בשנת 1915, השנה השנייה למלחמת העולם הראשונה, עמד הצי הבריטי מול מתקפת הצוללות הגרמנית כמעט חסר אונים. אבדות אוניות הסוחר הבריטיות עלו מאוד, ולצי לא היה שום אמצעי נגד הצוללות. האמצעי היעיל ביותר היה הגנת אוניות הסוחר בשיירות, ואולם אמצעי זה היה נתון בוויכוח עז והוכנס לשימוש רק ב-1917; בשלב זה פעל הצי הבריטי על פי תפיסה התקפית, שמשמעותה - ניסיון לתקוף את הצוללות. ואולם, אמצעי גילוי לא היו קיימים, ולא היה נשק שיכול היה לפגוע בצוללת מתחת לפני המים - פצצות העומק טרם הומצאו. ניתן היה לפגוע בצוללת באמצעות תותח כאשר הייתה מעל למים, או לנגוח בה, ואולם לשם כך היה צורך לגרום לצוללת לעלות אל פני המים או להפתיע אותה שם. מכאן בא הצורך לפתות את הצוללת לעלות אל פני המים. מובן שהצוללת לא תעלה כאשר תגלה כלי שיט מלחמתי, אך תתפתה לעלות כאשר תגלה אוניית סוחר תמימה למראה המפליגה לבדה.
אחד הרעיונות שהועלו, בהמשך לקו מחשבה זה, היה אוניות פתיון: אוניות סוחר שנראו תמימות, אך למעשה נשאו חימוש. המטרה הייתה לאפשר לצוללת להתקרב אל האונייה ואז לפתוח עליה באש ולהטביע אותה. כדי לפתות את הצוללת להתקרב, היה על אוניית הפתיון להיות מטרה קטנה, כזו שהצוללת לא תרצה להשקיע בה טורפדו יקר אלא תעדיף לצוף לידה ולנסות להטביע אותה באש תותחים, או להעלות עליה צוות השתלטות. כך נולדה אוניית ה-Q, אחד מן הסודות השמורים ביותר של המלחמה. אחת מאותן ספינות פיתיון הייתה ה"אינברליון" (Inverlyon), ספינת דיג המונעת בכוח מפרשים. הספינה גויסה לצורכי הצי המלכותי הבריטי בתחילת אוגוסט 1915, וחומשה בתותח שלוש ליטראות. על הספינה פיקד ארנסט מרטין ג'האן (Jehan).
הקרב.
ב-14 באוגוסט תקפה הצוללת הגרמנית UB-4 את אוניית הסוחר הבריטית הקטנה בונה פידה (Bona Fide, בתרגום חופשי מלטינית: "באמונה שלמה"). הצוללת עצרה את האונייה והטביעה אותה באמצעות חומר נפץ שהונח על ידי צוות השתלטות. ג'האן, אשר שייט על ה"אינברליון" מול גרייט ירמות' (בחופה המזרחי של אנגליה), קיבל את הידיעה על ההטבעה והפנה את ספינתו למקום הידוע האחרון של ה"בונה פידה".
ואכן, בשעה 20:20 הצוללת צפה ועלתה מול ה"אינברליון" והתריעה שצוות השתלטות עומד לעלות עליה. ג'האן המתין עד שהצוללת קרבה למרחק של כ-25-30 מ', ואז פקד להניף את דגל הצי הבריטי וירה שלושה פגזים, ואחריהם עוד שישה. לאלה הצטרפו יריות של נשק קל. הצוללת נפגעה והחלה להתמלא במים, ולבסוף טבעה בהיותה במצב אנכי כמעט. כל אנשי צוותה, 14 במספר, נהרגו. עם טביעתה, נלכדה הצוללת ברשת הדיג של "אינברליון", שהייתה קרובה אליה. כיוון שכך, ג'האן הציע בשדר לאדמירליות שהצוללת תובא עמו לנמל. האדמירליות סירבה לכך, והרשת נחתכה.
אחרית דבר.
על פעולה זו ג'האן זכה בצלב השירות המצוין, והועלה לדרגת סגן.
ויקטור מוזס
ויקטור מוזס (אנגלית: Victor Moses; נולד ב-12 בדצמבר 1990 בלאגוס) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת ספרטק מוסקבה. מוזס ייצג את בנבחרת ניגריה במונדיאל 2014 ו-2018.
ביוגרפיה.
מוזס נולד בניגריה לאב שהיה כומר נוצרי. בגיל 11 ברח כמבקש מקלט אל אנגליה, לאחר שהוריו היו בין האלפים שנטבחו שם בשל מהומות על רקע דת.
קריירה.
אנגליה.
באוגוסט 2012 חתם בשורות הקבוצה צ'לסי. ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה בקבוצה נגד קווינס פארק ריינג'רס.
ב-2 בספטמבר 2013 הושאל מוזס לליברפול האנגלית. ב-16 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה נגד סוונסי סיטי בתיקו 2-2. ב-16 באוגוסט 2014 הושאל שוב והפעם לסטוק סיטי עד לסוף העונה. ב-1 באוגוסט 2015 הושאל לווסטהאם יונייטד עד לסוף העונה. ב-25 בינואר 2019 הושאל לפנרבחצ'ה עד לסוף העונה. ב-23 בינואר 2020 הושאל לאינטר מילאנו עד לסוף העונה.
רוסיה.
באוקטובר 2020, הושאל עד סוף העונה לספרטק מוסקבה הרוסית. את הופעת הבכורה ערך במשחק ב-17 באוקטובר מול חימקי, במחזור 11, שבו קבוצתו ניצחה 3:2.
נבחרות לאומיות.
מוזס ייצג את אנגליה בנבחרות הנוער השונות, מגיל 16 ועד גיל 21, אולם לבסוף החליט לשחק עבור הנבחרת הניגרית הבוגרת. נכלל בסגל מונדיאל 2014 עם נבחרת ניגריה, ובטורניר העפיל עם הקבוצה לשמינית הגמר. נכלל בסגל המוקדם בנבחרת ניגריה למונדיאל 2018, שם הבקיע שער פנדל עבור ניגריה בדקה ה51 שהפסידה לארגנטינה 1–2.
תארים.
ספרטק מוסקבה
ברזובסקי
בֵּרֵזוֹבְסְקִי הוא שם משפחה.
גרא סנדלר
גרא סנדלר (נולד ב-1 ביולי 1973 בברית המועצות) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה.
סנדלר נולד בברית המועצות, ובשנת 1990 עלה לישראל. בין השנים 1994–1997 למד בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי". במהלך השנים השתתף סנדלר במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 2002 דיבב בסרט האנימציה "עידן הקרח". בשנת 2004 גילם את דמותו של יוני בסרט הקולנוע "אבנים".
בשנת 2006 שיחק בסרט הקולנוע "ילדי CCCP". בשנת 2007 שיחק בסרט הקולנוע "מדוזות". באותה שנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "משמורת" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2010 גילם את דמותו של "סמיון בלנקיי" בסדרת הטלוויזיה "בין השורות" ב-yes. במהלך השנים 2009–2011 שיחק בשתי עונות בסדרה "תמרות עשן" ששודרה ב-HOT3. ב-2011 שיחק בעונה הראשונה של הסדרה "אליפים", בה גילם את דמותו של שמעון כהן, אביו של דוידי (גיא סלניק).
בשנת 2012 שיחק בדרמה היומית "נויורק" בשלושה תפקידים שונים לצדם של אורי פפר, אושרי כהן, יובל שרף, איתי תורג'מן, מגי אזרזר ועוד. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "מכתב מהעבר", בסדרת הנעורים "החממה", וכן בסרט הקולנוע "חיותה וברל", פרי עטו של עמיר מנור.
בשנת 2013 שיחק בסרט הקולנוע "איגור ומסע העגורים". באותה שנה החל לשחק בתפקיד ממוקה בסדרה הקומית "שנות ה-80" שיצרו האחים שלום ומני אסייג.
סנדלר השתתף במספר מחזות, בהם: "דון ז'ואן", שהוצג בתיאטרון גשר. הוא שיחק בתיאטרון מלנקי במחזה "השד האחרון", וכן שיחק בתיאטרון יידישפיל במחזות, "סיפור פשוט", "יושקה מוזיקאנט", "הקוסם מלובלין", מי הוא מי?, "שני קונילמל" ו"ילדה יפה".
בשנת 2014 שיחק בסדרת המתח של הוט 3, "בתולות".
בשנת 2017 שיחק בעונה השנייה של הסדרת הדרמה קומית של כאן 11 "איפה אתה חי?" שיצרו האחים חי, ורונן דוידוב. שיחק את יהודה דמטוב אבא של אסתי. בתפקיד זה החליף את רומן שמחייב, שנרצח לפני תחילת הצילומים.
בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה "המורדת" בנטפליקס, על צעירה חרדית שבורחת לברלין עקב השידוך שבחרו לה דודתה וסבתה. בסדרה השתתפה גם אשתו של סנדלר, השחקנית רונית אשרי, וגם בנם נועם.
שיחק בתפקיד סטאס בסרט "אסיה", אשר זכה בפרס אופיר 2020 כסרט הטוב ביותר. החל משנת 2022 סנדלר חזר לגלם את דמותו של ממוקה בסדרה "שנות ה-90", סדרת ההמשך לקומדיה "שנות ה-80".
חיים אישיים.
נשוי לרונית אשרי ואב לשלושה. מתגורר בניו יורק.
השיבה למדבר
השיבה למדבר (בצרפתית: Le retour au desert) הוא מחזה סאטירי פרי עטו של המחזאי הצרפתי ברנאר-מארי קולטס. הצגת הבכורה של המחזה הייתה בתיאטרון די רון-פואן (Rond-Point) בבימויו של פטריק שרו בשנת 1988. בהצגה שיחקו ז'קלין מאיאן ומישל פיקולי.
תקציר העלילה.
העלילה מתרחשת בעיר פרובינציאלית, במזרח צרפת, בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20. מאתילד סרפנואז, אחותו של אדריאן, בעל בית חרושת, שבה מאלג'יר לאחר חמש עשרה שנה. היא מגיעה עם ילדיה שנולדו שם: פאטמה ואדואר. בזמן היעדרה אדריאן נשא לאישה את מארת, אחותה של אשתו המנוחה מארי רוזריול. מאתילד אינה שבעת רצון ממארת, אשתו החדשה של אדריאן.
מאתיו אומר לאביו שהוא רוצה להתגייס לצבא ולהיות צנחן במלחמת אלג'יריה, כי אדואר בן דודו לועג לו על שאינו מכיר את העולם. אדריאן, ששמר על בנו שבקושי יוצא מהבית ומעולם לא עזב את גבולות העיר, נחרד מכך שהוא עלול לאבד אותו. בלילה בסתר בלי ידיעת איש מתיו ועזיז לוקחים את אדואר לבית זונות לראשונה בחייו. בסוף המחזה מאתיו מקבל זימון לשירות צבאי באלג'יר, אחרי תקופה ארוכה שאדריאן הצליח לעצור את גיוסו בעזרת קשריו. בשלב זה מאתיו מאוד חרד מגיוסו הממשמש ובא.
אדריאן חבר בלשכת הפעולה למען הציבור ביחד עם מפקח המשטרה ארשיבאל פלאנטייר, עורך הדין בורני והממונה על המחוז סאבלון ואנשים נוספים. הם מקיימים פגישות חשאיות בביתו של אדריאן ויוזמים פעולות טרור נגד ערבים. בסיום המחזה הם מפוצצים את קפה סאיפי, ששייך לסאיפי, האלג'יראי.
באחת הפעמים שפלאנטייר בא לבקר את אדריאן הוא פוגש את מאתילד ובנה אדואר. מאתילד גוזרת את שערות ראשו של פלאנטייר, כאות נקמה על כך שהלשין עליה ששיתפה פעולה עם הנאצים (מה שעשה לבקשת אדריאן, שהעליל על אחותו עלילת שווא שמטרתה לנשל אותה מהירושה). פלאנטייר מאשים את אדריאן שהוא הלשין עליו, ואדריאן מכחיש.
אדריאן ואחותו מאתילד רבים ביניהם במהלך היום על נושאים שונים והדברים מגיעים עד לכדי אלימות פיזית. כתוצאה מכך הוא מזניח את בית חרושת שלו, שרווחיו יורדים ומגיע לידי סכסוך עם חבריו. המשרתת מא'אם קולו מנסה לפייס בין האחים, אבל ללא הצלחה.
כשפאטמה משוטטת בגן נגלית אליה רוחה של דודתה מארי, שהלכה לעולמה 15 שנה קודם לכן. בסיום המחזה לפאטמה נולדים תאומים שחורים.
השיבה אל המדבר בתיאטרון הישראלי.
תיאטרון החאן – הצגת בכורה: 23 בדצמבר 2000
שלטון ה-4 באוגוסט
משטר מטקסס
משטר מטאקסס
שלטון מטאקסס
שלטון מטקסס
מנהלת מגנ&quot;ט