האפקט הטריבואלקטרי נתפס כעת כקשור ביסודו לתופעת האדהזיה, שבה חומרים המורכבים ממולקולות שונות נוטים להידבק יחדיו כתוצאה מהמשיכה בין המולקולות השונות. אף על פי שאדהזיה אינה קשר כימי, היא עשויה לערב תחלופה של אלקטרונים בין החומרים השונים, כך שלאחר ההפרדה חוסר אלקטרונים עשוי להיווצר על אחד החומרים, ועודף באלקטרונים נותר בחומר השני. מודל גנרי למנגנון שמאחורי האפקט הטריבואלקטרי הוצע, והוא מאפשר לתאר את תחלופת האלקטרונים הממוצעת הנגרמת כתוצאה מחפיפה חזקה של ענני האלקטרונים סביב המולקולות של חומרים המעורבים בתהליך; במסגרת המודל, הקרבה הגדולה בין האטומים של זוג החומרים המעורבים באפקט הטריבולוגי מגדילה את הסיכוי של אלקטרונים מהחומר הראשון למנהר קוונטית לחומר השני, וזאת משתי סיבות: ראשית, הקרבה בין האטומים מנמיכה את גובה מחסום הפוטנציאל דרכו האלקטרון צריך לעבור, ושנית, היא מנמיכה גם את רוחב מחסום הפוטנציאל. המולקולות המעורבות הן בדרך כלל בעלות נטייה שונה לשמור על עודף של אלקטרונים (או לוותר על אלקטרונים), כך שאת המעבר של אלקטרונים מחומר אחד לאחר ניתן להבין כניסיון של האלקטרונים להשוות את הפוטנציאל האלקטרוכימי. באופן זה ניתן להסביר את הנטייה של חומרים מסוימים להיטען חיובית (או שלילית) בסיום התהליך.
השיירות לגיברלטר במלחמת העולם השנייה
השיירות לגיברלטר במלחמת העולם השנייה היוו חלק ממערך שיירות אוניות המטען של בעלות הברית במהלך המלחמה ושימשו להעברת נוסעים וציוד ואספקה חיוניים מבריטניה לבסיס הבריטי בגיברלטר שבמבוא המערבי לים התיכון.
השיירות.
נתיב השיירות לגיברלטר היה אחד מארבעת נתיבי השיירות שאורגנו בבריטניה בתוך זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה (הנתיבים האחרים היו לרוחב האוקיינוס האטלנטי אל יבשת אמריקה, אל דרום האוקיינוס האטלנטי וכן הנתיב קצר הימים אל נורווגיה). נמלי המוצא העיקריים של השיירות לגיברלטר היו ליברפול ושפך נהר הקלייד, שניהם בחוף המערבי של האיים הבריטיים.
לשיירות לגיברלטר הייתה חשיבות גם במסגרת התובלה הימית מבריטניה לתעלת סואץ, ים סוף והאוקיינוס ההודי ולתובלה הימית מצרפת אל צפון אפריקה, סוריה, לבנון ומדגסקר. עד כניעת צרפת באביב 1940 השתתפו אוניות מלחמה צרפתיות בליווי לשיירות.
מראשית המלחמה היו השיירות נתונות לאיום של התקפות מצד צוללות גרמניות שפעלו באוקיינוס האטלנטי. לאחר כניעת צרפת החמיר איום זה משהועמדו נמלי צרפת לרשות הצוללות הגרמניות. אל איום הצוללות התווסף מאז גם איום של התקפות מצד אוניות שטח גרמניות שעגנו בצרפת וכן של מטוסי סיור ימיים גרמניים שהמריאו בצרפת, איתרו את השיירות, הכווינו צוללות אליהן ואף השתתפו בהתקפות על השיירות. מאותו מועד נוסף גם איום אפשרי מצד כלי שיט ומטוסים איטלקיים מהים התיכון. בשיירות רבות הוטבעו אוניות סוחר ואוניות ליווי בדרכן אל גיברלטר וממנה, ומספר שיירות סבלו אבדות כבדות במיחד. השיירות נעזרו בחיפוי אווירי של מטוסים שהמריאו מקורנוול שבבריטניה ומגיברלטר, אך עקב טווח הפעולה המוגבל שלהם התקיים ביניהם "פער אווירי", שהצטמצם רק לאחר הפעלת מטוסים מהאיים האזוריים באוקטובר 1943.
בשלוש השנים הראשונות למלחמה הפליגו השיירות אל גיברלטר וממנה. החל מערב מבצע לפיד, נחיתת בעלות הברית בצפון אפריקה בנובמבר 1942, חל שינוי יסודי כאשר השיירות לגיברלטר הצטרפו אל שיירות שיצאו מבריטניה אל יעדים בים התיכון. שיירות חוזרות מגיברלטר הצטרפו אל שיירות מהים התיכון שיעדן היה בריטניה. מסעי השיירות בין בריטניה לבין גיברלטר ארכו כשישה עד 13 ימים.
לאחר כניעת כוחות הציר בצפון אפריקה ביולי 1943, פרישת איטליה מן המלחמה בספטמבר 1943 ובהמשך לאחר נחיתת בעלות הברית בצרפת ביוני 1944 ובדרום צרפת באוגוסט 1944 הלך והצטמצם איום האויב על השיירות לגיברלטר ואבדותיהן פחתו בהתאם.
סוגי השיירות ומספרן.
ביאור לקודים:
ליגת המשנה הסרבית בכדורסל
ליגת המשנה הסרבית בכדורסל (בסרבית: Друга мушка лига Србије) היא ליגת הכדורסל המקצוענית השנייה בחשיבותה בליגות הכדורסל בסרביה.
הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א. הליגה נוסדה ב-2006 עם הקמת ליגת העל הסרבית לאחר פיצול הליגות היוגוסלביות.
מבנה הליגה.
2006/07 עד 2019/20.
הליגה הורכבה מכ-14 קבוצות ששיחקו בליגה אחת בשיטה של שני סבבים וצמד משחקים כנגד כל אחת מקבוצות הליגה כ-26 משחקים בסך הכל, בסיום שני הסבבים, הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה, והקבוצות שסימו במקומות 11–14 נשרו לליגה השלישית האזורית.
בעונת 2019/20 לא היו יורדות עקב עצירת הליגה בעקבות מגפת הקורנה, 3 הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים העפילו לליגה הראשונה.
2020/21-כיום.
הליגה מורכבת מכ-16 קבוצות המשחקות בשני בתים אזורים של 8 קבוצות. בכל בית כל קבוצה משחקת צמד משחקים בשני סבבים נגד כל אחת מקבוצות הבית, כ-14 משחקים בסך הכל, בסיום שני הסיבובים, 4 הקבוצות הראשונות בכל בית מעפילות לבית העליון, בעוד 4 האחרונות יורדות לבית התחתון. גם בשלב הבתים השני, הן העליון והן התחתון השיטה זה וכל קבוצה נפגשת עם כל לצמד משחקים, כאשר בסיום העונה שתי הקבוצות שסיימו במקומות 1 ו-2 בבית העליון מעפילות לליגה הראשונה, בעוד 4 הקבוצות שסיימו אחרונות בבית התחתון נושרות לליגה השלישית האזורית.
קבוצות הליגה.
עונת 2020/21
דמטריוס הכרונוגרף
דמטריוס הכרונוגרף (ביוונית: Δημήτριος) היה מחבר כרוניקות (היסטוריון) יהודי בסוף המאה ה-3 לפנה"ס, שחי כנראה באלכסנדריה וכתב ביוונית קוינה.
הוא המחבר היהודי הראשון הידוע במצרים.
על עבודתו.
הטקסט של דמטריוס אבד כמעט לגמרי ורק קטעים (פרגמנטים) בודדים שרדו בטקסטים העתיקים הבאים: "הכנה לבשורה" של אוסביוס מקיסריה, "סטרומטה" של קלמנס מאלכסנדריה ובציטוטים מהספר "על יהודים" של ההיסטוריון אלכסנדר פוליהיסטור, המופיעים אצל אוסביוס.
מן האורתוגרפיה של שמות פרטיים ומן הביטויים שונים השתמש, ברור כי דמטריוס השתמש בתרגום השבעים של התורה ליוונית. חיבורו של דמטריוס הוא החיבור הראשון הידוע לנו שעשה שימוש בתרגום השבעים. לצורך קביעת תאריכים מסוימים הוא הסתמך על הפרשנות המקראית שהייתה בשימוש בקרב יהודי ארץ ישראל. יוסף בן מתתיהו השתמש בכרוניקות של דמטריוס עבור חיבורו "קדמוניות היהודים" ואימץ את השיטה הכרונולוגית שלו.
דמטריוס אינו אפולוגטיקן במובן המקובל: הוא מתמקד בעיקר בכרונולוגיה פטריארכלית, ואינו עוסק בעניינים תאולוגיים.
הפרגמנטים.
ישנם שישה קטעים הנחשבים בדרך כחלק מיצירתו של דמטריוס. פרגמנט קצר ראשון עוסק בהקרבת יצחק ().
פרגמנט שני הוא הארוך ביותר שיש בידינו ועוסק בתולדות יעקב מהגירתו אל מסופוטמיה ועד מותו. דמטריוס מנסה לבסס את הכרונולוגיה המקראית ומספק תאריך לכל אירוע בחיי יעקב, ואף קובע את השנה והחודש בהם נולד כל אחד מילדיו של יעקב. הקטע מסתיים באילן היוחסין של לוי עד לידת אהרן ומשה.
פרגמנט שלישי מקורו בתולדות משה, והוא שם דגש על אילן היוחסין של יתרו במטרה להראות כי צפורה, אשתו של משה, הייתה צאצאית של אברהם וקטורה. הפרגמנט הרביעי מספק תיאור של המתקת המים של מרה (). הפרגמנט החמישי הוא קצר מאוד ועוסק בכלי הנשק של בני ישראל אחרי צאתם ממצרים.
פרגמנט שישי השתמר על ידי קלמנס מאלכסנדריה, המציין את שם חיבורו של דמטריוס: "על מלכי יהודה" (Περὶ τῶν ἐν τῇ Ἰουδαίᾳ Βασιλέων). קטע זה מנסה לקבוע במדויק את תקופת גלותם של עשרת השבטים, ואת זו של שבטי יהודה ובנימין עד המלך תלמי הרביעי פילופטור, שבזמן מלכותו במצרים דמטריוס כפי הנראה חי.
הליגה הסרבית השנייה
אוניברסיטת אובורן
אוניברסיטת אובורן (באנגלית: Auburn University) היא אוניברסיטה ציבורית, הפועלת בעיר אובורן , במדינת אלבמה. במוסד יותר מ-24,600 סטודנטים לתואר ראשון, ובסך הכל יותר מ-30,000 סטודנטים ו-1,330 חברי סגל. אובורן היא האוניברסיטה השנייה בגודלה באלבמה. זוהי היא אחת משתי האוניברסיטאות הציבוריות הטובות במדינה בדירוג קרנגי למוסדות להשכלה גבוהה האוניברסיטה בין המוסדות בדירוג "R1: אוניברסיטאות דוקטורט - פעילות מחקרית רבה מאוד".
אוניברסיטת אובורן הוכרה לראשונה כמוסד להשכלה גבוהה ב-1 בפברואר 1856, בשם East Alabama Male College, מוסד חינוכי פרטי בתחום מדעי הרוח, אשר נוהל בשיתוף הכנסייה המתודיסטית אפיסקופלית בדרום ארצות הברית. בשנת 1872, אוניברסיטת אובורן הפכה למוסד ציבורי, ושמה שונה ל-Agricultural and Mechanical College of Alabama. בשנת 1892 הפך המוסד לראשון באלבמה אשר קיבל אף נשים לתוכנית לימודים של ארבע השנים, ובשנת 1899 שונה שמו ל-Alabama Polytechnic Institute (API) כדי לשקף את השינוי באופיו. בשנת 1960 שונה שם המוסד פעם נוספת לאוניברסיטת אובורן כדי לשקף את מגוון התוכניות האקדמיות המאפיינות אוניברסיטה גדולה.
ההיסטוריה המוקדמת של אוניברסיטת אובורן קשורה באורח הדוק למלחמת האזרחים ולתקופת השיקום. הרצאות התקיימו בבניין "מיין הישן" עד סגירת המכללה עקב המלחמה, כאשר רוב הסטודנטים והסגל עזבו את המוסד כדי להתגייס. שטח הקמפוס הפך למגרש אימונים לצבא הקונפדרציה, ובניין המכללה שימש כבית חולים לפצועי צבא זה.
לאחר מלחמת האזרחים.