מאחר שהזרקה או מתן ההורמון DDAVP אינה רלוונטית לחולים בסוכרת תפלה נפרוגנית, יש לטפל במשתנים מקבוצת התיאזידים. משתנים אלו גורמים להקטנת נפח הנוזלים בגוף, והגברת ספיחת המים באזור האבובית המקורבת, כך שבסופו של דבר יגיעו פחות נוזלים לאבובית המאספת, שם קיימת עיקר הבעיה אצל חולים אלו. בנוסף, קיימת סברה לפיה התאיזידים יכולים להגביר את הביטוי של תעלות aqua porin 2. ניתן לתת יחד עם תיאזיד חומרים נוספים כגון סולפניל אוריאה, קרבמזפין (טגרטול) או קלופבירט אשר מגדילים את שיפור התגובה הכלייתית להורמון ואזופרסין.
תסמונת ההפרשה הלא תואמת של הורמון ADH
תסמונת ההפרשה הלא תואמת של הורמון ADH או SIADH היא תסמונת הכרוכה בהפרשת יתר של ההורמון ואזופרסין.
הסיבות לתסמונת זו יכולות להיות רבות. למעשה, כל מחלה חדה וכרונית של מערכת העצבים יכולה לגרום לתסמונת. בנוסף, שבץ, זיהום על ידי מניניגוקוקוס, טראומה גופנית, עירור אדרנרגי או הפרשה אקטופית של ההורמון ואזופרסין על ידי גידולים שונים (כגון גידולי ריאה מסוג קרצינומה קשקשית, small cell carcinoma). גם תרופות עלולות לגרום להגברת ההפרשה של ההורמון ואזופרסין:
טגרטול, ציקלופופסמיד (תרופה הניתנת בכימותרפיה), נוגדי דיכאון (כגון פרוזאק), תרופות לטיפול פסיכיאטרי כגון הלידול, ברומו-קריפטין וכו'. ניתוחי חזה גדולים עלולים להביא גם הם לאירוע של SIADH. גם מחלות ריאה כגון אטלקטזיס, דלקת ריאות או אסתמה עלולות להביא ל-SIADH.
ניתן לחשוד בתסמונת זו אצל חולים בעלי היפונתרמיה. תת-נתרן בדם יכול לנבוע כתוצאה מעודף של ההורמון ואזופרסין. האוסמולליות בפלסמה גדלה ורמות הנתרן באופן יחסי קטנות. באופן דומה, חולים בעלי אוסמולליות פלסמה נמוכה, הם חולים אשר ניתן לחשוד כי הם סובלים מ-SIADH.
אצל חולים עם אוסמולליות שתן נמוכה פחות מהמקסימום ניתן לחשוד גם כן כי הם סובלים מ-SIADH. באופן כללי, כאשר הפלסמה מהולה, נצפה כי השתן יהיה מהול מאוד, אולם מאחר שאצל חולים אלו יש עודף בהורמון ואזופרסין, השתן יהיה מרוכז מעט יותר.
יש לשלול מספר מצבים אחרים על מנת לאבחן חולה ב-SIADH. כך למשל, חולה הסובל ממחלת כליות, יסבול מפגיעה ביכולת ריכוז ומיהול השתן ולכן לאו דווקא יסבול מ-SIADH. באותו האופן, חולה אשר סובל מאי ספיקה של האדרנל הוא חולה המאופיין במחסור בקורטיזול, אשר מדכא הפרשה של ואזופרסין. לכן היעדר קורטיזול יביא להפרשה מוגברת של ואזופרסין. חולים בעלי תת פעילות של בלוטת התריס סובלים גם הם כתוצאה מעודף של ואזופרסין, וכן נשים בהריון.
טיפול.
הטיפול ב-SIADH הוא על ידי הגבלת נוזלים. למעשה, יש להביא להקטנת ההיפונתרמיה שנוצרה כתוצאה מעודף הפרשה של ההורמון ואזופרסין. (כלומר, יש להביא לעלייה של רמת הנתרן בדם על חשבון איבוד המים). לעיתים יש לתת מלח (במקרים של היפונתרמיה קשה), ובמקרים אקוטיים אף לתת מלח היפר טוני יחד עם משתני לולאה.
ואזופרסין
לאוניד גובורוב
לאוניד אלכסנדרוביץ' גובורוב (ברוסית: Леони́д Алекса́ндрович Го́воров; 22 בפברואר 1897 – 19 במרץ 1955), מצביא במלחמת העולם השנייה, פיקד על הגנת לנינגרד בשנים 1942 -1944, מרשל ברית המועצות.
ביוגרפיה.
לאוניד גובורוב נולד בכפר בשם בוטרקי במחוז קירוב לאב ימאי ולאם עובדת בית. הוא התקבל לפקולטת להנדסת אוניות בפוליטכניון של פטרוגראד (סנקט פטרבורג לפני מהפכת אוקטובר), ולמד שם עד שעבר בדצמבר 1916 לבית ספר מקצועי של חיל התותחנים. בבית ספר צבאי מקצועי של חיל התותחנים סיים את לימודיו ב-1917 והפך לקצין בחיל התותחנים.
לאחר שפרצה המהפכה הבולשביקית ברוסיה הצבא הרוסי פורק, הוא חזר הביתה. בתחילת 1919 גויס לצבא הלבן האנטי קומוניסטי, שם שירת כמפקד סוללה. בנובמבר 1919 ערק מן הצבא הלבן ובינואר 1920 הצטרף לצבא האדום. לאחר שהתגייס לצבא האדום, הוא שירת בחצי האי קרים. במהלך הקרבות של מלחמת האזרחים הוא נפצע פעמיים והוענק לו עיטור הדגל האדום על גבורתו ותפקודו בקרב.
לאחר תום מלחמת האזרחים נשאר לשרת בצבא הקבע. בשנים 1923-1925 פיקד על אגד ארטילרי, לאחר מכן היה קצין תותחנים ראשי של גיס חי"ר. בשנים 1930-1933 למד באקדמיה צבאית במוסקבה ובשנים 1936-1938 - באקדמיה צבאית של המטה הכללי.
במלחמת החורף (מלחמה בין ברית המועצות לפינלנד) היה קצין תותחנים ראשי של הארמייה השביעית. הוא תכנן והוציא לפועל התקפה של חיל תותחנים שעזרה לסובייטים לפרוץ את קו מנרהיים יותר מאוחר על תפקודו הוענק לו עיטור הכוכב האדום.
במהלך מלחמת העולם השנייה לגובורוב היו תפקידים חשובים והבולטים שביניהם היו הקרב על מוסקבה ובתכנון מבצע "ניצוץ" במהלך המצור על לנינגרד. ב-1941, כאשר הנאצים פלשו לברית המועצות, גובורוב מונה להיות מפקד חיל התותחנים בכל הגזרה של החזית המערבית במזרח פולין ומזרח בלארוס. ביחד עם ז'וקוב הוא לקח חלק חשוב מאוד בהגנה על מוסקבה מפני הנאצים שניסו לכבושה ב-1941.
שנה לאחר מכן, 1942, הוא מונה להיות מפקד חזית לנינגרד, עיר שהייתה במצור על ידי צבאות גרמניה ופינלנד. הוא לקח חלק מאוד חשוב ביחד עם מרשל ז'וקוב בתכנון מבצע אשר יביא לשחרורה של העיר לנינגרד. משימתו הייתה לתכנן מבצע ירי לעבר התותחים של הנאצים אשר תעזור לסובייטים לפרוץ את המצור הפיני והנאצי ולשחרר את לנינגרד, בנוסף לכך הוא היה צריך לתכנן באופן כזה שבמהלך המבצע העיר לא תפגע מארטילריה רוסית מפני שהיא הייתה תחת הפצצות רבות. וכך עשה, הוא תכנן מבצע שהיה חלק רב חשיבות ממבצע בשם "מבצע ניצוץ" (Operation Spark), אשר במהלכו נכבשה שילסבורג בתוך העיר לנינגרד ומאוחר יותר המבצע שחרור העיר ב-1944. במהלך המבצע ועל תכנונו הוענק לגובורוב דרגת מרשל ברית המועצות.
לאחר שחרור לנינגרד, גובורוב הפך למפקד העליון של חיל התותחנים בצבא האדום. הוא פיקד על החיל ותכנן מבצעים במהלך שחרור של נובגורוד, כיבושה של אסטוניה, לטביה ופולין. כמה חודשים לפני סיום מלחמת העולם השנייה הוענק לגובורוב העיטור של גיבור ברית המועצות.
לאחר המלחמה גובורוב פיקד על גזרת לנינגרד וב-1948 מונה להיות המפקד של חיל הנ"מ של הצבא האדום. יותר מאוחר ב-1952 הוא מונה לסגן שר ההגנה.
לקראת סוף שנות ה-40, גובורוב גילה שהוא חולה במחלת לב קשה, מחלה זו הביאה למותו בשנת 1955 והוא נקבר בבית הקברות של חומת הקרמלין.
אסכולות בפילוסופיה
אסכולה פילוסופית היא קבוצה של פילוסופים, בית מדרש שהתמחה בהגות או פילוסופיה מוגדרת, או שיטות פילוסופיות שבהן רעיונות דומים או ששואבים את הרעיונות שלהם או את מערכת ההצדקות מאותם המקורות. בדרך כלל חברי האסכולה פועלים גם בזמן ובמקום דומה, ומתקיימים ביניהם קשרים מסוגים שונים - תלמידים של אותו המורה, חליפת מכתבים, פרשנים של אותו הפילוסוף ועוד. המונח "אסכולה" אינו מוגדר היטב ולעיתים קשה להחליט איזו קבוצה של פילוסופים ושיטות פילוסופיות תקרא אסכולה. מונחים דומים הם "זרם פילוסופי" ו"תנועה פילוסופית".
במהלך ההיסטוריה של הפילוסופיה קמו מספר זרמים, תנועות, תפיסות, שיטות ואסכולות פילוסופיות:
מתיאס סמודיש
מתיאז' סמודיס
מחוזות פיג'י
מבחינה מנהלית פיג'י מחולקת ל-4 מחוזות אשר מחולקים לנפות. האי רוטומה לא שייך לאף מחוז ומהווה יחידה אוטונומית.
מתיאז' שמודיס
אוסמן הראשון
קבוצת אי די בי
ג'ון מיליוס
ג'ון פרדריק מיליוס (John Frederick Milius; נולד ב-11 באפריל 1944) הוא תסריטאי, במאי קולנוע ומפיק קולנוע יהודי-אמריקאי. מיליוס ידוע בעיקר בשל עבודתו עם הבמאים ג'ורג' לוקאס ופרנסיס פורד קופולה בתחילת שנות ה-70, שהביאה ליצירת סרטים כ"אפוקליפסה עכשיו", כמו גם בשל יצירותיו העצמאיות שכללו סרטים כ"יום רביעי הגדול", "קונאן הברברי" ו"היה שלום, המלך". מיליוס ידוע בשל דעותיו הימניות, המשתקפות אף בסרטיו, ובשל חיבתו לנשק חם, ופעילותו בלובי פוליטי למניעת צמצום הזכות לשאת נשק בארצות הברית.
ב-2013 יצא סרט דוקומנטרי בשם "מיליוס" על פועלו.
אליפות העולם בשחייה 1975
אליפות העולם השנייה בשחייה נערכה בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה ב-19 ביולי - 27 ביולי 1975. האליפות כללה את ארבעת המקצועות האולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית וכדורמים, בהשתתפות 682 ספורטאים, מ-39 מדינות.
בתחרות התנהל מאבק שליטה בין ארצות הברית () ומזרח גרמניה (), כמו באליפות העולם הקודמת. שתי המדינות זכו ב-27 מדליות זהב מתוך 37 מדליות שחולקו. האמריקאים ניצחו עם 16 מדליות זהב הודות לשליטה בשחיית הגברים ובכל המדליות בשחייה הצורנית, לעומת מזרח גרמניה ששלטה בשחיית הנשים וזכתה ב-11 מדליות זהב בסך הכל.
שחייה.
שחייניות בולטות.
השחייניות הבולטות בתחרות היו שירלי בבשוף () עם 6 מדליות, מתוכן 2 מזהב במשחים אישים עם 2 שיאי תחרות חדשים, 3 מדליות כסף ואחת ארד, וקורנליה אנדר () עם 5 מדליות, 4 מזהב ואחת מכסף, 2 מתוכן אישיות עם 2 שיאי עולם חדשים אחד אישי ואחד במשחה השליחות. בנוסף, בלטה אנלור אנקה () שזכתה ב-3 מדליות זהב, 2 במשחי החזה עם 2 שיאי תחרות חדשים ואחת במשחה שליחות מעורב.
שחיינים בולטים.
השחיינים הבולטים בתחרות היו טים שו () ואנדי קואן () שזכו כל אחד ב-3 מדליות זהב. דייוויד וילקי () שזכה ב-3 מדליות, מהן 2 זהב במשחי החזה ו-1 ארד במשחה שליחים מעורב, ג'ון מרפי () שזכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף ואנדראש הרגיטאי () וגרגורי ג'אגנבורג () שזכו כל אחד ב-2 מדליות זהב.
שיאי עולם.
באליפות נקבעו 4 שיאי עולם (3 לנשים ו-1 לגברים). נוסף לכך, נקבעו 19 שיאי תחרות חדשים (10 לנשים ו-9 לגברים).
שחייה צורנית.
חלוקת המדליות לפי מדינות הייתה כמו באליפות העולם הקודמת.
שמואל קוזוקין