להמחשת הצורך בפעולה אטומית, נסתכל על הפשטה של הפקודות שמרכיבות את פעולת הקידום (הגדלה ב-1 של ערך בזיכרון, increment):
1. התהליך קורא מהזיכרון את הערך שבמקום X
2. התהליך מגדיל את הערך ב-1
3. התהליך כותב למקום X את הערך החדש
כעת נסתכל על 2 תהליכים שמבצעים פעולת קידום על אותו מקום בזיכרון. כיוון שיש לנו מעבד יחיד, הרי שכדי ששני התהליכים יבצעו את הפעולה, חייבת להיות החלפת הקשר.
תרחיש ראשון (תקין).
1. תהליך א' קורא מהזיכרון את הערך שבמקום X
2. תהליך א' מגדיל את הערך ב-1
3. תהליך א' כותב למקום X את הערך החדש
מתבצעת החלפת הקשר
4. תהליך ב' קורא מהזיכרון את הערך שבמקום X
5. תהליך ב' מגדיל את הערך ב-1
6. תהליך ב' כותב למקום X את הערך החדש
הערך גדל פעמיים: פעם על ידי תהליך א', ולאחר מכן פעם נוספת על ידי תהליך ב'. זו התוצאה הרצויה.
תרחיש שני (תוצאה שגויה).
1. תהליך א' קורא מהזיכרון את הערך שבמקום X
2. תהליך א' מגדיל את הערך ב-1
מתבצעת החלפת הקשר
3. תהליך ב' קורא מהזיכרון את הערך שבמקום X
4. תהליך ב' מגדיל את הערך ב-1
5. תהליך ב' כותב למקום X את הערך החדש
מתבצעת החלפת הקשר
6. תהליך א' כותב למקום X את הערך החדש
הערך גדל לבסוף רק פעם אחת: השינוי שביצע תהליך ב' נדרס על ידי הכתיבה לזיכרון של תהליך א'.
אם פעולת ההגדלה הייתה פעולה אטומית הרי שהחלפת ההקשר שהתבצעה אחרי שלב 2 לא הייתה אפשרית, והשגיאה הייתה נמנעת.
בעיבוד מקבילי הסיכון גדול עוד יותר כיוון שמספר מעבדים פועלים במקביל ועובדים על זיכרון משותף, על כן חשיבות השימוש בפעולות אטומיות גדלה.
פעולות אטומיות נפוצות.
מעבדים שונים במחשבים שונים מאפשרים פעולות אטומיות שונות. פעולות נפוצות הן:
רוב הפעולות האטומיות מחזירות את הערך הקודם שהיה ביחידת הזיכרון לפני הפעולה.
חוגי הסיירות של הקק&quot;ל
השריר כופף האצבעות העמוק
השריר כופף האצבעות העמוק (TA: Musculus flexor digitorum profundus, FDP) הוא שריר באמה, המכופף את אצבעות כף היד.
תיאור.
תחילתו של השריר בעצם הגומד ומעט גם בקרום הבין-גרמי (הממברנה בין החישור לגומד). השריר עמוק יותר מהשריר כופף האצבעות השטחי. לכופף האצבעות העמוק כמו גם לכופף האצבעות השטחי, יש ארבעה גידים ארוכים יחסית אשר נעים לאורך האמה ונכנסים לכף היד דרך מנהרת שורש כף היד, ונצמדים לחלק הכפי של עצמות האצבעות, לגלילים. השריר לא נאחז בעצמות האגודל.
גידי כופף האצבעות העמוק נאחזים בגלילים המרוחקים בעוד שגידי כופף האצבעות השטחי נאחזים בגלילים האמצעיים. קצות הגידים השטחיים של השריר השטחי מפוצלים לצורת V ששני ראשיו מחוברים משני צידי הגליל האמצעי. דרך המרווח שבצורת ה- V עוברים הגידים העמוקים של השריר העמוק ונמשכים עד לגלילים המרוחקים.
הפעולה העיקרית של השריר כופף האצבעות העמוק היא כיפוף של המפרק שבין הגלילים המרוחק, והוא מסייע בפעולות כיפוף של כל המפרקים מעליהם הוא עובר.
עצבוב.
השריר כופף האצבעות העמוק מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העצב הבין-גרמי הקדמי של עצב התווך ודרך עצב הגומד. הצד התיכון של השריר אשר מכופף את אצבעות 4 ו- 5 מעוצבב על ידי עצב הגומד, ואילו הצד הצידי של השריר, אשר אחראי לכיפוף האצבעות 2,3,ו- 4, מעוצבב על ידי עצב התווך.
נבחרת הרפובליקה-המרכז אפריקאית בכדורסל
נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הרפובליקה המרכז-אפריקאית.
הנבחרת זכתה פעמיים באליפות אפריקה בכדורסל: בשנת 1974 אירחה הרפובליקה המרכז-אפריקאית את האליפות וניצחה בגמר את סנגל. בשנת 1987 זכתה שוב הנבחרת באליפות לאחר ניצחון בגמר על מצרים.
הנבחרת התמודדה פעם אחת במשחקים האולימפיים בשנת 1988 וסיימה במקום העשירי.
הנבחרת התמודדה פעם אחת באליפות העולם בכדורסל בשנת 1974 וסיימה במקום ה-14 האחרון.
כבאביר
כבאביר (בערבית: كبابير) היא שכונה במערב העיר חיפה, אשר ראשיתה בכפר ששכן באותו מקום. השכונה מזוהה עם בני הקהילה האסלאמית האחמדית. מסגד הקהילה וצריחיו הוא סימן ההיכר הבולט למרחוק. מקור שם השכונה במילה כובאר (וברבים כבאביר), שיח צלף בערבית. על פי סברה אחרת מקור השם הוא "כובברה" "בורות סיד", מקור פרנסתם של בוני הכפר.
הקמת הכפר.
ראשית הכפר בהגירתה של משפחת עודה מהכפר נעלין שבבנימין. אבי המשפחה וחמשת ילדיו נמלטו ב-1850 מהשומרון, ככל הנראה בשל חובת הגיוס לצבא העות'מאני. המשפחה הייתה מוסלמית סונית והשתייכה לזרם הסופי השאזלי אשר מרכזו היה בעכו. תחילה גרה המשפחה בכפר טירה שם היו להם קרובי משפחה, אך לאחר מכן עברה לגור במערה ביחד עם עדר הצאן, בשלוחה של הר הכרמל סמוך למקורות מים, בין נחל שיח ונחל עמיק. על פי הסברה הרווחת בכפר השתרע הכפר על פני השלוחה כולה, אך במפת פון מולינן מופיע השטח כאתר התיישבות עונתי בדרך כלל. בראשיתו, התנהל הכפר כקומונה, שבה כל אחד מהאחים עוסק במלאכתו ושכר עמלו נכנס לקופה משותפת. חלק מבני המשפחה התגייסו לצבא העות'מאני, חלקם עבד בבתי הזיקוק בחיפה ובבניית נמל חיפה. בתי הכפר נבנו סביב המערה שם הוקם ביתה הראשון של המשפחה. לפני הקמת מדינת ישראל התנגדו באופן פסיבי התושבים להקמתה, מחשש להשלכות על המיעוט הערבי, אך לאחר הקמתה השתלבו ואף ראו בה התגשמות נבואה בדבר גאולת העם היהודי.
רוב אדמות הכפר נרכשו (או הופקעו) במשך השנים והכפר נטמע בעיר חיפה. בסוף המאה העשרים החלו משפחות יהודיות להתגורר בכפר, וכיום ניכרת מצוקת דיור לדור החדש של בני הכפר.
הצטרפות לאחמדים.
ב-1924 הגיע לחיפה הח'ליף מירזא בשיר א-דין מחמוד אחמד בנו של מייסד העדה האיסלמית האחמדית מירזא ע'ולאם אחמד אל-קאדיאני. בני משפחת עודה התפללו במסגד איסתיקלאל בעיר התחתית של חיפה ושם פגשו את ג'לאל א-דין שמס, המבשר האחמדי מהודו. בני המשפחה החליטו להצטרף לקהילה האחמדית. בשנת 2018 נמנו בכפר כאלפיים נפשות; מהם כ-75% בני העדה האחמדית.
ב-17 במרץ 1928, הועבר "מרכז המשלחת האחמדית לארצות המזרח-התיכון" מדמשק לכבאביר. ב-1934 נחנך המסגד הראשון בכפר ובאותה שנה נפתח גם בית ספר (בהמשך ב-1978 נוסד גם בית ספר אלאחמדייה). ב-1979 נבנה מסגד חדש במקום הישן (שניהם נקראים ג'אמע סיידנא מחמוד - "אדוננו מחמוד" על שם הח'ליף השני של העדה). למסגד שני מינרטים שגובהם 35 מטרים והוא בנוי כמבנה מתומן המזכיר את צורת כיפת הסלע בירושלים.
ביו-אינטנסיב
Flexor digitorum profundus
קלודיה קרדינלה
גזה אנדה
גזה אנדה (בהונגרית: Géza Anda; 19 בנובמבר 1921 - 14 ביוני 1976) היה פסנתרן הונגרי, אשר יש הרואים בו את אחד מהפסנתרנים הגדולים במאה ה-20. אנדה, פרשן מהולל של רפרטואר קלאסי ורומנטי, נודע בעיקר בביצועיו והקלטותיו ליצירות מוצרט, אך הצטיין גם כפרשן של בטהובן, שומאן, ברהמס ובארטוק. בשיאו נחשב לאמן מרשים ביותר, הן ביפי נגינתו והן בטכניקה הטבעית והנקיה מפגמים, ששיוותה לקונצרטים שלו איכות יחידה במינה. עם זאת, מאז מותו בשנת 1976, בגיל חמישים וארבע, התפוגגו המוניטין שלו במידת מה ונשכחו. רוב הקלטותיו נעשו בחברת דויטשה גרמופון.
ילדות ונעורים.
אנדה נולד בשנת 1921 בבודפשט. אחרי שנות לימודיו הראשונות היה לתלמידם של ארנסט פון דוהנאני וזולטאן קודאי באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. בשנת 1940 זכה בפרס ליסט וכעבור שנה יצא לו שם בינלאומי בביצוע הקונצ'רטו השני לפסנתר של ברהמס. בשנת 1941 גם הופיע לראשונה עם הפילהרמונית של ברלין בניצוח וילהלם פורטוונגלר, שהכתירו בתואר ""טרובאדור של הפסנתר". ב-1943 השתקע בשווייץ.
שנות הביניים.
באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 הגיש אנדה כיתות אמן באוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג וב-1960 התמנה למנהל כיתות האמן בלוצרן כמחליפו של אדווין פישר. אנדה נודע ביותר בפרשנותו ליצירות הפסנתר של שומאן. מילון גרוב החדש מציין לשבח את "הגרסאות הכריזמטיות של אנדה לבארטוק ושומן. אנדה נחשב באמת לפרשן ברטוק העיקרי בדורו, גם אם לפסנתרנים אחרים מאז מותו היו הקלטות מלהיבות יותר בעליל לקונצ'רטי של מלחין זה. אף כי אנדה ניגן מעט מאוד מוצרט בראשית הקריירה שלו, הרי ככל שהתבגר והבשיל היה לפרשן מוצרט מכובד ולמעשה, היה הפסנתרן הראשון שהקליט את כל מחזור הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט; הוא הקליט אותם בין 1961 ל-1969 ואף ניצח בעצמו על התזמורת מן הפסנתר.
"מראשית הקריירה שלו אפשר היה להגדיר את גזה אנדה כווירטואוז-פילוסוף. במסע החיפושים שלו, שאורכו כאורך חייו, אחר האיזון המושלם בין ראש ללב, בין אינטלקט לאינסטינקט, בחן פנים רבות של יצירת מוזיקה".
הבה נעצב את שערנו בהתאם לאורח החיים הסוציאליסטי
הבה נעצב את שׂערנו בהתאם לאורח החיים הסוציאליסטי (בקוריאנית: 사회주의적생활양식에 맞게 머리단장을 하자) היא תוכנית ששודרה בתחנת הטלוויזיה הצפון קוריאנית KCTV בשנים 2005-2004, כחלק מהתעמולה שמנהלת ממשלת קוריאה הצפונית במטרה להנהיג במדינה קוד הופעה ולבוש.