לונוחוד 1 (ברוסית: Луноход-1) - רובר לא מאויש שנחת על הירח על גבי הנחתת "לונה 17" ופעל על קרקעית הירח כ-10 חודשים. במהלך פעילותו הרכב העביר למרכז הבקרה בכדור הארץ מידע רב. הלונוחוד 1 היה לרובר הרובוטי הראשון שנחת על גרם שמימי אחר.
תיאור הרכב.
הרכב היה מיועד לחקר הירח ולשם כך מצויד בציוד מדעי מתאים. מסת לונוחוד 1 הייתה 756 קילוגרם, אורך - 4.42 מ', רוחב - 2.15 מ', גובה - 1.92 מ'.
הוא היה מצויד במכשירים הבאים: 2 מצלמות טלוויזיה, ספקטרומטר רנטגני, טלסקופ רנטגני, מד מרחק, מגלה קרינה, רפלקטור.
הרכב התחיל לפעול ב-17 בנובמבר 1970 וקשר אחרון איתו נוצר ב-14 בספטמבר 1971.
תיאור המשימה.
החללית "לונה 17" שוגרה ב-10 בנובמבר 1970. הגשושית הייתה במסגרת תוכנית לונה הסובייטית והיא נבנתה במשרד תכנון "לאבוצ'קין" בראשותו של גאורגי בבקין. ב-15 בנובמבר החללית הגיע לקרבת הירח. ב-17 בנובמבר בוצעה הנחיתה באזור ים הגשמים ורכב חלל "לונוחוד 1" ירד לקרקעית.
התוכנית הייתה לפעילות במשך 3 חודשים אך הרכב פעל כ-10 וחצי חודשים. במהלך זה הוא עבר 10,540 מ', העביר למרכז הבקרה 211 צילומים פנורמיים ו25 אלף צילומים רגילים. בנוסף לכך בוצע חקר קרקעת הירח. המהירות המרבית הייתה 2 ק"מ בשעה. בתקופת פעילות רכב החלל בוצעו 157 סדרות קשר.
ב-15 בספטמבר 1971 טמפרטורה בתוך תא המכשור התחילה לרדת, ב-30 בספטמבר מרכז הבקרה לא הצליח ליצור קשר עם המתקן וב-4 באוקטובר ניסיונות ליצירת קשר הופסקו.
על הרכב הותקן מחזיר פינתי, שבאמצעותו היה ניתן למדוד, באופן מדויק, את המרחק עד לירח. במשך שנה וחצי בוצעו מדידות המרחק, אך לאחר תקופה זו, המיקום המדויק אבד. ב-22 באפריל 2010 מדענים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי הודיעו שקלטו אות ממחזיר פינתי שהותקן על לונוחוד.
מישל דוקרי
מישל סוזאן דוקרי (באנגלית: Michelle Suzanne Dockery; נולדה ב-15 בדצמבר 1981) היא שחקנית וזמרת אנגליה. הייתה מועמדת לפרס גלובוס זהב ולפרס אמי. תפקידה הידוע ביותר הוא כליידי מרי קרולי בסדרת הדרמה של ITV "אחוזת דאונטון". על תפקידה במחזה "שמש בוגדנית" הייתה מועמדת לפרס לורנס אוליבייה כשחקנית המשנה הטובה ביותר.
ביוגרפיה.
מישל סוזאן דוקרי נולדה ב-1981 בלונדון. יש לה שתי אחיות גדולות ממנה, לואיז וג'ואנה. אביה מייקל פרנסיס דוקרי נולד באתלון (Athlone) שבאירלנד, ואימה היא מסטפני שבמזרח לונדון. אם סבתה מצד אימה, מוד מליון, נולדה בשנת 1910 בניוהאם והייתה משרתת.
דוקרי למדה בבית הספר Chadwell Heath Foundation School בצ'דוול הית' שבאסקס. אחר כך למדה בבית הספר למשחק Finch Stage School ובבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה אותו סיימה בשנת 2004.
כשלמדה בגילדהול הייתה דוקרי חברה ב-National Youth Theatre וזכתה במדליית זהב על הופעותיה. הופעת הבכורה המקצועית הייתה ב-2004 בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "חומריו האפלים" מאת המחזאי הבריטי ניקולס רייט עיבוד לספר באותו שם מאת פיליפ פולמן. ב-2006 הייתה מועמדת לפרס איאן צ'ארלסון על תפקידה כדינה דורף במחזה "עמודי החברה" בתיאטרון הלאומי.
עוד בתיאטרון הלאומי הופיעה במחזה "שמש בוגדנית" שעליו הייתה מועמדת לפרס לורנס אוליבייה כשחקנית המשנה הטובה ביותר. היא זכתה בפרס איאן צ'ארלסון על תפקידה כאלייזה דוליטל ב"פיגמליון" בהפקת פיטר הול בתיאטרון המלכותי, ובסיור הופעות בבריטניה. ב-2010 גילמה את דמותה של אופליה במחזה "המלט" בתיאטרון Crucible לצידו של ג'ון סים.
הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה הייתה במיני סדרה "Fingersmith". ב-2006 גילמה את סוזן סטו הליט בעיבוד לרומן "Hogfather" מאת טרי פראצ'ט. ב-2008 שיחקה בטרילוגיה "The Red Riding" של צ'אנל 4 בתפקיד קתרין, וכן הופיעה כשחקנית אורחת בסדרת המתח "להעיר את המתים". ב-2009 השתתפה בספיישל חג המולד של "קרנפורד" עבור ה-BBC, וכיכבה בתפקיד הראשי בעיבוד לספרו של הנרי ג'יימס "בטבעת החנק".
דוקרי זכתה להכרה בקרב הקהל הרחב ב-2010 כששיחקה בתפקיד ליידי מרי קרולי בסדרת הדרמה "אחוזת דאונטון" של ג'וליאן פלוז. העונה הראשונה של הסדרה שודרה ב-ITV בין ספטמבר לנובמבר 2010. בינואר הייתה מועמדת לפרס סאותבנק על הופעתה בדרמה טלוויזיונית. העונה השנייה של הסדרה שודרה ב-2011, ואחר כך שודר ספיישל לחג המולד, שעליו הייתה מועמדת דוקרי לפרס אמי כשחקנית הטובה ביותר. שידור העונה השלישית החל בבריטניה בספטמבר 2012 ובארצות הברית בינואר 2013. דוקרי משתתפת גם בעונה הרביעית של הסדרה.
ב-2012 כיכבה לצידה של שרלוט רמפלינג במיני סדרה של ה-BBC, עיבוד ל-"Restless" ספרו של ויליאם בויד.
דוקרי היא גם זמרת ג'אז. היא הופיעה בציון שנת החמישים למועדון הג'אז של רוני סקוט בלונדון. כמו כן היא שרה לעיתים עם "Sadie and the Hotheads", להקה שהוקמה על ידי אליזבת מקגוורן, המגלמת את דמות אימה בסדרה "אחוזת דאוטון". דוקרי מציינת את פגי לי, מלודי גרדוט ובילי הולידיי כזמרות שהשפיעו עליה.
מנזר פאנונהאלמה
מנזר פאנונהאלמה (בהונגרית: Pannonhalmi Bencés Főapátság, בלטינית: Abbatia Territorialis Sancti Martini in Monte Pannoniae) הוא מנזר עתיק בהונגריה כ-100 ק"מ ממערב לבודפשט.
המנזר נוסד בשנת 996 על ידי הנסיך גזה עבור הבנדיקטינים. נכון לשנת 2014, מתגוררים במנזר כ-50 נזירים וצמודה אליו פנימייה בניהולם.
המנזר הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשל חשיבותו ויופיו וניתן לבקר בו בבזיליקה שנבנתה במאה ה-13, בקריפטה, בקלויסטר ובספרייה האדירה ובה 360,000 כרכים. המסמך העתיק ביותר הקיים היום ובו מילים בשפה ההונגרית, מגילת היסוד של המנזר הבנדיקטיני בטיהאן, מסמך משנת 1065, נמצא בספרייה.
היסטוריה.
במקור נבנה המנזר לכבודו של מרטין הקדוש מטור. בנו של הנסיך גזה, המלך אישטוון הראשון העניק למנזר שטחים ופריבילגיות. אב-המנזר הראשון נקרא אסתריק. המבנים הראשונים במנזר נחרבו בשנת 1137 ושוקמו לאחר מכן. ב-1486 בנה המלך מתיאש הראשון את המנזר מחדש בסגנון הגותי. המנזר הפך להיות מנזר ראשי (Archabbey) בשנת 1541 ובמהלך המאות ה-16 וה-17 בוצר בגלל הפלישות העות'מאניות. במהלך מאה וחמישים שנות הכיבוש העות'מאני של הונגריה נאלצו הנזירים לעזוב את המקום לתקופות מסוימות ורק לאחר מכן שבו אליו.
במאות ה-17 וה-18 התווספו למנזר תוספות וקישוטים בסגנון הבארוק ורוב החזית הנוכחית שלו היא מאותה תקופה. את צורתו הסופית קיבל המנזר ב-1832 עם בניית הספרייה והמגדל שנבנו בסגנון נאו-קלאסי.
ב-1950, חמש שנים לאחר הפיכתה של הונגריה למדינה קומוניסטית, הוחרמו נכסי המסדר הבנדיקטיני בידי המדינה והם הושבו רק עם נפילת הקומוניזם בהונגריה. ב-1995, שנה בטרם מלאו למנזר אלף שנים, הוא שוקם ובשנת המילניום שלו, 1996 זכה בתואר אתר מורשת עולמי של אונסק"ו.
אדריכלות.
בנוסף נמצאים במנזר:
אלכסנדר קורנייצ'וק
אלכסנדר קורנייצ'וק (ברוסית: Александр Евдокимович Корнейчук, באוקראינית: Олександр Євдокимович Корнійчук; 25 במאי 1905 – 14 במאי 1972 קייב) היה מחזאי ומדינאי סובייטי-אוקראיני.
הוא היה בין המחזאים המוצלחים בשנות ה-30 וה-40 וזכה 5 פעמים בפרס סטלין (1941,1942,1943,1949,1951), עיטור לנין ועיטורים נוספים. בשנת 1967 הוענק לו תואר גיבור העמל הסוציאליסטי.
אלכסנדר קורנייצ'וק נולד בכפר באזור צ'רקסי (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחת עובד במסילת רכבת. בשנים 1920–1923 גם הוא עבר בתחום מסילות הרכבת. במהלך שנת 1923 הוא השלים לימודי בית הספר ובשנת 1924 התקבל לאוניברסיטת קייב אותה סיים בשנת 1929.
לאחר סיום הלימודים ועד לשנת 1941 קורנייצ'וק עבד כתסריטאי באולפני קולנוע באודסה ובקייב.
מחזאי.
עוד בהיותו סטודנט באוניברסיטה קורנייצ'וק כתב את הסיפור הראשון שלו - על ולדימיר לנין. בהמשך הוא עבר לתחום המחזות. הוא בהתמדה התנגד לכול סממני לאומיות אוקראינית. המחזה הראשון שלו שזכה להצלחה היה מחזה "טביעת השייטת" (1933) על טביעת הצי הסובייטי בים השחור במטרה לא להעביר אותו לידי גרמניה. בהמשך הוא כתב מחזה על איש תרבות סובייטי שפועל למען קידום הישגי המהפכה.
בשנת 1937 קורנייצ'וק לראשונה במחזה אוקראיני העלה על הבמה דמות של לנין. בעקבות כך בשנת 1938 הוא הוזמן ליוסיף סטלין. לאחר הפגישה מחזות של קורנייצ'וק תורגמו לרוסית ולשפות של עמי ברית המועצות נוספות. הם הועלו על הבמה בתיאטראות רבות.
בשנת 1939 קורנייצ'וק כתב מחזה "בוגדן חמלניצקי" שזכה להצלחה רבה. בשנת 1941 הוא כתב מחזה על תהליך הקמת הקולחוזים באוקראינה תוך תמיכה בלתי מסויגת לתהליך.
לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה קורנייצ'וק היה בחזית ככתב צבאי. לפי הזמנת יוסיף סטלין בשנת 1942 הוא כתב מחזה "החזית" בו מתח ביקורת קשה על גנרלים מתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה שלא יכולים להתמודד עם התנאים החדשים בחזית הלחימה.
בשנת 1951 ביחד עם אשתו קורנייצ'וק כתב ליברטו לאופרה על בסיס מחזה על בוגדן חמלניצקי. במפתיע, סטלין מתח ביקורת קשה על הליברטו וקורנייצ'וק נאלץ לכתוב אותו מחדש.
בשנות ה-50 קורנייצ'וק כתב מספר מחזות אך הם לא זכו להצלחה של ממש.
פוליטיקאי.
בשנת 1944 הוקם משרד החוץ האוקראיני וקורנייצ'וק הועמד בראשו. לאחר שאוקראינה הסובייטית התקבלה לארגון האומות המאוחדות כחבר קורנייצ'וק חשב שסטלין יתן לו לנהל מדיניות חוץ משלו ולחתום על הסכמים בין המדינות. סטלין לא אהב עצמאות יתרה זו של קורנייצ'וק והפסיק את כהונתו.
בשנת 1947 קורנייצ'וק מונה ליושב ראש הסובייט העליון של אוקראינה וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1953. בשנת 1959 הוא מונה מחדש וכיהן עד פטירתו בשנת 1972.