החוקרים ערכו מחקר אורך שארך עשרים שנה, וכללו בו מדגם של 141 תינוקות. באמצעות ראיונות עם הורים ומורים ותצפיות על הילדים, הסיקו החוקרים כי קיימים תשעה ממדים, מולדים וביולוגים ברובם, הקובעים את ההבדלים בין התינוקות והילדים מבחינת המזג שלהם. ממדים אלו נשארים יציבים יחסית במהלך חייו של הילד, אם כי מדי פעם הם בולטים יותר ופחות, בהתאם לסיטואציה. באמצעות ממדים אלו חילקו החוקרים את הילדים במדגם לשלושה סוגי מזג – קל, קשה ומתחמם לאט. לטענתם, סוג המזג עשוי לנבא את ההתנהגות בבגרות; למשל – 70% מבעלי המזג הקשה גילו בהתבגרותם בעיות התנהגות, לעומת 18% מבעלי המזג הקל.
ממצאי המחקר של תומאס, צ'ס ובירץ', והחלוקה שיצרו לממדים ולסוגים של מזג, נחשבים מקובלים עד היום. חוקרים אחרים המשיכו לפתח את המחקר בתחום. הדעות עודן חלוקות לגבי מידת הקשר בין מזג של תינוק לבין תכונות האישיות שלו בבגרותו; חלק מן המחקרים מאששים קשר זה וחלקם מפריכים אותו. עם זאת, השפעת ממצאיהם של תומאס, צ'ס ובירץ' נותרה משמעותית, בין השאר בשל האפשרויות הגלומות בהם להתערבות טיפולית בנושא. כך למשל יכולים הורים המזהים את מזגו של תינוקם, להבין טוב יותר אותו ואת צרכיו, להכיר את המניעים להתנהגותו, להיות רגישים יותר לניואנסים בהתנהגותו ולנבא מראש את תגובותיו הצפויות במצבים מסוימים לעומת אחרים, ובכך לסייע לו להתמודד ואף להתאים את התנהגותם אליו.
לפיכך, כפי שעולה מממצאי מחקרים בעשורים האחרונים, נראה כי המזג לא נשאר קבוע עם השנים, אלא מתפתח תוך כדי יחסי הגומלין עם הסביבה, במעין "מעגל קסמים" של השפעות הדדיות בין הילד לסביבה. לדוגמה, תינוק עם מזג קשה, שמרבה לבכות ולהתרגז, עשוי לגרום להוריו לחוש תסכול רב, עד שכל התקרבות שלהם אליו תלווה בכעס ובחרדה רבה; בתגובה, עלול התינוק לחוות התייחסות זו כתחושת דחייה מהוריו הכועסים, ולכן אי השקט והעצבנות שלו יגברו, דבר שעלול לגרום לתסכול רב עוד יותר אצל הוריו, וכך הלאה. לעומת זאת, הבנת קשיי הילד בעל המזג הקשה, והתאמת ההתייחסות אליו תוך הבנת צרכיו, ללא פרשנות של דחייה וכעס, עשויים למתן את ההתנהגויות חסרות השקט, ובמקביל לסייע לו לכוון ולתעל אותן לאפשרויות פעולה אפקטיביות יותר ומתאימות לאופיו (למשל, לספק לו סביבה פעלתנית).
ממדי המזג.
תשעת הממדים שעל פיהם מתבצעת החלוקה לסוגי מזג, על פי תומאס, צ'ס ובירץ', הם:
סוגי מזג.
על פי תשעת הממדים, חילקו תומאס, צ'ס ובירץ' את הילדים במחקרם לשלושה סוגים או טיפוסים של מזג:
את שאר הילדים במדגם (35%) לא ניתן היה לשייך בבירור לאחד מסוגי המזג האלו.
4.טמפרמנט לא מאורגן - מגיבים כל פעם אחרת
טמפרמנט
רדוקסיון
רדוקסיון (בספרדית: Reducción) הוא צורת התיישבות המאפיינת את המושבות הספרדיות בעולם החדש. יישובים אלה אוכלסו בתושביהם הילידים של המושבות במטרה להטמיע בהם את התרבות הספרדית ולבצע פעילות מיסיונרית.
כבר בראשית הקולוניזציה הספרדית של אמריקה, ראה הכתר הספרדי חשיבות בהטמעת התרבות הספרדית ובהפצת הנצרות בקרב הילידים ובדחיקתם של תרבויותיהם הם. חוקי בורגוס מ-1512 קבעו כי על הילידים לגור בסמוך לערים הספרדיות המוקמות ביבשת, כדי להבטיח הליך מתמשך של המרת דת, באמצעות הגעתם של הילידים לכנסיות והתבוננות באורח החיים הספרדי. עיקרון זה נבע הן מאופייה האוונגליסטי של הכנסייה הקתולית, והן ממורשת תהליך הרקונקיסטה בספרד. לעיקרון הייתה גם חשיבות דמוגרפית, כלכלית ופוליטית, שכן הדבר אפשר שליטה אפקטיבית יותר בילידים, וכן גביית מסים יעילה יותר.
ב-1531 הוציאה מלכות המשנה של ספרד החדשה הנחיות להקמת הרדוקסיונים. לפי ההנחיות, בכל רדוקסיון יש להקים כנסייה ובה כומר אחראי. כן נקבע בהן כי הרדוקסיונים ינוהלו באופן קומונלי, וכי משאביהם, לרבות האדמות עליהם יוקמו, יהיו שייכים להם.
מרבית הרדוקסיונים הוקמו בידי הכתר הספרדי, אך כמה מהם הועברו לאחריותם של אנשים פרטיים, שהפעילו אותם בהתאם לעקרונות האנקומיינדה. כל קבוצת רדוקסיונים נקראה קורחימיינטו (Corregimiento), שעליה היה אחראי הקורחידור. הקורחידורים לא קיבלו שכר, והשררה בה נשאו ללא תמורה גרמה למעשי שחיתות רבים.
המסדר הפרנציסקני והמסדר הישועי הקימו אף הם רדוקסיונים, בעיקר במלכות המשנה של פרו. רדוקסיונים אלה היו למפותחים ולמשגשגים ביותר, במיוחד אלה שבאזור פרגוואי של ימינו ובסביבתה, כדוגמת המיסיונים הישועיים בצ'יקיטוס, במזרח בוליביה של ימינו, או המיסיונים הישועיים של הגוארני באזור מדינת פראנה שבברזיל של ימינו ופרובינציית מיסיונס הארגנטינאית, שאף קרויה על שמם.
מבחן t
מבחן t בסטטיסטיקה הוא שם כולל למספר מבחנים סטטיסטיים העוסקים בהשערות על התוחלת של נתונים המגיעים מהתפלגות נורמלית, כאשר השונות אינה ידועה.
במבחנים אלו, סטטיסטי המבחן מתפלג בהתפלגות t בהינתן שהשערת האפס formula_1 נכונה. אם המדגם גדול, מקובל להחליף את המבחן בקירוב שבו מניחים שהשונות של האוכלוסייה שווה לשונות המדגם.
מבחני t מכונים גם מבחני סטודנט על פי שם העט של החוקר ויליאם גוסט שפיתח אותם. ניתן לנצל אותם רק במידה והנתונים מקיימים התפלגות נורמלית. במקרים אחרים ניתן לנצל מבחנים שפותחו על ידי פרנק וילקוקסון.
דוגמה: בדיקת השערות על תוחלת של אוכלוסייה.
מעוניינים לבדוק את השערת האפס, לפיה אוכלוסייה המגיעה מההתפלגות הנורמלית, מתפלגת עם תוחלת :formula_2, כאשר השונות formula_3 אינה ידועה. בהינתן מדגם מתוך האוכלוסייה, formula_4 (של תצפיות שהן בלתי תלויות ושוות התפלגות), רוצים לדחות או לקבל את ההשערה ש-formula_5 עבור formula_6 נתון כלשהו.
לשם ההמשך, נסמן:
בסימונים אלו, אם מתקיימת formula_1, אז הסטטיסטי formula_11 יתפלג לפי התפלגות נורמלית סטנדרטית (ראו משפט הגבול המרכזי). אולם, היות שהשונות formula_3 אינה ידועה, לא ניתן להשתמש בסטטיסטי זה.
עם זאת, ניתן להשתמש בסטטיסטי העושה שימוש באמד חסר הטיה לשונות המחושב מתוך המדגם: formula_13. מכיוון שהמכנה אינו קבוע, סטטיסטי זה אינו מתפלג נורמלית; ההתפלגות שלו היא התפלגות t, עם formula_14 דרגות חופש.
נותר רק לקבוע את ערך הסף, T, של הסטטיסטי לדחיית formula_1 עבור שגיאת formula_16 (לשגיאה מהסוג הראשון), כלשהי:
formula_17
כלומר,
formula_18
לפי המבחן שחושב, בהתקבל מדגם, תידחה formula_1 אם formula_20.
הערה.
התפלגות t מתכנסת להתפלגות נורמלית ככל שמספר דרגות החופש גדל. לכן עבור מדגם גדול (מקובל להסתפק ב-formula_21) הסטטיסטי המתואר מתפלג בקירוב על פי התפלגות נורמלית סטנדרטית.
מבחן סטודנט
גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד
גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד (באנגלית: Sports Illustrated Swimsuit Issue) הוא גיליון שנתי מבית שבועון הספורט האמריקאי "ספורטס אילוסטרייטד", היוצא באמצע פברואר בערך. הגיליון כולל תצלומי דוגמניות בבגדי ים המדגמנות אותם במקומות אקזוטיים ברחבי העולם. בכך שונה גיליון זה מכל שאר גיליונות השבועון במהלך השנה, העוסקים בספורט מקצועי ובספורטאים.
הופעה בשער הגיליון נחשבת לפסגת ההישגים של דוגמנית, ובדרך כלל ילוו אליה חוזי דוגמנות שמנים. הגיליון מופץ למנויי השבועון, כ-3 מיליון, וכן נמכר בדוכנים ביותר ממיליון עותקים (לעומת מכירה בדוכנים של 85,000 עותקים בלבד לגיליון אחר של השבועון). תפוצתו מביאה לגיליון בגדי הים חוזי פרסום גדולים, שב-2005 הניבו למו"ל הכנסות של 35 מיליון דולר.
המהדורה הראשונה של הגיליון יצאה לאור ב-1964 ומקובל לראות בה את תחילת עידן הביקיני, למרות שהביקיני המודרני הומצא כבר ב-1946. הרעיון נזקף לזכותו של עורך השבועון אנדרה לאגר שרצה ליצור לוח שנה ספורטיבי עם הדוגמניות בבגדי ים. הוא ביקש מכתב האופנה ג'ול קמפבל לצלם תמונות של דוגמניות כדי למלא את החלל החסר, כולל השער. הגיליון הראשון כלל את השער וחמישה עמודי תצלומים ועם השנים צבר הגיליון תאוצה וקוראים, עד שהפך לתופעה בתחום הפרסום.
המהדורה הנמכרת ביותר של הגיליון הייתה המהדורה החגיגית ב-1989, במלאת 25 שנה לגיליון, ועל השער כיכבה דוגמנית העל קאתי איירלנד, שהופיעה עליו פעמיים נוספות לאחר מכן.
במשך השנים כיכבו על שער הגיליון דוגמניות צמרת רבות ובהן אל מקפירסון (5 פעמים), שריל טיגס (3 פעמים), כריסטי ברינקלי (3 פעמים), פולינה פוריסקובה (פעמיים), רייצ'ל האנטר (פעמיים), טיירה בנקס (פעמיים), קייט אפטון (פעמיים), בר רפאלי, ברוקלין דקר, אירינה שייק, היידי קלום, כריסי טיגן, אלכסיס רן ומריסה מילר. אשלי גרהאם היא הדוגמנית הראשונה למידות גדולות שהופיעה בשער הגיליון.
במהלך השנים הופיעו גם דוגמניות ישראליות בגיליון, כאשר ב-1990 הופיעה לראשונה בגיליון דוגמנית ישראלית- מיכאלה ברקו. בשנת 2007 הוצגה בו בר רפאלי בפינת השער. שנתיים לאחר-מכן, ב-2009, כיכבה רפאלי בעצמה בגיליון מיוחד על שער המגזין,וצולמה גם לגיליונות 2008, 2010, 2012 וב-2014 (מהדורת היובל) של המגזין. ב-2009 השתתפה גם אסתי גינזבורג. ב-2008 חלק מצילומי החוץ הבינלאומיים נערכו גם בקיסריה ובים המלח.
בחלק מהגיליונות הופיעו גם תצלומים של מפורסמות שאינן דוגמניות, ובכלל זה ספורטאיות, ובהן הטניסאיות: סטפי גראף, סרינה ויליאמס, מריה שראפובה וקרוליין ווזניאקי. כן הופיעו תצלומים של זמרות ובהן ביונסה נואלס.
בפברואר 2014 הופיעה הבובה "ברבי" בשער הגיליון.
את הדוגמניות מצלמים צלמים מהשורה הראשונה ובהם ניתן למנות את רפאל מאזוקו.
בדיקת השערות
בסטטיסטיקה, בדיקת השערות הוא הליך המשתמש בנתוני מדגם כדי להחליט אם לדחות או לא לדחות השערה נתונה.