דאִיג'וֹ קוֹבַּאִיאַשי הוא צ'לן מטוקיו שאביו נטש אותו בצעירותו ואמו נפטרה שנתיים קודם לזמן העלילה. לאחר שהוא מאבד את עבודתו בעקבות התפרקותה של התזמורת בה עבד, הוא מחליט למכור את הצ'לו החדש ויקר הערך שלו, לחזור עם רעייתו מיקה לעיירת הולדתו ולמצוא שם עבודה חדשה. יום אחד הוא מבחין בלוח המודעות בְמודעה עם הכותרת "סיוע לפרידות" עבור "סוכנות NK" ומחליט להתראיין, בחושבו שמדובר בסוכנות נסיעות. בראיון מתברר לו כי "NK" הוא קיצור ל"נוֹקאן" - תהליך הכנת גופותיהם של בני אדם לקבורה בצורה היפנית המסורתית. דאִיג'וֹ מתחיל לעבוד כשולייתו של שואי ססאקי, בעל הסוכנות. בתחילה הוא מתבייש בעבודתו החדשה ומסתיר אותה מאשתו, אולם אט אט מתחיל לגלות את התאמתו לעיסוקו החדש, הדורש רגישות ודקדקנות רבה, והמעניק לו סיפוק רב. כאשר אשתו מגלה את האמת לגבי עבודתו, היא מתחננת בפניו שיחליף מקצוע. כאשר דאִיג'וֹ מסרב, היא עוזבת אותו, אך חוזרת כאשר נודע לה שהיא בהיריון. גם חברו הוותיק, יאמאשיטה, מתרחק ממנו כאשר נודע לו על עבודתו החדשה. כאשר אמו של יאמאשיטה, מנהלת בית המרחץ העירוני, הולכת לעולמה, מוטלת על דאִיג'וֹ המשימה להכינה לטקס הפרידה. הוא מבצע זאת במסירות לעיניהם של יאמאשיטה ומשפחתו ולעיניה של אשתו, וזוכה לכבוד ולהבנה מצדם. בהמשך, מקבל דאִיג'וֹ את הבשורה כי אביו נפטר, ומחליט לאחר התלבטות קשה, לנסוע למקום הימצאו ולהשתתף בסידורי קבורתו. זמן קצר לאחר הגעתו למקום הימצאותו של אביו, מגיעים קברנים חסרי כבוד הרוצים לסיים את עבודתם מהר ככל האפשר, להניח את האב המת בארון הקבורה ולהעבירו לשריפה. דאִיג'וֹ מפסיק אותם ממעשיהם ומתחיל לבצע את טקס הפרידה המסורתי שהתמחה בו בעצמו. תוך כדי ביצוע הטקס הוא נפרד מאביו ומבין שאביו לא היה מנוכר כלפיו.
הפקה.
תהליך הפקת הסרט ארך כ־10 שנים, והחל מרעיון של השחקן הראשי בסרט, מסהירו מוטוקי. מוטוקי למד את אומנות הכנת הגופות לקבורה באופן אישי מקברן, ואף למד לנגן בצ'לו, עבור חלקו הראשון של הסרט. במאי הסרט נכח בטקסי אשכבה רבים, על מנת להבין את רגשותיהן של משפחות אבלות. על אף שאכן המוות זוכה לטקסיות רבה ביפן, כפי שמוצג בסרט, הוא גם מהווה טאבו, לכן, הבמאי היה מודאג מהאופן בו יתקבל הסרט ביפן ולא ציפה להצלחה מסחרית גדולה. חששותיו התבדו כאשר הסרט הצליח מאוד ביפן וגרף הכנסות בסך של כ-60 מיליון דולר (נכון ל-2009).
פרסים.
הסרט "פרידות" זכה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2008. זכייה זו הגיעה 54 שנים לאחר הזכייה הקודמת של יפן באוסקר, אז זכה הסרט "מיאמוטו מוסאשי" בפרס מיוחד בטקס האוסקר של 1955. הסרט זכה גם ב-10 פרסי האוסקר היפני, בפרס הגדול (Grand Prix) של פסטיבל מונטריאול ובפרסים נוספים.
מעגילה (כלי בניין)
אבני מעגילה שימשו בעת העתיקה להידוק רצפות עפר ולכיסוי הגגות בעפר לקראת החורף. שמואל קליין סובר כי שמו של חוני המעגל בא לו ממקצועו כמכסה גגות, ולא מן המעגל שעג סביבו, ולכן גם פנו אליו שיתפלל להורדת גשמים.
המעגילה נזכרת פעמיים במשנה:
כאן קיימת הסכמה בין המפרשים כי מדובר בכלי לעיבוד גג טיט, אך קיים חוסר הסכמה בקשר לטיבו.
רש"י מתאר את המעגילה באופן השונה מן המעגילות שהיו בשימוש בארץ ישראל באותה עת:
ואילו בתוספות:
וכן:
שגם היא פעולה הקשורה בטיט.
נועם סמל
מעגילה (זיתים)
אבני מעגילה שימשו בעת העתיקה לכתישת זיתים. פעולתם הייתה בדומה לרחיים, אולם במקום פעולת טחינה שמבצעות אבני הרחיים, היו אבני המעגילה מועכים את הזיתים כהכנה לתהליך עצירת שמן הזית או כהכנה לשימורם.
יש הטוענים כי אבני מעגילה זהות לאבני ים וממל, אולם הסברה המקובלת היא שאבני מעגילה היו קלות יותר ובמקום לכתוש את הזיתים ולרסקם היו פוצעות ומועכות אותם בלבד.
חוסר רצייה
היעדר רצייה
העדר רצייה
רנין
רנין (באנגלית: Renin) הוא אנזים המפרק את הפפטיד אנגיוטנסינוגן. אנזים זה משתתף במערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון האחראית בעיקר על בקרה על משק המים בגוף האדם, באמצעות בקרה על לחץ הדם ועל נפח הנוזל החוץ תאי.
הרנין הוא פרוטאזה אספרטית, בעל אתר הכרה יחיד לאנגיוטנסינוגן. הרנין התגלה ב-1898 על ידי רוברט טייגרשטדט ופר ברגמן ממכון קרולינסקה שבסטוקהולם.
רקע.
בגוף קיים מצב ביולוגי קבוע "הומאוסטזיס" שבו תפקוד המערכות השונות מיטבי. אחד ממרכיבי ההומאוסטזיס הוא כמות הנוזלים בכלי הדם. מצד אחד יש לשמור על מספיק נוזלים כדי למנוע מצב של התייבשות, ומהצד השני יש לשמור שלא יצטברו יותר מדי נוזלים, כדי למנוע למשל יתר לחץ דם, פגיעה ביכולת הסינון הכלייתי, פריצה של כלי דם קטנים וכו'. לגוף כמה מנגנונים שבאמצעותם נשמר האיזון: תחושת הצמא, כמות הנוזלים (או ריכוז המומסים) בשתן וקוטר כלי הדם.
הרנין הוא חלק ממערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון, מערכת הורמונלית המהווה חלק חשוב בבקרה ארוכת הטווח על לחץ הדם ועל נפח הנוזל החוץ תאי. הרנין מסוגל לחתוך את הפפטיד הלא פעיל אנגיוטנסינוגן, שהופך בהמשך לאנגיוטנסין. האנגיוסין הוא הורמון המגביר את תחושת הצמא ומצר את כלי הדם.
תיאור ומנגנון פעולה.
התרגום התאי של ה-mRNA של הפרו-רנין, החלבון הראשוני שלאחר חיתוך הופך לרנין, מתבצע ברקמות רבות: בלוטות יותרת הכליה, המוח, הכליה ומערכת הדם ההיקפית.
עם זאת, רק בכליות, בתאים הג'וקסטה-גלומרולרים (Juxtaglomerular), מתבצע חיתוך הפרו-רנין לרנין.
בניגוד לפרו-רנין שמופרש לזרם הדם באופן קבוע, רנין מופרש לזרם הדם עקב גירוי:
רנין חותך את אנגיוטנסינוגן ויוצר פפטיד בעל 10 חומצות אמינו בשם אנגיוטנסין 1. חיתוך נוסף יוצר אנגיוטנסין 2, הגורם לכיווץ כלי הדם ולהגדלת ההפרשה של ADH ואלדוסטרון. אלה גורמים לעלייה בלחץ הדם.
החיתוך יכול להתבצע בזרם הדם עצמו או בתווך הבין תאי, כאשר רנין נקשר לקולטן ממברנלי חיצוני שמייעל את תהליך ההכרה והחיתוך פי 4. הקולטן בעל אפיניות זהה גם לפרו-רנין וכאשר שניהם מחוברים, פועל פרו-רנין ביעילות דומה לזו של רנין.
כאשר לחץ הדם נמוך, תאים שנמצאים בסמוך לפקעית נימי הדם בכליה מפרישים לדם רנין. בדם פוגש הרנין חלבון המיוצר בכבד - אנגיוטנזינוגן 1 וגורם לכך שיהפוך לחלבון פעיל - אנגיוטנזין 1, זהו חומר מהפך שבריאות הופך לאנגיוטנזין 2 שזורם במחזור הדם, מגיע לכליה וגורם להפרשת אלדוסטרון. כתוצאה מכך יהיו פחות נוזלים בשתן ולחץ הדם יעלה. בנוסף האנגיוטנזין 2 גורם להצרת העורקים בכליה וכך לעלייה בלחץ הדם.
משמעות רפואית.
מכיוון שרנין הוא חלק חשוב במערכת מערכת הרנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון, הוא מהווה מטרה טבעית לטיפול להפחתת יתר לחץ דם. חשיבות רבה לאזן רמות רנין בזמן טיפול תרופתי להפחתת יתר לחץ דם באמצעות תרופות מקבוצת מעכבי ACE, מכיוון שטיפול זה גורם לעליה ברמות רנין בדם עקב דיכוי משוב שלילי טבעי. תרופות ממשפחת חוסמי קולטן בטה מפחיתות רמות רנין. קיימות גם תרופות חוסמות רנין מסוג ARB, אבל הן יקרות יותר ועל כן לא נמצאות בשימוש נרחב.
נמצא כי קיים קשר הפוך בין רמות ויטמין D לבין רמות הרנין בדם.
מחקרים הראו כי תוספת ויטמין D מפחיתה את רמות שעתוק הגן לרנין, זאת על ידי
מניעה של פקטור שעתוק תלוי cAMP מלהקשר למעצם של הגן.
ייעוץ פילוסופי
ייעוץ פילוסופי (הנקרא גם פראקטיקה פילוסופית) הוא ייעוץ הניתן ליחידים או לארגונים, הנשען על מוסכמות פילוסופיות. היועץ מלווה את האדם (או קבוצה, ארגון וכדומה) בהתלבטויות מגוונות, במטרה לעזור לו לרכוש מיומנות בהתמודדות עם החיים או אתגרים שונים. הייעוץ מתבסס על שיחה הדדית, שווה ופתוחה בין פילוסוף לאדם (או חברה) המחפש הבנה או פתרון לשאלות. הפילוסוף, היועץ מאפשר לפונה לעבור תהליך פילוסופי מחשבתי ובכך הפונה יכול להפוך להוגה בעצמו ולהגיע לתשובות פילוסופיות בכוחות עצמו. יש הרואים בייעוץ הפילוסופי ענף של תחום רחב יותר, פילוסופיה מעשית.
היסטוריית הייעוץ הפילוסופי.
תחום זה איננו חדש, עדויות על קיומם של יועצים פילוסופים ניתן למצוא משחר ההיסטוריה. אפלטון יעץ לדיוניסיוס השני מסירקוז, דקארט יעץ למלכה כריסטינה משוודיה, וג'ון לוק היה יועץ במשק ביתו של הרוזן הראשון משפטסבורי.
פילוסופים נוספים יעצו לבתי מלוכה, לפוליטיקאים, לאנשי כמורה ולאחרים אשר ביקשו את שירותיהם.
משנות השמונים של המאה העשרים התפתחו גישות שונות של 'פילוסופיה יישומית' המכוונות לשימוש פרקטי בפילוסופיה אשר סותרות את התדמית המתודית שלה (שהיא רחוקה מהמציאות היום יומית, לכאורה).
תחילת הייעוץ הפילוסופי בן זמננו מיוחסת לפילוסוף הגרמני-הולנדי גרד ב. אשנבאך אשר הגה את רעיון הפילוסוף כ"מוסד" פרטי, כאדם העובד בצורה עצמאית מחוץ למגדל השן של האוניברסיטה. אשנבאך החל לקבל ב-1981 אנשים להתייעצויות פרטיות על בעיות החיים.
אף כי יש פסיכיאטרים ופסיכולוגים הנעזרים בפילוסופיה בטיפול שהם נותנים לאנשים, מטרת השיטה של אשנבך היא ליצור "מרחב פנוי", שבו אנשים נעזרים בפילוסופיה כדי לפתח את מחשבותיהם על נושאים הנוגעים לחייהם.
ב-1982 ייסד אשנבך את החברה הגרמנית לייעוץ פילוסופי, ופרסם את הספרים הראשונים שלו על הנושא ב-1984 וב-1985.
בהשראתו, הקימו מספר פילוסופים הולנדיים ובהם א. הוכנדייק, קבוצת עבודה אשר פיתחה את רעיונותיו של אשנבאך והפיצה את תחום הייעוץ הפילוסופי ברחבי העולם.