אחרי מותו ב-1978 הפך דניאל אראפ מוי לנשיא. האיסור על פעילות מפלגות אופוזיציה נותר על כנו, ובמספר מערכות בחירות היה מוי המועמד היחיד. תקופת שלטונו של מוי התאפיינה בהתגברות השחיתות במדינה, בפגיעה בזכויות האזרח, ובלחץ גובר והולך של גורמי חוץ לעריכת רפורמות פוליטיות וכלכליות. למן 1997 הפסיקו הבנק העולמי וקרן המטבע העולמית את הסיוע הכלכלי לקניה, והתנו את חידושו בהסתלקותו של אראפ מוי מן השלטון ובהנהגת דמוקרטיה רב-מפלגתית. בבחירות ב-1992 וב-1997 הותרה פעולתן של מפלגות אחרות, אך מוי ניצח שוב. בבחירות 2002 נאסר על מוי על-פי חוק להשתתף, ומוואי קיבאקי, שרץ מטעם מפלגות האופוזיציה, נבחר לנשיאות. ב-2010 אושרה במשאל עם חוקה חדשה, שנכנסה באופן מלא לתוקף ב-2013, עם בחירתו לנשיאות של סגן ראש הממשלה לשעבר אוהורו קניאטה.
בשנת 2009 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק במולו בה נהרגו אזרחים רבים.
חלוקה מנהלית.
קניה מחולקת כיום לארבעים ושבע נפות הנקראות בסווהילית "וילאיה". כל אחת מהנפות מנוהלת על ידי מושל ומועצה מקומית שנבחרים בבחירות ישירות. הנפות מחולקות בתורן למספר כולל של כ-497 שטחים במדינה הנקראים "טאאראפה". אותם שטחים מתחלקים למספר כולל של כ-2,427 מיקומים הנקראים "מטאה", ואלו מתחלקים למספר כולל של כ-6,612 תתי-מיקומים במדינה, הנקראים בסווהילית "מטאה מדוגו". נוסף על כך, עד כניסת החוקה הנוכחית באופן מלא לתוקף בשנת 2013 הייתה קיימת, מעל 47 הנפות, חלוקה לשמונה מחוזות הנקראים "מאקואה" (מחוז, בלשון יחיד), ו"מיקואה" (מחוזות, בלשון רבים) בשפה הסווהילית, וכל שמונה המחוזות היו מנוהלים על ידי נציבים מחוזיים הממונים על ידי נשיא קניה.
להלן חלוקת המדינה לשמונה המחוזות עד 2013:
יחסי ישראל–קניה.
בין מדינת ישראל וקניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים החל משנת 1963, למעט בין השנים 1973–1993, בהן נותקו הקשרים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, בלחץ מדינות ערב, בעקבות ועידת המדינות הבלתי-מזדהות באלג'יר שהתקיימה לפני מלחמת יום הכיפורים. נכון לשנת 2018, קשריה של ישראל עם קניה הם מן היציבים והטובים ביותר שיש לישראל עם מדינות אפריקה, כאשר שתי המדינות מקיימות שיתוף פעולה נרחב בנושאים שונים, בין היתר בתחומי תיירות, מסחר וחקלאות. לישראל יש שגרירות רשמית בניירובי, ולקניה שגרירות רשמית ברמת גן.
במבצע אנטבה, שבו שחרר צה"ל אח חטופי מטוס אייר פרנס, ביולי 1976 - היווה שדה התעופה של ניירובי תחנת תדלוק למטוסי חיל האוויר הישראלי בדרכם חזרה לישראל.
בספטמבר 2015 נפתח לראשונה בית חב"ד בעיר הבירה ניירובי, אותו מנהל הרב שמואל ונוטיק ורעייתו חיה.
ביולי 2016 ביקר בה ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, במסגרת מסע ביקוריו במדינות אפריקה.
בסוף נובמבר 2017 ביצע נתניהו ביקור נוסף בניירובי. לאחר טקס השבעת הנשיא ביקר אותו נתניהו וביצע מספר שיחות עם גורמים פוליטיים נוספים באזור.
כלכלה.
כלכלתה של קניה, הענייה במשאבי טבע, מבוססת בעיקר על חקלאות, המהווה את פרנסתם של כ-75% מאוכלוסייתה, אף שהיא מהווה רק 24% מהתמ"ג. הגידולים העיקריים הם תה, קפה, קנה סוכר, חיטה, תירס, ואורז. מגזר השירותים גם הוא חזק יחסית, וכך גם ענף התיירות המושך רבים לביקורי ספארי.
לאחר עצמאותה ב-1963 חלה בקניה צמיחה כלכלית מרשימה, אך החל מ-1974 ועד שנת 1990 היא פחתה משמעותית. בשנות ה-90 החלה בקניה רפורמה כלכלית ותהליך ליברליזציה. כיום, כלכלתה היא החזקה ביותר מבחינת התמ"ג לנפש במזרח ובמרכז אפריקה.
רוב מפעלי התעשייה קשורים בעיבוד מזון. בנוסף קיימים מפעלים לייצור מלט וזיקוק נפט. בסוף שנות ה-80 בהובלת נשיא קניה היה ניסיון להתחיל בייצור מכוניות ונבנה אב-טיפוס של Nyayo Car. חברה ממשלתית שהוקמה לקידום הנושא לא הצליחה להגיע לייצור סדרתי.
במאה ה-21 הוקמו בקניה חוות רבות לייצור אנרגיה מרוח. אך לפי מחקר ישראלי בחווה אחת, תאגיד החשמל מזרים את החשמל הרחק למרכז המדינה ואילו התושבים המקומיים העניים אינם מחוברים לחשמל.
שותפות הסחר של קניה.
מניתוח נתוני סחר החוץ של קניה, על פי היחידה הכלכלית של מכון היצוא עולה כי, שותפות הסחר המרכזיות של קניה הן אוגנדה (10.5%), טנזניה (10.2%),
הולנד (7.1%) ובריטניה (6.7%), אשר יחד מהוות יעד ל-34.5% מכלל היצוא הקנייתי. שאר
היצוא מתחלק בין ארצות הברית, איחוד האמירויות, סודאן, מצרים, פקיסטן וסומליה.
מבחינת היבוא, 52.2% מגיע
מחמש שותפות סחר מרכזיות: הודו (20.7%), סין (15.3%), איחוד האמירויות (9.5%) וערב הסעודית (6.7%). שאר היבוא מתחלק בין יפן, בריטניה, גרמניה, אינדונזיה, סינגפור, מצרים, פינלנד וטנזניה.
מניתוח נתוני היבוא נראה כי קניה עוברת תהליכי תיעוש ומיכון, בעוד שניתוח היצוא מצביע על מרכזיותו של ענף החקלאות. ניתן גם ללמוד על המעמד של קניה במזרח אפריקה ביחס לשותפות הסחר הגדולות שלה - טנזניה ואוגנדה, אליהן היא מייצאת 21% מסך היצוא שלה.
גאוגרפיה.
מחוף האוקיינוס ההודי במזרח מתמשכים מישורים עד לרמה המרכזית. הרמה המרכזית חצויה על ידי השבר הסורי אפריקני. הרמה הקנייתית היא מהאזורים החקלאיים המצליחים ביותר באפריקה. ההר הגבוה ביותר בקניה (והשני בגובהו באפריקה) מצוי ברמות אלו: הר קניה, שגובהו 5,199 מטר, ועליו קרחונים. האקלים לאורך החוף הוא טרופי, ואילו בפנים הארץ האקלים הוא יבש.
בעלי חיים וסביבה.
בקניה יש שטח משמעותי שמהווה בית גידול לחיות בר. חמשת מיני החיות הגדולות של אפריקה מצויים גם בקניה: האריה, הנמר, התאו האפריקני, הקרנף והפיל. ניתן למצוא גם אוכלוסיות גדולות של חיות בר אחרות בגנים הלאומיים ובשמורות הציד במדינה. במרכז מזרח המדינה, יש את שמורת הטבע הפארק הלאומי אברדרה המכיל פילים, אריות, זברות וג'ירפות. חדף פיל זהוב גב הוא בעל חיים אנדמי לקניה, ומצוי בסכנת הכחדה כמו יתר בעלי החיים בקניה, בשל שיעור גבוה של גידול אוכלוסיית בני האדם.
דמוגרפיה.
האוכלוסייה מגוונת ביותר מבחינה דתית, אתנית ולשונית, וכוללת תושבים כמעט מכל קבוצה אתנית ולשונית גדולה באפריקה. בני קיקויו, הקבוצה האתנית הגדולה ביותר, מונים כ-22% מן האוכלוסייה. שבטים עיקריים נוספים הם הלוהיה (14%), לואו (13%), קלנג'ין (12%) והקמבה (11%). בנוסף יש מיעוט קטן של אירופאים, הודים וערבים, המהווים שריד לתקופה הקולוניאלית. 84.8% מהתושבים הם נוצרים, מתוכם כ-48% משתייכים לנצרות הפרוטסטנטית, ו-23.5% לנצרות הקתולית. בין 9.7% ל-11% אחוז מהאוכלוסייה הם מוסלמים. ארגונים אסלאמיים חולקים על הנתון הזה, והם מגיעים להערכות של עד 35-45% מהאוכלוסייה. רוב המוסלמים סונים (רובם מהאסכולה השאפעית), 7% מהמוסלמים הם שיעים, ו-4% הם אחמדים. 2.5% מהאוכלוסייה חסרת דת, 1.1% מאמינים בדתות אפריקניות מסורתיות, ועוד מעל אחוז אחד של דתות אחרות, ביניהם כמה מאות יהודים.
יהודים ראשונים הגיעו לקניה בשנת 1899 ובשנת 1913 נפתח בית כנסת ראשון. בין היהודים הבולטים היה ישראל סומן שהיה ראש העיר ניירובי בשנים 1955–1957. כיום מתגוררים במדינה כמה מאות יהודים, רובם ישראלים.
דגל קניה
דגל קניה (בסווהילי: Bendera ya Kenya) הוא דגלה הלאומי של קניה. הוא אומץ ב-12 בדצמבר 1963. הדגל מבוסס על דגל האיחוד הלאומי האפריקאי הקנייתי, כאשר לאחר קבלת עצמאותה של קניה נוסף לדגל האיחוד, במרכזו, מגן מסאי אפריקאי טיפוסי ושתי חניתות המסמלים נכונות להגן על המדינה.
צבעי הדגל הם הצבעים הכלל-אפריקאיים: השחור מסמל את צבע עורם של רוב תושבי המדינה, האדום את המאבק לעצמאות, הירוק את עושרה הטבעי של המדינה והלבן מסמל שלום.
קבוצה פתוחה
בטופולוגיה ובענפים אחרים הקרובים לה במתמטיקה, קבוצה formula_1 נקראת קבוצה פתוחה אם, באופן אינטואיטיבי, עבור כל נקודה formula_2 ב-formula_1 ניתן לזוז מעט בכל כיוון ועדיין להימצא בקבוצה formula_1.
לדוגמה, ניתן להתבונן בקטע הפתוח formula_5 המכיל את כל המספרים הממשיים formula_2 כך ש-formula_2 בין formula_8 ל-formula_9. מכיוון שכל נקודה בקטע זה שונה מ-formula_8 ומ-formula_9, המרחק מכל נקודה לקצה שונה מאפס. באופן שקול, לכל נקודה בקטע ניתן לזוז מעט בכל כיוון על הישר מבלי להגיע לשפתו. לכן הקטע הפתוח formula_5 מהווה קבוצה פתוחה. לעומת זאת הקטע formula_13 אינו פתוח. אם ניקח את formula_14 ונזוז אפילו מעט בכיוון החיובי נמצא מחוץ לקטע הנתון.
הגדרות.
המושג 'קבוצה פתוחה' ניתן להבעה פורמלית ברמות שונות של הכללה.
באנליזה מתמטית, כאשר עוסקים במרחב האוקלידי ה־formula_15 ממדי, קבוצה formula_1 היא פתוחה אם לכל נקודה formula_2 השייכת לה קיים formula_18 כך שכל הנקודות במרחב שמרחקן מ־formula_2 הוא לכל היותר formula_20 שייכות גם כן ל־formula_1.
כאשר עוסקים במרחבים מטריים ניתן להכליל את ההגדרה כך: קבוצה formula_1 היא פתוחה אם לכל formula_23 קיים כדור פתוח formula_24 שמרכזו formula_2 ורדיוסו formula_20 כך ש־formula_27.
ניתן גם להגדיר קבוצה פתוחה בעזרת שימוש במושג הפנים: קבוצה פתוחה היא קבוצה ששווה לפנים שלה.
במרחב טופולוגי כללי לא קיים מושג המרחק, ולכן לא ניתן להגדיר קבוצות פתוחות באמצעותו. הקבוצה הפתוחה מהווה מושג יסוד שעליו נבנית הטופולוגיה של המרחב. מתוך כל הקבוצות החלקיות במרחב, בוחרים משפחה של קבוצות חלקיות, שמקיימות מספר תכונות מיוחדות (המתקיימות לקבוצות פתוחות במובן המטרי). הקבוצות במשפחה זו נקראות קבוצות פתוחות ולמשפחה קוראים טופולוגיה. בכך מהווה השימוש בקבוצות פתוחות בטופולוגיה הכללה של השימוש בקבוצות הפתוחות במרחבים מטריים.
הערות.