חלק מהשחקנים מחזיקים בחוזיהם "סעיף שחרור" הקובע כי השחקן יכול להשתחרר מהחוזה עם הקבוצה תמורת סכום כספי נקוב. סעיף זה עשוי להיות מנוצל על ידי קבוצה אחרת כדי להעביר אליה שחקן המצוי תחת חוזה גם ללא רצון של הקבוצה לשחררו. שווי השוק של שחקנים משתנה עם הזמן, בעיקר בהתאם ליכולת שאותה הציגו במשחקים. על כן נוצר לעיתים מצב שגובה סעיף השחרור שנקבע בעת החתימה על החוזה נמוך משווי השוק הנוכחי של השחקן וקבוצה אחרת עשויה להשתמש בסעיף השחרור על מנת לרכוש את השחקן במחיר נמוך. העברות בולטות שכאלו הן העברתו של כוכב בורוסיה דורטמונד מריו גצה לבאיירן מינכן תמורת 37 מיליון אירו, וב-3 באוגוסט 2017, הועבר כוכב ברצלונה ניימאר מברצלונה לפריז סן ז'רמן תמורת 222 מיליון יורו, מבלי שברצלונה יכלה לעשות דבר בנדון. בישראל, נאלצה למכור את שחקנה מואנס דאבור לגראסהופרס ציריך השווייצרית תמורת 450 אלף דולרים, שנקבעו בסעיף השחרור שלו.
ההעברות היקרות.
להלן רשימת 21 ההעברות היקרות בתולדות הכדורגל (באירו):
העברה חופשית.
כאשר מסתיימת התקופה בה חתום השחקן בחוזהו בקבוצתו הוא רשאי לעבור לכל קבוצה מבלי שקבוצתו תוכל לדרוש תשלום עבור ההעברה. לכן לעיתים קרובות קבוצות שלא מתכננות להמשיך להחזיק בשחקן לאורך שנים המזהות פוטנציאל לרווח ממכירתו, משתדלות למכור את השחקן בשנה האחרונה שבה מסתיים חוזהו. כמו כן שחקן חופשי רשאי לחתום בקבוצה חדשה גם לאחר תום חלון ההעברות.
השאלה.
קבוצות המחזיקות בחוזה עם שחקן יכולות לתת לשחקן לשחק לתקופה מוגבלת בקבוצה אחרת שבסיומה יחזור להשתייך לקבוצה המשאילה. גם מעבר של שחקן בהשאלה מוגבל לימים המוגדרים בחלון ההעברות. התמורה אותה מבקשות הקבוצות המשאילות משתנה: לעיתים דורשות כסף עבור ההשאלה, לעיתים הן מסתפקות בכך שהקבוצה השואלת תשלם את משכורתו של השחקן בתקופת ההשאלה ולעיתים הקבוצה המשאילה משלמת גם את משכורת השחקן או חלק ממנה.
לעיתים קרובות השחקנים המושאלים הם שחקנים צעירים שרמת משחקם עדיין לא הגיעה לזו המבוקשת בקבוצתם אולם היא מאמינה שבעתיד, לאחר שיצברו ניסיון, רמתם תשתפר והם יתאימו להרכבה. במקרים אחרים קבוצות המעוניינות למכור שחקן משאילות אותו קודם לקבוצה שמעוניינת לרכוש אותו כדי שזו תוכל לבחון את השתלבותו בקבוצה לפני החתימה על חוזה קבוע. לעיתים מגדירים מראש במקרים כאלו את הסכום שאותו תשלם הקבוצה השואלת אם תחליט לרכוש את השחקן.
סטפ-אפ 2 הרחובות
אנשיל פפר
אנשיל פפר (נולד ב-22 ביוני 1973) הוא עיתונאי ופובליציסט בעיתון הארץ.
ילדות והשכלה.
פפר נולד במנצ'סטר שבבריטניה למשפחה יהודית, הבכור מבין ששת ילדיהם של דוד, יבואן רהיטים, ומרים (לבית טננבאום), מזכירה רפואית. הוא קיבל השכלה פורמלית בבית ספר יהודי. בשנת 1981 עלתה משפחתו לישראל והשתקעה בירושלים, בה עשה אביו הסבה לתחום המחשבים. פפר גדל בבית שבו היה לספרות מקום מיוחד, והעביר שעות רבות בקריאת ספרים.
הוא התחנך בבית הספר היסודי של רשת החינוך "חורב", ולאחר מכן בישיבה התיכונית של הרשת בירושלים. לאחר שהשתחרר מהשירות הצבאי בגולני, חזר ללמוד הוראה ורבנות בישיבת מעלה אדומים, אך לא סיים את ההסמכה לרבנות, והחל לעבוד במשרה חלקית ככתב לענייני חרדים במקומון הירושלמי "כל העיר" בירושלים. במקביל, שימש כמחנך ומורה לתנ"ך ולתלמוד בתיכון המדעי "מוריה". לאחר שנה החליט לעזוב את מקצוע ההוראה, בשל תחושתו שקיים מרוץ נגד הזמן בבתי הספר, שלא מאפשר התקדמות עם התלמידים.
כתיבה עיתונאית.
פפר שימש במגוון תפקידי עריכה וכתיבה בעיתונות הישראלית. ככתב ב"כל העיר", עבר לסקר את תחום החינוך, ופרסם טור מזדמן בשם "סרג'נט פפר" אותו כתב כששהה במילואים, וכן טור קבוע "בס"ד" שעסק בחברה החרדית. פרסם כתבות בנושאים אלו גם במגזינים העין השביעית וארץ אחרת.
בתחילת 2002 כיהן תקופה קצרה ככתב "הארץ" לענייני חרדים. ביולי אותה שנה מונה כעורך "כל העיר", מינוי שעורר הד תקשורתי והתנגדות מצד פעילי שמאל אשר ראו בו אז "צעיר דתי שידוע בנטייתו הימנית" ואף איימו בהחרמת העיתון. לאחר כשנה עזב את "כל העיר" ובסוף שנת 2003 חזר לכתוב ב"הארץ" ככתב לענייני חינוך.
ב-2004 שימש מספר חודשים כסגן עורך העיתון "ג'רוזלם פוסט". באותה שנה הוציא לאור את ספרו המשותף עם ניצן חן: "מרן - עובדיה יוסף. הביוגרפיה".
במרץ 2005 מונה לעורך החדשות בעיתון "מקור ראשון", כחלק מהמאמץ של איש העסקים שלמה בן צבי למתג מחדש את העיתון. בהמשך עבר לשמש ככתב חדשות בכיר ופרשן בעיתון, וכבעל טור ביקורת ספרים, ביקורת יין וביקורת התקשורת. בתחילת 2006, הצטרף כרכז הכתבים לחינמון "ישראלי" שבבעלותו של בן צבי. במרץ אותה שנה התפטר מתפקידיו בשני העיתונים.
בתחילת 2007 חזר ל"הארץ" ככתב לענייני העולם היהודי. במשך תקופה קצרה שימש כשליח העיתון ללונדון. בתחילת 2009 מונה ככתב העיתון לענייני צבא וביטחון, ובין היתר כתב סדרת כתבות שעקבה אחר פלוגת טירונים בחטיבת גולני. לאחר מכן שימש גם כשליח לסיקור אירועים בינלאומיים, כולל במדינות אויב, אליהן נכנס עם דרכונו הבריטי. בין היתר סיקר את מתקפת הטרור בבית חב"ד בשנת 2008 במומבאי, את מלחמת רוסיה-גאורגיה, ואת שפעת החזירים במקסיקו. היה הכתב הישראלי הראשון שדיווח מקהיר על המהומות במצרים, וניסה לאזן את הדיווחים בתקשורת הישראלית על השקפות אנטי-ישראליות של המפגינים. בסוף שנת 2011 עבר לכתוב בעיקר עבור המהדורה הדיגיטלית "Haaretz.com" באנגלית, ובמרץ 2012 שימש כשליח "הארץ" לבריטניה.
מאז שנת 2007 הוא מפרסם טור שבועי במהדורה האנגלית של "הארץ", המסקר את יהדות התפוצות תחת הכותרת "ירושלים ובבל" (Jerusalem &amp; Babylon), ושעבורו זכה בשנת 2010 באות הוקרה מטעם ארגון בני ברית, המוענק לאישים שפעלו למען העם היהודי ולמען מדינת ישראל.
בנוסף לעבודתו העיתונאית מרבה פפר לפרסם ב"הארץ" מאמרי דעה בנושאים מגוונים, כגון העלאת יהודי הפלשמורה ועתיד הציונות. במאמר אישי שכתב לאחר פרסום החשדות להטרדה מינית שיוחסו לרבו, הרב מרדכי אלון, התריע על הסכנה שבהתחברות יתר לכריזמה של רבנים ואנשי חינוך. בשנת 2018 יצאה ביוגרפיה באנגלית שחיבר על בנימין נתניהו.
משפחתו.
היה נשוי לרחל (לבית הדני), ולהם ארבעה ילדים משותפים. אב לבן ממערכת יחסים שנייה.
קישורים חיצוניים.
ביקורות על ספריו:
אח&quot;י חץ (סער 3)
אח"י חץ הייתה ספינת טילים מדגם סער 3 שפעלה בשירות חיל הים הישראלי משנת 1969 עד שנת 1988.
הספינה בשירות חיל הים.
הספינה נבנתה במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי בשרבורג שבצרפת והייתה אמורה להימסר לישראל בתום בנייתה ואולם אמברגו הנשק שהטילה צרפת על ישראל מנע את העברת חמש הספינות האחרונות לחיל הים של ישראל. בליל 24 בדצמבר 1969 במבצע ספינות שרבורג יצאו הספינות וביניהן אח"י חץ את שרבורג והגיעו לישראל בליל 31 דצמבר 1969.
פעילות בשנת 1973.
ב-1973 הייתה הספינה בפיקודו של רס"ן משה אורון.
ינואר עד ספטמבר.
בט"ש - אח"י חץ ביצעה סיורי ביטחון שוטף (בט"ש) למניעת פעילות חבלנית עוינת (פח"ע) בזירת הים התיכון, כולל לאורך חופי סיני עד מבואות תעלת סואץ. למשימות בט"ש הוחלף משגר טילי גבריאל במוצב 2 בתותח אורליקון 20 מ"מ (תצורת פח"ע).
מבצעים נגד ארגוני טרור- הובלת לוחמים לפשיטות שערך צה"ל בערים וביעדי ארגוני טרור בלבנון וביניהם מבצע ברדס 54-55 ו מבצע אביב נעורים.
עליה- פעולות חשאיות להעלאת יהודים מסוריה בדרך הים.
אימונים, לימודים ותרגולים- הביאו את הצוות ליכולות לחימה שבאו לביטוי בפעילות מוצלחת בקרבות הימיים בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים. עם ספינות סער נוספות בשייטת 3, שייטת ספינות הטילים.
מלחמת ים הכיפורים.
במלחמת יום הכיפורים השתתפה אח"י חץ בקרבות ימיים בזירת מצרים ובזירת סוריה ובהפגזות מטרות חיוניות בחופי מצריים וסוריה. אח"י חץ שמשה כספינת פיקוד לכוחות חיל הים בכמה מהקרבות הימיים והפגזות החוף. באותם קרבות מפקד שייטת הסטי"לים (מש"ט 3) מיכאל ברקאי פיקד על ספינות השייטת מהמי"ק (מדור מרכז ידיעות קרב) שבאח"י חץ והיה המפקד הטקטי בשטח.
אבטחת השיט בים התיכון.
לאחר המלחמה ועד דצמבר 1973 לקחה אח"י חץ חלק במבצעי "לינול" לאבטחת השייט בים התיכון וליווי אוניות שהובילו ציוד חיוני לישראל, במבצעי "לינול" נשלחו ספינות הטילים לאבטח אוניות אספקה בדרכן לישראל ממרכז הים התיכון. 96% מכלל הסיוע להשלמת אמצעי הלחימה והמלאים שצה"ל כה נזקק להם עם סיום ולאחר מלחמת יום הכיפורים, הגיע בדרך הים. האספקה הייתה חיונית ביותר לחידוש סדר הכוחות של צה"ל שנשחק מאוד בזמן הלחימה. ללא קבלת הטנקים, הנגמ"שים והמטוסים שהובלו באניות סוחר ישראליות ספק אם לצה"ל היו נותרים מספיק כלים ותחמושת לאפשר המשך לחימה. אח"י חץ השתתפה בהפלגות ליוו ואבטחת שייט עם סטי"לים אחרים לאורך כל התקופה. אניות הסוחר הישראליות היו מאוימות בדרכן לארץ על ידי הצי המצרי שהקצה 2 משחתות מדגם סקורי למנוע הגעת האוניות לארץ כבר באזור סיציליה בטווח של כ 2,000 ק"מ מישראל בחושבם ששם יוכלו לשלוט בים. חיל הים אבטח את השיט החיוני למדינה ואפשר הגעתו בבטחה לישראל.
סיום השירות בחיל הים של ישראל.
בשנת 1988 הוצאה אח"י חץ משירות חיל הים של ישראל ונמכרה לחיל הים של צ'ילה. הספינה קיבלה את השם LM-33 Covadonga. בשנת 2000 הספינה יצאה משירות בחיל הים של צ'ילה וטובעה כספינת מטרה באימוני ירי טילים. את מקומה של הספינה בחיל הים תפסה ספינה אחרת מדגם נירית אח"י חץ (סער 4.5).
אח&quot;י חנית (סער 3)