באביב 2011 דוניץ נטלה חלק ב"קזינו", פרויקט בינלאומי בהשתתפות שנים עשר אמני מיצג, בעריכתה וניהולה של דר' סטפני וונר ב-HAU3, ברלין. שנה מאוחר יותר, באפריל 2012, היא שבה לברלין עם "מיצב 12", שהוצג תחת הכותרת "Kurtzstrecke" ("טווח קצר") במרכז "אאוסלנד" לאמנות עכשווית כחלק מפרויקט שכלל מיצב סאונד גדול ממדים ו 4 מופעי פרפורמנס. בביאנלה של ונציה 2011 דוניץ הציגה את "The Dark Side of the Funny Face", אותו יצרה עבור סדרת קונצרטים בביתן הפולני שבתערוכה. יצירה זו הוצגה גם בתל אביב, ב"לבונטין 7", "מרכז פליציה בלומנטל" ו"וויטרינה". לאותה ביאנלה, דוניץ הלחינה גם יצירה למקהלת ילדים עבור "zamach", סרטה של יעל ברתנא אשר הוצג לראשונה אז. בעקבות הפרויקט הזה הוזמנה דוניץ כנציגה בקונגרס הראשון של תנועת התחייה בפולין (JRMiP), פרויקט של ברתנא לביאנלה ה-7 של ברלין. בתחילת 2012 אצרה דוניץ את סדרת המופעים "מועדון הסרט האילם" במועדון התיבה ביפו, של מוזיקה מאולתרת המבוצעת עם הקרנת סרטים אילמים קלסיים. מאוחר יותר באותה שנה ילדה דוניץ את בתה השנייה, גל אור. בספטמבר 2012 הציגה שוב את "מיצב 12", הפעם בהזמנת מחלקת התרבות של עיריית תל אביב-יפו, ובתחילת 2013 את העונה השנייה של "מועדון הסרט האילם", והפעם בהשתתפות אמנים כרם אוריון, ויקטוריה חנה, אסף ואייל תלמודי, אסיף צחר, וכן להקת הבילויים. הלהקה, המונה מלבד דוניץ גם את נועם ענבר וימי ויסלר, חזרה לפעילות בסוף 2012, ובחודש מאי 2013 הוציאה לאור את אלבומה השלישי, הורה הסלמה!. ביולי 2013 זכתה יצירתה "6 גלים" לביצוע בכורה עולמי על ידי אנסמבל מיתר.
שפהאוזן (קנטון)
שפהאוזן (בגרמנית: Schaffhausen) הוא הקנטון הצפוני ביותר של שווייץ עם כ-80,000 תושבים (נכון ל-2013). ושטח של כ-298,000 דונם. שפהאוזן נמצא צפונית לציריך וכולל, למרות קוטנו, 27 רשויות מקומיות. בירת הקנטון והעיר הגדולה ביותר בקנטון היא שפהאוזן עם כ-23,000 תושבים. שפהאוזן גובל בקנטונים ציריך ותורגאו ובגרמניה
שורשיה של שפאוזן נמצאים עוד בימי הביניים. במאה ה-11 נוסד באזור מנזר בנדיקטיני, שהוביל לפיתוח הקהילה המקומית. קהילה זו הייתה עצמאית משנת 1190 ועד שסופחה בשנת 1330 לבית הבסבורג. בשנת 1419 שפהאוזן נותקה מבית הבסבורג ובשנת 1501 הצטרפה לקונפדרציה השווייצרית הישנה.
הרכבת הראשונה הגיעה לשפהאוזן ב-1857. בשנת 1944 סבלה שפהאוזן מהפצצה של מטוסי חיל-האוויר האמריקאי, שסטו בטעות מגרמניה הנאצית לשווייץ הנייטרלית.
21.9% (או 16,323) מתושבי המחוז הם זרים. השפה הגרמנית היא השפה המדוברת ביותר במדינה, והדת הדומיננטית (נכון לשנת 2000) היא הנצרות הפרוטסטנטית, שמונה כ-50% מהמאמינים בקנטון. לאחריה ישנה הנצרות הקתולית, עם 24% מהמאמינים. מועצת המחוז מורכבת מכ-60 נציגים הנבחרים אחת ל-4 שנים. עד שנת 2008 היו כ-80 נציגים במועצה.
מבחינה גאוגרפית, הקנטון נמצא כמעט לחלוטין על גדתו הימנית של הריין. הענפים המרכזיים בכלכלה המקומית הם ייצור של מכונות, מוצרי מתכת, שעונים ותכשיטים. ענפי תעשייה זעירים יותר הם טקסטיל, מוצרי עור, זכוכית, מלט, נייר וכימיקלים.
העמותה לתסמונת רט
"העמותה לתסמונת רט" (ע"ר) נוסדה בשנת 2001 על ידי שמואל זיסמן, העומד בראשה מאז היווסדה.
העמותה לתסמונת רט מרכזת את המאמץ לקידום הטיפול, הידע, המחקר וההכשרה בנושא התסמונת, זאת על בסיס תפיסה מקצועית הגורסת כי יש חשיבות לפתח שירות אשר יספק התייחסות כוללנית לצורכי הבנות, המשפחות ואנשי המקצוע בתחומים הרפואיים, הטיפוליים והחינוכיים כאחד.
חזון העמותה.
מציאת מרפא ומזור ללוקים בתסמונת רט באמצעות מימון מחקרים בתחום והענקת איכות חיים מקסימלית ללוקים בתסמונת באמצעות מתן מידע ופיתוח תוכניות ושירותים חינוכיים-טיפוליים בקהילה.
פעילויות העמותה.
מטרות המרכז לתסמונת רט ממומשות במסגרת תחומי הפעילות כדלקמן:
מבנה העמותה.
יו"ר העמותה - עו"ד שמואל זיסמן, נשיאת כבוד ויועצת מדעית - ד"ר רותי אמיר, המנכ"ל - סיגל הרץ תירוש, ומנהלת המרפאה לתסמנות רט - ד"ר ברוריה בן זאב, נוירולוגית ילדים.
הערות שוליים.
אנטוניוס ניקופולידס
אנטוניוס ניקופולידס (ביוונית: Αντώνης Νικοπολίδης; נולד ב-14 בינואר 1971 בארטה) הוא כדורגלן עבר יווני ששיחק בעמדת השוער. הוא השוער בעל המספר הרב ביותר של הופעות במדי הנבחרת היוונית, ונחשב לאחד השוערים היוונים הגדולים ביותר בכל הזמנים. היום משמש כמאמנה של נבחרת יוון בכדורגל עד גיל 21.
קריירת מועדונים.
ניקופולידס עשה את צעדיו הראשונים בכדורגל במועדון המקומי של עיר הולדתו, אנאגניסי ארטאס. אחרי עונה אחת בלבד בקבוצה הבוגרת, עבר לשחק במועדון הפאר היווני, פנאתינאיקוס, בקיץ 1989. בקבוצתו החדשה, שימש בשנותיו הראשונות כמחליפו של השוער הפולני יוזף וואנדזיק. ניקופולידס ערך את הופעת הבכורה שלו בפנאתינייקוס, במהלך עונת 1990–1991, במשחק הדרבי החם נגד אולימפיאקוס. בשנת 1995, הוא עמד בשערה של פנאתינייקוס חמש פעמים כאשר הקבוצה זכתה באליפות ליגת העל היוונית, ובעונה שלאחריה שיחק 3 פעמים בשער, כשקבוצתו שמרה על התואר. למרות כל זאת, רק בעונת 1997–1998, הוא קנה לעצמו מעמד של שחקן הרכב קבוע בקבוצה בגיל יחסית מבוגר, כשהיה בן 26. בשנת 2002, היה שותף להעפלתו של מועדונו עד לרבע הגמר של ליגת האלופות. בעונת 2003–2004, ניקופולידיס איבד את מקומו בהרכב לקונסטנטינוס חלקיאס לאחר שהמשא ומתן שלו עם המועדון על חידוש חוזהו נכשל.
פנאתינייקוס הציעה לניקופולידס 400,000 אירו לעונה, הצעה שעל אף שנחשבה להעלאה, ניקופולידס הרגיש שההצעה לא משקפת ומפצה על התרומה שלו למועדון במשך 15 השנים שלפני כן. אחרי שסירב להצעת החוזה, מאמנו כעס עליו והוריד אותו לשחק בקבוצת המילואים של המועדון עד לסוף העונה. התקשורת ביוון, כמו גם אוהדי הקבוצה, תמכו כל העת בדעותיו של ניקופולידיס והטיחו האשמות בטיפול בנושא בפני נשיא המועדון.
קצת לפני טורניר יורו 2004, נפוצו שמועות ביוון שניקופולידס נמצא על סף חתימה במועדון היריב אולימפיאקוס. יותר מאוחר אושר, שאכן חתם ביריבה העירונית לפני היורו, תמורת 600,000 אירו לעונה למשך שלוש שנים. הוא אכן הצטרף לאולימפיאקוס רשמית, זמן קצר אחרי שזכה עם נבחרת יוון ביורו 2004. בקבוצתו החדשה זכה בשני דאבלים רצופים, וגם הצליח לשמור על שער נקי במשחק הדרבי הראשון שלו במדי אולימפיאקוס נגד קבוצתו הקודמת. שתי האליפויות שלו באולימפיאקוס, הפכו אותו לשחקן היווני היחיד שזכה בשלוש אליפויות רצופות במדי שני מועדונים שונים. ניקופולידס ידוע בשל יכולתו המדהימה לעצור בעיטות פנדל, ובעונת 2007–2008, הוא השווה את השיא היווני בעצירת פנדלים בעונה.
קריירה בינלאומית.
ניקופולידס ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת היוונית ב-18 באוגוסט 1999 מול אל סלוודור. הוא שיחק בסיבובי המוקדמות של מונדיאל 2002, וזכה עם יוון ביורו 2004. ניקופולידיס הצטיין בשערה של יוון במהלך הטורניר בפורטוגל, בו שמר על שער נקי 6 פעמים, ולא ספג אף שער בשלושה משחקי הכרעה. הוא גם נכלל בסגל המצטיין של הטורניר ולשוער המצטיין בו.
אחרי שלא הצליח להעפיל עם יוון למונדיאל 2006, ניקופולידס מונה לקפטן הנבחרת לאחר פרישתו של תיאודורוס זגורקיס. אך אחרי תקופה קצרה, איבד את סרט הקפטן לאנגלוס באסינאס, עקב יכולתו החלשה בתבוסה 1–4 לטורקיה במרץ 2007, שהובילה להורדתו לספסל המחליפים. במשחק הבתים במהלך טורניר יורו 2008 נגד רוסיה, ניקופולידיס שגה שגיאה חמורה וספג שער בעקבותיה, ויוון הפסידה במשחק 0–1 ובשל כך הודחה מן הטורניר. ב-15 ביוני 2008, ניקופולידיס הכריז על פרישתו מן הנבחרת לאחר יורו 2008, ועד היום הוא מחזיק בתואר השוער בעל המספר הרב ביותר של הופעות בנבחרת הלאומית היוונית.
ארגאו
ארגאו (בגרמנית: Aargau) הוא אחד מהקנטונים הצפוניים של שווייץ עם כ-635,000 תושבים (נכון ל-2013) ושטח של כ-1,404,000 דונם.
בירת המחוז היא אראו, בעלת מועדון הכדורגל אראו שהוא אחד ממועדוני הכדורגל הידועים בשווייץ.
ארגאו כולל בתוכו 11 רשויות מקומיות.
היסטוריה.
האזור היה מיושב על ידי הלווטים, עם קלטי קדום עוד משנת 200 לפנה"ס. לאחר מכן האזור נכבש על ידי האימפריה הרומית ובמאה ה-6 על ידי הפרנקים. בימי הביניים סביבת ארגאו הייתה שנויה במחלוקת בין דוכסויות שונות. במהלך המאה ה-15 האזור היה נתון למחלוקת ולמלחמות בין בית הבסבורג אשר שלט בו, לבין הקונפדרציה השווייצרית הישנה אשר כבשה בסופו של דבר את שטח הקנטון. תושבי הקנטון המירו את דתם לפרוטסטנטיות ממש לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית.
במהלך המאות ה-17 וה-18 הקנטון עבר תהליך תיעוש אשר גרם לעלייה ניכרת במספר התושבים, ובמיוחד בעיר הבירה של הקנטון אראו (שם האוכלוסייה גדלה בכ-35% בשנים 1764-1798). כתוצאה מתהליך התיעוש, אחוז החקלאים באוכלוסייה ירד לכ-34%-40%, כאשר אחוז החקלאים בקנטונים האחרים עמד על כ-46%-57%.
ארגאו נכבש על ידי צרפת במסגרת מלחמות המהפכה הצרפתית בשנת 1798, אשר נסוגה ממנה לאחר מכן. הקנטון במתכונתו הנוכחית הוקם בשנת 1803 כאיחוד בין שני קנטונים שונים.
גאוגרפיה.
ארגאו הוא אחד הקנטונים ההרריים ביותר בשווייץ והוא חלק מהשפלה השווייצרית. הוא גובל במדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה מצפון (הגבול נעשה על ידי נהר הריין). ממערב ארגאו גובל בקנטונים בזל-לנדשאפט, זולותורן וברן. בדרום, הקנטון גובל בלוצרן וממזרח בקנטונים צוג וציריך.
כלכלה.
בשנת 2010 שיעור האבטלה עמד על כ-3.6%.