נישואיה ליוליוס קיסר.
קלפורניה התחתנה עם קיסר בשנת 59 לפני הספירה. מקורות מתארים אותה כאישיות ביישנית וצנועה. לאחר שנרצח יוליוס קיסר ב-44 לפני הספירה, היא העבירה את יומניו וכתביו אל חברו הטוב ובעל בריתו של קיסר, מרקוס אנטוניוס. במהלך נישואיהם לא ילדה קלפורניה ילדים לקיסר, ולאחר מותו לא התחתנה שוב.
לפי המקורות, הייתה לקלפורניה תחושה שנשקפת סכנה לביטחונו של קיסר בסנאט הרומי, והיא ביקשה ממנו לא ללכת. קיסר לא שעה לעצתה והלך היישר אל אויביו.
הנס פון גרונאו
יוהאן קרל הרמן פון גרונאו (בגרמנית: Johann Karl Hermann von Gronau, שהיה ידוע בכינויו הנס פון גרונאו; 6 בדצמבר 1850 – 22 בפברואר 1940) היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוסים ועל פלגת ארמייה בחזית המערבית ובחזית המזרחית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון גרונאו נולד ב-6 בדצמבר 1850 באלט שאדו שהשתייכה לממלכת פרוסיה. אביו קרל הרמן לודוויג גרונאו היה ראש היערנים המלכותי, ואילו סב-אביו היה כומר ומטאורולוג בברלין. ב-1869 התגייס לצבא הפרוסי והתקדם בסולם הפיקוד, ב-1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, ב-1907 מונה למושל העיר טורן, וב-1911 פרש לביתו. ב-1913 קיבל במהלך חגיגות ה-25 שנה לקיסר וילהלם השני תואר אצולה.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון גרונאו למפקד קורפוס המילואים ה-4 שהיה חלק מהארמייה הראשונה, לחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו, ובקרב על המארן. ב-11 בספטמבר 1915 מונה פון גרונאו למפקד קורפוס המילואים ה-41, במקום גנרל ארנולד פון וינקלר שהחליפו בפיקוד על קורפוס המילואים ה-4. פון גרונאו שירת עם הקורפוס בפיקודו בחזית המזרחית תחת פיקוד ארמיית הבוג, וב-20 בספטמבר 1915 הפך הקורפוס שבפיקודו לפלגת הארמייה גרונאו. ב-27 במרץ 1918 פורקה פלגת הארמייה שבפיקודו, והוא המשיך לפקד על קורפוס המילואים ה-41 עד סוף המלחמה, ובפברואר 1919 פרש לביתו.
פון גרונאו נפטר בפוטסדאם ב-22 בפברואר 1940 והוא בן 89 שנים.
משפחתו.
פון גרונאו היה נשוי ללואיזה גרישר, ממנה היו לו 3 בנים. בנו הגדול וולפגנג פון גרונאו חצה ב-23 באוגוסט 1930 את האוקיינוס האטלנטי ממזרח למערב, ונחת בנהר ההדסון.
פארק דוד
בן בריל
בן (בארנד) בריל (בהולנדית: Barend (Ben) Bril, 16 ביולי 1912 - 11 בספטמבר 2003), היה מתאגרף יהודי הולנדי, 9 פעמים ברציפות אלוף הולנד, אלוף המכביה השנייה וניצול שואה.
קורות חיים.
בן בריל נולד באמסטרדם, הולנד.
לאחר שזכה באליפות הולנד באגרוף ולמרות גילו הצעיר הורשה בריל להשתתף באולימפיאדת אמסטרדם (1928). במשחקים עצמם הוא היה הספורטאי הצעיר במשלחת ההולנדית, 16 שנים ו-23 ימים וסיים במקום חמישי במשקל זבוב עד 51 ק"ג, לאחר שהגיע לסבוב רבע הגמר.
לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) לא נשלח, בעקבות החלטתו של יושב ראש הוועד האולימפי ההולנדי, שהיה חבר במפלגה הנאצית ההולנדית.
במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה בריל במדליית זהב. את אולימפיאדת ברלין (1936) החרים בגלל השלטון הנאצי בגרמניה הנאצית.
במלחמת העולם השנייה נשלחו בריל ומשפחתו לברגן-בלזן. ארבעת אחיו ואחותו שהיו נשואים עם ילדים, פרט לאחד לא שרדו את השואה. מכל משפחתו שרדו את השואה רק הוא ואחיו הצעיר, הארי (נפטר ב-6 באוגוסט 1966).
בריל נפטר בשנת 2003 באמסטרדם בגיל 91. היה נשוי ואב לבן.
בשנת 2006 פורסמה הביוגרפיה שלו.
בני וג'ון
בני וג'וּן הוא סרט אמריקאי משנת 1993. סאם (ג'וני דפ) הוא צעיר תמהוני המתאהב בג'ון (מרי סטיוארט מסטרסון), אישה עם בעיות נפשיות שחיה עם אחיה הגדול המגונן (איידן קווין).
הסרט נודע בשל הקומדיה הפיזית של ג'וני דפ, שביסס את הופעתו על הסרטים האלמים של באסטר קיטון, צ'ארלי צ'פלין, ואחרים, וכן בשל השיר של הפרוקליימרס "I'm Gonna Be (500 Miles)" שהפך לפופולרי בעקבות הסרט.
עלילה.
הסרט נפתח בסצנה בה בנג'מין "בני" פרל (איידן קווין) מתעסק בכמה מטלות במוסך שלו בעוד כולם מחכים לאישורו - השליח, הלקוח, והעובד שלו, אריק (אוליבר פלאט). לאחר יום העבודה, בני חוזר לביתו, שם הוא מתגורר עם אחותו, ג'וניפר "ג'ון" פרל. בפתח הדלת, סוכנת הבית גב' סמייל מודיעה לו שהיא מתפטרת, כי אינה יכולה לסבול יותר את התפרצויותיה של ג'ון. בני מתחנן שתישאר, אך היא נחושה בדעתה.
בני מתקשר לאריק ומודיע שלא יוכל לבוא למשחק הפוקר השבועי שלהם, כי הוא אינו יכול להשאיר את ג'ון לבד. מהשיחה ניתן להבין שיש לג'ון נטיות פירומאניות, ובני חושש ממה שתעשה אם תישאר בבית ללא השגחה. הם מחליטים שג´ון תבוא גם היא למשחק הפוקר. החברים מהמרים על חפצים הרשומים על פתק ומי שמנצח זוכה לקחת את החפץ של חברו. ג'ון זוכה במסכת צלילה.
בני נפגש עם ד"ר גארבי (סי-סי-אייץ' פאונדר), הרופאה של ג'ון. הוא מבקש סיוע במציאת סוכנת בית חדשה שתשגיח על ג'ון. גארבי מנסה לשכנע אותו לאשפז את ג'ון במעון לאנשים עם ליקויים קוגניטיביים. בני מסרב, ואומר שג'ון היא המשפחה שלו, והוא יטפל בה. בדרכו הביתה, הוא מגלה שוטר מתחקר את ג'ון שעוררה מהומה באמצע הרחוב, כשהיא לובשת את מסכת הצלילה ממשחק הפוקר. ההתערבות של בני משחררת את ג'ון מהצרה אליה נקלעה, אך דאגתו רק גוברת. באותו ערב, ג'ון משחקת באש במרתף הבית, ובני מוצא אותה בדיוק ברגע הנכון למנוע אסון.
כשבני מוצא את דג הזהב שלו מת, הוא משוכנע שזו ג'ון שעשתה זאת. הוא מחליט לאשפז אותה במעון, ויש לו חודש המתנה עד לאשפוז ליידע את ג'ון שהיא הולכת להתאשפז.
במשחק פוקר נוסף, ג'ון מפסידה ונאלצת לקחת את סאם (ג'וני דפ), בן הדוד התמהוני של תומאס (דן הדאיה), אחד החברים. בני מנסה להתחמק מזה, אך ג'ון משכנעת אותו שזה היה משחק הוגן, והם לוקחים את סאם הביתה. בדרך הם עוצרים בדיינר השכונתי, שם סאם מפציע בהופעה בסגנון באסטר קיטון, הכוללת הומור, אקרובטיקה ואוכל, ומקסים את כל השוכנים במקום, כולל ג'ון. בני המום מהמופע, אך המלצרית, רותי (ג'וליאן מור) אינה משועשעת מהבלגן, אך סאם שובה לבסוף את ליבה כשהוא מזהה אותה כשחקנית מסרט ישן שאהב.
כשבני הולך לעבודה בבוקר, סאם וג'ון מבלים ביחד ומתקרבים. ג'ון מגלה שסאם אנאלפבית, ועוזרת לו לכתוב מכתב לאמו. כשבני חוזר הביתה מהעבודה, הוא נדהם לגלות שהבית מסודר ונקי, ושארוחת הערב מוכנה. הוא מציע לסאם שיישאר בתפקיד סוכן הבית, וסאם מסכים, מופתע מכך שמישהו רוצה להעסיק אותו.
בני, ג'ון וסאם מבקרים שוב בדיינר בו רותי עובדת. בני ורותי מוצאים חן אחד בעיני השנייה. כשסאם מופיע שוב בפני קהל ברחוב, בני אומר לו שהוא צריך "לעשות משהו מעצמו" ולהופיע באופן מקצועי. ג'ון עונה שהוא "כבר משהו". רותי חוזרת איתם לביתם לארוחת ערב. כשמכוניתה לא נתנעת, בני מסיע אותה הביתה. השניים מתקרבים, וקובעים דייט ליום אחר. בדייט הם נהנים, אך בני דואג לג'ון ומסיים את הערב מוקדם, ורותי נפגעת.
בינתיים, כשהם לבדם בבית, סאם וג'ון שוכבים וסאם מצהיר על אהבתו לג'ון, שמצידה מבקשת שלא יספר לבני. בני בינתיים מנסה לארגן לסאם קריירה בעסקי הבידור, ומסדר לו מופע במועדון סטנד-אפ. ג'ון כועסת, וחוששת שהקריירה החדשה של סאם תפגע ביחסיהם ותרחיק אותו ממנה. סאם מרגיש חצוי בין בני וג'ון, ובסוף מודיע לבני שלא יופיע מקצועית ושהוא מעדיף לעבוד ברחוב. ג'ון מאושרת, ומחליטה שעליהם לספר לבני על אהבתם, למרות פחדה שיכעס.
כשבני מנסה לספר לג'ון על האשפוז במעון, ג'ון מנסה לספר לבני על מערכת היחסים עם סאם. כשבני מבין לבסוף, הוא מתרגז ומגרש את סאם מהבית. ג'ון בורחת לחדרה בבכי. בני מתעמת עם ג'ון, ומודיע לה שאין היא יכולה לאהוב את סאם, מכיוון שהיא משוגעת. בזעם, ג'ון תוקפת את בני.
בני מתעמת גם עם סאם, שמשקף לו כיצד הוא מתעקש לשלוט בחייה של ג'ון, ולאחר מכן, הוא הולך לדיינר לבקר את רותי שאינה מופתעת לשמוע על ההתאהבות של ג'ון וסאם. בבית, ג'ון שורפת תצלום ישן שלה ושל בני, כשסאם קורא לה מהחלון, והשניים בורחים יחדיו. כשהם עולים לאוטובוס ג'ון במצב רע - שומעת קולות, וממלמלת לעצמה וחובטת בראשה בעוד סאם מנסה להרגיעה, ללא הצלחה. אמבולנס פסיכיאטרי מגיע לקחת את ג'ון ובני שחזר הביתה, אינו מצליח לחלץ אותה מידי הרופאים והיא מאושפזת בבית חולים פסיכיאטרי.
בני לא מצליח לשחרר אותה משם, מתפרע והשומר זורק אותו מהמקום. למחרת, כשהוא נוסע במכוניתו, הוא חווה פלאשבאקים לתאונה בה בני וג'ון איבדו את הוריהם ונמנע בעצמו מתאונה בשנייה האחרונה. הוא הולך לראות את ד"ר גארבי, שמודיעה לו שג'ון במצב רע ושהיא מעדיפה להישאר בבית החולים ולא לראות אף אחד. בני הולך לביתה של רותי לחפש את סאם, ומוצא אותו שם. הוא מכריז שהוא כבר לא רוצה לשלוט בחייה של ג'ון, והשלושה הולכים ביחד לנסות לשחרר את ג'ון מהמחלקה הפסיכיאטרית. לאחר סדרת טעויות בה האחים חושבים שבני מטופל במקום והוא חומק רק בעזרת חברו תומאס שעובד שם, בני מצליח לדבר עם ג'ון דרך הדלת אך היא אינה מאמינה לו שהוא כבר לא רוצה לשלוט בה, ושהוא מקבל את אהבתה לסאם, ומודה שיש לו בעיה בעצמו להתאהב. ג'ון נמלכת בדעתה רק כשהיא רואה דרך החלון את סאם עושה את מופע באסטר קיטון שלו ומודיעה לד"ר גארבי שהיא רוצה להשתחרר. לאחר שכנועים, הרופאה מסכימה.
ג'ון שוכרת דירה עם סאם בבניין של רותי, וכשבני בא לבקר, הוא מביא לה זר פרחים, וזר נוסף לרותי - שגומלת לו בחיוך.
הפקה.