הדגל הונף לראשונה ב-14 ביוני 1777 עת החליף את ג'ק הצי הראשון, דגל בעל 13 פסים אדומים ולבנים עליו הוטען עכסן והכיתוב "Dont Tread on Me" מתחתיו. דגל זה הוחזר לשימוש כדגלון החרטום של הצי האמריקאי בשנת 2002 עת החלה המלחמה העולמית בטרור.
כיום משמש היוניון ג'ק כדגלון החרטום של ספינות משמר החופים וארגונים ממשלתיים נוספים אשר אינם מסונפים לצי האמריקאי.
החוף המערבי (ארצות הברית)
החוף המערבי (באנגלית: West Coast) או "החוף הפסיפי" של ארצות הברית הוא מונח גאוגרפי הכולל בתוכו, במובנו המצומצם, את המדינות השוכנות לחופו של האוקיינוס השקט: קליפורניה, אורגון ומדינת וושינגטון. במובן הרחב כולל המונח גם את המדינות היבשתיות נבדה ואריזונה, עקב קשריהן התרבותיים והכלכליים עם קליפורניה, וכן את אלסקה והוואי, מדינות שנמצאות אף הן על חוף האוקיינוס השקט.
אוכלוסייה.
נכון ל-2007 עומדת אוכלוסיית האזור על בין 50 ל-60 מיליון בני אדם (כ-40 מיליון מתוכם בקליפורניה). הערים החשובות הן מטרופולין לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו, סן דייגו, סן חוזה, סקרמנטו, פרזנו, אוקלנד, פיניקס, טוסון, לאס וגאס, פורטלנד, סיאטל, אנקורג' והונולולו.
היסטוריה.
המתיישבים הראשונים באזור היו שבטים של ילידים אמריקאים לפני כ-10,000 שנים. לאחר מכן, במאה ה-17 נכבש האזור על ידי ספרד ונותר תחת השפעתה, בעיקר בדרומו. אלסקה הייתה שטח של רוסיה עד 1867. בהמשך, בתקופת הבהלה לזהב באמצע המאה ה-19 הגיעו לאזור מהגרים רבים ממזרח ארצות הברית וכן מרוסיה, מקסיקו, סין ומדינות נוספות. בשנת 1869 נבנתה מסילת הרכבת הטרנסקונטיננטלית הראשונה אשר קישרה את החוף המערבי עם החוף המזרחי והקלה על המעבר וההתיישבות באזור.
נטייה חברתית ופוליטית.
באופן מסורתי נחשבות מדינות החוף המערבי לליברליות יותר. במלחמת האזרחים השתייכו קליפורניה, אורגון וושינגטון לאיחוד הצפוני ששלל את העבדות. גם הגישה להפלות במדינות האזור היא באופן מסורתי ליברלית יחסית. מאז 1988 בחרו מדינות האזור במועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית.
תרבות.
בסוגות מוזיקליות רבות נערכת הבחנה בין "צליל של החוף המערבי" ל"צליל של החוף המזרחי". החוף המערבי נחשב מתחכם פחות, מתאמץ פחות, זורם וקליל יותר מאשר ה"אינטלקטואלים" של החוף המזרחי ו"בירת התרבות" שלו, ניו יורק או משל "הערים האפורות" של המזרח כמו ניו ג'רזי, שיקגו או דטרויט.
כך בג'אז, החוף המערבי מקושר להתפתחות ה-Cool Jazz (מיילס דייוויס, ג'רי מאליגן, סטן גץ ועוד).
במוזיקת רוק הביא החוף המערבי צליל שונה מצד הרכבים דוגמת "נערי החוף" ו"הדלתות" בשנות השישים, "הנשרים" בשבעים ו"רד הוט צ'ילי פפרז" ו"ג'יינז אדיקשן" בשנות התשעים.
בהיפ הופ נבדל הזרם של החוף המערבי שהדגיש את ה"גאנגסטה ראפ" (ובו דמויות כד"ר דרה, אייס קיוב, סנופ דוג, Eazy-E, טופאק שאקור), מזה של ניו יורק. היריבות המרה בין שתי הקבוצות הסתיימה בהירצחם של שני הכוכבים המרכזיים של שתי הסצנות, טופאק שאקור והנוטוריוס בי. איי. ג'י.
מן החוף המערבי הגיע גם צליל מוזיקת הגראנג' של סיאטל (נירוונה, סאונדגארדן, פרל ג'אם, סטון טמפל פיילוטס ועוד).
גאוגרפיה ואקלים.
קיימת שונות גבוהה וקיצונית באזורים האקלימיים בחוף המערבי. אקלים ים-תיכוני ולעיתים אקלים מדברי בקליפורניה ובחלקים מאורגון, לעומת ריבוי משקעים עם שלג בחורף, בצפון. רכס הרי קסקייד משתרע לאורך רוב אזור החוף המערבי, עד צפון קליפורניה, ומשפיע על האקלים: משקעים רבים במשך כל השנה, שלג בחורף, ובפסגות חלק מההרים בצפון יש שלג עד. לעומת זאת, במורדותיו המזרחיים של הרכס יש מדבר צל גשם.
עם זאת, האזור כולו הוא חלק מטבעת האש המקיפה את האוקיינוס השקט. קיימת תנודה של הלוחות הטקטונים באזור החוף המערבי כולו, דבר הגורם לפגיעות מיוחדת לרעידות אדמה ולהתפרצויות געשיות בחוף המערבי לכל אורכו. קליפורניה ידועה ברעידות האדמה התכופות הפוקדות אותה בשל העתק סן אנדראס. בקליפורניה ולאורך רכס הרי קסקייד מספר הרי געש פעילים ובהם הר מאמות' ופסגת לאסן אשר התפרץ בשנים 1914–1921. למעשה, כל ההתפרצויות הגעשיות שבחלק היבשתי של ארצות הברית בתקופה שמעל ל-200 השנים האחרונות היו בחוף המערבי. ההתפרצות האחרונה ארעה בהר סנט הלנס שבמדינת וושינגטון, ב-1980.
יובל שני
יובל שני (נולד ב-28 במרץ 1969) הוא פרופסור מן המניין, דיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית לשעבר, מומחה למשפט בינלאומי פומבי, זכויות אדם והמשפט ההומניטרי, ומשמש כמופקד הקתדרה למשפט בינלאומי פומבי ע"ש הרש לאוטרפכט (Hersch Lauterpacht) בפקולטה. חבר בוועדת זכויות האדם של האו"ם מאז 2013 וביולי 2018 מונה ליושב ראש הוועדה. ביולי 2017 הוכרז על מינויו לתפקיד סגן נשיא למחקר במכון הישראלי לדמוקרטיה.
ביוגרפיה.
שני גדל בעומר ולמד בתיכון מקיף א' בבאר שבע. סיים את לימודיו לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בשנת 1995. את לימודי התואר השני למד באוניברסיטת ניו יורק (1997) ואת לימודי הדוקטורט למד בשנת 2001, באוניברסיטת לונדון, במסגרתם כתב עבודה בנושא:"The Competing Jurisdictions of International Court and Tribunals: Which Rules Govern?" שני הרצה בתחום המשפטים במספר פקולטות בארץ וכן היה עמית מחקר באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת אמסטרדם ומרצה אורח במרכז המשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן.
שני הוא המנהל האקדמי של מרכז מינרבה לזכויות האדם באוניברסיטה העברית ואחד ממנהלי פרויקט מחקר בנושא בתי דין וטריבונאלים בינלאומיים (Project on International Courts and Tribunals). החל ממאי 2008 שימש שני לסירוגין כראש פרויקט טרור ודמוקרטיה במכון הישראלי לדמוקרטיה.
שני הקים את נבחרת הג'סאפ הראשונה בישראל, כאשר פתח אותה במכללה למינהל. מאוחר יותר, כאשר עבר לאוניברסיטה העברית, הוא פתח קבוצה גם שם, כאשר הקבוצות מתחרות אחת השנייה בסבב הארצי, כאשר המנצחת עולה לשלבים המתקדמים בוושינגטון.
זכה בפרס נשיא האוניברסיטה העברית לחוקר צעיר מצטיין בשנת 2010.
באוגוסט 2012 נכנס לתפקיד דיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.
מאז 2013 הוא חבר בוועדת זכויות האדם של האו"ם.
בשנים 2018 - 2020 שימש סגן נשיא למחקר במכון הישראלי לדמוקרטיה.
בשנת 2021 הוענק לו פרס גורני למשפט ציבורי.
ביבליוגרפיה.
שני פרסם ספרים ומאמרים בנושאים רבים, בהם המשפט הבינלאומי, זכויות אדם והמשפט ההומניטרי. להלן אחדים מפרסומיו:
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
שפן (משחק)
"שפן", או "צ'יקן" בלעז, הידוע גם כמשחק "הנץ והיונה", הוא מודל רב השפעה של קונפליקט בתורת המשחקים. המשחק מדגים סיטואציה שבה בעוד שכל אחד מהשחקנים מעדיף שלא לוותר, אם שניהם יתעקשו שלא לוותר התוצאה המתקבלת תהיה הגרועה ביותר עבור שניהם.
השם "צ'יקן" מגיע ממשחק בו שני נהגים נוהגים אחד אל עבר השני במסלול התנגשות: אחד חייב לסטות, אחרת שניהם ימותו בהתנגשות. אבל אם אחד סוטה והשני לא, הנהג שסטה יקרא "צ'יקן", כלומר "פחדן". זוהי הטרמינולוגיה הרווחת בכלכלה.
השם "הנץ והיונה" מתייחס למצב בו ישנה תחרות על משאבים משותפים, והמשתתפים צריכים לבחור בין פשרה לקונפליקט. זוהי טרמינולוגיה רווחת בביולוגיה ותורת משחקים אבולוציונית.
מנקודת המבט של תורת המשחקים, שני המשחקים זהים לחלוטין. מקורו של ההבדל במונחים הוא בפיתוח במקביל של העקרון הבסיסי בתחומים שונים. במשחק זה השתמשו גם כדי לתאר את ההשמדה ההדדית המובטחת של לוחמה גרעינית.
המשחק דומה לדילמת האסיר בכך שפתרון הפשרה הסבירה לשני המשתתפים איננו יציב כי שניהם מתפתים לסטות ממנו. עם זאת, הוא שונה במחיר הסטיה. משמע, שגם במשחק איטרטיבי, נקמה איננה אפקטיבית ואסטרטגיה מעורבת עשויה להיות מועילה יותר.
גרסאות פופולריות.
צ'יקן / שפן.
המשחק "צ'יקן" ממדל שני נהגים, שניהם נוסעים לכיוון גשר חד-נתיבי מכיוונים שונים. הראשון שיסטה מדרכו, יפנה את הגשר עבור השני. אם אף אחד מהשחקנים לא סוטה, התוצאה תהיה התנגשות חזיתית. לפי הגדרת המשחק, האפשרות המועדפת על כל אחד מהשחקנים היא לדבוק במסלול בעוד שהשני סוטה. בנוסף, התנגשות היא התוצאה הכי גרועה האפשרית עבור שני השחקנים. כך מתקבל מצב שבו כל שחקן, בניסיון להבטיח את התוצאה הטובה ביותר האפשרית עבורו, מסתכן בגרוע ביותר.
הגרסה המתמטית של המשחק הייתה מושא למחקר רציני בתורת המשחקים. המשחק מוגדר כך שכל אחד מהשחקנים יעדיף לנצח מאשר לסיים בתיקו, וכל אחד מהם יעדיף תיקו על התנגשות חזיתית.
בגלל שההפסד הכרוך בסטייה הוא כל כך פעוט ביחס להתנגשות המתרחשת כאשר איש אינו סוטה, נראה שהאסטרטגיה הסבירה היא לסטות לפני שהתנגשות מתרחשת. ברם, בידיעה זו, אם אחד המשתתפים מאמין שיריבו יהיה הגיוני ויסטה, הוא עלול להחליט לא לסטות כלל, מתוך אמונה שאם יסטה, יפנה את הדרך ויתן את הניצחון ליריבו. את מצב לא יציב זה ניתן לנסח מתמטית על ידי כך שיש יותר משיווי משקל נאש אחד.
הנץ והיונה.
בספרות הביולוגית, מתייחסים למשחק זה כאל משחק "הנץ והיונה". הפרסום הראשון בצורה זו היה של ג'ון מיינרד סמית' וג'ורג' פרייס במאמר משנת 1973 שפורסם במגזין Nature, "הלוגיקה של קונפליקט בין בעלי חיים".