בשעה 20:00 ב-14 באוקטובר 1912, עזב תאודור רוזוולט ביחד עם המשלחת שלו את בית המלון גילפטריק במילווקי, ויסקונסין, ונסע לתיאטרון העירוני. רוזוולט הוסע במכונית סלון שחורה עם גג פתוח, ועמד ללא כל הגנה וחייך אל עבר הקהל האזרחי שעמד על המדרכות משני צידי הכביש. רוזוולט לאורך הנסיעה נפנף בכובעו לעבר המעריצים שלו. שרנק היה רק במרחק 1.2 מטר מרוזוולט כאשר ירה לעבר חזהו עם האקדח. הכדור פגע לרוזוולט בחזה, ועבר דרך כיס החולצה ודרך הרישום המקופל של הנאום וקופסת המשקפיים עד שפגע בגופו. הפגיעה המוקדמת בקופסה ובנייר האטו את המהירות של הכדור. בעת שפגע בו הכדור, רוזוולט נבלם ונע מעט לאחור, אך תוך מספר שניות שב לנפנף בכובע לעבר קהל המעריצים המבוהל שלו. מקורבו של רוזוולט, הנרי קוכמס, שישב במכונית לצידו, שאל את רוזוולט אם נפגע מכדור. רוזוולט ענה "הוא צבע אותי בורוד" בכוונו לכך שהכדור אכן פגע בו. בתוך זמן קצר החולצה של רוזוולט התמלאה בדם.
המהגר הצ'כי מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, פרנק בוקובסקי, היה הראשון לתפוס את שרנק, לאחר שזה האחרון ירה את הכדור לעבר רוזוולט, ובתוך שניות הצטרפו אליו שוטרים שאזקו את שרנק. בין אלו שרצו לעבר שרנק היו הצלם של רוזוולט, אלברט א. מרטין, וחברו של רוזוולט לרכיבה, א. או. ג'ירארד. מרטין תפס קודם כל את ידו של שרנק, ולקח ממנו את האקדח כדי שלא יוכל לירות בשנית. ביחד עם מספר שוטרים נתפס שרנק, וקהל המעריצים של רוזוולט קרא לבצע בו לינץ'. רוזוולט הורה לשוטרים להביא את שרנק לעברו, ולאחר שראה את האדם שניסה להתנקש בחייו, הורה לשוטרים לקחת אותו לחקירה ומעצר, ולוודא שכל רע לא יאונה לו. מרטין העניק לרוזוולט את האקדח לפי בקשתו, אשר בחן את סוג האקדח. לאחר מכן רצה רוזוולט לדעת אם ביכולתו להמשיך לאודיטוריום בשביל לקיים את הנאום או שעליו לגשת באופן מיידי לטיפול רפואי. רוזוולט חשש כי אילולא פגע הכדור בריאה יהיה חייב לגשת לטיפול רפואי מיידי. במטרה לדעת את מיקום הכדור, השתעל רוזוולט בכוונה ובכך בדק אם הקיא דם או לא. כאשר התבהר שלא הקיא דם, הסיק רוזוולט כי הכדור לא פגע לו בריאה או בכלי דם קריטי, ונגד רצון יועציו החליט להמשיך לאודיטוריום לקיים את הנאום, בטענה שהצורך הפרוגרסיבי חשוב יותר ממנו עצמו.
קיום הנאום.
בהגעתו של רוזוולט לאודיטוריום העירוני, שני רופאים היו כבר במקום בנוסף לרופאו האישי שהגיע עימו ואלו המליצו לו גם כן שלא לנאום עקב המצב הבריאותי שלו. רוזוולט לא השתכנע מדבר הרופאים ולמרות דרישותיהם המשיך לנאום. לפני שרוזוולט נאם, הנרי קוכמס התריע את הקהל באודיטוריום על כך שרוזוולט נורה בדרכו לנאום. רוזוולט השתמש בכך בתור הזדמנות להיכנס לבמה במפתיע. רוזוולט עלה לבמה במהרה, הציג בפני הקהל את חולצתו המדממת, ופתח דברים כך: אף על פי שבתחילת הנאום הבטיח רוזוולט כי, עקב הירי, יקצר את הנאום, הוא דיבר בפני הקהל המודהם במשך 84 דקות. במהלך הנאום נעצר פעם אחת לשתיית כוס מים ולאחר מכן המשיך. באמצע הנאום, הרופאים עמדו לצד רוזוולט, בעיקר מחשש לכך שהוא עלול להתעלף אל מולם ומול הקהל כולו. באמצע הנאום אילתר רוזוולט קטע נוסף בו אמר רוזוולט כי הנייר ממנו הקריא את הנאום הוא זה שהציל את חייו כאשר הציג בפני הקהל את הנאום הרשום ואת החור שנוצר בתוכו עקב הירי:
לאחר האירוע.
היה זה לאחר סיום הנאום הארוך שלו שרוזוולט, בדרישת רופאיו המודאגים, נסע לבית חולים. בבית החולים למצבי חירום ג'ונסטון במילווקי, גילו הרופאים שבדקו את רוזוולט שהוא ביצע נאום בן 84 דקות כאשר בחזה שלו חור בגודל של דיים (מטבע אמריקני). אחות אחת הביע סליחה בפני רוזוולט משם העיר על מה שקרה לו. רוזוולט ענה לה שאין שום בעיה בינו לבין העיר. בסוף הטיפול הצבאי שלו החליטו הרופאים שלא להוציא את הכדור מרוזוולט בניתוח והעדיפו להשאיר אותו במקומו שבו לא היווה סכנה לחייו. במהלך החקירה של שרנק לאחר ניסיון ההתנקשות התגלה המניע שלו במכתב שרשם על החלום שבו התגלה אליו הנשיא המנוח מקינלי. בפועל, מקינלי נרצח בשנת 1901 בידי ליאון צ'ולגוש, אנרכיסט שנשפט והוצא להורג לאחר האירוע. הוחלט כי שרנק לא יציב בנפשו והוא נשלח לבית החולים המרכזי בוואופון לחולי נפש, איפה שנשאר עד מותו ב-1943.
רוזוולט היה בבית חולים במשך שבוע עד ששוחרר ושב לפעילות פוליטית ולהנהגת קמפיין הבחירות של המפלגה הפרוגרסיבית. בשבוע שהיה מנוטרל למיטה בבית החולים שני המועמדים האחרים, טאפט מהמפלגה הרפובליקנית ווודרו וילסון מהמפלגה הדמוקרטית, עצרו את סדרת הנאומים והקידומים הפוליטיים שלהם ורק כאשר רוזוולט שוחרר מבית חולים הם גם כן שבו לפרסום הקמפיינים הפוליטיים שלהם. רוזוולט הפסיד את הבחירות ב-1912 לאחר שהמפלגה הפרוגרסיבית חילקה את הקולות הרפובליקנים ואפשרה את ניצחונו של וודרו וילסון מהמפלגה הדמוקרטית.
נראה אותך אסיר
נראה אותך אסיר (במקור:Get Hard) הוא סרט קולנוע מסוג קומדיה, שביים איתן כהן, שיצא לאקרנים בשנת 2015.
עלילה.
ג'יימס קינג הוא מיליונר המנהל קרן גידור. הוא מאורס לאליסה בתו של הבוס שלו מרטין. ג'יימס מואשם בהונאה ונגזר עליו עשר שנים בכלא סן קוונטין, הנחשב לבית סוהר ברמת ביטחון גבוהה. בעקבות מאסרו הצפוי אליסה מחליטה לעזוב אותו. לפי החלטת השופט, הכניסה לכלא אמורה להתבצע בעוד 30 ימים. ג'יימס החושש מהכניסה לכלא, מנסה להתאמן לרגל הכניסה למאסר. הוא פונה לדארנל, העובד בעסק קטן שלרחיצת מכוניות, במטרה שזה יכשיר אותו לחיים בכלא, מתוך הנחה שכאדם שחור, הוא בוודאי ישב בעבר בבית סוהר.
דארנל, שעברו הוא לא רבב, ואף מעולם לא קיבל דו"ח תנועה, מלמד אותו תמורת 30,000 דולר הדרושים לו להשלמת קניית בית, אך אינו מכחיש כי מעולם לא ישב בכלא. דארנל בונה תוכנית אימונים בה הוא מדמה את ביתו רחב הידיים של ג'יימס לבית כלא. הוא משתמש בעובדי האחזקה בבית לשם האימונים. בין האימונים, ריסוס פניו של ג'יימס בפלפל והתגוננות מדקירות על ידי אסירים אחרים. כחלק מההכנה נעזר דארנל סבין דודו ובכנופייתו. דארנל ממליץ לג'יימס לנסות להתקבל לכנופיה של שחורים כדי להשיג את הגנתו בזמן המאסר. בן הדוד של דארנל דוחה אותו וממליץ לו להתקבל לכנופיה של לבנים כדי שיקבל מהם הגנה בכלא. בפגישה עם חברי הכנופיה, ג'יימס מתקשה להעמיד פני גזען. בעקבות כך חושבים חבריה שהוא שוטר ומאיימים לתקוף אותו. דארנל מגיח ומציל את ג'יימס תוך שימוש בלהביור.
דארנל משכנע את ג'יימס כי מרטין אינו מנסה לסייע לו לחמוק מן הכלא, כפי שחשב ג'יימס, אלא הוא זה שאחראי להפללתו. הם מתגנבים למשרד של מרטין ומחלצים ממחשבו ראיות אודות ההפללה. עוזרו של מרטין מצליח לקחת בחזרה את המחשב ומגלה כי דארנל אינו מי שהציג שהוא וכי הוא מעולם לא ריצה מאסר. מוטרד ומאוכזב מכך שדארנל שיקר לו, חוזר ג'יימס לכנופיית השחורים ומבקש להצטרף אליהם. הם מסכימים ומבקשים מג'יימס להרוג מישהו כצעד של התחלה. בינתיים דארנל מגיע לשכנע את ג'יימס לחשוף את מרטין.
השניים מתגנבים ליאכטה של ​​מרטין כדי לקבל שוב את המחשב, ונתקלים בעוזריו. ג'יימס משתמש בתרגילי קפוארה כדי להתגבר עליהם לפני שמרטין ואליסה מגיעים. בינתיים כוחות משטרה מגיעים ליאכטה תוך איתורו של ג'יימס דרך האזיק אלקטרוני שלו. מתוך חומר הנמצא במחשב של מרטין מתגלה חפותו של ג'יימס. מרטין, אליסה ומקורביהם נעצרים, וההליכים המשפטיים סביב ההונאה מבוטלים. עם זאת ג'יימס נידון לשישה חודשי מאסר בגין בגין אחזקת אקדח לא מורשה, אך הודות לאימונים לקראת הכניסה לכלא, הוא עובר את המאסר בקלות. ג'יימס מסייע לFBI באיתור נכסים שגנב מרטין, ומסייע לדארנל בביצוע השקעה מנצחת שמאפשרת לו לפתוח עסק רחיצת מכוניות משלו. .
משה אלון (עיתונאי)
משה אלון הוא עיתונאי והעורך הראשי של הוצאת Kotarim International Publishing (KIP).
ביוגרפיה.
משה אלון הקים את העיתון "ידיעות הגליל" בשנות ה-80 שהופץ בערי הגליל התחתון ומראשוני העיתונים המקומיים. בשנת 1983 הקים את ""צומת השרון", עיתון מקומי באזור השרון מקבוצת עיתון הארץ, והיה העורך הראשי שלו במשך מספר שנים. הוא זכה בפרס זיו לעיתונות בשנת 1986. לימים הפך אלון לעורך הראשי של הירחון "עולם האישה", מקומוני "ידיעות אחרונות", ואת מגזין "אטמוספירה" המופץ במטוסי אל על.
אלון לימד תקשורת במרכז הבינתחומי (IDC) בהרצליה. בשנת 2001 הקים את כותרים הוצאה לאור (בשמה הלועזי: (Kotarim International Publishing (KIP. בין ספרי ההוצאה: הביוגרפיה של רבין RABIN 20 YEARS AFTER, פרשת ילדי הטרנספורט שהוברחו לפני פרוץ השואה, וסיפורו של הקצין הנאצי שהציל את הפסנתרן שפילמן ויהודים נוספים ( "צליל של אנושיות"). אלון גם חיבר ספר ילדים (הרשע מבגדד) שתיאר את ירי הטילים על ישראל במלחמת המפרץ וכן ספר הסטורי על תולדות השלטון המקומי בישראל.
5 למות
By the Way (שיר)
By the Way
By the Way (סינגל)
Facetune
Facetune היא יישומון לעריכת תמונות שפיתחה חברת Lightricks, המשמש לעריכה, שיפור וריטוש של תמונות במכשירי iOS או Android המשמש בדרך כלל לעריכת תמונות דיוקן וסלפי.
האפליקציה מציעה אוסף של כלים לעריכת תמונות, כגון: הלבנת שיניים, שיפור עור הפנים באמצעות הסרת פגמים, אקנה ופצעונים, החלקת עור, תיקון תאורה, תיקון קו המתאר של הפנים, הוספת איפור, וביצוע מניפולציות נוספות בתמונותיהם, שבעבר היו יכולות להתבצע רק על ידי תוכנת Photoshop במחשב שולחני. המשתמשים יכולים לבחור מתוך מגוון של פילטרים, תאורה, טקסטורות, ניגודיות ואפשרויות מסגרת.