עד שנת 2009 פיג'י נהנתה מגישה של הסוכר שלה לשוק האירופי במסגרת תוכנית הסיוע של מה שמכונה "רפורמת הסוכר", לפיה פיג'י קיבלה מחירים מועדפים. היה לה מחיר מועדף אך נמוך משמעותית מזה שהיה בשנת 2009 עד 2015.
בשנת 2009 חתמה פיג'י על חוזה שותפות כלכלי חדש (EPA) עם האיחוד האירופי. הוא מספק גישה חופשית להיטלים למוצרי פיג'י לכל המדינות החברות ובתמורה פיג'י הפחיתה היטלים סביב 87% מהמוצרים המיובאים מהאיחוד האירופי.
הסחר הדו-צדדי עם ספרד הוא קטן מאוד. בשנת 2011, ספרד ייבאה סחורות תמורת 42,000 אירו וייצאה תמורת 1,309,000 אירו; זהו יתרה נוחה לספרד של 1,267,000 אירו. בשנת 2010 היתרה גם הייתה טובה לספרד תמורת 232,000 אירו.
הפריטים העיקריים המיובאים על ידי פיג'י הם: מוצרי ביניים (75%) וציוד תעשייתי (15%). הפריט העיקרי שיוצא לספרד הם חומרי גלם (99%).
שיתוף פעולה.
בשל ההפיכה שנעשתה בדצמבר 2006, הושעה הסיוע לצורך פיתוח.
למרות זאת, הדיאלוג עם המשטר בשלטון נותר פתוח, אם כי עם תוצאות מעטות עד כה. עם זאת, האיחוד האירופי מעניק סיוע לפיג'י בדרכים שונות:
באמצעות מזכירות הפורום של איי האוקיינוס השקט, פיג'י תיהנה מ־90.8 מיליון דולר יחד עם ארבע עשרה מדינות נוספות במסגרת תוכנית שינוי האקלים והתאמת אנרגיה בת קיימא (ACSE).
חצרון בן ראובן
חצרון הוא דמות מקראית, בנו הרביעי של ראובן ונכדו הרביעי של יעקב ושל לאה. לחצרון היו שלושה אחים: חנוך, פלוא וכרמי. למשפחתו של חצרון קראו משפחת החצרוני.
יש חוקרים הסוברים ששמו של חצרון מגיע מהמילה הערבית חצר (chatzar) שפירושה דק, צר וגבוה. לעומת זאת מרטין נות סובר שהשם מגיע מהשורש ח'צר, שפירושו ישוב קבוע, והוא מפרש את השם חצרון כאיש היישוב הקבוע, כלומר שהוא לא נודד אלא נשאר במקומו.
כמו כן, יש שבט ערבי בשם "דרומי ד'חצ'רן".
חצרון (דמות מקראית)
אלן מקלוד קורמאק
בקטלוראנטהאזה
בקטלוראנטהאזה (בהונגרית: Baktalórántháza) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
קהילה יהודית.
יהודים החלו להתגורר בבקטלוראנטהאזה כבר בתחילת המאה ה-19.
רובם התפרנסו ממסחר ומיעוטם היו בעלי מלאכה או בעלי משקים.
במקום היו חברה קדישא, בית קברות יהודי, בית כנסת ובית ספר.
בעקבות "החוקים היהודיים" שפורסמו בהונגריה בין השנים 1941–1938, במטרה להגביל את היהודים בחיי החברה ובכלכלה, איבדו יהודים רבים מבקטלוראנטהאזה את פרנסתם. בשנת 1941 נשלחו כעשרים וחמישה יהודים מהעיר לעבודות כפייה, רק שניים שבו בתום המלחמה.
באביב 1944 לאחר כניסת הגרמנים להונגריה הועברו כל יהודי המקום לגטו בקישווארדה ובו רוכזו כ-7,000 יהודים תושבי המחוז. ביוני של אותה שנה גורשו כולם למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לכפר כ-20 ניצולים, אליהם הצטרפו כמה יהודים מיישובים סמוכים. חיי הקהילה חודשו לזמן מה, אך כעבור כמה שנים עזבו כל היהודים את המקום ובניין בית הכנסת פורק.
פרדריק אוגוסט ונדרוט
פרדריק אוגוסט ונדרוט (בגרמנית: Frederick August Wenderoth; 1819–1884) היה צלם, צייר וליתוגרף יליד גרמניה, שהיגר עם צ'ארלס כריסטיאן נאהל ואחיו לאמריקה, שם נודעו בנושאי האמנות של דיוקן, בעלי חיים, נוף וז'אנר.
קורות חייו.
המורה הראשון של ונדרוט לאמנות היה אביו, הצייר קרל ונדרוט. ונדרוט למד לאחר מכן באקדמיה לאמנות בקאסל, שם פגש את קרל כריסטיאן נאהל, איתו נשאר חבר לאורך כל חייו. בגיל 18 הוא כבר העביר שיעורי אמנות לנשים (כולל אמו) בקאסל.
בשנת 1845 עזב את גרמניה בגלל התסיסה המהפכנית והתיישב בפריז. בשנת 1846 נסע לאלג'יריה, ככל הנראה יחד עם הצייר הצרפתי הידוע הוראס ורנה. עוד בפריז פגש את נאהל, שעבר גם הוא מקאסל לפריז עם משפחתו. למרות המצב הפוליטי הלא ודאי, האמנים הצעירים ביקרו במוזיאוני האמנות הרבים ובמיוחד במוזיאון הלובר ולמדו את יצירותיהם של הציירים הגדולים. המאבקים הפוליטיים שפרצו בצרפת גרמו לונדרוט לעזוב את פריז יחד עם חברו במאי/יוני 1849 ולהגר לארצות הברית. בתחילה הם שהו בברוקלין, ניו יורק. לאחר תערוכות מוצלחות באיגוד האמנות האמריקני, הוא הצליח למכור מספר ציורים בשנים 1849 ובשנת 1850 ובכך לממן נסיעות נוספות.
בשנת 1851 נדבקו ונדרוט והאחים נאהל בקדחת הזהב בקליפורניה. בחודש מרץ הם נסעו באונייה דרך הוואנה (קובה) לפנמה, חצו ברגל את פנמה הנגועה בקדחת ודרך הים הגיעו לבסוף לסן פרנסיסקו בחודש מאי. הם פנו ישירות לשדות הזהב שעל נהר היובה, קנו חלקה מגרמני וניסו את מזלם. הצלחתם הייתה קטנה מאוד, אבל הביא אותם למגע קרוב עם סביבת הבהלה לזהב, שהייתה נקודה משמעותית בדרך האמנותית המצליחה שלהם מאוחר יותר. ונדרוט החל במהרה לצייר את הכורים ותיעד אותם בטכניקת דאגרוטיפ.
לקראת סוף השנה הוא עבר לסקרמנטו עם נאהל כדי לפתוח שם סטודיו משותף. הם הפיקו ציורים, חיתוכי עץ וליתוגרפיות של סצנות כרייה ודיוקנאות. כאשר השרפה הגדולה הרסה את סקרמנטו בשנת 1852, העבירו פעילותם לסן פרנסיסקו.
ונדרוט עשה את השנים 1852–1853 בטיול בים הדרומי ובאוסטרליה.
בשנת 1856 התחתן עם לורה נאהל, אחותו למחצה של חברו וחברתו צ'ארלס כריסטיאן נאהל, ועבר איתה לפילדלפיה, פנסילבניה. עם זאת, אשתו הצעירה נפטרה בשנה שלאחר מכן כשילדה את ילדם הראשון.
בשנת 1857 שהה בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית ומשנת 1858 בפילדלפיה. למרות מכות הגורל, הוא ביסס את עצמו כצלם מוקדם בשיטת דגרוטיפ, צייר ומאייר בעיתון "הרפר'ס וויקלי".
הוא נפטר משחפת בפילדלפיה בשנת 1884.
תחנת מאיאקובסקיה
מאיאקובסקיה (ברוסית: Маяковская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו זמוסקבורצקאיה. ממוקמת ברובע טברסקוי במחוז המרכזי וקרויה על שם ולדימיר מאיאקובסקי.
התחנה נפתחה ב-11 בספטמבר 1938 ונחשבת לאחת מתחנות המטרו המפורסמות והיפות בעולם.
בשנת 1939 קיבל פרויקט התחנה את הגרנד פרי של התערוכה העולמית של ניו יורק.
פרס מאן בוקר הבינלאומי
תולע בן יששכר
תולע הוא דמות מקראית, בנו בכורו של יששכר ונכדם של יעקב ושל לאה. לתולע היו שלושה אחים: פוה או פואה, ישוב, או ישיב או יוב ושמרון. למשפחתו של תולע קראו משפחת התולעי.
ככל הנראה, תולע ופואה לא היו שמות פרטיים אלא שמות של מקצועות. תולע היה שמו של מי שעסק בתולעת השני ופואה במי שעסק בפואת הצבעים.
פרס מאן בוקר
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-69
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-69 לשנת 2011 נערך ב-15 בינואר 2012. במסגרתו הוענק פרס גלובוס הזהב למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנה.
זוכים מועמדים.
אלה המועמדים לפרסי גלובוס הזהב ה-69. הזוכים מופיעים בראש כל רשימה.
קולנוע.
סרטים עם מועמדויות מרובות.
15 הסרטים הבאים קיבלו מספר מועמדויות:
סרטים עם זכיות מרובות.
שני הסרטים הבאים זכו במספר פרסים:
טלוויזיה.
סדרות טלוויזיה עם מועמדויות מרובות.
15 סדרות הטלוויזיה הבאות קיבלו מספר מועמדויות:
סדרות עם זכיות מרובות.
הסדרה הבאה זכתה במספר פרסים:
ישיבת חפץ חיים
ישיבת חפץ חיים (בולטימור)
פוה
פֻוָּ֖ה או פואה הוא דמות מקראית, בנו השני של יששכר ונכדם של יעקב ושל לאה. לפֻוָּ֖ה היו שלושה אחים: תולע, ישוב, או ישיב או יוב ושמרון. למשפחתו של פוה קראו משפחת הפוני.
בספר שופטים מופיע שופט בשם תולע בן פואה, אף הוא משבט יששכר. הקרבה בין השמות "פואה" ו"פוה" מעלה את הסברא שמדובר בגלגול של אותו השם. החילוף בשמות פוה ופואה, שבו מחליפים את השורוק הקצר בשורוק ארוך, הוא בניגוד לכאורה לכללי הדקדוק בעברית. דבר זה מביא להשערה שפוה ככל הנראה נקרא פווה ולא פוה.
ככל הנראה, תולע ופואה לא היו שמות פרטיים אלא שמות של מקצועות. תולע היה שמו של מי שעסק בתולעת השני ופואה במי שעסק בפואת הצבעים.
פואה (דמות מקראית)
אוגוסט נטרר
אוגוסט נטרר (בגרמנית: August Natterer; 3 באוגוסט 1868 - 7 באוקטובר 1933), הידוע גם בשם נטר, היה אמן גרמני שסבל מסכיזופרניה.
ביוגרפיה.
אוגוסט נטרר, שהפסיכיאטר שלו נתן לו את הכינוי הבדוי נטר כדי להגן עליו ועל משפחתו מפני הסטיגמה החברתית שקשורה באותה תקופה למחלות נפש, נולד ב -3 באוגוסט 1868 בשורנרייט ליד רבנסבורג, גרמניה, בן לפקיד, והצעיר מבין תשעה ילדים. נטרר למד הנדסה, התחתן, טייל רבות והייתה לו קריירה מצליחה כחשמלאי, אך לפתע נקלע לפנטזיות והתקפי חרדה. באפריל 1907 היה לו הזיה מרכזית של פסק הדין האחרון שבמהלכה כ-"10,000 תמונות הבזיקו במוחו חצי שעה". הוא תיאר זאת כדלקמן:
ראיתי נקודה לבנה קרובה לעננים - כל העננים נעצרו - ואז הכתם הלבן הלך ונעמד כמו לוח בשמיים. על אותו הלוח או על המסך או על הבמה הופיעו תמונות מהירות והבזקים אחריהן, כ -10,000 תוך חצי שעה ... אלוהים עצמו הופיע. בין חזיונות העולם הוא ראה: תמונות מלחמה, יבשות, אנדרטאות, טירות יפהפיות, תפארת העולם - אבל כל אלה היו תמונות על-טבעיות. הן היו תמונות גדולות כעשרים מטרים לפחות, ברורות לצפייה, כמעט ללא צבע כמו בצלומים ... התמונות היו ההתגלות של פסק הדין האחרון. המשיח לא יכול היה להגשים את הישועה מכיוון שהוא נצלב מוקדם ... אלוהים גילה לי אותם כדי להשיג את הישועה.
התקפים אלה הביאו אותו לניסיון התאבדות וכניסה לראשונה למוסד לחולי נפש שם בילה הרבה במהלך עשרים ושש השנים הנותרות בחייו. נטרר טען לאחר מכן כי הוא ילדו הבלתי לגיטימי של הקיסר נפוליאון הראשון ו"גואל העולם". החזון נתן לו השראה להפקה אינטנסיבית של רישומים, שכולם מתעדים תמונות ורעיונות שראה בחזון.
אוגוסט נטרר נפטר מאי ספיקת לב במוסד ליד רוטוויל בשנת 1933.
יצירה.