שלג יורד באזורים הגבוהים יותר בוונקובר רבתי, כמו הר ברנבי (Burnaby Mountain, ), קוקוויטלם (Coquitlam, ), צפון ומערב ונקובר, בכל חורף. זה נפוץ גם במקומות קרובים או בגובה פני הים, אולם בכמויות נמוכות יותר. ישנה תפיסה מוטעית כללית בקרב מבקרים ותושבים באזורים אחרים בקנדה, לפיה ונקובר כלל לא זוכה לשלג, אך למעשה מעולם לא הייתה שנה בה לא נצפה שלג הניתן למעקב בשדה התעופה הבינלאומי של ונקובר. שנת 2015 סימנה שנה שלמה ללא שלג מדיד; רק זכר נמדד ב־17 בדצמבר 2015. ב Environment Canada דורגה ונקובר במקום השלישי בקטגוריית "השלג הנמוך ביותר" בקרב 100 ערים קנדיות גדולות כשהממוצע השנתי של ימים עם שלג של מעל 0.2 ס"מ הוא רק 8.7 ימים בשנה. עם זאת, אקלים החוף של ונקובר איפשר לה להיות מדורגת במקום ה -59 בקטגוריית "ימי השלג הענקיים ביותר (25 ס"מ ומעלה)", ומציבה אותו מעל ערים כמו קלגרי וטורונטו, שכן העיר מחזיקה בממוצע של 0.13 ימים בשנה בהם יש הצטברות שלג של מעל 25 ס"מ (בתוך יום קלנדרי).
שלג בוונקובר נוטה להיות רטוב למדי, אשר בשילוב עם טמפרטורות חורף אופייניות שעולות מעל ויורדות מתחת לאפס מ"צ במהלך היום, יכולות לגרום לתנאי דרך קפואים.
שנים או חודשים עם שלג העולה על 100 סנטימטרים אינם יוצאי דופן לחלוטין. שלג העולה על גובה זה התרחש פעמיים במהלך שנות התשעים, ובינואר 1971 בלבד היו יותר מ 120 ס"מ שלג. השנה המושלגת ביותר שנרשמה בשדה התעופה הבינלאומי בוונקובר הייתה 1971, שקיבלה סך הכל 242.6 ס"מ שלג, ועומק השלג הגדול ביותר שדווח היה 61 ס"מ שלג בתאריך 15 בינואר של אותה שנה.
אף על פי ששלגים אשר הגיעו עד כדי 30 - 60 ס"מ נפלו על פני ונקובר רבתי ועל היבשת התחתונה בתקופה של 24 שעות בנובמבר 2006 והיוו כמות חריגה מהרגיל, שלג הצטבר למעשה בגובה פני הים בכל חודשי השנה, להוציא את החודשים יוני, יולי ואוגוסט. עם זאת, אפילו כמויות קטנות של שלג באזור ונקובר עלולות לגרום לסגירת בתי ספר (Snow day, ), וכן לייצר בעיות תנועה. התדירות הנמוכה של שלג מקשה על הצדקת תשתיות ועבודות ציבוריות (Public works, ) רחבות הדרושות לפינוי שלג יעיל יותר, מכיוון שהעיר בדרך כלל נמצאת במצב של הפשרה הרבה לפני שחריש הרחובות הושלם. העיר מתקצבת סכום של 400,000 $ לשנה לתחזוקת ציוד פינוי שלג, לרכישת מלח מסיר קרח (De-icing, ), ולהכשרת צוותים, אך העלויות של פינוי שלג בפועל ממומנות בנפרד מקרנות עתודות לשעת חירום, ומשתנות מאוד בין עונה לעונה. לדוגמה, 1.1 מיליון דולר הוצאו בשנת 1998, לעומת 0 דולר בשנת 2001. סופות שלגים הן נדירות ביותר, אך אירועי שלג כבד שכיחים יותר. אירוע אחד כזה בשנת 1996 הביא ליותר מ-60 ס"מ שלג בעיר, והיה אחראי לנזק שנעמד במיליוני דולרים.
על פי Environment Canada (2011), לוונקובר יש כעת סיכוי של 20% לחג מולד לבן (White Christmas, , מה שמהווה עלייה מ -11%). ונקובר חוותה חג מולד לבן בשנת 2008 לאחר שבועות שיא טמפרטורות קרות וארבע סופות שלג רצופות, אשר הותירו מעל 60 ס"מ שלג על הקרקע מעבר למטרו ונקובר. שלג חדש הצטבר גם בערב חג המולד וביום חג המולד, מה שהעניק לו את התואר חג המולד הלבן ביותר של קנדה בשנת 2008, עם 41 ס"מ שלג על הקרקע (בשלב מסוים בערב חג המולד). שלג נכח גם בחג המולד 2007, אז הסתפקו בעיר בס"מ שלג בודד, שנמדד בנמל התעופה הבינלאומי של ונקובר. חג המולד הלבן הרשמי הקודם התרחש בשנת 1998, כאשר 20 ס"מ של שלג הצטברו על הקרקע בחג המולד, ביום העוקב הכמות הגיעה ל 31 ס"מ שלג ו 20 מ"מ של גשם. למרות תדירות גבוהה יותר של שלג בתקופות מסוימות של העונה (תבנית לא ידועה), בדרך כלל, שלג חורפי שנתי פחת במהלך 20 השנים האחרונות.
מזג אוויר קשה.
סערות לא צפויות במהלך חודשי הסתיו בוונקובר רבתי. שלוש סופות רוח בהיסטוריה של העיר הפילו שטחי עצים גדולים בפארק סטנלי, הראשונה התרחשה באוקטובר 1934, וסופת שלגים בחודש ינואר שלאחר מכן הגבירה את השפעתו. סופת הרוח השנייה שפגעה בפארק הייתה שרידו של הטייפון פרדה (Columbus Day Storm of 1962, ) בשנת 1962, אשר הרס שטח יערשל 2.4 הקטאר. בשנות האלפיים, זהו אתר הרכבת המיניאטורית של הפארק.
סופות 2006.
בנובמבר 2006 אזור ונקובר רבתי חווה ריבוי גשמים ושלגים, ששברו את השיא שנקבע בעבר, 18.1 ס"מ, כאשר 25.5 ס"מ של גשם ירדו במהלך 16 הימים הראשונים של החודש. הגשם הכבד שטף משקעים במאגרי העיר, וכתוצאה מכך הומלץ לעסקים רבים להפסיק להגיש משקאות שהוכנו ממי ברז עקב זיהום מים. האירוע נודע בתור הסופה של שנת 2006 (2006 storms in Vancouver, )
בשדה התעופה הבינלאומי של ונקובר נרשמו 28 ס"מ שלג מהלילה של 25 בנובמבר עד לשעות של לפנות הבוקר של 27 בנובמבר. הטמפרטורה ירדה ל 12− מ"צ ב־28 בנובמבר, טמפ' הגבוהה ב-1.8 מ"צ בלבד מהטמפ' הנמוכה ביותר שנמדדה בעיר בחודש נובמבר כלשהו, שיא שנקבע בנובמבר 1985. ב־29 בנובמבר, ירדו 10 ס"מ שלג נוסף על העיר. השלג הביא לסגירת מספר מוסדות ציבוריים וגרם להפסקות חשמל ברחבי סארי ולנגלי (Langley, ).
"סערת הרוחות של ערב חנוכה" (Hanukkah Eve windstorm of 2006, ) בשנת 2006 עברה בוונקובר רבתי ב-15 בדצמבר 2006 עם רוחות שהגיעו למהירות שנעה בין 70 ל-125 קמ"ש. בפארק סטנלי היא פגעה או עקרה למעלה מ -5,000 עצים וגרמה למפולות בוץ, אחת מהן הרסה קטע מקיר הים (Seawall, ). נזקים מבוטחים ברחבי הפרובינציה היו צפויים להגיע לכ -40 מיליון דולר קנדי, ותיקונים בפארק סטנלי היו צפויים לעלות 9 מיליון דולר.
רולינג סטון טופ 100 (2020)
זוהי רשימה של השירים שדורגו במקום הראשון ברולינג סטון טופ 100 במהלך שנת 2020. השירים והסינגלים המובילים ביותר בארצות הברית (ללא רדיו) מדורגים במצעד רולינג סטון טופ 100, שמפורסם על ידי מגזין רולינג סטון. הנתונים נאספים על ידי נתוני אלפא, בהתבסס על צריכה רב-מטרית כפי שהיא נמדדת במכירות המתבססות על כמה פרמטרים: עותקים פיזיים ודיגיטליים ונתוני סטרימינג שנאספים מרשתות הזרמות מדיה שונות. בנוסף לכך, מתפרסם המצעד באופן קבוע כבר ביום שישי של כל שבוע, באתר רולינג סטון הרשמי.
יוסף קלארמן
יוסף קלארמן (29 בספטמבר 1909 – 31 בדצמבר 1985) היה פעיל ציוני ועיתונאי, יו"ר ברית הציונים הרוויזיוניסטים, חבר הנהלת הסוכנות היהודית, ראש עליית הנוער (1978-1968) וסגן נשיא פיצ'ה העולמית.
ביוגרפיה.
רקע משפחתי וילדות.
יוסף יהודה גור אריה לב קלארמן (על שם יהודה אריה ליב אלתר, האדמו"ר השלישי של חסידות גור שמשפחתו נמנתה עם חסידיה
) נולד בבוסקו-זדרוי, פולין, לשמואל אליעזר קלארמן ולבלה רבקה לבית ווינציגסטר.
הוא היה הצעיר מבין 16 אחים ואחיות, בן למשפחה דתית אמידה ומשכילה; (אביו, תלמיד חכם, היה סוחר נודד, שהיה מוכר את מרכולתו במהלך השנה וחוזר לביתו בתקופת החגים). אחיו, אלתר קלארמן,
היה במשך עשרות שנים מזכירו של יצחק גרינבוים,
ממנהלי הלשכה הראשית של הקרן הקיימת לישראל בפולין ובכיר בקרן היסוד בישראל.
יוסף קלארמן הוא בוגר סמינר למורים.
התנועה הרוויזיוניסטית.
יוסף קלארמן היה פעיל בנעוריו בתנועת השומר הצעיר, אך במהרה עבר לציונות הרוויזיוניסטית. משנת 1926 היה ממארגניה ומארגני תנועת בית"ר בפולין.
ב-1934 נבחר להנהגת התנועה בפולין ושימש כמזכירה הכללי
וכממלא מקום יושב הראש שלה עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.
היה סגן יו"ר העורך הראשי של "אונזער וועלט", השבועון ביידיש של הציונות הרוויזיוניסטית שראה אור בוורשה.
קלארמן היה תלמידו ועוזרו של זאב ז'בוטינסקי והרבה לנאום בערים ועיירות ברחבי פולין. משזַ'בּוֹטִינסקי ארגן את ההסתדרות הציונית החדשה והכין את כנס היסוד שלה בווינה ב-1935, הוא הטיל על קלארמן את המשימה למשוך להסתדרות ציבור ציוני דתי רב ככל האפשר.
בשנים 1934–1935 ביקר בארץ ישראל כשליחו של זַ'בּוֹטִינסקי אצל הרב קוק, הרב הראשי האשכנזי הראשון בארץ ישראל וכנציגו לוועידה של הסתדרות העובדים הלאומית.
הוא היה ציר בקונגרס הציוני העולמי ה-17 בבזל ב-1931 וה-18 בפראג ב-1933.
ועד ההצלה.
ב-1940 עלה לארץ ישראל ונבחר כיו"ר הוועד העליון של ההסתדרות הציונית החדשה.
בינואר 1943 קלארמן נבחר לאחד מ-2 הנציגים הרוויזיוניסטים מתוך 12 הנציגים בנשיאות ועד ההצלה של הסוכנות היהודית בראשות יצחק גרינבוים.
באוגוסט 1943 הגיע לקושטא מטעם ועד ההצלה שם פעל במשך כשנה בשיתוף עם יתר השליחים מטעם הוועד
(שמנו בסוף 1943 14 במספר), בפעולות הצלה מארצות אירופה, בעיקר מחבל הבלקן.
בולגריה.
לאחר נסיגת הורמאכט מהבלקן בשלהי 1944, כניסת הצבא האדום לבולגריה וחילופי השלטון בה, הגיע קלארמן לסופיה בירתה כעיתונאי של סוכנות הידיעות JTA לונדון-ניו יורק ושהה בה כשבועיים. הוא נפגש עם ראשי השלטון וקיבל משר ההסברה קאראשוב הצהרת תמיכה בהקמת מדינה ליהודים והבטחה להתיר את עלייתם של היהודים לישראל, הבטחה שקוימה. בסופיה היה העיתונאי הראשון מארצות המערב שריאיין את סגן שר החוץ הסובייטי אנדריי וישינסקי.
הוא הקים שידור עברי ברדיו סופיה, ממנו שידר לראשונה בעת ביקורו.
רומניה.
באוקטובר 1944 קלארמן הגיע לבוקרשט.
תפקידו הרשמי היה כתב סוכנות הידיעות JTA
והעיתון המשקיף בבלקנים.
בבוקַרשט פעל המוסד לעלייה ב' אולם קלארמן, היה הדמות המרכזית מאחורי הקלעים, אף על פי שהשתייך לתנועה הרוויזיוניסטית האופוזיציונית.
אהוד אבריאל הגדירו כ'"שר החוץ" של המשלחת שלנו לקהילה היהודית הגדולה של רומניה.