התרוממות הרכס מתוארכת לאורוגנזה הלרמידית, מלפני 70 מיליון עד לפני 50 מיליון שנים, כשכוחות הדחיסה יצרו העתקים הפוכים בזווית חדה הן מצפון והן מדרום לרכס ההרים הנוכחי. הכיוון מזרח-מערב של הרי היואינטה חריג בהשוואה למרבית הרכסים של צפון הרי הרוקי, ייתכן ועובדה זו קשורה לדפוסים משתנים של לחצים ולסיבוב של רמת קולורדו.
הפסגות הגבוהות של הרי יואינטה כוסו בשכבה עבה של קרחונים בעידן הקרח האחרון ומרבית עמקי הנחלים הגדולים הן מצפון והן מדרום לרכס הם עמקים קרחוניים גדולים. עם זאת, אף על פי שהפסגה הגבוהה ביותר היא מעל 4,100 מטרים, האקלים כיום יבש כל כך שאף קרחון לא שרד אפילו לפני הנסיגה המהירה של הקרחונים מאז אמצע המאה ה-19. הרי היואינטה הם הרכס הקרוב ביותר לקוטב הצפוני שפסגותיו מעל ל-4,000 מטרים ושאין בו קרחונים, ולמעשה הם רכס ההרים הגבוה ביותר ב-48 המדינות הרצופות בארצות הברית בלא קרחונים בימינו. קפאת-עד קיימת בגבהים מעל 3,000 מטרים ולעיתים גורמת ליצירת קרחון סלעי.
בין הפסגות וקווי הרכס יש אגנים רחבים שטוחים, ובהם כ-500 אגמים קטנים. אחד האגמים הפופולריים ביותר בשל יופי נופיו והדיג העשיר של מימיו הוא אגם המראה (Mirror Lake).
הידרולוגיה.
חלקים גדולים מהצד המזרחי ומהצד המערבי של הרכס נמצאים בשטח אגן הניקוז של נהר הקולורדו, כולל בלקס פורק (Blacks Fork) ודושן (Duchesne), יובלים של הנהר גרין. הנהר גרין הוא אחד היובלים העיקריים של הקולורדו והוא זורם בקשת חדה מסביב לצד המזרחי של הרכס.
מקורם של הנהרות בר (Bear River) וובר (Weber River), שני היובלים הגדולים ביותר של ימת המלח הגדולה, במדרון המערבי של הרכס. הנהר פרובו (Provo River), היובל הגדול ביותר של אגם יוטה, מתחיל את דרכו בצד הדרומי של הרכס וזורם מערבה אל אגם יוטה, המתנקז באמצעות הנהר ג'ורדן (Jordan River) לימת המלח הגדולה.
בחלקים גדולים מהרכס עולה כמות המשקעים הממוצעת על 1,000 מ"מ בשנה. הפסגות הגבוהות מכוסות בשלג מרבית השנה למעט התקופה בין יולי לספטמבר. סך אורך כל הנחלים והפלגים הזורמים ברכס עצמו עולה על 640 קילומטרים ויש בו כ-1,000 אגמים.
אקולוגיה.
הרי יואינטה הם חלק מאזור האקולוגי היערות ההרריים של ווסאץ' ויואינטה (Wasatch and Uinta montane forests). כמעט כל הרכס כלול ביער הלאומי ווסאץ'-קשה (Wasatch-Cache National Forest, בצד הצפוני והמערבי) וביער הלאומי אשלי (Ashley National Forest, בצד הדרומי והמזרחי). הפסגות הגבוהות ביותר של הרכס מוגנות כחלק מאזור הטבע הבראשיתי היואינטה הגבוה (High Uintas Wilderness). היערות מכילים מינים רבים של עצים, כולל אורן מפותל ("Pinus contorta"), אשוח תת-אלפיני ("Abies lasiocarpa"), אשוח דאגלס ("Pseudotsuga menziesii"), אשוחית אנגלמן ("Picea engelmannii") וצפצפה רעדנית ("Populus tremuloides"). בנוסף, גדלים בהרי היואינטה מינים רבים של עשבים ושיחים.
הבית הלבן הקטן
הבית הלבן הקטן (באנגלית: Little White House) הוא כינויו של בית מגורים בעיירה וורם ספרינגס במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית, אשר שימש את נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט בתקופת כהונתו כנשיא. רוזוולט גם שהה בו בעת שנפטר בפתאומיות ב-12 באפריל 1945. כיום משמש המבנה כמוזיאון.
הבית.
רוזוולט ביקר בעיירה וורם ספרינגס לראשונה בשנת 1924, בשל מעיין חם שהתקיים בה. שלוש שנים קודם לכן לקה בשיתוק חלקי עקב מחלת הפוליו, והתברר שטבילה במרחצאות חמים יכולה להקל על סבלו. הוא קנה את אתר הנופש בו נמצא המעיין ושטח של כ-7 קילומטרים מרובעים סביבו. ב-1932, לאחר שנבחר לנשיא, הזמין הקמת בית מגורים עבורו באתר. הבית נבנה מעץ אורן מקומי והכיל שישה חדרים - חדר שינה לרוזוולט וחדרי שינה לאשתו אלינור ולמזכירו האישי, חדר כניסה, חדר מגורים ומטבח. הבית הכיל גם מרפסת שמש. בקרבת המבנה נבנו שלושה מבנים נוספים - בית הארחה לאורחי המקום, מבנה לשימוש אנשי הצוות של המקום ומבנה למגורי ג'ורג'יה וילקינס, שמשפחתה הייתה בעליו המקוריים של המקום.
הבית הפך לבית הנופש (Retreat) של רוזוולט במשך כל שנות נשיאותו וזכה לכינוי "הבית הלבן הקטן". רוזוולט ביקר בבית בסך הכול 16 פעמים כנשיא ושהה בו בכל פעם שבועיים עד שלושה שבועות. הביקורים התפרסו על כל שנות נשיאותו למעט שנת 1942, שבה היה עסוק מדי בניהול הפעולות המלחמתיות של ארצו לאחר כניסתה למלחמת העולם השנייה. יש סברה שהוא הרבה להשתמש בבית משום שתחביב הנופש העיקרי שלו - שיט בים - נעשה למסוכן מדי בשנות המלחמה. באותן שנים הוצבו ליד הבית חיילים מבסיס פורט בנינג כדי לאבטח אותו.
ביקורו האחרון של רוזוולט בבית החל ב-30 במרץ 1945. אלו שראוהו שם סברו שהוא נראה חולה וחלש. ב-12 באפריל ישב בבית לציור דיוקנו על ידי הציירת אליזבת שומטוף (Elizabeth Shoumatoff), כאשר נתקף בשבץ מוחי. הוא הועבר לחדר השינה שלו ונפטר שם לאחר שעתיים.
שימור הבית.
רכושו של רוזוולט באתר הבית הלבן הקטן, למעט ביתה של וילקינס, הועבר בירושה לקרן ג'ורג'יה וורם ספרינגס. ב-1948 נפתח האתר לביקור הציבור. הוא עבר שימור כדי שייראה ככל האפשר כפי שנראה בעת מותו של רוזוולט. כיום הוא מנוהל כאתר היסטורי מדינתי על ידי מדינת ג'ורג'יה. המוצגים באתר כוללים בין השאר את הדיוקן הבלתי גמור שציירה שומטוף בעת מות הנשיא, דיוקן אחר שציירה בהמשך, ומכונית פורד וכרכרה שהיו שייכים לו.
אתר הנופש המקורי שהתקיים באחוזתו של רוזוולט משמש כיום את מכון השיקום על שם רוזוולט.
נשיאי ארצות הברית קנדי (ב-1960) וקרטר (ב-1976) השתמשו באתר לצורך מסעות הבחירות שלהם לנשיאות. קרטר גם השיק שם את קמפיין הבחירות שלו.
העתק של הבית הלבן הקטן נבנה בעיר אטלנטה עבור המוזיקאי גרהם ג'קסון, שהרבה להופיע בפני רוזוולט בעת ששהה בג'ורג'יה.
Check It Out
Check It Out (בעברית: תבדוק את זה) הוא שיר של הראפר האמריקאי וויל.איי.אם בהשתתפות הזמרת הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-3 בספטמבר 2010 והופיע באלבומה של מינאז', Pink Friday. בבריטניה פורסמה גרסה נוספת של השיר בה משתתפת הזמרת הבריטית שריל קול. לאחר צאתו הגיע השיר למקום ה-78 במצעד הסינגלים האמריקאי בילבורד הוט 100, ולמקום ה-11 במצעד הסינגלים של בריטניה. השיר כולל דגימות של השיר "Video Killed the Radio Star" של הבאגלז.
Keeps Gettin' Better - A Decade of Hits
דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ
דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ היה מחזמר קומי שנכתב על ידי שאול ביבר ויורם טהרלב, כאשר הראשון כתב את טקסט המחזמר והשני את השירים, והועלה על ידי המפיק אברהם דשא בבימויו של שייקה אופיר בשנת 1968, במסגרת "התיאטרון העממי". המחזמר מתאר את מלחמת ששת הימים כקומדיה מטורפת, ומבוסס בחלקו על התוכנית "למה יו-יו" של להקת גייסות השריון.
בהפקה השתתפו גדי יגיל, דבורה דותן, ציפי שביט, חיים בנאי ופופיק ארנון. כל אחד מהם ייצג טיפוס ישראלי. גדי יגיל ה"מסחאי" (בן מושבה בגליל, טיפוס חסר-בינה שהומצא על ידי ביבר ואופיר) שזוכה בצל"ש עקב שורה של בלבולים וחוסר הבנה, בנאי המזרחי, דותן הרס"רית וכדומה.
למרות הכתרתה כ"הצגה המצחיקה ביותר אחרי הגשש החיוור", ההפקה ירדה מן הבמה עד מהרה עקב מכתב שנשלח ממשפחה שכולה אל פשנל ובו נכתב שעבור המשפחה המלחמה לא הייתה אירוע משעשע כלל וכלל משום שבה נהרג הבן.
שם ההצגה, "דבר מצחיק קרה לי בדרך לסואץ" הוא פרפרזה על שם המחזמר המצליח מ-1962, "דבר מצחיק קרה לי בדרך לפורום".
פרופיל 64
פרופיל 64 היא סדרת טלוויזיה קומית ישראלית ששודרה בערוץ 10, בין 22 ביולי 2013 ל-9 בספטמבר 2013. הסדרה נקראת על שם הפרופיל הרפואי 64, שמעיד על שירות לא קרבי בצה"ל. את הסדרה יצרו וכתבו איתי אדרי, ארז אבני ואביב דיבון וביים אותה איתן צור.
תקציר העלילה.
סגן אבנר בן בסט (רועי אסף), קצין צנחנים מורעל, מודח מתפקידו ומוצא עצמו מוצב מחדש לבה"ד 15 - בית הספר למקצועות המודיעין. הוא ממונה להיות מפקד קורס משא"פ (מש"קי איסוף פיקודיים), למורת רוחו של סמ"ר מתן אגוזי (מיכאל מושונוב), אשר חותם קבע על מנת להיות מפקד הקורס החדש. אגוזי, יחד עם יתר אנשי הסגל של הקורס - תום (דוד שאול), שני (דנה פרידר) ורותם (דולב מסיקה) - הם ארבעה חנונים ששירותם הצבאי הוא לטענתם "קייטנה". הם מנסים לשמר את תנאי השירות הקיימים שהיו להם, בעוד אבנר מנסה להפוך אותם לחיילים "אמיתיים".
קשת בענן (פירושונים)
תין הינאן
תִין הִינַאן (בברברית: ⵜⵏⵂⵏⵏ, בערבית: تينهنان) היא מלכה טוארגית אגדית למחצה, שחיה במאה ה-4 לספירה. הטוארגים מחשיבים אותה לאם כלל השבטים שלהם. פירוש שמה הוא "ההיא של האוהלים", אך מתורגם כ"אם השבט" או "מלכת המחנה". הטוארגים קוראים לה "תָמֵנוּקַאלְט" שפירושה הוא "מנהיגה" או "מלכה".
לפי האגדה, היא הגיעה לאהגר יחד עם המשרתת שלה תָכָמַאת על גמל לבן מן השטח השייך כעת למרוקו והפכה למלכה במקום. היא רצחה את מאהביה שבאו אליה. ילדיהן הם הטוארגים: השבט האצילי אִיהָגָּרֶנִים צאצאיהם של תין הינאן והשבט הואסלי אִימְעָ'דִים צאצאיהם של תכמאת.
קברה.
ב-1925 נפתח על ידי הצבא הצרפתי ברשותו של ביירון חון דה פרורוק ולאחר מכן נחקר שוב ב-1933. בעקבות החפירות נמצא שלד אישה באפיריון עץ השוכבת על גבה עם הפנים המופנים כלפי מזרח עם תכשיטי זהב, כסף ופנינים. כמו כן במתחם נמצא פסל בסגנון שמזכיר את צלמיות "ונוס" מהתרבות האוריניאקית, גביע זכוכית (שאבד במהלך מלחמת העולם השנייה), וקישוט עלה זהב עליו הוטבע מטבע של קונסטנטינוס שהונפקה בין 308 ל-324.