האונס הקבוצתי בדלהי התרחש ב-16 בדצמבר 2012. ג'יוטי סינג פנדיי, סטודנטית לפיזיותרפיה וידידהּ שעלו לאוטובוס בעיר הבירה של הודו הותקפו והוכו על ידי חמשת הנוסעים האחרים באוטובוס ובסטודנטית בוצע אונס קבוצתי ומעשה סדום אכזרי בעזרת מוט ברזל משונן. תוך כדי התקיפה המשיך האוטובוס בדרכו ברחובות דלהי. בתום התקיפה נזרקו השניים מהאוטובוס בדרום דלהי.
המקרה עורר זעם רב בקרב תושבי הודו על יחסן של הרשויות לאלימות נגד נשים במדינה. הפגנות רבות פרצו ברחבי הודו, וגרמו לחסימת צירי תנועה ראשיים וסגירת תחנות רכבת. במהלך המהומות נהרגו שוטר ועיתונאי.
כתוצאה מהתקיפה סבלה הנאנסת מפגיעות פנימיות ומפגיעת מוח. היא עברה ניתוחים אחדים בבית חולים מקומי, והועברה להמשך טיפול בבית חולים בסינגפור, שבו נפטרה ב-29 בדצמבר, 13 ימים לאחר התקיפה.
בימים הראשונים שלאחר האונס, וגם לאחר מותה של הנאנסת, לא פורסם שמה, בהתאם לחוק בהודו האוסר זאת. באמצעי התקשורת בהודו היא כונתה נירבהאיה ("חסרת פחד"), להבה, אוצר או בשמות של דמויות קולנוע הודיות. בריאיון עם אביה, שפורסם בשבועון בריטי ב-6 בינואר 2013, ציין האב את שמה, ג'יוטי סינג פנדיי, ואמר: "הבת שלי לא עשתה שום דבר רע, היא מתה תוך הגנה על עצמה. אני גאה בה. חשיפת שמה תעניק אומץ לנשים אחרות ששרדו תקיפות כאלה, שישאבו כוח מבתי". משפחתה של סינג קבלה בשמה את אות האומץ הנשי הבינלאומי לשנת 2013.
המשטרה עצרה את חמשת הנוסעים ואת נהג האוטובוס כחשודים בתקיפה ובאונס, ובעקבות מותה של הנאנסת הם הועמדו לדין באשמת רצח. ב-11 במרץ 2013 התאבד בתליה נהג האוטובוס, שהיה הנאשם העיקרי בפרשה. ארבעה מהנוסעים הורשעו באונס ורצח, ונדונו למוות. נוסע נוסף, קטין, נדון לשלוש שנות מאסר. ב-20 במרץ 2020 פורסם שהארבעה הוצאו להורג בתליה בניו דלהי.
בעקבות האונס חלה ירידה ניכרת בתיירות להודו, ומספר מדינות אף פרסמו אזהרת מסע.
במהלך הדיון הציבור על הפרשה התרחש אונס קבוצתי של סוזט ג'ורדן שחשפה את זהותה.
סינסמיליה
סינסמיליה (בצרפתית: Sinsemilia) היא להקת רגאיי וסקא צרפתית שהוקמה בשנת 1990 בעיר גרנובל.
שם הלהקה הוא אזכור לסינסמילה, צמח קנאביס נקבי ולא מופרה וחסר זרעים, וכן שמו של אלבום הלהקה "Black Uhuru". האלבום הראשון של הלהקה זכה להצלחה רבה, ובמיוחד הלהיט "Tout le bonheur du monde".
ההופעה הראשונה של הלהקה הייתה בשנת 1991 במהלך חג המוזיקה. האלבום הראשון של הלהקה יצאה לאור בשנת 1996. בשנת 2005 אלבום של הלהקה נמכר ב-350 אלף העתקים וזכה במקום השמיני בצרפת באותה שנה.
רן (קונפוציאניזם)
רֶן או ז'ן (בסינית: 仁; פִּין-יִין: Rén) היא מילה בשפה הסינית, שמשמעותה נוגעת לקשר שבין היחיד והזולת. ‘רן’ מהווה מושג מרכזי בפילוסופיה הקונפוציאנית ובהקשר זה הוא מתורגם לעיתים קרובות כ'אנושיות'. 'רן' ניתן לפירוש כמידה טובה מוסרית, כסיכום כל המידות הטובות המוסריות, או כמכנה המשותף בטבע האנושי לכל המידות הטובות.
הביטוי ‘רֶן’ בשפה הסינית.
הסימן הסיני 'רֶן' מורכב משני סימנים נפרדים, 人, אדם, ו 二, המספר 2. השימוש המקובל שלו בשפה הסינית מציין 'אדם', 'אנשים' וכן 'בן-אנוש'. הביטוי משמש לזכר ונקבה גם יחד. בשימוש מקובל אחר הביטוי ‘רן’ מציין 'אחרים' או בני אנוש אחרים'. אולם בהגות הקונפוציאנית, היותו של פרט שייך למין האנושי אינה ממצה בהכרח את הערכים הגלומים במושג 'אנושי'. להיות אנושי משמעו להתייחס לאחרים באופן העומד בסטנדרטים מוסריים מסוימים, ותורת קונפוציוס (Confucius; 551 – 479 לפנה"ס) עוסקת בעניין זה בהרחבה.
מושג ה'רֶן' בטקסטים הסינים שלפני קונפוציוס.
בספרי המופת הסינים הקדומים מופיע הביטוי ‘רן’ פעמים מועטות יחסית. בספר השירים (Shi jing) מופיע ‘רן’ בהקשר למעלותיהם של ציידים, והוא מתייחס לאיכויות כגון יופי, מצוינות, טוב וכושר לחימה. בספר הקדם (Shang shu) הביטוי מתייחס למידה הטובה שיש לשליט העושה צדק. איכות מנהיגותית זו מלווה במעלות נוספות כגון חסכנות, שליטה עצמית, הוגנות, נדיבות, אמינות וכבוד לזולת. מנהיג בעל תכונות אלה ראוי לתמיכתם של השמיים ושל נתיניו הארציים.
מושג ה'רֶן' בהגותו של קונפוציוס.
'רן' הוא המעלה הבולטת והחשובה ביותר בתורתו של קונפוציוס. בהצגת מושג ה'רן' הגיב קונפוציוס כפי הנראה לטלטלות חברתיות שהיו בתקופתו. הוא ביקש לשחזר ולייצב את הסדר החברתי המיוצג בספרות המופת הסינית הקדומה העוסקת בטקסים ומנהגים (), ולבסס אותו על ערכים בעלי משמעות נעלה.
בספר המאמרות ('אַנַלֶקְטִים') שנערך על ידי תלמידיו של קונפוציוס ומכיל את עיקרי תורתו, מופיע הביטוי 'רן' בעשרות פרקים שונים ומוזכר בהם פעמים רבות. בפרקים אלו מנסים תלמידיו של קונפוציוס לקבל ממנו הגדרה מובהקת למושג, אולם הוא אינו מספק הגדרה כזו. במערב הוצעו תרגומים רבים למושג, וביניהם: נדיבות לב, חמלה, זולתנות (אלטרואיזם), טוב, לבביות, אנושיות, אהבה, טוב-לב, המידה הטובה המושלמת ועוד. הווריאציות הרבות של התרגום מעידות על הקושי להביע את המורכבות והפשטות הכרוכות יחד במושג ה’רן’, וחלק מן המתרגמים מוותרים לחלוטין על הניסיון לתרגמו ומעדיפים פשוט להשתמש בביטוי 'רן' כפי שהוא.
הצירוף של שני חלקי הסימן הסיני 'רן', 仁, 'אדם' ו'שניים', מרמז שהביטוי עוסק ביחסים שבין האדם לזולתו, ובאופן ספציפי יותר היחסים הראויים בין שני אנשים. אולם הביטוי ‘רן’ מופיע ב'מאמרות' בשימושים מגוונים המעידים שהמושג הוא בעל משמעות רחבה, ויוצרים קושי לפרש אותו באופן חד משמעי. חלק מן הפרשנים טוענים שמושג ה’רן’ מייצג הכללה של המידה הטובה, המקבלת תוכן על ידי מספר מאפיינים ספציפיים. באחת הפסקאות ב'מאמרות' טוען קונפוציוס כי ‘רן’ נמצא בישומן של חמש מידות טובות: נימוסים, נדיבות, יושר, חריצות וטוב-לב (מאמרות, 17-ו').
במקום אחר נטען כי אחווה וכיבוד אב ואם הם שורשי האנושיות (מאמרות, 1-ב'). האנושיות אם כן היא כל אחת מן המידות הטובות האלו וגם כולן יחד. היא נמדדת הן במונחים פרטניים והן במונחים כוללניים.
בתשובה לשאלת תלמידו יֶן-הְוֵי אמר קונפוציוס כי ה’רן’ טמון במשמעת עצמית וקיום מנהגים (מאמרות, 12-א'). קונפוציוס טען שה’רן’ הוא מידה הכרחית לאדם כדי להיות 'איש המעלה' (ג'וּן דְזֶה).
קונפוציוס מציין שכדי לשמור על ה’רן’ ראוי לפעמים אפילו להקריב את החיים (מאמרות, 15-ח'). אמירה זו מדגישה את הרמה המוסרית הגבוהה המצויה במימוש ה’רן’, ואת המחויבות הגבוהה הכרוכה בשמירה על רמה מוסרית כזו. על פי תפיסתו של קונפוציוס, מימוש ערכי האנושיות ושמירה עליהם חשובים יותר מהחיים עצמם.
טבעו של ה’רֶן’.
מספר פסקאות ב'מאמרות' עוררו דיון לגבי טבעו של ה’רן’. קונפוציוס טען שה’רן’ אינו רחוק מן האדם, ושהוא קרוב כמידת רצונו של האדם להיות אנושי; הוא טען עוד שבכל אחד נמצא הכח להיות אנושי; בנוסף טען קונפוציוס כי ללא אנושיות, האדם אינו יכול להתמודד בהצלחה עם נסיבות קשות.
פסקאות אלו הובילו לפרשנויות על פיהן האנושיות היא מידה שמקורה בנפש האדם פנימה והיא אינה דבר הנרכש ממקור חיצוני. בעוד שקונפוציוס עצמו לא סיפק קביעה ברורה בדבר מקור האנושיות, סוגיה זו נדונה בהרחבה על ידי ממשיכיו.
עבור קונפוציוס, ‘רן’ מסמל את הקשר ההדדי בין האני הפנימי לבין בני אנוש אחרים, הטבע והשמיים (tian). ‘רן’ הוא הביטוי של הסובייקטיביות ותחושת האחריות האנושית, המתבטאות ביכולתו של האדם לפעול מתוך מודעות מוסרית. באופן זה ‘רן’ מהווה את הבסיס ההדדי המאפשר קיום של מערכת חברתית אנושית המושתת על ערכי מוסר.
מרכזיותו של ה’רֶן’ בתורת קונפוציוס.
'רן' נחשב ל"חוט האחד" העובר דרך כל תורתו של קונפוציוס. בשיחה עם תלמידו צְנג, אמר קונפוציוס כי כל תורתו עומדת על דבר אחד. כששאלו התלמידים האחרים לאחר מכן את צְנג לכוונתו של קונפוציוס, הסביר צְנג שעיקרי תורתו של קונפוציוס הם נאמנות ואמפתיה (שהפרשנות המקובלת רואה בהן מידות המממשות את ה’רן’) (מאמרות, 4-ט"ו וגם 15-ב'). ‘רן’ המשיך להיות נושא מרכזי בכתביהם של הוגים קונפוציאניים מאוחרים.
התפתחות מושג ה’רֶן’ אצל הוגים קונפוציאנים מאוחרים.
מושג ה'רֶן' בהגותו של מנציוס.
מנציוס (Mencius; 372 – 289 לפנה"ס) מתייחס ל’רן’ באופן דומה לקונפוציוס. הוא מגדיר את ה’רן’ כאהבת הזולת, וגם אצלו מופיעה התייחסות לצורך לדבוק באנושיות גם במחיר החיים עצמם. אולם מנציוס מפורש הרבה יותר לגבי מקור ה’רן’. על פי מנציוס, האנושיות נובעת מתוך נפש האדם – ליבו של כל אדם רגיש לסבל זולתו. הדוגמה המפורסמת של מנציוס היא תגובתו של כל אדם למראה תינוק המצוי על פתחה של באר. כל אחד יחוש להציל את התינוק, ללא שיקולים וחישובים כלשהם. לאדם יש מידת טוב, שמקורה פנימי והיא אינה נרכשת מבחוץ. מידה זו היא מולדת, אולם מנציוס מתאר אותה כמידה שאינה מפותחת במלואה. האנושיות היא אחת מארבע המידות הטובות היסודיות (ארבע ההתחלות, שמנציוס סבור שזרעיהן מצויים אצל כל אדם), והיא מתפתחת מתוך דאגה לזולת וחמלה. באמצעות ארבע המידות הטובות היסודיות, קושר מנציוס בין טבע האדם וטבעם של השמיים, ורואה ב’רן’ מידה שאינה רק חלק מטבע האדם, אלא חלק מטבעם של השמיים.
הקשר בין 'רֶן', 'יִי' ו'לִי'.
מנציוס טען שבדומה ל'רן', גם ה'יִי' (Yi – צדק ויושרה) הוא אימננטי לטבע האדם, וגם הוא נובע מתוך ארבע המידות הטובות היסודיות. מנציוס ראה את ה'יִי', מושג המייצג כבוד ויחס הולם כלפי הזולת, כנגזר מ'רן', המייצג תקשורת בין-אישית והדדיות.