ידוע על פעולות התנגדות יהודיות בודדות שאירעו באושוויץ. כך למשל, ב-23 באוקטובר 1943 אישה יהודייה, שהגיעה במשלוח באותו היום, חטפה אקדח מאחד מאנשי המשמר וירתה בשני אנשי אס אס. תגבורת של האס אס רצחה אותה ואת חברותיה, שהצטרפו להתנגדות. יש להניח שהיו מקרים דומים, שלא נודעו. עם זאת, המרד היחיד שאירע בפועל באושוויץ היה המרד של אנשי עבודות הכפייה היהודים, הזונדרקומנדו, ב-7 באוקטובר 1944. בתקופה זו הסתיימה למעשה השמדת יהודי הונגריה, ולאנשי הזונדרקומנדו היה ברור שגם מותם קרב, כי למעשה תם הצורך בהם. אנשי הזונדרקומנדו, שהיו בקשר עם "קבוצת המאבק", דרשו להתחיל את המרד הכללי שתוכנן במחנה, אך ראשי קבוצות המאבק סירבו בטענה שלא ניתן לבצע התקוממות כללית. למרות זאת, קבוצת המאבק סייעה בהברחת חומר נפץ אל המשרפות. התכנון של הזונדרקומנדו היה להתחיל במרידה בעת ובעונה אחת בכל ארבע המשרפות, אולם ב-7 באוקטובר נודע לאנשי משרפה IV כי כ-300 מאנשיהם נועדו להשמדה. הם החליטו להתחיל במרידה, אך באותו יום בצהריים הופתעו על ידי קאפו גרמני, שאיים עליהם בחשיפה. המרד התחיל באותו רגע: הקאפו נהרג על ידי אנשי הזונדרקומנדו, והם תקפו באבנים, גרזנים ופטישים את תגבורת האס אס שהגיעה למשרפה. האסירים ניסו לפוצץ את משרפה IV, וזו נהרסה חלקית; אנשי הזונדרקומנדו במשרפה II שראו את תחילת המרד השליכו את הקאפו שלהם לתוך המשרפה, וניסו להימלט בהמוניהם מן המקום. אנשי האס אס הרגו את כל הבורחים, וטבחו בכל אנשי הזונדרקומנדו במשרפה IV. בסך הכול נהרגו 451 איש במרידה. ארבע מתוך הצעירות שהבריחו את חומר הנפץ למחנה, כולל מנהיגתן רוז'ה רובוטה, נתפסו ונתלו ב-6 בינואר 1945. הייתה זאת ההוצאה להורג האחרונה במחנה.
התנגדות בינלאומית.
עד סוף שנת 1942, בזמן שבמחנה שוכנו אסירים מכל רחבי אירופה, הוקמו גם תאי התנגדות אחרים, שנוצרו בדרך כלל על פי קווים לאומיים ואתניים. בנוסף לקבוצת ההתנגדות היהודית, התקיימו קבוצות צ'כיות, רוסיות, יוגוסלביות, צרפתיות, אוסטריות וגרמניות. הארגון הבינלאומי, Kampfgruppe Auschwitz (קבוצת הלחימה של אושוויץ), שהוקם ב-1943. ב-1944, הקימה ה-Kampfgruppe יחד עם צבא ארמייה קריובה את המועצה הצבאית הכוללת של אושוויץ כדי לתאם את ההתנגדות.
תפקידה של ההתנגדות הקומוניסטית, הן הפולנית והן הבינלאומית, תואר בהגזמת יתר על ידי ההיסטוריונים הקומוניסטים בברית המועצות ופולין; בנוסף, ההיסטוריונים הקומוניסטים ניסו להסתיר את המידע אודות ארמייה קריובה בתוך המחנה ותפקידה בהתנגדות.
אדולף פרידמן
אדולף פרידמן (בגרמנית: Adolf Friedemann; 11 באפריל1871–26 בדצמבר 1932) היה סופר, מראשי הציונות בגרמניה ובהולנד, מחוג מקורביו של בנימין זאב הרצל.
קורות חייו.
פרידמן, יליד ברלין, היה בין מייסדי "החברה היהודית ההומאניטרית" ב-1893, יחד עם ארתור מנחם הנטקה, מקס בודנהיימר, מקס אופנהיימר, בחסותו ובתמיכתו של היינריך לווה. גישת אגודה זו בראשיתה הייתה הגדרה עצמית כגרמנים בני דת משה, תוך רצון להימנע מסוגיות של נאמנות כפולה. בתחילת דרכם ספגו התנגדות הן מגורמים רבניים והן מגורמים יהודים-ליברלים. בהמשך התמזגה האגודה עם ארגון סטודנטים יהודים, ואימצה את הציונות המדינית, ולבסוף אוחדה להסתדרות הציונית בברלין. החל מהקונגרס הציוני העולמי השני היה פרידמן למקורבו של בנימין זאב הרצל והוציא לפועל בשליחותו נושאים מדיניים שונים. בין השאר, במסגרת תוכנית אל עריש השתתף פרידמן ב-1903 במשלחת הסקר מטעם ההסתדרות הציונית למצרים, והמשיך גם למסע בארץ ישראל.
פרידמן היה חבר הוועד הפועל הציוני בין 1903–1920. בתקופת מלחמת העולם הראשונה פעל בברן, שווייץ, בין השאר להעברת כספי סיוע מיהודי ארצות הברית ליהודי ליטא.
במהלך כל פעילותו הציונית, נשאר נאמן לערכי ציונות המדינית, ודחה את גישת הציונות המעשית. בשל אמונתו בקידום הציונות בעבודה מדינית, לא שאף לחיות בארץ ישראל. כאשר גברה גישת הציונות הסינתטית איבד מהשפעתו בוועד הפועל.
מ-1920 היה פעיל בקרן היסוד בהולנד. כשליח קרן היסוד השתתף גם בוועידות קרן היסוד בווינה ובלוצרן, ופעל גם בהונגריה. ב-1925 נפגש בירושלים במסגרת שליחותו עם סטיוארט סיימס, המזכיר הראשי של ממשלת המנדט.
פרידמן פרסם מספר ספרים בנושאים ציוניים, בין השאר ב-Was will der Zionismus :1903, ב-1904: Reisebilder aus Palaestina. ב-1908 פורסם הלקסיקון הציוני Zionistisches abc Buch, אשר פרידמן היה עורכו הראשי. ב-1914 פרסם ביוגרפיה ראשונה של הרצל, בשם "Das Leben Theodor Herzls". ב-1916 פרסם ביוגרפיה של דוד וולפסון.
באוקטובר 1932 נפצע קשות בתאונת דרכים באמסטרדם, בעקבותיה נפטר בדצמבר 1932.
אשתו, רוזה פרידמן, נכדת הרב רש"ר הירש, עלתה לארץ לאחר מותו עם בתם היחידה. הבת נישאה בארץ ונפטרה זמן קצר לאחר מכן.
ארון בתנועם
ארון בתנועם הוא ארון קבורה שנמצא בגבל ועליו כתובת פיניקית. הוא מתוארך ל-450-425 לפנה"ס.
הוא פורסם בספר "Fouilles de Byblos" של מוריס דונאד (כרך א', 1926-1932, מספרים 1142, לוח XXVIII).
הכתובת.
הכתובת מסומנת כ-KAI 11. הכתובת המקורית היא:
משמעות הכתובת היא: "בארון זה אנוכי בתנועם, אֵם המלך עזבעל מלך גבל בן פלטבעל כהן בעלת, שוכבת בסות וכיסוי־ראש עליי, ומחסום חרוץ לְפִי, כמו אשר היה למלכות אשר היו לפניי."
ורה ברייס סלומונס
ורה פרנסס ברייס סלומונס
ורה פרנסס סלומונס
אורי וטרמן
אורי וטרמן (נולד ב-6 באוגוסט 1974) הוא איש ניהול ישראלי אשר כיהן בין היתר כמנכ"ל 012, מנכ"ל רשת Be וכיום מכהן כמנכ"ל קבוצת שופרסל.
ביוגרפיה.
וטרמן שירת כלוחם ומפקד ביחידת שלדג. בשנת 2002 סיים תואר ראשון במנהל עסקים ובשנת 2011 סיים תואר שני במנהל עסקים בהצטיינות מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 2000–2001 כיהן כמנהל מרחב דרום ומרכז בלאומי קארד. ב-2002 כיהן כמנהל אגף לקוחות עסקיים בפלאפון.
ב-2005 הצטרף לאינטרנט זהב כסמנכ"ל לקוחות. ב-2007 מונה לסמנכ"ל לקוחות פרטיים ב-012 סמייל והיה אחראי על מערכי השירות והמכירות של למעלה ממיליון לקוחות. ב-2010 התקדם וטרמן ומונה למשנה למנכ"ל החברה והיה אמון על השיווק, האסטרטגיה והפיתוח העסקי. ב-2011 לאחר מכירת 012 לפרטנר מונה לסמנכ"ל החטיבה הקווית של פרטנר ומנכ"ל 012 מובייל, שם הוביל את הקמת המותג.
ב-2014 הצטרף כמנכ"ל לחברת Skyvision Global Networks אשר מתעסקת בתקשורת לווינית.
ב-2018 הצטרף וטרמן לקבוצת שופרסל כמנכ"ל רשת Be, באותם ימים ניו-פארם. בניהולו הרשת עברה מיתוג מחדש. המותג הביא בשורה חדשה בעולם הפארם תוך הורדת מחירים ומתן תחרות למובילה בשוק. בתוך שלוש שנים הרשת, שהפסידה במשך שנים, עברה לרווחיות. ב-2022 מונה למנכ"ל קבוצת שופרסל.
חיים אישיים.
וטרמן נשוי לנטע ואב לשלושה.
פידיגן
תקרית הדקירה ליד אריאל
הגנת השכרות
הגנת השכרות היא הגנה במשפט הפלילי, המשמשת באופן עקרוני סייג לאחריות פלילית. למעשה, שכרות בעת ביצוע עבירה בדרך כלל מחמירה את מצבו המשפטי של הנאשם, ומסייעת לתביעה בכך שהיא יוצרת 'קיצור דרך' להוכחת יסוד נפשי. סייג השכרות מכונה בשל כך . השכרות משמשת בפועל כהגנה לנאשם רק במצב ייחודי בו הנאשם נכנס למצב השכרות שלא מדעתו.
בחוק הישראלי.
שכרות שלא מדעת.
חוק העונשין פוטר אדם שנכנס למצב שכרות או שכרות חלקית שלא מדעתו:
שכרות מדעת.
במצב של שכרות מדעת, היינו כאשר אדם היה מודע לכך שהוא משתכר, החוק קובע שחלה על האדם אחריות למעשיו כשיכור, ויש להתייחס למעשיו כאילו התקיימה בהם מחשבה פלילית. עם זאת, החוק לא מייחס לשיכור מדעת כוונה ביחס לאפשרות קרות התוצאה, אלא אדישות בלבד:
בדרך כלל שיכורים שמבצעים עבירות נכנסים למצב השכרות מדעת. החוק רק מחמיר את מצבם המשפטי של שיכורים אלו, ומיקל על התביעה בכך שהוא יוצר מעין 'קיצור דרך' להוכחת יסוד נפשי. לפיכך, מקובל לכנות את הגנת השכרות כ.
שכרות כדי לעבור עבירה.
כאשר אדם משתכר בכוונה על מנת שיבצע עבירה מתוך שכרותו, חלה עליו אחריות פלילית ביחס לעבירות שביצע בשכרותו, ובית המשפט מתייחס למעשיו כאילו התקיימה בהם מחשבה פלילית, וכן כאילו הייתה לו כוונה במעשיו ביחס לאפשרות קרות התוצאה:
הגדרת השכרות.
השכרות מוגדרת בחוק העונשין כמצב של חוסר הכרה מסוים הנגרם כתוצאה מצריכת משקה אלכוהולי או סמים. הצד הרוצה לטעון למצב שכרות צריך להוכיח שמתקיימים התנאים הבאים:
סטטוס (אלבום)
סטטוס הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית נונו. האלבום יצא לאור ב-18 ביולי 2022, על ידי חברת התקליטים D-Music, בהפקתו של עיליי אשדות. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים.
רקע.
לאורך 2021–2022 פרסמה נונו חמישה סינגלים שנכללו באלבום, בהם "ליבינג דה דרים", שהגיע למקום השלישי במצעד הרשמי של גלגלצ. ב-15 ביוני 2022, הכריזה נונו רשמית על שם האלבום, וכן על מופע להשקת האלבום במועדון הבארבי שבתל אביב.
ב-7 ביולי פרסמה נונו טיזר בן 36 שניות לאלבום והכריזה על תאריך יציאתו. ב-10 ביולי פרסמה טיזר נוסף. כארבעה ימים לפני יציאת האלבום, חשפה נונו את רשימת הרצועות.
הרצועה האחרונה באלבום היא גרסת כיסוי לשיר "סוד", בהשתתפות אדם, מבצע הגרסה המקורית של השיר, ורוני דואני, שביצעה בעבר גרסת כיסוי לשיר שזכתה להצלחה.
נוג'אבס