בגיל 16 נישאה למילאן גרון ועברה לישראל. הזוג התגרש לאחר שנה. שנה לאחר מכן היא נישאה לדני רוט, אבל גם הנישואים האלה הסתיימו בגירושים. לאחר מכן היא התחתנה עם מכר בשם ברוק כדי לדחות את שירות החובה הצבאי שלה; היא התגרשה ממנו כשהייתה בת 20 אבל שמרה על שם משפחתו. ב-1954 עברה לרומא ונישאה לסופר והבמאי האיטלקי נלו ריסי.
הרוח ומולי מגי
הרוח ומולי מגי (באנגלית: The Ghost and Molly McGee) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית, שנוצרה על ידי ביל מוץ ובוב רות'. הסדרה הופקה על ידי Disney Television Animation ו-Mercury Filmworks.
הסדרה החלה את שידוריה בערוץ דיסני בארצות הברית ב-1 באוקטובר 2021. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ דיסני ישראל החל מ-19 בדצמבר 2021.
באוגוסט 2021 הסדרה חודשה לעונה שנייה, אשר תעלה לשידור בארצות הברית בסתיו 2022 עם פרק מוזיקלי באורך 22 דקות, בניגוד לפרק רגיל עם שני חלקים של 11 דקות.
תקציר העלילה.
בת הנוער האופטימית מולי מגי חיה כדי להפוך את העולם למקום טוב יותר, לתקן את מה שהשתבש ולהפיץ שמחה. לעומת זאת, סקראץ', רוח רפאים מתנשאת, חי כדי להפוך את העולם למקום גרוע יותר, להרוס את מה שהלך כמו שצריך ולהפיץ אומללות. סקראץ' מטיל על מולי קללה, אך מוצא עצמו קשור אליה לנצח. למרות זאת, סקראץ' ומולי יוצרים חברות לא סבירה שמנחה כל אחד מהם לאורך העליות והמורדות של עולמם. בפרק סיום עונה אחת אנו רואים שאם בן אדם נכנס לעולם הרוחות הוא יהפוך בעצמו לרוח. מולי נכנסת לעולם הרוחות ומביסה את יושב הראש בעזרת שמחה.
מדבבים.
הדיבוב העברי בוים על ידי תמי ברק, והופק על ידי עדי וולוצקי. הדיבוב נעשה באולפני אלרום. זו הופעת הדיבוב הראשונה של הילה ויז'נסקי, המדבבת את מולי.
בנוסף, בדיבוב העברי מדבבים גילן שחף, תמר עזרן, קובי ליקורמן ויונתן אלאל.
שחבורון
למור מוכתר
למור מוכתר (שם מדעי: "Eulemur coronatus") הוא מין של פרימט מהסוג למור האנדמי לאי מדגסקר.
אורכו של הלמור המוכתר ארבעים עד חמישים סנטימטרים. הזכר בעל פרווה בצבע חום-אדמדם ואילו הנקבה בעלת פרווה בצבע אפור-לבן. לשני הזוויגים יש כתר בצבע חום-כתום וזה מקור שמו של הלמור. הלמור המוכתר חי ביערות טרופיים יבשים ויערות נשירים יבשים בצפון מדגסקר וניזון בעיקר מפרחים, פירות ועלים. תקופת ההיריון היא עד 125 ימים והצאצאים נולדים בין ספטמבר לאוקטובר. הצאצאים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנתיים ותוחלת החיים של הלמורים המוכתרים היא כ-20 שנה בטבע. הטורפים העיקריים של הלמור המוכתר הם חנק קרקע מלגשי, עופות דורסים וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. הלמור המוכתר מסווג על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי מדגסקר וציד. בשנת 2004 נותרו כ-1,000 עד 10,000 למורים מוכתרים בטבע.
צינורון
נושמון
ואסט (מחוז)
ליאון פיליפס
ליאון צ'ייס "רד" פיליפס (באנגלית: Leon Chase "Red" Phillips; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של אוקלהומה וכמושל אוקלהומה ה-11. כמחוקק וכיושב ראש בית הנבחרים, הוא קנה לעצמו שם של מי שחסם את הצעותיהם של המושלים ויליאם מארי וא. ו. מרלנד, כולל מרכיבים של הניו דיל. כמושל, דחף פיליפס לקיצוצים חדים בתקציב, אך לא עלה ידו מלהימנע מתקציב בלתי מאוזן.
לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים, עבד פיליפס כעורך דין עד למותו.
ראשית חייו.
ליאון פיליפס נולד בגרנט סיטי שבמיזורי לרופוס פוטנאם וברתה ויולט (לבית ברסלר) פיליפס. בילדותו עברה המשפחה לעיירה פוס שבמחוז קאסטר שבאוקלהומה. כאשר היה סטודנט באוניברסיטת אפרוורת' שבאוקלהומה סיטי, הוא למד כמורה, אך שינה את מסלול לימודיו ללימודי משפטים וב-1916 סיים לימודי תואר במשפטים באוניברסיטת אוקלהומה. באותה שנה הוא נשא לאישה את מירטל אלנברגר מהעיר נורמן, ולשניים נולדו שני ילדים.
באותה שנה התקבל פיליפס ללשכת עורכי הדין של אוקלהומה ומאוחר יותר החל להופיע בבית המשפט העליון של ארצות הברית. לאחר שירות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, הוא שב לעיר אוקמה שבאוקלהומה, שם הוא המשיך בעיסוקו בעריכת דין.
קריירה פוליטית.
פיליפס נבחר לבית הנבחרים של אוקלהומה שלוש פעמים, וכיהן בו בשנים 1933–1938. ב-1935 הוא כיהן כיושב ראש הבית. הוא הוביל את האופוזיציה להצעותיהם של המושלים ויליאם מארי וא. ו. מרלנד, על אף שזה האחרון סייע לו להיבחר כיושב ראש בית הנבחרים.
בבחירות למשרת מושל אוקלהומה התמודד פיליפס נגד מועמד המפלגה הרפובליקנית רוס ריזלי. הוא ניצח בבחירות, הושבע כמושל ב-9 בינואר 1939, וכיהן עד 11 בינואר 1943.
במהלך כהונתו כמושל, הואשם פיליפס בקבלת שוחד, נשפט פעמיים, אך בסופו של דבר זוכה מכל אשמה. פיליפס היה חבר בית הנבחרים המדינתי הראשון באוקלהומה שנבחר כמושל ותקופת כהונתו עמדה בסימן של הצעותיו לקיצוץ בתקציב המדינה. על אף הקיצוצים הנרחבים, התקציב שאישר מושב בית הנבחרים של 1939 היה בלתי מאוזן. היה זה התקציב האחרון שלא היה כפוף לדרישת החוקה לתקציב מאוזן, שאושרה על ידי ציבור הבוחרים ב-1941. תיקון זה של החוקה היה ביוזמתו של פיליפס.
פיליפס ראה בניו דיל כהתערבות פדרלית בענייני המדינות ונמנה עם מתנגדיו.
שנותיו האחרונות.
לאחר סיום כהונתו כמושל, שב פיליפס לחוותו ליד אוקמה שבאוקלהומה, והמשיך לעסוק בעריכת דין עד יומו האחרון.
ליאון פיליפס נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-27 במרץ 1958, בעת שהמתין ללקוח ליד משרד הדואר של העיר אוקמולגי. הוא נטמן בבית הקברות הילקרסט שבעיירה וליטקה.
ביטחון פנים
ביטחון פנים הוא הפעולה של שמירת שלום בגבולות מדינה ריבונית או שטחים בעלי שליטה עצמית אחרים, בדרך כלל על ידי שמירה על החוק הלאומי, והגנה מפני איומי ביטחון פנים. האחריות לביטחון הפנים עשויה לנוע בין כוחות המשטרה לכוחות צבאיים למחצה (כגון ז'נדרמריה או משמר לאומי), ובנסיבות חריגות, הצבא עצמו.
איומים על ביטחון הפנים.
איומים על השלום הכללי עשויים לנוע בין סדר אזרחי ברמה נמוכה, אלימות בקנה מידה גדול, או אפילו התקוממות מזוינת. איומים על ביטחון הפנים עשויים להיות מופנים כלפי אזרחי המדינה, או כלפי הגופים והתשתיות של המדינה עצמה, ועשויים לנוע בין פשע קטן, פשע מאורגן חמור, אי שקט פוליטי או תעשייתי, או אפילו טרור פנימי. מעצמות זרות עשויות גם לשמש איום על ביטחון הפנים, על ידי ביצוע או מתן חסות לטרור או מרד, מבלי להכריז מלחמה בפועל.
האחריות הממשלתית לביטחון הפנים תהיה לרוב על משרד הפנים, להבדיל ממשרד ההגנה או הביטחון. בהתאם למדינה, ביטחון הפנים של מדינה יישמר על ידי המשטרה הרגילה או כוחות ביטחון צבאיים יותר (הידועים בשם ז'נדרמריה או, פשוטו כמשמעו, כוחות הפנים). סוכנויות מיוחדות אחרות לביטחון פנים עשויות להתקיים כדי להגביר את הכוחות העיקריים הללו, כגון משמר לאומי, משמר גבול, יחידות משטרה מיוחדות, או היבטים של סוכנויות מודיעין של המדינה. במדינות מסוימות, ביטחון הפנים עשוי להיות האחריות העיקרית של כוח המשטרה החשאית.
רמת הכוח המורשה המשמשים סוכנויות וכוחות האחראים על שמירה על ביטחון הפנים עשויה לנוע בין משטרה לא חמושה לארגונים חצי צבאיים חמושים לחלוטין, או להפעיל רמה מסוימת של נשק פחות קטלני ביניהם. במצבים אלימים, כוחות ביטחון הפנים עשויים להכיל רכיב כלשהו של ציוד צבאי כגון כלי רכב משוריינים שאינם צבאיים.
היבטים משפטיים.
בהתאם לארגון המדינה, לכוחות ביטחון הפנים עשויה להיות סמכות שיפוט ברמה הלאומית או הפדרלית. מכיוון שהמושג ביטחון פנים מתייחס לישות המדינה ואזרחיה, אנשים המהווים איומים על ביטחון הפנים עשויים להיות מוגדרים כאויב המדינה או אויב העם.
אנשים שנעצרו על ידי כוחות ביטחון הפנים עשויים להיות מטופלים על ידי מערכת המשפט הפלילי הרגיל, או עבור פשעים חמורים יותר נגד ביטחון הפנים כגון בגידה, הם עלולים לעמוד בפני אמצעים מיוחדים כגון משפטים חשאיים. בזמנים של אי שקט קיצוני, פעולות ביטחון הפנים עשויות לכלול אמצעים כגון כליאה (מעצר ללא משפט).
מערכת יחסים עם הצבא.
בהתאם לאופי צורת הממשל במדינה, אכיפת ביטחון הפנים לא תתבצע בדרך כלל על ידי כוחות הצבא של המדינה, שתפקידם העיקרי הוא הגנה חיצונית, למעט בתקופות של אי שקט קיצוני או מצב חירום אחר, או מלחמת אזרחים. לעיתים קרובות, מעורבות צבאית בביטחון הפנים אסורה במפורש, או מוגבלת לסיוע צבאי מורשה למעצמה האזרחית כחלק מעיקרון השליטה האזרחית בצבא. כוחות מיוחדים צבאיים עשויים במקרים מסוימים להיות תחת פיקוד זמני של כוחות אזרחיים, יפעלו במדינה בעת מצבים מיוחדים של ביטחון פנים כגון פעולות סיכול טרור.
אהבתה של תרזה די מון
אַהֲבָתָה שֶׁל תֶּרֶזָה דִי מוֹן הוא מחזור שירים מסוגת הסונטה שכתבה המשוררת לאה גולדברג. השיר פורסם לראשונה בשנת 1952 בכתב העת הספרותי מולד. השיר הושמע לראשונה בפסטיבל הזמר והפזמון 1970 בידי הזמרת אילנית, והגיע למקום השלישי. השיר בוצע עוד פעמים רבות בידי זמרים שונים.
מקובל לומר שמחזורי סונטות האהבה של גולדברג ששיאם במחזור של "אהבתה של תרזה די מון" נתפסים כְּלב-שירתה של גולדברג שסימנו אותה בטריטוריה הייחודית שלה במרחב השירה הישראלית.
שנים עשר הסונטות של "אהבתה של תרזה די מון" קבעו במידה רבה את דיוקן הסונטה העברית במאה ה-20.
מבנה השיר ופרסומו.
השיר מורכב מ-12 בתים. הם פורסמו לא ברציפות החל משנת 1952. בתים א' ב', ה', ח', יא ו-יב פורסמו בכתב העת מולד. חלקים ז' ו-י' פורסמו בדבר הפועלת.
כל השיר כולו בצירוף בתים שלא פורסמו עד אז פורסמו בספר שיריה "ברק בבוקר", מרחביה, 1955.