מרי ג'יין ווטסון היא צעירה אדומת שיער ובעלת עיניים ירוקות שמשמשת כמושא אהבתו של פיטר פארקר, גיבור-העל הידוע בזהות ספיידרמן, ואף הייתה אשתו בנקודה מסוימת בהיסטוריית הקומיקס. מעט לפני מותה של גוון סטייסי, התפתחה בין השתיים יריבות על ליבו של פארקר כאשר שלושתם למדו באוניברסיטת אמפייר סטייט. השניים התחתנו בסופו של דבר, אם כי נישואיהם בוטלו באירועי "".
דמותה של מרי ג'יין ווטסון הופיעה במגוון עיבודים שונים לקומיקס. את דמותה בטרילוגיית סרטי ספיידרמן של הבמאי סם ריימי גילמה השחקנית קירסטן דנסט. נודע כי שיילין וודלי אמורה הייתה לגלם את דמותה בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן המופלא", אולם תפקידה נדחה לסרט השלישי שלבסוף בוטל. את דמותה בסרט "" דיבבה השחקנית זואי קרביץ. גרסת היקום הקולנועי של מארוול נקראת מישל "MJ" ג'ונס-ווטסון והיא מגולמת בידי זנדאיה בסרטים ", " ו"".
גוון סטייסי
גוון סטייסי (באנגלית: Gwen Stacy) היא דמות משנה בדיונית שהופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "The Amazing Spider-Man #31" מדצמבר 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
גוון סטייסי הייתה אהובתו הראשונה של פיטר פארקר, גיבור-העל הידוע בזהות ספיידרמן, כאשר שניהם היו סטודנטים באוניברסיטת אמפייר סטייט. בסיפור ", היא מצאה את מותה כאשר הגובלין הירוק חטף אותה כדי שתשמש פיתיון לספיידרמן, והפיל אותה מגשר ג'ורג' וושינגטון. כשספיידרמן ניסה להצילה, מפרקתה של גוון נשברה כתוצאה מאפקט הצלפת השוט של קוריו. גם ההחלטה להרוג דמות ראשית בחוברות קומיקס באותה תקופה וגם ההחלטה ליישם את הדבר כשינוי מכריע בחייו של הגיבור הפכו למעוררי מחלוקת עבור מעריצי הדמות, ויש שמצביעים על נקודה זו כסופו של תור הכסף של הקומיקס ותחילתו של תור הארד. גוון הוחייתה מחדש בקצרה בידי התן בקשת הסיפור " של שנת 2016.
גרסה אלטרנטיבית של גוון סטייסי מיקום מקביל שנקרא "ארץ-65" הוצגה בחוברות הקומיקס בקשת הסיפור "" מ-2015, והיא נקראת ספיידר-גוון.
דמותה של גוון סטייסי הופיעה בעיבודים שונים לקומיקס. בטלוויזיה, דמותה דובבה בידי לייסי שרבט ובעברית בידי אביטל אברג'יל. את דמותה בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן 3" גילמה השחקנית ברייס דאלאס הווארד, ובסרטים "ספיידרמן המופלא" והמשכו "ספיידרמן המופלא 2" גילמה אותה השחקנית אמה סטון.
אלקטרו (קומיקס)
אלקטרו (באנגלית: Electro) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות המקורית הופיעה לראשונה בחוברת "The Amazing Spider-Man #9" מפברואר 1964, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו. דמותה של פרנסין פריי, שנוצרה על ידי הכותב דן סלוט והמאייר אומברטו ראמוס, הופיעה לראשונה בחוברת "Amazing Spider-Man Vol.3 #2" מיולי 2014, והפכה לאלקטרו השנייה בחוברת "Amazing Spider-Man Vol.4 #17" מאוקטובר 2016.
אלקטרו הוא אלטר אגו אותו חלקו שתי דמויות - מקס דילון ופרנסין פריי. מקסוול דילון היה טכנאי חשמל אשר בעקבות תאונת ברקים בעת שתיקן קו חשמל קיבל מוטגן שהפך אותו לקבל מהלך. בתחילה, כוחותיו היו חלשים ביותר, לכן גנב ציוד חשמלי מתעשיות סטארק כדי לטעון את עצמו. דילון בחר בקריירת פשע אחרי שהרג פושע במו ידיו, ונטל את השם אלקטרו. קורבנו הראשון היה ג'יי ג'ונה ג'יימסון, עורך מערכת העיתון "הדיילי ביוגל", שהאשים את ספיידרמן בפשע אשר כביכול ביצע. בעימות הראשון בין ספיידרמן לבין אלקטרו, ספיידרמן כמעט ונהרג כאשר נגע ביריבו מוליך החשמל, אך הצליח להשתמש בצינור השקיה כדי להמם אותו. במרוצת השנים חבר דילון לקבוצות נבלי-על שונות, בהן "ששת המרושעים" ו"תריסר המרושעים", והמשיך בקריירת הפשע שלו תוך התמקדות בנקמה בספיידרמן. בשנת 2014 גרם ספיידרמן לעומס יתר בכוחותיו של מקסוול, מה שגרם לפיצוץ ולביטול כוחותיו.
פרנסין פריי הייתה שותפתו של דילון לפני שאיבד את כוחותיו, שהייתה אובססיבית לנבלי-על כמעין אסקפיזם ומצאה את מותה בנשיקה עם דילון. בשנת 2016 ניסה התן להחזיר לדילון את כוחותיו, שסירב תחילה וחזר בו אחרי החייאתה של פריי כשיבוט של התן. גופו של דילון דחה את כוחותיו, שהועברו בהדרגה לפרנסין. פרנסין, שכוחותיו של אלקטרו נספגו בה, נישקה את דילון וחשמלה אותו למוות.
דמותו של אלקטרו מדורגת במקום ה-87 ברשימת נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו בסרטי הלייב אקשן "ספיידרמן המופלא 2" ו"" מגלם השחקן ג'יימי פוקס.
פארק טקסים גזי
פארק טקסים גזי (בטורקית: Taksim Gezi Parkı) הוא גן ציבורי בכיכר טקסים שבאיסטנבול.
היסטוריה.
במקום בו שוכן הפארק, הוקם ב-1806 מבנה ששימש למגורי חיילים. ב-1909 ניזוק הבניין קשה במהומות שפרצו בעיר במחאה על שינויים חוקתיים שערך הסולטאן עבדול חמיד השני. המבנה לא שוקם, וב-1921 הוסב לאצטדיון כדורגל, ששימש את מועדוני הכדורגל של העיר: בשיקטש, גלאטסראיי ופנרבחצ'ה. ב-26 באוקטובר 1923 נערך באצטדיון המשחק הרשמי הראשון של נבחרת טורקיה בכדורגל, מול נבחרת גרמניה.
ב-1940 נהרס המבנה כולו, כחלק מתוכניותיו של מתכנן הערים הצרפתי אנרי פרוסט. בהתאם לתוכניותיו של פרוסט, נחנך במקום פארק בשטח של כ-300 דונם, בשם פארק אינני (İnönü), על שמו של הנשיא איסמט אינני. במהלך השנים הצטמצם שטחו של הפארק, לשם בניית מבנים שונים.
בשנת 2013 החליטה עיריית איסטנבול להרוס את הגן, ולהקים במקומו מרכז קניות. הפגנה שנערכה במקום נגד ההחלטה דוכאה ביד קשה, תוך שימוש בגז מדמיע, ועקב כך החל גל מחאות שבו יצאו לרחובות מאות אלפי טורקים באיסטנבול, אנקרה, איזמיר, אדירנה ובערים נוספות. המפגינים כבשו את פארק גזי וכיכר טאקסים במשך שבועיים. הכיבוש הסתיים בהתערבות קשה של כוחות הביטחון. בהפגנות שנמשכו קרוב לשלושה שבועות נהרג שוטר אחד ושמונה בני אדם, וכמעט 10,000 איש נפצעו. עשרות אנשים נעצרו, אך מרבית הנתבעים זוכו.
פארק גזי
רבינר
אופטימיזציית הנחיל
אופטימיזציית הנחיל (באנגלית: Particle Swarm Optimization, או בקיצור PSO) היא שיטת אופטימיזציה המבוססת על התנהגות חברתית של נחילים ולהקות בטבע תחת ההבחנה שכל פרט בלהקה מבסס את תנועתו על פי מידע או זיכרון שיש ברשותו לגבי נקודות עניין במרחב ועל פי מיקומם של חברים אחרים בלהקה. שיטה זו הוצגה לראשונה על ידי קנדי ואברהרט בשנת 1995 ושוכללה על ידי שיי (Shi) ב-1998. אופטימיזציית הנחיל היא שיטת אופטימיזציה מטה-היוריסטית, דהיינו לא נסמכת על תכונה כלשהי של הבעיה לפתרון אלא מספקת מנגנון כללי למציאת אופטימום לוקאלי של פונקציית שיערוך נתונה formula_1.
אלגוריתם בסיסי.
כאשר:
W הוא מקדם השולט ברמת הexploration לעומת exploitation, ככל ש W קרוב ל-1 כך הנחיל נוטה להמשיך לחפש ולא להתכנס לפתרון, וככל ש W קרוב ל0 הנחיל נוטה להיכנס לפתרון ולא לחפש פתרונות טובים יותר - נהוג להגדיר את W בין 0.4 ל-0.9 כאשר אנו מקטינים את W לאורך הזמן וביחס למספר האיטרציות הכולל.
ויקטור קוזקין
ויקטור גריגורייביץ' קוזקין (ברוסית: Виктор Григорьевич Кузькин; 6 ביולי 1940 -24 ביוני 2008) היה שחקן הוקי קרח סובייטי בעמדת המגן, מהכוכבים הגדולים של צסק"א מוסקבה ונבחרת ברית המועצות שאיתה זכה 3 פעמים במדליית זהב אולימפית.
קריירה.
ויקטור קוזקין נולד במוסקבה. אביו נהרג במהלך מלחמת העולם השנייה ואימו עבדה בבית החולים בעיר. בילדותו קוזקין שיחק כדורגל במגרש הסמוך לבית החולים בו עבדה אימו. בחורף היה המגרש מכוסה בשכבת מים שלאחר שקפאה איפשרה לקוזקין וחבריו לשחק בו בנדי, ולשפר את יכולת ההחלקה שלו. כמו כן התאמן בכדורעף ובאגרוף. בשנת 1953 קוזקין החל להתאמן בבית הספר להוקי קרח של צסק"א מוסקבה ושיחק כחלוץ. עם המעבר לקבוצת הבוגרים החליט מאמן הקבוצה, אנטולי טראסוב, להעביר את קוזקין לעמדת המגן - העמדה בה שיחק במשך כל קריירת הבוגרים שלו.
בשנת 1963 נכלל קוזקין לראשונה בנבחרת ברית המועצות בהוקי קרח וזכה באליפות העולם. הוא המשיך וזכה עם הנבחרת באליפות העולם ברציפות עד לשנת 1971. בנבחרת שיחק ליד ויטאלי דבידוב ואלכסנדר רגולין ושלושתם זכו ב-3 מדליות זהב אולימפיות. במשך שנים רבות קוזקין היה קפטן הנבחרת.
קוזקין שיחק בנבחרת גם בסדרת הפסגה מול נבחרת קנדה שהורכבה לראשונה משחקני NHL. הוא שותף ב-7 מ-8 משחקי הסדרה.
בזירה הביתית זו הייתה תקופה של שליטה מלאה של מועדון צסק"א מוסקבה בהוקי הסובייטי. בהתאם לכך, קוזקין זכה 13 פעמים באליפות ברית המועצות - שיא סובייטי (משותף עם ולדיסלב טרטיאק).
בשנת 1976 פרש קוזקין ממשחק פעיל ועבר לתפקיד עוזר המאמן של צסק"א מוסקבה, עד 1988. לאחר שעבר ב-1988 לאמן ביפן חזר לתפקידו בצסק"א בין השנים 1991 ו-1999.
תחביבו הגדול היה צלילה. בשנת 2008 סבל מהתקף לב במהלך צלילה לחופי סוצ'י ומת.
מוזיאון פגי נוטברט לטבע
מוזיאון פגי נוטברט לטבע – המוזיאון של האקדמיה של שיקגו למדע (באנגלית: Peggy Notebaert Nature Museum, לפעמים נקרא בקיצור "מוזיאון הטבע של שיקגו") הוא מוזיאון מדע, טכנולוגיה וטבע הערוך כמוזיאון ילדים בשיקגו. המוזיאון נוסד בשנת 1857 ונמצא במשכנו הנוכחי, מצפון לפארק לינקולן ולגן החיות שבו, מאז שנת 1999.