לואיס אריה פינקוס
אנציקלופדיה לארכאולוגיה קלאסית
שק&quot;ם
סלם
מכתב 18 המשפחות
הארי מאתיוס
הארי מאתיוס (Harry Mathews; 14 בפברואר 1930 - 25 בינואר 2017) היה סופר, משורר ומסאי אמריקאי שהשתייך לחבורת הסופרים הצרפתית "אוליפו" (Oulipo; Ouvroir de littérature potentielle).
חייו.
מאתיוס נולד בניו יורק והתחנך באוניברסיטת פרינסטון, שאותה עזב בשנתו השנייה על מנת לשרת בחיל הים האמריקאי. במהלך שירותו התחתן עם ניקי דה סן פאל, אמנית צרפתייה וחברת ילדות. כשסיים את שירותו הוא עבר לאוניברסיטת הרווארד, שם סיים תואר ראשון במוזיקה. הוא עבר עם משפחתו לאירופה והתגרש מאשתו, שממנה נולדו לו שני ילדים.
מאתיוס הוא האמריקאי השני בלבד שנבחר לחברות בקבוצה הספרותית הצרפתית אוליפו ("סדנה לספרות פוטנציאלית") אשר כללה את חברו הטוב ז'ורז' פרק. בשנותיו האחרונות היה מתיוס נשוי בשנית וחילק את זמנו בין פריז, ניו יורק וקי ווסט, שם גם נפטר בינואר 2017.
יצירותיו.
מאתיוס כתב שישה רומנים, כמו גם סיפורים קצרים, שירה ומאמרים ספרותיים. ספרו הידוע ביותר, "טלות'" (Tlooth), מתחיל בהמלטות מכלא סיבירי וממשיך דרך מבחר מחוזות סוריאליסטים ומפגשים עם טיפוסים מוזרים ברחבי רוסיה ואירופה, כאשר כמעט עד סופו של הספר הקורא איננו יודע אם הדמויות הראשיות הן גברים או נשים (מאתיוס נתן לדמויות שמות נייטרלים מבחינה מגדרית והקפיד שלא להשתמש במונחים שיחשפו את זהות הדמויות, דבר האפשרי באנגלית אך לא בעברית). ספר ידוע נוסף של מאתיוס, שאף תורגם לעברית, הוא "חיי בסי-איי-אי", רומן בעל אלמנטים אוטוביוגרפיים המבוסס על השמועה שנפוצה בקרב חבריו הפריזאים של מאתיוס שהוא למעשה מרגל לטובת הסי-איי-אי. בין כתביו הקצרים נכלל הספר "הנאות ייחודיות" ("Singular Pleasures") המורכב משישים ואחת וִינְיֶטות העוסקות כולן באוננות.
משה פראסטיג
כפרה (סרט)
כפרה (באנגלית: Atonement) הוא סרט דרמה משנת 2007 על פי רומן בשם זהה מאת איאן מקיואן. הסרט בוים על ידי ג'ו רייט, בכיכובם של קירה נייטלי, ג'יימס מקאבוי, סרשה רונן ורומולה גראי. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר", וזכה בשני פרסי גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר ולפסקול המקורי הטוב ביותר.
עלילה.
בריוני טאליס (סירשה רונן) היא נערה בת 13 ממשפחה אמידה באנגליה. יש לה תשוקה גדולה לכתיבה והיא כותבת מחזה שהיא מתכוונת להציג לכבוד בואו של ליאון, אחיה הגדול, לביקור. בבית המשפחה מתארחים גם קרוביהם, נערה בשם לולה (ג'ונו טמפל) ושני אחיה התאומים. האח ליאון (פטריק קנדי) מגיע עם אחד מידידיו פול מרשל (בנדיקט קמברבאץ'), שהוא מנהל מפעל שוקולד.
בריוני מתבוננת מהחלון ורואה את אחותה הגדולה ססיליה (קירה נייטלי) ואת רובי טרנר (ג'יימס מק'אבוי), בנו של סוכן הבית שלהם, מתווכחים ליד המזרקה בחצר. בשלב מסוים ססיליה פושטת את בגדיה ונכנסת למי המזרקה, ובריוני מפרשת זאת כהיענות לדרישה מאיימת מצד רובי. מאוחר יותר מוצגת הסצנה מנקודת מבטם של ססיליה ורובי: ססיליה הולכת למלא אגרטל יקר במי המזרקה, אך אחת מידיות האגרטל נשברת כשרובי מבקש לסייע לה, וססיליה נכנסת למזרקה כדי להוציא את החתיכה השבורה שנפלה למים.
רובי כותב לססיליה מכתב שבו הוא מתוודה על אהבתו אליה, ומבקש מבריוני למסור לה אותו. באיחור הוא מגלה שהמכתב שמסר היה העתק שכלל הערה מינית בוטה. כשהוא מגיע לארוחה בבית המשפחה, ססיליה מספרת לו שבריוני פתחה את המכתב וקראה אותו. היא מובילה אותו לספרייה ועל אף חששותיו מתוודה על רגשותיה ההדדיים. השניים מקיימים יחסי מין שנקטעים כשהם מבינים שבריוני נכנסה לספרייה וצופה בהם. על בסיס ההתרחשות ליד המזרקה, המכתב ומה שהיא מפרשת כאונס בספרייה, בריוני חושבת שרובי הוא סוטה; אך נראה שמתלוות לכך גם תחושת קנאה ונקמנות, כיוון שבריוני הצעירה מאוהבת אף היא ברובי.
בזמן ארוחת הערב מתברר שהתאומים נעלמו והמשפחה פותחת בחיפושים אחריהם. בזמן החיפוש מוצאת בריוני את לולה נאנסת על ידי גבר שברח מהמקום. רובי חוזר לאחר שמצא את שני התאומים, אך נעצר כמעט מיד על בסיס עדותה של בריוני שמצהירה שראתה אותו אונס את לולה. ססיליה היא היחידה שטוענת לחפותו ונפרדת ממנו לפני שהוא נלקח מהמקום על ידי המשטרה.
ארבע שנים לאחר מכן, במהלך מלחמת העולם השנייה, רובי משוחרר מהכלא בתנאי שיצטרף לצבא במקום. לאחר שהופרד מהיחידה שלו הוא מגיע ברגל לדנקרק, שם הוא מחכה לפינוי חזרה לאנגליה. בפלשבק שמוצג הוא נזכר בפגישה שהייתה לו עם ססיליה לפני כמה חודשים, ובה היא סיפרה לו על בקתת נופש על שפת הים, שאליה יוכלו שניהם לנסוע בחופשתו הבאה.
בריוני בת השמונה עשרה (רומולה גראי) בוחרת ללכת בעקבותיה של ססיליה והופכת לאחות. היא מגלה שפול מרשל עתיד לשאת לאישה את לולה, ומבינה שפול היה זה שאנס את לולה. היא הולכת לטקס החתונה בכנסייה, אך אינה מגלה שפול אנס את לולה. היא מבקרת את ססיליה ומוצאת אותה עם רובי. היא מבקשת להתנצל על שהעלילה על רובי את פשע האונס וגרמה למאסרו הארוך, אך רובי עדיין זועם על העוול שגרמה. בריוני מבטיחה ללכת ולשנות את העדות שנתנה בעבר, והשלושה מקווים שהדבר יעזור.
עשרות שנים לאחר מכן, בריוני המבוגרת (ונסה רדגרייב) היא סופרת מצליחה, שמתראיינת בנוגע לספרה האוטוביוגרפי "כפרה". היא מתוודה שהסצנה שבה היא מדברת עם רובי וססיליה הייתה בדיונית לחלוטין, כיוון שרובי מת מאלח דם עוד בדנקרק בבוקר שלפני הפינוי, וססיליה נהרגה כמה חודשים לאחר מכן בהפצצה של תחנת רכבת במהלך הבליץ. בריוני מספרת שהמציאה את המפגש עם רובי וססיליה, כיוון שביקשה להעניק להם בספר שכתבה את החיים המאושרים שהיו ראויים להם, וששללה מהם במציאות.
בסצנת הסיום נראים ססיליה ורובי על שפת הים ליד הצוקים הלבנים של דובר בבקתה שאליה התכוונו לנסוע לחופשה.
סרטסה קחאמה
סר סֶרֶטְסה קחאמה (בסֶטְסוואנה: Serêtsê a Sekgoma a Kgama, באנגלית: Sir Seretse Khama, 1 ביולי 1921, סרובה - 13 ביולי 1980, גאבורון) היה פוליטיקאי ומדינאי בוטסוואני. בן למשפחה המלכותית של השבט במנגוואטו (או בנגוואטו) (היה למלך – "קחוסי" - בין השנים 1925 - 1956), מנהיג של התנועה לעצמאות של תושבי המושבה הבריטית לשעבר בצ'ואנלנד, הקים את המפלגה הדמוקרטית של בוטסוואנה בשנת 1962 והיה לראש הממשלה בשנת 1965. בשנים 1966–1980 היה נשיאה הראשון של רפובליקת בוטסואנה העצמאית. תחת הנהגתו המדינה החדשה ידעה התקדמות כלכלית וחברתית מהירה.
היה עורך דין בהכשרתו.
ילדותו ושנות לימודיו.
סרטסה קחאמה נולד ב-1 ביולי 1921 בסרובה במושבה (מדינת החסות) "בצ'ואנלנד" בדרום היבשת האפריקאית. הוא היה בנו של סקחומה השני (סקחומה קחאמה השני) (1869–1925), מנהיגה הנודע של השבט במנגוואטו, שחי 17 שנה בגלות, ונכדו של המלך קחאמה שלישי או "קחאמה הטוב" (1835–1923). משמעות שמו "סרטסה" הוא "דבק המלכד ביחד" והוענק לו לכבוד הפיוס בין אביו ובין סבו.
אמו, טבוגו קבייללה, נישאה לאביו הזקן בערוב חייו. בעקבות מות אביו בשנת 1925, הפך סרטסה למלך בגיל 4 – קחוסי Kgosi, תחת חסותו של עוצר – דודו, טסחקדי קחאמה. הדוד האפוטרופוס, שהיה כמו אב בשבילו, דאג אישית לחינוכו. סרטסה התייתם גם מאמו בגיל 9 בשנת 1930.
מאוחר יותר נשלח סרטסה קחאמה ללימודים בפנימיות בדרום אפריקה השכנה - בטיגר קלוף על יד פרייבורג בנאטאל ופנימיית "לאבדייל" במחוז אוסטקאפ. בהמשך למד במכללת אוניברסיטת פורט הר (Fort Hare University College) בעיר אליס, גם כן במחוז אוסטקאפ, שבה סיים תואר ראשון B.A בשנת 1944. לאחר מכן נסע לאנגליה, שם למד שנה במכללת בליול באוניברסיטת אוקספורד. בימי לימודיו בבליול שיחק בקבוצת הרוגבי של המכללה. נרשם אחר כך למכללת אינר טמפל בלונדון על מנת להיות עורך דין.
פרשת נישואיו ושנות הגלות.
ביוני 1947 פגש קחאמה את רות ויליאמס (1923 - 2002), בת של קצין אנגלי בדימוס ששרת בהודו, ושעבדה אז כפקידה בלוידס של לונדון. בימי מלחמת העולם השנייה היא שרתה כנהגת אמבולנס באנגליה. בספטמבר 1948, אחרי שנת חברות הם התחתנו בטקס אזרחי, מאחר שטקס דתי נמנע מהם על ידי הכנסייה. הנישואים הבינגזעיים גרמו לשערורייה כשעוררו זעמם גם של הממשלה החדשה של דרום אפריקה השכנה (ובראשה דניאל מאלאן הגזעני) וגם של זקני השבט במנגוואטו. הדוד העוצר טסחקדי קחאמה קרא לו לשוב למולדת ולבטל את הנישואים. בחזרתו לבצ'ואנלנד, ניהל המלך הצעיר שורה של מפגשים ציבוריים – (בשמם המסורתי "קחוטלה" kgotla) וזכה בהכרה מחודשת בתארו המלכותי. רות ויליאמס קחאמה שבאה יחד איתו זכתה גם היא לפופולריות. הדוד טסקחדי הודה בתבוסתו ועזב את הארץ, בעוד סרטסה קחאמה נסע להשלים את לימודי המשפטים בלונדון. בבצ'ואנלנד המנהיגות המסורתית עברה לידי הלוחם המנוסה ראסבולאי קחאמאנה, בן דוד של טסקחדי קחאמה.
תחת לחצים של דרום אפריקה, ממשלת הלייבור הבריטית, שחששה מסנקציות כלכליות ואפילו מאפשרות של פלישה דרום אפריקאית לבצ'ואנלנד, פתחה בחקירה לגבי יכולותיו של סרטסה קחאמה כמנהיג. אף על פי שדו"ח החקירה היה חיובי, הממשלה הבריטית החליטה ש"הנישואים האומללים" פוסלים את כשירותו להנהגה. עקב כך, בשנת 1951 סרטסה קחאמה ואשתו הוגלו מבצ'ואנלנד לכל החיים ורסני השלטון חזרו לידי הדוד העוצר, טסקחדי קחאמה. כעבור שנה גם ראש הממשלה השמרני של בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל הכריז כי ההגליה של קחאמה תישאר לכל החיים.