Thalys (מבוטא טאליס - השם חסר משמעות והומצא על ידי מחשב) הוא שירות רכבות מהירות בינלאומי, שהחל כקו הרכבת המהיר בין פריז לבריסל. מסילת הרכבת של ה Thalys משותפת עם היורוסטאר ועם שירות הרכבות הצרפתי TGV. ה-Thalys מקשר בין פריז, אמסטרדם, אוסטנדה, קלן ואסן, והשירות מופעל על ידי Thalys International. החברה מפעילה שירות עונתי גם למרסיי ולבור-סן-מוריס. בשנת 2012 נסעו כ-6.6 מיליון נוסעים ברכבות החברה.
היסטוריה.
ההחלטה להקים קו רכבת מהיר בין פריז, בריסל, אמסטרדם וקלן התקבלה ב-1987. ב-28 בינואר 1993,
SNCF, NMBS/SNCB, Nederlandse Spoorwegen ודויטשה באן חתמו על הסכם להפעיל במשותף את הקו תחת השם Thalys, וב-1995 הוקמה Westrail International על ידי חברות הרכבות של צרפת ובלגיה על מנת להפעיל את השירות. ב-4 ביוני 1996 יצאה הרכבת הראשונה מפריז. זמן הנסיעה לבריסל היה 2:07 ולאמסטרדם 4:47.
בשנת 1997 הושלמה הבניה של מסילת הרכבת HSL 1, המחברת בין הגבול של צרפת ובלגיה לבריסל. חיבור זה איפשר לרכבת לנסוע במהירות של 300 קמ"ש לאורך כל הדרך. ב-14 בדצמבר 1997 יצאה רכבת ה-Thalys הראשונה מפריז שנסעה על מסילת HSL 1. זמן הנסיעה מפריס לבריסל קוצר ל-1:25. באותו הזמן שירות ה-Thalys החל לפעול בקלן ואאכן בגרמניה, ובערים ברוז', שרלרואה, גנט, מונס ואוסטנדה בבלגיה.
ב-19 בדצמבר 1998 החל שירות עונתי לאתרי הסקי במרסיי ובור-סן-מוריס.
במאי 1999 נפתח קו מהיר חדש לנמל התעופה שארל דה גול, והחל שירות רכבות ישירות מבריסל לנמל התעופה, יחד עם הסכמי שותפות קוד עם אייר פראנס, אמריקן איירליינס ונורת'ווסט איירליינס. ב-28 בנובמבר 1999 החברה שינתה את שמה ל-Thalys International.
השירות בין בריסל לקלן שודרג בדצמבר 2002 כשרכבות ה-Thalys החלו לנסוע על מסילת הרכבת HSL 2 (מסילת רכבת בין לוון לאנס).
בשנת 2003 החל שירות לנמל התעופה של בריסל.
ב-2007 דויטשה באן רכשה 10% מהחברה.
ב-2009 קוצר זמן הנסיעה בין בריסל וקלן ב – 19 דקות כשנפתחה מסילה חדשה – HSL 3 המקשרת בין לייז' לאאכן. בניית המסילה הושלמה בשנת 2007, אך רכבות ה-Thalys החלו להשתמש במסילה זו רק ב-2009 מכיוון שהרכבות לא צוידו באותה תקופה במערכת האיתות ETCS (לפני כן המסילה הייתה בשימוש ה - ICE, שירות הרכבות המהיר בגרמניה).
לינדה קריסטל
לינדה קריסטל (בספרדית: Linda Cristal; 22 בפברואר 1931 – 27 ביוני 2020) הייתה שחקנית ארגנטינאית-אמריקאית. קריסטל היא הזוכה הראשונה בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה, היא זכתה בפרס בשנת 1969 על תפקידה בסדרת המערבונים "The High Chaparral" .
ביוגרפיה.
קריסטל נולדה בשם מרתה ויקטוריה מויה פגו בורגס ברוסאריו, ארגנטינה לאב צרפתי, ולאם איטלקייה, וגדלה באירופה איבדה את הוריה בתאונת דרכים קטלנית ממנה שרדה בשנת 1947. היא עסקה במשחק במולדתה בגיל מוקדם מאוד. את תפקידה הראשון באנגלית היא עשתה בשנת 1956 במערבון של ג'ורג' שרמן "Comanche".
היא התפרסמה בראשית שנות ה-60 בזכות תפקידיה בסרט המלחמה "האלמו" של ג'ון ויין בתור המקסיקנית הצעירה פלקה אותה מציל דייווי קרוקט (ויין) והמערבון "שניים רכבו יחדיו" של ג'ון פורד בתור המקסיקנית אלנה דה לה מדריאגה. זמן קצר לאחר מכן הודיעה קריסטל על פרישתה ממשחק על מנת לגדל את שני ילדיה.
היא חזרה לשחק בשנת 1967 כדי להשתתף בסדרת המערבונים "The High Chaparral". היא הופיעה בסדרה במשך 4 עונות בתפקיד ויקטוריה מונטויה-קנון, תפקיד עליו היא זכתה בשנת 1969 בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה. קריסטל הייתה לזוכה הראשונה בהיסטוריה של קטגוריה זו במסגרת טקס גלובוס הזהב.
את הופעתה האחרונה לפני פרישתה הסופית מהתעשייה עשתה קריסטל בשנת 1974 בסרט הפעולה של ריצ'רד פליישר "מר מג'סטיק" לצידו של צ'ארלס ברונסון.
כפילות טווח
כפילות טווח (באנגלית: range ambiguity) היא תופעה שמתרחשת במערכות מכ"ם כאשר המרחק של המטרה עולה על המרחק המרבי שניתן לגילוי של המכ"ם (maximum unambiguous range). אות החזרה ממטרה שמרחקה עולה על המרחק המרבי הניתן לגילוי יגיע לכאורה במרחק שקטן מהמרחק המרבי ופחות מהמרחק האמיתי שלו. התופעה גורמת לאותות המוחזרים להיות מכונסים, כך שהטווח לכאורה הוא פונקציית מודולו של הטווח האמיתי. הדרך לפתור בעיה זאת היא באמצעות שידור במקביל של פולסים בשני תדרי שידור (PRF - Pulse Repetition Frequency) שונים. באמצעות שיקול אריתמטי על הדגימות שנלקחות מהפולסים השונים ניתן לדעת מה המרחק האמיתי למטרה גם אם הוא עולה מספר מונים על המרחק המרבי לגילוי עבור כל אחד מתדרי השידור.
תאוריה.
כפילות טווח מתרחשת כאשר החזרים מגיעים ממרחק שעולה על המרחק בין פולסים משודרים בתדירות שידור פולסים נתונה (PRF).
תהליך מציאת הטווח דרוש כדי למצוא את הטווח האמיתי כאשר אי השוויון הבא נכון:
מדידות הטווח הנעשות בדרך הזו מפיקות פונקציית מודולו של הטווח האמיתי.
אופן פעולה.
הדוגמה הבאה היא מקרה פרטי של משפט השאריות הסיני.
התהליך האריתמטי מוסבר בטבלאות הבאות. תדירות שידור הפולסים הראשונה PRF1 מפיקה פולסים במרווחים של km 12 ואילו תדירות שידור הפולסים השנייה PRF2 מפיקה פולסים במרווחים של 10 km. הטווח המרבי לגילוי המתאים לכל אחד מהתדרים הוא 6km ו-5km בהתאמה.
הטווח לכאורה בשביל PRF1 הוא 2km, והטווח לכאורה בשביל PRF2 הוא 4km. קומבינציה זו מציבה את המטרה האמיתית במרחק 14km. זה מומחש בטבלה הבאה:
A מייצג אפשרויות טווח עבור PRF1, ו-B מייצג אפשרויות טווח עבור PRF2. הגודל של הטבלה מגביל את המרחק המקסימלי לגילוי.
מהירויות עיוורות.
תופעה נוספת שמתרחשת במערכות מכ"ם מסוג פולס-דופלר היא עיוורון למהירויות מסוימות (Blind Velocities). מערכות מכ"ם דופלר מנתחות את המידע על מהירויות העצמים הנמצאים במרחב באמצעות ההסחה בתדר שהם יוצרים מתדירות השידור המקורית של המכ"ם (ראו גם אפקט דופלר), בשונה ממערכות מכ"ם רגילות שמנתחות את תנועת העצמים על פי השינוי במיקום היחסי של העצמים במרחב. מערכות מכ"ם דופלר נאלצות לאסוף לפחות שתי דגימות כדי לקבוע את מהירות העצמים. זה נובע מכך שזמן המחזור המתאים לתדירות דופלר של המטרה (הנמוכה מאוד, שכן מהירות המטרה אפסית ביחס
למהירות האור) גבוה מרוחב הפולס (האורך הזמני של הפולס המשודר) כך שכדי לקבוע באופן מהימן את ההסחה בתדר (תדירות דופלר) יש לאסוף לפחות שני פולסים. התופעה של עיוורון למהירויות מסוימות, כלומר שמהירויות מסוימות יתפרשו על ידי המכ"ם כמטרות נייחות, מתרחשת כאשר תדירות דופלר משתווה לתדירות שידור הפולסים (PRF) של המכ"ם. במצב זה, ייווצר הפרש פאזה של 360 מעלות בין שתי דגימות עוקבות, דהיינו הדגימה תחזור לאותה נקודה על פני הגל בתדר דופלר. כתוצאה מכך, המכ"ם לא יהיה מסוגל להבחין בגל המייצג את ההסחה בתדר והמטרה תתפרש כבעלת מהירות אפס. בניסוח מתמטי, עיוורון מהירות מתרחש כאשר:
formula_3
או כאשר תדירות דופלר שווה לכפולה שלמה של ה-PRF של המכ"ם. ניתן להמחיש זאת באמצעות ההמחשה הבאה. נניח שברשותנו מצלמה ששולחת הבזקים בתדירות מסוימת וברשותנו מאוורר בעל תדירות סיבוב מסוימת. אם אנו לוקחים את המצלמה ומצלמים את המאוורר המסתובב, במידה ותדירות הצילום של המצלמה שווה לתדירות הסיבוב של המאוורר, המאוורר יראה כנייח בסרט וידאו שיתפתח במצלמה. אותו דבר מתרחש עבור מערכות מכ"ם.
הצבא המלכותי (איטליה)
אלעד זכאי
אלעד זכאי (נולד ב-26 בינואר 1981) הוא במאי, תסריטאי ועורך תוכן ישראלי.
ביוגרפיה.
אביו, ישראל זכאי, הוא עיתונאי ועורך לשעבר בעיתון "מעריב"; אמו, רות זכאי, היא מחנכת. אלעד הוא הבכור ולו אחות ואח.
אלעד זכאי נולד בתל אביב וגדל בהרצליה, למד בתיכון ׳יגאל אלון לאמנויות׳ ברמת השרון וסיים בגרות באמנות פלסטית. פרויקט הגמר שלו בתיכון היה תערוכת צילומים הומואירוטית, שזכתה לתהודה רבה. תמונה מהתערוכה, בה נראים שני דתיים מתנשקים על רקע הכותל, התפרסמה על שער עיתון "הזמן הוורוד" בשנת 1999
מייד אחרי הצבא הפיק וערך ברדיו ללא הפסקה FM103 את תוכניותיהם של שמוליק טיאר, ורדה רזיאל-ז'קונט, אילון בן יוסף, פרופ׳ רפי קרסו ואחרים. במקביל, הקים את המערך הסלולרי של התחנה.
הוא עזב את הרדיו לזמן מה על מנת להקים את Kik – טלוויזיה לצעירים באינטרנט, מיזם של ירון דוידוב וחנה גרטלר, בו התגלה אסי עזר.
בגיל 24 עבר לטלוויזיה והחל לערוך בפועל את תוכנית הנוער "אקזיט" בערוץ 10.
זכאי הוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2010) ולומד כעת (2014) לתואר שני בקולנוע.
הוא השתתף בפרויקט הסרטים הישראלי-גרמני fucking different של יאיר הוכנר, במסגרתו כל במאי ביים סרט על תפיסת המיניות ההפוכה לו. זכאי כתב את התסריט וביים את הסרט Blood Money (2008, 15 דקות). בסרט משחקות אוולין הגואל, אליענה בקייר והזמרת שורטי. הסרט הוקרן במסגרת הפנורמה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין 2009.
סרט הגמר שלו הוא "בן חוזר הביתה" (2010, 28 דקות, Ben is Back) העלילה עוסקת במסע אפל המתרחש לילה אחד בו אם (ריטה) אוספת את בנה (לי בירן) מבית חולים פסיכיאטרי ומנסה להציל את משפחתה מטירופו של הבן שמנהל קשר מעוות עם מורתו (ליאת גליק). זהו תפקידו הראשון כשחקן של לי בירן. הסרט נתמך על ידי קרן מקור והרשות השנייה; הוא שודר בערוץ 2 (קשת); "בן חוזר הביתה" השתתף בפסטיבלי קולנוע רבים ובהם הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, תל אביב וכן בפסטיבל הקולנוע ירושלים.