לעומת זאת, היו שדווקא דרשו את השמות שפרה ופועה לשבח וטענו שפרעה נמנע מלהשתמש בשמותיהן שפרה ופועה כדי לבזותן.
תפקידן.
אל מול המספר הגדול של היולדות, עלתה השאלה כיצד יכלו שתי מיילדות לטפל בכל כך הרבה יולדות.
רבי אברהם אבן עזרא, בפירושו לתורה הסביר: .
לעומת זאת, אליהו שץ מראה חישוב שבאותה תקופה הייתה לידה אחת בממוצע כל 2.8 שעות וטוען שבעבודה מאומצת שתי מיילדות מסוגלות לטפל בכלל האוכלוסייה של העבריות.
גזרתו של מלך מצרים.
גזרתו של מלך מצרים, כפי שנמסרה לשפרה ופועה היא . לפני סיפורן של שפרה ופועה מופיע המניע של מלך מצרים לגזרה זו, והוא חששו מעם ישראל . ספר הישר מייחס את ההחלטה להמית את הזכרים לעצה שנתן איוב למלך מצרים, שזו לשונה:
מדרש שמות רבה לועג להחלטה להמית רק את הזכרים: . בהמשך מנמק המדרש מדוע הורה מלך מצרים להחיות את הנקבות: .
רש"י מעלה נימוק אחר להחלטת המלך להמית את הזכרים: .
רבי חיים אבן עטר, בפירושו "אור החיים" קושר את הגזרה על הזכרים בלבד לחששו של מלך מצרים ומסביר:
מדרש שמות רבה מסביר שמלך מצרים הורה למיילדות לעסוק בהמתה, ולא עשה זאת בעצמו, . רמב"ן, בפירושו לדברי מלך מצרים, , מעלה הסבר אחר, המציג צעד זה כחלק ממדיניות כוללת של מלך מצרים, המתחשבת באילוצים שגם שליט נתון בהם: . כלומר, בדרך זו ייראה מות הזכרים כמקרה שגרתי של תמותת תינוקות בלידה, ולא כהמתה יזומה.
כדי שהמיילדות יוכלו להמית את הזכרים תוך כדי הלידה, הן נזקקו לזיהוי מהיר של הילוד. מסכת סוטה מתייחסת לכך באומרה: "אמר רבי חנינא: סימן גדול מסר להן - בן פניו למטה, בת פניה למעלה". מדרש רבה נימק סימן זה: "אם פניו למטה, דעו שהוא זכר, שמביט באמו בארץ שממנה נברא. וכשהוא פניו למעלה, היא נקבה, שמבטת בבריתה בצלע". רש"י בפירושו למסכת סוטה וחזקוני בפירושו לספר שמות מביאים הסבר אחר לסימן זה: "כדרך תשמיש"
תגובת המיילדות.
המיילדות לא צייתו להוראתו של מלך מצרים ונמנעו מלהמית את היילודים. הן הצטדקו בפני המלך בתירוץ הכוזב שאין סיפק בידן לעשות זאת, מפני שהנשים העבריות זריזות בלדתן ומקדימות ללדת לפני בואן.
מהמילים לומד מדרש שמות רבה את שבחן של המיילדות, ומציין שלא רק שלא המיתו את הילדים, אלא אף טרחו על איכות חייהם: "למה הוצרך הכתוב לומר ותחיין את הילדים? יש קילוס בתוך קילוס, לא דין שלא קימו את דבריו, אלא עוד הוסיפו לעשות עמהם טובות. יש מהם שהיו עניות, והולכות המילדות ומגבות מים ומזון מבתיהם של עשירות, ובאות ונותנות לעניות, והן מחיות את בניהן, הוא שכתוב: ותחיין את הילדים." המדרש מוסיף ששפרה ופועה התפללו לשלום הוולד והיולדת, והקדוש ברוך הוא נענה לתפילתן.
אביבה זורנברג מציינת שדבריהן של המיילדות לפרעה הן מילות ההתנגדות הראשונות לפרעה המופיעות בספר שמות.
שכרן של המיילדות.
סיפורן של המיילדות מסתיים בשכר שקיבלו על פועלן: .
פירושים שונים ניתנו לגבי מהות אותם בתים. במסכת סוטה נאמר: "רב ושמואל, חד אמר: בתי כהונה ולויה, וחד אמר: בתי מלכות. מאן דאמר בתי כהונה ולויה - אהרן ומשה, ומאן דאמר בתי מלכות - דוד נמי ממרים קאתי". אבן עזרא מפרש באופן דומה: "כטעם בית יעשה לך ה' () והטעם שהרבה זרעם, תגמול שכר שהחיו הן זרע ישראל".
פירוש אחר, שמופיע בתרגום סעדיה גאון, הוא שה"בתים" הם הגנה, שהמיילדות לא נענשו על שהפרו את הוראת פרעה. אבן עזרא מסביר את דברי רב סעדיה גאון, ומייחס את ההגנה לבתים ממשיים: "ויאמר הגאון כי עשה להם בתים שהסתירם שם ולא נמצאו". פירוש "מי השילוח" מרחיב את פירוש ההגנה דווקא לכיוון ההגנה הרוחנית, על סמך הזיקה שבין תחילת הפסוק לסופו, כלומר בין המעשה לשכרו: "דהנה יראת בשר ודם כשאדם מתירא מפני אדם אין בו ישוב הדעת, כי יראה הוא היפך מזה, אך יראת הש"י יש בה נייחא. וע"ז מורה ויעש להם בתים. כי בית מורה על ישוב הדעת, וממילא כאשר היה להם ישוב הדעת מחמת יראת אלקים לא היה להם שום פחד מגזירת פרעה, וזהו ויעש להם בתים."
אליהו שץ כותב ש"עם גידול האוכלוסייה העברית נבנו בתי חולים (בתים) עבור המילדות כדי לאפשר להן לטפל במספר ההולך וגדל של לידות". ניכר שכוונתו כאן היא שהבתים הם שכר של הצלחה עסקית.
לעומת פירושים אלו, רשב"ם מפרש את הבתים לא כשכר אלא כמעשה של פרעה, שנועד למנוע מהמיילדות להפריע לו במזימתו. כך כותב רשב"ם: "ויעש להם בתים - לשמרם פן ילכו לעבריות היולדות". באופן דומה, חזקוני, בפירושו השני, מציג את הבתים כהוראה של פרעה כמקום אליו יובאו היולדות העבריות ללדת כדי שהמיילדות תוכלנה להרוג את הילדים. הרב אליעזר אשכנזי מפרש שהבתים נעשו לעברים ולמיילדות גם יחד כדי שהמיילדות תהיינה קרובות ליולדות ותוכלנה להגיע אליהן בזמן ללידה כדי להרוג את היילודים הזכרים.
הנצחתן.
חוקר המקרא ד"ר נחום סרנה מעיר שציון שמן של שתי המיילדות, שפרה ופועה, בספר שמות, בעוד ששמו של מלך מצרים העומד מולן לוט בערפל, מלמד על סולם הערכים של מספר הסיפור המקראי.
שמותיהן של שפרה ופועה ניתנו ביהדות לארגוני חסד שנועדו לסייע ליולדות, בהם מכון פוע"ה, "יד שפרה" של חסידות ברסלב וארגון הסיוע ליולדות של נשי ובנות חב"ד, הקרוי "שפרה ופועה".
על שמן של שפרה ופועה רחובות בשכונת הדר הכרמל בחיפה ובבאר שבע ועל שמה של שפרה רחוב בשכונת קריית משה בירושלים.
השם העברי 'שפרה' שכיח עד היום כשם פרטי נשי, יותר מהשם 'פועה', אולי בשל משמעו הכללי החיובי: לשון נקיבה של מילת השבח 'שפיר' - תקין ואף משובח. דוד פרישמן העניק את השם 'פועה' לאחת הגיבורות הראשיות של סיפורו הקצר 'בהר סיני' המתאר זוג עבריים היוצא ממצרים בעת יציאת מצרים.
בת מלך
תנועת הנוער בת מלך
תאודור ביקל
יצחק גולדברג
י. ל. גולדברג
י&quot;ל גולדברג
הרפתקאות ג'קי צ'אן
הרפתקאות ג'קי צ'אן (באנגלית: Jackie Chan Adventures) היא סדרת אנימציה המתמקדת בהרפתקאותיו הבדיוניות של כוכב סרטי הפעולה ג'קי צ'אן. הסדרה שודרה במקור בערוץ מ-9 בספטמבר 2000 ועד 8 ביולי 2005 במשך 5 עונות. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים משנת 2002 עד 2005, בדיבוב עברי שנעשה באולפני אלרום.
בסוף כל פרק ג'קי צ'אן האמיתי מופיע בראיון באנגלית אשר לא דובב לעברית.
תקציר העלילה.
בסדרה ג'קי צ'אן הוא ארכאולוג, מומחה באמנויות לחימה וסוכן חשאי המתגורר מעל חנות העתיקות של דודו בסן פרנסיסקו שבקליפורניה. לאחר שצ'אן מוצא מגן קסום בטירה בבוואריה המכיל קמע אחד מתוך תריסר, הוא נרדף כעת על ידי ארגון פשע המכונה "יד האופל" המונהג על ידי נבל בשם ואלמונט, אשר מעוניין להשיג את הקמע הקסום על מנת לשלוט בעולם. כעת ג'קי צ'אן ואחייניתו ג'ייד, חייבים לשתף פעולה עם ארגון אכיפת חוק סודי המכונה "Section 13" על מנת לסכל את תוכניותיהם הזדוניות של ארגון "יד האופל". עוזריו של ולמונט הם, פין, רטסו וצ'או, שאינם יוצלחים במיוחד. עוזר נוסף, טורו, עובר צד בהמשך הסדרה והופך להיות עוזרו של הדוד בחנות ושותף להרפתקאות של ג'קי. ולמונט עובד עבור שנדו, דרקון ירוק שהפך לפסל לאחר שהקמעות שהיו חלק ממנו אבדו וכעת הוא מעוניין בהחזרתם כדי לחזור לצורתו המקורית.
תריסר הקמעות השונים נבדלים זה מזה בחיה המופיעה עליהם ובכוח של כל אחד מהם, כאשר החיות מבוססות על גלגל המזלות הסיני.
ילדי צ'רנוביל
רשימת השחקנים במפץ הגדול (סדרת טלוויזיה)
גאנה במשחקים הפאראלימפיים
גאנה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים אתונה (2004), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה גאנה חלק מעולם.
המשלחת הראשונה אותה שלחה גאנה למשחקים הפאראלימפים באתונה, כללה שלושה ספורטאים (שני גברים ואישה) שהתחרו במקצועות האתלטיקה והרמת הכוח. ספורטאיה הנכים של גאנה מעולם לא זכו מדליה פאראלימפית.
פוליטיקה של אתיופיה
הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של אתיופיה היא רפובליקה פדרלית חוקתית, המבססת את המערכת הפוליטית שלה על חוקה. בראש המדינה עומד הנשיא, ותחתיו נמצא ראש הממשלה, אשר עומד בראש מועצת השרים. הרשות המחוקקת היא האספה הפדרלית המתחלקת לשני בתים: בית עליון, היושב במועצת הפדרציה (הגוף הייצוגי של מדינות אתיופיה) ובית תחתון, היושב בבית הנבחרים (הפרלמנט האתיופי). בבתי הפרלמנט קיימת מערכת רב-מפלגתית. המערכת המשפטית של אתיופיה עצמאית מהרשות המבצעת והרשות המחוקקת. החוקה שמה דגש על זכויות אדם ומפלגת את הסמכויות בין שתי הרמות הפדרליות של המדינה ובין הרשות המחוקקת, המבצעת והשופטת.
היסטוריה.
הבחירות הראשונות לאספה המחוקקת האתיופית, בה 547 חברים, נערכו ביוני 1994. באספה זו נכנסה לתוקף חוקה ובכך נוסדה למעשה הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של אתיופיה של ימינו, בדצמבר 1994. הבחירות לפרלמנט הלאומי הראשון של אתיופיה ולאסיפות המחוזיות נערכו במאי ויוני 1995. רוב מפלגות האופוזיציה בחרו להחרים את הבחירות האלה, וכך זכתה החזית הדמוקרטית בניצחון סוחף. משקיפים בינלאומיים ולא תלויים אחרים הגיעו למסקנה כי מפלגות האופוזיציה היו יכולות להשתתף בבחירות לו בחרו בכך.
ממשלת אתיופיה נתכוננה באוגוסט 1995. הנשיא הראשון היה נגסו גידדה. הממשלה בראשות מלס זנאווי תמכה במדיניות של פדרליזם אתני והעניקה סמכויות רבות לשלטונות המקומיים האתניים. כיום יש באתיופיה תשעה מחוזות אוטונומיים-למחצה, בעלי סמכות תקציבית עצמאית. תחת הממשלה הנוכחית, יש לאתיופים אפשרות לייצוג ולהשפעה פוליטית גדולים מאי-פעם, אם כי זכויות יסוד מסוימות, כמו חופש העיתונות, מוגבלות במידה מסוימת.
הממשלה של זנאווי נבחרה שוב בשנת 2000 בבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות באתיופיה. הנשיא המכהן הוא גירמה וולדה גיורגיס.