ל-"First Time" לא צולם וידאו קליפ רשמי, אך האודיו שלו הועלה ליוטיוב בשנת 2011; הוא זכה להצלחה כאשר צבר למעלה מ-13 מיליון צפיות והפך לאחד מהסרטונים הישראליים הנצפים ביותר ביוטיוב בשנת 2011. האודיו מציג את עטיפתו של האלבום, "First Time". גרסת שהועלה ליוטיוב בדצמבר 2015 הצליחה לצבור למעלה ממיליון צפיות בסך הכול. במרוצת השנים, הועלו מספר סרטונים של "First Time" הכוללים גרסאות שונות שלו; במצטבר, עומד מונה הצפיות שלהם על כמה מיליוני צפיות. האמן המוזיקלי Akiia הוציא גרסת רמיקס מיוחדת ל-"First Time" שהועלתה ליוטיוב ב-11 בפברואר 2022 וזכתה להצלחה נאה כאשר צברה כמה מאות אלפי צפיות.
קייטי גריימס
קייטי גריימס (באנגלית: Katie Grimes; נולדה ב-8 בינואר 2006) היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופת העולם (בודפשט 2022) במשחה ל-1500 מטר חופשי ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה.
גריימס נולדה וגדלה בלאס וגאס שבמדינת נבדה, ארצות הברית.
אולימפיאדת טוקיו.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו באומהה, נברסקה, בחודש יוני 2021, סיימה גריימס במקום השני אחרי קייטי לדקי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:20.36 דקות, בהיותה בת 15, הייתה לספורטאית הצעירה ביותר במשלחת האמריקאית. במשחקים האולימפיים עצמם היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 8:19.38 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 8:17.05 דקות ועלתה שנייה למשחה הגמר.
סגנית אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכתה גריימס בשתי מדליות כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 15:44.89 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:30.15 דקות) ולפני לני פליסטר מאוסטרליה (15:57.61 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש נוסף של 4:32.67 דקות, אחרי סאמר מקינטוש מקנדה (4:32.04 דקות) ולפני בת ארצה אמה ואיינט (4:36.00 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה מים פתוחים ל-10 ק"מ בתוצאה של 2:02:37.2 שעות.
לאיוש הולוש קורווין
לאיוש הולוש קורווין (במקור וייס, אימץ את שם המשפחה הנוסף קורווין לזכרו של הפוליטיקאי הקומוניסטי אוטו קורווין, בהונגרית: Hollós Korvin Lajos; בודפשט, 8 בדצמבר 1905 – בודפשט, 27 במרץ 1971) היה משורר, סופר, עורך עיתון יהודי-הונגרי. אשתו הייתה הסופרת אסתר טוט, בתו של ארפאד טוט. בנו הוא מאטה הולוש, מלחין
ביוגרפיה.
לאיוש וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של משה (מוזס) שמואל וייס ושל אידה מולטאש. במקור למד רפואה, תחילה בווינה ולאחר מכן בפריז במשך שנה וחצי ב-1939. הוא כתב שירים וסיפורים קצרים מאז שהיה נער. סיפורו הקצר הראשון ראה אור ב-1922, כלומר בגיל 17 וכבר אז נטל תפקיד פעיל ומוביל בתנועת תרבות הפועלים, בה ארגן מקהלות דיקלום. שירי המקהלה שכתב היו פופולריים מאוד בשורות תנועת הפועלים. משנת 1924 עבד בתפקיד מינהלי בחברת הובלה והביא להונגריה מספר חברות קשורות. הוא הורשע ב-1930 בשל שיריו בעלי הגוון המהפכני.
לאחר שאיבד את משרתו ב-1933, הוא חי רק על ספרות, כלומר על תמלוגי כתביו. הוא היה עורך של אמנות המקהלה. בשנת 1935 השתתף בתחרות הסיפור הקצר של כתב העת הספרותי החשוב ניוגט, שבה הפך לאחד הזוכים. הולוש היה במעקב משטרתי מתמיד בשנות ה-30 ונעצר שמונה פעמים. בחמש מהם הועמד לדין והורשע.
ב-21 באוגוסט 1938, בבודפשט, נשא לאישה את אנה ריס-ברטוש, בתם של ינה ברטוש ושל מריה ריץ.
רק משנת 1957 ואילך יכלו להופיע כתביו בחופשיות. יצירתו האוטוביוגרפית, הלוכדת את זיכרונותיו ומצבי רוחו בנעוריו, "הפרידה באובודה" (בודפשט, 1961) היא הביטוי האמנותי לאינדיבידואליות האפית, הפואטית והלוחמת שלו.
מוחת'אר סידי אל-חסן
קרוליין גראהם הנסן
קרוליין גראהם הנסן (נולדה ב-18 בפברואר 1995) היא שחקנית כדורגל נורווגית המשחקת בעמדת הקשר בנבחרת נורווגיה ובקבוצת ברצלונה. במהלך השנים זכתה עם קבוצתה בליגת האלופות, 3 אליפויות ספרד, 3 אליפויות גרמניה, 2 אליפויות נורווגיה וגביעים רבים בשלוש ארצות אלו.
קריירה.
נעורייה ותחילת דרכה.
הנסן נולדה באוסלו, נורווגיה. היא החלה לשחק כדורגל במועדון המקומי לין, המעורב לבנים ובנות. בגיל 14 עברה לשחק בקבוצת גיל שנה מעליה בגלל שהמאמן שלה טען שהיא משפיעה לרעה על הבנים בקבוצה. בגיל 15 עזבה את המועדון לא לפני שזכתה בגביע הנורווגי לבנות עד גיל 16.
סטבק (2010–2013).
הנסן עברה למועדון המקצועני הראשון שלה סטבק באוגוסט 2010. היא ערכה את הופעת הבכורה שלה מול טופסריין כשנכנסה כמחליפה בדקה ה-73. באותה עונה זכתה הקבוצה באליפות נורווגיה ובשנה לאחר מכן זכתה בגביע, בגמר הגביע בשלה הנסן שער שוויון בתוספת הזמן אך החמיצה פנדל בדו-קרב פנדלים.
טריסו (2013).
באוגוסט 2013 חתמה בקבוצה השוודית טריסו שהייתה אלופת שוודיה. באותה עונה שחקה בליגת האלופות לנשים.
סטבק (2014).
הנסן חזרה לסטבק בינואר 2014 על ממנת לסיים את לימודיה בבית ספר התיכון.
וולפסבורג (2014–2019).
ב-8 במאי 2014 הודיעה המועדון הגרמני שהנסן חתמה אצלו על חוזה לשנתיים, ובתקשורת הנורווגית דווח שהשכר השנתי שלה הוא 100,000 פאונד.
לקראת סוף השנה היא אובחנה כסובלת מברך קופצים. הפציעה גרמה לה להיעדר מליגת האלופות ומגביע העולם. בסוף העונה הבאה סבלה הנסן מפציעה נוספת בברך שגרמה לה להיעדר מגמר ליגת האלופות לנשים בה הפסידה קבוצתה לליון לאחר דו-קרב בעיטות עונשין.
בעונת 2016–2017 זכתה בדאבל הגרמני וכך גם בעונה שלאחר מכן כאשר היא כובשת פנדל מכריע בגמר הגביע מול באיירן מינכן.
בעונה האחרונה שלה בוולפסבורג 2018–2019 זכתה פעם נוספת בדאבל הגרמני כשהיא כובשת 14 שערים ומבשלת 29 שערים ב-33 משחקים.
ברצלונה (2019–).
ב-20 במאי 2019 חתמה על חוזה לשנתיים בקבוצת ברצלונה והייתה לשחקנית הנורווגית הראשונה במועדון.
הנסן ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגה בברצלונה במחזור הראשון מול קבוצת סי די טאקון (שהפכה לריאל מדריד) והיא כבשה במשחק את השער השישי במשחק שנגמר בתוצאה 1–9.
במרץ 2020 הצטרפה הנסן לקבוצת שחקניות שהודיעו שיתרמו 10% מהשכר שלהן לטובת אנשים שנפגעו ממגפת הקורונה.
באותה עונה הגיעה הקבוצה עד חצי גמר ליגת האלופות והודחה על ידי וולפסבורג קבוצתה הקודמת.
בעונה לאחר מכן בשלה לאלכסיה פוטיאס את השער הראשון במשחק נשים תחרותי שנערך אי פעם בקאמפ נואו.
באותה שנה זכתה קבוצתה בליגת האלופות לנשים כשהנסן תורמת בישול בחצי הגמר מול קבוצת פריז סן-ז'רמן ושער בגמר בניצחון 0–4 על צ'לסי.
נבחרת.
הנסן ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת נורווגיה בנובמבר 2011 מול בלגיה.
היא כבשה את שערה הראשון בנבחרת ביוני 2012 מול בולגריה.
היא זומנה לסגל של הנבחרת ליורו 2013 ביחד עם אדה הגרברג. הקבוצה הגיעה לגמר הטורניר מול גרמניה אך הפסידה 0–1 כשהשוערת הגרמנייה עוצרת שני פנדלים אחד מהם כתוצאה מעברה על הנסן.
הנסן נעדרה מגביע העולם לנשים ב-2015 כתוצאה מפציעה בברך.
ביורו 2017 הוגרלה נורווגיה לבית המוות יחד במהלכו הפסידה את כל שלושת המשחקים ולא כבשה שער. במהלך המשחק האחרון החמיצה הנסן פנדל.
לאחר היורו פרשה אדה הגברג מהנבחרת כביקורת על חוסר ההשקעה בנבחרת הנשים - מהלך שהפתיע את הנסן אם כי היא הצטרפה לביקורת זאת.
במונדיאל 2019 היא הובילה את הנבחרת לרבע הגמר בו הפסידו לאנגליה וסיימה את הטורניר כשחקנית שהשלימה הכי הרבה דריבלים.
מלחמת המקלונים
מלחמת המקלונים (באנגלית: Stick War) היא סדרת משחקים המכילה שני משחקים והרחבות אליהם (השלישי בשלבי בטא), כאשר הראשון יצא ב-2009, השני ב-2012, והשלישי באמצע 2022. המשחק פותח על ידי חברת Max Games Studios. משחקי הסדרה פותחו למכשיר אנדרואיד, וכן גם למחשבי Windows (בדפדפנים).
עלילת המשחקים.
עלילת המשחקים מתחילה בסיפור הראשון. הסיפור עוסק בממלכה אחת בשם Inamorta. הממלכה קרסה והתפצלה למספר שבטים, כאשר כל שבט הוקדש כולו לכלי נשק מסוים, החל מהקשת (שהוא הראשון שמקבלים) ועד הענקים (האחרון שמקבלים). השחקן במשחק מייצג את השבט שמשתמש בכל סוגי כלי הנשק, ורוצה להחזיר את Inamorta למעצמה שהיא הייתה פעם. מטרת השחקן במשחק היא לכבוש שבט אחר שבט בשביל ללמוד את דרכיהם ובסוף לשלוט בכל כלי הנשק. בסוף המשחק כל השבטים מחליטים שהם מתאחדים נגד השחקן, ולאחר תבוסתם כל מנהיגיהם מתאחדים נגדו.
עלילת המשחק השני היא המשך ישיר לראשון. אחרי שהשחקן איחד את כל השבטים ברחבי המפה של המשחק הראשון, מתברר שיש המשך למפה מהחלק העליון שלה. החלק העליון נמצא בשליטת ממלכת הכאוס (Chaos), כשמלכתם היא מדוזה. מטרת השחקן במשחק השני היא להביס אותם, כאשר ממלכת הכאוס מכילה מפלצות ושאר דברים לא אנושיים, בניגוד למשחק הראשון.
מהלך המשחק.
בכל המשחקים השלבים מתחלקים לפי אזורים במפה, כאשר המטרה היא להגיע מחלק אחד לחלק השני, ולעבור בכל השטחים שבדרך על מנת לכבוש את כל האזורים ולהבטיח שליטה מלאה.
המשחק עצמו מתחיל בפסל האומה של השחקן, שמייצג את אומת השחקן, ובצידו השני של המפה ניצב הפסל של האומה שמשחקת נגד השחקן, שמייצג אותם. מטרת המשחק היא להרוס את הפסל של האויבים. אם הפסל של האויבים נהרס - האומה של השחקן ניצחה, והשלב הבא נפתח, אם הם ניצחו, אז השחקן צריך לחזור על השלב פעם נוספת.
בשביל להרוס את הפסל על השחקן לקנות יחידות. את היחידות ניתן לקנות באמצעות זהב (ובמשחקים האחרים גם מנה ו/או קריסטלים). זהב מפוזר במכרות זהב שניתן להשיג מהם זהב על ידי עבד. ברגע שצבא השחקן מספיק גדול - ביכולתו לתקוף את האומה השנייה. אם האומה השנייה הספיקה לארגן צבא - הם ילחמו זה בזה.
במשחק יש שלושה מצבים: