באולימפיאדת רומא (1960) רשמה צרפת את ההישגים החלשים בתולדותיה. הספורטאים הצרפתים צברו 5 מדליות, אף אחת מהן לא מדליית זהב. מישל ז'אזי זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר, ולהישג דומה הגיעה רביעיית החותרים. במדליות ארד זכו נבחרת הרכיבה באיוונטינג, המתאבק רנה שיירמייר והאתלט עבדולאיה סייה, יליד סנגאל, בריצת 200 מטר. נבחרת הכדורמים דורגה במקום התשיעי, נבחרת הכדורסל סיימה במקום העשירי ונבחרות הכדורגל וההוקי הודחו בשלב הבתים.
אולימפיאדת טוקיו (1964).
באולימפיאדת טוקיו (1964) עלה מספר המדליות בהן זכו הספורטאים הצרפתים ל-15, אך רק אחד מהם זכה במדליית זהב, הרוכב פייר ז'ונקר ד'אוריולה, בתחרות הקפיצות. ד'אוריולה היה שותף גם לזכייה הקבוצתית במדליית הכסף. הסייפים זכו ב-5 מדליות. סייפי הרומח ז'אן קלוד מניאן ודניאל רוונו זכו במדליית הארד הקבוצתית, ובתחרות היחידים זכו במדליות הכסף והארד, בהתאמה. סייף החרב קלוד אראבו זכה במדליית כסף ונבחרת הדקר זכתה במדליית ארד. באתלטיקה, זכתה מאריבון דופרור במדליית כסף בריצת 800 מטר, ונבחרת השליחים ב-100X4 מטר זכתה במדליית ארד.
חותרי הקאנו ז'אן בודהאן ומישל שפואה זכו במדליית כסף במקצה ל-1000 מטר, וכך גם המתאגרף ז'וזף גונזלס, צמד החותרים עם הגאי והשחיינית קיקי קרון, במשחה ל-100 מטר גב. רוכב האופניים פייר טרנטן זכה במדליית ארד במרוץ נגד השעון, ודניאל מורלון רשם הישג דומה בספרינט.
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968).
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) השתפרו הישגיהם של הצרפתים. הם זכו ב-15 מדליות, מהן 7 מדליות זהב, ודורגו במקום השישי בטבלת המדליות.
הענף הבולט ביותר היה האופניים, בו זכו הצרפתים ב-5 מדליות, מהן 4 מדליות זהב. דניאל מורלון ניצח במרוץ הספרינט, פייר טרנטן ניצח במרוץ נגד השעון ל-1,000 מטר וזכה במדליית ארד במרוץ הספרינט, ושניהם זכו במדליית הזהב באופני טנדם. רוכב אופניים שלישי, דניאל רבילאר ניצח במרוץ המרדף ל-4,000 מטר.
הרוכב ז'אן-ז'אק גויון זכה במדליית זהב באיוונטינג, ונבחרת הקפיצות זכתה במדליית כסף. עבור אחד החברים בה, פייר ז'ונקר ד'אוריולה, הייתה זו מדליה אולימפית רביעית בשלוש אולימפיאדות. באתלטיקה, זכתה קולט בסו במדליית הזהב בריצת 400 מטר, ונבחרת השליחים בריצת 100X4 מטר זכתה במדליית ארד. נבחרת סייפי הרומח זכתה אף היא במדליית זהב, ואחד החברים בה, דניאל רוונו, זכה גם במדליית ארד אישית.
המתאבק דניאל רובין זכה בשתי מדליות כסף, הן בסגנון חופשי והן בסגנון יווני-רומי. השחיין אלן מוסקוני זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי, ובמדליית ארד נוספת זכתה הנבחרת הצרפתית בקרב חמש מודרני, לראשונה בענף זה. נבחרת הכדורגל הודחה בשלב רבע הגמר לאחר שהפסידה לנבחרת יפן ונבחרת ההוקי סיימה במקום העשירי.
אולימפיאדת מינכן (1972).
227 ספורטאים צרפתים השתתפו באולימפיאדת מינכן (1972). הם זכו ב-13 מדליות, בהן שתי מדליות זהב.
דניאל מורלון שמר על תוארו במרוץ הספרינט, והאלוף האולימפי השני היה השייט סרז' מורי, בדגם פין. שייטים נוספים, האחרים איב ומארק פאז'ו, זכו במדליית כסף בדגם הולנדי מעופף. סייף הדקר ז'אק לדאגלרי זכה במדליית כסף, וסייף הרומח כריסטיאן נואל זכה בשתי מדליות ארד, אישית וקבוצתית. גם דניאל רוונו היה שותף לזכייה הקבוצתית. באתלטיקה זכה גי דרו במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות, ונבחרת השליחים בריצת 400X4 מטר זכתה במדליית ארד. הקלע מישל קארגה זכה במדליית כסף בטראפ, והאחים ז'אן-לואי וז'אן-קלוד אולרי זכו במדליית ארד במקצה הסלאלום בקאנו. שלושה ג'ודאים זכו במדליות ראשונות בענף, מדליות ארד: ז'אן-ז'אק מוניה, ז'אן-פול קוש וז'אן-קלוד ברונדאני.
אולימפיאדת מונטריאול (1976).
באולימפיאדת מונטריאול (1976) ירד מספר הספורטאים הצרפתים ל-206, ומספר המדליות ירד ל-9, בהן שתי מדליות זהב. גי דרו שיפר את הישגו וזכה במדליית הזהב בריצת 110 משוכות. במדליית הזהב השנייה זכתה נבחרת הרוכבים בתחרות הקפיצות. דניאל מורלון איבד את תוארו במרוץ הספרינט, והסתפק במדליית הכסף. נבחרת הנשים ברומח זכתה במדליית כסף, ונבחרת הגברים זכתה במדליית ארד. גם הפעם התחרו בשורותיה נואל ורוונו. עבור רוונו הייתה זו המדליה האולימפית השישית בארבע אולימפיאדות. חבר הנבחרת ברנאר טלוואר זכה גם במדליית ארד אישית. מרים המשקולות דניאל סנה זכה במדליית כסף, הג'ודוקא פטריק ויאל זכה במדליית ארד, ובמדליית ארד נוספת זכה המתעמל אנרי בואריו, בתרגיל המתח.
נבחרת הכדורגל, בשורותיה שיחק מישל פלאטיני (שגם הבקיע שער במשחק התיקו מול נבחרת ישראל בשלב הבתים) הודחה בשלב רבע הגמר, לאחר שהובסה בידי נבחרת גרמניה המזרחית בתוצאה 0–4.
אולימפיאדת מוסקבה (1980).
צרפת הצטרפה לחרם האמריקאי על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, אך בדומה למדינות מערביות אחרות אפשרה לספורטאים שהיו מעוניינים בכך להשתתף במשחקים. עם זאת, ספורטאיה לא התחרו תחת דגל צרפת כי אם תחת הדגל האולימפי, וכשזכה ספורטאי צרפתי במדליית זהב נוגן ההמנון האולימפי ולא המרסייז. 123 ספורטאים צרפתים בחרו להשתתף במשחקים. הם זכו ב-14 מדליות, בהן 6 מדליות זהב, ודורגו במקום השמיני בטבלת המדליות.
הענף הבולט ביותר היה הסיף, עם 6 מדליות, בהן 4 מדליות זהב. סייפי הרומח זכו במדליית הזהב בטורניר הקבוצתי, ופסקל ז'וליו הוסיף לזכייתו גם מדליית כסף בטורניר היחידים. סייפי הדקר זכו אף הם במדליית הזהב בטורניר הקבוצתי, ובמקצה היחידים זכה פיליפ ריבו במדליית ארד. פסקל טרינקה זכתה במדליית הזהב ברומח, הן בטורניר היחידות והן כחלק מהנבחרת בטורניר הקבוצתי.
גם בג'ודו הגיעו הצרפתים להישגים נאים - 4 מדליות בהן שתי מדליות זהב. אנג'לו פאריזי זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל הכבד (95 ק"ג ומעלה) ובמדליית כסף בקטגוריית המשקל הפתוחה. תיירי ריי זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג, וברנאר טשולויאן זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 78 ק"ג. רוכב האופניים יאווה קאאר זכה במדליית כסף בספרינט, ואלן בונדו זכה במדליית כסף במרוץ המרדף. במדליית כסף נוספת זכה הקיאקיסט אלאן לבה, במקצה ל-1000 מטר. נבחרת השליחים בריצת 100X4 מטר זכתה במדליית ארד. פיליפ אוביון, שהגיע למשחקים כשיאן העולם בקפיצה במוט ותיירי ויניירו, שהיה שיאן העולם לפניו, הסתפקו במקומות הרביעי והשביעי בהתאמה.
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
238 ספורטאים ייצגו את צרפת באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). הם זכו ב-28 מדליות, המספר הגבוה ביותר מזה 36 שנים, אך רק 5 מהן היו מדליות זהב.
הסייפים זכו ב-7 מהמדליות, בהן שתי מדליות זהב. פיליפ בואס זכה במדליית הזהב בדקר, והיה שותף לזכיית הנבחרת במדליית הכסף. חברו לנבחרת, פיליפ ריבו, זכה במדליית ארד בטורניר היחידים. ז'אן-פרנסואה לאמור זכה במדליית הזהב בחרב, והיה שותף לזכיית הנבחרת במדליית הכסף. נבחרת הגברים בחרב זכתה במדליית כסף, ונבחרת הנשים ברומח זכתה במדליית ארד.
באתלטיקה זכו הצרפתים בארבע מדליות. בקפיצה במוט זכה פייר קינו במדליית הזהב, ותיירי ויניירו זכה במדליית ארד. ז'וזף מחמוד זכה במדליית כסף בריצת 300 מטר מכשולים ומישל שרדונה זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר משוכות. הקלע פיליפ אברלה זכה במדליית זהב בירי ברובה אוויר מ-10 מטר, ומישל בורי זכה במדליית כסף בירי בשכיבה.
חותר הקיאק ברנר ברז'ו, זכה במדליית הכסף במקצה הזוגות ל-1,000 מטר, יחד עם בן-זוגו פטריק לפולו, ובמדליית ארד במקצה היחידים ל-500 מטר. במקצה הרביעיות ל-500 מטר זכו הצרפתים במדליית ארד, ובמדליית ארד נוספת זכו חותרי הקאנו דידיה אויה ואריק רנו, במקצה הזוגות ל-1,000 מטר. הג'ודוקא אנג'לו פאריזי, שנשא את הדגל הצרפתי בטקס הפתיחה של המשחקים, איבד את תוארו והסתפק במדליית כסף בקטגוריית המשקל הכבד. שני ג'ודאים נוספים, מארק אלכסנדר ומישל נובאק, זכו במדליות ארד. בשחייה זכה פרדריק דלקור במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב, וקתרין פוארו זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה. המתעמל פיליפ וטואון זכה במדליית ארד בתרגיל הקרקע, והישג דומה רשם רוכב האופניים פבריס קולה במרוץ נגד השעון. במדליות ארד נוספות זכו המתאגרף כריסטוף טיוזו, שייטי ה-470 תיירי פפונה ולוק פילו והנבחרת בקרב חמש מודרני.
נבחרת הכדורגל זכתה לראשונה בתולדותיה בתואר האולימפי, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת ברזיל בתוצאה 0–2. שחקן הנבחרת דניאל קסוארב היה אחד משלושה שחקנים שהיו למלכי השערים של הטורניר, עם חמישה שערים כל אחד.
אולימפיאדת סיאול (1988).
באולימפיאדת סיאול (1988) השתתפו 266 ספורטאים צרפתים. הם זכו ב-16 מדליות, בהן 6 מדליות זהב, ודורגו במקום התשיעי בטבלת המדליות.
סייף החרב ז'אן-פרנסואה לאמור זכה במדליית זהב, וכך גם נבחרת הדקר. אחד מחברי הנבחרת, פיליפ ריבו, זכה גם במדליית כסף אישית. שייטי ה-470 פפונה ופילו שיפרו את הישגם מלוס אנג'לס וזכו במדליית זהב. במדליית זהב נוספת זכו שייטי הטורנדו, ז'אן-איב לה דרוף וניקולה הנארד. הרוכב פייר דוראן זכה במדליית זהב בתחרות הקפיצות, ובמדליית ארד בתחרות הקבוצתית. מרגיט אוטו-קרפן זכתה במדליית כסף ברכיבה אומנותית. במדליית הזהב השישית זכה הג'ודוקא מארק אלכסנדר. ג'ודוקא נוסף, ברונו קראבטה, זכה במדליית ארד.