מפקדה של הארמייה בתחילת הקרבות היה מקסימיליאן פון פריטוויץ. על הארמייה הוטל לבלום את הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית ולא לסגת אלא אם כן קיימת סכנה ממשית שהארמייה תושמד לחלוטין, שאז יש לסגת אל עבר קווי נהר הוויסלה ובכך לנטוש את פרוסיה המזרחית לידי צבא האימפריה הרוסית. הארמייה לחמה כנגד הרוסים בקרבות שטלופנן וגומבינן, ולאחר מכן החליט פון פריטוויץ על נסיגה לעבר הוויסלה. בעקבות כך הודח פון פריטוויץ ב-23 באוגוסט ובמקומו מונה גנרל פאול פון הינדנבורג למפקד הארמייה, כשאליו מצורף בתור ראש מטה גנרל אריך לודנדורף. הארמייה בפיקודם הביסה את הרוסים בקרב טננברג ובקרב הראשון על האגמים המזוריים. לאחר הקרבות הללו החליט הפיקוד הגרמני לסייע לכוחות האוסטרו-הונגרים, ולצורך כך הקימו ב-18 בספטמבר 1914 את הארמייה התשיעית והעבירו אליה את פון הינדנבורג יחד עם רוב כוחות הארמייה. במקומו מונה למפקד הארמייה גנרל ריכרד פון שוברט, אך הוא לא פיקד על הארמייה הרבה זמן. ב-9 באוקטובר 1914 הודח פון שוברט מהפיקוד על הארמייה, עקב החלטתו על נסיגה, ובמקומו מונה גנרל הרמן פון פרנסואה. אך אף הוא לא פיקד על הארמייה הרבה זמן, בתחילת נובמבר התבקש פון פרנסואה להעביר את הקורפוס ה-1 לארמייה התשיעית לצורך מתקפת הנגד בפולין, אך הוא העביר במקומו את קורפוס המילואים ה-25, עקב כך הודח פון פרנסואה ב-7 בנובמבר 1914 מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל אוטו פון בלוב. הארמייה בפיקודו השתתפה בקרב השני על האגמים המזוריים. ב-26 במאי 1915 מונה פון בלוב למפקד ארמיית הניימן, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל פרידריך פון שולץ. הארמייה בפיקודו השתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-29 בספטמבר 1915 פורקה הארמייה, ויחידותיה חולקו בין הארמיות האחרות.
הקמה שנייה.
ב-30 בדצמבר 1915 הוקמה הארמייה מחדש בפיקוד גנרל אוטו פון בלוב, על ידי שינוי שמה של ארמיית הניימן. הארמייה החזיקה את חלקו הצפוני של הקו כנגד הרוסים. ב-5 באוקטובר 1916 עבר גנרל פון בלוב לפקד על קבוצת הארמיות פון בלוב בחזית המקדונית, ובמקומו מונה גנרל מקס פון פבק. ב-22 באוקטובר 1916 פרש גנרל פון פבק מהצבא עקב מחלה, ובמקומו מונה גנרל ברונו פון מודרה. ב-2 בינואר 1917 עבר גנרל פון מודרה לפקד על פלגת הארמייה A, ובמקומו מונה גנרל פרידריך פון שולץ. ב-22 באפריל 1917 עבר גנרל פון שולץ לפקד על קבוצת הארמיות פון שולץ, ובמקומו מונה גנרל אוסקר פון הוטיאר. הארמייה בפיקודו השתתפה במבצע אלביון ובכיבוש ריגה. ב-12 בדצמבר 1917 עבר גנרל פון הוטיאר לפקד על הארמייה ה-18, ובמקומו מונה גנרל גינטר פון קירשבאך. ב-31 ביולי 1918 עבר גנרל פון קירשבאך לפקד על קבוצת הארמיות קייב, ובמקומו מונה גנרל הוגו פון קאטן שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה השמינית ב-21 בינואר 1919.
סדר הכוחות.
סוף אוגוסט 1914.
בקרב טננברג בסוף אוגוסט 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
9 בספטמבר 1914.
בקרב הראשון על האגמים המזוריים ב-9 בספטמבר 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
ליג'יאנג (נהר)
AMC (רשת טלוויזיה)
AMC Networks היא רשת שידורי טלוויזיה אמריקאית, אשר המטה שלה ממוקם בניו יורק. בבעלות הרשת ערוצי AMC, WE tv ו-SundanceTV.
החברה הוקמה במקור ב-1980 תחת השם Rainbow Media Holdings כחברה בת של Cabelvision, אך עברה ספין-אוף כחלק מתהליך המסחר הציבורי שלה ביולי 2011.
בישראל החל ממרץ 2016, נפתח אחד הערוצים של רשת AMC המשודר ב-HD ועם כתוביות ב-yes וב-HOT, הערוץ שודר גם בפרטנר tv. במרץ 2019 הערוץ סיים את שידוריו.
היסטוריה.
כאשר Rainbow הוקמה ב-1980, היא כללה את ערוץ בראבו ואת SportsChannel New York (כיום MSG Plus). כאשר SportsChannel התרחבו על ידי הוספת רשתות טלוויזיה אזוריות, הן גם הפכו להיות חלק מ-Rainbow. כאשר SportsChannel התמזגו לתוך Fox Sports Net, כל הרשתות, למעט SportsChannel New York (אשר שינתה את שמה ל-Fox Sports NY), נמכרו בהדרגה. Fox Sports NY הפכה ל-MSG Media ולאחר מכן ל- MSG Plus.
Rainbow הקימה במקור את ערוץ פלייבוי ב-1982, כמיזם משותף עם פלייבוי. Cabelvision מכרה בהמשך את חלקה בחזרה לפלייבוי.
ב-1988, Cabelvision מיזגה את רשת הכבלים שלה עם NBC, ונתנה 50% מהבעלות ב-Rainbow ל-NBC. באמצעות סדרה של עסקות, הנתח הבעלות של NBC הופחת סופו של דבר. ב-2002, Cabelvision מכרה את הבעלות על ערוץ בראבו ל-NBC וכחלק מהעסקה, NBC ויתרו על 20% מהבעלות שלהם ב-Rainbow .
בשנת 2005, שקלה Cabelvision לבצע ספין-אוף ל-Rainbow, חברת הבת שעסקה בתוכן, ולהפוך את עסקי הליבה שלה בכבלים לפרטיים, לבסוף Cabelvision חזרה בה מביצוע התוכנית. ב-2006 עלתה תוכנית חדשה למכירת כל Cabelvision והפיכתה מחברה ציבורית לחברה פרטית, כולל Rainbow.
ב-10 במרץ 2011, הכריזה Cabelvision כי Rainbow תפוצל מ-Cabelvision ותהפוך לחברה ציבורית עצמאית בשם AMC Networks, ובכך יהפכו Cabelvision את עסקי הליבה שלהם לפרטיים.
פאתן חממה
אנדרה דה גראסי
סן מרטין (מנדוסה)
סן מרטין (בספרדית: San Martín) היא עיר בפרובינציית מנדוסה בארגנטינה.
היסטוריה.
ההתיישבות הספרדית באזור החלה במחצית השנייה של המאה ה-16. האזור נודע בתור "רודאו דה מוז'נו" (Rodeo de Moyano), "לה רדוקסיון" (La Reducción) ו"לוס בראלס" (Los Barriales).
במהלך מלחמת העצמאות של ארגנטינה חוסה דה סן מרטין, שהיה ממנהיגי צבא המורדים, ראה באזור חשיבות אסטרטגית שכן בו עברה הדרך לצ'ילה, שם שכנו בעלי ברית של המורדים הארגנטינאים. בהתאם לכך הוא קנה באזור שטחים ופיתח אותם כדי שיהיה אפשר לקיים בהם חקלאות שתתרום לגדילת האוכלוסייה.
בעקבות פעולותיו של סן מרטין האוכלוסייה אכן גדלה והחלה להתפתח באזור התיישבות. ב-20 בדצמבר 1816 טוריביו דה לוסוריאגה, שהיה אז מושל אזור קוז'ו ייסד באופן רשמי את ההתיישבות תחת השם "ויז'ה נואבה דה לוס בראלס" (מילולית: "העיירה החדשה של לוס בראלס"). ב-1823 פדרו מולינה, מושל פרובינציית מנדוסה, החליט לשנות את שם ההתיישבות לסן מרטין, כהוקרה לחוסה דה סן מרטין.
ב-1885 נפתחה בסן מרטין תחנת רכבת של הקו שקישר את הבירה בואנוס איירס לפרובינציית מנדוסה ובהמשך לסנטיאגו דה צ'ילה, בירת צ'ילה. הדבר תרם להפיכתה של סן מרטין למרכז תחבורתי אזורי ותרם להתפתחות האוכלוסייה. כמו כן באותן שנים העיר קלטה מהגרים רבים מספרד.
כלכלה.
כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות, ובעיקר על גידול גפנים ועיבוד פרותיהם ליין. העיר היא אחד המוקדים הגדולים של תעשיית היין בפרובינציה.
תחבורה.
העיר נמצאת על מסלול הכביש הלאומי מספר 7, המקשר בין הבירה בואנוס איירס ובין הגבול עם צ'ילה במערב פרובינציית מנדוסה.
פיני זהבי
פנחס (פיני) זהבי (נולד ב-24 באוגוסט 1942), הוא סוכן כדורגלנים ישראלי. זהבי היה מעורב בכמה מן העסקאות הגדולות של העברת שחקנים ידועים בין המועדונים הגדולים בעולם, ונחשב לאחד הסוכנים החשובים בענף. בקיץ 2017 היה זהבי מעורב בהעברה היקרה ביותר בתולדות הכדורגל, זו של ניימאר לפריז סן-ז'רמן.
ביוגרפיה.
שנותיו המוקדמות.
זהבי נולד בנס ציונה שם הכיר בגיל צעיר את יעקב שחר, לימים הבעלים של מכבי חיפה. כמו שחר, אף הוא שיחק כדורגל בסקציה נס ציונה, ואף אימן נערים, כל זאת עד שהתגייס לצבא. לאחר שחרורו מצה"ל החל ללמוד כלכלה באוניברסיטה, אך נטש לאחר כשנה. זהבי החל לעבוד כעיתונאי ספורט בחדשות הספורט, בידיעות אחרונות, בו שידרג באופן ניכר את מדור הספורט, ושנים לאחר מכן, עבד גם בחדשות. כמו כן, היה הבעלים והעורך של מגזין הספורט "גול", ושותף ב'סמי בורקס'. תוך כדי עבודתו העיתונאית, אשר נמשכה עד 1988, זהבי יצר קשרים, אשר התבררו בהמשך כמועילים, עם דמויות חשובות בעולם הכדורגל. בין אלה נכללים גריים סונס וקני דלגליש. בנוסף, יצר קשרים עם דמויות ציבוריות ועם אנשי עסקים. כמו כן, ארגן את בואן של מספר קבוצות מחו"ל למשחקי ידידות בישראל, ובואן לווה ביחסי ציבור מקדימים.
קריירה כסוכן.
העברות ראשונות.
ההעברה הראשונה בה היה לזהבי חלק, נערכה ב-1979, ובמהלכה עבר אבי כהן ממכבי תל אביב לליברפול תמורת 200,000 פאונד, שערכם כיום (2015) כמעט מיליון פאונד. ב-1980 ארגן את השאלתו של השחקן היהודי-בריטי (ולימים סוכן כדורגל) בארי סילקמן ממנצ'סטר סיטי למכבי תל אביב (בה השחקן לא הותיר חותם). בשנת 1990 זהבי היה מעורב בעסקת העברתו של רוני רוזנטל מסטנדרד לייז' לליברפול, אותה אימן אז דלגליש.
התרחבות הפעילות.