זהו האלבום האחרון של הלהקה בו כנר הלהקה, דייוויד קרוס והאחרון בו השתתף הפזמונאי האורח, ריצ'רד ג'יימס פאלמר. למרות שהיצירה האינסטרומנטלית Trio מנוגנת ללא תופים, מתופף הלהקה ביל ברופורד נכלל בקרדיט על השיר.
לאו השלושה-עשר
לאו השלושה עשר (2 במרץ 1810 – 20 ביולי 1903) היה האפיפיור ה-256 של הכנסייה הקתולית.
ביוגרפיה.
הוא נולד ב-2 במרץ 1810 בעיר קארפינטו רומאנו, למשפחת הרוזנים האיטלקית מבית פצ'י. שמו המלא היה וינצ'נצו ג'ואקינו רפאלה לואיג'י פצ'י (Vincenzo Gioacchino Raffaele Luigi Pecci).
בסיום לימודי התאולוגיה והמשפט בסמינר הקתולי בעיר ויטרבו מונה פצ'י לתפקיד נונציו (שגריר מדינת האפיפיור) בבלגיה בשנת 1843. שלוש שנים לאחר מכן קודם לתפקיד הבישוף של העיר פרוג'ה באיטליה. בתחילת שנת 1878 מונה לתפקיד הבכיר בהיררכיה הכנסיתית, כראש לשכת האפיפיור פיוס התשיעי. שמונה חודשים לאחר המינוי לתפקיד זה נבחר לכהן כאפיפיור לאחר מותו של קודמו בתפקיד.
לאו השלושה עשר המשיך את מדיניות קודמו בכל הקשור ליחס העוין לאיחוד איטליה. הוא נחשב לאחד האפיפיורים האינטלקטואליים, וכמי שזכויות הפועלים והעובדים היו חשובים לו ביותר - כפי שבא לידי ביטוי באנציקליקה Rerum novarum שפרסם ב-1891.
לאו השלושה עשר היה האפיפיור המבוגר ביותר שכיהן בתפקיד (מת בגיל 93). תקופת כהונתו היא השלישית באורכה (אחרי קודמו בתפקיד פיוס התשיעי והאפיפיור יוחנן פאולוס השני).
ב-20 ביולי 1903 מת לאו השלושה עשר ברומא, ואחריו נבחר לאפיפיור פיוס העשירי.
Beat (קצב) הוא האלבום השני של קינג קרימזון מאז הפסקה של 7 שנים. זהו האלבום השני בו השתתפו אדריאן בלו על הגיטרה המלווה ועל השירה, וטוני לוין על הבס. למרות זאת שניים מחברי הלהקה היו מהרכב הקלאסי. האלבום כולל להיטים כמו Neal, Jack and Me ו-Heartbeat. זהו האלבום היחיד של הלהקה בלי שיר נושא. הקטע האינסטרומנטלי Requiem היה מועמד לפרס גראמי ליצירת הרוק האינסרומנטלי הטוב ביותר ב-1983.
ויילן ג'נינגס
לוגיקה אפיסטמית
לוגיקה אפיסטמית היא תת-תחום של לוגיקה מודלית שמתמקדת בניתוח פורמלי של ידיעה. בעוד שאפיסטמולוגיה לוקחת חלק מרכזי בהיסטוריה של הפילוסופיה המערבית עוד מיוון הקלאסית, לוגיקה אפיסטמית היא תחום מחקר חדש יחסית שהתפתח במחצית השנייה של המאה ה-20. אמנם כבר אריסטו עסק באופן לא פורמלי בלוגיקה מודאלית, ופילוסופים מימי הביניים כמו ויליאם איש אוקאם וג'ון דנס סקוטוס המשיכו את דרכו המחקרית, ברור כי רק ב-1912 פיתח סי. איי. לואיס את הלוגיקה המודאלית באופן סיסטמטי. הלוגיקה המודאלית שמשמשת את הלוגיקה האפיסטמית כיום קיבלה את צורתה בעבודתו של
סול קריפקי בשנות השישים של המאה ה-20.
התפתחות היסטורית.
החל משנות החמישים של המאה ה-20 נכתבו מאמרים רבים על הלוגיקה של ידע. בשנת 1951 פרסם הפילוסוף הפיני ג'ורג' הנריך פון וורייט את המאמר "An Essay in Modal Logic" שנחשב יצירה יסודית בתחום. ב-1962 פרסם הפילוסוף והלוגיקן הפיני יאקו הינטיקה את Knowledge and Belief, הספר הראשון בנושא שהציע להשתמש במודאליות כדי להבין את הסמנטיקה של (טענות אודות) ידיעה. ספרו של הינטיקה הביא להמשך של מחקר מעמיק בנושא עד לימינו וזיכה את הינטיקה בתואר אבי הלוגיקה האפיסטמית.
לוגיקה אפיסטמית לפי המודל של עולמות אפשריים.
רוב המאמצים לחקור ידיעה באופן פורמלי מתבססים על המודל הסמנטי של עולמות אפשריים. כדי לעשות זאת, יש לחלק את קבוצת העולמות האפשריים לאלו שתואמים לידע של סוכן, ולאלו שלא. אם מישהי יודעת שהיום יום שישי או יום שבת, אז היא יודעת בוודאות שהיום לא יום חמישי. אין עולם אפשרי (נגיש) שתואם לידיעה שלה שהיום יום חמישי, מכיוון שבכל העולמות האפשריים הנגישים ההתאמה היא ליום שישי או שבת. כמו כל שפה פורמלית, לוגיקה אפיסטמית כוללת סינטקס וסמנטיקה, שמבוססות על המבנה של לוגיקה מודאלית.
סינטקס.
האופרטור הבסיסי של לוגיקה מודאלית מסומן לרוב ב-K, ויכול להקרא "זה ידוע ש", "זה הכרחי אפיסטמית" או "זה לא עקבי עם מה שידוע שלא". אופרטור זה מקביל לאופרטור formula_1 מלוגיקה מודאלית סטנדרטית.
אם ישנו יותר מסוכן אחד שהידע שלו מיוצג ניתן להוסיף בתחתית אופרטור K סימול נוסף (formula_2, formula_3, etc.) כדי להבדיל בין מספר סוכני הידיעה. באופן כללי formula_4 יקרא כך: "סוכן formula_5 יודע ש formula_6". לאופטור המשלים של K, השמקביל לאופרטור formula_7 מלוגיקה מודאלית אין סימן משלו, אבל ניתן לנסחו כ formula_8 ולקרוא אותו כformula_5
לא יודע שלא formula_6. את הטענה 'formula_5 לא יודע אם formula_6 או אם לא formula_6' ניתן לבטא כך formula_14.
סמנטיקה.
הסמנטיקה של לוגיקה אפיסטמית מבוססת על מבנים, בדומה ללוגיקה מודאלית. מבנה "M" עבור "n" סוכנים על formula_15 הוא שלשה סדורה formula_16
כאשר S היא קבוצה לא ריקה של מצבים או עולמות אפשריים, formula_17 הוא פשר שמתאים לכל מצב בS ערך אמת לטענות אטומיות ב formula_15, וformula_19
הם יחסים בינאריים על קבוצה S עבור מספר n של סוכנים. חשוב לא לבלבל בין formula_20, האופרטור המודאלי, לבין formula_21 שהוא יחס נגישות.
ערך האמת קובע האם טענה p היא אמיתית הוא שקרית במצב מסוים. כך שformula_22 אומר האם p אמיתי במצב s במודל formula_23. אמת תלויה לא רק במבנה, אלא גם במצב (או עולם).
טענה יכולה להיות אמיתית במצב אחד ושקרית במצב אחר. כדי לקבוע שטענה היא אמיתי בעולם מסוים, כותבים formula_24, שנקרא 'formula_6 אמיתי ב(M,s).
אפשר לחשוב על היחס הבינארי formula_21 כיחס אפשרות, כי הוא מסביר איזה מצבים סוכן i תופש כאפשריים. בתיאור אידיאלי של ידיעה (תיאור של סוכן אפיטמי מושלם) formula_21 יהיה
יחס שקילות. יחס שקילות הוא יחס רפלקסיבי סימטרי וטרנזיטיבי. יחס הנגישות במבנה יכול כמובן להיות גם חלש יותר משקילות, בהתאם למשמעות שניתנת למושגי הידיעה.
תכונות של ידיעה.
בהנחה שformula_21 הוא יחס שקילות, ניתן לחלץ כמה תכונות למושג הידיעה, תכונות שיוצגו להלן כאקסיומות של לוגיקה אפיסטמית.
התכונות שמוצגות כאן מוכרות כתכונות S5, מסיבות שיוסברו בסעיף מערכת אקסיומות.
אקסיומת הפילוג.
אקסיומה זו מכונה לרוב K. במונחי אפיסטמיים האקסיומה קובעת שאם סוכן יודע formula_6, וכן הסוכן יודע כי formula_30
אז הסוכן יודע גם בהכרח כי formula_31. בכתיבה פורמלית:
בדיון העכשווי באפיסטמולוגיה מתקיים ויכוח לגבי החלות של אקסיומה זו על המציאות מוכרת לנו. באפיסטמולוגיה עכשווית, אקסיומה זו מכונה גם עקרון הסגר האפיסטמי (epistemic closure).
כלל הכללת הידע (כלל ההכרח).
במערכת S5 מתקיימת גם התכונה הבאה. אם formula_33 היא תקפה, אז formula_34. כלל זה לא קובע כי סוכן יודע את כל הטענות האמיתיות, אלא את כל אלו שתקפות במודל. כלומר, אם טענה
היא אמיתית בכל עולם אפשרי, אז הסוכן יודע אותה בכל מצב אפשרי. עקרון זה נקרא גם N.
אקסיומת הידע האמיתי.
אקסיומה זו ידועה כאקסיומה T. היא קובעת כי טענות ידועות הן טענות אמיתיות. באופן מסורתי בדיון האפיסטמולוגי, ידיעה מורכבת (לפי ההגדרה המקובלת) כהאמנה אמיתית ומוצדקת.
זאת בניגוד להאמנה סתם, שיכולה להיות שקרית. כלומר, אנו יכולים להאמין בטענה שקרית, אך אנו לא יכולים לדעת טענה שקרית.
אקסיומת האינטרוספקציה החיובית.
התכונה הזו, וכן התכונה הבאה, קובעת כי לסוכן יש יכולת אינטרוספקציה על מה שידוע לו. אקסיומות אלו ידועות כאקסיומה 4 ו5 בהתאמה.
אקסיומת האינטרוספקציה החיובית (שידועה גם בתור אקסיומת KK) קובעת כי סוכנים יודעים שהם יודעים את מה שהם יודעים. כלומר האקסיומה קובעת
שאם טענה כלשהו ידועה לי, אז בהכרח ובכל מצב גם ידועה לי הידיעה של טענה זו.
אקסיומת האינטרוספקציה השלילית.
אקסיומה זו קובעת, בהמשך לאקסיומה הקודמת, שסוכנים יודעים שהם לא יודעים את מה שהם לא יודעים.
נניח ואינני יודע כמה כוכבים יש בשביל החלב. כששואלים אותי כמה כוכבים יש בשביל החלב, כל שאני יכול לענות הוא כי אינני יודע. מכאן שאני יודע שאינני יודע את מספר בכוכבים.
האקסיומה חלה על כל הטענות שאינן ידועות לי.
מערכת האקסיומות.
מבחינה סינטקטית, ניתן להבין בין סוגים שונים של לוגיקות מודאליות באמצעות אקסיומות שונות שקובעות אותן.
מערכת הלוגיקה המודאלית שכוללת את האקסיומות K, T, 4, 5 ואת כלל ההכרח, ידועה כמערכת S5.
מערכת זו נחשבת למערכת המודאלית החזקה ביותר, ובהתאם היא מייצגת את הסוכן האפיסטמי הטוב (או חזק) ביותר.
מסיבה זו, תכונות הידיעה שהוצגו כאן, שכולן מתקיימות, מכונות תכונות S5. ניתן לוותר על חלק מהאקסיומות כדי
להתאים את תכונות הידיעה למערכות שונות וחלשות יותר של לוגיקה מודאלית. ויתור על תכונות יאפשר סוכן אפיסטמי
חלש יותר, אך (אולי) גם קרוב יותר למציאות.
Three of a Perfect Pair