דמויות אמנות הסלע באגם אונגה מייצגות בעיקר עופות, חיות, דמויות חצי אדם וחצי חיות, וכן צורות גאומטריות שיכולות לסמל את הירח והשמש. הפטרוגליפים של הים הלבן מורכבים בעיקר מתחריטים, המתארים סצנות ציד וניווט, עם הציוד הנלווה, וכן עקבות רגליים של בעלי חיים ובני אדם. ציורי הסלע קשורים ליישובים ובתי קברות.
מנשה ענבר
מנשה ענבר (נולד ב-13 במרץ 1945) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. פיקד על עוצבת סיני וכיהן כסגן מבקר מערכת הביטחון. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל רשת החינוך עמל ומנכ"ל עמותת יד לשריון.
ביוגרפיה.
ענבר התגייס לצה"ל ב-1963 ועשה את מרבית שירותו בחיל השריון. במלחמת ההתשה שימש מפקד פלוגה בגדוד 9. בהמשך שירותו פיקד על גדוד שריון סדיר ועל מרכז השריון בבאלי"ש. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה חניך בפו"ם ומונה למפקד גדוד הסיור 186 תחת עוצבת סיני. במהלך המלחמה נפצע. שימש סגן מפקד חטיבה 500.
פיקד על חטיבת המילואים 889 ובמלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד אוגדה 252. ב-1982 מונה למפקד חטיבה 14. ב-1983 מונה למפקד בית הספר לשריון. שימש ראש צוות לביקורת כוננות ומפקד עוצבת סיני. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש סגן מבקר מערכת הביטחון.
לאחר שחרורו ב-1990, מונה למנכ"ל רשת החינוך עמל. בשנים 1997 עד 2005 כיהן כמנכ"ל עמותת יד לשריון.
ענבר נשוי ואב לשניים. בוגר המכללה לביטחון לאומי, בעל תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני במינהל ציבורי שניהם מאוניברסיטת חיפה.
אופיר סגרסקי
אופיר סגרסקי (נולדה ב-25 בינואר 1993) היא סטנדאפיסטית, עיתונאית, שחקנית, פעילה פמיניסטית, כותבת ויוצרת תוכן ישראלית.
ביוגרפיה.
סגרסקי נולדה וגדלה במכבים-רעות בשם יעל סגרסקי. עד גיל 14 למדה במסגרות המקומיות, משם עברה ללימודי תיאטרון בתלמה ילין. במסגרת לימודיה שיחקה בהצגות שונות והשתתפה בהצגה "בודדה באפלה" בתיאטרון הספרייה.
בזמן לימודיה בתיכון, שיחקה בתפקיד יוכי בסרט הקולנוע "הדקדוק הפנימי", בבימויו של ניר ברגמן. כשנה לאחר מכן הופיעה בתפקיד משנה בסדרה "2.3 בשבוע". עד 2016 השתתפה בסדרות "פרופיל 64", "בת אל הבתולה" ו"רון", וכן בסרט "שבוע ויום". באותה שנה סיימה לימודי משחק תלת-שנתיים בבית הספר הגבוה לאמנויות של מכללת "סמינר הקיבוצים", ואז התרחקה מעולם המשחק לטובת קריירת עיתונות.
ב-2017, לאחר שפרסמה בו מספר טורי קומיקס סאטיריים, הפכה סגרסקי לחברת מערכת, כתבת ומגישת וידאו במגזין התרבות והפנאי "Time Out תל אביב". במסגרת עבודתה עסקה במגוון נושאים, בעיקרם יחסים, נשיות, פמיניזם ותרבות. במקביל עלתה לראשונה על במות הסטנדאפ, והופיעה מעת לעת בבמות פתוחות בתל אביב.
בינואר 2019 שינתה את שמה מיעל לאופיר. החל משנת 2019 פתחה בקריירת עיתונות עצמאית והחלה לפרסם כתבות באתרים "וואלה!", "ynet", "מאקו", "את, "בלייזר" ואתרים נוספים, במקביל להיותה סטנדאפיסטית ויוצרת רשת פמיניסטית. היצירה הראשונה שלה שזכתה לחשיפה ויראלית היא סדרת הרשת "סגורסקי", שיצרה עם בן זוגה, הצלם ועורך הטיקטוק שרון בנימין. בסדרה מציגה סגרסקי מדי פרק מונולוג סאטירי בנושאים חברתיים, בדגש על סוגיות מגדריות מנקודת מבט פמיניסטית וקומית.
ב-2019 נחשפה לעולם הפטיש והבדס"מ (BDSM), ומאז מדברת על כך באתרים ובפלטפורמות השונות. במסגרת תכניה בנושא, סגרסקי משלבת את האג'נדה הפמיניסטית כשהיא עוסקת בזכותן של נשים לכבוד ללא קשר להעדפותיהן המיניות.
בשנת 2020 ייסדה קהילת פייסבוק עבור נשים סטנדאפיסטיות, אשר מתוכה נולד מאבק מתוקשר נגד הטרדות מיניות בקהילה, שסגרסקי הייתה ממובילותיו. בינואר 2021 עלתה שוב לכותרות בשל חשיפת התנהגותו המינית הבוטה של ארז דריגס, שחקן ויוצר הסדרה "חזרות". בעקבות המהלך עוררה מודעות לסוגיית ההטרדות המיניות המילוליות, אך גם ספגה ביקורת ציבורית ממי שטענו כי חומרת המעשים המיוחסים לשחקן נמוכה, ועל כן איננה מצדיקה תגובה מסוג זה.
בשנת 2021 העלתה את "סגורסקי - המופע", מופע סטנדאפ פמיניסטי ברוח סדרת הרשת.
ב-2021 תבעה במהלך מתוקשר איש זר ששלח לה דיק פיק (תמונה של איבר מינו) ללא הסכמה. התביעה נסגרה בפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט. סגרסקי עודדה נשים אחרות לתבוע במסגרת אזרחית על הטרדות מיניות ברשת, ופועלת רבות על מנת למגר תופעה זו. בהשראת המהלך קם מיזם "קיק-פיק", מערכת לתביעה מהירה של מטרידים ברשת.
באותה שנה גם הגדירה את עצמה באופן ציבורי כאל-הורית, וקראה לתת לגיטימציה חברתית לנשים שאינן רוצות ילדים. במקביל, החלה לעסוק בנושא הא-מונוגמיה , לעודד סובלנות למערכות יחסים על סקאלה זו, ולנפץ סטיגמות באשר לנשים שמקיימות מערכות יחסים אינטימיות מרובות.
חמאם דאוט-פאשין
חמאם דאוט-פאשין (במקדונית: Даут-пашин амам) הוא חמאם טורקי שנמצא בבזאר הישן בסקופיה, ליד כנסיית דימיטרי הקדוש . המבנה נבנה בסוף המאה ה-15, כמונומנט לזכרו של קושה דאווד פאשה . כיום, החמאם משמש כגלריה לאמנות והוא מאכלס את המטה של הגלריה הלאומית , שחלק מהתערוכות נמצאות בחמאם צ'יפטה.
היסטוריה.
החמאם נבנה 1489–1497, כמונומנט לזכרו של קושה דאווד פאשה . הבניין ניזוק קשות בשריפה של 1689, והתחיל להתפרק בהדרגה. המבנה שופץ ב-1948, כאשר הוסב לגלריה לאמנות. המבנה ניזוק גם ברעידת האדמה של 1963, אך שופץ במהרה. כיום, זהו המבנה היחיד ששרד מהטרויקה האסלאמית לשעבר, שעדיין היה מורכב ממסגד איבני פג'קו והקרוואנסראי.
השרפה במכרה ליסטוויאז'נאיה (2021)
השרפה במכרה ליסטוויאז'נאיה היא שרפה שפרצה בתאונת כרייה שהתרחשה ב-25 בנובמבר 2021 במכרה ליסטוויאז'נאיה במחוז קמרובו, רוסיה. באסון נהרגו 51 איש כולל 5 מחלצים, ו-72 נפצעו.
עשן משרפה בפיר אוורור גרם למוות של יותר מ-40 כורים משאיפת עשן. בזמן התאונה היו במכרה 285 כורים. רוב הכורים הצליחו להימלט, כאשר חלקם אושפזו בבתי חולים. בתחילה נהרגו בתאונה 11 אנשים והיו עוד 35 לכודים. בניסיון כושל לחלץ את הכורים הלכודים נהרגו לפחות שישה מצילים.
בהמשך מניין ההרוגים הרשמי עלה ל-52 איש, לאחר שגורמי חירום ברוסיה מסרו שאפסו הסיכויים למצוא ניצולים. זוהי תאונת המכרה הקטלנית ביותר ברוסיה מאז 2010.
רקע.
ליסטוויאז'נאיה הוא מכרה הממוקם ברובע העירוני בלובסקי בקמרובו.־ השם "ליסטוויאז'נאיה" הוא שם המכרה מאז שנת 2002. מ-1956 עד 1972 נקרא המכרה "גרמוטינסקאיה", ובין השנים 1972 עד 2002 - "אינסקאיה".
כושר הייצור של המכרה הוא 5.2 מיליון טון פחם בשנה. ההכנסות בשנת 2020 הסתכמו ב-9.4 מיליארד רובל, הרווח הנקי - 836.7 מיליון רובל. המכרה העסיק למעלה מ-1,700 עובדים. סרגיי מחרקוב כיהן כמנהל המכרה מאז פברואר 2019 ועד לאסון. לפני השריפה בנובמבר 2021, היו שני אירועים גדולים במכרה. ב-24 בינואר 1981, התרחש פיצוץ מתאן בסחף מצטבר, שהרג 5 אנשים. ב-28 באוקטובר 2004 אירע פיצוץ של תערובת מתאן-אוויר, 13 בני אדם מתו. לאחר התקרית ב-2004, נידונו תשעה עובדי הנדסה של המכרה למאסרים על תנאי.
מאז 2011, המכרה נמצא בבעלות חברת SDS-Ugol.
מהלך האירועים.
השריפה התרחשה בפיר אוורור מס' 823 בשעה 08:30 שעון מקומי. בשעה 09:08 קיבלה המחלקה הסיבירית של השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי קריאה ראשונה ומידע על אש ועשן במכרה.
עשן התרחש בעומק של כ-250 מטר. דרך האוורור התפשט העשן בכל המכרה. ודווח כי ל־35 כורים כבר אזל החמצן.
בבוקר 26 בנובמבר נודע שאחד המחלצים שכבר נמסרה הודעה על מותו הצליח להיחלץ בשלום.
מבצע חילוץ וחקירת התקרית.
בזירת האירוע הוקמה מפקדה מבצעית שבראשה עמד סרגיי ציביליוב מהמשרד למצבי חירום.
סגן ראש שר הבריאות אולג גרידנב וראש השירות הפדרלי לפיקוח אטומי, טכנולוגי ואקולוגי אלכסנדר טרמביצקי הגיעו למקום. נשיא רוסיה ולדימיר פוטין גם הורה לממלא מקום השר למצבי חירום, אלכסנדר צ'ופריאן, לטוס לאתר האסון. צ'ופריאן ערך ישיבת חירום של קבוצת העבודה מטעם הוועדה הממשלתית לניהול מבצע החילוץ.
יו"ר ועדת החקירות של רוסיה, אלכסנדר בסטריקין, אמר כי נפתחה חקירה. בחקירה התברר כי האסון אירע בשל פיצוץ של תערובת מתאן-אוויר. סגן התובע הכללי של רוסיה דמיטרי דמשין אישש כי ככל הנראה השריפה נבעה מפיצוץ מתאן שנגרם מניצוץ. המנהל, הסגן הראשון, ראש מחלקה בחברה המנהלת את המכרה נעצרו. הם צפויים למאסר של עד שבע שנים.
תגובות.
בעקבות מותם של 14 בני אדם בקוזבאס, הוכרזה תקופת אבל של שלושה ימים (מ-26 עד 28 בנובמבר). נשיא רוסיה ולדימיר פוטין הביע את תנחומיו למשפחות ההרוגים במכרה. נשיא סרביה אלכסנדר ווצ'יץ', במהלך פגישה עם פוטין בסוצ'י, הביע גם הוא את תנחומיו על מותם של 14 אנשים במכרה. הנהלת המכרה החליטה לשלם למשפחות הקורבנות 2 מיליון רובל.
נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו שלח את תנחומיו לנשיא הרוסי.
בעקבות התקריות הרשויות החליטו על בדיקת כלל המכרות במדינה. זאת במטרה לבטל את הסיכונים הקלים ביותר עבור הכורים ולהשוות את הדיווחים לתנאי העבודה האמיתיים שלהם מתחת לאדמה.
Loyal Brave True
Loyal Brave True (בעברית: נאמן אמיץ ואמיתי) הוא שיר של הזמרת כריסטינה אגילרה אשר יצא מתוך פסקול של החידוש לסרט "מולאן" בתאריך 6 במרץ 2020 על ידי וולט דיסני רקורדס. הוא נכתב על ידי בילי קראבטרי, הארי גרגסון-וויליאמס, ג'יימי הרטמן רוסי גולן והופק על ידי הרטמן.
השיר היה מועמד ל"שיר השנה מתוך פסקול" בטקס פרסי בחירת הקהל ואף סומן כמועמד לפרס אוסקר.
קליפ.