נבחרת הכדורסל, בכיכובו של סרגיי בלוב, זכתה לראשונה במדליית זהב, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת ארצות הברית בתוצאה 50–51. הסל המכריע לטובת הסובייטים נקלע במהלכן של 3 שניות שנויות במחלוקת שהוסיפו השופטים לזמן המשחק. ארצות הברית ערערה על התוצאה בפני ועדה של פיב"א, שהכריעה לטובת הסובייטים, ברוב לא מקרי: שלושת הנציגים שתמכו בסובייטים היו ממדינות הגוש המזרחי, הונגריה, פולין וקובה, ואילו שני הנציגים שתמכו בקבלת הערעור האמריקני היו מערביים מאיטליה ופוארטו ריקו. שחקני הנבחרת האמריקאית סירבו לקבל את מדליות הכסף שלהם, ולא הופיעו לטקס חלוקת המדליות.
נבחרת הכדורמים זכתה אף היא במדליית זהב, לאחר שסיימה את בית הגמר במאזן של 3 ניצחונות ו-2 תוצאות תיקו. מאזן זה היה זהה למאזנה של נבחרת הונגריה, ומדליית הזהב הוענקה לה בשל הפרש שערים עדיף בשער אחד. גם נבחרת הנשים בכדורעף זכתה במדליית זהב, לאחר ניצחון על נבחרת יפן, ואילו הגברים הסתפקו במדליית ארד (בין היתר לאחר סירובו של יפים צ'ולק היהודי להמשיך לשחק לאחר הטבח בספורטאים היהודים). נבחרת הכדורגל זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שהמשחק בינה לבין נבחרת גרמניה המזרחית על המקום השלישי הסתיים בתיקו 2-2, והמדליות חולקו לשחקני שתי הנבחרות. בכדוריד דורגה נבחרת ברית המועצות במקום החמישי.
אולימפיאדת מונטריאול (1976).
לאולימפיאדת מונטריאול שלחה ברית המועצות משלחת גדולה עוד יותר, שכללה 412 ספורטאים. בסיום המשחקים שוב דורגה ברית המועצות במקום הראשון, לאחר שהספורטאים הסובייטים צברו מספר שיא של 125 מדליות, מהן 49 מדליות זהב.
הענף הבולט ביותר הפעם היה ההיאבקות. המתאבקים הסובייטים זכו ב-18 מדליות, מהן 12 מדליות זהב (מתוך 20 אפשריות). שלושה מהזוכים במדליות הזהב היו אלופים אולימפיים גם במינכן ושמרו על תואריהם - לבאן טדיאשווילי, איוואן יריגין וולרי רזנצב. המתאבקים הסובייטים האחרים שזכו במדליות זהב היו ולדימיר יומין, פבל פיניגין, סוסלאן אנדייב, אלכסיי שומקוב, ויטלי קונסטנטינוב, סורן נלבנדיאן, אנטולי ביקוב, ניקולאי בלבושין ואלכסנדר קולצ'ינסקי. לעומתם, רומן דמיטרייב איבד את תוארו ממינכן וזכה במדליית כסף. חמישה מתאבקים נוספים זכו במדליות כסף: אלכסנדר איוואנוב, ויקטור נובוז'ילוב, נלסון דוידיאן וולדימיר צ'בוקסרוב. פרחט מוסטפין זכה במדליית ארד.
המתעמלים הסובייטים זכו ב-17 מדליות, מהן 7 מדליות זהב. ניקולאי אנדריאנוב היה הבולט מביניהם, לאחר שזכה ב-7 מדליות, מהן 4 מדליות זהב: בקרב-רב, בקרקע, בטבעות ובקפיצות זכה במדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובמקבילים זכה במדליות כסף, ובסוס הסמוכות זכה במדליית ארד. חברו לנבחרת, אלכסנדר דיטיאטין, זכה במדליית כסף בטבעות, וולדימיר מרצ'נקו זכה במדליית כסף בקרקע. אצל הנשים בלטה נלי קים, שזכתה ב-3 מדליות זהב, בקרקע, בקפיצות ובתחרות הקבוצתית. חברתה לנבחרת, לודמילה טורישצ'בה, זכתה במדליות כסף בקרקע ובקפיצות ובמדליית ארד בקרב-רב. אולגה קורבוט הסתפקה במדליית כסף בקורה.
האתלטים הסובייטים זכו ב-18 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. ויקטור סנייב השלים זכייה שלישית ברציפות בקפיצה משולשת. ביידוי פטיש כל זוכי המדליות היו סובייטים: יורי סדיך זכה בזהב, אלכסיי ספירידונוב זכה בכסף, והאלוף האולימפי היוצא אנטולי בונדרצ'וק זכה בארד. בהדיפת כדור ברזל, יבגני מירונוב זכה במדליית כסף ואלכסנדר ברישניקוב זכה בארד. מיקולה אבילוב איבד את תוארו בקרב עשר, וזכה במדליית ארד. ולרי בורזוב איבד אף הוא את תוארו, בריצת 100 מטר, וזכה במדליית ארד בתחרות זו וכן במירוץ השליחים ל-100X4 מטר. במדליית ארד נוספת זכה יבגני גברילנקו, בריצת 400 מטר משוכות. בין הנשים בלטה טטיאנה קזנקינה, שזכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 1500 מטר ובריצת 800 מטר, באחרונה אף קבעה שיא עולם חדש (1:54.94 דקות). בריצת 100 מטר משוכות זכתה טטיאנה אניסימובה במדליית כסף ונטליה לבדבה זכתה במדליית ארד. נדז'דה צ'יז'ובה איבדה את תוארה בהדיפת כדור ברזל, אך זכתה במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית השלישית שלה. לידיה אלפייבה זכתה במדליית ארד בקפיצה לרוחק, ובמדליות ארד נוספות זכו השליחות ב-100X4 מטר וב-400X4 מטר.
מרימי המשקולות זכו ב-8 מדליות, בהן 7 מדליות זהב (מתוך 9 אפשריות). וסילי אלכסייב שמר על תוארו ממינכן, ואליו הצטרפו אלכסנדר וורונין, ניקולאי קולסניקוב, פטרו קורול, ולרי שארי, דוד ריגרט ויורי זייצב. ורדאן מיליטוסיאן זכה במדליית כסף. חותרי הקאנו והקיאק זכו ב-9 מדליות, מהן 6 מדליות זהב. בקאנו, זכו סרגיי פטרנקו ואלכסנדר וינוגרדוב בשתי מדליות זהב, במקצים ל-500 ול-1,000 מטר. במקצי היחידים, זכה אלכסנדר רוגוב במדליית זהב ב-500 מטר ווסיל יורצ'נקו זכה במדליית כסף ב-1,000 מטר. הקיאקיסטים ולדימיר רומנובסקי וסרגיי נגורני זכו במדליית זהב במקצה ל-1,000 מטר ובמדליית כסף במקצה ל-500 מטר. במקצה הרביעיות ל-1,000 מטר זכו הסובייטים במדליית הזהב. בתחרויות הקיאקים לנשים זכו נינה גופובה וגלינה קרפט במדליית הזהב במקצה הזוגות, וטטיאנה קורשונובה זכתה במדליית כסף במקצה היחידות.
סייפי החרב שלטו ללא עוררין: ויקטור קרובופוסקוב זכה במדליית הזהב, ולדימיר נזלימוב במדליית הכסף, וויקטור סידיאק במדליית הארד, ושלושתם ביחד זכו גם במדליית זהב קבוצתית. סייף נוסף, אלכסנדר רומנקוב, זכה במדליית כסף ברומח. אצל הנשים, ילנה בלובה זכתה במדליית ארד בטורניר היחידות, ובמדליית זהב עם הנבחרת בטורניר הרומח הקבוצתי. הג'ודאים ולדימיר ניבזורוב וסרגיי נוביקוב זכו במדליות זהב, ולרי דבויניקוב ורמז חרשילדזה זכו במדליות כסף, ושוטה צ'וצ'ישווילי איבד את תוארו וזכה בארד. בחתירה זכו הסובייטים בתשע מדליות, אך רק רביעיית החותרים עם הגאי זכתה במדליית זהב.
השחיינים הסובייטים צברו 9 מדליות, וגם הפעם מרבית ההישגים היו בסגנון חזה. במשחה ל-200 מטר חזה לנשים, קבעה מרינה קושבאיה שיא עולם חדש (2:33.35 דקות) וזכתה במדליית הזהב, מרינה יורצ'ניה זכתה במדליית הכסף וליובוב רוסנובה במדליית הארד. במשחה לחצי המרחק, זכתה רוסנובה במדליית הכסף וקושבאיה במדליית הארד. במשחי החזה לגברים, רק שחיין סובייטי אחד זכה במדליה, ארווידס יואוזאיטיס, שזכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר. ולדימיר רסקטוב זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי ובמדליית כסף במשחה השליחים ל-200X4 מטר חופשי, ואנדריי סמירנוב זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
הקלעים אלכסנדר גזוב ואלכסנדר קדיארוב זכו בשני המקומות הראשונים בירי במטרה נעה, וקלע שלישי, גנאדי לושיקוב, זכה במדליית ארד בירי מ-50 מטר בשכיבה. ברכיבת אופניים, זכו הנבחרות הסובייטיות במדליית זהב במרוץ נגד השעון ובמדליית כסף במרוץ מרדף. ילנה וייצחובסקאיה זכתה במדליית זהב בקפיצה למים מ-10 מטר, ובתחרויות הגברים זכו אלכסנדר קוסנקוב וולדימיר אלייניק במדליות ארד בקפיצות מ-3 ו-10 מטר, בהתאמה. אחרי שתי זכיות רצופות בתואר אולימפי, זכה ולנטין מנקין במדליית כסף בדגם טמפסט, יחד עם ולדיסלב אקימנקו. שייט נוסף, אנדריי בלשוב, זכה במדליית כסף בדגם פין. המתאגרף רופאט ריסקייב זכה במדליית כסף, ויקטור ריבקוב זכה במדליית ארד שנייה ברציפות, ושלושה מתאגרפים נוספים זכו אף הם במדליות ארד, דוד טורוסיאן, וסילי סולומין וויקטור סבצ'נקו. הקשתית ולנטינה קובפאן זכתה במדליית כסף, וזביניסו רוסטמובה זכתה במדליית ארד.
בקרב חמש מודרני, זכה פבל לדניוב במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית החמישית שלו, והשלישית בתחרויות האישיות. על השתתפותם של המתחרים הסובייטים בקרב חמש העיבה תקרית בה התברר כי הסיף בו השתמש בוריס אונישצ'נקו כלל מגעים חשמליים שאפשרו לו לזכות בנקודות מבלי לגעת ביריב בקצה הסיף, כפי שנדרש. לאחר שהדבר התגלה בקרב מול יריב בריטי, נפסלה הנבחרת כולה.
בענפי הספורט הקבוצתי, הגיעו מרבית הנבחרות הסובייטיות להישגים גבוהים. מפגש חוזר של נבחרת הכדורסל עם נבחרת ארצות הברית נמנע, לאחר שהנבחרת הפסידה לנבחרת יוגוסלביה בשלב חצי הגמר. היא גברה על נבחרת קנדה המארחת במשחק על המקום השלישי וזכתה בארד. בפעם הראשונה נערך גם טורניר לנשים בענף זה, ונבחרתה של ברית המועצות זכתה במדליית הזהב, לאחר שדורגה ראשונה בבית שכלל שש נבחרות. שתי נבחרות הכדוריד זכו במדליית זהב, הגברים לאחר ניצחון על נבחרת רומניה, והנשים לאחר שדורגו ראשונות וללא הפסד בבית שכלל שש נבחרות. גם בענף זה היו אלה המשחקים הראשונים שכללו טורניר לנשים. שתי נבחרות הכדורעף זכו במדליית כסף, הגברים לאחר הפסד לנבחרת פולין, והנשים לאחר הפסד לנבחרת יפן. נבחרת הכדורגל זכתה במדליית ארד לאחר שהפסידה בחצי הגמר לגרמניה המזרחית, וגברה על נבחרת ברזיל במשחק על המקום השלישי.
אולימפיאדת מוסקבה (1980).