הפדגוגיה הקורצ'קאית ליוותה את חיי בית היתומים ביטוי לכך במאמר שכתבה מרינה ושמהווה בסיס לספר שכתבה ופרסמה בשנת 1928 על אודות בית היתומים "נאש דום" (קורצ'אק כתב במבוא לספרה של מרינה).
שילוב תפישות עולמה הפוליטית והתרבותית באו לידי ביטוי בפתיחת שערי "נאש דום" לפעילות שתשפיע על הסביבה, שתקיים שיתוף פעולה משמעותי. היא בקשה להרחיב את קהל היעד לפעילויות משפחתיות כך ילדי "נאש דום" ייהנו מפעילויות עם משפחות והמשפחות ייהנו מהאפשרויות, מהתכנים, מהפעילויות שמזמן ה"נאש דום". דוגמאות לפתיחת השערים: בשנת 1934 מרינה פתחה מעון יום לילדים כפריים. בשנת 1936 הוכרזה ספריית "נאש דום" כספרייה אזורית.
ליעד המרכזי שהציבה מרינה ו- פתיחת השערים והרחבת ההשפעה של "נאש דום" על הסביבה להתנהלות על פיו היה מחיר - התרחקות של קורצ'אק ובמידה מסוימת של הקורצ'קאיות שמטפחת את היחיד ביחד הייחודי. יתר על כן, קורצ'אק נאלץ להקדיש את מירב המשאבים לכלכלת ילדי "דום שירוט", בית היתומים היהודי.
כשרוחות מלחמת העולם השנייה מנשבות ה"נאש דום" שימש את המחתרת הפולנית ומקום מסתור לילדים יהודים ושימש כבית חולים בזמן המרד הפולני באוגוסט עד לאוקטובר 1944.
בנובמבר 1985 התקיים טקס ב"נאש דום", ורשה בו מרינה קיבלה את אות חסידי אומות העולם ובשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם ניצב שלט שעליו חקוק שמה.
ב-7 בספטמבר 1944 הלכה מרינה לעולמה.
תומאס רוזנבאום
תומאס פליקס רוזנבאום (באנגלית:Thomas Felix Rosenbaum נולד ב-20 בפברואר 1955) הוא פיזיקאי יהודי-אמריקני המכהן משנת 2014 כנשיא המכון הטכנולוגי של קליפורניה. קודם לכן כיהן רוזנבאום בתפקידים בכירים באוניברסיטת שיקגו.
ביוגרפיה.
תומאס רוזנבאום נולד וגדל בניו-יורק למשפחה יהודית שהיגרה ממזרח אירופה. את התואר הראשון בפיזיקה סיים בהצטיינות באוניברסיטת הרווארד בשנת 1977, ואת התואר השני קיבל ב-1979 באוניברסיטת פרינסטון. רוזנבאום סיים שם גם את התואר השלישי ב-1982.
שנה לאחר מכן הצטרף רוזנבאום לסגל אוניברסיטת שיקגו כמרצה בכיר לפיזיקה. הוא קודם לפרופסור חבר בשנת 1986 ולפרופסור מן המניין בשנת 1990. בשנת 2001 קיבל רוזנבאום קתדרה ובשנים 2002–2006 הוא כיהן כסגן נשיא למחקר ופיתוח ולמעבדה הלאומית בארגון (המופעלת על ידי אוניברסיטת שיקגו). בשנת 2007 מונה לפרובוסט (מנהל אקדמי) של אוניברסיטת שיקגו.
רוזנבאום נבחר בשנת 2014 לנשיא השמיני של המכון הטכנולוגי של קליפורניה.
מחקריו.
רוזנבאום חוקר את התנהגות החומר בטמפרטורות הקרובות לאפס המוחלט, שבהן מופיעים אפקטים קוונטיים מכניים.
הוא פרסם ספר אחד ויותר מ-170 מאמרים אקדמיים. הוא מחזיק גם בשני פטנטים.
פרסים והוקרות.
רוזנבאום הוא עמית החברה האמריקנית לפיזיקה והאגודה האמריקנית לקידום המדע, וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
גאפ (עיר)
גאפ (באנגלית: Gap) היא עיר מחוז בדרום מזרח צרפת, הגדולה ביותר במחוז שנקרא האלפים העליונים - Hautes-Alpes. היא נמצאת בגובה של כ-750 מטרים מעל פני הים, המחוז הוא הגבוהה ביותר מבין מחוזות צרפת. יחד עם עיירות אלפיניות אחרות, עיריית גאפ חברה באגודת העיירות האלפיניות של השנה במטרה ליישם את האמנה האלפינית להשגת פיתוח בר קיימא בקשת האלפינית.
גאפ זכתה בתואר העיר האלפינית של השנה בשנת 2002. בשנת 2013 גאפ הוכתרה לעיר הספורטיבית ביותר בצרפת על ידי עיתון הספורט הלאומי הצרפתי L'Équipe.
טופונימיה.
אזכור שמה של העיר נמצא לראשונה בטקסטים עתיקים כ-Vappincum, מאוחר יותר הצטמצם השם ל-Vappum, הצורה של השם Gap נמצא בכתבים מהמאה ה-13.
היסטוריה.
פרהיסטוריה.
היישוב הראשון של בני אדם שחיו באזור גאפ מתוארך לתקופת הנאוליתית. תרבותם של התושבים הראשונים הללו הייתה שייכת לתרבות דרום ההולוקן.
עדויות נדירות מאוד של התקופה הפרה-רומית נמצאו בשרידי אופידום שנמצא בפסגת גבעת סן-מנס הכוללים עקבות גלויים של דולמן שנחשפו ב-1866 ובית קברות עתיק בכפר פרה-קמארג; הממצאים משרידים אלו לא נשמרו נכון לשנת 2022. השרידים שכן נשמרו אלה מטבעות כסף גאלי. גאפ הייתה בירת הקלטים. עמים אלה, שייכים לשבט הקטוריגס שחיי באזור בתקופת הברזל שקדמה לתקופה הרומית, הם דיברו בשפה הקלטית.
התקופה הרומית.
אזור Gapencais היה אז חלק מהטריטוריה של שבט גאלי בשם Vocontii , שחי בשיפוליים הדרום מערביים של הרי האלפים. בני השבט עברו שינוי תרבותי לתרבות הרומית במהלך כיבוש גאליה נרבוננסיס בשנים 124–125 לפני הספירה, ושבירותיו היו לוק-אן-דיוס ו-Vaison .
בסביבות שנת 20 לפנה"ס, קוטיוס, מנהיג שבטי עמק סוזה, שהיה בעל ברית של רומא, בימי אוגוסטוס, סלל את הדרך הרומית לאורך עמק הנהר דורנס . הוא הכניע את עמי האזור אף על פי שהיו להוטים לשמור על עצמאותם. נתיב זה, שנבנה בין השנים 14 ל-6 לפני הספירה, קיבל את השם Via Cotia per Alpem, קישר בין טורינו לסיסטרון והיו בו שש תחנות משמר. העיר גאפ, שהייתה ידועה אז בשם Vapincum, נוסדה על בסיס אחת התחנות הללו. בשנת 22 לספירה, תחנת המשמר גאפ הייתה הנקודה בה התחילה הדרך הרומית לואלנס.
בתקופה הרומית, במיקום של התחנה Vapincum שעל הדרך הרומית לטורינו היה מחנה צבאי רומי ומיקום המחנה היווה את מיקומה העתידי של העיר גאפ. המחנה היה מוגן בחומה מדורגת מוקפת תעלה. הוא היה הגדול ביותר מבין המחנות שהיו בין מונטגנבר לסיסטרון. ניתן להעריך את חיל המצב שישב במחנה ב-360 איש שבאו מהשבטים שמסביב. משימתם הייתה להגן על המשתמשים בדרכים הרומיות מפני שודדים. מאוחר יותר, נסללה הדרך הרומית ל-Champsaur . עם הזמן המחנה בתחנה Vapincum (גאפ) קיבל חשיבות בכך ששלט על צומת הדרכים.
הכלכלה התבססה בעיקרה על חקלאות והגידולים הראשונים צמחו במורדות המתונות של גבעות פוימאורה Puymaure. חלק מהבתים נבנו על כלונסאות כפי שנמצא בחפירות ארכאולוגיות.
במהלך המאות הראשונות האוכלוסייה גדלה באופן משמעותי. לקראת סוף המאה ה-3 והמאה ה-4 נבנו ביצורים כדי להגן על הליבה המרכזית של המחנה והעיירה שקמה לידו. החומות הקיפו לחלוטין את המתחם ועליהן היו אחד עשר מגדלים. השטח שנכלל בין החומות היה בגודל 20 דונם. סביב החומות שבתוכם היה מרכז העיירה התרחבה העיירה לכל עבר.
ימי הביניים.
החל מ-28 בדצמבר 986, הבישוף של גאפ קבל זכויות ריבוניות על העיר מחשש מפני פלישות מוסלמיות עתידיות. הבישופים שמרו על הכוח השלטוני הזה עד לרפורמות המהפכניות בשנת 1801 אף על פי שגאפ סופחה על ידי הכתר הצרפתי כבר בשנת 1512.
גאפ וכל המרחב שסביבה הפכו לחלק ממחוז פרובנס שהוקם בסוף המאה ה-10. אף על פי שהבישופים של גאפ היו האדונים הזמניים של העיר שליטתם הייתה נגדה את רצונם של הרוזנים של פורקלקייר, בעיקר בתקופת כהונה של ארנו, שלימים הפך לבישוף של העיר. בשנת 1349 העביר הדופין מווינה הומברט השני את נסיכותו לבנו הבכור של פיליפ השישי הצרפתי, מלך צרפת לעתיד שארל החמישי.
במאה ה-14 העיר גאפ ניצלה את היתרונות של תקנות האפיפיורים מאביניון, דבר שהביא לתנועה תכופה יותר של סוחרים בעיר, לפיתוח מלאכת הצמר והעורות, וכפועל יוצא מזה גרמו לשגשוג כלכלי. קשרי הדת והמסחר עם אביניון התחזקו על ידי נוכחותם של אנשי דת רבים מהפמליה של הבישופ של גאפ.
רנסאנס וראשית התקופה המודרנית.
המאות ה-16 וה-17 היו זמנים אפלים במיוחד עבור העיר כתוצאה ממלחמות הדת בין תושבי העיר גאפ שהייתה מעוז קתולי, לבין תושבי Champsaur שעברו לפרוטסטנטיות. בליל 3 בינואר 1577, נכבשה העיר על ידי הפרוטנסנטים. הם שרפו את הקתדרלה, שדדו את המנזרים, ניכסו לעצמו את רכושם של התושבים ובנו מצודה בגבעות פוימאורה ששלטה על גאפ. בשנת 1622 חזרה העיר לקתוליות.
בשנת 1692, ויקטור אמדאוס השני, כבש את העיר, שננטשה על ידי תושביה, ב-29 באוגוסט גאפ נבזזה ונשרפה. מתוך 953 הבתים בעיירה, נהרסו 798.
המאה ה-19.
בשנת 1802,העיר גאפ והמחוז חוו צמיחה מסוימת. העיר נבנתה ונסללו כבישים המקשרים את גאפ לאיטליה.
נפוליאון הראשון עזב את האי אלבה בפברואר 1815 ועצר בגאפ ב-5 במרץ 1815 עם 40 פרשים ו-10 קצינים. כל אוכלוסיית העיר ליוותה את נפוליאון כשעזב את גאפ. גאפ חוותה התחדשות משנת 1875 עם הגעת הרכבת.
המאה ה-20.
מלחמת העולם השנייה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, העיר הייתה חלק מהאזור החופשי. אחרי נובמבר 1942 וה-Case Anton , היא הוכנסה לאזור הכבוש. לאחר מבצע אוברלורד ב-6 ביוני 1944, הגרמנים הציבו כ-1,000 איש כדי לאבטח ולהחזיק את מרחב גאפ, השולט על ציר קאן-ליון. באמצע אוגוסט 1944, הגרמנים שהיו משוכנעים כי הם עומדים בפני מרד רחב היקף, הסכימו להניח את נשקם ונכנעו ללוחמי ההתנגדות ולכוחותיו של שארל דה גול עוד לפני שכוחות בעלות הברית הגיעו לעיר. כמה מאות לוחמי התנגדות הצליחו ללכוד 1,200 חיילים גרמנים, בהם 40 קצינים. העיר שוחררה בערב 19 באוגוסט 1944.
בשנת 2018 העיר גאפ רצתה לארח את אולימפיאדת החורף 2018, אך הפסידה כמועמדת לעיר אנסי הסמוכה. בסופו של דבר משחקי אולימפיאדת החורף 2018 התקיימו בפיונגצ'אנג שבדרום קוריאה.
גאוגרפיה.
המיקום.