לזיזף האוזנן גוף קטן, חוטם מוארך ורחב וגולגולת כדורית. אוזניו ארוכות, עגולות ורחבות עם צפירים קטנים, עיניו קטנות ושיניו מותאמות למזון מן החי. ביחס לראש, עיטור העלה האפי שלו גדול במיוחד וצורתו כשל חנית מעוצבת; חלקו התחתון מורכב מדיסקית רחבה המקיפה את הנחיריים. זנבו ארוך ומכוסה כולו בכנף הזנב הרחבה. אורך הזרוע של הזיזף האוזנן כ-33 מ"מ ואורך השוקיים 13 מ"מ; מידות הגוף האחרות אינן ידועות, אך ככל הנראה ממדיו כשל הזיזף הננסי. הפרווה שלו צפופה וארוכה. צבעה הכללי חום כהה כאשר בסיס השיער בהיר יותר. כנפיו שחורות, ורגליו וזרועותיו ורודים.
שני הזיזפים הזכרים שנאספו ב-1929, נמצאו בקצה המערבי של מדינת אמזונאס הברזילאית, בקרבת הגבול עם קולומביה (מחוז ואופס). בשל כך, ארגוני השימור מעריכים שטווח התפוצה שלו עשוי להתפשט מערבה לתוך קולומביה השכנה שידועה במיני עטלפים הרבים שבה. בית הגידול של המין מורכב מיער גשם טרופי לח בקרבת נהרות וביצות. אין שום מידע על האקולוגיה של המין, לבד מהעובדה שהוא ניזון מחרקים.
מצב.
מכיוון שהמין לא תועד בטבע מאז 1929, לא ידוע מה מצבו הנוכחי והרשימה האדומה של IUCN מסווגת אותו כמין חסר נתונים (DD). אין מידע אודות איומים אפשריים המרחפים עליו ולכן ארגון השימור IUCN לא יכול להציע פעולות שימור ספציפיות עבורו. ההנחה הרווחת היא, שהמין סובל מאובדן בית גידול, ודרושה הגנה על האזורים המיוערים בטווח התפוצה הידוע של המין כדי למנוע ירידה דרסטית במספריו.
זיזף אנדרווד
זיזף אנדרווד (שם מדעי: "Hylonycteris underwoodi") הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, שמצוי באמריקה הצפונית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1903 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס ולו שני תת-מינים. משמעות שמו המדעי היא "עטלף היער של אנדרווד", על שמו של האספן הבריטי ססיל אנדרווד שאסף דגימות של יונקים ועופות במרכז אמריקה עבור המוזיאון להיסטוריה של הטבע. מבחינה מורפולוגית, הוא קרוב לסוגים: זיזף ארך-לשון, זיזף ארך-לשון קטן וזיזף הצוף.
תיאור.
לזיזף אנדרווד ראש צר וחרוטי, גוף גוצי ואוזניים קטנטנות. החרטום מוארך ומחודד והלסת התחתונה ארוכה מן העליונה. עיטור העלה האפי שלו דל למדי ומסתכם בזיז קצר וזקוף. הלשון ארוכה במיוחד, עטויה גבשושיות ומותאמת לאיסוף צוף בעוד שהשיניים זעירות, דקות ומנוונות. השפתיים מכוסות ביבלות ומחורצות במרכז. בסיסי הזרוע מכוסים בשיער צפוף. הזנב קצר ומכוסה בכנף-הזנב.
זיזף אנדרווד הוא עטלף קטן יחסית: אורך ראשו וגופו 48–60 מ״מ, אורך זרועותיו 31–34 מ״מ, אורך זנבו 3–10 מ״מ ומשקלו 6–9 גרם. מסת הגוף הקטנה מקלה עליו לבצע תמרונים חדים במהלך התעופה.
הפרווה של זיזף אנדרווד קצרה, צפופה וזיפית. צבעה הכללי נע בין חום אפרורי כהה לשחור-שוקולד או שחור מפויח. בגחון לעומת זאת, היא עשויה להיות חיוורת לעיתים קרובות עם צבע חום-אפרפר או אוכרה. הפנים, העיטור האפי, האוזניים, הזרועות והרגליים בצבע סגלגל, והכנפיים שחורות מבריקות. לעיתים קרובות, אין הבדל בין גוני הפרווה הכהים לחלקי הגוף החשופים. הלשון הורודה-סגלגלה ופנים האוזניים הם המקומות הבהירים היחידים.
תפוצה וביולוגיה.
זיזף אנדרווד אנדמי לאמריקה המרכזית; הוא נפוץ בדרום ומערב מקסיקו (בעיקר בחליסקו ואואחקאה), בליז, ניקרגואה, הונדורס, גואטמלה, קוסטה ריקה ופנמה. הוא נעדר מחצי האי יוקטן.
בית הגידול של המין מורכב מיער גשם טרופי בשפלות נמוכות עד יערות הרריים גבוהים ברום 2,640 מטר מעל פני הים. זיזף אנדרווד מגלה העדפה לאזורים עם צמחייה צפופה שיוצרים חופה סגורה.
זיזף אנדרווד פעיל לאחר רדת החשיכה. הוא ניזון בעיקר מצוף ואבקנים, אך גם מחרקים ופירות. הרגלי התזונה שלו הופכים אותו למאביק בולט של פרחים במרכז אמריקה, בעיקר של מינים ממשפחות הדקליים, צבריים, קטניות, ברומליים ואברשאים. ההתעסקות של הזיזף בתחיבת ראשו לתפרחות, מותירה עליו לעיתים קרובות כתמי אבקה צהובים-ירוקים.
את שעות היום, הזיזף מבלה בשינה במערות, מנהרות, עצים חלולים וגשרים בקבוצות קטנות של 2–8 פרטים. הרבייה מתרחשת בסמוך לעונת הגשמים, והזיזפית ממליטה צאצא יחיד. מעבר לכך, אין מידע נוסף על האקולוגיה של המין.
מצב.
זיזף אנדרווד מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), נוכח תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו היציבה והעדר איומים משמעותיים שיגרמו לו להעפיל לקטגוריה מאוימת יותר. הזיזף נמצא באזורים מוגנים רבים, ביניהם פארקים לאומיים ושמורות יער.
זיזף ארך-לשון קטן
זיזף ארך-לשון קטן (שם מדעי: "Lichonycteris") הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, הכולל 2 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם לראשונה בשנת 1895 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, והיה מוכר במשך שנים רבות כטקסון מונוטיפי; בשנת 2008 הסוג פוצל לשני מינים בתום מחקר גנטי ומורפולוגי שהוכר על ידי IUCN, אך בטקסונומיות מסוימות הוא עדיין מופיע כטקסון מונוטיפי.
תיאור.
לזיזף ארך הלשון גוף קומפקטי וגולגולת חרוטית וצרה. החרטום מוארך ומחודד, והשפה התחתונה ארוכה מן העליונה ומכוסה ביבלות. האוזניים קצרות ועגולות עם אפרכסות רחבות וצפירים כמעט בלתי נראים והעיניים חרוזיות ושחורות. העיטור האפי בצורת זיז משולש וקטן. הלשון של הזיזף ארוכה במיוחד ומכוסה בגבשושיות, ומותאמת לליקוק צוף מתפרחות. הזנב זעיר ומכוסה בקרום תעופה אחורי גדול. הסוג ידוע בכך שהחותכות התחתונות שלו נעדרות ובמרפקיו השעירים.
אורך הראש והגוף של המינים בסוג 46–55 מ״מ, אורך הזרוע 31–35 מ״מ ואורך הזנב 6–10 מ״מ; המשקל 6–10 גרם. בכך, הם קטנים יותר מבני הסוג זיזף ארך-לשון.
הפרווה של הזיזף ארך הלשון צפופה, שעירה וצמרירית. צבעה הכללי משתנה בהתאם למין, ונע בין חום שוקולד כהה לחום אפרורי, חום קפה עמוק, או חום קקאו בהיר. הפרווה שזורה לעיתים קרובות בשערות שחורות וזהובות ולאורך הגב יש פס כהה. הפנים, הזרועות ובסיס האוזניים בצבע בורדו או ורוד ואילו קצות האוזניים והכנפיים בצבע שחור-סגלגל.
ביולוגיה.
הסוג מצוי ביבשת אמריקה: מין אחד נפוץ בעיקר באמריקה המרכזית והמין השני באמריקה הדרומית; קולומביה ואקוודור הן המדינות היחידות שבהן מצויים שני המינים. בית הגידול של הסוג מורכב מיערות גשם ירוקי-עד לחים, יערות עננים, סוואנות טרופיות, בתה חופית, אזורים מוצפים ומטעי בננה וגומי, לרוב בשפלות עד רום 800 מטר מעל פני הים או ברכסים הרריים נמוכים. הרי האנדים משמשים כמחסום גאוגרפי המפריד בין תפוצת המינים.
הזיזף פעיל בשעות הלילה וישן ביום בחללי עצים ונקיקים. הוא ניזון בעיקר מצוף ואבקנים של פרחים ממשפחות הסרפדיים, ברומליים, בומבקיים, דקליים, סולניים, קטניות ומוזיים, ומשתמש בלשונו הארוכה כדי לחלץ את הצוף מהתפרחת; מדי פעם הזיזף מגוון את תזונתו גם בחרקים.
הרבייה מתרחשת בעיקר בעונה היבשה, וההמלטות נופלות בסמיכות לעונה הגשומה. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד. שני המינים בסוג נלכדים לעיתים נדירות בטבע, אך הרשימה האדומה של IUCN סבורה שהדבר נובע מאי הכרה מספקת של הדרישות האקולוגיות שלהם ולכן מגדירה את שניהם לעת עתה במצב השימור ללא חשש.
מינים.
בסוג זה 2 מינים:
זיזף בנאי
זיזף בנאי או זיזף אוהלים (שם מדעי: "Uroderma") הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, הכולל 3 מינים החיים ביבשת אמריקה ונחשב בעבר לטקסון מונוטיפי. הסוג הוקם בשנת 1838 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ומשמעות שמו המדעי היא "זנב עור" בהתייחס לכך שהזנב נעדר ומוחלף בקרומי עור. שמותיו העממים של הסוג ניתנו לו בשל יכולות הבנייה שלו.
תיאור.
הזיזף הבנאי בעל גוף כדורי, ראש גדול וקצר וחרטום ריבועי. אוזניו גדולות ומשולשות עם צפירונים זעירים, עיניו בגודל בינוני ושפתיו מכוסות גבשושיות זעירות. עיטור העלה האפי שלו קצר ועבה, ומורכב מחנית זקופה מוקפת קמטים ופרסה רחבה סביב הנחיריים.
אורך הראש והגוף של הזיזף הבנאי 54–74 מ"מ, אורך זרועותיו 39–45 מ"מ ומשקלו 12–21 גרם. הוא חסר זנב, ותחתיו יש לו קרומי עור רפויים סביב הרגליים. בניגוד למינים רבים במשפחה, קרומי העור האחוריים חצויים לשניים ואינם מתחברים.
לזיזף הבנאי פרווה חלקה, רכה וקטיפתית. צבעה הכללי נע בין חום שוקולד כהה לחום אפרורי, קקאו, קפה, אפור כהה, או שחור מעורב באפור כסוף. הזרועות והרגליים בצבע בורדו או חום בהיר. האוזניים חומות או צהובות עם קצוות שחורים והפנים כהות יותר משאר הגוף.
לזיזף הבנאי שני זוגות של פסים סימטריים לבנים דקיקים על הפנים: זוג אחד בצידי המצח יורד לאורך החוטם ומתחבר לעיתים בקצה ויוצר כתם לבן גדול סביב האף והפה. זוג שני מתחת לעיניים לאורך הלחיים. התבנית של הפסים עשויה לעזור בהסוואה מפני טורפים שונים. נוסף על אלו, יש לעיתים פס לבן דהוי לאורך הגב. העיטור האפי של הזיזף עשוי להיות שחרחר או חום כהה בחנית, ובז' או ורוד בפרסה ובקמטים.
ביולוגיה.
הזיזפים הבנאים מצויים באמריקה המרכזית והדרומית. בית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם טרופיים בשפלות או בהרים, סוואנות טרופיות וסבך מיוער. הם ניזונים בעיקר מפירות אך מגוונים מדי פעם את תזונתם באבקנים, צוף וחרקים כאשר הם נתקלים בהם בסמוך לפירות. הזיזפים מתרבים פעמיים בשנה, וההמלטה מתואמת עם עונת הפריחה של הצמחים. בכל פעם, נולד צאצא יחיד לאחר תקופת היריון של 4–5 חודשים.
בניית אוהלים.