עציון עלה לארץ ישראל בשנת 1933, והחל לפעול במסגרת בתי המדרש של תנועת "המזרחי" בירושלים. בשנת 1937 מונה למפקח רשת בתי הספר של התנועה, ובשנת 1943 מונה למפקח ראשי על הזרם הדתי מטעם הוועד הלאומי. עיסוקו זה נמשך מטעם משרד החינוך והתרבות, לאחר הקמת מדינת ישראל ועד לביטול הזרמים בחינוך בשנת 1953. בבחירות לכנסת השישית הוצב במקום ה-114 של רשימת המפד"ל.
עציון היה בעל תואר דוקטור ונמנה בין מייסדי בית האולפנא האוניברסלי לתורה ומדע.
עבודתו זכתה לעיטור מנשיא ליטא (1931), פרס החינוך של עיריית תל אביב (1967) ופרס ישראל לחינוך (1979).
מספריו ופרסומיו.
עציון פרסם עשרות מאמרים וספרי עזר למורים ומחנכים. מהחשובים שבהם:
ירוקים
אזור הדימדומים
וילמיט
וילמיט – מינרל נזוסיליקטי המכיל אבץ, השייך לקבוצת הפנאקיט, קבוצת מינרלים במבנה דומה הקרויה על שם המינרל פנאקיט.
תכונות.
נוסחת המבנה הכימי של וילמיט היא Zn2SiO4. לווילמיט יש סימטריה טריגונלית, אחד המינרלים הסילקטיים הבודדים בעלי סימטריה זו, הנפוצה יותר במינרל קרבונטיים. לווילמיט יש סימטריה זהה למינרל הירוק דיופטאז ולמינרל פנאקיט השייך גם הוא לקבוצת הפנאקיט.
הווילמיט מופיע בטבע בדרך כלל כגבישים משושים פריזמתיים דקים וקצרים המסתיימים במעוינון, כשבמקרים קיצונים יכול הגביש לגדול לאורך של 10 ס"מ. כמו כן, במקבצים דמויי אשכול ענבים, סיביים, גרגריים או חסרי צורה חומים (צורה זו קיבלה את הכינוי "טרוטסטיט") או ירוקים בגוון תפוח מבריק, והם נשברים בצורת בלתי שווה או בצורת קונכייה. הקשיות של המינרל בינונית, 5.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 4.
אופטית המינרל הוא חד-צירי. מקדם השבירה הממוצע של הווילמיט הוא 1.69. גבישי הווילמיט הם לפעמים שקופים לחלוטין וחסרי צבע, אבל בדרך כלל הם מופיעים בצבעים שונים: אפור, אדמדם, חום כהה, שחור, צהוב-דבש, ירוק-תפוח, וכחול בהיר. רוב דגימות המינרל הם פלואורסצנטיות בגוון ירוק בקרינת על-סגול באורכי גל קצרים וארוכים. חלק מהדגימות הם פוספורצנטיות (ממשיכות לזהור בירוק זמן מה אחרי הפסקת ההקרנה בעל-סגול).
המינרל נתגלה לראשונה ב-1822 באתר המכונה "כבשן פרנקלין" (Franklin Furnace) סמוך לעיירה פרנקלין שבמדינת ניו ג'רזי בארצות הברית. קיימים כמה תיאורים של המינרל מאתר זה משנה זו ואילך, אלא שהמינרלוגים לא נתנו למינרל שם. את השם למינרל נתן המינרלוג הצרפתי היהודי ארמן לוי ב-1830 על סמך דוגמאות שקיבל ממכרה האבץ שבוויֵי מונטאן (Vieille-Montagne) שבמורסנט (אז במעמד מיוחד של מדינה עצמאית למחצה) בסמוך ללייז' בבלגיה. בלגיה הייתה אז חלק מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה תחת שלטונו של וילם הראשון, מלך הולנד (1843-1772, מלך 1840-1815), ולוי קרא למינרל על שם המלך.
שימושים.
הווילימיט הוא בצר משני של אבץ, כאשר בפרנקלין שבניו ג'רזי, מקום בו נתגלה לראשונה, המינרל מצוי בשפע ומופק ממנו אבץ, אבל בדרך כלל הוא אינו מהווה מקור למתכת זו. בנוסף לכך, בדגימות המגיעות מאתר פרנקלין מצוי וילמיט פלואורסצנטי בגוון ירוק בקרינת על-סגול יחד עם קלציט פלואורסצנטי בגוון אדום, ואלו דגימות מבוקשות על ידי אספנים. גם העובדה שחלק מהדגימות הם פוספורצנטיים (ממשיכים לזהור בירוק זמן מה אחרי הפסקת ההקרנה בעל-סגול) גורמת להם להיות מבוקשים.
מקור ותפוצה.
הווילמיט נוצר בדרך כלל מהתמרה של גוף בצר של ספלריט, בדרך כלל יחד עם אבן גיר. בפרנקלין נוצר הווילמיט מהתמרה של קרקעית האוקיינוס, כשקודם להתמרה עבור מרבצי מינרלים מתכתיים חמצון. במקרה של הווילמיט היו אלה כנראה הסמיתסוניט וההמימורפיט.
הווילמיט הוא מינרל נפוץ למדי. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את "כבשן פרנקלין" (Franklin Furnace) סמוך לעיירה פרנקלין וגבעת סטרלינג (Sterling Hill) הסמוכה במחוז ססקס (Sussex) שבמדינת ניו ג'רזי, שבהם מצוי המינרל בשפע (ואף נתגלה לראשונה), וכן בבלמט (Balmat) שבמחוז סנט לורנס שבמדינת ניו יורק, כמו כן באתרים באריזונה ובקליפורניה שבארצות הברית; באלטנברג (Altenberg) סמוך למורסנט בבלגיה (המקום בו נתגלה המינרל שקיבל ארמן לוי שנתן את השם למינרל); בהר סנט-אילר בפרובינציית ׂקוויבק שבקנדה; בצואמב וגוצ'ב (Guchab) בנמיביה; ובמכרה האבץ פוטפה (Puttapa) בסמוך לבלטנה (Beltana) במדינת אוסטרליה הדרומית שבאוסטרליה..
ביטול הזרמים בחינוך
קונפיקר
קונפיקר (באנגלית: Conficker, נודע גם בשמות רבים נוספים בהם: Downup ,Downandup ו-Kido) הוא וירוס מחשב מסוג תולעת שתקף באוקטובר 2008 מספר רב של מחשבים בעולם. התולעת תוקפת את מערכת ההפעלה חלונות. היא מנצלת פרצת אבטחה הקיימת בגרסאות: Windows 2000, Windows XP, Windows Vista, Windows Server 2003, Windows Server 2008, ובגרסת הבטא של Windows 7.
התולעת תוקפת בעיקר מחשבים עם סיסמאות רשת חלשות, פרצות אבטחה של מיקרוסופט ומחשבים בעלי תוכנות אנטי-וירוס לא מעודכנות.
הווירוס פועל על תקן "פצצת זמן", כלומר שהוא תוכנן לקבל הוראה של הורדה של נתונים מהמחשב האישי הנגוע בתאריך מסוים. התולעת כוונה ל-1 באפריל 2009. תאריך זה גרם לתהיות רבות באשר ליוצריו. יש שחשבו שמדובר במתיחה אחת גדולה לרגל התאריך. למרות זאת, בניגוד לציפיות, התולעת לא עשתה דבר ב-1 באפריל, אך היא עדיין עלולה "להתעורר" בהמשך ולקבל הוראות מיוצריה.
פעילות.
התולעת גורמת נזק באמצעות גלישת חוצץ (buffer overflow), תקלת תכנות הגורמת לכך שתוכנית מחשב כותבת לאזור בזיכרון המחשב (החוצץ) יותר מידע מאשר אותו אזור מסוגל להכיל. כתוצאה מכך "גולש" חלק מהמידע אל מחוץ לגבולות החוצץ, ומשנה נתונים שלא היו אמורים להשתנות. התולעת משתמשת בבקשת RPC ייחודית כדי להפעיל את קוד התוכנה שלה על מחשב המטרה.
התולעת מבטלת שירותים חיוניים של מערכת ההפעלה חלונות כגון: Windows Automatic Update, Windows Security Center, Windows Defender ואף Windows Error Reporting. ביטול שירותים אלה לבדו לא גורם נזק מיידי למחשב אך הופך את המחשב לפגיע יותר וחושף אותו למתקפות שונות שאת חלקן היא עצמה עשויה ליזום בשלב השני של פעילותה.
התולעת פותחת דלת אחורית לקבלת הוראות נוספות משרת מרוחק. היא עשויה לקבל מהשרת אחת או יותר מההוראות הבאות: הוראה להתרבות ולהפיץ את עצמה, הוראה לאסוף מידע אישי על המחשב ועל המשתמש, הוראה להוריד מהשרת או ממקור אחר תוכנות זדוניות נוספות למחשב בו הופעלה. כמו כן התולעת מתחברת לתהליכים הבאים של מערכת ההפעלה: svchost.exe, explorer.exe וגם services.exe.
גרסאות.
גרסה A.
ידוע על לפחות גרסה נוספת אחת של התולעת. גרסה זו תיצור שרת HTTP חדש ותפתח פורט מקרי בין 1024 ל-10000. לאחר מכן היא תגרום למחשב להתחבר לשרת מרוחק על מנת להוריד עותק נוסף של התולעת. כמו כן היא תמחק את כל נקודות השחזור של מערכת ההפעלה, צעד נוסף שמטרתו להקשות על הטיפול בתולעת.
גרסאות B.
ישנן שתי גרסאות B. הראשונה נקראת בפשטות B, ואילו הגרסה המתקדמת זכתה לשם ++B. הגרסה המתקדמת משתמשת בטכניקות חדשות להורדת תוכנה משרתים מרוחקים. אפשרות זו מעניקה ליוצרי התולעת גמישות רחבה יותר בהפעלתה.
גרסה C.
הגרסה החדשה נוצרה לאחר הקמתה של קבוצת אבטחה שכינתה עצמה "קונפיקר קאבאל". הקבוצה פיצחה את האלגוריתם של הווירוס, ועלתה על "נקודות המפגש" של התולעת ברשת והשתלטה עליהן, ובכך חסמה את המשך ההפצה. הגרסה החדשה, כאמור, עוקפת התנגדות הזו.
גרסה זו מונעת גישה לאתרים הקשורים לסוג מסוים של אבטחה, וחוסמת את שירותי אבטחת המחשב.
הדבקה ונזקים.
התולעת מפיצה עצמה בעיקר דרך אתרים לא מהימנים ("זדוניים"), אך גם דרך התקנים חיצוניים, כדוגמת זיכרונות נשלפים כמו דיסק און-קי.
ב-16 בינואר 2009 דיווחה ספקית האנטי-וירוס F-Secure על 9 מיליון הדבקות בקירוב. ב-22 בינואר דיווח גם הניו יורק טיימס ש-9 מיליון מחשבים נדבקו בווירוס. הגארדיאן לעומת זאת דיווח על 3.5 מיליון מחשבים נגועים בלבד. על פי האתר upi.com עד ל-26 בינואר 15 מיליון מחשבים נדבקו.
הצלחתו של הווירוס בהדבקת מחשבים רבים הייתה גדולה משום שמשתמשי חלונות רבים לא הורידו את עדכון התוכנה הנדרש להגנה מפני הווירוס, גם חודשים רבים לאחר שיצא לרשת באוקטובר 2008.
משרד ההגנה של בריטניה דיווח שמערכות ומחשבים רבים בשימוש המשרד נדבקו. משרדים אדמיניסטרטיביים, הצי המלכותי וצוללות מלכותיות דיווחו על כך שנדבקו מהוירוס. בתי חולים בעיר שפילד דיווחו על 800 מחשבים שנדבקו.
ב-6 בפברואר מערכות ממוחשבות בשירות מערכת המשפט העירונית ביוסטון, טקסס, ארצות הברית נדבקו גם הן בווירוס. עד היום לא ידוע איך נכנס הווירוס למערכות אלה.
ב-13 בפברואר צבא גרמניה, הבונדסוור, דיווח שכמה מאות מהמחשבים בשימושו נפגעו.
באותו יום הודיעה מיקרוסופט שהיא מציעה פרס של 250,000 דולר למי שיספק מידע שיוביל למעצר והרשעת האנשים העומדים מאחורי יצירת התולעת והפצתה.
וירוס זה היה בין הווירוסים המזיקים בתולדות המחשוב האישי. משווים את נזקיו לאלו של התולעת SQL Slammer משנת 2003, וגם כן התולעת MyDoom (המוכר גם כ-Novag) משנת 2004, ומעריכים כי קונפיקר גרם נזקים גבוהים מאשר גרמו Sobig ,Klez ו-Ms-Blaster.
טיפול והסרה.
עדכון תוכנה הקרוי MS08-067 המתקן את פרצת האבטחה יצא לאור על ידי מיקרוסופט כבר ב-15 באוקטובר 2008, הרבה לפני שמישהו ניחש את ממדי הנזק שתגרום התולעת. עדכון התוכנה עובד רק בגרסאות הבאות: Windows XP בו מותקנת חבילת השירות השנייה או השלישית, Windows 2000 בו מותקנת חבילת השירות הרביעית,