מאחר שלשפה יש תפקיד בכינון תפיסת עולמנו, יש לשים לב לכינוי התפקיד, דרכו ניתן ללמוד על המטרות, הכלים או המיצוב של התפקיד. במדינות פועלים בעלי/ות תפקידים,(Municipal Officers) ברמה המקומית האחראים על תחום השוויון המגדרי. בכתב הכוונות האירופי מדברים על מתאמים ומתאמות ארציים (National Coordinators) הפועלים להפצת שוויון מגדרי ומסייעים למדריכות ומדריכים העוסקים בתחום. בשתי הדוגמאות, שהבאתי, מדובר בתפקידי שטח ,ביצועיים בפעילות ישירה עם קהלי היעד. ניתן להבחין בכך שבעלי ובעלות התפקידים הוכשרו לתפקיד או מקבלים סיוע מקצועי.
באו"ם משתמשים במונחים הדומים לתפקיד היועצות בארץ: "יועצת מיוחדת למזכיר הכללי לענייני מגדר וקידום נשים".מינוי יועצת לדמות בכירה בעלת סמכות, מפנה את המבט לפעולה ברובד המדיניות, לצד ייחוס חשיבות לנושא ומקצועיות של בעלת התפקיד.
בארץ התפקיד הוגדר בראשיתו עבור נשים וע"י נשים, בעוד שבעולם אלו תפקידים שגם גברים וגם נשים ממלאים אותם.
כנהוג בעולם, שם בעלי/ות התפקיד נקראים מתאמים/יועצים/ממונים על שוויון מגדרי. בארץ, המושג "שוויון מגדרי" התווסף לכינוי הראשוני אך לא שונה בחוק הבסיסי.
המוסדות הבינלאומיים העוסקים בתחום הם בראש ובראשונה האו"ם ומוסדותיו. נושא המגדר הועלה ועולה בכנסים של הרשויות המקומיות- U N Habitat ועם הקמת השותפות האירופית – OECD הצטרפה גם היא להתוויית הדרך בתחום מעמד האישה.
בתהליך הדרגתי, נערכו בפורומים הללו דיונים ונכתבו אמנות שהניחו יסודות להכרה בתחום המוניציפלי כתחום משמעותי לשינוי. כבר בשנת 1994 התכנס פורום ה- OECD אשר דן בחיי הנשים בעיר בשנת 1996 התכנסה באיסטנבול השנייה, בה נחתמה אמנה על ידי למעלה מ-500 ראשי רשויות שקראה "לאפשר בכל דרך את הנגישות המלאה להשתתפותן של נשים בפורומים של קבלת החלטות בזירה המוניציפלית באמצעות הבטחת החלוקה השוויונית של סמכויות וכוח".
שנתיים אחר כך, בשנת 1998&lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; הכריז ארגון הגג של הרשויות המקומיות&lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; IULA, על תמיכה בשוויון המגדרי ברשויות המקומיות.
דיונים ואמנות אלו &lt;ins&gt;י&lt;/ins&gt;צרו שיח&lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; וציירו מתווה שיסייע להתמקד בנושאים וכיווני עשייה במרחב המוניציפלי.
ג'ומאנה מנאע
ג'ומאנה מנאע (נולדה ב-1987) היא אמנית פלסטינית, ילידת ארצות הברית, העובדת בעיקר במדיום של פיסול ובווידאו. מנאע היא אמנית חוקרת המשלבת בעבודתה היסטוריה, אתנוגרפיה, קולנוע דוקומנטרי ואקטיביזם.
ביוגרפיה.
ג'ומאנה מנאע נולדה בשנת 1987 בפרינסטון ניו ג'רזי, ארצות הברית למשפחה פלסטינית ממג'ד אל-כרום. גדלה בשכונת שועפט בירושלים. חיה ועובדת בברלין.
מנאע למדה באקדמיה לאמנות בצלאל, ועשתה תואר ראשון באמנות יפה (BFA) באקדמיה הלאומית לאמנויות באוסלו, נורווגיה ותואר שני באסתטיקה ופוליטיקה ממכון קליפורניה לאמנויות בלוס אנג'לס.
הציגה מספר תערוכות יחיד בגלריות ומוזיאונים. עבודותיה הוצגו בביתן המדינות הנורדיות בביאנלה ה-57 בוונציה בשנת 2017, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בווינה, אוסטריה, ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
עבודותיה.
עבודותיה של מנאע בוחנות את הדרכים בהן כוחות חברתיים, פוליטיים ובין אישיים נקשרים דרך יחסים. היא מתרכזת בגוף האנושי וביחסו לנרטיבים של לאומיות והיסטוריה של המקום והדרך בה ניתן לספר את ההיסטוריה מחדש.
בשנת 2013 הציגה מאנע את עבודתה "The Goodness Regime" ("משטר הטוב") – סרט דוקומנטרי ניסיוני שצולם בנורווגיה ובפלסטין ובוחן את תפיסת הטוב בנורווגיה אשר אפשרה למדינה להפוך לכוח-על הומניטרי דרך טקסטים והקלטות דוקומנטריות מאירועים משמעותיים בהיסטורית שני המקומות.באותה שנה הציגה מאנע בברלין את עבודתה "Blessed Blessed Oblivion" משנת 2010, עבודה שנוצרה בהשראת הסרט Scorpio Rising של קנת אנגר משנת 1963. העבודה מתמקדת בתרבות הבריונות הגברית במזרח-ירושלים והאפתיות של חיי היום יום תחת הכיבוש דרך קולאז' ויזואלי ופסקול פרשנות גס ואירוני.
בשנת 2015 הציגה מאנע את "A Magical Substance Flows Into Me". הסרט חוקר מסורות מוזיקליות שונות של מגוון קהילות שונות החיות בירושלים ובסביבתה וקושר אותן לסדרת תוכניות הרדיו שערך האתנו-מוזיקולוג היהודי-גרמני רוברט לכמן לרדיו פלסטין בשנות השלושים. דרך ההקלטות בוחנת מאנע איך מוצגות זהות ומורשת בפניה המרובים של פלסטין.
ב-2016 הציגה מאנע בביאנלה השישית של מרקש, מרוקו את תערוכת הפיסול "The Contractor's Heel". העבודה הוצגה בארמון אל-באדי . מאנע השתמשה בהיסטוריה של הארמון ובמצבו כיום כנקודת בסיס להמשך מחקרה על בנייתם של מיתוסים.
בשנת 2017 הציגה מאנע את עבודתה "The Post Hebarium""". התערוכה מבוססת על גליונות עשבייה של האוניברסיטה האמריקאית בביירות אשר הכיל את המגוון הביולוגי של סוריה, פלסטין וסיני החל מסוף המאה ה-19. מחקרה של מאנע מאיר את ההשלכות ההיסטוריות והעכשוויות של שימור ואחסון, ונע בין דמיונות דתיים אי-רציונליים כביכול ובין מאמצים בוטניים, רציונליים למראית עין.
עבודת הווידאו "Wild relatives" משנת 2018 עוקבת אחר המסע שעברו זרעים מקומיים מחלב, סוריה, אל כספת הזרעים הגלובלית של סבאלברד וחזרה ללבנון בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, הפעם הראשונה והאחרונה עד כה, בה נמשכו זרעים מההפקדה. בעבודה זו בוחנת מאנע את יחסי הכוחות המשפיעים על האספקטים האנושיים בחיים והמתח שבין המדינה לפרט, בין תעשייה מכנית וגידול אורגני ידני ומתעכבת על נושאים כהשתנות אקלימית וגיוון ביולוגי.
באותה השנה (2018) הציגה מאנע את "A Small Big Thing" תערוכה מוזיאלית במוזיאון הני אונסטד בנורווגיה, התערוכה הציגה מחשבות על פרקטיקות ארכיבאיות וסיווג של צמחים ולוותה בקטלוג בהוצאת שטרנברג.
אברהם הכהן סקלי
רבי אברהם הכהן סקלי (1870 - כסלו ה'תרל"א, 1924) היה רב, דיין ופוסק הלכה, רב העיר תאזה שבמרוקו ומחבר הספרים "ברית כרותה" ו"באר מים חיים".
קורות חייו.
אברהם נולד בעיר פאס לרב דוד - נצר למשפחת כהן-סקלי, ודור רביעי לרבי אהרן הכהן סקלי המכונה "עטרת זקנים".
מקור משפחת כהן סקלי הוא ב"עיר הכהנים" דבדו (ולפני כן בסיביליה שבספרד), אך ענפים שונים ממנה היגרו לעיר פאס או שהו בה באופן תדיר, והבולט שבהם היה הענף המשתייך לבני משפחת הרב אהרן כהן סקלי. ענף זה היה מלא ברבנים, דיינים ופוסקי הלכה.
בשנת תר"א נשא את מרים, בת הרב שאול למשפחת בן דוד ויוסף. ומעט לאחר חתונתו התמנה לרב העיר תאזה שבצפון מרוקו, ושימש בתפקיד במשך כעשרים וחמש שנה עד לפטירתו.
חיבר מספר ספרי הלכה אשר נותרו בכתב יד ונמצאו בידי אחיו, ויצאו לאחר מותו. על תשובותיו נהג לחתום נא"ה.
רבי אברהם נפטר בעיר תאזה, בכסלו שנת תרל"א, בהיותו כבן 46 שנים.
צאצאיו.
רבי אברהם לא הניח אחריו בנים כי אם בנות. אחת מהם נישאת לרבי אליהו מאיר, בן אחיו רבי יוסף, להם נולדו מספר בנים וביניהם רבי יוסף הכהן, שהיה לרבם של רבים מחכמי העיר האחרונים, ביניהם רבי יוסף בן נאים.
עמיחי שיקלי
עמיחי שיקלי (נולד ב-12 בספטמבר 1981, י"ג באלול ה'תשמ"א) הוא פוליטיקאי ישראלי, פעיל חברתי וחבר הכנסת לשעבר ב. קודם לכן שימש מחנך, יזם חברתי - חינוכי ישראלי, ומייסד המדרשה למנהיגות ציונית "תבור".
ראשית חייו.
שיקלי הוא בנם של ד"ר איתן שיקלי, מומחה לחינוך יהודי יליד תוניס ונשיא האוניברסיטה היהודית במקסיקו סיטי וקמיל שיקלי. נולד וגדל בירושלים, ובוגר התיכון המסורתי ע"ש ז'ול בראונשוויג בעיר. בילדותו עבר זמנית עם משפחתו ליישוב חנתון שבמועצה אזורית עמק יזרעאל, תקופה בה למד בבית הספר האזורי משגב.
בתום לימודיו בתיכון הצטרף למכינה הקדם צבאית גליל עליון בקיבוץ מעיין ברוך. עם סיום לימודיו במכינה, בנובמבר 2000, התגייס לצה"ל והתקבל לסיירת גולני, שבה עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר, שב לסיירת ומונה למפקד צוות. השתתף בלחימה נגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, פיקד על פלגת האימונים בסיירת החטיבתית והיה מפקד פלגה ביחידת אגוז. משרת במילואים בחטיבת גולני בדרגת רס"ן.
במהלך שירותו הצבאי השלים תואר ראשון בהצטיינות בלימודי ביטחון והמזרח התיכון במסגרת אוניברסיטת חיפה והמכללה לפיקוד טקטי. לאחר שירותו הצבאי השלים לימודי תואר שני במסלול דיפלומטיה וביטחון באוניברסיטת תל אביב. בנוסף למד במכללה למדינאות בירושלים, והוא בוגר תוכנית לה"ב בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.
פעילות חברתית.
בתום שירותו הצבאי ייסד שיקלי את המדרשה למנהיגות ציונית תבור המפעילה מגוון תוכניות חינוכיות בהן מסגרות קדם צבאיות ותוכניות ייעודיות למפקדי צה"ל, משרד הביטחון וגופים נוספים. במסגרת תפקידו עסק רבות בהוראת תולדות הציונות והמורשת הביטחונית של מדינת ישראל. מאמריו פורסמו ב"ג'רוזלם פוסט", ב"ידיעות אחרונות", באתר "מידה" וב"מקור ראשון".
הקים את המכינה הקדם-צבאית תבור בנוף הגליל עם עיריית נוף הגליל ואופיר שיק, חברו לצוות בסיירת גולני וסגן ראש מועצה אזורית הגליל התחתון. המכינה חרתה על דגלה שלושה ערכים מובילים: מצוינות, שמחה ואהבת ישראל. המכינה בראשותו סוקרה באמצעי התקשורת.
בשנת 2013 ייסד את תוכנית המנהיגות הארצית "קשת" לתלמידי כיתות י'–י"ב, העוסקת בהעמקת ידיעת הארץ, היכרות עם החברה הישראלית ופיתוח מיומנויות מנהיגות. בשנת 2014 יזם, בשיתוף האגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון, תוכנית הכנה לצה"ל לעולים ולמתנדבי מח"ל (מגויסי חו"ל).