ב-1830 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. זקס נחשב לראשון העולים מגרמניה במאה ה-19.
ב-1832 נשא לאישה את רחל בתו של הגביר הירושלמי רבי צדוק הלוי קרויז (שנחשב באותה עת על ידי תושבי העיר ל"רוטשילד" הירושלמי).
ב-1835 יצא לתוניסיה בה פעל כשד"ר. בעת שהותו בתוניס פגש את הנסיך פיקלאר פון מוסקאו שהתרשם ממנו ונתן לו המלצה לברון שלמה רוטשילד מווינה. זקס שכנע אותו וקבוצת עשירים יהודיים לעמוד מאחורי תוכנית ליישוב יהודים שיעסקו בחקלאות בארץ ישראל בחסות ממשלת אוסטריה. התוכנית הוגשה לממשלת אוסטריה בסיועו של נסיך הכתר יוהאן, ושר החוץ מטרניך וזו הגישה בקשה לממשלת האימפריה העות'מאנית על ידי הקונסול האוסטרי בקושטא הברון פון שטירמר. התוכנית נכשלה בגלל סירובה של הממשלה העות'מאנית.
זקס נשאר באירופה עד 1839, וביקר בקהילות רבות ברחבי אירופה לעשות נפשות לתוכנית הפרודוקטיביזציה (התיישבות יצרנית-חקלאית), וכן שהה ממרץ עד אוגוסט באוניברסיטת מינכן כתלמיד לרפואה ואסטרונומיה, משם המשיך לווינה שם למד רפואה באוניברסיטת וינה ועבד בבית החולים הכללי, עד חזרתו לירושלים.
זקס נרדף על ידי הבנקאים למשפחת להרן שניהלו את מערכת גיוס הכספים באירופה וחלוקתם לבני היישוב בארץ ישראל במסגרת ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם (פקוא"מ), שהתנגדו לפרודוקטיבציה. לשיטתם, מטרת היישוב בארץ ישראל הייתה קירוב הגאולה על ידי תפילה ולימוד תורה והפרודוקטיבציה היוותה סכנה שהייתה עלולה לעכב את הגאולה.
בשנת 1854 היה שותף יחד עם פטר קלאסן, עזריאל זליג הויזדורף, בנימין לילינטל והרב יוחנן מרקוס הירש (אב"ד של קהילת לונדון) לייסוד החברה הראשונה ליישוב ארץ ישראל שנקראה בשם "חברה קדושה תפארת ישראל העוסקים להקים קרן עבודת הקרקעות."
ב-1860 יצא בשליחות כולל הו"ד למסע לגייס כספים לטובת בתי מחסה. בחמש שנות מסעו ביקר זקס ברחבי אירופה, גייס כספים ועשה רבות לעידוד הפרודוקטיביזציה.
ב-1865 חזר לירושלים עסק בענייני ציבור והמשיך לסקר את אירועי היישוב בעיתוני ארץ ישראל ואירופה.
זקס זכה לראות בייסוד מקוה ישראל ונפטר ב-1870.
צאצאיו.
על שמו נקרא רחוב משה זקס, בירושלים.
בית מוסא עלמי
בית עלמי היה אחד מבתי הקיץ שהיו בבעלות משפחת עלמי. המבנה ממוקם בקיבוץ זיקים.
היסטוריה.
את הבית בנה חאפז אל-עלמי, שהיה גיסו של מוסא אל-עלמי. הבנייה החלה בשנות מלחמת העולם הראשונה והסתיימה ב-1920. הבית שימש בעיקר כבית קיט למשפחת אל-עלמי, שהייתה במקור מירושלים, אך אחזה בבעלות על אדמות רבות באזור זה ובאזורים אחרים בארץ. בנוסף היה בבעלותה בית קיט ביריחו, אך כדי לסבול פחות מחום הקיץ שבבקעת יריחו הייתה המשפחה עוברת לבית הזה שתמיד נהנה בחודשי הקיץ מרוח ים קרירה.
בשנת 1933 אירח חאפז אל-עלמי את שר המושבות הבריטי בבית, לאחר שנכבדי עזה סירבו לפגוש אותו כאות מחאה על "תמיכת הבריטים בציונים".
המבנה חדל לשמש את משפחת עלמי החל מסתיו 1947, כאשר המצב הביטחוני באזור התדרדר. הוא שימש את חברי קיבוץ זיקים בתקופה הראשונה להתיישבותם במקום. בצידו נבנה מגדל המים של הקיבוץ, בשל מיקומו על הגבעה הגבוהה באזור. כעבור זמן ניטש הבית, ומאז עמד ריק ויועד לשימור.
בשנת 2019 שופץ המבנה תוך שמירה על מבנהו המקורי.
תיאור המבנה.
מיקום הבניין על גבעה השולטת על אזור שפך נחל שקמה. המבנה בנוי אבני כורכר, ואינו ניצב על יסודות. בחזית הבית מרפסת כניסה מקורה עם שלוש קשתות אופייניות.
מפתוח מחדש
מפתוח מחדש הוא הליך המבוצע על ידי מנעולן, אשר מבצע שינויים בצילינדר המנעול ומתאים אותו למפתח חדש. בסיום התהליך יכול המפתח החדש שהוכן על ידי המנעולן, לפתוח את המנעול.
מפתוח מחדש מבוצע בדרך כלל כאשר בעל הנכס חושש כי לגורם עוין ייתכן והייתה גישה למפתחות הנכס. על מנת למנוע פריצה, ומצד שני למנוע את הצורך בהחלפת מנעול (הכרוך בעלויות נוספות), ניתן להזמין שירות מפתוח מחדש.
מפתוח מחדש הומצא על ידי סלומון אנדריוז, מנעולן מניו ג'רזי, בשנת 1836. למנעול שהמציא היו פינים ומפתחות הניתנים לשינוי, שאפשרו לבעל המנעול לבצע מפתוח מחדש כל פעם. בשנות החמישים של המאה ה-19 רשמו הממציאים אנדרויז ונוול פטנט למנעול עם פינים הניתנים להסרה ולשינוי. פטנט זה היווה מאוחר יותר בסיס למנעול צירופים.
אליסון נואל
אליסון נואל (אנגלית: Alyson Noël; נולדה ב-3 בדצמבר 1965) היא סופרת אמריקאית.
נואל נולדה בלגונה ביץ'. היא הבת הצעירה ביותר להוריה, אחות לשתיים.
עבדה כדיילת בדלתא איירליינס.
בשנת 2009 יצא ספרה "לנצח" - הראשון בסדרת ספריה הבולטת ביותר "בני אלמוות".
סדרות נוספות שלה הן מחפשי הנשמות (Soul Seakers), ריילי בלום (Riley Bloom) ו-Beautiful Idols.
חיברה 11 ספרי נוער נוספים.
נואל מתגוררת בקליפורניה.
טרוקרה
טרוקרה (באירית: Trócaire פירושו חמלה) הוא ארגון צדקה רשמי של הכנסייה הקתולית באירלנד הפועל ברחבי העולם.
הארגון הוקם ב-1973 והציב לעצמו שתי מטרות:
אתוס.
טרוקרה משתתף ב-127 תוכניות ב-28 מדינות ברחבי אפריקה, אמריקה הלטינית והמזרח התיכון.
מטרות הארגון:
תמיכה בשוויון בין המינים, להגיב למצבי חירום ולאסונות, טיפול במשבר האיידס, לעזור לאנשים להתמודד עם שינויי האקלים, להילחם בחוסר צדק ולהגן על זכויות אדם.
התפתחות הארגון.
טרוקרה הוא ארגון ותיק וידוע באירלנד, בעבר הפופולריות שלו הייתה רבה וקופסאות ההתרמה שלו נמנות עם זיכרונות הילדות של האירים, אך כיום עם ירידת קרנה של הכנסייה באירלנד, הפופולריות שלו נפגעה. טרוקרה במשך שנים רבות ועד היום מחלק קופסאות התרמה קטנות, לבתים פרטיים, לעסקים ולבתי ספר, בקופסאות אלו אנשים משלשלים כסף מפעם לפעם, ובסוף השנה מעבירים את כל הכסף שנתרם לטרוקרה.
כיום מפעיל טרוקרה תוכניות לימוד בבתי ספר, ואנשיו מוזמנים להרצאות ולהעברת שיעורים בנושא זכויות אדם, טיפול ברעב ובעוני, לפי דרישת בית הספר.
ברעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004) אסף הארגון 27 מיליון יורו תוך שבוע, דרך איסוף בכנסיות, ברחובות ומתורמים פרטיים (נושא ההתרמה והצדקה באירלנד הוא פופולרי, וכן מתקיימים שבועות ההתרמה, ופעילויות התרמה מבית הספר).
מחלוקת בנושא ישראל.
טרוקרה מואשם לעיתים תכופות על ידי אנשי פרלמנט איריים, אנשי תקשורת איריים, הארגון NGO monitor
ושגרירות ישראל באירלנד באנטי-ישראליות כפי שבה לידי ביטוי במטרות הארגון, בתכנים שמופיעים באתר האינטרנט של הארגון וכן בחומר הלימודי שמועבר בבית הספר. טרוקרה מצידו טוען הוא לא פרו-פלסטיני ולא פרו-ישראלי אלא שהוא עובד ביחד עם ארגונים פלסטינים וישראלים כגון: בצלם, שוברים שתיקה, רבנים למען זכויות אדם.
טרוקרה טוען ש"בשטחים הפלסטיניים הכבושים" תפקידו הוא לא רק תרומת כסף אלא העלאת המודעות על חוסר הצדק והפרת זכויות אדם על ידי הישראלים.
טרוקרה תומך, לדבריו בנשים, גברים וילדים בזמנים קשים כמו המצור והמלחמה בעזה, ובניית החומה מסביב לבית לחם.
במהלך המלחמה בעזה בשנת 2009 טרוקרה סיפק למשפחות בעזה שמיכות, מזון וציוד רפואי. טרוקרה טוען שהוא מאתגר ללא פשרות את מדיניות ישראל של הריסת בתים, פינוי משפחות, החרמת אדמות ובניית התנחלויות בשטחי הרשות הפלסטינית.
האחראי בטרוקרה לענייני הסכסוך הישראלי פלסטיני הוא גרי וולש (Garry Walsh), יושב הראש לשעבר של ארגון הסולידריות האירי-פלסטיני.
טרוקרה הוא אחד המממנים של ארגון בצלם ועובד בשיתוף פעולה עמו.
תוכנית הלימודים על פלסטין - Give Peace A Chance.
טרוקרה מארגן פעילויות בבתי ספר לפי הזמנה וכן מכין מערכי שיעור בין היתר בנושאים חוקי מלחמה והפרות זכויות אדם עם התמקדות בפלסטין.
על פי טרוקרה השיעורים מיועדים לתלמידי תיכון ויכולים לשמש כחלק משיעורי אזרחות, דת, אנגלית, גאוגרפיה והיסטוריה.
השיעורים כוללים עבודה בקבוצות בהן התלמידים דנים בעלויות המלחמה, מתי מלחמה הכרחית, החוק הבינלאומי בנוגע למלחמה וכו'.
תוכנית הלימודים המקורית התמקדה בגדה המערבית וכללה שני סיפורים של ילדים על הסכסוך,
אבל שני הסיפורים היו מהצד הפלסטיני.
בעמוד הראשי של החוברת הופיע ילד פלסטיני עם דגל פלסטין,
בהמשך מתואר סיפורו של אותו הילד:
סיפור נוסף הוא של נערה פלסטינית שחיה בחברון:
במערכי השיעור טרוקרה מספק רקע היסטורי על הסכסוך. על פי החוברת:
בחוברת ישנו מידע גם הסכסוך בעזה, על פי החוברת:
לאחר שחברי פרלמנט
ועיתונאים הביעו ביקורת על תוכנית הלימודים, החליט טרוקרה לא לשלוח יותר את תוכנית הלימודים בנושא הסכסוך לבתי ספר אלא להציגו רק באתר האינטרנט של הארגון, ובמקום החליטו בארגון להתמקד בקריאה לחרם על מוצרים מהתנחלויות. החוברת החדשה באתר עדיין מציגה את הסכסוך מהצד הפלסטיני. התוכנית מתמקדת הפעם בעזה, הילדים קוראים סיפור של ילד פלסטיני שגר במחנה הפליטים גאבלייה שביתו נהרס בהפצצה והוא איבד בני משפחה ורושמים בטבלה את כל זכויות האדם שנשללו ממנו או נפגעו.
ביקורת על תוכנית הלימודים.
תוכנית הלימודים הזאת ספגה ביקורות מחברי פרלמנט ועיתונאים.
ריצ'רד המפריס חבר פרלמנט אירי מטעם מפלגת הלייבור טען שתוכנית הלימודים של טרוקרה היא מוטת ומעליבה את האינטליגנציה של התלמידים. הוא כינה את התוכנית כפרופגנדה מוטה ושערורייתית.
בינואר 2013 נתקלה שרה הוניג, עיתונאית בג'רוסלם פוסט בקבוצת ילדים מבית הספר במחוז קרי שמתרימים כסף למען קניית עצי זית לפלסטינים. הילדים השתתפו בפעילות בית ספרית ביחד עם מורה מבית הספר, כחלק מתוכנית הלימודים שמעביר טרוקרה.