שיטת הסוגים ללימוד ולכתיבת קונטרפונקט מתבססת על חמישה סוגים מרכזיים של כתיבת קונטרפונקט דו-קולי, כל אחד בעל רמת מורכבות גבוהה יותר מקודמו. השיטה מתבססת על קו בסיס (Cantus Firmus), ומעליו (בקול הסופרן) או מתחתיו (בקול הטנור) נכתב הקו המלודי הנוסף ליצירת קטע קונטרפונקטי. שיטת הסוגים תקפה ללימוד קונטרפונקט בסגנון המאה ה-16.
ריימונד צ'נדלר
ריימונד ת'ורנטון צ'נדלר (באנגלית: Raymond Thornton Chandler; 23 ביולי 1888 - 26 במרץ 1959) היה סופר בלשי ותסריטאי אמריקאי. מיוצרי הסוגה של הבלש הפרטי הקשוח (Private Eye או Hard Boiled Detective).
חייו.
צ'נדלר נולד בשיקגו וכילד, יחד עם אמו הגרושה, נדד לאנגליה, ומשם לצרפת, לגרמניה ושוב לאנגליה. כבר בצעירותו נמשך אל עולם הפרוזה והשירה ובמשך שנים ארוכות ניסה את מזלו בכתיבה, מבלי שזכה להכרה אמנותית כלשהי. במשך תקופה מסוימת מצא את פרנסתו בשירות הצי הבריטי בתור מחסנאי, עד 1912 אז החליט להגר שוב לארצות הברית, ארץ מולדתו. במלחמת העולם הראשונה התגייס צ'אנדלר לחיל המשלוח הקנדי ולחם בשורות חטיבת הרגלים "גורדון היילנדרס" בחזית צרפת. גם בארצות הברית לא עלה בידו להתפרסם ולהצליח בתחום הספרות, לכן עבד בתחומים אחרים, ובייחוד בעסקי הנפט. בעסקי הנפט, הוא הגיע לעמדות ניהול בכירות מאוד, בשלב מסוים הוא היה נשיאן של 3 חברות, ומנהלן של שמונה. זמן מועט לאחר שמתה אימו של צ'נדלר, הוא התחתן עם אהובתו, שהייתה מבוגרת ממנו ב-17 שנה. כיוון שאשתו הייתה חולנית, צ'נדלר נכנס לדיכאונות והתמכר לאלכוהול והתהוללויות עם נשים. רק כאשר פוטר מעבודתו, ב-1932, החל צ'נדלר להתפרנס מכתיבת סיפורים במגזינים שונים.
גיבור ספריו של צ'נדלר הוא הבלש הפרטי פיליפ מרלו הפועל בלוס אנג'לס, ציני, חד לשון ושנון, המתנגש לעיתים קרובות עם אנשי המשטרה המרובעים, פועל בסביבה העירונית המאוכלסת ונע בין בתי פאר של לקוחות עשירים לבין הסמטאות האפלות בשולי הכרך. זמן מה עבד בהוליווד, עם במאים כבילי ויילדר ואלפרד היצ'קוק. צ'נדלר פרסם גם כמה מאמרים מבריקים בכתב-העת הנחשב "האטלנטיק", לרבות המסה המכוננת – "האמנות הפשוטה של רצח".
לסגנון ספרותי זה הייתה מקבילה קולנועית בסוגה של הקולנוע האפל (Film Noir); ואכן ספריו שהוסרטו היו בסוגה קולנועית זו. המפרי בוגרט העתיק לבד הקולנוע בנאמנות את דמותו של פיליפ מארלו.
ספריו של ריימונד צ'נדלר נחשבים כיצירות אמנות לכל דבר. הוא זכה להערצת אחיו הסופרים ויצירותיו נלמדות במיטב האוניברסיטאות והוא נחשב אחד מטובי כותבי הפרוזה של המאה העשרים.
צ'נדלר נתן למארלו שפה אופיינית לו שהשפיעה רבות על כותבים עד ימינו גם במקומות רחוקים מארץ המקור.
מספריו.
ארבעת הסיפורים הנ"ל יצאו לאור בעברית באסופה בשם "צרות הן המקצוע שלי" בהוצאת מעריב שנת 2004. תרגם מאנגלית דניאל מזרחי.
לראשונה, יצא ספר זה תחת השם "מסתרי משפחת סטרנווד" בהוצאת מצפן, 1960
כמו כן, כתב צ'נדלר תסריטים לסרטים "הדליה הכחולה" ו"שיפוי כפול", והיה בשניהם מועמד לפרס אוסקר.
וואפן אס אס
מישור המילקה
מישור המִילְקֶה (מלשון ליקוי; בלועזית: אֶקְלִיפְּטִיקָה מלטינית, מאקליפטיקוס ביוונית; באנגלית: Ecliptic plane) הוא המישור הגאומטרי המכיל את מסלולו של כדור הארץ סביב השמש. מסלוליהם של כוכבי הלכת ומרבית גרמי השמים האחרים במערכת השמש נמצאים קרוב מאוד למישור המילקה וגם הם מקיפים את השמש באותו הכיוון. הסברה המקובלת היא שכוכבי לכת של מערכת השמש נוצרו מדיסקה קדם־פלנטרית והם שומרים על כיוון הסיבוב המקורי .
הניצבים למישור המילקה הם קוטבי המילקה. כל אחד מהם נקרא "צפוני" או "דרומי" בהתאם לקוטב הארצי הקרוב לו.
מבט מכדור הארץ.
במבט מכדור הארץ, מישור המילקה הוא מעגל גדול החוצה את כיפת השמים. הוא מכיל את נקודות הציון השונות של "מסלול השמש", נקודות הנמדדות ביחס לכוכבי הרקע, במשך השנה. מכיוון שבשנה יש כ־365 ורבע יממות ובמעגל יש 360 מעלות, נראה כי השמש נעה על מישור המילקה בקצב של כמעלה אחת ביום. תנועה זו היא ממערב למזרח, בניגוד לתנועה המדומה ממזרח למערב של כיפת השמים.
כתוצאה מנטיית הציר של כדור הארץ נמצא מישור המילקה בזווית (משתנה) של 23.439279 מעלות ביחס לקו המשווה השמימי. מישור מסלולו של הירח נמצא בזווית של כ־5 מעלות ביחס למישור המילקה.
גלגל המזלות נח גם הוא על מישור המילקה.
נקודות השוויון וההיפוך.
בגלל הבדלי הזוויות, מישור המילקה וקו המשווה השמימי נפגשים רק בשתי נקודות, המנוגדות זו לזו בדיוק. אלה הן נקודות השוויון, וכאשר השמש מופיעה בנקודות אלה אורך היום והלילה בכל המקומות על פני כדור־הארץ הוא כ־12 שעות. הנקודות הקיצוניות, בהן ההבדלים בין אורך היום לאורך הלילה הם מקסימליים, נקראות נקודות היפוך.
הבדלי הזוויות יוצרים ארבע נקודות חשובות:
ליקויים.
כאשר הירח חוצה את מישור המילקה בזמן מולד הירח, מתרחש ליקוי חמה. כאשר הירח חוצה את מישור המילקה בזמן ירח מלא, מתרחש ליקוי ירח.
גם נוגה מסוגל להתיישר אל מול השמש, אך זהו מחזה נדיר ביותר. למעשה רק מעט מקרים כאלו נחזו מאז המצאת הטלסקופ – 1631, 1639, 1761, 1769, 1874, 1882, 8 ביוני 2004, ולאחרונה ב־6 ביוני 2012.
מעבר כוכב חמה על פני השמש, בו כוכב חמה חוצה את מישור המילקה, מתרחש בממוצע כ־13 פעמים במאה שנים. התצפית הראשונה המתועדת הייתה בשנת 1631.
טון
מעלה גמלא
מַעֲלֵה-גַּמְלָא הוא מושב של תנועת המושבים הנמצא במערב רמת הגולן.
היישוב נמצא בתצפית נוף, במעלה הכביש המטפס מצפון הכנרת לגמלא העתיקה, בגובה של 110 מטרים מעל פני הים, 320 מטרים מעל פני הכנרת ובמרחק של כארבעה קילומטרים מחופה. היישוב שוכן בין בקעת בית צידה וקניון נחל דליות. מצפון ליישוב נמצאת שמורת יער יהודיה. המושב הוקם בשנת 1976 במיקום זמני ועבר למיקומו הנוכחי בשנת 1979. בסמוך ליישוב נתגלו שרידים של בתי כנסת רבים מתקופת התלמוד, בין היתר באתרים חורבת חוחה, חורבת זיתה, חורבת בתרה, חורבת כנף ודיר עזיז.
היישוב חילוני ומבוסס על ערכי שיתוף, חקלאות, אירוח תיירותי ומעורבות קהילתית. נכון לשנת 2013, מתגוררות ביישוב מעל 100 משפחות המתבססות על עבודה חקלאית, מקצועות חופשיים ותיירות. היישוב מנוהל על ידי אגודה קהילתית המאגדת את כל תושבי היישוב (החקלאים והתושבים הקהילתיים). כלכלת החקלאים במושב מתבססת בחלקה על חקלאות שלחין (מנגו, אבוקדו, ענבי מאכל, תמרים, הדרים) וכן מגדלים ביישוב צמחי נוי, דקליים ועצים סובטרופיים. משק החי של היישוב כולל לולי תרנגולי הודו, וכוורות דבורים לייצור דבש.
חינוך.
במעלה גמלא פעוטון לגילאי חצי שנה עד שלוש, וגן לילדים מגיל שלוש עד חובה. הפעוטון, זכה בתעודת "גן ירוק" על פעילותו בנושאי הטבע, מיחזור חומרים, שימוש ויצירה בהם. ילדי כיתות א'-ח' לומדים בבית הספר האזורי "מצפה גולן" בבני-יהודה, ותלמידי כיתות ט'-י"ב לומדים בבית ספר "נופי גולן" בקצרין. ההגעה לבתי הספר מתבצעת בעזרת הסעות מאורגנות של המועצה האזורית גולן מהיישוב לבית הספר וחזרה. נוער מעלה גמלא משתייך לתנועה החדשה (לשעבר בני המושבים כיום משתייך לשומר החדש).
איכות חיים ותרבות הפנאי.
במסגרת המעורבות הקהילתית נבחרות מדי שנה ביישוב ועדות לתרבות, חינוך, נוער, בריאות, מתאר, מזכירות ועוד. ביישוב מתקיימים אירועים משותפים וחגים בהם נאספים התושבים ואורחיהם. כמו כן, קיימים אירועי תרבות שונים ביישוב, כגון סרטים, מופעי אומנות ומוזיקה.
אוגוסטוס אוקטביאנוס
ועד הלשון העברית
ועד הלשון העברית היה ארגון שנוסד בידי אליעזר בן-יהודה וליווה את תחיית הלשון העברית בארץ ישראל. בשנים 1920–1922 נקרא "מדרש הלשון". לימים הפך הארגון לאקדמיה ללשון העברית.
תולדותיו של ועד הלשון העברית.
בשנת תר"ן (1890) החליטה אגודת "שפה ברורה" של בן יהודה להקים "ועד ספרות", כדי להרחיב את השימוש בעברית כשפת דיבור ולהציע מילים חדשות בעברית. מיד אחר כך שינו את השם ל"ועד הלשון". בן יהודה נבחר לנשיא הוועד, והחברים בו היו הרב חיים הירשנזון, דוד ילין, זאב יעבץ, אברהם משה לונץ, הרב יעקב מאיר (לימים הראשון לציון) והרב יחיאל מיכל פינס. הוועד פעל כבמשך שנה והתפרק.
בשנת 1904 חודשה פעולת הוועד בידי המורים העבריים, שעמדו בפני קשיים גדולים בשימוש בשפה העברית לצורך הוראה. אלה תפקידי הוועד שנקבעו:
הוועד פעל כדי לקבוע נורמות אחידות בעברית, בדקדוק, בהגייה ובמינוח. הוועד התמודד גם עם ביקורת על דרכי פעולתו ועל המילים שחידש, והיו שכינוהו בזלזול "פבריקה של מילים". את השׂגתו על החלטה של ועד הלשון, בעניין ניקודה של המילה "נמל", פרסם נתן אלתרמן בשיר:
לקראת קום המדינה החליט ועד הלשון לפעול להקמת אקדמיה ללשון העברית. כחצי שנה מקוּם המדינה נבחר ועד מכין להקמת האקדמיה מטעם ועד הלשון, והוא נשא ונתן עם הממשלה בעניין זה. רק בשנת 1953 חוקקה הכנסת את "חוק המוסד העליון ללשון העברית, תשי"ג-1953" שמכוחו הוקמה האקדמיה ללשון העברית.
נשיאי ועד הלשון העברית.
ברוב שנות פעילותו של ועד הלשון היו לו שני נשיאים, האחד ירושלמי והאחר תל אביבי, ומכאן החפיפות בתקופת כהונתם של הנשיאים השונים.
אפריורי
אַפְּרִיּוֹרִי (מלטינית: a priori, "מן הקודם" או "לפני הניסיון") הוא מונח בפילוסופיה ובלוגיקה. בצורה מופשטת ניתן לומר כי המונח א-פריורי, הוא טיעון שמתחיל מהסיבות אל המסקנות, וגם מתייחס למושגים או תפישות שאינם תלויים בחוויות-חושים, מהתבוננות או ניסיון.