במהלך המשחקים, קטניס ופיטה חוברים לפיניק, גבר בן 24, ומאגס, אישה בשנות השמונים לחייה. לאחר מותה של מאגס, פיטה, קטניס ופיניק חוברים לג'והאנה מייסון, לויירס ולביטי. ויירס מוכיחה את חוכמתה בכך שהיא מגלה שהזירה בנויה כמו שעון, ושכל האסונות בזירה מתרחשים בשעה שלהם ובגזרה שלהם בשעון ובכך עוזרת להם למפות את הזירה על פי גזרות. לאחר מותה של ויירס, ביטי מסביר לאחרים על תוכניתו לתעל את הברק שפוגע בעץ הגבוה כל 12 שעות אל המים במרכז הזירה, בעזרת התיל שלו, וכך כל מי שבאזור יתחשמל. לקראת סוף הספר, תוכניתו של ביטי נכשלת אך קטניס נזכרת דבריו של היימיטץ' שעליה "לזכור מיהו האויב האמיתי" ויורה חץ אל שדה הכח המקיף את הזירה, ובכך גורמת להשמדתו. רחפת של מחוז 13 מגיעה לקחת אותה משם והיא מתעלפת. כשהיא מתעוררת, קטניס מגלה שהיא ברחפת עם היימיטץ', פיניק, ביטי וגייל, אבל היא גם מגלה שפיטה, ג'והאנה ואנובאריה, המיועדת ממחוז 2, נתפסו על ידי הקפיטול. כמו כן, מספרים לה שהתוכנית של רוב המתמודדים הייתה לפרוץ אל מחוץ לזירה, וכל מה שביטי ניסה לעשות מההתחלה היה להשמיד את שדה הכוח. היא מגלה גם שג'והאנה לא ניסתה להרוג אותה כמו שחשבה בחלק מסוים בשהותה בזירה, אלא לעלף אותה כדי להוציא את שבב האיתור שהושתל על ידי הקפיטול בידה. הספר נגמר בכך שגייל מספר לקטניס שאחותה ואימה בטוחות, שמחוז 13 קיים ושמחוז 12 נחרב בידי הקפיטול.
עורבני חקיין.
עורבני חקיין, הספר השלישי והאחרון, עוסק במרד המחוזות נגד הקפיטול. קטניס, בזכות מחאותיה נגד הקפיטול בשני משחקי הרעב בהם השתתפה, הופכת לסמל המרד המתלקח נגד הקפיטול ונקראת "עורבני חקיין", על שם סיכת עורבני החקיין שלבשה במשחקים. פיטה והמיועדים האחרים שנשבו בידי הקפיטול חולצו, אבל מסתבר שפיטה עבר "ציד" - השתמשו בארס "צרעות ציד" כדי לשבש לו זיכרונות מסוימים, ביניהם את הזיכרונות של קטניס. ההשפעה של ארס זה מעוותת את המציאות בצורה מאיימת, כך שפיטה רואה בקטניס מוטציה של הקפיטול ומנסה להרגה. לבסוף, קבוצה המורכבת קטניס, גייל, פעילים מאומנים היטב של מחוז 13, וכן פיטה, שמעט החלים ובכל זאת נתקף במעין שיגעון בפעמים מזדמנות, נשלחו לכבוש את הקפיטול. לפני שקטניס יכולה להשלים את המטרה שלה, פרים נהרגת בפיגוע. מאוחר יותר, הנשיא סנואו ששהה בשבי, טוען בפני קטניס שקוֹין, נשיאת מחוז 13 עומדת מאחורי הפיגוע. לפני שהמיועדים-מנצחים נפרדו, אורגנה ישיבה בה הוחלט לבצע עוד משחק רעב אחד נוסף, משחקי הרעב ה-76, בו ישתתפו קרובי משפחה של אנשים בכירים בקפיטול, כולל נכדתו של הנשיא סנואו (מה שלבסוף לא יצא לפועל). לאחר מכן, סנואו נשפט להוצאה להורג. אך קטניס, שהייתה אמורה להרוג את סנואו, ירתה בקוין, נשיאת מחוז 13, עקב חשדה שברצונה של קווין להשתלט על פאנם. לאחר המהומה גופתו של הנשיא סנואו נמצאה בזירה, כאשר לא ברור האם מת מצחוק או שמא נרמס על ידי ההמון. לאחר מכן קטניס, פיטה והיימיטץ' הוחזרו למחוז 12.
בסוף הספר מסופר כי גייל קיבל משרה מכובדת במחוז 2 וקטניס חזרה למחוז 12, נישאה לפיטה ואף ילדה שני ילדים.
יצירת הסדרה ומכירתה.
הסדרה מבוססת, על פי קולינס, על מקורות עתיקים ועכשוויים. בין היתר, גם סיפורו של תזאוס והמינוטאור, השפיע עליה רבות בכתיבת הספר. גם סיפורי הגלדיאטורים ברומא השפיעו עליה. דבר נוסף שהשפיע עליה רבות בכתיבת הסדרה הוא תוכניות המציאות העכשוויות.
שלושת הספרים נכתבו באנגלית ויצאו לאור בהוצאת Scholastic. הרומן הראשון בטרילוגיה פורסם לראשונה ב-14 בספטמבר 2008, התלקחות ב-1 בספטמבר 2009 ועורבני חקיין ב-24 באוגוסט 2010. הטרילוגיה תורגמה לעברית על ידי יעל אכמון ויצאה לאור בהוצאת כנרת.
דמויות.
דמויות משנה.
בסדרה מופיעות דמויות משנה רבות, לצד הדמויות הראשיות. ביניהם ניתן למנות את בני משפחתה של קטניס, דמויות שונות שפגשה קטניס בקפיטול, מתמודדים שהתחרו כנגדה במשחקי הרעב בהם השתתפה ועוד.
ביקורת.
כל שלושת הספרים קיבלו בעיקר ביקורת חיובית. ג'ון גרין מהניו יורק טיימס אף השווה את הסדרה לספרו של סקוט וסטרפלד, Uglies. עם זאת, נמתחה ביקורת על כך שהספרים אלימים מדי, במיוחד לבני נוער, הקוראים העיקריים של הספר.
בקולנוע.
בעקבות הצלחת טרילגיית הספרים, הוחלט להפיק סדרת סרטים שתגולל את עלילות שלושת הספרים. סדרת הסרטים כוללת ארבעה סרטים, כך שהספר השלישי בסדרה יחולק לשני פרקים. הסרטים הופצו על ידי אולפני Lionsgate וכיכבו בהם ג'ניפר לורנס בתפקיד קטניס, ג'וש האצ'רסון בתפקיד פיטה וליאם המסוורת' בתפקיד גייל. הסרט הראשון יצא לאקרנים ב-2012, והאחרון ב-2015. כל הסרטים זכו להצלחה מסחרית והפכו לשוברי קופות.
סאלבה קיאיר
טוני גולדווין
אנתוני הווארד "טוני" גולדווין (באנגלית: Anthony Howard "Tony" Goldwyn; נולד ב-20 במאי 1960) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ובמאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי. מוכר בעיקר בשל תפקידיו כפיץ גרנט, נשיא ארצות הברית בסדרת הטלוויזיה הפוליטית "סקנדל", בתור קרל ברונר בסרט הקולנוע "רוח רפאים", ובתור הרולד ניקסון, אחיו של ריצ'רד ניקסון בסרט הביוגרפי "ניקסון" בשנת 1995.
ביוגרפיה.
טוני גולדווין נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בנם של השחקנית ג'ניפר הווארד ומפיק הסרטים סמואל גולדווין הבן. סבו וסבתו של גולדווין מצד אביו, היו סמואל גולדווין, מהגר יהודי פולני מוורשה, שהיה למפיק סרטים מצליח, והשחקנית פרנסס הווארד, שהייתה במקור מנברסקה. סבו וסבתו של גולדווין מצד אימו, הם המחזאי סידני הווארד והשחקנית קלייר איימס. סבה של השחקנית קלייר איימס, מצד אמה, היה מושל מרילנד והסנאטור ויליאם תומאס המילטון. גולדווין למד בקולג' המילטון בקלינטון שבמדינת ניו יורק, וכן באוניברסיטת ברנדייס בוולת'ם שבמסצ'וסטס (היכן שקיבל גם תואר ראשון). כמו כן למד גם באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
קריירה.
לאחר עזיבתו מבית הספר לדרמה החל גולדווין לשחק בתפקידי אורח באמצע שנות השמונים. בין היתר שיחק בסדרת הטלוויזיה הקומית של רשת CBS "נשים מעצבות", שם גילם מעצב פנים צעיר בשם קנדל דובס, אשר מאובחן בנגיף ה-HIV והולך לנשות המעצבים כדי שיעצבו את הלווייתו. גולדווין ידוע בעיקר בזכות משחקו בתור קרל ברונר, החבר-הבוגד של סם וויט, אותו גילם פטריק סווייזי בסרט "רוח רפאים" משנת 1990. ב-1998 שיחק במיני-סדרה "מכדור הארץ לירח" של רשת HBO, את דמותו של האסטרונאוט ניל ארמסטרונג מפקד המשימה של אפולו 11. הוא גם דיבב את דמותו של טרזן בסרט האנימציה "טרזן" משנת 1999, שהופק על ידי אולפני ההנפשה של וולט דיסני וחזר לדבב את דמות זו מחדש במשחקי וידאו Tarzan Untamed ו-Kingdom Hearts של דיסני. בשנת 2007 היה לו תפקיד חוזר בסדרת הדרמה של NBC "" בתור פרנק גורן, אחיו של הדמות הראשית רוברט גורן בגילומו של וינסנט ד'אונופריו.
בשנת 2012 השתתף במחזמר "צלילי המוסיקה" בתור קפטן גאורג פון טרופ, שהוצג בקרנגי הול בניו יורק.
בשנת 2016 שיחק בסרט האימה "הניסוי של בלקו" בהפקת ג'יימס גאן שגם כתב את התסריט.
עבודת בימוי.
בשנת 1999 החל לביים את סרטו הראשון "בקיץ שהלכו על הירח", סרט תקופתי בהפקה אמריקאית-אוסטרלית שדסטין הופמן נמנה כחלק מהמפיקים, ומככבים בסרט בין היתר דיאן ליין, ויגו מורטנסן, לייב שרייבר ואנה פקווין. הסרט קיבל ביקורות חיובית במיוחד בקרב המבקרים., והופעתה של דיאן ליין זיכתה אותה במועמדות לפרס הרוח העצמאית לתפקיד הנשי הראשי הטוב ביותר.
בשנת 2010 יצא לאקרנים סרטו הרביעי כבמאי "הפרקליטה", דרמה משפטית-ביוגרפית, בכיכובה של הילרי סוונק. הסרט הוקרן בבכורה ב-11 בספטמבר 2010 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, ושוחרר לאקרנים בארצות הברית בתאריך 15 באוקטובר 2010.
חיים אישיים.
גולדווין נשוי למעצבת ההפקה ג'יין מישל מאסקי מאז 1987, ויש להם שתי בנות.
אחיו הגדול של גולדווין, ג'ון, היה בעבר אחד מהמנהלים של חברת ההפקות סרטי פרמאונט, ומפיק של סדרת הטלוויזיה "דקסטר". אחיו הצעיר פיטר, הוא גם מפיק סרטים ומכהן כנשיא הנוכחי של אולפני סמואל גולדווין.
טשבין
טשעבין
טשיבין
שיילר לי
דב הלר (חזן)
דב (דובל'ה) הלר (נולד בשנת תשל"ו, 1975) הוא חזן ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בשכונת מאה שערים בירושלים, למשפחה המשתייכת לחסידות קרלין-סטולין. נינו של המקובל הרב משה יאיר וינשטוק.
היה בעלים של חברת מחשבים פי סי פלוס.
הלר גדל בבית מוזיקלי בו ספג חזנות ומוזיקה יהודית. הלר הוא בעל קול באריטון לירי דרמטי. הוא מבצע קטעי חזנות, וכן שירים ביידיש ושירים ישראליים וחסידיים. הוא שימש שלוש שנים כחזן במונטריאול, קנדה, בקהילת "שומרים לבוקר". כמו כן הופיע בבתי כנסת רבים בישראל ובעולם, בהם בית הכנסת הגדול בירושלים, בית הכנסת הגדול בנתניה, בית הכנסת בשטוטגרט שבגרמניה, בית הכנסת דה שול במיאמי שבפלורידה, בית הכנסת בית אל בברוקלין-ניו יורק, באוקראינה ועוד. הוא הופיע בקונצרטים עם חזנים יצחק מאיר הלפגוט, בן ציון מילר ויעקב מוצן.
הלר יוצג בעבר על ידי FDD פרודקשיין וכיום הוא עובד בצורה פרטית.
נשוי ואב לשמונה ילדים. אחיו הוא הצייר מוטי הלר.
פלקו סומבטהי
פלקו סומבטהי (בהונגרית: Falco-SZOVA KC Szombathely) היא קבוצת כדורסל הונגרית מהעיר סומבטהי, המתמודדת בליגת העל ההונגרית ובליגת האלופות בכדורסל.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 1949. בסיום עונת 1991/92 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה.
הקבוצה זכתה באליפות בעונת 2007/08. בעונת 2011/12, סיימה במקום הראשון בטבלה והגיעה לגמר הפלייאוף על האליפות והפסידה לקבוצת סולנוקי אולאי.
במסגרת אירופאית.