ב-2006 ליווה השיר את הפסקול של הסרט הישראלי "בקרוב יקרה לך משהו טוב". השיר, בגרסת "El paso del Ebro", בוצע על ידי איטלו גונזאלס ולהקת בום פם.
אלי שקד
אלי שקד (נולד ב-1948) הוא דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל במצרים.
בשנות ה-70 הצטרף שקד לשירות החוץ של ישראל ובין תפקידיו שירת בשגרירות הישראלית באנקרה שבטורקיה, והיה הקונסול הכללי באיסטנבול. לאחר מכן שימש סגן השגריר במצרים וב-2003 מונה לשגריר. בסוף שנת 2004 עזב את תפקידו ופרש ממשרד החוץ.
תעלולי סקאפן
פיליפ דיסקין
פיליפ (פיל) דיסקין (באנגלית: Philiph (Phil) Diskin; נולד ב-22 בנובמבר 1928) הוא במאי תיאטרון ישראלי-אמריקאי.
קורות חייו.
פיליפ דיסקין נולד ב-1928 בגרודנו שבפולין, ובהיותו בן חמש היגר לארצות הברית. סיים תואר דוקטור בפסיכולוגיה. בהיותו סטודנט שיחק וביים בהצגות סטודנטים. למד דרמה בתיאטרון הדג'רו.
הוא עלה לישראל, עבד כיועץ במכון לייעוץ והדרכה של משרדי העבודה והחינוך. זמן קצר לאחר עלייתו לארץ קיבץ קבוצת סטודנטים חובבי תיאטרון, שנפגשו בביתו בעין הכרם וקראו שירה ומחזות באנגלית. הקבוצה נהפכה לתיאטרון חובבים, תיאטרון המעגל (1967-1964), שרוב הצגותיו היו באנגלית ודיסקין היה הבמאי היחיד שלו. רוב שחקניו של "המעגל" היו עולים מאנגליה ומארצות דוברות אנגלית. ההצגות התקיימו במרתף קטנטן, ששימש כמועדון סטודנטים והקהל ישב על שרפרפים או על מדרגות האבן. הקהל מנה משכילים ירושלמים וסטודנטים.
"המעגל" העלה בבכורה ישראלית את "המשרתות" של ז'אן ז'נה ואת "המלך אובו" של אלפרד ז'ארי. בתל אביב הציג התיאטרון ב"צוותא".
גארי ברתיני, שייסד באמצע שנות השישים את "האנסמבל הקאמרי הישראלי", צפה ב"מלך אובו" בבימויו של דיסקין, התרשם מכישרונו המוזיקלי והזמין אותו לביים שתי אופרות קצרות בערב הבכורה של האנסמבל החדש.
בשלהי שנת 1967 רכשה עיריית ירושלים בנין ישן ועזוב, ששימש לפני כן כפונדק דרכים, מכאן שמו "החאן". "החאן" נהפך למשכנו של התיאטרון הירושלמי, הוא תיאטרון החאן. קבוצת "המעגל" היוותה את הגרעין המייסד של תיאטרון החאן ודיסקין כיהן כמנהלו האמנותי הראשון של התיאטרון. "המעגל" העלה הפקות אחדות, כולן בבימויו של דיסקין – ביניהן: "המלך אובו", שהוצגה באולם מועדון "הבכחוס" בירושלים. בתחילת 1967 העלה תיאטרון המעגל את מחזהו של גומברוביץ': "הנסיכה איבון" בתרגום - מיכל ואפרים, עיצוב תפאורה ותלבושות - ארתור גולדרייך. עם השחקנים: רות פישר, רמי כהן, ז'אק כהן, אלה ברוידא, שלמה בן דור, נעים חכים, רעיה נבו, אילנה ביאליק, מרים כהן-גודאל, עמנואל הלפרין, נסים דבש, אלי ניקולא, ברכה נאמן ,אבנר רוטנברג, לוריין קסל, יעקב לוי. שיפוץ תיאטרון החאן הסתיים בסוף שנת 1967 והלהקה עברה לבניין המחודש. ההצגה הראשונה שהועלתה באולם תיאטרון החאן הייתה "נח" מאת המחזאי הצרפתי אנדרי אוביי. בהצגה שיחקו ז'אק כהן, זהרירה חריפאי, אהרון אלמוג, עליזה רוזן, נעמי גרינבאום, גילה דיין, צור שפירא, יורם כהן, יוסף פארח. הייתה זה גרסה מוזיקלית בלבוש מודרני לסיפור המקראי של נח והמבול.
בנוסף לכך דיסקין ייסד בירושלים את הפרדס – המרכז לאמנויות הביצוע.
ב-1968 שב לארצות הברית, אך המשיך לביים הרבה בישראל. שימש כמנהל אמנותי של המרכז לדרמה באן ארבור, מישיגן.
המבצע להברחת הקבינט היווני
המבצע להברחת הקבינט היווני (מאי 1941) היה מבצע שביצע רב החובל הארץ-ישראלי אליעזר אקסל, לחילוצם של חברי הממשלה של יוון החופשית, לאחר כיבושה של יוון בידי גרמניה במלחמת העולם השנייה.
רקע.
במהלך מלחמת העולם השנייה, פלש הצבא האיטלקי ליוון, כדי לממש את שאיפתה של איטליה הפשיסטית לשלוט על כל אגן הים התיכון, כמו האימפריה הרומית בשעתה. כמו כן היה הרודן של איטליה, בניטו מוסוליני, זקוק להצלחה צבאית, לאחר כישלונותיו הקודמים בצרפת ובאפריקה. הפלישה האיטלקית ליוון נכשלה גם היא, ובהתקפת נגד בנובמבר 1940 דחק הצבא היווני את האיטלקים אל תוך אלבניה השכנה.
בעקבות הכישלון האיטלקי, ולאחר עלייתו לשלטון של פטר השני, מלך יוגוסלביה, שצידד בבעלות הברית, פלש הצבא של גרמניה הנאצית ליוגוסלביה וליוון. יוון נכבשה תוך פחות משבועיים, בין ה-6 באפריל ל-20 באפריל 1941. ראש הממשלה היווני, אלכסנדרוס קוריזיס, התאבד ביריה ב-18 באפריל, והצבא היווני נכנע בפני הגרמנים ב-23 בחודש. שאר חברי הממשלה נמלטו עם משפחותיהם לטורקיה, שהייתה שטח נייטרלי במשך רוב המלחמה.
הגרמנים החליטו לכלוא את חברי הממשלה הגולה בטורקיה, ולא לאפשר להם לצאת ולחבור אל בעלות הברית. היוונים עשו מספר ניסיונות להימלט, אולם המודיעין הגרמני ידע על כך וסיכל את כל הניסיונות. חברי הממשלה היוונית הגולה ביקשו סיוע מבריטניה, לאחר שמנהיגהּ וינסטון צ'רצ'יל התחייב שלא לנטוש את יוון. הצבא הבריטי ניסה להגן על יוון, אולם הכוחות הבריטים באזור היו בנחיתות צבאית, ונאלצו לסגת. בעת הנסיגה הצליחו הבריטים לחלץ בדרך הים את רוב חייליהם, אולם כ-9,000 מהם נפלו בשבי.
ההכנות למבצע.
הבריטים החליטו להוציא לפועל מבצע ימי חשאי, כדי לחלץ את השרים היווניים ואת בני משפחותיהם. הם איתרו ספינת משא קטנה בשם "ענטר", של חברה לשירות ימי עתיד שהובילה סחורות באזור, ושטה תחת דגל המנדט. הייתה זו ספינה שהובילה מעפילים בעבר, שופצה ועברה הסבה לאוניית סוחר, אולם המשיכה למלא משימות שונות במלחמה כנגד הנאצים, והושטה בידי רב החובל הארץ-ישראלי אליעזר אקסל.
אקסל זומן למפקדת הצי המלכותי הבריטי באלכסנדריה, ושם התבקש להפליג לחופי טורקיה כדי לחלץ את חברי הממשלה היוונית. נאמר לו שכדי להסוות את המשימה, יהיה עליו להצטייד באספקה לצוות שלו בלבד, ועל כן במקרה של תקלה ייאלץ להתגבר עליה בעזרת צוותו הקטן; אם כי הובטח לו, שהצי הבריטי יפקח עין מרחוק. הספינה הקטנה הגיעה למעגן בעיירה הטורקית מרסין (Mersin), פרקה מטען של עצים והצוות החל להעמיס מטען להובלה משם. אקסל פקד על הצוות להאט את קצב ההטענה, כך שחלק מהמטען נשאר בנמל, כדי ליצור את הרושם שהספינה עתידה להישאר עוד יום אחד.
ההתגנבות לספינה.
בליל המבצע בילה רב החובל במסעדה היחידה בעיירה, בכוונה לבלוט ולהסיט את תשומת הלב מהמתרחש בספינה. חברי הממשלה ובני משפחותיהם הגיעו בהחבא מאיסטנבול, ובמשך כל הלילה הועלו אל הספינה באמצעות סירת משוטים. כל אותו הזמן התרועעו רב החובל והקצין הראשון שלו בחברת פליטים מקומיים, ועם חוליה של אנשי המודיעין הגרמני. בהמשך הערב ניסו הגרמנים, באמצעות נערת-פיתוי, לדובב את אקסל כדי לנסות לאשש את חשדם שהוא מעורב בהברחת אנשי הקבינט היווניים.
הבריחה.
לאחר חצות חמקו קציני האונייה מהמסעדה, עלו על הספינה והשיטו אותה אל מחוץ לנמל, כשהמחולצים מסתתרים במחסני האונייה הקטנה. במשך היום שלמחרת הפליגו לאורך החוף הטורקי, כשהם מניפים את דגל טורקיה, כדי לא לעורר חשד. מטוס סיור איטלקי גילה אותם, אך לא התערב מאחר שהמחולצים התחבאו באוהל שהוקם מבעוד מועד על הסיפון. בלילה השני פנו לכיוון קפריסין, ושוב הפליגו בסמוך לחוף לאור היום.
הקטע הקשה בהפלגה היה השיוט הלילי מקפריסין לחיפה. הספינה האיטית התקשתה לעבור את המרחק במשך הלילה, ובאור היום היה חשש שתתגלה, מאחר שלא היה מסחר בין טורקיה הנייטרלית לבין ארץ ישראל. בהתקרבם לחוף הארץ-ישראלי, התגלתה לעיניהם צוללת, אולם התברר שהייתה זו צוללת בריטית שליוותה אותם בהסתר. חברי הממשלה הגולים ירדו בשלום בנמל חיפה.
לאחר הקמתה של מדינת ישראל, שימש אליעזר אקסל כרב החובל של אוניית צים "תיאודור הרצל".
מ. משב
מ' משב
מ' מש&quot;ב
מ. מש&quot;ב
ג'רביניו
פארק פורסיית'
פארק פורסיית' (באנגלית: Forsyth Park) הוא פארק עירוני גדול בעיר סוואנה, ג'ורג'יה, במרחק לא רב מדרום לככרות של הרובע ההיסטורי. שטחו כ-120 דונם, והוא הפארק הראשון מתוך שורה של פארקים שייפו את בעיר. בצפון הפארק גובל ברחוב גסטון, במזרח ברחוב דרייטון, בדרום בשדרת פארק ובמערב ברחוב וייטקר. מסביב לפארק שהיקפו כ-1.6 ק"מ, שוכנים בתים היסטוריים משופצים רבים.
בתחום הפארק ערוגות פרחים, עצי אלון גבוהים (בחלק הצפוני), שבילי הליכה, מבצר ישן עם בית קפה ובמה, מגרש משחקים לילדים, גן ריחני המיועד לעיוורים. בחלק הדרומי של הפארק ישנם מגרשי טניס, כדורסל, כדורגל ופריזבי וכן מגרש הבית של קבוצת הראגבי "סוואנה שמרוקס קלאב". בפארק פורסיית' מתארגנים קונצרטים, הצגות קולנוע, ופסטיבל הג'אז השנתי של סוואנה. מתקיימים בו גם פיקניקים וחתונות. בקצה הצפוני יש מזרקה לבנה גדולה, שעוצבה בשנת 1858. ביום פטריק הקדוש נוהגים לצבוע אותה בירוק.
באמצע הפארק ניצבת החל משנת 1879 אנדרטה לזכר גבורי קונדפרציית הדרום (Confederate Memorial).
תולדותיו.
הפארק הוקם בשנות ה-1840 על 40 דונם ראשונים שנתרמו למטרה זו על ידי ויליאם הוג'סון.
בעקבות תרומה נוספת של מושל ג'ורג'יה, ג'ון פורסיית', שטח הפארק הגיע ל-120 דונם.
משום כך בעקבות הרחבתו בשנת 1851 קיבל הפארק את שמו של פורסיית'.
דינה בת עבד אל חמיד
סנהורי
אל סנהורי
אל-סנהורי
ברוך חבס
ברוך חבס (16 בנובמבר 1932 - 16 בינואר 2016) היה איש עסקים ויזם נדל"ן ישראלי, נשיא קבוצת חבס. אתלט ישראלי בעבר, אלוף ושיאן ישראל בהדיפת כדור ברזל. היה להודף כדור הברזל הישראלי הראשון שהדף למרחק של יותר מ-15 מטר.
ביוגרפיה.