שלושת התפקידים הגבוהים ביותר (הבוס, הסגן והקונסליירי, שמתפקד כיועץ ללא סמכות ישירה) מרכיבים את ההנהלה (מאנגלית: administration). מתחת להנהלה ישנם מספר פלגים שבראש כל אחד מהם עומד קאפּוֹרֶג'ימֶה (מאיטלקית: caporegime, בקצרה, קאפו), שמוביל צוות של חיילים ועמיתים. הקאפו עומדים ישירות מתחת להנהלה וניתן לרהם מדווחים להנהלה וניתן לראות בהם מנהלים זוטרים בתאגיד. כאשר בוס מקבל החלטה, הוא ממעט להוציא פקודות ישירות לעובדים שיבצעו אותה, אלא מעביר הוראות לאורך שרשרת הפיקוד. בדרך זו, הדרגים הגבוהים של הארגון מבודדים את עצמם מתשומת הלב של אכיפת החוק ושומרים על יכולת הכחשה סבירה במקרה שחברים זוטרים יותר בארגון יעצרו.
המאפיה בארצות הברית
נירוונה דבאח
נירוואנה דבאח (נולדה ב-18 באוקטובר 1981) היא אמנית, ציירת פיגרוטיבית ומורה לאומנות.
היא חברה באיגוד האמנים הערבים בישראל, עמותת אבדאע.
מטפלת דמיון מודרך בשיטת IRAM.
ביוגרפיה.
נירוונה דבאח היא ילידת עכו. גדלה בעיר להורים מוסלמים, מוחמד ולילא אסדי, למדה וחונכה במסגרות חינוך יהודיות וערביות, קיבלה חינוך לדו-קיום ושיוון בין כל העמים, אך כשעזבה את עיר מולדתה עכו, לטובת לימודיה האקדמאים באוניברסיטה העברית בירושלים, חוותה מקרוב את השסע הפוליטי במהלך אירועי הטרור של שנות ה-2000,
בתקופה הזאת, התחילה תהליך של התבוננות עצמית עמוקה, מה שהביא אותה לחקר הזהות שלה. וכאן ייחודה של דבאח כאישה ערביה-מוסלמית, שהייתה שונה במיוחד בקרב בני גילה בחברה הערבית. שגרמו לה להרגיש כזרה כי דעותיה ואופיה נחשבו שונים מן הכלל, ובקרב היהודים היו גם מי שלא קיבלו את שייכותה.
לאור כך, דבאח החליטה לצאת במסע ציורי מיוחד, שבאמצעותו בנתה גשרים לשלום בין העמים, הקול הציורי הייחודי שלה מראה את המורכבות ובו זמנית היכולת לחיות יחד למרות השוני, ובכך לייצר פסיפס חברתי מיוחד בחברה הישראלית.
בשנת 2017 זכתה בפרס הכט ציון לשבח,
היום (2022), היא סטודנטית לתואר שני במסלול אמן מורה, ובעלת תואר ראשון באומנות ממכללת אורנים.
לצד כל המסע האמונתי המיוחד, דבאח מורה לאומנות בבית-ספר ביקנעם עילית.
דוידה קלאבריה
דוידה קלאבריה (באיטלקית: Davide Calabria; נולד ב-6 בדצמבר 1996 בברשיה, איטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת מילאן ובנבחרת איטליה.
קריירה.
קריירת מועדונים.
קלאבריה הצטרף למחלקת הנוער של מילאן ב-2006, ועבר בכל מחלקות הנוער של המועדון, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ב-30 במאי 2015 בניצחון על אטאלנטה, כשהחליף את מתיה דה שיליו. קלאבריה תפס את המקום בהרכב של מילאן בעונת 2017/2018 לאחר פציעתו של אנדראה קונטי. באותה עונה גם כבש את שער הבכורה שלו בניצחון נגד רומא.
ביולי 2021 האריך את חוזהו במילאן עד שנת 2025.
ב-15 בספטמבר שיחק לראשונה בליגת האלופות כשהוא עונד לראשונה את סרט הקפטן בהפסד 3-2 לליברפול. בעונת 2021/2022 זכה באליפות איטליה עם מילאן.
נבחרת איטליה.
קלאבריה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ב-11 בנובמבר 2020, במשחק ידידות נגד נבחרת אסטוניה.
עכסן שחור זנב
ההגליאנים הצעירים
אופנת מלכת היופי
מדי שנה המועמדות בתחרות מלכת היופי של ישראל לבושות במהלך הופעתן בבימת התחרות בביגוד של מיטב המעצבים ורשתות האופנה המובילות בישראל.
מדי שנה יש לתחרות מעצב אופנה ראשי המעצב למתמודדות את שמלות הערב, איתן הן מופיעות בתחרות, וכמו כן מעצב את הביגוד גם למנחת התחרות. מעצב זה בדרך כלל גם מעצב לזוכות במקומות הראשונים את השמלות איתן הן מופיעות כשהן מייצגות את ישראל בתחרויות יופי בינלאומיות כמו מיס תבל ומיס עולם, בתחרויות אלה ישנו פרס על "התלבושת הלאומית הטובה ביותר" וב-1963 ישראל זכתה בתואר זה במיס תבל.
המעצבים שהיוו את המעצבים הראשיים של התחרות נמנים בין היתר גלית לוי ודני מזרחי, שגם לקחו חלק בשיפוט בתחרות. ב-2001 עלו המועמדות לתחרות לבמה עם שרשרת שבה הכיתוב "גלית" על שם המעצבת.
שמלה שזכתה לסיקור בינלאומי היא השמלה אותה לבשה לינור אברג'יל בתחרות מיס עולם הנקראה "שמלת השלום" עם דמויותיהן של יצחק רבין וביל קלינטון, עוד שמלה שזכתה לסיקור בינלאומי היא השמלה אותה לבשה אילנית לוי בתחרות מיס תבל שגם אותה עיצבה לוי אשר הייתה בצבעי הסוואה כללה וסט חסין כדורים (אפוד מגן) משובץ ביהלומים ופנינים. ב-2002 הופיעה מלכת היופי ימית הר נוי במיס תבל עם שמלה עליה מעוצבת המפה של ישראל עם דגל המדינה.
ליגת העל הסורינאמית
ליגת העל הסורינאמית (בהולנדית: SVB Eerste Divisie; בתרגום לעברית: "ליגה א' של ה-SVB") היא הליגה העליונה בכדורגל בסורינאם, שמאורגנת על ידי פדרציית הכדורגל הסורינאמית.
למרות מיקומה של המדינה בדרום אמריקה היא חלק מקונפדרציית הכדורגל הצפון-אמריקאית ׁ(ה-CONCACAF) ביחד עם מדינות גיאנה וגיאנה הצרפתית שהן בעלות סטטוס זהה. עד עצמאותה של המדינה ב-1975 הייתה סורינאם תחת שלטון הולנדי של ממלכת ארצות השפלה, והליגה נוסדה בשנת 1923 תחת שלטון הולנדי.
בליגה מתחרות כיום 12 קבוצות, כאשר בעונת 2018/2019 היו 16 קבוצות. פורמט התחרות הוא 2 סיבובים מלאים, כאשר הראשונה בסיום הסיבוב השני מוכתרת כאלופת המדינה, ומעפילה לתחרות פנימית של הקאריביים שנקראת המגן הקריבי לקבוצות.
הקבוצה הבולטת ביותר בליגה מאז היווסדה היא קבוצת רובין הוד (שמקורה בעיר הבירה, פרמריבו) ולה 24 אליפויות מהינדה.
היסטוריה.
מקורו של הכדורגל בסורינאם הוא בסוף שנת 1909 (יש מקורות שמצביעים אף על 1895 כשנוסד מועדון כדורגל בשם וילהלמינה) ועד מהרה אורגנו משחקי ידידות רבים בין קומץ המועדונים שנוסדו בפארמריבו בשנים שלאחר מכן, כולל תחרות ראשונה בספטמבר 1911 שנוסדה על ידי ארגון בשם Vereeniging van Nationale Feesten ("איגוד הפסטיבלים הלאומיים"), עם שלוש משתתפות, בה זכתה קבוצת ג'וליאנה, ששחזרה את הניצחון שלה שנה לאחר מכן.
ב-14 באפריל 1914, ה-S.V.B.(ר"ת "Surinaamsche Voetbal Bond" בתרגום מהולנדית: "התאחדות הכדורגל של סורינאם") נוסדה, והיא החלה לקיים תחרות ליגה בדצמבר 1914 (אך זאת ננטשה לאחר חודש עקב עזיבה כפויה של רוב חברי שני המועדונים הצבאיים המשתתפים) וארגנה שני משחקים, באוגוסט 1915, נגד קבוצה ייצוגית מג'ורג'טאון (דמררה, גיאנה הבריטית שכיום היא מדינת גיאנה). ארגון זה פורק ב-1917.
בדצמבר 1918, ה-S.S.B. (ר"ת "Surinaamsche Sport Bond", "התאחדות הספורט של סורינאם" ) נוסדה, ויזמה ליגה של 4 קבוצות (שכללה את קבוצת יו די איי, גו אהד, אקסלסיור ופרמריבו) בינואר 1919, במטרה להכין שחקנים למשחק מול גיאנה הבריטית; עם זאת, הליגה ננטשה בשלב חצי הגמר כאשר הביקור מהמושבה השכנה בוטל (במקום זאת, הנבחרת של התאחדות הכדורגל של גיאנה הבריטית הגיעה ב-1921). מאוחר יותר באותה שנה, "ועדת החגיגות הלאומיות" ארגנה טורניר נוק-אאוט לרגל יום הולדתה של המלכה וילהמלינה, בו זכתה קבוצת בלאו-וויט.
ב-1 באוקטובר 1920, נוסד ארגון חדש בשם S.V.B. (Surinaamsche Voetbalbond), הארגון שאחראי עד היום על הכדורגל בסורינאם. היא החלה תחרות ליגה באביב 1921, שכללה שישה מועדונים (Blauw-Wit, Excelsior, Olympia, U.D.I., Voorleider ו-Zwaluw) כדי לשחק בצמד סבבים כפול, אך זה הופסק לאחר ארבעה משחקים בלבד עקב סכסוך כספי. ניסיון חדש נעשה בסתיו 1921, על ידי אותם ששת מועדונים, אך גם תחרות זו הגיעה לסיומה בטרם עת, מאותן סיבות רבות, וה-S.V.B. מועצת המנהלים התפטרה בדצמבר 1921.
לאחר הכישלון הכפול הזה, הושלמו שתי תחרויות ליגה בפיקוח ה-R.K.S.C. ("ועדת הספורט הקתולית הרומית") ב-1922 (שוב, לרגל החגיגות סביב יום הולדתה של המלכה; היא כללה שלושה מועדונים בלבד ונמשכה שבוע אחד בלבד) וב-1923 (עם שישה מועדונים), שניהם ניצחו על ידי אולימפיה. כיוון שההתאחדות הסורינאמית ה-S.V.B. לא הייתה מעורבת בטורנירים אלו, תחרויות אלו אינן נחשבות לתחרויות רשמיות כיום.
עם השלמת אצטדיון חדש, בגן התרבות "הקולטורטין" ה-S.V.B שאורגנה מחדש סוף סוף השלימה תחרות ליגה בעונת 1923/24, כאשר שוחקו 2 סבבים ולצד תחרות של ליגה שנייה בהשתתפות חמישה מועדונים. אולימפיה זכתה בתואר השלישי ברציפות שלה, אבל אז החליטה להצטרף לפדרציה חדשה, K.V.B. (התאחדות הכדורגל הקתולית), שנוסדה ב-10 באוגוסט 1924. בגלל כל זאת, זוכי הליגה השנייה של טרנסוואל, שהפסידו בפלייאוף על העלייה מול זוואלו, המועדון בתחתית של הליגה הבכירה, עלו אחרי הכל, וזכו מיד בליגה הבאה של 1925.
עד מלחמת העולם השנייה, ה-S.V.B. וה-K.V.B. (ששמה שונה ל-N.G.V.B., ר"ת של Nederlandsch Guyana Voetbalbond, ב-1 בינואר 1930) ארגן ליגות נפרדות ומשחקי ידידות עם קבוצות אורחות (במיוחד מקוראסאו, ארובה, גיאנה הבריטית וטרינידד). אולם, רק ה-S.V.B. השיגה הכרה בינלאומית אמיתית כאשר הוענק לה שיוך לפיפ"א, ב-17 במאי 1929 בקונגרס במדריד, חמש שנים לאחר שהתאחדות הודו המזרחית ההולנדית (ה-N.I.V.B) קיבלה זאת.
לאחר מכן, ה-N.G.V.B. נאלצה להסתפק במשחקים מול ה-B.G.F.A., הפדרציה של גיאנה הבריטית (המכונה גם דמררה), איתה היא התמודדה גם בגביע וולקוט (1925-1938) וגם בגביע האמו חובבים (1929-1948).