אהרונוביץ נולדה לפרץ ורות לוין וגדלה בבאר שבע. בצעירותה התגוררה במשך שתי תקופות בארצות הברית, עקב עבודת הוריה. שירתה בצה"ל כקצינת חינוך בבית הספר להנדסה צבאית. בעלת תואר ראשון ותואר שני במינהל עסקים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל ובוגרת בית הספר למנהיגות חינוכית של קרן מנדל. תחום המחקר העיקרי שלה היה "השקעות אימפקט חברתיות – כלי פיננסי חדשני לטיפול באתגרים החברתיים הדחופים ביותר".
אהרונוביץ החלה את דרכה בסוכנות היהודית בשנת 1994 וניהלה אזורי שותפויות עם קהילות בתפוצות, הייתה מנהלת תקצוב וכספים, סמנכ"לית אסטרטגיה ותכנון, סמנכ"לית תפעול ומשנה למנכ"ל הסוכנות היהודית. בינואר 2019 מונתה למנהלת הכללית של הארגון, האישה הראשונה בתפקיד זה.
בשנת 2019 הציגה אהרונוביץ, ביחד עם יו״ר הסוכנות היהודית דאז יצחק הרצוג, תוכנית אסטרטגית חדשה לסוכנות היהודית כמענה לאתגרים המרכזיים שניצבים בפני העם היהודי. במסגרת זו נבנו תשתיות להעמקת הקשר בין ישראל ליהדות התפוצות. על רקע התגברות תופעת האנטישמיות פיתחה תוכניות לחיזוק חוסנן של הקהילות היהודיות והבאת עשרות אלפי צעירים מהעולם היהודי לתוכניות התנדבות והתמחות בארץ. היא הייתה ממקימי ומובילי ארגון מסע, המשותף לסוכנות היהודית ולמשרד ראש הממשלה, אשר הביא מעל 170,000 צעירים יהודים לתוכניות של סמסטר עד שנה בישראל.
עם פרוץ מגפת הקורונה, גיבשה מתווה להבטחת המשך העלייה לישראל, בזמן הסגרים. בנוסף, הוקמה בעת התפרצות מגפת הקורונה בישראל "JReady", רשת בינלאומית לסיוע לראשי קהילות ולארגונים יהודיים בהיערכות למצבי חירום ופיתוח חוסן קהילתי. כמו כן הקימה ביחד עם יו"ר הסוכנות הרצוג את הקמתה של קרן חירום אשר סייעה לקהילות יהודיות שנפגעו בעקבות המגפה, בתמיכה של הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה וקרן היסוד. במקביל קידמה אהרונוביץ תוכניות שסייעו לאוכלוסיות בישראל שנפגעו במהלך משבר הקורונה והייתה ממקימי מיזם "מנט-אור" שהעניק ליווי למנכ"לי עמותות בישראל בהתמודדות עם השלכות משבר הקורונה.
עם פרוץ המלחמה באוקראינה, הובילה אהרונוביץ את פעילות הסוכנות היהודית במבצע החירום להעלאת אלפים מיהודי המדינה שברחו מאזורי המלחמה וסיוע לממשלת ישראל בקליטתם בארץ. בתקופתה של אהרונוביץ גם יצא לדרך מבצע צור ישראל, בו התאחדו אלפי עולים מאתיופיה, עם קרוביהם בישראל, אחרי שנות המתנה.
מאז כניסתה לתפקיד צמחה באופן משמעותי רשימת הנשים הממלאות תפקידי ניהול בסוכנות היהודית ואלו הממלאות תפקידי מפתח כשליחות ברחבי העולם היהודי.
אהרונוביץ נבחרה ל"רשימת המשפיעות" של העיתון מעריב ולרשימת "50 היהודים המשפיעים לשנת 2021" של העיתון ג'רוזלם פוסט.
אם לשלושה ילדים. מתגוררת במזכרת בתיה. ממקימות קשת, המפעילה מערכת חינוך פלורליסטית המשלבת וחיי קהילה משותפים. הייתה חברה במועצת המנהלים של העמותה.
אם תעזבני יום יומים אעזבך
אם תעזבני יום, יומים אעזבך הוא פתגם שפירושו הוא שאם האדם ישכח קצת מדברי התורה סופו שיישכח את כולם.
מקור הפתגם הוא בספרי בשם "מגילת חסידים" מתקופת התנאים, בעולם מקובל שזהו פסוק במשלי אף על פי שהוא לא מופיע לא שם ולא בשאר התנ"ך, כך למשל ספר הזוהר מציין לפתגם ואומר "כדכתיב" שמשמעותו בדרך כלל הוא כמו שכתוב בתורה, על אף שלא נכתב בתנ"ך.
המקור.
מגילת חסידים / סתרים.
הפתגם מוזכר לראשונה בספרי בשם מגילת חסידים יחד עם מימרות ואזהרות נוספות בנושאי שכחת תורה. בתלמוד הירושלמי (מסכת ברכות ט, ח) ריש לקיש מביא פתגם זה בשם מגילת חסידים, והפתגם מצוטט בהקשר של יגיעה בתלמוד תורה.
רבי אברהם בר נתן הירחי בספר המנהיג ורבי יוסף נחמיאש מביאים מימרא זו בשם מגילת סתרים ולא בשם מגילת חסידים, במדרש תנאים נכתב "מגילת חריסים".
הפתגם הובא בשם מגילת חסידים גם במדרשים נוספים, במדרש שמואל. במדרש שיר השירים.
ספר הזוהר.
מכיוון שבירושלמי בספרי ובמדרשים אלו מובא הפתגם בשם מגילת חסידים שיער הרב שמואל מנחם שניאורסון שבאומרם מגילת חסידים התכוונו לספר הזוהר, שניאורסון אמר את דבריו בהתאם לתפיסה המסורתית שספר הזוהר הוא ספר קדום, בניגוד לתפיסה המחקרית הסוברת שספר הזוהר התחבר בתקופה מאוחרת יותר.
בן סירא.
במספר ספרים צוין כמקור ספר בן סירא אך הרב דוד צבי הופמן והרב שמואל אשכנזי הוכיחו שזוהי הוספת המתרגם יהודה ליב בן-זאב ובמקורות הקדומים לספר לא מובאת מימרא זו, יש לציין שה רב חיים הכהן הרב דוד פארדו והרבצבי הירש מווידיסלאב ציינו כמקור את ספר בן סירא על אף שקדמו למהדורת בן זאב.
"פסוק".
בעולם מקובל לייחסו לפסוק מהתנ"ך, כך בספר מוסר לאחד מראשוני צרפת נאמר כך גם רבי שמשון משאנץ מביא מימרא זו תוך אמירת "כדכתיב", כך גם בספר קושיות לאחד מראשוני אשכנז מכנה את הפתגם "פסוק", כך גם בתקופת האחרונים רבי עמנואל חי ריקי בספרו הון עשיר מביא את הפתגם תוך אמירת כדכתיב.
גרסאות נוספות.
רבי אברהם בר נתן הירחי גרס "יום תעזבני ימים עזבך", רבי יוסף נחמיאש גרס אם יום תעזבני ימים אעזבך, אחד מראשוני צרפת גרס "יום תעזבני ימים אעזבך", רבי שמשון משאנץ גרס "אם יום תעזבני יומים אעזבך", במדרש שיר השירים, גרס יום תעזביה יומים תעזבך, הרשב"ם גרס "אם תעזבה יום יומים תעזבך", אחד מראשוני אשכנז ב"ספר קושיות" גרס "אם תעזבני יום אז יומים אעזבך".
הפייטן הקדמון רבי יהודה (חי בתקופת הגאונים) בקדושתא לפרשת כי כי המצוה הזאת גורס "אם תעזביה ימים תעזבך שנים".
פירושים.
הפירוש הפשוט לפתגם הוא שאדם שוכח קצת מהתורה - סופו שיישכח כולה, בהקשר זה הובאה הפתגם במדרשים, יש שפירשו שאם אדם מתרחק מלימוד התורה קצת - התורה תתרחק ממנו יותר.
חז"ל הביאו משל על מימרא זו, משל לשנים שיצאו אחד מטבריא ואחד מציפורי, ופגעו זה בזה ב והסיחו זה עם זה, ופרשו זה מזה, זה הלך מיל וזה הלך מיל נמצא זה רחוק מחבירו שני מיל, וזה רחוק מחבירו שני מיל.
בספר קושיות לאחד מראשוני אשכנז פירש את המימרא שם אדם יעזוב לכיוון מזרח יום אחד התורה תתרחק ממנו יומיים לצד מערב כך שיצטרך שלושה ימים כדי לחזור לתורה, דבריו הם בניגוד לדברי המדרשים שפרשו שני ימים.
הרב יחזקאל סגל לנדא פירש בדרך דרש שאם אדם יעזוב את ה' יום אחד כלומר ערב ראש השנה, ה' יעזוב אותו יומים כלומר שני ימי ראש השנה.
החיד"א הסתפק האם אדם מתחייב עונש על היום השני שהתבטל מכיוון שהתורה התרחקה ממנו ולא הוא ממנה, החיד"א טען שהתחייב גם על היום השני בהתאם לכלל התלמודי "תחילתו בפשיעה וסופו באונס חייב".
הרב שמשון משאנץ למד מפתגם זה הלכה, לעניין מלמד תינוקות שנשכר לשנה ופרש באמצע השנה, שהדין הוא שאם אדם מפסיק עבודה והדבר נפסד הוא מקבל רק חלק משכרו אך אם הדבר לא נפסד מקבל את כל שכרו, כך לגבי מלמד הגדיר את מלאכתו כמפסידה מכיוון שנאמר אם תעזבני יום יומים אעזבך.
בלה קלנר
בלה קלנר (בהונגרית: Kellner Béla; דאיוק, 10 במרץ 1904 – בודפשט, 17 ביולי 1975) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, אונקולוג, פתולוג, חבר מן המניין באקדמיה ההונגרית למדעים. במהלך המחקר המעמיק שלו לאבחון סרטן והתהליכים הפיזיולוגיים של גידולים, הוא הציג שיטות בדיקה היסטולוגיות וביוכימיות מודרניות למחקר האונקולוגי בהונגריה. הוא היה הראשון בהונגריה שהשתמש באיזוטופ רדיואקטיבי בניסויים ביו-רפואיים.
ביוגרפיה.
בלה קלנר נולד במשפחה יהודית, למד בבודפשט ולאחר מכן בעיר פץ' שם קיבל את התואר ברפואה בשנת 1929 בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת ארז'בט. מ-1926 עבד במכון האוניברסיטאי לפתולוגיה תחת ד"ר בלה אנץ, תחילה כחניך ללא שכר מ-1929 כמתמחה בשכר ומ-1931 גם כמרצה מ-1929 לימד כעוזר הוראה גם במחלקה לביוכימיה, וב-1932 למד גם ביוכימיה באוניברסיטת וינה. הוא קיבל הסמכה בתחום ב-1936 והפך לפרופסור חבר לפתולוגיה של גידולים באוניברסיטת פץ'. משנת 1940 עבד כרופא ראשי של בית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' של הקהילה היהודית של פשט (כיום שמו המרכז הרפואי הלאומי) הוא נלקח לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בשנים 1942 עד 1944 ולאחר מכן, באותה השנה, גורש למחנה ריכוז באוסטריה. הוא שרד את השואה, חזר הביתה עם שחרורו ב-1945 והמשיך לעבוד בבית החולים היהודי.
ב-1947 מונה באוניברסיטת דברצן כפרופסור מן המניין לפתולוגיה וכמנהל המכון לפתולוגיה של האוניברסיטה. משנת 1951 הפך לראש המחלקה לפתולוגיה באוניברסיטה העצמאית לרפואה בדברצן. בינתיים, בשנת הלימודים 1949/1950, כיהן כדקאן הפקולטה לרפואה. הוא עזב את הקתדרלה שלו בדברצן ב-1954, חזר לבודפשט והפך למנהל המכון לחקר האונקופתולוגיה של המכון הלאומי ההונגרי לאונקולוגיה. במקביל הרצה אוניברסיטת זמלווייס, שם היה משנת 1955 ראש הקתדרה לאונקופתולוגיה, פרופסור מן המניין.
מחקריו.