הקשר בין השניים נמשך חודשיים. האס. אס הוציאו את האסירים האחרונים לצעדות מוות, והחל [ להשמיד ראיות לפשעיהם. וישנייה וטיכאואר סיכמו להפגש בוורשה בסוף המלחמה.
וישנייה הוצא מאושוויץ לפני הלן בצעדת מוות למחנה הריכוז דכאו בדצמבר 1944. וישנייה הבחין באת חפירה בזמן הצעדה. הוא הכה את איש האס־אס ונמלט. למחרת, בעודו מסתתר באסם אליו הגיע עייף, הוא שמע טנקים מתקרבים. הוא רץ לכיוון הטנקים של הצבא האמריקאי. הוא ידע מעט אנגלית אך דיבר גרמנית, פולנית ויידיש. האמריקאים מינו אותו למתורגמן. הוא לא נפגש עם הלן ועשה דרכו לארצות הברית.
הלן הייתה בין האחרונים שיצאו מאושוויץ בחיים.
טיכאואר הועברה לראוונסבריק ולאחר זמן מה נשלחה לצעדת מוות. היא וחברתה, נמלטו מצעדת המוות. היא נישאה לארווין טיכאואר, עובד האו"ם. בני הזוג עברו לארצות הברית ובשנת 1967 והתיישבו בניו יורק.
וישנייה פגש ב-1947 בחורה אמריקאית ונישא לה. מפעם לפעם שמע על הלן. הם קבעו להיפגש בניו יורק. הפגישה לא התקיימה.
עיתון הניו יורק טיימס הפגיש ביניהם 72 שנים לאחר שיחרורם מהמחנה. וישנייה לא סיפר לילדיו ולנכדיו שהייתה לו מאהבת, בעודם באושוויץ, וטיכאואר לא סיפרה לאף אחד על קורותיה. במפגש שר לה שיר שלימדה אותו באוושויץ. היא הוסיפה כי חיכתה לו כל השנים הללו. וישנייה שאל את טיכאואר אם השתמשה בעמדת האמון שלה, כדי לעזור לו לשרוד את ההשמדה, והיא אישרה כי הצליחה למנוע את משלוחו לתאי הגזים בחמש הזדמנויות נפרדות.
פיל רו
דייוויד פיליפ רו (באנגלית: David Phillip Roe; נולד ב-21 ביולי 1945) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת טנסי, ברציפות מאז 2009. רו, חבר המפלגה הרפובליקנית, היה יו"ר הוועדה לענייני חיילים משוחררים במהלך הקונגרס ה-115 של ארצות הברית. בינואר 2020 הכריז על פרישתו מהחיים הפוליטיים, וכהונתו הסתיימה בראשית 2021.
ביוגרפיה.
רו נולד ביולי 1945 בקלארקסוויל שבטנסי. הוא למד באוניברסיטת אוסטין פי סטייט (Austin Peay State University), שם היה לבוגר ב-1967. בשנת 1972 קיבל תואר ברפואה מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טנסי. לאחר שסיים את לימודיו הגבוהים, שירת רו בחיל הרפואה של צבא ארצות הברית, ושובץ לדיוויזיה השנייה בבסיס מחנה קייסי השוכן בקוריאה הדרומית. ב-1974 השתחרר מהצבא בדרגת מייג'ור. לאחר מכן החל ללמוד כגניקולוג מיילד בעיר ג'ונסון סיטי, ולאחר 31 שנה בעולם הרפואה עזב למען הפוליטיקה של ארצות הברית. בשנת 203 נבחרה למועצת העירייה של ג'ונסון סיטי, ובשנים 2003–2007 כיהן כסגן ראש העיר. לאחר מכן, מ-2007 ועד 2009 היה ראש העיר.
ב-2008 התקיימו בחירות מקדימות במפלגה הרפובליקנית לבחירת מועמד המפלגה לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של טנסי בבית הנבחרים של ארצות הברית. רו גבר בפריימריז על דייוויד דייוויס, נציג המחוז המכהן שנבחר לראשונה שנתיים קודם לכן, בבחירות האמצע ב-2006. דייוויס ייחס את הפסדו לקולות של מצביעים דמוקרטים שהשתתפו בבחירות המקדימות הפתוחות, ובחרו להצביע ליריבו כמחאה על דפוס הצבעותיו השמרני בקונגרס. בבחירות הכלליות ניצב רו בפני רוב ראסל, מנהל המרכז לכתיבה ולתקשורת באוניברסיטת המדינה של מזרח טנסי. היבחרו של רו לבית הנבחרים היה צפוי כבר בעת שזכה בפריימריז הרפובליקני, שכן את המחוז ייצגו חברי המפלגה הרפובליקנית ברציפות מאז 1881.
ב-5 בפברואר 2013 הציג רו במליאת בית הנבחרים את "חוק אנדרטת המלחמה הלאומית לסערת המדבר ומגן במדבר". הצעת חוק זו אישרה להקים אנדרטה לחיילי הכוחות המזוינים של ארצות הברית שהשתתפו במלחמת המפרץ ובמבצע מגן במדבר, בסמוך לאנדרטת לינקולן. בראשית כהונתו הבטיח רו לשרת בבית הנבחרים חמש תקופות כהונה בלבד, שהן עשר שנים. עם זאת, ב-6 בפברואר 2018 הכריז כי יתמודד לקדנציה שישית, באומרו כי עליו להמשיך בעבודתו שהחל כאשר מונה ליושב ראש הוועדה לענייני חיילים משוחררים.
בינואר 2020 הכריז כי יפרוש מהחיים הפוליטיים עם התפזרות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
דוד אנגל
דוד אנגל (נולד ב-31 במאי 1952) הוא תת-אלוף בצה"ל בדימוס, ששימש כראש מנת"ק – מנהלת המרכבה והרק"ם במשרד הביטחון בין השנים 1999–2003 ובהמשך מונה על ידי מנכ"ל משרד הביטחון לשמש כראש מטה ההשבחה של הטנק הטורקי.
הוביל בתקופת שירותו את פיתוח טנק מרכבה סימן 4 ודגם רק"מ האחזקה על בסיס תובת מרכבה.
בשנת 1987 קיבל את פרס קצין חימוש ראשי על פיתוח מקורי להעלאת הספק מנוע המגח מ-750 כ"ס ל־900 כ"ס עבור טנקי מגח 7 ממוגן.
ביוגרפיה.
קריירה צבאית.
אנגל החל את שירותו בצה"ל בשנת 1971 כמכונאי טנקי מגח בגש"ח (גדוד שירותי חימוש) בסיס רפידים בסיני.
במלחמת יום כיפור תיקן ביחד עם חבריו ליחידה עשרות רבות של טנקי מגח פגועים ברפידים, בתעלת סואץ, ומעבר לה באזור איסמעיליה. לקראת סוף המלחמה עסק בחילוץ ופינוי טנקים וכלים אחרים שנפגעו בחווה הסינית, באזור התעלה.
לאחר המלחמה, נשלח לקורס קצינים, אותו סיים בהצטיינות וחזר כסגן מפקד פלוגה לאותה פלוגת רק"מ בה שרת בגש"ח סיני רפידים. בהמשך ביצע שני תפקידי מפקד פלוגה, הן ברפידים והן במחנה טסה על ציר עכביש לכוון תעלת סואץ.
בשנת 1978, בתום שרות כולל של כשבע שנים בסיני כחייל וכקצין, נשלח ללימודי הנדסת מכונות בטכניון אותו סיים בהצטיינות. במהלך הלימודים, השתתף במלחמת לבנון הראשונה, בתפקיד ממלא מקום מפקד פלק"ד (פלוגה קדמית) אגד ארטילרי של תותחי רומח 175 מ"מ.
בשנת 1983 הוצב כרב-סרן במדור מגח במקחש"ר – מפקדת קצין חיל חימוש ראשי. במהלך שירותו כראש מדור מגח נחשב המדור לגדול וחשוב לאור סד"כ הכלים הגדול שבצה"ל. בתקופה זו היה אחראי על שדרוגים רבים בטנקי המגח והמרכזיים בהם:
במסגרת תפקידו כראש מדור מגח, קיבל את פרס קחש"ר על פיתוח מקורי להעלאת הספק מנוע המגח מ-750 כ"ס ל־900 כ"ס עבור טנקי מגח 7 ממוגן. בהמשך שירת ביחידת הניסויים של צה"ל, כראש מדור ניסויי רק"מ.
בשנת 1988 נקרא על ידי האלוף ישראל טל (טליק) אבי טנק המרכבה ועוזר שר הביטחון לשמש כראש ענף פתוח טנק המרכבה.
בשנת 1993 סיים את תפקידו כראש ענף פיתוח ויצא לשליחות בארצות הברית, כקצין קישור צה"ל ב-TACOM – בסיס פיתוח הטנקים האמריקאי בדטרויט.
עם שובו לארץ, מונה לאלוף-משנה בתפקיד סגן ראש מנת"ק – מנהלת המרכבה והרק"ם בין השנים 1996–1999.
בסוף שנת 1999 מונה לראש מנת"ק עד לשחרורו מצה"ל בשנת 2003.
במסגרת שירותו הצבאי השלים אנגל תואר ראשון בטכניון בהנדסת מכונות (1982) ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1998).
קריירה אזרחית.
עוד לפני שחרורו מצה"ל, מנכ"ל משרד הביטחון האלוף במילואים עמוס ירון מינה את אנגל בשנת 2002, כראש המטה להשבחת טנקי M60 פטון של הצבא הטורקי במשרד הביטחון - פרויקט טנק ה"סברה". אנגל שימש ראש פרויקט ה"סברה" כ-10 שנים, עד סיומו בשנת 2010, במסגרתו היה אחראי לפיקוח ותיאום הפרויקט מול תע"ש, אלביט מערכות, משרד ההגנה הטורקי, גורמי משרד הביטחון השונים ותעשיות ביטחוניות נוספות.
במקביל לתפקידו כראש מטה השבחת הטנק הטורקי, הקים דוד אנגל מספר חברות ועמד בראשן, ביניהן חברת "מוביוס", שעסקה בפתוח וייצור מערכות סופגות אנרגיה בזמן פיצוץ ועליה על מטעני גחון של רק"מ, כמו כן ניהל עם חברה אמריקאית, עם חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות ועם רפ"ט – רשות פיתוח טנק, את פיתוח רכב גלגלי ממוגן ה"גולן". בנוסף, שימש גם כיועץ למפעלים וחברות ביטחוניות בישראל ומחוצה לה.
במרץ 2009 פרסם מבקר המדינה דו"ח ביקורת חריף על אי-סדרים בהעסקת קצינים שפרשו מצה"ל בתעשיות הביטחוניות. המבקר ציין במיוחד את אנגל שהחל לעבוד בפרויקט "סברה" עוד לפני שפרש מצה"ל, קיבל שכר ופנסיה במקביל מהקופה הציבורית, למרות הוראת החוק בעניין זה. כדי לעקוף מגבלה זו הוגדר כיועץ לתע"ש ולא עובד מהמניין. בנוסף פעל בניגוד עניינים כראש פרויקט השבחת הטנק הטורקי בתע"ש, ובמקביל יועץ בתחום השריון לחברות מתחרות.
משפחתו.
אנגל נשוי ליפה ואב לשלושה ילדים. עינת שירתה ביחידה 8200 ומשמשת כרופאה בכירה בית החולים שיבא במחלקת שיקום נוירולוגי. בנו גיא שרת כקצין ביחידת אגוז ובעל חברה למדפסות תלת ממד ובנו טל ששירת כלוחם ביחידת שלדג והוא בעל חווה חקלאית בקנדה. לאנגל 10 נכדים.
מוסקבה מתחת לאפס
מוסקבה מתחת אפס (ברוסית: Москва ноль) הוא סרט משנת 2006 בבימויה של מריה לידון.
תקציר עלילת הסרט.
צוות חילוץ מחפש אחר אנתרופולוג שנעלם במערות ובקטקומבות שמתחת לעיר מוסקבה שמאוכלסים בשדים.
צ'ארלי דמילו
אדוארד ה־1
אדוארד ה־1 מלך אנגליה
אדוארד ה־1, מלך אנגליה
אדוארד ה־2
אדוארד ה־2, מלך אנגליה
אדוארד ה־2 מלך אנגליה
אדוארד ה־3
אדוארד ה־3, מלך אנגליה
אדוארד ה־3 מלך אנגליה
אדוארד ה־4
אדוארד ה־4, מלך אנגליה
אדוארד ה־4 מלך אנגליה
אדוארד ה־5
אדוארד ה־5, מלך אנגליה
אדוארד ה־5 מלך אנגליה
אדוארד ה־6
אדוארד ה־6, מלך אנגליה
אדוארד ה־6 מלך אנגליה
אדוארד ה־7
אדוארד ה־7, מלך הממלכה המאוחדת
אדוארד ה־7 מלך הממלכה המאוחדת
אדוארד ה־8
אדוארד ה־8, מלך הממלכה המאוחדת
אדוארד ה־8 מלך הממלכה המאוחדת
הסט לאדום
אדום־חזה
אדום-חזה
קרחון גראמאדה
קרחון גראמאדה (באנגלית: Gramada Glacier; בבולגרית: ледник Грамада) הוא קרחון באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 3 קילומטרים.
הקרחון מנקז את המדרונות הדרום-מזרחיים של רכס אימאון, ממזרח לפסגת ריגס, דרומית-מזרחית מאוכף מאדאן, ומדרום לפסגת נאופיט.
הקרחון ממוקם מדרום מערב לקרחון ארמירה, ומצפון-מזרח לקרחון לטניצה.