לעיתים קרובות, כשמספר המוצרים גדל ומתרחב השימוש באמצעי תקשורת, יותר אנשים יכולים להיות בהישג יד של היצרן על כל דולר המוצא על שיווק. זוהי דוגמה אחת ליתרונות להיקף. אולם, יעילות זאת אינה יכולה להימשך לעד והחל מנקודה מסוימת הוצאות פרסום נוספות על מוצרים חדשים הופכות להיות פחות אפקטיביות (דוגמה לחסרונות להיקף).
אם סוכני מכירות מוכרים כמה מוצרים, הללו יכולים לעשות זאת באופן יעיל יותר מאשר במכירת מוצר בודד. הוצאות זמן הנסיעה יתחלקו אז בין בסיס הכנסות גדול יותר ולכן, היעילות בעלויות תעלה. גם תיתכן בין המוצרים סינרגיה, על ידי כך שטווח של מוצרים משלימים אחד את השני יגביר את רצון הקנייה אצל הצרכן מאשר בהצעה של מוצר בודד. יתרונות להיקף יכולים להתבטא גם ביעילות ההפצה – שליחת קו מוצרים למיקום אחד יוכל להיות יעיל יותר מאשר שליחת סוג של מוצר בודד לאותו מקום.
יתרונות נוספים להיקף יכולים להתרחש כאשר ישנו חיסכון בעלויות כתוצאה מתוצרים נלווים בתהליך הייצור. דוגמה טובה לכך היא יתרונות ההסקה ממוצר אנרגיה, מה שמשפיע באופן חיובי על יבולים חקלאיים. לא כל הכלכלנים מסכימים עם חשיבות היתרונות לטווח. יש הטוענים כי מושג זה חל רק על תעשיות מסוימות ורק לעיתים נדירות.
יכולתו של ארגון להשיג יתרון תחרותי באמצעות התרחבות לענף חדש נבחנת ביכולתו להגדיל את רווחיו בשני תחומי הפעילות, הישן והחדש. אחת הדרכים להשיג יתרון תחרותי הוא באמצעות יתרון להיקף. יתרון להיקף מושג על ידי חיסכון בעלויות עקב ניצול משאבים משותפים בעבור שתי הפעילויות. השימוש יכול להיות בנכסים מוחשיים כגון מחסן משותף או בנכסים לא מוחשיים כגון מותג או שם מסחרי.
יתרון להיקף מבוסס אם כן על יכולת לייצר סינרגיה בין תחומים שונים.
נזקי גוף זר
נזקי גוף זר (נג"ז או גו"ז) (באנגלית FOD-Foreign Object Damage או Foreign Object Debris) מתייחסים לנוכחות גופים זרים במערכות מכניות, ולנזקים שהם מסבים. גוף זר הוא כל חפץ או פסולת שאינו שייך למקום בו הוא נמצא. גו"ז הוא גורם קריטי בתעופה, שבה פגיעת גוף זר עשויה לגרום לנזק ממשי ולסכן חיים.
גו"ז בתעופה.
גו"ז במערכות מכניות.
במערכות מכניות יש חשיבות גדולה לשלמות המערכת וחופש התנועה. אבן או בורג קטן שנתקע בין שני חיבורים של מכלול כלשהו מסוגלים לתקוע אותו במקומו, או לגרום לנזק או שבר, ועל ידי כך להוציא את המערכת מכלל פעולה. הסכנה העיקרית היא שנג"ז יגרום לתקלה במערכת מכנית קריטית כגון בקרת טיסה, כן נסע, גלגלים, בלמים, חיישני נתוני אוויר וכדומה.
גו"ז במנועים.
מנועי סילון סובלים מרגישות רבה לנג"ז. הרגישות נובעת בשל העובדה שמנוע סילון שואב אוויר כצעד ראשון בפעולתו, ולכן כל סוג של גו"ז, אפילו כזה שלא נמצא על המטוס אלא בקרבתו, מסוגל להישאב למדחס. בנוסף הלהבים הדקים והעדינים אשר מהווים את החלקים הנעים בתוך מנועי הסילון חייבים להיות מושלמים, ואפילו פגיעות קטנות מאוד של כמה מיקרונים בלבד פוסלות להב, פגיעה שלא מטופלת עשויה לגרום להפסקת זרימה תקינה של האוויר ברחבי המנוע ועל ידי כך לגרום לאיבוד דחף, הזדקרות המנוע, ואף התפוצצותו כאשר אין מספיק זרימה בתא הבעירה והדלק שהוזרם לשם ניצת ולא נדחף הלאה על ידי זרימת האוויר. בשל סכנות אלו יש דגש מיוחד על בדיקת המנועים בכל נושא הגו"ז.
גו"ז בכלל המטוס.
לא רק מערכות המטוס נפגעות מגופים זרים. בורג שמופעלים עליו כוחות ג'י גבוהים מהווה סכנה לצוות המטוס. כל גוף זר במטוס נחשב לסכנה מיידית. אפילו אם הגוף הזר אינו נדמה מסוכן כגון נסורת ברזל, צבע מקולף, אבק וכדומה, הרי שהגוף יכול להפריע לתפעול המטוס ולכן נחשב למסוכן. לדוגמה: קילופי צבע עלולים ליפול על המחוונים ולהסתיר אותם, אותם קילופים יכולים להסיח את דעתם של אנשי צוות המטוס במקרי החירום.
המלחמה בגו"ז.
הדגש בתעופה בנושא גו"ז בא מתוך ההבנה שגוף קטן ככל שהיה יגרום בסופו של דבר לנזק במערכות אם הנושא יוזנח. בשל כך כל חברות ורשויות התעופה (צבאיות ואזרחיות) הכריזו על "מלחמה בגו"ז". המלחמה כוללת הגדלת המודעות בכלל המקצועות, לא רק טכנאים אלא גם טייסים, ופעולות מניעה שאמורות לצמצם את התופעה למינימום האפשרי.
אמניר
ישראל בהרב
ישראל בהרב (נולד ב-30 באוקטובר 1945) הוא איש עסקים ויזם היי-טק ישראלי, ששירת שנים רבות בצה"ל והגיע לדרגת תת-אלוף. בהרב הוא אלוף הפלות, במהלך שירותו כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי נרשמו לזכותו 12 הפלות של מטוסי מיג 21 והוא זכה לעיטור המופת.
ביוגרפיה.
בהרב נולד וגדל בקיבוץ שדות ים, למשפחתו של ישראל בהרב שורשים בעולם החסידי. הוא צאצא של הרב שלמה רבינוביץ האדמו"ר מראדומסק, הוא נינו של הרב האחרון של ראדומסק שנספה עם קהילתו בשואה וקרוי על שמו. סבו, שלמה בהרב, הוא ממייסדי כפר חסידים, נינו של האדמו"ר וקרוי על שמו. ב-1963 התגייס לצה"ל ועבר קורס טיס, שימש כמדריך בבית הספר לטיסה וחבר בצוות האווירובטי של חיל האוויר. את גיחתו המבצעית הראשונה עשה ביולי 1966, במהלך הקרב על המים, כשנטל חלק בהפצצה בסוריה של מפעל הטיית הבניאס. בנובמבר אותה שנה השתתף כטייס מטוס דאסו אוראגן בטייסת הצרעה, בפעולת סמוע. במהלך הגיחה נפגע מטוסו של בן זוגו למבנה, יוחנן רוזר, שאיבד את עינו, ובהרב כיוון אותו במהלך הנחיתה. במלחמת ששת הימים הטיס מטוס אוראגן במסגרת טייסת 113 והשתתף בהפצצות שדות התעופה במדינות ערב במהלך מבצע מוקד, בגל הראשון הפציץ את שדה התעופה פאיד. לאחר המלחמה עבר הסבה למטוסי מיראז' בטייסת 117.
במלחמת ההתשה שירת כטייס שחק בטייסת 101. במהלך המלחמה הפיל בקרבות אוויר שבעה מטוסים, טכניקת ההפלה שלו באמצעות ירי תותחים מכונה מאז בחיל האוויר "צרור בהרב". ביולי 1970 השתתף במבצע רימון 20, קרב אוויר המוני שנערך מול טייסים סובייטים. באותה שנה הודח מהטייסת לאחר חילוקי דעות עם מפקד הטייסת יפתח ספקטור, בעקבות תחקיר על קרב אוויר ועבר לשרת כסמ"ט ב' בטייסת אוראגן ששימשה לקורס אימון מבצעי לטייסים צעירים.
במלחמת יום הכיפורים שימש כסגן מפקד טייסת 101, ביום השני למלחמה בעת הזנקה לירוט התפוצץ גלגל המטוס בריצה על המסלול והמטוס התרסק מיד לאחר ההמראה, בהרב נפגע וידו הימנית נכוותה באורח קשה, אף על פי כן חזר לטוס כשבמקביל המשיך לקבל טיפולים בבית החולים. לאחר שמפקד הטייסת, אבי לניר, נפגע ונפל בשבי הסורי, קיבל בהרב את הפיקוד על הטייסת והוביל אותה עד תום המלחמה. במהלך הקרבות הפיל בהרב שלושה מטוסים, על פעולותיו במלחמה זכה לעיטור המופת.
רשימת הפלותיו:
בהמשך הקריירה הצבאית שלו היה שותף בצוות הבחינה של מטוס הקרב הבא של חיל האוויר, הוא הוביל את הבחירה במטוסי ה-F-15 לקראת קליטתם בחיל האוויר הישראלי ושימש קצין הפרויקט במחלקת אמצעי לחימה, במהלך התקופה נדרש לשכנע את שר הביטחון שמעון פרס בנחיצות רכישת המטוסים על פני אופציות אחרות. בהמשך שירת כמפקד טייסת תעופה וסגן מפקד בסיס עציון בסיני, ב-1977 מונה למפקד טייסת 113, טייסת מטוסי כפיר, במסגרת זו פיקד על מטוסי הטייסת במהלך "מבצע מרגלית", הפצצת יעדי מחבלים בלבנון. לאחר שנה וחצי של לימודים בקולג' של חיל האוויר המלכותי, מונה בשנת 1982 לראש מחלקת אמצעי לחימה (אמל"ח) של חיל האוויר ושירת בתפקיד עד 1984, הוא התנגד להמשך פרויקט הלביא לאחר שמצא שהמטוס לא ענה לצורכי החיל. בעקבות התנגדותו ללביא הועבר מחיל האוויר ומונה לראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באגף התכנון. בהמשך חזר לחיל האוויר ושירת כראש להק המודיעין בדרגת תת-אלוף (בשנים 1988–1990). בתפקידו האחרון בצה"ל שירת כנספח צבאי באוסטריה ובשווייץ. סיים את שירות הקבע ב-1993. גם לאחר שחרורו המשיך לשרת בהתנדבות כמדריך טיסה במילואים עד גיל 60. בספטמבר 2003 פרסם מכתב גלוי תחת הכותרת "אתם לא חברים" ובו יצא נגד מכתב הטייסים הסרבנים.
במהלך הקריירה העסקית שלו היה מעורב בהרב במספר מיזמי היי-טק. הוא שימש כיו"ר פעיל בחברת עידנית לאחר היווסדה ב-1995, החברה נמכרה ומוזגה לחברת סאיטקס ויז'ן ונמכרה ב-2005 ל-HP תמורת 230 מיליון דולר. בשנים 1998 עד 2000 עמד בראש חברת Objet technologies, היה מעורב בהקמת חברות Optolnics ו-Healinx. בהרב ייסד ושימש כמנכ"ל בחברת הייעוץ BI-101, וכיהן כמנכ"ל של חברת מירג', חברת השקעות ציבורית שנסחרה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ב-2003 ייסד עם אייל דותן ועומד בראש חברת באפרזון סקיוריטי (Bufferzone Security) העוסקת בהגנת מחשבים מפני וירוסים, סוסים טרויאנים וקודים עוינים, באמצעות טכנולוגיית וירטואליזציה.
בהרב בוגר הקולג' של חיל האוויר המלכותי, בעל תואר ראשון בהצטיינות בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה ומנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה.
חיים אישיים.
בהרב נשוי לפועה ולהם שלושה ילדים, שניים מבניו טייסים אף הם.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
הערות שוליים.
הו-ני 1
הוֹ-נִי 1 (ביפנית: 一式砲戦車 ホニ I, מילולית: טנק תותח, סוג 1, הו-ני 1) הוא משחית טנקים נטול צריח, מחופה למחצה, מתוצרת יפן, שפותח תוך כדי מלחמת העולם השנייה ושירת בזירת האוקיינוס השקט.
תכנון ופיתוח.
עם תחילת המערכה באוקיינוס השקט, יחידות יפנית נתקלו בטנקים המודרניים של בעלות הברית, דוגמת שרמן. הטנק העיקרי של הצבא היפני, הצ'י-הא, חסרו השריון והחימוש הדרושים כדי להתמודד בהצלחה עם טנקים אלה, מה שהוביל לדרישה היפנית לפיתוחו של משחית טנקים.