קרב ווז' (Vosges 58 לפנה"ס) היה קרב גדול בין הרפובליקה הרומית לקואליציה הסואבית במהלך מלחמת גאליה. בקרב זה ניצח הצבא הרומאי תחת פיקודו של יוליוס קיסר את הקואליציה הסואבית תחת פיקודו של אריוביסטוס. הניצחון הרומאי סיים את הנוכחות הגרמאנית בשטח גאליה.
רקע.
הסואבים היו קואליציה חזקה של שבטים גרמאנים מהגדה המזרחית של הריין. סואבים בראשותו של אריוביסטוס הוזמנו להתערב בסכסוך פנימי בתוך גאליה בין הסקוואנים והארוורנים מצד אחד ואיידואים מהצד השני. הסואבים הטו את הכף נגד האיידואים ואלה הפסידו בקרב. לאחר מכן, במקום לחזור לגדה המזרחית של הריין, החליטו הסואבים להתיישב בתוך גאליה ונכסו לעצמם חלק גדול משטחם של הסקוואנים, שהיו אלה שהזמינו אותם לגאליה מלכתחילה. גרוע מכך, מספרם עלה כעת לכדי 120,000 אנשים (כולל אזרחים).
לאחר תבוסת ההלווטים בקרב ביבראקטה פנו שבטים גאלים רבים, ובמיוחד האיידואים והסקוואנים שסבלו מאוד מהנוכחות הגרמאנת בגאליה, ליוליוס קיסר בבקשה שיתערב למענם ויסלק את הגרמאנים מגאליה. מבחינה חוקית היה קיסר בבעיה. מצד אחד האיידואים היו בעלי ברית רומאים, אך גם אריוביסטוס היה בעל ברית רומאי. לכן, לא הייתה לו עילה חוקית לתקוף את אריוביסטוס. העדר העילה החוקית לא הפריעה לקיסר, שהיה בתחילתו של מסע כיבוש נרחב בגאליה במטרה לזכות ביוקרה אישית וממון.
קיסר דרש במפגיע מאריוביסטוס לסגת מגאליה. המשא ומתן כשל והצדדים הגיעו לכדי עימות. הגרמאנים להתארגן לקרב והתקדמו לעבר וסונטיו (Vesontio; בזאנסון המודרנית), שהייתה העיר הראשית של הסקוואנים. קיסר לא רצה להפקיר את העיר לגורלה ומיהר לאזור בראש צבאו כדי ליירט את הצבא הגרמאני לפני שהוא הגיע לעיר. לאחר מנוחה קצרה בעיר יצא הצבא הרומי צפונה ופגש את הגרמאנים במישור אוכסנפלד (Ochsenfeld) שבאו-רן (Haut-Rhin) המודרני של צרפת בקרבת הר ווֹז' (Vosges) כ-130 ק"מ מווסונטיו. מגעים דיפלומטיים נוספים שנוהלו במקום כשלו.
כוחות ופיקוד.
הצבא הרומי.
בתקופה זו הצבא הרומי היה צבא מקצועי וחייליו ראו בשירות בו קריירה ארוכת שנים. המבנה המבצעי החשוב ביותר בצבא הרומי היה הלגיון, שנחלק לקוהורטות. בלגיון שירתו אזרחים רומאים בתפקידי חיל רגלים כבד ולא נכללו בו חיילים קלי חימוש או פרשים. בנוסף ללגיונות שירתו בצבא הרומי חילות עזר שחייליהם גויסו מקרב עמים כבושים או מקרב שכירי חרב. חיילים אלו שירתו בחיל הפרשים וביחידות של חיל רגלים קל.
הלגיונר היה מוגן היטב בשריון שרשראות, מגן גדול סקוטום ועל ראשו קסדה טובה. שריונו של הלגיונר היה טוב כמו שריונו של האריסטוקרט הגאלי, אך היות שהאריסטוקרטים היו מעטים היווה השריון הכבד של הלגיונר יתרון מכריע בקרב. לחימושו השתמש הלגיונר בחרב גלדיוס שאורכה כ-50–65 ס"מ ונועדה בעיקר לדקירה, בפגיון כבד ובכידון הטלה כבד פילום. הפילום היה יעיל לטווח של כמה עשרות מטרים והיה מסוגל לפלח את המגן של היריב ואף להוציא אותו מכלל שימוש. כך נותר הלוחם הגאלי חשוף ללא מיגון אפקטיבי כלשהו, נתון לחסדי הלגיונר המשוריין בכבדות.
בתקופה זו נחלק הלגיון ל-10 קוהורטות (סדר גודל של גדוד, 480-600 לוחמים), כל אחת בת שש קנטוריות (סדר גודל של פלוגה, 80-100 לוחמים) תחת פיקודו של קנטוריון. סביר להניח שבתחילת המערכה כלל כל לגיון כ-5,000 לוחמים, ובסופה נותרו בו כ-4,000 בגלל האבידות בקרבות. בעקבות הרפורמה המריאנית כלל הלגיון אך ורק חיל רגלים כבד ולא היו בו כוחות קלים כלשהם או פרשים. בנוסף, כל לגיון כלל יחידות ארטילריה אורגניות. כל קנטוריה הייתה מצוידת בסקורפיון (סוג של בליסטרה קלה) ואילו לכל קוהורטה נוספה בנוסף לכך בליסטרה כבדה יותר. לגיון בתקן מלא כלל 60 סקורפיונים ו-10 בליסטרות.
בגלל היעדר הפרשים בלגיונות נאלץ קיסר לגייס פרשים מקרב בעלי בריתו. מרביתם גויסו מקרב השבטים הגאלים שהיו נאמנים לו ומספרם השתנה משנה לשנה, אך בכל אופן לא היה גבוה במיוחד ועמד בממוצע על כ-3,000 עד כ-4,000 פרשים. בשנת 55 דיווח קיסר בספרו שמשרתים בצבאו 5,000 פרשים, אם כי זה מספר חריג. בנוסף, שירתו בצבאו עוד כ-500 פרשים גרמאנים.
כוחות רגלים קלים סופקו על ידי חיל העזר. שמם מטעה מעט; אמנם רבים אכן היו חמושים באופן קל ללא מיגון כבד, אך חלקם היו מוגנים היטב בשריון. השם "קל" מצביע לא רק על סוג החימוש, אלא בעיקר על צורת הלחימה: לגיונרים נלחמו במערך צפוף ואילו חיילי העזר נלחמו במערך פזור יותר. כוחותיו הקלים של קיסר כללו קלעים מהאיים הבלאריים, מטילי כידונים מנומידיה ועוד.
גרמאנים.
הלוחמים הגרמאנים היו פראיים יותר מהגאלים וקשריהם עם תרבויות הים תיכוניות היה מצומצמים הרבה יותר. הגרמאנים נהגו להתיישב בכפרים ולא בנו ערים בצורות. בדומה לגאלים לא הייתה להם מסגרת צבאית מסודרת והלוחמים ציידו את עצמם בכלי הנשק. בדרך כלל לא השתמשו בשריון כלשהו מלבד מגן. השתמשו במגוון כלי נשק: חניתות, חרבות וגם אלות וגרזנים. גם הפרשים לא היו מוגנים בדרך כלל בשריון, אך שיתפו פעולה עם חיל רגלים קל ובכך שיפרו את יעילותם. במהלך המלחמה חיל הפרשים הגרמאני בדרך כלל הצליח להתגבר על חיל הפרשים הגאלי. מבחינה חיצונית היו גדולים יותר בממדי גופם מהגאלים והרומאים. בניגוד לבני תרבויות הים התיכון נהגו ללבוש בגדי צמר כי פשתן היה מוצר מותרות באזורם.
הקרב.
המערכה נפתחה בהמתנה מורטת עצבים שנמשכה חמישה ימים, במהלכה היו התכתשויות בין הפרשים של הצדדים, שבהם ניצחו בדרך כלל הפרשים הגרמאנים. כדי לאלץ את הגרמאנים לצאת לקרב החליט קיסר להקיף את עמדותיהם במחנות רומאים מבוצרים. בסופו של דבר, יצאו הגרמאנים מהמחנה ונערכו לקרב.
הצבא הגרמאני נערך לפי שבטים, כל שבט בגוש שלו. הצבא הרומי נערך בהתאם לשיטתו המקובלת בשלושה קווים מקבילים. בניגוד לקרב ביבראקטה, הפעם שילב קיסר את הלגיונות החדשים בקו, אחרי שהרגיש שהם צברו די ניסיון כדי לעמוד במשימה. הלגאטים והקווסטור לקחו על עצמם את הפיקוד על הלגיונות השונים, אם כי קיסר לא מוסר איזה לגאטוס פיקד על איזה לגיון.
הקרב היה קשה והישגי הצדדים היו זהים: בימינם הרומאים הצליחו להדוף את האגף הגרמאני, אך אגפם השמאלי היה נתון בסכנת קריסה. פובליוס ליקיניוס קראסוס, בנו של מרקוס ליקיניוס קראסוס, שפיקד על חיל הפרשים, ראה את הסכנה והורה ללגיונרים שהיו מוצבים בשורה השלישית לתגבר את האגף הנתון בסכנה. פעולתו הייתה יעילה והתגבורת הצליחה לייצב את המצב. בינתיים האגף הרומאי הימני הצליח לפרוץ את המערך הגרמאני והמוראל הגרמאני נפל.
משראו שכל תקוותם אבדה, שברו את השורות והתחילו לנוס לעבר הריין. הפרשים הרומאים רדפו אחרי הגרמאנים הנסוגים וטבחו ברבים מהם, אם כי אריוביסטוס הצליח לברוח. גורלו לא נודע ושמו לא הופיע לאחר מכן במקורות.
שון הייז
שון פטריק הייז (באנגלית: Sean Patrick Hayes; נולד ב-26 ביוני 1970) הוא שחקן, קומיקאי ומפיק אמריקאי. הוא ידוע בשל תפקידיו כג'ק מק'פרלנד בסיטקום של NBC "וויל וגרייס", שעבורו, בין השאר, הוא זכה בפרס אמי, ארבעה פרסי גילדת שחקני המסך, ושש מועמדויות לפרס גלובוס הזהב. כמו כן, הוא גילם את דמותו שלו הקומיקאי ג'רי לואיס בסרט הטלוויזיה "מרטין ולואיס".
ביוגרפיה.
הייז נולד בשיקגו, אילינוי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית, בנה של מרי, מנהלת בנק מזון ללא כוונת רווח, ורונלד הייז, ליתוגרף. לאחר שסיים לימודי תיכון בגלן אלין, אילינוי, הייז למד באוניברסיטת מדינת אילינוי, שם הוא למד נגינה על פסנתר וניצוח, עם דגש מיוחד על המוזיקה של מוצרט, אבל הוא עזב לפני שסיים את לימודיו. הוא קיבל תואר דוקטור של כבוד ממדינת אילינוי ב-21 בפברואר 2013.
הוא עבד כפסנתרן קלאסי, ושימש כמנהל מוזיקלי בתיאטרון "Pheasant Run" שבסנט צ'ארלס, אילינוי. הוא גם הלחין מוזיקה מקורית להפקה של "אנטיגונה" בתיאטרון להקת "Steppenwolf" שבשיקגו.
הייז עבר ללוס אנג'לס בשנת 1995, שם מצא עבודה כסטנדאפיסט, שחקן תיאטרון וכשחקן בפרסומות בטלוויזיה, כולל פרסומת לדוריטוס בשנת 1998, יחד עם עלי לאנדרי, ששודרה במהלך הסופרבול.
קריירה.
בגיל 16 הייז היה ניצב ב-""Lucas" (1986), סרט הקולנוע הראשון בהשתתפותה של וינונה ריידר, שצולם בבית ספר התיכון בו למד. סרט הבכורה המקצועי שלו היה הסרט העצמאי "Billy's Hollywood Screen Kiss"" (1998), תפקיד אשר הסב אליו תשומת לב רחבה ותפס את תשומת לבם של מנהלי NBC שליהקו אותו לסדרת טלוויזיה קומית חדשה - "ויל וגרייס", בה גילם את דמותו של ג'ק מק'פרלנד, הומו מצועצע ושחקן כושל. הסדרה הפכה ללהיט מתמשך, והופעתו של הייז כג'ק זיכתה אותו בשבע מועמדויות רצופות לפרס אמי (2000-06) כשחקן משנה הטוב ביותר בסדרה קומית. הוא זכה בפרס אמי על מועמדותו הראשונה בלבד. כמו כן הוא היה מועמד לשישה פרסי גלובוס הזהב על הופעתו בסדרה זו.
הייז הופיע בסרט "Cats &amp; Dogs" (2001), גילם את דמותו של ג'רי לואיס בסרט הטלוויזיה "Martin and Lewis" (2002), הדמות "וויין" ב-"Pieces of April" (2003), "The Cat in the Hat" (2003) ו-"Win a Date with Tad Hamilton!" (2004). הוא היה קולו של "מוח" בסרט "Igor" משנת 2008 איגור. הוא היה כוכב אורח במספר תוכניות טלוויזיה, בהן סקראבס ורוק 30.