לבקשתו של אוגילבי, אישר בית המחוקקים את הקמתו של קולג' ניסיוני לצעירים באיסט סנט לואיס, הקולג' הקהילתי המדינתי, שהפעלתו לא הצריכה שימוש בכספי מיסים מקומיים. הוא גם העביר בבית המחוקקים של אילינוי וקיבל את הסכמת העיר סנט לואיס להקמת רשות נמל התעופה הדו-מדינתית. הוא שדרג באופן משמעותי את שירות המידע של אילינוי, שהיא סוכנות החדשות של המדינה, והחיה מחדש את סוכנות השירותים הכלליים של המדינה.
שנותיו האחרונות.
הנשיא ריצ'רד ניקסון ראה באוגילבי מועמד לתפקיד ראש ה-FBI.
ב-1979 מונה אוגילבי כנאמן לחברת הרכבת מילווקי רוד, שנכנסה לפשיטת רגל. הוא דאג למכירתה ולארגונה מחדש בחברת הרכבת המרכזית של ויסקונסין.
ב-1979 היה אוגילבי אמור להיות המוציא לאור של העיתון Chicago Daily News בבעלות מחודשת לאחר שהעיתון פסק מלהופיע שנה וחצי קודם לכן. ב-1987 הוא מונה על ידי מזכירת התחבורה אליזבת דול לשבת בראש ועדה לבדיקת ההצעה להפסקת הסובסידיה הפדרלית לחברת אמטרק. עד למותו היה אוגילבי שותף במשרד עורכי הדין המכובד בשיקגו, "אישם, לינקולן וביל", שאחד ממייסדיו היה בנו של אברהם לינקולן, רוברט טוד לינקולן.
מותו והנצחתו.
ריצ'רד אוגילבי נפטר בשיקגו ב-10 במאי 1988. גופתו נשרפה ואפרו נטמן בבית הקברות רוזהיל שבעיר.
ב-1997 שונה שמה של תחנת הרכבת של חברת שיקגו וצפון-המערב, שהיא התחנה הסופית במרכז העיר של קווים רבים של רכבת הפרוורים של שיקגו המגיעים מהפרברים הצפוניים והמערביים של העיר, ל"מרכז התחבורה אוגילבי". חברת הרכבת המרכזית של ויסקונסין קראה על שמו של אוגילבי את אחד מהקטרים שלה. אוגילבי היה תומך ותיק בתחבורה המסילתית, והקים את רשות התחבורה האזורית, סוכנות האם של רכבת הפרוורים של שיקגו.
ב-1973, עוד בחייו, הוענק לאוגילבי פרס מסדר לינקולן שהוא הכבוד הגבוה ביותר של אילינוי.
בתרבות הפופולרית.
שמו של אוגילבי מוזכר בהקלטת משדר החדשות המושמע ברקע השיר של הצמד סיימון וגרפונקל, 7 O'Clock News/Silent Night שבאלבום Parsley, Sage, Rosemary and Thyme, שבו מדווח שאוגילבי, בתפקידו כשריף של מחוז קוק, ביקש ממרטין לותר קינג לבטל צעדה למען פתיחת האפשרות של מגוריהם של אפרו-אמריקאים בשכונת סיסרו שבשיקגו. את הפקת השיר ביצע פול סיימון, שבאופן מקרי שמו זהה לשמו של סגן המושל שכיהן תחת אוגילבי ובהמשך כיהן בסנאט של ארצות הברית.
בפרק השישי של העונה הראשונה של סדרת ההיסטוריה החלופית עבור כל האנושות, מוזכר אוגילבי כמושל אילינוי שמכהן ב-1974, ושתמיכתו בתיקון לשוויון זכויות הייתה בעלת חשיבות באשרורו על ידי אילינוי.
יורי בויקו
יורי אנטוליביץ' בויקו (באוקראינית: Юрій Анатолійович Бойко; נולד ב-9 באוקטובר 1958) הוא מדינאי ופוליטיקאי אוקראיני. חבר הראדה העליונה של הכינוס השישי, השמיני והתשיעי (2007 -2010 ומאז 2014). גיבור אוקראינה (2004).
ביוגרפיה.
יורי בויקו נולד ב-9 באוקטובר 1958 בהורליבקה. בוגר המכון לטכנולוגיה כימית במוסקבה, מהנדס-כימאי-טכנולוג.
מועמד לתפקיד נשיא אוקראינה בבחירות 2019 (לפי תוצאות הבחירות תפס את המקום הרביעי). ראש הכוח הפוליטי של גוש האופוזיציה והסיעה הפרלמנטרית שלו (ספטמבר 2014 - 20 בנובמבר 2018). מייסד ויו"ר משותף של פלטפורמת האופוזיציה - לכל החיים .
בשנים 2006–2007 בויקו היה שר הדלק והאנרגיה של אוקראינה בממשלתו השנייה של ויקטור ינוקוביץ' .
מ-24 בדצמבר 2012 עד 27 בפברואר 2014 - סגן ראש ממשלת אוקראינה. בתפקיד זה, הוא הבטיח את מילוי המשימות והסמכויות שהוקצו לקבינט השרים של אוקראינה בתחומי האקולוגיה, משאבי הטבע, האנרגיה, תעשיית הפחם והמדיניות התעשייתית. תחת אחריותו היו גם סוגיות של הבטחת יישום תוכנית הרפורמה הכלכלית לשנים 2010–2014.
משנת 2002–2005 היה יו"ר ההנהלה של החברה הגדולה באוקראינה, נפטוגז.
השרפה בכנסייה בגיזה
השרפה בכנסיית אַבּוּ סַיְפַיְן (בערבית: حريق كنيسة أبو سيفين) פרצה ב-13 באוגוסט 2022 בכנסייה הקופטית בשכונת אִמְבָּאבַּה בעיר גיזה, מצרים. השרפה פרצה במהלך תפילות יום ראשון, כאשר כמעט 5,000 מתפללים שהו בכנסייה. 41 בני אדם נהרגו במהלך השרפה, בהם לפחות 18 ילדים ועוד 45 נפצעו. אחד מכמרי הכנסייה, עבדול מאסיה בכיט, היה גם בין ההרוגים בשריפה.
רקע כללי.
שריפות כתוצאה מתקלות במערכות החשמל מתרחשות לעיתים קרובות במצרים. כי תקני הבנייה והפיקוח עליהם אינם מספקים ונאכפים בצורה גרועה. שריפות רבות התרחשו בבתי חולים; בשנת 2020 נהרגו בשרפה שבעה חולי COVID-19. בשנת 2002 פרצה שריפה ברכבת נוסעים שהתפשטה לכל קרונות הרכבת וגרמה למותם של 370 בני אדם. בשנת 2021, בשרפה במתפרה שמחוץ לקהיר שבה תפרו פרטי לבוש ובגדים, נהרגו 20 בני אדם.
הכנסייה אבו סייפיין קרויה על שם מרקוריוס הקדוש , המכונה בערבית אבו סייפיין, היא אחת הכנסיות הגדולות בגיזה, העיר השנייה בגודלה במצרים אחרי קהיר השכנה. החוק המצרי מסדיר בקפדנות את הבנייה בכנסיות, ומחייב באופן היסטורי צו נשיאותי כדי לקבל היתר בנייה. בשל הקושי בקבלת אישורים לפרויקטים, נפוצה מאוד הבנייה הבלתי חוקית, לרוב ללא הקפדה על התקנות לבטיחות האש . בראשית דרכה הכנסייה הייתה במעמד כנסייה ללא אישור, אף על פי שהיא קבלה את האישורים לחוקיותה רטרואקטיבית.
השרפה.
ממשרד הפנים נמסר כי השריפה נגרמה כתוצאה מתקלה ביחידת מיזוג פגומה בקומה השנייה של הכנסייה. ממשרד הבריאות המצרי נמסר שרוב מקרי המוות אירעו משאיפת עשן, מדוחק ומדריסה בשעת מנוסת הבהלה שנוצרה בניסיון להימלט מהבניין הבוער. בקומה הרביעית של הכנסייה היו גן ילדים ופעוטון, ורוב הילדים נפגעו בגן הילדים.
כומר מהכנסייה השכנה אמר כי הילדים נלקחו לקומות הגבוהות יותר כדי להימלט מהשריפה במקום להתפנות. עדי ראייה דיווחו שאנשים ניסו לקפוץ מהקומות העליונות כדי להימלט מהאש. על פי הדיווחים, עוברי אורח מיהרו להיכנס לכנסייה כדי לסייע בפינוי הלכודים עד שעוצמת האש והעשן הכריעו אותם.
קרובי משפחות הלכודים בכנסייה סיפרו כי החובשים והכבאים הגיעו לאט מידי למקום. עד אחד שרואיין ב"אל-ג'זירה" אמר שלקח שעתיים עד שהגיעה הכבאית הראשונה, בעוד שמשרד הבריאות אמר שהכבאית הראשונה הגיעה לשריפה שתי דקות לאחר שהתקבלו הדיווחים הראשונים על שריפה. עדי ראייה דיווחו כי השריפה החלה בשעה 8 בבוקר ונמשכה שעתיים.
הקורבנות.
שירותי הביטחון דיווחו כי רוב ההרוגים היו ילדים. בתיעוד מבית החולים המקומי דווח שהגיעו אליו 20 גופות, ביניהן עשרה ילדים, ואילו בית חולים מקומי אחר דיווח שקיבל 21 גופות.
החקירה.
לאור מניין ההרוגים הגבוה בשריפה, פרקליט המדינה של מצרים, הורה לחקור את השריפה. בעוד שהקופטים במצרים התמודדו עם אפליה, התקפות ואלימות דתית לאורך השנים, הן רשויות הכנסייה והן סוכנויות המדינה המצריות מאמינות שהשריפה הייתה מקרית.
תגובות.
הנשיא עבד אל-פתאח א-סיסי פרסם הודעה שבה הביע את צערו ותנחומיו ואמר "אני מנחם וחולק את צערי עם משפחות הקורבנות התמימים שבאו להתפלל לאדונם שבשמיים בבית התפילה שלו", ראש הממשלה מוסטפא מדבולי הודיע שיינתן פיצוי של 100,000 לירות מצריות, למשפחתו של כל נפטר, בעוד שלפצועים יינתנו עד 20,000 לירות מצריות. השר לסולידריות חברתית הודיע עוד שמסגד אל-אזהר וקבוצות אחרות בחברה האזרחית יתנו 50,000 לירות מצריות נוספות לקורבנות ולמשפחותיהם. מסגד אל-אזהר הביע את תנחומיו, והאימאם הגדול של אל-אזהר אחמד אל-טייב הביע את אהדתו לאפיפיור הקופטי טאוודרוס השני. שר הביטחון הישראלי בני גנץ שלח תנחומים: "אני מבקש להביע את תנחומיי לעם המצרי, בעקבות השריפה הגדולה בכנסיית אבו סייפיין בגיזה. תנחומיי למשפחות הקורבנות, ואיחולי החלמה לפצועים. מדינת ישראל כולה עומדת לצד מצרים מול האסון הקשה הזה". מוחמד סלאח, קפטן נבחרת מצרים בכדורגל, צייץ גם הוא את תנחומיו.
Metal Archives
איז'ו בארנה
איז'ו בארנה, (מקודם איזידור בראונר, בהונגרית: Barna Izsó; פשט, 4 בספטמבר 1859 – בודפשט, 1944?) היה מנצח, מלחין יהודי-הונגרי שנספה בשואת יהודי הונגריה.
ביוגרפיה.
איזידור בראונר נולד במשפחה יהודית כבנם של ז'יגמונד בראונר ושל בבט פלאצר. הוא השלים את לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם למד אצל רוברט פולקמן ושאנדור ניקוליץ' . הוא התחיל את הקריירה שלו כזמר במקהלה, שכרו היה 25 פורינט לחודש. לאחר מכן הוא למנצח בכמה תיאטראות ערי שדה וספר גדולים כמו בארד, גיור, סגד ואחר כך מונה למנצח בחוג התיאטרון של הפארק העירוני של בודפשט. לאחר מכן ניצח בתיאטרון העם בבודפשט. הוא הלחין כמה וכמה יצירות מוזיקליות, וביניהן המוצלחת ביותר הייתה האופרטה שלו "קזנובה" שהוצגה גם בתיאטרון העם. הוא גם עיבד מחזמר ספרדי בשם "המלך המשועמם". ב-1 במאי 1896 נפתח תיאטרון הקומדיה של בודפשט באוברטורה (פתיחה) החגיגית מפרי עטו. הוא כתב אופרטות, מחזות עם, פארסות מוזיקליות, שירים ולהיטים. הוא היה מוזיקאי משכיל עם מוזיקה משובחת, שחיי התיאטרון של בודפשט חבים לו הרבה. אשתו הייתה פלורה טיש (1869–1938), אותה נשא במאי 1889 בארד.
שירים שהוקלטו על ידי מדונה
הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה הקליטה שירים לארבעה-עשר אלבומי אולפן, ארבעה אלבומי אוסף, שלושה פסקולים, חמישה אלבומי הופעה ושני אלבומי רמיקס. מעבר לכך, היא סיפקה שירת רקע לשירים שהוקלטו על ידי אמנים אחרים, כמו גם הופיעה ברצועות של אמנים אחרים במהלך הקריירה; חלקן הופצו כסינגלים ברחבי העולם.