בבריטניה האלבום הגיע לראשונה למקום ה-16, והגיע למעמד זהב תוך 4 ימים בלבד. ב-15 באוקטובר 2010 האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה במדינה (+600,000 עותקים). ב-24 בינואר 2010 האלבום הגיע למקום ה-30 במצעד, ובשבוע שלאחר מכן עלה למקום ה-27. ב-21 בפברואר הגיע האלבום למקום ה-26, ושבוע לאחר מכן טיפס למיקום הבכורה שלו. ב-7 במרץ 2010 האלבום הגיע למקום התשיעי, בשבוע ה-15. באותו זמן האלבום הגיע למקום השני במצעדי אלבומי ה-R&amp;B במדינה. האלבום נהיה לאלבום של ריהאנה שנמכר הכי מהר בבריטניה, כאשר הגיע לפלטינה חודשיים לאחר יציאתו. ב-26 ביוני 2011 מכירות האלבום הסתיימו במדינה עם 656,527 עותקים.
אף על פי שדורג רק במקום ה-15 באוסטרליה, האלבום הגיע למעמד זהב בשבוע השני שלו במצעד. באוגוסט האלבום הגיע למעמד פלטינה (70,000+ עותקים). עם שחרורו של "Rude Boy", האלבום הגיע למקום ה-3 ב-7 במרץ 2010. בפולין האלבום הגיע למקום ה-5, והגיע למעמד זהב עם מכירות של 20,000 עותקים בחודש אחד בלבד. בשוודיה האלבום הגיע למיקום שיא 9 ב-29 בינואר 2010. בניו זילנד האלבום הגיע לראשונה למקום ה-15, ובפינלנד האלבום הגיע לראשונה למקום ה-28, ובשיאו למקום ה-15. ב-10 באפריל האלבום עלה מהמקום ה-59 למקום ה-18 במצעד ההולנדי. ביוני 2010 האלבום נכנס מחדש למצעד האלבומים היווני למקום ה-6. בנוסף לכך לקידום האלבום יצא לאור אלבום הרמיקסים: Rated R: Remixed, במאי 2010. האלבום הצליח להגיע למקום ה-158 בבילבורד, ולמקום ה-6 במצעד הדאנס/אלקטרוניקה. בקנדה האלבום הגיע למקום ה-84, ובכך ניהיה לאלבום הרמיקסים הראשון של הזמרת שהופיע במצעד זה. ביוני 2010 הופיע לראשונה האלבום במקום ה-11 ביוון. מכירות האלבום הסתיימו שנה לאחר יציאתו בנובמבר 2010, והסתכמו ב-3.2 מיליון עותקים בעולם.
ביקורות.
האלבום זכה באופן כללי לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. האתר Metacritic, אשר נותן ניקוד לאלבומים בהתבסס על 21 ביקורות שונות, נתן לאלבום ציון של 75 נקודות מתוך 100. אן פוטון מ"טיימס", ראה את האלבום כהאלבום הטוב ביותר של ריהאנה, וג'ודי רוזן מ"רולינג סטון", כינתה את האלבום כאחד מאלבומי הפופ הכי טובים של השנה. אנדי קלמן מ"אולמיוזיק", כינה את האלבום כ"מוגזם", אבל "משכנע" באופן שבו ריהאנה שרה "גבולות בלתי נשכחים כוחניים רבים". גרג קוט מ"שיקגו טריביון", כינה את האלבום "כרב עוצמה ומרגש אומנותית" "ושריהאנה אישית מרמזת שיש לה הזנה יצירתית יותר מאשר באלבומיה הקודמים". ג'ון פרלס מ"ניו יורק טיימס" אמר "שאף על פי שהנושא האישי של האלבום הוא אמיץ, זה לא יפגע ביצירתיות שלה".
אן פאוורס מ"לוס אנג'לס טיים", כינתה את האלבום: "דיוקן מורכב ומרתק, שמכיל מגוון רגשות של אישה שעברה התעללות". אלכס מקפירסון מ"עובדה" אמר שמלבד המוזיקה המעניינת שלה, האלבום חשוב לאיך שריהאנה "תפסה חזרה את השליטה על סיפורה הציבורי, במהלך גיל הכיף הנוכחי שלנו". שרה רודמן מ"הבוסטון גלוב" שיבחה את האלבום, וכינתה אותו "כמבט קצר על שתי התפתחויות של ריהאנה כאמנית ונקודת המפגש של תרבות צהובונים ואומנות הפופ." רוברט קריסטגו מ-"MSN Music", נתן לאלבום ציון של 2 כוכבים, וציין: "צרכני מאמץ חביבים קשובים לחזון האסתטי, פרט מכריע שלה שעשוי גם לגרום הנאה", אך נתן ביקורת שלילית לשירים "Hard" ו-"Rude Boy".
בביקורות המעורבות שון פניסי מ"ספין" הרגיש שהאלבום לא מתאים לעוצמות המבוססות של ריהאנה ומצא את הקול שלה שטוח מדי וחסר הבעה כדי להעביר את הכעס של השירים. ריאן דומבל מ-קלשון מדיה כתב: "האמנותי שהשאיפות שלה הן כיום גבוהות יותר מהיכולות שלה". מיכאלאנג'לו מטוס של מ"מועדון AV" כתב שהמוזיקה נפוחה לעומת המילים שלה שבאופן שלילי הם "קטעים מתוך מפגש טיפולי". אלקסיס פטרידיס, כותבת בגרדיאן, מתחה ביקורת על רמיזותיו לתקיפתו של כריס בראון שלה ואמר שהאלבום לא מציע שום דבר מעבר "האינטרס של הציבור התאוותן בחיים הפרטיים שלה". רוב הרוילה מ-"וילג' וויס" מצא את הסאבטקסט שלא בנוח וציין כי רגעי השיא של האלבום, "מרגשים שהם, עלולים לגרום לך להרגיש אפילו יותר גרועים, יותר מהנקודות השפלות".
שבחים.
האלבום נכלל במקום השלישי ברשימת "עשרת האלבומים הטובים ביותר על ידי מבקרים בשנת 2009". ברשימת סוף השנה של מהאלבומים הטובים ביותר, לאה גרינבלט מ"בידור השבועי" כינתה את האלבום כהאלבום הפופ הטוב ביותר של השנה. גרג קוט מ"שיקגו טריביון" דירג אלבום זה מספר שמונה ברשימה של האלבומים הכי טובים שלו לשנת 2009.
תמרון תעופתי
תמרון תעופתי הוא תמרון של מטוס קרב שנועד להביא אותו לעמדת שליטה או חמיקה מול מטוס קרב עוין או של מטוס קל שנבנה במיוחד למטרות פעלולים ותצוגות אוויריות.
תמרונים אלו באים לביטוי הן בחלק ההתקפי והן בחלק ההגנתי של קרב אווירי ולחלופין, בתצוגות אוויריות ותחרויות טיסה ופעלולים.
הקוברה של פוגצ'וב.
הקוברה של פוגצ'וב הוא תמרון טיסה העושה שימוש בתמרוניות־על לאחר הזדקרות. התמרון מהווה הדגמה של שליטה במאזנות יציבות בזווית התקפה גבוהה ויכולת תאימות גבוהה של המנוע וכונסי האוויר של המטוס עצמו. התמרון מאפשר פניות מהירות מאוד שיכולות לגרום להתקפה להיכשל, או להביא את הטייס לתנוחה בה הוא יכול לתקוף בעצמו. הקוברה נחשב אחד התמרונים הקשים והדרמטיים ביותר המבוצעים במפגנים אוויריים בעולם. לא כל מטוס מסוגל לבצע אותו. התמרון קרוי על שמו של ויקטור פוגצ'וב (Ви́ктор Пугачёв), טייס ניסוי של מטוסי סוחוי.
האנציקלופדיה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל
Timeo Danaos et dona ferentes
Timeo Danaos et dona ferentes (בעברית, בתרגום יהושע פרידמן: יָרֵאתִי דַנָּאִים, גַּם שַׁי אִם יַגִּישׁוּ) הוא פתגם לטיני, המתייחס להבעת אי-ביטחון וחשדנות במתנות או מחוות מצד אויב, מתוך הנחה שאלו מסווים כוונות זדון.
מקור הפתגם בפואמה האפית "אינאיס" לורגיליוס, בספר השני. כאשר הטרויאנים יוצאים מחומות עירם ומוצאים את הסוס הטרויאני, הם סבורים שניצחו את כוחות היוונים במלחמה, ואלו נסוגו לבתיהם מעבר לים. פסל סוס העץ נראה בעיניהם כמנחה לאלה מינרווה, כדי להבטיח שיבה בטוחה לצי.
בין הטרויאנים מתנהל ויכוח אם יש להכניס את סוס העץ לעירם. הכהן לאוקואון מזהיר אותם מלעשות כן, ומספר על חשדו שהסוס הוא תכסיס יווני. הוא חותם את דבריו באמרה "Timeo Danaos et dona ferentes". מיד לאחר מכן, שני נחשי ענק חונקים את לאוקואון ושני בניו. הטרויאנים מפרשים את הרג לאוקואון כסימן לכך שהאלה מינרווה התכעסה על דבריו, ולכן דחו את עצת הכהן והכניסו את הסוס לעירם. בהמשך התאמתו חששותיו של לאוקואון: הסוס הכיל חיילים שפתחו את שערי העיר בלילה, ואפשרו לצבא היווני, שספינותיו שבו, להחריב את טרויה.
יש המצטטים את פסוקו של המשורר ורגיליוס בנוסחו המלא: "Quidquid id est timeo Danaos et dona ferentes", שפירושו: "יהיה (סוס זה) אשר יהיה, אני חושש מן היוונים גם כאשר הם מביאים מתנות".
התמערבות
התמערבות היא כינוי לתהליך של אימוץ (חלקי או שלם) של תרבות המערב בתחומים שונים החל מתעשייה וטכנולוגיה ועד למשפט ופילוסופיה. במאות האחרונות מואץ תהליך זה. תהליך זה נוצר על רקע "חיכוך" תרבותי (סרטים, ספרים, מוזיקה או תרבות צריכה) או פיזי (כיבוש או קולוניאליזם).
הקולוניאליזם הביא עמו זוועות מקומיות ויצר רגשות קיפוח וזעם כלפי העולם המערבי, אך גם התקדמות מנטלית, חינוכית וטכנולוגית.
לאחר שהסתיים הכיבוש הפיזי של מדינות אירופה נחשף העולם לדומיננטיות כלכלית-תרבותית מצד ארצות הברית, בריטניה וצרפת ששווקיהן החופשיים יצרו תאגידי ענק בינלאומיים ויצרו סוג חדש של התמערבות. זהו סוג תרבותי-כלכלי, שהביא אסימילציה של תרבויות ייחודיות ברחבי העולם ובו בזמן הביא התקדמות בטכנולוגיה רפואית, חקלאית, תעשייתית, בריאותית, סביבתית ותקשורתית.
מדינה שעברה תהליך מובהק של התמערבות היא טורקיה שרפורמות אטאטורק יצרו בה תהליך חילון, החל בשנות ה-20 של המאה ה-20, תוך החלשת הזיקה בין המדינה לבין האסלאם. בין היתר בוצע מעבר לאלפבית הלטיני, אומצה מערכת חוקים חילונית והושם דגש על קודי לבוש מערביים.
הגדרת "המערב".
האבולוציה של 'העולם המערבי'.
ראשיתה של תופעת 'תרבות המערב' מיוחסת ליוון העתיקה. בעיקר בעת מלחמות יוון-פרס, במהלכה לחמו ערי המדינה היווניות (הפוליס) נגד האימפריה הפרסית. היוונים ראו עצמם כשוחרי חופש, בניגוד לפרסים, אותם ראו כרודנים.
המונח הגאוגרפי 'מערבי' נכנס לשימוש בימי האימפריה הרומית, בעקבות ההגדרה העצמית של הרומאים כ-occidens, מערב בלטינית.
במאה ה-4 לספירה התרחב ההקשר גאוגרפי של תרבות המערב כאשר הקיסר הרומי הנוצרי הראשון, קונסטנטינוס (27 בפברואר 272 – 22 במאי 337) חילק את האימפריה הרומית למזרח ומערב.
בשנת 1054 התרחש הפילוג הגדול בעקבותיו התפצלה הכנסייה הנוצרית לשניים; הכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית המזרחית. אירוע זה הביא לכך שהכנסייה הקתולית נתפסה כמערבית.
עם עליית הרנסאנס במערב אירופה, כשלוש מאות שנים לאחר מכן, החל להתעורר עניין בחיבורים הקלאסיים של יוון ורומא העתיקות ובעקבות זאת גדלה הכמיהה לחופש ולביטול העריצות. רעיון זה התפשט ברחבי מערב אירופה, ובמקביל לו האימפריה העות'מאנית, ממזרח ליבשת אירופה, החלה להיתפס כאיום על אורח החיים "המערבי" החופשי כביכול.