למד בבית ספר ממלכתי דתי "עציון" ובהמשך, בתיכון אמי"ת. בנעוריו היה מדריך בתנועת "בני עקיבא" ובין מקימי סניף בני עקיבא לעולים חדשים. כנער התנדב אף במשמר אזרחי.
כהן הוא בוגר אוניברסיטת אריאל במדעי המדינה ומזרח תיכון ומוסמך ביחסים בינלאומיים מטעם אוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2018 יצא לאור ספרו של כהן "מלים מחברות - חלק א'" בהוצאה פרטית. "חלק ב'" פורסם ב-2019.
בשנת 2021 נבחר להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.
כהן נשוי לענת, סגן אלוף במילואים במחלקת נפגעים, נכדתו של חיים בסוק. הם מתגוררים בתל אביב והורים לשלוש בנות
קריירה צבאית.
מאור כהן החל את שירותו בצבא הגנה לישראל בחיל השריון, לאחר מכן עבר לכוח תומך לחימה.
בגיל 25 יצא לקורס קצינים ומאז הוא משרת בחיל משאבי האנוש.
כיום הוא משרת בצבא קבע בדרגת רס"ן כראש מדור שרות ייחודי ביחידת מיטב.
במסגרת תפקידו בצה"ל, הוא אחראי על גיוס אוכלוסיות ייחודיות לצה"ל, ביניהן מתנדבים. הוא מלווה באופן אישי מלש"בים (מיועד לשירות ביטחון) מתנדב.
בשנת 2016 זכה כהן בתעודת מצטיין שר הביטחון.
ערכות לגו.
כהן החל לתרום ערכות לגו ולעזור לילדים בהרכבתן ב"בית אורנית" (מוסד לטיפול בילדים ובנערים חולי סרטן של עמותת עזר מציון) בפתח תקווה. הוא אף פתח בהתנדבות חוג לגו, בתחילה פעם בשבוע וכיום ארבע או חמש פעמים בשבוע.
משנת 2012, מתנדב מאור כהן גם במחלקות אונקולוגיות לילדים בבתי חולים.
בשנת 2016 העניק לו המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי את פרס המתנדב המצטיין.
לא רק בבית חולים איכילוב מחלק מאור ערכות לגו, אלא גם במרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל ואף במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר. בנוסף לכך הוא שולח שליחים מצוידים בערכות לגו לבתי החולים מרכז רפואי הדסה בירושלים, מרכז רפואי העמק בעפולה ורמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם בחיפה.
את ערכות הלגו רוכש מאור כהן בעיקר מתרומות של אנשים באמצעות המשפחה, מכרים, חברים ורשתות חברתיות. חלק מהמחלימים הופכים בעצמם למגייסי כספים.
50-59 לפנה&quot;ס
יוז'ף דינר-דנש
יוז'ף דינר-דנש (במקור עד 1917 דינר-Diner, בהונגרית: Diner-Dénes József; ליפטובסקי מיקולש, 27 ביוני 1857 – פריז, 5 באוגוסט 1937) היה פוליטיקאי סוציאל- דמוקרטי יהודי-הונגרי, היסטוריון אמנות, סופר, עיתונאי, עורך עיתון.
ביוגרפיה.
יוז'ף דינר-דנש נולד במשפחה יהודית כבנם של מוריץ דינר, עצמאי, ושל נטי דינר. הוא למד באוניברסיטאות בווינה, דרזדן, פריז ובריסל; הוא למד הנדסה, ולאחר מכן גם פיזיקה, כימיה, ארכאולוגיה, פילוסופיה ותולדות האמנות. בשנת 1881 החל לעבוד במוזיאון הלאומי של הונגריה ומחקריו פורסמו בהונגריה ומחוצה לה. בברלין הוא עבד במגזין Freie Bühne, ואחר כך בבודפשט הקים את כתב העת Élet (חיים) עם לאיוש קטונה. בשנת 1906 התקבל לתא הבונים החופשיים "דמוקרטיה", ממנו עבר לתא "מרטינוביץ'" בשנת 1908. בשנים 1906 עד 1910 היה העורך של המגזין "סקירת העבודה" (Munka Szemléje), ואחר כך ניהל את ספרייה בשם "הסלון הספרותי" (Irodalmi Szalon). הוא היה גם עמית במגזין "סוציאליזם" ובכתב העת Neues Pester. הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית ובשנת 1918 הפך למזכיר מדיני (סגן שר) לענייני חוץ של הממשלה בראשותו של מיהאי קארואי. במהלך הרפובליקה הסובייטית ההונגרית שירת בפריז. מאוחר יותר - בגלל הדיקטטורה בהונגריה היגר תחילה לארצות הברית ואחר כך שב לפריז, שם הועסק בעיתון "פופולייר" (Populaire).
דינר-דנש השתייך למעגל החברים של ליאון בלום. בשנת 1927 כתב את עבודת הדוקטורט שלו בשם "Le Hongrie" על רקע שערוריית הזיוף ההונגרי של הפרנק הצרפתי, עליה כתב בלום הקדמה. הביוגרפיה שלו על קארל מרקס פורסמה בשנת 1933 בצרפתית. הוא היה מארגן המוזיאון הראשון של תנועת העבודה, "המוזיאון הפרולטרי הקומוניסטי".
אשתו הייתה אמה רייך, לה נישא בבודפשט ב-14 במרץ 1893.
קורי סביאר
קורי סביאר (באנגלית: Corey Sevier; נולד ב-3 ביולי 1984) הוא שחקן קנדי.
ביוגרפיה.
סביאר נולד בדרום אונטריו ולו אח קטן, הוא זכה בתחרות יופי לתינוקות והחל לדגמן בגיל חצי שנה.
ב-1993 שיחק את ג'וזף קנדי ג'וניור במיני סדרה "JFK: Reckless Youth", הוא שיחק את התפקיד הראשי בסדרה "לאסי" המהווה עיבוד מחודש לסדרה "לאסי" ששודרה משנות החמישים, ב-1997 שיחק בסרט "Summer of the Monkeys" המבוסס על ספר ילדים.
ב-2003 שיחק תלמיד תיכון בסרט "טרור בבית הספר" לצד דולף לונדגרן, ב-2006 שיחק בסרט "Surf School" בו גילם נער העובר לקליפורניה מהחוף המזרחי של ארצות הברית ומוצא את עצמו מנודה חברתית מכיוון שאינו יודע לגלוש, הוא שיחק בשני פרקים של הסדרה "סמולוויל".
ב-2011 גילם את אפולו בסרט "Immortals" לצד הנרי קאביל, בשנה זו גם שיחק בסרט "Age of the Dragons" המהווה גרסת פנטזיה לסרט "מובי דיק".
60-69 לפנה&quot;ס
70-79 לפנה&quot;ס
80-89 לפנה&quot;ס
90-99 לפנה&quot;ס
100-109 לפנה&quot;ס
110-119 לפנה&quot;ס
120-129 לפנה&quot;ס
130-139 לפנה&quot;ס
190-199 לפנה&quot;ס
200-209 לפנה&quot;ס
30-39 לפנה&quot;ס
20-29 לפנה&quot;ס
10-19 לפנה&quot;ס
1-9 לפנה&quot;ס
אם אין להם לחם, שיאכלו עוגות
אם אין להם לחם, שיאכלו עוגות (במקור בצרפתית: Qu'ils mangent de la brioche – "שיאכלו בריוש") היא אמרת כנף המבטאת ניתוק בין ההנהגה או האליטה הכלכלית לבין העם. האמרה מיוחסת בטעות למלכת צרפת מארי אנטואנט, אך לאמיתו של דבר היא הופיעה בספר זיכרונותיו של לואי ה-18 בו הוא מייחס את האמרה למריה תרסה, נסיכת ספרד.
מקור ומשמעות.
מקור האמרה הוא בספר "הווידויים" של ז'אן-ז'אק רוסו, שנכתב ב-1765 ופורסם ב-1782. בספר מספר רוסו על זמן שבו חיפש לחם כדי לאכול עם יין שגנב, הוא התבייש להיכנס למאפייה כאדם פשוט ולקנות לחם, ואז נזכר במילותיה של "נסיכה גדולה", שבמענה לתלונה על כך שלאיכרים אין לחם לאכול ענתה "שיאכלו בריוש!" בעקבות כך החליט לקנות בריוש:
האמרה מציגה את הניתוק בין השלטון ומעמד האצולה לבין 'האזרח הקטן', כך שהמלכה לא העלתה בדעתה שהמחסור בלחם נובע מעוני והציעה לאכול במקומו דבר יקר יותר.
בעלת האמרה.
בספר של אלפונס קאר שיצא לאור ב-1843, יוחסה האמרה למרי אנטואנט אשתו של לואי ה-16, שאמרה זאת בעקבות המשבר הכלכלי שהיה בזמן המהפכה הצרפתית. חוסר הפופולריות של המלכה בשנים שלפני פרוץ המהפכה השפיע ככל הנראה גם על רבים לייחס לה את הביטוי. עם זאת, בשנות האלפיים אין עוד ספק כי המשפט לא נאמר על ידי מארי אנטואנט. בספר זיכרונותיו של לואי ה-18 מיוחסת האמרה למריה תרסה, נסיכת ספרד.
לדברי ההיסטוריון פול ג'ונסון מסתבר שמדובר באנקדוטה שהמציא רוסו, והיא לא נאמרה מעולם על יד מלכת צרפת. אמרה דומה אך במשמעות שונה מיוחסת לויקטואר , אחת מבנותיו של לואי ה-15, שבזמן רעב קוננה על סבלם של אנשים חסרי לחם ואמרה: "אבל אלוהים, אם הם היו יכולים להפטר מאכילת קרום הפאי!". קרום הפאי זול יותר מלחם ודבריה נאמרו מתוך רחמים ולא מתוך זלזול וניתוק.
בתרבות הסינית מיוחסת אמרה דומה לקיסר משושלת ג'ין במאה הרביעית, שכששמע שלאנשים אין אורז, תמה למה אינם אוכלים בשר.
אין לחם תאכלו עוגות
אם אין לחם תאכלו עוגות
אם אין להם לחם שיאכלו עוגות
140-149 לפנה&quot;ס
150-159 לפנה&quot;ס
170-179 לפנה&quot;ס
180-189 לפנה&quot;ס
160-169 לפנה&quot;ס
בלעא
בלעא (בערבית: بلعة) היא עיירה פלסטינית בנפת טולכרם, הממוקמת כתשעה ק"מ צפונית-מזרחית לטולכרם בצפון יהודה ושומרון וכשלושה ק"מ מהכביש המהיר טול-כרם-שכם.
על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), אוכלוסיית העיר מנתה כ-6,604 תושבים בשנת 2007.
בשנת 1922, אוכלוסיית העיירה מנתה 1,259 איש ומספר זה כמעט והוכפל ל-2,220 תושבים בשנת 1945. עם כיבוש הכפר במלחמת ששת הימים, התגוררו בכפר כ-3,800 איש, לאחר שעשרות משפחות מעיירות סמוכות (ובהן דיר אל-ע'וסון) התיישבו בו לאחר המלחמה.
מקור ההכנסה העיקרי של בלעה הוא חקלאות. שטח העיירה הוא כ-23,000 דונם שרובם אדמה חקלאית. חקלאי העיירה מייצרים מדי שנה כ-10,000 טונות של שמן זית בממוצע. בנוסף על כך, החקלאים בכפר מגדלים גם תאנים, משמשים ושקדים. חיטה ושעורה מגודלים בחורף ואילו עגבניות ופלפלים ירוקים גדלים במהלך הקיץ. משפחות רבות מחזיקות אלפי תרנגולות וכן כבשים, עזים ובקר.
מקור תעסוקה משמעותי נוסף הוא הרשות הפלסטינית. רבים מתושבי הכפר עובדים כמורים, רופאים, מנהלי עסקים ובשירות הביטחון המסכל. בבלעה שישה בתי ספר: שני תיכונים וארבעה יסודיים. בנים ובנות לומדים בבתי ספר שונים. ישנם גם שלושה גני ילדים.
Princes of the Universe
Princes of the Universe (בעברית: נסיכי היקום) הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי סולן הלהקה פרדי מרקיורי. השיר נכתב עבור פסקול הסרט איש הנצח, ונכלל באלבום A Kind of Magic בשנת 1986. הוא נכלל גם באלבום האוסף Greatest Hits III משנת 1999.
השיר, שנכתב עבור פסקול הסרט איש הנצח, הוא היחיד באלבום A Kind of Magic שמרקיורי כתב לבדו. השיר גם שימש כשיר הנושא בסדרת הטלוויזיה איש הנצח.
קליפ.
את הקליפ לשיר ביים הבמאי האוסטרלי ראסל מולקאי , שביים את שני הסרטים הראשונים של איש הנצח, והוא צולם ב-14 בפברואר 1986 באולפני אלסטרי שבלונדון. לצד הופעתה של קווין בקליפ, מוצגות סצנות מהסרט איש הנצח. כריסטופר למברט, שמגלם את "קונור מקלאוד" בסרט, מופיע אף הוא בקליפ, ונלחם בחרב עם פרדי מרקיורי שמשתמש במעמד למיקרופון שלו כחרב.
יחידת השכנות