במשך שתים עשרה שנים, 1942-1954, תומאס היה רקטור של מכללה דתית אנגליקנית, שם החל לראשונה ללמוד את הלשון הוולשית. באותן השנים גם פרסם את שלושת ספרי שירתו הראשונים. שירתו הייחודית הוכרה מראשית הפרסום והוא זכה בכמה פרסים חשובים.
תומאס למד את השפה הוולשית בגיל 30, וטען שזה מאוחר מדי כדי לכתוב שירה מעולה. עם זאת חי בקהילה דוברת וולשית ואף כתב יצירות פרוזה בלשון זו. תומאס פרש מתפקידיו בכנסייה בשנת 1978, והתמסר לפעילות ספרותית ופעילות פוליטית לאומנית וולשית.
בשנת 1996 תומאס היה מועמד לפרס נובל לספרות, אך באותה שנה זכה בפרס המשורר האירי, שיימוס היני.
ר.ס. תומאס נפטר בספטמבר 2000, בגיל 87, בביתו, לאחר מחלת לב ממושכת. באזכרה גדולה שנערכה לו, במנזר וסטמינסטר, השתתפו גדולי המשוררים כותבי האנגלית, ושיימוס היני בראשם.
תומאס פרסם למעלה משלושים כרכים של שירה פרוזה ועוד. יצירותיו לא תורגמו ולא נדפסו ספרי שירתו בעברית. כתב יד של ספר שיריו הכין-לדפוס המתרגם-המשורר צביקה יעקבי, איש קיבוץ נען. אך הספר לא יצא לאור. כמה משיריו נדפסו בכתבי-עת ספרותיים בארץ.
בועזקוי
The Fountainheads
הטבח בקונטיקט
ריווין קונל
ריווין קונל (באנגלית: Raewyn Connell; 3 בינואר 1944) היא סוציולוגית אוסטרלית נודעת העוסקת בסוגיות של תרבות, תקשורת והגמוניה פוליטית ובייחוד בחקר הגברויות. כיום מכהנת קונל כפרופסורית באוניברסיטת סידני, אוסטרליה.
ביוגרפיה.
ריווין קונל נולדה בשם רוברט ויליאם קונל באוסטרליה. קונל היא אישה טרנסקסואלית אשר השלימה את השינוי הגופני מאוחר בחייה. מרבית מפרסומיה המוקדמים מופיעים תחת השם R. W. Connell הנייטרלי מבחינה מגדרית עד להוצאה השנייה של "גברויות" בשנת 2005. החל משנת 2006 כל פרסומיה תחת השם "ריוויון". לאחרונה היא עוסקת וכותבת בנושא טרנסקסואליות.
שותפתה לחיים, פאם בנטון (Pam Benton) הייתה אקטיביסטית בתנועת נשים, פסיכולוגית, סוציולוגית, כותבת ומשרתת ציבור. בנטון הייתה אחת ממייסדי רשת נשים מבוגרות (Older Womans' Network) באוסטרליה והייתה מעורבת בפיתוח מדיניות שוויון הזדמנויות בניו סאות' ויילס. בשנת 1997 נפטרה לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן. לקונל ולבנטון בת משותפת, קיילי בנטון-קונל.
השכלה.
קונל סיימה את לימודיה בתיכון בצפון סידני. את התואר הראשון סיימה באוניברסיטת מלבורן והדוקטורט בסוציולוגיה (PhD) הוענק לה באוניברסיטת סידני.
קריירה אקדמית.
משנת 1971 עד 1972 קונל הייתה מרצה לממשל באוניברסיטת סידני. בין השנים 1973 עד 1975 הייתה מרצה בכירה לסוציולוגיה באוניברסיטת פלינדרס, דרום אוסטרליה. היא ייסדה את מחלקת הסוציולוגיה באוניברסיטת מק'קארי בה כיהנה בין השנים 1976 עד 1991 והייתה לאחד מהאנשים הצעירים ביותר אשר מונו אי-פעם לתפקיד יו"ר אקדמי באוסטרליה. בארצות הברית שימשה קונל כפרופסורית אורחת באוניברסיטת הרווארד בתחום לימודי אוסטרליה בין השנים 1991–1992 ולאחר מכן כיהנה כפרופסורית לסוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז בין השנים 1992–1995. בשנת 1996 שבה לאוסטרליה והייתה פרופסורית לחינוך באוניברסיטת סידני עד שנת 2004. משנה זו ואילך היא מכהנת כפרופסורית באוניברסיטת סידני.
פעילות חברתית.
קונל הייתה חברה מן המניין במפלגת הלייבור האוסטרלית (טרם נטייתה של המפלגה לימין בראשית שנות ה-80) וחברה באיגוד National Tertiary Education Union, שהוא איגוד אוסטרלי למועסקים בתחום ההשכלה הגבוהה. בשנת 2010 החליט האיגוד להעניק פרס על שמה של קונל, המוענק אחת לשנתיים עבור פרסום ספר ביכורים בתחום סוציולוגיה אוסטרלית.
קונל שימשה כיועצת ל"אונסקו" UNESCO וליוזמות בינלאומיות הקשורות לגבריות, גברים ובנים, שוויון מגדרי ותהליכי שלום.
תחום המחקר.
קונל התפרסמה בזכות מחקר בהיקף נרחב בתחום דינמיקת מעמדות ובנוסף בנושא האופנים בהם מדרגי מעמד ומגדר מובנים מחדש בחיי היום-יום בבתי הספר.
בשנות ה-80 המאוחרות היא פיתחה תאוריה חברתית של יחסי מגדר שהדגישה, שמגדר הוא מבנה חברתי רחב היקף ולא רק עניין של זהות אישית. במקביל היא כתבה בנושאי עוני וחינוך ומיניות ומניעת איידס.
קונל ידועה מחוץ לאוסטרליה בעיקר בזכות עבודתה בנושא הבנייה חברתית בתחום הגבריות, שכן הייתה בין מייסדי תחום מחקר זה. ספרה "גברויות" (1995,2005) הוא המצוטט ביותר בשדה המחקר. המושג "גבריות הגמונית" משך תשומת לב ניכרת ועורר פולמוס רב.
במחקר עדכני של קונל היא בוחנת "תאוריות דרומיות" של נאו-ליברליזם ומגדר.
הסוציולוגיה של קונל מדגישה את טבעה ההיסטורי של המציאות החברתית ואופיה המשתנה של הפרקטיקה החברתית. כתיבתה מנסה לשלב פירוט אמפירי, ניתוח מבני, ביקורת ורלוונטיות לפרקטיקה. הרבה מעבודתה האמפירית עושה שימוש בראיונות ביוגרפיים, בתחומי החינוך, חיי משפחה וסביבת העבודה.
היא כתבה והייתה לשותפה לכתיבת למעלה מ-20 ספרים ו-150 פרסומי מחקרים ועבודותיה תורגמו ל-16 שפות.
ניתן לחלק את תחומי העיסוק של קונל ל-6 קטגוריות עיקריות:
תאוריות חברתיות.
לדבריה של קונל, לתאוריה חברתית אין התייחסות רבה מחוץ לעולם האקדמי. לתאוריה חברתית מיוחס מוניטין המזוהה עם עמימות, חוסר מעשיות ויומרה, עם זאת, בתוך העולם האקדמי, יש לה יוקרה רבה - פוקו, בורדייה ולוי-שטראוס הם שמות המהלכים קסם.
עבור קונל, לכתיבת תאוריה ראויה נדרש צעד מעבר לנתון, מעבר למובן-מאליו; תאוריה ראויה היא זו שמערבת תרגיל חשיבתי ורציונלי ועליה לשלב ידע עם פרקטיקה, על כן, לא פשוטה היא מלאכת כתיבת תאוריה טובה.
עבודתה התאורטית של קונל נובעת מלימודי מדיניות (Policy Studies). עם הזמן, קונל החלה להתייחס לבעיה הפרקטית של התאוריה ושאלה מה המשמעות של העשייה האינטלקטואלית באוסטרליה ומה משמעותו של כוח עולמי עבור מחקר אינטלקטואלי במטרופולין הגלובלי (ארצות הברית ואירופה), אשר משם מגיעה מרבית התאוריה החברתית. מענה על שאלות אלה נענו במאמר "מדוע תאוריה קלאסית היא קלאסית"?, שהפך לפרסום המבוקר ביותר שלה. במאמר ביקורתי זה, קונל מנפצת את מיתוס האבות המייסדים של הסוציולוגיה ומשרטטת היסטוריה גלובלית ריאלית יותר של הדיסציפלינה, בדגש על השינויים המתמידים שלה מול האימפריאליזם.
לא די בערעור על התאוריה "הצפונית" אלא חשוב להראות גם שיש אלטרנטיבות רבות. ישנו שפע של רעיונות וטענות לגבי חברות קולוניאליות, תאוריה "דרומית" מספרת את הסיפור של המפגש של קונל עם השפע הזה. בנקודה זו, נפגשת העבודה התאורטית של קונל עם המחקר על אינטלקטואלים וזו מעלה שאלות לגבי הדרך בה עבודת האינטלקטואלים ממוסדת וכיצד ניתן לשנותה. יש לכך חשיבות רבה בפוליטיקה האוסטרלית. קונל מביעה תקווה כי ניתן יהיה ליישם דמוקרטיזציה גלובלית של מדעי החברה.
ב"תאוריה "דרומית" פותחת קונל בביקורת על התאוריה "הצפונית". היא מתארת את מפגשיה עם חשיבה חברתית מאזור תת-סהרה, אפריקה, אירן, הודו, אמריקה הלטינית ואוסטרליה ואז מהרהרת על טבעם של מדעי חברה גלובליים. מדובר בניסיון של קונל לעמוד על עקבותיה של למידה קונספטואלית וקטגוריזציה חברתית.
אינטלקטואלים.
בספרה של קונל "להתעמת עם שוויון, מגדר, ידע ושינוי גלובלי" היא עוסקת באינטלקטואלים אוסטרלים ואחרים ובהיסטוריה הגלובלית של מדעי החברה וב"אינטלקטואלים ועבודת האינטלקטואלים" היא מנסה לראשונה לחשוב על אינטלקטואלים כקבוצה חברתית. קונל החלה לחשוב עליהם כ"כוח-עבודה" (Labour;Labor). תפיסה זו שימשה בסיס לשאיפה להשגת השתתפות של אינטלקטואלים בחיים. נדרש זמן-מה עד שרעיונות אלה התגבשו לכדי סדר-יום מחקרי. קונל החלה לחקור סוציולוגיה תעשייתית של אינטלקטואלים; ראשית, היא יצרה מסגרת עבודה אשר מקטלגת אופנים שונים של "כוח-עבודה" אינטלקטואלי. היא הצליחה למפות את תהליך יצירת "כוח-העבודה" האינטלקטואלי והצביעה על ההבדל בינו לבין סקטורים תעשייתיים אחרים. כמן כן, הראתה כי הנטייה האוסטרלית היא למטרופולין ולא למקומי.
במרכז התאוריה הסוציולוגית של אינטלקטואלים קונל מציבה את הדמות הקולקטיבית של "כוח-העבודה" האינטלקטואלי וחשיבות ההקשר החברתי שלו. ספרה "תאוריה דרומית" משנת 2007 הרחיב את העניין לדינמיקות גלובליות של יצירת ידע ומתח ביקורת על הדעות הקדומות מן הדרום בזרם המחשבה המרכזי במדעי החברה. היא ניתחה דוגמאות בעבודות תאורטיות מהדרום הגלובלי, כולל מעבודותיהם של ראול פרביש (Raúl Prebisch) - כלכלן ארגנטינאי שהניח את היסודות ליצירת תאוריית תלות, פאולין האנטונג'י (Paulin Hountondji)- פילוסוף ופוליטיקאי מבנין שכתב על "אתנו-פילוסופיה" במסגרת פילוסופיה אפריקאית, עלי שריאתי (Ali Shariati) - סוציולוג ומהפכן איראני, וינה דאס (Veena Das) - פרופסורית לאנתרופולוגיה, העוסקת באתנוגרפיה ההודית ואשיס ננדי (Ashis Nandy) - פסיכולוג ממוצא בנגלי, שעוסק בחקר הפוליטיקה של הודו.
רעיונות אלה של קונל מתכתבים עם החשיבה מחדש על תוכנם של מדעי החברה בתאוריות "דרומיות". לדבריה, היא מתקשה להתייחס לתאוריות הללו מבלי לחשוב על העבודה המחקרית והתנאים בה היא מתבצעת.
מגדר ומיניות.
לפי קונל המונח מגדר מדבר על ייצוגי גוף ברצף ההיסטורי. מגדר הוא מבנה חברתי ולא שיקוף של הביולוגיה האנושית. על אף שזה מבנה, המתייחס ומאורגן בהתאם לרבייה אנושית, הרעיון לפיו ניתן להבין זאת באמצעות דיכוטומיות פשוטות הוא מוטעה.