בשנות ה-60, קוקרן הייתה נותנת חסות לתוכנית מרקורי 13, מאמץ מוקדם לבדוק את יכולתן של נשים להיות אסטרונאוטות. 13 נשים טייסות עברו את אותם מבחנים מקדימים כמו האסטרונאוטים הגברים של תוכנית מרקורי לפני שהתוכנית בוטלה. זו מעולם לא הייתה יוזמה של נאס"א, אם כי בראשה עמדו שני חברים בוועדת מדעי החיים של נאס"א, שאחד מהם, ויליאם רנדולף לאבלייס השני, היה חבר קרוב של קוקרן ובעלה. למרות שקוקרן תמכה בתחילה בתוכנית, היא הייתה אחראית מאוחר יותר לעיכוב שלבי בדיקות נוספים, ומכתבים ממנה לחברי חיל הים ונאס"א המביעים דאגה אם התוכנית אמורה להתנהל כראוי ובהתאם ליעדי נאס"א אולי תרמו באופן משמעותי לביטול בסופו של דבר של התוכנית. סבור שקוקרן פנתה נגד התוכנית מתוך דאגה שהיא לא תהיה עוד הטייסת הבולטת ביותר.
ב-17 וב-18 ביולי 1962, הנציג ויקטור אנפוסו ( D - NY ) כינס דיונים פומביים בפני ועדת משנה מיוחדת של ועדת בית הנבחרים למדע ואסטרונאוטיקה כדי לקבוע אם הדרת נשים מתוכנית האסטרונאוטים הייתה מפלה או לא, במהלך אשר ג'ון גלן וסקוט קרפנטר העידו נגד קבלת נשים לתוכנית האסטרונאוטים. קוקרן עצמה טענה נגד הכנסת נשים לתוכנית החלל, ואמרה שהזמן הוא המהות, והתקדמות כמתוכנן היא הדרך היחידה לנצח את הסובייטים במירוץ לחלל . (אף אחת מהנשים שעברו את המבחנים לא הייתה טייסת ניסוי סילון צבאיות, או היו להן תארים הנדסיים, שהיו שני הכישורים הבסיסיים של אסטרונאוטים פוטנציאליים. נשים לא הורשו להיות טייסות ניסוי סילון צבאיות באותה תקופה. עם זאת, בממוצע, לכולם היה יותר ניסיון טיסה מאשר לאסטרונאוטים הגברים. ) "נאס"א דרשה מכל האסטרונאוטים להיות בוגרי תוכניות טיס מבחן סילון צבאיות ובעלי תארים הנדסיים. ב-1962, אף אישה לא יכלה לעמוד בדרישות הללו". בכך הסתיימה תוכנית מרקורי 13. עם זאת, גם ג'ון גלן וסקוט קרפנטר, שהיו חלק ממרקורי 7, לא היו בעלי תארים הנדסיים כשנבחרו. שניהם קיבלו תואר לאחר טיסותיהם לנאס"א.
באופן משמעותי, הדיונים חקרו את האפשרות של אפליה מגדרית שנתיים תמימות לפני שחוק זכויות האזרח משנת 1964 הפך את זה לבלתי חוקי, מה שהפך את השימועים הללו לסמן כיצד רעיונות על זכויות נשים חלחלו לשיח הפוליטי עוד לפני שהם עוגנו בחוק.
פעילות פוליטית.
כתוצאה ממעורבותה בפוליטיקה ובצבא, קורקן התיידדה עם הגנרל דווייט אייזנהאואר . בתחילת 1952, היא ובעלה סייעו במתן חסות לעצרת גדולה במדיסון סקוור גארדן בעיר ניו יורק לתמיכה במועמדותו של אייזנהאואר, הנציג הרפובליקני לנשיאות.
העצרת תועדה בסרט וקוקראן הטיסה באופן אישי את הסרט לצרפת להצגה מיוחדת במטה של אייזנהאואר. מאמציה היוו גורם מרכזי בשכנוע של אייזנהאואר לרוץ לנשיאות ארצות הברית ב-1952 ואף היוותה תפקיד מרכזי במסע הבחירות. לאחר מכן, אייזנהאואר ביקר לעיתים קרובות את קוקרן ובעלה בחווה שלהם בקליפורניה ולאחר שעזב את תפקידו, כתב שם חלקים מזיכרונותיו.
קוקרן התמודד לקונגרס בשנת 1956 ממחוז הקונגרס ה-29 של קליפורניה כמועמדת המפלגה הרפובליקנית. שמה הופיע לאורך כל הקמפיין ובקלפי כג'קלין קוקרן-אודלום. למרות שהיא ניצחה חמישה יריבים גברים כדי לזכות במועמדות הרפובליקנית, בבחירות הכלליות היא הפסידה למועמד הדמוקרטי ולחבר הקונגרס האסייתי-אמריקאי הראשון, דאליפ סינג סונד . סונד זכה עם 54,989 קולות (51.5%) ל-51,690 קולות של קוקרן (48.5%). הכישלון הפוליטי שלה היה אחד מהכישלונות הבודדים שחוותה אי פעם, והיא מעולם לא ניסתה להתמודד שנית. אלה שהכירו את קוקרן אמרו שההפסד הפריע לה עד סוף חייה.
מורשת.
קוקרן מתה ב-9 באוגוסט 1980 בביתה באינדיו, קליפורניה, שחלקה עם בעלה עד שמת ארבע שנים לפני כן. היא הייתה תושבת ותיקה בעמק קואצ'לה והיא קבורה בבית העלמין הציבורי של עמק קואצ'לה . היא השתמשה בקביעות בשדה התעופה התרמי במהלך קריירת התעופה הארוכה שלה. שדה התעופה, ששמו שונה ל-Desert Resorts Regional, שונה שוב לכבודה לשדה התעופה האזורי ג'קלין קוקרן.
הישגי התעופה של קוקרן מעולם לא זכו לתשומת הלב התקשורתית המתמשכת בהינתן אלה של אמיליה ארהארט. כמו כן, השימוש של קוקרן בעושרו העצום של בעלה הפחית מאופי העוני בסיפור שלה. אף על פי כן, מגיע לה מקום בשורות הטייסים המפורסמים וכאישה שבתדירות ניצלה את השפעתה לקידום מטרות הנשים בתעופה.
למרות חוסר ההשכלה הפורמלית שלה, קוקרן ניכרה בחשיבה חדה ומהירה וזיקה לעסקים והשקעתה בתחום הקוסמטיקה הוכיחה את עצמה כרווחת. מאוחר יותר, ב-1951, לשכת המסחר של בוסטון בחרה בה לאחת מ-25 נשות העסקים המצטיינות באמריקה. בשנים 1953 ו-1954, סוכנות הידיעות AP כינתה אותה "אשת השנה בעסקים".
קוקרן כיהנה במועצת הנאמנים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון משנת 1962 ועד לפטירתה ב-1980.
מבורכת בתהילה ועושר, קוקרן תרמה הרבה זמן וכסף לעבודות צדקה.
פרסים צבאיים.
ציטוט מדליית שירות מכובד.
"על שירות ראוי במיוחד לממשלה בתפקיד בעל אחריות רבה מיוני 1943 עד דצמבר 1944 כמנהלת טייס נשים, חילות האוויר של המטה." "היא ניהלה את התכנון, התכנות והניהול של כל פעילויות הטייסות של חילות האוויר של הצבא, לרבות ארגון, הכשרה ותפעול של טייסי חיל האוויר הנשים (WASP)." "בהנהגתה, ה-WASP ביצעה בנאמנות וביעילות מרבית, שירותי טיסה מרובים, בתמיכה ישירה ואפקטיבית של חילות האוויר של הצבא שהיו לעזר ולתמיכה הגדולה ביותר למאמץ המלחמתי ולאומה." "יתרה מכך, הישגיה בהקשר זה והמסקנות שהסיקה בזהירות ובתבונה מהתחייבות זו מייצגים תרומה בעלת משמעות קבועה ומרחיקת לכת לעתיד התעופה." "החזון, המיומנות והיוזמה שלה הביאו לשירותים בעלי ערך וחשיבות יוצאי דופן למדינה."
ציטוט ראשון של הצלב המעופף.
"נשיא ארצות הברית של אמריקה, שאושר על ידי חוק הקונגרס, 2 ביולי 1926, נהנה להציג את הצלב המעופף המכובד לקולונל ג'קלין קוקרן, חיל האוויר של ארצות הברית, עבור הישג יוצא דופן בעת השתתפותו בטיסה אווירית מ-1947 עד 1951 ." "במהלך תקופה זו, קולונל קוקרן הטייסה מטוס F-51 בו היא קבעה שישה שיאי מהירות עולמיים." "בעמק קואצ'לה, קליפורניה, בטיסה במסלול של 100 ק"מ במעגל סגור, קבע קולונל קוקרן שיא מהירות חדש של 469.549 מיילים לשעה." "בטיסות אחרות מתרמי, אינדיו ופאלם ספרינגס, קליפורניה, קולונל קוקרן קבע שיאי מהירות עולמיים עבור המסלולים של 3, 15, 500, 1000 ו-2000 קילומטרים." "הכשירות המקצועית, המיומנות האווירית והמסירות לתפקיד שהפגינה קולונל קוקרן משקפים קרדיט רב לה ולחיל האוויר של ארצות הברית."
ציטוט שני של הצלב המעופף.
"נשיא ארצות הברית של אמריקה, שאושר על ידי חוק הקונגרס, 2 ביולי 1926, נהנה להציג אשכול עלי אלון ברונזה במקום פרס שני של הצלב המעופף המכובד לקולונל ג'קלין קוקרן, חיל האוויר של ארצות הברית, על הישג יוצא דופן תוך כדי השתתפות בטיסה אווירית במהלך אפריל 1962." "במהלך אותה תקופה, קולונל קוקרן קבע מספר שיאי עולם בטיסה מניו אורלינס, לוס אנג'לס לבון, גרמניה." "הטסת לוקהיד ג'ט סטאר C-140 קולונל קוקרן קבע 69 שיאי מרחקים בין עירוניים, בין-עירוניים וקווי ישר, בנוסף להיותה האישה הראשונה שהטיסה מטוס סילון מעבר לאוקיינוס האטלנטי." "השיאים היו גם למהירות וגם למרחק." "הכשירות המקצועית, המיומנות האווירית והמסירות לתפקיד שהפגינה קולונל קוקרן משקפים קרדיט רב לעצמה ולחיל האוויר של ארצות הברית."
ציטוט שלישי של הצלב המעופף המכובד.
"נשיא ארצות הברית של אמריקה, שאושר על ידי חוק הקונגרס, 2 ביולי 1926, נהנה להציג אשכול עלי אלון ברונזה שני במקום פרס שלישי של הצלב המעופף המכובד לקולונל ג'קלין קוקרן, חיל האוויר של ארצות הברית, על הישג יוצא דופן תוך כדי השתתפות בטיסה אווירית במהלך מאי ויוני 1964." "במהלך תקופה זו, קולונל קוקרן קבע שלושה שיאי מהירות עולמיים במטוס F-104C Starfighter." "בטיסה במסלול מעגלי מדויק, קולונל קוקרן קבע שיא של 25 קילומטרים של 1429.297 מיילים לשעה, יותר מפי שניים ממהירות הקול." "היא קבעה שיא למסלול של 100 קילומטרים על ידי טיסה במהירות 1302 מייל לשעה." "קולונל קוקרן קבע שיא מהירות בעולם השלישי על ידי השגת 1135 מיילים לשעה במהלך 500 ק"מ." "הכשירות המקצועית, המיומנות האווירית והמסירות לתפקיד שהפגינה קולונל קוקרן משקפים קרדיט רב לה ולחיל האוויר של ארצות הברית."
פרסים אחרים.
קוקרן קיבלה מדליות ותעודות ממדינות רבות ברחבי העולם. בשנת 1949, ממשלת צרפת הכירה בתרומתה למלחמה ולתעופה והעניקה לה בשנת 1951 את מדליית האוויר הצרפתית. היא האישה היחידה שקיבלה אי פעם את מדליית הזהב מ-Fédération Aéronautique Internationale. היא המשיכה ונבחרה לוועד המנהל של גוף זה ולמנהלת Northwest Airlines בארצות הברית. חיל האוויר האמריקני העניק לה את אות הצלב המעופף המכובד ואת לגיון הכבוד. בשנת 1949, הפכה קוקרן לאישה הרביעית בארצות הברית שזכתה בפרס הגבוה ביותר של טורק חוה קורומו (האגודה הטורקית לאווירונאוטיקה), Murassa Brövesi (Diamond Brevet).
מופע אוויר שנתי בשם "ג'קלין קוקרן" נקרא לכבודה ומתקיים בנמל התעופה האזורי ג'קלין קוקרן. קוקרן גם הפכה לאישה הראשונה שזכתה לכבוד בתצוגה קבועה של הישגיה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית . במחזה "האישה המהירה ביותר בחיים", שכתבה קארן סונד, מתוארים חייה של קוקרן לצד בעלה, פלויד, אמיליה ארהארט ואחרים.
מליות ותארים נוספים:
ארון פייר
ארון סטון פייר (באנגלית: Aaron Stone Pierre נולד ב-7 ביוני 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה.