יהודה צבי בלום (נולד ב-1931) הוא פרופסור אמריטוס למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. כיהן כשגריר ישראל באומות המאוחדות בשנים 1978 עד 1984.
ביוגרפיה.
ילדותו ותחילת דרכו.
בלום נולד בברטיסלאבה שבצ'כוסלובקיה, נצר לשושלת רבנים. במהלך השואה ניצלו הוא ומשפחתו באמצעות רכבת ההצלה של קסטנר שדרכה הגיעו לברגן-בלזן ומשם לשווייץ. עלה לארץ ישראל ב-1945.
היה פעיל בתנועת הנוער של תנועת המזרחי. למד בסמינר למורים דתיים בירושלים, יצא ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית במסגרת העתודה האקדמית במהלכן כיהן כיו"ר ארגון הסטודנטים הדתיים יבנה והיה פעיל בהסתדרות הסטודנטים. שירת בצה"ל בפרקליטות הצבאית ושימש עוזרו של מאיר שמגר. ב-1959 הוסמך כעורך דין.
לאחר השירות הצבאי יצא ללימודים בבריטניה וב-1961 סיים דוקטורט במשפטים בתחום המשפט הבינלאומי הפומבי בבית הספר לכלכלה של לונדון. ב-1962 מונה לעוזר היועץ המשפטי של משרד החוץ, במקביל שימש עוזר מחקר בתחום המשפט הבינלאומי באוניברסיטה העברית. זכה בפרס ארלוזורוב על עבודתו "גבולות המדינה והתהוותם".
קריירה אקדמית.
ב-1965 עזב את משרד החוץ לטובת קריירה באקדמיה. ומונה למרצה בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית.
שימש ראש המכון למחקרי חקיקה ולמשפט השוואתי של הפקולטה למשפטים. ב-1968 יצא לניו יורק כעמית מחקר מטעם אונסק"ו והשתלם במחלקה המשפטית של האו"ם.
פרסם 4 ספרים ומעל 40 מאמרים בכתבי עת אקדמיים. זכה בפרס ז'בוטינסקי לספרות ולמחקר על ספרו גבולות בטוחים שהתפרסם ב-1971. בשנים 1973 עד 1978 שימש העורך המשפטי של האנציקלופדיה העברית.
במהלך הקריירה האקדמית שלו שימש פרופסור אורח באוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת טקסס באוסטין, אוניברסיטת ניו יורק, ישיבה יוניברסיטי, אוניברסיטת דרום קליפורניה, אוניברסיטת טוליין ובאוניברסיטת מיאמי.
בלום פרש ב-2001.
שירות ציבורי.
ב-1973 היה חבר המשלחת הישראלית לוועידה הבינלאומית השלישית בנושא חוק הים וב-1976 חבר המשלחת הישראלית לעצרת הכללית של האו"ם. היה חבר בצוות המשפטי הישראלי במשא ומתן על הסכם השלום בין ישראל למצרים.
ב-1978 מונה לשגריר ישראל באו"ם הוא כיהן בתפקיד עד 1984. בתקופתו התמודד באו"ם עם ייצוג ישראל על רקע מבצע ליטני, הפצצת הכור בעיראק ומלחמת לבנון הראשונה. מחליפו בתפקיד היה בנימין נתניהו.
בשנים 1986-1988 היה חבר בצוות המשפטנים שייצג את ישראל בדיונים במוסד הבוררות הבינלאומי על עתיד טאבה.
חיים אישיים.
בשנת 1966 נישא למוריה רבינוביץ' תאומים ולהם שלושה ילדים.
עיצור דו-שפתי, סותם, קולי
עיצור דו־שפתי סותם קולי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא B לטינית קטנה /b/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-b. זהו הצליל לאות בּ.
מיאודראג בוז'וביץ'
מיאודראג בוז'וביץ' (סרבית: Миодраг Божовић / Miodrag Božović; נולד ב-22 ביוני 1968 במויקובאץ שבמונטנגרו) הוא מאמן וכדורגלן עבר מונטנגרי. בסרביה הוא כונה "גרוף" (הרוזן) בשל מראו המסודר והאלגנטי.
קריירת מועדונים.
שיחק בעמדת המגן בקבוצות היוגוסלביות בודוצ'נוסט פודגוריצה והכוכב האדום בלגרד, בוואלבייק ורוסנדאל ההולנדיות וגם כן במועדונים מאינדונזיה, קפריסין ויפן. ערך משחק אחד בנבחרת השנייה ובנבחרת הצעירה של יוגוסלביה.
קריירת אימון.
משנת 2000 עובד כמאמן. ב-2007 לאחר שבודוצ'נוסט פודגוריצה לא הפסידה איתו במשך 27 משחקים והובילה את הטבלה בליגת העל של מונטנגרו. עזב בוז'וביץ' את המועדון מאחר שההנהלה התערבה בעבודתו עם הקבוצה. מיאודראג גם הצליח בבוראץ צ'אצ'ק כאשר הוא בנה צוות תחרותי ממועדון צנוע.
ב-2008 חתם באמקאר פרם הרוסית והוביל אותה למקום הרביעי בליגה, כך המועדון לראשונה בתולדותיו העפיל לליגה האירופאית. בתום העונה עזב את הקבוצה ועבר למועדון הכדורגל מוסקבה, לפי אחת מהגרסאות הוא עשה זאת כי שקל שהישגיו באמקאר לא הוכרו. יש גם גרסאות שהסיבה לפרידתו עם המועדון יכלה להיות יחסים מורכבים עם הנשיא של הקבוצה, וגם העובדה שבמוסקבה הציעו עבורו שכר הגבוה בהרבה מאשר יכל להציע אמקאר.
את עונתו הראשונה במוסקבה הקבוצה סיימה במקום 6, מה שנתפס כתוצאה טובה מאוד. לאחר סיום האליפות נודע על הבעיות הכלכליות הקשות שהיו במועדון. כתוצאה מכך, הבעיות לא נפתרו, ובתחילת 2010 מועדון הכדורגל מוסקבה איבד את מעמדו המקצועי, ובוז'וביץ' ביטל את החוזה עם המועדון.
ב-27 באפריל 2010 מונה בוז'וביץ' למאמן ראשי של דינמו מוסקבה. אחרי משחק מול מועדונו לשעבר, אמקאר, הוא נשאל בראיון אם הוא הרגיש שהוא שיחק מול קבוצה שנבנתה על ידיו, תשובתו הייתה: "אני מרגיש שאני משחק נגד שחקנים שעשו אותי מאמן". את עונה 2010 דינמו סיימה במקום 7. הנהלת דינמו קיוותה למקום גבוה יותר, אך נתנו לו סיכוי לשיפור בעונה הבאה. ב-5 בנובמבר 2010 הופיעו שמועות על כך שהכוכב האדום בלגרד מעוניין לחתום אותו, קבוצה שאותה הוא תמיד חלם להוביל. עם זאת, בוז'וביץ' נשאר בדינמו והכין את הקבוצה לקראת עונת 2011/12. גם בעונה זו הקבוצה שיחקה מתחת לציפיות ההנהלה והייתה ממוקמת באמצע הטבלה. ב-20 באפריל 2011 אחרי הפסד ביתי 2:1 ברבע-גמר הגביע הרוסי לרוסטוב (הגביע היה התקווה האחרונה של דינמו להעפיל לאירופה) בוז'וביץ' התפטר מתפקידו כמאמן דינמו. ב-28 בספטמבר 2011 מיאודראג חזר להיות מאמן אמקאר פרם.
ב-11 ביוני עזב את אמקאר מרצונו האישי וחתם עם רוסטוב ל-3 שנים. בעונת 2013/14 זכה בהישג הכי גבוה בתולדות הקריירה ובתולדות המועדון - גביע רוסיה ומקום 7 בליגה. ב-24 בספטמבר 2014 לאחר הפסד משפיל לקבוצה מהליגה השנייה (3:0) בוז'וביץ הגיש בקשה להתפטרות, שהתקבלה יום למחרת אחרי ניסיונות רבים של מנהלי המועדון להשאירו. רוסטוב היה המועדון היחיד בקריירה שלו שבו הוא נשאר ליותר משנה.
ב-2015 עבר לאמן את הכוכב האדום בלגרד בסרביה, עמה זכה באליפות ליגת העל הסרבית ב-2016 וכעבור שנתיים חזר לליגה הרוסית והוחתם ביוני 2017 כמאמן ארסנל טולה. במאי 2018 הודיע על התפטרותו.
באוקטובר 2018 מונה למאמן קבוצת קריליה סובייטוב סמרה והוליך אותה לליגת העל הרוסית בכדורגל, אך פוטר ביוני 2020 לאחר שהקבוצה התדרדרה למקום 16 והאחרון בסכנת ירידה לליגה הלאומית.
הוא דובר 4 שפות: מונטנגרית, אנגלית, הולנדית ורוסית.
שמואלי בוטח
ברביזון
ברביזון (בצרפתית: Barbizon) הוא כפר צרפתי במחוז סיין-א-מארן שבחבל איל-דה-פראנס. תושביו מכונים "ברביזונה" (Barbizonnais). בשנת 2009 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,425 תושבים.
ברביזון הוא אחד היישובים שהתפרסמו בתקופה הטרום-אימפרסיוניסטית של תולדות האמנות בצרפת.
אחרי שנת 1830 החל היישוב הקטן של חוטבי עצים לארח באכסניית גאן שבתחומו מושבת ציירים, שבאו לחפש השראה בנופיו. מאוחר יותר חילקה קבוצת האמנים, שקיבלו את השם "אסכולת ברביזון", את זמנה בין ברביזון ובין שאי-אן-בייר (Chailly-en-Bière) ומצאו נושאים ליצירותיהם בשדות או ביער פונטנבלו הסמוך.
היסטוריה.
המקום מוזכר בתעודה של קארל הגדול משנת 808 תחת השם הלטיני "ברביטיו". מאוחר יותר, בשנת 1222, מוזכר המקום בכתבים בשם "ברבויזון" ובשנת 1392 תחת השם "ברבירון".
ב-20 בנובמבר 1903 נפרד ברביזון מן היישוב שאי-אן בייר והפך לכפר עצמאי.
גאוגרפיה.
הכפר, המשתרע על שטח של 5,270 דונם, הוא חלק מן הקנטון פֶּרט בנפה מלן (Melun).
הכפרים הקרובים לברביזון הם שאי-אן-בייר, במרחק 2.24 ק"מ, סן-מרטן-אן-בייר (Saint-Martin-en-Bière) במרחק 2.74 ק"מ, פלרי-אן-בייר (Fleury-en-Bière) - במרחק 3.97 ק"מ וארבון-לה-פורה (Arbonne-la-Forêt) במרחק 4.65 ק"מ. מעבר לסן-מרטן-אן-בייר נמצאים היישובים ארבון-לה-פוֹרה ומילי-לה פוֹרה (Milly-la-Forêt).
דמוגרפיה.
בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,357 תושבים. ההתפתחות הדמוגרפית נחקרה במפקדי אוכלוסין שבוצעו החל משנת 1906. במאה ה-21 נערך המפקד בכל חמש שנים, בדומה לכל הכפרים שאוכלוסייתם פחות מ-10,000 תושבים.
ב-2011 הייתה צפיפות האוכלוסייה בכפר 255 תושבים על קילומטר מרובע.
מצב הדיור.
בשנת 2009 היו בכפר 831 יחידות מגורים, לעומת 767 בשנת 1999, מתוכן 70.9% היו מגורים ראשוניים, 14.8% -מגורים משניים ו-14.3% מגורים ריקים. מתוך מגורים אלה 88.2% היו בתים אישיים ו10.9-% - היו דירות.
82.6% מתוך המגורים הראשוניים היו בבעלות דייריהם, עליה ניכרת בהשוואה לשנת 1999 (66.2%).
כלכלה.
כלכלת ברביזון מבוססת על תיירות פנים ובינלאומית. עונת התיירות מתחילה בחג הפסחא ומסתיימת באוקטובר. לכפר מגיעים כ-35,000 מבקרים בשנה. מעל 60% מהתיירים הם צרפתים ויחידים. השאר הם תיירים זרים - מאירופה - גרמניה, בלגיה, הולנד, ארצות מזרח אירופה כולל רוסיה, ארצות הברית, סין, יפן, קוריאה, אוסטרליה, ברזיל וכו'.
אתרי תיירות ואטרקציות אחרות.
ָ* בית הסטודיו "ז'אן-פרנסואה מילה"(La Maison-atelier Jean-François Millet) המוכר כמונומנט היסטורי החל משנת 1947.
לפרסקופ
חטיפה בידי חוצנים