האי ז'ואנוויל (באנגלית: Joinville Island) הוא האי הגדול ביותר בקבוצת איי ז'ואנוויל, שבקצה הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של האי 74 קילומטרים (בכיוון מזרח-מערב), ורוחבו של האי 22 קילומטרים.
המצר האנטארקטי מפריד בין האי ז'ואנוויל לבין חוף חצי האי האנטארקטי.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי האי.
האי ז'ואנוויל התגלה ומופה לראשונה באופן גס בשנת 1838, על ידי משלחת צרפתית בפיקודו של קפטן ז'ול דומונט ד'אורוויל.
מקור השם.
ד'אורוויל נתן לאי את שמו.
ד'אורוויל קרא לאי הגדול בקבוצה, ולקבוצה כולה על שם הנסיך פרנסואה, נסיך ז'ואנוויל, בנו השלישי של לואי-פיליפ, דוכס אורליאנס (מלך צרפת באותה עת).
אג'נדר
אג'נדר או חסר-מגדר (באנגלית: Agender, Genderless, Gender-free, Non-gendered או Ungendered) הוא מגדר א-בינארי, המשמש אנשים שמגדירים עצמם כחסרי מגדר או חסרי זהות מגדרית. ישנם אנשים שמשתמשים בהגדרה זו כדי להביע את חוסר ההבנה שלהם לגבי מגדר או אדישות כלפיו, אף על פי שמדובר בהיעדר של בינאריה מגדרית או שאין להם מגדר בכלל.
אף על פי שקטגוריה זו כוללת מגוון רחב של זהויות שאינן תואמות את הנורמות המגדריות המסורתיות, אנשים שמזדהים עם כל אחת מהעמדות הללו עשויים שלא בהכרח להזדהות עצמית כטרנסג'נדרים, אף על פי שהם, לפי ההגדרה הרווחת, טרנסג'נדרים.
לאג'נדרים אין סט ספציפי של כינויי גוף המקושר איתם. יש אג'נדרים המשתמשים ב-Singular they. אג'נדרים, ובכללם א-בינאריים רבים משתמשים ב-Singular they או ב-Neopronouns בגלל הנייטרליות המגדרית.
היסטוריה.
השימוש המתועד הראשון של המושג היה במאמר International Journal of Transgenderism משנת 1997. המאמר מצא כי "אדם מכל מין גנטי עשוי גם להתייחס לעצמו כאל [...] אדם חסר מגדר, שאינו מזדהה או לא יזדהה עם מגדר קונבנציונלי כלשהו".
"Non-gendered", "genderless" ו-"agender" הוזכרו ברשימת זהויות א-בינאריות תקפות במאמר Sexuality and Gender for Mental Health Professionals: A Practical Guide משנת 2013.
המושג נכנס ל-Urban Dictionary ב-27 בדצמבר 2011.
אג'נדר הפך לאחד מ-56 מגדרים מותאמים אישית שזמינים בפייסבוק, ונוספו ב-13 בפברואר 2014. אג'נדר גם זמין כאופציה למגדר ב-OkCupid מאז 17 בנובמבר 2014.
ב-2015, Dictionary.com הוסיף ערך ל"אג'נדר", שם זה הוגדר כ"אדם שאין לו זהות מגדרית ספציפית או ביטוי מגדרי מוכר".
ב-10 במרץ 2017, תושב פורטלנד, אורגון, ארצות הברית, ביקש בבית המשפט להיות אג'נדר מבחינה משפטית, והבקשה אושרה.
סקר "Attitudes to Gender" שנערך על ידי פרויקט "Future of Legal Gender" הבריטי בשנת 2018, שאל אנשים האם הם מסכימים או לא מסכימים עם ההצהרה "אנשים נוספים יזדהו כאג'נדרים (שאין להם מגדר) בעתיד". 32.4% בחרו "מסכימים" ו-13.7% בחרו "מסכימים מאוד". 20.6% בחרו "נמנעים" ו-19.7% "לא יודעים", לעומת 6.6% בלבד שענו "לא מסכימים" ו-7% שענו "לא מסכימים מאוד" (71% מהנשאלים הא-בינאריים הסכימו או הסכימו מאוד).
מאפיינים.
דגל הגאווה האג'נדרי.
יוצר הדגל הוא Salem X, הנודע גם כ-Ska וכשם המשתמש שלו בטאמבלר, transrants. הוא יצר את הדגל ב-2014 ושיתף את העיצוב ב-18 בפברואר של אותה השנה.
בהתייחס לצבעים שנבחרו, הם ענו "הפסים בשחור ולבן מייצגים היעדר מגדר, האפור מייצג חוסר מגדר חלקי, והפס הירוק המרכזי מייצג מגדרים א-בינאריים." בשנת 2014 הם יצרו גם את דגלי הדמיבוי, הדמיגירל והדמיאבינארי.
הבדל ממגדרים אחרים.
יש הסכמה מועטה לגבי ההבדל בין מונחים כמו אג'נדר, חסר מגדר, א-מגדרי, נייטרלי מגדרית ונויטרואיה. מונחים אלה משמשים לרוב לסירוגין, או מוגדרים באופן שונה על ידי אנשים בודדים בדרכים שאינן בהכרח תואמות את ההגדרות העצמיות של אחרים המשתמשים במונחים אלה.
נהוג לומר כי א-מגדר או חוסר מגדר הם החוויה שאין שום זהות מגדרית, ואילו נייטרלי מגדרית או נויטרואיה היא החוויה של זהות מגדרית נייטרלית. עם זאת, הצהרות אלה אינן תואמות את חוויותיהם של כל מי שהתייחס לזהות זו כאל שלהם. זו תוצאה של חילוקי דעות בין הגדרות מילים שהן פרסקריפטיביות (מספרים לכולם כיצד עליהם להשתמש במילה, ואומרים שאנשים רבים משתמשים בה לא נכון) ודסקריפטיביות (המתארת כיצד אנשים השתמשו במילה בפועל, מבלי לומר להם להשתנות).
דשוגוז
דשוגוז (באנגלית: Daşoguz או Dashoguz, ברוסית/טורקמנית, Дашхову́з, דשוגוז; פירוש מטורקמנית "אבן האביב"), מוכרת גם בשם טאשאוז (עד 1992; ברוסית) ודשחובוז (בין השנים 1992–1999; ברוסית), היא עיר בצפון טורקמניסטן ובירת מחוז דשחובוז . גבול אוזבקיסטן נמצא כ-10 ק"מ ממזרח לעיר.
גאוגרפיה.
דשוגוז ממוקמת בצפון טורקמניסטן על הגדות הפוריים של נהר אמו דריה התחתון, לא הרחק מהגבול עם אוזבקיסטן. תעלת שוואט, ההמזרימה מים מנהר מאמו דריה, עוברת דרך העיר ומחלקת אותה לחלק צפוני ודרומי. מצפון לתעלה נמצאים החלקים העתיקים יותר של העיר עם מבנים האופייניים לאזור. מדרום לתעלה נמצאים בניינים חדשים יותר עם רחובות רחבים ורבי מסלולים בסגנון הבירה אשגבאט. העיר מתפשטת לכל הכיוונים ומחולקת למספר רבעים.
העיר ממוקמת בקו רוחב 41.833 ° צפון, קו אורך 59.9667 ° מזרח. גובה העיר בממוצע 88 מטרים מעל פני הים. העיר הגדולה הקרובה במרחק 76.7 קילומטרים היא מנוקוס, באוזבקיסטן השכנה ו-460 קילומטרים מאשגבאט בירת טורקמניסטן. באגם סריקמיש הסמוך, ניתן למצוא כ־65 זנים של דגים.
אַקלִים.
בדשוגוז אקלים מדברי קר ( "BWk", על פי סיווג האקלים של קופן ), עם קיץ ארוך וחם. החורפים קצרים יחסית, אך קרים למדי. המשקעים דלים לאורך כל השנה, עם ממוצע של 100 מילימטרים בשנה.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית דשוגוז מנתה 285,360 נפש (על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2013). האוכלוסייה בעיקר טורקמנית ואוזבקית, עם מספר קטן יותר של רוסים, קוריאנים, קאראקלפאקים וטטרים. באוכלוסייה, מספר גדול של אלה שנעקרו בכוח על ידי הנשיא לשעבר לספרמורט ניאזוב שיושבו מחדש בשטחים הסמוכים לעיר.
תחבורה.
שדה התעופה דשוגוז הוא שדה התעופה הוותיק ביותר בטורקמניסטן. הוא משמש כתחנת מעבר לטיסות פנים ארציות לערים, אשגבאט הבירה, טורקמנבאשי, מרי, טורקמנאבט, בלקנבאט, טורקמנבאשי באמצעות חברת התעופה הטורקמניסטנית טורקמניסטן איירליינס. בתקופה הסובייטית יצאו משדה התעופה טיסות למוסקבה, לנינגרד, מינרלנייה וודי, אופה, באקו טשקנט ועירים אחרות בברית המועצות.
העיר מהווה צומת הרכבות, היא שוכנת על קו הרכבת בין טורקמנאבט (שרדז'או) ומערב קזחסטן. תחנת הרכבת בעיר, נבנתה בשנת 1996, היא הגדולה והמודרנית ביותר לא רק בטורקמניסטן, אלא גם באזור הים הכספי. העיר שוכנת על קו הרכבת בין טורקמנבאט (שרדז'או) ומערב קזחסטן.
מהתחנה המרכזית בעיר יוצאים האוטובוסים לכל האזורים סביב העיר וגם לערי הבירה של המחוזות השכנים.
כלכלה.
העיר התפתחה במיוחד לאחר הקמת מסילת הרכבת בשנות החמישים. העיר שוכנת על קו הרכבת בין טורקמנאבט (שרדז'או) ומערב קזחסטן. בשטחים החקלאיים לאורך נהר אמו דריה מגדלים, כותנה, אספסת, דגנים (דורה, שעורה, אורז, דוחן) ומלונים. ייצור משי מתקיים גם. בעיר ישנם מפעלים לעיבוד הכותנה, מפעלים לעיבוד מזון, מוסכים לתיקון רכב, מפעלים לייצור מזון ומפעלים מנורות חשמל ומתקנית תאורה. העיר היא מרכז ייצור שטיחים.
שדה התעופה הממוקם בעיר משמש תחנה ראשית לתיירים המגיעים לאתרים שהוכרזו על ידי אונסק"ו כאתרי מורשת עולמית בעיר קנאורגנץ' - Urgench הנמצאת כ־90 קילומטרים ממערב לעיר.
ספּוֹרט.
בער ישנם שני אצטדיונים: ספורט Toplumy ואצטדיון Garaşsyzlyk .
יוחנן סוקניק
יוחנן סוקניק (1909 – 18 בינואר 1986) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי, אחד מסמליו של מועדון הכדורגל הפועל תל אביב, ובנוסף שחקן נבחרת ארץ ישראל בכדורגל.
ביוגרפיה.
סוקניק נולד בשנת 1909 בלודז' שבפולין (הייתה חלק מהאימפריה הרוסית) ועלה לארץ ישראל ב-1923. בגיל 14 הצטרף לקבוצת הנוער נורדיה תל אביב, שהשתייכה לאגודת מכבי. מאוחר יותר הצטרף לקבוצת "הפועל "אלנבי" תל אביב", שהייתה הגלגול המוקדם והקבוצה הראשונה של המועדון הפועל תל אביב, אליו הצטרף מהקמתו ושיחק בקבוצה הראשונה.
סוקניק שיחק ב-3 תפקידים על מגרש הכדורגל, אך נודע יותר מכל בתפקיד הקשר האחורי (אז כונה תפקיד זה "רץ מרכזי"). הוא זכה לפני קום המדינה בין השנים 1928 - 1940 בארבע אליפויות הראשונות של ליגת ארץ ישראל בכדורגל, החל מעונת 1933/1934 בליגת ארץ ישראל בכדורגל, ובחמשת גביעי המדינה הראשונים של המועדון, החל מגביע העם 1928.
לסוקניק גם היה חלק נכבד בנבחרת ארץ ישראל שם שיחק ארבעה משחקים, שניים נגד נבחרת מצרים במסע לקהיר ב-1934 (שם כבש את השער היחיד שלו בנבחרת בהפסד 1–4), ושני משחקים נגד נבחרת יוון ב-1938. בשנים אלו נכלל סוקניק גם בנבחרת "הפועל" הארצית, ונסע לייצג אותה בתחרויות הפועלים הבינלאומיות האולימפיות באירופה ("אולימפיאדת הפועלים").
סוקניק שיחק בהפועל תל אביב כ-14 עונות רצופות לפרישתו ממשחק פעיל ב-1940 עקב כאבים ברגליים. ולאחר מכן התגורר ברמת גן, שם עבד כבנאי בין היתר. סוקניק אף ניסה לפתוח בקריירת אימון ב-1945 כשאימן בהפועל רמת גן, אך התפטר כעבור חודשיים מכיוון שחשב כי השחקנים לא מתאמצים כפי שהוא דורש מהם.
יוחנן סוקניק נפטר ב-18 בינואר 1986, בגיל 77.
תארים כשחקן.
הפועל תל אביב
Marvel 1602