מלחמת דוד בעמלק הוא אירוע המופיע בספר שמואל א', בו מסופר על מרדף בפיקודו של דוד אחרי עמלקים, לאחר שאלו שרפו את עירו צקלג ושבו את כל אנשי העיר.
רקע.
לאחר ששאול ואנשיו רדפו אחר דוד להורגו, דוד ברח לאכיש מלך גת, יחד עם גדודו שכלל 600 איש ושתי נשותיו, אחינועם היזרעאלית ואביגיל. דוד ביקש מאכיש שייתן לו עיר אחת בה יישבו הוא וחייליו, וזה נתן לו את צקלג.
בזמן שהותו בצקלג, הכה דוד ערים רבות ואת כל תושביהם, ולקח מהם את כל רכושם, אותו הביא לאכיש. בזכות זאת, האמין אכיש בדוד, וצירף את אנשיו לצבאות הפלשתים להילחם בישראל. כשצבאות פלשתים האחרים ראו את דוד וצבאו, הם כעסו על אכיש על שהביא את דוד למלחמה, וטענו שהוא יבגוד בהם בקרב על מנת "לקנות" את מחילתו של שאול. אכיש הסכים להחזיר את דוד, אף על פי שעדיין האמין בו, ובבוקר שלמחרת דוד חזר לארץ פלשתים.
שרפת העיר.
בזמן שדוד ואנשיו לא היו בצקלג, הגיע עמלק, פרץ לצקלג ושרף אותה באש. בנוסף, הוא לקח את כל אנשי העיר בשבי, ביניהם שתי נשותיו של דוד.
כשדוד ואנשיו הגיעו לצקלג וראו את האסון, הם בכו זמן מרובה, עד שאזל כוחם לבכות. סיבה נוספת לבכייתם מביא משה וינשטוק: לא רק שנחרבה עירם, אלא קשה למצוא את המחריבים, משום שצקלג נמצאת במדבר, בו יש מקומות רבים שאליהם ניתן לברוח ושניתן להסתתר בהם.
המלחמה.
שאלת דוד בה'.
לאחר שבכו, ביקש דוד מאביתר הכהן את האפוד כדי לשאול את ה' האם לרדוף ולהכות את עמלק. ה' אמר לדוד שירדוף, ושהוא יצליח במשימתו וינצח את עמלק.
מרדף דוד.
לאחר שה' אישר לו לצאת למלחמה, דוד התחיל לרדוף אחר עמלק, יחד עם 600 חייליו. כשהגיע דוד לנחל הבשור, השאיר דוד בנחל 200 איש שישמרו על חפצם, והמשיך לרדוף יחד עם 400 החיילים שנשארו.
במהלך רדיפתם, פגש גדודו של דוד איש מצרי בשדה. החיילים לקחו אותו לדוד, ולאחר מכן השקו אותו והאכילו אותו, לאחר שלושה ימים שלא אכל. אחרי שאכל, סיפר האיש כי הוא נער מצרי, שהיה עבד לעמלקי, ולאחר שחלה, השאיר אותו אדונו שם. לאחר ששמע זאת, ביקש דוד מהנער שיראה לו איפה נמצא הגדוד הזה, והנער הסכים והורידו לגדוד.
הריגת עמלק והחזרת השבויים.
כשהגיעו הנער ודוד, הם ראו את העמלקים יושבים להם בשטח, וחוגגים וסועדים מן השלל שלקחו מערי יהודה, ביניהן צקלג. בבוקר למחרת, תקף אותם דוד וצבאו, עד הערב, והכה את כל העמלקים מלבד מ-400 נערים שברחו עם גמליהם. לאחר ההתקפה, דוד שחרר את כל השבויים, ביניהם נשותיו, ואת כל הרכוש החזריו לבעליו.
לאחר המלחמה.
טענות התוקפים כנגד הנשארים בנחל.
כשחזר דוד עם צבאו מההתקפה לנחל הבשור, טענו מספר אנשים מן הלוחמים שתקפו את הגדוד, שרק התוקפים ראויים לקבל מן השלל, אך מי ששמר על הכלים יקבל רק את רכושו שהיה שייך לו לפני ההתקפה, ואת משפחתו. דוד ענה כנגדם, שכולם לקחו חלק במלחמה, ולכן כולם יקבלו מן שלל עמלק: על חוק זה נכתב: .
חלוקת שלל עמלק.
במהלך שובו של דוד לצקלג, חילק דוד מן השלל שלקח מהעמלק לזקני יהודה בכל הערים בהן עבר בדרכו לעירו.
משרד ההגנה (לטביה)
משרד ההגנה (בלטבית: Aizsardzības ministrija) הוא משרד בממשלה הלטבית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של לטביה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא לטביה המשמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. מפקד המטה המשותף מדווח ישירות לשר.
ארטיס פבריקס מהמפלגה למען פיתוח לטביה מכהן כשר ההגנה מאז 23 בינואר 2019.
אינווריאנטיות
חילם
חֵילָם הוא שם מקום תנ"כי בצפונו של עבר הירדן המזרחי.
לפי , חילם היה מקום ניצחונו של דוד המלך על הארמיים תחת הדדעזר בן רחוב. בתרגום השבעים השם חילם מתורגם לעילם (Αιλαμ), ישנם חוקרים שזיהו את המקום כעֵלמָא במחוז דרעא, כ-55 ק"מ (34 מייל) מזרחית לכנרת.
סיבאספור
רפאל הצרפתי
הרב רפאל הצרפתי (ה'תרכ"ט, 1869 - אייר ה'תשט"ז, 1956) היה פוסק הלכה, רבה של מאזאגאן ואוז'דא שבמרוקו במאה העשרים. מחבר הספרים 'מנחת פתים' ו'משפט כתוב'.
קורותיו.
נולד לאביו הרב חיים יעקב ולאימו אסתר לבית לוי בשנת ה'תרכ"ט בפאס. בהיותו בן שמונה עשרה נכנס ללמוד בישיבת 'יגדיל תורה' בעיר. לאחר כעשר שנות לימוד בישיבה, למד בישיבתו של רבי שלמה אבן דנאן רבה של העיר, במשך כארבע שנים. בישיבה למד יחד עם בניו של רבי שלמה: רבי משה ורבי שאול אבן דנאן. התכתב עם חכמי מרוקו בענייני הלכה, כדוגמת הרב רפאל אנקווה, הרב יוסף בן נאיים, הרב יוסף משאש, הרב שלמה הכהן צבאן.
נשא את אסתר בת הרב מתתיהו סירירו מדייני העיר. שני בניו שנולדו לו נפטרו בדמי ימיהם, ורבי רפאל נותר ללא זרע.
בחשוון ה'תרפ"ד התמנה לרבה של אוז'דא, וכיהן שם ברבנות במשך עשרים ושתים שנה.
לאחר מכן, התמנה לרבה של מאזאגאן, במשך כשש שנים.
נפטר בחודש אייר שנת ה'תשט"ז.
פעילותו הרבנית.
ברבנותו התפרסם בביקורתו על מנהג חלק מיהודי מרוקו להניח תפילין של יד בעמידה. רבי רפאל כתב פסק דין שיש להניחם בישיבה כדעת הזוהר, ושיגר את הפסק לחכמי מרוקו. רוב חכמי מרוקו תמכו בעמדתו. יוצאי הדופן הם הרב יוסף משאש שחלק עליו, וסבר שעדיף להניח בעמידה. וכן הרב שלום משאש שכתב שהמניחים בעמידה יש להם על מה לסמוך, וביקר את הרב רפאל ששינה את מנהגם.
כמו כן ביקר את מנהגם של חלק מהיהודים להישפט בבתי משפט של גוים. כמו כן דיווח כי נכון לשנת ה'תרפ"ד, בעיר אוז'דא רבים מהקצבים לא שמרו שבת, ולכן פסק שאין לסמוך על כשרות הבשר שבחנויותיהם. בעקבות כך, פסק לשוחטים שלא למכור בשר לקצבים מחללי שבת. פסק דינו זכה להסכמתם של בית הדין הגבוה שברבאט.
כמו כן דיווח כי בעקבות עמדתו של הרב יוסף משאש שיש לבטל את חזרת הש"ץ, רצה החזן שבעיר לבטל את החזרה, אך הוא מנע זאת ממנו, וכתב תגובה הלכתית כנגד תשובתו של הרב יוסף משאש. עם זאת יחסיו עם הרב יוסף משאש היו בידידות.
משפחתו.
הרב רפאל הוא בן לשושלת רבנים 'הצרפתי' שכיהנו ברצף כרבנים ודיינים בפאס במשך כארבע מאות שנה ומשפחתו מיוחסת לרש"י ולרבנו תם. רבי רפאל הוא נכדו של רבי רפאל מנחם הצרפתי שהיה שר היהודים ומחכמי פאס. בין חכמי המשפחה נמנים: הרב וידאל הצרפתי השני, הרב יצחק הצרפתי, הרב וידאל הצרפתי השלישי, הרב אליהו הצרפתי (רבי רפאל היה נינו), הרב אבנר ישראל הצרפתי. כמו כן דודו מצד אימו היה הרב יוסף לוי שהיה מחכמי העיר פאס.
חיבוריו.
כשנה לפני פטירתו בשנת ה'תשט"ו, הוציא לאור את פרי חיבוריו:
שני החיבורים נדפסו בספר אחד בפאס.
מעט פסקי דין נוספים מצויים בכתב יד.
סטיבן צ'ידוויק
סטיבן צ'ידוויק (באנגלית: Stephen Chidwick; נולד ב-10 במאי 1989) הוא שחקן פוקר אנגלי אשר זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר, ונכון לאוגוסט 2022 ממוקם במקום הרביעי בכל הזמנים בזכיות מטורנירים.
ביוגרפיה.
צ'ידוויק החל לשחק בטורנירי פוקר ב-2008, ובאותה השנה זכה בטורניר במסגרת סבב פוקרסטארס באיים הקריביים. ב-2010 החל לשחק בטורנירים במסגרת אליפות העולם בפוקר, וב-2011 הגיע לראשונה לשולחן גמר בטורניר במסגרת הסבב, כאשר סיים במקום הרביעי בטורניר Pot-Limit טקסס הולדם. הוא ממעט לשחק בטורנירים בעלי עלות כניסה אשר נמוכים מ-10,000 דולר, למעט במסגרת אליפות העולם בפוקר, ומשתתף קבוע בטורנירים בעלי עלות כניסה גבוהים במיוחד.
ב-2018 זכה לראשון בפרס הגבוה ממיליון דולר בטורניר אחד, כאשר סיים במקום השישי בטורניר במקאו בעל עלות כניסה של 2 מיליון דולר הונג קונגי, כ-250 אלף דולר, וזכה בכ-10 מיליון דולר הונג קונגי, כ-1.3 מיליון דולר. באותה השנה סיים במקום השני בשחקן השנה של GPI.
את זכייתו הגדולה ביותר עשה ב-2019, כאשר סיים במקום הרביעי בטורניר מיוחד לצדקה במסגרת סבב טריטון אשר התקיים בלונדון, בעל עלות כניסה של כמיליון ליש"ט, וזכה ב-4.4 מיליון ליש"ט, כ-5.37 מיליון דולר. באותה השנה זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר, כאשר ניצח בטורניר Pot-Limit אומהה הולדם בעלות כניסה של 25,000 דולר, וזכה בכ-1.6 מיליון דולר.
נכון לאוגוסט 2022, צ'ידוויק זכה בסך של כ-43.5 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-5 מיליון דולר בסבב אליפות העולם, והוא במקום הרביעי בכל הזמנים בזכיות מטורנירים.
סלובקו
ארטיס פבריקס
ארטיס פבריקס (בלטבית: Artis Pabriks; נולד ב-22 במרץ 1966) הוא פוליטיקאי לטבי הפועל כיום מטעם מפלגת למען פיתוח לטביה. מכהן כשר ההגנה מאז 23 בינואר 2019. בעבר כיהן כשר החוץ בין השנים 2004–2007.
ביוגרפיה.
פבריקס נולד ביורמלה ב-22 במרץ 1966. הוא גויס לשירות חובה בצבא האדום ושרת בו במשך שנתיים. לאחר מכן החל ללמוד באוניברסיטת לטביה והשלים תואר בהיסטוריה ב-1992. הוא קיבל מענק ללימודים בחו"ל, והחל ללמוד באוניברסיטת אורהוס. ב-1996 הוא השלים דוקטורט במדעי המדינה. לאחר מכן חזר ללטביה והפך לרקטור באוניברסיטת וידזמה למדעים יישומיים.
ב-1998 הוא הצטרף לפוליטיקה והיה אחד מהמייסדים של מפלגת העם, ובמרץ 2004 נבחר מטעמה לסאימה. ב-21 ביולי של אותה שנה הוא מונה לשר החוץ. באוקטובר 2007 הוא הסתכסך עם הנהגת המפלגה ונאלץ לעזוב אותה ולהתפטר מתפקיד שר החוץ. בספטמבר 2008 הוא ייסד יחד עם פוליטיקאים נוספים מפלגה חדשה בשם "החברה לשינוי פוליטי". ב-2010 הוא נבחר לסאימה מטעם המפלגה ומונה לשר ההגנה. ב-2011 הוא עזב את החברה לשינוי פוליטי והצטרף למפלגת "אחדות". הוא המשיך לכהן כשר ההגנה מטעם המפלגה בממשלתו של ואלדיס דומברובסקיס.