המבנים העתיקים ביותר שנותרו בעיירה הם כנסיית הקהילה של סנט מרי הבתולה שמתוארכת למאה ה-13 ואסם עתיק המתוארך למאה ה-15.
שמורת טבע אדרברי.
בשנת 2011 קיבלו אגמי אדרברי מעמד רשמי של שמורת טבע. השמורה ממוקמת מזרחה למרכז אדרברי וכוללת שני אגמים והיערות הצמודים להם.
מינים רבים של בעלי חיים מתקיימים באגמים ומחוץ להם; בעלי הכנף במקום כוללים ברכייה, סופית, תת-משפחות שונות ממשפחת השלדגיים, מלכילון אורנים, גנובתן אירופי וסיטה. במקום נצפו גם פרטים של עטלפון אירופי, בעיקר בקיץ, וכמו כן נחש מים אירופי, סנאי אפור, אייל הכרמל ומינים שונים של שפריריות, שפיריות, חפרפרות, נברנים וצפרדעים.
הצומח במקום כולל אקוניטום, פעמונית כחולה, דרדר הכותנה (מין של חוחן), חרדל השדה, קיסוס, נזמית, אצבעונית, זכריני, מורן שסוע עלים ורוד, גרניון הארגמן, גזר הגינה, אלנוס, מילה, אשור, שקד, אדר, אלון, דולב וערבה.
ריקוד מוריס.
ריקוד מוריס הוא ריקוד אנגלי קבוצתי מסורתי המלווה במוזיקה, ולעיתים כולל שימוש במקלות, חרבות ופריטים אחרים. קיימות עדויות כתובות המתארכות את הריקוד לשנת 1448. מקור הריקוד הוא ככל הנראה בריקודים אירופיים של המאה ה-15, בהם המשתתפים לבשו תלבושות צבעוניות ומפוארות בעלות שרוולים ארוכים מאוד שעליהם פעמונים. היו קיימים שני סגנונות ריקוד - ריקוד סולו של אדם בודד, וריקוד קבוצתי מסביב לרקדנית, או רקדן בבגדי אשה.
מקור השם הוא במילים Moorish או Morisco (כינוי משפיל שמשמעותו "מורים קטנים")
הריקוד התפתח והשתנה עם השנים, ובמאה ה-18 היה נפוץ מאוד בדרום-מזרח אנגליה ומכיוון שלא היה ביכולת הרוקדים להרשות לעצמם בגדים מפוארים, הסתפקו בלבוש רגיל שהוספו לו סרטים ארוכים ופרחים. הריקוד זכה להצלחה אך במאה ה-19 איבד מהפופולריות שזכה לה עד שגווע בשנת 1880 לערך.
בשנת 1975 החלו שני תושבי אדרברי, בריאן שפרד וטים רדפורד, להשיב לחיים את הריקוד. הריקוד נלמד בבתי ספר למחול באזור, ואף נקבע יום מיוחד "יום הריקוד", בו מתקבצים רקדנים ממדינות שונות כדי להתחרות זה בזה.
בשנת 2011 יצא הסרט הדוקומנטרי Way of the Morris המתאר את הריקוד.
קישסקרש
קישסקרש (בהונגרית: Kisszekeres) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קישסקרש קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-603 תושבים בשנת 1990 עד 509 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-11. בכפר הייתה כנסייה שנבנתה במאה ה-15 ויש בה רהיטים מהמאה ה-13.
יהודי קישסקרש.
יהודים חיו בקישסקרש בתקופות זמן שונות ובמקום קיים בית קברות יהודי ובו מצבות של יהודים, בית הקברות יחסית מטופח אך רוב המצבות בו שבורות. בשנת 1944 יחד עם רוב יהודי האזור ויהודי הונגריה נרצחו רבים מבני הקהילה בשואה.
דובי וינרוט
יהושע ישכר דב (דובי) וינרוט (נולד בכ"ג בתמוז ה'תש"ם) הוא עורך דין, רואה חשבון וסופר חרדי ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בתש"ם ליעקב ולגיטל רייזל (ג'יזל), הוא הבן הרביעי מתוך שישה. למד בישיבת היישוב, באיתרי ובמיר, שירת כמורה חייל ונשא לאשה את חני פיגנבלט. לבני הזוג נולדו שלשה ילדים.
הוסמך לרואה חשבון והתמחה במשרד ארנסט אנד יאנג (E&amp;Y) ולאחר מכן הוסמך לעורך דין והתמחה במשרד טולצ'ינסקי, לאחר מכן עבד במשרד של אביו ולימים התמנה לשותף. הוציא לאור ספרי רבי מכר - שני ספרי ילדים וספר למבוגרים.
מתפעל דף פייסבוק פעיל עם קרוב ל-13,000 עוקבים ופרסם מספר פעמים פוסטים שקראו לבנימין נתניהו שלא להתנגח במערכת המשפטית ולשקול עסקת טיעון מקלה.
בהלווייתו של חיים ולדר הספידו ואמר שנרצח על ידי התקשורת, בהמשך חזר בו מההספד.
ב-15 במרץ 2022 שודר בתוכנית "המקור" תחקיר על דובי וינרוט. בתחקיר נטען כי הוא היה מעורב ב"הסכמי השתקה" שחתם חיים ולדר עם נפגעות. וינרוט הגיב וטען כי עמד לצדו של חיים עד התחקיר ב"מקרה אחד בלבד".
ג'רג' קוזמה
ג'רג' קוזמה לפעמים ג'רג' קצ'קמטי קוזמה, בשמות בדויים: Úri Kozmosz, Közmagyar, Geo Cosmos, (בהונגרית: Kozma György; בודפשט, 27 במאי 1954) הוא סופר, גרפיקאי, אמן, פרפורמר, מרצה באוניברסיטה יהודי-הונגרי, חזן, למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט, נכדו של ג'רג' קצ'קמטי והאחיין של קארוי קצ'קמטי ושל ז'וז'ה פרגה.
ביוגרפיה.
ג'רג' קוזמה נולד במשפחה יהודית בבודפשט בשנת 1954 כילדם של גזה קוזמה ומרתה קצ'מטי (בתו של ג'רג' קצ'קמטי), שניהם ניצולי שואה. בין השנים 1968 לבין 1972 למד בגימנסיה מוריץ ז'יגמונד, שהיה אז והיום בבניין באר-מדש מעל מלון בודפשט של היום.
בין השנים 1972 - 1978 הוא היה סטודנט לאסתטיקה הונגרית-צרפתית בפקולטה לאמנויות באוניברסיטת אטווש לוראנד. בין השנים 1974–1975 למד תיאטרון בסורבון בפריז (כפליט שברח מהונגריה, כמתנגד המשטר. משם ניתן לו לחזור להונגריה עקב מחלה בתנאי של שלילת דרכון לחמש שנים) בין השנים 1990 לבין 1991 הוא למד במלגה באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא סיים לימודים גם באוניברסיטה המרכז-אירופאית בשנת 2002. בשנת 2015 סיים את לימודיו כחזן. כיום הוא בוגר בבית המדרש לרבנים בבודפשט (2020) טרם קיבל סמיכה לרבנות.
בין 1974 לבין 1984 הוא היה כותב המילים והשחקן של 7 סרטי קולג' (במאים: יאנוש קסנטוס (1953–2012) ואחרים. מאז 1978 הופיעו ביקורות הסרטים שלו בכתבי העת "ÉS" וב"עולם הקולנוע". בשנת 1979 היה עורך פרסום בסטודיו לקולנוע הונגרי. בין 1980 לבין 1981, הוא היה דרמטורג ושחקן מחליף בתיאטרון קישפלודי בעיר גיור, אך פוטר מסיבות פוליטיות. את שיריו שנכתבו למוזיקה של יאנוש וטה ניתן לראות ב- YouTube בערוץ NaHTe-Geo Cosmos: https://www.youtube.com/watch?v=GePVWiGxMpo
בין השנים 1982 לבין 1985 היה מרצה במחלקה למדיה של אוניברסיטת אטווש לוראנד ואחר כך בשנים 2016–2019 לימד קורסים באוניברסיטה לאמנות התיאטרון והקולנוע. בין השנים 2001 לבין 2010 לימד היסטוריה של פילוסופיה כמרצה בבית המדרש לרבנים בבודפשט. מאז 2007 פעל גם כחזן מתלמד ב"בית האהובים" (בית אבות יהודי) ברחוב אלמה בבודפשט, אחר כך בבית הכנסת בכיכר הוניאדי, לימים גם בג'נג'ש, בסומבטהיי, בשופרון, בסגד, בהודמזוושארהיי כהתמחות במשך חצי או שנה. בשנת 2015 קיבל הסמכה כחזן.
בשנת 2019 הוא השתתף בטורנירי slam-poetry. את תערוכותיו ניתן לראות בדף הארכיון של גלריית ליגט. ניתן לקרוא את ביקורות הסרטים שלו בארכיון של http://www.filmvilag.hu/.
לקוזמה יש שני ילדים: רבקה ז'ופי קוזמה ולאו גאשפאר קוזמה.
נמל התעופה הבין-לאומי אנאפה
נמל התעופה הבין-לאומי אנאפה (ברוסית: Международный аэропорт Анапа) הוא נמל תעופה בינלאומי של העיר אנאפה שברוסיה.
היסטוריה.
שדה התעופה הוקם ב-1934. נמל התעופה כלול באופן קבוע ב"רשימת שדות התעופה העמוסים ביותר ברוסיה".
במרץ 2016 החלה בנייתו של טרמינל חדש, אשר יקבל לאחר מכן את כל הטיסות הפנימיות, והטרמינל הישן, שיעבור שחזור, יקבל טיסות בינלאומיות. עבודות הבנייה העיקריות הסתיימו בינואר 2017. הפתיחה של הטרמינל החדש התקיימה ב-12 ביולי 2017.
חוק החברות הממשלתיות - 1975
בית הכנסת אוהל יצחק (קריית משה)
בית הכנסת אוהל יצחק הוא בית הכנסת הראשון של שכונת קריית משה בירושלים, בעבר היה בית הכנסת האשכנזי המרכזי בשכונה וגם כיום הוא אחד מבתי הכנסת הראשיים בה. ממוקם ברחוב הרב קוסובסקי. נחנך בשנת 1932. בית הכנסת נקרא על שמו של יצחק יעקב ילין, ממייסדיו וגבאיו.
תולדות בית הכנסת.
כבר בתוכניות המקוריות של השכונה משנת 1924, דרשה "קרן מזכרת משה מונטיפיורי" שיזמה את הקמת השכונה ממתכנניה לבנות את בית הכנסת בקצה השדרה המרכזית (לימים, שדרות המאירי) בהתאם לסגנון "עיר גנים", במקום הגבוה ביותר בשכונה כדרישת ההלכה.
בשנותיה הראשונות של שכונת קריית משה (שהוקמה ב-1925) לא היה מבנה קבע לתפילות בשכונה, והתושבים היו מתפללים בשני צריפים זמניים (אחד למתפללי נוסח אשכנז ואחד למתפללי נוסח עדות המזרח), ובימים הנוראים הוקם אוהל גדול עבור הנשים. תושבי השכונה החלו להתארגן לקראת הקמת בית כנסת אשכנזי, והקצו מגרש בהתאם לתכנון. לאור פניית תושבי השכונה הספרדים, הוחלט בישיבת הוועד להקצות מגרש לבית כנסת ספרדי בנפרד או באותו מגרש של בית הכנסת האשכנזי, אולם בניית בית הכנסת הספרדי התעכבה בכעשר שנים, והוא הוקם לבסוף בצמוד לבית הכנסת האשכנזי בשנת 1937.
תושבי השכונה הקימו מגבית למימון הוצאות הקמת בית הכנסת, וכל תושב נדרש לשלם 10 לירות ארץ ישראליות. במכתב ששלח ראש ועד השכונה, הרב משה אוסטרובסקי לתושבי השכונה לצורך גביית התשלום, כתב: "כי על ידי השטרות הללו תהיה לנו האפשרות לגשת לבנין בית הכנסת תיכף ולא נצטרך יותר לעבוד את ה' בתוך צריף עץ צר בזמן שאנו יושבים כל אחד בבית אבנים מרווח".
את הבנייה ניהל הקבלן מרדכי ברזובסקי. על תכנון המבנה הופקדו האדריכלים אליעזר ילין ווילהלם הקר. שש שנים לאחר ייסוד השכונה הונחו היסודות למבנה. אבן הפינה לבית הכנסת הונחה בט"ז בשבט ה'תרצ"א, ובאירוע השתתפו הרב אברהם יצחק הכהן קוק ודוד ילין. חנוכת הבית הייתה בכ' בתשרי ה'תרצ"ב, ובה נאם הגבאי הראשי של בית הכנסת יצחק יעקב ילין ושר החזן שלמה זלמן ריבלין.