מלך אחד מוטרד מאוד, כיוון שרבים מציידיו נעלמו לבלי שוב ביער הגדול, עד שמגיע צייד זר ומפענח את התעלומה. איש פרא גדול מידות בשם הנס, בעל עור בגוון הברזל החלוד, שערות המשתלשלות עד הברכיים, הגר בבריכה עמוקה, הוא זה שהרג את הציידים. אנשי המלך שואבים את המים מהבריכה, לוכדים את איש הפרא שמובל לארמון ונכלא בכלוב שהמלכה עצמה שומרת את המפתח שלו. בנו של המלך מפיל בטעות תוך כדי משחק את הכדור שלו לתוך כלובו של הנס. הילד מבקש מהנס להחזיר לו את הכדור, אולם הנס עונה: "לא לפני שתפתח לי את הדלת". הילד מסרב אולם למחרת אומר להנס שאפילו רצה לא יכל לפתוח כיוון שהמפתח אינו בידיו. הנס מספר לילד שהמפתח מונח מתחת לכרית של אמו, הילד הפתי לוקח בחשאי את המפתח ופותח את הכלוב. הנס נותן לו את הכדור וממהר להסתלק. הילד מתחנן בפני הנס: "אל תסתלק אחרת אקבל מכות", הנס בתגובה חוטף אותו ונעלם ביער. המלך והמלכה מגלים את הכלוב הריק ולא מוצאים את בנם, הם מנחשים את שאירע.
הנס מביא את הנסיך ליער, מראה לו בריכה, ומצווה עליו לשמור שלא יפול מאומה לבריכה במשך שלושה ימים. הנסיך מנסה לשמור, אולם בטעות מחדיר את אצבעו למים, ולהפתעתו האצבע הופכת להיות זהובה. הנס נוזף בו, אך סולח לו. למחרת הנסיך מנסה לשמור, אולם שערה משערות ראשו נופלת למים והופכת זהובה. הנס נותן לו הזדמנות אחרונה, אולם ביום השלישי הוא בטעות טובל את כל שערו הארוך במים, והשיער הופך להיות מוזהב. הנס הזועם מגרש אותו מהיער, אך אומר לו שאם יזדקק פעם לעזרה כל שיהיה עליו לעשות יהיה להגיע ליער ולצעוק: "הנס ברזל".
הנסיך משוטט בממלכה, וכיוון שמעולם לא למד לעבוד מתקשה להתפרנס, עד שמוצא עבודה בארמון של מלך אחר שם הוא הופך לאחד הגננים. הוא מקפיד תמיד לכסות בכובע את ראשו כדי ששיערו הזהוב לא יתגלה. אולם פעם אחת הוא מסיר בטעות את כובעו, קרן שמש פוגעת בשערו הזהוב ומסנוורת את עיניה של בת המלך שעמדה ליד החלון. היא מביטה, ומתאהבת בו ממבט ראשון. היא מבקשת ממנו להביא לה זר פרחים, הנער המבוהל מכסה במהירות את ראשו ומביא לנסיכה זר פרחים. היא מורה לו להוריד את הכובע, כיוון שאין זה מנומס לחבוש כובע בנוכחות הנסיכה. הוא מנסה להתחמק בנימוק שראשו פצוע, אולם היא מושכת את כובעו, ושערו היפה מתגלה. הוא מנסה לברוח אולם היא אוחזת בידו ומעניקה לו חופן מטבעות זהב. הוא מקבל את הכסף אולם נותן אותו לילדיו של הגנן הראשי. המחזה חזר על עצמו ביום הבא, וכך גם ביום שאחריו, עד שהנסיכה התייאשה.
זמן מה לאחר מכן פרצה מלחמה, והנער מבקש להתגייס לצבא. אולם כל הסוסים הטובים כבר נלקחו בשביל החיילים הוותיקים ונשאר לו רק סוס צולע אחד. הוא ממהר ליער ומכריז: "הנס ברזל", הנס מגיע ושואל אותו למבוקשו, והנער מבקש סוס חזק כדי שיוכל לצאת למלחמה. הנס נותן לו סוס, ואף נותן לו צבא שלם. הצבא של הנס התערב ברגע האחרון, והציל את המלך מתבוסה בקרב. אולם מיד לאחר הניצחון החזיר את הצבא והסוס להנס, וקיבל בחזרה את הסוס הצולע. המלך בינתיים חוזר לארמונו ובתו מברכת אותו לרגל ניצחונו, אולם הוא מספר לה שלא הוא זכה בניצחון אלא צבא זר. המלך מנסה לברר מי היה מפקד הצבא המסתורי, אולם לא מצליח. הנסיכה מתחילה לחשוד שמדובר בגנן הצעיר כיוון שאיש לא ראה אותו בזמן הקרב. המלך מכריז על נשף שיימשך שלושה ימים במהלכו תשליך הנסיכה תפוח זהב ומי שיתפוס אותו יזכה בידה. הנער מגיע אל הנס ומבקש לזכות בתחרות, הנס מעניק לו סוס אדום ושריון אדום, והוא מגיע לנשף, ואכן תופס את התפוח, אולם נעלם מיד לאחר מכן. ביום השני הוא מגיע לבוש בשריון לבן ורכוב על סוס לבן, ותופס שוב את התפוח ונעלם. ביום השלישי הוא מגיע לובש שריון שחור ורכוב על סוס שחור, ושוב תופס את התפוח ונמלט. אולם אנשי המלך רודפים אחריו ופוצעים אותו ברגלו. במהלך המרדף גם נופלת הקסדה, והחיילים הנדהמים מבחינים שלנמלט יש שערות זהב. הם מספרים זאת למלך ולנסיכה, הנסיכה שואלת את הגנן הראשי היכן היה הגנן שלו אתמול, הוא מספר לה שהוא היה בנשף וחזר עם תפוחי זהב מוזרים. היא מספרת זאת לאביה, שמצווה על הגנן לבוא לפניו. הוא מגיע אולם שוב חובש כובע, הנסיכה קמה ותולשת את הכובע מראשו, ושער הזהב שלו גולש על כתפיו. המלך הנדהם שואל אם הוא היה זה שתפס את התפוחים, הנער משיב בחיוב ואף מראה למלך את התפוחים ואת הפציעה. הוא אף מספר שהוא היה מפקד הצבא שהציל את המלך בקרב. הוא גם מספר למלך על מוצאו האמיתי. הוא נישא לנסיכה, והוריו מגיעים ומאושרים לחזות שוב בבנם האובד. במהלך החתונה מגיע מלך זר, ומספר לנסיך שהוא למעשה הנס איש הפרא, והנסיך שחרר אותו מקללה שהוטלה עליו. כאות תודה הוא מוריש לנסיך את כל רכושו.
בסדרה היפנית אגדות האחים גרים, אחד הפרקים עוסק בסיפור הנס ברזל.
רות אשרי-פדן
רות אשרי פדן (נולדה ב-27 ביולי 1964) היא פרופסור חבר במחלקה לגנטיקה מולקולרית של האדם ולביוכימיה בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. ראש המעבדה לחקר התפתחות מערכת הראייה ביונקים ולימוד התפקידים של גנים המבקרים את התפתחות העין בעובר.
ביוגרפיה.
רות אשרי פדן נולדה וגדלה בירושלים. אמה היא פרופ' איתנה פדן, חוקרת בתחום המיקרוביולוגיה, ואביה יהודה פדן (פרידמן) עצמאי. סבה מצד אמה הוא הרמטכ"ל הראשון, יעקב דורי. היא למדה בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר. את שירותה הצבאי מילאה כקצינה בחיל התחזוקה.
בשנים 1988-1985 למדה לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים בביולוגיה ובפסיכולוגיה. את תוארי המוסמך והדוקטורט קיבלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים במחלקה לגנטיקה. בהמשך, השתלמה כ"עמית חוקר" בתר-דוקטורט, בתחום התפתחות מערכת העצבים, במעבדה של פרופ' פיטר גרוס, מכון מקס פלאנק לכימיה ביופיזיקלית, גטינגן, גרמניה. משנת 2001 היא חברת סגל אוניברסיטת תל אביב. ב-2008 השתלמה כעמיתה חוקרת במכון העין שבאוניברסיטת ג'ונס הופקינס וב-2011 מונתה לפרופסור חבר.
רות אשרי פדן נשואה לפרופסור אורי אשרי מהחוג לנוירוביולוגיה, ראש בית ספר "סגול" למדעי המוח באוניברסיטת תל אביב. הם הורים לשלושה ילדים.
פעילות מחקרית.
מטרת המחקר במעבדתה של אשרי פדן היא הבנת המנגנונים המולקולרים המבקרים את התפתחות העין ביונקים. מערכת הראיה מתפתחת בעובר בהדרגה, תוך יצירה מתואמת של מספר תת-אברונים כגון הרשתית, העדשה, הקרנית, הגוף הריסני (ciliary body) והקשתית. פקטורי בקרה תוך תאיים ומסלולים המתווכים תקשורת בין תאים שולטים על ההתפתחות העין תוך בקרה על תהליכי התמיינות, מורפוגנזה, חלוקות תאים ותמותת תאים. תפקיד מרכזי מיוחס לפקטור השעתוק פקס-6 (Pax6) במהלך התפתחות העין, שכן גן זה חיוני ומספיק ליצירת עיניים בחולייתנים ובחסרי חוליות. בנוסף לפקס-6 תפקידים חשובים להתפתחות תקינה של מערכת העצבים המרכזית, מערכת ההרחה והלבלב.
קבוצת המחקר של פרופ אשרי-פדן פענחה את התפקידים והדרישה הכמותית לפקס-6 בהתפתחות הרקמות השונות של העין ביונקים. ממצאי המחקר תורמים להבנת המנגנונים המאפשרים לגן יחיד לבקר התפתחות של רקמות שונות בעין ולהבנת המקור לפגמים מולדים במערכת הראיה הנובעים מפגם בגן זה (מחלת האנירידה Aniridia). באופן דומה נחקרים במעבדה  של אשרי-פדן תפקידים של פקטורי שעתוק אחרים וכן גנים התפתחותיים נוספים כגון:  חלבונים המעורבים בהעברת אותות מהסביבה לתאים ומולקולות RNA המבקרות את זהות התא.
המחקרים במעבדה מתבצעים תוך שימוש בשיטות גנטיות ללימוד תפקידי גנים בעכברים (Cre/loxP), שיטות מולקולריות, ביוכימיות וכלים ביואינפורמטים לחקר פעילות של פקטורי שעתוק וזיהוי רצפי בקרה. במסגרת המחקר פותחו מספר מודלים המשמשים מעבדות רבות בעולם לחקר תהליכים בסיסיים בהתפתחות מערכת הראייה. המחקרים מובילים לגילוי רשתות הגנים המבקרים את ההתפתחות של העין ביונקים ולהבנה מעמיקה של האטיולוגיה של מחלות עיניים הגורמות לעיוורון.
פדן פרסמה למעלה מ-55 מאמרים מדעיים בעיתונות בינלאומית מובילה.
מוחסן לארי
מולא מוחסן לארי (בפרסית: ملا محسن لاری; שינה את שמו ממולא מרדכי קצב, ملا مردکی قصب) היה יהודי מהעיר לאר שליד שיראז, שהמיר את דתו לאסלאם.
ביוגרפיה.
מולא מוחסן לארי חי בתקופת השושלת הספווית ועסק בשחיטה וקצבות. לאחר סכסוך עם יהודי קהילתו לאור זאת שלא קנו ממנו בשר ליום כיפור, המיר לארי את דתו לאסלאם. אז ביקש מאחד ממנהיגי הדת המוסלמים פתווה שיחיל חוק שיחייב את כלל היהודים להניח כובע כחול לראשם. מוחסן לארי פעל ברחבי הממלכה ליישום הצו. הוא עבר מעיר לעיר ומכפר לכפר, גבה מיהודים דמי חסות כמס וחייב אותם להניח את הכובע. בסופו של דבר כשהגיע לארי למחוז גילאן - מאזנדראן שלצד הים הכספי, בו שכנו מספר גדול של תושבים יהודים, ראש הקהילה היהודית הוציא את מוחסן לארי לסיור בסירתו בלב הים והטביע אותו. והיהודים החלו אט אט להוריד את הכובע והפסיקו לעשות בו שימוש.
מוחמד רזא ג'דיד אל-אסלאם
מוחמד רזא ג'דיד אל-אסלאם (בפרסית: محمد رضا جدید الاسلام, תעתיק מדויק: מחמד רצ'א ג'דיד אלאסלאם; 1771–1849) היה יהודי מהעיר שיראז שהמיר את דתו לאסלאם ושינה את שמו מן השם מולא אקא באבא טהראני (בפרסית: ملا آقا بابا طهرانی).
ביוגרפיה.
מוחמד רזא ג'דיד אל-אסלאם חי בתקופתו של פתח עלי שאה קאג'אר מהשושלת הקאג'ארית, ושימש כרב הקהילה (חכם/מולא), כשוחט וכקצב. בתקופתו היו ליהודי העיר שני חכמים: מולא אקא באבא ומולא רחמים, שהיה רק קצב. רחמים העליל על אקא באבא שהוא מוכר בשר טרפה, עקב ניגוד העניינים בהיותו גם שוחט וגם קצב. זאת על רקע היריבות בין השניים והצלחתו של אקא באבא, שהיה הרבה יותר משכיל ומצליח מרחמים.