בחודש נובמבר 2018 ייצג, "פרו בונו", את רפי רותם, בפני וועדת גולדברג. הוועדה, בראשות השופט אליעזר גולדברג, פסלה את מינויו של ניצב בדימוס צ'יקו אדרי וראתה אותו בלתי ראוי לכהן כמפכ"ל משטרת ישראל.
מייצג וייצג גם קציני משטרה רבים, בהם בכירים, במאבקם רב השנים לחשיפת שחיתויות במשטרת ישראל, המפורסמים שבהם: נצ"מ אפרים ארליך (המכונה "קרמשניט"), עד שקיבל דרגת נצ"מ והוחזר לשירות המשטרה לאחר גלות בשירותי הכבאות וכן את נצ"מ ישראל אברבנאל בפרשה הידועה כ"פרשת רצח המקורות" שנחשפה על ידי נצ"מ ישראל אברבנאל. ומבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס, בדק ובחן את הפרשה מהלך חודשים ארוכים והוציא תחת ידיו דו"ח חמור (חלקו חסוי עד היום) המבקר את צמרת בכירי משטרת ישראל בהם רבים מהפיקוד הבכיר ביותר של המשטרה. בפרשה זו נערך באופן נדיר עימות בין נצ"מ ישראל אברבנאל ובין מפכ"ל המשטרה, רב ניצב דודי כהן.
ב-18 ביולי 2019 מונה פישלר כחבר ועדת הביקורת בלשכת עורכי הדין בישראל, בראשות ראש הלשכה, עו"ד אבי חימי. כמו כן מכהן שוב כיו"ר (משותף) של ועדת המשטרה בלשכת עורכי הדין בישראל, לאחר שנבחר עו"ד אבי חימי לעמוד בראש לשכת עורכי הדין.
פיני פישלר הוא אב לבן ומתגורר בתל אביב.
פישלר נחשב כמבקר החיצוני הגדול ביותר של משטרת ישראל. עמוד הפייסבוק שלו "משטרת לואי דה פינס" מוכר מאד ונחשב לפופולרי עמוד הזוכה למאות אלפי כניסות מדי חודש בחודשו.
פישלר נחשב כמרצה פופולרי בנושאי משטרה ושלטון החוק.
תנועה חצי-פתוחה, קדמית, בלתי-מעוגלת
הרוג את יקיריך
הרוג את יקיריך (באנגלית: Kill Your Darlings) הוא סרט קולנוע בבימויו של ג'ון קרוקידש. הסרט יצא בשנת 2013.
תקציר העלילה.
אלן גינסברג, מי שעתיד להפוך לאחד המשוררים החשובים במאה ה-20, לומד באוניברסיטת קולומביה. לוסיאן קאר (דין דיהן), סטודנט ממשפחה עשירה בעל מזג מרדני וחתרני מתאהב בסגנון הכתיבה שלו. השניים מבלים שעות יחד, משוחחים על שירה ופרוזה, מה שמוביל את העניין המשותף באומנות גם להתאהבות. הם חוברים לשני סופרים צעירים נוספים, ויליאם ס. בורוז וג'ק קרואק, שביחד השתייכו ל"דור הביט" שהתעניינו בפילוסופיה ובספרות. חברי הקבוצה נהגו להשתמש בסמים, לנהל חיי מין חופשיים ואף לעסוק בפשע. השייכות לקבוצה בעלת האופי המיני המתירני הקלה על גינסברג לקבל את נטייתו ההומוסקסואלית ולנהל כמה רומנים מזדמנים. דייוויד קראמר (מייקל סי הול), מורה לאנגלית, מאהבו לשעבר של קאר, צץ בחייהם כדי להחזיר את הצעיר המרדן לזרועותיו. כאשר גופתו נמצאת, קרואק, בורוז וקאר חשודים ברצח ומאותו רגע חייהם משתנים. הסרט בוחן מחדש את מקרה הרצח והקשר שלו למשוררים והסופרים האמריקאיים הגדולים של התקופה - אלן גינסברג, ויליאם ס. בורוז וג'ק קרואק.
פיתוח.
בשנת 2008, בעוד דניאל רדקליף הופיע על הבמה במחזה "אקווס", הוא נבחן לדמותו של אלן גינסברג והתקבל. ג'ון קרוקידש נתן לדניאל שהות זמן על מנת לסיים לצלם את שני סרטי הארי פוטר האחרונים. באותו פרק זמן, ג'ון קרוקידש עשה אודישנים נוספים לתפקידו של אלן גינסברג, אך ללא הצלחה. בין אלו שנבחנו ניתן למצוא את כריס אוונס ובן אייזנברג. זמן קצר לאחר שקיבל מימון לעשיית הסרט. קרוקידש הציע שוב לרדקליף את תפקידו בחזרה, וקיבל תשובה חיובית מצד רדקליף.
וריאציות של שחמט
וריאציות של אישקוקי
וריאציות של משחק האישקוקי
וריאציות של אישקוקה
וריאציות של משחק האישקוקה
וריאציות של משחק המלכים
וריאציות שחמט
וריאציות אישקוקי
וריאציות אישקוקה
וריאציות משחק המלכים
גרסאות של משחק השחמט
איפסלנטי
חבקין
חבקין (ברוסית: Хавкин; ביידיש: חאווקין) הוא שם משפחה יהודי וסלאבי.
המלחמה העות'מאנית-אוסטרית (1787-1791)
פטרה תימר
פטרה תימר (בגרמנית: Petra Thümer; נולדה ב-29 בינואר 1961) היא שחיינית עבר מזרח גרמניה. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב, אלופת אירופה בעלת 3 מדליות זהב ושיאנית עולם שהתמחתה בעיקר בחופשי.
ביוגרפיה.
תימר נולדה בקרל-מרקס-שטאדט (כיום קמניץ).
אלופה אולימפית ושיאנית עולם.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה תימר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:09.89 דקות, לפני שירלי בבשוף מארצות הברית (4:10.46 דקות) ושנון סמית' מקנדה (4:14.60 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 8:37.14 דקות, לפני בבשוף (8:37.59 דקות) וונדי ויינברג אף היא מארצות הברית (8:42.60 דקות).
אלופת אירופה.
באליפות מזרח גרמניה בשחייה שנערכה בלייפציג ב-9 ביולי 1977 ושהוותה את המבחנים לאליפות אירופה בשחייה, קבעה תימר במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:35.04 דקות. חודש לאחר מכן, באליפות עצמה שנערכה בינקפינג, שוודיה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (2:00.29דקות), לפני בת ארצה ברברה קראוזה (2:01.40 דקות) ואנליס מאס מהולנד (2:01.76 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:08.91 דקות, לפני מאס (4:09.40 דקות) וקראוזה (4:14.39 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי (8:38.32 דקות) לפני מאס (8:39.93 דקות) ובת ארצה מרינה אלטמן (8:52.94 דקות).
בשנת 1978 לא הצליחה תימר להיכלל בנבחרתה של מזרח גרמניה לאליפות העולם בשחייה.
תימר פרשה מספורט תחרותי בשנת 1979 והחלה לעבוד כצלמת.
חייה האישיים.
תימר הייתה נשואה פעמיים לקלאוס קטצור, בעל מדליית כסף אולימפית בשחייה (מינכן 1972) שהיה מבוגר ממנה ב-12 שנים ולאלף-גרד דקרט, אף הוא ספורטאי אולימפי, שהשתתף בסקי למרחקים. משניהם היא התגרשה.
שימוש בסמים.
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בירגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב .
אלכסנדר איפסילנטי (הסבא)
אלכסנדר איפסילנטי (ביוונית: Αλέξανδρος Υψηλάντης - אלכסנדרוס איפסילנטיס, ברומנית: Alexandru Ipsilanti - אלכסנדרו איפסילנטי; 1725 – 13 בינואר 1805) היה וויווד פנריוטי. שליט ולאכיה בשנים 1775–1782, וכן בשנים 1796–1797, ובנוסף שליט נסיכות מולדובה בשנים 1786–1788. נכדו, אלכסנדר איפסילנטי, גיבור מלחמת העצמאות היוונית, נושא שם זהה.
איפסילנטי, בנו של יואניס איפסילנטי, נולד בקונסטנטינופול למשפחת דרגומנים מהאצולה הפנריוטית והצטרף כמקובל אצל בני משפחתו ומעמדו לפקידות השלטונית העות'מאנית. היה מלומד ושלט בשפות טורקית, יוונית, צרפתית, איטלקית, ערבית ופרסית ובשלבים מאוחרים יותר למד שפות של נתיניו.
בשנת 1774, כדיפלומט בשירות השער הנשגב, נטל איפסילנטי חלק בחתימה על הסכם קוצ'וק קאינרג'ה, שנה מאוחר יותר, בזכות השירות שנתן, זכה למינוי של הדרגומן הראשי ובהמשך אותה שנה, לאחר נסיגת הכוחות הרוסים מבוקרשט הוענק לו הכס של ולאכיה (שהיה פנוי מאז פלישתם של הרוסים ב-1771), תפקיד בו החזיק עד פברואר 1782. בדצמבר 1786 הוכתר לנסיך של מולדובה ובאוגוסט 1796 בשנית לנסיך ולאכיה. ב-1785, הגיש תוכנית לעצמאותה של יוון לקיסר יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וליקטרינה הגדולה הרוסית.
במהלך שלטונו בוולאכיה, איפסילנטי יזם שורה של רפורמות. ב-1780 פרסם אוסף חוקים המבוססים על החוקים המקובלים הביזנטים, במטרה לתקן פגמים בחוק שהיה נהוג עד אז ולארגן את השירות הציבורי ומערכת המיסוי, קודקס החוקים של איפסילנטי מהווה פריצת דרך משום שהוא כלל גם חוק אזרחי ולא רק חוק כנסייתי וחוק פלילי. בנוסף, הקים בתי משפט אזרחיים בכל מחוז ומחוז ועשה רפורמה במערכת החינוך. פעולות אלו נתקלו בהתנגדות מצד הבויארים השמרנים. נחשב לאחד השליטים הטובים שבין הפנריוטים שהנהיגו את הנסיכויות הרומניות ושלטונו תואר על ידי אחדים כמעין "תור הזהב של ולאכיה" באותה תקופה.
עם פרוץ המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792), עמדו נסיכויות הדנובה בסכנה עקב הצטרפות האימפריה ההבסבורגית למלחמה ב-9 בפברואר 1788. איפסילנטי מונה כמפקד כל הכוחות העות'מאניים באזור. הצליח ליצור צבא מאומן היטב בהיקף של 60 גדודים שכללו 2 גדודי סרבים ובולגרים, והשאר יוונים.
יש טענות בלתי מוכחות שאיפסילנטי שקל ברית עם אוסטריה, וניהל משא ומתן עם שליחיו של הקיסר יוזף השני. כאשר האוסטרים כבשו את יאשי, כל המגעים חדלו ואיפסילנטי הוחזק במעצר בברנו עד לחתימת חוזה סיסטובה (סתיו 1791).
בשנת 1805 חזר לאיסטנבול. באותה שנה פרצה המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) ובנו קונסטנטין איפסילנטי ערק לרוסים, עובדה שגרמה למתיחות ביחסיו עם בנו. הסולטאן הטורקי זעם על ההתנהגות והורה לעצור ולכלוא את אלכסנדר. כעבור כמה ימים לאחר עינויים הורה על עריפת ראשו של איפסילנטי והחרמת רכושו הרב.
בנו, קונסטנטין איפסילנטי, היה אף הוא שליט נסיכות מולדובה ושליט ולאכיה.
אלכסנדר וודה איפסילנטי
אלכסנדרו וודה איפסילנטי
משפחת איפסילנטי
משפחת איפסילנטי (ביוונית: Υψηλάντης; ברומנית: Ipsilanti) הייתה משפחת אצולה יוונית פנרית, שקנתה לעצמה השפעה וכוח ניכרים באימפריה העותמ'אנית במהלך המאות ה-18 וה-19. חלק מבניה שלטו על נסיכויות הדנובה בחסות הטורקים, וחלק מחבריה היו ממנהיגי הכוחות היוונים במהלך מלחמת העצמאות היוונית.
מוצא המשפחה היה בחוף הדרומי של הים השחור, מקרב צאצאי הקומנים. במאה ה-18 המשפחה התגוררה בפנר (Fener, Φανάρι המודרנית), הרובע היווני העיקרי של קונסטנטינופול, וחלק מחבריה שימשו כדרגומנים ושירתו בפקידות השלטונית העות'מאנית.