אלינור נולדה באקס-אן-פרובאנס שבדרום ממלכת צרפת, כבתם השנייה של רמון ברנגר הרביעי, רוזן פרובנס ושל ביאטריס מסבויה, בתם של טומאסו הראשון, רוזן סבויה ושל מרגריט מז'נבה. כילדה היא קיבלה חינוך טוב ופיתחה אהבה עצומה לקריאה. שלושת אחיותיה נישאו גם הן למלכים. לאחר שאחותה הבכורה, מרגריט, נישאה ללואי התשיעי, מלך צרפת, החל דודם ויליאם לנהל חליפת מכתבים עם הנרי השלישי, מלך אנגליה כדי לשכנע אותו לשאת לאישה את אלינור. הנרי שאף לקבל נדוניה בשווי של עד 20,000 מארקים של כסף כדי לקזז את הנדוניה שהוא שילם זמן קצר קודם לכן עבור אחותו, איזבל, אך אביה של אלינור הצליח לנהל משא ומתן לאי מתן נדוניה, רק על סמך הבטחה להוריש לה 10,000 מארקים לאחר מותו.
כמו אמה, סבתה, ואחיותיה, נודעה אלינור בשל יופייה. שערה היה ברונטי כהה ועיניה נאות. ההיסטוריון האנגלי בן התקופה פיטר לנגטופט תיאר אותה "בתו של הרוזן, היפה ביותר מכולן". ב-22 ביוני 1235 התארסה אלינור עם הנרי השלישי. תאריך לידתה המשוער היה 1223. מתיו פריז תיאר אותה כמי שכבר מלאו לה 12 כאשר היא הגיעה לאנגליה כדי להינשא.
מלכה רעיה.
חתונתם של אלינור והנרי התקיימה ב-14 בינואר 1236. היא לא ראתה אותו לפני החתונה שהתקיימה בקתדרלת קנטרברי ונוהלה על ידי אדמונד ריץ', הארכיבישוף מקנטרברי. לאחר שרכבו ללונדון התקיימה באותו יום תהלוכה בה בירכו נתיני הממלכה את הזוג הצעיר, ואלינור הוכתרה כמלכה הרעיה של אנגליה בטקס שנערך במנזר וסטמינסטר, שלאחריו התקיים נשף מפואר בו נכחו כל אנשי אצולת הממלכה. כבר לאחר החתונה ואילך גברה אהבתה לבעלה.
אלינור הייתה מלכה רעיה נאמנה להנרי, אך היא הביאה עמה פמליה בה היה מספר רב מדודיה ומדודניה, שכונו "אנשי סבויה", והשפעתה על המלך וחוסר האהדה כלפיה מצד הברונים האנגלים יצרו חיכוכים במהלך תקופת מלכותו של הנרי. דודה, ויליאם מסבויה, היה ליועץ קרוב של הנרי, ובכך החליף את מקומם של הברונים האנגלים וגרם לאי-שביעות רצונם.
אף על פי שאלינור והנרי תמכו בסיעות שונות באותה תקופה, היא נעשתה העוצרת של אנגליה כאשר הנרי יצא ב-1253 לגסקוניה. אלינור הייתה מסורה למטרותיו של בעלה, התמודדה בנחישות עם סימון החמישי דה מונפור, וגייסה כוחות בצרפת עבור הנרי.
ב-13 ביולי 1263 הפליגה אלינור במורד התמזה, כאשר הארבה שלה הותקפה על ידי אזרחי לונדון. אלינור תיעבה את הלונדונים, שהשיבו לה בשנאה. כנקמה על שנאתם, היא דרשה משלטונות העיר את כל תשלומי ההחזרים שהגיעו לה על התרומה הכספית שנודעה בשם "הזהב של המלכה", וכך היא קיבלה עשירית מכל הקנסות שנגבו עבור הכתר. בנוסף לזהב של המלכה, קנסות נוספים הושתו על האזרחים באמתלות קלות. מתוך חשש לחייה, כאשר נזרקו לעברה אבנים, אריחי מדרכה, בוץ יבש, ביצים סרוחות וירקות, חולצה אלינור על ידי תומאס פיצתומאס, הלורד ראש העיר של לונדון, וקיבלה מקלט בביתו של הבישוף של לונדון.
שנותיה האחרונות.
ב-1272 הלך הנרי השלישי לעולמו, ותחתיו מלך בנו אדוארד הראשון, שהיה אז בן 33. אלינור נותרה באנגליה כמלכה האלמנה וגידלה כמה מנכדיה: הנרי, בנו של אדוארד, בתו אלינור, ובנה של ביאטריס, ג'ון. ב-1274, כאשר נפטר נכדה הנרי כאשר היה בהשגחתה, שקעה אלינור באבל והורתה שליבו ייקבר במנזר גילפורד, שהוקם לזכרו. בינואר 1275 היא גירשה את היהודים מכל אדמותיה. באותה שנה נפטרו שתי בנותיה של אלינור שנותרו בחיים, מרגרט ב-26 בפברואר וביאטריס ב-24 במרץ.
ב-1286 פרשה אלינור למנזר אמסבורי שבוילטשייר, 13 ק"מ מצפון לסולסברי, שם היא נהגה לבקר את בנה, המלך אדוארד. שתיים מנכדותיה, מרי מוודסטוק (בתו של אדוארד) ואלינור מבריטני, כבר היו נזירות שם, כאשר כל אחת מהן נכנסה למנזר כשמלאו לה שבע.
אלינור נפטרה ב-24 או ב-25 ביוני 1291 במנזר אמסבורי, ושם היא נטמנה. מקום קברה לא ידוע, ובכך היא המלכה האנגליה היחידה ללא קבר מסומן. ליבה נלקח ללונדון, שם הוא נטמן במנזר הפרנציסקני של גרייפיירס.
מורשת תרבותית.
אלינור נודעה בשל למדנותה, פיקחותה וכשרונה בכתיבת שירה, זאת לצד יופייה. היא גם נודעה כמי שהובילה קווי אופנה, ובמשך זמן רב ייבאה בגדים מצרפת. היא העדיפה בד דמשק ממשי אדום ולעיתים קרובות לבשה בגד צבעוני, אבנט מכסף או זהב, שבו נדחף פגיון, והוא עוטר בזהב. כדי לכסות את שיערה הכהה, היא חבשה כובעים. אלינור הנהיגה באנגליה סוג חדש של כיפת נזירות, שהיית גבוהה, "שלתוכה נסוג הראש עד שהפנים נראו כמו פרח במרחב עטוף".
כילדה פיתחה אלינור אהבה לשירי הטרובדורים, והמשיכה לגלות בהם עניין גם כשבגרה. היא רכשה ספרים רומנטיים והיסטוריים רבים שכללו סיפורים החל מימי קדם ועד לרומנים שנכתבו בימי חייה.
אלינור הייתה הפרוטגוניסטית של "המלכה מפרובנס", רומן היסטורי פרי עטה של הסופרת הבריטית ג'ין פליידי, שיצא לאור ב-1979. היא גם הדמות הראשית ברומן "ארבע אחיות, כולן מלכות" של הסופרת שרי ג'ונס, וכן ברומנים "המלכות האחיות" של סופי פרינו, ו"גבירתי הנאווה: הסיפור על המלכה האבודה של הנרי השלישי" של ג'. פ. רידמן.
צאצאיה.
לאלינור והנרי נולדו חמישה ילדים. נראה היה שאלינור הייתה מסורה במיוחד לבנה הבכור, אדוארד. כאשר הוא חלה אנושות ב-1246, היא נשארה ליד מיטת חוליו במנזר בוליו בהמפשייר במשך שלושה שבועות. היא פיקחה באופן אישי על גידולו ועל חינוכו של אדוארד. בהשפעתה העניק הנרי לאדוארד ב-1949 את התואר דוכס גסקוניה. נראה שילדתה הצעירה, קתרין, סבלה ממחלה ניוונית שגרמה לה ללקות שמיעה. כאשר נפטרה הילדה בגיל שלוש, התאבלו עליה שני הוריה. ככל הנראה ילדה אלינור ארבעה בנים נוספים שנפטרו בילדותם, אך קיומם מוטל בספק ואין שום עדות בת התקופה עליהם.
ילדיה של אלינור היו:
ואיאר הדמאה
ואיאר הדמאה בע"מ (באנגלית: Vayyar Imaging) היא חברה פרטית ישראלית המפתחת מכ"ם-על-שבב לשלל שימושים, ובהם לתעשיית הרכב ולניטור קשישים.
היסטוריה.
החברה נוסדה בדצמבר 2011 על ידי רביב מלמד, לשעבר סגן נשיא חטיבת האלחוט באינטל ישראל, המשמש כמנכ"ל החברה, מירי רטנר, לשעבר מבריזקום, המשמשת כסמנכ"ל מחקר ופיתוח, ונפתלי חייט, לשעבר המדען הראשי של אלווריון, המשמש כ-CTO. שם החברה, Vayyar, נגזר מהמילה העברית מטה החברה שוכן ביהוד-מונוסון.
החברה מפתחת מכ"ם-על-שבב, באמצעותו היא מייצרת תמונה תלת-ממדית של עצמים. בתחילת דרכה פיתחה החברה מוצר לאיתור סרטן השד, כתחליף לממוגרפיה, ובהמשך יישמה טכנולוגיה זו לשימושים נוספים.
ב-2016 הכריסה החברה על Walabot DIY, המאפשר "ראייה" דרך קירות, למשל לשם איתור צינורות וחוטי חשמל החבויים בתוך הקיר.
מוצר נוסף של החברה הוא Vayyar Care, מכ"ם זעיר המאפשר זיהוי נפילות של קשישים בבתיהם. בנובמבר 2021 חתמה החברה על הסכם עם החברה סינית Haier לייצור מוצר זה, ובדצמבר 2021 הגיעה החברה להסכם עם חברת אמזון לשילוב המוצר בשירות Alexa Together של אמזון.
מוצרים של החברה לתעשיית הרכב כוללים מכשיר למניעת שכחת ילד ברכב, שבבים למניעת התנגשות, לסיוע בחניה, לבלימה אוטונומית ועוד. באוגוסט 2021 חתמה החברה על הסכם עם חברת פיאג'ו האיטלקית, לשילוב מוצריה בקטנועים מתוצרת פיאג'ו.
גיוס הון.
ב-2012 גייסה החברה הון 12 מיליון דולר. בדצמבר 2015 גייסה החברה 22 מיליון דולר.
בדצמבר 2017 גייסה החברה 45 מיליון דולר.
בנובמבר 2019 השלימה החברה גיוס של 109 מיליון דולר.
ביוני 2022 השלימה החברה גיוס של 108 מיליון דולר, לפי שווי של יותר ממיליארד דולר והפכה לחד-קרן.
זכויות להט&quot;ב באקוודור
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באקוודור התפתחו בצורה משמעותית בעשורים האחרונים מאז תחילת המאה ה-21, אם כי אינן מוגדרות כשוות לאלו של תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים מוגדרת כחוקית בשטחי המדינה מאז 1997 בעוד זוגות חד מיניים רשאים להיכנס לנישואים חד-מיניים מאז 2019, אם כי אינם מחזיקים בגישה לאימוץ חורג או משותף. חוקת אקוודור מכירה באימוץ על ידי זוגות הטרוסקסואלים בלבד.
בשנת 1998, אקוודור הפכה לאחת המדינות הראשונות בעולם שאסרו באופן חוקתי על אפליה על רקע נטייה מינית. מאז 2008, איחודים אזרחיים הכוללים זכויות נישואים מלאות, למעט אימוץ, זמינות לזוגות חד מיניים. מאז 2016 טרנסג'נדרים, במסגרת חוק הזהות המגדרית לשנת 2016, רשאים לשנות את מינם החוקי על סמך הגדרה עצמית, ללא חיוב העברת ניתוח להתאמה מגדרית עבור הכרה. אקוודור מוגדרת בנוסף כאחת המדינות הראשונות בעולם אשר אסרו על קיום טיפולי המרה דה יורה.
בשנת 2013, פעילת זכויות הלהט"ב האקוודורית פמלה טרויה הגישה תביעה לביטול האיסור על נישואים חד מיניים במדינה. התביעה התמקדה בפסיקת בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם בתיק אטלה ריפו ובנות נגד צ'ילה ופסיקתו משנת 2018 בנושא הכשרת נישואים חד מיניים אשר הוביל לביטול האיסור על נישואים חד מיניים במקסיקו. בנוסף, בינואר 2018, בית הדין פסק כי נישואים חד מיניים הם זכות אדם המוגנת על ידי האמנה האמריקאית לזכויות אדם וקבע כי מדינות החתומות על האמנה, מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים בשטחן להינשא. כתוצאה מכך, ב-12 ביוני 2019, בית המשפט החוקתי פסק בעד הכשרת נישואים חד מיניים באקוודור.
מעמד בחוק.
פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית באקוודור מאז 1997, לאחר שבית הדין החוקתי, בתיק מס' 111-97-TC, ביטל את הפסקה הראשונה של סעיף 516 של חוק העונשין אשר נגע להפללת "מעשי סדום" אשר כוון נגד קיום יחסים בין בני אותו המין.
גיל ההסכמה באקוודור מוגדר כשווה לזוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד - 14 שנים.