בנערותה שיחקה סינקלייר בנבחרת קנדה עד גיל 18. בגיל 16 שיחקה בהופעת הבכורה שלה במדי הנבחרת הבוגרת במסגרת טורניר גביע אלגארבה 2000, טורניר בו הבקיעה שלושה שערים. במשחקי גביע הזהב של CONCACAF 2002, הבקיעה שבעה שערים, סייעה לקנדה להגיע למקום השני ונבחרה לנבחרת הטורניר. באותה שנה שיחקה באליפות הראשונה לנשים עד גיל 19, בו סיימה קנדה במקום השני וסינקלייר זכתה גם בנעל הזהב כמלכת השערים של הטורניר וגם בכדור הזהב כשחקנית המצטיינת.
באליפות העולם 2003, הבקיעה סינקלייר 3 שערים והנבחרת הגיעה למקום הרביעי.
באליפות העולם 2007 הבקיעה שני שערים והנבחרת לא העפילה משלב הבתים. באותה שנה שיחקה סינקלייר בפעם ה-100 שלה במדי הנבחרת במשחק ידידות מול יפן.
בגביע הזהב של CONCACAF 2010, הבקיעה שישה שערים, בהם שער הניצחון במשחק הגמר, בו זכתה קנדה.
בגביע העולם 2011 הבקיעה את השער היחיד בטורניר לזכות הנבחרת שלא העפילה משלב הבתים.
באולימפיאדת לונדון הגיעה הנבחרת למקום השלישי וזכתה במדליית הארד כשסינקלייר זכתה שוב בתואר מלכת השערים, עם שש הבקעות, שלוש מהן בהפסד 3–4 בחצי הגמר לארצות הברית. לאחר המשחק התראיינה סינקלייר לתקשורת והאשימה את השופט בהטיה לטובת ארצות הברית. בתגובה, גזרה עליה ועדת המשמעת של פיפ"א קנס של 3,500 דולרים והרחקה מארבעה משחקים באשמת התנהגות לא ספורטיבית.
על מאמציה והישגיה עם הנבחרת היא כובדה בנשיאת דגל קנדה בטקס הסיום של האולימפיאדה והוענקה לה מדליית יובל היהלום למלכות אליזבת השנייה.
בדצמבר 2013 ערכה את ההופעה ה-200 שלה במדי הנבחרת והבקיעה את שערה הבינלאומי ה-147 במסגרת "הטורניר הבינלאומי לכדורגל נשים" שמתקיים בברזיל מדי שנה.
בגביע העולם בכדורגל נשים 2015 הבקיעה שני שערים והגיעה עם הנבחרת לרבע הגמר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הגיעה עם הנבחרת למקום הרביעי בה כבשה שלושה שערים כולל שער ניצחון על צרפת ברבע הגמר.
האנגה רואה
האנגה רואה (Hanga Roa) היא העיירה הגדולה באי הפסחא, טריטוריה צ'יליאנית באוקיינוס השקט, ממוקמת בדרום-מערב האי, בשפלה שבין הרי הגעש הכבויים מאונגה טרוואקה וראנו קאו.
שדרת אטאמו טקנה היא הרחוב המרכזי של העיירה, וממוקמים בו בתי מלון, מסעדות, וחנויות.
בעיירה נמצא אצטדיון הכדורגל של הקבוצה המקומית; CF ראפה נוי, ובו 2,500 מושבים.
היסטוריה.
על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2002 התגוררו בעיירה 3,304 תושבים, שהם 87% מאוכלוסיית האי כולו.
צ'ילה שכבשה את האי בשנת 1888, גירשה את התושבים המקומיים מאדמותיהם וריכזה אותם בעיירה. שאר שטח האי הוחכר לתאגיד גידול הכבשים הסקוטי-צ'יליאני; ויליאמסון-בלפור, והכניסה לשטחים אלו נאסרה לבני ראפה-נוי המקומיים. בשנת 1914 הייתה אוכלוסיית העיירה כ-250 תושבים. חברת ויליאמסון-בלפור הפסיקה את פעילותה בשנת 1953, בעקבות השינויים במסחר העולמי לאחר מלחמת העולם השנייה.
כלכלה ותיירות.
מלבד התושבים המועסקים בתעשיית התיירות, מתפרנסים תושבי העיירה מדיג, חקלאות וממגזר השירותים. מספר משרדים ממשלתיים ובהם של חיל הים הצ'יליאני שוכנים בעיירה.
נמל התעופה הבינלאומי מאטאוורי הוא שדה התעופה היחידי באי, חברת התעופה LAN איירליינס מפעילה טיסות סדירות לסנטיאגו ולפפאטה שבפולינזיה הצרפתית. חברת התעופה הפרואנית LAN פרו, מפעילה טיסות עונתיות ללימה.
איתי שגב (כדורסלן)
איתי שגב (נולד ב-15 ביוני 1995) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בהפועל ירושלים ובנבחרת ישראל בכדורסל.
ביוגרפיה.
איתי שגב נולד וגדל בכפר תבור.
בנעוריו שיחק כדורסל בהפועל עמק יזרעאל.
בתקופת לימודיו בתיכון עבר לאקדמיה למצוינות בספורט במכון וינגייט שם למד שנתיים.
קריירה.
ב-2012 הצטרף שגב למכבי תל אביב וחתם על חוזה ארוך טווח. הוא היה שחקן מוביל בקבוצת הנוער שלה וחבר בסגל הקבוצה הבוגרת אך זכה לדקות משחק מועטות.
בעונת 2013/2014 הושאל להפועל חולון.
בעונת 2014/2015 הושאל להפועל גלבוע גליל, הוא רשם ממוצע של 5.3 נקודות ו-3.9 ריבאונדים למשחק.
בעונת 2015/2016 חזר לשחק במכבי תל אביב, הוא סיים את העונה עם ממוצע של 5.2 נקודות ו-4.7 ריבאונדים למשחק ונבחר לשחקן המשתפר בליגה. בתום העונה מימשה הקבוצה את האופציה להשארתו בקבוצה לשנתיים נוספות. לקראת עונת 2017/18 מונה להיות הקפטן של הקבוצה. ב-22 בינואר 2018, הוא הודח מתפקיד זה לאחר שביקש לעזוב את הקבוצה מספר פעמים, בשל חוסר בדקות משחק.
ב-26 ביוני 2018 חתם לעונה אחת במכבי ראשון לציון עם אופציה לעונה נוספת בקבוצה.
ב-15 ביולי 2019 חתם שגב בעירוני נהריה לעונה אחת. ב-22 ביוני 2020, במשחק מול הפועל גלבוע גליל, קלע שגב שיא קריירה של 19 נקודות.
ביוני 2020 חתם בגראבלין הצרפתית לעונת 2020-2021.
ב-9 ביולי 2021, חזר שגב לישראל וחתם לשנתיים בהפועל ירושלים.
נבחרת ישראל.
שגב היה חבר בסגל נבחרת ישראל עד גיל 16 שהשתתפה באליפות אירופה דרג ב' ב-2011.
שגב היה בסגל הנבחרת עד גיל 18 באליפויות אירופה דרג ב' ב-2012 וב-2013.
בשנת 2014 הצטרף לנבחרת העתודה ושיחק עמה באליפות אירופה עד גיל 20 בה סיימה במקום השביעי. הוא רשם באליפות ממוצע של 6.3 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק.
ב-2015 היה חבר בסגל נבחרת העתודה לאליפות אירופה עד גיל 20 שנערכת באיטליה ורשם 7.1 נקודות ו-6.7 ריבאונדים בממוצע למשחק.
ביוני 2016 זומן לסגל הנבחרת הבוגרת.
ג'ונתן שו
ג'ונתן דייוויד שו (באנגלית: Jonathan David Shaw; נולד ב-22 בנובמבר 1957) הוא מייג'ור גנרל לשעבר בריטי יוצא הצבא הבריטי אשר שימש כעוזר ראש מטה ההגנה לסוגיות מניעת הפצת נשק גרעיני, כימי, ביולוגי ולוחמת סייבר.
ביוגרפיה.
שו למד באוניברסיטת אוקספורד. הוא התגייס לצבא הבריטי בשנת 1981 והתנדב להרגימנט המוצנח. שו לחם במלחמת פוקלנד כמפקד מחלקה בגדוד הצנחנים ה-3. לאחר המלחמה מילא מספר תפקידי מטה ופיקוד ברגימנט המוצנח ולקח חלק בפעילות מבצעית בלחימה בצפון אירלנד. שו השתלם במכללה לפיקוד ולמטה בקמברלי ובשנת 1997 שימש כמפקד גדוד הצנחנים ה-2. בשנת 2000 מונה למפקד החטיבה הממוכנת ה-12 ולאחר מכן פיקד על חטיבה רב-לאומית במלחמת קוסובו. בשנת 2003 מונה למפקד דירקטוריון הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת. בשנת 2006 מונה למפקד הדיוויזיה הרב-לאומית בעיראק. לאחר מכן מונה לראש מטה מפקדת צבא היבשה הבריטי. שו מילא מספר תפקידי מטה נוספים ובשנת 2011 מונה לעוזר ראש מטה ההגנה לסוגיות מניעת הפצת נשק גרעיני, כימי, ביולוגי ולוחמת סייבר שו פרש מן הצבא בשנת 2012.
גיבתון סוואנה
גיבתון סוואנה (שם מדעי: "Passerculus sandwichensis") הוא מין של גיבתון אמריקאי קטן והמין היחיד בסוגו. השם לא נגזר מסוואנה אפריקנית אלא מהעיר סוואנה שבמדינת ג'ורג'יה, ארצות הברית, שם נחקר לראשונה. ייתכן שהוא שייך למשפחת הפסרליים הקרובה לגבתוניים.
הגיבתון חי באלסקה, קנדה, החופים הצפוניים והמרכזיים של ארצות הברית, וכן במקסיקו וגואטמלה, שם הם נודדים בקיץ לדרום ארצות הברית. הם נדירים מאוד באירופה.
לגיבתון סוואנה ישנם 9 תת-מינים:
תת-המינים שונים מאוד ומפתחים אוכלוסיות מקומיות ייחודיות לאזור מחייתם והם נבדלים בעיקר בגודלם, כהותם וצורת הפנים.
הגיבתונים שוקלים 15–29 גרם ואורכם 11–17 ס"מ. מוטת כנפיהם מגיעה לאורך 18–25 ס"מ. הם חומים בהירים מעט בכנפיים, בטנם לבנה ומנוקדת, מקורם צר וקטן והעיניים תחומות בפס צהוב העובר על ראשם ומתחתיו אזור חום בהיר יותר.
הגיבתונים מחפשים מזון בשטחים פתוחים ובשיחים נמוכים שונים. הם אוכלים בעיקר זרעים וגם חרקים ופרוקי רגליים, בעיקר בעונת הבקיעה כשהגוזלים צריכים חלבונים. הם חיים בקבוצות קטנות, אך בעונת הנדידה דרומה מתקבצים בלהקות.
קזלו רודה (מחוז משנה)
קזלו רודה (בליטאית: Kazlų Rūdos savivaldybė, ) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא. מחוז המשנה נמצא בשטח סובאלקיה ההיסטורית ומבחינה מנהלית הוא מחוז משנה של מחוז מריאמפולה.
מחוז-משנה קזלו רודה משתרע על פני 555 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2014, 12,638 תושבים. העיירה קזלו רודה היא הגדולה ביותר במחוז-המשנה, ומשמשת כמרכז המנהלי שלו.
היסטוריה מנהלית.
מחוז-משנה קזלו רודה הוקם בשנת 1999 במסגרת רפורמה בחלוקה המנהלית של ליטא שנערכה באותה שנה, והוא מורכב משטחים היסטוריים של מחוזות משנה אחרים: חלק מצפון מריאמפולה וחלק מדרום-מזרח שאקי.
דמוגרפיה.
מספר תושבי מחוז-המשנה קזלו רודה נמצא בירידה מתמדת מאז הקמתו: ב-2001 נמנו בו 14,937 איש; ב-2005 נמנו בו 14,620 איש; ב-2011 נמנו בו 13,221 איש; ב-2012 נמנו בו 13,034 איש; ב-2013 נמנו בו 12,738 איש; וב-2014 נמנו בו 12,638 איש.
יישובים.
במחוז המשנה עיירה גדולה אחת: עיירת המחוז קזלו רודה, עיירת שוק (מרכז כפרי) בשם יורי (Jūrė), ו-182 כפרים קטנים וחוות.
משפחת שוברט
משפחת שוברט (באנגלית: Shubert family) הייתה משפחה יהודית-אמריקאית מניו יורק, שבניה היו ממייסדי תיאטראות ברודוויי.
רוב בני המשפחה נולדו בעיירה נוישטאט-שירווינט (ברוסית: Владиславов; בגרמנית: Neustadt-Schirwindt) שבמחוז שאקי בליטא, ובשנת 1882 החליט אבי המשפחה, דוד, להגר לארצות הברית.
בשנת 1900 הקימו שלושת בניו של דוד, לוי ("לי", 1871–1953), שמואל ("סאם", 1878–1905) ויעקב ("ג'ייקוב", 1879–1963), חברה שמטרתה לשבור את המונופול שהיה קיים באותה עת בתחום התיאטראות בניו יורק, שהוחזקו והופעלו בשליטה משותפת של מארק קלו, אל היימן, סמואל ניקסון, פרד צימרמן, אברהם ארלנגר וצ'ארלס פרוהמן.