צב ים קרני בוקע מתוך הביצה לאחר 64 ימים לאחר שעבר תהליכי פיתוח של כל האיברים בגופו (Witzell,1983) הוא עובר מחזור חיים פשוט וממשיך לגדול בגודל עד שמגיע לבגרות מינית לאחר 3–4 שנים. (Witzell,1983) השריון של צב זכר בוגר הוא בסביבות 70 סנטימטר ושל נקבה בוגרת בסביבות 80 סנטימטר (NOAA, 2014) הוא מגיע לבגרות מינית לאחר 3–4 שנים ואז מתחיל את תהליכי הרבייה (Witzell,1983) הנקבה מטילה בסביבות ה100 ביצים בקן, תלוי באזור בו היא נמצאת אם אזור סבוך, תלול, חשוף או גבוה. (Scott and Horrocks, 1991) הביצים בוקעות אחרי חודשיים (NOAA, 2014) גודל ביצה אחת היא בין 3.6-4 סנטימטר (Witzell,1983) עונת הרבייה וההטלה שלהם קורת כל 2–3 שנים, הנקבה עולה על החוף בלילה וחופרת בור שם היא מטילה את הביצים. היא עושה זאת כל 14–16 ימים, בעונה זו הנקבה מטילה בין שלוש לחמש פעמים. (NOAA, 2014) צב ים קרני איננו מטפל בצאצאים, כמו כל שאר צבי הים לאחר ההטלה הנקבה מכסה את הקן עם כל הביצים וחוזרת לים ומשם הצבים מתמודדים לבדם בטבע. (1998,Zug) תוחלת החיים של צב ים קרני אינה ידועה בוודאות. (NOAA, 2014) כיוון שלצבי ים יש המון סכנות בחייהם, רק 10% מהצבים בוקעים ומגיעים לבגרות, המון מצבי הים נלכדים על ידי רשתות דייגים אם בכוונה או בטעות עוד לפני שהגיעו לבגרות מינית, בנוסף ישנם הטורפים הטבעיים שלהם כמו כרישים ולווייתנים והזיהומים הנוספים שבני האדם גורמים לסביבת החיים שלהם. (גרטי, 2013)
כחלק מאסטרטגיית היסטוריית החיים ישנה אסטרטגיית ההטלה של נקבת צב ים קרני, בעונת ההטלה הנקבות עולות אל החוף וחופרות בעזרת הגפיים האחוריות שלהן בור ושם מטילות ביצים. לאחר שהן מסיימות הן מכסות את הבור וחוזרות לים. תהליך זה מאוד מיוחד וטומן בו שאלות רבות על מה ההסברים האבולוציוניים ואקולוגים שגרמו לכך. ראשית ההטלה של הביצים מתרחשת ביבשה מחוץ למרחב המחיה היום יומי של הצבים. אני חושבת שפעולה זאת נעשתה משתי סיבות, גם לשם הגנה על הביצים מפני טורפים ימיים וגם כיוון שצבים עולים מעל פני הים כל כמה זמן כדי לנשום יכול להיות שהצאצאים צריכים לבקוע באזור בו הם יוכלו לנשום. בנוסף לכך, לאחר ההטלה הנקבה עוזבת את הביצים ולא נשארת לטפל בהם. אני חושבת שהTradeoff של צב ים קרני באסטרטגיה זו היא שהם לא משקיעים בכלל בטיפול בצאצאים כדי להטיל כמה שיותר ולהשקיע את המשאבים שלהם ברבייה ובכך לאפשר מגוון גנטי גבוה יותר בדור הבא, ובאמת ניתן לראות שבכל הטלה הנקבה מטילה בסביבות ה100 ביצים ובנוסף היא מטילה כמה פעמים בעונת הרבייה.
אוכלוסיות.
צב ים קרני חי באזורי הריף, חופים ולגונות, מרחב התפוצה הגאוגרפי שלו הוא באזורים הטרופיים והסוב-טרופים, באוקיינוסים האטלנטי, פסיפי וההודי. (Witzell,1983) הוא נפוץ במקומות רבים בעולם ולכן הוא אינו מין אנדמי (Witzell,1983)
צב ים קרני הוא מין בעל דפוס פיזור אקראי, כאשר אנו רואים צב ים קרני איננו יכולים לדעת בוודאות האם יש עוד צב בקרבת מקום והיכן בדיוק הוא נמצא (לעומת בדפוסים האחרים אחיד ומקובץ).
כמו כל שאר צבי הים הוא מין סוליטרי החי ביחידים ויוצר מפגש עם צבים אחרים רק בעונת הרבייה, מעבר לכך הוא עשוי לפגוש עוד צבים באזורי האכלה אך לא יצור איתם קשר (רט"ג ,2018) אזורי ההפצה שלהם כן מוגבלים לאזורי הים הטרופי והסב-טרופי בגלל הטמפרטורה הנעימה של המים ולכן הם נמצאים בעיקר שם (Witzell,1983) אך הם מפוזרים בין אזורי ההאכלה לים הפלגי (Zug,1998) ולנים באזורי האלמוגים ללא סדר קבוע או שימוש באסטרטגיית הגנה מפני טורפים (2010, Okuyama, Shimizu Abe, Yoseda, Arai, N)
התפוצה והשפע של צב ים קרני תלויים בגורמים רבים. התפוצה שלהם יחסית סדירה בתוך מרחב התפוצה כיוון שרוב הזמן הם נמצאים באזורי ההאכלה ובעונת הקינון בחופים הסמוכים לאזורי ההאכלה והם מותאמים לבית גידול זה על ידי מבנה גופם ומנגנוני ההישרדות שפיתחו (כמו צורת הלסת והזרועות שלהם) (1970, Dunbar and Howard) ישנם גורמים ביוטים המשפיעים על השפע של המין לכיוון שלילי בעיקר בגלל בני אדם וחיות אחרות עד כדי כך שהוא מוגדר בסכנת הכחדה! אזורי ההטלה של הביצים נמצאים בחוף הים ואנחנו יכולים לראות לאורך ההיסטוריה שהפרעות כגון בנייה ואכלוס האזור על ידי בני אדם או חיות מסתובבות גורמות לצבות להסתובב ולחזור בלי להטיל. גם לצבים בוגרים צפויות סכנות כגון רשתות דייג שאין להם איך להתגונן מכך ולכן שפע המין מצטמצם גם בגיל מבוגר יותר. (Witzell,1983)
גידול, ויסות ודינמיקה.
למין צב ים קרני הכי מתאימה עקומת ההישרדות בה רוב הפרטים מתים בגיל צעיר (r-selection) מחקרים גילו שאחוזי השרידה שלהם בגיל צעיר הם מאוד נמוכים בגלל הסכנות הרבות המאיימות על חייהם כבר מהרגע בו מתרחשת ההטלה. רק 30% מהביצים בוקעות ורק ל-33% מהצעירים יש סיכוי לשרוד ולהגיע לגיל בוגר. ככל שהצב גדל ממשיכות לארוב לו סכנות אך אחוזי ההישרדות גבוהים יותר מאשר אחוזי ההישרדות בגיל צעיר, הבדלים אלה כנראה נובעים מכך שכאשר הצב רק נולד ועדיין צעיר יש לו פחות יכולת להתגונן או לברוח מהסכנות לעומת בגיל בוגר. (2020, Balladares,Gonzalez and Rodriguez)
ישנם מספר גורמים העיקריים המגבילים את הגדילה של אוכלוסיית צב ים קרני ומאיימים על עצם קיומה. ראשון הוא אובדן בית הגידול של המין הבא לידי ביטוי באובדן שוניות אלמוגים, שינויים בזרמים, סחף וטמפרטורה הנגרמים כולם כתוצאה משינויי האקלים העולמי. בנוסף לכך אנו בני האדם פוגעים בהם על ידי פסולת וחתיכות פלסטיק בים אותם הם בולעים או מסתבכים בהם, הם נתפסים בתוך רשתות הדייג של הדייגים ומתים מכך, בעבר היה נהוג לאכול את הביצים שלהם, לצוד את הבוגרים למאכל ולהשתמש בשריון שלהם לאומנות ותכשיטים, ויש כאלו שעושים זאת עוד היום (NOAA, 2020)
גורם היכול ליצור תנודות בגודל האוכלוסייה של המין הוא שינוי טמפרטורה. צב ים קרני חי במים בטמפרטורה מסוימת ושינוי הטמפרטורה למשל כתוצאה משינויי האקלים העולמי יכול להשפיע על בית הגידול שלו ולצמצם אותו בכך להשפיע על אוכלוסיית המין. (Witzell,1983) גורם הקשור למחזוריות שיכול להשפיע על גודל אוכלוסיית המין הוא שמועד עונת הרבייה שלהם תלוי בטמפרטורת המים ובשעות האור. (רט"ג ,2018) ואנו יודעים שמסיבה זו צבות ים קרני מטילות בחודשים שונים בעולם לכן כל שינוי של טמפרטורה יכול להשפיע גם על עונות הקינון והמחזוריות שלהם ובכך להשפיע גם על גודל האוכלוסייה. (NOAA, 2020)
אוכלוסיית המין צב ים קרני היא אוכלוסייה קטנה, לכן הם נמצאים ביותר סכנה שתנודות יגרמו להכחדתם. ישנם כמה אסטרטגיות היסטוריית חיים שצוינו במטלה הקודמת היכולים להסביר את התופעות בדינמיקה של אוכלוסיית המין. ראשית, עונת הרבייה וההטלה שלהם קורת רק כל 2–3 שנים (NOAA, 2014) מפני שהנקבה מטילה את הביצים בחוף ולאחר ההטלה עוזבת אותם וחוזרת אל הים ולא נשארת לשמור או לטפל בהם (1998,Zug) הביצים נמצאות בסכנה מהרגע הראשון. לא הרבה מהן בוקעות או שורדות וגם לאחר הבקיעה הצבים ניצבים מול סכנות (גרטי, 2013) לכן המגוון הגנטי (דפוס של אוכלוסייה קטנה) של מין זה הוא מצומצם ועקומת התמותה מתאימה לעקומת ההישרדות בה רוב הפרטים מתים בגיל צעיר. (r) עוד אסטרגייה היא שהמין מגיע לבגרות מינית רק לאחר 3–4 שנים ורק אז מתחיל את תהליכי הרבייה (Witzell,1983) מעט צבים שורדים ומגיעים לגיל זה מהסיבות שצוינו קודם וזו עוד סיבה למה המגוון באוכלוסייה נמוך.
צב ים קרני ניזון מספוגים, עשבים ומיקרו אצות אשר בסביבת בית הגידול שלו (Zug,1998) ולכן נחשב הטרוטרופ. כיוון שהוא הוא ניזון על ידי נגיסות בצמחים ואינו משמיד אותם לחלוטין הוא הרביבור. Broderick, Godley &amp; Hays, 2001) יחסי הגומלין הטרופים שלו הם בעיקר עם כרישים אשר הם קרניבורים וצבי ים הם חלק מהתזונה שלהם. (Howard and Dunbar, 1970)
ישנם כמה סוגים של יחסי גומלין של מין זה יחד עם מינים אחרים. למשל, מחקרים ותצפיות גילו תופעה בה דג הברקודה מתחכך ומגרד לשם הנאה (+) את שריון הצב ותוך כדי מוריד לו טפילים ומזיקים מהשריון (+) זהו סוג של יחסי גומלין הדדיים מהם נהנים שני הצדדים. ( Grossman, Sazima &amp; Sazima, 2009) בנוסף לכך ישנם יחסי קומנסליזם בין צב ים קרני לבין האורגניזם אפיביון אשר נחשב כטפיל על שריון הצב וניזון מהאצות ושאר הדברים שנמצאים עליו (+) אך אינו פוגע או מביא תועלת למין (0). (Alfaro, Køie &amp; Buchmann, 2010)
מין זה הוא מין מפתח ומהנדס במערכת האקולוגית בה נמצא. הדגים הקטנים וחסרי החוליות ניזונים מהאצות הנמצאות על השריון שלו ואין להם לכך חלופה בתוך שונית האלמוגים. בנוסף לכך הצבים מעצבים את מראה השונית על ידי כך שהם נוגסים בעשבים עד לעומק מסוים ולכך העשבים נמצאים בגובה מסוים.
דוגמה ליחסים עקיפים שצב ים קרני חלק מהם בחברה שלו היא שמין תחש המשכן (Dugongs) הניזון מעשבי ים לעיתים נמצא באותם אזורי האכילה של צב ים קרני הניזון מעשבים גם הוא. תחש המשכן בולט וכבד תנועה ומושך יותר כרישים בקלות לאזור זה ולכן צב ים קרני נמצא בסכנת טריפה גדולה יותר כאשר מין זה נמצא בסביבתו. (2016, Hayes, Baumbach, Juma &amp; Dunbar)
המין צב ים קרני הוא חלק מגילדה טרופית בשם חסרי חוליות/ מזיני מיקרו אצות ( invertebrate/ macro-algae feeders) המכילה בתוכה עוד מינים של צבי ים כמו ים צב חום וצב ים זיתני וכמו כן גם את המין תחש המשכן. המשאב המשותף לכל המינים הללו היא התזונה שלהם הכוללת עשבים ואצות. (Sleeman et al., 2007)
יחסי גומלין עם בני אדם.