יונג אמר כי אדם בו האינטואיציה דומיננטית, "טיפוס אינטואיטיבי", אינו פועל על סמך שיקול דעת רציונלי אלא על בסיס עוצמת התפיסה. טיפוס אינטואיטיבי מוחצן, "האלוף הטבעי של כל המיעוטים עם העתיד", מכוון לאפשרויות חדשות ומבטיחות אך לא מוכחות, ולעיתים קרובות רודף אחרי אפשרות חדשה לפני שמיזמים קודמים נשאו פרי, מתעלם מרווחתו תוך רדיפה מתמדת אחר שינוי. טיפוס אינטואיטיבי מופנם מכוון על ידי דימויים מהלא מודע, תמיד חוקר את עולמם הנפשי של הארכיטיפים , מבקש לתפוס את משמעותם של אירועים, אך לרוב אין לו עניין למלא תפקיד באותם אירועים ולא לראות שום קשר בין תוכני הדברים של העולם הנפשי ושל עצמו. יונג חשב שטיפוסים אינטואיטיביים מוחצנים הם ככל הנראה יזמים, ספקולנטים, מהפכנים תרבותיים, שלעיתים קרובות נכשלים עקב הרצון לברוח מכל סיטואציה לפני שהיא מתיישבת ומגבילה - ואפילו זונחת שוב ושוב מאהבים לטובת אפשרויות רומנטיות חדשות. טיפוסיו האינטואיטיביים המופנמים היו ככל הנראה מיסטיקנים, או נביאים, שנאבקו במתח בין הגנה על חזיונותיהם מפני השפעה של אחרים והפיכת רעיונותיהם למובנים ומשכנעים באופן סביר לאחרים - הכרח כדי שהחזיונות ישאו פרי אמיתי.
פסיכולוגיה מודרנית.
בפסיכולוגיה מודרנית, אינטואיציה יכולה להקיף את היכולת לדעת פתרונות תקפים לבעיות ולתהליכי קבלת החלטות. לדוגמה, מודל ההכרה (RPD) מסביר כיצד אנשים יכולים לקבל החלטות מהירות יחסית מבלי שהם צריכים להשוות בין חלופות. גארי קליין מצא כי תחת לחץ זמן, בהחלטות שיש לתוצאותיהן משמעות כבדה ושינוי פרמטרים, מומחים השתמשו בבסיס הניסיון שלהם כדי לזהות מצבים דומים ובחרו באופן אינטואיטיבי בפתרונות מעשיים. לפיכך, מודל ה-RPD הוא תערובת של אינטואיציה ושל ניתוח. האינטואיציה היא תהליך התאמת דפוסים שמרמז במהירות על דרכי פעולה אפשריות. הניתוח הוא ההדמיה הנפשית, סקירה מודעת ומכוונת של דרכי הפעולה.
האינסטינקט מתפרש לרוב בצורה לא נכונה כאינטואיציה והאמינות שלו נחשבת כתלויה בידע בעבר ובהתרחשויות בתחום מסוים. לדוגמה, מישהו בעל ניסיון עם ילדים יהיה בעל אינסטינקט טוב יותר לגבי מה עליהם לעשות במצבים מסוימים. זה לא אומר שלאדם עם ניסיון רב תהיה תמיד אינטואיציה מדויקת.
יכולות אינטואיטיביות נבדקו כמותית באוניברסיטת ייל בשנות השבעים. בזמן שנבחנו תקשורות לא מילוליות, החוקרים שמו לב כי חלק מהנבדקים הצליחו לקרוא רמזים לא מילויים מהעוויות בפנים לפני שהתרחש חיזוק. בהפעלת עיצוב דומה הם ציינו כי נבדקים אינטואיטיביים ביותר קיבלו החלטות במהירות אך לא הצליחו לזהות את הרציונל שלהם. רמת הדיוק שלהם, לעומת זאת, לא הייתה שונה מזו של הנבדקים הלא אינטואיטיביים.
על פי עבודותיו של דניאל כהנמן, אינטואיציה היא היכולת לייצר באופן אוטומטי פתרונות ללא טיעונים לוגיים ארוכים או הוכחות.
אינטואיציה והאמת.
לא כל תחושה שמקורה באינטואיציה, היא אמת. זאת ניתן לראות כאשר לאנשים שונים יש אינטואיציות סותרות אודות עובדה שאינה נושא לפרשנות או לטעם אישי, לכן חלקן חייבות להיות שגויות.
סיטואציה אמיתית או הנראית כאמיתית, המפרה את האינטואיציה, נקראת פרדוקס. דוגמה לפרדוקס כזה ניתן למצוא בפרדוקס יום ההולדת. שהוא פרדוקס הנובע מהאינטואיציה המתמטית של האדם. גם נוסחאות רבות בהסתברות סותרות את האינטואיציה, לדוגמה בעיית מונטי הול.
המשמעות האינטואיטיבית שמייחסים לתופעות שונות, מטעה אף היא. כדוגמה, ניתן להשתמש בצבע. לכאורה נראה שהצבע הוא תכונתו של העצם הצבוע. בעוד שבפועל הצבע היא תחושה התלויה ברגישות עינו של הצופה לאורכי גל שונים של האור המוחזר מהעצם, ואנשים שונים (למשל עיוורי צבעים) רואים צבע שונה כשהם צופים באותו העצם. דוגמאות חריפות יותר ניתן לראות בפאטה מורגנה ובתעתועי ראייה מסוגים שונים.
על אף שהאינטואיציה מוטעית לעיתים, פעמים רבות היא מועילה. לכן יש לשקול ולבדוק כל מקרה לגופו ולהשתדל לגבות את האינטואיציה במידע תומך נוסף.
אינטואיציה ומיסטיקה.
היות שמקור הידיעה האינטואיטיבית אינו מודע, נוצרה סביב האינטואיציה שורה של רעיונות מיסטיים. מיסטיקנים תלו את תחושת הידיעה האינטואיטיבית ברעיונות שונים ומגוונים, וביניהם קשר ישיר עם אלהים, גלגול נשמות ותודעה קולקטיבית. בפילוסופיה היוונית הקדומה (וזו שררה גם בהגות ימי הביניים) מקובלת הייתה תפיסה אקטיבית של מקור הידע החיצוני לאדם (למשל השכל הפועל הנמצא מחוץ לבני האדם). תפיסה זו הסבירה מדוע יכול האדם הקולט את האינטואיציה להיות פסיבי (ללא הפעלה מאומצת של שיקול הדעת), ועדיין הידיעה מגיעה אליו בפועל, וזאת משום שמקור הידע החיצוני הוא האקטיבי במסירת הידע אל האדם.
ההסבר הפשוט לתחושות אלה מצביע על פעילות תת-הכרתית שוטפת שמקרינה לסף המינימלי של ההכרה, כך דברים שנקלטים ומעובדים על ידי התת-מודע באים לידי ביטוי לפני שאדם מסוגל להבינם בצורה הגיונית.
פיתוח אינטואיציה.
לפי פרופסור דניאל כהנמן, ניתן לפתח את האינטואיציה כאשר יש חוקיות מסוימת אף אם אין אנו מודעים לה, לא מדובר בכוח על-טבעי. לדבריו יש לנו שתי מערכות: "מערכת 1" שהיא פועלת מאחורי הקלעים, לא מודעת, אוטומטית, והשימוש בה אינו דורש מאמץ ולרוב אינו בשליטה רצונית, ו"מערכת 2" שהיא החשיבה המודעת, רצף המחשבות שזורם בראשנו. היא אטית מאוד ויכולה בכל רגע לבצע רק פעולה אחת, וגם אז דורשת שליטה ומאמץ. לדבריו "עיקר השיטה לתכנת את האינטואיציה: חוקיות, תרגול רב ופידבק מיידי ורציף מהמומחה הכי טוב שאתה יכול למצוא". אחד מהשלושה לא מספיק. הוא מביא דוגמה של מיון אפרוחים קטנים. אין לאפרוחים צעירים סימני זיהוי להבחנה מהירה על ידי אדם בין זכר לנקבה, אבל אם עובדים מתלמדים מנחשים בשלב ראשון את מין האפרוח ניחוש עיוור, ומקבלים היזון חוזר מיידי ממומחה, הם מגיעים ל-99.7% דיוק רק לפי הרגשה.
אטימולוגיה.
המילה אינטואיציה באה מהפועל הלטיני intueri שתורגם כ"לשקול (consider)" או מהמילה intuycyon באנגלית תיכונה מאוחרת ,"להרהר".
אלגוריתם חמדן
במדעי המחשב, אלגוריתם חמדן (באנגלית: Greedy Algorithm) הוא אלגוריתם המתבסס על היוריסטיקה לפיה בוחרים את האפשרות הטובה ביותר הנראית לעין בשלב הנוכחי, מבלי לקחת בחשבון את ההשפעה של צעד זה על המשך הפתרון. אלגוריתמים חמדנים נפוצים בפתרון בעיות מיטוב, בהן מנסים למצוא את הפתרון הטוב ביותר.
יעילות.
לעיתים כאשר לא ניתן למצוא את הפתרון האופטימלי בזמן סביר, שימוש באלגוריתם חמדן עשוי לתת קירוב טוב לפתרון המיטבי בזמן קצר. בהתחשב בעובדה שבעיות אופטימיזציה רבות הן NP-קשות, שימוש באלגוריתמים חמדניים יכול להיות יעיל במיוחד.
במקרים מסוימים האלגוריתם החמדן הוא גם האלגוריתם האופטימלי. כלומר, סדרת בחירות חמדניות נותנת לפעמים את הפתרון האופטימלי הכללי לבעיה. למשל, האלגוריתם של פרים למציאת עץ פורש מינימלי בגרף.
כדי להוכיח שאלגוריתם חמדן יוביל לפתרון אופטימלי ניתן להשתמש בתורת המטרואידים. במקרים רבים של בעיות שאפשר לפתור בגישה חמדנית, ניתן להציג מופע של הבעיה כמטרואיד שבו קבוצת הבסיס הוא אוסף כל האיברים שמתוכם ניתן לבחור (למשל, אוסף כל הצלעות בגרף) ואוסף הקבוצות הבלתי תלויות הוא בדיוק אוסף תתי קבוצות "חוקיות" לפי הגדרת הבעיה (למשל, צלעות שאינן מכילות מעגל, בבעיית עץ פורש מינימלי). לא כל בעיה שאפשר לפתור בגישה חמדנית היא בהכרח מטרואיד (לדוגמה - בעיית התרמיל השלם). ניתן להשתמש גם בהוכחה בדרך השלילה או בלמת החלפה, אך שיטות הוכחה אלו נוטות להיות פחות אלגנטיות.
דוגמאות.
בעיית הסוכן הנוסע: סוכן מכירות רוצה לעבור במספר יישובים כדי למכור את הסחורה שלו. המטרה היא למצוא את המסלול הקצר ביותר שיעבור דרך כל היישובים. על פי שיטת האלגוריתם החמדן, הסוכן הנוסע צריך להסתכל בכל פעם במפה ולנסוע ליישוב הקרוב ביותר בו לא ביקר עדיין.
במקרה זה שיטת האלגוריתם החמדן לא תיתן בהכרח את הפתרון הטוב ביותר. כפי שניתן לראות באיור, יכול להיות מצב בו הסוכן ידלג על יישוב מסוים משום שישנו יישוב אחר קרוב יותר, כך שיאלץ לחזור ליישוב עליו דילג בסוף המסלול ולעשות דרך ארוכה יותר.
בעיית בחירת פעילויות: יש לבחור פעילויות מתוך רשימה כך שלוח הזמנים יתמלא בכמה שיותר זמן פעילות.
האלגוריתם יבחר בכל פעם את הפעילות הקרובה הארוכה ביותר, ישמור את שעת הסיום שלה ויחפש את הפעילות הבאה הארוכה ביותר אשר מתחילה לאחר השעה השמורה.
בעיית תרמיל הגב: יש לבחור את מספר המטבעות הנמוך ביותר הנדרש כדי להגיע לסכום של 36 אגורות, כאשר ערכי המטבעות הם: 20, 10, 5 ו-1. על פי שיטת האלגוריתם החמדן, בכל שלב נבחר המטבע שערכו הוא הגבוה ביותר, אך עדיין נמוך (או שווה), לשארית הסכום שעדיין לא חושבה, עד להשלמת הסכום.
בדוגמה זו, ניתן להראות כי עבור סדרת הערכים הנתונה וסדרות דומות לה, האלגוריתם החמדן הוא גם האלגוריתם האופטימלי, אך עבור סדרות ערכים אחרות אין זה כך.
קוד הופמן: בקידוד לשפה בינארית, יש לבחור בכל פעם את התו בעל השכיחות הגבוהה ביותר ולהגדיר לו את הייצוג המתאים כך שייצוג של תו לא יכיל בטעות תת-תווים בתוכו.
20 בספטמבר
20 בספטמבר הוא היום ה-263 בשנה בלוח הגרגוריאני (264 בשנה מעוברת). עד לסיום השנה נשארו עוד 102 ימים.
אינטואטיבי
קרינת רקע
שמחת תורה
שמחת תורה הוא מועד יהודי, המציין את סיום המחזור השנתי של קריאת התורה והתחלת מחזור חדש. ביום זה קוראים את הפרשה האחרונה בתורה, פרשת וזאת הברכה, ומיד אחריה את תחילת הפרשה הראשונה, פרשת בראשית.