נפטר בשנת ה'תרס"ב (1901), ונקבר בבית העלמין העתיק בחברון. הרב חיים חזקיהו מדיני מילא את מקומו כרבה הספרדי של קהילת חברון. בניו היו פרנסים בקהילת חברון.
במהלך מאורעות תרפ"ט נרצחו בתו וחתנו הרב חנוך חסון, אשר כיהן כאב בית הדין בחברון. בנו מאיר נשאר היחיד מבין רבני חברון והוא ניהל את ענייני העיר במשך שנה. לאחר מכן עלה לירושלים. נכדו (בן בנו הרב רפאל נסים) היה אברהם פרנקו.
מחיבוריו.
כן פרסם חידושי תורה בביטאונים "תורה מציון" ו"המאסף".
דואר הוותיקן
דואר הוותיקן (איטלקית Poste vaticane) הוא הרשות המופקדת על שירותי הדואר בקריית הוותיקן, ועל המגעים עם רשויות דואר של מדינות אחרות וארגונים בינלאומיים העוסקים בתחום.
דואר הוותיקן נוסד באופן רשמי עם הקמתה של מדינת הוותיקן לאחר חתימת ההסכמים הלטרניים ב-11 בפברואר 1929, וב-1 ביוני 1929 הוא הצטרף לאיגוד הדואר העולמי. צו מיום 30 ביולי 1929 קבע את תחילת פעולתו של הדואר, והוא החל לפעול ב-1 באוגוסט שלאחר מכן.
מנהלת דואר הוותיקן וסניף הדואר הראשי שוכנים בארמון הממשל (Palazzo del Governatorato) בקריית הוותיקן, והרשות מפעילה שני סניפים נוספים - האחד במוזיאון הוותיקן והאחר בכיכר פטרוס הקדוש. כל אחד משלושת הסניפים אחראי על אזור גאוגרפי בקריית הוותיקן, ואזור רביעי משתרע על פני כל הנכסים האקס-טריטוריאליים של מדינת הוותיקן ברחבי רומא. הדואר האיטלקי הקצה לקריית הוותיקן את מספר המיקוד 00120.
מכשיר בנק אוטומטי
קליאופטרה הראשונה
קלאופטרה הראשונה
קליאופטרה השביעית
קליאופטרה מלכת מוקדון
קליאופטרה תאה
ביקור האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בישראל
בשנת 2009 ביקר האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בישראל, והיה בכך לאפיפיור השלישי המבקר במדינה. מסעו של האפיפיור באזור כלל גם ביקור בירדן וברשות הפלסטינית. האפיפיור החל בביקור בירדן ב-8 במאי 2009, הגיע לישראל ב-11 במאי 2009, ועזב לרומא ב-15 במאי 2009.
בין היתר נפגש האפיפיור עם נשיא מדינת ישראל שמעון פרס, הוא ביקר ביד ושם, בכותל המערבי, בכיפת הסלע ובכנסיית הקבר, וקיים מיסות בירושלים ובהר הקפיצה בנצרת. האפיפיור הקדיש יום אחד לביקור בבית לחם ולפגישה עם יושב ראש הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס.
ביקורו של האפיפיור הוגדר רשמית כ"מסע צליינות לארץ הקודש" (Pilgrimage to the Holy Land), וזאת בשונה מיתר ביקוריו ברחבי העולם, המוגדרים כמסעות שליחות (Apostolic Voyages). האפיפיור נפגש עם בכירי הכנסיות הסרות למרות הוותיקן, עם בכירים מכנסיות אחרות ועם מנהיגים דתיים יהודים ומוסלמים. כראש מדינת הוותיקן הוא התקבל על פי כל כללי הטקס ונפגש עם ראשי המדינות שבהן ביקר.
האפיפיורים האחרים שביקרו עד כה בישראל הם פאולוס השישי בשנת 1964, יוחנן פאולוס השני בשנת 2000, ופרנציסקוס בשנת 2014.
מהלך הביקור.
הביקור בירדן.
קודם הגעתו לישראל, ביקר האפיפיור בירדן במשך שלושה ימים. הוא ביקר בבזיליקת זיכרון משה במידבא ובמסגד המלך חוסיין שבעמאן, וקיים מיסה באצטדיון הבינלאומי בעמאן. הוא פקד את אתר הטבילה בבית עברה ובירך על אבן הפינה לכנסייה הקתולית ולכנסייה המלכיתית שאמורות לקום במקום. בביקורו בהר נבו, צפה אל עבר ארץ ישראל, ובנאומו במקום הקדים והתייחס, באופן מפתיע מעט, ליחסי הכנסייה הקתולית והיהדות, באומרו כי:
הביקור בישראל.
ב-11 במאי 2009, לאחר שנחת בנמל התעופה בן-גוריון, נערך לאפיפיור במקום טקס קבלת פנים, ממנו נעדרו שרי ש"ס. משם יצא האפיפיור לירושלים והתקבל במשכן נשיאי ישראל, שבו נועד עם נשיא המדינה שמעון פרס. לאחר מכן ערך האפיפיור ביקור ביד ושם. למחרת ביקר האפיפיור בכיפת הסלע ונפגש עם המופתי של ירושלים. הוא ביקר בכותל המערבי והטמין פתק בין אבניו, ולאחר מכן נפגש עם הרבנים הראשיים לישראל. הוא המשיך להר ציון לתפילה בחדר הסעודה האחרונה, ואחר הצהרים ערך מיסה בעמק יהושפט שבנחל קדרון. במזרח ירושלים התארח בבית שגריר הוותיקן בארץ, הבישוף אנטוניו פרנקו.
למחרת, 13 במאי 2009, ביקר האפיפיור בבית לחם וערך בה מיסה. הוא ביקר בכנסיית המולד, בבית חולים ובמחנה פליטים, ולפנות ערב נפגש עם יו"ר הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס.
את יום 14 במאי הקדיש האפיפיור לביקור בנצרת וערך מיסה המונית בהר הקפיצה, בהשתתפותם של כ-40,000 מאמינים. לאחר מכן נפגש עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו וביקר בבזיליקת הבשורה. את יום הביקור האחרון בארץ הקדיש למיסה פרטית ולביקור בכנסיית הקבר, ולאחר מכן הגיע במסוק לנמל התעופה בן-גוריון, שם נערך לו טקס פרידה, שבסיומו המריא האפיפיור לרומא בטיסה מיוחדת של חברת אל על.
ארגון הביקור.
מתווה הביקור תוכנן ב-1 במרץ 2009, והיו מעורבים בהכנתו ובתכנונו מספר משרדי ממשלה ורשויות ממלכתיות, ובהם משרד ראש הממשלה שנשא באחריות העליונה לארגון הביקור, ומשרד החוץ שהופקד על הטקסים, על ההסברה ועל המגעים עם מדינת הוותיקן. משרד הביטחון הופקד על קבלת הפנים ועל טקס הפרידה בנמל התעופה בן-גוריון וכן על הטסת האפיפיור ופמלייתו במהלך שהותו בישראל, ושירות הביטחון הכללי ומשטרת ישראל הופקדו על אבטחת האירוע. עוד נקבע כי אגף התקציבים במשרד האוצר יקצה למימון הביקור סכום של עד 43 מיליון ש"ח. לעיר נצרת לבדה הובטח סיוע בהיקף של 20 מיליון ש"ח כדי להתכונן לביקור האפיפיור בעיר, ובמיוחד כדי להכשיר את הר הקפיצה למיסה ההמונית שקיים בו בנדיקטוס השישה עשר ב-14 במאי 2009. לירושלים הוקצב תקציב בסך של 5.5 מיליון ש"ח בלבד, והעירייה הקצתה לביקור 750,000 ש"ח נוספים מקופתה. כ-80 אלף אנשי כוחות הביטחון השתתפו במבצע "גלימה לבנה", לאבטחת הביקור.
בישיבתה הראשונה, שהתקיימה ב-5 באפריל 2009, מינתה ממשלת ישראל את שר התיירות, סטס מיסז'ניקוב, לשר הממונה על הצוות הבין-משרדי להכנת הביקור. על משרד התיירות הוטל למצות את פוטנציאל הביקור ולמנפו לקידום תיירות צליינית בישראל. לאחר סיום הביקור הודיע משרד התיירות על פתיחת פעולה שיווקית לקידום התיירות הנוצרית הקתולית בישראל, במטרה להגיע ל-900,000 מבקרים במהלך שנת 2009.
הביקור ביד ושם.
הביקור ביד ושם התקיים ב-11 במאי 2009, והיה האירוע הפומבי הראשון שבו השתתף האפיפיור במהלך ביקורו. בין המברכים את האפיפיור, היה איוואן ורנטיץ', יושב ראש ארגון חסידי אומות העולם בישראל באותה עת. למרות שבנדיקטוס השישה עשר בחר לבקר באתר ההנצחה לשואה לפני שביקר במקומות הקדושים לנצרות ועוד לפני שנפגש עם בכירי הכנסייה בארץ, מתחו גורמים בכירים ביד ושם, ובראשם יו"ר יד ושם, הרב ישראל מאיר לאו, ביקורת נוקבת על נאומו של האפיפיור במקום. לאו אמר:
יושב ראש הכנסת, רובי ריבלין, שנכח גם הוא בביקור ביד ושם, הצטרף לביקורת באומרו:
דבריו של הרב לאו בעניין "הרקע הכללי והניסיון של (האפיפיור)" התייחסו להיותו של בנדיקטוס השישה עשר גרמני ולחברותו בנוער ההיטלראי ובוורמאכט, והם נענו בביקורת הן מצד גורמים בישראל, והן מצד דובר הוותיקן, פדריקו לומברדי (Federico Lombardi), שאמר:
יומיים לאחר מכן פרסם יד ושם הודעה לעיתונות, ובה נאמר:
למרות זאת, בהודעתו המסכמת לעיתונות, שפורסמה לאחר סיום ביקורו של האפיפיור בישראל, ציין ארגון יד ושם רק את הצדדים החיוביים של הביקור:
תקריות נוספות במהלך הביקור.
העצרת ביד ושם לא הייתה התקרית היחידה במהלך הביקור שעוררה ביקורת. לאחר הביקור ביד ושם, המשיך האפיפיור לכנס בין-דתי שהתקיים באכסניית נוטרדאם דה ז'רוזלם בירושלים, בנוכחותם של 300 אנשי דת. ראש בתי הדין השרעיים ברשות הפלסטינית, תייסיר תמימי, שלא היה אמור לשאת דברים באירוע, ביקש את רשות הדיבור, ובמהלך דבריו התפרץ וביקש מהאפיפיור לפעול למען שלום, והסביר:
הנוכחים ניסו להשתיק את הדובר וחוסר שביעות רצונו של האפיפיור ניכרה בלחיצת היד הצוננת שהעניק לו עם סיום דבריו. בנוסף, האפיפיור עזב את האירוע מוקדם מהצפוי, וויתר על מעמד החלפת המתנות בין נציגי הדתות. דובר הוותיקן פדריקו לומברדי מסר בתגובה, כי דבריו של תמימי עומדים בניגוד למסר הפיוס שהאפיפיור מבקש להביא לאזור, אך הבטיח כי הדבר לא יפגע בהמשך הביקור.
למחרת החל האפיפיור את ביקורו בכיפת הסלע שבהר הבית. הוא התקבל על ידי המופתי של ירושלים, מוחמד חוסיין, שתקף את מדיניותה של ממשלת ישראל באומרו כי:
המיסה בהר הקפיצה.
לאחר שבחודשים שקדמו לביקור היה על הוותיקן להכריע בדבר העיר שתארח את המיסה הקתולית הגדולה בצפון הארץ, כשהמתמודדות על האירוח היו הערים חיפה ונצרת, זכתה בכך, בסופו של דבר, נצרת. לקראת המיסה נבנה בהר הקפיצה אמפיתיאטרון ענק, בתפוסה של 45,000 צופים. במקום הוקמו טריבונות מבטון ל-7,500 איש וממערב להר הוכשר מנחת מסוקים. האמפיתיאטרון הוקם על ידי עיריית נצרת, קק"ל ומשרד ראש הממשלה, ובמיסה נכחו על פי ההערכות כ-40,000 משתתפים. האפיפיור התקבל על ידי אליאס שקור, הארכיבישוף של העדה היוונית-קתולית (מלכיתים) בישראל, שהביע בדברי ברכתו, בין היתר, תקווה לשובם של עקורי איקרית ובירעם לאדמותיהם.
בדבריו התייחס האפיפיור למתיחות שפקדה את נצרת בשנים האחרונות, על רקע המחלוקת בעניין הקמתו של מסגד במקאם שהאב א-דין, סמוך לבזיליקת הבשורה:
נאום הפרידה.
לעומת הנאום המסויג לכאורה שנשא האפיפיור ביד ושם, בנאום הפרידה שנשא בנמל התעופה בן-גוריון נגע האפיפיור באופן ישיר בנקודות הרגישות הניצבות בלב יחסי הכנסייה הקתולית ומדינת ישראל. עיקרי הנאום היו ידועים עוד בטרם הגיע בנדיקטוס השישה עשר אל הטקס, והוא נוסח, במידה רבה, כמענה לביקורת שנשמעה בארץ במהלך הביקור.
האפיפיור ציין כי שתי הדתות יונקות מאותם שורשים רוחניים, והוסיף: