הספר "דם האולימפוס" סוגר את סדרת הספרים "גיבורי האולימפוס". כיוון שהספרים הקודמים השאירו קווי עלילה רבים פתוחים ורמזים אודות הקשיים שעומדים בפני הדמויות, היו דיבורים רבים על מה צפוי בספר האחרון. הספר האחרון סוגר את כל קווי העלילה. בניגוד לספרים הקודמים שם הדמויות חששו, והיססו, בספר האחרון הם נעים קדימה ללא היסוס. השבעה עוברים תהליך התבגרות במהלך המסע. בסופו הם מבינים את העוצמה שקיימת בכל אחד מהם, ואת העוצמה שיש להם כקבוצה.
הנבואה הגדולה השנייה (נבואת השבעה).
הנבואה הגדולה מתגשמת. הפסוק "עולם ומלואו יסער או יבער" מתייחס לג'ייסון וליאו. בזכותו הם הבינו שפרסי לא נועד לעצור את גאיה, והדבר גרם לדאגה רבה. "נדרים לקיים עד כלות הנשמה" יכול להתייחס לליאו שמת וחוזר לקליפסו. כיוון שאפולו נענש על ידי זאוס, האורקל, וילדיו לא מקבלים ממנו נבואות. משום כך, נבואת השבעה היא הנבואה הגדולה האחרונה, לפחות עד להסדרת היחסים בין האלים.
סיפור המרגלים
אברהם בנד
אברהם (ארנולד) בנד (באנגלית: Arnold J. Band; נולד ב-20 באוקטובר 1929) פרופסור אמריטוס לספרות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ביוגרפיה.
אברהם בנד נולד בבוסטון למד ספרות יוונית וספרות השוואתית באוניברסיטת הרווארד, ב-1954 קיבל תואר שני וב-1959 קיבל תואר דוקטור. למד גם באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת פריז. עם סיום לימודיו הוזמן ללמד ספרות עברית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). בשנת 1969 הקים שם את המחלקה לספרות השוואתית, ועמד בראשה שנים רבות. בשנים 1994–1996 עמד בראש המרכז ללימודי יהדות באוניברסיטה.
פרסם מאמרים רבים, בעברית ובאנגלית, העוסקים בספרות עברית, אחדים מהם קובצו בספר שאלות נכבדות (הוצאת דביר, 2007). ספר נודע שלו הוא Nostalgia and Nightmare (בהוצאת University of California Press, 1968), העוסק ביצירתו של ש"י עגנון. כן פרסם תרגום מוער של סיפורי רבי נחמן מברסלב (Nahman of Bratslav: The Tales, Paulist Press, 1978). ספר נוסף שלו הוא Studies in Modern Jewish Literature (בהוצאת The Jewish Publication Society, 2004). חוקר גם את יצירתו של פרנץ קפקא.
זכה באותות הוקרה אחדים, ובהם מלגת גוגנהיים.
ארנולד בנד
מסע הצלב הוונדי
מסע הצלב הוונדי (בגרמנית: Wendenkreuzzug) היה מסע צלב שהתנהל בשנת 1147 במקביל ותחת צילו של מסע הצלב השני. מסע הצלב הופנה כנגד השבטים הסלאבים עובדי האלילים שהיו ידועים בשם ונדים באזור הים הבלטי.
רקע.
כיבוש רוזנות אדסה, הוא אחד האירועים שזיעזעו עמוקות את אירופה הנוצרית. זעזועים דומים התרחשו רק לאחר קרב קרני חיטין וכיבוש ירושלים על ידי צלאח א-דין ובשלב מאוחר יותר בהיסטוריה, לאחר מכן כיבוש קונסטנטינופול על ידי הטורקים בשנת 1453.
ההלם והזעזוע על נפילת המדינה הצלבנית הם שהולידו את מסע הצלב השני. הממלכות הנוצריות התלכדו מחדש תחת כנפי האמונה הנוצרית וצבאותיהם התגייסו לצבא צלבני שיצא להשיב את הגלגל לאחור. תהליכים אלו הטביעו חותם גם על ההיסטוריה האירופאית ולא רק על המדינות הצלבניות.
בשנת 1145 הוציא האפיפיור קול קורא למסע צלב. קול קורא זה עורר – בסיכומו של דבר - את תושבי אירופה לצאת במסע מחודש לכוון מזרח אך השפעותיו התאולוגיות והחוקיות מרחיקות לכת הרבה מעבר לכך.
בעוד הצבא הגרמני, מורכב ברובו מחיילים מדרום גרמניה, התכונן לצאת אל ארץ הקודש פנו מנהיגי הסקסונים לאפיפיור בבקשה להפנות את מאמציהם, כמשתתפי מסע הצלב לכוון הים הבלטי - כנגד השבטים הסלאבים עובדי האלילים שהיו ידועים בשם ונדים. תהליך ההתנצרות של השבטים הוונדים החל עוד בתחילת המאה ה-12 בעיקר על ידי הטפות של אנשי דת נוצרים ובדרכי שלום אך שינתה את אופייה בעקבות ההטפות לארגון מסע הצלב מחד וסדרת תקיפות ופשיטות שערכו השבטים הפגניים בראשות מנהיגם ניקלוט במהלך חודש יוני 1147. מחוזות גרמניים שהעדיפו שלא לצאת אל המזרח התחייבו בפני האפיפיור והמלך לארגן מסע צלב נפרד שיופנה נגד השבטים עובדי האלילים בצפון מזרח גרמניה.
מהלך מסע הצלב.
ביום 13 באפריל 1147 הוציא האפיפיור בולה המאשרת כי מסעי צלב ופריבילגיות התלויות בהן אינן קשורות לארץ הקודש. המטיף ברנאר מקלרבו אף הוא תמך בפיצול מסע הצלב מאחר שעל פי השקפתו לא המטרה הסופית היא השכר אלא הדרך והאספקט הרוחני - דתי של המסע. הצבא הצלבני מנה ככל הנראה כעשרת אלפים חיילים רגלים ופרשים שנאספו מדנים, סקסונים ולוחמים פולנים מלווים בכוחות נוספים מקרב מתנדבים גרמנים בפיקודו של שליח האפיפיור אנסלם מהאוולברג ולצידו אצילים סקסוניים - מבית וטין ובית שאואנבורג תחת פיקודו של היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה.
בשלב הראשון של המערכה הצליחו הצלבנים להדוף את הוונדים מטריטוריות שנתפסו על ידם במהלך הקיץ ולאחר מכן שמו את המבצרים דובין ודמין תחת מצור אך לא הצליחו להכריע את חילות המצב. בהסכם שערך המנהיג הסקסוני היינריך האריה הוסר המצור על מבצר דובין לאחר שמגיניו הסכימו להיטבל לנצרות. אירוע זה פילג את הצבא הצלבני הסקסונים נסוגו בעוד הדנים והפולנים ממשיכים במצור על דמין תוך שהם נתקלים בהתנגדות עיקשת. המגינים יצאו למתקפות נגד המבצר והצי הדני נאלץ להתגונן מהתקפות הצבא הפגאני. לאחר החרבת מקדש פגאני במלקו ואובדן התקווה לכיבוש דמין נטשו הצלבנים את המצור וצעדו לכוון מחוז פומרניה שתושביו קיבלו עליהם את הדת הנוצרית בתחילת המאה ה-12. בעיר שצ'צ'ין פגשו הצלבנים בבישוף המקומי שהטיף להם כי המרת דתם של השבטים הפגניים צריכה להיעשות בדרכי נועם. הצלבנים המותשים איבדו את שארית הרצון להילחם והתפזרו.
סוף דבר.
בתום מסע הצלב חרבו המחוזות הצפון מזרחיים של גרמניה, והאוכלוסייה המקומית הדלדלה. הישגיה המעשיים של המערכה היו מועטים - התנצרות חלקית של תושבי דובין והרס מקדשים פגניים. עם זאת הכין מסע הצלב הונדי את הקרקע לסדרת מסעי צלב הידועים כמסעי הצלב הצפוניים שהונהגו על ידי המסדר הטבטוני ובסיכומם התנצרו השבטים הסלאבים באזור הים הבלטי.
מסע הצלב השני, אירוע מכונן בהיסטוריה האירופאית כלל - כתקדים היסטורי - מערכות צבאיות כנגד שבטים פגניים בצפון מזרח גרמניה ומערכה כנגד שליטים המוסלמיים של פורטוגל במהלכה נכבשה ליסבון, מערכות נפרדות אלו הוכרו על ידי האפיפיור כחלק ממסע הצלב ולמשתתפים הוענקו הזכויות של הצלבנים שלחמו בארץ הקודש. פיצול זה היה ציון דרך בהיסטוריה של מסעי הצלב ואירופה כולה - ירושלים וארץ הקודש עומדים על אותו מישור עם מטרות אחרות שהכס הקדוש מכיר כ"צלבניות". האפשרות למסע צלב שיופנה כנגד מטרות שאינן מוסלמיות ומטרתן איננה ארץ הקודש אף היא מסמנת את השינוי ברעיון ובביצוע של קונספציית מסעי הצלב, מעתה ארץ ישראל וממלכת ירושלים עמדו בפני תחרות על משאבים וכוח אדם מול מטרות אחרות שיוכרו כ"צלבניות".
הפיגוע במשרדי המגזין &quot;שרלי הבדו&quot;
אברוטש
אבריטש
אווריטש
הפיגוע במערכת &quot;שרלי הבדו&quot;
מסע הצלב הונדי
הורקניה
רצי&quot;ה קוק
ערבים רוקדים
ערבים רוקדים - זהות שאולה הוא סרט קולנוע ישראלי של הבמאי ערן ריקליס, על פי ספרו של סייד קשוע שיצא בשנת 2014 לאקרנים. הסרט מספר את סיפורו של נער ערבי ישראלי מטירה שמנסה להשתלב בחברה הישראלית-יהודית. הסרט מבוסס על שילוב של שני ספרים שונים של סייד קשוע: החלקים הראשונים בסרט שמתארים את חייו של איאד בעיירתו ובבית ספרו, לקוחים מהספר "ערבים רוקדים" (2002), ואילו החלקים בהמשך המדברים על לקיחת הזהות של יונתן, מבוססים על הספר "גוף שני יחיד" (2010).
הפקה.
הרעיון להפקת סרט על פי ספרו סייד קשוע "ערבים רוקדים", עלה לראשונה בשנת 2004, על ידי התסריטאי עלאא חליחל, שכתב תסריט המבוסס על הספר. את הסרט היה אמור לביים הבמאי האיטלקי רוג'ירו גבאי, והשחקן המצרי עומר שריף הביע את הסכמתו להשתתף בסרט. אך ההפקה לא יצא לפעול לבסוף.
בשנת 2005 עובד הספר "ערבים רוקדים" להצגת יחיד בכיכובו של נורמן עיסא במסגרת פסטיבל תיאטרונטו. ההצגה זכתה לציון לשבח בפסטיבל.
בסוף 2009 הגיעה הבמאית הברזילאית קטיה לונד לישראל להפקת הסרט לפי תסריט שכתב קשוע עצמו, אך גם הפקה זו לא יצא לפעול.
בתחילת 2011 הוכרז במסיבת עיתונאים בברלין על הפקה של הסרט בבמאי ערן ריקליס כקופרודוקציה ישראלית-גרמנית-צרפתית-בלגית-קנדית, בתקציב של 3 מיליון דולרים, ובתמיכת קרן הקולנוע הישראלי. עם זאת הפקת הסרט התעכבה ורק כעבור שלוש שנים הושלמה. במאי 2014 הסרט נבחר לפתוח את פסטיבל הקולנוע ירושלים, אך מבצע צוק איתן והמצב הביטחוני דחו את השלמת הסרט בארבעה חודשים נוספים, ואף שמו השתנה במעט, ונוסף לו כותרת משנה - ״זהות שאולה״. הסרט גם נבחר להקרנה בפסטיבל לוקרנו.
באפריל 2015, נרכש הסרט להפצה בארצות הברית בשם A Borrowed Identity.
עלילה.