נעמה שולץ (נולדה ב-8 באוקטובר 1976) היא מנהלת ישראלית, המכהנת כמנכ"לית משרד ראש הממשלה תחת ראש הממשלה יאיר לפיד. קודם לכן שימשה כמנכ"לית משרד ראש הממשלה החלופי ולפני זה כמנהלת האסטרטגיה של מפלגת יש עתיד.
ביוגרפיה.
שולץ היא בעלת תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במשפטים ללא משפטנים מאוניברסיטת בר-אילן.
שולץ החלה את פעילותה הפוליטית כנציגה של החוג למדע המדינה באגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב והשתתפה בהפגנות הסטודנטים של 1996.
לאחר 8 שנים בהן עבדה בחברה להפקת אירועים, הייתה חלק מצוות ההקמה של מפלגת יש עתיד, בשנת 2012. בתום הבחירות לכנסת התשע עשרה ועם כינונה של ממשלת ישראל השלושים ושלוש, מונתה ליועצת בכירה לשר האוצר יאיר לפיד, הממונה על קידום יעדים חברתיים, קידום שינויים חוקתיים ובירוקרטיים אל מול אוכלוסיות מוחלשות וניהול עבודת המטה של קבינט הדיור והקבינט החברתי כלכלי.
עד שנת 2021 כיהנה כחברת הנהלה ודירקטורית בקק"ל וכיו"ר ועדת הכספים, תפקיד במסגרתו הובילה שינוי מהותי בהליך ביקורת הפנים. כמו כן, הייתה חברה בנשיאות הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית העולמית.
בבחירות לכנסת העשרים וארבע שימשה כמנהלת האסטרטגיה של מפלגת יש עתיד. לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש מונתה למנכ"לית משרד ראש הממשלה החלופי. מינויה לתפקיד, על ידי ראש הממשלה החלופי יאיר לפיד, הביא לשיא חדש במספר הנשים המנהלות משרדים ממשלתיים - עשר מנכ"ליות.
ביולי 2022, עם מינויו של ראש הממשלה יאיר לפיד, מונתה לתפקיד מנכ"לית משרד ראש הממשלה. ב-10 ביולי 2022 נכנסה לתפקידה. שולץ היא האישה הראשונה המכהנת בתפקיד מנכ"לית המשרד.
שולץ היא בוגרת קורס דירקטורים וניהול בכיר באוניברסיטת תל אביב. בוגרת תוכנית מעוז, רשת של מנהיגים ומנהיגות ממגזרים וקהילות מגוונים המקדמת את הממלכתיות ופועלת לחיזוק החוסן החברתי-כלכלי של ישראל.
חיים אישיים.
נעמה שולץ נשואה ליאיר, טייס במשטרת ישראל, ואם ל-3 בנות. המשפחה מתגוררת בתל אביב.
איילין דאן
איילין דאן (באנגלית: Eileen Dunne; נולדה ב-28 באפריל 1958) היא מנחת טלוויזיה אירית.
ביוגרפיה.
דאן נולדה בדבלין ולמדה באוניברסיטת קולג' דבלין, ב-1980 החלה לעבוד ב-"RTÉ", רשת השידור האירית הציבורית כמגישה ברדיו וב-1984 החלה להגיש חדשות בטלוויזיה. היא סיקרה לטלוויזיה האירית אירועים משמעותיים וביניהם השבעת האפיפיור ב-2005. ב-1999 הופיעה בתפקד קטן בסרט "Stray Bullet".
מ-1989 ועד 1998 שימשה כמגישת תוצאות הניקוד של אירלנד באירוויזיון. היא שימשה כנשיאת "אגודת העיתונאים האירופאית" (Association of European Journalists).
ב-1993 התחתנה ולה בן אחד.
דוד פריטל
דוד פריטל (פרינצנטל) (19 במאי 1919 – 2 במרץ 2006) היה פעיל בתנועת הבריחה בפולין אחרי מלחמת העולם השנייה. ממקימי "המועצה למען יהודי ברית המועצות" ומזכ"ל המועצה בשנים 1971–1984. ייסד וערך את סדרות הספרים: "האינטליגנציה היהודית בברית המועצות", "יהודי ברית המועצות", ו"יהודי ברית המועצות במעבר", שיצאו לאור בהוצאת מאגנס בשנים 1976–1997.
ביוגרפיה.
דוד פרינצנטל נולד בעיר לוצק בחבל ווהלין שבמזרח פולין (היום אוקראינה) לגיטל וחיים פרינצנטל.
אחיו הבכור, יעקב, עלה לארץ ישראל לפני מלחמת העולם השנייה והיה בין המייסדים של קבוצת מעלה החמישה. אביו היה מורה לעברית. בשנת 1937 השלים דוד את לימודיו בגימנסיה היהודית על שם גליקליך. היה פעיל מרכזי בתנועת הנוער החלוצית גורדוניה באזורו. ב-1937 נשלח לסמינר העולמי האחרון של החלוץ בוורשה פולין, שם עשה היכרות עם הלוחמים לעתיד בשורות הפרטיזנים ומורדי הגטאות, ביניהם מרדכי טננבאום, מפקד גטו ביאליסטוק, והפעילים במחתרות החלוציות במערב אוקראינה וביילורוסיה - צבי נצר, שיינדלה שוורץ ואנטק צוקרמן.
פריטל השתתף בפעילות מחתרתית במערב אוקראינה, בתנועה המאוחדת של גורדוניה והחלוץ הצעיר, פרייהייט - החלוץ הצעיר דרור. ב-6 ביוני 1941 נעצר בידי הסובייטים ונכלא בבית הסוהר בלוצק. יחד אתו נכלאו אדק גולובנר, מזכיר התנועה, איווה ביברמן, מאק יוז, מיכאל רייזמן, אייזיק שפרד רבקה טננבוים ושיינרלה שוורץ.
עם פרוץ המלחמה בין גרמניה וברית המועצות ב-22 ביוני 1941 הצליח לברוח מבית הסוהר.
תקופת השואה, ההישרדות וההצלה.
לאחר בריחתו הצטרף דוד לאמו שנשארה לבד בגטו לוצק, לאחר שאביו נלקח לעבודות כפייה ולא חזר. דוד נהג לצאת מהגטו כדי להבריח אליו מזון. ב-11 בדצמבר 1941, כשניסה לחזור לגטו, ראה את הגרמנים מתכוננים לאקציה האחרונה וחיפש לו מקום מקלט.
בשנים 44–1942 הסתתר דוד בבתיהם של מי שהוכרו שנים לאחר מכן כחסידי אומות העולם: משפחת ברון (זיגמונד ואשתו ונדה ובנותיהם אלינה ואירנה) מהכפר מלה-אוסניציה (), ולאחר מכן, בביתם של איוון וסרפימה יציוק, נוצרים בפטיסטים מהכפר Podhajce. בזכות עדותו ביד ושם הוכרו איוון וסרפימה יציוק וששת ילדיהם כחסידי אומות העולם.
כשגבר החשש לחיי משפחת מציליו, הוא מצא מסתור בקרב שכניו, סאבא ואשתו אוקסניה מירוניוק, שהוכרו גם הם בזכות עדותו כחסידי אומות העולם. דוד הסתתר בביתו של סאבא לסירוגין לתקופות משתנות לפי יכולתם, עד פברואר 1944, כששוחרר האזור מידי הנאצים על ידי הצבא האדום.
לאחר השחרור פגש דוד את עמה דרטבר, שנולדה בעיר דובנו, ושרדה את השואה ביחד עם אחיה אברהם. עם שחרור העיר בידי הכוחות הסובייטים מיהרו דוד ועמה לברוח מלוצק מחשש שדוד ייעצר בידי אנשי המשטרה הסובייטית הנ.ק.וו.ד, בשל פעילותו הציונית שגרמה למאסרו בבית הכלא הסובייטי לפני המלחמה. בשנת 1945 עברו לפולין, שם השתתף בשיקום התנועה החלוצית ובמאבק לפתיחת השערים לארץ ישראל.
בשנת 1947 עלה פריטל לארץ ישראל עם אשתו עמה ובנו התינוק שלמה, שנולד ב-1946, והצטרף לקבוצת מעלה החמישה, שם חיכה לו אחיו הבכור יעקב פריטל, ממייסדי הקבוצה.
פעילות בקיבוץ ובתנועה הקיבוצית.
דוד היה חבר פעיל בקיבוץ, עבד בחקלאות, שימש כמזכיר הקיבוץ בשתי קדנציות וייצג את קיבוצו במשך שנים רבות בתנועת האיחוד. ב-1962 נבחר למנהל בית ההארחה של הקיבוץ ויזם התקשרות עם ממשלת גרמניה בדבר מתן חופשות החלמה לניצולי שואה בבית המרגוע, במסגרת השילומים של ממשלת גרמניה. ההסכם תרם לביסוסו של בית המרגוע כענף מוביל של מעלה החמישה.
יזם את הקמתה של אנדרטת זיכרון לאליעזר גלר וחבריו, לזכר חברי תנועת גורדוניה, ממפקדי ולוחמי מרד גטו ורשה. בשנות השישים והשבעים ניהל את טקסי זיכרון לשואה בקיבוצו מעלה החמישה, כאחד מאתרי הנצחה של תנועת איחוד הקבוצות והקיבוצים, גורדוניה ומכבי הצעיר.
בשנים 1967–1970 שימש מנהל בית הספר האזורי הרי יהודה ולימד את מקצוע האזרחות בבית הספר.
פריטל השלים לימודי תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית, בהיסטוריה ומדע המדינה. הוא בוגר מחזור ג' של המכללה לביטחון לאומי.
פעילות ציבורית.
בשנת 1970 הוקמה ביוזמת גולדה מאיר ושאול אביגור "המועצה הציבורית למען יהודי ברית-המועצות" בראשות אברהם הרמן ושניאור זלמן אברמוב. דוד פריטל כיהן כמזכ"ל המועצה בשנים 1971–1984. תפקידי המועצה היו הסברה, בפרסום כתב-עת משלה, ותמיכה בפרסום של גופים אחרים; מתן תדרוך במפגשי משלחות למיניהן העוסקות בנושא יהודי ברית המועצות; ארגון הפגנות למען יהודי ברית המועצות, שבשנים מסוימות השתתפו בהן כעשרת אלפים איש; וארגון סמינרים למיניהם והשתתפות בקונגרסים בינלאומיים.
פריטל יזם עם יובל נאמן את הקמת "המרכז לקליטת מדענים עולים במשרד ראש הממשלה" ואת "ועד המדענים שליד המועצה למען יהודי ברית המועצות" בראשותו של פרופ' נאמן.
דוד פריטל נקבר בקיבוצו מעלה החמישה. הותיר את רעייתו עמה פריטל, שנפטרה בשנת 2015, ושלושה בנים: שלמה, נחום (חומי) ורועי.
Dardo (נגמ&quot;ש לחימה)
קרול קול
קרול אדוארד קול (באנגלית: Carrol Edward Cole; 9 במאי 1938 – 6 בדצמבר 1985) היה רוצח סדרתי אמריקאי, אשר רצח לפחות חמש עשרה נשים וילד אחד בין השנים 1947–1980 והוצא להורג בבית הכלא של נבדה בקרסון סיטי ב-1985.
ביוגרפיה.
קרול אדוארד קול נולד ב-9 במאי 1938, בסו סיטי, איווה, בנם השני של לה ורן (25 במאי 1900 - 5 בפברואר 1975) ואשתו וסטה (4 בספטמבר 1904 - 27 בינואר 1984) קול. אחותו הקטנה נולדה מעט אחריו ב-1939 ויחד עברה המשפחה לגור בקליפורניה, שם מצא לה ורן עבודה במספנה. זמן לא רב לאחר מכן גויס לצבא ונשלח לאירופה להילחם במלחמת העולם השנייה.
בזמן היעדרותו של בעלה ניהלה וסטה מספר רומנים עם גברים והתעקשה לקחת את בנה יחד איתה למפגשיה, מאיימת להכותו אם יספר לאביו. כמו כן הייתה מתעללת בו רגשית ומלבישה אותו כמו ילדה. בבית הספר היה נלעג קול בידי שאר התלמידים בגלל "שמו הנשי".
לא חלף זמן רב לפני שנקם קול בחבריו ללימודים והטביע ילד בשם דוויין באגם בריצ'מונד, קליפורניה. מותו של הילד בן השמונה נחשב בידי הרשויות לתאונה, עד שחשף קול את האמת באוטוביוגרפיה שלו, אותה כתב כעבור שנים רבות מתוך כותלי הכלא. במהלך ריאיון לתקשורת התייחס למקרה באומרו, "הייתי דרוך וקיבלתי על עצמי את ההתחייבות המנטלית לנקום באמי, ומשם הדברים פשוט החלו לגדול ולגדול עד שנוצרה אצלי אובססיה".
בהיותו נער נהג קול לבצע פשעים מינוריים ונעצר מספר פעמים בגין שכרות וגניבה. כשסיים את לימודיו התגייס לצבא ארצות הברית, אבל שוחרר ב-1958 בשל "התנהגות לא הולמת" לאחר שנתפס גונב אקדחים. ב-1960 תקף שני זוגות אשר חנו ברכביהם בשביל אהבה ומיד לאחר מכן התקשר למשטרה בריצ'מונד, קליפורניה, שם התגורר באותה העת, ודיווח על כך שהוא נרדף בידי פנטזיות אלימות בהן הוא חונק נשים.