תרגום תוכנה פירושו התאמתה לשפה אחרת של תוכנה שפותחה ללא התחשבות מלאה בשפה זו. תרגום תוכנה הוא תת-תחום של בינאום תוכנה, כלומר הפיכתה לכזו הניתנת לשימוש בכל תרבות בעולם. בהקשר היהודי, או הישראלי, לעיתים מכונה, בהשאלה, גיור תוכנה. מהמונח גיור.
מניעים לתרגום תוכנה:
בעיות אלו הובילו גם להצעה לכתוב עברית בתעתיק לטיני, אך מובן שהצעה זו חורגת הרחק אל מעבר לעולם התוכנה.
בתוכנות שאין בהן התאמה לעברית, או שהתכנות שלהן לא שגרתי, הניסיון לשימוש בעברית אף במערכת הפעלה שתומכת בעברית כמו "חלונות", עלול לגרום לבעיות מעורבות ושונות. החל מאי יכולת לשימוש בטקסט עברי, וכלה באי יכולת להציג את הטקסט בצורה נכונה. לעיתים הטקסט יוצג באופן קריא, אבל היכולת לעריכתו עלולה להיות בעייתית, מכיוון שהאותיות אינן נמצאות במקום שבו הן נראות. ישנן מערכות שיודעות להתייחס לניקוד, אבל מציגות אותו כטקסט רגיל, ולא במקום שבו הוא אמור להיות.
ברמה הבסיסית בא גיור התוכנה לאפשר הצגה והזנה של נתונים בעברית, יכולת שבשנים האחרונות ניתנת באמצעות מערכת ההפעלה, ללא צורך בהשקעה בתוכנה הספציפית. ברמה מתקדמת יותר כולל הגיור גרסה עברית לממשק המשתמש ולקובצי העזרה. ההבחנה בין שתי רמות אלה ניכרה במהדורותיה הראשונות של מערכת ההפעלה Windows, שהופצו בישראל בשלוש גרסאות:
הצורך בגיור מערכת ההפעלה גרם לכך שבהפצתה של גרסה התומכת בעברית הוחל חודשים רבים לאחר תחילת הפצתה של הגרסה האנגלית, עקב הזמן שנדרש לתהליך הגיור. החל ממערכת ההפעלה Windows 2000 הפכה התמיכה בעברית למובנית במערכת ההפעלה, כך שההכרזה בישראל נעשתה יחד עם ההכרזה בארצות הברית (לגרסת Localized עדיין יש להמתין, דבר הפוגע באטרקטיביות שלה).
דוגמה נוספת לגיור תוכנה היא הגיור שעברה מדיה-ויקי, היא התוכנה שמשמשת את פרויקט ויקיפדיה. ביולי 2003 הסתיים השלב הראשון של גיורה, כאשר ממשק המשתמש ודפי עזרה עיקריים תורגמו לעברית.
תהליך גיור מורכב יותר וממושך יותר הוא זה של הדפדפן, כמתואר בערך עברית באינטרנט.
מתכנת מחשבים
יוגה
יוגה (סנסקריט: योग, מילולית: עול או רתמה) הוא שם כללי למספר תורות חכמה מיסטיות או רוחניות, שמקורן בהודו. כיום במערב לרוב השם מתייחס לשיטת אימון גופני עם אלמנטים מעטים ושוליים של רוחניות.
המילה "יוגה" גזורה מהמילה יוּגְ', Yuj שמשמעותה בסנסקריט לחבר, לרתום, או לכפות (מלשון כפיתה), כמו גם עול בקר. המילה לעול באנגלית, Yoke, מגיעה גם היא מאותה מילה בסנסקריט. המושג משמש בהשאלה לרתימת או איחוד האדם עם אלוהות או מהות רוחנית אחרת.
על פי פילוסופיית היוגה, במצב זה התודעה שלווה ואנחנו פוגשים במישור הרוחני, לפי היוגה - הנשמה, וחווים שלווה נצחית הנקראת, בין היתר: סמאדהי. היוגה היא הדרך כדי להגיע לשלב זה. היא מסע פיזי או מנטלי ורוחני שמטרתו להרגיע את תנודות התודעה, ודרכו המתרגל מקבל כלים להתמודד עם הקשיים האישיים שלו, פיזיים או נפשיים.
יוגה היא גם שם לאחד מששת הזרמים המסורתיים בפילוסופיה ההינדית, המקבלים את הוודות כסמכות העליונה.
היוגה מבקשת לתרום לאיזון הגוף והנפש ולמודעות והכרה עצמית.
היוגה הג'יינית.
היוגה של הג'ייניזם שואפת להגשמה עצמית ולהגעה (והישארות) במצב הטהור של הנשמה, מצב של מודעות טהורה. זרם יוגה זה משולב בעקרונות הדתיים של שלושת היהלומים (Ratnatraya - החזון הנכון, הידע הנכון וההתנהלות הנכונה) ולכן לא נפוץ אצל אלו שאינם נמנים עם חסידי הדת הג'יינית.
היוגה הבודהיסטית.
מדיטציה בודהיסטית מקיפה מגוון של טכניקות מדיטציה שמטרתן לפתח תשומת לב, ריכוז, רוגע ותובנות. טכניקות ליבה נשמרו בטקסטים בודהיסטים עתיקים והתפשטו וקיבלו גוונים שונים באמצעות מסירה ממורים לתלמידים. בודהיסטים מתמידים בביצוע מדיטציה כחלק מהדרך שלהם להגיע לעבר הארה ונירוואנה.
הנתיבים הקלאסיים ביוגה ההינדואיסטית.
דרכים רוחניות יותר כוללות מדיטציה עם או בלי אמירת מנטרות או שתיקה (ויפאסאנה).
שיטות האטה יוגה.
ההאטה יוגה (לעיתים נכתבת כהתא יוגה) היא יוגה של משמעת גופנית. על פי תורות הינדיות קיימות דרכים שונות להשיג את ההארה, וההאטה יוגה עושה זאת בעיקר דרך הגוף. קיים בלבול במערב לגבי המשמעות של האטה יוגה. נהוג לחשוב שהיא עוד סוג של יוגה, בעוד שהכוונה היא לכל סוגי היוגה המתמקדים בעיקר בהיבט הפיזי והנשימה. להלן שיטות האטה יוגה שונות והסבר קצר על כל אחת מהן:
רעש אדמה
תולדות ארץ ישראל
Assembler
אבו גוש
אַבּוּ גוֹשׁ (בערבית: أبو غوش, תעתיק מדויק: אַבּוּ ע'וֹשׁ, בתעתיק לטיני: Abu Ghosh) היא מועצה מקומית במחוז ירושלים בישראל, השוכנת בהרי יהודה, מערבית ליישוב מבשרת ציון, לאורך צדו הצפוני של כביש 1 וברום ממוצע של 800 מטר מעל פני הים. בשנת 1992 הוכרז היישוב כמועצה מקומית. אבו גוש ידועה בזכות החומוסיות שבה, המסגד החדש שהוקם בה שהוא מהגדולים בישראל, ופסטיבל אבו גוש - פסטיבל מוזיקה ווקאלית שנערך פעמיים בשנה במנזרים העתיקים במקום. ביישוב מסעדות רבות והוא מהווה מוקד משיכה לתיירים. על אף המנזר והכנסיות בו, כמעט כל תושבי אבו גוש כיום הם מוסלמים.
היסטוריה.
במקום התגלו שרידים מיישוב שהתקיים בשלושה שלבים במהלך תקופת האבן החדשה. מקובל לזהות את קריית יערים/בעלה המקראית באבו גוש.
מהתקופה הרומית התגלו שלוש כתובות של הלגיון העשירי פרטנסיס שהובא לארץ ישראל בשנת 66 כדי לדכא את המרד הגדול, ולאחר מכן נותר בירושלים ובסביבתה. אחת מהכתובות קבועה כיום על הקיר החיצוני ליד הכניסה לקריפטה של כנסיית המנזר הבנדיקטיני.
קוהורטה של הלגיון העשירי פרטנסיס ישבה באבו גוש, הממוקמת באמצע הדרך בין ירושלים ואמאוס, והייתה תחנת דרכים חשובה. חשיבותה של אבו גוש נבעה לא רק ממיקומה המועדף, אלא גם משפע המעיינות באזור. אחת מהכתובות - שהוקדשה על ידי אחת הקוהרטות של הלגיון העשירי פרטנסיס ועל ידי סקסטוס יוליוס באסוס (מושל יהודה בשנים 71–73 וכובש הרודיון בשנת 72) לכבוד אספסיאנוס וטיטוס - מוכיחה כי הלגיון העשירי פרטנסיס ישב באבו גוש לכל המאוחר משנת 73.
תל קריית יערים בצדו המערבי של היישוב זוהה החל בתקופה הביזנטית עם קריית יערים העתיקה, שאליה הובא ארון הברית לאחר ששוחרר משבי הפלשתים. עובדה זו קידשה את המקום לנוצרים, ובתקופה הביזנטית הוקמה כנסייה על התל, אולם היא נהרסה בעת כיבוש הארץ בידי הסאסאנים בשנת 614 במהלך מלחמת פרס-האימפריה הביזנטית (602 - 628). באמצע המאה ה-7 הוקמה הכנסייה מחדש, אך היא הייתה קטנה וצנועה מקודמתה, והיא נהרסה באופן סופי בראשית המאה ה-11 וקיומה נשכח. בתקופה המוסלמית נקרא היישוב קַרְיַת אלְ-עִנַבּ ("קריית ענבים"). סמל היישוב כיום כולל גם הוא גפנים כמוטיב.
ב-1141 עבר השטח, שעליו שוכן כיום אבו גוש, לידי ההוספיטלרים, ואלה הקימו כנסייה אחרת, כ-400 מטר ממזרח לכנסיית גבירתנו של ארון הברית. כנסייה זו, הידועה כיום ככנסייה הצלבנית במנזר הבנדיקטיני באבו גוש, הייתה בשימוש עד 1187, ושוב מסוף המאה ה-14 עת הוקם סביבה מנזר פרנציסקני. הנוכחות הנוצרית במקום פסקה בסוף המאה ה-15, ולפי אחת הגרסאות פרעו תושבי הכפר המוסלמיים בנזירים והרסו את המנזר. אף שקיים ספק באשר לאמיתותה של גרסה זו, ברי שהיישוב הנזירי באבו גוש אכן פסק, והמבנים המשיכו ושימשו אך ורק כתחנת מעבר לצליינים בדרכם לירושלים. החל במאה ה-16 החל נוהג זיהויו של אבו גוש עם ענתות, עיר הולדתו של ירמיהו, אך מסורת זו נדחתה באופן סופי במאה ה-19. כיום שוב מקובל זיהויו של אבו גוש עם קריית יערים המקראית.
מוצאם של תושבי אבו גוש הנוכחיים הוא, מהקווקז, מאינגושטיה ומשיבוש השם "אבו אינגוש" נוצר שם היישוב, אבו גוש. עד כיבושו של אבראהים פאשה את ארץ ישראל ב-1831, נהגו אנשי אבו גוש לגבות "מס מעבר" מכל מי שביקש לעבור לירושלים מאזור השפלה. אבראהים פאשה ביטל נוהג זה במסגרת גזרות שהוטלו על האוכלוסייה המוסלמית.
עם זאת, משפחת אבו גוש והשייח' שלה נזכרים בספרות הנוסעים של אמצע המאה ה-19, כמטילים את אימתם על תושבי האזור שממערב לירושלים וגובים מהם כספים. בשלב מסוים בתקופה זו, מונה שייח' אבו גוש על ידי השלטונות העות'מאניים לראש-מחוז, האחראי על גביית המיסים לממשלה. בחלק גדול מהכסף שהיה אמור להעביר לממשלה, הקים לעצמו משמר חזק, כדי שיוכל להתמודד עם מושל ירושלים, לו היה כפוף ואיתו היה במאבק. כתוצאה מכך, נתפס ונשלח לאיסטנבול, שם נכלא, אולם ניצל מעונש קשה, השתחרר וחזר לארץ ישראל. לאחר שובו, קיבל את מרותו של מושל ירושלים והיה אחראי במחוזו על שמירת הסדר וביטחון הנוסעים.
לקראת סוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 התחדשה האחיזה הנוצרית בכפר, בכנסיית גבירתנו של ארון הקודש ובמנזר הבנדיקטיני.
בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת ירושלים, נקרא ברישומים קריית אל-ענב ובמפקד האוכלוסין המנדטורי משנת 1931 נמנו בו 601 תושבים (מתוכם 25 נוצרים) ו-138 בתים.
בכל תקופת המנדט, נמנעה חמולת אבו גוש מלקחת חלק במאבק הלאומי הערבי בארץ ישראל.
במהלך מלחמת העצמאות היה אבו גוש הכפר הערבי היחיד בפרוזדור ירושלים אשר שמר על נייטרליות, ואף סייע ללוחמים היהודיים ולצה"ל. למרות זאת, חלק מתושבי הכפר גורשו ממנו לאחר המלחמה. לעזרתם יצא הוועד למען גולי אבו גוש, בו היו חברים עמוס קינן, אורי אבנרי, ר' בנימין, ערי ז'בוטינסקי, ראובן גרינברג ואחרים, ולבסוף רובם המכריע של המגורשים הורשו לשוב אליו.
אוכלוסייה.
הדירוג הפריפריאלי של אבו גוש הוא 6 מתוך 10. ניתן לראות כי בהשוואה ליישובים ערביים אחרים, אבו גוש מדורג באשכול גבוה יחסית.
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
אתרים ביישוב.