במתקפה על מחנה פליטים בטריטוריית ענקי הרים ביוטונהיים נתקל מלקית' בליגת הממלכות, קבוצה מאוחדת של תשעה לוחמים מתשע הממלכות שנועדה לעצור את מסע הקטל שלו. מלקית' הצליח לגרור את הקרב לטריטוריית ענקי הכפור, אליה ליגת הממלכות לא יכלה להיכנס, מכיוון שמעשה כזה מצידם שקול להצהרת מלחמה. מאוחר יותר עקב מלקית' אחרי ליגת הממלכות למידגרד, שם התכנסה מועצה של מנהיגי שבטי האלפים האפלים כדי לדון במתקפותיו של מלקית'. הוא חשף כי הצליח להכניס פרזיט לתמד של תור, באמצעותו עקב אחרי ליגת הממלכות ואילץ את תור לתקוף את חבריו. תור הצליח להשתחרר משליטת הפרזיט, אך הקרב בינו לבין מלקית' נקטע כאשר מועצת האלפים האפלים הכריזה כי הם החליטו לאחד את עמם ולהכתיר את מלקית' כשליטם. בטקס ההכתרה הזכירה פריגה למלקית' כי עליו לרצות את עונשו על מעשיו, ווואזיריה התנדבה להחליף את מלקית' בכלאו כדי למנוע שפיכות דמים ומלחמת אזרחים נוספת. מלקית' מינה את לשון-טינופת לנציגו בקונגרס העולמות, ונפגש עם נציגים מענקי הכפור ושדי האש כדי ליצור "ליגה משלהם".
לאחר מותו של המנדרין בידיו של זיק סטיין, עשר טבעות הכוח שלו חיפשו אחר מארחים חדשים. טבעת קרן המערבולת של המנדרין חברה למלקית', שגבר על נסיונתיה לחפש מארחים נוספים לשאר טבעות הכוח ודרש ממנה מידע על שאר נושאי הטבעות, מתוך כוונה לקחת את כל עשר הטבעות לעצמו. הוא רצח שניים מנושאי הטבעות האחרים וכרת את זרועותיה של האחרת, ולקח לעצמו את טבעות הפיצוץ החשמלי, פיצוץ הלהבה ומסדרת החומר. כאשר איירון מן הגיע לסווארטאלפהיים כדי לקחת את הטבעות הגנובות להשגת סוכנות S.H.I.E.L.D, מלקית' חילק טבעות לשלושה מחסידיו, ושלח שניים מהם לצוד את איירון מן. עם זאת, איירון מן הגיע חמוש בשריון העשוי כולו מברזל - חומר קטלני לאלפים אפלים - ושתי הטבעות נלקחו. מלקית', שנותר רק עם טבעת פיצוץ הלהבה, החל לחפש כישוף שיועיל בקרב נגד הנוקם המשוריין כאשר הותקף בידי שאר נושאי הטבעות, שהחליטו לתקוף את מלקית' לפני שינסה לגנוב את טבעותיהם ולקחו את הטבעת השלישית שחילק. מלקית' הצליח להימלט והסכים לתת לאיירון מן את טבעת פיצוץ הלהבה, בתמורה לחנינה על חייו ואפשרות לברוח מנושאי הטבעות.
ברית עולם (פירושונים)
ניתוק מים
ניתוק מים היא פעולה אכיפתית שננקטת על ידי הגופים המנהלים את משק המים העירוני, בעקבות אי-תשלום ממושך של חובות מים. מהותה של פעולה זו היא הפסקת אספקת המים לנכס שבו בוצעה הצריכה, ושבעליו לא הסדיר את תשלומי החוב. בישראל, הגופים האכיפתיים שהוציאו לפועל את ניתוק המים היו בעבר הרשויות המקומיות, והיום אלו בעיקר תאגידי מים עירוניים. בסוף מרץ 2015 נכנסו לתקוף כללים שאוסרים על תאגידי המים לקבל החלטה על ניתוק צרכן מאספקת מים בשל חוב, מבלי שקיבלו אישור מפורש מוועדה מייעצת.
גופי האכיפה.
עד שנת 2008 רוב הרשויות המקומיות בישראל ניהלו את אספקת המים לתושביהן. ניתוקים ממים בוצעו בשתי רמות: ניתוק יישובים שלמים שצברו חוב גדול על תשלומי המים ל"מקורות", וניתוק צרכנים שצברו חוב לרשות המקומית או לתאגיד מים אזורי. על מנת לצמצם את הפגיעה בתושבים, נהגה "מקורות" לצמצם את אספקת המים ליישובים שצברו חוב ולא לנתקם לגמרי. צמצום זה נעשה באופן של הורדת הכמות, ניתוק אזור ברשות המקומית או אספקה במספר שעות אחדות ביום. בכנסת עלתה ביקורת על מדיניות ניתוק המים של "מקורות", אך הניתוקים נמשכו. לעיתים פעילות הניתוק נתקלה בהתנגדות בכוח, ועל כן נעשתה במקרים רבים בליווי שוטרים.
חוק תאגידי מים וביוב, התשס"א-2001 קבע כי ניהול משק המים העירוני יועבר מהרשויות המקומיות לתאגידי מים ציבוריים, ובעקבותיו הוקמה ב-2006 רשות המים כגוף המפקח על פעולת תאגידי המים. בשנת 2007 נכנסה לתוקפה הוראה המחייבת את הרשויות המקומיות להעביר את ניהול המים לתאגידים, ועד שנת 2008 העבירו רוב הרשויות המקומיות את ניהול משק המים לתאגידים בבעלות הרשות המקומית.
מדיניות האכיפה.
מדיניות ניתוק המים בתקופת הרשויות המקומיות הוסדרה באמצעות חוקי עזר, אך בפועל מדיניות האכיפה התחשבה בשיקולים סוציאליים ואחרים לפני ניתוק מים. בשנת 2004, בעקבות עתירה לבג"ץ נגד חוקיות חוקי העזר, קבע משרד הפנים "נוהל הפעלת הסמכות לנתק מים" (שהופץ בחוזר מנכ"ל משרד הפנים 6/2004), שהסדיר את אפשרויות הניתוק, קבע כללים ותנאים להפסקת אספקת המים והסדיר את נוהל ביצוע הניתוק.
חוק תאגידי מים וביוב קבע כי יש להתקין כללים לניתוק מים בתוך שישה חודשים מיום תחילת החוק, אבל בהיעדרם פועלים תאגידי המים כיום בהתאם לנוהל משרד הפנים שהופץ ב-2004.
"נוהל הפעלת הסמכות לנתק מים" מגדיר שניתן להימנע מניתוק מים על רקע מצב אישי קשה שייקבע לפי חוות דעת של לשכת הרווחה, ושניתן לקבוע הסדר תשלומים עם חייב שאינו יכול, על רקע מצוקה כלכלית, לשאת בתשלום החוב. הנוהל מגדיר שלא ניתן לבצע ניתוק, אלא אם החוב עולה על סכום מינימלי מסוים, שמעודכן לפי מדד המחירים לצרכן, ועמד בעת הוצאת הנוהל על 300 ש"ח. הנוהל מגדיר את הכללים לביצוע הניתוק: ראשית על הרשות המקומית לשלוח לצרכן הודעת חיוב שבה יצוין סכום החיוב; אם בתום 15 יום משליחת המכתב לא הוסדר החוב, תישלח התראה לצרכן; אם בתום 15 יום נוספים לא הוסדר החוב, תישלח התראה נוספת, שנקראת "התראה לפני ניתוק"; בתום 30 יום ממועד המצאת ההתראה השנייה תהיה רשאית הרשות המקומית לנתק את אספקת המים.
בעקבות רפורמה במשק המים שנכנסה לתוקף ב-2010, נקבעו תעריפי מים ארציים אחידים, שגרמו לעלייה של כ-30% בממוצע במחירי המים. משנת 2010 ועד 2013 נותקו כ-15,000 משקי בית על ידי כשמונה תאגידי מים.
בנובמבר 2014 הודיעה רשות המים בוועדת הכלכלה של הכנסת כי ניתוק אספקת מים לחייבים יהיה כרוך באישור ועדה מיוחדת, לאחר שיוכח כי החייב לא עמד בתנאים מסוימים. ההודעה התקבלה לאחר מספר חודשים של דיונים בוועדת הכלכלה בעניין מדיניות ניתוקי המים. בפברואר 2015 אישרה ועדת הכלכלה של הכנסת את כללי תאגידי המים, שנכנסו לתוקף החל מ-31 במרץ 2015.
בתרבות.
בשנת 2012 יצא הסרט "מנתק המים", בכיכובו של משה איבגי ובבימויו של עידן הובל, שהוצג בפסטיבל הסרטים של ונציה. העלילה עוסקת בעבודתו הקשה של מנתק מים שעובד בעירייה, עבודה שכרוכה בגידופים והשפלה, ומבוססת על סיפור חייו של אביו של הובל, שעבד כמנתק מים בעירייה.
קהנ&quot;ר
דן חן
דן חן (נולד ב-26 באוקטובר 1971) הוא שותף מייסד של חברת mabaya. כיהן כמנכ"ל חברת תפוז בין השנים 2008–2013, ובמסגרתה הקים את אתר המצלמות החיות BlogTV אשר שודרו בחלקו תכנים מיניים.
ביוגרפיה.
חן נולד בהרצליה לאב עורך דין שעלה מפולין ולאם עובדת סוציאלית. בצבא שירת כקצין שלישות. לאחר שחרורו החל בלימודי תואר ראשון בכלכלה ומשפטים באוניברסיטת תל אביב שבמהלכם עבד כמתמחה במשרד עורכי הדין "שניצר גוטליב". בשנת 1997 סיים את לימודיו. בשנת 2001 החל בלימודי תואר שני במנהל עסקים בתוכנית Kellogg-Recanati של אוניברסיטה תל אביב, אותם סיים בשנת 2003.
בשנת 1998 הקים וערך את פורטל האינטרנט "השער המשפטי" של חברת "סקירה משפטית", ובמקביל ניהל את פורום משפט ואינטרנט בפורטל IOL.
בינואר 2000 התמנה למנהל פיתוח העסקי בחברת ישראל און ליין מפעילת אתר IOL, אך פוטר לאחר המיזוג עם אתר וואלה.
בשנת 2001 עבד כסמנכל שיווק בחברת "Tipcom" שפעלה בתחום הפרסום בסלולר ובמקביל ניהל את פורום שיווק ויח"צ שבתפוז.
בספטמבר 2002 החל לנהל את חטיבת הסלולר (Tapuz Mobile) של חברת "תפוז אנשים". באוקטובר 2007 כיהן כשופט בתחרות התוכן הסלולרי שהתקיימה בפסטיבל MIPCOM שבקאן.
במרץ 2008 קודם למנכ"ל חברת תפוז ובמקביל גם החל לנהל את אתר תפוז.
בינואר 2010 הוביל את רכישת חברת נטקראפט באמצעות חברת תפוז וכיהן כיושב הראש שלה. בנובמבר 2010 נבחר על ידי עיתון גלובס לאחד מארבעים הצעירים המבטיחים של עולם העסקים הישראלי. כמנכ"ל חברת תפוז בשנת 2010, שכרו השנתי הסתכם בכמיליון שקלים.
בינואר 2011 פתח בקמפיין תקשורתי בעיתונים הכלכליים, בפייסבוק ובאתרי אינטרנט תחת הכותרת "Tim Tum", שיצא נגד סקרי TIM משום שקבוצת אתרי תפוז לא נמדדה בו. בשנת 2013 החל לכתוב את הבלוג "the short head", ומאז, גם מעביר הרצאות בנושא זה.
בספטמבר 2013 התפטר מניהול חברת תפוז בעקבות מכירת פעילות האינטרנט שלה לחברת קו מנחה, והמשיך לנהל את אתר תפוז בקו מנחה.
ביוני 2014 מונה למנכ"ל חטיבת אתרי האינטרנט של קבוצת קו מנחה.
במרץ 2015 עם פרסום הדו"חות הכספיים של קבוצת קו מנחה לשנת 2014, פרש דן חן מניהול אתר תפוז ושאר אתרי האינטרנט של הקבוצה. בספטמבר 2015 ייסד את הסטרטאפ סקנד שיפט..
BlogTV.
בינואר 2004 ייסד, במסגרת "תפוז אנשים", את BlogTV, שירות סטרימינג שאיפשר לכל גולש לשדר בשידור חי על גבי האינטרנט תוכנית וידאו או פורנו בתמורה לאפשרות לזכות בנופש בחו"ל בשיתוף ערוץ אגו. ביולי 2006 חתמה תפוז על הסכם עם עם חברת הענק הקנדית Alliance Atlantis, להקמת גרסה של האתר בקנדה, אך פעילות זו נסגרה לאחר כשנה.
בדצמבר 2008 פירק את חברת BlogTV ומיזג את פעילותה בתחום שידורי הווידאו באינטרנט לחברת תפוז. לאחר השלמת תהליך המיזוג והייעול, מינה את אורן לוי למנכ"ל תחום ה-BlogTV כמחליפו של גיא אליאב. ביוני 2011, כמנכ"ל החברה הציבורית תפוז, מכר את פעילות בלוג-טי.וי למנכ"ל השכיר שלה אורן לוי, וזאת תמורת דולר אחד.
לאחר המכירה פעילות הפורנו של ה-"BlogTV" נשארה בתפוז ומותגה מחדש תחת השם "Late Night TV". BlogTV נמכרה שוב, במרץ 2013, לסטארט-אפ האמריקאי YouNow.
חיים אישיים.