עמיתו של היקנלופר בסנאט, הדמוקרט ממיסיסיפי ג'ון ק. סטניס, אמר שהוא ראה בהיקנלופר "כאחד מהאנשים בעלי הערך הרב ביותר שהיו בסנאט. מעולם לא ראיתי אותו הולך עד הסוף בשום עניין מבלי לחשוב היטב עליו, ומעולם לא ראיתי אותו מאבד את סבלנותו, אף על פי שראיתי אותו עומד תחת לחץ רב...".
חיים אישים.
לאחר תום כהונתו בסנאט פרש היקנלופר יחד עם רעייתו לבית בצ'בי צ'ייס שבמרילנד שבו הוא חי מאז הגיעו לוושינגטון ב-1945. בחודש בו הוא נפטר הוא תכנן לעבור לדירה אחרת. לאחר שהוא התלונן על כאבי בטן, נפטר בורק היקנלופר ב-4 בספטמבר 1971, בסוף השבוע של יום העבודה, כאשר היה בביקור אצל ידידים בשלטר איילנד שבניו יורק.
היקנלופר ורעייתו, ורנה בנש, שנפטרה תשעה חודשים לפניו, נטמנו בבית הקברות סידר ממוריאל שבסידר רפידס. לזוג נולדו בן ובת. נכדו של אחיו הוא ג'ון היקנלופר, לשעבר מושל קולורדו ובהווה סנאטור מטעמה.
מצפור גלית
מצפור גלית הוא אתר הנצחה בעיר נשר. הוא מוקדש לזכרה של השוטרת גלית ארביב.
גלית ארביב, תושבת נשר, שירתה במשטרת ירושלים ונהרגה בשנת 2002 במהלך לחימה עם מחבל שביצע פיגוע בעיר. היא עוטרה בעיטור האומץ של המשטרה.
המצפור ממוקם בצידו של כביש 705, המעפיל מנשר אל חיפה. הוא כולל רחבת תצפית מגודרת הצופה אל נוף מפרץ חיפה, עמק זבולון והרי הגליל התחתון. בגדר הרחבה משולב סלע הנצחה שעליו מופיע בכתב סיפור חייה של גלית ארביב. הסלע נושא את סמל עיריית נשר וסמל משטרת ישראל.
ברחבה מוצבת פרגולת מתכת דמוית כנפיים פרושות, ולידה ספסל לישיבה ומספר כורסאות בטון.
המצפור נבנה על ידי עיריית נשר ונחנך בחודש יולי 2015.
מארק קומפרנול
מארק קומפרנול (בהולנדית: Marc Compernol; נולד ב-8 באפריל 1957) הוא גנרל בלגי בדימוס.
ביוגרפיה.
קומפרנול נולד בברוז' ב-8 באפריל 1957. ב-1972 החל ללמוד בבית הספר המלכותי לצוערים בלאקן, וב-1975 החל ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בבריסל. לאחר סיום לימודיו החל לשרת בחיל התותחנים. הוא השתתף במשימות בינלאומיות בקונגו ובסומליה וב-2002 הועלה לדרגת קולונל. ב-2006 מונה למפקד כוחות היבשה הבלגיים. ב-2009 הועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-2013 מונה לסגן ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-13 ביולי 2016 מונה לראש ההגנה. ב-10 ביולי 2020 פרש מהצבא והוחלף בידי מישל הופמן.
פלה ברתלסן
ברטל פלה ברתלסן (בדנית: Berthel Palle Berthelsen; 26 בינואר 1857 - 8 במרץ 1920) היה גנרל מאיור דני אשר שימש כראש המטה הכללי של הצבא המלכותי הדני בין 1912–1917.
ביוגרפיה.
ברתלסן נולד באורהוס ב-26 בינואר 1857. אביו היה הסוחר ינס ברתלסן (1831-1898) ואמו הייתה מארי קירסטין פאלסן (1830-1907). הוא התגייס לצבא המלכותי הדני והתקדם במהירות בסולם הדרגות. ב-1878 הועלה לדרגת לוטננט משנה, ב-1880 הועלה לדרגת לוטננט. ב-1885 הוצב כשליש במטה הכללי, וב-1889 הועלה לדרגת קפטן. במהלך השנים הבאות שרת במטה הכללי ומילא תפקידי ניהול ומטה שונים. ב-1906 הועלה לדרגת אוברסט וב-1909 הועלה לדרגת גנרל מאיור. ב-1912 מונה לראש המטה הכללי של הצבא. הוא ניהל את הצבא הדני בתקופה בה מלחמת העולם הראשונה השתוללה בגבולות המדינה. ב-1917 הוא פרש מהצבא. הוא הוחלף בתפקיד ראש המטה הכללי בידי אליס וולף. הוא נפטר בפרדריקסברג ב-8 במרץ 1920.
וינסנט יומנס
וינסנט מילי יומנס (באנגלית:Vincent Millie Youmans, 27 בספטמבר 1898 - 5 באפריל 1946) היה מלחין אמריקאי של מוזיקה קלה ומפיק מוזיקלי בברודוויי. יומנס נמנה עם המלחינים המובילים בשל ברודוויי בתקופתו ושיתף פעולה עם גדולי הפזמונאים של אז - איירה גרשווין, אוטו הרבך, אוסקר המרשטיין II, ארווינג סיזר, אן קולדוול, לאו רובין, הווארד דיץ, קליפורד גריי, בילי רוז, אדווארד אליסקו, אדווארד היימן, הרולד אדמסון, באדי דסילבה וגאס כאהן.
לחניו המוקדמים הצטיינו בחיסכון בחומר המלודי:משפטים של שניים, שלושה, או ארבעה תווים שחזרו והשתנו באמצעות שינויים מקצביים או הרמוניים קלים. יותר מאוחר הוא פנה למשפטים מוזיקליים ארוכים יותר ולקווים מלודיים רפסודיים יותר. יומנס פרסם פחות מ-100 לחנים, אבל 18 מתוכם - אחוז גבוה מאוד - הפכו לסטנדרטים מוכרים על ידי האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור (ASCAP).
עם לחניו הידועים נמנים Tea for Two (תה לשניים) ו -I Want to Be Happy. כתב גם פסקולים לסרטים כמו למשל "Carioca" (1933)
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
יומנס נולד בשנת 1898 בניו יורק במשפחה מבוססת של מייצרי מגבעות. בגיל שנתיים עבר עם המשפחה ללארצ'מונט, ניו יורק. הוא למד בבית הספר טריניטי בממרונק, ניו יורק ובהית'קוט הול אין ריי, ניו יורק. הוא שאף בנעוריו להיות מהנדס ולמד לזמן קצר באוניברסיטת ייל .נשר מהלימודים כדי לעבוד כשליח עבור חברת ברוקרים בוול סטריט ואחרי פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לחיל הים, אם כי לא השתתף בקרבות. בעת שהות במדינת אילינוי גילה כשרון באמנויות הבמה והתחיל להפיק מופעים עבור החיילים.
פריצת הקריירה האמנותית.
אחרי המלחמה עבר יומנס את המסלול המסורתי כפסנתרן "מדגים מניגנות" (song-plugger) לצורך שיווק בהוצאה המוזיקלית ג'רום רמיק בסמטת טין פאן בניו יורק וכפנסתרן רפטיטור, עבור מלחין האופרטות ויקטור הרברט.
בשנת 1921 שיתף פעולה עם איירה גרשווין במחזמר "Two Little Girls in Blue" שזיכה אותו לזכויות היוצרים הראשונות בזירת הברודוויי (לצדם של הפזמונאי איירה גרשווין והמלחין פול לאנין. אז הוא יצר את להיטו הראשון, "Oh Me! Oh My!" וחתם על חוזה ראשון עם בית ההוצמאה לאור TBHarms Company. המחזמר הבא שלו Wildflower משנת 1923 שבו שיתף פעולה עם המלחין הרברט סטוטהרט (1949-1885) עם צמד הפזמונאים אוטו הארבך ואוסקר המרשטיין II (1960-1895) זכה להצלחה רבה. לעומת הסגנון האופרטי הקלאסי של סטוטהרט, תרם יומנס להיטים יותר מודרניים, ביניהם שניים בולטים: Wildflower ו-Bambalina על קשיש המנגן בכינור ומרקיד... אולם הצלחתו הממושכת ביותר הייתה המחזמר שהולחן כולו על ידו
No, No,Nanette (1923) על מילים של אירווינג סיזר, ואשר הועלה בברודוויי ב-1925, אחרי הצגת בכורה בדטרויט והרצה מוצלחת ביותר בשיקגו. המחזמר בוצע אחר כך בסיורים ברחבי אמריקה ובינלאומיים. No, No Nanette שהוצג למשך כמעט שנתיים בלונדון הפך לקומדיה המוזיקלית המוצלחת ביותר בשנות ה-1920 באירופה ובארצת הברית.שניים מלהיטיו - Tea for Two (תה לשניים) ו I Want to Be Happy היו ללהיטים עולמיים. הם הפכו ל"סטנדרטים" למופעי הג'אז ו Tea for Two דורג בין השירים המוקלטים ביותר למשך עשורים.
המשך הקריירה.
ב-1927 התחיל יומנס להפיק בעצמו את מופעיו בברודוויי. הוא עזב את המו"ל שלו, חברת ט.ב. הארמס, והתחיל להוציא לאור בעצמו את שיריו. הצלחה נוספת רשם ב-1927 עם המיוזיקל !Hit the Deck שכלל את הלהיטים "Sometimes I'm Happy" ו"Hallelujah". הפקותיו הבאות אחרי 1927 נכשלו, על אף כמה להיטים שנכללו בהם - "Great Day ו-"Without a Song" (מתוך המחזמר "Great Day" משנת 1929), "Time On My Hands" (מתוך ההפקה "Smiles") והלהיט "Through the Years" מתוך ההפקה בעלת האותו שם, 1930). תרם שירים נוספים למחזמר Take a Chance משנת 1932.
ב-1933 כתב לחנים לסרט Flying Down to Rio, סרט ראשון שבו הופיעו לראשונה פרד אסטר וג'ינג'ר רוג'רס כזוג רקדנים. הפסקול שלו כלל את "Orchids in the Moonlight", "The Carioca", "Music Makes Me", ולחן הכותרת Flying Down to Rio.הסרט קטף הצלחה אדירה והפיח תקווה בתוכניות המקצועיות של המלחין, אם כי לא כתב שוב עבור אסאר ורוג'רס.
בשנת 1934, אחרי קריירה בת 13 שנה, השחפת אילצה את יומנס לפרוש . בכל שאר חייו נאבק במחלה. רק ב-1943 התאפשר לו לשוב פעם נוספת לברודוויי עם מופע אקסטרווגנזה לא מוצלח בשם
Vincent Youmans' Ballet Revue, פרויקט שאפתני שבו שילב מוזיקה לטינית וקלאסית, כולל מתוך הבלט "דפניס וכלואה" מאת מוריס ראוול, עם כרואגרפיה מאת לאוניד מאסין. ההפקה רשמה הפסד של 4 מיליון דולר.
יומנס נפטר משחפת בשנת 1946 בגיל 47 בלבד, בדנוור, קולורדו, כאשר השאיר במגרות כמות גדולה של יצירות.
יצירות.
מחזות זמר.
Wildflower.
אופרטה של סטוטהארט עם להיטים מודרניים יותר מאת יומנס, שעלילתה מתרחשת בלומברדיה
ליברפול (כדורגל נשים)
מועדון הכדורגל ליברפול נשים (באנגלית: Liverpool Football Club Women), ובקיצור ליברפול נשים, הוא מועדון כדורגל נשים אנגלי מהעיר ליברפול, המשחק בצ'מפיונשיפ - ליגת המשנה האנגלית ומעונת 2022/2023 שוב בסופר ליג - ליגת העל האנגלית. המועדון נוסד בשנת 1989 בשם מועדון כדורגל ניוטון ליידיס (באנגלית: Newton LFC) ומאוחר יותר שינה שמו למועדון כדורגל נואסלי יונייטד ליידיס (באנגלית: Knowsley United WFC) ואחר כך לליברפול ליידיס (באנגלית: Liverpool Ladies). המועדון היה אחד החברים המייסדים של הסופר ליג והמועדון הראשון באנגליה שהציע לכל השחקניות בקבוצה חוזה מקצועני מלא לפני עונת 2013, דבר שהיווה פריצת דרך להפיכת כדורגל הנשים באנגליה למקצועני ולזכייה בשתי אליפויות רצופות בשנים 2013 ו-2014.
היסטוריה.