במאה ה-12 הערים האיטלקיות ששכנו באימפריה הרומית הקדושה פתחו במאמץ מוצלח לזכות באוטונומיה מהאימפריה (ראו הליגה הלומברדית); כך צפון איטליה הפכה למורכבת מערי מדינה כמעט עצמאיות או עצמאיות עד המאה ה-19. המרידות מומנו על ידי האימפריה הביזנטית, שקיוותה לגרש את העמים הגרמנים מאיטליה; חסות זו הייתה, כמו הפלישה לדרום, חלק ממאמץ ביזנטי מהמאה ה-12 להשיב את השפעתה בכל חצי האי מימי שלטונו של יוסטיניאנוס הראשון. באותה תקופה, התפתחו פלגים פוליטיים שכונו גואלפים וגיבלינים. ככלל, הגואלפים תמכו בכוחו הפוליטי של האפיפיור ובעצמאות ערי המדינה של איטליה על חשבונה של האימפריה הרומית הקדושה, בעוד הגיבלינים היו תומכיו של קיסר האימפריה הרומית הקדושה על חשבונם של האפיפיור ועצמאותם של ערי המדינה. לאחר ששושלת הוהנשטאופן באה לקיצה, קטנה עד מאוד התערבותם של הקיסרים הגרמנים בענייני איטליה.
לאחר פלישת הפרנקים, דוכסות בנוונטו הפכה לעצמאית כמעט ושרדה עד המאה ה-12 אף שהייתה מפוצלת לאחר 849. בשנת 1077, נכבשה על ידי הנורמנים במשך ארבע שנים לפני שנמסרה לאפיפיור. השלטון באי סיצליה, שהתפצל והתפזר בין שלושה אמירים, נפל לידי הכובש הנורמני (ויקינגי) רוג'ר גיסקאר ׁׁ(אחיו של רובר גיסקאר אשר כרת ברית עם האפיפיור), שהקים באזור את רוזנות סיציליה.
הנורמנים ייסדו את ממלכת סיציליה הנורמנית בשנת 1130. שטחה כלל את סיציליה ודרום איטליה, כולל בנוונטו. ממלכת סיציליה הייתה עצמאית למשך זמן מה, ולאחר מכן נשלטה על ידי שושלות שונות (כולל האימפריה הרומית הקדושה באמצעות אוניה פרסונלית). בזמן הכיבוש, התנצר חלק גדול מהאוכלוסייה המוסלמית, אך התרבות האסלאמית בכללותה המשיכה להתקיים בשטח הממלכה, והשפיעה על הארכיטקטורה והשפה של השלטון באי יחד עם התרבות הביזנטית ואחרות. אך ב-1240 החלו גירושים, כפיית הנצרות ופרעות באוכלוסייה המוסלמית והיהודית, דבר שהוביל להגירה ולהתנצרות למראית-עין של האוכלוסייה.
בעקבות אירועי הערבית הסיציליאנית, ההתקוממות העממית של הסיציליאנים, נוסדה ממלכת נאפולי בדרום חצי האי האפניני וממלכת סיציליה שכנה על האי סיציליה. האי עבר לשליטת כתר אראגון, איחוד שושלתי של ממלכות שונות. בשנת 1297, העניק האפיפיור בוניפקיוס השמיני את סרדיניה לחיימה השני, תמורת ויתורו על סיציליה לטובת אחיו פדריקו השלישי, מלך סיציליה. רק כעבור מאה שנים סרדיניה צורפה רשמית לכתר אראגון. לפני כן, השלטון בסרדניה נע בין ערי המדינה הימיות (ג'נובה ופיזה), פולשים חיצוניים ושליטים מקומיים.במאה ה-14 איטליה הייתה מפוצלת בין ממלכות נאפולי וסיציליה בדרום איטליה לבין האימפריה הרומית הקדושה והרפובליקות הימיות בצפון כאשר בסוף המאה התחזקו שליטי מילאנו בצפון. גבולותיהן של ערי המדינה והנסיכויות הקטנות שורטטו ושורטטו מחדש על ידי קרבות, משא ומתן דיפלומטי ובריתות נישואין. במרכז איטליה הייתה מדינת האפיפיור. בעקבות סכסוך בין מלך צרפת פיליפ היפה לבין האפיפיור בוניפקיוס השמיני, מושב האפיפיור הועבר לאביניון שבצרפת. תקופה זאת כונתה מאוחר יותר גלות אביניון (1309- 1378). באותה העת התערערה שליטת האפיפיור בנחלותיו באיטליה. ניסיון האפיפיור לכפות את מרותו עליהן סוכל על ידי שליטי פירנצה.
בסוף המאה ה-14 החלה תקופה הרנסאנס. זאת הייתה תקופה חדשה שבוטאה בשנוי תרבותי עמוק. על פי רוב הדעות, הרנסאנס החל בעיר פירנצה. רפובליקת פירנצה הפכה לאחת החזקות והמשגשגות ביותר באירופה בשיא ימי הביניים אך בהמשך נפגעה ממגפת המוות השחור, בדומה למקומות רבים באיטליה ומחוץ לה. למרות זאת, איטליה במאה ה-15 הייתה אחד האזורים האורבנים ביותר באירופה.
לאנס רדיק
לאנס רדיק (באנגלית: Lance Reddick; נולד ב-31 בדצמבר 1962) הוא מוזיקאי ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה.
רדיק נולד בבולטימור, מרילנד.
תפקידו המשמעותי הראשון היה בשנת 1998 כאשר שיחק לצד אית'ן הוק בסרט הדרמה "תקוות גדולות" של הבמאי אלפונסו קוארון.
בשנים 2002–2008 גילם את קצין המשטרה סדריק דניאלס בסדרת הטלוויזיה המוערכת "הסמויה", המתרחשת בבולטימור. הוא הופיע ב-2003 בקליפ משותף של ביונסה וג'יי זי בתור שוטר. רדיק התארח בשני פרקים בסדרה "חוק וסדר", ב-2001 וב-2004. ב-2007 הופיע בפרסומת לקדילאק.
רדיק שיחק לאורך העונה הרביעית של הסדרה "אוז", בתפקיד ג'וני באסיל. ב-2008 הופיע בארבעה פרקים בעונות הרביעית והחמישית של "אבודים" בתור מת'יו אבדון, לצד הארולד פרינו ג'וניור ואדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה ששיחקו לצידו באוז.
מ-2008 מופיע בתפקיד קבוע בסדרה "פרינג'" בתור פיליפ ברויילס.
בשנת 2013 שיחק בסרט הפעולה "וושינגטון על הכוונת" לצד ג'יימי פוקס וצ'נינג טייטום.
בשנת 2014 שיחק בסרט "ג'ון וויק" בכיכובו של קיאנו ריבס. ב-2017 שיחק בסרט ההמשך וב-2019 שיחק בסרט השלישי בסדרה.
בשנת 2016 התארח בסדרה הקומית של MTV "מרי + ג'יין" בתפקיד של דייוויד.
ביוני 2021 הוכרז שהוא ישתתף בצילומי סדרה "האויב שבפנים".
דלקת כיס המרה
דלקת כיס מרה (באנגלית: Cholecystitis) היא דלקת המתרחשת בדרך כלל לאחר חסימתו של כיס המרה על ידי אבני כיס מרה. אבן החוסמת את מוצא כיס המרה יכולה להביא למספר תגובות דלקתיות - אצל מרבית החולים, היווצרות הדלקת היא לאור זיהום חיידקי כתוצאה מהעימדון שנוצר - החיידקים השכיחים ביותר משתייכים למין "Escherichia coli" וכן לסוגים "Klebsiella", "Clostridium" ו-"Streptococcus". בחלק קטן יותר של המקרים, דלקת כיס המרה נגרמת למעשה מירידה באספקת הדם לכיס המרה לאור חסימתו, או דלקת כימית הנוצרת מגורמים מקומיים. הטיפול בדלקת כיס המרה יהיה ניתוח להסרת כיס המרה וכן טיפול אנטיביוטי. במיעוט מן המקרים, דלקת כיס מרה יכולה להיווצר אף ללא עדות לאבני כיס מרה - מצב זה נגרם לאור סיבות אחרות, כגון לאחר טראומה, על רקע של מחלות קשות וכדומה.
פתוגנזה.
המהלך המביא לדלקת קשור בנוכחותן של אבני כיס מרה- ברובן אבני כולסטרול- הנוצרות לאור תהליכים שונים המביאים לעלייה בשכיחותן. אחת מהסיבות להיווצרות אבנים כאמור היא עליה ברמות הכולסטרול במיצי המרה, הפיכת קריסטלים של כולסטרול כאמור לאבני כולסטרול באופן מהיר יחסית וכן ירידה בתנועתיות של כיס המרה המביא להתגבשותם של אותם קריסטלים ומכאן ליצירת האבנים. גורמי סיכון כוללים השמנה, הריון, צריכת יתר של שומן מן החי, עלייה בגיל, ניתוחים שונים במערכת העיכול ועוד. מצב זה שכיח יותר אצל נשים מאשר אצל גברים, והוא שכיח יחסית באוכלוסייה.
יצוין, כי אצל 5% עד 10% מן החולים הסובלים מדלקת כיס המרה, לא מוצאים אבנים החוסמות את מוצא כיס המרה. מצב זה נקרא דלקת כיס מרה ללא אבנים- Acalculous cholecystitis. מצבים אלו מקושרים לרוב למחלה קשה ברקע, לאחר ניתוחים גדולים, זיהומים לא רגילים של כיס המרה ומגוון של מחלות נוספות. באולטראסאונד ניתן לראות כיס מרה גדול, מתוח וסטטי, ללא עדות לאבנים אולם עם עדות לריקון לא תקין.
תסמינים קליניים.
סיבוכים של מחלת כיס מרה.
מרבית החולים (75%) מציגים הפחתה בתלונות בתוך יומיים עד שבוע לאחר הטיפול הראשוני. אולם, אצל רבע מן החולים, יתהוו סיבוכים למרות הטיפול האנטיביוטי הראשוני. בין הסיבוכים ניתן לכלול את הבאים:
אבחנה.
אבחנה של דלקת בכיס המרה נעשית לאחר קבלת התלונות האופייניות של כאב בטן ימני או רגישות בבטן ימנית, יחד עם הופעה של חום ועליה בתאי הדם הלבנים המרמזים על מצב של דלקת (לויקוציטוזיס). הלויקוציטוזיס נעה בין 10,000 ל-15,000 תאי דם לבנים. באולטראסאונד ניתן להבחין באבנים וכן בסימנים של דלקת כיס המרה עצמו (בא לידי ביטוי באופן רדיולוגי בעיבוי של הדופן, נוזל סביב הכיס והתרחבות של דרכי המרה לעיתים).
טיפול.
הטיפול העיקרי בדלקת כיס המרה הוא כריתת כיס המרה במטרה למנוע הישנות של מצב זה בהמשך לרבות סיבוכים אחרים של מחלה זו. עם זאת, טרם ביצוע הניתוח יש לייצב את החולה מבחינה דלקתית ולתת טיפול אנטיביוטי וכן הנחיה לצום ותיקון רמות האלקטרוליטים במידה ויש צורך בכך. הטיפול האנטיביוטי לרוב מכוון נגד החיידקים הגורמים לדלקת כיס המרה באופן השכיח ביותר (כלומר "E.coli", "Klebsiella" ו-"Streptococcus") והוא כולל מתן של תרופות ממשפחת הפניצילין (כגון פיפרצילין, מזלוצילין, אמפיצילין סולבאקטם), ציפרופלוקסצין או צפלוספורינים (דור שלישי).
לאחר ייצוב החולה כאמור והורדת רמות הדלקת, הזמן האופטימלי להתערבות ניתוחית תלוי במצב החולה ובאופן אידיאלי כדאי לגשת לניתוח לפרוסקופי, מוקדם ואלקטיבי בתוך 72 שעות ממועד האבחון. מנגד ניתן לפנות להתערבות כירורגית מאוחרת (6 שבועות ומעלה לאחר האבחון) אולם התערבות מאוחרת שמורה יותר במצבים בהם החולה איננו במצב רפואי כללי המאפשר ניתוח מוקדם או במידה בה האבחנה של דלקת כיס המרה איננה סופית.
סיבוכים שלאחר ניתוח יכולים להיות הבאים-
זוראן ארצג
זוראן ארצג (בסרבית: Зоран Ерцег; נולד ב-11 בינואר 1985) הוא כדורסלן סרבי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר גובהו 2.11 מטרים.
קריירה.
ארצג, יליד פאקראץ, יוגוסלביה (כיום קרואטיה), שיחק בצעירותו בפולט קרמיקה נובי בצ'יי, FMP ז'לזניק ובבוראץ צ'אצ'אק. בשנת 2008 חתם לחמש שנים באולימפיאקוס פיראוס היוונית ולאחר עונה ראשונה לא מוצלחת הושאל לפאניוניוס. מאולימפיאקוס עבר לצסקא במדיה שיחק עונה אחת, ולאחר מכן הצטרף לגלאטסראיי ושיחק שם שנתיים. מקיץ 2015 לא משחק בעקבות זאת שלא הצליח למצוא קבוצה שתעמוד בדרישותיו הכספיים.
ארצג היה חלק מסגל נבחרת סרביה ביורובאסקט 2007.
סדרות דה ברויין
אוניברסיטה בר-אילן
יהדות בתל אביב
הישרדות הפיליפינים