צ'רלי אשנטי חי בלונדון של העתיד, בעולם שבו רוב הילדים חולים בקצרת (אסתמה). יום אחד כאשר חזר מבית הספר מגלה צ'רלי שהוריו נחטפו על ידי תאגיד מרושע שרוצה לנצל את הידע שלהם. צ'רלי דובר חתולית, ובעזרת חתולי הרחוב הוא מגלה שהוריו מצאו את התרופה לקצרת, ונחטפו לאירופה. צ'רלי יוצא בעקבותיהם. הוא מגיע לקרקס צף הממוקם על פני ספינה גדולה. שם הוא מתחיל לעבוד כעוזרו של מאלף האריות ויוצר קשר עם אריותיו של המאלף. הוא מבטיח להם שיעזור להם לברוח למרוקו, ארץ מולדתם, ובתמורה הם יעזרו לו להגיע אל הוריו. בדרכם הם מצרפים אליהם יצור ענק ומוזר שמצאו ליד מוזיאון הטבע, אריה קדמוני. לאחר שקיבל מידע מחתול רחוב, והוא והאריות עולים על רכבת לכיוון ונציה. בעקבותיו של צ'רלי והאריות רודף רפי סדלר, איש תאגיד מרושע שמנסה להביא את צ'רלי אל התאגיד. החתול נתן לצ'רלי מידע שגוי, שכן הוריו של צ'רלי נמצאים באזור ונס שבצרפת, ולא בוונציה כפי שהבין (ונס וונציה נשמעים אותו דבר באנגלית). הרכבת שעליה נמצאים צ'רלי האריות נתקעת באזור האלפים בשל סופת שלגים עזה. על הרכבת פוגש צ'רלי בבוריס, מלך בולגריה, שעוזר לו ולאריות להגיע לוונציה.
ילד האריות - המרדף.
בחשכת הלילה, מגיעים צ'רלי והאריות לוונציה. כשסופסוף נראה שהעניינים מסתדרים, אדוארד, עוזרו של המלך בוריס, בוגד בהם והאריות נכלאים בארמון ונמסרים במתנה לשליט הרודן של ונציה. רפי עולה על צ'רלי והוא בדרכו לוונציה. צ'רלי שולח חתול אל המקום בו נמצאים הוריו, והוריו בורחים מהתאגיד. כעת צ'רלי חייב לתכנן כיצד להוציא את האריות מהארמון ולברוח. אדוארד מתכנן לביים נס, ולהלביש את האריה הקדמון בתחפושת של האריה של סן מרקו (סמל העיר ונציה, אריה בעל כנפיים). צ'רלי רוקם קשרים עם גונדולייר (משיט גונדולות) והם מתכננים כיצד לברוח ביום בו אדוארד יחשוף את "האריה של סן מרקו". צ'רלי שולח מכתב למלך בוריס ומספר לו שהדברים לא הולכים כמתוכנן. יום הנס מגיע, וצ'רלי והגונדוליירים מוכנים לפעולה. לאחר שחשף אדוארד את האריה, האריה הקדמון מחליט להישאר בוונציה. צ'רלי והאריות עולים לסירת מנוע, ומתחילים לשוט לכיוון מרוקו. בדרכם למרוקו, הם נקלעים לסערה, סירתם טובעת והם נסחפים. בבוקר הם מתעוררים על חוף ומגלים שהגיעו למקום הנכון, לאסווירה, המקום בו מקומו המאלף קנה את האריות. הוריו של צ'רלי מגיעים אל הקרקס כדי לברר היכן צ'רלי, ושם הם פוגשים דודתו של צ'רלי, מאלפת הנמרים, שברחה בגיל 14 מהבית. יחד עם דודתו הם מגיעים לאסווירה אחרי צ'רלי. צ'רלי והוריו נפגשים סוף כל סוף, והסיפור נגמר בסוף טוב.
ילד האריות - האמת.
צ'רלי מוצא עצמו בדרך לאיים הקריביים, שם הוא נמסר לתאגיד המעוניין לנצל את יכולותיו החתוליות. הוריו, יחד עם כמה אריות גדולים, הזיקית הקטנה נינו והחתול סרגיי (חתול הרחוב שליווה את צ'רלי לאורך כל הדרך), יוצאים להציל אותו, אבל האם יצליח צ'רלי לשטות בחוטפיו ולמוטט את היוזמה הזדונית של התאגיד? זאת היא בכל מקרה התוכנית שלו, והוא מתכוון להוציא אותה לפועל כנגד כל הסיכויים. לאחר שתוכניתו התממשה הוא מציל את עובדי שטיפת המוח ואת האסירים שבמקום.
מטפאזה I
כיש
כיש הייתה עיר שומרית. חורבותיה נמצאו בתל אל-אוחימיר במסופוטמיה שבעיראק. מיקום העיר הוא 12 ק"מ ממזרח לבבל, ו-80 ק"מ מדרום לבגדאד.
היסטוריה.
תחילת ההתיישבות בכיש נעשתה בתקופת ג'מדט נאסר (3200–2900 לפנה"ס). היא הייתה אחת הערים החשובות בתקופת הממלכה הקדומה בשומר. יש מידע מועט לגבי קורותיה של העיר לפני תקופת סרגון מאכד אשר מקורו היה מעיר זו. על פי רשימת המלכים השומרית, כתב יד אשר תיעד את המלכים השומרים ושושלות זרות לאחר המבול, כאשר המלוכה ירדה משמים, השושלת הראשונה התחילה במאה ה-29 לפנה"ס לערך בעיר כיש. הרשימה מכילה שמות של 40 מלכים שמלכו בכיש לאורך תקופה של 4 שושלות. הממצאים הארכאולוגיים מאשרים את קיומם של המלכים רק מהמלך ה-22 בשושלת הראשונה של כיש, אנמברגשי. רשימת המלכים כוללת שמות מלכים אשר זוהו כשמות שמיים ואשר מעידים על כך שהאוכלוסייה הקדומה של כיש כללה גם אוכלוסייה ממוצא שמי. על פי רשימת המלכים השומרית, לאחר שכיש הובסה במלחמה במאות ה-27–26 לפנה"ס, עברה שושלת המלוכה לארך. אולם למרות הירידה בכוחה הצבאי והכלכלי של כיש, היא המשיכה להיות עיר חשובה מבחינה פוליטית כמו העיר ניפור בדרום. מלכים רצו לשלוט בכיש כדי לתת לגיטימציה לשלטונם, והם נשאו את התואר "מלך כיש" גם אם מקורם היה מאכד, מאור או מבבל. ההתיישבות בכיש נמשכה גם בתקופה הבבלית הקדומה, האשורית החדשה. בתקופה האכדית האל הפטרון של העיר היה זבבה (או זמאמה), לצד אשתו אִינַנַ.
ארכאולוגיה.
האתר הארכאולוגי של כיש משתרע על שטח אליפטי שאורכו כ-9 ק"מ ורוחבו כ-3.5 ק"מ, המקיף 40 תילים קטנים. הגדולים שבהם הם אוחימיר ואינגרה. תל אוחימיר הוא האתר של העיר כיש; משמעות השם הוא "האדום", על שם הלבנים האדומות של הזיגוראת שנמצא בתל. בתל אינגרה נמצא המקדש לאלה איננ.
במאה ה-19, בעקבות חפירות לא חוקיות באתר, החלו להופיע לוחות חרס בשוק. לוחות אלה איפשרו את זיהוי האתר על ידי חוקר צרפתי כעיר כיש. בשנים 1912 ו-1914 ביצע צוות של ארכאולוגים צרפתיים חפירות ארכאולוגיות מסודרות באתר. הממצאים כללו 1,400 לוחות חרס מהתקופה הבבלית הקדומה. לוחות אלה נמצאים היום במוזאון הלובר בפריז ובמוזיאון לארכאולוגיה של איסטנבול. בשנים 1923 עד 1933 חפרה באתר משלחת משותפת של מוזיאון פילד משיקגו ואוניברסיטת אוקספורד בראשות סטיבן לנגדון. בשנים 1988, 2000 ו-2001 חפרה באתר משלחת יפנית.
מכבי אלקטרה ת&quot;א
דנ&quot;א פולימארז
סמב&quot;ד
הפארק הלאומי אמאס
הפארק הלאומי אמאס (בפורטוגזית: Parque Nacional das Emas; מילולית: "הפארק הלאומי ננדואים") משתרע על פני כ-1,320 קמ"ר, רובם בדרום-מערב מדינת גויאס שבברזיל, ומקצתם במאטו גרוסו דו סול. הפארק הוכרז ב-11 בינואר 1961 בידי נשיא ברזיל, ז'וסלינו קוביצ'ק, במטרה להגן על החי והצומח האופייניים לאזור הסראדו. בשנת 2001 הוכרז הפארק בידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, יחד עם הפארק הלאומי שפאדה דוס ואדיירוס שבצפון-מזרח גויאס.
שטחו של הפארק אינו רציף, והוא נקטע במספר עיירות כורים, הגדולות שבהן קוסטה ריקה ושפדאו דו סאו.
כפארק המצוי באזור הסראדו, הוא מאופיין בסוואנה טרופית. כ-70% משטחו הם שדות פתוחים, ורק 1.2% מיוערים. עיקר הצמחייה כוללת מיני דגנים. עולם החי בפארק כולל, בין היתר, יגוארים, פומות, ארמדילים ענקיים, טאיאסואים לבני שפתיים, זאבי רעמה, טפירים, איילי פאמפאס, איילי ביצות, מזאמות אדומות, מזאמות אפורות, אוצלוטים, זאבי יער וננדואים, שעל שמם קרוי הפארק.
שמורת בני ציון
שְׁמוּרַת בְּנֵי צִיּוֹן, הידועה גם כִּשְׁמוּרַת חָרוּצִים, היא שמורת טבע באזור השרון.
גאוגרפיה.
השמורה נמצאת מערבית למושב בני ציון ובקרבת היישוב חרוצים, בדרום השרון. היא הוכרזה כשמורה ב-21 במרץ 1968 ושטחה 108 דונם. השמורה מתנשאת לגובה 40 מ' מעל פני הים.
השמורה משתרעת בשטחו המחורץ של רכס הכורכר השני. גדלה בה צמחייה נמוכה (בתה וגריגה) על אדמות חמרה וחוסמס.
בשנת 2002 נשרף רוב שטח השמורה, ומאז שוקמה ברובה. הכניסה לשמורה היא ללא תשלום, אך הכניסה לכלי רכב ואופניים אסורה, כדי לא לרמוס את הצמחייה, לחרוץ את הקרקע ולשנות את משטר הניקוז בשמורה.
ב-2015 השמורה נסגרה לצורך שיקום הקרקע שנפגע מעומס המטיילים ברגל ומרוכבי אופניים והסוסים
צומח.
מעריכים שבשמורה גדלים כ-300 מיני צמחים, חלקם נדירים. בין הפרחים הבולטים בשמורה: כלנית מצויה, סביון אביבי, נעצוצית סבוכה, לשון-אפעה קטנה, רומוליאה סגלולית, חיננית הבתה, חבצלת קטנת-פרחים, סתוונית היורה, צבעוני השרון, חצב מצוי, צנון מצוי ועוד. רובם פורחים בחורף ובאביב. בשנים האחרונות פלש לשמורה גם חמציץ נטוי, המתחרה עם הצומח המקומי.
בעלי חיים.
בשמורה נצפו בעלי חיים כגון:
גישה.
נכון לשנת 2017 קיים שביל יחיד החוצה את השמורה בחלקה הצפוני וניתן ללכת בו.
אורך מסלול הטיול הוא כשעה. ההליכה על שביל מסומן שאורכו כ-400 מטרים, מסלול הטיול מתאים למשפחות.
ילד האריות הקרקס
Windows 9x
פאלוג'ה
נבחרת הודו בכדורסל
נבחרת הודו בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הודו. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל ההודית.
נבחרת הודו נחשבת לנבחרת בינונית באסיה ולא הגיעה להישגים משמעותיים. הישג השיא שלה באליפות אסיה בכדורסל הוא המקום הרביעי בשנת 1975. הנבחרת העפילה פעם אחת למשחקים האולימפיים בשנת 1980 וסיימה במקום ה-12 והאחרון. נבחרת הודו מעולם לא השתתפה באליפות העולם בכדורסל.
סקוץ'
הרפובליקה השמרנית בצ'ילה
לאחר שוך הקרבות בין הליברלים לקואליצייה המהפכנית, וניצחונם של אלו האחרונים בקרב לירקאי באפריל 1830, החלה תקופה בת כשלושים שנה בהיסטוריה הצ'יליאנית המכונה הרפובליקה השמרנית. במהלך תקופה זו התבססה כלכלת צ'ילה, התייצבה המערכת הפוליטית שלה, גדל שטחה וכן עוצמתה הצבאית. בעשור האחרון לקיומה חוותה הרפובליקה השמרנית מלחמת אזרחים נוספת והסדר החל להתערער. פיצול פוליטי הוביל לבריתות חדשות, וב-1861 פינתה הרפובליקה השמרנית את מקומה לרפובליקה הליברלית.
בשנת 1831 חוסה חואקין פרייטו לנשיא הרפובליקה, אולם האיש המשפיע והחשוב ביותר במדינה היה דייגו פורטאלס.