ב-4 במאי 2021 הודיעו שני הצדדים כי מרטינס יעזוב את המועדון בתום העונה.
מועדון ספורט קטר.
ב-20 ביוני 2021 חתם בקטאר ספורטס קלאב מליגת העל הקטרית
קריירה בינלאומית.
בצעירותו היה מרטינס חלק מנבחרת הנוער של ספרד ואחר כך שיחק בנבחרות הצעירות. בשנת 2007 זכה מרטינס עם נבחרת ספרד עד גיל 19 באליפות אירופה. לאחר מכן, מרטינס היה חלק מנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21, עמה השתתף באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009, ממנה הודחה ספרד כבר בסיבוב הראשון. ב-20 במאי 2010 נכלל בסגל הסופי של ויסנטה דל בוסקה מאמן נבחרת ספרד הבוגרת למונדיאל 2010. במאי 2010 ערך מרטינס את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת, כאשר החליף את צ'אבי בניצחון 2–3 על נבחרת ערב הסעודית במשחק הכנה למונדיאל, וכמה ימים לאחר מכן פתח בהרכב בניצחון 0–1 על נבחרת קוריאה הדרומית במשחק הכנה נוסף, והוחלף על ידי דויד סילבה. במונדיאל 2010 עצמו, מרטינס ערך הופעה אחת, כשנכנס כמחליף במקום צ'אבי אלונסו בניצחון 1–2 על נבחרת צ'ילה בשלב הבתים. מרטינס היה חלק מזכייתה ההיסטורית של ספרד במונדיאל זה, שהייתה הזכייה הראשונה של ספרד במונדיאל אי פעם. בשנת 2011 חזר מרטינס לנבחרת עד גיל 21, והשתתף עמה כקפטן באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011. מרטינס זכה עם ספרד באליפות זו, לאחר ניצחון 0–2 בגמר על הנבחרת המקבילה של שווייץ. מרטינס נכלל בנבחרת הטורניר של אליפות זו.
מרטינס נכלל בסגל של נבחרת ספרד הבוגרת ליורו 2012 על ידי מאמנו ויסנטה דל בוסקה, וגם בטורניר זה ערך הופעה אחת בלבד כמחליף, בניצחון 0–4 על נבחרת אירלנד בשלב הבתים. מרטינס הושווה על ידי דל בוסקה במהלך הטורניר לפטריק ויירה, ותואר על ידו כשחקן המושלם. מרטינס וספרד זכו גם בטורניר זה, שהשלים שלוש זכיות רצופות של נבחרת ספרד בטורנירים גדולים. באותו קיץ, השתתף מרטינס עם נבחרת ספרד האולימפית באולימפיאדת לונדון, ושימש קפטן בטורניר האולימפי. ספרד ומרטינס נחלו אכזבה כשסיימו את השלב הבתים במקום האחרון, על אף שהגיעו לאולימפיאדה עם סגל חזק יחסית. בשנת 2013 השתתף מרטינס עם נבחרת ספרד בגביע הקונפדרציות 2013, בו סיימה ספרד במקום השני לאחר הפסד 0–3 בגמר לנבחרת ברזיל. מרטינס שיחק בטורניר זה מספר משחקים כמחליף, ולא שותף בגמר.
בשנת 2014 נכלל מרטינס בסגל הספרדי למונדיאל 2014. מונדיאל זה נחשב לכושל במיוחד עבור הנבחרת הספרדית, שהודחה כבר בשלב הבתים. מרטינס לא שותף בתבוסה 1–5 לנבחרת הולנד, שבגינה שונה ההרכב לחלוטין לקראת המשחק השני מול נבחרת צ'ילה. מרטינס פתח בהרכב במשחק זה במקום ג'רארד פיקה, אך ספרד הפסידה 0–2 והדחתה מהטורניר הובטחה כבר לאחר שני מחזורים. את יורו 2016 החמיץ מרטינס בגין פציעה. מרטינס לא זומן לסגל הספרדי למונדיאל 2018.
חיים אישיים.
אחיו הגדול של חאבי מרטינס, אלברו, היה אף הוא כדורגלן מקצועני, שבשיאו שיחק באייבר במסגרת הליגה הספרדית השנייה בכדורגל.
קונרד השני, מלך ירושלים
קונרד השלישי, מלך ירושלים
השכרה
אולטרה וירס
אולטרה וירס (בלטינית: ultra vires, מעבר לסמכות) הוא מושג משפטי שמתייחס לפעולה שהיא חריגה מסמכותו של המבצע, ולכן היא בטלה.
המונח משמש במשפט מנהלי ובמשפט חוקתי, בעת ביקורת שיפוטית על פעולתה של רשות, לתיאור פעולה החורגת מהסמכות שניתנה לרשות. דוגמה לכך היא התקנת חקיקת משנה החורגת מהסמכות שניתנה בחוק לפעולה זו.
בדיני תאגידים משמש המושג לתיאור פעולה החורגת מסמכותה של חברה בהתאם לתקנון ההתאגדות שלה או לתזכיר (בחברות ותיקות שנוסדו לפני 1.2.2000). בעבר נחשבה פעולה כזו לבטלה, אך בשנת 1981 תוקנה פקודת החברות, וחברה אחראית גם לפעולה שנעשתה על ידי עובדיה תוך חריגה מסמכותם. כיום מוסדר נושא זה בסעיף 56(א) לחוק החברות, התשמ"ט-1999, אשר קובע:
מטרת התיקון הייתה למנוע פגיעה בצדדים שלישיים אשר אינם מודעים לחריגה, ועלולים להיפגע. בדיונים בבית המשפט, במקרים של פגיעה בצד שלישי, עולה לעיתים לדיון השאלה אם ןעד כמה היה על הצד השלשי לברר את סמכותה של החברה לבצע את הפעולה.
יוסף מנור שפינדל
נחום בוכבינדר
נחום אברמוביץ' בּוּכְבִּינְדֶר (בכתב רוסי: Нахум Бухбиндер; 1895 - בסביבות 1940?) היה היסטוריון ועיתונאי סובייטי-יהודי יליד אוקראינה, שנודע במחקריו על תנועת הפועלים היהודית באימפריה הרוסית. כתב בשפות רוסית ויידיש.
קורות חיים.
יליד אודסה, למד במדרשה למזרחנות בפטרוגרד.
אחרי מהפכת אוקטובר עבד בנציבות לעניינים יהודים "יבסקציה".
היה עורך של מספר הוצאות לאור ועיתונים יהודיים ביידיש במוסקבה ובמינסק.
מחקריו ההיסטוריים עסקו בעיקר בתולדות הספרות היידית ובתולדות תנועת הפועלים היהודית באימפריה הרוסית. פרסם מאמרים בנושאים אלה בכתבי עת ברוסית.
אחרי שנות ה-30 נעלם. יש סבורים כי נספה באחד מגלי הטרור הסטליניסטי.
ספרים.
ספרו החשוב היה "תולדות תנועת הפועלים היהודית ברוסיה" (1925; "История еврейского рабочего движения в России"), שתורגם ב-1931 ליידיש ("געשיכטע פון דער ארבעטער באוועגונג אין רוסלאנד"). הספר מתייחס בעיקר להיסטוריה של תנועת הבונד, תוך התסמכות על חקר בארכיונים של המשטרה הצארית.
גרשון פון בלייכרדר
שלום דובער וולף
מטען מרחבי
באופטיקה של יונים (ion optics) מטען מרחבי (space charge) הוא מושג המציין את התפלגות המטען במרחב.
בחישוב מסלולי התנועה של חלקיקים טעונים, בקירוב ראשון מחושבת התנועה של כל יון בהשפעת השדות החשמליים והמגנטיים החיצוניים המופעלים עליהם, ואולם מכיוון שהיונים מפעילים כוחות חשמליים זה על זה - קירוב טוב יותר הוא לחשב גם את התפלגות המטען המרחבי ואת השדה החשמלי הנוצר בעקבות כך.
תופעת המטען המרחבי נצפית בחומרים דיאלקטרים (כולל בריק). בחומרים מתכתיים שבהם מטען זורם בחופשיות, המטען המרחבי מתפזר ומסוכך, כך שלכל רוחב המתכת ישנו פוטנציאל חשמלי אחיד.
תופעת המטען המרחבי נצפתה לראשונה על ידי תומאס אדיסון בניסויים בשפופרות ריק.
אנרי השני, רוזן שמפאן
אנרי הראשון, מלך ירושלים ידוע גם כאנרי השני, רוזן שמפאן (Henri II de Champagne, 29 ביולי 1166 - 10 בספטמבר 1197) היה אציל צרפתי, וסאל של מלך צרפת, הוא השתתף במסע הצלב השלישי ושימש כמפקד המצור על עכו עד לבואם של המלכים האירופאים. לאחר נישואיו לאיזבל הראשונה, מלכת ירושלים הוא הפך לשליט דה פקטו של ממלכת ירושלים אף על פי שמעולם לא נטל את התואר "מלך ירושלים". מקורות היסטוריים מאוחרים הצמידו לאנרי את התואר אנרי הראשון, מלך ירושלים שהוא מעולם לא התהדר בו.
קורות חייו.
בצרפת.
אנרי היה בנו הבכור של אנרי הראשון, רוזן שאמפאן ואשתו מריה משמפאן. עם מות אביו שלטה אמו ברוזנות כעוצרת עד לשנת 1187. בשנת 1190 לאחר שהעביר את מושכות השלטון לאחיו הצעיר טיבו השלישי, יצא אנרי כצלבן לארץ הקודש והקדים את בואם של בני דודו פיליפ השני, מלך צרפת וריצ'רד הראשון, מלך אנגליה. אנרי הגיע לחופי ארץ ישראל והצטרף לצבא הצלבני שצר על עכו. הוא שימש תחילה כמפקד הכוח הצרפתי אך מעמדו ויכלתו בשדה הקרב הביאו לבחירתו כמפקד הצבא הצלבני תוך דחיקת רגליו של גי דה ליזיניאן - מי שהיה מלך ירושלים ויוזם המצור על עכו.
בארץ ישראל.
אנרי רקם קשרים עם האבירים המקומיים ובראשם קונרד ממונפראטו שליט צור בפועל ודה פקטו שליט שרידי ממלכת ירושלים, שככל הנראה תמך בבחירתו כמפקד הצבא הצלבני תמורת תמיכתו של אנרי בשאיפותיו של קונרד בממלכת ירושלים.
דרכו של קונרד למלוכה חייבה השגת לגיטימיות חוקית והדרך היחידה הייתה נישואים עם יורש עצר לממלכה אך מאחר שהיורשות היו נשואות נדרשו צעדים דרסטיים. במקביל לכריתת ברית עם אנרי משמפן, חבר קונרד למשפחת איבלין במטרה לקדם את הכתרתו כאשר הכלי להגשמת שאיפותיו הייתה איזבל הראשונה, מלכת ירושלים, בתו של אמלריך הראשון, מלך ירושלים ואשתו (השנייה) מריה קומננה, שהייתה נשואה לאונפרוא הרביעי מטורון. בסתיו של שנת 1190 נחטפה איזבל מבית בעלה על ידי שליחים של האם ואיבלין, הובאה לשכם ושם בוטלו נישואיה בטענה כי היא נישאה בגיל צעיר מדי וכי הנישואים נערכו בכפייה תחת איום של המלך באלווין הרביעי. האירוע לא עבר ללא התנגדות מצד הבעל המופתע, אך הוא כרע תחת הלחץ שהופעל עליו והסכים לביטול הנישואים ובתמורה קיבל כנחלה את מבצר טורון והשטחים הסמוכים לו.
ביום 24 בנובמבר נישאו איזבל, אשה צעירה בת עשרים, וקונרד, לוחם מנוסה בן 45, אף על פי שהועלו טענות כי קונראד לא גירש את אשתו השנייה תיאודורה שחייתה בקונסטנטינופול. כך זכה קונרד, בזכות ייחוס אשתו איזבל לתבוע את זכותו לכיסא ממלכת ירושלים. מועצה של אצילי ממלכת ירושלים התכנסה באשקלון בינואר 1191 והחליטה כי מלך ירושלים בקרב קרני חיטין גי דה ליזיניאן - איש אמונו של ריצ'רד איננו ראוי לשאת את כתר ממלכת ירושלים וכי הכתר יימסר לקונרד ממונפראטו.
הבשורה על החלטת מועצת האצילים הגיע לקונרד בצור על ידי שליחים בראשות אנרי משמפן, אך בטרם הוסדרו אירועי ההכתרה נרצח קונרד ביום 28 באפריל על ידי שני רוצחים מכת החשישיון. פרטי הרצח אינם ברורים די צרכם אך ככל הנראה נרצח קונרד ברחוב בדקירות סכין לפני ששומרי ראשו הספיקו להגיב. אחד הרוצחים נהרג והשני נתפס ועונה למוות. העדויות מעורפלות לגבי השאלה האם קונרד מת במקום או נלקח לארמונו שם נפטר מפצעיו. זהות שולח המתנקשים מעולם לא נודעה, טענה אחת מיחסת את היוזמה לכת החשישיון עצמה שקונרד - ככל הנראה - שדד מטען השייך לה.
אצבע מאשימה גם הופנתה לצלאח א-דין וריצ'רד לב הארי. קונרד נקבר בכנסייה של העיר צור שנהרסה במהלך כיבוש העיר על ידי הממלוכים.