ריווט בחר בקריירה קולנועית בהשראת ז'אן קוקטו. הוא צילם את סרטו הקצר הראשון בגיל עשרים. הוא עבר לפריז כדי לפתח את הקריירה שלו, והגיע לביקור בסינמטק פרנסייז של אנרי לנגלואה ובמועדוני קולנוע אחרים; שם פגש את פרנסואה טריפו, ז'אן-לוק גודאר, אריק רוהמר, קלוד שברול, שהפכו יוצרים עתידיים של הגל החדש הצרפתי. ריווט החל לכתוב ביקורת קולנועית, ובשנת 1953 נשכר על ידי אנדרה באזאן לעבוד ב"מחברות הקולנוע". בביקורתו הוא הביע התפעלות מקולנוע הוליוודי מסחרי בן זמנו - במיוחד מסרטים של במאי ז'אנר כמו ג'ון פורד, אלפרד היצ'קוק וניקולס ריי - והעלה ביקורת חריפה כלפי הקולנוע הצרפתי המרכזי. מאמריו של ריווט, נחשבו לכתביו הטובים והתוקפניים ביותר של כתב העת. ראויים לציון סדרת הראיונות שקיים יחד עם שותפו טריפו, ובמיוחד מאמרו "על הגועל" משנת 1961 בו פרסם דברי ביקורת נוקבים כנגד הסרט קאפו (איטליה, 1960) וכלפי יוצרו ג'ילו פונטקורבו . סרטו של פונטקורבו עוסק בחייהן של אסירות במחנה ריכוז. ריווט ביקר בחריפות את השוט המסיים המתאר את התאבדותה של אחת האסירות. ביקורתו נוגעת בסוגיית הייצוג של מחנה הריכוז בקולנוע ובמתח שבין אתיקה לאסתטיקה. ריווט ראה בהעדפתו של פונטקורבו מעשה בזוי ומעורר "גועל". כפי שכתב אריאל שוייצר בתרגום המאמר: "מאמרו של ריווט העלה סוגיה שיוצרי קולנוע וטלוויזיה, חוקרי קולנוע והיסטוריונים עודם מתמודדים עימה - אתגרי הייצוג, ובפרט "ריכוך המציאות" לכדי מוצר "קל לעיכול" או מסחרי".
אף שהיה הבמאי הראשון של הגל החדש שיצר סרט עלילתי באורך מלא, הסרט "פריז שייכת לנו" לא הוקרן עד 1961, אחרי ששברול, טריפו וגודאר כבר הוציאו את סרטיהם הראשונים ופרסמו את התנועה. ריווט הפך לעורכו השלישי של כתב העת "מחברות הקולנוע" (אחרי מות באזאן, אריק רוהמר ערך את המגזין עד 1963, וריווט, כיהן אחריו בתפקיד עד 1966). הוא נלחם בפומבי בצנזורה הצרפתית של סרטו העלילתי השני, "הנזירה" (1966). לאחר מכן העריך מחדש את הקריירה שלו, ופיתח סגנון קולנועי ייחודי עם "L'amour fou". בהשפעת הטלטלה הפוליטית של מאי 1968, תיאטרון אימפרוביזציה וראיון מעמיק עם הקולנוען ז'אן רנואר, החל ריווט לעבוד עם קבוצות גדולות של שחקנים על פיתוח דמויות ואפשרה לאירועים להתפתח במצלמה. טכניקה זו הובילה ליצירת הסרט עתיר השעות "Out 1" שנמשך שלוש עשרה שעות. הסרט שמוקרן נדירות, נחשב למעין הגביע הקדוש של הסינפילים. סרטיו משנות ה-70, כמו "סלין וז'ולי יוצאות לשוט", שילבו לעיתים קרובות פנטזיה וזכו להערכה גדולה יותר. לאחר שניסתה ליצור ארבעה סרטים המשכיים, עבר "התמוטטות עצבים" והקריירה שלו האטה למשך מספר שנים.
בתחילת שנות השמונים החל בשותפות עסקית עם מרטין מריניאק, שהפיק את כל סרטיו הבאים. התפוקה של ריבט עלתה מכאן ואילך, וסרטו "La Belle Noiseuse" זכה לשבחים בינלאומיים. הוא פרש לגמלאות לאחר שהשלים "סביב הר קטן" (2009), וכעבור שלוש שנים התגלה שהוא סובל מאלצהיימר. ריווט שהגן מאוד על חייו האישיים, התחתן לזמן קצר עם הצלמת והתסריטאית מרילו פרוליני בתחילת שנות ה-60, ומאוחר יותר התחתן עם ורוניק מניז.
Sugar (שיר של נטליה גורדיינקו)
Sugar (בעברית: סוכר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת המולדובית נטליה גורדיינקו. השיר יצג את מולדובה באירוויזיון 2021.
רקע.
ב-29 בפברואר 2020, גורדיינקו זכתה בקדם המולדובי לאירוויזיון 2020, ונבחה לייצג את ארצה בתחרות, עם השיר "Prison". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. זמן קצר לאחר ההודעה, רשות השידור המולדובית הכריזה כי גורדיינקו תייצג את מולדובה גם באירוויזיון 2021. ב-14 בפברואר 2021, נחשפה כותרת השיר, "Sugar".
באירוויזיון.
ב-20 במאי 2021, גורדיינקו ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום השביעי עם 179 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה גורדיינקו למקום ה-13 עם 115 נקודות.
ראס פולצ'ר
ראסל מארק פולצ'ר (באנגלית: Russell Mark Fulcher; נולד ב-9 במרץ 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת איידהו, מאז 2019. מחוז הקונגרס הראשון אותו הוא מייצג משתרע לכל אורך מערב המדינה. טרם היבחרו לקונגרס, היה פולצ'ר חבר הסנאט המדינתי של איידהו, הבית העליון בבית המחוקקים של המדינה בשנים 2005–2014.
ביוגרפיה.
פולצ'ר, דור רביעי לבני איידהו, נולד בעיר הבירה של המדינה בויסי אם כי גדל בחווה חקלאית במרידיאן, שם הפעילה משפחתו רפת. באוניברסיטת המדינה בבויסי השלים פולצ'ר הן תואר ראשון והן תואר שני במנהל עסקים, תחילה ב-1984 ואחר כך בשנת 1988. כמו כן, הוא השלים קורס בהנדסת אלקטרוניקה בחברת מיקרון טכנולוגי (Micron Technology). בהיותו חבר בבית המחוקקים של איידהו, פולצ'ר עבד כמתווך בעסקי הנדל"ן המסחרי. לפני כן הוא עסק בתעשיית הטכנולוגיה של איידהו ב-47 ממדינות ארצות הברית, במשך 24 שנה. פולצ'ר בילה חלק ניכר מאותו זמן בפיתוח עסקי בינלאומי עבור מיקרון טכנולוגיה.
בשנת 2005 מונה פולצ'ר על ידי מושל איידהו דירק קמפת'ורן למושב בסנאט המדינתי של איידהו כנציג מחוז הבחירה ה-21 של המדינה, המקיף חלקים גדולים של בויסי, מרידיאן וקונה , כממלא מקומו של הסנאטור ג'ק נובל שהתפטר לאור ניגוד עניינים בו היה מצוי. בבחירות 2006 נבחר לראשונה פולצ'ר לתקופת כהונה מלאה, וכיהן בתפקידו עד 2012. לאחר מכן החל לייצג את מחוז הבחירה ה-22, מאז 2012 עד ל-1 בדצמבר 2014. במהלך כהונתו אף היה מנהיג הסיעה הרפובליקנית בסנאט. ב-15 ביוני 2017 הודיע ​​פולצ'ר כי יתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הראשון של איידהו, לקראת בחירות האמצע ב-2018. הוא זכה, בין היתר, לתמיכתו של הסנאטור טד קרוז מטקסס.
פולצ'ר נבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית בבחירות מקדימות עם 43.1% מקולות הבוחרים, וגבר על שישה מיריביו תוך זכייה ב-18 מתוך 19 מחוזות איידהו. ביום הבחירות הכלליות בנובמבר 2018 גבר על כריסטינה מקניל, מועמדת המפלגה הדמוקרטית כשגרף 62.7% מהקולות. בראשית ינואר 2019 פולצ'ר הושבע לתפקידו, עם התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. בדצמבר 2020 נמנה פולצ'ר בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
Omaga (בעברית: או מיי גאד) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הצ'כי בני כריסטו. השיר יצג את צ'כיה באירוויזיון 2021.
רקע.
ב-3 בפברואר 2020, כריסטו ניצח בקדם הצ'כי לאירוויזיון 2020, ונבחר לייצג את ארצו התחרות, עם השיר "Kemama". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. זמן קצר לאחר ההודעה, רשות השידור הצ'כית הכריזה כי כריסטו ייצג את צ'כיה גם באירוויזיון 2021. ב-15 בפברואר 2021, נחשפה כותרת השיר, "Omaga". למחרת, השיר יצא באופן רשמי על ידי כריסטו.
באירוויזיון.
ב-20 במאי 2021, כריסטו ביצע את השיר בחצי הגמר השני של התחרות וכשל להעפיל לגמר.
דמוקרטיה מהותית
שלוימי דאקס
לינדה לרקין
לינדה לרקין (באנגלית: Linda Larkin; נולדה ב-20 במרץ 1970) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה.
לרקין נולדה בלוס אנג'לס, הסרט הראשון שהופיע בו הוא "Zapped Again!" שיצא בפורמט לצפייה ביתית.
היא דיבבה את הנסיכה יסמין בסרט "אלאדין" של חברת וולט דיסני, והמשיכה לדבב את הדמות במדיות שונות.
ב-1999 הופיעה בתפקיד קטן בקומדיה הרומנטית "תפוס את הכלה", ב-2000 הופיעה בסרט "The Next Best Thing" בו שיחקה מדונה, היא שיחקה גם בתפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה וביניהן "".
ב-2011 קיבלה את פרס אגדות דיסני.
ב-2002 התחתנה עם השחקן יול ואסקס.
פאטרוהה
פאטרוהה (בהונגרית: Pátroha) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בפאטרוהה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,890 ובשנת 2020 2,843 תושבים.
יהודי פאטרוהה.
יהודים החלו להתיישב בפטרוהה באמצע המאה ה-18. הם התפרנסו בעיקר מרוכלות, מלאכה וחקלאות.
לאחר הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס של יהודי הונגריה (1869-1868) בין חרדים למשכילים, הצטרפו יהודי פאטרוהה לזרם האורתודוקסי. ובשנת 1885 נסתפחו לקהילת קישווארדה.
לקהילה היה בית קברות יהודי ובית כנסת.
בשנת 1941 נשלחו צעירים יהודים מפטרוהה לעבודות ביצורים ושירותים במסגרת צבאית. בשנת 1942 הופקעו נכסיהם של יהודי הכפר.
באפריל 1944 כחודש לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי פאטרוהה לגטו קישווארדה. בדרך נלקחו חפציהם בידי חיילי הז'אנדרמריה ההונגרית. בסוף מאי 1944 שולחו יהודי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ.
פתח אל-בארי
פתח אל-בארי (בערבית: فتح الباري) הוא ספר רב כרכים שנכתב על ידי אבן חג'ר אל-עסקלאני, ובו ניתנים הסברים וביאורים לספר צחיח אל-בוח'ארי.
Doxygen