פרובסט נולד בויצ'יטה, קנזס שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. גדל בבלוויו, וושינגטון. לאחר סיום לימודיו בתיכון ניופורט ב-1980 התקבל פרובסט לאוניברסיטת סיאטל פאסיפיק ובאותו זמן עבד בחברת בואינג בתור מפיק וקריין בסרטי וידאו לשיווק מוצרי החברה. לאחר מכן, עבד כמפיק במספר סרטי קולנוע עד לעבודתו כמנחה תוכנית המציאות "הישרדות".
ב-2001 התגרש פרובסט מאשתו שלי רייט, לאחר חמש שנות נישואים. בזמנו הפנוי פעיל פרובסט בארגון של אליזבת' גלסר העוזר לילדים חולי איידס.
בשנים 2008–2009 זכה פרובסט בשני פרסי אמי בקטגוריית מנחה תוכנית המציאות הטוב ביותר.
ב-2011 השתתף בפרק בסיטקום "איך פגשתי את אמא".
בשנים 2013-2014 השתתף בשני פרקים בסיטקום "שני גברים וחצי", בעונתה האחד עשר.
ב-2016 השתתף בפרק בסדרה הקומית "במשפחות הכי טובות".
ב-2017 דיבב את דמותו בפרק בסדרת האנימציה "איש משפחה".
הגן הבוטני של ברלין
הגן הבוטני של ברלין או, בשמו הרשמי, הגן הבוטני והמוזיאון הבוטיני ברלין - דאהלם (בגרמנית: Botanischer Garten und Botanisches Museum Berlin-Dahlem) הוא גן בוטני ששטחו 430 דונמים ומוצגים בו כ-22,000 צמחים שונים. גן זה נחשב לאחד מהגנים הבוטניים הגדולים והידועים בעולם. הגן ממוקם בשכונת דאהלם ברובע שטגליץ-צלנדורף של ברלין, בירת גרמניה.
היסטוריה של הגן.
הגן הוקם בין השנים 1897–1910 על פי תוכניות של האדריכל אדולף אנגלר, במטרה לשכן בו את הצמחים הרבים שהובאו ממושבותיה של גרמניה, ומתוך רצון לחקות גנים בוטניים דומים באנגליה (גני קיו) ובצרפת (הז'רדן דה פלנט).
כיום מנוהל הגן והמוזיאון הבוטני על ידי האוניברסיטה החופשית של ברלין.
תיאור הגן.
הגן כולל מספר ביתנים וחממות ששטחן הכולם 6,000 מ"ר.
בין הביתנים ניתן למנות את ביתן ויקטוריה, בו מוצג אוסף של סחלבים, צמחים טורפים וויקטוריה מלכותית (צמח ממשפחת הנופריים); ביתן הקקטוסים; והפביליון הגדול ("Das Große Tropenhaus") - החממה הגדולה בעולם - מבנה שגובהו 25 מטרים בו נשמרת טמפרטורה קבועה של 30 °C ומוצגים בו צמחים טרופיים.
תערוכת הקבע במוזיאון הבוטני סגורה עד סוף 2022 עקב עבודות מודרניזציה. עדיין ניתן לבקר בתערוכות מיוחדות ובגן.
דינא, מלכת ירדן
המלכה דינא בנת עבד אל-חמיד (בערבית: دينا بنت عبد الحميد; 15 בדצמבר 1929 – 21 באוגוסט 2019) הייתה אשתו הראשונה של חוסיין, מלך ירדן. דינא הייתה גם דודה מדרגה שלישית של אביו טלאל, מלך ירדן.
ביוגרפיה.
דינא בנת עבד אל-חמיד נולדה בקהיר בירת מצרים. כצאצאית של חסן בן עלי וכקרובת משפחה של טלאל מלך ירדן ניתן לה תואר הכבוד הערבי שרפה של מכה. כמו ילדים רבים ממשפחות אריסטוקרטיות ערביות, היא נשלחה לפנימייה באנגליה, ובהמשך השלימה תואר בספרות אנגלית מאוניברסיטת קיימברידג' היוקרתית וכן תעודת תואר שני במדעי החברה ממכללת בדפורד, בלונדון. בעבר הייתה מרצה לספרות אנגלית ופילוסופיה באוניברסיטת קהיר. דינא הכירה את חוסיין לראשונה בזמן לימודיה בלונדון בשנת 1952.
דינא התחתנה עם חוסיין ב-19 באפריל 1955, כשהוא היה בן 19. היא הייתה מבוגרת ממנו במספר שנים ומשכילה יותר, והנישואין עד מהרה עלו על שרטון. לזוג נולדה ב-13 בפברואר 1956 בת בשם "הנסיכה עאליה בת חוסיין", אך מכיוון שנשים לא יכולות לעמוד בראשות ירדן היא לא זכתה להיות מלכת ירדן. הזוג נפרד עוד ב-1956, והתגרש ב-24 ביוני 1957. דינא נשארה בעלת התואר נסיכת ירדן. לאחר מספר שנים נישא חוסיין בשנית למונא אל-חוסיין, בתו של קצין בריטי שהתאסלמה.
באוקטובר 1970 התחתנה עם אסד סולימאן עבד אל-קאדר (צלאח תעמארי), בכיר בארגון לשחרור פלסטין. תעמארי נתפס בידי ישראל בשנת 1982 במהלך מלחמת לבנון הראשונה, ושהה בכלא הישראלי. הוא שוחרר לאחר שנה במסגרת עסקה להחלפת שבויים שניהלה דינא, יחד עם עוד 8,000 אסירים נוספים.
דינא נפטרה בעמאן ב-21 באוגוסט 2019.
דון רופר
דונלד ג'ורג' בומונט "דון" רופר (אנגלית: Donald George Beaumont "Don" Roper; 14 בדצמבר 1922, בוטלי, המפשייר - 8 ביוני 2001, סאות'המפטון) היה כדורגלן אנגלי.
קריירה.
רופר התבלט כחלוץ בעל יכולת הבקעת שערים גבוהה כבר בגיל בית הספר. הוא אותר על ידי טובי קלהר, עוזרו של המאמן טום פארקר מסאות'המפטון, וביולי 1940 הוא חתם במועדון. משחקיו הראשונים היו במסגרת המשחקים הלא רשמיים בזמן המלחמה. לאחר חידוש משחקי הכדורגל התחרותיים ב-1946 רופר הצליח לבסס את מעמדו כ"קיצוני (ימני) עם שתי רגליים חזקות".
במקביל לקריירת הכדורגל שלו הוא השתתף פעם אחת במשחק קריקט מקצועני בין המפשייר לאוניברסיטת קיימברידג'.
רופר שיחק בעונת 1946/1947 בליגה השנייה וגילה יכולת טובה, ולפיכך בסיום העונה הוחתם על ידי ארסנל תמורת 10,000£, כאשר ג'ורג' קרטיס וטום רדקין עוברים לסאות'המפטון. בהנהלת ארסנל רצו מאוד להחתים את רופר על חוזה במועדון, והמאמן טום ויטאקר הגיע לסאות'המפטון כ-11 פעמים במסגרת המשא ומתן.
רופר הפך עד מהרה לשחקן הרכב קבוע בארסנל, ובעונת האליפות 1947/1948 הוא השתתף ב-40 משחקים שבהם הבקיע 10 שערים. הוא עבר לעמדת הקיצוני השמאלי בעונת 1949/1950, אך הוחלף על ידי דניס קומפטון לקראת משחק גמר גביע ה-FA של 1950, שהסתיים בניצחון של ארסנל. רופר חזר לעמדה זו בעונה שלאחר מכן, והמשיך לשחק בה במשך חמש עונות נוספות. הוא השתתף בהפסד ארסנל לניוקאסל יונייטד בגמר גביע ה-FA של 1952, אך במשחק זה הוא נאלץ לסגת לעמדת הבלם האחורי על מנת להחליף את וולי ברנס שנפצע.
עונת 1952/1953 הייתה מוצלחת מאוד מבחינת רופר, ובמהלכה הוא זכה עם ארסנל באליפות נוספת והשתתף במשחק אחד של נבחרת אנגליה ב' (אם כי מעולם לא שיחק בנבחרת הבכירה). ב-1952 הוא גם הבקיע חמישה שערים במשחק ידידות נגד היברניאן, שהיה אחד מהראשונים במדינה ששוחקו לאור הזרקורים.
רופר היה שחקן הרכב קבוע במשך שתי עונות נוספות, אך בעונת 1955/1956 איבד ממעמדו ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. הוא שיחק במדי ארסנל ב-321 משחקים, בהם הבקיע 95 שערים.
בינואר 1957 הוא חזר לשחק עבור מועדון הכדורגל סאות'המפטון שהתדרדר עד לליגה השלישית, התמנה לתפקיד הקפטן ושיתף פעולה עם שחקנים כגון דרק ריבס וטרי פיין הצעיר. בסוף העונה רופר הסתכסך עם הנהלת סאות'המפטון על תנאי העסקתו, וטען שהבטחות שניתנו לו על ידי טד בייטס לקבל תפקיד של מאמן כושר לא קוימו. רופר עזב את סאות'המפטון בכעס רב, ולאחר מכן סירב להשתתף באירועים של המועדון או לבקר באצטדיון הדל.
רופר פרש ממשחק פעיל ב-1963 לאחר ששיחק עבור ויימאות' ודורצ'סטר טאון. לאחר פרישתו הוא עבר להתגורר בסאות'המפטון ועבד כמהנדס.
חלוץ מרכזי
צא&quot;ח
תמונת פספורט
תמונת פַּסְפּוֹרְט (על פי האקדמיה ללשון העברית: תְּמוּנָה מְזַהָה) היא תצלום פניו של אדם, המשמשת לתעודת פספורט, תעודת זהות, רישיון נהיגה או תעודות רשמיות אחרות.
מפרט לתמונת פספורט חוקית.
למרות שבכל מדינה ישנו מפרט שונה לתמונות פספורט, החוקים הבאים תקפים ברוב המדינות:
ניתן לצלם תמונות פספורט ברוב חנויות הצילום, ולקבל תמונות העונות על הדרישות. ישנה גם אפשרות להכין תמונות פספורט לבד בתוכנת עריכה גרפית או בשירות מקוון.
מפרט במדינת ישראל.
בנוסף למפרט הנ"ל, הדרישות לתמונת פספורט חוקית במדינת ישראל הן:
שרית ברוך
שרית ברוך-סרי
חבורת סימטריות הנקודה
ג'ון רדפורד
ג'ון רדפורד (אנגלית: John Radford; נולד ב-22 בפברואר 1947 בהמסוורת', יורקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
רדפורד שיחק לאורך רוב הקריירה שלו כחלוץ מרכזי (לעיתים גם כקיצוני ימני) בארסנל. הוא הצטרף למועדון כשחקן מתלמד ב-1962, והפך למקצוען בפברואר 1964. הוא היה מבקיע שערים פורה בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק נגד וסטהאם יונייטד ב-21 במרץ 1964 (המשחק היחיד שלו באותה עונה). רדפורד שיחק 15 פעמים בעונה שלאחר מכן, והפך למבקיע השלושער הצעיר ביותר בתולדות ארסנל. השלושער הובקע במשחק נגד וולבס שנערך ב-2 בינואר 1965, כאשר רדפורד היה בן 17 שנים ו-315 ימים.
בתחילת עונת 1965/1966 רדפורד היה לשחקן הרכב קבוע בארסנל, והתבלט בתפקידו תחת הדרכתו של המאמן ברטי מיי; בעונת 1968/1969 הוא עבר לשחק בעמדת הקיצוני הימני, ולמרות זאת הבקיע 19 שערים והצליח להוביל את ארסנל לגמר גביע הליגה. יכולתו הטובה של רדפורד התבטאה גם בהישגים של ארסנל; בעונת 1969/1970 הוא הבקיע פעם נוספת 19 שערים, וסייע לארסנל לזכות בגביע ערי הירידים שהיה התואר הראשון של המועדון מזה 17 שנים; רדפורד הבקיע את השער השני בניצחון 3:0 במשחק השני של הגמר, שהסתיים בניצחון של ארסנל בתוצאה 4:3 בסיכום שני המשחקים.
רדפורד חזר לעמדת החלוץ המרכזי שאליה היה רגיל. בעונת 1970/1971 הוא הבקיע 21 שערים (שיא אישי), והיה שותפו להתקפה של ריי קנדי שהבקיע 26 שערים. רדפורד היה חלק משמעותי בסגל ארסנל שזכה בדאבל באותה עונה, וגם לבישוליו הייתה חשיבות רבה; רדפורד בישל לקנדי את שער הניצחון במשחק החוזר נגד סטוק סיטי בחצי גמר גביע ה-FA, ובישל את שני השערים של ארסנל במשחק הגמר לאדי קלי וצ'ארלי ג'ורג'.
רדפורד שיחק במדי נבחרתא אנגליה עד גיל 23 במקביל להצלחותיו בארסנל. הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה הבוגרת הייתה במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת רומני ב-15 בינואר 1969. אולם, מאמן הנבחרת סר אלף ראמזי לא המשיך לזמן את רדפורד למשחקי הנבחרת, ומשחקו האחרון במדיה היה נגד נבחרת שווייץ ב-13 באוקטובר 1971; רדפורד לא הבקיע בשני המשחקים.