חבר של וייס בא לעזרתו והסיע אותו ברכבו עד לגבול הצ'כי. מצ'כסלובקיה המשיך וייס לאנגליה.
ברנהרד וייס פתח בפרק חדש בחייו באנגליה. בלונדון הקים עסק של דפוס ומכשירי כתיבה ושם חי עד סוף ימיו.
לאחר בריחתו מגרמניה נשללה מווייס אזרחותו הגרמנית. לאחר תום מלחמת העולם השנייה נאבק וייס להחזרת אזרחותו הגרמנית. בשנת 1951, לאחר מאבק עיקש זכה ברנהרד וייס באזרחות הגרמנית הנכספת. אולם תקופה קצרה לפני כן הוא נפטר מסרטן ולא זכה לראות את פרי מאבקו.
אלמנתו, לוטה וייס (לבית ביס) חזרה לברלין מיד לאחר מות בעלה. היא נפטרה בברלין שנה לאחר מות בעלה, בשנת 1952.
לאחר מותו.
לאחר מותו הונצח ברנהרד וייס באופנים שונים.
"הוא היה אדם של קיצוניות, יהודי שהיה ספוג בערכים פרוסיים, קטן ממדים אבל גדול במעשים ודמוקרט נלהב", כך כתב אווה דננבאום (Uwe Dannenbaum) בעיתון די ולט בטקס חנוכת כיכר לזכרו של ברנהרד וייס לפני תחנת הרכבת פרידריכשטראסה בעיר ברלין.
כיכר נוספת בברלין נושאת את שמו באלכסנדרפלאץ שטראסה. ברנהרד וייס מונצח גם בלוח הנצחה שהוצב מחוץ לבית שבו חי.
בשנת 2005 הופק הסרט של הבמאי ריינר ברוקנר (Reiner Mathias Brueckner) "האיש שרדף אחר גבלס". הסרט המתאר את פועלו של ברנהרד וייס המוצג כמגן הבלתי נלאה של הדמוקרטיה בגרמניה שלפני שלטונו של אדולף היטלר.
בשנת 2007, הפדרציה הגרמנית של החיילים היהודים העניקה פרס לזכרו: "מדליית ברנהרד וייס". המדליה מוענקת מדי שנה לגרמנים שפועלים למען הבנה וסובלנות.
רוברט ספנסר
רוברט ספנסר (באנגלית: Robert Bruce Spencer, נולד ב-27 בפברואר 1962 בארצות הברית), הוא סופר והיסטוריון אמריקאי, שכתב יותר משנים עשר ספרים ובהם לפחות שניים שנכנסו לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. ספריו עוסקים באסלאם ובמלחמה באסלאם הרדיקלי, או כפי שהוא מגדיר זאת: "בחקר הגזענות האסלאמית והעלאת המודעות הציבורית לאידאולוגיה של הג'יהאד". הבלוג שלו "Jihad Watch", אשר נוסד ב-2003, נחשב רב השפעה ואחד הבלוגים המרכזיים של מתנגדי האסלאם הרדיקלי בארצות הברית ובעולם כולו. על פי עדות מתנגדיו, ספנסר הוא אחד מעשרת האנשים המסוכנים ביותר לאסלאם בארצות הברית.
ביוגרפיה.
הורי הוריו של ספנסר היו נוצרים קתולים (הכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית), תושבי טורקיה. מיד עם תום מלחמת העולם הראשונה הם הועמדו על ידי השלטונות של טורקיה החדשה בפני ברירה - להתאסלם או שיגורשו. הם בחרו באופציה השנייה וכך הגיעו לארצות הברית. אביו של ספנסר עבד ב"קול אמריקה" בתקופת המלחמה הקרה. ספנסר עצמו הוא קתולי מאמין, יליד ארצות הברית, בעל תואר שני בלימודי דת מאוניברסיטת צפון קרוליינה (1986). הוא גר כיום בניו אינגלנד.
האתר spencerwatch, שהקימו מתנגדי ספנסר במיוחד לצורך מלחמתם בו ובדעותיו ולהגנת האסלאם, מגלה עוד כמה פרטים ביוגרפיים אודותיו. ביניהם, לטענת האתר, ספנסר היה בתחילת הקריירה שלו מורה ללימודי דת בבית ספר תיכון Aquinas, בית ספר קתולי לבנות ברובע הברונקס בניו יורק. ועובדה נוספת, יש לו כיום לטענתם 6-8 ילדים.
כתיבה, פרשנות, הרצאות וסמינרים.
בנוסף לספריו הרבים ספנסר כתב גם מעל ל-300 מאמרים בנוגע לאסלאם והג'יהאד, בין השאר בניו יורק פוסט, וושינגטון טיימס, הגרדיאן הבריטי, נשיונל פוסט הקנדי, Dallas Morning News, New Criterion, Middle East Quarterly,
WorldNet Daily, Townhall, First Things, Insight in the News, National Review Online, Journal of International Security Affairs, ועוד. כמו כן, הוא כותב ועורך את הבלוג "Jihad Watch", בעל טור שבועי קבוע ב-"FrontPage Magazine" (מגזין אינטרנטי בעריכת דייוויד הורוביץ), מנהל משותף של "היוזמה להגנת החירות בארצות הברית" - "American Freedom Defense Initiative", מרצה מעל במות אקדמאיות שונות, פרשן פוליטי והיסטורי ברשתות טלוויזיה ורדיו רבות, ועוד.
ספנסר גם מנחה סמינרים על האסלאם והג'יהאד למפקדי צבא ארצות הברית, לכוח המשימה האמריקאי המשותף למלחמה בטרור, לאנשי ה-FBI, לקהיליית המודיעין האמריקאית, ולגופים ממשלתיים אמריקאים אחרים.
ספריו.
ספריו של ספנסר תורגמו לשפות רבות, לרבות ספרדית, איטלקית, פינית, קוריאנית, ניב אינדונזי ועוד. שניים מהם היו ברשימת רבי המכר של העיתון ניו יורק טיימס', ב-2006, שניהם יצאו לאור בהוצאת רגנרי - Regnery Publishing, הוצאה לאור שמרנית שמקום מושבה בוושינגטון:
"The Truth About Muhammad: Founder of the World's Most Intolerant Religion" - הספר עוסק בדברי ובמעשי נביא האסלאם מוחמד, על פי הקוראן ועל פי חוקרי האסלאם הראשונים, סמוך לתקופתו. לאחר מכן, הספר מתאר כיצד חלק מהמדינות המוסלמיות המודרניות, יחד עם ראשי האסלאם כיום, כמו יוסוף אל קרדאווי הנחשב לאיש הדת המוסלמי המשפיע ביותר בעולם כיום, ואחרים, מחקים מעשים ודיבורים אלה וקובעים אותם כסטנדרד לחייהם של המוסלמים בימינו. הספר מתאר קו ישיר של האסלאם, מאז ועד היום, בנושאים כמו נישואי בוגרים עם ילדות, חוקי הגירושין, ענישה פלילית כמו סקילה לנואפות, כריתת איברים לגנבים ומוות למחללי הדת, וכן בנוגע ליחס לבני הדתות האחרות - אסלאמיזציה שלהם, אם הם מסכימים, הפיכתם לאזרחים סוג ב' אם אינם מסכימים ויציאה למלחמה נגדם אם הם מסרבים לקבל את מעמדם הנחות.
סמוך ליציאתו של הספר לאור, בספטמבר 2006 הוחרמו כל עותקיו בפקיסטן והוא נאסר שם להפצה. גם ה"חמאס" זעם על פרסום הספר ותקף אותו כחלק מ"שערוריות" כדוגמת פרשת קריקטורות מוחמד, הסרט ההולנדי "פתנה" ועוד.
"The Politically Incorrect Guide to Islam And the Crusades" - בספר זה טוען ספנסר שקיימת מלחמה בת 1400 שנה בין האסלאם לנצרות. ספנסר טוען בו, כי מסעי הצלב היו חלק ממלחמה בלתי פוסקת זו, תגובה מאוחרת של הנצרות לג'יהאד המוסלמי ולפלישות המוסלמיות מאסיה ומאפריקה אל אירופה, החל מימי מוחמד. הספר עוסק גם באווירה התרבותית בעולם כיום, המונעת דיון כן בסוגיות אלה והופכת טיעונים כנגד האסלאם ל"בלתי נכונים מבחינה פוליטית" - Politically Incorrect.
בין שאר ספריו של ספנסר:
באסי
קוליבראים
לטרון (פירושונים)
29075 1950 DA
הוא מאסטרואידי אפולו. מבין האסטרואידים בעלי קוטר של מעל ק"מ אחד, הוא בעל הסבירות הגבוהה ביותר הידועה כיום, לפגיעה חזיתית בכדור הארץ. לאסטרואיד, שמסתו כ-2 מיליארד טון, יש סיכוי של 0.012% לפגוע בכדור הארץ בשנת 2880. בשל העובדה שהאירוע צפוי להיות בעוד יותר מ-100 שנים, הוא לא קיבל דרגה בסולם טורינו.
האסטרואיד נצפה לראשונה ב-23 בפברואר 1950, וב-21 במרץ 2001 עבר במרחק של 7,789,950 קילומטר מכדור הארץ. קוטרו של האסטרואיד 1.1 ק"מ והוא מקיף את השמש כל 2.21 שנים.
תאוריית הקרבה הבין-אישית
תאוריית הקרבה הבין-אישית (באנגלית: proxemics) עוסקת במחקר על השפעת המרחק הפיזי בין בני-אדם על התנהגותם והרגשתם. תורת הקרבה הבין אישית היא חלק ממחקר התקשורת הבלתי-מילולית.
היסטוריה.
האנתרופולוג אדוורד הול טבע את המושג בשנת 1963 וחקר את הנושא. הוא הדגיש את חשיבותו היישומית של חקר תחום זה, הן בהקשר ליחסים בינאישיים והן בתכנון מרחבי בבתים ובניינים, ואף בתכנון עירוני רחב היקף.
הול השתמש כבסיס לעבודתו במחקריו של הזואולוג השווייצרי הייני הדיגר (Heini Hediger), שעסקו במרחקים בעולם החי. הדיגר הבחין בין מרחק בריחה של חיות, מרחק קריטי (מרחק התקפה), מרחק אישי (בין חיות ממינים שונים ללא מגע ביניהן), ומרחק חברתי (בין חיות מאותו מין). הול ראיין במחקריו מאות אנשים, כדי לקבוע סיווגים דומים לכך בקרב בני האדם וקריטריונים להבחנה ביניהם.
סיווג מרחקים בינאישיים.
על פי אדוורד הול, ניתן לחלק את המרחקים בין שני אנשים באופן הבא:
המידות הללו משתנות מתרבות לתרבות. כמו כן יש משמעות למעמד החברתי: לאדם בעל מעמד חברתי גבוה מהשני קל יותר לחדור מהמרחק החברתי לאישי.
תורת הקרבה הבין אישית עוסקת במספר נושאים בבחינת הקרבה הפיזית בין אנשים:
כמו כן עוסקת תורת הקרבה הבין אישית בתחומי החלל:
רות אריון
רות אַריוֹן (17 ביוני 1912 – 15 בנובמבר 1998) הייתה ציירת ישראלית ויוצרת באמייל, ממייסדי כפר האמנים עין הוד. עבודותיה משקפות את ההתרחשויות שחוותה בנדודיה בארץ ישראל משנות השלושים של המאה העשרים ועד סוף שנות התשעים.
ביוגרפיה.
אריון נולדה כאוולינה גרינטל בברסלאו שבגרמניה (כיום בפולין), בשנת 1912. אביה, ליאו גרינטל, היה מעצב אופנה ובעליו של בית אופנה בעיר. ב-1931 למדה אמנות באוניברסיטה בעירה, במקביל ללימודי רפואה.
בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, עלתה לארץ ישראל, בגיל 22. תחילה התגוררה בחיפה, שם למדה אצל הקרמיקאית הדוויג גרוסמן והפסל רודי להמן. לאחר מכן הצטרפה לקיבוץ גשר, ומשם עברה לקיבוץ משמר העמק, ואחר-כך לחיפה ולירושלים. בשנים 1938–1948 השלימה את לימודי האמנות שלה באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים, שם למדה אצל לודוויג יונס, יעקב שטיינהרט ומרדכי ארדון. כמו כן למדה בירושלים אצל הצייר אדוארד מטושק.
החל מסוף שנות הארבעים התגוררה ביפו. ב-1948 למדה רישום אצל מרסל ינקו. בהשראת תפיסתו, לפיה אמנות צריכה להיות משולבת גם במלאכת האמנות, החלה ללמוד עבודה באמייל והייתה הראשונה בארץ לצייר ציורים אבסטרקטיים באמייל. עבודות האמייל שלה עיטרו מוסדות חינוך ברחבי הארץ.
אריון הייתה נשואה לעיתונאי והעורך חובב האמנות משה דגן (1909–1973) עד מותו.