מותאקס (ביוונית: μόθαξ, "pl". μόθακες; בלטינית: mothax) היא מילה ביוונית דורית שפירושה אח מאומץ או חורג. המונח "מותאקס" שימש לציון מעמד סוציו-פוליטי בספרטה העתיקה, ובמיוחד בתקופת המלחמה הפלופונסית (431-404 לפנה"ס). המותאקים היו צאצאי אבות ספרטנים ואמהות הלוטיות או ילדיהם של ספרטנים עניים. אלה האחרונים, שלא יכלו בשל עוניים להשתתף במימון הסעודות המשותפות בתרומת מזון, לא השתייכו לחבר האזרחים (ה"ספרטיאטים" או ה"הומויאוי" – "השווים") אך הורשו להילחם בצבא הספרטני לצדם של הפריאויקים.
המותאקים היו בני חורין והתחנכו עם הבנים הספרטנים כאילו היו אחיהם החורגים. את חינוכם והשתתפותם בסעודות מימנו משפחות ספרטניות עשירות. מותאקים אחדים, כמו גיליפוס וליסנדרוס, עלו לגדולה חרף מעמדם הנחות; אביו של גיליפוס הוגלה מספרטה באשמת בגידה ואילו ליסנדרוס היה בן למשפחה ענייה.
עמינדב פרלין
אריה לייב מקלב
סובא
סֿוּבָּא (בערבית: صوبا, תעתיק מדויק: צובא) היה כפר ערבי בראש הר צובה ממערב לירושלים.
היסטוריה.
סובא יושב לראשונה בתקופה הפרסית וההלניסטית. הצלבנים בנו בכפר מצודה, אשר נקראה בלמונט. המצודה נבנתה לפני שנת 1169. בתי הכפר הראשונים נמצאו בתוך חומות המבצר.
תושבי הכפר התפרנסו בעיקר מגידול דגנים ופירות. בשנת 1834 במהלך מרד הפלחים שימשו הכפר והמצודה כמעוז של תושבי אבו גוש נגד המצרים, כתוצאה מכך נהרסו הכפר והמצודה על ידי אבראהים פאשא.
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת ירושלים.
לפי מפקד האוכלוסין של שנת 1931 היו בסובא (יחד עם דיר-עמאר, כיום שוכן במקומו בית חולים איתנים) 434 תושבים ו-100 בתים נושבים.
בסקר הכפרים שנערך בשנת 1945 בארץ ישראל, הוערך שטח הכפר ב-4,102 דונם עות'מאני, מתוכם 15 דונם בבעלות יהודית ו-5 דונם שטחים ציבוריים. מספר התושבים הוערך ב-620.
מצודה קטנה בתחומי הכפר שימשה לשמירת הדרך לירושלים. במלחמת העצמאות שימש הכפר כבסיס לוחמים כנגד היישובים היהודים. הכפר שימש (בדומה לכפר אל-קסטל הסמוך) בסיס לכוחות הערבים שחסמו את הדרך שהובילה לירושלים. ההגנה תקפה את הכפר שלוש פעמים אך לא הצליחה לכבשו. לבסוף נכבש הכפר בלילה שבין 12 ל-13 ביולי 1948, על ידי חטיבת הראל של הפלמ"ח במסגרת מבצע דני ותושביו ברחו או גורשו ממנו.
על אדמות הכפר נבנה קיבוץ צובה. רבים מבתי הכפר עומדים כיום ללא גגות. בית הקברות של הכפר נמצא למרגלות ההר וביצורים שנחפרו על ידי ההגנה נראים בצדו הצפון-מזרחי של ההר.
iOS 7 היא הגרסה השביעית של מערכת ההפעלה הניידת של אפל - iOS, והעוקבת ל-iOS 6. המערכת הוצגה בכנס המפתחים העולמי של אפל, ה-WWDC, ב-10 ביוני 2013, והגרסה הסופית שוחררה למכשירים התומכים ב-18 בספטמבר, לאחר 6 גרסאות בטא וגרסת GM אחת (Golden Master - גרסה ניסיונית ואחרונה לפני הגרסה שמשתחררת לקהל). השינויים העיקריים הם ממשק המשתמש החדש ומספר שיפורים לפונקציונליות של מערכת ההפעלה. העיצוב של האלמנטים החדשים של הגרסה הובל על ידי ג'ונתן אייב, סגן הנשיא של אפל לעיצוב.
היסטוריה.
iOS 7 הוכרזה ב-10 ביוני 2013, ולאחר הנאום המרכזי ב-WWDC, שוחררה בטא 1 למפתחים. בטא 1 תמכה באייפוד טאצ' 5 ובאייפון 4 ומעלה. בטא 2 שוחררה ב-24 ביוני ותמכה בנוסף גם באייפד מיני ובאייפד 2 ומעלה. בטא 3 שוחררה ב-8 ביולי. עד בטא 3, אפל שחררה גרסת בטא כל שבועיים אבל בטא 4 שברה את הדפוס הזה בכך ששוחררה ב-29 ביולי, שלושה שבועות אחרי גרסת הבטא הקודמת. יש ספקולציות שחושבות שבטא 4 עוכבה בשבוע בגלל ניסיון פריצה לשרתי המפתחים של אפל שנערכו ארבעה ימים בלבד לפני מועד שחרורו הצפוי. גרסת הבטא האחרונה, בטא 6 שוחררה ב-15 באוגוסט, והוסיפה הבאת תיקונים ל-iTunes, לענן ושיפורי מהירות ויציבות. ב-10 בספטמבר 2013, באירוע ההכרזה של אפל, אפל הודיעה כי iOS 7 תשוחרר לציבור בגרסתה המלאה ב-18 בספטמבר. באותו יום השתחררה גרסת (Golden Master (GM למפתחים על-מנת להשלים בדיקות תוכנה אחרונות לפני השחרור המלא לציבור.
עיצוב.
iOS 7 קיבלה את הסלוגן - "השינוי הגדול ביותר ל-iOS מאז הצגת האייפון". השינוי הבולט ביותר הוא העיצוב. בסרטון תדמית תואר העדכון שהוא מדגיש סמלים חדשים, שקיפות, שכבות ועוד תכונות כחלק מהשינויים העיקריים בעיצוב. לפי הדיווחים, הסמלים עבור iOS 7 תוכננו על ידי צוות השיווק של אפל תוכננו סביב לוח הצבעים של אפל, סטייה מהעיצוב הרגיל של ה-iOS. יש המקשרים את הצבעים ללוגו המקורי של אפל משנת 1977.
תגובות.
iOS 7 קיבל ביקורות חיוביות. הניו יורק טיימס שיבח וכתב שהמשתמשים יתרגלו לממשק שהשתנה באופן דרמטי ויהנו מהתכונות החדשות. הוא גם ציין כי iOS 7 הוא השינוי הגדול ביותר לכל מכשירי ה-iOS ולא רק האייפונים.
אבל זמן קצר אחרי שהושקה ה-iOS 7 לבעלי האייפונים והאייפדים כבר נחשפה פרצת אבטחה במסך הנעילה שלה, הפרצה מאפשרת לכל אחד במספר לחיצות לעקוף את קוד הנעילה והפתיחה של המכשיר ולגשת למייל, לחשבונות הטוויטר, פייסבוק, הבעיה נפתרה בעדכון ה7.0.2.
ננו-נוזל
ננו-נוזל הוא נוזל המכיל חלקיקים בסדר גודל ננו-מטרי (מיליארדית המטר) הנקראים ננו-חלקיקים. ננו-חלקיקים הנמצאים בננו-נוזל עשויים בדרך כלל ממתכות, תחמוצות, קרביד, וננו-צינורות פחמן
ננו-נוזלים הם בעלי תכונות של קיבול והעברת חום ולכן הם בעלי פוטנציאל יישומי גבוה. הם גורמים לשיפור במוליכות התרמית ובמקדם העברת החום. הוספת ננו נוזלים בקולטי שמש משפרת את העברת החום וכך הופכת את עבודת קולט השמש ליעיל יותר.
המופע של שביט ונטורה
המופע של שביט ונטורה היא קומדיה ישראלית אשר שודרה בערוץ דיסני.
רקע.
הסדרה עוסקת בשביט ונטורה, נערה אשר נבחרה להגיש תוכנית יומית בה היא מראיינת את אורחיה, לרוב אורחים מפורסמים, אשר בכל תוכנית במידה ומזמינים אדם מפורסם אשר ברגע האחרון המפורסם לא מגיע.
בנוסף בכל תוכנית ורסנו מתאכזב מהתוכנית ששידר כיוון שהתוכנית לא הייתה מוצלחת ולא היו לה מספיק צפיות. מפיק ויוצר התוכנית הוא מני ורסנו, נער בן 14 אשר בחר בוונטורה באודישנים לתפקיד. יחד איתה ועם אחותו החורגת שילי (העוזרת שלו) מצלם ורסנו את התוכנית במחסן ביתו בפרק האחרון לסדרה מני מציע לשביט חברות וכך נגמרת הסדרה.
האורחים בתוכנית.
בכל פרק התארח בתוכנית אורח שונה, להלן הרשימה:
אטומיק בטי
אטומיק בטי (באנגלית: Atomic Betty) היא סדרה מצוירת לילדים אשר משודרת במקור בקנדה ובצרפת החל מ-29 באוגוסט 2004. הסדרה שודרה בישראל בין השנים 2004-2008 בערוץ הילדים.
עלילה.
בטי בארט היא נערה מתבגרת טיפוסית שלומדת בבית ספר, ושרה בלהקה. היא גרה במוס ג'ו הייטס, חבריה ובני משפחתה לא יודעים זאת אך היא שוטרת גלקטית, שתפקידה לשמור על השלום בגלקסיה ולאכוף את החוק. בעזרת ספארקי העוזר שלה, ורובוט בשם X-5, היא נלחמת במקסימוס אדון רשע ומינימוס העוזר שלו, למרות היותה ילדה רגילה על פני כדור הארץ, אטומיק בטי היא גיבורה גדולה ברחבי הגלקסיה ואפילו יש לה מועדון המעריצים.
בכל פרק, משבר מתרחש אי שם בגלקסיה, בדרך כלל תוך כדי שבטי נהנית מפעילות כלשהי עם חבריה. צמידה מתחיל לצפצף, והיא בורחת כדי להציל את הגלקסיה יחד עם צוותה בחללית.
סוגינאמי
סוגינאמי (ביפנית: 杉並区) הוא אחד מ-23 הרבעים של טוקיו אשר יחדיו מהווים את לבה של טוקיו, בירת יפן. נכון ל-2011 נאמדה אוכלוסיית הרובע ב-538,703 נפש וצפיפות האוכלוסייה הייתה 15,834 נפש לקמ"ר. שטח הרובע הוא 34.02 קמ"ר. הרובע נחשב כרובע המשמש בעיקרו למגורים. במקביל, יצא לו שם של מוקד של אקטיביזם חברתי.
גאוגרפיה.
רובע סוגינאמי נמצא בקצה המערבי של חלק הרבעים המיוחדים בעיר טוקיו. בשכנות לרובע נמצאים הרבעים המיוחדים: שיבויה ונקאנו במזרח, נרימה בצפון ובדרום סטגאיה. ממערב נמצאות הערים מיטאקה ומוסאשינו.
נהר קנדה, שאורכו 26 ק"מ, עובר בסוגינאמי. שני יובלי הקנדה, זפוקוג'י ומיושוג'י מקורם נמצא בשטחי הרובע: בפארק זנפוקוג'י הנמצא במערב סוגינאמי ובפארק מיושוג'י הנמצא מצפון לתחנת הרכבת אוגיקובו.
שכונות.
השכונות החשובות ברובע נמצאות לאורך קו הרכבת צ'ואו החוצה את הרובע בכיוון מזרח-מערב ומחבר אותו עם רובעי המסחר המרכזיים של טוקיו.
היסטוריה.
השם סוגינאמי מקורו בתקופת אדו המוקדמת והוא גרסה מקוצרת לשם סוגינאמיקי, או "שדרת ארזים". שם זה עלה לאחר שאציל בעל אחוזה מתקופה מוקדמת יותר, לורד טדאיושי אוקבה, נטע שדרת ארזים כדי לציין את גבולות אחוזתו.
הרובע הוכרז כאחד מ-23 הרבעים המיוחדים של טוקיו ב-15 במרץ 1947. ב-1970 נחשפו סטודנטים מהרובע לערפיח ונדרש אשפוזם. אירוע זה משך תשומת לב ציבורית נרחבת והעלה את המודעות לסכנות שבזיהום אוויר.
יוסף בן פנחס עוזיאל
מרכז לבריאות הנפש באר יעקב
המרכז לבריאות הנפש באר יעקב
אלכסיי שצ'וסב
אלכסיי שצ'וסב (ברוסית: Алексей Викторович Щусев; נולד ב-/8 באוקטובר 1873 – 24 במאי 1949) היה אדריכל רוסי וסובייטי.
חייו.
שצ'וסב נולד בקישינב (אז באימפריה הרוסית, כיום מולדובה), והיה בנו של אציל שעבד במערכת העזרה הסוציאלית. בשנת 1891 שצ'וסב התקבל ללימודים באקדמיה לציור בסנקט פטרבורג. מוריו היו לאונטי בנואה ואיליה רפין. עבור עבודת גמר הוא קיבל מדליית זהב והוענק לו סיור לימודי. תחילה נסע שצ'וסב לאסיה המרכזית וסייר בסמרקנד וסביבתה. בשנים 1898–1899 נסע לתוניס, וינה, ונציה, פריז, לונדון וערים נוספות באירופה.
פעילות בתקופת האימפריה הרוסית.