לא ידוע אם הנגיף עבר פעם אחת בלבד מבעלי החיים לאדם ואחר כך מאדם לאדם, או שהנגיף עבר מבעלי חיים לאדם במספר אזורים גאוגרפיים במקרים שונים.
חיות מאגר.
מחקרים ראשוניים הראו על קשר בין הנגיף לעטלף מהמין אשמן מצרי ושייתכן שעטלפים הם חיית המאגר של הנגיף. במחקר שנעשה באוניברסיטת קולומביה נמצא שנגיף שבודד מעטלפים דומה מאוד לנגיף הנמצא בעטלפים. נמצא שנגיפים ממין "betacoronavirus" שבודדו מעטלפים לילניים בגאנה ומעטלפונים ("Pipistrellus") באירופה קשורים פילוגנטית ל-MERS-CoV. אולם חיית המאגר העיקרית שממנה הגיע הנגיף לאדם נותרה בלתי ידועה עד לפרסום דוח ב-9 באוגוסט 2019 שהראה שב-100% מדגימות הסרום של גמלים עומאניים וב-14% מדגימות הסרום של גמלים ספרדיים מכילים נוגדנים כנגד חלבון הזיזים של MERS-CoV.
התפרצויות.
ההתפרצות הראשונה של הנגיף, מאז גילויו ב-2012 התמשכה לאורך זמן רב. מספר המקרים הכולל הגיע לכ-894 עם כ-355 מקרי מוות, מקרים רבים אובחנו גם באיחוד האמירויות.
כמו כן, נושאי הנגיף אובחנו במדינות נוספות רבות, ביניהן: קטר, ירדן, אנגליה, כווית, תוניסיה, עומאן, צרפת, גרמניה, מלזיה, יוון, איטליה, ספרד, הפיליפינים, קוריאה הדרומית, אלג'יריה וארצות הברית.
קוריאה הדרומית - ביוני 2015 חזר לקוריאה הדרומית אדם כבן 68 מטיול לארבע מדינות במזרח התיכון. הוא פיתח סימפטומים של שיעול וחום ועבר בין מספר מוסדות רפואיים שונים עד שאובחן כראוי. הוא נחשב לחולה 0 (patient zero) של ההתפרצות בקוריאה הדרומית עם מעל 186 נדבקים ו 38 מקרי מוות.
תאילנד - ביוני 2015 נמצא אדם כבן 75 ונמצא כי נדבק ב-MERS-CoV, הוא הראשון במדינה שנושא עמו את נגיף.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה]]
[[קטגוריה:מחלות מערכת הנשימה]]
[[קטגוריה:נגיפי קורונה]]
MERS CoV
R136a1
R136a1 הוא הכוכב המסיבי ביותר שנצפה ומסתו מוערכת ב-265 מסות שמש. הוא גם הכוכב בעל עוצמת ההארה הגדולה ביותר, פי 8,700,000 מעוצמת ההארה של השמש. הכוכב הוא מטיפוס נדיר מאוד, הדומה לכוכבי וולף-ראייה אך בניגוד להם הוא כוכב צעיר שעדיין מתיך מימן בליבתו. R136a1 נמצא בענן המגלני הגדול, בקבוצת כוכבים דג זהב. הוא חלק מצביר כוכבים R136 המכיל כוכבים מסיביים ביותר וצעירים, בני כמה מיליוני שנים בלבד.
כמו כוכבים היפר מסיביים אחרים, לR136a1 אין צורה מוגדרת, ועם שינויי קונבקציה בחלקו הפנימי נפלטות שלוחות גדולות של מעטפת, שלאחר מכן חוזרות ושוקעות. כמו כוכבים מסיביים אחרים הקרובים לבהירות אדינגטון, גם R136a1 איבד חלק ניכר ממסתו הראשונית בקרינה וברוח השמש. מעריכים כי מסתו הראשונית הייתה כ-320 מסות שמש והוא איבד כ-50 מסות שמש במיליון השנים האחרונות. עם זאת, תאוריות חדשות טוענות כי אף כוכב אינו יכול להיווצר במסה של מעל 150 מסות שמש ועל כן מעריכים שכוכבים היפר-מסיביים כמו R136a1 נוצרו ממיזוג של כמה כוכבי ענק.
צביר הכוכבים R136 נחשב בעבר לעצם מסיבי יחיד שמסתו הוערכה בין 1,000 ל-3,000 מסות שמש. טבעו של הצביר נחשף על ידי אינטרפרומטריית כתם () כצביר כוכבים צפוף המכיל מספר כוכבים בעלי טמפרטורת שטח פנים הגבוהה מ-40,000 מעלות קלווין שהם יותר מפי 7 מהשמש, כמו כן כוכבים אלו בהירים פי כמה מיליונים מהשמש שלנו. לפחות ל-3 מכוכבים אלו מסה הגבוהה מ-150 מסות שמש.
R136a1 צפוי לסיים את חייו בהיפרנובה, התפוצצות עצומה החזקה פי 100 מסופרנובה. זו תהיה היפרנובה אנרגטית במיוחד שבפיצוצה תשתחרר אנרגיה בכמות של . ייתכן ויסיים את חייו מוקדם יותר בתהליך אי יציבות זוגית. ליבת הכוכב צפויה לקרוס לחור שחור.
הישר של סורגנפריי
בטופולוגיה, הישר של סוֹרְגֵנְפְרֵיי (באנגלית: Sorgenfrey Line) הוא מרחב טופולוגי שמוגדר על קבוצת הממשיים formula_1, כך שקבוצה פתוחה במרחב היא איחוד של קטעים חצי-פתוחים בממשיים, מהצורה formula_2. המרחב קרוי על שמו של רוברט סורגנפריי ומסומן לעיתים כ-formula_3.
פורמלית, טופולוגיית הישר של סורגנפריי מוגדרת באמצעות הבסיס formula_4, והיא מכונה גם לעיתים טופולוגיית הגבול התחתון.
מרחב מכפלה.
על ידי הכפלת מרחב זה בעצמו, ניתן לקבל מרחב מכפלה, ששומר על חלק מהתכונות של המרחב המקורי, אך חלקן גם אובדות או נחלשות.
בפרט, אם מכפילים פעמיים, מקבלים את המישור של סורגנפריי. המרחב שמתקבל הוא ספרבילי (כמכפלת שני מרחבים ספרביליים), ומהווה דוגמה למרחב בו ספרביליות לא עוברת בירושה לתתי מרחבים: האלכסון formula_11 הוא תת-מרחב לא ספרבילי. מכאן שספרביליות אינה תכונה תורשתית.
מרחב המכפלה formula_12 הוא רגולרי, אבל לא נורמלי. זוהי דוגמה לכך שמכפלה סופית של מרחבים נורמליים אינה בהכרח נורמלית (למרות שמכפלה סופית של מרחבים רגולריים היא רגולרית). מכאן נוכל לספק הסבר חלופי להסבר שניתן לעיל באשר לכך ש-formula_3 איננו מרחב מטרי: אילו היה מרחב מטרי, אז גם formula_12 היה מטרי ולכן נורמלי, בסתירה.
סדקי סובחי
שיטת הקול הנייד
שיטת הקול הנייד (באנגלית: Single transferable vote) היא שיטת הצבעה, המיועדת לבחירת מספר נציגים לפרלמנט באותו אזור בחירה, תוך שקלול העדפות הבוחרים, הראשונות והמשניות.
השיטה הוצעה לראשונה בשנת 1821 על ידי תומאס רייט היל, מתמטיקאי ומנהל בית ספר אנגלי, ונעשה בה שימוש לראשונה בשנת 1855 בבחירות בדנמרק. כיום השיטה נהוגה באירלנד ובמלטה. קארל כריסטופר גאורג אנדרה פיתח שיטה דומה שנתיים קודם.
תיאור השיטה.
אופן ההצבעה.
הבוחר מסמן את המועמד שהוא בוחר בעדיפות ראשונה, והוא רשאי לסמן גם את המועמדים שהוא בוחר בעדיפות שנייה, שלישית וכן הלאה. הבוחר רושם את הספרה 1 ליד שם המועמד העדיף עליו ביותר, 2 ליד המועמד השני בעדיפותו, וכן הלאה.
אופן ספירת הקולות.
חישוב הקולות מתבצע כך:
תהליך זה יחזור על עצמו עד שמספר המועמדים שנותרו יהיה שווה למספר מושבי הפרלמנט שטרם אוישו, והמועמדים שנותרו יכהנו בפרלמנט, על אף שלא קיבלו את מספר הקולות שנקבע במכסה.
חתול הסית'
חתול הסית' הוא יצור מהמיתולוגיה הקלטית. נאמר כי הוא דומה לחתול שחור גדול עם כתם לבן על חזהו.
האגדה מספרת שרוח הרפאים של חתול הסית' רודפת את ההיילנדס הסקוטיים, לכן האגדות סביב יצור זה נפוצות יותר בתרבות הסקוטית, למרות שחלקן ידועות גם באירלנד.
כפי שהוצע על ידי קריפטוזאולוג בריטי, קארל שוקר, בספרו "חתולים מסתוריים בעולם" (1989), סביר להניח כי האגדות על חתול הסית' למעשה קבלו השראה על ידי ה-kellas cat שנחשבו ככל הנראה לייצור בן כלאיים שנע בין חתול בר לחתול בית וחי רק בסקוטלנד. kellas cat טיפוסי דומה לחתול בר גדול, אבל עם מאפיינים ייחודיים שמזכירים גם חתול בית, וכנראה חי בסקוטלנד לאורך מאות שנים. אחרים מאמינים שהאגדות על חתול הסית' קבלו השראה מחתולי הבר עצמם בלבד.
מראה חיצוני.
חתול הסית' הוא שחור כולו מלבד כתם לבן על חזהו, והוא מתואר כיצור גדול כמו כלב שנוהג ללכת עם זיפים סמורים וגב קמור.
סיפורים על חתול הסית'.
מלך החתולים.
בסיפור פולקלור בריטי הקרוי "מלך החתולים", אדם חוזר לביתו ומספר לאשתו ולחתולו, טום הזקן, שהוא ראה תשעה חתולים שחורים עם כתם לבן על חזיהם מרימים ארון מתים עם כתר מעליו, ואחד החתולים אמר לאדם "תודיע לטום טילדרום שטים טולדרום מת". בתגובה התלהם טום הזקן ואמר "מה?! טים הזקן מת! אז אני מלך החתולים!", לאחר מכן טום הזקן ברח מהארובה, ולא נראה שוב.
גנבת נשמות.
התושבים של ההיילנדס הסקוטיים לא בטחו בחתול הסית'. הם האמינו שהוא יכול לגנוב את הנשמה של האדם המת לפני שהיא נלקחת על ידי האלים עצמם, אם יצליח רק לעבור מעליו לפני קבורתו; לכן היו ממונים אנשים השומרים מפני חתול הסית' בקרב הגופות שטרם נקברו, שומרים אלה נקראו Feill Fadalach (הערים בשעות המאוחרות). שיטות שונות של הסחת דעת שימשו את השומרים כמו משחקי משיכה, קטניפ, חידות ומוזיקה ששמרו על חתול הסית' הרחק מחדר הגופות שטרם נקברו. בנוסף, לא היו מדליקים אש ליד הגופות, מכיוון שהאמינו כי חתול הסית' נמשך לחום של הבערה.
פסטיבל הסאמהיין.
פסטיבל הסאמהיין הוא פסטיבל גאלי שמסמן את סוף עונת הקציר ואת תחילת החורף, היו מאמינים כי בתקופה זו חתול הסית' יברך כל אדם שמשאיר מחוץ לביתו קערת חלב בשבילו. ומנגד אלו שלא השאירו את קערת החלב יקוללו בכך שחלב הפרות שלהם יתייבש.
שינוי צורה.
אנשים מסוימים האמינו כי חתול הסית' היה למעשה מכשפה שיכלה לשנות צורתה מרצון לצורת חתול - תשע פעמים. אם אחת מהמכשפות בחרה בפעם התשיעית לחזור חזרה לצורת החתול - היא הייתה נשארת בצורה זו למשך שארית חייה. רבים סוברים כי רעיון תשע הנשמות לחתול התפתח מאגדות אלה.
מיקויאן גורביץ' מיג-15
מיקויאן גורביץ' מיג-17
מיקויאן גורביץ' מיג-23
מיקויאן גורביץ' מיג-25
מיקויאן גורביץ' מיג-29
מיקויאן גורביץ' מיג-31
מיקויאן גורביץ' מיג-35
מיקויאן גורביץ' מיג 1.44
מיקויאן גורביץ' מיג-1
מיקויאן גורביץ' מיג-19
אפרים צורף
אפרים צורף (זלוטניק) (ט"ו בסיוון תרס"ג, 10 ביוני 1903 – כ"ב בשבט תש"נ, 16 בפברואר 1990) היה סופר ומשורר עברי, שעסק בעיקר בספרות ילדים תנ"כית, יהודית וארץ-ישראלית.
ביוגרפיה.
צורף נולד בשם אפרים זלוטניק בעיירה רצ'יונז' שליד פלונסק, פולין הרוסית, בנם של יצחק מרדכי זלוטניק ומרים דרייזל לבית טאוב. אביו היה מורה הוראה ומוהל, ולפרנסתו היה שותף בחנות לכלי עבודה של חותנו, אריה לייב טאוב. צורף קיבל חינוך תורני. בשנת 1919, בגיל 16, עזב את בית הוריו ועבר לבירה ורשה. למד שנה אחת בסמינר למורים בוורשה.