המודל מחלק את הפעילויות בארגון לפעילויות ראשוניות, אלו הפעילויות יוצרות הערך, בהן כלולות הפעילויות הגנריות הבאות: לוגיסטיקה נכנסת (חומרי גלם), תפעול (ייצור), לוגיסטיקה יוצאת (תוצר מוגמר), שיווק, מכירות ושירות. שאר הפעילויות הן פעילויות תמך כגון ניהול משאבי אנוש וכספים. לכל פעילות ממפים את העלויות ואת מניעי הערך. למרות שפעולות שרשרת הערך נפרדות ומהוות את אבני הבניין של היתרון התחרותי, הן אינן בלתי תלויות. הן קשורות ביחסי זיקה בתוך השרשרת, המשקפים את היחסים בין הדרך שבה פעולת ערך אחת מבוצעת והעלות (או רמת הביצוע) של פעולה אחרת. יחסי הזיקה בתוך שרשרת הערך הם קריטיים ליצירת היתרון התחרותי, וניצול נכון של הקשרים זקוק לרוב לזרימה של מידע ומאפשר אופטימיזציה.
יצירת ערך לפי מודל שרשרת הערך מצריכה תיאום ושיתוף פעולה, השקעה במערכות מידע, שינויים בתהליכים ארגוניים, מחויבות ההנהלה, משרות גמישות ומסתגלות לשינויים, עובדים בעלי יכולות וכן גישה ותרבות ארגונית תומכת.
יצירת הערך מחייבת שיתוף פעולה של ספקים, יצרנים, מפיצים ולקוחות.
היצרנים צריכים להבין ולהכיר את צורכי הלקוח, ולתת מענה לצרכים אלו באופן יצירתי, חדשני ויעיל, תוך התאמה לסביבה העסקית התחרותית והדינמית.
שיפורים מתמידים והקטנת עלויות תורמים ליצירת ערך גבוה יותר.
תפיסת שרשרת הערך הורחבה מעבר לארגון הבודד והשרשרת יכולה לכלול גם את שרשרת האספקה ואת ערוצי ההפצה.
אמנת התעופה האזרחית הבינלאומית
נוה ירק
יואל פלדשו
יואל פלדשו (נולד ב-30 במאי 1949) הוא טייס קרב לשעבר בחיל האוויר הישראלי, פיקד על להק המודיעין ולהק כוח האדם והשתחרר בדרגת תת-אלוף. כיום מכהן פלדשו כמנהל רשות התעופה האזרחית.
ביוגרפיה.
פלדשו נולד בקריית טבעון, בנם של מנחם ורות, למד בבסמ"ת והתגייס לצה"ל ב-1967. הוא סיים קורס טיס ושירת כ-26 שנים בחיל האוויר, בו נחשב לאחד מהטייסים המצטיינים ששירתו בחיל ולזכותו נרשמו 4 הפלות של מטוסי אויב. במלחמת יום הכיפורים לחם עם טייסת 69, טייסת F-4 פנטום, והשתתף בגיחות הפצצה רבות, ביום השני של המלחמה רשם הפלה של מיג 21 מצרי. ביולי 1976 היה אחד מחמשת הטייסים שנשלחו להביא את מטוסי ה-F-15 איגל הראשונים לחיל האוויר, יחד עם איתן בן-אליהו, בני צינקר, משה מלניק ושאול סיימון, והיה שותף להקמת טייסת 133. ב-27 ביוני 1979 השתתף בקרב האוויר הראשון של מטוסי F-15 ורשם את הפלתו השנייה כשיירט מיג 21 סורי באמצעות טיל פיתון 3. פיקד על טייסת תעופה ונבחר לעמוד בראש טייסת ה-F-15 השנייה, טייסת 106, עליה פיקד מיוני 1982 ועד יוני 1985. במלחמת לבנון הראשונה רשם שתי הפלות נוספות במהלך קרב אוויר נגד מטוסי מיג 23 סורים, שנערך ב-24 ביוני 1982. באוקטובר 1985 השתתף כטייס מן המניין, בתקיפת מפקדות אש"ף בתוניס במסגרת מבצע רגל עץ.
בשנים 1987 עד 1989 פיקד על בסיס חצור ואחר כך יצא ללימודי תואר שני במנהל עסקים ב-MIT. במהלך מלחמת המפרץ פיקד על להק המודיעין ואחר כך עמד בראש להק כוח האדם. את שירותו הצבאי סיים ב-1993.
לאחר פרישתו מצה"ל שימש כמנכ"ל חברת אדיונטיק בתחום פיתוח לומדות מחשב, וב-1994 התמנה למנכ"ל יבואנית הרכבים צ'מפיון מוטורס.
בספטמבר 1996 מונה למנכ"ל חברת אל על ועמד בראשה עד להתפטרותו בשנת 2000. בתקופתו באל על ניצח על תוכנית התייעלות מקיפה והחברה עברה מהפסד של 82 מיליון דולר ב-1996 לרווח של כ-16 מיליון דולר ב-1999.
בפברואר 2001 הצטרף לקבוצת גנדן של נוחי דנקנר, מונה למנכ"ל גנדן טכנולוגיות והקים את חברת GS-3 שעסקה בתחום האבטחה התעופתית. במקביל שימש כדירקטור בחברות הקבוצה כגון נתור, יוניטל והשטיח המעופף. במאי 2003 מונה למנכ"ל שופרסל אך עזב את תפקידו לאחר חודשיים בלבד בעקבות חילוקי דעות עם יו"ר דירקטוריון החברה. בפברואר 2004 מונה למנכ"ל חברת נשר מפעלי מלט ישראליים. בספטמבר 2014 מונה על ידי שר התחבורה, ישראל כץ למנהל רשות התעופה האזרחית.
פלדשו בוגר תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת חיפה ו-MBA מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. הוא נשוי לסמדר, נכדתם של שושנה ואברהם האפט שהיו ממיסדי דגניה ב'. מרכז מירב לבריאות השד במרכז רפואי שיבא, נקרא על שם בתם שנפטרה בדמי ימיה מסרטן השד. פלדשו כיהן כחבר ועדת השופטים לבחירת זוכי פרס ישראל ב-2014.
חאלד אל-עילמי עימאד
עימאד אל-עילמי
צו הריסה
צו הריסה היא הוראה של השלטון להרוס מבנה.
ישנם מספר גופים המוציאים צווי הריסה בישראל. צווי הריסה שמוצאים על ידי ועדה מקומית לתכנון ובנייה נקראים צווי הריסה מנהליים. בית המשפט רשאי להוציא צו הריסה במסגרת הליך פלילי.
צו הריסה מנהלי בישראל.
צו הריסה מנהלי הוא צו המוצא על ידי ועדה מקומית לתכנון ובנייה. הצו מוצא כנגד בנייה ללא היתר בנייה של מבנה שחורג מתוכנית בניין עיר או תוכנית מתאר מקומית או תוכנית מתאר ארצית או כנגד שימוש חורג ללא היתר או תוך סטייה מהיתר. יושב ראש הוועדה מקומית לתכנון ובנייה רשאי להוציא צו הריסה בתנאי שהוגש לו תצהיר חתום ממהנדס הוועדה המקומית או מהנדס הרשות המקומית. את צו ההריסה המנהלי יש להדביק על הקיר החיצוני של המבנה המיועד להריסה וניתן לבצע את ההריסה בתום 24 שעות משעת הדבקתו, או בכל מקרה אחר בתום 72 שעות משעת הדבקתו. למי שהוצא נגדו צו הריסה מנהלי יכול לפנות לבית משפט ולבקש למנוע את צו ההריסה.
ביהודה ושומרון כל בנייה צריכה אישור של צה"ל ושר הביטחון. כל מבנה ללא אישור שלהם מועמד להריסה. לטענת המתנחלים אי מתן האישורים נובעים מסיבות פוליטיות. על הריסות אלה יש פעמים רבות עימותים בין משטרת ישראל והמתנחלים. בהריסת המבנים בעמונה עימותים אלה יצאו מכלל שליטה.
התמשכות ההליכים.
במקרים רבים עוברות שנים רבות מעת שהוצא צו הריסה עד שהוא מבוצע בפועל. למשל, צו הריסה שהוצא על ידי בית משפט לעניינים מקומיים בתל אביב-יפו בשנת 1994 לא בוצע עד אמצע שנת 2010.
על תופעה זאת של התעלמות מצווי הריסה במשך שנים רבות כתב השופט אליעזר ריבלין:
נומה
נומה (בדנית: Noma) היא מסעדה הנמצאת בקופנהגן שבדנמרק בניהולו של השף רנה רדזפי (René Redzepi). משמעות שמה היא הלחם בסיסים של המילים הדניות nordisk (עברית: נורדי) ו- mad (עברית: אוכל). המסעדה נבחרה לטובה בעולם בסקר 50 המסעדות הטובות בעולם במגזין רסטורנט לשנים 2010, 2011, 2012, 2014 ו-2021, ובשנים 2013 ו-2019 היא דורגה במקום השני. מאז ספטמבר 2021 היא מחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום למסעדות. המסעדה ידועה בשל האוכל החדשני שלה שמהווה פרשנות של המטבח הנורדי, ומקדם את זרם המטבח הנורדי החדש.
היסטוריה.
המסעדה נפתחה ב-2003 במחסן ישן בשטח החוף של שכונת כריסטיאנסהאון במרכז קופנהגן.
הבניין נמצא בכיכר המסחר הגרינלנדית (בדנית: Grønlandske Handelsplads), שבמשך 200 שנה היה מרכז סחר אל ומאיי פארו, פינמארק, איסלנד ובייחוד גרינלנד. דגים יבשים, הרינג מומלחים, שמן ועורות של לווייתנים הם בין המצרכים שאוחסנו בתוך המחסן ומסביב לו, לפני שהוא נמכר לשוק האירופאי.
בעקבות החלטה להעתיקה למקום חדש, הושבתה המסעדה מסוף שנת 2016 ועד שנפתחה מחדש ב-2018, במשכנה החדש שבשכונת כריסטיאניה.
האוכל.
מטבחה של נומה הוא נורדי/סקנדינבי, מייסדי המסעדה, רנה רדזפי וקלאוס מאייר, ניסו להגדיר מחדש את המטבח הנורדי. מטבחה של נומה יכול להיחשב כפרשנות של האוכל הנורדי יותר מאשר אוכל נורדי מסורתי, כפי שמתאר מאייר בספרו Noma - Nordic Cuisine.
חלק מעיבוד המזון ותיבולו נעשה על גבי אבן בזלת, לפי מסורות צפון-אירופיות עתיקות יומין. המסעדה מייצרת חומץ, בירות, יינות שרף ואף יינות מיוחדים משלה. מרכיבים טריים לצורכי המטבח מובאים אליה בטיסות כמה פעמים בשבוע מגרנלנד, מאיי פארו ומאיסלנד.
בכל כמה שבועות הטבחים נוסעים מחוץ ליערות קופנהגן ומלקטים את עשבי התיבול של המסעדה. נתון נוסף ומעניין הוא שהמים המינרלים של המסעדה נשאבים מגזעי עצים.
הצוות.
רנה רדזפי, יליד 1977, ממוצא חצי דני- חצי אלבני מקדוני, עבד קודם לכן במסעדות "פרנץ' לונדרי" של תומאס קלר, "אל בולי" של פראן אדריה, "קלדר" (Kong Hans' Kælder) ו"לה ז'ארדן דה סאנס" של ז'אק ולוראן פורסל. הסומלייה הוא פונטוס אלופסון.
המסעדה מעסיקה סטאז'רים מכל העולם: רוסיה, רומניה, ארצות הברית, ספרד, מקסיקו ועוד. גם מישראל יצאו מספר סטאז'רים להתמחות במסעדה זו: ביניהם השף שחר דבח, שהיה לישראלי הראשון במסעדה. מאיר אדוני, דייוויד פרנקל ועוד.
The Fat of the Land
The Fat of the Land ("משמני הארץ") הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הפרודיג'י. האלבום יצא לאור ב-30 ביוני 1997, והפך לאלבומם המצליח ביותר עם מכירות של יותר משני מיליון אלבומים בארצות הברית.
האלבום נכנס בשנת 1999 לספר השיאים של גינס בתור האלבום הבריטי שנמכר במהירות הרבה ביותר, כמו כן בשנת 1999 היה מועמד גם לפרס גראמי.
האלבום היה מועמד בשנת 1997 לפרס מרקורי.
האלבום נכלל בספר רב המכר "1001 Albums You Must Hear Before You Die" אשר מכיל סקירה של 1001 אלבומי אולפן נבחרים מהשנים 1955 - 2008.
האלבום עורר מחלוקת מסוימת כאשר יצא. הארגון הפמיניסטי האמריקאי "National Organization for Women" הביע את התנגדות לשנאת הנשים אשר לכאורה מוצגת בשיר "Smack My Bitch Up" (בתרגום חופשי: "הכה את הכלבה שלי"), על אף שהלהקה טוענת בתוקף כי הפירוש האמיתי של שם השיר הוא "doing anything intensely" (לבצע דבר מה באופן אינטנסיבי).
עמוס עמיר
עמוס עמיר (9 בינואר 1935 – 18 ביוני 2016) היה טייס קרב ואלוף הפלות בחיל האוויר הישראלי, סיים את שירותו בדרגת תת-אלוף לאחר שכיהן כסגן מפקד חיל האוויר.