באליפות העולם בשחייה שנערכה בגואיאקיל, אקוודור בשנת 1982 קבע אילתי במשחה ל-100 מטר פרפר תוצאה של 58.02 שניות וסיים במקום ה-33, במשחה ל-200 מטר פרפר תוצאה של 2:04.98 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, יחד עם כוכבי, קרמן, ושמיר, תוצאה של 4:01.98 דקות, סיימה הנבחרת במקום ה-14 והלפני אחרון.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה אילתי ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד והיה לשחיין המצטיין באליפות, בעל התוצאה האיכותית ביותר. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 57.57 שניות, לפני נדב שנל (58.02 שניות) וכוכבי (58.12 שניות), ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.98 דקות, לפני כוכבי (2:05.75 דקות) ויובל רותם (2:10.37 דקות); ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.25 דקות, אחרי ליפשיץ (2:12.37 דקות) וכוכבי (2:12.98 דקות).
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב במאי 1983, בהשתתפות טובי הספורטאים בעולם, כהכנה לאולימפיאדת לוס אנג'לס, זכה אילתי בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:05.51 דקות (מדליית הזהב היחידה של נבחרת ישראל בתחרות זו). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.68 שניות.
לאילתי הייתה אפשרות להשתתף בתחרות שמונה האומות ולקבוע את הקריטריון האולימפי, אך בעקבות תאונת דרכים שקרתה כשבוע לפני כן בקיבוצו, הוא החמיץ אותה. הוא גילה התאוששות יחסית מהירה וכחודש וחצי לאחר התאונה, זכה, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט, בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.14 שניות, לפני שנל (58.16 שניות) וכוכבי (58.26 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:04.45 דקות, לפני כוכבי (2:04.86 דקות) ורותם (2:07.08 דקות), אך לא השיג את הקריטריון האולימפי.
בשלוש תחרויות שחייה שנערכו באירופה בקיץ 1984 בתקופה של שבועיים, בניסיון אחרון לקבוע את הקריטריון האולימפי, קבע אילתי במשחה ל-200 מטר פרפר תוצאה חלשה יחסית של 2:06 דקות בתחרות בנורווגיה. לאחר מכן, בקיאסו, שווייץ הוא קבע תוצאה של 2:04 דקות ובתחרות שמונה האומות שנערכה בקארדיף, ווילס הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2:04 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכה אילתי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:05.75 דקות, אחרי יורם כוכבי (2:04.95 דקות) ולפני יובל רותם (2:07.15 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.09 שניות, אחרי נדב שנל (57.71 שניות) וכוכבי (57.91 שניות).
המכביה ה-12.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1985 סיים אילתי במקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר שלישי מבין השחיינים הישראלים
חייו האישיים.
כיום (2013) עובד אילתי כמאמן שחייה. בתחילת דרכו כמאמן שחייה, עבד כשלוש שנים בקבוצת השחייה של מכבי תל אביב כפר המכביה משנת 1986, ומשנת 1989 הוא עובד בקבוצת השחייה של הפועל ערד.
כנסיית מריה הקדושה (שטרלזונד)
כנסיית מריה הקדושה (בגרמנית: Marienkirche) היא כנסיית רובע אוונגליסטית בשטרלזונד, גרמניה.
היסטוריה.
בניית הכנסייה החלה ב-1298 בסגנון גותי והתבססה באופן רופף על מריינקירכה בליבק. הכנסייה הייתה המבנה הגבוה בעולם בשנים 1549–1647 עם צריח מחודד בגובה 151 מטר. מגדל הפעמונים והצריח קרסו מספר פעמים ונבנו מחדש מספר פעמים. ב-1382 הם קרסו לראשונה ונבנו מחדש ב-1478. הם קרסו שנית ב-1495 בעקבות סופה קשה ונבנו מחדש בגובה 151 מטר. ב-1647 נפגע הצריח מברק ונשרף. הפעם הוא הוחלף בכיפת בארוק נמוכה, שהושלמה ב-1708 וניצבת שלמה עד ימינו. גובהו הנוכחי של המבנה הוא 104 מטר.
נונו גומש
נונו מיגל סוארש פריירה ריביירו (בפורטוגזית: Nuno Miguel Soares Pereira Ribeiro; נולד ב-5 ביולי 1976 באמרנטה) הידוע בשם נונו גומש, הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בעמדת החלוץ. גומש נחשב לאחד מטובי שחקני ההתקפה של פורטוגל בתקופתו, ולזכותו 79 הופעות במדי נבחרת פורטוגל.
קריירה.
קריירת מועדונים.
גומש החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1994 בקבוצת בואבישטה, בגיל 18. הוא שיחק במשך שלוש שנים בקבוצה, וכבש 23 שערים ב-79 הופעות במסגרת ליגת העל הפורטוגלית. בעונתו האחרונה של גומש בבואבישטה () הוא כבש 15 שערי ליגה, ובנוסף זכה עם הקבוצה בגביע הפורטוגלי, שהיה התואר הראשון בקריירה שלו.
לאחר אותה עונה עבר גומש לבנפיקה ליסבון. בתקופתו בבנפיקה הוא כבש שערים בקצב גבוה מאוד - 60 שערים בקצת יותר מ-100 הופעות, במשך שלוש עונות. לאחר טורניר יורו 2000 שבו הצטיין, עבר גומש לקבוצת פיורנטינה תמורת סכום של 17 מיליון אירו. הוא זכה עם פיורנטינה בגביע האיטלקי כבר בעונתו הראשונה, אך בעקבות בעיות כלכליות אליהן נקלע המועדון מאוחר יותר, הוא עבר בחזרה לבנפיקה ב-2002.
בין השנים 2002 ו-2005 סבל גומש מפציעות סדרתיות, אך למרות זאת סייע לבנפיקה לזכות בגביע הפורטוגלי בעונת , ובאליפות פורטוגל בעונה שלאחר מכן. עונת הייתה הטובה ביותר של גומש, שכבש במהלכה 15 שערי ליגה במדי בנפיקה. בשנת 2008 מונה גומש לקפטן בנפיקה ליסבון, לאחר פרישתו של רוי קושטה.בשנת 2011 עבר גומש לקבוצת ספורטינג בראגה. לאחר קדנציה קצרה בקבוצה הפורטוגלית נומש עבר לבלקברן רוברס האנגלית מליגת המשנה במטרה לסייע לה בהעפלה לליגה הראשונה. גומש מיעט לשחק ובלקברן לא הצליחה להעפיל בסיום אותה עונה לליגה הבכירה. לאחר חצי שנה בה לא מצא מועדון חדש, פרש נונו גומש ממשחק פעיל והצטרף לצוות המקצועי של בנפיקה ליסבון, בה העביר את מירב שנותיו ככדורגלן.
נבחרת.
גומש ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל בשנת 1996. הוא מדורג במקום הרביעי בדירוג כובשי השערים של הנבחרת בכל הזמנים, עם 29 כיבושים ב-79 משחקים. במהלך הקריירה שלו בנבחרת הוא השתתף עמה בשלוש אליפויות אירופה ובשני גביעי עולם, כמו גם באולימפיאדת אטלנטה. הישגיו הגדולים ביותר עם הנבחרת היו ההעפלה לגמר יורו 2004 ולחצי גמר מונדיאל 2006. גומש אף כיהן כקפטן הנבחרת ביורו 2008.
טריטוריית הבירה הלאומית דלהי
דוד גארדאן
מייק ביבי
מייקל "מייק" ביבי (באנגלית: Michael "Mike" Bibby; נולד ב-13 במאי 1978 בשרי היל שבניו ג'רזי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז. אביו, הנרי ביבי, היה גם הוא כדורסלן בעברו.
קריירה.
ביבי שיחק בצעירותו כדורסל במסגרת בית הספר שדו מונטיין מפיניקס שבאריזונה, ולאחר מכן הצטרף לקבוצתה של אוניברסיטת אריזונה. בשנה הראשונה שלו באוניברסיטה, ב-1997, הוא הוביל את קבוצתו לזכייה בטורניר אליפות המכללות, לאחר שקלע 20 נקודות במשחק הגמר של הטורניר מול אוניברסיטת קנטקי. בעונתו השנייה, 1998, הוא המשיך להצטיין במדי האוניברסיטה ונבחר לשחקן המצטיין של אזור ה"פאסיפיק-10".
לאחר שתי עונות במכללות החליט ביבי להצטרף לליגת ה-NBA, ונבחר במקום השני הכללי בדראפט הליגה על ידי קבוצת ונקובר גריזליס. בעונתו הראשונה במדי ונקובר, , שהייתה עונה מקוצרת בשל שביתת שחקני ה-NBA, השיג ביבי ממוצעים מכובדים של 13.2 נקודות, 6.5 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים, וזכה בבחירה לחמישיית הרוקיז של העונה. גם בשתי העונות הבאות המשיך ביבי להציג יכולת משחק טובה, אך ונקובר לא רשמה הצלחות משמעותיות בתקופתו בה.
לפני עונת הועבר ביבי ב לקבוצת סקרמנטו קינגס, כאשר סקרמנטו העבירה בתמורה לוונקובר את ג'ייסון ויליאמס וניק אנדרסון. בעונתו הראשונה בסקרמנטו הגיע ביבי לראשונה לפלייאוף והוביל את הקבוצה להעפלה לסדרת הגמר של האזור המערבי, שם הפסידה ללוס אנג'לס לייקרס. הופעותיו של ביבי באותה סדרה בה קלע 20.3 נקודות למשחק, ובמיוחד סל הניצחון שקלע במשחק החמישי, נתנו לו תדמית של שחקן המתמחה ברגעים חשובים.
ביבי המשיך להיות מהשחקנים המצטיינים של סקרמנטו גם בעונות הבאות, והקבוצה העפילה בקביעות למשחקי הפלייאוף. עונת הייתה טובה במיוחד עבורו, כאשר הוא קלע 18.4 נקודות בממוצע למשחק. הוא סייע לסקרמנטו לנצח את דאלאס מאבריקס בסיבוב הפלייאוף הראשון, ואף קלע שיא קריירה בפלייאוף של 36 נקודות במשחק החמישי בסדרה. בעונות ו- הוא שיפר את ממוצעי הנקודות שלו ל-19.6 ו-21.1 בהתאמה. ב-2007, לראשונה בתקופתו של ביבי בקבוצה, סקרמנטו לא הצליחה להעפיל לפלייאוף.
בפברואר 2008 עבר ביבי בטרייד לאטלנטה הוקס תמורת לורנזן רייט, אנתוני ג'ונסון, שלדן ויליאמס וטיירון לו. ביבי סייע לאטלנטה להעפיל באותה עונה למשחקי הפלייאוף לראשונה מזה עשר שנים. הצטרפותו של ביבי לאטלנטה סייעה להפיכת הקבוצה לאחת מהחזקות במזרח הליגה, והקבוצה הגיעה עד לחצי גמר האזור המזרחי בפלייאוף בעונת .
ב-24 בפברואר 2011 עבר ביבי בטרייד לוושינגטון ויזארדס ביחד עם מוריס אוונס וג'ורדן קרופורד בתמורה לקירק היינריך והילטון ארמסטרונג. מייק ביבי קנה את חוזהו ב-6 מיליון דולר מוושינגטון ויזארדס, והצטרף למיאמי היט, עם ההיט, הגיע ביבי עד לגמר ה-NBA שם הפסידו המיאמי 4-2 לדאלאס מאבריקס.
ב-11 בדצמבר 2011 חתם ביבי בניו יורק ניקס, איתם הודח בסיבוב הראשון של הפלייאוף. בסוף העונה, אמר ביבי כי אינו רוצה לחזור לניו יורק ולמעשה פרש.
דורון צור
דורון צור (נולד ב-19 בפברואר 1977) הוא תסריטאי טלוויזיה ישראלי, אשר המוטיב המרכזי ביצירתו הוא סאטירה והומור שחור. שיתף פעולה רבות עם ירון ניסקי.
ביוגרפיה.