שלמה שְחורי (1909 – 16 במרץ 1976) היה עיתונאי ישראלי, ראש מערכת עיתון "דבר" בחיפה (1955–1975).
שחורי נולד ב-1909 בפולין, ובשנת 1930, כשהיה בן 21, עלה לארץ ישראל. בשנות ה-40 הצטרף כעיתונאי ב"דבר", ומאמצע שנות ה-50 עד פרישתו לגמלאות ב-1975 היה ראש מערכת העיתון בחיפה ובצפון. כיהן כיו"ר אגודת העיתונאים בחיפה, חבר הנהלת האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל וחבר הוועד הפועל של מועצת העיתונות בישראל.
התגורר בשדרות או"ם 38 בחיפה.
שחורי נפטר ב-1976 במרכז רפואי כרמל מסרטן, בן 67 במותו.
נקבר בבית העלמין בכפר סמיר.
הותיר אישה, אהובה, ארבע בנות: שולמית, נירה, לאה ודינה, ונכדים.
ש. שחורי
ש' שחורי
וייז
וייז (Wise) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית ומשמעותו חכם.
דייוויד מוריסי
דייוויד מארק מוריסי (באנגלית: David Mark Morrissey; נולד ב-21 ביוני 1964) הוא שחקן ובמאי קולנוע אנגלי.
מוריסי נולד בליברפול, אנגליה שבממלכה המאוחדת, וגדל באזור קנזינגטון ונוטי-אש שבעיר. הוא למד משחק ב-Everyman Youth Theatre. בגיל 18 לוהק לסדרת הטלוויזיה "קיץ אחד" שבעקבותיה זכה להכרה ברחבי בריטניה. אחרי השתתפותו בסדרה החל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ולשחק בלהקה השייקספירית המלכותית ובתיאטרון הלאומי.
בשנות התשעים הרבה לגלם שוטרים וחיילים אם כי שיחק גם בתפקידים נוספים כמו ברדלי הדסטון בסדרת הדרמה "ידידנו המשותף" (1998), כריסטופר פינצי בסרט הקולנוע "הילרי וג'קי" (1998). בהמשך קיבל תפקידים נוספים בסרט "קולות" (2000) וב"המנדולינה של קפטן קורלי" (2001). ב-2003 זכה לשבחים על משחקו בסדרת הטלוויזיה "שם המשחק" ובסרט "העסקה" לצידו של מייקל שין כשגילם את דמותו של גורדון בראון. על "שם המשחק" הוא היה מועמד לפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, וזכה בפרס מטעם Royal Television Society. החל משנת 2004 הוא היה הקריין של תוכנית "מי אתה חושב שאתה?".
בשנים הבאות שיחק בתפקידים ראשיים במיני-סדרה "תבונה ורגישות" (2008), "Red Riding" (2009), נער משום מקום (2009) ובסרט "צנטוריון" (2010). ב-2010 הוא כיכב בסדרת הטלוויזיה "ת'ורן" בהפקתו.
ב-2008 חזר להופיע על הבמה במחזה של ניל לביוט "In a Dark Dark House". ב-2011 שיחק בתפקיד הראשי במחזה "מקבת'" בהפקה של "ליברפול אברימן". בשנה לאחר מכן קיבל את תפקיד "המושל" בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים".
כבמאי מוריסי חתום על סרטים קצרים ודרמות טלוויזיוניות בהם "Sweet Revenge" (2001), ו-"Passer By". סרטו הראשון באורך מלא "Don't Worry About Me" הוקרן לראשונה ב"פסטיבל הסרטים של לונדון" בשנת 2009 ושודר ב-BBC במרץ 2010.
ביוגרפיה.
ילדות ונעורים.
מוריסי נולד בליברפול הילד הרביעי של ג'ו וג'ואן. אחיו הגדולים הם טוני ופול ואחותו קארן ליין. הם גרו ברחוב סלדון בקנזינגטון שבליברפול בבית שהיה שייך למשפחתו עוד ממפנה המאה העשרים. סבתו התחתנה בבית הזה ואמו נולדה שם. ב-1971 עברה המשפחה לבית גדול ומודרני יותר באזור נוטי אש (Knotty Ash). מאוחר יותר הבית ברחוב סלדון נהרס.
בילדותו התעניין מוריסי בקולנוע, בטלוויזיה ובמחזות זמר בהשתתפות ג'ין קלי. הוא החליט שברצונו להיות שחקן אחרי שראה בטלוויזיה את הסרט "Kes". מורתו בבית הספר היסודי, מיס קלר, עודדה אותו בשאיפה זו וליהקה אותו בתפקיד הדחליל בהצגה "הקוסם מארץ עוץ", למד בבית הספר התיכון דה לה סאל, בו לא היו שיעורי דרמה, ולדבריו החשש מבריונות הניאה את התלמידים מלהשתתף בשיעורים. בעצת בן דודו הצטרף מוריסי ללהקת התיאטרון לצעירים "Everyman Youth Theatre". בשבועות הראשונה היה ביישן ולא הצטרף לסדנאות. בסופו של דבר החל להשתתף והופיע בהפקה "Fighting Chance" מחזה על המהומות בליברפול.
בגיל 14 היה אחד משני חברי התיאטרון הצעירים שישבו במועצת המנהלים של "Everyman Theatre". איאן הארט, שהיה חברו מגיל חמש, היה בני דורו בתיאטרון וכן היו קתי טייסון והאחים מארק וסטיבן מקגאן. מוריסי התיידד עם האחרים מקגאן והם הכירו לו את אחיהם פול שהיה אז בהפסקה מלימודיו ב-RADA. כשהיה מוריסי בן 15 חלה אביו ונפטר מדימום בגיל 54. בגיל 16 עזב את לימודיו והצטרף ללהקת תיאטרון וולבהמפטון שם עסק בתפאורה ובתלבושות.
קריירת משחק.
הסדרה One Summer ולימודים ב-RADA.
ב-1982 עבר מוריסי מבחן בד לסדרה "One Summer" (קיץ אחד) של וילי ראסל ביורקשייר טלוויז'ן וצ'אנל 4. הסדרה עוקבת אחרי שני נערים מליברפול שקיץ אחד ברחו מבתיהם לוויילס. לראסל היה קשר עם תיאטרון אברימן במשך שנים רבות, ומוריסי ראה אותו בתיאטרון אם כי השניים לא הוצגו זה פני זה. מורסי השתתף לפחות בשמונה אודישנים, באחד מהם קרא את התפקיד של איקי (Icky) יחד עם פול מקגאן שנבחן על התפקיד של בילי. מקגאן, המבוגר ממוריסי בחמש שנים, חש שהוא מבוגר מכדי לשחק בתפקיד נער בן 16, והוא ויתר על התפקיד לטובת מוריסי. ספנסר לי שיחק כאיקי ואיאן הארט שיחק בתפקיד משנה כראביט. לראסל היו חילוקי דעות מקצועיים עם הבמאי, גורדון פלמינג, ועם המפיק, קית' ריצ'רדסון, על הליהוק של מוריסי בן ה-18 לתפקיד. ראסל עזב את הסדרה ושמו הוסר מרשימת הקרדיטים. אחרי חמישה חודשים של צילומי הסדרה, נסע מוריסי לטיול בקניה עם בני דודיו. כשחזר לבריטניה הסדרה כבר שודרה, והחלו לזהות אותו ברחוב.
מוריסי תכנן ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) בלונדון, אך עמיתיו בתיאטרון עודדו אותו לוותר על הלימודים כיוון שכבר היה חבר באיגוד השחקנים (Equity). ג'יימס הייזלדין, ששיחק איתו ב-"One Summer" שכנע אותו בכל זאת ללכת ללמוד. והוא נסע ללונדון לשנה. בהיותו בלונדון התגעגע לביתו, וכמו כן לא נהנה מלימודיו ב-RADA. בביקור בליברפול אמר שהוא שוקל לעזוב את הקולג'. אך פול מקגאן פגש אותו בלונדון והרגיע אותו שגם הוא עצמו עבר את שלב הגעגועים כשהתחיל ללמוד. מוריסי סיים את לימודיו ב-RADA ב-1 בדצמבר 1985.
משחק בתיאטרון ותחילת ההופעות בטלוויזיה.
אחרי שנה ב-RADA חזר מוריסי לליברפול ושיחק ב-"WCPC" ב"ליברפול פלייהאוס". אחר כך שיחק במחזה "Le Cid" ובהלילה השנים עשר בלהקת התיאטרון "Cheek by Jowl". ב"רויאל שייקספיר קומפני היה חבר שנתיים ועבד בעיקר עם הבמאית דבורה וורנר. ב-1988 הוא גילם את באסטרד במחזה "המלך ג'ון". עוד שיחק בתיאטרון המלכותי הלאומי בתפקיד הראשי במחזה "פר גינט" בבימויו של דקלן דונלן. בתקופה זו חי בשכונת וייט סיטי שבלונדון עם שותפים לדירה ולעיתים קרובות היו קורבנות לפריצה.
תפקידו השני בטלוויזיה היה בשנת 1987 בעיבוד לטלוויזיה של "Cause Célèbre", מחזה מאת טרנס רטיגן, בו גילם את ג'ורג' באומן, נהג בן 18 שהאובססיה שלו לגבי המעסיקה והמאהבת שלו אלמה רטנבורי (הלן מירן) גורמת לו לרצוח את בעלה. בסוף שנות השמונים פגש מוריסי לראשונה את הבמאי ג'ון מאדן. מאדן חיפש לסרטו "The Widowmaker" שחקן שיגלם אדם רגיל ההופך לרוצח המונים. כבר מהאודישן הראשון ידע שמוריסי מתאים לתפקיד. שנה אחר כך הופיע מוריסי בתפקיד תסאוס בסדרת הטלוויזיה סיפורי עמים שביים מאדן (הפרק "תזאוס והמינוטאור", 1991), וכג'ון הקטן בסרט "רובין הוד" בבימויו של ג'ון ארווין משנת 1991. סרט זה יצא במקביל ל בכיכובו של קווין קוסטנר שהיה שובר קופות, וסרטו של ארווין נותר בצל. במשך שמונה חודשים היה מוריסי מחוסר עבודה, לבסוף לוהק כבלש משטרה בדרמה "Clubland" של ה-BBC.
בשלב זה של הקריירה ניסה מוריסי לא להיות מזוהה עם תפקידי שוטרים או חיילים, אבל בשל תפקידו ב-"The Widowmaker" הוא קיבל הצעות רבות של דמויות אובססיביות. הוא שיחק בתפקיד שוטר ב-"Black and Blue", ב-"Framed", "בין השורות" וב-"Out of the Blue". כחייל גילם את דמותו של אנדי מקנב בסרט "The One That Got Away" (פול גרינגראס, 1996). את התסריטאי פיטר באוקר פגש מוריסי כששיחק בעונה השנייה של "Out of the Blue". ב-1994 גילם את גרי בירץ' בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "The Knock", ואת סטיבן פיני (Finney) בסדרה בת 6 פרקים של ITV. בסדרה הוא מגלם את אותה דמות ששיחק סטינג בסרט "יום שני הסוער" (מייק פיגיס, 1988). הוא היה הבחירה הראשונה לתפקיד והיה צריך ללמוד לנגן בקונטרבאס.
תפקידים ראשיים בשנות ה-90.
בשנות התשעים ביסס מוריסי את מעמדו כשחקן ראשי. ב-1996 הופיע בתפקיד מייקל רייד בדרמה של טוני מרצ'נט "Into the Fire", ושנה אחר כך גילם את שון סות'רנס בסדרת הדרמה של מרצ'נט "Holding On". על תפקיד זה היה מועמד לפרס "אגודת הטלוויזיה המלכותית" (Royal Television Society) כשחקן הטוב ביותר. ב-1998 שיחק לצידו של פול מקגאן במיני-סדרה "ידידנו המשותף"עיבוד הטלוויזיוני לרומן באותו שם. כחובב הספר רצה לגלם את דמותו של יוג'ין רייבורן, אך מקגאן קיבל את התפקיד. הבמאי ג'וליאן פארינו ייעד למוריסי את תפקיד מנהל בית הספר ברדלי הדסטון, תפקיד שבו מוריסי לא היה מעוניין, אך שינה את דעתו כשקרא את התסריט, וראה שחוסר האהבה לדמות והרצון שלו לעלות במעמד חברתי הם הגורמים לבעיות הנפשיות שלו. באותה שנה שיחק בתפקיד כריסטופר "קיפר" פינצי בסרטו של אנאנד טאקר "הילרי וג'קי". זואי ויליאמס תארה בגארדיאן את תפקידיו ב"ידידנו המשותף" וב"הילרי וג'קי" כפריצת הדרך בקריירה שלו.