ספרו מוסר התורה נדפס בירושלים בשנת תש"ד, ובו שיעוריו ודברי מוסר. כמו כן ערך את החוברות "אור המוסר". כתביו נערכו ויצאו לאור על ידי נינו הרב הלל מן מירושלים.
סופר סמאש ברוס (N64)
Super Smash Bros Melee
Super Smash Bros Brawl
Super Smash Bros (סדרת משחקים)
Super Smash Bros.
מסים פגוביאניים
עונת 1990/1991 ב-NBA
עונת 1990/1991 היא העונה ה-45 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה הראשונה של שיקגו בולס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 4-1. מייקל ג'ורדן זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר, וכן בתואר ה-MVP של העונה הסדירה בפעם השנייה בקריירה.
דראפט 1990.
דראפט 1990 התקיים ב-27 ביוני 1990 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. בהגרלה (לוטרי) זכתה ניו ג'רזי נטס בבחירה הראשונה, שניצלה אותה כדי לבחור את דריק קולמן אשר זכה בתואר רוקי השנה. בסך הכל נבחרו בדראפט 1990 שישה שחקני אולסטאר: דריק קולמן, גארי פייטון (בחירה שנייה), טיירון היל (11), ג'ייסון ויליאמס (21), אנטוניו דייוויס (45) וסדריק סבאלוס (48). שחקנים בולטים אחרים שנבחרו בדראפט זה כוללים את מחמוד עבדול-ראוף (בחירה שלישית), דניס סקוט (4), קנדל גיל (5), אלדן קמפבל (27) וטוני קוקוץ' (29).
אולסטאר 1991.
משחק האולסטאר נערך ב-10 בפברואר 1991 בשארלוט, קרוליינה הצפונית.
המאמנים במשחק היו כריס פורד מבוסטון סלטיקס וריק אדלמן מפורטלנד טרייל בלייזרס. חמישיית המזרח כללה את ג'ו דיומרס, מייקל ג'ורדן, ברנרד קינג, צ'ארלס בארקלי ופטריק יואינג, וחמישיית המערב כללה את קווין ג'ונסון, מג'יק ג'ונסון, כריס מאלין, קארל מלון ודייוויד רובינסון. במשחק ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 116-114, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר צ'ארלס בארקלי מפילדלפיה 76' שקלע 17 נקודות והוריד 22 ריבאונדים.
פלייאוף 1991.
סגל האלופה, שיקגו בולס: מייקל ג'ורדן, סקוטי פיפן, הוראס גרנט, ביל קרטרייט, ג'ון פקסון, בי. ג'יי. ארמסטרונג, קרייג הודג'ס, ויל פרדו, קליף לווינגטון, סטייסי קינג, סקוט ויליאמס ודניס הופסון.מאמן ראשי: פיל ג'קסון.
תכנית רייגן
סמואל אדלר
אריק הארבעה עשר, מלך שוודיה
אריק הארבעה עשר (בשוודית: Erik XIV; 13 בדצמבר 1533 – 26 בפברואר 1577) היה מלך שוודיה מ-1560 ועד להדחתו ב-1568. הוא היה בנם הבכור של גוסטב ואסה, מלך שוודיה ושל קתרין מזאקסה לונברג. הוא גם היה שליט אסטוניה, לאחר כיבושה בידי שוודיה ב-1561.
למרות שהוא נתפש כאדם אינטליגנטי ובעל מיומנויות אומנותיות, וכן בעל שאיפות פוליטיות, כבר בראשית תקופת מלכותו הוא הראה סימנים של חוסר יציבות נפשית, מצב שהתדרדר עד מהרה לחוסר שפיות. יש חוקרים הטוענים שמחלתו החלה כבר בשלבים המוקדמים של תקופת מלכותו בעוד שאחרים מאמינים שהוא חלה לאחר "רציחות סטורה".
אריק עצמו, שהודח ונכלא, ככל הנראה נרצח. בדיקה של שרידי גופתו שנערכה ב-1958, אישרה שהוא ככל הנראה מת מהרעלת ארסן.
ראשית חייו.
אריק נולד בטירת שלושת הכתרים בבוקרו של ה-13 בדצמבר 1533. עוד לפני שמלאו לו שנתיים מתה אמו. ב-1536, נשא אביו, גוסטב ואסה, את מרגרט ליונהבורד, אשת אצולה שוודית.
מורהו הראשון של אריק היה המלומד הגרמני, גאורג נורמן, שעד מהרה נדרשו שירותיו במקום אחר בשוודיה. הוא הוחלף בקלוויניסט הצרפתי, דיוניסוס בוראוס. דינוסוס לימד את אריק ואת אחיו יוהאן, ונראה היה שהוא זכה להערכתם של השניים. אריק הצטיין בלימודי שפות זרות ובמתמטיקה. הוא גם היה בעל ידע בהיסטוריה, בעל כישרון כתיבה וידע באסטרולוגיה.
כאשר החל אריק להראות בציבור, הוא כונה בתואר "המלך הנבחר" (בשוודית: utvald konung) ולאחר כינוס הפרלמנט בסטוקהולם ב-1560, הוא קיבל את התואר "המלך היורש" (בשוודית: arvkonung). ב-1557 קיבל אריק את האחוזות של קאלמאר, קרונוברג ואלנד. הוא עבר להתגורר בעיר קאלמאר.
בניגוד לרצונו של אביו, פתח אריק במשא ומתן על נישואין עם מי שעתידה הייתה להיות אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה והוא חיזר אחריה במשך כמה שנים. המתחים בין אריק לבין אביו התגברו. אריק הציע בין השאר גם הצעות נישואין בלתי מוצלחות למרי, מלכת הסקוטים, לרנטה מלוריין, לאנה מסקסוניה ולכריסטינה מהסה.
מלך.
אריק הוכתר בשם אריק הארבעה עשר, למרות שהוא לא בהכרח היה המלך הארבעה עשר בשוודיה ששמו היה אריק. הוא ואחיו, קרל התשיעי, אימצו מיספור מלכותי שהיה מבוסס על ההיסטוריה הבדיונית למחצה של שוודיה שנכתבה על ידי יוהאן מאגנוס, הארכיבישוף הקתולי האחרון של שוודיה. בכל אופן, לאריק הארבעה עשר קדמו שישה מלכים שנשאו שם זה, בנוסף לכמה טוענים לכתר שעליהם ידוע מעט.
מדיניות הפנים השאפתנית של אריק זכתה להתנגדות מצדה של האצולה השוודית, כולל אחיו למחצה, יוהאן. יוהאן היה דוכס פינלנד ונשא לאישה נסיכה פולניה. הוא תמך במדיניות ההתפשטות בליבוניה ועל רקע זה הסתכסכו האחים. ב-1563, נכלא יוהאן ונשפט על בגידה חמורה בהוראתו של אריק.
שלא כמו אביו, שהסתפק בשלטונו על שוודיה העצמאית, ניסה אריק להרחיב את השפעתו בים הבלטי ובאסטוניה ולהפוך את שוודיה למעצמה. מגמת התפשטות זו הובילה להתנגשות עם בן דודו, פרדריק השני, מלך דנמרק. רוב תקופת מלכותו של אריק עמדה בסימנה של מלחמת ליבוניה ובמלחמת שבע השנים הצפונית כנגד דנמרק שבמהלכן הוא הדף את רוב ניסיונות הכיבוש הדנים, אך הוא לא היה מסוגל לשמור על נחלותיו שלו.
מחלתו.
החל מ-1563, החלה לבוא לידי ביטוי אי השפיות שלו. שלטונו החל להיות יותר שרירותי ואלים. ב-1567, על רקע חשד בבגידה חמורה, הוא הרג חמישה מחברי משפחת סטורה. מבחינתו של אריק נחשב מעשה טבח זה כהוצאה להורג יותר מאשר רצח.
לאחר רציחות אלו, כלא אריק את יוהאן והעימות שלו עם האצולה הגיע לשיאו. בסתיו 1568 מרדו האצילים ואריק הודח מכסאו. הוא נכלא על ידי יוהאן, שתפס את השלטון. יועצו הנאמן ביותר של אריק, יורן פרסון, לקח על עצמו את רוב האשמה על המעשים שכוונו נגד האצולה במהלך תקופת מלכותו של אריק והוא הוצא להורג זמן קצר לאחר שיוהאן תפס את השלטון.
אריק הוחזק במאסר בטירות רבות ברחבי שוודיה ופינלנד. הוא מת כאסיר בטירת אורביהוס. על פי הפולקלור, ארוחתו האחרונה הייתה קערה מורעלת של מרק אפונה. מסמך שנחתם על ידי אחיו, יוהאן השלישי, ועל ידי איש האצולה, בנגט בנגטסון גילטה, התיר לשומרי מקום הכליאה האחרון של אריק, להרעילו אם מישהו ינסה לשחרר אותו. גופתו הוצאה מאוחר יותר מקברה ונתיחה מודרנית שנעשתה בה העלתה עדויות להרעלת ארסן קטלנית.
משפחתו.
אריק ה-14 קיים מספר מערכות יחסים לפני נישואיו. מיחסיו עם פילגשו אגדה פרסדוטר נולדו שלוש בנות: וירג'יניה, קונסטנטיה ולוקרטיה. מיחסיו עם קארין יקובסדוטר נולד בן שמת בלידתו. בסופו של דבר נשא אריק ב-4 ביולי 1568 לאישה את פילגשו קארין מנסדוטר. טרם נישואיהם נולדו בתם זיגריד ובנם גוסטף ולאחר נישואיהם נולדו הנריק וארנולד שמתו בינקותם.
דויד דרי
דויד דֶרי (באנגלית: David Dery; נולד ב-6 בדצמבר 1947) הוא פרופסור אמריטוס למִנהל ומדיניות ציבורית, ומן הבכירים בין חוקרי ומורי התחום בישראל.
ביוגרפיה.
דויד דרי נולד במרוקו. בנובמבר 1949 עלה לישראל עם משפחתו והתגורר בנתניה. ב-1966 התגייס לחטיבת הצנחנים ושירת בגדוד 202. במהלך מלחמת ששת הימים השתתף כלוחם בקרבות ברצועת עזה ובפתחת רפיח. עם שחרורו החל את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים ומשם המשיך ללימודים מתקדמים באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה, ארצות הברית. עם שובו לישראל הצטרף לסגל המחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית ואף כיהן כראש המחלקה וכראש בית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית. במהלך השנים שימש דויד דרי כחבר בוועדות ציבוריות רבות ושימש כיועץ אקדמי במספר משרדי ממשלה. לאחר פרישתו מן האוניברסיטה העברית מונה לעמוד בראש התוכנית לתואר שני במנהל ומדיניות ציבורית במכללת ספיר.
דויד דרי מתגורר בתל אביב, הוא נשוי ואב לשישה.
קריירה אקדמית.
ב-1971 סיים דרי תואר ראשון במחלקות למדע המדינה ולימודי מזרח תיכון באוניברסיטה העברית, שם המשיך את לימודיו והוסמך לתואר שני במחלקה למדע המדינה בשנת 1973. בשנת 1977 הוסמך לדוקטור מטעם בית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ארצות הברית. נושא עבודת הגמר שלו: "Bureaucratic Organization of Information Technology" בהנחיית פרופ' ארון וילדבסקי. עם שובו לישראל, שימש כמרצה במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך השנים היה מרצה וחוקר אורח במגוון אוניברסיטאות ביניהן UCLA, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובאוניברסיטת הרווארד. בשנת 1999 מונה לראש המחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית. בשנת 2001 הקים את בית הספר למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית ומונה לעמוד בראשו. בתפקיד זה שימש עד שנת 2004. בשנת 2008 הקים וניהל את התוכנית לתואר שני במינהל ומדיניות ציבורית במכללת ספיר בראשה עמד עד קיץ 2015.
תפקידים בשירות הציבורי.
בין השנים 1978–1981 שימש דרי כיועץ מדיניות בכיר במשרד סגן ראש הממשלה יגאל ידין.
בין השנים 1986–1989 ייסד ושימש כמנהל של התוכנית להכשרת כוח אדם בכיר בשירות הציבורי המוכר בכינוי אלכ"א (אגף פיתוח כח אדם בג'וינט ישראל המתמחה בהדרכות לבכירים בשירות הציבורי).
בשנים 1991–1995 היה חוקר בכיר במכון הישראלי לדמוקרטיה.
בשנת 1993 שימש כמדען ראשי במשרד הפנים, ובשנת 1994 כיהן בתפקיד דומה בנציבות שירות המדינה.
מאז שנת 1993 משמש דרי כחבר סגל במכון מנדל למנהיגות וכיהן בו כראש תחום לימודי מדיניות.
תרומתו האקדמית.