יוז'ף פרנקל התכונן להיות סוחר, אך פטרוניו העשירים אפשרו לו לנסוע למינכן ואחר כך לפריז וללמוד ציור הן בהונגריה והן בחו"ל. משנת 1886 הוא היה תלמידו של שימון הולושי במינכן. בגרמניה, יותר ויותר מקריקטורותיו פורסמו בעמוד השער של העיתון ההיתולי הגרמני באותה עת, ה-Fliegende Blätter. הוא למד בפריז בשנת 1889 ואחר כך הוזמן לעבוד על ידי העיתון ההיתולי פאק (Puck) בניו יורק. הוא חי בארצות הברית בין השנים 1892–1894. בשובו להונגריה הפך למנהל האמנותי של העיתון ההיתולי ההונגרי בורשסם ינקו במשך זמן מה, אך הוא עבד גם במגזין המתחרה קאקאש מארטון. את השנים האחרונות בחייו בילה בברלין. שם הוא שם קץ לחייו.
תמונותיו הופיעו לראשונה בתערוכת החורף של היכל האמנות (בודפשט) בחורף 1889–1990. בשנת 1896 ובשנת 1901 הציג בסלון הלאומי. בדצמבר 1906, תערוכת מורשתו התקיימה בסלון קניבש קלמן. הוא צייר בבאיה מארה והציג פעמים רבות עם הציירים של באיה מארה. מה שחיבר אותו לאמני באיה מארה לא היה כל כך הסגנון אלא הידידות. הוא היה חבר של קארוי פרנצי של בלה איוואניי-גרינוואלד ואפילו של שימון הולושי, אף על פי שהולושי החשיב את פרנצי את גרינוולד ואת פראגו כ"אריסטוקרטים". כקריקטוריסט פופולרי, רישומיו התאפיינו בביקורת חברתית חריפה. כמה מהעמודים הגרפיים שלו ניתן למצוא באוסף של הגלריה הלאומית של הונגריה.
אנדור ארש
אנדור ארש (במקור ארבשטיין, בהונגרית: Erős Andor; בודפשט, 10 ביולי 1889 – 1917) היה צייר יהודי-הונגרי. הוא למד ועבד במושבת האמנים של באיה מארה ואחר כך במושבת האמנים של קצ'קמט.
ביוגרפיה.
אנדור ארבשטיין נולד בבודפשט במשפחה יהודית כבנם של החייט יאנוש ארבשטיין ושל לינה וייסברגר. קארוי פרנצי היה המורה המאסטר שלו באוניברסיטה לאמנויות יפות בבודפשט. בקיץ צייר במושבת האמנים של באיה מארה ולאחר מכן במושבת האמנים של קצ'קמט בהנחייתו של בלה איוואני-גרינוולד. סגנונו היה פתוח לאקספרסיוניזם, בבאיה מארה הוא היה אחד מה"ניאו". אמנות הציור שלו מראה קירבה לסגנונו של הצייר יוז'ף נמש-למפרט, גם לאיוש קשאק הבחין בו ובכישרונו די מהר, כתב העת טט (Tett) פרסם שניים מהגרפיקות שלו במגזין.
בשנת 1912, עם ציורו של חורשת סצ'ני בבאיה מארה, ששמו היה "פארק", הוא השתתף בתערוכת היובל שהציג את עבודות מושבת האמנים של באיה מארה בת ה-15. בשנת 1914 הציג שתי תמונות נוף בהיכל האמנות (בודפשט), בשנת 1917 נכלל רק אוסף קטן מהמורשת שלו בתערוכה קבוצתית של הסלון הלאומי שאורגנה על ידי אמנים צעירים ( נופים, טבע דומם, לימודי עירום, דיוקנאות עצמיים). הוא נפל בשדה הקרב בגיל 28 במלחמת העולם הראשונה בשנת 1917 בחזית הצפונית.
הבחירות לאספה הלאומית של אוגנדה 1980
הבחירות לאספה הלאומית התקיימו באוגנדה ב־10 וב־11 בדצמבר 1980. הם התקיימו לאחר הפלתו של אידי אמין בשנה הקודמת והיו הבחירות הראשונות מאז הבחירות שקדמו לעצמאות אוגנדה בשנת 1962. תוצאת הבחירות הייתה ניצחון של מפלגת קונגרס העם של אוגנדה (UPC) בראשות הנשיא מילטון אובוטה, שזכה ב 75 מתוך 126 המושבים. אחוז ההצבעה היה כ-85.0%.
ה-UPC הייתה המפלגה היחידה שהתמודדה על כל 126 המושבים.
עם סגירת ההצבעה השתלט פאולו מוואנגה על ועדת הבחירות והכריז על מפלגת ה-UPC כמנצחת. במחאה למהלך זה, ניהל יוורי מוסווני מלחמת גרילה כנגד מילטון אובוטה, ניצח והפך בהמשך את המדינה לדמוקרטית.
סטאז' (עריכת דין)
הפוליטיקה של השומן
הפוליטיקה של השומן היא סדרה דוקומנטרית בת 3 פרקים, על התמודדותן של נשים שמנות וביחסה וקבלתה של החברה הישראלית כלפי משקל עודף, תופעות השמנופוביה והפלאס סייז בשנים האחרונות. הסדרה סוקרת את השינוי דרך שלושה נושאים, המחולקים לפרקים. הסדרה נוצרה על ידי יעל שביט ומעין מילוא ועלתה לשידור בערוץ היוטיוב של "כאן 11" ב-2017 ושודרה בערוץ כאן 11.
בין המשתתפות בסדרה: צילה מיכאלי, יעל רגב, גאלה רחמילביץ', מיכל שם-טוב, נעמי דיסייני, מיכאלה רינגר-פלג, קארין פז, עירית דגני, נעם פרתום, רות צדוק, אוראל נור-שיקרג'י עביד.
עלייתם של הנאצים
עלייתם של הנאצים (באנגלית: Rise of the Nazis) היא סדרה תיעודית של ה-BBC. פרק הבכורה שודר לראשונה בספטמבר 2019, והיא מתמקדת כיצד היטלר והמפלגה הנאצית עלו לשלטון, ופירקו את הדמוקרטיה בגרמניה של שנות ה-30 של המאה ה-20.
הסדרה שודרה בישראל בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי.
תגובות.
ביקורת בטיימס תיארה את הסדרה כשיעור "כמה בקלות - ובמהירות מדהימה - מדינה דמוקרטית יכולה להפוך לדיקטטורה טוטליטרית." ביקורת ביקורתית יותר ב-The Spectator העלתה כי התוכנית ערכה השוואות לא הוגנות להתפתחויות הפוליטיות בעת הפקתה, כמו הברקזיט ונשיאותו של דונלד טראמפ והגיעה למסקנה כי 'הגיע הזמן שה-BBC יוותר על הניסיון להעמיד פנים שהוא קול של סמכות חסרת פניות'. ביקורת של TVinsider על המהדורה האמריקאית ברשת PBS, בה הסדרה שודרה כעבור קצת יותר משנה, תיארה את הסדרה כ"מרתקת" ו"כובשת כמו כל מותחן בדיוני."
דברי ירמיהו
יחסי אסטוניה–פינלנד
יחסי אסטוניה-פינלנד הם יחסי החוץ בין רפובליקת פינלנד לבין רפובליקת אסטוניה. שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ב-29 באוגוסט 1991. בפינלנד יש שגרירות בטאלין וקונסוליית כבוד בטרטו. יש לאסטוניה שגרירות בהלסינקי וחמש קונסוליות כבוד, הממוקמת באואולו, טורקו, אקנאס, טמפרה וקוטקה. שתי המדינות הן חברות מלאות במועצת הים הבלטי, האיחוד האירופי ובגוש האירו.
שפות הרוב בשתי המדינות הן שפות פיניות, שכן השפה העיקרית של פינלנד, פינית, קשורה לאסטונית, ויש תחושה מסוימת של קרבה. 76% מהפינים ביקרו באסטוניה, ובשנת 2004 דיווחו על ביקור של 1.8 מיליון פינים באסטוניה. מס הבלו על אלכוהול נמוך יותר באסטוניה מאשר בפינלנד, ולכן מקובל לקנות כמויות גדולות של אלכוהול כשחוזרים מאסטוניה: מחקר בשנת 2014 הצביע על כך ש-34% מהאלכוהול שנמכר באסטוניה נקנה על ידי פינים. המשקיעים הפינים והשוודים הם המשקיעים הזרים הגדולים באסטוניה. פינלנד ואסטוניה הן חברי האיחוד האירופי, הסכם שנגן ואת גוש האירו, שחרור נסיעות וסחר בינלאומי בין המדינות. פינלנד היא השותפה המסחרית הבכירה ביותר באסטוניה, והיא מהווה ערך של מעל 15% מסך היבוא בשנת 2012, כמו גם השוק השני בגודלו לייצוא אסטוניה אחרי שוודיה. ממשלת פינלנד הכירה בעצמאות אסטוניה בשנת 1920. בתגובה לפלישה הסובייטית, הנציגויות הדיפלומטיות הוסרו בפועל. עם זאת, כאשר אסטוניה החזירה את עצמאותה, "מכשול זמני" זה נפתר. פינלנד תרמה ומוסיפה לתרום סיוע צבאי לאסטוניה, כגון הכשרת קצינים, ואספקת ציוד.
היסטוריה.
בפינלנד הרעיון של פינלנד הגדולה המאוחדת זכה לפופולריות ולהשפעה במהירות בשנת 1917, אך איבד תמיכה לאחר מלחמת העולם השנייה ומלחמת ההמשך.
באסטוניה של 1917, 1918 ו-1940, הנשיא קונסטנטין פאטס איחל לאיחוד מדינות פיניות בצוואתו הפוליטית, וכתב מתווה של תוכנית איחוד. הוא השתמש במונח "soomesugu" באסטונית כדי להצביע על העם והמדינות של פינלנד ואסטוניה כשדיבר על חוק הגבולות המשותף.
שיתוף פעולה אזורי.
המשקיעים הפינים והשוודים הם המשקיעים הזרים הגדולים באסטוניה. פינלנד ואסטוניה הן חברות האיחוד האירופי, הסכם שנגן וגוש האירו. פינלנד היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של אסטוניה, והיא מהווה ערך של מעל 15% מסך היבוא בשנת 2012, כמו גם השוק השני בגודלו לייצוא אסטוניה אחרי שוודיה.
ממשלת פינלנד הכירה בעצמאות אסטוניה בשנת 1920. פינלנד תרמה וממשיכה לתרום סיוע צבאי לאסטוניה, כגון הכשרת קצינים, ואספקת ציוד.
ארכיפלג וילהלם
ארכיפלג וילהלם (באנגלית: Wilhelm Archipelago) הוא ארכיפלג, הממוקם למול החוף המערבי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
ארכיפלג וילהלם משתרע מדרום מערב למצר ביסמרק ועד סלע לומוס, שלמול החוף המערבי של ארץ גרהאם.
הארכיפלג כולל את כל האיים שממערב לארץ גרהאם, שמדרום למצר ביסמרק, שמצפון למעבר סאות'וינד, ובין ארכיפלג פאלמר ואיי ביסקו.
בארכיפלג מספר קבוצות איים, ואיים רבים.
הגדולים באיי הארכיפלג הם האי בות' והאי הובגארד.
היסטוריה.
גילוי הארכיפלג.
הארכיפלג התגלה על ידי ג'ון ביסקו בפברואר 1873.
הארכיפלג מופה לראשונה על ידי משלחת גרמנית אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1873–1874, בפיקודו של אדוארד דלמן (Eduard Dallmann).
חלקו הצפוני של הארכיפלג צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
מקור השם.
דלמן נתן לארכיפלג את שמו בינואר 1874.
דלמן קרא לארכיפלג על שם קיסר גרמניה ומלך פרוסיה באותה עת, וילהלם הראשון.
לקריאה נוספת.
• І. V. Dykyy, G. P. Milinevsky, О. L. Savitsky, D. G. Lutsenko, P. B. Khoetsky, M. F. Veselsky, V. M. Smagol, Ye. O. Dykyy, A. О. Dzhulay, J. V. Tsaryk, К. М. Nazaruk, А. Т. Zatushevsky, А. О. Simon, M. А. Telipska, Features of Chronology and Breeding Success of Pygoscelis papua and P. аdeliae (Spheniscidae) Penguins in the Wilhelm Archipelago (CCAMLR Subarea 48.1), No 1(17) (2018): Ukrainian Antarctic Journal; DOI: https://doi.org/10.33275/1727-7485.1(17).2018.39
• Karušs, J., Lamsters, K., Chernov, A., Krievāns, M., &amp; Ješkins, J. (2019), Subglacial topography and thickness of ice caps on the Argentine Islands, Antarctic Science, 31(6), 332-344. doi:10.1017/S0954102019000452