באבן יהודה נבחר מועמד המפלגה הפרוגרסיבית יהודה בכר, אף על פי שהיה נציג יחידי ממפלגתו במועצה בת תשעה חברים. גם בבית יצחק (שהייתה מועצה מקומית עצמאית עד 1963) המפלגה הפרוגרסיבית ניצחה, והפעם ברוב משמעותי של כשחמישה מושבים מתוך תשעה.
באזור ניצח אבנר גרעין ממפא"י לאחר שמפלגתו קיבלה כשלושה מושבים מתוך 9 מושבי המועצה.
גם בבאר יעקב ניצחה מפא"י (בהובלת שלום ריחנית) שקיבלה כשלושה מושבים מתוך 7 מושבי המועצה.
מפא"י ניצחה במועצות רבות נוספות ובהן בית דגן, בית שאן, בת ים, גבעתיים, גבעת עדה, גבעת שמואל, גן יבנה וקריית טבעון.
באופן חריג לתקופה זו, בגדרה ניצח אליהו פרנקל, שהוביל רשימה מקומית שלא שויכה למפלגה ארצית.
טום פרייס (שחקן)
טום פרייס (באנגלית: Tom Price; נולד ב-12 ביולי 1980) הוא שחקן, מדבב, מגיש ברדיו וסטנדאפיסט בריטי, במקור ממונמות' שבוויילס. הוא ידוע בעיקר מהיותו היוצר של השעשועון "Wogan's Perfect Recall" של ערוץ 4, ומהופעתו בתפקיד אנדי דייווידסון בסדרת המדע בדיוני "טורצ'ווד".
ביוגרפיה.
פרייס נולד בהרפורד. הוא החל את הקריירה שלו כקומיקאי במופע בית הספר מונמות'. הוא המשיך לשחק כסטודנט באוניברסיטת ווריק, שם למד ספרות אנגלית. אחרי סיום הלימודים ויתר על מקום בבית ספר למשחק ועבר לגור בלונדון. הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בתפקיד מלצר בפרק בסדרה "Absolute Power". לצופי הטלוויזיה הוא מוכר מהופעתו בתוכנית המערכונים "Swinging". עוד שיחק בתפקיד השוטר אנדי דייווידסון בסדרה "טורצ'ווד", ספין-אוף של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". ב-2008 כיכב פרייס בתוכנית המערכונים "The Wrong Door" של ערוץ BBC Three. עוד באותה שנה הופיע בתפקיד דרין סטיבנס ברימייק הבריטי לסדרה "מעשי כשפים", שלא שודר מעולם. תפקידים נוספים שלו הטלוויזיה היו בסדרות "רופאים" (2009) וב"וידוייה הסודיים של זונת צמרת" (2009) ב-2011 חזר לגלם את אנדי דייווידסון בעונה "טורצ'ווד: יום הנס" ששודרה ב-BBC One ובערוץ Starz בארצות הברית.
בקולנוע שיחק פרייס בסרטים "רדיו רוק" ו"מכאן והלאה".
ב-2011 השתתף פרייס בתוכנית המציאות הקומית "World Series of Dating" בערוץ BBC3 יחד עם רוב ריגל. ב-2014 שיחק בסדרה "סטלה" בכיכובה של רות ג'ונס. עוד הופיע בסדרות "Count Arthur Strong" ו"אפיזודס".
פרייס מרבה להופיע כסטנדאפיסט ברחבי הממלכה המאוחדת ומחוצה לה.
הופעת הבכורה שלו הייתה ב-2011 בתוכניתו "Say When" שהועלתה בפסטיבל אדינבורו.
ב-2014 חזר והופיע באדינבורו עם התוכנית "Not as Nice as He Looks".
יהוסף אשכנזי
רבי יהוסף אשכנזי – (1530, פראג – 1570, צפת (בקירוב)) היה חכם תלמודי, ידוע בעיקר בהגהותיו למשנה.
ביוגרפיה.
נולד בפראג בסביבות שנת 1530. ייתכן שהיה נכדו של אברהם בן אביגדור אב"ד פראג. נשא לאשה את בתו של ר' אהרון הורבית מפוזן ובעקבותיו נסע לעיר פוזן. הרב אשכנזי הביע את התנגדותו לפילוסופיה היהודית מימי הביניים ולפרסום פומבי של חכמת הקבלה וכך קנה לו שונאים מרובים. בעקבות כך הוא עבר לעיר ורונה באיטליה, ועל שמה היה מכונה ר' יוסף מוירונה. בהמשך עבר לעיר צפת שהייתה אז בשיא גדולתה. מסורות מספרות על קשריו ההדוקים עם האר"י ועל כך שלמד איתו משניות בלילי שבת. עדויות נוספות מספרות שהיה יודע את כל ששה סדרי משנה בעל פה ועקב כך כונה "התנא האלהי מצפת".
עם זאת עמד במחלוקת עזה עם חכמי אותו הדור, ובהם רבי בצלאל אשכנזי, רבי יוסף קארו, הרדב"ז ואחרים, כאשר לשיטתו חייבים לעשר פירות הנלקחים מן הנוכרים בניגוד לדעת הרמב"ם ובניגוד לנהוג באותו זמן בצפת.
תשובתו בנדון נדפסה בשו"ת רבי בצלאל אשכנזי סימן ב בעלום שמו.
הגהותיו למשנה.
באגרת משנת שד"מ (1584) שכתב שמשון בקי הוא מספר:
ספרי המשניות עם ההגהות לא נמצאו בהמשך השנים, אך חלקם שוקעו בפירושו של ר' שלמה עדני – "מלאכת שלמה" על המשניות.
החוקר יעקב נחום אפשטיין רואה באשכנזי "אחד המיוחד" והעמיד אותו בראש רשימת המגיהים שקמו למשנה לאחר שכבר נדפסה. הגהותיו נתבססו ככל הנראה על כתבי יד שהיו קיימים בארץ ישראל, בראשית עידן הדפוס. אפשטיין מכנה אותו – "חוקר ומבקר, מעמיק ודייקן היה שלא הניח כמותו בדורו. הוא מגיה אף אותיות ונקודות, אפילו דברים שאינם עניין אלא לכתיב..." במספר מקומות הוא מפרש את המשנה על פי הפשט ולא כפירוש המשנה בתלמוד בבלי. בכך הוא מצטרף לחכמים שלא ראו עצמם מחויבים לפירוש התלמוד למשנה.
הגהותיו נמצאו גם בחיבורים אחרים כמו "אהבה בתענוגים" של ר' אברהם אזולאי, אצל ר' אפרים אשכנזי - חתן האר"י, ואצל ר' אברהם אשכנזי רבה של חברון.
אהו
אהו (בשפת הרפה נוי: Ahu) הוא מקום טקסי באי הפסחא, המהווה את הקישור הרוחני בין העולם הזה לעולם שמעבר המגולם באמצעות מבנה. על פי המיתולוגיה של האי המתחם ניחן בעוצמה רוחנית גבוהה () ואסור לפגוע בו (טאבו), אך הוא מהווה גם סמל לכוח פוליטי. לרוב הוא בנוי מבמת אבן עם פסלי אבן מונומנטליים (מואי), שאליה מובילה רמפה משופעת, ואזור מלבני מיושר כחצר קדמית לחגיגות פולחניות. ידוע על 255 אהו שהיו במצבי שימור שונים באי הפסחא, 164 מהם עם פסל אחד או יותר.
המונח אהו ידוע גם מאיי מרקיז, מארכיפלג טואמוטו ומאיי אוסטרל. עם זאת, במקומות אלו הוא מתייחס רק לבמה המוגבהת בקצה המתחם הטקסי המלבני (), ואילו באי הפסחא הכוונה לכל המתחם הטקסי.
תיאור המבנה.
תיאור ראשון, אם כי מאוד לא מדויק, של המבנה ניתן על ידי ג'יימס קוק בסוף המאה ה-18:
רק במאה ה-20 ניסו מדענים לבחון את הבנייה מקרוב יותר. שביקרה באי הפסחא בזמן מלחמת העולם הראשונה, חילקה את הבמות הטקסיות לארבעה סוגי בנייה (חלוקה זו תקפה עקרונית גם היום, אך חוקרים מאוחרים יותר ביצעו במקרים מסוימים חלוקות משנה נוספות):
השאלה אם ניתן לגזור את הסדר הכרונולוגי של בנייתם מסיווג זה של המבנים שנויה במחלוקת. רטלג' רואה את האהו המלבני הפשוט והבנוי ללא פסלים כקדום ביותר, ואת האהו פואה פואה כצורה הצעירה ביותר (שאולי נבנתה לאחר השפעה אירופית). על פי ממצאים עדכניים יותר, שני הסוגים האחרונים הם בעיקר גלוסקמות מבחינת השימוש המיועד להם, ומגיעים מהשלב המאוחר של תרבות אי הפסחא.
ללא ספק הצורה הנפוצה ביותר והנחקרת ביותר מדעית היא האהו עם הפסלים (Image ahu). הוא מורכב מבמה מוגבהת שהמעטפת בנויה מאבנים והחלק פנימי ממולא בעפר ושברי אבנים. בחלק מהבמות, למשל באהו טהירה (Ahu Tahira) במתחם וינאפו, המעטפת עשויה גושי סלע גדולים, מסותתים באופן אמנותי ומותאמים בקפידה (קיר מגליתי), כשמערכות פשוטות יותר בנויות רק מאבנים במצבם הטבעי. ניתן להבחין כי הקיר האחורי הפונה לים מתוכנן לעיתים קרובות בקפידה רבה יותר משאר הבנייה. האבנים הונחו בבנייה יבשה ללא חיבור בעזרת מלט, מלט לא היה ידוע באי הפסחא. לוחות אבן סגלגלות כבדות מונחות על הבמה ומשמשות יסודות לפסלי האבן הענקיים, המואי, שיכולים לשקול עד 40 טון. הפסלים מיוצבים בבסיסם בעזרת אבנים קטנות, כשגבם לים.
הבמות שעליהן עומדים הפסלים מוארכות לרוב בצדדים באמצעות תוספות מאבן, מעט יותר נמוכות. תפקידן אינו ידוע; הן כנראה שימשו רק למטרות ייצוגיות כדי שהמבנה ייראה חזק יותר. מערכות מסוימות מגיעות לאורך כולל של עד 145 מטר.
רמפה עשויה אדמה, לרוב מרוצפת, מובילה לבמה לכל אורכה. בחלק מהמתחמים בולטים חלוקי נחל (פורו - poro) מהריצוף, ככל הנראה רק כאלמנט קישוטי.
מול הרמפה נמצאת חצר קדמית מלבנית מיושרת, לעיתים מגודרת, ששימשה למטרות פולחניות. האזור הטקסי מסומן בדרך כלל מהאזור שמסביב באמצעות אבני סמן. הטקסים הדתיים הקבועים התקיימו כאן.
במהלך חפירות ארכאולוגיות התגלו בורות מחופים באבנים בחלק האחורי של כמה במות, ששימשו כמשרפות.
השאלה האם אתרי השרפה הללו הם תוספת מאוחרת או שכבר כבר נכללו בבניית האהו, שנויה במחלוקת בין החוקרים.
הגודל והפרופורציות של במות האהו ומספר הפסלים עליהם אינם כפופים לכללים מוכרים כלשהם. ישנן במות אהו גדולות באורך של מעל ל-100 מטרים, ופסלי אבן בגובה של עד עשרה מטרים, כמו גם במות עם פסל אחד קטן בלבד. על רוב הבמות יש פסל אחד או שניים בלבד; אלו עם יותר פסלים נדירות. הגדולה ביותר היא אהו טונגריקי, שאורכה 145 מטר ועליה מוצבים 15 מואי. ניתן להניח שבחברה השבטית של אי הפסחא הפגינו ראשי הקלאנים של אי הפסחא את עוצמתם באמצעות גודל הבמה, מספר הפסלים והדאגה לאיכות הביצוע.
מרבית במות האהו נמצאות בחוף הצפוני של אי הפסחא, אך המתקנים הגדולים והמצוידים ביותר נמצאים בעיקר בדרום האי.
למעט כמה יוצאים מן הכלל, הבמות הטקסיות של אי הפסחא ממוקמות על החוף, לרוב במרחק של 500 מטר מקו הגאות. בתקופה הקלאסית הן היו קשורות תמיד ליישוב כלשהו. היה מדרג חברתי ברור במרחק בין מבני המגורים לבין המתחם הטקסי, אשר שיקף את החברה המאוד היררכית של פולינזיה. הקרובים ביותר לאהו היו בתי הפאנגה (hare paenga) - הבתים המשוכללים ביותר שהזכירו סירות הפוכות - של ראשי הקלאנים והכוהנים עם חצרות קדמיות מרוצפות ותנורי אדמה (אומו umu), וכן לולי התרנגולות מאבן הקשורים אליהם (hare moa). ואחריהם השדות המוגנים על ידי חומות אבן שבהם השתמשו בדישון באמצעות סלעים (rock-mulch). רק מאחוריהם, רחוק יותר אל פנים האי, נבנו הבתים הפשוטים יותר של החברים הפשוטים של הקלאנים באמצע השטחים המעובדים שנותרו. הסדר זה מראה שהאהו לא שימש רק מטרות דתיות, אלא גם פוליטיות-כוחניות וייצוגיות.
מטרה וטקסים.