בעוד שסיפורו של קולין מתקדם, חסן מוצא חברה בשם קתרינה, חברה של לינדזי. מערכת היחסים שלהם נקטעת כאשר קולין וחסן תופסים את קתרינה מקיימת יחסי מין עם קולין ליפורד בזמן ציד חזירי בר עם לינדזי, חבריה ואביו של קולין ליפורד. קרב בין קולין ליפורד לכל הנוכחים מתחיל כאשר לינדזי מגלה שהוא בגד בה. לאחר שנפצע בקרב, קולין מנסה למצוא אנגרמה לשמו של הארכידוכס כדי לעמעם את הכאב, ומבין שזהו למעשה סבא רבא של לינדזי, בשם פרד נ. דינצנפר, הקבור בקבר.
קולין מוצא את לינדזי במחבוא הסודי שלה במערה, שם הוא מספר לה את סיפורה של כל קתרין שאי פעם אהב. לינדזי בתורה מספרת לו איך היא לא מרגישה עצובה אלא מוקלת קלות מהפרידה מקולין ליפורד. הם דנים במשמעות המושג "חשיבות" בשביל כל אחד מהם, ולבסוף מתוודים על אהבתם זה לזה. בעוד שמערכת היחסים ביניהם נמשכת, קולין מחליט להשתמש במשפט שלו כדי לקבוע אם הוא ולינדזי יחזיקו מעמד, ומגלה שהמשפט קובע שהם יפרדו תוך ארבעה ימים. ארבעה ימים לאחר מכן הוא מקבל פתק מלינדזי, בו היא כותבת שהיא לא יכולה להיות החברה שלו כי היא מאוהבת בחסן, אך משפט נ"ב בתחתית הפתק מבהיר שהיא רק צוחקת. קולין מבין שהמשפט שלו לא יכול לחזות את העתיד של מערכות היחסים, והוא יכול רק לשפוך אור על הסיבה לכישלון מערכת יחסים. חסן אומר שהוא מגיש מועמדות להצטרפות לשני קורסים במכללה, אליהם קולין מנסה לשכנע אותו להירשם במהלך הספר. הסיפור מסתיים בכך שחסן, לינדזי וקולין נוסעים וחולפים על פני המסעדה אליה תכננו במקור ללכת, ומבינים שהם יכולים פשוט להמשיך לנהוג וששום דבר לא מונע מהם להמשיך הלאה.
סגנון ופורמט.
הרומן כתוב בנרטיב בגוף שלישי. גרין השתמש בגוף שלישי כדי ליצור תחושת אמפתיה והזדהות עם קולין. בפוסט בבלוג שלו כתב גרין שהרומן "צריך להיכתב בגוף שלישי, כי הוא עוסק בבחור שהמוח שלו לא מתאים לנרטיבים, ושמתקשה לספר סיפורים בדרכים שאנשים אחרים מוצאים עניין".
הסיפור כולל הערות שוליים רבות שהופכות לחלק חיוני להבנת מוחו של קולין וכיצד הוא פועל. גרין אומר שהערות השוליים "מתפקדות כמעין נרטיב מתחרה המעיר, ובחוסר מילה טובה יותר גם גורם לבעייתיות בנרטיב המרכזי". הספר הוא יצירה בדיונית הכוללת מונחים מתמטיים רבים ושפה אקדמית. עם הערות השוליים והנספח שבסוף הרומן, גרין נותן לקוראיו "דרך לנסות להשיג דיוק ובהירות" של הסיפור באופן כללי, אך ליתר דיוק, של מוחו של קולין.
הספר מורכב מ־19 פרקים כדי להדגיש את המספר 19, כמספר ה"קתרינות" איתן יצא קולין. פרקים אלו כוללים גם פלשבקים של קולין, ש"נועדו לשקף את היחסים שיש לנו בין עלילה כרונולוגית לעלילה רגשית". פורמט זה ידוע גם בתור עלילה לא ליניארית.
פרסים.
"שפע של קתרינות" היה ספר כבוד של פרס מייקל ל. פרינץ לשנת 2007. והוא קיבל הכרה כאחד הספרים הטובים ביותר של איגוד הספריות האמריקאי למבוגרים צעירים.
עיבוד קולנועי.
ג'ון גרין הזכיר בערוץ היוטיוב Vlogbrothers שלו ושל אחיו האנק, ב־10 בדצמבר 2007, כי נקנו זכויות להפוך את ספרו לסרט. גרין התבקש לכתוב את התסריט. באתר שלו, הוא מציין שהפרויקט נזנח, אם כי לחברת הפקה אחרת יש כרגע את הזכויות עם תקווה שהדבר יקרה בעתיד.
נמל התעופה הבינלאומי נגורה ראי
השוק הבינלאומי של רנז'יס
נמל התעופה הבינלאומי נורמן מנלי
נמל התעופה הבינלאומי ז'וקובסקי
נמל התעופה הבינלאומי טריפולי
יום הוויסקי הבינלאומי
מוזיאון הריגול הבינלאומי
האיגוד הבינלאומי של חברות לגנאלוגיה יהודית
הפנתר הוורוד - משימה בינלאומית
סמית (נהר, קליפורניה)
הנהר סמית (באנגלית: Smith River) זורם מהרי קלאמת לאוקיינוס השקט במחוז דל נורטה בצפון-מערב קליפורניה, בחוף המערבי של ארצות הברית. הנהר, באורך 40.4 קילומטרים, כולו בתוך מחוז דל נורטה, מנקז כ-1,860 קילומטרים רבועים וזורם דרך היער הלאומי הנהר רוג – סיסקיו, היער הלאומי שישה נהרות, ו.
מסלול.
הנהר סמית נוצר על ידי מפגש בין היובל האמצעי של הנהר סמית (Middle Fork Smith River) ‎והיובל הצפוני של הנהר סמית (North Fork Smith River), ליד היישוב . המוצא של היובל האמצעי של הנהר סמית, באורך 44.7 קילומטרים, הוא במחוז דל נורטה, כ-100 קילומטרים צפונית-מזרחית לקרסנט סיטי, וזורם מערבה. המוצא של היובל הצפוני של הנהר סמית, באורך 45.2 קילומטרים באורגון במדרון הצפון-מזרחי של . היובל הדרומי של הנהר סמית (South Fork Smith River) נשפך לנהר סמית ליד היישוב . מוצאו של היובל הדרומי, באורך 69.7 קילומטרים בקצה המזרחי של , כ-48 קילומטרים מזרח-צפון-מזרח לקרסנט סיטי, והוא זורם לדרום-מערב ולאחר מכן לצפון-מערב.
מהמפגש עם היובל הדרומי, הנהר סמית זורם בדרך כלל לצפון-מערב, ונשפך לאוקיינוס השקט סמוך ליישוב , כ-16 קילומטרים צפונית לקרסנט סיטי. שפך נהר סמית מוכר להגנה על ידי מדיניות המפרץ ושפכי הנהרות של קליפורניה.
אגן הניקוז.
שטחו של אגן הניקוז של הנהר הוא 1,860 קילומטרים רבועים. הוא מנקז אזור טרשי של מערב הרי קלאמת וצפון רכסי החוף של קליפורניה, ממערב להרי סיסקיו, ממש דרומית לגבול אורגון, ומצפון לקו פרשת המים של הנהר קלאמת.
לפי ספיקה ממוצעת, הסמית הוא מערכת הנהרות הגדולה ביותר בקליפורניה שזורמת בחופשיות לאורך כל מסלולה. הספיקה השנתית המשתנה ביותר היא כ-106.1 מטרים מעוקבים בשנייה, עם שיא חודשי ממוצע של 238.8 מטרים מעוקבים בשנייה בינואר, ושפל ממוצע של 9.5 מטרים מעוקבים בשנייה בספטמבר. הספיקה הגבוהה ביותר בכל הזמנים הייתה 6,500 מטרים מעוקבים בשנייה ב-22 בדצמבר 1964 במהלך .
הנהר נקרא על שמו של חוקר הארצות ג'דדיה סמית.
שימור.
העובדה שאין אף סכר על הנהר לכל אורכו הופך אותו ליוקרתי במיוחד בקרב תומכי שימור הסביבה והוא נחשב לאחד מגולות הכותרת של תוכנית המערכת הלאומית של נהרות פראיים ונופיים.
גשר הנהר סמית.
גשר הנהר סמית משנת 1929, הידוע גם בשם גשר היוצ'י (Hiouchi Bridge), היה דוגמה נדירה של גשר שלוחות ומסבכים של כביש מהיר בתוך קליפורניה, עד שנהרס ב-1989. של ארצות הברית חצה את הנהר סמית על גבי גשר כביש זה שהיה דו-נתיבי. רכיבי הפלדה המבניים יוצרו על ידי חברת Virginia Bridge &amp; Iron Co ברואנוק, ונשלחו דרך תעלת פנמה לסן פרנסיסקו, ולאחר מכן הוטענו מחדש על ספינת חוף קטנה יותר ונשלחו לקרסנט סיטי. החלק המרכזי התלוי היה מסוג מסבך פרקר (Parker truss).
זה היה גשר שלוחות מסבכים הראשון שתוכנן על ידי מהנדסי חטיבת הכבישים המהירים של מחלקת הגשרים בקליפורניה בשנת 1928. סוג הגשר היה פופולרי לזמן קצר במהלך שנות ה-20 המאוחרות עד סוף שנות ה-30 של המאה ה-20 בארצות הברית, אך מכיוון שהוא התאים ביותר ליישומים מיוחדים רק מספר מוגבל של גשרים כאלו נבנו במדינה. עיצובו הושפע מ (בקצה של מפרץ סן פרנסיסקו) הראשון, שתוכנן על ידי דייוויד ב. סטיינמן והושלם ב-1927 (נהרס ב-2007).
מחקרים להחלפת גשר נהר סמית החלו בשנת 1987. כביש מדינתי 199 מספק קישור בין כביש 101 בקרסנט סיטי בצפון חוף קליפורניה, לבין הכביש הבין-מדינתי 5 בפנים הארץ בגרנטס פאס (Grants Pass) באורגון. ההצעה להחליף את הגשר התבססה על מצבו המבני המיושן מבחינה תפקודית. בגלל האחוז הגבוה של תנועת משאיות כבדות בנתיב, לגשר נגרם נזק מעומסים גבוהים לאורך השנים, מה שגרם לחשש שהגשר עלול להתמוטט.
מאחר שנקבע כמותאם להכללה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים, הוא נדרש להיות מתועד לפי התקנים של תיעוד הנדסי היסטורי אמריקאי (Historic American Engineering Record−HAER) לפני פירוקו ב-1989.
DAG (תורת הגרפים)
עונת 1988/1989 בליגת המשנה ההולנדית
עונת 1988/1989 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-33 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, ניימכן, ויטסה ארנהם ודן האג העפילו לליגה הראשונה.
מבנה.
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה הליגה 19 קבוצות, 16 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, דן האג, א.ז. אלקמאר וDS79. ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 18 משחקים כל אחד - 36 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצות במקומות 1 ו-2 העפילו לליגה הראשונה. הקבוצות שהעפילו לפלייאוף הדירוג התמודדו בבית פנימי והמנצחת העפילה לליגה הראשונה.
אני הוא גרוט
אימולה (מסלול מרוצים)
יהיה בסדר (אלבום של אביבה אבידן)
יהיה בסדר הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית אביבה אבידן. את האלבום הוציאה בשנת 1991 לאור חברת התקליטים הפרטית של משה בן-משה, "בן-מוש הפקות". "יהיה בסדר" זכה להצלחה רבה במועדוני הז'אנר המזרחי. מספר להיטים שנכללו בו הם "פרי גנך", שכתב והלחין יוני רועה על לכתו של חברו בתקופת שירותו הצבאי; "ימות המשיח", שגם כן הולחן על ידי רועה לצד מילותיו של נועם נתנאל ו"איש יקר שלי", שנכתב על ידי חמוטל בן זאב.
יחידת נ&quot;מ מוצנחת
ינמ"מ (יחידת נ"מ מוצנחת) הייתה יחידה מובחרת בצה"ל, שהתמחתה בהפעלת אמצעי נ"מ (נגד-מטוסים) ניידים מעבר לקווי האויב.
היחידה נסגרה בשנת 2010.
מיונים וקבלה ליחידה.