לצד פיתוח והפעלת מיזמים התמקדה העמותה במציאת תמריצים שיעודדו את המדינה לשפר את מצבם של האזרחים הערבים – משימה מרכזית של הארגון מאז ומעולם. במושב שערכה יוזמות קרן אברהם בכנס הרצליה בינואר 2008 הציגו הכלכלנים ד"ר רמזי חלבי ופרופסור עזרא סדן (לשעבר מנכ"ל משרד האוצר וסגן נגיד הבנק העולמי) מחקר שהראה כי חלקם של האזרחים הערבים בתוצר אינו עולה על 8%, ואילו חלקם באוכלוסייה הוא 20%. לפי אומדנם של החוקרים, אובדן ההכנסות למשק בשל תת־השילוב של האזרחים הערבים במשק נע בין 30 ל־40 מיליארד ש"ח בשנה.
מחקר חלוצי זה היה נקודת מפנה היסטורית ביחסה של המדינה לציבור הערבי בכל הקשור לצורך בסגירת פערים בין האוכלוסיות ולצורך בפיתוח כלכלי של הערבים ובשילובם בהשכלה הגבוהה ובתעסוקה. מנכ"ל משרד ראש הממשלה רענן דינור וראש הממשלה דאז אהוד אולמרט ליוו את המחקר עוד בתקופת כהונתם במשרד הכלכלה והמסחר, ודינור הודיע במהלך הדיון כי במשרד ראש הממשלה תוקם יחידה לפיתוח כלכלי של המגזר הערבי.
במסגרת הדרישה מהממשלה לקדם שילוב ושוויון של האזרחים הערבים הוציאה העמותה בשנת 2009 את אוגדן המידע לחברה הערבית (בעריכת פרופ' אלי רכס), שנועד לסייע לקובעי המדיניות בבואם לקבל החלטות מושכלות המבוססות על מידע מהימן בכל הקשור לחברה הערבית בישראל. 3,000 עותקי האוגדן נמסרו לשרים, לחברי כנסת, לראשי רשויות, למנהלים בשירות הציבורי, לראשי המגזר העסקי, לחוקרים, לספריות ציבוריות ולגופי התקשורת המובילים. הראשונים שקיבלו את האוגדן היו יושב ראש הכנסת ומבקר המדינה. מהדורה שנייה ומורחבת של האוגדן (בעריכת פרופ' יצחק רייטר) יצאה לאור בשנת 2013.
עמותת יוזמות קרן אברהם הקימה והפעילה ועדת מומחים בראשות חתן פרס ישראל, פרופסור גבי סולומון והיו"ר המייסד של מכללת אל־קסאמי, ד"ר מוחמד עיסאווי. עבודת הוועדה נפרסה על פני כחצי שנה, ובמהלכה יצאו חבריה ללונדון ולבלפסט להתרשם ממודלים של חינוך לסובלנות ולחיים משותפים. בשנת 2009 הוגש "דו"ח הוועדה הציבורית לגיבוש המדיניות הממלכתית בנושא חינוך לחיים משותפים בין יהודים לבין ערבים בישראל" (המוכר בשם דו"ח ועדת סולומון־עיסאווי), ושרת החינוך יולי תמיר אימצה אותו בשלהי כהונתה.
בשנים 2006–2012 קיימה העמותה מדי שנה אירוע אפטאר רב־משתתפים שנועד להכליל את החגים והמועדים של הציבור הערבי בלוח השנה הישראלי וכדי להרחיב את הידע של הציבור על החגים הללו. באוקטובר 2006 נערך ביפיע האפטאר ההמוני הראשון בהשתתפות שר האוצר אברהם הירשזון, בשנת 2007 הוא נערך בנצרת בהשתתפות שרת החוץ ציפי לבני, ב־2008 במועצה האזורית גלבוע בהשתתפות שרת החינוך יולי תמיר, ולאחר מכן הוא נערך בעכו, בדיר אל־אסד ובכפר קרע במשתתפות יו"ר הכנסת דאז, ראובן ריבלין.
העשור השלישי: צמיחה ארגונית ומיזמים רחבי־היקף.
בעשור השלישי לחיי העמותה נוספה להפעלת מיזמי השטח גם התמקדות בסוגיות יסוד הנוגעות ליחסים בין רוב ומיעוט בישראל. בשנים אלה של קיפאון מדיני התבססה בארגון ההכרה בזיקה ההדוקה שבין הכיבוש בשטחים והסכסוך הישראלי־פלסטיני לבין מצבה של החברה הערבית בישראל והיחסים בין יהודים וערבים בתוך המדינה. התגבשה גם ההבנה שפתרון הסכסוך והקמת מדינה פלסטינית הכרחיים לשילוב מלא של המיעוט הפלסטיני בישראל.
בה בעת הגיעו אנשי העמותה להכרה ששינוי חברתי יסודי מחייב השתתפות של המיעוט בכל תחומי החברה והמדינה וייצוגו בהם, לא רק בתעסוקה ובכלכלה אלא גם בשיח התקשורתי והציבורי וגם בניהול ענייני המדינה והחברה – וזאת באמצעות השתלבות בפוליטיקה ובממשל.
בשנים אלה עמדו בראש ההנהלה הבין־לאומית אורני פטרושקה והווארד סוהן ולצדם בשאיר פהום־ג'יוסי שכיהנה כיושבת ראש משותפת של העמותה.
מאז שנת 2014 המנכ"לים השותפים המובילים את העשייה המקצועית של העמותה הם אמנון בארי־סוליציאנו וד"ר ת'אבת אבו ראס.
החל משנת 2008 החלה לפעול אגודת ידידי יוזמות אברהם בבריטניה, קבוצה מחויבת של מתנדבים בראשות עו"ד לורי קיי ולאחריו העיתונאי הכלכלי אלכס ברומר.
בשנת 2011 נפטר מייסד הארגון אלן סליפקא והוא הונצח במשרד הארגון שעבר מנווה־אילן לעיר לוד ב־2015.
"פורום סליפקא" שכונס בשנים 2013–2015 נועד לנסח את סוגיות היסוד של יחסי רוב ומיעוט ולדון בהן. אנשי מחשב, חוקרים ואנשי ציבור ערבים ויהודים התכנסו בכל אחד מהמפגשים ליומיים של דיונים ובהם נדונו סוגיות יסוד הקשורות לאופייה ולהגדרתה של המדינה ומשמעותן לגבי המיעוט הערבי־פלסטיני בישראל.
המחאה החברתית של קיץ 2011 הייתה אירוע מכונן בחברה היהודית בישראל, אך אף שאזרחי המדינה הערבים הם הקבוצה הנפגעת ביותר מאי־הצדק החברתי במדינה ובייחוד בתחום הדיור, הם לא השתלבו במחאה משום שמוביליה חששו מתיוגם כ"פוליטיים". למרות זאת, חברת צוות יוזמות קרן אברהם, נדיה אסמעיל, הייתה חברה בוועדת הצללים של הארגונים החברתיים ל"ועדת טרכטנברג" כמומחית בתחום תעסוקת נשים.
בשנת 2012 פעלה בכנסת "ועדת פלסנר" (הוועדה לשוויון בנטל), ובמסגרתה הייתה כוונה לחוקק חוק שירות חובה שיחול על האזרחים הערבים. פעילות העמותה בוועדה הצליחה למנוע ניסיון חקיקה זה. בה בעת פעלה העמותה לקידום מודל מוסכם של שירות והתנדבות קהילתית והוא נוסה והוכח כהצלחה.
העמותה פועלת לקידום השתתפותם וייצוגם הפוליטי של האזרחים הערבים בדמוקרטיה הישראלית כמרכיב מרכזי בשוויון ובחיים משותפים. במערכות הבחירות של השנים 2012, 2015 ו־2019 פעלה העמותה בנושא זה הן ברמה הציבורית והן ברמה המחקרית באמצעות סדרת סקרים שבדקה את מגמות ההצבעה בציבור הערבי.
בשנת 2013 פרסם הארגון מחקר אשר הוכיח כי פעילותם הפרלמנטרית של חברי הכנסת הערבים מתמקדת בקידום הנושאים האזרחיים המעסיקים את המצביעים הערבים כגון חינוך, רווחה, תעסוקה ותשתיות ולא רק בנושאי לאום ובסיום הכיבוש, כפי שהיה נהוג לחשוב. סדרה של סקרים שערכה העמותה מראה כי הציבור הערבי אמנם מצפה מנבחריו לעסוק בנושאים אזרחיים, אך גם בנושאי זהות, לאום וסיום הכיבוש.
העמותה ממשיכה להפעיל את מיזמי הדגל שלה ובהם חינוך והכשרה לחיים משותפים, קהילות בטוחות (לקידום שירותי אכיפה ושיטור הוגנים ומועילים לאזרחים הערבים), מערים מעורבות לערים משותפות, התקשורת כמרחב משותף. לצד זאת מתנהלת פעילות שוטפת לקידום מדיניות לשוויון יהודי־ערבי ולחיים ומשותפים.
המהומות בישראל 2021.
כחודשיים לאחר המהומות בישראל (2021) בלוד, האשים הארגון את ראש עיריית לוד יאיר רביבו באחריות לפרעות בטענה כי "רביבו עסוק בהפצת שנאה ובשיסוי תושבי עירו הערבים ביהודים" וכי "לוד הפכה למוקד של עימותים בין יהודים לערבים, בין השאר, בגלל המדיניות המפלה שמוביל ראש העיר בשילוב הרטוריקה ההרסנית והמסוכנת שלו".
ראשי העמותה בהווה ובעבר.
צוות העמותה כולל הן יהודים והן ערבים העובדים בשיתוף. לעמותה משרדים בארצות הברית ובממלכה המאוחדת. בחבר המנהלים הבין־לאומי מכהנים כ־30 חברים, ובראשו עומדים עו"ד ג'פרי לואיס ואורני פטרושקה. יושב הראש של אגודת הידידים בבריטניה הוא העיתונאי הבכיר אלכס ברומר.
חברי הוועד המנהל של העמותה הם עמליה אדלר־וקסמן, ד"ר מוחמד אל־נבארי, נטלי ברקן, ד"ר ליאור הרמן, עו"ד ארנה לין, ענת סרגוסטי, מירה עווד ונמרוד שלבי.
אוויקולריה אוויקולריה
יוזמת קרן אברהם
דאיראיאוקס
בטלסטאר גלקטיקה (מיני-סדרה)
בטלסטאר גלקטיקה (באנגלית: Battlestar Galactica) היא מיני סדרה בשני חלקים המתארת את קורותיה של ספינת חלל המתמודדת עם מתקפת פתע של גזע רובוטי הנקראים ה"סיילונים". הסדרה היא הפקה מחודשת ושונה בהיבטים רבים בה, לסדרה בטלסטאר גלקטיקה (1978) ולסדרת ההמשך שלה גלקטיקה 1980.
מהלך הסדרה.
בתחילת הסדרה מתוודעים לספינת חלל צבאית ישנה בת 50 שנה הנקראת "גלקטיקה". קומנדר ביל אדאמה הוא מפקדה, וביום פרישת הספינה גם הוא יפרוש מן השירות. אל הספינה מגיעים נציגה של הממשל, שרת החינוך לורה רוזלין וקפטן לי "אפולו" אדאמה, בנו של מפקד הספינה. אפולו קיבל פקודה להתייצב בגלקטיקה כדי להשתתף בטקס הפרישה כמנהיג הלהק, ולהטיס את ה"וייפר" המקורי, אותו הטיס אביו לפני שנים רבות, אשר שוחזר על ידי צוות הספינה בראשותו של צ'יף טירול.
ספינת הגלקטיקה תוכננה כדי להילחם בטכנולוגיית לוחמה אלקטרונית מתקדמת ועל כן המערכות בה אינן מקושרות וחסינות לווירוסים סיילונים המסוגלים לשתק ספינה שלמה. בספינות הקרב המתקדמות יותר, המערכות מקושרות, אך קומנדר אדאמה אינו מוכן כי רשתות מחשבים, הרגישות לפגיעה מערכתית, יותקנו בספינה כל עוד הוא מפקד עליה.
לאחר מלחמת הסיילונים, בני האדם בנו תחנת חלל לשיחות שלום, ושולחים לשם נציג בכל שנה. הסיילונים מעולם לא שלחו אף אחד. לאחר 40 שנה מגיעה אל תחנת השלום אשה מסתורית לבושה אדום. ברגע המגע בינה לבין הקצין האנושי, תחנת החלל מושמדת על ידי ספינת אם סיילונית שקפצה במפתיע. תקיפה זו מבשרת את פתיחת המלחמה על 12 המושבות (colonies) של בני האדם. לאחר טקס הפרישה מגיעים דיווחים על מתקפה סיילונית. הסיילונים הצליחו לשתק את מערכות ההגנה של בני האדם, הסתננו לספינות הקרב המובילות והשמידו אותן, הופיעו במפתיע מעל למושבות והפציצו אותן בפצצות גרעיניות כמעט ללא התנגדות. ספינות אם סילוניות קופצות פתאום מול הגלקטיקה וטייסת קרב של הגלקטיקה המורכבת מחלליות הנקראות "וייפר" מדגם 7 החדיש מוזנקת כדי ליירט אותן. הסיילונים משדרים וירוס מחשב המשתק את הטייסת ועשרות טייסים נהרגים ללא כל התנגדות. טייסת נוספת המורכבת מוויפרים ישנים דגם 2 מצליחים להדוף את המתקפה מפני שאינם רגישים לווירוסים הסיילונים והגלקטיקה קופצת.