ההואצין הוא העוף היחיד שיש לו קיבה ייחודית לאכילת עלים וניצנים: לאחר שהעלה נאכל, הוא מגיע לזפקו של ההואצין, שם הוא מפורק על ידי חיידקים והופך למעין עיסה; לאחר 48 שעות החלקים שאינם אכילים נפלטים עם ריח המזכיר צואת פרות, מה שגרם לכמה שבטים בדרום אמריקה לכנות את ההואצין "עוף הבקר". מחקר שנערך בוונצואלה העיד שתזונתם של ההואצינים מורכבת מ-82% עלים, 10% פרחים ו8% פירות. אכילת העלים מקשה על ההואצינים לעוף, והואצינים בוגרים יכולים לעוף רק למרחקים קצרים; הם מבלים את רוב זמנם על עצים.
לגוזלי ההואצין טפרים בקצות כנפיהם, בהם הם משתמשים לטיפוס על עצים. הטפרים הופיעו גם אצל עופות קמאים, כמו הארכאופטריקס, העוף המוקדם ביותר שידוע לנו. עם גדילתם של הגוזלים, הטפרים בכנפיהם נעלמים.
ההואצינים מתרבים בעונת הגשמים, עונת הרבייה משתנה באזורים שונים. הזכר והנקבה, בנוסף לבני משפחה אחרים, משתתפים בבניית הקן ובגידול הגוזלים. הנקבה מטילה 2–3 ביצים, ודוגרת עליהן יחד עם הזכר במשמרות של כ-24 שעות, במשך כארבעה שבועות. הגוזלים מואכלים בדייסת עלים שעוכלה בקיבה והוקאה. הקינים מוקמים בדרך כלל מעל מים. לגוזלים יש שני טפרים שיוצאים מכל אחת מכנפיהם, מה שמסייע להם לטפס בחזרה לקן במקרה שהם נופלים למים. הגוזלים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה.
כריש טיגריס
עומאר סי
עומאר סי (בצרפתית: Omar Sy; נולד ב-20 בינואר 1978) הוא שחקן ובדרן צרפתי. הוא מוכר בעיקר בעקבות עומאר ופרד: המופע שהוא העלה יחד עם פדריק טסטו (Frédéric Testot) ובעקבות תפקידו בסרט "מחוברים לחיים", שעליו זכה במספר פרסים, בהם פרס סזאר (כשהוא השחקן השחור הראשון שזוכה בפרס זה).
ביוגרפיה.
עומאר נולד בפרברי פריז (טראפ, איל-דה-פראנס) שבצרפת למשפחה מוסלמית. אמו מאוריטנית, ואביו סנגלי ממוצא פולי (Fula people).
הוא נחשף לתודעת הציבור בשנת 1996 ברדיו נובה שם פגש לראשונה את פרדריק טסטו. לאחר מכן עבר לערוץ Canal+ שם הגיש יחד עם ג'מאל דבוז תוכנית על קולנוע, ובהמשך עבר להנחות שעשועון. לאחר תפקידים אלו עבר סי להופיע כסטנדאפיסט במספר מופעים: Je ne fais pas mon âge (אני צעיר מגילי), Service après-vente des émissions (שירות מכירות לתוכניות טלוויזיה) ו-Omar et Fred : le spectacle (עומאר ופרד: המופע). משנת 2005 המופע Service après-vente des émissions עובד לטלוויזיה והפך לתוכניות מערכונים ברשת "קנאל פלוס".
משנת 2000 השתתף במספר סרטים, אולם רק בשנת 2011 הפך לאחד מכוכבי הקולנוע הצרפתי לאחר תפקידו בסרט "מחוברים לחיים", שזכה להצלחה רבה, וצפו בו מעל 19 מיליון צופים ברחבי העולם. סרט זה היה המצליח ביותר בצרפת בשנת 2011. על תפקידו בסרט זכה בפרס גלובוס הקריסטל, בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטוקיו ובפרס סזאר לשחקן הטוב ביותר בשנת 2012, שבו גבר על ז'אן דוז'רדן שזכה באותה שנה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר ובפרס לומייר.
ב-2014 גילם את בישופ בסרט "" וב-2015 שיחק ב"עולם היורה" בתור בארי, חברו של אוון גריידי (כריס פראט) ושותפו באימון הוולוצירפטורים וב-2016 שיחק בסרט המתח של רון הווארד, "התופת".
בינואר 2021 הופיע בסדרה "לופן", המהווה מחווה לארסן לופן, דמות משמעותית בתרבות הצרפתית.
ב-2022 הופיע שנית בדמותו של בארי בסרט .
חיים אישיים.
ב-5 ביולי 2007 התחתן עם הלן, והם גרים עם ארבעת ילדיהם בלה טראמבלה-סור-מולדר שבאיל-דה-פראנס.
האיש עם הנעל האדומה
האיש עם הנעל האדומה (במקור: The Man with One Red Shoe) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1985 מז'אנר הקומדיה, בבימויו של סטן דרגוטי ובכיכובם של טום הנקס, דבני קולמן ולורי סינגר.
מדובר בגרסה מחודשת של הסרט הצרפתי שנקרא "הבלונדיני עם הנעל השחורה" (Le Grand Blond avec une chaussure Noire) שיצא בשנת 1972 אז שיחקו בו פייר רישאר ומיריי דארק. הסרט כולל קטעי מוזיקה קלאסית מסימפוניית שחרזאדה שנכתבה על ידי המלחין הרוסי ניקולאי רימסקי קורסקוב.
עלילת הסרט.
קופר (מגולם על ידי דבני קולמן) הוא סגן מנהל ה-CIA שרוצה להיות מנהל, אבל רוס (מגולם על ידי צ'ארלס דרנינג) עומד בדרכו ומפריע להתקדמות שלו. קופר, שמוכן לעשות הכל כדי להיפטר מרוס, מואשם על לא עוול בכפו בכישלון עצירת הברחת סמים גדולה לצפון אפריקה, פרשה שזכתה לתשומת לב גדולה על ידי הקונגרס.
רוס, שיודע על כוונותיו של קופר, מחליט להיות "חבר טוב" ומדליף לו כי אדם, בעל סימן מיוחד, אמור לנחות בנמל התעופה ולזכות אותו משערוריית הזיוף שהפילה עליו את האשמה לכישלון המבצע. הוא אינו יודע לכאורה מה הסימן אבל מעביר לקופר את המידע ומסביר לו שכאשר הוא יראה את האיש, הוא יידע שזה הוא. ההדלפה הזאת היא פרי המצאתו של רוס ואף אחד לא אמור להגיע או לזכות אותו מהאישומים.
קופר הנואש למצוא את איש המסתורין לוקח את שותפו בראון (מגולם על ידי אדוארד הרמן) כדי להתחיל את המבצע חסר הסיכוי הזה מראש.
מוריס (מגולם על ידי ג'יימס בלושי), אדם שאוהב מתיחות ותחבולות מחליט להעלים לחברו ריצ'רד דרו (מגולם על ידי טום הנקס) נעל אחת רגע לפני שהוא עולה לטיסה הביתה ומאלץ אותו לנעול נעל ספורט אדומה לצד הנעל השחורה שלו. כך, כשהוא עם זוג נעליים לא תואם עולה דרו על הטיסה הביתה ונוחת בשדה התעופה, שם מחכים צוות ה-CIA לאיש מסתורין אותו הם אמורים לזהות לפי רמז כלשהו.
בראון מבחין באיש המוזר באולם הנוסעים ומחליט שזה האיש שהם מחפשים, אף על פי שדרו הוא בסך הכל כנר צעיר שמסתובב עם תזמורת ברחבי העולם, כולל במדינות קומוניסטיות, אך אף פעם לא הסתבך עם החוק. קופר וצוותו מחליטים שהנגינה היא למעשה קוד ושמדובר בכיסוי מושלם למרגל, ומתחילים לחקור את הנושא.
כדי לגלות עליו עוד פרטים הם שולחים את מאדי (לורי סינגר) כדי לשמש כנערת פיתוי אך לרוע מזלם היא ממש מתאהבת בעלם החמודות ונופלת לרגליו. רוס רואה שכל התעלולים שלו להרשיע את האיש נכשלים עד שהוא מחליט לרצוח את האיש, אבל בעזרתה של מאדי מצליח ריצ'רד לשרוד.
ביקורות.
הסרט קיבל ביקורות שליליות למדי וזכה לציון של 46% בלבד מתוך 13 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.
הוצאת יבנה
הוצאת יבנה או בשמה המלא יהושע אורנשטיין, הוצאת ספרים יבנה בע"מ היא הוצאת ספרים שהוקמה בשנת 1932 בתל אביב על ידי יהושע אורנשטיין.
מקור שמה של ההוצאה במרכז הרוחני שייסד יוחנן בן זכאי לאחר חורבן בית שני ביישוב יבנה.
ההוצאה מתמקדת בעיקר באנציקלופדיות, מילונים, ספרי עיון, אטלסים, ספרי לימוד, ספרות ילדים, פסיכולוגיה ונושאים מתחום היהדות, כגון ספריו של הלל צייטלין.
עם ספריה הבולטים של ההוצאה נמנים: אטלסים בעריכתו של משה ברור (האטלס האוניברסיטאי, אטלס פיסי, מדיני וכלכלי, והאטלס האוניברסיטאי החדש); 15 כרכים של פירושי התנ"ך שכתב אליה שמואל הרטום בהתבסס על שיטתו של משה דוד קאסוטו; "האנציקלופדיה לילדים" ו"האנציקלופדיה לנוער"; אנציקלופדיות ל"גדולי ישראל" ול"חכמי התלמוד" פרי עטו של מרדכי מרגליות.
עם סופרי ומאיירי ההוצאה נמנו: נחום גוטמן, אוריאל אופק ולוין קיפניס.
לאחר פטירתו של אורנשטיין הועברה ההוצאה לבעלותה של בתו, נורית פריקסל.
בשנת 2010 נרכשה ההוצאה על ידי בונוס ספרים.
חל&quot;ת
דוד ישעיהו זילברבוש
דוד ישעיהו זִילבֶּרבּוּש (בכתיב יידי: זילבערבוש; David Yeshaya Silberbusch; 22 בנובמבר 1854 – 1 במרץ 1936) היה סופר ועיתונאי עברי ויידי יליד גליציה המזרחית.
ביוגרפיה.
זילברבוש נולד בשנת 1854 בזאלשצ'יקי (Zaleszczyki) שבגליציה המזרחית, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום Заліщики, באוקראינה). בשנת 1866 ירד אביו צבי מנכסיו, ולכן למד זילברבוש לבדו ב"קלויז" הסדיגורווי. בהיותו בן 20 עבר להתגורר בביתו של חוכר עשיר, במטרה להיות חתן לבתו, שם גם רכש את השכלתו בגרמנית ועברית.
בשנת 1876 חזר לעיר הולדתו בעקבות פטירת אשתו, ומקץ חצי שנה נשא אשה שנייה ועבר להתגורר בקולומיאה.
את יצירתו הראשונה, "תמה אהבה", פרסם בשנת 1878 ב"המביט" של פרץ סמולנסקין. לאחר מכן פרסם מאמרים אחדים בנושאי תעשיית המשי וקופי אדם. בה בעת פרסם סקירה כללית על "היהודים בגליציה", בעיתון "השחר".
זילברבוש היה עוזרו של אברהם גינצלר בעיתון "התור" בקולומיאה (שם כתב בשם העט "איש יהודי"), ובשנת 1881 עבר לבירה וינה, שם עבד במהלך הקיץ כעוזר למגיה ועורך מכתבי עורך המערכת ב"השחר".
בתחילת תרמ"ב ייסד ברומניה את הירחון "האור", יחד עם צבי אלעזר טלר. מעל במה זו פרסם את סיפורו "מוציא אסירים". בשלהי תרמ"ג קיבל על עצמו את משרת מורה הדת היהודית בבית הספר בקולומיאה, ומילא אותה במשך עשור. בתקופת ההוראה פרסם מסיפוריו, "זכרונות" (תרמ"ה), מקבץ ספורים "חדשים גם ישנים" (תרמ"ח) ושימש כעוזר בעיתון "השמש". ב-1891 ערך את העיתון היידי "פאָלקסבלאַט".
במהלך השנים פרסם מאמרים וציורים בעיתונים "המליץ", הצפירה, "המגיד הקרקובאי ו"היהדות". כן פרסם את סיפוריו "נפש אחת מישראל" (תרנ"ד), ומבחר מכתביו תחת "מחזות ושברי מחזות" (תר"ס), וכן ב"ספר השנה" של נחום סוקולוב.
בשנת 1906 עבר ללבוב (לֶמבֶּרג), והיה חבר במערכת "נייעס לעמבערגער טאגעבלאַטט" ו"העת". ב-1914 חזר לווינה, והתגורר בה עד 1918. בשנת 1920, עם תום מלחמת העולם הראשונה, הוציא את הכרך הראשון של "כתבים נבחרים", את הסיפור "מעשה באשה אחת" (תרפ"ג) ואת ספריו ביידיש: "שטרעכאלעך פון דער מלחמה צייט: תרע"ד–תרע"ו", ו"סקיצען און הומארעסקען" ('סקיצות והומורסקות') בהוצאת "חובבי הספרות".