לרגל המהדורה ה-60 של האירוויזיון, הוזמנה רשות השידור האוסטרלית להשתתף בו. הרשות, שהייתה חברה חלקית באיגוד השידור האירופי, נענתה לבקשתו, ושלחה את גיא סבסטיאן עם השיר "Tonight Again". כדי לא לפגוע בסיכוי העפלה של מדינות אירופה, אוסטרליה, לצד אוסטריה המארחת ו"ארבע הגדולות" עלתה אוטומטית לגמר. היא הגיעה למקום החמישי עם 196 נקודות. בעקבות המיקום הגבוה, הצטרפה אוסטרליה לאירוויזיון באופן רשמי. באירוויזיון 2016 חויבו האוסטרלים לעבור את שלב חצי הגמר כמקובל. ב-12 בפברואר אותה השנה חתמה SBS עם איגוד השידור האירופי, המאפשר לה להשתתף בתחרות עד 2023. נציגת המדינה לאירוויזיון 2021, מונטיין, כשלה בניסיון להעפיל לשלב גמר התחרות.
לפני האירוויזיון.
"Eurovision – Australia Decides" שימשה כקדם הלאומי לבחירת הנציג והשיר האוסטרלי לאירוויזיון 2022. התחרות התקיימה במרכז הכנסים והתערוכות של גולד קוסט, בהנחייתם של ג'ואל קריזי ומיף וארהארסט. אחד עשר מוזיקאים השתתפו בה, כשזהות הזוכה נקבעה בניקוד משולב של הצבעת הקהל ושל חברי השיפוט. היא שודרה בערוץ הטלוויזיה של SBS ובאתר האינטרנט "SBS On Demand".
ב-26 באוגוסט 2021 פתחה רשות השידור את תקופת הגשת שירים לשלב הסינון, שהסתיימה ב-26 בספטמבר אותה השנה. על פי התקנון מחצית מכותבי השיר חייבים להיות אזרחי אוסטרליה, והשירים יכתבו בשפה האנגלית או בשפות אבוריג'יניות. עשרה שירים נבחרו באמצעות ועדה מיוחדת, והמבצעים נבחרו על ידי בכירי רשות השידור בהתייעצות עם כותב השיר. הם נחשפו בשלוש פעימות, הראשונה ב-28 באוקטובר 2021, השנייה ב-26 בנובמבר 2021 והשלישית ב-14 בדצמבר 2021.
בד בבד לחשיפת עשרת האמנים שיתחרו בקדם, הכריזה רשות השידור האוסטרלית כי המשתתף האחד עשר בקדם יבחר באמצעות תחרות "טיקטוק". המועמדים נדרשו לשלוח קליפ, באורך של דקה אחת, בהם הם מבצעים שיר. תקופת הגשת המועמדות הסתיימה ב-16 בינואר 2022, שבסופה נבחרה אריקה פדילה.
גמר.
גמר הקדם התקיים ב-26 בפברואר 2022. זהות הזוכה נקבעה באמצעות שילוב של הצבעות הקהל ושל קולות השופטים, ביחס שווה של 50/50. חבר השיפוט הורכב מאלכסנדרה רוטאן, חברת להקת קיינו שייצגה את נורווגיה באירוויזיון 2019; דארן הייז, זמר ומלחין; מילי פטריאלה, נציגת חברת APRA AMCOS; אמילי גריגס, ראש ועדת הבידור של רשות השידור האוסטרלית ופול קלארק, מפיק המשדר. סדר ההופעות נחשף ב-24 בפברואר.
קיינו ונציגת אוסטרליה באירוויזיון 2020 וב-2021, מונטיין, הופיעו על בימת הקדם לצד המשתתפים באירוע.
באירוויזיון.
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-26 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי אוסטרליה תופיע בחלק הראשון של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אוסטרליה הופיעה שמינית, לאחר סן מרינו ולפני קפריסין. ב-12 במאי 2022 ביצע ריילי את "Not the Same" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אוסטרליה הופיעה כמדינה ה-21, לפני הממלכה המאוחדת ואחרי שוודיה. ב-14 במאי ביצע ריילי את "Not the Same" בגמר התחרות. הוא הגיע למקום ה-15 עם 125 נקודות (123 מהשופטים ו-2 מהקהל).
פילוג הצבעות השופטים.
האנשים הבאים כיהנו בחבר השיפוט של אוסטרליה:
מריה מהונגריה, מלכת נאפולי
מריה מהונגריה לבית ארפאד, מכונה לפעמים "מריה ארפאד" (באיטלקית: Maria d’Ungheria; בערך 1257 - 25 במרץ 1323) הייתה נסיכה הונגרית, אשתו של קרלו השני, מלך נאפולי ועל ידי כך, מלכה רעיה של ממלכת נאפולי.
היא הייתה בתו של מלך הונגריה, אישטוואן החמישי ושל המלכה אליזבט הקומנית.
מריה שימשה בשנים 1290–1294 כעוצרת בפרובאנס ובשנים 1295–1296, 1296-1298 וב-1302 כעוצרת ממלכת נאפולי בעת העדר בעלה.
קורות חייה.
ילדות וצעירות.
אמה של מריה, אליזבת הקומנית עבדה את הפולחן השמניסטי שהיה מקובל על הקומנים. הנוצרים בני תקופתה ראו בה פגנית וכדי להתחתן עם אישטוואן, אביה של מריה, נאלצה להתנצר לפי הדת הרומית -קתולית. לא ידוע בדיוק באיזה גיל בחרה להתנצר, אבל ייתכן כי גודלה עוד מילדותה בחצר המלכותית לפי מסורת הנצרות האורתודוקסית.
מריה נולדה בסביבות שנת 1257 כשנייה בין שישה ילדים. אחיותיה, ארז'בט (אליזבטה מלכת סרביה) וקטלין (קתרינה, מלכת סרביה), הפכו שתיהן למלכות סרביה. אחות אחרת, אנה מהונגריה (1281-1260) התחתנה עם אנדרוניקוס השני פאלאולוגוס.
האח היחיד של מריה היה המלך לסלו הרביעי
סביה מצד האב היו המלך בלה הרביעי ואשתו, מריה לסקרינה
ייתכן כי סבה מצד אמה היה החאן קתן, מנהיג אחד השבטים הקומנים . שם סבתה הקומנית אינו ידוע.
נישואיה בנאפולי.
ב-1270 כשהייתה בת 12, נישאה מריה לנסיך קרלו לבית אנז'ו, לימים קרלו השני, מלך נאפולי. טקס החתונה התקיים בנאפולי ב-6 באוגוסט 1270. נישואים אלה נועדו לחזק ברית כפולה בין נאפולי להונגריה כנגד האימפריה הביזנטית. אולם לבסוף מטרה זו הוכשלה כשאחיה לסלו כרת בשנת 1272 ברית גם עם הביזנטים. מריה ליוותה את בעלה במסעותיו ובשנים 1278–1282 שהתה יחד איתו בחבל פרובאנס
ב-1284 נקטה מריה בפעולתה הפוליטית הראשונה. כשבעלה קרלו נלקח בשבי על ידי אראגון, היא החליטה לשחרר במקומו את האסירה האראגונית ביאטריסה מבית הוהנשטאופן.
מלכה רעיה של ממלכת נאפולי.
ב-1285 קרלו הפך כבר למלך תחת השם "קרלו השני" אבל עדיין נשאר בבית הסוהר האראגוני. מריה לא הייתה אז חלק ממוסד העוצרות של נאפולי. היא התגוררה בפרובאנס ומדי פעם כמחליפה של בעלה הייתה מעורבת בניהול רוזנות זו, אך לא ממש כעוצרת רשמית. ב-1288 לקחה מריה חלק במשא ומתן בנוגע לשחרור בעלה מהשבי ובאותה שנה היא חתמה במטרה זו על הסכם שלום שם ממלכת אראגון. קרלו שוחרר ושב יחד עם מריה לנאופלי. בשנים 1290–1294 החליפה אותו כעוצרת בפרובאנס.
ב-10 ביולי 1290 הלך לעולמו ללא צאצאים אחיה, המלך לסלו הרביעי. פרץ בהמשך סכסוך ירושה.
ללסלו היו ארבע אחיות, ששלוש מהן חיו אחרי מותו. כל ארבעתן היו נשואות לשליטים בעלי עוצמה וילדו ילדים משל עצמן.
ב-21 בספטמבר 1290 גם מריה נכנסה לתחרות על כתר הונגריה עם אחיותיה, קטלין וארז'בט, ועם צאצאיהן, אף עם ילדי אחותה הצעירה אנה.
ב-1291 הנציג של האפיפיור הכתיר אותה כמלכת הונגריה, אולם היא העבירה את התואר וזכויותיה לבנה הבכור, קרלו מרטלו. קרלו מרטלו נשא בתואר מלך הונגריה, אולם לא הצליח להתיישב בארץ זו, בה האצילים המקומיים בחרו כמלך בבן דוד שלה, אנדראש השלישי. קרלו מרטלו הצליח לחזק את אחיזתו רק באזורים מסוימים בקרואטיה, שהייתה באותה תקופה באוניה פרסונלית עם הונגריה.
מי שאיתגר אותו במיוחד היה אז סטפאן ולדיסלב מסירמיה, בנה של קטלין - קתרינה, מלכת סרביה. בסופו של דבר קרלו מרטלו העניק לסטפאן ולדיסלב כפיצוי את חבל סלבוניה.
אחרי מותו של קרלו מרטלו ב-1295, ב-30 באוגוסט 1295 הכיר שוב האפיפיור בזכויות מריה מהונגריה כיורשת יחידה של כתר הונגריה.
על כס המלכות ההונגרית עלה לבסוף נכדה של מריה ובנו של קרלו מרטלו, קרוברטו או קארוי רוברט לבית אנז'ו (1342-1308). מאוחר יותר בשנת 1382 עלתה על כס המלכות ההונגרית צאצאית משותפת של מריה ושל אחותה, קטלין, מריה, מלכת הונגריה, אשתו של זיגיסמונד מלוקסמבורג שהיה בעצמו צאצא רחוק של בלה הרביעי.
ב-1290 אחותה של מריה, ארז'בט נמלטה מבוהמיה עם בנה אחרי שסר חינו של בעלה והוא הוצא להורג. מריה הרשתה לה ולבנה לגור בנאפולי. לבסוף ארזבט הלכה למנזר אחר כך נמלטה משם והתחתנה מחדש עם סטפאן אורוש השני מילוטין של סרביה, אחיו של בעלה של הנסיכה קתלין.
שהותה של ארז'בט בנאפולי מתועדת בחודש יולי 1300. ב-1294 שבה מריה יחד עם קרלו השני לנאפולי. היא ייצגה את בעלה במשא ומתן עם האפיפיור בשנים 1296-1295? כיהנה לאחרונה כעוצרת בשנת 1302.
בשנים 1296 ו-1298 כיהנה כעוצרת של ממלכת נאפולי בהיעדר בעלה. אחרי כן היא איבדה את השפעתה על מדיניות הממלכה והתמסרה למעשי צדקה בעיקר במימונם של מנזרים וכנסיות.
בעלה של מריה, קרלו השני, הלך לעולמו באוגוסט 1309 . אין עדויות שהייתה לנזירה, כפי שטענו השמועות, אבל בילתה זמן רב בין כותלי המנזרים. היא חיה בנאפולי כל שאר חייה ונפטרה בה ב-25 במרץ 1323.
מריה הובאה לקבורה בכנסיית סנטה מריה דונה רג'ינה בנאפולי.
ילדיה.
לקרלו ולמריה נולדו ארבעה עשר ילדים:
הוקוס פוקוס 2
הוקוס פוקוס 2 (באנגלית: Hocus Pocus 2) הוא סרט קומדיית אימה אמריקאית בבימויה של אן פלטשר, שנכתב על ידי ג'ן ד'אנג'לו והופק על ידי אולפני וולט דיסני. הסרט מהווה המשך לסרט "הוקוס פוקוס" משנת 1993, ומככבות בו בט מידלר, שרה ג'סיקה פארקר וקתי נג'ימי, ששבות לגלם את דמויותיהן של האחיות סנדרסון.
הסרט עתיד לעלות לשידור בשירות הזרמת המדיה "דיסני+" ב-30 בספטמבר 2022.
תקציר העלילה.
29 שנה לאחר אירועי הסרט הקודם, שלוש תלמידות תיכון נאלצות לשתף פעולה על מנת לעצור את האחיות סנדרסון, לאחר שהאחרונות קמו שוב לתחייה אל סיילם המודרנית.
צוות השחקנים.