כשהוא רודף אחר מרסר לנקמה, הלר מודבק על ידי מרסר באותו הווירוס שלו שמקנה לו כוחות על דומים, לאחר שהוא מתעלף הלר מתעורר באזור הצהוב במעבדה של Gentek כשדוקטור אנטון קאוניג וקולונל דאגלס רוקס עושים עליו ניסויים והלר נמלט מהבסיס של Gentek כשבחוץ מרסר מופיע מולו וטוען שGentek וBlackwatch אחראים לשחרור הנגיף Blacklight, מה שהופך אותם אחראים לזיהום השני ולמותם של בני משפחתו של הלר. מרסר חושף את תוכניותיו לחסל את Gentek וBlackwatch, מרסר מציע הפסקת אש להלר. כשהוא לא בטוח בכוונותיו של מרסר. הלר הולך לכומר המקומי שלו, אב לואיס Guerra, לקבלת ייעוץ ועזרה.
בשימוש במידע המסופק על ידי גוארה, הלר פורץ למסופי Blacknet לברר על המבצעים שלהם ולחבל במספר פעולות שלהם. בהדרגה כשהוא שואב את החיילים בBlackwatch כדי לגלות עוד מידע, הלר סופו של דבר מוצא ומתעמת עם ד"ר אנטון קאוניג, שמתיימר להיות בצד שלו וחושף את תוכנית סופר החייל של Blackwatch, שנקראת "אוריון". הלר מונע את התקדמות הפרויקט של אוריון על ידי הריגת סופר חייל שהזריקו לו DNA שלו. אחרי שהוא שואב את אחד מהמדענים הראשיים במחקר הלר מגלה כי ד"ר קאוניג התבונן בו כדי למצוא את חולשתו, רק כדי לגלות שיש לו סמכויות דומות לשלו, והוא אחד מכמה סוכנים "המפותחים", שנשתלו בGentek וBlackwatch על ידי מרסר. לאחר שהביס את ושאב את הדוקטור, מרסר מגלה להלר כי בכוונתו לגייס אותו בניסיון לשלוט בNYZ. ספקותיו גוברות לאחר שגוארה מראה להלר קלטת וידאו של מרסר משחרר את הנגיף בפעם השנייה בתחנת פן, באותו המקום בו מרסר שחרר את הנגיף בפעם הראשונה.
זועם על כך שמרסר שיקר לו, הלר מגדיר את האזור הירוק לצוד את עושי דברו של מרסר, לרבות סוכנת המפותח בGentek בשם סברינה גאלווי, על התמודדות עם גאלווי, לעומת זאת, הלר בחוסר רצון חובר עימה כשהוא מגלה שהיא יכולה לעזור לו לחסל את מרסר. בעזרתה של גאלווי, הלר מגלה כי מרסר מתכנן להדביק את העולם כולו באמצעות "Whitelight", תרופה לווירוס נוצרה על ידי Gentek אבל זוהמה על ידי הדם של מרסר ולמעשה מרסר משתמש בו כדי להפיץ את הווירוס במקום לרפא אותו.
מתוסכל מזה שהלר מחבל בתוכניותיו, מרסר הורג את אב גוארה; הלר מוצא את הטלפון של גוארה על הגופה שלו,ומשתמש בו כדי להגיע לאתנה איש הקשר של גוארה שמתגלה כדנה מרסר (אחותו של אלכס), דנה מסבירה כי בתו של הלר, מאיה, עדיין בחיים, מה שגרם להלר לחזור לאזור האדום
כדי להציל את מאיה. אחרי מניעת הניסיון השני של Blackwatch לרמת אי מנהטן, רוקס עוזר להלר להגיע לבתו, רק כדי לגלות שגאלווי בגדה בו ולקחה את מאיה לאלכס מרסר. כשהוא מתמודד עם מרסר הוא דורש ממנו לתת לו בחזרה את הבת שלו אלכס מסרב וממשיך לדבר על תוכניתו שבה הוא מתכנן לפתור מחלות, סכסוכים בינלאומיים ובעיות עולם על ידי הדבקה של המין האנושי כולו, בצורה יעילה יצירת אורגניזם עם מאייה במרכז. לאחר שהסביר להלר את תוכניתו מרסר שואב את גאלווי ואת כל החיילים שלו על מנת לקבל עוד כוח ומהירות, השניים מנהלים קרב אכזרי ועקוב מדם, שבסופו ג'יימס הורג את אלכס בכך שתולש את זרועותיו של מרסר ושואב אותו.
לאחר מכן הלר מחסל את הנגועים בNYZ ביחד עם מה שנשאר מווירוס הBlacklight ואז באמצעות הזיכרונות של מרסר, הלר מאתר ומשחרר את מאיה ודנה מכספת הבנק שננעלו שם על ידי מרסר והסיפור מסתיים כשהשלושה משקיפים על ניו יורק ודנה שואלת מה עושים הלאה.
צורת המשחק.
הכוח העיקרי של אלכס, (במשחק השני ג'יימס) הדמות הראשית היא היכולת שלו לשנות צורה - לשנות את גופו כדי שיתאים לצרכיו.
יחד עם יכולת זו יש באפשרותו "לשאוב" אנשים וכך למלא את מד החיים, לקבל את צורתם, זיכרונותיהם ויכולותיהם.
לאחר ששאב אדם הוא יכול לשנות צורה לאדם זה וכך להישאר אנונימי ולא לעורר חשד.
אלכס בעל כוח גדול מאוד בלי קשר ליכולתו לשנות צורה ויכול לבצע פעולות גופניות שונות כמו ריצה מהירה, טיפוס על מבנים, דאייה באוויר ועוד.
אלכס יכול לשנות את ידיו לחמישה כלי נשק שונים כדי לתקוף או כדי להגן.
אלכס יכול להשתנות לשם התקפה:
אלכס יכול להשתנות לשם הגנה:
את השדרוגים והפעולות השונות ניתן להשיג במהלך עלילת המשחק, או לקנות באמצעות נקודות שצוברים במהלך המשחק.
אלכס יכול להשתמש בראייה תרמית על מנת לזהות אויבים נגועים בווירוס המתפשט באזור מנהטן. הוא יכול להשתמש גם ברכבים שונים כגון טנקים ומסוקים, ובנשקים שנפלו מאויבים שהרג, כגון רובים, משגרי טילים ומטולי רימונים. כאשר אלכס שואב מספר מסוים של אנשים ושומר על מד החיים, הוא יכול להגיע למצב שנקרא Critical Mass, ואז יש באפשרותו לשחרר מתקפה חזקה במיוחד ובפרוטוטייפ 2 גם לזמן מפלצות.
הארי בראונר
הארי בראונר (ברומנית: Harry Brauner; 24 בפברואר 1908 - 11 במרץ 1988) היה מוזיקולוג וחוקר פולקלור יהודי-רומני. אחיהם של הצייר ויקטור בראונר והצלם טדי בראונר.
ילדות וצעירות.
הארי בראונר נולד בפיאטרה ניאמץ בשנת 1908 כבן האמצעי מבין שלושה בניה של משפחה יהודית. אביו עבד בתחום תעשיית העץ ובזמן הפנוי גילה משיכה בתחום ההיפונוט והספיריטואליזם.בשנת 1913 עבר עם המשפחה לווינה וכעבור שנתיים חזר והתיישב זמנית בעיר בראילה. תוך כדי נדודים אלה למדו בראונר ואחיו בילדותם את השפה הגרמנית. בשנים 1917–1918 המשפחה עברה לבוקרשט, שנמצאה אז תחת כיבוש גרמני. בראונר למד בקונסרבטוריון למוזיקה (כיום האוניברסיטה הלאומית למוזיקה) והשתלם שם בפולקלור המוזיקלי הרומני אצל דומיטרו קיריאק, שטפאן פופסקו וקונסטנטין בראילויו. בתום הלימודים לימד שיעורים פרטיים למוזיקה כדי להתפרנס. בשנת 1927 התמנה על ידי בראילויו, שהעריך מאוד את כישוריו, למזכיר הארכיון לפולקלור שהקים ליד איגוד המלחינים והמוזיקולוגים מרומניה.
הוא זכה גם להערכת הסוציולוג הרומני דימיטריה גוסטי, שצירף אותו בשנת 1929 לצוות המחקר שלו שערך מונוגרפיה של הכפר דרגוש-פגראש (Drăguş). בצוות זה השתתפו עוד חוקרים, שחלקם הפכו לשם דבר כמו מירצ'ה וולקנסקו, פאול סטריאן, פטרו קומרנסקו, מרגרטה סטריאן, טודור ויאנו, ד"ר מיטו ג'ורג'סקו, טראיאן הרסני, אמנואיל בוקוצה ולנה קונסטנטה. בזאת האחרונה בראונר התאהב והיא הפכה לחברתו לחיים. בשנת 1930 הקליט אוסף נוסף של שירי עם ביישוב רונקו במחוז גורז'.
במסגרת הצוות הרב-תחומי הנזכר לעיל, בראילויו ובראונר עסקו בתחום המוזיקה. במהלך 10 שנים הם הצליחו להקליט – בעזרת פונוגרף על צילינדרים משעווה – כ-5,000 שירים.
מאחר שלא יכול היה להתפרנס מעבודתו המחקרית בשנים 1929–1932, לימד בראונר בבית ספר תיכון בעיר טורנו מגורלה. בראונר היה לראשון שהצליח להקליט בטרגובישטה את מנגינת הבלדה העממית הרומנית המפורסמת על הבנאי מנולה, כשהיא מבוצעת בכלי מיתר הקרוי "קובזה". בשנת 1933, בעזרת מלגה שהצטיין בה, נסע לפריז ועבד במוזיאון טרוקדרו.
שנות בגרותו כחוקר פולקלור.
בימי החוקים האנטישמיים בהשפעה נאצית שהונהגו ברומניה בשנים 1938–1944 סולק בראונר כיהודי מתפקידים במגזר הציבורי ומצא משרה של מורה למוזיקה בתיכון יהודי, לצדם של חוקרים בעלי שם כמו הבלשנים אלכסנדרו גראור וז'אק ביק.
אחרי הפלת המשטר של יון אנטונסקו, בין השנים 1944–1949, בתקופה הקצרה של המעבר למשטר הקומוניסטי, התמנה בראונר ליועץ מוזיקלי בחברת הרדיו הממלכתית הרומנית. שם טיפח את ארכיון הפולקלור והפך למנהלו. בשנת 1948 הקים את המכון לפולקלור בבוקרשט. המנהיג הקומוניסטי לוקרציו פטרשקאנו, שנמנה עם ידידיו, עזר לו להשיג את הבניין שאחסן את המכון. בשנת 1949 התמנה לפרופסור וראש הקתדרה לפולקלור בקונסרבטוריון של בוקרשט. באותה שנה היה מעורב בהקמת התזמורת למוזיקה עממית ע"ש בארבו לאוטרו.
בנוסף לתרומתו לגילוי כשרונה של מריה טנאסה, גילה וטיפח בראונר עוד כישרונות מוזיקליים רבים, בהם חלילן פאן גאורגה זמפיר, הזמרים יונלה פרודן ואלקסנדרו מיקה והאתנומוזיקולוג חוקר שירי העם היהודיים, אמיל סקולץ.
בכלא הקומוניסטי.
בגלל קשריהם של בראונר וחברתו, לנה קונסטנטה, עם שר המשפטים לוקרציו פטרשקנו, חבר לתנועה ושנוא נפשו של גאורגה גאורגיו-דז', השליט הקומוניסטי של רומניה, נעצרו שני בני הזוג והואשמו בהשתייכות ל"כנופיית המרגלים והקושרים שבראשות פטרשקנו" "בשירות האימפריאליזם האנגלי-אמריקאי". על סמך האשמות דמיוניות מסוג זה שהועמדו למשפט, פטרשקאנו הוצא להורג ובראונר נידון ל-15 שנות מאסר, מתוכן ריצה 12. שבע שנים שהה מבודד בצינוק. חברתו, לנה קונסטנטה, נכלאה גם היא למשך 12 שנה. בימי המאסר בכלא איוד, למשך תקופה התא של בראונר היה סמוך לזה של המשורר הרומני, שנודע בעבר בדעותיו הלאומניות והאנטישמיות, ניקיפור קראיניק. כאסירים פוליטיים, השניים שיתפו פעולה ביניהם, כשקראיניק השמיע לו שירים באמצעות קוד מורס, והמוזיקולוג הלחין למילותיהם מנגינות ברוח הפולקלור הרומני. האפיזודה הוזכרה גם בספר זכרונות של ניקיפור קראיניק ("Şoim peste prăpăstii" - בז מעל תהומות, 1990).