הוא מת ב-29 בדצמבר 2016, בגיל 80, עקב בעיות בכליות.
קריירת נבחרות.
בשנים 1957–1968 שיחק גונסאלבס בנבחרת אורוגוואי, ובמדיה השתתף במונדיאל 1962 ו-1966 ובקופה אמריקה 1957 ו-1959.
קרחון קרול (מפרץ גליישר)
קרחון קרול (באנגלית: Carroll Glacier) הוא קרחון הממוקם בשטח הפארק הלאומי גליישר ביי, במדינת אלסקה שבארצות הברית.
מוצאו של הקרחון בסמוך לגבול ארצות הברית - קנדה. הקרחון זורם לכיוון דרום-מזרח, עד שפכו אל מפרצון קווינס (Queens Inlet).
אורכו של הקרחון 24 קילומטרים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1892 על ידי רייד (Reid), עובד הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
הקרחון נקרא על שמו של רב החובל ג'יימס קרול (James Carroll), רב החובל של הספינה קווין (S.S. Queen), אשר באותה שנה היה הראשון שהגיע בהפלגה לחלקו העליון של מפרץ גליישר.
ועדת הגבולות הבינלאומית בשנת 1898 קראה לקרחון בשם "קרחון וודס" (Woods Glacier).
לקריאה נוספת.
• Smith, Norman. (1990), The effects of glacial surging on sedimentation in a modern ice-contact lake, Alaska, Geological Society of America Bulletin - GEOL SOC AMER BULL. 102. 1393-1403. 10.1130/0016-7606(1990)102&lt;1393:TEOGSO&gt;2.3.CO;2
קז'ואל ספיקרס
ג'יימי לוולינג
ג'יימי לוולינג (בגרמנית: Jamie Leweling; נולד ב-26 בפברואר 2001) הוא כדורגלן גרמני ממוצא גנאי המשחק בעמדת החלוץ והקשר באוניון ברלין.
קריירה.
לוולינג החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של נירנברג המקומית, ובשנת 2017 עבר לקבוצת הנוער של גרויטר פירט.
ב-28 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בבונדסליגה השנייה, כשעלה כמחליף בדקה ה-85 בהפסד 0–2 לארצגבירגה אווה.
בתום עונת 2020/2021 העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ב-14 באוגוסט 2021, בהפסד 1–5 לשטוטגרט, ואף כבש את השער המצמק לזכות קבוצתו.
ביולי 2022 חתם באוניון ברלין.
קריירת נבחרות.
בהיותו ממוצא גנאי, זומן לוולינג לנבחרת גאנה באוקטובר 2020, אך לא ערך בה הופעת בכורה, ושב לשחק בנבחרות הצעירות של גרמניה.
הבשורה עם מרגרט הקדושה ואנסאנוס הקדוש
"הבשורה עם מרגרט הקדושה ואנסאנוס הקדוש" הוא ציור מאת סימונה מרטיני וליפו ממי, המתאר את הבשורה למרים, אם ישו. העבודה נוצרה עבור מזבח צדדי של קתדרלת סיינה, והיא נמצאת היום באוסף גלריה אופיצי בפירנצה, איטליה .
היסטוריה.
הציור נועד לעטר את מזבח אנסאנוס הקדוש בקתדרלת סיינה, הוא הוזמן כחלק מסדרה של ארבעה תיאורים של חיי מרים, ששובצו בארבעה מזבחות המוקדשות לקדושים פטרוני העיר. אלה כללו גם את הציור "לידת הבתולה" מאת אמברוג'ו לורנצטי. בנוסף כלל עיטור הכנסייה גם ציור לידה (1531), המפורק כיום ומיוחס לברטולומאו בולג'יני , וכן ה"מאסטה" מאת דוצ'ו.
תאריך הציור מצוין בטקסט על גבי שבר מן המסגרת המקורית: "symon martini et lippvs memmi de senis me pinxervnt anno domini mcccxxxiii". חלק זה משובץ כיום במסגרת מן המאה ה-19. השערה היא שמרטיני צייר את הלוח המרכזי, בעוד שממי היה אחראי על ציור קדושים בצידי התיאור וארבעת הטונדו ובהם נביאים, המשובצים בחלק העליון
הציור נשאר בקתדרלה עד לשנת 1799, אז הועבר על ידי לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לפירנצה, בתמורה לשני בדים של לוקה ג'ורדאנו . מסגרת העץ המקורית, שנוצרה על ידי פאולו די קמפורגיו (Paolo di Camporegio), עוטרה בעלי זהב על ידי ממי. היא שופצה בשנת 1420 והוחלפה, כאמור, במסגרת מודרנית במאה ה-19.
תיאור.
היצירה בנויה בתוך מסגרת בעלת מאפיינים אדריכליים-גותיים, היוצרת מתכונת של טריפטיכון. הפנל המרכזי מתאר את הבשורה למרים. המלאך גבריאל מופיע בצידו השמאלי של התיאור. הוא אוחז בידו ענף עץ זית ומצביע על יונה, המסמלת את רוח הקודש. מפיו של המלאך יוצאת הבשורה בצורה של טקסט בלטינית: ave" gratia plena dominvs tecvm" ("שמחי, ברוכת החסד. יהוה עמך"). מרים מתוארת יושבת על גבי כס מפואר, לובשת גלימה כחולה ועליה דגם עיטורי. היא מחזיקה בידה ספר פתוח. בינה לבין המלאך ניצב כד ובו חבצלות לבנות. מרים מתוארת כשהיא נבהלת מן הבשורה. הדבר מתבטא בתנוחת הגוף המעוקלת.
שני הלוחות הצדיים מתארים את אנסאנוס הקדוש (משמאל), ודמות נשית, המזוהה עם מקסימה הקדוש (St. Maxima) או מרגרט הקדושה (St. Margaret), מימין. מעל תיאורים אלו ארבעה טונדו ועליהם דמויות של נביאים: ירמיהו, יחזקאל, ישעיהו ודניאל.
מושל לואיזיאנה
מושל לואיזיאנה (באנגלית: Governor of Louisiana, בצרפתית: Gouverneur de la Louisiane) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית. המושל ממונה על אכיפת חוקי המדינה.
55 גברים ואישה אחת כיהנו כמושלי לואיזיאנה ב-63 תקופות כהונה נפרדות. מושל לואיזיאנה הנוכחי הוא הדמוקרט ג'ון בל אדוארדס, שהושבע לכהונתו ב-11 בינואר 2016.
היסטוריה.
לואיזיאנה הצרפתית נרכשה מידי צרפת ב-1803. ב-1 באוקטובר 1804 הוקמה על בסיס החלק הדרומי של השטח שנרכש, ושאר השטח הפך ל, שהיה כפוף לשיפוטה של . מחוז לואיזיאנה הפך בהמשך ל, אך לאחר שטריטוריית אורלינס הפכה למדינת לואיזיאנה, שונה שמה של טריטוריית לואיזיאנה ל. בשנות קיומה של טריטוריית אורלינס, כיהן כמושל שלה ויליאם קלייבורן, שמונה לתפקידו על ידי נשיא ארצות הברית. עם כינונה של לואיזיאנה כמדינה בארצות הברית, נבחר קלייבורן כמושלה הראשון.
ב-30 באפריל 1812 התקבלה לואיזיאנה כמדינה בארצות הברית. ב-26 בינואר 1861 היא פרשה מן האיחוד. ב-8 בפברואר אותה שנה היא הייתה לאחת מהמדינות המייסדות של קונפדרציית המדינות של אמריקה. עם זאת, בשל העובדה שחלקים משמעותיים של שטח המדינה נותרו בשליטת האיחוד במשך כל המלחמה, כיהנו במקביל מושלים מטעם הקונפדרציה ומטעם האיחוד. לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקאית, הייתה לואיזיאנה במהלך תקופת השיקום חלק מהמחוז הצבאי החמישי, שבידיו הייתה השליטה על סמכויות המושל. ב-9 ביולי 1868 התקבלה לואיזיאנה מחדש כמדינה באיחוד.
מועד כהונת המושל.
חוקת לואיזיאנה הראשונה, שכוננה ב-1812 יצרה את משרת המושל, וכהונתו נקבעה לארבע שנים. מועד תחילת כהונת המושל נקבע ליום שני הרביעי שלאחר מועד הבחירות. ב-1845 הוזז מועד תחילת כהונת המושל ליום שני הרביעי של חודש ינואר שלאחר הבחירות. ב-1864 שונה מועד תחילת כהונת המושל ליום שני השני של חודש ינואר שלאחר הבחירות. ב-1879 שונה מועד זה ליום שני הראשון לאחר הכרזת בית המחוקקים של המדינה על תוצאות הבחירות. חוקת 1921 שינתה את מועד השבעת המושל ליום שלישי השני בחודש מאי. בחוקת 1974 נקבע, שהחל מ-1980 יושבע המושל ביום שני השני של חודש מרץ שלאחר הבחירות. מועד זה תוקן ב-1987, בתוקף מ-1992, ליום שני הראשון בחודש ינואר.
משך הכהונה.
מלכתחילה לא יכול המושלים להתמודד בבחירות לכהונה נוספת. בחוקת 1864 לא נקבעה מגבלת כהונה. ב-1868 חודשה מגבלת הכהונה. ב-1879 הוסרה מגבלת הכהונה, וחודשה שוב ב-1898. התיקון לחוקה שהתקבל ב-1966 מאפשר למושל לואיזיאנה לכהן בשתי תקופות כהונה רצופות, וכדי לכהן בכהונה נוספות עליו להמתין תקופת צינון של כהונה אחת. שלושה מושלים כיהנו בשתי תקופת כהונה בלתי רצופות כל אחד, ושני מושלים כיהנו בשלוש תקופות כהונה רצופות כל אחד.
התפנות המשרה.
מלכתחילה, בכל מקרה של התפנות משרת המושל, שימש נשיא הסנאט של לואיזיאנה כמושל בפועל. בחוקת 1845 נוצר משרת סגן המושל, שנבחר באותו מועד ובאותו אופן כמו המושל. נקבע שהמושל ישמש כמושל בפועל בכל מקרה של התפנות משרת המושל. חוקת 1913 קבעה שבמקרה של התפנות משרת המושל, מושבע סגן המושל כמושל הבא לכל דבר ועניין. המושל וסגנו לא נבחרים באותו פתק הצבעה.
אליעזר בדנר
אליעזר יהודה בדנר (18 בדצמבר 1897, פולין - 30 בדצמבר 1968, רמת גן) היה תעשיין ישראלי, שהקים ברמת גן את המפעל לייצור נעליים "אלבה". בשנת 1972 כיבדה עיריית רמת גן את זכרו ותרומתו לעיר, בקוראה רחוב על שמו.
ביוגרפיה.
אליעזר בדנר נולד ב-1897 בקלוואריה זבז'ידובסקה, פולין לאב, שמואל אריה ולאם, זלטא מינדל, שהיו משפחה חרדית של סוחרי עורות. אליעזר היה אחד משמונת ילדיהם, והוא למד את מקצוע הסנדלרות.
ב-8 בפברואר 1920 נישא בגרמניה לצילה ליפמנוביץ (נולדה בודוביצה, פולין, 20 באוגוסט 1898). באותה שנה בנובמבר נולד בנם הבכור משה ברוך (מקס). ב-1922 נולדו להם זוג תאומות בנות - רבקה (שטרצר לאחר נישואיה) ומלכה (ויסברגר לאחר נישואיה).
בדנר ואשתו השתקעו בעיר דרזדן, ושם נולדו ילדיהם. בדרזדן הקים את מפעל הנעליים "אלבנה".
הוא היה גם פעיל ב"הפועל המזרחי" והתנועה הציונית ותרם לקניית אדמות בארץ ישראל.
בעקבות עליית הנאצים לשלטון עברה המשפחה בשנת 1936 לטריאסטה שבאיטליה, והקימו בה מפעל נעליים באותו השם. עקב החמרת המצב המדיני באיטליה, עלה לארץ לאחר שהשיג אשרת עליה, עם אשתו ובנותיו ב-21 במרץ 1939. בנו בן ה-18, שלא קיבל אישור עלייה, עלה גם הוא לארץ בעלייה בלתי לגלית.
הוריו של אליעזר, שני אחיו ושתי אחיותיו נספו עם כל משפחתם בשואה. אח ואחות נוספים ששרדו את השואה ואיבדו את בני משפחתם וילדיהם עלו לארץ לאחר קום המדינה. אח נוסף, שעזב איתו את איטליה, קיבל אשרה לבוליביה (משגריר בוליביה באיטליה שחילק אשרות ליהודים) והשתקע בה עם משפחתו.
שארית המשפחה התאחדה והתיישבה ברמת-גן בשנת העלייה לארץ, והקימה גם בה מפעל נעליים.
מפעל הנעליים ברמת גן.