באליפות העולם שנערכה בקאזאן רוסיה באוגוסט 2015 זכה לה קלו בשתי מדליות זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 50.56 שניות, לפני לאסלו צ'ה (50.87 שניות) וג'וזף סקולינג מסינגפור (50.96 שניות) ובכך הגן על תוארו. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:53.68 דקות, אחרי לאסלו צ'ה (1:53.48 דקות) ולפני יאן שביטקובסקי מפולין (1:54.10 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.53 דקות ובמקום 14 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.49 שניות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה לה קלו בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.20 דקות, אחרי סון יאנג מסין (1:44.65 דקות) ולפני קונור דווייר מארצות הברית (1:45.23 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר ביחד עם מייקל פלפס ולאסלו צ'ה בתוצאה של 51.14 שניות, אחרי ג'וזף סקולינג שקבע שיא אולימפי חדש של 50.39 שניות. במשחה ל-200 מטר פרפר הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 1:54.06 דקות ולא הצליח להגן על תוארו.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בוינדזור, אונטריו קנדה בדצמבר אותה שנה זכה לה קלו ב-4 מדליות, 3 מדליות זהב ובכך הגן על תואריו ומדליית כסף אחת. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 21.98 שניות, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 48.08 שניות, שיפור לשיאו בן השנתיים (48.44 שניות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אליפות חדש של 1:48.76 דקות. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:41.65 דקות, אחרי פארק טאי-הוואן מקוריאה הדרומית שקבע שיא אליפות חדש של 1:41.03 דקות ולא הצליח להגן על תוראו זה.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט הונגריה ביולי 2017 זכה לה קלו במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:53.33 דקות, לפני לאסלו צ'ה (1:53.72 דקות) ודאיה סטו מיפן (1:54.21 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.48 שניות ובמקום 15 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:36.31 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר 2018 זכה לה קלו במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:48.32 דקות, תוך כדי שהוא מאבד את שיא העולמי לדאיה סטו (1:48.24 דקות), ומסיים לפני לי זוהאו מסין (1:50.39 דקות).
נייתן כהן (חותר)
נתן כהן (באנגלית: Nathan Cohen; נולד ב-2 בינואר 1986) הוא חותר יהודי-ניו זילנדי, האלוף האולימפי (לונדון 2012) ואלוף העולם שנתיים ברציפות (2010 ו-2011).
קורות חיים.
כהן נולד בקרייסטצ'רץ'.
באליפות העולם בחתירה שנערכה במינכן, גרמניה בשנת 2007 סיים כהן במקום שישי בזוגית כפולה.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים כהן במקום רביעי ביחד עם רוב וודל בזוגית כפולה בתוצאה של 6:30.79 דקות.
באליפות העולם בחתירה שנערכה באגם קרפירו ליד קיימברידג' ניו זילנד בתחילת נובמבר 2010 זכה כהן עם בן זוגו ג'וזף סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:22.63 דקות, לפני בריטניה (6:24.21 דקות) וצרפת (6:28.54 דקות).
באליפות העולם בחתירה שנערכה בפוזנן, פולין בשנת 2009 סיים כהן במקום רביעי בזוגית כפולה.
באליפות העולם בחתירה שנערכה באגם בלד ליד בלד סלובניה בתחילת ספטמבר 2011 זכה כהן עם בן זוגו סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:10.76 דקות, לפני גרמניה (6:10.82 דקות) וצרפת (6:14.31 דקות).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה כהן במדליית זהב ביחד עם סאליבן בזוגית כפולה בתוצאה של 6:31.67 דקות, לפני זוג מאיטליה (6:32.80 דקות) וזוג מסלובניה (6:34.35).
יוסף דוד טייטלבוים
רבי יוסף דוד טייטלבוים (נולד בב' באלול תשט"ז, 9 באוגוסט 1956) הוא האדמו"ר מסאסוב בקריית ישמח משה בגני תקווה מאז תשכ"ו (1966). מוכר גם כיועץ חינוכי.
תולדותיו.
נולד לרבי חנניה יום טוב ליפא ולבלומה בת הרב יוסף שטרום מצאצאי רבי מנחם מנדל מרימנוב. נקרא על שם סבו של אביו, רבי יוסף דוד מייער. לאחר פטירת אביו בי"א באדר תשכ"ו (1966) הוכתר כינוקא לאדמו"ר. בגיל 12 החל ללמוד בישיבת צאנז. בהמשך למד בישיבת חכמי לובלין שם הוסמך לרבנות על ידי הרב שמואל הלוי וואזנר. בשנת 1974 נישא לחנה ברכה בת רבי דוד משה רוזנבוים האדמו"ר מקרעטשניף. בגיל 20 הוסמך להוראה גם על ידי רבני העדה החרדית ובהם הראב"ד הרב יצחק יעקב וייס. לאחר נישואיו החל לכהן גם כרב קריית ישמח משה.
בצעירותו הלך לחצרותיהם של רבי ישראל אלתר מגור, רבי חיים מאיר הגר מויז'ניץ ואצל דודו (וחותנו לשעבר של אביו) רבי יואל טייטלבוים מסאטמר.
בשנת תשס"ג (2002) עבר אירוע לבבי ועל מיטת חוליו קיבל על עצמו להקדיש את חייו לפעילות חסד, בעיקר לבני נוער. הוא עוסק בחיזוק בחורים מתמודדים ובייעוץ בנושא זוגיות וחינוך ילדים לאברכים. הוא פתח ישיבה בשם "אוהל תורה" בקריית ישמח משה. בנוסף הוא מוסר שיעורים בחסידות וקבלה. בשל פעולותיו אלו, גדלה השפעתו מחוץ לחצרו.
רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים
רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים (באנגלית: Rosencrantz and Guildenstern Are Dead) הוא מחזה מאת טום סטופארד, שהועלה לראשונה בפסטיבל אדינבורו בשנת 1966. רוזנקרנץ וגילדנשטרן הם שתי דמויות שוליות במחזה "המלט" מאת שייקספיר, שסטופארד הפך לדמויות ראשיות, הנעות בעולם שגבולותיו הם גבולות מחזהו של שייקספיר, כאשר דמויות ראשיות ב"המלט" ממלאות את תפקידן במסגרת מחזהו של סטופארד. כאשר אינם שותפים בעלילה השייקספירית דנים רוזנקרנץ וגילדנשטרן בינם לבין עצמם ומעלים סוגיות קיומיות ברוח תיאטרון האבסורד והאקזיסטנציאליזם ובפרט ברוח המחזה "מחכים לגודו" מאת סמואל בקט. בנקודות מסוימות במחזה, מבצעים רוזנקרנץ וגילדנשטרן דיאלוגים ומונולוגים כדמות מראה מעוותת לתמונות המועלות בקו הזמן המקביל על ידי דמויות מ"המלט" (למשל דמות-מראה של המונולוג "להיות, או לא להיות").
כותרת המחזה לקוחה מתוך אחת השורות האחרונות במחזה המלט (מערכה 5, תמונה 2), בה מדווח על מותם של רוזנקרנץ וגילדנשטרן, שנשלחו אל מותם על ידי המלט, שמת אף הוא בסוף אותה תמונה.
קווים מרכזיים במחזה.
עלילת המחזה עוקבת אחר עלילת "המלט" ומציגה, כביכול, את "צידה השני". עלילותיהם של רוזנקרנץ וגילדנשטרן, שכל הידוע עליהם מתוך מחזהו של שייקספיר הוא שהיו חבריו ללימודים, רוויות בעיקר דיאלוגים משעשעים ואבסורדיים, הרומזים לסוגיות בפילוסופיה ובתורת התיאטרון.
המחזה פותח בפגישתם של רוזנקרנץ וגילדנשטרן עם להקת תיאטרון נודד. הם זומנו להגיע אל הארמון, אך אינם יודעים מדוע. גם אירועים שקרו להם לפני נקודה זו אינם זכורים להם והם אף אינם בטוחים מיהו רוזנקרנץ ומיהו גילדנשטרן. כבר בתמונה הראשונה מופיע דיון במוטיב האקראיות, השניים משחקים בהטלת מטבע, אך המטבע נופל תמיד על אותו צד, עץ. 90 פעם המטבע נופל על אותו צד. עובדה זו מרמזת לכך שהחברים נמצאים בעולם בו אין אקראיות ואין להם בחירה טבעית. מרגע שזומנו לארמון הם נמצאים על מסלול דטרמיניסטי (הכרחי), המוביל, בסופו של דבר, למותם.
רוזנקרנץ וגילדנשטרן נפגשים מספר פעמים עם שחקני התיאטרון הנודד, שהוזמנו אף הם לארמון על ידי המלט על מנת להציג את ה"מחזה בתוך מחזה", "רצח גונזאגה", בפני המלך קלאודיוס והמלכה גרטרוד, שתפקידו לחשוף את רוצחו האמיתי של המלט-האב. שיחותיהם עם השחקן הראשי של הלהקה ממשיכות את דיוניו של שייקספיר בנושא המשחק בתיאטרון, כפי שהם מובאים ב"המלט" בשיחותיהם של המלט ופולוניוס עם השחקנים.
הפקות.
הפקות בכורה.
המחזה החל ב-1964 בתור מחזה במערכה אחת בשם "רוזנקרנץ וגילדנשטרן פוגשים את המלך ליר", המחזה הורחב והועלה בבכורה בפסטיבל אדינבורו. בכורת המחזה בלונדון הייתה בתיאטרון אולד ויק ב-11 באפריל 1967 בביצוע הלהקה השייקספירית המלכותית.
מאז 9 באוקטובר ולמשך כשנה, הוצג המחזה בברודוויי, ניו יורק. המחזה היה מועמד לשמונה פרסי טוני (בהם לבמאי דרק גולבי, שביים את ההצגה גם בלונדון) וזכה בארבעה: עבור המחזה הטוב ביותר, עיצוב במה ותלבושות והפקה.
בישראל.
בשנת 1968 קבע העיתונאי אורי קיסרי, בעקבות הצגת המחזה בפריז וכשלונו שם ש"אין לנו עדיין קהל לצורך טקסט תיאטרלי כה רציני, מזוקק, מקורי וכבד דוגמת הטקסט של סטופארד ולעת עתה יש לוותר על נוסחה ישראלית למחזה הנדון".
ב-1978 הוצג המחזה בתיאטרון החאן הירושלמי, בתרגומו של ט. כרמי, בבימויו של דוד זידנר ועם השחקנים משה אוסם, אהרן אלמוג, מרגלית אלמוג, משה בקר, אבינועם מור חיים, אבי פניני וספי ריבלין.
המחזה היה הפקתו הראשונה של תיאטרון גשר, ובבימויו של יבגני אריה. ההצגה הוצגה כולה ברוסית עם תרגום סימולטני לעברית. ההצגה הועלתה לראשונה ב-21 באפריל 1991 באולם "הבימרתף", מיד בתום מלחמת המפרץ. ההצגה נבחרה לייצג את התיאטרון הישראלי בניו יורק, בינואר 1992. ההצגה הוצגה גם בעברית.
ב-2007 הוצג המחזה בתיאטרון הקאמרי בתרגומה ובבימויה של יעל רונן ובעיצובה של רות דר עם יניב ביטון כרוזנקרנץ, יואב לוי כגילדנשטרן ורמי ברוך בתפקיד השחקן.
ב-2022 הועלה המחזה בתיאטרון גשר בשנית, עם פטירתו של יבגני אריה (בימוי על פי יבגני אריה: עמית אפשטיין, עם עידו מוסרי כרוזנקרנץ, ואלון פרידמן כגילדנשטרן ודורון תבורי בתפקיד השחקן).
סרט קולנוע.
ב-1990 הופק סרט קולנוע באותו שם לפי המחזה. התסריט נכתב על ידי טום סטופארד עצמו, שאף ביים את הסרט, תוך נאמנות לטקסט המחזה. בסרט מככבים גארי אולדמן כרוזנקרנץ וטים רות' כגילדנשטרן, ריצ'רד דרייפוס בתפקיד השחקן, איאן גלן בתפקיד המלט ואיאן ריצ'רדסון בתפקיד פולוניוס.
שירותי ענן
בקתת סוכר