הוא הופיע לראשונה ב"תוכנית הדרכים של קן קמפבל", שהונחתה בידי מגלה כישרונות צעיר בשם קן קמפבל. תפקידו הבולט ביותר באותה תקופה הייתה דמות של פעלולן המכונה ״סילבסט מקוי״, במחזה בשם "ערב אחד עם סילבסטר מקוי". בתוכנית ביצע פעלולים ביזאריים למדי, כאשר הוא, בין השאר, דחף חמוסים למכנסיו, והצית את ראשו באש. לאחר שהשם סילבסט מקוי החל להיות מזוהה במיוחד עמו בקרב הקהל, קנט-סמית אימץ את השם כשם הבמה שלו. כמה שנים מאוחר יותר, הוא הוסיף את האות 'R' בסוף השם הפרטי, וכך הוא הפך לסילבסטר מקוי. בשנים שלאחר מכן הוא הופיע במספר סדרות נוספות, כולל קסים קסם, "פאזל" וההפקה הבריטית של "הרוזן דרקולה" ב-1979.
דוקטור הו (1987–1989, 1993, 1996).
מקוי קיבל את תפקידו של הדוקטור השביעי לאחר שלקח את התפקיד הראשי בסדרה מידיו של קודמו, קולין בייקר. הוא נשאר בסדרה עד סיומה ב-1989. מאחר שקולין בייקר סירב לצלם את סצנת ההתחדשות, מקוי חבש לרגע קצר פאה בלונדינית וגילם את דמותו של הדוקטור השישי. הוא חזר לגלם את דמותו של הדוקטור במערכון של ״יום ילדים נזקקים״ הבריטי בשנת 1993, ושוב בשנת 1996 בסרט הטלוויזיה של דוקטור הו בכיכובו של פול מקגאן. מקוי ידוע כשחקן שהחזיק בתפקידו של הדוקטור את הזמן הממושך ביותר .
בעונה הראשונה של דוקטור הו בכיכובו, מקוי, בתור קומיקאי ובדרן, גילם את הדמות בתור ליצן מטופש. בסוף העונה, עורך התסריט אנדרו קרטמל החליט לשנות זאת מאחר שמעריצי הסדרה התלוננו שהדמות, ומאחר זאת גם העלילות, הפכו לקלילות ולא מאתגרות מדי. הדוקטור השביעי התפתח לדמות אפלה ומסתורית הרבה יותר מכל קודמיה, שמצליחה לתמרן אנשים כאילו היה חלקים במשחק שח. עוד הבדל של הדוקטור של מקוי לעומת דוקטורים קודמים הייתה צורת הדיבור שלו. הוא השתמש במבטא הסקוטי הטבעי שלו, בניגוד לשחקנים הסקוטים שיבואו לפניו ואחריו, שיסתירו את מבטא זה). הדוקטור השביעי נבחר בשנות ה-90 לדוקטור הטוב ביותר מאז ומעולם, והצליח להביס את הדוקטור הרביעי, טום בייקר, שזכה בתואר זה כל שנה ברציפות בעשור שקדם לבחירתו של מקוי. מקוי הוא הדוקטור האחרון שפניו הופיעו בכתוביות הפתיחה של הסדרה עד מאט סמית ב-2012, והשחקן האחרון שעל תלבושתו נתפר סימן שאלה.
מקוי המשיך להופיע מאוחר יותר בהפקות האודיו של "הפקות ביג פיניש", בתור הדוקטור השביעי. הוא גם חזר להופיע בדמותו בהפקות במה שמבוססות על הסדרה.
ב-2013 השתתף בפרק פארודיה לספיישל 50 שנכתב על ידי פיטר דיווידסון- The Five(ish) Doctors Reboot לצד פיטר דיווידסון וקולין בייקר.
ההוביט.
ב-2010 הוכרז שהוא יופיע בטרילוגית "ההוביט" של פיטר ג'קסון, בדמותו של הקוסם רדגסט החום. ב-2012 גילם את דמות הקוסם רדגאסט, בסרט "", בתפקיד שהורחב מאוד בהשוואה לספר "ההוביט".
א-רמת'א
אַ-רַּמְתַ'א (בערבית: الرمثا) היא עיר בצפון-מערב ירדן, בקרבת הגבול עם סוריה. א-רמת'א שייכת מנהלית למחוז אירביד ומתגוררים בה, נכון לשנת 2010, 120,000 תושבים. שטחה משתרע על פני 40 קמ"ר.
מקור השם.
ישנן מספר סברות באשר למקור השם א-רמת'א. רמת'א היא מילה סורית שמשמעה רמה או ברכה למי גשמים. כמו כן, رمث (רמת') בערבית הוא צמח מדברי. ייתכן גם כי השם הוא שיבוש של השם היוונית ארת'מא. בתקופת שלטון האימפריה הרומית נקראה העיר רמתא.
היסטוריה.
עבור הרומאים הייתה א-רמת'א נקודת קישור בין מושבותיה. בחלקים שונים של העיר נמצאו הריסות בתים ועתיקות רומיות. בתקופת הכיבוש האסלאמי נכללה א-רמת'א בתחומי חורן, והיא שימשה נקודת מעבר למדענים בין סוריה לחג'אז. באופן היסטורי, וכן מבחינת סוציולוגית, מזוהה העיר כתאומה של דרעא בצדו הסורי של הגבול.
גאוגרפיה.
א-רמת'א שוכנת במישור חורן באגן הניקוז של נחל הירמוך, לא הרחק מן הגבול הסורי ומול העיר דרעא.
כלכלה.
כלכלת א-רמת'א מתבססת על מסחר ועל יבוא ויצוא. יש בה מספר חברות מיקור חוץ המספקות שירותים ללקוחות באירופה ובארצות הברית.
תרבות.
א-רמת'א נודעה בשירים הטקסיים הנקראים בחתונות ובאירועים ציבוריים. כן היא נודעה בריקוד הדבקה. מקורה של מוזיקת מיג'ווז הוא בא-רמת'א.
חינוך.
בעיר שוכנים אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה וכן בית החולים האוניברסיטאי המלך עבדאללה.
מיכאל הנגבי (מושל)
מיכאל הנגבי (קופיטֶבסקי) (י' בתשרי ה'תרע"ב, 2 באוקטובר 1911 – ח' בטבת תשס"א, 3 בינואר 2001) היה ממייסדי קיבוץ נגבה והמוכתר שלו (1939–1949), מזכיר ועד יישובי הנגב (גוש עזה) וקצין צה"ל שכיהן כמושל הצבאי של באר שבע (1948–1950), לאחר כיבוש העיר במלחמת העצמאות. הנגבי ורב-סרן עשהאל צוקרמן היו שני המושלים הצבאיים הראשונים במדינת ישראל. לאחר תשעה חודשים הוא החליף את צוקרמן ושימש גם כמושל צבאי של מגדל (אשקלון).
ביוגרפיה.
הנגבי נולד ב-2 באוקטובר 1911 באוליקה שבפולין בשם מיכאל קופיטֶבסקי (נכתב גם: קופיטיבסקי, קופיטייבסקי, קופיטובסקי), בנם של שרה ויצחק. היה חבר תנועות "השומר הצעיר" ו"החלוץ", ובשנת 1934 עלה לארץ ישראל.
היה ממייסדי קיבוץ נגבה (1939). בשנים 1939–1949 כיהן כמוכתר הקיבוץ, ובשנים 1943–1949 כיהן בנוסף כמזכיר גוש יישובי הנגב.
היה פעיל בארגון "ההגנה" ומרכז ש"י (שירות הידיעות של ההגנה) בנגב.
היה נציג המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בנגב, ממעלי 11 הנקודות (אוקטובר 1946) וממניחי קווי המים ליישובים החדשים (1946–48).
ב-1947 התגייס לפלמ"ח, ושירת בגדוד השני של חטיבת הנגב וכקצין מטה לתפקידים מיוחדים בחטיבה.
ב-1948 כיהן כמפקד יחידת הקישור של צה"ל לאו"ם בנגב. היה ממארגני שיירת האספקה וכוח האדם לנגב.
השתתף ב"מבצע משה", שהיה חלק ממבצע יואב (אוקטובר 1948) ותכליתו הייתה כיבוש באר שבע.
לאחר כיבוש העיר נתמנה רב-סרן הנגבי למושל הצבאי של העיר.
בטקס שהתקיים בנובמבר 1948 אירח הנגבי את השייחים שרצו את חסות מדינת ישראל. הוא הקים בית חולים צבאי זמני שנוהל על ידי חיל הרפואה, ודאג לאכלוס הבתים שננטשו על ידי התושבים הערבים במשוחררי צה"ל ועולים חדשים.
כמושל צבאי הקים הנגבי צוות של אזרחים מתוך אלו שבאו והתיישבו בבאר שבע. פעל לקליטת העולים, הקמת בית ספר ראשון. ביום העצמאות הראשון של מדינת ישראל (מאי 1949) חנך את תחנת הכוח הראשונה של חברת החשמל, וחוצות העיר הודלקו בתאורת רחוב בפעם הראשונה בתולדות העיר.
בתקופתו של הנגבי החלו לפעול בעיר סולל בונה, שהיה ספק העבודה הראשון בעיר, המשביר לצרכן, תחנת משטרה, משרד דואר ובית החולים הדסה בבאר שבע (19 בדצמבר 1949).
ב-26 בפברואר 1950 נערכה הפתיחה החגיגית של ועדת העירייה, שהתקיימה במועדון החייל בבאר שבע. הנגבי סיים את תפקידו כמושל צבאי לאחר שמסר את ניהול העיר לדוד טוביהו, במעמד שר הפנים חיים משה שפירא.
מאוגוסט 1950 כיהן כיו"ר משלחת צה"ל לועדת שביתת הנשק ישראל-מצרים, ובשנים 1950–52 היה חבר המשלחת לוועדת שביתת הנשק ישראל-סוריה (מ-1951) ולבנון.
השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף.
לאחר שחרורו עסק במסחר עם הבדואים.
בשנת 1958 היה ממייסדי סניף האגודה למען החייל בבאר שבע, ובמשך שנים רבות כיהן כראש מחוז הדרום שלה.
על פועלו בעיר זכה הנגבי בשנת 1991 בתואר יקיר באר שבע.
הנגבי נפטר ב-2001. נטמן בבית העלמין החדש בבאר שבע. על מצבתו נכתב: "מיכאל הנגבי – איש הנגב".
הותיר את אשתו פלה לבית קונצקה ואת שלושת בניו: יגאל, עודד ויצחק.
על שמו רחוב בשכונת רמות בבאר שבע.
בית הנגבי.
ב-1949 עבר הנגבי לבאר שבע, והתגורר ברח' הסתדרות 22 בעיר העתיקה של באר שבע.
הבית שוכן מול גן הנשיא בעיר העתיקה. זהו בית ערבי שנבנה בשנות ה-30 ובו התגוררה משפחה נוצרית אמידה. הבית בעל אופי "מערבי" יותר מרוב בתי העיר מאותה התקופה. השימוש בקווים ישרים במקום קשתות, במיוחד בחלונות, נחשב לאופנה מודרנית יותר בבנייה הערבית באמצע שנות השלושים. מרפסת הכניסה הגדולה נבנתה ביציקת בטון. הכניסה מוליכה לאולם גדול, שממנו הסתעפו חדרי הבית. הכניסה האלכסונית לא הייתה אז נפוצה, והשימוש בדגם זה, החורג מהמוכר, מהווה גם הוא עדות לאופיו הפחות שמרני של בעל הבית.
כיום משמש המבנה בית קפה מסעדה ומרכז לטיפולים אלטרנטיביים בשם "מטה במדבר".
קוונטין סקינר
קוונטין רוברט דאת'י סקינר (באנגלית - Quentin Robert Duthie Skinner; נולד ב-26 בנובמבר 1940) הוא היסטוריון וחוקר מדע המדינה בריטי הידוע בשל התמחותו בהגות הפוליטית של אנשי התקופה המודרנית המוקדמת. סקינר היה בין המייסדים של בית הספר להיסטוריה פוליטית באוניברסיטת קיימברידג', שם היה פרופסור בשנים 1996-2008.
ביוגרפיה.
סקינר נולד בשנת 1940 בעיר אולדהאם שבמנצ'סטר רבתי. סיים בהצטיינות את התואר הראשון בהיסטוריה באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1962. בשנת 1965 מונה למרצה בפקולטה להיסטוריה. בשנים 1974-1979 עבד במכון למחקר מתקדם שבפרינסטון אשר בארצות הברית. כשחזר לקיימברידג', היה סקינר כבר פרופסור. בשנת 1999 עבד כסגן נשיא האוניברסיטה.
למרות שבהלך רוב שנותיו עבד סקינר באוניברסיטת קיימברידג', הוא גם שיתף פעולה עם אוניברסיטאות אחרות כגון האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, קולז' דה פראנס, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת פרינסטון ואוניברסיטת אמסטרדם. הוא עמית באקדמיה הבריטית מאז שנת 1981. הוא עמית גם בחברה הפילוסופית האמריקאית ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.