לאחר כעשור עלה הנושא שוב לדיון, בהערות אגב בפסק דין במקרה של אישה שהורישה את כל רכושה "לחייל טוב, בן-אדם, שרוצה ללמוד ואין לו אפשרות" וקבעה מפורשות שלא יינתן דבר לבעלה ולבנה המאומץ. השופט מישאל חשין כתב שהחוק הישראלי אינו שולל צוואה שוללת וכי במקרה של צוואה שוללת הירושה תתחלק בין היורשים שלא הודרו על ידי המצווה. במקרים בהם כל היורשים הודרו על ידי המצווה, כתב השופט חשין שיש להעביר את הירושה לידי המדינה, על פי סעיף 17 לחוק הירושה. השופט אליהו מצא חלק על השופט חשין והתייחס לשלושה סוגים של צוואות שוללות שאינן מכילות הוראת חלוקה:
השופט מצא טען שבמקרה הראשון והשלישי יש מקום לקיים את הוראות ההדרה, אולם במקרה השני ייתכן והמצווה לא היה כולל את הוראת ההדרה בצוואה, אילו ידע שההוראות המעניקות יבוטלו ולכן טען שבמקרים מעין אלו צוואה שוללת בטלה. השופט שלמה לוין נמנע מלהביע דעה נחרצת בפרשה, אך כתב שדעתו נוטה לזאת של השופט חשין.
טרנס יוצא
אלפבית דוונאגרי
אלפבית דֶּוַונַאגַּרִי (देवनागरी, Devanāgarī) היא מערכת כתב מסוג אבוגידה המשמשת בהודו ובנפאל. מערכת כתב זו מכונה גם נַאגַּרִי (Nāgarī), על שם האלפבית שממנו הוא התפתח.
דוונאגרי נכתב משמאל לימין, ואין בו חלוקה לאותיות גדולות וקטנות. מאפיין של כתב זה הוא קו אופקי המחבר אותיות שונות בחלקן העליון. דוונאגרי הוא שיטת הכתב העיקרית של הינדית, מראטהית ונפאלית, והחל מהמאה ה-19 הוא החל להיות גם האלפבית הנפוץ של סנסקריט. כיום, נעשה שימוש בדוונאגרי גם בבוג'פורית, גוזארי, פאהארי (גארוואלי וקומאוני), קונקאני, מגאהי, מאיטהילית, מראווארי, ביהלית, נפאל בהאסה וסאנטלית, ולעיתים גם בסינדהי, שרפה וקשמירית. בעבר השתמשו בכתב זה גם בגוג'ראטית.
חלק מהשפות האלו נכתבות גם בכתב ערבי.
דוונגרי
יצחק יעקב רבינוביץ' (מפוניב'ז)
איצלה פונוביצ'ר
מה קרה? (סרט קצר)
מה קרה? הוא סרט קצר שכתב וביים אברהם הפנר בשנת 1988, אשר הוקרן במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים. מככבים בו אילן דר, עליזה רוזן ודורון צברי.
עלילת הסרט.
הסרט מחולק לשני חלקים. החלק הראשון מצולם כמוקומנטריה, ובו דמותה חסרת השם של עליזה רוזן מספרת במונולוג למראיינה, אברהם הפנר, את סיפור חייה. היא מספרת על ימי ילדותה בתקופת השואה, כיצד ניצלה מהנאצים, עלתה לארץ, שירתה בצבא, קיבלה כספי שילומים ולבסוף החליטה ללמוד להיות אחות. בהמשך מספרת הדמות על חלום שחלמה בעקבות קריקטורה אנטישמית שהתפרסמה, ובו חזרה לילדותה ונמלטה מהנאצים. בשלב זה מסתיים המונולוג והמראיין, אברהם הפנר, מתחיל בדיאלוג פוליטי עם דמותה של רוזן. בדיאלוג אומרת דמותה של רוזן כי סופו של העם היהודי ומדינת ישראל קרב.
בסיומו של החלק הראשון רוזן מדברת ישירות אל המצלמה ומדברת על הסרט שאנחנו- הקהל- עומדים לראות. היא מספרת בהגחכה על דעותיו ואמונותיו הפוליטיות של הפנר שמשתקפות, לדבריה, בסרט שעומד להיות מוקרן. היא חותמת את חלקו הראשון של הסרט באומרה שכל מה שיהיה בהמשך הסרט הוא לא באמת החרדות והחלומות של הפנר. דמותה של רוזן אומרת שהיא- היא החלום שלו.
חלקו השני של הסרט הוא דרמה עלילתית המספרת את סיפורם של אב ובנו. גיא, הבן, הוא חייל קרבי המשרת בגדה. לאורך הסרט הוא נקלע לשני מקרים של התקלות בפורעים ערבים. במקרה הראשון הוא רודף אחר מיידי אבנים. כשהוא משיג אותו ותופס אותו, הוא רואה שמכנסיו רטובים משתן.
במקרה השני גיא מסייר עם היחידה שלו בכפר ערבי עוין, כאשר חבורת מפגינים אלימה תוקפת אותם. גיא רודף אחרי אחד המפגינים, ולבסוף הוא משיגו ומכה אותו עד זוב דם.
בהמשך הסרט מתואר בוקר שגרתי בחייו של אביו של גיא (אילן דר), ששמו אינו ידוע. האב מתעורר מחלום בלהות, פותח בשגרת הבוקר שלו ויוצא לעבודתו כרופא. ליד המכונית מחכה לו דמותה של עליזה רוזן- אחות במקצועה- והוא נותן לה "טרמפ" לבית החולים. בזמן הנסיעה השניים משוחחים- דמותה של רוזן מבחינה שמשהו אינו כשורה עם אביו של גיא, והוא מספר לה שהוא לא ישן בלילות בגלל שבנו משרת בגדה. השניים מגיעים לבית החולים, מופתעים לגלות שגיא עומד בחניה, לבוש מדים, וממתין. דמותה של עליזה רוזן נפרדת לשלום מאביו של גיא והולכת לדרכה. אביו של גיא יוצא מהמכונית ושואל את בנו מה הוא עושה כאן. הבן מספר לאביו שהוא הרג היום אישה.
מוטיבים.
"מה קרה?" מתאפיין במוטיב מרכזי של חלום בתוך חלום. בחלקו העלילתי של הסרט, כל אפיזודה מתחילה כאשר הדמות מתעוררת מחלום. מוטיב זה קשור ומושפע מחלקו הראשון, המוקומנטרי, של הסרט, ובו דמותה של עליזה רוזן מקבילה את מצבה הנפשי ל"חלום בתוך חלום".
עכבת כניסה
עכבת הכניסה של מעגל חשמלי או של רכיב חשמלי היא העכבה החשמלית המורגשת בכניסה אליו לפי משפט תבנין. עכבת הכניסה של מעגל מוגדרת כיחס שבין משרעת המתח החשמלי של מקור מתח המחובר לכניסה של המעגל לבין משרעת הזרם החשמלי הזורם דרכו כתוצאה ממתח זה. במעגלי זרם ישר ובמעגלים חסרי קיבול והשראות עכבת הכניסה היא מספר ממשי והיא נקראת התנגדות כניסה.
למכשירי מדידת מתח כמו מד מתח ואוסצילוסקופ התנגדות כניסה גדולה מאוד (מסדר גודל של מגה-אוהם), כך שהמתחים במעגל אינם מושפעים מחיבורם למעגל. מגבר מתח נחשב טוב אם התנגדות הכניסה שלו גדולה, כך שרוב המתח נופל עליו ולא על ההתנגדות הפנימית של מקור המתח, ובנוסף לא זורם דרכו זרם משמעותי ולכן הוא אינו צורך הספק רב. לעומת זאת מגבר זרם נחשב טוב אם התנגדות הכניסה שלו נמוכה, כך שמקור זרם יכול להזרים דרכו זרם מבלי שנופל עליו מתח משמעותי.
ניתן למדוד את התנגדות הכניסה על ידי מדידות מתח בלבד: מודדים את מתח הכניסה כאשר מחובר אליו התנגדות מקור, על ידי שימוש בחוק אוהם ובמחלק מתח מתקבלת התנגדות הכניסה:
כאשר formula_2 התנגדות הכניסה, formula_3 התנגדות המקור, formula_4 מתח הכניסה, formula_5 מתח המקור.
התנגדות כניסה
ואלרי בריסקו-הוקס
ואלרי אן בריסקו-הוקס (באנגלית: Valerie Ann Brisco-Hooks; נולדה ב-6 ביולי 1960) היא אתלטית עבר אמריקאית, היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות זהב מאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). היא האתלטית הראשונה בהיסטוריה שזכתה הן בריצת 200 מטר והן בריצת 400 מטר במדליית זהב באותה אולימפיאדה. בעלת התוצאה השמינית בטיבה בעולם בריצת 400 מטר בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
בריסקו-הוקס נולדה בגרינווד, מיסיסיפי. היא התאמנה בקבוצתו של בוב קרסי.
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה בריסקו-הוקס בשלוש מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא אולימפי ואמריקאי חדש של 21.81 שניות, לפני בת ארצה פלורנס גריפית ג'וינר (22.04 שניות) ומרלין אוטי מג'מייקה (22.09 שניות), בריצת 400 מטר בשיא אולימפי ואמריקאי חדש של 48.83 שניות (התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים), לפני בת ארצה צ'נדרה צ'יזבורו (49.05 שניות) וקתי סמולווד-קוק מבריטניה (49.43 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בשיא אולימפי חדש נוסף של 3:18.29 דקות, לפני קנדה (3:21.21 דקות) ומערב גרמניה (3:22.98 דקות).
בתחרות אתלטיקה שנערכה בציריך, שווייץ ב-21 באוגוסט 1985 ניצחה בריסקו-הוקס באותו היום בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.01 שניות את מרליס גר ממזרח גרמניה ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.98 שניות את שיאנית העולם מריטה קוך אף היא ממזרח גרמניה. יומיים לאחר מכן, בתחרות אתלטיקה שנערכה במערב ברלין גרמניה היא ניצחה בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.56 שניות.
בתחרות אתלטיקה שנערכה בווסטווד במאי 1986 קבעה בריסקו-הוקס בריצת 100 מטר שיא אישי של 10.99 שניות. בתחרות גראנד פרי שנערכה בספטמבר רומא אותה שנה היא ניצחה בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.30 שניות וסיימה שנייה אחרי קוך בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.21 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 זכתה בריסקו-הוקס במדליית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:21.04 דקות, אחרי מזרח גרמניה (3:18.63 דקות) וברית המועצות (3:19.50 דקות).
באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה בריסקו-הוקס במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר בשיא אמריקאי חדש של 3:15.51 דקות, אחרי ברית המועצות שקבעה שיא עולם חדש של 3:15.18 דקות ולפני מזרח גרמניה (3:18.29 דקות). התוצאה שקבעה הנבחרת האמריקאית הייתה אף היא טובה משיא העולם הקודם. בנוסף, היא סיימה במקום הרביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.16 שניות, המנצחת הייתה אולגה בריזגינה מברית המועצות שקבעה שיא אולימפי חדש של 48.65 שניות ולא הצליחה להגן על תוארה. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 49.90 שניות.
בריסקו-הוקס פרשה מתחרויות בשנת 1991, היא נשואה לשחקן ה-NFL אלווין הוקס.
שיאיה האישיים.
אצטדיון פתוח
טמפרטורה וירטואלית
במדעי האטמוספירה, הטמפרטורה הווירטואלית formula_1 של חבילת אוויר לח היא הטמפרטורה התאורטית אליה צריכה להגיע חבילת אוויר יבש באותו הנפח כדי לקבל ערכים זהים של צפיפות ולחץ כמו של חבילת האוויר הלח. הטמפרטורה הווירטואלית מסייעת לנו להסביר מדוע ביום בו האוויר לח, הטמפרטורה שנרגיש תהיה גבוהה יותר מהטמפרטורה שנרגיש ביום בו האוויר יבש (אוויר בעל אפס אחוזי לחות יחסית).
חבילת אוויר יבש וחבילת אוויר לח.
חבילת אוויר יבש היא מושג תאורטי המתאר אוסף של מולקולות אוויר המקובצות יחד. לחבילה כזו ניתן להגדיר נפח, טמפרטורה, וצפיפות - ולכן גם משוואת מצב. אם נוסיף למולקולות האוויר שבחבילה גם מולקולות מים (בצורת אדים) תשתנה הגדרתה - ומעתה היא תכונה חבילת אוויר לח. ככל שריכוז מולקולות המים בחבילת האוויר גבוה יותר, כך תעלה הלחות המוחלטת שלה.
הקשר בין הלחות והטמפרטורה.