מעבר למפגש מקרי עם מתנדבים ארץ ישראלים ברחוב (לפי עדות פיקר בוולנסיה, לפי עדות ישראל צנטנר באלבסטה), שנסתיים תוך כמה דקות לאחר שהתברר לשני הצדדים שהם אינם מאותה מפלגה, לא היה פיקר בקשר עם מי המתנדבים הארץ ישראלים האחרים. שנים רבות לאחר המלחמה, בסימפוזיון בהשתתפות שישה ישראלים שהתנדבו להילחם בספרד, נשאל פיקר מה היה מייעץ לישראלי צעיר המבקש להתנדב להילחם מחוץ לארץ. הוא השיב כי "הייתי אומר לבחור הצעיר הזה שהיום יש לנו מספיק מלחמת משלנו, ואין כל טעם והצדקה שיצא לחפש אותן במרחקים".
לאחר פירוק הטייסת בתחילת 1937 חזר פיקר לארץ. הוא חזר לעבוד במפעל וולקן, ובהמשך כיהן לאורך שנים רבות כמזכיר באיגוד המקצועי של ההנדסאים בחיפה.
פיקר נישא לבלהה (1915–1993). נפטר בחיפה ב-30 בינואר 1983.
אברהם פרנק
אברהם ("אברמלה") פרנק (נולד: 3 בדצמבר 1945) איש חינוך ומרצה ישראלי. פרנק כתב שישה ספרים בנושאי חינוך שמרכזם האוטונומיה החינוכית שיש לתת למנהלים, לבתי-ספר ולרשויות, וכן התנגדות לבחינות הבגרות הנהוגות בישראל.
ביוגרפיה.
פרנק נולד בקיבוץ גן שמואל למרדכי, חלוץ שכתב את הספר האוטוביוגרפי "איש חלוץ" ולחנה, שניהם ילידי אורחיי שבמולדובה. למד במוסד החינוכי "גן שמואל", שירת במשטרה צבאית.
בצעירותו היה חבר בלהקת הזמר שלישיית גן שמואל.
פרנק בוגר סמינר אורנים שם סיים תואר ראשון בהיסטוריה ותנ"ך, ובוגר תואר שני ושלישי בחינוך מאוניברסיטת תל אביב. הדוקטורט שלו עוסק במנהל ומדיניות החינוך. מתגורר בקיבוץ גן שמואל. נשוי למזל, אב לשלושה בנים וסב לנכדים.
פרנק מתנדב במסגרת העמותה בדרך להחלמה, שמסיעה חולים פלסטינים מהמחסומים שבין הגדה המערבית למדינת ישראל, אל בתי חולים בארץ.
פעילות חינוכית.
פרנק היה מורה ומחנך במוסד החינוכי בקיבוץ גן שמואל (מקביל לבית ספר תיכון בעיר). בשנת 1989 החל לנהל את המוסד החינוכי. בשנת 1996 הוכפף בית הספר למועצה האזורית מנשה ופרנק הקים וניהל את בית הספר התיכון החדש במשך 11 שנים. בשנת 2005 הקים עם דני בר גיורא ואחרים את ארגון המנהלים העצמאי שנקרא "אומץ". הארגון שם לו למטרה להקים גוף של מנהלי בית-ספר אשר אינו כפוף לארגוני המורים. הארגון התפרק בגלל התנגדות של הסתדרות המורים. בשנת 2007 סיים פרנק את תפקידו והחל בלימודי הדוקטורט.
פעילות חינוכית ציבורית.
פרנק סיים את הדוקטורט והחל בפעילות ציבורית חינוכית וכתיבה. לקח חלק בארגוני חינוך כמו "חינוך ישראלי", "המועצה לרוח האדם בחינוך" וארגון "הכל חינוך", שהקים שי פירון. הוא כתב שישה ספרי חינוך שנלמדים במוסדות חינוך. הוא הרצה באוניברסיטת תל אביב ובמכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום בנושאי חינוך. הוא פרסם מאמרים בכתבי עת בתחום החינוך והעיתונות. מאמריו צוטטו רבות. בין השנים 2007–2016 פרסם מאמרים בנושא חינוך במדור הדעות של ידיעות אחרונות.
פעילות בתחום החינוך לקיימות.
פרנק נחשף לדחיפות נושא הקיימות (sustainability) בעקבות פרסום דו"ח מדעני האו"ם באוקטובר 2018. הדו"ח החמור סימן את 2030 כשנה שעד אליה צריכים לבצע מהלכים דרמטיים, אם מבקשים להספיק להבריא את האקלים עבור החי והצומח. כל אלה הביאו אותו למסקנה שצריך להפנות את מירב תשומת הלב של מערכת החינוך לנושא זה. "קיימות" הוא נושא מורכב הכולל נושאי-משנה שונים, וכיוון שמערכת החינוך לא עסקה בהם מספיק לטעמו, הוא הפך פעיל חברתי לצורך מתן דחיפה למנהלים, מורים אנשי משרד החינוך ואחרים.
קריסטל קרינגטון
קריסטל קרינגטון (באנגלית: Krystle Carrington; בשם נעוריה: קריסטל גרנט; ולשעבר קריסטל ג'נינגס) היא דמות בדיונית, שנוצרה על ידי ריצ'רד ואסתר שפירו עבור אופרת הסבון "שושלת". דמותה של קריסטל גולמה על ידי לינדה אוונס, והוצגה לראשונה בפרק הפיילוט של הסדרה ששודר בשנת 1981. במסגרת קשת העלילה העוסק בדמותה, קריסטל היא מזכירתו לשעבר ואשתו הטרייה של טייקון הנפט בלייק קרינגטון, שנאלצת להסתגל לאורח חייו כבן המעמד הגבוה. החל מהעונה השנייה, אחד מקשתות העלילה של קריסטל שהיה לאחד מהצירים העלילתיים המרכזיים של הסדרה עסק ביריבותה ומאבקיה נגד אלקסיס קולבי, גרושתו הנקמנית של בלייק, שגולמה על ידי ג'ואן קולינס. אוונס עזבה את הסדרה בתחילת עונתה התשיעית והאחרונה, אך שבה לגילום דמותה של קריסטל במיני-סדרת ההמשך ששודרה בשנת 1991, "".
באתחול המחודש שעלה לשידור בשנת 2017, שם נעוריה של קריסטל שונה לקריסטל פלורס, והיא גולמה בתחילה על ידי נטלי קלי. בהמשך העונה הראשונה, מתגלה למעשה כי שמה האמיתי של קריסטל הוא סיליה מצ'אדו, והיא נהרגת בפרק סיום העונה. בתחילת העונה השנייה, נחשף כי קריסטל ג'נינגס (הפעם בגילומה של אנה ברנדה קונטררס) סעדה את סיליה בזמן מנוסתה והרשתה לה ליטול את שם נעוריה על מנת לטשטש את עקבותיה. קריסטל נכנסת לחייו של בלייק לאחר שהיא חולקת כבוד לסיליה לאחר מותה, ובהמשך הופכת לאשתו השלישית. ביולי 2019, הוכרז כי קונטררס לא תוכל לשוב להפקת העונה השלישית מסיבות אישיות, ושהשחקנית דניאלה אלונזו תלוהק מחדש לדמותה של קריסטל.
בסדרה המקורית.
ליהוק.
לינדה אוונס גילמה את דמותה של קריסטל קרינגטון, החל מפרק הפיילוט של הסדרה ששודר בשנת 1981, ועד לעונתה התשיעית והאחרונה, בה הופיעה רק בשישה מתוך עשרים ושניים פרקים. אוונס הופיעה לאחרונה במהלך פרקו השמיני של העונה, "החתונה", ששודר ב-12 בינואר 1989, ארבעה חודשים לפני ביטול הסדרה. עם הפקת המיני-סדרה שנועדה לתת סגירת מעגל סדרה ושודרה בשנת 1991, "", אוונס שבה לגלם את דמותה של קריסטל.
אפיון.
לאורך הסדרה, דמותה של קריסטל קרינגטון מתוארת כאשתו הצייתנית של הפטריארך והמולטי-מיליונר בלייק קרינגטון. נישואיו של בלייק למזכירתו לשעבר, קריסטל הם הציר העלילתי המרכזי שסביבו סבב פרק הפיילוט בן שלוש השעות של הסדרה. היוצרת-שותפה של "שושלת", אסתר שפירו העירה על אפיון דמותה של קריסטל:
בנוסף, קריסטל מאופיינת כאישה "מתוקה, נאמנה ואוהבת", בניגוד לאשתו הראשונה של בלייק, אלקסיס הנקמנית והאכזרית. בספרה, "Women and Soap Opera", כריסטין גרגפטי תיארה את קריסטל בתור אמת המוסר המרכזי של משפחתה – "תזכורת מתמדת ל[דמויות הגבריות] בצורך ביושרה, אנושיות והרמוניה ביתית." שפירו ציינה שקריסטל היא אישה משפחתית ש"תמיד האמינה בליבה" בטוב הנמצא באחרים. לדברי שפירו, קריסטל שימשה כמצפן המוסרי של הסדרה, ש"ניסתה להביא הגינות לעולמם המוזר, והאכזרי לעיתים, של העשירים, שם הכללים לרוב שונים מאוד."
אוונס תיארה את הדמיון בינה לבין דמותה: "שתינו דואגות לאחרים; שתינו נהגנו להביא לשלום בכל מחיר, ניסינו לפתור בעיות שצצו במשפחה והרגשנו שמחה ואושר אדירים בקיום זוגיות. והיא (קריסטל), כמוני, למדה לעמוד על שלה בשלב מאוחר בחיים... אבל אני עומדת על שלי הרבה יותר מקריסטל."
גרגפטי השוותה את קריסטל ליריבתה, אלקסיס והדגישה את ההבדלים ביניהן באפיון: "[קריסטל] היא בבירור הקונטרה של אלקסיס בכל הנוגע למעמד מוסרי ויחס לאחרים. הניגוד מוצג בצורה חיה באמצעות מראה וסגנון. כשהיא ואלקסיס מתחרות [... ] הניגוד לא יכול היה להיות בולט יותר. אלקסיס מוצגת בצורה מלאכותית, עם איפור לבן, ציפורניים ושפתיים אדומות, תלתלים שחורים, ואילו קריסטל מוצגת בצורה 'טבעית' עם שיער בהיר, עיניים כחולות, שיער מתבדר [...] לרוב קריסטל מוצגת בביתה והיא מברכת את כל מי שזקוק לנחמה ותמיכה. היא מקבלת בלי טינה את ילדיו של בלייק והיא נקראת לעיתים קרובות לאזן את החומרה הפטריארכלית שלו ואת הספקות שלו כלפי עצמו."
עלילה.
עונות 1–3.
הסדרה נפתחת בנישואיה של קריסטל לאיל הנפט המולטי-מילארדר בלייק קרינגטון. עם בואה לאחוזה, קריסטל זוכה לקבלת פנים צוננת הן מבתו של בלייק, פאלון, והן מרב המשרתים של האחוזה, ג'וזף אנדרס, אם כי יחסיה עם השניים מפשירים עם הזמן. עד מהרה, קריסטל מתיידדת עם בנו הרגיש של בלייק, סטיבן, אך יחסיה עם בלייק מאוימים על ידי בואו של מאהבה לשעבר הנשוי, מתיו בלייזדל, ואישיותו ההפכפכה של בלייק עצמו, ונישואיהם עומדים למבחן כשהיא לומדת על צדו האכזרי של בלייק, במיוחד בכל הנוגע לעסקים. המתיחות בין השניים מגיעה לשיא כאשר היא מסרבת לשכב עם בלייק, וזה אונס אותה בתגובה לכך. בסיום העונה, בלייק נעצר ומואשם ברציחתו של טד דינארד, מאהבו של סטיבן. קריסטל מזומנת על ידי בית המשפט להעיד האם בלייק גילה אי-פעם מזג אלים במהלך תקופת נישואיהם, אך היא מכחישה זאת. עם זאת, העונה מסתיימת כשעדה מסתורית נכנסת לבית המשפט, להפתעתם של קריסטל ושאר בני המשפחה.
בפתיחת העונה השנייה, העדה המסתורית נחשפת כגרושתו הנקמנית של בלייק, אלקסיס קרינגטון, שמעידה על מזגו האלים של בלייק ומביאה להרשעתו ולענישתו על תנאי. בהמשך, קריסטל מגלה שהיא בהיריון, אך מאבדת את תינוקה בתאונת רכיבה על סוסים. בעקבות כך, בלייק מציע לקריסטל להיפגש עם חברו, הפסיכיאטר ניק טוסקני, שיסייע לה להתגבר על הטראומה שחוותה. קריסטל מתחילה לחשוד שאלקסיס תיזמרה את התאונה שעברה, וכשהיא מחליטה להתעמת איתה גלויות, בין השתיים מתפתח מאבק אכזרי עד שבלייק מפריד ביניהן ונוזף בקריסטל. לאחר אירוע זה, קריסטל מתחילה להרגיש מנוכרת מבלייק בעקבות יחסו "הרך" לאלקסיס, ובמקביל מחוזרת על ידי ניק, שמעוניין לנקום בבלייק ובמשפחת קרינגטון, אך היא מסרבת לו. בסיום העונה, בלייק, שחושד בה בניהול רומן עם ניק ואף מאשים אותה בכך, יוצא להתעמת עם ניק אך לא שב. מודאגת, קריסטל יוצאת בעקבותיו במטרה לאתר אותו.