כתוצאה מכך, סנדאו התחיל לחקות את רנדי סאבאג', יריב וחבר ישן של האלק הוגאן, כאשר השניים היו באמצע קרב, האסנשן הפריעו להם, ואמרו להם שזה לא מכובד לצחוק על אגדות עבר.
סנדאו ואקסל החליטו להתאחד ולהביס את האסנשן ובכך הם מחקים את ה"המגה פאוורס", שהיה מורכב מהאלק הוגאן ורנדי סאבאג'.
סנדאו התחיל לקרוא לעצמו עכשיו "מאצ'ו מנדאו", המאצ'ו היה הכינוי של רנדי סאבאג' בעברו.
באירוע פייבאק 2015, קורטיס אקסל ומאצ'ו מנדאו הפסידו לאסנשן בקרב זוגות.
לקראת רויאל ראמבל 2016 הודיע הנהלת ה-WWE שיערך קרב זוגות מרובע והמנצחים בקרב יכנסו לקרב הרויאל ראמבל המסורתי. המשתתפים בקרב היו: סנדאו ויאנג נגד הדאדלי בויז נגד האסנשן נגד מארק הנרי וג'ק סוואגר. בקרב ניצחו מארק הנרי וג'ק סוואגר.
ברסלמניה 32 השתתף סנדאו בפעם השלישית בקרב הבאטל רויאל לזכרו של אנדרה הענק, שבסופו ברון קורבין ניצח. ב-6 במאי 2016, ה-WWE שחררו את סנדאו מהחברה.
בן מנחם
בלאביה
בלאביה (בבלארוסית: Белавія) היא חברת התעופה הלאומית של בלארוס והחברה הגדולה בה, משרדי הנהלת החברה נמצאים במינסק ובסיס הפעולה המרכזי שלה הוא נמל התעופה הלאומי מינסק.
לחברה כ-17 נציגויות בכל העולם, היא חברה בארגון IATA, החברה מפעילה טיסות לכ-40 יעדים בעולם עם צי של 23 מטוסים, כמות הטסים עם החברה עולה כל שנה ובשנת 2012 החברה הובילה מעל ל-1,204,000 נוסעים.
החברה מפעילה מספר טיסות שבועיות ממינסק לנמל התעופה בן-גוריון, הטיסות מבוצעות במטוסי הבואינג 737-800 שלה.
הסכמי שותפות קוד.
נכון ליוני 2013, לחברה הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018:
היצ'קוק (סרט)
"היצ'קוק", דרמה ביוגרפית על חייו של הבמאי המנוח אלפרד היצ'קוק, מבוססת בחלקה על ספרו העלילתי של סטיבן רבלו, "אלפרד היצ'קוק ומאחורי הקלעים של 'פסיכו'". הסרט יצא לאקרנים במספר ערים כבר ב-23 בנובמבר 2012, אך הקרנתו הבינלאומית התרחשה רק ב-14 בדצמבר 2012.
עלילה.
בשנת 1959, אלפרד היצ'קוק מסיים להסריט את "מזימות בינלאומיות" ומוטרד מטענות הכתבים כאילו תום ההסרטה היא אות לפרישתו מקולנוע. היצ'קוק דחה הצעות לביים להיטים קולנועיים שהצלחתם המסחרית מובטחת, כגון סרט מסדרת הסרטים של ג'יימס בונד, ומעדיף לנקוט ביוזמה לעבד את ספרו של רוברט בלוך, "פסיכו", לסרט. עיקר העלילה בסרט מספרת על מערכת היחסים בין היצ'קוק לבין רעייתו אלמה רוויל בתקופה שבה הסריטו את "פסיכו".
הפקה.
הפקת "היצ'קוק" נמשכה מ-2005. בשנת 2007 נמצא מפיץ לסרט וב-2011 נבחרו השחקנים הראשיים והתסריטאי. בשנת 2012 לוהקו שחקני המשנה ונמצא מלחין לסרט. הפסקול לסרט והסרט עצמו יצאו באותה שנה. הביקורות שיבחו את הסרט, הצלחתו בקופות הייתה בינונית והוא הופץ על גבי דיסק בלו-ריי במרץ 2013.
קבלה בציבור.
"היצ'קוק" הכניס 23,570,541$ ברחבי העולם. במהלך סוף השבוע הראשון להקרנתו (שהתרחש בזמן חג ההודיה) הסרט הוקרן ב-17 בתי קולנוע וגרף בממוצע 16,924$ לכל בית קולנוע.
התגובות של המבקרים היו מעורבות. באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל ציון של 62% מתוך 195 ביקורות. האתר Metacritic נתן לסרט ציון של 55% מתוך 40 ביקורות.
מלחמת אביה וירבעם
מלחמת אביה וירבעם היא מלחמה שנערכה בין אביה בן רחבעם, מלך יהודה, לבין ירבעם בן נבט, מלך ישראל, בין השנים 911-908 לפנה"ס. חלקה העיקרי של המלחמה מתואר במקרא בספר מלכים א', ובדברי הימים ב'.
תיאור המלחמה.
בספר מלכים א' מוזכרת המלחמה בלקוניות רבה:
לעומת האזכור הדל בספר מלכים, מוקדש רובו של פרק י"ג בדברי הימים ב' לתיאור המלחמה בין שתי הממלכות. מהשתלשלות האירועים ניתן לראות כי לאחר גיוס צבאות יהודה וישראל, אשר כללו 400,000 ו-800,000 חיילים בהתאמה, פנה אביה אל ירבעם וצבאו והזהירם שלא ילחמו עמו. בנאומו, טען אביה כי מלחמה נגד יהודה היא מלחמה בה', משום שה' הוא שהעניק את המלוכה לדוד ולזרעו, ומשום שבית המקדש נמצא בממלכת יהודה ובו מקריבים לה' קרבנות, בניגוד לאנשי ממלכת ישראל, שעברו להקריב לעגלים שהקים ירבעם בבית אל ובדן. בשל כך, הזהיר את אביה את ישראל כי מלחמתם לא תוכל להצליח:
אולם ירבעם התעלם מאזהרתו של אביה והחליט לתקוף את צבא יהודה על ידי פיצול צבאו והעברת חלק מחייליו לעורף צבא יהודה, כדי שישמשו כמארב:
למרות יתרונם המספרי, נחל צבא ישראל תבוסה אדירה. תבוסה זאת, שמתוארת בדברי הימים בתור נס, הייתה מוחצת והובילה למותם של 500,000 חיילים מצבא ישראל ולכיבוש ערים ששכנו בשטח ממלכת ישראל:
יוחנן אהרוני, בספרו "אטלס כרטא לתקופת המקרא", טוען כי מלחמת אביה וירבעם היא למעשה חלק ממלחמת האחים אשר נמשכה כל ימי רחבעם, אביה ואסא מלכי יהודה, ובמקביל כל ימי בית ירבעם ובית בעשא מממלכת ישראל. עיקר הקרבות התחוללו בשטח נחלת שבט בנימין, אשר היווה מוקד לסכסוכי הגבולות בין שתי הממלכות.
בספרות חז"ל.
על אף הניצחון הנסי המתואר במקרא, בספרות חז"ל ישנה ביקורת דווקא על מעשי אביה במלחמה זו. על הפסוק המופיע בסוף תיאור המלחמה אומר רבי שמואל בר נחמני . המדרש מונה שלושה חטאים של אביה שבגינם פקדה אותו המגפה, לפי פירוש זה. רבי יוחנן אומר כי אביה חטא בנאומו שתיאר את חטאי ממלכת ישראל, כי בכך הוא בייש את עם ישראל ברבים, ועבר על איסור אונאת דברים. ריש לקיש אומר כי בכך שאביה התייחס למרד ירבעם ברחבעם כמרד של "בני בליעל", אף על פי שאחיה השילוני היה שותף לו, הוא למעשה ביזה את אחיה השילוני. דעה נוספת מתייחסת דווקא לפעילותו של אביה לאחר הניצחון, ומבקרת את העובדה שלאחר כיבוש בית אל לא השמיד אביה את עגל הזהב שהעמיד שם ירבעם.
בנוסף לכך, מתארים חז"ל את אכזריותו של אביה שהכה בעם "מַכָּה רַבָּה", ואומרים כי פירוש הדבר הוא שאביה לא הסתפק בהריגת לוחמי ישראל אלא דאג שלא ניתן יהיה לזהות את החללים כדי שנשותיהם תשארנה עגונות.
בני האלמוות (ממלכת פרס)
בני האלמוות (ביוונית: Ἀθάνατοι) הוא כינוי ליחידת עִלִּית צבאית של ממלכת פרס האחמנית בת 10,000 לוחמים. כינוי זה ניתן לה על ידי ההיסטוריון היווני, הרודוטוס. כוח צבאי זה שימש בתפקיד כפול, גם כמשמר המלכותי וגם כחלק מצבא הקבע בתקופת ממלכת פרס האחמנית ובמהלך מלחמת פרס–יוון. ייתכן והשם הפרסי שלה היה בני-לְוָיָה (Anûšiya).
הרודוטוס תיאר את 'בני האלמוות' כחיל רגלים כבד בפיקודו של הידרנס אשר הקפיד באדיקות שמספר הלוחמים ימנה בדיוק 10,000 איש. לטענת הרודוטוס, השם נבע מהנוהג להחליף מיד כל לוחם שנהרג, נפצע אנושות או חלה בלוחם חדש, ובכך לשמר את מספר הלוחמים המובחרים.
המקור היחיד לשם 'בני האלמוות' הוא הרודוטוס. אמנם ישנן עדויות לקיומו של חַיִל זה בממלכת פרס, אולם עדויות אלו אינן מציינות את השם שהעניק הרודוטוס. הועלתה השערה לפיה הרודוטוס טעה בשם הפרסי בני-לוויה ופירש אותו כבני אלמוות.
היסטוריה.
'בני האלמוות' מילאו תפקיד חשוב בכיבוש בבל על ידי כורש - מלכה הראשון של הממלכה הפרסית, בשנת 539 לפנה"ס, בכיבוש מצרים על ידי כנבוזי השני בשנת 525 לפנה"ס, ובפלישת דריווש הראשון לממלכות קטנות בהודו המערבית (כיום חלק מפקיסטן) ולניסיונותיו להרחיב את גבולות ממלכתו אל תוך היבשת האירופית בשנת 520 ו-513 לפנה"ס.
'בני האלמוות' השתתפו בקרב תרמופילאי בשנת 480 לפנה"ס, והיו בין חיילי ממלכת פרס שכבשו את יוון בפיקוד המצביא מרדוניוס.
ציוד הלוחמים.
הרודוטוס תיאר את חימושם כך: מגנים העשויים מקליעת נצרים, חניתות קצרות, חרבות או פגיונות בעלי להב גדול, וחצים וקשתות. מתחת לגלימתם לבשו שריון קשקשים. משקל הנגד ששימש לאיזון חניתות החיילים הרגילים היה עשוי כסף, כדי להבדיל מדרגות פיקוד, קצוות חניתות הקצינים היו מוזהבות. במסעותיו של החיל, ליוו אותו שיירות כרכרות מטעני אספקה מכוסים שאותן הסיעו גמלים ופרדות, בשיירות אלו היו גם משרתים ופילגשים של הלוחמים. שיירות אספקה אלו הכילו מזון מיוחד שנועד אך ורק לשימוש 'בני האלמוות'.
משערים כי כיסוי הראש שלבשו 'בני האלמוות' היה . הצורה של כיסוי ראש זה אינה ידועה בוודאות, אולם כמה מקורות מתארים אותו כבד או לבד בצורת גביע או צילנדר, שניתן למשוך אותו על הפנים להגנה מפני הרוח או אבק במישורים הצחיחים של פרס. מתבליטים מגולפים ולבנים מזוגגות ששרדו עד ימינו, ניתן לראות את 'בני האלמוות' כשהם לבושים גלימות משוכללות, עגילים מחושקים, ותכשיטי זהב, אף על פי שככל הנראה לבוש ותכשיטים אלו שימשו בעיקר לטקסים ומאורעות מיוחדים.
מורשת.
האימפריה הסאסאנית.
התואר 'בני האלמוות' קם לתחייה לראשונה בצבא האימפריה הסאסאנית. היחידה הידועה ביותר מצבא זה היא 'בני האלמוות' (Zhayedan) ומנתה 10,000 לוחמים, בדומה לממלכת פרס האחמנית, אולם בשונה מהיחידה המקורית, הם היו חיל פרשים. משימתם הייתה בעיקר לאבטח פרצות דרך ולהיכנס לקרב בשלביו הקריטיים.
האימפריה הביזנטית.
התואר 'בני האלמוות' קם לתחייה פעמיים בתקופת האימפריה הביזנטית, פעם אחת כחיל פרשים כבד ששימש כיחידת עלית תחת יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית (969–976 לספירה) ופעם נוספת תחת ניקפורוס, השר הראשי של הקיסר מיכאל השביעי דוקסוס, כליבת הארמייה המרכזית בקרב מנזיקרט (1071–1081 לספירה).
האימפריה הצרפתית.
מאות שנים לאחר מכן, במהלך המלחמות הנפוליאוניות, חיילים צרפתיים התייחסו למשמר הקיסרי של נפוליאון כ'בני האלמוות'.
המלוכה האחרונה באיראן.