בשיר פרדי מרקיורי שר כסולן, ג'ון דיקון ניגן בבס, בריאן מיי ניגן בגיטרה ורוג'ר טיילור בתופים.
את הקליפ לשיר ביים בריאן גרנט. הצילומים התקיימו ביולי 1982. הקליפ נעשה במתכונת של ביצוע שיר פשוט, והתפאורה בקליפ הייתה עשויה בסגנון טכנו.
הצילומים מהקליפ הופיעו בקליפים של השירים "Radio Ga Ga" ו-"The Show Must Go On".
מוזיאון שלוש המהפכות (קוריאה הצפונית)
מוזיאון שלוש המהפכות (בקוריאנית: 3대혁명전시관) הוא מוזיאון הממוקם בקוריאה הצפונית ושוכן באזור ריונמוט-דונג שמצפון לפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית.
פעילות.
מטרת המוזיאון היא להציג ולהאדיר את שלוש המהפכות להן אחראי המייסד והמנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים איל-סונג: המהפכה האידאולוגית, המהפכה הטכנולוגית והמהפכה התרבותית.
מתחם המוזיאון כולל שש תערוכות המפרטות את הישגיה של קוריאה הצפונית בתחומי האלקטרוניקה, התעשייה הכבדה, החקלאות, החינוך והטכנולוגיה. המוזיאון מפאר בין היתר את הישגי "אידאולוגיית ג'וצ'ה", ואת הפיתוח התעשייתי והחקלאי שקוריאה הצפונית השיגה במרוצת השנים, וכולל גם תצוגה חיצונית של כלי רכב המיוצרים בקוריאה הצפונית.
מבנה המוזיאון עצמו מוכר הודות לעיצובו החיצוני בצורת כוכב לכת עם טבעות, בדומה לכוכב שבתאי. בכיפת המוזיאון ממוקם גם פלנטריום.
המוזיאון, שמקורו בתערוכה תעשייתית-חקלאית זמנית בשנת 1946, הפך באופן רשמי למוזיאון קבע בשנת 1983.
דאצ'יה ספרינג
דאצ'יה ספרינג אלקטריק (באנגלית: Dacia Spring Electric) היא מכונית חשמלית קומפקטית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי דאצ'יה משנת 2021. היא נחשפה באוקטובר 2020, ויצאה למכירה באירופה במרץ 2021. במרץ 2020 הציגה דאצ'יה את דגם הקונספט המקדים.
הספרינג היא המכונית החשמלית הראשונה של דאצ'יה, וגם היא המכונית החשמלית הזולה ביותר באירופה. היא מיועדת בעיקר לעבודה בעיר.
מחיר הדגם בצרפת יחל ב-12,403 אירו (49,000 שקל).
מפרט טכני.
היא כוללת מנוע חשמלי המספק כ-44 כ"ס ומומנט מרבי של 12.7 קג"מ. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 19.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 125 קמ"ש. סוללת ליתיום יון בקיבולת 27.4 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 230 ק"מ, או בנסיעה עירונית בלבד 305 ק"מ.
ישנה אפשרות ללחוץ על כפתור במכונית המגביל את הספק המנוע ל-30 כ"ס ואת המהירות ל-100 קמ"ש ובכך ישנה אפשרות להגדיל את טווח הנסיעה בעוד כמה עשרות ק"מ.
דאצ'יה יעדה את המכונית לנסיעה עירונית (בתוך העיר), לכן שמה בה מנוע מאוד חלש.
מורי קופלר
מורי קופלר (באנגלית: Murray Koffler; 22 בינואר 1924) הוא רוקח יהודי קנדי, נדבן.
קורות חיים.
קופלר נולד בטורונטו להורים יהודים ילידי רומניה, הוא למד באוניברסיטת טורונטו, ב-1946 החל לעבוד כרוקח בחנות התרופות של אביו, ב-1962 ייסד את רשת בתי המרקחת "Shoppers Drug Mart". ב-1971 היה שותף בהקמה מחדש של העיתון Canadian Jewish News.
הוא עסק בנדבנות והיה פעיל בין היתר בארגון בני ברית, הוא ייסד את רשת סופר פארם וזאת לאחר שביקר בישראל והחליט להקים במדינה רשת דומה לזו שהקים בקנדה.
הוא גם תרם רבות למכון ויצמן והיה חבר בהנהלת המכון. על שמו נקראת מחלקה בבית חולים "Mount Sinai" בטורונטו.
If I Can't Have Love, I Want Power
If I Can't Have Love, I Want Power (בעברית: אם אני לא יכול/ה לאהוב, אני רוצה כוח) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. האלבום יצא לאור ב-27 באוגוסט 2021, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס.
סרט תיאטרון הנושא את שמו של האלבום, בבימויו של הקולנוען האמריקני קולין טילי , ובו מוזיקה מהאלבום, אמור להוקרן בבתי הקולנוע הנבחרים של IMAX. כאשר כרטיסים יהיו זמינים לרכישה ב-3 באוגוסט 2021.
האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר.
רקע והפקה.
ב-17 בינואר 2020, לאחר צאת אלבום האולפן השלישי שלה "Manic". הוציאה הלסי שירים משותפים עם אמנים שונים באותה שנה, כמו "The Other Girl" של קלסי בלריני, ג'וס וורלד "Life's a Mess", ואת "Forget Me Too" של משין גאן קלי.
בינואר 2021, הודיעה הלסי על הריונה הראשון מהתסריטאי אלב איידין, לאחר שסבלה מהפלות רבות עקב אנדומטריוזיס. ב-28 ביוני, הכריזה הלסי על צאת אלבום האולפן הרביעי שלה שיקרא "If I Can't Have Love, I Want Power", דרך המדיה החברתית שלה. יחד עם ההודעה היא גם הציגה בתצוגה מקדימה את אחת הרצועות מהאלבום. שלט חוצות בלוס אנג'לס, שבקליפורניה עלה לצד ההודעה. לאחר מכן, התגלה כי האלבום הופק על ידי המוזיקאי האמריקאי טרנט רזנור והמוזיקאי האנגלי אטיקוס רוס מלהקת הרוק האמריקאית Nine Inch Nails. בסרטון טיזר לאלבום, חשפה הלסי שהאלבום יהיה בסגנון הפאנק רוק.
ב-7 ביולי 2021, חשפה הלסי את עטיפת האלבום והודיעה ותאריך יציאתו ב-27 באוגוסט 2021, והועמד לרשות הזמנה מראש באותו יום. היא הסבירה ברשתות החברתיות כי התקליט הוא אלבום קונספט המתמקד בחיובי ובשלילה של הריון ולידה. בעת ההכרזה סיפרה הלסי על אלבומה;
קידום והוצאה.
האלבום צפוי לצאת לאור ב-27 באוגוסט 2021. ב-7 ביולי 2021, ניתן להזמין מראש את האלבום בגרסאות התקליטור, תקליט ומארז תקליטורים בחנות האינטרנט של הלסי. מהדורות מוגבלות של תקליטורי ויניל אדומים, עם עטיפה חלופית, נמכרו אך ורק באורבן אאוטפיטרס. הלסי הצטלמה לשער העיתון של מגזין הנשים האמריקני Allure באוגוסט 2021, אליו התראיינה בנושאים זהותה החברתית, מערכות היחסים, ההיריון והמשפחה.
סרט.
ב-13 ביולי 2021 פרסמה הלסי טריילר ברחבי הרשתות החברתיות שלה לסרט בן שעה, שכותרתו "If I Can't Have Love, I Want Power" גם כן, שיקדים את צאת אלבומה האולפן. הסרט בוים על ידי הקולנוען האמריקאי קולין טילי , ויכיל בו מוזיקה מהאלבום. מגזין רולינג סטון דיווח כי הסרט משלב פנטזיה, המשרטט השפעות חזותיות מסדרת הטלוויזיה האמריקאית "משחקי הכס" ומהסרט מארי אנטואנט משנת 2006, לצד נושאים של אמהות ומיסטיקה בסיפורי העלילה. בפתיחת הטריילר נכתב, "הסרט הזה עוסק במבוך החברתי לכל החיים של מיניות ולידה" ו-"סיפורי האימה הגדולים ביותר שמעולם לא סיפרו נקברו עם גופות המתים באותו מבוך." הסרט יוקרן באופן בלעדי ללילה אחד, בתיאטראות קולנוע נבחרים של IMAX. תאריך רישום הערים טרם פורסם; הכרטיסים ימכרו ב-3 באוגוסט 2021.
עטיפת האלבום.
יצירת עטיפת האלבום "If I Can't Have Love, I Want Power", נחשפה באמצעות צילומי ווידאו שצולמו במוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק, ובו הלסי טיילה בתערוכות לפני שחשפה לבסוף את עטיפת האלבום כדי לחשוף את גודל החיים וציור יצירות האמנות. יצירות העטיפה צולמו על ידי לוקאס גארידו. הוא מתאר עיבוד אמנותי בהשראת המדונה והילד, תיאור נוצרי של מרים, אם ישו. הלסי נראית יושבת על כיסא זהב, אוחזת בילד, כשחזה השמאלי שלה חשוף. היא הצהירה כי יצירות האמנות מתארות את "תחושת המסע בחודשים האחרונים שלה", ומטרתן לעקור את הסטיגמה החברתית סביב "גוף &amp; הנקה".
יצירת העטיפה נוצרה בהשראת "הבתולה והילד המוקפת במלאכים" מציור שמן הרנסאנס בעל שני הלוחות של ז'אן פוקה בשם Melun Diptych, והפכה לנושא של תשומת לב ודידיונים רבים אינטרנט. העיתון "The Mercury News" קישרו את יצירות האמנות לתנועת החופש העליונה באינסטגרם "" וציינו קווי דמיון חזותיים לדמות סרסיי לאניסטר מסדרת הטלוויזיה משחקי הכס. גרסה מצונזרת של עטיפת האלבום, מציגה את הלסי כאשר הפטמה השמאלית החשופה מכוסה ביד התינוק, עטיפה זו זמינה גם בפלטפורמות הסטרימינג והורדה דיגיטלית.
חוות ההכשרה ע&quot;ש ברוכוב בלודז'
חוות ההכשרה ע"ש ברוכוב בלודז' ("קיבוץ ברוכוב" וביידיש "קבוץ באראכוו") הייתה אחת מחוות ההכשרה שהוקמו על ידי ארגון החלוץ ומרכזה היה בעיר לודז' שבפולין. החווה (כמו החוות האחרות שהוקמו בפולין) נועדה להכשיר את הנוער היהודי לעליה ארצה ולתרומה להתיישבות החלוצית בארץ. החווה, שנקראה על שם בר בורוכוב, הוקמה ב-1931 והתקיימה עד תחילת מלחמת העולם השנייה כשבתקופה מסוימת היוותה את ליבו של "גוש ברוכוב" שכלל חוות הכשרה ביישובים שונים מסביב ללודז'.
רקע היסטורי.
מתחילת המאה ה-20 שאפה התנועה הציונית להכשיר את הנוער היהודי בתפוצות לעבור למקצועות ולענפי עבודה יצרניים (תהליך שנקרא גם "פרודוקטיביזציה"). תהליך זה השתלב (בחלקו) עם הרצון להכין את היהודים לקראת העלייה ארצה והרחבת ההתיישבות החקלאית בארץ. ארגון החלוץ היה בין הארגונים שהובילו תהליך זה תוך הסתייעות בשליחים שהגיעו לאירופה מקיבוצים בארץ. תהליך המעבר למקצועות יצרניים התייחס למגוון של מלאכות כשאחד המקצועות להם ייחסו חשיבות גדולה היה החקלאות ולכן המאמץ המרכזי של ארגון "החלוץ" התמקד בהקמת חוות הכשרה חקלאיות אליהן הגיעו צעירים יהודים כדי לקבל הכשרה בחקלאות ולהתכונן לעליה. החווה הראשונה הוקמה בפברואר 1918 בעיר בנדין ובמהלך השנים הבאות הוקמו עשרות חוות נוספות בקרבת הערים וילנה, קילצה, לוצק, ברנוביץ', ביאליסטוק, צ'נסטוחובה, ראדום, קרקוב, וורשה ועוד. אחת מהן הייתה החווה שהוקמה ב לודז' שבדרום מערב פולין.
יישום רעיון ה"פרודוקטיביזציה" לווה במחלוקת בין התנועות הציוניות לבין חלק מהארגונים היהודיים בגולה וזאת על רקע הוויכוח על מטרות התהליך כולו. תומכי ה"פרודוקטיביזציה" ראו בשינוי תחומי התעסוקה של היהודים לכיוון יצרני את מטרתו העיקרית של התהליך, בעוד שארגונים אחרים ראו כמטרה עיקרית את ההכנה לקראת חיים בארץ-ישראל. גם בתוך ארגון "החלוץ" עצמו היו דעות שונות בנושא.