באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה שטיגמן ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.04 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.41 דקות. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.54 דקות, אחרי ערן גרומי (2:11.03 דקות) ואלון קובל (2:13.06 דקות).
חייו האישיים.
שטיגמן, מחזיק בבעלותו את מפעל "קמיליה רטבים בע"מ".
ג'ון פלוריו
ג'ון פלוריו (באנגלית: John Florio; בלידה באיטלקית: Giovanni Florio 1553–1625) היה בלשן ומתרגם אנגלי ממוצא איטלקי. הוא נודע בעיקר בשל התרגום הראשון לאנגלית של ספר "המסות" של מישל דה מונטן.
חייו.
פלוריו נולד בלונדון למיכאלאנג'לו פלוריו, נזיר פרנציסקני יליד טוסקנה שבאיטליה שהפך לפרוטסטנטי. האב לימד בנאפולי, בפדובה ובוונציה, אך נרדף על ידי האינקוויזיציה האיטלקית. הוא מצא מקלט באנגליה בתקופתו של אדוארד השישי, וב-1550 התמנה לכומר הקהילה הפרוטסטנטית בלונדון.
משפחת פלוריו עזבה את אנגליה עם תחילת שלטונה של מרי הראשונה, כאשר ג'ון פלוריו היה עדיין תינוק, והתיישבה בעיר שטרסבורג ולאחר מכן בסוליו שבהרי האלפים בשווייץ על גבול איטליה. ג'ון פלוריו דיבר איטלקית עם אביו, שדאג ללמדו צרפתית וגרמנית, וכנראה שדיבר גם אנגלית עם אמו. כאשר היה בן שבע שנים הוא נשלח ללמוד בעיר טובינגן, ומאוחר יותר למד באוניברסיטה בגרמניה. הוא שב לאנגליה בתחילת שנות השבעים של המאה השש עשרה בתקופת שלטונה של אליזבת הראשונה.
ג'ון פלוריו שימש כמורה פרטי לשפות ולימד את אנשי האריסטוקרטיה האנגלית פתגמים איטלקיים. ב- 1578 פרסם ספר בשם "פתגמים משמחים, משפטים שנונים ואמרות שפר" שכלל גם מבוא ללימוד השפות האיטלקית והאנגלית. ב-1581 התמנה למורה לצרפתית ולאיטלקית בקולג' מאגדלן של אוניברסיטת אוקספורד. הוא היה ידידו של ג'ורדנו ברונו ששהה באנגליה מ-1583 עד 1585. פלוריו לימד את האנגלים את התאוריה של ברונו בדבר האפשרות של חיים על כוכבים אחרים.
ב-1591 פרסם ספר ללימוד השפות האיטלקית והאנגלית בליווי נספח בשם "גן הבידור" שכלל ששת אלפים פתגמים איטלקיים. ספר זה הכיל גם מבוא לדקדוק איטלקי, מבחר דיאלוגים באיטלקית ובאנגלית וקטעים נבחרים מן הספרות ומן השירה האיטלקית. ב-1598 פרסם מילון איטלקי-אנגלי בשם "מילה במילה". אחרי הכתרתו של ג'יימס הראשון, פלוריו התמנה למורה פרטי של הנסיך הנרי, בנם של המלך ושל אשתו אן, נסיכת דנמרק (שגם היא למדה אצלו שפות), והפך לאחד מאנשי חצרה. הוצאה מורחבת של "מילה במילה" שפורסמה ב-1611 הוקדשה לה.
יצירת המופת של פלוריו היא התרגום הראשון לאנגלית של מסותיו של מישל דה מונטן. תרגום זה הופיע ב-1603 בשלושה כרכים. ב-1613 הופיעה מהדורה חדשה של תרגום זה שהוקדשה לאן, נסיכת דנמרק. העתק של התרגום הראשון הנמצא בספרייה הבריטית, נושא את חתימתו של ויליאם שייקספיר. לאחרונה ישנה סברה כי חתימה זו היא מן המאה השמונה עשרה, ולכן איננה זו של שייקספיר. עם זאת, ככל הנראה שייקספיר קרא תרגום זה של פלוריו, שהיה ידידו ולימד אותו צרפתית ואיטלקית.
ג'ון פלוריו מת בסתיו 1625 ברובע פולהאם בלונדון כשהוא עני ומחוסר כל, וזאת משום שהקצבה הממלכתית לא שולמה לו עוד. ביתו נמכר כדי לשלם את חובותיו, אך צאצאיו הפכו לרופאים מלכותיים והיו חלק ממעמד בעלי המקצועות המשכילים באנגליה.
אש בנגלית
מג'דל
רוברט מוסבכר
רוברט אדם מוסבכר (באנגלית: Robert Adam Mosbacher; 11 במרץ 1927 - 24 בינואר 2010) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי, מזכיר המסחר בקבינט של ג'ורג' הרברט ווקר בוש ושייט תחרותי.
מוסבכר נולד במאונט ורנון שבניו יורק למשפחה יהודית. הוריו היו אמיל וגרטרוד מוסבכר. בסיום לימודיו בקולג' פרטי בקונטיקט, בשנת 1947 החל בלימודי מנהל עסקים באוניברסיטת וושינגטון ולי. לאחר מכן עבר לטקסס ונכנס לעסקי אביו בתחום הנפט, ובין עמיתיו לעבודה ג'ורג' בוש. בשנת 1954 איתר מוסבכר שדה נפט בשווי מיליון דולר בדרום טקסס.
החל מגיל צעיר עסק מוסבכר בשיט יאכטות ובשנת 1940 עמד בראש המועדון בעת שזכה תחרויות יוקרתיות בשיט יאכטות. מספר שנים הוא זכה בגביע מאלורי. בשנת 1959 הופיעה תמונתו על שער המגזין "ספורטס אילוסטרייטד". בשנת 1967 זכה במקום השני באליפות העולם בשיט דרגון, בשנת 1969 זכה באליפות העולם בשיט דרגון, בשנת 1971 זכה באליפות העולם בשיט סולינג, ובשנת 1972 התחרה על ייצוג ארצות הברית באולימפיאדת מינכן והפסיד לבאדי מלגס. מוסבכר המשיך להתחרות, בשנת 1985 הגיע למקום השלישי באליפות העולם בשיט 5.5 מטר ובשנת 1988 זכה בגביע הזהב של סקוטלנד.
מוסבכר היה פעיל המפלגה הרפובליקנית ובשנת 1970 הוביל את מערך גיוס הכספים של ג'ורג' בוש בהתמודדותו לסנאט. בשנים 1976 ו-1988 היה היועץ הכלכלי במערכת הבחירות של המועמדים לנשיאות ג'רלד פורד וג'ורג' בוש. בשנים 1980 ו-1988 הוא סייע לבוש גם בגיוס כספים, ובמערכת הבחירות של 1988 היה מנהל קמפיין הבחירות. בשנים 1981–1983 היה מוסבכר חבר בצוות הנשיא רונלד רייגן לעניין יזמות במגזר הפרטי. לאחר היבחרו של ג'ורג' בוש לנשיאות הוא מונה למזכיר המסחר של ארצות הברית. בתפקיד זה (1989–1993) היה האישיות האמריקנית הבכירה בהנחת היסודות להסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה.
מוסבכר עמד בראש "All American Wildcatters", היה נשיא האיגוד האמריקני של Petroleum Landmen וישב בדירקטוריונים רבים. בשנת 2008 חזר לעיסוק פעיל בפוליטיקה וניהל את קמפיין הבחירות של ג'ון מקיין לנשיאות ארצות הברית.
מוסבכר היה נשוי ארבע פעמים. לקראת נישואיו הראשונים הוא התנצר לזרם האפסיקופלי. מנישואים אלו היה אב לארבעה, בהם רוברט מוסבכר הבן.
קוייק וורס
אספרוך
שריונית סקאוט
רוחב חצי מקסימום
בעיבוד אותות, רוחב חצי מקסימום (FWHM קיצור של Full width at half maximum) של פונקציה (או של בליטה מקומית שלה) הוא ההפרש בין ערכי המקור (ציר x) של שתי הנקודות שבהן ערך הפונקציה הוא חצי מערך המקסימום שלה. רוחב חצי מקסימום משמש בתורת הגלים, באופטיקה, בתקשורת אופטית ובאלקטרומגנטיות להגדרת רוחב הסרט של חבילת גלים, כלומר תחום התדרים הכלולים בה או כפרמטר אופייני לשם השוואות רוחב.
פונקציה בעלת התפלגות נורמלית, עם סטיית תקן formula_1 סביב הנקודה formula_2:
בפונקציה כזו רוחב חצי המקסימום כתלות בסטיית התקן הוא
עבור גלים סוליטוניים עם התפלגות סקאנט היפרבולי עם קבוע formula_5
כאשר הפונקציה arcsech היא ההופכית לפונקציה סקאנט היפרבולי.
ועבור לורנציאן סביב formula_8 המוגדר ע"י
הרוחב בחצי גובה הוא formula_10. ערך זה הוא ההופכי של קבוע הזמן האופייני עבור דעיכה אקספוננציאלית במישור הזמן במידה והלורנציין הוא הצגתה במישור התדר.
ישראל אבוחצירא
שיכון עובדים
שיכון עובדים בע"מ היא חברה הסתדרותית לבניית שכונות פועלים עבריות בארץ ישראל. עד שנות ה-60 של המאה ה-20 בנתה החברה כ-55,000 דירות, וכ-25% מחברי ההסתדרות התגוררו בבתים שנבנו על ידיה. מרבית הבתים שנבנו על ידיה (כ-75%) נבנו בשכונות הפועלים הגדולות במושבות וב"קריות" - ביניהן: קריית חיים, קריית משה, קריית עמל, קריית עבודה, קריית שלום, קריית בורוכוב, קריית אליעזר וקריית היובל. במרבית הבניה נעשתה על אדמה בבעלות לאומית או אדמה של קק"ל. רבים מהמשתכנים במפעלי החברה התאגדו במסגרות ארגוניות של "אגודות שיתופיות". עד שנות ה-80 ביצעה החברה כרבע מכלל הבניה הציבורית בישראל.
לאור המשבר הכלכלי שתקף את חברת העובדים בסוף שנות ה-80, הוחלט ב-1989 לאחד את החברה עם החברה ההסתדרותית "סולל בונה" לחברת "שיכון ובינוי". בשנת 1996 נמכר חלקה של ההסתדרות בחברה לעובדי החברה ולחברת "אריסון השקעות" (בבעלות תד אריסון), במסגרת הפרטה רחבת היקף של נכסי ההסתדרות.
היסטוריה.
בתקופת העליות הראשונה והשנייה הופנו עיקר מאמציהם של הפועלים העבריים לאפיקי החקלאות וההתיישבות. התעשייה טרם הייתה מפותחת בערים ובמקצוע הבניה עבדו בעיקר פועלים ערבים. עם תחילת העלייה השלישית התפתח היישוב העירוני העברי, ואיתו הגיעה תעשייה יהודית רחבה יותר שפתחה אפיקים להתיישבות פועלית עברית בערים. גם מקצוע הבניה הלך ונכבש על ידי הפועלים העבריים שמספרם גדל בהתמדה. פועלים רבים יותר ויותר ראו בעיר את יעדם.
בין השנים 1923–1925 אומנם נסתמנה עלייה בהיקף הבנייה בארץ ישראל, אך במקביל עלה מחירן, ונסתמנה מצוקת דיור בקרב ציבור הפועלים העירוניים. כ-85% מן המשפחות העובדות בעיר התגוררו בדירת חדר אחד, והצפיפות הממוצעת בקרב מעמד זה עמדה על 3 נפשות בחדר. החל בשנת 1921 החלו לדבר בהסתדרות ובתנועת העבודה על יצירת פתרונות דיור אפשריים, והרעיון של יצירת שכונות עובדים שמטרותיהן הן פתרון למצב הקיים והן יצירת מרכזים פועליים של תרבות פועלית בעיר - מרכזים עירוניים של תנועת העבודה.
בקיץ שנת 1922 הוקמה שכונת העובדים הראשונה - שכונת בורוכוב, שנבנתה על ידי פועלים שיצאו מתל אביב ומנתה 22 בתים. השכונה גדלה לאט וכעבור 6 שנים מנתה 80 בתים. בשכונה ראשונה זו התבטאו כבר כמה מהעקרונות שהנחו את שיכוני העובדים בהמשך:
בין השנים 1924–1925 נעשו ניסיונות נוספים להתארגנות של מאות פועלים לבניית שכונות עובדים אך קשיים בהשגת קרקעות, חוסר ניסיון והיעדר טיפול מרוכז הכשילו רבים מניסיונות אלו. בקיץ 1927 הוחלט בהסתדרות על הקמת גוף שירכז את הטיפול בהקמת שכונות העובדים - "המרכז לשכונות עובדים" (ליאו קדמן עמד בראשו).