בשלהי שנת הלימודים תשס"ז (2007) הוחלט להפריד בין התלמידות הספרדיות לאשכנזיות בבית יעקב בעמנואל המשתייך לרשת החינוך העצמאי. כמה מהורי התלמידות ממוצא מזרחי, שהתנגדו להפרדה, פנו באוגוסט 2007 למשרד החינוך בדרישה לבטל את ההפרדה בבית הספר בשל הרקע העדתי שלה ולפנייה הצטרפה עמותת נוער כהלכה בראשות ללום. התנגדות הורי התלמידות האשכנזיות לקביעת משרד החינוך ללימודים משותפים ולהכרעה דומה של בג"ץ הובילה למאסרם ולסערה גדולה בחברה הישראלית. ביוני 2010 הושגה פשרה עם הורי התלמידים בבית הספר עמנואל.
בשנת 2014 הגיש ללום תביעת דיבה בסך 300,000 ש"ח נגד עיתון יתד נאמן ועורכיו, לאחר שלטענתו העיתון התנכל אליו בכתיבתו וכינה אותו בכינויי גנאי בעקבות פעילותו בפרשה. בינואר 2019 פסק בית המשפט לללום פיצויים בסך של 60,000 ממערכת העיתון ובנוסף לכך סך מצטבר של 75,000 ש"ח מארבעה חברים במערכת העיתון.
הוקרה ופרסים.
בשנת 2009 קיבל יואב ללום פרס "פועל צדק בחינוך" לשנת ה'תשס"ט ונבחר למקום החמישי ברשימת חמישים האנשים המשפיעים בחינוך של עיתון "העיר". בשנת 2011 קיבל את אות אביר איכות השלטון. בשנת 2016 קיבל את פרס סמי מיכאל על פעולותיו החברתיות לקידום השוויון בישראל.
אלעוקבי
בור הביל&quot;ויים
בור הבילויים הוא אתר היסטורי שממוקם במושבה גדרה, שבעבר שימש כמגורי הבילויים וכאורוות לבהמות העבודה שלהם.
הבור נחפר בסוף שנת 1885 בעומק של כמטר אחד וגודל של 4X20 מטרים. לאחר מכן הוא כוסה בגג רעפים.
סיפור הקמתו.
כאשר באו הבילויים הראשונים לגדרה חיכה להם צריף מגורים גדול שהקים בכספו נדבנם יחיאל מיכל פינס. באותה תקופה היו הבילויים עולים חדשים ולא היה להם כסף להוציא רישיון על מנת לבנות אורוות לבהמות שאיתן הם עבדו בשדות, לכן נציג מטעם "מזכרת משה" שהיה ידידם יעץ להם לחפור בור ולכסות אותו בגג. החוק העות'מאני באותם ימים קבע כי מבנה שניצב עליו גג ונבנה ללא רישיון לא ייהרס, ולכן יכלו הבילויים לבנות את הבור ולהשלימו ללא היתר מהטורקים. כאשר ראו תושבי הכפר הערבי קטרה את תהליך בניית הבור הם פנו לשלטון הטורקי וזה שלח חיילים למקום עוד לפני שהשלימו הבילויים את בניית הגג. כיוון שלא הושלם הגג החיילים אטמו את הבור וכך נהרסה עבודתם של הבילויים.
הבילויים רצו לנסות שנית, ונציג "מזכרת משה" יעץ להם שלושה דברים אשר סייעו להם להשלים את הקמת הבור:
הבילויים ביצעו את דבריו של הנציג והצליחו להקים את הבור, אשר לימים נקרא בור הבילויים.
שימושי הבור בעבר.
הבור נועד לשמש כאורווה עבור בהמות העבודה.
בתחתית הבור נבנתה מחיצה, אשר הפרידה בין האורווה של בהמות העבודה לבין מגוריהם של שלושה רווקים אשר התגוררו שם, ובגג הבור השתכן זוג צעיר.
הבור כיום.
הבור שופץ ושוחזר בשנת 2005, הודות לתרומתם הנדיבה של משפחות הבילויים.&lt;br&gt;
כיום הבור מהווה אתר היסטורי חשוב במושבה, והוא חלק בסיורים שעורך מוזיאון גדרה.
נוסחים מתקדמים
ספר שמואל א'
מכמונת מהירות
מכמונת מהירות היא מכשיר המשמש לאכיפה של מהירות הנסיעה המותרת של כלי רכב. ישנם סוגים שונים של מכמונות מהירות, המבוססים על עקרונות פיזיקאליים שונים, ודרכי הפעלה שונות - באופן אוטומטי או ידנית על ידי שוטר.
סוגי מכמונות מהירות.
מדידה באמצעות לייזר.
מכמונות מהירות מסוג זה משתמשות בפולסים של לייזר באור תת-אדום על-מנת למצוא את מרחק הרכב מהמכשיר בהפרשי זמן קצרים וקבועים מראש, וע"י כך לחשב את מהירות הנסיעה. המכשיר מופעל ידנית על ידי שוטר, בדרך-כלל ממרחק של כמה מאות מטרים. אם המכשיר מראה שמהירות נסיעת הרכב גבוהה מהקבוע בחוק, השוטר יסמן לנהג לעצור, וייתן לו את העונש הקבוע בחוק באותה מדינה - אזהרה, קנס, הזמנה למשפט או אף שלילת רישיון והחרמת הרכב.
ב-2 בינואר 2018 חשף מפקד אגף התנועה, ניצב דורון ידיד שהמשטרה החלה לערוך ניסוי שבמסגרתו נהג שיצולם במצלמות האכיפה בכבישים כשהוא נוסע במהירות מופרזת או באור אדום יקבל מיסרון על כך שהוא ביצע עבירה - עוד לפני קבלת הדו"ח.
בישראל, על פי פסיקת בית המשפט, ניתן להרשיע אדם באמצעות קריאת מהירות של מד-לייזר אך ורק אם המדידה נעשתה ממרחק של פחות מ-300 מטרים, והמכשיר עבר כיול באותו יום.
מדידה באמצעות אפקט דופלר.
מכמונות מהירות מסוג זה הן למעשה גרסה מזערית של מכ"ם דופלר, המשתמש באפקט דופלר על-מנת למצוא את מהירות הנסיעה. המכשיר משדר גל אלקטרומגנטי בתדר מסוים אל עבר כלי רכב אשר מגיע ממולו, ובעקבות אפקט דופלר, לגל המוחזר תדר מעט שונה. באמצעות מדידת הפרש התדרים, ניתן לחשב את מהירות הנסיעה. מכמונות מסוג זה קיימות בתצורה ידנית או אוטומטית.
הפעלה ידנית.
המכשיר הידני דומה בצורתו לאקדח, וכולל בתוכו גם מצלמה. השוטר מכוון את המכשיר לכיוון רכב שמגיע מולו, ואם הרכב נוסע במהירות קבועה מעל המותר בחוק - המכשיר מצלם את חזית הרכב (ואת לוחית הרישוי שלו), ומאוחר יותר מתבצע מעבר על התמונות ושליחת קנסות.
הפעלה אוטומטית.
מכמונות מהירות אוטומטיות מוצבות בצידי הדרכים, בדרך-כלל בשולי כבישים מהירים, והן מכוונות מראש לצלם רק רכבים שנוסעים במהירות גבוהה מהמותר בחוק עבור אותו קטע כביש ספציפי. עקב מחירן הגבוה של מכמונות אלו, ועל-מנת ליצור הרתעה גדולה יותר, נוהגים גורמי אכיפת החוק לפזר מספר גדול של מכשירי דמה, הזהים בצורתם למכמונת מהירות אך חלולים מבפנים. ממבט חטוף לא ניתן להבדיל בין מכמונת אמיתית לבין דמה, ובכך נוצרת הרתעה שמונעת מנהגים מלעבור על החוק.
מדידה באמצעות מהירות ממוצעת.
בכבישי אגרה אוטומטיים, העושים שימוש בטכנולוגיית זיהוי מספר הרכב מתוך תמונה על-מנת לגבות את אגרת הדרך, ניתן לחשב בקלות את המהירות הממוצעת של הרכב בקטע דרך ידוע מראש. אם המהירות הממוצעת של כלי הרכב לאורך קטע דרך מסוים עולה על המהירות הקבועה בחוק, הנהג מקבל קנס. שיטה זו נהוגה בצרפת. בישראל, נכון ל-2018, הכבישים בהם קיימת מערכת אוטומטית לזיהוי לוחיות רישוי הם כביש 6, מנהרות הכרמל והנתיב המהיר בכביש 1, אולם נכון ל-2010 לא נעשה במערכת זו שימוש על-מנת לאכוף מהירות נסיעה.
הגה&quot;צ
מדף
מדף הוא משטח או אזור שטוח המוחזק מעל הקרקע עליו ניתן להניח חפצים שונים. מדף סטנדרטי הוא מלבן תלת ממדי שטוח, העשוי מחומרים שונים כגון: עץ, פלסטיק ו/או מתכות שונות, המעוגן מעל הקרקע אל גוף גדול יותר, לרוב קיר או ארון.
המדפים משמשים בעיקר לאחסון חפצים ולנוי. משקל וכמות החפצים שניתן להניח על מדף תלויים בגודל המדף, חוזק ואופן הקיבוע שלו אל הקיר (או גוף גדול אחר) וחוזק החומרים ממנו הוא בנוי. ישנם מדפים שתפקידם לאפסן חפצים ספציפיים - לדוגמה מדף ספרים.
כמו כן, ישנם גם מדפים לאחסנה כבדה. מדפים אלו נועדו לעומס כבד ואחסון משטחים. מערכת מדפים נפוצה בסוג אחסון שכזה, היא מערכת מדפים מודולרית אשר מעניקה פתרון הולם וראוי לאחסון מגוון רב של פריטים תוך כדי גישה נוחה וישירה לכל משטח. צורת אחסון זאת נעשית על ידי סידור בשורות, סידור שכזה מתאים לכל גודל או משקל של משטח. על מדפים אלו, ניתן להעמיס משקל שנע בין 5000 -1000 ק"ג.
אגם פרספה
אגם פְּרסְפָּה (באלבנית: Liqeni i Prespës; ביוונית: Λίμνες Πρέσπες; במקדונית: Преспанско Езеро) הוא שמם של שני אגמים המצויים בשטח אלבניה, יוון ומקדוניה הצפונית וממוקמים באגן מבני שנוצר בשלישון של עידן הקנוזואיקון.
גאוגרפיה.
האגם הגדול ששטחו 273 קילומטרים רבועים משתרע ברובו בשטח מקדוניה ודרומית אליו כשהוא מובדל על ידי רצועת יבשה חולית צרה, מצוי אגם פרספה הקטן ששטחו 48 קילומטרים רבועים, עומקו הממוצע 3 מטרים והוא משתרע בשטח יוון ואלבניה.
אגם פרספה מרוחק כ-10 קילומטרים דרומית מזרחית מאגם אוחריד, מצוי בגובה של 150 מטרים מעליו ובאמצעות מערכת קרסטים מהווה אחד ממקורותיו. באזור האגם שורר אקלים ממוזג וטמפרטורת המים הממוצעת היא 16oc-22oc. בשטח האגם הגדול מצויים שני איים, הגדול מביניהם הוא גולם גראד ושטחו 0.2 קילומטרים רבועים.
בין אגם פרספה ואגם אוחריד נמצא הגן הלאומי גאליצ'יצה המשתרע על שטח הררי של 227 קמ"ר ומפסגותיו אפשר לצפות על שני האגמים.
היסטוריה.
במאה ה-10 הקים הצאר סמואיל שליט האימפריה הבולגרית הראשונה את מצודת "אכיליוס הקדוש" על אי המצוי באגם פרספה הקטן ובהמשך הקימו הביזנטים בזיליקה בתוכה.
במלחמת העולם הראשונה היה אגם פרספה חלק מקו החזית המקדונית במסגרתה נלחמו כוחות מדינות ההסכמה מול מעצמות המרכז ובראשן ממלכת בולגריה, בתחילה להגנת ממלכת יוון ומאוחר יותר להכנעת הבולגרים. באפריל 1916 הציב הגנרל מוריס סראי מפקד הזירה את כוחות מדינות ההסכמה לאורך קו החזית כדי לבלום את הבולגרים. 8 אוגדות צרפתיות, אוגדה איטלקית ואוגדה רוסית אורגנו ב-3 גיסות כדי להגן על גזרת הגבול האלבני עד לאגם פרספה ובהמשך בספטמבר 1918 עברו למתקפה כוללת.
מתקופת מלחמת האזרחים ביוון ועד לתחילת שנות ה-70 היה השטח היווני של האגם וסביבתו אזור צבאי סגור בפני מבקרים ובעל אוכלוסייה מעטה ודלת אמצעים. החל מראשית שנות ה-80 החל פיתוח מואץ ובכלל זה הקמת פארקים, אשר בראשית המאה ה-21 מושכים אליהם גם תיירות אקולוגית וצפרים המגיעים לצפות במושבות השקנאים המסולסלים המצוים באזור.
יוסף עופר (חוקר תנ&quot;ך)
יוסף עופר (נולד ב־15 באוקטובר 1955 כ"ט בתשרי ה'תשט"ז) הוא פרופסור במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. בין השנים תשע"ד–תשע"ו עמד בראש המחלקה. מלמד גם בחוג לתנ"ך במכללת הרצוג שבאלון שבות. תחומי התמחותו העיקריים הם חקר המסורה ונוסח המסורה, וכן מנהגי קריאת התורה וההפטרה. בנוסף, משמש חבר האקדמיה ללשון העברית.
ביוגרפיה.