הכפלת גודלו של המלון ערב פרוץ מלחמת העולם הראשונה ומיעוט המבקרים במלון במזמן המלחמה הביאה את המלון לסף פשיטת רגל.
ישנה סברה לפיה ב-11 בנובמבר 1918 נפגשו במלון קארל ליבקנכט ורוזה לוקסמבורג והקימו בו את "ליגת ספרטקוס".
בשנת 1919 נרכש המלון על ידי איש העסקים קורט אלשנר ( Curt Elschner), אשר שיפץ את המלון והפך אותו לאחד המלונות הגדולים והמפוארים באירופה. בתום שיפוץ המלון שיזם אלזכנר, שטחי המלון הגיעו ל-7,500 מ"ר. במלון הותקנו מערכות מים חמים וחימום באמצעות גז, והותקנו מטבחים חדשים ומערכות חשמל במבנה. בין השנים 1925–1926 הורחב המלון בתכנונם של האדריכלים היינדריך ומיכל (Heidenreich und Michel). בין השנים 1927–1928 הורחב המלון בשנית בתכנון האדריכל יוהאן אמיל שאודט אשר בנה במרתפי המלון ספא בשטח של 1,800 מ"ר. המלון עוטר בשיש ובעיטורים על ידי האמן הברלינאי קארל לאנגהאמר.
בשנת 1929 נבנתה מנהרה המקשרת את המלון לתחנת הרכבת שמעברו השני של הרחוב. עלות הקמת מנהרה זו, שאורכה היה 80 מטרים, רוחבה 3 מטרים וגובהה 3 מטרים הגיע ל-1.2 מיליון מארקים.
אורחי המלון יכלו להיכנס למלון מבלי לחצות את הרחוב, ודוכן מכירת כרטיסים בתוך המלון איפשר לאורחים לרכוש כרטיסים עוד בטרם עזיבת המלון והגעה ישירות לקרון הרכבת.
בסיום השיפוצים וההרחבות היו במלון 600 חדרים, 250 חדרי רחצה, 9 מסעדות, ספריה, וכן פעלו במלון חייטים, אופים וקצבים רבים. המלון החזיק 200 עיתונים יומיים מרחבי העולם עבור אורחיו.
המלון אמנם לא היה ידוע כמו מלון אדלון או מלון אספלנדה, אולם באותה עת היה הגדול במלונות אירופה.
בראשית שנות ה-30 שאפה המפלגה הנאצית להפוך את המלון לבסיסה בברלין. אלשנר דחה את ההצעה, ואדולף היטלר נאלץ לבסס את משכנו בברלין במלון קייזרהוף שבכיכר וילהלם. המפלגה הנאצית לא שכחה דחייה זו, והטילה חרם על המלון. מאוחר יותר, דרשה המפלגה הנאצית כי יוסרו עיטורי "אולם המחשבה החופשית" של המלון (Saal des freien Denkens). באולם זה היו ויטראז'ים עליהם הופיע פילוספים יהודים ויווניים. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון דרשה המפלגה כי דיוקנים אלה יוסרו, ואלה הוחלפו בדיוקנאות של ראשי המפלגה הנאצית.
בראשית מלחמת העולם השנייה נמלט אלשנר מגרמניה, והמלון הולאם, ושימש את חיילי צבא גרמניה הנאצית.
באפריל 1945 נהרס המלון בהפצצות בעלות הברית. בשנת 1954 נהרסו שרידי המלון ובשנת 1960 נהרסו שרידי תחנת הרכבת. לא ידוע אם המנהרה נהרסה.
בין השנים 1967–1972 הוקם באתר המלון מבנה מגורים, חנויות ומשרדים ובו 500 דירות מגורים בתכנון קבוצת האדריכלים ג. קרבס, סובוטקה ומילר (G. Krebs and Sobotka &amp; Müller ).
אזכורים תרבותיים.
המלון היווה השראה לרומן "Menschen im Hotel" (תורגם בשם "גרנד הוטל") מאת הסופרת האוסטרית ויקי באום, אשר בעצמו היווה השראה לסרט זוכה האוסקר "גרנד הוטל".
לוק סבהה
לוק סבהה (בהינדי: लोक सभा, בית העם) הוא הבית התחתון של הפרלמנט ההודי. על פי חוקת הודו, בלוק סבהה יהיו לא יותר מ-552 חברים, כיום יש בלוק סבהה 545 חברים: 543 מהם נבחרו בבחירות אזוריות ישירות, במדינות ובטריטוריות של הודו, והשניים הנותרים הם נציגי הקהילה האנגלו-הודית הממונים על ידי נשיא הודו. הלוק סבהה מכהן חמש שנים, אלא אם הוא מפוזר קודם לכן. ללוק סבהה שמורה הסמכות לשנות את גבולות המדינות והטריטוריות של הודו, באמצעות ועדת התיחום. מהלך כזה בוצע לאחרונה בשנת 2001.
הבחירות ללוק סבהה הנוכחי, ה-17 במספר, נערכו במהלך אפריל-מאי 2019.
התנאים לחברות בלוק סבהה.
סעיף 84 בחוקת הודו קובע את הכשירויות לחברות בפרלמנט. חבר בלוק סבהה חייב:
יושב ראש הלוק סבהה.
ע"פ סעיף 93 לחוקה ההודית, הלוק סבהה בוחר יושב ראש וסגן יושב ראש. אין דרישות מיוחדות לכהונת היושב ראש, למעט חובת הכהונה כחבר הבית. כהונתו של היושב ראש נפסקת רק עם הוא מפסיק לכהן כחבר הבית, מתפטר, או מודח ברוב רגיל.
יושבת ראש הבית הנוכחית היא סמיטרה מהג'ן. היא נבחרה לתפקיד ב-3 ביוני 2014.
פאקסי
פקסי (ביוונית: Παξοί) הוא אחד האיים היוניים והוא מצוי דרומית לאי קורפו.
אנטיפאקסוס או אנדיפאקסוס (ביוונית :Αντίπαξος; וגם אנטיפאקסי, Αντίπαξοι), הוא אי יווני קטן הנמצא שלושה קילומטרים דרומה לפאקסוס.
פאקסוס ואנטיפאקסוס.
פאקסוס.
האי פאקסי הוא הקטן מבין האיים היוניים הראשיים. אורך האי כשנים עשר קילומטר והרוחב שלו בערך חמישה קילומטר. אוכלוסיית האי מונה כ-2500 תושבים. בעונת התיירות בקיץ, מבקרים באי כמאתיים אלף תיירים. הצרוף פאקסוס ברבים, מציין את שני האיים הצמודים זה לזה: פאקסוס ואנטי פאקסוס כאשר האי אנטי פאקסוס הוא הקטן שבהם. האיים האלה ידועים בחופי הים ובמפרצים היפים ובמטעי הזיתים שלהם. למרות גודלו, האי פאקסוס הוא יצרן שמן הזית השני בגודלו מבין כל איי יוון. הכלכלה באי מבוססת על תיירות ועל חקלאות.
אנטיפאקסוס.
האי אנטיפאקסוס אורכו כשלושה קילומטר ורוחבו כשני קילומטר. שטחו של האי 5 קילומטרים מרובעים בערך. האוכלוסייה של האי מונה מספר עשרות תושבים בלבד. באופן מנהלי הוא חלק מפאקסי. האי אנטיפאקסוס מכוסה בכרמי ענבים ליין ובעצי זית. האי ידוע בחופים היפים שלו המושכים את התיירים. באנטי פאקסוס נמל אחד, אגראפידיה. הכלכלה באי מבוססת על תיירות ועל חקלאות.
היסטוריה.
המקום היה מיושב כנראה כבר בתקופה הפרה היסטורית. באופן מסורתי מייחסים לפיניקים את ההתיישבות הראשונה במקום ושם האי לקוח מהמילה הפיניקית פאקס. הרומאים שלטו באי מהמאה השנייה לפני הספירה. בתקופה הביזנטית ובימי הביניים פאקסוס סבלה מהתקפות של פירטים. במסעי הצלב עברו בו חיילי הצלבנים ומסוף המאה ה-14 לספירה הוא נשלט על ידי הרפובליקה הוונציאנית. נפוליאון שהכה את הוונציינים באיטליה כבש מיד לאחר מכן את האיים היוניים ובהם את פאקסוס. האי נכבש על ידי כח רוסי טורקי ובשנת 1815 על ידי הבריטים שהקימה את האיחוד של האיים היוניים. בשנת 1864 פאקסוס ויתרה על עצמאותה יחד עם שאר האיים היוניים שהתאחדו עם יוון.
לפי המיתולוגיה היוונית, פוסידון יצר את פאקסוס כשהיכה בקלשון שלו בקורפו וכך יכול היה פוסידון ו"אפפיטריט" אלת הים למצוא מעט שקט ושלווה.
גאוגרפיה.
באי פאקסי מצויים שלושה יישובים עיקריים ועוד מספר כפרים קטנים:
הקשר העיקרי עם האי נעשה בדרך הים מהאי קורפו ומיוון עצמה בספינות, רחפות ובמטוסי ים פרטיים. הנמל הראשי של האי נמצא בגאיוס הבירה הנמצאת בחוף המזרחי של האי. גם נמל לאקה משמש את היוצאים והבאים.
בפאקסי קיים כביש אחד המקיף את האי וקו אוטובוס היוצא מדי שעה מהתחנה הראשית בגאיוס ועובד בין כל היישובים באי.
נקרות.
בחוף הצפון מערבי של פאקסי ישנם נקרות במפלס פני הים בגדלים שונים, ביניהם גדולים דיים לשייט בספינה.
לוק סבהא
פקסוס
פקסי
ארנור גודיונסון
אורלי לוי-אבקסיס
אורלי לוי-אבקסיס (נולדה ב-11 בנובמבר 1973) היא חברת הכנסת מטעם הליכוד ובעבר מטעם מפלגת גשר וישראל ביתנו. כיהנה בעבר כשרה לחיזוק וקידום קהילתי.
ביוגרפיה.
נולדה בשם אורלי לוי בבית שאן שם גדלה, ולמדה בתיכון מקיף כללי אורט ביישוב. היא בתם התשיעית מתוך תריסר ילדים, של רחל (רשל) ושל חבר הכנסת וסגן ראש הממשלה לשעבר דוד לוי. אחיה הוא ז'קי לוי, המכהן כראש עיריית בית שאן וכחבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת הליכוד.
לוי-אבקסיס שירתה בצה"ל בחיל האוויר. לאחר שירותה הצבאי בשנת 1993, החלה לעסוק בדוגמנות, כשהשתתפה בפרסומת לחטיף השוקולד "מקופלת". בהמשך הייתה דוגמנית הבית של מעצב השיער שוקי זיקרי ושל המאפר ירין שחף.
היא בעלת תואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה.
הנחיית טלוויזיה.
בראשית המאה ה-21 החלה להנחות תוכניות טלוויזיה, ובהן "בלה בלה" בערוץ 33 ו"החיים בסטייל" בערוץ 1. בשנת 2008 הנחתה את תוכנית הבוקר של ערוץ 10 "על הבוקר", כחלק מפאנל הכולל גם את גד שמרון, אפרת רייטן ודן מנו.
קריירה פוליטית.
בשנת 2009 נבחרה לוי-אבקסיס לראשונה לחברת הכנסת. היא ניהלה מגעים על אפשרות להצטרף לחיים הפוליטיים עם אישים מצדה השמאלי של המפה הפוליטית, כבנימין בן-אליעזר ממפלגת העבודה ויוסי שריד ממרצ, אך לימים הכחישה כי התכוונה להתמודד בבחירות במסגרת מרצ. לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצע לה להצטרף למפלגת "ישראל ביתנו". היא נענתה להצעה, הוצבה במקום השישי ברשימה לכנסת ה-18, ונכנסה לכנסת לאחר שהמפלגה זכתה ב-15 מנדטים.
הכנסת ה-18.
עם היבחרה לכנסת החלה לשמש כחברה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ולעמוד בראש השדולה לטיפול בילדים ובבני נוער בסיכון. כמו כן שימשה כחברה בוועדה המשותפת לנושאי סביבה ובריאות וכסגנית יושב ראש הכנסת. מיוני 2012 לוי-אבקסיס כיהנה גם כיושבת ראש הוועדה לזכויות הילד של הכנסת. במסגרת תפקידים אלה יזמה בכנסת ה-18 הצעות חוק רבות שאושרו והפכו לחוקים. בהן תיקון בעניין הרחבת תחולת המוסדות לחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, תיקון לחוק בתי המשפט שאוסר פרסום שמות קטינים בהליכים אזרחיים, תיקון להצעת חוק עבודת נשים שעניינו הארכת חופשת הלידה בגין אשפוז ילדים וחוק שמבקש תיקון של פקודת הרופאים בסימון ייעוד תרופה על אריזה.