בשנת 1225, תקופתו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הפכה אופנהיים לעיר קיסרית חופשית. בשנת 1254 הצטרפה העיר לאיגוד הערים שעל הריין, שהתחייב להבטיח שלום וצדק לאזרחים כולל ליהודים.
באופנהיים, פרט לתקופה שבין השנים 1315 ל-1353, התרחשו פחות פוגרומים נגד האוכלוסייה היהודית מאשר בערים השכנות מיינץ ווורמס. ליהודים הוענקה זכות המגורים בתמורה למסים מיוחדים. באופנהיים נהנו אדוני "טירת לנדסקרון" ממסי היהודים, זכות שניתנה להם על ידי רודולף הראשון, מלך גרמניה.
בשנת 1315 הועברה העיר אופנהיים לשליטת נסיכות הבוחר ממיינץ והא נכללה שם עד שנת 1353. בתקופה זו התקיימו הפוגרומים היחידים באופנהיים נגד האוכלוסייה היהודית בימי הביניים לאחר שהתושבים האשימו את היהודים בהתפשטות המגפה השחורה. עם זאת, בית כנסת נחנך בעיירה בשנת 1325. הוא נהרס בפוגרום בשנת 1349. לאחר רדיפה זו, יהודים לא התיישבו באופנהיים מספר שנים. משנת 1375 השתייכה אופנהיים לטריטוריה של נסיכות הבוחר מפפאלץ לאחר קיום ההתחייבות של קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לרופרכט הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ. בשנת 1444 התגוררו באופנהיים 4 משפחות יהודיות. בהמשך גדלה הקהילה והעסיקה 4 רבנים.
בעת החדשה.
אופנהיים נכבשה בספטמבר 1620 על ידי חיילים ספרדים במהלך מלחמת שלושים השנים (1618–1648). ביוני 1631 חצו גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה וצבאו את הריין לכיוון אופנהיים וכבשו את העיר.
אופנהיים נכבשה בשנת 1688 על ידי חיילים צרפתים במהלך מלחמת תשע השנים (1688–1697). ב-31 מאי 1689, כוחות צרפתים בפיקודו של הגנרל אז'יאל דה מלק הרסו את העיר.
גם במאות ה-17, ה-18 וה-19 חיו יהודים באופנהיים. בשנת 1765 היו בעיר 10 משפחות יהודיות.
עד 1797 שלטו באופנהיים הבוחרים של פפאלץ. לאחר המהפכה הצרפתית כבשו הכוחות הצרפתים את אופנהיים במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה בהנהגת נפוליאון בונפרטה. בין השנים 1798–1814 אופנהיים והאזורים בגדה המערבית של הריין שולבו ב. לאחר תום תקופת נפוליאון שלטה באופנהיים הדוכסות הגדולה של הסן 1816 יחד עם עוד כמה ערים ואזורים בגדה המערבית של הריין.
בשנת 1804 היו 74 יהודים באופנהיים, בשנת 1824 היו 162 ובשנת 1861 היו 184. ברבע האחרון של המאה ה-19 המספר ירד מעט. בשנת 1900 התגוררו באופנהיים 129 יהודים. הקהילה הדתית, אליה השתייכו גם יהודי העיירות השכנות, מנתה 219 חברים.
תחנת הרכבת באופנהיים נפתחה ב-22 במארס 1853, כאשר נפתח החלק הראשון של קו הרכבת "מיינץ - וורמס - אופנהיים".
בשנת 1864 הקהילה היהודית הקימה בית כנסת חדש. הוא נחנך באוגוסט 1864.
תחת השלטון הנאצי.
מיד לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-30 בינואר 1933 החלה אפליה נגד יהודים. הם סבלו מחרם על אנשים ועסקים, אובדן מקומות עבודה ופרעות. בשנת 1934 חולל בית הקברות היהודי בעיר. ב-9 בנובמבר 1938 בוצעו פרעות נגד בתי כנסת יהודים ויהודים רבים כאשר 108 יהודים גורשו ו-25 מתו. חלק מאלו שהיגרו הצליחו להציל את עצמם בבריחה אל מחוץ לגרמניה.
באופנהיים חיו עדיין 40 יהודים בלילה שבין 9–10 בנובמבר 1938, ליל הבדולח. במהלך הלילה, התושבים היהודים בשלוש עשרה דירות באופנהיים עוררו משנתם על ידי חיילי אס אה המצוידים במוטות ברזל והותקפו, גם רוב דירותיהם נהרסו. על פי עדי ראייה בספרו של וולפגנג קמפ, אנשי אס אה ואנשי אס אס השתתפו גם בהריסה ובמקרים מסוימים בזיזת הדירות. כל הזכרים היהודים נעצרו לפנות בוקר. הם נאלצו לנעול את שרוכיהם סביב צווארם והוסעו יחפים. חמישה מגברים אלה הועברו לגסטפו בדרמשטאדט ונשלחו למחנה הריכוז בוכנוואלד.
בבוקר, כפי שדיווח עד ראייה, משאית עם שלושה אנשי אס אה עצרה בבוקר מול בית הכנסת. שני גברים פרצו לבית הכנסת עם גרזנים. השלישי הביא שני מיכלים מלאים בבנזין מבית סמוך והציתו את בית הכנסת. שרפה גדולה פרצה, כוחות הכיבוי סגרו את שטח האש, אך לא טיפלו בשרפה בבית הכנסת.
אף על פי שכמעט כל הגשרים שעל נהר הריין פוצצו על ידי הגרמנים, הצליחו, ב-22 במרץ 1945, כוחות ארצות הברית בפיקודו של הגנרל ג'ורג' פטון להקים מעבר על הריין בין אופנהיים לנירשטיין. הם העבירו חיילים רבים לגדה המזרחית של הריין.
התפתחות אוכלוסייה.
הנתונים משנת 1871 עד שנת 1987 מבוססים על מפקדים:
גלן קורניק
גלן דאגלס ברנרד קורניק (23 באפריל 1947 - 28 באוגוסט 2014) היה בסיסט אנגלי, שנודע בעיקר כבסיסט המקורי של להקת הרוק הבריטית ג'ת'רו טאל בין השנים 1967 ל-1970. מגזין רולינג סטון תיאר את נגינתו "בסיס מוצק וזריז, בחציו בלוז זורם ובחציו השני ג'אז שוטף".
ביוגרפיה.
ראשית חיים.
קורניק גדל והתחנך בעיר בארו אין פרנס שבצפון אנגליה, ולאחר מכן עבר לבלקפול. הלהקה הראשונה בה ניגן נקראה "The Executives" ("המנהלים"), שעיקר עיסוקה היה ביצועי גרסאות כיסוי לשירים מפורסמים בפאבים ובתי קפה בעיר. מאוחר יותר הצטרף ללהקת מוזיקת נשמה בשם "ג'ון אוואן סמאש", בה היו חברים הפסנתרן ג'ון אוואן, הסולן איאן אנדרסון והגיטריסט מייק אברהמס. המתופף קלייב באנקר, שהיה חבר של אברהמס, הצטרף אליהם מעט לאחר מכן והקבוצה הקימו את להקת ג'ת'רו טאל, ללא אוואן, שהצטרף רק בשנת 1971 ללהקה.
ג'ת'רו טאל.
קורניק היה חבר בג'ת'רו טאל משנת 1967 ועד שנת 1970. הוא שימש כבסיסט בכל שלושת אלבומיהם הראשונים של הלהקה, This Was ,Stand Up ו-Benefit, ושיחק תפקיד דומיננטי בעיבוד המוזיקה, בהיותו אחד החברים הבודדים של ג'ת'רו טאל בעל רקע משמעותי בתורת המוזיקה, מלבד אנדרסון. במהלך תקופתו עם הלהקה הוא ביסס את אישיותו הבימתית, עם וירטואוזיות ייחודית ויכולת מוזיקליות מרשימות. אחד התיעודים המצולמים היחידים של קורניק בהופעה חיה עם ג'ת'רו טאל נמצא בסרט "Nothing is Easy - Live at the Isle of the Wight" , שהוקלט בשנת 1970 וראה אור בשנת 2004.
קורניק התבדל משאר הלהקה באורח חייו ה'פרוע' ביחס אליהם. הוא נהג לבלות במסיבות עד שעות הלילה המאוחרות, לשתות אלכוהול בכבדות ולעשן קנאביס. מנהגיו אלו לא מצאו חן בעיני שאר החברים, ובעיקר בעיני אנדרסון, סולן הלהקה, שסלד מתרבות האלכוהול והסמים. על כן, בשנת 1970 פוטר קורניק מהלהקה. הוא הוחלף על ידי ג'פרי האמונד.
Wild Turkey.
לאחר שעזב את ג'ת'רו טאל, עבד קורניק אצל המוזיקאי לי סטפנס כבסיסט מלווה באלבומו "And a Cast of Thousands" משנת 1971. בהמשך אותה שנה הקים את להקת "Wild Turkey" ("טורקיה הפרועה"), שכללה אתהנגנים גרהם וויליאמס (גיטרה), אלן לואיס (גיטרה), ג'ון וואת'רס (תופים; לשעבר חבר להקת ג'אנט) וגארי פיקפורד-הוקינס (שירה; לשעבר חבר להקת Eyes of Blue). אולם וויתרס וויליאמס עזבו כדי להצטרף ללהקת ג'נטל ג'ייאנט עוד לפני שהלהקה הספיקה להקליט חומר כלשהו. את מקומם החליפו ג'ון בלקמור (גיטרה ושירה) וג'ף ג'ונס (תופים) שהצטרפו לקורניק, טוויק ופיקפורד-הופקינס להקלטת אלבומם הראשון עם "Wild Turkey" שנקרא Battle Hymn - והגיע למקום 193 במצעד הבילבורד 200. הלהקה הוציאה אלבום שני, בשם Turkey, לפני שהתפרקה.
המשך חייו ומותו.
קורניק המשיך וניגן בלהקות שונות במרוצת השנים.
בשנת 1996 השתתף קורניק במופע מחווה לג'ת'רו טאל, שנקרא "To Cry You A Song - A collection of Tull Tales", ולקח חלק בשירים "Nothing Is Easy", "To Cry You a Song", "New Day Yesterday", "Teacher"ו-"Living in the Past", יחד עם חברי הלהקה לשעבר קלייב בונקר, מייק אברהמס ודייב פג.
בתחילת שנות האלפיים חזרו להקת Wild Turkey לשני סיבובי הופעות שהוקלטו לאלבומים חיים, שנקראו "Final Performance" ו-"Live In Edinburgh" בשנים 2000 ו-2001 בהתאמה. בשנת 2006 הקליטו החבורה הישנה אלבום אולפן נוסף בשם You and Me in the" Jungle", בו השתתף גם המתופף לשעבר של ג'ת'רו טאל, קלייב באנקר.
קורניק נפטר בעיר הילו שבהוואי, ב-28 באוגוסט 2014, בעקבות אי-ספיקת לב.
מותו דווח רבות בתקשורת ובעקבות כך ספדו לו במגזיני מוזיקה שונים כגון פרוג מגזין ורולינג סטון. סולן ג'ת'רו טאל, איאן אנדרסון, ספד לו אף הוא באתר האינטרנט של הלהקה. מרטין באר, גיטריסט להקת ג'ת'רו טאל בעבר, פרסם גם כן סיפורים אישיים על חוויותיו עם קורניק עם מותו.
ולאטקו צ'נצ'אר
ולאטקו צ'נצ'אר (בסלובנית: Vlatko Čančar; נולד ב-10 באפריל 1997) הוא כדורסלן סלובני, שמשחק בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד. כמו כן, מאז שנת 2017 חבר בנבחרת סלובניה בכדורסל.
קריירת משחק מקצועית.
צ'נצ'אר נולד בשנת 1997 בעיר קופר שבסלובניה, ובשנת 2012 החל לשחק בקבוצת "קוש קופר" המקומית.
בשנת 2013 עבר לשחק באולימפיה ליובליאנה מליגת העל הסלובנית, אולם מיעט לשחק במדיה, והושאל לקבוצת שקופיה לוקה מליגת המשנה הסלובנית עד לשנת 2016.
ביוני 2016 חתם על חוזה במגה לקס מליגת העל הסרבית. ב-67 משחקיו עם הקבוצה קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק בליגה הסרבית ובליגה האדריאטית.
ביוני 2018 עבר לשחק בסן פבלו בורגוס מהליגה הספרדית. בעונת 2018/2019 קלע 10.0 נקודות בממוצע למשחק במדי בורגוס.
לאחר שנלקח על ידי דנוור נאגטס בבחירה ה-49 של דראפט ה-NBA 2017, חתם על חוזה בקבוצה לקראת עונת . בשתי עונותיו הראשונות ב-NBA קלע 1.9 נקודות בממוצע למשחק בלבד.
נבחרת סלובניה.
ביורובאסקט 2017 שיחק צ'נצ'אר לראשונה עבור נבחרת סלובניה, וזכה עמה באליפות הטורניר.
ולאטקו צ'אנצ'אר
ולאטקו צ'אנצ'ר
ולטקו צ'נצ'אר
לא תערץ מפניהם
לֹא תַעֲרֹץ מִפְּנֵיהֶם היא מצוות לא תעשה שלא לחשוש מהאויב בשעת מלחמה ושלא לברוח מפניו.
מקור המצווה.
איסור זה נזכר בתורה כמה פעמים: