צבע הקים את בית הילדים ע"ש צבע אלעזרקי, בית לילדים ממשפחות מוחלשות, מעונות וגני ילדים, בתי כנסת ומבני ציבור רבים. בנוסף שימש בהנהגה של מוסדות ציבוריים רבים, ביניהם יד ושם, אוניברסיטת בר-אילן, המכללה האקדמית נתניה, ישיבת בני עקיבא בנתניה ואחרים. כמו כן הקים אגודה למתן תמיכה לנזקקים, שהתפתחה בהמשך להיות "אגודת צבע", בשנות השישים הוצע לצבע לכהן כשר בממשלה, ושמו אף הועלה כמועמד לנשיאות.
אלפונסו צבע נפטר ב-2011 בנתניה, והותיר אחריו שלושה בנים ובת.
Achelousaurus
Albertaceratops
Coahuilaceratops
Union Find
עשירון
עשירון הוא מונח מתחום הסטטיסטיקה התיאורית, המתייחס לנקודת החתך שמעליה ומתחתיה נמצא מספר שלם של עשיריות מתוך האוכלוסייה, או לקבוצת הערכים שבין שני עשירונים רצופים. העשירון ה-k הוא הנקודה שמעליה נמצאים k עשיריות מהאוכלוסייה. למשל, "העשירון העליון" הוא הקבוצה של עשירית ממשקי הבית, שהכנסתם היא הגבוהה ביותר, ואילו העשירון התחתון הוא הקבוצה של עשירית ממשקי הבית שהכנסתם היא הנמוכה ביותר.
דוגמה חישובית: ברשימה 1, 1, 1, 3, 4, 5, 5, 5, 6, 6, 8, 8, 8, 8, 8, 8, 9, 11, 15, 30 ישנם עשרים ערכים. העשירון העליון כולל את שני הערכים הגבוהים ביותר ברשימה זו, דהיינו 15 ו-30; כל ערך בין 11 ל-15 עשוי לשמש כנקודת חתך בדוגמה זו.
נשיאת ליטא
אייבל מאירופול
אייבּל מאירופול (Abel Meeropol; 10 בפברואר 1903 – 30 באוקטובר 1986), הידוע יותר בשם העט לואיס אלן (Lewis Allan), היה סופר, מורה ופזמונאי יהודי אמריקאי. אביהם המאמץ של בניהם של יוליוס ואתל רוזנברג.
ביוגרפיה.
מאירופול נולד ברובע הברונקס שבניו יורק.
מאירופול כתב והלחין כמה שירים שהפכו ללהיטים, בהם:
ב-1937 פרסם את שיר המחאה "פרי מוזר" (Strange Fruit), שהיה לאחד השירים הפוליטיים החשובים של המאה ה-20.
מאירופול התחיל להשתמש בשם הבדוי לואיס אלן כדי להנציח את שני בניו שמתו טרם לידתם.
לאחר הוצאתם להורג של יוליוס ואתל רוזנברג (1953), אימץ מאירופול את שני בניהם, מייקל ורוברט, והם אימצו את שם משפחתו.
מאירופול נפטר ב-30 אוקטובר 1986 בבית אבות במסצ'וסטס.
הענקית הירוקה (ליירה)
הענקית הירוקה (ליירה) (באנגלית: (She-Hulk (Lyra) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Hulk: Raging Thunder #1" מאוגוסט 2008 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף פארקר והמאייר מיטש ברייטוייזר. ליירה היא בתם של הענק הירוק ושל ת'נדרה מעתיד חלופי של יקום מארוול.
מאז הצגתה לראשונה בסיפור "הענק: רעם זועם" וכן ב"משפחת הענקים: גנים ירוקים", דמותה של ליירה זכתה במשוב חיובי מהמעריצים ולמיני סדרה משלה בת ארבע חוברות תחת השם "All New Savage She-Hulk" בכתיבתו של פרד ואן לנט והמאיירים רוברט אטקינס ופיטר וייל. מאז אירועי הפחד עצמו של דצמבר 2011, הדמות הופיעה בסדרת החוברות של אקדמיית האוונג'רס.
בעקבות התנקשות כושלת בה הושמד רכיב מרכזי במטריצת הולדה גנטית זכרית, ליירה נשלחת אחורה בזמן לתקופת שלטון אפל בארץ-616 במאמץ אחרון להציל את הכחדת בני עמה. היא נעזרת בבודיקה, עיטור דיגיטלי המוצמד לפרק ידה שתוכנת עם טכנולוגיית בני עמה, ומחפשת אחר הגיבור הגדול ביותר בתקופת ההווה כדי שתוכל להורגו, משום שבתרבות של בני עמה, הרבה שבטים לוחמים זכריים לקחו גיבורי-על כמו וולברין והסנטרי כמושאי הערצה ונלחמו בשבטי הנקבות. היא מתעמתת עם הענקית הירוקה המקורית, ג'ניפר וולטרס, והשתיים נלחמות אחת בשנייה. באמצעו של הקרב, וולטרס מתייחסת לת'נדרה וכיצד ליירה דומה לה רבות, מה שמכעיס את ליירה. מתגלה שליירה נחלשת יותר ככל שהיא כועסת יותר. הסנטרי מגיע, וליירה אומרת לו שהיא מחפשת את הגיבור הגדול ביותר, ששמו הוא נורמן אוסבורן. כשליירה מתעמתת עם אוסבורן, היא מגלה לו שמשימתה היא לא להרוג אותו אלא להזדווג עמו. כאשר היא מנשקת אותו, היא חוזה בכל הרוע שהוא אחראי לו בעתיד ומסרבת להמשיך במשימתה. אוסבורן ושאר האוונג'רס האפלים מכתרים אותה, אך וולטרס נחלצת לעזרתה. הן מצליחות להימלט בעזרתו של ארגון A.R.M.O.R, אליו מצטרפת ליירה בהמשך.
זרחין
ריוזו ינגימאצ'י
רְיוּזוֹ יָנָגִימָאצִ'י (ביפנית: 柳町 隆造; נולד ב-27 באוגוסט 1928) הוא אמבריולוג יפני, בעל תרומה מכרעת בהבנת תהליכי ומנגנון ההפריה ביונקים. ינגימאצ'י הוא חלוץ בפיתוח טכנולוגיות תומכות הפריה כמו הפריה חוץ גופית והזרקה ישירה של תא זרע לתוך הביצית (ICSI), המשמשות באופן גורף במרפאות אי-פוריות ברחבי העולם. היה גם חלוץ בשדה השיבוט. בשנת 1997 הצליחה מעבדתו באוניברסיטת הוואי במנואה (Manoa) לשבט עכבר תוך שימוש ב"טכניקת הונולולו".
ביוגרפיה.
ינגימאצ'י נולד ביפן. הוא קיבל תואר ראשון בביולוגיה בשנת 1952 ותואר דוקטור באמבריולוגיה מאוניברסיטת הוקאידו בשנת 1960. מאחר שלא מצא משרה במחקר עסק במשך שנה בהוראה בתיכון.
ינגימאצ'י הגיש בקשה למשרת בתר-דוקטורט במעבדתו של ד"ר מין-צ'ואה צ'אנג (Chang) במכון וורסטר (Worcester Foundation) לאמבריולוגיה ניסויית הנמצא בשרוסברי (Shrewsbury), מסצ'וסטס, ארצות הברית. בעת שהותו במעבדתו של ד"ר צ'אנג הוא גילה כיצד להפרות ביציות אוגר בתרבית. עבודה זו הובילה להפריות מבחנה של ביציות אדם ושל מיני יונקים אחרים. בשנת 1964 הוא חזר לאוניברסיטת הוקאידו במשרה זמנית של מרצה עם אפשרות למינוי עתידי כמרצה זוטר, אלא שאדם אחר זכה לבסוף במשרה.
בשנת 1966 התקבל ינגימאצ'י לעבודה באוניברסיטת הונולולו כמרצה זוטר והתקדם לדרגת פרופסור מן המניין לאנטומיה, ביוכימיה, פיזיולוגיה וביולוגיה של הרבייה בבית הספר לרפואה ע"ש ג'ון א' ברנס (John A. Burns). לאחר 38 שנות עבודה באוניברסיטת הוואי, הוא פרש בסוף שנת 2004 ונחשב לפרופסור אמריטוס, אך המשיך לחקור ולעבוד יחד עם עמיתיו הצעירים. הוא נשוי להירוקו (Hiroko), פסיכולוגית ילדים לשעבר. בבואם לארצות הברית היא לא מצאה עבודה במקצועה בגלל מחסום השפה כך שהיא הצטרפה למעבדתו של ינגימאצ'י והתמחתה בתפעול המיקרוסקופ האלקטרוני.
מחקרו.
רבייה בדגים ובטפילים.
לפני שהחל את מחקריו בנושאי הפריה ביונקים ב-1960, חקר ינגימאצ'י רבייה בדגים (הרינג) וארגון מיני של rhizocephala, על-סדרה של זיפרגליים. בדגים הוא מצא תנועות כמוטקטיות תלויות סידן של זרעונים אל תוך חריר הזרע, דרכו חודר הזרע אל הביצית לשם הפרייתה. ב-rhizocephala הוא מצא כי הבוגרים אינם הרמאפרודיטיים, כפי שחשבו עד אז, אלא דו-מיניים (bisexual). האיבר שנקרא "אשך" בחיה הבוגרת אינו אלא מצעית (receptacle) של תאים מזכרים בדרגת פגית (larval males). ממצא זה גרם למהפך בחקר הביולוגיה של rhizocephala ושל חיות דומות.
הפריה ביונקים.
עבודתו העיקרית מאז 1960 הייתה ניתוח התהליך והמנגנון של הפריה טבעית ביונקים ופיתוח טכנולוגיות סיוע להפריה. בעת שהותו במכון וורסטר הוא צפה ותיעד את כל תהליך חדירת תא הזרע דרך האזור השקוף של ביצית אוגר חיה ואיחויו עם הביצית עצמה, תהליך שתועד בפעם הראשונה ביונקים. הסקירה המדעית המקיפה בנושא ההפריה ביונקים שפרסם ינגימאצ'י בשנת 1994 (ב-Physiology of Reproduction, Knobil &amp; Neill eds, Raven Press) נחשבת לקלאסיקה. קבוצת המחקר שלו הייתה חלוצת הזרקות הזרע לתוך ציטופלזמת הביצית (intracytoplasmic sperm injection,ICSI), שיטה שנועדה להתגבר על צורות שונות של אי-פוריות הגבר. הם היו הראשונים שהצליחו לייצר צאצאי עכבר נורמליים בעקבות שימוש בתאים קדם-זרעוניים (pre-spermatozoal cells) כמו קדם-זרעים עגולים (round spermatids), תאי זרע, ואף זרעונים מיובשים (freeze-dried spermatozoa).
שיבוט.
ביולי 1998 פרסמה מעבדתו של ינגימאצ'י מאמר ב-Nature בנושא שיבוט עכברים מתאים בוגרים. ינגימאצ'י קרא לשיטת השיבוט החדשה אותה פיתחו לשם ביצוע המחקר, "טכניקת הונולולו". העכברה הראשונה שנולדה בטכניקה זו נקראה קומולינה (Cumulina), על שם תאי הקומולוס שגרעיניהם שימשו לשיבוטה. בעת פרסום העבודה נוצרו בעזרת טכניקה זו יותר מחמישים עכברים שהתפרשו על פני שלושה דורות.
העבודה התבצעה על ידי צוות בינלאומי של מדענים שכונה "צוות ינגימאצ'י", או בקיצור "צוות יאנה". הצוות כלל את טרוהיקו ווקיאמה (Teruhiko Wakayama) מיפן, אנתוני פרי (Anthony Perry) מאנגליה, מאוריציו צוקוטי (Maurizio Zuccotti) מאיטליה וק' ר' ג'ונסון (K. R. Johnson) מארצות הברית. מעבדתו של ינגימאצ'י עברה מהמחסן בו שכנה במשך יותר משלושים שנה למכון החדש למחקר ביוגנטי (Institute for Biogenesis Research) שהוקם במגדל למחקר ביו-רפואי של בית הספר לרפואה ע"ש ג'ון א. ברנס. הכסף והמוניטין שבאו בעקבות הפרסום ב-Nature אפשרו את הקמת המכון.
מעבדתו של ינגימאצ'י ועמיתיו המשיכו להתקדם בנושא השיבוט. הזכר הראשון ששובט מתאים בוגרים פורסם ב-1999. ב-2004 השתתפה המעבדה בשיבוט עכבר זכר בלתי פורה. פיתוח זה יכול להיות מנוצל לשם ייצור הרבה חיות בלתי פוריות שישמשו במחקרי אי-פוריות בבני אדם.
עכברים ששובטו בעזרת "טכניקת הונולולו" הוצגו ב שבהונולולו, הוואי, ובמוזיאון המדע והתעשייה בשיקגו, אילינוי.
המשך עבודתו.
ינגימאצ'י פרש לגמלאות בשנת 2005 אך ממשיך לעבוד על הפריה ופוריות ביונקים ושב לעבוד על הפריה בדגים ובחרקים.
גשר תעלת סואץ
גשר תעלת סואץ, הידוע גם כגשר השלום המצרי-יפני, הוא גשר מעוגן כבלים מעל תעלת סואץ באזור קנטרה, הנמצא כ־ 60 קילומטרים דרומה מפורט סעיד. הגשר מקשר בין היבשות אפריקה ואסיה.
עיצוב ובנייה.