ב-1951 עלה סרלואיס לישראל, השתקע בירושלים והצטרף למשרד החוץ. בראשית דרכו היה עוזר במחלקת החקר, וב-1957 יצא לשליחותו הראשונה בצירות ישראל במונטווידאו, אורוגוואי, תחילה כמזכיר שני ובהמשך כמזכיר ראשון. ב-1961 היה יועץ בשגרירות ישראל ברומא, איטליה לתקופה קצרה, ולאחריה חזר לישראל. בין 1961–1964 היה סגן מנהל הלשכה לאמריקה הלטינית במשרד החוץ.
ב-1964 יצא שוב לאמריקה הלטינית והיה ממונה זמני על הנציגות, ובהמשך שגריר, בקיטו, אקוודור. ב-1967 עבר לסנטו דומינגו לכהן כשגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית וכשגריר לא-תושב בג'מייקה. ב-1969 שב לישראל, והיה סגן מנהל מחלקת אירופה 2 במשרד החוץ. ב-1971 מונה לסגן מנהל המחלקה לקשרי תרבות ומדע.
ב-1976 מונה כשגריר ישראל באסונסיון, פרגוואי, וב-1978 עבר לסן סלוודור לכהן כשגריר ישראל באל סלוודור. הוא שב לישראל ב-1980, אז פרש לגמלאות.
סרלואיס נפטר בירושלים ב-14 ביולי 1985. היה נשוי לקלרה לבית וייס ואב לשניים.
נבדה סמית'
נבדה סמית' (באנגלית: Nevada Smith) הוא מערבון אמריקאי משנת 1966 בבימויו של הנרי האת'וויי, עם סטיב מקווין, קרל מולדן, בריאן קית', ארתור קנדי בתפקידים הראשיים.
התסריט הוא פריקוול (הקדם) לסרט השאפתנים משנת 1961 לפי ספרו של הרולד רובינס ומופיעות בו שתי דמויות ראשיות, נבדה סמית' וג'ונס קורד, בתקופה הקודמת לעלילת "השאפתנים". העלילה כאן מתרחשת בסוף המאה ה-19, והיא מתארת מסע נקמה של אדם ששלושה שודדים רצחו את הוריו.
תקציר העלילה.
מקס סנד (סטיב מקווין) הוא בן לאב לבן ואם אינדיאנית. הוריו נרצחים בברוטליות במהלך ניסיון שוד על ידי כנופיה של שלושה אקדוחנים: טום פיץ' (קרל מולדן), ביל בודר (ארתור קנדי) וג'סי קו (מרטין לנדאו). מקס יוצא למסע נקמה.
בדרך הוא מגלה אקדח ישן ונתקל בסוחר הנשק ג'ונס קורד (בריאן קית') שנותן לו מחסה, מאמן אותו בירי ומצייד אותו באקדח חדש.
עם האקדח הזה מגיע מקס לעיר אבילין ומזהה שם בבר את ג'סי קו. הוא מאיים עליו באקדח, והם יוצאים החוצה לסדר את החשבונות ביניהם. מתנהל מאבק אלים עם שימוש בסכינים שבסופו הורג מקס את קו אך נפצע קשה. האינדיאנית ניסה (ג'נט מרגולין) לוקחת אותו לשבט שלה ומטפלת בו עד שהוא מחלים.
מקס ממשיך בחיפושיו ומגלה שביל בודר נמצא כעת בבית כלא לאחר שנתפס בשוד בנק. הוא "מארגן" שוד בנק כדי שייתפס ויישלח לבית הכלא הזה. הוא נדון לשנתיים מאסר בבית כלא בלב אזור מוקף בביצות עם נחשים ארסיים. ביל בודר בורח, אך נתפס ומולקה לעיני כולם. מקס מטפל בו ורוכש את אמונו.
מקס מתיידד עם האינדיאנית פילאר (סוזן פלשט) שעובדת עם חברותיה האינדיאניות בשתילת אורז ליד היער בו עובדים האסירים. מתפתחת ביניהם אהבה והוא מצליח לשכנע אותה להגיע בלילה עם סירת קאנו ליד הכלא. הוא מצרף את ביל לבריחה, ובלילה הוא מתגבר על השומר ונוטל את הרובה שלו. פילאר מגיעה, אך נחש ארסי מכיש אותה, והיא הולכת ומאבדת את הכרתה. באמצע הביצה מגלה מקס לביל מי הוא ומחסל אותו. הוא משאיר את פילאר לגווע ומצליח לברוח משם.
הוא מתקבל לעבודה כבוקר ומסתבר לו שטום פיץ' הוא ראש כנופיית שודדים באזור. בהתקלות הראשונה באנשיו הוא מוכה קשות, ורק כאשר מגיע למקום הכומר זקרדי (ראף ואלונה) הם משחררים אותו. מקס מחלים במנזר הכנסייה והכומר מנסה לשכנע אותו לוותר על הנקמה כמו שהוא ויתר לאינדיאנים שרצחו את הוריו, אבל מקס ממשיך בנקמה.
הוא מצליח להיכנס לחבורתו של טום פיץ' בשמו החדש, נבדה סמית'. לפיץ' יש חשד שהוא אותו מקס סנד שמחפש נקמה. הוא חוקר אותו, אך מקס עומד יפה בחקירה. פיץ' מתכנן התקפה נגד שיירה שבה עגלה עם מטען זהב גדול.
הם תוקפים את השיירה ומתחילים לחלק את השלל. מקס צופה בהם ופיץ' חושד בו, נוטל את חלקו ונמלט על סוסו, אך מקס רודף אחריו הם מגיעים לנהר ומתחילים לירות אחד בשני. מקס מהיר קליעה, יורה בו ופוצע אותו קשה. פיץ' מבקש שייחסל אותו אך מקס משאיר אותו לדמם ועוזב את המקום לקול צעקותיו של פיץ' שמבקש ממנו להרוג אותו.
נפתלי הדס
נפתלי הדס (נולד בשנת 1936) הוא רופא כירורג ישראלי. הוא עוטר בעיטור המופת על פעולתו בחיל הרפואה של צה"ל.
ביוגרפיה.
הדס נולד בחיפה בשם נפתלי הינדס. הוא למד רפואה והתמחה בכירורגיה במרכז הרפואי תל אביב. בהמשך דרכו המקצועית ניהל במשך 17 שנים את חדר המיון הכירורגי בבית החולים אסף הרופא.
בשנת 2004 פרסם את ספרו היה לנו לילה קשה: סיפורים מחדר מיון.
בצה"ל.
הדס שירת כרופא צבאי ביחידות הצנחנים של צה"ל.
במלחמת ששת הימים נלווה לפלוגת הסיור של חטיבה 226. הפלוגה לחמה בקרבות ירושלים ביחד עם חטיבה 55. ב-6 ביוני בלילה טיפל בפצועי הסיירת לאחר הקרב על גשר גת שמנים למרגלות העיר העתיקה.
במלחמת יום הכיפורים היה הדס בדרגת סרן. הוא הוצב כרופא בגדוד 582, גדוד הסיור והנ"ט של חטיבה 226, אשר נלחם בחזית סיני. הגדוד השתתף במבצע אבירי לב, בקרבות מרים במתחם החווה הסינית וכן בקרבות ממערב לתעלת סואץ. במהלך המלחמה טיפל הדס ביותר מ-120 נפגעים.
לאחר שהדס פרס את תחנת האיסוף הגדודית ליד סרפאום שממערב לתעלה תקפו את עמדתו 14 חיילי קומנדו מצרים. בהנהגתו לחמו חיילי התאג"ד במצרים ופגעו ברובם. לאחר הקרב טיפל הדס בפצועים המצרים.
הדס עוטר בעיטור המופת על פעולתו במלחמת יום הכיפורים. כתב העיטור מציין כי הוא הפעיל את תחנת האיסוף הגדודית תחת אש כבדה, פעל באומץ ובקור רוח וסיכן את עצמו על מנת לטפל בנפגעים מיחידתו ומיחידות אחרות.
בהמשך הקריירה הצבאית שלו שימש הדס כקצין הרפואה של גייסות השריון ואחר כך של זרוע היבשה. הוא גם פיקד על בית החולים ששלח צה"ל לעזרת נפגעי רעידת האדמה בטורקיה והשתתף במשלחת הרפואית הישראלית לסיוע לנפגעי סופת ההוריקן בהונדורס ובאל סלוודור. התקדם לדרגת סגן אלוף.
אוניברסיטת דרבי
אוניברסיטת דרבי (לשעבר דרבי קולג' לאמנות וטכנולוגיה או פשוט דרבי קולג') היא אוניברסיטה ציבורית בעיר דרבי, אנגליה, הממלכה המאוחדת. ההיסטוריה שלה החלה כמוסד להכשרת מורות בשנת 1851 בשם - Derby Diocesan Institution for the Training of Schoolmistresses. היא קיבלה מעמד אוניברסיטאי בשנת 1992.
האוניברסיטה מציעה למעלה מ-300 תוכניות לימוד ברמת תואר ראשון, תוכניות לתארים מתקדמים וכן קורסים קצרים, המכסים את רוב הענפים האקדמיים. נכון לשנת 2019 לומדים באוניברסיטה כ-34,000 סטודנטים בכל תחומי הלימוד.
היסטוריה.
כ-24 מוסדות שונים קדמו להקמת האוניברסיטה, והם מוזגו במהלך השנים. הראשון שבהם הוקם בשנת 1856 כמוסד "דיביוסן דרבי" להכשרת מורות. מוסד שפעל במשך כ-120 שנה לפני שהתמזג עם מוסד אחר ליצירת מה שהיה ידוע אז כמכללת דרבי לונסדייל להשכלה גבוהה, ב-1977.
קבוצה אחרת של מוסדות החלה לפעול בשנת 1853 עם הקמתו של בית הספר לאמנות בדרבי, שהפך בשנת 1870 לבית הספר המרכזי לאמנות בדרבי ובית הספר המרכזי למדע בדרבי. בשנת 1885 מוזגו שני בתי הספר לבית הספר לדרבי לאמנות והמוסד הטכני. אולם פחות מעשור אחר כך, 1892, התרחשו שלושה מיזוגים נוספים והמוסד הפך למכללה הטכנית העירונית דרבי.
בשנת 1928 התפצלה המכללה הטכנית לבית הספר לאמנות בדרבי ולמכללה הטכנית בדרבי. בשנת 1955 הפכו השניים למכללת דרבי והמחוז לאמנות (נפתחה ב-22 בספטמבר 1966 על ידי פול ריילי, מנהל המועצה לעיצוב תעשייתי), והמכללה הטכנולוגית דרבי והמחוז (שנפתח על ידי הדוכס מאדינבורו ב-15 מאי 1964). שתי המכללות שוב אוחדו בשנת 1972 למכללת דרבי לאמנות וטכנולוגיה.
בשנת 1977 אוחדה מכללת דרבי לאמנות וטכנולוגיה עם מוסד "דיביוסן דרבי" ליצירת מכללת דרבי לונסדייל להשכלה גבוהה. במרץ 1981 ערכה המכללה את טקס הסיום הראשון שלה בו העניקה תארים אקדמיים באופן עצמאי.
בשנת 1983, הצטרפה למיזוג מכללת מטלוק לחינוך, מכללה להכשרת מורים שהוקמה בשנת 1946, כדי ליצור את מכללת דרבישייר להשכלה גבוהה. בשנת 1991 התאחד בית הספר הדרומי בדרבישייר לריפוי בעיסוק עם המכללה. בית הספר הדרומי של דרבישייר לרדיוגרפיה עשה זאת גם בשנת 1992.
בשנת 1992, בעקבות חקיקת "חוק ההשכלה הגבוהה", שאיפשר למכללות באנגליה להפוך לאוניברסיטאות, מכללת דרבישייר הפכה לאוניברסיטת דרבי.
קמפוסים ומתקנים.
לאוניברסיטה מגוון משאבים ומתקנים העומדים לרשות כל הסטודנטים והצוותים. כולל: אולמות הרצאות; מתקני אגודת הסטודנטים; שירות אוטובוסים הפועל בקמפוסים וביניהם; חדרי מדיטציה ותפילה; מתקני ספורט פנימיים וחיצוניים; בתי קפה ומסעדות; מרכזי רווחה ותמיכה; שירותי ומרכזי קריירה ותעסוקה; ושירות ספרייה אוניברסיטאית עם חמש ספריות.
לאוניברסיטה ארבעה קמפוסים, שהמרכזי בהם בעיר דרבי, קמפוס נוסף בעיירה ההיסטורית בוקסטון, בעיר צ'סטרפילד, ובעיירה ליק.
דירוג אקדמי.
לאוניברסיטת דרבי דירוג אקדמי נמוך. בשנת 2021 דורגה על ידי "המדריך האוניברסיטאי השלם" במקום ה-99 מתוך 120 מוסדות להשכלה גבוהה בממלכה המאוחדת. מדריך האוניברסיטאות של העיתון הטיימס דירג אותה במקום ה-94 בשנת 2021.
שלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.