גודווין נכלל בסגל הרחב של הנבחרת האולימפית של ניגריה לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, אך לא נכלל בסגל הסופי.
פידיגאן
פּידיגַאן, רשמית הרשות המקומית של פידיגאן (באילוקנית: Ili ti Pidigan; בטגאלוג: Bayan ng Pidigan), היא רשות מקומית מדרגה 5 בפרובינציית אברה, בפיליפינים. על פי מפקד האוכלוסין של 2020, מתגוררים בפידיגאן 12,475 אנשים.
גאוגרפיה.
על פי רשות הסטטיסטיקה הפיליפינית, לפידיגאן שטח בגודל 49.15 קילומטרים רבועים, שהם 1.18% מהשטח הכולל של פרובינציית אברה.
פידיגאן מרוחקת 8 קילומטרים מבירת הפרובינציה, בנגד, וכ־400 קילומטרים מבירת המדינה, מנילה.
ברנגאים.
פידיגאן מחולקת מנהלית ל-15 ברנגאים. בראש כל ברנגאי עומדים נבחרי ציבור: קפטן הברנגאי, ומועצת הברנגאי. כולם נבחרים מדי שלוש שנים.
שלטון מקומי.
פידיגאן, השייכת למחוז הבחירה הארצי היחיד בפרובינציית אברה, מנוהלת על ידי ראש עיר המוגדר כמנכ"ל המקומי שלה ועל ידי מועצה עירונית כגוף המחוקק שלה בהתאם לחוק השלטון המקומי בפיליפינים. ראש העיר, סגן ראש העיר וחברי המועצה נבחרים ישירות על ידי הציבור באמצעות בחירות המתקיימות אחת לשלוש שנים.
ברוך אנג'ל
שמעון וינקלברג
שמעון וינקלברג (26 בספטמבר 1924 – 29 בספטמבר 2004) היה סופר, מחזאי ותסריטאי יהודי אמריקאי. הוא נודע בעיקר בזכות המחזה "קטאקי" שעלה בברודוויי בשנת 1959 בכיכובם של ססואה הייאקאווה ובן פיאצה.
וינקלברג נולד בקיל שבגרמניה. לאחר עליית הנאצים לשלטון הוא נמלט עם משפחתו לארצות הברית בסוף שנות ה-30. הקריירה שלו כסופר החלה עם סיפור קצר שפרסם ב-1953. הוא המשיך לכתוב סיפורים למגזינים כמו הרפרס בזאר, הניו יורקר ופאנץ'.
המחזה קטאקי פרי עטו היה מבוסס על הניסיון האישי שלו במודיעין הצבאי של ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1962 כתב מחזה נוסף בשם "חלונות גן עדן" שהוצג בתיאטרון המלכותי בסטוקהולם. הוא כתב גם ספרים, חלקם במשותף עם אשתו אניטה, וכן היה שותף לכתיבתם של למעלה מ-100 תסריטים לטלוויזיה בשנות ה-60 וה-70. את מרבית התסריטים כתב תחת שמות עט ביניהם "סיימון וינקלברג", "סיימון וינוולברג", "ש. בר-דוד" ו"שמעון בר דוד".
בין היתר הוא אחראי לרעיון "מיזוג המוחות" הוולקני שהופיע לראשונה בפרק שכתב עבור העונה הראשונה של הסדרה "מסע בין כוכבים".
כיהודי, שימש וינקלברג מודל לדוגמה עבור שחקנים יהודיים דתיים בהוליווד. התסריטים שלו כללו לעיתים קרובות נושאים יהודיים, ותיארו טקסים יהודיים והלכה יהודית דתית בדייקנות.
וינקלברג מת ב-19 בספטמבר 2004 ממחלה לא ידועה בבית אבות בלוס אנג'לס בגיל 80.
כריסטיאנה אנדלר
כריסטיאנֶה אנדלר (בספרדית: Christiane Endler; נולדה ב־3 ביולי 1991) היא כדורגלנית צ'ילאנית שוערת נבחרת צ'ילה מאז שנת 2009. משחקת כיום באולימפיק ליון. זוכת פרס The Best לשנת 2021.
מיכל פרנקל
מיכל פרנקל (נולדה ב-26 באוקטובר 1966) היא סוציולוגית וחוקרת של ארגונים. מכהנת כפרופסור חבר במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
פרנקל נולדה וגדלה בקריית אונו, בת לטובה ודן פרנקל, ילידי ישראל. לפרנקל יש אחות אחת, צעירה ממנה. היא למדה בבית הספר היסודי ניר ובתיכון בן צבי בעירה. שירתה בצה"ל כמפיקה בתחנת הרדיו גלי צה"ל.
לאחר סיום שירותה הצבאי, למדה לתואר ראשון, שני ושלישי בסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1987–1991 למדה לתואר ראשון וסיימה את לימודיה בהצטיינות. בשנים 1990–1992 למדה לתואר שני וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. עבודת המ.א. שלה נכתבה בהנחיית יהודה שנהב וחנה הרצוג ועסקה בחברת אשלג ארץ-ישראלית כמקרה בוחן, שבאמצעותו נבדקו האידאולוגיות שליוו את תהליך התיעוש בפלשתינה-א"י. בשנים 1995–2001 למדה לתואר שלישי וסיימה את לימודיה בהצטיינות. עבודת הדוקטור שלה נכתבה גם כן בהנחיית יהודה שנהב וחנה הרצוג ועסקה במיסודו של שדה הניהול בישראל. בשנים 1996–1997 שהתה באוניברסיטת פרינסטון במעמד של תלמידת מחקר אורחת ובמלגת תוכנית פולברייט.
עם סיום התואר השלישי הייתה עמיתת פוסט דוקטורט באוניברסיטה העברית, ואחר כך התקבלה כמרצה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה. בשנת 2015 התמנתה לפרופסור חבר.
במהלך השנים התארחה כעמיתת מחקר באוניברסיטת הרווארד (2005-2006), באוניברסיטת ברנדייס (2006), במכללת סמית' (2012-2013) ובמכון למדע המדינה פריז (2022).
בנוסף לעיסוקיה במחקר ובהוראה, מילאה פרנקל תפקידים ניהוליים שונים באוניברסיטה העברית. היא שימשה ראשת תוכנית המוסמך ללימודי ישראל בבית ספר רוטברג לתלמידים מחו"ל (2013–2018), הייתה ראשת מכון אשכול - מכון לחקר החברה, הכלכלה והמדיניות בישראל (2016–2018), והייתה ראשת המחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה (2018–2021).
עבודתה המחקרית.
פרנקל היא חוקרת של ארגונים, ניהול, מגדר והחברה בישראל. עבודתה המחקרית בוחנת תהליכים ארגוניים במבט רב מערכתי, תוך התמקדות ביחסי הגומלין בין ארגונים לבין סביבתם הפוליטית והגלובלית, ובאופן בו יחסי גומלין אלה מעצבים את זהותם ודפוסי פעולתם של החברים והחברות בארגון. כך למשל, עבודותיה בוחנות את השפעתם של יחסי הכוח הפוסטקולוניאליים על העברת ידע בארגונים רב לאומיים, ובהשפעתם של מנגנונים ארגוניים על דפוסי הכלה והדרה של קבוצות מיעוט בישראל. בשנים האחרונות מתמקדת עבודתה בנשים חרדיות בעולם ההיי-טק בישראל, ובאופן כללי יותר במפגש בין דת ומגדר בעולם העבודה; בנשים מנהלות בבנקאות, ובאופנים המגוונים בהם מרחבים ארגוניים מעצבים את יחסי העבודה שמתפתחים בתוכם.
בנוסף, היא חוקרת את קשרי הגומלין בין תחומי העבודה והמשפחה. בהקשר זה, ראוי לציון המושג הסוציולוגי הורות פעילה שטבעו דפנה הקר ופרנקל, ומשמעותו היא הורות הכרוכה במעורבות יומיומית בחיי בילד מצד שני הוריו באותה מידה. החוקרות רואות במושג זה זכות שהמדינה והמעסיקים חייבים להכיר בה.
כמו כן, היא מרבה לעסוק במעבר של רעיונות ופרקטיקות ארגוניות מעבר לגבולות הלאומיים בעידן הגלובליזציה.
עבודתה המחקרית מחויבת לחקר החברה בישראל, ולהנגשת ממצאי מחקריה למקבלי ההחלטות ולקהל המקומי הרחב. מחקריה אודות החברה בישראל עוסקים הן בתהליכים מאקרו חברתיים והן בתהליכים ארגוניים. היא מרבה לכתוב גם בעברית. במהלך השנים הנחתה יותר מ-50 סטודנטים בעבודות גמר לתואר שני, בעבודות דוקטור, ובשלב הפוסט-דוקטורט. סטודנטים אלה השתייכו למגוון הקבוצות הפועלות בחברה בישראל.
פרנקל הייתה חברה במספר ועדות לאומיות לקידום שילובן של נשים בעולם העבודה, ולשיפור השילוב בין עבודה למשפחה.
חיים אישיים.
נשואה לגיא ראביד ואם לשניים. מתגוררת בתל אביב.
פרסומיה.
מבחר ממאמריה.
פרנקל פרסמה כ-30 מאמרים וכ-20 פרקים בספרים. להלן מבחר מהם:
הוגו ואן דן וול בק
נבחרת ישראל בכדורשער נשים
נבחרת ישראל בכדורשער נשים היא הנבחרת הלאומית של ישראל בכדורשער נשים. כדורשער הוא ספורט קבוצתי שתוכנן במיוחד עבור ספורטאים עם לקות ראייה.
במשחקים הפאראלימפיים.
2016 ריו דה ז'ניירו.
הנבחרת יצגה את ישראל והתחרתה במשחקים הפאראלימפיים 2016 מיום חמישי ה-8 בספטמבר ועד הגמר ביום שישי ה-16 בספטמבר 2016, בארנה דו פוטורו שבריו דה ז'ניירו, ברזיל. חברות הנבחרת היו רוני אוחיון, ליהיא בן דוד, אילהם מחמיד, גל חמרני ירדן אדיקה, וסיון אברביה.
נבחרת הנשים של אלג'יריה לא הגיעה בזמן למשחקיה מול ארצות הברית וישראל, לאחר שהחמיצה טיסות המשך ברומא אחרי מחנה אימונים בפולין, והתעורר חשד שהיא מחרימה את המשחק. ישראל וארצות הברית זכו בניצחונות טכניים של 10–0.
ישראל סיימה את הבית המוקדם, בו השתתפו חמש נבחרות, במקום הרביעי. היא סיימה בתיקו 1–1 עם יפן, ניצחה טכנית את אלג'יריה 10–0 והפסידה לברזיל (2–7) ולארצות הברית (7–3).
ברבע הגמר פגשה ישראל את טורקיה, הפסידה לה 15–5 והודחה מהתחרות.
טוקיו 2020.
הנבחרת נבחרה לייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים בטוקיו 2020 לאחר שסיימה במקום השני באליפות אירופה 2019 ברוסטוק, גרמניה. אלופת הטורניר, טורקיה, העפילה דרך המקום השני באליפות העולם 2018.
שחקניות הנבחרת היו רוני אוחיון, ליהיא בן דויד, גל חמרני, אור מזרחי, אלהאם מחאמיד רוזין ונועה מלכה.
הנבחרת סיימה את הבית המוקדם במקום השני אחרי סין, כשניצחה את אסוטרליה (11–1) ואת הוועד הפאראלימפי הרוסי (8–3) והפסידה לקנדה (2–6) ולסין (1–4).
ברבע הגמר הודחה ישראל על ידי יפן 1–4.
אליפויות העולם.
שפילד 2010.
הנבחרת התחרתה באליפות העולם 2010, בין ה-20 ל-25 ביוני 2010, בשפילד, אנגליה, בבית X.
אספו 2014.
הנבחרת התחרתה באליפות העולם 2014 בין ה-30 ביוני ל-5 ביולי 2014, באספו, פינלנד. היא הגיעה למקום הרביעי בבית Y, והפסידה לטורקיה ברבע הגמר 2–10.
מאלמה 2018.
הנבחרת התחרתה באליפות העולם 2018 בין ה-3 ל-8 ביוני 2018, במאלמה, שוודיה. הן הגיעו למקום החמישי בבית ג', ולמקום האחד-עשר בדירוג הכללי.
משחקי העולם של IBSA.
סיאול 2015.
הקבוצה התחרתה במשחקי העולם של IBSA (הפדרציה הבין-לאומית לספורט עיוורים) בין ה-10 ל-17 במאי 2015, בסיאול, קוריאה הדרומית. היא ניצחה את סין בגמר 4–1 והעפילה למשחקים הפאראלימפיים בריו דה ז'ניירו 2016.
אליפויות אירופה.
מינכן 2009.
מינכן, גרמניה אירחה את אליפות אירופה 2009, בה השתתפו אחת עשרה נבחרות. הנבחרת סיימה את התחרות במקום השישי.
קוניה 2013.
הקבוצה התחרתה באליפות אירופה 2013, בבית A בקוניה, טורקיה. היא ניצחה את פינלנד במשחק על מדליית הארד 5–3 וסיימה במקום השלישי.
ליטא 2015.