איטו יסד את מפלגת ריקן סייוקאי ב-1900, וסיונג'י היה אחד מחבריה הראשונים. בשל התנסויותיו באירופה, נחשב סיונג'י לפוליטיקאי ליברלי, ותמך בהקמת פרלמנט. באותה שנה החליף סיונג'י את איטו בנשיאות המועצה הקיסרית, והחליף אותו בנשיאות מפלגת ריקן סייוקאי ב-1903.
ראשות הממשלה.
סיוג'י כיהן בתפקיד ראש ממשלת יפן מ-7 בינואר 1906 עד 14 ביולי 1908, ופעם נוספת מ-30 באוגוסט 1911 עד 21 בדצמבר 1912. שתי הקדנציות שלו התאפיינו במתח רב בין סיונג'י לפוליטיקאי השמרני יאמגאטה אריטומו. סיונג'י ואיטו ראו במפלגות פוליטיות כלי חיוני בממשלה מתפקדת, ואילו יאמגאטה ראה בהן כלים דמוקרטים שנועדו לעורר ויכוחים ושחיתות.
בעוד סיונג'י נאבק על תקציב המדינה עם משאבים מוגבלים, תבע יאמגאטה תקציב גדול יותר לצבא יפן. בסופו של דבר נפלה ממשלתו הראשונה של סיונג'י על ידי גורמים שמרניים, בהנהגת יאמגאטה, שחששו מהתחזקות הסוציאליזם ביפן, וחשו שהממשלה הנוכחית לא דיכאה תנועות אלה כראוי.
נפילת ממשלתו השנייה של סיונג'י הגיעה בעקבות משבר חוקתי. משבר טאישו (שנקרא על שם הקיסר טאישו) פרץ בנובמבר 1912, ונבע מעימות מתמשך בנוגע לתקציב הצבאי. שר המלחמה, גנרל אוהארה יוסקו, התפטר מהקבינט לאחר שלא קיבל את התקציב שדרש, וסיונג'י חיפש מחליף. יאמגאטה הורה לכל קציני המטה בצבא ובצי לסרב למינוי, ומאחר שהחוק היפני קבע שרק קצין בשירות פעיל רשאי למלא תפקיד זה, לא נמצא מחליף, וסיונג'י נאלץ להתפטר.
משנתו הפוליטית של סיונג'י נשענה על עברו ועל חוויותיו מחוץ ליפן: הוא האמין שהחצר הקיסרית אינה צריכה להתערב בפוליטיקה, כפי שהיה נהוג במשך מאות שנים לאורך ההיסטוריה של יפן. גם על נקודה זו חלקו עליו השמרנים, שראו בקיסר שליט עליון, שעליו לקחת חלק נכבד בפוליטיקה, ובכך להחליש כל פרלמנט וממשלה אזרחית.
הגנרו.
סיונג'י הצטרף לגנרו ב-1913. באותה עת דעכה השפעתה של המועצה, ותפקידה היחיד היה להמליץ לקיסר על מועמד לראשות הממשלה. מכיוון שהקיסר מעולם לא סירב לקבל את הצעת הגנרו, למעשה היא זו שהחליטה על זהות ראשי הממשלות. עם מותו של מצוקטה מאסיושי ב-1924 נותר סיונג'י הגנרו היחיד, וניצל את מעמדו להשפיע על בחירת ראשי הממשלה עד מותו ב-1940. לרוב בחר סיונג'י במנהיג מפלגת הרוב של הדיאט, אך תמיד היה עליו לרצות גם את הממסד הצבאי בבחירתו.
במלחמת העולם הראשונה נלחמה יפן לצד בריטניה נגד כוחות גרמנים בסין. סיונג'י הוביל את המשלחת היפנית בועידת השלום בפריז ב-1919, אף על פי שתפקידו היה סמלי בלבד, בשל בריאותו הרופפת. סיונג'י הוא הציע ששוויון בין הגזעים יהווה אחד מערכי היסוד של חבר הלאומים שהוקם זמן קצר לפני כן, אך נתקל בהתנגדות מצד ארצות הברית ובריטניה. באותה תקופה המעצמות האירופאיות שלטו באזורים נרחבים באסיה בקרבת יפן - נוכחות של בריטניה וארצות הברית בסין, הפיליפינים בידי ארצות הברית, אינדוניזה בידי הולנד ועוד. בארצות הברית הייתה אווירה גזענית שכוונה גם נגד יפאנים, ונכתבו צווים שונים להגבלת ההגירה מיפן לארצות הברית.
בשנת 1920 קיבל סיונג'י את תואר הקזוקו קושאקו (公爵, "נסיך"), כאות הוקרה על שירותו הציבורי הארוך.
יפן ניסתה להשיג משאבי טבע בסין אבל נתקלה בהתנגדות מערבית. היפאנים נפגעו מהיחס המערבי אליהם וראו במאמצים לבלום את כוחם צביעות מערבית. היבטים אלה סייעו לדחוף את יפן לעימות עם המערב. המצוקה עקב השפל הגדול, והעימות עם המערב סייעו בערעור הכוחות הדמוקרטיים ביפן וסייעו לעליית כוחות של ימין שמרני קיצוני שהתנגדו לדמוקטריה ושאפו להפוך את יפן לאימפירה שתשלוט על חלקים נרחבים מאסיה. סיונג'י היה דמות שנואה על מילטיריסטים ביפן, והוא נכלל ברשימת החיסול במרד הנפל של 26 בפברואר 1936. לאחר שקיבל מידע מקדים על ניסיון המרד, נמלט סיונג'י מביתו בטרם הגעו אליו החיילים.
לכל אורך הקריירה הפוליטית שלו ניסה סיונג'י להפחית מהשפעתו של הממסד הצבאי על הפוליטיקה של יפן. הוא היה אחד מיעציו הליברלים ביותר של הקיסר הירוהיטו, והעדיף יחסי שלום עם ארצות הברית ובריטניה, על פני מלחמה. עם זאת, לעיתים הוא נאלץ לוותר, כשהיה ברור לו שלא יוכל לשנות את פני הדברים, וכך אירע שלא הצליח למנוע את החתימה על ההסכם התלת-צדדי בספטמבר 1940.
Google Drive
כנסיית סנט אנטוני
ג'סי קרמייקל
ג'סי רויאל קרמייקל (באנגלית: Jesse Royal Carmichael; נולד ב-2 באפריל 1979) הוא מוזיקאי אמריקאי, הידוע בתור קלידן להקת הרוק האמריקאית מארון 5.
ביוגרפיה.
ג'סי רויאל קרמייקל נולד בבולדר, קולורדו, ארצות הברית. אביו, בוב קרמייקל הוא צלם. לג'סי יש אחות צעירה בשם אנני. הוא בא ממשפחה ממוצא יהודי.
כשהיה בחטיבת הביניים, התחיל קרמייקל לנגן בגיטרה. מאוחר יותר למד לנגן גם על קלידים.
תחילת הקריירה.
בגיל 13, החל קרמייקל לנגן ביחד עם חבריו אדם לוין, ריאן דאסיק, ומיקי מאדן, מאוחר יותר הקימו להקה שנקראה "Kara's Flowers". חברי הלהקה נהגו להתאמן במחסן בביתו של ג'סי וב-1997, הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון, "The Fourth World". האלבום לא הצליח, וחברי הלהקה החליטו שדרכיהם ייפרדו.
קרמייקל וחברו, אדם לוין עזבו את קליפורניה ועברו ללמוד בקולג' "Five Towns" שבלונג איילנד, ניו יורק. בזמן שהותם בניו יורק נחשפו השניים לסגנונות מוזיקה שונים משהכירו וניגנו בעבר, וקרמייקל החל לנגן בקלידים.
לאחר שנתיים נשרו השניים מהקולג'. הם התאחדו מחדש עם חבריהם מאדן ודאסיק. בשנת 2001 הם צירפו את הגיטריסט ג'יימס ולנטיין ללהקה והחליטו על שם חדש, "מארון 5".
Maroon 5.
בשנת 2002 ב-25 ביוני יצא אלבום הבכורה של מארון 5, "Songs About Jane". חמשת הסינגלים ששוחררו ממנו במשך כשלוש שנים זכו להצלחה ברחבי העולם, והלהקה זכתה להכרה. בשנת 2005, מארון 5 קיבלו את פרס גראמי כ"תגלית השנה".
בשנת 2003 ב-22 בינואר, הם הקליטו מיני אלבום עם שירים אקוסטיים שנקרא על שם הזמן בו הוקלט, "1.22.03.Acoustic". בשנת 2005 ב-13 במאי בזמן הופעה חיה בסנטה ברברה, קליפורניה הם הכניסו את השירים ל-DVD שנקרא "Live – Friday the 13th". לאחר 5 שנים הם הוציאו את אלבום האולפן השני שלהם, "It Won't Be Soon Before Long" ב-16 במאי. ב-25 במרץ 2008 הם הוציאו אלבום הופעה חיה שני שנקרא "Live from SoHo". ב-8 ביולי 2008, הם הוציאו אלבום הופעה חיה שלישי במספר שנקרא, "Live from Le Cabaret". ב-21 בספטמבר 2010 הם הוציאו את אלבום האולפן השלישי שלהם, "Hands All Over".
עבודות נוספות.
מלבד קלידים, ג'סי משמש גם כזמר קולות הרקע של להקת מארון 5.
בנוסף, לג'סי יש פרויקט שנקרא "1863", בו הוא שר ומנגן ללא קשר למארון 5.
ג'סי גם מנגן על סקסופון ופסנתר.
ב-9 במרץ 2012, הוכרז כי קרמייקל ייקח הפסקה של כמה חודשים מהלהקה על מנת להתמקד בלימודים וב"ריפוי רוחני". קרמייקל הודיע כי לא ישתתף בהקלטת האלבום "Overexposed", אך הדגיש כי זה זמני בלבד לתקופת אלבום זה, והוא יחזור להמשיך לנגן ולהקליט עם הלהקה לאחר מכן. את קרמייקל החליף פי ג'י מורטון, שניגן עם הלהקה מספר שנים בסיבובי הופעות.
אל-מוסתעין השני
אל-מותווכל השני
Won't Go Home Without You
Won't Go Home Without You (בעברית: לא אלך הביתה בלעדייך) הוא הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני של להקת הרוק האמריקאית מארון 5. השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, אדם לוין ושוחרר ב-19 בנובמבר 2007.
צלילי הגיטרה שמנוגנים לאורך כל השיר מבוססים על השיר "Every Breath You Take" של להקת הפוליס. קליפ השיר בוים על ידי סופי מולר.
יהושע רוקח (בני ברק)
רבי יהושע רוקח (נולד בכ"א בטבת ה'תש"ט, 22 בינואר 1949) הוא האדמו"ר ממכנובקה בעלזא.
הוא נכדם של אדמו"רי בעלזא (גליציה) ומכנובקה (רוסיה), וחצרו מורכבת מחסידי שתי החצרות.
ביוגרפיה.
נולד ליצחק דוד רוקח, בנו של רבי יהושע רוקח מירוסלב - בנו של רבי ישכר דב מבעלז, ואחיהם של רבי אהרן רוקח ורבי מרדכי רוקח (אביו של הרב ישכר דב רוקח האדמו"ר מבעלז הנוכחי). אמו של רבי יצחק דוד הייתה בת הרב יוסף מאיר טברסקי ממכנובקה. למד בישיבת סקווירה בשיכון סקווירה וגדל תחת חסותו של קרוב משפחתו רבי יעקב יוסף טברסקי, האדמו"ר מסקווירה. נישא לחיה גיטל בתו של רבי שלום מיכלוביץ' מבראד-ראדוויל.
דוד אביו (אח סבתו) האדמו"ר ממכנובקה, רבי אברהם יהושע השיל טברסקי, היה חשוך בנים והועיד אותו לממשיכו באדמו"רות. ובעת הלווייתו במוצאי יום כיפור ה'תשמ"ח, הוכתר רבי יהושע לאדמו"ר ממכנובקה על ידי קרוב משפחתו רבי ישראל מרדכי טברסקי מרחמסטריווקה.
את מרותו קיבלו גם חלק מפורשי חסידות בעלז, עקב היותו אחיין לרבי אהרן רוקח מבעלז (נכד אחיו), והחל משנת תשנ"ה כונתה חצרו "חסידות בעלזא-מכנובקה"; שילוב של שתי החצרות. בעקבות המהלך החלה מתיחות בין החצר לבין חסידות בעלז שבאה לידי ביטוי בהתנגשויות אלימות. בשנת ה'תשע"ו, לאחר הסכם עם חסידות בעלז, הוחלט שכינוי החסידות יהיה "מכנובקה-בעלזא", במקום "בעלז-מכנובקה".
הקים את הישיבה הקטנה והישיבה הגדולה "לומדי תורה" מכנובקה בעלז בבני ברק, ישיבה קטנה באלעד בית שמש ירושלים ובלונדון. רשת כוללים בישראל ומחוצה לה, תלמודי תורה בבני ברק, ירושלים, בית שמש ולונדון.
מתגורר בבני ברק.
משפחתו.
אחותו היחידה נישאה לקרוב משפחתם רבי שלמה לייב רוקח, המכהן כיום כאדמו"ר מירוסלב במודיעין עילית. גיסיו הם רבי אברהם מיכלאוויטש האדמו"ר מראדוויל במונסי, רבי ישעיה טברסקי האדמו"ר מטשרנוביל ארצות הברית ורבי יוסף רוזנבוים מקאליש.
ילדיו הם:
פרלה נשר