לאחר סיום המלחמה ב-26 ביוני 1945, נחתם פקודת הנ.ק.ג.ב. של ברית המועצות לשליחת 12 שומרי ראש ו־2 נהגים לצ'יטה. משימתם הייתה הסעת מרשל ברית המועצות א.מ. וסילבסקי במהלך המלחמה עם יפן. המלחמה הכניסה התאמות משלה להתפתחות תעשיית הרכב המקומית, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה ההופסקייצור מכוניות ZIS-101, אך כבר ב-6 בינואר 1942 החלה העבודה על ייצור לימוזינה ממשלתית מדגם ZIS-110. סטלין העליון רצה לקחת לימוזינה של פקארד כדוגמה. שני העותקים הראשונים היו מוכנים בשנת 1944 ולאחר אישור הוועדה להגנת המדינה, הורכבו מכוניות ה-ZIS-110 הראשונות במפעל על שם סטלין.
הפדרציה הרוסית.
ברוסיה שלאחר התפרקות ברית המועצות עד 7 במאי 2018 כל צי המכוניות היה ייצור זר בעיקרו.
צי הרכבים.
צי הרכבים כולל יותר ממאה מכוניות של המותגים "אאורוס", "מרצדס-בנץ", "ZIL", "וולוו", "פולקסווגן" ואחרות, וכן אופנועים של המותגים "BMW" ו"אוראל", המשמשים את משמר הכבוד וצוותי האבטחה.
מכיוון שלא ניתן למקם את צי הרכבים בשטח הקרמלין, רכבי המוסך ממוקמים בשטח של האורוות המלכותיות לשעבר בבית מגדל בורוביצקאיה, כמו גם חניות מיוחדות תחת גשר האבן הגדול וגשר קרים.
האביב הרומאי של גב' סטון
האביב הרומאי של גב' סטון (באנגלית: The Roman Spring of Mrs. Stone) הוא סרט רומנטי בריטי משנת 1961, בבימויו של חוסה קווינטרו, עם ויויאן לי (בסרטה לפני האחרון) ווורן בייטי (בסרטו השני) ולוטה לניה בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת טנסי ויליאמס משנת 1950. הסרט צולם ברומא שם מתרחשת העלילה. שחקנית אמריקאית אלמנה, מתקשרת עם ג'יגולו איטלקי צעיר ויפה תואר ומשלה את עצמה שהוא אכן מאוהב בה.
לוטה לניה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.
ב-2003 הופק סרט טלוויזיה באותו שם עם הלן מירן בתפקיד הראשי.
תקציר העלילה.
קארן סטון (ויוויאן לי) היא שחקנית תיאטרון מפורסמת בארצות הברית. היא בת 50 ומשחקת את תפקיד רוזלינד הצעירה בכטוב בעיניכם של ויליאם שייקספיר. למרות תשואות הקהל היא מרגישה שאינה מתאימה לתפקיד זה ומבקשת מבעלה המליונר לטוס ביחד לחופשה ברומא. בעת הטיסה מתמוטט הבעל במטוס ומת. קארן מגיעה לרומא ומחליטה להישאר שם.
היא מפתחת שם חוג ידידים שנמשכים לכספה ובעיקר יוצרת קשר עם "קונטסה" (רוזנת) גונזלס (לוטה לניה). הקונטסה היא למעשה סרסורית של גברים צעירים לנשים מבוגרות. הגברים מתפקדים כג'יגולו ומתחלקים באתנן עם הקונטסה.
הקונטסה מכירה לקארן את פאולו (וורן בייטי), גבר צעיר, מטופח ויפה שיודע להתחבר לנשים שמסופקות על ידי הקונטסה ולקבל מהן כסף ומתנות.
קארן הבודדה מתחילה להתאהב בו ומתחילה לפרוח. במקום לתת לו כסף היא קונה לו בגדים יקרים ומתנות. זה לא מוצא חן בעיניו ובעיני הקונטסה שלא מקבלת את חלקה. פאולו ממשיך בינתיים בחיזורים אחרי נשים אחרות והקונטסה מכירה לו את השחקנית ברברה בינגהם (ג'יל סנט ג'ון) למורת רוחה של קארן. במשך כל אותה תקופה יש גבר צעיר שעוקב אחריה ולא משמיע מילה.
כולם עוזבים אותה פרט לידידה מג (קורל ברון) שמעמידה אותה על טעותה.
קארן מחליטה לחזור לארצות הברית. בלילה לפני הטיסה היא רואה שוב את הגבר האלמוני, זורקת לו את מפתחות הדירה, נשכבת על המיטה ומחכה לו כשהוא פותח את הדלת ונכנס לדירה...
אטרקטוסקיון נוביליס
אטרקטוסקיון נוביליס (שם מדעי: "Atractoscion nobilis") הוא מין של דג גרם ממשפחת המסריים, החי במזרח האוקיינוס השקט שלחופי אמריקה הצפונית בין באחה קליפורניה הדרומית שבמקסיקו לג'ונו שבאלסקה.
למרות שמו האנגלי, "White seabass" הוא איננו קרוב לדגי הבס.
תיאור.
מין זה בעל מבנה שרירי עם זוג סנפירי גב פרוקים ונמוכים וזנב פרוק וארוך. סנפירי החזה רחבים והראש רחב ומעט דחוס עם לסתות בולטות. צבע הדג כחלחל עד אפור כהה על הגב כשהצידיים כסופים והבטן לבנה. זהו המין הגדול ביותר בסוגו כשהפרטים הכבדים ביותר הגיעו לאורך 166 ס"מ ולמשקל 41 ק"ג. הדג יכול להאריך ימים בטבע עד 20 שנה.
זהו דג טורף הניזון מלהקות דגים קטנות כמו סרדיניים, עפייניים ומקרלים וכן מדיונונים. לרוב הוא מצוי סביב חופים סלעיים וכרי אצות קלפ בטווח 0 עד 122 מטרים מפני הים.
הדג נידוג לאורך חופי קליפורניה ושאר חופים בסביבתו אך הדיג נאכף בתקנות מגבילות המשמרות את עתיד האוכלוסייה, כך שאסור לדוג דג בן פחות מ-5 שנים השוקל פחות מ-7.5 ק"ג, מה שמאפשר לדג להתרבות בהצלחה.
פול בולס
פול פרדריק בולס (באנגלית: Paul Frederic Bowles; 30 בדצמבר 1910 – 18 בנובמבר 1999) היה סופר, מלחין ומתרגם אמריקאי, שחי רוב חייו מחוץ לארצות הברית.
בולס גדל בבית ממעמד הביניים בניו יורק וגילה כישרון הלחנה וכתיבה. למד מוזיקה אצל אהרון קופלנד והלחין מוזיקה לתיאטרון. הוא נחל הצלחה והכרה עם פרסום ספרו הראשון, "שמיים מגינים מעל" (1949), המתרחש בצפון אפריקה הצרפתית, שבה ביקר ב-1931.
ב-1947 התיישב בטנג'יר כשהייתה אזור בין לאומי ואשתו ג'יין הצטרפה אליו ב-1948. מלבד חורפים שבילה בציילון בשנות החמישים, טנג'יר נעשתה לביתו למשך כל חייו. הוא נעשה לסמל של הגולים האמריקנים בעיר.
ביוגרפיה.
פול בולס נולד בניו יורק, בן יחיד לרנה (ווינוויזר) וקלוד בולס, רופא שיניים. ילדותו הייתה נוחה מבחינה חומרית, אך אביו היה קר ורודן שדחה כל משחק או שעשוע ואיים על אשתו ובנו. על פי סיפור משפחתי, אביו ניסה להורגו כשחשף אותו לסערת שלגים מבעד לחלון פתוח. וזה עיצב את יחסיהם לכל משך חייו. אמו גידלה אותו בחום והקריאה לו סיפורים של אדגר אלן פו ועוד. כבר בגיל 4 החל לכתוב סיפורים, שירה סוריאליסטית ומוזיקה. בגיל 17 התפרסם שיר שלו במגזין צרפתי. החל ללמוד נגינה בפסנתר, שירה ותיאוריה וגילה שזו יכולת התבטאות מרגשת.
ב-1928 החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה אך פרש מהלימודים בטרם סיימם. הוא נסע לפריז בהיחבא מהוריו בלי כוונה לחזור. הוא עבד שם בעיתון, אך שב לארצות הברית ובעידוד הוריו חזר ללימודים ושוב עזב וחזר לפריז עם אהרון קופלנד עמו למד קומפוזיציה בניו יורק. קופלנד נהיה גם למאהב וגם למורה. בולס העיד עליו שמלבד ג'יין אשתו הוא היה האדם החשוב בחייו. הם נשארו חברים למשך כל חייהם. בפריז ב-1930 החל בולס לראשונה להלחין ויצירתו סונטה לאבוב ולקלרינט נוגנה לראשונה בניו יורק יחד עם יצירות של קופלנד ווירג'יל תומסון.
בפריז נהיה בולס חלק מהמעגל החברתי של גרטרוד שטיין ובעידודה ביקר ב-1931 בטנג'יר עם קופלנד. מאוחר יותר הפך בולס את מרוקו לביתו ושאב ממנה השראה לרבים מסיפוריו.
בחזרתו לברלין פגש את כריסטופר אישרווד שהעניק לגיבורת ספרו "פרידה מברלין" את שמו של בולס, סאלי בולס. לאחר מכן חזר לצפון אפריקה וסייר בחלקים ניכרים של מרוקו, אלג'יריה ותוניסיה.
ב-1937 חזר לניו יורק ובמשך כעשור טיפח קריירת הלחנה ושיתף פעולה עם אורסון וולס, טנסי ויליאמס ואחרים במוזיקה למחזות וקונצרטים תזמורתיים.
ב-1938 הוא נישא לסופרת ג'יין אואר (סופרת) . אלו היו נישואים מאוד לא קונבנציונליים. לשניהם היו יחסים אינטימיים עם בני אותו מין, אך הם שמרו על קשר קרוב זה עם זה לאורך כל חייה של ג'יין.הם הצטרפו לזמן קצר למפלגה הקומוניסטית אך בולס גורש ממנה. בולס עבד תחת חסותו של וירג'יל תומסון בביקורת מוזיקלית ב"ניו יורק הרלד טריביון" והלחין מוזיקה לשירים של פדריקו גרסיה לורקה שלאונרד ברנשטיין ניצח עליהם. תרגומו למחזה "בדלתיים סגורות" של ז'אן פול סארטר בבימויו של ג'ון יוסטון זכה לפרס הביקורת 1943.
ב-1945 החל לכתוב סיפורים קצרים שנכללו בקובץ "A Distant Episode". באותו זמן פרסמה אשתו את הספר 'שתי גברות רציניות' (הספר ראה אור בעברית ב-2018 בהוצאת "לוקוס").
ב-1947 הוא עבר להתגורר בטנג'יר וג'יין הצטרפה אליו שנה מאוחר יותר. בולס אמר שהוא הגיע לשם כי רצה לכתוב רומן, נמאס לו לכתוב מוזיקה עבור אחרים כמו אורסון וולס וג'וזף לוסי.
בולס חי בטנג'יר 52 שנה מתוך 88 שנות חייו ונעשה מזוהה מאוד עם העיר ושימש כסמל למהגרים האמריקנים. כשהוא וקופלנד ביקרו שם לראשונה הם ראו את האקזוטיקה והמנהגים השונים, הם לא היו כפופים או מחויבים למנהגי המקום השונים מקבוצה אתנית אחת למשנה. טנג'יר הייתה מרכז מסחרי בין לאומי עם אוכלוסייה מגוונת של ברברים, ערבים, ספרדים וצרפתים שדיברו בכל השפות הללו. כשחזר לעיר ב-1947 גילה שהיא השתנתה אבל עדיין הקסימה אותו במוזרותה.
בולס סייר לבדו בסהרה באלג'יריה ועבד על רומן וסיפר שהיה כותב במיטה במלונות במדבר. הוא קיבל השראה מהתנסויותיו ולאחר מכן אמר "שכל מה שהאדם כותב הוא במובן מסוים אוטוביוגרפי לפחות מהבחינה הפואטית." את שם הרומן, The Sheltering Sky, 'שמיים מגינים מעל' לקח מתוך שיר Down Among the Sheltering Palms" שהכיר בילדותו. הספר יצא לאור ב-1949 באנגליה לאחר שההוצאה עמה חתם חוזה דחתה את כתב היד.
עלילת הספר מלווה שלושה אמריקנים: פורט, אשתו קיט, וחברם טאנר במסעם במדבר האלג'ירי. טנסי ויליאמס כתב ב"ניו יורק טיימס" שהספר הוא כמו סופת רעמים בקיץ, "פועם עם הבזקי אש פנימיים" הרומן נכלל במהרה ברשימת רבי המכר של "הניו יורק טיימס" והודפס בשלוש מהדורות תוך חדשיים.
ב-1950 התפרסם קובץ סיפוריו The Delicate Prey and Other Stories.