גם הסכמה ואפילו הביקוש של מעסיקים להדרכות מקוונות עלתה עם הזמן. נכון לשנת 2010 יותר מ-50% ממנהלי משאבי האנוש אמרו שאם שני מועמדים עם אותה רמת ניסיון יגישו מועמדות למשרה, לא תהיה השפעה משמעותית אם התואר של מועמד אחד נרכש בדרך מקוונת או בית ספר מסורתי. שבעים ותשעה אחוז אמרו שהעסיקו מועמד עם תואר מקוון ב-12 החודשים האחרונים. עם זאת, 66% אמרו שמועמדים שמקבלים תארים מקוונים לא נתפסו בצורה חיובית כמו מועמדים לעבודה עם תארים מסורתיים.
לשימוש ב"אפליקציות חינוכיות" יש השפעה חיובית על הלמידה בדרך כלל. מחקרים גילו כי השימוש באפליקציות מסוג זה במכשירים ניידים ביכולתו להקטין את פער ההישגים בין תלמידים משכבות סוציו אקונומיות שונות. אפליקציות חינוכיות מסוימות יכולות אפילו לשפר עבודה קבוצתית על ידי כך שהן מאפשרות לתלמידים לקבל משוב על תשובות וקידום שיתוף פעולה בפתרון בעיות. היתרונות של למידה בעזרת אפליקציה הוצגו בכל קבוצות הגיל. תלמידי גן שמשתמשים באייפד מציגים שיעורי אוריינות גבוהים בהרבה מאשר לא משתמשים. דווח כי סטודנטים לרפואה מאוניברסיטת קליפורניה אירווין שהשתמשו ב-iPad אקדמית קיבלו ציון גבוה ב-23% בבחינות הלאומיות בהשוואה לשיעורים קודמים שלא.
חסרונות.
בעולם, גורמים כמו ניהול שינויים, התיישנות טכנולוגיה ושותפות בין ספקים למפתחים הם מעצורים עיקריים המעכבים את הצמיחה של שוק הטכנולוגיה החינוכית.
בארצות הברית, המדינה והממשל הפדרלי הגדילו את המימון, כמו גם הון סיכון פרטי זורם למגזר החינוך. עם זאת, as of 2013 אף אחד לא הסתכל על החזר על השקעה בטכנולוגיה (ROI) כדי לחבר הוצאות על טכנולוגיה עם תוצאות סטודנטים משופרות.
טכנולוגיות חדשות מלוות לעיתים קרובות בהייפ והבטחה לא מציאותיים בנוגע לכוחן הטרנספורמטיבי לשנות את החינוך לטובה או לאפשר הזדמנויות חינוכיות טובות יותר להגיע להמונים. דוגמאות כוללות סרט אילם, רדיו משודר וטלוויזיה, שאף אחד מהם לא שמר על דריסת רגל בשיטות היומיומיות של החינוך הפורמלי המיינסטרים. טכנולוגיה, כשלעצמה, אינה מביאה בהכרח לשיפורים מהותיים בפרקטיקה החינוכית. ההתמקדות צריכה להיות באינטראקציה של הלומד עם הטכנולוגיה - לא בטכנולוגיה עצמה. יש להכיר בו כ"אקולוגי" ולא כ"תוסף" או "מחסיר". בשינוי אקולוגי זה, שינוי משמעותי אחד יצור שינוי טוטאלי.
לפי ברנפורד וחב', "טכנולוגיה אינה מבטיחה למידה אפקטיבית", ושימוש לא הולם בטכנולוגיה עלול אף להפריע לה. מחקר של אוניברסיטת וושינגטון על אוצר המילים של תינוקות מראה שהוא מחליק עקב תקליטורי DVD לתינוקות חינוכיים. פורסם ב- "Journal of Pediatrics", מחקר מ-2007 של אוניברסיטת וושינגטון על אוצר המילים של תינוקות, סקר מעל 1,000 הורים בוושינגטון ובמינסוטה. המחקר מצא כי על כל שעה שבה תינוקות בגילאי 8–16 חודשים צפו בתקליטורי DVD וסרטונים, הם ידעו 6–8 פחות מתוך 90 מילים נפוצות לתינוקות מאשר התינוקות שלא צפו בהן. אנדרו מלצוף, מודד במחקר זה, קובע שהתוצאה הגיונית, שאם "זמן ההתראה" של התינוק יעבור מול תקליטורי DVD וטלוויזיה, במקום עם אנשים שמדברים, התינוקות לא יזכו לאותה חוויה לשונית . ד"ר דימיטרי צ'יסטאקיס, מודד אחר דיווח שהראיות הולכות ומתגברות לכך שתקליטורי DVD לתינוקות אינם בעלי ערך ועשויים להזיק.
חומרי לימוד מותאמים מתאימים את השאלות ליכולתו של כל תלמיד ומחשבים את ציוניו, אך הדבר מעודד את התלמידים לעבוד באופן אינדיבידואלי ולא חברתי או שיתופי (Kruse, 2013). קשרים חברתיים חשובים, אך סביבות היי-טק עלולות לפגוע באיזון האמון, הטיפול והכבוד בין המורה לתלמיד.
קורסים מקוונים פתוחים מאוד (MOOCs), למרות שהם פופולריים למדי בדיונים על טכנולוגיה וחינוך במדינות מפותחות (יותר מכך בארצות הברית), אינם מהווים דאגה גדולה ברוב המדינות המתפתחות או בעלות ההכנסה הנמוכה. אחת המטרות המוצהרות של MOOCs היא לספק לאוכלוסיות פחות בר מזל (כלומר, במדינות מתפתחות) הזדמנות להתנסות בקורסים עם תוכן ומבנה בסגנון ארצות הברית. עם זאת, מחקרים מראים שרק 3% מהנרשמים הם ממדינות בעלות הכנסה נמוכה ולמרות שבקורסים רבים יש אלפי סטודנטים רשומים רק 5-10% מהם מסיימים את הקורס.  ניתן לייחס זאת לחוסר תמיכה בצוות, קושי בקורס ורמות נמוכות של מעורבות עם עמיתים. MOOCs גם מרמזים כי תוכניות לימודים ושיטות הוראה מסוימות עדיפות, וזה יכול בסופו של דבר לשטוף (או אולי לשטוף) מוסדות חינוך מקומיים, נורמות תרבותיות ומסורות חינוכיות.
באמצעות האינטרנט והמדיה החברתית, השימוש באפליקציות חינוכיות הופך את התלמידים לרגישים מאוד להסחת דעת והסחת דעת. למרות ששימוש נכון הראה כמגביר את ביצועי התלמידים, היסח דעת יהיה מזיק. חיסרון נוסף הוא פוטנציאל מוגבר לבגידות. שיטה אחת נעשית על ידי יצירת מספר חשבונות לסקר שאלות ואיסוף מידע שניתן להטמיע כך שחשבון המאסטר יוכל למלא את התשובות הנכונות. סמארטפונים יכולים להיות קלים מאוד להסתרה ולהשתמש בהם בצורה לא בולטת, במיוחד אם השימוש בהם מנורמל בכיתה. את החסרונות הללו ניתן להתמודד עם כללים ותקנות נוקשים על שימוש בטלפון נייד.
גירוי יתר.
מכשירים אלקטרוניים כמו טלפונים סלולריים ומחשבים מאפשרים גישה מהירה לזרם של מקורות, שכל אחד מהם עשוי לקבל תשומת לב שטחית. מישל ריץ', פרופסור חבר בבית הספר לרפואה בהרווארד ומנהל המרכז לתקשורת ובריאות ילדים בבוסטון, אמר על הדור הדיגיטלי, "המוח שלהם מתוגמל לא על כך שהם נשארים במשימה, אלא על קפיצה לדבר הבא. הדאגה היא שאנחנו מגדלים דור של ילדים מול מסכים שהמוח שלהם הולך להיות מחווט אחרת." תלמידים תמיד התמודדו עם הסחות דעת; מחשבים וטלפונים סלולריים הם אתגר מיוחד מכיוון שזרם הנתונים יכול להפריע להתמקדות וללמידה. למרות שטכנולוגיות אלו משפיעות גם על מבוגרים, אנשים צעירים עשויים להיות מושפעים מכך יותר שכן המוח המתפתח שלהם יכול בקלות להתרגל להחליף מטלות ולא להתרגל לשמור על קשב. יותר מדי מידע, שמגיע מהר מדי, יכול להציף את החשיבה.
הטכנולוגיה "משנה במהירות ובאופן עמוק את המוח שלנו". רמות חשיפה גבוהות מעוררות שינוי בתאי המוח ומשחררות נוירוטרנסמיטורים, מה שגורם לחיזוק של מסלולים עצביים מסוימים ולהיחלשות של אחרים. זה מוביל לרמות מתח מוגברות במוח, שבהתחלה מגבירים את רמות האנרגיה, אבל, עם הזמן, למעשה מגבירים את הזיכרון, פוגעים בקוגניציה, מובילים לדיכאון, משנים את המעגלים העצביים של ההיפוקמפוס, האמיגדלה והקורטקס הפרה-פרונטלי. אלו הם אזורי המוח השולטים במצב הרוח והמחשבה. אם לא מסומנים, המבנה הבסיסי של המוח עלול להשתנות. גירוי יתר עקב טכנולוגיה עשוי להתחיל צעיר מדי. כאשר ילדים נחשפים לפני גיל שבע, משימות התפתחותיות חשובות עלולות להתעכב, ועלולים להתפתח הרגלי למידה רעים, ש"מונעים מהילדים את החקירה והמשחק שהם צריכים לפתח". פסיכולוגיית מדיה היא תחום התמחות מתפתח החובק מכשירים אלקטרוניים והתנהגויות חושיות המתרחשות משימוש בטכנולוגיה חינוכית בלמידה.
ביקורת חברתית-תרבותית.
לדברי לאי, "סביבת הלמידה היא מערכת מורכבת שבה האינטראקציות והאינטראקציות של דברים רבים משפיעות על תוצאת הלמידה". כאשר טכנולוגיה מוכנסת למסגרת חינוכית, המסגרת הפדגוגית משתנה בכך שהוראה מונעת טכנולוגיה יכולה לשנות את כל המשמעות של פעילות ללא אימות מחקרי הולם. אם הטכנולוגיה נותנת מונופול על פעילות, התלמידים יכולים להתחיל לפתח את התחושה ש"בקושי ניתן לחשוב על החיים ללא טכנולוגיה".
ליאו מרקס ראה בעצמה את המילה "טכנולוגיה" כבעייתית, רגישה לריפיקציה ו"אובייקטיביות פנטום", המסתירה את טבעה הבסיסי כדבר בעל ערך רק במידה שהוא מועיל למצב האנושי. טכנולוגיה מסתכמת בסופו של דבר בהשפעה על היחסים בין אנשים, אך מושג זה מתערפל כאשר מתייחסים לטכנולוגיה כאל מושג מופשט נטול טוב ורע. לנגדון ווינר מציין נקודה דומה בטענה שחוסר הפיתוח של הפילוסופיה של הטכנולוגיה מותיר אותנו עם צמצום פשטני מדי בשיח שלנו למושגים הדיכוטומיים כביכול של "עשייה" מול "שימושים" של טכנולוגיות חדשות ושהתמקדות צרה ב "שימוש" מוביל אותנו להאמין שכל הטכנולוגיות הן נייטרליות במעמד המוסרי. הביקורות הללו יגרמו לנו לשאול לא, "כיצד נמקסם את תפקידה או התקדמות הטכנולוגיה בחינוך?", אלא, "מהן ההשלכות החברתיות והאנושיות של אימוץ טכנולוגיה מסוימת?"