ממלכת גמדים עתיקה, אשר תחילה נקראה תוֹרִין. במשך כשמונה מאות שנה היא פרחה ושגשגה. ואז הכתה טרגדיה גדולה במושבה. למעשה, כת גזענית של שכניהם בני-האנוש טבחה בחלק מהממלכה, ועל כך הגיבו הגמדים בפיצוץ תקרת הכניסה למערתם, דבר זה גרם להתמוטטות ההר כולו. לאחר זמן, הוקמה הממלכה מחדש בשם תוראדין, אולם גם ממלכה זו נהרסה כליל, בזמן החורבן.
תורברדין.
תוֹרְבַּרְדִין, מולדתם העתיקה של גמדי ההרים, ממוקמת עמוק למרגלות הרי כרוליס. בנויה מארבע מחוזות הסובבות ים תת-קרקעי, הקרוי ים אוּרְחָן. מעל הים נישא זקיף (סטלגמיט), אשר בו שוכנים חמשת ראשי השבטים וכמה מוסדות שלטוניים של הממלכה. ארבעת המחוזות קרויים קְלָאר, הִילָאר, תֵ'יוָּואר ודֵיוָּואר. בצפון ודרום העיר מצויים שערים. השער הדרומי לעיר מוביל למישורי האבק, בעוד השער הצפוני (אשר שמר על הדרך למישורי המוות) נהרס כליל בזמן מלחמת שער-הגמדים.
איי ים הדם.
איי ים הדם מאוכלסים בעיקר על ידי מינוטאורים, וממוקמים בים הדם של איסטר. רוב התושבים מנהלים חיים של יורדי-ים - דייגים, העברת מטענים ושירות על ספינות קרב. מלחמת הרומח לא פגעה ממש באיים הללו, היות שהמערבולת, סערה גדולה במרכז ים הדם שלעולם מתקיימת, מונעת את הקרבה לאיים הללו. חלק מהתושבים הצטרפו לצבאות הדרקונים בזמן המלחמה. לאחר מלחמת הנשמות, מינוטאורים החלו לשוט ולצאת למלחמות על היבשת, עקב הפסקת פעולת המערבולת.
האיים הם קַרְתָאי, מִיתַאס וקוֹתַאס והאי סַייפְהוּם. רוב הדייגים והסוחרים חיים בסייפהום, מינוטאורים שולטים על מיתאס קותאס וקרתאי ועל איים זעירים ממזרח לאיים הראשיים. המינוטאורים נוסעים לעיתים לסחף לשם אספקה, אף על פי שרוב האספקה מתקבלת על ידי פשיטה על ספינות מסייפהום.
מיתאס.
שוכן מדרום לקרתאי, מיתאס מהווה את ביתם הראשי ומרכז האימפריה של המינוטאורים. זהו אי געשי (ארבעה הרי-געש). בירת האי הי לַצִינוֹס, הידועה גם כנֶת'וֹסַאק. הבירה מוגנת מהים על ידי מפרץ מקורנן. בזמן מלחמות המינוטאורים, מספר אירועים קרו באי, ביניהם הקמת מקדש "הרצים למרחוק" (כת אשר עבדה את המתים ונשלטה למעשה תחילה על ידי מלכת האופל ולאחר מכן על ידי מורג'יון), המצביא הקיסרי הוֹ-טַאק רוצח את הקיסר צ'וֹט הנורא ונעשה קיסר בעצמו, לאחר מכן אשתו, הכוהנת הראשית של כת הרצים למרחוק, רוצחת אותו ובנו העריץ יורש אותו. שלטונו לא אורך זמן רב, ונפתח מרד נגדו, שבסופו נעשה קיסר מנהיג המורדים פַארוֹס אֶס-קַאלִין.
סייפהום.
סייפהום מהווה את האי המערבי מבין איי ים הדם. בירתו היא "פסגת הים". האי הררי ומלא גבעות ברובו, ובעל ירק קטן. שליט האי מכונה "הימאי העליון". רוב התושבים עוסקים בדיג במים הצפוניים. לאחר החורבן, האי גם אכלס אסירים משוחררים, אשר התיישבו שם ויצרו אומה חדשה, שלאחר מכן נעשתה פיראטית באופייה. מלחמת הכאוס לא פגעה באי.
קותאס.
קותאס נשלט על ידי מינוטאורים ושודדי-ים. יש בו מעט צמחייה אך הוא אינו געש. רוב תושבי האי חיים בעיר הבירה מוֹרְתוֹסַאק או לאורך קו החוף.
קרתאי.
קרתאי הוא האי הצפוני מבין איי ים הדם. מזג האוויר באי משתנה מחם מאוד לקר מאוד, ולכן אינו מתאים לבני אנוש. הר ענק, הנודע כ"כיפת העולם" מכסה את החלק הצפוני של האי. באי זה נלחמו חבורת הרומח (עם קיטיארה אות-מאטר, לפני פרוץ מלחמת הרומח) באדון הלילה (מנהיג כת) אשר היה אחראי לחטיפתו של גדילן קוץ-רגל. בתמורה לעזרת המפלצות החיות באי בלחימה זו, הרשו בני החבורה להם לשלוט על האי. קבוצת מורדים מינוטאורים חיה באי זעיר מצפון לקרתאי.
איסטר.
כאשר נפלה קרנה של אימפריית ארגות', הוקמה העיר איסטר והתפתחה לאימפריה בזכות עצמה. בעיר התפתחו ספריות, תיאטראות, אצטדיונים וצריח כישוף נעלה. תחילה הייתה זו קיסרות, אך כ-300 שנה לפני החורבן, הפכה העיר (והממלכה) לתיאוקרטיה והיוותה את מקום מושבם של המלכים-הכוהנים, אשר האחרון שבהם נפל לשגעון אלוהות והביא על עצמו את זעמם של האלים בצורת החורבן הגדול. עם נפילת העיר למצולות הים, נוצר ים הדם של איסטר. במקום בו שקעה העיר מצויה מערבולת.
ים הדם של איסטר.
כעת מצוי במקום שבו הייתה העיר, הים מכיל במקום בו הייתה העיר מערבולת נצחית. הים נקרא ים האדם בשל העלאת משקעים ממצולות הים (במקום בו שקועה העיר) על ידי המערבולת, אף על פי שיורדי הים מאמינים כי האדום הוא דם החפים-מפשע שנהרגו בזמן החורבן. המערבולת תוכננה להוות שער עבור מלכת האופל לחזור לקרין, אולם הדבר לא אירע. לאחר מלחמת הכאוס, חדלה המערבולת לפעול, והים נעשה רגוע יותר ועביר. מתחת לים שקוע כמעט בשלמותו צריח הכישוף הנעלה שננטש מרצון על ידי הקוסמים קצת לפני החורבן.
ארגות.
אימפריה של בני האדם השוכנת במערב אנסלון, אשר היוותה הכוח השליט ביבשת לפני שכוחה נפל אל מול כוחה העולה של איסטר. במהלך החורבן הגדול, נקרעה ארגות מהיבשת הראשית והתפצלה לשני חלקים - ארגות הדרומית, שבירתה דַלְתִיגוֹת עשויה מאבן (בה היה קיים גם צריח כישוף נעלה) ונשלטת על ידי עוגים, וארגות הצפונית בה ממוקמת אומת הקנדרים היילו, שבזמן העידן החמישי היוותה מקום מפלט לתושבי קנדרמור, שהושמדה בידי דרקונית הענק האדומה מאליס.
הר הדרקון הכסוף.
הר, שצורת דרקון לו, המוקף על ידי ערפל, הנוצר מפעילות געשית של מעיינות חמים. גשר הנבנה על ידי בני אירדה מוביל לתוך ההר עצמו. קסם מונע מאלו בעלי כוונות זדון לגשת אל פנים ההר. בהר מצוי קברו של הומא.
הארץ הטובה.
פני ארץ זו נשארו עד לעידן החמישי כמעט ללא פגע. אולם, לאחר פלישת דרקוני הענק האדומה מאליס הפכה הארץ לשממה הגדולה.
באליפור.
עיירת דיג בדרום מערבו של מפרץ באליפור. בזמן העידן הרביעי הייתה מוקפת חומה ומוגנת על ידי שערים. העיר נודעה לאחר מלחמת הרומח בשל "פונדק החזיר והמשרוקית", עת שהו בו לתקופה קצרה גיבורי הרומח לתקופה קצרה בזמן המלחמה, אך לאחר התקפתה של מאליס, רק כרבע משטח העיר ראוי ליישוב.
לוסארקום.
ידועה גם כ"עיר האבן" או "החורבות", והכילה לפני החורבן צריח כישוף נעלה. העיר עצמה נהרסה כאשר מכשפי מסדר הכישוף הנעלה החליטו להרוס את הצריח מלהניח לו ליפול לידי המלך הכוהן. הם גרמו לו להתפוצץ, דבר שגרם למותם של מעל 20,000 איש ויצר מין קרינת כישוף שיצרה מוטציות. אירוע קשה זה גרם למושל פלנתאס להרשות למכשפים לאסוף את חפציהם בצריח הכישוף הנעלה בפלנתאס לפני מסירתו.
סחף.
עיר נמל, גן עדן לפושעים ולטיפוסים מפוקפקים. בזמן מלחמת הרומח, שהתה בו מפקדת צבאות הדרקונים הכחולים.
קנדרמור.
עיר מולדתם של הקנדרים. לאחר החורבן, באליפור הושמדה כליל. הקנדרים היגרו צפונה עד שייסדו את קנדרמור בקצה הריסות של עיר של בני אנוש. הם האמינו כי ההריסות הם שרידיו של צריח כישוף נעלה. קנדרמור ממוקמת על חצי-האי של הארץ הטובה בתוך יער עבות. חלק מהמבנים בה חסרים קיר או דלת, השאר - שלמים, אך מעורבים בהם כמה סגנונות בנייה, המשקפים את דעתו של הקנדר שעזר לבנותם. רחובות העיר גם משקפים זאת - רובם גמורים למחצה בלבד (כך שבסופם או באמצעם עומד לו בית!) שנתיים לאחר החורבן השני, העיר הושמדה על ידי מאליס.
הרי וינגארד.
בית האלים.
מכתש שומם ונטוש הנמצא בהרי וינגארד. יש אליו רק כניסה אחת ויציאה אחת המובילה לנראקה. במרכזו נמצאת מעין בריכה ובה בזלת שחורה המשקפת את הכוכבים בשמיים ואת מערכות הכוכבים של האלים. היא מוקפת על ידי תשעה-עשר עמודים, כל אחד מייצג אל מסוים, כאשר העמודים מאבן לבנה מייצגים את אלי הטוב, שחורה עבור אלי הזדון ועמודים בגוון "ביניים" עבור אלי האיזון. שני עמודים, לבן ושחור, נפלו אך בעוד הלבן נשאר בשלמותו, השחור נשבר לרסיסים, ובכך מייצגים את הוצאת פלאדין מפנתיאון האלים והפיכתו לבן-תמותה כדי שיהיה ניתן להעניש את טאקיזיס, כך שבמקור היו עשרים ואחד עמודים. לצידם עומדים בנפרד עוד שלושה עמודים, המייצגים את אלי הקסם, עמוד מאבן ירקן לבנה (סולינארי), אבן שחורה (נויטארי) ואבן שחם אדומה (לוניטארי).
על-פי דבריו של פיזבן, האלים נהגו להתכנס שם בעבר. במקום זה, נפטר הגמד חלמיש כור-אש מדום לב, ופיזבן נְשָׂאוֹ משם אל בריכת ההשתקפות ונעלם עם גופתו.
כשנה לאחר מלחמת הנשמות, מינה הגיעה לבית-האלים יחד עם האלף "ולתוניס" הידוע גם כ"אל המהלך", היות שהוא התגלמות בשר-ודם ובת-התמותה של פלאדין. היא דיברה איתו ארוכות עם האל שהוא למעשה אביה, ואז צעדה אל בריכת הבזלת והניחה בה עתק המקודש לטאקיזיס ועתק המקודש לפלאדין. ואז פנתה משם והילכה בעמק עד שמצאה נקודה בה קיימת התנגשות בין האור לצל. היא עמדה עם גבהּ לעמודי האלים וכאשר עזבה את העולם, היא בכתה. במקום זה כעת נמצאת בריכה של מים כחולים כלילה אשר אינם משקפים דבר, אך מראים את כל היצורים החיים מכל הגזעים, במרכז הבריכה עומד עמוד אחד עשוי מענבר.
נראקה.
עיר מסחר בהרי וינגארד אליה פלשו צבאותיו של אריאקס לפני פרוץ מלחמת הרומח. אריאקס בנה בה את מקדש טאקיזיס (כשהאלה מעצבת אותו כבבואה אפלה למקדש פלדין ההרוס מאיסטר), וממנו שלח את כוחותיו לקרב. בעיר גם נבנה צריח כישוף (עלוב למראה, "מחוות בבואה אפלה" לצריח המקורי ההרוס באיסטר) שנועד לקוסמי נויטרי. עם מותו של אריאקס המקדש והצריח הושמדו והקוסמים נרצחו על ידי מתנקשת. אבירי סולאמניה גירשו את צבאות הדרקונים מהעיר, אולם עם פרוץ מלחמת הכאוס, פלש לעיר אריאקן והשתלט עליה מחדש.
סאנקשיין.