בתחרות אתלטיקה קלה שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב במאי 1956 קבעה אדיר בריצת 100 מטר שיא ישראלי חדש של 12.7 שניות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני היא זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.7 שניות, אחרי רינה ויינרייך ממכבי תל אביב שקבעה שיא ישראלי חדש של 12.6 שניות, שפור לשיא שלה ולפני נועה זילברמן מהפועל גניגר (13.0 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה טובה מהשיא הישראלי הטרי בן ה-3 חודשים של רינה ויינרייך (27.0 שניות), אחרי נועה זילברמן שקבעה את אותה תוצאה אך סיימה ראשונה.
בתחרות ארצית שנערכה במטעם מכבי באצטדיון המכביה, במאי 1958 קבעה אדיר בריצת 60 מטר שיא נערות חדש של 7.9 שניות.
בתחילת יוני 1960 בהפסקת משחק הכדורגל בין מכבי תל אביב והפועל חיפה נערכה תחרות בזק באתלטיקה קלה שבה אדיר השוותה בריצת 100 מטר את השיא הישראלי בתוצאה של 12.3 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות מכבי באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה, היא קבעה בריצת 100 מטר זמן מהיר מהשיא הישראלי - 12.2 שניות (מלווה ברוח גבית). שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה ביולי היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.4 מטר, לפני חברת לאגודה אילנה קרשיק (12.6 שניות) ומרים סידרנסקי מהפועל הדסים (12.7 שניות). חודש לאחר מכן, בתחרות אימון של הסגל האולימפי של ישראל שנערכה באצטדיון המכביה, היא קבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 12.5 שניות.
באולימפיאדת רומא (1960) סיימה אדיר במקום 30 הלפני אחרון בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.9 שניות (זמן אלקטרוני - 13.04 שניות).
ג'אן בונומו
ג'אן בונומו (בטורקית: Can Bonomo; נולד ב-16 במאי 1987) הוא זמר טורקי יהודי שנבחר לייצג את טורקיה באירוויזיון 2012.
בונומו נולד באיזמיר והתחיל לנגן בגיטרה בגיל 8.
בגיל 17 החל להפיק אירועי זמר באיסטנבול, במקביל החל ללמוד טלוויזיה וקולנוע באוניברסיטת איסטנבול.
בינואר 2012 נבחר לייצג את טורקיה באירוויזיון 2012 שהתקיים בבאקו, אזרבייג'ן, שם הוא הגיע למקום השביעי עם השיר Love Me Back.
הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי
הוועד הפאראלימפי הבין־לאומי (באנגלית: International Paralympic Committee או בקיצור: IPC) הוא מוסד ללא כוונת רווח, אשר בחסותו מתקיימים המשחקים הפאראלימפיים. הוועד נוסד בדיסלדורף, גרמניה ב-22 בספטמבר 1989.
הוועד הפאראלימפי הבין־לאומי מורכב מנציגיהם של 161 , ומטהו המרכזי נמצא בבון שבגרמניה. הוועד מנהל ובוחר ספורטאים פאראלימפים להיכל התהילה הפאראלימפי.
ברית סאצ'ו
ברית סאצ'ו (ביפנית: 薩摩長州同盟), או ברית סצומה-צ'ושו, הייתה ברית צבאית בין ההאן סצומה וההאן צ'ושו שנכרתה ב-1866 במטרה לשלב את מאמציהם להדיח את שוגונות טוקוגאווה מהשלטון ביפן.
השם "סאצ'ו" (薩長) הוא ראשי תיבות של שמות שני המחוזות שכרתו את הברית, החזקים מבין המחוזות שהתנגדו לשלטון השוגון בסוף תקופת אדו.
בשנות ה-60 של המאה ה-19 נקט האן סצומה בגישה מתונה ששאפה לשמר את הסטטוס קוו, בעוד צ'ושו הפך למעוז ההתקוממות כנגד הממשלה. בתיווך ריומה סקמוטו מהאן טוסה, נפגשו המנהיגים הצבאיים של סצומה, טקמורי סאיגו וטושימיצ'י אוקובו, עם מנהיג צ'ושו טקיושי קידו. למרות ששני ההאן היו אויבים מסורתיים הגיעו מנהיגיהם להסכמה לגבי הצורך בשינוי, והסכימו עקרונית לסייע זה לזה במקרה שצד שלישי יתקוף אחד מהם. בנוסף, מכיוון שלצ'ושו היו קשרים מוגבלים עם מעצמות המערב, היה מחסור בנשק מודרני במחוז. האן סצומה, לעומת זאת, פיתח מסחר ענף בנשק עם בריטניה באמצעות הסוחר הסקוטי תומאס בלייק גלובר. לפיכך, סייע סאיגו לקידו לרכוש את הנשק לו הזדקק כדי להילחם בשוגונות.
למרות הסיוע עדיין שררה מתיחות בין שני המחוזות. ב-1 במרץ 1865 דרשה השוגונות את התפטרות הדאימיו של צ'ושו, טקצ'יקה מורי, והטילה על ההאן עונש כלכלי. מעשה זה הוביל את הנהגת צ'ושו לחתימה על הסכם לפיו סצומה יסייעו לצ'ושו להשיג מהקיסר. אם ניסיון זה יכשל והשוגון יתקוף, ישלחו סצומה אלפיים חיילים לקיוטו, הבירה הקיסרית.
לברית זו נודעה חשיבות רבה שכן היא אפשרה לצ'ושו לעמוד במשלחת העונשין ששיגר אליה השוגון בקיץ 1866, ואף להביס את צבאו. במלחמת בושין, שהתרחשה ב-1867-1868, השתתפו בעיקר חיילים מברית זו, ולאחר רסטורציית מייג'י מילאו רבים מבני ברית זו תפקידים בממשלה החדשה.
המטבח הירדני
המטבח הירדני הוא המטבח המסורתי של ממלכת ירדן. מטבח זה התפתח לאורך השנים מהמוצרים המקומיים הגדלים באזור, ובשל השפעות אזוריות של המדינות השונות ששלטו באזור.
רקע.
באזור ממלכת ירדן התגלו בחפירות ארכאולוגיות יישובים מלפני 8,000 שנים ויותר. החקלאות האזורית והמטבח המקומי, כבר בעת העתיקה, התבססו על שמן זית, ועל תבלינים כגון שום ובצל.
מאפיינים עיקריים.
המאכלים העיקריים המאפיינים את המטבח הירדני דומים לאלה המאפיינים את יתר המטבח הערבי והמטבח הים תיכוני. המתאבן הפופולרי ביותר הוא החומוס, המכיל טחינה, לימון ושום. מתאבן פופולרי נוסף הוא הפול (פול מדמס).
בתחילת הארוחה מקובל לאכול מגש מזה המכיל מספר מתאבנים: קובה, לבנה, באבא גנוש, טבולה, זיתים כבושים, ומלפפונים חמוצים.
לאחר מגש המזה מוגשת המנה העיקרית. המנסף נחשבת למנה העיקרית המסמלת את המטבח הירדני.
בסיום הארוחה נהוג להגיש מיני מאפים מזרחיים כגון: בקלווה, כנפה, קטאיף; או דברי מתיקה כגון חלווה או מלבי.
בנוסף, בתום הארוחה נהוג לשתות קפה שחור או תה עם נענע.
תרבות האכילה.
האכילה יחד מהווה חלק חשוב בתרבות הירדנית. באזורים הכפריים נהוג לאכול את הארוחות בחיק המשפחה, כאשר כל בני המשפחה נוכחים, ולעיתים אף המשפחה המורחבת. גם בערים מפגשים חברתיים נערכים במסעדות או בעת הזמנה לארוחה ביתית.
המגיד משנה
סטפן רייף
מיכאל קרמנקו
מיכאל קרמנקו (נולד ב-1973) הוא מעצב הבית של תיאטרון גשר.
קורות חייו.
מיכאל קרמנקו נולד וגדל ביקטרינבורג, רוסיה, למד ביולוגיה לתואר שני מגיל 16 עד 21, אבל לא סיים ובשנת 1995, בהיותו בן 21, עלה לישראל. קרמנקו למד שנה עיצוב ותפאורה בחוג לאמנויות באוניברסיטת תל אביב. ב-1998 החל לעבוד בצוות התפאורה כתאורן וכעוזר לאלכסנדר ליסיאנסקי, מעצב הבית דאז של תיאטרון גשר. בשנת 2002 התמנה למעצב הבית של תיאטרון גשר, תפקיד בו הוא מכהן עד היום (פברואר 2012).
פועלו האמנותי.
פעילותו של מיכאל קרמנקו מתפרשת על-פני ארבעה תחומים:
האחד, תפאורן של תיאטרון. עשה הצגות רבות ביחד עם יבגני אריה, במאי הבית של תיאטרון גשר ועם במאים שגשר הזמינו מחו"ל. עיצב תפאורה גם להצגות בתיאטראות הבימה, חיפה, ניסן נתיב ויורם לווינשטיין. בסך-הכול עיצב תפאורה ותלבושות ללמעלה ממאה הצגות.
השני, מופעים.
השלישי, אירועים גדולים: כגון ועידת הנשיא בירושלים.
הרביעי, גרפיקה ווידאו ארט וכן תמונות ופוסטרים לתיאטרון.
קרמנקו סיפר בריאיון למרב יודילוביץ' בynet על תפישתו האמנותית:
חוק ריד
חוק ריד (באנגלית: Reed's law) הוא טענה של דייוויד פ. ריד (David P. Reed) מ-1999, שלפיה ערכן של רשתות ליצירת קבוצות (group forming networks) יכול לעלות באופן אקספוננציאלי עם גדילת הרשת.
הסיבה לכך היא שמספר תתי-הקבוצות שניתן ליצור ברשת עם N חברים הוא formula_1 .
קצב גידול כזה מהיר יותר מקצבי גידול אחרים של רשתות:
רשתות ליצירת קבוצות.
בשונה מרשתות כמו הכבלים או הטלפון, ברשת האינטרנט ישנה אפשרות לקיומן של רשתות ליצירת קבוצות (GFN). רשתות אלה תומכות בשיוך של חלק מן הלקוחות לקבוצות כגון קבוצות עניין, מועדונים וקהילות. כלי קהילה כמו רשימות תפוצה, חדרי צ'אט, רשימות חברים, קבוצות דיון וחדרי עסקאות, כולם מאפשרים התארגנות של משתמשי רשת לקבוצות בגדלים שונים, שעוסקות בתחום עניין מסוים.
מספרן של תת-הקבוצות האפשריות של שני אנשים ומעלה ברשת של N אנשים הוא formula_4 . משום כך טען ריד כי ערכן של רשתות ליצירת קבוצות גדל באופן יחסי ל-formula_5.
משמעות כלכלית.
לפי ריד, ככל שמספר האנשים ברשת ליצירת קבוצות גדל, יש מעבר הדרגתי של קצב גדילת הרשת מקצב גידול ביחס למספר המשתמשים ברשת (לפי חוק סרנוף), דרך קצב גידול ביחס לריבוע מספר המשתמשים ברשת (לפי חוק מטקלף), עד לקצב גידול אקספוננציאלי לפי חוק ריד. לכן הציע ריד שעם התרחבות רשת האינטרנט, השקעה ברשתות ליצירת קבוצות תניב את התשואה הגבוהה ביותר.
ח'בב
ח'בב (בערבית: خبب; בארמית סורית: ܟܚܐܒܐܒ) היא עיירה בדרום סוריה, הנמצאת בנפת א-סנמין שבמחוז דרעא. העיירה ממוקמת על כביש דמשק-דרעא, בגובה 750 מטרים מעל פני הים.
אוכלוסייתה של העיירה עומדת על כ-8,000 נפש, רובם עוסקים בחקלאות והשאר עובדים במגזר הפרטי. בשל מיקומה של העיירה על הציר הראשי בין דמשק לדרעא, היא מאופיינת בשווקים ייחודיים וקיים בה מסחר ער בכלי רכב. למספר גדול מתושבי העיירה תארים אקדמיים (מעל 1,700 בעלי תארים). רוב תושבי העיירה נוצרים, תחת הכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית. בעיירה ארבע כנסיות.
בשטחה של העיירה נמצא מקדש פגני שנבנה בשנת 191 לספירה תחת שלטון האימפריה הרומית. כמו כן, נמצא בשטחה של העיר כפר עתיק.
אילנה קרשיק
אילנה גורן-קָרָשיק (נולדה ב-1 ביולי 1938) היא אתלטית עבר, אלופה ושיאנית ישראל בריצת 200 מטר ובקפיצה לרוחק. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (רומא 1960).
ביוגרפיה.
קרשיק (Karaszyk) נולדה בברית המועצות ואחרי השואה עברה משפחתה לפולין. היא נולדה בשנת 1938, ועלתה לארץ ישראל ב-1956. היא התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב.
במאי 1957 קבעה בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 26.6 שניות.