למה לובשת הזברה פיז'מה?
למה לובשת הזברה פיז'מה
בד דנים
דנים (בצרפתית: Denim) הוא אריג כותנה שזור אלכסונית (Twill) כך שחוטי הערב עוברים מעבר לשני חוטי שתי או יותר, ובסטייה (offset) משורה לשורה. מקור שם הבד הוא בעיר נים שבצרפת, בה יוצר הבד לראשונה על ידי משפחת אנדרה (André). הבד נודע בתחילה בשם "Serge de Nîmes" (בצרפתית: "סרז' מ-נים") ועם השנים השם התקצר ל-"de Nîmes" ובאיות מודרני Denim. הבד ידוע כבד ממנו עשויים מכנסי ג'ינס.
לעומת בדי קנבס בהם שני צידי הבד זהים, שיטת האריגה בדנים יוצרת הבדל בין שני צידי הבד כך שבבד דנים מחוטי ערב צבעוניים, הצד שבו חוטי הערב עוברים מעל מספר חוטי שתי נראה צבעוני יותר מהצד ההפוך. במכנסי ג'ינס, חוטי הערב הם לרוב בצבע כחול (או אינדיגו) וחוטי השתי לבנים, כך שמתקבל גוון כחול בצד החיצוני של המכנסים וגוון בהיר-לבן בצד הפנימי.
הדילוג על מספר חוטי שתי בשזירת הדנים עושה את הבד גמיש יותר ומתאים יותר ללבישה מבדים בשזירה ללא דילוגים. בזכות שזירה זו הדנים גם נוטה להתקמט פחות מבדים אחרים. כמו כן, המרווחים בדילוגי חוטי הערב מאפשרים שזירה צפופה של מספר חוטים רב, דבר המשפר את עמידות הבד בפני מעבר מים ואוויר. השימוש בבד הדנים נפוץ לצורכי עבודה וליצירת ריפוד עמיד מאחר שדוגמת הבד ומרקמה אינם חלקים ולכן כתמים נראים עליו פחות בבירור.
לאחר צביעת הבד בייצור בגדים מדנים, הבד עובר שטיפה לריכוך הבד ולשם הפחתה או מניעה של התכווצותו בכביסה. בד דנים שלא עובר תהליך שטיפה בזמן ייצור הבגד (נקרא גם דנים "יבש" או raw denim) נוטה לדהות, דבר הנחשב לרוב רצוי, בעיקר באזורי הבד בהם התנועה רבה יותר כמו הירכיים העליונות באזור המפשעה ואחורי הברכיים. במכנסיים שעוברים שטיפה בזמן הייצור מושג אפקט דומה של דהייה ושחיקה באמצעות מכונות.
זאק גליפיאנאקיס
אליאב לילטי
אליאב לילטי (נולד ב-20 באוקטובר 1964) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה.
אליאב לילטי נולד וגדל בבאר שבע. בצה"ל שירת כמדריך חובשים. בתום שירותו הצבאי נסע לחו"ל לשנתיים וחצי. בשובו, החליט ללמוד קולנוע בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
ביים שלושה פרקים בסדרה המוקומנטרית, "דו"ח איבגי סויסה", בכיכובם של משה איבגי ומאיר סויסה (1999). ביים חמישה פרקים במסגרת העונה הראשונה של התוכנית הקומית "זבנג!" (2000).
היה במאי תשדירי בחירות 1999 ובחירות 2001 עבור אהוד ברק וקמפיין מפלגת העבודה.
ערך סרטים תיעודיים שביימה אריאלה אזולאי.
כתב, ביים וערך את "המון לא מלוכד נשלט ביתר קלות" – תערוכת יחיד של וידאו ארט, בגלריה "היינריך בל". התערוכה התעסקה בהמון והתייחסה לשפת הגוף ולהתנהגות במרחב הציבורי. היא התבססה במידה רבה על עולם הריקוד וספרי ההדרכה לריקוד.
עבד במשך שש שנים כמנהל קריאטיב במחלקת פרומו, "שידורי קשת" (2007-2001). במסגרת זו היה אחראי על קידום מרבית תוכניות "קשת" המרכזיות, השקת וקידום ערוץ "ביפ" ואתר "קשת".
ביים פרסומות, פרומואים וקמפיינים עבור כל ערוצי הטלוויזיה; בהם קמפיין לחמישייה הקאמרית שזכה בפרסים בניו יורק ובישראל.
ביים את תוכנית המציאות "פרויקט מסלול", בהנחיית שירז טל (2009). ביים את הסדרה התיעודית "אבודים" שהנחתה צופית גרנט בערוץ 2, התוכנית איחדה בני משפחה שהקשרים ביניהם אבדו (2011).
ביים את סדרת הטלוויזיה התיעודית "כך ראינו", המבוססת על סרטים ביתיים שצולמו בישראל משנות השלושים ועד סוף שנות השבעים ומנסה להציג באמצעותם את ההיסטוריה המקומית. הסדרה הוסבה לסרט בן מאה דקות עבור פסטיבל הקולנוע ירושלים. הסרט הוקרן בסינמטקים ברחבי הארץ.
בשנים 2012-2007 עבד על סרט הקולנוע העצמאי "מעשייה אורבנית", הסרט הוקרן בפסטיבל קולנוע דרום 2012 וייצא להקרנה בסינמטקים בראשית 2013.
ביים את הסדרה "קישון - שמו הולך לפניו" עבור ערוץ 8 .
ב-2020 ביים ועורך עבור "יס דוקו" סרט דוקומנטרי על חייו של מאיר אריאל - "מאיר אריאל — שיר כאב". ובשלבי הפקה ראשונים של "האלגוריתם הגנטי". פיצ'ר עלילתי.
חיים אישיים.
אליאב לילטי נשוי, מתגורר ביפו ולו שלושה ילדים.
תיאודור דיסטרברג
תיאודור דיסטרברג (בגרמנית: Theodor Duesterberg; 19 באוקטובר 1875 - 4 בנובמבר 1950) היה קצין גרמני, מנהיג מיליציית קסדת הפלדה ברפובליקת ויימאר ומועמד הימין השמרני לנשיאות הרפובליקה ב-1932 מול פאול פון הינדנבורג ואדולף היטלר.
תולדות חייו.
נולד בדרמשטאדט והצטרף לצבא הפרוסי ב-1893. ב-1900 היה חלק מחיל המשלוח למזרח אסיה והשתתף בקרבות מרד הבוקסרים בסין. לפני מלחמת העולם הראשונה נשא במשרות פיקוד שונות ובמהלך המלחמה שירת במשרד המלחמה והגיע לדרגת לויטננט קולונל. עם תום המלחמה וקבלת הסכם ורסאי, אותו ראה כהשפלה לגרמניה, התפטר מהצבא.
ב-1919 הצטרף למפלגת העם הלאומית הגרמנית אך ב-1923 פרש ממנה והצטרף להנהגת "קסדת הפלדה" כסגנו של ראש הארגון ומייסדו, פרנץ זלטה. תחת הנהגתו הפך הארגון עד ל-1930 לכוח החמוש והמאומן הגדול ביותר ברפובליקה עם 500,000 חברים. ב-1929, במסגרת הדיונים בפרלמנט על קבלת תוכנית יאנג, הנהיג דיסטרברג את חזית ההתנגדות לתוכנית ולמען משאל עם תוך יצירת ברית עם אלפרד הוגנברג והיטלר. כן היה שותף בחזית קצרת-הימים של הוגנברג, היטלר והליגה הכול-גרמנית נגד קנצלר גרמניה היינריך ברינינג ב-1931.
בבחירות לנשיאות גרמניה שהתקיימו ב-1932 הריצו אנשי ארגון "קסדת הפלדה" והימין השמרני את דיסטרברג למשרה מול הנשיא המכהן, פון הינדנבורג הישיש, מועמד הקומוניסטים ארנסט תלמאן ומועמד המפלגה הנאצית, היטלר. דיסטרברג זכה רק ב-6.8% מהקולות, לאחר קמפיין נאצי שטען שאיננו ארי מספיק ושיש לו שורשים יהודיים.
עם עליית הנאצים לשלטון ומיזוג "קסדת הפלדה" לתוך האס אה, במסגרת תהליך ההאחדה (גְלָיְכְשָׁלְטוּנְג "Gleichschaltung"), התפטר דיסטרברג מתפקידו בארגון. ב-2 ביולי 1934 נאסר דיסרברג במסגרת "ליל הסכינים הארוכות", בו חיסל היטלר את ראשי האס אה שחשד בנאמנותם, ונשלח לזמן קצר לדכאו.
בשנת 1949 פרסם דיסטרברג את ספרו "קסדת הפלדה והיטלר" ("Der Stahlhelm und Hitler"), בו ניסה להצדיק את דרכו ולהוכיח את עצמאותה של המיליצייה מן המפלגה הנאצית וטירוף האנטישמיות שלה. כשנה לאחר מכן מת בהמלין.
זמביזיה
זמביזיה (באנגלית: Zambezia) הוא סרט אנימציה קומי בסוגת הפנטזיה בתלת מימד, המבוסס על ציפורי אפריקה, שצולם בדרום אפריקה והופץ בנובמבר 2012.
עלילה.
הסרט מספר על קאי, בז נודד צעיר שחי עם אביו, טנדאי. לאחר שמכרה ותיקה של אביו, גוגו, חסידת האוכף, מתרסקת לתוך הקן שלהם, ואחרי שיחה לא ארוכה במיוחד אבל משכנעת, מחליט קאי לצאת לחפש את זמביזיה, עיר הציפורים.
לאחר מסע ארוך הוא מגיע לעיר יחד עם קבוצת מגלנים הודיים ומגלה שהעיר בנויה בתוך עץ ענק על שפת מפל. ופוגש את זה-קל, תחמס מדריך תיירים שמנמן שמנסה למכור לו הצעות עסקיות כגון הצטרפות להוריקנים. קאי מנסה להצטרף ועובר את מבחן הקבלה בהצלחה רבה. אבל לאחר מכן מודח בידי מפקד ההוריקנים.
באותו הזמן בודזו, לטאת כוח מרושעת, חוטף את טנדאי ומתכנן לפלוש לזמביזיה. קאי מנסה לעצור את הפלישה יחד עם שאר ציפורי זמביזיה. לאחר קרב ממושך מצליחים קאי ושאר תושבי זמביזיה לעצור את בודזו, ומפילים אותו לקרקעית התהום, אך אחת הציפורים מסתבכת ברשת שעטפה את בודזו, קאי מזנק להציל אותה, ומצליח.
לאחר הקרב קאי מקבל עיטור כבוד מראש העיר זמביזיה, ומצטרף להוריקנים.
ג'ייסון בורן
נובה (פירושונים)
תאודור דיסטרברג
תאודור דוסטרברג
לני שחף
לני שחף (נולדה ב-9 במאי 1970) היא שחקנית ובמאית ישראלית.
קורות חייה.
לני שחף נולדה וגדלה בנתניה לבלה וזלמן שחף. הוריה היו אנשי עסקים. בלה היא רואת חשבון ומעצבת תלבושות ועיצבה את התלבושות של לני בהצגות ששיחקה בילדותה.
הופעתה הראשונה על הבמה הייתה בגיל שש כשלמדה בבית הספר "הבוסתן" של מיקי וזאביק מרין. בהיותה בת שמונה נסעה עם משפחתה לניירובי, קניה לרגל עבודתו של אביה. היא למדה ב-ISK, והמורה שלה לדרמה היה קית' פירסון. מגיל 11 עד גיל 16 שיחקה שם בתיאטרון הלאומי של קניה, בהנהלתו של פוקלנד. שיחקה במחזות זמר שונים. הראשון שבהם היה בתפקיד אדלייד ב"ברנשים וחתיכות", אחר-כך גולדה ב"כנר על הגג", ואמילי ב-Our Town, מאת ארתור מילר. בכיתה י"ב שבה לישראל על מנת לשרת בצבא. בצה"ל שירתה באבו כביר וניתחה דו"חות תאונות של חיל האוויר. התחילה ללמוד בלשנות באוניברסיטת תל אביב וכעבור זמן קצר טסה לדרום אפריקה ביחד עם בן-זוגה, התגוררה שנה בקייפטאון ואז שבה לישראל.
היא בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב (1995). בין מוריה היו הפרופסוריות נולה צ'לטון, רות קנר ונורית יערי. ב-1993 שיחקה בהצגה "פולחן חורף", בבימויה של רות קנר, על פי דן צלקה, שהוצגה בתיאטרון האוניברסיטה. בהיותה בת 25, בשנה השלישית ללימודיה, שיחקה בהצגה "הבאקכות" בתיאטרון האוניברסיטה, בבימויו של דורון תבורי, דבר שהוביל לשיתוף פעולה ממושך בין השניים.
חודשיים לפני סיום לימודיה החלה שחף לשחק בתיאטרון באר שבע, בניהולו של גדי רול. תפקידה הראשון היה במחזה היעקוביני "המתחזה", בבימויו של הבמאי היהודי-אמריקאי רוברט וודרוף. שיחקה בתפקיד הראשי של ביאטריס, דוכסית צעירה שמתאהב בה המשרת הזקן דה פלורס (דורון תבורי). תפקיד זה זיכה אותה "בתגלית השנה" מטעם עיתון העיר. בהצגה שיחקו גם עמוס לביא, אלון אופיר, אביטל פסטרנק ודן תורן. לאחר מכן שיחקה ב"היהודי זיס" בבימויו של וודרוף, שעוסק ביהודי שנצלב בסוף הצגה. בהצגה שיחקו גם דורון תבורי כיהודי זיס וכן גל זייד ושרית וינוגרד.