עצירים שהיו אזרחי מדינות שהסכימו לקבלם יכלו לעזוב את צרפת. מי שלא עמד בקריטריון זה, או שלא רצה לחזור למולדתו, יכול היה להשתחרר מהמחנות רק אם יסכים לאחת מבין שלוש אפשרויות: מציאת עבודה בחקלאות או בתעשייה בצרפת; התנדבות ללגיון הזרים; או התגייסות להקמת ביצורים לצבא למשך זמן המלחמה. במקרים מסוימים אף נלקחו אנשים בכפייה לעבודות וללחימה.
צנטנר שהה בגירס עד כניעת צרפת ביוני 1940, אז הוחזר שוב ל Argelès-sur-Mer, שהיה אמור להישאר בשליטת שלטון וישי. ביוני 1941 הועבר צנטנר למחנה עצירים באלג'יר, שם נשאר עד שחרורו במאי 1943. בהתאם להשקפת עולמו, ומתוך רצון להמשיך להילחם, נסע צנטנר לברית המועצות לאחר שחרורו, יחד עם חברים מהגדוד הפולני. מאלג'יר הפליג לפורט סעיד במצרים, שם עלה על רכבת לארץ ישראל. ב-18 ביוני 1943 הגיע למחנה בת גלים בחיפה. משם המשיך צנטנר דרך רבת עמון, בגדד וטהראן, מעבר לים הכספי לקרסנובודסק (היום טורקמנבאשי). לאחר כחודשיים על גדות הים הכספי, הגיע צנטנר לרוסיה והצטרף יחד עם שאר אנשי הגדוד הפולני ליחידה צבאית של פולנים ששהו בברית המועצות, שנקראה בהמשך דיביזיית ט' קשאשצקי. צנטנר שמר על דרגתו מספרד והמשיך למלא תפקיד של אח וחובש. הדיוויזיה הפולנית נלחמה נגד הוורמאכט יחד עם הצבא האדום. פולנים נוספים הצטרפו ללוחמים, כך שדיוויזיה פולנית נוספת הוקמה, וצנטנר עבר לשרת בה כחובש בסוללת תותחים.
יחד עם הצבא האדום התקדמו הדיוויזיות הפולניות לכיוון מערב, חצו את נהר הבוג, נכנסו לפולין, צלחו את הויסלה וכבשו את ורשה בינואר 1945. צנטנר מתאר בספרו פגישה עם מספר ניצולים יהודים בוורשה ששרדו את המלחמה. הצבא האדום המשיך בדרכו עד ברלין יחד עם הדיוויזיות הפולניות. ברלין נכבשה על ידי הצבא האדום במאי 1945.
צנטנר עלה ארצה ב-1947. הוא חזר לעבוד כטייח ובהמשך הפך לפקיד. צנטנר היה חבר במפלגה הקומוניסטית הישראלית (מק"י), והיה מועמד מטעמה לכנסת השנייה (1951). לאחר זמן עבר לרשימה הקומוניסטית החדשה (רק"ח) והיה מועמד מטעמה לכנסת השישית (1965) והשביעית (1969). כמו כן היה מועמד של המפלגה הקומוניסטית לוועידת ההסתדרות.
מעבר לכתיבת ספר בנושא, צנטנר הרבה להרצות המלחמה בספרד ועל המתנדבים היהודים והארץ ישראלים. הוא כתב מספר מאמרים, שהתפרסמו בדרך כלל בביטאון המפלגה הקומוניסטית "קול העם" בימי השנה להקמת הרפובליקה הספרדית השנייה, או בימי השנה לתחילת מלחמת האזרחים.
צנטנר נפטר בתל אביב ב-1976.
יחסי אנדורה–ברזיל
יחסי אנדורה–ברזיל הם היחסים הדיפלומטיים בין נסיכות אנדורה לרפובליקה הפדרלית של ברזיל. שתי המדינות חברות בארגון המדינות האיברו-אמריקניות ובאו"ם.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-9 ביולי 1996. במאי 2013 חתמו ברזיל ואנדורה על אמנה לשיתוף פעולה בתיירות, המבקשות לעודד חילופי תיירים והשקעות הדדיות באזור ולקדם שיתוף פעולה בין ועדות התיירות הברזילאיות והאנדוראיות על ידי החלפת מומחים ושיתוף ניסיון ומידע. בדצמבר 2018 ערך הנשיא מישל טמר פגישה עם ראש ממשלת אנדורה בשולי הפסגה ה-26 האיברית-אמריקאית של ראשי המדינה והממשלה באנטיגואה, גואטמלה. נשיא ברזיל הביע את התעניינותו בשיפור היחסים עם אנדורה ונכונותו לפעול למען תחום התיירות במטרה להגביר את זרימת התיירים ההדדית.
יחסים כלכליים.
הסחר הדו-צדדי בין ברזיל לאנדורה אינו משמעותי במיוחד. בשנת 2017 הסתכמו המכירות בברזיל ב-134 אלף דולר, והיבוא מאנדורה הסתכם בכמעט 33 אלף דולר.
קסיוס דיו (קונסול 291)
אנדרו קלר
אנדרו קלר או אנדראש קלר (בהונגרית: Keller András; בודפשט, 22 באוגוסט 1925 – שווייץ, 7 בפברואר 1999) פיזיקאי-כימאי יהודי-הונגרי-בריטי, ביופיזיקאי, חבר חיצוני של האקדמיה ההונגרית למדעים. מחקריו התמקדו בנושאים שונים בפיזיקה הפולימרית, במבנה הגבישים ובתהליכים הכימיים של מקרומולקולות. כמה תגליות אודות גבישי פולימר ורשתות מולקולריות שלהם קשורים בשמו. אורל שטיין (1862–1943) המזרחן הוא אחיינו.
ביוגרפיה.
אנדרו קלר נולד כילד יחיד במשפחה יהודית בבודפשט. את לימודיו הגבוהים החל בשנת 1943 באוניברסיטת פאזמאני פטר בבודפשט (משנת 1951 אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1944 הוא גורש לזקרפטיה במסגרת שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) משם ברח והמתין במקום לצבא האדום שהתקדם מזרחה לתוך הונגריה. הסובייטים תפסו אותו והפעם נשלח למחנה בבסרביה. הוא נמלט גם משם וחזר לבודפשט בפברואר 1945, זמן קצר לאחר שחרור העיר. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטה, ובסופו של דבר קיבל את התואר בכימיה בשנת 1947. הוא כבר היה מוכן לסיום הדוקטורט שלו כשהחליט לעזוב את הונגריה בשנת 1948 בגלל המצב הפוליטי.
הוא עזב לבריטניה, שם עבד בין השנים 1948–1955 במעבדת מנצ'סטר של Imperial Chemical Industries (ICI). בשנת 1955 הוצעה לו מלגת מחקר במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בריסטול, בראשותו של פרדריק צ'ארלס פרנק, ולבסוף בשנת 1958 קיבל שם את הדוקטורט. משנת 1963 עבד כמרצה בכיר, משנת 1965 כפרופסור חבר, ומשנת 1969 כפרופסור מן המניין באוניברסיטה בחוג למדעי פולימרים. לאחר פרישתו בשנת 1991 היה פרופסור אמריטוס באוניברסיטה. הוא לקה בהתקף לב קטלני במהלך חופשת סקי בשווייץ.
עבודתו.
בשלב הראשוני של הקריירה שלו – עדיין בבודפשט – עבד עם פרנציס קרשי בייצור מלחי חומצות שומן של כסף ונחושת. הוא גם ביצע ניסויים במעבדתו הפרטית לייצור גפרורים של אבץ-אתילן וייצר נחושת גופריתית לשימוש מסחרי כתכשיר הגנה לצמחים. הוא הוזמן ללמוד פיזיקה פולימרית במעבדת המחקר במנצ'סטר כדי לחקור את היחסים בין המאקרו והמיקרו-מבנה של מקרומולקולות, בעיקר פולימרים, ונטייתם להתגבש. התחלה זו הגדירה את העניין המדעי שלו לכל החיים.
במחקריו שהתבססו על מיקרוסקופ אור של קיטוב (Petrographic microscope), ספקטרוסקופיית אינפרא אדום (Infrared spectroscopy} ופיזור קרני רנטגן. הוא צפה בספרוליטים כדוריים (גבישים) פולימרים גבישיים וזיהה את הלמלות המיקרו-גדולות שיצרו גבישי פולימר. בשנת 1957, כבר כחוקר בבריסטול, הוא פרסם את אחת התגליות המשמעותיות ביותר במחקרי הפיזיקה הפולימרית שלו, לפיה מולקולות השרשרת הארוכה של להבות קריסטל פולימריות מכוונות בניצב לציר הגבישים המוארכים, וכתוצאה מכך. קטעי השרשרת המולקולרית מתקפלים במרווחי זמן קבועים. בהתבסס על מחקריו, הוא פיתח שיטות לייצור ובדיקה של גבישי פולימר בודדים אידיאליים המבטלים פגמים בסריג.
הוא עסק גם במחקר ביופיסי מאז שנות ה-70, ולמד עם עמיתיו את המיקרו-מבנה של הגידים ואת הקולגן שהם מכילים. מחקריו במיקרוסקופ אור מקוטב הבהירו את היחסים בין המאפיינים המבניים והמכניים של קולגן בגידי הזנב של חולדות לבין גיל החולדה.
פרסים, חברויות והוקרה.
בנוסף למאות מאמריו המקצועיים, היה חבר במערכת העורכים של כתבי העת
כהוקרה על הישגיו המדעיים, הוא נבחר ל:
כן זכה ב:
היסטוריה לילדים
נוקיה C5
נוקיה C5 הוא טלפון סלולרי שמיוצר על ידי חברת נוקיה. והושק לראשונה ב-2010.
מפרט.
הדגם כולל מצלמה אחורית של 3.2 מגה פיקסל, מצלמה משנית קדמית לשיחות וידאו, נגן מוזיקה, דפדפן אינטרנט, מקלט רדיו, וכניסה לכרטיס זיכרון עד 16 ג'יגה בייט.
מידות.
גובה- 112 מ"מ
רוחב- 46 מ"מ
מצלמה.
מצלמה- 3.2 מגה פיקסל
פלאש- לד אחד
וידאו- VGA@15fps
מצלמה קדמית- 0.3 מגה פיקסל
ראו גם.
נוקיה
נוקיה 3310
נוקיה 105
מצעד האלבומים האירי
מצעד האלבומים האירי (באנגלית: Irish Albums Chart) הוא מצעד האלבומים הרשמי של אירלנד, המפורסם מדי שבוע על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האירי (IRMA). המצעד פורסם בעבר מטעם IRMA, בהתבסס על Chart-Track. הוא מתפרסם באתר של חברת המצעדים הרשמית מאז 2017. הדירוגים במצעד מבוססים על מכירות בפורמטים שונים שנאספים על ידי האיגוד, תוך שקמעונאים שונים במדינה מגישים את המסמכים עם נתוני המכירות, שמתורגמים למצעד.
במקור, כלל המצעד 100 מקומות, אך בהמשך הוחלט כי רק 75 העליונים יפורסמו.
יחסי הונגריה–ניו זילנד
יחסי הונגריה–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ניו זילנד לבין הונגריה.
סקירה כללית.
כ-1,400 הונגרים חיים בניו זילנד, רבים מהם הגיעו לניו זילנד לאחר המרד ההונגרי בשנת 1956.
בעוד שהקשרים הדו-צדדיים עם הונגריה צנועים בהשוואה למדינות אחרות ב, ניו זילנד והונגריה משתפות פעולה בזירה הבינלאומית בה הן חולקות אינטרסים, במיוחד כתומכים במאמצי שמירת השלום של האו"ם. תוכנית חופשות עבודה מאפשרת לצעירים ניו זילנדים ולהונגרים לחיות ולעבוד במדינות אחרות.
יחסים כלכליים.
בשנת 2019 הסתכם הסחר בין המדינות ב-121 מיליון דולר ניו זילנדי. היצוא להונגריה הסתכם ב-15 מיליון דולר ניו זילנדי וכלל בעיקר: ברזל ופלדה, ציוד מכני ומכונות, ואילו היבוא מהונגריה הסתכם ב-106 מיליון דולר ניו זילנדי וכלל בעיקר: כלי רכב, חלקים ואביזרים; ציוד מכני ומכונות.
אסף כחולי
אסף כחולי (באנגלית: Assaf Kacholi; נולד ב-10 באוגוסט 1975) הוא מדבב לשעבר וזמר טנור ישראלי.
ביוגרפיה.
כחולי נולד וגדל בחולון. אביו הוא מהנדס אווירונאוטיקה.
כחולי דיבב את דמותו של בובי בסדרה "היי! בינבה", את דמותו של ירמי בדנבר הדינוזאור האחרון ובהמשך דיבב גם את דמותם של סניף ושל סנורק בסדרה "המומינים". בוגר תיכון אילון בחולון. בעל תואר ראשון בשירה ובאמנויות הבמה מבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
שירת בצה"ל בבה"ד 7 של חיל הקשר והתקשוב כצלם ועורך וידאו. לאחר סיום שירותו הצבאי, למד לתואר ראשון ב.