את מאמרה הראשון פרסמה בעלון הרווארד ב-1927, והמשיכה לפרסם מאמרים בהרווארד על כוכבים משתנים עד 1954. בשנת 1941, לאחר שנים של עבודה ביחד, מתה דוקטור קנון, דבר אשר הוביל את מייאל להמשיך את עבודתה בסיווג כוכבים בספר שמוכר ככרך הזיכרון לקנון. עבודתה בסיווג זה נעצרה עקב מלחמת העולם השנייה כשעבדה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בקבוצת כלי נשק מיוחדים.
בשנת 1952, התנתק ארגון ה-AASVO מהרווארד. מייאל עבדה ללא משכורת מאותו רגע בכדי לתמוך בארגון. ב-1957 הוקמה תוכנית קיץ במצפה הכוכבים של מריה מיטשל למחקר סטודנטים על כוכבים משתנים, ומייאל עזרה לסטודנטים ופרסמה את מחקריהם ומאמריהם בעלון של AASVO. מייאל ובעלה פרסמו ותיקנו ספרי אסטרונומיה כדי לעזור לסטודנטים צעירים. בשנת 1958 קיבלה את פרס אנני ג'אמפ קנון באסטרונומיה. בין היתר, פיתחה שיטות עיבוד נתונים מודרניות ב-AASVO, עם דגש על מחשוב ומכונות. מייאל הייתה חברה באיגוד האסטרונומי הבינלאומי (IAU), והשתתפה בשתי ועדות: ועדה 27 על כוכבים משתנים, וועדה 29 בנושא כוכבי ספקטרה.
בשנים האחרונות לעבודתה, התעוורה מייאל כמעט לחלוטין. בשנת 1973 פרשה לגמלאות. היא נפורה ב-6 בדצמבר 1995 מאי ספיקת לב. בעלה נפטר שש שנים לפניה, ללא ילדים. חודש לאחר מותה של מרגרט מייאל, הקימו לזכרה אנדרטה ביום הולדתה ה-94.
בוני ברגר
בוני אן ברגר (באנגלית: Bonnie Anne Berger; נולדה ב-1 בנובמבר 1961) היא מדענית מחשב ומתמטיקאית אמריקנית, פרופסור למתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), במינוי משותף במדעי המחשב והנדסת חשמל. תחומי העבודה שלה עוסקים בעיצוב אלגוריתמים למטרת פענוח מידע ביולוגי ולהשגת תובנות ביולוגיות מכמויות מידע עצומות. ברגר עובדת כראש קבוצת מחשוב וביולוגיה במעבדת מדעי המחשב והבינה המלאכותית של MIT . בנוסף לכך, היא חברת מועצה במדור המתמטיקה באגודה האמריקאית לקידום המדע (AAAS). השתתפה בכתיבה של למעלה מ-140 מאמרי מחקר מדעיים, תרמה רבות לתחומי הביו-רפואה, הגנומיקה והביולוגיה החישובית, באמצעות חידושים אלגוריתמיים. נבחרה לכהן בתפקידים רבים בעקבות בקיאותה בתחום, ועל הישגיה זכתה בפרסים רבים.
קורות חיים.
ברגר נולדה ב־1961 וגדלה במיאמי, פלורידה, עם הוריה ואחיה הגדול. גילתה חיבה למתמטיקה עוד מילדותה ואהבה לפתור עם אביה בעיות מתמטיות, חידות שחמט ופאזלים.
החלה את לימודיה האקדמיים באוניברסיטת ברנדייס, שם קיבלה תואר ראשון במדעי המחשב ב-1983. עברה ללמוד ב-MIT, שם קיבלה תואר שני במדעי המחשב ב-1986. המשיכה את לימודיה ב-MIT וב-1990 קיבלה את תואר דוקטור במדעי המחשב, בהנחייתו של סילביו מיקאלי. סיימה פוסט דוקטורט במתמטיקה שימושית ב-MIT ב־1992. היא זכתה במספר פרסים לאורך לימודיה.
במהלך לימודיה ב-MIT ברגר התחתנה עם פרופסור למתמטיקה שימושית, פרנק ט. לייטון, ולזוג שני ילדים. תחומי העניין של ברגר מחוץ לעבודה הם ילדיה, טניס ושחייה. היא מתגוררת עם משפחתה בניוטון, מסצ'וסטס.
פעילות מחקרית.
בשנת 1992 הצטרפה לסגל האקדמי של MIT ובשנת 2002 מונתה לפרופסור.
מחקרה עוסק בעיקרו בתחום הגנומיקה (תחום בגנטיקה החוקר את הגנומים בגוף חי) וביישומים של טכניקות מתמטיות לבעיות בביולוגיה מולקולרית. הבעיות שברגר חוקרת קשורות בעיקרן לניתוח נתונים בביולוגיה וגנומיקה. מחקריה פורסמו בכתבי עת מדעיים, כגון סיינס(Science).
בין השנים 2012–2018 הייתה חברה בקבוצה שחקרה גנומיקה חישובית. המחקרים עסקו בפיתוח פרוטוקול לניתוח גנום בקנה מידה גדול תוך שמירת הסודיות של גנוטיפים ופנוטיפים. הוכח שהפרוטוקול יכול לנתח מידע מיותר ממיליון איש תוך זמן קצר. השיטה מאפשרת לאנשים לתרום את הגנום שלהם למחקר מבלי לוותר על פרטיותם.
בין השנים 2013–2015 פרסמה מספר מאמרים בנושא גנטיקה של אוכלוסיות. המחקרים עוסקים בפיתוחים סטטיסטים ואלגוריתמים בכדי לשפר את הכוח והמהירות של מבחני אסוציאציה. בכדי להדגים את השיפור, קבוצת המחקר ניתחה נתונים בגנום רחב שנדגם מ-56 אוכלוסיות. המחקר הראה כי כל קבוצות דרום מזרח אסיה שנבדקו, קשורות קשר הדוק יותר לאבוריג'ינים, יותר מאשר לכל אוכלוסייה מרכזית כיום ובכך סייעו לפתור שאלה במוצאם של אנשי דרום מזרח אסיה.
בין השנים 2018–2021 פרסמה מאמרים הקשורים לגנומיקה של תא בודד. המאמרים עסקו בפיתוח אלגוריתמים העובדים על למידת מכונה עבור הדמיה ופיתוח גאומטרי של רצפי RNA.
האריאט דינרסטיין
האריאט דינרסטיין (באנגלית: Harriet Dinerstein; נולדה ב-1955) היא פרופ' אמריקאית לאסטרונומיה, מתמחה בחקר אזורים בחלל הנקראים אזור H II ובחישוב כמות החומר וה בתוך כוכבים, כוכבי לכת ונביולות (Planetary nebulae).
קורות חיים.
דינרסטיין נולדה בניו יורק למשפחה ממוצא יהודי וגדלה במרכז העיר. היא נחשפה לראשונה בחייה לתחום האסטרונומיה כמדע במהלך לימודיה בתיכון בשנת 1969 כשהשתתפה בתוכנית לחקר המדע בחסות הקרן הלאומית למדע ופלנטריום היידן. תוכנית זו אפשרה לה לפגוש אסטרונומים בחיים האמיתיים, וביססה את אהבתה לתחום.
בשנת 1975, כשהייתה בת 20, קיבלה את התואר הראשון שלה (Bachelor of Science) מאוניברסיטת ייל, ולאחר מכן למדה לתואר שני באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז ובשנת 1980, כשהייתה בת 25, קיבלה את התואר השני (Ph.D). עבודת הדוקטורט שלה כללה שילוב תצפיות משני משטרים ספקטרוסקופים שונים, אינפרה אדום ואופטית. כיום, אסטרונומיה מסוג זה של "אורך גל-רב" (multi-wavelength) נמצאת בשימוש נרחב כדי לחקור כל מיני עצמים ובעיות בתחום האסטרונומיה. האריאט דינרסטיין הגיעה לראשונה לאוניברסיטת טקסס בשנת 1982 כעמיתה במחקר פוסט-דוקטורט בקרן רוברט א.וולש ובשנת 1985 הצטרפה לסגל האוניברסיטה כמרצה.
כיום, היא מתגוררת עם בעלה ושתי בנותיה, ג'נה (Jenna) ואמנדה (Amanda) באוסטין טקסס שבארצות הברית. ד"ר דן לסטר (Dr. Dan Lester), בעלה של דינרסטיין מעל 20 שנה, הוא מדען מחקר שעובד במצפה הכוכבים (McDonald observatory) של אוניברסיטת אוסטין בטקסס, משרדו ממוקם במרחק מספר חדרים ממשרדה. שניהם מבלים הרבה מזמנם בהסתכלות וחשיבה על שמי הלילה.
מחקר.
תחום מחקרה המרכזי של דינרסטיין באסטרונומיה כולל חישוב כמות החומר והיחס בין חומרים בתוך כוכבים, כוכבי לכת וערפילית פלנטרית ותווך בין-כוכבי (הגז שנמצא בין מערכות הכוכבים המכיל חמצן מתכתי). אחת התגליות החשובות של דינרסטיין הייתה הסופרנובה  בעקבות תקרית אסטרונומית שהתפרצה ביוני 1962, באפריל 1990 וב-27 באוגוסט 2019. דינרסטיין זכתה בשניים מפרסי המחקר הגדולים של , בשנת 1985 קיבלה את פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה כאות הוקרה מאת קהילת הנשים האסטרונומיות בארצות הברית (AAUW) ובשנת 1989 קיבלה את הפרס . בנוסף, אחרי שלימדה יותר מתריסר קורסים שונים באוניברסיטת טקסס באוסטין זכתה בשני פרסי מצוינות בהוראה מאת האוניברסיטה בשנת 1998.
מאז, היא מבצעת מחקרים שונים בתחום האסטרונומיה כמו: היווצרות כוכבים, ערפיליות מיוננות חוץ-גלקטיות, ספקטרוסקופיה אינפרא אדומה, אופטית ואולטרה סגולה של קווי פליטה, נובה קלאסית, שרידי סופרנובה ויותר מכל, ערפיליות פלנטאריות. כמו כן היא מתמחה גם בחישוב כמות אלמנטים והיחס ביניהם בכוכבים, כוכבי לכת ונביולות. כמות האלמנטים בגופים קוסמיים הוא מושג הידוע גם בתור abundance of the chemical elements, ניתן לחשבו על ידי אחת משלוש שיטות נפוצות: , ושבר הנפח (volume fraction). שלושת השיטות הללו דומות ביותר ועובדות על אותו עיקרון.
בנוסף, האריאט חוקרת אזורים בחלל הנקראים H II regions, אלו אזורים המורכבים מחמצן מתכתי שלאחרונה התרחשה בהם היוולדות כוכב. אזורים אלו בדרך כלל נראים כמו עננים צבעוניים.
ג'וזף גרפטון גול
ג'וזף גרפטון גול (באנגלית: Joseph Grafton Gall; נולד ב-14 באפריל 1928) הוא ביולוג אמריקני שנודע בזכות תגליותיו פורצות הדרך בחקר הכרומוזומים ומוכר כ"מייסד הביולוגיה התאית המודרנית". גול סיפק תשובות לשאלות שונות בנושא התפקוד והמבנה של הכרומוזומים, ואף המציא יחד עם ביולוגית נוספת את שיטת ההיברידיזציה באתר המשמשת לאיתור רצפי DNA או RNA מסוימים בכרומוזום. על פועלו המדעי הוא זכה, בין היתר, במדליית א.ב. ווילסון לשנת 1983, בפרס אלברט לסקר לשנת 2006 ובפרס לואיזה גרוס הורוויץ לשנת 2007, יחד עם אליזבת בלקברן וקרול גריידר. גול כיהן כנשיא האגודה האמריקאית לביולוגיה תאית והוא פרופסור במכון קרנגי למדע.
ביוגרפיה.
ג'וזף גול נולד בשנת 1928 בוושינגטון די.סי. אביו היה עורך דין ואמו עקרת בית. מגיל צעיר התעניין בעולם החי, בחרקים ובדו-חיים בפרט, ובילה חלק ניכר משעות הפנאי שלו באיסוף ובחקר שלהם. בשנת 1942, כשהיה בן 14, עברה משפחת גול לחווה בצפון וירג'יניה. ג'וזף נשלח ללמוד בפנימייה בשארלוטסוויל. כאשר הצליח לשכנע את הוריו לקנות לו מיקרוסקופ, הפך את חדר השינה שלו למעבדה, בה חקר מכל הבא ליד.
לאחר שלוש שנים של מכינה פרטית לקולג', החל גול את לימודיו באוניברסיטת ייל. בתואר הראשון והשני הוא התמחה בזואולוגיה, ועם הזמן פיתח עניין רב בנושא הכרומוזומים, אותם החל לחקור בעבודת התזה שלו. במחקרו הזדקק למיקרוסקופ מהופך, אשר באותה התקופה לא היה זמין, ויחד עם דודו בנה ועיצב דגם משלו, שהיה מורכב ברובו מהמיקרוסקופ הישן שלו.