בלאט היה אוטודידקט ואיש ספר. במשך כ-65 שנה, מאז עלותו לארץ ישראל ועד מותו, פרסם שירים, סיפורים ומסות ספרותיות בעיתונים, ומעל 50 שנה שימש כמבקרו הספרותי של העיתון "הצופה". פרסם ארבעה ספרי ביקורת ספרות, המשמשים גם כספרי עזר למורים ולתלמידים כאחד, ושלושה ספרי מונוגרפיות "דיוקן וקתדרה" במסגרת אוניברסיטת בר-אילן.
בעל פרס שפירא למחשבת הציונות הדתית ולספרות יפה לשנת תשל"ט, פרס עמינח לשנת תשמ"ד ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים לשנת תשנ"א.
בלאט נפטר בי"ח בטבת תשס"א, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
דריה ורבובי
דריה ורבובי (בפולנית: Daria Werbowy; נולדה ב-19 בנובמבר 1983) היא דוגמנית קנדית. ידועה במיוחד בשל היותה הדוברת של מותג היופי הצרפתי לנקום.
חייה האישיים.
למרות שהיא נולדה בקרקוב, פולין,
מחזיקה ורבובי גם באזרחות קנדית וגם ובאזרחות אוקראינית.
בהיותה בת שלוש, עברו הוריה האוקראיניים למיסיסוגה, פרבר של טורונטו, אונטריו, קנדה.
יש לה אח בשם אורסט ואחות בשם אוקסנה. בהיותה בת ארבע עשרה היא כבר היתמרה לגובה מטר ושמונים סנטימטרים. היא למדה בבית הספר היסודי הקתולי האוקראיני סנט סופיה ולמדה אמנויות חזותיות בבית הספר התיכון קותרה פארק.
היה קשר רומנטי בין ורבובי לבין ג'וש הארטנט.
קריירה.
ורבובי מעולם לא שקלה לעסוק בדוגמנות ברצינות, אלא הגיעה אליו במקרה לאחר שפגשה אם של חברתה ללימודים שעמדה בראש הסניף בטורונטו של סוכנות הדוגמנות Susan J. Model &amp; Talent Management. כשהייתה בת 14 ורבובי זכתה בתחרות דוגמנות לאומית.
לאחר שעברה לסוכנות עלית, החלה ורבובי לקבל חוזי פרסום מרכזיים בקנדה, אבל עדיין לא השיגה הצלחה בינלאומית. היא חיה בלונדון וביוון, "שם היו ליהוקים רבים, אבל לא הייתה עבודה". חוזי דוגמנות שיועדו לה בוטלו בעקבות פיגועי 11 בספטמבר בניו יורק.
לאחר שמונה חודשים מאכזבים, שבה ורבובי לקנדה. היא נתנה לדוגמנות סיכוי אחרון כאמצעי לממן את לימודי האמנות שלה.
"שבתי לניו יורק, פגשתי את הסוכן שלי וביום שלאחר מכן חתמתי על חוזה יוקרתי עם פראדה. מאותה עת ואילך העניינים התגלגלו".
כשצייד הדוגמניות הראשי של סוכנות עלית, אולסן אלמר, פתח סוכנות משלו, הלכה ורבובי בעקבותיו והקריירה שלה החלה לפרוח. בתוך מספר שנים ותחת הדרכתה של International Management Group (IMG), קנתה לעצמה ורבובי דריסת רגל בבימת הדוגמנות הבינלאומית.
היא מחזיקה בשיא של פתיחה וסגירה של תצוגות האופנה הרבות ביותר בעונה אחת.
נכון לעכשיו, לקוחותיה של ורבובי כוללים את לאנקום, פראדה, איב סאן-לורן, פפי ג'ינס, רוברטו קוואלי, גוצ'י, הרמה, ולנטינו, דייוויד יורמן, מיסוני, ורסצ'ה, לואי ויטון ושאנל. בעונה הראשונה שלה, סתיו/חורף 2003, הופיעה ורבובי על שער ווג איטליה שלוש פעמים (ביולי, אוגוסט ואוקטובר), ובמודעת הפרסום לפראדה.
ביולי 2007 מנה כתב העת פורבס את ורבובי כמספר 9 ברשימת הדוגמניות המרוויחות ביותר בעולם אחרי קרולינה קורקובה, נטליה וודיאנובה, קרולין מרפי, אלסנדרה אמברוזיו, אדריאנה לימה, היידי קלום, קייט מוס וג'יזל בונדשן. בין יוני '2006 ליוני 2007 נאמדו רווחיה ב- $3.5 מיליון.
ב-2008 יצאה ורבובי למסע בן שלושה חודשים באוקיינוס האטלנטי ובים התיכון.
ב-6 באוקטובר 2008, היא הוכנסה ל-Canada's Walk of Fame
היא הדוגמנית הקנדית השנייה, אחרי לינדה אוונג'ליסטה, שיש לה כוכב ב- Canadian Walk of Fame.
מוקדם יותר באותה שנה, ורבובי השיקה קולקציית איפור בן שלושה חלקים של לאנקום עבור Sephora.
ההכנסה הלכה לאספת נדבנות עבור נוער מעוט יכולת בברזיל שערך ויק מוניז.
ווג פריז כלל אותה כאחת משלושים הדוגמניות המובילות של שנות האלפיים.
ורבובי חשה רגשות סותרים לגבי חייה המקצועיים. בגיליון ספטמבר 2008 של כתב העת Fashion Magazine היא צוטטה כאומרת: "יש לי הרבה רגשות מעורבים לגבי מה שאני עושה... חלק גדול מהזמן, אני חשה שאני חלק מהבעיה בכל הנוגע למלאכותיות והריקנות שמשפיעה על הדרך שבה נערות גדלות."
לדיסלאוס פרקש
לדיסלאוס פרקש (בהונגרית: Farkas László; 10 במאי 1904 – 31 בדצמבר 1948) היה כימאי ארץ-ישראלי, יהודי יליד סלובקיה (אז ממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית) מייסד המחלקה לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
לדיסלאוס פרקש נולד בשנת 1904 בדונאיסקה סטרדה שבסלובקיה, לסטפן ולאנה פרקש, והיה הבכור משלושה אחים (אדלברט ופאול ). אביו היה רוקח. בשנת 1908 עברה המשפחה לנאג'וואראד שבטרנסילבניה ( כיום: אוראדיה ברומניה), שם ניהל אביו בית מרקחת.
אביו שימש תקופה מסוימת ראש אגודת הסוחרים המקומית.
המשפחה נהגה לפקוד בית כנסת של היהדות הנאולוגית.
פרקש למד בגימנסיה באוראדיה, ואחר כך בבית הספר הטכני בווינה. הוא המשיך את לימודיו בברלין, שם סיים תואר בהנדסה כימית בשנת 1926. באותה שנה מונה להיות עוזר אישי לכימאי הגרמני יהודי פריץ הבר. וגם דוקטורט בשנת 1928.
בשנת 1935 עלה לארץ ישראל, הקים את המחלקה לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית, וניהל אותה עד למותו. בין השאר, היה מורם של הפרופסורים מיכה אשר ורפאל איקן. במהלך מלחמת העולם השנייה תרמה המחלקה, ופרקש בראשה, למאמץ המלחמתי הבריטי. פרקש שימש כמזכיר הוועדה המדעית המייעצת של המועצה לאספקה מלחמתית שהקימו הבריטים ב-1942, שריכזה את כל המחקר והפיתוח המדעי שהתבצע בארץ בשירות הבריטים ובעלות הברית בכלל במהלך המלחמה.
בנוסף למחקר תאורטי, עסק פרקש גם בפיתוח טכנולוגי עבור צה"ל וקידם את התעשייה הישראלית.
בשנת 1940 נשא לאישה את חנה אהרוני (אהרונוביץ), ילידת מוסקבה ומיקרוביולוגית במקצועה. היה אב לשתי בנות, ליאורה (לימים קרויאנקר) ורות (לימים גבע). הוריו ואחייניתו הקטנה נרצחו בשואה.
ב-31 בדצמבר 1948 יצא פרקש בשליחות לארצות הברית כדי לרכוש ציוד לאוניברסיטה ולצבא, בטיסה מיוחדת שהמריאה מחיפה. המטוס התרסק במונטה ארגנטריו, צפונית לרומא. כל הנוסעים ואנשי הצוות, ביניהם פרקש, נהרגו. באיטליה נערך לזכרם טקס אזכרה ולאחר מכן הובא פרקש למנוחות בהר המנוחות בירושלים. אלמנתו, חנה (1917-1994), נישאה בשנית ב-1957 לאלכסנדר הימזלי, כימאי ומהנדס בריטי שהתמחה בטיהור מים.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
יוסף יהושע וייס
יוסף יהושע וייס (אנגלית: Joseph Joshua Weiss; 30 באוגוסט 1905 - 9 באפריל 1972) היה כימאי יהודי-אוסטרי ופרופסור באוניברסיטת ניוקאסל באנגליה.
קורות חיים.
וייס נולד באוסטריה. הוא סיים תואר בבית הספר הטכני בווינה ובשנת 1928 החל לשמש כראש מחלקת הכימיה במכון הטקסטיל בסוראו. שנתיים לאחר מכן עזב את עבודתו והפך לעוזרו של פרופסור פריץ הבר. בשנת 1933 נמלט עמו מגרמניה הנאצית לקיימברידג' שבאנגליה.
משנת 1972 מעניקה אגודת כימית הקרינה את "מדליית וייס" לכבודו.
הוא היה מנחה הדוקטורט של פרופסור גבריאל שטיין.
מאיר נוביק
מאיר נוביק (15 במאי 1914 – 18 באוקטובר 2013) היה איש שירותי הביטחון במסגרת ההגנה, שירות הביטחון הכללי ומשטרת ישראל. בעל דרגת ניצב במשטרה.
ביוגרפיה.
נוביק נולד ב-15 במאי 1914 בוורשה שבפולין ובשנת 1936 עלה לארץ ישראל. בראשית דרכו בארץ עבד כמורה לחינוך גופני והיה מדריך במסגרת תנועת "הפועל". בשנת 1937 ייסד את סניף התנועה בנתניה ושם החל לפעול במסגרת "ההגנה".
לאחר הכשרתו בקורסים לפיקוד ומודיעין התמנה למפקד "ההגנה" בעמק חפר. פעילותו נעשתה במחתרת, תוך התגייסותו למשטרת היישובים העבריים. בתקופה זו היה פעיל גם במוסד לעלייה ב' ומאוחר יותר התמנה לאחראי שירות ידיעות מאזור חיפה ועד רמת גן. בעקבות מאסרו בשבת השחורה התפטר משירותו במשטרה, אך המשיך לפעול במסגרת "ההגנה". בין השאר היה מפעילם מטעם הש"י של שני הסרג'נטים שנחטפו ונתלו על ידי האצ"ל.
לאחר הקמת מדינת ישראל שירת בצה"ל והיה מראשוני שירות הביטחון הכללי. ב-1949 נשלח למשימות ריגול בארצות הברית. במהלך שנות החמישים עבר למשטרת ישראל, בה שימש ראש המחלקה לתפקידים מיוחדים בדרגת סגן ניצב. בשנת 1959 מונה לראש מחלקת הדרכה ועמד בראשה שנים ארוכות בדרגת ניצב משנה. במקביל לתפקידו במחלקת ההדרכה, בשנים 1964–1965 חזר למחלקה לתפקידים מיוחדים ועמד בראשה כממלא מקומו של אהרן שלוש בתקופת לימודיו. בהמשך שירותו שימש ראש אגף ארגון במשטרה. סיים שירותו בדרגת ניצב.
לאחר שחרורו היה ממונה על ארגון ויחסי הציבור של מוזיאון ארץ ישראל.
ב-1998 זכה לאות יקיר העיר רמת גן. בשנת 2005 חתם על עצומת בכירי מערכת הביטחון התומכת בתוכנית ההתנתקות.
בנו, ד"ר נמרוד נוביק, היה יועצו המדיני של שמעון פרס בין השנים 1984–1990.
ישראל יעקובסון
ג'מיר נלסון
ג'מיר נלסון (באנגלית: Jameer Nelson; נולד ב-9 בפברואר 1982) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק 14 עונות בעמדת הרכז בליגת ה-NBA. לאחר ששיחק בנבחרתה של אוניברסיטת סנט ג'וזף הצטרף נלסון לאורלנדו מג'יק ב-2004, שבמדיה שיחק ברוב שנותיו ב-NBA והעפיל פעם אחת לסדרת גמר הליגה, ב-2009.
ראשית הקריירה.
נלסון נולד בצ'סטר שבפנסילבניה ולמד בבית הספר התיכון של צ'סטר, ובמקביל ללימודים הצטיין במיוחד בכדורסל. הוא שיחק בנבחרת הכדורסל של בית הספר וסייע לה לזכות בשתי אליפויות מדינת פנסילבניה (PIAA).