אף על פי ששימושו העיקרי לא היה יירוט אווירי, עד דצמבר 1944 הופעלו באמצעות המטוס 52 מטוסי קרב גרמניים, כולל מספר מטוסי סילון מדגם מסרשמיט ME 262. טייסי הטמפסט פיתחו שיטה להפלת מטוסי הסילון, תוך ניצול חולשתם העיקרית שהיא פגיעותם הרבה בזמן הגישה נחיתה במהירות נמוכה, ובמקום לנסות לתקוף אותם ישירות, ארבו להם בזמן חזרתם לבסיסיהם. שיטה זו פעלה היטב אך הסבה למטוסי הטמפסט אבדות כבדות מאש נ"מ.
טייס הסילון הגרמני הרברט לנג אמר על הטמפסט כי:
בסך הכל הפילו מטוסי הטמפסט 239 מטוסים גרמניים, לא כולל הפלות של טילי השיוט V-1, תוך אובדן של 31 מטוסים, ביחס הפלות של כמעט 8:1. אלוף ההפלות הגדול ביותר מבין טייסי הטמפסט היה האמריקאי דייוויד סי. פיירבנקס, ששירת בחיל האוויר הקנדי והצליח להפיל 11 או 12 מטוסים גרמניים, עד שהופל בעצמו ונפל בשבי הגרמני בפברואר 1945.
לאחר המלחמה.
לאחר סיום המלחמה הוצא המטוס בהדרגה משירות פעיל. 6 מטוסים עדיין טסים כיום בבעלות פרטית של טייסים מבריטניה, ארצות הברית וקנדה, ו-6 מטוסים נוספים מאוחסנים או מוצגים בפומבי במוזיאונים לתעופה.
זן למבדה של נגיף הקורונה
אסון סביבתי
אָסוֹן סְבִיבָתִי או אָסוֹן אֵקוֹלוֹגִי הוא אסון הגורם לנזק בלתי הפיך לסביבה הטבעית. אסונות טבע בדרך כלל גורמים זיהום סביבתי גדול ממדים, הנגרם כתוצאה ממעשי מלחמה מכוונים כגון הפצצות גרעיניות, מה שמבדיל אותם מאסונות טבע.
אסונות סביבתיים מראים כיצד סכסוכים בין בני האדם בתוך שטחים או בטריטוריות מובילות לתוצאות נרחבות או ארוכות טווח. אסונות אלה כללו מקרי מוות של חיות בר, בני אדם וצמחים, או הפרעה חמורה בחיי אדם או בבריאות, וייתכן שדורשים או דרשו הגירה.
אסונות סביבתיים.
אסונות סביבתיים לאורך ההיסטוריה השפיעו על החקלאות, על הביולוגיה של הסביבה וחיות הבר, על הכלכלה או על בריאות בני האדם. האסון האקולוגי הנפוץ ביותר הוא זיהום הסביבה, אשר נגרם כתוצאה ממפעילם המשחררים סוגי עשן בעזרת פחם ועוד, ומפרים את האיזון האקולוגי באטמוספירת כדור הארץ.
הנה רשימה חלקית של אסונות סביבה ידועים:
התעמלות אמנותית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) – קרב רב אישי
תחרות ההתעמלות האמנותית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) – קרב רב אישי התקיימה ב-HSBC ארנה בריו דה ז'ניירו, ברזיל, כאשר ההכשרה התקיימה ב-19 באוגוסט והגמר התקיים למחרת, ב-20 באוגוסט.
פורמט התחרות.
התחרות כללה את סבב המוקדמות ואת הגמר עצמו. לאחר שלב המוקדמות, נבחרו עשר המתעמלות מרגריטה מאמון, יאנה קודריאבצבה, גאנה ריזאטדינובה, מליטינה סטניוטה, סון יאון-ג'יי, נביאנה ולדינובה, קרולינה רודריגס, מרינה דורונדה, קציארינה הלקינה וקסניה מוסטפאווה להתמודד אחת כנגד השנייה בגמר.
במהלך הגמר, ביצעו המתעמלות ארבעה מקצים (כדור, חישוק, קלאבים וסרט), כשהציונים נספרו וחוברו לסכום סופי.
יחסי אירלנד–קפריסין
יחסי אירלנד–קפריסין הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אירלנד לרפובליקת קפריסין. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובאומות המאוחדות.
יחסים צבאיים.
אנשי צבא אירים נשלחו לקפריסין כחלק מכוח השמירה על השלום בקפריסין מטעם האו"ם.
ביקור נשיא קפריסין באירלנד.
נשיא קפריסין טסוס פפדופולוס הוביל משלחת של פוליטיקאים ודיפלומטים קפריסאים לדבלין בשנת 2005 כדי לחזק את הקשרים בין אירלנד וקפריסין. כחלק מביקורו באירלנד, פפדופולוס השיק באופן רשמי את אזור העתיקות הקפריסאיות במוזיאון הלאומי של אירלנד .
צרכים קרימינוגניים
צרכים קרימינוגניים או גורמי סיכון דינמיים הם גורמי סיכון שדוחפים את העבריין לפשיעה. ההתייחסות למושג "צרכים" במובן של צרכים קרימינוגניים השתרשה בעקבות מאמר רב השפעה שפורסם בשנת 1990 על ידי החוקרים אנדרוז, בונטה והוג. על פי עיקרון זה, במוקדי הטיפול בעבריינים ומטרותיו צריכים לעמוד גורמי הסיכון הדינמיים (למשל הצורך להשתייך לחבורת רחוב או לכנופיה), הן משום שגורמים אלה ניתנים לשינוי והם משום שהם מעלים את הסיכון להישנות העבירה. גורמים נוספים הם, למשל, אישיות אנטי־ סוציאלית, חברים אנטי־סוציאליים, עמדות ואמונות אנטי־ סוציאליות, שימוש בסמים, בעיות בתפקוד המשפחתי, היעדר תעסוקה, בעיות בשליטה עצמית, היעדר כישורים לפתרון בעיות, וסביבת מגורים בעייתית. כל הגורמים הללו דוחפים את האדם לפשיעה, אך ניתנים באופן פוטנציאלי לשינוי, להבדיל מגורמים סטטיים, כמו היסטוריה פלילית או היסטוריה של קורבנות להתעללות או הזנחה, שאינם ניתנים לשינוי.
אם כן, צרכים קרימינוגניים קשורים למאפיינים, לתכונות אישיות, לבעיות ולנושאים המעסיקים את האדם, ויש להם זיקה ישירה לצרכים המניעים אותו לבצע את העבירה שוב ושוב. גורמים אלה נוטים להיות יציבים לאורך זמן (משך חודשים או שנים) אך מטבע הדברים ניתנים לשינוי באמצעות טיפול מתאים, או למשל כתוצאה משינויים באורח החיים של האדם.
כאשר קרימינולוגים מנסים לקבוע את הסיבות לפשע, חלק מהניתוח בוחן את הצרכים הקרימינוגניים של העבריין. לעיתים קרובות נשאלת השאלה, "אם לעבריין היה דבר מה (משהו שהעבריין צריך וחסר), האם הוא עדיין היה מבצע את הפשע?"
טיפול.
מעבר לעיקרון הצורך (גורמי סיכון דינמיים), במאמרם הציעו אנדרוז, בונטה והוג שני עקרונות נוספים. הראשון הוא עיקרון הסיכון (Risk principle). על פי עיקרון זה, יש להתאים את דרגת האינטנסביות של הטיפול והשיקום לדרגת הסיכון של העבריין, קרי, עבריינים בסיכון גבוה יקבלו תוכניות אינטנסביות ואילו עבריינים בסיכון נמוך לא יוכנסו למוסדות תיקון על מנת למנוע התחברות דיפרנציאלית שלהם עם עבריינים בסיכון בינוני-גבוה. העיקרון השלישי שהוצע היה עקרון התגובתיות או ההיענות לטיפול (Responsivity principle), לפיו יש להתאים את תוכניות ההתערבות לכישורים, למוטיבציה, וליכולות הלמידה של העבריין.
אף על פי שבמהלך השנים נוספו עוד עקרונות, שלושת העקרונות (עיקרון הסיכון, הצורך, התגובתיות) נחשבים עדיין למרכזיים ביותר בטיפול בעבריינים.
סאר (פירושונים)
כריס סטפלטון
כריסטופר אלווין סטפלטון (נולד ב-15 באפריל 1978) הוא זמר-יוצר, גיטריסט, ומפיק מוזיקלי. סטפלטון נולד בלקסינגטון שבקנטקי וגדל בסטאפורדסוויל, קנטקי. בשנת 2001, עבר סטפלטון לנאשוויל, טנסי, כדי ללמוד לתואר הנדסה באוניברסיטת ונדרבילט, אך נשר כדי להמשיך בקריירה המוזיקלית שלו. לאחר מכן, חתם סטפלטון על חוזה עם Sea Gayle Music, לכתיבה ולפרסום המוזיקה שלו.
נכון לשנת 2018, כתב סטפלטון, לבדו או בשותפות, מעל ל-170 שירים, ובהם שישה שירי קאנטרי שהגיעו לראשי מצעדים, כגון, "Never Wanted Nothing More" של קני צ'סני, "Your Man" של ג'וש טרנר, "Love's Gonna Make It Alright" של ג'ורג' סטרייט, ו-"Drink a Beer" של לוק בריאן. שיריו הופיעו באלבומי אמנים רבים, ביניהם אדל, בראד פייזלי ודירקס בנטלי. בנוסף, היה סטפלטון שותפם לכתיבת שירים של אמנים שונים, כגון וינס גיל, פיטר פרמפטון, שריל קרואו ואד שירן.סטפלטון זכה במספר פרסים, בהם חמישה פרסי גראמי, שבעה פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי (ACM), ועשרה פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי (CMA).
סטפלטון שר כסולן בשתי להקות לפני שהחל לעבוד כאמן סולו; ב-"The SteelDrivers" מ-2008 עד 2010, ובאחים ג'ומפסון. לאחר מכן, בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו כאמן סולו, שנקרא "Traveller". האלבום זכה לשבחים רבים, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 האמריקאי והוסמך לתואר פלטינה משולשת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). אלבום האולפן השני שלו, "" יצא במאי 2017, וזכה בפרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר ובפרס CMA לאלבום השנה. אלבומו השלישי, "From A Room: Volume 2" יצא בדצמבר 2017.
סטפלטון הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו, "Starting Over", ב-13 בנובמבר 2020, כאשר השיר הנושא את אותו השם יצא כסינגל הראשון.
ביוגרפיה.
סטפלטון נולד בלקסינגטון, קנטקי. אמו, קרול ג'יי (מייס) סטפלטון, עבדה במחלקת הבריאות המקומית, ואביו, הרברט ג'וזף סטפלטון ג'וניור (1946–2013), היה כורה פחם. הוא הגיע ממשפחה של כורי פחם. לסטפלטון אח גדול, הרברט ג'וזף השלישי, ואחות צעירה, מלאני ברוק.
סטפלטון גדל בעיירה הקטנה סטאפורדסוויל שבקנטקי, הממוקמת בין העיר לפיינטסוויל, לבין לאגם פיינטסוויל. לאחר שסיים את בית הספר התיכון המרכזי של ג'ונסון, החל סטפלטון ללמוד הנדסה באוניברסיטת ונדרבילט, אך נשר לאחר זמן מה.
קריירה מוזיקלית.
התחלת הקריירה ולהקות.
בשנת 2001, עבר סטפלטון לנאשוויל, טנסי, כדי להמשיך בקריירה המוזיקלית. זמן קצר לאחר שעבר, הוא חתם בהוצאת המוזיקה Sea Seale Music, ככותב שירים.
בשנת 2007, הפך סטפלטון לסולן של להקת הבלוגראס "The SteelDrivers". ללהקה היו שני להיטים גדולים; כל אחד מהם הגיע למקום השני במצעד הבלוגראס, טרם עזב סטפלטון את הלהקה, בשנת 2010.
בשנת 2010 הקים סטפלטון להקת רוק דרומי בשם "האחים ג'ומפסון". הלהקה הורכבה מסטפלטון כסולן, גרג מקי כגיטריסט, ג'יי.טי. כנגן הבס, ובארד מקנאם כנגן תופים. הם הופיעו באזור עד שנת 2013. בנובמבר 2010, הלהקה פרסמה בהוצאה עצמאית את אלבומה הראשון, הנושא את שמה.