עיקר האיסור בהוצאת זרע לבטלה הוא כשנעשה במכוון. עם זאת גם קרי לילה נחשב לחיסרון כשהוא נובע מהרהור עבירה.
בספרות ההלכה דנים בשאלות הלכתיות רבות סביב איסור הוצאת זרע לבטלה: למשל, האם מותרת הוצאת זרע באוננות שנועדה לאפשר בעקיפין פרייה ורבייה, לשם בדיקה רפואית או להפריה מלאכותית וכדומה.
שמירת הברית.
על פי התלמוד הירושלמי, מראה העיניים הוא המוביל לחטא הוצאת זרע לבטלה, כפי שמובא גם במסכת נדרים: "כל הצופה בנשים - סופו בא לידי עבירה".
על מנת להימנע מהוצאת זרע לבטלה, קבעו חכמים כי על אדם להימנע מנגיעה באיבר מינו, גם בעת בדיקה אם נפלט זרע (לצורך בדיקת טהרה), ולדעת רבי אליעזר אפילו אחיזת איבר המין לצורך עשיית שתן שקולה להבאת מבול לעולם. במסכת שבת מסופר על רבי יוסי, אשר נמנע לצורך שמירת הברית אפילו ממבט באיבר מינו ומהכנסת ידו אל מתחת לאבנט.
מקור נוסף בתורה שבו תולים חז"ל עניין זה הוא: ממקור כללי זה, חז"ל לומדים הלכות רבות בעניינים מגוונים הקשורים לתפיסתם את הרע. בין היתר "שלא יסתכל אדם באשה נאה ואפילו פנויה, באשת איש ואפילו מכוערת". מקור זה אינו אלא אסמכתא, שכן לא פורש בו האיסור באופן קונקרטי, ופשטו של הפסוק הוא כפרשנות הספרי (קי"ט) ובעקבותיו הרמב"ן והמלבי"ם, שמדובר בעבירות חמורות הקשורות בעיקר לשדה הקרב.
במניין המצוות של ספר החינוך נמנית מצווה זו - "איסור ההליכה לרעה אחר מחשבת הלב ומראה העיניים" - "שלא ירדוף האדם אחר מראה עיניו" (ואילו ברמב"ם לאו מ"ז ובסמ"ג לאו ט"ו).
במאה ה-21 מופצים ספרים וחוברות בנושא שמירת הברית, ובתוכם הכותרים "אות ברית קודש" ו"מלחמתה של מחשבה". בשנת 2011 פרסם הרב יהושע שפירא ספר בשם "אשיב ממצולות", שמסכם מקורות רבים בנושא שמירת הברית ומתמקד בדרכי התשובה והכפרה על פגם הברית. בנוסף ארגון "שומרי ברית קודש" בראשות הרב יעקב בן חנן שעוסק בהפצת המודעות על החשיבות לשמור על הברית ונותן כלים ועצות לכך, במיוחד דרך הספר "כי תצא למלחמה" וספרים נוספים להתחזק בנושא שמירת הברית: "יסוד היהדות", "הדרך אל האמת", "ספר הבחירה".
אחד מן הביטויים של היחס הציבורי לאוננות מצד היהדות בזמננו הוא ארגון "עצת נפש", שעוסק בין היתר במתן עזרה וסיוע לנערים שמתקשים בשמירת הברית.
באופן מסורתי נחשב עיסוק פומבי בנושא כלא צנוע.
תיקון הברית.
רבי נחמן מברסלב אמר שרק הוא מבין את כוונת הקביעה בספר הזוהר שהחטא של הוצאת זרע לבטלה אינו ניתן לתשובה, ואמר שניתן לתקן את החטא על ידי ה"תיקון הכללי" - עשרה פרקי תהילים ותפילות שנועדו לתקן את פגם הברית, בנוסף על טבילה במקווה שנחשבת על ידו לעיקר התיקון.
גם מהאר"י והבן איש חי ישנם נוסחים שנועדו לתיקון פגם הברית על ידי אמירתם.
המקובל רבי אליהו ליאון לוי אף הוא כתב תיקון לפגם הברית בשם "תיקון יסוד ישועת אליהו".
תיקון נוסף לפגם הברית הוא צדקה בימי השובבי"ם.
בחיי הנישואים.
מניעת הריון.
בתלמוד מובא שיטתו של התנא רבי אליעזר ורבי מאיר שלמשך כ"ד חדשים מלידה, אדם "דש מבפנים וזורה מבחוץ" בקיום יחסי מין עם אשתו. אמנם, לא נפסק כן להלכה.
ביאה שלא כדרכה וביאה דרך איברים.
בתלמוד הבבלי מובא: .
בעקבות זאת הרמב"ם פוסק שמותר לאדם לקיים יחסי אישות עם אשתו בין כדרכה ובין שלא כדרכה, ובין דרך איברים. הגרסה הרווחת בראשונים לדברי הרמב"ם גורסת בסיום דבריו: "ובלבד שלא יוציא שכבת זרע לבטלה", אולם במספר גרסאות וברוב כתבי היד תוספת זו לא מופיעה, וסיוע לגרסה זו ניתן למצוא בדברי הרמב"ם בפירוש המשנה:
בתוספות הובאה דעתו של ר"י הזקן ש מותרת לאדם ביאה שלא כדרכה אם ירצה, גם אם מוציא זרעו שלא בנרתיק. כדעת ר"י הזקן פוסק גם הרא"ש. אף האליה רבה פוסק כי הוצאת זרע בביאה שלא כדרכה עם אשתו אינו נחשב כ"הוצאת זרע לבטלה" כל עוד שכוונתו של האדם אינו למנוע היריון מאשתו (כפי שכיוון אונן במעשהו עם תמר) וכן שאינו "רגיל" לעשות כן, וכן הובא בפסקי האגודה המהרש"א גם מיקל באקראי בעלמא.
אכן יש מהראשונים ומהם בעל התוספות רי"ד שהתירו באופנים מסוימים הוצאת זרע מחוץ לנרתיק בחיי הנישואין על מנת להשקיט יצרו של אדם, וזו כפי ביטוי התלמוד "כל מה שאדם רוצה לעשות באשתו עושה";
דעתו זו של תוספות הרי"ד הובא גם בפירוש נכדו הריא"ז: "...ער ואונן היינו משחיתים זרעם בכוונה, אבל אם אדם רוצה למלאות תאותו מותר, דכל מה שרוצה אדם לעשות באשתו עושה, וכך פירש בפסקיו בפ"ק דיבמות".
הרמ"א על אבן העזר סימן כ"ה סעיף ב' מביא את דברי הרמב"ם לפי הגרסה הרווחת, ואחר כך את דברי ר"י, ומסיים: "ואף על פי שמותר בכל אלה, כל המקדש עצמו במותר לו - קדוש יאמרו לו". ישנם פוסקים הסוברים שגם לדעת המחמירים, כאשר לא ניתן לקיים יחסי אישות תקינים מסיבות כלשהן, ניתן לקיים ביאה שלא כדרכה או ביאה דרך איברים.
במראה הקבלה.
רקע רוחני-מיסטי.
יותר מכל נושא אחר בתחום הארוס והדת, זכתה סוגיית שכבת הזרע לפיתוח מיסטי בדורות האחרונים, ובקבלה קיימת דעה כי מניצוצות החיים המתפזרים עם הזרע המבוזבז נוצרים מלאכי חבלה. בכתבי האר"י כתוב כי חטא הוצאת זרע לבטלה מאריך את הגלות ומעכב את הגאולה. בספר הזוהר אף נאמר כי חטא זה הוא החטא היחיד שאין לו כפרה. יש שפירשו שאין כוונת הזוהר כפשוטו, אלא שהכוונה היא להרתיע את האדם מן החטא, הסבר לגישה זו נעוץ בכך שישנם מאמרי חז"ל הרבים האומרים כי תמיד אפשר לחזור בתשובה, ואין חטא שאי אפשר לחזור עליו בתשובה. בפירוש בעל הסולם על הזוהר כתב שאפשר לעשות על החטא תשובה חלקית, אמנם רק כשיבוא המשיח יהיה אפשר לעשות תשובה מלאה על החטא.
ביטוי מובהק ליחס החמור לעוון זה, נמצא בטור ובשולחן ערוך חלק אבן העזר (סימן כג), שם נכתב שהוצאת שכבת זרע לבטלה היא העבירה החמורה ביותר בתורה. דוגמה נוספת היא בקיצור שולחן ערוך, בפרק הלכות צניעות, בו נכתב: "ואלו שמנאפים ביד ומוציאים זרע לבטלה - לא די להם שאיסור גדול הוא, אלא שהעושה זאת הוא בנידוי, ועליהם נאמר (ישעיה א, טו) 'ידיכם דמים מלאו', וכאלו הורג את הנפש". ומוסיף: "ולפעמים בעונש זה, חס ושלום, בניו מתים כשהם קטנים או שיהיו רשעים, והוא בא לידי עניות".
מדרחוב נחלת בנימין
נבחרת גאורגיה בכדורסל
נבחרת גאורגיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של הרפובליקה של גאורגיה. הנבחרת הוקמה לאחר הכרזת העצמאות של גאורגיה והפרדותה מברית המועצות בשנת 1991.
הנבחרת העפילה לראשונה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל בשנת 2011 וסיימה במקום ה-12. זהו הישג השיא שלה נכון להיום.
בין שחקני הקבוצה נמנים זאזא פאצ'וליה המשחק בליגת ה-NBA וניקולוז צכיטישווילי שחקן NBA לשעבר המשחק בליגת העל האיטלקית בכדורסל.
סגל הנבחרת.
סגל נבחרת גאורגיה לאליפות אירופה בכדורסל 2017:
נבחרת מולדובה בכדורסל
נבחרת מולדובה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מדינת מולדובה. הנבחרת הוקמה בעקבות היפרדותה של מולדובה מברית המועצות בשנת 1991 והיא אחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה.
הנבחרת מעולם לא התמודדה בטורניר אליפות אירופה בכדורסל או בכל טורניר משמעותי אחר ואפילו לא התמודדה בטורניר מוקדמות לטורניר שכזה.
כיום הנבחרת משחקת בדרג ג' האירופי.
נבחרת סלובקיה בכדורסל
נבחרת סלובקיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מדינת סלובקיה. הנבחרת הוקמה בעקבות היפרדותה של סלובקיה מצ'כוסלובקיה בשנת 1993 והיא אחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה.
הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר.
איות עברי
קרב לייפציג
קרב לייפציג או קרב האומות (בגרמנית: Völkerschlacht bei Leipzig; ברוסית: Битва народов, Bitva narodov; בשוודית: Slaget vid Leipzig; בצרפתית: Bataille des Nations) היה קרב גורלי במסגרת המלחמות הנפוליאוניות, אשר נערך בין ה-16 ל-19 באוקטובר 1813, בו נחל נפוליאון בונפרטה את אחת מתבוסותיו הגדולות ביותר. הקרב נערך על קרקע גרמנית ולחמו בו גרמנים בשני הצדדים הלוחמים, שכן חלק ניכר מכוחותיו של נפוליאון הגיעו מהקונפדרציה של הריין הגרמנית. בקרב זה לחמו כ-500,000 חיילים, עובדה אשר הפכה אותו לקרב הגדול ביותר עד מלחמת העולם הראשונה.
רקע.
לאחר כישלון נפוליאון בפלישתו לרוסיה ותבוסתו במלחמת חצי האי, התאגדו הכוחות האנטי-צרפתיים בזהירות במסגרת הקואליציה השישית אשר כללה את רוסיה, אוסטריה, פרוסיה, בריטניה, שוודיה, ספרד, פורטוגל ועוד כמה מדינות גרמניות קטנות. סך כל הכוחות שיכלה הקואליציה להטיל לשדה הקרב היה יותר ממיליון, ואכן בזמן הקרב מנו כוחות הקואליציה מזרחית לריין כמיליון חייל בעוד שכוחותיו של נפוליאון מנו כמה מאות אלפים.
מטרת נפוליאון הייתה לחדש ולבסס את שליטתו בגרמניה ואכן הוא זכה בשני ניצחונות מרים, הראשון בליצן ב-2 במאי והשני בבאוצן ב-20-21 במאי, על כוחות רוסים ופרוסים. ניצחונות אלו הובילו לשביתת נשק קצרה. כוחות הקואליציה, בפיקודם של קרל פיליפ, נסיך שוורצנברג, נסיך הכתר של שוודיה, גפהארט פון בליכר הפרוסי וברקלאי דה טולי והרוזן פון בניגסן הרוסיים, נמנעו ממגע ומהתנגשות עם כוחות צרפתיים אך הצליחו בהשגת ניצחונות על הכוחות הצרפתיים.
לפני הקרב, כוחות של נסיכויות גרמניות היו בשני הצדדים. במהלך הקרב, יחידות סקסוניות בפיקוד פרידריך אוגוסט וילהלם פון בראוס עברו לצד הקואליציה ובהמשך מספר יחידות נוספות עברו צד והמשיכו בלחימה נגד בצרפתים.
תוצאות הקרב.