הצפון הקדום או הן אוגלד' (בוולשית: Hen Ogledd) הוא אזור היסטורי בצפון אנגליה ודרום סקוטלנד של ימינו, שבו שכנו עמים וממלכות קלטיות בריטוניות בתקופת ימי הביניים המוקדמים.
הבריטונים בצפון הקדום דיברו בניב קלטי ייחודי הנקרא קאמברית והם נבדלו תרבותית מעמי צפון בריטניה, בהם הפיקטים, האנגלו-סקסונים והסקוטיי (שפלשו מאירלנד). בנוסף, הקלטים הצפוניים נבדלו גם משאר העמים הקלטים של האי הבריטי בהם הוולשים, הקורנים והפיקטים (שלהם גם מקור קלטי). העמים הבריטונים הצפוניים התקיימו באופן רציף מהשבטים הקלטים בתקופת השלטון הרומי בבריטניה, אך החלו להיבדל משאר האי הבריטי לאחר עזיבת הרומאים ותחילת פלישות של עמים חיצוניים במאה ה-6.
רוב האזורים של הצפון הקדום נכבשו בהדרגה על ידי האנגלו-סקסונים ובעיקרן ממלכת נורת'מבריה, הם נותרו ככיס בריטוני שהחזיק מעמד כמאה שנים לאחר שאר אזורי אנגליה של ימינו. היוצאת מהכלל היא ממלכת סטרת'קלייד אשר החזיקה מעמד עד המאה ה-11 עד אשר השתלבה בתוך ממלכת סקוטלנד הגאלית. בין הצפון הקדום לממלכות ויילס היה קשר תרבותי ופוליטי הדוק, מספר שושלות וולשיות (כגון בית אברפראו) נוסדו על ידי דמויות חשובות מהצפון הקדום, דייוויד הקדוש (הקדוש פטרון של ויילס) אף הוא נחשב לבעל מקורות מהצפון הקדום.
ממלכות הצפון הקדום.
ארבעת הממלכות המרכזיות שהרכיבו את הצפון הקדום היו:
ליאו קראקס
אמילי ממולד הירח
אמילי ממולד הירח ("Emily of New Moon") הוא הספר הראשון בסדרת רומנים מאת לוסי מוד מונטגומרי על ילדה יתומה, שובת לב בעלת דמיון עשיר שגדלה באי הנסיך אדוארד. מונטגומרי התפרסמה כמחברת סדרת הספרים על אן שרלי הידועה בעברית כהאסופית. הספר פורסם לראשונה בשנת 1923.
תקציר עלילה.
בדומה לסדרה הקודמת והמפורסמת יותר האסופית"," הרומנים של אמילי מתארים את החיים בעיניה של ילדה יתומה צעירה, אמילי סטאר, שגדלה בידי קרוביה לאחר שאביה מת משחפת. מונטגומרי חשבה שאמילי היא דמות הרבה יותר קרובה לאישיותה שלה מאשר דמותה של אן, וחלק מהאירועים המתרחשים בסדרה על אמילי קרו למונטגומרי עצמה. אמילי מתוארת כבעלת שיער שחור, עיניים סגולות, אוזניים של אלפית, עור חיוור וחיוך "איטי" ייחודי וקסום.
אמילי סטאר נשלחת לגור בחוות מולד הירח באי הנסיך אדוארד יחד עם דודתה הקשוחה אליזבת הדודה לורה טובת הלב ובן דודן ג'ימי. הם כולם נצר למשפחת מאריי הגאה והידועה בכל רחבי האי. היא מתיידדת עם אילזה ברנלי, טדי קנט ופרי מילר, הילד שכיר, שדודה אליזבת מתנשאת עליו מכיוון שנולד ב'סטובפיפ טאון', רובע של תושבים עניים.
לכל אחד מהילדים כישרון מיוחד. אמילי נולדה להיות סופרת, טדי הוא אמן מחונן, אילזה היא נואמת מוכשרת, ולפרי יש יכולות של פוליטיקאי גדול. לכל אחד מהם יש בעיות עם משפחתו. אמילי מתקשה להסתדר עם הדודה אליזבת, שלא מבינה את הצורך שלה לכתוב. אביה של אילזה, ד"ר ברנלי, מתעלם ממנה רוב הזמן בגלל סוד נורא הנוגע לאמה של אילזה. אמו של טדי מקנאה בחבריו המוכשרים של בנה, מחשש שאהבתו אליהם תמחק את אהבתו אליה; כתוצאה מכך, היא שונאת את אמילי, את הציורים של טדי ואפילו את חיות המחמד של בנה. פרי לא משתייך למעמד חברתי כמו שלושת חבריו. כשדודה שלו טום מנסה פעם לגרום לאמילי להבטיח להתחתן עם פרי כשיגדלו, היא מאיימת שאם אמילי לא תעשה זאת, היא לא תשלם על לימודיו של פרי.
דמויות בולטות נוספות הן דין "ג'ארבק" פריסט, ציניקן שקט ומסתורי שרוצה משהו ומפחד שהוא בלתי אפשרי. מר נגר, המורה המבוגר שהופך למדריך ומבקר רב ערך לאמילי המנחה אותה כיצד להשתפר בכתיבת סיפוריה ושיריה; בן הדוד "ג'ימי" הפשוט, שמדקלם את שירתו כשהרוח נחה עליו; הדודה לורה, שהיא הדודה החביבה על אמילי ביותר; ודודה אליזבת הקפדנית והחשדנית, שלמרות מאפייניה אלו מתגלה כבת ברית בלתי צפויה בעת צרות. ספר זה היה הספר האהוב ביותר בסדרה.
סִדרָה.
שלושת הרומנים על "אמילי" הם "אמילי ממולד הירח" (1923), "Emily Climbs" (1925) (אמילי מטפסת) ו- "Emily's Quest (אמילי חוקרת)" (1927). הסדרה עוקבת אחר אמילי במהלך שנות לימודיה וטיפוסה במעלה "השביל האלפיני" הסמלי בדרכה להפוך לסופרת מצליחה (השביל האלפיני הוא ביטוי משיר שהיווה לה השראה מגיל צעיר). הספרים המאוחרים יותר עוקבים אחר אמילי במספר רומנים והרפתקאות. אמילי היא גיבורה עם אהבה ליופי, לטבע ולאמנות, נאמנה לחבריה, צמאה לידע ומסורה מסירות נלהבת לכתיבתה.
פרסום.
תרגום הספר לעברית.
הספר תורגם לעברית לראשונה בשנת 2021 על ידי מאירה פירון. יצא לאור על ידי טל-מאי ומשכל.
סיפורים קצרים.
לקידום הספר בארצות הברית, פרסמה מונטגומרי פרקים ערוכים מתוכו כסיפורים קצרים ב- "The Delineator" . אלה כללו את "Enter Emily" ו- "Too Little Cooks", שעובד מאוחר יותר לפרק בספר.
תרגומים.
הספר תורגם לשפות רבות, ביניהן:
טֵלֶוִיזִיָה.
הרומנים עובדו לסדרת טלוויזיה על ידי סינאר, סרטי סטריט סטריט וטלוויזיה CBC בשנת 1998. הסדרה צולמה באי הנסיך אדוארד וכיכבו בה ילדים מקומיים. הסדרה משודרת כיום ב- Vision TV של קנדה באנגלית ו- TLN בספרדית, ובארצות הברית This TV. הסדרה זמינה כעת גם בערוץ הסרטים Hallmark של Roku, ובחינם ב- Encore+.
באפריל 2007 הותאמו הרומנים לסדרת טלוויזיה מונפשת בת 26 פרקים ביפן בשם "Kaze no Shōjo Emily" (אמילי, נערת הרוח). הסדרה הופקה על ידי NHK וטוקיו קולנוע שינשה.
תרבות פופולרית.
הספר מופיע בסדרת הטלוויזיה בובה רוסית.
ב-5 בנובמבר 2019, נכנס "אמילי ממולד הירח" לרשימת 100 הרומנים המשפיעים ביותר של חדשות ה-BBC.
מירב בן-ארי
קפרון
קפרון (בגרמנית: Kaprun) היא עירייה במחוז צל אם זה (Zell am See) שבמדינת זלצבורג שבאוסטריה. העיירה היא יעד תיירותי המכונה "צל אם זה - קפרון" עם צל אם זה השכנה וידועה בקרחון קיצשטיינהורן (Kitzsteinhorn).
גאוגרפיה.
קפרון שוכנת באזור פינצגאו (Pinzgau) במורדות הצפוניים של קבוצת גלוקנר האלפינית עם הר גרוסס ויסבאכהורן (Großes Wiesbachhorn), בגובה 3,564 מטר, חלק משרשרת ההרים הוהה טאוארן (Hohe Tauern), המהווה את גבול זלצבורג עם קרינתיה. למרגלות קרחון קיצשטיינהורן, בקפרון יש מרכז ספורט המשמש בכל ימות השנה. נחל קפרונר אשה (Kapruner Ache) מתמזג עם נהר זלצך מדרום לקפרון. המפעל ההידרואלקטרי מוסרבודן (Mooserboden) משתמש במים משני מאגרים המוחזקים על ידי קירות סכר מהגדולים באוסטריה.
אזור המאגר הפך לאטרקציה תיירותית, עם נוף לעיירות קפרון וצל אם זה. מרכז המבקרים נותן סיורים מודרכים באזור. הספא Tauern Spa World הושלם בנובמבר 2010, והוא מתחם הספא השני בגודלו באוסטריה, שעתיים מנמל התעופה זלצבורג.
היסטוריה.
ההתיישבות שטפרונין (Chataprunnin - שם שגזור מהמילה הקלטית עבור מים לבנים) בדוכסות בוואריה מוזכרת לראשונה על שטר בתור חזקה שבידי הרוזנים של פאלקנשטיין (Falkenstein) ב-1166. טירת שאפרון (Chaprunne) נרכשה על ידי הנסיך-ארכיבישוף של זלצבורג בשנת 1287 והוקדשה ללורדים של פלבן בשנת 1338. המקום, שהיה מושבו של פרקלאב זלצבורג משנת 1480, נהרס במהלך מלחמת האיכרים הגרמנית בשנת 1526. בשנת 1606 נערף ראשו של הפרקלאב המקומי במצוות הארכיבישוף וולף דיטריך ראיטנאו בשל צידודו במורדים מקומיים.
בתחילת המאה ה-20 הטירה הייתה נחלתו של יוהאן השני, נסיך ליכטנשטיין, שמכר אותה בשנת 1921. בסוף שנות העשרים פיתחו חברת AEG הגרמנית וממשלת זלצבורג תוכניות לתחנת כוח הידרואלקטרית בהוהה טאוארן, כולל שני מאגרים בעמק קפרון. התכנון הופסק במהלך השפל הגדול ולא חודש עד האנשלוס בשנת 1938. בפיקודו של הרמן גרינג, החלה הבנייה במהלך מלחמת העולם השנייה באמצעות שבויי מלחמה מבלגיה וממדינות כבושות אחרות ועובדי כפייה יהודים וסובייטים. התנאים הבלתי אנושיים תוארו על ידי כלת פרס נובל אלפרידה ילינק בהצגה "Das Werk" משנת 2003. הבנייה הופסקה בשנים 1942/43 וחודשה לאחר המלחמה על ידי אוסטריה הכבושה בידי בעלות הברית משנת 1947.
תחנת הכוח נבנתה עם ציוד Bucyrus ועזרה מאסיבית מתוכנית מרשל, והפכה לאייקון של שיקום לאחר המלחמה. טקס החניכה נערך ב-23 בספטמבר 1955, מספר חודשים לאחר חתימת אמנת המדינה האוסטרית.
רכבל.
הגישה אל קיצשטיינהורן היא באמצעות גלטשרבאהן 1 (Gletscherbahnen), רכבל בשלושה חלקים, שנחנך ב-12 בדצמבר 1965 כדי לפתח את האזור לסקי קרחונים. הקטע הנמוך, העובר מקפרונר תרל (Kapruner Thoerl) עד צריף זלצבורג, הוא באורך 2028 מטר ומטפס לגובה של 970 מטרים. הקטע השני, עד צריף קרפלד, מטפס לגובה 554 מטרים. הקטע השלישי, מבקתת קרפלד, הוא בגובה 2,192 מטר ומטפס לגובה 575 מטרים. קטע זה כולל את עמוד ההרמה האווירי הגבוה בעולם, מסגרת פלדה בגובה 113.9 מטר (במקור 106 מטר). עמוד זה נבנה בשנת 1966 ויש לו צינור בקוטר , בו מותקנות סולם ומעלית תחזוקה.
גלטשרבאהן 2 הייתה מסילת רכבל עם שני קרונות שנסעו מקפרון לקיצשטיינהורן, שנפתחה ב-23 במרץ 1974. מסילת הרכבת הזו הייתה בעלת רוחב מסילה יוצא דופן של , ואורך של 3.9 ק"מ, מתוכם 3.3 ק"מ דרך מנהרה. ב-11 בנובמבר 2000, היה זה אתר אסון קפרון, שבו נספו 149 גולשים בשריפת מנהרה. שישה מקרי מוות נוספים התרחשו בעקיפין. שלושה מתו בחנות ובמסעדה בגלל עשן. המלווה ברכבת הבוערת מת עם 149 הגולשים. העשן הרג את המלווה ואת הנוסע היחיד ברכבת זהה השנייה. רק 12 בני אדם שרדו את האסון. המנהרה והרכבת נותרו סגורים מאז.
Bad (שיר של דון דיאבלו)