ב-4 ביולי 2011, שגרירות ארצות הברית בבירה אסלאמאבאד אירחה אירוע לתמיכה בזכויות להט"ב בפקיסטן. השגרירות תיארה את האירוע כ-"חגיגת הגאווה הראשונה בקרב תושבי להט"ב פקיסטנים". ג'מאת-א-איסלאמי וקבוצות אחרות של שמרנים דתיים בפקיסטן גינו את האירוע ויצאו להפגנה נגדו. במהלכה, כ-75 אנשים השתתפו. פקיסטנים שמרנים תיארו את האירוע בכך כי "נעלבו מאוד מקיימו" וכינו את תוכנו כ-"טרור חברתי ותרבותי נגד המדינה". בספקולציות חדשותיות, נאמר גם על ידי מנהיגים דתיים כי הומוסקסואלים אינם יכולים להיות "פקיסטנים" או "מוסלמים". העיתון הפקיסטני "Dawn" כתב כי האירוע נתפס כמתקפה השנייה המסוכנת ביותר מארצות הברית נגד פקיסטן לאחר מתקפות טילים. אלימות נגד תושבי להט"ב פקיסטנים דווחה כי עלתה לאחר התקרית השנויה במחלוקת. סגן ראש הנציגות של ארצות הברית, ריצ'רד הוגלנד, השיב לתגובות באומרו כי "ארצות הברית תילחם למען שוויון זכויות לכולם ללא קשר לנטייתם המינית" בעוד כי השגרירות "תתמוך בכל אחד מקהילת הלהט"ב".
בשנת 2016, פעילה בת 23 בשם אלישה נורתה שבע פעמים ונלקחה לבית החולים ליידי רידינג בפשאוור, שם היא הושארה לדמם למוות כשהצוות התווכח אם עליהם לקחת את אלישה למחלקת גברים או נשים. חבריה של אלישה דיווחו כי הגברים בבית החולים הפלו אותם לרעה ולגלגו בהם, בעודפ שאלו אם דמה של אלישה "נשא HIV" וביקשו את מספר הטלפון שלה כדי להזמין אותה למסיבת ריקודים. אלישה הייתה פעילה נלהבת למען הקהילה הטרנסג'נדרית בעודה הוגדרה כמי "שעבדה קשה כל חייה כדי להתפרנס". חברתה של אלישה פרזנה הצהירה כי "אנשים טרנסג'נדרים פקיסטנים ממוקדים בקלות מכיוון שהם חלשים ואין להם מעמד חברתי". אף על פי שהממשלה העבירה חוקים לטובת טרנסג'נדרים, המקומיים נוטים לדחות אותם ולשלול מהם חינוך בסיסי ושירותי בריאות. בבוקר שלאחר מותה של אלישה, קבוצת פעילים טרנסג'נדרים פקיסטנים בשם "Trans Action" פרסמה מודעה בפייסבוק שהופנתה לרשויות המקומיות בפקיסטן בה ציינה את המשפט "תהרגו את כולנו".
בנובמבר 2017, אישה טרנסג'נדרית נורתה בפשאוור. מדיווחים ראשוניים מהמשטרה הועלה כי העבריין היה קרוב לקורבן אשר כתוצאה מכך ייתכן כי היה מדובר באירוע של רצח על חילול כבוד המשפחה.
בשנת 2017, בראיון למנצ'סטר איבנינג ניוז, אישה בת 40 שהשתמשה בשם זיינה דיברה על חייה בתור מוסלמית לסבית בפקיסטן לפני שעברה לממלכה המאוחדת. במהלכו, הצהירה כי "נאלצת להתמודד עם מכות גדולות והמון אפליה" בעוד נאמר לה כי "אינה יכולה להיות לסבית אם היא מוסלמית" ולצד עזיבתה את האוניברסיטה בה למדה ואת מקום העבודה שלה בגלל נטייתה.
על פי סקר משנת 2017 שבוצע על ידי האיגוד "ILGA", כ-45% מהפקיסטנים הסכימו שאנשים הומוסקסואלים, לסביות וביסקסואלים צריכים ליהנות מאותן זכויות כמו הטרוסקסואלים, בעוד ש-36% לא הסכימו (השאר הוגדרו כמתלבטים), 41% הסכימו שיש להגן עליהם מפני אפליה במקום העבודה בעוד 46%, לעומת זאת, אמרו כי יש להאשים אנשים שנמצאים במערכות יחסים חד-מיניות כפושעים, בעוד ש-31% לא הסכימו. באשר לטרנסג'נדרים, 49% הסכימו כי צריכות להיות להם זכויות שוות, 51% סברו שיש להגן עליהם מפני אפליה בעבודה ו-44% סברו שיש לאפשר להם לשנות את מינם החוקי.
מספר טרנסג'נדרים בפקיסטן משתמשים בהורמונים ובסיליקון כדי להתמקד במאפיינים הנשיים שלהם. עם זאת, מעשה זה נעשה בדרך כלל במצבים רפואיים גרועים ללא ציוד ופיקוח מתאים, שכן ניתוחים להתאמה מגדרית יקרים בפקיסטן ואינם נעשים לרוב בעיקר בשל חוסר השכלה בנושא וטאבו מצד החברה.
פוליטיקה.
מפלגות פוליטיות, קבוצות אינטרסים וארגונים פוליטיים אחרים בפקיסטן נדרשים לתמוך באסלאם ובמוסר הציבורי של הדת. מפלגת הירוקים של פקיסטן הביעה תמיכה מסוימת בזכויות להט"ב, אם כי קבוצות פוליטיות נוטות להימנע מהנושא או להביע התנגדות.
מדיה וצנזורה.
התקשורת הפקיסטנית מצנזרת בקפדנות ידיעות הקשורות לנושאי להט"ב. בסוף 2013, הממשלה צנזרה את אתר אינטרנט הלהט"ב "Queerpk.com" מצפייה.
כאשר בית משפט בסין קיבל תיק לדיון בנושא נישואים חד מיניים, הידיעה זכתה לסיקור בינלאומי משמעותי. עם זאת, בגרסה הפקיסטנית של העיתון הניו יורק טיימס הבינלאומי, התמונה שליוותה את הכתבה צונזרה ונותר חלל ריק בעמוד הראשון של העיתון. בעל הטור בדיילי טיימס הפקיסטני, פארמן נאוואז, העלה מספר שאלות לגבי סוג זה של גישה עיתונאית.
ב-9 ביוני 2016, ערוץ החדשות "Vice News" פרסם סרט תיעודי קצר שבו הוצגו חברים שונים מקהילת הלהט"ב בלאהור. גברים צעירים המוגדרים כעובדי מין הוצגו בסרטון בעודן הסבירו את הקשיים בלהיות הומוסקסואל בפקיסטן. הסרט התיעודי התמקד גם במספר ארגוני מחתרת הפועלים למען זכויות אדם בסיסיות עבור קהילת הלהט"ב. בסרט מופיע קטע קצר של נער צעיר חוטף מכות ומאוחר יותר נאלץ לעבור מעשה סדום על ידי ענף עץ לאחר שנתפס במעשים הומוסקסואלים על ידי חברי החברה הדתית-שמרנית. הסרט הראה כיצד הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים משתמשים באפליקציות מדיה חברתית כגון טינדר עבור יצירת קשר עם אנשים אחרים מהקהילה.
ביולי 2016, צעיר פקיסטני בשם איהסאן כתב מאמר במגזין הלהט"ב האלקטרוני הממוקם בממלכה המאוחדת, "Gay Star News" על חוויותיו בהיותו הומוסקסואל בפקיסטן בו תיאר את החברה והחוקים הפקיסטניים כעוינים כלפי להט"ב באומרו, "מעמדם של חברי קהילת הלהט"ב, מבחינה חברתית ומשפטית, הוא הגרוע ביותר. תושבי להט"ב עומדים לדין על ידי המדינה והנושא הוא עדיין טאבו ונחשב למגעיל מכדי לדבר עליו". שם משפחתו של הנער הושמט למען ביטחונו.
Amarantine (שיר)
Amarantine הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, עבור אלבום האולפן השביעי שלה, "Amarantine". השיר יצא לאור ב-5 בדצמבר 2005, על ידי חברת התקליטים רפרייז רקורדס, כסינגל המוביל מתוך האלבום. הוא הופץ כסינגל פחות מחודש לאחר צאתו של האלבום.
השיר הגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים המסחריים.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אניה ורומא ראיין, הולחן על ידי אניה והופק על ידי ניקי ראיין. המילה "Amarantine" לקוחה מיוונית עתיקה ומשמעותה "נצחיות" או "חיי נצח" (והיא זהה לפרח האמרנט). בנוסף לשיר עצמו, הופצו כמה גרסאות נוספות שלו, חלקן כוללות את כל שלוש הרצועות, וחלקן לא כוללות את השיר "Spaghetti Western".
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-32 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-22 באוקטובר 2008 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של אניה.
נכון לדצמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-20 מיליון צפיות.
גדוד הסיור הראשון (דרום אפריקה)
גדוד הסיור הראשון (באנגלית: 1 Reconnaissance Commando) היה יחידת הכוחות המיוחדים הדרום אפריקנית הראשונה, שהוקמה על ידי הגנרל פריץ לוטס - מייסד הכוחות המיוחדים של דרום אפריקה, והקצין הכללי הראשון בפיקוד הכוחות המיוחדים של דרום אפריקה. הוא מינה 11 צנחנים מוסמכים (הידועים בכינוי "התריסר המלוכלך") כחברים המייסדים. בין 11 הצנחנים הללו נכלל יאן ברייטנבך, שהופקד על חברי המייסדים על ידי הגנרל לוץ.
היסטוריה.
מייג'ור גנרל לוטס וגנרל ווילם לואו הבינו את הצורך של צבא דרום אפריקה ביכולת מבצעית מיוחדת. אך הרמטכ"ל הגנרל רודולף היימסטרה התנגד. רק לאחר שהאדמירל הוגו בירמן הפך לראש כוחות ההגנה של דרום אפריקה ב-1972, ניתן האישור. היחידה נבנתה על פי הדגם של שירות האוויר המיוחד הבריטי וסיירי סלוס הרודזי.
היחידה התבססה במקור באודטהורן שבפרובינציית הכף, אך הועברה לדרבן ב-1974, שם היא נקראה רשמית קומנדו סיור 1. בתחילת שנות ה-80, ליחידה היו פחות מ-40 לוחמים שרובם היו לבנים. שמו שונה לגדוד הסיור הראשון ב-1996, אך פורק ושולב בגדוד סיור 4 ו-5 ב-1997.
גאורגוס סבאניס
גאורגוס סבאניס (ביוונית: Γιώργος Σαμπάνης; נולד ב-15 במאי 1983) הוא זמר ומלחין יווני.
ביוגרפיה.
גיאורגוס סבאניס נולד באתונה ב-15 במאי 1983. בצעירותו הוא התאמן בריצות, היה אלוף יוון בריצת 100 מ' וניצח בתחרויות שונות. הוא השתתף בקטע ריצה במהלך פתיחת אולימפיאדת אתונה.
באוקטובר 2007 סבאניס הקליט את הסינגל הראשון שלו. במרץ 2008 שוחרר אלבום הראשון Haramata. כל שירי האלבום נכתבו על ידי סבאניס בעצמו. בשנת 2009 הוא שחרר את האלבום השני.
בשנת 2011 סבאניס חתם על חוזה עם Cobalt Music והקליט את האלבום השלישי Mistirio Treno.
בשנת 2012 שוחרר אלבום נוסף Den Eimai Iroas שזכה להצלחה וקיבל הגדרה של אלבום זהב. אחד משירי האלבום זכה בפרס של MAD TV.
במקביל הוצאת אלבומים, סבאניס כתב שירים לזמרים יוונים שונים לרבות ניקוס איקונומופולוס ואנדוניס רמוס.
בשנת 2014 סבאניס הוציא אלבום Mono Ex Epafis שהיקף מכירות שלו הגיע לרמת "פלטינה" וזכה בפרס.
אלבום של היוצר Logia Pou Kaine הוקלט בשנת 2016 והגיע לרמה של פלטינה כפול ארבע תוך מכירת יותר מ-50 אלף תקליטים.
בשנת 2019 שוחרר אלבום השביעי Paraxena Demenoi שגם הוא הגיע לרמה של פלטינה כפול ארבע.
You Should Really Know
You Should Really Know (בעברית: אתה באמת צריך לדעת) הוא שיר של הפיראטים שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, ביחד עם שולה אמה, ניילה בוס וישאני. השיר יצא לאור ב-30 באוגוסט 2004, על ידי חברת התקליטים רלנטלס רקורדס, כשיר תשובה ל-"I Don't Wanna Know".
השיר הגיע למקום השמני במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה.