בהרצה זו, היה סלאש חייזר מכוכב לכת בשם פאלמאדייס. כוכבו של סלאש היה מלא בעצים רבים, והיווה מעין גן עדן עבורו. יום אחד, התרחשה פלישה לכוכבו של סלאש, והוא הוגלה למימד X. במימד, פגש סלאש בשני חייזרים נוספים, קראנג ובליבומב, ויחד, השלושה הצליחו לצאת מהמימד, והגיעו לכדור הארץ. בכדור הארץ, ניסו השלושה להשתלט עליו, אך נבלמו בידי צבי הנינג'ה. בהמשך, הצבים הבינו כי סלאש בסך הכל חיפש אחר מקום שיזכיר לו את ביתו, ועל מנת לעזור לו הם לקחו אותו לאי מבודד בדרום אמריקה, שבו הפך סלאש לרגוע יותר וחסר כל זעם. כעבור כמה ימים, אסטרואיד התנגש באי של סלאש וגורם למותו, והצבים ערכו לכבודו הלוויה גדולה, בה הם כינו אותו "הצב החמישי".
משחקי וידאו.
נכון ל-2015, הופיע סלאש בשלושה משחקי וידאו של צבי הנינג'ה: " (1991), " (1992) ו"צבי הנינג'ה" (2014).
במשחק משנת 1991, היה סלאש לאחד מן הבוסים במשחק. דמותו של סלאש הייתה קופצת סביב המסך ומעת לעת הופכת לכדור מתגלגל קשיח, מה שהפך את הדמות לקשה במיוחד לניצחון. במשחק משנת 1992, בגרסת הקונסולה "Super Nintendo Entertainment System", היה סלאש הבוס של השלב הפרה-היסטורי, ונחשב לאחד מן הבוסים החזקים ביותר במשחק. כוחותיו במשחק זה היו דומים לכוחותיו במשחק "צבי הנינג'ה 3: פרויקט מנהטן", אך משופרים וחזקים יותר. במשחק משנת 2014, הופיע סלאש בתור דמות משנית ולא חזקה במיוחד.
סדרות טלוויזיה.
צבי הנינג'ה (2012 - הווה).
דמותו של סלאש הופיעה בסדרת הטלוויזיה מ-2012, כאשר דובבה בגרסה האנגלית על ידי קורי פלדמן ובגרסה העברית על ידי גדי לוי.
ספייק היה צב המחמד של רפאל, וזכה ממנו לטיפול מסור ואוהב כבנו, דבר שהתקבל בלעג על ידי מיכלאנג'לו. כאשר איש לא התעניין לשמוע את סיפורו של ספלינטר אודות עברו, הוא חושף אותו בפני ספייק, וגילה כי ספייק מבין מה הוא אמר ואף הקשיב לו.
בעקבות תקלה, אחד מניסויי המוטגן של דונטלו התפוצץ, ופיזר ברחבי מאורת הצבים רכיבי מוטגן רבים, דבר שגרם לרפאל לנזוף בדונטלו, בטענה כי הוא מסכן את ספייק. בעקבות התפזרות רכיבי המוטגן, ספייק פיתח תודעה מתקדמת, למד לדבר, גדל לממדים עצומים והחל לשתף פעולה עם הצבים בטיהור ניו יורק ממוטגן, אף שבסתר תכנן להרוג את לאונרדו, דונטלו ומיכלאנג'לו, כך שיישארו רק הוא ורפאל. כאשר קיבל הזדמנות, ספייק תקף את לאונרדו, דונטלו ומיכלאנג'לו, והעניק לעצמו את השם "סלאש". רפאל צפה בתקיפה מהצד בחוסר אונים, וכששאל את סלאש מדוע הוא עושה זאת, הוא הותקף, אם כי לאחר מכן תקף בחזרה. בין רפאל לסלאש התפתח קרב, שבסופו רפאל שיתק את סלאש והפיל אותו מגורד שחקים, דבר שגרם לסלאש להיחשב כמת, אם כי הוא נמצא חי, כשהוא מעוניין לנקום ברפאל.
לאחר חודשים רבים בהם רפאל התאבל על "מותו" של סלאש, הוא צפה בו בחיים בכלא של חייזרי הקראנג. כאשר רפאל שחרר אותו מהכלא, סלאש לא נאבק בו, אלא עזר לו ולצבים להיאבק בחייזרי הקראנג. לאחר שחייזרי הקראנג הובסו, סלאש אמר לרפאל כי הוא סולח לו, ונעלם. אחר בריחתו מכלא הקראנג, סלאש התחבר עם מוטאנט שהיה יחד איתו בכלא, ניוטרלייזר, ויחד השניים נשבעו להרוס את הקראנג מהיסוד עד שלא יישאר לו זכר.
סלאש ראה בניוטרלייזר אח, והשלים עבורו את החור אותו השאיר רפאל. יחדיו, סלאש וניוטרלייזר תקפו שיירות קראנג, והעבירו את המוטגן של השיירות אותן תקפו למחסנים מבודדים. במהלך תקיפה אחת, סלאש שם לב כי עבור ניוטרלייזר כל ההמצאים מקדשים את המטרה, גם כשהם כוללים פגיעה בחפים מפשע, דבר שסלאש התנגד לו. סלאש התעמת עם ניוטרלייזר, שבתגובה ירה בסלאש, שניצל בשניות האחרונות על ידי רפאל. רפאל וסלאש תקפו את ניוטרלייזר, והכניעו אותו. בתום הקרב, חייזרי הקראנג ששרדו את התקיפה ברחו, ניוטרלייזר נעלם, ורפאל הציע לסלאש לחזור איתו למאורה שלו, אך סלאש העדיף להישאר לבד, ונעלם.
זמוט
איברה
פרנקה דייטש
משחק ירי בגוף ראשון
משחק ירי בגוף ראשון (באנגלית: First-person Shooter, או בקיצור FPS) הוא ז'אנר של משחקי וידאו אשר השחקן נע בו בעולם תלת-ממדי, רואה את העולם דרך עיניו של הגיבור (נקודת מבט בגוף ראשון), ואשר המשחק ממוקד בו בעיקר בקרבות ירי בנשק חם נגד יריבים שונים.
בתחילה משחקי סימולטורים של כלי רכב נחשבו גם הם למשחקי ירי בגוף ראשון, אך במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, המינוח השתנה כאשר החלו לצאת לשווקים משחקים בהם השחקנים יכלו לנוע באופן חופשי ברחבי עולמות תלת-ממדיים בעודם נושאים נשק חם. המשחק Wolfenstein 3D, אשר פורסם במהלך 1992, היה המשחק הראשון בז'אנר אשר בו הקירות, הרצפות ומרבית האובייקטים התלת-ממדיים האחרים הכילו מרקם צבעוני. שנה לאחר מכן פורסם המשחק דום אשר הכיל גרפיקה מתקדמת בהרבה וכן את האפשרות לשחק נגד שחקנים אחרים ברשת מקומית. הפופולריות הרבה שהמשחק DOOM זכה לה הובילה בתחילה לכך שמשחקי FPS רבים שיצאו בעקבותיו כונו Doom Clones, עד אשר בהמשך משחקים בז'אנר זה קיבלו את הכינוי First-person Shooters.
כיום חלק ניכר ממשחקי הווידאו הם משחקים בז'אנר ה-FPS, וכמעט כולם מכילים את האפשרות לשחק נגד שחקנים אחרים באינטרנט.
מאפיין נוסף אשר הפך נפוץ בקרב משחקי FPS רבים הוא היכולת ליצור שלבים חדשים למשחק, כאשר שחקנים רבים בוחרים לשתף את השלבים שיצרו באתרי אינטרנט הממוקדים בשיתוף של שלבים שנוצרו עבור משחקים מסוימים. היכולת ליצור שלבים חדשים למשחקים תרמה בפעמים רבות לאריכות הימים של משחקים מסוימים בז'אנר.
אוקשטאיטיה
סספורטס
סספורטס הוא שם משפחה יהודי-ספרדי שיש המייחסים אותו לעיר סרגוסה או למילה בקטלאנית המתייחסת לרובע היהודי בברצלונה, בהם היו שישה שערים. פירוש המילה סספורטס בספרדית הוא שש הדלתות. נכתב גם ששפורטש. באלג'יר נהפך השם לפרטוש.
אלכסנדר פון לינסינגן
אלכסנדר פון לינסינגן (בגרמנית: Alexander von Linsingen; 10 בפברואר 1850 – 5 ביוני 1935), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ואחר כך על ארמיות בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון לינסינגן נולד בהילדסהיים שהשתייכה לממלכת הנובר ב-10 בפברואר 1850 במשפחת אצולה, אביו וילהלם פרידריך קלאוס פון לינסינגן היה פקיד בכיר בממשל, אמו מריה קרולינה דורותיאה הייתה מבית פון ברלפש, וסבו היה גנרל פרשים בצבא הנובר. ב-1868 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1905 מונה למפקד הדיוויזיה ה-27 (דיוויזיית וירטמברג ה-2), ובשנת 1909 מונה למפקד הקורפוס ה-2.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לינסינגן מפקד הקורפוס ה-2 שהיה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-8 בינואר 1915 הועבר פון לינסינגן לחזית המזרחית והקורפוס ה-2 שבפיקודו הפך לארמיית הדרום, עימה השתתף במתקפת גורליצה-טרנוב. על הצלחתו בקרב סטריי שבו לקח בשבי 60,000 שבויים, קיבל פון לינסינגן ב-14 במאי את העיטור פור לה מריט, וב-3 ביולי קיבל על הצלחתו בקרבות תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. ב-8 ביולי 1915 במהלך כיבוש פולין הרוסית הפכה ארמיית הדרום לארמיית הבוג, ובמקביל פיקד פון לינסינגן החל מה-9 בספטמבר גם על קבוצת הארמיות לינסינגן.
ב-24 ביולי 1916 פיקד פון לינסינגן על כוחותיו בקרב קובל, שבו נבלמה מתקפת ברוסילוב. בתחילת 1918 פיקד פון לינסינגן על כיבוש אוקראינה בידי מעצמות המרכז.
לאחר חתימת חוזה ברסט-ליטובסק וסיום המלחמה עם הרוסים, מונה פון לינסינגן למושל ברלין. במהלך מהפכת נובמבר אסר על חייליו להשתמש בנשק כנגד המפגינים, וב-17 בנובמבר 1918 פרש לביתו.
פון לינסינגן נפטר בהנובר ב-5 ביוני 1935 והוא בן 85 שנים.
וייקו
וייקו (באנגלית: Waco; הבית הראשון נבנה במרץ 1849) היא בירת מחוז מקלנן במדינת טקסס בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות נהר בראזוס (Brazos River) במרכז טקסס, בערך באמצע הדרך בין הערים דאלאס ואוסטין. בעיר מתגוררים 124,805 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין שלה מתגוררים 234,906 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה.
במקום בו נמצאת העיר היום ישב בעבר שבט הוואקו, שהשתייך לבני הוויצ'יטה. סטיבן אוסטין, שהנהיג את ניסיון היישוב האמריקאי בטקסס ב-1825, ניסה תחילה להילחם עם הוואקו ולהחריב את ההתיישבות שלהם, אך הוא כשל וחתם על חוזה שלום אתם. בסופו של דבר כעבור מספר שנים הוואקו עקרו צפונה, לאזור פורט וורת', ובהמשך המאה ה-19 הם הצפינו ביחד עם שבטי ויצ'יטה אחרים לאזור אוקלהומה.
ב-1838 ניל מקלנן קנה את האדמות באזור והחל ליישב אותם. כעבור כמה שנים ג'ייקוב דה קורדובה, איש עסקים אמריקאי-ג'מייקני, קנה ממנו את האדמות והחל לעבוד על תכנון עיר חדשה בשטחים. ההתיישבות הוקמה בסביבות 1850. המתיישבים הראשונים רצו לקרוא לה "למרטין" (Lamartine), אך דה קורדובה שכנע אותם לקרוא לה "וייקו", ההגייה האנגלית של שם השבט שישב באדמות כהוקרה לשבט הוואקו.
ב-1866 תושבי וייקו יזמו את הקמתו של הגשר התלוי של וייקו, שבנייתו הושלמה ב-1870. הגשר היה אז המעבר היחיד לכל אורכו של נהר הבראזוס, ואנשים רבים שהיו צריכים לעבור את הנהר עברו בווייקו. הדבר תרם לגידול משמעותי של העיר ולעלייה בחשיבותה.
ב-1916 נערך בעיר הלינץ' בג'סי וושינגטון.
ב-11 במאי 1953 הכתה בעיר סופת טורנדו אשר גרמה למותם של למעלה מ-100 תושבים. זו הייתה סופת הטורנדו הקטלנית ביותר בתולדות טקסס ואחת הקטלניות בתולדות ארצות הברית.