באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשטרסבורג, צרפת בשנת 1987 סיים הלסל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.09 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.65 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:48.15 דקות).
באולימפיאדת סיאול (1988) סיים הלסל במקום רביעי בתוצאה של 22.83 מאית לפני בן ארצו השחיין סטפן וולרי ואחרי ביונדי שקבע שיא עולם חדש בתוצאה של 22.14 שניות, ג'אגר (22.36 שניות) וגנדי פריגודה מברית המועצות (22.71 שניות) ובמקום 23 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 51.21 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:48.09 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבון, לשעבר מערב גרמניה באוגוסט 1989 סיים הלסל במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.89 שניות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 סיים הלסל במקום השישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.83 שניות. המנצחים היו טום ג'אגר (22.16 שניות) מאט ביונדי (22.26 שניות) וגנדי פריגודה (22.62 שניות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה, יוון באוגוסט אותה שנה סיים הלסל במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.97 שניות.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) הלסל לא שחה היטב. בשלב המוקדמות הוא סיים במקום ה-17 בתוצאה חלשה יחסית של 23.15 שניות. למזלו אחד השחיינים נמחק ממשחה גמר ב' ולכן הוא יכל להשתתף. בגמר ב' הוא שחה וגם הפעם לא שחה היטב וסיים אחרון ומקום 16 כללי בתוצאה של 23.18 שניות.
לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 1992 הלסל הוותיק החליט על פרישה משחייה תחרותית.
ספרא (פירושונים)
הסטייפלער
גרא&quot;מ שך
דניאל רוט-אבנרי
דניאל רוט אבנרי (נולדה ב-25 באוגוסט 1986) היא עיתונאית ואשת ספורט ישראלית; אלופת ישראל ומדליסטית באליפות העולם בעבר בירי ספורטיבי אולימפי. דניאל הייתה כתבת פרלמנטרית ועורכת בכירה ב"ישראל היום". בעלת טור אישי שבועי בשם "לא שומרת בבטן" במוסף "שישבת".
ביוגרפיה.
דניאל רוט נולדה בתל אביב. אביה, פרופ' אריה רוט היה מבכירי הקרדיולוגים בישראל ונמנה עם יוזמי החוק המחייב התקנת דפיברילטורים במקומות ציבוריים.
בעברה הייתה רוט מתעמלת מכשירים ורקדנית בלט. בגיל 14 הצטרפה לענף הקליעה במסגרת מועדון הקליעה של הפועל תל אביב.
הייתה אלופת ישראל בקליעה במשך 8 שנים. שיאיה הישראלים לנערות ושיאה הקבוצתי לנשים עדיין עומדים בעינם נכון לאוקטובר 2021. הייתה חברה בנבחרת ישראל בקליעה וייצגה את ישראל באליפויות בינלאומיות רבות. היא זכתה במדליות כסף וארד באליפות העולם ובמדליות זהב, כסף וארד באליפויות אירופה עם נבחרת הנערות. הישגה הטוב ביותר הוא מדליית ארד בירי במצב שכיבה באליפות העולם עד גיל 21 שנערכה בקרואטיה בשנת 2006. עוד באותה השנה ניצחה בגביע העולם לנוער שנערך בגרמניה, שהתקיים ביום שבו צוין בישראל יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
את שירותה הצבאי מילאה בחיל האוויר במעמד של ספורטאית מצטיינת. בשנת 2008 השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "היפה והחנון" ששודרה בערוץ 10 ונבחרה על ידי גולשי אתר האינטרנט "נענע 10" לחביבת הקהל. באותה שנה שימשה פרשנית בענף הקליעה בשידורי ערוץ הספורט מאולימפיאדת בייג'ינג 2008.
נמנתה בסגל האולימפי המורחב לאולימפיאדת לונדון 2012 אך אימוניה נקטעו לאחר שבשנת 2009 הייתה מעורבת בתאונת דרכים ונפצעה קשה בצווארה.
בשנת 2010 נמנתה עם צוות היחידה להכשרת מנהלים של המרכז הבינתחומי הרצליה וארגנה משלחות עסקיות של מנהלים לישראל. באותה שנה הפיקה את מדור הספורט של עיתון מעריב, הייתה כתבת לעניינים אולימפיים בעיתון מעריב, באתר nrg ופרשנית לענייני קליעה במגזין הנשק והביטחון "קליבר קרבי".
בשנת 2011 מונתה רוט לראש "הדסק האולימפי" בערוץ הספורט. שימשה כתבת לעניינים אולימפיים במהדורות "חדשות הספורט", באתר ערוץ הספורט ושידרה אליפויות ארציות ובינלאומיות. חשפה את כישלונו של רץ המרתון הישראלי זוהר זימרו בבדיקת חומרים אסורים, את התנכלות איגוד הקיאקים למדליסט האולימפי מיכאל קולגנוב ואת התשלום שקיבל הוועד האולימפי בישראל על ניסיון השימוש ב כקמע המשלחת האולימפית.
נבחרה לשמש פרזנטורית של אתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט, יצרה וביימה את הפרויקט האולימפי בערוץ הילדים והייתה שליחת ערוץ הספורט לאולימפיאדת לונדון 2012.
בסוף שנת 2012 הצטרפה לעיתון "ישראל היום", הגישה וערכה את שידורי החדשות באולפן באינטרנט במשך שנתיים ושימשה כתבת במוסף הפוליטי "ישראל השבוע".
בשנת 2015, מונתה לעורכת בדסק החדשות של ישראל היום ובמערכת הבחירות לכנסת ה-20 שימשה כתבת לענייני מפלגות והתמקדה בסיקור מפלגת "יש עתיד". במקביל, באותה השנה הצטרפה לצוות הכותבים של מגזין הביטחון "ישראל-דיפנס".
באוגוסט 2016 שימשה פרשנית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו במגזין האולימפי של ערוץ 1, בדגש על ענף ההתעמלות האמנותית. במקביל, נבחרה לדירקטורית בהנהלת התאחדות הקליעה בישראל. רוט-אבנרי היא הדירקטורית הצעירה ביותר שנבחרה אי פעם לתפקיד זה, אותו היא מלאה בהתנדבות מתוך רצון לקידום הספורט האולימפי בישראל.
בשנת 2017 מונתה לכתבת הכלכלית של "ישראל היום" ובשנת 2018 מונתה לכתבת תל אביב וגוש דן.
במערכות הבחירות לכנסת ה-21, ה-22 ולכנסת ה-23 שימשה כתבת לענייני מפלגות. חשפה את הקוקפיט - הסכם ההנהגה בין בני גנץ, יאיר לפיד, גבי אשכנזי ומשה יעלון וסיקרה את רשימת "כחול לבן". במהלך מערכת הבחירות לכנסת ה-24, סיקרה את מפלגות המרכז-שמאל.
בשנת 2020 הצטרפה כמרצה לצוות המומחים של הפורום הבינלאומי לדיון על ישראל "The MirYam Institute". במסגרת זו היא מרצה ומפרסמת טורי פרשנות באנגלית על המערכת הפוליטית בישראל, שרואים אור בתקשורת בארצות הברית. בפברואר-אוקטובר 2021 הגישה את מהדורת החדשות המוקדמת של ערוץ 20, המשודרת בימי חמישי.
רוט אבנרי היא פרשנית פוליטית ופאנליסטית בתוכניות אקטואליה בטלוויזיה בניהן מופיעה בתוכניות רשת 13, "חמש" ו"העולם הבוקר". בשלהי אפריל 2021, עת גדעון אלון יצא לגמלאות, מונתה לכתבת "ישראל היום" ב. בעלת המדור "נכנסת לכנסת" שרואה אור בעיתון מדי יום שני.
רוט אבנרי היא בעלת טור אישי שבועי במוסף "שישבת" של ישראל היום בשם "לא שומרת בבטן".
אלופת משחקי המכבייה בענף הטריאתלון (שחייה, רכיבה וריצה) משנת 2017 לגילאי 30–35 ולוחמת קראטה בעברה. בשנת 2018 החלה להתאמן בענף הספורט ריקוד על עמוד וניצחה באליפות ישראל בקטגוריית המתחילות חודשים ספורים לאחר שילדה.
בעלת תואר ראשון בתקשורת (התמחות בלימודי טלוויזיה) מהמרכז הבינתחומי הרצליה. בעברה מרצה ראשית לתקשורת במכללת גבע ללימודי קריינות, עמידה מול מצלמה ועיתונאות.
ב-7 באפריל 2022, בגיל 35, הודיעה על פרישתה מעיתון ישראל היום לאחר עשור שעבדה בו, רוט אמרה: "החלטתי שזה הזמן הנכון לפרוץ ולהוביל לאתגרים חדשים בעולמות התקשורת וההשפעה".
חיים אישיים.
רוט אבנרי נשואה לעו"ד טל אבנרי ולהם שתי בנות. היא מתגוררת בגבעתיים.
מולו
מולו (לטינית: Mullo - חמור) הוא אל החמורים במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בצפון מערב גאליה (צרפת של ימינו) ובייחוד באזורי ברטאן ונורמנדי.
עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה מולו עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית, ונקרא "מארס מולו".
מקדש לאל מולו התגלה בקראון (Craon) שבאזור מאיין. מקדש זה היה מבנה מעגלי שנבנה בראש גבעה במפגש שני נהרות. כתובת נוספת המוקדשת לאל התגלה בנאנט ומעידה על קיום אתר פולחני לאל.
מרכז פולחני נוסף התגלה ברן. כתובות שהתגלו במקום מתארות פסלים לאל שניצבו באתר שהיה ככל הנראה אתר פולחן מרכזי (הפסלים עצמם לא נתגלו).
באלונה (Allonnes) שבסארת' (Sarthe) התגלה אתר פולחני בו נחשב מארס מולו לאל רפואה. באתר התגלו מטבעות רבים וכן פסלים של חלקי גוף הנוגעים במחלה (בעיקר חפצים המייצגים עיניים) - כבקשה לאל לרפא נגעים אלה.
לקריאה נוספת.
Miranda Green‏, Symbol and Image in Celtic Religious Art‏, Routledge‏, 1992
מארס מולו
המאהב (סרט, 1992)
המאהב (בצרפתית: L'Amant; באנגלית: The Lover) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1992, המבוסס על הרומן האוטוביוגרפי בעל אותו השם של מרגריט דיראס. את הסרט ביים ז'אן-ז'אק אנו, הפיק קלוד ברי, ומופיעים בו בתפקידים הראשיים ג'יין מארץ' וטוני לונג קה-פיי. את הסרט, הדובר אנגלית, מלווה לכל אורכו קריינות של ז'אן מורו. הסרט זכה בפרס סזאר לפסקול המקורי הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אוסקר עבור הצילום הטוב ביותר.
עלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בקולוניה הצרפתית וייטנאם בשנת 1929 ומתמקדת ברומן סודי, סוער ומורכב שנרקם בין נערה ממשפחה צרפתית ענייה לגבר סיני ממשפחה עשירה.
הנערה בת ה-15 וחצי נשלחת על ידי משפחתה ללמוד בפנימייה בסייגון. בדרכה חזרה לשם לאחר חופשת הקיץ, בהיותה במעבורת, היא מושכת את תשומת לבו של איש עסקים בן 32, בנו של איל הון סיני ויורשו היחיד. הוא פותח בשיחה איתה, והיא נענית להצעתו להסיע אותה לעיר בלימוזינה שלו.
הנערה, בתה של אלמנה פושטת רגל הסובלת ממאניה דיפרסיה, מתפתה להפוך למאהבת של הגבר העשיר. במשך שנה וחצי, השניים נפגשים בחשאי בדירת הרווקים של הגבר ומנהלים קשר מיני ורגשי סוער. שניהם מבינים שלאהבתם אין עתיד, משום שמשפחותיהם לעולם לא יקבלו את זוגיותם הבין גזעית.
הפקה.