משה רוביני נולד במשפחה יהודית כבנם של ברנאט רובין (1836–1924) ושל אסתר פרידלנדר. הוא סיים את לימודיו בתיכון בעיר הולדתו ולאחר מכן המשיך באוניברסיטת בודפשט (שמה כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), ובמהלכו ביקר פעמיים במולדובה (הרומנית) כדי ללמוד שם את הניבים של הצ'אנגואים. מאוחר יותר למד בלשנות כללית בלייפציג ובברלין. הוא קיבל את הדוקטורט בשנת 1902 וב-1903 את תעודת ההוראה. בין השנים 1903–1938, עד פרישתו לגמלאות היה מורה בבית הספר בחטיבת הביניים ובבית הספר התיכון למסחר. בשנת 1919, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, מונה למרצה באוניברסיטה, תפקיד שנשלל ממנו לאחר נפילת הרפובליקה. בין השנים 1945 לבין 1948 מונה לממונה על ענייני התרבות והמדעים של העיר בודפשט. בשנת 1947 מונה לפרופסור חבר בנושאים "גבולות מדעי בלשנות ומדעי הספרות", וגם לפרופסור במדעי הרוח של אוניברסיטת סגד.
הוא ערך לדפוס את המורשת הספרותית של קלמן מיקסאט ב-17 כרכים ואת כרך הזיכרון של אשתו של מיקסאט (1922) ואת "סוד טירת בורזוואר" של קורנליה מאוקס (1924). כמו כן היה חבר מערכת של כתב העת "משמר הלשון ההונגרית".
הוא התחתן שלוש פעמים. אשתו הראשונה הייתה בתם של ארמין שימוני ושל ברטה בריכלר, לנקה (1882–1928) לאחר מות אשתו, נשא לאישה ב-18 בדצמבר 1930, את אילונה בודור בבודפשט, ממנה התגרש כעבור שנה. אשתו השלישית הייתה בתם השנייה של ארמין שימוני ושל ברטה בריכלר, אילונה, איתה התחתן ב-16 באפריל 1935 באויפשט.
חברויות.
משנת 1929 ועד מותו היה סגן נשיא המועדון PEN הסניף הונגרי של ארגון הסופרים הבינלאומי. רוביני היה חבר בוועד המנהל של "החברה ההיסטורית לספרות ההונגרית". הוא היה חבר בדירקטוריון של חברת לה פונטיין, חבר ב"אגודה הלשונית ההונגרית", באגודת קישפלודי ובאגודת פטפי.
דמיל דנקרלוי
דמיל דנקרלוי (בהולנדית: 'Damil Dankerlui; נולד ב-24 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן הולנדי-סורינאמי המשחק בעמדת המגן הימני בחרונינגן.
קריירת מועדונים.
דנקרלוי, התחיל את הקריירה שלו בקבוצות הילדים של אלמיירה
,ממנה עבר לאומניוורלד ואלמיירה סיטי ובגיל 16 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של אייאקס. ב-22 באוקטובר 2013, דנקרלוי ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי אייאקס בהפסד 5-1 לפנלו.
ב-9 בינואר 2018, דנקרלוי חתם לשנתיים בוילם II מליגת העל ההולנדית.
ב-27 ביולי 2020, דנקרלוי חתם בחרונינגן.
קריירה בינלאומית.
דנקרלוי, נולד בהולנד להורים ממוצא סורינאמי ולכן היה זכאי לייצג את שני הלאומים. ב-13 בנובמבר 2020, דנקרלוי זומן לסגל נבחרת סורינאם.
ב-24 במרץ 2021, דנקרלוי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד . דנקרלוי, השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2021.
קייראט מוסקבה קרסנוגורסק
מדבר סין (אתר מקראי)
בתקופת יציאת מצרים, מדבר סין היה התחנה השמינית במסלול הנדידה של בני ישראל.
&lt;BR&gt;מיקומו של האתר באזור החוף המזרחי של מפרץ סואץ.
&lt;BR&gt;לפי המקרא, מדבר סין תַָּחוּם בין הים לבין אזור הר סיני.
&lt;BR&gt;חוקרי המקרא מזהים את מדבר סין במישור מרחא ().
&lt;BR&gt;ג'יימס הופמאיר, בספרו "ישראל הקדום בסיני", נותן פרטים נוספים על מדבר סין
&lt;BR&gt;הן מהבחינה ההיסטורית והן מהבחינה הגאוגרפית.
&lt;BR&gt;חוקר המקרא, יואל אליצור, מצדד גם-כן בתיאוריה של זיהוי מדבר סין בחלקו הדרומי של סיני.
מחקר ארכאולוגי.
למרות הקושי לזהות את המיקומים המדויקים של תחנות הנדידה בסיני,
&lt;BR&gt;נערכו סקרים ארכאולוגיים.
&lt;BR&gt;לדוגמה, בשנת 2001, נערך מחקר ארכאולוגי על-ידי אוניברסיטת טורונטו הקנדית.
&lt;BR&gt;הארכאולוגים זיהו את מישור מרחא, כדרך מעבר עתיקה מתקופת הפרעונים.
הידאקי אננו
אלדר לייק
אַלְדֶר לייק (באנגלית: Alder Lake) הוא שמו של הדור ה-12 של מעבדי Intel Core של אינטל המבוססים על ארכיטקטורה היברידית המשלבת את הביצועים הגבוהים של המיקרוארכיטקטורה "Golden Cove" ואת תכונות החסכון בחשמל של המיקרוארכיטקטורה "Gracemont". אינטל צפויה להשיק את אלדר לייק ברבעון האחרון של 2021. המעבדים מיוצרים בטכנולוגיית 10 ננומטר של אינטל הנקראת "Intel 7", שכונתה בעבר "Intel 10 nm Enhanced SuperFin (10ESF)".
תכונות חדשות.
אלדר לייק אושרה על ידי אינטל במהלך יום האדריכלות של החברה " Architecture Day" של שנת 2020.
מעבדי אלדר לייק מבוססים על ארכיטקטורה היברידית חדשה שמשתמשת בשני סוגי ליבה: ביצועים גבוהים ויעילות גבוהה. לדברי אינטל, אלדר לייק הוא "היבריד ביצועים" בתיק המוצרים שלהם בתחום מכיוון שהוא מתמקד בביצועים. אינטל טוענת גם כי לאלדר לייק יהיו הביצועים הטובים ביותר פר וואט.
43112609
ביורן אנדרסן
ביורן יוהאן אנדרסן (בשוודית: Björn Johan Andrésen; נולד ב-26 בינואר 1955) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ומוזיקאי שוודי. הוא ידוע בעיקר בזכות משחקו בסרטו של הבמאי האיטלקי לוקינו ויסקונטי, שמבוסס על הנובלה "מוות בוונציה" מאת תומאס מאן.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
אנדרסן למד בבית הספר למוסיקה של אדולף פרדריק בסטוקהולם.
קריירה.
אנדרסן הופיע רק בסרט אחד, בשנת 1970, "En kärlekshistoria'", עד שלוהק לסרטו של לוקינו ויסקונטי, "מוות בוונציה", מה שזיכה אותו בפרסום בינלאומי.
אנדרסן גילם את טאדז'ו, הילד הפולני הצעיר והיפהפה שגוסטאב פון אשנבאך, אותו מגלם דירק בוגרד, הדמות הראשית בנובלה, מוזיקאי (בספרו של מאן הוא סופר) מצליח ומפורסם ברחבי אירופה, שמנהל אורח חיים קפדני ונזירי, מחליט לצאת מעירו מינכן כדי לטייל בוונציה. הוא מתאהב בנער יפהפה בשם טאדז'ו אותו מגלם אנדרסן.
היסטוריון הקולנוע לורנס ג'יי קווירק העיר במחקרו "הסרטים הרומנטיים הגדולים" משנת 1974, שכמה צילומים של אנדרסן "ניתן להוציא מהמסגרת ולתלות על קירות הלובר או הוותיקן". בעקבות פסטיבל קאן שנה לאחר הופעת הבכורה של "מוות בוונציה", זכה אנדרסן לכותרות בינלאומיות כ"הנער הכי יפה בעולם".
שמועות נפוצו בארצות הברית בזמן יציאת הסרט לשאלה האם אנדרסן הוא הומו (כיוון שהתפקיד דרש ממנו להחליף מבטים רומנטיים עם הגיבור, ובהזדמנות אחרת, לנשק וללטף אותו נער מתבגר אחר). אנדרסן הכחיש זאת באופן נחרץ, ומאוחר יותר סיפר על אי הנוחות שלו מכך שנאלץ על ידי הבמאי לוקינו ויסקונטי לבקר במועדון גייז, שם משך את תשומת לבם של גברים מבוגרים.
להוט להפיג את השמועות בנוגע למיניותו ולשפוך את תדמית "הילד היפה" שלו, נמנע לאחר מכן אנדרסן מתפקידים בעלי נראות הומוסקסואלית. אנדרסן כעס כאשר הסופרת הפמיניסטית ג'רמיין גריר השתמשה בתצלום שלו על כריכת ספרה "הנער היפה" משנת 2003 ללא רשותו. אף על פי שגריר אכן התייעצה עם הצלם דייוויד ביילי (שהחזיק בזכויות היוצרים על התמונה) לפני פרסום הספר, אנדרסן טען כי נהוג כאשר צד המשתמש בתמונה של אדם שהוגן בזכויות יוצרים על ידי אדם אחר, ליידע את הפרט. לטענתו הוא לא היה נותן את הסכמתו לכך שגריר תשתמש בתמונתו אם הייתה מודיעה לו על כוונותיה.
לאחר יציאת הסרט "מוות בוונציה", בילה אנדרסן תקופה ממושכת ביפן והופיע במספר פרסומות בטלוויזיה וגם הקליט כמה שירי פופ. יש הסוברים כי הופעתו בסרט השפיעה על אמני אנימה יפניים רבים (הידועים בתיאוריהם של גברים צעירים ונשים המכונים "בישונן"), ובמיוחד קייקו טאקמיה. לאנדרסן יש חיבה חזקה ליפן מאז וביקר שוב במדינה לאורך השנים. הגעתו של אנדרסן לטוקיו תוארה כדומה לנחיתת הביטלס בארצות הברית השחקן הצעיר זכה לתשומת לב נשית עצומה.
אנדרסן הופיע בכמה סרטים שוודיים ואמריקאים אחרים. אלה כוללים "Smugglarkungen" (1985), "Kojan" (1992), "Pelikaanimies" (2004), ומידסומר בשנת 2019.
בנוסף להיותו שחקן, אנדרסן הוא מוזיקאי מקצועי, ועד לאחרונה הופיע וסייר בקביעות עם להקת המחול של סוון אריקס.
הילד היפה ביותר בעולם.
"הילד היפה ביותר בעולם" הוא סרט תעודה המתעד את סיפורו של אנדרסן. אנדרסן, זכה לתואר הזה כשגילם את טאדז'ו בעיבוד הקולנועי לספרו של תומאס מאן, "מוות בוונציה". בדומה לילדים שחקנים הוא שילם את המחיר על הפרסום שהגיע מוקדם וללא הכנה.
חיים אישיים.
אנדרסן מתגורר בסטוקהולם. יש לו בת, רובין (נולדה ב-1984), עם גרושתו, המשוררת סוזנה רומן. לאנדרסן ולאשתו סוזאנה נולד ילד נוסף, בן בשם אלווין, שמת כתוצאה מתסמונת מוות בעריסה בגיל 9 חודשים. אנדרסן נקלע לדיכאון ארוך לאחר מותו של בנו. בראיון שנערך בשנת 2020 הצהיר אנדרסן כי הוא מאמין שיפגוש את בנו שוב "לאחר המוות". לאנדרסן שני נכדים.
קולות בערפל
קולות בערפל (באנגלית: Midnight Lace) הוא מותחן אמריקאי משנת 1960 בבימויו של דייוויד מילר, עם דוריס דיי, רקס הריסון וג'ון גאווין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "מתילדה צעקה אש" של ג'נט גרין משנת 1958.
העלילה מתמקדת באישה, ששומעת בערפל ובטלפון קול, שמודיע לה כי ירצח אותה, ועל כך שם הסרט בעברית. בתגובה לכך, היא לובשת שמלת תחרה שחורה ברגע המכריע בחצות, ומכאן שם הסרט באנגלית.
מבחינת מועמדויות לפרסים, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, ודוריס דיי הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה.
בעקבות הסצנות הקשות בסרט, אשר השפיעו עליה - דוריס דיי החליטה להפסיק להופיע בסרטי מתח. רקס הריסון היה באותה תקופה במצב קשה היות שאשתו השחקנית קיי קנדל הייתה על ערש דויי עקב מחלת סרטן.
הסרט כולל מספר מאפיינים דומים במקצת לסרט "אליבי" של אלפרד היצ'קוק: בשני הסרטים מנסה בעל לחסל את אשתו, ושני שחקנים משחקים בשני הסרטים בתפקיד דומה - ג'ון ויליאמס בתור חוקר משטרה ורוי דוסון בתור רוצח.
תקציר העלילה.