בשבועות הקודמים לנפילת חומת ברלין (נובמבר 1989), כמה פוליטיקאים לא ממפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה החלו באופן הדרגתי לבקר את הדומיננטיות של המפלגה. החזית התפרקה בפברואר 1990, חודש לפני הבחירות החופשיות הראשונות בגרמניה המזרחית.
היסטוריה.
החזית הלאומית הייתה ממשיכת דרכו של "הבלוק הדמוקרטי" אשר נוסד בשטח הכיבוש הסובייטי החזית עצמה נוסדה ב-30 במרץ 1950. היא פעלה דרך יצירת יחס יציב וכללי של חלוקת כיסאות (בין מפלגות החזית וארגוני ההמונים אשר נשלטו על ידי מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה) אשר נשלח בצורה של רשימה יחידה של מועמדים בכל בחירות לפולקסקאמר. המושבים בפולקסקאמר ניתנו על בסיס של מכסה מאשר על בסיס קולות. מכיוון שלבוחרים הייתה רק האפשרות של אישור או דחיית הרשימה בבחירות "לא כל-כך סודיות", הרשימה "זכתה" עם תמיכה אנונימית "רחבה".
אף על פי שלהלכה בלבד זאת הייתה קואליציה מבוססת ורחבה, במציאות מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה הייתה המפלגה היחידה עם כח אמיתי. בכך שהמפלגה הבטיחה את הרוב הקומוניסטי ברשימות, מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה הרכיבה מבעוד מועד את הרכב הפולקסקאמר.
ב-1950 ו-1951, הדחייה הציבורית של הרשימה על ידי כמה פוליטיקאים גרמניים נגמרה בכליאה של כמה מהם על "דחיית החוק האלקטורלי של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית" (למשל, מנהיג המפלגה הליברל-דמוקרטית, גותר סטמפל). אף על פי שמפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה נהייתה מפלגה סטליניסטית "מהסוג החדש" ביצירת הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, המפלגות האחרות ב"קואליציה" לא התרפסו באופן מוחלט כל הזמן לפקודת המפלגה. עם זאת, החברים האמיצים יותר של המפלגות המרכיבות הודחו, והמפלגות כולן נהיו שותפות נאמנות של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. עד לזמן זה, מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה כבר הספיקה לטהר כמה מחבירה בעלי קו המחשבה העצמאי גם כן. לחזית בנקודה זו היו מאפיינים דומים לארגונים דומים בגוש המזרחי. בשלושת העשורים הבאים, המפלגות המינוריות נאלצו לקבל את "התפקיד המנהיג" של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה כתנאי לקיומן ההמשכי.
ב-1 בדצמבר 1989, החזית איבדה מכוחה כאשר הפולקסקאמר מחק את ההתניה של חוקת גרמניה המזרחית שנתנה מונופול כח למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. ארבעה ימים לאחר מכן, האיחוד הנוצרי-דמוקרטי והמפלגה הליברל-דמוקרטית, עזבו את החזית. ב-16 בדצמבר מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה אשר הפכה למפלגה סוציאליסטית דמוקרטית, עברה רפורמה לתוך מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי. ב-20 בפברואר 1990, התיקון לחוקה אשר ציין את החזית הוסר מהחוקה.
עונת 2021/2022 בליג 1
עונת 2021/2022 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא Championnat de France de football; מוצגת גם בשם ליג 1 אובר איטס בשל חסויות מסחריות, בצרפתית: Ligue 1 Uber Eats) הייתה העונה ה-84 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור LFP). העונה החלה ב-7 באוגוסט 2021 והסתיימה ב-21 במאי 2022.
פריז סן-ז'רמן זכתה באליפות העשירית שלה ובכך השוותה את שיאה של סנט אטיין.
בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות בורדו, מץ וסנט אטיין.
שחקנה הצרפתי של פריז סן ז'רמן קיליאן אמבפה זכה בתואר מלך השערים עם 28 כיבושים וכן בתואר מלך הבישולים עם 17 בישולים.
קבוצות.
בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות מתקיימת בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון מוענקות שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו מוענקת נקודה אחת.
הקבוצות טרואה וקלרמון הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל כשהחליפו את הקבוצות דיז'ון ונים שירדו לליג 2 בתום עונת 2020/2021.
ג'ון קונארד
ג'ון קונארד (באנגלית: John Conard; 15 בנובמבר 1773 - 9 במאי 1857) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-1 של מדינת פנסילבניה. כונה "הקווייקר הלוחם".
ביוגרפיה.
קונארד נולד בעמק צ'סטר שבפנסילבניה בשנת 1773. בסביבות שנת 1795, עבר להתגורר בג'רמנטאון שבפילדלפיה. הוא למד משפטים, ולאחר לימודיו, התקבל למשרד עורכי דין. קונארד היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה המקומית בגרמנטאון.
קונארד נבחר לקונגרס ה-13 של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. בבחירות לקונגרס ה-14, סירב קונארד להשתתף.
קונארד היה סגן השופט באחד מבתי המשפט המחוזיים בפנסילבניה, ולאחר מכן מונה על ידי נשיא ארצות הברית ג'יימס מונרו ולאחר מכן גם על ידי מחליפו ג'ון קווינסי אדמס, לשופט בית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז המזרחי של פנסילבניה (אחד מ-13 המחוזות הפדרליים המקוריים שנוצרו בשנת 1789) .
קונארד פרש מהחיים הפוליטיים והציבוריים בשנת 1832, ועבר למרילנד בסביבות 1834, עד 1851, ואז חזר לפילדלפיה.
קונארד נפטר בפילדלפיה בשנת 1857 ונקבר בצפון מזרח מרילנד.
מסוף אור יהודה
מסוף אור יהודה הוא מסוף אוטובוסים באור יהודה, המסוף משרת את תושבי העיר וממנו קווי אוטובוס לבקעת אונו, תל אביב ופתח תקווה.
המסוף הוקם בין השנים 2006–2007.
המסוף נמצא באזור התעשייה הדרומי של העיר, ברחוב החרושת.
Heartbreak Anthem
Heartbreak Anthem (בעברית: המנון שובר לב) הוא סינגל שהוקלט על ידי צמד המפיקים המוזיקליים השוודים גלנטיס ביחד עם המפיק מוזיקלי הצרפתי דייוויד גטה ולהקת הבנות הבריטית ליטל מיקס. השיר יצא לאור ב-20 במאי 2021, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע וכתיבה.
ב-13 במאי 2021, שלושת האמנים פרסמו באתר אינטרנט שלהם שעון עצר שספר עד ליציאת השיר. יממה לאחר מכן, בסיום הספירה, הוכרז באופן רשמי על "Heartbreak Anthem", ברשתות החברתיות שלהם.
הר מינשו
הר מינשו (באנגלית: Mount Minshew) הוא הר נישא ברכס ויסקונסין - רכס ההרים המרכזי של הרי הורליק (המהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים), בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
ההר המכוסה ברובו קרח למעט בפסגתו הקטנה החשופה מקרח.
ההר ממוקם 6.48 קילומטרים ממערב לפסגת פורה, בקצה הצפון-מערבי של רמת ויסקונסין - הרמה הגבוהה של רכס ויסקונסין.
גובהו של ההר 3,895 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-64 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר מתנשא לגובה של 229 מטרים מעל סביבתו.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הרכס.
רכס ויסקונסין (ובו גם הר מינשו) מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שם ולון ה. מינשו (Velon H. Minshew), שהיה גאולוג במשלחת החקר הגאולוגית מטעם אוניברסיטת המדינה של אוהיו, (Ohio State University geological party) - משלחת חקר להרי הורליק בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1964–1965; האוניברסיטה ממוקמת בעיר קולומבוס, בירת מדינת אוהיו שבארצות הברית.
פרנסואה בוזיזה
פרנסואה בוזיזה יאנגובונדה (יליד 14 באוקטובר 1946, מואילה, גבון) הוא מדינאי מרכז אפריקאי, מנהיג פוליטי וצבאי; שר ההגנה (1979—1981), שר ההסברה והתרבות (1981—1982) ונשיא הרפובליקה המרכז אפריקאית (2003—2013). הוא עלה לשלטון בהפיכה צבאית שהפילה את הנשיא אנז'ה-פליקס פטאסה. לאחר שנתיים "תקופת מעבר", זכה בוזיזה בבחירות לנשיאות בשנת 2005.
ביוגרפיה.
קריירה צבאית ופוליטית.
פרנסואה בוזיזה נולד ב-14 באוקטובר 1946 במוילה שבגבון. הוא נכנס לשירות צבאי ובשנת 1975 הוא הועלה לדרגת קפטן ובשנת 1978 הקיסר ז'אן-בדל בוקאסה העלה אותו לדרגת גנרל בריגדיר. לאחר הפלת המשטר הדיקטטורי של בוקאסה בשנה שלאחר מכן, עלה דויד דאקו לשלטון במדינה, שמינה את בוזיזה לשר ההגנה. בתקופת שלטונו של אנדרה קולינגבה, שימש בוזיזה מ-1981 עד 1982 כשר ההסברה והתרבות, אך מאוחר יותר Kolingba האשימו אותו בהכנת הפיכה וביולי 1989 הוא נעצר ב קוטונו ( הרפובליקה של בנין ) . הוא נכלא ועונה, אך בדצמבר 1991 זיכה אותו בית משפט בבנגוי
ב-22 באוגוסט 1993 הודיע פרנסואה בוזיז על מועמדותו לבחירות לנשיאות, אך הפסיד בסיבוב הראשון וקיבל 1.5% מהקולות במשך שנים רבות נחשב בוזיזה לתומכו של פטאסה, וסייע לו לדכא את מרידות הצבא ב-1996 וב-1997. בעיקר בזכות אלה, מונה בוזיזה לראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הרפובליקה המרכז אפריקאית.
מחולל הפיכות.
ב-28 במאי 2001 בוצע ניסיון הפיכה כושל נגד הנשיא פטאסה. ב-26 באוקטובר הודח הגנרל בוזיזה מתפקידו כראש המטה הכללי של הצבא באשמת מעורבות בניסיון ההפיכה. ב-3 בנובמבר ניסו הרשויות לעצור אותו, אך בוזיזה התנגד וכתוצאה מכך נלחם. במהלך חמשת ימי לחימה גורשו הגנרל ותומכיו ממעוזם בצפון בנגוי ונמלטו צפונה לצ'אד.
ב-25 באוקטובר 2002 ניסו כוחותיו של בוזיזה להפיל את פטאסה. בבנגוי הבירה החלו קרבות בשימוש בתותחים - תחילה בחלק הדרום-מערבי של העיר, באזור שדה התעופה ואחר כך בצפון; הקרב התרחש גם ליד ארמון הנשיאות. בקרב עם המורדים, בנוסף לכוחות הממשלה, נשלחו חיילים לובים ו-1,000 לוחמים לעזור לנשיא, מפקד תנועת השחרור של קונגו, ז'אן פייר במבה. במהלך שישה ימי לחימה בבירה הובסו המורדים. אך לאחר שגירשו אותם מהבירה, החלו בעלות הברית לבזוז את בנגוי ולבצע אלימות כלפי תושביה, ששימש כעילה להאשים את הנשיא פטאסה בניצול כוחו ובבגידה.
בפברואר 2003, הקונגולזים, בראשותו של ז'אן-פייר במבה, הדף את חייליו של בוזיזה כמעט עד לגבול עם צ'אד.
נשיא.