באופן דו-צדדי, AFD, סוכנות הפיתוח הצרפתית) פעילה בזמביה מאז 2006, וההתחייבויות הכוללות שלה עומדות על 180 מיליון אירו (כולל 34 מיליון אירו מפרופרקו, חברת הבת שלה למגזר הפרטי). ל-AFD משרד שדה בלוסקה, הפעיל בתחומי המפתח של תחבורה, אנרגיה, מים ותברואה.
מבחינת הדיפלומטיה הלשונית והתרבותית, זוהו שלושה מוקדים: (1) תמיכה בפרנקופוני; צרפתית היא השפה הזרה המובילה הנלמדת בזמביה; (2) פעולה תרבותית שמיושמת בראש ובראשונה על ידי אליאנס פרנסייז בלוסקה כמרכז התרבות הראשי של הבירה; (3) יישום פרויקטים להחלפות ושותפויות בין אוניברסיטאות, בתי ספר להנדסה בפרט. בית הספר הצרפתי בלוסקה הוא גם תורם מרכזי בהסברה הצרפתית.
שיתוף פעולה צבאי.
שיתוף הפעולה הצבאי מתמקד בעיקר בהוראת צרפתית באקדמיה הצבאית של זמביה בקאבווה ובהכשרת יחידות זמביות לפרוס בפעולות שמירת שלום.
אולג קונוננקו
אולג דמיטרייביץ' קונוננקו (נולד ב-21 ביוני 1964, טורקמניסטן) הוא קוסמונאוט רוסי ממוצא טורקמני. הוא טס לתחנת החלל הבינלאומית ארבע פעמים, כמהנדס טיסה למשלחת 17 על סיפון סויוז TMA-12, כמהנדס טיסה במשלחת 30 ומפקד משלחת 31 על סיפון סויוז TMA-03M, כמהנדס טיסה במשלחת 44 ובמשלחת 45 על סיפון סויוז TMA-17M וכמפקד משלחת 58 ומשלחת 59 על סיפון סויוז MS-11. קונוננקו צבר 736 יום בחלל במהלך ארבע טיסותיו לתחנת החלל הבינלאומית. כיום הוא מנהל את יחידת הקוסמונאוטים במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.
חיים אישיים.
אולג קונוננקו נולד ב-21 ביוני 1964 בצ'רדז'ו, שברפובליקה הטורקמנית (כיום טורקמניסטן) למשפחה פשוטה. אביו דמיטרי איוואנוביץ' קונוננקו עבד כנהג בחברת הובלות משא, ואמו טאיסיה סטפנובנה צ'ורקובה הייתה מפעילת תקשורת בשדה התעופה טורקמנבט. קונוננקו סיים את בית הספר התיכון מספר 15 בעיר טורקמנבאט והמשפחה הייתה דוברת טורקמנית.
קונוננקו למד בבית ספר מיוחד לכדורעף, היה חבר בנבחרת הנוער של טורקמניסטן.
הוא נשוי לטטיאנה מיכאילובנה קונוננקו (לבית יורייבה). יש להם בן, אנדריי אולגוביץ' קונוננקו, ובת אליסה אולגובנה קונוננקו. אולג נהנה מקריאה וספורט קבוצתי.
חינוך.
לאחר הלימודים אולג קונוננקו לא הצליח להתקבל למכון התעופה חרקוב בפעם הראשונה. הוא חזר לביתו, עבד במשך שנה בחנות הכלים של מוסך התעופה בשדה התעופה טורקמנבט. הניסיון השני להתקבל הצליח. קונוננקו סיים את לימודיו במכון התעופה על שם ניקולאי ז'וקובסקי בחרקוב בשנת 1988 כמהנדס מכונות.
ניסיון.
לאחר סיום לימודיו עבד קונוננקו בלשכת העיצוב המרכזית של סוכנות החלל הרוסית TsSKB-Progress בקויבישב, החל כמהנדס והתקדם עד למהנדס העיצוב המוביל בלשכה. אחריותו כללה תכנון מערכות, ניתוח ופיתוח מערכות חשמל לחלליות.
טייס חלל.
ב-29 במרץ 1996 נבחר אולג כמועמד לטוס לחלל על ידי הוועדה הבין-משרדית של משרד המדע ומיוני 1996 עד מרץ 1998 עבר הכשרה במרכז ההדרכה לקוסמונאוטים על שם גגארין וב-20 במרץ 1998 הוענק לו תואר קוסמונאוט מבחן. על ידי ועדת ההסמכה הבין-משרדית. באוקטובר 1998 החל להתאמן כחלק מקבוצת הקוסמונאוטים שנבחרה לטוס לתוכנית תחנת החלל הבינלאומית.
מדצמבר 2001 ועד אפריל 2002 הוכשר קונוננקו כמהנדס טיסות גיבוי לחללית סויוז TM-34 כצוות טיסה שלישי לתחנת החלל הבינלאומית. ממרץ 2002, ועד פברואר 2004, הוכשר כמהנדס טיסה בסויוז TMA ובצוותים הראשיים של משלחת 9 ושל משלחת 11. ממרץ 2004 עד מרץ 2006 התאמן כחלק מקבוצת הקוסמונאוטים שנבחרה לתתחנת החלל. במרץ 2006 החל קונוננקו להתאמן כמהנדס טיסה ברכב סויוז TMA-12 וצוות משלחת 17.
משלחת 17.
קונוננקו היה מהנדס טיסה הן במשלחת 17 לתחנת החלל הבינלאומית והן במשימת סויוז TMA-12 שהטיסו אותו לשם. הצוות שוגר ב-8 באפריל 2008 ונחת ב-24 באוקטובר 2008 בכדור הארץ. קונוננקו בילה 199 יום בחלל.
קונוננקו חזר לכדור הארץ עם מפקד משלחת 17 סרגיי וולקוב וטייס החלל ריצ'רד גריוט (ששוגר על סיפון סויוז TMA-13 ב-12 באוקטובר 2008 עם צוות משלחת 18). הם נחתו בשעה 23:37 באזור הזמן המזרחי, 55 קילומטרים צפונית לארקליק, קזחסטן. הם הוטסו לקוסמודרום באיקונור במסוק, ואז המשיכו לעיר הכוכבים, שבפרברי מוסקבה.
משלחת 30/31.
ב-21 בדצמבר 2011 שוגר קונוננקו יחד עם אנדרה קויפרס ודונלד פטיט אל תחנת החלל הבינלאומית כדי להצטרף לצוות משלחת 30. הוא, יחד עם חבריו לצוות, הגיעו לתחנת החלל ב-23 בדצמבר. הם חזרו לכדור הארץ ב-1 ביולי 2012.
הליכות חלל.
קונוננקו ערך את הליכת החלל הראשונה שלו ב-10 ביולי 2008, כאשר יצא לחלל מתא העגינה של מודול פירס. הוא והקוסמונאוט וולקוב בדקו את חלליות הסויוז TMA-12 שלהם ושלפו ממנה בורג פירו. הליכת חלל זו ארכה 6 שעות ו-18 דקות.
ב-15 ביולי 2008 שוב יצא קונוננקו החוצה ממודול פירס לנהל את הליכת החלל השנייה שלו. קונוננקו ו-ולקוב התקינו ניסוי אחד וערכו ניסוי אחר. הם גם המשיכו לסרוק את החלק החיצוני של התחנה, כולל התקנת יעד עגינה במודול השירות זבזדה. הליכת החלל הייתה בחליפות אורלן רוסיות וקונוננקו לבש חליפת אורלן עם פסים כחולים. הליכת החלל נמשכה 5 שעות ו-54 דקות.
ב-12 בפברואר 2012, קונוננקו ועמיתו אנטון שקאפלרוב היו אמורים לערוך הליכת חלל של שש שעות מחוץ לתחנת החלל הבינלאומית. הם התקינו מגנים על מודול השירות של זבזדה כדי להגן מפני פסולת מסלולית מיקרומטאורואידית והעבירו את מנוף סטרלה 1 מתא העגינה של פירס למודול המחקר Mini Poisk (MRM-2). שני הקוסמונאוטים התקינו גם תמוכות על סולם ששימשו הולכים בחלל על תא העגינה של פירס. כמשימה נוספת, הם גם התקינו ניסוי בשם Vynoslivost על מודול המחקר Mini Poisk. כחלק מהניסוי Vynoslivost או "סיבולת", שני מגשים של דגימות מתכת הושארו חשופים על פני מודול Poisk.
משלחת 44/45.
ב-22 ביולי 2015 שוגר קונוננקו לתחנת החלל הבינלאומית כמפקד סויוז, יחד עם האסטרונאוט מנאס"א קג'ל לינדגרן וקימיה יואי מהסוכנות היפנית לחקר החלל (JAXA) בסויוז-TMA-17M. הם בילו 5 חודשים בתחנת החלל הבינלאומית כחברי משלחת 44 ומשלחת 45. השלישייה חזרה לכדור הארץ בנחיתה נדירה בלילה ב-11 בדצמבר 2015, כאשר הסויוז TMA-17M שלהם נחת בשלום על ערבות קזחסטן. קונוננקו בילה 142 יום בחלל במשימתו השלישית.
משלחת 58/59.
קונוננקו שוגר בפעם הרביעית לתחנת החלל הבינלאומית כמפקד סויוז MS-11 ב-3 בדצמבר 2018. במקור הוא אמור היה לשמש כמהנדס טיסה במשלחת 58 ומפקד במשלחת 59, אם כי עקב כישלון השיגור של סויוז MS-10 ב-11 באוקטובר 2018, מפקד המשלחת המקורית 58, אלכסיי אובצ'ינין, כבר לא היה על סיפונה של משלחת 58, ולכן קונוננקו פיקד גם על משלחת 58 וגם על משלחת 59. משלחת 58 החלה ב-20 בדצמבר 2018 עם עזיבת סויוז MS-09. קונוננקו וחברי הצוות האחרים אן מקליין ודייוויד סן ז'אק חזרו לכדור הארץ ב-24 ביוני 2019, לאחר 203 יום 15 שעות ו-16 דקות בחלל.
קונוננקו תמיד זוכר בחום את שהותו במולדתו - טורקמניסטן. ב-31 בדצמבר 2018 קונוננקו הראה את דגל טורקמניסטן ואת הספר "טורקמניסטן הוא לב דרך המשי הגדולה" של גורבנגולי ברדימוחמדוב מתחנת החלל הבינלאומית ואיחל שנה טובה מהחלל לכל אזרחי טורקמניסטן. האסטרונאוט גם ציין כי יש לו רגשות מיוחדים כלפי המדינה בה נולד וגדל, גאה ושמח על הישגיה.
ביוני 2020 הודיע קונוננקו כי הוא צפוי לחזור לתחנת החלל הבינלאומית בסוף 2022, יחד עם אנה קיקינה. בהנחה שמשימה זו תימשך 180 ימים, קונוננקו ישהה בסך הכל 916 יום בחלל, שיעלה על השיא הנוכחי, 878 ימים, שמחזיק גנאדי פדאלקה.
אנה מריה גרארדי
אנה מריה גרארדי (באיטלקית: Anna Maria Gherardi 15 באוקטובר 1939, בולוניה - 5 באוקטובר 2014, רומא) הייתה שחקנית איטלקייה.
גרארדי, שנולדה בבולוניה, למדה בבית הספר לדרמה של "התיאטרון הקטן" במילאנו, ועלתה לראשונה על הבמה בשנת 1960, בגיל 20, בטרגדיה "אדלקי" לצד ויטוריו גסמן .
בהמשך הייתה פעילה בתיאטרון ניסיוני, ועבדה עם במאים בולטים כמו לוקה רונקוני ומאוריציו סקאפרו. בסרטים היא לוהקה לעיתים קרובות לתפקידי דמות, והיא עבדה בין היתר עם ברנרדו ברטולוצ'י, פרנקו בטיאטו ופסקוולה פסטה קמפניל. היא הייתה פעילה גם כשחקנית קולית בסרטים תיעודיים ודרמות רדיו, ובדיבוב שורות בסרטים זרים.
הישרדות VIP עונה 4
הישרדות VIP עונה 4 היא העונה האחת עשרה ועונת ה-VIP הרביעית של תוכנית המציאות הישראלית "הישרדות". צילומי העונה התקיימו בפיליפינים וצולמו במהלך חודשי אפריל-מאי 2021. הצילומים הושבתו לתקופה בגלל סופה שהתחוללה באותו זמן. העונה עלתה לשידור ב-16 באוקטובר אותה שנה, בערוץ רשת 13 כאשר פרק הגמר שודר בשידור חי ב-2 באפריל 2022. את העונה הנחה גיא זו-ארץ והזוכה היא אלה אייבינדר.
המתמודדים.
המתמודדים התחלקו לשני שבטים: שבט אפולאקי, הנקרא על שם אל השמש במיתולוגיה הפיליפינית, השבט האדום, ולשבט ליבולן על שם אל הירח במיתולוגיה הפיליפינית של הויסאיאנים, השבט השחור. שבט האיחוד הוא פגאסה שזה 'תקווה' בפיליפינית, השבט הלבן. בעונה זו השתתפו 19 שורדים:
יחסי גרמניה–זמביה
יחסי גרמניה–זמביה הם יחסי החוץ בין גרמניה וזמביה.
יחסים דיפלומטיים.
הרפובליקה הפדרלית של גרמניה קיימה יחסים דיפלומטיים עם זמביה מאז שזו קיבלה עצמאות ב-24 באוקטובר 1964. ממשלת גרמניה תומכת גם בעבודה של כמה ארגונים לא ממשלתיים וארגונים במגזר הפרטי בזמביה. לפרידריך-אברט-סטיפטונג משרד בלוסקה ומבצע צעדים חברתיים-פוליטיים במדינה. בנובמבר 2018 ממשלת גרמניה וממשלת זמביה סיכמו בהצלחה משא ומתן על שיתוף פעולה לפיתוח.
יחסים כלכליים.