בתחילת המאה ה-20 שב ד"ר אשר לשווייץ והתגורר בעיר נשאטל, הגובלת בצרפת. בשנת 1905 הקים במקום מוסד חינוכי־תורני אורתודוקסי ייחודי שנקרא "מוסד אשר" ("Jüdisches Institus Ascher") – בית ספר בו למדו בתנאי פנימייה ילדים וילדות יהודים מבתים אמידים מרחבי אירופה, שנשלחו ללמוד במוסד התורני, בשפה הצרפתית, "ספורט, בית ספר, הבראה ולימודים שמחים". המוסד החזיק גם פנסיון בו שהה במשך כשנתיים, בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הרב צבי יהודה קוק.
בשנת 1925 העביר הרב ד"ר אשר את המוסד לעיירה בֶּה (Bex-les-Bains), דרומית-מזרחית למונטרה. כחלק מחזונו של ד"ר אשר המוסד כלל חווה, לימוד מקצועות מסחריים, ועוד. בשלהי שנת 1938 עלה ארצה הרב ד"ר אשר, ובנו הרב שמעון – חניך ישיבת טלז – ניהל את המוסד אחריו. המוסד התפתח, העמיד דורות של תלמידים, ונודע גם בשל היותו מקלט לילדים בתקופת מלחמת העולם השנייה. בהמשך נוהל המוסד בידי הנכד אורי. בשנת 1978 נסגר המוסד, ובשנת 1982 החל הצלב האדום לפעול במבנהו.
ד"ר אשר חיבר כעשרים ספרים בשפה הגרמנית בענייני חינוך, תרבות ופרוזה. בספריו הפדגוגיים־פילוסופיים הציג את נקודת מבט של היהדות האורתודוקסית או הנאו־אורתודוקסית.
קשריו עם הראי"ה קוק ופעילותו ב"דגל ירושלים".
הרב ד"ר אשר נתוודע לראי"ה קוק בהיותו האחרון בשווייץ בתקופת מלחמת העולם הראשונה, והשניים היו לידידים קרובים ביותר. לאחר שהראי"ה היגר ללונדון, והקים לאחר הצהרת בלפור את תנועת דגל ירושלים – אשר מטרותיה היו הקמת רבנות ראשית בארץ ישראל, ישיבת מרכזית עולמית בירושלים והפצת כתבי הראי"ה – היה ד"ר אשר מהראשונים שהצטרפו לתנועה (בשבט ה'תרע"ט, 1919), התמיד בעבודה בה במשך למעלה מעשרים שנה, ועסק רבות בגיבוש עקרונותיה וכן בביסוסה הכלכלי והחברתי.
עם עלות הראי"ה קוק ארצה בשלהי שנת ה'תרע"ט, מונו הרב שלמה זלמן פינס וד"ר אשר להוביל את התנועה בשווייץ. לצורך קידום התנועה בא ד"ר אשר בדברים עם אישי ממשל באוסטריה, הונגריה ואנגליה. כמו כן שימש ציר מטעמה, לצד הרב פינס והרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו, לאספת אגודת ישראל בציריך בחורף ה'תרע"ט. ביחס לעבודתו בתנועה ציין ד"ר אשר במכתב פרטי אל הרב צבי יהודה קוק – אשר ניהל מהארץ ואף לעיתים מאירופה את ענייני דגל ירושלים – מיום ז' באלול תשט"ו: .
לצד עבודתו בדגל ירושלים היה בעל יחס חם לכל היישוב היהודי בארץ, ואף תרם לארגון הסעד של תנועת פועלי אגודת ישראל.
אחרית ימיו.
בכעשרים וחמש שנותיו האחרונות התגורר ד"ר אשר בזכרון מאיר בבני ברק, התקרב לחזון איש ועסק רוב יומו בלימוד תורה. הוא נפטר כבן 91 ב-28 באפריל 1965 (ה'תשכ"ה).
משפחתו.
ד"ר אשר היה נשוי לרבקה (1882–1977; ה'תרמ"ב-ה'תשל"ח), בתו של אברהם ארלנגר מלוצרן, ולהם חמישה ילדים.
הארי קולט
הארי קולט (באנגלית: Harry Collett נולד ב־17 בינואר 2003) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בריטי.
ביוגרפיה.
קולט למד בקופרס' קומפני ובבית הספר קובורן לצורך השכלתו התיכונית, והשלים את שנתו האחת עשרה ב-2020.
קריירה.
קולט החל את הקריירה שלו כשהופיע כגרסה צעירה של הזמר מייקל בובלה בקליפ לקאבר של בובלה ואידינה מנזל לשיר "Baby, It's Cold Outside" .
בשנת 2014 הוא הופיע בפרק של הדרמה הרפואית של "נפגעים". לאחר מכן הוא דיבב את קולה של הדמות הראשית וולי בסדרת הטלוויזיה לילדים "Wallykazam!" בשתי העונות הראשונות. בשנה שלאחר מכן הופיע קולט בפרק בסדרת הטלוויזיה האמריקנית של קומדיית פנטזיה מוזיקלית "Galavant" בתור הגרסה הצעירה של הדמות הראשית, לאחר מכן לוהק לתפקיד בסדרת הטלוויזיה לילדים "The Hive" בתור באזבי.
בשנת 2016, לוהק קולט לתפקיד אורח נוסף בסדרת הטלוויזיה "נפגעים". כחלק מההופעה, קולט צילם פעלול ובו דמותו לכודה במכונית שעולה בלהבות. הוא שיחזר את התפקיד ב-2017 למשך שלושה פרקים, ושוב ב-2019 לתקופה ארוכה יותר. קולט חזר לשחק בסדרה פעמים נוספות בשנת 2021. בשנה שלאחר מכן, קולט שיחזר את התפקיד במשך שלושה פרקים, וזה הסתיים עם מותה של דמותו במהלך ירי בבית הספר. חברו של קולט, השחקן ג'ייסון דור, שיבח את השחקן, כינה אותו "פנטסטי לחלוטין" וקבע כי : "יש לו קריירה נהדרת לפניו". קולט לוהק לסדרה האמריקאית בית הדרקון, סדרת ספין-אוף למשחקי הכס ששודרה לראשונה באוגוסט 2022. הוא מגלם את הנסיך ג'איקריס ואלריון – בנה הבכור של הנסיכה ראינירה טארגאריין (אמה ד'ארסי) . את דמותו של ג'איקריס הצעיר מגלם ליאו הארט.
קולט ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט בתור הגרסה הצעירה של ריימונד בריגס בסרט "אתל וארנסט", סרט ביוגרפי, שיצא לאקרנים ב-2016. במהלך 2017 הופיע קולט בסרט הקצר " "Honor" " כילד בן ה-11 לי, והופיע בסרט המלחמה דנקרק משנת 2017, בבימויו של כריסטופר נולאן . בשנה שלאחר מכן, הוא הופיע בסרט "Dead In A Week (Or Your Money Back)". בדצמבר 2017 פורסם על ליהוקו של קולט לסרט הקומדיה ההרפתקאות דוליטל ..
קולט הופיע בתיאטרון בהפקות של בילי אליוט - המחזמר, מטילדה המחזמר ו- "Elf", המחזמר .
דיוויזיית הנחתים השלישית
דיוויזיית הנחתים השלישית היא דיוויזיה בחיל הנחתים של ארצות הברית, היושבת בבסיס הנחתים מחנה קורטני שבאוקינאווה, יפן, וכפופה לכוח המשלוח השלישי של הנחתים.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-16 בספטמבר 1942 במחנה אליוט שבקליפורניה על בסיס רגימנט הנחתים התשיעית. במהלך מלחמת העולם השנייה השתתפה בקרבות המכריעים במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט ובהם המערכה בבוגנוויל, הקרב על סאיפאן (ככוח עתודה), הקרב על גואם, קרב איוו ג'ימה והתכוננה למבצע נפילה. בעקבות כניעת יפן, הדיוויזיה פורקה בדצמבר 1945.
ב-1952 הוקמה מחדש במחנה פנדלטון שבקליפורניה. באוגוסט 1953 נשלחה ליפן כחלק מכוח ההגנה האמריקאי באזור במסגרת הסכם שיתוף הפעולה וההגנה בין ארצות הברית ויפן.
במאי 1965 התמקמה בבסיס דה נאנג שבווייטנאם והשתתפה במלחמת וייטנאם עד שובה לאוקינאווה בנובמבר 1969.
כוחות הדיוויזיה השתתפו במלחמת המפרץ, במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן. כמו כן סייעה במאמצים ההומניטריים בעקבות רעידת האדמה והצונאמי בסנדאי (2011).
יחידות.
ביפן:
בהוואי:
יונה (סרט)
יונה הוא סרט ביוגרפי ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 2014 בבימויו של ניר ברגמן, עם נעמי לבוב, שלום מיכאלשווילי, איתמר רוטשילד, תום חגי ומיכאל מושונוב בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ניר ברגמן ודיתה גרי והוא מבוסס על הביוגרפיה של המשוררת יונה וולך של יגאל סרנה.
זה סרטה הראשון של נעמי לבוב. האודישנים לסרט החלו מיד לאחר לימודיה בניסן נתיב. לבוב מספרת בראיונות כי עשתה עבודת הכנה ממושכת לסרט שכללה, בין היתר, שיחות עם המשורר רוני סומק, שהכיר היטב את וולך (קולו נשמע בסרט).
הסרט מתרכז בשנים 1964–1969 בהן החלה יונה לפרסם את שיריה, אושפזה במוסד פסיכיאטרי וטופלה ב-LSD. בסרט יש פלשבקים רבים בהם היא חווה הזיות הקשורות בעיקר באביה מיכאל שנהרג במלחמת העצמאות כשהייתה בת ארבע.
תקציר העלילה.
שנת 1964, יונה וולך (נעמי לבוב), בת 20, גרה עם אמה אסתר (ליאת גורן). היא אינה עובדת, מעשנת ללא הרף, כותבת שירים ונוסעת לקפה כסית בתל אביב כדי למצוא שם אנשים שיסכימו לפרסם את שיריה.
בכסית היא פוגשת חבורה של משוררים צעירים ובראשם גבריאל מוקד (שלום מיכאלשווילי) שמתייחס אליה בקלות ראש אך לבסוף מפרסם מספר משיריה בכתב עת הספרותי "עכשיו" אותו הוא עורך.
שם היא פוגשת משוררים צעירים נוספים - עמוס (מאיר ויזלטיר - איתמר רוטשילד), יאיר (יאיר הורביץ - מיכאל מושונוב), דוד (דוד אבידן - אסף סולומון), מקסים (מקסים גילן - יונה רוזנקיאר) ועוד.
יונה מקיימת יחסים עם עמוס (בעוד הוא נשוי עם ילדה) וגם עם יאיר. הם מגובשים כמשוררים צעירים, מתפרעים בעת טקס חלוקת פרסים למשוררים, מפריעים למנחה (נסים קלדרון) ונעצרים. יונה מקבלת נזיפות מאמה אסתר ומאחותה נירה (מיכל ורשאי).
יונה נמצאת במצב נפשי קשה ומאשפזת את עצמה מרצון במחלקה הפתוחה במרכז לבריאות הנפש טלביה. הרופא המטפל ד"ר לוריא (אילן חזן) מהסס לתת לה תרופות שינה שיפגעו בכושר כתיבתה. לבסוף הוא מחליט לתת לה טיפול נסיוני ב-LSD שגורם להזיות קשות. היא רואה את אביה מתחת לגיליוטינה ואת ראשו הכרות. את חוויותיה היא מחלקת עם עמוס במכתבים שהיא שולחת לו ללונדון.
יונה מתאהבת בטדיאוש (תום חגי) בנו של מאושפז ומצבה משתפר. היא משוחררת ועוברת לגור אתו במנזר נוטרדם טדיאוש מתכנן חתונה אבל ברגש האחרון יונה מסרבת והוא זורק אותה מהחדר.
מוקד מגיש לה את ספר שיריה השני "שני גנים" והיא שמחה, אבל לאחר ביקורת קשה בעיתון "הארץ" היא מנסה להתאבד ומאושפזת במחלקה הסגורה במרכז לבריאות הנפש ומטפל בה מנהל המרכז ד"ר ויניק (סיני פתר). היא מנסה להכתיב את שיריה לאח חזן (דוד אלוני) ולבסוף עומדת לפני ועדה שחרור מבית החולים ומודיעה כי ברצונה להשתקם, להיות מורה להיסטוריה ויהדות ולכתוב רק בצורה מבוקרת.
כאן מסתיים הסרט כשברקע מושמע שירה "לא יכולתי לעשות כלום" בקולו של אילן וירצברג שהלחין את השיר. מופיעה כתובית בה נכתב - "בקיץ 1985 נפטרה האם אסתר מפרקינסון והבת 3 חדשים אחריה מסרטן שד גרורתי. מהיום שעזבה את המחלקה הסגורה לא חדלה לכתוב ולפרסם שירה והפכה בחייה לאחת המשוררות הגדולות שידעה הארץ. לקראת סוף חייה כתבה גם שירי אהבה, בת 41 במותה".
ראשקו קונייביץ'
ראשקו קונייביץ' (במונטנגרית: Рашко Коњевић; נולד ב-12 באפריל 1979) הוא פוליטיקאי מונטנגרי מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. מכהן כסגן ראש הממשלה וכשר ההגנה מאז 28 באפריל 2022. בעבר שימש כשר הפנים וכשר הכלכלה.
ביוגרפיה.