במקביל לעבודתו עם ג'נסיס, פרסם ראת'רפורד בתחילת שנות ה-80 שני אלבומי סולו. ב-1985 הקים את להקת "מייק והמכונאים", שרבים משיריה הצליחו להיכנס למקומות הראשונים במצעדי הפזמונים. עבודתו בלהקה זו זיכתה אותו בפרס אייבור נובלו שניתן לה על הסינגל "The Living Years" ב-1988.
נגיף האבולה
נגיף האבולה (שם מדעי: Ebolavirus, בראשי תיבות: EBOV) הוא נגיף חוטי ממשפחת ה-Filoviridae, הגורם למחלה בעלת שיעור תמותה גבוה במיוחד בבני אדם. חמישה מינים מהסוג (Ebolavirus) מוכרים למדע, אך רק ארבעה מתוכם גורמים למחלה בבני אדם. הידוע שבהם הוא נגיף זאיר ZEBOV, שאחראי למרבית מקרי המוות מהמחלה. ההדבקה יכולה להתבצע במגע דרך נוזלי גוף, דם או זרע. ככל הידוע לא מתרחשת הדבקה דרך האוויר. הנגיף הקטלני לבני אדם פועל במהירות רבה, גורם לדימומים קשים באיברים הפנימיים, להמסה של רקמות הגוף ולשיעורי תמותה של למעלה מ-50% מהנדבקים במחלה.
מבנה הנגיף.
ה-EBOV משתייך למשפחת נגיפי ה-Filoviridae, נגיפים חוטיים (פילמנטים) בעלי מעטפת שומנית ונוקלאוקפסיד המכיל חומצת גרעין מסוג RNA שליח (mRNA-). נגיף מרבורג הוא סוג מקורב מאותה משפחה.
מחזור חיים ווירולנטיות.
ה-EBOV מדביק תאי דם לבנים מסוג מקרופאגים/מונוציטים, ומהם הוא מתפשט לתאים אחרים; הוא גורם לירידה ניכרת בכמות הטרומבוציטים ולדימומים פנימיים קשים, עקב פגיעה במנגנון הקרישה.
מחזור החיים של הנגיף מתחיל בהידבקות של הויריון לקולטני תא ספציפיים, שבעקבותיה מתבצע איחוי של מעטפת הנגיף עם קרום התא, ושחרור הנוקלאוקפסיד לתוך הציטוזול. ה-RNA פולימראז הנגיפי המקודד על ידי הגן L מבצע הסרה חלקית (Uncoating) של הנוקליאוקפסיד וחשיפה של חומצת הגרעין (mRNA-), ומתעתק את הגנים לייצור ביתר של מולק' mRNA חיובי, אשר מתורגמים לחלבונים מבניים ושאינם מבניים. ה-RNA פולימראז L נקשר לפרומוטר יחיד בקצה 3' של הגנום. התעתוק המתבצע במורד הזרם מ-3' ל-5' עשוי לעבור טרמינציה לאחר תעתוק הגן. לפיכך הגנים הסמוכים לקצה 3' מתועתקים בקצב הגבוה ביותר. החלבון המיוצר בכמות הגדולה ביותר הוא הנוקלאופרוטאין שריכוזו בתא משמש ברגולציה של הגן L כשהוא עובר מתעתוק הגן לשכפול הגנום הוויראלי.
חלבוני המבנה המסונתזים של הנגיף והגנומים המשוכפלים עוברים הרכבה עצמית ומצטברים בסמוך לצד הפנימי של קרום התא. הוויריונים מניצים החוצה, כשהם נעטפים בקרום התא. הנגיפים הבוגרים מדביקים תאים נוספים וממשיכים את המחזור.
גילוי הנגיף והתפשטות המחלה.
הנגיף נקרא על שם נהר האבולה בזאיר בו התגלה לראשונה. ההתפרצות המתועדת הראשונה של הנגיף אירעה ב-1976 במספר מוקדים בזאיר ובסודאן באופן כמעט סימולטני. ההדבקות במחלה הואצה במידה רבה עקב שימוש רפואי במזרקים עם מחטים שלא חוטאו. דווח על 318 מקרי הדבקות במחלה ב-ZEBOV ומתוכם 280 מקרי מוות (88% תמותה), ועל 285 מקרי הדבקות במחלה בנגיף סודאן SEBOV עם שיעורי תמותה של 53%. התפרצויות ספורדיות ספורות של המחלה התרחשו באפריקה בין השנים 1976–1979. ב-1995 התרחשה התפרצות בהיקף נרחב של ZEBOV, בה דווח על 315 נדבקים ו-81% מקרי תמותה. במרץ 2014 אירעה התפרצות של המחלה בליבריה משם התפשטה לאזורים נוספים במערב אפריקה כשהיא גורמת לשיעורי תמותה גבוהים. ההתפרצות הנוכחית היא הקשה ביותר והיא הביאה עד כה לכ-3,000 מקרי תמותה. עד כה נתגלו מס' מקרים בודדים מחוץ ליבשת אפריקה וקיים חשש ניכר מהתפשטות המגפה.
מקור הנגיף בבעלי חיים ככל הנראה עטלפי פירות המשמשים כנשאים של ה-EBOV. בחלק מהכפרים במערב אפריקה משמש העטלף למאכל וייתכן שזהו מקור ההתפרצות הנוכחית.
בלימת התפשטות והטיפול במחלה.
ב-8 באוגוסט 2014 הכריז ארגון הבריאות העולמי על מצב חירום בינלאומי. נכון לעכשיו נעשים מאמצים מקומיים בסיוע בינלאומי, כולל של כוחות צבא אמריקניים, לבודד את האזורים הנגועים בנגיף על מנת למנוע את התפשטות המגפה.
כרגע אין טיפול מוכח למחלה. לאנשים הנגועים בנגיף ניתן טיפול תומך של מתן נוזלים בעירוי, על מנת למנוע התייבשות. לכמה חולים ניתן טיפול ב-ZMapp, תרופה ניסיונית שהוכחה כיעילה בקופי רזוס. התוצאות לגבי יעילותה בבני אדם אינן חד משמעיות. תרופות נוספות שנבדקות הן TKM-EBOLA, הפועלת על מנגנון ה-RNA של הנגיף, וה-Favipiravir, תרופה נגד שפעת שנוסתה בהצלחה על עכברים שהודבקו בנגיף. בספטמבר הוחל בשלב א' של ניסויים שנערכו סימולטנית באוקספורד ובבת'סדה בחיסון NIAD/GSK. במידה והחיסון יושלם בהצלחה מתכננת חברת התרופות GSK לייצר 10,000 מנות של החיסון שיישלחו למדינות הנגועות במערב אפריקה.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:זיהומים נגיפיים המאופיינים בנגעים בעור ובקרום הרירי]]
[[קטגוריה:נגיפי RNA|אבולה]]
זכאי אהרון
זכי אהרון
מלאווה
מלאווה (בפולנית: Mława) היא עיר בצפון פולין, בירת מחוז מלאווה בפרובינציית מזוביה.
תולדות העיר.
מלאווה מוזכרת לראשונה במסמך היסטורי משנת 1426, כשנסיכי מזוביה הגיעו אליה לישיבה של בית משפט מקומי. ב-1521, במהלך המלחמה בין הטבטונים לפולנים, נבזז היישוב בידי אבירים טבטונים. ב-1659 נשרפה העיר על ידי הפולשים השוודים ובשנת 1795, עם חלוקת פולין השלישית, נכללה העיר בשטח ממלכת פרוסיה. לאחר קונגרס וינה נכללה העיר בשטח האימפריה הרוסית.
במלחמת העולם הראשונה הייתה מלאווה זירת קרבות כבדים בין רוסיה לגרמניה, עקב קרבתה לגבול בין שתי המדינות. בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה הייתה מלאווה בשטח פולין, אך ממשלת פולין בנתה בה ביצורים כבדים עקב קרבתה לגבול עם גרמניה.
במלחמת העולם השנייה התנהל ליד העיר קרב מלאווה , בו הפגין הצבא הפולני התנגדות לא שגרתית לצבא הגרמני. הכובש הגרמני שינה את שם העיר למיילאו (Mielau) והשתמש באסירים ובעבודת כפייה כדי לבנות מתקני אימון צבאיים וכן מתקני תיקון נשק וטנקים ומתקני בחינת נשק אנטי טנקי וארטילריה עבור הצבא הגרמני. לשם בניית האתר ושיכון צוותיו גורשו מהאזור כ-25,000 פולנים. לפני הגעתו של הצבא האדום לאזור הוצאו להורג מאות מעובדי הכפייה הפולנים.
בשנת 1991 התרחש בעיר ״פוגרום מלאווה״ כנגד בני הרומה, באירוע שהתרחש בעקבות תאונת פגע וברח, לא היו הרוגים אך נגרם נזק רב.
יהודי מלאווה.
בשלהי המאה ה־19 נוצר סכסוך בקהילה היהודית בשאלת מינוי בנו של הרב ישראל יהושע מקוטנא כרב בעיר, בעקבות התנגדות חסידי גור למינוי הבן, שהיה חסיד אלכסנדר. בשיאו של הסכסוך אף נזרקה אבן שנועדה לפגוע ברב מקוטנא, בעת שישב לסעודת ליל שבת. הסכסוך נמשך כ־3 שנים, ובעקבותיו סוכל המינוי.
בין שתי מלחמות העולם גרו בעיר כ-5,800 יהודים מתוך כ-24,000 תושבים.
עם כיבוש העיר על ידי גרמניה הנאצית בתקופת המערכה בפולין החלה התעללות ביהודים ורישומם לצורך גיוס מאות מהם לעבודות כפייה.
בנובמבר גורשו לעיר מאות יהודים מעיירות בסביבה. בעיר הוקם יודנרט. בדצמבר 1940 גורשו אלפים מיהודי העיר לגנרלגוברנמן. יתרתם - כ-2,450 נפש - רוכזו בגטו פתוח שהוקם בעיר. במאי 1941 נסגר הגטו, ובהמשך רוכזו בו יהודים מעיירות סמוכות ומספרם עלה לכ-5,000.
מאפריל 1942 החלו הגרמנים לרצוח עשרות מיושבי הגטו בהוצאות להורג פומביות. בנובמבר 1942 גורשו לגטו יהודים מגטו שצ'גובו וכ-1,000 יהודים מצ'חאנוב, ובחודשים נובמבר ודצמבר 1942 גורשו יהודים אלה לאחר סלקציה למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
ניסוויז
ניסוויז'
אברהם פטוקה
אברהם פטוקה (28 בדצמבר 1922 - 3 במרץ 2014) היה ראש אגף התנועה במחוז הצפון של משטרת ישראל, בין השנים 1979 ו-1984.
ביוגרפיה.
אברהם פטוקה נולד בעיר סארני שבמזרח פולין בשנת 1922. בגיל 6 החל ללמוד בבית ספר עממי פולני עד גיל 12, ובשנת 1934 התחיל את לימודיו בבית הספר התיכון בעיר.
בשנת 1939 התחיל ללמוד טכנאות שניים, במקביל ללימודיו, ובמאי 1940 גויס לצבא האדום ונשלח לעיר חרקוב.
בשנת 1941, עת פרצה מלחמת העולם השנייה, נשלח לחזית באזור הוולגה, נלחם בנאצים ונפצע בקרב סטלינגרד. משפחתו הושמדה בשואה. לאחר המלחמה שימש כקצין הרווחה של אונרר"א במחנה מעבר בגרמניה ועזר לאלפי פליטים יהודים לעלות לישראל.
ב-1948 עלה לישראל והיה בין מקימי משטרת חיפה. התחיל כשוטר סיור והמשיך כקצין. לאחר שחרורו מהמשטרה ניהל את אגף הפיקוח העירוני והחופים בעיריית חיפה.
פטוקה בוגר אוניברסיטת חיפה בקרימינולוגיה והיה סגן נשיא ארצי של איגוד גמלאי המשטרה ושירות בתי הסוהר. הקים את מועדון גמלאי המשטרה והשב"ס בחיפה והמועדון ברכס הכרמל עבור גמלאי המשטרה והשב"ס של דלית אל-כרמל ועספיא הנקרא על שמו. התנדב והיה פעיל למען ניצולי השואה ועל כך הוענק לו פעמיים מגן הצדק החברתי.
באוגוסט 2013 קיבל אברהם פטוקה את עיטור יקיר חיפה.
חייו האישיים.
פטוקה היה בעלה של מלכה פטוקה, בכירה במשרד הרישוי בחיפה ואב לבן, סגן-אלוף בחיל הים.
פטוקה נפטר ב-3 במרץ 2014 ונקבר בבית העלמין שדה יהושע שבחיפה.
שמש בגבעון דום
שמש בגבעון דום הוא שמו של סיפור מקראי על נס שאירע לבני ישראל על ידי יהושע בן נון בעת מלחמת מלכי הדרום. המקרה מופיע בפרק י' בספר יהושע. השם נגזר מפסוק י"ב בפרק, בו נאמר "שֶׁמֶשׁ בְּגִבְעוֹן דּוֹם וְיָרֵחַ בְּעֵמֶק אַיָּלוֹן". על פי הכתוב יהושע פנה אל ה' וציווה על השמש והירח להיעצר ולהפסיק את תנועתם, מה שמיד התרחש.
לעומת הפירוש המסורתי, לפיו השמש אכן עמדה מלכתה זמן מסוים, ישנם פרשנים שדחו אפשרות זאת, ופירשו את הפסוקים המתארים את הנס באופן שונה.
הביטוי "שמש בגבעון דום" הפך למטבע לשון מוכר.
בתנ"ך.
רקע.