בשנת 1107, ניתנה סטרת'קלייד, כחלק ממלכת סקוטלנד, לדייוויד הראשון (לימים מלך סקוטלנד וייתכן והיה מקורב לשושלת מלכי סטרת'קלייד) יחד עם התואר "נסיך הקאמברים", כך שאפשר לטעון שהוא למעשה שליט סטרת'קלייד האחרון. לאחר שירש דייוויד את הכס הסקוטי נראה כי סטרת'קלייד הפכה לחלק מלא מסקוטלנד ואין לה יותר אזכורים כיישות שלטונית נפרדת. במהלך השנים הביאו המערכות בין אנגליה לסקוטלנד לגיבוש הגבול בין הממלכות, אשר עבר מצפון לקרלייל, עם אזורי קאמבריה בצד האנגלי ואזורי עמק הקלייד בצד הסקוטי.
ג'אנג יופיי
ג'אנג יופיי (בסינית מפושטת: 张雨霏; בפין-יין: Zhāng Yǔfēi; נולדה ב-19 באפריל 1998) היא שחיינית סינית, האלופה האולימפית (טוקיו 2020) במשחים ל-200 מטר פרפר ול-4x200 מטר חופשי, סגנית האלופה האולימפית במשחה ל-100 מטר פרפר וזוכת מדליית ארד באליפות העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-200 מטר פרפר.
ביוגרפיה.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בתחילת אוגוסט 2015 היא זכתה בשתי מדליות ארד במשחה ל-200 מטר פרפר ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 2:06.51 דקות, נצומי הושי מיפן (2:05.56 דקות) וקמיל אדמס מארצות הברית (2:06.40 דקות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר 2016 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:05.10 דקות, אחרי קטינקה הוסו מהונגריה (2:02.15 דקות) וקלסי וורל מארצות הברית (2:02.89 דקות).
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 היא זכתה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם קנדה בתוצאה של 3:41.25 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:38.56 דקות ואוסטרליה (3:41.21 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.06 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.51 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:48.80 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אליפות 3:45.58 דקות ולפני איטליה (3:51.38 דקות).
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 היא סיימה במקום 14 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.93 שניות ובמקום 26 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:14.20 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.11 דקות, כשחיינית שלישית היא שחתה ב"זינוק שליחות" את סגנון הפרפר בתוצאה של 56.44 שניות.
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת טוקיו זכתה ב-3 מלדיות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אולימפי חדש של 2:03.86 דקות, לפני רגן סמית' (2:05.30 דקות) והאלי פליקינר (2:05.65 דקות), שתיהן מארצות הברית ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם יאנג ג'ונשואן, טאנג מוהאן ולי בינגג'יה בשיא עולם חדש של 7:40.33 דקות, לפני ארצות הברית (7:40.73 דקות) ואוסטרליה (7:41.29 דקות), שאף הן שיפרו את שיא העולם. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.64 שניות, אחרי מרגרט מקניל מקנדה (55.59 שניות) ולפני אמה מקיאן מאוסטרליה (55.72 שניות).
Not My Responsibility
Not My Responsibility הוא סרט קצר, שנכתב והופק על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש. בסרט, מדברת בילי אייליש במעין קומנטרי, כאשר היא מתייחסת ומבקרת את ביוש הגוף שנעשה לה ולאחרים; והדעות השליליות של אחרים לגבי גופה ובחירת הלבוש שלה. בסוף הסרט, מתכהה המסך לצבע שחור, ומופיע הכיתוב "Not My Responsibility".
הסרט הוקרן לראשונה במהלך סיבוב ההופעות של אייליש, "Where Do We Go? World Tour", במרץ 2020, במופע הביניים. הסרט הועלה לערוץ היוטיוב של אייליש חודשיים לאחר מכן, ב-26 במאי 2020. בחמשת ימיו הראשונים, הגיע הסרט ל-28 מיליון צפיות ביוטיוב ו-18 מיליון באינסטגרם. הסרט זכה לביקורות חיוביות מצד מעריצים ומבקרים כאחד, ששיבחו את הטון והנושא.
מאוחר יותר, בשנת 2021, שומש האודיו באלבומה השני של אייליש, Happier Than Ever כרצועת ביניים.
תקציר.
הסרט מתחילה כאשר אייליש לובשת ז'קט שחור בחדר מואר. היא מתפשטת בהדרגה, עד שהיא נשארת עם שרשרת וחזייה שחורה בלבד. כשהיא מורידה את החזייה, אייליש שוקעת בחומר דמוי זפת. הסרט כולל קומנטרי של אייליש. כאשר היא מתפשטת, היא מתייחסת לדיון הציבורי סביב דימוי הגוף שלה, ומבקרת את האופן שבו הציבור מחליט את ערכה על סמך גופה.
ביקורות.
"Not My Responsibility" זכה לביקורות חיוביות מצד מעריצים ומבקרים כאחד. הסרט משמש כתגובתה של אייליש לביקורת השלילית מצד הציבור על מה שהיא לובשת וכיצד היא מתנהגת, וקובעת כי לרצות את כולם זה "לא באחריותה". אלתיאה לגספי מהמגזין רולינג סטון ראתה את היצירה כ"עוצמתית", ואילו קארינה מרדית מ-"PopSugar" שיבחה אותה על "המסר החזק" שלה, והוסיפה כיצד "אייליש הייתה פתוחה בנוגע למאבקיה בדימוי הגוף שהתחיל בגיל ההתבגרות, וכיצד העין הציבורית גרמה לה להסתמך על ארון בגדים שונה כדי להרגיש בנוח. נראה שהסרטון שלה מהווה הרחבה חשובה לתחושות האלה, שם איליש יכולה סוף סוף לפנות למבקריה בתנאים שלה". קרולין טברסקי מהמגזין "Seventeen" שיבחה את הנושא ה"אינטנסיבי" ואת אייליש על ה-"קריאה מתוך סקסיזם" בסרט.
הוגו (באנגלית: Hugo) הוא מחולל אתרים, שנכתב בשפת Go ומשמש לבניית אתרי אינטרנט ודפי נחיתה.
הוגו הוא פרויקט קוד פתוח הפועל תחת רישיון Apache 2.0.
הכלי ניתן להורדה בחינם דרך האתר הרשמי וזמין להורדה למערכות ההפעלה Mac ,Linux, Windows.
היסטוריה.
מחולל האתרים פותח בשנת 2013 על ידי סטיב פרנסיה (Steve Francia).
בשנת 2015 הועברה התחזוקה של האתר לידי ביורן אריק פדרסן (Bjørn Erik Pedersen).
בחודש יולי 2015, החלה חברת Netlify לספק שירותי אירוח מבוססי הוגו.
בשנת 2017, מגזין Smashing השיק אתר אינטרנט חדש המבוסס על JAMStack והוגו.
קנת' נילסן (בנורווגית: Kenneth Nilsen; נולד ב-2 בנובמבר 1994), הידוע בשם הבמה K-391, הוא מפיק מוזיקלי נורווגי. הוא ידוע בשל הסינגל "Ignite", שבו שיתף פעולה עם אלן ווקר, ג'ולי ברגן וסונגרי , שהגיע למקום הראשון בנורווגיה.
קריירה.
נילסן התחיל את הקריירה שלו ב-2009, בשם הבמה קייאוסני (Keosni). מאוחר יותר, הוא שינה את שם הבמה ל-KON-391. מאוחר יותר, הוא שינה את שם הבמה ל-K-391.
ב-22 בדצמבר 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קורי פריזנהאן, את הסינגל "Dream Of Something Sweet".
ב-30 באפריל 2016, הוא הוציא את הסינגל "Earth".
ב-11 במאי 2018, הוציא, בשיתוף פעולה עם אלן ווקר, ג'ולי ברגן וסינרי , את הסינגל "Ignite". הסינגל זכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום הראשון בנורווגיה, למקום הרביעי בפלנדריה, למקום החמישי בפינלנד, למקום החמישי בפולין, למקום ה-13 בשוודיה, ולמקום ה-28 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.
ב-23 ביוני 2018, הוא הוציא גרסת רמיקס לסינגל "Tired" של אלן ווקר בשיתוף גאווין ג'יימס .
ב-1 באוגוסט 2018, הוא הוציא את אלבום האוסף הראשון שלו, "Hello, World".
ב-16 בנובמבר 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם וייקליף ז'אן, את הסינגל "Mystery".
ב-1 בדצמבר 2018, הוא הוציא גרסת רמיקס לסינגל "All Falls Down" של אלן ווקר בשיתוף נואה סיירוס ודיגיטל פארם אנימלס.
ב-30 בנובמר 2018, הוא התארח יחד עם סופיה קרסון ו-CORSAK, בסינגל "Different World" של אלן ווקר.
ב-14 בדצמבר 2018, הוא התארח יחד עם אמילי הולוו, בסינגל "Lily" של אלן ווקר.
ב-30 באוגוסט 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלן ווקר, מרטין טונגבאג ומנגו, את הסינגל "Play". הסינגל הגיע, בשיאו, למקום השני בנורווגיה, למקום התשיעי בצ'כיה, למקום ה-11 בפינלנד, למקום ה-25 בשוודיה, למקום ה-32 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני, למקום ה-44 באוסטריה, ולמקום ה-78 בשווייץ.
ב-6 במרץ 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלן ווקר ואריקס, את הסינגל "End of Time".
ב-23 באוקטובר 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם RØRY , את הסינגל "Aurora".
קרחון אורורה (אנטארקטיקה)
קרחון אורורה (באנגלית: Aurora Glacier) הוא קרחון גדול בשטח האי רוס, שבאנטארקטיקה.
הקרחון מנקז את חלק האי רוס שבין הר ארבוס לבין הר טרה נובה.
מוצאו של הקרחון במדרון הדרום-מזרחי של הר ארבוס, ומהמדרון הדרום-מערבי של הר טרור.
הקרחון זורם לכיוון דרום ונשפך אל מדף הקרח מקמרדו, תוך שהוא תורם משמעותית לעובי הקרח במדף הקרח.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1963 על ידיי איי. ג'יי. היין (A.J. Heine).
הקרחון נקרא על שם הספינה "אורורה", ספינת קבוצת ים רוס של המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית בפיקודו של ארנסט שקלטון, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1914–1917.
לקריאה נוספת.
• Delisle, G. (1990), Recent change in ice thickness in Windless Bight, Ross Ice Shelf, Antarctica, Journal of Glaciology, 36(124), 350-351. doi:10.3189/S0022143000000502
קרחון אורורה
The House Is Burning
The House Is Burning הוא אלבום האולפן השלישי של הראפר האמריקאי אייזיאה רשאד. האלבום יצא לאור ב-30 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים טופ דואוג אנטרטיינמנט ווורנר רקורדס. האלבום מכיל הפקות של מספר מפיקים, בהם דווין מאליק, הוליווד קול, J.LBS וקני ביטס, בין היתר. הופעות האורח כוללות את חבריו של רשאד לטופ דואוג אנטרטיינמנט, ג'יי רוק וסיזה, וכן ליל עוזי ורט, דיוק דוס, סמינו, אמינדי ו-6lack, בין היתר.
רקע.