בסלטה ויגו של המאמן ויקטור פרננדז לא הצליח מקארתי לבוא לידי ביטוי, ולעיתים קרובות לא שימש שחקן הרכב. בשנתיים הראשונות בקבוצה הוא לא הפגין יכולת גבוהה ורשם שמונה שערי ליגה במצטבר בלבד. במהלך עונת , לאחר גביע אפריקה לאומות 2002 שהסתיימה בחודש פברואר, הושאל מקארתי לקבוצת פורטו, ובמדיה שב להפגין את היכולת הגבוהה שהביאה אותו לשחק באירופה. הוא הגיע לקבוצה בסמוך להגעתו של המאמן החדש, ז'וזה מוריניו, וכבש 12 שערי ליגה ב-11 משחקים בלבד, תוך שהוא עוזר לקבוצתו לסיים במקום השלישי ולהעפיל אוטומטית לגביע אופ"א. לאחר ההשאלה, ולמרות רצון שני הצדדים להמשיך את ההתקשרות ביניהם שב מקארתי לסלטה ויגו עקב מצבה הכלכלי של פורטו. בעונת במדי סלטה מקארתי חזר להיות שחקן ספסל ברוב המשחקים, וכבש שני שערים בלבד ב-14 הופעות ליגה. באותה עונה, קבוצתו הקודמת פורטו השלימה זכייה בגביע אופ"א.
בתחילת עונת , עם מכירתו של הלדר פושטיגה מפורטו לטוטנהאם הוטספר, השלימה פורטו את רכישתו של מקארתי מסלטה ויגו. יחד עם המאמן מוריניו, הציבה פורטו מערך מסודר וחדור מוטיבציה. היא זכתה באליפות פורטוגל, כשמקארתי כובש 20 שערים בדרך לתואר מלך השערים של הליגה. הוא הבטיח את התואר עם שלושער במחזור הנעילה. כמו כן, הוא היה בורג מרכזי בזכייתה של הקבוצה בליגת האלופות באותה עונה, עם ארבעה שערים בטורניר. בלט במיוחד הצמד כשכבש לרשתה של מנצ'סטר יונייטד במשחק הראשון של שמינית הגמר. במשחק הגמר מול מונקו עלה מקארתי כמחליף כרבע שעה לסיום המשחק, מספר דקות לאחר השער השלישי שקבע את תוצאת המשחק, 3-0. לאחר הזכייה בתואר מוריניו עזב והוחלף במאמן האיטלקי לואיג'י דלנרי. בעקבות כך רצה גם מקארתי לעזוב את הקבוצה לטובת חוזה בפרמייר ליג, אך נאלץ להישאר בעקבות השנתיים שנותרו לחוזהו בפורטו. לאחר שדלנרי פוטר והוחלף בוויקטור פרננדז, מאמנו לשעבר של מקארתי בסלטה, עלה רצונו של מקארתי לעזוב והוא ביקש מהנהלת הקבוצה להימכר לאברטון שחיפשה מחליף לוויין רוני. פורטו סירבה למכור את השחקן, ולמרות התשבחות להן זכה מהמאמן, הוסיף מקארתי לחפש קבוצה באנגליה. הוא סיים את דרכו במועדון עם זכייה נוספת באליפות פורטוגל, בעונת .
בקיץ 2006 נסע מקארתי לעבור טיפול רפואי באנגליה, ושלושה ימים אחר כך, חתם על חוזה לארבע שנים במדי בלקברן רוברס. בעונת הבכורה שלו בקבוצה מצא את הרשת בפעם הראשונה בבכורה הביתית שלו, ב-23 באוגוסט לרשתה של אברטון. הוא כבש גם בבכורה האירופית שלו במדי בלקברן, ובסך הכל סיים את העונה עם 24 שערים בכל המסגרות. 18 שערי הליגה שלו באותה עונה הציבו אותו במקום השני בטבלת מלך השערים של הפרמייר ליג. עם פתיחת עונת , כבר במחזור הפתיחה, נפצע מקארתי ונאלץ להיעדר מספר שבועות. בעקבות החתמת החלוץ רוקה סנטה קרוז, הצטמצמו משמעותית דקות המשחק של מקארתי גם בשובו מהפציעה, ונאלץ לשמש לעיתים קרובות כשחקן מחליף. למרות זאת, מקארתי סיים את העונה עם 11 שערים בכל המסגרות. עונה אחר כך הגיע לקבוצה המאמן פול אינס, ואיתו מספר חלוצים חדשים, והתחרות על המקום בהרכב התחזקה. למרות זאת, מקארתי כבש שער בכורה דרמטי עבורו באותה עונה בליגה, כשהשווה ל-1-1 מול מידלסברו ארבע דקות בתוך תוספת הזמן. בסך הכל מקארתי כבש 52 שערים ב-140 הופעות בכל המסגרות במדי בלקברן.
מקארתי החל גם את עונת בבלקברן, אך ביום האחרון של חלון ההעברות, ב-1 בפברואר, חתם בווסטהאם יונייטד. חמישה ימים אחר כך רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, וכבר בהופעה זו נפצע ונאלץ להיעדר כשישה שבועות. בפברואר 2011, שנה בדיוק מאז מעברו לקבוצה, הוצא מקארתי אל מחוץ לסגל הרשום של הקבוצה, וזאת לאחר ששיחק 326 דקות בלבד, ופתח רק בשלושה משחקים, מתוכם שניים בליגה. ווסטהאם הייתה לקבוצה היחידה בקריירה שלו בה מקארתי לא כבש ולו שער אחד. באותו החודש ווסטהאם ומאמנה אברהם גרנט הציעו למקארתי סכום פיצוי של מיליון ליש"ט בתמורה להתרת חוזהו. כעבור חודשיים הגיעו הצדדים להסכמה על שחרורו של החלוץ, תמורת מיליון וחצי ליש"ט.
לאחר שעזב את ווסטהאם, חזר מקארתי למולדתו, שם התאמן במדי קבוצת אייאקס קייפטאון מה-PSL בזמן פגרת הקיץ. ב-2 באוגוסט 2011 אישרה קבוצת אורלנדו פירטס את החתמתו של מקארתי במדיה, לאחר 14 שנים באירופה. מקארתי כבש כבר בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, בדרך לעשרה שערים באותה עונה, כולל צמד במשחק האליפות של הקבוצה, שהבטיח לה את הזכייה בתואר, בדרך לטרבל שלישי ברציפות עבור המועדון. לאחר שזכה בעבר באליפות עם אייאקס ועם פורטו, הפך מקארתי לכדורגלן הדרום אפריקאי הראשון בהיסטוריה שזוכה בשלוש אליפויות עם שלוש קבוצות משתי יבשות שונות.
מקארתי פרש ממשחק פעיל ב-6 ביוני 2013, בגיל 35.
נבחרת דרום אפריקה.
מקארתי רשם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דרום אפריקה ב-4 ביוני 1997, במשחק ידידות מול . הוא ייצג את נבחרתו בגביע אפריקה לאומות 1998, שם כבש את שערי הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 4-1 על בשלב הבתים. מקארתי כבש את כל ארבעת שעריה של נבחרתו במשחק. הוא הוסיף וכבש את שערה הראשון של נבחרתו בניצחון 2-1 על ברבע הגמר, וכבש צמד בחצי הגמר בניצחון 2-1 על . דרום אפריקה נעצרה רק בשלב הגמר, שם נוצחה 2-0 על ידי . בסך הכל רשם מקארתי שבעה שערים וזכה בתוארי מלך השערים והשחקן המצטיין בטורניר. בקיץ של אותה שנה השתתפה דרום אפריקה במונדיאל 1998, הופעה ראשונה בתולדותיה בגביע העולם, ומקארתי היה כובש השער הראשון בתולדותיה במונדיאלים, כשהשווה ל-1-1 מול במשחק השני של שלב הבתים. מקארתי גם היה הדרום האפריקאי הראשון שכובש בשני מונדיאלים שונים, לאחר שכבש במשחק ההפסד ל במשחק השלישי והאחרון של נבחרתו בשלב הבתים של מונדיאל 2002. בשני המונדיאלים לא צלחה דרום אפריקה את שלב הבתים.
בחלקים גדולים בקריירה של מקארתי נוצרה מחלוקת סביב מיעוט הופעותיו בנבחרת, וזאת על רקע התנגשות עם משחקים ואימונים של קבוצותיו האירופאיות. למרות זאת, הוא הצליח לשבור את שיא הכיבושים לשחקן בנבחרת בשנת 2008, ועקף את שון ברטלט בדרך לתואר מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים.
לקראת מונדיאל 2010 שנערך במדינתו, ניסה מקארתי לחזור לכושר משחק לאחר מספר פציעות, תוך שהוא סופג ביקורת על עודף משקל. בסופו של דבר הוא לא נכלל בסגל לקראת הטורניר, וסיים את דרכו הבינלאומית עם 32 שערים ב-80 הופעות בינלאומיות.
חיים אישיים.
מקארתי נולד בקייפטאון, בשכונה שהתאפיינה באחוזי אבטלה גבוהים ובכנופיות אלימות. אחיו הגדול ג'רום היה גם הוא כדורגלן מקצועני, ששיחק בין היתר בקייזר צ'יפס, מהמועדונים המובילים במדינה.
בשנת 1998, לקראת מונדיאל 1998, השתתף מקארתי כזמר ראפ אורח בשירה של להקת טי.קיי.זי הדרום אפריקאית שנקרא "שיבובו", שכלל גם סימפול של שירה של להקת יורופ, The Final Countdown. מקארתי אף השתתף בקליפ לשיר, שזכה להשמעות רבות במדינה והיה לסינגל שנמכר בכמות ובמהירות הגבוהה ביותר על ידי אמן דרום אפריקאי.
בשנת 2000 נישא מקארתי למריה חוזה סנטוס הספרדיה, והשניים הביאו לעולם שלוש בנות: מינה, מיה ואלגרה. הזוג התגרש בשנת 2007, ובמאי 2014 נישא מקארתי בשנית, לדוגמנית הסקוטית סטייסי מונרו. לזוג בת אחת, לימה רוזה.
רבל
גאודה (מלך)
גאודה (המאה ה-2 לפנה"ס) היה נסיך נומידי, בנו של אסטנבעל, ואחיו למחצה של יוגורתה. לאחר מלחמת יוגורתה הפך למלך נומידיה, בנו היה היימפסל השני, ונכדו היה יובה הראשון.
ביוגרפיה.
גאודה היה בנו של אסטנבעל, שהיה בנו של מסיניסה. מלבד אסטנבעל למסיניסה נולדו עוד שני ילדים, גולוסה, ומיקיפסה. לאסטנבעל היה בן נוסף לא חוקי בשם יוגורתה. אולם אסטנבעל וגולוסה מתו ממגפה, ומיקיפסה תפס את השלטון ואימץ את יוגורתה. לאחר מותו של מיקיפסה, חלקו את הממלכה אדהרבעל, היימפסל, ויוגורתה. אולם יוגורתה נפטר משני שותפיו, והפך למלך היחיד של נומידיה. הוא פתח ברצח שיטתי של קרובי משפחתו, גאודה ניצל ככל הנראה משום שבגלל מצבו החולני לא נחשב לאיום. יוגורתה גם הסתכסך עם הרפובליקה הרומית, מה שהוביל למלחמת יוגורתה.
במהלך המלחמה, הציע גאודה למצביא הרומאי קווינטוס קאיקיליוס מטלוס להכתיר אותו כמלך נומידיה ולהעניק לו משמר של פרשים רומאים. מטלוס סירב בנימוק שגאודה אינו מלך ומשמר כזה יהווה עלבון לפרשים רומאים. גאודה היה ממורמר מסירוב זה. ניצל זאת אחד מקציניו של מטלוס גאיוס מריוס, שרצה להיבחר לקונסול ולהחליף את מטלוס בפיקוד. הוא שכנע את גאודה להפיץ שקרים על מטלוס, ופרסם ברומא שמטלוס מעכב את המלחמה יותר מדי. בתמורה הבטיח מריוס לגאודה להפוך אותו למלך נומידיה. לאחר המלחמה הוא אכן קיים את הבטחתו ומינה את גאודה למלך של ממלכה מצומצמת שנותרה לנומידים. גאודה מלך משנת 105 לפנה"ס עד שנת 88 לפנה"ס. בנו היימפסל השני, ונכדו יובה הראשון, ימלכו אחריו.
גאבדה
היימפסל
פנחס מינקובסקי
פנחס מינקובסקי (1859–1924) היה חזן ומלחין יהודי יליד אוקראינה.
קורות חיים.
נולד בעיר בילה צרקווה באוקראינה. למד חזנות בתחילה מאביו שהיה החזן הראשי בעיר. הוא הצטרף למקהלת החזן בקישינוב. בגיל 18 התמנה כמחליפו של ספיבק וכעבור שלוש שנים מונה לחזן הראשי בבית הכנסת הכוראלי של קישינב.
הוא המשיך את לימודיו בווינה ולמד אצל שלמה זולצר. שירת כחזן בערים שונות כמו חרסון, למברג ואודסה. ב-1887 הוזמן לשמש כחזן ראשי בבית הכנסת של קהילת קהל עדת ישורון, Eldrige Street Synagogue, בניו יורק. ב-1892 חזר לשמש במשך 30 שנים כחזן ראשי בבית הכנסת "ברודי" באודסה.