בשנת 1799 סומן הכפר במיפוי שערך הקרטוגרף הצרפתי פייר ז'אקוטן, שנלוה אל נפוליאון במסעו בארץ ישראל
בשנת 1863, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר וכתב:
. בסקר ארץ ישראל של הקרן לחקר ארץ ישראל בשנת 1881, תואר הכפר "בתי אבן ובוץ, שנבנו על תל עגול, קרוב לנהר הירדן. הוא מכיל כ -200 מוסלמים, והשפלה מעובדת. ישנן כמה טחנות בשכונה. יש כמה דקלים קטנים, אך לא הרבה עצים מסביב לכפר".
בתקופת המנדט הבריטי.
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת טבריה. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט, בעובדייה הייתה אוכלוסייה של 336 נפש, כולם מוסלמים. במפקד 1931 היו בכפר 137 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 625 תושבים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 870 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 5,173 דונם. אשר מתוכם הוקצו 1,014 לחקלאות שלחין, ו-1,349 לגידולי דגנים.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה היהודית.
פסגת טאבה
כנסיית מנזה כריסטי
כנסיית מנזה כריסטי (לטינית Mensa Christi - "שולחן המשיח"; ערבית كنيسة البلاطة - בלאטת אל מסיח ("אבן המשיח"), או אל-בלאטה - "האבן") היא כנסייה קתולית-פרנציסקנית לא פעילה בנצרת.
היסטוריה.
המקום היה לאתר עלייה לרגל החל במאה ה-17, בשל סלע אשר זוהה כשולחן עליו סעדו ישו והשליחים, כאשר התגלה אליהם לאחר קומו מן המתים. הסלע עשוי אבן גיר והוא שופץ פעמים רבות בשל מנהגם של צליינים לשבור ממנו חתיכות ולקחתן כמזכרת. בסוף המאה ה-18 הוקמה במקום קפלה, אך היא נהרסה עם השנים, וב–1861 הוקם מבנה הכנסייה הנוכחי, והחלו לערוך בו מיסות באופן סדיר. לקראת שנת 2000 שופצו הפרסקאות וכיפת המבנה.
בסמוך לכנסייה נבע בעבר "מעיין השליחים" (או "מעין ישו"), ובערבית "עין אל ג'דידה", היינו, "המעיין החדש", בשל כך שזרימתו התחדשה מידי חורף, אך הוא יבש בשנת 1921. מי המעיין זרמו אל סביל אשר שימש את העוברים ושבים ברחוב, כיום רחוב 6116. המעיין העניק לכנסייה גם את השם הערבי העממי: "כניסייה אל נבעה".
המבנה.
הכנסייה קטנה למדי והיא בנויה מחלל בודד בצורת ריבוע, שבצידו האחד קורן ממנו אפסיס ומעליו חצי כיפה. כיפת הכנסייה צבועה מבחוץ בצבע אדום ומעליה צלב. היא נחה על תוף מתומן שנישא בתורו על ידי ארבע קשתות. במתומן ארבעה חלונות, דרכם חודר רוב האור אל חלל המבנה. בחזית המבנה קבועה דלת עץ חומה, ומעליה חקוקים באבן סמלי המסדר הפרנציסקני והקוסטודיה של ארץ הקודש. מעל לסמלים אלה קבוע חלון בצורת קואדריפויל ומעליו קרניז וגמלון אבן פשוט. בפנים הכנסייה כמעט ואין ריהוט, ובצידה הרחוק מהכניסה מונח סלע גיר גדול ולא מסותת, הנחשב לשולחן הסעודה. מאחוריו מזבח קטן משיש צבעוני, הצמוד לקיר שמאחוריו, ומעליו ציור של סעודת ישו והשליחים. על קירות הכנסייה לוחות שיש אדמדם, והיא מעוטרת בסגנון איטלקי בציורי קיר וביצירות סטוקו בגוונים בהירים, המתארים מוטיבים מעולם הצומח.
המסורת בדבר סעודת ישו והשליחים מיוחסת גם לכנסיית הבכורה של פטרוס בעין שבע שלחופי הכנרת, ושולחן האבן שם מכונה "שולחן האדון" (Tabula/Mensa Domini) או "שולחן המשיח" (Tabula/Mensa Christi).
ז'אבו ארליך
ארסלי ארמבולה
ארסלי ארמבולה (בספרדית: Aracely Arámbula; נולדה ב-6 במרץ 1975) היא זמרת ושחקנית מקסיקנית.
ביוגרפיה.
ארמבולה נולדה במדינת צ'יוואווה בצפון מקסיקו.
היא התגלתה בגיל 18, ב-1993 כאשר נבחרה ל"פנים של השנה". לאחר מכן היא עברה למקסיקו סיטי, שם למדה משחק בבית הספר של אולפני טלוויסה.
קריירה.
בשנת 1996, קיבלה את תפקידה הראשון בטלנובלה "שדה התשוקות" בדמותה של לטיסיה. ושנה לאחר מכן בטלנובלה "לנשמה אין צבע" (1997). בשנת 2000, שיחקה ארמבולה לראשונה בתפקיד ראשי בטלנובלה "חבקי אותי חזק", לצד פרננדו קולונגה. שנתיים לאחר מכן, ארמבולה הופיעה בטלנובלה "בדרך אל האושר", לצד חורחה סלינס. שתי הטלנובלות זכו להצלחה ברחבי העולם.
משנת 2005 עד שנת 2009 ארמבולה יצאה עם הזמר לואיס מיגל אשר יש לה איתו שני בנים: מיגל (נולד ב-1 בינואר 2007) ודניאל (נולד ב-18 בדצמבר 2008).ובשנת 2011 החלה לצאת עם השחקן סבסטיאן רולי. ב-2013 הזוג הודיע על פרידתם.
ג'יל סטרקל
ג'יל אן סטרקל (באנגלית: Jill Ann Sterkel; נולדה ב-27 במאי 1961) היא שחיינית ושחקנית כדורמים אמריקאית לשעבר. אלופה אולימפית, אלופת עולם ושיאנית עולם שהתמחתה בסגנון חופשי למרחקים קצרים.
ג'יל סטרקל זכתה ב-4 מדליות אולימפיות מ-3 אולימפיאדות (מונטריאול, לוס אנג'לס וסיאול). היא הספורטאית הראשונה שזכתה לייצג את ארצות הברית ב-4 אולימפיאדות (לא התאפשר לה לשחות באולימפיאדת מוסקבה עקב החרם האמריקאי). סטרקל שימשה כקפטן נבחרת השחייה האמריקאית ב-3 אולימפיאדות: ב-80, ב-84 וב-88.
ביוגרפיה.
סטרקל נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה. בגיל 10 זכתה סטרקל לראשונה באליפות ארצות הברית בשחייה לגילה, תחת הדרכתו של דוק גרמון. בשנים 1971 - 1979 היא התאמנה תחת הדרכתו של דון למונט בקליפורניה. לאחר מכן התאמנה עד שנת 1983 תחת הדרכתו של פול ברגן. בשנים 1983 - 1988 היא התאמנה תחת הדרכתו של ריצ'רד קוויק ובסוף הקריירה שלה היא התאמנה תחת הדרכתו של מארק שוברט עד שנת 1991 באוניברסיטת טקסס באוסטין.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי בשנת 1975 זכתה סטרקל בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:53.31 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 חופשי בתוצאה של 58.57 שניות אחרי בת ארצה קים פייטון (58.24 שניות).
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה סטרקל במדליית זהב ראשונה שלה במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:44.82 דקות, יחד עם חברותיה פייטון, וונדי בוגליולי ושירלי בבשוף לפני המזרח גרמניות הפבוריטיות בראשות קורנליה אנדר בתוצאה של 3:45.50 דקות וקנדה בתוצאה של 3:48.81 דקות. סטרקל שחתה את המרחק בזמן המהיר ביותר בתחרות "בזינוק שליחים" (55.78 שניות). בנוסף, סיימה סטרקל במקום השביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.06 שניות, אחרי המנצחת אנדר שקבעה שיא עולם חדש 55.65 שניות ובמקום העשירי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:03.94 דקות ולא עלתה למשחה הגמר.
ההישג של האמריקאיות נראה גדול עוד יותר, לאחר שהתברר בשנת 1993 שהשחייניות המזרח גרמניות השתמשו באימרוץ לאחר שזכו ב-11 מדליות זהב מתוך 13 מדליות זהב במשחקים ובמדליות כסף וארד רבות נוספות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, מערב גרמניה בשנת 1978, זכתה סטרקל במדליית זהב במשחה ל-4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:43.43 דקות, לפני מזרח גרמניה (3:47.37 דקות) וקנדה (3:49.59 דקות).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכתה סטרקל ב-4 מדליות. 3 מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.53 דקות, במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.82 דקות, במשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:13.24 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 חופשי בתוצאה של 56.24 שניות, שתי מאיות השנייה אחרי בת ארצה סינתיה וודהד (56.22 שניות).
ב-10 באפריל 1980 שיפרה סטרקל את שיא העולם ב-50 מטר חופשי פעמיים והעמידה אותו על 25.96 שניות.
סטרקל נבחרה לייצג את נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת מוסקבה (1980) כשהיא מוכנה ובשיא הכושר, מועמדת ל-3 מדליות זהב, אך בגלל החרם האמריקאי עקב הפלישה הסובייטית לאפגניסטן נמנע ממנה להשתתף במשחקים.
ב-3 באפריל 1981 שיפרה את שיאה העולמי ב-50 מטר חופשי והעמידה אותו על 25.79 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה בבוקרשט, רומניה בשנת 1981 זכתה סטרקל ב-5 מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חופשי (57.17 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי (2:03.97 דקות), במשחה ל-100 מטר פרפר (1:01.91 דקות) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:55.05 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:18.84 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בגואיאקיל, אקוודור בשנת 1982, זכתה סטרקל ב-3 מדליות. מדליות כסף במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.76 דקות, אחרי המנצחות ממזרח גרמניה (3:43.97 דקות) ולפני הולנד (3:49.59 דקות), במשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:08.12 דקות אחרי מזרח גרמניה (4:05.98 דקות) ולפני ברית המועצות (4:12.36 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.27 שניות אחרי המנצחות בריג'יט מיינקה ממזרח גרמניה (55.79 שניות) ואנמארי ורסטפן מהולנד (55.87 שניות).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בקאראקס, ונצואלה בשנת 1983 זכתה סטרקל במדליית זהב במשחה ל-4x100 מטר חופשי בתצאה של 3:46.46 דקות.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה סטרקל במדליית זהב במשחה ל-4x100 מטר חופשי כששחתה עבור מדינתה במוקדמות. הרביעייה האמריקאית ניצחה במשחה הגמר ולכן גם היא קיבלה את המדליה. הזמן שקבעה במוקדמות היה השני בטיבו בתחרות, ב"זינוק שליחים" (55.42 שניות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 זכתה סטרקל במדליית ארד כחברה בנבחרת הכדורמים של ארצות הברית.
באולימפיאדת סיאול (1988), זכתה סטרקל בשתי מדליות ארד. במשחה ל-50 מטר חופשי ביחד עם קטרין מייסנר ממזרח גרמניה בתוצאה של 25.71 שניות, אחרי המנצחות קריסטין אוטו ממזרח גרמניה (25.49 שניות) ושיאנית העולם מסין יאנג ווניי (25.64 שניות). מדליית ארד שנייה במשחה ל-4x100 מטר חופשי, כששחתה עבור מדינתה במוקדמות. הרביעייה האמריקאית סיימה במקום השלישי במשחה הגמר ולכן גם היא קיבלה את המדליה.
קריירת האימון.