המספרים של המונטיאק השחור ירדו בצורה דרסטית (למעלה מ-30%) בשל כריתת יערות, הרחבת שטחי חקלאות, ציד לבשרו ועורו, והפרעות אחרות על ידי האדם, ומסווג כיום על ידי IUCN כמין במצב "פגיע" (VU). באזורים הקרובים לכפרים המונטיאקים גם סובלים מכלבי בית שהורגים חיות בגודל שלהם כאשר יש להם הזדמנות. ב-1980 דיווחו הסוקרים כי 500 מונטיאקים שחורים ניצודים מדי שנה לעורות ובשר הנמכרים לשווקים המקומיים. בשנת 1989 גודל האוכלוסייה נאמד בכ-5,000 עד 6,000 פרטים, וב-1998 בסביבות 7,000 עד 8,500 פרטים; עם זאת ייתכן כי המספר ירד מאז בהרבה.
בין מאמצי השימור של מין זה ניתן למנות את הכללתו בחוק הסיני הלאומי להגנת חיות הבר תחת הקטגוריה הראשונה מ-1988, ועל ידי רישומו בנספח א' של אמנת הסחר הבינלאומי בזנים נכחדים (CITES), שאוסרת סחר בינלאומי באייל זה. המונטיאק בשחור מצוי גם במספר אזורים מוגנים כגון חואנגשאן והרי וו-יי, אך כרגע הוא אינו נתון תחת פעולות שימור ספציפיות.
ואסה (עיר)
ואסה (בפינית: Vaasa, בשוודית: Vasa) היא בירת אזור אוסטרובוטניה שבמערב פינלנד. ואסה שוכנת לחוף המפרץ הבוטני, ומרוחקת כ-419 ק"מ צפונית מערבית להלסינקי, כ-244 ק"מ צפונית לטמפרה, ו-121 ק"מ דרומית לקוקולה.
ואסה היא עיר חשובה לאוכלוסיית הפינו שוודים, בעיר מתגוררים 69.8% פינים, ו-24.8% פינים שוודים.
מבחינת גודל תחום השיפוט שלה מדורגת ואסה במקום ה-251 בפינלנד, מבחינת כמות האוכלוסייה בעיר, מדורגת ואסה במקום ה-15 במדינה.
ערים תאומות.
לואסה עשר ערים תאומות:
סונאטת קרויצר (יאנאצ'ק)
סונאטת קרויצר, רביעיית מיתרים מס' 1 מאת לאוש יאנאצ'ק, נכתבה בפרק זמן קצר מאוד, בין 13 ל-28 באוקטובר 1923, בתקופה של תפוקה יצירתית עצומה. שינויים נעשו ביצירה בכתב ידו של המלחין בין 30 באוקטובר ל-7 בנובמבר 1923.
את ההשראה ליצירה שאב יאנאצ'ק מן הנובלה של לב טולסטוי, סונאטת קרויצר, שהיא עצמה נכתבה בהשראת סונאטה לכינור אופוס 9 מאת בטהובן, שנקראה על שם הכנר רודולף קרויצר.
ביצוע הבכורה של הרביעייה התקיים ב-17 באוקטובר 1924, בנגינת הרביעייה הצ'כית בקונצרט של האגודה למוזיקה בת זמננו (Spolek pro moderní hudbu) ב"מוצרטאום" בפראג. פרטיטורת כיס של היצירה יצאה לאור באפריל 1925 בהוצאת הודבני.
יאנאצ'ק עשה שימוש בנובלה של טולסטוי גם ב-1908–1909, כאשר חיבר בהשראתה שלישיית פסנתר בשלושה פרקים, שאבדה מאז. קטעים ששרדו מן השלישייה מרמזים לדמיון רב לרביעיית המיתרים, ושחזורים של שלישיית הפסנתר מבוצעים מדי פעם.
מבנה וסגנון.
"ציירתי לי בדמיוני אישה אומללה, מיוסרת ומותשת, ממש כזו שהסופר הרוסי טולסטוי מתאר ב"סונאטת קרויצר" שלו", סיפר יאנאצ'ק באחד ממכתבת אל ידידתו הצעירה קאמילה סטוסלובה. במוזיקה של הרביעייה גלומה דרמה פסיכולוגית, המכילה רגעי קונפליקט כמו גם התפרצויות רגשיות, יצירה רבת יצרים, הנחפזת אל קתרזיס ושיא מסיים.
ביצירה ארבעה פרקים:
הרעיון התמאטי המרכזי ליצירה כולה דומה מאוד לנושא "סימפוניית דנובה" של המלחין (1923–1925). הרביעייה משתמשת בעיקרון של מונטאז' תמאטי ונוטשת כמעט את התחומים המסורתיים של הרמוניה, הומופוניה וקונטרפונקט. במקומם היא עושה שימוש חופשי בגורמים הצליליים השונים הטיפוסיים ליאנאצ'ק, לרבות נטיות מודאליות.
פורי (פינלנד)
פורי (בפינית: Pori, בשוודית: Björneborg) היא עיר בדרום מערב פינלנד, ובירת אזור סאטקונטה. העיר שוכנת בשפך נהר קוקמהניוקי (Kokemäenjoki), כ-9 ק"מ מזרחית לחוף המפרץ הבוטני.
מבחינת גודל תחום השיפוט שלה מדורגת פורי במקום ה-57 בפינלנד, מבחינת כמות האוכלוסייה בעיר, מדורגת פורי במקום ה-11 במדינה.
ערים תאומות.
לפורי תשע ערים תאומות:
לאהטי
לאהטי (בפינית: Lahti, בשוודית: Lahtis) היא עיר בדרום פינלנד, ובירת אזור פּאייט-המה.
גאוגרפיה.
לאהטי ממוקמת לחופו הדרומי של אגם ויסיארווי (Vesijärvi). העיר מרוחקת כ-104 ק"מ צפונית להלסינקי, ו-126 ק"מ דרומית מזרחית לטמפרה.
מבחינת גודל שטח השיפוט שלה מדורגת לאהטי במקום ה-318 בפינלנד, מבחינת מספר תושביה מדורגת לאהטי במקום השמיני במדינה.
נמל וסייארווי המחודש הפך למקום פופולרי עבור מקומיים ותיירים להירגע בו; כנסיית הצלב, שתוכננה על ידי האדריכל המוכר בינלאומי אלוואר אלטו, היא אחד הבניינים המצולמים ביותר בעיר; בית העירייה להטי של אליאל סארינן מרשים; והמזרקות המוזיקליות על גדת אגם פיקו-וסייארווי מספקות שילוב יוצא דופן של מוזיקה סימפונית ומזרקות ריקודים המוארות בצבע. האזור מפורסם גם בזכות אירועי התרבות הבינלאומיים הרבים שלו כמו פסטיבל להטי סיבליוס, פסטיבל העוגב להטי, קונצרטים של התזמורת הסימפונית לאהטי עטורת הפרסים והמוכרת בעולם, ועוד אירועים רבים באזור. זהו ביתו של אולם סיבליוס, מבנה עץ מודרני, אולם קונגרסים ואולם קונצרטים שהיה בניית העץ הגדולה ביותר של פינלנד מזה 100 שנה, כאשר בתחומי בנייתו, ובתוך שטחו תוכלו למצוא פארק מלא באדריכלות ופיסול עץ. רגע לפני אמצע הקיץ מתקיים מפגש הסופרים של להטי בשטח מניל מסילה, אירוע המפגיש בין סופרים מרחבי העולם לדון בספרות ובתפקיד והשפעתה של אמנותם בחברה המודרנית. מפגש זה פותח את עונת הקיץ של להטי, בשנים חלופיות, עם מרתון השירה, פורום למשוררים ידועים מרחבי העולם. חובבי המוזיאונים מטופלים היטב בלהטי. כמו גם מוזיאון העיר להטי, יש מוזיאון היסטורי, מוזיאון לאמנות ומוזיאון פוסטרים. המוזיאון הפיני למוזיקה צבאית מאיר אור על 450 שנות מוזיקה צבאית, ויש מוזיאון לרפואה צבאית בהנאלה בצריף שנבנה ונכבש במקור על ידי הרוסים. בחורף אנשים נוהרים לאזור כדי ליהנות מסקי במורד, סקי קרוס קאנטרי, קפיצות סקי וסנובורד. מסלולי הסקי במורד הארוך ביותר נמצאים באתר הסקי מסילא, עם 10 מסלולים הנעים בין מתחילים למתקדמים. לאהטי הוא גם ביתם של מוזיאון הסקי, הממוקם ליד שלוש קפיצות הסקי המפורסמות על ידי רכס הסלפאוסלקה. בקיץ אפשר להגיע לראש הקפיצות הללו, לקבל מושג על מה שהקופצים רואים כשהם ממריאים, וליהנות מנוף פנורמי של האזור.
ערים תאומות.
ללאהטי שתים עשרה ערים תאומות:
פינק פלויד - החומה (סרט)
הרביעייה ההונגרית
רביעיית המיתרים ההונגרית הייתה הרכב קאמרי בעל שם עולמי, שנודע בעיקר בביצועי רביעיות מיתרים של בטהובן ושל בארטוק. הרביעייה נוסדה בבודפשט בשנת 1935 (בשם "הרביעייה ההונגרית החדשה") והתפרקה בשנת 1972.
מקורות.
במקור היה שאנדור וג (תלמיד של ינה הובאי וזולטאן קודאי באקדמיה למוזיקה של בודפשט) הכנר הראשון של הרביעייה, אבל מעמדה התייצב כשהכנר הווירטואוז זולטאן סקלי (גם הוא בוגר האקדמיה של בודפשט, כמוהו כדנש קורומזאי (2001-1913)) הצטרף אליה בשנת 1937. בנקודה זו עבר שאנדור וג לכינור השני וב-1940 עזב וייסד את רביעיית וג. החליף אותו אלכסנדר מושקובסקי הרוסי. הופעת הבכורה של הרביעייה הייתה ב-1935, והצלחתה הייתה מהירה וסוחפת. סקלי היה ידיד של בלה בארטוק
והרביעייה עשתה לה שם תוך זמן קצר בביצוע הבכורה ההונגרי של רביעיית המיתרים החמישית מאת בארטוק, שאותה למדה עם המלחין. עד 1938, כבר ניגנה הרביעייה בכל אחת מעריה הראשיות של מערב אירופה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נתקעה הרביעייה בהולנד, והקדישה את הזמן ללימוד יסודי של רביעיות המיתרים של בטהובן. בשנים הבאות הושמעו רביעיות אלה ברחבי העולם כחלק מן הקריירה המזהירה שהשיגה הרביעייה החל ב-1945. ב-1950 השתקעו הנגנים בארצות הברית בסביבות 1956 הוחלף הצ'לן, ובערך ה-1960 גם הכינור השני, ובמתכונתה החדשה המשיכה הרביעייה לקיים תוכנית קונצרטים גדושה עד 1972, ובו בזמן גם עסקו חבריה בהוראה ובהדרכת נגנים צעירים. ב-1957 הופיע ההרכב המחודש בבוסטון בסדרת הקונצרטים של פיבודי מייסון.
בהקלטה השנייה שלהם למחזור בטהובן, בשנת 1966, מצוין, כי סקלי מנגן בסטרדיוואריוס "מיכאנג'לו" משנת 1718, קוטנר מנגן בגוארנרי "סנטה תרזה" משנת 1704, קורומזאי מנגן בוויולה של דקאנט משנת 1766, ומאגיאר בצ'לו של אלסנדרו גליאנו משנת 1706.
רביעייה זו היא למעשה השנייה מבין שלוש רביעיות הונגריות. הרביעייה ההונגרית המקורית, שנודעה גם בשם רביעיית וַלְדְבָּאוּאֵר-קֶרְפֶּלי, הופיעה לראשונה בשנת 1910, בנגינת בארטוק וקודאי. שני החברים הנותרים היו טֶמֶשְוָארי ומולנאר. מאוחר יותר הצטרף הוויולן קורנשטיין, שתיאר בכתב את
אימוני הקבוצה לקראת הופעה.
מבחר הקלטות.
יש שני מחזורים שלמים של רביעיות בטהובן, שניהם הוקלטו בפריז:
ברוצקוס
ברוצקוס הוא שם משפחה ממקור ליטאי.
סבין ליזיקי
סאבין ליזיקי
הגברת הנעלמת
הגברת הנעלמת (באנגלית: The Lady Vanishes) הוא סרט קולנוע בריטי מסוגת מותחן קומי בבימויו של אלפרד היצ'קוק משנת 1938. בסרט משחקים בתפקידים ראשיים מרגרט לוקווד, מייקל רדגרייב, פול לוקאס ודיים מיי וויטי. תסריט הסרט נכתב על ידי פרנק לאנדר וסידני גילט והוא מבוסס על ספרה של אתל לינה וויט משנת 1936, "The Wheel Spins".