ב-13 באוקטובר הוכרזה שביתה כללית במגזר הערבי, כשבין היתר עשרות חנויות בבעלות ערביי ישראל נותרו סגורות. בקמפיין פייבק הומלץ על סימון חנויות שובתות כתומכות טרור, על מנת שיהודים לא יקנו בהם. בערב נערכה הפגנה בת כ-10,000 בני אדם בסכנין שאורגנה על ידי ועדת המעקב של ערביי ישראל, הרשימה המשותפת והתנועה האסלאמית.
שר הביטחון, משה יעלון הוציא צו למעצר מנהלי לשלושה חודשים של ערבייה ישראלית כבת 19, לאחר שזו סיפרה לחברותיה על רצונה להיות שאהידה. הצו אושר על ידי נשיא בית המשפט המחוזי בנצרת.
בעקבות ההסלמה במצב, חלה ירידה גדולה בכמות האנשים הקונים בבתי עסק ערביים, וכך למשל מסעדות רבות ביפו נותרו שוממות. הסוחרים הערביים תלו זאת בפחד כללי בשל המצב הביטחוני ולא בחרם כלכלי מאורגן של יהודים כנגד ערבים.
הקהילה הבינלאומית.
ארצות הברית גינתה בחריפות את הפיגועים. ב-13 באוקטובר גינה מזכיר המדינה ג'ון קרי את הפיגועים בירושלים, ואמר כי האלימות וההסתה לאלימות נגד ישראלים חייבת להיפסק. בהמשך אמר קרי כי לישראל יש זכות להגן על עצמה ועל אזרחיה, ושישראל הבהירה שאין לה כוונה לשנות את הסטטוס קוו בהר הבית.
כלי התקשורת דוגמת ה-BBC וארגוני זכויות אדם סיקרו את גל האלימות בצורה שנתפסה כמוטה נגד ישראל. חלקם אף הציגו מחבלים שנורו תוך כדי פיגוע כאזרחים תמימים שנורו על לא עוול בכפם. ב-27 באוקטובר 2015 פרסם אמנסטי אינטרנשיונל דו"ח על אזרח פלסטיני שנהרג לכרורה על לא עוול בכפו. בישראל נטען כי האזרח לא היה תמים אלא מחבל פלסטיני שנורה תוך כדי פיגוע דקירה, וכי אמנסטי התעלמה מכך שאחז בידו סכין בעת שנורה, שפצע חייל לפני שנורה ושבפרופיל הפייסבוק שלו הביע תמיכה בפיגועי טרור נגד יהודים. במקרים רבים, בדיווחים על הפיגועים ברשתות התקשורת בעולם הובלטו ההרוגים הפלסטינים, וחלקם אף הכלילו את המחבלים ברשימת הקורבנות. לדוגמה, בעיתון "לוס אנג'לס טיימס" פורסמה הכותרת "4 פלסטינים נהרגו באלימות ישראלית", וברשת CNN פורסמה ידיעה שנפתחה במילים "שוטרים ישראלים הרגו שני פלסטינים שדקרו קצינים ואחרים בשבת." בידיעה ב-CNN נטען גם כי גל הטרור פרץ על רקע ההגבלות שהטילה ישראל על כניסת מתפללים מוסלמים להר הבית.
דאעש.
ארגון הטרור הסלפי המדינה האסלאמית (דאעש) הפועל בעיראק ובסוריה פרסם ב-23 באוקטובר, לראשונה בתולדותיו, הכרזה כלפי ישראל, דוברת עברית, ובה הדובר מאיים על השמדת ישראל, לועג לכך שמספר קטן של פיגועי דקירה הכניסו את היהודים לחרדות, ומעודד את הפלסטינים להמשיך באלימות שלהם - ה"אינתיפאדה" כלשונם - ולהרג כמה שיותר יהודים, עד שלא יוותר יהודי אחד בארץ ישראל. ההכרזה הופצה בידי הארגון ברשתות החברתיות.
אירועים במישור המדיני והבינלאומי.
שנת 2015 התאפיינה בהמשך הקיפאון בזירה המדינית, לאור כישלון המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים במאי 2014.
ישראל הודיעה מספר פעמים על המשך הבנייה בהתנחלויות ביהודה ושומרון, ואילו בקרב הפלסטינים נמשכו מעשי הסתה במערכת החינוך ובתקשורת. בשנה זו נרשמה ירידה בתמיכה בפתרון שתי המדינות בקרב הציבור הפלסטיני.ב-1 בינואר חתמה הרשות הפלסטינית על הסכם אשר במסגרתו תצטרף ל-20 מוסדות בינלאומיים ופרוטוקולים, בהם אמנת רומא, אשר תאפשר לרשות לתבוע את ישראל על פשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה בבית הדין הפלילי הבינלאומי בהאג. בעקבות המהלך, החליטה ישראל להקפיא את העברת כספי המסים שהיא גובה עבור הרשות הפלסטינית, צעד אשר גרר חרם על חברות ישראליות מצד הפלסטינים. העברת הכספים חודשה לאחר כשלושה חודשים, משהגיעו הצדדים לפשרה בנושא.
ב-16 במרץ 2015, ערב הבחירות לכנסת העשרים, התבטא ראש הממשלה בנימין נתניהו כנגד הקמתה של מדינה פלסטינית, ואמר כי זו לא תקום אם יבחר לראשות הממשלה. עם זאת, לאחר הבחירות הביע נתניהו תמיכה בפתרון שתי המדינות.
ב-23 בפברואר הרשיע בית המשפט הפדרלי של ארצות הברית את הרשות הפלסטינית באחריות לפיגועי טרור שביצעו מחבלים פלסטינים בזמן האינתיפאדה השנייה וחייב אותה בתשלום פיצויים של מאות מיליוני דולרים לקורבנות הטרור ומשפחותיהם. באוגוסט 2016 הפך בית המשפט לערעורים בניו-יורק את ההחלטה.
ב-18 ביוני 2015 פתח מוחמד עלאן, פעיל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, בשביתת רעב אחרי שנעצר במעצר מנהלי. כעבור חודשיים התדרדר מצבו הרפואי, וב-19 באוגוסט בג"ץ הורה על הקפאת צו המעצר המנהלי שלו לאחר שמצבו הקוגניטיבי התדרדר. כעבור חודש שוחרר מבית החולים, נעצר בצו מנהלי חדש, וחידש את שביתת הרעב, אך שבר אותה כעבור יומיים על רקע מגעים לשחרורו. ב-30 ביולי אישרה הכנסת תיקון לפקודת בתי הסוהר המאפשר הזנה בכפייה של אסיר במקרה שבו רופא קובע כי ישנה סכנה ממשית לחיי האסיר. ב-4 בנובמבר שוחרר עלאן מכלא עופר.
ב-29 ביוני השתלט חיל הים הישראלי על ספינה שהפליגה לרצועת עזה במסגרת משט מחאה מאורגן. שאר הסירות שבו על עקבותיהן.
בספטמבר קיבל הפרלמנט האירופי החלטה שהסכמים בין האיחוד לישראל לא יכללו את השטחים, ומוצרים מהשטחים יסומנו ככאלו.
ב-30 בספטמבר 2015 נשא יו"ר הרשות הפלסטינית אבו מאזן נאום באו"ם ובו תקף בחריפות את ישראל והודיע על כך שהרש"פ לא מחויבת יותר להסכמי אוסלו. בישראל האשימו את אבו מאזן בשקרים והסתה, ואמרו שנאומו באו"ם הוביל לסדרת פיגועי טרור קשים שביצעו פלסטינים נגד יהודים, בהם נרצחו לפחות 4 בני אדם. הרשות הפלסטינית גינתה את ישראל על הריגת המחבלים שביצעו את הפיגועים.
ב-20 באוקטובר נפגש מזכ"ל האו"ם באן קי מון עם נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין ועם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בניסיון לפעול להרגעת המצב. בפגישה גינה באן קי מון את הטרור הפלסטיני נגד אזרחים ואת ההסתה, וקרא להרגעת הרוחות. באותו יום עורר נתניהו סערה, כאשר בנאום בקונגרס הציוני אמר שהיטלר לא רצה להשמיד את היהודים אלא רק לגרש אותם, והמופתי חג' אמין אל-חוסייני יעץ לו לשרוף את היהודים. דברי נתניהו עוררו ביקורת רבה בישראל ובעולם, בנימוק שיש בהם שכתוב של ההיסטוריה והסתה. לנוכח הביקורת הבהיר נתניהו שמטרתו הייתה להציג את עמדתו של אל-חוסייני, ולא לטהר את היטלר.
כריסטיאן לקרואה
כריסטיאן לקרואה (בצרפתית: Christian Lacroix; נולד ב-16 במאי 1951) הוא מעצב אופנה צרפתי, שיסד חברת אופנה ידועה הנקראת על שמו.
ביוגרפיה.
כריסטיאן מארי מארק לקרואה נולד בארל שבדרום צרפת. מגיל צעיר החל לשרטט תלבושות היסטוריות. סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ב-1965 ועבר למונפלייה, שם למד היסטוריה של האמנות באוניברסיטת מונפלייה. ב-1971 החל ללמוד בסורבון שבפריז. במהלך עבודתו על הדיסרטציה שלו בתחום הלבוש בציורים צרפתיים מהמאה ה-18, למד לקרואה גם בבית הספר של מוזיאון הלובר, ושאף להיות אוצר במוזיאונים.
קריירה מקצועית.
במהלך שנות ה-70 עבד כפרילנסר בתחום עיצוב נעליים, עוזר מעצב בבית האופנה הרמס, ועוזר מעצב עבור גאי פולי.
ב-1981 עבד עם ז'אן פטו, בתקופה בה זכתה החברה שלו להצלחה.
ב-1987 נפרד לקרואה מ"פטו" ופתח בית אופנה משלו, ובכך היה לבית האופנה להוט קוטור הראשון מזה שני עשורים שנפתח בפריז. הבגדים שייצר כללו השפעות ממגוון תרבויות, ומבקריו טענו שהוא לא מייצר בגדים מתאימים עבור צרכיהן של נשים עובדות.
ב-1989 הוסיף לקרואה גם אביזרי לבוש בעיצובו - תכשיטים, תיקי יד, נעליים, משקפיים, צעיפים ועניבות.
ב-1990 שיווק את הבושם הראשון בקולקציה שלו, "C'est La Vie".
ב-1995 יצא הליין שלו "Bazar", בסגנון צעיר ויומיומי יותר, שזכה להצלחה. באותה שנה יצא גם ליין הרהיטים ואביזרי הבית שלו.
ב-1996 החל לייצר גם קולקציית ג'ינס.
ב-2001 הוציא קולקציה לילדים.
ב-2002 יצא הבושם "Bazar".
ב-2004 יצא ליין הלבשה תחתונה לנשים ולגברים. באותה שנה עיצב גם עבור חברת התעופה אייר פראנס את המדים החדשים של אנשי הצוות שלה.
בשנים 2002–2005 עבד גם כמנהל האמנותי של בית האופנה האיטלקי של אמיליו פוצ'י.
ב-2007 שיתף פעולה עם חברת מוצרי הטיפוח Avon ויצר בושם על שמו, "Christian Lacroix Rouge" לנשים ו-"Christian Lacroix Noir" לגברים. ליין הבשמים הורחב בשנים הבאות, עם המותגים "Absynthe" (2009), "Nuit" (2011) ו-"Ambre" (2014).
ב-2009 פשט רגל
ב-2013 ולמשך עונה אחת בלבד היה המנהל האומנותי של סקיאפרלי .
לקרואה עסק גם בעיצוב פנים של בתי מלון בפריז, בהם "Petit Moulin" (2005), "Bellechasse" (2007) ו-"Notre Dame" (2010).
לאורך השנים הציג את עבודותיו בתצוגות אופנה רבות, והלביש דוגמניות ושחקניות רבות.
כיום מחזיקה החברה שבבעלותו בכ-1,000 נקודות מכירה ברחבי העולם (כולל בתוך חנויות כלבו), מתוכן כ-60 בצרפת.
חיים אישיים.
ב-1974 נישא לפרנסואז רוזנתייה.
ג'סי ולנס
נס בקיעת הירדן (ספר יהושע)
אביגדור חריף
אבא קרופניק
שלמה זלמן אבל
רבי שְׁלֹמֹה זַלְמָן הלוי אָבֶּל (בכתיב יידי: אָבּעֶל; בראשי תיבות: שז"א; ט"ו באדר ה'תרי"ז, 11 במרץ 1857 - י"ג בתשרי ה'תרמ"ז, 12 באוקטובר 1886) היה רב וראש ישיבה ליטאי. סופר, משורר ומתרגם.
ביוגרפיה.
נולד לרב קלמן דוד הלוי אבל בנוישטט טאורגה. סבו ר' משה מסוגינד היה נינו של רבי אברהם אחי הגר"א. בהיותו בן 12 חלה ובימי מחלתו כתב פירוש לספר איוב. שנתיים לאחר מכן כתב מחזה בשם "חזיון חיי דוד" המגולל את תולדות דוד המלך בחרוזים.
בבגרותו חי בעיר טלז, פרסם מחידושי תורתו בכתבי עת, ומאמר על תולדות חיי הצמחים ב"הלבנון". הוא יזם יחד עם רבי מאיר אטלס ורבי צבי יעקב אופנהיים את הבאתו של רבי אליעזר גורדון לכהן כרב העיר וכראש הישיבה בה, ועמד לצדו בהתנדבות בראשות ישיבת טלז עד לפטירתו בטלז בראשית שנת תרמ"ז.