בילדותו בגרמניה התחנך בבית ספר עממי יהודי שהיה קשור לבית הכנסת האורתודוקסי. עם עליית הנאצים לשלטון נאסר על אביו לעסוק ברפואה. המשפחה גורשה מביתה המפואר וגוטמן גורש מאגודת הספורט שבה היה חבר. האב עבר לעבוד בקליניקה פרטית של רופאה יהודיה, אך הפגיעות באוכלוסייה היהודית גרמו לבני המשפחה להחליט לעזוב את גרמניה.
ב-20 בינואר 1936 עלה גוטמן לארץ עם אמו ואחיו. אביו עלה כמה חודשים קודם כדי להתמחות ברפואה בפלשתינה ולקבל רישיון מקומי לעסוק ברפואה, ולהכין את קליטת המשפחה. המשפחה התגוררה בירושלים. בשנתיים הראשונות למד גוטמן בבית ספר פרטי שבו למדו ילדי עולים מארצות מערב אירופה ומרכז אירופה. לאחר מכן עבר ללמוד בתיכון בית הכרם, וסיים שם את לימודיו במגמה חברתית, באמצע מלחמת העולם השנייה. בהיותו בכיתה י"א התגייס לארגון ה"הגנה" ועבר אימונים מעין-צבאיים. לאחר סיום הלימודים המשיך לשרת ב"הגנה" בירושלים בתפקידים מנהליים, שאפשרו לו להתחיל ללמוד במקביל באוניברסיטה העברית היסטוריה, היסטוריה של עם ישראל ואנגלית.
ב-1944, התגייס ל"בריגדה היהודית". לאחר אימונים במחנה צריפין, הועבר למצרים להמשך האימונים. הקרבות בצפון איטליה הסתיימו לפני שיחידתו של גוטמן הספיקה להישלח לאירופה. עם סיום מלחמת העולם השנייה נשלח עם הגדוד השני של הבריגדה להולנד ולבלגיה. בתפקידו הצליח להפנות מכוניות וציוד צבאי לטובת עלייה ב'.
לאחר פיזור יחידתו, חזר גוטמן לישראל וחידש את לימודיו באוניברסיטה העברית.
ב-1947 נסע לקפריסין כדי ללמד ב"סמינר רוטנברג" במחנות המעפילים שם. הקורסים בסמינר נערכו בעברית ועסקו בלימודי ישראל, ביהדות, ובנושאים ארצישראליים. גוטמן שהה שם כשנה וחצי עד חיסול המחנות. חלק מהתקופה שימש כמנהל הסמינר. במחנות בקפריסין הכיר גוטמן את נחמה, אחות מקופת חולים בחיפה, שהתנדבה לטפל במעפילים והפכה לאחות הראשית במחנות. בני הזוג התחתנו עם חזרתם לישראל.
גוטמן סיים תואר מ.א. באוניברסיטה העברית.
בהמשך נסע, עם אשתו, לאוניברסיטת קולומביה בארצות הברית להשלמת תואר מ.א. במדע המדינה וללימודי תואר שלישי.
את סיום כתיבת הדוקטורט עשה גוטמן בירושלים ובמקביל החל לעבוד כמרצה באוניברסיטה העברית.
הוא עלה בסולם הדרגות האקדמי עד לדרגה של פרופסור מן המניין ופרש לגמלאות בראשית שנות ה-90.
אחרי פרישתו המשיך ללמד בכמה מוסדות. כמו כן שימש יועץ לקורסים שונים בתוכנית התואר השני ללימודי דמוקרטיה בינתחומיים באוניברסיטה הפתוחה וסייע בעריכת ספרים ומקראות-מאמרים לסטודנטים בתוכנית זו.
עבודתו האקדמית.
גוטמן היה מראשוני החוקרים בתחום מדע המדינה באוניברסיטה העברית. במחקריו התמקד בעיקר בחקר המערכת הפוליטית הישראלית, במפלגות הישראליות ובסוציולוגיה הפוליטית של ישראל. הוא הניח את התשתית להוראת התחום וכתב וערך (יחד עם עמיתיו) ספרי לימוד ששימשו דורות של סטודנטים.
כתוצאה מראשוניותו בתחום וכתוצאה מיחסו הנעים לסטודנטים שלו, הוא שימש במשך השנים מדריך ליותר מ-50 תלמידי תואר שלישי בכתיבת עבודות הדוקטור שלהם באוניברסיטה העברית. בין המודרכים הרבים שלו בעבודות דוקטור ניתן לציין את הבאים: זהבה אוסטרויל, דנה אריאלי, אריה גרוניק, אליעזר דון יחיא, אברהם דיסקין, שבח וייס, אברהם וולפנזון, נעמי חזן, ריקי טסלר, יעל ישי, דן כספי, גלעד מלאך, אורלי סוקר, נתנאל פישר וגדעון רהט. רבים מתלמידיו השתלבו בהוראה באוניברסיטאות ובמכללות בישראל. כמו כן, הדריך מספר קטן של סטודנטים לתואר שלישי באוניברסיטאות בגרמניה ובהולנד.
חיים אישיים.
היה נשוי לנחמה (לבית פורמן), מפקחת ארצית על בריאות הציבור, עד לפטירתה ב-2010. לבני הזוג נולדו שלוש בנות: יעל (מוקי) פרידמן (2019-1954), שהייתה מורה לסוציולוגיה, לאזרחות ולחינוך מיוחד, מיכל (מיכי) שטרן (נולדה 1956), שמכהנת כפרופ' לסטטיסטיקה במכללה האקדמית תל אביב יפו, וטל ניסני (2006-1962), שהייתה מורה במכינה קדם-אקדמית.
התגורר במרכז ירושלים.
לינור דויטש
לינור דויטש (נולדה ב-27 בספטמבר 1982) היא נציגת ציבור, שותפה מייסדת ומנכ"לית לובי 99. היא עורכת דין במקצועה, פמיניסטית ואקטיביסטית. בוגרת יחידה 8200, מומחית לרגולציה וייעוץ פוליטי, בוגרת תואר ראשון במשפטים ומדע המדינה ותואר שני במגדר מאוניברסיטת תל אביב. נבחרה לרשימת "100 המשפיעים של דה-מרקר" במהלך השנים 2017, 2018, 2019, 2020 ו-2021 וזוכת אות "אבירת איכות השלטון" לשנת 2019. בנוסף, נכללה ברשימות האקטיביסטיות של ליידי גלובס וכלכליסט.
ביוגרפיה.
לינור דויטש נולדה ב-27 בספטמבר 1982 בבאר שבע וגדלה בגן יבנה, בצבא שירתה ביחידה 8200. לאחר הצבא למדה באוניברסיטת תל אביב, ושם סיימה תואר ראשון במשפטים ומדע המדינה ותואר שני במגדר.
בשנים 2009 עד 2011 הייתה עוזרת פרלמנטרית של ח"כ שי חרמש (קדימה). לאחר מכן כיהנה כסמנכ"ל רגולציה ויועמ"ש בהתאחדות האיכרים בישראל בין השנים 2011 עד 2015 ועבדה כעוזרת פרלמנטרית ויועצת פוליטית בכנסת.
דויטש פרשה והחליטה לחבור בהקמת מיזם "לובי 99" כלוביסטית הציבורית הראשונה. הארגון ממומן מתרומות הציבור בהוראות קבע.
כותבת לעיתון "הארץ", למדור הבלוגים של "זמן ישראל" ולעיתון "גלובס".
פרסים.
זכתה באות אבירת איכות השלטון 2019 בקטגוריית מאבק חברתי-ציבורי מטעם התנועה לאיכות השלטון.
חיים אישיים.
לינור דויטש נשואה ואם לשניים. היא מתגוררת בתל אביב.
קרוננברג
קרונֶנבֶּרג (Cronenberg) הוא שם משפחה.
אנדור דארדאי
אנדור דארדאי (בהונגרית: Dárday Andor; טטה, 25 באפריל 1914 – בודפשט, 16 בפברואר 1986) היה זמר אופרה, אך במשך רבע מאה היה המזכיר האמנותי של בית האופרה הממלכתי של בודפשט, יהודי-הונגרי דמות מכרעת ומגדירה בהנהלת בית האופרה, שהוכר לאחר מותו כ"חבר לנצח" של בית האופרה.
ביוגרפיה.
אנדור דארדאי נולד במשפחה יהודית ובין השנים 1933–1938 היה תלמידם הפרטי לשירה של מריה בודנוביץ ושל ארפאד פלוטאי (מקודם: שוורץ). בשל החוקים היהודיים (הראשון ב-1938 ולאחריו החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי), הוא התקבל לבית האופרה רק אחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 (דארדאי עבר את תקופת השואה ושרד בשרות העבודה -עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שר תחילה בקול הבס שלו במקהלת בית האופרה, ועד מהרה הפך למפקח המקהלה. הוא קיבל לראשונה משימת סולו ב-19 בינואר 1946 באביר הוורד. מעונת 1950–1951 מונה למזכיר האמנותי של בית האופרה, תפקיד אותו מילא עד 1 בינואר 1976. במהלך תקופה זו שיחק תפקידים במספר סרטים הונגריים.
קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.
הפצצות כווית (1983)
הפיצוצים בכווית (1983)
יוסיפ סטנישיץ'
יוסיפ סטנישיץ' (בקרואטית: Josip Stanišić; נולד ב-2 באפריל 2000 במינכן שבגרמניה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת באיירן מינכן מהבונדסליגה ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים.
סטנישיץ' החל לשחק במחלקת הנוער של מינכן 1860, ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של פירסטנפלדברוק. בגיל 17 עבר למחלקת הנוער של באיירן מינכן מהבונדסליגה. בעונת החל לשחק בבאיירן מינכן II, קבוצת המילואים של המועדון, בה ערך 42 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-10 באפריל 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של באיירן מינכן, כשפתח בהרכב בתיקו 1-1 נגד אוניון ברלין במסגרת המחזור ה-28 של הבונדסליגה לעונת 2020/2021. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, בה זכתה באיירן מינכן באליפות גרמניה. ב-1 ביולי חתם על חוזה מקצועני במועדון עד לשנת 2023.
לאחר שהרשים את המאמן יוליאן נגלסמן בקדם עונת , קודם סטנישיץ' לסגל הקבוצה הראשונה של המועדון. ב-17 באוגוסט פתח בהרכב ושיחק 87 דקות בניצחון 3-1 על בורוסיה דורטמונד במסגרת הסופר קאפ הגרמני. ב-14 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את ניקלאס זולה בדקה ה-82 בניצחון 3-0 על ברצלונה במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית.
סטנישיץ' מחזיק באזרחות גרמנית ובאזרחות קרואטית. על-אף ששיחק בנבחרת גרמניה עד גיל 19, הוא זומן לסגל נבחרת קרואטיה עד גיל 21 ב-23 באוגוסט 2021 לקראת משחקי מוקדמות אליפות אירופה עד גיל 21 נגד נבחרות אזרבייג'ן ופינלנד. עם זאת, הוא לא שיחק במשחקים אלו בשל פציעה.
ב-20 בספטמבר 2021 זומן סטנישיץ' על-ידי המאמן זלאטקו דאליץ' לסגל נבחרת קרואטיה הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד נבחרות קפריסין וסלובקיה. ב-8 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשפתח בהרכב בניצחון 3-0 על נבחרת קפריסין.
פתן שחור כחול-בטן
פתן שחור כחול-בטן (שם מדעי: Pseudechis guttatus) היא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים החי במזרח אוסטרליה. נחש זה הוא השני בארסיותו בסוג פתן אפעי, לאחר המין הקרוב פתן שחור אדום-בטן.
תיאור.
הפתן מגיע לאורך ממוצע של 1.2 מטר או 1.5 מטר והוא בעל קשקשים כהים עד שחורים עד לאפור ועד לצבע שמנת. בניגוד לשמו הבטן שלו אינה כחולה אלא כהה אך הצידיים התחתונים לעיתים כחולים. לנחש ראש מעט שטוח עם עיניים גדולות שחורות. צווארו יכול להתנפח בדומה לנחשי ממבה ובמידה פחותה לקוברה, דבר שהוא עושה להגנה. הנחש מטיל 7 עד 12 ביצים בעונת הרבייה.
נחש זה מצוי בטבע רק באזורים הפנימיים של דרום-מזרח קווינסלנד ובצפון-מזרח ניו סאות' ויילס. גודל תפוצתו קטן יחסית אך סיכונו הוא ללא חשש. הוא חי באזורי סוואנות, בתות וערבות סמוך לאזורים לחים.
הנחש הוא צייד של צפרדעים, זוחלים קטנים ויונקים קטנים החיים בסבכים. הוא יחידאי ולרוב נחבא אל הכלים. הוא יוצא מבין סלעים או חללי עצים בלילות.