ספרד חברה לצרפת במהלך מלחמת שבע השנים, נגד בריטניה הגדולה. הבריטים מצידם ביקשו להחליש את האימפריה הספרדית. תפיסת מנילה על ידי כוחות הצי הבריטי באוקטובר 1762, והכניעה לאחר מכן של הפיליפינים הספרדיים לבריטניה במהלך הכיבוש הבריטי של הפיליפינים, היוו השראה להתקוממויות בצפון הרחוק ביותר של אילוקוס נורטה וקאגאיאן, שם המשיכה תסיסה אנטי־ספרדית. אף על פי שסילאנג רצה בתחילה להחליף בעלי תפקידים ספרדים באילוקוס בפקידים ילידיים, והתנדב לעמוד בראש כוחות אילוקנים לצד הספרדים, הפקידים הספרדיים הנואשים מסרו את סמכויותיהם לבישוף הקתולי של נואבה סגוביה (ויגאן), והלה דחה את הצעתו של סילאנג.
הירצחו.
דייגו סילאנג נרצח בידי אחד מחבריו, מֶסטיסו ספרדי־אילוקני בשם מיגֶל ויקוס, שלו שילמה הכנסייה כדי שיתנקש בסילאנג בעזרתו של פדרו בֶּקבֶּק. הוא היה כבן 32 במותו.
מורשת.
לאחר מותו של סילאנג נטלה אשתו, המסטיסה הספרדית־איטנגית גבריאלה סילאנג, את הפיקוד על המרד, ונלחמה באומץ. הספרדים שלחו נגדה כוח חזק. היא נאלצה לסגת לאברה. סילאנג הובילה את חייליה לכיוון ויגאן, אך נהדפה. היא נמלטה שוב לאברה, ושם נתפסה. סילאנג ואנשיה נתלו ללא משפט ב־20 בספטמבר 1763, ואותה תלו אחרונה. דייגו וגבריאלה סילאנג נחשבים גיבורים לאומיים בפיליפינים.
החמישייה של סטפן
החמישייה של סטפן היא קיבוץ של חמש גלקסיות, מתוכן ארבע מהוות את קבוצת הגלקסיות הקומפקטית הראשונה שהתגלתה אי פעם. הקבוצה, הנראית בקבוצת הכוכבים פגסוס, התגלתה על ידי האסטרונום אדוארד סטפן ב-1877 במצפה הכוכבים של מרסיי. הקבוצה היא הנחקרת ביותר מבין כל קבוצות הגלקסיות הקומפקטיות. האובייקט הבהיר ביותר בקיבוץ (והיחיד שאינו חבר בקבוצה האמיתית) הוא NGC 7320, בעל אזורי H II נרחבים, המזוהים ככתמים אדומים, שבהם מתרחשת היווצרות כוכבים פעילים.
ארבע מתוך חמש הגלקסיות בחמישייה של סטפן יוצרות אסוציאציה פיזית, קבוצת גלקסיות אמיתית, וככל הנראה יתמזגו זו בזו. תצפיות רדיו בתחילת שנות ה-70 חשפו חוט פליטה במרחב הבין-גלקטי בין הגלקסיות בקבוצה.
טלסקופי חלל סיפקו תובנה חדשה לגבי טבעו של החוט פליטה, שכיום מאמינים שהוא גל הלם בין-גלקטי ענק הנגרם כתוצאה מנפילה של גלקסיה אחת (NGC 7318B) למרכז הקבוצה במהירות של כמה מיליוני קילומטרים לשעה.
החמישייה של סטפן נבחרה כאחד מחמשת העצמים הקוסמיים שצולמו על ידי טלסקופ החלל ג'יימס ווב, כחלק מפרסום התמונות המדע הראשונות שלו.
פליטות.
קרני רנטגן.
כאשר NGC 7318B מתנגש בגז בקבוצה, גל הלם עצום גדול יותר מגלקסיית שביל החלב מתפשט בין הגלקסיות, ומחמם חלק מהגז לטמפרטורות של מיליוני מעלות, שם הם פולטים קרני רנטגן שניתן לזהות באמצעות טלסקופ החלל צ'נדרה של נאס"א.
פליטת מימן מולקולרית.
טלסקופ החלל שפיצר של נאס"א, שמזהה קרינת אינפרא אדום, גילה אות מימן מולקולרי חזק מאוד מגל ההלם בין הגלקסיות. פליטה זו היא אחת התצורות הסוערות ביותר של מימן מולקולרי שנראו אי פעם. תופעה זו התגלתה על ידי צוות בינלאומי בראשות מדענים מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה ומדענים מאוסטרליה, גרמניה וסין. גילוי המימן המולקולרי מההתנגשות היה בתחילה בלתי צפוי מכיוון שמולקולת המימן שברירית מאוד ונהרסת בקלות בגלי הלם מהסוג המצופה בחמישיית סטפן. עם זאת, פתרון אחד שהועלה הוא שכאשר חזית זעזועים נעה דרך אזור מעונן כמו מרכז הקבוצה, נוצרים מיליוני זעזועים קטנים יותר בשכבה סוערת, מה שיכול לאפשר למימן מולקולרי לשרוד.
הסחה לאדום.
NGC 7320 מציין הסחה לאדום קטנה (790 קמ"ש) בעוד ארבעת האחרים מציגים הסחה לאדום גדולה (קרוב ל-6,600 קמ"ש). מכיוון שההסחה לאדום גלקטי פרופורציונלית למרחק, NGC 7320 הוא רק הקרנה בחזית והוא נמצא בסביבות 39 מיליון שנות אור מכדור הארץ, מה שהופך אותו לחבר אפשרי בקבוצת NGC 7331, לעומת 210–340 מיליון שנות אור של ארבע הגלקסיות האחרות.
לגלקסיית NGC 7319 יש גרעין סייפרט מסוג 2 שהופך אותו לגלקסיית סייפרט.
גלקסיה שישית, NGC 7320C, שייכת כנראה לאגודת היקסון: יש לה הסחה לאדום הדומה לגלקסיות ההיקסון, ונראה שזנב גאות ושפל מחבר אותה עם גלקסיית NGC 7319.
אינפרא-אדום.
באמצעות מכשיר האינפרא-אדום האמצעי שלו (MIRI), טלסקופ החלל ג'יימס ווב מציג פרטים עטופים באבק באור נראה, כולל גלי הלם גדולים וזנבות גאות ושפל בארבע מתוך חמש הגלקסיות. בנוסף לכך הוא מראה אזורים מוסתרים בעבר של היווצרות כוכבים. הפרטים החדשים הללו יתרמו להבנתו על התפתחות הגלקסיות.
אטיליו פונטנה
אטיליו פונטנה (נולד ב-28 במרץ 1952) הוא פוליטיקאי איטלקי המכהן כמושל לומברדיה מאז 2018. לפני כן כיהן כראש עיריית וארזה.
ביוגרפיה.
פונטנה סיים את לימודיו בבית הספר התיכון הקלאסי ארנסטו קאירולי בעיר הולדתו וארזה בשנת 1970, וסיים לימודי משפטים בשנת 1975 באוניברסיטת מילאנו. מאז 1980 הוא הבעלים של משרד עורכי דין בוארזה.
ראש מועצה אזורית וראש עיר.
פונטנה הוא חבר ותיק במפלגות הליגה הלומברדית והליגה הצפונית, וכיהן מ-7 במאי 1995 עד ה-13 ביוני 1999 כיהן בתפקיד ראש עיריית אינדונו אולונה.
בשנת 2000 התמודד בבחירות האזוריות בלומברדיה, ונבחר לנשיא המועצה האזורית של לומברדיה (הרשות המחוקקת של המחוז) עם 5,194 קולות. בבחירות האזוריות הבאות בשנת 2005 בלומברדיה נבחר מחדש לנשיאות המועצה האזורית של לומברדיה, תפקיד שמילא עד יולי 2006.
ב-2006 פונטנה התמודד ונבחר לראשות עיריית וארזה בסיבוב הראשון של הבחירות המוניציפליות ב-28 במאי 2006, וזכה ב-57.8% מהקולות. נבחר מחדש לכהונה שנייה ב-29 במאי 2011 עם 53.89% מהקולות, ונשאר בתפקידו עד 19 ביוני 2016, היום בו דויד גלימברטי, ראש העירייה מטעם המרכז-שמאל הראשון של וארזה מאז 1992, יחליף אותו.
הבחירות למושלות לומברדיה 2018.
כמה עיתונאים ביולי 2016 העלו השערות על מינוי פונטנה כמועמד הליגה הצפונית בבחירות 2018 למושלות לומברדיה אם המושל המכהן רוברטו מרוני - שנבחר בבחירות האזוריות ב-2013 לכהונה של חמש שנים בתמיכת הליגה הלומברדית והליגה הצפונית, המפלגות של מרוני ופונטנה, ובתמיכת שאר המפלגות חברות קואליציית הימין-מרכז - לא יתמודד לקדנציה שנייה ואחרונה. בינואר 2018, כאשר מרוני הודיע ​​על פרישה מהפוליטיקה, פונטנה נבחר למועמד המרכז-ימין למושלות לומברדיה. מבחינת התקשורת האיטלקית, ניסיונו כראש עיר והפופולריות של פונטנה הם בין החוזקות של מועמדותו.
ב-15 בינואר 2018 קבע פונטנה כי התרבות המערבית באיטליה נמצאת בסכנה בשל זרמי ההגירה מאפריקה, מה שיצר מחאות רבות וביקורת מצד המפלגה הדמוקרטית (PD) ושל תנועת חמשת הכוכבים נגד פונטנה. בעקבות כך הוא התנצל על דבריו, והכריז כי האמירה היא נפילה בלשונו, ולא מביעה גזענות מצדו או מצד מפלגתו. ב-4 במרץ 2018 ניצח פונטנה בבחירות עם כ-50% מהקולות מול ג'ורג'יו גורי (עם 29% מהקולות) ודאריו ויולי (עם 17% מהקולות) ופונטנה הושבע לתפקיד כמושל ב-26 במרץ.
מושל לומברדיה (2018–הווה).
במאי 2019 משרד התובע של מילאנו פתח בחקירה נגד פונטנה בחשד שהשתמש לרעה בכוחו כמושל לומברדיה בפרשת שחיתות עקב מינוי שנוי במחלוקת, אך במרץ 2020 זוכה מכל ההאשמות והתיק נסגר סופית שכן המינוי הנדון לא היווה עבירה על החוק.
ביולי 2020 נפתחה נגד פונטנה חקירה נוספת, בעקבות פעילות של פונטנה, אשתו וגיסו העוברת על מגבלות מגפת הקורונה. כמה עיתונאים בספטמבר 2020 שיערו כי פונטנה יפרוש מהפוליטיקה ב-2023 עקב החקירות נגדו לפני הבחירות הבאות למושלות לומברדיה, בדומה לפרישתו של מרוני ב-2018, אך מתאו סלביני (מנהיג הליגה הצפונית) מנע את התפטרותו של פונטנה מנשיאות לומברדיה ואת הקדמת הבחירות.
צ'וס מתאו
חסוס "צ'וס" מתאו דיאז (בספרדית: Jesús "Chus" Mateo Díez; נולד ב-23 בינואר 1969) הוא מאמן כדורסל ספרדי, המאמן את ריאל מדריד מליגת העל הספרדית והיורוליג.
קריירת אימון.
מתאו שימש רוב הקריירה שלו כעוזר מאמן. הוא החל לאמן בקבוצות הכדורסל לנוער של מכללת אוגוסטיניאן מדריד וריאל מדריד, שם עבד מ-1991 עד 1995. בין 1993 ל-1997, הוא שימש כעוזר מאמן נבחרת ספרד עד גיל 16.
ב-27 ביוני 2006, מתאו מונה על ידי סרגוסה, והפך למאמן ראשי לראשונה בקריירה שלו.
בשנת 2012 יצא מתאו מגבולות ספרד, וחתם בשאנשי ז'ונגיו ברייב דראגונס מה-CBA הסינית.
ב-2014 הוא הפך לעוזרו של פאבלו לאסו בריאל מדריד. פרט לזכייה בתארים רבים בתור כעוזרו של לאסו, מתאו גם הוביל את מדריד לניצחונות כמאמן זמני, כולל על צסק"א מוסקבה ביורוליג. מתאו הוביל את מדריד לניצחון 3–1 בסדרת גמר הפלייאוף של הליגה הספרדית 2022 מול ברצלונה ולזכייה באליפות הליגה ה-36 של הבלאנקוס, לאחר שלאסו חווה התקף לב.
ב-5 ביולי 2022, מתאו מונה למאמן ראשי קבוע לאחר שריאל מדריד נפרדה מלאסו בגלל מצבו הבריאותי.
מנהיגי ברית המועצות
במהלך שישים ותשע שנות קיומה, מנהיגה של ברית המועצות היה בדרך כלל מנהיג דה פקטו שלא היה בהכרח ראש המדינה, אלא מילא תפקידים כמו ראש הממשלה או המזכיר הכללי של המפלגה. על פי חוקת 1977, יו"ר מועצת השרים של ברית המועצות היה ראש הממשלה, ויו"ר נשיאות הסובייט העליון היה ראש המדינה.