הכלי נמצא בשימוש ברשתות החברתיות טוויטר (לתיוג ציוצים בנושא מסוים), אינסטגרם (לתיוג תמונות בנושא מסוים), ב-Google+, בטלגרם, בלינקדאין ובפייסבוק (שם הוא משמש בעיקר לתיוג נושא).
מיקום ההאשטאג.
אין חובה למקם את ההאשטאג במקום מסוים (למשל, בסוף הטקסט או בתחילתו), והוא יכול להיות משולב גם בתוך הטקסט עצמו, כחלק ממנו. למשל:
שימושים נוספים.
שימוש בהאשטאג נעשה גם למטרות שונות מתיוג – למשל, לצורך הוספת רבדים נוספים לטקסט (סאבטקסט).
האשטאג משמש גם בצורות אחרות, ולא רק בפוסטים (למשל: דוא"ל, הודעות ומסרונים).
במקלדות וירטואליות של מכשירים סלולריים, הגישה לקו התחתון (_) פחות נוחה, ובהם הוא פחות בשימוש.
מוסף בית אבי חי
אחמד פריד א-תהאמי
השושלת האידריסית
השושלת האידריסית (בערבית: الأدارسة; בתעתיק: "אל-אדארִסַה") הייתה שושלת מוסלמית שהשתייכה לזרם השיעי הזיידי ושלטה במרוקו בין השנים 788–974. זו הייתה השושלת המוסלמית העצמאית הראשונה בהיסטוריה של מרוקו, שלפני כן הייתה כפופה לאימפריה העבאסית.
היסטוריה.
מייסד השושלת היה אידריס בן עבדאללה (788–791), שבהמשך היה ידוע בשמו "אידריס הראשון". אידריס ייחס את מוצאו למשפחת עלי בן אבי טאלב ואשתו פאטמה בת מוחמד, ודרך זה לנביא מוחמד עצמו. אידריס הראשון נמלט למגרב לאחר קרב ליד העיר מכה בין תומכי סיעת עלי לבין בית עבאס. העיר הראשונה אליה הגיע הייתה טנג'יר, העיר החשובה ביותר במרוקו באותה העת, ועד שנת 788 הוא עבר להתיישב בעיר ווליביליס.
בעיר ווליביליס (שידועה בשם ואלילי בקרב המקומיים) ישב באותה עת שבט ברברי בשם עווראבה, שהחליט לאמץ את אידריס ולמנות אותו לאימאם (מנהיג רוחני) שלהם. שבט עווראבה ערך את המינוי כנראה כדי להעלות את מעמדו בתור שבט שהצטרף רק מעט קודם לכן לאסלאם. אידריס מצדו החל לבסס את סמכותו ופעל לדיכוי של הנוצרים והיהודים באזור, תוך ניסיון להשתלט על שטחים נרחבים בצפון מרוקו. בשנת 789 יזם אידריס את הקמתה של עיר חדשה, פאס, מדרום מזרח לווליביליס, שתיהפך בהמשך לעיר הבירה של הממלכה האדריסית ולאחת הערים החשובות בהיסטוריה של מרוקו. ב-791 הורעל אידריס על ידי סוכן שפעל מטעם האימפריה העבאסית. בנו ויורשו, אידריס השני, נולד רק אחרי מותו, ועד בגרותו שלט בממלכה עבד נאמן בשם ראשיד שגם דאג לגדל את יורשו של אידריס. בשנת 801 גם ראשיד הורעל, ואידריס השני תפס את השלטון בגיל 11 בלבד.
אף שאידריס הראשון הרחיב את שלטונו על פני מרוקו הצפונית, הוא עדיין היה תלוי בשבט עווראבה שהיה בסיס כוחו. אידריס השני ניסה להחליש את התלות בשבט עווראבה על ידי הזמנת ערבים מתוניס ומספרד לשטח ממלכתו ומינוי ערבים לתפקידים בכירים. בנוסף, החליט אידריס השני להעביר את מקום מושבו ואת הבירה האידריסית מווליביליס, שהייתה עיר ברברית בשליטת שבט עווראבה, לעיר פאס שאליה הגיעו המהגרים הערבים והפכו אותה לבעלת צביון ערבי יותר מערים אחרות במרוקו. בעקבות ניסיונותיו להחליש את התלות בשבט עווראבה, הוא הסכסך עם ראשי השבט והורה להרוג אותם. אידריס השני הצליח להביא את השושלת האידריסית לשיאה ולהפוך אותה לממלכה המרכזית במרוקו. עד שנת 828 התפרס שטח הממלכה ממערב אלג'יריה עד אזור סוס שבדרום מרוקו.
תחת בנו ויורשו מוחמד אבן אידריס (828 - 836) התפרקה הממלכה למעשה והייתה מחולקת בין שמונה האחים, והחל מאבק ירושה. מוחמד היה המנהיג הפורמלי אך לא שלט באופן אפקטיבי על אחיו. במהלך תקופה זו האסלאם והתרבות הערבית קיבלו מרכזיות בערים של מרוקו, בעוד שרוב אוכלוסיית מרוקו מחוץ לערים הייתה בעלת צביון ברברי, ודגלה באסלאם הטרודוקסי שהיה משולב עם אמונות מקומיות קדומות. האידריסים היו בעיקר שליטים בערים והיה להם מעט כוח על רוב האוכלוסייה של המדינה. בהמשך תקופת שלטונה של השושלת האידריסית, אימצו האידריסים את התרבות הברברית. ההיסטוריון בן התקופה אבן קותיבה מאפיין אותם בסוף המאה ה-9 כשושלת עם צביון ברברי.
ב-868 נלחמו האידריסים נגד קונפדרציה של שבטים ברבריים, שלמשך תקופה מסוימת הצליחו להשתלט על פאס ולהרוג את אחד האחים של המשפחה האידריסית, אך אח אחר הצליח לכבוש מחדש את פאס. ב-917 עמדה הממלכה האידריסית מול שבט ברברי בשם "מיקנסה" שפעל בשם השושלת הפאטמית, בת בריתם לשעבר, שרצתה להכפיף אותם לשליטתה. השבט מיקנסה הצליח להשתלט על פאס למספר שנים, עד שב-925 חזרה השליטה לשליט האידריסי חסן הראשון אל-חג'אם, ששלט עד שנת 927, והיה השליט האחרון של השושלת האדריסית. ב-927 התקומם שבט המיקנסה בשנית, והדיח את השושלת האידריסית משלטונם באופן סופי. בני המשפחה האידריסית נמלטו והתחבאו בקרב שבטים ברבריים באזור הרי "ריף" במרוקו, שהסכימו לתת להם מחסה בעקבות היותם צאצאים למשפחת הנביא. בני המשפחה האידריסית ניסו לארגן את כוחם מחדש מתוך אזור הריף, אך נכשלו בכך והובסו באופן סופי על ידי ח'ליפות קורדובה בשנת 974.
בעקבות נפילת השושלת האידריסית החל מאבק שליטה על מרוקו בין ח'ליפות קורדובה, השושלת הפאטמית ושבטים ברבריים מקומיים.
סייבורג (קומיקס)
סייבורג (באנגלית: Cyborg) הוא דמות משנה בדיונית של גיבור-על קיבורג המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "DC Comics Presents #26" מאוקטובר 1980 ונוצרה על ידי הכותב מארב וולפמן והמאייר ג'ורג' פרז. הדמות הייתה ידועה כחברה בקבוצת "הטיטאנים הצעירים", אולם החל באתחול המחודש שנעשה ליקום DC, הדמות היא חברה מייסדת של ליגת הצדק.
סייבורג הוא האלטר אגו של ויקטור סטון, בנם של צמד מדענים שהחליטו להשתמש בו כשפן ניסויים לפרויקטים לשדרוג כוחות ואינטליגנציה. אולם, בעוד רמת האינטליגנציה שלו גדלה, הוא מתחיל לתעב את הוריו על מה שעשו לו. בהשפעתו הרעה של חבר לספסל הלימודים, ויקטור מסתבך עם החוק, מפגר בלימודיו ואף משתתף בתגרת רחוב. למרות הכל, הוא מנסה לנהל שגרת חיים נורמטיבית ככל שאפשר, ובסופו של דבר מסרב להצעת חברו להשתתף בפעולת טרור.
כאשר ויקטור מבקר את הוריו במעבדות סטאר, ניסוי במסע בין-ממדי יוצא מכלל שליטה כאשר מפלצת מגיחה מהצד האחר והורגת את אמו. המפלצת תוקפת את ויקטור ומשחיתה את גופו בצורה אנושה בטרם אביו מבריח אותה חזרה לממד שלה. כדי להציל את חיי בנו, אביו מצייד אותו בתותבים נסיוניים אותם עיצב בעצמו. ויקטור נחרד לגלות שמרבית גופו ופניו מכוסים בגפיים מתכתיות ובשתלים מלאכותיים. חרף רצונו ההתחלתי למות, הוא מסתגל אט אט לחייו בעזרת פיזיותרפיסטית שמלמדת אותו לשלוט בשתלים שבו ביתר קלות. עם שיחרורו מבית החולים, ויקטור מגלה שחייו הופכים לקשים מנשוא עקב מראהו החדש. חברו לספסל הלימודים מנסה להשתמש בו כנשק במתקפת טרור על האו"ם, אך ויקטור מוצא לעצמו מטרה חדשה בחיים כאשר הוא בוחר להשתמש בנשק שעטה על עצמו לצורך עצירת חברו. הוא מצטרף לקבוצת הטיטאנים הצעירים, שם הוא מוצא חברים המסתכלים אל מעבר למראהו החיצוני המעוות.
רייבן (קומיקס)
רייבן (באנגלית: Raven) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס הטיטאנים הצעירים ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "DC Comics Presents #26" מאוקטובר 1980 ונוצרה על ידי הכותב מארב וולפמן והמאייר ג'ורג' פרז.
רייבן היא האלטר אגו של רייצ'ל רות', אמפאתית המסוגלת לשגר את ישותה האסטראלית ולשלוט בה, ובכך לגרום לה להילחם בשבילה ולתפקד לה כעיניים רואות במקומות רחוקים. ניתן לחלק את חייה לשלוש תקופות חיים - בצעירותה, היא העבירה את חייה במקדש אזאראת' וייסדה את "הטיטאנים הצעירים החדשים". תקופת חייה השניים החלה כשהיא עטתה על עצמה את תכריכי העורב הלבן. תקופת החיים השלישית שלה היא העכשווית ביותר, שבה היא הופיעה בגרסה צעירה יותר.
בתקופת חייה הראשונים, רייבן הייתה בת התערובת של אם אנושית ואב שד מממד אחר בשם טרייגון. היא גדלה בממד חלופי בשם אזאראת' שבו תושביו דגלו בפציפיזם, ומנהיגם הרוחני לימד אותה לשלוט ברגשותיה, שהיו אפופים בכאב עקב מקורותיה, כדי להדחיק את כוחותיה הדמוניים. בעיקרון נוצר החשש, שאם רייבן תאפשר לעצמה להרגיש רגש חזק, היא תיהפך בסופו של דבר לשד כמו אביה ותאבד את אנושיותה. ביום הולדתה ה-16, רייבן למדה כי אביה מתכנן לפלוש לממד שלה, ונשבעה לעצור אותו בכל מחיר. בתחילה, רייבן ניסתה ליצור קשר עם חברי ליגת הצדק, אך הם סירבו בהצעתה של הקוסמת זטאנה, שחשה במורשתה הדמונית של רייבן. בייאושה, רייבן הקימה מחדש את הקבוצה כקבוצת "הטיטאנים הצעירים החדשים", שכללה את רובין, וונדר גירל, קיד פלאש, סטארפייר, סייבורג וביסט בוי. למשך כל זמן זה, רייבן נלחמה בהשפעתו המזיקה של אביה.
לאחר תקופת היעלמות ארוכה, רייבן חזרה כשהיא עוטה על עצמה תכריכי עורב לבן, המסמלים את שיחרורה מעולו של אביה. היא מגלה כי ביכולתה לחוש ברגשותיהם של אחרים ולשלוט גם בהם. במשך מאורעות "ציד הטיטאנים", השתלטו על רייבן נשמות אפלות והיא הפכה לכפילתו של אביה. בניסיונה של אמה לטהר את רייבן, גופה של רייבן הושמד. בהמשך, האנרגיה האפלה ששכנה בנשמתה של רייבן אכלסה על-אנושית שלקחה על עצמה את זהות "רייבן האפלה" והחליטה לטמא אחרים בכוחו האפל של טרייגון. היא שתלה בסטארפייר את זרעו של טרייגון, שהתברר מאוחר יותר כאישיותה הטובה של רייבן. רייבן האפלה לחמה בסטארפייר כדי להשמיד את גרסתה הטובה, אך הטיטאנים סיכלו את תוכניתה והשמידו אותה. התברר בהמשך כי נטיעת אישיותה הטובה של רייבן בסטארפייר הייתה חלק מתוכניתה לפטור אותה מנשמתה הדמונית אחת ולתמיד.