גרסת הדוראק הפשוט היא יחסית נדירה. בגרסה זו רשאי התוקף להתקיף עם קלף אחד או שני קלפים מאותה הדרגה בבת אחת, שמהווים את כל צד ההתקפה בתור הנוכחי. המגן רשאי להגן על הקלף (או הקלפים) שהונחו, או לאסוף אותם לידיו. בכל מקרה לא ניתן להוסיף קלפי התקפה נוספים בתור זה, לא על ידי התוקף המקורי ולא על ידי השחקנים הנוספים במשחק, שמשמשים כצופים בכל תור.
דוראק דחיפות.
גרסה נוספת היא גרסה שבה בנוסף לחוקי המשחק הרגילים מלבד הקלפים שיכולים שחקנים להתקיף איתם משום שהם נמצאים על השולחן הם יכולים להוסיף כל קלף ועל השחקן שמותקף לזהות אם הקלף לא הופיע קודם ולא לכסות אותו, מרגע שכיסה אותו אין ניתן לשים קלפים מאותה דרגה.
לדוגמה:
4 שחקנים, שחקן א' תוקף את שחקן ב', לב הוא קוזיר:
א': תוקף עם 7 יהלום.
ב': מכסה את השבע יהלום עם נסיך יהלום.
ג': שם מלכה יהלום (על אף שאסור לו לפי החוקים הרגילים).
ב': מכסה את המלכה יהלום עם 3 לב.
אם שחקן ב' היה שם לב כי הוא אינו חייב לכסות את המלכה הוא יכל להגיד לשחקן ג' להרים אותה חזרה ליד, כיוון שהוא לא שם לב כעת יכולים כל השחקנים לתקוף אותו עם מלכות וגם עם 3 כיוון שזה כאילו הם קלפי התקפה רגילים.
אין הגבלה למספר הקלפים שניתן לדחוף ולכן על השחקנים להיות מרוכזים כאשר הם מותקפים דבר שהופך את המשחק למעט יותר קשה.
ברמות גבוהות יותר של משחק מגבילים את זמן המשחק לכמה דקות בין דקה לשלוש דקות שבהם על השחקן המותקף להגן מפני כל הקלפים שתקפו אותו או שהוא מרים אותם ליד כאילו אין לו איך לכסות אותם. דבר זה גורם ללחץ ומפריע לריכוז על הקלפים התוקפים אותו דבר שהופך את המשחק אפילו ליותר קשה.
דוראק זוגות.
גרסת הזוגות של המשחק דומה לדוראק רגיל ומשתתפים בה 4 שחקנים, המתחלקים לשני זוגות. בני הזוג יושבים זה מול זה, כך שבתחילת כל תור, כל התקפה תכוון לעברו של שחקן מהזוג היריב. בן הזוג לא יכול להוסיף קלפים להתקפה על חברו לקבוצה. הזוג הראשון שנשאר ללא קלפים מנצח, והזוג השני מפסיד. קיימת גרסה נדירה יותר של המשחק ובה משולבים גם חוקי דוראק ההעברות.
דוקר.
אותם חוקים של הדוראק רק שבמשחק יש את כל הקלפים כולל הג'וקר כך שמספר השחקנים המרבי הוא שמונה שחקנים
החוקים המשנים הם:
סיבוב ראשון הקוזיר היה לב
אם יהיה לב בסיבוב השני מחליפים את הקוזיר
הג'וקר שורף כל קלף אפשר להגן איתו בתור הקלף ששורף את הקלף/כל קלף אחר
במשחק משולבים חוקי דוראק העברות המיוחד והרגיל.
בנוסף על כך אם אחד שרף והוסיפו לא והוא לא רוצה/יכול לשרוף הוא יכול לקחת רק מה שהוא לא שרף וקלפים נוספים.
מי שיוצא לו את ה2 מהקוזיר באמצע המשחק התור עובר אליו.
מי שרימה ושם קלף נמוך על קלף גבוה יותר והוסיפו לו חייב לקחת את כל הקלפים.
אם מישהו גילה חוק כל אחד מהשחקנים חיב להביא לו קלף אחד מכל הקלפים שלו.
אם התקיפו על המגן בשלוש שישיות או בקלפי שלוש חמש ותשע המגן חייב לקחת את כל הקלפים.
השחקן יכול לשרוף עם הקלפים שהוסיפו לו ואם הוא שורף עם סוגים מאותו הסוג אפשר להוסיף לו קלפים מאותו הסוג וקלפים שמוסיפים על ההוספה מאותו רמה.
ולבסוף החוק האחרון הוא שאם אחד השחקנים שרף את כל הקלפים, חיב לקחת ראשון שישה קלפים מהקופה.
המקום האחרון נקרא ה"נדקר"והמקום האחד לפני האחרון נקרא ה"דוקר".
טורניר הדוקר הראשון בעולם התקיים בשנת 2017 ב-27 בינואר, שסיכם את שנת 2016.
בטורניר זה השתתפו שבעה שחקנים, מתוך שמונת המדקרים הכי טובים.
אפשרויות וחוקים נוספים.
בשל הפופולריות של המשחק ותפוצתו הרבה בקרב קהלים שונים, קיימים חוקים רבים אשר אינם מעוגנים באופן קבוע, אך נפוצים בקרב השחקנים במידה כזו או אחרת. בחלק מן החוקים קיימים שינויים פנימיים הנובעים מהדינמיות והגמישות בחוקי המשחק, שלעיתים אף מוגדרים או משתנים תוך כדי המשחק עצמו.
תקיפה לפי התור.
בשיטה זו, שהיא בדרך כלל סטנדרט מקובל בקרב שחקנים מנוסים, אך רבים אינם משתמשים בה, התקיפה מתבצעת אך ורק על ידי התוקף המקורי. כאשר הוא מחליט שאינו מעוניין להמשיך את ההתקפה, השחקן הבא בתור (בדרך כלל היושב לימינו של התוקף) מתחיל לתקוף. כאשר הוא מסיים, השחקן הבא מתחיל, וכן הלאה. בכל שלב יש לתוקף המקורי זכות לעצור את התוקף הנוכחי ולתקוף בעצמו. לתוקף השני יש זכות לעצור את השלישי, וכן הלאה.
התקפה ראשונה - חמישה קלפים.
לפי חוק זה, שניתן לשלב במרבית גרסאות המשחק, ההתקפה הראשונה במשחק שנהדפת במלואה על ידי המגן, מוגבלת לחמישה קלפים בלבד. אם המגן אינו מצליח להדוף את ההתקפה ונאלץ לאסוף את הקלפים לידיו, החוק "נגרר" להתקפה הבאה וזאת עד שיצליח השחקן המגן לעצור את ההתקפה במלואה. במקרים מסוימים בהם חלק החוק, נהוג שהשחקן המגן רשאי להדוף גם מתקפה של שישה קלפים בתור הראשון, אך בהסכמתו בלבד.
התקפה בלתי מוגבלת.
חוק זה מאפשר לתקוף את השחקן המגן עם יותר משישה קלפים, בהתאם למספר הקלפים שהוא מחזיק בידו. לעיתים נהוג לא להגביל את המתקפה כלל, ובמקרים רבים בהם לא ננקטת שיטת התקיפה לפי תור, נוצר מצב בו מונחים על השולחן קלפים רבים יותר ממה שמסוגל השחקן המגן להדוף באופן תאורטי. במקרים כאלו רשאי השחקן המגן לבחור את הקלפים אותם הוא מעוניין להדוף, ושאר הקלפים מוחזרים לתוקפים שהניחו אותם.
החלפת אס קוזיר בשש.
אם בתחילתו של הסיבוב, הקלף המונח מתחת לקופת המשחק והמייצג את הקוזיר הוא אס, רשאי השחקן שבידו קלף שש מסדרת הקוזיר, להחליף את השש באס. בגרסאות פחות מקובלות ניתן להחליף את הקלף גם אם הקלף המונח מתחת לקופה אינו בהכרח אס (אך הקלף שבידי השחקן חייב להיות בדרגת השש).
ריבוי שחקנים.
אם קיימים שישה שחקנים במשחק, נוצר מצב שבו מחולקים כל הקלפים כבר בתחילתו, בכך לא תישאר קופה וכן לא יישאר קלף שייצג את סדרת הקוזיר. מקובל שבמקרים כאלו יחולקו הקלפים לשחקנים לסירוגין, כאשר במהלך חלוקת הקלפים יציג המחלק קלף מסוים אשר יוגדר כקוזיר. במקרים בהם משתתפים במשחק יותר משישה שחקנים, ניתן להוסיף את הקלפים בדרגות הנמוכות משש (שבפועל אינם משנים את מהלך המשחק) או לחלופין להוסיף חפיסת קלפים נוספת (במקרה כזה עשוי להיווצר מצב בו נותרים בסיום המשחק שני שחקנים עם קלף זהה בידיהם, ויש להכריז על שוויון).
חלוקה מחודשת של קלפים.
אם בתחילת הסיבוב, לאחר חלוקת הקלפים הראשונית, קיבל אחד המשתתפים חמישה קלפים מאותה הסדרה או שישה קלפים מאותו הצבע, נאספים קלפי כל השחקנים ומתבצעת חלוקה מחודשת. במקרים מסוימים יכול השחקן להחליט שלא לדווח על החלוקה (לדוגמה אם חולקו לידיו חמישה קלפים מסדרת הקוזיר), מכיוון שלא ניתן לאכוף את החוק בפועל.
פתיחת הפיקוס.
אם משתתף זורק את הקלף האחרון שלו אך למשתתף השני יש את: קלף זהה לקלף שנזרק, שני קלפים זהים (לדוגמה: 9,9) ושני קלפים עוקבים (לדוגמה: J,Q) אז המשתתף השני מנצח.
אגנוסטיסיזם
אגנוסטיציזם
דרור
דרור הבית
דְּרוֹר הַבַּיִת (שם מדעי: "Passer domesticus"; בתלמוד נקרא גם אַנְקוֹר) הוא מין של ציפור שיר מהסוג דרור. צבעו של זכר הדרור הוא חום־אפור, ואילו נקבת הדרור אפורה. הדרור מאופיין בכושר הסתגלותו לחיים בקרבת בני האדם ומהווה דוגמה לחיה סיננתרופית, ובדרך כלל נצפה כשהוא עף בלהקות גדולות וקולניות. דרור הבית הוא אחת מהציפורים הנפוצות ביותר בישראל.
רקע עיוני.
הדרור הוא עוף מסדרת ציפורי השיר וממשפחת הדרוריים.
הדרור היא ציפור אוכלת כל, המתגוררת על פני עצים ונפוצה בכל העולם. דרור הבית היא ציפור חברותית המתאפיינת בפעילויות קבוצתיות: השתזפות בשמש (המגנה על הדרור מפני טפילי עור), אמבטיות חול ומים, שירה והתגודדות מול אויבים. דרור הבית אינו נודד ממקום למקום, אך לעיתים ינדוד מרחק שלא יעלה על קילומטרים ספורים לשם התגוררות וקינון בעצים המתאימים יותר למטרה זו (צפופים וסבוכים יותר). הדרור איננו מפחד מבני־אדם וזאת מכיוון שבמהלך הדורות לא היוו לו סכנה. מסיבה זו ניתן למצוא את הציפור משוטטת בקהילות רבות בהן מיושבים בני האדם, בין אם זה בגינות או חצרות בתיהם. מתצפיות שנערכו בישראל בשנים 2016 עד 2018 עולה כי דרור הבית הוא הציפור השנייה בתפוצתה בישראל לאחר עורב אפור. בספירה שנערכה ב־2020 נמצא שהדרור הוא השביעי בלבד בתפוצתו בישראל.
תיאור.
צבעו של הזכר אפור־חום, צבע הנקבה אפור. אורך גופה של ציפור דרור הבית מגיע עד ל־16.8 ס"מ. מוטת כנפיה מגיעה לאורך של 25 ס"מ, משקלה ל־33 גרם ורגליה קצרות עם ארבע אצבעות, שלוש מהן פונות לפנים והרביעית פונה לאחור.
לדרורים זכרים יש לעיתים יותר צבע בגרון או פחות. ככל שיש יותר צבע שחור כך ה"דרגה" יותר גבוהה ודרור מדרגה נמוכה יותר יברח מדרור מדרגה גבוהה. מתחת לנוצות החיצוניות בגרון יש עוד שכבת נוצות שנייה בצבע שחור.
רבייה.
עונת הייחום של דרור הבית היא לקראת סוף החורף, בחודש פברואר, ומסתיימת בקיץ, בעונת הקינון, בחודשים יולי–אוגוסט. בתקופה זו ישנם 3–4 מחזורי ייחום. במשך עונת הקינון משחיר מקורו של הזכר, וה"סינר" שעל גרונו נעשה כהה יותר.