המבצע נחשב למוצלח, בשל העובדה כי הושגה פגיעה קשה ביכולתו של ארגון חזבאללה לפגוע בעורף הישראלי, זאת באמצעות חימוש מדויק ומודיעין איכותי אשר אפשר גם להקטין משמעותית את מספר הפגיעות בנפש. המבצע הצטייר בתקשורת כפעולה כירורגית מדויקת. חזבאללה הופתע מן המבצע, משום שלא העריך כי לצה"ל תמונת מודיעין כה רחבה ומפורטת על המערך הרקטי לטווח ארוך ובינוני שבנה מאז הנסיגה של צה"ל בשנת 2000. בישראל נתפס המבצע כמוצלח, אולם לימים נמתחה ביקורת כי ההישג שכנע את בכירי צה"ל להמליץ על המשך הלחימה ולא לנצלו כדי לקצר את משך הלחימה ולהביא לסיום המלחמה.
סטנלה ארוכת-חרטום
סטנלה ארוכת-חרטום (שם מדעי: Stenella longirostris) היא מין קטן ממדים ממשפחת הדולפיניים, המצוי באזורים טרופיים המפורסם במיצגים האקרובטיים שלו, שבהם הוא מסתחרר בעודו באוויר.
טקסונומיה.
המין תואר לראשונה על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון גריי ב-1828. ישנם ארבעה תת-מינים מוכרים:
עם זאת קיים מגוון גדול יותר מארבעת תת-מינים אלו. קיימים בני כילאיים המתאפיינים בגחון לבן החיים במזרח האוקיינוס השקט. תת-קבוצות פחות בולטות חיות באוקיינוסים אחרים.
ייתכן והאוכלוסיות החיות במפרץ הפרסי ובמפרץ אילת שייכות לתת-מין שטרם תועד
מקור שמן המדעי מלטינית ומצביע על חרטומן הארוך.
תיאור.
סטנלה ארוכת-חרטום היא בעלת גוף ארוך ורזה. אורך גופם של בוגרים נע בין 129 לבין 235 ס"מ, ומסת גופם 23–80 ק"ג. חרטומו של מין זה הוא יחסית ארוך וצר. לו סנפיר גבי דמוי משולש.
לסטנלה ארוכת-החרטום יש תבנית תלת צבעית המורכבת מצבע אפור כהה בגב, גוון בהיר יותר בצדם, וצבע לבן או אפור בהיר מאוד בבטנם. פס כהה יותר מצוי מעיניהם ועד לסנפיריהם, ומעליו קו דק בהיר. עם זאת קיימים הבדלים בצורה ובצבעי הגוף בין פרטים שונים. סטנלות ממזרח האוקיינוס השקט הן לרוב בעלות גולגולת קטנה יותר וחרטום קצר יותר. זכרים גדולים מחלק מתת המינים יכולים להיות בעלי סנפירים גביים גדולים אשר זקופים ומשופעים קדימה.
בדרום מזרח אסיה מצויות סטנלות ארוכות-חרטום גמדיות. בתת-מין זה התבנית התלת צבעית מוסתרת על ידי צבע כהה בגב.
אקולוגיה.
תחום תפוצתה של הסטנלה ארוכת-החרטום כולל אזורים טרופיים וסובטרופיים כמעט בכל האזורים שבין 40° צפון ל-40° דרום. הן חיות לרוב במים הסמוכים לחופים, איים וגדות. באזור מזרח האוקיינוס השקט הן חיות גם מאות קילומטרים מהחופים, באזורים שבהם יש השתנות נמוכה יחסית של טמפרטורה (תרמוקלינה).
סטנלה ארוכת-חרטום ניזונה בעיקר מדגים קטנים החיים באזור מזופלגי (200 עד 1000 מטר מפני הים), דיונונים וחסילונים. הן עשויות לצלול עד ל-200 עד 300 מטר להשגת מזונן.
אויביהן הטבעיים הם כרישים והן ניצודות גם על ידי קטלן, עבשן קטלני ונתב. כמו כן הם חשופות לטפילים שונים, הן חיצוניים כדוגמת זיפרגליים ודבקיים (Echeneidae), והן פנימיים כדוגמת תולעים נימיות, עלקות, שרשורים ותולעים קוצניות ראש.
התנהגות.
באזורים מסוימים כדוגמת הוואי וברזיל מבלות הסטנלות ארוכות-החרטום במפרצים רדודים בסמיכות למים עמוקים בשעות היום, ובשעות בין הערביים הן יוצאות לתור אחר מזון הרחק מהחוף. הן עשויות לנוע לאורך החוף בחיפושיהן, ואותה החיה עשויה שלא להימצא באותו המפרץ בשני ימים עוקבים. חלק מהם נעים באטיות לאורך החוף במהלך הלילה.
הסטנלה ארוכת-החרטום חיה בקבוצות, שגודלן עשוי להגיע אף ל-1,000 פרטים, אולם לרוב בקבוצה יהיו פחות מ-250 פרטים. סטנלות ארוכות חרטום מתארגנות במבנים חברתיים משתנים. בהוואי הם חיים כקבוצות משפחתיות, אך גם בחברות מחוץ לקבוצות אלו.
ההיריון נמשך 10 חודשים, והצאצא נגמל מיניקה לאחר שנה עד שנתיים. נקבות מגיעות לבגרות מינית לאחר 4–7 שנים, ועשויות להמליט מדי 3 שנים. הזכרים לעומתן מגיעים לבגרות מינית בגיל 7–10 שנים. תקופת הרבייה היא עונתית, באזורים מסוימים מאפיין זה בולט יותר מאשר באזורים אחרים.
הסטנלות ארוכות-החרטום ידועות ביכולותיהן האקרובטיות.
צמיג לא פנאומטי
צמיג לא פנאומטי הוא צמיג אשר נפחו הפנימי מלא בחומר מוצק ולא באוויר כמקובל בדרך כלל, או שהוא כולו עשוי ביציקה אחת.
צמיג מסוג זה משמש בעיקר בגלגלי כלי רכב כבדים בתעשייה ובחקלאות, כגון מלגזות וטרקטורים. לצמיגים אלה מבנה השונה במעט מצמיגים רגילים וזאת במטרה לאפשר להם עמידות גבוהה יותר בסוגי ותנאי השטח בהם הם נעים, ולהתמודד עם עומסי משקל וכיווני תנועה חריגים.
מאפיינים.
המאפיין העיקרי של צמיגים לא פנאומטים הוא המבנה המיוחד שלהם. שטח הפנים שיוצר מגע עם הקרקע עשוי מחומר קשיח יותר מאשר זה המשמש בצמיגים רגילים. חומרים קשיחים אלו הופכים את הצמיגים לעדיפים בשימוש בכלי רכב שבהם נקודת שיווי המשקל אינה סטנדרטית כדוגמת מלגזות. החומר הקשיח שבתוך הצמיג הופך את המלגזה ליציבה יותר כאשר היא מרימה משאות, וכפועל יוצא מכך מגביר מאוד את יכולת הנשיאה וההנפה של המלגזה לעומת מקרה בו למלגזה יהיו צמיגים רגילים מלאי אוויר.
בזכות המשטח התחתון הקשיח שבא במגע עם הכביש, הצמיג הלא פנאומטי הופך למעשה לחסין בפני תקרים וחתכים, ומגלה עמידות לאורך זמן בתנועה על משטחים לא מוחלקים כמקובל בשטחים תעשייתיים וחקלאיים, מה שמבטל את הצורך בטיפול השוטף בתקלות מסוג זה.
יתרונות.
צמיגים לא פנאומטים הם הפתרון המומלץ לכלי רכב כבדים במיוחד או כאלה שאמורים לשאת משאות כבדים על גבי משטחי נסיעה בעייתיים. צמיגים לא פנאומטים שימושיים מאוד במקרים בהם המבנה השונה שלהם (להבדיל מצמיגים רגילים), נותן להם עדיפות ביכולות התמרון והתנועה. במקרים שצמיגים רגילים יחליקו או יאבדו אחיזה, צמיגים לא פנאומטים ימשיכו לאחוז במשטח.
צמיגים לא פנאומטים מתאימים בעיקר לכלי רכב הדורשים יכולת תמרון במקומות קטנים, כמו מלגזות הנעות במחסנים ובשטחים סגורים קטנים שבהם אין להם אפשרות לפתח מהירות, בנוסף לצורך שלהם לנוע בזהירות תוך כדי ביצוע שינויי כיוון חדים במיוחד.
חסרונות.
צמיג לא פנאומטי מהסוג המתאים לכלים כבדים ואיטיים, לא מתאים ואף עלול להיות מסוכן לרכבים רגילים או רכבים הנוסעים במהירות גבוהה. הסיבה לכך היא שצמיגים לא פניאומטים הם בעלי אחיזת כביש נמוכה (בעלי התנגדות גבוהה לגילגול), ובעלי יכולת שיכוך נמוכה של פני משטח הנסיעה לעומת צמיגים פניאומאטיים. לכן, במהלך תנועה מהירה לתוך פניה ומחוצה לה או לאחר בלימת חירום ו"נעילת" הגלגלים, עלולה לגרום לאבדן שליטה והתהפכות הרכב.
בנוסף לכך, צמיגים מסוג זה אינם מנדפים את החום הנוצר במהלך הנסיעה. כתוצאה מכך נגרמת ירידה נוספת בכושר אחיזתם בדרך ועלול לגרום לסכנת שרפה בסביבה עבודה עתירת חומרים מתלקחים.
שימושים אחרים.
ישנם סוגי צמיגים לא פנאומטים המתאימים לאופניים ולרכיבה ספורטיבית. צמיגים אלו בנויים בצורה שונה מהצמיגים המיועדים לתעשייה כבדה. בצמיגים הלא פנאומטים המיועדים לרכיבת ספורט, ישנם שני סוגי גומי היוצרים את הצמיג. החלק התחתון שבא במגע ישיר עם הקרקע, עשוי מחומר גומי קשיח ביותר המונע תקרים ונזקים אחרים מרכיבה על דרכים משובשות, ואילו צידי הצמיג עשויים מחומר גמיש יותר, היות שצידי הצמיג פגיעים פחות לתקרים ומסייעים להשיג אחיזה טובה יותר בפניות במהירות גבוהה יחסית.
בשנות ה-30 של המאה ה-21 צפויה חברת מישלן למכור צמיגים לא פנאומטיים עבור כלי רכב שנעים בכביש.
קופת גמל בניהול אישי
קופת גמל בניהול אישי (IRA - Individual retirement account), היא קופת גמל שהכספים הצבורים בה מתנהלים על ידי החוסך, ולא על ידי בית השקעות שעיסוקו בכך. קופת גמל בניהול אישי מאפשרת לחוסכים ליהנות מהיתרונות של חיסכון בקופת גמל (כגון הקלות מס), תוך שליטה מלאה בניהול הכספים, ללא התערבות החברה המנהלת וללא תשלום דמי ניהול לחברה זו.
קופות גמל בניהול אישי בארצות הברית.
קופת גמל בניהול אישי הוצגה לראשונה בשנת 1974 בארצות הברית עם חקיקת חוק "בטיחות הכנסה של עובדים פורשים" EIRSA. משלמי מס יכלו להפריש סכום מסוים משכרם לחיסכון לפרישה, ולהקטין בסכום זה את הכנסתם החייבת. בשנת 1981 נחקק "חוק התאוששות כלכלית" ERTA של ארצות הברית בו הסכים האוצר האמריקאי לכל משלמי מס תחת גיל 70 להפריש לחשבון IRA, בלי קשר לאם הם מכוסים תחת החוק. גם תקרת ההפרשות הועלתה וכן התאפשר להפריש סכום נוסף בשם בן זוג שאינו עובד. חוק שינוי המס של 1986 הוריד בהדרגה את ניכוי המס לחוסכי IRA בעלי ההכנסות הגבוהות ושמכוסים תחת קופת גמל של מקום העבודה, אבל אלו שהכנסותיהם הייתה מעל לרמה המרבית וללא הפרשה ממקום העבודה, עדיין יכלו לעשות הפקדות, אם כי לא מנוכות, ל-IRA שלהם.
בארצות הברית קיימים מספר סוגי IRA, הנפוצים בהם:
קופת גמל בניהול אישי בישראל.
בישראל מדובר על ניהול קופה אישית בקרן השתלמות או קופת גמל נזילה. ההסכם בין העמית לבין חברת הניהול של קופות הגמל יכלול את כל ההסכמים הרגילים של עמית מול חברה המנהלת קופת גמל, וכן הסכמים על דמי משמרת ניירות ערך ודמי ניהול, גם אם מופחתים. ההסכמים יעמדו בכל התקנות הרלוונטיות וחוקי הגמל עם התאמות לקופה מנוהלת אישית. גם כללי המיסוי בקופה יחולו במלואם על קופה מנוהלת אישית.
על פי החוק בישראל, כספי העמית בקופה מנוהלת אישית, יושקעו אך ורק לפי הוראתו של העמית או על פי מי שהסמיך העמית ועל הסמכה זו לא תטיל החברה המנהלת כל מגבלה, מה גם שהעמית יכול להחליף את המוסמך על ידו בכל עת. העמית יכול לבצע את ניהול ההשקעות בקופה העצמאית על ידי מנהל תיקים מורשה או כל אדם אחר אשר יחליט עליו במגבלות חוקי המדינה. מנהל תיקים מורשה יעביר לחברה המנהלת את כל הנדרש ממנו כחוק לפני תחילת פעילותו בקופה של העמית.