ביצע מחקרים חלוציים שעסקו בניתוח מעמיק של מערכות מזג אוויר הייחודיות לאזורנו, למערכות המשנות את מאפייניהם בהגיען לאזורנו, ואת השפעתן על מזג האוויר במזרח התיכון ובישראל. להלן מספר דוגמאות בולטות:
במחקריו הראשונים, ניתח זיו לראשונה באופן מעמיק את תופעת השקע השרבי, הגורמת לסופות השרב האביביות בארץ, והציע תיאוריה המסבירה את המנגנון הגורם לו להיות עוצמתי ואת העובדה ששיא הופעתו באביב. למחקר זה היה המשך, בשיתוף עם קבוצה גרמנית מאוניברסיטת מינכן. ברוך זיו היה מהחוקרים הראשונים שעסקו בהשפעת התימרות הטרופיות (Tropical Plume) על המזרח התיכון. זוהי מערכת גשם המתפתחת באזורים סוב-טרופיים בהשפעת תנועתם של גושי אוויר לחים מהאזורים הטרופיים. במחקר ניתח והראה את התהליכים הקשורים בה, לראשונה באזור.
בשנת 2002 השתתף בפרויקט המחקר MEIDEX שבמסגרתו השתתף גם אילן רמון, האסטרונאוט הישראלי הראשון. על אף שמטרתו המקורית של המחקר, חקר האבק ודרכי מדידתו מהחלל, הושגה בחלקה בלבד, הפרויקט הניב פרסומים רבים, ובהם הוצגו תופעות חשמליות ביונוספרה, שצולמו מהחלל באיכות שטרם נראתה אז.
בשנים 2006-2010 השתתף יחד עם יואב יאיר, בפרויקט FLASH, במסגרתו נערך מחקר בין לאומי בחסות האיחוד האירופי שעסק בשיטפונות. זיו פיתח שני מדדים חדשים, שנועדו להתריע על סכנת ברקים וגשמים בעלי פוטנציאל שיטפוני. אינדקסים אלה אומתו כנגד אירועי שיטפונות.
ברוך זיו עסק רבות בחקר אפיק ים סוף שמהווה גורם מרכזי לשיטפונות החמורים בארץ, ובפרט בנגב. הוא פרסם, בשיתוף עם רון כהנא ופרופ' אורי דיין, מחקרים על אודות התהליכים הגורמים לשיטפונות אלה והגדיר תהליכים עיקריים האחראיים לכך. זיו השקיע הרבה ממרצו בפיתוח שיטות לזיהוי אוטומטי של מערכות מזג האוויר ושל תהליכי היווצרותן באמצעות בסיסי נתונים מדודים או באמצעות מודלים אקלימיים. על פי תפיסת עולמו, במודלים אלה יש פוטנציאל לא רק לשימור ולהדמיית נתונים, אלא גם לזיהוי המערכות עצמן. ב-2004 פרסם ביחד עם קבוצתו של פנחס אלפרט את שיטת המיון הסמי-אובייקטיבית לזיהוי המערכות הסינופטיות עבור אזור הלבנט . שיטה זו מהווה את הבסיס העיקרי למיון מערכות מזג האוויר במחקרים אקלימיים של האזור. בהמשך הוביל, ביחד עם הדס סערוני ופנחס אלפרט, פיתוחים נוספים בתחום. ביניהם שיטה חדשנית, ראשונה מסוגה בעולם, המזהה את "השקעים ההורים", שהם המצע להיווצרות שקע ברומטרי (או "השקע הבן"). פיתוח משמעותי נוסף הוא שיטה חדשנית לזיהוי המיקום היחסי של השקע ההורה בתוך המערך התרמלי שבו נוצר השקע הבן. הפעלתן של שיטות אלה הביאה לתובנות חשובות באשר למקור השקעים הברומטריים של הים התיכון ולתרחישי היווצרותם.
חקר שינויי האקלים.
ברוך זיו עוסק מזה כעשרים שנה במעקב אחר שינויים החלים באקלים ישראל והים התיכון בכללותו, כביטוי לתגובת האזור לשינויים הנובעים מההתחממות העולמית. מבין פרסומיו הרבים בתחום, בולטים הדו"ח שהוגש למשרד להגנת הסביבה ב-2011, שהעיד על מגמת התחממות מהירה בקיץ והתקצרות עונת הגשם; ומאמר שמתחקה אחר שינויים במשטר הגשמים, ומזהה את המשך מגמת התקצרות עונת הגשם, ועלייה בעוצמת הגשם היומית. זיו מרבה להציג ממצאים אלה בפורומים שונים - משרדי ממשלה, כנסים מדעיים ובכלי התקשורת.
תפקידים.
בשנים 2008–2021 היה חבר בוועדה המדעית המלווה את פרויקט הגברת המטר של רשות המים. בשנים 1990–2014 היה מרכז הוראה באוניברסיטה הפתוחה בתחומים פיזיקה ומטאורולוגיה, מתוכן במשך ארבע שנים היה גם ראש קבוצת הפיזיקה. בשנים 1997–2001 כיהן כראש היחידה לפיתוח אקדמי, שעסקה בפיתוחם של הקורסים הנלמדים בה (בכל התחומים) והפקתם של ספרי הלימוד, המשמשים בכל האוניברסיטאות בארץ.
מרבה להתראיין באמצעי התקשורת בנושאים הקשורים באקלים כולל בעיתונות הכתובה ובערוצי הרדיו והטלוויזיה.
הוראת המטאורולוגיה וכתיבה ספרי לימוד.
במהלך שירותו הצבאי, וכקצין במילואים לאחר שחרורו, כתב ספרות מקצועית והדריך בקורסים להכשרת חזאים בחיל האוויר. מאחר שזו הייתה המסגרת היחידה להכשרת חזאים בארץ בשנות השמונים והתשעים, היה מעורב בהכשרת דורות של חזאים (ביניהם דני רופ, למשל). רבים מהחזאים המופיעים היום בתקשורת חבים חלק ניכר מהכשרתם לספרים שכתב ולכישורי ההוראה שלו.
ברוך זיו תרם תרומה מרכזית להוראת המטאורולוגיה בארץ. בשיתוף עם פרופ' יואב יאיר, כתב את הספר "מבוא למטאורולוגיה", המשמש כבסיס לקורס בשם זה באוניברסיטה הפתוחה. במסגרת הספר שני כרכים שיצאו ב-2015 במהדורה שנייה, ומשמשים כספרי הלימוד הבסיסי במטאורולוגיה באוניברסיטאות השונות בישראל.
עיקר מומחיותו הוא בתחום המטאורולוגיה הסינופטית האזורית, ואותו הוא מנחיל בקורס באוניברסיטת תל אביב משנת 1984. תחום זה מתמקד בתהליכי היווצרותן של מערכות מזג אוויר שהיקפן מאות ואלפי קילומטרים; הן נמצאות בתנועה ויוצרות את השינויים החלים במזג האוויר מיום ליום. הקורס מתעדכן בעקבות ההתפתחות המקצועית והמחקרית בתחום. סטודנטים מתואר ראשון ועד תואר שלישי נרשמים לקורס מאוניברסיטאות וממכוני מחקר במסגרת תארים שונים.
ברוך זיו מנחה סטודנטים לתואר שני ולתואר שלישי באוניברסיטאות ומכוני מחקר שונים, ואלו מסייעים לו במחקריו. בשנים 1998-2007 לימד קורס שעסק במערכות מזג אוויר במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים.
התפשטות
חאלד מנצור
מחשבי פילקו
חברת פילקו נמנתה עם חלוצי המחשבים מבוססי הטרנזיסטורים. לאחר שפיתחה בשנת 1953 טרנזיסטור מתקדם, שהיה מהיר משמעותית מקודמיו, זכתה במכרזי פיתוח מחשבים של הצבא והממשל בארצות הברית. נגזרות מסחריות של אחדים ממחשבים אלה זכו להצלחה כמחשבים לשימושים עסקיים ומדעיים. הדגם TRANSAC S-2000 יצא לשוק ב-1958, ומחשבים תואמים, עם ביצועים משופרים, יצאו לשוק בשנים שלאחר מכן.
עם זאת, שוק המחשבים המרכזיים נשלט על ידי חברת IBM, וחברות אחרות התקשו להתחרות בה. בשנת 1961 חברת פילקו הגיעה לפשיטת רגל ונרכשה על ידי חברת פורד, שהמשיכה להפעיל את חטיבת המחשבים של פילקו עד 1963.
היסטוריה.
בשנת 1953 פיתחה פילקו טרנזיסטור מסוג מבוסס גרמניום שהיה מהיר משמעותית מקודמיו, וקיבלה פטנט על דרך ייצורו. טרנזיסטור זה שימש בייצורו של המחשב שפותח ב-MIT.
מחשבים לממשל ולצבא.
בשנים 1955–1957 פיתחה פילקו מחשבים מבוססי טרנזיסטורים ליישומי זמן אמת במטוסים. בשנת 1957 הדגם C-1102 נמכר לשימוש אזרחי. דגמים נוספים, שפותחו בשנים שלאחר מכן, נמכרו לצבא ארצות הברית. מחשב מדגם BASICPAC הכיל עד 28,672 מילים בנות 38 סיביות.
החברה זכתה בחוזה של צי ארצות הברית לפיתוח מחשב בשם CXPQ, שרק דגם יחיד שלו נבנה. מחשב זה שימש בסיס לפיתוח הדגם המסחרי TRANSAC S-2000.
בהזמנת הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) פיתחה פילקו בשנת 1958 אבטיפוס בשם SOLO, שנועד להחליף מחשב מבוסס שפופרות ריק. המחשב, שכלל 8,000 טרנזיסטורים, שימש למשימות הדרכה פיתוח, והשימוש בו הסתיים ב-1963. עיצובו שימש בסיס למחשב הסחרי TRANSAC S-1000.
מחשבים מסחריים.
TRANSAC S-1000 היה מחשב לשימוש מדעי. היה לו זיכרון של 4,096 מילים בנות 36 סיביות. משקלו היה כ-750 קילוגרם. בסקר משנת 1961 נמנו 15 מחשבים כאלה.
TRANSAC S-2000 היה מחשב מרכזי שנועד ליישומים מדעיים ועסקיים. גודל מילה שלו היה 48 סיביות, והוא איפשר חישובים בנקודה קבועה ובנקודה צפה וחישוב עשרוני בקידוד בינארי. הדגם הראשון שלו, דגם 210, הוצג ב-1958. דגם 211 התבסס על טרנזיסטורי MOSFET והוצג ב-1960. שני דגמים אלה שקלו כ-910 קילוגרם.
לאחר שפילקו נרכשה על ידי פורד, בשנת 1962 הוכרז דגם 212, והתקנתו החלה ב-1963. הוא שקל כ-2,900 קילוגרם, היה לו זיכרון של 65,535 (64K) מילים של 48 סיביות, וביצועיו עלו על אלה של IBM 7094. התוכנה למחשב זה כללה אסמבלר בשם TAC (ראשי תיבות של Translator-Assember-Compiler), גרסה של פורטרן שנקראה ALTAC, וקובול.
דגם 213 הוכרז בשנת 1964 אך לא נבנה, משום שהתחרות מצד IBM הפכה את פעילות המחשבים של פילקו ללא רווחית והיא נפסקה.
עד 1964 נמכרו 18 מחשבים מדגם 210, 18 מדגם 211 ושבעה מדגם 212.
מחשב פילקו 2000 מדגם 211 היה המחשב הראשון של צה"ל, שהותקן בממר"ם ביולי 1961. בהמשך רכש צה"ל מחשבי פילקו נוספים, ששימשו עד אמצע שנות ה-70.
מחשב מדגם 212 המשיך לפעול בחברת פורד עד דצמבר 1981.
פילקו 2000
יעקב יוסטוס
יעקב יוסטוס (בהונגרית: Justus Jakab; מוהאץ', 18 ביולי 1866 – בודפשט, 2 בדצמבר 1940) היה דוקטור לרפואה, רופא עור יהודי-הונגרי מן הבולטים והידועים, דודו של המלחין ג'רג' יוסטוס, אסתטיקן מוזיקה.
ביוגרפיה.