ריסוס מועשר יכול לעזור לחומרים המזינים להיצמד לעלים ולייעל את החדירה.
יישום.
דישון עלוותי נעשה לרוב בשעות הערב, זאת מכוון שחום גורם לפיוניות של זני צמחים מסוימים להיסגר, דבר המפחית את הספיגה ויעילות הדישון.
וולטר דייוויס
וולטר פול דייוויס (באנגלית: Walter Paul Davis; נולד ב-9 בספטמבר 1954) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 15 עונות בליגת ה-NBA בעמדות הקלע והסמול פורוורד. דייוויס מוביל את טבלת קלעי כל הזמנים של קבוצת פיניקס סאנס עם 15,666 נקודות בסך הכול, שקלע במהלך 11 עונותיו בקבוצה. סגנון משחקו המהיר ומבנה גופו הרזה הקנו לו את הכינוי "גרייהאונד" (Greyhound).
נעוריו.
דייוויס נולד בפיינוויל שבמדינת קרוליינה הצפונית בשנת 1954, כבן הצעיר במשפחה בת 13 ילדים. קבוצת התיכון המקומית בשארלוט, אותה הוביל דייוויס, זכתה שלוש פעמים ברציפות באליפות התיכונים של קרוליינה הצפונית. בהמשך למד דייוויס באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ושיחק בקבוצתה במשך 4 שנים (1973–1977). בשנת 1976, בעודו סטודנט, נכלל דייוויס בסגל נבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת מונטריאול, אשר זכתה במדליית הזהב.
קריירה מקצועית.
פיניקס סאנס.
דייוויס נבחר בבחירה החמישית בדראפט ה-NBA לשנת 1976 על ידי פיניקס סאנס. הוא הפגין יכולת מצוינת כבר בעונת הרוקי, בה קלע 24.2 נקודות בממוצע למשחק, שבדיעבד היה הממוצע העונתי הגבוה בקריירה שלו. במהלך אותה עונה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר, ובסיומה נבחר לחמישייה השנייה של העונה והוענק לו פרס רוקי העונה. דייוויס שיחק בפיניקס עשר עונות נוספות, עד עונת , וממוצעיו בתקופה זו עמדו על 20.5 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים למשחק.
פרשיית הסמים.
שנותיו האחרונות של דייוויס בסאנס קלקלו מעט את מורשתו בקבוצה, בעקבות פציעות חוזרות בגבו וסקנדל סמים שפרץ ב-1987. באותה שנה, נקרא דייוויס על ידי ליגת ה-NBA להעיד נגד שלושה מחבריו לקבוצה על שימוש בסמים אסורים, ובתמורה הוענקה לו חסינות מתביעה. דייוויס, שעדותו ביססה את כתב האישום נגד השחקנים, הושעה על ידי הקבוצה עד לסיום העונה לאחר שהודה כי השתמש במהלך השנה האחרונה בסם ה. כמו כן נדרש השחקן להתאשפז במכון גמילה מסמים, והוא הוזהר כי יושעה לצמיתות מליגת ה-NBA אם ישתמש שנית בסמים אסורים. פרשיה זו פגעה ביחסיו של דייוויס עם המועדון, שבסיום חוזהו נמנע מלהשאירו בקבוצה. בחלוף השנים תוקנו היחסים בין דייוויס לפיניקס סאנס, ובשנת 1994 הועלתה גופייתו עם המספר "6" לתקרת אולמה הביתי של הקבוצה, כהוקרה על תרומתו למועדון.
שלהי הקריירה.
בעונת חתם דייוויס כשחקן חופשי בדנוור נאגטס, בשורותיה שיחק במשך שתיים וחצי עונות עד שנשלח בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס. בסוף עונת נופה מסגל הטרייל בלייזרס וחזר לנאגטס בה שיחק את עונתו האחרונה ב-NBA. בסיום אותה עונה, בגיל 37, הודיע דייוויס על פרישה ממשחק. ממוצעי הקריירה של דייוויס עומדים על 18.9 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק. בעת פרישתו דורג במקום ה-18 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, עם 19,521 נקודות שקלע לאורך 15 עונות.
לאחר פרישתו שימש דייוויס כשדרן של משחקי הנאגטס, ומאוחר יותר כסקאוט של קבוצת וושינגטון ויזארדס.
וולטר דייויס
וולטר דיוויס
תחנת כוח מבוססת דלק מאובנים
תחנת כוח מבוססת דלק מאובנים היא תחנת כוח ששורפת דלק מאובנים כדוגמת פחם, גז טבעי או נפט במטרה לייצר חשמל. תחנות כוח מבוססות דלק מאובנים מתוכננות בקנה מידה גדול לצורך פעילות רציפה. במדינות רבות, תחנות כאלה מספקות את מרבית האנרגיה. בתחנות כוח מבוססות דלק מאובנים יש מכונות הממירות את אנרגיית החום מהבעירה לאנרגיה מכנית, אשר מפעילה את הגנרטור החשמלי. הרכיב המרכזי במערכות אלה יכול להיות טורבינת קיטור, טורבינת גז או מנוע בעירה פנימית בתחנות כוח קטנות.
תוצרי הלוואי בהפעלת תחנות כוח שכאלה, חייבים להלקח בחשבון כאשר מתכננים ומפעילים את תחנת הכוח. פסולת אנרגיית חום, שנשארת בעקבות היעילות המוגבלת של מנוע קרנו, מעגל רנקין או מעגל דיזל, משוחררת ישירות לאטמוספירה או לאגם/נהר, או באופן לא ישיר לאטמוספירה באמצעות מגדלי קירור כאשר מי נהר או אגם משמשים באמצעי קירור. גזי הפליטה כתוצאה מהבעירה של דלקי המאובנים משוחררים לאוויר. הגזים מכילים פחמן דו-חמצני, אדי מים, וחומרים נוספים כמו תחמוצות חנקן, כספית, שאריות של מתכות אחרות, ובתחנות כוח פחמיות, אפר פחם. פסולת אפר פחם מוצקה מדודי החימום חייבת להיות מסולקת גם כן. חלק מאפר הפחם ניתן למחזר לטובת חומרי בנייה.
תחנות כוח מבוססות דלק מאובנים הן פולטות גזי פחמן דו-חמצני גדולות, מדובר בגז חממה אשר לפי חלק מהמדענים הוא תורם להתחממות עולמית. ליצירת יחידת אנרגיית חשמל אחת, שריפת פחם חום מייצרת כמות כמעט כפולה של פחמן דו-חמצני, מאשר שריפת גז טבעי. לכידת ואחסון פחמן דו-חמצני לא אפשרית כיום.
מושגים בסיסיים.
בתחנת כוח מבוססת דלק מאובנים, האנרגיה הכימית הנמצאת בתוך דלק המאובנים כמו פחם, גז טבעי או פצלי שמן בשילוב החמצן שבאוויר מומרים לאנרגיה תרמית, אנרגיה מכנית ולבסוף לאנרגיה חשמלית. כל סוג דלק מאובנים מצריך עיצוב תחנת כוח באופן שונה. יחידות מרובות לייצור אנרגיה יכולות להבנות באתר אחד לניצול יעיל יותר של שימושי קרקע, משאבי טבע וכוח אדם. רוב תחנות הכוח התרמיות בעולם משתמשות בדלק מאובנים, הן עולות בכמותן על תחנות כוח המשתמשות באנרגיה גרעינית, אנרגיה גאותרמית או אנרגיה סולארית.
חום לאנרגיה מכנית.
החוק השני של התרמודינמיקה מגדיר כי כל מערכת סגורה יכולה להמיר רק חלק קטן של החום הנוצר במהלך בעירה לעבודה מכנית. שאר החום, הנקרא פסולת חום, חייב להיות משוחרר לסביבה קרה יותר במהלך המחזור. חלק קטן של חום משתחרר לאמצעי קירור חייב להיות שווה או גדול מהיחס של טמפרטורות מוחלטות של מערכת הקירור (סביבה) ומקור החום (תנור בעירה). העלאת טמפרטורת התנור משפרת את היעילות אבל מסרבלת את העיצוב, בעיקר על ידי הבחירה של הסגסוגות המשמשות לבנייה, מה שהופך את התנור יקר יותר. פסולת החום אינה יכולה להיות מומרת לאנרגיה מכנית מבלי מערכת קירור קרה עוד יותר. עם זאת, ניתן להשתמש בה במפעלי קוגנרציה לחימום מבנים, לייצור מים חמים, או לחמם חומרים בקנה מידה תעשייתי, כמו בחלק מבתי הזיקוק ומפעלים כימיים בתהליכי סינתזה.
יעילות תרמית אופיינית עבור גנרטורים חשמליים בהיקף תעשייתי היא סביב 33% בפחם ונפט, ו-56-60% לתחנות גז בשימוש בטורבינת גז במחזור משולב, תחנות כוח מתוכננות ליעילות שיא כאשר הן עובדות בתפוקה מלאה, מאשר שהן פועלות בעוצמה נמוכה יותר (לדוגמה: טמפרטורות נמוכות מדי).
טמפרטורת הקיטור החם. שימוש ביעילות המתועדת והיעילות האידיאלית של מנוע קרנו ניתן להעריך את טמפרטורת המנוע. הערכה זו היא מינימום טמפרטורת החום/קיטור שאנו משמיטים הפסדים אחרים. לדוגמה, הטמפרטורה האפקטיבית של מי קירור יכולה להיות גבוה יותר משמעותית. בהנחה שהטמפטורה הקרה   formula_1 היא 10°C או 280K אזי  formula_2 שווה:
formula_3
formula_4
formula_5
formula_6
טמפרטורה זו היא ככל הנראה נמוכה בהרבה מטמפרטורת הקיטור בפועל בשל מספר הפסדים.
פחם.
פחם הוא דלק המאובנים הנפוץ ביותר על פני כדור הארץ. הוא דלק זול יחסית, והוא זמין לכרייה בכמויות גדולות במקומות שנחשבים יציבים יחסית מבחינה פוליטית כמו סין, הודו וארצות הברית. בשונה מגז טבעי ונפט אשר מרוכזים בעיקר במפרץ הפרסי שפחות יציב פוליטית. פחם אינו יכול להחליף ישירות גז טבעי או נפט ברוב השימושים, נפט משמש לרוב לתחבורה וגז טבעי שלא משמש ליצירת חשמל משמש לחימום מבנים, כמחמם מים מיידי וחימום תעשייתי.
נכון ל-2009, תחנת הכוח הפחמית הגדולה ביותר היא תחנת הכוח טאיצ'ונג שבטאיוואן. תחנת הכוח הפחמית היעילה ביותר נמצאת בדנמרק.
בתחנת הכוח IGCC בקמפר היה מתוכנן לעבד פחם לגז ובכך להקטין באופן משמעותי את זיהום הסביבה. תוכניות אלו נכשלו.
הובלת הדלק והפצתו.
פחם מועבר על ידי משאיות, תחבורה מסילתית, ארבה, ספינות פחם או צינורות פחם. חלק מתחנות הכוח נבנו ליד מכרות פחם והן מובילות את הפחם באמצעות מסוע. רכבת פחם גדולה יכולה להיות באורך 2 קילומטר, ולהכיל בין 130 ל-140 קרונות מסע עם 100 טון פחם בכל קרון, ובסך הכל יותר מ-15,000 טונות. תחנת כוח גדולה נזקקת למשלוח פחם בכמות כזאת כל יום. תחנות כוח יכולות לקבל 3 עד 5 רכבות כאלה ביום בעיקר בעונות השיא, במהלך ימי הקיץ החמים ביותר וימי החורף הקרים, כאשר צריכת האנרגיה גבוהה.
ספינת פחם יכולה להכיל 40,000 טונות של פחם וייקח מספר ימים לפרוק אותה. להובלת פחם בנהרות ואגמים, משתמשים באסדות שטוחות הנקראות ארבה (דוברה). לרוב הן לא מונעות לבד ונדרשת גוררת.
למטרות עזר תחנת הכוח יכולה להשתמש גם במזוט, מזוט יכול להיות מועבר באמצעות צינור, מכלית או משאית. המזוט מאוחסן במיכלים בעלי קיבולת של 90,000 חביות.
עיבוד הדלק.
הפחם עובר תהליך הכנה לשימוש על ריסוק הפחם לגודל של 5 ס"מ. לאחר מכן הפחם מובל מאזור האחסון לתחנת הכוח עצמה על ידי מסוע בקצב של עד 4,000 טון בשעה.
קיטור-חשמל.
רוב החשמל המופק מדלק מאובנים מיוצר בתחנות כוח תרמיות. מנועי הקיטור יצאו משימוש במהירות לאחר הכנסת טורבינת הקיטור הראשונה ב-1906.
תחנות כוח מבוססות טורבינת גז.