מיד עם כניסתו לתפקיד יושב ראש ומנכ"ל החברה בפועל, ביצע רה-ארגון נרחב בחברה ובעיקר שינה את תחום פעילותה לתחום חדש שהגדיר - גיבוי רציף של אתרים מרוחקים (Continuous Remote Office Protection). פתרונות הגיבוי הקיימים באותם ימים לאתרים מרוחקים (להבדיל מאתרים מרכזיים) היו ליליים ומקומיים באופיים, דרשו בדרך כלל מעורבות אדם בתהליך הגיבוי, דבר שסרבל מאוד את תהליך הגיבוי עצמו ועוד יותר מכך את אפשרויות הבקרה על הצלחת הגיבוי, הכבידו הצורך בהובלת קלטות הגיבוי לאתרי איסוף ובאופן כללי נתפסו כלא אמינים. פיילס-אקס, כחלק מקבוצה של כמה חברות שהובילו את המעבר העולמי לגיבוי רציף של נתונים (CDP, Continuous Data Protection), הייתה ייחודית בפתרון שפיתחה, לגיבוי רציף של אתרים מרוחקים, המספק גיבוי רציף ברמת הבלוק הבודד ושידור של השינויים על גבי קווי התקשורת לאתרי איסוף או אתרי גיבוי והענקת יכולת התאוששות מיידית באתר האלטרנטיבי. פיילס-אקס, אשר פיתחה טכנולוגיה ייחודית לגיבוי שינויים ברמת הבלוק (להבדיל מרמת הקובץ) ובתוכנה (להבדיל מבחומרה), מסוגלת הייתה באותם ימים לספק פתרון זול ויעיל מספיק, המתבסס על האינטרנט, ואשר התאים על כן לאתרים קטנים ומרוחקים (כסניפי בנק למשל), שלא יכלו להרשות לעצמם (מסיבות של קוטן וכמות אתרים) להשתמש בפתרונות כבדים ויקרים, הדורשים פתרונות בחומרה וקווים ייעודיים והמתאימים בשל כך בעיקר לאתרי מחשוב מרכזיים.
שינוי כיוון זה של פיילס-אקס התברר כמוצלח, הוביל לזכייתה של החברה במכרז אסטרטגי ויוקרתי של הממשל האמריקאי והוביל כמה חודשים אחר כך, באפריל 2008, לרכישתה של החברה על ידי IBM והפיכתה לפתרון של IBM לגיבוי אתרים מרוחקים כחלק ממשפחת מוצרי Tivoli.
מלכת היהודים.
בשנת 2006 יצא לאור ספרו של כהן, מותחן היסטורי-פוליטי בשם "מלכת היהודים" (בהוצאת Berkeley International), שביקש להעלות על סדר היום הציבורי את הסכנות הטמונות בתוכנית הגרעין האיראנית לעתידה של מדינת ישראל ולעתידו של המזרח התיכון בכלל.
IEEE 802.1X
IEEE 802.1x הוא תקן (סטנדרט) של ה-IEEE (איגוד מהנדסים בינ"ל) עבור בקרת גישה לרשת מבוססת פורטים. התקן הוא חלק ממשפחה של פרוטוקולי רשת, IEEE 802.1, המתקננים תקשורת בעיקר בשכבות נמוכות כמו שכבת הקו. הוא מספק מנגנון אימות זהות למכשירים המבקשים להתחבר לרשת מקומית - קווית (LAN) ואלחוטית (WLAN) - כלומר טרם קבלת יכולת להעביר אינפורמציה של ממש ברשת (למשל כשלמכשיר עדיין אין כתובת IP). ה- IEEE 802.1X מגדיר שלושה צדדים - מבקש האימות, המאמת ושרת האימות - ודרכי התקשרות ביניהם למען דחיית או קבלת מבקש האימות. עד אשר אומתה זהות המבקש, נמנעת ממנו גישה לרשת (מלבד לצורכי אימות). האימות מתבצע באמצעות פרוטוקול כללי, EAP)Extensible Authentication Protocol), כאשר התקן מגדיר כיצד EAP נעטף (encapsulated) בשכבת הקו ("EAP מעל LAN" או EAPOL) בין המבקש למאמת. הוא קובע כי עטיפתו בין המאמת לשרת האימות תעשה באמצעות פרוטוקלי AAA קיימים - RADIUS או Diameter.
רקע.
רשת מקומית, ברמת העקרון, נגישה לכל המתחבר אליה באופן פיזי. מובן שיש מקרים בהם מנהלי הרשת ירצו להגביל את הגישה למשתמשים מסוימים. הדרך הבטוחה ביותר לעשות זאת היא על ידי "רשימה לבנה" הקובעת למי מותרת הגישה וכיצד עליו להזדהות. כך, רק מי שזהותו מאומתת יורשה להתחבר לרשת. רצוי לעשות זאת בשלב המוקדם ביותר של ההתחברות על-מנת לצמצם את אפשרויות התקיפה של המשתמש. לשם-כך פותח IEEE 802.1x. הוא תקן אחיד המספק למכשירים מסוגים שונים המחוברים לרשת מקומית שירותי אימות, הרשאה והחלפת מפתחות הצפנה כך שיוכלו לתקשר בבטחה.
התקן הוגדר לראשונה ב-2001. הוא עודכן (בענייני תחזוקה בעיקר) ב-2004. הוא הורחב (בעיקר תמיכה ב-MACsec) ב-2010 וזו מהווה גרסתו העדכנית (נכון ל-2013).
הפרוטוקול.
הגורמים המעורבים.
הפרוטוקול מגדיר שלושה צדדים בתהליך האימות: המבקש ("supplicant"), המאמת ("authenticator") ושרת אימות. המבקש הוא מכשיר (כגון מחשב נייד או טלפון חכם) המתחבר לרשת המקומית. ליתר דיוק, מדובר בתוכנת לקוח הרצה על המכשיר המתחבר, מממשת את הפרוטוקול ויודעת לספק אמצעי זיהוי ("credentials") של המבקש עבור המאמת. אמצעי הזיהוי יכול להיות שם-משתמש וססמה או סרטיפיקט דיגיטלי. שרת האימות הוא שרת (host) ובו מאגר זהויות כולל פרטיהם והשראותיהם בפורמט אחסנה וגישה מסוים - כמו active directory או שרתי LDAP אחרים. המאמת הוא מכשיר רשת - כגון מתג Ethernet (ב-LAN) או נתב אלחוטי (ב-WLAN) - ה"מתרגם" את המידע (חבילות EAP) ממבנה אותו מכיר המבקש למבנה אותו מכיר השרת, ולהפך. כלומר הוא יודע לתקשר הן עם המאמת (באמצעות EAPOL) והן עם שרת האימות (באמצעות RADIUS למשל) ולהתאים בין פורמט המידע המועברים בשני ערוצי תקשורת אלה (למשל להעביר את פרטי זהות המבקש לשרת האימות). בסופו של דבר, רכיב זה הוא המעניק או מונע גישה מהמבקש. כל עוד זהות המבקש לא אומתה, הוא חסום מלהעביר כל תקשורת ברשת שאיננה קשורה לתהליך האימות עצמו. הוא משמש איפוא כמעין שוער כניסה לרשת (באנלוגיה לעולם האמיתי, הוא חוסם את המבקר באתר, מקבל את פרטי הזהות שלו (למשל ת.ז.), בודק אותם אל מול מאגר מידע (למשל ת.ז. של מורשי הכניסה לאתר) וכך מחליט האם להכניס את המבקר). חשוב לציין ש-EAP מאפשר גם למבקש לאמת את זהות הרשת, בשיטה של "אימות הדדי" (בדוגמה ניתן לומר שהמבקר מוודא אצל השוער שהוא נכנס לאתר הנכון).
התקן מגדיר שני סוגים לוגיים של יציאות (פורטים): מבוקר ולא מבוקר. דרך "יציאה לא מבוקרת" עוברת תקשורת ה-EAPOL המשמשת לאימות ותו לאו. "יציאה מבוקרת" מופעלת על ידי ה-802.1X PAE (ישות גישה ליציאה, Port Access Entity) כך שכל עוד המבקש לא אומת, היציאה חסומה בפניו (הן לתנועה נכנסת והן ליוצאת). רק עם אימותו, המאמת יעביר אותה ל"מצב רשאי" המאפשר למבקש שליחת או קבלת נתונים ביציאה. כך מתקיימת הפרדה מוחלטת בין שני ערוצי מידע המונעת מעבר נתונים לא רצויים (שאינם קשורים לאימות) טרם האימות. ההפרדה לוגית זו מתבצעת בהכרח במאמת, אך היא ניתנת למימוש גם בצד המבקש; כך הוא יכול למנוע מפרוטוקלים בשכבה גבוהה יותר להעביר נתונים כל עוד האימות לא הסתיים בהצלחה, דבר שימושי ביותר למניעת דליפת מידע מהמבקש לרשת לא-מאושרת כאשר האימות הוא הדדי.
תהליך האימות.
תהליך אימות טיפוסי פועל בשלבים הבאים:
פורמט EAPOL.
EAPOL עובר בשכבת הרשת מעל שכבת הקו. כאשר האחרונה עובדת בפרוטוקול Ethernet הוא מוקצה לטיפוסו (EtherType) הערך 0x888E.
התאמה לתקנים אחרים.
802.1AE MACSec
סנט אנדרוס
יחסי ישראל–קרואטיה
בין מדינת ישראל והרפובליקה של קרואטיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1997, מספר שנים לאחר התפרקותה של יוגוסלביה במהלך מלחמות יוגוסלביה, והיווסדה של קרואטיה כמדינה עצמאית. לישראל יש שגרירות רשמית בזאגרב, בעוד שלקרואטיה יש שגרירות רשמית בתל אביב, וכן ארבע קונסוליות כבוד בירושלים, אשדוד, קיסריה וכפר שמריהו. נכון לשנת 2013, שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה בתחומים מגוונים, ובעיקר בתחום התיירות ההולכת וגוברת שבין שתי המדינות.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו בשנת 1997, בעקבות פרסום הצהרה משותפת לשתי המדינות בדבר רצונן למסד יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. הצהרה זו באה בעקבות משא ומתן חשאי שנמשך מספר חודשים, בין מנכ"ל משרד החוץ הישראלי, איתן בנצור, לבין מנכ"ל לשכת נשיא קרואטיה פרניו טוג'מן, חרבויה שריניץ', אשר נערך בבודפשט. במסגרת המשא ומתן החשאי, הביע טוג'מן את רצונו לקיים ביקור רשמי בישראל, ובהזדמנות זו להתנצל על הפשעים שביצעו בני העם הקרואטי בקהילה היהודית בקרואטיה במהלכה של מלחמת העולם השנייה. הדבר הגיע בתגובה להאשמות כנגד טוג'מן בדבר אנטישמיות והכחשת השואה, אשר הועלו כנגדו לאורך השנים.
במהלך חודש פברואר 2012, קיים נשיא קרואטיה, איוו יוסיפוביץ', ביקור רשמי בישראל, אשר במהלכו נשא נאום בכנסת. במהלך נאומו, הביע יוסיפוביץ' מחד תרעומת על אדישות העולם ביחס לאירועי הדמים בסוריה, ומאידך הביע התנצלות רשמית, בשם בני העם הקרואטי, על הפרעות בבני העם היהודי שנעשו ביהודי קרואטיה לאורך מלחמת העולם השנייה, בהשתתפות רבים מאזרחי קרואטיה. כמו כן, במהלך פגישתו עם נשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, הבהיר הנשיא את רצונו לחזק ולהעמיק את הקשרים שבין שתי המדינות.
בדצמבר 2017, בהצבעה הקוראת לביטול הצהרת נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, להכרתה של ירושלים כבירת מדינת ישראל, קרואטיה הצביעה בניגוד למדיניות האיחוד האירופי, שהייתה לתמוך בהצעה, ונמנעה.
נשיאת קרואטיה קולינדה גרבר-קיטרוביץ' ביקרה בישראל ביולי 2015 וכעבור ארבע שנים ביולי 2019.
כלכלה, מסחר וביטחון פנים.
היקף הסחר ההדדי בין שתי המדינות עלה בצורה משמעותית לאורך העשור הראשון של המאה ה-21. בשנת 2007, בשעה שהיקף הסחר ההדדי בין שתי המדינות עמד על סך של למעלה ממיליארד דולר בשנה, הושקה לראשונה לשכת המסחר ישראל קרואטיה, בתמיכתם של אנשי עסקים מקרואטיה ומישראל.
בין השנים 2009-2007 התקיימו 6 פרויקטים משותפים לשתי המדינות, בתחומי ביו-רפואה וביו-טכנולוגיה, אופטיקה, איכות הסביבה וכימיה, אשר מומנו על ידי שתיהן במשותף.