במארס 1944, אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מבצע מרגרטה), נצטוו היהודים לענוד את הטלאי הצהוב ונאסר עליהם לצאת מבתיהם. ב-10 במאי הועברו כולם לגיטו באצ'למאש (Bácsalmás), בו רוכזו יהודי האזור. ב-25 ביוני 1944 גורשו כל יהודי הגיטו וביניהם 343 יהודי יאנושהלמה, למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לעיירה שרידי הקהילה, והצטרפו אליהם יהודים נוספים מישובי הסביבה ששרדו, 125 סך הכל. הם חידשו את חיי הקהילה. במרוצת הזמן נטשו רובם, וב-1962 נותרו במקום רק 33 יהודים.
תאגיד שלושת הערוצים של סין
תאגיד שלושת הערוצים של סין (בסינית: 中国 长江 三峡 集团公司) היא חברת חשמל ממשלתית סינית, שהוקמה ב-27 בספטמבר 1993. החברה הייתה אחראית להקמת סכר שלושת הערוצים, הסכר ההידרואלקטרי. בספטמבר 2002 הקים התאגיד את חברת הבת סין יאנגצה אנרגיה, שאחראית על מספר מפעלים הידרואלקטריים על נהר היאגנצה. התאגיד הוא אחת מחברות האנרגיה הגדולות בעולם עם סך נכסים, נכון ל-2014, של 475.5 מיליארד יואן (כ-77.3 מיליארד דולר).
פעילות.
פרק לסכר גג'ואובה ולסכר שלושת הערוצים, תאגיד שלושת הערוצים של סין, וחברות הבנת שלה, מפעילות ומפתחות פרויקטים רבים אחרים העוסקים באנרגיה הידרואלקטרית על נהר היאנגצה, כגון סכר באיחטאן, הסכר ההידרואלקטרי השלישי בגודלו בסין והרביעי בגודלו בעולם, מבחינת נפח הסכר, וסכר שילוודו, הסכר ההידרואלקטרי השני בגודלו בסין והשלישי בעולם.
נכון לסוף שנת 2013, התאגיד פועל ב-37 מדינות ואזורים, עם 84 פרויקטים בינלאומיים של בנייה והשקעות.
בדצמבר 2011 התאגיד רכש 21.35% ממניות ממשלת פורטוגל בחברת האנרגיה של פורטוגל תמורת 2.69 מיליארד אירו, ו-29% מהמניות של חברת פיתוח האנרגיה החדשה של סין תמורת 2.1 מיליארד דולר הונג קונגי (270 מיליון דולר). התאגיד הודיע שישקיע עוד כ־8 מיליארד אירו במניות של חברת האנרגיה של פורטוגל.
אנרגיית רוח ואנרגיה סולרית.
מאז שנת 2007 התאגיד עוסק גם באנרגיית רוח, ומאז 2011, גם באנרגיה סולארית. נכון לשנת 2014, יש לתאגיד 31 פרויקטים פועלים של אנרגיית רוח ו-33 בפיתוח ו-37 פרויקטים פועלים של אנרגיה סולרית ו-18 בפיתוח.
הקיבולת הכוללת המותקנת היא 3,707 מגה-וואט בתפעול, כאשר 3,050 מגה-וואט בפיתוח.
בארצות הברית.
באוגוסט 2020 פרסם משרד ההגנה של ארצות הברית את שמות החברות הקשורים לצבא השחרור העממי הפועלים ישירות או בעקיפין בארצות הברית והתאגיד נכלל ברשימה, ובנובמבר 2020 הוציא דונלד טראמפ צו האוסר על כל חברה אמריקאית או אדם יחיד להחזיק במניות בחברות שמשרד ההגנה של ארצות הברית ציין כי יש להן קשרים לצבא השחרור העממי.
מנכ"לים.
נכון לשנת 2021, היו או ישנם 4 מנכ"לים לתאגיד.
אלסה הוסק
אלסה אנה סופי הוסק (באנגלית: Elsa Anna Sofie Hosk; נולד ב-7 בנובמבר 1988) היא דוגמנית שוודית. היא השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט מספר פעמים והפכה למלאכית של המותג. במהלך הקריירה שלה השתתפה בקמפיינים של חברות כמו דולצ'ה וגבאנה, דיור, H&amp;M ואונגרו. היא דגמנה עבור ויקטוריה'ס סיקרט, והופיעה בתצוגת האופנה השנתית של המותג בין השנים 2011 ל-2018. היא הופיעה גם בקמפיינים נלווים של המותג וב-PINK בפרט.
בשנת 2015 הוכרזה כאחת מ-10 המלאכיות החדשות של ויקטוריה'ס סיקרט. היא גם שיחקה כדורסל מקצועי בשוודיה.
קריירת דוגמנות.
הוסק נולדה ב-7 בנובמבר 1988, בסטוקהולם. כשגדלה בשוודיה הציעו להוסק לדגמן במהלך התיכון לאחר שאביה הגיש סט צילומים לסוכנויות דוגמנות שונות בשוודיה כשהייתה בת 13; היא החלה לדגמן בגיל 14. היא דגמנה במהלך התיכון אך החליטה להתרכז בעיקר בלימודים במקום זאת. לאחר שסיימה את לימודיה החליטה להמשיך בקריירה בליגה השוודית לנשים בכדורסל. הוסק טענה כי רמת המשחק בליגת הכדורסל המקצוענית בשוודיה לא הייתה תואמת ל-WNBA, וכי העניין בספורט לא היה גדול בשוודיה כמו בארצות הברית. בסופו של דבר היא נטשה את תחום הכדורסל המקצועי לצורך דוגמנות, וטענה שהקפדנות העזה של תרגולים ונסיעות שהיו כרוכות בלימודי הכדורסל שלה, סייעו לה בעולם הדוגמנות.
לאחר ששיחקה כדורסל מקצועי במשך שנתיים, היא החלה לקבל הצעות עבודה רבות ועד מהרה עברה לניו יורק כדי להתחיל לדגמן במשרה מלאה. כמה מבקרים שיערו שעבודתה עם ויקטוריה'ס סיקרט היא שהובילה אותה להצליח בעולם האופנה, אך הוסק טענה שזה בזכות עבודתה עם הצלמת אלן פון אונרט בקמפיינים ל-Guess. היא מדורגת במקום ה-15 ברשימת "הדוגמניות הסקסיות ביותר" שפורסמה על ידי models.com. היא פתחה את תצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנת 2016 ולבשה את תלבושת סברובסקי בשנת 2017. היא נבחרה ללבוש את חזיית "מלאך החלום" בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט שהתקיימה בניו יורק ב-8 בנובמבר 2018. החזייה עוצבה על ידי אטלייה סברובסקי ושווייה הוערך במיליון דולר.
היא דגמנה עבור מעצבים כמו ורסצ'ה, דיור, ז'אן-פול גוטייה, קלווין קליין, מייקל קורס, מיו מיו, מקס מארה ודולצ'ה וגבאנה.
חיים אישיים.
הוסק היא בתם של פול ומרג'ה; אביה ממוצג שוודי בעוד אמה ממוצא פיני. יש לה שני אחים. בת דודה שלה, אליס הרבסט, היא דוגמנית גם כן. הרבסט זכתה בתחרות הטלוויזיה של "הטופ מודל הבאה" בשוודיה בשנת 2012. הוסק פעלה לתמיכה בארגון נגד סחר בבני אדם, FAIR Girls. בשנת 2013 פורסמו בכלי התקשורת מאמרים על דמיונה לאלזה מ"לשבור את הקרח", אך זו הכחישה כל קשר.
מאז תחילת 2015 היא במערכת יחסים עם איש העסקים בריטי טום דאלי. בתם נולדה ב-11 בפברואר 2021.
Simmer
רחוב מחובאיה
רחוב מוחובאיה (ברוסית: Моховая улица) הוא רחוב במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה ברובע ארבאט וטברסקוי.
פלאנרי או'קונור
מרי פלאנרי או'קונור (באנגלית: Mary Flannery O'Connor; 25 במרץ 1925 - 3 באוגוסט 1964) הייתה סופרת אמריקאית. נולדה בסוואנה, ג'ורג'יה והתפרסמה בכתיבת סיפורים קצרים וחיבורים ששיקפו את אמונתה בנצרות הקתולית. היא כתבה שני רומנים, שלושים ושניים סיפורים קצרים, ומספר ביקורות.
ביוגרפיה.
או'קונור הייתה בתם היחידה של אדוארד ורג'ינה. אביה נפטר מזאבת כשהייתה בת 15. היא למדה בבית הספר התיכון פיבודי, שם שימשה כעורכת עיתון בית הספר. היא למדה לתואר ראשון בסוציולוגיה וספרות אנגלית במכללה לנשים בג'ורג'יה וסיימה ב-1945. באוניברסיטה יצרה מספר רב של ספרי קומיקס לעיתון הסטודנטים, ומבקרי ספרות רבים טענו כי הסגנון הייחודי של יצירות הקומיקס שלה עיצב את התקופה המאוחרת של יצירות הסיפורת שלה.
בשנת 1946 התקבלה לסדנת כתיבה יוצרת באוניברסיטת אייווה, שם הכירה סופרים ומבקרים בעלי שם אשר לימדו במקום. מנהל הסדנה, המשורר האמריקאי פול אנגל , היה הראשון שקרא את הטיוטה הראשונה ליצירה שלימים תהפוך לרומן דם חכם (Wise Blood).
ב-1949 פגשה את המשורר והמתרגם הידוע רוברט פיצג'רלד ועברה לגור אתו ועם אשתו בביתם שבקונטיקט. פיצג'רלד כתב את המבוא שעסק בחייה וביצירות הספרותיות שלה לקובץ הסיפורים "כל מה שעולה מתכנס" (Everything that Rises Must Converge).
או'קונור ידועה בעיקר בזכות סיפוריה הקצרים, היא פרסמה שני קובצי סיפורים: "איש טוב קשה למצוא" (1955) ו"כל מה שעולה מתכנס" (פורסם לאחר מותה ב־1965), ושני רומנים: "דם חכם" (1952) ו"האלימים יישאוה" (1960). בנוסף, פורסמו כמה ספרים שכוללים יצירות אחרות שאינן רומנים.
ניתן לחלק את קריירת הכתיבה שלה לארבע תקופות המדגישות את מיומנותה ואת כישוריה כסופרת:
בקיץ 1952 אובחנה או'קונור בזאבת, בדיוק כמו אביה, ובעקבות מחלתה חזרה לבית משפחתה במילדג'וויל, ג'ורג'יה. היא המשיכה לחיות 12 שנים לאחר שאובחנה, כ-7 שנים מעבר לציפיות הרופאים. בשעה שנלחמה במחלת הזאבת, השלימה הסופרת יותר מ-24 סיפורים קצרים ואת כתיבת שני הרומנים. היא נפטרה ב-3 באוגוסט 1964, בגיל 39.
מאפייני היצירות.
רוב היצירות מתרחשות בדרום ארצות הברית בדגש על דמויות בעלות פגם מוסרי שיש להן אינטראקציה עם אנשים עם מוגבלויות, בעוד נושא הגזענות מופיע ברקע באופן תדיר. בסיפוריה מופיעים לעיתים קרובות דימוי של ציפורים כיוון שגידלה בילדותה ציפורים ולאחר שחזרה בבגרותה לבית משפחתה, היו לה 100 טווסים בהם טיפלה.
כתיבתה מאופיינת בסגנון גותי המבוסס על דמויות גרוטסקיות בסיטואציות אלימות, כאשר קיים פער בין תפיסת המציאות המוגבלת של גיבוריה לבין הגורל המר שמצפה להם. היא השתמשה בחוסר היכולת של הדמויות להשלים עם סוגיות גזע, עוני וקיצוניות על מנת להמחיש את כישלון הסביבה החילונית במאה העשרים. למרות חייה המבודדים, חיבוריה חושפים הבנה יוצאת דופן של דקויות ההתנהגות האנושית. מבחינה פוליטית שמרה הסופרת על השקפת עולם פרוגרסיבית רחבה בחיבור לאמונתה הקתולית, ובנוסף תמכה במרטין לות'ר קינג הבן ובתנועה לזכויות האזרח.
חיבוריה.
קובצי סיפורים קצרים
חנוך פיוטרקובסקי
הרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי היה רב ציוני דתי, מנכ"ל ישיבת בית אל ומייסד רבים ממוסדותיה.
חייו.
פיוטרקובסקי נולד בשנת 1959 לאהרן ורבקה, למד בבית הספר מוהליבר בבני ברק, במדרשית נעם, ולאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק במשך שנים רבות.
היה מנכ"ל ישיבת בית אל במשך למעלה משלושים שנים. בשנת ה'תשנ"ג ייסד את אולפנת רעיה ביחד עם הרב זלמן מלמד והרבנית שולמית מלמד, ובשנת 1997 ייסד איתם את ישיבת בני צבי. לאחר מכן הקים את איגוד הישיבות הגבוהות ביחד עם בצלאל סמוטריץ'. היה גם מו"ל העיתון בשבע, וכיהן כחבר מועצת היישוב בית אל.
בשנת 2019 התגלה בגופו סרטן, ובי"ד בסיוון ה'תשפ"א (25 במאי 2021) נפטר מהמחלה.