היום נמצאים שרידים של בתי הכפר על גבעה כ-200 מ' דרומית מזרחית ליישוב משמר דוד שנוסד כקיבוץ בשנת 1949 על אדמות ח'ולדה.
היט רב
היט רב (באנגלית: Heat Rub) הוא שם כולל למגוון מוצרים המיועדים להקלה על כאבים הנגרמים מתופעות כדאבת השרירים ומתנת, כאבי שרירים וכאבי ראש הנגרמים מלחץ. הם נקראים כך משום שהם מפיקים הרגשה של חום בתוך אזור השריר אליו הם מסופקים, ובכך עובדים כגורם משכך. מוצרים אלה בדרך כלל מגיעים בצורת משחה, אם כי קיימים גם בצורת אגד מדבק ותרסיס.
הרכיבים העיקריים הפעילים במוצרים אלו הם מנתול, אשר מצר את כלי הדם, מת'יל סליסילייט, אשר משכך כאב ומפחית תחושה באזור הפגוע וקמפור, אשר משפר את זרימת הדם. בנוסף, עשויים להכיל רכיבים אקזוטיים כפלפל קאיין.
מת'יל סליסילייט , החומר הפעיל בכמה ממוצרי ההיט רב, רעיל במידה ומשתמשים בו בהגזמה. נוסף על כך, פדים לחימום אינם רצויים בשימוש עם מוצרי ההיט רב מכיוון שהדבר גורם לספיגת יתר של הרכיבים הפעילים במוצר.
מבין המוצרים ניתן למנות את שמן ה"נאמן מואי" (שמן המואי תאי) מתאילנד, "אייסי הוט" ו"מנטולטום" האמריקאים, "טייגר באלם" הסיני, "דיפ היט" האוסטרלי ו"פלקספאואר".
עורב (טיל)
אלג'יבה
אַלגִ'יבָּה (בכתיב לועזי: Algieba מערבית الجبهة - אל-גַ'בְּהַה - המצח) או γ באריה הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים אריה ואחד הכוכבים הבהירים בשמים. למרות שמו, הכוכב נמצא בבסיס רעמת האריה כפי שמקובל לציירו ויחד עם הכוכבים ζ באריה, μ באריה ו-ε באריה יוצר את הקשת שמכונה המגל.
הכוכב נראה כמקור של מטר הלאונידים שמתרחש כל שנה סביב ה-17 בנובמבר.
תכונות.
אלג'יבה נראה לעין ככוכב צהוב עם בהירות נראית מדרגה 2, אך כבר בטלסקופ חובבים קל לראות שמדובר בכוכב כפול שלכוכב הבהיר מבין השניים - אלג'יבה A, צבע כתום ולעמום יותר - אלג'יבה B, צבע צהוב. המערכת נמצאת במרחק של 126 שנות אור וזוג הכוכבים מקיפים זה את זה במסלול אליפטי מאוד כך שהמרחק ביניהם נע בין 15 יחידות אסטרונומיות ל-180 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה אורך כ-620 שנים.
המערכת נעה במהירות של 71 ק"מ לשנייה ביחס למערכת השמש, מהירות גבוהה מאוד בהשוואה לכוכבים אחרים סביב השמש.
במרחק זוויתי של כ-6 דקות קשת ניתן להבחין באמצעות טלסקופ בשני כוכבים עמומים עם דרגת בהירות סביב 10. לא ידוע האם מי מהם קשור כבידתית למערכת, אבל אם כן, הוא מקיף את הזוג הבהיר במרחק של לפחות 14,000 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות מיליון שנים.
תכונות אלג'יבה A.
אלג'יבה A הוא ענק כתום שסיים את שלב היתוך המימן בליבתו שהפכה ברובה להליום. תהליך ההיתוך עבר לשכבות חיצוניות יותר והביא להתנפחות הכוכב לרדיוס של כ-23 פעמים רדיוס השמש ולירידת טמפרטורת פני השטח שלו לכ-4,400 קלווין. הכוכב פולט קרינה בעוצמה של פי 150 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ופי 180 בתוספת הקרינה בתחום התת-אדום.
תכונות אלג'יבה B.
אלג'יבה B הוא ענק צהוב שעובר תהליך התנפחות והתקררות דומה לשל אלג'יבה A. רדיוסו כ-10 פעמים רדיוס השמש וטמפרטורת פני השטח שלו כ-4,900 קלווין. הוא מאיר בעוצמה גדולה פי 50 מעוצמת ההארה של השמש.
גמא באריה
ירופולק השני, נסיך קייב
יארופולק השני
ירופולק השני
אירוס (כלי נגינה)
אֵירוס (או אֵרוס) הוא כלי נגינה קדום המוזכר במקורות חז"ל.
כלי זה שימש לנגינה בעת שמחה, אך גם בעת הספד וקינה: "רבי יהודה אומר: האירוס טמא מושב מפני שהאלית [המקוננת] יושבת עליו".
לא ברור האם היה זה כלי נשיפה, מיתר או הקשה, מכל מקום צלילו התאפיין בחוזק וצלילות נדירים.
זיהוי הכלי.
אין ודאות לאיזו משפחה ממשפחות כלי הנגינה השתייך האירוס. במסכת כלים (טו, ו) מנו את האירוס יחד עם כלי המיתר:
בתלמוד הבבלי זיהו אותו ככלי הקשה:
זהותו של הכלי בו נוקטת הגמרא כהסבר מהו אירוס, בפני עצמו סתום הוא, אך מן ההמשך מוכח שמדובר בסוג של תוף:
(תרגום: רבה בנו של רב הונא הכין לבנו טנבור. בא אביו - רב הונא - ושברו. אמר לו: [הטנבור] דומה לתוף בעל פה אחד [שהוא האירוס האסור, ולכן] לך והכן לו [לבנך, תוף] על פי "חצבא" או "קפיזא" שהם סוגים של כדים, ולא תוף ממש).
בתלמוד הירושלמי (סוטה פרק ט, הלכה טו) תירגמו את שמו של האירוס ל"רסיסה".
רש"י פירש:
קרוב לוודאי ש"הטנבורא" הוא ה"טמבורין", המכונה גם "תוף מרים".
המאירי זיהה את האירוס ככלי נשיפה המשמיע קול שבין תקיעה לזמזום (חידושי המאירי, סוטה, שם).
בדרכו הפרשנית של הבבלי הלכו רוב פרשני המשנה, כגון הרמב"ם (סוטה, שם) שכתב:
ור' עובדיה מברטנורא שכתב:
מקור השם (השערה).
אפשר שמקור שמו של כלי זה הוא בדמות המיתולוגית ארוס, שבמיתולוגיה היוונית היה אל האהבה והתשוקה המינית. כלי הנגינה אירוס שצלילו היה מתוק, שימש לנגינה בעת המשתאות שערכו היוונים, משתאות שהתאפיינו בפריצות מינית.
יש הסבורים כי הכלי נקרא כך מפני ששימש בחגיגות אירוסין ונישואין.
גזירת האירוס.
במשנה מסכת סוטה מוזכר שלאחר ה"פולמוס של אספסיינוס", גזרו חכמים איסור "על עטרות חתנים ועל האירוס" – דהיינו, אסרו על עיטור ראשי החתנים בעטרות יקרות ועל הנגינה בארוס (קרוב לוודאי שדווקא בשעת החופה). חכמים שהכירו כי צלילו של כלי נגינה זה נעים ומשמח ביותר, אסרו על הנגינה בו כדי למעט בשמחה בעת צרה.
אירוס (פירושונים)
חימוש מונחה מדויק
ג'וש וינק
ג'וש וינק (באנגלית: Josh Wink) הוא די ג'יי ויוצר מוזיקה אלקטרונית יהודי-אמריקאי. וינק נחשב לאחד החלוצים של הטכנו וטרייבל טראנס בסצנה האמריקאית של שנות ה-90 של המאה העשרים.
סגנון המוזיקה שלו הוא בעיקר טכנו, אסיד האוס ודראם נ' בייס.
קורות חיים.
ג'וש וינק נולד בשם ג'ושוע וינקלמן בשנת 1970. בן למשפחה יהודית מפילדלפיה, פנסילבניה.
כאשר היה ילד, למד לנגן על פסנתר ומאוחר יותר על קלרינט.
האהבה לתקליטנות החלה כבר כאשר היה בן 13, אך רק בשנת 1986, כאשר היה בן 18, הצליח לחדור לסצנת המועדונים.
קריירה מוזיקלית.
בשנת 1994 וינק וחברו הדיג'יי קינג בריט יסדו חברת תקליטים עצמאית, 'אובום רקורדס'. אמנים מפורסמים רבים פרסמו יצירותיהם באמצעות חברה זו, ובהם טרנט רזנור וניין אינץ' ניילס.
הסינגלים הראשונים שלו, "Don't laugh" (תחת השם Winx) ו"I'm Ready" (תחת השם Size 9) הוצאו בשנת 1995. "I'm Ready" הגיע למקום הראשון במצעד להיטי הדאנס של ארצות הברית. הסינגל "Higher State of Consciousness", שהוצא באותה שנה, פרסם את וינק באירופה, וכך לראשונה יצא מגבולות ארצות הברית. בשנת 2007 וינק חידש אותו.
בשנת 1996 הוציא שני אלבומים: "A Higher State Of Wink's Work", שכלל 7 מיצירותיו (כולל "I'm ready") תחת 4 שמות שונים האלבום השני היה "Left Above the Clouds" תחת השם Winx, שכלל גם את "Don't laugh".
בשנת 1998 הוציא את האלבום "Herehear" תחת השם המקורי שלו, ג'וש וינק. בשנת 2003 יצא מיני-אלבום (EP) שלו "20 To 20". בנוסף לאלבומי האולפן המקוריים שלו, וינק הוציא לאור אלבומי מיקס רבים. הסדרה המפורסמת שבהם היא: "Profound Sounds".
בפברואר 2009 הוצא אלבומו הרביעי, "When A Banana Was Just A Banana".
פפיאן
באלגברה ליניארית, הפפיאן של מטריצה מסדר זוגי הוא פולינום מסוים באברי המטריצה, שיש לו קשר לדטרמיננטה. הפפיאן הופיע לראשונה בעבודות של יוהאן פרידריך פף (Pfaff) ב-1815, וקיבל את שמו מידי ארתור קיילי ב-1852. את הפפיאן של מטריצה A מסמנים formula_1. תכונתו החשובה ביותר היא שהדטרמיננטה של מטריצה אנטי-סימטרית שווה לריבוע הפפיאן. גם הדטרמיננטה של מטריצה סימטרית ביחס לאינוולוציה סימפלקטית שווה לריבוע הפפיאן.
פף חקר מערכות של משוואות דיפרנציאליות מסדר ראשון, ונתקל בתנאי השקול לכך שהפפיאן של מטריצה אנטי-סימטרית מסוימת אינו מתאפס. ב-1827 זיהה קרל גוסטב יעקובי שהתנאי החישובי של פף שקול לכך שהדטרמיננטה של אותה מטריצה שונה מאפס. בעקבות זאת הוכיח קיילי ב-1847 שאם A אנטי-סימטרית, אז formula_2. ביחס לפעולת החפיפה, הפפיאן מקיים formula_3.
הפפיאן של מטריצה formula_4 מסדר formula_5 מוגדר לפי הנוסחה formula_6. אם המטריצה אנטי-סימטרית, מספיק לעבור על התמורות המקיימות formula_7 לכל i, ו- formula_8, ללא המקדם המוביל, וכך ההגדרה טובה מעל שדה מכל מאפיין. לדוגמה,
formula_9, ו-
formula_10. בדומה לזה, הפפיאן של
formula_11, שהיא סימטרית ביחס לאינוולוציה הסימפלקטית, הוא formula_12.
חיידקים כחוליים
משולם פייבוש הלר
רבי משולם פֶייבוּש הלוי הֶלֶר מזְבַּרַז (בכתיב שנהג בזמנו: העליר, זבריזא; תק"ב, 1742 – כ' בכסלו תקנ"ה, 1794) היה מאדמו"רי החסידות בתקופתה הראשונה. מחבר אחד מספרי החסידות הראשונים - יושר דברי אמת.
תולדות חייו.
משולם פייבוש הלוי הלר נולד בשנת תק"ב (1742) או קודם לכן למשפחה מכובדת בקרב יהדות גליציה שבניה כיהנו כרבנים ופוסקים מפורסמים. מצד אביו, היה מיוחס לרבי יום טוב ליפמן הלר (מחבר "תוספות יום טוב") ולמקובל רבי שמשון מאוסטרופולי. אביו, רבי אהרן משה, שימש אב בית דין בסניאטין. אחיו המבוגר, רבי אברהם נח הלוי הלר (מחבר הספר "זריזותיה דאברהם"), ודודו מצד אביו, רבי יהודה הלוי הלר מאלקסניץ, נמנו עם חברי הקלויז המפורסם של ברודי.
רבי משולם פייבוש הלר נישא פעמיים. רוב שנותיו חי בעיירה זְבַּרַז' (Збараж) שבגליציה המזרחית, סמוך לעיר ברודי. ככל הנראה לא כיהן במשרה רשמית. הוא הצטרף לחבורה החסידית של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב והיה לתלמידו המובהק. כמו כן, נסע פעם אחת למגיד ממזריטש ופעמים ספורות לרבי מנחם מנדל מפרמישלן. בספריו מציין כרבו גם את רבי מנחם מנדל הגר מקוסוב.