כאמור, טענתו של שארפ לא התקבלה. בית המשפט דן בתביעת הביטוח בלבד, ואף שהצדיק את טענות חברת הביטוח שלא לשלם פיצויים, לא דן מעבר לכך.
השלכות המקרה.
אף שהתובע הכללי מטעם המדינה, ג'ון לי, לא סבר כי יש כאן מקרה פלילי, מדובר במקרה חלוץ, בדיון משפטי בו נטען לראשונה בפני בית המשפט כי עבדים שחורים אינם רכוש אלא בני אדם. הפרשה צוטטה, נכתבו עליה שירים, נוצרה בעקבותיה יצירתו המפורסמת של טרנר "ספינת העבדים", ובסופו של דבר היוותה אבן דרך במאבק המר לביטול העבדות בעולם המערבי.
הפרשה המשפטית צוטטה בהרחבה בסרט מ-2013 "בֶּל" המתאר את קורותיה של דיידו אליזבת בל.
משחקי ארקייד
שם-טוב
שם טוב
שייזר
שייזר (בערבית: شيزر) הייתה עיר מבוצרת בסוריה שהייתה מיושבת עוד מתקופת הברונזה. בימי הביניים שיחקה העיר תפקיד חשוב בהיסטוריה של מסעי הצלב. כיום שייזר היא אתר תיירות במחוז חמאת בסוריה, ובה מבצר ומגדל עוז מרשימים מימי הביניים. האתר נחקר באופן חלקי בלבד ומעט מידע קיים על העיר בעת העתיקה.
חשיבות אסטרטגית.
חשיבותה של שייזר נובע ממיקומה על נהר האורונטס, שהיה - ברובו - בלתי עביר לתנועה, מלבד באזור עליו חולשת שייזר, ששימש באופן נוח לתנועה מצפון לדרום. דרכים מן הצפון לצפון-מזרח, אשר נפגשות באנטיוכיה, מתנהלות לאורך הנהר עד חומס, שם הן מתפצלות לדמשק ולסוריה, ולדרום. בכל התקופות נעו צבאות בעמק הנהר בדרכם למצרים וממנה. על האורונטס התנהל קרב קדש בתקופת שלטונו של רעמסס השני (1279 - 1213 לפנה"ס). האורונטס שימש גם כזירת קרב קרקר בשנת 853 לפנה"ס, קרב שבו צבא אשור, בפיקודו של המלך שלמנאסר השלישי, פגש בצבאם של 12 מלכים, שאותם הוביל בן-הדד השני מדמשק. הנהר שימש מאז ומתמיד כסמן גבול. עבור המצרים הקדמונים הוא סימן את הקצה הצפוני של האמורו (Amurru), מזרחית לפניקיה. עבור הצלבנים במאה ה-12 הפך האורונטס לגבול הקבע שבין נסיכות אנטיוכיה לנסיכות חלב.
היסטוריה.
מחוסר במחקר ארכאולוגי מקיף, אך מעט ידוע על ההיסטוריה הקדומה של שייזר. העיר מופיעה במכתבי אל עמרנה בשם סִנזַר ובתקופה ההלניסטית הייתה ידועה בשם סידזרה. השליטים היוונים של העיר בעת השלטון של הממלכה הסלאוקית התיישבו בעיר וקראו לה לריסה הסורית (Λάρισα Συρίας) על שם מכורתם - העיר לריסה שבתסליה. העיר הפכה למרכז שליטה רומאי ועם חלוקת האימפריה למבצר ביזנטי. אתר העיר הקדומה טרם אותר במדויק וממילא לא נחפר.
בשנת 638 נכבשה שייזר על ידי הצבא המוסלמי של הראשידון ומאז שימשה כזירת קרבות ועברה מיד ליד בין הצבאות המוסלמיים וצבא האימפריה הביזנטית. העיר נכבשה וככל הנראה נהרסה על ידי ניקפורוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית, ובשנת 999, במסגרת המאבק בין האימפריה הביזנטית לשושלת הפאטמית, נכבשה על ידי צבאו של בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית.
בשנת 1081 נתפסה המצודה על ידי שבט ערבי-מוסלמי בשם בנו מונקידה. על פי אחת הגרסאות רכשו המוסלמים את המצודה מהבישוף הביזנטי אך סביר להניח כי הגדודים הסלג'וקים שכבשו חלקים ניכרים מסוריה הכריחו את הביזנטים לסגת מכל המבצרים בצפון סוריה. המאבק עם הסלג'וקים הכריח את הבנו מונקידה לוותר על מרכזם בלטקיה ושייזר ששמרה על עצמאותה הפכה למעוזם.
הצלבנים שהקימו את נסיכות אנטיוכיה קיבלו את שייזר העצמאית כשכנה ובעלת ברית, בעוד ששליטי שייזר ראו בצלבנים כוח המגן על עצמאותם מול הצבא הסלג'וקי שבסיס כוחו בצפון סוריה היה בחלב השכנה.
הצלבנים קראו לשייזר קיסריה מאחר שזיהו אותה בטעות כקייסרי - מקום פעולתו של בזיליוס הגדול הידוע גם כבזיליוס הקדוש מקיסריה. חולשת הנסיכויות הערביות הסובבות את המדינות הצלבניות הביאה לניסיונות לכבוש את העיר. בשנים 1108 ו-1110 נאלצו שליטי שייזר לשלם דמי חסות לטנקרד עוצר נסיכות אנטיוכיה על מנת שיסיר את המצור מעל העיר. בשנת 1111 עלה צבא צלבני של ממלכת ירושלים בראשות בלדווין הראשון, מלך ירושלים ושל נסיכות אנטיוכיה בפיקוד טנקרד על שייזר. בעקבות התנגשות עם צבאו של שליט מוסול נאלצו הצלבנים לסגת ושייזר ניצלה.
מאבקי הכוח בסוריה לא פסחו על שייזר, ובשנת 1125 נכללה העיר באזור השליטה של עמאד א-דין זֶנגִי הסלג'וקי, כובש אדסה. ב-26 באפריל 1138 הטילו צבאות האימפריה הביזנטית, בלווית צבא נסיכות אנטיוכיה ורוזנות אדסה בפיקודו של יוחנן השני קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית, מצור על העיר; אך חוסר שיתוף פעולה של הצלבנים חתר תחת פעילות המצור שהופסק ב-21 במאי.
בשנת 1157 חרבו ביצורי שייזר ברעידת אדמה והמשפחה השלטת נהרגה. הצלבנים ניסו לנצל את המצב ותקפו את לוחמי כת החשישיון שתפסו את חורבות המבצר, אך חילוקי דעות מנעו מהם לכבוש את העיר. נור א-דין תפס את שייזר ובנה מחדש את ביצוריה אך הם נהרסו שוב ברעידת אדמה בשנת 1170. צלאח א-דין תפס את החורבות בשנת 1174 ובנה את המבצר מחדש. שייזר נחרבה בשנת 1241 על ידי פושטים חואריזמים, ורק בשנת 1260 שיקם הסולטאן הממלוכי ביברס את העיר ואף ביקר בה בשנת 1268. מאבקי הכוח באימפריה הממלוכית לא פסחו על שייזר שאיבדה את חשיבותה ואת מעמדה, ובשנת 1389 תפסו את המבצר המוזנח שבטים בדואים מורדים. המבצר נזנח בתאריך לא ידוע אך בסוף המאה ה-15 שוב לא מופיעים העיר או המבצר בתיאורי נוסעים.
שיין דוסון
שיין לי יאו (באנגלית: Shane Lee Yaw; נולד ב-19 ביולי 1988), נודע בשם הבמה שיין דוסון (Shane Dawson) הוא ידוען אינטרנט, קומיקאי ושחקן, שהתפרסם במערכוניו באתר יוטיוב. ערוץ היוטיוב של דוסון מצליח ופופולרי וזוכה למיליוני צפיות. דוסון מקבל על כך שכר קבוע מהאתר.
חיים אישיים.
שיין נולד ב-19 ביולי 1988, בלונג ביץ', קליפורניה וכיום הוא מתגורר בהוליווד. דוסון גדל במשפחה חד הורית, לאחר שאביו נטש את משפחתו, ובקטעי הווידאו לעיתים מופיעים אמו ואחיו ג'רי. בילדותו סבל מעודף משקל - נושא שעולה בקטעי הווידאו. בנוסף, סיפר דוסון שאביו נהג להכות אותו בגלל עודף המשקל שממנו הוא סבל. הקריירה של דוסון החלה כאשר בשנת 2008 העלה ליוטיוב סרטון שהיה במקור עבודת הגשה לבית ספרו בתיכון. בווידאו בלוג מיוחד, הודה שניסה להתאבד בעבר, לפני שהתפרסם, לאחר שהוא ומשפחתו פוטרו מעבודתם בגלל קטעי הווידאו שהעלה ליוטיוב. דוסון הבהיר שמשפחתו אינה מהווה השראה לדמויות הקומיות. ב-1 בינואר 2012 הוא החל להעלות סרטונים על אורח יומו (וולוגים) לערוץ היוטיוב שלו על בסיס יומי.
משנת 2011 ועד ליולי 2015 היה בזוגיות עם ליסה שוורץ, יוטיוברית אמריקאית-יהודייה, קומיקאית ושחקנית. דוסון הכיר את שוורץ דרך קטעי הווידאו שהיא העלתה ליוטיוב בשנת 2010 הוא החליט להזמין אותה להשתתף בקטעי הווידאו שלו, מאוחר יותר הם התחילו לעשות קטעי ווידאו רבים ביחד ואף דוסון התחיל להשתתף גם בערוץ היוטיוב שלה.
ביולי 2015 פרסם סרטון בערוץ היוטיוב שלו ויצא מהארון כביסקסואל. מאז אוקטובר 2016, בן זוגו של דוסון הוא ריילנד אדמס בעל ערוץ יוטיוב אישי משלו עם מעל ל-4 מיליון רשומים. במרץ 2019 הם התארסו.
קריירה.
דוסון כותב בעצמו את התסריטים של המערכונים שהוא מפרסם, ומשחק את רוב הדמויות, לערוץ היוטיוב שלו למעלה מ-18 מיליון נרשמים. בעקבות הדירוג הגבוה של הנרשמים בערוץ הראשון, הרחיב דוסון את נוכחותו ב-YouTube על ידי הוספת ערוצים נוספים. לעיתים קרובות, דוסון משלב ערכים חינוכיים בקליפים שלו כגון: קבלת השונה, ליברליות, הישגיות, חיוביות, הגשמה עצמית, ומדבר על נושאים כמו מין, אלכוהול וסמים בצורה כנה שמדברת לבני נוער בגובה העיניים. ב-2010, הוא נכנס לרשימת "הסלבריטאים המפורסמים ביותר באינטרנט", במגזין פורבס, נבחר לאושיית האינטרנט המובילה בטקס בחירת הנוער בארצות הברית (2010 Teen Choice Awards) וכן לבלוגר המוצלח ביותר בתחרות The Streamy Awards. בשנת 2012 הוציא גם סינגל בשם "SuperLuv" ב־iTunes והוא דורג בשבוע הראשון ברשימת ה-20 הנמכרים ביותר. בשנת 2014 הכריז דוסון על סרט עתידי שלו, ובמהלך השנה חשף ששם הסרט הוא "NOT COOL". הסרט יצא בספטמבר של אותה שנה ואפשר לרכוש אותו דרך Amazon ו־iTunes. בשנת 2015 ביצע הופעת קמע בסרטם הקולנועי של ערוץ היוטיוב סמוש "", אשר יצא לאקרנים ביולי 2015.
הערוצים ביוטיוב.
לדוסון שלושה ערוצים ביוטיוב.
- הערוץ הראשי לשעבר: "ShaneDawsonTV"- בערוץ זה מוצגים המערכונים וסרטוני פרודיה שהוא מציג.
- הערוץ המשני: "ShaneDawsonTV2"- הצגת תהליך הפקת הקליפים ומאחרי הקלעים של סרטוניו מהערוץ הראשי לשעבר וכן מציג שם פינות בעלות נושא שונה לכל אחת, כדוגמת "אתגר את דוסון (Dare the Dawson)" שבו הוא מבקש הצופים להגיב על הסרטון ולתת לו אתגרים בהם יצטרך לעמוד. לכל פינה שיר נושא משל עצמה.
- הערוץ השלישי והנוכחי: "shane"- משדר בעיקר את הוולוגים היומיים, בהם הוא חושף את חייו האישים. ועוד סרטונים שצילם דרך מצלמת האייפון או המחשב שמראים את המציאות ומערך היומיום שלו. כיום זהו ערוץ היוטיוב העיקרי בו משתמש, ובו אף מעלה סרטוני תאוריות קונספירציה וכן סרטונים שמתעדים חוויות והרפתקאות שדוסון חווה עם חבריו ובן זוגו.
מערכונים.
ברוב קטעי הווידאו של דוסון קיים מבנה אחיד : מועלית בעיה או קונפליקט מחייו האישיים של דוסון, הוא מציג את הבעיה באמצעות דמויות קומיות והגחכת המצב. בהמשך מוצע פתרון של הדמיות הקומיות, ולבסוף הוא מפנה את השאלה לצופים ולעיתים מצרף מסר חינוכי.