חוקים אלו דומים לסעיף 28 של חוק השלטון המקומי הבריטי משנת 1988, המבוטל כיום, אשר אסר על רשויות מקומיות "לקדם בכוונה הומוסקסואליות, לפרסם חומר מתוך כוונה לקדם הומוסקסואליות, או לקדם בכל בית ספר ממלכתי את ההיבט כי הומוסקסואליות היא מקובלת כמערכת יחסים משפחתית מדומה".
בין המדינות שביטלו את חוקי ה-no promo homo שלהן נמנות אלבמה (מאז 29 באפריל 2021), אריזונה (מאז 1 ביולי 2019), צפון קרוליינה (מאז 2006), דרום קרוליינה (מאז 12 במרץ 2020) ויוטה (מאז 1 ביולי 2017).
חוקים שבוטלו.
אוסטרליה (חוקים מדינתיים).
בדצמבר 1989, במדינת אוסטרליה המערבית, הפרלמנט העביר את "חוק הרפורמה (ביטול ההוצאה מחוץ לחוק של מעשה סדום) המשפטית 1989", אשר הפך יחסי מין הומוסקסואליים לחוקיים, תוך שהוא כן הוציא מחוץ לחוק קידום או עידוד "התנהגות הומוסקסואלית כחלק מההוראה בכל מוסדות החינוך היסודיים או התיכוניים" או קביעת מדיניות ציבורית ביחס לקידום בלתי מוגדר של התנהגות הומוסקסואלית. הוא בוטל בשנת 2002 על ידי "חוק התיקון לחוקים (הרפורמה בחוק ההומואים ולסביות)", אשר גם ביטל את החוקים שאסרו קידום התנהגות הומוסקסואלית במדיניות ציבורית ובמוסדות חינוך.
רומניה.
"סעיף 200" (Articolul 200 ברומנית) היה סעיף בחוק העונשין של רומניה שאסר בחוק על מערכות יחסים הומוסקסואליות. הוא הוצג ב-1968 תחת משטרו הקומוניסטי של ניקולאה צ'אושסקו. בלחץ מועצת אירופה, הוא תוקן ב-14 בנובמבר 1996, כאשר יחסי מין הומוסקסואליים בין שני מבוגרים בהסכמה הפכו חוקיים. עם זאת, סעיף 200 המתוקן המשיך לאסור על מערכות יחסים חד-מיניות אם הן הוצגו בפומבי או גרמו ל"שערורייה ציבורית". כמו כן, נשמר האיסור על קידום פעילויות הומוסקסואליות, כמו גם הקמת ארגונים המתמקדים בהומוסקסואלים (כולל ארגוני זכויות להט"ב). הסעיף בוטל על ידי ממשלת נסטאסה ב-22 ביוני 2001.
קוריאה הדרומית.
בשנת 2001, ועדת האתיקה למידע ותקשורת של משרד המידע והתקשורת של קוריאה הדרומית החלה לצנזר תוכן להט"בי באינטרנט, אך היא הפסיקה את הנוהל בשנת 2003.
הממלכה המאוחדת.
"סעיף 28" (באנגלית: Section 28 או Clause 28) של חוק השלטון המקומי 1988 גרם להוספת "סעיף 2A" לחוק השלטון המקומי 1986, שהשפיע על אנגליה, ויילס וסקוטלנד. התיקון חוקק ב-24 במאי 1988, וקבע כי רשות מקומית "לא תקדם בכוונה הומוסקסואליות או תפרסם חומר מתוך כוונה לקדם הומוסקסואליות" או "לקדם בכל בית ספר ממלכתי את ההיבט כי הומוסקסואליות היא מקובלת כמערכת יחסים משפחתית מדומה".
קיומו של החוק גרם לקבוצות רבות להפסיק או להגביל את פעילותן, או לצנזר את עצמן. לדוגמה, מספר קבוצות תמיכה לסטודנטים וסטודנטיות לסביות, הומואים וביסקסואלים בבתי ספר ומכללות ברחבי בריטניה נסגרו עקב חששות של הצוות המשפטי של המועצות מהפרת החוק.
הסעיף בוטל ב-21 ביוני 2000 בסקוטלנד על ידי "חוק הסטנדרטים האתיים בחיים הציבוריים וכו' 2000", אחד מהצעות החוק הראשונות שנחקקו על ידי הפרלמנט הסקוטי החדש, וב-18 בנובמבר 2003 בשאר הממלכה המאוחדת לפי סעיף 122 של חוק השלטון המקומי 2003.
הצאצא
הצאצא או היורש (באנגלית: The Descendant) הוא סיפור קצר מאת הסופר האמריקאי ה.פ. לאבקרפט אשר ככל הנראה נכתב ב-1927 ויצא לאור רק לאחר מותו, ב-1938, במגזין החובבני שהיה בבעלות הסופר . עלילתו מגוללת את תולדותיו של לורד נורתהאם, אדם זקן ומסתורי, אשר איבד את שפיותו לאחר שתעה עמוק מדי אל תוך עולם החלומות.
עלילה.
העלילה נפתחת מפיו של מספר חסר שם, השוכב על מיטת חוליו בערש דווי, ומייחל שאבחנת רופאו תתגשם והוא אכן ימות במהרה. הוא מספר על אדם זקן המתגורר בלונדון, הנוהג לצרוח בכל פעם שפעמוני הכנסייה מצלצלים. אותו אדם חי בגפו יחד עם חתול אפור בפונדק של גריי.
חבריו של הזקן מעידים עליו כי חדרו מלא בספרי ילדים ואגדות, בהם הוא מנסה לאבד את עצמו לדעת, בכדי שלא יצטרך לחשוב, או להתעמת עם המציאות בכל דרך או צורה. הוא לן באותו פונדק מזה עשור לאחר שהתרחק מכל חבריו ועמיתיו, ואינו מוכן לדבר עם איש, עד שבאחד הימים מגיע לבית האורחים אדם בשם ויליאמס.
ויליאמס והזקן מתחברים במהרה, אך על אף ניסיונותיו הרבים, הוא אינו מצליח להביא אותו להיפתח בפניו, או לשוחח עמו על נושאים נסתרים כלשהם. מאוחר יותר הוא מגלה כי הזקן הוא לא אחר מאשר לורד נורתהאם, שעל טירתו בחופי יורקשייר שמע כל כך הרבה סיפורים מוזרים.
יום אחד מביא עמו ויליאמס עותק של ה, הספר האפל אשר נכתב בידי הערבי המטורף עבדול אלהזרד, חזרה לבית האורחים. ויליאמס ידע על קיומו של הספר עוד מאז שהיה בן שש עשרה, ולמד כי נותרו בעולם רק חמישה עותקים ידועים. לאחר שרכש את אחד מהם בחנותו של רוכל יהודי, הוא לוקח אותו עמו לחדרו בניסיון לפענחו, אך משאינו מצליח פונה לחברו נורתהאם. הזקן, אשר באותה שעה יושב בחדרו ומשתעשע עם חתולו, מביט בכרך האפל רק לרגע, בטרם הוא מאבד את הכרתו.
כאשר הוא מתעורר מספר נורתהאם לויליאמס את סיפורו; הוא, הלכה למעשה, הברון התשעה-עשר בשושלת אשר שורשיה מגיעים לעבר הרחוק, עד לזמנים הקדם-סקסונים, ומקורם באדם בשם קנאוס גביניוס קפיטו, טריבון צבאי בלגיון האוגוסטיני השלישי, אשר היה מוצב באותה העת בלינדום שבבריטניה הרומית, וסולק מתפקידו לאחר שנתפס משתתף בטקסים משונים אשר לא היו מזוהים עם אף דת מוכרת.
גביניוס, כך סיפרו השמועות, נתקל במערה בצדו של צוק, בה נהגו להיפגש אנשים מוזרים, מהם חששו הבריטונים מאחר שהיו האחרונים אשר שרדו את שקיעתה של ארץ גדולה מהמערב, ממנה נותרו רק כמה איים עליהם נמצא מונומנט הסטונהנג'. האגדה מלמדת כי גביניוס בנה מבצר בלתי ניתן לחדירה מעל המערה, אשר השבטים המקומיים, ביניהם הסקסונים, הפיקטים, הדנים והנורמנים, לא הצליחו להחריב על אף כל מאמציהם. אדריכלות המבצר, כך מסופר, הזכירה את חומתו של אדריאנוס, ומאותה שושלת אף נולד מצביאו וחברו הטוב של הנסיך השחור, בנו של אדוארד השלישי.
נורתהאם שב להווה, ומספר כי מאז ילדותו נטה לשקוע בחלומות כאשר נרדם בחלקיה העתיקים של הטירה. לדבריו, הוא רכש את מנהגו להביט אחורה בזיכרונו על הסצנות הסוריאליסטיות והדפוסים המפוזרים אשר לא היו קיימים בשעות ערותו; במהרה הפך לחולם, ולא הצליח למצוא יותר סיפוק במציאות ובחיי היומיום. בנימה פסימית זו, הוא מסיים את הסיפור באומרו כי עדיין בוערת בו התקווה למצוא שער למעמקים החרוטים במחשבתו, אשר יקשרו את גורלו לכוכבי הרקיע, ולאינסוף שמעבר להם.
עולמו הספרותי של ה.פ. לאבקרפט.
אף על פי שהצאצא הוא אחד מסיפוריו הקצרים ביותר של לאבקרפט, וייתכן שמלאכת כתיבתו מעולם לא נסתיימה, שהרי פורסם לאחר מותו של הסופר, ועלילתו תמה בנימה פתאומית מעט, או כזו אשר אינה מביאה בדיוק לתחושה של סגירת מעגל, עדיין עומדת על הפרק ההנחה כי לאבקרפט תכנן לייעד אותו למקום בעל חשיבות בעולמו הספרותי, שהרי הוא טומן בחובו מוטיבים רבים והקשרים לסיפורים אחרים.
התמה המרכזית בסיפור היא, ללא ספק, עולם החלומות, נושא כאוב החוזר על עצמו ביצירות רבות של לאבקרפט, בייחוד במפתח הכסף, סלפאיס ומשימת החלום של קאדאת' האבודה. לורד נורתהאם שוקע בדיכאון, משועמם מחיי היומיום החדגוניים שלו, וחש כמיהה עזה לשוב לחלומות ילדותו. נעשו מספר השוואות בין דמותו של רנדולף קרטר ממפתח הכסף לבין דמותו של נורתהאם, ככל הנראה בשל חיפושיהם המשותפים אחר אידיאלים של יופי, הנובעים מתוך רצונם לחזור לחלומותיהם.
נושא בולט נוסף הוא תורת הנסתר, בו משתמש לאבקראפט בדרך כלל כאמצעי הגורם לדמויותיו לאבד את עצמן לידי הטירוף או לידי המוות. אף על פי שאין יורדים לעומקו או מרחיבים עליו במיוחד, מופיע הנושא בסיפור בדמות הספר האפל, הנקרונומיקון, אשר נכתב בידי הערבי המשוגע עבדול אלהזרד, אותו רוכש ויליאמס ומנסה לפענחו. ספר זה מופיע לפחות בשבעה סיפורים אחרים של לאבקראפט. כמו כן נותרת על הפרק דמותו של המספר, המייחל למותו ההולך וקרב בשל סיבה שאינה ידועה.
בדרך כלל מתייחס לאבקרפט אל היקום הגדול והאינסופי בתור מושא פסימי ומרושע, ואף על פי שהוא מתאר אותו כמפחיד במשפט , בהיכרותו של ויליאמס עם נורתהאם מציין לאבקרפט כי .
לקראת סוף הסיפור, בתיאורו של נורתהאם את חיפושיו, הוא מספר כי ; הדבר מזכיר את עיקר הסיפור הקצר העיר חסרת השם של לאבקרפט, בו הגיבור יוצא לחיפוש אחר עיר מסתורית הנמצאת בלב המדבר.
לאבקרפט היה ידוע בחיבתו הרבה לחתולים, ונטה להציג אותם בסיפוריו כבני לוויה נאמנים לדמויותיו, אשר לעיתים חילצו אותן מסכנות ואף הצילו את חייהן. לורד נורתהאם הוא מתבודד החי בגפו, למעט חתולו, המוזכר בסיפור הקצר שלוש פעמים, ונכתב כי בכל פעם שצרח למשמע פעמוני הכנסייה, נהג החתול האפור .
דעות הגזעניות והאנטישמיות משויכות ללאבקרפט. ויליאמס רוכש את אחד העותקים האחרונים של הנקרונומיקון, ספר מרושע מטבעו, בחנות של רוכל יהודי, תמורת סכום זעום, ב, שם קנה עוד קודם לכן. הרוכל היהודי מתואר בשורה אחת, .
ייתכן כי ההשראה לדמותו של נורתהאם נתקבלה, במידה מסוימת, מהסופרים ו, אשר את כתיבתם לאבקרפט העריץ, שכן מאכן התגורר בפונדק גריי במשך כמה שנים, בדומה לנורתהאם בסיפור, ודנסאני היה הברון השמונה-עשר בשושלתו, בעוד נורתהאם היה התשעה-עשר.
מכינת כרם אל
A Place Called Slaughter Race
A Place Called Slaughter Race הוא שיר של השחקנית יהודייה-אמריקאית, שרה סילברמן, והשחקנית הישראלית, גל גדות. השיר נכתב על ידי פיל ג'ונסטון וטום מאקדגל, והופק על ידי אלן מנקן. השיר הופיע בסרט ראלף שובר את האינטרנט.