בעשור הראשון שלאחר מלחמת העולם השנייה, טיפלו היהודים שחזרו לעיירה בבית הקברות. מצבו היה גרוע מאוד - נפער בו מכתש ענק, שנוצר מהפצצות אוויריות מתקופת המלחמה, החומה המקיפה את בית הקברות שוקמה, מצבות שוקמו, אולם זמן קצר אחר כך שוב פגעו פולנים בחומה ובמצבות והרסו אותם. בשנות ה-60 לאחר עזיבת כל יהודי העיירה, נותר בית העלמין נטוש, ובשנות ה-80 שופץ הודות לתמיכתו של אשר שרף מניו יורק, אשר תרם סכום כסף נכבד לשיפוצו. נבנתה חומה חדשה סביבו וכן הוקם שער כניסה חדש. מצבות רבות שוחזרו והוצבו מחדש באופן שרירותי בשורות, היות שמיקום הקברים המקוריים לא נודע. שברים שבורים שימשו לכיסוי האנדרטאות, שוחזר מבנה הקבורה של משפחת שרף, (המבנה השני בבית הקברות מכסה את קברו של שמעון קלוגר שנקבר בשנת 2000, והיה היהודי האחרון שחי באושוויינצ'ים). קרוב ל-1,000 מצבות נשתמרו.
חברה מיוחדת טיפלה בעבודות השיקום, שימור ושיחזור המצבות - קרן "מצווה" (Matzevah Foundation) וחברי צוות הפרויקט "רישום רצח עם ואתרי הרג תרבותיים בבתי קברות יהודיים" (“Recording Cultural Genocide and Killing Sites in Jewish Cemeteries”). כדי לשחזר, לשמר ולהרכיב את המצבות שנהרסו. כיוון שהיו מצבות שלא ניתן היה לקרוא את הכתוב עליהן, השתמשו בטכניקה דגיטלית מיוחדת - פוטוגרמטריה ובסריקת לייזר במגע קרוב, כדי לתעד את עקבות החומר ממנו עשויות היו המצבות. טכניקות אלה חשפו את היקף הנזק הגדול ואת הכוח הרב שנגרם לשבירת חלק מאבני מצבות הגרניט והשיש הכבדות.
עבודת שיקום בית העלמין ופרויקט התיעוד שאחריו, שבוצע על ידי יאצק פרושיק (Jacek Proszyk) בשנת 1997, הביאו לידי זיהוי שמותיהם של מספר אנשים שנקברו בו לפני המלחמה. אולם, במקרים רבים היקף ההרס היה כה רב שלא אִפְשֵׁר את איתור ורישום השמות על המצבות. כמו כן, העובדה שלא ניתן היה להחזיר את המצבות למקומן המקורי, וחוסר היכולת לבקר בקברי המשפחה, היקשה על ביקור בני הדור השני והשלישי בעשורים שלאחר מכן.
היום נמצא בית העלמין בבעלותה של הקהילה היהודית בביילסקו-ביאלה ומתוחזק על ידי המרכז היהודי באושוויינצ'ים המאפשר ביקורים במקום בתיאום מראש.מאחר שלא נשארו יהודים בעיר, מספר קבוצות מסייעות בניקיון בית הקברות במסגרת הפרויקטים החינוכיים של המרכז היהודי.
עדיין קיים ונדליזם כלפי בית העלמין, ואחד המקרים התרחש ב-10 בינואר 2021. 3 תושבי אושוויינצ'ים השחיתו את חומת בית הקברות ואת האנדרטה להנצחת בית הכנסת הגדול ברחוב Berka Joselewicza. השחתה זו כללה כתובות נאצה, סמלים נאציים כמו אותיות SS וצלבי קרס. ציור צלב הקרס וסמל ה-SS בבית הקברות היהודי משך את תשומת הלב של כלי תקשורת מקומיים וזרים. והמעשים גֻּנּוּ מיד על ידי ראש העיר Janusz Chwierut. המשחיתים האחראיים למעשים נתפסו במהירות על ידי רשויות אכיפת החוק. בתור עונש יישם המרכז היהודי עבורם תוכנית שיקום: הם נאלצו לצבוע מחדש את הקיר המחולל יחד עם מתנדבי המרכז היהודי ומתנדבי מרכז המפגשים הבינלאומי לנוער וכן לנקות את פארק הזיכרון של בית הכנסת הגדול.
בספר ההדרכה החדש שפורסם בשנת 2018, מוצעים הסברים על בית העלמין, המצבות ושמות האנשים הקבורים בו.
אפליקציית "אושפיצין".
פרויקט נוסף שלקח על עצמו המרכז היהודי באושוויינצ'ים, הוא בניית אפליקציה ייחודית למקום, הנקראת "אושפיצין" (Oshpitzin) - שם העיירה ביידיש. מטרת האפליקציה המובילה ומקדמת את השימוש בטכנולוגיה מתקדמת ביותר להנציח את הקהילה היהודית בעיירה שנהרסה. האפליקציה מהווה את החלק האחרון של מיזם שכלל שלושה חלקים: אתר אינטרנט וספר שיצאו בשנת 2011 והאפליקציה שהושקה בשנת 2012. לדברי תומאש קונצ'ביץ', מנכ"ל המרכז: "זה פותח דרך חדשה לגמרי לחינוך על ההיסטוריה היהודית וההרס שנגרם על ידי השואה". "זו דרך שהיום היא הכי מושכת את הדורות החדשים".
האפליקציה מכילה מפה אינטראקטיבית המדריכה ומובילה את המבקרים במרחבי העיר הקיימת בעבר ובהווה. היא כוללת סרטונים, עדויות של ניצולים, תיאור קולי ודגמים תלת ממדיים של בית הכנסת הגדול שנהרס, וכן מדריך אודיו של אתרי המורשת היהודית בעיירה.
גלעד כהן
גלעד כהן (נולד ב-11 באוקטובר 1967) הוא דיפלומט במשרד החוץ הישראלי. כהן משמש כשגריר ישראל ביפן מאז אוקטובר 2021. בין השנים 2017–2021 שימש כראש אגף אסיה והפסיפיק במשרד החוץ הישראלי. בשנים 2014 עד 2017 כיהן כראש אגף תיאום ותכנון מדיני במשרד החוץ.
רקע אישי.
גלעד כהן נולד בשנת 1967 בבת ים, ישראל.
כהן נשוי, ויש לו שלושה ילדים. הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, ובעל תואר שני בביטחון ודיפלומטיה מטעם אוניברסיטת תל אביב. כהן שולט בשלוש שפות: עברית, אנגלית ופורטוגזית.
קריירה.
שנים מוקדמות.
בשנת 1994 התקבל כהן לקורס הצוערים של משרד החוץ, בסיומו הצטרף לשירות החוץ הישראלי. מ-1996 ועד 1999 כיהן כיועץ מדיני ודובר בשגרירות ישראל בברזיליה, ברזיל .
שירות בטורקיה.
מ-1999 ועד 2001, כהן שימש כיועץ מדיני ודובר בשגרירות ישראל באנקרה, טורקיה. באותן שנים עסק כהן במאמצים דיפלומטיים אינטנסיביים בתקופה הנחשבת כ"תור הזהב" של יחסי ישראל-טורקיה, אשר כוללים את הסיוע ההומניטרי שישראל העניקה לאחר רעידת האדמה באיזמיט ב-1999 וביקורים רשמיים בטורקיה של ראש הממשלה אהוד ברק ושל ראש הממשלה אריאל שרון .
שירות בלשכת מנכ"ל/חטיבת תיאום (קדנציה ראשונה).
מ-2001 עד 2004, כהן שימש כיועץ המדיני של מנכ"ל משרד החוץ.
שירות בנציגות הקבועה של ישראל לאו"ם.
מ-2004 עד 2008, כהן שימש כיועץ מדיני בנציגות הקבועה של ישראל לאו"ם בניו יורק. הוא היה אחד הדיפלומטים המרכזיים שהובילו את המאמצים לאימוץ החלטת העצרת הכללית של האו"ם, שקבעה את ה-27 בינואר כיום הזיכרון הבינלאומי לשואה . כהן היה מעורב גם בקבלת החלטת 1701 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, אשר הובילה לסיומה של מלחמת לבנון השנייה בחודש אוגוסט 2006. על עבודתו במהלך השירות באו"ם קיבל כהן את אות ההצטיינות של משרד החוץ.
שירות בלשכת מנכ"ל/חטיבת תיאום (קדנציה שנייה).
מ-2008 עד 2011, חזר כהן ללשכת מנכ"ל משרד החוץ וחטיבת תיאום כמנהל, ומ-2011 עד 2014 כיהן כראש הלשכה. בשנת 2014 כהן מונה לראש אגף תיאום ותכנון מדיני ומילא את התפקיד עד 2017. במהלך כהונתו השנייה בלשכת מנכ"ל משרד החוץ, כהן היה מהאחראים המרכזיים לכינון תשתית היחסים החשאית עם מדינות המפרץ ועל הקמת נציגויות ישראל במרחב זה, שהביאו בסופו של דבר לנורמליזציה של היחסים ב-2020 עם איחוד האמירויות הערביות ובחריין ולחתימה על הסכמי אברהם.
ראש אגף אסיה והפסיפיק.
מ-2017 עד 2021, כיהן כהן כראש אגף אסיה והפסיפיק במשרד החוץ. במהלך הקדנציה שלו, כהן היה הפקיד הישראלי הבכיר ביותר שביקר בבהוטן והיה אחראי לצעדים שהובילו לכינון יחסים דיפלומטיים בין ישראל לבהוטן בשנת 2020. כהן גם הוביל את המאמצים לחתימה על הסכם סחר חופשי עם דרום קוריאה בשנת 2021. כראש אגף אסיה והפסיפיק, כהן עיצב וקידם את מדיניות "ישראל מביטה מזרחה", המתעלת את מדיניות החוץ הישראלית לכיוון אסיה והאוקיינוס השקט, ואשר הובילה להסכמים בילטראליים רבים עם מדינות המרחב.
שגריר ישראל ביפן.
ב-20 ביוני 2021 אישרה ממשלת ישראל את מינויו של כהן לשגריר ישראל ביפן. הוא נכנס לתפקידו בחודש אוקטובר אותה שנה.
כהן הגיש את כתב האמנה שלו לקיסר נארוהיטו ב-25 בנובמבר 2021.
בית הכנסת בית יעקב
בית הכנסת בית יעקב הוא בית כנסת הממוקם לאורך החלק האסיאתי של הבוספורוס ליד כנסייה יוונית אורתודוקסית, באזור הנקרא קוזגונג'וק באיסטנבול, טורקיה. בית הכנסת נבנה בשנת 1878.
האוכלוסייה היהודית של קוזגונג'וק עזבה את המקום, אך היא נשמרה בחיים על ידי מתפללים שמוצא משפחותיהם שם. תפילות השבת בשבת בבוקר מתקיימות באופן קבוע.
ארינרה
ארינרה היא יצרנית רכב פולנית שבסיסה בוורשה.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 2008 על ידי האחים לוקאש ומרק טומקייביץ'. בשנת 2011 היא הכריזה כי פיתחה מכונית ראשונה. אב הטיפוס השני הוצג ב-2012. הוא נקרא בתחילה Venocara, ומאוחר יותר שונה שמו ל-Hussarya.
ארינרה פיתחה גרסת מרוץ של המכונית למפרטי מרוץ GT3, Hussarya GT . הוא הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית Autosport בברמינגהם, בריטניה, בינואר 2016. ביוני של אותה שנה, ה-Hussarya GT, שהייתה במחלקת מכוניות העל, הפכה למכונית הפולנית הראשונה שלקחה חלק בפסטיבל גודווד למהירות .
מכוניות.
Hussarya GT.
Arrinera Hussarya GT היא מכונית מרוץ תואמת לכללי FIA GT3. היא מופעלת על ידי מנוע LS7 V8 של ג'נרל מוטורס , כמו שברולט קורבט, עם תיבת מרוץ רציפה עם שישה הילוכים המופעלת על ידי מעבירי ההנעה. הוא כולל שלדת חלל מודולרית מפלדה, מתלה מוט דחיפה, 380 מ"מ דיסקי בלם, ABS ובקרת משיכה.
מכונית המירוץ נבחנה בשנת 2016 על ידי אנתוני ריד בסנטרטון ודונגטון פארק .
ארינרה נכנסה ל-Hussarya GT בסבב DMV GT &amp; Touring Car Cup בהוקנהיים באפריל 2017. במרוצים הראשון של סוף השבוע המכונית סיימה במקום ה-22 מתוך 24 רצים, כשהזמן המהיר ביותר היה איטי ב-20 שניות מהמנצח. במירוץ השני המכונית פרשה עם תקלה באלטרנטור.
בספטמבר 2017 הוכנסה המכונית לסבב דונינגטון באליפות בריטקר , בה נהג ג'וני מקגרגור. במהלך המוקדמות התפוצץ מנוע המכונית והוא הוצא מהאירוע.
Arrinera
דב פולק
דב פולק (6 בפברואר 1933 – 22 באפריל 2022) היה תעשיין ואיש עסקים ישראלי, ממייסדי "פולגת" והמנכ"ל שלה במשך 27 שנים. מייסד רשת האופנה "ונדום".
ביוגרפיה.