פול ואן רייפר (באנגלית: Paul K. Van Riper; נולד ב-5 ביולי 1938) הוא גנרל אמריקאי יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית אשר שימש כראש אגף המודיעין של חיל הנחתים. לאחר פרישתו נעשה למומחה לאסטרטגיה צבאית ולוחמת גרילה.
חיים מוקדמים ולימודים.
ואן רייפר נולד וגדל בעיירה בראונסוויל שבמדינת פנסילבניה.
קריירה.
בשנת 1956 התגייס ואן רייפר לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם ובשנת 1964 השלים קורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה בגדוד רגלים שבדיוויזיית הנחתים השנייה. ואן רייפר לחם ברפובליקה הדומיניקנית ולאחר מכן בשנת 1966, בעת מלחמת וייטנאם, שירת כיועץ צבאי לצבא דרום וייטנאם. ואן רייפר נפצע במהלך תקיפת עמדת מקלע בשדה אורז בקרבת סייגון. למרות פציעתו הכווין ואן רייפר אש סיוע אווירית עד להשמדת העמדה. בשנת 1969, והוא כבר מפקד פלוגה, הוביל התקפה כנגד יעד מבוצר. הוא עוטר בשני עיטורי כוכב הכסף על גבורתו. בהמשך שירת כמפקד הגדוד השני ברגימנט ה-7 של החיל ולאחר מכן על הרגימנט ה-4. לאחר מכן פיקד על דיוויזיית הנחתים השנייה. ואן רייפר שירת במלחמת המפרץ כקצין מטה בכוח המשלוח של חיל הנחתים. לאחר מכן שירת כראש אגף המודיעין של חיל הנחתים. בשנת 1997 סיים את שירותו ופרש לגמלאות.
תרגיל המילניום.
בשירות מילואים שימש ואן רייפר כמפקד הצבא האדום בתרגיל אתגר המילניום. הכוח בפיקודו הצליח, כבר בימים הראשונים של אתגר המילניום לשגר כמות מאסיבית של טילי קרקע-ים וים-ים נגד ספינות המלחמה האמריקאיות, בהן נושאות מטוסים ובסופו של דבר הטביע לא פחות מ-13 ספינות - זאת למרות שהכוח שמול רייפר היה חזק בלי כל יחס פרופורציונלי מבחינת נשק ויכולות מודיעיניות.
ואן רייפר התמודד מול האיומים הימיים כאשר שלח סירות קטנות (כדוגמת סירות דיג או סירות גומי) לאזור של ספינות מלחמה מהכוח הכחול, וביצע התקפות קונבנציונליות והתאבדותיות כנגד כלי השיט. פעולה מוצלחת נוספת של ואן רייפר הייתה שליחת שליחים על אופנועים ליעדיהם על מנת למנוע מהכוח הכחול לנטר מסרים אלקטרוניים למיניהם. כלומר - שליחים אנושיים במסווה של אזרחים.
בשל הצלחת הכוח בפיקודו הכתיבו מנהלי התרגיל לוואן רייפר כללי משחק חדשים במטרה לרסן את יכולותיו. בשל כך עזב ואן רייפר את התרגיל ומתח עליו ביקורת בתקשורת.
אליעזר ריבלין (סופר)
אליעזר ריבלין (ט"ו באדר תרמ"ט, 16 בפברואר 1889 - י' בסיוון תש"ב, 26 במאי 1942) היה עיתונאי, סופר והיסטוריון.
ביוגרפיה.
אליעזר ריבלין נולד בירושלים לעטל זילברשטיין ולבנימין, נצר למשפחת ריבלין המפורסמת. בכ"ה בכסלו תרס"א נפטר אביו של אליעזר, ומכאן ואילך, גדל הנער בבית דודו - ראובן ריבלין. את חינוכו קיבל בתלמוד תורה וישיבת עץ חיים, שם נותר עד גיל 20. בשנת 1909 נשא ריבלין את חוה בת חיים המבורגר לאשה. ולאחר מכן יצא מן הישיבה ועסק במסחר למשך תקופה מסוימת, עד שהתקבל לעבודה כפקיד במושב הזקנים הכללי המאוחד, שם עבד עד סוף ימיו, בתקופה זו החל לפרסם מאמרים בעיתון היידישאי "מאָרגען זשורנאל".
בעת מלחמת העולם הראשונה הוצא צו גירוש למחזיקי נתינות זרה בירושלים, ואליעזר, בעל הנתינות האמריקאית, גורש לדמשק, חוה, שהייתה נתינה עות'מאנית, בחרה להצטרף אליו, ושם, ב-1918 היא חלתה, מתה ונקברה. את עת שהותם בדמשק ניצלו הוא ובן-דודו יוסף יואל ריבלין למחקר אודות תולדות הקהילה היהודית ואת פרי עבודתם פרסמו במאמר "לקורות היהודים בדמשק במאה הרביעית לאלף הששי".
בשנת 1920 נשא לאשה את חיה רייזיל שושנה מושקין-שטרנברג, שאף היא התאלמנה בזמן המלחמה.
במהלך השנים פרסם כמה וכמה קבצים שונים - ביוגרפיות של רבנים (מאיר אוירבך, יוסף זונדל מסלנט, משה רבקש ועוד) ושל אישי צבור אחרים (כגון יוסף ריבלין, מרדכי סלומון ועוד), מחקרים בתולדות יהודי ירושלים וארץ ישראל, ההדיר כתבי יד עתיקים, כגון פירוש התורה של רפאל מרדכי מלכי. גולת הכותרת של מחקריו היא הספר תולדות חכמי ירושלים שכתב אריה ליב פרומקין, וריבלין, שקבל לידיו את כתב היד לאחר מספר שנים, ההדירו, הרחיבו והוסיף את הערותיו הרבות והדפיסו מחדש. כמו כן, ערך ריבלין את "ספר היחס", המפרט את תולדות משפחת ריבלין, אך בחר שלא להוציאו לאור וציווה שיעשה כן רק לאחר שיוולד נכד של דוד-מטיבו, ראובן ריבלין, ויקרא על שמו; הצוואה קויימה לאחר לידתו של ראובן ריבלין.
בשנת 1942 חלה ונפטר, בן 53 במותו. במרכז ירושלים קרוי רחוב על שמו.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
קווקס הנער ההיטלראי
נער היטלר קוֶוקס: סרט אודות רוח ההקרבה של הנוער הגרמני (גרמנית: Hitlerjunge Quex: Ein Film vom Opfergeist der deutschen Jugend) הוא סרט תעמולה גרמני שביים הנס שטיינהוף והוקרן לראשונה בשנת 1933. הסרט התבסס על הספר באותו השם מאת קרל אלואיס שנצינגר, בהשראת חייו של הרברט נורקוס.
רקע היסטורי.
ב-24 בינואר 1932 נרצח בברלין נער בשם הרברט נורקוס, שהיה חבר בהיטלריוגנד, בידי קבוצת קומוניסטים. נורקוס הפך בן-לילה לקדוש מעונה של המפלגה הנאצית ולסמל תעמולתי. הסופר קרל אלואיס שנצינגר כתב ביוגרפיה בדיונית על חייו בשם "נער היטלר קווקס", ("קווקס" – "כספית", על שום תזזיתיותו של נורקוס ומהירותו לציית), והנס שטיינהוף עיבד אותו לסרט.
עלילה.
הסרט עוסק בנער בשם הייני פולקר, אשר חבריו הקומוניסטים העניקו לו את הכינוי "קווקס". הוא גר בברלין בדירת חדר עם שני הוריו המרוששים. אביו המובטל הוא קומוניסט ששולח את הייני למחנה יער של תנועת הנוער הקומוניסטית.
ההילולה הבלתי ממושמעת של הקומוניסטים לא מוצאת חן בעיני קווקס. הקומוניסטים שותים, מהמרים, מעשנים, ורוקדים אל תוך הלילה. ארוחת הערב היא חתיכות לחם הנזרקות אל תוך פיות של נערים רעבים אשר דוחפים זה את זה בתור. הבנים והבנות משחקים משחק בו לפי תור הם מכים זה את זה באיברים המוצנעים.
קווקס בורח ומוצא בחלק אחר של היער מחנה של הנוער ההיטלראי ליד האגם. הוא צופה בהם ממרחק ורואה כי ההיטלריוגנד עובדים בצוותא בהבערת מדורות והכנת ארוחת הערב. הם שרים שירים פטריוטיים, מקשיבים לנאומים וצועקים יחד את סיסמתם "עוּרי גרמניה!" (!Deutschland, erwache). אצלם אין אלכוהול וסיגריות. בבוקר הם אפילו קמים מוקדם ויוצאים לאגם לשחייה משותפת לפני ארוחת הבוקר. קווקס רואה כי בריאות, ניקיון, עבודת צוות ולאומיות פטריוטית הם הערכים המוצגים בתנועה.
כאשר קווקס חוזר לביתו בעודו מזמזם את אחד משירי ההיטלריוגנד, אביו, הקומוניסט הנלהב, מכה אותו ורושמו כחבר במפלגה הקומוניסטית; פעילויותיה מאורגנות על ידי זר אפלולי הדובר גרמנית במבטא מזרחי מודגש. קווקס, לעומת זאת, מנצל את תפקידו כדי לעזור לנוער ההיטלראי, ומודיע להם על מזימה לארוב להם ולהרגם בנשק. הוא הופך למנודה בקרב הקומוניסטים, ולגיבור עבור ההיטלריוגנד.
אמו המעורערת של קווקס איננה יודעת מה לעשות, ומנסה להתאבד בהשארת כירי הגז דולקים כל הלילה. היא נהרגת, אך קווקס נותר בחיים. אביו, המרוסק ממות אשתו, מתחיל לתהות האם בנו צדק אחרי הכל, והנאציונאל-סוציאליסטים באמת ייטיבו עם גרמניה ועם פועלים עניים כמוהו יותר מאשר הקומוניסטים.
גאורג וילדה, פעיל הנוער הקומוניסטי, שונא את קווקס ובסופו של דבר דוקרו למוות בפינת רחוב בלילה כשהלה מחלק עלוני תעמולה עבור היטלר. קווקס הופך לגיבור התנועה הנאצית, שכן מילותיו האחרונות הן "דגלנו מתנופף" מהמנון הנוער ההיטלראי, אשר את מילותיו כתב באלדור פון שיראך.
נושא הסרט מתאפיין במילים האחרונות בפסקול אשר מסיים את הסרט, מתוך ההמנון: "אכן, דגלנו אדיר מן המוות!"
בתקופת השלטון הנאצי.
בשנות השלושים מילא הסרט תפקיד תעמולתי חשוב וגרם לנערים ונערות רבים להצטרף לתנועת הנוער ההיטלראי. הסרט נתמך על ידי הנאצים עוד בתהליכי הפקתו. ההפקה עלתה 320,000 מארקים, שהגיעו בחסות באלדור פון שיראך, מנהיג-הרייך לענייני נוער.
להקרנתו הראשונה של הסרט במינכן הגיעו רבים בעלי משרות נאציות, בהם יוזף גבלס, רודולף הס ואדולף היטלר. גבלס אף אמר על הסרט: "אם 'קווקס' מייצג את הניסיון הראשון בקנה מידה גדול לתאר את הרעיונות והעולם הנאציונל-סוציאליסטי בקולנוע, אז עלי לומר כי הניסיון הזה, בהתחשב באפשרויות של הטכנולוגיה המודרנית, הוא הצלחה מסחררת."
כיום.
בגרמניה כיום הסרט מוגדר כסרט מושגח (Vorbehaltsfilm), יחד עם כמה עשרות סרטים אחרים מהתקופה הנאצית. אסור להקרינו אלא רק באירועים חינוכיים המודרכים על ידי מומחה.
שקע חזיתי
שקע חזיתי הוא סוג של מערכת סינופטית האופיינית לאזור הממוזג שבו נפגשים גושי אוויר חמים, הבאים מאזור קו המשווה, עם גושי אוויר קרים, המגיעים מאזורי הקטבים. גושי האוויר אינם מתערבבים זה בזה, וכל גוש נע בתנועה סיבובית המתכנסת לתוך השקע כדי למתן את הלחץ נמוך שבו. קווי המפגש של גושי האוויר החמים והקרים נקראים "חזיתות", והשקע שהם מתכנסים לתוכו נקרא "שקע חזיתי". מעברֹו של שקע כזה מעל לאזור יכול להימשך כמה יממות.
סוגים עיקריים של חזיתות.
חזית קרה- כאשר האוויר הקר נע כלפי האוויר החם, נוצרת בקו המפגש שלהם תופעה המכּונה חזית קרה. בחזית הקרה האוויר הקר והצפוף יותר נכנס מתחת לאוויר החם וגורם לו לעלות במהירות. עלייה מהירה של אוויר חם ולח יוצרת ענני עּרמה מפותחים מקבוצת הקומּולֹוס והקומּולֹונימבוס. עננים אלה גורמים לירידתן של כמויות משקעים גדולות, המלוות לעיתים בברקים ורעמים כבדים ובברד. חזית כזאת יכולה ליצור תנאים להתפתחות טורנדו במקרים פחות שכיחים.