באוקטובר 2011 החליט משרד החינוך לסגור את הישיבה הקטנה "דורשי יחודך", ולהפסיק את התמיכה התקציבית בישיבה הגבוהה "עוד יוסף חי", בטענה שיש בידו חומר סודי ולפיו תלמידיהן מעורבים בפעילות אלימה נגד פלסטינים וכוחות הביטחון.
בשנת 2013 פרסמו קובי חפץ וליאת כהן, חוברת אודות הישיבה בשם "עד רדת מחשכי תהום - מחקר על הישיבה "עוד יוסף חי" וכוונותיה כלפי החברה הישראלית", בהוצאת דרור לנפש. לדברי המחברים חזונה של הישיבה מהווה סכנה לדמוקרטיה הישראלית.
בעקבות עימותים שהיו ביצהר בין שוהים במקום ובין חיילי צה"ל, לאחר שצה"ל הרס ביישוב מבנים בלתי חוקיים, הוציא אלוף פיקוד המרכז, ניצן אלון, ב-11 באפריל 2014, צו תפיסה לישיבה ובמקום הוצבה פלוגה של משמר הגבול. רבנים רבים מחו על תפיסת המבנה. ב-2 ביוני 2015 עזבו כוחות מג"ב את המקום. החזרה למבנה נחגגה בהתוועדות עם הרב יצחק גינזבורג.
אומרם מיכאל איבנהוב
אומרם מיכאל איבנהוב (31 בינואר 1900, בכפר סרפצ'י ליד ביטולה, מקדוניה – 25 בדצמבר 1986, צרפת), פילוסוף, סופר, מיסטיקן ומורה רוחני. איבנהוב ייסד את הענף הצרפתי של תורת "האחווה הלבנה האוניברסלית" ופיתח שיטה המהווה שילוב בין הקבלה, מיסטיקה נוצרית ודתות המזרח אותה הפיץ בכ־5,100 הרצאות ברחבי העולם.
ביוגרפיה.
שמו הבולגרי המקורי היה מיכאיל דימיטרוב איבנוב, אך הוא שינה את שמו לאומרם מיכאיל איבנהוב כאשר אימץ את תורת רבו ומורו פטר דנוב (1864–1944), שבו פגש בהיותו בן שבע-עשרה והיה לתלמידו. בשנת 1937 נשלח איבנהוב על ידי דנוב לצרפת, כדי לייסד שם את תורת "האחווה האוניברסלית" ולהצילה מפני המשטר והכנסייה בבולגריה במלחמת העולם השנייה אותה, לדבריו, חזה דנוב מראש. תורת דנוב חוסלה כמעט לחלוטין על ידי המשטר והכנסייה בבולגריה. איבנהוב, כאחד מארבעים אלף תלמידיו של דנוב, הקים מרכזים בעולם כולו, שהיו תחילה בתי ספר ללימודי תורת דנוב ושיטותיו אותן החל ללמד בצרפת. בשנת 1938 החל איבנהוב להרצות בפריז, ורבים התכנסו סביבו על מנת ללמוד את תורתו של פטר דנוב. לאחר פטירתו של דנוב בשנת 1944 היה איבנהוב לנציגו ולמחליפו הרשמי בצרפת, שווייצריה ומדינות המערב. בשנת 1948 נעצר בצרפת באשמת שווא, נשפט, נמצא אשם, ונשלח לכלא לארבע שנים אך שוחרר אחרי שנתיים, בשנת 1950. הוא המשיך ללמד בדרום צרפת, ונסע לארצות רבות שגם בהן הוזמן להרצות.
איבנהוב הרצה בעל פה אך לא כתב את דבריו. הוא נתן בין חמשת אלפים לששת אלפים הרצאות בצרפתית ואנגלית, במדינות רבות. תלמידיו הצרפתיים הקליטו את דבריו והוציאו אותם לאור. עד כה יצאו לאור למעלה מאה ועשרה כותרים, ותורגמו לארבעים ושתים שפות, כמה מהם מצויים אף בעברית. אביבה אורשלום הייתה תלמידתו והפיצה את תורתו בישראל. ספריו והרצאותיו של איבנהוב עוסקים בכל תחומי החיים, הם כתובים בשפה פשוטה ותמימה, המזכירה מעט ספרות ילדים ונוער. למרות זאת, לדברי תלמידיו וחסידיו, בשיטתו טמון עומק רב החובק פילוסופיית עולם, נושאים רבים ומגוונים, הקשים לביצוע יומיומי.
טיהור שמו.
פועלו הרב של מורהו של איבנהוב, דנוב, בבולגריה, היה לצנינים בעיני נציגי הכנסייה שהתנכלו לו על מנת לפגוע בו, בתורתו ובתלמידיו, והצליחו לסלקו מסופיה ולהגלותו לווארנה בשנים 1917–1918, כולל איסורים לכנס תלמידים ולהרצות בפני קהליו. כך גם הוגשה תביעה נגד איבנהוב, על כך שלכאורה נהג להתבונן בצעירות בזמן ריקודן כשלגופן שמלה שקופה. איבנהוב נכלא בסוף שנות ה-40 לשנתיים בשנים 1949–1950. לאחר שחרורו גילה שתלמידים רבים עזבוהו, והיה עליו להתחיל מחדש עם קומץ מהם. רבים הצטרפו אליו למען הקמת המרכז הגדול בדרום צרפת, בהם כמה יהודים עשירים שרצו להודות לפטר דנוב על חלקו בהצלת יהדות בולגריה מפני הנאצים במלחמת העולם השנייה. כעבור כעשר שנים נוקה איבנהוב מכל אשמה. שר המשפטים הצרפתי ביקש סליחתו, וכתב לו במפורש מה רב צערה של הממשלה הצרפתית על הפגיעה בו.
מרכזים לעבודה רוחנית.
בנוסף לצרפת, מרכזים לקידום תורתו הוקמו בעולם כולו. החשובים שבהם נמצאים בשווייץ ובקנדה. בישראל הוקם מרכז ללימודי תורתו בשנות ה-70 של המאה ה-20 ב"תיאטרון השמש" אותו הקימו אביבה אורשלום וליאור ייני. כיום קיים מרכז צנוע לשיטתו בחיפה.
שיטתו הרוחנית של איבנהוב.
המאפיין המפתיע ביצירתו הוא מגוון ההיבטים בשאלת האדם והדרך להשגת שלמותו. כל נושא נבחן בספריו ביחס ישר ליכולתו של האדם להבין את עצמו ולשפר את מהלך חייו בצורה הטובה ביותר.
מספריו.
עד כה פורסמו ב־nrg מעריב כ־50 קטעים בעברית שהועתקו מספריו.
ספריו שתורגמו לעברית.
החל משנת 2012 ספריו מתורגמים ויוצאים לאור בהוצאת חדקרן תל אביב
נאווה מקמל עתיר
פטר דנוב
פטר קונסטנטינוב דנוב (בבולגרית Петър Константинов Дънов; 11 ביולי 1864, ניקולאבה, האימפריה העות'מאנית – 27 בדצמבר 1944, סופיה, ממלכת בולגריה), היה פילוסוף ומורה רוחני בולגרי של כ-40,000 תלמידים להם העניק 8,200 הרצאות. דנוב נודע גם כמשורר ומלחין שהלחין מוזיקה מיסטית לכ-75 שירים שלו ושל אחרים.
חייו והרצאותיו.
בשנת 1872 למד דנוב בבית-ספר יסודי שנסגר בגלל המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). לאחר שחרור בולגריה מהשלטון העות'מאני, קיבל תעודת בגרות מבית הספר התיכון לבנים בוורנה. בשנת 1886 למד תאולוגיה בבית הספר אמריקני המתודיסטי בסבישטוב. במשך שנתיים לימד בבית הספר היסודי. בשנת 1888 נסע לארצות הברית. בשנת 1890 סיים לימודי תאולוגיה בניו ג'רזי. ב-1893 סיים לימודיו בפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת בוסטון. בשנת 1894 סיים שנת לימוד בתחום הרפואה. פגש בארצות הברית תנועה בשם צלב הוורד. בגיל 31 בשנת 1895 שב לבולגריה ועד שנת 1899 חי בבדידות בוורנה, והקדיש חייו לעבודה הרוחנית. פגש אחות רוחנית בשם מריה שלאחר מכן הייתה תלמידתו.
בשנת 1896 פרסם את ספרו הראשון: "מדע וחינוך" בוורנה. בספרו זה מעמיד את האדם במרכז הדרמה של העולם, ומכין את הבסיס לתרבות החדשה.
על-סמך הספרים שנכתבו עליו, בשנת 1897, בגיל 33, זכה להארה. ומכאן ואילך היה המייסד והמורה הרוחני של האחווה הלבנה שהקים. באותה שנה הוא פרסם חוברת הנחשבת לעקרונות הברית השלישית, שתבוא לאחר הברית החדשה. היא תורתו.
דנוב החל לכתוב את "עשר העדויות של אלוהים", ואת "הבטחת האלוהים" ב-1899. וכן את "שיחות עם רוחו של אלוהים", "ברית עם הרוח", ועוד.
בשנת 1900 ערך את המפגש הראשון של האחווה הלבנה. ומאותה שנה עד 1942 קיים את המפגש השנתי בחודש אוגוסט, במקומות שונים בבולגריה. וליד האגמים בהרי רילה בשנים 1926–1941. תלמידיו הרבים ממשיכים להיפגש בהרי רילה, בחודש אוגוסט, ולרקוד את ריקוד הפנוריתמי שיצר.
בשנים 1901–1912 ערך סיורים והרצאות על הפרנולוגיה של העם הבולגרי.
הרצאתו הראשונה הייתה בסופיה בשנת 1914 על "האדם", וסדרת הרצאות על העקרונות הבסיסיים של תורת האחווה. הרצאותיו נמשכו חודשים רבים. בשנת 1917 קיים הרצאותיו מפברואר עד סוף יוני.
בשנים 1917–1918 דנוב הוגלה על ידי הכנסייה והמשטר מסופיה לוורנה, ונאסר עליו לשוב לבירה ולקיים הרצאותיו. בוורנה הוא פגש את תלמידו הידוע ביותר, אומרם מיכאל איבנהוב. ורק בשנת 1920 חזר להרצות. בשנת 1922 פתח את בית הספר של האחווה הלבנה האוניברסלית. מאותו תאריך ועד דצמבר 1944, קיים הרצאותיו כל בוקר.
דנוב הסביר החל משנת 1923 את תורתו באולם שנבנה במיוחד עבורו בסופיה. ובשנת 1927 הוא ייסד את הכפר (אשראם) הנקרא "איזגרבה" (זריחת שמש), והתגורר בו. הוא התחיל לבנות את תפיסתו לדרכו של התלמיד לצד המורה הרוחני. והציג בפני תלמידיו את ריקוד "הפנוריתמי" ב-1934.
בשנת 1936 חבר ממפלגת "הברית הדמוקרטית הבולגרית" הכה את דנוב, מכות קשות ביותר, וגרם לו שטף דם במוח, ובעקבותיו שיתוק. למרות מחלתו הקשה, הוא יצא למחנה על ההרים ליד שבעת האגמים באזור הרי רילה ובחודש אוגוסט החלים לחלוטין ממחלתו.
תלמידתו הידועה בישראל היא אביבה אורשלום. הסופר והוגה הדעות שלמה קאלו מזכיר את דנוב בכמה מספריו.
ריקוד הפנוריתמי.
המיסטיקה והרוחניות אלה הם המרכיבים העיקריים לכל שיריו ולמוזיקה שהלחין עבורם. חלקם הפכו לבסיס לריקוד הפנוריתמי שאורכו כ-60–65 דקות. דנוב הקים את האחווה הלבנה האוניברסלית ואת בית הספר ללימודי החיים, האהבה, האור, החוכמה והאמת. בבית הספר הזה, עד היום רוקדים קרוב ל-900 איש בשלושה מעגלים, כולם לבושים לבן, ובמעגל המרכזי מנגנת תזמורת ושרה מקהלה את מילותיו. הריקוד פתוח לכל הבאים בחודש אוגוסט, על פסגת ההרים, ליד האגם השני באגמי רילה. במקורו, הריקוד נועד לביצוע בזוגות, אך דנוב בעצמו נהג לרקוד אותו לבדו, במרכז המעגל. בסרט וידאו נאמר שדנוב ייצג את עמוד האש, כמו זה המוזכר בתורה, ואילו המעגל של ההמונים ייצג את השכינה. היות שדנוב יצר את ריקוד הפנוריתמי, הוא גם הדגים אותו. בכך מימש את דוגמתו האישית, שהיא הבסיס לדבריו.
הריקוד מחולק לשלושה חלקים. בחלק הראשון ההכנה לקראת הסרת מכשולי העבר, וכניסה אל האביב. בחלק השני ההכנות נושאות את הפרי והאדם נכנס אל החיים החדשים, שזה האביב והקיץ. ואילו בחלק השלישי האדם חי בהרמוניה עם כל כוחות הטבע. למעשה יש גם חלוקה לארבע עונות השנה. הריקוד מיועד לממש את כל הידע, החוכמה והאהבה שרוכש התלמיד במשך השבוע, כדי לממשם בזמן הריקוד. הריקוד מאפשר קשר עם הטבע בדומה לסולם יעקב, בהתאחדות עם אנרגיות חיים הבאות מהקוסמוס וממלאות את גופו של הרוקד. כך הרוקד, מתמלא אור, ומעניק את הידע, החוכמה, האמת והאהבה שבתוכו למען ההרמוניה ביקום.
דנוב והקהילה היהודית.
השפעת התנועה בקרב יהודי בולגריה.