חברה שילמה ב-1 ביולי 2011, 12,000 ש"ח במזומן, עבור ביטוח. נרשמה תנועה בסך 12,000 מזומן מול הוצאות ביטוח. היות שתקופת הביטוח היא לשנה (1 ביולי 2011 ועד 30 יוני 2012), בשנת 2011 נכיר בהוצאה של 6,000 ש"ח בלבד והיתרה תסווג כנכס במאזן, בסעיף הוצאות מראש. בשנה הבאה תופשר היתרה המאזנית לרווח והפסד ותירשם הוצאה.
יש לשים לב שאומנם מבחינה תזרימית מועד התהוות ההוצאה הוא שנת 2011, אך מבחינה חשבונאית ההכרה בהוצאה מתפרסת על פני שתי תקופות חשבונאיות. בשנת 2011 מכירים במחצית מההוצאה למרות ששולם סכום מלא, ובשנת 2012 מכירים במחצית השנייה של ההוצאה למרות שמבחינה תזרימית לא הייתה תנועה במזומן.
יורם פורת
יורם פורת (נולד ב-24 בפברואר 1972) הוא מפיק, במאי וצלם ישראלי הפועל בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה.
ביוגרפיה.
פורת הוא בוגר תואר שני של החוג למדיה במכללת האנטר בניו יורק, ובוגר החוג לצילום במכללת הדסה.
בשנת 2000 החל פורת לצלם ולכתוב עבור המגזין נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, ובמסגרתו הוציא עשרות כתבות מצולמות. ב-2003 הקים את חברת ההפקה "Outline films” אותה הוא מנהל ובמסגרתה הוא יוצר. ב-2007 זכה בפרס סאלינג'ר לסרט דוקומנטרי מצטיין בפסטיבל ניו יורק, ובשנת 2010 זכה בפרס הבמאי המצטיין בפסטיבל Golden wheel במקדוניה.
פורת הוא חבר איגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה, חבר פורום היוצרים הדוקומנטריים ובעל תעודת עיתונאי.
יצירה.
עבודתו התיעודית של פורת מתרכזת בהתנגשות בין תרבויות ודתות, זכויות אדם וסביבה. סרטיו עוסקים בדיכוי קבוצות מיעוט ובמאבקן של אלו לשרוד בעולם הנשלט על ידי כלכלה גלובלית.
המוטיבציה של פורת באה מתוך רצון להתחקות אחר טבע האדם. הוא מרכז את עבודתו ביחידים וקבוצות מחוץ לזרם המרכזי של החברה.
הסגנון הקולנועי של פורת הוא פואטי ונשען על נראטיב דינאמי. סגנון הצילום שלו הוא מינימלי ומושפע מהאסתטיקה של צילום סטילס, התרכזות בקומפוזיציות סטטיות ובאור טבעי.
מדליית השירות הכללי בהודו (1854)
מדליית השירות הכללי בהודו (באנגלית: India General Service Medal, בר"ת: IGSM) הייתה מדליית מערכה אשר אושרה לשימוש ב-11 במרץ 1854 וניתנה עבור מספר מערכות וקרבות באזור תת-היבשת ההודית בין השנים 1895–1852. המערכות השונות עליהן ניתנה המדליה צוינו על ידי אבזמים אשר נענדו על סרט העיטור וכללו את שם המערכה, המדליה ניתנה רק בלווי אחד מ-24 האבזמים האפשריים. ככל הנראה, מספר האבזמים הגדול ביותר שניתנו לחייל אחד היה שבעה.
תיאור.
המדליה היא דיסק עשוי כסף בקוטר 36 מ"מ, אשר מצדו האחד מאויר ראשה של המלכה ויקטוריה עם המילים "ויקטוריה רגינה" (Victoria Regina) משני צידי האיור. מהצד השני מאוירת דמותה של ניקה אלת הניצחון, אשר מכתירה חייל ישוב בכתר עלי דפנה. מהיווסדותו של העיטור, הוא ניתן כשהוא עשוי כסף לכלל הדרגות הן לחיילים הבריטים והן לחיילים ההודים, אך החל מהמערכה בבורמה ב-1885, ניתנה גרסת ארד לתומכי לחימה מקומיים (כגון נהגים ונושאי ציוד).
דיסק הכסף תלוי מסרט ברוחב 32 מ"מ אדום בעל שני פסים כחולים. סרט זה הוא גם תצורתו של אות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים).
סוואו קאטו
סוואו קאטו (ביפנית: 加藤 沢男; נולד ב-11 באוקטובר 1946) הוא מתעמל יפני בעבר. הוא אלוף אולימפי בעל 12 מדליות מהן 8 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. הוא הספורטאי היפני המעוטר ביותר במדליות זהב אולימפיות ושני בכמות המדליות אחרי המתעמל טקאשי אונו (13, 5 זהב). הוא המתעמל המעוטר ביותר במדליות זהב (8) בכל הזמנים מבין הגברים, לפני ניקולאי אנדריאנוב ובוריס שאחלין (7 כל אחד) ושמיני בכל הזמנים מבין כל הספורטאים שזכו במרב מדליות הזהב במשחקים האולימפיים.
באופן די מוזר לא זכה קאטו בתואר אישי כל שהוא באליפות העולם בהתעמלות.
ביוגרפיה.
קאטו נולד במחוז ניאיגטה. הבן הצעיר מבין חמישה אחים. אחיו טאקשי קאטו אף הוא אלוף אולימפי בהתעמלות מכשירים.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה קאטו ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד. 3 מדליות זהב בתחרות הקרב-רב אישי, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל הקרקע ומדליית ארד בתרגיל על הטבעות. אחיו טאקשי, זכה ביחד עמו במדליית זהב קבוצתית, במדליית ארד בתרגיל הקרקע שבו הוא זכה במדליית זהב ובמקום חמישי בתרגיל הקרב רב אישי.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה קאטו ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף. 3 מדליות זהב בתחרות הקרב-רב אישי פעם שנייה ברציפות, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים ו-2 מדליות כסף בתרגיל על סוס הסמוכות ובתרגיל על המתח.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בוארנה, בולגריה בשנת 1974 זכה קאטו במדליית זהב בתחרות הקבוצתית (571.40 נק'), לפני ברית המועצות (567.350 נק') ומזרח גרמניה (562.400 נק').
אולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה קאטו ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על המקבילים פעם שנייה ברציפות. מדליית כסף בתחרות הקרב-רב אישי אחרי ניקולאי אנדריאנוב מברית המועצות ולא הצליח לזכות בפעם שלישית ברציפות בתחרות זו.
תארים והישגים.
בשנת 2001 זכה קאטו להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי בהתעמלות.
בוקווינה
העגלה הקטנה
עיטור נשיא מדינת ישראל
עיטור נשיא מדינת ישראל (בקצרה: עיטור הנשיא) הוא עיטור אזרחי המוענק החל משנת 2012, על ידי נשיא מדינת ישראל למי "שתרמו תרומה יוצאת דופן למדינת ישראל או לאנושות, בכישרונם, בשירותם או בדרך אחרת".
היסטוריה.
על הענקת העיטור הוכרז לראשונה ב-2012, והוא הוענק לחמישה אנשים ולארגון אחד, על ידי הנשיא שמעון פרס במסגרת ועידת הנשיא, לאחר המלצת ועדה בראשות נשיא בית המשפט העליון בדימוס מאיר שמגר.
עד סיום כהונתו של פרס בתפקיד הנשיא הוענק העיטור 26 פעמים. בתקופת כהונת הנשיא ראובן ריבלין (2014 עד 2021) לא הוענק העיטור. ב-2022, לאחר כניסתו לתפקיד של הנשיא יצחק הרצוג פורסם קול קורא להגשת מועמדויות לעיטור.. באותה השנה נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן קיבל את עיטור הנשיא בביקורו בישראל בשנת 2022..
קריטריונים.
לפי התקנון, העיטור יוענק לאדם או ארגון שקיים לפחות אחת מאמות המידה שנקבעו במעשה בודד או בפעילות מתמשכת:
(א) המועמד תרם תרומה ייחודית למדינת ישראל או לתיקון עולם או הטביע חותם על החברה בתחום פעילותו או בהישגיו.
(ב) המועמד העלה את קרנה של מדינת ישראל ותרם תרומה ייחודית לתדמיתה בעולם.
(ג) המועמד מהווה דוגמה ומופת ליזמות, חדשנות, יצירתיות וחזון.
העיטור מוענק בטקס על ידי הנשיא בהמלצת ועדה מייעצת שבה 5–9 אישי ציבור, הממונים לתקופות של שנתיים הניתנות להארכה ופוקעות עם סיום כהונת הנשיא הממנה. העיטור מוענק לאנשים חיים, אך יכול להיות מוענק למי שנפטר אם מועמדותו הוגשה בעודו בחיים. את המועמדות יכול להציע כל תושב מדינת ישראל וכל ארגון הפועל בישראל, בצירוף מסמכים והמלצות.
עיצוב העיטור.
העיטור עוצב על ידי יוסי מתתיהו והוא מורכב ממדליית זהב עגולה, עליה שילוב בין העגלה הקטנה שבראשה כוכב הצפון וסמל המנורה. בראשה הכיתוב עיטור נשיא מדינת ישראל ובתחתיתה "משכמו ומעלה" (שמואל א' ט', ב').
HER2/neu
HER2 (קיצור של Human Epidermal Growth Factor Receptor 2), הידוע גם כ-Neu, ErbB-2, CD340 או p185 הוא חלבון המקודד על ידי הגן "ERBB2" השייך למשפחת חלבונים שהם קולטנים של פקטורי גידול של האפידרמיס (EGFR/ErbB; epidermal growth factor receptor). הכפלה גנומית (אמפליפיקציה) או ביטוי יתר של גן זה מהווה גורם מנבא חשוב בהיווצרות ובהתקדמות של כמה סרטנים אנושיים, ביניהם סרטן השד, הכבד והריאות, והוא מהווה אפוא מטרה לתרופות לטיפול במחלה ומניעת הישנותה.
שם וגילוי.
בשנות השמונים המוקדמות זיהו מדענים מ-MIT, אוניברסיטת רוקפלר ומאוניברסיטת הרווארד את האונקוגן neu, שם שניתן לו בעקבות שורת תאים (cell line) של גילובלסטומה בחולדות, סוג של סרטן עצבי (neural). התוצר של גן זה זוהה כחלבון בעל מסה מולקולרי יחסית של 185,000, ולפיכך סומן כ-p185.
מדענים מג'ננטק ובראשם של אקסל אולריך (שאף הוענק לו ב-2010 פרס וולף על גילויו בתחום זה), הצליחו לשבט את HER2 או ErbB-2.
השם HER2 נגזר מהדמיון המבני ל-HER1, קולטן פקטור גידול של האפירדמיס. גן זה נקרא גם ErbB-2, בשל דמיונו ל-ERBB (avian erythroblastosis oncogene B), אונקוגן שמאוחר יותר התגלה כמקודד EGFR. באמצעות שיבוט מולקולרי נמצאו עדויות לכך שמדובר באותו הגן.
תפקיד.
הגן "ERBB2" המצוי בזרוע הארוכה של כרומוזום 17 (7q21-q22) הוא פרוטו אונקוגן, אשר שייך למשפחת חלבוני ErbB, משפחה של קולטני טירוזין קינאז הקשורים לממברנה. למשפחה זו שייכים ארבעה חלבונים, שכולם מכילים מתחם לקשירת ליגנד מחוץ לתא, מתחם טרנסממברנלי, ומתחם תוך תאי היכול להתקשר למגוון מולקולות איתות תוך תאיות. בשונה מכל שאר החלבונים במשפחה זו, HER2 נחשב "קולטן יתום", קולטן שאין לו ליגנד מוכר שנקשר אליו. ליתר החלבונים במשפחה יש ליגנדים, ועם ההיקשרות לליגנד הם יוצרים הומודימרים או הטרודימרים. HER2 יכול להיקשר וליצור הטרודימרים עם יתר החלבונים במשפחה, והוא נחשב לשותף המועדף ליצירת דימר. יצירת הדימר מובילה לזרחון שיירי הטירוזין במתחם הציטופלזמי של הקולטנים וגוררת מסלולי מעבר אותות בתא:
אותות העוברים בעקבות הפעלת קולטנים אלו מעודדים את התא לחלוקה תאית ואנטי אפופטוזה, ולפיכך הם מבוקרים היטב למניעת גדילה תאית חסרת בקרה.
HER2 בסרטן.