ב שנערכו בלימה, פרו ב-8 באוגוסט 2019 היא סיימה במקום שישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 52.25 שניות. כחודשיים לאחר מכן, אליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-1 באוקטובר היא סיימה במקום עשירי בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 51.31 שניות.
באולימפיאדת טוקיו סיימה במקום תשיעי בריצת 400 מטר בשיא לאומי חדש של 50.11 שניות.
באליפות העולם שנערכה ב-22 ביולי 2022 ביוג'ין שבארצות הברית זכתה ויליאמס במדליית ארד בריצת 400 מטר בשיא לאומי חדש של 49.75 שניות, אחרי שוני מילר-אואיבו מאיי בהאמה (49.11 שניות) ומריליידי פאולינו מהרפובליקה הדומיניקנית (49.60 שניות).
ג'וני סיבילי
ג'וני סיבילי (באנגלית: Johnny Sibilly נולד ב-5 בספטמבר 1987) הוא שחקן קולנוע' טלוויזיה ומפיק אמריקאי.
ביוגרפיה.
סיבילי גדל להורים המשרתים בצבא קבע. המשפחה התגוררה בגרמניה, טקסס ומיאמי.
קריירה.
בשנת 2018, סיבילי החל לשחק בתפקיד חוזר בדרמת הטלוויזיה פוזה . הוא עבר אודישן לסדרה שלוש פעמים לפני שלוהק.
בדצמבר 2020, סיבילי החל לארח סדרה פעמיים בשבוע עבור Logo TV בשם "Logo Live", סקירה של הסיפורים המובילים של היום בהשתתפות אורחים מפורסמים.
בפברואר 2021, פורסם כי ישחק בתפיד חוזר בסדרת הטלוויזיה Hacks .
בספטמבר 2021,פורסם כי לוהק לתפקיד ראשי בחידוש של סדרת הטלוויזיה הכי גאים שיש, שתשודר בשירות ההזרמה Peacock.
חיים אישיים.
סיבילי הוא קוויר, אקטיביסט ותומך בזכויות להט"ב. הוא ממוצא קובני ודומיניקני.
החלטת האו&quot;ם על חלוקת הארץ ותום תקופת המנדט
צ'ארלי בארנט
צ'רלי בארנט (באנגלית: Charlie Barnett נולד ב-4 בפברואר 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בשל משחקו בסדרת הטלוויזיה שיקגו FIRE ובסדרה בובה רוסית .
ביוגרפיה.
בארנט ואחותו אומצו על ידי בוב ודיין בארנט. אמו המאמצת היא מיוטה והיא ממוצא שוודי, בעוד שאביו המאמץ הוא בונה סירות ממינסוטה. הוא גדל על סירת מפרש ליד לונגבוט קי בפלורידה עד גיל שבע. הוא החל לשחק כשהיה בן שש והופיע באופרות ומחזות זמר רבים עם האופרה הצעירה של סרסוטה. בארנט הוא בוגר בית הספר התיכון בוקר . הוא השתתף בתוכנית הקיץ של התיאטרון המוזיקלי של אוניברסיטת קרנגי מלון. לאחר התיכון, למד בארנט בבית הספר ג'וליארד, שם סיים את לימודיו בשנת 2010 בפקולטה לדרמה.
קריירה.
במשך שלוש עונות, מ-2012 עד 2015, כיכב בארנט בתפקיד פיטר מילס בסדרת הטלוויזיה, שיקגו FIRE.
בשנת 2017, בארנט לוהק לתפקיד איאן פורטר בסדרת הטלוויזיה "חירות ואומץ".
בשנת 2018, בארנט לוהק לתפקיד הראשי של אלן זאורי בסדרת הטלוויזיה בהפקת נטפליקס, בובה רוסית. באותה שנה לוהק בארנט לתפקיד הראשי במיני-סדרה של נטפליקס, "סיפורי סן פרנסיסקו".
בשנת 2019, בארנט לוהק לתפקיד חוזר בעונה השנייה של מותחן הטלוויזיה את. ביולי 2019, בארנט לוהק לתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה החץ לעונתה השמינית והאחרונה, כשגילם את ג'ון דיגל ג'וניור תפקידו הוכרז בפאנל של קומיקון.
חיים אישיים.
בארנט הבין שהוא הומו בגיל 13. בארנט נאבק בהתמכרות לאלכוהול. הוא מתגורר בלוס אנג'לס . בארנט הוא בוגר תוכנית הדרמה של בית הספר ג'וליארד, מחזור 2010. בעודו ממשיך את הקריירה שלו, בארנט התגורר בניו יורק, לוס אנג'לס, סולט לייק סיטי ושיקגו . במהלך הצילומים לסדרת הטלוויזיה שיקגו FIRE, בארנט התגורר עם השחקנים ג'ו מינסו ויורי סרדרוב ששיחקו עמו בסדרה. הוא מעריץ של שיקגו וייט סוקס ושיקגו ברס .
באפריל 2022, הוא פרסם שהוא מאורס למעצב התפאורה דרו בינדר.
סירן (קנטל)
סירן (בצרפתית: Siran) היא קומונה במחוז קנטל באוברן-רון-אלפ הצרפתי. היישוב ממוקם כ-30 ק"מ מעיר המחוז אוריאק.
בשנת 1793 התגוררו ביישוב 1255 תושבים. במפקד אוכלוסין של שנת 1921 מספר תושבים פחת מ-1000. כיום מתגוררים בו פחות מ-500 תושבים.
הבניין הבולט בעיירה הוא בניין הכנסייה שנבנה בשנת 1752 ומאז עבר מספר שיפוצים. הוא כולל מגדל בגובה של 25 מ'. ביישוב פועל מוזיאון האקורדיון שמושך אליו תיירים רבים לאורך כל השנה.
בזמן מלחמת העולם השנייה בעיר פעלה אמפארו אוטרו שהצילה יהודים וקיבלה הכרה כחסיד אומות העולם.
סלמון (נהר, קליפורניה)
הנהר סלמון (באנגלית: Salmon River, תעתיק מדויק "הנהר סמון") הוא יובל של הנהר קלאמת באורך של 31.5 קילומטרים בצפון קליפורניה בארצות הברית.
מסלול.
מקורו של הנהר בהרים הגבוהים של הרכסים , ו (כולם תת-רכסים של רכס הרי קלאמת הגדול יותר). נהר הסלמון נוצר ממפגש שני נחלים:
שני הנחלים מתמזגים ב (מילולית "מזלגות נהר הסלמון"), ויוצרים את נהר הסלמון המרכזי באורך 31.5 קילומטרים. יובל גדול, וולי קריק (Wooley Creek), נשפך לנהר סלמון המרכזי במרחק של כ-6 קילומטרים מהשפך של הסלמון לנהר קלאמת בסומס באר (Somes Bar), והוא גדול כמעט כמו הנורת פורק. החלק התחתון של הנהר סלמון מגדיר את הגבול של מחוזות קליפורניה מחוז סיסקיו והמבולדט.
אגן ניקוז.
אגן הניקוז של הנהר, ששטחו 1,950 קמ"ר, נמצא כולו בתוך היער הלאומי קלאמת, ופחות משני אחוזים משטח הקרקע הם בבעלות פרטית. כמעט מחצית מאגן הניקוז היא אזורי טבע בראשיתי מוגנים פדרלית, כולל חלקים של בדרום, במזרח, ו בצפון. עשרים וחמישה אחוזים נוספים מאגן הניקוז מוגדרים כשמורת רצף מאוחרת (Late Successional Reserve) במסגרת ומנוהלים במטרה לשפר ולשמר את מאפייני היער הראשוני ואת בית הגידול.
אקולוגיה.
בניגוד למרבית נהרות קליפורניה הגדולים האחרים, הסלמון זורם חופשי לחלוטין, ללא סכרים או הטיות משמעותיות של מימיו מכל סוג שהוא. זהו אחד האזורים הבתוליים ביותר במערכת הנהר קלאמת ואחד מהנהרות הבתוליים ביותר בקליפורניה. הוא שומר על האוכלוסייה הקיימת היחידה בטבע של אלתית גמלונית באגן הניקוז של הקלאמת ומכיל כמה מבתי הגידול הטובים ביותר בחוף המערבי של ארצות הברית לאלתית, סטילהד, חדקן ירוק, ודגים אחרים. נהר הסלמון הראשי, הנורת פורק, הסאות פורק והוולי קריק הם חלק מהמערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים, לאחר שהוגדרה על ידי שר הפנים ססיל אנדרוס בינואר 1981, שפעל בתגובה לעצומה של מושל קליפורניה ג'רי בראון להוספת הנהרות למערכת הנהרות הפדרלית והנופית.
שריפות יער הן המנגנון המשמעותי ביותר של שינוי אקולוגי ואחד האיומים הגדולים ביותר על הנהר ועל אגן הניקוז שלו. שריפות הן חלק טבעי מהמערכת האקולוגית הזו, אך כיום הן מתודלקות לעיתים קרובות על ידי נסורת מכריתת עצים וחומר צמחי יבש שהצטברו במהלך עשרות שנים של מאמצים לדכא שריפות, ולכן שריפות הן הרבה יותר חמות, אינטנסיביות ותדירות מכפי שהיו השריפות שפרצו באופן טבעי בעבר. שריפות גדולות בשנים 1977, 1987, 1994, 2006, 2008, 2013, 2014 ו-2017 תרמו להגברת הסחיפה, וגרמו לעלייה במשקעים בנהר ויובליו. המשקעים העודפים פוגעים באיכות בית הגידול של אורגניזמים מימיים, במיוחד עבור אלתית כסופה, אלתית גמלונית, חדקן וטרוטת עין-הקשת.
עקבות במים
עקבות במים הוא סרטו הראשון של ראסל קרואו כבמאי. עלילת הסרט מתרחשת ב-1919, שנה מתום מלחמת העולם הראשונה וארבע שנים לאחר המערכה בגליפולי. הסרט עוקב אחר דרכו של חוואי אוסטרלי היוצא לטורקיה לחפש את שלושת ילדיו שנשלחו למערכה בגליפולי והוגדרו אחריה כנעדרים וזאת על מנת להביאם לקבורה בחוותו שבאוסטרליה. הסרט מציג עלילות משנה בהן מעורב האב וביניהן סיפור אהבה שלו עם בעלת מלון ומעורבותו במלחמת העצמאות של טורקיה ובמלחמת יוון–טורקיה.
רקע.
במערכת גליפולי השתתפו 2 דיוויזיות אנזא"ק שרוב החיילים בהן היו מאוסטרליה. הקרבות נמשכו מאפריל 1915 עד פינוי כוחות בעלות הברית בדצמבר אותה שנה. בקרבות אלו נהרגו כ-10,500 מחיילי אנזא"ק כש-8,700 מהם היו אוסטרלים. הפינוי החפוז מחופי גליפולי הותיר מאחור את חללי הקרבות שחלקם לא זוהה ולא הובא לקבורה.
עם סיום המלחמה והשתלטות הצבא הבריטי על טורקיה החלו לפעול בגליפול נציגי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה (או בשמה המקורי "הוועדה האימפריאלית לקברי מלחמה") כדי לזהות את חללי המערכה ולהביאם לקבורה ב-44 בתי קברות שנפתחו בזירה זו. על אף מאמציהם של חברי הוועדה רבים מהחללים לא זוהו ונקברו ללא שם.
מייד לאחר כניעתה של טורקיה החלו שכנותיה ללטוש עיניים לשטחים של האימפריה העות'מאנית וחלקם אף פלשו לאותם שטחים במטרה לספח אותם. אחת הפלישות המשמעותיות הייתה פלישת יוון לחלק האסייתי של טורקיה (אסיה הקטנה) דבר שהביא לפרוץ מלחמת יוון–טורקיה. שאיפות אלו של שכנותיה של טורקיה הביאו להתחזקותה של התנועה הלאומית הטורקית (בהנהגתו של מוסטפא כמאל אטאטורק) שהובילה בסופו של דבר לפרוץ מלחמת העצמאות של טורקיה.
עלילת הסרט.
הנסיגה מגליפולי.
הסרט נפתח ב-20 בדצמבר 1915, היום בו נסוגו בעלות הברית מגליפולי (צ'אנאקאלה בפי המקומיים). תהליך הפינוי המהיר ותנאי מזג האוויר גרמו לכך שהטורקים לא הבינו שהחל תהליך הפינוי וכשהם מסתערים על עמדות בנות הברית הם מגלים עמדות ריקות ורואים מרחוק את הספינות הבריטיות מפליגות למצרים. אחד ממפקדי הכוח הטורקי שתוקף את העמדות הריקות הוא מייג'ור חסן (אילמז ארדואן ).
החווה באוסטרליה.