הסרט "אינוסנטה" (Inocente) הוא בבימוים של שון ואנדראה פיין. גיבורת הסרט "אינוסנטה" היא אינוסנטה בת החמש עשרה, בת למהגרים בלתי חוקיים ממקסיקו. היא ספגה התעללות מאביה ואמא ונעה בתשע השנים האחרונות בין שלושים מקומות דיור, ביניהם: מחסן נטוש, מקלט למחוסרי דיור, פארק ציבורי ובית של חברים. למרות התנאים בהם גדלה, אינוסנטה נהפכת לציירת מוכשרת שמוכרת את ציוריה בתערוכות, שוכרת דירת חדר ולראשונה בחייה מתגוררת בדירה משלה. לפני שהסרט הושלם נגמר להפקה התקציב. על מנת לפתור זאת יצאו מלמד ביחד עם עמיתיה לגיוס כספים מהציבור. היא נעזרה באתר מימון ההמונים "קיקסטראטר" וגייסה 52 אלף דולר מכ-300 תורמים פרטיים.
הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים ושודר ברשת MTV, שהייתה אחד הממנים שלו, בשלב גיוס ההון הראשוני. מלמד בנתה סביב הסרט מערכת של סדנאות, שבהן תלמידים צופים בסרט ובתום ההקרנה מתבקשים לצייר ציור בהשראתו.
יעל מלמד נשואה לאיש מחשבים בריטי ולהם בן אחד.
הענק (סרט, 2003)
הענק (באנגלית: Hulk) הוא סרט גיבורי על משנת 2003 המתבסס על דמות הקומיקס הענק הירוק מבית יוניברסל ומארוול קומיקס. את הסרט ביים אנג לי ומככבים בו אריק באנה, ג'ניפר קונלי, סם אליוט, ג'וש לוקאס וניק נולטה. הסרט חוקר את סיפור מקורו של הענק הירוק, בעיקר הודות לניסויים אותם ערך עליו אביו של באנר.
הסרט היווה הצלחה בקופות, עם הכנסות של כ-245 מיליון דולר. הוא זכה לביקורות מעורבות, אשר חלקן שיבחו את רמת המשחק, הכתיבה ופיתוח הדמויות, אך חלקן קטל את השינוי המהותי של סיפור המקור מהקומיקס, את גרפיקת התלת ממד המיושנת ואת קו העלילה האפל והמדכא. אדפטציה קולנועית נוספת לענק הירוק יצאה לאקרנים ב-13 ביוני 2008.
תקציב וביקורות.
תקציב הסרט נאמד בכ-137 מיליון דולר. בסוף השבוע הראשון להקרנתו, הסרט זכה להכנסות של 62.1 מיליון דולר. בשבוע השני להקרנתו, מכירות הכרטיסים צנחו בכ-70 אחוזים. סכום הכנסותיו הכולל נאמד בכ-132,177,234 מיליון דולר בארצות הברית, ו-113,183,246 מיליון דולר ברחבי העולם.
אתר הביקורות "Rotten Tomatoes" העניק לסרט ציון של 62 מתוך 100 בהתבסס על 229 ביקורות (141 מתוכן "טריות" ו-88 מתוכן "רקובות"), בציינו כי "בשעה שסרטו של אנג לי מרוויח נקודות על סגנון וניסיון בהקניית עומק דרמטי, יש יותר מדי דיבורים ופחות מדי ריסוקים". רוג'ר איברט העניק לסרט ביקורת חיובית, באומרו כי "אנג לי מנסה באמת ובתמים להתמודד עם סיפור מקורו של הענק הירוק, מאשר לחתוך היישר לאפקטים מיוחדים חסרי השכלה". בנוסף, הוא אהב את הסגנון שבו תנועותיו של הענק דמו לאלה של קינג קונג. פול קלינטון מה-CNN האמין כי השחקנים ביצעו עבודה טובה, אך ביקר את אנימציית התלת ממד כאשר כינה את הענק כ"גרסה תלושה של שרק". ליסה שוורצבאום מאנטרטיינמנט ויקלי ציינה כי "אדפטציית קומיקס בתקציב ענק מעולם לא הרגישה כה חסרת הומור ומגוננת מדי מבחינה אינטלקטואלית על שורשיה של הדמות".
בלוקסברג
הכפר של סנטה קלאוס
הכפר של סנטה קלאוס (בפינית: Joulupukin Pajakylä) הוא אתר בפינלנד, שבו כביכול, מתגורר סנטה קלאוס. האתר ממוקם בדיוק על החוג הארקטי, 8 ק"מ מרובניימי ו-2 ק"מ משדה התעופה של רובניימי.
לפי המסורת, מקום מגוריו של סנטה קלאוס והסדנא שלו הם באזור הקוטב הצפוני. ערים שונות במדינות השוכנות בסמוך לקוטב ניסו לאורך השנים למתג עצמן כערים שבהן מתגורר סנטה קלאוס, כדי למשוך תיירים. עם ערים אלה נמנות נורת' פול שבאלסקה (שפירוש שמה הוא "הקוטב הצפוני"), אומאנאק שבגרינלנד, דרובאק שבנורווגיה, מורה שבשוודיה, וקורווטונטורי ורובניימי שבפינלנד. פרנסיה של האחרונה, השוכנת בסמוך לחוג הארקטי, השכילו להקים אתר תיירותי המוקדש לסנטה קלאוס.
האתר כולל את "לשכתו של סנטה קלאוס", בה ניתן לפגוש באדם המחופש בדמותו, סניף דואר שדברי הדואר הנשלחים ממנו נחתמים בחותמת מיוחדת, חנויות מזכרות, וכן אטרקציות תיירותיות כמזחלות כלבים, מזחלות איילים (התייחסות למזחלת האיילים של סנטה) ואופנועי שלג.
הרמן לייזין
הרמן לייזין (נולד לייזרוביץ', בדנית: Herman Leisin; 1907 – 1965) היה מתאבק יהודי דני, אלוף מספר מכביות (הראשונה 1932, השנייה 1935 והשלישית 1950) ומאמן מתאבקים.
ביוגרפיה.
הרמן לייזרוביץ' נולד בקופנהגן למשפחת מהגרים מרוסיה, והוא ושני אחיו שינו מאוחר יותר את שם משפחתם ל"לייזין". השלושה היו פעילים במועדון הספורט היהודי "הכח". לייזין התחרה במכביות בהיאבקות בסגנון יווני-רומי. הוא זכה במכביה הראשונה במדליית זהב במשקל תרנגול וחזר על זכייתו גם במכביה השנייה ובמכביה השלישית. במכביה השלישית התחרה גם בהיאבקות חופשית במשקל תרנגול וגם בכך זכה במדליית זהב. במכביה הרביעית זכה לייזין במדליית ארד במשקל קל, בסגנון יווני-רומי. הרמן לייזין לקח חלק גם במכביה החמישית ועל כך, בטקס הסיום של המכביה, הוענק לו פרס המכבי העולמי לספורטאי המסור.
במרווח שבין המכביה השלישית והמכביה הרביעית לייזין שהה בישראל ועבד כמאמן מתאבקים במכבי תל אביב.
רחוב שער השלשלת
חוסה פיגרס פרר
חוסה מריה פיגֵרֶס פֶרֵר (José María Figueres Ferrer; 25 בספטמבר 1906 – 8 ביוני 1990), הידוע בכינויו דון פפה (Don Pepe), היה מהפכן סוציאל-דמוקרטי הומניסט קוסטה ריקני. כיהן כנשיא זמני במשך שנה וחצי ב-1948–1949, לאחר מלחמת האזרחים הקוסטה ריקנית, שבה הוביל את המחנה הסוציאל-דמוקרטי. בהמשך דרכו נבחר לשתי קדנציות מלאות כנשיא קוסטה ריקה, בשנים 1953–1958 ו-1970–1974. בכהונתו כנשיא זמני חולל מספר רב של רפורמות משמעותיות, ובכללן ביטול הצבא, הרחבת זכות הבחירה והקמת מערכת חינוך ציבורית לכל.
ראשית דרכו.
ילדותו.
הוריו נולדו וגדלו בקטלוניה שבצפון ספרד, ובעוד פיגרס בבטן אמו, היגרו לעיר אלחואלה אשר במרכז קוסטה ריקה, שם הוא נולד.
פיגרס היה הבכור מבין ארבעה ילדים, אשר דיברו בשפה הקטלאנית עם אביהם הרופא, ועם אימם המורה.
פרנסיסקו אורליך היה לו לחבר ילדות קרוב, חברות אשר לימים תהפוך ביניהם גם לשותפות פוליטית חזקה.
לימודיו.
כתלמיד, פיגרס הצטיין באנגלית, וגילה עניין רב במקצועות ריאליים.
בעיות משפחתיות הביאו לשליחתו לפנימיה בשם "Colegio Seminario", שם ניסה להתאבד, ונשר מהלימודים.
בניגוד לרצונו של אביו, ובעזרת כסף שהרוויח בעצמו כמתרגם, נסע לבוסטון כדי ללמוד הנדסה אלקטרו-חשמלית במכללת MIT.
אך פיגרס החליט במהרה לעזוב את המכללה. הוא בחר לבלות את זמנו דווקא בספרייה הציבורית של בוסטון, ובנה לעצמו תוכנית לימודים עצמאית.
בחירה זו היוותה נקודת מפנה בעיצוב זהותו.
"בספרייה הציבורית של בוסטון למדתי על מדע ועל פילוסופיה סוציאליסטית הרבה יותר מאשר כל מה שיכלתי ללמוד במכללה", אמר שנים לאחר מכן. גם את ההשראה לביטולו של הצבא קיבל פיגרס בספרייה זו, כפי שהעיד בעצמו, כאשר קרא בה את הספר "דברי ימי עולם" (The Outline of History) מאת ה.ג וולס.
עצמאותו הכלכלית.
בשנת 1928, בהיותו בן 22 בלבד, חזר פיגרס למולדתו והקים בעיר טאראצו חווה של גידול קפה וייצור חבלים. הוא העניק לה שם אשר העיד על כיוון חייו: "המאבק שאין לו סוף" (La Lucha Sin Fin). פיגרס, אשר באותה תקופה הגדיר את עצמו כ"חוואי סוציאליסט", קבע תנאי עבודה מהפכניים עבור הפועלים בחווה:
כל פועל ומשפחתו קיבלו בחווה של פיגרס מגורים, ביטוח בריאות מלא, ובמהלך שיגרת השבוע השתתפו במפגשי תרבות וחינוך אשר יזם.
פיגרס חתם על חוזה עבודה עם כל פועל - בניגוד חריף למציאות ששררה באותה תקופה במרכז אמריקה, בה הסדר השולט היה של אדונים ועבדים.
סעיף מיוחד בחוזה קבע כי כל פועל אשר קוצר קנאביס (המשמש לייצור חבלים) בשטח החווה, ימכור אותו לפיגרס במחיר השוק, ואם מישהו אחר יציע לפועל מחיר גבוה יותר, הוא רשאי למכור אותו לו, כאילו היה הקנאביס שייך לפועל.
החווה התפרסמה ושגשגה, העסיקה כאלף פועלים בשיאה, והיוותה סנונית אשר בישרה את שמו של פיגרס בציבור.
חייו הפוליטיים.
גלות.
בשנת 1942 נכנס פיגרס בסערה לתוך החיים הפוליטיים. הוועדה המאוחדת של הארגונים האנטי-טוטליטריים (United Comittee of Anti-Totalitaria Associations) ארגנה הפגנה כנגד הממשלה השמרנית. פיגרס - אשר באותה תקופה כבר צבר כוח כלכלי ומעמד של כבוד בציבור - הוזמן לתחנת רדיו מקומית, והתבטא בחריפות כנגד קלדרון, הנשיא המכהן. בעודו תוקף את הממשלה, פרצה המשטרה לתחנת הרדיו ולקחה את פיגרס למעצר. הוא הואשם בבגידה ובגילוי מידע מסווג לאויב, ולמרות הפצרות מצד גורמים בעם אשר אהדו את פיגרס - הוא הוגלה למקסיקו על ידי קלדרון.
במקסיקו חבר פיגרס לגולים נוספים ממרכז אמריקה ומהמדינות הקאריביות, והחל לארגן כוח צבאי של 700 איש (אחד מחייליו היה פידל קסטרו), אשר כונה "הלגיון הקאריבי".
ב-1944, עקב לחץ ציבורי, הורשה פיגרס לשוב לקוסטה ריקה, והיה ממייסדי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
מוביל מלחמת האזרחים.
1948 הייתה שנת המפנה. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, בראשות אולטה, ניצחה בבחירות את הגוש השמרני בראשות קלדרון. הייתה זו תוצאה סנסציונית, לאחר עשרות שנים של שלטון שמרני בקוסטה ריקה, אך השמרנים טענו לזיוף הבחירות וסירבו לפנות את השלטון.
פיגרס, אשר צפה מראש כי השמרנים לא יסכימו להודות בהפסד הבחירות, כבר היה ערוך להוביל את כוחות המורדים במלחמת אזרחים ונתן את האות לפתיחתה. בתום שבועות ספורים אשר גבו כ-4,000 קורבנות (המאורע האלים ביותר בתולדות קוסטה ריקה), כיתרו כוחותיו של פיגרס את קלדרון ואנשיו בבית הנשיאות. רק לאחר שהובטח לקלדרון ולאנשיו שהם או רכושם לא ייפגעו, הסכימו האחרונים להיכנע - והמלחמה הוכרעה.