גארפילד הוא חתול ג'ינג'י בעל עודף משקל שנודע בעצלנותו, הסרקזם הזחוח שלו והתשוקה העזה שלו לאוכל, ובמיוחד הוא אוהב לאכול "ג'אנק פוד", כמו לזניה, פיצה, גלידה, המבורגרים, פשטידה, דונאטס, אוכל סיני וממתקים. המאכל האהוב עליו ביותר הוא לזניה. לעיתים רבות בעלילת סדרת הקומיקס של גארפילד משקלו של גארפילד הוא מושא ללעג, במיוחד מצד המשקל האלקטרוני המדבר של גארפילד. גארפילד בדרך כלל אינו מתמודד היטב עם העלבונות שפולט המשקל האלקטרוני (או מכל אחד אחר), ובדרך כלל מגיב להערות מסוג אלו באלימות או בקאמבק מסוג כלשהו.
גארפילד חי עם הבעלים המעט אקסצנטרי והמגושם ג'ון ארבוקל ואודי אשר הוא כלב המחמד הלא אינטליגנטי של ג'ון, והוא נהנה להקניט את שניהם באופן סאטירי. הוא אוהב במיוחד לגרום להעליב את אודי, להתגרות בג'ון על כך שהוא כה מגושם מבחינה חברתית, ועל חוסר הפופולריות של ג'ון בקרב נשים.
ברצועת הקומיקס גארפילד נוהג לדבר באמצעות בועות מחשבה, ובעוד שבעלי החיים האחרים מסוגלים להבין אותו, ג'ון בדרך כלל לא מסוגל להבין את גארפילד (אף על פי שנדמה לעיתים רבות שג'ון מנסה לקיים דיאלוג עם גארפילד לעיתים קרובות).
בנוסף להופעתו ברצועת הקומיקס, גארפילד השתתף בסדרות "גארפילד", "גארפילד שואו" ו-"Garfield Originals", ובסרטים "", "גארפילד 2", "גארפילד הופך לאמיתי", "פסטיבל הצחוק של גארפילד" ו"גארפילד וכח החיות". כמו כן הוא הופיע במשחקי וידאו ומדיות נוספות.
ג'ים דייוויס קרא לגארפילד על שם סבו, ג'יימס גארפילד דייוויס, אשר נקרא במקור על שמו של הנשיא ג'יימס גרפילד.
מאט קרטרייט
מת'יו אלטון קרטרייט (באנגלית: Matthew Alton Cartwright; נולד ב-1 במאי 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של קהיליית פנסילבניה, ברציפות מאז 2013. המחוז, שנספר בשנים 2013–2019 כמחוז הקונגרס ה-17, שוכן בצפון-מזרח פנסילבניה ובו נמצאים בין היתר העיר סקרנטון והרי הפוקונוס. הוא חבר המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה.
קרטרייט נולד בראשית מאי 1961 באירי שבפנסילבניה, בנם של אלטון ס. קרטרייט ואדלייד (איגו) קרטרייט. הוא למד במכללת קנדה עילית שבטורונטו שם השלים את לימודיו ב-1979, ולאחר מכן המשיך ללימודי תואר ראשון בהיסטוריה במכללת המילטון. בשנת 1983 סיים בהצטיינות את לימודיו בהמילטון, ואחר כך המשיך אל בית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה. במשך שנתיים היה העורך של כתב העת המשפטי של אוניברסיטת פנסילבניה עד שהיה למוסמך במשפטים ב-1986. במהלך 1981 למד קרטרייט לתקופה מסוימת בבית הספר לכלכלה של לונדון ושם הכיר את רעייתו לעתיד מריון מונלי, עמה הצטרף למשרד עורכי הדין של משפחתה בסקרנטון.
במשך 25 שנים עבד קרטרייט כעורך דין וכשותף במשרד עורכי הדין של רעייתו השוכן בסקרנטון ומתמחה בייצוג של נפגעי תאונות דרכים ברכב ובמשאיות, וצרכנים ועסקים קטנים ובינוניים בליטיגציה אישית ועסקית. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בפנסילבניה בשנת 1986 ובשנת 2005 הוסמך כחבר בלשכת עורכי הדין של מדינת ניו יורק. ב-2008 התקבל קרטרייט לאגודת עורכי הדין הבינלאומית. בשנים 2009–2012 היה חבר במועצת הנגידים של האגודה האמריקאית לצדק. בין 2005 ל-2011 היה הפרשן המשפטי של "The Law &amp; You". ברצועת שידור זו, ששודרה מדי לילה במסגרת מהדורת חדשות הערב של WBRE-TV מבית NBC, הציג קרטרייט שאלות לצופים בסוגיות משפטיות.
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992 היה קרטרייט ציר בכינוס הוועדה הדמוקרטית הלאומית מטעמו של מושל ארקנסו והמועמד הנשיאותי ביל קלינטון, כנציג מחוז הקונגרס העשירי של פנסילבניה. בשנים 2001–2002 היה מושל המחוז הבין-לאומי 7410 של ארגון רוטרי, שכיסה את צפון-מזרח פנסילבניה. ב-5 בנובמבר 2010 הוענק לו "פרס בונה הכסף" בעבור שירות ההתנדבות שלו ברוטרי מטעם "מועצת צפון-מזרח פנסילבניה" של "תנועת הצופים הבנים של אמריקה" (Boy Scouts of America). בבחירות 2012 התמודד קרטרייט לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-17 של פנסילבניה.
במהלך התמודדותו הראשונה לקונגרס, שלטה המפלגה הרפובליקנית בתהליך החלוקה מחדש של מחוזות הבחירה בפנסילבניה לאור תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010. תוצאות אלה שינו באורח מהותי את הרכבו הדמוגרפי של מחוז הקונגרס ה-17 אותו ייצג טים הולדן . טרם החלוקה מחדש התבסס המחוז בהאריסברג, אבל לאחריה נדחק לצפון ולמזרח המדינה. בעקבות זאת הפך המחוז לביתם של מעוזים דמוקרטיים רבים, מה שהקנה לקרטרייט דריסת רגל במחוז החדש. בבחירות הכלליות ניצב קרטרייט בפני מנהיגת תנועת מסיבת התה בסקרנטון לורין קמינגס, מועמדת המפלגה הרפובליקנית. הוא גבר עליה עם 61% מקולות הבוחרים, והושבע לתפקידו בראשית ינואר 2013 עם התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית.
קרב נירנברג (1945)
הקרב על נירנברג היה קרב בן חמישה ימים בין כוחות הארמייה השביעית של ארצות הברית מצד אחד, לבין לוחמי גרמניה הנאצית וצבא השחרור הרוסי מהצד השני במהלך הימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה. הקרב כלל כמה מהקרבות העירוניים הקשים ביותר במהלך המלחמה ולקח ארבעה ימים עד שארצות הברית כבשה את העיר. הקרב היווה מכה לגרמניה הנאצית שכן נירנברג הייתה מרכז של המשטר הנאצי. עצרת נירנברג התקיימה בעיר ואיבוד העיר לאמריקאים גבה מחיר כבד מהמורל הגרמני הנמוך ממילא. אף על פי שהכוחות האמריקאים עלו בהרבה על הכוחות הגרמניים, רק ב-20 באפריל כבשה הארמייה השביעית את מרכז העיר. הקרב הרס את העיר.
רקע כללי.
בעלות הברית המערביות פלשו לגרמניה ממערב ב-8 בפברואר 1945. הצבא הגרמני ספג אבדות כבדות כאשר צבאות בעלות הברית חצו את הריין וכיתרו את אזור הרוהר כאשר הצבאות הסובייטיים התקדמו ממזרח. באפריל הצבאות האמריקאים והסובייטים פגשו זה את זה, וצמצמו פער צר ממילא של טריטוריה בשליטה גרמנית מברלין למינכן הכוללת את נירנברג. כאשר קבוצת הארמיות ה-12 המשיכה לדחוף מזרחה לכיוון ברלין, קבוצת הארמיות ה-6 קיבלה פקודות לדחוף לתוך דרום גרמניה ואל אוסטריה. למרות ההתנגדות הכבדה יותר מצד הצבא הגרמני בדרום בהשוואה לצפון, הארמייה האמריקאית השביעית פרצה מראש הגשר שלה על הריין מדרום לפרנקפורט ב-28 במרץ. לאחר לחימה עזה, הארמייה השביעית כבשה את אשפנבורג בבוואריה ב-3 באפריל ואת היילברון בווירטמברג ב-12 באפריל, מה שהותיר את נירנברג פתוחה לרווחה למתקפה אמריקאית. ב-12 באפריל הורה הפיקוד העליון הגרמני על ההגנה ללא תנאי של כל הערים והיטלר הציב את נציב ההגנה של הרייך והגאולייטר של פרנקוניה, קרל הולץ, כאחראי על הכוחות הגרמניים סביב נירנברג. ב-15 באפריל התקדמה הארמייה השביעית לעבר נירנברג, תוך כדי כך שכבשה את במברג במהירות. כשהארמייה השביעית התקרבה לנירנברג, הורה הולץ להקים מחסומים נגד טנקים כמו גם תותחים נגד מטוסים ברחבי העיר העתיקה. כוחותיו של הולץ היו נחותים בהרבה, אך הוא עדיין האמין ש"האמריקנים ישברו במוקדם או במאוחר".
הקרב.
עד 16 באפריל, הארמייה השביעית החלה בהסתערות על נירנברג, לא ממערב כפי שציפה הולץ, אלא ממזרח ומצפון-מזרח. עד סוף היום, האמריקאים כבשו את פאתי ארלנסטגן ובוך. ארתור שודרט, מפקח הארטילריה נגד מטוסים, לא הצליח לבצע את הוראותיו של היטלר לפוצץ מפעלי חשמל, גז ומים בעיר.
עד 17 באפריל, הארמייה השביעית כבשה את חצר הלוחמים והסביבה, כמו גם את השכונות Veilhofstrasse ו-Woehrd. בשעות הערב נכבש שדה התעופה מצפון וארטילריה אמריקנית החלה להפגיז את העיר העתיקה. חיילים אמריקאים נתקלו בהתנגדות עזה ברחבי העיר העתיקה ב-18 באפריל, שהרסה ופגעה במבנים רבים ברחבי העיר העתיקה, כולל טירת נירנברג ההיסטורית. ב-18 באפריל, בעוד הארטילריה האמריקאית המשיכה להפגיז את העיר העתיקה, הצליחו הכוחות האמריקאים להגיע לעיר העתיקה דרך בורגשמיאטשטראסה.
ב-20 באפריל, דיוויזיית הרגלים ה-3 בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ון וו. אודניאל ודיוויזיית הרגלים ה-45 בפיקודו של מייג'ור גנרל רוברט ט. פרדריק הטילו מצור על העיר העתיקה. ההתנגדות הגרמנית הייתה כה גדולה עד שנפרסה ארטילריה כבדה וסיוע אווירי אמריקאי. הולץ הורה לאנשיו להמשיך להילחם. הולץ עצמו נלכד בתחנת המשטרה בעיר העתיקה, אך המשיך להתנגד. לאחר שחיילים אמריקאים נתנו לו ארבע הזדמנויות לכניעה שקטה, הוא נהרג בזמן שכוחות אמריקאים השתלטו על הבניין. לאחר מותו של הולץ, הבין אוברסט וולף שאי אפשר להחזיק יותר את העיר. בשעה 11:00 הורה לכל החיילים הגרמנים באזור להיכנע. בערב 20 באפריל, הונף הדגל האמריקני בכיכר אדולף היטלר, ובכך סיים את הקרב באופן רשמי.
Mario Kart 64
Mario Kart 64 (בתעתיק לעברית: מריו קארט 64, ביפנית: マリオカート64) הוא משחק מרוצי קארטינג בזיכיון מריו שפותח על ידי חברת נינטנדו עבור קונסולת המשחק נינטנדו 64. המשחק הושק לראשונה ביפן ב-14 בדצמבר 1996, ובהמשך באמריקה הצפונית ב-10 בפברואר 1997 ובבריטניה ב-24 ביוני 1997.