פעילות ייחודית נוספת המתבצעת בבית הספר היא הפעלת בית קפה שכונתי בשילוב התלמידים, הפועל אחת לחודש. הפרויקט מתבצע בשיתוף תלמידי התיכון "קשת ראם" הצמוד לבית הספר, והוא בעבור תושביה של השכונה. בהתאם לתפיסה החינוכית לפיה לכל תלמיד יש תפקיד על עיצוב החברה והסובבים אותו, בבית הספר מתקיימות פעילויות רבות המבקשות לשלב תלמידים מבתי ספר רגילים יחד עם תלמידיו של בית הספר "הדביר החדש", ובהן ימי התנדבות מרוכזים של תלמידיי תיכון "אדם" ותלמידי תיכון "קשת ראם" וכן ימי התנדבות של עולים חדשים ממרכז הקליטה הצמוד למבנה בית הספר.
חנוכת בית הספר וביקור הנשיא.
ב-1 בספטמבר 2019 נחנך המבנה החדש של בית הספר "הדביר החדש" בנוכחות ראש עיריית ירושלים, משה ליאון, ונשיא המדינה, מר ראובן (רובי) ריבלין. בנאום שנשא הנשיא באותו היום, הוא הפגין ידע והבנה בחינוך וולדורף ואף הוסיף ציטוט מכתביו של רודולף שטיינר, ואלו הם דבריו "רודולף שטיינר, מייסד תורת החינוך האנתרופוסופי המונהג בבית הספר "הדביר", טבע את המונח: "אומנות החינוך", חינוך כך הוא חשב, זה כמו אומנות. וכמו אומנים, גם הוא ביקש לקדם צורות חדשניות של למידה ושל חינוך".
גן יער
גן יער הוא זרם בחינוך לגיל הרך, כלומר לילדים בגילאים 2–6, בו נמצאים הילדים ברוב שעות פעילות הגן בחיק הטבע. בכל מזג אוויר ועונה הילדים מוזמנים לשחק, לחקור וללמוד בסביבת יער וטבע. תפקיד המבוגרים בזרם חינוכי זה, יהיה להשגיח ולהבטיח סביבה בטיחותית לחוויה מיטבית של הנאה וחקר, סביבה של משחק ודמיון ומגוון אפשרויות ליצירה ופעילות.
פעילות.
אפשר לתאר גן-יער כ-"גן ללא קירות ותקרה" שכן רוב הפעילות היומיומית נעשית תחת כיפת-השמים ולא במבנה. הדגש הוא על היכרות ומשחק בסביבה הטבעית ובדברים המתאפשרים בה. חול, עלים, אדמה,פירות, פרחים, ענפים וכדומה הם כלי-העבודה הראשוניים של הילדים והצוות, ושימוש במשחקים מסחריים מוכרים נעשה בהמעטה או כלל לא. משחק ויצירה המושתתים על כוחות של דמיון ועשיה, הקשבה, פעילות מוטורית גסה ועדינה – הם מאפיין מובהק של גני ילדים ביער.
למרות ההבדלים הבולטים שבין חינוך בגן-יער וחינוך במבנה, גנים אלו באים לענות על אותם צרכים תרבותיים, היסטוריים והתפתחותיים המוכרים למערכת החינוך הממלכתית ונועדו למלא את אותה מטרה בסיסית: לטפל, לסקרן ולחנך ילדים צעירים.
מתוך שתנאי השטח הטבעיים באזורי הארץ הם שונים ומגוונים, כך גם גני-יער יכולים להיות שונים זה מזה: סביבת טבע עירוני אינה כסביבת טבע בעמק-הירדן, בגליל, בנגב או במישור החוף והדבר יבוא לידי ביטוי בסדר היום של הגן, בחומרים הזמינים לפעילות, בהקמת מחסות ומבנים ארעיים בשטח ועוד. בנוסף לגורמי השטח המשתנים, ישנה חשיבות פילוסופית ומקום לתודעה עצמאית של כל גן וגן ולביטויים אישיים של הצוות המוביל.
למרות השוני, יהיו מספר פעילויות אופייניות בגן-יער:
מיקום וארגון.
גן-יער כשמו כן הוא – ממוקם לרוב בסביבת יער. אך למעשה, הגישה החינוכית מדברת על שהייה בטבע, מכל סוג, שהייה בחוץ באוויר הפתוח ובסביבה טבעית ולפי מקום ההתיישבות.
מרבית גני-היער פועלים בסמיכות למבנה קרוב, ארעי (דוגמת אוהל או יורט) או קבוע וזאת כדי לתת מענה מכיל ועוטף לצורכי הילדים כמו-גם יצירת מקום מוגן לימים בהם מזג-האוויר קיצוני, או נקודת מפגש מוסכמת ומוכרת אליה יגיעו הילדים בבוקר וממנה יאספו על ידי ההורים בסיום שעות פעילות הגן.
לבוש מתאים לפי תנאי-מזג האוויר גם הוא תנאי להתנהלות נכונה בגן זה. בגדים טרמיים ושכבות חמות ואטומות למים בסביבה קרה ובגדים קלים ורכים לסביבה חמה ותמיד בהתאם לאקלים המקום.
היסטוריה.
בעבר, הגישה לטבע הייתה קלה ופשוטה לרוב. במהלך המאה האחרונה, עם התגברות תהליך העיור ההולך וגובר חלה התרחקות מהטבע, הן מבחינה פיזית והן רעיונית. החסר הקיצוני ההולך וגדל של הטבע סומן אפילו כדי הפרעת חוסר הטבע (Nature Deficit Disorder) אך הרבה קודם לכן, הובן הצורך הטבעי והבריא והמשיכה של האדם אל הסביבה החיצונית וגן-הטבע הראשון נוסד בדנמרק.
אלה פלוטאו הקימה בדנמרק בראשית שנות החמישים של המאה ה-20 את גן-היער הראשון. הרעיון התגבש בהדרגה כתוצאה מכך שבילתה לעיתים קרובות עם ילדיה וילדי שכנותיה ביער סמוך לביתה, סוג של מעון-יום שעורר עניין רב בקרב הורי השכונה. ההורים הקימו קבוצה ויצרו יוזמה להקמת גן החורש הראשון.
בשוודיה בשנת 1957, איש צבא לשעבר, גוסטה פרום (Goesta Frohm) יצר את הרעיון Skogsmulle : "סקוג" פירושו "עץ" בשוודית, "מול" בשוודית הוא אחד מארבע דמויות בדיוניות שיצר פרום כדי ללמד ילדים על הטבע. בתי ספר ליערות על פי המודל של פרום, המכונה "I Ur och Skur" (בתי ספר לגשם או לרוח) העבירו את הרעיון מהתארגנויות מזדמנות וספונטניות לגני ילדים רשמיים, שהוקמו על ידי סיוו לינדה בשנת 1985.
בגרמניה קיימים גני-יער מאז שנת 1968 אך רשמית מוכרים גני-יער כזרם חינוכי רק משנת 1993, ההכרה הביאה לסבסוד עלויות הגן והפחתת תשלומי ההורים לילדים הלומדים במוסדות אלו. גני הילדים ביער הפכו פופולריים יותר ויותר ונכון לשנת 2005 היו בגרמניה כ- 450 גני ילדים ביערות, חלקם מציעים שילוב של חינוך יער ומעונות יום מסורתיים, כשהם מבלים את הבוקר ביער ואחר הצהריים במבנה. בסוף 2017 מספר גני הילדים ביער בגרמניה עלה על 1500.
גני-יער בישראל.
בשנת 2017 הקימו רון מלצר ותמר רייס במצפה רמון את גן היער הראשון בישראל המוכר על ידי משרד החינוך ואיננו מסגרת פרטית, "גן קשת".
הקמתו של הגן הראשון במצפה-רמון כחלק מהמערכת הציבורית היוותה שער לגנים נוספים לקום ולהתהוות במקומות נוספים בארץ וכיום פועל גן יער מוכר גם בירושלים וגנים רבים פרטיים פועלים ברחבי הארץ כולה.
ירוסלב איבשקייביץ'
ירוסלב איבשקייביץ' (בפולנית: Jarosław Leon Iwaszkiewicz, שם העט: Eleuter; 20 בפברואר 1894, גוברניית קייב – 2 במרץ 1980, ורשה) היה סופר, מחזאי, משורר ומתרגם פולני וחסיד אומות העולם, בעלה של הסופרת אנה איבשקייביץ'.
ביוגרפיה.
ירוסלב איבשקייביץ' נולד בכפר בסביבת קייב, אז חלק של האימפריה הרוסית. לאחר שאביו נפטר המשפחה התגוררה בוורשה בשנים 1902–1904 ואז חזרה לקייב. הוא סיים את בית הספר בשנת 1912 והחל ללמוד משפטים באוניברסיטת קייב. בשנת 1914 הוא נסעה לסיציליה ולצפון אפריקה ביחד עם חברו קרול שימנובסקי. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיע איבשקייביץ' לוורשה. הוא החל לכתוב שירה והתקרב למשוררים הצעירים של העיר, כמו יוליאן טובים. הוא פרסם מספר יצירות בעיתונות הפולנית. בשנת 1927 החל איבשקייביץ' לעבוד במשרד החוץ ונשלח לקופנהגן ולבריסל. עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא חזר לפולין. בשנת 1936 הוא קיבל פרס ספרותי מטעם האקדמיה הפולנית.
בזמן מלחמת העולם השנייה היה איבשקייביץ' פעיל במסגרת מדינת המחתרת הפולנית. בנוסף לכך, הסתירו הוא ואשתו בווילה שהייתה בבעלותם פולנים ויהודים מהשלטונות הנאצים.
לאחר סיום המלחמה והקמת הרפובליקה העממית הפולנית העצמאית שימש איבשקייביץ' כיושב ראש איגוד הסופרים הפולנים במהלך שלוש תקופות – 1945–1946, 1947-1949 ו-1959–1980. בנוסף לכך הוא היה המנהל הספרותי של תיאטרון פולני בוורשה והעורך הראשי של הירחון הספרותי "Twórczość".
החל משנת 1951 ועד מותו היה חבר הפרלמנט הפולני. בהיותו מקורב לשלטון, זכה ב"עיטור בוני הרפובליקה" מטעם ממשלת פולין בשנת 1954, ובשנת 1970 בפרס לנין לשלום מטעם ברית המועצות. בשנת 1974 הוענק לו "עיטור הפולין המחודשת".
במהלך הקריירה הספרותית פרסם איבשקייביץ' ספרי פרוזה, מחזות ושירה. יצירותיו היו חלק מתוכנית הלימודים של בתי הספר בפולין, אך הוצאו ממנה לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי במדינה. מאז הוא שב וזוכה להכרה ולמעמד. חלק מיצירותיו עובדו לסרטים.
בשנים 1954–1962 כתב את ספרו "Sława i chwała" בשלושה כרכים. במרכזו של הספר חיי האינטליגנציה הפולנית במחצית הראשונה של המאה ה-20.
שכיזנדרה סינית
שכיזנדרה סינית (שם נפוץ: Magnolia-vine, Schisandra chinensis) הוא פרי וצמח, שפריו נקרא פרי יער מגנוליה או פרי "בעל חמשת הטעמים״ ( מסינית 五味子"wǔwèizi" ). מקורו ביערות צפון סין והמזרח הרחוק, רוסיה וקוריאה. פירותיו הן פירות יער אדומים באשכולות צפופים של כעשרה ס"מ.
מקור השם.
צמח ש"כיזנדרה" פורסם לראשונה על ידי אנדרה מישו בשנת 1803, מקור השם במילים היווניות "schizein" ('לפצל') "ואנדרוס" ('איש'). שכיזנדרה סינית שייך למשפחת Schisandraceae בשנים קודמות, ההנחה הייתה שהמין שייך למשפחת המגנוליאקים, ומכאן השם "מגנוליה-גפן סיני".
שמו הסיני של הצמח נובע מהעובדה שלגרגריו חמישה טעמים בסיסיים: מלוח, מתוק, חמוץ, חריף ומר. לפעמים לעיתים מכונה באופן ספציפי יותר 北 五味子"běi wǔwèizi" (פשוטו כמשמעו "גרגרי יער חמישי-טעמים") כדי להבדיל אותו מצמח שכיזנדרי "אחר, Kadsura japonica", הגדל רק באזורים סובטרופיים. למין אחר של שכיזנדרה, "Schisandra sphenanthera", יש פרופיל ביוכימי דומה אך שונה, הרוקחות הסינית מבדילה בין שכיזנרה צפונית "S. chinensis" (北 五味子"běi wǔwèizi" ) ושכיזנדרה דרומית "S. sphenanthera" (南 五味子"nán wǔwèizi" ).
תיאור הצמח.