תחום העיצוב הגרפי בא לידי ביטוי ב: עיצוב של טקסטים מודפסים (עלונים, כתבי עת וספרים), עיצוב אריזות מוצרי הצריכה, כרזות, פרסום, שלטים, עימוד, עיצוב אתרי אינטרנט, עיצוב ממשקים לטלוויזיה, עיצוב ממשק המשתמש למערכות מידע, איור, וידאו, אנימציה ותחומים נוספים. לפיכך, מעצבים גרפיים שונים יכולים לעסוק בפועל בתחומים רחוקים לכאורה, מעיצוב בול ועד עיצוב ממשק וירטואלי.
הדגש בתחום זה, בדומה לכל מקצועות העיצוב, הוא התמקדות בהעברת המסר יותר מאשר באסתטיקה של התוצר הסופי. בשונה משאר האומנויות השימושיות התוצר הסופי בעיצוב גרפי נקבע על פי קנה המידה של הצרכן ולא של היוצר ובכך מגביל את החופש האומנותי שלו. אף על פי שהמילה גרפי (מיוונית: רישום) מרמזת שתחום העיצוב הגרפי מוגבל לתקשורת חזותית הדבר אינו נכון ותחום העיצוב הגרפי עוסק גם בתחום השמע.
במוסדות הלימוד השונים משתמשים בשמות שונים כדי לתאר את התחום. אחד השמות הרווחים הוא תקשורת חזותית והוא מתייחס לאותו תחום מקצועי.
היסטוריה.
את שורשיו של העיצוב הגרפי ניתן לזהות כבר בראשיתה של המילה הכתובה, אולם רק במאה ה-19 הפך העיצוב הגרפי לפעילות מובחנת ונפרדת.
דוגמאות.
להגדה של פסח טקסט אחיד (פחות או יותר) שלו הוענקו מאות עיצובים שונים. זו דוגמה קיצונית לכך שאף שהמרכיב העיקרי של הספר הוא הטקסט, יש חשיבות רבה גם לצורה שבה מוגש תוכן זה. עיצוב הספר מתייחס לצורה שבה יוצג הספר לציבור, והוא כולל רכיבים רבים, אשר לכל אחד מהם מגוון רחב של אפשרויות. ההגדה של פסח, שבה טקסט אחיד מוגש באינספור עיצובים, מבליטה את מרחב התמרון אליו ניתן להגיע. לעיצוב מוצלח של הספר השפעה רבה על יכולת הקורא לקרוא את הספר ולהבינו, בדיוק כפי שעיצוב גרוע פוגע ביכולת זו, גם כאשר הטקסט משובח.
דוגמה נוספת היא לוח שנה לתלייה על הקיר. ללוחות שנה אלה יש מיליוני וריאציות, זהות מבחינה פונקציונלית אך נבדלות בעיצובן.
דוגמאות נוספות ניתן למצוא במגוון תחומים כגון ארכיטקטורת מידע, עריכה, טיפוגרפיה, איור וכתיבה מקצועית.
בתחום הפרסום.
על חשיבותו של העיצוב הגרפי למיתוגו של מוצר ניתן ללמוד מניסיונו של העיתון "מעריב":
ביצוע העיצוב.
בעבר נעשה העיצוב הגרפי בעבודה ידנית. המעצב היה גוזר את רצועות הנייר שנתקבלו מהסדר, מדביק אותן על גבי נייר מילימטרי ומוסיף אלמנטים גרפיים באמצעות רפידוגרף ומגזרות נייר שחורות או אדומות. את האיורים היה מצייר על נייר ומדביק אותו במקומות המתאימים.
מצב זה חייב את המעצב להיות בעל יכולות רישום, גזירה והדבקה מדויקות, מתיחת קווים ישרים נקיים וכישורים טכניים נוספים. מעצבים רבים נעזרו בביצועיסטים, שביצעו את הנחיותיהם, בעוד הם עסקו בעיצוב עצמו.
עם התפתחות העיצוב הממחושב נעשה העימוד והעיצוב במחשב. המעצב חייב לשלוט בתוכנות גרפיות ותוכנות לעימוד טקסט, והוא מבצע את כל העבודה על מרקע המחשב. תמונות ואיורים משולבים בתוך העיצוב, בין אם מקורם בסריקה, בקובץ דיגיטלי או ביצירה עצמאית של המעצב במחשב.
גופן.
מרכיב מרכזי בעיצוב גרפי של מידע טקסטואלי הוא בחירת הגופן המתאים. במודעות אבל הנתלות ברחובות משמש באופן בלעדי הגופן "חיים", שלו אותיות מרובעות כבדות, ואיש לא יעלה על דעתו שימוש בגופן אחר למטרה זו. במקרים אחרים ניתן למעצב חופש עיצובי גדול יותר, אך גם זאת במסגרת הנורמות שנקבעו בתחומים שונים. לעיתים כולל העיצוב הגרפי גם עיצובו של גופן חדש. דוגמה בולטת לחשיבות הגופן בעיצובו של ספר ניתנת בתנ"ך קורן, אשר אות "קורן" שעוצבה במיוחד לשם הדפסתו הפכה לאות התקנית להדפסת פסוקים מן התנ"ך. מפורסם וותיק יותר הוא כתב רש"י, שהוא אחד הגופנים העתיקים ביותר בשפה העברית, אשר שימש באופן בלעדי כמעט להדפסת פירוש רש"י לתנ"ך ולתלמוד, כמו גם פירושים אחרים.
הגופן כמקשר לתרבות זרה.
החלפת גופן לאלפבית שונה היא דרך ליצירת זיקה הדוקה לתרבות שבה משמש האלפבית האחר.
קירילית מדומה (Faux Cyrillic) היא החלפה של אותיות לטיניות באותיות קיריליות כדי להקנות נופך רוסי. שמה של רוסיה עצמה, לדוגמה, נכתב במקומות רבים כ-Яussia; האות הראשונה קיימת ברוסית ונראית כתמונת ראי של האות R הלטינית. דוגמאות נוספות:
בטכניקה דומה משמשים גם סוגי אלפבית נוספים. בכרזות של סרט הקולנוע האמריקני "החתונה היוונית שלי" (2002) הוחלפה E ב-Σ (סיגמא) היוונית. מסעדות סיניות, הודיות ויפניות רבות כותבות את שמן באותיות לטיניות אך בגופן המזכיר את מראה הכתב הסיני, ההינדי והיפני. הקומיקס "האגאר הנורא" נכתב לעיתים Hågar the Hørrible, תוך שימוש באותיות נורווגיות, לשם הדגשת הנושא הוויקינגי של הקומיקס. בישראל, חברת "קפולסקי" עשתה שימוש דומה באותיות לטיניות כדי להרכיב את אותיות סמלילה של הרשת בעברית.
עיצוב גרפי בישראל.
מעצבים גרפים בישראל מאוגדים באגודת המעצבים הגרפים בישראל שבין פעולותיה הענקת פרסים על עיצוב גרפי.
בישראל קיימים מסלולים מגוונים ללימוד המקצועות השונים בתחום זה. המסלולים נבדלים זה מזה בהיקף הלימודים, בעומק המקצועי, בסוג תעודת הגמר ובהתאם, באופן ההשתלבות בשוק העבודה.
ככלל, יש להבחין בין לימודים לתואר אקדמי, שהם רחבי היקף, נמשכים ארבע שנות לימוד ומקנים יכולות רחבות, ולימודי תעודה (דיפלומה) שמתמקדים לרוב בהקניית כלים טכניים, בדגש על תוכנות מחשב לעיצוב ואיור בשניים או שלושה ממדים.
המוסדות המובילים בימינו לקבלת תואר בעיצוב גרפי הם:
בשנים האחרונות תחום העיצוב הגרפי תפס תאוצה רחבה גם במכללות בתחום המחשבים והעיצוב, בהן ניתן דגש עיקרי על לימודי גרפיקה ומולטימדיה במישור הפרקטי, אשר מקנה כלים מעשיים ומקצועיים להבנת התחום והשתלבות בשוק העבודה. במכללות אלו, ניתן לקבל תעודה מקצועית, ותקופת הלימודים נמשכת בדרך כלל עד כשנה. שיטה זו מאפשרת חיסכון בזמן ובכסף לעומת לימודי תואר אשר יכולים להמתח על פני כמה שנים וכוללים בחלקם לימודים תאורטיים.
גלים סייסמיים
גלים סייסמיים הם גלים של אנרגיה העוברים באדמה, ונוצרים כתגובה לתהליכים המייצרים אנרגיה אקוסטית בתדירות נמוכה כמו רעידת אדמה או פיצוץ. תחום זה נחקר בידי סייסמולוגים וגאופיזיקאים, ונעשה בו שימוש במכשירים כמו סייסמוגרף, הידרופון, גאופון, ומד תאוצה. מהירות ההתפשטות של הגלים תלויה בצמיגות וגמישות התווך המעביר. למהירות ישנה נטייה לגדול בהתאם לעומק התווך, וטווח המהירות נע בין 2,000 ל-8,000 מטר לשנייה בקרום כדור הארץ ועד 13,000 מטר לשנייה במעטפת הכדור.
רעידות אדמה מפיקות סוגים שונים של גלים במהירויות שונות. על פי תצפיות סייסמיות, מומחים יכולים לקבוע לפי מהירויות הפאזה השונות של הגלים, היכן מוקד רעידת האדמה.
סוגים של גלים סייסמיים.
קיימים שלושה סוגים של גלים סייסמיים.
ישנם שני סוגים עיקריים של גלי שטח (הנקראים על שם מגליהם): גלי לאב (Love waves) וגלי ריילי (Rayleigh waves). בגלי לאב תנועת החלקיק אופקית וניצבת לכיוון התקדמות הגל. (בדומה לגל גזירה אופקית אך עם דעיכה של האמפליטודה עם העומק). בגלי ריילי תנועת החלקיק היא במסלול אליפטי אנכי בכיוון התקדמות הגל, וגם כאן גודל האליפסה דועך עם העומק. המסלול דומה למסלול החלקיק בגל בים אך במגמה הפוכה.
כדי להמחיש זאת אפשר לעשות ניסוי פשוט עם שלושה מטבעות.
יש להחזיק שני מטבעות כשהם צמודים האחד לשני, מקבעים בלחיצת אגודל או מלחציים את אחד המטבעות, והודפים מטבע שלישי אל עבר המטבע המקובע. התוצאה תהיה שגל הרעד שיעבור במטבע המקובע יגרום להדיפת המטבע הצמוד אליו, וזאת מבלי שהמטבע המקובע ינוע ממקומו.
המחשה נוספת לתופעה היא באמצעות עריסתו של ניוטון, שבה הכדורים הקיצוניים הנעים בצידו האחד של המתקן גורמים לגלי רעד בכדורים האמצעיים מבלי להזיז אותם, ועוצמתם של גלי הרעד מניעה את אותו מספר של כדורים בקצהו השני של המתקן.
שימוש הגלים באיתור האירוע.
במקרים של רעידות אדמה מקומיות, הבדלי הזמן והמקום של גלי P ו-S יכולים לשמש למדידת המרחק מהמוקד. במקרים של רעידות רבות עוצמה המתרחשות במרחקים בקנה מידה גלובלי, משווים את זמן הגעת הגלים בין תחנות גאוגרפיות שונות. איתור מוקד הרעידה נעשה באמצעות עשרות ואף מאות חישובי הגעה של גלי P, כאשר רובם מתחילים מעומק של 40 ק"מ אך עשויים להגיע עד 700 ק"מ. דרך נוספת לחישוב מרחק ממוֹקד (שמרחקו לא עולה על 200 ק"מ) היא לחשב את ההפרשים בין גלי P ו-S ולהכפילם ב-8 ק"מ/שנייה.
במרחקים סייסמיים ניתן להניח שגלי ה-P הראשוניים שמגיעים עברו מסלול במעטפת הכדור. במקרים מסוימים הגלים עשויים להישבר (בדומה לשבירה של גלי אור) ולנוע מספר פעמים בין הליבה הפנימית והחיצונית לפני שיעלו לפני האדמה ויניעו את מחוגי הסייסמוגרף. על פי עקרון הויגנס, תנועה במסלול כזה מוערכת כמהירה יותר מאשר התפשטות בקו ישר ממוקד הרעידה.
צפיפות עולה בהתאם לירידה בעומק, דבר שבפני עצמו מאט תנועה של גלים. אולם מודול האלסטיות של התווך עצמו גדל משמעותית ולכן מהווה משפיע עיקרי על מהירות הגלים. במצב כזה מסלול ארוך יותר יארך פרק זמן קצר יותר. נדרש חישוב מדויק של משך התקדמות הגל על מנת לבצע איתור מדויק של מוקד הרעד. כיוון שגלי P עשויים לנוע במהירות של ק"מ בשנייה, סטיות חישוביות בסדר גודל של חלקיק שנייה עשויים לגרור סטייה של קילומטרים באיתור המוקד. אולם לרוב, הצלבת נתונים מתחנות שונות מפחיתה סטיות וטעויות מדידה בקנה מידה של 10 עד 50 ק"מ.
אתר אינטרנט