לשפל הגדול בשנות ה-30 של המאה העשרים הייתה השפעה קשה על הפרובינציה, וכמעט מחצית מהאוכלוסייה נטשה אותה. רק לאחר שהונהגה בה מדיניות של הקלות מס למפעלי תעשייה, התאוששה כלכלת הפרובינציה, ותושבים חדשים החלו להגיע אליה.
דמוגרפיה.
בסן לואיס מתגוררים, נכון לשנת 2001, כ-368 אלף נפש, למעלה ממחציתם (כ-192 אלף נפש) בבירה, סן לואיס. העיר השנייה בגודלה היא ויז'ה מרסדס, שבה מתגוררים כ-97 אלף נפש. בעיר השלישית בגודלה, מרלו, מתגוררים רק 11 אלף נפש, ויתר האוכלוסייה מפוזרת על פני עיירות קטנות וכפרים. צפיפות האוכלוסין בפרובינציה עומדת על כ-5 בני אדם לקמ"ר. מבחינה מינהלית, היא מחולקת לתשעה דפרטמנטוס.
כלכלה.
התמ"ג בסן לואיס נאמד בשנת 2006 בכ-3.4 מיליארד דולרים, שהם כ-9,200 דולרים לנפש, שיעור גבוה במעט מהממוצע הארצי בארגנטינה.
עד 1982, כלכלת הפרובינציה התבססה על חקלאות, ובמיוחד על גידולי תירס ובקר, והתעשיות הנלוות לגידולי בקר: בשר, מוצרי חלב ובורסקאות. רפורמות במיסוי שהונהגו באותה שנה הביאו לגידול חד בחלקה של התעשייה בתוצר, וכיום מהווה התעשייה קרוב למחצית ממנו, יותר מבכל פרובינציה אחרת בארגנטינה. עיקר התעשייה כוללת מכשירי חשמל ביתיים, טקסטיל, קרמיקה, פלסטיק ונייר.
מחצבים הנכרים בתחומי הפרובינציה כוללים בעיקר אבן גיר ושיש, אך גם טונגסטן, אורניום ומלח.
ברוך דב ליבוביץ'
ברוך בר ליבוביץ'
ברוך בער ליבוביץ
ברוך בער ליבוביץ'
ברוך דב לייבוביץ
ברוך בר לייבוביץ
מועדון כדורגל ויאדוליד
אויגן בלוילר
פאול אויגן בלוֹילר (בגרמנית: Paul Eugen Bleuler; 30 באפריל 1857 – 15 ביולי 1939), פסיכיאטר שווייצרי שנודע בתרומותיו להבנת החולי הנפשי; טובע המונחים "סכיזופרניה", "אוטיזם" ו"אמביוולנטיות".
ביוגרפיה.
בלוילר נולד בעיירה צוליקון (Zollikon) שבקרבת ציריך ליוהאן רודולף ופאולינה בלוילר, זוג איכרים אמידים. החל ללמוד רפואה בציריך, ובהמשך עבר ללמוד בפריז, שם למד אצל הנוירולוג והפסיכיאטר הצרפתי ז'אן-מרטן שארקו, וכן לונדון ובמינכן, שבה למד אצל הנוירואנטומיסט והפסיכיאטר הגרמני ברנהרד פון גודן (von Gudden). עם תום לימודיו שב לציריך, ועבד כמתמחה בבית החולים הפסיכיאטרי האוניברסיטאי (המסונף לאוניברסיטת ציריך) "בּוּרְגְהֶלְצְלִי" (Burghölzli), שבדרום-מזרח העיר.
בשנת 1886 נתמנה למנהל המרפאה הפסיכיאטרית בריינאו (Rheinau) שבקנטון ציריך, בבית חולים שבמנזר עתיק השוכן על אי בנהר הריין. באותה תקופה התנהל בית החולים בשיטות מיושנות, ובלוילר לקח על עצמו לפעול לשיפור התנאים עבור החולים השוהים במקום.
כעבור תקופה של שתים עשרה שנה, בשנת 1898, שב בלוילר לבית החולים בורגהלצלי, ומונה למנהלו.
בשנות ה-90 של המאה ה-19 החל בלוילר לגלות עניין בעבודתו של זיגמונד פרויד, ובפרט במחקרם של פרויד ומורו יוזף ברויר על היסטריה. בלוילר, אשר האמין בדומה לפרויד כי תהליכים מנטליים מורכבים עשויים להיות לא מודעים, עודד את צוות בית החולים בורגהלצלי לחקור תופעות לא-מודעות ותופעות פסיכוטיות. בהשפעתו של בלוילר, ניסו הפסיכיאטרים קרל גוסטב יונג ופרנץ ריקלין להיעזר במבחנים של אסוציאציות מילים כדי לחבר בין מושג ההדחקה הפרוידיאני התאורטי לבין ממצאים פסיכולוגיים אמפיריים. בתקופה מסוימת, התייעץ בלוילר עם פרויד בנוגע לאנליזה העצמית שלו. לתמיכתו של בלוילר, כעומד בראש מרכז רפואי מחקרי ולימודי מרכזי, נודעה חשיבות רבה בראשית דרכהּ של התאוריה הפסיכואנליטית. ואולם, בשנת 1911 פסק בלוילר מתמיכתו בהּ.
חקר הסכיזופרניה.
שמו של בלוילר יצא לפניו כחוקר אשר טבע את המונח "סכיזופרניה", עבור המחלה שקודם לכן נקראה "שיטיון היבחרות" ("Dementia praecox"). בלוילר זיהה כי מצב זה אינו בגדר שיטיון, וכן כי הוא אינו פוגע באנשים צעירים דווקא, ועל כן ייחד לו שם נבדל – תחדיש, שאותו הלחים מן השורשים היווניים σχίζειν ("סכיזיין"; לשסע) ו-φρήν ("פרֶן"; נפש). באמצעות השם, שמשמעותו היא "נפש שסועה", ביקש לבטא את היותה של ההפרעה קשורה לשסע שקיים בין תפיסתם החושית התקינה של הלוקים בהפרעה, לבין המחשבות וההתנהגויות הפגועות שלהם.
למעשה, תיאר בלוילר את ההפרעה כ"קבוצת הסכיזופרניות", וקרא למאפייניה המרכזיים "ארבעת ה-A" :
בלוילר
פאול בלוילר
פאול אויגן בלוילר
ג'נה ג'מסון
ג'נה ג'ימסון
ג'ינה ג'יימסון
ג'ינה ג'מסון
ג'ינה ג'ימסון
עינת יקיר
עינת יקיר (נולדה ב-9 בינואר 1977) היא סופרת, מתרגמת, עורכת ומבקרת ספרות ישראלית.
ביוגרפיה.
סבה של יקיר הוא הסופר היידי יאנקל (יעקב) יקיר (נפטר ב-1980). דודתה, בילמ'הלה יקיר (בתו של יאנקל יקיר), הייתה סופרת ילדים ברוסיה ונפטרה שם בגיל 35. הוריה עלו ממולדובה ואוקראינה בשנת 1972. עינת יקיר נולדה וגדלה בחיפה, ולמדה בבית הספר לאמנויות ויצו קנדה במגמת תיאטרון. בעלת תואר ראשון בספרות עברית וכללית באוניברסיטת תל אביב ותלמידת תואר שני בספרות עברית באוניברסיטה העברית.
בין השנים 2004–2007 עבדה יקיר כעורכת טורים אישיים במוסף "סופשבוע" של מעריב. כיום היא כותבת ביקורות ספרות ותיאטרון במגזין "Time Out תל אביב", מלמדת כתיבה יוצרת במנשר לאמנות, ועורכת בהוצאת מפה.
מתגוררת בתל אביב, נשואה לצייר עוזי קצב.
פרסים
ספריה.
בגיל 14 החלה יקיר לכתוב סיפורים. את סיפוריה הראשונים, "כלום" ו"ארבע עונות", פרסמה באותה תקופה ב"עיתון 77" (בעריכתו של יעקב בסר).
מגיל 20 החלה לפרסם סיפורים בכתבי עת ספרותיים, בהם "המעורר", "מאזנים", "מסמרים", ובמוספי הספרות של "הארץ", "ידיעות אחרונות" ו"מעריב".
כמו כן פרסמה סיפורים באנתולוגיות ספרותיות, בהן "מעבר לסף – סיפורת ישראלית עכשווית", הוצאת סף והספרייה החדשה, 2003 (עורכת: דנה אולמרט); "העיתונאי שחצה את הקווים", הוצאת מודן, 2007 (עורכת: תלמה אדמון).
ספרי ילדים ותרגומים.
בילדותה הוציאה יקיר שני ספרי שירים לילדים וספר תרגומים לשלוש פואמות של משורר הילדים הנודע קורניי צ'וקובסקי. שלושת הספרים יצאו לאור בהוצאת אל"ף. ב-2005 יצא לאור מחדש בהוצאת כתר התרגום לפואמה "זבובה זמזומובה" של צ'וקובסקי, עם איוריה של נטלי פודלוב (האיורים לספר היו עבודת הגמר של פודלוב במחלקה לאיור בצלאל). הספר זכה בפרס בן-יצחק לאיור לשנת 2006 מטעם מוזיאון ישראל.
ספרי פרוזה.
עסקי תיווך.
הספר ראה אור בהוצאת כתר בשנת 2002, והוא מורכב מנובלה ומחמישה סיפורים.
סיפוריה של יקיר עוסקים בדמויות שוליים הנאבקות בגורל שכמו נכפה עליהן, ונכשלות בכך. הנובלה, ברוח רומני חניכה של הספרות האירופית, מגוללת יממה בחייו של אדם, מתווך דירות בן שלושים, הנוסע מתל אביב לבית הוריו בקריות למסיבת יום ההולדת של אביו. נובלה זו מבקשת בין השאר להתמודד עם תמת הדיכאון והמלנכוליה בספרות העברית המודרנית.
בביקורת על הספר "עסקי תיווך" נידון רבות יחסה של יקיר ללשון וניסיונותיה לטלטלה ולמצוא בה אפיקים חדשים של ביטוי, שהם גם הכלאה של מדיום השירה ומדיום הפרוזה.
מרכז בעלי מלאכה.
הרומן ראה אור בהוצאת כתר בשנת 2007, והוא מגולל יומיים בחייו של רפאל קלמן, צייר השב לביתו, אשתו ובתו לאחר שעזב אותם שלושה חודשים לפני כן. הרומן מלווה את שיבתו דרך משימה המוטלת עליו, והיא למצוא מחברת שהייתה שייכת לאביהן של חמותו ואחותה, שהיה משורר ומחזאי ונפטר בגולאג. "מרכז בעלי מלאכה" מתרחש בתל אביב, על שלל מוסדותיה התרבותיים והאמנותיים. רפאל מיטלטל ממקום למקום בתוך המילייה האמנותי שלו, המורכב כולו מאמנים (שחקנים, ציירים, משוררים ועוד) שלא פרצו לתודעת התרבות ונותרו אנונימיים, בנליים ומוחמצים. על אלה נגזר לחיות דווקא בתל אביב, עדים לאלומת האור שפסחה עליהם לעד.
יקיר (פירושונים)
דאנו הלסל
דניאל "דאנו" הלסל (באנגלית: Daniel "Dano" Halsall; נולד ב-16 בפברואר 1963) הוא שחיין שווייצרי, סגן אלוף עולם ושיאן עולם במשחה ל-50 מטר חופשי.
ביוגרפיה.
הלסל נולד בז'נבה לאם ילידת שווייץ ולאב יליד ג'מייקה.
הלסל השתתף לראשונה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) וסיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.50 שניות. המנצח היה ראודי גיינס מארצות הברית (49.80 שניות). כמו כן, הוא סיים במקום ה-11 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.51 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.93 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:26.61 דקות.
שיאן עולם.
ב-21 ביולי 1985 בתחרות שחייה שנערכה בבלינזונה, שווייץ שבר הלסל במשחה ל-50 מטר חופשי את השיא העולמי והעמיד אותו על 22.52 שניות. הוא קיזז שתי מאיות השנייה מהשיא הקודם של רובין לימי מארצות הברית. השיא העולמי החזיק מספר חודשים וב-6 בדצמבר אותה שנה טום ג'אגר מארצות הברית שיפר את השיא וקבע זמן של 22.40 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בסופיה, בולגריה בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.03 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.96 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:47.34 דקות) ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:26.45 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד 1986 זכה הלסל במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.80 שניות אחרי המנצח והשיאן העולמי הקודם טום ג'אגר שקבע זמן של 22.49 שניות ולפני מאט ביונדי (22.85 שניות) שהיה השיאן העולמי במשחה זה.