אליסיה קוסמה (בספרדית: Alicia Kozameh; נולדה ב-20 במרץ 1953 ברוסאריו) היא סופרת ארגנטינאית.
ביוגרפיה.
נולדה לאם יהודייה ממוצא סורי ואב נוצרי ממוצא לבנוני. אליסיה קוסמה למדה פילוסופיה וספרות באוניברסיטת רוסריו בשנים 1973 ו-1975, ובאוניברסיטת בואנוס איירס בשנים 1985-1986. לימודיה הופסקו החל מספטמבר 1975 ועד דצמבר 1978, כאשר היא נאסרה והייתה לאסירה פוליטית בתקופת המלחמה המלוכלכת, בזמן שלטון הכת הצבאית בארגנטינה. באותה תקופה היא כתבה לעצמה יומנים שאותם הבריחה מן הכלא. יומנים אלו היוו מקור למחקרים מאוחרים יותר. לאחר שיחרורה היא סבלה מדיכוי ומרדיפה מתמידים, ולבסוף, ב-1980, אולצה לצאת לגלות. בתחילת גלותה שהתה בקליפורניה. לאחר מכן, ב-1982, עברה למקסיקו, ושבה לקליפורניה ב-1983. שם, בפברואר 1984, נולדה בתה שרה.
בזמן הגלות היא פרסמה מאמרים במקסיקו ובקליפורניה וכתבה את הרומן הראשון שלה El séptimo sueño (ספרדית: "החלום השביעי"). היא חזרה לארגנטינה ב-1984, לאחר מלחמת פולקלנד ולאחר חזרתה של הדמוקרטיה למדינה. ב-1987 יצא לאור בבואנוס איירס ספרה השני Pasos bajo el agua (ספרדית: "צעדים תחת המים"), סיפור בדיוני המבוסס על חוויותיה כאסירה פוליטית וכגולה מארצה. ספר זה, במהדורתו האנגלית, היה לחלק מתוכנית הלימודים באוניברסיטאות רבות בארצות הברית, ובארגנטינה אף הפך, במהדורתו הספרדית, למחזה. באותה תקופה, פורסמו בעיתונים ובמגזינים ארגנטיניים רבים, מאמרים וסיפורים קצרים רבים שלה.
בעקבות פרסום הספר "צעדים תחת המים", המותח ביקורת על גורמי שלטון ועל גורמי משטרה ארגנטינאיים, ובעקבות הפופולריות הגדולה שלה הוא זכה, הייתה אליסיה חשופה לאיומים מתמידים שבאו מצד אנשי משטרה, על חייה ועל חיי בתה שרה. כתוצאה מכך, ב-1988 חזרו שתיהן לקליפורניה, ושם אליסיה גרה עד היום. אמנסטי אינטרנשיונל, כארגון בינלאומי הפועל לקידום זכויות האדם, הרבה להזמין מאז את אליסיה, להשתתף בדיוניו בנושא, ולהרצות על פרסומיה ועל חוויותיה כאסירה פוליטית. לעיתים קרובות מוזמנת אליסיה להרצות בכנסים ספרותיים בארצות הברית, באמריקה הלטינית ובאירופה.
אליסיה גרה כיום בלוס אנג'לס שבקליפורניה, ומלמדת כתיבה יוצרת באוניברסיטת צ'פמן, ספרות ספרדית ואנגלית במכללת אמריטוס, שלוחה של מכללת סנטה מוניקה, וספרדית ב"מכון ללימודי שפות פולי" (אנגלית: POLY Languages Institute). היא עובדת על ספר חדש, "אֵני פורטָדו לא הפסיקה לרוץ" (ספרדית: Eni Furtado No Ha Dejado De Correr), המבוסס על חוויות ילדותה. היא מוסיפה לפרסם את סיפוריה הקצרים, במגזינים ספרותיים במדינות שונות. סיפוריה מפורסמים בשפות רבות, ואף בעברית.
פרסומים.
שמות הפרסומים בספרדית, אלא אם כן צוין אחרת.
וואינט
וואי-נט
ר&quot;ז (מכ&quot;ם)
מכ"ם ר"ז (ראשי תיבות: רב-זרועי), הוא מכ"ם מדגם EL/M-2084 מתוצרת מפעל אלתא של התעשייה האווירית לישראל. בצה"ל מופעל המכ"ם בחיל התותחנים לצורך איכון שיגורי ירי תלול מסלול (תמ"ס) וטיווח ארטילרי ובמערך ההגנה האווירית כחלק ממערכות ההגנה מפני טילים כיפת ברזל וקלע דוד.
היסטוריה.
פיתוח המכ"ם החל בשנת 2002 בישראל על ידי מפא"ת ומפעל אלתא של התעשייה האווירית במטרה להתמודד עם איום הרקטות ולספק תמונה כוללת של האיומים בשטח (בעיקר ירי תלול מסלול) לכוחות צה"ל ולהשתלב במערכת צי"ד. גרסת מדגים טכנולוגיות של הר"ז פעלה בהצלחה במבצע עופרת יצוקה ואיכנה בדייקנות שיגורים של רקטות ואת מקום פגיעתן. באותה התקופה נכנס הר"ז לשימוש בחיל התותחנים ובמערך ההגנה האווירית. בחיל התותחנים הוא מופעל על ידי גדוד האיכון והמטאורולוגיה '611'. במערך ההגנה האווירית המכ"ם הפך לאמצעי גילוי של מערכות כיפת ברזל וקלע דוד.
בפברואר 2018 ציינה התעשייה האווירית את מכירת המכ"ם המאה מסוג זה, בהיקף מכירות כולל של כ-2 מיליארד דולר.
ב-27 בפברואר 2020 הר"ז החליף את מערך מכ"מי הנורית ששימש למטרות דומות, עקב היותו טכנולוגיה חדישה יותר.
מאפיינים.
המכ"ם מסוגל לאכן ירי רקטות, טילים, פגזים ופצמ"רים ולהכווין אש לעבר מקורות הירי, לסווג את סוג האמל"ח הנורה ולחשב היכן יפגעו. בנוסף ביכולת המכ"ם להטוויח אש ארטילרית אל מטרות אויב. במשימות הגנה אווירית המערכת מסוגלת לזהות כלי טיס ממגוון סוגים.
האנטנה של המכ"ם משדרת ב-120 מעלות לכיוון אליו היא פונה, או ב-360 מעלות במצב מסתובב. מהירות סיבוב האנטנה היא 30 סיבובים לדקה. טווח זיהוי המטרות של המערכת הוא 256 ק"מ עבור כלי טיס ו-100 ק"מ עבור מטרות ארטילריות. לפי אלתא למערכת אמצעי הגנה מפני לוחמה אלקטרונית. מערכת הר"ז מתניידת על גבי משאיות וניתנת לפריסה בשטח. היא כוללת אנטנה, קרון שליטה וגנרטור המספק חשמל למערכת.
מדינות מפעילות.
תשע מדינות ברחבי העולם, בהן:
סטארה זאגורה
סטארה זאגורה (בבולגרית: Стара Загора) היא העיר השישית בגודלה בבולגריה ואחד המרכזים הכלכליים החשובים במדינה. סטארה זאגורה היא בירת מחוז סטארה זאגורה ושוכנת 231 קילומטרים מהבירה סופיה. בעיר שורר אקלים ים-תיכוני, והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13oc.
היסטוריה.
בסמיכות לעיר נמצאו שרידי יישוב תראקי מהמאה ה-5 לפנה"ס וכן שרידי מכרה נחושת מהעתיקים באירופה ויש המייחסים אותו עוד לתחילת תקופת הברונזה. ב-46 לפנה"ס נכבש היישוב על ידי הרומאים ושימש כמוצב צבאי ומרכז מסחר אזורי. לאחר חלוקת האימפריה הרומית עברה העיר לשליטת האימפריה המזרחית, אשר בהמשך הפכה לאימפריה הביזנטית.
ב-711 הוענקה העיר על ידי הקיסר יוסטיניאנוס השני, לחאן טרבל שליט האימפריה הבולגרית הראשונה כאות הוקרה על תמיכתו בו, בעת מלחמת האזרחים וכן בעת המאבק בצבאות בית אומיה אשר שאפו לכבוש את קונסטנטינפול והובסו על ידי קואליציה של צבאות בולגרים וביזנטיים. ב-784 שונה שמה של העיר לאירינופוליס, על שמה של הקיסרית הביזנטית אירינה (752-803), שהתארחה בעיר.
ב-1122 נערך בסמיכות לעיר קרב מכריע בין צבאות הקיסר הביזנטי יוחנן השני קומננוס לבין צבאות הפצ'נגים אשר הטילו את אימתם על הבלקנים. הפצ'נגים הובסו ושרידיהם התפזרו בכל אזור הבלקנים. ב-1372 נכבשה העיר על ידי מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית.
ב-1877, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הגיעו כוחות צבא האימפריה הרוסית לפאתי העיר והכוחות העות'מאנים העלו את העיר באש והיא נחרבה. מעריכים שכ-5,000 מתושבי העיר נהרגו במהלך המלחמה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 הפכה חלק מנסיכות בולגריה.
באפריל 1928 התרחשה בסטארה רעידת אדמה חזקה. מבני ציבור ובתי מגורים ניזוקו קשות. במשך שבועות מספר התרחשו רעידות משנה ותושבי העיר נמלטו אל הגנים הציבוריים שבעיר ומחוצה לה ושהו שבועות מספר במחנות ארעיים. הנזק הכלכלי שנגרם לתושבי העיר היה כבד.
הקהילה היהודית.
קהילה מאורגנת מתועדת בעיר בתחילת המאה ה-17, עת הייתה נתונה תחת שלטון עות'מאני. סוחרים מרחבי הבלקן, רובם צאצאים למגורשי ספרד, התיישבו בעיר והיו להם חיי דת ותרבות יהודיים ענפים.
ב-1835, לאחר חורבן העיר אדירנה בשריפה, הגיעו משפחות רבות לעיר. עם התרופפות שליטת העות'מאנים באזור החלו התנכלויות רבות ליהודים, מצד תושבי העיר ונציגי השלטון המקומי. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), עם הגעת הכוחות הרוסיים לפאתי העיר, החל פוגרום ביהודי העיר, ובמהלכו נרצחו כמה עשרות יהודים ונשרף בית הכנסת. היהודים נטשו את העיר.
לאחר המלחמה ועם כינון נסיכות בולגריה, החלו בנסיכות פרסומים מגמתיים, לפיהם היהודים היו אחראים לשריפה הגדולה שהחריבה את העיר בתום המלחמה וכי הם שיתפו פעולה עם החיילים העות'מאנים.
ב-1939 טרום מלחמת העולם השנייה, נמנו בעיר כ-1,000 יהודים. בספטמבר 1939 גורשו כ-500 מיהודי העיר במהלך "המסע לגירוש נתינים זרים". ברישומי משרד הפנים הבולגרי תועדו 43 מבני הקהילה, שיועדו לגירוש אל מחנות ההשמדה, שתוכנן להתבצע ב-10 במרץ 1943. הגירוש לא יצא אל הפועל. ב-15 ביוני 1943, גורשו יהודים מהעיר לערי השדה והכפרים הסמוכים והורשו לחזור רק לאחר שחרור בולגריה על ידי הצבא האדום.
בין 1947 ל-1949 עלו מרבית יהודי העיר לישראל. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובסטארה זאגורה נמנו 110 יהודים. בראשית המאה ה-21 התגוררו בסטארה זאגורה כמה עשרות יהודים.
ג'והן דיר
קאלי (אמנות לחימה)
האמת העירומה (סדרת טלוויזיה)
האמת העירומה היא סדרת משטרה ודרמה ששודרה בערוץ 10 מסוף שנת 2008 ועד תחילת שנת 2009. יוצרי הסדרה הם האחים אורי ובני ברבש והיא הופקה על ידי חיים שריר. ייחודה של הסדרה היא שהיא מתנהלת בתוך לוקיישן אחד - פנים של מבנה - תחנת משטרה. הרייטינג של הסדרה נע סביב 6-7%. בינואר 2010 נמכר פורמט הסדרה לשידור במספר מדינות באירופה: באיטליה, צרפת, בלגיה, פולין ושווייץ להפקה גרסאות מקומיות שונות. באוקטובר 2010 נמכר פורמט הסדרה לרשת הכבלים האמריקנית HBO.
עלילה.