זינגר הוא עד היום בעל טור קבוע בג'רוזלם פוסט. מכהן כיום כחבר בוועדת הפרס של פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות וכמו כן כעמית מחקר בכיר במסגרת המכון הישראלי לדמוקרטיה (IDI).
נשוי לוונדי, אחותו של דן סינור, אב לשלוש בנות וגר כיום בירושלים.
"מדינת הסטארט אפ".
הספר "Start-up Nation: The Story of Israel's Economic Miracle" יצא לאור בנובמבר 2009 בהוצאת Twelve, השייכת לקבוצת האצ'ט, הוצאת הספרים השנייה בגודלה בעולם. הוא נכתב על ידי זינגר, יחד עם דן סינור גיסו, סופר, עיתונאי ויועצו לענייני מדיניות חוץ וביטחון של מועמד הרפובליקנים לנשיאות ארצות הברית ב-2012 מיט רומני. השניים מנסים לענות בספרם על השאלה, איך ייתכן שמדינת ישראל, בת ששים בלבד ובה כשבעה מיליון נפש, בלא משאבי טבע של ממש, מוקפת באויבים ונמצאת במצב מלחמה תמידי מאז היווסדה, מצליחה לייצר יותר חברות סטארט אפ מאשר מדינות גדולות, מבוססות ושלוות בהרבה ממנה, כמו יפן, סין, קוריאה, בריטניה, הודו וקנדה, ולרשום בנאסד"ק האמריקאית יותר חברות מאשר כל מדינה אחרת שמחוץ לארצות הברית.
הספר היה במקום החמישי ברשימת רבי המכר העסקיים של הניו יורק טיימס לשנת 2010 וגם ברשימת רבי המכר של הוול סטריט ג'ורנל. הוא תורגם לעברית תחת השם "מדינת הסטארט אפ" ויצא לאור ב-2011, בהוצאת מטר וזמורה ביתן. פרסומו הוביל לכתיבת מספר ספרים נוספים, אשר עסקו בנושא הישראלי ובכלכלה הישראלית.
לצד השבחים וההצלחה הגדולה, הספר זכה גם לביקורת מגורמים שונים על היותו אוהד מדי, ונעדר ביקורת על החולשות של כלכלת ההייטק הישראלית, בין היתר השאיפה של מרבית החברות ל"אקזיט" מהיר וכתוצאה מכך מיעוט של חברות הייטק גדולות שצמחו בישראל.
הדיוויזיה המוטסת הראשונה (בריטניה)
הדיוויזיה המוטסת הראשונה (באנגלית: 1st Airborne Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים מוטסת ומוצנחת של הצבא הבריטי שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה.
הדיוויזיה השתתפה בין היתר בפלישת בעלות הברית לסיציליה, מספר מבצעים מוצנחים קטנים והיא כנראה מוכרת במיוחד בתור השתתפותה במבצע מרקט גארדן ובמיוחד בקרב על ארנהם, שם רק כ-2,000 חיילים ניצלו מהקרב והצליחו להימלט לקווי בעלות הברית. הדיוויזיה לא הצליחה להתאושש מקרב ארנהם ומעולם לא חזרה לכוחה המלא. אחרי קרב זה היא השתתפה בשחרור נורווגיה בסוף המלחמה ופורקה לבסוף בנובמבר 1945.
הקמה.
לאחר שהממשלה הבריטית ראתה את תפקוד היחידות המוצנחות של צבא גרמניה הנאצית במהלך המערכה על צרפת בשנת 1940, משרד המלחמה הבריטי החל לבחון את האפשרות להקים כוח של חיל רגלים מוטס ומוצנח בן כ-5,000 חיילים. כתוצאה מכך, ב-22 ביוני 1940, 'גדוד הקומנדו השני' (No. 2 Commando) הוסב לגדוד מוצנח והוקם מחנה אימונים לחיל רגלים מוצנח בסיס של חיל האוויר המלכותי ליד מנצ'סטר. חמישה חודשים מאוחר יותר הפך הגדוד ל-'גדוד השירות האווירי המיוחד ה-11' כאשר הוספו לו כנף צניחה וכנף דאונים.
ב-10 בפברואר 1941 ערכו כוחות הגדוד פשיטה באיטליה "מבצע קולוסוס", מבצע שהוכתר בהצלחה רבה למרות שהישגיו היו זניחים, הוא הוכיח את היכולת המבצעית של כוח איכותי המוטס מאוחרי קווי האויב. ההצלחה במבצע זה הובילה את משרד המלחמה להרחיב את הכוח המוטס בצבא הבריטי, זאת על ידי הקמת הרגימנט המוצנח (שמרכז את האימון, הגיוס והמסגרת של הכוחות המוטסים והמוצנחים). החלו גם תוכניות להקמת גדודים וחטיבות מוטסות ומסגרות אופרטיביות רחבות יותר, בעיקר על ידי המרה של יחידות חיל רגלים קיימות.
ב-31 במאי 1941 אושרה תוכנית להקמת שתי חטיבות מוצנחות; אחת שתמוקם בבריטניה והשנייה במזרח התיכון, בנוסף לאלו אושרה הקמה של כוח מוטס (על בסיס דאונים) בן 10,000 חיילים. 'גדוד השירות האווירי המיוחד ה-11' הפך לגדוד מוצנח; 'הגדוד המוצנח ה-1' והוקמו שני גדודים נוספים ('הגדוד המוצנח ה-2' ו-'הגדוד המוצנח ה-3'), שלושת הגדודים אורגנו יחד תחת 'החטיבה המוצנחת הראשונה' (1st Parachute Brigade). בסיס האימון לחיילים המוצנחים והמוטסים אורגן אף הוא מחדש והוקמה מפקדה, בראש הכוחות המוטסים עמד מייג'ור-גנרל פרדריק בראונינג. היחידה הבאה שהוקמה הייתה 'החטיבה המוטסת הראשונה' (1st Airlanding Brigade), שהוקמה על ידי שינוי שמה של 'החטיבה העצמאית ה-31' (שהוכשרה בלחימה הררית), כאשר חיילי החטיבה שלא התאימו לשירות המוטס, הוחלפו במתנדבים. בסוף שנת 1941 החטיבות והכוחות המוטסים והמוצנחים, הפכו לדיוויזיה המוטסת הראשונה, בפיקודו של בראונינג.
היסטוריית שירות.
מבצע בייטינג ופרשמן.
בלילה של ה-27 בפברואר 1942 יצא כוח של פלוגה 'C' (116 לוחמים), הגדוד המוצנח השני של החטיבה המוצנחת הראשונה, למבצע בייטינג בצרפת תחת כיבוש גרמניה הנאצית. יעד המבצע היה מתקן רדאר גרמני, כאשר המטרה הייתה לאסוף כמה שיותר מודיעין על טכנולוגיית הרדאר הגרמנית, זאת על ידי חטיפת אנשי צוות מהמתקן, לקיחת חלקים וציוד וצילום מרכיבי המתקן מקרוב. תחת פיקודו של מייג'ור ג'ון פרוסט, הפלוגה צנחה מספר קילומטרים מהיעד ועשתה את דרכה אל הוילה ששימשה כמרכז מתחם הרדאר. לאחר קרב קצר הצליחו הצנחנים הבריטים להשתלט על המתחם, ציוד הרדאר פורק ונלקח יחד עם שני שבויים גרמניים, אחד מהם טכנאי של תחנת הרדאר. הכוח שתפקידו היה להשתלט על רצועת החוף ששימשה נקודת פינוי לא הצליח במשימתו, לכן הכוח כולו עשה את דרכו אל החוף והשתלט עליו לאחר קרב קצר. הפלוגה פונתה על ידי סירות סיור של חיל הים המלכותי שהשיטו את הצנחנים לביטחה באנגליה. הפעולה הוכתרה כהצלחה גדולה, היא קידמה את הבנת בעלות הברית את ההתקדמות בטכנולוגיית הרדאר הגרמנית וכך תרמה לפיתוח טכנולוגיות נגד.
ביולי 1942, לאחר שמפקד הדיוויזיה בראונינג לחץ על הפיקוד הגבוה, אושרה הקמתה של חטיבה שלישית; 'החטיבה המוצנחת השנייה'.
ב-19 בנובמבר 1942 יצא כוח מצומצם של הדיוויזיה בשני דאונים מסקוטלנד לכיוון מפעל 'וומוק' (Vemok) בנורווגיה. המפעל היה חלק מתוכנית הגרעין של גרמניה הנאצית והיה אחראי על ייצור המים הכבדים. תוכנית המבצע הייתה נחיתה של הכוח בקרבת המפעל ופיצוצו על ידי חבלנים שהצטרפו אל הכוח, לאחר מכן הכוח היה מתוכנן לצאת דרך הספינות מחופי נורווגיה וחזרה לבריטניה. שני הדאונים הגיעו לחופי נורווגיה כשהם מחוברים למטוסים שגררו אותם, אך אף אחד מהם לא הגיע אל היעד. הדאון הראשון התנתק כתוצאה ממזג אוויר סוער ובעיות בניווט המטוס והדאון התרסק. שמונה לוחמים נהרגו במקום, ארבעה נפצעו קשה וחמישה שרדו את ההתרסקות, כל הניצולים נפלו בשבי הגרמני מעט לאחר מכן. הדאון השני יחד עם המטוס שגרר אותו התנגשו בקרקע באזור הררי מסיבות שאינן ברורות, צוות האוויר נהרג כולו כמו גם רוב הלוחמים, הניצולים נפלו אף הם בשבי הגרמני. כל השבויים הוצאו לבסוף להורג משום "פקודת הקומנדו" של היטלר לפייה כל חייל קומנדו שבוי מלחמה יוּצא להורג לאחר תפיסתו.
צפון אפריקה וסיציליה.
החל ממרץ 1943 השתתפה הדיוויזיה בסדרת מבצעים כחלק מפלישת בעלות הברית לסיציליה. בין מרץ לאוגוסט 1943, השתתפו כוחות מהדיוויזיה במבצע "טרקי באזארד" (Turkey Buzzard) שהיה מבצע הובלה של דאונים בין אנגליה וצפון אפריקה.
ב-9 ביולי 1943, החלו כוחות הדיוויזיה במבצע "לדברוק" (Ladbroke). במבצע זה כחלק מהפלישה, יצאה החטיבה המוטסת הראשונה על בסיס 144 דאונים כדי להשתלט ולהחזיק את הגשר פונטה גרנד, כמו גם להחזיק את העיירה סירקוזה כולה. מבין הדאונים, 65 שוחררו מוקדם מידי מהמטוסים שגררו אותם והם צנחו לים, 252 לוחמים טבעו ומתו כתוצאה מכך. מבין הלוחמים הנותרים אשר הגיעו ליבשה, רק 87 חיילים הגיעו לבסוף אל היעד, השתלטו על הגשר והחזיקו אותו מעל הזמן המתוכנן. לבסוף לאחר שנגמרה למגינים על הגשר התחמושת, 15 החיילים שנותרו לא פצועים נכנעו לכוחות האיטלקיים. כוחות החטיבה שנחתו במקומות אחרים באזור, השתלטו על מתחמי אויב והשמידו קווי תקשורת.
המבצע השני של הדיוויזיה בסיציליה "פוסטיאן" (Fustian) נערך על ידי החטיבה המוצנחת הראשונה, גם הוא בתחילת המערכה. יעדו של מבצע זה היה תפיסת גשר פרימוסול שעל נהר הסימטו ואחזקתו עד שכוחות היבשה יגיעו. בתחילת המבצע מטוסים רבים הופלו ומבין המטוסים שהגיעו מעל סיציליה, רוב הצנחנים צנחו רחוק מהיעד, רק סדר גודל של שתי פלוגות נחתו באזור המתוכנן. למרות כל זה, הצליחו הצנחנים הבריטים להגיע ולהחזיק את הגשר כנגד התקפות הכוחות האיטלקיים והגרמנים, הם החזיקו אותו עד הלילה. בשלב זה עם אספקה ותחמושת מועטה, כשהדיוויזיה ה-50 נמצאת רק כקילומטר וחצי מהגשר, החליטו הצנחנים לסגת והגשר שב לידיים בריטיות רק שלושה ימים לאחר תחילת המבצע.
איטליה והתרעננות באנגליה.
המשימה הבאה של הדיוויזיה הייתה במהלך הפלישה לאיטליה בספטמבר 1943. במהלך מבצע סלפסטיק ב-9 בספטמבר, שני גדודי הדיוויזיה נחתו מספינות מלחמה של הצי המלכותי בנמל טארנטו ללא התנגדות, ובעקבותיהם נחתה שאר הדיוויזיה. לאחר כניסתם לנמל התקדמו הכוחות בהמשך היבשה, ואבטחו את בארי ואת ברינדיזי ואת שדה התעופה הצבאי גיויה דל קולה. ההתנגדות המשמעותית היחידה הייתה מצד חלקים מדיוויזיית הצנחנים הגרמנית ה-1. מייג'ור גנרל ג'ורג' הופקינסון נפל במהלך התקדמות זו, ובריגדיר ארנסט דאון קיבל את הפיקוד במקומו. לאחר שחברה הדיוויזיה לכוחות הארמייה השמינית בפוג'יה, נסוגה הדיוויזיה מהחזית ובנובמבר חזרה לאנגליה, שם שולבה עם הדיוויזיה המוטסת ה-6 תחת פיקוד הקורפוס המוטס ה-1. חטיבת הצנחנים ה-2 נותרה ככוח עצמאי באיטליה.
יוהאן וולפגנג דובריינר