רבי מנחם חיבר יוצרות, סליחות וקינות. קינה אחת שלו נאמרת עד היום בסדר הקינות לתשעה באב במנהגי האשכנזים. מערבית שלו לשביעי של פסח נאמרת במנהג אשכנז המערבי, ובקהילתו וורמייזא נהגו לומר את היוצר שלו לשבת שובה. גם כמה מסליחותיו נכנסו למחזורי הסליחות הקבועים. פיוטים אחרים שלו נותרו בכתבי יד ולא נכנסו למחזורים הממוסדים. בין פיוטיו זמר שנכתב על הצלת העיר וורמייזא ממצור שהטיל עליה אוטו הרביעי, מלך גרמניה באדר ד'תתקס"א (1201). זמר זה זהה במבנהו של הזמר הידוע לחנוכה מעוז צור, וכנראה נכתב בעקבותיו.
ישראל יעקב דינסטאג
ישראל יעקב דינסטאג (Dienstag; כ"ד באלול ה'תרע"ב, מיילץ, פולין - כ"ו בטבת ה'תשס"ח, 4 בינואר 2008, ניו יורק ארצות הברית) היה ביבליוגרף של הרמב"ם והוגים אחרים, ספרן ישיבה יוניברסיטי במשך עשרות שנים ובר סמכא בתחומו.
ממחקריו.
דינסטאג פרסם עשרות מאמרים בתחומי התמחותו בבמות העיקריות של מדעי היהדות, בין מאמריו:
ישראל יעקב דינסטג
ג'ייק וייטמן
ג'ייק וייטמן (באנגלית: Jake Wightman; נולד ב-11 ביולי 1994) הוא אתלט סקוטי המייצג את הממלכה המאוחדת. אלוף העולם (בלגרד 2022) בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה.
וייטמן נולד בנוטינגהאם וגדל באדינבורו, בן למשפחה של ספורטאים מצטיינים. אמו, סוזן טובי-וייטמן, ספורטאית אולימפית, מקום 12 בריצת מרתון (סיאול 1988) ואביו, ג'ף וויטמן, המשמש כמאמנו האישי, סיים במקום שישי בריצת מרתון באליפות אירופה (ספליט 1990). בשלוש אליפויות העולם האחרונות משמש האב ככרוז של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית וכך קרה ששידר את הריצה שבה זכה בנו כאלוף עולם. בסיום השידור הריצה איבד האב את קולו.
אלוף אירופה לנוער.
באליפות אירופה לנוער עד גיל 20 שנערכה ברייטי, איטליה ב-2013 הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:44.14 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו, סקוטלנד ב-2014 הוא סיים במקום 16 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:43.87 דקות.
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ב-2016 הוא סיים במקום שביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:47.68 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 3:39.32 דקות ועלה ראשון לריצת הגמר.
באליפות העולם שנערכה בלונדון ב-11 באוגוסט 2017 הוא סיים במקום 20 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.79 דקות
באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, בריטניה בתחילת מרץ 2018 הוא סיים במקום שישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:58.91 דקות.
במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, קווינסלנד באפריל אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.97 דקות וסיים במקום רביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.82 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין ב-10 באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:38.25 דקות, אחרי יקוב אינגבריגטסן מנורווגיה (3:38.10 דקות) ומרצ'ין לבנדובסקי מפולין (3:38.14 דקות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-6 באוקטובר 2019 הוא סיים במקום חמישי בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:31.87 דקות. בשלב חצי הגמר הוא היה אחרון העולים לשלב הגמר מהמקום 12 בתוצאה של 3:36.85 דקות.
באולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום עשירי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.09 דקות. בשלב חצי הגמר הוא סיים ראשון את המקצה הראשון בתוצאה של 3:33.48 דקות.
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-19 ביולי 2022 זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:29.23 דקות, לפני יקוב אינגבריגטסן (3:29.47 דקות) ומוחמד קטיר מספרד (3:29.90 דקות).
לשכת המוזיקה של הרייך
לשכת המוזיקה של הרייך (בגרמנית: Reichsmusikkammer) היה מוסד תרבותי בגרמניה הנאצית. הלשכה נוסדה ב-1933 על ידי יוזף גבלס כחלק מלשכת התרבות של הרייך, והיא פעלה עד לנפילת גרמניה הנאצית ב-1945.
לשכת המוזיקה של הרייך קידמה "מוזיקה גרמנית טובה" (מוזיקה שהולחנה על ידי ארים והייתה תואמת את האידיאלים הנאצים) תוך דיכוי מוזיקה מנוונת כגוון: מוזיקה אטונאלית, ג'אז, ומוזיקה של מלחינים יהודים. הלשכה קידמה מוזיקאים כמו בטהובן, וגנר, באך, מוצרט, היידן, ברהמס, ברוקנר.
היסטוריה.
מוזיקאים ומלחינים שלא נכנסו להגדרה של ל"מוזיקה גרמנית טובה" קוטלגו כמוזיקה מנוונת ונאסר להשמיע אותן בתחנות הרדיו. המכון אסר על פעילות בתחום המוזיקה של מלחינים יהודים כמו מאהלר, מנדלסון ושנברג וכך גם של מלחינים מתנגדים פוליטית כמו אלבן ברג. מוזיקאים נוספים שהמוזיקה שלהם צונזרה על ידי פאול הינדמית, איגור סטרווינסקי ואחרים מאחר שבמוזיקה שלהם היו רמיזות מיניות.
מוזיקת ג'אז ומוזיקת סווינג נתפסו כמנוונות ואסורות לשמיעה. מוזיקת ג'אז נחשבה "מוזיקה כושית" ומוזיקת סווינג קושרה למלחינים כמו ארטי שו ובני גודמן.
לשכת המוזיקה של הרייך פעל גם כגילדת מוזיקאים, כאשר מלחינים, מבצעים, מנצחים, מורים ויצרני כלי נגינה היו מחויבים להצטרף כדי להמשיך את הקריירה שלהם במוזיקה. היה ניתן לשלול חברות מלשכת המוזיקה. לעשרות מלחינים, כותבי שירים ומוזיקאים נהרסה הקריירה והם איבדו את החברות שלהם בלשכת המוזיקה של הרייך.
כוח אדם.
למרות שיוזף גבלס ונאצים רמי דרג אחרים בלשכת התרבות של הרייך שלטו בפועל בלשכת המוזיקה של הרייך, מונו למראית עין נשיאים וסגני-נשיאים.
בגלל תהילתו הבינלאומית, ריכרד שטראוס ולמרות שהוא מבקר חריף של המשטר הנאצי, הוא מונה לנשיא הלשכה בנובמבר 1933. הסיבה ששטראוס הסכים לקבל את התפקיד כדי להגן כלתו היהודייה ונכדיו היהודים. הוא פוטר מתפקידו ביוני 1935 כאשר מכתב ששלח על קולגה המבקר את המדיניות הגזעית הנאצית, יורט על ידי הגסטפו.
פיטר ראבה מונה לנשיא לאחר פיטוריו של שטראוס. ראבה ניסה להתפטר ב-1938, אך התפטרותו לא התקבלה, והוא נשאר בתפקיד עד כניעת גרמניה הנאצית ב-1945.
ג'ואל אולדריץ' מטסון
ג'ואל אולדריץ' מטסון (באנגלית: Joel Aldrich Matteson; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אילינוי העשירי בשנים 1853–1857. ב-1855 הוא היה המושל הראשון שנכנס להתגורר במעון מושל אילינוי.
לאחר תום כהונתו הוא היה במשך שנים נשיא חברת הרכבת שיקגו ואלטון. שנות חייו האחרונות עמדו בצל האשמות על שחיתות בפרשת הונאה על איגרות חוב.
ראשית חייו.
ג'ואל אולדריץ' מסטון נולד בווטרטאון שבמחוז ג'פרסון שבמדינת ניו יורק, לשם עבר אביו מוורמונט שלוש שנים קודם לכן. אביו היה חוואי והעניק לבנו חינוך אנגלי טיפוסי. מסטון הצעיר צבר את הונו הראשון כסוחר זוטר בפרסקוט, קנדה, עוד לפני שהגיע לבגרות. הוא שב לביתו, החל בלימודים, לימד בבית ספר, ביקר בערים המרכזיות של החוף המזרחי, ביצע שיפורים בחווה שהוענקה לו על ידי אביו, ערך ארבעה מסעות לדרום ארצות הברית, עבד שם בסלילת מסילות ברזל, חווה סערה במפרץ מקסיקו, ביקר באזור כריית הזהב בצפון ג'ורג'יה, ושב דרך נאשוויל, סנט לואיס ואילינוי לבית אביו, ואז נשא לאישה את מרי פיש. ב-1833 לאחר שמכר את חוותו, הוא עבר, יחד עם אשתו וילדו, לאילינוי וקיבל חלקת אדמה ממשלתית במחוז קנדל שבאילינוי. באותה עת לא היו לו יותר משני שכנים בטווח של 16 ק"מ מחוותו, ורק שלושה או ארבעה בתים בינה לבין שיקגו. מטסון החזיק חווה גדולה. בזמן בו הוא הוא בנה את ביתו התגוררה משפחתו הרחק משם. באותו זמן הוא התגורר בסככה וחייו היו בסכנה עקב נחשים שפלשו למקום מגוריו.
ב-1835 רכש מטסון שטחי אדמה ממשלתית רחבים. במהלך הבהלה לקרקעות שהתחוללה בשיקגו ב-1836 והתפשטה לכל רחבי המדינה, הוא מכר את קרקעותיו ועבר לעיר ג'ולייט. ב-1838 הוא היה לקבלן במסגרת מלאכת הכרייה של תעלת אילינוי ומישיגן. עם השלמת עבודתו ב-1841, כאשר הזמנים היו קשים, הוא קיבל את שכרו באיגרות חוב מדינתיות. כאשר כל העבודות הציבוריות למעט התעלה הופסקו, הציעה המדינה למכירה 700 טון של ברזל למסילות רכבת, שאותם הוא רכש במחיר מציאה. את הברזל הוא שלח למכירה בדטרויט, ובכך זכה לרווח נכבד, שהספיק לו כדי לשלם את כל החובות שהוא צבר בעקבות מיזם התעלה, ואף נותר לו רווח של כמה אלפי דולרים. המיזם הבא בו הוא שלח את ידו היה מנפטת צמר בג'ולייט, שנחלה הצלחה, ולאחר שהרחיב אותה היא הייתה למפעל גדול.
ראשית הקריירה הפוליטית.
ב-1842 נבחר מטסון לראשונה לסנאט של אילינוי, אך בשל אי-סדרים בבחירות, נמצא שהסנאטור המכהן מטעם המחוז ג'ון פירסון, נבחר לייצג את המחוז. בחירתו של מטסון בוטלה, אך פירסון, בצעד אבירי החליט שלאור הנסיבות הוא לא ראוי לייצג את המחוז בסנאט והתפטר. באותו יום הועבר חוק לעריכת בחירות חדשות ועשרה ימים לאחר מכן נבחר מסטון מחדש ושב לאייש את מושבו בסנאט המדינתי. מתוקף המוניטין שלו כאיש עסקים ידוע, הוא נבחר כיושב ראש וועדת הכספים של הסנאט, תפקיד בו הוא שימש במשך שתי תקופות כהונה ומחצה של הסנאט. בנוסף לעסקי הצמר שלו, כאשר חודשה עבודת כריית התעלה לאחר שלצורך כך התקבלה הלוואה חדשה של 1.6 מיליון דולר, הוא שב לעבודת הקבלנות שלו במיזם, ושב לעסוק בסלילת מסילות הרכבת.
מושל אילינוי.