נַפַּחַת או אמפיזמה (emphysema, מכונה גם "The Pink Puffer" הנשפן הוורוד) היא מחלת ריאות המתאפיינת בחללים מנופחים בריאות, שמהם האוויר יוצא בקושי. משם שמה של המחלה נַפַּחַת, תרגום שאילה של מקור שמה ביוונית ἐμφύσημα (‏emphusema) 'ניפוח' (מהפועל ἐμφυσάω 'ניפח'), שמתאר ריאה מנופחת אוויר.
נפחת שייכת לקבוצת המחלות החסימתיות הכרוניות והבלתי הפיכות (COPD) של דרכי הנשימה התחתונות הנגרמות בדר"כ כתוצאה מעישון כבד וזיהום אוויר. במחלת הנפחת מתרחש הרס של דפנות הנאדיות המאפשרות חילוף גזים יעיל בין חלל הנאדיות לדם ואובדן האלסטיות שלהן. נפחת קשה גורמת קוצר נשימה, ולעיתים מובילה לאי ספיקה נשימתית או לאי-ספיקת לב.
נַפַּחַת.
בנפחת יש הרחבה חריגה קבועה של דרכי הנשימה, של חללי האוויר הדיסטליים (מרוחקים) לברונכיולה הטרמינלית, עם הרס של דפנות הברונכיולים וללא יצירה של צלקות (התרחבות ללא הרס של הדפנות מכונה "ניפוח יתר של הריאה" ואינה מוגדרת כנפחת. ראו להלן: מחלות דמויות נפחת). במצב פיזי תקין, כאשר שואפים אוויר, הנאדיות מתמלאות ומתאפשר פעפוע של חמצן ופחמן דו-חמצני בין הנאדיות לדם. אצל חולי נפחת, הנאדיות אמנם מתרחבות, אבל כתוצאה מהמחלה קטנה כמות הנאדיות שמשתתפות בשחלוף הגזים.
כתוצאה מעישון, עשן הסיגריות אשר נכנס לחלל האלוואולרי מעודד גיוס של נויטרופילים אשר משחררים הפרשות מהגרנולות שלהם, שמכילות גם רדיקלים של חמצן ואנזימים פרוטאוליטיים, כגון אלסטאז שהורס את דופן האלוואולי. במקביל, אצל מעשנים יש עיכוב של אנטיטריפסין וכתוצאה מכך עלייה בפעילות הפרוטאזות (במחלה של חוסר באלפא 1 אנטיטריפסין הירידה המשמעותית באנטיטריפסין מביאה לנזק לרקמה ולהתפתחות של נפחת פאן-אצינרית).
נפחת מתקדמת מאופיינת בהרס מלא של החללים האלוואולרים בריאה, ההופכים לחללים גדולים, כמעין ציסטות בתוך הריאה. ניתן לראות חללים בגודל של מעל ס"מ, שנוצרים כתוצאה מהתאחות של חללים אלוואולריים (bullous emphysema), שהם כיסי אוויר גדולים שלרוב בולטים כלפי חוץ, אינם מתפקדים כלל, מגדילים את נפח הריאה, לוחצים על האלוואולי התקינים ואינם מאפשרים בהם אוורור תקין. כיסי אוויר אלו עלולים להתפוצץ ולגרום לחזה אוויר.
לעיתים ניתן לראות תהליך דלקתי סביב הברונכים, עקב כך שברונכיטיס כרונית מופיעה לעיתים קרובות יחד עם נפחת. בריאה תקינה, האלוואולי תומכים בדרכי האוויר בברונכיאולות, ולאור אובדן התמיכה (עקב הרס דופן האלוואולי) מתמוטטות דרכי האוויר. הקושי העיקרי במחלה זו הוא קוצר נשימה: אדם הסובל מאמפיזמה קרוי pink puffer: אדום פנים ובעל חזה דמוי חבית ונפוח. כינוי זה בכך שאצל חלק מהחולים, כתוצאה מהנשימה המהירה, ישנו חמצון טוב בדם אך גם נפיחות בבית החזה. בנוסף, קיים שיעול, ולעיתים יש היפרוונטילציה. במאמץ, הנשימה מהירה יותר ולכן כל מחזור נשימה קצר יותר, הנשיפה מאומצת והחסימה הולכת וגוברת, והאוויר נכלא עד כדי מצב שבו החולה כבר אינו מצליח לבצע ונטילציה. החולה לרוב יושב מכופף קדימה, כדי להוציא את האוויר מהריאות.
הסיבוך העיקרי בנפחת הוא אי ספיקת לב ימנית (לב ריאתי) שיכולה לגרום למוות, שנוצר כתוצאה מחוסר כרוני של חמצן בדם. ההיפוקסמיה מופיעה לרוב בשלב מאוחר יחסית (שלא בדומה לברונכיטיס כרונית), ולאחר הופעתה הפרוגנוזה היא יחסית גרועה וההידרדרות מהירה. מאחר שהחולים משקיעים אנרגיה רבה בנשימה, הם יורדים במשקל עד מצב של רזון קיצוני (שלא בדומה לברונכיטיס כרונית, שבה החולה סטטי, בצקתי ומשמין יחסית).
סוגי הנפחת.
נפחת צנטרי-לובולרית.
זוהי נפחת הנובעת בעיקר כתוצאה מעישון, ופוגעת בחלקים העליוניים של הריאה, אליהם מגיע העשן בצורה טובה יותר. הפגיעה היא במרכז האונה, והנפחת נוטה להיות מלווה גם בברונכיטיס כרונית. מבין צורות הנפחת, זוהי הצורה השכיחה יחסית. נפגע בה החלק המרכזי והפרוקסימלי של האצינוס, בעוד שהחלק הדיסטלי נותר ללא שינויים (ומכאן השם). ישנה התרחבות של הברונכיולים המלווה בדלקת כרונית מסביבם. לרוב מגלים את הנפחת רק כאשר החסימה כבר בשלבים מתקדמים, וכשלפחות שליש מהפרנכימה של הריאה הרוס. החולים חלשים, יורדים במשקל, סובלים מקוצר נשימה (דיספנאה), מקושי נשימתי עם זמן נשיפה מוארך וקצב נשימה מוגבר.
נפחת פאן-אצינרית.
נפחת מסוג זה יכולה לפגוע בכל החלקים של האצינוס, והיא נובעת ממחלה גנטית נדירה בשם חוסר באלפא 1 אנטיטריפסין. בשלבים הראשונים של המחלה חלה התרחבות בלתי הפיכה של הצינורות הנאדתיים ושל הנאדיות, ורק בשלבים מאוחרים יותר נהרסים גם הברונכיולים וכל האצינוס פגוע. בנפחת מסוג זה הריאות נפוחות מאוד, גדולות, בצבע אפור חיוור, חסרות דם ויבשות. הריאה דומה מבחינה הסטולוגית ל"צמר גפן מתוק": חלק גדול מהפרנכימה נהרס, ויש רק רשת של חללים המורכבת מרקמת חיבור. החולים רזים, סובלים מקוצר נשימה במאמץ, משיעול ומכיח דל, נוזלי ובכמויות קטנות.
נפחת פרא-ספטלית.
זוהי נפחת נדירה יחסית, אצל חולים המפתחים חזה אוויר ספונטני. קיימים אזורים הרוסים בחלק הדיסטלי של הריאה, אשר פיצוץ שלהם גורם לפתיחת הריאה אל . בעוד שבנפחת צנטרילובולרית הפגיעה הא בעיקר בחלק הפרוקסימלי של האצינוס, הרי שבנפחת פרא ספטלית הפגיעה היא בחלק הדיסטלי של האצינוס.
נפחת אי- רגולרית.
נקראת גם נפחת בקרבת צלקת: היא כמעט תמיד מלווה בצלקות, שכיחה יחסית וחסרת תסמינים קליניים, ומופיעה בחלקים שונים של האצינוס באופן מפוזר.
מחלות דמויות נפחת.
ישנם מצבים נוספים של מחלות דמויות נפחת, אולם אינן מערבות הרס של הרקמה אלא רק ניפוח יתר של הריאות:
אמפיזמה
מסדר השחרור
מסדר השחרור (בצרפתית: Ordre de la Libération) הוא אות כבוד הניתן על מנת לציין גבורה במהלך השירות בצבא צרפת החופשית במלחמת העולם השנייה.
אות כבוד זה נחשב השני בחשיבותו מבין אותות הכבוד המוענקים בצרפת, לאחר אות מסדר הכבוד. 1,061 אנשים קיבלו אות זה. אות דומה, מדליית ההתנגדות, מוענק עבור מעשים שנעשו על ידי תנועת ההתנגדות הצרפתית במהלך מלחמת העולם השנייה, אולם חשיבותו נמוכה מזו של אות מסדר השחרור.
היסטוריה.
המסדר הוקם ב-16 בנובמבר 1940 על ידי הגנרל שארל דה גול בצו מס' 7 עליו חתם בהיותו בבראזוויל. מטרת המסדר הייתה "לציין לשבח מיוחד אישים או קהילות אזרחיות אשר הצטיינו במעשיהם למען שחרור צרפת והאימפריה שלה". אין דרישות גיל, מין, דרגה או לאום לקבל האות - והוא ניתן לאור המעשים של מקבל האות.
במסדר דרגה אחת בלבד - "חבר מסדר השחרור" ("Compagnon de la Libération"). לשארל דה גול, מייסד המסדר ניתנה הדרגה "המאסטר הגדול" של המסדר (Grand Maître).
האות ניתן לאחרונה ב-23 בינואר 1946.
אות המסדר.
המדליה המוענקת לחברי המסדר נקראת "צלב השחרור" (Croix de la Libération). צורתה מלבנית ועליה צלב לורן (סמל צבא צרפת החופשית). בצידה האחורי של המדליה מופיע המוטו בלטינית: “PATRIAM SERVANDO VICTORIAM TULIT” ("על ידי שירות המולדת הוא/היא הביאו ניצחון").
צבעי האות הם: ירוק, המסמל תקווה, ושחור המסמל אבלות.
המדליה והאות הוענקו בטקס צבאי בו מוענקים המדליה והאות ונאמר:
"Nous vous reconnaissons comme notre Compagnon pour la libération de la France dans l’honneur et par la Victoire" (“אנו מכירים בך כחבר למען שחרור צרפת, בכבוד ובניצחון”).
מקבלי המדליה.
המדליה הוענקה ל-1,061 חברי המסדר:
אישים שקיבלו את האות.
כ-105 ממקבלי האות היו מתחת לגיל 20, הצעיר שבהם הוא מאתורין הנריו אשר הוצא להורג בהיותו בן 14 בסירובו לגלות מיקום של חיילי צבא צרפת.
260 ממקבלי האות קיבלו אותו לאחר מותם, ו-65 נפלו לאחר קבלת האות.
6 נשים קיבלו את האות.
שני אישים שאינם בעלי אזרחות צרפתית קיבלו את האות - וינסטון צ'רצ'יל (בשנת 1958) וג'ורג' השישי, מלך הממלכה המאוחדת (בשנת 1960 - לאחר מותו). המסדר, שנסגר בשנת 1946 נפתח במיוחד לצורך מתן אותות אלה.
שיקוף פורט
שיקוף פורט (באנגלית: Port Mirroring) היא הגדרה במתג (switch) המורה לו לשכפל את כל חבילות המידע של הרשת שעוברות דרך פורט פיזי מסוים או רשת מקומית וירטואלית מסוימת לפורט פיזי אחר המשמש לניטור. שיקוף פורט נדרש לרוב כדי לאפשר העברת תעבורה לרכיבי רשת הדורשים מעקב אחרי כלל התעבורה העוברת ברשת, דוגמת מערכת למניעת חדירות ומערכת לגילוי חדירות, או לחלופין מחשב המריץ רחרחן. להגדרה זו קיימים שמות נוספים הנמצאים בשימוש בקרב יצרניות המתגים:
הגדרה לדוגמה על מתג של סיסקו מערכות.
להלן דוגמה להגדרת שיקוף פורט על גבי מתג של סיסקו. בשורת הפקודה הראשונה מוגדרים הפורטים לשיקוף (פורטים 0/1, 0/2 ו-0/3) ובשורת הפקודה השנייה מוגדר הפורט אליו יש לשכפל את התעבורה המתקבלת בפורטים אלו (פורט 0/4) תוך סימון התעבורה הזו כ-vlan1 המשמש לתיוג:
כדי להציג את המצב הנוכחי של שיקוף הפורט ניתן להקיש את שורת הפקודה הבאה:
פרוטאזות
אנזים פרוטאוליטי
הקילרז
מקרופאגים
יהודית יחזקאלי
יהודית יחזקאלי היא עיתונאית ישראלית, כתבת "קול ישראל" ו"ידיעות אחרונות".
ביוגרפיה.
יחזקאלי נולדה בחיפה. היא בעלת תואר ראשון בהוראה, מדע המדינה וחינוך. משמשת ככתבת "ידיעות אחרונות" משנת 1982, וכיום היא יו"ר ועד העיתונאים בעיתון. בנוסף, משנת 1989 היא משמשת ככתבת שטח ברשת ב', כיום בתפקיד כתבת באזור השפלה.
ב-2002 כתבה סדרת כתבות ובה עדויות חדשות על פרשת ילדי תימן, וזכתה על כך בפרס רוטרי לעיתונאות כתובה.
יחזקאלי שימשה בתפקיד יו"ר זמנית של אגודת העיתונאים תל אביב למשך כ-3 חודשים (מפברואר 2012 עד מחצית מאי 2012), עד בחירתו של יו"ר קבוע לאגודה, רותם אברוצקי.
חיים אישיים.