לאורך השנים פרסם פרופ' אפק למעלה מ-150 מאמרים בעיתונות הרפואי העולמית המובילה . מחקריו התמקדו בקשר בין השמנה וגורמי סיכון נוספים לתחלואה במחלות לב, כלי דם, סוכרת וסרטן בקרב בני נוער וחקר האימונופתוגנזה של טרשת עורקים.
ב-2017 הוא היה בצוות המוביל את כתיבת גיליון העיתון המיוחד על מערכת הבריאות בישראל של העיתון המוביל בעולם הרפואה Lancet, הגיליון Health In Israel, והשתתף בכתיבת שניים מהמאמרים בעיתון.
פרופ' אפק מרצה אורח בכנסים רפואיים וכחוקר זכה בפרס גולדנברג, פרס קלרמן ובפרס האגודה הישראלית לטרשת עורקים.
תעשיית התרופות.
פרופ' ארנון אפק שימש כיו"ר הוועד המנהל של 'קרן מחקרים רפואיים ליד ירושלים’ המקבלת תרומות מ-10 חברות תרופות.
פרסים.
חיים קוברסקי-מטעם נציבות שירות המדינה
חיים אישיים.
פרופ' אפק נשוי ללימור, רופאת שיניים לילדים, ואב לשניים, שחר ואורן. מתגורר בראש העין.
בית החולים שיבא תל השומר
הנאו
הנאו (בגרמנית: Hanau) היא עיר במחוז מיין-קינציג-קרייס (Main-Kinzig-Kreis), במדינת הסן, בגרמניה. היא מרוחקת כ-25 קילומטרים מזרחית לפרנקפורט. תחנת הרכבת שלה היא צומת מרכזי לתנועת רכבות. בניה המפורסמים הם האחים גרים - יעקוב ווילהלם.
שם העיר.
השם הנאו נגזר מהמילה "Hagenowe" המורכבת מ"Haag" (עץ) ו"Aue" (שטחים פתוחים בצד של נהר).
גאוגרפיה.
המרכז ההיסטורי של הנאו נמצא בעיקול נהר קינציג (Kinzig) הנשפך לנהר המיין מערבית לעיר.
במהלך המאות ה-19 וה-20 העיר התרחבה מאוד וגבולותיה הגיעו עד לנהר המיין ולאחר ארגון מחדש של הגבולות המוניציפליים בתוך הסה בשנת 1970, כמה כפרים ועיירות סמוכים שולבו לתוכה ובפעם הראשונה העיר הנאו גלשה גם לגדה הדרומית של נהר זה.
מרכז העיר נחשב כשכונה בפני עצמה, ובנוסף, לעיר מוגדרות עוד תשע שכונות.
היסטוריה.
העיר העתיקה.
הנאו הוזכרה לראשונה כמקום יישוב ב-1143. יישוב זה היה למעשה טירה שנעזרה בנהר הקינציג כמגן טבעי. הטירה הייתה שייכת למשפחת אצולה, שכינתה עצמה "של הנאו" מאז המאה ה-13. סביב טירה זו התפתח כפר שהפך לעיר ב-1303. למרות התפתחות העיר, הכנסייה הראשית עמדה מחוץ לחומותיה בכפר הסמוך קינצדורף (Kinzdorf). תושבי הכפר עברו לעיירה, והשאירוהו נטוש פרט לכנסייה. רק במאה ה-15, עם המשך התפתחות העיר, כנסיית הרובע עברה לכנסיית מריה מגדלנה בתוך החומות.
זמן קצר לאחר בניית חומות העיר הראשונות, בתחילת המאה ה-14, העיירה כבר גלשה אל מעבר להם. מחוץ לחומה, לאורך הרחוב המוביל לפרנקפורט התפתח יישוב ("Vorstadt") שנכלל באופן נאות בביצורי העיר רק כאשר במחצית הראשונה של המאה ה-16 נבנו בהנאו ביצורים חדשים לגמרי בסגנון הרנסאנס. ביצורים חדשים אלו כללו שלושה מרכיבים: את הטירה והעיירה הימי ביניימיות, ואת ה"Vorstadt".
העיר החדשה.
בסוף המאה ה-16, הרוזן פיליפ לודוויג השני משך פליטים פרוטסטנטים מהולנד וצרפת לייסד יישוב משלהם דרומית להנאו. סיבותיו היו כלכליות כי וואלונים אלה הביאו מסחר ברמה גבוהה, ידע בייצור תכשיטים ומוצרי מותרות אחרים ולכן יכלו לשלם מיסים למחוז שלו. מתוך מסורת זו מקצוע הצורפות עדיין נלמד בהנאו. לאזרחים חדשים אלה הוענקו זכויות יתר והם יצרו קהילה, כנסייה וממשל משלהם ונקראו "העיר החדשה של הנאו" (Neustadt Hanau) הנפרדת לחלוטין מהקהילה הקיימת. איחוד הקהילות התארך יותר מ-200 שנים. העיר החדשה - הגדולה יותר מזו הישנה - הייתה מוגנת על ידי מיגון מאוד מודרני (לתקופתו) בסגנון הבארוק שהוכיח עצמו כנכס גדול רק כעבור כמה שנים במלחמת שלושים השנים. העיירה שרדה מצור בשנת 1637 עם נזק קל בלבד.
בשנת 1736 נפטר יוהאן ריינהרד השלישי של הנאו-ליכטנברג, האחרון בשושלת הרוזנים של הנאו. חלקים ממחוזו, כולל העיר הנאו, עברו בירושה לרוזנות הסן-קאסל. בשל סכסוכים פנים משפחתיים פוצלו מחוזות והנאו נשארה בירת מחוז למשך 50 שנים נוספות, והיא נותרה העיר השנייה בחשיבותה בתוך הסן-קאסל, לאחר העיר קאסל.
כרב העיר וראש הישיבה שפעלה אז בעיר כיהן הרב אליהו לואנץ.
המאה ה-19.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות, הקיסר עצמו הורה להרוס את הביצורים של הנאו. זה פתח הזדמנות גדולה לערים להתרחב אל מעבר לגבולותיהם המסורתיים. במהלך 1820 הממשלים של שתי הערים של הנאו מוזגו. ראש העירייה המשותף הראשון, שהפך ללורד (Oberbürgermeister) היה רנהרד אברהרד, שמאוחר יותר היה ראש הממשלה ושר הפנים של בית הנבחרים של הסה, אחרי אביב העמים ב-1848.
הנאו הפכה למרכז תעשייה כבדה במהלך המאה ה-19: חברות צמחו מבתוך העיר (למשל: Heraeus) והגיעו אליה מבחוץ (למשל Degussa, דנלופ). התעשייה קודמה על ידי פיתוח העיר כצומת רכבות חשוב של שישה קווי רכבת, ברובם קווים ראשיים:
במאה ה-19, הנאו הייתה מרכז של התנועה הדמוקרטית בגרמניה ותרם באופן משמעותי גם בשנת 1830 וגם במהפכת אביב העמים של 1848. כחלק מתנועה זו ליגת ההתעמלות הגרמנית (Deutscher Turnerbund) נוסדה בה בשנת 1848.
בסוף המאה ה-19 הפכה הנאו למרכז חיל מצב גדול. בשל צומת קווי הרכבת, פלוגה גדולה של מהנדסי רכבת-צבאיים וכן יחידות צבאיות אחרות הוצבו כאן.
המאה ה-20.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הנאו נהרסה ברובה על ידי תקיפות אוויריות בריטיות במרץ 1945, ימים ספורים לפני שנכבשה על ידי צבא ארצות הברית. חיל משמר אמריקאי גדול שכן בה עד 2008.
בשנת 2010 החל פרויקט בנייה ענקי במטרה לעצב מחדש את מרכז העיר לחלוטין. זה פרויקט הבניה הגדול מאז שחזורה לאחר מלחמת העולם השנייה.
כיום, תושבים רבים עובדים בתעשייה הטכנולוגית בעיר או שנוסעים לפרנקפורט. נמל התעופה הבינלאומי של פרנקפורט נמצא במרחק של 30 ק"מ בלבד.
המאה ה-21.
ב-19 בפברואר 2020 נהרגו 10 איש כולל היורה שביצע פיגוע ירי בעיר.
סם פולר
איטן גרינברג
איטן גרינברג (נולד ב-21 בינואר 1994) הוא שחקן, מדבב, וזמר ישראלי. השתתף בעונה העשירית של תוכנית המציאות "כוכב נולד" והגיע בה למקום השני.
ביוגרפיה.
גרינברג נולד בראשון לציון. בילדותו עברה משפחתו להתגורר באזור השרון, ובהמשך בעמק חפר. בנעוריו עבר יחד עם משפחתו לגבעתיים. בשנת 2000 הופיע ב"צעצוע של פסטיגל", כילד פסטיגל. בשנת 2002 השתתף בסרט "אבא שחור לבן" ובסרט "בת קול". השתתף בתפקיד אורח בסדרה "טיפול נמרץ", ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2005 שיחק בסרט הקצר "בית מול הים". בשנת 2007 שיחק בסרט הקולנוע "רק כלבים רצים חופשי". בשנת 2008 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "לשם שינוי", ששודרה בערוץ הטלוויזיה החינוכית הישראלית. בשנת 2012 השתתף בסדרת הטלוויזיה "יחפים", ששודרה ב-HOT3. במהלך אותה שנה השתתף בסרט הסטודנטים "פלסיבו". בשנת 2012 השתתף גם בתוכנית המציאות "כוכב נולד", ובגמר התוכנית הגיע למקום השני.
קריירת דיבוב.
לאורך השנים דיבב בסדרות טלוויזיה ובסרטים רבים, בהם "סיפורי סומסום" (שבה ביצע את שיר הפתיחה), "יוריקה מצאתי", "שמח בעיר הליצנים", "המסע המופלא בכדור פורח", "דרגון בול GT", "רוברטס", ", ", "דרגון בול 3 - הרפתקה מיסטית", "סיפורי כתם שמש - של מי הביצה הזאת?", "רובוטריקים סייברטרון", "מעבר ליער", "", ו"מאיה ומיגל".
בשנת 2006 דיבב בסרט "דרגון בול GT - מורשתו של גיבור". בהמשך אותה שנה דיבב בסדרה המצוירת "מובי דיק", ושימש כקריין בתוכנית "מתחת לאף", ששודרה בערוץ לוגי. דיבב בסדרות הטלוויזיה "סופר רובוט", "הרמזים של בלו" ו"ביל הקטן". בשנת 2007 דיבב בסדרת הטלוויזיה המצוירת "פוקימון" ובתוכנית "קריפי קריצ'ר". במהלך אותה שנה דיבב בתוכנית "שוריקן סקול - בית ספר לנינג'ות" וכן דיבב בסדרה "סיפורי כתם שמש" ששודרה בערוץ הופ. בשנת 2008 דיבב בסדרות "נארוטו", "בן 10", "אטומיק בטי", "חללית בזמן", וכן בסרט האנימציה "בן 10 - סודו של האוניטריקס".
בשנת 2009 דיבב בסרטים ובסדרות "הנוקמים הקטנים", "", "חברים בחווה", "המפלצות של מאט", "אמריקן דרגון", "משפחת דובינשטיין", "גיבורי העיירה", "אלרגי למפלצות", ו"מילי ומולי". בשנת 2010 דיבב גרינברג בסדרה המצוירת "מספרי משימה", בסדרה המצוירת "סוכני העל" אשר שודרה בערוץ הילדים, בסדרה "סי ג'יי הדי ג'יי", שאף היא שודרה בערוץ הילדים, ושימש כקריין בתוכנית "תעלומות מתחת לאף" בערוץ לוגי. בשנת 2011 דיבב בתוכניות "גורמיטי", "", "ג'ורג' הסקרן", "פופיXי", "סיילור מון", "הכוח הירוק", "אחים וחיות אחרות", "בולטס ובליפ", "וואקוויל", "החבובות", "משפחת דה וינצ'י", "הרפתקאות פין וג'ייק", "הכוכב הקסום" ובתוכנית המצוירת "סיידקיק", אשר שודרה בערוץ הילדים. בשנת 2012 דיבב בסרט האנימציה "בן 10 - חייזר תחת התקפה" ובסרט "בן 10 וג'נרטור רקס - האיחוד". במהלך אותה שנה דיבב בסדרה המצוירת "בייבלייד - עידן המתכת" ובסרט "". כמו כן, תרם את קולו לסדרת האנימציה "אלופי הטאי צ'י", ששודרה בערוץ הילדים.
בשנת 2013 החל לדבב בסדרות האנימציה "סלגטרה" ו"פיטר פן" ששודרו בערוץ הילדים, כמו כן דיבב בסדרה "חייג'מות" ששודרה בערוץ דיסני ג'וניור. בשנת 2014 דיבב בסדרות האנימציה "שיזאו", "מחנה הפחד", "נאמצ'אקס", "אייס", "הטוסיק שלי השתגע" ו"אבירי הטנקאיי". בשנת 2015 החל לדבב את דמותו של דני שובבני בסדרת האנימציה "דני שובבני וגנאשר" ואת מארק אוונס ב"אינאזומה 11". כמו כן, דיבב בסדרה "". בשנת 2016 הוא דיבב בסדרה "אטומיק פאפט". בשנת 2017 הוא דיבב בסדרה "מאקסי".
נכון ל-2020, גרינברג מדבב באולפני דאבי דאב.
קישורים חיצוניים.
בנג'מין סיסקו
קפטן בנג'מין לאפייט סיסקו (אנגלית: Benjamin Lafayette Sisko) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע כפרוטגוניסט בסדרת הטלוויזיה ".
ביוגרפיה של הדמות.