כבר בראשית שנות השישים נקלט בחברה המהנדס הגרמני קורט טאנק, ששימש בשנות מלחמת העולם השנייה כמנהל הטכני של מפעל פוקה-וולף שסיפק מטוסי קרב לורמאכט. ב-7 ביוני 1961 נערכה טיסת הבכורה של מטוס הקרב הראשון שיוצר בדרום-מזרח אסיה, ה-HAL HF-24 Marut (בסנסקריט "רוח סערה"), לפי תכנונו של טאנק.
ב-1 באוקטובר 1964 אוגדה החברה ונקראה בשמה הנוכחי, לאחר איחוד חברות ומפעלים קטנים יותר שהיו קיימים לפני כן.
בנוסף לייצור ה"מארוט", התמקדה החברה בשיתופי-פעולה והרכבת מטוסים לפי רישיון. יחד עם סוחוי הרוסית ייצרה החברה מטוס מקביל לסוחוי Su-27 (בשם Su-30MKI), סוחוי Su-30 ומיג-21 (עם מיקויאן-מיג). כן ייצרה מטוסי תובלה קלים, מטוסי אימון, מנועים וציוד ניווט ותקשורת.
שנות ה-2000.
החברה גדלה ומייצרת מגוון רחב של מטוסים וציוד אווירי. בין הבולטים שבמוצריה, המסוק HAL Dhruv, שסופק החל מ-2002 לנפאל וישראל (להטסת אח"מים) ומספר מסוקים בפיתוח, כולל מסוק ללא טייס בשיתוף עם התעשייה האווירית לישראל. מטוס חמקן המצוי בפיתוח תחת הכינוי AMCA, מטוס נוסעים (NAL Saras, מיוצר החל מ-2004), מטוסי תובלה צבאיים (להחלפת מטוסי האנטונוב המיושנים) ועוד. כן מקיימת החברה שיתופי פעולה עם חברות התעשייה האווירית הגדולות בעולם לפי חוזי רישוי וזיכיונות ייצור, בהן סוחוי, אירבוס, בואינג, לוקהיד מרטין, BAE Systems, מנועי רולס-רויס.
שיתוף פעולה בתחומי התכנון מקיימת החברה עם הסוכנות ההודית לפיתוח כלי טיס (Aeronautical Development Agency) ומעבדות התעופה והחלל הלאומיות (National Aerospace Laboratories).
בשנת 2009 הפכה התעשייה האווירית ההודית לספק משנה של התעשייה האווירית לישראל בייצור מטוס המנהלים גאלפסטרים G150.
מוצרים.
HAL HF-24 Marut.
ב-7 ביוני 1961 נערכה טיסת הבכורה של מטוס הקרב הראשון שיוצר בדרום-מזרח אסיה, ה-HAL HF-24 Marut (בסנסקריט "רוח סערה"). מתכנן המטוס היה המהנדס הגרמני קורט טאנק, ששימש בשנות מלחמת העולם השנייה כמנהל הטכני של מפעל פוקה-וולף שסיפק מטוסי קרב לורמאכט. טאנק היה אחראי בשעתו על תכנון המטוסים פוקה-וולף Fw 190 ופוקה-וולף Fw 200.
המטוס נבנה במפעל בבנגלור ויוצרו ממנו 147 מטוסים, חלקם מטוסי אימון, עבור חיל האוויר ההודי. בהמשך יוצר המטוס גם בארגנטינה. למרות שתוכנן להיות על-קולי, המטוס הגיע בקושי למאך 1. ייצור המטוס, ששימש את חיל האוויר ההודי במהלך שנות השבעים, הופסק ב-1985 ואחרון המטוסים מסוג זה סיים את שירותו בחיל ב-1990.
HAL Tejas.
כבר באמצע שנות השמונים העלה חיל האוויר ההודי צורך להחליף את צי מטוסי המיג 21 המיושנים שלו. ב-1987 נבחרה חברת דאסו הצרפתית לסייע לתעשייה ההודית בניהול פרויקט ייצור מטוס קרב קל, טקטי, רב-שימושי וחד-מנועי בעל כנף דלתא, שנקרא בתחילה (LCA (Ligh Comabt Aircraft ובהינדית קיבל את הכינוי Tejas. יחד עם דאסו נשכרו עבור אספקת מערכות האוויוניקה חברת אלביט ורפאל הישראליות. אולם, עקב האמברגו שהוטל על התעשייה הצבאית ההודית עקב הניסויים הגרעיניים בפוחראן במאי 1998, יוצרו רוב מערכות המטוס בתעשייה ההודית.
טיסת הבכורה של המטוס נערכה ב-4 בינואר 2001 והוא סופק לחיל האוויר ההודי ולצי ההודי לניסויים. במטוס התגלו תקלות רבות ונכון ל-2013 הוא עדיין איננו מבצעי.
בדצמבר 2017 פורסם כי הצבא ההודי החליט לרכוש 83 מטוסי קרב מסוג Tejas MK1A מ HAL כדי להקים שתי טייסות חדשות. זאת בנוסף לטייסת עם 40 מטוסים מדגם ישן יותר, Tejas MK1.
HAL Dhruv.
הדרוב הוא מסוק שירות שתוכנן ופותח על ידי תעשייה האווירית ההודית. הפיתוח של דרוב הוכרז בנובמבר 1984. המסוק טס לראשונה ב-1992; עם זאת, פיתוחו התארך עקב מספר גורמים, כולל דרישת הצבא ההודי לשינויי עיצוב, הגבלות תקציב וסנקציות שהוטלו על הודו בעקבות הניסויים הגרעיניים של Pokhran-II ב -1998. השם בא ממילה שמקורה בסנסקריט "dhruv" שפירושה בלתי ניתן לערעור או מוצק.
דרוב נכנס לשירות בשנת 2002. הוא נועד לעמוד בדרישות של מפעילים צבאיים ואזרחיים כאחד, כאשר גרסאות צבאיות של המסוק פותחו עבור הכוחות המזוינים ההודיים.
נכון לינואר 2022, יוצרו 335
הטבח ביהודי פאס (1465)
הטבח ביהודי פאס של שנת 1465 התרחש במרוקו תחת שלטון השושלת המרינית, ובמסגרתו חוסלה כליל הקהילה היהודית של העיר פאס בפרעות שערך המון מוסלמי מוסת מקרב תושבי העיר.
הטבח אירע על רקע הסתה אנטי-יהודית של אימאם מקומי וסברת ההמונים בפאס שהסולטאן המריני מאפשר ליהודים לחרוג ממעמדם הנחות כבני מעמד הד'ימי ולהחזיק בכוח וסמכויות שלטוניות. בעקבות ההסתה פרץ מרד כנגד השלטון המריני, במסגרתו ההמונים המוסלמים פרצו למלאח (הרובע היהודי) בעיר פאס שנבנה זה מכבר, וטבחו בקהילה היהודית הגדולה של העיר. לפי מטייל ארצות מצרי בן התקופה, מהקהילה היהודית בעיר, שמנתה כנראה מספר אלפי נפשות, שרדו 11 יהודים בלבד (6 נשים ו-5 גברים). פרעות אנטי-יהודיות דומות התרחשו בהמשך בערים ברחבי מרוקו. המרד הוביל לנפילת השושלת המרינית ששלטה במרוקו משנת 1244.
רקע היסטורי.
אמצע המאה ה-15 הייתה תקופה של דעיכה עבור השושלת המרינית ששלטה בחלקים נרחבים מהמגרב החל מהמאה ה-13. בשיאה, הגיעה השושלת המרינית לשגשוג כלכלי ותרבותי רב שממנו נהנו גם היהודים, ששימשו כמגשרים בין המרינים לבין השושלות השולטות בספרד. אולם, במאה ה-15 השושלת החלה להיחלש, והמשפחה הווטאסית, משפחה של פקידים שהחזיקו תפקידים בכירים בשושלת המרינית, החלה לצבור כוח על חשבונם של הסולטאנים המרינים עצמם. גורם נוסף שהתחזק על חשבון המרינים היו משפחות השריפים (שריף - צאצא למשפחת הנביא מוחמד), שזכו באופן מסורתי לכבוד ויוקרה עקב ייחוסן לנביא. מאבקי הכוח הפנימיים הללו, הובילו לאי יציבות רבה בממלכה המרינית.
באופן היסטורי תקופות של חוסר יציבות במרוקו הביאו להתדרדרות קשה במצבם של היהודים באזור. היחלשותה של השושלת המרינית הביאה גם היא להתגברות הפגיעות בקהילה היהודית. בשנת 1437 התגלה בקרבת פאס קברו של אידריס השני, חשוב שליטי השושלת האידריסית ומי שנחשב למייסד העיר פאס. גילוי הקבר גרם להתפרצות דתית בעיר פאס עקב אגדות סביב דמותו של אידריס השני. במהלך המאורעות נערכו פרעות בקהילה היהודית שמהלכן מספר קטן של יהודים גם נרצחו. הפרעות גרמו לשליט המריני להעביר את כל יהודי פאס לרובע מסוגר שבנה באזור "פאס אל-ג'דיד", שלימים קיבל את השם מלאח. המלאח בפאס היה הראשון מסוגו במרוקו, אך לימים גם בערים אחרות במרוקו נבנו רבעים מסוגרים עבור יהודים שקבלו גם הם את השם מלאח. כוונתו של השליט המריני בבניית המלאח הייתה כנראה להגן על היהודים, שכן השושלת המרינית הסתמכה עליהם בתפקידי מסחר ודיפלומטיה, אך כתוצאה מהעברתם למלאח, מצבם של היהודים הורע והם היוו מטרה קלה יותר להתקפות.
הטבח.
את אחד התיאורים המפורטים ביותר לטבח מספק סוחר מצרי בן התקופה בשם עבד אל-באסט, על פי ידיעות שהגיעו אליו מפאס. לדבריו, הטבח התרחש עקב זה שהשליט המריני האחרון, עבד אל-חאק, העניק ליהודים סמכויות ומעמד רב השפעה עד ש"היהודים בפאס השתלטו על המוסלמים". במיוחד הוא נתן סמכויות לחלפן כספים יהודי בשם הארון אל-בטש אותו הוא מינה לסגן וזיר, לאיש סודו, ולפקיד הבכיר ביותר במקומם של הווטאסים, עקב זה שהוא חשב שיהודי לא מהווה איום על שלטונו.
מעמדם המשופר של היהודים היה פגיעה חמורה באסלאם בעיני המוסלמים בפאס. בנוסף נטען שיהודי העליב או הכה אישה שריפית (מצאצאי הנביא מוחמד). כתוצאה מכך כאשר השליט המריני והווזיר היהודי שלו יצאו אל מחוץ לעיר, אימאם מוסלמי שהיה ידוע בהטפותיו נגד היהודים קרא בדרשתו לטבח גדול כנגדם. ההמון יצא לשאר חכמי ההלכה המוסלמים בעיר ולאחר שלחץ עליהם, אישרו גם הם את הטבח. אז נחפז ההמון לרובע היהודי, וערך טבח גדול בהמוני יהודים עד שמכל תושבי המלאח נותרו 6 נשים ו-5 גברים בלבד, וגם אלה העלימו את עצמם מהעיר במהרה (התאסלמו או ברחו לערים אחרות). אחד מאנשי פמליית השליט המריני רצח את הווזיר היהודי הארון אל-בטש לאחר ששמע על ההתקוממות בפאס, מתוך כוונה למצוא חן בעיני ההמון. השליט המריני עצמו נתפס ונרצח עם חזרתו לעיר. לאחר מאורעות אלה בפאס, פרעות בעלי אופי דומה כנגד יהודים פרצו ברחבי מחוזותיה של הממלכה המרינית. כתוצאה מהאירועים השושלת המרינית נפלה, ובמקומה עלו לשלטון שליטים שריפים מקומיים ולאחר מכן השושלת הווטאסית.
כותב מוסלמי ממוצא אנדלוסי מוסר גרסה דומה לזאת שמסר עבד אל-באסט, אך עם מספר הבדלים. לדבריו הסיבה לטבח היא שהווזיר היהודי דרש מאישה שריפית תשלום של מיסים והתחצף אליה, וכתוצאה מכך עלו ההמונים ושרפו אותו, ואז עברו לטבוח בכלל הקהילה היהודית בפאס עד שלא נותר שורד אחד.
לא ידוע כמה יהודים היו בפאס באותן שנים, אך ניתן להעריך שמספרם עמד על מספר אלפים. עבד אל-באסט מוסיף שבתקופת השגשוג של המרינים, הקהילה היהודית בפאס פרחה מבחינה מספרית וכלכלית. בטבח דומה ביהודי פאס בשנת 1033 נהרגו כ-6000 יהודים.
הלו, דולי! (סרט)
הלו דולי! (באנגלית: !Hello, Dolly) הוא סרט קומדיה רומנטית מוזיקלי שמבוסס על מחזמר בעל אותו שם. הסרט עוקב אחר מעלליה של דולי לוי, שדכנית יהודייה ידועה, בעיר יונקרס שבניו יורק, בה היא מחפשת שידוך ל"רווק החצי-מיליונר" הידוע והקמצן, הוראס ונדרגלדר. בכך, היא משכנעת את אחייניתו, ארוסה של אחייניתו ושניים מפקידיו של הוראס לנסוע לניו יורק.