הגיעה השעה, והחתונות מתחילות. בהתחלה הכל טוב, וכולם מאושרים. אריאנה לא יודעת האם ללבוש את השמלה שניקולו הביא, התסמן את הסכמתה להינשא לו, ולכן מלבישה את המלווה שלה בשמלה ומתחפשת למלווה בעצמה, כך שהיא תלבש את השמלה ולא תבזה את משפחת די צ'ימיצ'י,אך גם לא תאשר את הצעת הנישואין של הדוכס כי לא היא זו שתלבש אותה. אבל אז מתחילה סופת גשמים, והאורחים האצילים נחבאים מהגשם. משפחת נוצ'י (הגברים) שולפים סכינים ופותחים בקרב נורא. קמילו די צ'ימיצ'י נוקם בקרלו על רצח את אחיו, ורוצח אותו בעזרת סכין. בעקבות הקרב נהרג קמילו נוצ'י,וגייטאנו, פאבריציו ופיליפו נפצעים אנושות. בת לווייתה של אריאנה נדקרת בחזה, מפני שהתוקף חשב אותה לדוכסית, אריאנה. לאחר הקרב הנורא מובלים כל הפצועים מופנים לבית היתומים הקרוב, כשהמים נערמים לגובה של יותר משני מטרים בחוץ. סקאי, לוצ'יאנו וסנדרו נשלחים להביא תרופות לפצועים, ומגלים שבלתי אפשרי להיכנס. סנדרו קטן הקומה משתחל מבעד לחלון לחדר של הנזיר סוליין וכמעט טובע לאור העובדה שהחדר מוצף מים והוא לא יודע לשחות. לבסוף הם מצליחים להוציא את התרופות הנחוצות וחוזרים ספוגי מים. לאחר שהגשמים מפסיקים ומפלס המים יורד, מגלה הדוכס ניקולו את בני משפחת נוצ'י מהעיר לנצח. הוא הולך לאריאנה כדי לדבר איתה על החתונה, והיא מסבירה לו מה עשתה ומסרבת. ניקולו מבין שהיא סרבה משום שהיא מאוהבת בלוצ'יאנו, ומזמין אותו לדו-קרב מתוך תאוות נקמה. לוצ'יאנו נענה להצעה לאחר התחבטויות רבות.
הדו-קרב מתחיל., והדוכס פוצע את לוצ'יאנו קלות. הם לוקחים הפסקה, ואנריקו, משרתו של ניקולו, מנצל את ההזדמנות כדי למרוח רעל בחרבו של אדונו, כך שניצחונו יהיה מובטח. אך הוא מביט הצידה אל אישה שרצה אל לוצ'יאנו, ומבין שזוהי הדוכסית הקודמת, וכי היא לא נהרגה כפי שחשב. אנריקו נזכר שג'וליאנה אהובתו שנעלמה, סיפרה לו שהדוכסית השתמשה בה ככפילה. הוא מחבר את המידע ומגלה את האמת, ומתוך תאוות נקם הוא מחליף בין החרב המורעלת לבין חרבו של לוצ'יאנו. בעקבות כך, הפציעה הקלה שפצע לוצ'יאנו את הדוכס מביאה למותו של ניקולו. בשניות האחרונות לחייו של הדוכס, פאלקו, בנו שברח וביצע התקה לעולם האמיתי, מתוודה לפניו וזוכה למחילה, אך עדיין מלא רגשות אשם משום שבכך שהביט עליו אביו, הוא יצר הסחה ואפשר ללוצ'יאנו לפצוע את אביו.
כמה ימים לאחר הדו-קרב נערכת חתונתם הנוספת של סילביה ורודולפו. בחתונה הקטנה משתתפים רק יודעי סודם, אך לתושבי בלצה הם מספרים את סיפור הכיסוי של סילביה, כדי שלא יגלו שזאת הדוכסית. לוצ'יאנו מגלה שפאבריציו הוציא את הצו הראשון שלו בתור דוכס: הוא מבקש במות לוצ'יאנו. לוצ'יאנו בורח מהעיר לבלצה, שם מחכה לו אריאנה. הוא מבין שהוא אוהב אותה ומציע לה להינשא לו, אריאנה נענית בחיוב.
עיר הסודות.
הספר הרביעי בסדרה מספר על מאט, סטרווגנטי דיסלקטי אשר הקמע שלו הוא ספר. הסיפור מתקיים בעיר פאדביה (פדובה בעולמנו), באוניברסיטה שבה לוצ'יאנו מתחיל ללמוד.
הסיפור עוקב אחרי לוצ'יאנו ואריאנה (אשר מבקרת אותו באוניברסיטה, מחופשת לבן) ואחרי מאט, הסטרווגנטי החדש, כאשר באותו הזמן משפחת די צ'ימיצ'י קרובים לפריצת דרך מסוכנת אל העולם המודרני.
עיר הספינות.
הספר החמישי בסדרה מספר על איזבל (בקיצור "בל") בעלת אח תאום הגדול ממנה ב10 דקות אשר מוכשר, נחמד ומוצלח ממנה בכל דבר. בשל כך היא מנסה שלא למשוך תשומת לב ומתמקדת באהבה לאומנות. היא מגיעה אל קלאס (classe, רוונהבעולמנו) עם הקמע שלה, שבר פסיפס. בקלאס היא נהפכת לחלק חשוב בהגנה על העיר, אשר מלאה בפיראטים, פסיפסים, סוחרים וכו', וסוף סוף איזבל מבינה את נקודות החוזק שלה לעומת אחיה התאום צ'ארלי.
עיר החרבות.
הספר השישי והאחרון בסדרה מספר על לורה, אשר נוטה לפגוע בעצמה בסתר. הקמע שלה, פגיון כסף קטן, מביא אותה אל פורטזה (העיר לוקה בעולמנו) ושם היא פוגשת את לודו, המקסים והמושך, ומתאהבת בו. האהבה שלהם נעמדת למבחן כשלודו מנסה להפוך למלך של פורטזה ולורה מוצאת את עצמה נלחמת עם הסטרווגנטים נגדו.
דמויות.
הדמויות כפי שמופיעות בסוף הספר עיר הפרחים.
סטרווגנטים.
דוקטור ויליאם דתרידג' אלכימאי אליזבתני אשר גילה את הסטרווגנזה (המסע בין שני העולמות). מוכר בטאליה בשם גולילמו קרינאמורטה. מופיע לראשונה בספר הראשון.
רודולפו רוסי עוצר בלציה,בעלה של סילביה ואביה של אריאנה.
לוצ'יאנו קרינאמורטה (לשעבר לוסיאן מלהולנד בנם המאומץ של דתרידג' ולאונרה. שולייתו ועוזרו של רודולפו.)
האח סוליין פאבריאנו נזיר ורוקח בכנסיית סנטה מריה שבלב הכרמים. .
ג'ודיטה מיילה פסלת מפורסמת בג'יליה.
סקאי מדואוז (הידוע בטאליה בתור האח סלסטינו פאסקולי או האח טינו תלמיד כיתה י"ב.
ג'ורג'יה או'גריידי תלמידת כיתה י"ב.
ניקולס דיוק (לשעבר פאלקו די-צ'ימיצ'י) תלמיד כיתה י.
משפחת די-צ'ימיצ'י.
ניקולו דוכס ג'יליה. נהרג בסוף הספר השלישי.
פאבריציו בנו הבכור והדוכס אחריו.
קרלו בנו השני. נהרג על ידי קמילו נוצ'י.
גייטאנו בנו השלישי.
ביאטריס בתו.
פרדיננדו האפיפיור לנינט השישי ונסיך רמורה.
רינאלדו עוזרו של האפיפיור ואחיינו, לשעבר שגריר רמורה בבלצה.
אלפונסו דוכס וולנה, אחיו הבכור של רינאלדו.
קתרינה מוולנה אחותו הצעירה של רינאלדו, מאורסת לנסיך פאבריציו.
איזבלה אלמנתו של דוכס וולנה.
ז'אקופו נסיך פורטצה.
הנסיכה קרולינה אשתו.
לוצ'יה בתם הבכורה, נישאה לנסיך קרלו והתאלמנה ביום חתונתה.
ביאנקה בתם הצעירה, מאורסת לדוכס אלפונסו מוולנה.
פרנצ'סקה מבלונה נישאה לנסיך גייטאנו.
משפחת נוצ'י.
מתיאו נוצ'י סוחר צמר עשיר.
גרציאלה אשתו.
קמילו בנם הבכור. נהרג בקרב בסוף הספר השלישי
פליפו בנם השני.
דויד בן הזקונים.
אנה ולידיה בנותיהם
דמויות נוספות בטאליה.
סילביה בליני לשעבר דוכסית בלצה. לאחר ניסיון התנקשות לא מוצלח היא מעמידה פנים שנהרגה,וסיפור הכיסוי שלה הוא שהיא אלמנה אמידה מפאדאביה.
גווידו פארולה המשרת ושומר הראש שלה, הספר הראשון ניסה לרצוח אותה לבקשת רינאלדו די צ'ימיצ'י שניצל את מצבו הכספי העלוב ושיחד אותו,אך הוא מתחרט ומוכן לקבל עונש מוות,שלא קיבל.
סוזנה בת לווייתה שבאה בסודה לאחר שהוכיחה את נאמנותה.
אריאנה רוסי דוכסית בלצה, בתם של סילביה ורודלופו.
ברברה בת לווייתה
פאולה בליני סבתא של אריאנה, טוות תחרה מהאי בורלסקה בבלצה
אנריקו פוג'י רב המרגלים של הדוכס ניקולו.
סנדרו יתום העובד עבור אנריקו.
פרנקו השוליה הראשי של ג'ודיטה מיילה.
האח טוליו הנזיר הממונה על המטבח בסנטה מריה שבלב הכרמים.
גבאסי האדריכל של הנסיך ניקולו.
אאורליו ויווידה נגן נבל, בן שבט המנוש.
רפאלה ויווידה בת לווייתו, בת שבט המנוש.
פרטלו כלב תערובת שאומץ בידי סנדרו.
ג'וליאנה הייתה כפילה של סילביה בתקופת כהונתה,גילתה את סודה ונהרגה בניסיון ההתנקשות השני על ידי ארוסה,שלא ידע את זהותה אלא חשב שהיא הדוכסית.
דמויות נוספות באנגליה.
רוזלינד מדואוז אמו של סקאי, ארומתרפיסטית
ריינבואו וורייר (לשעבר קולין פק) "לוחם הקשת בענן" או ריינבואו בקיצור, אביו של סקאי.
גאס רובינסון סוכנו.
לורטה אשתו הרביעית.
גלוריה פק אמו של ריינבואו.
ג'ויס מדואוז אמה של רוזלינד.
רמדי החתולה של סקאי.
אליס גריבס החברה הכי טובה של ג'ורג'יה. מאוהבת בסקאי והחברה שלו.
פול גריבס אביה.
ג'יין סקוט אמה, גרושתו של פול.
לורה החברה הכי טובה של רוזלינד, עוזרת פלמנטרית.
ויקי מלהולנד אמו המאמצת של ניקולס, אמו של לוסיאן ומורה לכינור. חושבת שלוסיאן נפטר ממחלת סרטן,אבל זכתה לראותו בהבזקים בפעמים בהם היה מוכן נפשית לבקר שוב במולדתו.
יישום
אדואר ניניון
אדואר ניניון (בצרפתית: Édouard Nignon, 9 בנובמבר 1865, נאנט - 30 באוקטובר 1934, בריאל סו מונפור) היה שף ומחבר ספרי בישול צרפתי.
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות.
ניניון נולד בנאנט בחבל ברטניה כבנם של פייר ניניון - פועל יומי, ושל אן לבית לה רן - מכבסת. למשפחה היו שמונה ילדים.
בגיל תשע בלבד התקבל כשוליה במסעדת "קמברון" בנאנט. כעבור שנה עבר לעבוד במסעדת "מונייה" שנחשבה הטובה בעיר. מספר נשים בסביבה דאגו ללמדו לקרוא ולכתוב בסגנון המקום.
בהמשך התחנך במסעדות נוספות באנז'ה, בשולה ולאחר מכן הגשים את חלומו והגיע לפריז.
קריירה בפריז.
בפריז הוא עבד לצד השפים החשובים ביותר, כעוזר לאחראי הרטבים במסעדת "ביניון", ואחר כך כאמן הרטבים במסעדת "וואזן", אצל "פוטל ושאבו", "מזון דורה", "קפה אנגלה" של דיגלרה. בנוסף, היה אחראי בין היתר על "מנות הביניים" (אנטרמה) בתערוכה העולמית ב-1889, אחראי על ה"רוטיסרי" (צלייה) ב"לאפרוז" וטבח שף ב "מריבו",וכן אחראי במסעדת "מאני" (Magny) (בה היו מתכנסים האחים גונקור וחבריהם), במסעדת "פאיאר" (Paillard) ועוד.
עבודתו בחו"ל.
במשך שנים רבות עבד מחוץ לגבולות צרפת, באוסטריה וברוסיה, בהן סיפק שרות לבתי מלוכה וללקוחות מן המעמד הגבוה.
בסנט פטרבורג ניהל את המטבח בארמון ארמיטאז' כאחראי על צוות שמנה מאה ועשרים טבחים. ב-1905 ארגן גם בקרמלין סעודות לאלפי מוזמנים של הצאר ניקולאי השני. לאחר מכן היה מנהל המטבח האישי של נשיא ארצות הברית, וודרו וילסון.
השיבה לצרפת.