סם הביישן (מגולם על ידי רורי קאלקין) מספר לאחיו הגדול רוקי (מגולם על ידי טרוור מורגן) שבריון בית הספר, נער רחב משקל בעל דיסלקסיה בשם ג'ורג' (מגולם על ידי ג'וש פק) מתעלל בו. רוקי בתגובה מחליט לרקום תוכנית על מנת לנקום בג'ורג'.
במהלך אימון כדורסל סם מזיז את מצלמת הווידאו של ג'ורג' ממקומה. בתגובה לכך, ג'ורג' תוקף את סם.
רוקי מאחד את חבריו קלייד (מגולם על ידי ראיין קלי) ומרטי (מגולם על ידי סקוט מקלוויץ) על מנת שאלו יעזרו לו בתוכניתו. קלייד הוא נער ביישן שעובר התעללות מילולית מצד מרטי עקב משפחתו הלא רגילה של קלייד שכוללת בתוכה שני אבות גאים. מרטי הוא נער אלים החווה טראומה נפשית בעקבות התאבדות אביו שנים קודם לעלילה.
התוכנית של רוקי כוללת יציאה לשייט עם ג'ורג' על מנת לחגוג את יום ההולדת של סם שבמהלכו הם יגרמו לג'ורג' להתפשט כחלק ממשחק "אמת או חובה" ויגרמו לו לחזור הביתה עירום.
סם מזמין את חברתו מילי (קרלי שרודר) לשיט אך מסתיר ממנה את התוכנית עד הגעתם לאגם. מילי מסרבת לקחת בתוכנית חלק עד שסם מבטיח לה לבטל את כל העסק, מה שהוא אכן עושה. סם מבקש מרוקי להפסיק ולמרות חוסר רצונם הם מבטלים את התוכנית. במהלך השיט ג'ורג' מנסה לשעשע את כולם בבדיחות (מה שלא עובד) והחבורה מגלה שלמרות אופיו הבריוני של ג'ורג', הוא בסך הכל אדם בודד שמנסה להתקבל בחברה.
במהלך השיט מרטי מחליט להתחיל משחק "אמת או חובה" למרות התנגדות החבורה. לאחר שג'ורג' משפריץ על מרטי עם רובה מים הוא מספר בדיחה על אביו של מרטי בלי לדעת שזה נושא רגיש. מרטי בתגובה מתעצבן ומספר לג'ורג' שכל השייט היה בעצם מזימה על מנת להשפיל אותו.
ג'ורג' הכועס מתחיל לרדת על החבורה ועל אביו המת של מרטי. מרטי הכועס מכה את ג'ורג' ורוקי, שמנסה לעצור את הריב מפיל בטעות את ג'ורג' מהסירה.
החבורה צופה בהלם בג'ורג' שלא יודע לשחות ומנסה לצוף אך מכה בראש ממצלמת הווידאו שלו גורמת לו לשקוע. לאחר כמה דקות גופו של ג'ורג' נסחף לחוף והחבורה מנסה לבצע בו החייאה אך ללא הועיל.
החבורה מעוותת מהמעשה ופוחדת שיאשימו אותם ברצח. הם קוברים את גופתו של ג'ורג' המת בחוף וקלייד מתרץ את הכל בכך שזו הייתה תאונה. מרטי מספר לחבורה שהם יכולים להתחמק מעונש כיוון שג'ורג' לא סיפר לאמו לאן הוא הלך ולכן היא אינה יכולה להאשים אותם, בעקבות זאת החבורה מחליטה לשמור על פרופיל נמוך.
החבורה נפגשת בביתו של סם ומחליטה לקחת אחריות על מעשיהם ולהסגיר את עצמם. מרטי מסרב ומרגיש נבגד, הוא לוקח מאחיו את אקדחו ואת רכבו, מבצע שוד בתחנת דלק ונמלט. שאר החבורה הולכת לביתו של ג'ורג' ומספרת לאמו את האמת.
בסוף הסרט מופיע סם בחדר החקירות במשטרה בו הוא מספר את כל מה שאירע. המשטרה לאחר מכן מוצאת את הקלטת ממצלמת הווידאו של ג'ורג'. בסצנה האחרונה נשמע קולו של ג'ורג' דרך הקלטת בה הוא מספר על חלומו להפוך ליוצר סרטים דוקומנטריים על חיו. ברקע סם מתבונן בשריף מוביל את גופתו של ג'ורג' מהבור שהם חפרו באגם.
ביקורות.
הסרט זכה לשבחים מרוב המבקרים וקיבל 90% דירוג חיובי באתר "Rotten Tomatoes".
המבקר רוג'ר איברט מהעיתון "שיקגו טיימס" כתב עליו: "הסרט בהתחלה נראה נורא פשטני אך בהמשך מתגלה שזהו סרט על בחירות גורליות ועל הפחד והלחץ החברתי".
בליינש זבדיה
בליינש זבדיה (באמהרית: በላይነሽ ዚቫዲያ; נולדה ב-21 באפריל 1967) היא דיפלומטית ישראלית שכיהנה כשגרירת ישראל באתיופיה, ברואנדה, ובבורונדי. נמנתה עם מדליקי המשואות בחג העצמאות ה-66 למדינת ישראל.
ילדות ונעורים.
נולדה ב-21 באפריל 1967 בכפר במחוז גונדר, אתיופיה, לאמה אדיס ואביה גטה זבדיה, בת צעירה מבין שמונה אחים ואחיות. אביה היה מנהיג הקהילה בכפר, ומילא בו תפקיד קס, המקביל לרב. גדלה בבית חם ופתוח שעודד את חשיבות החינוך והמצוינות. בביתה לא היו חשמל ומים וסביבו שטח אדמה גדול ובו שדות תירס ופרחים
למדה בבית ספר "אורט" והצטיינה בלימודיה. בסוף שנות החמישים נשלח אחיה הבכור יוסף לעלות לישראל והוא בן עשר, במסגרת הכשרת נערים יוצאי אתיופיה להוראה בקרב הקהילה האתיופית. בשנת 1965 הממשלה הקומוניסטית באתיופיה עצרה את אחיה כשלימד עברית בכיתה והוא ריצה שלוש שנות מאסר במהלכן עונה, תוך פגיעה בבריאותו. לימים הוכר בתור אסיר ציון.
אף על פי שלא היה מקובל לשלוח בנות ללמוד בעיר הגדולה הרחק מהבית יצאה ללמוד בתיכון באדיס אבבה. ב-1984 סיימה את לימודיה.
עלייה לישראל.
עם סיום לימודיה בתיכון והיא בת 17, עלתה לישראל דרך מצרים. למדה באולפן ציון בשכונת בקעה בירושלים והתגוררה אצל אחיה דוד, תושב העיר. במשך שלוש שנים עבדה באולפן עם עולים ועולות מאתיופיה שהגיעו ארצה דרך סודאן. התנדבה במשך שישה חודשים במרכז קליטה לעולים מאתיופיה. מאוחר יותר סיפרה כי הציפיות מהארץ והסיפורים על ארץ זבת חלב ודבש יצרו פערים בקרב העולים אל מול המציאות הקשה בארץ, ואמרה כי השקעה בחינוך היא מפתח לקידום יוצאי ויוצאות אתיופיה בישראל. לטענתה, הקשיים המרכזיים טמונים בהבדלים הגדולים בין המדינות, הנובעים מן הפערים שנוצרו בין דור ההורים, שמוצאם בכפרים ולעיתים היו חסרי השכלה פורמלית, לבין דור הבנים והבנות, וכי על מדינת ישראל לפעול לגישור על פערים אלה.
בעלת תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ולימודי אפריקה ותואר שני באנתרופולוגיה, שניהם באוניברסיטה העברית. במהלך הלימודים עסקה בעבודות מזדמנות, ביניהן ניקיון ושמרטפות. ב-1 באוגוסט 1993 התקבלה לקורס צוערים של משרד החוץ והייתה ליוצאת אתיופיה הראשונה בקורס זה.
בשירות החוץ הישראלי.
ב-1993 סופחה לאגף אפריקה במשרד החוץ ובשנת 1995 עבדה בשירות החוץ באו"ם, שם התמקדה בהסברה. בין השנים 1996–2002 שירתה כקונסולית ישראל בשיקגו. במהלך שירותה זה קיבלה את "אות חודש ההיסטוריה השחורה" על תרומתה ליחסים הבין-גזעיים. ב-2002 שימשה כיועצת במחלקת הדתות במשרד החוץ בישראל. ב-2005 מונתה לסגנית הקונסול הכללי של ישראל לדרום-מערב ארצות הברית ביוסטון, תפקיד שמילאה עד 2010. עבדה באגף התקשורת וההסברה במשרד החוץ בישראל וב-2012 מונתה לשגרירת ישראל באתיופיה. תפקידיה אלה עוררו גאווה בקרב יוצאי ויוצאות אתיופיה בישראל. חברת הכנסת וסגנית היו"ר פנינה תמנו-שטה כתבה:
שגרירה באתיופיה.
בין השנים 2012-2017 כיהנה כשגרירת ישראל באתיופיה ובנוסף שימשה שגרירת ישראל ברואנדה ובבורונדי. היא פעלה לקידום היחסים בין אתיופיה לישראל, באמצעות קידום שיתופי פעולה כלכליים ובתחומי הרפואה והחקלאות. בתחום החקלאות בהתמחות סטודנטים מאתיופיה בישראל בגידול תפוחים, מנגו ואבוקדו, בתחום הרפואה באמצעות שיתוף פעולה בין בית החולים הדסה עין כרם ובית החולים בילינסון לבין בתי חולים באתיופיה. כקודמיה בתפקיד, ניסתה, ללא הצלחה, לקדם כניסתה של מדינת ישראל למעמד של משקיפה באיחוד האפריקאי, הכולל 55 מדינות.
כיום היא עובדת באגף אפריקה במשרד החוץ שם היא אחראית לנושאים בילטראליים.
פעילות ציבורית.
• ב-2014 נבחרה כאחת מ-14 נשים פורצות דרך והדליקה משואה בחג העצמאות.• ב-2015 השתתפה בתוכנית הריאליטי "שש אימהות" בשידורי רשת, ערוץ 2. לדבריה, המוטיבציה להשתתפותה בתוכנית הייתה הרצון להראות כי השילוב בין משפחה לקריירה הוא אפשרי
חיים אישיים.
בשנת 2000 נישאה לסארקלם אגדך, אורח הכבוד בחתונתם היה שמעון פרס. הם הורים לבת ולתאומים.
רפאל מדוף
רפאל מדוף (באנגלית: Rafael Medoff, נולד ב-1959) הוא היסטוריון יהודי-אמריקאי, מנהל מייסד של המכון דייוויד ויימן לחקר השואה בוושינגטון הבירה, הידוע במחקריו בנוגע לתגובת ארצות הברית לשואה ולהיבטים אחרים מתולדות יהדות ארצות הברית והציונות.
הקריירה האקדמית.
מדוף סיים דוקטורט בישיבה יוניברסיטי בניו יורק בשנת 1991.
בשנת 2001 היה חוקר אורח בתחום לימודים יהודיים במכללת פרצ'ייס של האוניברסיטה הממלכתית של ניו יורק. הוא לימד היסטוריה יהודית, בין השאר, באוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס.
כמו כן שימש כחבר מערכת בכתבי העת "American Jewish History" ,"Southern Jewish History", "Shofar" ו"Menorah Review". הוא חבר במועצה האקדמית של "החברה להיסטוריה של יהודי אמריקה" (American Jewish Historical Society). הוא היה אחראי במסגרת חברה זו לפרסום סדרת "פרקים בהיסטוריה של היהדות האמריקאית" (1995) והיה עורך הביטאון המדעי של החברה, American Jewish History (2001-1999) ואחר כך עורך שותף של מדור הספרים שלה (2006-2002).
רפאל מדוף שימש גם כיועץ של החברה להיסטוריה יהודית של וושינגטון רבתי, ושל החברה להיסטוריה יהודית של מרילנד.
ספרים.
מדוף חיבר או ערך כ-14 ספרים על ההיסטוריה של יהדות ארצות הברית, הציונות והשואה. מסותיו ומאמריו הסוקרים ספרים הופיעו בכתבי עת אקדמיים רבים.
הדממה המרעישה: מנהיגים יהודים אמריקאים והשואה.
ספרו הראשון,The Deafening Silence: American Jewish Leaders and the Holocaust, פורסם בשנת 1987 על ידי שפולסקי בוקס, השלוחה בארצות הברית של ההוצאה לאור הישראלית סטימצקי. איגוד הספריות היהודיות בארצות הברית הגדיר אותו "ספר מרשיע שלא ניתן להתעלם ממנו" ו"תרומה חשובה לחקר תקופת השואה".
ספרים על הציונות וההיסטוריה של יהודי ארצות הברית.