לאחר פרישתו הוא עבד במשך זמן מה כמאמן, כולל תקופה קצרה באיסט סטרלינגשייר כמחליפו של אלכס פרגוסון, לפני שעזב לחלוטין את תחום הכדורגל. לאחר מכן עבד כסוהר בבית סוהר בגלאזגו וכעובד סוציאלי בקילמרנוק.
ג'ים פרנל
ג'יימס "ג'ים" פרנל (אנגלית: James "Jim" Furnell; נולד ב-23 בנובמבר 1937 בקלית'רו שבלנקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת השוער.
קריירה.
פרנל החל את הקריירה שלו בברנלי, שם חתם כשהיה בן 17. הוא היה השוער השלישי (מבחינת עדיפות בהרכב) של המועדון, ועד למעברו לליברפול בפברואר 1962 השתתף בשלושה משחקים בלבד בשמונה עונות. הוא היה לשוער הראשון של ליברפול מיד עם הגעתו, והשתתף ב-13 המשחקים האחרונים של העונה, שבסיומה העפילו האדומים לליגה הראשונה. הוא איבד את מקומו בהרכב לטומי לורנס לאחר ששבר את אצבעו בתאונת אימונים בתחילת עונת 1962/1963. הוא הספיק להשתתף בשני משחקים בעונת 1963/1964, ובנובמבר 1964 הועבר לארסנל תמורת 15,000 לירות שטרלינג.
גם בארסנל פרנל היה לשוער הראשון באופן מיד, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 5 - 3 על בלקפול ב-23 בנובמבר 1963; היה זה היום שבו חתם על החוזה עם ארסנל. פרנל מילא את מקומו של ג'ק קלסי, והיה השוער הבכיר של ארסנל במשך חמש העונות הבאות, למעט עונת 1964/1965 שבה חלק את התפקיד עם טוני ברנס. התקופה הטובה ביותר שלו הייתה בין ינואר 1966 למרץ 1968, שבה השתתף ב-111 משחקים ברציפות.
שחקני המועדון לא היטיבו לשחק תחת הדרכתו של בילי רייט, אך לאחר מינויו של ברטי מיי ב-1966 חל שיפור ביכולתם ובתוצאות שהשיגו, אם כי פרנל עצמו לא זכה ליהנות מכך במשך זמן רב. הוא השתתף בגמר גביע הליגה מול לידס יונייטד בעונת 1967/1968, שהסתיים בהפסד של ארסנל. אולם, במשחק הסיבוב החמישי של גביע ה-FA שנערך לאחר מכן הוא ביצע שגיאה שאפשרה לברמינגהאם סיטי להשוות את תוצאת המשחק. הוא הודח מההרכב לטובת בוב וילסון, ולא שיחק יותר בסגל הבכיר של ארסנל.
בספטמבר 1968 הוא הועבר לרותרהאם יונייטד תמורת 8,000 לירות שטרלינג, לאחר שבסך הכל השתתף ב-167 משחקים במדי ארסנל. לאחר שנתיים ברותרהאם הוא עבר לפליימות' ארגייל, והיה לאחד השחקנים הפופולריים בקרב אוהדי המועדון לאחר ששיחק שם במשך חמש וחצי שנים. ב-1971 הוא זכה בתואר שחקן השנה של ארגייל, ושלוש שנים לאחר מכן הוביל את המועדון לחצי גמר גביע הליגה. הוא פרש מכדורגל בקיץ 1976. ב-2003, כחלק מיובל המאה להקמת פליימות' ארגייל, הוא נבחר לשוער במסגרת בחירת ההרכב הטוב ביותר בתולדות המועדון. ארבע שנים לאחר מכן הוא נבחר לשוער הטוב ביותר בתולדות ארגייל.
לאחר פרישתו הוא עבד בפליימות' כמאמן. בין 1977 ל-1978 הוא עבד באקסטר סיטי בתפקיד מאתר כישרונות, בינואר 1979 הצטרף להנהלת פליימות' ארגייל, וב-1981 הצטרף לבלקברן רוברס, שם עבד עד 1998.
דייוויד קורט
דייוויד ג'ון קורט (באנגלית: David John Court; נולד ב-1 במרץ 1944 במיצ'אם שבסארי) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל אנגלי בהווה.
ביוגרפיה.
קורט הצטרף לארסנל ב-1959 בזמן שהיה תלמיד בית ספר, וחתם על חוזה המקצוען בינואר 1962. בתחילת דרכו הוא שיחק בעמדת החלוץ המרכזי או החלוץ השני, והבקיע שערים רבים עבור קבוצת הנוער וקבוצת המילואים של המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה בסגל הבוגר בהפסד 1 - 2 לאסטון וילה ב-10 בספטמבר 1962, והשתתף ב-14 משחקים באותה עונה ובזו שאחריה.
בתחילת עונת 1964/1965 החליט בילי רייט (מאמן ארסנל) להעביר את קורט לעמדת הקשר הימני, ובאותה עונה השתתף קורט ב-35 משחקים בעמדה זו. בעונת 1965/1966 הוא עבר לעמדת המגן הימני, והשתתף ב-38 משחקים. בסוף העונה פוטר רייט ממשרתו, ובעקבות כך עזבו שחקנים רבים. אולם, קורט לא היה ביניהם ונשאר בארסנל למשך שלוש עונות נוספות.
בתקופתו של ברטי מיי (מחליפו של רייט) שיחק קורט בכל העמדות האפשריות למעט שוער, אך זכה לזמן משחק יותר מצומצם ובשתי עונותיו הראשונות של מיי השתתף ב-31 משחקים בסך הכל. אולם, בעונת 1968/1969 הוא חזר לשחק בהרכב באופן קבוע, והשתתף ב-51 משחקים בכל המסגרות כולל ההפסד לסווינדון טאון בגמר גביע הליגה באצטדיון ומבלי הישן.
הוא הרבה לשחק גם בעונת 1969/1970, אך באמצעה סבל מפציעה והחמיץ את שני המשחקים של גמר גביע ערי הירידים. ביולי 1970 החליטה הנהלת ארסנל לקבל את הצעת לוטון טאון, ושיחררה את קורט תמורת סכום של 30,000 לירות שטרלינג; בסך הכל הוא השתתף ב-203 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 18 שערים. הוא שיחק בלוטון במשך שתי עונות, ולאחר מכן עבר לברנטפורד. הוא סיים את הקריירה שלו במועדון הכדורגל בארנט שמחוץ לליגה.
לאחר פרישתו הוא ניהל מאפייה ומעדנייה, עבד במגזר העסקי, וב-1996 חזר לארסנל בתפקיד עוזרו של ליאם בריידי (ראש התוכנית לטיפוח שחקנים צעירים).
ג'וני מקלאוד
ג'ון מרדוך "ג'וני" מקלאוד (אנגלית: John Murdoch "Johnny" MacLeod; נולד ב-23 בנובמבר 1938) הוא כדורגלן עבר סקוטי.
קריירה.
מקלאוד נולד באדינבורו, והחל את הקריירה במועדון המקומי היברניאן, שם השתתף ב-85 משחקים בין 1957 ל-1961 וזכה למוניטין כקיצוני ימני מוכשר. ב-1961 הוא נטל חלק בארבעה משחקים של נבחרת סקוטלנד. המשחק הראשון היה בהפסד 3 - 9 לנבחרת אנגליה, והאחרון היה בהפסד 0 - 4 לנבחרת צ'כוסלובקיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1962.
ביולי 1961 הוא הוחתם בארסנל תמורת 40,000 לירות שטרלינג, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול ברנלי באוגוסט. הוא שיחק בהרכב של ארסנל באופן קבוע במשך שלוש העונות הבאות, ובכל עונה השתתף בממוצע ביותר מ-30 משחקים. בסך הכל הוא השתתף ב-112 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 27 שערים, למרות שהמאמן בילי רייט דגל במערך משחק שבו יש רק שחקן אחד בעמדת הקיצוני. הישגי ארסנל בליגה באותה תקופה היו בינוניים, אך המועדון זכה להופיע לראשונה בטורניר של אופ"א, לאחר שהשתתף בעונת 1963/1964 של גביע ערי הירידים. מקלאוד הבקיע את אחד מהשערים בניצחון 7 - 1 על קופנהגן XI ב-25 בספטמבר 1963, שהיה גם המשחק הראשון בהיסטוריה של ארסנל בטורניר אירופי.
בספטמבר 1964 הוא הועבר לאסטון וילה תמורת 35,000 לירות שטרלינג, כיוון ששירותיו לא היו נחוצים יותר בעקבות יכולתו הטוב של ג'ורג' ארמסטרונג הצעיר. הוא שיחק בווילה פארק במשך ארבע עונות (123 משחקי ליגה), וב-1968 עבר לבלגיה והצטרף למכלן. ב-1971 הוא חזר למולדתו, הצטרף לריית' רוברס וסיים שם את הקריירה ב-1972. לאחר מכן עבד בקבוצת הנוער הסקוטית ניוטונגריינג' סטאר, אותה עזב ב-1975.
לאחר שעזב את תחום הכדורגל הוא עבד במשך מספר שנים בחברת ביטוח מברמינגהאם.
לורי בראון
לורנס "לורי" בראון (אנגלית: Laurence "Laurie" Brown; 22 באוגוסט 1937 - 30 בספטמבר 1998) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.
בראון נולד בעיירה שילדון שבמחוז דרהאם, והחל את הקריירה שלו כשחקן חובב במועדונים שילדון טאון, ווקינג טאון, בישופ אוקלנד ופולהאם. בשלהי עונת 1958/1959 השתתף בשלושה משחקים במדי דרלינגטון. לאור יכולתו הטובה הוא זומן לנבחרת החובבים של אנגליה, ולנבחרת בריטניה הגדולה לקראת אולימפיאדת 1960 ברומא.
עם חזרתו לאנגליה מהמשחקים האולימפיים הוא חתם על חוזה מקצוני עם נורת'המפטון טאון, והיה מלך השערים של המועדון בעונת 1960/1961 שבה הוא העפיל לליגה השלישית. הוא החל לשחק בעמדת החלוץ המרכזי, אך בהמשך עבר לשחק במרכז חוליית ההגנה והתבלט בתפקידו החדש. באוגוסט 1961 הוא הוחתם על ידי ארסנל מהליגה הראשונה, ותוך זמן קצר זכה למקום קבוע בהרכב של המועדון הלונדוני.
בראון השתתף ב-109 משחקים במדי ארסנל לאורך שתיים וחצי עונות, והבקיע שני שערים. באותה תקופה המועדון זכה להצלחה פחותה בהשוואה ליריביו האחרים מלונדון, ובפברואר 1964 הפתיע את האוהדים בכך שעבר לטוטנהאם הוטספר, הנחשב ליריב המר ביותר של ארסנל, תמורת סכום של 40,000 לירות שטרלינג. אחד המניעים למהלך זה היה הגעתו של הסקוטי איאן יור. בראון היה לאחד השחקנים הבודדים ששיחקו בשני המועדונים, ובצירוף מקרים נדיר משחקו הראשון היה ב-22 בפברואר 1964 מול ארסנל; בראון כמעט והבקיע בניצחון של טוטנהאם בתוצאה 3 - 1.
בראון לא הצטיין בטוטנהאם, ובסך הכל השתתף ב-62 משחקים בשתי עונות. ב-1966 הוא הועבר לנוריץ' סיטי, ושיחק שם במשך שתי עונות. לאחר מכן הוא הצטרף לברדפורד פארק אווניו בתפקיד מאמן-שחקן, והדריך את המועדון בעונת הירידה מהפוטבול ליג. באוגוסט 1969 הוא הצטרף לאלטרינצ'אם, אך התפטר מתפקידו בספטמבר 1970. לאחר מכן הוא עבד כמאמן במועדונים קינגס לין וסטוקטון.
לאחר פרישתו הוא עבד במספר עבודות, שהאחרונה מביניהן הייתה חלבן במחוז דרהאם.
בתו היא שחקנית ההוקי שדה הבינלאומית לשעבר קארן בראון.
ג'ף סטרונג
ג'פרי יו "ג'ף" סטרונג (אנגלית: Geoffrey Hugh "Geoff" Strong; 19 בספטמבר 1937 בקירקהיטון - 17 ביוני 2013) היה כדורגלן אנגלי.
קריירה.
סטרונג החל את הקריירה שלו כשחקן חובב במדי המועדון סטנלי יונייטד, וחתם על חוזה חובבן עם ארסנל בנובמבר 1957. באפריל שלאחר מכן הוא חתם על חוזה המקצוען שלו. הוא שיחק בעיקר בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים, אך לא שיחק במדי הסגל הבוגר כיוון שביצע את שירותו הלאומי; הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 5 - 0 על ניוקאסל יונייטד ב-17 בספטמבר 1960.