אין תיעוד אנציקלופדי לחייו, שנת וחודש לידתו ניתן לברר רק על ידי העובדה ששירים מסומנים בתאריך באחד מכרכי השירה שלו, "אני נותן, לך..." שיצא ב-1928. באחד משיריו ציין "ביום ההולדתי התשע-עשר" (פברואר 1928). פרידייש קארינתי כתב הקדמה לכרך השירים הזה, שבו לא יכול היה להחליט אם שירי המשורר טובים ללא כישרון או גרועים של גאונות.
יצירותיו.
את כל האוסף שלו כבר לא ניתן למצוא היום, רבים מהרומנים הקצרים שלו אבדו עם הזמן. יציותיו הוקראו במסגרת פרויקט "לכולם יש קול!" "קרא את זה בעצמך!" במסגרת הפרויקט מתנדבים חובבים קוראו בקול את הספרים.
רומני הרפתקאות ולגיונרים.
הוא כתב 156 רומנים, חלקם קצרים יותר, חלקם ארוכים.
חיים כץ (רב)
הרב חיים כ"ץ (נולד בז' באדר ב' ה'תש"ח, 18 במרץ 1948) הוא רב ישראלי, שימש כראש ישיבת הכותל וכיום ר"מ בישיבת בית אל.
קורות חייו.
נולד בז' באדר ב' תש"ח בירושלים לדוד ובתיה כ"ץ, ובשנות ילדותו עבר עם משפחתו לבני ברק, שם גדל. המשפחה גרה בשכנות לרב שריה דבליצקי. למד בישיבת בני עקיבא נחלים. בשנת ה'תשכ"ז החל ללמוד בישיבת מרכז הרב, בשיעור א' אצל הרב זלמן ברוך מלמד ולאחר מכן למד שלוש שנים אצל הרב מרדכי פרום. התגייס דרך מסלול הסדר מרכז לחיל התותחנים, ושירת לאחר מכן במילואים שנים רבות.
בשנת ה'תשל"ה אחרי הקמתה של תנועת גוש אמונים על ידי הרב צבי יהודה קוק, מאיר הר ציון שלח מכתב אל הרב קוק על מטרות התנועה ומניעיה. הרב צבי יהודה שלח את הרב חיים כ"ץ ביחד עם אחיו, יעקב כץ (כצל'ה), לדבר עם הר ציון, ובכך התחילה פעולתם בתנועה. בהמשך הם נשלחו לשכנע את תושבי הקיבוצים והמשקים בחשיבות מפעל ההתיישבות ביהודה ושומרון. המטרה הייתה להסביר לאנשי ההתיישבות של קום המדינה כי גוש אמונים הוא המשך החלוציות ועליהם להיות שותפים למהלך. במשך כמה חדשים הם התארחו בביתו של מאיר הר ציון, הסתובבו בקיבוצים והכינו את השטח לערבי שיח בקיבוצים עם חבריהם מישיבת מרכז הרב, וביניהם: הרבנים צפניה דרורי, אלי סדן, יהושע צוקרמן ועוד. בנוסף, לבקשת הרב צבי יהודה, הרב כ"ץ נסע מדי שבוע להעביר שיעור בקיבוץ טירת צבי.
למשך מספר חודשים הרב כ"ץ למד בבוקר במרכז הרב ובצהריים למד בישיבת מיר ושמע שיעורים מפי הרב נחום פרצוביץ והרב חיים שמואלביץ. כמו כן, היה משתתף קבוע בשיעורים של הרבנים בצלאל ז'ולטי וברוך מרדכי אזרחי. בנוסף הרב כ"ץ היה מקורב לרב שלמה פישר איתו למד במשך קרוב לחמישים שנה, מאז מגוריהם המשותפים במבשרת ציון בשנים הראשונות לאחר נישואיו של הרב כ"ץ.
שימש תקופה כ"משיב" במרכז הרב, ר"מ בישיבת בית אל, ובשנת ה'תשנ"ח החל לכהן כראש ישיבת הכותל. בשיעורים הכלליים אותם העביר היה משתתף בקביעות הרב אביגדר נבנצאל. לאחר כ-4 שנים עזב את ישיבת הכותל וחזר לישיבת בית אל שם החל למסור שיעורים כלליים לבקשת ראש הישיבה. הרב כ"ץ משמש כר"מ בישיבה, עמד בראש כולל ההלכה בה, וכן לומד באופן פרטני עם בחורים מצטיינים בישיבה. שימש במשך שנים רבות כרב קהילת "רמתיים צופים" בשכונת רמות ובחמש עשרה שנים האחרונות, מתגורר בהר חומה.
משפחתו.
נשוי לרחל, ולהם שני בנים ושתי בנות.
אחיו הוא ח"כ לשעבר יעקב כץ (כצל'ה) ואחת מאחיותיו היא רחלה, אשתו של הרב ד"ר אברהם ליפשיץ, מנהל החמ"ד.
הדיוויזיה ה-87 (ארצות הברית)
הדיוויזיה ה-87 (באנגלית: 87th Infantry Division) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
הדיוויזיה ה-87 הופעלה רשמית ב-25 באוגוסט 1917, ארבעה חודשים לאחר הכניסה האמריקנית למלחמת העולם הראשונה בארקנסו, אולם היא לא הספיקה להשתתף במלחמה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-173 שהורכבה מהרגימנטים ה-345 וה-346, ומהבריגדה ה-174 שהורכבה מהרגימנטים ה-347 וה-348. הדיוויזיה ה-87 הושבתה במאי 1919, לאחר סיום המלחמה.
בין המלחמות.
הדיוויזיה הוקמה מחדש בצבא המילואים ב-24 ביוני 1921 והוקצתה למדינות אלבמה, לואיזיאנה ומיסיסיפי.
מלחמת העולם השנייה.
הדיוויזיה הופעלה ב-24 בדצמבר 1942 במחנה מקיין, מיסיסיפי. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-345, ה-346 וה-347. דיוויזיית הרגלים ה-87 הגיעה לסקוטלנד ב-22 באוקטובר 1944 והתאמנה באנגליה ב-23 באוקטובר-30 בנובמבר. לאחר מכן נחתה בצרפת ב-1–3 בדצמבר, ועברה למץ, שם, ב-8 בדצמבר, היא נכנסה לפעולה וכבשה את Fort Driant. לאחר מכן עברה הדיוויזיה לסביבת גרוס-רדרכינג ליד גבול סאר - גרמניה ב-10 בדצמבר וכבשה את רימלינג, אוברגאיילבאך וגיידרקירך.
הדיוויזיה ה-87 עברה לגרמניה כאשר, ב-16 בדצמבר 1944, פתח הפילדמרשל הגרמני גרד פון רונדשטט במתקפה שלו ביער הארדנים (הקרב על הבליטה). הדיוויזיה הושמה בעתודת SHAEF, ולאחר מכן הושלכה לקרב הבליטה בבלגיה ב-29 בדצמבר. בקרבות מול הגרמנים היא כבשה את מוירסי ב-30 בדצמבר ואת רמיין ב-31 בדצמבר. ב-2 בינואר 1945, היא כבשה את ג'רימונט, ב-10 בינואר את תיל, והגיעה ל-Ourthe ב-13 בינואר. ב-15 בינואר 1945 עברה הדיוויזיה ללוקסמבורג כדי להחליף את דיוויזיית הרגלים ה-4 לאורך הסאואר וכבשה את וסרביליג ב-23 בינואר. הדיוויזיה ה-87 עברה לקרבת סנט וית' ב-28 בינואר, ותקפה וכבש את שלירבך, סלץ והוגדן עד סוף החודש. לאחר נפילת נוינדורף ב-9 בפברואר, החלה הדיוויזיה להתגונן עד ה-26 בפברואר, כאשר אורמונט והאלשלאג נלקחו בהתקפות לילה. הדיוויזיה חצתה את נהר הקיל ב-6 במרץ, כבשה את דונלדורף ב-8 במרץ, ולאחר מנוחה קצרה, חזרה ללחימה ב-13 במרץ 1945, חצתה את המוזל ב-16 במרץ ותפסה את קובלנץ ב-18–19 במרץ. הדיוויזיה חצתה את הריין ב-25–26 במרץ, למרות התנגדות עזה, חיזקה את ראש הגשר שלה וכבשה את Grossenlinden ו-Langgöns. ב-7 באפריל היא זינקה בהתקפה שנשאה אותה דרך תורינגיה לתוך סקסוניה. פלאואן נכבשה ב-17 באפריל, והדיוויזיה תפסה עמדות הגנה ב-20 באפריל, כ-4 מיילים מהגבול לצ'כוסלובקיה. ב-6 במאי 1945, היא כבשה את פלקנשטיין ושמרה על עמדותיה עד ליום הניצחון באירופה.
הדיוויזיה ה-87 חזרה לארצות הברית ביולי 1945 והייתה אמורה להישלח לזירת האוקיינוס השקט, אולם בשל כניעת יפן בוטלה הפקודה והדיוויזיה הושבתה ב-21 בספטמבר 1945. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 1,154 הרוגים ו-4,342 פצועים.
לאחר המלחמה.
דיוויזיית הרגלים ה-87 הוקמה מחדש בחיל המילואים לאחר המלחמה, באזור הארמייה השלישית. הוא כלל יחידות באלבמה, טנסי, מיסיסיפי ופלורידה. היא הושבתה ב-15 בפברואר 1957 בברמינגהאם, אלבמה, ולאחר מכן התג של הדיוויזיה שימש את פיקוד אזור התמרון ה-87 (MAC), גם הוא בברמינגהאם, עם שישה עשר גדודים כפופים. ה-MAC ה-87 הושבת מאוחר יותר, וב-1 באוקטובר 1993, הוקמה הדיוויזיה ה-87 (אימונים). ב-1 באוקטובר 2015 הושבת פיקוד התמיכה המילואים ה-87 של הצבא. ב-22 בספטמבר 2021 דיוויזיית האימונים ה-87 הופעלה מחדש בהובר, אלבמה תחת פיקוד האימונים ה-84.
הפורום לישראל ירוקה
הפורום לישראל ירוקה היא עמותה ישראלית המקדמת שמירת סביבה בישראל מתוך ראייה ציונית. מטרת העמותה היא לסייע לרשויות החוק בשמירה על משאבי הטבע, באמצעות תיעוד ומעקב בשטח, ביצוע מחקרים על חומרת והיקף התופעות וקידום פתרונות חקיקה בשדה המשפטי והפרלמנטרי. הארגון פועל מתוך תפיסת עולם של 'מפגעים חוצי גבולות' בשל פערי הרגולציה והאכיפה באזורים שונים במדינת ישראל, לרבות יהודה ושומרון, במטרה למנוע מאזורים אלו להפוך למקור זיהום הפוגע בשאר שטחי המדינה כגון עשן שריפות וזיהומי מקורות מים.
מנכ"ל הארגון הוא גלעד אך, שהיה ממייסדי ארגון הימין עד כאן צעירים למען ישראל.
היסטוריה ומבנה ארגוני.
העמותה הוקמה בשנת 2011 על ידי קבוצת צעירים בוגרי יחידות מיוחדות בצה"ל, שנחשפו במהלך שירותם הצבאי למפגעי סביבה רבים בכל רחבי הארץ, וכן לקושי של רשויות המדינה בטיפול במפגעים אלו בצורה יעילה.
פרשת הקישון.
אחד המתנדבים הבולטים היה גלעד אך, שמשמש עד היום כיו"ר העמותה. גלעד הוא אחיו של דוד אך, לוחם שייטת 13 שנפטר לאחר שחלה בסרטן כתוצאה מצלילה במימי הקישון המזוהמים במסגרת שירותו הצבאי. כל חבריו לצוות של דוד נפטרו מסרטן בעקבות הצלילות בקישון והוכרו לאחר מאבק כחללי צה"ל.
במסגרת הליך משפטי שיזמה עמותת העטלף של בוגרי שייטת 13 כנגד צה"ל, פנו אל גלעד אך בבקשה לתעד את זיהום המים בקישון. כך הוקם הגרעין הראשוני של מתנדבים לפעילות של תיעוד מפגעי סביבה, שמתוכם הוקמה העמותה. לימים, הוכח קשר סיבתי בין הפסולת הכימית והביוב התעשייתי שהוזרמו אל הנחל ממפעלים באזור, בין ריכוז החומרים המסרטנים שנמצאו במים, ובין התפרצות המחלה אצל הצוללנים.
בעקבות האובדן, ומתוך הבנה שחלק ניכר מהזיהום והפגיעה בסביבה במדינת ישראל מתבצע על ידי תאגידי ענק ממניעים כלכליים, והיעדר הטיפול והאכיפה האפקטיבית כנגד הפגיעה בסביבה הכוללת השחתה של מרחבים ומשאבים רבים בישראל, הוקמה עמותת 'הפורום לישראל ירוקה' במטרה לתעד, לחשוף ולפעול נגד גורמים עסקיים הפוגעים בסביבה.
דו"חות ומחקרים.
אחת לשנה או יותר, מוציאה העמותה דו"חות ומחקרים העוסקים בנושאים סביבתיים שונים. מטרת המחקרים היא להעלות למודעות ולסדר היום הציבורי תופעות של פגיעה בסביבה שיש בהן כשל רגולציה וחוסר אכיפה של רשויות המדינה.
המחקרים שפורסמו:
קישורים חיצוניים.
רשתות חברתיות
ג'ורג' ליירד שופ