חלק מצעירי המקויה מגיעים לתקופת לימוד בישראל ומאמצים בה שם ישראלי. הם מטיילים בארץ, כדי להכיר את ההיסטוריה ואת המקומות הקדושים ליהודים ולנוצרים. הם לומדים עברית באולפן בקיבוץ חפציבה במטרה להגיע ליכולת לקרוא את התנ"ך בשפת המקור. הקשר עם הקיבוץ החל ב-1962. לרגל היובל של הקיבוץ הקימה התנועה את "הגן היפני" בקיבוץ. בגן צמחים המוזכרים בתנ"ך לצד אלמנטים יפניים כגשר אבן, מנורות אבן (סורו), סוכת מנוחה לתה (אזומאיה), דגי קוי ופסלי עגור יפני. חלק מאנשי התנועה לומדים באוניברסיטאות ובמכללות בישראל.
מלבד המרכז בחפציבה, לתנועה ישנו מרכז נוסף בירושלים.
הקרן הקיימת לישראל נטעה ליד מצפה נטופה, בשלהי שנות השבעים, את "יער מקויה", לזכרו של טשימה. מאוחר יותר נטעה המקויה יער נוסף לזכרו של טשימה, ברמות, שבירושלים. עם הקמת שכונת המגורים "רמת שלמה", הועתק יער זה לשער הגיא. מתחם נטיעה חדש לאנשי הקבוצה, המקפידים על נטיעת עץ כחלק מביקורם בישראל – הוקצה בשנות האלפיים בצומת גולני.
בשנת 2011 התקבלה משלחת של המקויה בכנסת.
מאמיני המקויה מרבים להשתמש בסמלים ישראליים, כגון מנורת שבעת הקנים ודגלי ישראל, ורבים מהם עונדים מגן דוד. הם מארגנים תפילות, תרומות, ואירועי הסברה ביפן למען מדינת ישראל.
ג'רזי
ג'רזי (באנגלית: Jersey; בצרפתית: Jèrriais) הוא אי המשתייך לשטחי החסות של הכתר הבריטי (Crown dependency) בתעלת למאנש, ושוכן סמוך לחופה של נורמנדי שבצרפת. מלבד האי ג'רזי עצמו, תחום השיפוט של ג'רזי כולל גם את קבוצת האיים הבלתי מיושבים מינקווירס ואקרהוס ופיירס דה לק, כמו גם מספר שוניות באזור האי. יחד עם תחום השיפוט של גרנזי, הוא יוצר קבוצת איים בשם איי התעלה, שבה האי הגדול ביותר הוא האי ג'רזי עצמו, ששטחו 112 קילומטר רבוע. קבוצה זו מסתמכת על ההגנה של הממלכה המאוחדת, אולם ג'רזי אינה חלק ממנה, וגם אינה חלק מן האיחוד האירופי, כי אם נכס נפרד של בית המלוכה הבריטי, בדומה לאי מאן שבין בריטניה ואירלנד.
נכון ל-2020, מתגוררים באי כ-101,000 תושבים.
היסטוריה.
ההיסטוריה של ג'רזי מושפעת ממיקומו האסטרטגי, בין החוף הצפוני של צרפת לחוף הדרומי של אנגליה.
ראיות המצביעות על התיישבות בתקופת הברונזה ותקופת הברזל נמצאים במקומות רבים ברחבי האי. עד כה לא נמצאו עדויות המצביעות על כיבוש רומי קבוע, אולם ישנן ראיות ארכאולוגיות להשפעה רומית, בעיקר בכף של לה פינקל שבאזור לאס לנדס, שם מזוהים שרידי מבנים פרימיטיביים כמקדש רומי עתיק. לאחר שג'רזי הייתה תחת השפעתה של ברטאן וכונתה אנגיה, היא הושפעה מהויקינגים במאה ה-9. מקור השם ג'רזי מהמסורת הוויקינגית: לאיים רבים בחופים הצפוניים של אירופה הוצמדה הסיומת מנורדית עתיקה "-אִי" ("ey-"). ואולם, לא ברור מה מקור החלק הראשון של שם האי. יש המשערים שהשם ג'רזי נגזר מהמילה בנורדית עתיקה "יארְתְ'" ("jarth") שפירושה "אדמה" והשווה לאנגלית "earth"; או מהמילה "יארְל" ("jarl"), שפירושה "מנהיג" ומקבילה למילה האנגלית earl . השערות אחרות מייחסות את השם "ג'רזי" לגאלית מאנית בה פירוש המילה "גָאר" ("-gar") הוא "עץ אלון", והמילה "סֵטוֹן" ("ceton") - "יער". יש הטוענים שמקור השם מעיוות המילה הלטינית "קיסריה" ("Caesarea"), השם הרומאי של האי, בתוספת "-אִי" ("ey-") שבאנגלית עתיקה מציין אי.
בשנת 933 סופח האי לדוכסות נורמנדיה על ידי ויליאם הראשון, דוכס נורמנדיה. צאצאו, ויליאם הראשון מלך אנגליה, כבש את אנגליה בשנת 1066 ובעקבותיו זאת שלט שליט אחד באנגליה ובדוכסות נורמנדיה. בשנת 1204 כבש פיליפ השני מלך צרפת, כמעט ללא התנגדות, את כל דוכסות נורמנדיה מידיו של ג'ון מלך אנגליה, למעט איי התעלה. מאז ועד עצם היום הזה היה האי לאוטונומיה עם ממשל עצמי.
בסוף המאה ה-16 הייתה פעילות עסקית בין תושבי האי ודייגי ניופאונדלנד.
בתמורה לעזרה שניתנה לו במהלך גלותו בג'רזי בשנות ה-40 של המאה ה-17, נתן צ'ארלס השני מלך אנגליה לג'ורג' קרטרה, מושל האי, חלקה גדולה במושבות האמריקאיות שנקראה על ידי קרטרה ניו ג'רזי.
האי שגשג בעיקר באמצעות מסחר, ומדיניות נייטרלית בעימותים שבין צרפת ואנגליה. אורח החיים באי הקיף חקלאות, דייג, בניית אניות וייצור מוצרים מצמר. עם השיפור באמצעי תחבורה בתחילת המאה ה-19, החל האי למשוך תיירים.
ג'רזי הייתה תחת כיבוש נאצי מ-1 ביולי 1940 עד 9 במאי 1945.
פוליטיקה.
בית המחוקקים של ג'רזי הוא סטייטס אוף ג'רזי. הוא כולל 53 נבחרים, מהם תריסר סנאטורים (שנבחרו לתקופה של שש שנים), תריסר ראשי אזורים (שנבחרו לתקופה של שלוש שנים), ו-29 סגנים (שנבחרו לתקופה של שלוש שנים).
כלכלה.
הכלכלה של ג'רזי מבוססת על שירותים פיננסיים, תיירות, מסחר אלקטרוני וחקלאות. השירותים הפיננסיים מהווים כ-60% מכלכלת האי, המוכר כמקלט מס.
התוצרת החקלאית העיקרית היא תפוחי אדמה ומוצרים חלביים שונים. מקור החלב בפרות האי.
חקלאים ומגדלים מוכרים לעיתים מזון עודף בארגזים בצידי הדרכים, תוך הסתמכות על יושרם של הקונים לשלשל את הסכום הנכון של מזומן לתוך תיבת כסף.
ג'רזי זכתה למעמד "פיירטרייד" על ידי ארגון FLO ב-18 בפברואר 2005.
היעדרו של מס ערך מוסף (מע"מ) הוביל לצמיחת התעשייה מוצרי מותרות בעלי ערך נמוך, כגון מכשירי חשמל ביתיים, לבני נשים ועדשות מגע, מיוצאים לבריטניה וכך מתחמקים ממע"מ וגורמים להוזלה במחירי מוצרים אלו בבריטניה. מדינת ג'רזי הכריזה בשנת 2005 על הגבלות לקבלת רישיונות עסק לחברות שאינם מקומיות, העוסקות במסחר בצורה זו.
ניתן לרכוש מוצרים פטורים ממכס בכניסה לאי וביציאה מהאי.
התמ"ג לנפש בג'רזי הוא מהגבוהים בעולם, 57,000 דולר אמריקני נכון לשנת 2009.
גאוגרפיה.
שטח האי ג'רזי, כולל האזור שבין גאות לשפל, הוא 118.2 קילומטר רבוע. הוא נמצא בתעלת למאנש, כ-22.5 קילומטר מחצי האי קוטנטין שבנורמנדי שבצרפת, וכ-161 קילומטר מדרום לבריטניה. הוא האי הגדול והדרומי ביותר מבין איי התעלה.
באי אקלים ממוזג עם חורף מתון וקיץ קריר. שטח האי כולל מישור גבוה ומשופע, חוף ים חולי וארוך בדרום, וצוקים בדרום. במישורים הרמים ישנם עמקים, בדרך כלל מכיוון צפון לכיוון דרום.
דמוגרפיה.
האי מאכלס בו מספר גדול של אנשים שנולדו מחוצה לו - כ-50% מהאוכלוסייה אינה במקור מהאי.
30% מהאוכלוסייה מרוכזים בסנט הלייר, האזור היחיד בו יש עיר. מתוך כ-87,000 תושבי ג'רזי, כשתי חמישיות הם ממוצא ג'רזי או נורמני, וכשתי חמישיות נוספים הם ממוצא בריטי (אנגלים, סקוטים, וולשים ואירים (צפון אירלנד)). קבוצות המיעוט הגדולות ביותר אחרי הבריטים הן הפורטוגזים (כ-6% - בייחוד מאיי מדיירה), האירים והפולנים. גם הקהילה הצרפתית הייתה תמיד קיימת. מרבית התושבים שנולדים באי מחשיבים עצמם בריטים, כמו גם מעריכים את היחסים המיוחדים בין בריטניה והאי.
בג'רזי כוננו מספר דתות. דת המדינה השלטת כיום היא הכנסייה האנגליקנית. באזורים הכפריים מצא מתודיזם מעוז מסורתי. קיים גם מיעוט קתולי עם שני בתי ספר קתולים בעיר סנט הלייר (בית ספר לבנים בלבד ובית ספר לבנות בלבד).
בדומה למרבית המדינות המערביות, גם בג'רזי האוכלוסייה מזדקנת. השינוי נובע גם מרצון התושבים הצעירים להגר למקומות אחרים בחיפוש אחר הזדמנויות שהאי אינו יכול לספק להם.
בריטניה בדרך כלל מתייחסת אל ג'רזי כאל חלק ממנה בכל הנוגע ללאום ולהגירה, ואולם, ג'רזי רשאית מבחינה חוקתית להגביל את ההגירה אל האי.
צדק (מוסר)
צדק הוא מונח המייצג פעולה או שיפוט המתבצע על פי אמות מידה של יושר, אמת, הגיון או כשרות מוסרית (כגון מידתיות).
הגדרת הצדק היא יחסית, כלומר שדבר הנחשב צודק על פי דעתו של אחד, יהווה לעיתים פגיעה לדעת אחר. הגדרת הבסיס של הטוב והרע יכולה להשתנות בין תרבויות שונות. לכן קביעת "הצדק המוחלט" או "הצדק האובייקטיבי" בעין אנושית סובייקטיבית עלולה להיות קשה, עד בלתי אפשרית.
מהמושג "צדק" נגזרים ביטויים נלווים רבים כגון: צדקה, צדיק, צדק חברתי, "מערכת הצדק" (כינוי לבתי המשפט) ועוד.
תפיסת הצדק בדתות.
הצדק נחשב בדתות השונות כתכונה חיונית. ביהדות מופיעה הקריאה "צדק צדק תרדוף" (דברים ט"ז, כ) וכן "ושפטתם צדק בין איש ובין אחיו" (דברים א', ט"ז). בדברי הנביאים קיבל מושג הצדק גם משמעות חברתית- "צדק חברתי".
בנצרות הכתירו את תכונת הצדק כתכונה השמינית לאחר שבע המידות השמימיות.
תפיסת הצדק בפילוסופיה.
אריסטו.
לפי הפילוסוף היווני אריסטו האדם הצדיק הוא האדם הטוב- בעל הסגולה הטובה. אדם זה הוא אדם המשתמש בשיקול דעתו לשם מימוש מהותו כאדם. משמע, האדם המממש את מהותו כאדם הוא גם אדם טוב. האדם הצדיק-הנבון הוא מי שבוחר בעיקרון "שביל הזהב" ("דרך האמצע") ומשתמש בה כהלכה על ידי שימוש בשיקול דעתו בבחירת מעשיו. מעשה שראוי לעשותו הוא המעשה המתאים לגמרי לסיטואציה, זהו המעשה השקול. לפי משנתו של אריסטו, המימוש העצמי של האדם, ה'צדק': "הטוב העליון" המכונה אושר, תלוי באדם עצמו ואך ורק בו.
אפלטון.
אפלטון יוצא נגד הגישה המסורתית לפיה צדק הוא לתת לכל אחד את שלו, או את המגיע לו ומוסיף על כך התניות. בפוליטיאה הוא מפתח את הרעיון שרק המלך הפילוסוף ידע לתת לכל אדם את הרצוי לו.
תומאס הובס.
גישה שונה למושג ה'צדק' ניתן למצוא בדבריו של הפילוסוף הבריטי תומאס הובס, הטוען כי הצדק תלוי ביחסים שבין אדם לחברו.
לפי הובס כל בני האדם נולדו עם יצר הרע. מטרת החברה האנושית היא לשים לפרט גבולות וחוקים על מנת שיוכל לחיות בחברה אנושית ומוגנת.
על פי הובס האדם הנוהג בצדק הוא זה שמוכן להתחייב לאמנה או להסכם בין אנשים, כדי לממש את מהותו כאדם.
גרמי בנתם.