משנת תרמ"ז פרסם כתבות ומאמרי מדע, מטבריה, ירושלים, קונסטנטינופול, וגרודנה, בעיתוני התקופה - הצבי, הצפירה, והמליץ, על הרוב חתם בשמו ולעיתים חתם בפסבדונימים: "פלוני וסופר" "טברני" "האמנם".
בשנת תרנ"א הפסיק את עבודתו הספרותית למעט תרגום של מגילת רות לאספרנטו.
החל משנת תרמ"ט התעסק בפעילות ציונית בגרודנה, ואף הקים ארגון בשם "שפה ברורה" ללימוד השפה העברית, בין השנים תרע"ו-תרע"ט נבחר להנהגת הקהילה היהודית בגרודנה.
במלחמת העולם הראשונה בנו מנחם גויס לצבא ונהרג בגבול פרוסיה בכ' אלול ה'תרע"ד בהיותו בן עשרים וארבע.
בשנת תר"פ נשרף ביתו על ידי הבולשביקים.
ניימארק הוסיף ונבחר שוב ושוב למועצת הקהילה בגרודנה, במועצה האחרונה שנבחרה ב-6 בספטמבר 1938 נבחר להנהלה בתפקיד פקיד, מטעם מפלגת "שומרי תורה בפרבר" אשר היוותה לשון מאזניים בין מפלגת החרדים למפלגת הבונד, היה גם חבר בוועד החינוך של גימנסיית "יבנה" בגרודנה.
מודל הסלמת הקונפליקט של פרידריך גלזל
מודל הסלמת הקונפליקט של פרידריך גלזל נועד לסייע להתמודד עם קונפליקט, באמצעות זיהוי השלבים השונים בהם הוא שורה. המודל מתאר תשעה שלבים. בניגוד שיצר קורט ר. שפילמן, המבחין בחמישה שלבים של הסלמה. תשעה השלבים מחולקים לשלוש רמות, שכל אחת מהן מחולקת חלוקה נוספת- ל 3.
רמות.
גלזל טוען שהסלמה איננה עליה אלא ירידה, אל מחוז בו שולטים יצרים שאינם מצייתים למאמצי בעליהם לשלוט בהם או לרסנם. בשלב הראשון של הסכסוך, עדיין שני הצדדים יכולים להרוויח מכך שהם מצאו פתרון (win -win). ברמה השנייה צד אחד מנצח וצד שני מפסיד (מנצח - מפסיד), ברמה השלישית שני הצדדים מפסידים (מפסידים - מפסידים).
מודל זה מאפשר לנתח סוגי קונפליקטים: למשל גירושין, קונפליקטים בין עמיתים, מריבות בין ילדים, ואף קונפליקטים בין מדינות.
רמה 1 (Win -Win) מנצח-מנצח.
עימותים מתחילים במתיחות, למשל מתח הנובע מדיעות חלוקות. זוהי תופעה שכיחה ואינה נתפסת כתחילת עימות. עם זאת, אם העימות נועד להיווצר, כל צד יתחפר בעמדתו.
לסכסוך יכולות להיות סיבות עמוקות יותר.
כל אחד מנסה למצוא את האסטרטגיה שתאפשר לו לשכנע את הצד השני בצדקתו. חילוקי דעות הופכים למחלוקת. הצדדים מפעילים לחצים זה על זה והחשיבה הופכת להיות במונחים של 'שחור ולבן'.
הצדדים לסכסוך מגבירים לחץ, כל אחד משמיע את עמדתו אך הדיונים מנותקים. לא מתקיימת עוד תקשורת מילולית והסכסוך מתגבר. האהדה שהייתה ל"הם", נעלמת.
רמה 2 (Win - Lose) אחד מנצח ושני מפסיד.
הסכסוך מחריף, כל אחד מנסה לגייס אוהדים. היות אדם בצדך, מאפשר לך לגנות את היריב. יהא הנושא אשר יהיה: צריך לנצח כדי שהיריב יפסיד.
משמיצים את היריב ומאבדים את האמון בו. איבוד צלם פירושו-איבוד אמינות מוסרית.
בבקשו לשלוט, כל צד מאיים על השני. אחד מאיים, "בדרישה שאם לא תקוים הוא ינקוט בסנקציה. למשל דרישה" (10 מיליון יורו) ש"אחרת אני אפוצץ את הבניין הראשי שלך" הוא מלווה את דבריו בהצגת האמצעים (מראה את חומר הנפץ). הפרופורציות קובעות את אמינות האיום.
רמה שלישית (Lose – Lose) שני הצדדים מפסידים.
אדם מפעיל את האמצעים העומדים לרשותו כדי לפגוע ביריבו. היריב לא נחשב בעיניו אנושי. מעתה ואילך, אפילו הפסד אישי ייחשב כרווח, אם הנזק ליריב גדול יותר.
יש לחסל את היריב -בכל דרך שהיא.
מנקודה זו אני מוכן להפסיד הכל העיקר להביס את יריבי.
אסטרטגיות למיתון הסלמה ופתרון קונפליקטים.
המודל מתאר כיצד שני צדדים בסכסוך מתנהגים. הפתרונות לא מכוונים לתת מתכונים לביטול ההסלמה בצורה ישירה במיוחד כאשר לשני הצדדים לסכסוך נראה כי לא קיימת אפשרות להפוך את המצב (למשל מעשה אגרסיבי בשטח המדינה, הפרדת הילד מההורה השני, ביטול אזרחות, הטיית מכרז וכדומה), או כאשר צד אחד בוחר בהסלמה כתכסיס אסטרטגי. אלא, כדי למתן את ההסלמה או אפילו להשיג דה-הסלמה מייעד Glasl את האסטרטגיות שיכולות להועיל בשלבי ההסלמה השונים:
היכולת לזהות בצורה נייטרלית וללא שיפוטיות מהם הכוחות שמזינים את הקונפליקט, מהווה מעלה טובה אצל מנהלים, יועצים ועובדים סוציאליים.
אודיה רוזנק
אוֹדֶיָה רוֹזְנַק (נולדה ב-22 בינואר 1991, ז' בשבט ה'תשנ"א) היא משוררת, במאית ותסריטאית קולנוע ישראלית.
קורות חיים.
רוזנק נולדה וגדלה בירושלים למשפחה ציונית דתית. היא בתם של ד"ר דניאל רוזנק, גינקולוג, ויעל רוזנק לבית חבושה, בת למשפחה שעלתה לישראל מבגדד, שעבדה כמורה ללשון ולתנ"ך. סבה, פרופ' מיכאל רוזנק, היה פילוסוף של החינוך היהודי ולימד באוניברסיטה העברית בירושלים; דודה, פרופ' אבינועם רוזנק, הוא מרצה בכיר בחוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית. כשהייתה בת שבע, אימה יעל נפטרה מסרטן השד, אובדן שהשפיע רבות על יצירתה.
היא למדה בבית הספר התיכון פלך לבנות, ולאחר מכן שירתה כמורה חיילת בבית ספר שדה כפר עציון.
בשנת 2011, כשהייתה בת 20, יצאה בשאלה. רוזנק מגדירה את עצמה כמאמינה באלוהים, אך מקיימת אורח חיים חילוני.
בשנת 2021 החלה לפרסם טור אישי באתר הארץ בשם "חרדת ביצוע", אך הפסיקה לפרסם בו לאחר מספר טורים שזכו לתגובות שליליות מצד הקוראים.
נכון ל-2021, היא מתגוררת ביפו.
שירה.
ספרה הראשון "בוא, לקק אותי" יצא לאור בדצמבר 2020, עורר הדים וזכה להצלחה. שירי הספר עסקו בנושאים טעונים, בהם קשיי היתמות בעקבות אובדן האם, פנטזיות אלימות, תשוקה בלתי ממומשת, אהבה נכזבת ופגיעה מינית. היא מרבה בשיריה לעסוק בארוטיקה ובמיניות נשית.
לאחר צאת הספר חשפה רוזנק כי היא חוותה בצעירותה פגיעה מינית מצד אדם שהיה קרוב למשפחה, וכי היא סובלת מפוסט טראומה מורכבת.
קריירה קולנועית.
רוזנק למדה קולנוע במסלול הלימודים המלא בבית הספר סם שפיגל, וסיימה את לימודיה בשנת 2017.
בשנת 2015 כתבה וביימה את הסרט הקצר "פרא", דרמת התבגרות מינית בצל יתמות מאם.
בשנת 2017 כתבה וביימה את הסרט הקצר "מי שחלמה", קומדיה שחורה בהשתתפות השחקניות דפני אטלס ויעל שרוני, העוסקת בתרבות השכול הישראלית. הסרט מציג את סיפורה של נערה צעירה שאביה נהרג בפיגוע, המתבקשת להשיא משואה בטקס שכונתי ביום הזיכרון. הוא זכה בפרסים והשתתף בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם, בהם פסטיבל הסרטים הבינ"ל חיפה, פסטיבל הסטודנטים הבינלאומי תל אביב, פסטיבל הסרטים הבינלאומי שיקגו שבו זכה בפרס חביב הקהל, פסטיבל הסרטים והצילום הבינ"ל Camerimage, פסטיבל הסטודנטים הבינלאומי מינכן, פסטיבל הסרטים הבינלאומי ניו יורק ופסטיבל הסרטים הבינלאומי סינגפור, שבו זכה בפרס הסרט הטוב ביותר.
בשנת 2018 ביימה והשתתפה בסרט התיעודי הקצר "ביופסיה", שתיעד אותה במהלך בדיקת ביופסיה לגילוי סרטן השד. הסרט השתתף בפסטיבל דוקאביב 2019 ונמכר להפצה במסגרת פרויקט "מנה ראשונה".
במהלך שנת 2020, עם התפשטות נגיף הקורונה, יצרה עם יוצר הקולנוע יוסי אולך את סדרת הרשת העצמאית "יומן מגפה".
קונסנטמארטון
קונסנטמארטון (בהונגרית: Kunszentmárton) היא עיר במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק, מרכז נפת קונסנטמארטון. היא הפכה לראשונה לעיר בשנת 1807 ולאחר מכן, לאחר שאיבדה את התואר, קיבלה שוב את הדירוג בשנת 1986. היא ממוקמת לאורך עיקול נהרות "שלושת הקרש" (Hármas-Körös).
מיקום.
היא ממוקמת בגדה השמאלית של נהרות "שלושת הקרש", בחלקו הדרומי של מחוז יאס-נאג'קון-סולנוק. זוהי העיר הדרומית ביותר במחוז ובאזור המישור הגדול הצפוני. היא ממוקמת 132 קילומטרים מבודפשט, 76 קילומטרים מסגד, 50 קילומטרים מסולנוק ומקצ'קמט, ו-25 קילומטרים מסרווש ומסנטש. העיר ממוקמת באזור שטוח לחלוטין, בתוך המישור ההונגרי הגדול, במפגש של אזור נהר הטיסה התיכון ואזור הנהרות מארוש-קרש. העיר נבנתה בעיקולי הנהר ומשמש כמרכז החבל טיסהזוג (Tiszazug).
נגישות.
במכונית.
העיר מהווה צומת כבישים: בכיוון מזרח-מערב הכביש הראשי 44 עובר בשטחה, שאליו מצטרף הכביש 442 מכיוון סולנוק - מארפי ושם מתחיל הכביש הראשי 45 לכיוון סנטש והודמזוושרהיי. הכביש המהיר M44, שנמסר באוקטובר 2019, עובר מצפון לאזור המיושב של העיר. מצפון לעיר, נבנה גשר הכביש השלישי של היישוב מעל נהרות "שלושת הקרש".
ברכבת.
שני קווי הרכבות של הונגריה מגיעים לעיר: קו 130 של MÁV סולנוק - הודמזוושרהיי - מאקו וקו 146 קישקונפלדיהאזה - קונסנטמארטון. נקודת המפגש שלהם היא תחנת הרכבת קונסנטמארטון, הממוקמת בחלק הצפון מזרחי של מרכז העיר,
היסטוריה.
בשל התנאים הנוחים, האזור היה מיושב כבר בתקופה הנאוליתית ובהמשך גם בתקופות מאוחרות יותר (תקופת הברונזה, נדידת העמים, התיישבות המדיארים במרכז אירופה). באזור היישוב וסביבתו, בעת כיבוש האזור על ידי השבטים המדיארים, ישבה אוכלוסייה בולגרית וסלאבית, שנטמאו לתוך שבט אונד של המדיארים. היישוב מוזכר לראשונה מתישהו בין השנים 1212–1215 בשם "Mortun falu". הכפר הפך למקלט של הקומנים בשנת 1239, אחרי שבלה הרביעי, מלך הונגריה הסכים להתיישבותם בבריחתם מהמונגולים.
ההתפתחות היישוב מוכחת בצורה הטובה ביותר על ידי העובדה שעם חתימתו של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, קיבל קונסטמארטון מעמד עיר בשנת 1807, ובשל כך זכתה לקיים ארבעה ירידים לאומיים ושוק שבועי בימי רביעי. מספר התושבים היו בשנת 1800, 4016, בשנת 1828 5991, בשנת 1852 7485, בשנת 1880 9608, בשנת 1910 10921. בשנת 1806 נבנה הגשר הראשון על הקרש.
קהילה יהודית.