זוהי העיר השלישית בגודלה בנורמנדי. חשיבותה נבעה מהיותה מקום מושבו של ויליאם הכובש כדוכס נורמנדי. העיר שמרה על מעמדה וחשיבותה מעל 900 שנה עד שנהרסה כמעט לחלוטין במלחמת העולם השנייה בשל הקרבות שנערכו בה במהלך הפלישה לנורמנדי ב-1944. העיר שוקמה לאחר המלחמה, אך מעמדה לא חזר להיות כבעבר, ואת מקומה תפסה העיר רואן.
היסטוריה.
מהעת העתיקה עד לסוף ימי הביניים.
ההיסטוריה של ההתיישבות באזור מתחילה כבר בסוף תקופת הברזל, וקיימות עדויות להתיישבות הן על גדות הנהר אורן והן על הגבעות שבעיר.
בין המאה הראשונה לשלישית לספירה, היה במקום כפר במקום בו היום נמצא מנזר הגברים שבצמוד לו עברה דרך רומית. הכפר היה ללא מעמד פוליטי, כל הסמכויות היו בעיר Aregenua (שנקראת היום וויו-לה-רומין) בירת אזור וידוקאסס שבגאליה לוגדנסיס. רק בעקבות נדידת העמים החל האזור להתפתח מבחינה מסחרית. בסוף המאה השלישית, גרמה עליית פני הים באזור תעלת למאנש להצפות, ותושבי הכפר עברו לגור באזורים גבוהים יותר מצפון.
במאה השביעית הגיעו לאזור מיסיונרים שנעו בדרכים הרומיות העתיקות, הביאו לאזור את הנצרות הקתולית, והחלו לבנות את המקום. רק הפלישה הוויקינגית לאזור הפסיקה את התהליך העיור.
תקופת דוכסות נורמנדיה.
הצמיחה העירונית חזרה לפרוח במאה העשירית תחת הדוכסות הנורמית. שיא הפריחה הגיע בתקופתו של ויליאם הראשון, שהיה מלך אנגליה ודוכס נורמנדיה, ואשתו מתילדה מפלנדריה שהעבירו כוחות פוליטיים רבים לנורמנדיה ובכך הגדילו את השפעת קן ורואן. בשנת 1047 ניצח ויליאם הראשון בקרב ואל-אס-דון את הברונים המורדים בראשות גי מבורגונדי, קרב שהביא אותו לשליטה מוחלטת על נורמנדיה. הניצחון בקרב הביא לפיתוח האזור על ידי בניית בנין הוועידה של שביתת הנשק של אלוהים. אך הבנייה הנרחבת הגיע בסוף המאה האחת עשרה כאשר ויליאם ומתילדה הורו על ביצור הערים, בניית ארמון קן, מנזר הגברים ומנזר הנשים בהם הם נקברו בסוף ימיהם. הבנה הנרחבת הפכה את קן לבירה השנייה של נורמנדי במקום העיר באייה (Bayeux). לאחר מותו של ויליאם הראשון הוא חילק את נחלותיו בין שני בניו. לבנו ויליאם הוא הוריש את אנגליה ולבנו רוברט הוא הוריש את נורמנדיה. פיצול נחלותיו גררה מלחמה עזה בין שני בניו על האדמות. מלחמה זו הסתיימה בהסכם קן שנחתם ב-1091. תחת רוברט המשיך הפיתוח של העיר, בין השאר יצר רוברט תעלה בין נהר האורן לבין אודו. ב-1106 כבר ויליאם השני, מלך אנגליה את דוכסות נורמנדיה מידי אחיו ואיחד מחדש את הדוכסות עם מלכות אנגליה.
ב-1203 ג'ון, מלך אנגליה, הפסיד את נורמנדיה לפיליפ השני, מלך צרפת כאשר קן נכבשה ב-21 במאי. פיליפ השני, השאיר את הכוח הפוליטי שהיה לעיר לאחר הסיפוח של נורמנדיה לצרפת.
מלחמת מאה השנים.
בגלל קרבת העיר קן לתעלת למאנש, קן נכבשה ביולי 1346 בפלישת האנגלים הראשונה לצרפת בראשות אדוארד השלישי, מלך אנגליה. בפלישה זו נכבשה נורמנדי כולה ושטחים נרחבים בכיוון פריז, כאשר במקביל צבא צרפת נוחל את אחת התבוסות הגדולות שלו.
העיר קן נשארה תחת שלטון אנגלי במשך רוב מלחמת מאה השנים. כאשר במשך כל התקופה הייתה התנגדות לשלטון האנגלי מצד התושבים. בשנת 1417, הכובש האנגלי הורג 2000 איכרים פעולה שהחלה תקופה של התנגדות פעילה. תושבי העיר קן בחלו בהתנגדות פעילה לכיבוש האנגלי שכלל מעשי הרג והוצאות להורג רבים בין השנים 1418 ל-1450. ב-1 ביולי 1450, נכבשת צרפת בחזרה על ידי הצרפתים לאחר מעל 100 שנות שלטון אנגלי. ב-1458 מאושררים זכויות חבל נורמנדי על ידי מלך צרפת ובכך חבל נורמנדי חוזר רשמית להיות תחת השלטון הצרפתי.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך הפלישה לנורמנדי בתחילת יוני 1944, קן ניצבה אל מול חוף גולד וחוף סורד, היכן שנחתו הכוחות הבריטיים והקנדיים. קן הייתה מתוכננת להיכבש על ידי כוחות הקורפוס הבריטי הראשון מיד לאחר הלחימה בחופי הנחיתה, אך הכוחות התעכבו בלחימה קשה מצפון לעיר. העיר שוחררה רק ב-9 ביולי, כחודש לאחר הנחיתה, לאחר הפצצה מהאוויר שהרסה כ-70% מהעיר וגרמה למותם של כ-2,000 אזרחים צרפתים. במהלך חודש יוני הייתה קן זירה לקרבות קשים בין הכוחות הבריטיים והקנדיים לבין המגנים הנאציים. בין היתר הושמדו לחלוטין הקתדרלה והאוניברסיטה בעיר, לצד חלקים ומבנים היסטוריים רבים.
גאוגרפיה.
כמו כל החלק המזרחי של נורמנדי תחתית, העיר קן שוכנת באגן הפריזאי. העיר נבנתה בעמק שנמצא בין נהר האורן ובין יובלו של האורן, נהר האודון.
ערים תאומות.
עיריית קן חתמה על ברית ערים תאומות עם:
חן מלך מרחביה
חֵן מֶלֶךְ מֶרְחַבְיָה (1910 – י"ג בתמוז תשס"ג, 13 ביולי 2003) היה מחנך, הוגה דעות, מסאי, מתרגם, עורך ספרותי, חוקר ההגות היהודית בימי הביניים והיסטוריון התנועה הרוויזיוניסטית ותנועת הנוער בית"ר. נודע גם בשמותיו הספרותיים: ח' מ' בן-ירוחם, ח' בן-ירוחם, מ. אוסטאו, מ' חן, ט' לביא וב. ביאלי. בעל הפרס ע"ש ילין של עיריית ירושלים.
קורות חיים.
חן מלך מרחביה נולד לשפרה וירוחם פישל הֶלֶר, בביאליסטוק (אז באימפריה הרוסית, כיום בפולין). בילדותו ובנעוריו למד מרחביה, במסגרות חינוך יהודיות מסורתיות: עברית, הלכה ותנ"ך. ובשנת 1928 סיים בהצטיינות את לימודיו בגימנסיה העברית בעיר הולדתו. אביו היה סופר וחבר באגודת "חובבי ציון" ומשוחריה של הציונות המדינית מיסודו של בנימין זאב הרצל, ובערוב ימיו שוחר התנועה הרוויזיוניסטית. חן מלך ואחותו טוֹבָה, הצטרפו לתנועת הנוער בית"ר בביאליסטוק. חן מלך מרחביה היה ממעריציו של המנהיג הציוני זאב ז'בוטינסקי.
בשנת 1930, עלה לארץ ישראל. ונשא את גוטה, ציירת (נפטרה בשנת 1999). גם הוריו ואחותו טובה, עלו לארץ ישראל. טובה נשאה לדוד גולדצוויג. והמשפחות התגוררו בשכונת רחביה. עבד לפרנסתו שלושים ושתיים שנים כמזכיר הגימנסיה העברית רחביה, ולימים ערך ספר היובל שלה, שראה אור בשנת 1962.
בראשית שנות השלושים, הצטרף אל "ברית הבריונים", אשר הקים הוגה הדעות והפובליציסט ד"ר אב"א אחימאיר ולצדו המשורר אורי צבי גרינברג. מרחביה היה חבר בהנהלה הארצית של פלוגות הגיוס שהקימה תנועת בית"ר בארץ ישראל, וניהל בהן בהתנדבות פעולות תרבות והסברה. לאחר הפילוג הראשון באצ"ל היה בין הפועלים לאיחודו והקמתו מחדש, באפריל 1937. בין חבריו הקרובים אנשי התנועה הרוויזיוניסטית, אנשי בית"ר יוסף כצנלסון ויצחק ז'רז'בסקי, מראשי מפעל ההעפלה "אף-על-פי". ותיאר את דמותו של כצנלסון והשפעתו על בני דורו בימיו האחרונים בוורשה, בירת פולין, הכבושה בידי צבאות גרמניה הנאצית, בינואר 1940, כשהוא נתון כל כולו במערכה נואשת על הצלת יהודים, ובו זמנית במאבק נואש עם מחלתו: "חן היה נסוך עליו, קצב אמרה כל אישיותו, נכונות הייתה כל הכרתו".
בתקופת הסזון, ב-11 בינואר 1945, בשעות הבוקר הגיעו שלושה בני אדם לבושים במדי המשטרה הבריטית, אל ביתו. הם ערכו חיפוש והפכו את כל חפצי הבית, אולם לא מצאו דבר.
מאז בואו לירושלים, למד באוניברסיטה העברית היסטוריה, ספרות עברית וסוציולוגיה, ונושא התמחותו לתואר שני היה ימי הביניים. כמו כן, למד בשיעורי המשפט של ממשלת המנדט. בשנת 1965, לאחר שהגיש לסנט האוניברסיטה עבודת הדוקטור, הוענק לו תואר ד"ר.
אחיינו ("חנני"), בנם של אחותו טובה ואִישהּ דוד, נהרג ב-28 באפריל 1968, כאשר פיקד על יחידת סיור של צה"ל בבקעת הירדן. חן מלך מרחביה התאבל על אחיינו, וכתב עליו דברי זיכרון בפרסומים אחדים.
מרחביה חי רוב ימיו בצנעה סגפנית. תשומת לבו ומעייניו היו נתונים להגות יהודית קדומה ולמחשבה מדינית מודרנית, למחקר ספרותי והיסטורי ולתיעוד מסודר ושיטתי של מקורות מעצבים בתולדות עם ישראל.
פועלו ההגותי והמחקרי.
חן מלך מרחביה היה איש אשכולות, עסק בשלל תחומי מדעי היהדות ויצר חיבורים במנעד סוגות. הוא פעל בתחום ההגות של הלאומית היהודית בעת החדשה, הכתיבה והמחקר הספרותי וההיסטורי של תולדות היהודים בימי הביניים. הוא נודע כפולמוסן שנון וחריף. פרסם רשימות, מאמרים, מחקרים וספרים בנושאי התעניינותו והתמחותו. כמו כן, עסק בעריכת כתבי עת ובתרגום.
בצעירותו בהיותו פעיל התנועה הרוויזיוניסטית ובית"ר, פעל לבירור עקרונות ההגות הציונית ותנועת ז'בוטינסקי. בשנת 1929, הוא עיבד עם חבריו, חניכי תנועת בית"ר ומדריכיה, הצעות לתקנון שלה. במסגרת בית"ר, הוציא לאור בביאליסטוק בשנת 1930, חיבור על רעיונות בית"ר בנושאי חלוציות, עלייה והקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, בשם: לקראת המדינה, לשאלות החלוציות והבניין.
פועלו בחקר ההגות הציונות והנחלתה גבר במשך השנים. ספרי התעודות שהתקין נועדו ונערכו הן לעיון מעמיק של חוקרים ותלמידים, והן להנחלת רעיונות הלאומיות היהודית והציונות. וזאת, באמצעות הצגת שלל תעודות, שנבחרו בקפידה, והובאו על פי הרצף ההיסטורי-כרונולוגי. שורטטה בהם התפתחות מודרגת של אירועים היסטוריים, ותגובות מנהיגים והציבוריות העולמית והיהודית, כאשר כל תעודה מייצגת הלך רוח או היבט חשוב במחשבה המדינית, הכללית והיהודית, שבדיעבד היוו תהליכים מעצבים לקראת הקמת ריבונות יהודית בארץ ישראל במאה ה-20.