בדוגמת ייצור תעשיית הטבק של מחקר מוטה ומאמץ לערער ממצאים מדעיים, דוח המנתח הכללי האמריקאי משנת 2006 הגיע למסקנה כי התעשייה "ניסתה לקיים מחלוקת גם כשהקהילה המדעית הגיעה להסכמה... מסמכי התעשייה מעידים כי תעשיית הטבק עסקה בפעילויות נרחבות ... שחרגו מגבולות הפרקטיקה המדעית המקובלת". בית המשפט המחוזי בארצות הברית, בארצות הברית נ. פיליפ מוריס ואח '., מצאו כי "... למרות ההכרה הפנימית שלהם בסכנות של עשן פסיבי, הנאשמים הכחישו במרמה ש־ETS גורם למחלות".
תביעת סחיטה בארצות הברית נגד חברות טבק.
ב־22 בספטמבר 1999 הגישה מחלקת המשפטים של ארצות הברית תביעת סחיטה נגד פיליפ מוריס ויצרני סיגריות גדולים אחרים. כמעט 7 שנים מאוחר יותר, ב־17 באוגוסט 2006, שופטת בית המשפט המחוזי בארצות הברית, גלדיס קסלר, גילתה כי הממשלה הוכיחה את טענתה וכי נאשמי חברת הטבק הפרו את חוק ארגוני השחיתות המשפיעים על מחסנים (RICO). במיוחד מצא השופט קסלר כי לראש הממשלה ולחברות טבק אחרות יש:
הפסיקה מצאה כי חברות הטבק התחייבו למאמץ משותף לערער את הקונצנזוס המדעי לפיו עישון פסיבי גורם למחלות, בעיקר על ידי שליטה בממצאי מחקר באמצעות יועצים בתשלום. פסק הדין גם הסיק כי חברות הטבק ממשיכות להכחיש במרמה את ההשפעות הבריאותיות של חשיפה ל־ETS.
ב־22 במאי 2009, הרכב של שלושה שופטים של בית המשפט לערעורים במחוז קולומביה אישר פה אחד את פסיקת בית המשפט משנת 2006.
חוקים בעולם לאיסור עישון.
כתוצאה מהסיכונים הבריאותיים הנלווים לעישון פסיבי, עברו במדינות רבות חוקים נגד עישון במקומות ציבוריים כגון מסעדות, בתי קפה ומועדוני לילה וכן בחלק מהשטחים הפתוחים בחוץ. אירלנד הייתה המדינה הראשונה בעולם שהעבירה חוק מקיף לאיסור עישון בכל מקומות העבודה הפנימיים ב־29 במרץ 2004. מדינות רבות הלכו בעקבותיה. על המדינות שאשררו את מוטלת חובה חוקית ליישם "חקיקה יעילה להגנה מפני חשיפה לעשן טבק במקומות עבודה פנימיים, תחבורה ציבורית, מקומות ציבוריים פנימיים, ובהתאם, במקומות ציבוריים אחרים" (סעיף 8 ל־FCTC ) הצדדים אימצו עוד "הנחיות להגנה מפני חשיפה לעישון פסיבי" הקובעות כי "אמצעים יעילים למתן הגנה מפני חשיפה לעשן טבק ... מחייבים חיסול מוחלט של עישון. ועשן טבק בחלל או בסביבה מסוימת על מנת ליצור סביבה ללא עשן במאה אחוז".
סקרי דעת קהל הראו תמיכה ניכרת בחוקים לאיסור עישון. ביוני 2007, סקר שנערך בקרב 15 מדינות מצא כי 80% מהאנשים תומכים בחוקים אלו. סקר שנערך בצרפת, מדינה בה אחוז המעשנים גבוה, הראה כי 70% תומים בחוק.
גם בישראל חוקק החוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון. בדיון בכנסת בנושא איסור עישון במקומות עבודה תקף השר לנושאים אסטרטגיים, אביגדור ליברמן, את ההצעה וטען כי מדבר ב"טירוף" וכי מעשנים הפכו ישראל ל"מיעוט נרדף".
השפעה.
איסורי עישון על ידי ממשלות גורמים לירידה בנזק מעישון פסיבי, כולל פחות אשפוזים כתוצאה מתסמונת כלילית חריפה. ב־18 החודשים הראשונים לאחר שהעיירה פואבלו (קולורדו) חוקקה חוק נגד עישון בשנת 2003, ירדו בכ־27% מאשפוזים מהתקפי לב. איסור עישון שנכנס לתוקף בשנת 2004 במקומות העבודה במסצ'וסטס הפחית את החשיפה לעישון פסיבי של עובדים מ־8% מהעובדים בשנת 2003 ל-5.4% מהעובדים בשנת 2010. סקירה שנערכה בשנת 2016 גילתה כי איסורים ושינויי מדיניות במקומות ספציפיים כגון בתי חולים או אוניברסיטאות יכולים להוביל להפחתת שיעורי העישון.
בשנת 2001, סקירה שיטתית של המדריך לשירותי מניעה קהילתיים הכירה בראיות ליעילותן של חוקים ומגבלות נגד עישון בהפחתת החשיפה לעישון פסיבי. המשך סקירה זו זיהה את הראיות שעליהן אפקטיביות איסורי העישון הפחיתה את שכיחות השימוש בטבק. מאמרים שפורסמו עד 2005 נבדקו כדי לתמוך עוד בראיות אלה. המחקרים שנבדקו סיפקו עדויות מספיקות לכך שמדיניות ללא עשן מפחיתה את השימוש בטבק בקרב עובדים כאשר היא מיושמת באתרי עבודה או על ידי קהילות.
אף על פי שמספר מחקרים שממומנו על ידי תעשיית הטבק טענו להשפעה כלכלית שלילית מחוקים ללא עשן, אף מחקר במימון עצמאי לא הראה השפעה כזו. סקירה שנערכה בשנת 2003 דיווחה כי מחקר הממומן באופן עצמאי, מתודולוגי, לא מצא כל השפעה כלכלית או השפעה חיובית מחוקים לאיסור עישון.
רמות ניקוטין אוויר נמדדו בברים ובמסעדות בגואטמלה לפני ואחרי שהוחל חוק ללא עישון בשנת 2009. ריכוזי הניקוטין ירדו באופן משמעותי הן בברים והן במסעדות שנמדדו. כמו כן, התמיכה של העובדים במקום עבודה ללא עישון עלתה משמעותית בסקר שלאחר היישום בהשוואה לסקר לפני ההטמעה. התוצאה של חוק זה ללא עשן מספקת סביבת עבודה בריאה בהרבה עבור הצוות.
דעת קהל.
מסקרים שנעשו על ידי נראה כי רוב מוחלט של הציבור תומך בחוקים נגד עישון. לתמיכה היו מספר סיבות, צמצום פסולת, צמצום הלחץ על בני-נוער לעשן והימנעות מחשיפה לעישון פסיבי.
צורות חלופיות.
חלופות לחוקים לאיסור עישון הוצעו גם כאמצעי להפחתת נזקים, במיוחד בברים ובמסעדות. לדוגמה, מבקרי חוקים ללא עשן מצטטים מחקרים המציעים אוורור כאמצעי להפחתת מזהמי עשן טבק ולשיפור איכות האוויר. תעשיית הטבק אף קידמה במידה רבה את האוורור כחלופה לאיסורים מוחלטים, באמצעות רשת של מומחים עצמאיים לכאורה בעלי קשרים חשופים לתעשייה לעיתים קרובות. עם זאת, לא לכל המבקרים יש קשרים לתעשייה.
האגודה האמריקאית למהנדסי חימום, קירור ומיזוג אוויר (ASHRAE) אמרה בשנת 2005 כי אמנם חדרי עישון מבודדים לחלוטין מבטלים את הסיכון לאזורים ללא עישון סמוכים, אך איסור עישון הוא האמצעי היחיד לביטול מוחלט של סיכונים בריאותיים הקשורים בפנים חשיפה. עוד הגיעו למסקנה כי אף מערכת של דילול או ניקוי אינה יעילה בסילוק הסיכונים. המנתח הכללי של ארצות הברית והמרכז המחקר המשותף של הנציבות האירופית הגיעו למסקנות דומות. הנחיות ההטמעה של אמנת מסגרת ארגון הבריאות העולמי לבקרת טבק קובעות כי גישות הנדסיות, כגון אוורור, אינן יעילות ואינן מגינות מפני חשיפה לעישון פסיבי. עם זאת, זה לא בהכרח אומר כי צעדים כאלה הם חסרי תועלת בהפחתת נזק, רק כי הם נופלים מן המטרה של צמצום החשיפה לחלוטין לאפס.
אחרים הציעו , בדומה למערכות נתינת אישורי זיהום מכסה וסחר ששימשה את הסוכנות להגנת הסביבה בעשורים האחרונים כדי לרסן זיהומם אחרים. זה יבטיח שחלק מהברים והמסעדות בתחום השיפוט יהיו ללא עישון, תוך השארת ההחלטה לאנשים לאן ללכת.
עישון פסיבי אצל בעלי חיים.
נערכו מחקרים רבים לאיתור נזקי עישון פסיבי אצל בעלי חיים.
בכדי לדמות עישון פסיבי, מדענים חשפו בעלי חיים לעשן זרם צד, עשן הבוקע מהחרוט הבוער של הסיגריה ומהנייר שלה, וכמו כן חשפו אותם לשילוב של עשן ישיר עם עשן זרם צד. עכברים עם חשיפה ממושכת לעישון פסיבי, כלומר 6 שעות ביום, 5 ימים בשבוע, למשך חמישה חודשים עם הפסקה של 4 חודשים לאחר מכן לפני הנתיחה, נמצאו עם ריבוי גידולים ריאתיים בהשוואה לקבוצות ביקורת.
מונוגרפיות ה־IARC הגיעו למסקנה שלעשן זרם צד השפעה מסרטנת גבוהה יותר באופן משמעותי על עכברים בהשוואה לעשן רגיל.
תוצאות מחקרים אצל בעלי חיים.
עשן פסיבי מוכר כגורם סיכון לסרטן אצל חיות מחמד. מחקר שנערך על ידי בית הספר לרפואה וטרינרית מאוניברסיטת טאפטס ואוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט קשר את הופעת סרטן הפה אצל חתולים לחשיפה לעישון פסיבי באמצעות ביטוי יתר של הגן p53 מחקר אחר שנערך באותן אוניברסיטאות הגיע למסקנה כי לחתולים החיים עם מעשן יש סיכוי גבוה יותר לקבל . הסיכון גדל עם משך החשיפה לעישון פסיבי ומספר המעשנים במשק הבית. מחקר שנערך על ידי חוקרים מאוניברסיטת המדינה של קולורדו, שבדק מקרים של סרטן ריאות אצל כלבים, לא היה חד משמעי, אם כי המחברים דיווחו על יחס חלש של סרטן ריאות בכלבים שנחשפו לעשן טבק סביבתי. למספר המעשנים בבית, למספר החבילות המעושנות בבית ליום, ולמשך הזמן שהכלב בילה בבית לא הייתה השפעה על הסיכון של הכלב לחלות בסרטן ריאות.
אלקטריאון
במיתולוגיה היוונית, אלקטריאון (ביוונית עתיקה: Ἠλεκτρύων) היה מלך טירינס ומיקנה.
דמותו.
אלקטריאון היה בנם של פרסאוס ואנדרומדה, ולו שמונה אחים ואחיות. נישא לאחייניתו או ל, בתו של פלופס. אשתו ילדה את בתם אלקמנה ותשעה בנים. נולד לו בן נוסף מחוץ לנישואים.
על פי המיתולוגיה, שישה מצאצאיו של מסטור, אחיו של אלקטריאון, הגיעו למיקנה כדי לתבוע את חלקם בממלכה. כאשר אלקטריאון סירב לדרישתם, הם הניסו את עדרו. התפתח מאבק בינם ובין בניו של אלקטריאון, ובסופו נותר בחיים רק אדם אחד מכל צד. אוורס, שנותר בחיים, מכר את העדר לאמפיטריאון, בעלה של אלקמנה, וזה החזיר את העדר לאלקטריאון, אך בטעות הרג את אלקטריאון כאשר זרק את אלתו לעבר אחת הפרות. אחיו של אלקטריאון מלך במקומו, האשים את אמפיטריאון ברצח והגלה אותו.
נכדו של אלקטריאון, שנולד לבתו אלקמנה לאחר שזאוס חשק בה, הוא הרקולס.
כביש 62
כביש 62 הוא כביש עתידי הצפוי להחליף את כביש 60 במקטע שבין מחלף גבע בנימין לדיר שרף. אורך הכביש העתידי הוא 64 ק"מ.
היסטוריה.
פיצול כביש 60.
ב-2018 פורסמה התוכנית של משרד התחבורה שבה חלקים מסוימים של כבישים ימוספרו מחדש. כביש 60 הוא אחד מהם: הקטע שבין מחלף גבע בנימין לצומת דיר שרף (ללא הכביש בשטח הרשות הפלסטינית בין דיר שרף לג'נין) צפוי להיות שייך למספור הכביש החדש.
רנטו מורדו
רנטו מורדו (Renato Mordo; 3 באוגוסט 1894 – 5 בנובמבר 1955) היה במאי תיאטרון ממוצא יהודי-יווני ויהודי-אוסטרי. ביים למעלה ממאתיים מחזות ואופרות בתיאטראות צ'כיה, פולין, גרמניה, יוון וטורקיה וכן בתיאטרון הבימה.
תולדות חייו.