דודו היינריך החמישי, ששלט במקלנבורג-שוורין, מת בשנת 1552 ללא יורש זכר. כאשר אחיו של יוהאן אלברכט, אולריך, תבע אז את הירושה, הקיסר התנגד. פרץ סכסוך ירושה אלים. אולריך אילץ את יוהאן אלברכט להסכים להסכם ויסמאר מ-11 במרץ 1555. המחלוקת הוכרעה לבסוף בשנת 1556 על ידי "צו רופין" על ידי יואכים השני. צו זה הפך את יוהאן אלברכט הראשון לשליט של החלק המערבי של מקלנבורג, בעוד שאולריך קיבל את החלק המזרחי, הלורדות לשעבר של ורלה, תוך שמירה על ממשלת מדינה משותפת. אולריך בחר בגיסטרוב כמקום מגוריו.
הדוכס יוהאן אלברכט נחשב לנסיך רנסאנס מודרני ולפטרון האמנויות והמדעים, עם ראש פתוח לגילויים המדעיים של זמנו. הוא התחייב לרפורמציה וביצע מודרניזציה של המדינה. הייתה לו ספרייה נרחבת, שבסופו של דבר הגיעה לרשותה של אוניברסיטת רוסטוק. הוא התעניין בכלים מדעיים ובאסטרונומיה וקרטוגרפיה. הוא העסיק את טימן סטלה כספרן החצר והקרטוגרף שלו. הם ביקרו ביחד בחצר הקיסרית בווינה, שם למדו אדריכלות וטכניקות ביצור מודרניות, אותן יישמו לאחר מכן במקלנבורג. החצר הדוכסית בוויסמר והרחבת טירות דוכסיות שונות וביצורים מודרניים מתוארכים לכוונותיו של יוהאן אלברכט, אם כי לא תמיד היו לו מספיק משאבים כדי לממן את מאמציו. בין הישגיו העיקריים נכללים הקמת כמה בתי ספר תיכוניים: בגוסטרוב ב-1552, בSchwerin ב-1553 ובParchim ב-1554. הוא נפטר בשוורין ב-12 בפברואר 1576.
משפחתו.
ב-24 בפברואר 1555 התחתן יוהאן אלברכט עם אנה סופיה מפרוסיה, בתו של אלברכט, דוכס פרוסיה. לזוג נולדו שלושה ילדים:
עדיה גור
גיאורגי סבירידוב
גיאורגי סקלרוב
גיאורגי קנטור
גיאורגיס ברצוקאס
Corpus Inscriptionum Semiticarum
מכינת אבנר
יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג-שוורין
יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג (7 במרץ 1558 - 22 במרץ 1592) מכונה לפעמים יוהאן החמישי היה דוכס מקלנבורג-שוורין.
ביוגרפיה.
יוהאן נולד ב-7 במרץ 1558 והיה בנם של ג'ון אלברט הראשון, דוכס מקלנבורג, ואנה סופיה מפרוסיה. בהיותו בן שמונה עשרה אביו נפטר ומונתה מועצת יוצרות ששלטה בשמו במשך תשע השנים הבאות.
העוצר העביר לידיו את השלטון בפועל ב-1585. הוא התמודד מיד עם בעיות שהוא לא היה מצויד להתמודד איתן, כולל חובות עצומים ודרישות של דודו כריסטופר לוויתורים טריטוריאליים. לאחר ויכוח קשה במיוחד עם דודו, הוא התאבד ב-22 במרץ 1592.
מכיוון שלא ניתן היה לקבור את המתאבדים באדמה מקודשת, נרקח סיפור שטען כי יוהאן נהרג על ידי השטן במסגרת הסכם עם שתי נשים משוורין. הנשים נחקרו: קתרינה ונקלמוט, שמתה מהשפעות העינויים, ומגדלנה רוקיץ, שנשרפה על המוקד. הגינוי שלהם כמכשפות פינה את הדרך לקבורתו של יוהאן בקתדרלת שוורין.
משפחתו.
ב-17 בפברואר 1588 יוהאן התחתן עם סופיה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ, וכריסטינה מהסן. נולדו להם שלושה ילדים:
יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג
דרום לונדון
דרום לונדון הוא החלק הדרומי של העיר לונדון אשר בממלכה המאוחדת.
אזור דרום לונדון איננו מוגדר באופן פורמלי ולכן לעיתים הוא מוגדר באופן שונה למגוון מטרות שונות. המשותף לכל ההגדרות הללו הוא הכללת כל המחוזות הממוקמים דרומית לנהר התמזה.
אזור דרום לונדון מורכב ברובו מהרבעים בקסלי, ברומלי, קרוידון, הרובע המלכותי של גריניץ', הרובע המלכותי קינגסטון שעל התמזה, למבת', לואישהאם, מרטון, ריצ'מונד שעל התמזה, סאת'ק, וונדסוורת', וסאטון.
מרכז לונדון
מרכז לונדון (באנגלית: Central London) הוא החלק הפנימי ביותר של העיר לונדון אשר בממלכה המאוחדת אשר משתרע על פני מספר רבעים. לאורך השנים נעשה שימוש בהגדרות שונות כדי להגדיר את ההיקף של אזור מרכז לונדון לצורכי סטטיסטיקה, תכנון עירוני ושלטון מקומי. מאפייניו של אזור מרכז כוללים סביבה בנויה בצפיפות גבוהה, עלויות גבוהות במיוחד לשטחי הקרקע, כמות גדולה במיוחד של אוכלוסייה במהלך שעות היום, וריכוז של ארגונים ומתקנים בעלי חשיבות אזורית, לאומית ובינלאומית.
החישוב של מרחקי נתיבים שונים מ/אל לונדון נמדדים באופן מסורתי מנקודה מרכזית בצ'רינג קרוס (בסיטי של וסטמינסטר), המסומנת על ידי פסלו של המלך צ'ארלס הראשון בצומת של הרחובות סטרנד, וייטהול וקוקספור, אשר נמצא מדרום לכיכר טרפלגר.
תורה ומלאכה
נדיה עדינה רוז
נדיה עדינה רוז (נולדה ב-1967) היא משוררת, אמנית ומאיירת ישראלית.
ביוגרפיה.
נדיה עדינה רוז נולדה במוסקבה בירת ברית המועצות. בגיל 22 עלתה לישראל. בוגרת המחלקה לאמנות של בצלאל ובעלת תואר שני מטעם המדרשה לאמנות, בית ברל. עוסקת באמנות, בכתיבת שירה, בהוראת אמנות ובאיור ספרים. זוכת פרס ליצירה אמנותית ע”ש שושנה איש-שלום לשנת 2019, ופרס אקו”ם בתחום השירה לשנת 2020.
יצירתה.
ספר שיריה הראשון, "דיו של שלג" יצא לאור בשנת 2015 בהוצאת הליקון-אפיק וזכה בפרס שרת התרבות למשוררים בראשית דרכם לשנת 2016. ביצירות שלה ניתן לראות את היכולת שלה להפוך את המטפורה המילולית למטפורה חזותית. רוז מרבה לכתוב על דלתות וחלונות שמתווכים בין הבית לחוץ: "בתים מנערים כיסים/ שופכים החוצה חלונות". או: "חלון תמיד מצטלם/ בפרופיל,/ נאמן לשבועתו לזגג".
בספר שיריה "בבטן הזאב" (הליקון-אפיק, 2021) היא נוגע במוות, שכול ואובדן, חוויות עמן מתמודדת מאז שאחותה היחידה, אניה, נרצחה בפיגוע התאבדות בירושלים בשנת 2004.
ספר הילדים "ואז הקרנף התחיל לעוף" שכתבה ואיירה, יצא בגרמניה וברזיל ובשנת 2015 ראה אור בישראל בהוצאת "אבן חושן". הספר הוקדש לחמשת ילדיה - השלושה שנולדו לה ולבן זוגה והשניים של אחותה המנוחה.
בעבודות האמנות שלה רוז מפסלת מחומרים רכים אותם מציבה בחלל או בהרכבתם על הקיר. היא תופרת ומסדרת חפצים שמרחיבים את גבולות סביבת החיים הרגילה והופכים אותה לתמונה כללית ורחבה, כאשר עצמים מוצאים אל מחוץ לחוויה היומיומית. היחסים הרגילים ביניהם, כמו גם קנה המידה שלהם, משתנים והם הופכים לחלק מנוף מורחב שבו אפשר לנוע למרחק בלתי מוגבל ולהפוך בהדרגה לנקודה זעירה באופק מבלי לצאת מגבולות החדר. בצורה זו היא מקווה ליצור את תחושת המיזוג בין מרחבים לא תואמים – תחושה שמוכרת לנו מהעולם הווירטואלי – באמצעים פשוטים, לא-טכנולוגיים. את מיצבי הפיסול שלה היא בונה מחלקים שונים כפסיפס, במטרה להרחיב את התודעה, לארגן מצב חדש וליצור מטפורה פואטית באמצעים מינימליים.
עדיה גורביץ'
ע. ג. חורון
אדולף גורביץ'
ביל גרייבס
ויליאם פרסטון גרייבס (באנגלית: William Preston Graves; נולד ב-9 בינואר 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל קנזס ה-43 בשנים 1995–2003.
ביוגרפיה.
גרייבס נולד בסלינה שבקנזס, בן להורים שבבעלותם הייתה חברת הובלות. לאחר שהשלים את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת קנזס וסליאן עם תואר אקדמי במנהל עסקים, הוא עבד בתחום משאבי אנוש. בשנת 1986 נבחר גרייבס למזכיר המדינה של קנזס וב-1991 מונה לנציג ממשלות מדינות ארצות הברית במועצה הפדרלית למדיניות התחרות של ארצות הברית.
בבחירות 1994 – עת המהפכה הרפובליקנית – ניצח גרייבס את ג'ים סלאטרי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של קנזס, ונבחר למושל קנזס. גרייבס היה רפובליקני מתון, ונודע במחלוקותיו עם האגף השמרני של המפלגה הרפובליקנית בקנזס. תקופת כהונתו עמדה בצד צמיחה כלכלית לאחר שנים של מיתון. בשנת 1997 שימש גרייבס כיושב ראש אגודת מושלי מדינות המערב התיכון. בבחירות 1998 נבחר לתקופת כהונה שנייה עם 74% מקולות הבוחרים – אחוז התמיכה הגבוה ביותר למושל בארצות הברית במחזור בחירות זה, ואחד משיעורי התמיכה הגבוהים ביותר למושל בהיסטוריה של קנזס.
על פי חוקת קנזס המעגנת הגבלת כהונה עבור המושל, גרייבס לא התמודד לתקופת כהונה שלישית והוחלף בידי קתלין סבליוס, מועמדת המפלגה הדמוקרטית בינואר 2003. בראשית כהונתו שירתה לצדו שילה פראהם כסגנית המושל, אך ב-1996 מינה אותה למלא את מקומו של בוב דול בסנאט של ארצות הברית. לאחר מכן היה גרי שרר לסגנו ועמיתו למירוץ.
לאחר כהונתו כמושל שימש גרייבס כנשיא ומנכ"ל איגודי ההובלות האמריקאים – ארגון הסחר והבטיחות הלאומי של תעשיית ההובלות בארצות הברית. הוא מכהן במועצת המנהלים של "International Speedway Corporation", מוסד המקדם פעילויות בידור בספורט מוטורי בארצות הברית.
הום סטיי
הום סטיי (באנגלית: Home Stay או Hospitality exchange) היא סוג של אפשרות אירוח ולינה המאפשרת למבקרים לשכור בית או דירה של אדם/משפחה מקומי/ת ביעד בו הם שוהים במהלך הטיול/חופשה. משך השהייה יכול להשתנות מלילה אחד לתקופה של עד שנה שלמה והיא יכולה להיות זמינה ללא שום תשלום, בתמורה לפיצוי כספי, בתמורה לכך שהמארח ישהה בו זמנית או בזמן אחר בבית/דירה של האורח, או בתמורה לכך שהאורח יבצע עבודות שונות בנכס של המארח.
האפשרות של הום סטיי בדרך כלל מאפשרת היכרות טובה יותר עם אורחות החיים של האוכלוסייה המקומית ומעניקה למבקרים יותר הזדמנויות לשפר את מיומנויות השפה.
על אף שאירוח ביתי עשוי להתקיים בכל יעד ברחבי העולם, בפועל אפשרויות של הום סטיי פופולריות יותר במדינות מסוימות מאשר במדינות אחרות, בדרך כלל כתוצאה מכך שאותן המדינות השקיעו משאבים בכך לצורך פיתוח תעשיית התיירות שלהן.
בשל היותה חלופה זולה האפשרות של הום סטיי פופולרית במיוחד בקרב תרמילאים וסטודנטים.
הרובע הצרפתי של שאנגחאי