חשיבותם של ספרי העשבים היא בתיעוד הידע שהצטבר בעת פרסומו בתחום הבוטניקה והרפואה, וגם התפתחות הספרות וייצור הנייר שהיו דרוש לכתיבתו. במספר תרבויות, כגון מצרים העתיקה, סין, הודו ואירופה, ספרי העשבים נמנים עם הספרים הראשונים שהוכנו. בהתאמה, היו ספרים אלו גם בין הראשונים להיות מודפסים עם התפתחות טכנולוגית הדפוס. העיסוק בספרות העשבים פרח במשך מאתיים השנים הראשונות להמצאת הדפוס במערב אירופה (1470–1670).
בסוף המאה ה-17, עם עליית ענפי מדע הכימיה, טוקסיקולוגיה ורפואה המודרניים, ירדה חשיבותם של ספרי העשבים. סוגה מדעית זו, שהייתה המקור העיקרי לעיון בצמחים בזמנה, הלכה ופינתה את מקומה לפלורות, שמתארות את מצאי מיני הצומח באזור גאוגרפי מסוים. ספרי העשבים זכו לעדנה מחודשת בעשורים האחרונים של המאה ה-20 כאשר ההרבליזם ודיסציפלינות קשורות, כגון הומיאופתיה וארומתרפיה, הפכו לצורות מקובלות בקרב הציבור כרפואה משלימה.
What a Wonderful World
What a Wonderful World (בעברית: איזה עולם נפלא) הוא שיר שנכתב על ידי בוב ת'יל וג'ורג' דייוויד וייס. השיר בוצע במקור על ידי הזמר לואי ארמסטרונג ופורסם לראשונה כסינגל בשנת 1968. השיר הגיע לראש מצעדי הפזמונים בבריטניה, אך בארצות הברית לא זכה להצלחה בשל התנגדותו של לארי ניוטון, נשיא תקליטי ABC, שלא רצה את השיר.
לאחר שהשיר הופיע בסרט המצליח "בוקר טוב, וייטנאם", פורסם השיר שוב כסינגל בשנת 1988, והגיע למקום ה-32 במצעד הבילבורד הוט 100. ב-1999 צורפה הקלטת השיר על ידי ארמסטרונג להיכל התהילה של גראמי.
היסטוריה.
השיר נכתב על ידי בוב ת'ייל (הרשום כ"ג'ורג' דאגלס") והולחן על ידי המלחין והמבצע ג'ורג' דייוויד וייס. על פי מקור אחד השיר הוצע בתחילה לטוני בנט, שדחה אותו. עם זאת, ריקי ריקארדי, הביוגרף של ארמסטרונג, חולק על קביעה זו. ג'ורג' וייס טוען בספרו שהשיר נכתב במיוחד עבור ארמסטרונג, לאחר שהתרשם מאוד מאישיותו של הזמר ויכולתו לאחד בין אנשים מגזעים שונים. השיר נכתב על רקע הפגנות התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח והמחאות נגד מלחמת וייטנאם, תקופה טעונה מבחינה גזעית ופוליטית בארצות הברית. השיר נכתב בנימה של תקווה ואופטימיות, ומספר על יופיו של העולם, על רגעי האושר בחיי היומיום, ובעל טון אופטימי בכל הקשור לעתיד.
ארמסטרונג הקליט את השיר בלוס אנג'לס, שבה היה באותה עת בהופעה. ההקלטה הייתה אמורה להתחיל בשעה 2:00 לפנות בוקר, לאחר הופעת החצות של הזמר. ארמסטרונג חתם עם תקליטי ABC זמן לא רב לפני כן, ונשיא החברה, לארי ניוטון, הגיע גם הוא להקלטה כדי לצלם את ארמסטרונג. ניוטון רצה שיר ג'אז בקצב סווינג, בסגנון השיר "הלו דולי!" שהיה להיט גדול של ארמסטרונג שלוש שנים מוקדם יותר (והיה השיר המוצלח ביותר של ארמסטרונג לאורך כל הקריירה שלו), כאשר היה חתום בחברת מוזיקה אחרת. ניוטון הופתע כששמע את המקצב האיטי של השיר החדש, וניסה להפסיק את ההקלטה. הוא הוצא מהאולפן וננעל בחוץ, ואז צצה בעיה חדשה: קטרים של רכבות משא שעברו בסמוך צפרו בקול רם, והיה צורך להפסיק את ההקלטה פעמיים ולהתחיל אותה מחדש. ארמסטרונג קיבל את ההפרעות ברוח טובה, ושמר על שלוותו. ההקלטה נמשכה יותר מן הצפוי והסתיימה בשעה 6 בבוקר. כדי לוודא שכל חברי התזמורת יקבלו את מלוא שכרם על השעות הנוספות שביצעו, הסתפק ארמסטרונג ב-250 דולר (כ-2,400 דולר במחירי 2020).
בתחילה נחל השיר כישלון בארצות הברית. לאחר השקתו נמכרו פחות מ-1000 עותקים בשל העובדה שלארי ניוטון לא אהב את השיר וסירב לקדם אותו. בניגוד למצב בארצות הברית זכה השיר להצלחה רבה בבריטניה, הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי והיה לסינגל הנמכר ביותר בבריטניה במהלך שנת 1968. הצלחתו של השיר בבריטניה הפכה את ארמסטרונג לגבר המבוגר ביותר שהגיע לפסגת המצעד, שנשבר רק ב-2009 על ידי טום ג'ונס, שהיה אז בן 68. בארצות הברית הגיע השיר למקום ה-16 במצעד השירים מתחת להוט 100 של הבילבורד. בעקבות ההצלחה הרבה לה זכה הסינגל בבריטניה, הפיקה ABC לבסוף את אלבום האולפן What a Wonderful World.
עם הזמן זכה השיר לפופולריות בארצות הברית. השיר הושמע בפרק של רחוב סומסום ובוצע בפרק של תוכנית החבובות, שצולם ב-1977 ושודר ב-1978; את השיר שר הכלב ראולף, לכלבלב. ב-1978 בוצע השיר בפרקי הסיום של סדרת הרדיו של הBBC, מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, וב-1981 בוצע השיר בסדרת הטלוויזיה. בסוף שנות ה-80 זכה השיר להצלחה בינלאומית מחודשת לאחר שבשנת 1988 שולבה ההקלטה המקורית של השיר, בביצועו של לואי ארמסטרונג, בסרט "בוקר טוב וייטנאם" (אם כי שילוב השיר בסרט היה אנכרוניזם, שכן הסרט מתרחש ב-1965, שלוש שנים לפני מועד ההקלטה המקורית). בעקבות שילוב השיר בסרט שוחרר השיר שוב כסינגל, שהגיע למקום ה-32 במצעד הסינגלים האמריקני במהלך פברואר 1988. במצעד הסינגלים האוסטרלי הגיע השיר למקום הראשון בסוף יוני 1988. השיר היה גם שיר הסיום של הסרט 12 קופים, ב-1995.
גרסאות כיסוי.
לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו הפליימינג ליפס, איווה קסידי, רוד סטיוארט, סטיבי וונדר, סלין דיון, קין, טוני בנט, ניק קייב, ישראל קמקוויוואולה, ג'ואי ראמון, קני ג'י, קליף ריצ'רד, דיאנה רוס, ווילי נלסון וקולדפליי.
מאור כהן ועלי מוהר כתבו גרסה עברית לשיר, בשם "אחלה עולם". גרסה זו התפרסמה בביצועם של כהן וגידי גוב, במסגרת תוכנית הטלוויזיה "לילה גוב".
אזכורים בתרבות.
לאורך השנים השיר נכלל בסרטים שונים, בהם "בוקר טוב וייטנאם" (1987), "12 קופים" (1995), "לפגוש את ג'ו בלאק" (1998), "באולינג לקולומביין" (2002), "מדגסקר" (2005), "" (2008) ו"מוצאים את דורי" (2016). כמו כן השיר שימש בתור נעימת הנושא של העונה הראשונה של הסיטקום האמריקני הפופולרי "אריזה משפחתית".
עלי אבו אל-רג'ב
Downtown (שיר)
"Downtown" (דאונטאון) הוא שיר פופ שהלחין טוני האץ' ובוצע במקור על ידי הזמרת הבריטית פטולה קלארק – גרסה שהפכה ללהיט בינלאומי והגיעה בהמשך למקום הראשון במצעד האמריקני ולמקום השני במצעד הבריטי.
היסטוריה.
במהלך 1964 האץ' טס במיוחד לביתה של פטולה קלארק שבפריז עם שירים חדשים שהוא קיווה שיעניינו אותה, אך היא לא התעניינה בשירים שהוא הציע עבורה. האץ' אשר הפך נואש, ניגן בפניה מספר אקורדים מהשיר שכתב בהשראת הביקור הראשון שלו בניו יורק, אותו הוא חשב במקור להציע ללהקת הדו-וופ האמריקנית The Drifters. כאשר קלארק שמעה את המנגינה היא ציינה בפניו כי אם הוא יצליח לכתוב לשיר מילים שיהיו טובות כמו המנגינה, היא בהחלט תהיה מעוניינת להקליט את השיר כסינגל הבא שלה.
השיר בביצועה של קלארק, פורסם בארבע שפות שונות במהלך סוף שנת 1964, וזכה להצלחה רבה בבריטניה, בצרפת (הן בגרסה האנגלית והן בגרסה הצרפתית), בהולנד, בגרמניה, באוסטרליה, באיטליה ביפן ובהודו. בעקבות ההצלחה הבינלאומית לה זכה השיר קלארק הפכה לכוכבת בינלאומית. בינואר 1965 השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני ובהמשך מכר מעל לשלושה מיליון עותקים בארצות הברית בלבד.
השיר זכה בפרס גראמי בשנת 1965 בקטגוריית שיר הרוק אנד רול הטוב ביותר.
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר העיר ניו יורק אימצה את השיר בתור שיר הנושא של סדרת פרסומות המעודדות את תיירים לבקר שוב במנהטן.
גרסאות כיסוי.
לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו איירין קארה, האוסמונדים, גרין דיי, דוראן דוראן, ניל יאנג, פרנק סינטרה, אמה בנטון, דולי פרטון, והלהקה The B-52's.
אזכורים בתרבות.
לאורך השנים השיר נכלל בסרטים שונים, בהם "Twin Town", "נערה בהפרעה" ו"מלתעות 2".
כמו כן, לאורך השנים השיר נכלל בסדרות טלוויזיה שונות, בהן פרק של "סיינפלד" בו ג'ורג' קוסטנזה חשב בטעות כי הבוס שלו שולח לו הודעה מוצפנת על דרך מילות השיר, ובפרק הבכורה של העונה השלישית של "אבודים" כאשר השיר נוגן בסצנת הפתיחה.
The Good, the Bad and the Ugly (נעימת נושא)
"The Good, the Bad and the Ugly" הוא קטע אינסטרומנטלי אשר היה שיר הנושא של סרט הקולנוע "הטוב, הרע והמכוער" משנת 1966 בבימויו של סרג'יו לאונה. השיר נכלל בפסקול הסרט תחת השם . הקטע האינסטרומנטלי הולחן על ידי המלחין האיטלקי אניו מוריקונה.
גרסת כיסוי של הוגו מונטנגרו משנת 1968 הפכה ללהיט גדול בארצות הברית ובבריטניה כאשר השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי במהלך נובמבר 1968.
גרסת אניו מוריקונה.
במהלך שנת 1960 במאי הקולנוע סרג'יו לאונה, חבר ילדות של מוריקונה, שכר את מוריקונה שילחין עבורו את המוזיקה לסרטו הבא "בעבור חופן דולרים". שיתוף פעולה זה הוביל בהמשך למספר שיתופי פעולה בין השניים במספר סרטים אותם יצר לאונה בהמשך (בהם שיתוף פעולה שהוביל ליצירת שיר זה), אשר חלקם נחשבים למערבוני ספגטי.
גרסת הוגו מונטנגרו.
הוגו מונטנגרו היה מלחין ומנצח תזמורת אמריקני אשר החל להכין שירים לסרטים במהלך שנות ה-60. לאחר שהוא שמע את פסקול הסרט "הטוב, הרע והמכוער" מונטנגרו החליט ליצור גרסת כיסוי לנעימת הנושא. ביצירת הקטע אינסטרומנטלי זה השתתפו ארט סמית (אוקרינה), טומי מורגן (מפוחית), אליוט פישר (כינור חשמלי), מאני קליין (חצוצרה), ומוזי מרצליאנו (מבצע את השריקות לאורך השיר).