עם סיום תפקידו יצא רהב עם שתי ספינות סער 4, אח"י תרשיש ואח"י יפו, למבצע פעמון החירות - הפלגה לארצות הברית, שחגגה אז את יובל 200 השנים להיווסדה. לאחר סיום הביקור בארצות הברית ערכו הספינות ביקור בנמל קרטחנה בקולומביה, להצגת היכולת לציי דרום אמריקה. מאוחר יותר נרכשו מספר ספינות סער 4 וסער 3 על ידי הצי הצ'ילאני.
Naval Command College
רהב המשיך עם הספינות בדרך חזרה עד גיברלטר, שם מסר את הפיקוד לרס"ן שאול חורב. משם טס רהב ל'מכללה לפיקוד של הצי האמריקאי' בניופורט, רוד איילנד, לשנת לימודים.
מפקדת חיל הים.
עם שובו של רהב לישראל מונה לראש מחלקת אמצעי לחימה במפקדת חיל הים. המחלקה האחראית על הגדרת הצורך והאפיון של האמצעים בשימוש בחיל ופיתוח מערכות הנשק העתידיות. בתפקיד זה נמצא מ-יולי 1977 עד ינואר 1979.
פיקוד על זירת חיפה.
ב-2 בפברואר 1979, הועלה רהב לדרגת תת-אלוף וקיבל את הפיקוד על בסיס חיפה. רהב הנהיג בו שורה ארוכה של שיפורים, שנבחנו במעקב יום-יומי על פי דיווחי היציאה של הספינות לים, על פי העיקרון
הלחימה במחבלים מלבנון.
בצד העבודה הארגונית והניהולית, התברר מיד כי הלחימה במחבלים תהיה המשימה העיקרית. ב-22 באפריל 1979 חדרו מחבלים לנהריה ורצחו שוטר, אב ותינוקת. ועדת החקירה של מצ"ח מצאה שכל הכוחות היו עירניים ועשו ככל יכולתם, אך לא הצליחו למנוע את החדירה; זאת, משום שבליל החדירה שררו תנאים שלא איפשרו לתצפיות מערך הגילוי, בטכנולוגיה שהייתה אז, להבחין בסירת הגומי של המחבלים.
האירוע הקשה היה זרז לשדרוג מערכות כללי בבסיס חיפה וכולם נרתמו להתחדשות ושיפורים מחויבים: חשיבותו של קצין המודיעין הזירתי הועלתה לרמה של מפקד פלגה. נעשו שינויי מיקום של מפקדות הפלגה הטכנית והתחזוקה, הוקם מוקד טכני לוגיסטי וכלי הרכב שהקצבתם לבסיס נעשתה לפי תנאי שירות חולקה בשעות העבודה לשימוש הפלגה הטכנית. נוספה תצפית מכ"ם בראס ביאדה מעבר לגבול לבנון ותצפית נוספת בחוף נחשולים שסגרה את הפער במרכז קטע החוף בין חיפה לחדרה.
המאמצים נשאו פרי: בעת כהותנו של רהב הצליחו כוחות הבסיס למנוע תשעה ניסיונות חדירה של מחבלים מהים. מערך הגילוי החופי, סיורי הדבורים וספינות הטילים, הצליחו לסכל את כל החדירות ולשמור על הביטחון השוטף בחוף.
ביקור סאדאת בחיפה.
בתקופת פיקודו של רהב זכה בסיס חיפה לארח ביקורים של כלי שיט מציים ידידותיים רבים. ביקור חשוב במיוחד היה אירוח אוניות הצי המצרי שליוו את אנואר סאדאת בביקורו השני בארץ (4–7 בספטמבר 1979). בסוף שנת 1979 קלט בסיס חיפה מחדש שש ספינות טילים אשר פינו את בסיס מפרץ שלמה.
בפיקוד על הבסיס נעזר רהב בהפעלת תיבת דואר שבה כל איש צוות יכול היה להעלות טרוניות, השגות וגם הצעות לשיפור, ישירות למפקד הבסיס. לקראת יום העצמאות נעשה דירוג הצטיינות שבו השתתפו כל החיילים. הנבדקים שעברו את ההישג הנדרש קיבלו תעודות הוקרה ממפקד הבסיס. בעל הניקוד הגבוה ביותר נשלח כחייל מצטיין לבית הנשיא. בסיס חיפה זכה לשבחים על כי הכפיל את מספר "נערי רפול" - מקא"ם - שנקלטו בהצלחה בבסיס חיפה.
ראש מספן הים.
ב-18 במאי 1981 מונה רהב לראש מספן הים, המספן האחראי לפעילות המבצעית, לפעילות האימונים, להדרכה ולפעילות השוטפת של חיל הים. בתפקיד זה ניהל את פעולות חיל הים במהלך מלחמת לבנון הראשונה.
במלחמה זאת הופעל חיל הים במלוא עצמתו, למשך זמן ארוך. החיל עמד היטב בכל המשימות שהוטלו עליו: ספינות הסער בודדו את זירת לבנון מהתערבות סורית, הנחתות העבירו רכב משוריין להנחתה בחופי לבנון תוך איגוף התנגדות המחבלים בצור ובצידון, ואף הנחיתו כוחות מצפון לביירות. תותחי ספינות הסער הנחיתו אש על מוצבי מחבלים בחוף בהיענות מהירה לדרישת הכוחות בחוף ובמדויק. צוללות תצפתו על הנמלים וכוחות שייטת 13 פשטו מהים. חיל הים היה מוכן היטב לפעילות המבצעית, וביצע באופן מלא את כל הפעילות המבצעית ודרישות שיתוף הפעולה עם כוחות הקרקע, ואף הקדים אותן. רהב השתתף בניהול הלחימה עד חודש ספטמבר 1982.
מכללה לביטחון לאומי.
באוקטובר 1982 סיים את תפקידו כראש מספן הים ועבר למכללה לביטחון לאומי, כמדריך ותלמיד בו-זמנית. ריכז את נושא כלכלת ישראל. רהב ניצל את התקופה במכללה למחקר היסטורי של תוכנית בניין הכוח הימי, "ספינות סער", שמימושה הביא לניצחון בקרבות הטילים בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים. באוגוסט 1985 פרש רהב לגמלאות.
חינוך מורשת ימית.
עמותת בוגרי קציני ים - בשנת 2006 נבחר רהב כיו"ר עמותת הבוגרים של בית הספר לקציני ים עכו, ופעל בה יחד עם חברו רב חובל צבי מריאנסקי. הוא מילא תפקיד זה עד חודש ספטמבר 2014 שאז מסר את הניהול לתא"ל מיל' רפי אפל אך המשיך להיות בקשר קרוב עם הבוגרים וסגל בית הספר.
מורשת ימית - העיסוק במורשת הימית בו החל בהיותו בעמותת הבוגרים נעשה עיסוק עיקרי. ותרומתו באה לידי ביטוי באתר משמר המורשת הימית ובערכי הזירה הימית בויקיפדיה העברית.
חיים אישיים.
לרהב שבעה ילדים. נישא לשולמית ממשפחת ווליניץ וממנה יש לו שני בנים גל ועמית. ב-1977 נישא בשנית לאפרת ממנה נולדה הבת דונה. באפריל 1985, אימצו בנות תאומות, אנה ואלמה. שתיהן שירתו בחיל הים, וכיכבו בסרטה של נילי טל, "הנערות מברזיל". אפרת רהב נפטרה בדצמבר 1999 ורהב נישא בשנת 2004 לאלנה ממשפחת פידאייב, שהביאה עמה בן ובת.
דיוגו דיאס
שביל הדסה
שביל הדסה הוא נתיב הליכה מעגלי סביב בית החולים הדסה עין כרם. הוא מחבר בין שבילים קיימים (ובתוכם גם חלק משביל ירושלים ושביל ישראל), דרכים עתיקות (רומיות וביזנטיות), ושבילים שנפרצו במיוחד. אורך המסלול הוא כ-6 קילומטרים ומשך ההליכה בו כ-4 שעות.
מהלך השביל.
השביל מתחיל בסמוך לכניסה הראשית למתחם בית החולים, בכיכר שושנה בירן, עולה לנקודתו הגבוהה ביותר (בגובה 720 מטרים מעל פני הים), וממנה פונה דרומה לעבר עין שריג (נקודתו הדרומית ביותר). מעין שריג מתחבר שביל הדסה לשביל המעיינות, יורד במורד ואדי יוסוף לעבר עין חנדק, נקודתו המערבית ביותר והנמוכה ביותר (580 מטרים מעל פני הים). לאורך ואדי יוסוף עובר השביל ממערב למושב אבן ספיר כשהוא חולף ליד מתקני חקלאות עתיקה ושומרות שנחשפו במקום, ומתחם "הכותל המערבי הקטן" - מתחם חקלאי מרשים מהתקופה ההרודיאנית שבמרכזו סכר או למעשה קיר תמך, שנועד לעצור את סחף הקרקע ולא את המים); הסכר עשוי אבני גזית גדולות שהזכירו למטיילים את הכותל המערבי.
מעין חנדק פונה השביל צפונה לאורך דרך רומית-ביזנטית עד לגובה של 640 מטרים, וממשיך מזרחה לכיוון עין כרם עד גבולו המזרחי של מנזר גורני (ה"מוסקוביה", המנזר הרוסי) בעין כרם. השביל שב ומתחבר לכיכר שושנה בירן כשהוא חולף בתוך קמפוס קריית הדסה.
בשביל נקודות תצפית רבות לכיוון קריית הדסה, אזור מבשרת ציון, ועין כרם.
השביל מוחזק ומנוקה על ידי מתנדבי "הדסה הירוקה" אשר פרצו חלקים מהשביל. בשביל מותקנים עמודי הדרכה, המפנים את הצועדים למערכת מידע טלפונית. בכניסות לשביל מתקנים ובהם מפות מפורטות המחולקות ללא תשלום.
אחת לחודש מקיימים מתנדבי הדסה סיור מודרך ללא תשלום בשביל.
הוצאת הקבוץ המאוחד
הזירה הדרומית במלחמת יום הכיפורים
מרק יודל
מרק יודל (Mark Yudel; נולד ב-1956) הוא פסל ואמן קרמיקה ישראלי יליד ארצות הברית.
ביוגרפיה.
מרק יודל נולד בשנת 1956 בסירקיוז (Syracuse), שבמדינת ניו יורק. בשנת 1973 עלה לישראל. בין השנים 1976–1978 למד באקדמיה החופשית לאמנות פלסטית, בהאג, הולנד. בין השנים 1979–1984 למד קדרות במחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית ב"בצלאל". בתחילת לימודיו בבצלאל עבד גם אצל משה סעידי בכפר מנחם. בשנת 1986 יצר קיר קרמי במרכז בריאות בשייח' ג'ראח בירושלים. כיום יודל מתגורר ופועל בפרדס חנה.
עבודותיו של הפיסוליות של יודל מאופיינות בשימוש בחומר בבניית-יד ובעיצוב דמויות קריקטוריסטי. רוב יצירותיו נשרפות בטכניקה של שריפת "רקו". חלק גדול מן העבודות נצבע בדגמים עיטוריים צבעוניים ונעשה שימוש בחותמות לשם יצירת טקסטורות.
מיקי פלג-רוטשטיין
Pectineus
חואן קאראמואל
מיקי פלג
Sartorius
Quadriceps femoris
ארנה נציונאלה
ארנה נציונאלה הוא אצטדיון כדורגל השוכן בבוקרשט, בירת רומניה. האצטדיון מכיל 55,600 מקומות ישיבה ומשמש כאצטדיונה הלאומי של נבחרת רומניה.
האצטדיון נבנה על חורבותיו של האצטדיון הלאומי הקודם של רומניה, אשר נהרס בשנת 2007. בניית האצטדיון החלה בפברואר 2008 והסתיימה באוגוסט 2011.
באצטדיון זה נערך גמר הליגה האירופית 2012 בו גברה אתלטיקו מדריד על אתלטיק בילבאו בתוצאה 0-3. ב-2021 נערכה באצטדיון התחרות The International, אליפות Dota 2.
אבו רדיס
הגל הצ'כי החדש
מספר IMO
מספר IMO הוא מספר זיהוי ייחודי, של ארגון הימאות הבינלאומי, הניתן לכלי שיט ולחברות רשומות לניהול כלי שיט. מספר IMO מורכב משלוש אותיות, "IMO", ולאחריהן מספר בן שבע ספרות הניתן לאוניות עוד בעת בנייתן. מספר זיהוי ייחודי זה ניתן לכל כלי שיט מסחרי ממונע, בעל תפוסה ברוטו של מעל 100 טון. המספר משמש לזיהוי כלי השיט ואינו משתנה לאורך כל חיי האונייה, אף אם היא מחליפה בעלים, שמות, או דגל.
מתן מספר זיהוי לכלי שיט.
מספר IMO ניתן לגוף האונייה, עוד בתהליך בנייתה, מיד לאחר שנבנתה שדרית האונייה במספנה, להוציא את המקרים הבאים:
מספר IMO ניתן לכל מבנה האונייה המכסה על מנועיה ואם נוספים לה חלקים נוספים לאחר השלמת בנייתה, ישאר מספר ה-IMO שניתן לחלק זה באונייה. מספר IMO מופיע על תעודותיה של האונייה.
מתן המספר והרכבו.