לקראת עונת , ולאחר שזכה עם בוקה בחמישה תארים בשלוש שנים, החל איבארה את הקריירה האירופית שלו, כשחתם בפורטו מליגת העל הפורטוגלית תמורת סכום המוערך בכ-7.8 מיליון אירו. הוא פתח בהרכב במשחקה הרשמי הראשון של פורטו באותה עונה, משחק הסופר קאפ הפורטוגלי מול בואבישטה. איבארה סייע לחוליית ההגנה של פורטו לשמור על רשת נקייה, והיא גברה על יריבתה בתוצאה 1-0 בדרך לזכייה בתואר. בהמשך העונה רשם איבארה 20 הופעות ליגה במדי פורטו.
בעונת הושאל איבארה בחזרה לבוקה ג'וניורס, בין היתר כי לא החזיק בדרכון אירופי ותפס מקום של שחקן זר. עונת ההשאלה של איבארה בבוקה הייתה מוצלחת, לאחר שהשלים עימה זכייה שלישית בקריירה בגביע ליברטדורס, לאחר ניצחון כפול על סנטוס בגמר. איבארה פתח בהרכב בשני המפגשים. בעונת חזר איבארה לאירופה, כשהושאל למונקו הצרפתית. מונקו רשמה את העונה המוצלחת בתולדותיה במסגרת ליגת האלופות. לאחר שהדיחה את ריאל מדריד ברבע הגמר, פגשה מונקו את צ'לסי בחצי הגמר, וגברה עליה 3-1 במשחק הראשון בבית. במשחק החוץ בסטמפורד ברידג' הובילה צ'לסי 2-0 כבר במהלך המחצית הראשונה, תוצאה שהספיקה לה כדי להעפיל, אך שתי דקות בתוך תוספת הזמן של המחצית הראשונה כבש איבארה את השער המצמק, ובהמשך מונקו אף השיגה שוויון 2-2 בדרך למשחק הגמר הראשון בתולדותיה. במשחק פגש איבארה דווקא את קבוצת הבית שלו, פורטו, בדרך להפסד 3-0.
בעונת הושאל איבארה פעם נוספת, הפעם לאספניול מהליגה הספרדית, והיה שחקן מפתח בחלק האחורי של הקבוצה שסיימה במקום החמישי בליגה. איבארה רשם 31 הופעות ליגה במהלך העונה, והיה חלק מהרכב שכלל שני ארגנטינאים נוספים, כשלצידו של איבארה שיחק הבלם מאוריסיו פוצ'טינו ולפניו שיחק הקשר מקסי רודריגס.
בתום העונה הסתיים חוזהו בפורטו, ואיבארה שב לקדנציה שלישית במדי בוקה ג'וניורס. ממש כמו בקדנציה הראשונה שלו בקבוצה, עם הגעתו של איבארה זכתה הקבוצה בשני תוארי האליפות של עונת . בנוסף, זכתה הקבוצה בשנת 2005 בגביע סודאמריקנה ובגביע רקופה סודאמריקנה. ב-2006 זכתה הקבוצה בביע רקופה סודאמריקנה שני ברציפות, כשבמפגש הגמר השני, בהיעדרו של סבסטיאן בטאליה, שימש איבארה כקפטן הקבוצה. ב-2007 זכה איבארה עם קבוצתו בגביע ליברטדורס הרביעי בקריירה, לאחר ניצחון כפול בגמר על גרמיו. איבארה פתח בהרכב בשני משחקי הגמר וסייע לבוקה לשמור על רשת נקייה בשניהם. ב-2008 זכו בוקה ואיבארה בגביע רקופה סודאמריקנה נוסף, לאחר ניצחון במפגש גמר כפול מול ארסנאל דה סארנדי. בהיעדרו של מרטין פלרמו במשחק השני, שימש איבארה כקפטן הקבוצה, בדומה לזכייה באותו תואר שנתיים קודם לכן. באותה שנה זכה איבארה עם קבוצתו בתואר 15 ואחרון במספר, אליפות האפרטורה.
בספטמבר 2010 הודיע איבארה על פרישה ממשחק פעיל בגיל 36.
נבחרת ארגנטינה.
איבארה החל את דרכו הבינלאומית תחת המאמן מרסלו בייאלסה בשנת 1999. באותה שנה ייצג את נבחרת ארגנטינה בקופה אמריקה 1999, כששותף בשני משחקים בשלב הבתים (אחד כמחליף). לאחר שצבר באותה שנה שש הופעות במדי ארגנטינה, איבד איבארה את מקומו בסגל, וזכה בו שוב רק שמונה שנים מאוחר יותר, תחת המאמן אלפיו באסילה בשנת 2007. ב-18 באפריל של אותה שנה אף הוביל את נבחרת ארגנטינה כקפטן במשחק ידידות מול . הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2007, במהלכו זכה להופעה אחת בלבד, בניצחון 1-0 על בשלב הבתים, בו פתח בהרכב. ארגנטינה סיימה את הטורניר במקום השני לאחר הפסד בגמר ל. בחודשים אוקטובר ונובמבר באותה שנה, שותף איבארה בשלושה משחקים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
בסך הכל רשם איבארה 11 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה.
דזוקיה
דזוקיה או דאינאבה (בליטאית: Dzūkija או: Dainava) היא אחד מחמישה חבלי ארץ אתנוגרפיים מובחנים בליטא, הממוקמת בדרום-מזרח המדינה.
דזוקיה כוללת גם שטחים היסטוריים של התיישבות ליטאית, בצפון-מערב בלארוס (אזור הורדנה) ובצפון-מזרח פולין (פודלסיה). בירתה היא העיר אליטא, והעיר הגדולה ביותר בה היא וילנה.
חלקים נרחבים מאדמת דזוקיה אינם ראויים לחקלאות ולכן מכוסה האזור בצפיפות ביערות אורנים, אחד מהם הוא יער דאינאבה, הגדול ביותר בליטא. בראשית שנות ה-90 הוכרזו בתחומי דזוקיה שניים מחמישה הפארקים הלאומיים של ליטא. צפיפות האוכלוסין בדזוקיה היא הדלילה ביותר בליטא, במחוז המשנה וריאנה למשל, מתגוררים בממוצע פחות מ-15 נפש לקמ"ר.
בשל היעדר קרקע חקלאית ראויה לשמה, היה האזור עני יחסית לשאר אזורי ליטא והחקלאים המקומיים נאלצו להשלים את היבול באמצעות איסוף פטריות מאכל ופירות יער. אסיף פטריות נותר גם כיום מרכיב חשוב של החקלאות והכלכלה המקומית.
שפה.
בני דזוקיה משתמשים בניב מיוחד של השפה הליטאית; הדיאלקט הדזוקיאני הוא דיאלקט משנה של אאוקשטאיצ'יו, הדיאלקט הנפוץ ביותר בליטא, עליו מבוססת הליטאית התקנית.
סיפאן חסן
סיפאן חסן (נולדה ב-1 בינואר 1993) היא אתלטית הולנדית ממוצא אורומו - אתיופי. היא האלופה האולימפית (טוקיו 2020) בריצת 5000 מטר ובריצת 10,000 מטר. היא אלופת העולם (דוחה 2019) בריצת 10000 מטר, אלופת העולם (דוחה 2019) אלופת העולם באולם (פורטלנד 2016) ואלופת אירופה (ציריך 2014) בריצת 1500 מטר, אלופת אירופה (ברלין 2018) בריצת 5000 מטר, שיאנית העולם הנוכחית בריצת מייל, ושיאנית אירופה הנוכחית בריצת 1500 מטר, ריצת 3000 מטר, ריצת 5000 מטר, ריצת 5 ק"מ בכביש ובריצת חצי מרתון.
ביוגרפיה.
חסן נולדה באתיופיה ונשלחה בגיל 15 על ידי אמה להולנד, שם נקלטה כפליטה. היא קיבלה סיוע מחברי הקהילה האתיופית המקומית והחלה להתאמן באתלטיקה במועדון באיינדהובן. ב-2013 קיבלה אזרחות הולנדית.
אלופת אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בציריך, זכתה חסן במדליית זהב בריצת 1500 מטר, לאחר שקבעה תוצאה של 4:04.18 דקות. בריצת 5000 מטר זכתה במדליית כסף, בתוצאה של 15:31.79 דקות, אחרי מרף בהטה השוודית.
באליפות אירופה באולם שנערכה בפראג, זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:09.04 דקות.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, זכתה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:09.34 דקות, לאחר גנזבה דיבאבה מאתיופיה (4:08.09 דקות) ופיית' קיפייגון מקניה (4:08.96 דקות).
בחודש מרץ זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, בתוצאה של 4:04.96 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בחודש יולי, זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:33.76 דקות, אחרי אנג'ליקה צ'יצ'וקה מפולין (4:33.00 דקות). באותו חודש סיימה במקום השני בריצת 1500 מטר בתחרות ליגת היהלום בלונדון, בתוצאה של 4:00.87 דקות.
בחודש אוגוסט, באולימפיאדת ריו, סיימה חמישית בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:11.23 דקות ובריצת 800 מטר סיימה במקום החמישי במקצה שלה בשלב המוקדמות, ולא העפילה לשלב הבא.
מאוחר יותר באותו חודש סיימה במקום השלישי בריצת 1500 מטר בליגת היהלום בפריז, בתוצאה של 3:57.13. בתחרות ליגת היהלום בציריך שנערכה בספטמבר, סיימה במקום השלישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:58.43 דקות,
בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין שנערכה במאי, סיימה במקום השלישי בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 14:41.21 דקות. חודש לאחר מכן, בליגת היהלום ברומא, סיימה במקום הראשון בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:56.22 דקות. בחודש יולי התחרתה בשלוש תחרויות מסבב ליגת היהלום; בתחרות ליגת היהלום בפריז סיימה במקום הראשון בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:57.10 דקות, בתחרות ליגת היהלום בלוזאן סיימה במקום הרביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:58.13 דקות ובתחרות ליגת היהלום במונקו סיימה שוב במקום הרביעי בריצת 800 מטר, בתוצאה של 1:56.81 דקות.
חודש לאחר מכן, באליפות העולם, זכתה חסן במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:42.73 דקות אחרי הלן אובירי הקנייתית (14:34.86 דקות) ואלמז איינה האתיופית (14:40.35 דקות). בריצת 1500 מטר סיימה במקום החמישי בתוצאה של 4:03.34 דקות.
באותו חודש, בגמר ליגת היהלום בציריך, סיימה במקום החמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:57.12 דקות. בחודש ספטמבר, בגמר ליגת היהלום בבריסל, זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר, לאחר שקבעה תוצאה של 3:57.22 דקות, רק 18 מאיות שנייה אחרי פיית' קיפייגון, ולפני וויני צ'בט הקנייתית (4:00.18 דקות)
באליפות העולם באולם זכתה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:45.68 דקות, לאחר גנזבה דיבאבה ובמדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:07.26 דקות אחרי המנצחת דיבאבה וסגניתה לורה מויר.
ביולי סיימה במקום הראשון בריצת 5000 מטר בליגת היהלום ברבאט בשיא אירופה חדש של 14:22.34. בהמשך החודש, בליגת היהלום בלונדון, סיימה במקום הראשון בריצת מייל בשיא הולנד חדש של 4:14.71 דקות. באליפות אירופה זכתה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא אליפות חדש של 14:46.12 דקות. בספטמבר ניצחה בריצת חצי מרתון בקופנהגן בשיא אירופה חדש של 1:05:15 שעות.
ביוני 2019 שיפרה את שיאה האישי ושיא הולנד בריצת 1500 מטר כשסיימה שנייה בתחרות ליגת היהלום ברבאט לאחר גנזבה דיבאבה, בתוצאה של 3:55.93 דקות.
שיאנית עולם.
בתחרות ליגת היהלום במונקו שנערכה בחודש יולי, סיימה חסן במקום הראשון בריצת מייל בשיא עולם חדש של 4:12.33 דקות, שיפור לשיא בן 23 השנים של סווטלנה מסטרקובה מרוסיה (4:12.56 דקות). בתחרות ליגת היהלום בלונדון סיימה שלישית בריצת 5000 מטר בשיא אירופה חדש של 14:22.12 דקות.