נראה שהמנהרה נחסמה בפסולת לאחר השוד הראשון כדי לסגור את הקבר. שני החדרים החתומים, חדר הקבורה והנספח, היו מטרת הפשיטה. הנספח הושפע במידה הכי גרועה בשוד זה. השודדים ערמו ורוקנו חפצים בחדר זה. הם חיפשו מתכות, זכוכית, בדים, שמנים ומוצרים קוסמטיים. השוד היה חייב להתרחש סמוך לקבורה שכן מוצרי קוסמטיקה ושמנים הם בעלי תפוגה מוגבלת. לאחר גילוי השוד, הדלתות נחתמו והמסדרון התמלא בשבבי אבן גיר כדי למנוע מעשי שוד עתידיים.
השוד השני.
השוד השני, מאוחר יותר היה מאורגן יותר, השודדים קדחו מנהרה נוספת דרך הפסולת שחסמה את המנהרה של השוד הראשון, נבנתה מנהרה בחלק העליון השמאלי של המסדרון היורד. המחסום של הדלת החיצונית נפרץ על ידי חור גדול. קארטר העריך שהעבודה דרשה צוות שהעביר את הפסולת בסלים החוצה. שוד זה חדר לקבר במלואו. קארטר העריך שכ-60% מהתכשיטים שבחדר המטמון נבזזו. הוא גילה בחדר הכניסה צעיף קשור ובו מספר טבעות שנלקחו, זרוקים בקופסה. מכאן הוא הסיק שהשוד התגלה בזמן הביצוע. ייתכן שהקבר נחתם שוב בחיפזון על ידי מאיה. החתימה של העוזר שלו, Djehutymose, נמצאה בחדר הנספח על מעמד אבן. שתי פעולת החיתום של הקבר, סומנו באותו סימן, שייתכן ששניהם התבצעו באינטרוול קצר של זמן לאחר סגירת הקבר.
תיאוריות וספקולציות.
חדרים נוספים.
על פי התיאוריה הזו, קיימים חדרים נוספים בקבר.
האגיפטולוג (המצורף לאוניברסיטת אריזונה) העלה בשנת 2015 כי ייתכן שיש אזורים בקבר הראויים לניתוח נוסף. הוא בחן סריקות של הקבר שנעשו ברזולוציה גבוהה על ידי חברת פקטום ארתה, והצביע על אפשרות של קיום דלת קטנה בקיר המערבי של תא הקבורה, בממדים דומים לפתח הקיים אל התא עצמו שיכולה להוביל לתא נוסף. כמו כן הוא סבר שסימנים על הקיר הצפוני של חדר הכניסה, יכולים לרמוז על כך שהקיר הוא קיר חוסם ותא הכניסה ממשיך כמסדרון מעבר לקיר זה. כלומר, תות ענח אמון קבור למעשה בחלק החיצוני של מתחם קבר גדול יותר (בדומה לקברו של אמנחותפ השלישי) שבו קבורים מלכים נוספים, במקרה זה הוא העלה סברה שנפרטיטי קבורה בחלל זה.
בנובמבר 2015 נערכה סריקת מכ"ם חודרת קרקע על ידי Hirokatsu Watanabe, מומחה מכ"ם יפני. נראה היה שתוצאותיו מאשרות את ההשערה של ריבס, שהיו חללים מאחורי הקירות המערבי והצפוני של חדר הקבורה. סריקה שנייה מאוחרת יותר, לא הצליחה לשכפל את הממצאים היפניים. סריקה שלישית בוצעה על ידי חוקרים מ, ושתי חברות פרטיות, לא מצאו ראיות לתאים נסתרים, ובכך הפריכו את ההשערה של ריבס. ההסבר שניתן לתוצאות החיוביות מ-2015, הוא כי התוצאה החיובית הראשונית נגרמה ככל הנראה על ידי השתקפויות של הקירות עצמם, או אפילו הפרעה מהסרקופג. משרד העתיקות המצרי קיבל את התוצאות הללו, שהוצגו במאי 2018.
בשנת 2019, ניקולס ריבס סקר והרחיב את ההשערה המקורית שלו, כולל סקירה של הנתונים הגיאופיזיים הזמינים וניתוחם על ידי הגיאופיזיקאי ומומחה המכ"ם ג'ורג' באלארד. באלארד הסכים כי לא אותרו תאים פתוחים או חללים ממש מאחורי הקירות, אך הבחין כי נתוני המכ"ם מהאזור שמאחורי הקיר הצפוני ותא האוצר מתאימים למילוי של פסולת בניה ולא של סלע טבעי. דבר שמשאיר מקום להשערה שיש מעבר מלא מאחורי הקירות ואלא מובילים לתאים נוספים.
נשמות מגינות.
על פי התיאוריה הזו, נשים הן בעלות סגולה של הגנה משדים ולכן תות ענח' אמון הצטייד בנשמות מגינות בדרכו לעולם הבא.
בחדר המטמון נתגלתה קופסה עם שתי מומיות עוברים חנוטות בתוך ארונות קבורה קטנים. בדיקות דנ"א ב-2010 הראו כי אחד העוברים, בת תשעה חודשים, היא בתו של תות ענח' אמון. נשאלה השאלה, מדוע לא הוקצו לעוברים הללו קברים משל עצמם. ההשערה היא שהנשמות של העובריות, הנקבות, שימשו להגנה על המלך מפני שדים וכשפים, בדרכו לעולם הבא.
מסכת המוות.
התיאוריה הזו גורסת כי מסכת המוות אינה שייכת לתות ענח' אמון.
לדבריו של פרופסור , שעוסק בחקר מצרים העתיקה, מסכת המוות של המלך, העשויה זהב ומשובצת באבנים טובות, ככל הנראה יועדה למלכה נפרטיטי, שכן סימן שהיה מחוק בתוך המסכה מקושר אל תקופת הכהונה שלה. בנוסף לכך, מהמחקר עלה כי למסכה היו עגילים (לפי חורים לאזנים), ואילו תות ענח' אמון לא ענד עגילים מעבר לתקופת הילדות, לכן ככל הנראה המסכה המפורסמת כלל לא שייכת לו.
הקבר וכלי הקבורה.
התיאוריה הזו מורכבת משני חלקים. על פי חלקה הראשון, חלק גדול מכלי הקבורה שנמצאו בקבר תות ענח' אמון לא היו שייכים לו. על פי החלק השני, תות ענח' אמון נקבר בקבר שלא יועד לו.
הארכאולוג והחוקר, , טוען שבדיקה מעמיקה של החפצים שנמצאו בקבר, מראה שהם אינם עשויים עבור תות ענח' אמון בעיקר מסכת המוות שלו שיש מאחוריה סמנים שהמסכה שונתה. מכאן השאלה מדוע הם נמצאו בקבר?
השערה שהועלתה היא שבקבר נטמנו הרבה מאוצרות אל-עמארנה, העיר שנהרסה בעקבות מות אחנתון והשבת הדת הישנה, הסוגדת לאמון בידי תות ענח' אמון (לשעבר, תות ענח' אתון) . פריט תומך בהשערה זו הוא העיטור על גב הכיסא המתאר את המלך ואשתו תחת האל אתון (קרני השמש). פריט אל-עמארני, מובהק.
לכך יש לצרף את קיום קבר KV55, שהתגלה לפני גילוי KV62 ושהכיל מומיה שנגלה בינה ובין תות ענח' אמון קשר DNA, יש שמשערים שחלק מהרכוש שנאגר שם, נוצל עבור קברו של תות ענח אמון.
מותו המוקדם של המלך הצעיר, בגיל 19, ללא יורשים, השאיר את הממלכה בבעיה: מי יהיה היורש?
אחד השואפים לכתר היה איי איש שלטון בכיר, עוד מתקופת שלטונו של אחנתון. הוא היה חייב להספיק לקבור את המלך בזמן כדי למנוע ממתחרהו, חורם ח'ב, לחזור מהקרבות נגד החיתים ולטעון לכתר.
לפי המנהג המצרי הקדום, היה צריך להביא לקבורה את המלך תוך 70 יום מיום המוות. הוא חייב להיות מצויד היטב לחיים שאחרי המוות, שכן תפקידו לדאוג בעולם הבא, לשלמות העולם הזה.
בניית קבר הראוי לפרעה וציודו, לא הייתה משימה שהתאימה ללוח הזמנים הזה. היו מספר סימנים של תהליך מואץ ולא שלם:
כל זה הוליך למסקנה שהקבר על תכולתו יועד למישהו אחר. במסגרת הניסיון להסיק עבור מי הוא יועד וכיצד נקבר המלך הצעיר בקבר זה, , בחן את התכשיטים שנמצאו בקבר. הוא מצא כרטושים עם שמו של אחנתון. הוא בדק לאיזה פרעה היה כיסוי ראש דומה לזה שמופיע על מסכת המוות ומצא דמיון רק לכיסוי הראש של אחנתון.
הריסת המקדשים בידי אחנתון כחלק מהמהפכה הדתית שלו, הייתה מלווה במשבר רוחני וכלכלי במצרים. איי ידע שעליו למחוק את זכר אל-עמארנה. הטמנת האוצרות שהובאו משם, בקבר הייתה פתרון נוח לשתי הבעיות שנצבו בפניו.
בדת המצרית הקדומה, מי שמנהל את טקס פתיחת הפה של המלך המת הוא יורשו. בעיטור שעל הקיר, על יד האיש שפותח את הפה של המלך ,יש כרטוש עם שמו של איי, כלומר זהו אקט של לגיטימציה של תפיסת השלטון.
מכל זה, מנסים להסיק שתות ענח אמון נקבר בחפזה, בקבר לו לא, עם חפצים של אל-עמארנה על ידי איי, כדי למהר ולתפוס את השלטון.
הפגיון המטאוריתי.
על פי התיאוריה הזו, פגיון הברזל שנמצא בקבר יוצר מחומרים שהגיעו ממטאוריט, או שהובא למצרים ממקום אחר.
בקברו של תות ענח' אמון נמצאו מספר פריטי סגסוגות ברזל כולל פגיון. עיבוד הברזל לא היה נפוץ והטכנולוגיה לא הייתה ידועה באותה תקופה במצרים. מחקר משנת 2016 העלה כי הפגיון שנקבר עם תות ענח אמון עשוי מברזל מטאוריטי בעל יחסי מתכות דומות (ברזל, ניקל וקובלט) ליחסי הברזל שהתגלו במטאורית שהתגלה בסמוך ונקרא על שם מקום הימצאו - .
הקבר בהווה.
הקבר פתוח לציבור בעמק המלכים. מספר המבקרים הוגבל ל-400 ביום בשנת 2008. פרויקט לשימור וניהול הקבר בוצע על ידי מכון גטי לשימור. בשנת 2009 החלה קרן Factum לטכנולוגיה דיגיטלית ביצירת העתק של הקבר, שנפתח לציבור כקילומטר וחצי מהמקור בשנת 2014. מכון גטי השלים את עבודתו בשנת 2019.
American Cars
American Cars (בעברית: מכוניות אמריקאיות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הנורווגית אנני, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, "Dark Hearts". השיר יצא לאור ב-19 ביוני 2020, על ידי חברת התקליטים אנני מלודי רקורדס, כסינגל המוביל מתוך האלבום. הרמיקס הרשמי של השיר הופץ בשנת 2021.
כאשר "American Cars" יצא לאור, הופנו כלפיו שבחים ביקורתיים רבים מטעם אתרי המוזיקה, כולל ב-"NME" וב-"Stereogum" .
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אנני וסטפן סטורם והופק על ידי סטורם גם כן. בשיר ישנו אזכור לסופר הבריטי ג'יימס גראהם באלארד; מחבר הספר "קראש" שהיווה השראה לסרטו של דייוויד קרוננברג מ-1996 בעל אותו השם, שלדברי אנני היה להשראה העיקרית לשיר. ב-"American Cars" ישנם אזכורים ליסודות כימיים כמו זהב וכרום.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-1.5 מיליון השמעות.
ביקורת.
"American Cars" זכה לשבחים ביקורתיים רבים מטעם מבקרי המוזיקה השונים כאשר יצא. בריאיון שנערך עם "NME" סיפרה אנני כי:
גם ב-"Jenesaispop" סקרו את השיר כאשר יצא, וזאת בנוסף לכך שאתרים כמו MXDWN ו-"Stereogum", ציינו אותו לצד "The Bomb".
וידאו קליפ.
האודיו הרשמי של השיר פורסם ב-18 ביוני 2020, בסמוך לצאתו כסינגל. בשנת 2021 הופיעה אנני עם "American Cars" באוסלו שבנורווגיה, בהופעה שצולמה והועלתה ליוטיוב מאוחר יותר. במהלך ההופעה, ביצעה אנני את השיר כשלייזרים בצבעים שונים (כמו אדום וכחול) נמצאים מסביבה וזאת, בנוסף לכך שניתן לראות על הבמה מכונית, כשם השיר. בנוסף לכך, הופץ אודיו של השיר בו ניתן לראות סימולציות שונות.
הרמיקס הרשמי של השיר שנעשה על ידי ריצ'רד אקס הועלה ליוטיוב באפריל 2021.
צ'ארלס פולקס