גנרל פולקובניק בדימוס סרגיי ואדימוביץ' סטפאשין (ברוסית: Серге́й Вади́мович Степа́шин; נולד ב-5 במרץ 1952, בפורט ארתור, סין) הוא פוליטיקאי רוסי, לשעבר יו"ר לשכת מבקר המדינה הרוסי (Счётная палата Российской Федерации).
הוא כיהן כראש ממשלת רוסיה מספר חודשים בשנת 1999 לפני שהוחלף בולדימיר פוטין. ב-1994 הוא היה שר הביטחון ועמד בראש המשרד הממשלתי לענייני ביטחון פנים וכיהן כשר הפנים של רוסיה. מאפריל 2000 ועד ספטמבר 2013 כיהן כמבקר המדינה הרוסי ועמד בראש לשכת החשבון הרוסית.
ביוגרפיה.
סרגיי סטפשין נולד במשפחת קצין הצי הסובייטי במהלך שרותו בסין. בהיותו בן 3 המשפחה חזרה לברית המועצות. במסגרת השרות הצבאי, בשנת 1973 הוא סיים את מכון הפוליטי הגבוה של משרד הפנים בלנינגרד והמשיך את השרות. בשנות ה-80 החל ללמד במכון בו למד. עם תחילת הפרסטרויקה נכנס לפוליטיקה. התנגד לפוטש של אוגוסט והתמנה ליו"ר וועדה לחקר האירועים. תוצאה של פעילות הוועדה לא פורסמה מעולם. בשנת 1991 מונה לסגן שר הפנים האחראי על מרחב סנקט פטרבורג. בשנת 1992 עזב את משרד הפנים וחזר לפוליטיקה. באירועים של שנת 1993 תמך בנשיא בוריס ילצין. ב-24 בספטמבר 1993 מונה לסגן הראשון של שר הפנים. ב-3 במרץ 1994 מונה למנהל מודיעין נגדי. בשנת 1995 מונה למנהל שרות הביטחון הפדרלי. בשנת 1995, במהלך אירועים סביב מתקפת הטרור על בית החולים בעיר בודנובסק היה ראש המטה. מייד לאחר הפרשה פוטר מתפקיד.
החל מנובמבר 1995 עבד במנגנון הנשיאותי. ב -2 ביולי 1997 התמנה לשר המשפטים. ב-28 באפריל 1998 מונה לשר הפנים.
ב-12 במאי 1999 מונה לממלא מקום ראש הממשלה, עד 9 באוגוסט 1999 היה לראש ממשלת רוסיה. ממשלת סטפאשין לא התאפיינה בשינויים רבים, פיטוריו ב-9 באוגוסט 1999 באו כהחלטה אסטרטגית מצד מקורביו של בוריס ילצין שרצו להבטיח את קידומו של ולדימיר פוטין כיורש לילצין.
ב-19 בדצמבר 1999 - נבחר לדומה הממלכתית מטעם סנקט פטרבורג, הוא נתמך על ידי המפלגה הליברלית יאבלוקו.
מאז ה-19 באפריל 2000 היה יו"ר המשרד לביקורת המדינה. בעקבות המינוי התפטר מדומה. בשנת 2010 חודש המינוי לכהונה שלישית ובספטמבר 2013 הוחלף על ידי טטיאנה גוליקובה, שרת הבריאות לשעבר.
מאז 2007 הוא יו"ר החברה הארץ-ישראלית הקיסרית הפרבוסלבית, מהארגונים ההומניטריים והמדעיים הוותיקים ביותר ברוסיה. הוקם ב-21 במאי 1883 לעידוד שיתוף הפעולה בין עמי המזרח התיכון בתחומים הומניטריים ומדעיים.
במהלך שירותו בארגוני ביטחון המדינה הוענקו לו מספר עיטורים של רוסיה ומדינות אחרות כדוגמת מסדר כוכב הקוטב (שוודיה) ומסדר שיתוף הפעולה. בשנת 1994 סיים את עבודת הדוקטורט שלו.
משפחתו.
רעייתו, תמרה ולדימירובנה היא כלכלנית בכירה, סגנית בכירה לנשיא הבנק לסחר חוץ (ונשטורגבנק). לזוג יש בן.
סוכנות הביטחון הפדרלית
אסוואטיני במשחקים האולימפיים
אסוואטיני השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה משתי האולימפיאדות הבאות, עקב השתתפותה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה, וכשהשתתפה בחרם שהובילה על ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת אסוואטיני במשחקים ברציפות. עד שנת 2018 השתתפה ממלכת אסוואטיני במשחקים בשמה הקודם של המדינה – סווזילנד.
הישגיהם של הספורטאים ממלכת אסוואטיני במשחקים היו נמוכים למדי, והשתתפותם במשחקים הייתה סמלית בעיקרה.
אסוואטיני השתתפה גם באולימפיאדת חורף אחת תחת השם סווזילנד, אולימפיאדת אלברוויל (1992), בה ייצג אותה גולש סקי אלפיני סקוטי שקיבל לשם כך אזרחות סווזית. אף הוא לא רשם הישגים גבוהים.
לסוטו במשחקים האולימפיים
לסוטו משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מאולימפיאדת מונטריאול (1976) מאחר שהשתתפה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על המשחקים במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה בה היה נהוג באותה עת משטר האפרטהייד. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת לסוטו במשחקים ברציפות.
לאורך השנים ייצגו את לסוטו בעיקר אתלטים. להישג הגבוה ביותר הגיע רץ המרתון תאביסו מוקאלי שסיים במקום ה-16 באולימפיאדת סידני (2000).
לסוטו מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
מלאווי במשחקים האולימפיים
מלאווי השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה משתי האולימפיאדות הבאות, עקב השתתפותה בחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), במחאה על סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד בעקבות משחק שקיימה נבחרת הרוגבי שלה עם נבחרת דרום אפריקה, וכשהשתתפה בחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) משתתפת מלאווי במשחקים ברציפות.
הישגיהם של הספורטאים המלאווים במשחקים היו נמוכים למדי, ואיש מהם לא היה קרוב לזכייה במדליה אולימפית. מלאווי מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
יקותיאל הכהן
יקותיאל הכהן או בראשי תיבות יהב"י (יקותיאל הנקדן בן יהודה (או בר יהודה) או יקותיאל הכהן בן יהודה) היה בלשן ואיש מסורה שעסק הרבה בדקדוק נוסח המקרא. הרב חי במחצית השנייה של המאה ה-12 בגרמניה או בפראג שבבוהמיה (צ'כיה) או בצפון צרפת (ויש מקדימים את תקופת חייו לפני זמנו של הרד"ק).
חיבר את "עין הקורא" – חיבור דקדוקי שתכליתו קריאה מדוקדקת ומתוקנת במקרא לאותיותיו, ניקודיו וטעמיו, או בלשונו: "מלאכת הקריאה הנכונה".
כמו כן כתב הערות לתורה ולמגילות מגילת אסתר ואיכה, שעניינן בטעמי המקרא, במתגים, במקפים ובניקוד.
לקריאה נוספת.
חומש מאור עיניים: והיו לאורות ס' עין הקורא וס' עין הסופר / מדויק .. ומסדר ... מאתי וואלף ... היידנהיים, רֶדלהיים: ו' היידנהיים, תקע"ח-תקפ"א. (הספר במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית)
ניקולאי גולושקו
ניקולאי מיכאילוביץ' גולושקו (ברוסית: Никола́й Миха́йлович Голу́шко; נולד ב-21 ביוני 1937) הוא קצין קג"ב לשעבר, ראש האגף האוקראיני של הקג"ב, שר הביטחון הרוסי וראש השירות הפדרלי לסיכול ריגול, הארגון שקדם לשירות הביטחון הפדרלי.
ביוגרפיה.
נולד בכפר אנדרייבקה, מחוז קוקצ'טו, קזחסטן. ב-1959 למד בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה הממלכתית של טומסק בסיביר. החל לשרת בקג"ב ב-1963 בסניף שבעיר קמרובו בסיביר. במשך שנים רבות עבד במנהל החמישי של הקג"ב שעסק בחתרנות אידאולוגית ומתנגדים פוליטיים - המנהל לביטחון החוקה שעסק בצנזורה וביטחון פנים. בשנים 1987 - 1991 היה יו"ר הקג"ב של אוקראינה הסובייטית. מ-1992 שימש כסגן שר הביטחון הרוסי וברבעון האחרון של שנת 1993 כיהן כשר הביטחון של הפדרציה הרוסית. לאחר פירוק המשרד, בחודשים דצמבר 1993 - פברואר 1994, היה מנהל השירות הפדרלי לסיכול ריגול.
פרשנים אמרו שנכפה על גולושקו להתפטר מתפקיד ראש שירות הביטחון, זאת לאחר סירב לפנות לדומה עם בקשה לא לתת חנינה למשתתפי הסכסוך החוקתי מאוקטובר 1993 שפעלו נגד ילצין. כמו כן, הוא התנגד לכוונות של ילצין לפרק את המשרד הביטחון למספר משרדים עצמאים.
לאחר סיום תפקידו היה פעיל כיועץ לראש שרותי הביטחון וקיבל מינוי של דירקטור באחד הבנקים הרוסים.
נועם צור
נועם צור (נולד ב-1981) הוא מנצח ישראלי.
ביוגרפיה.
צור שימש מנצח ראשי בבית האופרה והתיאטרון אאלטו בעיר אסן בגרמניה בשנים 2008 -2010. במסגרת תפקידו ניצח צור כל שנה על שלוש הפקות חדשות ועוד כשבעה שחזורים מן הרפרטואר האופראי ובקונצרטים סימפוניים.
לפני כן הוא למד נגינה בטרומבון וגם מעט פסנתר.
בספטמבר 2006 פייר בולז בחר בנועם צור לעבוד לצידו כיועץ אמנותי ומנצח לשנים 2006-2008 במסגרת פרויקט המלחינים בפסטיבל לוצרן. שם ניצח על יצירות של מלחינים בני זמננו ומלחיני מופת של המאה ה-20.
מספטמבר 2005 ועד אוגוסט 2007, היה מנצח הבית וממלא מקום המנהל המוזיקלי של האופרה והתזמורת של העיר היידלברג בגרמניה.
בשנת 2001 שימש כעוזר המנצח של זאב דורמן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה.
מאז 2001 ניצח נועם צור על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הקאמרית הישראלית; בשווייץ ניצח על תזמורת "I Sinfonietti 01" ועל תזמורת וינטרטור; בגרמניה ניצח על התזמורת הסימפונית של בוכום, תזמורת קאסל, תזמורת ברנדנבורג ובדרום אפריקה ניצח על התזמורת הפילהרמונית של יוהנסבורג.
השירות הפדרלי לסיכול ריגול
סאביקאס
אגוסטין קאסטיון קאמפוס (בספרדית: Agustín Castellón Campos, 18 במרץ 1912, פמפלונה – 14 באפריל 1990, ניו יורק), שנודע בעיקר בכינויו סאביקאס (Sabicas), היה אחד מגדולי נגני גיטרת הפלמנקו בעולם, ונחשב למי שהביא לפריצת הפלמנקו אל מעבר לגבולות ספרד והעולם הלטיני.
סאביקאס נולד להורים ממוצא צועני והחל לנגן כבר בהיותו בן 5, כשהוא לומד בעיקר לבדו. בגיל זה הצמידה לו אמו את הכינוי "Sabicas".