בשנת 2004 התקיימה ישיבת ועדת השרים המשותפת של פקיסטן–קניה בניירובי, מתוך כוונה להגביר את הסחר והיחסים הכלכליים הדו-צדדיים.
בפורום הצהיר שר החוץ של קניה כי "קניה מעריכה את ידידותה עם פקיסטן" וכי "קניה מבטאת את הרצון להעמיק את הקשרים הכלכליים והמסחריים בין שתי המדינות". הנציב העליון של קניה, מישי מואטשאהו, פנה גם לאנשי עסקים פקיסטניים כי "הם צריכים לראות בקניה מדינה אטרקטיבית להשקיע בה, מכיוון שקניה היא שער עבור משקיעים פקיסטנים להיכנס לשוק הגדול של 38 מדינות אפריקאיות, ללא גישה אל הים, לקניה שיש לה נמל ימי בינלאומי מומבסה". עוד אמר כי "קניה תתמוך באופן מלא במשקיעים פקיסטנים בבחינת אזורי ההשקעה הפוטנציאליים בקניה. לדבריה, קניה הקימה את המתקן 'חלון חד פעמי' למשקיעים זרים כדי להקל עליהם ולהקל עליהם תהליכים עסקיים."
בתגובה, בירך שר המסחר של פקיסטן את מטרותיה של קניה לחזק את קשריה עם פקיסטן והדגיש עוד יותר את הצורך בהחלפת מידע, משלחות עסקיות והשתתפות קבועה בירידי הסחר של זה. הוא גם ציין ששתי המדינות צריכות להוריד את המכס ואת המכשולים להרחבת הסחר. מבחינה זו הוא קיווה ששתי המדינות יוכלו להתקדם במשא ומתן על הסכם תעריף מועדף (PTA).
לפחות 2,000 פקיסטנים מתגוררים בקניה. בתחומי מחלוקת אחרים פקיסטן חולקת על טענת קניה בנוגע לאזור השנוי במחלוקת בעימות הגבול הסודאני. אך מכיוון שדרום סודאן קיבלה עצמאות בשנת 2011 שינתה אסלאמאבאד את עמדתה ותמכה במקום זאת בקניה ודחתה את טענותיה של ג'ובה.
שיתוף פעולה לפיתוח.
פקיסטן מציעה קורסים ותוכניות הכשרה שונות לקניה בקורסים דיפלומטיים ברמות שונות, קורס בנקאות מרכזית בינלאומית, קורס בנקאות מסחרית בינלאומית והדרכת שירותי דואר.
פקיסטן העניקה בעבר סיוע לסיוע לקניה בשנים 2006 ו-2011. קניה סיפקה גם סיוע לפקיסטן במהלך השיטפונות ב-2010.
יחסי סחר.
בשנת 2012 ייצאה קניה סחורות בשווי 256 מיליארד שילינג קנייתי (2.8 מיליארד דולר) לפקיסטן.
הייצוא העיקרי לפקיסטן מקניה הוא: קפה, תה, ציוד תעשייתי, דלק וציוד תחבורה. מזון ומשקאות מהווים 45% מערכי הייצוא הכוללים לפקיסטן.
הייצוא העיקרי מפקיסטן לקניה הוא אורז.
פקיסטן היא יעד שותף הייצוא השני בגודלו עבור מוצרי קניה לאחר איחוד האמירויות הערביות באסיה. עם זאת, בשנת 2012, פקיסטן הייתה יעד הייצוא המוביל של סחורות קניה באסיה.
שפות דרום-ערב החדשות
שפות דרום-ערב החדשות, או השפות הדרום-ערביות המודרניות, הן קבוצה של שש שפות בסכנת הכחדה המדוברות בפי אוכלוסיות קטנות החיות במזרח תימן ובדרום עומאן, בדרום חצי האי ערב ובאי סוקוטרה מדרומו. קבוצה זו מהווה את הענף המזרחי של השפות השמיות הדרומיות (ועל כן הן מכוּנות גם השפות השמיות הדרומיות המזרחיות), ויחד עם הענף המערבי (השפות האתי-שמיות המודרניות ושפות דרום-ערב העתיקות) הן מהוות את תת-משפחת השפות השמיות הדרומיות, במשפחת השפות השמיות, במשפחת-העל האפרו-אסיאתית. שש השפות בקבוצה הן: סוקוטרית על ניביה, מֵהְרי, שֵחְרִית (גִ'בָּאלי), חרסוסית, בּטחרית, והוֹבּיוֹת. הן תועדו לראשונה על ידי משלחת חוקרים אוסטרית בסוף המאה ה-19.
מיון.
המיון של שפות דרום-ערב החדשות עדיין לא מוסכם על הכול. בעבר היה נהוג לחשוב שהן אחיות של שפות דרום-ערב העתיקות, אך כיום מוסכם כי הן "בנות-דודות", כלומר צאצאיות של ענף-אחות.
במיון הגלוטוכרונולוגי שלו, אלכסנדר מיליטרב מציג את שפות דרום-ערב המודרניות כענף שמי דרומי, בניגוד לענף שמי צפוני הכולל את כל השפות השמיות האחרות.
שפות המשפחה.
בשל היעדר מפקדי אוכלוסין מסודרים בקרב אוכלוסיות הדוברים של השפות במשפחה, בתימן ובעומאן, לא ידוע מספר הדוברים המדויק. המספרים להלן משוערים נכון לשנת 2020:
סכנת הכחדה.
מאותה סיבה של חוסר דיוק בהערכה של ממדי אוכלוסיות הדוברים, קשה לדעת בדיוק מה רמת סכנת ההכחדה של כל אחת מהשפות. הסיבות העיקריות לסכנת ההכחדה הן המעבר לשימוש בערבית כשפה יומיומית במקום שפות האם, והיעלמות אורחות החיים המסורתיים. בנוסף, למצב הפוליטי הקשה בתימן בעשור השני של המאה ה-21 (ההפיכה ב-2011 ומלחמת אזרחים שהחלה ב-2015) יש השלכות על הנוף הלשוני באזור, שמקשות על תיעוד השפות ולא ניתן לחזות אותן: האזור אינו נגיש לחוקרים, ואין דרך לדעת איך הסכסוך ישפיע על הקהילות המקומיות.
דקדוק.
שפות דרום-ערב החדשות ידועות בשימור מאפיינים שמיים עתיקים, כפי הנראה, במיוחד במערכת הפונולוגית שלהן. לדוגמה, הן משמרות את העיצורים הצדיים החוככים //, /~/ ובחלקן גם // אשר מקובל לשחזר בפרוטו-שמית.
בנוסף, אלכסנדר מיליטרב זיהה מאפיינים של לשון-תשתית כושית בשפות המשפחה, שלהצעתו מעידים על כך שדוברי שפות כושיות (כיום באפריקה) חיו במקור בחצי האי ערב, לצד דוברי שפות שמיות (Militarev 1984, 18-19; וראו גם Belova 2003). לדברי ואצלב בלאז'ק, הדבר מצביע על כך שאותם דוברי שפות כושיות שנשארו בדרום חצי האי ערב ולא היגרו מערבה לקרן אפריקה – נטמעו בשכניהם השמיים מצפון. הוא טוען כי הלבנט היה אם כן אזור המוצא הלשוני (אורהיימט Urheimat) של פרוטו-אפרו-אסיאתית, משם התפזרו לאחר מכן הענפים השונים של המשפחה האפרו-אסיאתית. לתמיכה נוספת בטענתו, בלאז'ק מצטט ניתוח מאת ענתי (1968, 180-84) של אמנות סלע ממרכז חצי האי ערב, בו הוא מזהה את האנשים "בעלי הראש האוֹבָלי" נושאי המגן המצוירים בציורי המערות עם הכושים מחצי האי ערב המוזכרים במקרא, שבאופן דומה תוארו נושאים מגנים ספציפיים.
שחזור.
שחזור אוצר מילים של פרוטו-דרום-ערב מודרנית בידי רוג'ר בלנץ' (2019) (כוכבית מסמנת מילה משוחזרת):
יחסי הפיליפינים–קניה
יחסי הפיליפינים–קניה הם היחסים הבילטרליים בין קניה לבין הפיליפינים.
היסטוריה.
קניה והפיליפינים כוננו יחסים דיפלומטיים לראשונה בשנת 1967. בשנת 1975, הפיליפינים פתחה שגרירות בניירובי. בשנת 2010 חתמו שתי המדינות על הסכם לחיזוק שיתוף הפעולה הפוליטי, הכלכלי, המדעי, הטכני, החברתי והתרבותי בין שתי המדינות.
הגירה.
על פי הערכות, כ-300 קנייתים חיים בפיליפינים.
יחסי סחר.
בשנת 2013 ייצאה קניה סחורות בשווי 463.38 מיליון שילינג קנייתי (5.07 מיליון דולר) לפיליפינים. הפיליפינים ייצאו סחורות בשווי 660.56 מיליון שילינג קנייתי (7.23 מיליון דולר) באותה שנה.
הייצוא העיקרי של קניה לפיליפינים היה: סיבי טקסטיל צמחיים, סיבי יוטה וטקסטיל אחרים, מלחים מתכתיים ופרוקסיסלטים, ירקות (טריים, מקוררים, קפואים), ציוד ביתי ממתכת בסיסית, סבון, תכשירי ניקוי וליטוש; זרעי שמן ופירות שמן; חוטים מיוחדים, בדי טקסטיל מיוחדים.
הייצוא העיקרי של הפיליפינים לקניה היה: מכונות חשמל, דגים, קוסמטיקה, מכונות וציוד לתעשייה, מכונות דפוס וכריכת ספרים; דגנים, מכונות עיבוד נתונים אוטומטיות וציוד תקשורת.
יחסי קוריאה הצפונית–קניה
יחסי קוריאה הצפונית–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין קוריאה הצפונית לקניה.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 במאי 1975.
השקפות על תוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית.
דעותיה של קניה בנוגע לתוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית נמשכות בקווי ההחלטה שהתקבלה, הקובעת כי לקוריאה הצפונית יש את הזכות לפתח משאבי אנרגיה גרעינית, אך פיתוח אנרגיה גרעינית צריכה להיות באמצעי שלום. ההחלטה סוכמה בספטמבר 2006 על ידי כל 118 חברי המדינות הבלתי מזדהות.
שר החוץ מוזס ווטנגולה הביע לחלוטין את דעותיהם בטקס קבלת אמנות השגרירות הצפון קוריאנית בקניה. שקוריאה הצפונית תוכל להשתמש באנרגיה גרעינית כל עוד כל מה שהופק שימש בשלום.
ווטנגולה הביע את פתיחותה של קניה בשיתוף פעולה עם קוריאה הצפונית במספר חזיתות.
באשר לאנרגיה גרעינית, קניה שמחפשת לפתח אנרגיה גרעינית כמקור כוח אמרה כי היא מחפשת כלפי מדינות אחרות להעברת טכנולוגיה. כשנשאל, ווטנגולה הצהיר ישירות כי לקניה יש יחסים טובים עם מדינות עם תוכניות מפותחות יותר וכי קוריאה הצפונית אינה המדינה הגרעינית היחידה ולכן אין לכך הרבה טעם.
תקריות.
בשנות ה-90 ידוע כי אזרחי קוריאה הצפונית כולל דיפלומטים היו מעורבים בהברחת סחורות ומוצרים מזויפים לקניה.
באפריל 2015, קנייתי שהתכוון לנסוע לפיונגצ'אנג שבקוריאה הדרומית עלה בטעות לטיסה לפיונגיאנג שבקוריאה הצפונית, שם נעצר על כניסתו למדינה ללא המסמכים הנדרשים. הקנייתי, דניאל סאפית, עוכב למספר שעות אך בהמשך הורשה לעזוב את קוריאה הצפונית לאחר שהודה בעבירה על חוקים ושילם קנס בסך 500 דולר על היותו במדינה ללא ויזה. בסופו של דבר הוא עלה על הטיסה הנכונה לפיונגצ'אנג שם נקבע לו להשתתף בוועידת המגוון הביולוגי של האו"ם.
נציגויות דיפלומטיות.
קוריאה הצפונית מיוצגת בקניה באמצעות שגרירותה בקמפלה, אוגנדה.
הקמת נציגות קבועה צפון קוריאנית בקניה.
על פי ה-Daily Nation, העיתון המוביל בקניה, גורמים רשמיים בקוריאה הצפונית ביקרו בניירובי פעמיים מתוך כוונה לפתוח נציגות קבועה בניירובי. הפקידים ביקרו בניירובי בנובמבר 2014 ובמרץ 2015. על פי העיתון, האו"ם לחץ על ממשלת קניה לדחות את בקשת קוריאה הצפונית להקים נציגות קבועה בניירובי.
מזכירת החוץ של קניה, קארנג'ה קיביצ'ו, הגיבה ואמרה כי קוריאה הצפונית מעולם לא הגישה בקשה להקים נציגות בניירובי.
אנרגיה פונדרמוטיבית
מוחמד באיו
מוחמד באיו (בצרפתית: Mohamed Bayo; נולד ב-4 ביוני 1998) הוא כדורגלן צרפתי גינאי המשחק בעמדת החלוץ בליל שבליגת העל הצרפתית ובנבחרת גינאה.
קריירה.