ב-2012, הוא הוציא את המיני-אלבומים "Squad Up", "Grapes" ו-"Titan".
ביוני 2012, הוא הפיק, בשיתוף פעולה עם סלבה, את הרמיקס לסינגל "Mercy" של קניה וסט. המגזין "The Fader" אמר כי הרמיקס הוא "פשוט מסיבי, כאילו גלי ברד וצונאמי היו תופעות לוואי של הבס". בדצמבר 2012, הוא הוציא רימקס לסינגל "Satisfaction" של בני בנאסי.
ב-2013, הוא הוציא את המיני-אלבום השישי שלו, "High Beams". המיני-אלבום הגיע, בשיאו, למקום השמיני במצעד אלבומי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד.
בנובמבר 2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם המפיק באואר, את השיר "Infinite Daps".
ב-14 בנובמבר 2014, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, "Void".
ב-27 ביולי 2018, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "Nova". הסינגל המוביל של האלבום, "I Wanna Know", שבו היה שיתוף פעולה עם דאייה, יצא ב-16 במרץ 2018. הסינגל הגיע, בשיאו, למקום ה-13 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני של בילבורד. הסינגל השני של האלבום, "Undo", שבו היה שיתוף פעולה עם ג'רמי וטורי ליינז, יצא ב-13 ביוני 2018. הסינגל השלישי של האלבום, "Pressure", יצא ב-11 ביולי 2018. הסינגל הרביעי של האלבום, "Light Me Up", שבו היה שיתוף פעולה עם מיגל וג'וליה מייקלס, יצא ב-25 ביולי 2018. בהמשך השנה, הוא הוציא את האלבומים "Nova (The Remixes, Vol. 1)" ו-"Nova (The Remixes, Vol. 2)".
ב-2019, הוא הוציא את האלבום "Nova Pure".
סאם מרטין
סמואל דניסון מרטין (באנגלית: Samuel Denison Martin; נולד ב-7 בפברואר 1983) הוא מוזיקאי, זמר, פזמונאי ומפיק תקליטים זוכה פרס גראמי.
קריירה.
מרטין נולד בעיר ניו יורק וגדל באגם אוסווגו שבמדינת אורגון. הוא למד במכללת ברקלי למוזיקה במשך כשנתיים.
הפריצה המקצועית של מרטין הגיעה עם כתיבתו והוצאתו של השיר "Daylight" של להקת מארון 5. בשנת 2014 מרטין שר וכתב את השירים "Lovers on the Sun" ו-"Dangerous" של דייוויד גטה מרטין שיתף פעולה גם עם זיגי מארלי בשיר "Lighthouse" מתוך אלבומו Fly Rasta. בשנת 2015 זכה האלבום בפרס הגראמי לאלבום הרגאיי הטוב ביותר.
אוטו דירי
ג'וליאנו סארטי
ג'וליאנו סארטי (באיטלקית: Giuliano Sarti; 2 באוקטובר 1933–5 ביוני 2017) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת השוער. לאורך הקריירה המצליחה שלו שיחק בכמה קבוצות, על אף שזכור בעיקר בהצלחתו עם פיורנטינה, וכשוער של קבוצת "לה גרנדה אינטר" של שנות ה-60 שהגיעו להישגים ברחבי איטליה ואירופה.
רומניט
רומניט (ברומנית:Rumenit) הוא סוג של ענבר שכיח במחוז בוזאו, בדרום מזרח רומניה ובאי סחלין. הרומניט נוטה לצבעים כהים, בין אדום לשחור.
גוש רומניט בן יותר משלושה קילוגרם נשמר באוניברסיטת בוקרשט.
כרייה שיטתית של ענבר רומני התרחשה כבר במאות ה-1 וה-2 לפני הספירה, כאשר דאקיה הייתה פרובינציה רומית. ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על כך שענבר מהקרפטים של רומניה כבר היה ידוע בשלהי התקופה הנאוליתית ועובד לתכשיטים. בשנת 1875 ניתן לענבר שנחצב ברומניה, בבוקובינה, השם "שראופיט" על שמו של הגאולוג האוסטרי Albrecht Schrauf.
הדיווחים הראשונים על הענבר באזור בוזאו הגיעו מהרוזן הרוסי דמידוב, שעבר במקום בשנת 1837. את השם רומניט העניק לענבר זה הגאולוג אוסקר הלם (Oscar Helm). ב-1920 התחיל הניצול השיטתי של הענבר על ידי המהנדס דומיטרו גריגורסקו (Dumitru Grigorescu). ההפקה החלה ב-39 אתרים באזור בוזאו. ב-1923 הופקו 67 קילוגרמים של רומניט, ב-1924 130 קילוגרמים וב-1925 120 קילוגרמים. בשלב זה גריגורסקו החליט לבקש וקיבל את חכירת השטחים ורישיון הפקה ל-50 שנים, עד 1973. הפקת הענבר נמשכה עד מותו של גריגורסקו, בתאונה, ב-1935. הפקת הענבר נמשכה לסירוגין עד פברואר 1948, כשמשרד המכרות החליט על סגירת הפרויקט. ב-1980 נפתח ביישוב קולצי, באזור בוזאו, מוזיאון עם שתי מחלקות, מחלקה אתנוגרפית ומחלקת ענבר עם 270 דוגמאות מקומיות. בשנים 1981 עד 1986 התחדש חיפוש והפקת הענבר ברומניה.
ב-1986, ראשי המפלגה הקומוניסטית באזור בוזאו העניקו לאלנה צ'אושסקו, לרגל יום הולדתה, מתנת תכשיטי ענבר במסגרות כסף, סט שכלל תליון, זוג עגילים וטבעת. אחרי המהפכה הושבו התכשיטים והוצבו במוזיאון הענבר בקולצי.
משק חשמל
משק חשמל הוא המשק של האנרגיה החשמלית (להלן "חשמל"), וכולל את מתקני ייצור החשמל, ההולכה והצריכה של חשמל.
מאפייני משק חשמל.
מאפיינים ייחודיים.
לחשמל כמוצר צריכה מספר תכונות ייחודיות:
ייצור.
מרבית ייצור חשמל מתבצע בתחנות כוח, וחלקו הקטן באמצעות גנרטורים שאינם חלק מתחנת כוח. חלק מהייצור מבוסס על שריפת דלק מאובנים וחלק על אנרגיה מתחדשת.
לייצור החשמל שני מדדים חשובים: יכולת הייצור וגיוונו.
הולכה.
החשמל מובל מתחנות הכוח אל הצרכנים הסופיים באמצעות רשת חשמל נייחת, המורכבת מאמצעי השנאה וקווי הולכה.
צריכה.
חשמל הוא מוצר צריכה שנמצא בשימוש נרחב מאז ראשית המאה ה-20. עבור רוב הצרכנים מדובר במוצר חיוני, ועבור חלק אף קריטי. התשלום על צריכת החשמל יחסי לכמות החשמל שנצרך.
צריכת חשמל משתנה מאוד בהתאם לשעות היממה ולעונות השנה. במדינות בהן האקלים קר, בהן נמצאת רוב אוכלוסיית העולם (מיפן במזרח ועד ארצות הברית במערב), צריכת החשמל הגבוהה ביותר מתרחשת בחורף.
התכונה החשובה ביותר של הצריכה של משק חשמל היא שיא הצריכה. שיא הצריכה מתרחש בקיץ או בחורף - בהתאם לגאוגרפיה של המדינה, ומושפע ממזג האוויר (מזג אוויר קיצוני מגדיל סיכוי לשיא), ומשינויים במשק כגידול במספר הצרכנים מול התייעלות מכשירי חשמל (שמצמצמת את צריכת החשמל). שיא הצריכה הוא תופעה קצרת מועד, המתרחשת מספר שעות או אף מספר דקות בשנה.
משק אי.
מטעמי נוחות מקובל להתייחס לכל מדינה כבעלת משק חשמל משלה. בפועל, חיבור רשתות חשמל של מדינות שונות מהווה יתרון משמעותי בשל ההבדלים בשעות הצריכה הנובעים ממרחקים גאוגרפיים. באופן זה, יכולות מדינות להסתמך זו על יכולת הייצור של זו, ולצמצם את ההשקעה בתחנות כוח.
במדינות אשר כלל אינן מחוברות חשמלית למדינות שכנות או שמחוברות באמצעות חיבור אחד בלבד (שעלול לקרוס בעת תקלה) מכונה משק החשמל "משק אי". המשמעות העיקרית של היות משק חשמל משק אי היא שעל המדינה לקיים יכולת ייצור חשמל שתענה על כל צורכי המשק בכל עת. הדבר מחייב הן הקמת מערכת כזו, והן הגנה עליה שכן קריסת רכיב אחד במערכת עלולה להוביל במהירות לקריסת המערכת כולה.
קריסה של משק חשמל.
כמוצר, לחשמל שתי תכונות עיקריות המאפשרות את השימוש בו: מתח חשמלי ותדר נקובים וקבועים. כל סטייה מהערכים הללו עלולה לגרום לנזקים לציוד הכלול במשק החשמל - החל מתחנות הכוח וכלה במכשירי החשמל בצד הצרכן.
משק חשמל תקין עובד ב"נקודה יציבה", בה ייצור החשמל מושווה לצריכתו, באמצעות מערכת בקרה, והמתח והתדר נשארים קבועים. אירוע פתאומי אשר פוגע בחלק ממערכת הייצור או ההולכה (למשל רעידת אדמה שתוציא מכלל פעולה מספר תחנות כוח) עלול להוציא את מערכות הייצור וההולכה מהנקודה היציבה, ולגרום שינויי מתח ותדר שיחוללו נזקים מכניים נרחבים בכל משק החשמל ובפועל ישביתו אותו עד לתיקונם. על פי ההערכה, תיקון משק חשמל שקרס כליל אמור להמשך שבועות עד חודשים. נכון להיום טרם התרחשה קריסה בסדר גודל כזה.
גם במצבים בהם הדרישה לצריכת חשמל עולה על יכולת הייצור קיימת הסכנה של יציאת המערכת מיציבות. במקרים כאלה, מבוצעת במערכת השלת עומסים על מנת למנוע קריסתה המוחלטת. מצבים כאלו התרחשו למשל ביולי 2012 בהודו, ובבפברואר 2021 בטקסס.
מודל כלכלי.
מדינות שונות מקיימות מודלים שונים למשק החשמל שלהן. להמודלים הנפוצים הם:
אליס בויד
אליס בויד ( באנגלית:Alice Boyd; 1825–1897) הייתה ציירת באחווה הפרה-רפאליסטית הסקוטית, שהייתה משושלת פנקיל באיירשייר שבסקוטלנד.
ביוגרפיה.
אליס בויד נולדה בדרום איירשייר, סקוטלנד, בשנת 1825, בתם של מרגרט לוש וספנסר בויד, משושלת האצולה פנקיל, שמשפחתם התגוררה בטירת פנקיל ( Penkill Castle ) מאז תחילת המאה ה-16. אביה נפטר כשהייתה בת שנה ואמה נישאה בשנית, להנרי קורטני. בשנת 1858 מתה אמה והיא נסעה לניוקאסל און טיין להתגורר זמן מה עם סבה, ויליאם לוש, סוחר אמיד.
בעת שהותה אצל סבה, אליס הכירה את הצייר והמשורר ויליאם בל סקוט, שהיה אז אמן בית הספר הממשלתי לעיצוב. היא הפכה לתלמידו בשנת 1859.
בערך בתקופה זו, אליס חזרה לטירת פנקיל כדי לגור עם אחיה הבכור ספנסר, האציל ה-13 מפנקיל, שאיתו נשארה קרובה לאורך כל חייה.
בשנת 1860 ביקר בל סקוט בטירת פנקיל, ובויד והוא התחילו בקשר רומנטי שנמשך עד מותו בשנת 1890. אף על פי שהיה נשוי וסבל מהנישואים, בל סקוט סירב לגרום לשערורייה בכך שיעזוב את אשתו. הפתרון שנמצא: אליס בויד בילתה את החורפים עם ויליאם ואשתו בלונדון, בזמן הקיץ היא וסקוט הגיעו לטירת פנקיל.
אמנים פרה-רפאליטים אחרים וחבריהם הגיעו גם הם ליצור בטירה פנקיל, ביניהם דנטה גבריאל רוזטי, כריסטינה רוזטי ולורנס אלמה-טדמה. בשנת 1862 צייר דנטה גבריאל רוסטי את דיוקנה של בויד בפרופיל.
אליס בויד, שהוכשרה על ידי בל סקוט, עבדה בז'אנרים דומים: נושאים היסטוריים ומיתיים, נופים ודיוקנאות. היא גם איירה כמה משיריו של בל סקוט.
לאחר מותו בשנת 1890, התפוקה שלה ירדה במהירות. היא לא הציגה הרבה, אם בכלל, במהלך חייה, ורוב עבודותיה עדיין באוספים פרטיים.
בשנת 1865 מת ספנסר אחיה של בויד ולא הותיר ילדים והיא הפכה לאצילה ה-14 וירשה את טירת פנקיל. היא זכתה להרחבת שטח הטירה המקורית לקראת סוף המאה.
מסמכי המשפחה של בויד מוחזקים על ידי אוניברסיטת פרינסטון וכוללים פרטים שטרם פורסמה מחייה בטירת פנקיל.