בארקנסו כיהנו 46 מושלים נבחרים ו-11 מושלים בפועל (כאלו שכיהנו בעקבות התפטרותו או מותו של המושל). בזמן היותה של ארקנסו טריטוריה, מונו על ידי נשיא ארצות הברית ארבעה מושלים. אורוול פובוס (1955–1967) כיהן כמושל שמשך כהונתו הייתה הארוכה ביותר ביותר, ונבחר שש פעמים לכהן במשך 12 שנים. ביל קלינטון (1979–1981; 1983–1992), שנבחר 5 פעמים על פני שתי קדנציות שונות, כיהן מעט פחות מ-12 שנים, ומייק האקבי (1996–2007) כיהן 10 שנים במשך שתי קדנציות מלאות. הכהונה הקצרה ביותר הייתה 25 הימים של ג'ון סבסטיאן ליטל.
בחוקה משנת 1836 נקבעו שכהונת המושל תימשך ארבע שנים. מספר זה ירד לשנתיים בשנת 1874. בשנת 1984 אורך הכהונה חזר שוב לארבע שנים. החוקה משנת 1874 הסירה כל מגבלת מספר הכהונות של המושל. לאחר משאל עם משנת 1992 הוגבלה כהונתם של המושלים לשתי תקופות כהונה.
עד שנת 1864 נקבעו בחוקה כי אם משרת המושל תתפנה, מסיבה כלשהי נשיא הסנאט ישמש כמושל בפועל. הבא אחריו בסדר הירושה היה יושב ראש בית הנבחרים. ב-1864 נוצרה משרת סגן המושל. ב-1874 בוטלה המשרה והיא נוצרה שוב ב-1914, אך אוישה מחדש רק ב-1927. מאז, כאשר מתפנה משרת המושל, מושבע סגנו במקומו. מושל ארקנסו וסגנו לא מתמודדים בבחירות באותו פתק הצבעה.
עד מלחמת האזרחים, נבחרו בארקנסו אך ורק מושלים מטעם המפלגה הדמוקרטית. במדינה נבחרו שלושה מושלים רפובליקנים לאחר תקופת השיקום, אך במהרה חזרה הדומיננטיות הדמוקרטית. נכון ל-2021, בארקנסו כיהנו 7 מושלים רפובליקנים, 39 דמוקרטים ושלושה עצמאיים.
אאודי e-tron GT
קסנופון איש אפסוס
קסנופון איש אפסוס (ביוונית: Ξενοφῶν ὁ Εφέσιος; פעל במאות ה-2 וה-3 לספירה) היה סופר יווני.
חיבור פרי עטו ששרד הוא ה"אפסיאקה" (Ἐφεσιακά), סיפור אהבה אפסיאני "על אנתיה והברוקומס" (Τὰ κατὰ Ἀνθίαν καὶ Ἁβροκόμην), אחד הרומנים המוקדמים ביותר ואחד המקורות למחזה של ויליאם שייקספיר, "רומיאו ויוליה".
אירו (דמות)
גנרל אִירוֹ (באנגלית: Iroh; בכתב סיני: 艾洛), המכונה גם דוד אירו, הוא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה המונפשת "". הדמות, פרי יצירתם של מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו, דובבה על ידי מאקו בשתי העונות הראשונות, ולאחר מותו של מאקו, אמן הדיבוב גרג בולדווין דיבב את דמותו בעונה השלישית של הסדרה ולאורך הספין-אוף "האגדה של קורה".
אירו הוא כשף אש עצמתי להפליא, דהיינו יש לו הכוח ליצור בטלקינזיס ולטפלל אש כרצונו. בעברו היה גנרל בכיר בכוחות המזוינים של אומת האש והנהיג מצור על העיר הבדיונית בה סינג סה, המצור נשבר רק כאשר בנו היחיד לו-טן נפל בקרב. הוא אחיו הבכור של שליט האש אוזאי, ראש אומת האש שמנהיג מסע אכזר לכיבוש שלושת העמים האחרים ביקום הדמיוני של אווטאר — שבטי המים, נוודי האוויר וממלכת האדמה. במהלך הסדרה, הוא מלווה את אחיינו צוקו שהוגלה מאומת האש במסעו לתפוס את הפרוטגוניסט, אווטאר אנג, במטרה להשיב את כבודו של הנסיך הצעיר ואת בכורתו לכתר. אירו מתגלה כמנטור המבקש לסייע לאחיינו להפוך לאדם טוב יותר מאביו.
בפרק "סיפורי בה סינג סה", שמו של אירו נכתב "艾洛". הפרק הוקדש "לכבוד מאקו", שמת חודשים אחדים לפני שידור הפרק.
ביוגרפיה.
לפני האירועים ב"כשף האוויר האחרון", היה אירו בנו הבכור של שליט האש אזוּלוֹן, אם כי את אזולון ירש בנו השני, אוזאי, בעקבות נסיגתו של אירו מהחיים הציבוריים. זאת לאחר שבנו לו טן נפל במצור על בירת ממלכת האדמה, בה-סינג-סה, תוך מאמץ מלחמתי לכיבוש בירת הממלכה בידי אומת האש במהלך מלחמת מאה השנים. לאירו היה חזון בראשית חייו כי הוא זה שיכבוש את עיר הבירה, אך עקב מות בנו היחיד נגוזו תקוותיו כמצביא. לאחר שתמיד הונע מכוח תחושת שליחות מאשר שאפתנות אישית, נטש אירו את המצור.
אוזאי, האופורטוניסט והשאפתן מבין בניו של אזולון, ניסה לשכנע את אביהם שבגלל התבוסה המבישה של אירו, בנוסף על היעדר יורשים ודעיכת מעמדו הציבורי, עליו להוריש את הכתר לו עצמו ביום מן הימים. אזולון זעם על חוסר-הכבוד המחוצף שהפגין אוזאי כלפי אחיו הבכור, ולכן הורה לו להרוג את בנו הבכור — צוקו — במטרה לחוש את כאבו של אירו. אוזאי מיאן וקָשַׁר קֶשֵׁר עם רעייתו הנסיכה אורסה להתנקש בחיי אזולון ולתפוס את ההנהגה בזמן שאירו שקוע באבל ולא מעוניין במתרחש בארמון. אורסה, שחיי בנה צוקו היו על כרעי תרנגולת, חשה כי אין ביכולתה לסרב לקשירת הקשר וסייעה לאוזאי בהרעלה מוצלחת של אזולון, ובשל כך הוגלתה מאומת האש. אוזאי עלה לעמדת שליט האש בעקבות הפרשה. אף שהאירועים מיד לאחר ההתנקשות הסודית בחייו של אזולון מעולם לא מתוארים בפלאשבקים בסדרה, נראה כי מותו נתלה בסיבות טבעיות וכי לאירו הָאבֵל עדיין לא היה שום עניין לאתגר את אחיו בירושת הכתר. במקום זאת אירו חבר לאינווסטיטורה של אוזאי כשליט האש וקיבע את פרישתו למחצה מענייני המדינה.
אירו שיקר כי הרג את אחרון הדרקונים בעולם (כדי להציל את הדרקונים מהכחדה מוחלטת), מה שזיכה אותו בתואר "דרקון המערב" לצד יכולתו לשאוף ולנשוף אש. בפועל אירו היה התלמיד הסודי והאחרון של שני הדרקונים שנותרו בחיים, ראן ושו, ומהם למד לכשף אש מתוך חיוניות ולא מתוך זעם, בניגוד למרבית כשפי האש בני זמנו. אירו שיקר בדבר הריגת אחרון הדרקונים כדי להביא לסיום מסורת אומת האש של ציד דרקונים. הוא היה חבר בכיר באגודת הסתרים הבין-לאומית "מסדר הלוטוס הלבן". לתקופה קצרה החליף אירו את אחינו צוקו השליט האש וחוקק יום הערכה לתה ברחבי אומת האש.
מעלליו בסדרה.
כאשר הסיפור מתחיל בספר הראשון, אירו מלווה את הנסיך צוקו המגורש במסעו ללכוד את האווטאר, כשף על-אנושי שתפקידו לשמור על הסדר העולמי המהווה איום על מסע הכיבוש של אומת האש. לאחר שנודע לו על התוכנית של צאו, אדמירל האש הלאומי, לחסל את רוח הירח כדי להפשיט את כשפי המים בשבט המים הצפוני מכוחם ובכך לשבש את הסדר הטבעי, אירו מתקיף את צאו ומוכרז כבוגד.
במהלך הספר השני, הוא ואחיינו נמלטים מאומת האש. לאחר שנפצע קשות על ידי אחייניתו אזולה ועובר טיפולי שיקום בידי צוקו, אירו מלמד את צוקו טכניקה להכוונה מחדש של ברקים בהשראת כשפות המים, שיכולה להיווצר על ידי צורה מתקדמת של כיבוי אש אשר צוקו, עם מוחו הלא-ממוקד, לא הצליח לשלוט בה. זאת בשעה שאזולה המתחרה לכס המלוכה שולטת בקלות בכשפות הברקים שכן היא ילדת-פלא מבחינת כשפות אש. בסופו של דבר אירו נטמע כפליט בבה-סינג-סה, שם הוא וצוקו מנהלים בית עסק לממכר תה. אירו נחרד כאשר אזולה משכנעת את צוקו לחבור אליה ולשוב אל הארמון באומת האש, ולאחר מכן נעצר אחרי שחיפה על אווטאר אנג וחבריו להמילט מהעיר הכבושה.
בספר השלישי, אירו אסור בבית כלא באומת האש, גלמוד ומוקצה. לאורך כל תקופת המאסר הוא מזייף תחושות ייאוש בזמן שהוא מכין עצמו לליקוי החמה, במהלכו כשפות האש שווה כקליפת השום. ברגע שהליקוי מתחיל, אירו נמלט בקלות מתא המאסר שלו, בהיותו לוחם עצמתי גם ללא שימוש בכשפות אש. בפרק הסיום של הסדרה אירו מכנס את הלוטוס הלבן לשם שחרור את בה-סינג-סה מאומת האש — הגשמת חזון ילדותו, אך כמשחרר ולא ככובש. בתום המלחמה מוצע לאירו כס המלוכה כשליט האש, אך הוא ממאן ודוחק בצוקו לרשת את אוזאי. זמן קצר לאחר הכתרתו של צוקו כשליט האש, אירו שב לבה-סינג-סה כבעל חנות תה, שם מתרחשת הסצנה האחרונה של הסדרה.
ברומן הגרפי "ההבטחה" אירו מעניק ייעוץ פילוסופי לאנג ולצוקו בהתמודדות עם "תנועת שיקום ההרמוניה", תנועה חברתית שמטרתה לגרש את בני הקבוצה האתנית של אומת האש משטחי ממלכת האדמה. בנוסף, הוא ממציא "בועת תה" . בספר הקומיקס "החיפוש", אירו מתפקד כשליט האש דה פקטו בזמן שצוקו נוסע לחפש את אמו אורסה. אירו השתעמם מתפקידו כשליט האש בפועל, וניצל את סמכותו כדי להכריז על יום הערכת תה לאומי.
בסדרת ההמשך של "אווטאר: כשף האוויר האחרון", "האגדה של קורה", נחשף כי בזמן מותו אירו ביצע מסע אסטראלי כדי להפוך לתושב עולם הרוחות. בפרק "עידן רוחני חדש", אירו נחלץ לעזרתה של קורה, הגלגול הבא של אנג כאווטאר, שנלכדה בעל כורחה במעמקי עולם הרוחות. בפרק "אפילה נופלת" ("Darkness Falls"), לאחר שהכיר אותם בחיים, אירו נתקל בילדיו של אנג — טנזין, קיה ובומי — כשהם נכנסים לעולם הרוחות ומספק להם רמזים למיקומה של ג'ינורה, בתו של טנזין. קורה פוגשת את אירו שוב בפרק "האולטימטום", כשנכנסה בשנית לעולם הרוחות בחיפוש אחר המחבל האנרכיסט זאהיר. קוררה מסבירה לאירו שהיא מבולבלת ואינה יודעת כיצד להתמודד עם האיום שזאהיר הציב הן על נוודי האוויר והן על העולם. אירו מציע שקורה תשמע בעצתו של צוקו, כפי שעשה בעבר אנג.
נכדו של צוקו נקרא גם הוא אירו לכבודו, וב"אגדה של קורה" הוא גנרל בכוחות המאוחדים, הכוחות המזוינים של רפובליקת האומות המאוחדות, מדינה רב-אתנית שהוקמה על ידי אנג וצוקו מחוץ לשטחים שהיו במחלוקת בין אומת האש לממלכת האדמה בתום מלחמת מאה השנים.
אישיות.
אירו הוא קליל, ידידותי ובעל חוש הומור יבש, התייחס לגלותו מאומת האש כאל חופשה ממושכת. לא פעם הוא מתגלה כנהנהתן, ומגלה עניין רב ברגיעה ובשעשוע מאשר במצוד של אחיינו אחר האווטאר. חרף גילו המבוגר, נראה אירו מפלרטט עם נשים שונות לאורך הסדרה והוא זכה לכינוי "נאה" (handsome) פעמים רבות אף על פי כן, הוא אסטרטג מנוסה וערמומי, כשף אש מימון ועצמתי, ומנטור אוהב ומלא רעות לאחיינו. באופן כללי, טבע אישיותיו של אירו ומהלך חייו הביאו אותו לאימוץ פילוסופיה המאמצת שלווה, הרמוניה והימנעות מקונפליקטים. עם זאת, כאשר הוא מאוים באופן אישי או נלחם נגד עוולות ואלימות כלפי חפים מפשע, הוא מסוגל להפוך ליריב עז ומפחיד.