כשהתגלה ניסיון הקשר לא נעשה כמעט דבר לקושרים, שחלקם הקטן הועבר מתפקידו אך אף אחד לא נענש בשום צורה אחרת. דבר זה היווה תקדים מסוכן לניסיונות המרד הבאים, והוריד את רתיעת האזרחים מן השלטון שלא יכול לכפות ולאכוף את חוקיו.
עיקר חשיבותו של ניסיון המרד היא בכך שהוא ביטא את אכזבת האזרחים מהשלטון שהיה ביפן ואת רצונם להחליפו. רגשות אלה התבטאו לאחר מכן במרידות נוספות שבאו בעקבות "תקרית מרץ" ובהן תקרית אוקטובר (1931), ניסיון ההפיכה של 15 במאי 1932 ומרד הנפל (1936).
מצ'איי לאמפה
תקרית אוקטובר
תקרית אוקטובר (1931) הייתה ניסיון הפיכה ביפן אשר תוכנן על ידי ארגון בשם "אגודת פרחי הדובדבן", ההפיכה לא יצאה לפועל בשל גילויה המוקדם.
רקע.
כבר בסוף המאה ה-19 הייתה יפן מושפעת מרעיונות לאומניים ושאיפות אימפרילאליסטיות, דבר זה הביא אותה למלחמות רבות עם שכנותיה ולכיבושים רבים (כגון מלחמת סין יפן, מלחמת רוסיה יפן וכיבוש מנצ'וריה) על אף פעולות אלו עדיין היו יפנים רבים שחשו כי ארצם אינה עושה מספיק וכי על מנת להפוך למעצמה בקנה מידה עולמי עליה להמשיך בעוד פעולות בזירה הבינלאומית. המשבר הכלכלי הגדול בתחילת שנות ה-30 הביא לאכזבת התושבים מהמשטר הקיים, אותו ראו כמשטר מושחת. חוסר יכולתו של המשטר לספק פרנסה לכל התושבים גרם להתפתחות עוינות מסוימת לפוליטיקאים המושחתים והעשירים. כך התפתחו ביפן תנועות לאומיות רבות שקראו להחליף את המשטר בטוב או ברע, ביניהן הייתה גם "אגודת פרחי הדובדבן".
במרץ 1931 ניסתה האגודה לראשונה לבצע הפיכה, הפיכה זו נכשלה והיא נודעה בשם תקרית מרץ, עם זאת חיזקה ההפיכה את המורדים בכך שהמחישה להם כי העונש על הפיכות מהסוג הזה אינו חמור, שכן בתקרית מרץ איש מהקושרים לא נענש.
התכנון.
התוכנית הייתה בשלושה שלבים:
מה שהכשיל את ההפיכה היה גילויה המוקדם בידי הגנרל מינאמי שהסתייג ממנה לחלוטין ושללה. כך נכשלה גם התוכנית השנייה של אגודת פרחי הדובדבן.
השלכות.
גם מתכנני מבצע זה לא נענשו כמעט בכלל, אמנם מספר אנשים נחקרו אך לא נענשו כמעט כלל. התנהלות זו המשיכה את התנהלות הרשויות ביפן מתקרית מרץ דבר שהזמין מרידות נוספות.
ראובן קובנט
ראובן קובנט (נולד ב-21 באוגוסט 1953) מנהל חברות ישראלי, לשעבר חוקר כלכלי בכיר במשטרת ישראל וברשות ניירות ערך.
ביוגרפיה.
ראובן קובנט נולד בתל אביב, בנערותו התחנך בכפר הנוער יוהנה ז'בוטינסקי. קובנט, בעל תואר ראשון במדעי החברה ותואר שני במנהל עסקים, מאוניברסיטת תל אביב, שימש קצין חקירות בכיר ביחידה הארצית לחקירות הונאה של משטרת ישראל בשנים 1988-1978, ובין השאר שימש בתפקיד או ניהל תיקים נודעים כמו זה של השר אהרן אבוחצירא, השר הראשון שהורשע בישראל; איש העסקים מיכאל אלבין; וחברות הקש שוויסתו את מניות הבנקים, טרם התמוטטותם בשנת 1983. קובנט זכה באות קצין החקירות המצטיין של משטרת ישראל לשנת 1986.
בין השנים 1988–1998 שימש קובנט כראש מערך החקירות של הרשות לניירות ערך, חבר הנהלת הרשות והממונה על מערך החקירות. במהלך כהונתו ניהל קובנט מאות חקירות. חקירות אלה הביאו לשינוי מהותי בהתנהלות הגופים המוסדיים והמשקיעים בשוק ההון והפיכת שוק ההון בישראל לשוק מבוקר עם ממשל תאגידי תקין שינויים שאיפשרו אמון המשקיעים בהשקעות בשוק ההון הישראלי, במקביל לכהונתו ברשות לניירות ערך ניהל קובנט חקירות נוספות, תחת יועץ המשפטי לממשלה ופרקליטות המדינה, דוגמת פרשת שמעון שבס, וחקירת החשדות להעברת רשימת האזנות סתר מחקירת פרשת דרעי לחשודים בתיק זה על ידי גורמים מהמשטרה והשב״כ .על תרומתו זו הוענק לקובנט ב-1999 אות אביר איכות השלטון של התנועה לאיכות השלטון. בנימוקי השופטים לבחירת קובנט לאביר איכות השלטון נכתב :
״הוקרה על היותו מודל חינוכי לקציני משטרה ולחוקרי רשויות המוסמכים על פי חוק. קצין הגון, מקצועי, חסר פשרות ואמיץ, אשר ללא כחל וסרק ומבלי לאפשר לגורמים חיצוניים להתערב במהלך חקירותיו, ניהל עבודתו בנחישות למען הגנת הציבור מפני המאיימים לחבל בכללי השוק הכלכלי החופשי.”
בשנים 1998–2011 כיהן קובנט כמנכ"ל חברת דן אנד ברדסטריט ישראל והיה מבעלי החברה, בתקופה זו בה ניהל קובנט החברה הפכה החברה מחברה מפסידה לחברת המידע העסקי הגדולה בישראל וזאת בזכות פיתוח שורה של מוצרים מתקדמים בתחום ניהול סיכוני אשראי ובקרת סיכונים.
בין השנים 2008–2011 כיהן קובנט כיו"ר פעיל בחברת מיקרומדיק טכנולוגיות.
בשנת 2012 יסד ומנהל קובנט את חברת ״ההר הירוק אחזקות״ חברת השקעות הפועלת בשוק המקומי והעולמי.
ראובן קובנט כיהן כדירקטור בחברות פרטיות וציבוריות כגון דן אנד ברדסטריט ישראל, די. בי החברה לנתוני אשראי צרכני, .די.בי העולמית WWN ,בנק דיסקונט למשכנתאות, תמיר פישמן קרנות נאמנות, חברת פריורטק ופועלים סהר.
חיים אישיים.
קובנט נשוי ואב לשלושה, ומתגורר בתל אביב.
סמארטים
ארגמנת הנוך-שנלין
ארגמנת שנלין-הנוך
ארגמנת על-שם שונליין-הנוך
ארגמנת על שם הנוך-שונליין
מחלת הנוך-שונליין
מחלת הנוך שונליין
מחלת שונליין-הנוך
מפלגת אל-ע'ד
מפלגת אל-ע'ד (בערבית: حزب الغد) שפירוש שמה מפלגת המחר, היא מפלגה במצרים, שזכתה בהיתר מפלגתי בשנת 2004. רוב מייסדי המפלגה הם חברים לשעבר במפלגת אל-ופד החדשה ובהם חברי הפרלמנט ד"ר איימן נור ומוחמד פריד קחמיס שהם הוגי רעיון המפלגה.
מייסד מפלגת אל-ע'ד, ד"ר אימן נור, הוא עורך דין מצליח שהחל את דרכו הפוליטית ב-1984 ככתב בעיתון של מפלגת אל-וופד. ב-1995 הוא נכנס לפרלמנט ונבחר שוב ב-2000. ב-2001 לאחר פטירתו של מנהיג המפלגה, פואד סראג אל-דין, נוצרו חילוקי דעות בינו ובין היושב ראש החדש של המפלגה נואמן גומאא שהובילו לפרישתו והקמת מפלגת אל-ע'ד. בנובמבר 2004, באספה הראשונה של המפלגה, נבחר נור ליושב ראש המפלגה.
המפלגה מעוניינת להצטייר כקול צעיר של דור ליברלי של פוליטיקאים וכלכלנים, ואכן גילם של מרבית חברי המפלגה צעיר מ-45. כמו כן, 37% ממייסדי המפלגה הן נשים עמן נמנית הד"ר מונה מכרם עביד (منى مكرم عبيد), האישה הקופטית הראשונה המחזיקה בתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה. בינואר 2005 החלה המפלגה להוציא עיתון.
מצע המפלגה שם דגש רב על זכויות אדם ומתרכז במציאת פתרון לעוני ולבעיות היומיומית של האזרחים.
מאבק חזב אל-ע'ד להכרה.
עוד ביולי 2003 הגישה המפלגה בקשה להיתר חוקי מהוועדה לענייני מפלגות. אולם בקשה זו נדחתה בטענה שמצעה אינו ייחודי. נור ערער על ההחלטה בבית הדין המנהלי ולאחר מספר שימועים נקבע תאריך פסק הדין למאי אותה שנה. אולם פסק הדין נדחה שלוש פעם, בפעם הראשונה ל-25 בספטמבר, בפעם השנייה בעקבות היעדרותם של שלושה מתוך שמונת המושבעים שבהם חברי המפלגה הלאומית הדמוקרטית, ושוב עקב היעדרות מכוונת נוספת של חמישה מתוך שמונת המושבעים. כך שרק ב-6 בנובמבר הוכרז פסק הדין שלא התיר את הקמת המפלגה.
במקביל לערעור בבית הדין המנהלתי, הגיש נור שלוש בקשות נוספות להכרה במפלגתו מהוועדה לענייני מפלגות, כשבכל פעם הוא משנה לצורך כך את שם המפלגה. ב-27 באוקטובר 2004 אישרה הוועדה לענייני מפלגות את היתר הקמת המפלגה. לאור הישג זה, הביע נור את תקוותו שגם מפלגת אל-וסט שעדיין לא זכתה בהיתר הקמה, תזכה בהכרה רשמית בעתיד הקרוב.
מעצרו של נור.
ב-29 בינואר 2005 נעצר נור באשמת זיוף ייפויי כוח לייסוד מפלגתו, האשמות שהוכחשו על ידו. מעצר זה שנתפס כמעצר פוליטי, גרר מחאות בתוך מצרים ומגורמי חוץ. במרץ שוחרר נור בעקבות התערבות של איגוד של פרלמנטרים אירופאים היושב בקהיר בנוסף על לחץ אמריקאי. הוא הספיק להתכונן במשך 18 יום לבחירות הראשונות לנשיאות שכללו מספר מועמדים. נור שהגיע במקום השני בבחירות לנשיאות אחרי מובארכ, השיג על פי הממשלה 7% מהקולות, אולם משקיפים עצמאים סבורים שמדובר בכ-13% מהקולות. אך הוא נשפט שוב ב-24.12.2005 בפני בית משפט אזרחי בקהיר ונידון לחמש שנות מאסר.
נור המשיך בפעילותו הפוליטית גם מתוך כותלי בית הכלא. הוא התרכז בכתיבת ביקורת על הממשל ופרסום היחס הקשה שנהגו בו. אולם, בעקבות מעצרו נוצר פילוג בשורות המפלגה שהוביל לעלייתו של יריבו הפוליטי מוסטפא מוסא ליו"ר המפלגה. בנובמבר 2008 פרצו תגרות בין אנשיו של נור לבין אנשיו של מוסא שהובילו לשרפת מטה המפלגה.
במרץ 2008 דחה בית הדין המנהלי את ערעורו של נור, וסירב לשחררו מהכלא מסיבות בריאותיות. אולם ב-18 בפברואר 2009 שחרר משרד הפנים את נור על רקע מצבו הבריאותי המידרדר, זאת, בהתאם להחלטת התובע הכללי. במסיבת עיתונאים שנערכה יום לאחר שחרורו הצהיר נור כי הוא ימשיך בפעילותו הפוליטית ויפעל לטיהור שמו.
לאחר שחרור של נור.
אמין נור וחברי המפלגה השתתפו באופן פעיל באירועים במצרים שהובילו להחלפת השלטון בשנת 2011. אמין נור אף נפצע וטופל בבית חולים. הוא גם הודיע שהוא מעוניין להשתתף בבחירות למשרת הנשיא. הוא גם הודיע שמבחינתו, תקופת הסכמי קמפ דייוויד הסתיימה.
חברי המפלגה.
יו"ר המפלגה- איימן עבד אל-עזיז נור (أيمن عبد العزيز نور).
דובר המפלגה- רגב הילאל חמידה (رجب هلال حميدة).
סגן יו"ר המפלגה- וליד ריאד חסין (وليد رياض حسين).
סכנת א טורקי
סכנת א תורכי
בניית קיילי-דיקסון
במתמטיקה, בניית קיילי-דיקסון היא תהליך הבונה מאלגברה נתונה אלגברה חדשה, שממדה כפול. את הבניה תיאר באופן כללי לאונרד יוג'ין דיקסון (1874-1954), על-פי השיטה שבה השתמש ארתור קיילי כדי לבנות (ב-1845) את אלגברת האוקטוניונים.