בשנת 2003, למעלה מ-300 טנזנים הפגינו נגד הגעת קבוצת מטיילים הומואים. בשנת 2004, מספר קבוצות איסלאמיות בזנזיבר החלו במאמץ "לטהר" את האומה מפעילויות שנחשבות לחטא, כולל הומוסקסואליות. לאחר מכן החוק בזנזיבר הפוגע במערכות יחסים הומוסקסואליות שונה על מנת להטיל עונשים נוקשים יותר כלפי הנושא.
לוב.
הומוסקסואליות היא פלילית בלוב ונענשת ב-4 שנות מאסר או הוצאה פומבית להורג על פי חוקי השריעה. בשנת 2010 דיווח הבלוג "Gay Middle East" כי שני גברים בוגרים הואשמו ב-"מעשים מגונים" בגין קרוס-דרסינג והתנהגות הומוסקסואלית.
הומוסקסואליות נשית אינה חוקית גם כן, כמו גם כל הודאה פומבית של יציאה מהארון. בשנת 2010 פרשת בקשת מקלט צרפתית כללה נערה לובית שביקשה מקלט במדינה לאחר שנכלאה, נאנסה ולאחר מכן הוחזרה למשפחתה לנישואים הטרוסקסואלים בכפייה לאחר שהודיעה באינטרנט כי היא לסבית. הוצאות פומביות להורג במקום אכיפה של מאסר, שכיחות יותר בשטחים שבשליטת דאעש במדינה.
ליבריה.
הומוסקסואליות היא פלילית בליבריה ונענשת בשנת מאסר או קנס של אלף ש"ח או שניהם. דו"ח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2012 מצא כי בשטחי המדינה, "התרבות מתנגדת בתוקף להומוסקסואליות. היו דיווחים בעיתונות ובחברה האזרחית על הטרדה של אנשים שנתפסים כלהט"ב, אך אף אחד מהם לא תועד באופן רשמי. סטיגמה חברתית ופחד מפני תגמול רשמי מנעו מקורבנות לדווח על אלימות או אפליה המבוססת על נטייה מינית או זהות מגדרית.
באוקטובר 2012 סירב שוטר אכיפת החוק לחקור את הטענות בדבר הכאתו של הומוסקסואל בשל נטייתו המינית. פעילים טענו כי המשטרה הלאומית של ליבריה או גורמי אכיפת חוק אחרים כיוונו או הטרידו את אלה שהם מאמינים שהם אנשי להט"ב. באותה שנה הוקמה התנועה להגנה על הומואים ולסביות בליבריה, על ידי ראשה ארצ'י פונפון. אולם, ממשלת ליבריה דחתה את בקשת התנועה לרישום, ופונפון התמודד עם תגובה אלימה למאמציו. בית אמו נשרף עד היסוד ולאחר שדיבר בעד זכויות להט"ב בליבריה ברדיו הציבורי במונרוביה בתחילת מרץ 2012, נאלץ להתעמת עם המון אלים כשיצא מתחנת הרדיו בהגנת המשטרה.
בפברואר 2012 הציגה הסנאטורית ג'וול האוורד טיילור, אשתו לשעבר של הנשיא לשעבר צ'ארלס טיילור, חקיקה שתהפוך את הומוסקסואליות לעבירה מדרגה ראשונה עם עונש מקסימלי של מוות. הצעת חוק דומה הוצגה בבית הנציגים על ידי קלרנס ק. מאסקווי בתחילת פברואר 2012, פרט לכך שהעבירה תהיה עבירה מדרגה שנייה.
מאוריטניה.
החוק במאוריטניה מבוסס על פי חוקי דין השריעה האיסלאמי. על פי סעיף 308 לחוק הפלילי משנת 1983, "כל גבר בוגר שיעשה מעשה חצוף או לא טבעי עם אדם ממגדרו יעמוד בפני עונש מוות על ידי סקילה מאת הציבור". הומוסקסואליות נשית נענשת בין שלושה חודשים לשנתיים מאסר, וקנס בסך 5,000 עד 60,000 אוגואיה מאוריטני.
מאוריציוס.
אף על פי שמאוריציוס נחשבת לאחת המדינות הידידותיות ביותר לאנשי להט"ב באפריקה, והעבירה חוקים האוסרים על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית בשנת 2008, דיווחים על הומופוביה מתקיימים עקב הגישה השמרנית בקרב האוכלוסייה והומוסקסואליות גברית עדיין מוגדרת כפלילית ונענשת עד 5 שנות מאסר משנת 1838.
בשנת 2007 המליצה הוועדה לרפורמת חוק לפסול את חוק הפללת ההומוסקסואליות ולבטל את סעיף 250. היועץ המשפטי לממשלה לשעבר, ראמה ואליידן, ביקש להעביר את הצעת חוק אם כי לא התקיימה. תביעות על רקע ההפללה הן נדירות, אולם בשנת 2015 נעצר זוג הומוסקסואלים בחשד לקיום מערכת יחסים. באוקטובר 2019 הגיש עבדול רידוואן פיראס אה סיק, פעיל זכויות להט"ב במאוריציוס, לבית המשפט העליון תביעה נגד סעיף 250 בתמיכתה של קולקטיף ארק-אן-סיאל, עמותת הלהט"ב הוותיקה במדינה אשר דיונה הראשון התקיים בנובנבר 2019. באותו החודש הגישה קבוצה נוספת של צעירים מאוריטים תביעה כלפי סעיף 250 על רקע "פגיעה בזכויות היסוד וחירות".
מדגסקר.
יחסים הומוסקסואלים בקרב אנשים בגיל 21 לפחות היא חוקית במדגסקר. חוק העונשין קובע עונש מאסר של שנתיים עד חמש שנים וקנס של 2 עד 10 מיליון עריאות (900-4,500 דולר) על מערכת יחסים "מגונה או נגד הטבע עם אדם מאותו המין מתחת לגיל 21".
בתחילת יולי 2021 פשטה הממשלה על מסיבת להט"ב שהתקיימה בבר באנטננריבו, בנימוק של "הסתה להוללות".
מלאווי.
הומוסקסואליות היא פלילית במלאווי ועונשה 14 שנות מאסר לגברים ו-5 לנשים מאז 1891, אם כי החוק דווח כלא נאכף ומושהה מאז שנת 2012. בפברואר 2010 נעצר אזרח על שהעלה כרזות בכביש סואן בבלנטייר שעליו כתוב "זכויות הומוסקסואליות הן זכויות אדם" והואשם בהתנהגות שעלולה "לגרום להפרת שלום". לאחר מכן הורשע ונידון לנקות את שטחי בית משפט השלום בעיר למשך 60 יום.
באפריל 2010 גינה הנשיא בינגו וה מותריקה מעשי הומוסקסואליות. באומרו כי "הומוסקסואליות היא רעה, ורעה מול עיני אלוהים".
ביולי 2011, יו"ר הוועדה המייעצת לזכויות אדם, ומנכ"ל המרכז לפיתוח אנשים, הסתתרו על פי דיווחים לאחר שאוימו ב-"מעצר בגידה" בשל תמיכה בזכויות להט"ב במלאווי. הנשיא מותריקה צוטט באומרו: "אני אחפש אותכם בבתים שלכם. אתם לא תתחבאו, אני אעשן אותכם. אתם צריכים לחזור לאבות ולאמהות מהמערב, ששלחו אותכם". חודשיים קודם לכן, ג'ורג' צ'פונדה, שר המשפטים והחקירות של מלאווי, טען כי עצירות הסיוע הזר של מדינות שונות היו באשמת מוואקאסונגולה וטרפנס. לדבריו, "המדינה סובלת בגלל ההתנהלות של כמה ממנהיגי החברה האזרחית. האנשים האלה אינם פטריוטיים. חלק מהתורמים עצרו את עזרתם וכולם סובלים".
בפברואר 2014, האגודה המוסלמית במלאווי (MAM) קראה לגזר דין מוות כלפי הומוסקסואלים ולסביות בעודה מכנה אותם כ-"עבריינים".
ב-7 בדצמבר 2015 נעצרו שני גברים קות'ברט קולמלה וקלווין גונאני בשל פעילות הומוסקסואלית לכאורה. עם זאת, ב-15 בדצמבר הודיעה ממשלת מלאווי כי התביעות נגדם הורדו בהצהרת אישר שר המשפטים סמואל טמבנו את אי-ההפללה במלאווי של מעצרים והעמדה לדין בגין הפרות לכאורה של החוק במדינה נגד הומוסקסואליות.
בינואר 2016 פרסם דובר מפלגת העם, קן מסונדה, מספר הצהרות לפיהן הומואים ולסביות מלוואיות הן "גרועים מכלבים" ו-"בנים ובנות השטן" וקרא לרציחתם. החברה למשפטים במלאווי מתחה ביקורת על אמירות אלה והגישה לבית משפט כתב אישום נגד מסונדה, תוך שהיא גם דורשת מהמשטרה ומוועדת זכויות האדם במלאווי לחקור את הצהרותיו של מסונדה כדברי שנאה. התיק נגד מסונדה הוגש לצד תמיכה על ידי חברת המשפטים, המרכז לזכויות אדם ושיקום (CHRR) ותומכי זכויות להט"ב במרכז לפיתוח אנשים (CEDEP). מספר ארגוני חברה אזרחית אחרים הביעו עניין להצטרף לתיק, ביניהם מגן נוער וילדים לזכויות ילדים (YOCRIS), הפורום לפיתוח לאומי (FND) וייעוץ לארגון הנוער המתבגר (CAYO). עם זאת, התיק נגד מסונדה הופסק לאחר מכן הופסק על ידי קצ'אל, מנהל התביעה הציבורית במלאווי, שהתערב ב-21 בינואר.
בינואר 2016, גבר מלאווי הומוסקסואל, אריק סמביסה, מבלנטייר בדרום מלאווי הודה בפני מראיין כי הוא הומוסקסואל והצהיר כי "נמאס לי מהתייחסות לאנשי להט"ב כסוג ב" על ידי מה שהוא כינה "הממשלה ההומופובית והחברה ההומופובית של מלאווי" והוסיף באמירתו "הרגו אותנו או תנו לנו את זכויותינו". הוא נעצר לזמן קצר על ידי המשטרה לאחר פרסום סיפורו ונאלץ להסתתר למשך זמן קצר.
באפריל 2018 עצרה המשטרה אדם בשם לימביין סיבנדה במזוזו בחשד שהוא הומו והאשימה אותו ב-"אי צניעות". על פי הדיווחים, המעצר בוצע בגין הפרה לכאורה של סעיף 156 לחוק העונשין (שיטות מגונות בין גברים) ולא על פי החוק העיקרי במדינה נגד הומוסקסואליות, סעיף 153 (ידיעה גשמית של כל אדם בניגוד לצו הטבע).
דו"ח מאוקטובר 2018 של משמר זכויות האדם קבע כי אנשי להט"ב במלאווי חשופים למעצר שרירותי, אלימות פיזית ואפליה.
מצרים.
הומוסקסואליות היא פלילית במצרים ונענשת ב-17 שנות עבודת כפייה. על פי מרכז המחקר של פיו מ-2013, 95% מהמצרים סבורים כי החברה לא צריכה לקבל הומוסקסואליות. עד 2001 סירבה ממשלת מצרים להכיר בכך שהומוסקסואליות היא נטייה מינית הקיימת אצל חלק מתושביה, ולאחר 2001, הכירה בכך עבור מניעה מביקורות מצד ארגוני זכויות אדם ופוליטיקאים זרים.
בשנת 1999 הופסקה ההצגה הפומבית של הבמאי המצרי מאהר סברי, שחקרה הומופוביה במצרים, על ידי הממשלה לאחר מספר הופעות. בשנת 2008, ביים סברי סרט עצמאי עטור פרסים על הומו מצרי המספר על התמודדות ההומופוביי במדינה, שעורר מחאות מצד אנשי דת ובכירים בממשל שדרשו שסרטו ייאסר.בשנת 2009, עיתון מצרי שבועי בשם "Al Balagh Al Gidid" נסגר ושני כתבים נכלאו, בשל הדפסת מאמר אשר האשים את השחקנים המצרים נור אל שריף, חאלד אבול נאגא וחמדי אל וזיר בשוחד של שוטרים על מנת להסתיר את מעורבותם ב-"זנות הומוסקסואלית".
בשנת 2013, הסרט "סודות משפחתיים" הוקרן בבכורה במצרים אשר הוחשב כסרט המצרי והערבי הראשון על חייו של גבר בן 18 המתמודד עם נטייתו החד מינית, והסטיגמה החברתית סביב הומוסקסואליות. הבמאי עלה לכותרות בינלאומיות כשסירב לבקשת מועצת הצנזורה המצרית למחוק סצנות מסוימות בסרט.
ב-2017 הוציאה המועצה לפיקוח התקשורת צו המונע "הופעת הומוסקסואלים" או "קידום סיסמאותיהם" בתקשורת.
כאשר תוכנית טלוויזיה מצרית אכן עוסקת בהומוסקסואליות היא נוטה לעשות זאת באופן שלילי אשר אף הוא מעורר מחלוקת מצד שמרנים חברתיים. בין הסרטים כגון "Uncensored", "Out of Control", "A Plastic Plate" ו-"The Yacoubian Building" משנת 2006, מתארים איסורים רבים בחברה המצרית, בהם הומוסקסואליות.
מרוקו.