בשנים 2000–2019 הוגשו 6,532 תוכניות, מתוכן אושרו 210 בלבד, כלומר 97% מהבקשות לא אושרו. בשנים 2016–2020 הגישו פלסטינים כ-2,500 בקשות להיתר בנייה, מתוכם אושרו רק 24, כלומר פחות מאחוז אחד. ביוני 2018 מסר המנהל האזרחי כי לצורכי הפלסטינים הוקצו כ-1,625 דונם אדמות מדינה מאז 1967. לפי נתונים שהציגה תנועת שלום עכשיו, שטח זה מהווה 0.24% בלבד מסך כל אדמות המדינה שהוקצו ביהודה ושומרון.
לטענת עמותת רגבים, הפלסטינים לא מקבלים אישורים משום שבקשותיהם מוגשות על אתרים ארכאולוגיים, גנים לאומיים, שטחי אש או בלב המדבר. בנוסף, הגשת היתרי הבנייה נועדה לשם גרירת רגליים בהליך משפטי ארוך, שבסופו בית המשפט לא יממש את צו ההריסה שהוצא בשל העדר אישור. כמו כן, הרשות הפלסטינית מוסמכת באופן בלעדי לאשר בנייה בשטחי A ו־B, שם אין כלל אישורי בנייה לישראלים, אולם הפלסטינים אינם מנצלים את השטחים האלה באופן מיטבי עבור בנייה לאוכלוסייה הפלסטינית המקומית.
בשנת 2021 הגישה עמותת רגבים עתירה לבג״ץ נגד האפליה המובנית באכיפת תקנות הבנייה נגד בנייה בלתי חוקית ביהודה ושומרון. בעתירה, העמותה מבקשת לבטל את הנוהל לפיו המנהל האזרחי דוחק לתחתית הרשימה את הטיפול בבנייה פלסטינית בלתי חוקית, ומעדיף לטפל קודם בבנייה בלתי חוקית יהודית. בעקבות העתירה, המדינה הצהירה שהיא תתקן את האפליה. באוגוסט 2022 הגישה רגבים עתירה מחודשת בטענה שנוהל הקפאת ההליכים שנקבע יוצר פרקטיקה לא חוקית של מתן חסינות לעברייני בניה.
בינואר 2022 דוח של משרד המודיעין שהובא לוועדת החוץ והביטחון הציג את פרויקט התכנון הפלסטיני להשתלטות על שטחי C. הדוח מציג את המימון האירופי ואת העלמת העין של המנהל האזרחי באכיפת החוק כלפי הפלסטינים. על פי הדוח, הרש״פ באמצעות ”הרשות להסדרת המקרקעין והמים” מעסיקה כ-600 עובדים בפרויקט של הסדר מקרקעין הכולל את שטחי C, וזאת במטרה מוצהרת לתפוס בעלות על השטח. פרויקט ההסדר, שתפס תאוצה ב-2019 וצפוי להסתיים עד סוף 2022, נעשה לעיתים תוך איומים על בעלי הקרקעות, והוא כולל השתלטות על אזורי התיישבות יהודיים בנויים, שטחי אש ומחנות צה״ל. כמו כן, עולה מהדוח כי הרשות הפלסטינית בונה על אי רישום חלופי מצד ישראל, דבר אשר עשוי להביא להכרה משפטית ישראלית או עולמית דה-פקטו בבעלות הפלסטינית בקרקע.
במהלך שנת 2022 ביצעה הרשות הפלסטינית עבודות פיתוח מאסיביות על אדמות מדינה ואדמות בבעלות יהודית פרטית בשטח C, בסמוך לאזור התעשייה של קרני שומרון. העבודה כוללות פיתוח מגרשים, בניית מבנים, פריצת וסלילת כבישים וחיבורי תשתיות.
תוכנית פיאד.
באוגוסט 2009 פרסם ראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד, את ”תוכנית פיאד” שמטרתה המוצהרת היא ”סיום הכיבוש והקמת מדינה”. חלק מהותי בה עוסק בבנייה מאסיבית כדי ליצור רצף בין שטחי B. בדרך זו ינותקו היישובים היהודיים זה מזה. בנייה זו כוללת מבני מגורים, מבני חינוך, מבני בריאות, מסגדים ותשתיות ללא היתר בנייה. עד שנת 2022 נבנו 72,274 מבנים המתפרסים על כ-95,200 דונמים, ללא אישורי בנייה ישראלים. לרוב מדובר בבנייה מרווחת וכל מבנה מתפרס בבמוצע על כ־1.3 דונם. לפי קלמן ליבסקינד, הבנייה הפלסטינית גדולה בהרבה מכל הבנייה הישראלית ביהודה ושומרון. שכן שטח כל ההתנחלויות והמאחזים יחד עומד על 64,365 דונם, כשני שלישים משטח הבנייה הפלסטינית.
פיקוח אכיפה.
באחריות יחידת הפיקוח של המנהל האזרחי לאכוף את מניעת הבנייה הבלתי חוקית, היהודית והפלסטינית, בתחומי יהודה ושומרון. אולם יחידת הפיקוח לא מצליחה לעצור לחלוטין את הבנייה הבלתי חוקית, בין היתר עקב מחסור בפקחים. עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש נוספו כ-20 פקחים ליחידת הפיקוח, שהכפילו פי שלושה את גודלה.
באוקטובר 2021 ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט ושר האוצר אביגדור ליברמן, סיכמו על העברת 20 מיליון ש״ח ל־14 רשויות מקומיות ביהודה ושומרון, לשם הקמת מערך סיור ומעקב אחר הבנייה הפלסטינית. על פי הסיכום, הרשויות יפעילו סיירי שטח, כלי רכב וציוד ייעודי דוגמת רחפנים ואמצעי צילום כדי להעבירם ליחידת הפיקוח של המנהל האזרחי.
עמותת רגבים הוקמה כיוזמה אזרחית להתמודדות עם הבנייה הבלתי חוקית הפלסטינית. העמותה מתעדת את הבנייה ומגישה עתירות לבית המשפט בבקשה לבלום אותן. היא מבצעת מעקב ומיפוי של פעולות אשר לדעתה מהווה ההשתלטות של הרשות הפלסטינית על אדמות בשטח C באמצעות חקלאות ובנייה בלתי חוקית, במסגרת זו חשפה רגבים פעילות במימון של מדינות וגופים זרים התומכים בפרויקטים בלתי חוקיים, כמו המתחם הבדואי חאן אל-אחמר. עתירותיה של העמותה מזרזות לעיתים את האכיפה.
סיוע זר.
דוח משרד המודיעין שהוצג בוועדת החוץ והביטחון בינואר 2022 מראה כי פרויקט הבנייה הפלסטינית בשטחי C מקבל סיוע כספי רב ממדינות זרות ומגובה בהחלטה אירופאית. להערכת משרד המודיעין, המימון הזר לתוכניות אלו עומד על 500 מיליון יורו, ממשלות הולנד, דנמרק, שוודיה, צרפת, שווייץ, בריטניה, בלגיה, גרמניה, טורקיה, קטר וירדן וכן מארגונים חוץ ממשלתיים שונים.
הסיוע כולל תמיכה מדינית, תקשורתית ומשפטית, הכנה וקידום תוכניות מתאר, קידום מיזמים ורישום מקרקעין.
הפדרציה הבינלאומית לספורט אוניברסיטאי (בצרפתית: Fédération internationale du sport universitaire ,FISU) היא פדרציית ספורט בינלאומית שמטרתה לקדם ולארגן תחרויות ספורט חובבים ברמה עולמית עבור סטודנטים וסטודנטיות במוסדות להשכלה גבוהה. לאחר הקמתה בבריסל ב-1949 עבר ב-2011 המטה שלה ללוזאן. הפדרציה היא חברת האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבינלאומיות והגוף המארגן של מפעלי האוניברסיאדה.
השפות הרשמיות של הארגון הן צרפתית ואנגלית.
היסטוריה.
משחקי האוניברסיטה העולמיים (1923–1940).
היה זה הצרפתי ז'אן פטיטיאן, נציג הספורט של איגוד הסטודנטים הלאומי של צרפת ושל הקונפדרציה הבינלאומית של הסטודנטים (CIE), שארגן את משחקי האוניברסיטה העולמיים הראשונים במאי 1923 בבפריז. לאחר מכן, בחסות ה-CIE, הוא ארגן את אלה של פראג (1925), רומא (1927), פריז (1928), דרמשטט (1930), טורינו (1933), בודפשט (1935), פריז (1937) ולבסוף מונקו ב (1939). המשחקים האחרונים התקיימו במקביל למפגש ספורט בינלאומי נוסף של סטודנטים שהפגיש תלמידים ממדינות שלא היו חברות בליגת האומות (בעיקר גרמניה ואוסטריה) ושאיגודי הסטודנטים הלאומיים שלהן לא היו או כבר לא חברים ב-CIE.
תחייה לאחר המלחמה.
בשנת 1948 נוצר FISU בלוקסמבורג על ידי ד. פול שליימר. FISU מצאה את עצמה אז בתחרות עם איגוד הסטודנטים הבינלאומי (UIÉ) אשר ארגן את משחקי האוניברסיטה העולמיים בשנת 1949, זמן קצר לפני הקמת FISU. עד 1957 השתתפו במשחקים רק מדינות מערביות, לאחר מכן נפתחו המשחקים גם למדינות מזרח אירופה שהיו אז תחת משטר קומוניסטי. בשנת 1959, FISU ו-UIÉ הסכימו להשתתף יחד במשחקי האוניברסיטה העולמיים שאורגנו באיטליה. המשחקים הללו היו הראשונים לשאת את השם אוניברסיאדה. לאחר מכן FISU השתלט על האוניברסיאדה וייסד אליפויות עולם באוניברסיטאות.
תוכניות הספורט של ההתאחדות.
הפדרציה הבינלאומית לספורט אוניברסיטאי מפעילה שלוש תוכניות ספורט: אוניברסיאדות הקיץ והחורף ותוכנית הספורט של אליפות העולם באוניברסיטה הכוללת מקצועות לא-אולימפיים .
הבית היהודי (פירושונים)
קוד לבוש (ספר)
"קוד לבוש" הוא ספר שנכתב על ידי קרי פיירסטון. גיבורת הספר היא מולי פרוסט שכתוצאה מנזיפה שקיבלה חברתה לשעבר בנוגע לקוד הלבוש בבית ספרן מחליטה להקים את הפודקאסט "קוד לבוש" שמטרתו להתנגד לקוד הלבוש בבית הספר. בפודקאסט היא מראיינת בכל פעם תלמידה אחרת שנפגעה ממדיניות קוד הלבוש ומהר מאוד הפודקאסט הקטן שלה צובר תאוצה והופך למוביל מהפכה ענקית.
על המחברת.
קרי פיירסטון התחילה את כתיבת הספר על מנת לתת השראה לבנות נוער אשר יזדהו עם הקשיים של הדמויות. היא אקטיביסטית וספריה משקפים את תשוקתה להעלות על פני השטח נושאים שלא מדברים עליהם מספיק וליצור עליהם שיח גלוי. פיירסטון קיבלה השראה לכתוב את הספר אחרי ששמעה את בתה משוחחת עם חברות על בית הספר ושמה לב לדפוס מסוים, אחרי שראיינה בנות נוער אחרות היא גילתה שקוד לבוש היוה בעיה גדולה באמריקה, כמעט לכל נערה היה סיפור אישי שקשור אליו.
תקציר העלילה.
הסיפור מתרחש בחטיבת פישר בקונטיקט, הוא מתחיל בכך שמולי פרוסט צופה באוליביה בונבנטורה ננזפת על הפרת קוד לבוש, ובגלל התקרית הזו בית הספר מבטל את טיול הקמפינג לכל השכבה. מולי מקימה פודקאסט על מנת להציג לתלמידים את הסיפור האמיתי מאחורי התקרית ולמחות על קוד הלבוש. בכל פרק חברותיה מספרות על תקריות שקרו להן בגלל כפיית קוד הלבוש ואורחים מיוחדים מוזמנים ומספרים על השפעת הנושא עליהם. אנחנו לומדים להכיר את הבית של מולי ואת משפחתה, את החבר הטוב ביותר שלה ואת חיי החברה שלה. בסוף הספר המרד הצליח וקוד הלבוש שונה מאכיפות מוגזמות שחלות רק על הבנות לאכיפות כמו חובה על לבוש עליון, לבוש תחתון, נעליים ואיסור על ביגוד שמציג דברי שנאה, קללות, פעילות לא חוקית, גסה או אלימה.
Р (כתב קירילי)
אֶר היא אות באלפבית הקירילי שמקורה הוא האות היוונית רו וצורתה כשל רו גדולה וכשל האות הלטינית P בשתי צורותיה. זוהי אחת משש האותיות היחידות באלפבית הקירילי (יחד עם У, Е, Б ,А ו-Ф) אשר צורותיה הגדולה והקטנה שונות זו מזו. האות מייצגת עיצור מכתשי, רוטט /r/, וערכה המספרי הוא 100. באלפבית הקירילי העתיק נקראה האות רְצי (Рьци).
סינדר