ב-5 באוגוסט 2016 מוגאבי חתם ביאוביל טאון עד לסיום העונה. 4 ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק במסגרת גביע ה-EFL נגד וולסול. ב-30 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פורטסמות'.
ב-12 בספטמבר 2019 מוגאבי חתם במאת'רוול מליגת העל הסקוטית. ב-22 בנובמבר של אותה שנה, האריך את חוזהו בקבוצה עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית.
באוגוסט , מוגאבי זומן לראשונה לסגל נבחרת אוגנדה אך הזימון נדחה עקב התנגשות המשחקים עם אלו של יאוביל טאון. ב-24 במרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד .
אזור המוות
אזור המוות הוא מושג מתחום טיפוס ההרים, שמתאר את הנקודה בגובה בה לחץ האוויר דליל מידי עבור נשימה תקינה של בני אדם מעבר לפרק זמן מוגבל וקצר. נקודה זו נמצאת בסביבות גובה 8,000 מטרים. המושג נטבע על ידי הרופא השווייצרי אדווארד וויס-דוננט בשנת 1953, שקרא לו בתחילה "האזור הקטלני".
באזור המוות חלה ירידה משמעותית בתפקוד של גוף האדם בשל המחסור החמור בחמצן, והדבר עלול להוביל לתאונות קטלניות בשל חולשה פיזית של איברי הגוף, או בשל בלבול ואובדן היכולת לקבל החלטות נכונות עקב העדר חמצן במוח. שהות ארוכה באזור המוות ללא בלוני חמצן מחמירה את הסיכון ומובילה בסופו של דבר לפגיעה בלתי הפיכה בגוף ולמוות.
כל 14 פסגות ההרים הגבוהות בעולם, שגובהן עולה על 8,000 מטרים ואשר נמצאות כולן ברכס הרי ההימלאיה והקארקוראם, נכללות באזור המוות.
השלכות פיזיולוגית בשהייה באזור המוות.
הלחץ האטומספרי בגובה פני הים הוא 101,325 פסקל. אחוז החמצן באוויר בגובה זה הוא 20.9% והדבר מאפשר לאדם בריא לייצר כמות מספקת של המוגלובין בתאי הדם האדומים, הנושא חמצן אל תאי הגוף במערכת הדם.
בגבהים שמעל גובה פני הים האוויר נעשה דליל יותר וכך גם כמות החמצן פוחתת. בגובה 5,500 מטרים בקירוב (כגובה מחנה הבסיס באוורסט), כמות החמצן היא כמחצית מהכמות המצויה בגובה פני הים, ובגובה 8,849 מטרים (כגובה פסגת האוורסט) כמות החמצן היא כשליש בלבד מהכמות בגובה פני הים.
ככל שהלחץ החלקי של החמצן קטן, גוף האדם מנסה להתאקלם באמצעות ייצור מוגבר של כדוריות דם אדומות. הלב פועם חזק יותר כדי להזרים יותר חמצן לאיברים, תפקודי גוף בלתי חיוניים מושעים, מערכת העיכול עובדת ביעילות פחותה, והנשימה נעשית עמוקה ומהירה יותר. בגובה רב שמעל 7,500 מטרים, השינה נעשית קשה מאוד, עיכול מזון נהפך לכמעט בלתי אפשרי, וקיים סיכון ממשי לבצקות כגון בצקת ריאות תלוית גובה ובצקת מוחית תלויית גובה.
תהליך ההתאקלמות במלואו עשוי לקחת ימים ואף שבועות, ועד להתאקלמות מלאה עלולות להופיע תופעות לוואי של מחסור בחמצן, כגון מחלת גבהים ובצקות. הגובה הרב ביותר בו בני אדם התגוררו לאורך זמן (כשנתיים) היה 5,950 מטרים, בגבול הגובה המרבי שמאפשר מחייה לאורך זמן.
מטפסי הרים המגיעים לגבהים קיצוניים ושוהים באזור המוות נעזרים לעיתים בבלוני חמצן, שהם מיכלים המכילים חמצן שאותו נושמים המטפסים וכך מקבלים תוספת חמצן לגוף, ושומרים על תפקודו הפיזי של הגוף ועל יכולתו של המוח לעבד מידע במהירות ולקבל החלטות. מטפסים שאינם נעזרים בבלוני חמצן נאלצים לשהות פרק זמן מוגבל באזור המוות ולרדת ממנו במהירות, לפני שהמחסור בחמצן יפגע בתפקודם באופן בלתי הפיך.
פרנץ מורה
פרנץ מוֹרָה (בהונגרית: Móra Ferenc; קישקונפלדיהאזה, 19 ביולי 1879 – סגד, 8 בפברואר 1934) היה סופר, עיתונאי, מוזיאולוג הונגרי, מן הסופרים ההונגרים החשובים.
ביוגרפיה.
פרנץ מורה נולד במשפחת איכרים ענייה. אביו, מרטון מורה, עבד כפרוון מתקן טלאים ואמו אנה יוהאס, הייתה אופת לחם. בשל עוני המשפחה הוא למד בתנאים קשים. סיים את לימודיו כמורה לגאוגרפיה ומדעי הטבע באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), אך הוא לימד במשך שנה בלבד כעוזר מורה.
אחר כך בראשית המאה ה-20 הגיע לעיר סגד ככתב של "יומן סגד" (Szegedi Napló). הוא היה העורך הראשי של העיתון בשנים 1913–1919 ולאחר מכן נשאר עובד קבוע שלו עד מותו. זה היה פחות או יותר העיתון היחיד שלא היה בשירות התעמולה של מלחמת העולם הראשונה. משנת 1904 היה פקיד וספרן של ספריית שומוג'י ושל ארמון החינוך הציבורי והתמחה גם בארכאולוגיה. הוא חפר בהתמדה ובשנת 1908 עבר קורס ארכאולוגיה מאורגן על ידי הפיקוח הלאומי על המוזיאונים והספריות. לאחר מותו של אישטוואן טמרקן בשנת 1917 הפך מורה גם למנהל המוזיאון של סגד.
בין השנים 1911–1920, פרנץ מורה היה חבר בלשכת הבונים החופשיים בסגד, מילא מספר תפקידים, נשא נאומי פתיחה וכתיבת שירים של הבונים החופשיים. מאמרי העיתונים שלו וארנקיו, שנערכו בקפידה ונבנו בכושר סגנוני מושלם, הופיעו בטורים של דרום הונגריה בסגד. מ-1922 העולם. הוא היה עובד ביומון ליברלי, ולאחר פירוקו הופיעו תיקיו ב-Magyar Hírlap, ועד מותו היה עובד בכיר.
קריירת סופר.
מורה החל את הקריירה שלו בכתיבת שירים (הכבש המוזהב, שיר סיפורי, סגד, 1902; בקו העניים, 1905). גם מאוחר יותר כתב שירים (ספר דמעות, בודפשט, 1920). בסיפורים וברומנים שלו, הוא היה אחד מהמתארים הרגישים ביותר של ניצול האיכרים. הפרוזה היפה שלו מאופיינת בסיפורת מעולה, הומור רגוע וסגנון בהיר קרוב לדיבור חי. כפובליציסט, ביקר באומץ את העוולות וההתעללויות החברתיות של תקופת הורטי, אפילו בכיוון האירוני.
ב-1905 פגש את לאיוש פושה בסגד, שהפנה את התעניינותו של מורה לכיוון ספרות הנוער. משנת 1905 כתב גם ב"עיתון שלי", כתב עת לילדים. עד שנת 1922 פורסמו שם יותר מאלף מאמריו סיפוריו, יצירותיו לנוער, שבהשראת חוויות ילדותו, הפכו אותו לקלאסיקה בספרות הנוער ההונגרית. הייתה לו ידידות עמוקה גם עם המשורר דיולה יוהאס.
ניתן לקרוא את יצירותיו במספר שפות זרות.
יצירותיו.
1920–1934.
יצירותיו הרבות הנוספות המשיכו להתפרסם גם לאחר מותו במשך עשורים עד ימים אלה.
אומארו באנגורה
אומארו באנגורה (באנגלית: Umaru Bangura; נולד ב-7 באוקטובר 1987) הוא כדורגלן מסיירה לאון המשחק בעמדת הבלם בנשאטל גזמאקס.
קריירת מועדונים.
באנגורה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מיית'י בלקפול המקומית ובגיל 18 הצטרף לאקדמיה של ווטפורד. בשנת הצטרף לקבוצת הכדורגל הונפוס מהליגה הנורווגית השנייה.
בינואר באנגורה חתם בהוגסונד מליגת העל הנורווגית. ב-20 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-0 לטרומסה. ב-25 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד אלסונד. בקיץ באנגורה קיבל הצעה מקריסטל פאלאס מהפרמייר ליג, אך המעבר לא יצא לפועל לבסוף.
בדצמבר באנגורה חתם בדינמו מינסק מליגת העל הבלארוסית, במדיה שיחק שלוש שנים.
באוגוסט חתם לשלוש שנים בפ.צ. ציריך שירדה לליגת האתגר השווייצרית, והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל השווייצרית בסיום העונה.
ב-8 בינואר 2021, באנגורה חתם בנשאטל גזמאקס עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית.
ב-3 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סיירה לאון בתיקו 0-0 נגד . ב-31 במאי 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד .
באוקטובר מונה לקפטן הנבחרת. השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2021, הופעתה הראשונה של הנבחרת בגביע מאז 1996.
אלכסיי בכרב
אלכסיי אלכסנדרוביץ' בכרב (ברוסית: Алексей Александрович Бахарев; 12 באוקטובר 1976 – 18 במרץ 2022) היה כדורגלן רוסי-אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים.
בכרב שיחק בקבוצות לאדה טוליאטי, ספרטק מוסקבה, רוטור וולגוגרד, שחטאר דונצק, רובין קאזאן, נוסטה נובוטרויצק, מאשוק-KMV ו-FSA וורונז'.
קריירה בינלאומית.
ב-18 בנובמבר 1998 ערך ברכב את הופעתו היחידה בנבחרת רוסיה, במשחק ידידות נגד נבחרת ברזיל.
ב-21 באוגוסט 2002 הוא ערך את הופעתו היחידה בנבחרת אוקראינה, במשחק ידידות נגד נבחרת איראן.
מותו.
נפטר ב-18 במרץ 2022.
וילאנל
וילאנל (villanelle), המוכר גם כוילאנסק (villanesque), היא צורה שירית שהתפתחה במאה ה-19 ומאופיינת במבנה קבוע: תשע-עשרה שורות – חמישה בתים שבכל אחד מהם שלוש שורות (tercet) ובית אחד, האחרון, שבו ארבע שורות (quatrain) . החריזה של כל אחד מחמשת הבתים הראשונים אחידה (א-ב-א) ויש בשיר גם שני רפרנים, שורות שלמות החוזרות על עצמן במתכונת קבועה.
אטימולוגיה.
מקורו של המונח וילאנל במילה האיטלקית villanella שפירושה שיר או ריקוד כפרי, והיא נובעת מהמילה villano שמשמעה איכר או צמית. לאיטלקית הגיעה המילה מלטינית של ימי הביניים, שבה משמעות המילה villano הייתה עובד אדמה. השימוש במילה נובע מכך שבתחילת הדרך הנושאים שביטאו באמצעות הצורה השירית הזו היו פסטורליים.
היסטוריה.
בראשיתו היה הווילאנל שיר דמוי-בלדה, שחיקה שירי איכרים שעברו בעל פה מדור לדור, ולא היה לו שום מבנה שירי קבוע. שירים אלה עסקו בדרך כלל בנושאים כפריים ופסטורליים, והיו בהם חזרות. לפני המאה ה-19 המונח התייחס לפזמונים כפריים בלי שום מבנה מחייב, פירוש שעדיין מופיע באוצר המילים המתאר מוזיקה קדומה. ג'ולי קיין גורסת שהחזרות בכל בית מעידות על כך שהמקור הוא בשיר ריקודים ששרה מקהלה. על פי רוב זמרת שרה את השורות הייחודיות לכל בית ואילו הרקדניות (והרקדנים, אם היו כאלה) הצטרפו אליה בשירת השורות החוזרות בעודן רוקדות סביבה במעגל.