רוזנות נורת'מבריה הייתה קטנה יותר, בשל העובדה שדרום הממלכה (שטחי ממלכת דיירה) הפכו לחלק מהדיינלו בשליטה הדנית. חלקה הצפוני של הממלכה (שטחי ממלכת ברניקיה) הוכפף לממלכה הדנית והפך לרוזנות. החלק הצפוני נותר רוזנות בעת שממלכת וסקס השתלטה על דיינלו. גבולות הרוזנות היו נהר הטיז בדרום לנהר טוויד בצפון (בדומה לגבולות אזור צפון-מזרח אנגליה של ימינו).
היסטוריה.
נורת'מבריה נוצרה מאיחודן של שתי ממלכות עצמאיות - ממלכת ברניקיה וממלכת דיירה. ברניקיה השתרעה צפונית לנהר טיז ואילו דיירה הייתה באזור יורקשייר של ימינו.
הממלכות אוחדו על ידי אתלפירת' מלך ברניקיה, אשר כבש את דיירה בשנת 604. אתלפירת' נהרג בשנת 616 בקרב הנהר איידל על ידי ראדוולד, מלך ממלכת מזרח אנגליה אשר הושיב את בן חסותו, אדווין על כס המלוכה (אדווין היה בנו של אאלה, מלך דיירה שהובס על ידי אתלפירת').
ממלכתו של אוסוולד.
אדווין נטבל לנצרות, נישא לבתו של אתלברכט מקנט והפך לאחד המלכים החזקים באנגליה (ואף זכה לתואר ברטוולדה). אדווין כבש את האי מאן ואת ממלכת גווינד' בצפון ויילס. הוא הובס בקרב על ידי קאדוולון אפ קאדפאן (מלך גווינד) ובן בריתו פנדה מלך ממלכת מרסיה בקרב הרטפילד צ'ייס בשנת 633.
לאחר מותו של אדווין חולקה הממלכה בין ברניקיה, בה שלט אאנפירת', בנו של את'לפירת', לבין אוסריק, מלך דיירה, שהיה אחיינו של אדווין ושלט בדיירה. שניהם נהרגו בקרבות עם קאדוולון אשר פלש לנורת'מבריה.
לאחר מותו של אאנפירת' עלה לשלטון אחיו אוסוולד, אשר הביס והרג את קאדוולון בקרב היוונפילד בשנת 634, בסיוע צבאו של דומנל ברק, מלך דאל ריאטה.
אוסוולד החל בהרחבת גבולות ממלכתו, כבש את שטחי גודודין צפונה עד לשון הים של פורת' ואף התקדם מערב וכבש את אזור רגד וממלכת סטרת'קלייד. אוסוולד, שהיה חניך של מנזר, הפך את הנצרות לדת הממלכה בכך שהורה ל איידן מלינדיספרן (איידן הקדוש), נזיר מאירלנד ממנזר יונה (Iona), לנצר את אנשי הממלכה. ביוזמת אוסוולד הוקם מנזר בלינדיספרן. איידן שהיה אב המנזר בלינדיספרן התמנה גם כבישוף ומינה בישופים נוספים להעמקת אחיזת הנצרות. במקביל בנה וילפריד בריפון מנזר שהיה יותר ברוח הנצרות האפיפיורית.
בשנת 642 נהרג אוסוולד בקרב מאסרפילד מול פנדה מלך מרסיה. ובשנת 655 תקף מלך מרסיה את נורת'מבריה, בסיוע אתלוולד, מלך דיירה, למרות כוחותיהם הרבים נחלו פנדה ואתלוולד תבוסה מול הכוחות המעטים של אוסוויו, יורשו של אוסוולד, בקרב וינוואד.
בעקבות קרב זה זכה אוסוויו בשליטה בנורת'מבריה, דיירה ומרסיה, והפך לחזק בשליטי אנגליה.
ירידת כוחה של הממלכה.
בשנת 664, בעקבות הסינוד של ויטבי בו נדונה שאלת מועד חג הפסחא, סבה המחלוקת על המועד בין הכנסייה הקלטית של נורת'מבריה והכנסייה הקתולית הרומית. לבסוף הסכימה נורת'מבריה לפעול לפי המנהג הקתולי, והבישוף קולמן מלינדספארן שב לאיונה במחאה. בשנת 681 גורש וילפריד מיורק מנורת'מבריה על ידי אקגפירת' ועבר לסאסקס, בה התגורר עד שנת 686 כשהוא ממיר לנצרות את תושביה הפגנים של סאסקס.
בשנות ה-50 של המאה השביעית איבדה נורת'מבריה את השליטה במרסיה בעקבות מרד מוצלח בהנהגת בנו של פנדה, וולפהיר. נורת'מבריה נותרה מעצמה אזורית עד תבוסתה בידי הפיקטים בקרב דאניכן בשנת 685, קרב במהלכו נהרג אקגפירת', מלך נורת'מבריה (בנו של אוסוויו).
תקופת שלטונו של אלפירת', אחיו ויורשו של אקגפירת', הייתה תקופת שלום, אולם קרנה של נורת'מבריה החלה לרדת, והיא איבדה ממעמדה. אי-היציבות השלטונית בעקבות מותו של אלפירת' בשנת 704 האיצה את ירידת הממלכה מכוחה ומהשפעתה.
בשנת 867 הפכה הממלכה לחלק מאזור שמאוחר יותר כונה ה"דיינלו", שטח אותו כבשו לאחר מכן גם התיישבו הוויקינגים הדנים. אלפדאן ראנאסון ואיבר חסר העצמות העמידו את אקגברט הראשון כשליט בובה בראש הממלכה. שטחי הממלכה עברו ידיים מספר פעמים בין האנגלים לבין הוויקינגים, ולבסוף, לאחר מותו של אריק בלאדאקס בשנת 954, נכבשו על ידי אדרד, מלך ממלכת אנגליה.
רוזנות נורת'מבריה (954–1217).
בעקבות השתלטות ממלכת אנגליה על הממלכה, ולאחר מכן בעקבות הפלישה של סקוטלנד לאזור, ירד מעמדה של הממלכה והיא הפכה לרוזנות. השליטה ברוזנות נורת'מבריה עברה מיד ליד בין סקוטלנד ואנגליה, ולבסוף בשנת 1018, בעקבות קרב קארהאם, הוחכרה לסקוטלנד.
הפלישה הנורמנית וחלוקת הרוזנות.
בשנת 1066 כבש ויליאם הראשון את אנגליה. במסגרת כיבושיו הבין כי עליו להשתלט גם על נורת'מבריה על מנת להגן על ממלכתו מפלישה סקוטית מצפון. נורת'מבריה נכבשה על ידו במהירות, והוא הושיב את האציל הנורמני רובר קומין כרוזן נורת'מבריה. קומין ו-700 אנשיו נרצחו בעיר דרהאם על ידי תושבי נורת'מבריה שמרדו כנגד הכיבוש הנורמני. ויליאם, כנקמה, כבש בשנית את נורת'מבריה, הרס רבות מעריה והרג רבים מתושביה במסע נקמה שזכה לכינוי "החרבת הצפון". אתלווין, בישוף דרהאם האנגלו-סקסוני ניסה להימלט עם אוצרות נורת'מבריה במהלך הביזה אך נתפס, נכלא ומת בכלאו. מושב הבישוף נותר ריק בזמן כליאתו ולאחריה.
תושבי נורת'מבריה המשיכו בניסיונות המרידה שלהם כנגד בנו של ויליאם, ויליאם רופוס. רופוס ניסה לחלק את נורת'מבריה והעניק לוויליאם מסנט קארילף, בישוף דרהאם, את התואר רוזן ואת השליטה על האזורים שמדרום לנהרות טיין ודרוונט. יתר שטחי נורת'מבריה נקראו נורת'מברלנד, והשליטה בהם נותרה בידי המונרך האנגלי. כמו כן נוסדה בשנת 1080 העיר ניוקאסל, על מנת לבסס את השליטה הנורמנית באזור נורת'מברלנד.
מרידות בממלכת אנגליה.
גם בתקופת שלטונה של שושלת טיודור המשיכו תושבי נורת'מבריה למרוד כנגד ממלכת אנגליה. מרידות אלה קיבלו משנה תוקף בתקופת הרפורמציה באנגליה, כאשר התושבים הקתוליים של נורת'מבריה גילו התנגדות לכנסייה האנגליקנית. ניסיונות אלה פסקו בתקופת איחוד הכתרים של ממלכת אנגליה עם ממלכת סקוטלנד, בתקופת שלטונו של המלך ג'יימס הראשון.
נורת'מבריה
נורת'אמבריה
נורת'האמבריה
ראבד
שדל
רנ&quot;ק
מטווח
מטווח הוא מתקן המשמש לאימונים ותרגול בכלי ירייה. ישנם מטווחים מקורים סגורים ומטווחים חיצוניים פתוחים. בישראל קיימים מטווחים של צה"ל, מטווחים של הגדנ"ע בניהול צה"ל, מטווחים של משטרת ישראל, התעשיות הביטחוניות ומטווחים פרטיים.
במטווח היורה מתמקם בעמדת הירי וממנה הוא יורה לעבר מטרות. המטרה יכולה להיות עשויית נייר, קרטון, פלסטיק, חרס (נפוץ בירי ספורטיבי וירי פנאי) וחומרים שונים נוספים. ברוב המטווחים בעולם, ובכל המטווחים המוסדרים בישראל, ארצות הברית ובריטניה יש מנהל מטווח או מפקח מטווח (בצה"ל מפקד מטווח) שתפקידו העיקרי הוא לפקח על שמירת חוקי הבטיחות במטווח.
בישראל משמשים המטווחים להכשרת חיילים לשימוש בנשק (מטווחי צה"ל), להכשרת שוטרים לשימוש בנשק, לאימונים בקליעה, לירי ספורטיבי, לירי כפעילות פנאי, להכשרת אזרחים בשימוש לצורך קבלה וחידוש רישיון לנשק והכשרת מאבטחים ושומרים בחברות השמירה.
סוגים.
בתוך הערים יש בדרך כלל מטווחים מקורים ומתוחמים בקירות ותקרה ומחוץ לערים יש בדרך כלל מטווחי חוץ. הגורם העיקרי לכך הוא צפיפות האנשים בעיר, מה שמהווה סיכון בטיחותי גדול יותר ממטווח מקורה במידה ומופעל מטווח חוץ בעיר. אף על פי כן, בישראל קיימים מטווחים של הגדנ"ע ושל הצבא שהם חיצוניים או חיצוניים למחצה גם בתוך שטחים עירוניים. גם מטווח חוץ יהיה תחום בגבולות ברורים ובאמצעי קשיח כלשהו (גבעה, קיר עבה ועוד) כדי לשמור על הבטיחות.
מטווח מקורה.
מטווחים מקורים משמשים לירי באקדחים, ורובים חצי אוטומטיים או ידניים. מטווח מקורה מיועד בדרך כלל לירי לטווח קצר יחסית, של עשרות מטרים בלבד. המטווח תחום בקיר עבה מאחורי השטח בו נמצאות המטרות ובקירות צדדיים כדי למנוע פגיעה מכדורים שסטו מהמטרה. במטווח מקורה יש צורך באוורור טוב שיוציא את הגזים הנפלטים בזמן הירי מהנשק אל מחוץ למטווח. רוב התחמושת שנמצאת היום בשימוש מכילה עופרת. במטווח שאינו מאוורר כראוי העובדים והטווחים נחשפים לאבק עשוי עופרת הנפלט בעת הירי. קיימת סכנה שהנמצאים בו ייפגעו מהרעלת עופרת.
במטווחים בכלל ובמטווחים מקורים במיוחד קיימת סכנה נוספת. בגלל שהרעש במטווח עשויים לעלות על רמות של יותר מ-140 דציבלים. חשיפה לעוצמת רעש הגבוה מ-110 דציבלים, במשך יותר מכמה דקות עלולה לפגוע בכושר השמיעה. חשיפה ממושכת לעוצמת רעש נמוכה יותר, אך גבוהה מ-85 דציבלים, אף היא עלולה לפגוע בשמיעה. כדי להימנע מכך משתמשים באטמי אוזניים או באוזניות אוטמות רעשים. כדי להתמודד עם הסכנה הזאת, ברבים מהמטווחים מפורסמת המלצה להשתמש בשני האמצעים יחדיו. ברוב המטווחים המקורים אסור להשתמש בסוגים מסוימים של מקלעים, בירי אוטומטי, ובכדורים בקוטר העולה על הגבלה מסוימת, זאת מפני שהירי בהם מפיק רעש רב יותר.
בישראל, אימוני ירי באקדח נערכים כמעט תמיד במטווח מקורה. במטווח מקורה מכשירים שוטרים לירי באקדחים ומתנדבים של המשמר האזרחי לירי ברובה M1 קרבין. גם ירי ברובי אוויר במסגרת מטווחים של הגדנ"ע נערך בדרך כלל במטווח מקורה. גם צה"ל מפעיל מטווחים מקורים.
מטווח לייזר.
בין מטווחי צה"ל קיימים מטווחי לייזר, בהם יש שימוש בנשק אמיתי שהוסב לנשק שיורה קרני לייזר לעבר המסך. הנשק מחובר בכבל למערכת ממוחשבת המאפשרת לדמות ירי בסביבה בטוחה ללא שימוש באש חיה. האדם שיורה בנשק מכוון ויורה לעבר מטרה או מטרות המוצגות על המסך. על המסך יש חיישנים הקוראים את פגיעת הקרן לעומת המטרה המיוצגת בתוכנת מחשב ומוצגת ליורה. תוכנת המחשב מחשבת את הנקודה בה פגעה הקרן ביחס למטרה וכך מתקבלת התוצאה. ביחידות קרביות בצה"ל ממעטים להשתמש במטווחי לייזר.