בסוף המאה ה-19 פיתחו במקביל הלוגיקן הבריטי ויליאם סטנלי ג'בונס, הכלכלן האוסטרי קרל מנגר והכלכלן והמתמטיקאי הצרפתי לאון ואלרה רעיונות דומים בנוגע לחשיבות של "הערך השולי" או "היעילות השולית" במסגרת הניתוח הכלכלי. מושג "התועלת השולית" מתייחס לתועלת שניתן להפיק מהיחידה האחרונה של המוצר, או מהנתח האחרון של ההשקעה שבוצעה (הנתח השולי). מושג התועלת השולית איפשר להסביר את ערך החליפין על בסיס ערך השימוש (שמתייחס לתועלת מהמוצר), ולמעשה הציע פתרון לפרדוקס הערך שעבור כלכלנים כמו אדם סמית, דייוויד ריקרדו וקרל מרקס נראה בלתי פתיר.
ניתן להדגים את רעיון התועלת השולית בדוגמת המים והיהלום שהציג אדם סמית. בעוד שסמית ראה ביחס ההפוך בין ערך שימוש לערך חליפין של מים ויהלומים פרדוקס בלתי פתיר, תאוריית התועלת השולית מסבירה את ערך החליפין הנמוך של מים בשפע היחסי של המוצר במערכת הכלכלית. לפי תאוריה זו, התועלת השולית שאדם מסוים מפיק ממים הולכת ופוחתת ככל שההיצע של המוצר גדול יותר. את הליטר הראשון של מים עשוי אדם לשתות; באמצעות הליטרים הבאים הוא עשוי להתקלח, ולאחר מכן להשקות את הגינה. אולם, ככל שהיצע המים אינו קטן, התועלת שניתן להפיק מכל יחידה נוספת של מים פוחתת והולכת. למעשה, תאוריית התועלת השולית הפוחתת מסבירה את פרדוקס הערך בכך שכלכלנים בתקופות קודמות בחנו את ערך השימוש של מוצר לפי היחידה הראשונה שלו, ואילו ערך החליפין נקבע לפי היחידה האחרונה. עם זאת, ערך החליפין של היחידה האחרונה (השולית) נקבע לפי ערך השימוש של היחידה הראשונה, בשקלול נתונים נוספים כמו היצע וזמינות של המוצר.
סתיו שפיר
סתיו שפיר (נולדה ב-17 במאי 1985, כ"ו באייר ה'תשמ"ה) היא מייסדת מרכז שיר"ה לצעירים עם צרכים מיוחדים, יושבת ראש המפלגה הירוקה וחברת הכנסת לשעבר מטעמה בסיעת המחנה הדמוקרטי. קודם לכן הייתה חברת הכנסת מטעם מפלגת העבודה ויושבת ראש ועדת השקיפות וכן עיתונאית ופעילה חברתית, ממנהיגות המחאה החברתית בישראל בשנת 2011.
ביוגרפיה.
סתיו שפיר נולדה בנתניה להורים ילידי ישראל, לאב רואה חשבון ולאם מורה. שמה נלקח מתוך השיר "ציפורים נודדות" (שבו הפזמון החוזר מתחיל במילים "זה היה עם בוא הסתיו") שבביצוע צמד "הפרברים", שאחד מחבריו, יוסי חורי, הוא אחי סבתהּ. בצעירותה עברה עם משפחתה לפרדסיה, ויש לה אחות צעירה עם אוטיזם. בגיל 8 החלה לכתוב בעיתון הילדים "כולנו", והדריכה בתנועת הנוער העובד והלומד. בשנת 2003 התנדבה לשנת שירות בגרעין של החברה להגנת הטבע ובמהלכה גרה בטבריה. ביולי 2004 התגייסה לצה"ל, התחילה קורס טיס והודחה ממנו לאחר ארבעה חודשים. לאחר מכן שירתה בשבועון "במחנה" ככתבת, שם סיקרה, בין היתר, את תוכנית ההתנתקות ואת מלחמת לבנון השנייה.
בשנת 2006 החלה ללמוד לתואר ראשון בעיתונות וסוציולוגיה באוניברסיטת סיטי שבלונדון, במסגרת פרויקט ישראלי-פלסטיני למנהיגות צעירה במזרח התיכון. היא פרסמה טורים באתר "mako", "מסע אחר" ובמגזין "נשיונל ג'יאוגרפיק". בשנת 2008, במקביל ללימודיה בלונדון, הייתה חברה במשך שנה בקומונה שיתופית במושב ניר משה שעסקה בבנייה אקולוגית וחינוך.
בשנת 2009 החלה בלימודי מוזיקה בבית הספר רימון למוזיקה ברמת השרון. בשנת 2010 החלה לימודים לתואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות באוניברסיטת תל אביב, ועבדה ככתבת מדור נדל"ן בשבועון "העיר". החל מפברואר 2011 עבדה כעורכת וכותבת בערוץ "השראה" באתר Xnet, וכתבה בהתנדבות ל-"קול הפליטים" – עיתון המחולק לקהילת מבקשי המקלט בישראל.
בשנת 2011 הובילה לצד חבורת סטודנטים את המחאה החברתית בישראל 2011, בעקבותיה התמודדה לכנסת והפכה לחברת הכנסת הצעירה ביותר במשכן, בשנת 2013. בתחילת שנת 2020 לקחה פסק זמן מהפוליטיקה והקימה את מרכז שיר״ה, מרכז לימודים ותעסוקה לצעירים עם צרכים מיוחדים הממוקם בתוך מוסדות אקדמיים.
ב-2021, היא הופיעה בתחפושת החיפושית בעונה השנייה של "הזמר במסכה", והודחה תשיעית.
ב-11 באוגוסט 2022 שפיר התחתנה עם עמית, בנו של איש העסקים ותייר החלל הישראלי הראשון איתן סטיבה.
פעילות ציבורית.
ביולי 2011 פגשה שפיר את דפני ליף, בעקבות פתיחת "אירוע" בפייסבוק, על מנת לתכנן הקמת מאהל מחאה ב-14 ביולי בשדרות רוטשילד. למחרת פרסמה כתבה באתר Xnet על התנועה החדשה והשוותה אותה לנעשה בהפגנות המחאה שנערכו בספרד באותה עת. שבוע לאחר מכן הקימה עם ליף ואחרים את האוהל הראשון בשדרה, שהתפתח למחאת האוהלים.
שפיר נמנתה עם הדוברים המרכזיים של המחאה, נאמה בחלק מהעצרות, דיברה בדיונים בנושא בכנסת ובמסיבות העיתונאים שערכה הנהגת המחאה. היא נמנתה עם קבוצת מובילי המחאה שנפגשה עם נשיא המדינה שמעון פרס. בין הופעותיה המתוקשרות בלט העימות הטלוויזיוני עם חברת הכנסת מירי רגב בתוכנית "ערב חדש", וכן סילוקה מיציע האורחים בכנסת לאחר שנעמדה וסימנה "X" (סמל הסירוב בשפת מפגיני המחאה החברתית) בידה בעת ההצבעה על חוק הווד"לים. בריאיון לרשת הטלוויזיה RT אמרה שפיר שהיא חוששת שראש הממשלה בנימין נתניהו יפתח במלחמה עקב לחץ מהמחאה החברתית.
בינואר 2012 נעצרה שפיר פעמיים, בהפגנה נגד פינוי מאהל מחוסרי הדיור בשכונת התקווה ובעת פינוי המאהל. בתום תקופת ההפגנות של קיץ 2011 הקימה שפיר עם כמה מחבריה את "התנועה החברתית", שיזמה את פרויקט "המעבדה", "חממה רעיונית לפיתוח ובניה של תודעה פוליטית חדשה". התנועה פעלה בפריפריה וארגנה הפגנות נוספות. שפיר נמנתה עם קבוצת מובילי המחאה שדגלו בנקיטת קו פוליטי, אל מול הא-פוליטיות שהציגו אחרים בראשות דפני ליף.
במאי 2021 הקימה שפיר עם משפחתה את מרכז שיר"ה - שירותי התפתחות לאנשים עם צרכים מיוחדים, המרכז מהווה מרכז לימודי, תעסוקתי והתפתחותי לבוגרים אוטיסטים או לבעלי מוגבלות שכלית התפתחותית מגילאי 21 ומעלה. המרכז הראשון הוקם במרכז האקדמי רופין. הקמת המרכז נתמכה על ידי כ-3000 תורמים ומספר גופים אשר תרמו במסגרת של קמפין מימון המונים.
קריירה פוליטית.
הבחירות לכנסת ה-19.
בנובמבר 2012 התמודדה בפריימריז במפלגת העבודה והוצבה במקום התשיעי ברשימת המפלגה לכנסת, שמשוריין לנשים. בפברואר 2013, בגיל 27, הושבעה לכנסת התשע עשרה והייתה לצעירת חברי אותה כנסת. הייתה יושבת הראש בשדולות לקידום שכירות הוגנת ושדולת הצדק חברתי שתמכה בהקמת פרלמנטים אזוריים שיביאו את האזרחים להגיש הצעות חוק. הייתה ראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית של ישראל עם נורווגיה.
בדצמבר 2013 הגישה עתירה לבג"ץ בדרישה לבטל את נוהל ההעברות התקציביות בוועדת הכספים שאינן כלולות בחוק התקציב. העתירה נדחתה, אך הנשיאה מרים נאור כתבה בפסק דינה שבעקבות העתירה גיבשה ועדת הכספים נוהל לטיפול בבקשות להעברות תקציביות, שיש לקוות כי ישפרו את תפקודה. עוד כתבה נאור שהעתירה השפיעה על שורת צעדים שנקטה הממשלה במטרה לצמצם את הצורך בהעברות תקציביות במהלך השנה.
הבחירות לכנסת ה-20 וה-21.
בפריימריז במפלגת העבודה שקדמו לבחירות לכנסת ה-20 נבחרה למקום השני אחרי ח"כ שלי יחימוביץ' והוצבה במקום הרביעי ברשימת המחנה הציוני שזכתה ל-24 מנדטים. גם בכנסת זו הייתה צעירת חברי הכנסת. עם הקמתה, ביקשה שפיר כי תוקם ועדה חדשה שתעסוק בשקיפות תקציב המדינה ובחופש מידע. בתמיכת יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין הוקמה "הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור", המכונה גם "ועדת השקיפות". ב-14 ביולי 2015 מונתה ליושבת ראש הוועדה. דיוני הוועדה עסקו בשקיפות תקציב הביטחון, חברות הביטוח, התקשרויות הממשלה ועוד. בין השנים 2015–2019 עמדה שפיר בראשן של כ-7 שדולות בכנסת בהן מאבק בשחיתות, כינון חוקה לישראל, וקידום שכירות הוגנת.
באותה תקופה, שפיר מונתה לעמוד בראש ועדת השקיפות של הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי (OECD) שאת הקמתה יזמה עם שגריר ישראל בארגון ועם משרד החוץ הישראלי. מטרת הוועדה הייתה שיתוף פעולה בין פרלמנטים בעולם למען מלחמה בשחיתות ושיתוף הציבור. הישיבה הראשונה התקיימה ב-10 בפברואר 2017 בפריז בה השתתפו כ-90 נציגים ממדינות שונות.
יחד עם ח"כ רועי פולקמן יזמה הצעת חוק להסדרת שכירות במגורים, שמומשה לבסוף בתיקון לחוק השכירות והשאילה.
בינואר 2018 הרחיקה ועדת האתיקה את שפיר מן הכנסת למשך שבוע, לאחר שכינתה מספר פעמים את חבר הכנסת מיקי זוהר מושחת.
בבחירות המקדימות בפברואר 2019 שקיימה מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הגיעה שפיר למקום השני אחרי ח"כ אבי גבאי והוצבה במקום הרביעי ברשימת המפלגה לכנסת.
הבחירות לכנסת ה-22 וה-23.
ביוני 2019, לאחר פרישתו של ח"כ אבי גבאי מהחיים הפוליטיים, התמודדה על תפקיד יו"ר מפלגת העבודה. היא הפסידה לעמיר פרץ שקיבל 47% מהקולות לעומת 27% לשפיר. כמה שבועות לאחר מכן הודיעה שפיר על פרישתה ממפלגת העבודה. שפיר נימקה את פרישתה ממפלגת העבודה בכך שיש צורך לאחד את מפלגות השמאל והמרכז תחת רשימה אחת, על-מנת למקסם את הסיכוי לנצח בבחירות את מפלגות הימין. יו"ר המפלגה עמיר פרץ סירב לבקשתה כי מפלגת העבודה תרוץ ברשימה אחת עם מפלגת מרצ ומפלגת ישראל דמוקרטית. שפיר הצטרפה אל התנועה הירוקה, וחברה לראש הממשלה לשעבר אהוד ברק ולמפלגות מרצ וישראל דמוקרטית בהקמת הרשימה של המחנה הדמוקרטי שבה הוצבה במקום השני ונכנסה לכנסת.