השיר נכתב על ידי ד"ר דרה, אמינם, סקיילר גריי ואלכס דה קיד והופק על ידי אלכס דה קיד גם כן. השיר זכה להוקרה רבה, כאשר קיבל שתי מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-54 שהתקיים בשנת 2012, בקטגוריות "ביצוע הראפ המלודי הטוב ביותר" ו"שיר הראפ הטוב ביותר", אך לא הצליח לזכות באף אחת מהן.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-200 מיליון השמעות.
הצלחה מסחרית.
השיר זכה להצלחה מסחרית רבה, והפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר של השלושה. במצעדי הבילבורד הוא הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד הוט 100, ה-19 במצעד שירי הפופ, ה-16 במצעד שירי הראפ וה-24 במצעד שירי ה-R&amp;B\היפ הופ מתחת להוט 100. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה הכפולה, על מכירות של למעלה משני מיליון עותקים במדינה. במצעד הסינגלים האוסטרלי דורג במקום ה-12 בשיאו, תוך שבמצעד שירי ה-R&amp;B של מצעדי ה-ARIA הוא דורג בשיאו במקום השביעי. איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לו את תואר הפלטינה הכפולה גם כן, על מכירות של למעלה מ-140,000 עותקים במדינה.
במצעדים של חברת המצעדים הרשמית זכה להצלחה גם כן; הוא דורג בשיאו במקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי, ובמקום השלישי במצעד שירי ה-R&amp;B. במצעד הסינגלים של פולין הוא דורג בשיאו במקום השלישי. ברומניה וסלובקיה דורג במקום ה-47. בשוודיה דורג במקום ה-56 בלבד, ובשווייץ דורג במקום ה-33.במצעד הסינגלים שבפלנדריה דורג בשיאו במקום השלישי, אם כי במצעד הסינגלים שבוולוניה זכה להצלחה פחותה, כאשר דורג במקום ה-47 בלבד.
סוריה העותמאנית
אלפרד פפאף
אלפרד פפאף (בגרמנית: Alfred Pfaff; 16 ביולי 1926, פרנקפורט – 27 בדצמבר 2008) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת הקשר. זכה עם גרמניה המערבית במונדיאל 1954.
ביוגרפיה.
פפאף שיחק בעמדת הקשר ובמשך רוב הקריירה בקבוצה איינטרכט פרנקפורט. הוא היה פליימייקר אמיתי בעל שליטה טובה בכדור והתמצא בבעיטות חופשיות נהדרות. נראה שאם פריץ ואלטר לא היה משחק בעמדתו בנבחרת גרמניה המערבית הוא היה מופיע בה יותר פעמים מאשר שבע בלבד. בשנת 1954 אתלטיקו מדריד הציעה לו סכום של 180,000 יורו אך דחה את ההצעה בעקבות סירובה של אשתו לעבור לגור בספרד. הוא זכה עימה באליפות היחידה של המועדון בהיסטוריה ב-1959 ובעונת 1959/60 בגביע אירופה לאלופות פרנקפורט הגיעה לגמר היחיד שלה עד כה. ייתכן שהמשחקים הטובים ביותר של פפאף היו בחצי הגמר בניצחונות 1–6 ו-3–6 על ריינג'רס, שבכל אחד כבש צמד. בגמר הובסו על ידי ריאל מדריד בתוצאה 7–3. פפאף סיים את הקריירה בשנת 1962 בגיל 36, כשהוא כובש במדיה 103 שערי ליגה ב-301 הופעות.
במדים הלאומיים פפאף היה שותף לזכייה במונדיאל 1954. לפני כן, ערך את הופעת הבכורה במוקדמות אותו טורניר ב-19 באוגוסט 1953 נגד נורווגיה באוסלו. במונדיאל כבש בתבוסה 8–3 להונגריה בדקה ה-26, אך לא הופיע במשחק הגמר נגדה בו נבחרתו ניצחה במפתיע 2–3 וזכתה בתואר. הופעתו האחרונה הגיעה ב-25 בנובמבר 1956 בעיר הולדתו בהפסד 3–1 לשווייץ.
לאחר קריירת הכדורגל שלו, היה הבעלים של פונדק ושל בר ליד אופטוואצ'ה בפרנקפורט.
פפאף נפטר ב-27 בדצמבר 2008 בגיל 82, לאחר מחלה ממושכת, ונקבר בבית העלמין שבזיטנפלדן. בשנת 2013 נקרא רחוב על שמו מחוץ לאצטדיון קטן ששמו "רידרוואלד" בארלנבך אם מיי.
סוריה (איילט)
איילט סוריה
קית' פאוורס
קית' טיירי פאוורס (באנגלית: Keith Tyree Powers; נולד ב-22 באוגוסט 1992) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.
ראשית חייו.
פאוורס נולד בסקרמנטו, קליפורניה, לג'ניפר קלארק (לשעבר פאוורס) ולקית' פאוורס האב, הבכור במשפחה בת ארבעה ילדים. הוא התחיל לדגמן בגיל 9, בהשפעת אמו, אך פיתח תשוקה לספורט. הוא שיחק פוטבול בתפקיד תופס בתיכון שלדון.
קריירה.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 2010, עבר עם אביו ללוס אנג'לס כדי להתמקד בדוגמנות, וחתם בסוכנות וילהלמינה. הוא דיגמן עבור קלווין קליין בשבוע האופנה לגברים 2014 במילאנו, והצטלם לפרסומות עבור סירס, JCPenny וסקצ'רס.
בשנת 2013, פאוורס קיבל תפקיד בסרט "House Party: Tonight's the Night". לאחר שטס לדרום אפריקה, לצילומי סרט, הוא החליט להתמיד במשחק במשרה מלאה. הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה "Tales", וקמרון דרייק בסרט של נטפליקס "Reality High". היה לו תפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "מעמידות פנים" ותפקיד בסרט הקולנוע "היישר מקומפטון". הוא לוהק לגלם את רוני דבוי "The New Edition Story" ובשנת 2017 שיחק בסרט "–Famous in Love" הוא כיכב גם בסדרה "השלכות" משנת 2019.
חיים אישיים.
פאוורס מנהל מערכת יחסים עם השחקנית והזמרת ראיין דסטיני מאז סוף 2017.
מוטצאריף של ירושלים
מדליית הזהב של CNRS
מדליית הזהב של CNRS (באנגלית: The CNRS Gold Medal) הוא פרס המחקר המדעי הגבוה ביותר בצרפת, המוענק על ידי המרכז הלאומי למחקר מדעי, החל משנת 1954. המדליה מוענקת מדי שנה למדענים וחוקרים צרפתים בתחומי המחקר השונים על תרומתם הבולטת לחיוניות ולמוניטין של הארגון. בנוסף המרכז הלאומי למחקר מדעי מעניק מדליות נוספות: מדליית הכסף של CNRS - ניתן לחוקרים על מקוריות, איכות וחשיבות המחקר ברמה הלאומית והבין־לאומית, מדליית הארד של CNRS - ניתן כהוקרה על עבודתו הראשונית של חוקר מבטיח בתחומו, מדליית החדשנות של CNRS - מכירה במחקר מצטיין בתחום הטכנולוגי, הטיפולי, הכלכלי או החברתי ומדליית הקריסטל של CNRS - מתגמלת מהנדסים, טכנאים ואנשי מנהלה.
ראובן קרופיק
ראובן קרופיק (נולד ב- 22 באוגוסט 1951) הוא מנהל ישראלי, המשמש כיושב ראש בנק הפועלים. לפני כן, כיהן כמנכ"ל כלל תעשיות, ביוטכנולוגיה.
ביוגרפיה.
ראובן קרופיק נולד במוזסוויל מושבה יהודית במחוז סנטה פה בארגנטינה. עלה לארץ לבד בגיל 17 מארגנטינה והגיע לפנימייה בירושלים.
הוא בעל תואר ראשון במדעי החברה (בהתמחות בכלכלה ומדעי המדינה) מהאוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת העתודה האקדמית; ותואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. עבד כמורה לתנ"ך.
למרות שלמד כלכלה במסלול העתודה האקדמאית, בחר להתגייס אחרי מלחמת יום כיפורים לקצונה קרבית. רק לאחר שסיים את השירות הסדיר המשיך בשירות קבע ככלכלן ביחידת היועץ הכספי לרמטכ"ל. בשירות המילואים הוא התקדם עד לתפקיד מג"ד, אותו מילא מספר שנים בדרגת סא"ל.
קרופיק כיהן בעבר כמנכ"ל בכלל תעשיות ביוטכנולוגיה, יזם ומנכ"ל חברת "RDC" בע"מ, ומילא שורת תפקידים ביזמות ובהשקעות עסקיות טכנולוגיות.בין החברות הרבות בהן שימש כיו"ר והשתתף בתהליך התפתחותן, בולטות GIVEN IMAGIN, GAMIDA CELL, MEDIWOUND שהונפקו ב-3DV, NASDAQ, ORAMIR וגליל מדיקל שמוזגו לחברות גדולות. במקביל שימש כמרצה מן החוץ בפקולטה לניהול באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
קרופיק מכהן כדירקטור חיצוני בבנק הפועלים החל מיום 18 בפברואר 2016, והחל מיוני 2020 מכהן כיו"ר הדירקטוריון. קרופיק מכהן כיו"ר ועדת אסטרטגיה ופיתוח עסקי של הדירקטוריון, כיו"ר ועדת האשראי, יו"ר ועדת ממשל תאגידי ומחזיקי עניין, וכחבר בוועדות ניהול ובקרת סיכונים, טכנולוגיית מידע וחדשנות טכנולוגית, וכן בוועדה למעקב אחר יישום ההסדרים של הבנק עם הרשויות האמריקאיות.
קרופיק נשוי ואב לשניים.
לאו כהן (צייר)
לאו כהן ( בגרמנית: Leo Kahn; 1894–1983) היה צייר גרמני, שעלה לארץ בשנות ה-30 של המאה ה-20. היה מעצב טקסטיל וצייר. משנות השישים התגורר גם בקריית האמנים בצפת.
ביוגרפיה.
קאהן נולד בשנת 1894 בברוכסל, גרמניה. הוא שירת בצבא הקיסרות הגרמנית בשנת 1914 בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה ונפצע בעת שירותו הצבאי.
לאחר המלחמה למד באקדמיה לאמנויות יפות בקרלסרוהה בין השנים 1919–1920 ובפרנקפורט אצל אלברט אהואייזאן.
בשנת 1926 קאהן נסע לברלין (שם פגש והתיידד עם מקס ליברמן), ולאחר מכן הרחיק להולנד וצרפת בחיפוש אחר השראה אמנותית.
בשנת 1928 הוזמן לקישוטו של בית כנסת חשוב בעיר מולדתו ברוכסל.
קאהן הציג בקרלסרוהה, מינכן, אולם, ציריך ופריז.
בשנת 1928 התגורר קאהן בדרום צרפת שם התיידד עם האמן הפאובי החשוב אנדרה דריין. לאחר מכן עבר לגור בפריס ושם ניהל סטודיו עד 1934. במהלך שנות ה-30 החל להתקרב אל החוגים האקספרסיוניסטים בגרמניה וצרפת.
לאחר עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1936 עלה עם משפחתו לארץ-ישראל והתיישב ברמת-גן. הוא הקים מפעל טקסטיל, אך מכר אותו ונשאר לעבוד בו כמעצב טקסטיל. בשנת 1944 נפל אחד מבניו בקרב באיטליה בבריגדה היהודית.
בשנת 1960, לאחר שקיבל פיצויים מגרמניה, התפטר מעבודתו בבית החרושת והקדיש את זמנו לציור.
בשנת 1961 רכש בית בקריית האמנים בצפת, בנוסף למקום מגוריו ברמת גן.
Dear No One
חיים דים
חיים דים (11 בספטמבר 1928, כ"ו באלול ה'תרפ"ח – 20 ביולי 1967, י"ב בתמוז ה'תשכ"ז) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, לוחם ומפקד בפלמ"ח ובצה"ל. מפקד יחידה 30, מג"ד בחיל השריון, סמח"ט וסגן מפקד אוגדה 38 במלחמת ששת הימים.
ביוגרפיה.
חיים דים נולד בפשמישל בפולין, ליהודה וגיזלה דים. היה נצר למשפחת כ"ד דורות של רבנים חשובים. אביו, ד"ר לפילוסופיה מאוניברסיטת וינה, חינכו לציונות. למד בבית ספר יסודי ואחר הצהרים למד לימודי קודש ועברית. למד בבית ספר תיכון ברוסיה, עקב גירוש משפחתו על ידי הנאצים. תקופה זו חיו בדוחק בנדודים. עם סיום מלחמת העולם השנייה חזר לפולין והצטרף לתנועת נוער ציונית, ניסה לעלות לארץ ונתפס על ידי הבריטים. נכלא בקפריסין שם הצטרף לפלמ"ח ומשם הגיע לארץ ישראל.
קריירה צבאית.