בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, עם עליית הנושא הפלסטיני לסדר היום העולמי, ירדה תמיכתה של נורווגיה בישראל והיא החלה למתוח ביקורת על מדיניותה. הדבר ניכר במיוחד במפלגות השמאל, אך לא רק בהן.
באמצע 1973 התרחשה פרשת לילהאמר שאירעה בעיירה לילהאמר, במסגרת מבצע זעם האל, כאשר סוכנים של המוסד הרגו צעיר מרוקאי בשם אחמד בושיקי לאחר שסברו בטעות כי האיש הוא עלי חסן סלאמה מראשי ארגון ספטמבר השחור. חלק מן הצוות שביצע את ההריגה נלכד בידי הנורווגים וחלקם נשפטו לתקופות מאסר. הפרשה פורסמה בהרחבה בתקשורת הבינלאומית וגרמה למבוכה רבה בישראל. בתחילת הפרשה שרר מתח בין ישראל לנורווגיה על רקע הפרשה וממשלת ישראל סירבה להודות על חלקה בפרשה. אולם, במשך השנים השתפרו היחסים בין המדינות. בשנת 1996 העבירה ישראל פיצוי של 283,000 דולרים לאשתו ולבתו של בושיקי.
באוגוסט 1980 הפתיעה נורווגיה כאשר הצביעה באו"ם יחד עם ארצות הברית ועוד חמש מדינות נגד החלטה אנטי ישראלית. ראש ממשלת נורווגיה, אודוור נורדלי, מיהר להבהיר שאין שינוי בעמדה הנורווגית וכי ההצבעה בהחלטה הספציפית נבעה מלשון ההחלטה שלא כללה הכרזה על זכותה של ישראל לגבולות בטוחים.
שנות התשעים ואילך.
לאורך השנים, התקיים שיתוף פעולה מסחרי בין שתי המדינות בתחומים שונים, וכן שיתוף פעולה פוליטי אשר הגיע לשיאו במסגרת התיווך הנורווגי בין ישראל לרשות הפלסטינית, אשר הוביל לחתימת הסכמי אוסלו בשנת 1993. עם זאת, בד בבד הלכו והעמיקו ביניהן חילוקי הדעות הפוליטיים באשר לאופן התנהלותה של מדינת ישראל ביחס לסכסוך הישראלי-ערבי והסכסוך הישראלי-פלסטיני, וזאת בעקבות ביקורת נורווגית מתמשכת על אופן התנהלותה של מדינת ישראל, בדגש על התעלמותה לכאורה מהחלטות האו"ם ביחס לסכסוך, ומהנוהג הבינלאומי באשר לדיני מלחמה. במהלך השנים, וככל שהסכסוך בין ישראל והפלסטינים הסלים, עד לשיאו במהלך האינתיפאדה השנייה, הלכו והתגברו הדעות האנטי-ישראליות בנורווגיה, כאשר אירועי השנים 2010-2009, ובראשם מבצע עופרת יצוקה והמשט לעזה, הביאו לשפל בתדמית הישראלית בקרב דעת הקהל הנורווגית. הביקורת הנורווגית הגוברת על ישראל, בצירוף יוזמות מקומיות שונות של אזרחים נורווגים לקיים חרם מקיף כנגד מדינת ישראל, הפכו את נורווגיה, מבחינתם של רבים בישראל ומחוצה לה, לאחת מהמדינות העוינות ביותר בעולם המערבי כלפי ישראל, אשר לעיתים אף מואשמת ביחס אנטישמי כלפי ישראל.
בשנת 2008, על רקע הסלמת הסכסוך בין ישראל והארגון האסלאמי פונדמנטליסטי חמאס, אשר שולט ברצועת עזה, הביעה סיב ינסן, פוליטיקאית נורווגית ומנהיגתה של "מפלגת הקדמה", המפלגה השנייה בגודלה בנורווגיה, תמיכה בישראל ובזכותה להגן על עצמה. כמו כן ביקרה ינסן בשדרות ובכנסת, והתנגדה להכרה של ממשלת נורווגיה בארגון החמאס, בציינה ש. כמו כן, ינסן הבהירה כי היא תומכת בצמצום התמיכה הנורווגית הניכרת בגופים פלסטינים, ישירות או דרך ארגוני האו"ם. ינסן גם ביקרה את החלטת קרן ההשקעות הממשלתית של נורווגיה למכור את השקעותיה בחברת אלביט מערכות, משום שלטענה הדבר נעשה משיקולים אנטי-ישראלים ואף אנטישמיות סמויה. בחודש ינואר 2009, ינסן גם השתתפה בהפגנת תמיכה בישראל שהתקיימה באוסלו, אשר נערכה תחת הססמה "תנו לישראל להתקיים". בשל תמיכתה הגלויה והעקבית בישראל, שירות הביטחון המשטרתי הנורווגי הביע חשש כי ינסן עשויה להפוך ליעד להתקפה מצד גורמים עוינים לישראל, אף שינסן עצמה הבהירה כי אינה מודאגת מכך. חרף הציפיות כי תמיכתה העקבית של ינסן בישראל תוביל לירידה בכוחה הפוליטי של מפלגתה, על רקע הלך הרוח הציבורי המתנגד נחרצות לפעולותיה של ישראל, הסקרים הראו דווקא כי התמיכה במפלגה עלתה במהלך התקופה, אף כי במידה מזערית.
היחסים בין שתי המדינות עלו פעם נוספת לכותרות בנורווגיה בעקבות מתקפת הטרור בנורווגיה בשנת 2011, וזאת משום שאנדרס ברינג בריוויק, הטרוריסט אשר הוציא לפועל את המתקפה בה נרצחו בדם קר 69 נערים, היה מוכר כפעיל ימין קיצוני, וכתומך נלהב בישראל ובפעולותיה כנגד הפלסטינים. מצד שני, גורמים מסוימים העלו סברה כי הפיגוע עשוי להמחיש לנורווגיה את הסכנה הטמונה בפיגועים המופנים כלפי אוכלוסייה אזרחית, וכך להקטין את חילוקי הדעות בינה לבין ישראל בתחום. עם זאת, סברה זו נשללה על ידי שגריר נורווגיה בישראל, אשר הבהיר כי ממשלת נורווגיה תומכת בצד הפלסטיני בשל היותו "הצד החלש" בסכסוך הישראלי פלסטיני, וכי מתקפת הטרור אינה צפויה לשנות זאת.
באוקטובר 2013 נבחרה ממשלה חדשה בנורווגיה והיא ממשלת מרכז-ימין. כ-5 שבועות לאחר בחירת הממשלה הגיע שר החוץ החדש לביקור בישראל והודיע שמדינתו לא תקדם חרם על מדינת ישראל בעקבות הבנייה בהתנחלויות.
בתקופה שלאחר בחירת הממשלה החדשה, התחממו היחסים בין ישראל לנורווגיה. אולם בהמשך השנה במהלך מבצע צוק איתן שוב הפכה לאחת המבקרות הגדולות של ישראל באירופה.
במאי 2020 דחה הפרלמנט הנורווגי הצעת חוק לסימון מוצרים ישראליים המיוצרים ביהודה ושומרון. ואולם ב-10 ביוני 2022 הודיעה ממשלת נורווגיה כי תסמן מוצרים המיוצרים בהתנחלויות. משרד החוץ הישראלי גינה את ההחלטה.
קשרים צבאיים.
שיתוף הפעולה המודיעיני בין ישראל לנורווגיה הופסק לאחר פרשת לילהאמר ב-1973. הוא חודש רק לאחר 5 שנים, כאשר המודיעין הנורווגי העביר לישראל פרטים על מערכות נ"מ סובייטיות מדגם SA-17.
בחודש ספטמבר 2010, לאחר שגרמניה החלה לבחון את כשירותן המבצעית של שתי צוללות דולפין חדשות, אשר נבנו עבור חיל הים הישראלי, נורווגיה אסרה לקיים את הבדיקה בתחום המים הטריטוריאליים שלה, וזאת בשל התפקיד האפשרי שלהן בעתיד כחלק מאכיפת הסגר על רצועת עזה, אשר זוכה בנורווגיה לביקורת נוקבת.
נכון לשנת 2007, מספרם של האזרחים הנורווגים אשר התגייסו לשורות צה"ל עמד על 24. התופעה, אשר המשיכה את המסורת של תנועת המתנדבים הנורווגים, אשר הגיעו לישראל במהלך שנות ה-50 וה-60 על מנת להתנדב בקיבוצים, זכתה לסיקור עיתונאי נרחב בנורווגיה.
אלף עגורי אוריגמי
אלף עגורי אוריגמי הם קבוצה של אלף עגורים מנייר מקופלים בטכניקת האוריגמי ומחוברים בעזרת חוט העובר ביניהם. אגדה יפנית עתיקה מבטיחה כי עגור יעניק משאלה למי שיקפל אלף עגורי אוריגמי. בחלק מהסיפורים מאמינים כי הקיפול מעניק מזל טוב נצחי ולא רק משאלה בודדת, כדוגמת חיים ארוכים או החלמה ממחלה או פציעה, מה שהופך את הקיפולים למתנה פופולרית.
ביפן העגור הוא אחד היצורים המיתיים או הקדושים, יחד עם הדרקון והצב, ומאמינים כי הוא חי במשך אלף שנים, לכן מקפלים אלף עגורים, עגור עבור כל שנה מחייו.
בחלק מהסיפורים יש לסיים את קיפול העגורים בתוך שנה אחת והוא חייב להתבצע על ידי האדם שיממש בעזרתו משאלה.
חשיבות תרבותית.
באופן מסורתי נהוג לקבל מהאבות של זוג הנישא אלף עגורי נייר כמתנת חתונה, הסמליות של המתנה היא הדרך לאחל אלף שנים של אושר ושגשוג משותף לבני הזוג. במקרים נוספים מקובל להעניק את העגורים כמתנה לתינוק שנולד במטרה לאחל לו חיים ארוכים ומזל טוב. תליית העגורים בבית נחשבת לקמע בעל עוצמה המשפר את המזל.
במספר מקדשים בטוקיו והירושימה ניצבת אש תמיד כתפילה לשלום עולמי. את המקדשים פוקדים תלמידי בית ספר ומניחים שרשראות של עגורים הנחשפות לאיתני הטבע והתפוררותן משחררת את המשאלה בדומה לדגל תפילה טיבטי.
הסוכנות היפנית לחקר החלל משתמשת בקיפול אלף עגורים בתוך ימים אחדים כאחד המבחנים עבור האסטרונאוטים הפוטנציאליים שלה. עשרת העגורים האחרונים שמקפל המועמד מושווים לעשרת העגורים הראשונים שקיפל, בשאיפה לאמוד כיצד הלחץ לעמוד ביעד בזמן דחוק משפיע לרעה על איכות הקיפול.
קיפול העגורים הפך לסמל בעקבות הילדה סדקו ססקי שהייתה מנפגעי המתקפה האטומית על הירושימה וגיבורה לאומית ביפן שהחלה בקיפולי עגורי האוריגמי מתוך משאלה לשלום עולמי. ססקי הצליחה לקפל אלף עגורים ומשראתה שמשאלתה להבריא לא מתגשמת, המשיכה לקפל עגורים נוספים עד יום מותה. באנדרטה לזכרה בפארק השלום בהירושימה נמצא פסלה בו היא אוחזת בעגור אוריגמי.
יחסי ישראל - נורווגיה
יחסי נורווגיה וישראל
יחסי ישראל ונורווגיה
יחסי נורווגיה-ישראל
יחסי נורווגיה - ישראל
עמליה דואק
עמליה דוּאֶק (נולדה ב-17 במאי 1990) היא עיתונאית, אשת רדיו וטלוויזיה ישראלית. משמשת ככתבת לענייני כלכלה ומגישה בחברת החדשות.
ביוגרפיה.
דואק נולדה בישראל. אמה היא העיתונאית נחמה דואק ואביה הוא אלוף (במיל') יוסי בן-חנן.
החלה את דרכה העיתונאית בילדותה, כאשר בשנת 2002 הגישה את מהדורת החדשות "חמש וחצי" בערוץ הילדים לצדו של ירון לונדון, בעריכת מיקי רוזנטל ועבדה במעריב לנוער ככתבת אורחת. ב-2003 הגישה פינה בתוכנית "שישי בגאון" ששודרה בערוץ הראשון.
דואק שירתה בגלי צה"ל בשנים 2008–2011, ומילאה בתחנה מספר תפקידים, בהם כתבת לענייני תקשורת, תחבורה, תעופה, תיירות ותחום המשפט. בנוסף, הגישה בגלי צה"ל מהדורות חדשות ופינות כלכלה בתוכניות שונות בתחנה ושימשה גם כעורכת משנה של יומני חדשות בגלי צה"ל.
בשנת 2011 הצטרפה לחברת החדשות של ערוץ 2 ככתבת בתוכנית הצרכנות "תוכנית חיסכון", ובשנת 2012 מונתה לכתבת לענייני תחבורה של חברת החדשות. בשנת 2013 מונתה לכתבת הכלכלית של חדשות 2.
בשנת 2016 נבחרה על ידי המגזין "פורבס ישראל" לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל, ועוד קודם לכן הוגדרה על ידי המגזין כאחת מ-30 הצעירים המשפיעים בישראל.
בקיץ 2017 הנחתה לסירוגין את "הבוקר של קשת" בערוץ 2 של קשת, לצד יואב לימור.
משנת 2017 הגישה את התוכנית "לילה טוב ישראל" לסיכום חדשות היום.