בספטמבר אותה שנה אמרו בנות הלהקה כי הן כבר לא מרגישות חלק מסצנת המוזיקה. הן טענו לחוסר תמיכה מכוכבי קאנטרי ולהפסד בטקס פרסי האקדמיה לקאנטרי שהיה לדעתן מכוון (לאור העובדה שהפסידו לטובי קית' שגינה ולעג למיינס בעקבות הפרשה) ואף ציינו את הזכייה שלהן ב-3 פרסי גראמי לחיוב וטענו שבעקבות כך "הן מרגישות עכשיו חלק ממשפחת הרוק אנ' רול."
תגובות מאמנים אחרים.
טובי קית' היה האמן הבולט אשר יצא כנגד מיינס כאשר במהלך הופעות שלו הראה תמונות שלה במדי רופאה ולצדה תמונות של עיראק וסאדם חוסיין. אם כי אמנים כמו ברוס ספרינגסטין ומדונה כן יצאו להגנתה של מיינס טענו כי מותר לה להביע את דעתה. אך מדונה בכל זאת נרתעה מלהביעה את דעתה כלפיי בוש כאשר בקליפ לשירה "American Life היא גם מתחה ביקורת כלפיי התנהלותו של בוש במלחמה מול עיראק אך החליטה לצלם קליפ חדש לאור אירועים אלו.
גם זמר הקאנטרי מרלה האגרד הוציא שיר בו מתח ביקורת על הסיקור התקשורתי של התקשורת האמריקאית בנושא של המלחמה מול עיראק ובעקבות כך יצא להגנתם של חברות הלהקה כאשר כינה את המתקפה נגדן כ"ציד מכשפות מילולי ולינץ'" וכ"מעליבה את האמריקאים שמתו במלחמה" וכי: "האמריקאים קפצו רק מפני שמישהו העז להביע דעה".
מורשת.
הסערה סביב המחלוקת תועדה בסרט דוקומנטרי שיצא מטעם הלהקה בשנת 2006 בשם: "". בנוסף מיינס חזרה בה מהתנצלותה בשנת 2003 ואמרה: "אני לא מרגישה ככה יותר. אני לא חושבת שהוא חייב לקבל כבוד כלשהו."
גם בשנת 2006 כאשר הוציאו מוזיקה חדשה עדיין היו תחנות רדיו שסירבו להשמיע את המוזיקה של הלהקה. אך מסתבר כי בסקר שערך רדיו KFKF-FM גם הרבה מהמאזינים לא היו רוצים לשמוע את המוזיקה של הלהקה. מרטי מגווייר אחת מחברות הלהקה אמרה בתגובה לכך: "הייתי מעדיפה שתהיה לנו קבוצה קטנה של מעריצים אבל שהם יהיו ממש מגניבים ומקבלים, שיגדלו איתנו ככל שאנחנו גדלות ויאהבו אותנו לכל החיים מאשר מעריצים שיש להם דיסקים שלנו ביחד עם דיסקים של אמנים כמו טובי קית' וריבה מקנטייר. אנחנו לא רוצות מעריצים כאלה. מעריצים כאלה מגבילים את מה שאתה יכול לעשות." במאמר שנכתב ב"דה גרדיאן" צוין כי בשנת 1999 אחוז השירים של נשים שהובילו את מצעד שירי הקאנטרי היה 38 אחוז אך מאז התקרית הוא הלך ודעך ונכון לשנת 2015 הוא עומד על 18 אחוז בלבד.
בשנת 2006 הוציאו הלהקה את השיר "Not Ready to Make Nice" בהתייחס לביקורת הציבורית כלפיהן. ביוני אותה שנה הן חזרו למקום בו הופיעו בלונדון ואמרו את המשפט שעורר את כל הסערה, שמה הן חילקו חולצות עליהן היה הכיתוב: "הבוש היחיד שאנחנו סומכות עליו הוא שפרד בוש". בנוסף שוב הדגישה מיינס את העובדה כי הן מתביישות בכך שבוש הוא במקור מטקסס. לאחר מכן יצא אלבומן "Taking the Long Way" אשר למרות הסערה זכה להצלחה כאשר מכר 2 מיליון עותקים בארצות הברית ובכך היה זכאי למעמד פלטינה כפולה ובנוסף גם זכה בחמישה פרסי גראמי. במשך השנים אמני קאנטרי אחרים כגון טיילור סוויפט, קייסי מאסגרייבס ומירנדה למברט ציינו את המקרה כהשפעה עבורן.
יחסי הרשות הפלסטינית–מלזיה
יחסי הרשות הפלסטינית–מלזיה הם יחסי חוץ הדו-צדדיים בין מלזיה והרשות הפלסטינית.
היחסים בין מלזיה והרשות הפלסטינית הם יחסים חזקים. בשנת 2012 היו במלזיה כ-3,000–5,000 סטודנטים פלסטינים כאשר פלסטינים רבים בחרו גם במלזיה כמדינת מקלט זמנית. ביחס לכיבוש הישראלי בשטחים פלסטיניים, מלזיה עמדה בתוקף על זכויותיהם וחירויותיהם של הפלסטינים ותמכה במאבקיהם. מלזיה מסרבת להכיר במדינת ישראל עד להסכם שלום שיממש את פתרון שתי המדינות.
חיסול פאדי מוחמד אל-בטש במלזיה.
ב-21 באפריל 2018, המהנדס, המרצה וחבר החמאס פאדי אל-בטש הותקף על ידי שני גברים על אופנוע בזמן שפנה למסגד לתפילת שחר. על פי התקשורת הישראלית, אל-בטש היה מומחה לדיוק טילים ומזל"טים. בתגובה, החמאס פרסם הצהרה שזיהה את אל-בטש כאחד מחברי התנועה והאשים את מותו ב"יד הבגידה". קרוביו האשימו את ישראל בהתנקשות בחייו של אל-בטש. סגן ראש ממשלת מלזיה, אחמד זאהיד חמידי, הודיע כי ממשלת מלזיה תבדוק את האפשרות שסוכנים זרים היו מעורבים בחיסולו. זאהיד תיאר את התוקפים כשני גברים אירופאים או מזרח תיכוניים שרכבו על אופנוע חזק של BMW 1100 סמ"ק. ישראל הכחישה עד כה מעורבות בחיסולו של אל-בטש.
קלאוס קונראד (פירושונים)
גובה האדם
גובה האדם או קומתו הוא המרחק מהחלק התחתון של הרגליים עד לקצה הראש של גוף האדם, אשר נמדד כאשר האדם עומד זקוף. גובה האדם נמדד לעיתים רבות באמצעות סטדיומטר , בדרך כלל בסנטימטרים במדינות בהן נפוצה השיטה המטרית, או ברגל ואינץ' במדינות בהן נפוצה השיטה האימפריאלית.
גורמים.
גובהו של אדם מבוגר מושפע על ידי הגנים שלו. כאשר קבוצת אוכלוסייה חולקת רקע גנטי משותף וגורמים סביבתיים משותפים, לעיתים רבות חלק גדול מאותה קבוצת האוכלוסייה יהיו בעלי גובה ממוצע אופייני. בקבוצות אוכלוסייה אלו המקרים בהם אנשים יהיו בעלי גובה יוצא דופן (סטייה של כ-20% מהגובה הממוצע) לרוב נובעת ממקרים של גיגנטיזם או גמדות, אשר הם מצבים רפואיים הנגרמים כתוצאה מגנים ספציפיים או הפרעות במערכת האנדוקרינית.
גורם נוסף המשפיע על גובהם של בני אדם הוא התזונה שלהם. הגובה הממוצע של קבוצת אוכלוסייה באזורים מסוים, או של אינדיבידואלים, יכולים גם לשמש כאינדיקטורים לאיכות התזונה של אותה האוכלוסייה, או של אותו האינדיבידואל. באזורים עם מקרים קשים של עוני או באזורים בהם ישנם לחימה מתמשכת גורמים סביבתיים כמו תת-תזונה כרונית במהלך תקופת הילדות או תקופת גיל ההתבגרות עלולים לגרום לצמיחה מאוחרת או להפחתה ניכרת בגבוה של אנשים מבוגרים.
גובה האדם אינו קבוע. הוא גדל מהיוולדו עד הגיעו לבגרות ואז קטן עם הזקנות האדם.
קורלציה.
קיימת קורלציה בין הגובה לאינדיקטורים שונים אודות הבריאות של האדם, כמו, בין היתר, תוחלת החיים של האדם. מחקרים מראים שיש קשר בין גובה נמוך יחסית לבין תוחלת חיים ארוכה יותר. לאנשים בעלי קומה נמוכה יש לעיתים רבות גם לחץ דם נמוך יותר והם נוטים פחות לחלות בסרטן. אוניברסיטת הוואי מצאה כי "גן אריכות החיים" FOXO3 אשר מפחית את השפעות ההזדקנות נמצא בדרך כלל בקרב אנשים נמוכי קומה. עבור אנשים בעלי קומה נמוכה קטן גם הסיכון ללקות באי ספיקה ורידית כרונית .
על פי מחקר בריטי שבוצע במהלך המאה ה-20 עלה כי למרות שגברים גבוהים נוטים להביא יותר ילדים מגברים נמוכים. עלה גם כי לנשים בגובה נמוך מהממוצע היו ילדים רבים יותר מאשר נשים גבוהות יותר.
מחקרים בארצות הברית מצאו מתאם בין גובה האדם לבין הכנסתו, כך שאנשים גבוהים יותר מרוויחים בממוצע יותר.
חוסה סנחורחו
לוטננט גנרל חוסה סנחורחו וסאנקל (בספרדית: José Sanjurjo y Sacanell; 28 במרץ 1872 – 20 ביולי 1936) היה מפקד ספרדי. גיבור ספרדי על פועלו במהלך מלחמת הריף וממנהיגי הפלג הלאומני במהלך מלחמת האזרחים בספרד. סנחורנו היה מראשי הארגון של הפיכת יולי 1936 ברפובליקה הספרדית השנייה אשר הביאה לתחילתה של מלחמת האזרחים. סנחורנו נהרג בתאונת מטוס בעת טס מפורטוגל לספרד רק שלושה ימים לאחר שהחלה מלחמת האזרחים. ראשי ההנהגה הלאומנית במלחמת האזרחים שירשו אותו היו אמיליו מולה ופרנסיסקו פרנקו מאוחר יותר.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
חוסה סנחורחו נולד בנווארה, בשנת 1872 בתקופת הרסטורציה הספרדית. אביו היה מפקד בצבא הספרדי ומשפחתו הייתה מזה מספר דורות בעלת נטייה פוליטית פרו-קרליסטית - פלג פוליטי שטען לנכונותו של האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה לכתר המלוכה הספרדית. הוא הצטרף לצבא ספרד בשנת 1896 ונשלח מיד לאחר גיוסו למאבק על שמירת המושבה הקובנית של ספרד אשר אוימה בידי תסיסה אזרחית פנימית ומעליית ההשפעה של ארצות הברית באזור אשר בסופו של דבר הובילה לפריצת מלחמה בינה לספרד. לאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד שב סנחורחו מהקריביים ושירת בצבא אפריקה במרוקו הספרדית שם הועלה לדרגת קולונל. סנחורנו השיג פרסום רב בשורות הצבא על פועלו במהלך מלחמת הריף במרוקו הספרדית. כשחזר לספרד הוא מונה למפקד המשמר האזרחי.
סנחורחו היה מבין מתנגדיו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד ותמך בהקמתה של הרפובליקה הספרדית השנייה בשנת 1931. עם זאת, הוא לא זכה לתגמול שציפה לו מן שר המלחמה החדש, מנואל אסאניה, שהוריד אותו לתפקיד ראש משמר המכס. משברים אידאולוגים הפרידו את סנחורנו ופלג ימני נרחב שתמך תחילה בהקמת הרפובליקה, מן הממשלה הספרדית החדשה. בשנת 1932 הוביל סנחורנו ניסיון הפיכה צבאית נגד הממשלה בסביליה. הוא נעצר, נשפט ונידון למוות. מאוחר יותר עונשו הוסב למאסר עולם ובשנת 1934 הוא שוחרר ונשלח לגלות בפורטוגל השכנה, ששנה קודם לכן סיימה את משטר הדיקטטורה הלאומית והייתה באותה העת תחת משטר לאומני דיקטטורי (לעיתים מוגדר גם כפשיסטי) בהנהגתו של אנטוניו דה אוליביירה סלזאר.
מלחמת האזרחים.