אם באנשי חדשה מקבלת אישור להרוג בן-אנוש, המכשפה הטובה נאלצת להישאר באנשי לנצח.
ב"עולם הדיסק", סדרת ספריו של טרי פראצ'ט, נראו שני סוגים של באנשי: המתורבתות והפראיות. המקרה המתורבת היחיד שידוע הוא מר איקסולייט, באנשי ממין זכר עם ליקוי בדיבור, שבמקום לצרוח, נוהג להשאיר פתק. שמיעת הצווחה של באנשי פראית היא עדיין סימן מבשר מוות, אבל הקשר במקרה זה הוא הרבה יותר מכוון: הבאנשי היא גורם המוות.
בסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" מוזכרות כמה באנשיות, הבולטת שבהן היא לידיה מרטין (אותה משחקת הולנד רודן). כוחות הבאנשי מאוד מעורפלים בסדרה ונראה שללידיה קצת קשה להשתלט על כוחותיה בעיקר כי היא לא מבינה אותם במלואם, ועם זאת היא מצליחה להשתמש בהם במידת הצורך.
בעונה הרביעית מגלים שגם סבתא של לידיה הייתה באנשי, אך היא נרצחה ולא מרבים לפרט עליה.
בסדרת הטלוויזיה "סופרגירל" סיובהאן סמית' הופיעה כנבלית על (סילבר באנשי) הנלחמת בסופרגירל ואף מביסה אותה יחד עם לייבוואייר. סמית' קיבלה את כוחותיה ממשפחתה – נשות המשפחה היו נהפכות לבאנשי (בסדרה באנשי היא אישה בעלת כוח לצרוח גלים על קוליים) אחרי שהאישה הייתה בנקודה הנמוכה ביותר בחייה וכוחותיה מתגלים כאשר האישה על סף מוות. בסוף הפרק הפלאש וסופרגירל הצליחו ביחד לנצח את לייבוואייר וסילבר באנשי בעזרתם של תושבי נשיונל סיטי.
גם בסדרת הקומיקס אקס מן הופיע הבאנשי, גיבור על אשר מסוגל לצרוח גלים על קוליים.
בנוסף, בספר הראשון בסדרת הספרים בני הנפילים (קסנדרה קלייר) מגנוס ביין מציין שקליירי צרחה כל כך חזק כשהייתה קטנה, שחשב שהיא באנשי.
יתר על כן, הבאנשי הופיעה בכמה פרקים בסדרה סברינה המכשפה הצעירה, בתור מבשרת המוות.
מיס אולימפיה
מיס אולימפיה (באנגלית: Ms. Olympia) היא תחרות מקצועית לפיתוח גוף לנשים שנערכת על ידי הפדרציה הבינלאומית של פיתוח הגוף (IFBB).
התחרות נערכה לראשונה בשנת 1980, ומאז שנת 2000 היא נערכת באותו זמן שנערכת תחרות מר אולימפיה כחלק מ-"Olympia Weekend" (סוף שבוע אולימפיה).
משנת 2000 החלו להבחין בתחרות בין גם קבוצות משקל שונות. בשנת 2000 לא היו זכיות כוללות אך חג.אוריתבשנת 2001 זכתה מתמודדת אחת בקבוצות משקל שונות וזכתה בתואר הכולל. בשנת 2005 חזרה התחרות לפורמט הפתוח שבו אין קבוצות משקל.
הזוכות הגדולות ביותר מכל הזמנים הן לנדה מארי (8 זכיות), קורי אוורסון (6 זכיות),וקים צ'יזבסקי ואייריס קייל (4 זכיות).
זוכות התחרות.
עד שנת 1999 נבחרה זוכה כללית בלבד.
בשנת 2000 נבחרו שתי זוכות בקטגוריות משקל. משקל קל: אנדרולה בלנצ'יט, משקל כבד: ולנטינה צ'פיגה.
משנת 2001 נבחרו זוכות בקטגוריות המשקל וגם זוכה כללית מבין השתיים.
עין קבו
אל-קבו
אל-קבו (בערבית القبو, פירוש המילה הוא "המרתף") היה כפר ערבי בהרי ירושלים כ-8 קילומטרים צפונית מערבית לבית לחם, מערבית לכפר בתיר, בגובה 740 מטרים מעל פני הים. הכפר היה שייך לנפת ירושלים במחוז ירושלים (1945), שטחי אדמותיו היו 3,806 דונם ובשנת 1945 מנה 260 נפשות.
במלחמת העצמאות במהלך מבצע ההר ב-22 באוקטובר 1948 הכפר נכבש על ידי חטיבת הראל והתרוקן מתושביו.
היום שרידי הכפר נמצאים בפארק בגין ואזור מעיין הכפר הוא חניון לרכבים, בו נמצאים שולחנות וספסלים לבילוי בטבע והוא נקרא בשם עין קובי. אדמות הכפר משמשות את המושב מבוא ביתר.
היסטוריה.
היישוב היהודי הקדום קובי (ב' צרויה ורפויה) היה על הדרך מירושלים לביתר ומשם מערבה אל פלשת. מזהים את המקום עם היישוב העברי כַּבּוֹן שבנחלת יהודה המוזכר ב. כאן שכן היישוב כַּבּוּ שהופיע ברשימות היישובים אותם כבש סנחריב מלך אשור בדרכו מלכיש לירושלים. שמו של המקום בתקופת המשנה היה קוֹבֵי, (). שרידי היישוב הקדום נמצאים בחורבת קוֹבִי, מצפון למעיין.
בחורבה שרידי מבנים, מערות קבורה ומתקנים חקלאיים חצובים בסלע מהתקופה הביזנטית. במקום נמצאו שרידים של כנסייה מהתקופה הצלבנית שכוסו בעפר כדי לשמור עליהם אך לא ניתן לראותם.
ויקטור גרן שביקר במקום במחצית השנייה של המאה ה-19, ציין את הכפר הקטן קאבו, את הבוסתנים והגנים ובהם עצי תאנה, לימון, תפוז וירקות. מעיין הכפר שימש לחקלאות שלחין מסורתית וקדומה שעדיין קיימת בכפרים כמו בתיר וואדי פוכין בהרי יהודה. הכפר נכבש על ידי חטיבת הראל במבצע אל ההר בשלהי מלחמת העצמאות.
סיוע הומניטרי
סיוע הומניטרי הוא סיוע שמטרתו לתת מענה במקרי משבר הומניטרי כמו מחלות, חוסר מזון, אסונות טבע ועוד. הסיוע מתבטא, בדרך כלל, במזון יבש, מי שתייה, ציוד רפואי, תרופות וכוח אדם. סיוע יכול להתבטא גם באמצעי שיכון בסיסיים כגון מיטות ואוהלים, ביגוד, אמצעים היגיניים כמו שירותים כימיים ומקלחות שדה וציוד לתשתיות מים ואנרגיה (אספקת חשמל או דלק).
מדינות וגופים שונים ברחבי העולם שולחים סיוע הומניטרי לאוכלוסיות אשר לדעתם זקוקות לו. לעיתים הסיוע הוא רציף, בעקבות משבר מתמשך (לדוגמה, הרעב בסומליה), ולעיתים נקודתי בעקבות אירוע ספציפי (כמו רעידת אדמה, כגון זו שפגעה בהאיטי ב-2010). מגישי הסיוע מגוונים וכוללים מדינות מערביות לצד מדינות פחות מפותחות. גם מקומם של ארגונים ועמותות ישראלים וממשלת ישראל עצמה לא נפקד.
התפתחות היסטורית.
פעולות לסיוע הומניטרי בוצעו לאורך העת החדשה, אולם ניתן להצביע על המאה ה-19 כמועד בו החל סיוע הומניטרי בין-לאומי מאורגן.
אירועים ידועים של מתן סיוע הומניטרי כוללים הענקת עזרה לאוכלוסיות במצוקה במספר מדינות במהלך מלחמות נפוליאון בסוף המאה 18; קמפיין סיוע רב-מדיני ב-1846, במהלך הרעב הגדול באירלנד; וסיפורה של פלורנס נייטינגייל, אחות בריטית שבשנת 1854, במהלך מלחמת קרים, הגיעה עם אחיות נוספות לסייע לפצועים בבתי חולים צבאיים בעיירה טורקית, שם התנאים היו כה גרועים שמספר רב יותר של פצועים מתו ממחלות וזיהומים מאשר מהפציעות עצמן, וארגנה צוות מורחב של אחיות שטיפלו באלפי פצועים והצילו רבים מהם. פעולת לסיוע הומניטרי התרחשו בין היתר גם במהלך הרעב הגדול בצפון סין (1876–1879), כאשר דיפלומטים ומסיונרנים נוצרים וגופים בין-לאומיים לקחו חלק בפעולות עזרה לנזקקים. במקביל התרחש הרעב הגדול בהודו (1878–1876) , עבורו גויסו כספי סיוע גם כן הודות להתארגנות בין-לאומית.
ייתכן שסיפורו ופועלו של השווייצרי ז'אן אנרי דינן הוא מהחשובים ביותר בהיסטורית הסיוע ההומניטרי: בשנת 1859 דינן, איש עסקים ולימים פעיל זכויות אדם הגיע לזירת קרב סולפרינו בסיומו – בו נהרגו 40,000 חיילים משני הצדדים ורבים נותרו פצועים בשטח – והזדעזע מהמחזות ומההזנחה של החיילים הפצועים ומהיעדר כל סיוע רפואי במקום. הוא החליט לעצור תוכניותיו ובמשך מספר ימים עסק בשכנוע האוכלוסייה המקומית לסייע בטיפול בחיילים ללא אפליה של לאום. כשהמהלך צלח, הוא החל לפעול לארגון פעולות סיוע רבי-מדיניות לפצועים במקומות נוספים. בשנת 1862 פרסם (במימון עצמי) ספר בו פירט את חוויותיו ורעיונת שהגה בתחום מתן עזרה שוויונית לפצועי מלחמה, אותו הפיץ לגורמים בעלי השפעה ברחבי אירופה, ויסודות אלו שימשו להקמת מספר ארגונים שהצטרפו לקריאה להסדיר את הנושא – ביניהם גם "הצלב האדום". בשנת 1964, נציגים מ-16 מדינות נפגשו על מנת להגיע להסכמות כלליות, ומיד אחר כך אמנת ז'נבה הראשונה נחתמה. זאת קבעה כללים למתן סיוע רפואי באזורי עימות, קביעת הנורמות במאבקים בין מדינות ופנים-מדינתיים, וכן את החובות המוטלות על הצדדים הלוחמים ועל וכלל המעורבים, הנייטרליות בטיפול, המותר והאסור. ארבע אמנות ז'נבה הן האמנות המרכזיות בתחום המשפט הבינלאומי ההומניטרי, ובמהלך השנים מרבית מדינות העולם הצהירו שיפעלו לפיהן.
במהלך המאה ה-20 בוצעו פעולות סיוע הומניטרי רבות. בשנות ה-80 המודעות לתחום גברה בעולם המערבי, עת שמפורסמים (כגון זמרים בעלי השפעה) קראו לאנשים ברחבי העולם לתרום ולעודד את ממשלותיהם לתמוך במאבקים גלובליים על ידי סיוע הומניטרי. כך למשל בוצעו פעולות סיוע במהלך הרעב באתיופיה (1983–1985), כמו גם במקומות נוספים באפריקה ובמדינות עולם שלישי.
מצבים הדורשים סיוע הומניטרי.
סיוע הומניטרי נדרש במגוון מצבים, הכוללים אסונות טבע ו"אסונות מעשה ידי אדם" . ביניהם ניתן למנות רעידות אדמה, שיטפונות, רעב קיצוני, עוני, התפשטות מחלה, היווצרות פליטים ומלחמות.
הסיוע ההומניטרי ניתן לרוב לטווח קצר, עד שתמיכה לטווח ארוך מתאפשרת מהמדינה עצמה או מגוף המופקד על המצב. מטרותיו העיקריות של הסיוע ההומניטרי הם הצלת חיים, הקלת סבל, ושמירה על זכויות האדם הבסיסיות. על כן, ניתן לרוב להבדיל בין המאפיינים של הסיוע ההומניטרי לסיוע בפיתוח , שנועד לטפל בגורמים החברתיים-כלכליים שעשויים להוביל למשברים ומצבי חירום (על עוצמת הקשר וההבדלים בין השניים קיים פולמוס).
אמצעים ואופן מתן הסיוע ההומניטרי.
סיוע הומניטרי יכול להינתן במספר אופנים ופעולות:
אמצעים טכנולוגיים מייעלים את מתן הסיוע ההומניטרי. למשל, תצלומי לוויין מאפשרים לאתר אזורים לפני/אחרי אסון; שימוש ברשתות חברתיות דוגמת פייסבוק וטוויטר מאפשר העברת מסרים מהירה, כפי שבוצע למשל בהוריקן סנדי כאשר השתמשו בפלטפורמות אלו לצורכי העברת מסרים אודות נעדרים ונקודות שדורשות התייחסות דחופה; כלי חיזוי שונים מאפשרים להעריך את הסיכוי והצפי לאסונות; ומיקור המונים ובינה מלאכותית מסייעים בהפחתת פגיעה בבני אדם, בזכות מהלכי מנע כגון פינוי אוכלוסייה מבעוד מועד.
נותני סיוע הומניטרי.
ארגונים.
מעניקי התמיכה ההומניטרית כוללים גופים ממסדיים כמו גם ארגונים שאינם רשמיים: