בשנותיו הראשונות של היישוב למדו הילדים בכיתות רב גילאיות בקיבוץ עצמו. בספטמבר 1984 הוקם בית ספר אזורי בקיבוץ פרוד, בו למדו גם ילדי לוטם.
כיום קיימות בלוטם מספר מסגרות חינוכיות מגיל 0-6: פעוטון, גנים ושירותי צהרון. תנועת נוער: היישוב לוטם משתייך לאיחוד החקלאי ישנה כיתת נוער שנמצאת ביישוב שם מתקיימות פעולות בימי שלישי אחרי הצהריים.
תרבות.
ביישוב בריכת שחייה שפתוחה בחופשת הקיץ.
"בוסתן"- מפעל ומעדנייה לממכר קונפיטורות בוטיק, ממרחים, שמן זית ודבש איכותיים.
יקב אורגני, מחלבה וחנות המחלבה, צימרים, בוטיק שוקולד, חדר בריחה, מגרש כדורסל וגן שעשועים.
המועדון הקהילתי מיועד לאירועים וטקסים קהילתיים לתושבי היישוב, אך ניתן לשכור אותו גם לאירועים פרטיים. במועדון מתקיימים חוגים ומפגשים וגיל הזהב במהלך השבוע.
בנוסף למועדון הקהילתי ישנו מועדון נוסף אשר משמש את התושבים כפאב בסופי שבוע ולאירועים חברתיים נוספים, בצמוד למועדון נמצאת ספרייה שבה אפשר לשאול ספרים וגם לשבת ולקרוא בה. כשהיא פתוחה, מתקיימת שעת סיפור לגיל הרך.
סביבת היישוב.
בסמוך ליישוב נמצאים שני מסלולים שבהם אפשר לטייל- נחל צלמון שנמצא כ-8.7 קילומטר מן היישוב ונחל כמון שנמצא במרחק 5.2 קילומטר מהיישוב.
מורן (קיבוץ)
מוֹרָן הוא קיבוץ בבקעת בית הכרם, על הגבול בין הגליל העליון לגליל התחתון, בתחומי שיפוט של המועצה האזורית משגב. מיקומו על גבעה ממזרח לכרמיאל סמוך לכביש עכו-צפת, וכ-13.3 ק"מ מכרמיאל.
הקמת הקיבוץ.
הקיבוץ נוסד בשנת 1977, על ידי הקיבוץ המאוחד. מייסדיו היו קבוצת צעירים, מרביתם עירוניים, שהוכשרו בקיבוץ גינוסר, ואליהם הצטרפו בשנים שלאחר מכן כמה גרעיני נח"ל.
מקור השם.
הקיבוץ קרוי על שם השיח מורן שגדל בגליל. בסמוך ליישוב זורם נחל מורן.
הקיבוץ כיום.
בשנת 2000 הוחלט להקים בקיבוץ שכונת הרחבה ובמסגרתה נוספו ליישוב 74 משפחות. היישוב מתנהל כאגודה שיתופית קהילתית שחברים בה כל תושבי הקבע. כיום, גרות במורן כ-125 משפחות אשר מאוגדות ביחד באגודה השיתופית.
שירותים בקיבוץ.
בקיבוץ בריכת שחייה, מרפאה, פעוטונים, ספרייה, גן ילדים, מועדון נוער, חנות לבגדים יד שנייה, גלריית תכשיטים, גלריית אומנות ובית כנסת.
מורשת (יישוב קהילתי)
מוֹרֶשֶׁת הוא יישוב קהילתי דתי לאומי בגליל התחתון בתחומי המועצה האזורית משגב המשתייך ליישובי האיחוד החקלאי, בסמוך לצומת הכבישים 784 ו-781, ולכפר כאוכב אבו אל-היג'א. נכון לשנת 2020 מתגוררות ביישוב כ-400 משפחות.
הקמה.
ראשיתה של מורשת בגרעין של "התנועה להפצת התורה" שביקש להתיישב בגליל באמצע שנות ה-70. מכיוון שלא רצו בשיוך מפלגתי הם התאגדו דרך האיחוד החקלאי. בינואר 1979 נטען שבגרעין כ-120 משפחות. תוכנית היישוב התבססה על מוסדות חינוך ותעשייה. במרץ 1980 צוטט ישראל קניג, הממונה על מחוז הצפון במשרד הפנים שבגרעין 90 משפחות ושמקימים עבורם 30 אשקוביות.
היישוב קיבל חיזוק מגרעין של דתיים לאומיים תושבי הצפון אשר חיפש מקום להתיישב בגליל במרחק נסיעה סביר מחיפה. בשנת 1991 התיישב הגרעין בחוות יבור (מחנה יקיר) וחי שם באופן זמני עד המעבר למקום הקבע הנוכחי בשנת 1996. היישוב הוקם במסגרת תוכנית המצפים ל"ייהוד הגליל", בסיועה של תנועת ההתיישבות אמנה. באתר הסמוך ליישוב הקבע התגוררו מאז ראשית שנות השמונים גרעין של כעשרות משפחות דתיות (שמכונה היום "מורשת הישנה"). רק שלוש משפחות מהגרעין המקורי עדיין מתגוררות ב"מורשת הישנה".
מערכות חינוך.
ביישוב מערכת חינוך דתית הכוללת מעונות, גנים ומרכז אזורי הכולל בית ספר יסודי. בגילאי תיכון לומדים תלמידי היישוב במוסדות חינוך דתיים בקריות, בטבריה במירון, בעמק יזרעאל, במגדל העמק ובכרמיאל.
ביישוב פועל סניף בני עקיבא וכן סניף תנועת עוז לילדים.
מתחם בתי הכנסת.
בשנת 2013 נסתיימה הקמתו של מתחם בתי הכנסת ביישוב, ונערך טקס לחנוכת בתי הכנסת בהשתתפות הרב הראשי לישראל שלמה עמאר. בתי הכנסת מהווים מרכז תורני לכלל יישובי האזור, עקב העובדה שמורשת הוא היישוב הדתי היחיד במועצה האזורית משגב. בית הכנסת המרכזי, המהווה את בית הכנסת הגדול ביותר במתחם, מכיל מאות מקומות ישיבה.
כחלק מהמתחם הוקמה פינת הנצחה לבתי הכנסת שפונו בפינוי גוש קטיף, שעוצבה על ידי האומן אהרן שבו.
מכמנים
מִכְמַנִּים הוא יישוב קהילתי בגליל התחתון בתחומי המועצה האזורית משגב. היישוב מצוי על הר כמון מזרחית לכרמיאל. נוסד בשנת 1980.
משמעות השם "מכמנים" היא "דברים נסתרים". משמעות השם קשורה לשם הערבי של הר כמון "ג'בל כמאנה", שמשמעותו מקום "מחבוא או מסתור".
מכמנים יוסדה על ידי חמש משפחות, ולאחר זמן קצר שבע. כיום מונה היישוב כ-125 משפחות.
רחובות ביישוב נקראים על שם להקות ישראליות ובהן תמוז, תיסלם, הגבעטרון ולהקת כוורת.
מערכת החינוך המקומית כוללת תינוקיה, פעוטון, גן ילדים וצהרון. מרבית ילדי היישוב מתחנכים בבית הספר היסודי שבהר גילון ובתיכון של המועצה האזורית.
מנוף (יישוב)
מָנוֹף הוא יישוב כפרי קהילתי בגליל התחתון בתחומי המועצה האזורית משגב. היישוב ממוקם על הר שכניה בגובה 350 מטר מעל פני הים ונהנה מנוף אל הים מעכו ועד חיפה ומאקלים ממוזג.
היישוב מקפיד על ביצוע פרויקטי קליטה והרחבה כל חמש שנים, בכל קליטה כ-25 משפחות. במנוף מתגוררות כיום 200 משפחות להן כ-450 ילדים. מספר המשפחות המתוכנן בפיתוח הסופי - 350.
שם היישוב הוא הלחם של שתי מילים, מעוף ונוף בגלל גובה היישוב הצופה אל עמק זבולון ולים התיכון.
היסטוריה.
בדצמבר 1976 פורסם שהיישוב יוקם בקרוב, שהשטח להקמת היישוב כבר אותר, אך שטרם נמצא גרעין מתיישבים ליישב את המקום. הגרעין להקמת היישוב נוצר בראשית 1977 וכלל משפחות שעלו מדרום אפריקה והתארגנו תחת האיחוד החקלאי להקים כפר תעשייתי. 19 ממשפחות הגרעין, מתוך כ-50 משפחות, התרכזו באופן זמני במרכז הקליטה בכרמיאל. היישוב הוקם על ידי סולל בונה. עד נובמבר 1978 הושלמו היסודות, אך דרישות של סולל בונה להגדלת התשלום עיכבו את העבודות. בניית היישוב הייתה בעיצומה בינואר 1979. במרץ 1980 היו בתי היישוב בתהליכי השלמה, אולם טרם נבנו מבני ציבור.
במהלך השנים הצטרפו ליישוב משפחות אנגלוסקסיות מארצות אחרות וכן גם משפחות שאינן דוברות אנגלית.
זמן קצר לאחר הקמת היישוב, החלה מסורת "מרוץ משגב" שגדלה כל שנה והפכה לאירוע בקנה מידה ארצי. המירוץ גם ידוע בשמו "על הנוף למנוף" מתקיים מדי שנה בסתיו וסיומו במנוף.
שירותים ביישוב.
במנוף חיי חברה תרבות וקהילה מפותחים מאד:
היישוב מנוהל על ידי ועד הנהלה מקומי מתנדב הנבחר מתוך חברי היישוב, הוועד כפוף לאספה הכללית שהחלטותיה מתקבלות על ידי רוב ומחייבות את כולם, רק לחברי היישוב זכות הצבעה.
מתחת להנהלה פועלות וועדות רבות: חינוך, נוער, תרבות, קליטה, פיתוח, סביבה, בנייה, ביקורת, ספריה, בית כנסת, ביטחון, פינת חי, תקשורת.
ביישוב קיימת פעילות של תנועת הנוער של האיחוד החקלאי. וחלק גדול מאוד מהנוער המסיימים כיתת י"ב מתנדבים לשנת שירות בטרם ביצוע שירות צבאי.
מנוף
מעלה צביה
צְבִיָּה הוא יישוב קהילתי על שם צביה לובטקין, מלוחמות מרד גטו ורשה, בגליל התחתון, בתחומי המועצה האזורית משגב.
היסטוריה.
היישוב נוסד בשנת 1979 כקיבוץ של התק"ם, אך בשנת 1986 נסגר הקיבוץ והאתר הועבר לאחריות גרעין "עתיד" אשר התארגן כיישוב קהילתי בתמיכת הסוכנות היהודית והמועצה האזורית משגב.
באמנת היישוב הוא מוגדר כ"יישוב יהודי-ישראלי בדרך האימן", ועל המבקשים להתיישב בו להיות חלק מתנועת האימן, תנועה פילוסופית־יישומית. בתי היישובים בולטים בצבעוניותם, בהתאם לתפישת העולם של התושבים, לפיה לצבעים יש השפעה על החיים האנושיים.
ביישוב מרכז קהילתי, מבנה מוזיקה, בית ספר יסודי וחטיבת ביניים ברוח היישוב, תנועת נוער בשם "תבנית השלום" ועוד.
חברי מעלה צביה עוסקים בפעילות קהילתית שוטפת באזור משגב וברחבי הארץ.
מצפה אביב
סלאמה (הגליל)
סלאמה (בערבית: سلامة) הוא כפר בדואי בגליל המערבי בתחומי המועצה האזורית משגב. הכפר הוכר על ידי מדינת ישראל בשנת 1976. הכפר מצוי בסמוך לנחל צלמון, שבו עובר מסלול טיולים העובר ליד עצים עתיקים, טחנות קמח עתיקות, ומים זורמים.
משערים כי הכפר סלאמה מצוי במקומו של היישוב הקדום צלמון אשר מופיע גם כ
עצמון-שגב
עַצְמוֹן (שֶׂגֶב) (שם קודם ראשוני: שגב, לאחר מכן התווסף השם עצמון) הוא יישוב קהילתי במועצה אזורית משגב אשר נוסד לראשונה כהיאחזות נח"ל שגב בשנת 1953, סבל מקשיים ושינה כיוון מספר פעמים, ולבסוף התחדש על ידי גרעין עצמון שנוסד בשנת 1975. גרעין עצמון עלה לקרקע בשנת 1978 באתר הקרוונים יבור[2]. ועלה לאתר הקבוע בשגב בשנת 1983.
היסטוריה.
במקום בו נמצא היישוב עצמון-שגב שכן לפני מלחמת העצמאות כפר ערבי בשם מִעאר. הכפר נכבש על ידי צה"ל מעט לאחר תום מבצע דקל, ולאחר מכן היווה זירת קרבות בין צה"ל לערבים מקומיים ולצבא ההצלה, בעיקר בימי ההפוגה השנייה, עד שנכבש סופית במבצע חירם.
היאחזות הנח"ל מיאר – שגב.
היאחזות מיאר הוקמה באוגסט 1953 במסגרת מבצע "ייהוד הגליל", שמטרתו הייתה "לשנות את המצב הקיים, שבו ההתיישבות היהודית בגליל מרוכזת בעיקר בשפלת הירדן שבמזרח ובשפלת החוף שבמערב. כתוצאה מכך התהוו מקומות תורפה רבים, ודבר זה איפשר למבריחים ומסתננים לפעול וגם להתנכל לתחבורה בכבישי הצפון".
סיבה נוספת שלא נאמרה בטקס, הייתה תוכניתו של שר החוץ האמריקאי דלאס להוציא את הגליל מידי מדינת ישראל.