פתאל עבר לחברת התקליטים "Rap-a-Lot Records" והחל לעבוד על תקליטו השני, לצד ראפרים ידועים, אך נעצר ב-1999 באשמת תקיפה שהתרחשה שלוש שנים לפני כן. הוא שוחרר למעצר בית ב-2001, וזכה לחנינה ב-2002. בסוף אותה שנה הוציאה חברת התקליטים את אלבומו השני, "Fatal".
ב-2003 התארח פתאל בארבעה שירים באלבומו של ג'ה רול. בנוסף התארח בשיר של אשנטי. בהמשך הקים לייבל עצמאי משלו והוציא דרכו מספר מיקסטייפים וכן את אלבומו השלישי, "Born Legendary". ב-2010 התאחד עם חבריו לקבוצת Outlawz ויחד הוציאו מספר אלבומים משותפים.
פתאל נהרג בתאונת דרכים ב-10 ביולי 2015.
גדאל סאלסקי
גדאל סָאלֶסקי (Gdal Saleski; 11 בפברואר 1888 – 8 באוקטובר 1966) היה צ'לן, מלחין וסופר יהודי אמריקאי ממוצא רוסי (אוקראיני).
קורות חיים.
סאלסקי נולד בעיר קייב שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה). בנעוריו שר בבית כנסת בעיר. ב-1904 התקבל לבית הספר המלכותי למוזיקה של האגודה המוזיקלית של רוסיה בקייב ולמד נגינה בצ'לו בהדרכת פרידריך וילגֶלמוביץ' מוּלֶרט (Мулерт). ב-1905, בעקבות הפוגרומים, היגר משפחתו לגרמניה והתיישב בלייפציג. שם למד בבית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג נגינה בצ'לו אצל יוליוס קלֶנגֶל, קומפוזיציה אצל מקס רֶגֶר ותזמור אצל שטפל קרֶהל (Krehl).
לאחר שזכה במלגת פרס מנדלסון, ניגן בתזמורת הגוונדהאוס שבלייפציג בניצוחו של ארתור ניקיש. ב-1910 התפרסם כצ'לן-הסולן של התזמורת הפילהרמונית של קייב בניצוחו של גאורג שנפויגט, ובעקבות זאת הוזמן לנגן בערי רוסיה וגרמניה, והתקרב לאלכסנדר גלאזונוב. מ-1915 התגורר בסקנדינביה וניגן בעריה.
ב-1922 היגר לארצות הברית והתיישב בניו יורק. בסוף שנות ה-20 עבד להוליווד, שם שימש כצ'לן הראשון של יונייטד ארטיסטס. בסוף שנות ה-30 שב לניו יורק. במשך שנים ניגן כצ'לן ראשון בתזמורת הפילהרמונית של רוצ'סטר בניו יורק. כן היה סולן בהתזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית שבניצוח ארתורו טוסקניני מעת ייסודה ב-1937. בנוסף ניגן כנגן אורח בתזמורות שונות, בהן התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, בהרכבים שונים של מוזיקה קאמרית, וכן הופיע ברסיטלים רבים (כמה בקרנגי הול).
סאלסקי חיבר יצירות שבוצעו: לתזמורת מיתרים, יצירות סולו לפסנתר, דואט לצ'לו וכינור ועוד.
בשנת 1927 פרסם את הספר "מוזיקאים נודעים מגזע נודד: רשימות ביוגרפיות של אנשי שם מצוינים ממוצא יהודי בעולם המוזיקה", וב-1949 הוציא מהדורה מורחבת שלו, תחת הכותרת "מוזיקאים נודעים ממוצא יהודי". בספר זה הביא מבחר ביוגרפיות של מוזיקאים יהודים, כאשר הקריטריון הוא אתני, ולא השתייכות דתית או לאומית.
ב-1951 חזר מערבה ללוס אנג'לס. בספטמבר אותה שנה נישא לאיזבל רוס (Ross) (1901–1968), שלה היה נשוי עד מותו.
סאלסקי נפטר כתוצאה ממחלת לב בסתיו 1966 בלוס אנג'לס, בגיל 7ר. נקבר במאונט סיני ממוריאל פארק (Mount Sinai Memorial Parks) שבשכונת הוליווד הילס בלוס אנג'לס.
גדל סלסקי
ביולוגיה פיזית
סוסקין
יציאת חירום
יציאת חירום היא פתח במבנה, שטח פתוח מגודר או כלי תחבורה, אשר מיועד לאפשר לאנשים השוהים בו לפנות את המקום במהירות במקרה של סכנת חיים.
זהו אמצעי בטיחות אשר נועד למנוע פגיעות בנפש באסונות או מצבי חירום שונים, במיוחד בעת שרפה. יציאת החירום סגורה בעיתות שגרה, ועליה להיפתח או להיפרץ בזמן סכנה.
סוגי יציאות חירום.
על פי רוב יציאת החירום היא דלת או שער אשר יועדה במיוחד למטרה זו, אך גם חלון יכול לשמש למטרה זו.
דלת אש - היא דלת שנועדה לסייע במניעת התפשטות שרפה במבנה ולאפשר לאנשים להיחלץ ממנו בקלות.
במקרים בהם ישנו חשש שיתגלה קושי בפתיחת החלון המשמש כיציאת חירום, מותקן לידו פטיש ביטחון המיועד לשבירת השמשה.
במבנה רב-קומות שבו החלונות משמשים כיציאות חירום מותקנות לרוב מדרגות חירום בסמוך עליהם, אשר מאפשרות להגיע לקומת הרחוב בצורה בטוחה. שירותי כבאות והצלה יכולים להשתמש במדרגות אלו כדי להגיע לאנשים הלכודים בבניין, אשר אינם יכולים לצאת ממנו בכוחות עצמם.
הכוונה ליציאת החירום.
יציאת חירום לרוב מסומנת באופן בולט, כדי שיהיה קל למצוא אותה במקרה הצורך. הסימון יכול להיעשות על ידי תמרור מתאים וחצים המסמנים את הדרך מאזורים רחוקים יותר. זאת משום שבמקרה חירום עלולה להתעורר בהלה ואף היסטריה המונית, אשר יכולות לפגוע בשיקול הדעת. כמו כן במקרים של שרפה העשן יכול לפגוע ביכולת הראייה. שימוש בחומרים הזוהרים בחושך נעשה למקרה של פגיעה במערכת החשמל בשעות הלילה, ובשלטים המשמשים להכוונה מותקנת סוללה עצמאית על מנת שהשלט יואר גם בזמן הפסקת חשמל.
בבית מלון נהוג לתלות מפה המתארת את הגישה ליציאת החירום בצד הפנימי של הדלת אשר פונה לחדר.
במטוסים אחראי צוות האוויר לתדרך את הנוסעים בנוגע לנוהלי הבטיחות, אשר כוללים את מיקומם של פתחי החירום במטוס למקרה של נחיתת חירום.
יצחק ולקני-אלעזרי
יצחק אלעזרי-ולקני
קארן בלאק
הנרי למברט
הֶנְרִי לֶמְבֶּרְט (באנגלית: Henry Lambert; ? - 4 בינואר 1813) היה קצין בצי המלכותי הבריטי שהשתתף במלחמות המהפכה הצרפתית, המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812. במהלך הקריירה הארוכה שלו שירת למברט באוניות רבות, ונטל חלק בפעולות קרביות אחדות ובהן כיבוש האי הצרפתי ראוניון באוקיינוס ההודי. הוא זכור בעיקר כקפטן של הפריגטה "ג'אווה", שהוכנעה לאחר קרב עקוב־דם במלחמת 1812 על ידי הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן". למברט נפצע אנושות בקרב ומת ימים אחדים אחר כך בסלבדור שבברזיל.
שירותו בצי.
למברט היה בנו של קפטן רוברט למברט, והצטרף לצי בגיל צעיר, ב-1795. האונייה הראשונה בה החל את שירותו הייתה אה"מ "קאמברלנד" (74 תותחים), שהוצבה בים התיכון, עימה השתתף בקרב איי ייר (îles d'Hyères). בשש השנים הבאות הוסיף למברט לשרת בים התיכון באוניות "וירג'ין (44 תותחים) ו"סאפוק" (74 תותחים), וב-1801 הועלה לדרגת לפטננט. הוא עבר אל אה"מ "ויקטוריוס", וב-1802 – השנה בה נחתם שלום אמיין – אל אה"מ "סנטוריון".
כשהתחדשה המלחמה, ב-1803, הועלה למברט לדרגת קומנדר וקיבל את הפיקוד על אה"מ "וילהלמינה". שנה אחר כך קיבל דרגת פוסט קפטן ואת הפיקוד על אה"מ "סן פיורנצו" (38 תותחים) בתחנת הצי בתת-היבשת ההודית. בפברואר 1805 לכד למברט את הפריבטיר הצרפתי "פסישה" (Psyché, 36 תותחים), וביוני אותה שנה שב לאנגליה. ב-1808 נמסר לו הפיקוד על הפריגטה "אִיפִיגֶ'נָאיה" (36 תותחים), שהוצבה תחילה בקוויבק ואחר כך הועברה אל האוקיינוס ההודי. אונייתו צורפה אל השייטת בפיקודו של ג'וסייאס רולי שהטילה מצור על איל בונפרט (ראוניון) ואיל דה פראנס (מאוריציוס), וביולי 1810 השתתף למברט בנחיתה בחוף והתקפה על איל בונפרט. חודש אחר כך יצאה "איפיג'נאיה" עם אוניות נוספות להתקפה על מעגן גרנד פורט באיל דה פרנס. הפעולה, בפיקודו של סמיואל פים, נחלה כישלון צורב כתוצאה מאי ידיעה מדויקת של המקום. האוניות עלו על שרטונות, שתי פריגטות טבעו ושתיים אחרות ובהן "איפיג'נאיה" ניזוקו קשות ונפלו לידי האויב. למברט ואנשיו שוחררו מן השבי לאחר התקפה מוצלחת על איל דה פראנס. הוא עמד בפני בית דין צבאי כנהוג במקרה של אובדן אונייה, ולאחר חקירה זוכה מכל אשמה. "איפיג'נאיה" עצמה חולצה משבייה.
ב-1812 ניתן ללמברט הפיקוד על אה"מ "ג'אווה" (38 תותחים), פריגטה ישנה שנתפסה שלל במערכה במאוריציוס. ב-29 בדצמבר נתקלה "ג'אווה" בחופי ברזיל ב"קונסטיטושן", פריגטה אמריקנית גדולה וחזקה ממנה פי כמה. לאחר קרב מר ועקוב־דם נכנעה "ג'אווה" ונפלה לידי האויב. למברט עצמו נפצע אנושות בחזהו מכדור מוסקט. הרופא של "קונסטיטושן" ניסה להצילו, אך הוא מת מפצעיו ב-4 בינואר 1813 בסלבדור ונקבר למחרת היום.
תחנת כיבוי אש
תחנת כיבוי אש היא אתר המשמש את מערך שירותי כבאות והצלה כנקודת הזנקה לאירועים אליהם הם נקראים.
בישראל ובארצות מתוקנות רבות קיימות מספר תחנות כיבוי אש, אשר נועדו לתת מענה עבור העיר או הרשות המקומית שנמצאות בשטח האחריות שלהן.
תחנת כיבוי האש מיועדת לאחסן ולתחזק את הציוד והכבאיות המשמשים את צוות מכבי האש.
בנוסף לכיבוי שרפות, הכבאים עוסקים גם בשאיבת מים מבתים שהוצפו, בחילוץ ובתקלות אחרות.
בכל תחנת כיבוי ראשית נמצא חדר מבצעים תחת אחריות מוקדן בכפיפות לקצין המשמרת.
צוותי כיבוי האש עובדים במשמרות כך שהתחנה תהייה מאוישת לאורך כל שעות היממה. על כן עליה להכיל חדרים לשימוש העובדים, כגון מטבחון וחדר לינה למשמרות הלילה.
בישראל משמשת תחנת הכיבוי גם עבור צופי אש, שהם בני נוער, המתנדבים בשירותי הכבאות וההצלה לצד הכבאים.
המכללה הלאומית לכבאות והצלה מיועדת להכשיר את הכבאים כיצד להשתמש בכל הציוד אשר נמצא בתחנה.
זרח הכושי
זֶרַח הַכּוּשִׁי מוזכר במקרא כשר צבא שיצא למלחמה באסא ונחל תבוסה קשה:
. אסא התפלל לה': . לאחר התפילה, אסא רדף את הכושים והכה אותם עד גרר, לקח מהם הרבה שלל, ובזז את הערים שהיו בדרכו.
זיהוי.
המונח "כושי" מתפרש בדרך כלל כמתייחס לממלכת כוש או לנוביה שהתקיימו באזור סודאן של ימינו. יש המפרשים שזרח עצמו היה ממוצא נובי אך היה פרעה או שימש כשר צבא מצרי, והצבא המתואר בפלישה היה הצבא המצרי.