האלבום קיבל בעיקר ביקורות מעורבות וצוננות, באופן חריג לאלבומי תקופת השיא של ג'ון בחצי הראשון של שנות ה־70.
תום נולאן, מבקר "רולינג סטון", כתב:
. תוך שהוא מבקר את ההפקה המוגזמת ואת השטחיות של השירים, נולאן סיכם ש"קריבו" הוא .
סטיבן תומאס ארלוויין, מבקר "AllMusic", טען, בביקורת רטרוספקטיבית, שרק שירים בודדים מגיעים לרמה של עבודותיו הטובות של ג'ון: "The Bitch Is Back" הוא "אחד משירי ההארד רוק הטובים שלו", "Don't Let the Sun Go Down on Me" היא "בלדה קלאסית", "Pinky" היא "בלדה נאה", ו־"Dixie Lily" הוא "ניסיון חביב בקאנטרי", אך לצד זה יותר מדי שירים נוטים להיות "מילויים" ["fillers"] מהסוג של "Solar Prestige a Gammon" ה"מגוחך", ולכן האלבום כמכלול הוא "אכזבה".
העיתונאי ועורך המוזיקה בועז כהן כתב: .
לעומתם, ג'ים לינק מ־ כתב שהאלבום .
מ"לוס אנג'לס טיימס" שיבח את "Don't Let the Sun Go Down on Me": .
משתתפים.
מספרי הרצועות מתייחסים למהדורות הקומפקט דיסק והמהדורות הדיגיטליות של האלבום.
בוריס טיטוב
בוריס יורייביץ' טיטוב (ברוסית: Борис Юрьевич Титов; נולד ב-24 בדצמבר 1960) הוא פוליטיקאי רוסי, איש עסקים והנציב הנשיאותי לזכויות היזמים. מנהיג מפלגת הצמיחה (שכונתה בעבר מפלגת "המעשה הנכון") מאז פברואר 2016. בבחירות 2018 טיטוב התמודד על משרת נשיא רוסיה, אך הובס על ידי ולדימיר פוטין.
חיים וקריירה.
בוריס טיטוב נולד במוסקבה בערב חג המולד 1960. בשנת 1983 סיים את לימודיו במחלקה לכלכלה במכון ליחסים בינלאומיים במוסקבה.
עסקיו.
בשנת 1989 התפטר טיטוב מחברה ממשלתית בה עבד ומונה לראש המחלקה לכימיה של המפעל הסובייטי-הולנדי המשותף "אורל". בשנת 1991 הוא ושותפיו ייצרו חברה משלהם, Solvalub. הם קנו חומרי סיכה, מחברה שעמה הם שיתפו פעולה בפרויקט מעורבים.
טיטוב הפך למנהל בכיר של קבוצת SVL. הוא הוזכר גם בתקשורת כיו"ר מועצת המנהלים של הקבוצה. מאוחר יותר, החברה הפכה לקבוצת השקעות וסחר, הפועלת בשוק הנפט, אגרו ופטרוכימיה וגזים נוזלים. החברה התערבה מהר מאוד במימון מחדש של ייצוא מרוסיה, ארגון מימון פרויקטים והשקעות בפרויקטים של ייצור ותחבורה. טיטוב, שהוא בעל הרוב בחברה, החזיק בהון שהוערך ב-2 מיליארד דולרים בשנת 2008. ב-26 ביוני 2012, דירקטוריון חברת אבראו-דיורסו הצביע על סיום כהונתו של טיטוב כמנהל החברה, בשל העברתו לשירות המדינה ובחירתו לחברות בדירקטוריון.
פעילות חברתית.
בשנת 2000 הוא נבחר להיות חבר בוועד המנהל וסגן נשיא איגוד התעשיינים והיזמים הרוסי. בשנת 2003 הוא נכנס למשרת יו"ר משותף, ובמאי 2004, יו"ר הארגון הציבורי "רוסיה העסקית". בתפקיד זה הוא מתח ביקורת על מדיניותו הכספית הנוקשה של שר האוצר אלכסיי קודרין. הוא עמד על הצורך להגדיל את הייצור המקומי של סחורות, לעורר ביקוש, למשוך השקעות ולשנות הפחתות מס ושיעור מימון מחדש של הבנק המרכזי.
כמנהיג "רוסיה העסקית", בוריס טיטוב הפך לחבר במספר גופים ממלכתיים וציבוריים. הוא הפך לחבר במועצה ליישום פרויקטים לאומיים עדיפים ומדיניות דמוגרפית וקידום מוסדות החברה האזרחית ומועצת זכויות האדם תחת נשיא הפדרציה הרוסית, חבר במועצה לתחרותיות ויזמות בממשלת רוסיה ובנציבות לפיתוח תעשייה, טכנולוגיה ותחבורה. הוא כיהן כיו"ר הצד הרוסי של המועצה העסקית הרוסית-סינית, יו"ר השותפות הלא-מסחרית לריכוז שוק הגז וחבר בנשיאות המועצה הלאומית לממשל תאגידי.
בשנים 2005–2008 היה טיטוב חבר בלשכה הציבורית של הפדרציה הרוסית.
פעילות פוליטית.
באוקטובר 2007 נבחר לחבר המועצה העליונה של רוסיה המאוחדת. בשנת 2008 עזב את מפלגת השלטון והוא עמד בראש המועצה העליונה של מפלגת כוח אזרחי והחל ליצור מפלגה ימנית חדשה ברוסיה. בנובמבר אותה שנה פורקה המפלגה הדמוקרטית של רוסיה, הכוח האזרחי ואיחוד כוחות הימין והקימו את מפלגת המעשה הנכון. קונגרס המפלגה אישר את שלושת היושבי ראש שלו: סגן יו"ר לשעבר של איחוד כוחות הימין לאוניד גוזמן, העיתונאי גאורגי בובט וטיטוב. כמה ימים לאחר מכן, בהחלטת הקונגרס העשירי של רוסיה המאוחדת אושרה הסרתו של טיטוב מרשימת חברי המועצה העליונה של המפלגה.
ב-22 ביוני 2012, צו של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין אישר את מינויו של טיטוב לנציג הנשיאותי להגנה על זכויות היזמים. ב-29 בפברואר 2016, בקונגרס השביעי של מפלגת המעשה הנכון, הוא נבחר ליו"ר ובהמשך התניע מהלך מיתוג מחדש, שבמהלכו שונה שם המפלגה למפלגת הצמיחה.
הקמפיין לנשיאות 2018.
ב-26 בנובמבר 2017 הצהיר בוריס טיטוב כי יתמודד לנשיאות בשנת 2018. טיטוב הועמד רשמית על ידי מפלגתו ב-21 בדצמבר. הוא הגיש את המסמכים הנדרשים לרישום לוועדת הבחירות למחרת. המסמכים של טיטוב אושרו ב-25 בדצמבר, מה שאומר שהוא יכל להתחיל באיסוף חתימות. דובר המפלגה העיר שאיסוף החתימות התומכות בטיטוב יחל בתחילת ינואר 2018.
לדברי טיטוב, המטרה העיקרית של השתתפותו בבחירות הייתה לקדם את התוכנית הכלכלית של אסטרטגיית הצמיחה של המפלגה, שהוכנה על ידי מה שמכונה "מועדון סטוליפין" והוצגה בפני הנשיא ולדימיר פוטין במאי 2017. במהלך הקמפיין התכוונו טיטוב וצוותו לנסוע ברחבי הארץ כדי לקדם את התוכנית. ברם הקמפיין לא הצליח וטיטוב סיים במקום הששי עם תמיכה של 0.76% בלבד שהם 555,189 מצביעים.
נקודת וילאגרה
נקודת וילאגרה (באנגלית: Villagra Point) היא לשון יבשה בחוף הצפון-מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרצון בורצ'אר.
נקודת וילאגרה ממוקמת 3.07 קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת מרקלי; 2.35 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית לנקודת יירצ'ק; ו- 3.06 קילומטרים צפונית-מזרחית לנקודת גארמן.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנקודה.
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009.
מקור השם.
שמה של הנקודה ניתן לה על ידי ארגנטינה.
רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו
"רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו" (באנגלית: "Rachel, Jack and Ashley Too") הוא הפרק האחרון בסדרת האנתולוגיה מראה שחורה והפרק השלישי והאחרון בעונה החמישית. הוא נכתב על ידי יוצר הסדרה צ'רלי ברוקר ובוים על ידי אן סוויצקי, הפרק עלה לשידור בנטפליקס ב-5 ביוני 2019, יחד עם שאר עונה 5.
הפרק עוקב אחר אשלי או (מיילי סיירוס), זמרת פופ שמוגבלת באופן יצירתי על ידי צוות ההנהלה שלה, רייצ'ל (אנג'ורי רייס) וג'ק גוגינס (מדיסון דאבנפורט), אחיות מתבגרות המתמודדות עם אובדן אמם. ברוקר ביסס את הפרק על תסריט סיטקום שכתב שנים קודם לכן.
השירים של Nine Inch Nails - ו- "Right Where It Belongs" מתנגנים בפרק לצד רמיקסים של אשלי או, "On a Roll" ו-"Right Where I Belong". הפרק זכה לביקורות מעורבות מצד מבקרים, ששיבחו את הופעתה של סיירוס אך מתחו ביקורת על העלילה והקצב.
עלילה.
לרגל יום הולדתה ה-15, רייצ'ל גוגינס (אנגאורי רייס) מקבלת רובוט בינה מלאכותית חדש בשם "אשלי טו", שמאפיין את דמותה של אלילת הפופ האהובה על רייצ'ל, אשלי או (מיילי סיירוס). רייצ'ל מתחילה להתייחס לאשלי טו כחברה ולא כצעצוע, לצערה של אחותה הגדולה ג'ק (מדיסון דאבנפורט). אשלי טו משכנעת את רייצ'ל לרקוד לשיר את השיר "On a Roll" של אשלי בתחרות הכישרונות של בית הספר, אך ההופעה נגמרת רע כשרייצ'ל נופלת. ג'ק מסתירה את אשלי טו ואומרת לרייצ'ל שהיא זרקה אותה.
בינתיים, אשלי או האמיתית לא מרוצה מתדמיתה וכותבת שירים שלדעת המנהלת שלה, דודתה קתרין (סוזן פורפאר), יערערו את הצלחתה. קתרין מגלה שאשלי אוגרת את התרופות שניתנות לה כדי להתמודד עם מצבי הרוח הירודים שלה. לילה אחד קתרין מכניסה מינון גדול של התרופות לארוחת הערב של אשלי ומכניסה אותה לתרדמת. כדי להסביר את היעדרה, קתרין אומרת לתקשורת כי התרדמת הייתה תוצאה של תגובה אלרגית קשה לפירות ים.
לשמע הידיעה על אשלי, ג'ק מחזירה את אשלי טו לרייצ'ל. שישה חודשים לאחר מכן, אשלי טו מופעלת על ידי דיווח חדשותי על מצבה של אשלי או, ואז היא מגלה כי קתרין חילצה מוזיקה מחלומותיה של אשלי או לאלבום חדש, בשילוב סריקות עם ההקלטות הקוליות שנעשו לרובוטים של אשלי טו. כשאשלי מתקלקלת, הבנות מחברות אותה למחשב של אביהן ומסירות מבלי לדעת מנגנון "מגביל" - ללא המגביל, לאשלי טו יש עותק דיגיטלי מלא של מוחה של אשלי או.
אשלי טו משכנעת את הבנות לקחת אותה לבית של אשלי כדי לאסוף עדויות דיגיטליות מהמחשב הנייד האמיתי שלה. הן עוברות את שומר הראש של אשלי, רק כדי שאשלי טו תנתק את מה שהיא מאמינה שהוא צינור החמצן של אשלי בכוונה לבצע בה המתת חסד. עם זאת, מתברר שהצינור הוא זה ששמר על אשלי בתרדמת. אשלי או מתעוררת וכולן בורחות ונוסעות למקום בו קתרין מציגה את אשלי לנצח, מחליפה הולוגרפית לאשלי או שיכולה להופיע בסיבובי הופעות. הן עוברות באור אדום ונוסעת אחריהן ניידת משטרה. הן מתרסקות על הבמה; כשאשלי יוצאת מהרכב, קתרין מבינה שתוכניתה נכשלה.
זמן מה לאחר מכן מוצגת אשלי בהופעה עם ג'ק כמוזיקאית רוק אלטרנטיבי בשם "אשלי פאקינג או" בזמן שרייצ'ל ואשלי טו צופות. שתיים מהמעריצות לשעבר של אשלי יוצאות החוצה, מאוכזבות מהכיוון המוזיקלי החדש של אשלי.
הפקה.