במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדמונטון בתחילת חודש אוגוסט 1978 זכה סמית' ב-6 מדליות זהב, במשחים ל-100 מטר חזה (1:03.81 דקות), ל-200 מטר חזה (2:20.86 דקות), ל-200 מטר מעורב אישי (2:05.25 דקות), ל-400 מטר מעורב אישי (4:27.34 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:27.94 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:49.76 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, אז מערב גרמניה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 2:03.65 דקות, לפני ג'סי ואסאלו מארצות הברית (2:04.99 דקות) ואלכסנדר סידורנקו (2:05.29 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה 1:03.60 דקות, אחרי ואלטר קוש שקבע שיא תחרות חדש של 1:03.56 דקות ולפני ג'רלד מרקן (1:03.62 דקות) שניהם ממערב גרמניה.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה סמית' ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר מעורב (2:05.86 דקות), אחרי ג'סי ואסאלו ששיפר את שיאו העולמי והעמידו על (2:03.29 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.66 דקות).
מכולת קירור
מכולת קירור (ידועה בכינוי reefer) היא מכולה בעלת אמצעי קירור להובלת מטען הדורש טמפרטורה מבוקרת. בעוד שלמכולת קירור יש יחידת קירור מובנית, עיקר הכוח החשמלי להפעלתה בא ממקור חשמל חיצוני, בין ביבשה או על אונייה בים. כאשר המכולה משונעת בדרכים על נגרר או משאית ניתן להפעיל את יחידת הקירור בעזרת גנרטור דיזל הנמצא במכולה.
חלק ממכולות הקירור מצוידות במערכות לקירור בעזרת מים שבהן ניתן להשתמש כאשר מכולה מאוחסנת בבטן האונייה, או בסיפון שבו אין אוורור מספיק כדי לנקז את החום הנפלט מיחידת הקירור. מערכות קירור במים יקרות יותר ולכן אוניות מכולות מודרניות מצוידות במתקני אוורור המאפשרים את ניקוז האוויר החם מבטן האונייה והשימוש במערכות קירור במים הולך ופוחת.
השפעת מכולות הקירור על החברה המודרנית היא נרחבת ביותר. מכולות אלה מאפשרות לצרכנים ברחבי תבל ליהנות מתוצרת חקלאית טרייה בכל ימות השנה ולהיחשף למוצרי חקלאות טריים ממקומות מרוחקים ברחבי תבל.
קירור קריוגני.
מערכת קירור נוספת הנמצאת לעיתים בשימוש במכולות קירור הנשלחות למרחקים קצרים היא בעזרת קרח יבש או חנקן נוזלי. הגז שהוקפא, או הונזל, מתנדף באיטיות ובאותה עת מקרר את חלל המכולה ונפלט ממנה. המכולה מתקררת כל עוד קיים גז מוקפא בתוכה. שיטה זו הייתה בשימוש בעת שינוע מכולות קירור בקרונות רכבת ומספקת קירור עד למשך 17 יום. אף שאין משנעים בתכיפות מכולות קירור בדרך האוויר, שיטה זו ננקטת גם בעת משלוח מכולת קירור בהטסה. במכולות אלה קיים תא שאותו ממלאים בקרח יבש ובקרת הטמפרטורה במכולה נעשית בעזרת מפוח חשמלי המופעל בטרמוסטט. מכולות קירור בהטסה נועדו לשמור על טמפרטורה יציבה בשיטה זו עד 100 שעות.
מכולות קירור קריוגני בגודל מלא יכולות לשמר טמפרטורה עד לשלושים יום ומתאימות למשלוח בדרך הים. כיוון שאין צורך לחבר מכולות אלה למקור כוח חיצוני, ניתן לאחסנן בכל מקום באוניית מכולות שבו מאוחסנות מכולות מטען רגילות.
מכולות קירור עם גיבוי.
לשינוע מטען יקר, הרגיש לשינויי טמפרטורטורה, או מטען מסוכן, יש צורך בשימוש במערכות קירור בעלות אמינות גבוהה. להשגת רמת אמינות גבוהה בקירור קיימות מכולות קירור בעלות מערכות קירור כפולות, בהן מערכת אחת משמשת לגיבוי בלבד.
מכולת קירור בעלת מערכת גיבוי העומדת בתקן ISO מורכבת ממכולת קירור רגילה בתקן ISO שבה מערכת קירור מובנית ומערכת קירור לגיבוי וכן שתי מערכות גנרטורים דיזל, האחת מהן לגיבוי. מערכת הקירור העיקרית ומערכת הגיבוי מותקנות בקצה אחד של המכולה. בין שתי המערכות קיים חיבור חשמלי להפעלה וכיבוי אוטומטיים של המערכת, כך שרק מערכת קירור אחת תפעל בעת ובעונה אחת. במידה ומתרחשת תקלה במערכת הקירור העיקרית, מערכת הגיבוי נכנסת לפעולה באופן אוטומטי.
קלע אשכול
קֶלַע אֶשְׁכּוֹל (באנגלית: grapeshot) הוא סוג תחמושת שנורתה מתותח נטען-לוע, אשר בשונה מן הקלעים העגולים העשויים מקשה אחת, הייתה עשויה מצֶבֶר כדורי מתכת ארוזים בתוך שקית קנבס עבה. השקית הודקה ונקשרה היטב, כדי להקנות לה צורת גליל שקוטרו כקוטר קדח הקנה של התותח. לאחר שנארז דמה הקלע לאשכול ענבים, ומכאן שמו באנגלית ובשפות נוספות. כשנורה הקלע ויצא מלוע התותח, נקרעה השקית ונוצר מטר צפוף של קלעים כדוריים בדומה ליריית רובה ציד.
קלע האשכול היה הרסני וקטלני במיוחד מטווח קצר. בשדה הקרב השתמשו בו להדיפת התקפה של חיילים רגלים, שהסתערו כיחידה צפופה. כדורי הברזל יכלו לבתק שרשרות ולקרוע חבלים עבים. לכן השתמשו בקלעי אשכול באוניות בשעת לחימה מטווח קרוב, על מנת לקרוע את הסמוכות והרכסות של תורני אוניית האויב ולמוטטם. ירי של קלעי אשכול ממרחק רב היה חסר תועלת, שכן הקלעים העגולים התפזרו לכל עבר.
משקל הקלעים באשכול נקבע על פי גודל התותח. באוניות הצי המלכותי הבריטי במלחמות הנפוליאוניות היו בכל אשכול 9 קלעים עגולים. בתותח 42 ליטראות השתמשו ב-9 קלעים עגולים במשקל 4 ליטראות כל אחד (ליטרה = כ-453 גרם), בתותח של 32 ליטראות ב-9 קלעים במשקל 3 ליטראות כל אחד, 18 ליטראות – 9 במשקל 1.5 ליטראות כל אחד, 12 ליטראות - 9 במשקל 1 ליטרה כל אחד, 9 ליטראות – 9 במשקל 13 אונקיות כל אחד, 6 ליטראות – 9 במשקל 8 אונקיות כל אחד, ותותח 4 ליטראות – 9 קלעים עגולים במשקל 6 אונקיות כל אחד. את קלעי האשכול הניחו לאחר הכנתם בתוך תיבות – מ-4 אשכולות לתיבה עבור תותחי 42 ליטראות ועד 20 לתיבה לתותחי 4 ליטראות. ביבשה היה מספר הקלעים בכל אשכול גדול אף יותר, ומשקל כל אחד מקלעים אלה נע בין אונקיה ורבע ל-4 ליטראות.
קלע דומה, שהכיל כדורי ברזל או עופרת קטנים יותר ארוזים בקופסת פח גלילית, נקרא "קלע קופסה" (canister).
מנחם רוט
מנחם רוט (נולד ב-1975) הוא אמן, במאי, תסריטאי ומורה לקולנוע, המתרכז בזהות יהודית בכלל ובחברה החרדית בפרט.
ביוגרפיה.
מנחם רוט נולד בשנת 1975 בירושלים, למשפחה מהזרם החסידי של היהדות החרדית, ויצא לשאלה. בשנת 2005 סיים בהצטיינות את לימודיו בבצלאל בירושלים במחלקה לאמנות. לאחר מכן למד לתואר שני בבית הספר למדיה שבקלן, גרמניה, וסיים את לימודיו בשנת 2008. הרצה בעבר בבית הספר לקולנוע מעלה והחל משנת 2013 הוא מרצה במחלקה לאמנות בבצלאל. רוט מלמד במגמת קולנוע שבתיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א' סמית', ומרכז את חטיבת הביניים במגמה, ומלמד כתיבה יוצרת בטיבה העליונה.
עיקר עבודתו התמקדה בקולנוע נסיוני ובמיצבי וידאו, שהוצגו בישראל ובעולם. הסרט "רדוף" הוא הסרט הראשון באורך מלא שכתב וביים, תחת הפקתו של יוצר הקולנוע רון עופר.
מנחם חי ועובד בירושלים.
הסרט "רדוף".
בשנת 2012 יצא לאקרנים סרטו "רדוף". הסרט נכתב ובוים על ידו עבור הרשות השנייה לטלוויזיה וקולנוע ובתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן מקור. הסרט שודר בערוץ 2, 10 והוקרן בפסטיבל דוקאביב 2012, זכה בפרס של המועצה לקולנוע בפסטיבל קולנוע דרום, הוקרן בפסטיבלים שונים מחוץ לישראל, ונרכש לשידור טלוויזיוני. הסרט היה מועמד לקבלת פרס בקטגוריה הסרט התיעודי הטוב ביותר (עד 60 דקות), מטעם פורום היוצרים הדוקומנטריים.
הסרט עוקב אחר מנחם רוט, שהיה קורבן לתקיפה מינית בהיותו נער בישיבה חסידית. לאחר עשרים שנה הוא מחליט ליצור קשר עם התוקף ומפתח עמו מערכת יחסים טעונה. במקביל, הוא מתעד את המשבר בחייו המפוצלים בין תרבות חסידית וחילונית, ובין מערכות יחסים רומנטיות מקבילות.
הרי בראונר
אורי רוזן
אוּרי רוזן (נולד ב-9 באוקטובר 1975) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי, המנכ"ל והעורך הראשי של קבוצת mako מבית שידורי קשת. בעבר כיהן כמנכ"ל חדשות 10 ובעיתון "מעריב". לפני היותו איש תקשורת היה רוזן איש היי-טק.
ביוגרפיה.
רוזן נולד בבת ים. למד בתיכון על-שם פנחס אילון בחולון. את שירותו הצבאי בצה"ל עשה ביחידה 8200 של חיל המודיעין.
עם שחרורו מהצבא ב-1997, הצטרף לחברת סטארט-אפ בשם "אפיקס טכנולוגיות", שהפכה מאוחר יותר ל"ויאון" (Veon) ופיתחה יישום מקורי בתחום הווידאו הדיגיטלי האינטראקטיבי. בשנת 2001 נמכרה ויאון לחברת פיליפס, והתמזגה לזרוע הווידאו הסלולרי שלה. תפקידו האחרון בפיליפס היה ראש קבוצת פיתוח.
בשנת 2001 עזב רוזן את עולם ההיי-טק והצטרף לעיתון "מעריב" כמשכתב במוסף עסקים תחת העורך משה פרל. מאוחר יותר שימש כראש דסק במוסף עסקים ובשנת 2002 עבר למערכת החדשות שבראשה עמד באותה תקופה העיתונאי והסופר רון לשם. בהמשך שימש ראש דסק בחירות 2003, רכז כתבים, ראש דסק, וסגן ראש מערכת החדשות. בין השאר כתב את מדור הסקרים במוסף הפוליטי של מעריב. בשנת 2006 נכנס לתפקיד ראש מערכת החדשות של העיתון, תפקיד אותו מילא עד סוף שנת 2007 תחת העורך אמנון דנקנר.
בשנת 2008 הצטרף לחדשות 10 תחת המנכ"ל גלעד עדין, בתפקיד מנהל הפיתוח והאסטרטגיה. מאוחר יותר באותה שנה, עם מינויו של ראודור בנזימן לתפקיד מנכ"ל החברה, החליף אותו רוזן בתפקיד סמנכ"ל התוכן. בין השאר לקח רוזן חלק בפיתוח רצועת הלילה של ערוץ 10, והפקת התוכניות "לילה כלכלי", "צינור לילה" ו"המקור".