סעודת יתרו היא סעודה מיוחדת שנערכת על פי מסורת יהודי תוניסיה ביום חמישי שלפני השבת בה קוראים את פרשת יתרו.
מקור המנהג.
הסבר ראשון והמקובל ביותר הוא, שהייתה מגפה שפגעה והפילה חללים רבים, בעיקר בקרב הילדים הבנים הזכרים, והמגפה פסקה בשבוע שבו קראו את פרשת יתרו.
הסבר שני הוא שהסעודה מקורה בפרשת השבוע (פרשת יתרו) בה כתוב: " ... ויבוא אהרון וכל זקני ישראל לאכול לחם עם חותן משה לפני האלוקים ... " (שמות י"ח יב'). לזכר הארוחה שסעדו אהרון וזקני ישראל אצל יתרו, חותן משה, עורכים יהודי תוניסיה "סעודת יתרו" בשבוע שבו קוראים את הפרשה.
הסבר שלישי קשור בפרשת יתרו בה קוראים את עשרת הדיברות (שמות כ' א'-יג'). זאת הייתה הזדמנות לילדים הקטנים שלמדו קריאת התורה ב"כותאב" (=חדר), לקרוא בתורה בפעם הראשונה את עשרת הדיברות. לציון האירוע היו ההורים עורכים חגיגה וסעודת מצווה.
המנהג הובא מתוניס גם לאי ג'רבה, על ידי רבי אבא יהודה חדאד (נפטר תרנ"ח 1888). במקורות שונים מצוין שהמנהג התקיים גם בקרב יהודי אלג'יריה וכן במרוקו באזור הספרדי (כעיר טיטואן ועוד).
מאפייני המנהג.
סעודת יתרו היא אחד המנהגים הפופולריים במורשת היהודית התוניסאית. בסעודת יתרו ניתן למצוא כלים קטנים המכילים את המאכלים הרבים שממלאים את השולחן. "סעודת יתרו" נקראת גם "חג הבנים", לכן, היות שמדובר בחג לילדים הסעודה מוגשת כסעודת ילדים בכלים קטנים.
המנה העיקרית כוללת יונה או פרגית היונה לזכר מרק העוף שהכינו לילדים החולים בזמן המגפה שהשתוללה בתוניסיה ובעזרתו הם נרפאו, לקינוח נוהגים לחלק טארטים על מנת להיזכר בנס הגדול שנעשה להם. הסבר נוסף לאכילת היונה הוא שעם ישראל נמשלו ליונה כי היונה מסמלת את עם-ישראל, מה יונה אינה ניצולת אלא בכנפיה אף ישראל אינן ניצולין אלא במצות. בסעודת יתרו יש פולים קטנים ולרוב ירוקים. הסלטים התוניסאים המתובלים והמגוונים מוגשים בצלוחיות קטנות. על השולחן פמוטים קטנים עם נרות צבעוניים קטנים.
בנוסף מחלקים בסוף הסעודה ממתקים לילדים כדי להגביר אצל הילדים את האהבה לתורה.
בדומה לסעודת מצווה, הסועדים שרים פיוטים, לומדים מכתבי הקודש ואומרים דברי תורה כדי לזכות את בעל הסעודה ובני ביתו בברכות. קטעי הקריאה והפיוט וכן עשרת הדיברות שבפרשת השבוע, מופיעים על גבי "וארקת יתרו" שהוא דף המכיל את כל הברכות, הפיוטים, ברכת הנהנין, ברכת המזון לנערים, קריאת שמע לקטנים (לפני השינה) וכן ברכות התורה ועוד.
יש מיהודי תוניסיה (כולל קהילות בדרום תוניסיה וג'רבה) הנוהגים שלא לומר תחנון ביום שישי שלמחרת הסעודה.
קבוצת אסקום
קבוצת אסקום היא חברת נפט וגז טבעי במולדובה.
החברה הוקמה ב-25 במרץ 1994, נשיא החברה הוא אנטול סטאטי ולו ארבעה סגנים: סבטלנה סובין, גבריאל סטאטי, ולריו סברדלוב ואנדריי באסטובוי.
התחומים בהם עוסקת החברה הם:
באוקטובר 2005 הקימה החברה חברת בת (אסקום גרופ בלקן) לטיפול בשני שדות נפט וגז בטורקמניסטן (Depe Gotur ו-Barsa Gelmez). במרץ 2006 החלה החברה ביצור נפט בשדה Depe Gotur.
ביולי 2000 מקבלת אסקום רישיונות לארבעה אזורים באגן הים הכספי בחבל מנגיסטו שבקזחסטן. ב-2003 מתגלה מצבור משמעותי של נפט בשדה הנפט מזרח בוראנקול, באותה שנה מוקם צינור נפט באורך 50 ק"מ בין השדות בוראנקול וטולקין (שניהם בקזחסטן).
ב-2005 נחתם חוזה גדול לחיפוש ויצור נפט בסודאן . ב-2006 השקיעה אסקום 150 מיליון דולר בפיתוח דרכי גישה ובבדיקות ססמיות ברישיונות בסודן.
החברה מייצרת כ-500 אלף טון נפט לשנה וכ-1.3 מיליארד מטר מעוקב של גז טבעי בשנה. הנהלת החברה יושבת בעיר קישינב, לחברה כ-500 עובדים. אסקום מחזיקה בקזחסטן עתודות של כ-10 מיליון טון נפט וכ-13 מיליארד מטר מעוקב גז טבעי.
אוגדי ח'אן
פרנסיס האצ'סון
פרנסיס האצ'סון (באנגלית: Francis Hutcheson; 8 באוגוסט 1694 - 8 באוגוסט 1746) היה פילוסוף יליד אירלנד ממוצא סקוטי, ואחד האבות המייסדים של הנאורות הסקוטית. הוא היה פילוסוף של המוסר, שדגל בגישה התועלתנית הנובעת לדעתו לא מאגואיזם אלא מ"החוש המוסרי הטבעי" של האדם.
ביוגרפיה.
האצ'סון נולד בכפר דרומאליג באירלנד ובצעירותו למד פילוסופיה, קלאסיקה וספרות כללית באוניברסיטת גלאזגו בסקוטלנד. בהמשך סיים תואר בתאולוגיה והוסמך לכומר ומטיף נוצרי-פרסביטריאני. באותן שנים הוא לימד בגלאזגו פילוסופיה של המוסר, והשפיע מאוד על תלמידו אדם סמית'. האצ'סון גם תמך בפילוסוף דייוויד יום בראשית דרכו.
בהמשך, עבר האצ'סון ללמד בדבלין, וכתב בין השנים 1725-1728 ארבע מסות חשובות, שהיוו תמצית של הגותו. בכתביו, הביע האצ'סון התנגדות לתפיסות אגואיסטיות ומטריאליסטיות של טבע האדם שהובעו בכתביהם של תומאס הובס, ברנרד מנדוויל והוגים נוספים, וטען כי "החוש המוסרי" הטבעי והמצפון משחקים תפקיד חשוב בהתנהגות האדם. לדבריו, מצפייה פשוטה בבני אדם ניתן לראות כי מעשיהם מכוונים פעמים רבות לעשיית המעשה הטוב בעיניהם מבחינה מוסרית וסלידה מעוול, גם כאשר לכך אין כל תגמול חומרי. בשל כך יש לדעתו לטפח חוש זה, הקשור גם לרגש האמפתיה, וזאת על מנת להביא לחברה מוסרית יותר. הוא היה מראשוני ההוגים שהדגישו את חשיבות האסתטיקה, המתבטאת בדבריו בשאיפה ליופי, פרופורציה והרמוניה.
פרופ' אלעזר וינריב בספרו "רציונליזם ואמפיריציזם" מציג את האצ'סון כפילוסוף אשר העמיד את עולם המוסר והאסתטיקה על הרגש תוך שלילת התבונה כגורם בתחומים אלה.
האצ'סון גם היה אמפיריציסט אדוק ופיתח חשד לגבי טענות מטאפיזיות שלא התבססו על צפייה או על ניסיון.
תמיר להב רדלמסר
פרנסיס האצ'יסון
מרדכי געבירטיג
קוניקוני
קוני קוני
יעקב גוגבאשווילי
זכויות להט&quot;ב באפריקה
זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באפריקה הן מוגבלות מאוד ביחס ליבשות אירופה, אמריקה, אוקיאניה וחלקים מאסיה.
מתוך 54 המדינות שחברות בארגונים האומות המאוחדות, האיחוד האפריקאי או שתיהם, האגודה הבינלאומית להומוסקסואלים ולסביות הצהירה בשנת 2015 כי הומוסקסואליות חוקית ב-20 מדינות ואינה חוקית ב-34 מדינות אפריקה. ארגון הקמפיין לזכויות האדם מציין כי שתי מדינות נוספות, בנין והרפובליקה המרכז אפריקאית, אינן מוציאות הומוסקסואליות מחוץ לחוק, אך יש להן חוקים מסוימים החלים באופן שונה על אזרחים הטרוסקסואלים והומוסקסואלים.
מעולם לא היה חוק פלילי נגד פעילות מינית חד-מינית במדינות בנין, בורקינה פאסו, חוף השנהב, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ג'יבוטי, גינאה המשוונית, מדגסקר, מאלי, ניז'ר ורואנדה. במשך השנים, המדינות אנגולה, בוטסואנה, כף ורדה, גבון, גינאה ביסאו, לסוטו, מוזמביק, סאו טומה ופרינסיפה, איי סיישל ודרום אפריקה התירו בחוקן פעילות חד מינית במדינה.
מאז 2011, מספר מדינות מפותחות שוקלות או מיישמות חוקים המגבילים או אוסרים תמיכה כללית בתיקצוב מדינות המגבילות את זכויותיהם של אנשי להט"ב. למרות זאת, מדינות אפריקאיות רבות סירבו לשקול להגדיל את זכויות הלהט"ב באזורן, ובמקרים מסוימים אף ניסחו חוקים להגברת הסנקציות נגד אנשי הלהט"ב. מספר מנהיגים אפריקאים טוענים שנטייה חד מינית הובאה ליבשת מאזורים אחרים בעולם. עם זאת, מרבית המחקרים בעולם מוכיחים כי הומוסקסואליות הייתה חלק ניכר מתרבויות אפריקאיות שונות בעבר.
באזורים לא מפותחים בעלי משטר איסלאמי נוקשה כגון סומליה, סומילילנד, מאוריטניה וצפון ניגריה, נטייה הומוסקסואליות מוגדרת כפשע שדינו עונש מוות. באוגנדה, טנזניה וסיירה לאון, אזרחים הומוסקסואליים הנחשבים כעבריינים יכולים לקבל מאסר עולם בגין פעילות חד מינית, אם כי החוק אינו נאכף בפועל בסיירה לאון. בנוסף להפללת הומוסקסואליות, חוקקה ניגריה חקיקה שתהפוך הומוסקסואליות לבלתי חוקי לבני משפחה הטרוסקסואליים, בעלי ברית וחברים של אנשי קהילת הלהט"ב. על פי החוק הניגרי, בעל ברית הטרוסקסואלי "המנהל, עדים, עוסק או מסייע" לכל סוג של פעילות שאינה תואמת מגדר והומוסקסואלים, יכול לקבל עונש מאסר של 10 שנים. מצב זה מוביל להשלכות בריאותיות קשות. חוקרי אוניברסיטת אוקספורד מצאו כי מצב זה מוביל להשלכות בריאותיות קשות, שיעור נשאי האיידס בקרב גברים הומוסקסואלים באפריקה שמדרום לסהרה גבוה פי עשרה מזה של גברים הטרוסקסואלים. החוקרים קבעו כי הדבר נובע מ"חוסר נכונות תרבותית, דתית ופוליטית לקבל אותם כחברים שווים בחברה".