בשנים 2003-2001 כתבה רוזנבלום ב"עכבר העיר" מדור בשם "ביקור בית", שעסק בביקורת בתי קפה. בהמשך ערכה ופרסמה אסופה בשם "50 בתי הקפה הטובים בתל אביב". בין השנים 1999–2004 כתבה ב"העיר" כתבות מגזין וביקורת טלוויזיה וב-2004 שימשה כמבקרת האוכל של העיתון. שימשה כעורכת המוספים המיוחדים של "העיר", ביניהם גיליון "העיר הלבנה", שיצא לכבוד הכרזתה של אונסק"ו על לב תל אביב כאתר מורשת עולמית. המוסף נמכר במאות אלפי עותקים ועורר תגובות רבות, ביניהן פולמוס באתר "העוקץ".
משנת 2003 עבדה כיועצת ארגונית עצמאית ויועצת בכירה בארגוני ייעוץ. עסקה בפיתוח וניהול פרויקטים מקיפים של שינוי ארגוני והכשרת מנהלים, הנחיית סדנאות, ייעוץ אישי למנהלים, הדרכת יועצים והדרכת מנהלי משאבי אנוש.
ב-2007 נסעה לפריז עם משפחתה. בין השנים 2009-2007 כתבה את "מפריזה", טור אישי שבועי שהתפרסם ב"ידיעות אחרונות" וב-ynet. הטור עסק בתיאור החיים בפריז ובחוויית ההגירה מזווית אישית.
ב-2008 הקימה את האתר "פריזאית" (www.parisait.com), מדריך לטיול אורבני בפריז, המשלב כתיבה אישית עם ידע והמלצות לטיול בפריז. זמן קצר אחרי הקמתו הפך למקור מידע עדכני, בנושאי תרבות וחברה.
בתקופת שהותה בפריז כתבה את הרומן "סיפור אהבות", שראה אור בהוצאת כתר באוגוסט 2012, זכה להצלחה ביקורתית והיה לרב-מכר.
בעשור השני של המאה ה-21, משמשת כיועצת ארגונית ובנוסף, היא כותבת ב"הארץ" וב"כלכליסט". בשנת 2012 זכתה בסטודיו לכתיבה בפרויקט "חדר משלך" של עיריית תל אביב.
חיים אישיים.
נשואה למושיק לביא, ד"ר לכלכלה ועיתונאי בעברו, להם שתי בנות והם מתגוררים בתל אביב.
מקהלת רון
מקהלת רון הייתה מקהלת פועלים בניצוחו של קונראד מאן שפעלה בישראל במשך קרוב ל-15 שנה, בשנות ה-40 וה-50.
המקהלה הוקמה ביוזמת המפלגה הקומוניסטית הישראלית, על בסיס מקהלת פועלים שפעלה בשנת 1945 במסגרת המועדון "תרבות לעם" בתל אביב.
מבקר המוזיקה מנשה רבינא כתב על המקהלה בתחילת דרכה: "זמרה טובה בהדרכתו של מנצח טוב בפי מקהלה טובה."
בשנות פעילותה הופיעה המקהלה ברחבי הארץ וכן בפסטיבלים ברחבי העולם. ב-1947, לאחר פסטיבל הנוער והסטודנטים בפראג, ערכה המקהלה סיור הופעות בצ'כוסלובקיה ובצרפת.
בהשפעת מלחמת העולם השנייה והניצחון על הנאצים, הרפרטואר של המקהלה כלל שירים סובייטיים מתורגמים לעברית, שירי פרטיזנים, ובמקביל - שירי פועלים, שירים עבריים ושירים בשפות שונות. המקהלה שרה גם קנטטות ושירים שאת לחניהם כתב המנצח עצמו. נשמרו שישה שירונים של המקהלה.
בין זמרי המקהלה הידועים היו אסתר חצרוני, שמעון ישראלי, ראובן שפר שחקן התיאטרון הקאמרי ואחד מארבעת חברי רביעיית התיאטרון ודוד חנין, אביו של חבר הכנסת דב חנין. דוד הצטרף למקהלה והיה מהזמרים הבולטים בה. במקהלה פגש את חברתו לחיים, שולה שגדלה במשפחה דתית בכרם התימנים בתל אביב.
גרוויטי פולס
גרוויטי פולס (באנגלית: Gravity Falls) היא סדרת טלוויזיה קומית מצוירת המשודרת בערוץ דיסני ובדיסני XD. בזמן שידורה, זכתה הסדרה לביקורות חיוביות רבות ולמדרוג גבוה. ב-2013 דורגה גרוויטי פולס על ידי מגזין TV Guide כאחת מ-60 סדרות האנימציה הגדולות ביותר בכל הזמנים.
העונה הראשונה שודרה בערוץ דיסני והחלה ב-15 ביוני 2012, והסתיימה ב-2 באוגוסט 2013. בערוץ דיסני ישראל, עונה זו שודרה החל מה-1 בנובמבר 2012 עד ל-14 במרץ 2014.
העונה השנייה שודרה בערוץ דיסני XD החל מה-4 באוגוסט 2014 (למעט שני פרקים ששודרו קודם בערוץ דיסני, כולל הפרק הראשון ב-1 באוגוסט 2014) ובמקביל גם שודרה בערוץ דיסני. בערוץ דיסני ישראל, העונה משודרת החל מדצמבר 2014.
פרק הסיום של העונה השנייה שודר בארצות הברית ב-15 בפברואר 2016 בדיסני XD וב-19 בפברואר 2016 בערוץ דיסני, ובישראל שודר בערוץ דיסני ישראל ב-31 באוגוסט 2016.
לאחר סיומה יצאו חמישה ספרים בעקבותיה. "גרוויטי פולס:יומן 3" המהווה את היומן שבסדרה (יצא בשני ספרים, חלק א' וחלק ב'), "המדריך של דיפר ומייבל למסתורין ולכיף", "גרוויטי פולס קללת אוצר שודדי הזמן", "גרוויטי פולס האגדות האבודות". חמשת הספרים הללו תורגמו לעברית.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחר התאומים בני ה-12, דיפר ומייבל פיינס, הנשלחים על ידי הוריהם לחופשת קיץ ב"בקתת המסתורין" - מלכודת התיירים של דוד שלהם, סטאן פיינס, שנמצאת בעיירה נידחת בשם גרוויטי פולס. בתחילת הסדרה דיפר מוצא במקרה יומן מסתורי עם המספר 3 עליו ביער ובו רישומים בנוגע למפלצות והיצורים השונים הנמצאים בעיירה. במהלך החופשה התאומים נקלעים לשלל הרפתקאות מסעירות הכוללות מפלצות ותופעות על-טבעיות. לרוב הרפתקאותיהם נלווים אליהם גם דודם סטאן, וונדי (עובדת בת 15 בבקתת המסתורין שדיפר מאוהב בה) וסוס, עובד נוסף וגדול גוף, שעובד בבקתה מאז היה בן 12. בעונה הראשונה הם יוצאים להרפתקאות, בערך אחת לפרק. בפרק 19 גדעון פיצקי, האויב של סטאן שהיומן השני בבעלותו, מזמן שד משולש בשם ביל צופן (באנגלית: Bill Cipher) כדי שייכנס למוחו של סטאן. מייבל, דיפר וסוס נכנסים גם הם למוח של סטאן ומביסים את ביל שמבטיח שיחזור. בסוף פרק 20 סטאן לוקח לגדעון את היומן השני ולוקח לדיפר את היומן השלישי, ובסצנה האחרונה של הפרק, וגם של העונה, מתברר שלסטאן היה את היומן הראשון והוא רצה את כולם כדי לבנות מכונה במעבדה מסתורית שנמצאת מאחורי מכונת החטיפים.
העונה השנייה עוסקת בהתבגרותם של דיפר ומייבל ובחיפושם אחר מחבר היומנים.
בפרק 11 של עונה 2 סטאן מסיים את בניית המכונה המסתורית ומתחילה ספירה לאחור שבסופה המכונה תפעל. הממשלה מגלה את הדברים הלא חוקיים שסטאן עשה כדי לבנות את המכונה ועוצרת את סטאן. לבסוף סטאן בורח ומגיע אל בקתת המסתורין שם נמצאים דיפר, מייבל וסוס. כאשר המכונה מופעלת יוצא מתוכה אחיו של סטאן, פורד שהוא מחבר היומנים. בעבר הוא חקר את גרוויטי פולס במשך שנים עד שבנה מכונת מעבר בין ממדים (אותה מכונה שסטאן בנה) ונתקע בין ממדים אחרי ריב עם סטאן, שלבסוף אחרי 30 שנה הצליח להחזירו.
מפרק 12 פורד התווסף לסדרה ויצא עם הדמויות הראשיות להרפתקאות. הוא גילה שהפעלת מכונת המעבר בין ממדים פתחה סדק ביקום שמסוגל לשחרר את ביל מממד הסיוטים בו הוא גר ולאפשר לו להשתלט על היקום. פורד הצליח לחסום את הסדק אבל בפרק 17 בעונה 2 מייבל מסרה לביל, שהתחזה לבלנדין, את הסדק. ביל שחרר את הסדק ואחרי זה התחיל פרק מיוחד בן שלושה חלקים בשם המוזרמגדון. בחלק הראשון ביל קיבל צורה אמיתית וחזקה במיוחד והביא את כל חבריו המפלצות אל גרוויטי פולס והביא אליה את האבדון. הוא כלא את מייבל בתוך בועה. במהלך הפרק ביל הופך את רוב תושבי גרוויטי פולס לאבן וגם את פורד. דיפר מוצא את וונדי וסוס והם הולכים לשחרר את מייבל. בכל החלק השני דיפר, וונדי וסוס נמצאים בבועה של מייבל, שמסתבר שהיא צבעונית ושמחה מאוד וקשה להם לשכנע את מייבל לצאת. בסוף הם מצליחים וכולם יוצאים מהבועה. בחלק השלישי הם מגלים שסטאן והרבה דמויות מפרקים קודמים מסתתרים בבקתת המסתורין שהוטל עליה כישוף שמונע ממוזריות להיכנס. הם יוצרים מהבקתה רובוט ענקי שמחסל את כל חבריו של ביל. בינתיים ביל מגלה שהוא וחבריו לא יכולים לעזוב את גרוויטי פולס בגלל חוק משיכת המוזריות. הוא משחרר את פורד כדי שינטרל בשבילו את חוק משיכת המוזרויות אך פורד מסרב. אחרי שהחבורה של סטאן מחסלים את חבריו של ביל הם הולכים לשחרר את כל האנשים שהפכו לאבן ומצליחים בזה, אבל ביל תופס אותם, הופך אותם לדגלים וכולא את סטאן, פורד, דיפר ומייבל. פורד מחליט לתת לביל להיכנס לו למוח ולקחת את הנוסחא שמנטרלת את חוק משיכת המוזרויות, אבל אז מתברר שסטאן ופורד החליפו בגדים ושביל נכנס למוח של סטאן. פורד מוחק לסטאן את כל הזכרונות ובכך גם מוחק את ביל. דיפר ומייבל, שלא מקבלים את זה שלסטאן נמחקו הזכרונות, מנסים להזכיר לו הכל וגם מצליחים. בסוף הם נפרדים מחבריהם וחוזרים לביתם בקליפורניה.
ביקורת.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות רבות. מבקר הטלוויזיה של מגזין וראייטי, בריאן לורי, אמר על הסדרה:
מבקר הטלוויזיה של היומון לוס אנג'לס טיימס, רוברט לויד, ביקר את הסדרה באופן בינוני. מבקר הטלוויזיה של "ניו יורק דיילי ניוז", דוד הינקלי, ערך סקירה על הסדרה ועל חלק מדמויותיה ונתן לסדרה שבחים רבים. מאט בלום, מבקר הטלוויזיה של מגזין "Wired", השווה את הסדרה ל"פיניאס ופרב" ול"רגולר שואו" וציין כי היא נמצאת מעליהם ברמת ההומור שלה וכתב "חכם, מוזר ונוגע בלב איפה שהוא".
פרסים ומועמדויות.
הסדרה זכתה בשני פרסי אמי, באותן קטגוריות - הישגים יוצאים מן הכלל לאנימציה, בשנים 2014, ו-2015.
שידור.
ערוץ דיסני / דיסני XD.