ב-21 באפריל 1970 נערך משחק בין נבחרת צפון אירלנד לנבחרת אנגליה, ונלסון עלה בו כמחליף וערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו. נלסון שיחק בנבחרתו ב-51 משחקים, כולל שני משחקים במסגרת מונדיאל 1982.
מקנאב עזב את ארסנל בקיץ 1975, ונלסון זכה לבסוף למקום קבוע בהרכב במשך חמש העונות הבאות. בעונות הללו הוא שיחק בשלושת משחקי גמר גביע ה-FA שהמועדון העפיל עליהם (1978 - הפסד, 1979 - ניצחון, 1980 - הפסד), ובהפסד ב-1980 לוולנסיה בגמר גביע המחזיקות.
נלסון היה ידוע בזכות קשיחותו ותיקוליו, והיה אחד מהשחקנים האהודים על הקהל. שמו הוכתם לאחר שהוחלט בהנהלת ארסנל להשעותו, כיוון שלאחר שהבקיע את שער השוויון במשחק בהייבורי נגד קובנטרי סיטי, הוא הוריד את מכנסיו והפנה את אחוריו אל היציע הצפוני של האצטדיון.
עם הגעתו למועדון של האנגלי הבינלאומי קני סנסום ב-1980 נלסון מצא את עצמו פעם נוספת בקבוצת המילואים. הוא עזב את ארסנל ב-1981 על מנת להצטרף לברייטון אנד הוב אלביון. הוא שיחק במדי ארסנל ב-339 משחקים, והבקיע בהם 12 שערים.
נלסון שיחק בברייטון במשך שתי עונות, ולמרות שלא הצליח להציל את המועדון מירידת ליגה בעונת 1982/1983, הוא הצליח להוביל אותו לגמר גביע ה-FA (הרביעי בקריירה שלו), אך המועדון הובס במשחק החוזר של הגמר בתוצאה 0-4 על ידי מנצ'סטר יונייטד, לאחר 2-2 במשחק הראשון. נלסון פרש מכדורגל באותו קיץ, ולאחר שאימן את ברייטון במשך תקופה קצרה הוא עזב את תחום הכדורגל והחל לעסוק בתעשיית הביטוח. בנוסף, נלסון עובד באצטדיון האמירויות של ארסנל כחלק מסיור מיוחד.
צדוק כהן
הרב צדוק כַּהן (בצרפתית: Zadoc Kahn; 18 בפברואר 1839 - 8 בדצמבר 1905 י' בכסלו תרס"ה) היה תאולוג ומנהיג יהודי צרפתי, היה רבה של פריז ובהמשך רבה הראשי של צרפת
(1889–1905). היה מראשי תנועת חיבת ציון, והשפיע על ידידו, הברון דה רוטשילד, לסייע לתנועה הציונית בארץ ישראל.
קורות חיים.
כַּהן נולד במומנהיים שבחבל אלזס הצפונית בצרפת למשפחה אדוקה. אביו היה אדם פשוט שעסק ברוכלות, אמו הייתה צאצאית לשושלת ארוכה של רבנים: סבה, הרב יעקב מאיר, היה חבר בסנהדרין שהוקם על ידי נפוליאון, ושימש כרב הראשי של חבל הריין הדרומי. מגיל 11 נשלח ללמוד אצל הרב איזק בר מבישהיים, לאחר מכן ביישוב ברימאט אצל הרב סלומון לוי, שהכין אותו למבחני הכניסה לבית המדרש לרבנים במץ.
כהן למד בישיבה בשטרסבורג, היה תלמידו של הרב משה בלוך מאוּטנהיים המכונה "החכם מאוטנהיים" מחבר ספר "ישמח משה על מסכת חולין" (ירושלים תשנ"ח) ומאוחר יותר, החל משנת 1856 למד בבית המדרש לרבנים במץ במץ. בשנת 1859 עבר עם בית המדרש לרבנים למושבו החדש בפריז. יחד עם איזידור לב הצטיין כראשון בלימודים במחזורו.
ב-1862 הוסמך לרבנות, והחל לשמש כמנהל התלמוד תורה של המכון. ארבע שנים מאוחר יותר הפך לסגנו של הרב הראשי של פריז, אליעזר דוד איזידור (Lazare Isidore). עם פרישתו של הרב איזידור, קפצו רבים על תפקיד הרב הראשי, אולם הרב כָּהן נבחר, בעיקר בשל ההתפעלות הרבה שעורר החיבור שכתב: "L'Esclavage selon la Bible et le Talmud" ("העבדות בתנ"ך ובתלמוד") ב-1867.
בשנים 1870–1871 עמד הרב צדוק כהן מול מאורעות המלחמה בין פרוסיה ובין צרפת וניתוק חבל הולדתו, אלזס, משאר צרפת, בעקבות כיבושו על ידי פרוסיה.
פעילותו הציבורית ופרשת דרייפוס.
עד שנת 1880 ייצג אדולף כרמיה את יהודי צרפת בתחומים רבים, ולאחר מותו ראו רבים ברב כַּהן את ממשיכו. באותה שנה הוא הקים את "החברה ללימודים יהודיים" (Société des Études Juives), שבראשה עמד, ואשר ביטאונה 'Revue des Études Juives' משמש עד היום כמקור מחקר חשוב ללימודי יהדות צרפת. החברה ללימודים יהודיים נחשבת כור מחצבתה של "היהדות הצרפתית" (franco-judaïsme).
בשנים 1881–1882 החלה הגירה גדולה של יהודים ממזרח אירופה, וחלקם הגיע לצרפת. הרב כַּהן נרתם לקליטת המהגרים, אולם נאלץ להתמודד עם ארגוני הצדקה היהודיים בצרפת, שביקשו לצמצם את מספרם. כאשר עלה על הפרק רעיון יישוב יהודים במושבות בארגנטינה, תמך בכך הרב כַּהן, ואף הסמיך את הברון הירש להוציא את התוכנית לפועל.ב-1882 סייע הרב כהן לרב שמואל מוהליבר להיפגש עם הברון רוטשילד. בעקבות פגישה זו הוקמה המושבה מזכרת בתיה והחל שיתוף הפעולה של הברון עם היישוב היהודי בארץ ישראל.
בשנת 1889, בגיל 50, נבחר הרב כַּהן לשמש כרבה של צרפת כולה, תפקיד שבמסגרתו תרגם עם רבנים נוספים את התנ"ך לצרפתית, והיה שותף לכתיבתה של אנציקלופדיה יהודית. רבות מדרשותיו הועלו על הכתב ופורסמו בכמה קבצים.
בשנת 1895, התחוללה פרשת דרייפוס. הרב כַּהן הכיר את דרייפוס מאלזס, ואף היה הרב שחיתן אותו. הוא היה משוכנע בחפותו, והעיד על יושרו בפני בית המשפט. הוא יצא נגד התקשורת, בטענה שכבר הרשיעה את דרייפוס לפני תום משפטו, ולאחר שהורשע ביקש לבקר את דרייפוס בכלאו. בקשתו נדחתה. כרבה הראשי של צרפת לחם הרב כַּהן לא רק למען דרייפוס, אלא נגד האנטישמיות בצרפת בכלל, ובמיוחד נגד העיתון האנטישמי "La Libre Parole". פעילותו האקטיבית הייתה בניגוד לעמדת רבני צרפת, שסברו כי יש להחריש ולתת לפרשה לגווע, ולגרום בכך נזק פחוּת ליהודי צרפת. הוא הצהיר כי "ליהדות אין מה להתבייש, לא בעבר ולא בהווה שלה, וזה דבר שיש להצהיר באופן גלוי ואמיץ."
פעילותו הציונית.
עם הקמתה של תנועת חיבת ציון, הצטרף אליה הרב כַּהן ועמד בראש הסניף הצרפתי. הוא אף שימש כאחד מראשי ארגון כל ישראל חברים. בשלב זה האמין כי היעד הנכון ליהודים המהגרים מארצות המצרות את צעדיהם הוא ארץ-ישראל, ולכן תמך בכל מאודו בחלוצים בני העלייה הראשונה והשנייה מוראלית וכספית. הוא היה מעורב מאוד בנעשה במושבות ארץ-ישראל, ולא פעם הציג שליחים מטעם חלוצי הארץ בפני הברון רוטשילד, ועודד אותו לתמוך בהם, כמו בהקמת המושבה עקרון.
בנובמבר 1895 נפגש עמו הרצל, שהושפע עמוקות מפרשת דרייפוס, במטרה לשתפו בייסוד "אגודת היהודים" - גוף מייצג ומבצע מרכזי של העם היהודי. הרב כַּהן קיבל את הרצל במאור פנים ואף הביע אהדה לרעיונותיו, אך סירב לשתף עמו פעולה, מפני שסבר כי נאמנותם של יהודי צרפת צריכה להיות לארצם בלבד. בשל כך הוא מעולם לא תמך בגלוי בציונות המדינית.
פעילותו למען השפה העברית.
הרב כַּהן תמך מאוד ברעיון החייאת השפה העברית, ועודד את אליעזר בן-יהודה להשלים את כתיבת המילון העברי הראשון. הוא סחף בהתלהבותו זו את הברון רוטשילד, שתמך בבן יהודה כלכלית. בפרק "המבוא הגדול" למילון, בפרק התודות, הקדיש לו בן יהודה פסקה:
לאחר מותו.
הרב כַּהן נפטר בפריז ולאחר מותו קיימו חלוצי ארץ ישראל עצרות לזכרו. אלברט ענתבי, מעסקני ארץ ישראל, יזם בשנת 1906, חודשים ספורים לאחר מותו של הרב כַּהן, את הקמתה של שכונת נחלת צדוק לזכרו. השכונה קיימת עד היום בירושלים, בצמוד לשכונת שערי חסד, שנבנתה שנתיים אחריה. חודשים ספורים לאחר מותו הפרידה צרפת את הדת מהמדינה, והרבנים הראשיים הבאים שכיהנו לא נחשבו עוד לבעלי תפקיד ממשלתי.
פיטר סימפסון (כדורגלן אנגלי)
פיטר פרדריק סימפסון (אנגלית: Peter Frederick Simpson; נולד ב-13 בינואר 1945 בגורלסטון, נורפוק) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
קריירה.
סימפסון הצטרף לסגל המקצועי של ארסנל ב-1960, וחתם על חוזה של שחקן מתלמד באוקטובר 1961. הוא חתם על חוזה של מקצוען במאי 1962. בתחילת הקריירה שלו ככדורגלן הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק הליגה נגד צ'לסי ב-14 במרץ 1964, שהסתיים בהפסד 2 - 4 של ארסנל.
בשלוש עונותיו הראשונות בסגל הבוגר הוא השתתף ב-22 משחקים בלבד. אולם, עם מינויו של ברטי מיי לתפקיד המאמן לפני תחילת עונת 1966/1967 הוא קודם להרכב הראשון, ונשאר בו עד סוף העשור. הוא החל את הקריירה כשהוא משחק בכל עמדה במגרש, אך כאשר הפך לשחקן הרכב קבוע הוא עבר לשחק בעמדת הקשר המרכזי, בדרך כלל לצידו של פרנק מקלינטוק.
סימפסון היה שחקן מפתח בתקופת ההצלחה הקצרה של ארסנל בתחילת שנות ה-70. לאחר ההפסדים במשחקי גמר גביע הליגה של 1968 ו-1969 הוא היה שחקן מפתח בסגל שזכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970, שבה השתתף ב-57 משחקים. סימפסון נפגע בסחוס והחמיץ את שלושת החודשים הראשונים של עונת הדאבל 1970/1971, הוא הצליח להחלים מפציעתו ולהשתתף במשחקי גביע ה-FA, כולל הניצחון 2 - 1 על ליברפול במשחק הגמר.
למרות הקריירה הארוכה שלו בצמרת הליגה הוא מעולם לא שיחק במדי הנבחרת, למרות שבעונת 1969/1970 הוא זומן מספר פעמים על ידי סר אלף ראמזי. הוא המשיך לשחק בארסנל בשנים חסרות התואר שלאחר הדאבל, ובכל עונה השתתף ביותר מ-35 משחקים. בעונת 1975/1976 הוא כבר היה בן 30, ושיחק רק תשעה משחקים. בעונה שלאחר מכן הוא שיחק ב-25 משחקים, אך בעונה שלאחריה שוב מיעט לשחק. הוא עזב את ארסנל ב-1978 לאחר ששיחק ב-468 משחקים, בהם הבקיע 15 שערים.
הוא שיחק תקופה קצרה בארצות הברית, ולאחר מכן חזר לאנגליה ושיחק במועדון החובבני הנדון, לפני שפרש.
וולברהמפטון ונדררס
אלן סנדרלנד
אלן סנדרלנד (אנגלית: Alan Sunderland; נולד ב-1 ביולי 1953) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
חייו.
סנדרלנד, יליד קוניסברו, יורקשייר, החל את הקריירה שלו כשחקן מתלמד בוולבס ב-1971; בתחילת דרכו שיחק כקשר, אך לבסוף עבר לשחק בעמדת החלוץ המרכזי. במדי וולבס הוא השתתף ביותר מ-200 משחקים, וזכה עם המועדון בגביע הליגה ב-1974 ובאליפות הליגה השנייה ב-1977. סנדרלנד הצטרף לארסנל בנובמבר 1977 תמורת 220,000£, ומייד הפך לשחקן הרכב קבוע.