במהלך הקמבריון והאורדוביק נדדה אמריקה הצפונית צפונה, תוך שהיא צוברת סלעי משקע שבנו את המדף היבשתי הרחב שלה. סלעים אלה– אבן חול וטין – הותמרו בשלב מאוחר לקוורציט המכסה את סלעי הגרניט והגנייס העתיקים. היבשת הגיעה לאזור קו המשווה ושכנה במים טרופיים רדודים וחמים, עשירים בסידן פחמתי משרידי התפרקותם של שבלולים, ברכיופודים, טרילוביטים ואצות. שרידים אלה הצטברו על מדף היבשת ויצרו סלעי משקע כאבן גיר ודולומיט, ובשולי המדף הטרופי נוצרה שכבה של אבן חול כתוצאה מהצטברות של תוצרי שחיקה. סופות ורעידות אדמה גרמו למפולות אדמה תת-ימיות שכיסו את שולי המדף היבשתי ויצרו סלעי ברקציה ופצלים.
ים יאפטוס החל להיסגר לאורך אזור הפחתה וקירב שלושה קראטונים (שילדים שהצטברו עליהם סלעי משקע) זה לזה:
בסוף התהליך – במהלך הדבון – יצרו שלושת הקראטונים את יבשת-העל אירואמריקה כחלק מהיווצרותה של יבשת-על גדולה יותר: פנגיאה. באזור החיבור בין הקראטונים נוצרה התמרת מגע של סלעי הקרום בקרקעית האוקיינוס, שנסגר סופית לפני כ-475 מיליון שנה. אזור זה נפער בעת התפרקות פנגיאה – שהחלה לפני כ-200 מיליון שנה – ופתיחתו של האוקיינוס האטלנטי לפני כ-130 מיליון שנה.
סלעי הפארק היו נתונים לתהליכים הרסניים של קימוט ושבירה ולמחזורים של התקרחות והפשרה שגרמו לשחיקה ובליה וליצירת קרקעות שונות. סוגי הקרקע הרבים בפארק משקפים את סוגי הסלע הרבים מהם נוצרו, ובעיקר סיָין (טיט, Loam) המורכב מכמויות דומות של חרסית, טין וחול המופיעים בפארק גם לבדם וגם בהרכבים אחרים.
טבע וחי.
הצומח בפארק מגוון למדי: נמנו 700 מינים של צמחים בעלי פרחים, 400 מיני טחבים וכ-400 מיני חזזיות. הגיוון הרב נובע ממגוון בתי הגידול הנמצאים בפארק: תשתיות הסלע השונות, סוגי האדמה, המרחק המשתנה מהים והגובה מעל פניו. בחלקים ההרריים יותר של הפארק ישנן רוחות חזקות יותר, הטמפרטורות נמוכות יותר, והלחות גבוהה יותר.
לאורך החוף ישנם יערות של עצי אשוחית ואשוח מבושם (Balsam Fir). עצים אלו מוכים על ידי הרוח והסערות הנושבות מן הים: העצים מעוותים וגדילתם פגומה. באזורים מזרחיים יותר, על סלע גרניט, גדלים היערות טוב יותר, אך לא בהרבה. הצמיחה הטובה ביותר של היערות באזור היא בנוכחותם של עצי לבנה היוצרים מגן מהרוח, ובאזורים מוגנים על קרקע של סלע משקע.
חלק מבעלי החיים הנמצאים כיום בניופאונדלנד הגיעו לאי לפני כ-15,000 שנים, בסוף עידן הקרח האחרון, כאשר הים שבין האי והיבשת היה קפוא. סיום עידן הקרח הביא לניתוק האי מן היבשת, והמינים שהיו בו התפתחו באופן עצמאי: תשעה מתוך 14 מיני היונקים שבאי הם תת-מינים השונים מקרוביהם שביבשת. בעלי חיים אחרים הובאו לאי על ידי בני אדם, במתכוון או במקרה; גם כיום ישנם מיני בעלי חיים המגיעים לאי, עצמאית או על ידי בני אדם.
מבין בעלי החיים המקוריים באי ניתן למנות שני מיני עטלפים, ארנבת הקוטב (שהיא נדירה בפארק), בונה קנדי, שני מיני נברנים, זאב, זאב ערבות, שועל מצוי, דוב שחור אמריקני, הרמין, צובל, לוטרה, שונר קנדי, ואת אייל הצפון. בין בעלי החיים שהובאו לפארק ניתן למצוא את החדף, ארנבת השלג, שני מיני סנאים, שני מיני עכברים ושני נברנים (מעבר למינים המקוריים), חולדה, דוב קוטב (שהובא לאי במקרה), חורפן, ומספר גדל והולך של איילי קורא, שהובאו לאזור.
בפארק זוהו 239 מיני עופות, מהם 105 מינים המקננים בפארק, ועוד 11 מינים שייתכן ומקננים בפארק. לסקירת כמה ממיני העופות הנמצאים בפארק ואתרי תצפית בציפורים, ראו כאן.
בפארק נחלים רבים, אך אף אחד ממיני הדגים שבהם אינו דג מים מתוקים; כל מיני הדגים חיים חלק מזמנם במים מלוחים. בין מיני הדגים בנהרות הפארק סוגי אלתית וסוגי שמך שונים. בחופי הפארק ובים ישנם לווייתנים.
ספוליה אופימה
סְפּוֹלְיָה אוֹפִּימָה (בלטינית: Spolia Opima, מילולית: השלל הנהדר) הוא השם שהעניקו הרומאים לשריון, לכלי הנשק ולחפצים נוספים שהסיר שר-צבא רומי מעל גופת מצביא האויב לאחר שהכריעו והרגו במו ידיו בקרב פנים אל פנים. מבין הסוגים השונים של שלל מלחמה שהכירו הרומאים, כמו נסי הצבא או אילי הניגוח של אניותיו, נחשב הספוליה אופימה לשלל הנעלה ביותר והנחיל למצביא רומאי כבוד שאין למעלה ממנו. בכל תולדותיה של רומא זכו בו שלושה בלבד: הגיבור המיתולוגי רוֹמוּלוּס, אַוּלוּס קורנליוס קוֹסוּס ומרקוס קלאודיוס מַרְקֶלוּס.
פנטום פיין
פנטום פיין (Phantom Pain, בתרגום לעברית: "כאב רפאים") הוא שם האלבום השני של להקת המטאל הישראלית "אלמנה שחורה".
האלבום יצא במרץ 2010 והוא מכיל 12 שירים בעברית בלבד, בסגנון מטאל.
זהו אלבום אשר מוגדר בתור "אלבום קונספט", בעקבות סיפור של נערה בשם אופליה, ועוסק במציאות היומיומית בישראל, וכן בנושאי צבא, ציונות, והחיים בצל הפחד היומיומי ממלחמה. האלבום נכתב והוקלט על ידי חברי הלהקה בין השנים 2004-2009 והוא יצא לאור ב -21 במרץ 2010, לאחר עיכובים רבים.
זהו האלבום הראשון שהלהקה מוציאה כאשר אלי זולטא הוא הזמר הראשי, כאשר בעבר הוא היה בעיקר בתפקיד גיטריסט הלהקה וזמר הרקע.
בניגוד לאלבום הראשון של הלהקה, שהוגדר בסגנון גלאם מטאל, האלבום החדש מושפע מז'אנרים רבים, כולל רוק, רוק כבד, מטאל אלטרנטיבי, ת'ראש מטאל, מטאלקור והארדקור פאנק.
עטיפת הדיסק ועיצובו.
העיצוב מתחלק לשני חלקים עיקריים, חיצוני ופנימי.
עטיפת האלבום החיצונית היא עטיפת קרטון בצבא חום, בדומה למעטפות הצבאיות, ומכוסה בחותמות; מקדימה, חותמת הנושאת את הכיתוב "אלמנה שחורה" ולוגו הלהקה, ומאחורה אותה החתימה בצבע אחר, שמות השירים ושם האלבום; בדומה לצו גיוס לצה"ל.
בנוסף, בפינה הימנית העליונה המעטפה מכילה חלונית שבה בדרך כלל רשומה כתובתו של הנמען. הפריטים המופיעים בחלונית הדואר הם סימבוליים [XXXXXX] ומכוונים לבעלי הלאום הישראלי.
הדיסק עצמו עוטר עיצוב שאופייני לעטר בתי כנסת, וניתן לראות בו מגני דוד בסגנון אלטרנטיבי.
המדוזה בת האלמוות
Turritopsis dohrnii (מכונה "המדוזה בת-האלמוות", ובהשאלה גם מדוזת בנג’מין באטן) היא מין במחלקת ההידרתים. צורת המדוזה שלה - שלב הבגרות המינית, יכול לחזור לשלב הפוליפ - שלב החיים המוקדם ביותר של האורגניזם ובכך, באופן תאורטי, בהינתן תהליך שחוזר על עצמו פעם אחר פעם, אפשרות לחיי אלמוות. זהו בעל החיים הידוע היחיד המסוגל לחזור לצורתו הלא-מפותחת, במקרה זה – לשלב המושבתי, לאחר שהגיע לבגרות מינית. הדבר נעשה באמצעות תהליך גידול תאים - טרנסדיפרנציאציה. יחד עם זאת, בטבע מרבית ה-"Turritopsis", כמדוזות אחרות, נאכלות בשלב הפלנקטון או מתות ממחלה, ולא חוזרות לצורת הפוליפ.
צורת המדוזה של "Turritopsis dohrnii", דמוית פעמון. קוטרה המרבי 4.5 מילימטר והיא בעלת גובה ורוחב דומים. הקיבה היא אדומה בהירה.
בראואר
סמלי השלום
סמל השלום הוא כינויָם של מספר סמלים המסמלים את מושג השלום וההתנגדות למלחמה. יונה ובפיה עלה של זית הייתה באופן מסורתי סמל המסמל את השלום. במחצית השנייה של המאה ה-20 הפך סמלה של התנועה לפירוק הנשק הגרעיני לסמל נפוץ המזוהה עם השלום.
יונת השלום וענף עץ הזית.
אחד הסמלים הידועים של מושג השלום היא היונה הלבנה, לעיתים כשהיא מחזיקה בפיה עלה או ענף של עץ זית. מקורו של סמל זה בתיאור המופיע בספר בראשית בו מתוארת היונה שנשלחה על ידי נח בתום המבול למצוא יבשה. היונה שבה אל תיבת נח ובפיה עלה זית שסימל את תום המבול.
גם במסורת היוונית העתיקה סימל עץ הזית את השלום. הזית היה אחד מסמליה של האלה אתנה מהמיתולוגיה היוונית – אלת החכמה ואלת מלחמת המגן.
בעת העתיקה נהגו חיילי האימפריה הרומית להיכנע כשהם מניפים ענפי עץ זית כסימן של כניעה (בדומה לדגל לבן בימינו). בעקבות מנהג זה התפתח בעת העתיקה מנהג לפיו מושיטים ענף עץ זית כסימן לשלום.
הצייר פבלו פיקאסו תרם להפצת סמל זה בציור שצייר לקונגרס השלום שנערך בפריז באפריל 1949.
סמל התנועה לפירוק הנשק הגרעיני.
בפברואר 1958 עיצב ג'רלד הולטום סמל, אותו הוא הסביר כאדם מיואש שידיו מושטות כלפי חוץ וכלפי מטה מוקף בעיגול, ואמר שהשראתו היא איכר לפני כיתת יורים. בחג הפסחא (4 באפריל) באותה השנה נערך מצעד מחאה מכיכר טרפלגר שבלונדון אל מפעל הנשק האטומי בברקשייר, ובו הוצג הסמל לראשונה. בהקשר זה הוסבר הסמל גם כשילוב של האות "N" עם האות "D" באיתות סמפור, ראשי תיבות של "Nuclear Disarmament" – "פירוז גרעיני", ולימים הוא אומץ בידי התנועה לפירוק הנשק הגרעיני.הסמל הובא לארצות הברית בראשית שנות ה-60 והפך פופולרי בקרב תנועות שהתנגדו למלחמת וייטנאם.
דגל קשת בענן.
סמל נוסף המסמל את השלום הוא דגל שעליו שבעת צבעי הקשת בענן ובמרכזו המילה "PACE" ("שלום" באיטלקית) או "Peace" ("שלום" באנגלית). מקורו של דגל זה באיטליה ונעשה בו שימוש לראשונה בהפגנה שנערכה ב-24 בספטמבר 1961.
סמלים נוספים.
במהלך השנים התפתחו סמלים נוספים לשלום, בהם סמל המורכב מהמילה "שלום" בעברית, בערבית ובאנגלית, המסמל את השאיפה לשלום ישראלי–פלסטיני.
סימן V משמש סמל לשלום מאז אימוצו על ידי תרבות הנגד של ילדי הפרחים בשנות ה-60.
ביפן נפוץ השימוש בעגור אדום כתר כסמל שלום.
ברוור
המלוכה הניו זילנדית
בית המלוכה הניו זילנדי
בית המלוכה של ניו זילנד
ספרים אסורים
אינדקס ספרים אסורים
הסופר קאפ האיטלקי