כבר בסוף שנות ה-70 התפרסמו ידיעות בעיתונות העולם שמילצ'ן, בשליחות מדינת ישראל, השתתף בפעילות שמטרתה הייתה לעזור למשטר האפרטהייד בדרום אפריקה, על ידי יצירת תדמית חיובית של המשטר. בריאיון לאילנה דיין בתוכנית עובדה בנובמבר 2013, אישר מילצ'ן את פעילותו כסוכן לק"ם. מילצ'ן אף הודה בתוכנית כי השתתף בפעילות למען משטר האפרטהייד בדרום אפריקה.
השתלבות בתעשיית הקולנוע ועסקים נוספים.
בסוף שנות ה-70 הפיק מילצ'ן מספר סרטים בישראל כשהמצליח ביניהם הוא "דיזנגוף 99".
לאחר מכן עבר להוליווד, והשתלב בתעשיית הקולנוע כמפיק וכמשקיע, כשהבמאי הידוע ביותר איתו עבד היה מרטין סקורסזה. בשנת 1991 הקים מילצ'ן חברת הפקות עצמאית בשם "New Regency Productions", שנכון לשנת 2016 מחזיק בה בשיתוף עם רופרט מרדוק.
בשנת 1996 החל להשקיע בחברת פומה, יצרנית בגדי ספורט מגרמניה. מילצ'ן רכש 42% מהחברה תמורת 150 מיליון דולר ובשנת 2002 מכר את החזקותיו תמורת 800 מיליון דולר.
בחודש פברואר 2012 דווח כי מילצ'ן מקים עם סוכנות ADD "חממת תוכן" המיועדת לקידום תכנים ישראליים בארצות הברית. בתקשורת דווח כי במסגרת ההסכם בין הצדדים, חברת ניו ריג'נסי של מילצ'ן תשקיע בפיתוח רעיונות שיוצרים ישראלים יציעו לסוכנות ADD. עוד קובע ההסכם כי ADD תהפוך לנציגה הבלעדית של מילצ'ן בישראל.
מילצ'ן פעיל בשוק הטלוויזיה בישראל, והוא מחזיק בכ-15.5% מהבעלות על ערוץ 10.
יחסיו עם בנימין נתניהו.
ב-5 בינואר 2017 פורסם כי נתניהו חשוד בקבלת טובות הנאה ממילצ׳ן בדמות סיגרים ושמפניה בשווי מאות אלפי שקלים. עוד נטען במהלך החקירה כי ב-2004 נתן מילצ'ן לשרה נתניהו סט תכשיטים בשווי 8,600 דולרים. ב-13 בפברואר 2018 המליצה משטרת ישראל להעמיד לדין את מילצ'ן באשמת מתן שוחד ואת נתניהו באשמת לקיחת שוחד. ב-2008 אושר תיקון מס' 168 לפקודת מס הכנסה, הפוטר עולים חדשים ותושבים חוזרים ממס הכנסה בישראל על הכנסותיהם בחו"ל במשך 10 שנים מבואם לישראל. חוק זה זכה לכינוי "חוק מילצ'ן" לאחר חזרתו של מילצ'ן לישראל ב-2009. בדו"ח מבקר המדינה מ-2013 נקבע שהחוק מעודד תושבים חוזרים אך פותח פתח להלבנת הון. למרות רצון של משרד האוצר לשנות פטור זה, התיקון לחוק הוצא מספר פעמים מהצעת חוק ההסדרים ולא אושר. חשד שעלה בחקירת תיק 1000 הוא שחוק זה, הוא חלק מההטבות שמילצ'ן קיבל מראש הממשלה בנימין נתניהו. בנוסף, לפי ממצאי חקירת המשטרה, הציע נתניהו לשר האוצר יאיר לפיד להאריך את תקופת הפטור מעבר לעשר שנים, וכן סייע לו בחידוש אשרת הכניסה שלו לארצות הברית באמצעות העלאת הנושא בפני שגריר ארצות הברית בישראל דן שפירו ומזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי. נתניהו בחקירתו גרס שהמתנות שקיבל ממילצ'ן היו במסגרת ידידותו האישית עם מילצ'ן. בסיכום החקירה של המשטרה נכתב שיש ראיות להעמדתו של מילצ'ן בגין מתן שוחד. אולם היועץ המשפטי לממשלה החליט לסגור את התיק נגדו, ואת נתניהו להעמיד לדין, בכפוף לשימוע, בעבירות של מרמה והפרת אמונים.
חיים אישיים.
מילצ'ן היה נשוי לבריז'יט, ישראלית ילידת צרפת, ולזוג נולדו שלושה ילדים. ב-2004 נישא לאמנדה קוצר, טניסאית דרום אפריקאית בעברה, שבשיאה המקצועי דורגה שלישית בדירוג העולמי ולהם שני ילדים משותפים.
ב-13 באוקטובר 2009, בעקבות ההטבות במס המיועדות לעולים חדשים ולתושבים חוזרים אותן יזמה המדינה, הודיע מילצ'ן על חזרתו לישראל, בה הוא מחזיק בבתים מפוארים בהרצליה פיתוח ובבית ינאי.
מילצ'ן מרבה לארגן כינוסי הזדהות ותמיכה בישראל בהשתתפות מיטב כוכבי הוליווד. הוא ידוע כידיד אישי של שמעון פרס ושל בנימין נתניהו, ובצעירותו היה מעורב פוליטית במפלגת רפ"י, ואף סירב להצעה מאת משה דיין לשמש כשר האוצר. מילצ'ן ידוע במעורבותו הפוליטית ובקרבה לראשי המנהיגים בארץ ואף תיווך בניסיונות לקמת ממשלת אחדות בין ציפי לבני לבנימין נתניהו ב-2009 ובין יצחק הרצוג לבנימין נתניהו במאי 2016 . המשא ומתן להקמת ממשלת אחדות היה מבוסס על התנעת מהלך מדיני אזורי המבוסס על פתרון שתי המדינות לשני עמים. המשא ומתן להקמת ממשלת אחדות והתנעת התהליך המדיני לא צלח ואביגדור ליברמן מונה לשר הביטחון.
מילצ'ן מחזיק באוסף אמנות גדול. בדצמבר 1979, בוצעה גנבה של ציורים מביתו, שהייתה גניבת האמנות הגדולה ביותר שבוצעה בישראל מעולם. מביתו נגנבו יצירות מקוריות של פבלו פיקאסו, מאנה כץ, רנה מגריט, נחום גוטמן ונפתלי בזם. באפריל 2015 דירגה אותו רשת הטלוויזיה CNBC במקום השלישי ברשימת "אספני האמנות הגדולים ביותר של הוליווד", עם אוסף שמוערך בשווי של 600 מיליון דולר.
יאיר ורדי
יאיר ורדי (נולד ב-מאי 1948) הוא רקדן, כוריאוגרף ומורה. כיהן כמנכ"ל מרכז סוזן דלל למחול ולתיאטרון בין השנים 1989 ל-2020. שימש בעבר גם כראש המחלקה למחול באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
ביוגרפיה.
ורדי, יליד כפר בלום, החל את דרכו כרקדן וכוריאוגרף בלהקת בת שבע, ב-1977 יצר ורדי את ריקוד הביכורים שלו ״אשר אליו נכספתי״, דואט ללהקת בת שבע בו רקד לצד רקדנית הלהקה תמר צפריר. המחול הועלה במסגרת פסטיבל ישראל. יצירה זו זכתה להצלחה גדולה וזיכתה אותו בפרס כינור דוד. בקיץ של אותה שנה הוזמן להצטרף כסולן לבלט רמבר בלונדון. ורדי רקד בבלט רמבר בין השנים 1977–1983. ב-1981 יצר את הריקוד השני שלו לבת שבע ״אנשים שדים״ למוזיקה מאת אסטור פיאצולה. מאוחר יותר רקד בלהקות שונות ברחבי העולם. ורדי חבר ועד "הארגון למען תיאטרון עכשווי".
בשנת 2002 זכה בפרס רוזנבלום מאת עיריית תל אביב יפו על תרומתו למחול בעיר תל אביב.
ב-23 ביוני 2009 זכה ורדי באות מסדר האמנויות והספרות של ממשלת צרפת בתחום התרבות על קשריו הבינלאומיים עם אמנים בצרפת.
ב-5 בפברואר 2014 קיבל ורדי את תואר "מסדר ההצטיינות האזרחי" (Order of Civil Merit) מאת מלך ספרד, פליפה השישי.
בשנת 2018 קיבל את פרס שרת התרבות והספורט לאמנים ותיקים ע"ש אריק איינשטיין בקטגוריית מחול ואת פרס שרת התרבות על מפעל חיים בתחום המחול.
יאיר ורדי הוא חתן פרס א.מ.ת בתחום התרבות לשנת 2009.
בשנת 2010 ביום העצמאות התש"ע, קיבל מרכז סוזן דלל, בו יאיר ורדי מנכ"ל מיום הקמתו, את פרס ישראל בתחום המחול. בשנת 2020 פרש ורדי מתפקידו כמנכ"ל מרכז סוזן דלל לאחר כהונה בת 30 שנים.
תומאס סטייץ
תומאס ארתור סטייץ (באנגלית: Thomas Arthur Steitz; 23 באוגוסט 1940 - 9 באוקטובר 2018) היה פרופסור אמריקאי לביופיזיקה וביוכימיה במכון הרפואי "הווארד יוז" באוניברסיטת ייל שבארצות הברית, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2009, יחד עם ונקטרמן רמאקרישנן ועדה יונת, על מחקריהם שתרמו להבנת מבנה ותפקיד הריבוזום, וזוכה פרס גיירדנר לשנת 2009.
סטייץ נולד במילווקי, ויסקונסין. הוא סיים תואר ראשון בכימיה בקולג' לורנס ובשנת 1966 קיבל תואר דוקטור בביוכימיה ובביולוגיה מולקולרית מאוניברסיטת הרווארד.
סטייץ נפטר ב-9 באוקטובר 2018. הותיר אחריו אישה, ג'ואן סטייץ, גם היא פרופסורית לביופיזיקה וביוכימיה באוניברסיטת ייל.
תומס סטייץ
מכנסיים (בגד כהונה)
המכנסיים בעבודת המקדש ביהדות, היו אחד מארבעה בגדי הכהונה של כהן הדיוט או אחד משמונת הבגדים של הכהן הגדול. הם מתוארים בספר שמות שבמקרא, ופרטיהם נידונים בהרחבה במשנת חז"ל.
צורת המכנסיים והכנתם.
המכנסיים היו עשויים פשתן לבן.
אורכם של המכנסיים היה בהתאם לכהן שלבש אותם. המכנסיים הגיעו ממתחת ללב, מעל המותניים, ועד לברכיים.
את המכנסיים היו מהדקים אל הגוף ב"שנצים", מין שרוך שהיה מושחל בקפל בחלק העליון של המכנסיים.
המכנסיים עשויים כמין שק עם חור למעלה ושני חורים למטה לרגליים ולא הייתה בהם חציצה בין הרגליים.
את המכנסיים, כמו את שאר בגדי הכהונה, הכינו באריגה.
לבישת המכנסיים.
המכנסיים היו הבגד הראשון שהכהנים לבשו
והיו גם האחרונים שהכהנים פשטו מהם. הכהנים שלא עבדו היו מוסרים את בגדיהם לחזנים, הממונים על הורדת הבגדים, והם היו לאחר שנשארו רק במכנסיים היו מלבישים אותם בבגדי חול, ואז היו מורידים מעליהם גם את המכנסיים.
תפקיד המכנסיים.
תפקידם של המכנסיים לא היה כתפקיד שאר הבגדים.
תפקיד שאר בגדי הכהונה היה לכבוד ולתפארת, אבל תפקיד המכנסיים היה לכסות את מקום הערווה, כמו שכתוב בציווי על הכנתם
והם כוונו לכפר על גילוי עריות.
גלריית טרטיאקוב
גלריית טרטיאקוב (ברוסית: Государственная Третьяковская Галерея; "הגלריה הממלכתית של טרטיאקוב") הידועה גם בכינוי טרטיאקובקה היא מוזיאון לאמנות הממוקם במוסקבה, בירת רוסיה. מוזיאון זה נחשב למוזיאון המוביל בעולם בתחום של אמנות רוסית.
היסטוריה.
ראשיתה של הגלריה בשנת 1856 באוספו של הסוחר המוסקבאי העשיר פאבל טרטיאקוב. טרטיאקוב רכש יצירות רבות מהאמנים הרוסיים המובילים של תקופתו במטרה ליצור אוסף אשר לימים יהפוך למוזיאון הלאומי הרוסי לאמנות. בשנת 1892 ציווה טרטיאקוב את אוספו, שהיה מפורסם כבר באותה עת, לעיר מוסקבה. לאוספו צירף פאבל טרטיאקוב את אוספו של אחיו המנוח, סרגיי, ולכן הגלריה נקראה באותם הימים על שמותיהם של שני האחים. היא כללה אז 1,200 ציורים ו-500 רישומים בשווי של 1.5 מיליון רובל.
חזית מבנה הגלריה תוכננה על ידי הצייר ויקטור וסנצוב בסגנון המזכיר אגדות עם רוסיות. המבנה נבנה בין השנים 1902–1904 על הגדה הדרומית של נהר מוסקבה למול הקרמלין.
במהלך המאה ה-20 גדל האוסף, והגלריה התרחבה למבנים סמוכים ובהם כנסיית ניקולס הקדוש מהמאה ה-17.
במאי 2012 נערך בגלריה דו-קרב על אליפות העולם בשחמט בין בוריס גלפנד מישראל ובין האלוף המכהן, וישוואנתן אנאנד מהודו.
גלריית טרטיאקוב החדשה.