חברת Greaves Welsh Slate מייצרת לוחות לווחה לקירוי גגות ומוצרי לווחה אחרים מל'חאווד' (Llechwedd), והעבודה נמשכת גם במחצבת ברווין (Berwyn) ליד ל'אנגול'ן. המכרה האחרון בקנה מידה גדול שנסגר, היה מנופרן (Maenofferen), הקשור למכרה התיירות ל'חאווד', בשנת 1999. מבנה המופעים בקארדיף משתמש בעיצובו בפסולת לווחה בצבעים רבים ושונים: לווחה סגולה מפנרין, כחולה מקאוט-אי-בוגאיל, ירוקה מעמק ננטל'ה, אפורה מל'חאווד' ושחורה מקוריס.
אטרקציות למבקרים.
חלק ממחצבת הלווחה של דינורוויג נמצאת כעת בתוך פארק הכפרי פדאראן (Padarn Country Park), ובחלק השני נמצאת תחנת הכוח של דינורוויג במערות מתחת למחצבה הישנה. ממוקם בחלק מסדנאות המחצבה. במוזיאון יש תצוגות הכוללות בקתות ויקטוריאניות של עובדי לווחה שעמדו בעבר בטניגריסיאו ליד בליינה פסטיניוג. כמו גם מוצגים רבים, יש בו את תצוגת המולטימדיה "לגנוב הר" (To Steal a Mountain), המציגה את חייהם ועבודתם של הגברים שחצבו כאן לווחה. המוזיאון כולל את גלגל המים הפועל הגדול ביותר בבריטניה, הזמין לצפייה במספר שבילים, ומדרון משוחזר ששימש בעבר להובלת עגלות לווחה בעלייה וירידה.
מערות הלווחה של ל'חאווד' בבליינה פסטיניוג, הוסבו לאטרקציה לתיירים. המבקרים יכולים לנסוע בקרוניות של הכורים או לרדת למכרה העמוק (Deep Mine), באמצעות מסילת פוניקולר העושה שימוש במדרון ישן, כדי לחקור את מכרה הלווחה לשעבר וללמוד כיצד חצבו ועיבדו לווחה ועל חיי הכורים. המכרה העמוק, שנפתח בשנת 1979, נגיש באמצעות רכבת הנוסעים התלולה ביותר בבריטניה, עם שיפוע של 1:1.8 או 30°. בתאים, שנוצרו על ידי חציבת הלווחה, נעשה שימוש בקול ובאור כדי לספר את סיפור המכרה והכרייה. מכרות הלווחה של בראייחגוך בקוריס הוסבו לאטרקציה תיירותית בשם "המבוך של המלך ארתור", שם המבקרים נלקחים מתחת לאדמה בסירה לאורך נהר תת--קרקעי. לאחר מכן הם עוברים במערות ורואים מצגות אורקוליות של האגדות והסיפורים על המלך ארתור מהמבינוגיון ומסיפורי . מחצבת לאווינגוורן (Lwwyngwern) ליד מחינל'ת (Machynlleth) היא כיום אתר . מספר מסילות הרכבת שהובילו את הלוחות לנמלים שוחזרו כאטרקציות תיירותיות, למשל רכבת פסטיניוג ורכבת טאליל'ין.
אתר מורשת עולמית.
ביולי 2021, לאחר פיתוח הצעה במשך למעלה מ-10 שנים, נרשם "נוף הלווחה של צפון-מערב ויילס" כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. אתר המורשת העולמית כולל שישה אזורים בצפון-מערב ויילס:
השפעות תרבותיות.
תעשיית הלווחה הוולשית הייתה למעשה תעשייה דוברת וולשית. רוב כוח העבודה באזורים המייצרים לווחה בצפון ויילס נשאב מהאזורים המקומיים, עם מעט מהגרים מחוץ לוויילס. לתעשייה הייתה השפעה ניכרת על התרבות של האזור ועל התרבות של ויילס כולה. הקאבן (caban), החדר שבו התכנסו החוצבים להפסקת הצהריים שלהם, היה לעיתים קרובות זירת דיונים נרחבים, שלעיתים קרובות תועדו רשמית. מקבץ פרוטוקולים ששרד מהקאבן במכרה ל'חאווד' בבליינה פסטיניוג לשנים 1908–10 מתעד דיונים על ביטול מעמד הכנסייה האנגליקנית ככנסייה הרשמית של הממלכה המאוחדת (Disestablishmentarianism), רפורמה במכס ונושאים פוליטיים אחרים. התקיימו פסטיבלי , שירים הולחנו ונבחנו ולרוב המחצבות הגדולות הייתה להקה משלהן, כאשר להקת אוקלי הייתה מפורסמת במיוחד. ברן (Burn) חישב כי ישנם כחמישים גברים שקיבלו ערך במילון הביוגרפיה הוולשית שהתחילו את חיי עבודתם כחוצבי לווחה, בהשוואה לארבעה בעלי מחצבות בלבד, אם כי מן הסתם היה גם הפרש מובהק בכמות האנשים בשתי הקבוצות.
חייהם של החוצבים שימשו רקע ליצירותיהם של כמה סופרים וולשים, למשל הרומנים של טי רולנד יוז (T. Rowland Hughes). הרקע לרומן חוואלווה (Chwalfa), שתורגם לאנגלית כ"יוצאים מחשכתם" (Out of their night, 1954), הוא סכסוך העבודה במחצבת פנרין, בעוד "אי קיחווין" (Y cychwyn), שתורגם לאנגלית כ"ההתחלה" (The beginning, 1969), עוקב אחר חניכותו של חוצב צעיר. כמה רומנים מאת קייט רוברטס, בתו של חוצב לווחה, מציירים תמונה של האזור שסביב רוסגדבן, שבו נולדה רוברטס, שם הייתה תעשיית הלווחה בקנה מידה קטן יותר ורבים מהחוצבים היו גם חקלאים קטנים. הרומן שלה "טראד מאי קיפיון" (Traed mey cyffion, 1936), שתורגם כ"כפות־רגליים בשלשלאות" (Feet in chains, 2002), מצייר תמונה חיה של מאבקיה של משפחת חוצבים בתקופה שבין 1880 ל-1914. "אי חוורלור" (Y Chwarelwr) ("החוצב") שהופק בשנת 1935 היה הסרט הראשון בשפה הוולשית. הוא הראה היבטים שונים בחייו של חוצב לווחה בבליינה פסטיניוג.
אוספדלה דלי אינוצ'נטי
אוספדלה דלי אינוצ'נטי באיטלקית: Ospedale degli Innocenti) הוא בית היתומים, שעוצב על ידי פיליפו ברונלסקי ומשמש היום כמוזיאון קטן עם עבודות של לוקה דלה רוביה, סנדרו בוטיצ'לי, פיירו די קוזימו ודומניקו גירלנדיו ונמצא גם בשימוש על ידי יוניסף.
בית היתומים נבנה החל משנת 1419 בהזמנת גילדת סוחרי המשי של פירנצה, ברונלסקי פיקח על חלק מהבניה ובהמשך הוכנסו שינויים בתכנון המקורי.
חזית המבנה.
חזית המבנה מורכבת מתשע קשתות חצי עגולות ולא מחודדות כפי שהיה נהוג באותה תקופה הצומחות מעמודים מסוג הסדר המשולב, המעבר מקשת מחודדת לקשת חצי עגולה בהתאם לסגנון הקלאסי לוקח את המבנה לכיוון האדמה. להמחשת התפקיד של הבניין נוספו ליד הקשתות החצי עגולות עיגולים כחולים טונדו מטראקוטה מזוגגת בתוך ספנדרל עם תבליטי תינוקות מאת אנדריאה דלה רוביה. המדגישות את האופי האופקי של המבנה.
מעל כל קשת חצי עגולה שובץ חלון אדיקולה. המבנה מקפיד על מידות כאשר המרווח בין העמודים זהה לגובהם ולרוחב האכסדרה דבר היוצר בין כל שני עמודים חלל פנימי במבנה של קובייה. גובה האנטבלטורה שווה לחצי מגובה העמוד.
לעיתים ננטשו תינקות באגן שהיה ממוקם בחזית הקדמית פורטיקו. בשנת 1660 הוחלף האגן בגלגל למקלט סודי. בית היתומים פעל עד לשנת 1875.
היסטוריית הבניין.
המבנה נבנה בכמה שלבים כשברונלסקי פיקח על הבנייה בין השנים 1419–1427, תוספת תבליטי תינוקות מאת אנדריאה דלה רוביה בוצעה בשנת 1484 כתוספת לתכנון המקורי של ברונלסקי שתכנן מדליונים ריקים. בית היתומים נפתח בשנת 1445.
האדמה הגדולה
האדמה הגדולה (באנגלית: The Big Country) הוא מערבון אמריקאי רחב יריעה משנת 1958 בבימויו של ויליאם ויילר, עם גרגורי פק, צ'רלטון הסטון, צ'ארלס ביקפורד, ברל אייבס, קרול בייקר וג'ין סימונס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן של דייוויד המילטון . העלילה היא על איש הצי לשעבר, שמגיע למערב בכוונה להינשא ולהקים בית ומשפחה ומוצא את עצמו מעורב בסכסוך אלים בין שני בעלי אדמות חמיו לעתיד ושכנו עם בניו חמומי המוח.
השחקן המקסיקני אלפונסו בדויה המשחק בתור ראמון, אחראי ראשי על הסוסים בחווה, מת מהתקף לב שמונה ימים לאחר סיום הצילומים.
תקציר העלילה.
ג'יימס מקאיי (גרגורי פק), ימאי לשעבר ואיש ספנות עשיר ממרילנד נוסע בכרכרה לפגוש את ארוסתו פטרישה טריל (קרול בייקר) בתו של בעל חוות בקר ענקית, הנרי "מייג'ור" טריל (צ'ארלס ביקפורד) במערב הישן של אמריקה.
לתחנת המעבר מגיע סטיב ליץ' (צ'רלטון הסטון), הפועל הראשי של החווה, כדי להביא אותו לארוסתו. ליץ' חשק בפטרישה אך היא העדיפה את ג'יימס ולכן הוא עוין אותו. בחווה פוגש ג'יימס את ארוסתו וגם את מרגרט מרגון (ג'ין סימונס) שמשמשת כמורה באזור.
ג'יימס לא מודע לסכסוך הקשה בין מייג'ור לחוואי רופוס הנסי (ברל אייבס) וארבעת בניו הפראיים ובעיקר בכורו באק (צ'אק קונורס). כאשר ג'יימס נוסע בכרכרה עם פטרישה, מתנפלים עליו בני הנסי קושרים אותו בחבלים ומתעללים בו כדי לבזותו. השמועה מגיעה למיג'ור והוא מגייס את אנשיו שמגיעים לחוות הנסי, גורמים לנזק ואחר כך תופסים את שלושת בניו ומפליאים בהם את מכותיהם. רק באק מצליח להימלט.
בחוות מייג'ור נערך נשף מפואר לרגל אירוסיהן של ג'יימס ופטרישה. את החגיגה מפסיק רופוס הנסי שמגיע עם רובה ומזהיר את מיג'ור ואנשיו כי לא ישתוק להבא.
ג'יימס מבין שהמאבק הוא על שליטה באדמות ובעיקר על אדמת ששם נמצא מקור המים היחיד באזור והוא בבעלות מרגרט שירשה אותה מסבה. ללא הודעה מראש הוא יוצא רכוב מצויד במפה ומצפן, מגיע למקווה המים, פוגש במרגרט ומשכנע אותה למכור לו את המקום, שם הוא רוצה לבנות חווה ומקור המים ישרת את שתי המשפחות.
פטרישה ואביה אכולי דאגה וחושבים שהוא אבד במדבר. הם שולחים אנשים לחפש אותו בראשות ליץ' כשהוא חוזר מכנה אותו ליץ' "שקרן" וג'יימס לא מגיב. פטרישה מטיחה בו שהוא פחדן וג'יימס מבין שהם לא מתאימים ועובר לגור בעיירה הסמורה.
לפני שהוא עוזב הוא מזמין את ליץ' לקרב אגרופים שנגמר בתיקו (אחת מסצנות קרבות האגרופים הארוכות בקולנוע).
הבורים של מייג'ור מניסים את הפרות של הנסי ממקור המים. הוא מורה לבאק להביא אליו את מרגרט ומורה לה לחתום על מסמך מכירת אדמתה. היא אומרת לו שכבר מכרה אותה לג'יימס.
פטרישה מגיעה למלון בו מתגורר ג'יימס ואומרת לו שהיא רוצה לחזור אליו אבל כשהוא מגלה לה שרכש את שטח מקור המים שישרת את שתי החוות, היא מטיחה בו מילים קשות ונמלטת מהמקום.
מייג'ור מגייס את אנשיו למלחמה כי להשיב את מרגרט אבל ליץ' יודע שלא זאת הסיבה למלחמה. בינתיים מגיע ג'יימס לחוות הנסי ומתעמת עם באק. רופוס מציע להם דו-קרב אקדחים לפי החוקים. באק יורה ומחטיא, ג'יימס יורה על האדמה וכאשר באק רוצה לפגוע בו שוב, יורה בו אביו והורג אותו.
בינתיים מתפתח קרב גדול בין אנשי מייג'ור ואנשי רופוס. לבסוף קורא רופוס להפסיק את היריות. הוא יוצא למול מייג'ור ובדו-קרב נהרגים שניהם.