בנוסף לשני הרגימנטים של משמר הפרשים; משמר החיים ורגימנט הכחולים והמלכותיים, אשר לא כפופים לחיל השריון המלכותי, אך ברמה המבצעית נחשבים לחלק ממנו.
עד סוף הקיץ
עד סוף הקיץ הוא סרט קולנוע ישראלי מאת ובבימויה של נועה אהרוני. זהו סרטה העלילתי הארוך הראשון של אהרוני. הוא הופק במימון קרן הקולנוע הישראלי וערוץ 10. אף כי הופק בשנת 2011, הסרט יצא להקרנה מסחרית בבתי הקולנוע רק בספטמבר 2013.
עלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בקיץ של שנת 1978. מיכל (מיכל ורשאי) מוטרדת מכך שבתה מאיה (בר מיניאלי) אינה יודעת קרוא וכתוב. מורתה של מאיה מעוניינת להשאיר אותה כתה, אבל מיכל אינה מסכימה לכך והיא מבטיחה שעד סוף הקיץ מאיה תלמד קרוא וכתוב ותשלים את הפער עם בני גילה. מיכל, שאינה מצליחה ללמד את מאיה, שולחת אותה ללמוד אצל אחותה נעמי (שרית וינו-אלעד). חיים (יאיר רובין), אביהן של מיכל ונעמי, שנטש אותן ואת אמן בילדותן, מגיע לבקר במושב במפתיע, ויוצר קשר עם מאיה ועידו, ילדיה של מיכל. הסבא מחפש דרכים להוכיח שכתב לבנותיו מכתבים רבים, במשך השנים, חשב עליהן ואהב אותן, למרות היעדרות בת 20 שנה. נעמי, מתגוררת באותו מושב בגפה, לאחר שגם אותה עזב בעלה, מתנגדת נחרצות לחידוש הקשר עם אביה. נוצרים מתחים פסיכולוגיים ומעמיקים ברמות שונות. בין שתי האחיות. בין נעמי ואביה. בין העבר של שתי האחיות והניסיון של אביהן לתקנו. בין מיכל ובעלה המתנגד להכנסת האב לבית, בגלל שהוא זה שהחדיר בה את אי-היכולת לקבל את אהבתו אליה. בין הבגידות בעבר לבגידות בהווה. בין מאיה לבין אביה, החושפת את האמת על אביה.
Euphoria
Euphoria הוא שיר של הזמרת והפזמונאית השוודית לורן. השיר יצא בתור הסינגל השלישי של לורן, מאלבום האולפן הראשון שלה Heal שיצא בשנת 2012. השיר נכתב על ידי תומאס ג;סון ופטר בוסטרום והופק על ידי בוסטרום ועל ידי צמד מפיקים המוכרים בשם SeventyEight.
השיר מוכר בעיקר לאור ניצחונו באירוויזיון 2012 שנערך בבאקו שבאזרבייג'ן. בתחרות השיר קיבל 372 נקודות, מספר הנקודות השלישי הגבוה ביותר שקיבל שיר לאורך ההיסטוריה של האירוויזיון, וכן השיר קיבל מספר מקסימלי של 12 נקודות שקיבל שיר כאשר 18 מדינות מיקמו את השיר במקום הראשון.
השיר Euphoria קיבל שבחים רבים מרוב מבקרי המוזיקה. מבחינה מסחרית, לשיר הייתה הצלחה מיידית לא רק בשוודיה, אלא בכל רחבי העולם.
בשוודיה השיר נכנס למצעד השירים במקום ה-12 עד שהגיע למקום ה-1 שם שהה במשך 6 שבועות. הסינגל קיבל מעמד פלטינה 9 פעמים עם מכירות של 180,000 עותקים בשוודיה.
שיר הנושא של פסטיגל 2013 (" X פסטיגל") התבסס על השיר.
תחרות האירוויזיון.
לורן השתתפה בתחרות המלודיפסטיבלן לשנת 2012 עם השיר ב"וידה ארנה" שבווקשה, שם היא הופיעה בחצי הגמר הראשון של התחרות. היא עלתה באופן אוטומטי לשלב הגמר של המלודיפסטיבלן לאחר שהגיעה למקום הראשון בחצי הגמר. ערב הגמר נערך ב-10 במרץ בגלובן ארנה שבסטוקהולם, במהלכו הופיעה עם השיר בשנית כאשר חבר השופטים היו שופטים מ-11 מדינות שונות וכן הצבעות טלפוניות ושליחת מסרונים מהצופים בבית.
בתום ההצבעה הגיעה לורן למקום הראשון עם השיר "Euphoria", ובכך זכתה לייצג את שוודיה באירוויזיון של אותה שנה. לאחר התחרות דווח כי מספר שיא של הצבעות נשבר כאשר יותר מ-670,000 אנשים מתוך 4 מיליון צופים הצביעו עבור השיר של לורן.
שוודיה הוגרלה להיות שיר מספר 11 בחצי הגמר השני שנערך ב-24 במאי. השיר עלה לשלב הגמר, שם התמודד כשיר מספר 17 בסדר ההופעות. בגמר שנערך ב-26 במאי, הגיע השיר למקום הראשון עם 372 נקודות, רק 15 נקודות פחות ממספר הנקודות הגבוה ביותר שקיבל שיר באירוויזיון - 387, שיא השמור לאלכסנדר ריבאק שניצח באירוויזיון 2009 עם השיר Fairytale.
בנוסף, השיר שבר את השיא של הכי הרבה "12 נקודות" שמקבל שיר אחד, 18 פעמים. בסך הכל שוודיה קיבלה נקודות עבור השיר מ-40 מדינות מתוך 41 מדינות אפשריות, כאשר איטליה היא המדינה היחידה שלא העניקה לה נקודות כלל.
וידאו קליפ.
ערוצי המוזיקה השתמשו תחילה בהופעה של השיר במלודיפסטיבלן בתור הווידאו קליפ הרשמי של השיר. אולם בשלב מאוחר יותר אישרה לורן את צאתו של הקליפ הרשמי.
לוריין צייצה בחשבון הטוויטר שלה תמונות מהסט של צילומי הקליפ שנערכו ב-13 ביוני 2012. הווידאו קליפ שודר לראשונה ב-5 ביולי בערוץ ה-YouTube הרשמי של וורנר מיוזיק גרופ השוודי.
ביקורות לשיר.
עוד לפני הופעתו של השיר בתחרות האירוויזיון, מעריצים רבים הימרו על השיר כבעל סיכוי גבוה לזכייה, והשיר קיבל ביקורות חיוביות.
אריקה ברוקס אדיקמן מבלוג המוזיקה "Idolator" תיארה את השיר כשיר "מדבק".
באתר " The Reflective Inklings" השיר תואר כ"שיר השבוע", וכן ניתנה ביקורת נוספת בה נאמר שהשיר יכול לעורר אצל המאזין תחושות חיוביות כמו אופוריה.
פרסים.
השיר Euphoria זכה בפרסים ע"ש מרסל בזנסון. ב-26 במאי, לפני תחילת גמר האירוויזיון, זכה השיר ב"פרס האמנותי" אשר ניתן ללורן עבור הביצוע האמנותי הטוב ביותר, לאחר שנבחרה ברוב קולות על ידי השופטים מהמדינות המשתתפות בתחרות, וב"פרס המלחין", שניתן למחברי השיר, שהלחינו אותו במשותף, לאחר שנבחר על ידי המלחינים המשתתפים בתחרות.
בתחרות המלודיפסטיבלן זכתה לורן בשני פרסים ע"ש מרסל בזנסון: "פרס התקשורת" ו"הפרס האמנותי". פרסים אלה ניתנו לה על ידי הטלוויזיה השוודית (SVT).
רשימת השירים.
לסינגל יצאו מספר מהדורות ובהן גרסאות שונות של השיר. בין המהדורות שיצאו ניתן למנות גרסה להורדה דיגיטלית, רמיקס פרומו רשמי וגרסת EP של רמיקס.
מצעדים.
בנוסף, מאז זכיית השיר בתחרות, הוא זכה בכל שנה במקום הראשון במצעד שירי האירוויזיון השנתי של תחנת הרדיו האינטרנטית ESCradio.
בקבוק בים של עזה
בקבוק בים של עזה הוא סרט קולנוע בבימויו של הבמאי היהודי צרפתי, טרי בנישתי משנת 2012, קופרודוקציה צרפת-ישראל-קנדה. בצרפת נכחו במהלך אחד עשר חודשי הקרנתו הראשונים 158,428 צופים.
עלילה.
טל היהודיה בת ה-17 מירושלים (אגט בוניטזר), כותבת מכתב, מכניסה אותו לבקבוק ומבקשת מאחיה החייל להשליך אותו לים בעזה. אולם אחיה אינו משליך את הבקבוק לים, אלא זורק אותו על החוף, שם מוצא אותו נעים הפלסטיני בן ה-20 (מחמוד שלבי). השניים מתכתבים ביניהם באינטרנט ומכנים עצמם "bakbouk" ו"gazaman" ולאט-לאט מתפתח ביניהם סיפור אהבה.
אודות הסרט.
הסרט מבוסס על ספרה רב המכר של ואלרי זנטי , יהודיה שעלתה לישראל מצרפת בהיותה 13 ושבה לצרפת בתום שירותה הצבאי. מכיוון שהצילום בעזה לא היה אפשרי, צולם החלק העזתי של הסרט בכפר ג'סר א-זרקא וכן בקלנסווה.
התוכנית הסביבתית של האו&quot;ם
התוכנית הסביבתית של האו"ם (באנגלית: United Nations Environment Programme; ראשי תיבות: UNEP) הוא ארגון מטעם האומות המאוחדות המקשר פעילויות למען הסביבה, ובכך מסייע למדינות מתפתחות ליישם חוקות ועידוד פיתוח בר-קיימא דרך פעילויות למען איכות הסביבה.
הארגון הוקם ביוני 1972, ומרכזיו נמצאים בניירובי, קניה, ובעוד כשישה משרדים במספר מדינות שונות נוספות.
התוכנית הסביבתית של האו"ם סייעה בפיתוח קווים מנחים והסכמים מצד ממשלות רבות בסוגיות כגון סחר בינלאומי, כימיקלים מסוכנים, זיהום אוויר וזיהום נתיבי מים בינלאומיים. בשנת 1998, יחד עם הארגון המטאורולוגי העולמי, הצליחה התוכנית להקים את הפנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים.
טמרין ראש כותנה
דיטה בת-אדם
דיטה בת-אדם (בדנית: Ditte Menneskebarn) היא טרילוגיה של הסופר הדני מרטין אנדרסן נקסה שחוברה בשנים 1917–1921. חלקי הטרילוגיה הם:
הספר יצא לאור בעברית בתרגומו של מנשה לוין ב-1947. הדפסה אחרונה הייתה ב-1987 של כל חלקי הטרילוגיה ביחד.
תקציר העלילה.
דיטה גדלה אצל סבה וסבתה לאחר שאמה סרינה שילדה אותה מחוץ לנישואים נטשה אותה. הם חיים בתנאים קשים בכפר נידח. כאשר הסב נהרג בתאונה הן נשארות לבד ומתקיימות מנדיבות לבם של אנשים.
כעבור מספר שנים נישאת סרינה ללארס פטר ודיטה עוברת לגור אצלם כשהיא משמשת כמטפלת לשני ילדיהם ונתונה להתעמרות מצד אמה. לארס פטר מתפרנס בקושי מעבודתו כסמרטוטר. הוא מסתובב עם עגלה וסוס בכפרים, קונה גרוטאות ומוכר אותן ברווח דל.
סרינה משוכנעת שאמה מסתירה כסף ובניסיון למצוא אותו היא חונקת אותה ובהמשך נאסרת למספר שנים. דיטה נשארת לבד כאמא קטנה בבית כדי לטפל בשני אחיה החורגים.
לאחר שהאם חוזרת מבית הכלא הולכת דיטה לעבוד כמשרתת באחוזה, שם מתאהב בה קארל, בנה של בעלת האחוזה והיא נכנסת להריון. כאשר נודע הדבר לבעלת האחוזה היא מגרשת את דיטה הנאלצת לחזור לבית משפחתה שם היא יולדת בן.
דיטה נאלצת לעזוב את משפחתה ולחפש את מזלה בקופנהגן. לפני כן היא נאלצת למסור את תינוקה לזוג איכרים חשוכי ילדים ולהפרד ממנו.
בקופנהגן חייה דיטה בשולי החברה. בתחילה היא עובדת בבית מחסה לתינוקות ומשמשת בתחילת כמינקת. כעבור זמן מה היא בורחת לאחר שהיא רואה שבמקום רוצחים תינוקות בלתי רצויים. היא עובדת כמשרתת בבתי עשירים, מתאהבת בגיאורג ונכנסת שוב להריון. גיאורג נוהג לשתות ופעם אחת בעת שיכרות הוא נופל למים בנמל וטובע.
דיטה מטופלת כעת בילד שלה וגם אוספת את הילדים פטר ו-אנה שהוריהן נטשו אותם. הם גרים בשכונת עוני בתנאים קשים מוקפים בעכברים. דיטה נעזרת בשכניה העניים וממשיכה לעבוד כמשרתת. לעיתים הם נאלצים לאכול בבית תמחוי. פטר מנסה להרוויח על ידי מכירת פחמים להסקה אותם הוא גונב ממחסני הרכבת. כאשר הוא נמלט מהשומרים, הוא נדרס על ידי קטר. דבר זה שובר לגמרי את דיטה, היא נופלת למשכב ומתה.
על הספר.