יחסי התרבות מתמקדים בקידום השפה הגרמנית. לתושבי בורקינה פאסו יש עניין רב ללמוד גרמנית כשפה זרה עם יותר מ-80,000 תלמידי בית ספר ויותר מ-300 מורים לגרמנית. מחלקה גרמנית נפתחה באוניברסיטת Ouagadougou בשנת 1982 וכיום יש כ-1300 לומדי גרמנית במדינה. קיים גם שיתוף פעולה ניכר בתחומים מדעיים ואקדמיים. סניף אביג'ן של מכון גתה מנהל משרד קשר בוואגאדוגו מאז ספטמבר 2008. משרד קישור זה אמור להשתדרג לסניף מן המניין הכולל קורסי שפה והנחות גדולות יותר.
ארצות הברית של אוסטריה רבתי
ארצות הברית של אוסטריה רבתי (בגרמנית: Vereinigte Staaten von Groß-Österreich) היא כינויה של תוכנית לא ממומשת מ-1906 שנוסחה על מנת לפתור מתחים אתניים במדינה מרובת הלאומים. במסגרת התכנית הוצע להפוך את האימפריה האוסטרו-הונגרית לפדרציה בת 16 מדינות, כאשר בכל מדינה תקבל כל קבוצה אתנית אוטונומיה תרבותית ופוליטית נרחבת. התכנית נוסחה בעיקרה על ידי המשפטן והפוליטיקאי הרומני אורל פופוביץ' . עם התומכים בתוכנית נמנה אלכסנדרו ואידה-ווייבוד. בסופו של דבר לא יצאה התכנית אל הפועל.
יחסי גרמניה–צ'אד
יחסי גרמניה–צ'אד הם היחסים בין גרמניה לבין צ'אד.
סקירה כללית.
גרמניה המערבית כוננה יחסים דיפלומטיים עם צ'אד ב-11 באוגוסט 1960, לאחר שהאחרונה קיבלה את עצמאותה מצרפת. ההתקשרות של הממשלה הפדרלית היא חלק מגישה כוללת וכוללת שילוב של מדיניות חוץ, פיתוח וביטחון. האינטרס העיקרי של גרמניה בצ'אד הוא להמשיך ולפעול לבניית מדינה יציבה עם מוסדות תקינים, ממשל טוב וכבוד לזכויות אדם.
צ'אד דורשת סיוע הומניטרי פעם אחר פעם בשל כלכלה שברירית במדבר ובאזורי הסאהל במדינה, המושפעים מאוד מתנודות האקלים ומזג האוויר. גרמניה מסייעת להקל על סבלם של הנזקקים באמצעות ארגוני סיוע כגון תוכנית המזון העולמית של האו"ם, UNHCR והוועד הבינלאומי של הצלב האדום. פרויקטי ייצוב אזוריים שמים דגש מיוחד על אזור אגם צ'אד. תפיסת הייצוב הגרמנית מתמקדת בחיזוק התיאום והשיתוף האזרחי-צבאי וכן פעילות מתואמת של הקהילה הבינלאומית בהתייעצות עם מדינות שכנות. המטרה היא לבנות מחדש נוכחות מדינה חיובית באזורי עימות ובכך לספק גם אבטחה ושירותים לאוכלוסייה המקומית. צורות מסורתיות של שיתוף פעולה לפיתוח דו-צדדי הופסקו. מוקד שיתוף הפעולה בפיתוח הוא בחיזוק החוסן וביטחון המזון, כמו גם בשיפור פרנסת האוכלוסייה והפליטים המקומיים. בתחומי התרבות והמדע.
יחסי החוץ של שווייץ
יחסי החוץ של שווייץ הם יחסי-החוץ הדו-צדדיים שמקיימת הקונפדרציה השווייצרית עם המדינות השונות ברחבי העולם, יחסי החוץ של שווייץ הם תחום האחריות העיקר של המחלקה הפדרלית לענייני חוץ של שווייץ (FDFA) אך חלקם נתונים לאחריות מחלקות אחרות באספה הפדרלית של שווייץ.
היסטוריה.
סעיף 54 בחוקה השווייצרית משנת 1999 קובע כי השמירה על עצמאותה ורווחתה של שווייץ היא מטרת-העל העיקרית ביחסי החוץ של שווייץ, מתחת למטרה זו מסמנת החוקה יעדים נוספים שמנחים את מדיניות החוץ של שווייץ:
יעדים אלו שקבעה החוקה מעידים על המחויבות השווייצרית לקיים פעילויות חברתיות, כלכליות, והומניטריות התורמות לשגשוג ולשלום העולמי, דבר זה בא לידי ביטוי בפעילות הדיפלומטית השווייצרית, בסיוע למדינות מתפתחות ונחשלות, ותמיכה בהרחבת החוק הבינלאומי ובמיוחד במשפט ההומניטרי.
שווייץ היא המדינה השנייה בעולם (אחרי שוודיה) שנקטה במדיניות נייטרלית; משכך, באופן מסורתי נמנעת שווייץ מכריתת בריתות הכרוכות בפעולה צבאית, פוליטית או כלכלית-ישירה, העלולה להפר את הנייטרליות בה נוקטת המדינה מאז קונגרס וינה שהתקיים בשנת 1815; דוגמה למסורת זו ניתן לראות בכך ששווייץ לא הצטרפה לנאט"ו וכן שאינה חברה באיחוד האירופי; עם זאת בשנים האחרונות הרחיבה שווייץ את היקף הפעילות בה היא משתתפת מבלי לפגוע בנייטרליות של המדינה, כחלק מהשינוי במדיניות הצטרפה שווייץ לאו"ם בשנת 2002 ובאיחור רב בכלל, ובפרט בהשוואה למדינות אירופה.
שווייץ מקיימת יחסים דיפלומטיים כמעט עם כל מדינות העולם; והיא אף שימשה כמארחת של מספר ועידות אמנה בינלאומיות וכמתווכת נייטרלית.
שווייץ בכלל והעיר ז'נבה בפרט היא ביתם של ארגונים בינלאומיים רבים, ממשלתיים ושאינם-ממשלתיים, בהם מספר ארגונים המסונפים לאו"ם כגון ארגון הבריאות העולמי, ואיגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי שהוקם ב-17 במאי 1865 והוא הארגון הבינלאומי הראשון בהיסטוריה; כמו כן בשווייץ גם שוכנים ארגונים בינלאומיים אחרים כמו הצלב-האדום, הוועד האולימפי הבינלאומי, ואיגוד השידור האירופי (ה-EBU). בז'נבה נמצא גם ארמון האומות.
האומות המאוחדות.
מאז שנת 1948 הייתה שווייץ במעמד של משקיפה בעצרת הכללית ובמועצה הכלכלית-חברתית של האו"ם, למרות זאת לא הייתה לה הזכות למושב במועצת הביטחון כמו למדינות החברות. בשנת 1986 נערך בשווייץ משאל-עם על הצטרפות לאו"ם, אך כשני-שלישים מהשווייצרים התנגדו להצעה והיא נדחתה; ההחלטה להצטרף לאו"ם התקבלה ברוב קטן לאחר משאל-עם שנערך בחודש מרץ 2002, ועם פתיחת העצרת ה-57 של האו"ם ב-10 בספטמבר באותה השנה הפכה שווייץ לחברה ה-190 באו"ם והייתה למדינה הראשונה שהצטרפה לאו"ם במשאל-עם.
שווייץ שותפה ברבים ממוסדות ותוכניות האו"ם בהם נציבות האו"ם לפליטים, התוכנית הסביבתית של האו"ם, אונסק"ו, ארגון האו"ם לפיתוח תעשייתי, ועידת האו"ם לסחר ופיתוח, ואיגוד הדואר העולמי - שהוקם בברן ב-9 באוקטובר 1874 והוא הארגון הבינלאומי השני בהיסטוריה.
תמיכה בסנקציות שהוטלו על-ידי האו"ם.
שווייץ הצטרפה להגבלות שהוטלו על עיראק ב-6 באוגוסט 1990, ארבעה ימים לאחר הפלישה לכווית, אף על פי שעדיין הייתה רק במעמד של משקיפה באו"ם; ב-25 ביוני 2003, לאחר נפילתו של סדאם חוסיין ובהתאם להחלטת מועצת הביטחון של האו"ם, הקלה ממשלת שווייץ על רבות מהסנקציות שהוטלו כנגד עיראק, ההגבלות שבוטלו היו הגבלות על המסחר, הטיסות, והפיננסים; אך ההגבלות של אמברגו הנשק והקפאת הנכסים נותרו בתוקפן; בראשית שנות ה-2000 הצטרפה שווייץ לסנקציות שהוטלו כנגד אפגניסטן וארגון הטליבאן, ההגבלות כללו בין היתר הגבלות טיסה ליעדים בינלאומיים על חברת התעופה האפגנית אריאנה (לאחר נפילת בטליבאן ב-2001, הוסרו מגבלות התעופה מתוך מחווה של רצון טוב, אולם ב-2006 בשל ליקויי בטיחות נאסרה טיסת החברה לאיחוד האירופי.) והגבלות הקשורות לגידול ותעשיית האופיום באפגניסטן ששימשה למימון ארגון הטליבאן; כמו כן הצטרפה שווייץ לסנקציות שהוטלו על לוב בעקבות האסון בהפלת טיסה 103 של פאן-אם.
לאחר מתקפת הטרור ב-11 בספטמבר 2001, הכירה שווייץ בארגון אל-קעאידה והארגונים התומכים בו כארגון טרור ויותר מ-200 אנשים וחברות הקשורים לטרור בינלאומי נכללו ב'רשימה שחורה' ונכסיהם הוקפאו; כמו כן חסמו הרשויות בשווייץ כ-72 חשבונות-בנק שנחשדו בקשר לטרור ובהיקף של 22.6 מיליון דולרים.
שווייץ תמכה אף באמברגו-הנשק שהוטל על סרביה-ומונטנגרו בשנות הלחימה בבוסניה, ועל סיירה לאון וארגון אוניטה (UNITA) באנגולה בשל חלקן בכריית יהלומי-דמים. ב-15 באוקטובר 2003 הוסרו הגבלות ייבוא יהלומים-גולמיים מסיירה לאון והוסרו חלק מההגבלות שכנגד לוב.
האיחוד האירופי וארגונים נוספים.
שווייץ חברה בארגונים אירופיים ובינלאומיים נוספים בהם בין-היתר: הארגון לשיתוף-פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD), מועצת אירופה, הארגון לביטחון ושיתוף-פעולה באירופה (OSCE), והארגונים: ארגון הסחר העולמי, ואיגוד הסחר החופשי האירופי שמושבם אף נמצא בשווייץ, כמו כן שווייץ חתומה ומיישמת את אמנת שנגן; עם זאת, בשונה משאר שכנותיה (למעט ליכטנשטיין) שווייץ אינה חברה באיחוד האירופי ואף אינה חברה באזור הכלכלי האירופי שבו חברות כל שכנותיה מכיוון שהממשלה השווייצרית ראתה בו כצעד ראשון לקראת הצטרפות לאיחוד; בשנת 1992 הצטרפה שווייץ לבנק העולמי ולקרן המטבע הבינלאומית.
שווייץ חתמה על הסכם 'שלום נצחי' עם צרפת כבר בראשית המאה ה-16, שווייץ מכוננת יחסים דיפלומטיים עם מדינות רבות באירופה החל מראשית המאה ה-19 כגון עם שוודיה, פורטוגל, הולנד ודנמרק - שעמה חתמה שווייץ על ברית ידידות ב-10 בפברואר 1875.
שמירה על השלום.
אף על פי ששווייץ לא הצטרפה רשמית לכוחות שמירת השלום של האו"ם, היו מקרים בהם שרתו גם שווייצרים, כמו כן אף על פי ששווייץ אינה חברה בנאט"ו, ב-1996 הצטרפה שווייץ לשותפות לשלום של נאט"ו, ושלחה כוחות לתמיכה בארגון לביטחון ושת"פ באירופה (OSCE) שפעל בבוסניה, ביוני 2001 הצביעו השווייצרים בעד פריסת כוחות חמושים במשימות בינלאומיות של האו"ם או ה-OSCE לשמירת השלום, וכן על שיתוף פעולה עמוק יותר באימוני צבא. כמו כן, מאז 1999 משתתף הצבא השווייצרי במשימת שמירת השלום של כוח קוסובו (KFOR).
ייצוג גורמים זרים ותיווך.
שווייץ שימשה כמייצגת של מדינות רבות שלא קיימו ביניהן יחסים דיפלומטיים, ובמיוחד בעת מלחמת העולם השנייה כששוויץ קיבלה כ-219 מנדטים לייצג 35 מדינות באופן רשמי, דוגמה לכך ניתן לראות כשלאחר המהפכה הקובנית בשנת 1959, תיווכה שווייץ ביחסים שבין קובה למדינות אחרות באזור. וכן בין הודו ופקיסטן לפני הסדרת היחסים ביניהן.