נינוצ'קה (באנגלית: Ninotchka) הוא סרט דרמה-קומדיה אמריקאי משנת 1939 בבימויו של ארנסט לוביטש. הסרט מגולל את סיפורה של צירה רוסית המתאהבת בגבר צרפתי במהלך ביקורה בצרפת. בסרט משחקים גרטה גרבו ומלווין דאגלס בתפקידים ראשיים. זהו סרטה הקומי הראשון של גרבו. בנוסף, זהו אחד הסרטים האמריקאיים הראשונים המתארים את רוסיה הקומוניסטית באופן הומוריסטי.
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר. ב-1990, נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע.
הפקה.
הסרט יצא לאקרנים במהלך מלחמת העולם השנייה ברחבי אירופה. ברית המועצות ובנות בריתה החרימו את הסרט עקב תוכנו. למרות זאת הסרט היה הצלחה כלכלית ברחבי העולם.
חרף הניסיון לצייר את תפקידה הראשון הקומי של גרטה גרבו, למעשה כבר בסרט "המלכה כריסטינה" (1933) ניהלה דיאלוגים קומיים עם השחקן ג'ון גילברט.
פרסים ומורשת.
הסרט זכה לביקורות מהללות ולהצלחה כלכלית ברחבי העולם. הסרט השפיע רבות על סרטים כמו גרבי משי (1957) ולבני הברזל (1956). מכון הסרטים האמריקאי דירג את הסרט ברשימות מאה שנים... מאה תשוקות במקום ה-40 ומאה שנים... מאה קומדיות במקום ה-52.
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר; הסרט הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר (עבור גרטה גרבו), התסריט הטוב ביותר והתסריט המקורי הטוב ביותר.
בנאווה
בנאווה (או בנאווי, Banaue או Banawe) היא רשות מקומית בנפת איפוגאו שבמחוז קורדילרה בפיליפינים. לפי מפקד התושבים האחרון, היישוב מונה 21,448 תושבים ב-3,952 משקי בית. היישוב נודע כמקום הימצאן של שתי מערכות של טרסות חקלאיות, בטאד ובנגאן, הכלולות באתר המורשת העולמית "טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית".
טרסות האורז.
מערכת הטרסות בבנאווה, שנקראת לעיתים על ידי המקומיים "פלא תבל השמיני", נפרסת ממדרון רכס ההרים בבנאווה ועד לגובה של אלפי מטרים. שתיים ממערכות הטרסות בבנאווה, בנגאן ובטאד, מהוות חלק מאתר המורשת העולמית טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית, שמוכר על ידי אונסקו. נטען כי אם הטרסות ייפרסו לאורכן מקצה לקצה, הן יקיפו מחצית מכדור הארץ. הטרסות נבנו לפני 2,000 שנה, והן מדגימות את יכולותיהם ההנדסיות המעולות של המקומיים. מערכת ההשקיה נעזרת בזרמי ההרים ובמעיינות, שמימיהם מוזרמים דרך ברזים ומועברים בתעלות החצובות לאורך ההר ועד לטרסות.
תחבורה.
ניתן להגיע לבנאווה בג'יפני, באוטובוס וברכב פרטי מהעיר בגויו.
פלא תבל
פיליפ עירון
פיליפ עירון (22 במאי 1942 בלגיה - 1995), היה רב חובל, נתב ומנהל מחלקת תפעול בנמל אילת. הוא היה חבר מועצת עיריית אילת ובשנים 1988–1993 היה סגן ראש עיריית אילת.
ביוגרפיה.
עירון נולד ב-1942 בבלגיה כפיליפ הופשטטר לפריץ ומלכה הופשטטר.
היה נתב בנמל אילת, ובמקביל לעבודתו זו הקים, יחד עם רב חובל הנמל, חברה פרטית לשירותי ים בשם "מרין".
עירון מונה לרב חובל של אניית הצובר "מינרל דמפייר" של צי הסוחר הישראלי. ב-22 ביוני 1995 התנגשה האנייה באנייה קוריאנית, וטבעה. כל אנשי צוותה, 9 ישראלים ו-21 זרים, טבעו. בערכאת הערעור של בית המשפט לאדמירליות בבריטניה נקבע כי האונייה הקוריאנית הייתה אחראית לתאונה ביחס של 4:1 לעומת המינרל דמפייר.
גופותיהם של עירון ועוד ארבעה ישראלים אותרו והובאו לקבורה בישראל.
עירון נישא לחיה ולזוג נולדו 3 בנות ובן.
הנצחה.
המרינה העירונית באילת קרויה על שמו של עירון. אנדרטה לזכרו נמצאת במרינה. האנדרטה היא מעשה ידיו של האמן האילתי אמיר אלקיים. היא בנויה ממבנה אבן ועליו עוגן צבוע בכחול. בצד האחורי יש פסוק מ: .
בבסיס האנדרטה יש פרטים על קורות חייו של עירון.
תחייה
תיבת דו-שיח
בממשק משתמש גרפי של מחשבים, תיבת דו-שיח (באנגלית: Dialog box) היא חלון המאפשר הדדיות או דיאלוג בין המשתמש האנושי לבין התוכנה. תיבת דו-שיח עשויה למסור מידע או לבקש מהמשתמש לבצע פעולה. תיבת דו-שיח מספקת למשתמש אמצעי להורות כיצד לבצע פקודה או להגיב לשאלה או התרעה.
תיבת דו-שיח עשויה להיות חלון מודאלי (המחייב את המשתמש להגיב לפני שתוחזר השליטה אל התוכנה שיזמה את הופעת התיבה) או בלתי-מודאלי, בתלות באינטראקטיביות הנדרשת.
הסוג הפשוט ביותר של תיבת דו-שיח הוא התרעה, המציגה מסר ודורשת שהמשתמש יאשר שהבחין במסר (לרוב באמצעות כפתור אוקיי) או יקבל החלטה אם לאשר פעולה או לבטלה. התרעות משמשות גם לחיווי על סיום מכוון או קריסה בלתי מכוונת של תוכנה או מערכת הפעלה (כמו למשל מסך המוות הכחול). מומחי שימושיות מבקרים התרעות כאלו, משום שאינן תורמות מידע שימושי למשתמש, אינן משיגות את המטרה המצופה - הגנה מפני שגיאות שנגרמו עקב פעולות הרסניות, וקיימות להן חלופות טובות יותר.
רמנובסקי
דיר אל-מדינה
דיר אל-מדינה (בערבית: دير المدينة) הוא כפר מצרי עתיק, שהיה ביתם של האומנים והפועלים שבנו את קברי המלכים והאצילים בעמק המלכים בנקרופוליס של תבאי בתקופת השושלות ה-18 ועד ה-20, בתקופת הממלכה החדשה. בין המאה ה-16 ועד המאה ה-11 לפנה"ס. הכפר נבנה במדבר בסמוך לאתרים הן בגלל הקרבה הנוחה וגם בגלל הרצון לשמור על חשאיות.
הכפר.
שמו הקדום של הכפר היה "סת מע'ת" שפירושו "מקום של אמת". הפועלים והאומנים שחיו במקום נקראו "המשרתים במקום של אמת". בתקופה הקופטית, הוסב המקדש לאלה חתחור לכנסייה. ממנו נגזר השם הערבי של המקום דיר אל-מדינה שפירושו "המנזר של העיר".
החפירות באתר העלו ממצאים ייחודיים מתועדים של חיי קהילה בעולם העתיק, בתקופה המשתרעת על פני כמעט 400 שנים. המידע שהתקבל בחפירות כלל ממצאים מפורטים בדבר הארגון, הסדר החברתי, הקשרים חברתיים, תנאי העבודה וחיים של קהילה. הממצאים כוללים תיעוד של שביתת פועלים שהיא כנראה השביתה המתועדת הראשונה בהיסטוריה. קהילת הכפר הייתה קהילה סגורה ומיוחסת, מצבם הכלכלי היה טוב, ומצבם כנראה לא מייצג את מצבם של פשוטי העם באותה תקופה. רבים ידעו לכתוב. מצבם הכללי בא לידי ביטוי בקברים שהם בנו לעצמם.
האתר שוכן על הגדה המערבית של הנילוס מול העיר המודרנית לוקסור. הכפר שוכן במקום הנראה כמו אמפיתיאטרון טבעי, במרחק הליכה לעמק המלכים הנמצא מצפונו, כשמדרום מזרח נמצאים מקדשים, ועמק המלכות ממערבו. ייתכן והכפר נבנה במקום זה רחוק ממגורי שאר האוכלוסייה, בגלל האופי הרגיש של עבודתם, וכדי לשמור בסודיות את העבודות שבוצעו על ידי הפועלים בבניית קברי המלכים.
החפירות באתר.
בשנת 1840 התגלתה בקרבת הכפר כמות גדולה מאוד של פפירוסים. ממצאים רבים נוספים נמצאו במהלך המאה ה-19. החפירה המקצועית הראשונה התקיימה בין השנים 1909-1905 על ידי האגיפטולוג האיטלקי ארנסטו שיאפארלי (Ernesto Schiaparelli) (1928-1856). בחפירותיו גילה כמות גדולה של אוסטרקונים. בין השנים 1951-1922 נחפר האתר שוב במלואו על ידי משלחת ארכאולוגית בראשות האגיפטולוג הצרפתי ברנרד ברויאר (Bernard Bruyère) (1971-1879). החפירות כללו את כל הכפר, המזבלה ובתי הקברות. הממצאים מהחפירות כללו מעל 5,000 אוסטרקונים העוסקים בספרות, שיר אהבה, ועסקאות כלכליות שונות וגם רשימות כביסה.
שביתת העובדים.
בשל החשיבות שייחסו המצרים הקדמונים לבניית קברי המלכים, התנהל שירות הבנייה המלכותי בדרך כלל באופן יעיל. חלק מהקוד של האלה מע'ת שהייתה אלת הצדק והאמת, היה לשלם שכר ראוי לעובדים ולאומנים, זו הייתה חובה דתית. אי קיומה הביא לתסיסת העובדים על רקע צפייתם לקיום הקוד של האלה. תקופת הברזל הייתה תקופה של קריסת ממלכות ברחבי המזרח התיכון עם פלישת גויי הים שהביאה לחוסר יציבות כלכלית. אי תשלום שכר העובדים מהווה במחקר את אחת האנדיקציות למשבר ברחבי הממלכה.
בשנת המלכות ה-29 של רעמסס השלישי, ארעה שביתה של העובדים שהיא אולי השביתה המתועדת הראשונה בהיסטוריה. הפועלים סבלו מעיכובים באספקת המזון, ולאחר שכעסם גבר הם זרקו את כלי העבודה שלהם ועזבו את המקום. הם התאספו במקדש של תחותמס השלישי במדינת האבו. העובדים כתבו מכתב לשר הממונה בתלונה על מחסור במנות חיטה. ראשי הכפר ניסו להרגיעם ולשכנע אותם לחזור לעבודה, אבל הם סירבו לעשות זאת לפני שתלונתם תטופל. תגובתם לפנייה לחזור לעבודה הייתה "אנחנו רעבים", 18 ימים עברו מתחילת החודש ועדיין מנת הדגן לא הועברה אליהם, ולכן נאלצו לקנות חיטה בעצמם. לאחר שהאחראי חזר אליהם והבטיח שההתחייבויות של פרעה יקוימו, הפועלים חזרו לעבוד ביום המחרת. לאחר מכן לא בטחו יותר העובדים באחראי עליהם שתמך בשלטונות שייצג אותם והם בחרו נציגים משלהם. לאחר שביתה זו היו מספר שביתות נוספות. בשנים שלאחר מכן המשיכה ההחמרה במצב הכלכלי והשלטון המרכזי נחלש. כתוצאה מכך היו בעיות נוספות בהספקת המזון שגרמו לשביתות נוספות. הבעיות הנמשכות באספקת המזון הביאו את העובדים לשדוד את הקברים שהם בנו. קיים תיעוד על תלונות בנושא שכר גם בתקופתם של רעמסס התשיעי ורעמסס העשירי.
ג'יל ביידן
ד"ר ג'יל טרייסי ביידן (באנגלית: Jill Tracy Biden; נולדה ב-3 ביוני 1951) היא הגברת הראשונה של ארצות הברית, אשתו של נשיא ארצות הברית ה-46, ג'ו ביידן. במקצועה היא אשת חינוך.
ביוגרפיה.
ג'יל ג'ייקובס נולדה בניו ג'רזי, הבכורה במשפחה קתולית ממוצא איטלקי בת חמש בנות. מרבית ילדותה הייתה בפנסילבניה. היא למדה במכללה ולאחר מכן נרשמה ללימודי אנגלית באוניברסיטת דלאוור ובמהלך לימודיה עבדה תקופה מסוימת כדוגמנית. ב-1970 נישאה לביל סטיבנסון, שחקן פוטבול בקולג' ובעלים של פאב.