בשנת 2012 מגלקום הרחיבה את פעילותה למתן שרותי רשת והגנת סייבר, ורכשה את חברת "אואזיס טכנולוגיות תקשורת", ובשנת 2015 רכשה את חברת "רמטל אשר" שהתמחתה במערכות כריזה ואינטרקום. בשנת 2020 רכשה מגלקום את חטיבת המולטימדיה של חברת ארדן והטמיעה את פעילות החברה בתוך מגלקום באופן מלא.
בשנת 2022 רכשה "ליקוויד טלקום" את טלרד, שהפכה בכך לחברה פרטית.
מנהלי החברה הם זאב שכטר (המנכ"ל והמייסד) ומוטי אלמליח (יו"ר טלרד טלקום).
שירותים עיקריים.
מגלקום עוסקת בהטמעה של פתרונות עסקיים וטכנולוגיים עבור חדרי מחשב ושירותים נלווים, בהם מערכות לניתוח נתונים ומערכות לניהול שיחות וידאו. בחברה כ-200 עובדים.
בין לקוחות החברה נמנים בנק הפועלים ומקס איט פיננסים. סיפקה גם מערכות עיר חכמה עבור עיריות מודיעין-מכבים-רעות, הרצליה, חיפה ובאר יעקב. מגלקום אחראית על תשתיות התקשורת בקריית התקשוב יחד עם חברת טלדור.
בשנת 2020 ביצעה פרויקט הקמת חדר בקרה עבור חברת נתיבי איילון, שכלל חדר שרתים, מערכות ביטחון, מרכז בקרה ורכיבים נוספים.
חברות שותפות.
בין החברות השותפות של מגלקום נמנות טלדור מערכות מחשבים, AT&amp;T, סיסקו מערכות, נוקיה, סוני וסמסונג.
ילנה פאוטובה
ילנה פאוטובה (ברוסית: Елена Паутова; נולדה ב-22 בינואר 1986) היא אתלטית רוסיה, אלופה פאראלימפית בריצת 1500 מ' ואלופת העולם.
קריירה.
פאוטובה נולדה בסוצ'י, רוסיה. היא נולדה עם לקות ראייה. היא התחילה להתאמן בריצה תחרותית בבית ספר מיוחד בעיר ארמוויר בשנת 2001. בשנת 2003 היא השתתפה בתחרות שהתקיימה בקוובק. ריצה ל-5000 מ' היא סיימה עם תוצאה 17:50.45 - שיא עולם חדש. שיא זה בתורף גם בשנת 2022.
בהמשך פאוטובה התחילה להתחרות בריצות למרחק בינוני. באתונה 2004 היא זכתה במדליית זהב במרחק 1500 מ' עם שיא עולם חדש 4:39.20 ומדליית ארד ב-800 מ'. בבייג'ינג 2008 היא זכתה ב-2 מדליות ארד. באולימפיאדה השלישית שלה בלונדון 2012 היא זכתה במדליית זהב נוספת (אלנה קונגוסט זכתה במקום השני בהפרש של שבע שניות). בשנת 2020 פאוטובה חזרה להתחרות במשחקים אולימפיים וזכתה במדליית כסף בריצת מרתון.
באליפויות העולם פאוטובה זכתה ב-3 מדליות זהב בשנים 2006, 2011 ו-2013 בריצת 1500 מ'.
פאוטובה מתגוררת ומתאמנת בעיר אופה בה היא סיימה לימודים במכון הגבוהה לספורט. על הישגיה לפאוטובה הוענקו מספר עיטורים.
תמיר כהן (מנכ&quot;ל)
תמיר כהן (נולד ב-1972) הוא מנכ"ל קבוצת שיכון ובינוי.
ביוגרפיה.
כהן נולד בשנת 1972 בירושלים. הוא נשוי לגלית ואב לארבעה ילדים.
שירת בצה"ל קצין בגולני. החל את דרכו כעו"ד במגזר הפרטי.
כהן הנו בעל תואר ראשון (LLB) במשפטים ממכללת רמת גן ועבר לימודי ניהול מתקדמים, בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. תחום ההתמחות של כהן הוא מיזוגים ורכישות, מימון מחדש, מימון פרויקטים ואסטרטגיות שיווק, כמו גם עבודה מול גופים רגולטוריים ומשקיעים.
לאחר הכשרתו כעורך-דין במגזר הפרטי, עבר בשנת 2001 ללוס אנג'לס בארצות הברית, והיה מנכ"ל בחברות במגזר הפרטי. בין השנים 2011–2018 כהן כדירקטור ומנהל ההשקעות של חברת Capital Foresight קבוצה המאגדת חברות נדל"ן, פיננסים וטכנולוגיה גלובליות.
בשנים 2014–2018 היה מנהל העסקים של קבוצת נתי סיידוף בישראל ובמסגרת זאת הוביל הליכי משא ומתן להשקעות שונות בישראל. בשנת 2019 היה אחראי על רכישת החברה הקבלנית i+icon USA (FAY) מידי FdG Capital Partners, קרן השקעות אמריקנית שהחזיקה בשליטה (88%) בחברה ומידי בעלי המניות האחרים שלה. בנוסף הוביל השקעה עבור קבוצת סיידוף, רכישת מניות השליטה (47%) בקבוצת שיכון ובינוי מידי שרי אריסון, בתמורה ל-1.1 מיליארד ₪.
משנת 2018, השתלב כהן בקבוצת שיכון ובינוי ובשנים 2018–2020 היה יו"ר הקבוצה. במסגרת זו, הקבוצה פעלה בתחומי תשתיות, נדל"ן וזכיינות בכעשרים מדינות ברחבי העולם (וביבשות שונות - אפריקה, אירופה ואמריקה). בשנת 2020–2021 אושר מינוי כפול של כהן לכהונה כיו"ר וכמנכ"ל שיכון ובינוי. ככחלק מהעברת עיקר הפעילות של שיכון ובינוי מאפריקה לארצות הברית שיזם כיו"ר וכמנכ"ל הקבוצה, החברה קבלה לידיה פרויקטים בארה״ב כגון: זכייה וסגירה פיננסית בפרויקט Fargo – פרויקט שותפות ציבורית-פרטית (PPP) לתכנון, הקמה, מימון, תפעול ותחזוקה של מערכת הסטת מי שיטפונות בהיקף של כ-1.5 מיליארד דולר בבשם "S&amp;B USA’s Fargo-Moorhead Diversion Channel Project". סלילת וחידוש רשת הכבישים סביב נמל התעופה הבינלאומי בעיר פיטסבורג, בהיקף של 154 מיליון דולר, שיבוצע באמצעות החברה האמריקנית FAY. הקמת 9 גשרים בארצות הברית בעלות של עד 2.2 מיליארד דולר בעיר פנסילבניה בשם "S&amp;B USA’s P3 PennDOT Major Bridges Project" ועוד. בחודש יולי 2021 החברה הציגה גידול של 28% במחיר הממוצע לדירה בהשוואה למחצית השנה הראשונה ושהגיע לכ-70% בהשוואה למחיר הממוצע בשנת 2020. בתחום פינוי בינוי הושלמו עשרות פרויקטים של תשתית, מגורים והתחדשות עירונית בכל רחבי ישראל – בין היתר בגבעת שמואל, כרמיאל, אשלים, אשדוד, נבטים, ברנע ועוד.
בשנת 2022 עבר לתפקד כמנכ"ל הקבוצה בלבד (כאשר במקביל, התקבלה ההחלטה על מינוי דורון ארבלי ליו"ר הקבוצה).
רניל ויקרמסינגה
נעמה גולדברג
נעמה גולדברג (נולדה ב-1 בנובמבר 1972) היא פעילה חברתית, מקימה ומנכ"לית של עמותת "לא עומדות מנגד - מסייעות לנשים במעגל הזנות". זוכת פרס אקטיביזם פמיניסטי על שם פרופסור דפנה יזרעאלי, מטעם אוניברסיטת בר-אילן. מרצה לחינוך ומגדר, ומנהלת החממה ליזמות חינוכית חברתית במכללת סמינר הקיבוצים. דוקטורנטית למגדר באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
גולדברג נולדה וגדלה באשדוד, סיימה לימודי תיכון במקיף א' באשדוד. גולדברג היא בוגרת תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני בהתנהגות ארגונית מאוניברסיטת תל אביב.
לא עומדות מנגד.
בשנת 2017 יזמה והקימה את עמותת לא עומדות מנגד. העמותה הוקמה כקבוצת פייסבוק והיא כיום מטפלת ב־1800 נשים וגברים בזנות ומפעילה עשרות אלפי מתנדבות למענה חירומי למתמודדות זנות. העמותה זכתה בפרסים רבים: בשנת 2020 זכתה העמותה בהובלת גולדברג בפרס מטעם אוניברסיטת בר-אילן לאקטיביזם פמיניסטי על שם פרופ' דפנה יזרעאלי. בשנת 2021 קיבלה העמותה את פרס יפה לונדון יערי על אקטיביזם בשדה הפמיניסטי. במרץ 2022 נבחרה העמותה כקהילת הנשים המשפיעות של פייסבוק של מגזין את. ביוני 2022 זכתה העמותה בפרס הנשיא, שהוענק על ידי הנשיא הרצוג, על תרומה למען שורדות ושורדי זנות
גולדברג היא דוקטורנטית ללימודי מגדר במחלקה לקרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן בהנחייתה של פרופ' סופי וולש. עבודת הדוקטורט שלה יוצאת מנקודת מבט פסיכולוגית ובוחנת יחסים ראשוניים של נשים בזנות ויחסים עם צרכני הזנות.
חיים אישיים.
גולדברג מתגוררת כיום ברמת גן, נשואה ואם לשלושה בנים
משה אור-טס
משה אור-טס (אורטס) (נולד ב-27 ביולי 1935, בח'רטום, סודאן) הוא מהנדס אלקטרוניקה ומנהל ישראלי. כיהן כמנכ"ל חברת אלתא מערכות, כסמנכ"ל התעשייה האווירית לישראל למחקר ופיתוח, וכמנהל חטיבת האלקטרוניקה, מערכות נשק וחלל; היה הממונה על פרויקטי החלל "אופק" ו"עמוס", על פרויקט ה"חץ", על מערכות ההתרעה האוויריות ועל מערכות מגוונות בחזית הידע הטכנולוגי. חתן פרס ביטחון ישראל לשנת 1972.
ביוגרפיה.
משפחתו ותחילת חייו.
משה אורטס נולד ב-1935. אביו, יואב-ליאון אורטס (כלכלן), נסחף לרעיון הציוני כבר בצעירותו. בגיל עשרים ואחת, התנדב לשורות הגדודים העבריים שיזם זאב ז'בוטינסקי, ונלחם באימפריה העות'מאנית בקרבות גליפולי, במלחמת העולם הראשונה, במסגרת גדוד נהגי הפרדות בפיקודו של יוסף טרומפלדור. לאחר המלחמה, כיהן כסגן נשיא הקהילה בח'רטום, שם התחתן עם גרייס חסידה חכים, נינתו של רבה הראשי של צפת, החכם באשי, הרב יוסף יאודה חכים. המשפחה, שמנתה 7 ילדים, עלתה לארץ ישראל ב-1936, והתיישבה בכפר אביחיל ליד נתניה. בשל מקצוע האב, עברה לתל אביב.
רבקה, אחותו של משה, שירתה במלחמת העצמאות כקשרית בחטיבת גולני והשתתפה בשחרור אילת (אום רשרש). במלאת שנה למבצע, יצאו רבקה ומפקדה בג'יפ לחגיגות באילת. הג'יפ עלה על מוקש שהוטמן על ידי מחבלים מירדן. רבקה נפצעה אנושות, אך עברה ניתוחים רבים והחלימה.
, אחיו, נהרג חודשים לאחר פציעתה של רבקה, במהלך אימונים בצה"ל.
משה למד בבית הספר היסודי על שם ביאליק. בשנת 1949, עם המעבר לתיכון, החל ללמוד בתיכון ערב ובשעות היום עבד. בתחילה, במפעל קטן ליצור צבעי לכה לציפורני נשים ובהמשך שיווק מוצרי קוסמטיקה. בהמשך, עבד ב"אגף האספקות" של משרד הביטחון בבית רומנו, בתחילה כמפעיל מעלית, לאחר מכן כמנהל יחידת השליחים, ולבסוף כסגן מנהלת הארכיב. במקביל ללימודי הערב ולעבודה ביום, היה חניך ואחר כך מדריך וחבר בוועדת התרבות של השכבה, בתנועת הנוער "צופי הגימנסיה הרצליה".
באוגוסט 1953 התגייס לצה"ל ושובץ ליחידה בענף האבחנה כבוחן פסיכוטכני, ולאחר מכן כמנתח עיסוקים. במהלך שירותו הכיר את בלה לבית שרמן, והם התחתנו ב-6 בפברואר 1956.
לאחר שחרורו מצה"ל למד הנדסת אלקטרוניקה בטכניון בחיפה. הזוג עבר לגור בשכונת הדר ולאחר מכן בשכונת נווה שאנן.
פעילותו באלתא.
עם סיום הלימודים החליט להיענות להצעתו של מרסל תגר, ראש צוות הפיתוח ההנדסי ב"רדיו-שופ" שבבֶּדֶק תְּעוּפָה בע"מ (לימים התעשייה האווירית לישראל) והצטרף לצוות, והזוג עבר להתגורר ברמלה.