הפרק הראשון הוא מתודולוגי, בו מסביר רובין את גישתו למחקר סוציולוגי-אנתרופולוגי בחקר ספרות חז"ל ומבאר איך למצות תובנה מדעית מתוך טקסטים. הוא מציע להשתמש בגישה דדוקטיבית המבוססת על ידע תאורטי מצוי, כדי לגזור השערות מחקר. זאת לצד הגישה האינדוקטיבית הפילולוגית-היסטורית. הפרק השני עוסק בתפישת הזמן אצל חז"ל. הוא יוצא מתוך ניתוח תפישת חז"ל את גלגולי הבגד של אדם הראשון ומשמעותו האפוקליפטית. הבגד של אדם הראשון מתגלגל לאורך ההיסטוריה. הוא עובר ממנו לנמרוד ואז לעשו, ליעקב וליוסף, והוא עתיד להיות הבגד של המלך המשיח. רובין מראה כיצד מתבטלת תפישת הזמן ההיסטורית, אך עם זאת, ניתן משקל מיוחד לזיכרון. הם עצבו זיכרון קולקטיבי שהוא יותר מיתולוגי מאשר היסטורי.
בנושא הזמן דן רובין גם במאמר שהתפרסם במקום אחר
וגם בו הוא מצביע על תפישת הזמן שמבטלת את ההיסטוריה. הפרק השלישי בספר דן בשינויים שחלו בפרקטיקה של המילה. הוא דן בהרחבה בנושא משיכת העורלה, שנידון בקצרה בספר הראשון בטרילוגיה, ומראה שאת תקנת פריעת המילה תקנו חכמים לאחר מרד בר כוכבא וכתוצאה מכך לא הייתה יותר אפשרות למשוך את העורלה.
מחקר אחר של רובין בספר עוסק בלידה ובנישואים תוך קריאה ביקורתית של הטקסטים. מהמחקר עולה עובדת הדרתה של האישה ממרכז החיים החברתיים (פרק חמישי). שלשת הפרקים האחרונים עוסקים בקשר שבין החיים למתים. פרק שישי דן בתפיסת היחס בין גוף לנפש אצל חז"ל ומראה שמהתפיסה המקראית המוניסטית של גוף ונפש כיחידה פסיכופיזית אחת, חל מהפך הדרגתי, שבא על ביטויו המלא לאחר מרד בר כוכבא, לקראת תפיסה דואליסטית של גוף-נפש. שינוי זה נקשר בשינויים מבניים בחברה. הפרק השביעי דן בתפיסת חכמים את גופת המת. רובין מראה שהטיפול בגופה מלווה בסמלים של הדרגה והמשכיות. הסמלה זו מבטאת את מצב המעבר המשברי של האבלים. הפרק השמיני והאחרון דן במנהג "ברכת אבלים" שכלל מגוון מורכב של ברכות הן בקבורה והן בסעודת ההבראה. מספרן של הברכות הלך והצטמצם בהדרגה במשך השנים, ורובין קושר זאת בהצטמקות המשפחה ממשפחה מורחבת למשפחה גרעינית.
New Rituals – Old Societies: Invented Rituals in Contemporary Israel.
ספר זה של רובין ראה אור בהוצאת Academic Studies Press בבוסטון בשנת 2009. הספר עוסק בטקסים מומצאים בחברה הישראלית, ומטרתו להבין את חשיבות הטקסים גם בחברה חילונית בת ימינו. בדרך כלל טקסים אמורים לפתור מצוקות של מצבי משבר במעברי חיים, אך בחברה המודרנית והפוסט-מודרנית נתקלים במשברים שהסדר המסורתי הישן אינו מסוגל לתת להם מענה. הספר מצביע על כך שגם בחברה בת-זמננו, שנחשבת לחברה לא טקסית, הטקסים לא נעלמו, אלא רק שינו דמות. רובין חקר כיצד קהילות ויחידים מציינים מצבים של מעבר ושל שינוי ברצף הזמן. החלק הראשון של הספר כולל מאמרים שהדגש בהם הוא הקשר שבין טקסים למבנה החברתי. הפרק הראשון "Social Networks and Mourning : A Comparative Approach"
דן בטקסי האבל של הקיבוץ החילוני בהשוואה לטקסים חילוניים בחברות אחרות. הפרק השני " Unoffical Memorial Rites in an Army Unit"
עוסק בטקסי אבל ואזכרות לא ממוסדים של חיילים על חבריהם שנפלו. שני המחקרים מצביעים על דפוסי אבל שונים המשקפים ואריאציות במבנה החברתי. החלק השני של הספר כולל שלושה מאמרים העוסקים בטקסי הדת האזרחית ובהמצאת מסורת. המאמר "Ethnic Civil Religion: A Case Study of Immigrants from Rummania in Israel " (פרק שלישי), נכתב עם רינה נאמן ומצביע על שילוב של יסודות מן הדת המסורתית והדת האזרחית בעיצוב טקסים לחברי ארגון וולונטרי חילוני המאפשר גיבוש של זהות אתנית רומנית בישראל. פרק רביעי "Death Customs in a Non-Religious Kibbutz: The Use of Sacred Symbols in a Secular Society"
דן בהתפתחות טקסי האבל בקיבוץ מראשית ימיו. מהימים שבו נדחו סממנים מסורתיים לגמרי, עבור לחיפוש אחר תכנים חדשים תוך תהליך של יצירתיות וחידוש, ובעיקר מתן תכנים חדשים לסמלים ישנים, וכלה בימי השיא של הקיבוץ, כשלא ראה עצמו "מאוים" מצד הדת המסורתית ולכן חזרו גם תכנים מסורתיים לטקסי האבל. פרק חמישי "Personal Bereavement in a Collective Enviroment: Mourning in the Kibbutz" גם כן עוסק באבל בקיבוץ ובודק כיצד מתגבשים טקסים חדשים בחברה שבאופן מודע דחתה את הטקסים והסמלים המסורתיים. המאמר עוקב אחר שינוי בסידרי האבל - מימי הקיבוץ הראשונים ועד לימי הפריחה של הקיבוץ בשנות השבעים של המאה העשרים – ומצביע על שינויים שהתחוללו בקיבוצים שהלכו וגדלו והקשרים האינטימיים לא יכלו להקיף יותר את כלל החברים.
בספר רובין חידש מושג אותו כינה "טקסי הגדרה פרטיים", שבהם הוא דן בשני הפרקים של החלק השלישי של הספר. המאמר "From Fat to Thin: Informal Rituals of Identity Change" (פרק שישי)
שנכתב עם כרמלה שמולביץ ומאירה וייס, עוסק בשמנים שעברו ניתוח לקיצור קיבה וחוקר כיצד הם מעצבים את זהותם החדשה כ"רזים", באמצעות טקסים. רובין העניק להם את הכינוי "טקסי הגדרה פרטיים" מכיוון שהיחיד מגדיר את זהותו מחדש באמצעות טקסים. רוב הנחקרים במחקר זה ביצעו באופן לא מודע טקסים שגרמו להם ולסביבתם לאשרר זהות חדשה של אדם רזה. בזה נפתח פתח למחקרים שעוסקים בשינוי זהות בסטאטוס בסיסי של אדם שבו לא צפוי שינוי (למשל: התאמה מגדרית, חזרה בתשובה וכדומה).
פרק שביעי "Formal and Informal Retirement Rites in Israeli Army"
שנכתב עם דרורה פאר, עוסק בטקסים רשמיים ולא-רשמיים של קצונה בכירה הפורשת מצה"ל. רובין מראה שהטקסים הלא-רשמיים, שהם טקסי הגדרה פרטיים, חורגים מעבר למה שמחייבות פקודות מטכ"ל. באמצעות טקסי הפרישה האלה הם מגדירים את זהותם החדשה ואת כניסתם לחברה האזרחית. אצל קצינים בכירים מדרגת אלוף-משנה ומעלה זהו טקס של פרישה מהצבא אבל גם טקס של שילוב באליטות האזרחיות. לעומת זאת הטקסים של הקצונה הזוטרה ושל הנגדים הם טקסים שמבטאים בעיקר ניתוק מהצבא, אבל לא מבטאים את הקשרים שלהם עם החברה האזרחית.
מוות בוונציה (פירושונים)
משחק כפול
משחק כפול (באנגלית: Duplicity) הוא סרט קולנוע מסוגת קומדיה ומתח, בבימויו של טוני גילרוי. הסרט יצא לאקרנים ב-20 במרץ 2009. הדמויות הראשיות בסרט הן ריי קובאל (מגולם על ידי קלייב אוון), סוכן SIS, וקלייר סטנוויק (מגולמת על ידי ג'וליה רוברטס), סוכנת CIA. לאחר שהם מנהלים רומן חטוף הם מחליטים להונות את סוכנויותיהם ולגנוב פריט יקר, ובנוסף כל אחד מהם מנסה להקדים את השני בגנבת החפץ. רוברטס הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית שחקנית הקומדיה הטובה ביותר על תפקידה בסרט.
עלילה.
4 ביולי 2003. ריי קובל, סוכן MI6, פוגש את קלייר סטנוויק, סוכנת CIA, במסיבה לרגל יום העצמאות האמריקאי בקונסוליה האמריקאית בדובאי. הוא לא מודע לזהותה ומנסה לפתות אותה. קלייר מסממת אותו וגונבת ממנו מסמכים מסווגים.
שלוש שנים אחר כך ברומא. ריי וקלייר נפגשים לראשונה מאז דובאי ומבלים כמה ימים יחד במלון מפואר. הם מתכננים לעזוב את עבודתם הממשלתית לעבודה בתחום תחרותי מאוד במגזר הפרטי. הם שוקלים להשתמש בכישוריהם במודיעין כדי להעשיר את עצמם. לאחר שבחנו אפשרויות לאורך מספר חודשים, כולל חברות המתמודדות עם השוק בפיצה עם קרם כפול, הם מסתפקים בקוסמטיקה והיגיינה אישית. איך הם יפנו את עמדותיהם לטובתם לא ברור אפילו להם, אך הם יהיו מוכנים כאשר ההזדמנות תציג את עצמה.
קלייר מקבלת עבודה במודיעין נגדי בחברת בורקט ורנדל (Burkett &amp; Randle). לאחר יותר משנה, ריי נכנס לתפקיד מודיעיני בחברת Equikrom, שם הוא ישמש כמגייס וקלייר כאחת מסוכניו.
מודע לכך שהמעביד החדש של ריי ירגל אחריו כדי להעריך את נאמנותו, הוא וקלייר מתרגלים תחילה כיצד הם יעמידו פנים שהם נפגשים בניו יורק לראשונה מאז דובאי ומדחיקים חלק ניכר מהדיאלוג של המפגש שלהם בפועל ברומא. הם לא מודעים לכך שמעסיקיה של קלייר בבורקט ורנדל מרגלים אחריה ושומעים את החזרה הזו, שמפילה את הכיסוי שלה. מנכ"ל בורקט ורנדל, האוורד טולי מחליט להשאיר את קלייר בתפקידה ולתפעל אותה בתחרות שלו עם החברה המתחרה, Equikrom.
קלייר וריי, העובדים כחפרפרת ומגייס, משחזרים שוב את הדיאלוג וכפי שצפו, המעסיק של ריי מקשיב ומשוכנע כי ריי נאמן.
לאורך השבועות שלאחר מכן, קלייר וריי נזהרים זה מזה. שניהם מנוסים בריגול כפול ולמרות הקשר הרומנטי שלהם ותוכניות לברוח עם זהויות חדשות לאחר סיום המבצע, איש מהם אינו חופשי לחלוטין מחשדו של האחר.
טולי נואם בפני צוות המודיעין שלו, כולל קלייר, כשהוא מצייר את החברה שלו כחדשנית המגנה על עצמה מפני ריגול וגניבה. הוא מדגיש כיצד המוצר החדש שלא הוכרז עדיין, הופך את הערנות לדחופה עוד יותר. הוא ואחרים בארגון שלו שותלים מידע שהם מכירים שהיא וצוות המודיעין בחברת Equikrom יגנבו כשינסו להבין מהו אותו "פיתוח גדול".
קלייר מספקת עותק של הנאום הזה למנכ"ל Equikrom דיק גרסיק, אשר מתכנן לגנוב את כל מה שפיתחה חברת בורקט ורנדל. צוותו, כולל ריי, מתמסרים לגניבת מידע ממשרדי בורקט ורנדל, שבמהלכם ריי מפתה את אחת מעובדות משרד הנסיעות של החברה והוא ועוד כמה אחרים מבקרים בקזינו באיי הבהאמה.