ב-1943 לאחר הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה, בתקופה של שנה וחצי בה הייתה איטליה לשדה קרב בין הגרמנים ובין בעלות הברית, ולשדה קרב במלחמת אזרחים בין איטלקים משתפי פעולה עם הגרמנים ובין תנועה פרטיזנית עממית, חי ברומא בשם בדוי. עם שחרורה של רומא בדצמבר 1944 חזר לפרסם את השבועון "Israel" בעריכתו, וערך אותו עשרות שנים. המשיך בפעילות ציונית מקומית ובינלאומית, נבחר לחבר מועצת איגוד הקהילות היהודיות ולנשיא ההסתדרות הציונית באיטליה והיה חבר בנשיאות קרן היסוד. ב-1956 אף הגיע לקונגרס הציוני העולמי בירושלים והתקבל על ידי הנשיא יצחק בן-צבי.
פרסם מספר ספרי בלשנות עברית ולימד עברית באוניברסיטה ברומא.
נפטר בגיל 85 ברומא, הובא לקבורה בעיר הולדתו בפירנצה. בצוואתו תרם את ספריית היודאיקה העשירה שלו למרכז הקהילה היהודית ברומא.
מורשתו.
דוחותיו וצילומיו מסיורו באתיופיה מהווים מקור חשוב לחקר אתיופיה ויהודיה בשנות השלושים של המאה ה-20. אוסף הצילומים שמור בארכיון הציוני המרכזי.
בודומה (קבוצה אתנית)
בודומה (Buduma, הם קוראים לעצמם ידינה - Yedina) היא קבוצה אתנית מאגם צ'אד במערב אפריקה.
הם חיים על האיים ועל גדות האגם, שהמדינות הגובלות בו הן קמרון, ניז'ר, ניגריה וצ'אד. שפתם נקראת גם ומדברים בה כ-54,800 אנשים.
היסטוריה.
השם בודומה הוא השם בו כינו אותם שכניהם והגיע משפת ה. בשפה זו "בודו" פירושו "דשא" – "מה" יוצרת שם עצם. פירוש המילה בודומה הוא "אנשי דשא". זה תואם את המסורת של הבודומה, לפיה הם צאצאים מ"ריגה", בן קנורי שהסתתר בביצות אגם צ'אד מאחיו הבכור מאי עלי. ריגה פגש שם את בני ה, ונשא אישה בשם סאדו סאוראם. מקשר הזה בין קנורי לסאו נולד "בולו", שילדיו הם אבותיהם של הבודומה.
עד המאה ה-19 התגוררו בני הבודומה בפריפריה של אימפריית קאנם בורנו, שלא הצליחה להשיג שליטה מלאה באגם צ'אד. בני הבודומה נהגו לבזוז בשטחי קאנם-בורנו, ושני הצדדים ניסו לשמור על יחסי סחר. בתחילת התקופה הקולוניאלית הצרפתית משנת 1900 ואילך התנהלו קרבות מתמשכים בינם לבודומה, ל ולטוארג, כאשר כפרים שלמים ננטשו. כשבני הבודומה תקפו עמדות צבאיות צרפתיות בצ'אד, כבשו הצרפתים בשנת 1905 את איי אגם צ'אד בהם הם התגוררו. שלטונם הישיר של הצרפתים באזור בול (Bol), שבלב אזור הבודומה היה מוגבל בגלל היעדר תשתיות ואנשי כוח אדם. במהלך מלחמת העולם השנייה לא היו שם צרפתים. רק כשאגם צ'אד נפתח לשיט בשנת 1950, הובאו לבסוף בני הבודומה תחת ממשל המדינה.
חברה.
הבודומה מאורגנים בכ-24 קלאנים. הקלאנים החשובים ביותר באזור הארכיפלג של אגם צ'אד הם הקלאנים בודג'ה (Budja), מאיבולה (Maibula), דאלה (Dalla), מייוואדג'ה (Maiwadja), גוריה (Guria), קליאה (Kelea), אורסוגנה (Orsogana) ומרנגנה (Marengana). ראש קלאן הנבחר מכונה מאי (May). בנוסף, הקבוצה האתנית אינה מאורגנת באופן קולקטיבי. הדתות הנפוצות בין בני הבודומה הן אסלאם ו. פוליגמיה נפוצה, ובני הזוג בדרך כלל חיים בבית אבי הבעל. עבור בודומה, חשובה במיוחד מבחינה כלכלית, כך גם גידול בקר, כמו גם דיג, חקלאות ומסחר, והם מציעים שירותי תחבורה עם פירוגים ו. הבודומה ידועים במיוחד בזכות בקר הקורי שלהם, תת-מין של בקר הטאורין, שיש לו קרניים גדולות במיוחד, לעיתים בצורת בצל בשני הזוויגים. סירות הקנים של הבודומה נקראות בשפתם קדאי (kadai). הבודומה נחשבים לבוני סירות מנוסים, ולכן תור היירדאל הנורווגי השתמש בידע זה ובידע של שלושה בוני סירות קנים של הבודומה, ששמם עומר, מוסה ועבדוללה, בתכנונה ובבנייתה של ספינת רע 1 שהפליגה כ-5,000 ק"מ לרוחב האוקיינוס האטלנטי בשנת 1969.
Smile (שיר של ג'וס וורלד ודה ויקנד)
Smile הוא סינגל של הראפר האמריקאי ג'וס וורלד והזמר הקנדי דה ויקנד. השיר יצא לאור ב-7 באוגוסט 2020, כסינגל השישי מתוך אלבום האולפן השלישי של ג'וס וורלד, "Legends Never Die", שיצא לאחר מותו, על ידי חברות התקליטים גרייד איי פרודקשיינס ואינטרסקופ רקורדס. השיר נוסף לגרסה מעודכנת של האלבום ביום צאתו.
רקע והוצאה.
באמצע 2018, דמו מוקדם של הרצועה בו הושמעה רק שירה של היגינס דלפה והפכה במהרה לאחת ההדלפות הפופולריות שלו בקרב המעריצים. ב-10 בספטמבר 2019, ג'וס וורלד חשף לראשונה את התעניינותו לשתף פעולה עם דה ויקנד באמצעות טוויטר, בציוץ בו אמר "אני ודה ויקנד יכולים ליצור תקליט יהלום". דמו השיר מ-2018 הודלף ביולי 2020, ונקרא במקור "Sad". כמעט חודש לאחר צאתו של אלבום האולפן השלישי של ג'וס וורלד, "Legends Never Die", לאחר מותו, ב-4 באוגוסט 2020, הודיע דה ויקנד כי שיתוף פעולה בין שני האמנים ייצא בקרוב, תוך ציוץ בו כתב, "XO + 999 Thursday Night". זמן קצר לפני צאתו של השיר, ב-6 באוגוסט 2020, הכריז דה ויקנד על שם השיר, "Smile". לצד הסינגל, יצאה גם גרסה מעודכנת של האלבום "Legends Never Die" המכילה את השיר כרוצעה השישית באלבום.
מילים והרכב.
מילות השיר סובבות סביב ג'וס וורלד ודה ויקנד המדברים על השדים הפנימיים שלהם, על שברון הלב ועל נכונתם להקריב את עצמם על מנת לגרום למערכת היחסים שלהם לעבוד עם בת הזוג שלהם. בשיר, ג'וס וורלד אומר, מבלי לדעת על מותו בשנת 2019, "שטן על כתפי אומר לי שאמות בקרוב, אני לא באמת רוצה שזה ישפיע עלייך". הרכב הסינגל מדגיש ומנסה בכוונה להעלות את קולות הצמד, כשהוא כולל טיפת בס קולית פשוטה המדיגישה היי-האטים, מחיאות כפיים ותוף בס כבד מתחת לשירתם.
וידאו קליפים.
וידאו קליפ המילים של "Smile" פורסם לצד השיר ב-7 באוגוסט 2020. הקליפ עוקב אחר דייוויד גריבלדי בצילומים שונים, ומצייר דיוקנאות של ג'וס וורלד ודה ויקנד, בזמן שמילות השיר מופיעות במרכז התחתון של הקליפ. מאוחר יותר, ב-11 באוגוסט 2020, פורסם קליפ אנימציה רשמי, המציג את ג'וס וורלד ודה ויקנד בעולם הבא. הקליפ מכיל אזכורים לקליפים ויזואליים קודמים שנעשו על ידי KDC Visions, יחד עם קליפ המציג את מכונית ונוף מהקליפ הרשמי של השיר "Wishing Well".
הצלחה מסחרית.
הסינגל צעד ב-40 הראשונים במצעדים שונים ברחבי העולם, תוך שהגיע לעשירייה הפותחת באוסטרליה, קנדה וארצות הברית.
הרוצח הסדרתי מלונג איילנד
הרוצח הסדרתי מלונג איילנד (באנגלית: Long Island Serial Killer או בקיצור LISK) הוא כינויו של רוצח סדרתי שזהותו אינה ידועה, האחראי למותם של 10–16 בני אדם במשך תקופה של קרוב לעשרים שנה באזור החוף הדרומי של האי לונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית.
מכונה בתקשורת האמריקאית גם כ"הרוצח מחוף גילגו" (אזור החוף בו נמצאו לראשונה שרידי גופות) ו"המרטש מקרייגליסט" (אתר האינטרנט שדרכו, על פי החשד, נהג לקבוע פגישות עם קורבנותיו).
הקורבנות הושלכו באזורים מבודדים בהם ביצות, שדות, יערות וחופי ים השוכנים לאורכו של הכביש המהיר אושן פארק-וויי העובר על קו החוף הדרומי. רוב רובם, נמצאו במחוז סאפוק, אולם, חלקי גופות אחרים השייכים לאותם קורבנות נמצאו מפוזרים במחוזות סמוכים במרחק ניכר.
בחלק מהמקרים, נהג הרוצח לשמור את המכשיר הנייד של קורבנותיו, ובמשך תקופה התקשר למשפחותיהם, איים, גידף וסיפר כמה נהנה להרוג אותם.
מרבית הקורבנות היו בחורות צעירות קטנות ממדים שעסקו בשרותי ליווי וזנות.
תחילת הפרשה והתפתחות החקירה.
בשנים 1996, 1997, 2000 ו–2003, נמצאו באזור הדרומי של האי לונג איילנד חלקי גופות. מאחר שהגופות נמצאו במחוזות שונים ובזמנים שונים, המקרים לא קושרו ביניהם וכל מקרה טופל בנפרד על ידי משטרת המחוז בו נמצאה הגופה. בזירות הפשע לא נמצאו רמזים כלשהם לזהותם של הקורבנות או לזהותו של הרוצח ועד מהרה החקירות הוקפאו והתיקים הפכו קרים.
במאי 2010 דווח למשטרה על היעלמותה של בחורה בת 24 בשם שאנן גילברט. גילברט, שעסקה בשירותי ליווי, נראתה בפעם האחרונה בחיים כשהיא נסה על נפשה אחוזת פאניקה ומתדפקת על דלתות בתים ברחובות שכונת אוק ביץ' שבמחוז סאפוק סמוך ל 5 לפנות בוקר. בשיחה שהגיעה למוקד החירום 911, נשמעה גילברט צורחת כי מישהו רודף אחריה וכי "הם" מנסים לרצוח אותה. חקירת היעלמותה, שנסחבה ושנעשתה באופן שטחי, כללה רק תשאול שכנים אחדים ולא העלתה דבר.
שוטר שהיה מעורב בחקירה היה יוצא מדי פעם לאזור עם כלבו באופן עצמאי, בעיקר כדי לאמן את הכלב באיתור נעדרים. בדצמבר 2010, במהלך אימון שגרתי, איתר הכלב שק יוטה מתפורר שהכיל חלקי גופה של אישה. כוחות משטרה שהגיעו למקום החלו בסריקות אחר שאר חלקי הגופה ותוך יומיים נתגלו חלקי גופות של שלושה קורבנות נוספים, כולם עטופים בשקי יוטה. במרץ ואפריל 2011, נתגלו גופותיהם של ארבעה קורבנות נוספים בשדות ובביצות סמוך לכביש המהיר העובר בחוף גילגו וחוף אוק. אזורי החיפוש הורחבו למחוז נאסאו הסמוך ולאחר מספר ימים נתגלו 2 גופות נוספות.
בנובמבר 2011, הודיעה המשטרה כי על פי ממצאים וראיות שנאספו מזירות הפשע, כל עשרת הקורבנות שאותרו לאורך רצועת החוף וסביבותיה נרצחו ככל הנראה על ידי אותו אדם. על סמך פרטים שהותרו לפרסום על ידי המשטרה, בתקשורת המקומית שסיקרה את פרטי הפרשה הועלו הערכות שמדובר באדם תושב האזור שמכיר מקרוב את הטכניקות בהן משתמשת המשטרה לאיסוף ראיות ואיתור חשודים, והועלתה אפשרות סבירה שהרוצח הוא איש חוק, או לכל הפחות עובד בגוף ממשלתי, הבקיא בתהליכי חקירות ואירועים פליליים ולכן גם יודע היטב כיצד לטשטש את עקבותיו.