באטלר הציגה ללא הרף לאורך הקריירה שלה והוכיחה את עצמה כאשת עסקים מצליחה המסוגלת לשווק את צבעי המים שלה בהצלחה עם פטרונים כמו לואי הרביעי, הדוכס הגדול של הסן. היא הייתה חברה באגודת האמניות. היא הייתה אחת מתשעת האקדמאים הראשונים שנבחרו על ידי האקדמיה לאומנויות באולסטר בשנת 1930. היא קיבלה חברות מלאה בחברה המלכותית לצבעי מים בשנת 1937, לאחר שהייתה חברת עמית מאז 1896.
באטלר ציירה בשמן ובצבעי מים נושאי נוף, ז'אנר ובעלי חיים. מגוון עבודותיה נשלט על ידי נושא הטבע ונושאיה שיקפו סצינות ביתיות סביב ביתה בקילמוררי. ביתה של באטלר היווה מקור השראה עצום לאורך חייה, גינתו וסביבתה, סיפקו נושאים לרבים מציוריה, שכללו לעיתים קרובות את הגנים שמסביב, המרעה וטבע.
היא השיגה הצלחה בחייה והציגה בגלריות מרכזיות באירלנד ובאנגליה.
גולן מלול
גולן מלול (נולד ב-27 באוקטובר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת השוער, וכיום הוא מאמן שוערים. מלול מזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי פתח תקווה, בה שיחק במצטבר כ-10 עונות.
קריירה.
בגיל 17 ערך מלול את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי פתח תקווה בליגת העל. לאחר מכן היה שוערו המחליף של בוני גינצבורג במכבי חיפה, עונה לאחר מכן נקנה על ידי הפועל פתח תקווה, והגיע לבית"ר ירושלים. לאחר מכן הצטרף מלול למכבי יבנה, שעלתה לליגת העל באותה העונה. ב-1992 חזר מלול למכבי פתח תקווה, שם שיחק כעשור רצוף, והיה אחד מהשחקנים הבולטים והיציבים שלה לאורך שנות ה-90. לאחר מכן שיחק מלול במספר קבוצות בליגות הנמוכות. הוא פרש מכדורגל ב-2008, לאחר מכן חזר מפרישה ב-2012 ושיחק עד 2013 במ.כ. נצרת עילית, לאחר מכן פרש סופית מכדורגל פעיל רשמי.
לאחר הפרישה.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל התנתק מלול לזמן מה מעולם הכדורגל וחזר בתשובה, ומספר שנים לאחר מכן החל לאמן שוב בקבוצות בוגרים ונוער של הפועל נצרת עילית (כיום נוף הגליל), הפועל מגדל העמק ועירוני טבריה בתור מאמן שוערים ומאמן שוערים לנוער. כיום מלול בין היתר מאמן שוערים אישי.
בנו של מלול - אלמוג מלול, שוער כדורגל גם הוא, ומשחק במכבי קביליו יפו.
Ain't No Sunshine
Ain't No Sunshine (מילולית: אין שמש) הוא סינגל מאת הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס, שהופיע לראשונה כרצועה הפותחת באלבום הבכורה שלו, "Just as I Am" משנת 1971. זהו אחד מהשירים המצליחים שהוציא וית'רס במהלך הקריירה המוזיקלית שלו, והפך לקלאסיקה בז'אנר הנשמה.
השיר הוקלט בעיר ממפיס, טנסי, בהפקתו של בוקר טי. ג'ונס ובאמצעות המפיק המוזיקלי טרי מנניג. השיר מנוגן בסולם לה מינור פנטטוני. השיר הופץ כסינגל בשנת 1971, והיה ללהיט פורץ דרך עבור וית'רס שהיה אז רק בתחילת דרכו כמוזיקאי, והגיע למקום השישי במצעד שירי ה-R&amp;B/היפ-הופ ולמקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, הוא דורג על ידי מגזין בילבורד במקום ה-23 ברשימת 100 השירים הפופולריים ביותר בארצות הברית לשנת 1971. השיר מופיע כחלק מהפסקול המקורי לסרטים "כשהיינו מלכים" (1997) ו"נוטינג היל" (1999), כמו גם בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "סיפור פשע אמריקאי".
בבית השלישי של השיר, וית'רס חוזר על התיבות "I know" עשרים ושש פעמים. במקור, הוא תכנן לכתוב מילים נוספות במקום החזרות הללו, אך קיבל עצה ממוזיקאים אחרים להותיר את החזרות כפי שהן.
לשיר נעשתה גם גרסת כיסוי בידיי מייקל ג'קסון בשנת 1972, אז היה רק כבן 14 בלבד. גרסה זו הגיעה למקום ה-8 במצעד האלבומים הבריטי.
טיפול בפגיעה מינית
פגיעה מינית היא תופעה רחבת היקף, בעלת השלכות קשות מאוד על חייהם של הנפגעות והנפגעים. טיפול בפגיעה מינית נעשה במישורי החיים השונים, ובהם, טיפול אישי במישור הנפשי-רגשי ובמישור הפיזי-רפואי, וכן טיפול בהשלכות האירוע במישור המשפטי-פלילי.
רקע.
פגיעה מינית היא טראומה גופנית ונפשית אישית של הקורבן, אולם היא מתהווה בתוך הקשרים חברתיים, תרבותיים ופוליטיים ומשקפת אותם. משנות ה-90 של המאה ה-20 הלכה וגברה ההכרה הציבורית בתופעה וכך גם תשומת הלב המחקרית להיקפיה, להשלכותיה ולטיפול בה. פגיעה מינית עשויה להוביל להתפתחות של בעיות פיזיות ונפשיות רבות, ובעיקרן הפרעת דחק פוסט-טראומטית. במקרים בהם הפגיעה היא מתמשכת, וכן במקרים של גילוי עריות, עלולה להתפתח הפרעת פוסט-טראומה מורכבת. לטראומה המינית השלכות תוך-נפשיות מורכבות, היא עלולה לפגוע במבנה הנפשי של הנפגעת, שפעמים רבות זוכה ליחס מאשים מהסביבה, מה שמחריף את השפעותיה השליליות של הטראומה על חייה, ועשוי להוביל ליחס פוגעני מצד גורמי הטיפול והאכיפה. הריבוי והמגוון בשיטות הטיפול ובמישורי ההתערבות השונים, מעיד על האתגר בטיפול בפגיעה מינית ועל הסובייקטיביות שבבחירת שיטת הטיפול המתאימה. כמו כן, בשל המורכבות הרבה של התסמונת הפוסט-טראומטית של נפגעי ונפגעות פגיעה מינית, קיים קושי אמיתי במציאת שיטת טיפול אחת בעלת אפקט כולל ונרחב, אשר תתאים באופן מובהק לכלל המטופלים.
פסיכותרפיה.
טיפול דינאמי התייחסותי.
הגישה ההתייחסותית בפסיכואנליזה נחשבת לגישה ואפקטיבית לטיפול בנפגעות ונפגעים פגיעה מינית, עם דגש על פגיעה בילדות. גישה זו, בשונה מהגישות הפסיכואנליטיות הקלאסיות, מאופיינת בחשיבה פמיניסטית, ולא רואה במסגרת הטיפולית מפגש בין אובייקט לסובייקט, אלא מפגש בין שני סובייקטים. כמו כן, הטיפול ההתייחסותי מתמקד בדינמיקה של העברה והעברה נגדית ורואה בהעברה הנגדית כלי טיפולי חשוב. לפי גישה זו, מכיוון שהפגיעה המינית היא פגיעה שלרוב התרחשה במסגרת של יחסים קרובים, כך יכולה להתאפשר בהקשר של יחסים טיפוליים מיטביים חוויה מרפאת ומעצימה. הדבר מתאפשר באמצעות חשיפה עצמית של המטפלת ומתן תוקף לחוויות של המטופלת, כמו גם למציאות הבינאישית המתהווה בחדר הטיפול כמציאות אמיתית, וזאת בשונה מהמציאות המניפולטיבית שבתוכה התרחשה ההתעללות. אחד המושגים המרכזיים בטיפול התייחסותי בטראומה מינית הוא דיסוציאציה, כלומר ארגון נפשי במסגרתו זיכרונות הקשורים באירוע הטראומטי מפוצלים מיתר המחשבה המודעת. על פי גישה זו, מטרת הדיסוציאציה היא להגן על הנפש מפני הזיכרונות הקשים של הטראומה. מטרת הטיפול ההתייחסותי בנפגעות בעלות מנגנוני הגנה דיסוציאטיביים היא יצירת אינטגרציה בין רכיבי הנפש שהתפצלו (תחושות, מחשבות וזיכרון) אשר מאפשרת בתורה תהליך של החלמה. תהליך זה כולל גילוי ועיבוד של זיכרונות הנוגעים בפגיעה, כמו גם פיתוח מודעות לדיסוציאציה ולתפקידה.
טיפול קבוצתי.
מחקרים מצביעים על כך שטיפול קבוצתי הוא טיפול אפקטיבי עבור נפגעות ונפגעי פגיעה מינית. בזכות המפגש עם אנשים שחוו חוויות דומות, מתאפשרת לנפגעות ולנפגעים הפגה של הבדידות, הבושה והאשמה. טיפול זה מקנה מסגרת של תמיכה והבנה אשר פעמים רבות חסרה לנפגעות בסביבתן הטבעית . ג'ודית לואיס הרמן כותבת בספרה "טראומה והחלמה": "אירועים טראומטיים הורסים את הקשרים התומכים בין היחיד לקהילה [...] הסולידריות של הקבוצה היא ההגנה החזקה ביותר מפני האימה והייאוש והסם החזק ביותר נגד חוויה טראומטית" (עמ' 235). כמו כן, טיפול קבוצתי נותן מענים שטיפול פרטני לא יכול לספק, בעיקר בהיבט של בעיות הקשורות ביחסים בינאישיים. טיפול קבוצתי עשוי לעזור למשתתפות לבנות מערכות יחסים משמעותיות, יכולת שפעמים רבות נפגעת בעקבות הטראומה המינית. הקבוצה היא פתח ליצירת יחסי אמון ולשבירה של מעטה הסוד שמאפיין את חייהן של הנפגעות ונפגעים. בנוסף, הקבוצה יכולה לאפשר למטופלות בה לא רק להיעזר, אלא גם לעזור וללמוד דפוסים בריאים של תמיכה ושל סיוע הדדי. טיפול קבוצתי ממוקד בטראומה לרוב יהיה מוגבל בזמן ומובנה. נמצא כי טיפול זה לרוב לא מומלץ כמענה הטיפולי הראשון לאחר הפגיעה המינית בשל הקושי בהימצאות לצד אנשים זרים. כמו כן, לרוב מומלץ כי הטיפול הקבוצתי ילווה גם בטיפול פרטני.
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי.
טיפול קוגניטיבי-התנהגותי (CBT) מוערך כשיטה אפקטיבית לטיפול בהפרעת דחק פוסט טראומטית בעקבות פגיעה מינית וכיעיל בהפחתת סימפטומים . שיטת טיפול זו מתמקדת בשינוי מערכת המחשבות והאמונות הנלוות לאירוע הטראומטי, ואת האופן בו הפרט מעבד את הטראומה מבחינה רגשית, וכל זאת על מנת שיתאפשר לו לחיות חיים מלאים לאחר האירוע הטראומטי. אחד ממאפייני הפרעה זו הוא הימנעות מחשיבה או דיבור על האירוע, או מגירויים שעלולים להזכיר את האירוע הטראומטי. ההימנעות מעכבת את עיבוד הטראומה ומשמרת דפוסי חשיבה לפיהם העולם הוא מקום מסוכן והעצמי הוא חסר אונים. אי לכך, אחד מעקרונות הטיפול הקוגניטיבי התנהגותי הוא טיפול בחשיפה. אפשרות אחת היא חשיפה במציאות, שבמהלכה מתעמתים במסגרת הטיפול עם גירויים שמעוררים חרדה ושהנפגעת נמנעת מהם מאז האירוע הטראומטי. אפשרות נוספת היא שיטת החשיפה הממושכת (PE), במהלכה מתקיימת חשיפה חזרתית של האירוע הטראומטי בדמיון, באופן מבוקר ומגן. במהלך תהליך זה מתאפשרת יצירת מובחנות בין האירוע הטראומטי לבין אירועים בהווה, ובהדרגה מתאפשר לנפגע או הנפגעת לחזור ולחוות את המציאות כבטוחה. מטרתה של החשיפה היא לאפשר את עיבוד הזיכרון הטראומטי, להפחית את חווית המצוקה ואת דפוסי ההימנעות. בנוסף, במסגרת שיטת CBT לטיפול בפוסט טראומה בעקבות פגיעה מינית נלמדות שיטות להתגברות על החרדה כגון תרגילי הרפיה ונשימה והבניה קוגניטיבית.