יאניס לוסיס (בלטבית: Jānis Lūsis; 19 במאי 1939 – 29 באפריל 2020) היה אתלט סובייטי-לטבי. אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968), בעל 3 מדליות מ-3 אולימפיאדות, 4 פעמים ברציפות אלוף אירופה ושיאן עולם בהטלת כידון.
ביוגרפיה.
לוסיס נולד בילגבה. שבלטביה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1962 זכה לוסיס במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 82.04 מטר, לפני האלוף האולימפי ויקטור ציבולנקו מברית המועצות (77.92 מטר) וולדיסלב ניקיצ'וק מפולין (77.66 מטר).
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה לוסיס במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 80.57 מטר, אחרי פאולי נבלה מפינלנד (82.66 מטר) וגרגריי קולצ'אר מהונגריה (82.32 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1966 זכה לוסיס במדליית זהב בהטלת כידון פעם שנייה ברציפות בתוצאה של 82.04 מטר, לפני ולדיסלב ניקיצ'וק (81.76 מטר) וגרגריי קולצ'אר (80.54 מטר).
שיאן עולם.
בתחרות שנערכה בסאריארווי, פינלנד ב-23 ביוני 1968 קבע לוסיס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 91.98 מטר, שיפור לשיא בן 4 שנים של טריה פדרסן מנורווגיה (91.72 מטר). שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי יורמה קינונן מפינלנד (92.70 מטר).
אלוף אולימפי.
אל אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הגיע לוסיס כשיאן עולם והמועמד המוביל לניצחון. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 90.10 מטר, לפני יורמה קינונן (88.58 מטר) וגרגריי קולצ'אר (87.06 מטר)
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1969 זכה לוסיס במדליית זהב בפעם השלישית ברציפות בהטלת כידון בתוצאה של 91.52 מטר, לפני פאולי נבלה (89.58 מטר) ויאנוש שידואו מפולין (82.90 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1971 זכה לוסיס בפעם הרביעית ברציפות בהטלת כידון בתוצאה של 90.68 מטר, לפני בן ארצו יאניס דונין (85.30 מטר) וולפגנג הניש ממזרח גרמניה (84.22 מטר).
בתחרות שנערכה בסטוקהולם, שוודיה ב-6 ביולי 1972 החזיר לעצמו לוסיס בהטלת כידון את שיא העולם בתוצאה של 93.80 מטר. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי קלאוס וולפרמן ממערב גרמניה (94.08 מטר).
אף על פי שהגיע מוכן לאולימפיאדת מינכן (1972) זכה לוסיס במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 90.46 מטר, בסך הכל 2 ס"מ פחות מקלאוס וולפרמן שזכה במדליית זהב בשיא אולימפי חדש של 90.48 מטר ולפני ביל שמידט מארצות הברית (84.42 מטר) הוא לא הצליח להגן על תוארו. הפסד זה היה הפער הקטן ביותר, בתחרויות הטלת כידון, במשחקים האולימפיים עד לאותה עת.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים לוסיס במקום שמיני בהטלת כידון בתוצאה של 80.26 מטר.
לאחר שפרש מספורט תחרותי החל לוסיס לאמן אתלטיקה. הוא נישא לאלווירה אוזולינה, אלופה אולימפית בהטלת כידון מרומא 1960. בנם ולדמר לוסיס אף הוא מטיל כידון מצטיין שהשתתף בשתי אולימפיאדת ובשתי אליפות עולם.
עקב (כפר)
קורט וורמן
לורן פביוס
לורן פביוס (בצרפתית: Laurent Fabius; נולד ב-20 באוגוסט 1946) הוא פוליטיקאי צרפתי ממוצא יהודי. היה ראש ממשלת צרפת מטעם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית במשך כשנתיים (17 ביולי 1984 – 20 במרץ 1986), בתקופת נשיאותו של פרנסואה מיטראן. ממאי 2012 עד פברואר 2016 כיהן כשר החוץ והפיתוח הבינלאומי הצרפתי בתקופת נשיאותו של פרנסואה הולנד.
ביוגרפיה.
פביוס נולד ברובע השישה-עשר של פריז להורים ממשפחות יהודיות-אשכנזיות שהתנצרו לקתוליות. בנם של אנדרה פביוס (1908–1984), סוחר עתיקות במקצועו ולואיז (לבית שטרסבורגר-מורטימר, 1911–2010), אזרחית אמריקאית במקור. לו אח אחד - פרנסואה פביוס (1944–2006). פביוס חונך כקתולי.
פביוס למד במוסדות בעלי-שם בתחום מדע המדינה והמִינהל הציבורי, בהם אקול נורמל סופרייר.
פביוס הוא חבר לגיון הכבוד וזכה במספר עיטורי כבוד נוספים, לרבות מממשלות איטליה, נורווגיה, רומניה וקוויבק.
הוא נישא לפרנסואז קסטרו, והתגרש ממנה מאוחר יותר. הוא אב לשני ילדים (ילידי 1982 ו-1983).
פוליטיקאי מקומי.
פביוס הצטרף למפלגה הסוציאליסטית ב-1974, בגיל 28. החל את דרכו הפוליטית, במישור העירוני, משנבחר ב-21 במרץ 1977 לסגן ראשון לראש עיריית לה גרנד קוואוילי (Le Grand-Quevilly) בצפון צרפת. למרות התקדמותו במישור הארצי בשנים שלאחר מכן, הוא מעולם לא נטש את בסיסו הפוליטי המקומי הזה. הוא המשיך לכהן כסגן ראש העיר במשך 18 שנה ללא הפסקה, עד 18 ביוני 1995 ומאותו יום ובמשך כחמש שנים עד 20 במרץ 2000 היה ראש העיר. מ-2001 כיהן במועצת המחוז או אגד קהיליית הערים שכללה עיר זו, קהיליית רואן, כסגן נשיא ומ-3 באפריל 2008 הוא מכהן כנשיא קהילייה זו, במקביל להיותו גם סגן ראש עיריית לה גרנד קוואוילי.
במקביל לקריירה במישור המקומי ובלי לנטוש את בסיסו האלקטורלי פיתח פביוס קריירה לא פחות מוצלחת גם במישור הארצי. ב-3 באפריל 1978, בגיל 32 הוא נבחר לראשונה לפרלמנט - האספה הלאומית (צרפת), מטעם המפלגה הסוציאליסטית והפך לבן חסותו של פרנסואה מיטראן מנהיג המפלגה. ב-10 במאי 1981 ניצח מיטראן את הנשיא המכהן ולרי ז'יסקר ד'אסטן בבחירות לנשיאות צרפת, ב-17 במאי הוא נכנס לתפקידו כנשיא וב-22 במאי 1981 הוא מינה את פביוס לשר במשרד האוצר והכלכלה (לא שר האוצר) בממשלתו הראשונה, תחת ראש הממשלה פייר מורואה. בעקבות זאת, התפטר פביוס ב-23 ביולי מחברותו בפרלמנט, שלוש שנים אחרי שנבחר אליו לראשונה. הוא יחזור לאספה הלאומית חמש שנים מאוחר יותר. פביוס כיהן בתפקידו הזוטר בממשלת מורואה במשך שנתיים ואז הוחלפו תפקידיו וב-22 במרץ 1983 הוא קודם למשרת שר התעשייה והמחקר.
ראש הממשלה.
ב-17 ביולי 1984 הדיח מיטראן את ראש ממשלתו הראשון ומינה תחתיו את פביוס בן ה-37, לראש ממשלה. בכך היה פביוס לראש הממשלה הצעיר ביותר שכיהן בראשות ממשלת צרפת בתקופת הרפובליקה החמישית, וראש הממשלה הצרפתי החמישי שהיה יהודי במוצאו (גם סבו של נשיא צרפת לשעבר ניקולא סרקוזי נולד כיהודי). יותר יהודים במשרה זו מכל מדינה אחרת בעולם, פרט לישראל. קדמו לו לאון בלום (1936–1937, 1938, 1945), רנה מאייר (1953), פייר מנדס פראנס (1954–1955) ומישל דברה (1959–1962).
ממשלתו של פביוס נקטה מדיניות שהגדילה את שיעור האבטלה במדינה ובעיקר את חוסר השוויון בין העשירים לעניים, אך ככל הנראה הייתה שמאלית מדי לטעמם של הבוחרים הצרפתים. כתוצאה מכך, בבחירות לאספה הלאומית ב-16 במרץ 1986 נחלה המפלגה הסוציאליסטית תבוסה, ומיטראן נאלץ למנות ב-20 במרץ את ז'אק שיראק, איש הימין, לראש ממשלתו במקום פביוס.
יו"ר האספה הלאומית ומנהיג המפלגה הסוציאליסטית.
פביוס, המודח מתפקידו כראש ממשלה, נבחר מחדש ב-2 באפריל 1986 לאספה הלאומית. הוא יכהן בה ברציפות 14 שנה עד שנת 2000. ב-1988, שנתיים לאחר חזרתו לאספה הלאומית הוא נבחר ליו"ר, והוא רק בן 41, גיל השווה לגילו של הנבחר הצעיר ביותר עד כה, שכיהן בתפקיד זה. שנה אחר כך הוא נבחר לכהן גם כציר בפרלמנט האירופי (25 ביולי 1989 - 2 באפריל 1992). הוא כיהן בשני תפקידים אלה עד 1992 ואז התפטר משניהם (תוך שמירת חברותו באספה הלאומית), משנבחר לתפקיד המזכיר הראשון של מפלגתו הסוציאליסטית.
פביוס כיהן כמנהיג מפלגתו שנה אחת בלבד. המפלגה הסוציאליסטית בראשותו הובסה בבחירות 1993 לאספה הלאומית והוא קיבל על עצמו את האחריות לכך והתפטר.
ב-1997 חזר ונבחר לתפקיד יו"ר האספה הלאומית וכיהן בתפקיד זה שלוש שנים נוספות, עד 2000, עת מינהו ליונל ז'וספן, ראש הממשלה הסוציאליסטי שמשל תחת הנשיא שיראק הימני, לשר האוצר והכלכלה בממשלתו והוא התפטר ב-27 באפריל 2000 מחברותו באספה הלאומית. פביוס כיהן כשר האוצר במשך כשנתיים (27 במרץ 2000 – 5 במאי 2002).
הקצנה לשמאל.
בבחירות 2002 הפסיד השמאל בצרפת, שיראק נבחר מחדש לנשיאות ופביוס חזר ונבחר ב-1 ביוני 2002 לכהן באספה הלאומית והוא מכהן בה עד היום. הוא החל באותה עת להביע דעות יותר ויותר שמאליות, עד כי הפך למנהיג הפלג השמאלי של המפלגה הסוציאליסטית ואיבד כתוצאה מכך הרבה מכוחו והשפעתו. הוא הודח מהוועד הפועל המרכזי של המפלגה ובבחירות המקדימות הפנימיות שנערכו בה, לקראת בחירות 2007 לנשיאות צרפת, הוא הגיע למקום השלישי אחרי סגולן רויאל, שהייתה למועמדת השמאל והפסידה לניקולה סרקוזי ואחרי דומיניק סטראוס-קאהן, שהפך ליורשה בראשות המפלגה אחרי תבוסתה. פביוס עצמו אמנם נבחר ב-2007, שוב, לאספה הלאומית, אך השפעתו באותה עת כבר הייתה קטנה יותר.
שר החוץ והפיתוח הבינלאומי.
עם כניסתו של הנשיא פרנסואה הולנד לתפקידו (2012) מונה פביוס לתפקיד שר החוץ והפיתוח הבינלאומי של צרפת, במקומו של אלן ז'ופה ושימש בתפקיד זה גם בממשלת צרפת השלושים ושבע, בראשותו של מנואל ואלס.
ב-10 בפברואר 2016 הודיע במפתיע על התפטרותו מתפקידו.
סדרת סרטי אקס-מן
שרק (מחזמר)
שרק - המחזמר הוא מחזמר המציג את העלילה הכללית המתוארת בסרט המצליח של אולפני האנימציה דרימוורקס - שרק. המחזמר הוצג לראשונה בסיאטל ולאחר מכן בברודוויי שם נחל הצלחה גדולה, בשנת 2010, המחזמר הוצג בכל רחבי ארצות הברית. המחזמר הוצג גם בכל רחבי העולם, בישראל המחזמר הוצג בתיאטראות בתל אביב באוגוסט 2010 ומשם עבר לשאר רחבי הארץ. בנוסף המחזמר הוצג במדינות אחרות כמו ספרד ואיטליה.
במאי המחזמר היה ג'ייסון מור. המוזיקה הולחנה על ידי ג'נין טיסורי ואת מילות השירים כתב דייוויד לינדזי אבייר.
עלילה.