קיקה (סרט)
קיקה (בספרדית: Kika) הוא סרט קולנוע ספרדי משנת 1993, שכתב וביים פדרו אלמודובר. הסרט קרוי על שם הגיבורה שלו, קיקה, שהיא מאפרת ומורה לאיפור. הסרט עוסק בצורה סאטירית בטלוויזיה (ובפרט ברדיפת הרייטינג), במיניות (כולל אונס וגילוי עריות), בדת ובחיים בעיר הגדולה. לצד קיקה האופטימית והפטפטנית מככבת בסרט אנדראה, כתבת טלוויזיה מרושעת ורודפת סנסציות.
עלילה.
רמון (בגילומו של אלכס קסנובאס) הוא צלם העוסק בצילום דוגמניות ללבני נשים. הוא נוסע לבית אמו, בית מבודד הקרוי "בית יוקאלי", ובכניסה הוא שומע שתי יריות, ומגלה שאביו החורג, ניקולס פירס (פיטר קויוטי), פצוע בידו, ואמו מתה מירייה בחזה, כשהאקדח בידה. ניקולס מסביר למשטרה שנפצע בעת שניסה למנוע מאשתו להתאבד. הוא מוסר לרמון את מכתב ההתאבדות של אמו, שבו היא מספרת מה גדול יאושה.
ניקולס הוא סופר אמריקאי שעבר להתגורר בספרד, והוא מתראיין בתוכנית טלוויזיה ספרותית על ידי מראיינת קשישה, המספרת לצופים שאת התפקיד סידר לה בנה, במאי התוכנית, כדי שיוכלו לבלות יחד. קיקה (ורוניקה פורקה), מאפרת ומורה לאיפור, פגשה את ניקולס כשאיפרה אותו לקראת הראיון, וקשרה איתו קשר רומנטי. היא נקראת לביתו של ניקולס כדי לאפר את גופת בנו החורג, רמון (אלכס קסנובאס), שמת מדום לב. תוך כדי פעולת האיפור מתברר שרמון לא מת, אלא נקלע למצב קטטוני עקב בעיה בלבו, והוא מתעורר לחיים. קיקה עוברת לחיות עם רמון.
רמון, המתגורר במדריד, מפנה לניקולס את הסטודיו שלו, שמעל דירתו, כדי לאפשר לו מגורים במדריד, ושוכר לעצמו סטודיו במקום אחר. השניים מחליטים לטפל במכירת "בית יוקאלי", ובהיותם שם מגיעה אליהם כתבת טלוויזיה רודפת סנסציות בשם אנדראה "המצולקת" (ויקטוריה אבּריל), שהייתה הפסיכולוגית של רמון לאחר מות אמו. כאשר היא מחוץ לאולפן, הקסדה שלראשה כוללת מצלמת וידאו, המצלמת את סביבתה. אנדראה מתמקדת בתוכניתה, "הגרוע ביותר של היום", בחדשות מקבריות, ובהן רציחתה של אישה בבית הקברות, על ידי בעלה הזועם, שצולמה על ידי אנדראה. ניקולס מביע פליאה על השינוי בקריירה של אנדראה, אך היא מציינת שהשינוי אינו גדול, "אני עדיין מוקפת מטורפים ונהנית מזה". אנדראה משכנעת את ניקולס לכתוב תסריט לתוכנית שלה, אך כשרמון רואה אותה הוא מגרש אותה.
אמפרו, חברתה של קיקה, מתגלה לצופים כמאהבת של ניקולס, אך שומרת זאת בסוד מקיקה, משום שגם לקיקה, שקיבלה הצעת נישואים מרמון, יש עדיין קשר רומנטי עם ניקולס. אל ניקולס מגיעה גם סוסנה (ביבי אנדרסן), אך הוא אינו שמח לראותה. רמון מקיים יחסי מין עם קיקה תוך שהוא מצלם אותם במצלמת פולארויד – כך הוא אוהב את זה. במקביל רואים הצופים את סוסנה עירומה בדירה מעל, דירתו של ניקולס, כשהיא שרה שיר אהבה.
חואנה (רוסי דה פלמה), המשרתת בביתם של קיקה ורמון, היא לסבית. היא מספרת לקיקה ששכבה רק עם אחיה המפגר, הלהוט ליחסי מין, כדי לספק פורקן לתאוותיו. חואנה צופה בתוכניתה של אנדראה ורואה קטע על תהלוכת הדקורים, טקס דתי ביום שישי הטוב שהמשתתפים בו, עוטי מסכות, מכים את עצמם ונדקרים עד זוב דם. מתברר שבטקס השתתף גם אחיה המפגר של חואנה, פול באסו, שקיבל לשם כך יום חופשה מכלאו, וניצל זאת כדי להימלט. הוא מגיע למקום עבודתה של אחותו, ביתם של קיקה ורמון. הוא מבקש מחואנה כסף, והיא נותנת לו את המעט שיש לה, ומציעה שלשם השגת סכום נוסף יקשור אותה ויגנוב את מצלמותיו של רמון, ומפצירה בו שלא יפגע בקיקה, הישנה בחדר הסמוך. תחילה הוא נענה להצעתה של חואנה, אך יצרו גובר עליו, והוא אונס את קיקה, המנסה להתנגד לכך. מציצן הצופה מרחוק על קיקה רואה את האונס ומזעיק את המשטרה. שני שוטרים עצלים מגיעים ומפסיקים את האונס, אך פול באסו מצליח להימלט מידיהם.
אנדראה מגיעה לדירה ומנסה לראיין את קיקה, אך זו מסרבת בתוקף. חרף סירובה משודר בתוכניתה של אנדראה סרט המציג את האונס, שסופק לתוכנית על ידי מציצן. רמון מודה שהוא המציצן שהזעיק את המשטרה, לאחר שצפה על ביתו מהסטודיו שלו, אך טוען שלא הוא סיפק את הסרט לאנדראה.
אנדראה מגלה שבטעות שלח לה ניקולס, במקום תסריטים, טיוטה של רומן בשם "הרוצחת הלסבית", העוסק במעשי רצח אחדים.
קיקה מתוודה בפני רמון ששכבה פעמים אחדות עם ניקולס, ולאחר מכן עוזבת את ביתו של רמון. גם חואנה עוזבת, כדי לטפל באחיה.
רמון מגלה שמכתב ההתאבדות שקיבל מניקולס נכתב חודשיים לפני מות אמו, בעת ניסיון התאבדות שממנו ניצלה, ושימש את ניקולס להסתרת העובדה שהוא ירה למוות באם.
באמצעות צילומי מציצן שהועברו אליה, מגלה אנדראה שניקולס רצח את סוסנה, ומשערת שהרציחות שתיאר ברומן הן למעשה רציחות שהוא עצמו ביצע.
רמון נוסע לבית יוקאלי ומתעמת שם עם ניקולס על רצח אמו, ומתעלף כשהוא רואה את גופתה של סוסנה, שהובאה לשם על ידי ניקולס לשם הסתרתה.
גם אנדראה מגיעה לבית יוקאלי, כדי לקבל מניקולס ראיון על רציחותיו, ובפרט היא מנסה, ללא הצלחה, להוציא ממנו הודאה שהרומן "הרוצחת הלסבית" הוא בעל אופי אוטוביוגרפי. בעימות ביניהם אנדראה פוצעת את ניקולס פצעי מוות, והוא הורג אותה.
קיקה מגיעה אף היא, רואה את גווייתה של אנדראה ואת ניקולס הגוסס. ניקולס מוסר לה את דפי "הרוצחת הלסבית", ואומר לה שזו אוטוביוגרפיה - כל שעליה לעשות הוא להחליף את שם גיבורת הרומן בשמו, ולקבל רב-מכר. קיקה ממשיכה לסייר בבית, ומשיבה לחיים את רמון, באמצעות שוק חשמלי. היא יוצאת מהבית בעקבות האמבולנס שפינה את רמון, ובדרך עוצרת לנהג שמכוניתו התקלקלה. היא מחליטה להסיע את הנהג למחוז חפצו, לחתונת אחותו, כפתיח לחיים חדשים.
גיא צור
גיא צור (נולד בשנת 1962) הוא אלוף במילואים בצה"ל. כיהן כמפקד זרוע היבשה, מפקד חטיבה 401, כמפקד עוצבת הפלדה, כמפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה וכמפקד עוצבת סיני.
ביוגרפיה.
צור נולד בגבעתיים, גדל והתחנך ברמת אפעל. לאחר לימודיו התגייס לחיל השריון ושירת בחטיבה 188. בשריון עבר צור הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים ולחם במלחמת לבנון הראשונה. בין השאר היה מפקד פלוגה ומפקד גדוד 53 בתקופת הלחימה בדרום לבנון. ב-1994 מונה לקצין אג"ם של עוצבת געש ואחר כך יצא ללימודים באנגליה בבית הספר המלכותי ללימודי ביטחון. לאחר חזרתו מונה לראש מחלקת תורת חיל השריון ולמפקד חטיבה 10, חטיבת מילואים. בשנת 2000 מונה למפקד חטיבה 401, חטיבת שריון סדירה והוביל אותה במהלך מבצע חומת מגן. ב-2002 מונה למפקד חטיבה 460, חטיבת ההכשרות של חיל השריון.
באוגוסט 2003 קודם לדרגת תת-אלוף והתמנה לראש מטה פיקוד הדרום, במסגרת זו עסק בתכנון וביצוע תוכנית ההתנתקות. ביוני 2022, בראיון לאמיר אורן בפודקאסט "אפרכסת", טען כי למעט פינוי היישוב כפר דרום, פינוי שאר יישובי הגוש היה "הצגה לגמרי... הפקה שלנו עם היישובים", וכי אופי היציאה מן היישובים תואם מראש. בתגובה טען "ועד מתיישבי גוש קטיף" כי צור משקר, וכי ראשי היישובים דחו בזמן אמת על הסף את נסיונותיו לסכם דבר על אופי הפינוי.
בנובמבר 2005 מונה למפקד עוצבת הפלדה. האוגדה תחת פיקודו לחמה במלחמת לבנון השנייה, וקיבלה אחריות על הגזרה המזרחית של דרום לבנון. תחקירים של הצבא שנערכו לאחר המלחמה מתחו ביקורת חריפה על תפקודה בקרבות המרכזיים וועדת וינוגרד קבעה שהאוגדה לא השלימה את משימותיה במתקפה הקרקעית שערכה במבצע שינוי כיוון 11 (הרחבת הפעולה הקרקעית של צה"ל לפני כניסתה לתוקף של הפסקת האש).
לאחר המלחמה ביקש הרמטכ"ל, דן חלוץ למנות אותו למפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, אך בעקבות התנגדות שר הביטחון, נקבע שהוא ימונה לראש החטיבה האסטרטגית באגף התכנון של המטה הכללי. בסופו של דבר, מונה על ידי הרמטכ"ל הנכנס גבי אשכנזי למפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה ובמקביל למפקד עוצבת סיני. בנובמבר 2009 הוא העביר את הפיקוד לאבי אשכנזי.
צור כיהן כמפקד המרכז לאימון מפקדות בזרוע היבשה וב-2011 מונה לראש חטיבת התכנון באג"ת. בשנת 2012 התמודד במקביל לאייל זמיר על תפקיד המזכיר הצבאי של ראש הממשלה בנימין נתניהו. ביוני 2022, בראיון לאמיר אורן בפודקאסט "אפרכסת", טען צור מלבד נתניהו עצמו, הוא רואיין גם בידי אשת ראש הממשלה שרה נתניהו, אשר מנעה את מינויו.
בפברואר 2013 הועלה לדרגת אלוף, ומונה למפקד זרוע היבשה, ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2016.
אחרי הפרישה מכהן כמנכ"ל חברת התובלה געש מקבוצת תעבורה וכיו"ר הוועד המנהל של עמותת בית לכל ילד.
חיים אישיים.
צור נשוי ואב לשלושה ילדים, בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות ותואר שני במנהל עסקים, מתגורר בהרצליה.
לקריאה נוספת.
מכתביו
מנקלינן
מֵנְקַלִינַן (או β בעגלון) הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים עגלון ואחד הכוכבים הבהירים בשמים. בעבר היה זה הכוכב הבהיר השלישי בקבוצה אחרי אל-נאת', שנקרא אז γ בעגלון, אך הפך ל-β בשור והותיר את מנקלינן במקום השני.
למעשה זו מערכת של שלושה כוכבים, שבה שניים מהם מקיפים זה את זה במישור המתלכד עם קו הראייה מכדור הארץ כך שפעמיים בכל הקפה אחד משני הכוכבים מסתיר חלקית את השני וכתוצאה מכך הבהירות נראית הכוללת של המערכת משתנה. המערכת מזכירה את זו של אלגול, אך שם השינוי ניכר יותר וניתן להבחין בו בעין וללא ציוד מדידה, בעוד שהשינוי בבהירותו של מנקלינן כמעט שאינו מורגש. שמו של הכוכב נגזר מערבית - منكب ذي العنان (מַנְכִּבּ ד'י אל-עִנאן) שפרושו "הכתף של מחזיק המושכות" (כלומר כתף העגלון), בהתאמה למיקומו בקבוצת הכוכבים.