ג'וזף הווארט "ג'ו" אינגלס (באנגלית: Joseph Howarth "Joe" Ingles; נולד ב-2 באוקטובר 1987 באדלייד, אוסטרליה הדרומית) הוא כדורסלן אוסטרלי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד במילווקי באקס מליגת ה-NBA. מלך השלשות של הג'אז בכל הזמנים.
קריירה מקצועית.
אוסטרליה.
אינגלס שיחק כדורסל בנעוריו בתיכון "לייק ג'ינינדרה" שבקנברה, אוסטרליה. לאחר ששיחק שנתיים במדי "מכללת הספורט הלאומית של אוסטרליה", הצטרף לקבוצת הסאות' דראגונס מליגת העל האוסטרלית ובכך החל את הקריירה המקצוענית שלו כאשר הוא בן 19.
אירופה.
כעבור שלוש עונות באוסטרליה, חתם אינגלס על חוזה לעונה בגרנדה. בתום חוזהו, חתם אינגלס לשלוש עונות בברצלונה. בתום חוזהו בקבוצה הקטאלונית חתם במכבי תל אביב, איתה זכה ביורוליג לאחר ניצחון בתוצאה 98–86 על ריאל מדריד במשחק הגמר.
בספטמבר 2014 חתם בלוס אנג'לס קליפרס, אך שוחרר מספר ימים לפני פתיחת העונה ובסופו של דבר חתם ביוטה ג'אז. הוא פתח את העונה כשחקן ספסל, אך במחצית השנייה הפך לשחקן חמישייה ופתח ב-32 משחקים. בסיום העונה הוחתם על חוזה רב-שנתי בקבוצה. בשתי העונות הבאות חזר לשחק בעיקר כמחליף.
ביולי 2017 חתם על הארכת חוזה ביוטה ל-4 עונות נוספות עבור כ-52 מיליון דולר. בעונת 2017/2018 שב לחמישייה ופתח בכל המשחקים, למעט אחד. במהלך העונה קבע שיא מועדון חדש כשקלע 204 שלשות. בכך שבר את שיאו של רנדי פוי, שעמד של 179 שלשות. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לסיבוב השני של הפלייאוף מול יוסטון רוקטס. במשחק השני של להסדרה קלע שיא קריירה של 27 נקודות, כולל 7 שלשות, המהוות גם הן שיא קריירה וסייע לקבוצתו להשוות באופן זמני את הסדרה. בעונת 2020/21 שבר את שיא השלשות של היוטה ג'אז עם 846 שלשות במדיה, ושבר את שיאו של ג'ון סטוקטון. בסוף העונה היה אחד משלושה מועמדים לפרס השחקן השישי של העונה, אבל סיים את המירוץ במקום השני ולא זכה בפרס. חברו לקבוצה, ג'ורדן קלארקסון זכה בפרס על חשבונו. בפברואר 2022 עבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס תמורת ניקיל אלכסנדר-ווקר.
מאכינל
מאכינל (באנגלית: Machinal) הוא מחזה פרי עטה של המחזאית והעיתונאית האמריקאית סופי טרדוול, המבוסס על סיפור חייה האמיתי של רות סניידר, שהייתה האשה הראשונה שהוצאה להורג בכיסא החשמלי במדינת ניו-יורק. הצגת הבכורה בברודוויי בבימויו של ארתור הופקינס שנחשבת כפיסגת התיאטרון האקספרסיוניסטי בארצות הברית. המחזה נכלל במדריך השנתי של מבקר התיאטרון ברנס מנטל "המחזות הטובים ביותר" לשנת 1928/9.
תקציר העלילה.
המחזה מספר על הלן, שכל חייה מוכתבים לה. היא ממלאת את דרישות החברה מהנשים, לא משנה עד כמה היא אינה שבעת רצון מכך. היא עובדת כמזכירה ונישאת לג'ורג' ג'ונס, הבוס שלה, אותו היא מוצאת דוחה, נולד להם תינוק והיא נתקפת בדיכאון אחרי לידה. היא פוגשת את דיק רו, גבר מקסיקני בבילוי בבר, שמצית בה את תאוות החיים ומנהלת איתו רומן. מספר שנים לאחר נישואיהם נמצא בעלה מת במיטתו כשראשו מנופץ באבן חדה. הלן עומדת למשפט שזוכה לכיסוי תקשורתי נרחב, נמצאת אשמה ברצח ומוצאת להורג על כיסא חשמלי.
תולדות ההפקה.
בהפקה המקורית בניו יורק שיחק קלארק גייבל בתפקיד המאהב, שנים ספורות לפני שהוא נהפך לכוכב קולנוע. זו הייתה הופעת הבכורה שלו והוא זכה עליה לתשבחות. מעצב התפאורה של ההפקה המקורית היה רוברט אדמונד ג'ונס.
הצגת הבכורה של "מאכינל" בבריטניה נקראה The Life Machine (חיי המכונה) והיא הועלתה בשנת 1931.
לאחר מכן המחזה מיעטו להעלות את המחזה במערב, שמשל בו התיאטרון הריאליסטי. אולם ברוסיה "מאכינל" זכה לפופולריות, מכיוון שהוא הוקיע את התרבות הקפיטליסטית.
המחזה חודש בידי התיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון בהפקה אותה ביים סטיבן דלדרי. הצגת הבכורה התקיימה ב-13 באוקטובר 1993. פיונה שו גילמה את דמותה של האישה הצעירה, קירן היינדס גילם את דמותו של מאהבה וג'ון וודבין גילם את דמותו של בעלה. מעצב התפאורה, שכללה סורג מתכת גדול שהוזז לעמדות שונות בסצינות שונות במחזה, היה איאן מקניל, מעצבת התפאורה הייתה קלייר מיטשל, מעצב התאורה היה ריק פישר ומלחין המוזיקה היה סטיבן וורבק. ההפקה זכתה בפרס לורנס אוליבייה להפקה המחודשת הטובה ביותר.
הפקת המחזה בכיכובם של רבקה הול ומייקל קומפסטי (Cumpsty) אמורה להיות מוצגת בשלהי 2013 או ראשית 2014. הבמאית היא לינדזי טרנר. טרום הבכורה תיערך ב-20 בדצמבר 2013, כשהצגת הבכורה הרשמית תתקיים ב-16 בינואר 2014, בתיאטרון American Airlines Theatre, בעיר ניו יורק.
אירשווה
אוגוסט הייסמאייר
אוגוסט הייסמאייר (בגרמנית: August Heißmeyer; 11 בינואר 1897 - 16 בינואר 1979) היה קצין אס אס בכיר ופושע מלחמה נאצי. אחיינו היה הרופא הנאצי קורט הייסמאייר, שערך ניסויים באסירי מחנות ריכוז, בהם ילדים.
ביוגרפיה.
הייסמאייר נולד בשנת 1897 בגלרזן (Gellersen; כיום חלק מהעיירה אארצן [Aerzen]) שבמחוז האמלן-פירמונט, סקסוניה התחתית. לאחר שסיים את לימודיו התגייס הייסמאייר לצבא הפרוסי. במלחמת העולם הראשונה היה הייסמאייר בדרגת לויטננט וקיבל על שירותו את צלב הברזל, דרגה ראשונה.
לאחר מלחמת העולם הראשונה היה הייסמאייר חבר בפרייקור והשתתף בפוטש במרתף הבירה בשנת 1920. לאחר שהתייאש מלימודיו, עבד הייסמאייר כמורה נהיגה. בשנת 1925 הצטרף הייסמאייר למפלגה הנאצית ובתחילת 1926 הוא הצטרף לאס אה והיה פעיל בו. בין היתר היה מהמייסדים של ה"אס אה גאושטירם, האנובר-דרום" (SA-Gaustürm Hannover-Süd; גושטירם: יחידה ארגונית של האס אה שהוקמה על ידי מפקד הארגון פרנץ פפר פון סלומון) ולזמן מסוים שימש גאולייטר. הייסמאייר נשא במהלך התקופה הזו אישה ונולדו לו 6 ילדים.
בינואר 1930 ביקש להצטרף לאס אס; בקשתו התקבלה והוא נעשה לחבר ה-4,370 בשורותיה. בשנת 1932 הצטרף למשרד הראשי של האס אס ופיתח קריירה מהירה, ובשנת 1933 כיהן כחבר פרלמנט (ברייכסטאג) מטעם המפלגה הנאצית, כנציג מחוז הבחירות וסטפאליה. בשנת 1935 מונה לראש המשרד הראשי של האס אס והחליף בתפקיד את הס"ס גרופנפיהרר קורט וויטג'; הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1939. ב-9 בנובמבר 1936 הוא קודם לדרגת ס"ס אוברגרופנפיהרר ולמפקח על מוסדות החינוך הפוליטיים-לאומיים (Nationalpolitische Erziehungsanstalten או NPEA).
בשנת 1939 מונה הייסמאייר לס"ס אובראבשניטסלייטר (SS-Oberabschnittsleiter; ראש מחוז בפיקוד המרכזי של האס אס) של מחוז מזרח-1 ("Ost"; מטה המחוז היה בברלין) ולמפקד האס אס והמשטרה במחוז, ובתוקף תפקידו פיקח על אזור ברלין-ברנדנבורג. ב-9 בנובמבר 1939 מונה למפקד יחידת הפיקוח על מחנות הריכוז של האס אס, והחליף בתפקיד זה את תאודור אייקה שמונה עתה למפקד דיוויזיית גולגולת המוות האס אס שלחמה בחזית עם רוסיה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה קיבל הייסמאייר משרד ראשי משלו, משרד ס"ס אוברגרופנפיהרר הייסמאייר (Dienststelle SS-Obergruppenführer Heißmeyer), שהיה אחראי על אימונים צבאיים לתלמידים של מוסדות החינוך הפוליטיים הלאומיים (NPEA).
בשנת 1940 הוא נשא לאישה בנישואים שניים את גרטרוד שולץ-קלינק, שכונתה "מנהיגת הנשים של הרייך". ב-14 בנובמבר 1944 קיבל הייסמאייר את התואר "גנרל של הואפן אס אס". באפריל 1945 מונה הייסמאייר למפקד "קבוצת הקרב הייסמאייר" שהורכבה מפולקסשטרום ומהיטלר יוגנד ותפקידה היה להגן על שפנדאו שבצפון-מערב ברלין מפני בעלות הברית המתקרבות.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר כיבוש ברלין על ידי בעלות הברית, ברח הייסמאייר עם אשתו לכפר בבנהאוזן (Bebenhausen) שבמחוז טיבינגן שם עבד כפועל חווה בשם הבדוי "היינריך שטוקנברוק" (Heinrich Stuckenbrock). בשנת 1948 הוא זוהה על ידי המשטרה הצרפתית (צרפת שלטה על מדינת באדן-וירטמברג עד 1949), נשפט על פשעי מלחמה ונשלח לכלא ל-3 שנים.
לאחר שחרורו גר בשווביש האל שבבאדן-וירטמברג, עבד במפעל למכונות כביסה, ולאחר מכן בחברה-בת של קוקה-קולה. הוא מת בשנת 1979 בבית חולים בשווביש האל ונקבר בבית הקברות בגלרזן בחלקה המשפחתית.
Clavelitos
Clavelitos (ציפורנים, פרחי ציפורן) הוא שיר שנכתב בידי הספרדים חנרו מונראל (Genaro Monreal) - מילים, ופדריקו גלינדו (Federico Galindo) - לחן, ב-1949.
השיר הפך להיות חלק מהמורשת התרבותית הספרדית, ופופולרי בקרב הטונות האוניברסיטאיות - מקהלות סטודנטים הפועלות כמסדרים עם סמלים ומסורות המועברים בירושה לאורך שנים בפקולטות שונות בספרד ואף מחוצה לה.
מקובל בנוסף לבצעו באירועים רשמיים של האוניברסיטאות, ועם סיום טקס הענקת פרס סרוונטס - הפרס היוקרתי ביותר בתחום הספרות הספרדית.
השיר זכה לביצועים רבים, בין המוכרים בעולם הוא זה של חוזליטו.
פרח הציפורן נחשב לפרח הלאומי של ספרד.
מלחמת ההתשה בבקעת הירדן