בן שימול פרסם ראיונות רבים ותחקירים רבים, הוא אחראי גם לחשיפת סיפורים רבים: ניסיון לחתן את כדורסלן גליל עליון אנדרי זלינבבא עם גיסת אחד המנהלים במועדון כדי שיקבל אזרחות, עריקת הכדורגלן שהפך לדוגמן, אנחל בונני ממחנה האימונים של הפועל נצרת עילית ביוגוסלביה, צילומי החוזים הכספיים הגבוהים של רונן חרזי בסלמנקה ואלון מזרחי בניס, החלטת הבוררות של פיפ"א בפרשת אישטוואן פישונט, המיליונים שקיבל משה דדש בעקבות מכירת מתחם בית וגן, החלטת הבוררות של אהוד אולמרט לאישור העסקה של דדש, הסכם השכר של אברהם גרנט במכבי תל אביב, רכישת פורטסמות' האנגלית על ידי משפחת גאידמק, חוזי העתק של אלי גוטמן וג'ובאני רוסו בבית"ר ירושלים בעידן המיליונים של גד זאבי, הסולחה בין כוכבי מכבי חיפה ניר דוידוביץ' ויניב קטן בעקבות הסכסוך הגדול, חוזי מאמני נבחרת ישראל, הקלטת של המאמן גיא לוזון עם התבטאויות גזעניות, לכידת כדורגלן בכיר מבית"ר ירושלים על ידי משטרת ישראל בדירת הימורים, ניסיון העברת בקבוקי אלכוהול במכס על ידי כדורגלנים ממכבי תל אביב שנתפסו, חובות הענק של ההתאחדות לכדורגל בישראל וההלוואות לטווח ארוך שנטלה, שקיעת אצטדיון רמת גן עקב בעיות בקרקע ועוד.
בן שימול מוערך מאוד על עורכיו ומנהליו ונבחר כמה פעמים לעיתונאי מצטיין.
עקב הניסיון הרב שצבר, כישרונו ויכולת הביטוי הנהדרת שלו מקבל בן שימול פניות להרצות על תקשורת בפני סטודנטים במכללות ובפני תלמידים, ספורטאים ובני נוער.
הוא נחשב לעיתונאי חרוץ, מוכשר ויסודי עם מקורות טובים מאוד, אהוד על חבריו ובעל יחסי אנוש מעולים.
בדצמבר 2019 פרש מעבודתו בידיעות אחרונות.
כיום הוא מועסק כאחראי מגרשי הכדורגל במודיעין, עיר מגוריו.
ברוך שמואל דויטש
הרב ברוך שמואל הכהן דויטש (נולד בי"ג בחשוון ה'תש"ג - 1942, בני ברק) הוא ממנהיגי הפלג הירושלמי וחבר מועצת גדולי עולם התורה של "בני תורה". בעבר היה ר"מ בישיבת קול תורה בירושלים. מ-2018 הוא ראש ישיבת באר מרדכי בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בבני ברק, בנם הבכור של לאה (קורנליה) לבית אדלר והרב בנימין זאב דויטש, שהיה עוזרו של הרב יוסף שלמה כהנמן ("הרב מפוניבז'") ומזכיר ישיבת פוניבז'. אחיו הוא הרב אשר דויטש, מראשי ישיבת פוניבז'. למד בישיבת פוניבז' ובישיבת בריסק. בבגרותו החל ללמד בישיבת טשיבין החסידית, ומשנת תש"מ בישיבת קול תורה, שבה כונה "מראשי הישיבה". במשך תקופה כיהן גם כראש ישיבה בישיבת אמרי צבי במודיעין עילית. נישא לאידלה בת הרב שמואל קיבלביץ ונכדת הרב שלמה זלמן זלזניק (נפטרה בשנת תשנ"ה). בקיץ תשס"א נישא לפריידא בת הרב אברהם יוסף סרעברו.
בשנת 2000 הקים את ארגון וכתבתם. בשל מוצאו ההונגרי הוא עוסק בקירוב ליהדות של יהודי הונגריה שנותרו שם. בשנת 2007 ביקר בבודפשט עיר מוצאם של הוריו, הקים במקום כולל אברכים, ודרש בהונגרית לפני סטודנטים יהודיים. עוסק בלימודו גם באותם החלקים שממעטים לעסוק בהם במסגרת הלימוד הנהוג בישיבות, כגון סדר זרעים, סדר טהרות וסדר קדשים. הוא משמש כראש כולל שבו עוסקים בשעות אחר הצהריים בלימוד חלקים אלו בעיון, וכן מוסר שיעור בדף היומי בעיון בשכונת סנהדריה.
עומד בראש הוועדה הרוחנית של פרויקט אוצר החכמה.
הרב דויטש הוא חבר הוועד של תלמוד תורה המסורה בירושלים.
עמדות ופעילות ציבורית.
לצד פעילותו התורנית עסק הרב דויטש גם בענייני ציבור. הוא היה ממייסדי אב"ת - ההתארגנות הליטאית שבישרה את הקמת מפלגת דגל התורה. בתקופה זו היה מקורב לרב אלעזר מנחם מן שך ומונה על ידו למספר תפקידים ציבוריים. במשך שנים היה חבר ב"ועדה הרוחנית" של העיתון יתד נאמן וחבר בדירקטוריון חברת יתדות ת.ש.מ.ו. שהפעילה את העיתון. לאחר פטירת הרב שך קיבל עליו את מרותו של הרב יוסף שלום אלישיב. עם הפיצול בציבור הליטאי הצטרף הרב דויטש לפלג הירושלמי בראשות הרב שמואל אוירבך. תקופה קצרה לאחר הקמת היומון הפלס התמנה לכהן כראש הוועדה הרוחנית שלו.
לדעת הרב דויטש מייסדי המכללות החרדיות מבקשים לעקור את החרדיות.
לאחר פטירת הרב אוירבך מונה הרב דויטש לחבר בכיר במועצת גדולי עולם התורה של הפלג הירושלמי, ובעקבות חילוקי דעות עם ראש ישיבת קול תורה המתנגד לפלג נאלץ לעזוב את הישיבה. תלמידיו הקימו ישיבה חדשה בראשותו.
הרב דויטש נשוי ואב לשבעה ילדים. מתגורר בשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים. בנו חיים צבי גורליק הוא מחבר ספר "גבול בנימין".
דויטש
דויטש (בכתיב לועזי: Deutsch) היא המילה הגרמנית המתארת את "השפה הגרמנית" או "אדם גרמני". למילה צורה נוספת, שמקורה משפת היידיש: דייטש.
אין לבלבל עם הולנדית: Dutch.
מרכז מסחרי (תל אביב)
מרכז מסחרי הוא מתחם בתל אביב המשתרע בין הרחובות דרך יפו, רחוב העלייה ורחוב וולפסון. רחובו המרכזי של המתחם הוא מערבו של רחוב לוינסקי. שמו של המתחם הונצח בעבר באחד הרחובות הקטנים החוצים את המתחם ממזרח אל מערב (רחוב מרכז מסחרי, כיום רחוב מטלון). תכנן: האדריכל יוסף טישלר.
המרכז הוא מוקד מסחר סיטונאי ומכיל בתי מסחר, בתי מלאכה, מחסני מזון, ומסעדות פועלים לשירות העובדים וקהל הקונים. חלק מהמתחם מוגדר כשוק (כך קטע רחוב לוינסקי בין רחוב העלייה עד רחוב השוק שבו נמצא כיום "שוק לוינסקי" וגם המתחם שבו שכן בעבר "שוק העלייה"). בתי המרכז, שהוקם בשנות העשרים גבוהים יחסית לבנייה בתקופה זו (בני 3-4 קומות) ומצטופפים לאורכם ולרוחבם של רחובות במבנה של שתי וערב. מבנה המרכז ואופיו כמעט ולא השתנו במהלך השנים.
היסטוריה.
לאחר הקמת אחוזת בית ונוה צדק נותרו שטחי חולות ופרדסים בבעלות ערבית (בעיקר שייח' עלי) בין השכונות היהודיות ויפו. חברת "גאולה" בראשותו של דוד סמילנסקי, ממייסדי תל אביב עסקה ברכישת קרקעות באזור חיץ זה, והצטרפו אליה גורמים נוספים ובמיוחד חברת "מרכולת" (ששמה מונצח ברחוב בשם זה בגבולו המערבי של המתחם) בראשות נחמן פלמן, שהתכוונה להקים במקום אזור מסחרי. רוב רובה של הפעילות המסחרית והעסקית של היהודים התרכזה עדיין ביפו (כיוון שראשי הוועד, עקיבא אריה ויס ומאיר דיזנגוף התעקשו שלא לפתוח בתל אביב בתי מסחר כדי לקבע את דמותה כ"עיר גנים"). בינתיים שימש האזור כשוק פתוח אליו הגיעו שיירות גמלים עם סחורה מיפו וקונים יהודים משכונות תל אביב העתידית וממושבות כגון ראשון לציון, פתח תקווה ועוד.
לאחר פרעות תרפ"א בהן נרצחו יהודים ונבזזו בתי עסק ביפו הובהר הצורך בהקמת מרכז מסחרי יהודי. למשימת הקמת המרכז התגייסה אגודת "מרכז מסחרי" בראשות מנחם גילוץ, אף הוא מימייסדי תל אביב, שיצרה אגודה בה ערבו זה לזה החברים הדדית מול מוסדות פיננסיים כבנק אפ"ק ובנק ברקליס לקבלת הלוואות לרכישת מגרשים באדמות "מרכולת" והקמת בתי עסק. ב-1921 הוקם מרכז מסחרי בגבול הרחובות כפר גלעדי והקישון שגדל והתרחב מאוחר יותר. היה זה המתחם הראשון בארץ ישראל שתוכנן מראש כמרכז מסחר ומלאכה, בנפרד ממגורים.
עם זאת, לאחר זמן מה, עת נרגע המצב והמתיחות התפוגגה, נעצרה אט אט הקמת המרכז המסחרי ועל האדמות שב ונוצר שוק פתוח. מאיר דיזנגוף, ראש העיר, כתב ב-1924 למפקד משטרת תל אביב, חיים הלפרין:
המרד הערבי הגדול של 1936–1939 נתן דחיפה מחודשת להרחבת המרכז המסחרי והוא החל להוות את המרכז הסיטונאי העיקרי לכל דרום ארץ ישראל היהודית. בשנת 1935 נבנה שוק העלייה בסגנון הבינלאומי ברחוב העלייה פינת רחוב וולפסון וכיום הוא מבנה נטוש המיועד להריסה מלבד חזית מבנה השוק המיועדת לשימור.
המרכז בעבר.
בעבר נבדלו רחובות המרכז זה מזה על פי תחומי הפעילות של החנויות: כגון - רחוב מטלון שהיה מוקדש לכלי בית, רחוב לוינסקי שהיה מוקדש למוצרי מזון, רחוב וולפסון שהיה מוקדש עבור תאורה, רחוב כפר גלעדי שהיה מוקדש למוצרי קוסמטיקה, ודרך יפו שהיה מוקדש לאביזרי אופנה.
מחסני מזון.
ברחבי המתחם שכנו גם מחסני מזון בסמוך אל שוק העלייה שסיפקו תוצרת ביתית לכל הארץ וכיום עוברים הסבה אל מגורים.
שוק התחפושות.
עד לתחילת שנות ה-90 התקיים: שוק תחפושות ברחוב כפר גלעדי כמידי שנה לפני חג הפורים.
המרכז כיום.
כיום מהווה המרכז את אחד האזורים המוזנחים ביותר בעיר. בשעות היום מתקיימת בו פעילות מסחרית שוקקת אך לעת ערב הוא נותר נטוש מקונים וסוחרים ומתגוררים בו מעוטי-יכולת השוכרים דירות בבתיו הישנים, חלקם מהגרי עבודה. בחלק מהרחובות מתקיימת לעת ערב פעילות של זנות וסחר בסמים.
פרינג' (סדרת טלוויזיה)
פרינג' (באנגלית: Fringe, תרגום חופשי לעברית: "על הקצה") היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית שנוצרה על ידי ג'יי ג'יי אברהמס, אלכס קורצמן ורוברטו אורקי. הסדרה עוקבת אחרי יחידה חשאית מיוחדת ב-FBI ששוכנת בבוסטון, מסצ'וסטס תחת פיקוחה של היחידה לביטחון פנים. הצוות משתמש בגישה מדעית לא שגרתית הנקראת "מדע שוליים" כדי לגלות את הגורמים לאירועים מוזרים המתרחשים ברחבי העולם ומכונים "התבנית".
פיילוט הסדרה שודר ב-9 בספטמבר 2008 ברשת הטלוויזיה FOX. ב-1 באוקטובר 2008 הודיעה רשת FOX כי בכוונתה לשדר עונה שלמה של הסדרה. העונה השנייה עלתה לשידור ב-17 בספטמבר 2009 וכללה 23 פרקים. העונה השלישית עלתה לשידור ב-20 בספטמבר 2010. בספטמבר 2011 החלה FOX לשדר את העונה הרביעית של הסדרה. העונה החמישית והאחרונה החלה בספטמבר 2012 והסתיימה ב-18 בינואר 2013.
עלילה.
עונה ראשונה.