מיד לאחר הרצח כתב בוב דילן את שירו "Only a Pawn in Their Game", המשלב אמירות של פוליטיקאים דרומיים לבנים שניסו לגונן על הרוצח.
נינה סימון כתבה בעקבות הרצח את השיר "Mississippi Goddam", שהיה לאחד מהמנוני התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית.
זמר המחאה פיל אוקס כתב את השירים "Too Many Martyrs" ו-"Another Country". מת'יו ג'ונס כתב את הבלדה על מדגר אוורס ("Ballad of Medgar Evers").
ב-1969 נפתח בברוקלין קולג' מדגר אוורס, כחלק מאוניברסיטת ניו יורק.
בשנת 1983 הופק על ידי PBS סרט הטלוויזיה "סיפורו של מדגר אוורס" בכיכובם של הווארד רולינס ואיירין קארה.
בשנת 1992 הוצב בעיר ג'קסון פסל של אוורס. נמל התעופה של העיר נקרא אף הוא על שמו: Jackson-Evers International Airport.
ב-1996 ראה אור סרטו של רוב ריינר "פסק דין" (Ghosts of Mississippi) המגולל את סיפור המשפט השערורייתי, עם וופי גולדברג בתפקיד האלמנה מירלי אוורס, אלק בולדווין בתפקיד התובע, ג'יימס פיקנס בתפקיד אוורס וג'יימס וודס בתפקיד הרוצח.
קאנונבול
קאנונבול (באנגלית: Cannonball, בתרגום לעברית: "כדור תותח") הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Marvel Graphic Novel #4" מאוקטובר 1982, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר בוב מקלאוד.
קאנונבול הוא האלטר אגו של סמואל "סאם" זאכרי גאתרי, מוטאנט בעל היכולת לעוף במהירויות סילון בזמן שהוא נאגף בשדה כוח בלתי חדיר. סאם הוא הבכור ממשפחה מרובת ילדים של כורי פחם בחווה בקנטקי, והוא מדמויות האקס-מן הבודדות בעלת רקע כפרי דרומי. בכל שנותיו כגיבור-על, גאתרי הצעיר שמר על ערכי אצילות, עבודה קשה ומחויבות עמוקה לאמונותיו והדרך שבה חונך. כמה מאחיו גם הם מוטאנטים: האחיות פייג' ומלודי, והאחים ג'יי וג'ב.
קאנונבול הוא החבר המייסד של קבוצת המוטנטים החדשים. בהמשך, הוא הצטרף לגלגולה החדש של הקבוצה, אקס פורס, ושימש כמנהיג בשטח והשני בפיקוד תחת קייבל. הוא הצטרף לאקס-מן, והפך לחבר הראשון מקבוצת המשנה ש"סיים את לימודיו". תקופת חברותו הייתה מורכבת משום שהיו לו בעיות של קבלת מרות ממפקדיו.
את דמותו של קאנונבול בסרט הלייב אקשן "המוטנטים החדשים" מגלם השחקן צ'ארלי היטון.
פולאריס (קומיקס)
פולאריס (באנגלית: Polaris) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "X-Men #49" מאוקטובר 1968 ונוצרה על ידי צמד הכותבים ארנולד דרייק וג'ים סטרנקו והמאיירים דון הק וורנר רות'.
פולאריס היא האלטר אגו של לורנה דיין, מוטאנטית המסוגלת לשלוט במגנטיות, כמו מגנטו, שהתברר מאוחר יותר כאביה הביולוגי. אחיה החורגים הם קוויקסילבר ומכשפת השני, שנחשבו לבניו של מגנטו עד לשכתוב מאוחר יותר. היא הייתה חברה בקבוצת אקס-מן ובהרצה הנוכחית באקס פקטור חקירות. במשך השנים היא הייתה נתונה במערכת יחסים עם אלכס סאמרס, חברה לצוות. פולאריס איבדה את כוחותיה בעקבות אירועי "בית אם", אולם בעקבות נסיונותיו של אפוקליפס להפכה לאחת מפרשי אפוקליפס שלו, הושתלה במערכת העצבים שלה טכנולוגיה שמחקה את יכולות המגנטיזם שהיו לה בעבר, ובהמשך שחזרה את הגנום המוטאנטי שבה.
דמותה של פולאריס הופיעה בסדרות האנימציה "" ו"וולברין והאקס-מן", בדיבובן של טרי הוקס וליזה דל מונדו, בהתאמה. את דמותה בסדרת הלייב אקשן "בעלי היכולות" מגלמת השחקנית אמה דומונט.
האסק
האסק (באנגלית: Husk, בתרגום לעברית: קלפה) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "ROM Annual #3" מנובמבר 1984, ונוצרה על ידי הכותב ביל מנטלו והמאייר ויליאם ג'ונסון.
האסק היא האלטר אגו של פייג' אליזבת' גאתרי, מוטאנטית צעירה בעלת היכולת להשיל שכבה אחת מעורה (או קלפה) ולגלות מתחת אפידרמיס מהרכב שונה. לעיתים היא משנה את צורתה למתכת או לאבן, אולם יש ביכולתה לשנות את מצב צבירת גופה למגוון חומרים אחרים. פייג' היא בת למשפחת כורי פחם מרובת ילדים מקנטקי, והיא אחותו הצעירה של סמואל גאתרי. היא הייתה חברה בקבוצת Generation X בטרם הצטרפה לשורות האקס-מן.
תסמונת פטו
זפוריז'יה (כדורסל)
מועדון הכדורסל זפוריז'יה (באוקראינית: Ферро-ЗНТУ) היא קבוצת כדורסל אוקראינית מהעיר זפוריז'יה, המתמודדת בסופרליגה האוקראינית.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1972 בשם "Строитель" והחלה לשחק בליגה האזורית ובהמשך בליגה הסובייטית השנייה. הקבוצה משתתפת בסופרליגה האוקראינית מאז הקמתה בשנת 1992. בעונת 2008/09 הקבוצה הייתה שותפה להקמת ליגה ראשונה נפרדת. בעונת 2009/10, לאחר איחוד הליגות הבכירות של אוקראינה, חזרה לשחק בסופרליגה, במסגרתה הגיעה הקבוצה עד למקום השלישי וזכתה ב"גביע הראשון שלה" לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת בי.סי. קייב 74-82. בעונת 2011/12 הגיעה עד לגמר הגביע, בו הפסידה לקבוצת בודיבלניק קייב 82-70. ובנוסף הגיעה לחצי גמר הפלייאוף וניצחה את בודיבלניק במשחק על המקום השלישי. בעונת 2012/13 הגיעה עד לחצי גמר הפלייאוף ובנוסף זכתה הקבוצה בגביע האוקראיני לאחר לניצחון בגמר מול קבוצת בי.סי. גוברלה.
במסגרת אירופאית.
בעונת 1996/97 השתתפה הקבוצה במוקדמות גביע קוראץ' והפסידה לקבוצת סודרטלי קינגס בסיכום שני מפגשים. ובעונת 2010/11 השתתפה במוקדמות היורוצ'לנג' והפסידה לקבוצת בנפיקה ליסבון בסיכום שני מפגשים.
אולמות.
בעיר קיימים שני אולמות בהם משתמשת הקבוצה לאירוח משחקיה. במשחקי הליגה האוקראינית, הקבוצה מארחת באולם "סאר ארנה" המכיל 1,200 מקומות. ובמשחקים אירופאים הקבוצה מארחת בהיכל הספורט "יונוסט ארנה" (הנוער), המכיל 3,300 מקמות ישיבה.
הוועדה המייעצת לסדר דין פלילי וראיות
הוועדה המייעצת לסדר דין פלילי וראיות היא ועדה קבועה הממונה על ידי שר המשפטים ומכינה עבור הממשלה את מרבית הצעות החוק הממשלתיות בנושא סדר הדין הפלילי ודיני הראיות. בראש הוועדה עומד שופט של בית המשפט העליון, וחבריה הם שופטים מכל הערכאות, נציגים בכירים מהפרקליטות, הסניגוריה הציבורית, משטרת ישראל, לשכת עורכי הדין והאקדמיה.
כיום עומדת בראש הוועדה השופטת עדנה ארבל שהחליפה בשנת 2012 את השופטת מרים נאור. בעבר עמד בראש הוועדה השופט אליהו מצא.
גישת הכוחות בעבודה סוציאלית
גישת הכוחות בעבודה סוציאלית (the strengths perspective in social work) היא השקפת עולם מתוך תחום העבודה הסוציאלית. הגישה התגבשה במהלך העשור האחרון והיא מבוססת על חלק מהעקרונות הקלאסיים של העבודה הסוציאלית, כאשר במרכזה עומדת ההתמקדות בכוחותיו של המטופל ובנקודות החוזק שלו, במקום ההתמקדות בבעיות, חולשות ובפתולוגיות שהייתה חלק מהמאפיינים של תחום העבודה הסוציאלית, ושל תחומים טיפוליים נוספים, בעבר.
היסטוריה.
שורשי גישת הכוחות מצויים עמוק בהיסטוריה של העבודה הסוציאלית. בשנת 1922 נאם רוברט קלסו בנאום בפני הוועידה הלאומית לעבודה סוציאלית בארצות הברית והדגיש כי קיימת בפני מקצוע העבודה הסוציאלית מחויבות לקיום העצמאי של בני אדם, ששיתופו של הקליינט חיוני להשגת תוצאות, ושבבסיס המקצוע מונחת פילוסופיה של אחריות אינדיבידואלית וחברתית. בדבריו אלו ניתן להבחין בגרעין הרעיון של גישת הכוחות, ובו יש לעבוד עם הקליינט לקראת מימוש הפוטנציאל שבו. כשמונה שנים מאוחר יותר נאמה מרים ואן ווטרס בפני אותו ארגון, ואמרה כי עובדים סוציאליים מקצועיים אמורים להדגיש בעבודתם את הכישורים ואת היכולות של הקליינטים.
בנוסף, מחקרים רבים מצביעים על ברטה ריינולדס, אחת הדמויות המרכזיות בעיצוב המקצוע במחצית הראשונה של המאה העשרים, כקרובה מאוד לגישת הכוחות בדעותיה ובפועלה. ריינולדס ציינה כאחת המטרות של העבודה הסוציאלית הפרטנית לעזור לאנשים לגייס את המשאבים בתוך תוכם ובסביבתם על מנת להתמודד עם המציאות".
דמות היסטורית נוספת שראתה בעזרה העצמית טכניקה בסיסית של העבודה הסוציאלית והדגישה כי הטיפול הפרטני שואף לשחרר מתוך האדם יכולות להכוונה עצמית ותפקוד חברתי ולגלות משאבים בסביבתו היה גורדון המילטון.
נדבך נוסף בפיתוח המוקדם של ההתייחסות לכוחות היה הדגש, שניתן בראשית שנות השמונים של המאה ה-20, להתמודדות וקומפטנטיות של קליינטים, על ידי מלוצ'יו ומחברים אחרים, שהזדהו עם הגישה האקולוגית.
ניכר עם כן, כי לאורך ההיסטוריה של מקצוע העבודה הסוציאלית, קיימת אמונה ביכולתם של בני אדם להשתנות ולהתפתח, כדי לממש את מלוא הפוטנציאל האנושי שלהם.
הנחות יסוד.
הנחות היסוד של גישת הכוחות גורסות שבכל אדם יש כוחות, המהווים גורם עיקרי המתווה את אופי המפגש המקצועי. כוחות אלה הם שאפשרו לשרוד, להתמודד ולבנות את החיים.
עקרונות.
הגישה מאמינה כי האדם מפעיל את כוחותיו בעבר ובהווה. עם זאת, ייתכן שהוא אינו ממצה את כוחותיו ויכולותיו עד תום, או שלא כל הפעולות משיגות את המטרה, וכן ייתכן שבמצבו כיום קשה לו ולנו להבחין כיצד כוחותיו יעמדו לו מול האתגרים והלחצים של מחר. הגישה מדגישה כי עצם היותו פונה אינה יכולה ואסור לה לשלול ממנו את כוחותיו הקיימים אלא להעצימם. לפיכך ההתערבות תהיה בנויה על הכוחות, ואיש המקצוע אשר מלווה את הפונה בחייו יכול ליטול חלק בהתמודדות על ידי התייחסויות אל כוחותיו, ולאו דווקא דרך בעיותיו.
מיקוד.
גישת הכוחות מלמדת שככל שנמקד את המאמץ בחלקים הבריאים ונסייע להם לגדול, לשגשג ולגבור על החלקים האחרים, כן תהיינה התערבויותינו מועילות יותר.