הלהקה התקשתה לשחזר ההצלחה של "Eye in the Sky", ואלבומיה הבאים לא הצליחו להגיע לאותם גבהים. אלבומם האחרון, "Gaudi" משנת 1987, הגיע למקום ה-57 בלבד במצעד המכירות האמריקאי. כאשר ניגשה הלהקה לעבוד על האלבום הבא "Freudiana", נתגלעו חילוקי דעות בין פרסונס לוולפסון, כאשר זה האחרון ביקש לעבד את האלבום למחזמר. האלבום הופק והוקלט, אך עד לשחרורו ב-1990 הלהקה כבר התפרקה. האלבום יצא לבסוף תחת שמו של וולפסון כמעין אלבום סולו (שכן, בדומה לאלבומי הלהקה הקודמים - אמנים נוספים השתתפו ביצירתו), בעוד שפרסונס זכה לאזכור כמפיק המוזיקלי שלו. לימים האלבום אכן עובד למחזמר, וכך גם אלבומים אחרים של הלהקה. פרסונס עצמו יצא אף הוא לקריירת סולו.
אלבום נוסף עליו עבדה הלהקה הוא "The Sicilian Defence" - אלבום אינסטרומנטלי אשר נגנז. שיר אחד ממנו שולב לימים באלבום סולו של פרסונס.
סגנון מוזיקלי.
על אף שהאמנים אשר השתתפו באלבומי הלהקה הם רבים ומונים בעשרות, שני חבריה המייסדים המשיכו להפיק וליצור את אלבומיה במשך כל שנות קיומה, ובכך נוצר חוט מקשר בין האלבומים והיצירות. אלבומי הלהקה היו רובם ככולם אלבומי קונספט, אשר כללו לפחות נעימה אחת אינסטרומנטלית. האלבומים הראשונים כללו פתיחה אינסטרומנטלית, נעימה אינסטרומנטלית נוספת בערך באמצע האלבום ונחתמו בשיר שקט. האלבומים המאוחרים יותר המשיכו במבנה זה, להוציא הפתיחה האינסטרומנטלית, אשר חזרה רק ב-Eye in the Sky.
זמרי הלהקה השונים התחלפו בהתאם להתאמתם לחזונם האומנותי של וולפסון ופרסונס בעבור כל שיר. עם זאת, וולפסון עצמו השתתף לעיתים כסולן ראשי, בין השאר בלהיטם הגדול Eye in the Sky. על אף שכביכול השינויים התכופים בעמדת הזמר היו עלולים להשפיע על אחידות הסגנון המוזיקלי לאורך פעילות הלהקה, הרי שזה נשמר בזכות צוות נגנים עיקריים אשר נותר קבוע, פחות או יותר, לאורך כל אותן שנים. רוב הנגנים היו מלהקת פיילוט, אשר בטרם הקמת הפרויקט עבדו עם פרסונס, כטכנאי קול, על אלבום משלהם. חברים אלו כללו את הגיטריסט איאן ביירנסון, הבסיסט דייוויד פאטון והמתופף סטיוארט טוש, אשר הוחלף לאחר האלבום השלישי "Pyramid" בסטיוארט אליוט. החל באלבום "Vulture Culture" הצטרף ללהקה ריצ'רד קוטל כנגן סינתיסייזר וסקסופון. מלבדם, הלהקה השתמשה גם בשירותיו של אנדרו פאוול כמארגן התזמורת והמקהלה.
הופעות חיות.
עקב ההפקה המורכבת של כל אלבום והקושי בשחזור הציוד וארגון וסידור כלי הנגינה השונים בהם השתמשה, שיריה לא הועלו בהופעות חיות במשך כל שנות פעילותה. ההופעה החיה היחידה אירעה ב-1990, עת פירוק הלהקה, והייתה לאחד משיתופי הפעולה האחרונים של וולפסון ופרסונס במסגרת הפרויקט. הופעה זו נתאפשרה בזכות המצאת הסמפלר, אשר איפשר לדגום את הנעימות והלחנים השונים של הלהקה, להקליטם ולשחזרם בהופעה.
אלן פרסונס הופיע, גם כנגן, בהופעות חיות עם הרכבים שונים תחת השם "Alan Parsons Live Project".
הרכב ה-"Alan Parsons Live Project" הופיע בישראל ב-8-7 במרץ 2010 בהיכל התרבות בתל אביב.
ב-10 בפברואר 2015 שוב הופיע ההרכב בישראל, בהיכל הספורט יד אליהו בתל אביב. במופע התארחו אביב גפן, אבי סינגולדה ומארינה מקסימיליאן.
ב-2017 אלן פרסונס לייב פרוג'קט הופיעו שוב בארץ, בשתי הופעות: האחת במרכז הקונגרסים, חיפה ב-9 בפברואר, השנייה ב-11 בפברואר בהיכל מנורה מבטחים בת"א.
ביוני 2019 הופיעה הלהקה פעמיים נוספות בהיכל התרבות בתל אביב בשיתוף פעולה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. ההופעה כללה שירים מהאלבומים הישנים של ההרכב וכן שירים מאלבום הסולו החדש של אלן פרסונס, The Secret.
דיסקוגרפיה.
אלבום נוסף - The Sicilian Defence לא יצא לאור ונגנז, עד שבסופו של דבר יצא לאור בשנת 2014. בנוסף לאלבומי אולפן אלו, הלהקה הוציאה 14 אלבומי אוסף ו-28 סינגלים מאלבומיה השונים.
רבינו מנוח
המהפכה הסגולה
המהפכה הסגולה הוא מונח שמתייחס לסיום שלטון סדאם חוסיין בעיראק ועליית הדמוקרטיה במדינה.
מקור השם הוא בשמות מהפכות דמוקרטיות מהפכניות במדינות אוטוריטאריות, כגון המהפכה הכתומה באוקראינה, מהפכת הוורדים בגאורגיה ומהפכת הארזים בלבנון, שקיבלו את שמן משמות הצבעים. הסגול, במקרה של עיראק, מסמל את טביעת הצבע על אצבעם של המצביעים בבחירות הראשונות בעיראק למועצה המחוקקת בשנת 2005 (מטרתה של הטביעה החצי-קבועה הייתה למנוע הצבעה כפולה בבחירות).
המונח הופיע לראשונה לאחר בחירות 2005, בבלוגים שונים באינטרנט ובכתבי עת התומכים בפלישת ארצות הברית לעיראק. המונח הגיע לתפוצתו הרחבה ביותר בעת ביקורו של נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש בברטיסלאבה, בירת סלובקיה ב-24 בפברואר 2005, בו הוא הצהיר כי: "בזמן האחרון, אנו עדים לאירועים מכוננים בתולדות הליברליות: מהפכת הוורדים בגאורגיה, המהפכה הכתומה באוקראינה, וכעת, מהפכה סגולה בעיראק".
למרות היותו של המונח שגור למדי בקרב התקשורת השמרנית בארצות הברית, הוא לא השתרש בקרב העיראקים וגם לא בפי רוב האמריקאים.
מלחמת האזרחים בלבנון (1975 - 1990)
מלחמת האזרחים הלבנונית השנייה
אורי קוקיה
אורי קוקיה (נולד ב-14 במאי 1981 ביבנה) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר אשר משמש כמאמנה של אליצור יבנה מהליגה הארצית בכדורסל. קוקיה הוא הכדורסלן הישראלי הפעיל הראשון והשלישי אחרי ברק עטר וג'ניה דודוצקין בין הספורטאים מקצוענים-פעילים אשר יצא מהארון כהומוסקסואל.
ביוגרפיה.
קוקיה נולד וגדל ביבנה, בנו של פרופ' אהוד קוקיה, רופא.
בילדותו שיחק קוקיה במכבי רחובות. בגיל 16 עבר למחלקת הנוער של הפועל תל אביב ובעונת ערך את הופעת הבכורה בקבוצת הבוגרים (דאז בליגה הלאומית) נגד אליצור ראשון לציון. בעונה שלאחר מכן עבר לעירוני נהריה, בה מיעט לקבל דקות משחק, אולם סייע לקבוצה להעפיל לליגת העל.
בעונת עבר להפועל גליל עליון ואף על פי ששיחק רק כ-14.8 דקות בממוצע למשחק קבע ממוצעים נאים של 4.2 נקודות, 4.4 ריבאונדים ו-1.1 חטיפות למשחק. לאחר מכן חזר לנהריה והגיע עימה לרבע גמר היורופליג בעונת . בעונה שלאחר מכן שיחק בבני השרון, ואחר כך חזר שוב לנהריה ושיחק בה במשך שלוש שנים. במהלך עונת עבר למכבי חיפה מהליגה הלאומית, בה היה לראשונה לשחקן מרכזי, תוך כדי שהוא מעמיד ממוצעים של 9 נקודות, 9.5 ריבאונדים, 1.2 אסיסטים ו-2.3 חטיפות בכ-29 דקות למשחק. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות הליגה ולעלייה לליגת העל.
בעונת חתם קוקיה בהפועל חולון והמשיך במגמת העלייה שלו כשקלע 6.6 נקודות והוריד 7.1 ריבאונדים בממוצע למשחק וזכה עם קבוצתו בגביע המדינה, כאשר הוא קלע בגמר 4 נקודות. כמו כן, קיבל את תואר השחקן המשתפר של העונה בליגת העל.
בעקבות יכולתו בחולון, נכלל קוקיה בסגל המורחב של נבחרת ישראל לאליפות אירופה 2009, אך נופה לפני תחילת הטורניר. לקראת תחילת עונת חתם בקבוצת הפועל ירושלים.
בקיץ 2013 חתם במכבי חיפה לשנתיים.
בקיץ 2014 פרש מכדורסל ומונה כעוזר מאמן שני לדני פרנקו בהפועל ירושלים וזכה עימה באליפות המדינה.
בקיץ 2015 חזר קוקיה מפרישה, וחתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, ובאמצע העונה חתם בעירוני נהריה.
בקיץ 2016, חתם במכבי קריית גת.
בהמשך שנת 2016, זו חזר קוקיה להפועל רמת גן.
בקיץ 2018, חתם באליצור יבנה אך בינואר 2019 שב להפועל רמת גן
בקיץ 2019 הודיע כי החליט לפרוש ממשחק פעיל בפעם השנייה ומונה כמאמן ראשי במכבי עירוני רמת גן, בעונתו הראשונה הוביל את הקבוצה לליגה הלאומית. במרץ 2021 פוטר מאימון הקבוצה והחולף בשמוליק ברנר.
ב-5 במאי 2021 פורסם כי ימונה למאמן ראשי באליצור יבנה במקום יניב בורגר.
חייו האישיים.
בנובמבר 2017 יצא קוקיה מהארון בכתבה לספורט 5 ובכך היה לכדורסלן הפעיל הראשון בישראל שיצא מהארון כהומוסקסואל. הוא חי עם בן זוגו ג'ואי, רקדן במקצועו, והשניים מגדלים את שתי בנותיהם.
לואי ה-2
התנועה ליהדות של תורה
התנועה ליהדות של תורה הייתה תנועה ציונית דתית שפעלה בשנים תשכ"ז-תשל"ה (1975-1966).
היסטוריה ותחומי פעילות.
התנועה קמה בחול המועד פסח תשכ"ו. קבוצת המקימים כללה חוקרים דתיים בולטים של מדעי היהדות ובראשם הפרופ' אפרים אלימלך אורבך. כמו כן, היו חברים בתנועה אליעזר שמשון רוזנטל, זאב פלק ומשה דוד הר.
בי"ז בתמוז תשכ"ז, בסמוך לאחר מלחמת ששת הימים, התכנסו חברי התנועה בביתו של הרב מנחם עמנואל הרטום והתפללו תפילת יום רגיל, ולא תפילת צום. הם טענו "זו הפעם הראשונה מאז חורבן הבית שמקום השכינה בידינו. עיר הקודש שוב איננה אבלה ובזויה, אלא היא מצפה לבניינה בידי בניה... עם ישראל כולו, אולי ה'חילוניים' עוד יותר מה'דתיים' ציפו בשבועות אלה לבשורה ולקריאה מצד גדולי הרוח... והנה אין קול ואין עונה... במקום זה הודיעה הרבנות הראשית לישראל, כי אסור לשנות מכל מטבע שטבעו דורות קודמים בקינותיהם".
התנועה פרסמה חוברת קינות לתשעה באב, והשמיטה ממנה קינות רבות מכיוון ש"אי אפשר להמשיך ולומר כיום תפילות וקינות, שבהן מדובר על מצב עם ישראל כנדכא ושפל ובזוי בעמים ועל ירושלים".
בתשל"ה נערך "כנס לביא" - כנס לעיון בשאלות השקפה ואמונה בהשתתפות רבנים מארצות הברית וחברים מהקיבוץ הדתי שכללו גם את חברי התנועה. בערך בתקופה זו הסתיימה דרכה של התנועה.
המרחב הקיברנטי
המרחב הקיברנטי או הסייברספייס, סביבת רשת (באנגלית: Cyberspace) הוא מרחב מטפורי של מערכות מחשב ורשתות מחשב בו נאגרים נתונים אלקטרוניים ומתבצעת תקשורת מקוונת ואינטראקטיבית ללא תלות במיקום הגאוגרפי של המשתמשים בו. המרחב הקיברנטי הוא קונספט חוזר ונשנה בספרות המדע הבדיוני.