ב-2017  פרסם פליישר מאמר ב-New York Times תחת הכותרת A Settler’s View of Israel’s Future (עתידה של ישראל בעיני מתנחל). המאמר הציג חמש חלופות לפתרון שתי המדינות לסכסוך הערבי-ישראלי. מאמר שהתפרסם לאחר מכן בעיתון ה-Huffington Post גילה שמאמרו של פליישר עורר מחלוקת במערכת העיתון, שבה עלתה השאלה האם יש לפרסם רעיונות כאלה.
עיתון  ה-Huffington Post פרסם פרוטוקלים של פגישה בין עיתונאי ה-New York Times לבין עורך מאמרי הדעה, ג'יימס בנט. בתגובה לשאלת עיתונאי  אם הסוגיה נתונה לוויכוח או נחשבת לעניין שהוכרע, אמר בנט את הדברים הבאים:
"היה לנו ויכוח רציני על מאמר שכתב מתנחל. ואתה יודע מה, אתה יכול לבחור כל נושא משלך. עבור חלק מן האנשים זה יהיה שינוי האקלים, עבור אחרים זה יהיה זכויות לטרנסג'נדרים, ועבור אחרים זה יהיה פתרון שתי המדינות וגורל הפלסטינים. במקרה הזה, היה לנו מתנחל שאמר: תראו, פתרון שתי המדינות מת [וזהו] הזמן לעמוד פנים אל פנים מול המציאות, והנה כמה חלופות לעיצוב העתיד. והיה לנו דיון רציני אם מאמר כזה חוצה את הקווים, מפני שהוא כפר בקיומה של ישות פלסטינית. האם היה זה סוג של מאמר נאצה במובן מסוים? הייתה לי הרגשה חזקה שאנו צריכים לפרסם את המאמר וכך עשינו, כפי שאחרים עשו. משום שנקודת המבט המיוחדת שמובאת במאמר משמעותית ביותר."
ב-2016 התמנה פליישר לדוברו הבינלאומי של היישוב היהודי בחברון. בתפקידו זה, היה על פליישר להציג את פניו של היישוב היהודי בחברון בפני אח"מים מכל רחבי העולם, לרבות חברי קונגרס, מושלים, ידוענים ועיתונאים. פליישר פעל לנרמל את היישוב היהודי בחברון בעיני הקהילה הבינלאומית,  להגביר את התיירות למקום מושבו של היישוב היהודי בחברון ולפעול להגברת ההכרה בערך של מערת המכפלה כאתר מורשת עולמי. הוא גם מקדם את היחסים בין יהודים לערבים והשתתף באירועים לציון דו קיום בין העמים, כגון סעודה כשרה לשבירת צום הרמדאן (אִפְטאר) שנערכה בחברון.
במהלך עבודתו כדובר היישוב, הפיק פליישר סרטים וחומרי הסברה בינלאומיים עבור ממשלת ישראל, על מנת לעמוד כנגד החלטת אונסק"ו להכיר במערת המכפלה בחברון כאתר מורשת פלסטיני בינלאומי.
ב-2017 שגרירת ארצות הברית באו"ם, ניקי היילי, הודיעה על החלטת ממשלו של טראמפ לעזוב את  אונסק"ו במיוחד לאור החלטתו, המנתקת את הקשר בין העם היהודי לחברון.
בישיבה יוניברסיטי, ייסד פליישר עם אנשים נוספים את ארגון קוּמָה, ארגון שמטרתו היא הגברת המודעות לשיבת העם היהודי לישראל.
בתפקידו זה, סייע פליישר ביצירת התקליטור  Aliyah Revolution (מהפכת עלייה), אוסף שירים של אומנים ישראלים מובילים ב-2009. ב-2006 יצר פליישר עם אנשים נוספים את הסרט Free Your Mind(השתחרר במחשבתך), סרט אנימציה קצר לאמריקנים המקדם את נושא העלייה. האנימציה בסרט, המבוססת על סדרת "המטריקס" הפופולרית, היא של גיל רונן.
פליישר הגה ועזר לנסח את הצעת החוק המקורית לציון יום העלייה, שבו מודגשת חשיבותה של העלייה למדינה היהודית כערך יסוד של מדינת ישראל, וניתנת הוקרה לתרומתם המתמשכת של העולים לישראל לחברה הישראלית.
שורשיו של יום העלייה הם בדיון  שנערך בישיבת הכנסת ב-2008, ובאירוע שנערך לאחר מכן ב-2010 על ידי חבר הכנסת יעקב כץ.
באירוע צוטט פליישר על ידי עיתון "הארץ" באומרו את הדברים הבאים:
"חשוב לי מאוד שלחוק הזה יהיה "ייצוא" לתפוצות, כך שבתי ספר [יהודיים] יחגגו את יום העלייה כפי שהם חוגגים את יום העצמאות", הסביר פליישר, המנהל את ארגון קומה, ארגון המעודד עלייה באמצעות הפצת תקליטורי שמע וסרטים פרו-ישראליים בבלוג הפופולרי שלו.
בפרק המבוא לחוק, כתב פליישר: "העלייה עומדת ביסודה של מדינת ישראל...ישראל חותרת להמשיך את תהליך העלייה וקיבוץ הגלויות. מודעות ציבורית הינה קריטית למטרה זו...לכן מוצע בזאת לציין את יום העלייה, המיועד לחיזוק המודעות הציבורית, במיוחד בקרב הצעירים, למרכזיותו של ערך זה, דרך פעילויות חינוכיות, שידורים מיוחדים וטקסים ציבוריים. ביום זה יתקיימו דיונים בנושא העלייה, לצורך הנצחתה וחגיגתה בבתי הספר, בכנסת ובשיח הציבורי. כך תנציח המדינה את חשיבות העלייה בעבר ובעתיד, את היסודות המסייעים לה, וכמובן את העולים עצמם."
הצעת החוק אושרה לבסוף, והפכה לחוק ב-2016.
ציר החי&quot;ת
פיליפ דה רוטשילד
הברון פיליפ דה רוטשילד (בצרפתית: Philippe de Rothschild; 13 באפריל 1902 - 20 בינואר 1988) היה יהודי צרפתי, צאצא למשפחת רוטשילד, ואחד ממגדלי היין המוצלחים בעולם בהם סדרת היינות "שאטו מוטון רוטשילד".
חייו.
פיליפ נולד בפריז, לברון הנרי ג'יימס דה רוטשילד (1872–1947) ומתילדה סופי הנרייטה פון (1872–1926). בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הילד פיליפ היה בן 12 ונשלח לשמור על הכרם של המשפחה בכפר, פיליפ פיתח עם הזמן אהבה לצרפת ולעסקי היין שהפכו לעסק משגשג ולמותג עולמי. את ניהול עסקי היין הוריש פיליפ לביתו פיליפין דה רוטשילד אשר מנהלת את עסקי היין כיום.
לברון פיליפ דה רוטשילד מיוחסת האימרה "כשהדם זורם ברחובות - זה הזמן לקנות מניות" - בזמני מלחמה או עימות צבאי בהם הבורסה יורדת, לקנות מניות על מנת להרוויח מעליית השוק כשהמצב חוזר לקדמותו.
הברון פיליפ דה רוטשילד
יישום וב
יהודה ליב קרינסקי
הרב יהודה ליב קרינסקי מחבר ספרים, איש עסקים ופילנתרופ בלרוסי יליד המאה ה-19. מחבר "מחוקקי יהודה", פירוש לפירוש האבן עזרא על התורה.
ביוגרפיה.
אביו, יצחק, ככל הנראה התגורר במינסק. שנת לידתו אינה ידועה, אך אביו נפטר ב-1853, כך שנולד לא יאוחר משנת 1854. תקופה מסוימת חי בסלוצק, ושם הרוויח את הונו מסחר בעצים. לאחר מכן חזר למינסק שם החל את עבודתו על חיבורו - "מחוקקי יהודה".
מחוקקי יהודה.
חיבורו הגדול של הרב קרינסקי הוא ספר מחוקקי יהודה, פירוש על רבי אברהם אבן עזרא, הנחלק לשני חלקים: שם האחד יהל אור אשר בו ביאר הכוונה הפשוטה בדברי הראב"ע; ושם השני קרני אור אשר בו הביא דעות החולקים על הראב"ע, ולפעמים הוא הגין על הראב"ע, גם ביאר כמה דברים הצריכים אריכות יותר. הפירושים האלו נדפסים גם כן עם מקורי רש"י, וגם פירוש מנחת יהודה על רש"י בחומשים ויקרא, במדבר, דברים. בתחילת חומש בראשית הדפיס גם כן תולדות המחבר הראב"ע. אף יש פירוש על הראב"ע בג' מהחמש מגילות ונמצא בסוף הספר.
החיבור התקבל בביקורות שליליות בעולם האקדמי. עוד ב-1907 פרסם דוד הרצוג ב-Zeitschrift der Deutschen Morgenländischen Gesellschaft (כתב העת של החברה הגרמנית למזרחנות) ביקורת שלילית לפירוש. שנים לאחר מכן, ב-1990, במהדורה מדעית לפירוש האבן עזרא לפרק הראשון של בראשית, העיר אריה (לאו) פריס (Leo Prijs) כי פירושו של קרינסקי לא מושלם ומטעה, תוך ציטוט ביקורתו של הרצוג.
עם זאת, למרות הביקורות על קרינסקי ואיכות עבודתו, נותר הפירוש כפירוש נרחב ומקיף על פירוש האבן עזרא, מפעל שרק מעטים באקדמיה הצליחו להגשימו. פירושו של אשר ויזר על האבן עזרא נשאר מצומצם ולא נרחב, ואילו פרשנים נרחבים יותר הקיפו רק מעט מן החומר (כמו עבודתו של פריס העוסקת רק בפרק הראשון של בראשית).
קשריו עם תנועת ההשכלה.
בספרו מרבה קרינסקי לציין לכתבי חכמי תנועת ההשכלה: שד"ל, גרץ ובמיוחד משה מנדלסון, מה שמעלה את השאלה על מידת קשריו והשתייכותו לתנועת ההשכלה. עצם העיסוק הנרחב בפירוש האבן-עזרא מרמז על השתייכותו לתנועה, מכיוון שהפירוש לא היה כה פופולרי באזורו ובתקופתו של קרינסקי, למעט בחוגי ההשכלה. האבן-עזרא מרבה לעסוק בדקדוק ובבחינה כמו-מדעית של החומש.
בהסכמתו של רבי אליעזר רבינוביץ', רב העיר מינסק, המודפסת בתחילת הפירוש לחומש בראשית, נאמר כי המחבר הוא "מופלג בתורה ויראת שמים", דבר המעיד כי המחבר היה שומר מצוות. הדבר מציב אותו בענף הדתי של תנועת ההשכלה. הדבר מתבטא גם בהסכמות שניתנו לפירוש לחומש שמות: הסכמות מאברהם אליהו הרכבי, שמואל אברהם פוזננסקי ואברהם ברלינר (כולם משכילים דתיים).
במהדורה מחודשת משנת 1989, הושמטו הסכמות חכמי ההשכלה כליל, והושארו רק הסכמות הרבנים החרדיים.
קישורים חיצוניים.
אתר היברובוקס:
אתר דעת:
Águas de Março
Aguas de Março (מפורטוגזית: "גשמי מרץ") הוא שיר ברזילאי בסגנון הבוסה נובה, אשר נכתב והולחן על ידי טום ז'ובים בשנת 1972. השיר הוא אחד השירים הברזילאים המוכרים ביותר, ואף נבחר בשנת 2001 לשיר הברזילאי הטוב ביותר בסקר של למעלה מ-200 עיתונאים ומוזיקאים ברזילאים. לשיר ביצועים רבים, כאשר המפורסם ביותר הוא הדואט של טום ז'ובים ואליס רז'ינה משנת 1974. השיר אף תורגם לעברית על ידי עלי מוהר בשם "והגשם יבוא" ובוצע על ידי גידי גוב ומיקה קרני במסגרת תוכניתו של גוב "לילה גוב" ונכלל באלבום של שירים מהתוכנית בשם "לילה גוב 2" (1997).
שמו של השיר, המים של חודש מרץ, מתייחס לגשמים העזים היורדים באזור ריו דה ז'ניירו בתקופה זו. גשמים אלו, המסמנים את סוף הקיץ גורמים לעיתים רבות להצפות בעיר הסוחפות איתן עצמים שונים. השיר מתאר אוסף של "תמונות" מן החיים החולפים להם, בדומה לעצמים הנסחפים בשיטפונות. השיר מורכב משורות קצרות, הפותחות ברובן ב-"É..." (זה/זהו) שאחריו עצם מוחשי (pau=מקל,pedra=אבן וכדומה) או מושג מופשט (fim do caminho=סוף הדרך,um pouco sozinho=קצת לבד), כאשר פעמים רבות הקשר ביניהם הוא קשר של ניגוד (חיים ומוות, אור ולילה) או משחקי מילים בפורטוגזית.
Aguas de Março
ניקולאה מברוגני
פנריוטים
וניזלוס
ניקולאס מברוגנס
דנה מלמד
דנה מלמד (נולדה ב-9 במאי 1973) היא בשלנית, מתכונאית ועיתונאית אוכל ישראלית.
ביוגרפיה.