לבסוף, לאחר שלא היה יכול עוד להסתיר את מצבו, הוציא מרקיורי ב-23 בנובמבר הצהרה לעיתונות ובה אישר שהוא אכן חולה במחלת האיידס. פחות מיממה לאחר שחרור ההצהרה, ב-24 בנובמבר 1991, נפטר פרדי מרקיורי בביתו כשהוא בן 45, כתוצאה מסיבוכים של דלקת ריאות שנגרמו עקב מחלת האיידס. הלווייתו התקיימה שלושה ימים מאוחר יותר ללא קהל רב והועברה בידי כומר זרתוסטראי. גופתו נשרפה ואפרו ניתן למרי אוסטין. אוסטין הודיעה כי לעולם לא תגלה מה היא עשתה עם האפר.
זמן קצר לאחר מותו, יצא השיר "Bohemian Rhapsody" כסינגל בהוצאה מחודשת. 1,000,000 פאונד מרווחי הסינגל נתרמו לעמותה למלחמה באיידס ע"ש טרנס היגינס.
ב-20 באפריל 1992, כחצי שנה לאחר מותו של מרקיורי, קיימו חברי הלהקה הנותרים הופעה לזכרו באצטדיון ומבלי. מטרות ההופעה היו הנצחת חייו של מרקיורי והגברת המודעות העולמית לאיידס, כאשר מיליונים ברחבי העולם צפו בחברי הלהקה מבצעים את שיריהם לצד אמנים שונים, ביניהם: רוברט פלנט, דייוויד בואי, אלטון ג'ון, רוג'ר דלטרי, אקסל רוז, סלאש, להקת מטאליקה, אנני לנוקס, ג'ורג' מייקל, פול יאנג, ג'יימס הטפילד ואחרים. הכנסות המופע הגיעו ל-2,000,000 פאונד ונתרמו לקרן על שם מרקיורי למען חקר מחלת האיידס, "קרן עוף החול" (הפניקס). בעקבות הכימיה המיוחדת שנוצרה בין טיילור, דיקון ומיי לבין ג'ורג' מייקל אשר ביצע באותה הופעה את השיר "Somebody to Love", התעורר גל שמועות שלפיו יירש מייקל את מקומו של מרקיורי כסולן הלהקה. נוכח שמועות אלה הודיעו שני הצדדים כי אין כוונה כזו. הפופולריות של הלהקה גדלה באותה שנה גם עקב ההשמעה של "Bohemian Rhapsody" בסרט עולמו של ויין, והשיר עצמו חזר למצעדים ונותר במשך חמישה שבועות במקום השני במצעדים של ארצות הברית.
על אף מותו של מרקיורי שהשפיע רבות על חברי הלהקה, קווין מעולם לא התפרקה באופן רשמי, והאלבום האחרון שלהם שכלל חומרים מקוריים יחד עם מרקיורי יצא רק ב-1995, ארבע שנים לאחר מותו. האלבום, "Made in Heaven", כלל הקלטות אחרונות של הלהקה משנת 1991 וכן הקלטות שלא זכו להיכנס לאלבומים קודמים. בנוסף נכללו באלבום שירים מעובדים מאלבום הסולו של מרקיורי, "Mr. Bad Guy", ומעבודות הסולו של טיילור.
בנוסף לקריירה המוזיקלית, החלו מיי וטיילור לגלות מעורבות בפרויקטים לאיסוף כספי צדקה למען המלחמה באיידס וקידום המודעות של הנושא בחברה. בשנת 1997, פעלו שלושת חברי הלהקה הנותרים יחד בפעם האחרונה בהקלטות לשיר "No One But You (Only the Good Die Young)", אשר נוסף לאלבום האוסף "Queen Rocks". לאחר מכן, עזב ג'ון דיקון את ההרכב ואת הקריירה המוזיקלית. בעקבות זאת, הלהקה התפרקה רשמית.
קווין + (1998 ואילך).
משנת 1998 פעלו מיי וטיילור יחד בפרויקטים שונים בשם קווין +, שחלקם היו רמיקסים ללא כל עשייה או מעורבות אמנותית מצד הלהקה. בשנת 1999 יצא האלבום "Greatest Hits III". בנוסף לשירים של הלהקה בתקופת הפעילות שלה, נכללו באלבום שירי סולו של מרקיורי ומיי, וגם פרויקטים של "קווין +", כמו קווין + וייקליף ז'אן, בגרסת הראפ ל-"Another One Bites the Dust", הביצוע של "Somebody to Love" יחד עם ג'ורג' מייקל, והביצוע של "The Show Must Go On" עם אלטון ג'ון משנת 1997.
בריאן מיי ורוג'ר טיילור הופיעו יחדיו בשם קווין באירועים שונים, כמו טקסים והופעות צדקה, כאשר הם שרים לצד אמנים שונים. ואף הקליטו מספר גרסאות כיסוי ללהיטים של קווין, ביניהן ל-"We Will Rock You" ו-"We Are The Champions" בשיתוף עם אמנים אחרים.
בשנת 2003 פורסמו ארבעה שירים חדשים על ידי קווין בשביל הקמפיין של נלסון מנדלה למען המלחמה האיידס. השירים "Invincible Hope", "The Call", "Say It's Not True" ו-"Amandla" טרם יצאו באלבום אולפן רשמי.
קווין ופול רוג'רס.
בשנת 2005 יצאו מיי וטיילור למסע הופעות עם פול רוג'רס, לשעבר סולן להקות פרי ובאד קומפני. ג'ון דיקון לא השתתף במסע ההופעות, ונגן הבס מלהקת בלו אויסטר קולט, דני מירנדה, החליף אותו. מוזיקאים נוספים שנכללו במסע ההופעות היו הקלידן ספייק אדני, שניגן על קלידים וגיטרה לצד הלהקה משנת 1984, וכן גיטריסט נוסף, ג'יימי מוזס, שעבד יחד עם מיי על עבודות הסולו שלו מתחילת שנות התשעים.
ב-19 בספטמבר 2005, אלבום הופעה כפול יצא בשם "Return of the Champions", שהוקלט בהופעה של קווין ופול רוג'רס בשפילד ארנה שבאנגליה. מספר שבועות מאוחר יותר ההופעה יצאה בפורמט "DVD".
במרץ 2006, קווין ורוג'רס יצאו למסע הופעות בארצות הברית וקנדה. מסע ההופעות זה היה לראשון של הלהקה בארצות הברית מאז 1982. ההרכב החדש הוציא את השיר הראשון שלהם ביחד, "Take Love", במהלך מסע ההופעות. ב-28 באפריל 2006 הוציאו קווין ורוג'רס "DVD" חדש של הופעה ביפן.
ב-15 באוגוסט 2006, בריאן מיי אישר באתר הבית שלו שקווין ורוג'רס יתחילו בעבודות על אלבום אולפן חדש באוקטובר שיוקלט במקום לא ידוע.
ב-13 באוגוסט 2006 צוטט טכנאי התאורה של הלהקה במהלך הופעה באטלנטה שבג'ורג'יה, שההרכב ייצא למסע הופעות נוסף בתחילת שנת 2008. ב-19 במרץ 2008 פורסמו באתר הרשמי של הלהקה תאריכי ההופעות לסיבוב ההופעות באירופה לקראת סוף 2008. הלהקה אכן הופיעה בבודפשט בסוף אוקטובר, ואמורה להופיע בפראג בתחילת נובמבר אותה שנה.
בספטמבר 2008 יצא אלבום האולפן "The Cosmos Rocks".
קווין בהופעות.
קווין הופיעה במשך חמש עשרה שנים, מ-1971 ועד 1986. במשך התקופה הזו הופיעה הלהקה כ-700 פעמים. עם הזמן השתנו מאפיינים שונים של ההופעות: התאורה, התלבושות וסגנונות השירים. עם זאת, החוויה האנרגטית והמאפיינים ההומוריסטיים והדרמטיים, שהיו לסימני ההיכר של הלהקה בהופעות, לא השתנו לאורך כל התקופה.
שנות השבעים.
בתחילת דרכה, הלהקה הופיעה במועדונים ואזורים שונים בלונדון. עם הזמן, עברה הלהקה להיכלים גדולים יותר, לאחר שיצאה להופעות לקידום שני האלבומים הראשונים שלהם "Queen" ו-"Queen II". פריצת הדרך האמיתית של הלהקה בהקשר להופעותיה הגיעה בשנת 1974, כאשר הוזמנה להופיע כלהקת חימום של להקת מוט דה הופל במסע ההופעות שלה בבריטניה. על אף העובדה שהייתה הלהקה צעירה וחסרת ניסיון, קווין זכתה לתשבחות ולתגובות נלהבות מהקהל, ומוט דה הופל הזמינו את חברי הלהקה להופיע עמם במסע הופעות בארצות הברית. בשלב זה הגיעה הלהקה למעמד בו הופעותיה על הבמות היו למאורע פחות משני, כאשר הופיעה מול קהל רב יותר, ביצעה שירים חדשים וזכתה להתנסות ראשונה עם תאורה מסיבית. הקהל החל להכיר את המאפיינים של הלהקה על הבמות, כמו התלבושות הראוותניות בצבעי שחור לבן של המעצבת זנדרה רודז, שהתאים לסגנון של חברי הלהקה ובמיוחד של פרדי מרקיורי, וכן לאלתורים של מיי וטיילור בקטעי המעבר של השירים, בעוד מרקיורי מלהיב את הקהל בקריאות עידוד להצטרף לשירה. סימני היכר נוספים בהופעות היו הגיטרה המיוחדת שמיי בנה בעצמו שבאפקטים רבים יצרה רבדים מוזיקליים שונים, פסנתר הכנף עליו נהג מרקיורי לנגן בחלק מההופעה. מאפיין נוסף שזכה להכרה באותה תקופה היה המיקרופון של מרקיורי, שהורכב רק על החלק העליון של המעמד, ללא הבסיס התחתון.
לאחר שזכתה להכרה כלהקה רצינית, יצאה קווין למסע הופעות עצמאי לקידום האלבום "Sheer Heart Attack". מסע הופעות זה היווה את הפריצה האמיתית של הלהקה לתודעה העולמית בעקבות ההתלהבות הרבה של המעריצים בהופעות, במיוחד ביפן. במסע הופעות זה הלהקה החלה להשתמש בגרסה שלהם להמנון הבריטי "God Save The Queen" כחותם ההופעות ובתאורה מסיבית וצבעונית במיוחד עם אפקטים שהפכו את חוויית ההופעה לאירוע אקסטרווגנטי מלא דרמה בנוסף למאפיינים הקודמים. בנוסף לדרמה, נהגו חברי הלהקה להשתמש במאפיינים הומוריסטיים, כאשר במעברים בין השירים, ג'ון דיקון ניגן תו אחד על משולש, ומרקיורי הרים כוסות שמפניה עם הקהל, בעוד מיי ניגן על יוקלילי. בעקבות ההערצה של הלהקה ביפן, נהג מרקיורי ללבוש בהדרנים קימונו וכן בחלק זה שסיים את ההופעה, נהגו חברי הלהקה לבצע מחרוזות שירי רוק ישנים, כמו "Jailhouse Rock" ו-"Big Spender", במקום שירים מקוריים שלהם. מחרוזת שירים זו המשיכה להיות חלק בלתי נפרד מההופעות של הלהקה במשך כמעט כל העשור.
בשנים 1976-1975 יצאה קווין למסע ההופעות לקידום האלבום "A Night At The Opera". כמו בהופעות הקודמות הלהקה שמרה על המאפיינים ההומוריסטיים והדרמטיים, התלבושות והתאורה, אך בהופעות אלו, נוסף השיר "Bohemian Rhapsody" שחולק לשלושה חלקים שבוצעו בנפרד. בתחילת הופעה, הושמע הקטע האופראי של השיר, בטרם עלו חברי הלהקה לבמה. בהמשך, הפתיח של השיר החל את מחרוזת השירים של ההופעות, ובחלק בו אמור היה להתחיל הקטע האופראי, בוצעו השירים "Killer Queen", "The March of the Black Queen" ולפעמים גם "You're My Best Friend", כשאחריו בוצע קטע הסיום של השיר. באופן זה נמנעו חברי הלהקה מהביצוע המתיש של השיר בשלמותו, כולל הקטע האופראי המסובך שללא האפקטים והכפלות הקולות, היה מאבד מקסמו. בהופעות אלו אימץ מרקיורי מנהג חדש, כאשר בהדרנים השליך לקהל פרחי ורדים או ציפורן.