הוועדה המחוזית של ירושלים החליטה בשנת 2008 להרוס את המבנה שבו שוכנת החנות, בנימוק: "בינוי גבוה יאפשר את שדרוגו וחיזוקו של מרכז העיר". הוחלט כי רק בניין אחד ישומר בשלמותו - בית ולירו, שבפינה הדרום-מערבית של הצומת, בנימוק שמוטבע בו שלט לכבוד המלך הבריטי ג'ורג' החמישי.
בדיון נוסף נקבע כי המבנה הוא במסגרת רשימת:
האדריכל וההיסטוריון של בנייה ואדריכלות בירושלים, דוד קרויאנקר, טען שהזהיר לא אחת מפני התנוונות רחוב יפו. עם זאת, כל תוכנית לפיתוח הרחוב חייבת להיעשות באחידות ארכיטקטונית. "המבנים שבדפנות הצומת הם חסרי ערך ארכיטקטוני ואין סיבה שלא יקבלו תוספת קומות. עם זאת, יש לעשות זאת תוך אחידות בעיצוב, שלא נקבל איזה 'מישמָש' של סגנונות, חיפויי אבן שונים או יחס שונה בין פתחים לקירות".
התחדשות החנות.
בספטמבר 2011 עברה החנות לצד השני של הצומת - לרחוב קינג ג'ורג' 1. במקומה החדש עברה מיתוג מחודש ומתרכזת בהלבשה לנשים בלבד. כמו כן נפתחה חנות למגזר החרדי ברחוב מלכי ישראל בשכונת גאולה.
ברטולומאו אאוסטאקי
מזלג (פירושונים)
דגל אנדלוסיה
דגל אנדלוסיה (בספרדית: Bandera de Andalucía) הוא דגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית אנדלוסיה. עיצובו הוא שלושה פסים אופקיים בצבע ירוק-לבן-ירוק והוא מוטען בסמל אנדלוסיה במרכזו.
הדגל אומץ בשנת 1918 במהלך אספה אשר כינס בלאס אינפנטה, אביה של המולדת האנדלוסית, בעיר רונדה. במהלך האספה אושררה חוקתה של אנדלוסיה והיא הוכרזה כרפובליקה אוטונומית בתוך המדינה הפדרלית הספרדית, חוקה זו הכריזה גם על דגל וסמל הרפובליקה כסמליה הלאומיים.
נח נפתולסקי
נח נַפְתולְסקי (15 באוקטובר 1883, סנוסק, רוסיה (אוקראינה) – 5 במאי 1974, קבוצת כנרת) היה איש העלייה השנייה, מחלוצי החקלאות בארץ ישראל ובוטנאי.
ביוגרפיה.
שנים ראשונות.
נפתולסקי נולד בתשרי תרמ"ד (1883) באחוזה חקלאית ליד העיירה סנוסק (בפלך צ'רניגוב) שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). אביו, זאב זרח נפתולסקי, היה תלמיד חכם, סוחר ובעל אחוזות. אמו, סימה ביילה, הייתה בתו של יהודה (ר' יודל) יודעסין, שהיה נצר למשפחת רבנים.
כיוון שמשפחתו חיה בסביבה גויית לחלוטין וללא קהילה יהודית, התחנך נפתולסקי עד גיל 16 בביתו באופן פרטי על ידי מלמדים, תלמידי חכמים. עד גיל 20 השלים את השכלתו התורנית והכללית בלימוד עצמי. בשנת 1903 עברה משפחתו לעיר סנוסק, עקב פרעות קישינב והתסיסה האנטישמית באזור. לאחר שנה בסנוסק עבר לבדו לברדיצ'ב, שם נפגש עם פנחס כהנוביץ' (המכונה דער נסתר) והצטרף למפלגת פועלי ציון.
ב-1905 עלה לארץ ישראל מנמל אודסה והגיע ליפו בא' חנוכה תרס"ו.
חיי עבודה במושבות.
נפתולסקי ניהל חיים אופייניים לפועל בן העלייה השנייה. הוא חיפש עבודה כפועל שכיר במושבות הוותיקות פתח תקווה וראשון לציון. לאחר שחלה נשכר לעבודות קלות יחסית כסידור עלי טבק בנס ציונה. עקב סירובם של איכרי העלייה הראשונה (ה"בועזים") לשכור עולים, נותר פרקי זמן ארוכים חסר עבודה ועבד בעבודות מזדמנות בפרדסי רחובות יחד עם א"ד גורדון והאחים מרדכי ושמעון קושניר (אביו של הבוטנאי ותלמידו לעתיד של נפתולסקי, טוביה קושניר) יחד עמם סעד במטבח הפועלים של פייגע זלצר (אם-אשתו של חברו בן ציון ישראלי) ושם גם הכיר את רחל המשוררת.
כנרת.
ב-1909 יצא יחד עם חבריו מאיר רוטברג ובן ציון ישראלי ("חבורת יחד" או "שלישיית יחד") לקבוצת כנרת. הם עבדו והתגוררו בבית המוטור הסמוך לחוות כנרת, יחד עם ממש"י ופועלים נוספים אך נקלעו לסכסוך עם משה ברמן, האגרונום שניהל את הפעילות החקלאית במקום ונאלצו לעזוב לסג'רה ולאחר מכן למסחה. נפתולסקי חזר עם רוטברג לרחובות אך שב לאחר זמן מה לכנרת.
בין השנים 1911 ו-1914 עבד גם בחוות ניסיונות של הקרן הקיימת לישראל בחולדה ובעין גנים (סמוך לפתח תקווה), עם ברל כצנלסון, אך לבסוף חזר לכנרת.
עיסוקו העיקרי, מלבד עבודה בשכירות ושמירה, היה בניסיונות חקלאיים לגידול סוגי ירקות וחיטה שונים בשיטות של חקלאות שלחין. הוא הצליח להשיג קרקע בה ביצע ניסיונות באופן פרטי, בסמוך לחוות כנרת.
בכנרת התקרב נפתולסקי אל רחל המשוררת ובין השניים נקשרה ידידות אמיצה, אשר ידעה עליות ומורדות. נפתולסקי הוקסם והתאהב ברחל וביקש את חברתה, גם רחל התרשמה מהשילוב שהיה בו בין רוחניות לכוח, אומץ ועבודת אדמה. לעיתים היו השניים זוג קרוב ולעיתים התרחקו דרכיהם. רחל שמרה לו טינה כיוון שלא טיפל בה בעת חוליה.
מדריך חקלאי ובוטנאי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הוזמן נפתולסקי על ידי מחלקת ההתיישבות של ועד הצירים בהנהלת האגרונום עקיבא אטינגר לעבוד כמדריך חקלאי בירושלים ולפתח שתילים לייעור. באותה תקופה שהתה גם רחל בירושלים והשניים נפגשו מדי פעם. לאחר כשנה עבר לקבוצת מרחביה להדריך חיילים משוחררים מהגדוד העברי האמריקאי ("גדוד 39 של קלעי המלך"). עד 1933 עבד בתחנת הניסיונות החקלאית של ההנהלה הציונית ובאותה שנה, עם ייסוד בית הספר החקלאי כדורי, עבר ללמד שם חקלאות וגידול ירקות תחת ניהולו של שלמה צמח.
לאחר 1936 עבר להתגורר בגבעתיים, לעבוד בתחנת הניסיונות החקלאית של הסוכנות היהודית ברחובות ולגדל צמחי נוי במשתלה פרטית בגבעתיים. בשנותיו האחרונות יזם את הקמתם של הגנים הבוטניים של אוניברסיטת תל אביב.
במקביל עבד נפתולסקי עם בוטנאים כגון האחים קושניר, אלכסנדר איג ואחרים במסעות לאיתור וזיהוי צמחים. בשנת 1925 גילה נפתולסקי בצל של שושן צחור ("Lilium candidum") ברכס פקיעין בגליל העליון, בהיותו במשלחת בוטניקאים בראשות איג.
הוא נטל תחת חסותו את טוביה, בנו של ידידו שמעון קושניר, ולימד אותו את תורת הבוטניקה ה"טבעית", שמקורה במסעות בשטח ולא באולמות ההרצאות של האוניברסיטה.
לנפתולסקי היה רעיון להקים בארץ חברה שתהיה כולה צמחונית-טבעונית.
נפתולסקי לא נישא מעולם. לדברי הביוגרף של רחל ובן משפחתה, אורי מילשטיין, נפתולסקי חלם להתחתן עם רחל, ולאחר מותה היסס אם לבקש את ידה של אחותה, שושנה, דבר שלא קרה למרות שהשניים חיו עוד שנים רבות לאחר מות רחל. נפתולסקי נפטר בגיל 90, ונטמן, לפי בקשתו בחייו, בבית הקברות כנרת, ליד קבר המשוררת רחל.
על קברו נחקק הכיתוב: .
כתביו.
עם שלמה צמח:
מועצת האו&quot;ם לזכויות האדם
מועצת האו&quot;ם לזכויות אדם
אריך קונצל
אריך קוּנְצֶל (באנגלית: Erich Kunzel, 21 במרץ 1935 - 1 בספטמבר 2009) היה מנצח אמריקאי.
חייו.
קונצל נולד בניו יורק. בעת לימודיו בבית הספר התיכון בגריניץ' שבקונטיקט, למד קונצל לנגן על פסנתר, קונטרבס וטימפני.
את התואר הראשון במוזיקה קיבל ממכללת דרטמות' ובהמשך למד באוניברסיטת הרווארד ובראון. בשנים 1960 עד 1965 ניצח על התזמורת הפילהרמונית של רוד איילנד. בשנים 1965 עד 1977 היה מנצח עמית של התזמורת הסימפונית של סינסינטי.
מאז 1977 הקליט קונצל מוזיקה קלאסית פופולרית לחברת טלארק, בדרך כלל עם התזמורת הקלה של סינסינטי, שהוקמה אותה שנה עם קונצל כמנצחה הקבוע. במשך תקופה זו עמד בראש סדרת הקונצרטים הפופולריים של שעה 8:00. כמו כן השתתף בהקלטות ג'אז פורצות-דרך עם דייב ברובק ודיוק אלינגטון. קונצל ניצח גם על התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית בקונצרטים המשודרים בטלוויזיה ביום הזיכרון וביום העצמאות של אמריקה מדי שנה.
במשך השנים הצליח קונצל להביא את התזמורת הקלה למעמד של הרכב בעל שם בינלאומי, שלשמו חצי תריסר הקלטות רבות מכר בשנה וקונצרטים למנויים מדי שבוע כמעט. קונצל, שהיה פעם מראשי המתמודדים על תפקיד היורש לארתור פידלר בתזמורת הטיילת של בוסטון, נודע ברחבי העולם בהקלטותיו הפופולריות למוזיקה קלאסית, מחזות זמר של ברודוויי, פסקולי סרטים ועוד. התזמורת הקלה של סינסינטי פופולרית בעיקר באסיה, שם סיירה פעמים אחדות במשך השנים.
קונצל והתזמורת הקלה של סינסינטי נכנסו להיסטוריה כתזמורת הקלה האמריקאית הראשונה שהופיעה בסין, באוקטובר 2005. ב-2006 זכה קונצל במדליית האמנויות הלאומית, אותה קיבל ב-2007 מידי נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש.
פרנק ואן דר סטוקן
פרנק ולנטיין ואן דר סטוקן (באנגלית: Frank Valentine Van der Stucken; 15 באוקטובר 1858 - 16 באוגוסט 1929) היה מלחין ומנצח אמריקאי, שייסד את התזמורת הסימפונית של סינסינטי בשנת 1895.
ואן דר סטוקן נולד בפרדריקסבורג שבטקסס להורים ממוצא הולנדי. הוא מת בהמבורג שבגרמניה.
לקריאה נוספת.
Larry Wolz. "Van der Stucken, Frank Valentine". Handbook of Texas Online. Retrieved on 2007-09-13
מנדט השמיים
מנדט השמיים (בסינית: 天命, טְײֵנְמִינְג) הוא מונח בהגות המדינית הסינית שנטבע במהלך עליית שושלת ג'ואו לשלטון.
על פי התפיסה המכונה "מנדט השמיים", השמיים (במובן הכוח העליון, האלוהות) מעניקים את זכות השלטון לבני אדם ישרים ולא לרעים ולמושחתים, מכאן זכותה של שושלת קיסרית חדשה להפיל שושלת קיימת, אם השושלת המופלת מושחתת. מכאן באה ההצדקה להפלת שושלת שאנג. תפיסה זו, המנוגדת לתפיסה שהקיסר הוא בן השמיים, מקנה צידוק להחלפת השושלת המכהנת. אולם בכך טמון גם זרע הפורענות של השיטה, כשכל אדם, ולו גם בן למשפחה חסרת ייחוס, יכול לאתגר את המשפחה הקיסרית בטענה שסר חינה בעיני השמיים והמנדט עבר אליו.
לאורך תקופות סין הקדומה וסין הקיסרית שימשה הטענה למנדט השמיים ככלי בידי מפילי שושלות ומדיחי קיסרים.
קונפוציוס, הפילוסוף הסיני החשוב ביותר, ביסס את המושג בפילוסופיה שלו. על פיו, מנדט השמיים שמור לשליט שהוא "איש המעלה" (סינית- 君子 ג'ונזי), האדם האידיאלי על פי קונפוציוס, וחי על פי העקרונות המחייבים את איש המעלה.
הופעת הטיעון לראשונה - קרב מוּיֵה.