ד"ר גילן התגוררה בלונדון שנים רבות לפני שחזרה לטורונטו, אונטריו, קנדה. ד"ר גילן התגוררה בבית אבות בטורונטו מ-2002 ועד למותה ב־31 בינואר 2009. היא הותירה אחריה את בתה, ברברה, ואחותה, מרג'ורי. בעלה, אורבל, ובנה, איאן, נפטרו לפניה.
2020 ברפובליקה המרכז-אפריקאית
אירועים בשנת 2020 ברפובליקה המרכז אפריקאית.
צ'פל (אי)
האי צ'פל (בהונגרית: Csepel-sziget) הוא האי הגדול ביותר על הדנובה בהונגריה. אורכו 48 קילומטרים, רוחבו 3 קילומטרים, ושטחו 257 קילומטרים רבועים. האוכלוסייה מתגוררת על האי ב-12 יישובים, כולל אחת משכונות בודפשט, ומונה כ-165,000 נפש.
באי שוכן המבנה הגבוה ביותר בהונגריה, מגדל לקיהג', בן 314 מטרים, תורן רדיו המשמש כיום לסירוגין למטרות בקרת רשת חשמל.
דיאו ווונה
קונראד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
קונראד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (בגרמנית: Konrad, באיטלקית: Corrado, בלטינית: Conradus; 1093 – 15 בפברואר 1152) היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנים 1138–1152. קונראד היה ראשון שליטי האימפריה הרומית הקדושה לבית הוהנשטאופן שמקורו בדוכסות שוואביה. אף על פי שמעולם לא הוכתר רשמית בתור קיסר האימפריה הרומית הקדושה, קונראד אחז בסמכויות תואר זה בכך שנשא בתארים של מלך הרומאים וקודם לכן גם מלך איטליה. טענתו של קונראד לכתר מקורה בהיותו מקורב להיינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, סבו מצד אמו.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
תאריך לידתו של קונראד מוערך בין 1093–1094. הוא היה בנו של פרידריך הראשון, דוכס שוואביה, ונכדו של היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. קונראד מונה לדוכס פרנקוניה (באזור צפון מערב בוואריה של היום) על ידי דודו, היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בשנת 1115. בשנת 1116 יצא הקיר היינריך החמישי למסע לעבר רומא ליישב סכסוך עם האפיפיור פסקל השני. בזמן שהותו באיטליה מינה את קונראד, ביחד עם אחיו הבכור פרידריך השני, דוכס שוואביה, בתפקיד העוצרים של "ממלכת גרמניה" (החצי הצפוני של האימפריה הרומית הקדושה הכוללת בתוכה גם את ממלכת איטליה בנוסף לו).
כאשר הקיסר נפטר בשנת 1125, בחרו שליטי הנסיכויות הבוחרות, שדחו את העיקרון התורשתי, בלותאר, דוכס סקסוניה, לרשת אותו. בסוף השנה יצאו פרידריך וקונראד במרד נגד לותאר; ב-18 בדצמבר 1127, קונרד הוכתר בידי תומכיו לאנטי-מלך בנירנברג וביוני 1128 הוכתר כמלך איטליה במונצה. בשובו לגרמניה בשנת 1132, הוא נלחם בלותאר על הכס עד שנת 1135, כאשר הכיר בתבוסתו ולבסוף קיבל חנינה מידי הקיסר לותאר, אשר במסגרתה השיב לקונראד את כל נחלותיו האישיות אשר כבש לאורך המאבק.
מלך גרמניה.
לאחר מותו של לותאר בדצמבר 1137, נפגשו הנסכים הבוחרים בקובלנץ וב-7 במרץ 1138 בחרו בקונראד לקיסר האימפריה הרומית החדש בנוכחות שליחו של האפיפיור. קונראד הוכתר רשמית באאכן בתואר מלך הרומאים (או מלך הגרמנים) כעבור שישה ימים, ובהמשך קיבל בבמברג הכרה מצדם של חלק מנסיכי דרום גרמניה. היינריך "הגאה", דוכס בוואריה וסקסוניה, חתנו ויורשו המיועד של לותאר, סירב לתת נאמנותו לקונראד, ועל כן פרצה מלחמה בבוואריה ובסקסוניה. קונראד שלל מהיינריך את דוכסות סקסוניה והעביר את השלטון בה לידי אלברכט הראשון, מרקיז ברנדנבורג. היינריך נפטר באוקטובר 1139, וקונראד הביס את אחיו בדצמבר 1140. הסדר רשמי בין הצדדים נועד רק במהלך מאי 1142. למרות שלום זה היריבות של שושלת וולף ובית הוהנשטאופן השפיעה רבות על ההיסטוריה הגרמנית במשך שארית המאה ה-12 והמשיכה גם לתקופת יורשיו של קונראד.
ירושתו של קונראד הייתה בעייתית מכיוון שהתקשה להצדיק את טענתו לכתר, שכן היה הקיסר הראשון מבית הוהנשטאופן. לאורך סדרת ההפרעות הממושכת לשלטונו נחל קונראד הצלחה מרכזית כאשר יצא בראש משלחת צבאית לבוהמיה בשנת 1142, שם החזיר את גיסו ולדיסלב השני למעמד הנסיך לאחר מאבק סמכויות פנימי. משלחת נוספת של קונראד להשיב את ולדיסלב השני, "הגולה", למלכות ממלכת פולין, נכשלה. מרכז ההתנגדות לשלטונו של קונראד התמקדה בבוואריה וסקסוניה, אך מכיוון שהאופוזיציה לא הייתה מאורגנת ומאוחדת, לא צלחה האופוזיציה בניסיונה לערער את מעמדו של קונראד.
במהלך שנות ה-40 של המאה ה-12 הכין קונראד רבות את הכתר לקראת יציבות גדולה ככל האפשר במצב של היעדרותו. לבסוף, בשנת 1147 הוא יצא לארץ ישראל במטרה להשתתף במסע הצלב השני. הוא עזב את ארץ ישראל ללא הישגים רבים בספטמבר 1148 ובילה את החורף בקונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית. בהיותו שם כרת ברית עם מנואל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית נגד ממלכת סיציליה ששליטיה סירבו להכיר בעליונותו. לאחר מכן הגיעו חדשות על ברית בין האופוזיציה הגרמנית לקונראד, סיציליה וממלכת צרפת בהנהגת לואי השביעי, מלך צרפת. עם הגעת הידיעה לאוזניו של קונראד, מיהר האחרון לשוב לגרמניה ולא עבר דרך רומא, כך שלא ניתן לו כתר האימפריה הרומית הקדושה בהכתרה רשמית.
מרד נגד שלטונו של קונראד לא צלח לאחר שובו והסדרת סמכותו בגרמניה. קודם מותו בשנת 1152, קונראד הגדיר כיורשו את אחיינו פרידריך השלישי, דוכס שוואביה, שלאחר מכן נודע בתור פרידריך הראשון "ברברוסה", קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
הקונסוליה הסינית בלוס אנג'לס
הקונסוליה הסינית בלוס אנג'לס היא הנציגות הדיפלומטית של הרפובליקה העממית של סין בלוס אנג'לס, השוכנת ברחוב שאטו פלייס 443 שבעיר.
הקונסוליה משרתת את דרום קליפורניה (את צפון קליפורניה משרתת הקונסוליה בסן פרנסיסקו), ואת המדינות אריזונה, ניו מקסיקו, והוואי. כמו כן, הקונסוליה אמונה גם על מתן שירות עבור הטריטוריות של ארצות הברית באוקיינוס השקט.
מאז 2013, הקונסול הכללי של סין העממית בלוס אנג'לס הוא ליו ג'יאן.
היסטוריה.
בשנת 1987 הגיעו סין וארצות הברית להסכמה, לפיה כל מדינה תפתח נציגות דיפלומטית חמישית במדינה האחרת, מה שהוביל לפתיחת הקונסוליה בלוס אנג'לס ונועדה גם להביא לפתיחת הקונסוליה האמריקאית בווהאן .
בדצמבר 2011, ירה אדם קליעים מסוג 9x19 מ"מ פרבלום לעבר משכן הקונסוליה, בכוונה להרוג מאבטח עמו הסתכסך במחאה שהתרחשה קודם לאירוע. עם זאת, התוקף החמיץ את מטרתו ולא נרשמו נפגעים בנפש. היורה זוהה כפעיל בן 67 משאנגחאי שהיה חלק ממחאה קבוצתית שהפגינה נגד הפרות זכויות אדם בסין, וימים אחדים לאחר האירוע הוא הואשם בתקיפה באמצעות נשק חם.
פיטר פרנסיס פיטרס
פיטר פרנסיס פיטרס (בגרמנית: Pieter Francis Peters; 7 ביוני 1818 – 23 בפברואר 1903) היה צייר נוף, שרטט וסוחר אמנות הולנדי שחי ועבד בגרמניה.
ביוגרפיה.
פיטר פרנסיס פיטרס נולד בנימיגן בשנת 1818 כבן לצייר זכוכית הולנדי. ב-4 באפריל 1842, בלודוויגסבורג, נישא להינריקה גרטרוד מאלי שנולדה במאורן ליד בובלינגן והגיעה גם ממשפחה הולנדית של ציירים. הזוג התגורר בתחילה במנהיים, אך עבר לשטוטגרט בשנת 1845 כדי לאמץ למשפחתם את אחיה של היינריקה – כריסטיאן מאלי, יוהנס קורנליס יעקובוס מאלי (1828–1865) והוברטוס מאלי (1818–1839) אחרי מות הוריהם.
בשטוטגרט הוא קיבל סטודיו בטירה העתיקה מהמלך וילהלם ושימש כמלווה למלכה אולגה בטיולים.
נולדו לזוג שלוש בנות – הציירת אנה פיטרס (1843–1926), פיטרונלה פיטרס (1848–1924) ואידה פיטרס (1846–1923). הבנות והאחים מאלי קיבלו את שיעורי הציור הראשונים שלהם מהאב פיטרס.
על ידי הקמת "תערוכת אמנות קבועה" בשטוטגרט, הוא וציירים נוספים בשטוטגרט יצרו אפשרות לחילופי רעיונות ותמונות עם עמיתיהם הציירים במינכן.
בתחילת דרכו האמנותית, הוא הושפע מהרומנטיקה ההולנדית, אבל מאוחר יותר הוא צייר בסגנון כמעט אימפרסיוניסטי. הוא יצר ציורי נוף המדגישים את העיבוד האטמוספירי ופחות את הנאמנות הטבע.
הוא שהה עם משפחתו ארבע פעמים בקיץ בין השנים 1896–1903 בטירה קונגן, דרומית-מזרחית לשטוטגרט, על מנת להיות פעיל מבחינה אמנותית.
אוסף ניכר של עבודות של משפחת פיטרס, מצוי במוזיאון בריית מאלי בביברך.
פיטר פרנסיס פיטרס נפטר בשטוטגרט בשנת 1903.
עבדאללה בן ג'עפר
עבדאללה בן ג'עפר בן אבי טאלב (בערבית: عبد الله بن جعفر بن أبي طالب) היה אחד מהצחאבה, אחיינו של האימאם עלי בן אבי טאלב, ואחיו למחצה של מוחמד בן אבי בכר (). בקרב הגמל, נלחם לצדו של האימאם עלי.
משפחתו.
עבדאללה היה בנם של ג'עפר בן אבי טאלב ואסמאא בנת עומיס (). הוא נשא את זינב בנת עלי לאישה, ונולדו להם ארבעה בנים ובנת אחת: עלי, עבאס, עון, מוחמד, ואום כולת'ום. לפי מקורות שונים, היו לעבדאללה עשרים ילדים מנשים שונות, כולל חמשת הילדים מזינב בנת עלי. לאחר פטירתה של זינב, התחתן עבאללה עם אחותה, אום כולת'ום בנת עלי ().
בקרב כרבלא.
עבדאללה בן ג'עפר לא השתתף בקרב כרבלא, אך תמך בצד של חוסיין בן עלי ואהל אל-בית. מסופר שהוא אמר "לא יכולתי לתמוך בחוסיין בן עלי בכרבלא, אך שני הבנים שלי עשו זאת".
אישיותו.
עבדאללה בן ג'עפר מתואר כאדם שאהב להאזין למוזיקה, ואף תמך בזמרים בני תקופתו. הוא מתואר כאדם אצילי, נבון, קפדני, צנוע ונדיב. הוא היה מכונה "בחר אל-ג'וד", שמשמעותו "ים הנדיבות". מספרים שהוא היה כל כך נדיב, עד כדי כך שפעם אחת הוא אפילו נתן לצדקה את הבגדים שהוא לבש.
אנדרטת נידרוואלד