברחבי הדרום.
הקמת מוסדות בבאר-שבע.
בזמן כהונת ראש העיר דוד טוביהו הקים רייטר עמותה להקמת בית כנסת והשיג שטח ותקציב חלקי להקמתו. בהמשך גייסו רייטר וחבריו מהציבור כסף נוסף והקימו בשנת 1961 את בית הכנסת סטרומה על שם 768 הנספים באוניית המעפילים מרומניה שטבעה בדרכה לארץ בשנת 1942 במהלך מלחמת העולם השנייה. עם הזמן העמיד רייטר דור המשך ניהולי לבית הכנסת ומונה על ידי מתפללי בית הכנסת לנשיא בית הכנסת לכל חייו.
ב-1962 נשלח הרב אברהם סילברט זצ"ל, ר"מ בישיבת בני-עקיבא בכפר הרא"ה להקים בבאר-שבע את ישיבת בני עקיבא "אוהל שלמה". רייטר נחלץ לסייע לו ועמד בראש וועדת הבניה שהקימה את קריית הישיבה, כולל פנימייה, בית מדרש מרכזי, חדרי כיתות ושיכון ר"מים ומורים.
בשנים 2005–2006 הקים רייטר בקומה השנייה של בית הכנסת סטרומה, מוזיאון על שם האוניה, מוזיאון סטרומה, אשר מקיים יום זיכרון שנתי לטביעת אונית המעפילים סטרומה, ומשמש אתר ביקורים של תלמידי בתי ספר וחילי חיל הים. על רעיון הקמת המוזיאון סיפר רייטר "יום אחד, ילד זרק אבן דרך חלון בית הכנסת ושבר אותו. לאחר שהסברתי לו שלא כך מתנהגים, שאלתי אותו באשר לבית ספרו וכיתתו, ודיברתי עם המורה שלו. היא לא שמעה את סיפורה של ה'סטרומה'. אחר כך פניתי למנהלת בית הספר וגם היא לא הכירה את הסיפור. הבנתי באותו היום שכדי שזיכרון הנופלים יישמר, עליי לעשות מעשה, והקמתי את המוזיאון הרשמי לזכר הנופלים".
פעילות ציבורית.
רייטר היה חבר מועצת העיר מטעם המפד"ל בשנים 1989–1994 ולאחר פרישתו כיהן כחבר וכיו"ר של וועדת הערר לארנונה . בנוסף, רייטר הוא נשיא כבוד של התאחדות יוצאי רומניה בנגב, היה חבר המועצה הדתית וגזבר המוזיאון לאמנות. לקח חלק בהקמת בית הכנסת מולדת, היה ממקימי מוסדות "בית מוריה", בין מייסדי ער"ן בבאר שבע, נציג קרן הלוואות של בני ברית בעולם, וחבר פיקוד דרום של פס"ח (פינוי, סעד, חללים).
יקיר העיר באר-שבע.
בשנת 2002 העניק ראש העיר יעקב טרנר לאריה רייטר את התואר "יקיר העיר באר שבע" לפי החלטת וועדה של 14 טובי העיר. בהחלטת ההענקה נאמר עליו בין השאר: "אריה רייטר משמש כתובת לכל יוזמה, להקמת מוסדות שונים אשר הביאו רווחה רוחנית וגשמית לתושבי העיר..."
פקונדו טורס
פקונדו דניאל טורס פרס (בספרדית: Facundo Daniel Torres Pérez; נולד ב-13 באפריל 2000) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי בפניארול ובנבחרת אורוגוואי.
קריירה.
טורס החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של פניארול, וב-16 באוגוסט 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בניצחון 2–0 על בוסטון ריבר. הוא עלה כמחליפו של מתיאס דה לוס סנטוס בדקה ה-46, וחמש דקות לאחר מכן כבש שער בכורה.
קריירת נבחרות.
טורס שיחק בנבחרות אורוגוואי הצעירות, והוא מלך השערים בכל הזמנים של הנבחרת עד גיל 17.
ב-5 במרץ 2021 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד ו, אך המשחקים נדחו בשל מגפת הקורונה.
ב-3 ביוני 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשעלה כמחליף בדקה ה-66 בתיקו 0–0 עם .
אנה ג'והנסון
נסטור גונסאלבס
נסטור גונסאלבס מרטיניקורנה (בספרדית: Néstor Gonçalves Martinicorena; 27 באפריל 1936 – 29 בדצמבר 2016) היה כדורגלן אורוגוואי ששיחק בעמדת הקשר האחורי בפניארול ובנבחרת אורוגוואי, והוא מלך ההופעות של פניארול בכל הזמנים.
קריירה.
גונסאלבס נולד בקביוס שבאורוגוואי, ובשנת 1957 הצטרף לפניארול. הוא פרש במדי הקבוצה בשנת 1970, במשחק נגד סרו.
הוא היה שותף מרכזי בדור הזהב של הקבוצה וזכה עם בתשע אליפויות (חמש מהן רצופות), בשלושה גביעי ליברטדורס, בשני גביעים ביניבשתים ובסופר קאפ האלופות הבין-יבשתי. הוא הכדורגלן האורוגוואי היחיד ששיחק בשישה משחקי גמר גביע הליברטדורס.