בשנות החמישים חל מפנה בשיטתה של ארכיפובה, עת נסעה על מנת להשתלם באנגליה, והתוודעה לטכניקה הנקייה של הבלט האנגלי. בעקבות זאת החלה ארכיפובה להתמקד בתרגילים המקנים טכניקה בסיסית, בקצב למידה איטי. באותה תקופה פגשה ארכיפובה במשה פלדנקרייז ,והפכה למורה הראשונה בעולם ששילבה את שיטתו בהוראת הבלט הקלאסי, כאשר ארכיפובה קיבלה מפלנדקרייז שיעורים, ופלנדקרייז לימד בסטודיו של גרוסמן בשנות החמישים וקיים בו את כיתות הבוקר שלו למורים לחינוך גופני. גרוסמן שילבה תרגילים על הרצפה כחלק בלתי נפרד משיעוריה, וזכתה על כך להערכה מפלדנקרייז, שכתב "לווליה ארכיפובה, שודעת למזג את עבודתי בהוראת הבלט באופן אורגני ויעיל". לפי מירית עופר, אחת מתלמידותיה הראשונות של ארכיפובה, ארכיפובה ופלדנקרייז אף קיימו קשר רומנטי. ארכיפובה הייתה מן המורים הראשונים בארץ שהתקינו רצפת עץ בסטודיו, ועודדה את תלמידיה לראות הופעות של מופעי מחול של להקות זרות שהגיעו ארצה, ולא של אמנים מקומיים. החריגה היחידה בתחום זה הייתה ידידתה דבורה ברטונוב, כאשר גרוסמן יצאה עם תלמידיה להופעות של ברטונוב גם בשיא היריבות בין המחול המודרני לקלאסי בישראל. בשנות השישים החלה גרוסמן לרקום קשרים עם האקדמיה המלכותית למחול בלונדון , דרך תלמידיה שיצאו להשתלם מחוץ לארץ. בשנת 1966 הקימה יחד עם ז'נט אורדמן ואיבון נרונסקי את סניף האקדמיה המלכותית בארץ. גרוסמן עמדה בראש סניף זה. בחינות ראשונות לאקדמיה נערכו בשנת 1967, והשתתפו בהן כ־200 תלמידים, כאשר מאז הגיעו בוחנות לארץ מדי שנה. בשנת 1971 הציעה גרוסמן להקים בחיפה אדמיה למחול, אך ההצעה נותרה ללא מענה.
ארכיפובה המשיכה ללמד עד אמצע שנות השבעים, ונפטרה ממחלה ב-19 בדצמבר 1976.
שידור רדיו בארץ ישראל
AMC ראבל
רכס בראון (אנטארקטיקה, הרי פנסקולה)
רכס בראון (באנגלית: Brown Ridge) הוא רכס מצוקים סלעי חשוף מקרח, המשתרע לכיוון צפון - צפון-מערב מפסגת נלסון שברכס נפטון, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 6 קילומטרים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הרכס.
הרכס מופה לראשונה על ידי הסקר הגיאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1955 – 1966.
מקור השם.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הרכס נקרא על שם רוברט ד. בראון (Robert D. Brown), שהיה גאולוג במשלחת הסקר הקרקעי לרכס פאטוקסנט (the Patuxent Range field party) בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962 –1963.
משה מצוריך
ג'יי מוהר
ג'יי מוהר (; נולד ב-23 באוגוסט 1970) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה.
מוהר נולד בניו ג'רזי לאם אחות ולאב שעסק בניהול שיווק ולו שתי אחיות, בתיכון היה קפטן נבחרת ההיאבקות.
ב-1992 הנחה את תוכנית הליפ סינק "Lip Service" ששודרה ב-MTV. ב-1996 שיחק בסרט "ג'רי מגווייר", ב-2000 גילם עיתונאי בסרט "תעביר את זה הלאה", באותה שנה שיחק מורה לאנגלית בסרט האימה "Cherry Falls", ב-2010 גילם את אח של מאט דיימון בסרט "מכאן והלאה". בין 2006–2007 שיחק תפקיד קבוע ב"הלוחשת לרוחות".
היה נשוי פעמיים ולו שני בנים.
Great Wall Coolbear
איגנץ וכסלמן
האביר איגנץ (יצחק) וכסלמן, (בהונגרית: Wechselman Ignác; מיקולוב, 22 בספטמבר 1828 – בודפשט, 17 בפברואר 1903) היה אדריכל ונדבן יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
איגנץ וכסלמן נולד במשפחה יהודית, למד בברלין ובווינה, שם הפך לידידו ולעוזרו של האדריכל לודוויג פרסטר. בשנת 1856 עבר לבודפשט, שם, כנציגו של פרסטר, פיקח על בניית בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני. לאחר מכן הוציא לפועל למעשה את רוב יצירותיו של האדריכל ההונגרי המפורסם מיקלוש איבל. כך בין עבודותיו: בניית גן הטירה, ארמון המכס, מבני האוניברסיטה הישנים וספריית האוניברסיטה וכו'. רוב המבנים המונומנטליים שהוקמו בבירת הונגריה בין השנים 1870 לבין 1890 תוכננו על ידו. גם עבודותיו העצמאיות כללו ארמונות, טחנות, מפעלים, כנסיות.
תואר אצולה.
ב-1886 קיבל את מסדר כתר הברזל הדרגה השלישית (שייסד נפוליאון באיטליה), וזמן קצר לאחר מכן העניק לו מלך הונגריה, פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, תואר אצולה ההונגרית. ראייה הנחלשת אילצה את וכסלמן לפרוש מהחיים הפעילים ב-1890, ולאחר מכן הקדיש את זמנו לפעילות פילנתרופית בבודפשט.
נדבנות.
הוא הנציח את שמו בצוואתו, שבה תרם 1,400,000 כתרים למכון לעיוורים יהודים הקרוי על שמו, תוך קביעה שחציו יוקדש לילדים יהודים וחציו לילדים נוצרים שיתקבלו למכון. הוא גם הוריש בצוואתו שני מיליון כתרים עבור סיוע למורים ומורים יהודים ונוצרים נהנו כאחד בחלקים שווים. מכון וכסלמן לעיוורים עבר לכיכר בתלן ב-1926 משום שבגלל הפיחות במטבע ההונגרי אחרי מלחמת העולם הראשונה לא ניתן היה להחזיקו במתכונתו המקורית ואחרים לא דאגו לתוספת כספים ל"קרן האצילית". ארמון מכון וכסלמן המקורי שהקים, נמכר (היום: בית ספר יסודי לשיפור התנועה).
אשתו הייתה ז'ופיה נוישלוס (1914-1838). שניהם הובאו למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.
Great Wall Voleex C30
Great Wall Wingle
שיטפוסט
Great Wall Voleex C10
Made in England
Made in England (בתרגום חופשי: תוצרת אנגליה) הוא אלבום האולפן ה־24 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור ב־17 במרץ 1995. הפיקו אותו גרג פני וג'ון עצמו, אלבום האולפן הראשון מאז (1986) ללא כריס תומאס בהפקה. הוא גם האלבום האחרון בהשתתפות נגן כלי ההקשה ריי קופר, עד חזרתו ב־"Wonderful Crazy Night" (2016). בוב בירץ' הצטרף כבסיסט באולפן ובהופעות והמשיך בתפקידו עד מותו ב־2012.
"Made in England" היה האלבום הראשון של ג'ון שיצא לאור בחברת "PolyGram" , שהוציאה אותו בלייבלים "רוקט"–"איילנד".
השיר "Please" זכה לגרסת כיסוי של זמרת הבלוגראס רונדה וינסנט וזמרת הקאנטרי דולי פרטון, לכבוד הוצאת אלבומי ההוקרה לג'ון ולטופין "Revamp" ו־"Restoration" ב־2018.
רקע.
ג'ון רצה להוציא את האלבום הטוב ביותר מזה זמן, ולשם כך ניסה לשחזר את הרגלי וסביבת העבודה שלו מימי שיא הצלחתו במחצית הראשונה של שנות ה־70. הוא זנח את תכנות התופים, בו עשה שימוש נרחב באלבומי האולפן הקודמים (ובאופן בולט במיוחד באלבום האולפן הקודם, "The One") וחזר לעבוד עם המעבד פול בקמסטר, לראשונה מאז "A Single Man" שמ־1978, זאת בנוסף לעבודתו עם ריי קופר ועם הגיטריסט . ברני טופין הוטס מקליפורניה כדי לכתוב את מילות השירים באולפן, כפי שנעשה באלבומים המוקדמים של השניים. דמיון נוסף לאלבומיו המוקדמים היה בכך שגם אלבום זה תואר כ"אלבום להקה" שבו חברי הלהקה, ובעיקר ג'ונסטון, תרמו תרומה משמעותית לצליל האלבום. ג'ון ויתר באלבום זה על שירותיו של המפיק כריס תומאס, שהשתתף בפסקול "מלך האריות", ובחר לעבוד עם גרג פני, שהיה צופה צעיר בהכנת "Goodbye Yellow Brick Road".
ג'ון זנח באלבום זה את מנהגו הישן להקליט את תפקידי הזמרה והפסנתר שלו ולהשאיר את כל השאר למפיק, והיה מעורב בכל תהליכי ההפקה, כולל אובר-דאבינג, תפקידי הבס והגיטרה וכדומה. היה זה משום שהרגיש שבעבר הוויתור שלו על מעורבות בהפקה גרם לתוצאות שלא היה שלם איתן: בעיות סאונד לא פתורות ושירים שהוכנסו לאלבומים אף על פי שהעדיף שלא להכניס אותם. על תפקידו המשמעותי באולפן קיבל קרדיט כמפיק במשותף עם פני. ג'ון נהנה להקליט באולפני AIR שבלונדון: , סיפר. 20 שירים הוקלטו במהלך ההקלטות, אך רק 11 נכנסו לגרסה הסופית. האלבום תוכנן להיקרא כשם הסינגל הראשון, "Believe", אך ג'ון שינה את דעתו ברגע האחרון, משום שחשב ש־"Believe" נשמע "מיסטי מדי".
הוצאת האלבום התעכבה עקב ההצלחה הגדולה של "מלך האריות" (והפסקול שלו), שקדם לו. משום מכך האלבום יצא לאור כשנה לאחר הקלטתו, ועדיין קיבל רוח גבית מהצלחת הפסקול, שכללה פרסי אוסקר וגראמי שג'ון זכה בהם, ומהפרסום שזכה לו בעקבותיו. כתוצאה מכך, האלבום נכנס למקום ה־13 בהופעת הבכורה שלו בבילבורד 200 – הבכורה המוצלחת ביותר במצעד זה לאלבום של ג'ון מאז "Blue Moves" שמ־1976.
האלבום הושפע ונעשו בו מחוות ללהקת "הביטלס" ולג'ון לנון: שמות שירי האלבום תוכננו מלכתחילה על ידי ברני טופין להיות כולם בני מילה אחת (למשל, "Made in England" תוכנן להיקרא "England"), השפעה מתקליט הסולו הראשון של לנון, "John Lennon/Plastic Ono Band" (בו היו כמה שירים ששמותיהם בני מילה אחת). ג'ון אמר למפיק גרג פני: . השיר "Latitude" התבסס על שירי "הביטלס" "You've Got to Hide Your Love Away" ו־"For No One", ומשום כך נעשתה פנייה לג'ורג' מרטין, שגם היה הבעלים של אולפני AIR , שם הוקלט האלבום, בבקשה לבצע את עיבודי הקרנות וכלי הקשת בשיר, פנייה לה נענה מרטין בחיוב. אקורד הפתיחה של "Made in England" הוא מחווה לשיר "הביטלס" "A Hard Day's Night" והפזמון של "Please" מזכיר במכוון את "Please Please Me". ג'ון טען שהמוזיקה של "Believe" היא "לנונית".
ג'ון ביצע את "Believe" בהופעת בכורה בערב הראשון של סיבוב ההופעות שלו עם ריי קופר בפיניקס שבאריזונה, חמישה חודשים לפני היציאה הרשמית של הסינגל. "Believe" הגיע למקום ה־15 בבריטניה ולמקום ה־13 בבילבורד הוט 100 בארצות הברית, והיה הסינגל היחיד מהאלבום שהגיע לטופ 20 במצעד זה. במהלך נובמבר, ג'ון הופיע בברזיל, ארגנטינה, צ'ילה, פרו, שווייץ, פולין, צרפת, איטליה, בריטניה ויפן, ובארצות נוספות חודשיים לאחר מכן. כמה משירי האלבום נכללו ברשימת השירים של סיבוב ההופעות, בכללם "Believe", "Made in England", "Pain", "Lies" ו־"Blessed".