עם ההכרזה על הקמת מדינת ישראל התגייסה לצה"ל והיא כבת 50 ונשאה את פנקס השירות מספר 1 של חיל הנשים. בימי מלחמת העצמאות שימשה כקצינת גיוס ראשית לחיל נשים. לאחר המלחמה שירתה כקצינת מטה כללי הממונה על קציני העיר בישראל. לוין הקימה בתי תרבות ובידור לרווחת החיילים והחיילות באחד מבסיסי האימונים של הצבא ובסיס זה שימש דגם שלפיו נבנו מוסדות נוספים בצה"ל. גם לאחר שסיימה את שירותה הסדיר, המשיכה לפעול למען החיילים המשוחררים, ובייחוד לשיקומם של נפגעי הקרבות במסגרת תפקידה במזכירות איתור החיילים המשוחררים וחברת ההנהלה של הוועד הארצי למען החייל, מטעמו טיפלה בהיאחזויות הנח"ל עם דגש מיוחד על שיפור תנאי השירות של החיילים והחיילות. במשך השנים עברה מהיאחזות להיאחזות, דאגה לשיפור המזון המוגש לחיילים ואף גייסה את עזרת ויצו לשם כך. במשך עשרות שנים הרצתה בהתנדבות לפני מתגייסים על החשיבות שבשירות משמעותי. לימים זכתה בתואר "עמית כבוד" של האגודה למען החייל.
הראשונה כראש עירייה.
שש פעמים נבחרה לוין לתפקיד חברת מועצת העיר ראשון לציון. בסוף שנות השלושים שימשה כראשת מחלקת החינוך של המועצה המקומית ופעלה למען פיתוח מוסדות החינוך ותחזוק המועדונים לנוער. בנוסף לחינוך החזיקה את תיקי הבריאות והרווחה.
ב-22 באוקטובר 1956, נבחרה לוין מטעם הציונים הכלליים לתפקיד ראש עיריית ראשון לציון, לאחר שראש העירייה הקודם גרשון מן התפטר מתפקידו, ולוין נבחרה לתפקיד בהצבעת המועצה, ובכך לראשונה בתולדות מדינת ישראל, נבחרה אישה לראשות עירייה.
לוין סברה כי נשים בישראל יכולות לתפוס עמדות סמכות וכוח בחברה הישראלית. במקביל לתפקיד הציבורי, המשיכה למלא את התפקידים המסורתיים של נשים בבית; בישול וניקיון. בראיון שנתנה בערב בחירתה לתפקיד אמרה:
בתקופת כהונתה כראש העירייה נסלל הכביש המחבר את העיר לחוף הים, במטרה לפתח את אזורי החולות של העיר. הוקם השירות הפסיכולוגי העירוני, נפתחו מועדוני הנוער הראשונים במושבה, הוקם קונסרבטוריון עירוני ללימודי נגינה והוקצתה קרקע להקמת בית אבות לגמלאי צה"ל וליוצאי הצבא הבריטי והבריגדה. לוין יזמה את "מפעל ההזנה" בראשון לציון שכלל הגשת כוס קקאו לילדי בתי הספר, מתוך ההנחה כי ילדים רבים בעיר אינם ניזונים כראוי, ולכן פחות פנויים ללמידה. במהלך כהונתה העמידה בראש סדרי העדיפויות את נושא החינוך. הקצתה כספים רבים בעבור מלגות לתלמידים ולסטודנטים נזקקים ותרמה סכום כסף גדול להקמת בית ויצו בראשון לציון המשמש עד היום כמועדון לילדים וקרוי על שמם של חנה ומיכאל לוין.
פעילות ציבורית.
לאחר כהונתה כראש העיר ראשון לציון המשיכה בפועלה בוויצו, שימשה כיו"ר האיגוד הסוציאלי, כחברת המועצה הארצית של הג"א וחברת המועצה לענייני דמוגרפיה. בשנת 1984, נבחרה להדליק משואה בטקס הממלכתי בפתיחת חגיגות העצמאות ה-36 למדינת ישראל, בהר הרצל בירושלים, כאות הוקרה על פעילותה הציבורית והאישית הענפה. במהלך כל השנים סירבה בעקביות ובתקיפות לקבל כספי ציבור, אף לא כהחזר הוצאות אותן הוציאה מכיסה הפרטי.
ביליארד
ביליארד הוא משחק המשוחק על גבי שולחן מוארך, מצופה באריג שעיר (בלעז: בֵּיז, בד ארוג דמוי לבד), שבארבע מפינותיו ובמרכז כל דופן ארוכה ישנם "כיסים" (סך הכל 6). המטרה היא להכניס את הכדורים אל הכיסים בעזרת מקלות עץ ארוכים, בסדר מסוים לפי חוקי המשחק. המשחק נועד לשני שחקנים או לשני זוגות שחקנים.
על פי עיקרון מרכזי של המשחק לסוגיו, על המתמודד להכות בכדור לבן (באנגלית: Cue Ball) באמצעות המקל, ועל הכדור הלבן לפגוע בכדור המבוקש ולהכניסו לחור. כל שחקן בתורו מנסה לפגוע באמצעות מקלו בכדורים ולהכניסם לכיסים בקצות השולחן, ובהתאם לכך לצבור ניקוד. ברגע שנכשל באחת הפעולות התור עובר ליריב.
במידה ונותר כדור שחור אחרון לשחקן 1 והוכנס הכדור הלבן לאחד הכיסים, שחקן מספר 1 הפסיד הפסד טכני.
סוגי משחקים.
ספורט הביליארד הוא שם כולל למשחקי כדור על שולחן, הפופולריים ביותר בישראל הם: פּוּל אמריקאי וסנוּקֶר.
פול אמריקאי.
"פול" הוא שם כולל לסוג המשחק הנפוץ שבו 15 כדורים ממוספרים. הכדורים 1-8 הם בצבע אחיד (לכל מספר צבע אחר), לכדורים 9-15 פס לבן ומספרו של הכדור השחור הוא 8. ישנן מספר גרסאות למשחק ובכל גרסה חוקי משחק שונים. אופייני לרוב משחקי ה"פול" שולחן קטן יותר משולחן ה"סנוקר" בעל "חורים" רחבים יותר. שני סוגי המשחקים הנפוצים ביותר הם "הכדור השמיני" ("Eight-Ball") ו"תשעה כדורים" ("Nine-Ball").
הכדור השמיני.
לכל שחקן (או זוג) יש 7 כדורים, החלקים (1-7) או המפוספסים (9-15), שאותם צריך להכניס לחורים, שהשחקן מכריז עליהם לפני כל מכה. לאחר מכן עליו להכניס את הכדור השמיני – השחור – לחור שהוא גם הכריז עליו. את הכדורים מסדרים בעזרת משולש עזר, כאשר קודקוד המשולש פונה לכיוון הכדור הלבן, משני צדי השולחן.
סוג הכדור (חלק או מפוספס) נקבע על פי ההטבעה הראשונה של כדור במשחק, למעט הטבעה במכה הראשונה. כלומר, אם שחקן הטביע כדור חלק עליו להטביע את הכדורים 1-7 ועל יריבו את הכדורים 9-15. במקרה של הטבעת כדור במכה הראשונה, מקבל השחקן תור נוסף אך השולחן עדיין "פתוח", קרי, עדיין לא נקבע מי ינסה להטביע את החלקים ומי את המפוספסים.
עבירות:
הערה: בהכנסת כדור של היריב - כל עוד התבצע במכה חוקית (השחקן פגע קודם כל בכדור שלו, לא הטביע את הלבן ולא הטביע את השחור), הכדור נשאר בחור.
תשעה כדורים.
המשחק כולל רק את הכדורים שמספרם 1-9, ומטרתו היא להטביע את כדור מספר 9, כאשר בכל תור מותר לפגוע עם הכדור הלבן רק בכדור עם המספר הנמוך ביותר בלוח. באופן זה, ניתן להטביע את הכדור שמספרו 9 בשתי דרכים: על ידי פגיעה ישירה כאשר שאר הכדורים בלוח כבר הוטבעו, או על ידי פגיעה עקיפה באמצעות פגיעה ראשונית בכדור שמספרו הוא הנמוך ביותר על השולחן (לאחר מכן אותו כדור, הכדור הלבן, או כדור כלשהו שזז בעקבות הפגיעה יכול לפגוע בכדור מספר תשע ולהטביעו ולהביא לניצחון במשחק). את הכדורים בתחילת המשחק יש לסדר בצורה של יהלום, כאשר כדור מספר 1 בראש היהלום וכדור מספר 9 במרכזו. לפי אותו היגיון, הטבעת כדור מספר תשע במכת הפתיחה של המשחק (עם פגיעה בכדור מספר 1), תזכה את המכה בניצחון באותו המשחק, דבר שקורה פעמים רבות אצל שחקנים מקצועיים.
משחקי פול אמריקאי נוספים.
"מלחמה" או "כולם על כולם" הוא משחק לא רשמי. במשחק זה ניתן לשחק 3 או 5 שחקנים, מספר אי זוגי של שחקנים, ובו כל שחקן מקבל 5 או 3 כדורים (בהתאמה למספר השחקנים - מחלקים את 15 הכדורים בין השחקנים), וכל שחקן צריך להכניס את כדורי יריביו. האחרון שנשאר עם כדורים על השולחן מנצח. שחקן שכל הכדורים שלו הוכנסו יוצא מהמשחק. אם שחקן מבצע עבירה מוצאים בחזרה כדור אחד של כל שחקן יריב, כך שחקן שיצא כבר מהמשחק יכול לחזור לשחק.
סנוקר.
סנוקר הוא משחק מורכב יותר, הכולל בנוסף שיטת ניקוד, מידות שולחן, מקלות משחק וכדורים שונים מאלה של משחק הפול. כדורי המשחק הם:
מהלך המשחק.
בתחילת המשחק מסודרים הכדורים האדומים במשולש הממוקם ברבע השולחן. הכדורים הצבעוניים ממוקמים בעמדות קבועות. השחקן הפותח מניח את הכדור הלבן בתחום ה-D המסומן על השולחן בכל מקום שיבחר, ומכה בו לעבר הכדורים האדומים. בשלב הראשון, מטרת כל אחד מהשחקנים להכניס כדור אדום לחור. כל עוד לא מוכנס כדור כזה, מכים השחקנים לסירוגין.
עם הכנסת כדור אדום, מקבל השחקן תור נוסף, ובו עליו להכניס כדור צבעוני לפי בחירתו. במידה והצליח להכניס כדור צבעוני, מושב כדור זה לעמדתו הקבועה, והשחקן מקבל תור נוסף בו עליו להכניס שוב כדור אדום - וחוזר חלילה, עד גמר הכדורים האדומים על השולחן.
כאשר נגמרים הכדורים האדומים, על השחקנים להכניס את הכדורים הצבעוניים לפי סדר הניקוד (צהוב - ירוק - חום - כחול - ורוד - שחור) כאשר הפעם לא מוחזרים הכדורים. עם הכנסת הכדור השחור, מסתיים המשחק, והזוכה בו הוא זה אשר צבר את מרבית הנקודות.
חוקי המשחק העיקריים.
על השחקן המכה להכניס את הכדור התורן לתוך חור. קיימות מספר אפשרויות:
בפועל, פעמים רבות מסתיים המשחק בטרם נגמרים הכדורים, היות שכמות הנקודות "הנמצאות על השולחן" קטנה מהפער בניקוד בין השחקנים. בדרך כלל כאשר השחקנים ברמה דומה יופסק המשחק במצב זה.
קרמבול.
תת ענף בספורט הביליארד אשר משוחקים על שולחן בגודל 10 פיט ללא כיסים ועם 3 כדורים בלבד.
המשחק הנפוץ ביותר כיום בקטגוריה זאת הוא "שלוש דפנות" (Three Cushions).
ביליארד רוסי.
סוג נוסף של ביליארד, שמשוחק בעיקר ברוסיה ובמדינות שהיו תחת שלטון ברית המועצות. שולחן המשחק בגודל 12 פיט והיקף הכדור כמעט זהה לגודל הכיס אליו הוא אמור להיכנס.
למשחק יש מספר תתי סוגים עם חוקים שונים. המשחק הפופולרי ביותר משוחק באמצעות 15 כדורים לבנים ואחד בצבע בורדו. פותחים את המשחק עם הכדור הבורדו לאחר מכן כל שחקן בתורו מכניס את הכדורים כל כדור נחשב לנקודה אחת. המנצח הוא זה שמגיע ל-8 נק' ראשון. הייחודיות במשחק היא שאפשר להכניס את הכדור שבו אתה מכה אם הוא פוגע בדרך בכדור אחר (עוזר). בישראל יש מועדונים בודדים בהם יש את סוג השולחן שדרוש לשם המשחק, ואת הכדורים המתאימים.
סוגי שולחנות.
המשחק נערך על אחד משני סוגי שולחנות: סנוקר ופול.
שולחן סנוקר הוא שולחן עם חורים קטנים יותר, ומשחקים עליו עם כדורים קטנים, בעוד שבשולחן הפול החורים והכדורים גדולים יותר (ולכן קל יותר לשחק עליו).
בשולחנות הפול המשוכללים ישנן מסילות שמנתבות את הכדורים מהחורים לנקודת איסוף מרכזית.
על שולחן הפול נהוג לשחק רק פול, בעוד שעל שולחן סנוקר ניתן לשחק גם סנוקר וגם פול.