קרן וולף נימקה את הענקת פרס בכמן ע"ש אנסלם קיפר לשנת 2018 ליעל פרנק: "על ביקורתה האפקטיבית ויכולתה לערער את התשתית החברתית המשרתת תכופות את הפוליטיזציה של המוות ופרקטיקת מתן התוקף לתהליכי חיברות הנתונים למנגנוני כוח ומישטור נארטיבים היסטוריים".
ליביה נובי-קסלר
ליביה נובי-קסלר (נולדה ב-21 באפריל 1938) היא ציירת ישראלית, ובעברה דוגמנית, מעצבת אופנה ואשת חברה.
ביוגרפיה.
נובי-קסלר נולדה בכפר בוצ'ום שבחבל טרנסילבניה לאב אגרונום ולאם עקרת בית. עקב האנטישמיות ששררה באזורם עברה משפחתה לבוקרשט. כשהייתה בת ארבע הוגלתה עם הוריה לטרנסניסטריה, שם הוריה הועסקו במחנות עבודה. לאחר ששרדו את השואה עלתה לישראל בגיל שתים עשרה.
בעת שהייתה במעברה התנסתה לראשונה בדוגמנות, כשדיגמנה בגדים של תופרת מקומית. צלם שגילה אותה ברחוב ביקש לצלם אותה, והוא תלה את תמונתה בסטודיו שלו. בגיל חמש עשרה השתתפה בתחרות היופי "מיס עולי רומניה", וזכתה בה. בין השופטים בתחרות היה סרג'יו צ'ליבידאקה. היא הופיעה על שערי מספר עיתונים, וביניהם "עולם האישה". היא גם הייתה לדוגמנית מסלול, וזאת בהדרכתה של מארגנת תצוגות האופנה אלזה אופרי‌כט. היא דיגמנה לבתי אופנה כמו גוטקס ומשכית.
היא נישאה לראשונה לראובן צליק. בעקבות עבודתו הם עברו לבאר שבע, והיא ילדה את בנם שרון. היא וצליק היו חלק מהבוהמה הישראלית, ובני הזוג היו לחברים קרובים בין היתר של שייקה אופיר, אלי פפושדו, שמוליק קראוס ואילנה רובינא. לאחר גירושיה חזרה לתקופה לבית הוריה, ושבה לעסוק בדוגמנות. היא שימשה כדוגמנית הבית של מפעל הסריגים "אילנית" שביד אליהו, וגם הופיעה בין היתר בפרסומות ליהלומים ולמעילים.
ב-1968 נישאה בשנית לאנדי קסלר, סופר ומחזאי מפורסם ברומניה אשר הגיע לארץ לכבוד העלאת מחזה שלו בישראל. הם עברו יחד ללוס אנג'לס, שם למדה רישום ועיצוב אופנה וגם המשיכה לדגמן. בהמשך התגוררו בגרמניה, שם למדה ליביה ציור בהדרכת הצייר היהודי-גרמני ניצול השואה מנפרד וייל . בגרמניה גם נולדה בתם דנה, ולאחר מכן עברו להוואי שם התגוררו במשך שנתיים, לפני ששבו לישראל להתגורר בתל אביב.
ליביה נובי-קסלר חברה בקבוצת האמנים שוחרי הטבע "טבע בצבע". היא השתתפה בתערוכות ציור בישראל, בגרמניה ובארצות הברית, ויזמה תערוכות אמנות למבוגרים ולילדים במכון התרבות הרומני בתל אביב. חלק מציוריה קודרים ועוסקים בחוויית הגירוש לטרנסניסטריה אותו חוותה כילדה, אך רבים אחרים עוסקים ביופי ובטבע וניחנים בצבעוניות רבה.
בתם של ליביה ואנדי קסלר היא העיתונאית ומבקרת המוזיקה דנה קסלר.
Ain't Never Gonna Give You Up
Ain't Never Gonna Give You Up (בעברית: לעולם לא אוותר עליך) הוא הסינגל השלישי מתוך אלבומה השלישי של הזמרת פאולה עבדול אשר יצא ב-9 בינואר 1996 על ידי וירג'ין רקורדס. השיר נכתב על ידי בראיין אדמס, אליוט וולף, הווי טי, קווין ת'ורנותון, מארק קלדרון וסם ווטרס והופק על ידי וולף.
רקע והצלחה.
השיר לא זכה להצלחה מסחרית כאשר לא הצליח להיכנס למצעד האמריקאי בשל השמעות נמוכות ברדיו ובערוצי המוזיקה. בנוסף הוא גם לא הצליח להיכנס לאף מצעד של מדינה אחרת מלבד אוסטרליה אך גם שם נכנס למקום ה-110 בלבד. השיר מכיל קולות רקע של להקת Color Me Badd. השיר היה לשיר הראשון של הזמרת שלא הצליח להיכנס למצעד האמריקאי הרשמי.
תכלת רם
תכלת רם (נולדה ב-1982) היא אמנית העוסקת במדיום הפיסול והמיצב.
ביוגרפיה.
תכלת רם נולדה בשנת 1982 וגדלה בקיבוץ חניתה.
בין השנים 2010–2006 למדה רם באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, במהלכם זכתה בפרס אילנה אלוביק למצוינות באמנות (2010) ופרס איליין קופר לחשיבה יצירתית (2008). במסגרת חילופי סטודנטים כחלק מלימודיה בבצלאל, נסעה רם ללימודים באקדמיה לאמנות מונסטר בגרמניה. בין השנים 2015-2013 המשיכה רם ללימודי המשך במדרשה לאמנות, בית ברל.
רם הציגה שבע תערוכות יחיד בישראל, ביניהן: התערוכה "חוץ ממני" בגלריית ארטפורט (2021), "מעולם לא ראיתי עץ בלתי מרוצה" במשכן לאמנות (בעין חרוד) (2019), "גלגל שלישי" המרכז לאמנות עכשווית (CCA) בתל אביב (2017), "יאבאלה" בגלריית המדרשה ועוד.
עבודותיה הוצגו בתערוכות קבוצתיות בגלריות ובמוזיאונים שונים בישראל ובגרמניה.
רם השתתפה בכמה תוכניות שהות אמן: בין השנים 2021-2020 בתוכנית הרזדיסי של ארטפורט, בשנת 2006 השתתפה בתוכניות הרזידנסי של The Curfew Tower קושנדל בצפון אירלנד, ובמרכז לאומנות עכשווית בערד. רם מכהנת בתפקיד מרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל מאז 2013.
רם חיה ועובדת בתל אביב.
אמנות.
בעבודותיה עוסקת תכלת רם ביחסים שבין חלל נתון ומקום מדומיין המושלך על אותו חלל. דרך מיפוי התנאים של חלל התצוגה היא מנסחת פעולות וחומרים. חללי התצוגה בהם היא מציגה מתמקמים בטווח שבין החלל הלבן והמסורתי וחללים אלטרנטיביים כגון בניין מועד להריסה, דירה שכורה, או בניין משרדים.
לאתר הפיזי חשיבות מרכזית בעבודתה; אלמנטים ארכיטקטוניים במבנה, סימני הזמן העוברים עליו, חפצים הנתונים בו והקונטקסט ההיסטורי-תרבותי שלו, הופכים לחלק מהותי ובלתי נפרד במיצב הסופי. באופן זה היא חושפת את הסוביקטיביות של חלל התצוגה, והופכת אותו למיכל עבור שאלות קיומיות. גישתה של רם חושבת על האתר כחומר גלם ומתוך נקודה זו היא מתחילה במלאכת הפיסול.
לצד עבודה עם החלל הספציפי, רם יוצרת אסמבלאז'ים מחפצים הלקוחים מקטגריות שונות, ובכך מאחה בין זיכרון אישי וקולקטיבי ובין הארעי והקבוע. פעולת הפיסול של רם מורכבת על פי רוב משורה של מחוות סימבוליות: פעולות של הסתרה, שרפה, איטום, וכיסוי מעלות לדיון נושאים תמטיים כמו השהייה וריק. הדואליות הגלומה באינטימיות מחד ובניכור מאידך משתקפת הן בפן האסתטי והן בפן המטפורי, דרכה רם מנסה לגעת בהוויה אנושית קולקטיבית העסוקה בפער בין חיי היומיום ושאלת הפשר המלווה אותם.
(It's Just) The Way That You Love Me
(בעברית: (זו סתם) הדרך שאתה אוהב אותי) הוא שיר של הזמרת והרקדנית פאולה עבדול, אשר נכתב עבור אלבום הבכורה שלה. הוא יצא כסינגל השני מתוכו ב-2 באוגוסט 1988 על ידי וירג'ין רקורדס. ההוצאה המחודשת שלו יצאה לאור ב-15 בספטמבר 1989.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100.
הרכב.
השיר נכתב במפתח בסולם דו מינור בקצב של 120 פעימות בדקה. השירה של עבדול משתרעת בין A ל-D.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר היה הראשון של עבדול שבוים על ידי הבמאי דייוויד פינצ'ר ביולי 1988, שלימים יביים את הקליפים המצליחים ביותר שלה. הוא כולל בתוכו את עבדול רוקדת ושרה עם רקדנים נוספים. הטכניקה שנעשתה בו שימשה גם בקליפים של "Straight Up", "Opposites Attract" ו-"Forever Your Girl".
נכון לאפריל 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ- מיליון צפיות.
וינס סנואוברגר
וינסנט ק. סנואוברגר (באנגלית: Vincent K. Snowbarger; נולד ב-16 בספטמבר 1949) הוא פוליטיקאי לשעבר ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת קנזס במשך תקופת כהונה אחת, בין השנים 1997–1999. סנואוברגר חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה.
סנואוברגר נולד בקאנקקי שבצפון-מזרח אילינוי. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דרום נצרת (Southern Nazarene University) בשנת 1971 עם תואר ראשון, ובשנת 1974 השלים באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין לימודי תואר שני. כעבור שלוש שנים, ב-1977, קיבל תואר שני נוסף במשפטים, אחרי שלימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קנזס הגיעו לידי גמר. לזמן מה אף היה פרופסור במוסד להשכלה גבוהה בשם "MidAmerica Nazarene University", השוכן באוליית'ה. בשנים 1977–1996 עבד כעורך דין בקליניקה משפטית פרטית וכפרופסור חבר.
משנת 1985 ועד 1996 היה חבר בית הנבחרים של קנזס וייצג מחוז בחירה שבסיסו באוליית'ה. בין השנים 1992–1996 הוא היה מנהיג סיעת הרוב בבית הנבחרים המדינתי. הוא נבחר אל הקונגרס של ארצות הברית ב-1996, והחל לייצג את מחוז הקונגרס השלישי של קנזס בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא הושבע לתפקידו בינואר 1997, והחליף את ג'ן מאיירס שפרשה לאחר תריסר שנים.
אף על פי שבאורח היסטורי מחוז הקונגרס השלישי של קנזס הוא מעוז רפובליקני ברור, באופן מסורתי הרפובליקנים במחוז נחשבו למתונים. עם זאת, לסנואוברגר היה דפוס הצבעה שמרני במובהק, במיוחד בסוגיות הנוגעות לחברה ולכלכלת ארצות הברית. בבחירות 1998, יריבו מהמפלגה הדמוקרטית והתובע המחוזי לשעבר במחוז ג'ונסון, דניס מור, תייג את סנואוברגר כשמרני יתר על-המידה תוך ניצול הפיצול האידאולוגי בתוך המפלגה הרפובליקנית בין השמרנים למתונים. ביום הבחירות הכלליות גבר מור על סנואוברגר בפער של כארבעה אחוזים מקולות הבוחרים.
במהלך נשיאותם של ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה בשנים 2002–2013, סנואוברגר מילא תפקידים שונים בתאגיד עירבון קצבאות הפנסיה , סוכנות ממשלתית בבעלות הממשלה הפדרלית של ארצות הברית. הוא שימש כמנהל בפועל של הסוכנות פעמיים בזמן שנשיא ארצות הברית מינה מנהל חדש. הוא שימש גם כסגן מנהל לענייני תפעול (2009–2012) ויועץ בכיר למדיניות חוץ (2012–2013).
בין השנים 2013-2016 היה פעיל בעסקי הנדל"ן. מאז 2016 הוא בגמלאות.
לוריין או'גריידי
לוריין או'גריידי (נולדה ב -21 בספטמבר 1934) היא אמנית אמריקאית. או'גריידי היא אמנית קונספטואלית המשלבת מיצגים, צילום ומיצבי ווידאו, ועבודתה בוחנת הבניות תרבותיות של זהות.
או'גריידי נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס להורים מג'מייקה, ולמדה במכללת ולסלי ובסדנת הסופרים של אוניברסיטת איווה.