ב-8 במאי הגרמנים פתחו בהתקפה ברכס פרצנברג (Frezenberg), מספר ק"מ ממזרח לאיפר, ומספר ק"מ מדרום לגזרות הלחימה הקודמות בבליטת איפר. לקראת ההתקפה הם ריכזו שלושה קורפוסים, יחד עם כמות ארטילריה מסיבית, וזאת אל מול שתי אוגדות בריטיות, אשר כלל גם כוחות קנדיים. ההפגזה מחצה את קו החפירות הבריטי, ואליה נוספה התקפת גזים בעשירי לחודש, אולם הגרמנים השיגו התקדמות מועטה בלבד. גם כאשר הגרמנים הצליחו לפרוץ את קו החזית הבריטי, תגבורות והתקפות נגד הצליחו להדפם, או לפחות למנוע התקדמות נוספת. ב-13 לחודש, לאחר שישה ימי קרבות, הגרמנים השיגו התקדמות של פחות מק"מ.
קרב בלוורדה.
ב-24 במאי, בשעה 03:00, שוב תקפו הגרמנים, ושוב השלב הראשון בהתקפתם היה פיזור גז בכיוון קו החזית, שבגזרה זו החזיקו בו הבריטים. הגזרה המותקפת הייתה קטע חזית בן כששה ק"מ בבלוורדה (Bellewaerde), ק"מ מספר ממזרח לאיפר. כיוון שכיוון הרוח היה נוח להתקפת גזים גרמנית, הבריטים לא הופתעו, ובשלבים הראשונים של הקרב הם התגוננו בהצלחה. בכל זאת, בהמשך היום, עם גבור הלחץ הגרמני, הבריטים נאלצו לסגת. כך, הגרמנים התקדמו הן באגף הדרומי, הן באגף הצפוני של הגזרה. הבריטים ערכו מספר התקפות נגד, ונהדפו. כיוון שכך, הבריטים נסוגו עוד כק"מ באגף הצפוני, שם נוח היה יותר להגן על אותו קטע חזית. למחרת פסקה התקפת הגרמנים.
אחרית דבר.
לאחר קרב איפר השני נותרה בידי הגרמנים כמחצית מ"בליטת איפר" המקורית, אך במחיר אבדות עצום לשני הצדדים. אבדות הבריטים הגיעו ל-59,275, אבדות הגרמנים הגיעו ל-34,933 (שיטת הספירה הגרמנית לא כללה פצועים שלא אושפזו), אבדות הצרפתים הגיעו לכ-22,000 ואבדות הקנדים הגיעו ל-5,975, מהם כ-1,000 הרוגים. העיירה איפר, שכעת התקרב אליה קו החזית, סבלה מהרס עצום.
לאחר השימוש שהגרמנים עשו בנשק הגז, אימצו אותו מכאן ואילך שני הצדדים, כאשר תוך מספר חודשים גם מדינות ההסכמה פיתחו נשק כזה ועשו בו שימוש.
קרב איפר השני היה הניסיון הרציני היחיד של הגרמנים לתקוף באותה שנה, בה הם הפנו את עיקר תשומת לבם כלפי הרוסים, בחזית המזרח.
יותר משנתיים אחר כך, בסתיו 1917 נערך באותה אזור קרב איפר השלישי. עצם קיומו, והעובדה שקו החזית כמעט שלא השתנה לאחר זמן כה רב של לחימה מרובת אבדות, המחיש יותר מכל את אופייה של מלחמת החפירות בחזית המערב.
קישורים חיצוניים.
סקירה של קרב איפר השני, באנגלית:
ארכיון סרטים אודות מלחמת העולם הראשונה, כולל הקרבות סביב איפר:
ציוות כוחות הבריטיים בקרב איפר השני, 1915:
גמר ליגת האלופות 2003
גמר ליגת האלופות 2003 התקיים באולד טראפורד במנצ'סטר, אנגליה ב-28 במאי 2003, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא מילאן, שניצחה במשחק את יובנטוס. המשחק הפגיש שתי קבוצות איטלקיות, והסתיים בתוצאה 2-3 בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר 0-0 בתום ההארכה.
מילאן זכתה בתואר בפעם השישית בתולדותיה, ובכך שימרה את מיקומה כסגנית הזכיות במפעל, אחרי אלופת אירופה היוצאת, ריאל מדריד, שזכתה עד אז תשע פעמים. היה זה משחק גמר ליגת האלופות התשיעי בהיסטוריה של הקבוצה, והראשון מאז , אז הפסידה לאייאקס אמסטרדם. עבור יובנטוס היה זה משחק הגמר השביעי בתולדותיה, אך היא נותרה עם שתי זכיות בלבד, והשוותה את שיא מספר ההפסדים בגמר של בנפיקה ליסבון, עם חמישה הפסדים. אל מספר השיא הזה הצטרפה גם באיירן מינכן מגרמניה בשנת .
היה זה הגמר הכל-איטלקי הראשון בהיסטוריית המפעל, והפעם השנייה בה שתי קבוצות מאותה מדינה נפגשות בגמר, לאחר שולנסיה וריאל מדריד הספרדיות התמודדו בגמר ליגת האלופות 2000.
יובנטוס העפילה לליגת האלופות לאחר שזכתה באליפות הסרייה א' בעונה הקודמת. מילאן העפילה לטורניר לאחר שסיימה רביעית בליגה, עם 16 נקודות פחות מיובנטוס במאזנה, ונאלצה להתמודד בסיבוב המוקדמות השלישי על מנת להעפיל לשלב הבתים של המפעל.
לאחר משחק טקטי והגנתי במשך 120 דקות, עברה ההכרעה לדו-קרב בעיטות עונשין. שני השוערים, דידה ממילאן וג'אנלואיג'י בופון מיובנטוס, הפגינו יכולת מצוינת, כשהדפו בסך הכל 5 מתוך 10 הבעיטות. שוערה הברזילאי של מילאן הדף שלוש מחמש הבעיטות של שחקני יובנטוס, ואת הפנדל המכריע כבש אנדריי שבצ'נקו, שהיה לאוקראיני הראשון שזוכה בליגת האלופות.
מאמן מילאן, קרלו אנצ'לוטי, זכה בתואר גם כששיחק במועדון, בעונות ו-. הייתה זו הזכייה הראשונה שלו בתואר כמאמן.
הדרך אל הגמר.
מילאן.
מילאן החלה את דרכה בשלב הפלייאוף של המוקדמות, בו פגשה את סלובן ליברץ הצ'כית. לאחר ניצחון 0-1 בסן סירו, אצטדיונה הביתי, מילאן הפסידה בתוצאה 1-2 בחוץ והעפילה לשלב הבתים בזכות יתרון בשערי החוץ.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה מילאן בבית ז', יחד עם לאנס, באיירן מינכן ודפורטיבו לה קורוניה. מילאן השיגה ארבעה ניצחונות בארבעת משחקיה הראשונים, וסיימה ראשונה בבית למרות הפסדים בשני המשחקים האחרונים, ללאנס בחוץ ולדפורטיבו לה קורוניה בבית.
בשלב הבתים השני שובצה מילאן לבית ג' לצד אלופת אירופה, ריאל מדריד, ולצד בורוסיה דורטמונד ולוקומוטיב מוסקבה. בדיוק כמו בשלב הבתים הראשון, מילאן השיגה ארבעה ניצחונות בארבעת משחקיה הראשונים, וסיימה ראשונה בבית למרות הפסדים בשני המשחקים האחרונים, לריאל מדריד בחוץ ולדורטמונד בבית.
בשלב רבע הגמר פגשה מילאן את אייאקס אמסטרדם, ובמשחק הראשון, שנערך באמסטרדם ארנה, נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0. במשחק הגומלין בסן סירו, מילאן הייתה על סף הדחה מהמפעל, לאחר ששמטה פעמיים יתרון. למרות שערים של פיליפו אינזאגי ושל אנדריי שבצ'נקו, אייאקס הצליחה להשוות פעמיים, והמשחק הגיע לשלבי ההכרעה בתוצאה 2-2, שבה אייאקס מובילה בזכות שערי חוץ. דקה אחת בתוך תוספת הזמן, כבש יון דאל תומאסון את שער הניצחון שהעלה את מילאן לחצי הגמר.
בשלב חצי הגמר פגשה מילאן את אינטר לדרבי של העיר מילאנו. במשחקה הביתי של מילאן הקבוצות נפרדו בשוויון 0-0, ובמשחק הגומלין מילאן עלתה ליתרון ראשון משער של שבצ'נקו בתוספת הזמן של המחצית הראשונה. למרות שער שוויון של אינטר שש דקות לסיום ההתמודדות, מילאן עלתה לגמר המפעל בזכות יתרון בשערי החוץ.
יובנטוס.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה יובנטוס לבית ה', לצידן של ניוקאסל יונייטד, דינמו קייב ופיינורד. לאחר ארבעה ניצחונות, כולל ניצחון ביתי מוחץ בתוצאה 0-5 על דינמו קייב, תיקו והפסד בודד (0-1 לניוקאסל בחוץ), הבטיחה יובנטוס את ראשות הבית.
בשלב הבתים השני, הוגרלה לבית ד' יחד עם מנצ'סטר יונייטד, פ.צ. בזל ודפורטיבו לה קורוניה, יריבתה של מילאן בשלב הבתים הראשון. יובנטוס התקשתה להעפיל מהבית, לאחר שרשמה שלושה הפסדים, שניים מתוכם למנצ'סטר יונייטד ואחד מול בזל, ורק שני ניצחונות ותיקו אחד, שהקנו לה 7 נקודות, מאזן זהה ללה קורוניה ולבזל, ונמוך ממנצ'סטר יונייטד. יובנטוס הייתה זו שהתקדמה מהמקום השני בזכות יחס שעריה העדיף, והעפילה לרבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה יובנטוס את ברצלונה הספרדית. במשחק הראשון בסטאדיו דלה אלפי, אצטדיונה הביתי של יובנטוס, נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1 למרות יתרון מוקדם של יובנטוס שהושג בזכות שערו של פאולו מונטרו. גם במשחק הגומלין בקאמפ נואו ברצלונה הצליחה להשוות לאחר שער יתרון של פאבל נדבד, והמשחק המשיך להארכה. שש דקות לסיום ההארכה, כבש מרסלו סלאייטה את שער הניצחון של יובנטוס, שהעלה אותה לחצי הגמר.
בחצי הגמר יובנטוס פגשה קבוצה ספרדית נוספת שכבר פגשה את מילאן בטורניר זה, ריאל מדריד שהתמודדה מולה בשלב הבתים השני. במשחק הראשון, באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד, יובנטוס נוצחה בתוצאה 1-2, אך במשחק הגומלין הביתי שלה, היא מחקה את הפיגור וכבשה שלושה שערים. שער מצמק של זינדין זידאן דקה לסיום לא הספיק לספרדים, ויובנטוס העפילה לגמר הכל-איטלקי. כובש השער השלישי לזכות יובנטוס, פבל נדבד, שהיה אחד מכוכבי הקבוצה, ספג כרטיס צהוב מספר דקות לסיום, שמנע את השתתפותו בגמר.
סיכום המשחק.
מחצית ראשונה.
פתיחת המשחק התאפיינה בקצב מהיר, וכבר בדקות הפתיחה נפסל שער לזכותה של מילאן מבעיטה של אנדריי שבצ'נקו, לאחר שרוי קושטה, קשרה של מילאן, היה בעמדת נבדל כשחסם את זווית הראייה של שוער יובנטוס, ג'אנלואיג'י בופון, בזמן הבעיטה, ובכך היה מעורב במהלך. לקראת סיומה של המחצית נפצע מגן יובנטוס איגור טודור, וקבוצתו נאלצה לערוך חילוף מוקדם. מחצית שוות כוחות הסתיימה בתוצאה 0-0.
מחצית שנייה.
עם פתיחת המחצית השנייה, ערכה יובנטוס את החילוף השני שלה, עם כניסתו של אנטוניו קונטה. קונטה עצמו היה זה שהיה הקרוב ביותר להבקיע, כשנגח כדור שהכניע את שוער מילאן, דידה, אך פגע בקורה. בהמשך המחצית, ככל שהתקרבה שריקת הסיום, התאפיין המשחק במערכים הגנתיים מצד שתי הקבוצות, שמיעטו להגיע למצבי הבקעה. שתי הקבוצות ערכו את כל שלושת החילופים שלהן עוד לפני סיום המשחק, והתוצאה נשמרה עד לסיום.
הארכה ובעיטות הכרעה.
בזמן ההארכה נראו שחקני שתי הקבוצות עייפים, והמשיכו למעט בהגעה למצבים. בסך הכל, במחצית השנייה ובהארכה ביחד, נבעטו שישה כדורים בלבד למסגרת מצד שתי הקבוצות ביחד. במהלך ההארכה נפצע שחקנה של מילאן, רוקה ג'וניור, שעלה כמחליף במהלך המחצית השנייה. בעקבות הפציעה, ומכיוון שמילאן כבר ביצעה את שלושת החילופים שלה, רוקה ג'וניור יצא מהמגרש והשאיר את קבוצתו בעשרה שחקנים. יובנטוס לא הצליחה לנצל את היתרון המספרי, ובסיום 120 דקות, ההכרעה עברה לדו-קרב בעיטות עונשין.