בקצרין נערכו הבחירות לראשונה בתולדות היישוב, שבהן ניצח ראש המועצה המכהן סמי בר לב מסיעת "קצרין בתנופה".
קישורים חיצוניים.
תוצאות הבחירות - חלק א' (ירושלים), חלק ב' (חיפה), חלק ג', חלק ד', חלק ה', חלק ו', חלק ז', חלק ח', חלק ט', חלק י', חלק י"א, חלק י"ב, חלק י"ג, חלק י"ד (קריית אתא, באקה אל גרביה, כאבול), חלק ט"ו (עוספיא), חלק ט"ז (ג'ת), חלק י"ז (מעיליא, אשדוד), חלק י"ח (מעיליא, נהריה, רמת השרון)
יצחק קדמון
יצחק גדליה קדמון (קויפמן; 6 באוקטובר 1910 – 3 באפריל 1978) היה ממייסדי כפר הרא"ה ומזכירו הראשון ומי שהוגדר כ"מוכתר הכפר", מראשי איגוד המושבים של הפועל המזרחי במשך 40 שנה, וממקימי המושבים של הפועל המזרחי בחבל לכיש. קדמון כיהן כמנהל מחלקת הקליטה של הפועל המזרחי בשנים 1950 עד 1954 ושל המפד"ל בשנים 1970–1976. הוא היה איש מחלקת החינוך של האיגוד בשנים 1960–1967, וראש המרכז לתפוצות של משרד העלייה והקליטה בשנים 1967–1970.
תולדות חייו.
קדמון נולד בג' תשרי ה'תרע"א, 6 באוקטובר 1910 למנחם-עמנואל והנדלה-הנכן קופמן בשטוטגרט, גרמניה. הוא למד בבית הספר הריאלי בפרנקפורט על שם שמשון רפאל הירש. בשנים 1925–1928 למד בישיבה הגבוהה בטירנוי, סלובקיה. בשנים 1928–1933 למד קדמון לימודי מסחר, השתלם בבית מסחר לטקסטיל והחל בפעילות בתנועת הנוער הדתי "עזרא" ובברית החלוצים הדתיים. עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 עלה ארצה. ב-1934 הצטרף למייסדי כפר הרא"ה והיה למזכיר הראשון (מוכתר) ולחבר המושב עד פטירתו. קדמון נשא בשבט ה'תרצ"ו (1936) את שושנה (רוז) לבית בסרגליק, ונולדו להם חמישה ילדים.
התיישבות.
קדמון גויס לעבודה במרכז החקלאי של הפועל המזרחי בתחילת שנות ה-40. הוא הוביל את הקמת מושב תקומה במסגרת עלית 11 הנקודות לנגב. עם הקמת חבל לכיש בראשות לובה אליאב, עבד קדמון לצדו מטעם איגוד המושבים של הפועל המזרחי בהקמת מושבים, יישובים כפריים ומרכז כפרי, מועצה אזורית שפיר ומועצה אזורית שדות נגב של היום. כך אמר עליו לובה אליאב: "ימינו המשותפים בחבל לכיש מהווים פרק היסטורי שלא יישכח... מדברי ימי ישראל". באופן מיוחד היה קדמון מעורב בהקמת כפר מימון, שאליו כיוון תגבורת משמעותית של בני דור הבנים הראשון בכפר הרא"ה כולל בניו חגי ורפי. בימים אלו ממשיכים את דרכו שלשה מנכדיו, שעדיין מתגוררים בכפר הרא"ה.
עלייה וקליטה.
קדמון היה ראש מחלקת הקליטה של הפועל המזרחי בשנים 1950–1954, שנות העלייה ההמונית של עולים מאירופה ומארצות ערב. ב-1955 נשלח על ידי הברית העולמית של תורה ועבודה להיות שליח הפועל המזרחי בצפון אפריקה לצידו של חיים מויאל. במסגרת זו היה מעורב בפרשת דמנאת, ובמכתבים מצפון אפריקה עודד את חבריו לתנועה להיאבק על זכותם של אנשי דמנאת להגיע למושבים הדתיים של הפועל המזרחי.
באמצע שנות ה-50 השתחררו מרוקו ותוניסיה משלטון הצרפתים, ובאלג'יריה החל מאבק דמים לשחרור מעול צרפת. בשנת 1957 נשלח קדמון על ידי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים לצפון אפריקה במסווה של איש עסקים גרמני כדי לארגן עליית יהודים לארץ, ובאותו זמן שינה את שמו מקויפמן לקדמון, כפי שעשו רבים שהצטרפו לשורות 'המשרד'. קדמון היה מעורב ביסוד מושב יד רמב"ם על ידי עולים מהמעמד הבינוני מאזור העיר פאס במרוקו וליווה את המתיישבים אחר כך במשך שנים.
בשנים 1967–1970 היה קדמון ראש המרכז לתפוצות של משרד העלייה והקליטה, סייר מטעם המשרד באירופה וארגן קליטה של תלמידים דתיים וחרדים מחוץ לישראל במוסדות ובישיבות בארץ, כולל בישיבת ההסדר כרם דיבנה ובישיבת איתרי החרדית.
עם תחילת גל העלייה מברית המועצות בשנות ה-70, מונה קדמון לראש מחלקת העלייה של המפד"ל בשנים 1970–1976. הוא היה פעיל בקליטתם הפיזית והרוחנית של עולי גאורגיה ובוכרה, אשר שמרו על המסורת היהודית במהלך כל שנות השלטון הקומוניסטי.
חינוך.
פעילותו החינוכית של קדמון החלה בעיצוב מערכת החינוך בכפר הרא"ה, תוך שילוב ילדי משפחות דתיות ומסורתיות מהמושבים השכנים. בהמשך פעל קדמון להקמת בתי ספר אזוריים בהתיישבות החדשה בחבל לכיש ודחף לאינטגרציה של יישובים שכנים, תוך התגברות על הגיוון העדתי והרקע ההתיישבותי השונה של המושבים והקיבוצים של התנועה. קדמון הטיף להקמת השירות הלאומי לבנות כדי שייתן מענה למחסור בגננות בהתיישבות החדשה.
בשנים 1960–1967 היה קדמון איש מחלקת החינוך של איגוד המושבים של הפועל המזרחי. הוא פעל להקמת ישיבות ואולפנות בני עקיבא במושבי איגוד המושבים, כפר מימון, כפר פינס, צפריה ואבן שמואל.
קדמון גייס תרומה גדולה של בישוף אזור אאוגסברג, גרמניה, יוזף שטימפלה, לפיתוח מרכז תיכון תורני מקצועי במרכז שפירא. קבלת תרומה זו הייתה שנויה במחלוקת בראשית היחסים המתחדשים עם "גרמניה אחרת", אך זכתה בתמיכתו הנמרצת של ראש המועצה האזורית שפיר משה מושקוביץ.
קדמון עודד את הקמת הישיבה החקלאית בכפר הרא"ה ב-1953 ולאחר הקמתה סייע לראש הישיבה הרב שלמה צוקרמן לשאת בעול המנהלה.
כתיבה.
קדמון ערך את ידיעון איגוד המושבים, מענית בשמו המאוחר, במקביל לנתן גרדי ולאחריו. מפרי עטו של קדמון יצאה חוברת על המושב הדתי המפרטת הן את האידאולוגיה והן את המעשה במושב הדתי. בנוסף, כתב קדמון חוברת הנצחה לנופלים מבני המושבים.
Breathe
Breathe היא מילה באנגלית שפירושה "לנשום".
נירה כפיר
נירה כפיר (נולדה ב־1937) היא פסיכולוגית קלינית מומחית ישראלית, שהתמחתה בהתערבות במצבי משבר ובטיפול קצר מועד. היא ממקימי מכון אדלר, הקימה וניהלה את מכון "מעגלים" לייעוץ וטיפול פסיכולוגי ומרכז לימודים. כפיר פיתחה מודלים פסיכולוגיים שונים, בהם מודל של "התערבות במשבר" – שהופעל לראשונה בקרב משפחות שכולות במלחמת יום הכיפורים, ו"תורת העדיפויות באישיות" – המגדירה ארבעה טיפוסי אישיות. בנוסף לכך, עבדה שנים רבות מחוץ לישראל, בעיקר בארצות הברית, אנגליה ויוון.
ביוגרפיה.
כפיר נולדה בקריית מוצקין לדבורה ודוד ליפמנוביץ שעלו לישראל ב-1935. ב-1941 עברה המשפחה לירושלים ובהמשך לחולון. היא סיימה את תיכון עירוני א' בתל אביב, התגייסה לצבא ושירתה כקצינה בנח"ל. עם שחרורה, סיימה לימודי תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.
כפיר נשואה למוטי כפיר, שמילא תפקידים בכירים במוסד, ולהם שתי בנות. אחותה היא השופטת הדסה בן-עִתּוֹ (16 במאי 1926 – 14 באפריל 2018).
פעילות מקצועית.
עם סיום לימודי הפסיכולוגיה ניהלה כפיר את התחנה הפסיכולוגית של עיריית רעננה. בשנת 1963 הייתה שותפה בקבוצת הפסיכולוגים שהקימו את מכון אדלר, וניהלה את הקליניקה הטיפולית במכון. בעקבות עבודתו של בן זוגה, עברה המשפחה לפריז, שם סיימה לימודי דוקטורט בסורבון. לאחר מספר שנים שבה המשפחה לישראל, וכפיר חזרה למכון אדלר.
תורת העדיפויות
בשנת 1971 הציגה את "Personality Priorities" – תורת העדיפויות. התאוריה עוסקת בטיפולוגיות – חלוקה לטיפוסים של בני אדם, ואסטרטגיות החיים שבוחר כל טיפוס. כפיר מתייחסת במודל לארבעה טיפוסים - עליון, נחמד, שולט ונמנע. תאוריה זו כלולה באנציקלופדיה הפסיכותרפית, ומפורטת בספרה "אסטרטגיות חיים – טיפולוגיה", שיצא ב-2009.
מודל התערבות במשבר
בשנת 1973 גיבשה כפיר, יחד עם צוות פסיכולוגים ממכון אדלר, תוכנית המיועדת להתערבות בקרב משפחות שכולות בעת מלחמה. המודל גובש על בסיס הניסיון הקליני שצברה כפיר והותאם לפעילות אגף השיקום במשרד הביטחון. בערב יום כיפורים 1973, היא הגישה את סיכום המודל למשרד הביטחון, ולמחרת, עם פרוץ המלחמה, נכנס המודל לפעולה. כפיר הפעילה מאות מתנדבים שסייעו למשפחות השכולות בהתאם לדרכי ההתמודדות שמציע המודל. במהלך אותה שנה, עם הניסיון שצברה כפיר ועמיתיה, היא גיבשה את מודל "התערבות בזמן משבר" שמורכב משלושה יסודות: קבלת מידע, תמיכה ויצירת אופציות חדשות.
מכון מעגלים
ב-1985 הקימה את "מעגלים", מכון לטיפול פסיכולוגי ומכללה שהכשירה לייעוץ משפחתי ולהנחיית קבוצות. הוא נסגר ב-2020. במכון פעל "המרכז להתערבות במצבי משבר", שסיפק מידע, תמיכה והצעות לטיפול במשבר.
הרצאות
כפיר שימשה כמרצה במספר מוסדות בארץ ובחול, בעיקר ביוון ובאנגליה שם פיתחה והנחתה, בשיתוף פרופסור סלבין, תוכנית לתמיכה בחולי סרטן ובמשפחותיהם. תוכנית טיפולית זו מפורטת בספרם "מה שתלוי כך".
Baila Conmigo
לווייתן רייס
לווייתן רייס (שם מדעי: Balaenoptera ricei) הוא מין חדש של לווייתן מזיפות מהסוג לווייתן, אשר התגלה במפרץ מקסיקו. בעבר הוא נחשב לתת-מין של לווייתן בריד אך פוצל ממנו למין עצמאי ב-2021, על פי עדויות מיטוכונדריות שהראו מספר גנטיקאים ב-2014. לא כל החוקרים מסכימים על קיומו של מין זה ורואים בו טקסון מוטל בספק. הלווייתן קרוי על שם חוקר הלווייתנים דייל ו. רייס (Dale W. Rice).
תיאור.
לווייתן זה הוא בינוני לסוג לווייתן, כשאורכו המוערך 12.65 מטרים ומשקלו המוערך הוא 13.87 טון. לווייתן זה כמעט ולא נראה בטבע והוא ידוע בעיקר מדמיונם ללווייתני בריד. לרוב הלווייתן נראה לבד או בזוגות אלא אם ישנו מספיק מזון לקבץ הרבה לווייתנים. הלווייתן יכול לצלול עד לעומק 274 מטרים במשך היום, בעוד בלילה הוא צולל רק עד עומק 150 מטר.
הלווייתן ידוע רק מחופי מפרץ מקסיקו שלחופי מקסיקו, ארצות הברית וקובה. ייתכן שעוד אוכלוסיות לווייתנים נודדות הרחק יותר. זהו לווייתן המזיפות היחיד הידוע שחי במפרץ מקסיקו. הוא נדיר מאוד ומצוי בסכנת הכחדה חמורה, בייחוד כתוצאה מדליפת הנפט במפרץ מקסיקו ב-2010, אשר הרגה לווייתנים רבים.
נקודת חמה במגוון הביולוגי
אשמן מצרי
תמרורים באזרבייג'ן