האונומסטיקון תוארך באופן מסורתי לפני שנת 324, על סמך התייחסויותיו הדלילות לנצרות, והיעדרן המוחלט של הערות על בנייניו של הקיסר הרומי קונסטנטינוס בארץ הקודש. החיבור מתאר גם מנהגים דתיים מסורתיים באלון ממרא כאילו הם עדיין מתרחשים, בעוד שידוע שהם דוכאו זמן קצר לאחר שנת 325, כאשר נבנתה במקום כנסייה. אוסביוס מתייחס למחנה של הלגיון העשירי פרטנסיס באילה (ליד עקבה ואילת המודרנית), ולגיון זה הועבר כנראה מירושלים לאילה בזמן שלטונו של הקיסר דיוקלטיאנוס (284–305).
הירונימוס תרגם את האונומסטיקון של אוסביוס ללטינית בשנת 388, בעת שחי בבית לחם. המהדורה הלטינית של הירונימוס כוללת כינויים שונים, המבוססים על כתבי היד השונים שעמדו לרשותו. גרסה לטינית זו של האונומסטיקון של אוסביוס הפכה למקור העיקרי למחקר של ארץ ישראל במערב. המהדורה שפרסם פאול דה לגארד כוללת את היצירה הלטינית שחיבר הירונימוס תחת הכותרת, "Hieronymi de situ et nominibus locorum hebraicorum liber."
דמוגרפיה.
המגוון הדמוגרפי המלא של ארץ ישראל במאה ה-4 לספירה אינו ידוע במלואו. עם זאת, אוסביוס, שהתגורר בבית גוברין (אלאותרופוליס), מדבר בקצרה על ההרכב האתני של הארץ, בעיקר באזור שהיה המוכר לו ביותר. מתוך 14 ערכים שבהם הוא מזכיר את הפרטים האתניים של היישוב, 11 מהיישובים הללו היו יהודיים: עקרון, עניאה (מזוהה עם חירבת ע'ויין א-תחתא), דביר, עין גדי, אשתמוע, הורמה, תלקה, יוטה, נינוה, נערה, וכרמל (המוזכר אגב זיף); האחרים הם כפר שומרוני: תרצה (תרסילה ) בבתניאה ; ושני יישובים נוצריים: אנאיה ויתיר. בעיירה דביר, בהיותה "דביירה בהר תבור, בגבולות דיוקיסריה" בגליל התחתון, הייתה אוכלוסייה יהודית נכבדת.
סקוט דז'רליי
סקוט יוג'ין דז'רליי (באנגלית: Scott Eugene DesJarlais; נולד ב-21 בפברואר 1964) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת טנסי מאז 2011. דז'רליי, חבר המפלגה הרפובליקנית, מייצג בקונגרס את מרכז ומזרח טנסי.
מוות לערבים
רמב&quot;ם פרנקל
קרב ליסיצ'נסק
קרב ליסיצ'נסק היה קרב בין רוסיה והרפובליקה העממית של לוהנסק לאוקראינה כחלק מהמתקפה על מזרח אוקראינה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022.
לאחר הפגזות רוסיות אינטנסיביות ועימותים קרקעיים בפאתי העיר, הרפובליקה העממית של לוהנסק הפרו-רוסית הודיעה כי כוחותיה כבשו את העיר ליסיצ'נסק ב-2 ביולי, אם כי אוקראינה הכחישה תחילה את כיבוש העיר. ב-3 ביולי תבעה רוסיה את השליטה בליסיצ'נסק. המטה הכללי האוקראיני הודו שכוחותיהם נסוגו מהעיר "כדי להציל את חייהם של המגינים האוקראינים". ממשלת רוסיה והבדלנים תומכי רוסיה כבשו את כל מחוז לוהנסק, כאשר ליסיצ'נסק הייתה את המעוז האוקראיני האחרון שנכבש במחוז לאחר קרב סוורודונצק. רוסיה תיארה זאת כ"שחרור" של מחוז לוגנסק שהוגדר כחלק מהרפובליקה העממית של לוגנסק.
רקע.
ליסיצ'נסק ושכנתה התאומה סוורודונצק היו מופרדות על ידי נהר סוורסקי דונץ. העיר ליסיצ'נסק שכנה על ראש הגבעה ממוקמת בגדה המערבית מה שנתפס כיתרון למגינים האוקראינים. ב-11 באפריל 2022 הפגיזו כוחות רוסים את ליסיצ'נסק בארטילריה כבדה. עד 10 במאי, הפכו ליסיצ'נסק וסוורודונצק למעוזים האוקראינים היחידים שנותרו בכל מחוז לוהנסק. במהלך הקרב על סוורודונצק נהרסו שלושת הגשרים המחברים את שתי הערים, מה שהעניק למגינים האוקראינים עמדת הגנה טובה יותר מפני התקפות רוסיות מעבר לנהר.
עד 23 ביוני, רוסיה פרצה לגמרי מדרום לעיר וניצחה בקרב בטושקובקה. כוחות רוסיים כבשו את היישובים הסמוכים לוסקוטיבקה, מירנה דולינה, ראי-אולקסנדריקה ופידליסנה ב-22 ביוני. ב-23 ביוני, כוחות רוסים ניתקו והקיפו את העיירות הירסק וזולוטה, שלטענתם נכבשו במלואן עד למחרת. הן שכנו מדרום לעיר. עד 25 ביוני כבשה רוסיה את סוורודונצק. עם פריצת הדרך של רוסיה בדרום וניצחונה בסוורודונצק, תשומת הלב של המתקפה הרוסית עברה לליסיצ'נסק.
הקרב.
לאחר נפילת סוורודונצק, הפכה ליסיצ'נסק לעיר הגדולה האחרונה במחוז לוהנסק שהייתה בשליטת אוקראינה. יחידות צבאיות של הרפובליקה העממית לוגנסק הבדלנית לחמו לצד חיל הרגלים הרוסי ונתמכו על ידי ארטילריה ותקיפות אוויריות רוסיות.
ב-25 ביוני החלו יחידות רוסיות ובדלניות להיכנס לליסיצ'נסק מדרום, והגיעו באותו יום למכרה ולמפעל ג'לטין בפאתי העיר. ב-26 ביוני דיווחה TASS כי כוחות רוסים ובדלנים נכנסו לעיר מחמישה כיוונים ומבודדים יחידות אוקראיניות, אך לא ניתן היה לאמת את הדיווח הזה באופן עצמאי באותה עת. המטה הכללי האוקראיני נאמר כי תקיפות אוויריות וארטילריה רוסיות אינטנסיביות נועדו לנתק את ליסיצ'נסק מדרום, אך לא הזכירו בדלנים שנכנסו לעיר. פונו אזרחים.
ב-27 ביוני דיווחה CNN כי אזרחים בליסיצ'נסק נקראו לעזוב לאלתר, מכיוון שכוחות רוסים כבשו חלק מהעיר. המינהל הצבאי של ליסיצ'נסק באוקראינה אמר כי נותרו 10,000-15,000 איש. לפני הפלישה חיו בה 95,000 איש. בינתיים, קציני יחידות הרפובליקה העממית לוגנסק טענו כי ניתקו שני נתיבי פינוי עבור חיילים אוקראינים מהעיר. כוחות רוסים נכנסו לבית זיקוק לנפט בעיר, שמוקם כ-10 קילומטרים דרומית-מערבית למרכז העיר, וגיבשו את עמדותיהם, כולל הקמת עמדות ארטילריה.
ב-28 ביוני טען רודיון מירושניק, שגריר הרפובליקה העממית לוגנסק ברוסיה, כי הכוחות האוקראינים בליסיצ'נסק החלו לסגת מהעיר.
ב-29 ביוני אמר סריי היידאי, המושל האוקראיני של מחוז לוהנסק, כי יחידות רוסיות נכנסו לפאתי ליסיצ'נסק, אך בעיר עצמה לא היו קרבות. הוא הוסיף כי העיר מותקפת מכיוונים רבים. לפי הדיווחים, מפציצי Su-25 ו-Su-24m אוקראינים ביצעו "עד 10 תקיפות אוויריות" באזור ליסיצ'נסק, ופגעו במרכזים לוגיסטיים של רוסיה והבדלנים, מחסני דלק וכלי רכב קרביים משוריינים. המטה הכללי של אוקראינה אמר כי בוצעה תקיפה אווירית רוסית על בית הזיקוק לנפט, שם התקיימו על פי הדיווחים לחימה קרקעית.
ב-30 ביוני אמר המושל סריי היידאי כי יש "שיא של לחימה" בפאתי העיר, עם הפגזה רוסית "מתמדת" והתקפות קרקע חוזרות ונשנות. משרד ההגנה הבריטי, אמר כי העימותים התרכזו ככל הנראה סביב בית הזיקוק ושהיחידות האוקראיניות בעיר עצמה מחזיקות בעמדות שלהן. המטה הכללי האוקראיני אמר שלרוסים הייתה "הצלחה חלקית" במהלך תקיפות באזור בית הזיקוק והם שולטים בחלקים הדרום-מזרחיים והצפון-מערביים של המפעל עצמו. תקיפות רוסיות על הכפר טופוליקווה, צפונית מזרחית לבית הזיקוק, והעיירות וובצ'ואריבקה ומלוריאזנצווה. היו "מוצלחים חלקית". דיווח של "סקיי ניוז " הדגיש את ההפגזה הרוסית "חסרת הבחנה" על ליסיצ'נסק ותיאר את תנאי הקרקע בעיר. לפי הפרסום, שציטט שוטר מקומי,כ-60 אחוזים מהעיר היו בהריסות. גדוד אוקראיני הגן על בית הזיקוק לנפט מתוך בונקר נסתר.
רודיון מירושניק, מטעם הרפובליקה העממית לוגנסק, טען כי ליסיצ'נסק הותקפה מארבעה כיוונים וטען כי יחידות רוסיות הקימו "ראש גשר רחב" בגדה הימנית של סוורסקי דונץ והגיעו למנחת המסוקים של העיר. "משם, בחזית די רחבה, הם נעו לכיוון דרום-מערב לכיוון מרכז העיר".
עד 1 ביולי אמר משרד ההגנה הרוסי שכוחותיו כבשו את המכרה ואת מפעל הג'לטין בפאתי העיר, ואת העיירה פריוויליה שבצפון-מערב העיר כחלק מהכיתור שלהם, יחד עם ניסיונות מתמשכים לחתוך את הכביש המהיר ליסיצ'נסק-בחמוט.
ב-2 ביולי, שוב ציין המושל סריי היידאי את ההפגזה הבלתי פוסקת, "בצפיפות גבוהה" של ליסיצ'נסק, אך הדגיש ששתי שהרוסים נהדפו לכיוון ורחניוקאמיאנקה ומפעל הג'לטין. הבדלנים הנתמכים על ידי רוסיה טענו כי השלימו את כיתור העיר, בעוד שהמשמר הלאומי האוקראיני אמר כי נמשכים עימותים עזים אך העיר "לא מוקפת". לאחר מכן, דווח על כוחות רוסים שהגיעו למרכז ליסיצ'נסק.
מאוחר יותר, ב-2 ביולי, הודיעו הבדלנים שכוחותיהם השתלטו על העיר, דבר אשר אושש גם על ידי ה-מקורות אחרים, כנראה לאחר נסיגה של כוחות אוקראינים. אוקראינה הכחישה זאת.
ב-3 ביולי, אולקסי ארסטוביץ', יועץ של נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי, הודה שליסיצ'נסק הייתה בסכנת כיבוש בידי הרוסים. מושל לוהנסק, סריי היידאי, אמר כי העיר הותקפה "בטקטיקות אכזריות בלתי מוסברות" והרוסים "התקדמו בעקשנות" על רקע הפסדים. שר ההגנה של רוסיה, סרגיי שויגו, הודיע לנשיא ולדימיר פוטין כי כוחות רוסיה והרפובליקה העממית של לוגנסק שלטו בעיר באופן מלא, והרפובליקה העממית של לוגנסק הודיעה כי היא "מנוקה מלאומנים אוקראינים".
מאוחר יותר ב-3 ביולי, המטה הכללי האוקראיני אישר כי כוחותיהם נסוגו מליסיצ'נסק, אולם הנשיא זלנסקי הכחיש כי העיר נכבשה במלואה, ואמר "...איננו יכולים לומר בוודאות שליסיצ'נסק נמצאת בשליטה [רוסית]. קרבות משתוללים בפאתי ליסיצ'נסק." מאוחר יותר באותו לילה, הודה המושל היידאי שליסיצ'נסק נפלה והנשיא זלנסקי נשבע בסופו של דבר לכבוש מחדש את העיר.
השיטפונות בפקיסטן (2022)
ביוני 2022 החלה סדרה מתמשכת של שיטפונות בפקיסטן, אשר גרמו למותם של לפחות 1,136 בני אדם. השיטפונות נגרמו על ידי גשמי מונסון כבדים מהרגיל וקרחונים שנמסו, כתוצאה מגל חום חמור, כאשר כל אלה קשורים לשינויי האקלים. זהו השיטפון הקטלני ביותר בעולם מאז השיטפונות בדרום אסיה ב-2017. ב-25 באוגוסט הכריזה פקיסטן על מצב חירום בשל ההצפות. ב-29 באוגוסט, השרה לנושא שינויי אקלים בפקיסטן ציינה כי "שליש" מהמדינה נמצא מתחת למים, מה שמשפיע על חייהם של כ-33 מיליון בני אדם. ממשלת פקיסטן העריכה את הנזק מהשיטפונות ברחבי המדינה בכ-10 מיליארד דולר, נכון ל-30 באוגוסט 2022.