מקורו של הצמח בדרום יבשת אמריקה הדרומית, בפמפס, שעל שמו קיבל את הכינוי עשב הפמפס, ובפטגוניה. זהו עשב גבוה בעל תפרחת דמוית נוצה המתנשאת לגובה של 2-3 מטרים. הפריחה לבנה ומופעיה בסוף הקיץ ובסתיו. הוא ירוק עד ועליו צרים, ארוכים מאוד וקצוותיהם חדים.
הוא הובא למקומות רבים בעולם בעיקר בתור צמח נוי, אך גם כמזון לבעלי חיים. התפרחת לאחר ייבושה משמשת לעיתים בסידור פרחים.
הצמח בעל כושר הסתגלות גבוה והוא מסוגל לחיות במגוון סביבות גידול ותנאי אקלים. במספר מקומות בעולם הפך למין פולש ואף הוכנס לרשימת צמחי הנוי הזרים הלא רצויים בישראל.
מטמון עוספיה
The Complete Book of Dinosaurs
The Complete Book of Dinosaurs, או בשמו המלא: "The Complete Book of Dinosaurs: A Fascinating Insight to 500 Species from the Prehistoric Age", הוא ספר מדע פופולרי מאת סטיב פארקר העוסק בדינוזאורים ובעלי חיים פרה-היסטוריים אחרים. הספר יצא ב-2004 באנגלית. הספר מיועד לקהל הרחב המתעניין בדינוזאורים אך רמתו גבוהה יחסית.
הספר כולל מבוא, דיון על מאובנים והתקופה הפרה-היסטורית בה חיו הדינוזאורים - המזוזואיקון, מיון הדינוזאורים ופרקים העוסקים בקבוצות השונות של בעלי החיים שחיו מהיווצרות החיים ועד ההומו ספיינס. כל פרק מכיל סקירה קצרה על הקבוצה ואחריה דפי מידע על היצורים העיקריים בכל קבוצה. כל דף מידע כולל מעין "תעודת זהות" הכוללת את שמו המדעי, פירוש השם, הגייתו, תקופת חייו, קבוצה טקסונומית עיקרית, אורך, משקל, מזון והמקומות בהם נמצאו המאובנים. בנוסף, כולל דף המידע תיאור מילולי של היצור, איור צבעוני המשחזר כיצד נראה כשהיה קיים ולעיתים אף צילומים של מאובניו.
פרקי הספר מכסים קבוצות שונות של בעלי החיים, החל בבעלי החיים המורכבים הראשונים שחיו באוקיינוסים, עבור בבעלי החיים הראשונים שחיו ביבשה, עבור בסקירה רחבה על קבוצות הדינוזאורים השונות, וכלה ביונקים המוקדמים והאדם הקדמון. בסך הכל כולל הספר מידע על 500 מיני בעלי חיים פרה-היסטוריים.
פרקי הספר.
פרקי הספר הם:
מוכתראן ביבי
מוכתראן מאי
מוכתאר מאי
מוכתר מאי
גרגוריוס החמישה עשר
גרגוריוס החמישה עשר (בלטינית: Gregorio PP. XV) היה אפיפיור מ-9 בפברואר 1621 עד ליום מותו ב-8 ביולי 1623.
חייו.
נולד בבולוניה (אז במדינת האפיפיור) כאלסנדרו לודוביסי (Alessandro Ludovisi), אחד משבעת ילדיהם של פומפאו לודוביסי (Pompeo Ludovisi), רוזן סמוג'ה (Samoggia), כיום סאווינו (Savigno) בנפת בולוניה וקמילה ביאנקיני (Camilla Bianchini). הוא למד באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית ברומא שנוהלה בידי הישועים והשלים את לימודיו לתואר במשפט הקאנוני ובמשפט הרומי באוניברסיטת בולוניה ביוני 1576. תחילה עסק כמשפטן בשירות האפיפיור ברומא, ואין כל עדות שהוא עבר הסמכה לכהונה. אבל מכיוון שבמרץ 1612 מינה אותו האפיפיור פאולוס החמישי כארכיבישוף של בולוניה, יש להניח כי הוסמך לכמורה, וב-1 במאי של אותה שנה הוא הוסמך כבישוף.
באוגוסט 1616 שלח אותו האפיפיור כנונציו לדוכסות סבויה על מנת לתווך במחלוקת שבין קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה לפליפה השלישי, מלך ספרד בנושא מרקיזות מונפראטו (Marchesato di Monferrato) שבשליטת בית גונזגה ממנטובה. ב-19 בספטמבר 1616 מינה אותו פאולוס לכומר קרדינלי. ב-3 בדצמבר 1618 קיבל את כובע החשמן, והכנסייה ברומא שיועדה לו בתוקף תפקיד זה הייתה סנטה מריה אין טרנספונטינה (Santa Maria in Traspontina). החשמן לודוביסי נשאר במקום מושבו בבולוניה עד מותו של האפיפיור פאולוס החמישי כשנסע לרומא להשתתף בקונקלאווה שבה נבחר כאפיפיור.
כבר שנבחר, ובעיקר תחת השפעתו של החשמן בורגזה, הוא הבין שבגילו המתקדם (הוא היה אז בן 67), ובמצב בריאותו המעורער, הוא יהיה זקוק לאדם נמרץ שבו יוכל לשים את מבטחו שיסייע לו בניהול הכנסייה. אחיינו, לודוביקו לודוביסי, צעיר בן 25, נראה לו כאדם המתאים, ולמרות הסיכון שיואשם בנפוטיזם, הוא מינה אותו לחשמן שלושה ימים לאחר שנבחר כאפיפיור. באותו יום הוא גם מינה את אחיו הצעיר אורציו, אביו של לודוביקו, למפקד צבא האפיפיור (Capitano generale della Chiesa).
האחיין לודוביקו לא אכזב את דודו האפיפיור. האנציקלופדיה הקתולית מודה ש. גם גרגוריוס לא טמן את ידו בצלחת וסידר למשפחת לודוביסי שתי דוכסויות, אחת עבור אחיו אורציו, שקיבל תואר "אציל רומאי" ("Nobile Romano") ודוכס פיאנו רומאנו (Fiano Romano) ב-1621, והשנייה דוכסות צגארולו (Zagarolo) שנקנתה ממשפחת קולונה על ידי אחיינו לודוביקו לודוביסי ב-1622. אחיין נוסף ניקולו הוכתר כנסיך פיומבינו (Principe di Piombino) ואדון (Signore) של האי אלבה ב-1634, לאחר שנשא לאישה את יורשת העצר ב-30 במרץ 1632.
גרגוריוס מיעט להתערב בפוליטיקה האירופית, מעבר לסיוע הכספי בסך מיליון דוקטים של זהב שנתן לפרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולליגה הקתולית הגרמנית כנגד הפרוטסטנטים, כמו גם לזיגמונד השלישי ואזה, מלך האיחוד הפולני-ליטאי כנגד האימפריה העות'מאנית.
בין הפעולות הבולטות של גרגוריוס כאפיפיור היו:
גרגוריוס החמישה עשר מת בארמון קווירינאלה ב-8 ביולי 1623, ונקבר בכנסיית סנט'איגנציו. יורשו היה האפיפיור אורבנוס השביעי.
קאנטו (כדורסל)
ג'ודי מיי
ג'ודי טניה מיי (באנגלית: Jodhi Tania May; נולדה ב-8 במאי 1975) היא שחקנית אנגלייה. היא השחקנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן.
ביוגרפיה.
נולדה בשם ג'ודי אדוארדס בקמדן טאון, לונדון שבאנגליה, לאם ממוצא צרפתי ולאב גרמני. ב-1988 כשהייתה בת 12 הופיעה לראשונה בסרט "עולם נפרד", דרמה העוסקת באפרטהייד בדרום אפריקה. התפקיד זיכה אותה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל קאן אותו חלקה עם ברברה הרשי ולינדה מבוסי.
מלבד הפוגה קצרה בעת לימודיה בוודהאם קולג', מאז הופעת הבכורה שלה היא עובדת ומופיעה ברציפות בקולנוע, בטלוויזיה ועל במת התיאטרון הבריטי.
בין תפקידיה הבולטים אפשר למנות את אליס מונרו בסרטו של מייקל מאן "המוהיקני האחרון", לאה פאפין בסרט "Sister My Sister", פלורנס באנר במיני-סדרה "מגעים אסורים" המבוססת הרומן "לגעת בקטיפה", אן בולין בעיבוד הראשון לספר "נערת בולין האחרת" ואת דמותה של סבינה שפילריין במחזה "ריפוי בדיבור" (The Talking Cure).
ב-2002 ביימה סרט קצר בשם "Spyhole". בסדרת הטלוויזיה "דניאל דרונדה" עיבוד לרומן של ג'ורג' אליוט גילמה את דמותה של מירה לפידות.
באוגוסט 2005 הופיעה מיי בהצגה "בלקברד" מאת המחזאי דייוויד הרואר (Harrower) לצידו של רוג'ר אלאם בפסטיבל אדינבורו. בפברואר 2006 הוצג המחזה בתיאטרון אלברי שבלונדון, לאחר מכן זכה בפרס המחזה החדש הטוב ביותר.
ב-2010 שיחקה בתפקיד הראשי במחזה "דובי הקוטב" מאת הסופר מארק האדון בתיאטרון "דונמר ויירהאוס". מיי מככבת בסרט המתח "I, Anna" לצידם של גבריאל ביירן, שרלוט רמפלינג, אדי מארסן והונור בלקמן.
Cortaderia selloana
הפרויקט של רביבו
הפרויקט של רביבו הוא הרכב מוזיקלי ישראלי המבצע גרסאות כיסוי של שירים שהתפרסמו בשנות השבעים, השמונים והתשעים, מז'אנר המוזיקה המזרחית בישראל.
היסטוריה.
ההרכב הוקם בידי המלחין והמעבד המוזיקלי רביב (רביבו) בן מנחם בתחילת שנת 2012 ונקרא על-שמו. יחד עם בן-מנחם, חברים בהרכב גם אחיו, ניר בן מנחם, ואלירן צור. ההרכב הוציא אלבום בכורה בשם "מה נותר מאלה", הכולל מחרוזות בנות 6 שירים כל אחת. המחרוזות באלבום הבכורה כוללות גרסאות כיסוי לשירים מז'אנר המוזיקה המזרחית שהתפרסמו בשנות ה-70 וה-80. גרסאות הכיסוי שבאלבום הן לשירים של זמרים מהזמר המזרחי כדוגמת ניסן כהן-מלמד, חיים משה, דקלון, משה גיאת ואבנר גדסי, לצד שירים של משוררים כדוגמת חיים נחמן ביאליק ושאול טשרניחובסקי וזמרים כדוגמת צביקה פיק ויהורם גאון. האלבום זכה למעמד של אלבום זהב לאחר שנמכר בלמעלה מ-30,000 עותקים. עטיפת האלבום צולמה בכרם התימנים בתל אביב כמחווה לזמרים מזרחיים רבים שנולדו וגדלו במקום.
הקליפים לשירים שבאלבום צולמו בסגנון של מפגש חברתי, כאשר משתתפים בהם חברי ההרכב יחד עם רבים מחבריהם, הקליפים זכו למיליוני צפיות באתר יוטיוב. שירי האלבום, הבנויים כמחרוזות ארוכות יחסית למקובל ברדיו, נתקלו בתחילה בקושי מצד תחנות הרדיו שסירבו להשמיעם. ההרכב קיים הופעות רבות ברחבי ישראל והעולם, לרבות בהאנגר 11 בתל אביב, בירושלים וברחובות. בהופעות של ההרכב נוהגים להשתתף זמרים אורחים מהזמר המזרחי כדוגמת חיים משה, אבנר גדסי וליאור פרחי.
ב-10 במרץ 2013 יצא "התחלה חדשה", האלבום השני של "הפרויקט של רביבו". שיר הנושא "התחלה חדשה" לקוח מהסרט "קומפוט נעליים" משנת 1985. האלבום כולל שיתופי פעולה עם אומנים ותיקים וגדולי הזמר המזרחי: חיים משה, אלי לוזון, יואב יצחק וציון גולן. בנוסף כלל הפרויקט באלבום מחרוזת לכבוד השבת שזכתה להצלחה רבה וכוללת גם שירים מתוך המסורת היהודית. הפרויקט של רביבו הגיע למקום השני בקטגוריית החיפושים החמים במנוע החיפוש גוגל בישראל לשנת 2012.
ב-20 באוקטובר 2013 יצאה המחרוזת 'זה הלילה' שבדיעבד התברר שלא נכנסה יותר מאוחר לאף אלבום ונשארה כסינגל בודד.
ב-19 בינואר 2014 יצא האלבום השלישי של "הפרויקט של רביבו" - "חם בלב", עם מחרוזות שקטות של קלאסיקות ים תיכוניות וישראליות אהובות. האלבום כלל את המחרוזות "אמא", "הנשמה", "שורשים", "נע ונד", "שבויה באהבה", "תני לי את הלב", "מן הקולות" ורצועת בונוס - השיר "התחלה חדשה" בגרסה אקוסטית.
ב-9 בספטמבר 2014 יצא האלבום הרביעי "המופע בבריכת הסולטן".