העברת מידע אודות המצב קדימה ואחורה בין השרת ללקוח עבור כל בקשה שנשלחת, היא פרקטית רק כאשר הגודל של העוגייה הוא קטן. למעשה, סשנים של צד הלקוח חוסכים בשטח דיסק על השרת בתמורה לרוחב פס גדול יותר הנדרש עבור כל בקשת רשת. יתר על כן, דפדפנים מגבילים את מספר וגודל העוגיות שאתר אינטרנט מורשה לשמור. על מנת לשפר את היעילות וכדי לאפשר שליחת כמות גדולה יותר של נתוני סשן, השרת יכול לדחוס את הנתונים לפני יצירת העוגייה, ואז לפרוס אותם חזרה כאשר העוגייה מוחזרת מהלקוח.
HTTP session token.
session token הוא מזהה ייחודי הנוצר על ידי השרת ונשלח אל הלקוח לצורך זיהוי הסשן הנוכחי. הלקוח בדרך כלל שומר את ה-token ושולח אותו חזרה לשרת בצורה של עוגייה או כפרמטר בבקשות מסוג GET או POST של פרוטוקול HTTP. היתרון בשימוש ב-session tokens הוא בכך שהלקוח צריך לטפל רק במזהה הסשן – כל נתוני הסשן המקושרים לאותו מזהה מאוחסנים בשרת (בדרך כלל בבסיס נתונים, שללקוח אין גישה ישירה אליו).
דוגמאות לשמות ששפות תכנות נותנות לעוגיות שהן יוצרות:
הונדורס (פירושונים)
קנביס רפואי
בליז (פירושונים)
יער נורבגי (ספר)
האיים האאולים
שיימוס הייני
אוף מונסטרס אנד מן
אוף מונסטרס אנד מן (באנגלית: Of Monsters and Men, בתרגום לעברית: על מפלצות ואנשים) היא להקת אינדי פולק פופ מאיסלנד השרה באנגלית.
היסטוריה.
הלהקה חתמה עם רפאבליק רקורדס בחודש פברואר 2011.
אלבום הבכורה שלהם My Head Is an Animal פורסם בחודש ספטמבר 2011. הסינגל שלהם, Little Talks, הפך ללהיט ברחבי העולם.
משחתת מסדרת סקורי
ארגון חמאס העיראקי
ארגון חמאס העיראקי (בערבית: حماس العراق) הוא ארגון חמוש המבוסס בעיראק ומשתייך לאסלאם הסוני. הארגון נוסד עם פרישת אנשיו מבריגדת מהפיכת 1920 ב-18 במרס 2007. ב-2014 הארגון חבר לארגון חמאס שבעזה. בעקבות עלייתה של המדינה האסלאמית נהרגו בארגון מנהיגים ומפקדים של הארגון, אך בעזרה של חמאס ואיראן שיקם את עצמו. ב-16 ביוני 2015 חייליו עזרו לצבא עיראק לשחרר את העיר פלוג'ה מהמדינה האסלאמית שיגיעו למוסדות של העירייה.
הקבוצה מייחסת לעצמה מעשי חבלה שונים נגד חיילי ארצות הברית השוהים בעיראק. מנגד, בריגדת מהפכת 1920 טוענת כי הארגון סייע לכוחות ארצות הברית במתקפה שביצעו על פעילי אל-קאעידה במחוז דיאלא שבעיראק. ב-11 באוקטובר 2007 חבר הארגון למועצה פוליטית התומכת במאבק מזוין נגד כוחות ארצות הברית שבעיראק.
בשנת 2007 הארגון פרסם משנה אידאולוגית, בה כתב :
"התנועה מאמינה בג'יהאד מזוין כאמצעי לגירוש הכובש, וקוראת לדעת הקהל וסוכנויות ומוסדות בינלאומיים לכבד זכות זו ... זכות של כל העמים להתנגד לכיבוש, ולהבחין בין זה לבין פשעים חמושים אשר יעדם הוא באזרחים חפים מפשע".
"אנו מאמינים בקשר הכרחי בין מאמצים הצבאיים ופעילות פוליטית - שני מכשירי תמיכה הדדית להשגת היעדים של התנגדות לשחרור וגאולה ומניעת התנועות הפונדמנטליסטיות מקצירת הפירות של ההתנגדות."
"אנחנו מאשרים את נחיצות המשך ההרג עד ליציאתו של החייל האחרון מהצבאות הכובשים, ולא לנהל משא ומתן עם האויב אלא בהסכמת הפלגים של הג'יהאד וההתנגדות העיראקית; ובנסיבות והתנאים המתאימות".
ב-2014 חבר ארגון חמאס העיראקי לארגון חמאס בעקבות מלחמה מול המדינה האסלאמית. אחד מההישגים שלהם הוא כיבוש העיר פלוג'ה עם צבא עיראק מידי המדינה האסלאמית. בה חיילי הארגון וחיילי צבא עיראק הניפו את דגל עיראק בבניין העירייה. אזורים גדולים של עיר נמצאים בשליטת מדינת עיראק. שאזורים אחרים נלחמים מול המדינה האסלאמית. יש דיווחים שהארגון נשבע אימונים למדינת עיראק.
מסיבת תה (פירושונים)
מוחמד דאוד
מוחמד דאוד אל עבאסי (ערבית: محمد داود; 1914–1972) היה איש צבא ירדני ממוצא פלסטיני, ששימש עשרה ימים כראש ממשלת ירדן בעיצומם של אירועי ספטמבר השחור.
ביוגרפיה.
מוחמד דאוד נולד בשנת 1914 בכפר סילוואן שבירושלים. בגיל 19 התגייס למשטרת המנדט. שירת כקצין משטרה בטולכרם עד שנת 1948. בימי מלחמת העצמאות היה קצין זוטר בתחנת הקישלה שבעיר העתיקה של ירושלים. ב-1950 עבר מהמשטרה הירדנית לצבא ירדן ובשנת 1952 החל לשרת במשלחת הירדנית לוועדת שביתת הנשק עם ישראל. בשנת 1956 נפצע בעת שדרך על מוקש נעל סמוך למובלעת הר הצופים כשליווה משקיפי או"ם בעת תקרית גבול. אהרון קמארה, המפקד הישראלי של יחידת מצוף 247 בהר הצופים חילץ אותו משדה המוקשים, לאחר שחבריו הירדנים של דאוד, חששו לעשות זאת. בעת פרוץ מלחמת ששת הימים היה דאוד ראש המשלחת הירדנית לוועדת שביתת הנשק. לאחר כיבוש ירושלים המזרחית בידי צה"ל, הסגיר עצמו דאוד לידי כוחות צה"ל ושוחרר לאחר 17 ימי מעצר. זמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת זעים (אלוף) בצבא ירדן.
ב-1969 הגיע מוחמד דאוד לירושלים כדי להשתתף בהלוויה של אשתו לאחר שקבל אישור מיוחד מהמלך חוסיין ומשלטונות ישראל.
בשנת 1970, בעקבות אירועי ספטמבר השחור והידרדרות היחסים בין המלך חוסיין לבין ארגוני הפדאיון במדינה, החליט המלך ב-15 בספטמבר, לאחר התייעצות עם בכירי צבא, על הקמת ממשלה צבאית זמנית כדי לפתור את המשבר. הממשלה החדשה, שהורכבה למחרת, כללה שנים-עשר שרים, כולם קציני צבא. בראשה הועמד דאוד, שהיה ממוצא פלסטיני.
מטרתו של מינוי ראש ממשלה ממוצא פלסטיני הייתה להוות מס-שפתיים לארגונים הפלסטיניים ולהביאם למשא-ומתן. יחד עם דאוד, התמנו לשרים שלושה קצינים נוספים שהיו ממוצא פלסטיני. עם זאת, דאוד שימש כבובת ראווה בלבד בממשלתו. הוא לא זה שהרכיב אותה בפועל, ואילו את השליטה המעשית במדינה קיבלו ראש הצבא חאבס אל-מג'אלי וסגנו מאזן אל-עג'לוני. בזמן כהונתו הקצרה של דאוד התרחשו האירועים הקשים ביותר של אירועי ספטמבר השחור: הצבא השתלט על הערים זרקא וסלט, שהיו בשליטת הפדאיון, וכיתר את כוחות הפדאיון בבירה עמאן. חטיבה סורית שפלשה לירדן במסווה של צבא שחרור פלסטין נהדפה גם היא בידי הלגיון הערבי.
דאוד, שלא היה מוכן לשמש כעלה תאנה בממשלה הירדנית, התפטר ב-24 בספטמבר בעת שהותו בקהיר בניסיונות לחתום על הסכם הפסקת אש עם ראש אש"ף יאסר ערפאת. הוא ברח ממלונו, מלון הילטון שבבירה המצרית והותיר אחריו מכתב התפטרות. לאחר שסורב לבקשת מקלט במצרים, עבר ללוב ושם בקשתו נענתה. לאחר כחודש בלוב שב לקהיר והתגורר במלון בעיר תחת משמר צבאי כבד.
בסוף 1971 התגלה גידול ממאיר במוחו ובעקבות כך קיבל חנינה ושב לקבל טיפול רפואי ברבת עמון. לאחר שמצבו לא השתפר בירדן, הוא הועבר לפריז אך גם שם לא הצליחו הרופאים לשפר את מצבו הרפואי. דאוד ביקש משלטונות ישראל לעבור ניתוח מוח בבית החולים הדסה שבירושלים ובקשתו נענתה, אך מצבו הרפואי התדרדר לפני שהספיק להגיע לישראל והוא נפטר כעבור ימים אחדים. הוא נקבר בכפר הולדתו סילוואן שבמזרח ירושלים ב-21 בינואר 1972.
שדרת אלרוב ממילא
שדרת אלרוב ממילא הוא מתחם מסחר ובילוי סמוך לעיר העתיקה של ירושלים. המתחם נפתח בירושלים ב-2007 על ידי קבוצת אל-רוב (ישראל) בבעלות איש העסקים אלפרד אקירוב.
המתחם שוכן בשכונת ממילא ההיסטורית, בסמיכות לשער יפו ומגדל דוד. הוא כולל קניון הבנוי כרחוב להולכי רגל הממוקם בתווך בין שני טורי מבנים. אורך השדרה כ-400 מטרים והיא מתמשכת לאורך נתיבו של רחוב ממילא ההיסטורי, במקביל לרחוב יצחק קריב, מצומת הרחובות דוד המלך, שלמה המלך ואגרון ועד לרחבת שער יפו.
היסטוריה.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 התעוררו מחשבות לגבי שיקום ופיתוח של שכונות הגבול ממילא ומוסררה, נוכח העליבות והנחשלות בשכונות אלו. ממילא הוגדרה כאזור שיקום בעדיפות ראשונה, ובראשית שנת 1971 הוקמה "חברת קרתא" כדי לחדש את האזור. לצורך כך הופקעו כ-100 דונם משטח ממילא והועברו לבעלות "קרתא". התכנון הופקד בידי האדריכלים ז'ילבר וייל ומשה ספדיה. עד לשנת 1988 פינתה חברת קרתא מהשכונה כ-700 משפחות, מוסדות ובתי עסק והעבירו אותם, חלקם תחת מחאות, לשכונות אחרות בעיר כדוגמת בקעה או נווה יעקב.
המתחם חולק לארבעה אזורי תכנון: אזור מסחרי במדרחוב ממילא, הכולל חניון גדול, שדרה ופארק בעמק, אזור מגורים בשיפולים הדרומיים של המתחם, ואזור מלונות לאורך רחוב המלך דוד. ויכוחים רבים שנתגלעו בין חברת לאדברוק וחברת קרתא הביאו ליציאתה של חברת לאדברוק מההסכם. את הזכויות להמשך הבנייה קנתה חברת "אלרוב" של היזם אלפרד אקירוב, אך התנגדויות רבות כנגד הפרויקט עיכבו את המשך הוצאתו לפועל. דוגמה לכך היא התנגדותם של רבנים להקמת מרכז מסחרי עם בתי קולנוע כה קרוב לחומות העיר העתיקה, ומחלוקת על פעולת המתחם המסחרי בשבת. לאחר התדיינויות משפטיות ארוכות שנים והקפאת המשך העבודות, נקבע בבוררות בתחילת 2005 כי על עיריית ירושלים וחברת קרתא לפצות את היזם, שבעקבות כך הודיע על חידוש העבודות.
חלקו המסחרי של המתחם היה תקוע בשלבי אמצע בנייה במשך שנים רבות, ללא התקדמות, ורק בשנת 2006 נתחדשו העבודות בו ובמלון הנוסף שתוכנן לצידו (מלון ממילא). באותו זמן החלו גם העבודות לשחזור ולהקמה מחדש של בית שטרן, שפורק בתחילת העבודות לפני שנים רבות, וחלקיו נשמרו. ב-28 במאי 2007 נפתח חלק מקניון ממילא בחלקה המזרחי של "שדרת אלרוב" (רחוב ממילא ההיסטורי, ששוחזר כמדרחוב), בעיקר באזור שבין שער יפו לבין "מבנה קלארק". החזיתות החיצוניות של בית שטרן שוחזרו לחלוטין, והבניין נחכר על ידי רשת סטימצקי. במהלך שנת 2008 נפתח, בהדרגה, חלקה המערבי של השדרה כהמשך הקניון. הפרויקט הושלם סופית רק בשנת 2010.
ב-2013 סוכל פיגוע טרור של חמאס שתוכנן להתבצע בראש השנה בקניון ממילא על ידי שני עובדי ניקיון ערבים ממזרח ירושלים העובדים במתחם.
המתחם.