מאז שנת 1992 הוא משמש כסגן מנהל בפנימייה הטיפולית "אמונה" בעפולה. הוא עורך ראשי של מקומונים בצפון הארץ וחבר באגודת הסופרים העברים במדינת ישראל. בחודש מאי 2015 נתמנה עמנואל בן סבו לכהן כיושב ראש סניף גליל והעמקים של אגודת הסופרים העברים, ובחודש יולי נתקבל כחבר ב"סומליון" - אגודת סופרים ומשוררים לילדים ונוער המונה למעלה ממאה וחמישים סופרים ומשוררים לילדים ולנוער בישראל.
לצד עבודתו העיתונאית והספרותית שימש במשך שלוש שנים מנהל בפועל של הפורום הארצי של מרכזי פנימיות טיפוליות-שיקומיות. כן הופיע בבתי ספר בכל רחבי הארץ מטעם משרד החינוך כ"סופר אורח". בנוסף לכך לימד כתיבה יוצרת ועיתונאות בבית הספר לנוער שוחר דעת בבית שאן. הוא העביר קורס בצה"ל להתמודדות עם נוער שוליים.
עמנואל בן סבו היה הראשון שפרסם את דבר קיומו בישראל של פורום העדה הארמית-נוצרית בראשותו של האב גבריאל נדאף, שנוסד כאשר שר הפנים גדעון סער הכיר בעדה הארמית-נוצרית בישראל כלאום רשמי במרשם האוכלוסין. עמנואל בן סבו הרחיב לתאר בעיתונו את פעילותם של האב נדאף ושל הפורום שקרא לגיוס צעירי העדה הנוצרית לצה"ל. בדצמבר 2017 העניק לו הפורום את תואר יקיר העדה, בטקס שנערך בנוכחות שרת המשפטים איילת שקד.
בשנת 2019 יסד, עם שני שותפים, את אתר החדשות "האשתאגניוז".
בשנת 2021 ייסד את הוצאת הספרים "עכשיו אפשר", המפרסמת את ספריו וספרים של מחברים אחרים, בהם ספרו של עודד אלון, "חיות וחוויות".
בשנת 2022 יזם את "מצעד אל החיים", שבו יצעדו ישראלים אל בתיהם של שורדי השואה, וישמעו את סיפורם מכלי ראשון.
נשוי לרינה בן סבו. תושב עפולה.
יצירתו.
מאז שנת 1982 פרסם עמנואל בן סבו עשרות ספרים למבוגרים ולילדים, חלקם ספרים בפרוזה וחלקם ספרי שירה. שיריו תורגמו לשפה הערבית והופיעו בכתבי עת ספרותיים ובמוספי הספרות של העיתונים העבריים.
בשנת 2017 ראו אור שני ספרי ילדים חדשים פרי עטו של עמנואל בן סבו, "גרגורי פועל הבניין משלים מניין" ו"חולצה לבנה להכניס זה מכעיס" בספר הראשון מסופר סיפורו של פועל זר בשם גרגורי שהשתלב במניין של בית כנסת. בספר השני מתואר הווי של מסורת.
הוקרה.
עמנואל בן סבו זכה בפרס רחל לשירה, פרס שופמן לספרות מקורית ופרס קרן עמו"ס (עידוד מלומדים וסופרים) שהוענק מידי נשיא המדינה עזר ויצמן. בשנת תשס"ט 2009 הוענק לו אות "כתר רווחה חברתית וחינוך" של ארגון הנשים "אמונה".
ב-14 בנובמבר 2015 הוענק לו "אות קסת הזהב" של אגודת הסופרים, אות הוקרה ליצירה הספרותית והנגשתה לילדי ישראל.
לרגל יום העצמאות ה-71 הוענק לו "אות התקומה" בטקס שנערך במוזיאון חצר היישוב הישן בירושלים.
קישורים חיצוניים.
על ספריו:
אלטרואיזם אפקטיבי
אלטרואיזם אפקטיבי היא אידאולוגיה ותנועה חברתית, אשר משתמשת בראיות אמפיריות ובחשיבה רציונלית כדי למצוא את השיטות היעילות ביותר לעזור לאחרים. אלטרואיסטים אפקטיביים מנסים לשקול את כל דרכי הפעולה האפשריות, ולבחור בדרך הפעולה שתביא לתוצאה החיובית המרבית. חשיבה רחבה זו המבוססת על ראיות מבדילה את האלטרואיזם האפקטיבי מפילנתרופיה או אלטרואיזם מסורתיים.
בעוד שחלק ניכר מהאלטרואיסטים האפקטיביים התמקדו במגזר השלישי, הפילוסופיה של אלטרואיזם אפקטיבי חלה באופן רחב יותר גם על תעדוף פרויקטים מדעיים, חברות, ומדיניות שניתן להעריך שמצילים חיים, עוזרים לאנשים, או באופן כללי בעלי ההשפעה החיובית הגדולה ביותר. בין האנשים הבולטים הפעילים בתנועה נמצאים הפילוסוף פיטר סינגר, דסטין מוסקוביץ ממייסדי פייסבוק, קארי טונה, הפילוסופים מאוקספורד ויליאם מקאסקיל וטובי אורד, שחקנית הפוקר המקצוענית ליב בורי והסופר ג'ייסי ריס.
אידאולוגיה.
אלטרואיזם אפקטיבי נבדל מפילנתרופיה רגילה בדגש שהוא שם על השוואה כמותית בין מטרות שונות ותוכניות התערבות שונות במטרה למקסם ערכים אנושיים כלשהם. במובן הזה, הוא דומה לתוצאתנות, שחלק ממובילי התנועה תומכים בה באופן מוצהר. תפיסותיו של הפילוסוף פיטר סינגר במיוחד עמדו בבסיסה של תנועת האלטרואיזם האפקטיבי. בספרו The Life You Can Save סינגר תמך בפילוסופיה הבסיסית של נתינה אפקטיבית, בטענה שלאנשים יש חובה מוסרית לתרום יותר בגלל קיומו של עוני קיצוני בעולם. בספר, סינגר טוען שעל אנשים להשתמש בארגונים המעריכים אפקטיביות של ארגוני צדקה כדי להפוך את התרומות שלהם לאפקטיביות ביותר. סינגר עצמו תורם שליש מהכנסתו לצדקה.
אוניברסליות.
אלטרואיסטים אפקטיביים דוחים את הטענה שלחיים של חלק מהאנשים יש יותר ערך מאשר לאחרים. לדוגמה, הם מאמינים כי לאדם החי במדינה מתפתחת יש ערך זהה לאדם הגר במדינה מפותחת.
בנוסף, אלטרואיסטים אפקטיביים רבים חושבים שלדורות עתידיים של אנשים יש ערך מוסרי שווה לערך המוסרי של אנשים החיים בהווה. לכן, הם מתמקדים בהקטנת הסיכונים הקיומיים לאנושות (סיכוני אסון עולמיים). אחרים מאמינים שצריך לתת משקל מוסרי שווה לרצונות של בני אדם ולרצונות דומים של בעלי-חיים לא אנושיים, ומנסים למנוע סבל של בעלי חיים, כמו אלה הגדלות בחקלאות תעשייתית.
תיעדוף של תחומי פעולה.
בעוד שיש עליה בדגש על אפקטיביות וראיות אמפיריות בקרב עמותות, זה נעשה בדרך כלל בתוך תחום פעולה בודד, כמו חינוך או שינוי אקלים. לעומת זאת, אלטרואיסטים אפקטיביים מנסים להשוות תחומי פעולה שונים.
אלטרואיסטים אפקטיביים מנסים להשוות בין תחומי פעולה שונים ולבחור מתוכם את התחום החשוב ביותר, תוך הסתמכות על ערכים אלטרואיסטיים רחבים כגון ניסיון למנוע סבל. לאחר בחירת תחום הפעולה, אלטרואיסטים אפקטיביים ישתמשו בזמנם ובכספם לצורך השגת המטרות בתחום הפעולה הנבחר. ישנם מספר ארגונים המבצעים מחקר לתיעדוף תחומי פעולה. תחומי הפעולה שאלטרואיסטים אפקטיביים נוטים להתמקד בהם כיום הם: עוני במדינות מתפתחות, סבלן של חיות משק, והבטחת קיום עתיד האנושות.
עלות-תועלת.
אלטרואיסטים אפקטיביים מנסים לזהות עמותות צדקה ופילנתרופיה בעלי אפקטיביות מרבית. כלומר, אלו שיביאו לטוב הגדול ביותר לעולם בהינתן תרומה נוספת לעמותה. לדוגמה בחירה של התערבות בתחום הבריאות תעשה בהתייחסות לעלות-תועלת, או האפקטיביות שלהן, אשר ניתנת למדידה באמצעות שנות חיים מתוקננות לאיכות (Quality Adjusted Life Years - QALYs).
נתינה אפקטיבית היא מרכיב חשוב של אלטרואיזם אפקטיבי משום שישנן עמותות אשר, מבחינת עלות-תועלת, פעולותיהן אפקטיביות יותר במספר סדרי גודל מאשר פעולותיהן של עמותות אחרות.
במקרים קיצוניים, עמותות נכשלות לחלוטין בהשגת המטרות שלהן.
תרומה שולית.
באופן כללי, בבחינת תרומה לעמותה, אלטרואיסטים אפקטיביים בודקים האם יש צורך למימון נוסף עבור העמותה, ומנסים להעריך את האפקטיביות השולית של תרומה נוספת לעומתה, ולא להסתמך בלעדית על האפקטיביות שהעמותה הציגה בעבר.
בחירת קריירה.
אנשים רבים מאמינים שהדרך הטובה ביותר לעזור לאנשים היא באמצעות דרכים ישירות, כמו עבודה בעמותת צדקה או ספקי שירותים חברתיים. אבל כיוון שארגונים כאלה מצליחים לעיתים קרובות למצוא אנשים להעסיק, אלטרואיסטים אפקטיביים רבים טוענים שיש להשוות את התרומה לעולם של אדם העוסק ב"מקצוע אלטרואיסטי" לתרומה שהמועמד הבא הכי טוב היה מבצע אילו הוא היה מועסק. לפי דרך חשיבה זו, ההשפעה של אדם הבוחר בקריירה במקצוע אלטרואיסטי קונבנציונלי היא קטנה ממה שנראה.
האפשרות של להרוויח כסף כדי לתרום מוצעת כאסטרטגיה לקריירה אפשרית לאלטרואיסטים אפקטיביים. באסטרטגיה זו, בוחרים בקריירה אשר צפויה להניב רווחים גובהים במיוחד מתוך מטרה מפורשת של תרומת סכומי כסף גדולים לעמותות אפקטיביות.
ביקורת.
דייוויד ברוקס הביע ספק שילדים במדינות רחוקות הם שווי-ערך מוסרי לילדים הנמצאים קרוב. הוא טוען שמוסר צריך להיות "מאציל פנימית". בירחון "Stanford Social Innovation Review", קן ברגר ורוברט פנה מ-Charity Navigator ביקרו את המנהג של אלטרואיזם אפקטיבי "להשוות בין תחומי פעולה ובין מוטבים", מכנים זאת "מוסרני, במובן הגרוע ביותר של המילה".
פסקל-עמנואל גוברי מזהיר מפני "בעיית המדידה", בטענה שבתחומים מסוימים, כמו מחקר רפואי או שיפור הממשל במדינות מתפתחות "צעד איטי אחר צעד", קשה למדוד את התועלת שנוצרת בעזרת ניסויים מבוקרים וחישובי עלות-תועלת. יש אפשרות שתחומים אלה לא יוערכו כראוי על ידי מי שמונע מהאלטרואיזם האפקטיבי. ג'ניפר רובינשטיין מעלה גם היא את ההשערה שאלטרואיזם אפקטיבי עשוי להיות מוטה כנגד מטרות שאינן קלות למדידה.
מבקרים נוספים התנגדו לאלטרואיזם אפקטיבי על בסיס העובדה שתומכיו נוטים לא לתמוך במטרות פוליטיות כגון אנטי-קפיטליזם המשנות את "הסדר הממסדי העולמי הקיים", אלא רק פועלים במסגרתו.
קורס חובלים א'
קורס חובלים א' הוא קורס חובלים הראשון של חיל הים הישראלי. הקורס נערך בזמן הקרבות וההפוגות מלחמת העצמאות. החל ביולי 1948 והסתיים ב 20 בפברואר 1949. הקורס הכשיר קציני-ים לאיוש אוניות חיל הים. מסיימי קורס חובלים א' קיבלו דרגת משיט פס כסף אחד על הכותפה. דרגה זו בוטלה לאחר זמן קצר. והוחלפה בסגן חובל סגן משנה של היום.
רקע.
הצורך בהכשרת קצין ימי מקצועי היה ברקע המחלוקת על צורת הפיקוד של כלי השייט שהייתה בימים הראשונים של חיל הים וביטול הפיקוד הכפול שהיה נהוג; פיקוד ימי ופיקוד מבצעי.
מפקדי כלי שיט בימים הראשונים של חיל הים היו בעלי רקע פיקוד ימי מהמח"ל יוצאי ה-פלי"ם (בוגרי קורסי החובלים של ה-פל"ים)ומי שהיו רבי חובלים אזרחיים.