לאחר פרישת המעבורת.
עם סיום הניסויים במעבורת, האנטרפרייז פורקה באופן חלקי על מנת לנצל מרכיבים מסוימים במעבורות חלל אחרות. לאחר מכן עברה "סיבוב הופעות" והוצגה במספר מדינות. המעבורת הועברה בנובמבר 1984 לבדיקת כן השיגור בבסיס חיל האוויר ונדנברג שבקליפורניה (בסופו של דבר, כן השיגור שנבדק מעולם לא שימש לשיגור מעבורת חלל).
המעבורת הועברה ב-18 בנובמבר 1985 לרשות מכון הסמית'סוניאן ולאחר שחזור היא הוצגה במוזיאון האוויר והחלל הלאומי. ב-2010 הודיעה נאס"א שהמעבורת תועבר למוזיאון אינטרפיד שבניו יורק, ובמקומה תוצג במוזיאון האוויר והחלל הלאומי מעבורת החלל דיסקברי. התוכנית בוצעה וב-27 באפריל 2012 עשתה המעבורת את דרכה לניו-יורק, רכובה על מטוס בואינג 747. בעת הטסת האנטרפרייז, עבר המטוס שנשא אותה במכוון לצד אתרים מפורסמים בעיר כגון פסל החירות והאמפייר סטייט בילדינג, מתוך כוונה שניתן יהיה לצלם את המעבורת בחולפה לצד אותם מבנים. שבוע קודם לכן הועברה הדיסקברי לסמית'סוניאן.
תורת הבית
ירום אריאב
ירום אריאב (נולד ב-15 ביוני 1954) הוא איש ציבור ישראלי. כיהן כמנכ"ל משרד האוצר בשנים 2009-2007.
ביוגרפיה.
אריאב נולד בקיבוץ כברי כבן בכור לציונה, מורה במקצועה, ולעמרי אריאב, ששירת בחיל האוויר כטייס קרב. בהיותו כבן חודשיים נהרג אביו בתאונת אימונים. לאחר מות אביו עבר עם אמו להתגורר בקיבוץ הולדתה עין חרוד. בשנת 1959, בהיותו כבן חמש, נישאה אימו בשנית לשי קיפניס (בנו של הסופר לוין קיפניס) ועברה להתגורר עמו ברמת השרון. אריאב אומץ על ידי קיפניס כבן. אריאב שירת בצה"ל כקצין, בין השנים 1972–1977, והשתחרר בדרגת סרן. באוניברסיטה העברית בירושלים סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בכלכלה (1981) ותואר שני בכלכלה ויחסים בינלאומיים (1984). בשנים 1984–1985 עבד ככלכלן באגף התכנון של משרד האנרגיה והתשתית. בשנת 1985 החל לעבוד באגף התקציבים של משרד האוצר, לצד עבודות כמרצה מן החוץ, באוניברסיטה העברית.
בשנת 1989 מונה אריאב לסגן הממונה על התקציבים האחראי על המשרדים הכלכליים. תפקיד אותו מילא כארבע שנים, ובמסגרת תפקידו מילא תפקיד מרכזי בביצוע רפורמות כלכליות מרכזיות במשק ופעל, בין השאר להקמת חברת "יוזמה" לעידוד קרנות הון סיכון. בשנת 1993 עזב את שירות המדינה ושימש נציג חברת כימיקלים לישראל בדרום אמריקה (1993–1996) וכסמנכ"ל שיווק בחברת "רותם" (1996–2000). בשנת 2000, ביצע את המיזוג בין מפעלי ים המלח ורותם אמפרט ומונה לסמנכ"ל השיווק של החברה המאוחדת חברת "כי"ל דשנים". משנת 2002 עמד בראש חברת כי"ל דשנים אירופה, ישב במשרדיה בהולנד וניהל את מכרות האשלג ומפעלי הדשנים של כי"ל ביבשת. אריאב הוביל את המיזוג של חטיבות הפוספאט והאשלג של כיל באירופה. המיזוג כלל איחוד מטות מרכזי לוגיסטיקה ומכירות של חברות השיווק של כי"ל באירופה.
בעקבות מינויו למנכ"ל משרד האוצר בינואר 2007, שב אריאב לישראל. בשנת 2010 סיים תפקידו, לאחר שכיהן כמנכ"ל המשרד תחת השרים אברהם הירשזון, אהוד אולמרט (בתפקידו כראש ממשלה למ"מ שר האוצר), רוני בראון ויובל שטייניץ, ושימש גם כממלא מקום הממונה על התקציבים בזמן אישור התקציב הדו-שנתי לשנים 2009–2010. אריאב ניווט את המדיניות הכלכלית של הממשלה בתקופת המשבר הכלכלי של 2008–2009. במהלך כהונתו, עמד בראש צוות בין משרדי לתכנון ויישום רפורמה בחוק חובת המכרזים ופעל לתכנון וליישום רפורמת אופק חדש בחינוך היסודי, ועמד בראש הוועדה הציבורית לפיתוח והגברת התחרות בשוק ההון בישראל ("ועדת אריאב"). נודע בגישתו החברתית ופעל להצבת והגשמת מטרות לעידוד תעסוקה וצמצום העוני, ועמד בראש הוועדה הממשלתית ליישום האג'נדה החברתית כלכלית לצמצום פערים בחברה.
בשנת 2010 עמד בראש הוועדה הציבורית לבחינת המכינות הקדם אקדמיות. בשנים 2010 עד 2012 כיהן כמרצה בבית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית.
בשנים האחרונות מכהן ירום אריאב בשורה של תפקידים במגזר העסקי, הציבורי והשלישי. בין תפקידיו ניתן למנות: יו"ר הוועד המנהל של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מנכ"ל חברת הייעוץ ירום אריאב בע"מ, יו"ר לביא קפיטל, יו"ר ועדת ההשקעות של עמיתים- קרנות הפנסיה הוותיקות, יו"ר ועדת ההשקעות של קרן הפנסיה של הסוכנות היהודית, דירקטור בחברות נייר חדרה, צור שמיר אחזקות, סונול ואמות השקעות, וחבר דירקטוריון קרן ואן ליר העולמית. כמו כן משמש אריאב (בהתנדבות) כיו"ר הקרן לפיתוח לוד, והוא חבר בוועדה המייעצת בישראל של קרן וקסנר.
חיים אישיים.
אריאב נשוי ואב לארבעה ילדים. הוא מתגורר במבשרת ציון.
רוב מוריס
רוב מוריס (באנגלית: Rob Morris; 31 באוגוסט 1818 - 31 ביולי 1888) היה בונה חופשי, משורר וסופר בארצות הברית של אמצע המאה ה-19.
שמו של מוריס נקשר בבניה החופשית הארץ ישראלית כמי שהקים את הלשכה הראשונה של הבונים החופשיים בארץ ישראל. אולם, במרחב המסוני הוא נודע בעיקר כמייסד מסדר ה"איסטרן סטאר" שיועד לנשים, קרובות משפחה של בונים חופשיים. מוריס זכה לתואר משורר החצר של הבנייה החופשית, תואר כבוד שניתן לפניו רק לרוברט ברנס. מוריס למד משפטים ופילוסופיה והרבה ללמוד בתנ"ך.
ביוגרפיה.
מוריס נולד בשם רוברט ויליאמס פקהאם. הדעות לגבי מקום הולדתו המדויק חלוקות: נראה שנולד במהלך חופשת הוריו בבוסטון, אולם ילדותו המוקדמת עברה עליו בניו יורק. בשנת 1825 מת אביו. מוריס נאסף לביתו של ג'ון מוריס שבמערב מדינת ניו יורק, שם אימץ לעצמו את שם משפחתו המאמצת. בתקופות מאוחרות יותר, על מנת למתג את עצמו, ובמיוחד כדי להימנע מבלבול עם רוברט מוריס שהיה מהפכן אמריקני נודע, קיצר את שמו ל"רוב" (ללא נקודה) ודרש שיעשה שימוש לגביו בשם זה בלבד.
ב-1841 עבר מוריס לדרום ארצות הברית שם מונה לנשיא אקדמיית דה-סוטו (DeSoto Academy). באותה השנה פגש מוריס את שרלוט מנדנול ונשא אותה לאישה. בנם הראשון מת בהיותו בן שישה חודשים כשנתיים לאחר מכן נולד בנו השני ג'ון אנסון וב-1845 בתו השנייה שארלוט פאלס.
ב-1845 מונה מוריס מונה לנשיא האקדמיה מאונט סאליבן (Mt. Sylvan) שליד אוקספורד, מיסיסיפי. בגיל 28, ב-5 במרץ 1846, "ראה מוריס את האור המסוני לראשונה" והתקבל לבנייה החופשית בלשכת גאת'רייט מס' 33 באוקספורד, מיסיסיפי. מוריס נעשה רב בונה (הדרגה השלישית בבניה החופשית) באותה השנה. ב-1847 נולד לו בן נוסף בשם אלפרד ויליאם. באותה השנה עברה המשפחה להתגורר ליד הורי אשתו של מוריס בג'רמנטאון שבטנסי (Germantown, Tennessee) מוריס סיים את חובותיו כמנהל והצטרף אליהם. ב-1849 נולד לזוג ילד נוסף בשם רוברט.
באותן שנים נדד בעיירות שבסביבה והתפרנס כמטיף לעת מצוא בכנסיות, שם גם לן. היה פעיל מאוד בזירה המסונית והתקדם בסולם הדרגות. ב-1850 קיבל את דרגת הקשת המלכותית בנוסח היורקי בלשכת לקסינגטון שבג'קסון, מיסיסיפי. כמו כן קיבל את דרגת האבירים הטמפלרים. בשנים אלו נהיה ער לרצונן של הנשים לחוות את הבנייה החופשית ועקב האיסור על קבלתן המציא דרגות ומסדר בשם "איסטרן סטאר" המבוסס על דמויות מופת נשיות מהתנך והעניק את הדרגות לנשים בסביבה בה הטיף ופעל. ב-1851 הוא אף הציע את הדרגות במכתב לאשתו שב-1852 יולדת בת נוספת בשם שרה מנדנאל (Sarah Mendenall).
ב-1852 עברה משפחתו לבית חדש בלודג'טון פולטון שבקנטקי. כחצי מייל מבית המשפחה עמדה כנסייה בשם "יוניון". בכנסייה זו הטיף מוריס שבוע אחר שבוע, אף על פי שלא מונה למטיף במקום באופן רשמי. בקומה השנייה של אותה כנסייה מוריס ארגן לשכה של בונים חופשים ואף הקים את הסניף הראשון של האיסטרן סטאר שנקראה בשם טוהר מס' 1 (Purity Chapter No.1). בשנה זו כתב מוריס את שירו המפורסם "level and the square The" (הפלס והאנך). הוא גם ערך עיתון בשם "קול הבנייה החופשית" (The Voice of Freemasonry). באותה התקופה שייט בסביבה בסירה, כתב מאמרים והוציא לאור מספר ספרים.
ב-1854 מוריס הגיע לניו יורק ומקבל את הדרגה ה-19 בנוסח ממפיס ובנוסף את הדרגה ה-32 בנוסח הסקוטי. ב-1855 נולדת לו בת נוספת, רות' אלקטה (Ruth Electa).
ב-1855 הוא מוציא לאור את הריטואל הראשון של האיסטרן סטאר בדפוס. ב-1857 נולדה לו בת נוספת, אלה וילסון (Ella Wilson), ועוד ילד שמת בלידה. בשנה זו הוא התמנה כ-Past Grand Master בקנטקי ובכך הפך לאחד מראשי הבונים החופשיים במדינה, ואף קיבל את דרגת מסדר מחנה הטמפלרים האנגלים בקנדה (The Encampment Order of English Templary) ואת תואר הכבוד "סגן נשיא הגדול לשעבר (Past Deputy Grant Master) מהלשכה הגדולה בקנדה.
ב-1860 קיבל מוריס מינוי כפרופסור להיסטוריה מודרנית ועתיקה בקולג' המסוני בלה-גראנג', קנטקי, (The Masonic College in La Grange, Kentucky) וזכה בו להערכה רבה, הן מצד התלמידים והן מצד ההנהלה והמורים. באותה השנה נשרף ביתו, כנראה על ידי לוחמי גרילה, בשל תמיכתו במדינות האיחוד. מוריס מעולם לא החזיק עבדים והיה מיודד עם משפחות שחורים רבות. בשריפה זו אבדו רבים מספריו המסונים, המדליות ואותות הכבוד הרבים שקיבל.
ב-1862 עברה המשפחה לביתה החדש המשמש כיום כאתר הנצחה למוריס המתוחזק בידי האיסטרן סטאר ומשמש גם כמוקד עליה שנתי לרגל לחברי המסדר.
ב-1868 מימש מוריס את אחת מתשוקותיו הגדולות, לבקר בארץ הקודש, מקום הולדתו של ישו, ובפברואר הפליג לאזור, אליו הגיע באוגוסט של אותה שנה וביקר בדמשק, יפו וירושלים. ב-1878 ביקר בשנית ופרסם מספר ספרים נוספים על הבנייה החופשית.