במשחק הווידאו " דגון מופיע ממעמקי הים בזמן שהגיבור הראשי, ג'ק וולטרס, נסחף לשרטון. לא הרחק משם הוא מגלה תעלה המובילה לעיר תת-ימית הנקראת "יאה נתלי"" בה נמצא מקדשו של דגון.
קארל סנדרס מלהקת הדת' מטאל "הנילוס" פרסם אלבום סולו בשם "מדיטציה סאוריאנית" המצטט את הספר הבדיוני "כתות חסרות שם" (מתוך המיתוסים של קת'ולהו) ומציג את הדברים האחרונים שדגון אומר.
בטרילוגיית האילומינטי של רוברט אנטון וילסון בה לאבקרפט מגלם את אחת הדמויות בסיפור, הוא אומר שהוא כתב סיפורו "דגון" לאחר שחקר על האליל באוניברסיטת מיסקטוניק, ושפרסומו משך את תשומת לבם של האילומינטי אליו.
דגון (פירושונים)
יוני דויטש
יהונתן דויטש (נולד: 5 ביולי 1987) הוא מוזיקאי, מלחין, בסיסט וזמר-יוצר ישראלי.
ביוגרפיה.
דויטש נולד בשנת 1987 לאברהם דויטש, עורך דין, ואורנה, פסיכותרפיסטית. הוא הקטן בין שלושה אחים. למד בתיכון כצנלסון בכפר סבא ושירת כמפקד צוות בתותחנים. בהמשך למד במכללת הד וסיים את בית הספר למוזיקה רימון במגמת ביצוע. דויטש גדל במשפחה דתית-לאומית וחזר בשאלה.
קריירה.
בסיסט.
בתחילת דרכו ניגן דויטש עם רעות יהודאי, הראל מויאל, אביגייל רוז, עומר מושקוביץ והרכבים שונים. הוא ניגן במחזה שיקגו בכיכובה של רונה-לי שמעון שהוצג בתיאטרון יורם לוינשטיין.
בשנת 2015 הקים יחד עם דור הררי, עדן אטד, אריאל פדהצור, ויניב בין את הלהקה "Bones Garage". בשנת 2017 הופיעה הלהקה בפסטיבל גלסטונברי, בפסטיבל The Great Scape בברייטון ובפסטיבל אינדינגב. בשנת 2018 הופיעו בפסטיבל All Point East בפארק ויקטוריה בלונדון ובפסטיבל מטאור בלהבות הבשן. בשנת 2019 הופיעו בפסטיבל SXSW באוסטין, טקסס ובפסטיבל New Coloseus Festival בניו יורק. ב-2015 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "Massacre/ Dance". ב-2019 יצא אלבומה השני, "Oi Ma Yesh", וב-2020 יצא האלבום השלישי, "Poland".
דויטש מנגן כבסיסט גם בלהקת "בוריטו" עם יעל קופלנד, סיון צוף-דהן ושחר לוי. בשנת 2021 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "What We Have Now".
אלבום: בלי תירוצים.
בשנת 2021 יצא אלבום הבכורה שלו "בלי תירוצים" באלבום עשרה שירים שאת כולם כתב והלחין. באלבום משתתפת בת זוגו לחיים עומר מושקוביץ. דויטש גם הפיק את האלבום ואחראי לעיבוד המוזיקלי. להפקת האלבום היו שותפים שחר לוי ועדן אטד, שגם ניגן בגיטרה. האלבום יצא תחת הלייבל של נענע דיסק. שירי האלבום הושמעו בתחנות הרדיו וזכו לביקורות מצוינות. הסינגל והקליפ הראשון מתוך האלבום, "סוני", יצא בחודש מאי 2021.
חיים אישיים.
דויטש נשוי למוזיקאית עומר מושקוביץ והם מתגוררים בתל אביב.
מילוטה
מִילוֹטָה (בהונגרית: Milota) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מזמן התיישבות המדיארים במרכז אירופה. והוא מפורסם בהונגריה בזכות מטעי האגוזים המשובחים שלו.
יהודי מילוטה.
יהודים חיו במילוטה בתקופות זמן שונות. משנת 1885 היו יהודי הכפר שייכים לקהילת פהרגיארמט. ליד אחד מבתי הכפר היה בית קברות יהודי, אשר כנראה איננו קיים עוד. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.
הבחירות לנשיאות סוריה (2014)
הבחירות לנשיאות סוריה נערכו ב-3 ביוני 2014. הבחירות התקיימו על רקע מלחמת האזרחים בסוריה, שהחלה שלוש שנים לפני כן. כתוצאה מהמלחמה הייתה למדינה אוכלוסיית הפליטים הגדולה בעולם בזמן הבחירות, כאשר ההצבעה לפליטים במדינות זרות מסוימות החלה בשגרירויות סוריה מספר ימים לפני ההצבעה בסוריה. ארגוני האופוזיציה הסוריים החרימו את הבחירות וההצבעה לא התקיימה בחלקים גדולים של סוריה שהיו בשליטת המורדים. האזורים שבשליטת המיליציה הכורדית גם לא אפשרו הצבעה בגלל סירוב הממשלה להכיר בתביעתם לאוטונומיה אזורית, אם כי אנשים מסוימים נסעו לאזורים שבשליטת הממשלה להצביע.
רקע.
בשנת 2011, החלה מלחמת האזרחים בסוריה שסיווגה את האוכלוסייה במידה רבה, על רקע דתי, עדתי או אתני. המרכז הסורי לזכויות אדם בבריטניה קובע כי עד 2014 המלחמה גבתה למעלה מ-150,000 הרוגים. כ-7 מיליון שליש מאוכלוסיית המדינה (המונה כ-23 מיליון) נעקרו מבתיהם, מהם 2.5 מיליון שנמלטו במדינות זרות.
דובר מזכ"ל האו"ם באן קי-מון הזהיר כי על רקע מלחמת האזרחים הסורית והעקירה הגדולה של אזרחי סוריה, "בחירות כאלה אינן תואמות את המכתב והרוח של ועידת ז'נבה" והן "יפגעו בסיכויים של פתרון פוליטי עם האופוזיציה. בכל זאת נמשיך לחפש ולבנות על כל פתח לפתרון לטרגדיה בסוריה." המורדים הסוריים ומפלגות האופוזיציה סירבו להשתתף בשיחות השלום אלא אם אסד יודח מהשלטון ונאסר עליו כל תפקיד מנהיגי עתידי. שיחות השלום נכשלו לפני שהן התחילו משום שמה שנועד להיות משא ומתן הפך לאולטימטום בלבד. ההפסקה של שיחות השלום עמדו בניגוד מוחלט למטרות המוצהרות של האו"ם לפתרון הסכסוך.
פליטים.
2.5 מיליון הפליטים ויכולתם להצביע הביאו לכמה מחלוקות סביב הבחירות הללו. מאות אלפי פליטים שלא עזבו את סוריה באופן רשמי באמצעות מעברי-גבול הוצאו ממספר הבוחרים.
בביירות, לבנון, שארחה כ-1,100,000 פליטים סורים, הכבישים היו משותקים בגלל מספרם העצום של פליטים סורים וגולים סורים שכבר התגוררו בלבנון שרצו להצביע בשגרירות סוריה.
מרכז רכטר
מרכז רכטר הוא המרכז המסחרי העירוני הראשון שהוקם באילת, בתכנונם של האדריכלים זאב רכטר, משה זרחי ויעקב רכטר.
היסטוריה.
לאחר מבצע קדש זכתה אילת לתנופה משמעותית שהגדילה את העיר ושיכללה את רמת השירותים לתושבים ולתיירים. בתכנון המרכז האזרחי של העיר הוחל ב-1957 ובמסגרת זו נערכה תחרות תכנון פומבית שבעקבותיה תוכננה פריסת המבנים והכיכרות באזור. אחריה נערכה תוכנית מפורטת שאותה תכננו האדריכלים זאב רכטר, משה זרחי ויעקב רכטר. האדריכל זאב רכטר שהוביל את התכנית, נפטר זמן קצר לאחר השלמת שלב הבנייה הראשון והמרכז נקרא על שמו "מרכז רכטר". אגפו הראשון של המרכז נחנך בתחילת שנת 1960 ובמהלך העשור הושלמו אגפיו האחרים.
המרכז כולל סדרה של מבני חצר שמשמשים למסחר ובחלק מהם גם למלונאות. העסק הראשון שנפתח במרכז היה "בית מרקחת מיכלין" הפועל ברציפות באות החנות מאז 1959 ונחשב לוותיק העסקים באילת. לבד ממנו פעל במרכז גם מסוף הנוסעים של נמל התעופה אילת, שאותו הפעילה חברת התעופה ארקיע, קודם להקמת מסוף הנוסעים בנמל עצמו. כיכר אזרחית להתכנסויות נקבעה בצפון המרכז המסחרי, ובצמוד לה הוקמו כחלק מהמרכז בניין עיריית אילת, קולנוע "אילת" ו"בית סולל בונה" שבלט בנוף הודות לגובהו שהתנשא לשבע קומות והיה הבניין הגבוה באילת במשך שנים רבות. לצד המרכז הוקמו מוקדים נוספים כמו תחנה מרכזית אילת, אולם ספורט ובית התרבות "בית פיליפ מוריי".
לאורך השנים נערכו במרכז ובסביבתו שינויים ותוספות שפגעו בחזותו. הקולנוע נסגר והוסב לחנות בגדים והכיכר האזרחית נהרסה והוסבה לחניון ציבורי. עם פתיחת קניון מול הים ב-1997 איבד "מרכז רכטר" את מעמדו, אך הוא נותר כמוקד מסחרי מרכזי בעיר. המרכז נכלל ברשימה המופיעה בהוראות תוכנית המתאר לאילת כמומלץ להיכלל ברשימת השימור העירונית.
ג'יימס ברוס, רוזן אלגין השמיני
ג'יימס ברוס, רוזן אלגין השמיני ורוזן קינכרדין השנים עשר (באנגלית: James Bruce, 8th Earl of Elgin and 12th Earl of Kincardine; 20 ביולי 1811 – 20 בנובמבר 1863) היה איש צבא, מדינאי ודיפלומט בריטי. אלגין מונה בשנות החמישים של המאה ה-19 לנציב העליון מטעם בריטניה במזרח הרחוק ובמסגרת התפקיד היה עליו לפתח את הקשרים הכלכליים של בריטניה עם הקיסרות הסינית ושוגונות טוקוגאווה (יפן). אלגין פיקד על הכוחות הבריטיים שתקפו את בייג'ינג והעלו באש את ארמון הקיץ הקיסרי במהלך מלחמת האופיום השנייה. בהמשך כיהן במספר תפקידים מנהליים כגון מושל ג'מייקה, מושל מחוז קנדה הבריטית והמושל הכללי של הודו (הראג' הבריטי).
ביוגרפיה.
ג'יימס ברוס אלגין נולד בלונדון ב-20 ביולי 1811, בנו הצעיר של תומאס, הרוזן השביעי מאלגין ואשתו השנייה אליזבת, בתו של ג. ט. אוסוולד. הוא סיים את לימודיו באיטון ובכרייסט צ'רץ' באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1840, לאחר מות אחיו הבכור, הוא הפך לבן המבוגר ביותר של הוריו ובכך היה ליורש הרוזנות. בשנת 1841, עם מות אביו, ירש את תואר האצולה השושלתי, והיה לרוזן אלגין השמיני. באותה שנה הוא נבחר לנציג מחוז סאות'המפטון בבית הנבחרים הבריטי, אך מינויים חדשים הובילו לסיום הקריירה הפרלמנטרית שלו. בשנת 1842 נבחר במסגרת המועמדות למושלות ג'מייקה.
הוא נשאר בתפקיד מושל ג'מייקה עד 1847. ממשלו המוצלח בג'מייקה הוביל לכך שלאחר סיום התפקיד הוצע לו מינוי למושל הכללי של אמריקה הצפונית הבריטית (מושבת קנדה), אותו מילא בין השנים 1847–1854. בתקופתו שם, אלגין נקט בצעדים הראשונים להקמת "ממשלה אחראית" בקנדה. בשנת 1848 הצליחו המפלגות הרפורמיסטיות המתונות מקנדה המזרחית וקנדה המערבית, בראשות לואי-היפולטה לפונטיין ורוברט בולדווין, להשיג רוב על השמרנים. לורד אלגין ביקש ששתי המפלגות הללו יקימו ממשלה קואליציונית. לאחר הקמתה של ממשלה חדשה זו, לורד אלגין הפך למושל הראשון שהרחיק את עצמו מעיסוקי החקיקה, והשאיר את כוחה האמיתי של השלטון לנבחרי העם וסלל את הדרך לתפקיד הסמלי של המושל הכללי של קנדה שקיים היום. הוא חתם על מספר חקיקות שהוצעו על ידי לפונטיין ועברו הצבעות בפרלמנט שהעניקו חנינה לגולים פוליטיים רפובליקנים שהוגלו לארץ רופרט על כך שניסו להביא למהפכה רפובליקנית בקנדה.