הסרט מתחיל בשלב המיון הראשוני של הצוערים, וסוקר את פחדיהם. בהמשך עוקב הסרט אחריהם ביציאות הביתה, בדילמות משפחתיות, ובדילמות חברתיות. בסוף הסרט אפילוג קצר שמציג את הצוערים חצי שנה לאחר הקורס, ובו נזכר לראשונה "נוהל חניבעל" כאשר הקצין הצעיר ארז אשל מסביר לחייליו כיצד לפעול בשעת חטיפה.
אחדים מהמרואיינים הראשיים, כגון הצוערים יוצאי חטיבת הצנחנים, התפרסמו מאוחר יותר: ארז אשל (לשעבר ראש מנהל חברה ונוער במשרד החינוך, פעיל חברתי ומקימן של המכינות הקדם צבאיות החילוניות), יהודה פוקס (שהגיע לדרגת אלוף) ומיכאל ביטון מגולני (שכיהן כשר במשרד הביטחון) כן מרואיינים ומופיעים בסרט מפקדי בה"ד 1 אל"ם מתי הררי ומחליפו אל"ם גיורא איילנד.
פסקול.
את הסרט ליווה שיר הנושא "בדרך הזאת לבד" בביצוע סימה עמיאל ללחן ומילים של איתן אורן.
חמאד עמר
חמד עמר
סוריה החלולה
פזצט&quot;א
פזצט"א היא ראשי תיבות צה"ליים שפירושם: פול, זחל, צפה, טווח, אש, ומטרתם להציג את הצעדים שעל רובאי לנקוט בעת היתקלות באויב. ראשי התיבות משמשים כעזר זיכרון לזכירת הפעולות וסדרן:
בעבר, היו ראשי התיבות אפזצט"א - הא' הראשונה נפתחה אף היא (כמו האחרונה) ל"אש". עם שינוי תורת הלחימה, נשמטה הא' הראשונה, והחייל מצווה להגן על עצמו לפני שהוא משיב אש.
בלשון היומיומית של החיילים בצה"ל הפך הביטוי פזצט"א לתיאור השלב בו החייל מפיל עצמו במהירות לקרקע בזמן התקלות.
דלקת קנה הנשימה
דלקת קנה הנשימה (בלטינית: Tracheitis) היא דלקת השכיחה אצל ילדים או אצל זקנים. היא דומה לדלקת של תיבת הקול ושל הסמפונות. זוהי מחלה חריפה, אשר מתפתחת במהירות ועלולה להידרדר לאי ספיקה נשימתית. הביטויים הקליניים העיקריים הם חום גבוה, סטרידור (צפצוף בעת שאיפה ונשיפה), קוצר נשימה ושיעול מוגלתי. בדלקת קנה הנשימה ניתן לראות הצרה של אזור ה-Subglottis. הזיהום נוצר לרוב על ידי חיידקי "Staphylococcus aureus" וחיידקים בסוג "Streptococcus". רירית קנה הנשימה היא מודלקת ובצקתית.
ברונכיטיס אקוטית
ברונכיטיס חריפה
דלקת סימפונות אקוטית
הכנסת השמונה-עשרה
פסלות שופט
פסלות שופט היא מצב שבו שופט פסול מלשפוט במשפט מסוים, מחמת עילות היוצרות חשש ממשי שמשפטו לא יהיה משפט צדק.
פסלות שופט במשפט העברי.
במסכת כתובות (ק"ה ב) מובאים סיפורים אחדים על דיינים שפסלו עצמם מלשבת בדין, לאחר שנוצרה זיקה קלושה בין הדיין לבין אחד מבעלי הדין. דוגמה לכך הוא סיפורו של אמימר, שבעת שישב בדין עפה נוצה אל ראשו, והגיע איש והסירה. כאשר התברר לאמימר שהאיש הגיע לדין לפניו, פסל את עצמו.
הרמב"ם קבע במשנה תורה:
פסלות שופט במשפט הישראלי.
בסעיף 77א לחוק בתי המשפט מפורטות עילות לפסלות שופט. העילה הכללית לפסלות שופט היא "שופט לא ישב בדין אם מצא, מיזמתו או לבקשת בעל דין, כי קיימות נסיבות שיש בהן כדי ליצור חשש ממשי למשוא פנים בניהול המשפט". בנוסף קובע החוק עילות ספציפיות:
על שופט שהועלתה בפניו טענת פסלות לדון בה לפני כל טענה אחרת. על החלטתו המנומקת של השופט ניתן לערער בפני בית המשפט העליון.
עילה שאינה ראויה לפסילתו של שופט היא השתייכותו לקבוצה מסוימת או היותו בעל השקפת עולם מסוימת. עמד על כך נשיא בית המשפט העליון (בדימוס) מאיר שמגר:
טרכאיטיס
לרינקס
Larynx
לארינקס
ברונכוס
ברונכי
ובקינז
וובקינז (באנגלית Webkinz) הן בובות פרווה שפורסמו במקור על ידי חברת גאנז (Ganz) הקנדית ב-29 באפריל 2005, והיו ללהיט מצליח ברחבי אירופה ובמיוחד בצפון אמריקה. לכל בובת וובקינז שרוכשים יש "קוד סודי" שמאפשר לקונה להרשם לאתר האינטרנט "העולם של וובקינז" (Webkinz world) ולגדל בו חיית מחמד וירטואלית.
ישנם סוגים רבים של חיות מחמד של וובקינז, הכוללים צפרדעים, כלבים, חתולים, דובים, פילים, סוסים, היפופוטמים, ארנבים, דגים, ברווזים, נמרים חיות בדיוניות ועוד. לאתר וובקינז גרסאות במספר שפות, כולל בעברית מאז אוגוסט 2009, ובו פעילויות רבות לילדים כגון הרווחת כסף עבור חיית המחמד, קניית מוצרים עבורן, משחקים חינוכיים, לימוד אנגלית וידע כללי ועיצוב חדרה של חיית המחמד. באתר יש צ'אט בטיחותי לילדים שבו לא מוצגים תכנים לא חינוכיים, אלא הצ'אט נותן לילד משפטים שרק אותם יוכל להגיד לחבריו. הוובקינז הגיעו לישראל בתחילת שנת 2009. הזכיינית בישראל היא חברת P.M.I, המנוהלת על ידי בועז דקל.
בשנים 2009–2011, חברת גאנז וחברת Cepia LLC שתפו את הוובקינז יחדיו עם המוצר אוגרי הזוזו.
ב-2019 הודיעה חברת גאנז על הפסקת ייצור בובות הפרווה של וובקינז. אף על פי כן, עדיין ניתן לקנות דמויות של וובקינז באופן וירטואלי (כלומר, לקנות את "הקוד הסודי" ללא בובה המאפשר גישה למשחקים באתר).
מהלך משחק.
הרשמה.
אפשר להרשם לעולם הוובקינז בשתי דרכים:
ניתן לאמץ חיות רבות באותו חשבון משתמש, והאימוץ הוא בתוקף לכל החיים.
כלכלה.
עולם הוובקינז הוא משחק מקוון עם כלכלה משלו. יש שני סוגי מטבעות בעולם הוובקינז: KinzCash ו-Estore-Points. שני סוגי הכסף הם וירטואליים.
KinzCash.
המשתמש הרגיל מקבל כסף וירטואלי (הנקרא KinzCash) על ידי אימוץ חיות מחמד חדשות, משחק באחד מן המשחקים של עולם הוובקינז, השבה על שאלות ידע כללי ועוד. בנוסף, ניתן לזכות ב-KinzCash בביצועו של המשתמש את אחת מהפעילויות היומיומיות- סיבוב גלגל ה-וואו, לחיצה על הכפתור המניע את בבאר המשאלות, השגת כמה שיותר נקודות במשחק "שדות המיקסתותים", או השלמת עבודות במרכז העבודות, הזמינות אחת ל-8 שעות. כל יום יש משחק שונה, שכאשר משחקים בו, ניתן להשיג יותר KinzCash מבדרך כלל. משתתפים שהם מנויים באתר יכולים לעשות את כל מה שהמשתמש הרגיל יכול, ובנוסף לסובב גם את גלגל ה-וואו של המנויים, ללחוץ על מכונת הפרסים של המנויים ולקבל כסף/אוכל שעתי. ישנם בונוסים נוספים הזמינים בסופי-שבוע או בשעות אחר הצהריים של ימי החול.
Estore-Points.
משתמשים מנויים מקבלים Estore-Points בכל חודש ביחד עם חבילת המנויים. עם ה-Estore-Points אי אפשר לקנות מה שקונים עם KinzCash. עם ה-Estore-Points משתמשים יכולים לקנות חיות, בגדים נדירים, רהיטים נדירים, חברי חיות ועוד.
משתמשים יכולים להוציא את ה-KinzCash ואת ה-Estore-Points בחנות הווירטואלית של המשחק (W Shop). בתוך ה-W Shop ניתן לקנות אוכל לחיית המחמד, חפצים ורהיטים לחדר של חיית המחמד. משתמשים יכולים לקשט את חדרה של חיית המחמד שלהם ולסדר את חפציה השוהים בתוך החדר. עם כסף ה-Estore-Points לא ניתן לקנות אוכל.
העולם המקוון מכיל גם חפצים נדירים או בלעדיים. חלק מחפצים ניתן לקנות תמורת כסף אמיתי ולהביא אותם בעזרת קוד נוסף לעולם הוובקינז. לכל חיית מחמד יש אוכל מיוחד משלה, שזמין רק לה. כמו כן, בכל חודש מוכרזת חיית חודש אחרת. בעלי חיית החודש מקבלים חפצים בלעדיים.
האתר מאפשר שליחת מתנות ומכתבים לחברים ברשת, להזמין חברים לביתה של חיית המחמד, שם ניתן לשוחח בצ'אט, לשחק במשחקי קופסה, ואף להשתתף באירועים.
לעיתים בעולם הוובקינז יש פעילויות מיוחדות וקבלת פרסים.
את ה-Estore-Points לא ניתן לקבל ממשחקים, אלא רק לקנות או לקבל בחבילת המנויים, ולכן הפריטים שאותם ניתן לקנות מיוחדים יותר (חיות, חברי חיות), לא ניתן להמיר כסף רגיל ל-Estore-Points, או הפוך.
בגרסה החדשה ניתן לקבל חיות מאספת מדליות המעופפות על מסך המשתמש, לכל חיה מספר מדליות שצריך לאסוף בשבילה, לא ניתן לבחור את החיה במדליות.
סוגי וובקינז.
עם קנייה/ הכנסת קוד למשחק של כל וובקינז מקבלים פרסים המייחדים את החיה.
בנוסף, קיימים פרפרים בשם "זאמז" שעוקבים אחרי חיות הוובקינז, בעדכונים החדשים של עולם הוובקינז קיימים גם חברי חיה (Pet Buddies) כגון דרקון, רוח, פיות ועוד.
מטול שקפים
מטול שקפים, בדומה למקרן, הוא מכשיר אופטי המשתמש באור כדי להציג תמונה מוגדלת על מסך. מדובר במכשיר אופטי אשר מייצר אור, ומרכז אותו באמצעות עדשה. מעל העדשה מונח שקף, ובאמצעות עדשה נוספת ומראה, האור שעבר את השקף מוקרן על-גבי מסך.
מקור התמונה הוא בשקף, יריעת פלסטיק שקופה מודפסת או כתובה בכתב יד. השקף מונח על משטח הזכוכית של המטול, אשר מתחתיו ישנו מקור אור ומעליו מערך מראות ועדשות המעביר את האור לעבר המסך או הקיר.
מערכת אופטית.
המטול דומה למקרן שקופיות, שבו מקור אור מאיר שקופית ליצירת תמונה על מסך. למרות זאת ישנו שוני בגודל השקף המוקרן וחשיבות הנחת השקף בכיוון המתאים (ההקרנה יוצרת אפקט מראה לעומת מקרן שקופיות בו מוצגת התמונה באופן ישר).
לעומת LCD, מערכת האור במטול פשוטה מאוד ומורכבת לרוב מנורת הלוגן בעוצמת 750 או 1000 וואט. מנורה זו פולטת חום רב, הגורמת לשריפתה לאחר פחות מ-100 שעות פעולה ולכן היא מהווה את החלק היקר ביותר לתחזוקה במקרן. מקרן LCD מודרני מכיל נורת קשת חשמלית שנצילותה החשמלית גבוהה יותר ומאפשרת אלפי שעות פעולה. חסרון נורה זו היא בזמן החימום הרב לפני הפעלתה.
המטול מכונה לעיתים בלשאצר, על שם משתה בלשאצר מספר דניאל בו הופיעה כתובת על הקיר.
היסטוריה.
מקרנים עתיקים ובהם פנס קסם נחשבים כאבות מטול השקפים. ב-1645, תיאר אתנסיוס קירכר בספרו "Ars Magna Lucis et Umbrae", את המראה הסטגנוגרפית: מערכת הקרנה פרימיטיבית המורכב מעדשות מרכזות ותמונות או טקסט שצוירו על מראה קעורה, המאפשרת תקשורת למרחקים ארוכים.
ב-1853, הפיזיקאי הצרפתי אדמונד בקרל (Edmond Becquerel) פיתח את מערכת המטול הראשונה. ב-1866, המפתח והממציא, ג'ולס דובסק, הציג אותה לראשונה.
השימוש הראשון בשקפים השקופים היה בצבא ארצות הברית שהחל להשתמש בה במלחמת העולם השנייה באקדמיה הצבאית.