במהלך הלילה נמשכה ההפגזה הגרמנית על הגדוד והוא הותקף גם על ידי מטוסים, אשר גרמו לנפגעים נוספים. ניסיונו של קול לשתק את האש הגרמנית על ידי ירי ארטילרי לא צלח. על כן הורה עם שחר לפזר מסך עשן לפני עמדות הגרמנים ופקד לבצע התקפת כידונים. הוא הסתער לעבר המשוכה כשהוא מוביל בתחילה רק חלק קטן מהחיילים שבפיקודו. כשראו יתר החיילים את המתרחש הם הצטרפו להסתערות. קול הוביל את חייליו אל מעבר למשוכה ונכנס לקרב פנים אל פנים עם המגינים הגרמנים. הגרמנים ספגו אבדות ונסוגו מן העמדה. בהסתערות ובקרב ההגנה על העמדה הכבושה שנערך לאחר מכן נפגעו 130 מחיילי הגדוד. בגלל הנפגעים הרבים זכה כביש הסוללה לאחר מכן לכינוי "נתיב לב הארגמן" (Purple Heart Lane. לב הארגמן הוא עיטור אמריקני הניתן לכל חייל שנפגע בקרב).
העיירה קרנטן נכבשה למחרת על ידי כוחות אחרים של הדיוויזיה המוטסת ה-101.
מותו בקרב.
מפקדיו של קול המליצו להעניק לו את מדליית הכבוד של הקונגרס על פעולתו ב-11 ביוני, אך הוא לא זכה לחיות ולקבל את המדליה.
ב-17 בספטמבר 1944 צנחה הדיוויזיה המוטסת ה-101 בדרום הולנד במסגרת מבצע מרקט גארדן. ב-18 בספטמבר נמצא גדודו של קול בכפר בסט (Best), כשלושה ק"מ מצפון-מערב לעיר איינדהובן. אחד הטייסים ביקש באלחוט מקול להציב יריעות כתומות לפני עמדותיו לשם זיהוין (כדי למנוע פגיעה בצנחנים על ידי מטוסי בעלות הברית). קול החליט לפרוש אותן בעצמו, ובעת שעסק בכך נורה על ידי צלף גרמני ונהרג.
רוברט קול היה בן 29; הוא הותיר אחריו אישה וילד בן שנתיים. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי האמריקני בהולנד, סמוך למאסטריכט.
מדליית הכבוד של הקונגרס.
מספר שבועות לאחר מותו של קול בקרב קיבלה אמו בשמו את מדליית הכבוד של הקונגרס בטקס שנערך במחנה סם יוסטון בטקסס.
זה היה נוסח כתב העיטור:
לקול הוענקו גם עיטור לב הארגמן ועיטור צלב המלחמה הצרפתי.
מפעלי זיכרון.
על שמו של רוברט קול נקראים בית ספר תיכון במחנה סם יוסטון בסן אנטוניו ושכונת מגורים במחנה קמפבל במדינת קנטקי.
ב-18 בספטמבר 2009, ביום השנה ה-65 למותו של קול, הוסר הלוט מעל אנדרטה לזכרו, שהוצבה בבסט שבהולנד, סמוך למקום בו נהרג. בנו של קול וותיקי הדיוויזיה המוטסת ה-101 נכחו בטקס.
דמותו של קול היא אחת הדמויות היחידות של אנשים אמיתיים במשחקים אחדים מתוך סדרת משחקי המחשב "Brothers in Arms" מתוצרת חברת Gearbox Software הטקסנית.
אב&quot;ן קרוכמל
רובעים של מונקו
לרנז טייט
לרנז טייט (באנגלית: Larenz Tate; נולד ב-8 בספטמבר 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה וראפר אמריקאי, ידוע בעיקר בשל תפקידיו בסרטים "התרסקות", "ריי" "מילה של גבר", "הדוור" ו"שטרות לוהטים".
ביוגרפיה.
טייט נולד בשיקגו, אילינוי לפגי וללארי טייט, טייט הוא הצעיר מבין שלושה אחים: לארון ולאמרד, גם הם שחקנים.
משפחתו עברה משיקגו לקליפורניה כאשר היה בן 4. טייט סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר "תיכון פאלמדייל", בפאלמדייל בשנת 1993.
קריירה.
בדחיפת הוריו הלך טייט ללמוד משחק דרמטי אך לא התייחס ללימודים ברצינות עד שפגש בשחקן ובמוזיקאי מלקולם-ג'מאל וורנר שלוהק לסדרה הקומית "משפחת קוסבי" באותם זמנים.
טייט החל להופיע לצד שני אחיו בשנת 1985 בסדרה הבדיונית "The Twilight Zone".
בשנותיו הראשונות בעולם המשחק הופיע טייט בסדרה של סטיבן ג'יי קאנל "רחוב ג'אמפ 21", ב"שנות הקסם" ובסדרה הקומית הפופולרית "אריזה משפחתית".
את תפקידו הראשון בעולם הקולנוע קיבל טייט בשנת 1993 בדרמת הפשע "סכנה לחברה" בה גילם טייט את הפושע קווין "או דוג" אנדרסון, בתחילת הסרט באחת הסצינות המפורסמות שלו בעולם הקולנוע פונה אליו המוכר הקוריאני שמוכר לו ולחברו משקאות ואומר "אני מרחם על אמא שלך", "או דוג" שנעלב מאמרה זו יורה למוות במוכר ובאשתו ואף מצלם זאת במצלמת וידאו.
לאחר מכן שיחק טייט בתפקיד ראשי בדרמת הפשע המלחמתית "שטרות לוהטים", סרט המעביר ביקורת חריפה על החיילים השחורים במלחמת וייטנאם והתמודדותם עם נושאים חברתיים וזכויות אזרח בארצות הברית, במהלך "שנות ה-60".
בסרט גילם טייט את אנתוני קורטיס, נער אפרו אמריקני המסיים את לימודיו בתיכון ומחליט להתגייס ל"חיל הנחתים האמריקני" ולהילחם ב"מלחמת וייטנאם".
כאשר חוזר קורטיס לביתו שברובע הברונקס עטור בצלקות ועיטורים מהמלחמה הוא פונה אל עולם הפשע ונעצר בגין שוד מזוין.
ב-1997 שיחק טייט בתפקיד ראשי במותחן הפעולה הבדיוני של קווין קוסטנר "הדוור", בסרט שיחק טייט נער נלהב בשם פורד לינקולן מרקורי שמקבל השראה מ"הדוור" (קוסטנר) מנהיג המרד אחרי מלחמת העולם שהשאירה אוכלוסייה מצומצמת המחולקת לערים קטנות ופרימיטיביות.
ב-2003 שיחק טייט במותחן הפשע "מילה של גבר" ומגלם את דמטריוס היקס סוכן של היחידה ללוחמה בסמים העובד לצידו של שון וטר (וין דיזל) איתו גדל ברחובות ביחד והפכו לשוטרים. כשהיחידה שלהם עוצרת את אחד הסוחרים הגדולים בשם "ממו" לוסרו, סוחר חדש בשם דיאבלו תופס את מקומו והופך למטרה החדשה של וטר והיקס.
בשנת 2004 השתתף טייט בדרמת הפשע זוכת 3 פרסי אוסקר של פול האגיס "התרסקות", בסרט גילם טייט את דמותו של פיטר ווטרס, אחיו של גרהאם ווטרס (דון צ'ידל) בלש במשטרת לוס אנג'לס וחברו של אנתוני (לודקריס) ושותפו לפשע. על אף שגם הוא שחור, הוא לועג לאנתוני על פרנויית הגזענות שלו. פיטר מוצא את מותו כאשר השוטר הנסון (ראיין פיליפה) לוקח אותו טרמפ לאחר ניסיון החטיפה הכושל. הנסון, אשר חושב כי פיטר עומד לשלוף אקדח, יורה בו, רק כדי לגלות כי למעשה הוא הוציא מהכיס פסלון של כריסטופר הקדוש.
בנוסף שיחק טייט גם בדרמה המוזיקלית הביוגרפית זוכת 2 פרסי האוסקר "ריי" המבוססת על חייו של נגן הג'אז העיוור ריי צ'ארלס, בסרט גילם טייט את המלחין ומפיק הסרטים קווינסי ג'ונס.
בשנת 2006 שיחק לצד טייריס גיבסון בסרט האקשן "מהמותן למטה".
בשנת 2007 הצטרף לקאסט העונה הרביעית של סדרת הדרמה "הצילו" ברשת FX Networks ובכיכובו של דניס לירי. טייט גילם את בארט "בלאק שון" ג'ונסון, עד לתום עונתה השביעית של הסדרה ב-2011.
החל משנת 2017 משחק טייט בדרמת הפשע "כוח" ברשת Starz, אותו חיו הסוערים של הראפר 50 סנט שגם מככב בסדרה. טייט הצטרף לעונה הרביעית כדמות חוזרת כראשד טייט, חבר קונגרס מושחת וקצין משטרה לשעבר. בעונה החמישית דמותו הפכה לדמות ראשית.
חיים אישיים.
טייט נשוי לטומשינה פארוט, להם שני ילדים מיילס וזאנדר.
ש' ראבידוביץ'
ש' רבידוביץ'
משה יעקב אלטר
ויקטור ינוקוביץ'
ויקטור פיידורוביץ' יָנוּקוֹבִיץ' (באוקראינית: Віктор Федорович Янукович; נולד ב-9 ביולי 1950) הוא מדינאי אוקראיני, שכיהן כנשיא אוקראינה מפברואר 2010 עד פברואר 2014. הוא כיהן כראש ממשלת אוקראינה במשך שלוש קדנציות, והיה מועמד לתפקיד הנשיא בבחירות ב-2004. בסיבוב השני של בחירות 2010 הוא זכה במקום הראשון עם 48.5% מהקולות. בפברואר 2014 הוא נמלט לרוסיה שם קיבל מקלט מדיני, הפרלמנט האוקראיני הצביע בעד הדחתו ושלילת סמכויותיו כנשיא בשל אירועי יברומאידן.
ביוגרפיה.
ינוקוביץ' נולד בינקייבו, ברית המועצות (כיום מזרח אוקראינה) בשנת 1950 למשפחת פועלים. אביו היה מכונאי רכבות ואמו אחות. אמו נפטרה כשהיה בן שנתיים ואביו התחתן בשנית.
בשנת 1967 נידון ל-3 שנות מאסר בעוון שוד וחברות בכנופיה פלילית, ושוחרר לאחר שנה ושבעה חודשים בכלא.
בשנת 1970 הורשע בתקיפת אדם ונידון לשנתיים מאסר, אך בשנת 1978 בוטלה ההרשעה בשל חוסר ראיות.
במשך 28 שנים כיהן בתפקידי ניהול, כמנכ"ל חברת תיקוני אמצעי תחבורה של דונבס, תעשיית הפחם, והאיגוד המחוזי של דונצק לתחבורה יבשתית. בשנים 1989 ו-1991 נבחר לנציג ועד הפועלים. באוגוסט 1996 מונה לסגן מינהל מחוז דונצק, ובספטמבר לסגן הראשון של יו"ר המינהל האזורי.
מ-14 במאי 1997 עד נובמבר 2002 שימש כיו"ר המינהל האזורי של דונצק וכחבר המועצה השלישית האזורית של מחוז דונייצק. ב-21 בנובמבר 2002 מונה לראש ממשלת אוקראינה.
ב-20 באפריל 2003 נבחר ליו"ר מפלגת האזורים, ובבחירות 2004 היה מועמד לנשיאות מטעמה. מולו התמודד ויקטור יושצ'נקו. בתקופה זו נתקף יושצ'נקו במחלה שבה הושחתו פניו באבעבועות והוא נאלץ לעבור ניתוח בפניו. הבדיקות הרפואיות הצביעו על דיאוקסין שהוחדר למזונו והחשד נפל על ינוקוביץ'.
לאחר תבוסתו בבחירות לויקטור יושצ'נקו התפטר מתפקידו במפלגה. ב-26 במרץ נבחר ליו"ר סיעת מפלגת המחוזות בראדה העליונה (הפרלמנט של אוקראינה). ב-4 באוגוסט 2006 התמנה שוב לראש הממשלה של אוקראינה. ב-23 בנובמבר 2007 התפטר ומונה לממלא מקום ראש הממשלה. ב-18 בדצמבר 2007, בהצבעת הראדה העליונה, שוחרר מתפקידו ופינה את מקומו ליוליה טימושנקו.
בבחירות שהתקיימו ב-17 בינואר 2010 לנשיאות אוקראינה קיבל ינוקוביץ' ב-35.76% מהקולות וזכה במקום הראשון. בסיבוב השני, שנערך ב-7 בפברואר, זכה ב-48.95% מהקולות לעומת יוליה טימושנקו, שקיבלה 45.47%, ובכך זכה בבחירות לנשיאות. הוא מונה לנשיא אוקראינה ב-25 בפברואר 2010.
בנובמבר 2013 פרצו הפגנות של ארגוני האופוזיציה הלאומניים, הפגנות שבפתח שנת 2014 התדרדרו לכדי מהומות אלימות מאוד והתנגשויות מול המשטרה, על רקע סירובה של ממשלת אוקראינה לחתום על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי, המהומות שכונו בשם יברומאידן, הביאו למותם של עשרות מפגינים וללקיחתם בשבי של עשרות שוטרים בידי המפגינים, שדרשו את התפטרותו של הנשיא ויקטור ינוקוביץ'. בסופו של דבר, הפרלמנט האוקראיני, הראדה העליונה, הצביע בעד הדחתו מתפקיד הנשיא ושלילת סמכויותיו. באותו היום נמלט מארמון הנשיאות בקייב ונסע למעוז תומכיו בעיר חרקוב.