ב-1837 אישר בית המחוקקים של אילינוי את העברת בירת המדינה מוואנדליה לספרינגפילד, זאת על אף התנגדות המושל ג'וזף דאנקן, לשעבר איש סיעת הג'קסונים שניתק עמם את הקשר ונבחר כוויגי. בנייני הממשל המדינתי נבנו והמעבר התרחש באמצע תקופת כהונתו של קרלין. בנאום ההשבעה שלו האשים קרלין את הבנק המדינתי שהיה בשליטה ויגית ואת בנק אילינוי בשאווניטאון במצוקה הפיננסית של המדינה, שהוסיפה לקשיים של החוואים אנשי ארץ הספר. קודמו של קרלין בתפקיד, ג'וזף דאנקן, דחק בקרלין לבטל את חוק העבודות הציבוריות שבית המחוקקים העביר ב-1837, אך קרלין ניסה להשאירו על כנו על אף עלותו הגבוהה וחוסר ניסיונו הפיננסי. הוא הטיל על המושל לשעבר, ג'ון ריינולדס, את המשימה לנסות למכור איגרות חוב באירופה, שכן כרייתה של תעלת אילינוי ומישיגן, שקישרה בין שיקגו לבין נהר אילינוי, וחצתה את מחוז גרין ליד קארולטון, הצריכה מימון של לפחות מיליון דולר. שתי העסקאות שהוסדרו על ידי ריינולדס היו לא טובות עבור המדינה, והיא הפסידה סכום של יותר מ-150,000 דולר. אחד הצדדים לחוזה, חברת רייט ושות' מלונדון, הגיעה לפשיטת רגל כאשר קרלין התלבט אם לאשר את החוזה. מדינת אילינוי מכרה מיד את איגרות החוב שהערך הנקוב שלהן היה 804,000 דולר ב-261,500 דולר, מהלך שהיה למקור למחלוקת פוליטית במשך שנים רבות, ושגרם להשעיית כריית התעלה ב-1842. המחוקקים גם רצו שהמדינה תרכוש מניות בנקים ב-3 מיליון דולר, בטענה שהדיבידנדים שלהם יממנו את העבודות הציבוריות, אך קרלין הזהיר שהמהלך לא יצלח, ווועדת הבנקאות של הסנאט הפילה את ההצעה. תחת זאת, תחזית גביית מס רכוש בסכום של מיליון דולר, הוכחה כבתי מדויקת. קרלין התחנן בפני הקונגרס להקצות שטחי אדמה נוספים לכריית התעלה, והמליץ שבית המחוקקים המדינתי יבטל את הזיכיונות לבנק המדינתי ולבנקים בשאווניטאון, כפי שהיה בתקופת כהונת יורשו תומאס פורד. על אף הרקע שלו בתחום הקרקעות הפדרליות, סירב קרלין לקבל כל מימון ממכירות קרקעות כאלו, והורה שהמתיישבים חייבים לשלם בזהב ובכסף על אף קשיי הנזילות, שהאיצו את המשבר. מחלוקת נוספת שהחלה במהלך תקופת כהונתו של קרלין כמושל, והתפרצה במהלך תקופת כהונת יורשו, הייתה קשורה למורמונים. הפוליטיקאים באילינוי משתי המפלגות קידמו בברכה את ג'וזף סמית' הבן ואת חסידיו כאשר הם נמלטו ממיזורי. קרלין חתם על זיכיון שנתן לסמית' ואנשיו סמכות שלטונית בעיר נאוו. מאוחר יותר קיבל קרלין צווים ממיזורי להסגיר אליהם את סמית', וזה האחרון נעצר זמן קצר לאחר שיצא ממעון המושל.
שנותיו האחרונות.
לאחר תום כהונתו כמושל, שב קרלין לחוותו במחוז גרין, אך המשיך להיות פעיל פוליטית. ב-1844 הוא התמודד בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך הפסיד לסנאטור לעתיד סטיבן דאגלס, שהחל אז את הקריירה הפוליטית הארצית שלו. שנתיים לאחר מכן הכריז קרלין על רצונו להתמודד שוב מול דאגלס, אך בסופו של דבר בחר לוותר על כוונתו. ב-1849 כיהן קרלין בבית הנבחרים של אילינוי בשארית תקופת כהונתו של ג'ייקוב פריי שהתפטר.
מותו והנצחתו.
תומאס קרלין נפטר בביתו שבקארולטון ב-14 בפברואר 1852 והניח אחריו את רעייתו ואת שבעה מילדיהם. הוא נטמן בבית הקברות המקומי.
על שמו נקראה העיר קרלינוויל שבאילינוי. מדינת אילינוי הקימה שלט זיכרון היסטורי לכבודו של קרלין בקארולטון. האזור ההיסטורי של כיכר בית המשפט של קארולטון שוכן על קרקעות שבעבר היו בבעלותו של קרלין, אף על פי שרק שמונה בניינים באזור נבנו בימי חייו (בניין בית המשפט ההיסטורי נבנה ב-1891.
באלסס
באלסס (בפורטוגזית: Balsas, בתרגום לעברית: רפסודות) היא עיר בדרום מדינת מרניאו בברזיל. נכון לשנת 2021, אוכלוסיית העיר נאמדת בכ־97,000 תושבים.
היסטוריה.
בסוף המאה ה-19 ביקרו באזור תיירים רבים. מבקרים שחיבבו את האזור החליטו להקים יישוב, והוא נקרא "סנטו אנטוניו דה באלסס". ב־10 ביולי 1892 הוחלט כי היישוב יאבד את עצמאותו, והוא הוכרז כיישוב קטן המשול תחת יישוב אחר גדול יותר. ב־22 במרץ 1918 הוחלט על הפיכת היישוב לעצמאי והוא הוכרז כעיר. ב־30 בדצמבר 1943 קוצר שם העיר ל"באלסס" באופן רשמי.
גאוגרפיה.
שטח העיר עומד על 13,141.637 קילומטרים רבועים. היא נמצאת באזור הסראדו, המאופיין בצמחייה נמוכה רבה. הנהר ריו דאס בלסאס עובר במזרח העיר.
אקלים.
האקלים בבאלסס מוגדר כאקלים סוואנה טרופי (Aw לפי שיטת קפן). במשך כל השנה, טמפרטורת המקסימום היומית נעה לרוב בין 31 ל־35 מעלות צלזיוס, בעוד שהטמפרטורה המינימלית היומית נעה לרוב בין 20 ל־23 מעלות צלזיוס. הטמפרטורות עלולות להגיע למעל 40 מעלות צלזיוס ולרדת אל מתחת ל־13. רוב המשקעים יורדים בין אוקטובר לאפריל, ובשנה ממוצעת יורדים מעט יותר מ־1,200 מילימטרים. הלחות גבוהה במשך כל השנה, אם כי בין יולי לספטמבר היא נמוכה יותר.
דמוגרפיה.
נכון לשנת 2021, אוכלוסיית העיר נאמדת ב־96,951 תושבים. כל אוכלוסיית העיר נוצרית. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, כ־65% מהאוכלוסייה הם קתולים וכ־35% הם אנגווליסטים.
כלכלה.
העיר נודעת כמרכז חקלאי. סויה היא הגידול העיקרי באזור, כאשר בשנת 2015 גודלו באזור העיר (דרום מרניאו) כשני מיליון טונות ממנה. גידולים נוספים באזור הם תירס, שעועית, כותנה ואורז. בעיר עצמה קיימים שלל מוקדי תעסוק, כמו בנקים, בתי חולים, מרכולים, מלונות ועוד.
תחבורה.
את העיר משרת נמל התעופה בלסאס . העיר מחוברת לרשת הכבישים הלאומית.
עידן טוקלומטי
עידן טוקלמוטי־ג'ורנו גדיי (נולד ב־9 באוגוסט 2004) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ במכבי פתח תקווה.
קריירת מועדונים.
טוקלומטי-ג'ורנו נולד בנתניה, לישראלית איריס ג'ורנו שנכנסה להריון מטוני טוקלומטי, כדורגלן זר מבנין, ששיחק באותה תקופה במכבי נתניה, וגורש מישראל, לאחר חשיפה כי הוא היה בן 31 ולא בן 19 כפי שהצהיר.
התחיל לשחק כדורגל בגיל שמונה בקבוצת הילדים של בית"ר טוברוק, בה שיחק בכל קבוצות הילדים והנוער של המועדון. באוקטובר הצטרף למכבי פתח תקווה במדיה כבש 12 שערים בליגת העל לנוער. בשנת זכה באליפות התיכונים עם בית הספר התיכון אורט יד ליבוביץ כאשר במשחק הגמר כבש שלושער.
ב-30 באפריל 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–4 להפועל נוף הגליל.
קריירת נבחרות.
טוקלומטי השתתף עם נבחרת הנוער באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2022 והיה שותף להישג השיא שלה, כאשר הגיעה לגמר האליפות, בו הפסידה 1–3 לאנגליה.
קרלוס וילה נובה
קרלוס וילה נובה (בפורטוגזית: Carlos Manuel Vila Nova; נולד ב-27 ביולי 1959) הוא נשיא סאו טומה ופרינסיפה המכהן משנת 2021.
ביוגרפיה.
קרלוס וילה נובה נולד בעיירה בחוף הצפוני של האי סאו טומה. הוא השלים לימודי בית הספר בבירת המדינה. בהמשך הוא למד הנדסת תקשורת באוניברסיטה באוראן שבאלג'יריה. לאחר סיום הלימודים בשנת 1980 הוא חזר למולדת והתחיל לעבוד בתחום המחשוב בשרות הציבורי. הוא עבר כמה השתלמויות באירופה ומונה למנהל מחלקת מחשוב באגף הסטטיסטיקה הממשלתי. בשנת 1988 הוא החליט לעזוב את השרות הציבורי ונכנס לתחום מלונאות. בשנת 1992 הוא קודם למנהל בית מלון. בהמשך הוא הקים סוכנות נסיעות. קרלוס וילה נובה עבד בתחום התיירות עד שנכנס לפוליטיקה בשנת 2010 כאשר התפקד למפלגה חדשה "פעילות דמוקרטית עצמאית" שהוקמה לקראת הבחירות.
בשנת 2010 וילה נובה מונה לשר לעבודות ציבוריות ומשאבי טבע. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2012 כאשר ממשלה בה הוא כיהן נפלה באי-אמון בפרלמנט. בשנת 2014 לאחר הבחירות מפלגתו זכתה ברוב קולות הבוחרים והקימה ממשלה חדשה. הוא מונה לשר התשתיות והסביבה. בשנת 2018 הוא נבחר לפרלמנט.
בשנת 2021 קרלוס וילה נובה היה מועמד המפלגה למשרת הנשיא. הוא זכה בבחירות תוך קבלת 58% מהקולות.
קרלוס וילה נובה התחתן בשנת 1987 והוא אב לשתי בנות.
אחראי מדיניות מידע ארגונית
אחראי מדיניות מידע ארגונית (באנגלית: Data Steward) הינה משרה שאחראית על מגוון היבטים שקשורים למאגרי מידע שנאספים בארגון כגון איכות המידע, ציות של המידע לנורמות ארגוניות, בינ"ל, מחקריות, לדרישות רגולטוריות שחלות על מאגרי מידע, למדיניות איסוף מידע, הנגישות אליו והשיתוף שלו. אחראי מדיניות מידע ארגונית מסייע לארגונים בהעברת מידע, במניעת טעויות במידע עצמו או באופן אחסונו. בנוסף חוקרים מסתייעים בתוצרים של העבודה של אחראי מדיניות מידע ארגונית בשלב הגישה והחיפוש של מידע.
יוזמות.
יוזמת FAIR data principles נועדה להנגשת מאגרי מידע ומחקרים באופן שיאפשר שימוש חוזר בהם לצורך שימוש במחקרים. יוזמה זו המליצה על מספר כללים רלוונטיים עבור אחראי מדיניות מידע ארגונית, ביניהם הכללים בדבר תיעוד מלא של המטא-דאטא, קביעת דרכים ברורות לנגישות למידע באמצעות רישיונות שימוש, וכתיבת הסברים בדבר התהליך של דרכי איסוף המידע על מנת שיהיה ניתן לוודא את נכונותו ולשחזר את המחקר.
בשנת 2017 אוניברסיטת דלפט שבהולנד התחילה יוזמה שנקראה Data Champions ובמסגרתה חוקרים התנדבו להדריך חוקרים אחרים בנושאים של יצירת גיבוי למאגרי מידע שנאספו על ידי חוקרים במסגרת מחקרים. החוקרים סייעו לחוקרים ממגוון פקולטות.
פרנץ האמורי
פרנץ האמורי (בהונגריה: Ferenc Hámori; נולד ב-14 באוקטובר 1972) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה.
האמורי התחיל את הקריירה שלו במ.ט.ק. בודפשט במדיה שיחק ארבע עונות. בקיץ עזב את המועדון לאחר שזה ירדה לליגה השנייה וחתם בגיור. בדצמבר הושאל למאריטימו מליגת העל הפורטוגלית במדיה שיחק עד אוקטובר , אז חזר לגיור.