הסדרה עוסקת בחייהן של שלוש בנות שנחטפו בגיל צעיר וגדלות ב"אלפהיים" היא ארץ הפיות, יחד עם בני מלוכה ופיות. הספר עוקב אחר ג'וד שמשתוקקת להשתייך לחצר העליונה למרות היותה בת תמותה, אחר אחותה התאומה טרין שרוצה למצוא אהבה בכדי למצוא את מקומה בארץ הפיות, ואחר אחותם הגדולה ויוויאן שעדיין מרגישה שייכת לעולם בני האדם.
עלילה.
ויויאן, ג'וד וטארין גדלות בעולם בני התמותה יחד עם הוריהן. יום אחד יצור זר ומאיים מגיע לביתן, הורג את הוריהן וחוטף אותן לארץ הפיות. קוראים לו מדוק והוא גנרל אלפהיים (ארץ הפיות) ואביה הביולוגי של ויויאן, שהיא חצי בת תמותה וחצי בת פיות. השנים עוברות והאחיות גדלות בביתו של מדוק, יחד עם רעייתו, אוריאנה ובנם אוק. ג'וד וטרין הן בנות תמותה -יכולותיהן מוגבלות וארץ הפיות מסוכנת מאוד בשבילן, יותר משאר בני הערפל- בעת שויויאן -חצי בת תמותה וחצי בת פיות- סולדת מכל דבר שקשור לחצר הפיות. לשלוש הבנות קשה מאוד להשתלב באלפהיים, לכן, מדוק ואוריאנה מלמדים את הבנות על עולם הפיות, על הסכנות בו, ועל איך להתגבר עליהן. אך הם לא יכולים ללמד אותן איך להתמודד עם חבורת בני הפיות בבית הספר שצוחקים על היותן בנות תמותה, ובני המלוכה הצעירים, שלא יודעים גבולות ומתעללים בהן.
טארין עדינה וחכמה, מתעלמת מבני הפיות ונמנעת מצרות, בעת שג'וד לא תמיד מצליחה להשתלט על דחפיה ונכנסת למריבה עם אחד נסיך הפיות הצעיר ביותר קרדן שמתאכזר אליה יותר מכולם. בני המלוכה מתחילים לשים לב אליה, ויום אחד, הנסיך דיין מגיע לביתה. הוא מציע לג'וד להצטרף לחצר הצללים, שם היא תרגל בשבילו. ג'וד מסכימה להצעה, ומתחילה באימונים. בינתיים, היא מפתחת מערכת יחסים עם לוק, אחד מחבריו הקרובים של קרדן. יום אחד, מלך הפיות מכריז שהוא זקן מדי בשביל התפקיד, ומחליט להכתיר את בנו השני, הנסיך דיין, למלך. בנו הראשון של המלך, הנסיך ביילקין, לא מרוצה מההחלטה, וכשההכתרה מגיעה ביילקין דורש ממשפחתו להכתיר אותו במקום את אחיו. ביילקין הורג כל אחד מבני המשפחה לאחר שהכריזו שלא יכתירו אותו, למעט קרדן שלא נמצא. הכתר מגיע לידיו של ביילקין, אך הוא אינו מסוגל להכתיר את עצמו. הכתרה חייבת להיעשות בידי אדם שזורם בדמו דם מלכותי, והיחיד שנשאר חוץ ממנו הוא קרדן. ג'וד, שצופה במתרחש, מוצאת את קרדן וממהרת להחביא אותו, בזמן שביילקין ונאמניו מחפשים את קרדן. בינתיים ג'וד מגלה שלוק ואחותה התאומה טארין היו זוג, ושמערכת היחסים שלה עם לוק הייתה מבחן אהבה של טארין ללוק. ג'וד מרגישה נבגדת והאחיות רבות. בסוף הספר ג'וד רוקמת תוכנית: חייו של קרדן נמצאים בידיה בלבד, ולכן היא מצליחה להשיג ממנו שנה ויום, שבה הוא ימלוך, תחת פקודותיה מבלי שאף אחד ידע. בנם של אוריאנה ומדוק, אוק, התגלה כבן מלוכה והיא עוזרת לו להכתיר את קרדן. והתוכנית יוצאת לפעולה.
ביקורות.
הספר קיבל ביקורות טובות ממקורות נחשבים כגון ה"ניו יורק טיימס". הביקורות משבחות את הכתיבה של הולי בלק, המרתקת קוראים וסוחפת לקרוא.
מוח של רוצח
הספר מוח של רוצח (באנגלית: A killer's mind) נכתב על ידי מיכאל ״מייק״ עומר ויצא לאור לראשונה בשנת 2018 באנגלית. הוא תורגם לעברית על ידי שאול לוין ויצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-דביר.
הספר הוא ספר מתח דרמה המספר על זואי בנטלי, פסיכולוגית פורנזית בת 33 אשר עבדה במשך עשור בבוסטון כיועצת לאף בי איי. בספר זה זואי מקבלת משימה חדשה: לעזור לסוכן אף בי איי באיתור של רוצח סדרתי בשיקגו. הספר הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של אמזון והניו יורק טיימס.
תקציר העלילה.
הספר עוסק בזואי, פסיכולוגית פורנזית בת 33, עובדת באף בי איי ועוזרת לפתור תעלומות רצח שונות. כל פרק הוא מנקודת מבט של דמות חשובה בספר, חלק מהפרקים הם הזכרונות של זואי משנת 1997. הספר מתחיל מנקודת מבטו של הרוצח הלא הידוע משנת 2016. הוא רוצח סדרתי בשיקגו שרוצח רק נשים (בעיקר פרוצות), הוא מתעלל בהן מינית לאחר המוות, ואז חונט אותן. זואי מצטרפת לחקירה בשיקגו בשביל לעזור לבלש אף בי איי טייטום גריי לפתור תעלומה של רוצח סדרתי. לרוצח ניתן הכינוי "הקברן החונק" וזואי אינה אוהבת את הכינוי הזה.
בשנת 1997 זואי הייתה נערה בת 14 שגרה בעיירה קטנה בשם מיינארד עם אחותה הקטנה בת ה-9. בשנה זו קרו 3 מקרי רצח בעיירה על ידי הרוצח הסדרתי שכונה "הרוצח ממיינארד". אנשי העיירה היו מבוהלים ביותר, והמשטרה ניסתה למצוא את הרוצח בכל דרך. מכיוון שאנשי המשטרה לא הצליחו למצוא את הרוצח הם הפילו את האשמה על נער חף מפשע שתלה את עצמו בתא המעצר.
זואי חשדה שהרוצח הוא השכן שלה רוד גלובר שמבוגר ממנה בעשור. עד אותה שנה היא חשבה שהוא בחור נחמד ומצחיק, אך משהתעוררו חשדותיה החלה לחקור וללמוד על התנהגות פסיכופתית, ונוכחה לדעת שהוא מתאים לדברים שהיא קראה. זואי החליטה לפרוץ לבית של גלובר בעזרת מפתח החירום שהוא השאיר להוריה. בביתו היא מצאה עניבות אפורות ומשנזכרה שהמשטרה אמרה שכל הקורבנות נחנקו על ידי עניבות אפורות, נבהלה וברחה. היא סיפרה למשטרה על ממצאיה אך המשטרה לא האמינה לה. מאז אותו יום זואי קיבלה מגלובר מעטפות חומות שבתוכן עניבות אפורות. התיק נסגר ומאז לא ראו עוד בעיירה את רוד גלובר.
זואי עברה לשיקגו ב־2016 והתחילה לחקור את המקרה עם טייטום גריי, היה עליה למצוא את החשוד העיקרי בלי רשימת חשודים. לאט לאט השניים מבינים שלרוצח יש דפוס פעולה מובהק, הוא מתעלל מינית בנשים שהוא רוצח, חונט אותן ואז שם את הגופות במקומות ציבוריים. זואי וטייטום קיבלו רעיונות לפרופיל של הרוצח והגיעו למסקנה שמדובר בגבר בשנות ה-30 לחייו, הם מתחילים לצמצם את מספר החשודים, ואז מקבלים שיחה ממכשיר לא מזוהה ממישהי בשם לילי שהרוצח חטף אותה. הרוצח חשב שהיא תתאהב בו ושהם ייצרו יחד חיים טובים אבל הדבר לא קרה. כשהרוצח יצא לרגע, לילי למרות שהייתה קשורה והפה שלה היה אטום הצליחה לחייג למשטרה, טייטום וזואי הצליחו להבין היכן היא נמצאת אבל השיחה התנתקה. הרוצח גילה שהיא דיברה עם המשטרה ושיסף את גרונה. הוא לא הספיק לחנוט אותה, כשהוא שמע קולות של סירנה הוא ברח והשוטרים לא הצליחו לתפוס אותו.
באותו הזמן השוטרים תיחקרו אנשים שהיו קרובים לקורבנות שנרצחו, והבינו שלרוצח הייתה היכרות מוקדמת עם הקורבנות, כך הוא ידע שהן גרות לבד ורצח אותן בבתיהן. בשלב מסוים זואי החלה לחקור מקרי רצח דומים שקרו מספר שנים לפני כן, וגילתה שהיו מקרי רצח בעלי דפוס דומה ב־2008, וגם ב־1997. זואי סבורה שרוד גלובר הוא הרוצח מ 1997 ,2008 ומ־2016. היא חוקרת קצת יותר לעומק ואומרת זאת לטייטום אך הוא אינו משתכנע.
זואי הלכה לבדה למקום הרצח של אחת הקורבנות, וכאשר הגיעה לשם הבחינה ברוד גלובר, היא זיהתה אותו, נבהלה, והתחילה לברוח. גלובר אמר לה שהוא הרוצח מ־2008. הוא רדף אחריה ותפס אותה, הוא חנק אותה עם עניבה אפורה ושיחרר מעט כדי שהיא תוכל לנשום. הוא התחיל להוריד לה את הבגדים אז היא תקפה אותו, הם תקפו אחד את השנייה ולבסוף היא שברה לו את האף וחתכה לו את הירך והוא ברח. זואי הגיעה לבית החולים על ידי נהג מונית שראה אותה ושם היא סיפרה לטייטום ולמרטינז (מפקח המשימה) שהיא חושדת ברוד גלובר. מרטינז וטייטום חוקרים זאת והם מוכיחים לה שהרוצח אינו רוד גלובר. הם מתחילים לחקור מחדש.
זואי וטייטום הולכים לדבר עם אחד הקרובים של הקורבנות בשכונה קטנה, השכנה אומרת להם שמי שהם מחפשים כבר מתה, זו הייתה אמא משוגעת ומרושעת, (במיוחד כשהייתה שיכורה), הבת שלה מתה בגיל 13 מסרטן והאמא לא דיווחה לאף אחד ובמקום זה היא נעלה את הבנים שלה בבית עם אחותם המתה בחדר במשך שבוע. לאחר שבוע המקום התחיל להסריח והשכנים התקשרו, המשטרה הגיעה ומצאה את הגופה.
זואי וטייטום חשבו שקליפורד (אחד הבנים של האמא) הוא הרוצח. קליפורד היה בעלה של אחת הקורבנות, הם תחקרו אותו והבינו מהתחקור שאחיו ג'פרי הוא הרוצח האמיתי, ושהוא נמצא בפעולת חטיפה של אם חד הורית ושני ילדיה הקטנים. ג׳פרי היה שרברב וכך הוא הכיר את כל הקורבנות.
טייטום וזואי הזעיקו את המשטרה ונסעו לבית של המשפחה החטופה. הם ראו מהחלון שבני המשפחה קשורים. טייטום החליט לעלות למעלה ולנסות לעכב את הרוצח עד שהמשטרה תגיע, הרוצח תפס אותו ואיים עליו, זואי נכנסה ושמה את האקדח שטייטום הביא לה בתחתוניה. היא ניסתה לפתות את הרוצח בשביל למשוך את הזמן, היא התפשטה כמעט לגמרי בשביל שהוא יאמין לה, ואז אמרה לרוצח שלטייטום יש אזיקים ושהוא יכול לשים לה אותם והיא לא תתנגד שהוא ייקח אותה ושהם יבלו את שאר חייהם יחד. ג'פרי הסכים וטייטום, אשר ראה שיש לזואי אקדח, שם לה את האזיקים ובשנייה שהוא לקח את האקדח זואי התכופפה והוא ירה בג׳פרי 3 פעמים. המשטרה הגיעה, ג׳פרי עוד היה חי והיא לקחה אותו לבית החולים לפני ששמו אותו בכלא, והצילו את המשפחה.
עיתונאים כתבו על מעשיה של זואי והיא התפרסמה מאוד, הם גם הכירו את אחותה הקטנה כי הייתה דומה לה. כאשר אחותה של זואי, אנדריאה, חזרה הביתה היא סיפרה לזואי שאיש ברחוב ביקש לעשות איתה צילום סלפי והיא הסכימה. בסוף הספר הגיעה לזואי מעטפה חומה עם עניבה אפורה מגלובר, אבל בשונה מכל שאר המעטפות הייתה במעטפה הזאת גם תמונת סלפי של אחותה וגלובר.
ביקורות.
הספר מדורג ב־4.7 כוכבים מתוך 5 והוא זכה לביקורות חיוביות רבות. הביקורות מספרות על המתח שעובר על הקוראים ועל העברת הסיפור דרך נקודת מבטה של כל דמות בספר מה שגורם לקוראים להתחבר לדמויות ולסיפור. הספר הגיע לרשימת רבי המכר של אמזון ושל ניו יורק פוסט. הספר פורסם לראשונה באנגלית ותורגם לעברית על ידי שאול לוין.
שירה לב עמי