באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה הייזלט בשלוש מדליות זהב. במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אמריקאי חדש של 1:57.90 דקות (35 מאיות השנייה איטי משיא העולם של הייקה פרידריך), לפני השחייניות מגרמניה פרנציסקה ואן אלמסיק (1:58.00 דקות) וקרסטין קילגס (1:59.67 דקות) ובכך הייתה לשחיינית הראשונה מארצות הברית ששוחה משחה זה מתחת ל-1:58 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:39.46 דקות, לפני סין (3:40.12 דקות) וגרמניה (3:41.60 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשלב המוקדמות (הרביעייה האמריקאית זכתה במדליית זהב בשלב הגמר). נוסף לכך, היא סיימה במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 55.19 שניות, אחרי המנצחת זואנג יונג מסין (54.64 שניות) ובמקום ה-17 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:17.40 דקות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בקובה, יפן בשנת 1993 זכתה הייזלט בשתי מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:43.56 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (8:06.28 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי (1:58.95 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכתה הייזלט בשתי מדליות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.50 דקות, אחרי הרביעייה מסין שקבעה שיא עולם חדש 3:37.91 דקות ולפני גרמניה (3:42.94 דקות). מדליית ארד במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:03.16 דקות, אחרי סין שקבעה שיא עולם חדש (7:57.96 דקות) וגרמניה (8:01.37 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום החמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.30 דקות, אחרי המנצחת ואן אלמסיק שקבעה שיא עולם חדש (1:56.78 דקות) ובמקום השישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.58 דקות, אחרי המנצחת לו בין מסין (2:12.34 דקות).
וסילי השני, נסיך מוסקבה
וסילי השני (ברוסית: Василий II Тёмный; 15 במרץ 1415 - 27 במרץ 1462) היה נסיך מוסקבה, ורוב תקופת שלטונו התאפיינה במאבקים פנימיים כנגד בני דודיו.
במהלך שנות שלטונו בוטלו רוב הנסיכויות הקטנות והתחזק מאוד השלטון המרכזי של הנסיך. התלות של נסיכות סוזדל-ניז'ני נובגורוד, רפובליקת נובגורוד, רפובליקת פסקוב בנסיכות מוסקבה התחזקה.
בשנת 1448 נבחר ראש הכנסייה הרוסית החדש. בפעם הראשונה נעשה הדבר ללא התערבות של ראש הכנסייה בקונסטנטינופול, ומאורע זה וסימן את תחילת עצמאותה של הכנסייה הרוסית.
המאבק עם דודו יורי.
וסילי קיבל את תואר נסיך מוסקבה בגיל 10, לאחר פטירת אביו וסילי הראשון. מינויו לתפקיד היה שנוי במחלוקת מכיוון שדודיו היו בחיים ואחד מהם - יורי דמיטרייביץ', הוזכר על ידי דמיטרי דונסקוי כיורש לאחר וסילי הראשון, ולאור זאת לא הסתיר יורי את שאיפותיו. מיד לאחר מותו של וסילי הראשון נמלט יורי לגאליץ' (עיר באזור מוסקבה) והחל במשא ומתן עם אצילי מוסקבה. אף צד לא רצה להתחיל במלחמה פנימית כוללת, ובתיווך ראש הכנסייה הרוסית-אורתודוקסית, ארכיבישוף מטרופוליטני פוטי סוכם לדחות את הנושא ולקבל את הכרעת חאן אורדת הזהב. בשנת 1427 נסעו וסילי ואימו סופיה לאביה, ויטאוטאס הגדול, דוכס ליטא וביקשה את עזרתו. במצב זה התקשה יורי להתמודד על תפקיד נסיך מוסקבה ובשנת 1428 הבטיח להפסיק את המאבק.
בשנת 1430 נפטר דוכס ליטא ויטאוטאס הגדול וזמן קצר לאחר מכך נסע יורי לחצר חאן אורדת הזהב במטרה להשיג הכרעה לטובתו. מן הצד השני, נסע גם וסילי אל החאן. וסילי היה מוקף ביועצים שבראשם עמד איוואן וסוולז'סקי, אשר היה בעברו יועץ סבו ואביו. הבוררות החלה באביב 1432, ויורי דמיטרייביץ' התבסס על צוואת דמיטרי דונסקוי. טענות וסילי, בהתאם להחלטת יועציו התבססו על בקשות לשמירת המצב הקיים וכללו שבחים רבים לחאן. דברי השבח עשו את שלהם והחאן החליט שעל וסילי להמשיך למשול במוסקבה. בהיותו בחצר החאן הבטיח וסילי ליועצו הראשי, איוואן וסוולז'סקי, להתחתן עם ביתו, אך בדרכו חזרה למוסקבה הפר את הבטחתו והתארס עם בת אצולה אחרת. דמיטרי וסוולז'סקי נפגע קשה, עזב את מוסקבה ועבר לצידו של יורי.
באפריל 1433 החלו כוחותיו של יורי לנוע לכיוון מוסקבה. וסילי לא הצליח לארגן כראוי את צבאו, הפסיד בקרב ונמלט לקוסטרומה, שם נעצר. על אף בקשות יועציו, לא הרג אותו יורי, נתן לו את השלטון בעיר קולומנה ואף הרשה לו לקחת איתו לקולומנה את יועציו מאצולת מוסקבה.
בהיותו בקולומנה הצליח וסילי לקבץ סביבו את רוב אצולת הנסיכות. יורי, שראה את המצב החליט לוותר על תפקיד נסיך מוסקבה וכבר באותו שנה, החזיר את כס הנסיך לווסילי וחזר לגאליץ'.
המאבק עם יורי ובניו.
בניו של יורי לא קיבלו את החלטת אביהם, המשיכו במאבק ובקרב שנערך בשנת 1434 ניצחו את כוחותיו של וסילי. כאשר נודע שבין הכוחות שהשתתפו בקרב היו גם אנשיו של יורי ערך וסילי פשיטה על גאליץ' ושרף אותה. באביב 1434 זכה הכוח המשולב של יורי ובניו בניצחון חשוב על צבאו של וסילי, אשר נמלט לניז'ני נובגורוד והחל בהכנות לנסיעה לאורדת הזהב. כאן נודע לו שיורי דמיטרייביץ' נפטר ובנו, וסילי הפוזל החל למשול במוסקבה. אחיו של וסילי הפוזל לא תמכו בו ועברו לצידו של וסילי השני. כתוצאה מכך גורש וסילי הפוזל ממוסקבה וחתם על הסכם לפיו הבטיח שלא ימשיך בניסיונות לקבל את נסיכות מוסקבה. תקופת השלום לא ארכה זמן רב ובשנת 1435 התחדש המאבק. בקרב המכריע גברו כוחותיו של וסילי השני, וסילי הפוזל נלקח למוסקבה. בהוראתו של וסילי השני נעקרו עיניו.
המאבק עם חאנות קאזן ודמיטרי שמיאקה.
בשנת 1439 החל החאן של קאזאן לפשוט על נסיכות מוסקבה, ווסילי עזב את העיר במטרה לאסוף כוחות. מוסקבה עמדה במצור של עשרה ימים ולא נכבשה. בשנת 1445 החלה מערכה חדשה בין נסיכות מוסקבה לבין חאנות קאזאן. לאחר שכבשו את ניז'ני נובגורוד, ניצחו הטטרים בקרב המכריע על נהר קמנקה והנסיך נלקח בשבי. בהמשך שולם עבור שחרור הנסיך כופר גדול במיוחד, ולצורך איסוף הכסף הוגדלו באופן משמעותי המיסים לקופת הנסיך, מה שגרם להתמרמרות בקרב האצולה. בשנת 1446 כבשן כוחות הקושרים בראשות דמיטרי שמיאקה, אחיו של וסילי הפוזל, את מוסקבה ועצרו את אימו ואשתו של הנסיך, בעוד וסילי עצמו היה באותה תקופה מחוץ לעיר. תוך מספר ימים נעצר וסילי, עיניו נעקרו וביחד עם אשתו נשלח לעיר אוגליץ'. חלק מאצילי הנסיכות עברו לתמוך בנסיך החדש - דמיטרי שמיאקה וחלק המשיכו בתמיכתם בווסילי ונאספו בליטא. בשנת 1446 שחרר דמיטרי שמיאקה את וסילי במטרה לסיים את הסכסוך. בתמורה הבטיח וסילי שלא ינסה להחזיר לעצמו את השלטון, אך רוב תומכיו דרשו ממנו להתחיל במאבק מזוין להשבתו לכס הנסיכות. לאחר שגם ראשי הכנסייה ונסיך טבר הדומיננטי הצטרפו לכוחות התומכים, החל וסילי במאבק בתמיכת כוחות שבאו מליטא. תוך פרק זמן קצר החזיר וסילי לעצמו את השלטון ודמיטרי שמיאקה חתם על חוזה שלום. היה זה שלום שברירי מאוד ובמהלך השנים 1448–1452 היו מספר אירועים אלימים ביניהם, עד שבסופו של דבר נתפס דמיטרי שמיאקה והורעל בשנת 1453. לאחר מותו המשיך וסילי את המאבק כנגד תומכיו של דמיטרי ונסיכויותיהם אוחדו עם נסיכות מוסקבה.
סוף חייו.
החל מהמחצית השנייה של שנות ה-50 של המאה ה-15 היה למעשה בנו הבכור של וסילי, איוואן השלישי, השליט לצד אביו העיוור. וסילי השני נפטר בשנת 1462 משחפת.
שלמה כהן אברבנאל
דריו סרנה
בריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל
בריגהאם אנד וימנ'ס (באנגלית: Brigham and Women's Hospital) הוא בית חולים ומוסד מחקר רפואי ומדעי גדול בעיר בוסטון בארצות הברית. בית החולים נקרא בפי המקומיים "בריגהאמס" והוא מהווה מרכז רפואי שלישוני שאליו מופנים חולים מכל ארצות הברית ומרחבי העולם. בית החולים בריגהאם אנד וימנ'ס מסונף ל"קבוצת פרטנרס" הכוללת שבעה בתי חולים ובהם בית החולים הכללי מסצ'וסטס. שני בתי החולים מסונפים לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד.
נכון ל-2010, בית החולים נמצא זו השנה ה-17 בין עשרת בתי החולים המובילים בארצות הברית על פי רשימת בתי החולים הטובים של העיתון U.S. News &amp; World Report.
מנהלת בית החולים משנת 2010 היא אליזבת' נייבל, פרופסור לרפואה באוניברסיטת הרווארד, קרדיולוגית וחוקרת ביו-רפואית.
היסטוריה.
בית החולים בריגהאם אנד וימנ'ס הוקם על ידי איחוד שני בתי חולים שהקימו שני האחים פיטר בנט בריגהאם ורוברט ברק בריגהאם. ב-1980 אוחד גם בית החולים לנשים (Boston Hospital for Women) ומכאן שמו הנוכחי של בית החולים.
סבב הגביע העולמי באופני כביש
סבב הגביע העולמי באופני כביש הוא סבב שנתי של מרוצי אופניים חד-יומיים שנערך בין השנים 1989-2004 על ידי איגוד האופניים הבינלאומי (UCI). ברוב שנותיו כלל הסבב 10 מרוצים חד-יומיים ונקרא בקיצור "הגביע העולמי". סבב זה החליף במידה רבה את סבב הסופר פרסטיז' פרנו אינטרנסיונל שנערך בחסות חברת המשקאות פרנו והתקיים בשנים 1958-1988. החל מ-2005 ועד 2008 התקיים סבב מורחב שנקרא פרו-טור וכולל מרוצים נוספים, כולל מרוצי קטעים וגרנד טורים ומ-2009 נקרא UCI World Tour. במשך שנות קיום הסבב, נחשב, בדרך כלל, המנצח בסבב כרוכב הטוב ביותר במרוצים החד-יומיים. כיוון שסבב הפרו-טור כולל גם מרוצי קטעים רבים, בהם גם הגרנד טורים, אין קשר ישיר בין יכולת המנצח בסבב ובין הצטיינות במרוצים חד-יומיים.