התהליך שבו נוצר הדקיט משמש להסביר את היווצרות הקרום הימי במהלך עידן הארכאיקון. בעידן זה הייתה יצירת המאגמה הדקיטית נפוצה יותר הודות לזמינות הקרום הימי החם. בתקופה המודרנית, הקרום האוקייני הקר שעובר הפחתה מתחת למרבית הלוחות אינו מסוגל לעבור התכה לפני תהליכי ההתייבשות שעוצרים את התהליך.
זבד לוטראי
זבד לוטראי (שם מדעי: "Cynogale bennettii") הוא מין יחיד בסוגו של טורף ממשפחת הגחניים החי באזורי מקווי מים בדרום-מזרח אסיה ומותאם לחיים חצי-מימיים. בשל הרגלי חייו הוא מזכיר מעט לוטרה ומכאן שמו.
הזבד משתייך למשפחת הגחניים שהיא משפחת דמויי חתול קטנים החיים באזורים טרופיים בעולם הישן.
מאפיינים.
הזבד הלוטראי חי בטבע בתאילנד, מלזיה, אינדונזיה (בעיקר בסומטרה ובורנאו) וברוניי וייתכן שגם בווייטנאם, באזורי מים והוא מותאם לחיים מימיים: הוא בעל לסת גדולה עם שפם ארוך החש בתנועות קטנות במים, רגליים בעלות קרומי שחייה וטפרים חדים. הוא בעל צוואר קצר, אוזניים ועיניים קטנות ופרוותו בצבעי חום-אפרפר עד חום בהיר. למרות שהוא חי באזורים מימיים הוא בעל זנב קצר יחסית. אורכו 57-68 ס"מ ומשקלו 3-5 ק"ג.
הם חיים ביערות גשם או יערות שפילה וגם בביצות וביצות מנגרובים, וברוב המקומות האלו נוהגים לשחות במקווי המים בהם. הם אוכלים בעיקר מזון מיימי כמו דגים, סרטנים ורכיכות שונות וגם מטפסים על עצים אז הם יכולים לצוד ציפורים או לאכול פירות.
יש מידע מועט על מין חשאי ונדיר זה.
הזבד מצוי בסכנת הכחדה עקב הרס בית גידולו וכן מזיהומים שונים. האוכלוסייה פחתה ב-50% בשלוש השנים האחרונות.
זבדי דקלים אפריקאים
זבדי דקלים אפריקאי
לינסנגים אסייתיים
אורי חנוך
אורי חנוך (1928, קובנה, ליטא - 1 בספטמבר 2015, כפר שמריהו) היה חבר מועצת המנהלים של ועידת התביעות, אחד מנציגיהם בפועל של הניצולים יהודי ליטא במשא ומתן מול ממשלת ליטא, יו"ר האגודה של ניצולי מחנות דכאו, לנדסברג וקאופרינג בישראל, חבר הנהלה של קרן הזיכרון של בווריה, המופקדת על שימור מחנות דכאו ופלוסנבירג, חבר הנהלה של ארגון ההשבה העולמי היהודי איל"ר - WJRO ומדליק משואה "יד ושם" לשנת 2006.
ביוגרפיה.
אורי חנוך נולד למשפחה ציונית ולמד בבית ספר עברי בקובנה. כנער היה חניך בתנועת בית"ר. ב-1941, בגיל 13, הוכנס עם משפחתו לגטו קובנה ועבד במשרד גרמני. הצטרף למחתרת בגטו וסיכן את חייו כשגנב אישורי עבודה, בעזרתם איפשר ליהודים לברוח מהגטו. בעת אקציה שנערכה בגטו, החביא חנוך את אחיו בן התשע ובכך הציל את חייו. הוא לא גילה היכן מסתתר האח גם כשהוכה על ידי הגרמנים עד עילפון. הוריו, סביו ואחותו נספו במחנות.
חנוך גורש לדכאו בטרנספורט באפריל 1945. כשהרכבת הופצצה נמלט ליערות, שם נמצא לאחר מספר ימים על ידי כוחות בעלות הברית. שלושה חודשים לאחר המלחמה מצא את אחיו. האח דניאל חנוך תועד לפני מספר שנים בסרט "פיצה באושוויץ".
בעדותו ב"יד ושם" אמר חנוך על הגרמנים "על שגזלתם מאתנו את היכולת להרגיש, לאהוב, לבכות, לצחוק - על כך לא אסלח לכם".
לאחר המלחמה עבד חנוך כמחנך בגרמניה ובאיטליה, עד שעלה לארץ ישראל בשנת 1946 באוניית המעפילים "וג'ווד" והצטרף כחבר לקיבוץ אלונים.
ב-1948 הצטרף לפלמ"ח לגדוד הרביעי והשתתף בשחרור ירושלים מהמצור. הוא המשיך לשרת כקצין בצה"ל עד 1951.
במשך עשור עבד בחברות תעשייה שונות. ב-1961 הפך ליזם והקים את מפעל הפלסטיק "פולייר".
פעילותו לשימור זיכרון השואה.
מלבד עיסוקיו כאיש עסקים, הקדיש חנוך את חייו לשיפור חייהם של ניצולי השואה ולשימור זיכרון השואה בישראל ובגרמניה. על פעילות זו הוענק לו אות הצטיינות מנשיא גרמניה. חנוך היה חבר מועצת המנהלים של ועידת התביעות, ופעל מטעמה במשא ומתן מול ממשלת ליטא. הוא כיהן כיו"ר האגודה של ניצולי מחנות דכאו, לנדסברג וקאופרינג בישראל וחבר הנהלה של קרן הזיכרון של בוואריה, המופקדת על שימור מחנות דכאו ופלוסנבירג. בשנים האחרונות לפני פטירתו, פעל להשבת רכושם של יהודי ליטא במסגרת ארגון ההשבה העולמי היהודי איל"ר – WJRO. נבחר להשיא משואה ברחבת מוזיאון יד ושם בערב יום הזיכרון לשואה בשנת 2006.
לקריאה נוספת.
אורי חנוך, יהודית חנוך, סיפור שלא סיפרתי - מקובנה ודכאו לחיים חדשים (אוטוביוגרפיה), הוצאת יד ושם, 2018
זבד דקלים אפריקאי
בואנה ויסטה סושיאל קלאב
ספיריים
סַפִּיריים (שם מדעי: Sapphirinidae) היא משפחה של סרטנים פלנקטונים, הנפוצה באוקיינוסים של העולם. מינים רבים במשפחה מסוגלים להחזיר אור צהוב, סגול ובעיקר כחול הדומה להשתקפות אבן חן כדוגמת הספיר ומכאן נגזר שמם.
מאפיינים.
צורתם עגולה ושטוחה, דמוית עלה, וגודלם נע בין 1 ל-7 מ"מ. הספיריים נמנים עם תת-מחלקת השטרגליים, אך בשונה מרוב הפריטים בתת-מחלקה זו שהם צמחוניים ומסננים מזון מהמים או ניזונים מאצות מקרוסקופיות, הספיריים טורפים במשך היום וטפילים במשך הלילה על יצורים גדולים מהם כגון סלפות. הם חיים לרוב בשכבה העליונה של המים עד עומק של כ-100 מטר אך מינים אחדים נמצאו גם בעומק של 250 מטר. בניגוד לשאר הזואופלנקטון הספיריים נמשכים לאור ועולים לפני המים במשך היום.
הספיריים ידועים בעיקר בזכות תצוגת האור המרהיבה שלהם כאשר להקות גדולות מאירות את פני הים. בתרבות היפנית המחזה נקרא "טאמה-מיזו" (מי-תכשיטים). רק הזכרים מחזירים אור, כנראה כחלק מתהליך החיזור. תצוגת אורות המשתנה בין המינים השונים. הזכרים מסוגלים לשלוט בהחזרת האור ו"להעלימה" במידת הצורך, כך שהם הופכים לשקופים בדומה לנקבות.
החזרת האור נעשית בעזרת מבנים ננומטרים הידועים בשם גביש פוטוני שבנויים אצל הספיריים בצורת לוחות העשויות מגואנין. בניגוד ליצורי ים רבים בעלי ביולומינסנציה הניתנת לזיהוי רק בחושך או באור חלש, האור של הספיריים הוא צבע פיזיקלי הנוצר באמצעות החזרת קרני השמש ולכן נראה היטב בצהרי היום.
IsraelDefense
IsraelDefense (בעברית: "ישראל דיפנס" או "ישראל דפנס") הוא כתב עת ישראלי (ואתר חדשות) העוסק בתחומי הצבא והביטחון בישראל ובעולם; מחידושים בצה"ל ואמצעי לחימה ועד לטכנולוגיית היי-טק ותחום הסייבר. המגזין מפרסם הן בעברית והן באנגלית.
המגזין הוקם בשנת 2011 על ידי עמיר רפפורט, אשר שימש בעבר כפרשן הצבאי של מעריב, ונמצא בבעלות חברת ארומדיה ישראל בע"מ.
קרל פון פלטנברג
קרל פון פלטנברג (בגרמנית: Karl von Plettenberg; 18 באוקטובר 1852 – 10 בפברואר 1938), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס בחזית המערבית ובחזית המזרחית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון פלטנברג נולד ב-18 באוקטובר 1852 לאויגן פון פלטנברג שהיה מיור ומפקד פלוגת פרשים בצבא הפרוסי, ולמינתה לבית פון בורך, בנויהאוס שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1870 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה צרפת, וקיבל את עיטור צלב הברזל. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1906 מונה למפקד הדיוויזיה ה-22, בשנת 1910 מונה למפקד הקורפוס ה-9, ובשנת 1913 מונה למפקד קורפוס המשמר.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון פלטנברג מפקד קורפוס המשמר שהיה חלק מהארמייה השנייה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתף בקרב על המארן. לאחר מכן השתתף בקרב איפר הראשון, כחלק מ"פלגת הארמייה פון פבק". במאי 1915 הועבר פון פלטנברג עם הקורפוס שבפיקודו לחזית המזרחית, ולחם תחת פיקוד הארמייה ה-11 במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-14 במאי 1915 קיבל פון פלטנברג את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות. ב-24 בינואר 1917 אולץ פון פלטנברג לפרוש מתפקידו, עקב כישלונותיו בחזית המערבית.
פון פלטנברג נפטר בביקבורג ב-10 בפברואר 1938 והוא בן 85 שנים.
משפחתו.
לפון פלטנברג היו שני בנים:
גואדלחרה (ספרד)
ישראל דיפנס
סטרויטל קייב
דון חוליו
דון חוליו (Don Julio) הוא מותג טקילה המיוצר במקסיקו.
טקילה דון חוליו נקראת על שם מייסד החברה דון חוליו גונסאלס אסטרדה שהחל לעסוק בזיקוק טקילה בגיל 17 בשנת 1942, ורק לאחר 40 שנה של שכלול תהליך ההפקה של הטקילה הביתית, הקים חברה לייצור ושיווק טקילה. לרגל יום הולדתו ה-60 בשנת 1985 יצרו בניו לכבודו טקילה בשמו "דון חוליו", ולאחר שקיבלו ביקורות חיוביות השיקו את המותג בשנת 1987.
טקילה דון חוליו הייתה אחד ממותגי הטקילה הראשונים שיוצרו לשוק היוקרתי כמוצר אולטרה פרימיום, קודם לכן נחשבה הטקילה כמשקה לאיכרים ונמכרה כמשקה זול.
בארצות הברית משווקת דון חוליו בידי יצרנית האלכוהול דיאג'יו, המחזיקה במותגי-על נוספים בתחום האלכוהול.
ניקולאי פימוננקו
הקוברה של פוגצ'וב
"הקוברה של פוגצ'וב" הוא תמרון תעופתי אשר במהלכו מטוס הטס במהירות בינונית מבצע הזדקרות עד למצב טיסה אנכי לחלוטין ואף מעבר לכך, ולאחר מכן חוזר למצב טיסה אופקי רגיל.
התמרון נקרא על שמו של הטייס הרוסי ויקטור פוגצ'וב (Ви́ктор Пугачёв) אשר ביצע אותו לראשונה בציבור במטוס מסוג סוחוי־27 בסלון האווירי בלה בורז'ה שליד פריז בשנת 1989.
ביצוע.
על מנת לבצע את התמרון, יש לבטל את מגביל זווית העילרוד המקסימלית במטוס ואת מגביל כוחות ה־G. עם משיכת מוט ההיגוי בחדות, מתרומם אף המטוס לזווית של 90°-120° תוך עלייה קלה בגובה ואיבוד מהיר של המהירות האופקית. כאשר המדפים במייצב האופקי נמצאים במנח מרכזי, הגרר בחלקו האחורי של המטוס גורם לעלייה במומנט הדוחף את המטוס קדימה כשהוא מאונך. בשלב זה על הטייס לבצע פתיחה מהירה של המצערת על מנת להגביר את כוח הדחף של המנוע במטרה לפצות על אובדן העילוי. בתמרון קוברה המבוצע בצורה מושלמת המטוס שומר על יציבות גם בזווית הגלגול וגם בזווית הסבסוב.