הופיע על בימות מרכזיות בעולם, בהן אולם קרנגי הול בניו יורק, ה"קונצרטהאוס" בווינה, היכל התרבות בתל אביב והאמפיתיאטרון "מרגיטזיגט" בבודפשט.
כמנהל מוזיקלי של אנסמבל סולני תל אביב שיתף פעולה עם גדולי הסולנים הבינלאומיים, בהם הכנרים מקסים ונגרוב, אידה הנדל ואיליה גרינגולץ, הויולנית טבאה צימרמן, זמר הקונטרה-טנור אנדריאס שול, זמר הבס קלאוס מרטנס, הפסנתרנים איתמר גולן, בוריס ברמן ואיאן פאונטיין, הקלרניתנים גיורא פיידמן וחן הלוי, נגן הבסון סרג'יו אזוליני, ועוד.
כמנצח אורח הופיע עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית של מוסקבה והתזמורת הסימפונית של קובאן ברוסיה, הסינפונייטה של קרקוב והתזמורת הפילהרמונית של ורוצלב בפולין, התזמורת הפילהרמונית החדשה וסטפאליה בגרמניה, התזמורת הסימפונית של פרנו באסטוניה, תזמורת העיר ואזה בפינלנד, ועוד.
כיהן כמנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה וכמנצח הבית של התזמורת הסימפונית חיפה.
בעבר שימש גם כמנהל מוזיקלי של מתא"ן (מפעל תרבות ואמנות לנוער) ובשנים 2013–2014 שימש כמנהל מוזיקלי של מקהלת זמרי קולגיום.
כיום הוא מקדיש הרבה מזמנו לעבודה עם מוזיקאים צעירים ולחינוך מוזיקלי – כמנצח תזמורת כלי הקשת הייצוגית של קונסרבטוריון גבעתיים.
בין השנים 2016-2007 שימש כמרכז הוראת מוזיקה קאמרית בבית הספר לאומניות "רעות" בחיפה.
במהלך ינואר 2017 שימש ברק טל כמנצח ומנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית הצעירה חיפה ע"ש אליעזר החתי (שהלך לעולמו ביוני 2016).
החל בשנת 2017 מדריך טל גם הרכבים קאמריים בקונסרבטוריון העירוני באר שבע.
SAMSON
SAMSON (שם מלא: ; ידוע גם כ-Adelis-SAMSON) הוא מבנה של שלושה ננו-לוויינים, אשר נועדו לביצוע טיסת מבנה משותפת, לתמרן בחלל עם מנועים זעירים בטווח זמן ארוך ולבצע משימת גאולוקציה (איתור). הפרויקט מבוצע בטכניון בהובלת מכון אשר לחקר החלל, נעשה במימון קרן אדליס, קרן גולדשטיין וסוכנות החלל הישראלית, בשיתוף התעשייה האווירית לישראל, רפאל, אלתא מערכות וגורמים נוספים. הלוויינים שוגרו ב-22 במרץ 2021.
תיאור לוויינים.
הלוויינים הם ננו-לוויינים מבוססי מבנה קיובסאט בגודל 6U, והם תיבות בגודל 10X20X30 ס"מ, יחד עם פאנלים סולאריים נפתחים.
מערכת הנעת הלוויינים מבוססת גז קר עם 4 מנועים, בפיתוח רפאל. מערכת בקרת ההכוון כוללת שלושה גלגלי תנופה, שני חיישני שמש, מגנטומטרים ומגנטוטורקרים.
מחשב הלוויין בתצורת פלטפורמה לננו-לוויינים של תעשייה אווירית. המטע"ד של הגאולוקציה מפותח על ידי אלתא.
ללווין שני מקלטי GPS אבל אנטנת GPS אחת.
שלושת הלוויינים נקראים אלפא, בתא וגאמה - שלוש האותיות הראשונות באלף בית היווני.
משימות הלווין.
ללהק הלוויינים שתי משימות: משימת טיסת מבנה צמודה ומשימת גאולקציה (איתור).
במשימת טיסת המבנה נדרש להוכיח טיסת מבנה של להק לוויינים למשך זמן ממושך של שנה. האלגוריתמים נכתבים על ידי המעבדה למערכות חלל מבוזרות במכון אשר לחקר החלל בטכניון. האלגוריתמים המפותחים נועדו למזער את השימוש בדלק תוך שמירה על המרחק היחסי של הלוויינים. הלוויינים אמורים להיות במרחק של בין 1 ק"מ ל-250 ק"מ זה מזה.
הלוויינים יטוסו בטיסת מקבץ כאשר הם מפוזרים במישור בתצורת string-of-pearls. האלגוריתם הראשי מבוסס תיקונים המבוצעים על ידי מערכת ההנעה. האלגוריתם המשני נועד לבצע טיסת מקבץ בעזרת גרר דיפרנציאלי (differential drag), כאשר כל תיקון יכול להמשך מספר ימים.
במשימת גאולוקציה נדרש לאתר קורן הנמצא בטכניון עד דיוק של כ-1,000 מטר. בעזרת תקשורת בין לוויינים הם יעבירו מידע ביניהם על מנת לשפר את עיבוד גילוי הסיגנל. יבוצע שימוש בשיטות הפרשי זמנים (TDOA, time differential of arrival) והפרשים בתדר (FDOA ,frequency difference of arrival).
מצב הפרויקט.
סקר תיכון ראשוני (PDR) התבצע בקיץ 2013. סקר תכנון קריטי (CDR) התקיים ב-18 ביוני 2014.
הלוויינים יועדו לשיגור באמצע 2017 במשגר וגה יחד עם הלוויינים ונוס (פרויקט מדעי ישראלי-צרפתי) ואופסאט 3000 (לוויין צילום צבאי שנבנה בישראל עבור איטליה), אך לאחר מכן הוחלט לדחות את שיגורם ל-2018 במסגרת שיגור אחר.
הפרויקט והשיגור נתמכים על ידי קרן אדליס (Adelis), קרן גולדשטיין וסוכנות החלל הישראלית, ושמו של הפרויקט שונה ב-2015 ל"Adelis-SAMSON".
בינואר 2018 פורסם כי הלוויינים ישוגרו על גבי משגר PSLV ב-2018. עם זאת, הלוויינים לא שוגרו ב-2018 ותאריך השיגור נדחה מספר פעמים למרץ 2021.
ביוני 2018 נחנכה בטכניון תחנת הקרקע שנועדה לשלוט במערך הלוויינים.
הלוויינים שוגרו ב-22 במרץ 2021 על גבי משגר סויוז, יחד עם עוד לוויינים של 37 מדינות נוספות.
דוד לוריא (קצין)
דוד לוריא (נולד ב-23 בנובמבר 1952) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שירת בצה"ל בחיל הים ופיקד בצוללות עד מפקד שייטת הצוללות, פיקד על בסיס חיפה וכיהן כראש מספן הים. מאז 2010 מכהן כראש מנהל התפעול בעיריית חיפה.
ביוגרפיה.
הוריו, בנימין לוריא ויפה יתום עלו לארץ ישראל כצעירים חלוצים בשנת 1933, והיו בגרעין ההקמה של קיבוץ אשדות יעקב. הקימו יחד משפחה ונולדו להם שתי בנות והבן דוד.
האב בנימין לוריא נולד ב-1915 בריגה שבלטביה, בן יחיד להוריו פנחס וקטייה לוריא. הסב פנחס לוריא היה סוחר תבואה ונפטר בהיות בנימין נער. בנימין לוריא סיים לימודי תיכון ובגרות. הוריו ייעדו אותו ללמוד רפואת שיניים, אך הוא החליט לעלות לארץ ישראל כחלוץ והיה ממקימי קיבוץ אשדות יעקב.
דוד לוריא נולד בקיבוץ אשדות יעקב איחוד בנובמבר 1952. הוא גדל והתחנך בקיבוץ ואת לימודי התיכון עשה בבית הספר האזורי תיכון בית ירח.
שירות בחיל הים.
בשנת 1970 גויס לצה"ל והתנדב לשייטת הצוללות. עם סיום קורס צוללן שירת בצוללת אח"י דולפין (צ-79), בתפקיד מפעיל סונאר (מערכת גילוי תת-מימי). הייתה זו הצוללת האחרונה מהצוללות מסדרת T בשנתה האחרונה עד שהועמדה.
במהלך מלחמת יום הכיפורים, יחד עם חבריו משייטת הצוללות עבר לזירת ים סוף ושירת במשך כ-9 חודשים כאיש צוות דבור.
באוגוסט 1975 נשלח לוריא למספנות ויקרס, בעיר בארו בצפון מערב אנגליה, בתפקיד נגד סונר בכיר באח"י גל, הראשונה מהצוללות מסדרת גל. כחלק מצוות הצוללת השתתף לוריא בבקרת הבניה, ניסויי הים, אימון ההיבנות וקבלת הצוללת מהמספנות. בנובמבר 1976 הפליג עם אח"י גל לישראל.
באפריל 1977 יצא לוריא לקורס חובלים מחזור ל"ד, אותו סיים באוקטובר 1978. כקצין ים, חזר לשייטת הצוללות ושימש בתפקידי קצין , באח"י תנין (צוללת מסדרת גל) קצין נשק וסגן מפקד צוללת באח"י גל.
ב-1983 עבר לוריא לשייטת ספינות הטילים הוכשר והוסמך כמפקד סטי"לאך לא קיבל ספינה לפיקודו. ב-1984 חזר לוריא לשייטת הצוללות, עבר תהליך הכשרה והסמכה עד שביולי 1984 הוסמך וקיבל פיקוד על אח"י רהב (צוללת מסדרת גל) עליה פיקד עד ספטמבר 1987.
בספטמבר 1987 נשלח לוריא לארצות הברית בתפקיד קצין מבצעי לפרויקטים שפותחו ויוצרו שם עבור הצוללות מסדרת גל. במאי 1989 הועלה לדרגת סא"ל והמשיך באותו תפקיד עד אוגוסט 1990. עם חזרתו לישראל יצא לוריא ללימודים לתואר ראשון במדע המדינה במסגרת שיתוף פעולה של המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה עם אוניברסיטת חיפה.
ביולי 1992 מונה לוריא לתפקיד מפקד שייטת הצוללות. תפקיד אותו ביצע עד מרץ 1996. השייטת כללה אז שלוש צוללות מסדרת גל.
במאי 1996 והועלה לדרגת אלוף-משנה, ונשלח לגרמניה בתפקיד ראש פרויקט הצוללות מסדרת דולפין. התפקיד נמשך עד הפלגתה של הצוללת השלישית אח"י תקומה (2000) באוקטובר 2000 לישראל.
בשנת 2000 השתלם לוריא ב להכשרת קצינים בכירים, מפקדי חטיבות, במסגרת צה"ל.
בקיץ 2001 מונה לוריא לתפקיד מפקד בסיס חיפה והועלה לדרגת תת-אלוף.
בסוף שנת 2002 מונה לוריא לתפקיד ראש מספן הים במפקדת חיל הים. אותו מילא עד ספטמבר 2004.
בסיום תפקידו כרמי"ם בספטמבר 2004 חלה לוריא בסרטן במערכת הלימפה והוכר כנכה צה"ל נפגע מהקישון. רק בגמר הטיפולים הסכים צהל לשחררו. בספטמבר 2005 פרש לוריא מצה"ל לגמלאות.
תפקידים אזרחיים.
בינואר 2006 מונה למנהל הרכש התאגידי בבנק הפועלים.
בינואר 2007 ועד ספטמבר 2007 שימש בתפקיד מנכ"ל "שלמה סיקסט".
מאוקטובר 2007 ועד אמצע 2009 לקח לוריא פסק זמן מעבודה, טייל בווייטנאם, קמבודיה, סרי לנקה וארצות הברית. מאמצע 2009 ועד מרץ 2010 הועסק כיועץ ימי עצמאי.
במרץ 2010 החל לוריא לשמש כראש מנהל התפעול ופיתוח התשתיות בעיריית חיפה. תחת טיפול מנהל התפעול נמצאים נושאים רבים בין היתר נדרש בשנת 2017 לנושא ההצפות שפקדו את שכונת בת גלים עקב הגשמים.
נשוי לשלי ממשפחת רכטמן, אותה הכיר כששירתה כחיילת בבסיס חיפה, בהיותו צוללן באח"י דולפין (1968). יחד יצאו לאנגליה לקליטת צוללות מסדרת גל. לזוג שלושה ילדים.
גרייס ג'ונס
גרייס ג'ונס (באנגלית: Grace Jones, נולדה ב-19 במאי 1948) היא זמרת, שחקנית ודוגמנית ממוצא ג'מייקני.
שנותיה המוקדמות.
ג'ונס נולדה בג'מייקה בשנת 1948 בשם בוורלי גרייס מנדוזה. עד גיל 13 גדלה אצל סביה כיוון שהוריה עבדו בארצות הברית. היא גדלה למשפחה דתית מאוד ובילדותה עסקה בספורט. כשהייתה בת 13, עברה יחד עם משפחתה לסירקיוז אשר במדינת ניו יורק. לאחר סיום לימודיה בתיכון למדה ספרדית באוניברסיטת סירקיוז.
קריירה.
תחילת הקריירה.