רשת הטלוויזיה הציבורית המופעלת על ידי תאגיד השידור הדרום אפריקאי "SABC 1" כללה ייצוג של חברי קהילת הלהט"ב הדרום אפריקאית בתוכניותיה. קומדיית המצבים מטעמה, "City Ses Top La" מציגה דמות הומוסקסואל עליה זכה השחקן וורן מאסמולה במועמדות לפרס הטלוויזיה והקולנוע הדרום אפריקאי "SAFTA". אחת מאופרות הסבון עם הדירוג הגבוה ביותר ברשת אשר הציגה דמויות להט"ב בתוכנה הייתה דורות, עם הדמויות של האוהבים סנזו (בגילומו של תאמי מנגולו) וג'ייסון, שלימים התחתנו והביאו ילד לעולם. בגלגול הנוכחי של אופרת הסבון בתור , נכללת דמות אישה טרנסג'נדרית בשם וונדיל בעוד שלל חבריה ומקורביה מוגדרים כחלק מקהילת הלהט"ב. הטלנובלה אוזלו מציגה גם כן דמות הומוסקסואלית בשם "GC" (המגולמת על ידי חיה דלדלה), הנתון בסכסוך פנימי על נטייתו המינית, תרחיש אשר מציג את התפיסות הדמוגרפיות הכפריות והעירוניות לגבי מיניות בדרום אפריקה. הערוץ כלל הצלחות נוספות בתוכניות עם דמויות להט"ב בהן: "Society", "Intersexions" ו-"After 9" בין היתר. אופרות סבון דרום אפריקאיות נוספות שהציגו דמויות להט"ב מרכזיות כללו את: סטיב (בגילומו של עמנואל קסטיס) "Isidingo: The Need", תולה (בגילומו של רייט נגובני) "Rhythm City" וג'רום (בגילומו של טרנס ברידג'ט, שחקן הומוסקסואל גלוי) "7de Laan". הטלנובלה "The Queen" משנת 2016 מטעם הערוץ "Mzansi Magic" מציגה את סלו מאקה קה-ניוב המגלם דמות הומוסקסואל.
הספיישל הטלוויזיוני "Somizi and Mohale: The Union" אשר החל להיות מוזרם בשירות המקוון "Showmax" ב-24 בפברואר 2020, הוא ספיישל בן 4 פרקים המתמקד בחתונתם של הזוג סומיזי מלונגו, שחקן וכוריאוגרף דרום אפריקאי אשר היה לכוריאוגרף ראשי עבור מופעים ואירועים רבים, בהם טקסי הפתיחה והסיום של גביע העולם של מונדיאל 2010 וגביע אפריקה לאומות 2013 ובן זוגו מוהל מוטאונג. הפרק הראשון מטעמו שבר את שיא הצפיות של "Showmax" בתור התוכנית עם מספר צפיות הרב ביותר אי פעם ביציאתה לאור ביומה הראשון.
תיירות להט"ב.
דרום אפריקה, בשל מעמדה כיעד הידידותי ביותר לחברי קהילת הלהט"ב ביבשת אפריקה, ידועה כמושכת אלפי תיירים מקרב הקהילה הבינלאומית מדי שנה. אתר התיירות הרשמי של המדינה מציע טיפים מעמיקים לטיולים לתיירים הומוסקסואלים, בעוד מפעלים ידידותיים לחברי הקהילה ממוקמים ברחבי דרום אפריקה וניתן למצוא אותם באתרי נסיעות שונים.
מנהיגים דתיים בולטים הביעו את תמיכתם בזכויות קהילת הלהט"ב הדרום אפריקאית לאורך השנים. בכנסייה האנגליקנית של דרום אפריקה, הארכיבישוף האמריטוס של קייפטאון דזמונד טוטו והארכיבישוף הנוכחי של קייפטאון, תאבו מקגובה לצד ד"ר אלן בוסאק מהכנסייה הרפורמית המאוחדת ידועים כתומכים מוצהרים בחקיקת זכויות להט"ב. בשנת 2015, הכנסייה הרפורמית ההולנדית החלה לברך על חתונות בקרב מערכות יחסים חד מיניות ואפשרה לשרים ואנשי כמורה הומוסקסואלים לשרת בכנסייה. עם זאת, ההחלטה בוטלה ב-2016 אך שוחזרה ב-2019.
פוליטיקה.
לקהילת הלהט"ב בדרום אפריקה ישנה היסטוריה מגוונת של אקטיביזם וייצוג בחברה האזרחית, הכולל סוגיות הקשורות לצדק חברתי ומאבק לזכויות אדם כפי שנחגגים בחודש פברואר מדי שנה עד חודש היסטוריית קהילת הלהט"ב. ישנם ארגוני סטודנטי להט"ב פעילים וגלויים באוניברסיטאות בדרום אפריקה בהן: אוניברסיטת ויטווטרסראנד, אוניברסיטת קייפטאון, אוניברסיטת סטלנבוש, אוניברסיטת יוהנסבורג ואוניברסיטת הכף המערבי בין היתר. סיימון נקולי, זקי אחמט ופונקה סולדת ידועים כחלק מפעילי הלהט"ב הבולטים במדינה. לאורך השנים, נכללו פוליטיקאים מקרב הקהילה הדרום אפריקאית בפרלמנט ובקבינט השרים בהם: לין בראון כשרה לעסקים ציבוריים בקבינט של ג'ייקוב זומה לצד כהונתה כמושלת הזמנית של פרובינציית הכף המערבי בין השנים 2008–2009 וחברי הפרלמנט זחל'ה מבהל'ה, מייק ווטרס, מריוס רדינגהויס ואיאן אוליס.
אדווין קמרון וקתי סאצ'וול הם שופטים בולטים בבית המשפט החוקתי של דרום אפריקה ובית המשפט העליון בהתאמה. אישיות נוספת בתחום המשפטים כוללת את חוקר המשפטים החוקתיים המוביל פייר דה ווס, הידוע כהומוסקסואל גלוי.
שמי אלמוזנינו
שמי אלמוזנינו (1911–1991) היה אדריכל ישראלי, שתכנן בין שנות החמישים לשנות השבעים מספר רב של מבנים בחיפה, בקריות ובאזור עמק הירדן. בין עבודותיו נכללים מבני מגורים, מסחר ומלונאות בחיפה ובקריות, ובפרט ברובע כרמל בחיפה. כמו כן תכנן אלמוזנינו מבני ציבור רבים במועצה אזורית עמק הירדן, ביניהם בית הצנחן בקיבוץ מעגן, והאמיפתיאטרון ואתר ההנצחה בצמח.
קורות חיים.
שמי אלמוזנינו נולד בשנת 1911 בסופיה, ולמד בפוליטכניקום שבעיר. אלמוזנינו היה חניך בתנועת השומר הצעיר, ובשנת 1933 עלה לארץ ישראל. סיים הכשרה אדריכלית בטכניון בשנת 1942. לאחר סיום לימודיו יצא אלמוזנינו לעיר אבאדאן שבאיראן, על מנת לעבוד מטעם סולל בונה בחברת הנפט האנגלו-איראנית; באותה תקופה החל אלמוזנינו לעסוק בפיסול, כאשר פסליו הוצגו בתערוכה בעיר. במלחמת העצמאות שירת אלמוזנינו בחיל ההנדסה הקרבית. במסגרת התפקיד, תכנן אלמוזנינו במות הרקדה עבור יום העצמאות הראשון. עבודתו הראשונה של אלמוזנינו הייתה תכנון מעונות לעובדי קופת חולים כללית בחיפה, שקמו בשנת 1949. עוד באותה שנה, תכנן אלמוזנינו שיכונים עבור עולי בולגריה בקריית אתא.
בשנות החמישים תכנן אלמוזנינו מבנים רבים, ביניהם האמיתיאטרון בצמח, שנמצא על חוף הכנרת, ולידו אתר הנצחה לחללי מלחמת העצמאות ממועצה אזורית עמק הירדן. בניית התיאטרון החלה ביולי 1952 וחנוכתו הייתה בשנת 1953, כאשר לאורך תולדותיו הופיעו בו אמנים רבים, ביניהם דני קיי, יוסי בנאי, שלום חנוך, יהודית רביץ, מאיר בנאי, וליאל קולט. בין השנים 1978–2011 התקיים באמפיתיאטרון פסטיבל הרוק "ליל אהבה בצמח". כמו כן תכנן אלמוזנינו את 'בית הצנחן' בקיבוץ מעגן, ובו אנדרטה לזכר אסון מעגן. הבניין מתאפיין בשילוב יצירות אמנות של אמנים מקומיים בחזיתו, ונעשה בו שימוש באבן טבעית בקירות הבניין החיצוניים ובריצופו, תוך שמירת מבט פתוח אל נוף הכנרת בקומתו התחתונה. באותה תקופה תכנן אלמוזנינו את "בית האמן" ברחוב לבונטין חיפה. כמו כן השתתף אלמוזנינו בתחרויות לעיצוב דמות העיר התחתית בחיפה ותכנון משכן הכנסת בירושלים, בשתיהן תוכניותיו זכו בפרסים והצגו בתערוכות
בשנת 1961 הואשם אלמוזנינו בעבירות העלמת מס עליהן נקנס ב-24 אלף לירות. בשנת 1962 שפט אלמוזנינו בתחרות לתכנון המרכז המסחרי בנהריה. בשנות השישים תכנן אלמוזנינו מספר רב של בנייני מגורים באזור חיפה והקריות. אלמוזנינו היה חבר בוועדה שהגתה תוכניות ראשוניות למגדל הנביאים בחיפה, וכן תכנן שיכונים בשכונות חליסה וביצע תכנון עבור מתחם המגורים יזרעאלה שבנווה שאנן, שכולל בניינים רבי קומות, מרכז מסחרי ובית ספר. באותו עשור תכנן אלמוזנינו את בניין מועצה אזורית עמק הירדן, שנחנך במאי 1967. בשנת 1964 תכנן אלמוזנינו מרכז תרבות לנוער בעמק הירדן. ב-1966 תכנן אלמוזנינו שיפוץ והוספת קומות בבית החולים האיטלקי בחיפה.
בשנות השבעים המשיך אלמוזנינו בתכנון שיכוני בנייה מדורגת למגורים באזור חיפה והקריות, וכן תכנן בתי מלון בחיפה ובנהריה. כמו כן תכנן אלמוזנינו את מתחם 'עמק השמש' ברובע כרמל בחיפה, בצומת הרחובות אבא חושי ודרך בירם, ובו בניינים רבי קומות וכ-200 דירות מגורים.
לאורך הקריירה, התאפיינה עבודתו של אלמוזנינו בשילוב בנייה באבן טבעית בחזיזתות הבניינים, וכן בשילוב יצירות של אמנים מקומיים. בעבודותיו, אלמוזנינו הקפיד על שילוב הבנייה בנוף שסביבה, כאשר הבנייה המדורגת ברובע כרמל נועדה לצורך זה.
אלמוזנינו נפטר בשנת 1994.
ירי המוני
ירי המוני הוא אירוע ירי עם מספר נפגעים. רוב המונחים מגדירים מינימום של שלושה או ארבעה הרוגים של אלימות בנשק (לא כולל היורה) בפרק זמן קצר על מנת שיחשב כאירוע ירי המוני, אם כי מחקר אוסטרלי משנת 2006 קבע מינימום של חמישה הרוגים.
הגדרות.
בארצות הברית, חוק הסיוע בחקירה לפשעי אלימות משנת 2012 מגדיר הרג המוני כשלוש רציחות או יותר בתקרית בודדת, אולם החוק אינו מגדיר את האירוע כירי המוני.
המניע לירי ההמוני (המתרחש במקומות ציבוריים) הוא מאפיין מכונן בכך שהם מבוצעים בדרך כלל על ידי אנשים ממורמרים מאוד המבקשים נקמה הוצאות תסכול על כישלונות בלימודים, בקריירה, ברומנטיקה ובחיים בכלל. אם מספר אנשים נורו בשוד או נהרגים במתקפת טרור, גם מקרי מוות אלו אינם נכללים בהגדרה של ירי המוני.
על פי החוק הפדרלי של ארצות הברית, התובע הכללי של ארצות הברית - על פי בקשה ממדינה - עשוי לסייע בחקירת "הרג המוני", במקום ירי המוני. המונח מוגדר כרצח של ארבעה או יותר אנשים, אך הוגדר מחדש על ידי הקונגרס בשנת 2013 כרצח של שלושה אנשים או יותר.
אתר נתונים במקורות המונים שצוטטו על ידי CNN, MSNBC, הניו יורק טיימס, הווושינגטון פוסט, האקונומיסט, BBC וכו', Mass Shooting Tracker, מגדיר ירי המוני ככל תקרית שבה ארבעה אנשים או יותר נורים, בין אם הם נהרגו או רק נפצעו.
לפי יבשת.
אוקיאניה.
אוסטרליה.
אירועי ירי המוני בולטים באוסטרליה כוללים את הטבח ברחוב הודל ב-1987 בו נהרגו שבעה בני אדם, טבח פורט ארתור ב-1996 בו נהרגו 35 בני אדם. סך הכל בין השנים 1979 ו-1996 היו 13 מקרי ירי המוני עם חמישה או יותר הרוגים, ושלושה מקרי ירי המוני שכללו ארבעה או יותר הרוגים.
ניו זילנד.