דיפלו הוא הבעלים של המועדון וקולקטיב המוזיקה "Hollertronix", והבעלים של חברת ההקלטות "מד דיסנט". מלבד עבודתו כמפיק הוא משמש גם כמורה בבית ספר, ובנוסף לקריירה העצמאית שלו הוא עבד בשיתוף פעולה מוזיקלי והיה בן זוגה של הזמרת והיוצרת M.I.A. הוא שיתף פעולה ויצר רמיקסים לאמנים רבים מוכרים כגון: מדונה, גוון סטפני, CSS ,Justice רדיוהד, Yeah Yeah Yeahs, בלאק ליפס, The Dead Weather, סנופ דוג, בלוק פארטי, לה טיגרה וקניה וסט. בנוסף, השתתף כמפיק באלבום האחרון של דיזי רסקל.
דיפלו הופיע בתל אביב ארבע פעמים: לראשונה בשנת 2005 בהפקה של האומן 17, ופעמיים נוספות במועדון הברזילי. הוא הופיע גם בלייב פארק בראשון לציון ב-2017 כחלק מהמייג'ור לייזר ולאחר מכן באותו הערב בבית מעריב בת״א.
ביוגרפיה.
דיפלו נולד במיסיסיפי, גדל באזורים שונים בדרום ארצות הברית והושפע מתרבויות מקומיות רבות. הוא החל את לימודיו באוניברסיטת מרכז פלורידה ואז עבר לפילדלפיה לטובת לימודי המשך באוניברסיטת טמפל. במהלך לימודיו שם צבר מוניטין כ-DJ, והוציא את האלבום הראשון שלו, "פלורידה", בשנת 2004.
לאחר ששמעה את אחד משיריו בשנת 2004, פנתה M.I.A. לדיפלו בזמן שתקלט במועדון "פאבריק" בלונדון לאחר שבמקרה הוא ניגן בזמן שהיא נכנסה למועדון את הסינגל שלה "Galang", אותו השיג מעובד במגזין המוזיקה הלונדוני "i-D".
בהתייחסם לפגישתם הראשונה, אמרו השניים:
השניים החלו בקשר רומנטי שנמשך תקופה מסוימת, ויצרו שיתוף פעולה במיקסטייפ "Piracy Funds Terrorism Vol. 1". מאז יציאתו של המיקסטייפ הם ערכו שיתופי פעולה נוספים בשירים אחדים, ודיפלו תקלט במהלך סיבוב ההופעות של אלבומה "Arular" בשנת 2005. ב-2007 התעמתה M.I.A. עם אמצעי התקשורת סביב מה שהרגישה כמניעים נסתרים של עיתונאים להפיץ מידע שגוי אודות חלקו של דיפלו בתקליטיה.
הסגנון המוזיקלי ביילה פאנק (המכונה גם "פאנק קריוקה", "פאבלה פאנק" או "פאנק דו ריו") היה תחום שעניין את דילפו במיוחד. הוא נחשף אליה לראשונה כאשר תקלט במסיבה פרטית יחד עם צוות "Hollertronix" ומאז השתמש בסימפולים וקטעים מהשירים הללו במספר גדול של הפקות. דיפלו נחשב לאחד האישים המרכזיים אשר ייבאו את הביילה פאנק מברזיל לארצות הברית, ולאחר שביקר בריו דה ז'ניירו ב-2004 הוא הוציא מספר מיקסים אשר הציגו את הסגנון לראשונה למאזינים בצפון אמריקה. בנוסף, הסגנון בא לידי ביטוי באופן בולט בעבודתו המשותפת עם M.I.A. על האלבום "Piracy Funds Terrorism Vol. 1". במטרה למשוך תשומת לב נוספת לביילה פאנק, הפיק דיפלו בשנת 2009 סרט דוקומנטרי על הסגנון תחת השם "Favela on Blast".
דיפלו ערך שיתופי פעולה עם אמנים נוספים מפילדלפיה, כגון סנטוגולד, ספאנק רוק, אמנדה בלאק ומלוצ'ה, וכן עם ההרכב הצרפתי ג'אסטיס. בשנת 2006 הוא הקים חברת תקליטים משלו בשם "Mad Decent" ובה החתים את הרכב הביילה פאנק בונדה דה רול ואת הראפר "Blaqstarr" מבולטימור. בשנת 2009 חנך שיתוף פעולה עם הדיג'יי סוויטץ', אותו הכיר דרך העבודה על M.I.A., תחת השם מייג'ור לייזר (Major Lazer) ואלבומם הראשון תחת שם זה הוקלט בג'מייקה.
ב-3 במאי 2018, הוציאו לראשונה הרכב בשם "LSD" את השיר "Genius", ההרכב היה מורכב מ-דיפלו, סיה, ו- לברינת'. כשבוע לאחר מכן ב-10 במאי ההרכב הוציאו שיר נוסף בשם "Audio" ב-8 באוגוסט ההרכב הוציאו שיר בשם "Thunderclouds".
ב-16 באוגוסט 2019, הוציא את השיר "Heartless", יחד עם מורגן וולן. בשנת 2020 השתתף כשחקן בדמותו של ריצ'י ויליאמס בסרט הקומדיה האמריקאי "לכוון גבוה" בכיכובה של דקוטה ג'ונסון.
ב-13 בדצמבר 2019, הוציא את השיר "On My Mind", יחד עם סיידפיס.
ב-24 ביוני 2020, הוציא את השיר "Looking for Me", יחד עם פול וולפורד וקארין לומקס.
קרלו פטיטי די רורטו
קרלו פטיטי די רורטו (באיטלקית: Carlo Petitti di Roreto; 18 בדצמבר 1862, טורינו ממלכת איטליה – 27 בינואר 1933, טורינו, ממלכת איטליה), היה פוליטיקאי וגנרל איטלקי, שכיהן כמפקד הגיס של צבא איטליה בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ובהמשך פיקד על ארמייה בחזית האוסטרו-הונגרית אשר כבשה את העיר טריאסטה.
תחילת הקריירה.
פטיטי נולד למשפחת אצולה פוליטית-צבאית איטלקית שמקורה בחבל פיימונטה. סבו קרלו אילריונה פטיטי די רוטרו היה סנטור בממלכת סרדיניה ולוחם נודע למען איחוד איטליה. דודו אוגוסטינו היה גנרל שלחם למען אותה המטרה ומאוחר יותר הפך לשר המלחמה האיטלקי.
מלחמת העולם הראשונה.
פטיטי פיקד על אוגדת הקרבינרים ה-35 של צבא איטליה ובהמשך מונה למפקד הגיס ה-33 האיטלקי שלחם בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ומנה בשיאו 55,000 חיילים. הגיס הורכב מ-4 אוגדות, ה-28, ה-35, ה-54 וה-61 של צבא איטליה וכן מגדודי ארטילריה ואסקדרוני פרשים.
הגיס האיטלקי בפיקודו של די רורטו נחת בסלוניקי ב-11 באוגוסט 1916 והקים מפקדה ובית חולים. הכוח האיטלקי צורף למערך כוחות מדינות ההסכמה בזירה עליה פיקד הגנרל הצרפתי מוריס סראי. מרבית הכוחות האיטלקים הוצבו בגזרת אגם דויראן-נהר צרנה שהיו מרוחקים כ-170 קילומטרים ממפקדתם ונותרו בה עד למתקפה לאורך עמק הוארדאר, בספטמבר 1918. האיטלקים שהוצבו באזור נמוכים יחסית וליד מקורות מים, סבלו קשות ממלריה ועניין זה העסיק את די רורטו לא פחות מהתמודדות הצבאית.
למרות רצון הפיקוד הצרפתי, התקבלה דרישתו של די רורטו להשארת הכוחות האיטלקים במבנה האוגדתי שלהם במשימות אליהן נשלחו. לדי רורטו כמו לסגל הקצינים הבכירים משאר הצבאות היו עימותים רבים מול הגנרל סראי, שלא הועילו למורל הכוחות ואיכות ביצועיהם.
די רורטו ומחליפו בפיקוד על האוגדה ה-35, הגנרל ארנסטו מומבלי סייעו בשיקומו וארגונו מחדש של הצבא הסרבי בחזית המקדונית, אשר חייליו הגיעו במורל ירוד והיה צורך להחזירם למבנה של כוח לוחם. התעורר גם הצורך לשקם את היחסים בין הסרבים לאיטלקים על רקע טענת הסרבים לאי קבלת עזרה מספקת מהאיטלקים בעת נסיגתם דרך אלבניה. הגנרל די רורטו פעל בעיקר לשיקומו החומרי של הצבא הסרבי ובאספקת ציוד אישי וצבאי לחיילים. ביולי 1916 השתתף הכוח האיטלקי בקרבות סביב העיר מונאסטיר. בנובמבר במהלך חילופי אש בגזרת מונאסטיר פגע פגז במטה הפיקוד האיטלקי, הגנרל די רורטו וסגנו נפצעו והובהלו לבית החולים בסלוניקי ומספר קצינים וחיילים נהרגו.
בראשית 1917 גדל הכוח האיטלקי תחת פיקודו של די רורטו לכדי 55,000 חיילים. במהלך חודש מאי נקרא הגנרל די רורטו לרומא ומונה למפקד ארמייה בחזית האיטלקית הצפונית ובמקומו מונה הגנרל ג'וזפה פנלה אשר הוחלף לאחר זמן קצר בגנרל ג'ובאני בטיסטה. ב-2 ביולי מונה ארנסטו מומבלי לפקד על הגיס האיטלקי והוא נותר בתפקידו עד לסיום המלחמה.
ב-3 בנובמבר 1918 כבשה הארמייה בפיקודו של די רורטו את טריאסטה וטרנטו ודי רורטו נאם בטריאסטה בפני קהל איטלקי משולהב, בהבטיחו שהשטח ישאר איטלקי לעד והחיילים האיטלקים לא נפלו לשווא. ב-6 בנובמבר מונה די רורטו למושל הצבאי של העיר. עם הגיעו לעיר לצורך כניסתו לתפקיד, על גבי משחתת שהגיעה מוונציה נתקבל די רורטו בידי קהל המונים מקרב האוכלוסייה ממוצא איטלקי. בהגיעו ציין די רורטו שזהו הרגע בו הוא חש את הגאווה הגדולה בחייו.
שלהי הקריירה ואחריתו.
בעת כהונתו כמושל גברה הלאומנות האיטלקית בטריאסטה, התושבים ממוצא סלבי הותקפו ורבים מהם נמלטו למדינות השכנות. שיעור התמיכה וההצטרפות לתנועה הפשיסטית היו מן הגבוהות באיטליה.
ב--6 באוקטובר 1919 נבחר לפרלמנט האיטלקי. הוא נפטר בטורינו בינואר 1933 והוא בן 70 שנים.
פסט פוד
רוג'ר מילה
בית הכנסת בויטרי-לה-פרנסואה
כת החובבנות
כת החובבנות: איך האינטרנט של ימינו הורס את התרבות שלנו (באנגלית: The Cult of the Amateur: How Today's Internet Is Killing Our Culture) הוא ספר מאת מבקר האינטרנט אנדרו קין אשר יצא בשנת 2007.
קין, שנולד באנגליה ב-1960, עסק רוב שנותיו בהיי-טק. בספריו ומאמריו הוא יצא בביקורת נגד פלטפורמות באינטרנט הנותנות לגולשים במה ליצירת תוכן ללא בקרה או פיקוח. בספרו האחרון, "כת החובבנות", הוא טוען כי כתיבה חובבנית בבלוגים, קטעי וידאו לא מקצועיים ביוטיוב, תמונות של צלמים לא מנוסים ועוד, כל אלה פוגעים באבני היסוד של התרבות, וכי בשל היותנו חברה היוצרת תכנים באינטרנט, אנו כת של חובבנות.
לפי משנתו של קין, השימוש באינטרנט לא רק שלא מועיל, אלא אף פוגע קשות במין האנושי. האגואיזם והנרקיסיזם הם שמובילים את האנושות כיום. "מיליוני קופים יוצרים יערות דיגיטליים של בינוניות", כך כותב בספרו.
בתחילת הספר מוזכר משפט הקוף המקליד שבניסוח פופולרי אומר שאם יינתנו לאינסוף קופים אינסוף מכונות כתיבה, לפחות מחלק מהם יצאו יצירות אמנות. לפי הספר, כיום, בעולם המבוסס על דיגיטציה ואינטרנט, מכונות הכתיבה הן המחשבים המחוברים לרשת, ואינסוף הקופים הם אנחנו, צרכני האינטרנט. הרשת מוצפת בתכנים רחבים ובינוניים שאנו מעלים, תכנים שעל פי קין יוצרים היצע של מידע רדוד המשפיע על דפוסי ההתנהגות והחברה שלנו. האינטרנט משמש כמראה של התרבות שלנו. לטענתו של קין, המדיה המסורתית נמצאת בסכנת הכחדה ונאלצת לפנות את מקומה לרשתות חברתיות מקוונות ולפורטלי מוזיקה.
קין מסתמך על כך שמכירות העיתונים ירדו בכ-20 אחוזים משנת 2000 ועד 2006, ולעומתם עלתה הפופולריות של אתרי אינטרנט כמו יוטיוב, מייספייס ועוד. נטען כי אידיאל הדמוקרטיזציה מוביל את החברה לקטול את מקצועיותה של המדיה המסורתית. יש להשתמש באינטרנט לעידוד יצירתיות וחדשנות תוך שמירה על סטנדרטים מקצועיים, אמינות ומהימנות.