כאשר formula_6 מייצג את אורך הגל ה"נצפה" (על ידי האטומים), formula_7 מייצג את אורך הגל המופק (האורך שהמקור מפיק באמת), v מייצג את מהירות האטומים ומובע כחיובי כאשר האטומים מתרחקים מהמקור וכשלילי כאשר הם מתקרבים למקור, ו-c היא מהירות האור.
יחס בין טמפרטורת האטום למהירותו.
כפי שניתן להסיק מחוק החלוקה השווה, קיים יחס ישר בין מהירותו של האטום לבין הטמפרטורה שלו. לפיכך, הטכניקה אשר למעשה מאטה את האטומים בעצם מקררת אותם ומכאן שמה - "קירור באמצעות לייזרים". את היחס בין המהירות והטמפרטורה ניתן להביע על ידי פיתוח של חוק החלוקה השווה, כך:
formula_8
כאשר formula_9 מייצג את טמפרטורת האטום, v מייצג את מהירות האטום, ו-m מייצג את מסת האטום.
קצב פיזור.
הכוח העיקרי בטכניקת הקירור באמצעות לייזרים המאפשר את ההשפעה על מהירותם של האטומים הוא כוח הרתיעה כתוצאה מפיזור הפוטונים. ככל שקצב הפיזור של אטום בודד מהיר יותר, כך השפעת הקרינה על מהירותו גדולה יותר (במקרה של טכניקת קירור הלייזרים, קצב פיזור גדול יותר משמע האטה רבה יותר). את קצב הפיזור של אטום בודד ניתן לבטא על ידי הנוסחה:
formula_10
כאשר R מייצג את קצב הפיזור, formula_3 מייצג את רוחב הקו הספקטרלי, formula_12 מייצג את עוצמות הקרניים, formula_13 מייצג את עוצמת הרוויה, ו-formula_14 מייצג את הסחת תדר קרן הלייזר לעירור.
קלטק
דיור מוגן
דיור מוגן הוא מרכז מגורים המיועד לבני הגיל השלישי ומספק להם מגוון שירותי רווחה, בריאות ופנאי. בשונה מבית אבות, דיור מוגן מורכב לרוב ממבוגרים עצמאיים באופן מלא או חלקי שאינם נזקקים לשירותים סיעודיים (הגדרתו של קשיש כעצמאי נתונה למבחנים של גורמי הרווחה).
דיור מוגן תומך גם בקשישים, אך מיועד לבני גיל הזהב העצמאיים, אלה המסוגלים לבצע פעולות יומיומיות בלי להזדקק לעזרה.
דיור מוגן מוסדר בישראל בחוק הדיור המוגן, תשע"ב-2012.
מאפיינים.
דיור מוגן מיועד למבוגר שחי בו בדירה קטנה, הכוללת חדר שינה, סלון ומטבחון, ולעיתים לדר נוסף. מרכז הדיור המוגן כולל חדר אוכל ומתקני פנאי כגון חדר כושר, בריכת שחייה, אולם הרצאות וספרייה. בסביבתו ניתן למצוא לרוב שירותים נוספים, כגון מרכז קניות, המשמשים גם את דיירי הדיור המוגן.
דיור מוגן מאפשר לדייריו לנהל חיי חברה עצמאיים ומלאי פעילות. בתוך כך, דיור מוגן נועד לספק לבני גיל הזהב את כל השירותים החיוניים בשלב זה של חייהם, בהם:
סוג נוסף של דיור מוגן ההולך ונעשה נפוץ בישראל הוא עבור אנשים הסובלים ממחלות נפש, אך מסוגלים בעזרת סיוע, לחיות בדירה עצמאית ולא במוסד תוך שהם מקבלים את הסיוע שנזקקים לו. סוג זה של דיור מוגן שונה מהדיור המוגן עבור קשישים בכך שהוא ממומן על ידי המדינה ומשרד הבריאות, וניתן כחלק משירותי סל שיקום. השירות מבוצע על ידי עמותות המשולמות ממשרד הבריאות, ובו ניתנים למתמודדים שירותי ליווי של עובדים סוציאליים ומדריכי שיקום.
מימון.
בעוד שלטובת מגורים בבית אבות ניתן לקבל מימון ממשלתי, במעבר לדיור מוגן אין אפשרות לקבל מימון שכזה. התשלום עבור חיים במרכז דיור מוגן נעשה באופן פרטי בלבד.
התשלום בגין הדיור המוגן כולל מסלולים אחדים, המבוססים על המרכיבים:
בזיליקת הבית הקדוש
בזיליקת הבית הקדוש (באיטלקית Basilica della Santa Casa) או היכל לורטו (Santuario di Loreto) היא בזיליקה קתולית בעיר לורטו בנפת אנקונה שבאיטליה, הידועה בשל בית מגורים השמור בה, והנחשב לפי המסורת לביתם של הבתולה ויוסף הקדוש בנצרת, אשר בו נתנה הבשורה למרים. הבזיליקה שוכנת בצפונה של העיר לורטו שחבה לה את קיומה. היא ניצבת על גבעה בגובה של כ-120 מטרים מעל פני הים, וצופה מזרחה אל הים האדריאטי המרוחק ממנה כ-3.5 ק"מ. המקום הוא יעד פופולרי לעלייה לרגל מאז המאה ה-14.
הכיכר.
חזיתה המערבית של הבזיליקה פונה אל כיכר מוקפת מבנים, המכונה כיכר המדונה (Piazza della Madonna). הכיכר גובלת בארמון האפוסטולי שבנייתו החל ב-1498 בצידה הצפוני ובצידה המערבי, ובארמון האילירי בצידה הדרומי. בארמון האפוסטולי שוכן, בין היתר, "מוזיאון אוצרות בזיליקת הבית הקדוש" (Museo pinacoteca della Santa Casa); ואילו הארמון האילירי נבנה החל בשנת 1580, הוא שימש כמנזר ישועי וכיום הוא משמש כאכסניה לעולי רגל. במרכזה של הכיכר ניצבת מזרקה (1604-1614) ולידה ניצב פסלו של האפיפיור סיקסטוס החמישי מ-1587 שבימיו הושלמה בניית הבזיליקה. מגדל הפעמונים של הבזיליקה שוכן בפינה הצפון-מזרחית של הכיכר, ובו תשעה פעמונים. המגדל תוכנן על ידי לואיג'י ונוויטלי (Luigi Vanvitelli) ונבנה בין השנים 1750-1755.
הבזיליקה.
הקמת המבנה החלה בשנת 1469 בסגנון גותי מאוחר על ידי האפיפיור פאולוס השני, לאחר שנרפא בדרך נס בבית הקדוש בעודו בישוף בשנת 1464. ההקמה הסתיימה בשנת 1587, והבזיליקה הוקמה כמבנה מבוצר, להוציא את החזית המזרחית בסגנון הרנסאנס. צורתה של הבזיליקה היא כשל צלב לטיני הנושא כיפה מתומנת גדולה במקום המצלב. שלוש הזרועות הקצרות מסתיימות בשווה.
החזית מחולקת לשלושה אגפים שבכל אחד מהם דלת בקומה הראשונה וחלון בקומה השנייה ומעליהם קרניז. בחלון האמצעי ניצב פסל בגודל טבעי של המדונה והילד. ארבעת העמודים התוחמים את שלושת האגפים ממשיכים מעלה מעל הקרניז. שני הקיצוניים מסתיימים בשעונים ובפעמון קטן, בעוד ששני האמצעיים, משני צדדיו של האגף המרכזי, תוחמים את הקומה השלישית שבה חלון גדול, ונושאים אנטבלטורה. שלוש דלתות הארד המעוטרות הקבועות בחזית, נוצרו בסוף המאה ה-16 לכבוד שנת היובל 1600.
בפנים הבזיליקה שלוש ספינות ולאורך שתי הספינות הצדדיות, שש קפלות בכל צד. חלקים שונים בחלל הבזיליקה מעוטרים בפרסקאות ורצפתה עשויה מפסיפס. הכיפה המרכזית מעוטרת בפרסקאות שצוירו בין 1890 ל-1907, ובשני צדדיו של הטרנספט שוכנים שני חדרי מלבושים שתקרותיהם מעוטרות בפרסקאות עשירים. בחדר המלבושים של מרקוס הקדוש נראים פרסקאות מהמאה ה-15 של שמונה מלאכים הנושאים סמלים של הפסיון ומתחתיהם שמונה נביאים. על תקרת חדר המלבושים של יוחנן הקדוש נראים שמונה מלאכים מנגנים, ולידם דמויות של ארבעת המבשרים ושל אבות הכנסייה. מתחת לאלה נראים פאולוס הקדוש בדרכו לדמשק וישו עם השליחים.
הבית הקדוש.
לפי המסורת הפופולרית, הבית הקדוש הוא הבית בנצרת בו נולדה וגדלה מריה, אם ישו, בו ניתנה לה הבשורה, ובו חייתה לאחר לידתו של ישו ולאחר שנצלב וקם לתחייה. עוד ממשיכה המסורת כי בית זה הפך לכנסייה על ידי השליחים, ובהוראת פלוויה יוליה הלנה הוקמה במקום כנסיית הבשורה.
בשנת 1291 כאשר הממלוכים השלימו את כיבוש ארץ ישראל ובא הקץ על ממלכת ירושלים, נשקפה לבית סכנת הריסה. לכן, ב-10 במאי 1291, הוא הועבר על ידי מלאכים מנצרת לגבעת טרסט ברייקה שבקרואטיה, ונותר שם משך שלוש וחצי שנים. בלילה שבין ה-9 ל-10 בדצמבר 1294 המשיך הבית בדרכו והגיע לגבעה שעצי דפנה נטועים עליה (בלטינית "Laurus"). במקום זה קמה לימים העיר לורטו. תושבי טרסט לא התנחמו מהאובדן, והאפיפיור אורבנוס החמישי שלח להם בשל כך איקונין עושה נפלאות של הבתולה ב-1397 שמקורו בלורטו, וזה ניצב בכנסיית גבירתנו מטרסט (Crkva Gospe Trsatske) עד היום. בנוסף שתי הערים, לורטו ורייקה, הן ערים תאומות בשל כך. העובדות ההיסטוריות מייחסות את האגדה לניסיונם של צלבנים ששבו מארץ הקודש להעניק לרליקים שהביאו עימם מימד של קדושה עילאית, והחניה ברייקה נוספה מסיבות פוליטיות גרידא, ונועדה לבסס קשרים בינה לבין ערי איטליה. הסבר נוסף שהוצע למסורת הוא שבני משפחת אנג'לי (Angeli), שמשמעות שמם באיטלקית הוא "מלאכים", היו אלה שהעבירו את אבני הבית מארץ ישראל לאירופה, ועם השנים אומצה המשמעות המדויקת של השם. כך או כך, החל ב-1507 בולות אפיפיוריות רבות אישרו את המסורת, והעובדה שלבית הקדוש אין יסודות, שימשה כראיה נוספת לאמיתות המסורת, שכן היסודות נותרו בנצרת.
טענות כנגד אמיתות המסורת החלו נשמעות בתחילת המאה ה-20. חלקן שללו שלילה מוחלטת של מעמדה של נצרת כמקום התרחשות הבשורה, אחרות שללו את קיומו של הבית בנצרת וציינו כי עד המאה ה-16, איש לא הזכיר כי דבר מה ייחודי התרחש בעיר ב-1291. עוד נטען כי הבזיליקה בלורטו הייתה קיימת כבר במאה ה-12 או ה-13, דהיינו לפני הגעת הבית הקדוש למקום, וכי הבולות האפיפיוריות הופיעו בשלב מאוחר יחסית, והיו בתחילה זהירות ביותר בנוסחן.
הגרסה הרשמית בעניין היא כי מחקרים אכן הוכיחו שמדובר במבנה שרוב אבניו הובאו מארץ ישראל. מקוריותו ומשמעותו של הבית הקדוש לפי צירוף הטקסטים בעניינו באיטלקית ובאנגלית הן:
הבית הקדוש הוא בית אבן פשוט ובו שלושה קירות בלבד. אורכו של המבנה הוא 8.5 מטר ורוחבו 3.8 מטר. הקירות עשויים מאבני חול שמקורן בארץ ישראל ואלה מגיעות עד לגובה של שלושה מטרים. הטכניקה ששמשה לגימור הקירות היא טכניקה אופיינית לנבטים בתקופה הרומית. באבנים אלה נמצאו כשישים כתובות גרפיטי המתאימות למקובל בארץ ישראל בתקופה הרומית. מעל לשכבה זו, נמצאת שכבה של אבנים מקומיות שגובהה 1.1 מטר ואשר הוספו למבנה מאוחר יותר. בצידו הצפוני של המבנה קבועה דלת ובצידו המערבי חלון. בצד בו אין קיר, ניצבים מזבח ומעליו פסל "המדונה השחורה" (ראו להלן).
הבית שוכן בהיכל עשוי שיש לבן, שעוצב על ידי דונטו ברמנטה. ההיכל ניצב על בימה ונתמך בסדרה של עמודים קורינתים התומכים בקרניז. ארבעת צדדיו של ההיכל מעוטרים בעושר ומייצגים בפסלים את הבשורה למרים, לידת ישו, הגעת הבית הקדוש ללורטו ואת הולדת הבתולה.
המדונה השחורה.