התזה להוראה של האמר על GNM באוניברסיטת טובינגן נדחתה לאחר שנבדקה מספר פעמים על ידי חברי הסגל הרפואי, אשר הגיע למסקנה כי עבודתו לוקה בשיטותיה המדעיות וביכולת השחזור שלה, וטענותיו לא תמכו בתיאוריות שהציג. האמר, לעומת זאת, טען ששיטתו ברת אימות ושאוניברסיטת טרנבה בסלובקיה כבר אישרה חלק מהתיאוריות שלו. למעשה, לא הייתה פקולטה לרפואה באוניברסיטת טרנבה והמסמכים שאישרו לכאורה את השקפתו לא נמצאו ברישומיה וגם היא דחתה את עבודת הגמר שלו.
האמר גלה מרצון לספרד עד מרץ 2007, אז הרשויות הרפואיות הספרדיות הטילו עליו את האחריות לעשרות מקרי מוות שניתן היה למנוע. עד 1997, האמר החזיק במרפאות בגרמניה, בלגיה, איטליה, אוסטריה והולנד, והתגורר בנורווגיה עד מותו משבץ מוחי ב-2 ביולי 2017, בגיל 82.
רפואה גרמנית חדשה.
ב-8 באוגוסט 1978, בנו של האמר, דירק, נורה על ידי בנו של מלך איטליה האחרון, ויטוריו עמנואלה מסבויה, בעודו ישן על יאכטה ליד קאוואלו ומת ב-7 בדצמבר של אותה שנה. זמן מה לאחר מותו של דירק, האמר חלה בסרטן האשכים וחשב שיש קשר בין שני האירועים. האמר החל החל לפתח את הרפואה הגרמנית החדשה (GNM), אותה ניתן לסכם ב"חמשת החוקים הביולוגיים" שלה:
על פי חוקים אלו, אין מחלות של ממש; במקום זאת, מה שהרפואה הממוסדת מכנה "מחלה" היא למעשה "תוכנית בעלת משמעות מיוחדת של הטבע" ( "sinnvolles biologisches Sonderprogramm" ) שאליה שייכים חיידקים, וירוסים ופטריות. ה-GNM של האמר מתיימר להסביר כל מחלה וטיפול לפי הנחות היסוד הללו, ובכך להימנע מהרפואה המסורתית. התרופה היא תמיד פתרון הסכסוך. טיפולים מסוימים כמו כימותרפיה או תרופות לשיכוך כאבים כמו מורפיום הם קטלניים לפי האמר. "חוקים" אלו עומדים בסתירה להבנה המדעית של הפיזיולוגיה האנושית.
תיק אוליביה פילהר.
בשנת 1995, האמר היה מערב בפרשת מחלתה של אוליביה פילהר, ילדה אוסטרית בת שש שסבלה מגידול על שם ווילמס. הוריה של פילהר היו חברים בפיאט לוקס, תנועה דתית חדשה. מנהיגת התנועה, אוריאלה, הפנתה את ההורים להאמר. האמר איבחן את הילדה כבעלת מספר "קונפליקטים" ולא סרטן. כשההורים סירבו לטיפול רפואי קונבנציונלי, ממשלת אוסטריה הסירה את זכויותיהם על הילדה. ההורים נמלטו עם בתם לספרד, אז מקום מגוריו של האמר.
לאחר משא ומתן, שכלל את התערבות נשיא אוסטריה תומאס קלסטיל, שוכנעו ההורים לחזור לאוסטריה. בינתיים, הידרדר מצבה הבריאותי של פילהר. משקל הגידול עלה לארבעה קילוגרמים, מילא את רוב חלל הבטן ולחץ על ריאותיה. חוסר הטיפול הפחית את אומדן הסתברות ההישרדות מ-90% ל-10%. לאחר שבית משפט הורה על טיפול קונבנציונלי בסרטן בניתוח, כימותרפיה והקרנות, פילהר החלימה לחלוטין ובשנת 2010 עדיין חיה. הוריה נדונו לשמונה חודשי מאסר על תנאי באוסטריה.
תאוריית קונספירציה יהודית.
האמר טען כי השיטה שלו היא אלטרנטיבה "גרמנית" לרפואה הקלינית הקונוונציונלית, שלטענתו היא חלק מקונספירציה יהודית להשמדת לא-יהודים. בכך חזר האמר על טענותיו האנטישמיות של הרופא הנאצי גרהרד וגנר. פרטנית, טען האמר כי כימותרפיה ומורפיום משמשים ל"רצח המוני" של הציוויליזציה המערבית, בעוד טיפול כזה אינו בשימוש בישראל. האמר טען שרוב האונקולוגים הגרמנים הם יהודים וש"אף יהודי לא מטופל בכימותרפיה בגרמניה". לדבריו, מחטים היפודרמיות משמשות במהלך הכימותרפיה כדי להשתיל "שבבים" המכילים "חדרי רעל" שניתן להפעיל באמצעות לוויין כדי להרוג מטופלים באופן ספציפי. הוא הציע שמסע החיסון לשפעת החזירים של 2009 שימש גם כדי לסמן אנשים עם אותם "שבבים" והכחיש את קיומו של HIV. האמר גם סבר כי שלילת ההכרה בתיאוריות שלו ושלילת רישיון המתרגלת שלו נובעת מקנוניה יהודית.
בשנת 2008, הציג האמר מסמך שבו נכתב כי "הרב הראשי עזרא איוואן גוץ" אישר את קיומה של קונספירציה בקרב אונקולוגים יהודים להשתמש ב"עינויי" כימותרפיה על כל החולים הלא יהודים, בעוד שחולים יהודים היו אמורים לקבל את " הטיפול הנכון". גוץ (Götz), מכחיש שואה גרמני הפעיל בזירת התחייה של הרייך הגרמני, הורשע שוב ושוב על ידי בתי המשפט בגרמניה בגין הונאה, לשון הרע, שימוש לרעה בתארים אקדמיים (התואר "הרב הראשי" אינו מוגן על פי חוק בגרמניה), זיוף מסמכים, ועוד.
תגובת הרשויות הרפואיות.
הליגה השווייצרית לסרטן של האגודה השווייצרית לאונקולוגיה, החברה השווייצרית לאונקולוגיה רפואית והמכון השווייצרי לחקר סרטן יישומי דיווחו כי לא פורסם שום מקרה של ריפוי סרטן על ידי האמר בספרות הרפואית, וגם לא מחקרים כלשהם בכתבי עת מיוחדים. הדיווחים בספריו "חסרים את הנתונים הנוספים החיוניים להערכה רפואית" והצגת מחקריו בכנסים רפואיים "אינם משכנעים מבחינה מדעית". בנוסף, גופים רבים - המרכז לחקר הסרטן הגרמני, האגודה הגרמנית לסרטן, ההתאחדות הרפואית הגרמנית ומועצות צרכנות גרמניות חולקים נמרצות על האמר. יתרה מזו, אפילו תומכים בטיפולים אלטרנטיביים לסרטן מתייחסים לתיאוריה של האמר בספקנות.
"מוקדי ההאמר" שהאמר ראה ב-CT המוח זוהו על ידי רדיולוגים כעיוותי תמונה ("ארטיפקטים") הנפוצים בצילומי CT.
הממסד הרפואי בגרמניה ובאיחוד האירופי מזהיר מפני האיום הנשקף לחולים מטיפוליו של האמר.
ישנם דיווחים מתמשכים בעיתונות על קורבנות שיטתו של האמר ברחבי אירופה.
הדס מצוי
הֲדַס מָצוּי (שם מדעי: "Myrtus communis") הוא שיח יְרוֹק־עַד ריחני, בעל פרחים לבנים, אחד מתוך שלושה בסוג הדס (שם מדעי: "Myrtus). הוא" היחיד ממשפחת ההדסיים (שם מדעי: "Myrtaceae"), שגדל בר בארץ ישראל, בעיקר בצפונה, וכן במזרח התיכון ובאירופה. תפוצתו בעולם כצמח בר משתרעת באזורים הים תיכוניים, וכצמח תרבות תפוצתו משתרעת בארצות אירופה ובארצות אחרות בשאר היבשות, שאקלימן מתאים ומידות החום בהן אינן יורדות בהרבה מ-C°0. הדס מצוי קטן-עלים ("M. communis" subsp. "tarentina") הוכר כתת-מין של הדס מצוי. הוא גדל בר בכריתים, בקרואטיה, באיטליה (כולל סרדיניה), בספרד, בצרפת (כולל קורסיקה) והתאזרח בפורטוגל.
הדס מצוי הוא צמח ריחני מאוד בגלל תכולת השמן האתרי הגבוהה בבלוטות שפזורות על העלים, הפרחים, הפרי ואף על הקליפה של ענפיו הצעירים.
על פי המסורת היהודית הצמח הנזכר בתורה בשם "ענף עץ עבות" (), וכאחד מארבעת המינים שניטלים בחג הסוכות הוא הדס מצוי.
כריתת הדס מצוי נאסרה לפי פקודת היערות בגליל העליון בשנת 1956, ובכל שטח מדינת ישראל בשנת 1996. הוא הוכרז בישראל כצמח מוגן (כערך טבע מוגן) בגליל העליון, בגליל התחתון ובעמק החולה בשנת 1970, ובכל הארץ בשנת 2005.
מאפיינים.
הדס מצוי הוא שׂיח יְרוֹק־עַד ולעיתים רחוקות הוא עץ נמוך. גובהו השכיח 80 עד 250 ס"מ, ולעיתים רחוקות הוא מתנשא לגובה של חמישה מטרים, אבל הדס הגדל בר נמוך יותר וגובהו 15 עד 80 ס"מ. ההדס זקוף, צפוף וסבוך, גזעו מחוספס ועלוותו רעננה. בדרך כלל מופע הנוף שלו הוא גוש שיח כדורי בקוטר 2 עד 5 מטרים בלתי חדיר, ואולי מכאן שמו בתורה – עץ עבות. הדס המתכסה בחול מכה שורשים מענפיו שכוסו בחול וצומח מעל החול המכסה אותו.
ענפים ועלים.
עלי ההדס, בדרך כלל נגדיים, פשוטים, אליפטיים ומחודדים בקצותיהם, שפתם תמימה וצבעם ירוק-כהה מבריק. אורך העלים נע בין 1 עד 5 ס"מ, ובמין הבר אורכם השכיח 2 ס"מ. עלי ההדס נחשבים לעלים בינוניים בחורש ים-תיכוני ושטחם 226 עד 1,225 מילימטרים מרובעים. העלים הַגִּלְדָּנִיִּים (נוקשים) קירחים, חסרי לְוָואִים, ובעלי פטוטרת קצרה או חסרי פטוטרת (במין הבר). העורק הראשי שלהם ברור, אבל העורקים המשניים כמעט ולא נראים. העלים זרועים בנקודות לבנבנות מבהיקות, אלה הן בלוטות שמכילות שמן אֶתֶרִי ( ניתן להבחין בהן מול השמש). כאשר ממוללים את העלים האָרוֹמָטִיים (הבְּשָׂמְתִּיים), הבלוטות מפיצות ריח נעים וחריף – סימן ההיכר של ההדס. העלים מרירים, בגלל השמן האתרי, וקשים לאכילה ואיכול, ולכן ההדס עמיד בפני רעייה של צאן ובקר.
עלי ההדס ערוכים על ענף בסדורים שונים: עלה אחד בכל מפרק (מסורגים); שני עלים בכל מפרק (נגדיים); או בְּדוּרִים של שלושה. לפעמים ניתן לראות את כל הסידורים על אותו ענף. לעיתים רחוקות העלים מסורגים, ובדרך כלל העלים נגדיים וכל זוג עלים מסורג לזוג שמתחתיו (צומחים בכיוונים מצטלבים ולא עוקבים). לעיתים רחוקות העלים מסודרים בשלישייה, ואז אחד העלים בשלישייה מסורג לזה שמתחתיו, וחופה במקצת על העלה העליון ועל הענף שמתחתיו. מנקודת היציאה של כל אחד משלושת העלים יכולים לצאת עוד שני עלעלים ובכך להגיע עד ל-9 עלים בדור.
עונת חידוש העלווה היא באביב, והיא נמשכת זמן קצר יחסית. צבע העלים הצעירים הוא ירוק מבריק, ומשתנה לירוק-כהה מבריק בבגרותם. הפסקת הצימוח היא בחודשי הקיץ עקב אובדן מים זמינים, ואז יש נשירת עלים בודדת היא בקיץ. צבע העלים בזן הדס מצוי "מגוון" הוא ירוק בהיר, קרם, או משולב גוונים. גוני העלים בולטים יותר בשמש מלאה. הסרת ענפים עם עלים ירוקים מונעת את השתלטותם על הצמח המגוון.
מידע בוטני רב הצטבר בחקר גידול ההדס לצורך קבלת הדסים משולשים לקראת חג הסוכות, והוא מובא כאן בקצרה. צמיחת הענפים מתרחשת במהלך הקיץ והיא נעצרת עם בוא החורף ומסתיימת בהתעצות הענפים. הדס הגדל בבית גידול מוצל, מצמיח פרקי ענפים ארוכים ועלים גדולים יותר, ובשמש ההדס עָנֵף יותר, פרקי ענפיו קצרים, ועליו קטנים יותר, אך עדיין חופים זה על זה. ענפים משניים צומחים מקודקודי הצמיחה של הענף או מחיק העלים. ולכן, קצוץ קודקודי הצמיחה בקיץ גורם להצמחת ענפים מפוצלים רבים.