המחזאי הבריטי ג'ון אוסבורן כתב עיבוד ב-1972, וב-1991 המחזאית הקנדית ג'ודית תומפסון העלתה עיבוד בפסטיבל שואו. תומפסון עיבדה את המחזה בשנית ב-2005 בתיאטרון Buddies in Bad Times Theatre בטורונטו. היא מיקמה את חלקו הראשון של המחזה במאה ה-19 ואת חלקו השני בימינו אלה. בראשית 2006 זכתה המחזה להצלחה ביקורתית בווסט יורקשייר פלייהאוס בלידס ובתיאטרון ליברפול פלייהאוס, בבימויו של מתיו לויד, כשבתפקיד הראשי שיחקה ג'יליאן קרני. חידוש של ההפקה הוצג לראשונה בינואר 2009 בברודוויי. מרי-לואיז פרקר גילמה את דמותה של הדה, ומייקל סרבריס (Cerveris), גילם את דמותו של יורגן טסמן, בתיאטרון אמריקן איירליינס. ההפקה קיבלה ביקורות מעורבות. עיבוד ניו זילנדי מודרני הוצג בידי The Wild Duck, בכיכובה של קלייר קריסון בתפקיד הדה. הוא הוצג לראשונה בתיאטרון באת'ס (BATS Theatre) בולינגטון באפריל 2009. הביקורת כינתה אותו: "נגיש במידה בלתי רגילה בלי להתפשר כלל על חשבון גאוניותו של איבסן". הפקת המחזה שנערכה בטהראן, איראן הורדה ב-2011. מארגניה זומנו לחקירה בבית המשפט, אחרי שסוכנויות החדשות האירניות גינו את הדרמה הקלאסית בביקורת המכנה אותה "וולגרית" ונהנתנית ומכילה סממנים של "פולחן שיעבוד מיני". הפקה סרבית הועלתה לראשונה בפברואר 2011 בתיאטרון הלאומי בבלגראד. ב-2012 הועלה עיבוד של בריאן פריל בתיאטרון אולד ויק וזכתה לביקורות מעורבות, במיוחד לשרידן סמית בתפקיד הראשי.
עיבודים לתקשורת ההמונים.
המחזה עובד למסך מספר פעמים במספר שפות, החל מעידן הראינוע בראשית העשור השני של המאה ה-20 ועד לימינו אלה. ב-1975 גלנדה ג'קסון הייתה מועמדת לפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט הבריטי "הדה". גרסת הסרט האמריקאי הופצה ב-2004 ומיקמה את הסיפור בקהילה של אנשי אקדמיה צעירים במדינת וושינגטון. עיבוד של בריאן פריל של הפקת תיאטרון אולד ויק משנת 2012 שודר בבריטניה ברדיו 4 של ה-BBC ב-9 במרץ 2013.
הפקות אלטרנטיביות ופרודיות.
גרסה אופראית של המחזה הופקה בבית האופרה Hangzhou XiaoBaiHua Yue בשאנגחאי.
עיבוד שהציג מערכת יחסים לסבית הועלה בידי להקת התיאטרון מוקינגבירד.
ב-2009 יצא האלבום Until the Earth Begins to Part בידי להקת הפולק-אינדי רוק הסקוטית Broken Records ובה השיר "אם איילרט לוובורג היה כותב שיר, הוא היה נשמע כך" (If Eilert Løvborg Wrote A Song, It Would Sound Like This).
המוזיקאי ולשי ג'ון קייל, מייסדה של להקת הרוק האמריקאית הוולווט אנדרגראונד, הקליט ב-1976 את השיר "הדה גאבלר" וכלל אותו באלבום Animal Justice משנת 1977 בהפקת אפיק רקורדס (השיר יצא מחדש ב-DVD של האלבום Sabotage). הוא ביצע את השיר בלונדון ב-5 במרץ 2010 עם להקה ותזמורת בת 19 כלים בסיבוב ההופעות של האלבום Paris 1919. להקת הניופולק הבריטית Sol Invictus, העלתה גרסת כיסוי של השיר באלבום האוסף Im Blutfeuer (בהפקת Cthulhu Records) משנת 1995. אחר-כך הוא נכלל כבונוס בהוצאה המחודשת של אלבומם In The Rain של Sol Invictus. להקת ההארד רוק הנורווגית Black Debbath הקליטה את השיר "מוטורהדה גאבלר" באלבומם שקיבל השראה מאיבסן Naar Vi Døde Rocker (כשהרגנו את הרוק). כפי שניתן להבין מן הכותרת, השיר הושפע גם מלהקת ההבי מטאל הבריטית מוטורהד.
המחזה "הדהתרון" (Heddatron), פרי עטה של אליזבת מריוותר, הכניס את דמותה של הדה גאבלר למשפחה מודרנית, במסע אחר האהבה, למרות פלישת הטכנולוגיה לחיי היום יום.
המחזה בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי.
1. התיאטרון הקאמרי – הצגת בכורה: 15 במאי 1966
2. במה 73 – הצגת בכורה: מרץ 1973
3. תיאטרון הבימה - הצגת בכורה: 31 במרץ 1994
4. תיאטרון חיפה - הצגת בכורה: 1994
5. תיאטרון הבימה - הצגת בכורה: 9 באפריל 2013
הדה גבלר
Walkman
שבר לבן
שבר לבן (שם מדעי: "Peganum harmala") הוא צמח רב-שנתי ממשפחת הזוגניים, הגדל בארץ ישראל בבתי גידול מדבריים יבשים ומלוחים או במקומות העשירים בתרכובות חנקניות.
תיאור.
השבר הלבן הוא צמח בעל גבעולים נושאי עלים הגזורים לאונות דקות. בחיק העלים שבראשי הענפים נישאים בראשית הקיץ פרחים לבנים. הפרי הוא הלקט שקוטרו כס"מ אחד, הנפתח בשלוש קשוות ומכיל זרעים רבים, שחומים ומזוותים. יש לו שימושים רבים ברפואה העממית. יהודי תימן השתמשו בעליו ובזרעיו לריפוי דלקות עיניים ולחיזוק הראיה, לכאבי ראש חזקים, לדלקות פרקים, לטיפול בפצעים, להגברת התיאבון, להפרשת ליחה ועוד. חלקי הצמח מכילים חומרים פעילים חריפים; הזרעים מכילים אלקלואידים ובהם מוכר במיוחד ההרמין (Harmine) המשמש ברפואה המודרנית במינון נמוך כחומר מעורר ומרפא, ובמינון גבוה לדיכוי מערכת העצבים ואף לגרימת מוות.
בתימן היה הצמח שכיח באזור צנעא, צעדה וערים אחרות, בעיקר בצידי דרכים ושדות בור. הוא נקרא "חרמל", ושימש לצרכים רפואיים ולטינון גרעיני תבואה לפני פסח, במקום השריית הגרעינים במים והסתכנות בהחמצתם, על מנת להסיר את הקליפה מהם לצורך ייצור קמח לבן.
המשטר החדש
תנועת המשטר החדש הוקמה בשנת 1957 על ידי שמואל תמיר וערי ז'בוטינסקי יחד עם ישעיהו ליבוביץ.
התנועה שמה לה למטרה להילחם בשיטת הממשל בה הייתה מפא"י המפלגה הדומיננטית (במסגרת זו פעל גם אליעזר ליבנה).
שמואל תמיר ייסד את תנועת המשטר החדש שהייתה במידה רבה תנועה חברתית לפני שמושג זה היה ידוע. לימים הייתה גם מפלגת המרכז החופשי לאחר שתמיר גורש למעשה מתנועת החירות. תנועת המשטר החדש הורכבה מדמויות מקצוות שונים של המערכת החברתית פוליטית. חבירתו של תמיר לדמויות כמו סנה אשר שויך לשמאל הקיצוני לשם דיון וויכוח ידידותי או אליעזר ליבנה ממפא"י או ישעיהו ליבוביץ, שבאותה עת טרם תוייג פוליטית, הייתה חסרת תקדים והקדימה בעשרות שנים את מפלגות המרכז. המחשבה שניתן לעשות חיבורים מעין אלה הייתה מהפכנית בראייה היסטורית.
יואניס אוקס
הב&quot;ס
השב&quot;ס
דניאל אגר
דניאל מונת'ה אגר (בדנית: Daniel Agger; נולד ב-12 בדצמבר 1984) הוא כדורגלן עבר דני ששיחק בברונדבי, בליברפול ובנבחרת דנמרק.
קריירה.
אגר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ברונדבי וביולי 2004 עלה לבוגרים. עד מהרה תפס אגר את מקומו בהרכב הקבוצה והפך לשחקן משמעותי בה. כבר בעונתו הראשונה זכה עם המועדון בדאבל. באותה שנה זכה אגר בתואר "כישרון השנה" בדנמרק.
בינואר 2006 חתם בליברפול ל-4 וחצי שנים. ברונדבי קיבלה עליו 6,000,000 ליש"ט, בזכות העסקה הפך אגר לשחקן הדני היקר ביותר שנמכר למועדון מחוץ למדינה.
ב-30 באוגוסט 2014 אגר עזב את ליברפול אחרי 8 שנים וחזר למועדון נעוריו ברונדבי.
בצעירותו היה אגר חלק מהנבחרות הצעירות של דנמרק. לאחר ההצלחה בברונדבי זומן אגר לסגל נבחרת דנמרק לקראת משחק הידידות נגד . ב-2 ביוני 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת כאשר הוא בן 18 וחצי. אגר היה עם הנבחרת במונדיאל 2010 וביורו 2012. הוא שימש גם כקפטן הנבחרת.
ב-9 ביוני 2016, בגיל 31, אגר הודיע על פרישתו מכדורגל בתום החוזה שלו בברונדבי.
מחוץ לכדורגל.
במאי 2010 אגר התחתן עם חברתו סופי נלסון בדנמרק. לזוג שני בנים. הם מתגוררים במרבייה שבספרד.
ב-2012 אגר ייסד את "עמותת אגר" על מנת לעזור לילדים נזקקים.
אגר הוא מקעקע מוסמך. יש לו מספר רב של קעקועים על גופו כולל ויקיניג על כתפו הימנית. בשנת 2012, בזמן שהיו ספקולציות רבות לגבי המשך עתידו בליברפול, אגר קעקע על אצבעות יד ימינו את האותיות "YNWA" ראשי התיבות של "לעולם לא תצעדי לבד", שיר המזוהה עם קבוצת ליברפול.
תארים.
ברונדבי
ליברפול
אישיים
באיול
אופטימום
מירון ראובן
מירון ראובן (נולד ב-1961) הוא דיפלומט ישראלי המכהן משנת 2020 כקונסול ישראל בבוסטון.
ביוגרפיה.
ראובן נולד בקייפטאון שבדרום אפריקה, ובשנת 1974 עלה לישראל. בשנת 1980 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר עד לשנת 1983. לאחר שירותו הצבאי למד דיפלומטיה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1988 הצטרף ראובן לשירות במשרד החוץ וכיהן בתפקידים שונים. תחילה עבד במחלקה לענייני אירופה במשרד ובמחלקת המידע. בשנים שלאחר מכן יצא לדרום אמריקה ועסק בתפקידם שונים בשגרירויות ישראל במקסיקו ובצ'ילה. בשנת 1997 שב לישראל והיה מנהל מחלקת יהדות התפוצות ומנהל המחלקה לענייני הפלסטינים. בין השנים 2000–2002 היה שגריר ישראל בפרגוואי ובין השנים 2002–2003 בבוליביה.
לאחר תקופה שהיה מנהל המחלקה לענייני אמריקה הלטינית והאיים הקריביים במשרד החוץ, מונה ראובן בשנת 2007 לשגריר ישראל בקולומביה. בספטמבר 2010 מונה לכהן כממלא מקום השגריר באומות המאוחדות. מינויו היה פשרה בין ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר החוץ אביגדור ליברמן שלא הגיעו להסכמה על זהות השגריר באו"ם. במרץ 2011 סיים את שירותו באו"ם.
בשנת 2015 מונה לתפקיד ראש הטקס במשרד החוץ.
באוגוסט 2020 מונה ראובן לתפקיד הקונסול הכללי בבוסטון.
חיים אישיים.
ראובן גרוש ואב לשתי בנות.
פטר
ברק טל
ברק טל (נולד ב-1 ביוני 1975) הוא מנצח, כנר ומורה למוזיקה ישראלי, המייסד והמנהל המוזיקלי של אנסמבל סולני תל אביב, והחל בחודש יולי 2018 גם מנכ"ל האנסמבל.
ביוגרפיה.
טל החל הקריירה המוזיקלית שלו ככנר בתזמורות הנוער בחיפה, בהרכבים מוזיקליים במגמת המוזיקה של בית הספר רעות לאמנויות בחיפה ובתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה.
בהמשך למד ניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, והיה תלמידו של יבגני צירלין. השתלם בחו"ל אצל המנצחים קורט מאזור (גרמניה), נמה ירווי (אסטוניה), יורמה פאנולה (פינלנד), ולדימיר פונקין (רוסיה), ז'ולט נאג' (הונגריה-גרמניה), ומנדי רודן.