חשיבות ההגדרה היא שבדומה למשחק פוטנציאל (אורדינלי או מדויק), גם במשחק פוטנציאל אורדינלי מוכלל מובטח קיום נקודת שיווי משקל נאש טהור.
דוגמה למשחק פוטנציאל אורדינלי מוכלל, שאינו משחק פוטנציאל אורדינלי:
במקרה זה, פונקציית פוטנציאל אורדינלי צריכה לקיים תנאי בלתי אפשרי:
(formula_13formula_14
אורון
רהב
אנדרטה לחללי גדוד 68
אנדרטה לחללי גדוד 68 של חטיבת ירושלים (חטיבה 16), שנפלו במלחמת יום הכיפורים במעוזים של קו בר-לב על גדות תעלת סואץ. האנדרטה ממוקמת על מדרון ההר לרגלי טיילת שרובר שליד שכונת ארמון הנציב בירושלים.
הקמה.
גדוד 68 היה גדוד מילואים שנשלח לאייש את המעוזים ערב מלחמת יום הכיפורים. חיילי הגדוד איישו את המעוזים בגזרה הצפונית והמרכזית. את ארבעת המעוזים בגזרה הדרומית איישו חיילי נח"ל. המלחמה ניחתה עליהם בהפתעה. תוך שלושה ימים נפלו כל המעוזים בידי המצרים פרט למעוז הצפוני - בודפשט. 76 מחיילי הגדוד נהרגו והשאר - חלקם נשבו וחלקם הצליחו לסגת ולחבור עם כוחות צה"ל
האנדרטה בנויה משש קוביות בטון יצוק בגודל 1.5 מטר דמויות מכשולים נ"ט. על הקוביות נקבעו לוחות אלומיניום המצוירים בצריבה. על הקובייה הראשונה מופיעים שמות המעוזים שאוישו על ידי חיילי הגדוד וכתוב: "לחיילי גדוד 68, חטיבה 16 - הירושלמית אשר עמדו בגבורה בפרץ מול נחשולי ענק. מעוזי תעלת סואץ - יום הכיפורים תשל"ד".
על קובייה סמוכה חרוטים שמותיהם ודרגותיהם של 76 חיילי הגדוד שנפלו במלחמה. על שאר הקוביות מופיעים שרטוטים של מבנה המעוזים וקריאות מצוקה של הלוחמים כמו: "הם עולים עלינו אתם מבינים? נו, תרביצו ארטילריה", או: "כל הזמן חיכיתי למטוסים, כמה זמן זה לוקח למטוס להגיע".
האנדרטה הוקמה בשנת 1975 ביוזמת אגודת ידידי גדוד 68. היא נבנתה על ידי אריק אופיר.
מעל אתר ההנצחה הוקם מצפור החטיבה הירושלמית.
ותיקי גדוד 68 הוסיפו לשמור על קשר הדוק גם בתום המלחמה, סייעו לפגועי המלחמה, לאלמנות, ליתומים. בשנת 2011 ראה אור הספר"מעוז צור" מאת עופר רגב
אקסקליבר-אלמאז
אקסקליבר-אלמאז הייתה חברה פרטית המפתחת חללית מאוישת לטיסות חלל מסחריות, תוך התבססות על חללית מאוישת מתקופת ברית המועצות, שכונתה TKS. החברה הייתה רשומה באי מאן, ושותפות בה חברות מארצות הברית, רוסיה ובריטניה. פורקה בשנת 2016.
החללית TKS פותחה בברית המועצות על ידי משרד התכנון של ולדימיר צ'לומיי, כמתחרה לחללית סויוז אותה פיתח סרגיי קורוליוב. החללית נועדה לספק מצרכים שונים לתחנות החלל הצבאיות של הסובייטים וכן להעלות צוותים לחלל ולהשיבם לכדור הארץ. תא החזרה לכדור הארץ היה ניתן לשימוש חוזר. צורת העגינה של החללית בתחנת החלל הכתיבה יצירת פתח במגן החום של החללית, תצורה חריגה ביחס לחלליות אחרות.
מבנה.
החללית אקסקליבר-אלמאז מורכבת מתא צוות שאפשר לעשות בו שימוש חוזר, וצורתו קונית, דומה לחלליות אפולו או לחללית העתיד של ארצות הברית, אוריון. לחללית צמוד מכלול מסלולי, המאפשר מרחב פעילות לצוות בעת שהותו בחלל. כמו כן כוללת החללית יחידת שירות, ובה מערכת הנעה, מערכות קיום לאסטרונאוטים, תאים סולאריים לייצור חשמל ומערכות נלוות נוספות. שתי היחידות הצמודות לחלק שנועד לחזור אל כדור הארץ מופרדות ממנו בטרם השיבה לקרקע, נופלות ונשרפות באטמוספירת כדור הארץ (במובן זה דומה התכנון הכללי של החללית לחללית הרוסית הוותיקה סויוז).
תפעול.
החללית הייתה מיועדת לשיגור לחלל באמצעות מגוון של משגרים, בהם המשגרים הרוסיים שתוכננו מלכתחילה לשאת את החללית לחלל (המשגרים פרוטון וסויוז). החברה שקלה גם להשתמש במשגר שמפתחת חברת Space X, הפאלקון 9.
ביטוניה
חד-שנתי
בית קברות אדולוראטה
בית קברות אדולוראטה או בשמו המלא סנטה מריה אדולוראטה (מלטזית Ċimiterju Santa Marija Addolorata; אנגלית Santa Marija Addolorata Cemetery - "מרים הקדושה הדואבת") הוא בית קברות קתולי מונומנטלי בעיר פאולה באי מלטה שבמלטה. הוא שוכן בשטח פתוח בדרומה של העיר, כקילומטר מדרום לנמל הגדול. בית הקברות הוא הגדול במלטה; הוא נחנך ב-9 במאי 1869 והוא פעיל גם כיום.
היסטוריה.
המושל הבריטי של מלטה הורה על הקמת בית הקברות במטרה לבטל את מנהגי הקבורה בכנסיות. מלאכת התכנון הופקדה בידיו של האדריכל אמנואלה גליציה (Emanuele Luigi Galizia) אשר ערך מחקר בבתי קברות באיטליה, צרפת ובאנגליה. בית הקברות הוקם בסגנון נאו-גותי בין השנים 1862–1868 בגבעת "טל אור" (Tal Horr), אשר שימשה כאתר קבורה כבר בתקופה הפרהיסטורית. צורתו כשל מחומש, אורכו מדרום לצפון הוא 430 מטרים ורוחבו המרבי ממזרח למערב הוא 380 מטרים. במרכזו של בית הקברות ניצבת קפלה נאו-גותית בצורת צלב לטיני, המחולקת לשלוש סיטראות. בחזיתה של הקפלה ניצב צריח מחודד בן שלוש קומות, וגרם מדרגות מונומנטאלי מוביל אליו מכיוון רחבת הכניסה המרכזית אל האתר. ברחבת הכניסה השוכנת בצידו הצפוני של בית הקברות, ניצב שער עשוי קשתות מחודדות הנושאות צריחונים.
בבית הקברות אלפי קברים מסוגים שונים, ובהם קריפטות ומאוזוליאה משפחתיים, חלקם מעוטרים בתבליטים ובפסלים. בית הקברות הוא בעיקרו אזרחי, אך במלחמת העולם הראשונה והשנייה נקברו בו גם חיילים, וגם בעיתות שלום נקברו במקום אנשי צבא ובני משפחותיהם אשר מצאו את מותם במלטה. בכל שנה, ב-21 בנובמבר, עורכים הנזירים הפרנציסקנים במלטה מיסה בקפלת בית הקברות, לזכר אחיהם הטמונים במקום.
ג'יימס סקוט, דוכס מונמאות'
ג'וזף פיינס
ג'וזף אלבריק טוויסלטון-ווייקהאם-פיינס (באנגלית: Joseph Alberic Twisleton-Wykeham-Fiennes; נולד ב-27 במאי 1970) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי. ידוע במיוחד כמי שגילם את דמותו של המחזאי ויליאם שייקספיר בדרמה הרומנטית זוכת 7 פרסי פרסי אוסקר "שייקספיר מאוהב" וכפרד ווטרפורד בסדרה "סיפורה של שפחה".
ביוגרפיה.
פיינס נולד בסולסברי וילטשייר שבדרום-מערב אנגליה. אמו היא הציירת והסופרת ג'ניפר לאש, ואביו הוא הצלם מארק פיינס. פיינס הוא הצעיר מבין שישה ילדים, אחיו של השחקן רייף פיינס. לפיינס עוד שלוש אחיות: סופי ומרתה, במאיות קולנוע, ומגנוס, מלחינה במקצועה. לפיינס אח חורג בשם מייקל אמרי, ארכאולוג במקצועו.
את לימודיו החל פיינס באירלנד ומשם עבר ללמוד ב"בית ספר בישוף וורדסוורת'" שבבעלות הכנסייה האנגליקנית באזור הולדתו.
פיינס למד בתיכון בעיר סאפוק במשך שנה, לפני שהצטרף לתיאטרון הנוער "ויק הצעיר". פיינס התאמן ולמד במשך שלוש שנים ב"בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה", שם סיים את לימודיו בהצלחה בשנת 1993.
קריירה.
את הופעותיו הראשונות בתחום המשחק ערך פיינס בתיאטרוני הווסט אנד שבלונדון. פיינס הופיע במשך שנתיים ברחבי העולם כחבר מן המניין בלהקת התיאטרון המפורסמת הלהקה השייקספירית המלכותית.
את הופעתו הראשונה בסרט מקצועני ערך פיינס ב-1996 בדרמה של ברנרדו ברטולוצ'י "לגעת ביופי". בשנת 1998 הופיע פיינס בדרמה הרומנטית שזכתה בשבעה פרסי אוסקר "שייקספיר מאוהב". בסרט גילם את הדמות הראשית, המחזאי המפורסם בהיסטוריה ויליאם שייקספיר, השקוע במחסום כתיבה וחוסר השראה, חרף נסיונותיו ולחציהם של תומכיו הפיננסיים, ובמקביל מתאהב בוויולה דה לספס (גווינת' פאלטרו). על משחקו זכה פיינס בפרס ה-MTV בקטגוריית הנשיקה הטובה ביותר עם גווינת' פאלטרו.
סרט נוסף בו הופיע פיינס ב-1998 היה "אליזבת", כלורד רוברט דאדלי, מאהבה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה (קייט בלאנשט).
בשנת 2001 השתתף פיינס בדרמת המלחמה של ז'אן-ז'אק אנו "אויב בשער", בסרט גילם פיינס פוליטרוק וקצין סובייטי בשם דנילוב, שמעוניין להפוך את הצלף הרוסי האלמוני וסילי זייצב (ג'וד לאו) לגיבור לאומי.
ב-2003 גילם פיינס את דמותו של מייסד הנצרות הפרוטסטנטית מרטין לותר בדרמה הביוגרפית "לותר". כמו כן שיחק פיינס במותחן האירוטי "הורג אותי ברכות", בו הוא מגלם זר מסתורי בשם אדם המצליח להוציא את אליס (הת'ר גרהאם) משגרתה. בנוסף דיבב פיינס את דמותו של פורתאוס, נסיך סירקוזה, בסרט האנימציה "סינבד: אגדת שבעת הימים".
בשנת 2008 הופיע פיינס בדרמת המלחמה של הבמאי הישראלי אורי ברבש "אביב 41", בסרט הופיע פיינס בתור ארתור, רופא צעיר הנמלט עם אשתו ושתי בנותיהם מביתם שבמזרח פולין בעקבות הכיבוש הגרמני, והם מוצאים מקלט בחווה מרוחקת אצל איכרה פולנייה בשם אמיליה.
ב-2009 שיחק פיינס בתפקיד הראשי בסדרת המתח הבדיונית "פלאש פורוורד".
ב-2011 גילם תפקיד ראשי בסדרת הדרמה "קמלוט" בתור מרלין המכשף מחצרו של המלך ארתור.
ב-2012 שיחק בעונה השנייה של סדרת האימה "" בתור כומר.
החל מ-2017 מגלם את המפקד פרד ווטרפורד בסדרה "סיפורה של שפחה".
חיים אישיים.
באוגוסט 2009 נישא לדוגמנית השווייצרית מריה דולורס דייגז ולהם שתי בנות.
אוהד זמורה
טולוע
טולוע (מפרסית, בתרגום לעברית: "שחר") הוא שמו של הלוויין השני מפיתוח איראני עצמאי. שר ההגנה של איראן אחמד והידי התייחס למיזם הלוויין בכלי התקשורת האיראניים וציין כי הלוויין יוצג בתחילת חודש פברואר 2010. הלוויין אכן הוצג בפרלמנט האירני ב - 3 בפברואר 2010, יום שנקבע על ידי איראן כיום ציון לתעשיות החלל של המדינה.
הלוויין תוכנן ונבנה על ידי מדענים איראנים ומומחים מחברת Sa-Iran - Electronics Industries Co, והוא אמור היה להיות משוגר לחלל באמצעות משגר הלוויינים האיראני סימורג במהלך 2012. על פי נתוני סוכנות החלל האיראנית, טולוע מיועד למשימת חישה מרחוק, ועל פי היצרן של הלוויין, תאגיד Sa-Iran, הרזולוציה של הלוויין תהיה 20 מטר. נכון למאי 2016, לוויין זה טרם שוגר לחלל.
לוקאס הוגנס
לוקאס יאקובס
משמרת חזיר