ב-1971 קיבלה את אות מסדר ג'ון הקדוש.
I'm Still Standing
I'm Still Standing הוא סינגל שנכתב על ידי אלטון ג'ון וברני טופין, מתוך האלבום "Too Low for Zero" .
הסינגל הגיע לשיא במקום הראשון בקנדה ובשווייץ, למקום רביעי בבריטניה, ולמקום ה-12 במצעד הבילבורד האמריקאי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ, בבימויו של הבמאי האוסטרלי ראסל מולקאי , צולם בקאן ובניס בריביירה הצרפתית, צרפת ומציג את צבעי דגל צרפת.
ברונו טוניולי , שלאחר מכן היה שופט בתוכנית הטלוויזיה "Strictly Come Dancing" של ה-BBC ובגרסה האמריקאית שלה, "Dancing with the Stars" של ABC, מופיע כאחד הרקדנים בסרטון.
צילום הווידאו קליפ היה אמור לקחת יומיים, אך מצלמה עם סרטו של היום הראשון נהרסה כשמולקאי נפל איתה לים בטעות. לכן, היה צריך לצלם את החלק הזה שוב ביום אחר. במהלך הצילומים לווידאו קליפ, ג'ון נתקל בחברי להקת הפופ הבריטית דוראן דוראן. הוא התלונן שהוא תשוש כתוצאה מכך שהוא ער משעה 4 בבוקר. סיימון לה-בון החליט שג'ון צריך לשתות מרטיני, וכך הוא עשה.
בספרו של הגיטריסט הבריטי, אנדי טיילור , "Wild Boy: My Life in Duran Duran", נכתב כי:
למחרת בבוקר, התעורר ג'ון עם האנגאובר כשידיו כואבות. הוא הלך לחדרו של העוזר האישי שלו - שהיה "מאוזן" - ושאל אותו "מה קרה?" עוזרו צחק: "אתה זה מה שקרה!". התברר לג'ון שבלילה הקודם הוא התפשט מבגדיו, הכה את מנהלו ג'ון ריד, והרס את חדר המלון שלו.
הקליפ שודר פעמים רבות ברשת MTV הצעירה (שהושקה ב־1981). הוא היה הלהיט הראשון של ג'ון ברשת, וסייע להנגיש את ג'ון לקהל צעיר יותר. להשתתפות המוצלחת של ג'ון סייעה העובדה שהוא מאנגליה, שבה קליפים היו פופולריים הרבה לפני השקת MTV.
ב-2019, תשלילי הסרט המקוריים בגודל 16 מ"מ נסרקו מחדש והגרפיקה הממוחשבת נוצרה מחדש ויצרה גרסה חדשה ומשודרת של סרטון שיווקי. בגרסה זו של הסרטון נעשה שימוש בסוף הסרט "רוקטמן", כאשר השחקן שמגלם את ג'ון, טארון אגרטון, שיחזר סצנות בלתי נשכחות מהקליפ המקורי. הסרטון יצא גם באופן עצמאי בערוץ היוטיוב של ג'ון.
שווייץ באירוויזיון 1958
שווייץ באירוויזיון 1958 השתתפה עם השיר "Giorgio", שבוצע על ידי הזמרת השווייצרית, ליס אסיה.
לפני האירוויזיון.
בשנת 1958, רשות השידור השווייצרית הכריזה כי אסיה נבחרה לייצג את ארצה בתחרות האירוויזיון לשנת 1958. מאוחר יותר הוכרז כי אסיה תשיר את "Giorgio" בתחרות. השיר בוצע בשפות גרמנית ואיטלקית והפך לשיר הראשון שבוצע בכמה שפות על בימת התחרות. זו הייתה ההשתתפות השלישית של אסיה באירוויזיון.
באירוויזיון.
ב-12 במרץ 1958, אסיה הופיעה על בימת התחרות. שווייץ שובצה עשירית ואחרונה בסדר ההופעות, אחרי אוסטריה. שווייץ זכתה במקום השני עם 24 נקודות בהפרש של שלוש נקודות מהזוכה הצרפתי, אנדרה קלאבו.
ממשלת אוסטריה
ממשלת אוסטריה (בגרמנית: Österreichische Bundesregierung) הוא הקבינט המהווה את הרשות המבצעת של אוסטריה. הוא מורכב מהקנצלר, העומד בראשות הממשלה, סגנו והשרים השונים.
מאז הרפורמה בשנת 1929 בחוקה הפדרלית האוסטרית, כל חברי הממשלה הפדרלית ממונים על ידי נשיא אוסטריה. מכיוון שהממשלה הפדרלית חייבת לשמור על אמון הפרלמנט, הנשיא נוהג להתחשב במצב הפוליטי בפרלמנט. בפועל מנהיג המפלגה הפוליטית החזקה ביותר, שהתמודד כ"מועמד לקנצלר" בבחירות לפרלמנט, הוא זה שמתמנה לתפקיד ומרכיב את הממשלה. השרים מוצעים למינוי על ידי הקנצלר, אם כי הנשיא רשאי לעכב את אישור המינוי. כמו כן, הנשיא רשאי לפטר את הקנצלר או את שאר הממשלה בכל עת. בתרחיש זה, על מפלגות הפרלמנט להקים ממשלה חדשה.
הממשלה מתכנסת לישיבות המתוכננות לעיתים קרובות. הקנצלר מכהן בישיבות הממשלה כראשון בין שווים ללא סמכות החלטה סופית. הקבינט מאמץ החלטות בנוכחות לפחות מחצית מחבריו.
ב-7 בינואר 2020 מינה הנשיא אלכסנדר ואן דר בלן את סבסטיאן קורץ לקנצלר. ממשלתו של קורץ מורכבת ממפלגתו (מפלגת העם האוסטרית) ומפלגת הירוקים. ורנר קוגלר מכהן כסגן קנצלר.
יחסי איראן–גאורגיה
איראן וגאורגיה קיימו יחסים במשך אלפי שנים, אם כי היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין שתי המדינות ב כוננו ב-15 במאי 1992. איראן היא שותפת סחר חשובה של גאורגיה.
היסטוריה.
מזרח גאורגיה, לאורך ההיסטוריה שלה, סופחה כמה פעמים על ידי האימפריה הפרסית, במיוחד תחת השושלות האחמנית, הפרתית, הסאסאנית, הספווית, האפשארית והקאג'ארית. מערב גאורגיה, לאורך ההיסטוריה שלה סופחה על ידי הממלכה האחמנית לתקופה קצרה ומאוחר יותר נכבשה תקופה ממושכת תחת האימפריה הסאסאנית במהלך מלחמת Lazic. בשל כך, קיימים חילופי דברים פוליטיים ותרבותיים רבים בין שתי המדינות מזה אלפי שנים, וכך נחשבת מזרח גאורגיה לחלק מאיראן הגדולה.
יחסים היסטוריים.
לאיראן (פרס) וגאורגיה, או השבטים הגאורגיים, היו יחסים בצורות שונות בעיקר באמצעות סחר החל מהתקופה המדית. מהתקופה האחמנית המוקדמת התפתחו היחסים, כאשר האחמנים כבשו רבים מאזורי גאורגיה. היחסים נעשו מורכבים יותר ככל שהספאווידים השתלטו על איראן וכוננו שליטה איראנית בת מאות שנים בכמה ממלכות גאורגיה. זה נמשך עד שרוסיה כבשה את הקווקז וגאורגיה במחצית הראשונה של המאה ה-19, במהלך מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813) ומלחמת רוסיה–פרס (1826–1828), מאיראן הקאג'ארית.
המאה ה-20.
עד תחילת שנות ה-90 יחסי איראן–גאורגיה היו חלק מיחסי איראן–ברית המועצות. מאז עצמאותה של גאורגיה מברית המועצות, שתי המדינות שיתפו פעולה בתחומים רבים, כולל אנרגיה, תחבורה, סחר, חינוך ומדע. איראן היא אחת השותפות החשובות ביותר של גאורגיה ונציבות כלכלית משותפת בין ממשלתית פועלת בין שתי המדינות.
2008 עימות בין רוסיה לגאורגיה.
בשל היחסים ההדוקים עם רוסיה וגאורגיה, איראן ניסתה בתחילה להישאר נייטרלית יחסית במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה ומחוצה לה. שר החוץ של איראן מנוצ'הר מותכי צפה מלחמה קרה חדשה אפשרית וחזה כי מעצמות חיצוניות יסבלו כפי שאירע לארצות הברית ובעלי בריתה באפגניסטן ובעיראק. דובר משרד החוץ חסן Ghghghavi קרא "להפסיק את העימותים באופן מיידי" והציע תמיכה.
לאחר שרוסיה ובעלות בריתה הקרובות ביותר בחרו להכיר באבחזיה ובדרום אוסטיה, אמר שגריר איראן ברוסיה, סייד מחמוד-רזה סג'אדי, בתחילת פברואר 2009 כי מדינתו לא תכיר באבחזיה ובעצמאות דרום אוסטיה בעתיד הקרוב, "כי זה יכול לגרום למלחמה באזורים רבים," אך מצד שני הוא לא פסל הכרה איראנית בסופו של דבר בעצמאות שני האזורים. עם זאת, סג'אדי הגן על צעדיה של רוסיה במלחמת גאורגיה–רוסיה ב-2008 ועל החלטתה להכיר באבחזיה ובדרום אוסטיה כמדינות עצמאיות. סג'אדי גם אמר כי הוא מזדהה עם תושבי אבחזיה ודרום אוסטיה וכי טהראן תפעל עם מוסקבה לפיתוח כלכלת שני האזורים.
2010–הווה.
בתחילת 2010 התגבר שיתוף הפעולה בין שתי המדינות. סוכנים ממשרד החוץ האיראני ביקרו בטביליסי במאי 2010 כדי לדון בהשקעה האיראנית בהקמת מפעל הידרואלקטרי בגאורגיה וכן בכוונותיה של איראן לייבא חשמל מהמדינה. הפגישה הובילה לכך שהנשיא מיכאיל סאקשווילי הזמין את מקבילו האיראני מחמוד אחמדינז'אד לטביליסי.
במהלך העשור האחרון, טהראן חתמה על הסכמים עם טביליסי למניעת כפל מס ולעידוד השקעה בהובלה אווירית, קרקעית וימית, ושיתוף פעולה במכס ומסחר. לאיראן, המבקשת לגוון את נתיבי המעבר למשלוחי המטען שלה, יש אינטרס ביכולת המעבר של גאורגיה והיא רואה במדינה דרך חלופית למשלוח מטענים לאירופה.
בסוף מאי 2010 הודיע שגריר איראן, מג'יד סמדזאדה סאבר, כי בכוונתה של איראן וגאורגיה לבטל את מגבלות הוויזה לנסיעה בין המדינות, שנכנסו לתוקף רשמית בינואר 2011. לטענת שגריר איראן, איראן וגאורגיה מנהלות שיחות על פתיחת קונסוליה איראנית בבתומי, מערב גאורגיה. ההודעה נקבעה במהלך ביקורו של שר החוץ האיראני מנוצ'ר מוטאקי בטביליסי בהמשך החודש.
במהלך פגישה עם שגריר גאורגיה החדש באיראן יוסב צ'כוואשווילי בטהראן באפריל 2014, אמר זריף כי איראן וגאורגיה נהנות מיחסים היסטוריים וידידותיים. שר החוץ האיראני הוסיף כי יש יכולות רבות להרחבת קשרי טהראן–טביליסי, במיוחד בתחום הכלכלי והפרלמנטרי.
צ'חוואשווילי מצידו הצביע על הקשרים הלבביים בין המדינות והבסיס הרב לשיתוף פעולה הדוק יותר בין שתי המדינות. ב-18 בנובמבר 2013, נשיא גאורגיה, גאורגי מרגוולאשווילי, אמר כי ממשלו ישאף לחזק את קשרי החברות של טביליסי-טהראן. בפגישה עם סגן שר החוץ האיראני לענייני אסיה-האוקיינוס השקט וענייני חבר העמים, אברהים רחימפור בטביליסי, תיאר מרגוולאשווילי את הקשרים הלבביים בין שתי המדינות כהיסטוריים וחזקים.
גאורגיה הגיבה בחיוב על התוצאה בין איראן למדינות ה-P5 + 1 בנוגע להקלה בסנקציות על איראן, בשל תוכנית הגרעין האיראנית. כמדינות גאוגרפיות קרובות וכשותפות סחר חשובות, חברי הפרלמנט של שתי המדינות צופים גידול ביחסים הדו צדדיים בין המדינות.
ב-18 במרץ 2015 התקיימה במשרד העבודה והרווחה באיראן הפסגה החמישית של הוועדה המשותפת איראן–גאורגיה לשיתוף פעולה כלכלי.
במאי 2015, חברת האנרגיה האיראנית קבוצת MEPCO הודיעה כי היא מתכננת להקים שתי תחנות כוח בגאורגיה.
ממשלת בולגריה
מועצת השרים (בבולגרית: Ministerski săvet) היא הרשות המבצעת בבולגריה. הממשלה מונהגת על ידי ראש ממשלת בולגריה ושרים נוספים.
כאשר חברי הפרלמנט ממונים לתפקידם, עליהם להתפטר מן הפרלמנט.לעיתים ובמטרה לשמור על איזונים פוליטיים. ניתן למנות שר אחד או יותר ללא תיק.
מטה מועצת השרים נמצא במרכז הבירה סופיה.
Maniac (שיר של קונאן גריי)