שפות גוראגה יוצרות את רצף הניבים גוראגה אַף. כמעט כל הניבים מובנים הדדית עם ניבים אחרים, מה שמצביע על כך שיש ביניהם קשר בסיסי ושמקורם בפרוטו-שפה אחת, פרוטו-גוראגה. השפות ברצף גוראגה שייכות לקבוצת השפות האתיו-שמיות הדרומיות, בענף השמיות הדרומיות שבמשפחה השמית.
יש שלוש קבוצות משנה של ניבים: המזרחיים, הצפוניים והמערביים. שפות גוראגה המזרחיות קרובות לשפות הררית וגאפאת, בעוד ששפות גוראגה הצפוניות והמערביות קרובות זו לזו. מעבר לכך, קיימת אי הסכמה על מיון השפות והניבים הכלולים ב"גוראגה אף" (ראו להלן).
שפות גוראגה נכתבות בכתב געז ההברתי, עם התאמות ייחודיות לשפות אלה, וכתב מותאם זה כולל 44 אותיות-הברה נפרדות.
מיון השפות והניבים.
אין הסכמה גורפת על המיון של חלק מהשפות הכלולות ב"גוראגה אף".
המיון על פי גלוטולוג.
גלוטולוג מציע את המיון כברשימה להלן, ובה השפות והקבוצות הכלולות ב"גוראגה אף" מודגשות:
המיון על פי אתנולוג.
מאגר אתנולוג חולק על המיון של גלוטולוג, ובמקום זאת ממיין את השפות האתיו-שמיות הדרומיות כפי התרשים להלן. השפות הכלולות ב"גוראגה אף" מודגשות בו:
שפות אגאו
שפות אַגַאוּ (agaw) הן ענף השפות הכושיות המרכזיות, במשפחת השפות הכושיות (שבמשפחת-העל האפרו-אסיאתית) המדוברות בפי מספר קבוצות אתניות באתיופיה וקבוצה נוספת באריתריאה. בנוסף לקיומן כשפות עצמאיות, שפות אגאו מהוות את לשונות התשתית העיקריות שמשפיעות על אמהרית ועל השפות האתיו-שמיות האחרות, החיות במחיצתן.
מיון.
השפות הכושיות המרכזיות מסווגות כדלקמן (על פי אפליארד):
כתיבה.
שפות אגאו נכתבו בעבר ועדיין נכתבות כיום. טקסטים מימי הביניים המכילים קטעים בשפת קימנת, שמורים ברובם במוזיאונים בישראל. חומר היסטורי זמין גם בשפת ח'מתנגה, וגם מסורות פולקלור נכתבו בשפת אוונגי.
בעת המודרנית, יוצא לאור עיתון בשפת בילן המודרנית בעיר קרן באריתריאה.
פונולוגיה.
השפות הכושיות המרכזיות ייחודיות בקיומם של העיצורים /ŋ/, /ɣ/, /z/, ושל תנועות מרכזיות.
מאידך, בניגוד לשפות אחרות באזור, אין בשפות אגאו הפונמות: עיצורים מסודקים, מפונמים או מלועלעים או העיצור החכי-אפי /ɲ/, ואין בהן התופעות הפונולוגיות הכפלת עיצורים או תנועות ארוכות.
שורש 37
שורש 37, או דה בּוּ (בסינית: 大部, פין-יין: Dà bù) הוא השורש השלושים-ושבעה של הכתב הסיני. פירושו "גדול", והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 132 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
איז'אק (יישוב)
איז'אק (בהונגרית: Izsák) היא עיר ממוקמת במחוז באץ'-קישקון, בנפת קישקרש.
מיקום.
היישוב שוכן בחלק הצפון מערבי של מחוז באץ'-קישקון, 30 קילומטרים דרומית-מערבית לקצ'קמט, בערך באמצע הדרך בין מושב המחוז לבין הכפר שולט. בצד הדרום-מערבי של האזור המאוכלס של היישוב נמצא אחד האזורים המשמעותיים ביותר של הפארק הלאומי קישקונשאג, ביצת המים המתוקים הגדולה ביותר במרכז אירופה, אגם קולון בשטח של 29,620 דונם.
נגישות.
כביש 52 שמחבר בין קצ'קמט לבין טרנסדנוביה, עובר בגבול הצפוני של איז'אק ולכן זהו נתיב הגישה החשוב ביותר מהאזורים הרחוקים יותר של המדינה. עם זאת, הכביש הראשי אינו עובר במרכז היישוב והעיר נחצית רק על ידי כביש 5301 שמסתעף בגבול המערבי של קצ'קמט. לאיז'אק מגיע גם קו הרכבת 152 שהייתה לו תחנה ליד מרכז העיר. עם זאת, הקו הופסק לנוסעים בשנת 2007.
היסטוריה.
שטח היישוב של היום - על פי ממצאים ארכאולוגיים - היה מיושב כבר בתקופת האוורים. האזכור הראשון שלו בכתב שנותר הוא בתעודת הייסוד של מנזר טיהאן בשנת 1055, שבה אגם קולון בגבול המערבי של העיירה מתואר כחלק מהמנזר בשם קולום אקווה (Culum Aqua). באותה תקופה שמו של הכפר עדיין היה אישאסי (Ischasi). בשנת 1279 בתעודה של לסלו הרביעי, מלך הונגריה (שכונה קון, כלומר הקומני) בתעודה שהעניקה זכויות יתר לקומנים מופיע המרוק בשם אישק. בשנת 1426 הוא נרשם ברישומי הכנסייה בשם Izsákegyháza. השם איז'אק ניתן למצוא לראשונה ברישומים הכנסייתיים משנת 1474.
משנת 1816 איז'אק הייתה עיר שוק, שאיבדה את דרגתה במהלך הארגון המנהלי החדש בשנת 1876.
מקור השם והקהילה היהודית.
איז'אק הוא גרסה הונגרית של השם המקראי יצחק. איזאק / איסאק נגזר מהשם הפרטי העברי מהמקור המקראי יצחק, השני משלושת האבות, בנו של אברהם ושרה. פירוש שמו מוסבר במקרא (בראשית, כ"א, ו'). יצחק היה שמו של היהודי הראשון שמתועד בהיסטוריה של גרמניה. ככל הנראה הוא היה סוחר שהתגורר בעיר אאכן, הוא מוזכר כאחד החברים בשליחות ששלח הקיסר שרלמן (קרל הגדול) אל החליף חרון אל רשיד בשנת 797.
איז'אק הוא שמה של עיירה זו בהונגריה בה התקיימה קהילה יהודית קטנה החל מהמאה ה-18. אפשר שמספר יהודים אימצו את שמה של העיירה הזאת כשם המשפחה שלהם.
אחד מרבני העיר היה הרב אברהם ישראל בצלאל רוזנבוים, אחיו של הרב עמרם פישר ובנו של הרב משה נחום רוזנבוים.
שורש 48
שורש 48, או גוֹנג בּוּ (בסינית: 工部, פיניין: Gōng bù) הוא השורש ארבעים-ושמונה של הכתב הסיני. פירושו "מלאכה", והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 17 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
ינס פטר מלר
ינס פטר מלר (בדנית: Jens Peter Møller; 4 באוקטובר 1783 – 29 בספטמבר 1854) היה צייר דני.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
מלר היה צייר נוף ובנו של קדר. הוא נולד בפאבורג וגדל אצל קרוב משפחה בשלזוויג. יחד עם חברו הצייר כריסטופר וילהלם אקרסברג, מלר עבר לקופנהגן בשנת 1803 ללמוד באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות. באקדמיה זכה במדליית הכסף והיה תלמידו הראשון של ניקולאי אבידגור ומאוחר יותר לימד אותו כריסטיאן אוגוסט לורנץ.
קריירה.
כריסטיאן השמיני מדנמרק תמך במלר כפטרון. במקביל החליט מלר ללמוד כיצד לשחזר ציורים. בשנת 1810 קיבל מענק נסיעות בין השאר בתמיכתו של הנסיך. מלר נסע בהתחלה לבריסל ומשם לפריז. בפריז השלים נושאים טכניים וכן עשה ציורי נוף על ידי העתקת דוגמאות מיצירות של קלוד לוריין. כאן פגש מלר שוב את אקרסברג וחי עמו בשנת 1813 עד שחברו נסע לרומא.
כבר בשנת 1814 מונה מלר לאוצר באוסף הציורים המלכותי והיה במשך שנים אחדות מורה לציור של בני דור. משנת 1841 הוא גם פיקח על הציורים בטירות המלכותיות. מלר קיבל את המדליה "Ingenio an art" בשנת 1842 על שחזור של דיוקנה של המלכה קרוליין אמאלי. משנת 1834 היה גם מפקח על אוסף הציורים של הרוזן קרל מולטקה.
בארמון כריסטינסבורג צייר מלר את ארבעת הנופים העיקריים שלו משווייץ וטירול.
אוסף הציורים המלכותי מחזיק בשמונה מתמונותיו.
מלר היה גם מורה חשוב לציירי הנוף הצעירים באקדמיה והשיג פרסים כספיים בעזרת ציורי נוף.
דובר למתים
אילי
כריסטיאן אוגוסט לורנץ
כריסטיאן אוגוסט לורנץ (בדנית: Christian August Lorentzen; 10 באוגוסט 1749 – 8 במאי 1828) היה צייר דני.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
כריסטיאן אוגוסט לורנץ נולד בסנדרבורג, דנמרק. הוא היה בנם של הנס פיטר לורנץ ומריה כריסטינה הנסדטר. אביו היה שען. הוא הגיע לקופנהגן בסביבות 1771, שם הוא נכנס לאקדמיה המלכותית לאמנויות, אך לא ברור אם קיבל הכשרה רשמית. לאחר שהגיע לקופנהגן, שימש עד מהרה כצייר דיוקנאות. בשנים 1779 עד 1782 יצא לנסיעות כדי לפתח את כישוריו, וביקר בהולנד, באנטוורפן ובפריז שם העתיק עבודות של מאסטרים ותיקים. בשנת 1792 נסע לנורווגיה כדי לצייר לקוחות פוטנציאליים.
קריירה.
לאחר שחזר הביתה בשנת 1782, הוא הפך לאמן רב תכליתי. במספר ציורים, כגון "קרב קופנהגן". 1801, במוזיאון ההיסטורי הלאומי הדני ו"הלילה הנורא". 1807, בגלריה הלאומית הדנית, הוא תיעד אירועי מפתח מהמלחמות האנגליות בין 1801 ו-1814.
מאוחר יותר בקריירה, צייר בעיקר דיוקנאות, נופים וסצנות מתוך הקומדיות של לודוויג הולברג (1684–1754).
הוא היה פרופסור באקדמיה המלכותית בקופנהגן משנת 1803 ועד מותו בשנת 1828.
הוא עקב אחרי ניקולאי אבידגור (1743–1809) כמנהל האקדמיה בשנים 1809–1810.
הוא השפיע על הדור הבא של ציירים כמו מרטינוס רורבי (1803–1848).
גירושין נוסח איטליה
גירושין נוסח איטליה (באיטלקית: Divorzio all'italiana) הוא סרט קומדיה איטלקי בשחור-לבן משנת 1961 בבימויו של פייטרו גרמי, עם מרצ'לו מסטרויני, דניאלה רוקה וסטפניה סנדרלי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "Un delitto d'onore" (רצח של כבוד) שהוא סאטירה קומית על החוק האיטלקי שמקל בענשם של רוצחים בגלל חילול כבוד המשפחה.
מסטרויאני היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. היא זכה בפרס באפט"א ובפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
אניו דה קונצ'יני, פייטרו גרמי ואלפרדו ג'יאנטי זכו בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
תקציר העלילה.
פרדיננדו "פפה" צ'פאלו (מרצ'לו מסטרויאני) הוא גבר נאה בן 37 שגר בעיירה ארגמונטה בסיציליה עם אשתו רוסליה (דניאלה רוקה) לה הוא נשוי כבר 12 שנים.
משפחת צ'פאלו הייתה פעם עשירה ושייכת לאצולה אבל האבא דון גטאנו צ'פאלו הפסיד את כספו לאחיו ונאלץ למכור לו כמעט את כל ארמון המשפחתי בעיירה ארגמונטה. בארגמונטה יש 18,000 תושבים, 4,300 אנאלפביתים, 1,700 מובטלים, 24 כנסיות ומאפיה פעילה.
פפה לא סובל את אשתו ובדמיונו הוא רואה איך היא טובעת בבוץ, נשלחת לחלל בטיל או מתמוססת בתמיסה רותחת להכנת סבון. הוא מטורף אחרי אחייניתו אנג'לה בת ה-16 (סטפניה סנדרלי) ומדי פעם מציץ לחדרה דרך החלון בשירותים (גם אביו עושה זאת בהיחבא).