בין השנים 1846–1847, ובשנת 1849, כיהן אליסון כחבר בית הנבחרים של פנסילבניה.
בשנת 1850, אליסון נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית, אך ב-1852 לא היה מועמד. בשנת 1854, הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך בשנת 1856, החליט שלא להתמודד.
לאחר שפרש מבית הנבחרים ומהמפלגה הוויגית, החל לעבוד במפלגה הרפובליקנית.
ב-3 באפריל 1869 מונה אליסון לרשם האוצר במחלקת האוצר של ארצות הברית, תפקיד אותו מילא עד מותו. אליסון נפטר בשנת 1878, ונקבר בעיר הולדתו.
ניקולא צ'אושסקו
קלצ'ה
קלצ'ה (בהונגרית: Kölcse) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קלצ'ה עלתה משמעותית במפנה המאה ה-21, מ-1,460 תושבים בשנת 1990 עד 1,402 תושבים בשנת 2020.
הכפר והאזור הסובב לכפר מיושבים לסירוגין החל מהמאה ה-14.
יהודי קלצ'ה.
יהודים חיו בקלצ'ה בתקופות זמן שונות ובמקום קיים בסמוך לבית הקברות הכללי בית קברות יהודי ובו מצבות רבות, רובן די מוזנחות.
באפריל 1944 גורשו לכפר יהודים מפילשד ומסטמארצ'קה, משם גורשו כל היהודים לגטו במאטסלקה והוחזקו במקום בתנאים קשים יחד עם 17,000 יהודי המחוז. במאי 1944 גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אוונטין
אוונטן
אקסמל דויטשלנד
אקסמל דויטשלנד (בגרמנית: XMal Deutschland), הייתה להקת רוק גותי וגל חדש מהמבורג, גרמניה. הלהקה פעלה בין השנים 1980 ל -1990 ובתחילתה הורכבה כמעט כולה מנשים. אף על פי שרוב שירי הלהקה נכתבו בגרמנית הלהקה הצליחה יותר דווקא מחוץ לגרמניה ובעיקר באיים הבריטים.
הקמה.
אקסמל דויטשלנד הוקמה בשנת 1980 על ידי אניה הובה (שירה), מנואלה ריקרס (גיטרה), פיונה סנגסטר (קלידים), ריטה סימונסן (גיטרה בס) וקארו (קרולינה) מיי (תופים).
הסינגל הראשון שלהם, "Schwarze Welt" (עולם שחור), יצא כעבור שנה בלייבל ZickZack של אלפרד הילסברג. בתקופה זו הוחלפה ריטה סימונסן על ידי וולפגנג אלרברוק. בשנת 1982 הוציאה הלהקה את הסינגל "Incubus Succubus".
בעוד שהקהל הגרמני היה פחות פתוח ללהקה בהתחלה, מסע ההופעות בבריטניה בו חיממה הלהקה את ההרכב הסקוטי קוקטו טווינס הובילה לחוזה הקלטות עם הלייבל העצמאי 4AD. אלבום הבכורה שלהם, Fetisch (פ'טיש) והסינגלים "Qual" (סבל) ו"אינקובוס סוקובוס II" יצאו בשנת 1983 ועשו רושם על סצנת האינדי בבריטניה, אף על פי שהלהקה שרוב שירי הלהקה היו בגרמנית.
אחרי הסינגל "Reigen" והאלבום "Tocsin" (רעל) שיצאו לאור בשנת 1984 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עולמי בשנת 1985.
"Tocsin" הגיע למקום 86 במצעד האלבומים בבריטניה.ה- EP ברצף היה למעשה מהדורה מחודשת של שדרן הרדיו ג'ון פיל, שהוקלט במקור ב־30 באפריל 1985, ושודר ב־13 במאי 1985. הלהקה הייתה מופע פותח של להקת החונקים בקונצרט בוומבלי ארנה, לונדון, כמו גם בכל סיבוב ההופעות שלהם בבריטניה.
אלבום ההמשך "Viva" הוקלט בהמבורג ויצא בשנת 1987 אך גרר גל עזיבות מהלהקה, שלאחריו הפך המפיק הנרי סטארוסט לקלידן וקורט קרס למתופף.
ב-1989 יצא האלבום Devils\, לראשונה עם טקסטים באנגלית וממנו יצאו לרדיו הסינגלים "Dreamhouse" ו- "I'll Be Near You". בנוסף לשירה באנגלית, צליל הלהקה התמתן מעט.
הלהקה הופיעה כמה הופעות חיות בשנת 1990 לפני שהתפרקה בסופו של דבר באותה שנה. הסולנית אניה הובה החלה לעסוק באמנות פלסטית ויצירותיה הוצגו במספר תערוכות.
נמל התעופה חרברובו
נמל התעופה הבינלאומי חרברובו (ברוסית: Международный аэропорт Храброво) הוא נמל תעופה בינלאומי של מחוז קלינינגרד, רוסיה.
היסטוריה.
נמל התעופה ממוקם 20 ק"מ צפונית מזרחית למרכז קלינינגרד. הקיבולת המרבית של שדה התעופה היא 1,250 נוסעים בשעה.
זהו שדה תעופה משותף - בנוסף לתעופה אזרחית, הוא משמש את תעופת משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית, המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית והמשמר הלאומי של רוסיה.
ויוה מריה!
ויוה מריה! (!Viva Maria) הוא סרט הרפתקאות צרפתי משנת 1967, בבימויו של לואי מאל, עם בריז'יט בארדו וז'אן מורו בתפקידים ראשיים.
התסריט נכתב על ידי לואי מאל וז'אן-קלוד קרייר והוא מתאר שתי בחורות בשם מריה שמחוללות מהפכה בארץ במרכז אמריקה בתחילת המאה ה-20.
ז'אן מורו זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר.
בריז'יט בארדו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר.
תקציר העלילה.
מריה מהוני פיצג'רלד (בריז'יט בארדו) היא בתו של אנרכיסט אירי. כבר מגיל צעיר היא מצטרפת אליו לפיצוצי מטרות בריטיות ברחבי אירופה. בשנת 1907 הם מפוצצים גשר במדינת סן מיגואל במרכז אמריקה אך אביה נהרג באש חיילים והיא מצליחה להימלט ולהגיע ללהקת קרקס נודד של רודולפו הגדול (רודולפו ברוק).
שם היא פוגשת במריה (ז'אן מורו), זמרת ורקדנית שבת הזוג שלה התאבדה בגלל אהבה נכזבת והיא משכנעת את מריה האירית להצטרף אליה.
שתי המריות מופיעות בקטעי שירה, ריקוד ובעיקר בסטריפטיז ומשלהבות את הגברים הספרדים המיוחמים המשלמים בעד הכניסה גם בתרנגולות..
סאן מיגואל נשלטת בידי דיקטטור (חוסה אספינוסה)ולידו העריץ העשיר, האכזר והמושחת רודריגז (קרלוס לופז מוקטזומה). רודריגז מדכא את האיכרים המסכנים המשועבדים לו. הוא גר באחוזה מפוארת ובה יש גם חשמל המופעל על ידי סיבוב של גלגל גדול על ידי האיכרים המסכנים. כשהם מסובבים לאט, אור החשמל מתעמעם וחוזר לנורמלי לאחר שהוא יורה לעברם והם מחישים את הגלגל.
אנשיו של רודריגז תוקפים את האיכרים שהכריזו מרד בראשות פלורס (ג'ורג' המילטון). הם קושרים את פלורס למוט עץ ומובילים אותו לאחוזת רודריגז בכוונה להוציאו להורג. בדרך הם תוקפים ושובים את אנשי הקרקס ובהם שתי המריות שרודריגז חושק בהן.
מריה (ז'אן מורו) מתאהבת בפלורס. בלילה מצליחים אנשי הקרקס להשתלט על השומרים ומשחררים את כולם כאשר שתי המריות מפעילות מקלע ויקרס נגד חייליו של רודריגז וקוצרות בהם. פלורס נפצע קשה מיריה של רודריגז, מובל לכפר ומת שם. מריה מצליחה להלהיב את הכפריים והם אוספים נשק ומתחילים מרד נגד רודריגז והדיקטטור.
מריה האירית מפוצצת מתקנים של הדיקטטור. רכבת עמוסה בחיילים וכלי נשק נתקלת במכשול שעשוי מנחיל דבורים. הדבורים עטות על החיילים שבורחים לנהר ואז משתלטים המורדים על הרכבת.
הכומר הראשי (פרנסיסקו רגורה) שהוא בן בריתו של הדיקטטור נפגש עם המריות ומסיח את דעתן ובאותה שעה חוטפים אותן הכמרים שלו, מביאים אותם לאחוזת רודריגז מנסים לענות אותם במכשירי האינקוויזיציה שאינם פועלים ומתכוונים להוציאן להורג. ברגע האחרון מסתערים המורדים בקריאות מריה מריה, מצילים אותם ומחסלים את רודריגז ואנשיו.
ג'יימס אליסון (פוליטיקאי)
ג'יימס אליסון (באנגלית: James Allison; 4 באוקטובר 1772 - 17 ביוני 1854) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של מדינת פנסילבניה. אביו של ג'ון אליסון.
ביוגרפיה.
אליסון נולד סמוך לעיר אלקטון שבמרילנד, בשנת 1772. בשנת 1774, עבר עם הוריו למחוז וושינגטון שבפנסילבניה. באוניברסיטה, למד משפטים, ובשנת 1796, התקבל למשרד עורכי דין והחל לעבוד במחוז וושינגטון.
בשנת 1803, עבר להתגורר במחוז ביבר.
בין השנים 1803–1809, שימש אליסון כעורך דין בנושא תביעות במחוז מגוריו, מחוז ביבר.
אליסון נבחר לקונגרס ה-18 של ארצות הברית, ולאחר מכן גם לקונגרס ה-19, מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. אליסון התפטר מהקונגרס ב-26 באוגוסט 1825, וחזר לעבוד בתור עורך דין עד שנת 1848, אז יצא לפנסיה.
אליסון נפטר במחוז מגוריו, מחוז ביבר, בשנת 1854, ונקבר בבית העלמין בעירו.
מורטימר דורמר לגט
מורטימר דורמר לגט ( 19 באפריל 1821 – 6 בינואר 1896) היה עורך-דין, מנהל בית ספר, פרופסור וגנרל בצבא האיחוד בזמן מלחמת האזרחים האמריקאית.
ביוגרפיה.
לגט נולד ב-19 באפריל 1821 באית'קה, ניו יורק. בגיל 15 עברה משפחתו למחוז גאוגה (geauga), אוהיו. לאחר שעזר לאביו להקים חווה במדבר, למד לגט רפואה ולאחר מכן את משפטים. בסופו של דבר הקים פרקטיקה פרטית באקרון, אוהיו.
כדי לעזור להשלים את הכנסותיו מהפרקטיקה המשפטית שלו, לימד לגט בבית ספר בוורן, אוהיו. שם הוא עזר לבסס את היסודות של מה שאנו מכירים בימינו בשם "מערכת החינוך היסודי". בשנת 1855 שימש בתפקיד פרופסור לנושא כתיבת "כתבי טענות" ופרקטיקה במכללת אוהיו למשפטים. הוא כיהן בתפקיד עד 1858. בשנת 1858 התמנה למפקח על בתי ספר בזנסוויל, אוהיו.
מלחמת האזרחים.
עם פרץ מלחמת האזרחים האמריקנית, הצטרף לגט לצבא האיחוד, ושירת תחילה בצוותו של חברו האלוף ג'ורג' ב. מקללן בויריג'ניה המערבית. לגט עזר להקים את חיל הרגלים המתנדב ה-78 של אוהיו ומונה להיות קולונל ביחידה. הוא הוביל את היחידה בכמה קרבות מלחמת האזרחים, ביניהם קרב פורט דונלסון, קרב שילה, ובמצור על קורינת'.
בשנת 1862 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ביחידת המתנדבים והשתתף בקמפיין ויקסבורג. במהלך המערכה הוא נפצע ונאלץ להתפנות לצורך החלמה.. כשחזר קיבל פיקוד על הדיוויזיה השלישית של חיל ה-XVII במהלך המערכה באטלנטה ו"הצעדה אל הים" של גנרל ויליאם שרמן. הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ביחידה בשנת 1864 וקיבל את הפיקוד בהמשך אותה שנה.
קריירה לאחר המלחמה.