השיטה ספגה ביקורת, בדומה לביקורות שהופנו לכלל השיטות בתחום הטיפול ההתנהגותי ועיצוב התנהגות - מכניזם קר ומנוכר של חיזוקים ועונשים בדומה לזה המופעל על חיות מעבדה; פעילות המתמקדת בתקנון ההתנהגויות בלבד ואי יצירת קשר אישי בין המדריכים לנערים או הפיכתם למודל הזדהות עבורם; התרגלות המביאה לירידה הדרגתית ביעילות השיטה עבורם; עיסוק בהתנהגות שטחית שאינה מוטמעת באופן מעמיק באישיות בני הנוער; עיסוק בהתנהגויות יומיומיות קטנות ושוליות לצד חוסר התעסקות במניעים הפנימיים העמוקים של בני הנוער להתנהגות העבריינית שהביאה אותם אל המעון מלכתחילה; חוסר טיפול בסביבה החיצונית החברתית-משפחתית שלהם אליה הם חוזרים בתום שהותם במעון; ביקורת על חלק מהעונשים כגון שימוש ב"חדר פסק-זמן" ומתן עונשים ללא בירור מעמיק של סיבות ההתנהגות (למשל פסק זמן ונטילת כל ה"גילים" שנצברו עד כה לאחר איחור בחזרה מחופשה בבית וזאת ללא בירור האם יש סיבות מוצדקות לכך); ועוד.
נערכו מחקרים מועטים על יעילות השיטה בגילעם. מצד אחד, נמצא כי השיטה הביאה להצלחה בהתנהלות המוסד ובתפקוד בני הנוער בו, ואלימות בני הנוער בו פחתה באופן משמעותי. לצד זאת, ובדומה לממצאים על שיטות דומות ברחבי העולם, נמצא כי ההתנהגויות הספציפיות שרכשו בני הנוער פחתו ונעלמו מספר חודשים לאחר יציאתם מהמעון. כן נמצא כי כ-65% מבני הנוער שנבדקו חזרו לפעילות עבריינית ולבתי הסוהר לאחר שחרורם.
בהמשך לביקורת שספגה השיטה, נערכו בה מספר שינויים לאורך השנים. המדריכים נדרשו ליצירת קשר בלתי-פורמלי ואישי יותר עם בני הנוער, ולגמישות רבה יותר בהפעלת התקנון. במהלך סוף שנות ה-70 הוקמה לצד המעון הסגור יחידת המרחב הפתוח, כולל שלב הקידום (אליו עברו בני נוער שצברו 16,000 "גילים" ויצאו מהמרחב הסגור), ושלב ההוסטל, שהיווה הכנה ליציאה חזרה לקהילה. במרחבים אלו הופעלה שיטת ה"גילים" פחות על התנהגויות יומיומיות ספציפיות ויותר על הרגלים חברתיים כלליים ונורמות מקובלות, במטרה להגביר את ההכללה בהטמעת דרכי ההתנהגות הרצויות עבור בני הנוער, לקראת חזרתם לקהילה (בה אין "גילים").
המעון כיום.
מתחילת שנות ה-2000 מושם דגש רב יותר על פרויקטים של הקהילה במסגרת המעון, ופעילויות לשילוב בני הנוער במסגרת הקהילה.
בשנים האחרונות עולה ביקורת על התנהלות המעון, ופורסמו בתקשורת מספר אירועי אלימות חמורה והתעללות של מדריכים כלפי בני הנוער במוסד. כן נטען כי מספר העובדים מועט וקוצץ עם השנים, וכי קיימת פגיעה בתנאי העסקתם, ומצב זה מקשה על התנהלות המעון.
כל נער שמגיע למעון נמצא כשלושה חודשים באבחון והסתכלות על מנת לקצוב את זמן השהייה שלו במעון.
קיים בית ספר בתוך המעון, הילדים לומדים על-פי מסגרת הלימודים של תוכנית היל"ה, ברמה שבה הם נמצאים וללא קשר לגילם. חלקם לומדים ברמה המקבילה לרמה הנדרשת מבוגר 12 שנות לימוד, הכוללת גם היבחנות במספר יחידות בגרות בחלק מהמקצועות.
מעון גלעם
מעון גיל עם
מעון גיל-עם
מוסד גילעם
Never Before
Never Before הוא שיר מאת להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור כסינגל במרץ 1972, ולאחר מכן באלבום Machine Head בדצמבר.
השיר הוא הסינגל היחידי מהאלבום מלבד Smoke on the Water, שאף הוא יצא כסינגל. הלהקה הפיצה עם השיר וידאו קליפ.
השיר כמעט ולא מבוצע על ידי הלהקה בהופעותיה החיות, וההקלטה היחידה של השיר בביצוע חי הוא באלבום ההופעה "Deep Purple in Concert". השיר בוצע במסע ההופעות שהלהקה ערכה לכבוד האלבום "Machine Head", שם ביצעה את כל שירי האלבום.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי על ידי אמנים שונים, ביניהם גרי בארדן , Kings of Chaos ו-Out of Phase .
סילק אייר 185
פסיכוסקסולוגיה
Atrial flutter
Atrial fibrillation
נמל התעופה הבין-לאומי מיאמי
נמל התעופה הבינלאומי מיאמי (באנגלית: Miami International Airport) הוא נמל התעופה העיקרי באזור דרום פלורידה, וממוקם כ-13 ק"מ ממרכז העיר מיאמי.
נמל התעופה משמש כבסיס לחברות התעופה אמריקן איירליינס, LAN איירליינס, פדקס אקספרס, ו-UPS.
בשל מיקומו, משמש הנמל כשער לטיסות בין ארצות הברית, למדינות אמריקה הלטינית והקריביים. כמו כן, מיקום הנמל משמש רבים לטיסות קונקשן בין אירופה לדרום אמריקה.
בעבר השתמשו בנמל כבסיס חברות התעופה: בראניף אינטרנשיונל איירווייז, איסטרן איירליינס, אייר פלורידה, נשיונאל איירליינס, פאן אמריקן וורלד איירווייז, יונייטד איירליינס, ואיבריה איירליינס.
בשנת 2011 דורג שדה התעופה במקום הראשון בארצות הברית בתנועות מטוסים, ובמקום השני במספר הנוסעים בטיסות בינלאומיות (אחרי JFK). בשנת 2011 עברו בנמל התעופה 38,314,389 נוסעים, נתון הממקם את השדה במקום ה-12 בארצות הברית, וה-25 בעולם. נמל התעופה הוא העמוס ביותר במדינת פלורידה, ומטפל במטענים בינלאומיים יותר מכל נמל תעופה אחר בארצות הברית.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה הבינלאומי של מיאמי באתר Airliners.net
ויליאם דה פש
צבי ג'וריני
צבי ג'וריני (בּוֹגוֹמוֹלְני) (1885, סורוקה, בסרביה, רוסיה – 24 בינואר 1960, תל אביב) היה זמר אופרה ישראלי.
ביוגרפיה.
צבי הירש (הרשל) בן מוניש בוגומולני נולד בעיירה סורוקה שבבסרביה, רוסיה. בנעוריו עזב את עיירתו ונסע ללמוד זמרה וקומפוזיציה בקונסרבטוריון. שירת בצבא כמורה לזמרה ומנצח על תזמורת צבאית. במלחמת העולם השנייה נסע לאיטליה להמשיך בלימודי זמרה. באיטליה החל להופיע עם גדולי הזמרים דאז, ואימץ לעצמו את שם הבמה "ג'וריני". לאחר מכן היה לזמר באופרה הממלכתית של רומניה שבבוקרשט.
ב-1923 ביטל חוזה הופעות באופרה הממלכתית בעקבות פנייתם של אנשי הבמה מהיישוב מרדכי גולינקין ומרים ברנשטיין-כהן לבוא לארץ ישראל ולהשתתף בהקמת האופרה הארצישראלית. הוא עלה ארצה והיה למעמודי התווך של האופרה של גולינקין, הן כסולן והן כמנהל הסטודיו שליד האופרה, שהכין את הזמרים הארצישראליים.
ב-1927 נסע לסיבוב בערי ארצות הברית וליווה את שליחי המוסדות הלאומיים. הופיע מעל במות האופרות הגדולות באירופה ובדרום אפריקה.
ג'וריני חיבר שירים ולחנים שהושרו בפי זמרים והועלו על גבי תקליטים.
בשנותיו האחרונות שקד על מחקר וחיבור לחנים לפי מקור הזמר הישראלי העממי, שנותרו בכתובים.
התגורר ברחוב אדוארד ברנשטיין 11 בתל אביב.
תואר כ"איש נלבב, בעל שיחה נעימה ומתובלת הומור עסיסי ועממי".
צבי ג'וריני נפטר בינואר 1960, בגיל 74.
נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הותיר את אשתו פרימה ואת בנו היחיד, גדעון ג'וריני, ומשפחתו.
אלמנתו פְּרומָה נפטרה ב-1976. בנו גדעון (שהיה המושל הצבאי של יריחו לאחר מלחמת ששת הימים) נפטר ב-1992.
צבי גוריני
ססנה איירקראפט קומפני
ססנה איירקראפט קומפני (באנגלית: Cessna Aircraft Company) ידועה בשם ססנה, היא יצרנית מטוסים אמריקאית המבוססת בעיר ויצ'יטה שבקנזס. החברה ידועה במטוסי הטורבו פרופ והמנהלים שהיא מייצרת. ססנה היא חברת בת של תאגיד טקסטרון.
צסנה-185 סקייוואגן הוא מטוס אבטיפוס של מטוסי הצסנה האזרחים והוא המריא ב-1960 וכמה צבאות בעולם קנו אותו. ב-1968 קנה חיל האוויר הישראלי מטוסי צסנה 206 והמשטרה העבירה לחיל האוויר מטוסי צסנה 180 . הצבא השתמש במטוסי צסנה שלו במלחמת שלום הגליל למטרות תובלה של ציוד וכוח אדם. רוב השנים עשו בו שימוש למטרות אימון טייסים.
מארק מידלר
מארק מידלר (ברוסית: Марк Мидлер; 24 בספטמבר 1931 - 31 במאי 2012) היה סייף סובייטי ממוצא יהודי. אלוף אולימפי בעל 2 מדליות זהב וכן אלוף עולם במסגרת קבוצתית בעל 5 מדליות זהב. בנוסף לכך הוא ככה במדליות ארד וכסף אישית באליפויות העולם. כמן כן מידלר זכה באליפות ברית המועצות מספר פעמים.
בשנת 1983 מארק מידלר נכלל באולם התהילה של הספורט היהודי.
ביוגרפיה.
מארק מידלר נולד במוסקבה. תחילה הוא רצה להיות כדורגלן כמו אביו ששיחק בקבוצת דימנו מוסקבה. למרות זאת הוא ביחד עם חברו החל את אימוני סיף בשנת 1943. בשנת 1953 הוא סיים את לימודיו במכון לספורט במוסקבה והוסמך למאמן. לאחר סיום ההופעות מידלר היה מאמן סיף וחניכיו זכו במדליות זהב באולימפיאדות ובאליפויות האולם.
אולימפיאדות.
מידלר היה חבר נבחרת הסיף של ברית המועצות בשנים 1951–1967. בתקופה זו הנבחרת אלמונית של הסייפים הסובייטים הפכה למובילה בתחום.
באולמפיאדת 1952 הנבחרת הסובייטית לא הצליחה לעבור את השלב המוקדמות אך רכשה ניסיון חשוב.
מארק מידלר נכלל גם בנבחרת האולימפית של ברית המועצות שהשתתפה במשחקי מלבורן. בחצי גמר הנבחרת הפסידה לנבחרת הונגריה ולכן חזרה ללא מדליות.
בשנת 1959 התגבשה נבחרת ברית המועצות בה בנוסף למידלר היו ויקטור ז'דנוביץ', יורי סיסיקין, הרמן סבשניקוב ויורי רודוב. נבחרת זו זכתה באותה שנה אליפות העולם (זכתה עוד מספר פעמים עד לשנת 1966). בשנת 1960 היא הגיעה לאולימפיאדת רומא וזכתה בתחרות הקבוצתית.
גם באולימפיאדת טוקיו הנבחרת בהרכב דומה זכתה בתחרות קבוצתית.
באולימפיאדות שנערכו בשנים 1980, 1992, 1996 ו-2000 מארק מידלר היה מאמן ראשי של הנבחרת.
נפטר ב-31 במאי 2012.
ריצ'ארד קוקלינסקי
אריק גרסטי
אריק מיכאל גרסטי (באנגלית: Eric Michael Garcetti; נולד ב-4 בפברואר 1971) הוא ראש העיר של לוס אנג'לס וחבר המפלגה הדמוקרטית. גרסטי הוא היהודי-אמריקאי הראשון שמכהן בתפקיד זה, והצעיר ביותר מאז 1915. גרסטי החליף בתפקיד את אנטוניו ויארגוסה, שלא יכול היה לרוץ לכהונה נוספת בשל מגבלת החוק.