בדיקות במתודולוגיה זריזה
בפיתוח תוכנה זריז מבצעים פיתוח איטרטיבי ואינקרמנטלי של תוכנה, המבוסס על רעיון של זריזות וגמישות הפיתוח. יש חשיבות לזריזות וגמישות על פני ניתוח ואפיון מפורט. הכלי אשר משמש לתיעוד הדרישות הוא סיפור משתמש. כלי זה הוא מתומצת וקצר. חוץ ממנו לא קיימים עוד כלים לתיעוד הדרישות. בבדיקות תוכנה מבוססות פיתוח זריז נעזרים במידע של מקרי בדיקה עסקיים, הן בשביל בדיקות והן בשביל תמיכה בפיתוח כפיצוי על חוסר האפיון המפורט.
תפקיד הבודקים העיקרי הוא לקחת סיפור משתמש ולהפוך אותו לבדיקות על ידי יצירת מקרי בדיקה. רוב הבדיקות האלו עוברות אוטומציה ונשמרות כדי לאפשר בדיקות רגרסיה.
בדיקות מסורתיות נעשות מול קוד שנכתב עם האפיון המפורט, אך הם לא קיימים בפיתוח זריז. לא ניתן לערוך בדיקות מסורתיות בלי ספציפיקציות, ולכן עריכת בדיקות מסורתיות במתודולוגיה זריזה אינו אפשרי.
סיפורי משתמש הם קצרים, מועטים ולא תמיד מספיקים למפתחים כדי להבין את הדרישות הפונקציונליות במלואן.
בגלל שאין דרישות מפורטות, ואין גם ספציפיקציות בפיתוח תוכנה זריז מקרי הבדיקה העסקיים (הנקראים גם ספציפיקציות ניתנות להרצה), משמשים גם לבדיקות רגרסיה, וגם כעזרה לפיתוח.
בדיקות בשלב sprint.
בודק תוכנה: לוקח ובונה מקרי בדיקה עסקיים. מכיוון שסיפורי משתמש הם בעלי אינפורמציה מועטה הוא עובד צמוד עם מנתח עסקי או מומחה דומיין, כדי ליצור מקרי בדיקה טובים. הבודק צריך להגדיל ראש ולכסות כמה שיותר תסריטים. את מקרי הבדיקה הוא כותב במסגרת עבודה של בדיקות.
מקרי בדיקה עסקיים: מקרי בדיקה המוסברים במונחים של תחום העסק הנקראים גם "ספציפיקציות ניתנות להרצה".
מסגרת העבודה של בדיקות מאפשרת להפוך את הבדיקות לאוטומטיות. כדי לעשות זאת הבדיקות נכתבות בסביבת העבודה, ובאמצעות ה FIXTURES מחוברות עם קוד האפליקציה. לבסוף ניתן להריץ את הבדיקות מול האפליקציה (Application Under Test), ולהחזיר תוצאות. קיימות מספר מסגרות בדיקה כגון FIT, Fitness, Concordian ועוד.
Fixtures: נכתבים במסגרת הבדיקות מטרתם היא לקשר בין המקרי בדיקה העסקיים ל AUT. בדרך כלל יש צורך בידע תכנותי כדי ליצור אותם, אך לא תמיד לבודק יש ידע כזה.
המפתח: בפיתוח תוכנה זריז אין דרישות פונקציונליות מפורטות, לכן המפתח נעזר במקרי בדיקות עסקיות. הוא יוצר יחידת בדיקה בדומה ליצירתם בפיתוח מונחה בדיקות. בדיקות אלו הופכות לאוטומטיות על ידי כלים כמו JUnit .
יש צורך במקרי בדיקה עסקיים שיכסו מספיק מקרים אפשריים כך שיהיה למפתחים אינפורמציה, וגם הבדיקה תהיה מספיק טובה. בדרך זו ניתן לעשות אוטומציה למקרי בדיקה עסקיים ובדיקות יחידה אשר ביחד משמשים לבדיקות רגרסיה מתמשכות.
הרבה בדיקות מסובכות וקשות ליישום ולכן חלק מהבדיקות לא עוברות אוטומציה וחלקן מבוצעות ידנית בסוף sprint.
אליזבת בלקוול
אליזבת בלקוול (באנגלית: Elizabeth Blackwell; 3 בפברואר 1821, בריסטול, הממלכה המאוחדת – 31 במאי 1910, הייסטינגס, הממלכה המאוחדת) הייתה האישה הראשונה אשר הוסמכה לרפואה בארצות הברית וכן הראשונה אשר נרשמה בפנקס הרופאים המוסמכים בממלכה המאוחדת. בלקוול הייתה חלוצה בקידום השתלבותן של נשים בענף הרפואה בארצות הברית ובממלכה המאוחדת, ופעילה בארגונים לקידום זכויות ומעמד הנשים.
קורות חייה.
אליזבת בלקוול נולדה בבריסטול לסמואל בלקוול, שעסק בזיקוק סוכר, ולהאנה (ליין) בלקוול. ב-1832 היגרה המשפחה לארצות הברית והשתקעה בניו יורק. אביה המשיך בעיסוקו ובמקביל התערה בחוג אנשי התנועה לביטול העבדות. ב-1838 לאחר שעסקי האב נקלעו לקשיים כלכליים, עקרה המשפחה לסינסינטי וזמן קצר לאחר הגעתם הלך אבי המשפחה לעולמו, תוך שהוא מותיר את אלמנתו ותשעת ילדיו במצב כלכלי קשה ותחת חובות.
בעקבות קשיים כלכליים, אליזבת ואחיותיה אנה ומריאן הקימו בית ספר לנערות. בנוסף היא למדה אמנות וכתבה סיפורים קצרים. בתחילת שנות ה-40 היא החלה לכתוב על זכויות נשים ביומניה ובמכתביה והשתתפה בקמפיין הפוליטי של ויליאם הנרי הריסון בשנת 1840.
ב-1844 קיבלה בלקוול משרת הוראה אך לאחר מספר חודשים עזבה את עבודתה ושבה לסינסינטי.
קריירה מקצועית.
הרעיון ללמוד רפואה עלה אצלה לראשונה בעקבות חברה שחלתה במחלה קשה, וסיפרה לאליזבת שהרגישה שאילו טיפלה בה רופאה אישה היה לה הרבה יותר נוח. סיבה נוספת להחלטתה ללמוד רפואה היה רצונה לחיות חיים עצמאיים מגבר ומכבלי הנישואין. היא לא הבינה עד כמה קשה יהיה לה להתגבר על המחסומים הפטריארכליים, אך אלו רק תרמו לנחישותה.
היא עברה לפילדלפיה, ניסתה להתקבל לבתי ספר לרפואה ונדחתה על רקע מגדרי. בלקוול לא ויתרה, עברה למדינת ניו יורק ובאוקטובר 1847 התקבלה ללימודי רפואה במכללת ג'ניבה. קבלתה הייתה חצי-טעות, לאחר שהדיקן וסגל ההוראה לא הצליחו להגיע להחלטה בנושא והחליטו לערוך הצבעה בקרב 150 סטודנטים גברים בנושא, כאשר אם אחד מהם יסרב היא לא תתקבל. הגברים הצעירים חשבו שהבקשה אבסורדית וכבדיחה הצביעו פה אחד לקבלה.
במהלך לימודיה נתקלה בלקוול בקשיים רבים על רקע היותה אישה יחידה במוסד, אך ב-23 בינואר 1849 סיימה בהצלחה את לימודיה והייתה האישה הראשונה שהוסמכה לרפואה בארצות הברית, תוך שהיא זוכה לפרסום רב בעיתונות המקומית. באפריל החליטה בלקוול להמשיך את לימודיה באירופה והגיעה לבריטניה ובהמשך לפריז, אך בקשתה להתקבל ללימודים נדחתה שוב ושוב. בלקוול ויתרה על רצונה להיות מנתחת, בעקבות זיהום שנדבקה מתינוק שבו טיפלה, שגרם ואיבוד ראייתה בעין אחת. היא התקבלה לעבודה כמיילדת ולא כרופאה באחד מבתי החולים וכך רכשה ניסיון מקצועי. עד סוף השנה ציין פול דובואה, הרופא המיילד הנחשב בתקופתו, שהיא תהיה הרופאה המיילדת הטובה בארצות הברית, ללא קשר למגדר.
ב-1851 החליטה בלקוול לשוב לארצות הברית, פתחה קליניקה עצמאית בניו יורק, ואף על פי שהעניין זכה לתהודה מסוימת בעיתונות, מספר המטופלים במרפאה היה קטן. ב-1852 החלה להרצות בתחום הרפואה. עם הזמן הייתה גם המנטורית של מריה זקרזווסקה, גרמניה צעירה שרצתה להיות רופאה, שהצטרפה אל בלקוול ואל אחותה אמילי, אשר הרחיבו את המרפאה לכלל בית חולים קטן, בו נשים ישבו בדירקטוריון, כמנהלות וכרופאות.
ב-1858 תוקנו בבריטניה תקנות חדשות לעוסקים ברפואה ובמסגרתן הוכרו רופאים אשר רישיונם נרכש מחוץ לגבולות הממלכה. ב-1 בינואר 1859 הייתה אליזבת בלקוול לאישה הראשונה שנרשמה בפנקס הרופאים בממלכה המאוחדת. ב-1866 גדלה תעבורת החולים במרפאתה של בלקוול לכדי 7,000 מטופלים בשנה.
ב-1869 בעקבות קרע בין אליזבת לאחותה אמילי, עזבה אליזבת בלקוול לבריטניה. ב-1874 פתחה בלונדון את בית הספר לרפואה לנשים בלונדון ביחד עם סופיה ג'קס-בלייק, אשר אף היא הוסמכה לרפואה בארצות הברית. ב-1877 פרשה אליזבת בלקוול מניהול המוסד על רקע חילוקי דעות עם ג'קס בלייק והפסיקה לעסוק ברפואה.
פעילות ציבורית.
בין 1880 ל-1895 הייתה בלקוול פעילה בארגונים לקידום מעמד וזכויות הנשים.
כתביה.
במהלך חייה הוציאה לאור 13 ספרים וספרי לימוד. בתוכם:
חיים אישיים.
בלקוול מעולם לא נישאה. ב-1910 הלכה אליזבת בלקוול לעולמה והיא בת 89 שנים.
ואצלב פילאר
ואצלב פילאר (נולד ב-13 באוקטובר 1988 בחלומץ נאד צ'ידילנאו) הוא כדורגלן צ'כי בינלאומי, המשחק כקשר בסיגמה אולומואוץ. לזכותו 22 הופעות במדי הנבחרת הצ'כית.
פילאר החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת הראדץ קראלובה, קבוצת נעוריו, בה שיחק בין השנים 2009-2011. בקרלובה, הופיע ב-64 משחקים בהם כבש 12 שערים. לקראת עונת 2011–2012, הושאל לקבוצת ויקטוריה פלזן, לאחר שבעונה שלפני כן זכה המועדון באליפות ראשונה בליגת העל הצ'כית. אחרי שסירב לחתום רשמית במועדון בנובמבר 2011, פילאר דיווח לתקשורת על חתימתו בוולפסבורג הגרמנית. בינואר 2012, בתום מחצית עונה מרשימה במדי האלופה הצ'כית היוצאת הוכרז רשמית בתקשורת המקומית, שפילאר יעבור לשחק בשורותיה של וולפסבורג עם סיום טורניר הגמר של יורו 2012, בו נוטלת חלק הנבחרת הצ'כית. לאחר שנפצע ולא שיחק במהלך העונה, הושאל ב-2013 לקבוצת פרייבורג.
במדי הנבחרת הצ'כית, ערך פילאר את הופעת הבכורה שלו ב-4 ביוני 2011. את שערו הבינלאומי הראשון כבש ב-11 בנובמבר 2011, בניצחון 0–2 על נבחרת מונטנגרו במסגרת משחקי פלייאוף ההעפלה לטורניר הגמר של יורו 2012. הוא כבש את שערה הראשון של נבחרת צ'כיה בטורניר יורו 2012, שער מצמק בהפסד 1–4 לרוסיה, והוסיף שער במשחק השני של צ'כיה, בניצחון 1–2 נגד יוון.
הצעדה אל הים
הצעדה אל הים הידוע גם כמסעו של שרמן אל הים או בשמו הרשמי מערכת סוואנה (באנגלית: The March to the Sea או Savannah Campaign) היה מסע מלחמה אשר הוביל מייג'ור גנרל ויליאם שרמן דרך מדינת ג'ורג'יה במסגרת מלחמת האזרחים האמריקנית. המסע החל עת עזבו כוחות צבא האיחוד בפיקודו של מייג'ור גנרל שרמן את אטלנטה הכבושה ב-16 בנובמבר והסתיים בכיבושה של סוואנה ב-21 בדצמבר 1864. המסע, אשר עבר הרחק מעבר לקווי האויב ובתוך הטריטוריות האזרחיות, גרם לנזק כבד, בתעשייה, בתשתיות וברכוש אזרחי, ובכך גרם לחיסול יכולתה הפיזית והפסיכולוגית של הקונפדרציה להשיב מלחמה.
הרקע והפקודות לצעדה.