ב-22 בדצמבר 1952, לפני הזריחה ובתנאי ים קשים, התקרבה "שמפוליון" לנמל בביירות. ימים ספורים לפני כן הופעל זרקור חדש בנמל התעופה הבינלאומי של ביירות. צוות האוניה, שלא ידע על קיומו, הפליג לעברו במחשבה שזהו המגדלור המסמן את נמל ביירות. ברבע לשש בבוקר נתקעה האוניה בשרטון, ונבקעה לשניים מעוצמת המכה. הנוסעים התרכזו על הסיפון, ורובם פונו למחרת. 17 הנספים באסון היו אנשים שניסו להגיע לחוף בשחיה.
הגוררת צוריה וקורבטה של חיל הים הישראלי הפליגו מחיפה אל חופי ביירות כדי לסייע במאמצי ההצלה, אך בפועל לא השתתפו בחילוץ. כתבי קול ישראל ועיתונאים הצטרפו להפלגה.
רות בונדי כתבה על טביעת האוניה ביומון "דבר", ב-2 בינואר 1953, תחת הכותרת טרגדיה בים, האור הטעה? בגוף הכתבה נאמר:
אל ירח
אל ירח הוא אל או אלה הקשורים, או שמסמלים את הירח. לאלים אלה יכול להיות מגוון רחב של פונקציות ומסורות בהתאם לתרבות, אך הם נחשבים לעיתים קרובות לאויב של אל שמש.
אל ירח יכול להיות זכר או נקבה, ובדרך כלל הם מהמין השני של אל השמש באותה תרבות. אלי ירח הם קצת יותר נפוצים בעולם מאשר אלות, למרות שאלוהויות נשיות ידועות יותר בעידן המודרני עקב ההשפעה של המיתולוגיה היוונית והרומית קלאסית, שבה אל הירח הוא נקבה.
גרסאות אל הירח בתרבויות העולם.
המחזור החודשי של הירח, שויך בתרבויות רבות למחזור החודשי הנשי. בשפות רבות, המונח עבור המחזור הנשי מקבילה או קרובה מבחינה אטימולוגית למונח עבור מחזור הירח. דוגמאות לאלות ירח, הם למשל פויבה, ארטמיס וסלנה (או לונה בגרסתה הרומית) היווניות.
סִין (באכדית: Su'en, Sîn) או נאננה הוא אל הירח במיתולוגיה המסופטמית, ונאננה הוא הגרסה השומרית לאל, בנם של אנליל ונינליל וזוהה עם האל השמי סין. שני המקומות המרכזיים לעבודת סין-נאננה היו אור בדרום מסופוטמיה, וחרן בצפון.
ארמרה
מחוז ארמרה (בטטום: Ermera) הוא מחוז בחלק המערבי-מרכזי של מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 103,199 אנשים שחיים בשטח של 746 קמ"ר.
בירת המחוז היא גלנו הנמצאת 30 קילומטר דרומית-מערבית מהעיר דילי, שהיא הבירה הלאומית. העיר ארמרה הנמצאת במחוז ונקראת על שמו, נמצאת 58 קילומטר מהבירה הלאומית דילי, באותו כיוון.
במחוז זה נמצאים מעיינות חמים מהתקופה הקולוניאלית, שנמצאים בשימוש בני המקום.
מחוז זה ומחוז אילאו הם היחידים במזרח טימור, שלא חולקים גבול עם מדינה או ים מחוץ למדינתם, כלומר הם נמצאים בחלקה הפנימי של המדינה. המחוז גובל בויקקה מכיוון צפון, בדילי מכיוון צפון-מזרח, באילאו מכיוון מזרח, באיינרו מכיוון דרום, ובבובונרו ממערב.
המחוז מכיל בתוכו את הר טטאמאילאו, ההר הגבוה ביותר במזרח טימור וה-97 בגובהו בעולם.
גזרות.
המחוז מחולק ל-5 גזרות מרכזיות והן:
Euoplocephalus
חסן שייח' מחמוד
חסן שייח' מחַמוד (בסומלית: Xasan Sheekh Maxamuud, בערבית: حسن شيخ محمود; נולד ב-29 בנובמבר 1955) הוא פוליטקיאי סומלי, המכהן כנשיא סומליה מאז 15 במאי 2022. שייח' מחמוד כיהן בעבר כנשיא סומליה גם בשנים 2012–2017 . פעיל פוליטי וחברתי ואקדמאי, מחמוד שימש כפרופסור ודיקן באקדמיה. בנוסף הוא מייסד ויו"ר מפלגת השלום והפיתוח. בהכשרתו הוא איש חינוך ואיש עסקים.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
חסן שייח' מחמוד נולד בשנת 1955 בג'ללקסי, עיירה חקלאית קטנה במחוז הירן בסומליה, בימי שלטון המנדט האיטלקי. הוא בן לקבוצת אבגאל משבט הווייה. משפחתו השתייכה למעמד הבינוני.
אחרי לימודים בבתי ספר העיר הולדתו, בשנת 1978 למד מחמוד שלוש שנים לימודי טכנולוגיה באוניברסיטה הלאומית הסומלית במוגדישו. בשנת 1986 הוא נסע להודו וסיים שם בשנת 1988 את התואר השני בחינוך טכני באוניברסיטת בהופל, בימינו אוניברסיטת ברכתוללה. אחר כך למד במכון הקיץ לבניית שלום של האוניברסיטה המנוניטית המזרחית בהריסונבורג, וירג'יניה, בארצות הברית. באוניברסיטה זו, השייכת לכנסייה המנוניטית והמקבלת גם בני דתות אחרות, סיים מחמוד שלושה קורסים אינטנסיביים לגישור, ריפוי טראומות ובניית אסטרטגיות למידה מעשית למבוגרים (designed learner centered training).
הקריירה בהוראה וייעוץ.
בשובו לארצו, התקבל מחמוד לעבוד כמדריך ומאמן בתיכון הטכני לפולה, בדרום סומליה. אחר כך לימד החל משנת 1984 במכללה למורים טכניים שליד אוניברסיטת לפולה. בשנת 1986 התמנה לראש המכללה.
עם פריצת מלחמת האזרחים ההרסנית בשנות ה-90 המוקדמות, נשאר מחמוד במולדתו ופעל כיועץ וארגונים לא ממשלתיים, לארגונים של האו"ם, ובמיזמים של שלום ופיתוח. בשנים 1995-1993 הוא עבד כקצין חינוך של UNICEF במרכז ובדרום סומליה. בשנת 1999 נמנה עם מייסדי המכון הסומלי למנהל עסקים ולניהול SIMAD במוגדישו. המוסד הפך לאוניברסיטה ומחמוד שימש לה כדקאן עד שנת 2010.
הקריירה הפוליטית.
מחמוד נכנס לפוליטיקה בשנת 2011 כשהקים את מפלגת הפיתוח השלום. באפריל 2011 חברי המפלגה בחרו בו בפה אחד ליושב ראש. באוגוסט 2012 הוא נבחר לפרלמנט הפדרלי המחודש של סומליה. לצד פעילותו האקדמית והאזרחית, עבד מחמוד גם כיזם עצמאי מצליח.
נשיא סומליה.
ב-10 בספטמבר 2012 נבחר מחמוד על ידי הפרלמנט לתפקיד נשיא סומליה לאחר שנים של מלחמת אזרחים וממשלה זמנית. הוא זכה בסיבוב השני ב-190 קולות מול הנשיא בתפקיד, שריף שייח אחמד, שקיבל 79 קולות. בנאום ההשבעה שלו הודה לעם הסומלי ולפרלמנט הפדרלי של סומליה והביע תמיכה בהמשך תהליך השיקום של סומליה לאחר מלחמת האזרחים והביע נכונות להמשיך בשיתוף פעולה עם הקהילה הבינלאומית.
יומיים אחרי השבעתו ניצל מחמוד מניסיון התנקשות נגדו שבוצע על ידי שלושה מחבלים מתאבדים מארגון א-שבאב. באותה עת הוא כינס מסיבת עיתונאים במקום מושבו, מלון "ג'זירה פאלאס" עם שר החוץ של קניה, סמסון אונגרי, שניצל גם הוא מפיגוע הטרור. בפיגוע מתו שניים מהמחבלים בפיצוץ, והשלישי נורה למוות. שלושה חיילים סומלים ושני חיילים של הכוח האפריקאי לשמירת השלום נהרגו.
בינואר 2013 הממשלה הסומלית זכתה בהכרתן של ארצות הברית, לראשונה אחרי 1991. בספטמבר פמלייתו הותקפה שוב על ידי פעילי "א-שבאב" אך הנשיא ניצל גם מפיגוע זה.
בעת כהונתו התנהלו בסומליה פעולות צבאיות כנגד פלגים אסלאמיסטים קיצוניים, ארגון א-שבאב ואחרים, שבהן השתתפו קניה, אתיופיה, כוחות האיחוד האפריקאי לשמירת השלום, הצבא הסומלי, וכוחות של ארצות הברית, צרפת וכו'. בשנת 2014 הוקם מחדש שירות הדואר הסומלי, והותקן הכספומט הראשון במוגדישו. ב-15 במאי 2022, חסן שייח' מחמוד נבחר לנשיא סומליה בהצבעה מרתונית לנשיאות.
חיים אישיים.
מחמוד נשוי ואב לילדים. הוא דובר סומלית ואנגלית.
חסן שייח מחמוד
בולין גראונד
בולין גראונד (באנגלית Boleyn Ground), הידוע כאפטון פארק, היה אצטדיון כדורגל בשכונת אפטון פארק במזרח לונדון. לפני סגירתו, הכיל האצטדיון 35,016 מקומות ישיבה. משנת 1904 ועד לשנת 2016 שימש האצטדיון בתור מגרשה הביתי של קבוצת וסטהאם יונייטד.
לקראת אולימפיאדת לונדון 2012 ובניית האצטדיון האולימפי, הודיעה הנהלת וסטהאם על תוכנית לעזיבת בולין גראונד ומעבר לאצטדיון האולימפי לאחר סיום האולימפיאדה. ב-22 במרץ 2013 זכתה וסטהאם במכרז לשימוש באצטדיון והודיעה באופן רשמי על מעבר בתחילת עונת 2016/17. המשחק הרשמי האחרון באצטדיון נערך ב-10 במאי 2016 במסגרת הפרמייר ליג בין וסטהאם למנצ'סטר יונייטד, ונגמר בתוצאה 3–2 לזכות וסטהאם. לאחר עזיבת הקבוצה האצטדיון נהרס לצורך בניית שטחי מגורים, פנאי ומסחר.
בתחילת עונת 2016/17 עזבה וסטהאם את האצטדיון לאחר יותר מ-110 שנים, ועברה לשחק באצטדיון האולימפי בעיר, אשר לפי התוכנית, עוצב מחדש והותאם לצורך קיום משחקי כדורגל.
וולאס פורד
וולאס פורד (באנגלית: Wallace Ford; 12 בפברואר 1898 - 11 ביוני 1966) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי), שהופיע בכמה סרטי מערבונים ובי מוביז, ונודע בשל מראהו הידידותי ומבנה גופו השרירי בהמשך הקריירה.
חייו.
פורד נולד בשם סמואל ג'ונס גרנדי בבולטון, לנקשייר, אנגליה, והתגורר באחד מבתיו של הנדבן תומאס ג'ון ברנרדו לאוכלוסייה הנחשלת. בגיל צעיר אומץ על ידי איכר ממניטובה, קנדה שטיפל בו ביד קשה. בגיל 11 בערך, ברח מהבית והחל לעבוד בעבודות מזדמנות שונות, בהן סדרן בתיאטרון.
לאחר מלחמת העולם הראשונה שוחרר מהצבא, והיה לחבר בקבוצת שחקני וודוויל. לאחר מכן עבר להופיע בבימות ברודוויי.
הוא החל בקריירה קולנועית כאשר ליהקו אותו ב-MGM לתפקיד בסרט "Possessed" ("אחוז דיבוק") ולאחר מכן הופיע בסך הכול ביותר מ-200 סרטים, בהם 13 סרטים בבימויו של ג'ון פורד (אם כי לא הייתה להם קרבה משפחתית). ב-1932 הופיע בסרט הפולחן "פריקס" בתפקיד פורסו. ב-1935 הופיע בסרט של ג'ון פורד, "המלשין". ב-1950 שיחק בסרט "הארווי בתור נהג מונית.
ב-1956 הופיע בסרט "מוריד הגשם" בתפקיד שריף. ב-1959 שיחק במערבון "עיר היצרים" בבימויו של אדוארד דמיטריק. ב-1965 שיחק ב"טלאי כחול לצידן של אליזבת הרטמן ושלי וינטרס
כמו כן הופיע ב-1964 בפרק של הסדרה המופע של אנדי גריפית'. הוא קבור בקבר בלתי מסומן בבית הקברות הולי קרוס בקולבר סיטי.
דייוויד ג'יי סקאל
ליילה היימס
ליילה היימס (באנגלית: Leila Hyams; 1 במאי 1905 - 4 בדצמבר 1977) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית. קריירת הקולנוע שלה, הקצרה יחסית, החלה בסרטים אילמים, והסתיימה באמצע שנות ה-30.
ראשית חייה.