צפוי לצאת לאור עוד ספר בסדרה שטרם נודע שמו.
ספר נוסף שמשויך לסאגה הוא "The Scribbly Man" הוא לא מתקיים בעולם הפנטזיה של הסדרה אך הוא מקושר אליה.
מרחב מעברי
מרחב מעברי או מרחב פוטנציאלי הוא מונח מתאוריית יחסי אובייקט בפסיכולוגיה שנטבע על ידי הפסיכואנליטיקאי דונלד ויניקוט, והוא מתייחס לאזור הביניים של החוויה, השוכן בין הפנטזיה והמציאות. מושג זה נחשב לחידוש התאורטי החשוב ביותר של ויניקוט.
ויניקוט פיתח מושג זה בתחילה, כדי לתאר את אחד משלבי הביניים בהתפתחותו התקינה של הילד, חוויית המעבר, בו מתרחשות תופעות מעבר כגון היצמדות של הילד אל אובייקט מעבר. המרחב הפוטנציאלי מתפתח בין האם לתינוקה, אך במהלך התפתחות בריאה לומד הילד להחזיק מרחב זה בעצמו. התפתחות זו מתאפשרת כאשר נוצר מרחב פוטנציאלי בין התינוק לבין אובייקט (האם), בין התפיסה שהאם היא חלק ממנו, לתפיסה שהוא נפרד ממנה. המרחב הפוטנציאלי אינו מתקיים מחוץ לאדם, אך גם לא בתוכו, אלא במרחב שביניהם. המרחב הפוטנציאלי מפריד בין האם לתינוק, אך גם מחבר ביניהם.
בהמשך הרחיב ויניקוט את המושג לכל חוויה שהיא בתחום הביניים שבין המציאות האובייקטיבית לבין המציאות הסובייקטיבית כפי שהיא נתפסת על ידי האדם. כך ניתן להכליל במרחב זה גם חוויות כגון פעולת המשחק, היצירתיות והחוויה התרבותית. במרחב זה ניתן לבטא את תחושת האומניפוטנטיות הסובייקטיבית של האדם, את משאלותיו ותכנוניו, תוך השהיית המציאות האובייקטיבית.
בדומה למושגים אחרים של ויניקוט, גם מושג זה יסודו בפרדוקס. במקרה זה, הפרדוקס הוא בהיותו של המרחב הפוטנציאלי מקום שכולל גם מרכיבים של דמיון וגם של מציאות, מבלי שהפכים אלו יפריעו זה לזה או שתתבקש בחירה ביניהם.
חוויות ופעולות רבות שמתקיימות במרחב הפוטנציאלי משמשות לעיתים קרובות מטפלים במהלך פסיכותרפיה.
אתיליזם
מספר גל
מספר גל הוא תכונה של גל העומדת ביחס הפוך לאורך הגל. מספר הגל מסומן באות formula_1 ונמדד ביחידות SI ברדיאנים למטר (rad/m).
הגדרה.
מספר הגל הוא קצב שינוי המופע של הגל במקום, או מספר הרדיאנים שגל עובר ליחידת אורך, בנקודת זמן קבועה. מספר הגל מתאר את קצב תנודות הגל כתלות במקום באותו האופן שבו התדירות הזוויתית מתארת את קצב התנודות כתלות בזמן.
מתקיים יחס הפוך בין מספר הגל ואורך הגל. בגל סינוסי, המתואר על ידי המשוואה:
הקשר בין מספר הגל ואורך הגל הוא:
התמרת פורייה של פונקציה של הזמן נותנת את ספקטרום התדירויות שלה - מידת התרומה של כל התדרים המרכיבים אותה. התמרת פורייה על פונקציה של המקום נותנת את ספקטרום מספרי הגל.
וקטור הגל הוא וקטור שגודלו הוא מספר הגל וכיוונו הוא כיוון התפשטות הגל.
בפיזיקה.
הקשר בין מספר הגל לבין התדירות הזוויתית נקרא יחס הנפיצה והוא תלוי בתכונות הפיזיקליות של הגל. עבור גל אלקטרומגנטי בריק יחס הנפיצה הוא formula_4 כאשר c היא מהירות האור בריק.
במכניקת הקוונטים, התנע של חלקיק נמצא ביחס ישר למספר הגל של פונקציית הגל שלו, בדומה לתנע של פוטון: formula_5, כאשר formula_6 הוא קבוע פלאנק המצומצם. אם על פונקציית הגל להיות גל עומד, מספר הגל וכתוצאה מכך גם גודל התנע של החלקיק יכולים לקבל רק ערכים מסוימים.
בגבול הלא יחסותי מתקיים הקשר: formula_7, כאשר formula_8 מסת החלקיק ו-formula_9 האנרגיה הקינטית שלו. ניתן לרשום:
בספקטרוסקופיה.
בספקטרוסקופיה, מספר הגל של קרינה אלקטרומגנטית מסומן formula_11 ומוגדר:
כאשר formula_13 אורך הגל של הקרינה בריק. למספר הגל יחידות של אורך הופכי, וביחידות SI הוא מובע במטר הופכי (m−1). בדרך כלל, בשימושי ספקטרוסקופיה, משתמשים ביחידות cgs, cm−1, סנטימטרים הופכיים.
תא מגמה
תפסו את המרגל
"תפסו את המרגל" הוא שמו של תסכית רדיו שנכתב על ידי חנוך לוין בספטמבר 1967. באותה שנה נשלח התסכית לתחרות תסכיתים בקול ישראל. התסכית זכה בפרס הראשון בתחרות ושודר מספר פעמים בהמשך בבימויו של דוד לוין. התסכית תורגם לאנגלית תחת השם "Catch the spy" וזכה בשנת 1969 בפרס הראשון בתחרות תסכיתי רדיו באיטליה. התסכית פורסם בכתב במסגרת ספר הלקט של חנוך לוין שפורסם בשנת 2003, אחרי מותו של לוין, "אחרון".
התסכית הוא הומוריסטי אך מכיל ביקורת ברורה על הנטייה להוציא דברים מפרופורציה בשם הלאומיות, ועל הקלות שבה ניתן לשלהב המונים כנגד אלו שאינם עונים על התבנית הלאומית המצופה מהם.
עלילה.
העלילה מתרחשת במדינה דמיונית בשם זיזימאמא. מורה בבית ספר יסודי רוצה להראות לתלמידיה את פועלו של המשורר הלאומי של אותה המדינה, הוא המשורר שעל ברכי שיריו חונכו הילדים. כדוגמה לאחד שיריו מובא "שיר האביב", שיר טבע פשוט שהמשורר כתב על טיול אישי שלו שערך באביב ובאופן אירוני וחסר כל קשר למציאות מוצג על ידי המורה כשיר "המתאר את ההיסטוריה הארוכה של עמנו הקטן".
בוקר אחד המורה מתפרצת בנימוס לביתו של המשורר הלאומי ומבקשת ממנו להכניס לחדרו 550 תלמידים על מנת שאלו יוכלו לצפות בעבודתו של המשורר הלאומי וללמוד. המשורר כמובן מנסה לדחות אותה בנימוס, אך בסוף נשבר ומאשר לה להכניס את התלמידים לחדרו. התלמידים המנומסים נכנסים לחדרו ובמשך שעתיים מתבוננים ללא ניע במשורר, כשרק המורה "מפרשנת" את מעשיו בקול רם. הנוכחות של התלמידים מפריעה למשורר ומונעת ממנו לכתוב ולו מילה אחת במשך כל אותו פרק הזמן.
לאחר שעתיים מתפתחת שיחת תוכחה בין המורה למשורר על כך שאינו כותב דבר וכל מה שהוא עושה זה לחשוב, והמורה מגדילה לעשות ואף גוערת בו על כך שבתור משורר לאומי יש לו גם אחריות. בניסיון להציל את המצב היא מציעה לו עזרה בכתיבת שירו ועל אף מחאותיו של המשורר היא מבקשת מהילדים להציע הצעות. כל ההצעות נדחות על ידי המשורר והמורה שוב גוערת בו על כך שאינו מתפקד בתור משורר לאומי. המשורר מנסה להתגונן אך הוויכוח מתדרדר והמורה משלהבת את הילדים כנגדו בטענות שונות שלכאורה מוכיחות שאינו משורר לאומי של ממש. התלמידים המשולהבים מחליטים בסופו של דבר שמדובר במרגל ורודפים אחריו עד ליער, שם המשורר מטפס על עץ שהילדים מבעירים.
עיבודים לקולנוע ותיאטרון.
ב-1978 יצר הבמאי דן וולמן את הסרט הקצר "המשורר הלאומי" המבוסס על תסכית הרדיו. בסרט משתתפים רפאל קלצ'קין ורבקה גור.
בדצמבר 2011 העלה תיאטרון קרוב הצגת קריאה על פי התסכית.
מכס פיין
שמואל גודר
שמואל גוֹדֵר (גוֹרוֹדצקי) (1917 – 7 ביולי 1989) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף שכיהן כמפקד חטיבה 7, מפקד חטיבה 27, מפקד הגמ"ר פיקוד מרכז, ראש הג"א, נשיא בית הדין הצבאי לערעורים וכן מזכיר צבאי לנשיא המדינה אפרים קציר בעת מלחמת יום הכיפורים.
קורות חיים.
תחילת דרכו ושירותו בצבא האדום ובצבא הפולני.
גודר נולד בכפר מיקשביץ' שליד ברסט-ליטובסק בבלארוס של היום בשם שמואל גורודצקי. בצעירותו היה פעיל בתנועת "החלוץ" והיה חבר בהכשרת "בורוכוב". ב-1937 נעצר על ידי שלטונות פולין בהאשמה של פעילות קומוניסטית וישב שנתיים בכלא. לאחר שחרורו מהכלא נכבש אזור הולדתו על ידי ברית המועצות כחלק מהסכם ריבנטרופ–מולוטוב. גודר גויס לצבא האדום ושירת בחיל התותחנים הסובייטי. לחם בחזית פינלנד במלחמת החורף. במלחמת העולם השנייה לחם בעת המצור על לנינגרד. בתפקידו האחרון היה עוזר ראש מטה של רגימנט מרגמות. בשנת 1944 עבר לשרת בצבא הפולני שאורגן בברית המועצות ומונה לתפקיד סגן ראש מטה של חטיבת תותחי הוביצר ה-3. בשורות הצבא הפולני השתתף בשחרור ורשה ובכיבוש ברלין. את המלחמה סיים בדרגת מאיוֹר, וזכה ל-22 עיטורים ומדליות סובייטיים ופולנים, בהם עיטור לנין, העיטור הגבוה ביותר ו3 עיטורי המלחמה הפטריוטית הגדולה. לאחר המלחמה כיהן כראש מטה האחראי על מחוז בשטחים הגרמניים הכבושים. הוא סייע לתנועת הבריחה ולאנשי ההגנה באירופה.
בשירות צה"ל.
ב-1947 עלה לארץ ישראל והתבקש להקים את הגדוד הראשון של מרגמות כבדות. במלחמת העצמאות נשלח לפקד על כוחות התותחנים בחזית הצפון ובין השאר הדף את ניסיון הפלישה הסורי לאיילת השחר תוך שימוש בתותחי נפוליאונצ'יק. בתום המלחמה הועבר לפקד על יחידת תותחנים בפיקוד המרכז. ב-1950 סיים קורס מפקדי גדודים, ובסוף אותה שנה מונה למפקד חטיבה 7, הוא כיהן בתפקיד עד 1954. בתקופת כהונתו כמפקד החטיבה הגדיל את מצבת הטנקים שלה שכמעט ולא הייתה קיימת בעת כניסתו לתפקיד, והוביל אותה במבצע יגב באוקטובר 1951, פעולת תגמול במהלכה פוצצו בתים ומפעלים ברצועת עזה. בסיום תפקידו יצא להשתלמות שריון בצרפת. לאחר שובו מונה לסגן מפקד גייסות השריון ולמפקד חטיבת עודד.
מלחמת סיני.
במלחמת סיני פיקד גודר על חטיבת חי"ר במילואים, חטיבה 10. ב-30 באוקטובר, נצטוותה החטיבה לתקוף את המתחם המצרי המבוצר באום כתף. דיין נכנס לעימות עם גודר ומפקדת החטיבה, שטענו כי אינם מסוגלים לכבוש בלילה את המוצבים המצריים הממוקשים וערוכים להגנה, זאת בשל גילם המבוגר, עייפותם, וחוסר אימונם של הלוחמים, בעיות אספקה ותחזוקת ציוד ועוד. אף על פי כן נתן דיין פקודה לכבוש את המתחם בהקדם האפשרי. התקפת החטיבה על אום כתף נחלה כישלון חרוץ. ביום למחרת, ה-31 באוקטובר ערכו הרמטכ"ל משה דיין ואלוף פיקוד הדרום אסף שמחוני סיור בגזרת החטיבה ובחנו את הכנותיה לקראת המתקפה. על פי התרשמותם, לא נערכה החטיבה כראוי והגדודים לא קודמו לעמדות התקיפה בזמן‏‏. בהמלצת שמחוני אישר דיין את העברתו של גודר מהפיקוד על החטיבה.
לאחר מלחמת סיני.