בנוסף למוסדות אלו קיימים סניפי הליכוד, המהווים את המוסדות המוניציפליים (עירוניים) של הליכוד, הקיימים בכל רשות או מועצה מקומית, בכפוף לקיומו של מספר מתפקדים מינימלי של הליכוד באותה רשות מקומית. סניפי הליכוד מורכבים כל אחד ממועצת סניף ומהנהלת סניף. מועצת הסניף אמונה על בחירת רשימת הליכוד בבחירות המקומיות ומועמדו לראשות הרשות המקומית הרלוונטית. כמו במוסדות הארציים, רק חברי ליכוד רשאים לבחור ולהיבחר להיות חברי מועצות הסניפים והנהלותיהם, בכפוף לתקופת אכשרה.
מחלקת קשרי חוץ והסברה – הגוף המנהל את קשרי החוץ של הליכוד עם מפלגות וגופים זרים וכן מופקד על הסברה מטעם תנועת הליכוד. בראש המחלקה עומד אלי חזן.
כמו כן, לליכוד סיעה משלו בהסתדרות, וכן נציגים בהתאחדות הסטודנטים הארצית. לליכוד גוף צעירים רשמי המכונה "צעירי הליכוד", המקיים, בין היתר, תאים סטודנטיאלים באוניברסיטאות ובמכללות, המכונים בדרך כלל כיום "תא לביא". ראשיהם פעמים רבות, הם מועמדי הליכוד ליו"ר אגודת הסטודנטים באותו מוסד אקדמי. כפי ש"צעירי תנועת החירות" הצמיחו בעבר מנהיגות שחלקה נבחר לכנסת (מיקי איתן, מיכי רצון, ישראל כץ, מיכאל קליינר, לימור לבנת, רוני מילוא, צחי הנגבי ואחרים), כך גם "צעירי הליכוד" נחשבים "חממה" להצמחה של מנהיגות פוליטית ופרלמנטארית. כך בהיות יושבי ראש "צעירי הליכוד" – גלעד ארדן ויואל חסון – הפכו במרוצת השנים לחברי כנסת. יו"ר צעירי הליכוד הנוכחי הוא דוד שאין.
הליכוד העולמי, ארגון הגג של סניפי הליכוד בעולם, אחראי על הטיפול בסניפים בארצות זרות ועל הקשר של תנועת הליכוד עם יהדות התפוצות. לליכוד העולמי מספר סניפים בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, אפריקה ורוב מדינות אירופה. החל משנת 2015 העומד בראש הליכוד העולמי הוא יעקב חגואל, המכהן גם כסגן ומ"מ יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית.
משרדי ומנגנוני התנועה שוכנים במצודת זאב, המבנה ההיסטורי ששימש גם את תנועת החירות, ברחוב המלך ג'ורג' 38 בתל אביב.
במקביל לגופים הרשמיים, פועלים בליכוד כמה ארגונים פנימיים וקבוצות מתפקדים הזוכים להכרה רשמית, אך אינם מהווים חלק ממנגנון המפלגה. בין הקבוצות הפעילות ניתן למנות את קבוצת "גאווה בליכוד" העוסקת בקידום נושאים הקשורים לקהילה הגאה, "נתיב בליכוד" העוסקת בחקיקה לאומית-ליברלית, קבוצת "שגרירי הליכוד" העוסקת בהפצת מסרים לתומכי הליכוד להפצה ברשת , במהלך הבחירות לכנסת העשרים ואחת פורסם בניו יורק טיימס ובאתר ynet שקבוצה זו לכאורה מממנת מערך גדול של משתמשים מזויפים בטוויטר שתפקידם להפיץ שקרים בעיקר על בני גנץ. קבוצת הליברלים בליכוד שעוסקת בקידום מדיניות כלכלית חברתית הנשענת על עקרונות הליברליזם הקלאסי, המטה הלאומי בליכוד המקדם את נושא ההתיישבות ואת הליכודניקים החדשים – הקבוצה הדמוקרטית שמקדמים אג׳נדה ליברלית-דמוקרטית.
סמל.
אותיות סמל המפלגה נוצרו במקור בשנת 1977 על ידי המעצב הגרפי גדעון שגיא, אשר יצר גם את הסלסול של האות למ"ד כך שידמה לדגל המתנופף ברוח. בשנת 1981 שיפץ הפרסומאי ראובן אדלר את הסמל על בסיס הגופן העברי "חיים" בתצורה מוטה והוסיף את הצבע הכחול. קמפיינים רבים של מועמדי הליכוד שלמ"ד בשמם משלבים את הלמ"ד המסולסלת, המזוהה עם הסמל.
שיתופי פעולה וארגונים בינלאומיים.
מפלגת הליכוד הצטרפה בסוף שנת 2016 כחברה במפלגת "ברית השמרנים והרפורמיסטים באירופה" אשר מפעילה את סיעת השמרנים והרפורמיסטים האירופים בפרלמנט האירופי. בנוסף, נמצאת המפלגה במגעים להצטרפות לארגון הבינלאומי של המפלגות השמרניות, ה- International Democrat Union, IDU. למפלגת הליכוד נציגויות בארצות הברית ובאירופה, ואף ארגון בינלאומי בשם הליכוד העולמי, ובעלת נציגות בהסתדרות הציונית העולמית ומוסדותיה.
במאי 2017 הצטרפה המפלגה גם לארגון "האינטרנציונל השמרני", ארגון גג למפלגות ימין שמרניות על משקל האינטרנציונל הסוציאליסטי, שהוקם באותה שנה, ומנהל אגף קשרי החוץ של המפלגה, אלי חזן, השתתף בכנס היסוד שנערך במיאמי, פלורידה. בפברואר 2018 צורפה המפלגה לארגון גג שמרני נוסף, האיחוד הדמוקרטי הבין לאומי, בכנס שנערך במדריד, והתקבלה על ידי יושב ראש האיחוד, ראש ממשלת קנדה לשעבר סטיבן הרפר.
מייקל קרייטון
ג'ון מייקל קרייטון (באנגלית: John Michael Crichton, בחלק מהתרגומים לעברית שמו תועתק בטעות כקריצ'טון; 23 באוקטובר 1942 - 4 בנובמבר 2008) היה סופר, תסריטאי, מפיק קולנוע, במאי קולנוע ורופא אמריקני שהתמקד בספרות מתח ומדע בדיוני. בספריו, שנמכרו בלמעלה מ-150 מיליון עותקים, מצוי לרוב תמהיל בין עלילה בדיונית לצד עובדות ותאוריות מדעיות המשמשות לה כבסיס.
בין רבי המכר הנודעים שלו: "זרע אנדרומדה", "קונגו", "חשיפה", "שמש עולה", "קו-זמן", "שלטון הפחד" "איש המסוף", "טרף", "הלאה", "כדור", "פארק היורה" והמשכו "העולם האבוד", רבי מכר אלו, וכן אחרים אשר כתב, עובדו ברבות הימים לסרטי קולנוע. קרייטון אף ביים אחדים מהם, בהם הגרסה הקולנועית לספרו "שוד הרכבות הגדול".
כמו כן כתב קרייטון את התסריט לסרט האסונות "טוויסטר", למותחן הבדיוני "עולם המערב" (עליו מבוססת סדרת הטלוויזיה "ווסטוורלד"), וכן מספר פרקים לסדרת הטלוויזיה ER, אותה גם הפיק. כמו כן עיבד לקולנוע את הספר "עילפון חושים" (Coma) של רובין קוק, אותו גם ביים.
ביוגרפיה.
מייקל קרייטון נולד ב-23 באוקטובר 1942 בשיקגו, אילינוי וגדל בלונג איילנד, ניו יורק.
הוא למד אנתרופולוגיה פיזית בהרווארד קולג' וב-1964 סיים את התואר הראשון בהצטיינות יתרה. ב-1965 הוא שימש כמרצה אורח לאנתרופולוגיה באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1969 הוא סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת הרווארד והוסמך לרופא. את עבודתו הפוסט דוקטורנטית הוא עשה במכון סאלק למחקר ביולוגי בין 1969 ל-1970. ב-1988 הוא היה סופר אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
בזמן לימודיו באוניברסיטת הרווארד הספיק קרייטון לכתוב 2 ספרים תחת שמות העט ג'ון לאנג' (John Lange) וג'פרי הדסון (Jeffery Hudson). אחד הספרים, מצוקה, זכה ב-1969 בפרס אדגר לספר הטוב ביותר. בנוסף הוא כתב ביחד עם אחיו הקטן דגלאס ספר הנקרא "Dealing", שפורסם תחת שם העט מייקל דגלאס (Michael Douglas). בכריכה האחורית של הספר מופיעה תמונה משותפת שלהם שצילמה אימם כשהיו ילדים.
שמות העט נוצרו כמשחק על גובהו של קרייטון, שהתנשא לגובה של 2.06 מטרים: לאנג' (נהגה בגרמנית "לאנגה") הוא שם משפחה גרמני שפירושו אדם גבוה, ואילו סר ג'פרי האדסון היה גמד מפורסם בחצרה של המלכה הנרייט מארי.
קרייטון נפטר בגיל 66 אחרי מלחמה ממושכת במחלת הסרטן.
הנס כריסטיאן אנדרסן
הנס כריסטיאן אַנדֶרסֶן (, 2 באפריל 1805 - 4 באוגוסט 1875) היה סופר ומשורר דני שנודע במעשיות ובסיפורי הילדים שלו.
סיפוריו מיועדים לא רק לילדים כי אם גם למבוגרים. כתב גם מחזות, רומנים וספרי מסע.
משפחתו וילדותו.
אנדרסן נולד בשכונת עוני בעיר אודנסה שבדנמרק ב-1805. אביו, הנס אנדרסן, היה סנדלר משכיל, ואמו, אן מרי אנדרסדטר, הייתה כובסת. אף על פי שאמו הייתה חסרת השכלה, היא פתחה בפני אנדרסן הצעיר את עולם הפולקלור, ואביו הקריא בפניו את משלי לה פונטן וקלסיקאים נוספים. המשפחה הייתה ענייה והתגוררה בדירה בת חדר אחד.
בשאיפה ליוקרה ולתגמול כספי התגייס אביו של אנדרסן כחייל לצבאו של נפוליאון ולחם במלחמות הנפוליאוניות, אולם לאחר תבוסתו של נפוליאון חזר האב לביתו, ונפטר בשנת 1816. אנדרסן הפסיק ללכת לבית הספר, הוא בנה תיאטרון בובות קטן והיה מעסיק את עצמו בתפירת בגדים לבובות. הוא אהב מאוד ספרות, במיוחד את המחזות של לודוויג הולברג וויליאם שייקספיר, והיה ממחיז אותם בעזרת בובותיו.
אחר כך עבד אנדרסן תקופה קצרה כשוליה של חייט, והחל לעבוד במפעל טבק. בגיל 14 עבר לקופנהגן במטרה לפתוח בקריירה של שחקן, הוא בורך בקול טנור מצוין. למרות הקשיים הצליח אנדרסן לסלול את דרכו לתיאטרון המלכותי, אך נאלץ לעזוב אותו לאחר שהשתנה קולו.
בשנת 1822 קיבל אנדרסן מלגה לבית הספר היסודי של סלגלס מקולין, במאי בתיאטרון המלכותי. אנדרסון היה בן 17 ולמד עם ילדים בני 12. הוא התגורר בביתו של המנהל, מייסלינג, שניסה לעזור לו להשתלב בחיים ולהתגבר על רגישותו הרבה. מאוחר יותר התקבל לאוניברסיטת קופנהגן, שם השלים את השכלתו.
אמו נפטרה בשנת 1833, לאחר שהתמכרה לשתיית אלכוהול. אחותו למחצה של אנדרסן, קארן מרי, עבדה ככל הנראה כיצאנית, ויצרה קשר עם אחיה פעמים ספורות בלבד בטרם מותה בשנת 1846.
חייו כסופר.
סיפור המעשייה הראשון אותו כתב אנדרסן בעודו תלמיד היה כפי הנראה "נר החלב", סיפור המשתרע על 6 עמודים שלא פורסם ונמצא רק באוקטובר 2012. ב-1829 זכה להצלחה יחסית בעקבות פרסום הספר "מסע ברגל מתעלת הולמנס לנקודה המזרחית של אמגר" שכלל קובץ סיפורים דמיוניים ואחריו פרסם מחזה בשם "אהבה במגדל הכנסייה של ניקולאס הקדוש".
בשנת 1833, בזכות מלגה קטנה ממלך דנמרק, החל אנדרסן לטייל בכל רחבי אירופה, והוא כתב תיאורי מסע על שוודיה, ספרד, איטליה, פורטוגל והמזרח התיכון. במהלך טיוליו פגש אנדרסן בויקטור הוגו, בהיינריך היינה, בבלזק, באלכסנדר דיומא ובצ'ארלס דיקנס.