באתר בית הכנסת, הוגדרו שלושה יעדים לפעילות בית הכנסת:
קטעי היסטוריה
קטעי היסטוריה (בלטינית: "Excerpta Historica", אקסרפטה היסטוריקה; ביוונית: ᾽Εκλογαί) או הקטעים הקונסטנטיניים ("Excerpta Constantiniana") היא אנתולוגיה יוונית בת 53 כרכים של קטעים מאת לפחות 25 היסטוריונים, שהוזמנה על ידי הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס (שלט בשנים 945–959), אך כנראה לא הושלמה עד לאחר מותו.
רק שני כרכים שרדו בשלמותם, ובנוסף אליהם שרדו גם פרגמנטים (קטעים) של שלושה כרכים אחרים. ידועים שמותיהם של 21 כרכים נוספים. הכרכים ידועים בדרך כלל בכותרות הלטיניות שלהם, וכך גם הכותרת של כלל הקטעים ("אקסרפטה היסטוריקה").
ייתכן שהיצירה המקורית לא הייתה באמת מבחר של קטעים אלא אנתולוגיה של טקסטים שלמים שסודרו מחדש באופן נושאי. לפי ההקדמה, הפרויקט כלל לקיחת חיבוריהם של היסטוריונים נבחרים וסידור מחדש של הקטעים שלהם לפי נושאים ולא לפי כרונולוגיה. אולם קיימות עדויות לכך שבוצע קיצור, וישנה גם פרשנות.
ההיסטוריון הקדום ביותר שנכלל ב"קטעי היסטוריה" הוא הרודוטוס (המאה ה-5 לפנה"ס) והאחרון הוא גאורגיוס המרטולוס (המאה ה-9 לספירה). בקטעים ששרדו קיים גם חומר שלא נשמר בשום מקום אחר, כולל מבחר מפוליביוס, ניקולאוס איש דמשק, דקסיפוס, אונאפיוס, פריסקוס, פטרוס הפטריקי , מננדרוס פרוטקטור ויוחנן מאנטיוכיה . היסטוריונים נוספים שנכללו היו תוקידידס, קסנופון, דיודורוס סיקולוס, דיוניסיוס מהליקרנסוס, יוסף בן מתתיהו, אריאנוס מניקומדיה, יאמבליכוס , אפיאנוס מאלכסנדריה, קסיוס דיו, סוקרטס מקונסטנטינופול, תאודורטוס מקירוס , סוזומנוס, פילוסטורגיוס, זוסימוס, פרוקופיוס, אגתיאס ממירינה , תאופילקטוס סימוקאטה , יואנס מלאלס ומלכוס מפילדלפיה (רבת עמון). סדר המחברים בתוך הכרכים אינו מופיע בהתאם להיגיון ברור. לעומת זאת, קטעים של אותו מחבר בתוך כרך, תמיד מוצגים לפי סדר.
רק ארבעה כרכים שרדו, בשלמותם או בחלקם, מבין 53 הכרכים המקוריים. הכרך השלם ששרד הוא "Excerpta de legationibus" (קטעים על משלחות), המחולק לשני חלקים: "Excerpta de legationibus gentium ad Romanos" (קטעים על משלחות העמים לרומא) ו- "Excerpta de legationibus Romanorum ad gentes" (קטעים על משלחות מרומא אל העמים). הכרך המקורי, שנשמר באל אסקוריאל, נשרף ב-1671, אך לא לפני שנעשו ממנו כמה עותקים. באסקוריאל נשמר גם עותק מהמאה ה-16 של "Excerpta de insidiis" (קטעים על מארבים), עם עותק נוסף מהמאה ה-16 בספרייה הלאומית של צרפת. שני כרכים מקוריים נוספים שרדו בחלקם: ה- "Excerpta de virtutibus et vitiis" (קטעים על סגולות ומידות טובות) ב-Codex Peirescianus ו-"Excerpta de sententiis" כפלימפססט בספריית הוותיקן. פולביו אורסיני הכין את המהדורה הראשונה של "קטעי היסטוריה" שנדפסה באנטוורפן ב-1582.
מטרת "קטעי היסטוריה" הייתה כמעין מראה לנסיכים . מכיוון שהאמינו שהיסטוריה מכילה לקחים מועילים לשליטים, זה נחשב ליתרון לסדר את ההיסטוריה בצורה נושאית, כך שאם קיסר היה מודאג לגבי משלחת קרובה, הוא יוכל לקרוא על כל הדוגמאות של משלחות בהיסטוריה הרומית במקום אחד. מחברי הלקסיקון סודא (שלהי המאה ה-10) השתמשו ב"קטעי היסטוריה" לעיתים קרובות יותר מאשר בחיבורים המקוריים שהקטעים נלקחו מתוכם.
ניתוח עליון
פרוד (תוכנית טלוויזיה)
פרוד (באנגלית: Uncoupled) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית קומית רומנטית שנוצרה ונכתבה על ידי דארן סטאר ו שעלתה לראשונה בנטפליקס ב-29 ביולי 2022.
בסדרה מככב ניל פטריק האריס בתור מייקל, מתווך נדל"ן במנהטן שנזרק בפתאומיות על ידי בן זוגו מזה 17 שנה, ומוצא עצמו לראשונה מזה זמן רב כרווק הומו שמחפש דרכו בסצנת ההיכרויות.
פרוד (סדרת טלוויזיה)
טיבריאנוס
טיבריאנוס (בלטינית: Tiberianus) היה פוליטיקאי רומי מהמאה ה-2 לספירה, שכיהן כנציב הרומי ביהודה בשנים 114–117.
הכרוניקן הביזנטי יואנס מלאלס (המאה ה-6) מדבר עליו כלגאטוס העשירי של הפרובינקיה הראשונה של פלשתינה (ἡγεμὼν τοῦ πρώτου παλαιστίνων ἔθνους), בקשר לשהייתו של הקיסר טריאנוס באנטיוכיה בשנת 114. ניתן למצוא אזכור דומה גם אצל יוחנן מאנטיוכיה (המאה ה-7) ובלקסיקון סודא (שלהי המאה ה-10) בערך "טריאנוס".
ציון הפרובינקיה הראשונה של פלשתינה מעניק נופך היסטורי לאזכור הזה, שכן בתחילת המאה ה-2 הפרובינקיה הרומית ביהודה נקראה "פרובינקיה יודיאה", ואילו הכינוי "פלשתינה פרימה" ("פלשתינה הראשונה") נכנס לשימוש רק באמצע המאה ה-4.
יאקוב הנלה
פרידריך גוסטב יאקוב הנלה (בגרמנית:Friedrich Gustav Jakob Henle, 9 ביולי 1809 - 13 במאי 1885) היה רופא אנטומיסט ופתולוג יהודי גרמני, ערך מחקרים מיקרוסקופיים מקיפים שהפכו אותו לאחד מאבות ההיסטולוגיה, לצד קסאבייה בישה ואחרים . היה תלמידו של יוהנס מילר, והצטיין, בין היתר, בגילוי לולאת הנלה, יסוד מבני של הנפרון. הנלה כיהן כפרופסור באוניברסיטת ציריך ואחר כך באוניברסיטאות היידלברג וגטינגן.
מסתו "Von den Miasmen und Kontagien " ("על זיהומים והידבקות") בישרה את תורת המחוללים הפתוגנים כגורמים של מחלות.
קורות חיים.
ילדות וצעירות.
יעקב, בגרמנית יאקוב, הנלה נולד ב-1809 במשפחה של סוחרים יהודים בעיר פירט בבוואריה. הוריו היו וילהלם סימון הנלה (או סימון וולף הנליין), תכשיטן, ושל רחל סופיה או שבע או הלנה סופיה, בת לבית דיסבאך או דיספק, (1836 קובלנץ-1779 באיירסדרף), הייתה בת של רב
דודו היה הסוחר אלקן הנלה (1833-1761), פעיל למען האמנציפציה של יהודי בוואריה.הנלה גדל בתנאים סוציו-כלכליים משפורים כשמשפחתו נחשפה לאליטת העיר. עם זאת בגלל ההגבלות המפלות שנכפו על הילדים היהודים בבוואריה, ב-1815 עקרה משפחת הנלה לעיר מיינץ בחבל ריינלנד. הנלה התחנך בהתחלה בבית אצל מורה פרטי, מאוחר יותר למד בגימנסיות במיינץ ובקובלנץ. ב-1820 סבל הנלה מהתקף ראשון פריאוסטיטיס שחזר מספר פעמים בהמשך. ב-1821 אבי המשפחה, סימון וולף הנלה עבר טקס טבילה נוצרית והתנצר יחד עם בני ביתו בנצרות הלותרנית.
הנלה זכה לחינוך איכותי שכלל לימודים קלאסיים ושפות מודרניות, היה מוכשר גם בציור ובמוזיקה. הוא שקל בילדותו לפנות ללימודי כמורה. התוועדותו בקובלנץ עם יוהנס מילר בנסיבות חברתיות שכנעה אותו להתמסר לרפואה.
שנותיו הראשונות והתחלת הקריירה המדעית והאקדמית.
הנלה למד רפואה באוניברסיטת היידלברג והחל מאוקטובר 1827 ב-בון. בסתיו השנה 1829 הצטרף לבורשנשפאט (איגוד סטודנטים) שפעל בבון. די מהר התאכזב מהתנהגותם של כמה מעמיתיו בלימודים, התנתק מהאגודה ומהאוניברסיטה ובאביב 1830 עבר לאוניברסיטת היידלברג
ב. בשש שנות עבודתו זו פרסם הנלה שלוש מונוגרפיות אנטומיות על כמה מינים חדשים של בעלי חיים ומאמרים רבים על מערכת הלימפה, מילר צירף אותו לנסיעה לפריז, בה שניהם פגשו את ז'ורז' קיווייה (1832-1769) ואת רנה דוטרושה (1847-1776). בז'רדן דה פלאנט חקרו את האנטומיה של הדגים.
ב-4 באפריל 1832 סקיבל בבון את דיפלומת הדוקטורט לרפואה עם עבודה על קרום האישון ועל כלי הדם שבעין. במרץ 1833
במרץ 1833 עבר בברלין את הבחינה הממלכתית לרפואה ומיד התמנה לעוזר מחקר של מילר בבית החולים שריטה.
באפריל 1833 לפרופסור לאנטומיה ולפיזיולוגיה באוניברסיטת ברלין. וב-1834 נבחר הנלה להיות פרוסקטור במכון האנטומי של מילר.
על פיזור הרקמה האפיתלית בגוף האדם, על מבנה השיער והתפתחותו, על הפרשות הריריות והמוגלה וכו'.
ב-1840 התמנה כפרופסור לאנטומיה באוניברסיטת ציריך וב-1844 נקרא הנלה להיידלברג כדי ללמד שם לא רק אנטומיה, אלא גם פיזיולוגיה ופתולוגיה. בתקופה זו כתב ששה כרכים לאנטומיה כללית כחלק מספר הלימוד המקיף של סמואל תונאס פון זומרינג שפורסם בלייפציג בשנים 1844-1841.
ב-1846 פרסם הנלה את ספרו הידוע "ספר לימוד לפתולוגיה רציונלית" שנחשב לציון דרך בעידן החדש במחקרים הפתולוגיים. בספר זה דן הנלה בפיזיולוגיה ובפתולוגיה כענפים של אותו המדע, כשהוא תיאר את הקשר בין סימני המחלות ותסמיניהן ולבין המנגנונים הפיזיולוגיים.
ב-1852 עבר הנלה לאוניברסיטת גטינגן, בה עמל על הוצאתו לאור של ספרו המקיף "ספר לימוד לאנטומיה השיטתית של האדם". הכרך הראשון פורסם ב-1855 והאחרון יצא לאור רק בשנת 1873. הספר היה אולי המקיף והמפורט בזמנו, והצטיין לא רק בתיאורים האנטומיים המדוקדקים אלא גם במספרם ואיכותם של האיורים שהעניקו תמונה מפורטת של כלי הדם, הקרומים הנסיוביים, הכליות, העיניים, הציפורניים, מערכת העצבים המרכזית וכו'. הנלה גילה שני מבנים בכליות: הלולאה והצינוריות הנושאים את שמו.
עם תגליותיו האנטומיות והפתולוגיות הנושאות את שמו נמנים:
על בסיס רעיונות של ג'ירולמו פרקסטורו ומחקרים של אגוסטינו באסי בספרו Von den Miasmen und Kontagien ) (1840) פיתח הנלה את המושגים של contagium vivum ו contagium animatum (הידבקות מיצור זעיר חי), מה שהפך אותו לאחד ממבשרי תאוריית המיקרואורגניזמים כגורמי מחלות זיהומיות - מיקרובים או חיידקים ונגיפים.
הוא לא גילה מין ספציפי של חיידק, דבר שהצליח להשיג תלמידו רוברט קוך. אז התבססו חוקי היסוד של הגדרת המחלות הנגרמות על ידי חיידקים - הפוסטולטים ע"ש קוך-הנלה או העיקרים של קוך.
יאקוב הנלה נפטר בגטינגן במאי 1885.
אליאס אבו שבקי
קונברץ'
קונברץ' (בהונגרית: Kunbaracs) הוא כפר יחסית חדש בנפת קצ'קמט והיישוב הקטן ביותר במחוז באץ'-קישקון שבמרכז הונגריה.
האזור מיושב מאות שנים, אך היישוב עצמו הוקם בשנת 1950 והוכרז ככפר עצמאי לאחר שנפרד מטטארסנטגירג' (Tatárszentgyörgy).