שקד בעל תואר ראשון בהיסטוריה ומדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה.
היה נשוי פעמיים והוא אב לארבעה: שתי בנות מרעייתו הראשונה ותאומים מרעייתו השנייה, מיכל מירון-שקד, ממנה התאלמן ב-2007.
חטיבה 519
בג&quot;ץ 1834/09 יהודה דורון נגד משרד הפנים רשות האוכלוסין וההגירה ואחרים
אחיעזר בן השמעה הגבעתי
אֲחִיעֶזֶר בֶּן־הַשְּׁמָעָה הַגִּבְעָתִי היה מגבורי דוד.
יחוסו וקורות חייו.
על פי רד"ק אחיעזר היה מקרובי שאול, ועל פי רש"י אחיעזר היה רק משבטו של שאול – בנימין. אחיעזר נולד בעיר גבעה. אחיעזר הצטרף אל דוד כשהיה בצקלג, יחד עם חבורת הגיבורים משבט בנימין שבאו איתו. על פי המצודות, אחיעזר פיקד על הגבורים משבט בנימין שנספחו אל דוד בהיותו בצקלג, ועל פי המלבי"ם, אחיעזר פיקד על עשרה מהם.
אמצע הקיץ
אמצע הקיץ (בשוודית: Midsommar) הוא חג החל מדי שנה ביום ההיפוך הקיצי, היום הארוך ביותר בשנה. המאורע צוין על ידי מספר תרבויות פגאניות בימי הביניים, לרבות הגרמאנים, הקלטים והרומים. השבטים המשיכו לערוך את הפסטיבל גם לאחר התנצרותם, וציינו בו את לידתו של יוחנן המטביל. בימינו פסטיבל אמצע הקיץ, החל בסוף יוני או בתחילת יולי, הוא חג רשמי במספר מדינות באירופה.
היסטוריה.
מקורו של החג אינו ידוע, אך קיימות עדויות המראות שהחג נחגג על ידי העמים הגרמאנים, הקלטים והרומים. במהלך ימי הביניים, רוב תושבי צפון אירופה התנצרו והחג נטמע בנצרות והפך לאחד מימי החג לזכרו של יוחנן המטביל. אף על פי שמבחינה אסטרולוגית היום הארוך בשנה חל ב-21 ביוני, הכנסייה הקתולית קבעה את חגה ב-24 ביוני. תאריך זה מקביל לערב חג המולד, 24 בדצמבר. בקרב בני הוויקה וקבוצות נאו-פגניות נוספות ידוע החג בשם ליד'ה (Litha), כנראה על שם חודש יוני על פי לוח השנה של בני הוויקה. כמו כן, בחצי השני של השנה בהתאמה, 21 בדצמבר, חל חג אמצע החורף.
מסורות החג במדינות שונות.
במדינות שונות התפתחו מסורות ומנהגים שונים לכבוד היום הארוך בשנה.
אוסטריה.
באוסטריה ההיפוך הקיצי נחגג בכל שנה בתהלוכה מרהיבה של ספינות לאורך נהר הדנובה. הספינות היורדות במורד הנהר עוברות דרך גידולי יין "באכאו" שבעמק צפוני של וינה. 30 ספינות מפליגות במורד הנהר בשורה לצד זיקוקי דינור ומדורות המאירות את הדרך לספינות.
ברזיל.
החג הגיע לברזיל במהלך התקופה הקולוניאלית על ידי הפורטוגזים והפך במרוצת השנים לפסטיבל פופולרי הנחגג לאורך שבועיים - מיום אנתוניוס הקדוש (12 ביוני) ועד יום פטרוס הקדוש (29 ביוני). הפסטיבל נקרא "הפסטה ג'ונינה" (פסטיבל יוני, בפרטוגזית São João). כיוון שברזיל נמצאת בחצי הכדור הדרומי לקו המשווה, הפסטיבל מתרחש ברוב המדינה באמצע החורף.
בולגריה.
בבולגריה, בה מסורת ארוכה של נצרות אורתודוקסית, יום אמצע הקיץ מוקדש לזכרו של יוחנן הקדוש. ביום זה מתקיים טקס ההליכה על האש, הנקרא "Nestinarstvo". במהלך הטקס נוהגים גברים ונשים להתאסף ולצעוד לאורך שביל גחלים ברגליים יחפות. בפולקלור הבולגרי מוזכרות נשים האוספות עשבי מרפא בשביל ההולכים על הגחלים ואמונה טפלה גורסת כי אדם אשר ילך בחג יוחנן הקדוש על הגחלים יהיה בריא לאורך כל השנה.
דנמרק.
בדנמרק חג אמצע הקיץ נחגג עוד לפני בוא הנצרות, בימי הוויקינגים. ביום זה מדליקים מדורות ועל פי המסורת שורפים מכשפות.
יוון.
ערב יום חג המולד של יוחנן המטביל הוא פסטיבל בערים ובכפרים רבים ברחבי יוון. החג נקרא קלאידונאס (ביוונית: "Κλήδονας"), שמשמעותו "אורקל" או "סימן". ביום זה שורפים זרי "יום המאי" במדורה ורוקדים על הגחלים.
איראן.
באיראן חג הטרינאג'אה (פרסית: تیرگان) הוא חג עתיק ומקורו בדת הזורואסטריות. הטרינאג'אה הוא הפסטיבל המקביל לחג אמצע הקיץ המערבי.
אירלנד.
באירלנד מקובל לציין את החג בקרנבלים שונים שמוקדשים לאניה. בעבר היה מקובל להדליק מדורות, אך בשנים האחרונות הדלקת המדורות נאסרה.
אוקראינה ורוסיה.
במדינות סלאביות בעלות מסורת נוצרית אורתודקסית 23 ביוני ו-6 ביולי ידועים כ"לילה של איוון" (יוחנן המטביל) ונקראים ברוסית "Kupala". בחלק מהמדינות, רוסיה ואוקראינה ביניהן, החג הגיע מהמסורת הפגנית הקדם נוצרית. מנהגי החג במדינות אלה קשורים למוטיבים של טבע ופוריות ונהוג להדליק מדורות ולהשיט זרי פרחים בנהרות ומקורות מים אחרים.
שוודיה.
אמצע הקיץ (בשוודית: midsommar) נתפס בעיני השוודים כסמל תרבותי וכאחד החגים המרכזיים והחשובים ביותר בשנה. השוודים מציינים את המאורע ביום שבת שבין 20-26 ביוני. בחג נוהגים השוודים לנסוע לאזור הכפרי ולערוך ארוחות משפחתיות או אירועי ברביקיו. נהוג להציב "עמוד מאי", הנקרא בשוודית "majstång" (עמוד אמצע הקיץ), עמוד מקושט ופרחוני שרוקדים ומשחקים משחקים קבוצתיים סביבו. לשוודים חג אחר בו מדליקים מדורות, וולבורג (valborg) החל ב-30 באפריל.
אסטוניה.
באסטוניה נקרא החג Jaanipäev ובדומה לסקנדינביה, נחגג החג באזורים כפריים ומלווה בהדלקת מדורות שתיית משקאות אלכוהולים ושהייה בסאונות.
אבנר לס
אבנר לס (18 בדצמבר 1916 – 7 בינואר 1987) היה קצין בדרגת פקד במשטרת ישראל עליו הוטל לחקור את אדולף אייכמן לקראת העמדתו לדין במשפטו.
קורות חייו.
ראשית דרכו.
נולד בשם ורנר לס בשנת 1916 ליוליוס יעקב והלנה לבית לוי בברלין בירת גרמניה. אביו התנדב לשירות בצבא גרמניה ולחם במלחמת העולם הראשונה. אבנר לס למד לימודי יערנות בגימנסיה בשרלוטנבורג. בשנת 1933 נפטרה אמו, ובעקבות עליית היטלר לשלטון הוא היגר לצרפת, שבה המשיך בהכשרה חקלאית. בצרפת פגש את ורה גונסיורסקי, ילידת המבורג, אף היא פליטה מגרמניה, ובשנת 1936 נשא אותה לאשה. בחודש ספטמבר 1938 עלו בני הזוג לארץ ישראל. אביו של לס, יוליוס לס ורעייתו בטי, נספו ב.
נוטר ושוטר.
בשנותיו הראשונות בארץ עבד לס בפרדסים. בשנת 1941 התגייס למשטרת היישובים העבריים, שבה שירת כנוטר. בהמשך שירת כקצין במשטרת המנדט בחיפה בתפקיד של פיקוח על המחירים, שהונהג על ידי שלטונות המנדט הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה, כאשר הייבוא לארץ הצטמצם והייצור התעשייתי המקומי התעצם. הפיקוח היה על מחירי התוצרת התעשייתית המקומית ועל רמות השכר המשולמות בה. מאחר שחיפה הייתה המרכז התעשייתי העיקרי בארץ הייתה חשיבות רבה לתפקיד על שמירת מדיניות הפיקוח בה.
במדינת ישראל.
לאחר הקמת מדינת ישראל החל לס למלא תפקידים בשירות המדינה. תחילה כאחראי על אגף הייצוא והייבוא במשרד המסחר והתעשייה ולאחר מכן כסגן הממונה לענייני משפט במחלקת הפיקוח על המחירים בחיפה. בשנת 1951 הצטרף לשורות משטרת ישראל כקצין בדרגת מפקח משנה במחלקה לפשיעה כלכלית. בהמשך נתמנה לקצין חקירות ראשי במחלקה. בין השנים 1954 ל-1968, בהיותו עדיין קצין במשטרת ישראל, הושאל לשירות החוץ ושימש לסירוגין כנספח וקונסול בניו יורק ובפריז. כמו כן שימש כנציג קבוע של ישראל בכינוסים השנתיים בז'נבה של ועדת האו"ם למלחמה בסמים ובאינטרפול. בשנת 1959, כאשר שירת באגף החקירות במטה הארצי של המשטרה, הועלה לדרגת פקד. המפנה הגדול בחייו חל בשנת 1960 כאשר אדולף אייכמן נלכד על ידי אנשי "המוסד" והובא לישראל כדי לעמוד לדין על חלקו המרכזי בביצוע הפתרון הסופי במהלך השואה.
ב-23 במאי 1960 הודיע ראש הממשלה דוד בן-גוריון מעל בימת הכנסת כי אדולף אייכמן נמצא במעצר בישראל ויעמוד למשפט בהתאם לחוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם. מיד עם שידור ההודעה החליט המפקח הכללי של משטרת ישראל משטרת ישראל, יוסף נחמיאס כי לצורך ניהול החקירה במשפט תוקם יחידה משטרתית מיוחדת. שמה של היחידה החדשה היה "לשכה 06". מיקומה של היחידה היה בבית המעצר בו הוחזק אייכמן, הממוקם בצומת ג'אלמה בקרבת הקיבוץ יגור (כיום בית מעצר קישון). במסגרת הלשכה כוננו שלושה ענפים:
לס נתמנה לעמוד בראש ענף 2 ולהיות חוקרו האישי של אייכמן. המינוי ניתן לו הן בשל היותו חוקר בכיר והן בשל היותו יליד גרמניה, ששפת אמו גרמנית.
במשך תשעה חודשים נפגש לס מדי יום עם אייכמן וחקר אותו, כשהוא החוקר היחיד שהורשה לדבר עם אייכמן ולהיות במחיצתו הקרובה. בתחילה פנה לס לאייכמן בתואר "הר" (אדון בגרמנית). כשהחוקר מיכאל גולדמן עיין בפרוטוקול הוא התרעם על כך, ולפי הוראת מפקד לשכה 06, רמי זלינגר, חדל לס מלפנות לאייכמן בתואר זה.
פגישותיו של לס עם אייכמן הסתכמו ב-275 שעות חקירה שתועדו ב-76 סרטי הקלטה שתומללו ל-3,564 עמודי פרוטוקול מודפסים במכונת כתיבה, שהועברו אל התביעה הכללית בראשותו של גדעון האוזנר, היועץ המשפטי לממשלה.
משפטו של אייכמן נפתח ב-11 באפריל 1961 בבית המשפט המחוזי בירושלים, בפני הרכב של שלושה שופטים – משה לנדוי, ד"ר בנימין הלוי וד"ר יצחק רווה. בראש התביעה עמד גדעון האוזנר. על הנאשם הגן עורך הדין הגרמני ד"ר רוברט סרווציוס.
בישיבת בית המשפט מיום 19 באפריל 1961 הוצג פרוטקול חקירתו של אייכמן. הפרוטוקול הודפס בשפה הגרמנית, שבה התנהלה החקירה. שאלותיו של אבנר לס בחקירה וכן תשובותיו של אייכמן הוקלטו ומסרטי ההקלטה נערך תעתיק בכתב. אבנר לס העיד כי אייכמן קרא את התעתיק ותיקן אותו כראות עיניו ולאחר מכן אישר בפניו את הכתוב. העדות כללה את קורות חייו של אייכמן וכן תיאור מפורט של פעולותיו בשואה. אייכמן טען בעדותו המוקלטת כי רק ציית לפקודות וכי פעל כקצין ההסעות בלבד. כמו כן הציג לס בפני בית המשפט תרשימים שנערכו על ידי לשכה 06 על מבנה מחלקתו של אייכמן, אשר שורטטו על פי תשובותיו לשאלות שנשאל.