במסגרת תפקידי רשות הפטנטים מתנהלת בה ערכאה שיפוטית שלה הסמכות להכריע במחלוקות הנוגעות לרישום פטנטים, מדגמים וסימני מסחר. רשם הפטנטים הוא בעל סמכויות שיפוטיות המקבילות לאלו של שופט מחוזי, והוא מנהל משפטים ודן במחלוקות השונות הנוגעות לרישום קניין רוחני.
בהתאם לחוקי הקניין הרוחני, מוענקות הסמכויות השיפוטיות גם לסגן רשם הפטנטים, ולפוסק בקניין רוחני.
ההליכים העיקריים המתבררים בבית הדין של רשות הפטנטים נחלקים לשני סוגים - התנגדויות ובקשות ביטול. התנגדות היא הליך שמתקיים לפני שניתן פטנט או נרשם סימן מסחר, ואילו בקשה לביטול היא הליך שמתקיים כנגד פטנט או סימן מסחר רשומים.
גוגל סקולר
גוגל סְקוֹלַר (באנגלית: Google Scholar) הוא מנוע חיפוש מקוון מבית היוצר של גוגל, הממפתח את הטקסט המלא של ספרות מחקרית ממגוון רחב של הוצאות ובמקצועות שונים.
מנוע החיפוש, שהושק בגרסת בטא בנובמבר 2004, כולל בעיקר כתבי עת מקוונים שעברו ביקורת עמיתים מאירופה וארצות הברית ושייכים להוצאות הגדולות ביותר בתחום. הוא דומה בהתנהלותו למנועי החיפוש החינמיים Scirus מ-Elsevier, CiteSeerX, ו-getCITED. הוא דומה גם למנועים למנויים Scopus של Elsevier ו-Web of Science של Thomson ISI.
סיסמת הפרסום של גוגל סקולר - "עימדו על כתפי נפילים" (Stand on the shoulders of giants) – היא מחווה למלומדים שתרמו למדע במרוצת מאות שנים וסיפקו את היסודות להישגים אינטלקטואליים חדשים, ובמיוחד לאייזק ניוטון, שהסיסמה מבוססת על ציטוט ממכתב שכתב ובו נאמר "אם הרחקתי לראות, הרי זה משום שעמדתי על כתפיהם של ענקים."
מאפיינים וייחודיות.
גוגל סקולר מאפשר למשתמשים לחפש עותקים דיגיטליים או פיזיים של מאמרים, בין אם באינטרנט או בספריות. הוא מפנה ל"מאמרים בטקסט מלא, דוחות טכניים, דוחות לפני הדפסה, תזות, ספרים, ומסמכים אחרים, כולל דפי אינטרנט נבחרים שנראים כאקדמיים".מכיוון שרבות מתוצאות החיפוש של גוגל סקולר מקושרות למאמרים מסחריים, רוב האנשים יוכלו לגשת
רק לתקציר המאמר ולפרטיו הביבליוגרפיים, ויצטרכו לשלם דמי לגישה לכל המאמר. סטודנטים ממוסדות אקדמיים יכולים לקבל גישה למאמר המלא דרך ספריית המוסד. התוצאות הרלוונטיות ביותר למילות החיפוש יופיעו בראש הרשימה, לפי דירוג
המחבר, מספר האזכורים של המאמר ועדכניות האזכורים.
גוגל סקולר מציע מספר המלצות לחיפוש יעיל. כדי לבחור מילות חיפוש מקצועיות ומתאימות, ניתן להיעזר במקורות משניים כגון ויקיפדיה. אפשר להגביל את החיפוש לפי שנת הפרסום כדי לקבל מאמרים עדכניים. לאחר איתור מאמר מתאים, ניתן לבקש מאמרים הדומים לו או מאמרים שציטטו אותו.
המאגר המשפטי של גוגל
סקולר של מקרים בארצות הברית הוא נרחב. משתמשים יכולים לחפש ולקרוא חוות דעת שפורסמה במקרי ערעורי מדינה ובית משפט עליון בארצות הברית מאז
1950, בתי משפט מחוזי ופדרליים בארצות הברית, ערעורים, מס ופשיטת רגל מאז 1923 ומקרי
בית משפט העליון האמריקאי מאז 1791. גוגל סקולר מוסיף קישורים לציטוט דרך לחיצה בתוך המקרים והכרטיסיות המאפשרות לעורכי הדין לחפש תקדימים וציטוטים לאחר ההחלטה של בית המשפט.
ארתור לונדון
ארתור לונדון (1 בפברואר 1915 – 8 בנובמבר 1986) היה מנהיג קומוניסטי צ'כוסלובקי ממוצא יהודי. עמד לדין במשפטי פראג ונידון למאסר. משפטי פראג היו סדרה של משפטי ראווה שנערכו בסוף 1952 בפראג בהשראתו של סטלין, ונועדו לבצר את שלטונו בארצות הגוש הקומוניסטי. לונדון פרסם ספר בשם "ההודאה" (L'Aveu) על המשפט שהיה לבסיס לסרט דוקומנטרי.
קורות חיים.
לונדון נולד באוסטרבה למשפחה יהודית. בשנת 1937 הוא התנדב להילחם במלחמת האזרחים בספרד במסגרת הבריגדות הבינלאומיות. לאחר ניצחונו של פרנקו עבר לצרפת. במלחמת העולם השנייה נתפס על ידי הנאצים ונשלח למאוטהאוזן. בסיום המלחמה עבר לשווייץ אך עבר במהרה לפראג בה היה חבר מרכזי במפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית. סמוך לאחר תפיסת השלטון על ידי הקומוניסטים בשנת 1948 נתמנה לסגן שר החוץ. בשנת 1951 נעצר על ידי השלטונות ובמשך מעל שנה הוחזק בכלא, עונה והושפל כדי להביאו להודות בפשעים שיוחסו לו. ב-20 בנובמבר 1952 היה אחד מ-14 נאשמי משפטי פראג שהואשמו בריגול ובגידה במסגרת קשר של הציונות עם הטיטואיזם והאימפריאליזם המערבי.
במהלך המשפט הודה בפשעים שיוחסו לו ובין השאר אמר שבהוראת רודולף סלנסקי החדיר סוכנים ציונים, טרוצקיסטים ולאומנים בורגניים שונים למשרד החוץ.
אשתו כתבה מכתב בו נאמר: "לאחר שנאסר בעלי חשבתי ... שהוא נפל קורבן למזימות בוגדים ... כשקראתי את כתב האשמה נתבדתה תקוותי: בעלי לא היה קרבן אלא בוגד במפלגתו, בוגד במולדתו ... בשעת המלחמה היה אבי אומר: מוטב מת במשפחה מאשר בוגד ... יחד עם כל האנשים ההגונים מצהירה אני שבוגדים אלו שאתם חורצים את דינם בפראג מן הדין שיקבלו עונש כפי המגיע להם".
באפריל 1956 זכה לונדון לטיהור שמו מידי השלטונות הצ'כוסלובקים ושוחרר מהכלא.
בשנת 1963 היגר עם אשתו לצרפת. התגורר בפריז, שם נפטר בשנת 1986.
אמי הגנרלית
אמי הגנרלית הוא סרט קולנוע בכיכובה של גילה אלמגור המגלמת אם דואגת המגיעה לבסיס נידח בסיני על מנת לדאוג שבנה יאכל כמו שצריך. הסרט מבוסס על המחזה "אמי הגנרלית" מאת אלי שגיא.
עלילה.
זלדה בינשטוק (גילה אלמגור) היא אם דואגת אשר מאמינה כי בעלה נמצא במילואים בבסיס הסמוך ל"כפר הירוק" במרכז הארץ, ואילו בנה הוא מפקד בבסיס בחצי האי סיני. אולם בעלה (גדעון זינגר) משרת שלא בידיעתה כטבח במילואים באותו בסיס בסיני שעליו מפקד בנם גבי. הגעתה של האם לבסיס בסיני יוצרת קומדיה של טעויות.
ג'ון מטור
ג'ון מטור (באנגלית: John of Tours; מת ב-1122) היה בישוף באנגליה, שהעביר את מושב הדיוקסיה לבאת'.
ביוגרפיה.
ג'ון היה יליד העיר טור שבצרפת, ושימש כרופאו של המלך ויליאם הראשון, ואף נכח בשעת מותו של המלך ב-1087. ויליאם ממלמסברי, כרוניקאי מימי הביניים, כינה אותו "דוקטור מוכשר מאוד, לא בידע תאורטי, כי אם בניסיון". ג'ון היה כומר בטור לפני שהחל לכהן כרופאו של ויליאם. לא ברור האם רכש את כישורי הרופא שלו בבית ספר לרפואה, ונראה כי היה רופא מיומן בזכות עצמו.
ב-1088 מונה ג'ון לבישוף ולס על ידי ויליאם השני, בנו ויורשו של ויליאם הראשון. הכתרתו לבישוף נערכה ביולי בקנטרברי על ידי לנפרנק, הארכיבישוף מקנטרברי. ככל הנראה הוא קיבל את המינוי כהוקרה של המלך על הטיפול באביו.
זמן קצר לאחר מינויו לבישוף רכש ג'ון את אדמות מנזר באת' מהמלך, וכן את העיר באת' עצמה. לא ברור האם ג'ון שילם למלך על באת' או קיבל אותה במתנה. זמן קצר קודם לכן מת אב המנזר אלפסיג, שלפי ספר יום הדין היה בעלים של אחוזות גדולות בבאת' ובאזורים הסמוכים לה. ייתכן וג'ון רכש את המנזר בגלל עושרו הרב, ובאמצעות רכישת באת' הוא רכש גם את המטבעה ששכנה בה. ב-1090 העביר למנזר באת' את מקום המושב של הבישופות, ככל הנראה בניסיון להגדיל את הכנסותיו. מנזר באת' היה מנזר עשיר, ולס הייתה בדרך כלל דיוקסיה ענייה. באמצעות רכישת המנזר הוא הצליח להגדיל את הרווחים האפיסקופליים של הבישופות. ויליאם ממלמסברי תיאר את העברת הכס האפיסקופלי כמהלך שהונע על ידי הרצון לשלוט באדמות המנזר, אך היה זה חלק מדפוס פעילות של העברת קתדרלות מכפרים קטנים לערים גדולות. לאחר שג'ון העביר את הכס האפיסקופלי הוא הפך את המנזר לצ'פטר הקתדרלה שלו, ובנוסף הפך את הדיוקסיה שלו לבישופות המקבלת שירות מנזירים במקום הכמרים הקאנוניים ששכנו בוולס ושירתו את הדיוקסיה.
ג'ון שיקם את כנסיית המנזר בבאת', שנפגעה במהלך המרידות של רוברט דה מוובריי. בסיום הבנייה הייתה הכנסייה קטנה רק מהקתדרלות באלי, נוריץ' ווינצ'סטר. קתדרלת באת' הנוכחית איננה הבניין שהוקם בתקופת ג'ון, והיא משתרעת רק על חלק מהשטח של הבניין המקורי. ג'ון ערך גם רפורמות אחדות בדיוקסיה שלו, מינה ארכידיקונים חדשים וארגן בית משפט שישמע תיקים בסוגיות דת. מאמציו לבצע רפורמה בדיוקסיה שלו גרמו לכך שחברי מועצת הקתדרלה שלו התלוננו על הטיפול שקיבלו, וככל הנראה הוא התעלם מכך. כשהיה בוולס הוא הואשם בהרס קהילת הקאנונים המקומית, שהוקמה על ידי קודמו בתפקיד.
ב-1092 השתתף ג'ון בטקס הקידוש של קתדרלת סולסברי, וב-1094 ביצע את אותו טקס במנזר באטל. לאחר עלייתו לשלטון של הנרי הראשון קיבל ג'ון את האישור על הענקת העיר באת', ושילם 500 פאונדים של כסף עבור האישור מחדש. ב-1102 קיבל ג'ון אישור מהמלך הנרי לערוך יריד בבאת' ביום החג של פטרון הקתדרלה, פטרוס. הוא הקים ספרייה בקתדרלה של באת', ובסופו של דבר פייס את הנזירים שהיו בה. אולם, הוא המשיך להחזיק בבעלותו את רוב אחוזות המנזר הישנות, וזאת במקום להשתמש בהן לסיוע לנזירים.
http://british-history.ac.uk/report.aspx?compid=40919
ג'ון היה אחד מהבישופים שחברו למלך ויליאם כשזה התעמת עם אנסלם מקנטרברי במועצת יום ראשון הלבן שנערכה ב-1097, שהייתה אחת מהמועצות הראשונות שכונסו במהלך מחלוקת ההסמכה (Investiture Controversy) באנגליה. בתקופת שלטונו של הנרי הראשון, שירש את אחיו ויליאם ב-1100, קידשו ג'ון ורוברט בלואט (הבישוף של לינקולן) את אבות המנזר שמונו לתפקידם על ידי המלך. ג'ון השתתף במועצת הרפורמה של אנסלם שנערכה בלונדון ב-1102, ובה נקבעו תקנות אחדות הנוגעות לרפורמה בכמורה, בהן הכרזה על הומוסקסואליות כחטא ברחבי הכנסייה כולה וגינוי סחר העבדים שהתנהל באותה תקופה.