גובהו הממוצע של הרכס 1,331 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-3,351 בגובהו באנטארקטיקה.
מישור נמוך המשתרעת בין הרכס לחוף הים, והוא מכוסה על ידי הדום הקרח אואטס.
אתרי הרכס.
שיא גובהו של הרכס - הר קלירי, מתנשא לגובה של 1,400 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי משלחת הסקר הניו זילנדית הצפונית (New Zealand Northern Survey Party) של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958).
הרכס נקרא על שמו של קפטן הנרי קירקווד (Henry Kirkwood), מהצי המלכותי הניו זילנדי, שהיה רב החובל של ספינת האספקה של הצי המלכותי הניו זילנדי אנדוור (Endeavour), שהביא אספקה למשלחות החקר בתקופה זו.
צבעי אזהרה
Data Encryption Standard
ארץ גראהם
ארץ גרהם
סער גמזו
סער גמזו (נולד ב-22 ביוני 1977) הוא איש תקשורת, שדרן רדיו, מבקר, יזם תרבות ומנהל אמנותי. משדר תוכנית שבועית בגלגלצ ומשמש כמבקר המוזיקה של ישראל היום.
ביוגרפיה.
גמזו גדל והתחנך ברמת גן, ולמד בתיכון אהל שם (בית ספר) בעיר. בשנת 2007 סיים לימודי תואר ראשון בתקשורת וניהול בהמכללה למינהל.
את הקריירה הרדיופונית החל בזמן הלימודים לתואר כשדרן בתחנת קול הקמפוס, בה הגיש ערך והגיש בין השנים 2004–2014 את התוכניות "המבדיל", "972", "סתימה זמנית" ו"משחקי השאפל", פורמט רדיופוני מקורי אותו פיתח והגיש עם חברי להקת הקולקטיב רועי ריק ועידן רבינוביץ'.
החל מ-2005 החל לכתוב ביקורות מוזיקה, טורים אישיים וכתבות מגזין בעיתון מעריב, באתרים וואלה! תקשורת, בית אבי חי, Nrg, ובאתר התחנה של קול הקמפוס.
בשנים 2009–2011 ערך את מדורי המוזיקה והלילה באתר עכבר העיר.
בשנת 2011 חזר לקול הקמפוס ושימש בתפקיד העורך הראשי של התחנה עד 2013.
בשנת 2013 מונה למבקר המוזיקה של ישראל היום.
בשנת 2014 ערך בערוץ 24 מספר תוכניות ובהן תוכניתו של לירון תאני ו-הקצהTV בהגשת קוואמי ולאון פלדמן.
בשנים 2014–2015 היה העורך הראשי ומנהל הדיגיטל של תחנת הרדיו ב.
בשנת 2017 החל לשדר תוכנית שבועית בגלגלצ, במסגרת הרצועה "האנשים של המוזיקה". התכנית מייצרת חיבורים לא שגרתיים של מוזיקה מאזור המזרח התיכון וצפון אפריקה, וחושפת סצנות מחתרתיות ולא מוכרות מהמדינות השכנות.
בשנת 2017, בשיתוף אשת יחסי הציבור יפעת לדר יזם גמזו את פרויקט שבט אחים ואחיות, אליו נרתמו גלגלצ וחברת התקליטים "הליקון". את מילות השיר כתב דורון מדלי ואת הלחן יצר עידן רייכל, להפקה של תומר בירן. בשיר השתתפו עשרות של זמרות וזמרים מהשורה הראשונה בישראל והוא זכה להשמעות וחיקויים רבים. על היוזמה וניהול הפרויקט קיבל גמזו את פרס מפקד גלי צה"ל למצוינות.
רדיו.
קול הקמפוס.
בשנים 2004–2011 שימש גמזו כשדרן מן המניין בתחנה והיה מעורב בכמה תוכניות, אותן ערך והגיש. שתי התוכניות המרכזיות שאותן הגיש היו "972", בה אירח אמנים ישראלים רבים בהם רמי פורטיס, ברי סחרוף, מאיר בנאי, אביתר בנאי, אהוד בנאי, גבריאל בלחסן, אסף אבידן, נינט טייב ועשרות אחרים.
התכנית "סתימה זמנית", שעלתה בשנת 2011, סימנה מעבר מתוך הזירה הישראלית למבט רחב יותר. העריכה המוזיקלית שילבה סגנונות מגוונים ורבים, המוזיקה שיקפה אירועים והתרחשויות מהאקטואליה והפוליטיקה האזורית וההגשה נעשתה בקריצה ובמידה לא מבוטלת של הומור.
את שעשועון הרדיו "משחקי השאפל" הגה יחד עם רועי ריק ועידן רבינוביץ', חברי להקת הקולקטיב, והוא עלה לשידור בשנת 2012. הפורמט המקורי הפך לפופולרי מאוד בקרב מאזיני התחנה, שלקחו בו חלק פעיל ואף הוזמנו להשתתף ב"טורניר השאפל הגדול" שנערך באולפן ביוני 2013. השיר "איזה בלאגן" של פרננדו סיישס היה האות המרכזי של התכנית, והוא היה אורח הכבוד בשיאו של טורניר השאפל הגדול.
כעורך התחנה בשנים 2011–2013 גמזו הכניס אל התחנה קולות מהפריפריה התרבותית והגאוגרפית של ישראל. תקופה זו אופיינה בקידום של סצנת האינדי הישראלית, יצירת סדרת אלבומים באולפני התחנה תחת הכותרת "חרק"ה" (חיות רדיו קול הקמפוס) ופעילות דיגיטלית מתקדמת ברשתות החברתיות.
גלגלצ.
את המשבצת ברצועת "האנשים של המוזיקה" אייש גמזו לאחר עזיבתה של חן אלמליח, והמשיך בקו מוזיקלי דומה. התכנית, שמשודרת בימי ג' בין השעות 22:00-24:00, מציגה את הסצנות העצמאיות של פלסטין, מצרים, לבנון, מרוקו ומדינות אחרות מהאזור, לצד מיטב היוצרים העצמאיים מישראל.
דוקו וטלוויזיה.
בשנת 2010 יצר את התסריט לסרטם התיעודי של רותם פלדנר ותניא פלשקס, "בארץ החיפושיות השחורות", שיצא לאור ב-2011. הסרט מתעד את הפסטיבל השלישי ומרואיינים בו מוזיקאים, עיתונאים ומפיקי הפסטיבל. הסרט הוקרן במסגרת אינדינגב 5 בשנת 2011.
בשנת 2014 תפקד גמזו כעורך תוכן בערוץ 24, והיה אחראי על עריכת המגזין שהגישו אילנה ברקוביץ' וג'ייסון דנינו-הולט, התכנית האישית של לירון תאני ומגזין האינדי הקצהTV. גמזו סיים את תפקידו במסגרת חילופי עורכים ראשיים בערוץ ומעבר לתוכן בעל אופי שונה.
בשנת 2017 עיצב את פסקול הסרט הארץ שמעבר להרים, סרטם של ניר ברעם והבמאי מיכאל אללו, שמלווה את מסעו של ברעם אל יהודה, שומרון ומזרח ירושלים.
חיים אישיים.
גמזו מתגורר בתל אביב עם בת זוגו ובתם המשותפת.
פרט לעיסוקיו בתקשורת, מעניק גמזו שירותי ניהול של נכסים דיגיטליים לארגונים וגופי תרבות.
רכס קירקווד
בין הערביים
אינטליגנציה חישובית
עיבוד מרובה
עונת 2000/2001 בליגת כדורגל נשים
עונת 2000/2001 בליגת כדורגל נשים הייתה העונה השלישית של ליגת כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל.
הליגה כללה 14 קבוצות שחולקו לשני בתים. בית צפוני בן 6 קבוצות ובית דרומי בן 8 קבוצות. בכל בית שיחקו הקבוצות מול כל האחרות בבית בשיטת בית וחוץ ובסה"כ 10 ו-14 מחזורים בהתאמה במסגרת העונה בסדירה.
הראשונות מכל בית עלו לפלייאוף שבסיומו נקבעה האלופה.
הפועל תל אביב זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה.
כניעת ירושלים העות'מאנית לבריטים
כניעת ירושלים העותמאנית לבריטים
ז'אן פיליפ
יוסלה מסלוצק
המחאות בעיראק (2020–2019)
Uh, jeg ville ønske jeg var dig
Uh, jeg ville ønske jeg var dig (בעברית: הלוואי שהייתי אתה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הדנית, בירטה וילקה. השיר ייצג את דנמרק באירוויזיון 1959. השיר נכתב על ידי קרל אנדרסן והולחן על ידי אוטו לינגטון.
רקע.
בדומה לשירי התקופה, השיר הוא בלדת אהבה. במרכז מילות השיר, עומדת וילקה שמייחלת להיות אהובה על ידי מישהו.
באירוויזיון.
ב-11 במרץ 1959, השיר בוצע על ידי וילקה באירוויזיון. השיר הושר שני בסדר ההופעות, לפני איטליה ואחרי צרפת. השיר זכה במקום החמישי עם 12 נקודות.
קרב מרג' עיון
קרב מרג' עיון היה קרב שהתרחש בין 19 ל-24 ביוני 1941 במערכה בלבנון ובסוריה במלחמת העולם השנייה בין צרפת של וישי לכוחות בעלות הברית (בעיקר אוסטרלים) בעיר מרג ע'יון בלבנון.
תחילת הלחימה.
כוחות האוסטרליים התקדמו משטחי המנדט ופלשו ללבנון ב-11 ביוני 1941. הכוחות כבשו את העיירה מרג' עיון לאחר לחימה נגד מגינים לא מצוידים. רוב חטיבה 25 נעה צפונה כדי לתקוף את ג'זין. נשאר כוח קטן מגדוד 2/33 להחזיק במרג' עיון.
בעקבות מתקפת נגד חזקה של הצרפתים, נאלץ הכוח האוסטרלי לסגת דרומה מהעיירה ב-15 ביוני. בהמשך הגנו כוחות בעלות הברית בהצלחה על הציר שמוביל לארץ ישראל וכבשו מחדש את העיירה ב-24 ביוני.
הדיוויזיה האוסטרלית השביעית - בפיקודו של האלוף ארתור "טובי" אלן - תוגברה על ידי יחידות מהדיוויזיה האוסטרלית השישית.
ב-20 ביוני הודיע משרד ההסברה הצרפתי של ממשלת וישי: "אתמול ניסו הבריטים לתקוף את דמשק ומרג' עיון, ללא הצלחה. כוחות הודיים ובריטים התקדמו באזור מדרום ומדרום מזרח לדמשק, הצלחנו להדוף אותם בהתקפות נגד של יחידות השריון שלנו ולקחנו 400 שבויים. אתמול אחר הצהריים חיילינו תקפו באזור ההררי של דרום לבנון. נלקחו 80 שבויים. בריטים לאורך החוף הצי הבריטי הפציץ את עמדותינו."
גדוד 2/3 מאוגדה 6 היה חלק מהכוח שנשלח לסייע לחטיבת החי"ר ההודית שנותקה והוקפה במז'ה (שכונה מערבית של דמשק) לאחר קרב דמשק. הם כבשו את השטח השולט ליד מז'ה. למרות המאמץ הכוח הגיע למז'ה כמה שעות לאחר שכוחות בעלות הברית שנותרו ללא תחמושת ואוכל במשך במשך 50 שעות, נכנעו.
גדוד השדה האוסטרלי 2/5 היה גם הוא חלק מכוח העתודה. סגן ארתור רודן (לימים סר רודן) קטלר תקף שוב ושוב טנקים, חי"ר, עמדות נ"ט ומכונות ירייה של האויב בעזרת תותח השדה 25 ליטראות, רובה הנ"ט, מקלע ברן או רובה ה-303 שלו. מאוחר יותר הוא איבד את רגלו במהלך קרב דאמור, על מעשיו במרג' עיון ובדאמור הוענק לו צלב ויקטוריה. קטלר הוא התותחן האוסטרלי היחיד שהוענק לו אי פעם VC.
לאחר הקרב.
ב-29 ביוני הודיעה ממשלת צרפת וישי "הצי הבריטי הפציץ את עמדות החוף שלנו במזרח התיכון. פינינו כמה מהבסיסים שלנו בהרי דרום לבנון בחסות אש ארטילרית שגרמה לאבדות כבדות לתוקפים שלנו. כוחותינו האוויריים, הנתמכים בכלי טיס ימים, סיעו שוב ושוב ללחימה הקרקעית, במיוחד סביב פלמירה (סוריה). אלוף-משנה בריטי ו-40 לוחמים נפלו בשבי."
ב-30 ביוני הודיע מטהו של לוטננט גנרל הנרי מייטלנד וילסון (מפקד בעלות הברית בלבנון ובסוריה): "מתקפת בעלות הברית נגד חומס (סוריה) מתקדמת משמעותית. טייסת אוסטרלית שמטיסה מטוסים אמריקאים, הפילה שישה מפציצי גלן ל. מרטין צרפתים של בקרב אווירי. האוסטרלים חזרו ללא נפגעים".
גבול כווית–ערב הסעודית