משחקי היחלצות מחדר נעול הפכו לפופולריים באירופה, ארצות הברית, יפן, טאייוון וסין. כל משחק משלב אלמנטים מקומיים ומציג תפאורה שונה וסיפור רקע שונה.
חדרי בריחה בישראל.
חדרי הבריחה הראשונים בישראל החלו לצוץ בשנת 2015 והיו דלי תקציב ומדור ראשון (ללא אלקטרוניקה, מבוססי מנעולים מכניים). עם צבירת הפופולריות והתרחבות קהל המעריצים בענף, חלה תנופה והושקעו תקציבים גדולים בפיתוח חדרים מדור שני, שלישי ורביעי שכוללים בין היתר תפאורה מרהיבה, אלקטרוניקה משוכללת, אפקטים מורכבים, חידות מקוריות, ריבוי חללים ונושאי סיפור ייחודיים להעצמת האווירה. חלק מהחדרים אף כוללים שחקני תיאטרון מקצועיים שיוצרים אינטראקציה עם המשתתפים ומהווים חלק חשוב בהתקדמות העלילה ופתירת החידות.
בישראל היו קיימים בין 350 ל-400 חדרי בריחה בתקופת שיא הפריחה של הענף, אולם, עקב התפרצות נגיף הקורונה, הסגרים שבאו בעקבותיו וההגבלות לאחר מכן, ספג הענף בארץ פגיעה כלכלית קשה וחדרים רבים נסגרו. נכון לקיץ 2022, פועלים בישראל בסביבות 220 חדרי בריחה.
במאי 2017, בערוץ Yes Kidz עלה שעשועון טלוויזיה בשם אסקייפ שבו מתחרים בני נוער על אליפות חדרי הבריחה בישראל.
כנס חדרי הבריחה הראשון בישראל.
ב-5 במרץ 2017 נערך בישראל לראשונה כנס חדרי הבריחה הראשון בישראל. הכנס התקיים בבית ציוני אמריקה בת"א. מאות אנשים לקחו חלק בכנס שיועד לחובבי חדרי בריחה (אסקייפרים), בעלי חדרי בריחה, בעלי מקצוע בתחום ומתעניינים. בכנס הועברו הרצאות מפי דמויות מובילות בתחום, במגוון תחומים: החל מסוד הקסם של חדרי בריחה, דרך שימושיו בצה"ל ומערכת החינוך ועד לחידושים והדור הבא של חדרי הבריחה. תוכני הכנס והמצגות זמינים לצפייה ברשת. בתום הכנס הוכרזו חדרי הבריחה הטובים בישראל. במגוון קטגוריות על בסיס הצבעות של אלפי גולשים.
סוגים שונים של חדרי בריחה.
בישראל קיימים סוגים שונים של חדרי בריחה. ישנם ארבעה סוגים של חדרי בריחה:
בנוסף קיימים חדרים עם מאפיין בולט שמשפיע על כל אופי החדר:
חדרי בריחה עד הבית בישראל.
חדרי בריחה עד הבית הם קופסאות שמגיעות עד לבית השחקן ושם קבוצת שחקנים מפענחת את החידות שנמצאות בתוך הקופסה. המונח קופסה הוא מעט מטעה כי מדובר בכל צורה של כלי שבעלי החדרים יכולים לחשוב עליהם: תיקים, קופסאות, כספות ועוד.
חדרי הבריחה עד הבית מתחלקים ל-5 סוגים:
מר הולמס
מר הולמס (באנגלית: Mr. Holmes) הוא סרט דרמת פשע בהפקת משותפת של בריטניה וארצות הברית שייצא לאקרנים בשנת 2015 בבימויו של ביל קונדון והוא עיבוד לספרו מ-2005 של מיץ' קאלין, "A Slight Trick of the Mind". בסרט מככב סר איאן מקלן כשרלוק הולמס ולורה ליני כאם הבית הגברת מונרו. צילומי הסרט החלו ב-5 ביולי 2014 בלונדון והוא הוקרן לראשונה ב-7 בפברואר 2015 במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
תקציר עלילת הסרט.
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1947 כאשר שרלוק הולמס הוא כעת זקן בגמלאות בן 93, החי בחווה בססקס עם בעלת הבית הגברת מונרו ובנה הצעיר רוג'ר. בהביטו אחורה על חייו שרלוק מתרפק על מקרה שלא נפתר בו מעורבת אישה יפהפייה.
הפקה.
בספטמבר 2013 הוכרז כי הספר "A Slight Trick of the Mind" של מיץ' קאלין יעובד לסרט קולנוע בכיכובו של איאן מקלן כשרלוק הולמס, ביל קונדון נשכר כבמאי. במאי 2014 לוהקה לורה ליני לתפקיד בסרט וביולי, לאחר ליהוקים נוספים, החלו צילומי הסרט. בספטמבר 2014 Miramax רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית.
הצילומים החלו ביולי 2014 ונמשכו שבעה שבועות וכללו גם צילום במקומות כלונדון וחופי דרום אנגליה.
זאנטי
גארט פיצג'רלד
גארט פיצג'רלד (באנגלית: Garret Fitzgerald, באירית: Gearóid Mac Gearailt ; 26 בפברואר 1926 – 19 במאי 2011) היה מדינאי אירי שכיהן פעמיים כטישך (ראש ממשלת אירלנד) מיולי 1981 ועד פברואר 1982 ושוב מדצמבר 1982 ועד מרץ 1987. פיצג'רלד נבחר לבית העליון, הסנאט האירי ב-1965 ולאחר מכן לבית התחתון, הדאל אירן ב-1969 מטעם מפלגת פינה גייל. הוא כיהן כשר החוץ משנת 1973 ועד 1977 והיה מנהיג מפלגתו משנת 1977 ועד 1987.
פיצג'רלד היה בנו של דזמונד פיצג'רלד, שר החוץ הראשון של מדינת אירלנד החופשית לאחר קבלת העצמאות ב-1922. תפקידו האחרון עד ליום מותו היה נשיא המכון ליחסים בינלאומיים ואירופאים (Institute of International and European Affairs). כמו כן, עד ליום מותו היה לו טור קבוע בעיתון The Irish Times והוא היה מופיע לעיתים בתוכניות טלוויזיה.
ראשית חייו.
גארט פיצג'רלד נולד בדבלין למשפחה שהייתה פעילה מאוד בתחום הפוליטי. אמו, מייבל מק'קונל, עבדה אצל תת-השר לענייני אירלנד, ג'יימס מקמהון. היא עסקה בפיענוח ההודעות שהיו מגיעות מלונדון לדבלין כשהן מוצפנות ובאין רואים הייתה מעבירה את תוכנם גם לפעילי הצבא האירי הרפובליקני והשין פיין. אחד האנשים שאליו הייתה מעבירה את הידיעות היה אביו של גארט, דזמונד פיצג'רלד, שנולד וגדל בלונדון. דזמונד פיצג'רלד היה שר החוץ של מדינת אירלנד החופשית בעת שבנו נולד. סבו של גארט פיצג'רלד היגר לאנגליה כפועל ממחוז טיפררי, הצטרף למתנדבים האירים ב-1914 והשתתף במרידת חג הפסחא ב-1916. דזמונד פיצג'רלד היה פעיל בשין פיין במהלך מלחמת העצמאות האירית והיה אחד ממייסדי "חברת הגלים" (Cumann na nGaedheal). מפלגה זו הוקמה כדי להוות תמיכה לאמנה האנגלו אירית של 1921, שבעקבותיה הוקמה מדינת אירלנד החופשית.
אף על פי שהוא ניצב בצד שתמך באמנה בתוך אירלנד המפולגת, נותר דזמונד פיצג'רלד מיודד עם רפובליקנים שהתנגדו לאמנה, כמו שון מק'אנטה מבלפסט, שלימים היה שר בממשלתו של איימון דה ואלירה וחותנו של קונור קרוס או'בריאן. בין באי הבית של משפחת פיצג'רלד היו גם משפחותיהם של פוליטיקאים אירים רבים. מייבל, אמו של גארט, הייתה לאומנית ורפובליקנית אף על פי שמשפחתה הייתה ממוצא פרוטסטנטי מצפון אירלנד. בנה יתאר לימים את משנתו הפוליטית כמזיגה של הפלורליזם הפרוטסטנטי של משפחת אמו עם המסורת הקתולית של משפחת אביו שמוצאה היה מדרום אירלנד.
גארט פיצג'רלד התחנך בבית ספר ישועי בדבלין ולמד באוניברסיטת דבלין, שם סיים את התואר הראשון שלו ב-1946 ומאוחר יותר שב לשם כדי להשלים את תואר הדוקטור שלו ב-1968. הוא גילה עניין רב בפוליטיקה של מלחמת האזרחים בספרד ושל מלחמת העולם השנייה. בין חבריו לספסל הלימודים באוניברסיטה היה צ'ארלס הוהי שדרכו הכיר פיצג'רלד את גואן או'פארל, בתו של קצין בצבא הבריטי, שאותה הוא נשא לאישה ב-1947. לזוג נולדו ארבעה ילדים.
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה ב-1947, החל פיצג'רלד לעבוד באייר לינגוס, חברת התעופה הלאומית של אירלנד ונהייה לבר סמכא בתחום התכנון האסטרטגי הכלכלי של התחבורה. בתקופה זו הוא כתב מאמרים רבים לעיתון, היה הכתב באירלנד של האקונומיסט וכתב מאמרים בנושאי כלכלה בעיתון The Irish Times. הוא המשיך לעבוד באייר לינגוס עד ל-1959. לאחר שפרסם מחקר על כלכלת התעשייה האירית בטריניטי קולג' שבדבלין, הוא נהייה למרצה לכלכלה באוניברסיטת דבלין. פיצג'רלד הוסמך כעורך דין והוא דיבר צרפתית באופן שוטף.
ראשית הקריירה הפוליטית.
גארט פיצג'רלד היה להוט להיכנס לפוליטיקה והוא קיבל הצעות מכמה מחברי פיאנה פול, כולל צ'ארלס הוהי ומייקל ייטס, להצטרף למפלגה. בסופו של דבר, כניסתו של פיצג'רלד לפוליטיקה הייתה למפלגת פינה גייל. הוא זיהה את עצמו עם האגף הליברלי של המפלגה, שהתלכד סביב "תוכנית החברה הצודקת" (Just Society) שנכתבה על ידי דקלן קוסטלו. ב-1965 נבחר פיצג'רלד לסנאט (הבית העליון של הפרלמנט האירי) מטעם הפנל התעשייתי מסחרי (אחד הגופים שבוחרים את חברי הסנאט) ועד מהרה בנה את הפרופיל הפוליטי שלו. הוא נבחר לבית התחתון (הדאל) בבחירות של 1969 מטעם מחוז הבחירה של דרום-מזרח דבלין, ובאותה שנה הוא הגיש את עבודת הדוקטורט שלו שמאוחר יותר פורסמה בשם "תכנון באירלנד". עד מהרה הוא נעשה דמות חשובה בסיעת המפלגה בפרלמנט ורעיונותיו הליברליים היוו משקל נגד למנהיגה השמרן של המפלגה, ליאם קוסגרייב. הבדלים בגישה הפוליטית ושאיפתו של פיצג'רלד להיות מנהיג המפלגה, גרמו למתחים בין השניים. בנאומו לפני ועידת המפלגה בקורק ב-1972, התייחס קוסגרייב לאלה שיש להוציא מהמפלגה ונראה היה שבדבריו אלה הוא תקף את פיצג'רלד שניסה לרשת את מקומו כמנהיג.
שר החוץ.
לאחר הבחירות של 1973 עלתה מפלגת פינה גייל לשלטון יחד עם מפלגת הלייבור כשליאם קוסגרייב מכהן בה כראש ממשלה. פיצג'רלד קיווה שהוא יקבל את תפקיד שר האוצר, במיוחד לאחר שבמהלך מערכת הבחירות הייתה לו הופעה טובה בעימות מול שר האוצר הקודם, ג'ורג' קולי. בכל אופן, משרת שר האוצר ניתנה לריצ'י ראיין ופיצג'רלד מונה להיות שר החוץ. זו הייתה סגירת מעגל, שכן, אביו של פיצג'רלד כיהן בתפקיד זה בממשלה בראשותו של אביו של ליאם קוסגרייב, ויליאם תומאס קוסגרייב, חמישים שנה קודם לכן. למינוי זה הייתה השפעה חזקה על הקריירה של פיצג'רלד ועל עתידה של מפלגת פינה גייל. קוסגרייב היה חשדן בנוגע לדעותיו הליברליות של פיצג'רלד והאמין שהוא מתכנן להתמנות כמנהיג המפלגה. במהלך תקופת כהונתו כשר החוץ, התפתחה מערכת יחסים טובה בין השניים וכל המתחים שהיו ביניהם נמוגו.