בשנת 1960 החלו כוחות הביטחון הגואטמלים להילחם נגד ארגוני גרילה אשר רבים מבין חבריהם זיהו עצמם כבני מאיה. קבוצות המורדים ראו עצמם כנציגי העם והאמינו בסוציאליזם. לטענתם השלטון הלטיני בגואטמלה משעבד את כל משאביה האנושיים והחומריים לטובת מעמד צר של בעלי הון. ההמונים מודרים מהמרחב הציבורי, והאליטה השולטת מנהיגה מדיניות גזענית. ארבע קבוצות גרילה ביצעו פעולות חבלה כלכליות ותקפו כוחות ביטחון ממשלתיים: "צבא הגרילה של העניים" (EGP), "הארגון העם החמוש" (ORPA), "הכוחות החמושים המהפכניים" (FAR) ו"המפלג העבודה הגואטמלית" (PGT). בשנת 1982 התאחדו ארגונים אלה והקימו את "האיחוד המהפכני הלאומי הגואטמלי" (URNG).
החל מתחילת שנות השישים האדיר השלטון במתכוון את האיום של ארגוני המרד מהמאיה. השלטון הכליל את כל כוחות ההתנגדות תחת קורת גג אחת, דמוקרטיים ואחרים, כוחות פציפיסטיים וכוחות גרילה, ארגונים חוקיים ולא חוקיים, קומוניסטיים וליברליים, כולם נאשמו בבגידה והוגדרו כאויבים. הממשל השתמש באידאולוגיה גזענית לפיה בני מאיה הם בני תרבות נחותה. הם טענו כי צאצאי הממלכה שנכבשה בראשית המאה ה-16 על ידי הספרדים נחותים מהלטינים, עצלנים, ברברים ופרימיטיביים, ולכן הם אשמים בעוניה של המדינה.
הנחותים ביותר לפי אידאולוגיה זו היו "יושבי ההרים" אשר חיו בפריפריה. ראייה לאידאולוגיה זו ניתן לראות בספר הדרכה של המודיעין הממשלתי משנת 1972 שבו נכתב: "לאויב אותם מאפיינים סוציולוגיים כמו לאוכלוסיית יושבי ההרים". אל מול האופוזיציה הנרחבת אשר הורכבה ברובה מבני המאיה, נקט השלטון במבצעים צבאיים שמטרתם הייתה השמדה פיזית ועיקור מוחלט של האופוזיציה באמצעות תוכנית דיכוי שהופעלה על ידי הצבא וכוחות הביטחון. הצבא הגואטמלי שחט את בני עמו. הרוב המוחלט של הקורבנות לא היו לוחמי גרילה, כי אם מנהיגים בקהילה ובאיגודים המקצועיים, מורי דת, איכרים, מורים ותלמידים באוניברסיטה ובתיכון. במקביל החלו להתארגן בסיוע הממשלה קבוצות אזרחיות חמושות של לטינים כגון "הצבא הסודי האנטי-קומוניסטי", ה-ESA ו"היד הלבנה". ארגונים אלו עינו ורצחו סטודנטים, חברי איגודים מקצועיים ואיכרים.
שיאו של רצח העם.
ההשמדה השיטתית של בני המאיה הגיעה לשיאה בין השנים 1981 – 1983. בתקופה זו אירעו למעלה ממחצית מקרי הטבח ומרבית מעשי העקירה. בשנים אלה מרבית מעשי הטבח כוונו כנגד חמישה שבטי מאיה תושבי האזורים ההרריים. את רוב מעשי הטבח ביצעה יחידה צבאית מיוחדת שחייליה כונו "הקייבלים". שיטת ההשמדה הייתה בטבח ישיר באוכלוסייה שלמה של כפר. 626 מעשי טבח כאלו של צבא גואטמלה תועדו. ב-18 ביולי 1982 צוטט הנשיא אפראין ריוס מונט שאמר לקהל של בני מאיה: "אם אתם אתנו, נאכיל אתכם; אם לא, נהרוג אתכם". באותו היום ביצע הצבא ובני-בריתו טבח בכפר פְּלַאן דה סאנְצֵ'ס במחוז באחה וראפאס, שבו נרצחו כ-250 בני מאיה משבט אָצִ'י, מרביתם נשים וילדים.
בנוסף למעשי הטבח, השלטון הנהיג מדיניות "אדמה חרוכה" שכללה עקירה של בני מאיה מאדמותיהם תוך טענה כי הם אינם מעבדים את האדמות כראוי. מדיניות זו, שבה נעקרו בין חצי מיליון למיליון וחצי בני אדם מבתיהם, לוותה בתעמולה גזענית אשר תיארה את בני מאיה כפרימיטיביים שפוגעים ביבול ואשמים במחסור. כל זאת תוך כדי החרמה של כל התוצר החקלאי שלהם. מדיניות העקירה גרמה למותם ברעב ובמחלות של אלפי בני מאיה והפיכת שבטי המאיה לחסרי כל.
בסך הכול נמצאו ראיות לרציחתם של 42,275 גברים, נשים וילדים מבני המאיה. מתוך אלה 23,671 היו קורבנות של הוצאות שרירותיות להורג, ו-6,159 היו קורבנות של העלמות בכפייה. מבין הקורבנות שניתן היה לזהות בביטחון, 83 אחוזים הם בני המאיה ו-17 אחוזים מעורבים. מספר האנשים שנהרגו או נעלמו כתוצאה מרצח העם מגיע ליותר מ-200,000. בין הקורבנות ניכר מספר רב של ילדים שנרצחו על ידי כוחות הביטחון וכן ילדים רבים נותרו יתומים ונטושים, במיוחד בקרב אוכלוסיית המאיה. בנוסף נאנסו יותר מ-100,000 נשים, רובן המוחלט בנות המאיה.
הוועדה לחשיפת העובדות ההיסטוריות.
בשנת 1994 התקיימו שיחות שלום באוסלו בהובלת האו"ם בין הממשלה לבין "האיחוד המהפכני הלאומי הגואטמלי" (URNG). במרץ 1994 נחתם באוסלו הסכם בנושא זכויות בני גואטמלה. ההסכם כולל סעיף בדבר חזרתם של בני מאיה עקורים לאדמותיהם. ביוני 1994 נחתם הסכם בדבר "חשיפת העובדות ההיסטוריות", לפיו תוקם וועדת חקירה ממלכתית בחסות האו"ם אשר תחקור את רצח בני המאיה בתקופת מלחמת האזרחים 1960 – 1994). במרץ 1995 נחתם הסכם נוסף בדבר זכויות בני מאיה ולאחר מכן הסתיימה מלחמת האזרחים. "הוועדה לחשיפת העובדות ההיסטוריות" (CEH) בחסות האו"ם דיווחה על ממצאיה בשנת 1999 וקבעה כי "האלימות מצד המדינה הייתה מכוונת בראש ובראשונה כנגד המבודדים, העניים, ומעל הכול כנגד בני גואטמלה". הוועדה קבעה כי בין השנים 1964 – 1994 הצבא ביצע 626 מעשי טבח והרג למעלה מ-200,000 בני אדם.
העמדת הפושעים לדין.
בשנת 1999 הוגשה בספרד תביעה נגד אפראין ריוס מונט, נשיא גואטמלה בשנים 1982 – 1983, אוסקר מג'יה, נשיא גואטמלה בשנים 1983 – 1986, ושישה בכירים נוספים, הם הואשמו ברצח עם ופשעים נגד האנושות. ספרד לא הצליחה לעצור את הנאשמים ששהו בגואטמלה וונצואלה. בינואר 2012 נעצר מונט בגואטמלה והואשם בידי התובע הכללי של גואטמלה ברצח עם. משפטו של מונט נפתח ב-19 במרץ 2013 בגואטמלה סיטי. המשפט קיבל מעמד פומבי והעידו בו 140 ניצולים בני גואטמלה. מונט הורשע ונידון לשמונים שנות מאסר. הייתה זאת הפעם הראשונה בה פושע רצח עם הורשע במדינתו.
מצר גאספאר
מצר גאספאר (באינדונזית: Selat Gaspar; נקרא גם "מצר גלאסה" – Selat Gelasa) הוא מצר ים, המפריד בין שני האיים העיקריים בפרובינציה האינדונזית באנגקה-בליטונג - האי באנגקה ממערב, והאי בליטונג ממזרח . המצר מקשר בין ים ג'אווה שמדרום לו לבין ים סין הדרומי שמצפונו.
רוחבו של המצר נע בין כ-80 ל-100 ק"מ, ואורכו – 70 ק"מ. מצויים בו מספר איים קטנים, כגון לפאר (Lepar), ליאת (Liat) ומנדנאו (Mendanau).
העיר טנג'ונג פאנדאן , שאוכלוסייתה מונה כ-90,000 נפש, שוכנת באי בליטונג לחופו של מצר גאספאר.
The Cuckoo's Calling
מיוחס ליונתן
מערת רשב&quot;י
מי נתן לך רישיון?
מי נתן לך רישיון? היא סדרה קומית ישראלית ששודרה בערוץ 1 בשנת 2014. יוצרות הסדרה הן דניאלה דורון (שגם כתבה את הסדרה), טליה לביא ומיכל ויניק. העורך והמפיק הראשי של הסדרה הוא יואב גרוס והבמאי הוא ירון שילון. הסדרה שודרה בתקופת המונדיאל, זאת בשל עלייה בצופי הערוץ הראשון בתקופה זו.
הסדרה עוקבת אחרי שלוש חברות שעוברות טלטלות בחייהן האישיים. הסדרה נוגעת בצורה קלילה בנושאים כמו להט"ב, טבעונות, ברית מילה, היריון, לידה ועוד.
מדליית הנרי דרייפר
מדליית הנרי דרייפר (באנגלית: Henry Draper Medal) היא פרס המוענק על ידי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית עבור מחקר יוצא דופן באסטרופיזיקה. המדליה נקראת על שמו של הנרי דרייפר. המדליה מוענקת בנוסף לפרס כספי בשווי 15,000$, הפרס הכספי מסובסד על ידי קרן דרייפר שהיה בהנהלת אשתו של הנרי, אנה דרייפר. הפרס הוענק לראשונה בשנת 1886 לסמואל לנגלי "על מחקריו על השמש, ובמיוחד בתחום הקרינה". מאז הוענקה המדליה ארבעים וחמש פעמים. את המדליה האחרונה שהוענקה עד כה קיבל ויליאם בורוקי (William J. Borucki) על חלקו בפיתוח טלסקופ החלל קפלר של נאס"א, אשר "חשף מספר עצום כובי לכת ומערכות שמש מרוחקים עם תכונות מפתיעות ובלתי צפויות". בשנים מסוימות הוענקה המדליה לשני מדענים. כך למשל, בשנת 1977 זכו בפרס במשותף ארנו פנזיאס ורוברט וילסון בזכות גילוי קרינת הרקע הקוסמית. האישה הראשונה שזכתה במדליית הנרי דרייפר היא אנני ג'אמפ קאנון.
הנרי דרייפר
הנרי דרייפר (אנגלית: Henry Draper; 7 במרץ 1837 - 20 בנובמבר 1882) היה רופא אמריקאי, ואסטרונום חובב. ידוע בעיקר מצילומיו של גרמי חלל.
חייו ופעליו.
הנרי דרייפר נולד בארצות הברית, בנם של ג'ון ויליאם דרייפר, רופא, כימאי בוטנאי, ופרופסור באוניברסיטת ניו יורק ולנטונינה קאהטנו דה פריירה פאיוה גרדנר (Antonia Coetana de Paiva Pereira Gardner), בתו של רופאו האישי של קיסר ברזיל.
דרייפר סיים את לימודיי הרפואה שלו ב-1857 בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, בגיל 20. הוא עבד תחילה כרופא בבית החולים בלוויו, ומאוחר יותר שימש כדיקן לרפואה באוניברסיטת ניו יורק (NYC). ב-1856 הוא התחתן עם אנה מרי פאלמר.
דרייפר היה אחד מגדולי הצלמים של החלל. ב-1872 הוא צילם את הספקטרום של הכוכבים שהראו קווי בליעה, והיה גם הראשון שצילם את ערפילית אוריון. ב-1880 הוא צילם גם את הקשת של צדק. ב- 1863, הוא צילם הרבה תמונות ירח באיכות גבוהה.
ב-1873 הוא פרש מהמחלקה לרפואה כדי לאפשר לעצמו לחקור.
דרייפר מת מדלקת ריאות בשנת 1882. אלמנתו מימנה את מדליית הנרי דרייפר שניתנה בעבור תרומות יוצאות דופן באסטרופיזיקה.
מכתש קטן בירח נקרא על שמו.
מרקו רוסי
גרילי
גרילי (באנגלית: Greeley) היא בירת מחוז ולד במדינת קולורדו שבארצות הברית. העיר נמצאת בצפון קולורדו, במרחק של כ-80 קילומטרים צפון-מזרחית לדנוור, בירת קולורדו. בעיר מתגוררים 92,889 (נכון ל-2010) מה שהופך אותה לעיר ה-12 בגודל אוכלוסייתה בקולורדו. במטרופולין של העיר מתגוררים 252,825 תושבים (נכון ל-2010).
היסטוריה.