סוכן ביטוח הוא אדם העוסק במכירה של פוליסות ביטוח, כנציג של חברת הביטוח המוציאה את הפוליסה, ובמתן שירות ראשוני למבוטח בעת הגשת תביעה לחברת הביטוח. סוכן ביטוח פועל כעצמאי, או במסגרת סוכנות ביטוח המעסיקה סוכנים רבים. הכנסותיו של סוכן הביטוח מבוססות על עמלות שהוא מקבל מחברת הביטוח בהתאם להיקף מכירותיו.
בישראל.
רישוי סוכני ביטוח מוסדר בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ביטוח), התשמ"א-1981. בהתאם לחוק זה, פעילות כסוכן ביטוח בישראל מצריכה רישיון, שאותו נותן אגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר, לאחר תקופת התמחות ועמידה בבחינות מתאימות. הרישיון הוא בשלושה תחומי התמחות:
הרישיון הוא משני סוגים:
פעילותו של סוכן הביטוח מוסדרת בחוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981. בחוק זה מוגדר סוכן ביטוח: "מי שעוסק בתיווך ביטוחים בין מבוטחים לבין מבטחים", ונקבע מעמדו כמקשר בין המבטח למבוטח:
מאחר שסוכני ביטוח רבים עובדים רק עם חברה אחת או שתיים (נכון לשנת 2020, כ-85% מהסוכנים), בסוף העשור השני של המאה ה-21 החלה רשות שוק ההון לקדם מודל בשם הסוכן האובייקטיבי, במטרה לתמרץ אותם אף יותר להעדיף את האינטרסים של הלקוחות על פני אלו של חברות הביטוח. על פי המודל, תיווצר הבחנה בין "סוכן קשור" שבעל זיקה לחברה עיקרית ופועל איתה בשיתוף פעולה הדוק יחסית, לבין "סוכן אובייקטיבי" שעובד מול מגוון חברות ויעבוד על בסיס עמלה אחידה שיקבלו מהלקוח עצמו או באופן אחיד מהחברות עצמן. הרשות מקדמת מודל זה במקרים שונים, למשל, במתן היתרים לחברות נוספות להיכנס לשוק הביטוח המקומי. החל מ-1 במרץ 2021 נכנסה לתוקפה רפורמה לפיה סוכן ביטוח שלמעלה מ-40% מהכנסותיו מגיע מחברה מסוימת, מחויב להצהיר על זיקתו לחברה בפני לקוחותיו.
יעקב גולדשטיין
יעקב גולדשטיין (נולד ב-24 בפברואר 1933) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס להיסטוריה, מייסד וראש החוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה. מחקריו עוסקים בתולדות הציונות, היישוב, ותנועת העבודה. שימש כראש החוג לב"א כללי במכללת צפת.
ביוגרפיה.
גולדשטיין נולד בעיירה גניבושוב שבפולין בפברואר 1933. כתוצאה מבעיות רישום אוכלוסין בתקופת השואה, נרשם בטעות כי נולד בשנת 1935. במהלך מלחמת העולם השנייה שהה בגיטאות ולאחר מכן הסתתר עם בני משפחתו בכפרים פולניים, בשנים 1944-1943 חי בסתר אצל משפחה פולנית בוורשה.
אחרי המלחמה התאחד עם הוריו בעיירת הולדתו. גולדשטיין בן ה-12 נשלח על ידי אביו לעיר לודג' שבפולין על-מנת לעבור לדירה בעיר בכדי שכל המשפחה תעבור זמן קצר לאחר-מכן להתגורר בה עד שתוכל לעלות לישראל, אולם בטרם הספיקה המשפחה לעזוב את העיירה גניבושוב, נרצחו הוריו וכל בני משפחתו הקרובה על ידי הפולנים.
גולדשטיין הנער חבר לתנועת "הבריחה" כדי לעזוב את פולין למחנות העקורים בגרמניה. הוא הצטרף לתנועת נח"ם (נוער חלוצי מאוחד) ועמה עבר לאיטליה בכדי לעלות לישראל. בשנת 1947 הגיע לארץ ישראל כמעפיל. ראשית עלה על הספינה "שבתאי לוז'ינסקי" אולם תקלה בספינה בלב ים, אילצה את הספינה על נוסעיה לשוב לנמל באיטליה. מפוני הספינה, ובהם גולדשטיין, עלו על ספינת המעפילים "חיים ארלוזורוב" שהצליחה לחמוק מהצי הבריטי ולהגיע לחוף בת גלים שבחיפה, אך משם הבריטים העבירו את המעפילים למחנות בקפריסין. כעבור מספר חודשים הבריטים נתנו לקבוצת ילדים, וביניהם גולדשטיין, אשרות הגירה (סרטיפיקטים) לארץ ישראל, וגולדשטיין הגיע למחנה המעצר בעתלית.
הוא היה חניך עליית הנוער בקבוצת כנרת. בין השנים 1949 ל-1952 היה תלמיד בתיכון בית ירח, וב-1949, כאשר היה בן 16, היה בין מקימי קיבוץ האון. בין השנים 1954 ל-1955 היה מדריך בתנועת הנוער העובד והלומד (התנועה המאוחדת) בבתי הספר החקלאיים "עיינות" ו"כנות". משנת 1955 עד שנת 1956 למד ב"מכון לחינוך והשכלה" בבית ברל.
את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1973 סיים את הדוקטורט בהיסטוריה במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית בהנחיית פרופ' ישראל קולת.
בשנת 1970 החל ללמד בחוג להיסטוריה באוניברסיטת חיפה.
ב-1973 ייסד את החוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטה חיפה, ועמד בראשו עד 1977. לימד בחוג ללימודי ארץ ישראל עד צאתו לגמלאות בשנת 2003.
במסגרת פעילותו האקדמית באוניברסיטת חיפה, ייסד ועמד בראש החטיבה לתולדות הציונות, ייסד ועמד בראש החטיבה לתולדות תנועת העבודה הארצישראלית, היה חבר במכון לחקר המזרח התיכון, היה חבר בוועד הפועל של האוניברסיטה, כיהן כיו"ר ארגון הסגל האקדמי הבכיר של האוניברסיטה, שימש בתפקידים רבים במסגרת הסנאט של האוניברסיטה, היה חבר בוועדת ההוראה של הפקולטה למדעי הרוח וכן חבר בוועדת המינויים של הפקולטה.
גולדשטיין שימש במשך 10 שנים כמנהל האקדמי של מכללת תל חי, מטעם אוניברסיטת חיפה. לאחר שיצא לגמלאות, ייסד והיה ראש הקתדרה לחקר תולדות עם ישראל בארץ ישראל על-שם דוד בורנבלום במכללת כנרת, ייסד את החוג הרב-תחומי במכללת צפת, ומשנת 2007 כיהן כראש החוג לב"א כללי במכללת צפת.
לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת סוני בינגהמטון שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית, ובאוניברסיטת ממפיס, ארצות הברית, בה שימש גם כראש המכון לחקר היהדות.
היה חבר בוועדה האקדמית של יד יצחק בן-צבי, חבר בוועדה האקדמית של מכללת גורדון, יו"ר הוועד המנהל של ארכיון אבא חושי, חבר בוועד האקדמי של מחנה המעפילים בעתלית, חבר בוועדה לקביעת תוכנית לימודי ההיסטוריה לבתי ספר תיכוניים מטעם משרד החינוך, חבר בוועדת מועצת התיירות של משרד התיירות וחבר הוועדה לביקורת איכות המוזיאונים של משרד החינוך והתרבות
גולדשטיין פרסם 15 ספרים.
מאמרים.
פרופ' גולדשטיין פרסם עשרות רבות של מאמרים אקדמיים ומחקרים, ביניהם:
פרסים.
גולדשטיין זכה בפרס נשיא המדינה על-שם יצחק בן צבי על תרומתו לפיתוח ההשכלה הגבוהה בגליל העליון בכלל ובפרט על פעילותו כמנהל האקדמי של מכללת תל חי במשך 10 שנים. בנוסף, זכה בפרס על-שם יצחק בן צבי גם על מחקרו "בדרך אל היעד", העוסק בארגוני בר-גיורא והשומר ובהתפתחותו של כוח המגן היהודי בארץ ישראל.
זכה בפרס עגיט לספרות שואה על ספרו האוטוביוגרפי "זיכרונות בשלכת".
חיים אישיים.
גולדשטיין נשוי לאסתר לבית רובין, אב לשלושה וסב לשמונה נכדים, מתגורר בגבעתיים.
סוכנות ביטוח
אלן סליפקא
אלן ב. סליפקא (באנגלית: Alan Bruce Slifka; 13 באוקטובר 1929 - 4 בפברואר 2011) היה איל-הון ופילנתרופ יהודי-אמריקאי.
אודות.
אלן ב. סליפקא נולד ב-13 באוקטובר 1929 בניו יורק ליוסף וסילביה סליפקא, אח תאום לברברה. אביו היה בעל בית חרושת לטקסטיל ועסק גם בפיתוח נדל"ן. הוא למד בבית הספר התיכון Feilstone. אחר כך עשה תואר ראשון באוניברסיטת ייל בשנת 1951 ותואר MBA באוניברסיטת הרווארד בשנת 1953.
במהלך לימודיו החל לעבוד בחברת ההשקעות "L.F. Rothschild &amp; Co" כאנליסט ואחר כך כשותף. בשנת 1982 הקים את חברת ניהול הנכסים Alan B. Slifka and Company, שהתמזגה בשנת 1996 עם חברת Halcyon ומנהלת נכסים בשווי של כ-10 מיליארד דולר (נכון ל-2012). סליפקא שימש בה כיו"ר הדירקטוריון וכשותף.
בשנת 1989 סליפקא ייסד ושימש כיושב ראש את יוזמות קרן אברהם, ארגון ציבורי ללא מטרת רווח שמטרתו לקדם דו-קיום בין אזרחי ישראל היהודים והערבים. בשנת 1995 העמיד תרומה להקמת מרכז יוסף סליפקא ללימודי יהדות באוניברסיטת ייל. בשנת 2003 הוענק לו ד"ר לשם כבוד מאוניברסיטת ברנדייס. בשנת 2000 קיבל סליפקא את פרס הכנסת לדו-קיום עבור תרומתה של "קרן אברהם". היה בין מייסדי Big Apple Circus
, ארגון המספק מופעי בידור לילדים מוגבלים, חולים ולילדים ממשפחות עניות ברחבי ארצות הברית.
סליפקא כיהן כדירקטור במרכז השל, המכון הישראלי לחשיבה ומנהיגות סביבתית בתל אביב וחבר במועצת המנהלים של הקונגרס היהודי האמריקני ובמועצות מנהלים של חברות גדולות בארצות הברית. היה נשוי בשנית לישראלית לשעבר ד"ר ריבה ריטבו-סליפקא, אב לשלושה ילדים - מייקל, רנדולף ודויד - ולשלושת ילדיה של אשתו - טוריף סקיי ומקס.
סליפקא נפטר ב-4 בפברואר 2011 בביתו שבלוס אנג'לס.
נחום גלצר
נחום נורברט גלאצר
נחום נורברט גלצר
נורברט גלצר
חץ 2
תל-חנן
איזק מרקוס יוסט
איבאן מרקוס
איוון מרקוס
הליך
ג'נט האדה
ג'נט האדה (Janet Ruth Hadda; בכתיב יידי: דזשאַנעט האַדאַ; נולדה ב-23 בדצמבר 1945) היא חוקרת ספרות יידיש ופסיכואנליטיקאית יהודית-אמריקאית, ופרופסור אמריטה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מחקריה עוסקים בספרות יידית, פסיכואנליזה ושירה מודרנית.
ביוגרפיה.
היא נולדה בברדפורד שבאנגליה ב-23 בדצמבר 1945. אביה, ד"ר ג'ורג' האדה היה מנתח. הוא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת ורמונט בשנת 1966, תואר שני מאוניברסיטת קורנל בשנת 1969 ודוקטורט מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק בשנת 1975. בשנת 1973 החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בשנת 1979 מונתה לפרופסור חבר ובשנת 1989 קודמה לפרופסור מן המניין. בשנת 2004 יצאה לגמלאות מהמוסד.
בשנת 1988 היא סיימה דוקטורט נוסף בפסיכואנליזה מהמכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה (Southern California Psychoanalytic Institute).
בשנת 1980 הוציאה ספר על אודות הסופר והמשורר היידי יעקב גלאטשטיין. בשנת 1997 יצא ספרה באנגלית "יצחק בשביס-זינגר: ביוגרפיה", הסוקר את חיו ואת פועלו הספרותי של זינגר. הספר תורגם לעברית בשנת 2009 בהוצאת רסלינג.
בנוסף למחקריה בספרות, היא משמשת כפסיכואנליטיקאית פעילה וכמדריכה ומפקחת במכון לפסיכואנליזה עכשית במכון לפסיכואנליזה בדרום קליפורניה.