סאבו הוצאה להורג בראוונסבריק, בהיותה בת 23, ב-5 בפברואר 1945, או זמן קצר קודם לכן. היא נורתה בעורפה בעת שכרעה, בידי קצין אס אס בשם שוּלט, בנוכחות מפקד המחנה פריץ זורן (אשר קבע את עונש המוות) וקצינים אחרים מן המחנה, לרבות הרופא, דוקטור טרומר. לצידה נורו גם הסוכנות הבריטיות דניז בלוך וליליאן רולף. הגופות הובלו למשרפה במחנה ונשרפו שם.
פרסים וכיבודים.
סאבו הייתה לאשה השנייה שזכתה בצלב ג'ורג'. העיטור הוענק לה לאחר מותה, ב-17 בדצמבר 1946. העיטור אוזכר בכתב העת "London Gazette" וזו לשונו:
צלב המלחמה עם כוכב ארד הוענק לה לאחר מותה מידי ממשלת צרפת, בשנת 1947. בשנת 1973 הוענקה לה אף מדליית הרזיסטאנס. גם לבעלה הוענק צלב המלחמה לאחר מותו. בתם, טאניה, בהיותה בת 5, קיבלה את צלב ג'ורג' מידי המלך ג'ורג' בשם אמה המנוחה. בני הזוג סאבו הם ככל הנראה בני הזוג הנשואים המעוטרים ביותר במלחמת העולם השנייה.
הנצחה.
ביישוב וורמלו טאמפ בהרפורדשייר קיים מוזיאון ויולט סאבו, בבית שהיה בבעלותם של בני דודים של סאבו. שם גם החלימה מפציעת הקרסול הראשונה שלה ובין שתי משימותיה בצרפת. המוזיאון נחנך בשנת 2000 במעמד טאניה סאבו, לאו מרקס, וסוכני מנהלת.
סאבו מונצחת אף בפרס לפסנתרנים על שמה, שמעניקה האקדמיה המלכותית למוזיקה מדי שנה. פרוטומת ארד של סאבו, מעשה ידי הפסלת קארן ניומן, נחנך ברציף אלברט לאורך התמזה, מול ארמון למבת'.
באמנות.
בשנת 2007 פרסמה בתה של סאבו, טאניה, ספר על תולדות אמהּ, עם הקדמה מאת ג'ק היגינס, תחת הכותרת "Young Brave and Beautiful: The Missions of Special Operations Executive Agent Lieutenant Violette Szabo". פעולתה בצרפת אף הומחזה בסרט "Carve Her Name with Pride", בכיכּוּב וירג'יניה מקנה, ובהתבסס על ספר באותו שם מאת ר"ג' מיני. בעקבות הסרט הפך השיר הקצר של לאו מרקס מוכר ומזוהה עם צפנים במלחמת העולם השנייה.
ג'יאקומו בונאבנטורה
פטריוטי
שאול בלכרוביץ'
שאול בּלֶכָרוביץ' היה מוזיקאי, מלחין, מעבד ומנצח מקהלות יהודי ליטאי.
קורות חיים.
בן למשפחת חזנים (אחיו אברהם בלכרוביץ היה חזן נודע בארגנטינה). ניצח בקובנה על המקהלה ע"ש יואל אנגל, שמנתה 40 זמרים וזמרות וביצעה אורטוריות, קנטטות ושירי עם בעברית ויידיש (הסולנית הייתה יונה (אנה) ורשבסקי).
הוא לימד זמרה בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה. בעת המלחמה נדדה המשפחה בברית המועצות, והוא הועסק על ידי מקהלות הצבא האדום. אחריה שבו לווילנה, כעת בירת ליטא הסובייטית. ב-1956 היה ממייסדי מקהלת הפולקלור היהודי בווילנה "אנחנו כאן", בעזרת בתו עליזה, והיה מנצחה הראשון (חברי הלהקה עלו לארץ ב-1971). המקהלה התפרסמה ב-1970 עם שירם "כחול ולבן" ("כחול ולבן זה צבע שלי"). השיר, שחיבר ישראל רשל (שבעצמו עלה ב-1971), היה להמנון מחאה של "יהודי הדממה" – יהודי ברית המועצות שביקשו לעלות לישראל.
שני ילדיו, שעלו לישראל בראשית שנות ה-70, גם הם מוזיקאים. בתו עליזה בלכרוביץ-גולדברג היא מנצחת מקהלות וזמרת, ניצחה על מקהלת "אנחנו כאן". בנו מישה בלכרוביץ' הוא מלחין, מעבד מוזיקלי, מנהל מוזיקלי, מנצח ופסנתרן, הפעיל בעיקר בתחום המוזיקה לתיאטרון. בניו של מישה אף הם מוזיקאים: שחר בלכרוביץ' הוא נגן סקסופון וטל בלכרוביץ' הוא זמר-יוצר.
שאול בלכרוביץ
עליזה ורדי
עליזה ורדי (30 בדצמבר 1935 - 6 בינואר 2014) הייתה גנטיקאית ישראלית שהתמחתה בתחום ההדרים, ולפחות 14 זני הדרים שונים חייבים לה ולצוותה את פיתוחם. יקירת ענף ההדרים וזוכת אות קנט לשנת 2011.
ביוגרפיה.
עליזה ורדי נולדה ב-1935 בארץ ישראל. סיימה את הגימנסיה הריאלית בראשון לציון. לאחר שירות בצה"ל היא למדה ביולוגיה לתואר מוסמך באוניברסיטה העברית והמשיכה כתלמידת מחקר בחוג לגנטיקה. ב-1970 קיבלה תואר דוקטור על עבודתה בנושא "היברידים טריפלואידים בקבוצת החיטה (Triticum-Aegilops) ומשמעותם האבולוציונית בהתפתחות יחידות פוליפלואידיות בקבוצה זו".
היא יצאה לשנה של פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קיימברידג' ולאחר מכן הייתה שנתיים אסיסטנטית במעבדה של פרופ' דניאל זוהרי. ב-1972 התקבלה לעבודה כחוקרת במכון המטעים, מכון וולקני. מקיץ 1973 היא ניהלה פרויקט חשוב להשבחת הדרים, כדי לתת מענה לחוסר הריווחיות של ענף הפרדסנות הישראלי. בשנות ה-80 של המאה העשרים פותחו במסגרת הפרויקט זני הדרים חדשים, שהחשוב ביניהם היה אור. בשנת 1998 התמנתה לתפקיד מנהלת המחלקה להשבחה וגנטיקה מולקולארית של עצי פרי. ב-2001 פרשה לגמלאות, אך המשיכה לשמור על קשר עם חוקרי מכון וולקני ולסייע בעצות. הלכה לעולמה ב-2014.
במכון וולקני פותח זן הדרים דמוי אשכולית בשם עליזה, שנקרא כך לזכרה.
זוונו
זְוֶונוֹ (בבולגרית: Звено, מבולגרית: קישור במשמעות של חוליה בשרשרת. במקצת המקורות בעברית מתועתק גם כ: זבנו) הוא שמה של תנועה פוליטית בבולגריה, אשר נוסדה ב-1927 כחוג רעיוני על ידי אינטלקטואלים וקציני צבא בולגריים ומרבית חבריה נודעו בעמדותיהם האנטי מלוכניות. רבים מחבריה של זוונו הגיעו מהליגה הצבאית והיא שימשה כזרוע פוליטית ורעיונית לליגה. זוונו הייתה כוח פוליטי מרכזי בבולגריה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
חוג זוונו נוסד ב-1927 על ידי שורת אינטלקטואלים ואנשי צבא חברי "הליגה הצבאית", אשר גרסו כי תוצאות מלחמת העולם הראשונה הן תולדה של כישלון בית המלוכה הבולגרי ובראשם פרדיננד הראשון. היחס ליורשו, בוריס השלישי היה דו-ערכי. חלק מחברי זוונו התנגדו בגלוי למלוכה אך סירבו לנקוט צעדים אלימים כנגדה, וחלקם החזיקו בעמדות אנטי-מלוכניות דה יורה אף על פי שדה פקטו היו נאמנים לשלטון ומהם נמנו בעלי תפקידים רשמיים בשכר.
מסוף שנות העשרים ועד אמצע שנות ה-30 הייתה זוונו אחד מחמשת הכוחות הפוליטיים המובילים בבולגריה.
ב-1934 חוללה הליגה הצבאית הפיכה בבולגריה. ראשי הליגה הקולונלים קימון גאורגייב ודמיאן ולצ'ב שהיו גם חברי זוונו, קיבלו את תמיכת תנועת זוונו להפיכה. הפרלמנט פוזר, נאסרה פעילות פוליטית וכן פעילותם של איגודים מקצועיים. כדי לשמור על כסאו אולץ המלך בוריס השלישי להסכים למשטר החדש ולמנות את קימון גאורגייב לראש הממשלה. בהמשך, מינה בוריס השלישי לראש הממשלה את הגנרל פנצ'ו זלאטב שהיה חבר זוונו והליגה הצבאית, אך שמר אמונים למלך בוריס השלישי. לאחר ביצור השלטון ומעמדו של המלך, פיטר בוריס השלישי את זלאטב ומינה תחתיו את אנדריי טושב. החל ממועד זה הפך שלטונו של המלך לאבסולוטי וזוונו איבדה מכוחה הפוליטי. בהמשך, פעל דמיאן ולצ'ב לביצוע הפיכה נוספת אך הוא נלכד, הועמד לדין ונדון למוות. בהמשך, זכה לחנינה.
ב-1943, הצטרפה זוונו לחזית המולדת של בולגריה ולחמה נגד השלטון המלוכני שהצטרף למדינות הציר לאחר החתימה על ההסכם התלת-צדדי. ב-9 בספטמבר 1944 חוללה חזית המולדת הפיכה ונטלה את השלטון. קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ודימו קזאסוב אף הוא איש זוונו מונה לשר התעמולה. בהמשך, עם ההשתלטות האלימה של הקומוניסטים על השלטון, פוטר ולצ'ב ובהמשך גלה מבולגריה. רשמית התקיימה תנועת זוונו עד 1949 כחלק מחזית המולדת, אך תפקידה היה ריק מתוכן.
זבנו
חלבון הביצה
חלבון הביצה הוא הכינוי הנפוץ לנוזל השקוף שנמצא בתוך ביצה. למעשה, הביצה היא תא ענק, וחלבון הביצה הוא הציטופלזמה שלו. חלבון הביצה מקיף את החלמון הצהוב, שמכיל שומן עבור תזונת העובר (עובר האפרוח, אם זו ביצה של עוף), אם הביצה מופרית. מטרתו של החלבון בביצה היא להגן על הגרעין, ולספק חומרים מזינים להתפתחותו של העובר, שכן חלבון הביצה עשיר בתרכובות חלבונים המומסים במים (בעיקר חלבון האלבומין), שהם יותר מ-50% מהחלבונים בביצה.
בחלבון ביצת תרנגולת יש כעשרה אחוזים של חלבונים, הכוללים בתוכם אלבומין, גליקופרוטאין וגלובולין. חלבון ביצה זו מכיל בין היתר את החלבון אבידין (Avidin), אשר נקשר לביוטין בחוזקה ומונע את ספיגת הוויטמין במעי. חלבון הביצה כמעט ולא מכיל שומן.
החלבון בבישול ותזונה.
ביצי עופות, בעיקר ביצי תרנגולת, הן מצרך חשוב במטבח המודרני. ניתן להפריד בין החלבון לחלמון באמצעות מפריד ביצה.
חלבון הביצה משמש במתכונים רבים, בדרך כלל כאלה המשתמשים בחלבון מוקצף, דוגמת מרנג. הלחץ הפיזי שמופעל על החלבון בתהליך ההקצפה יוצר קצף. המקצפת גוררת את הנוזל של החלבון דרך עצמו באופן שפורש את המולקולות, בתהליך המכונה דנטורציה. ההקצפה גורמת גם לערבוב של אוויר עם חלבון הביצה, אשר גורם למולקולות שלו לשנות את מצבן. דבר זה מתרחש משום שחלבון הביצה מורכב מחומצת אמינו שחלקן בעלות אופי הידרופילי נמשך למים וחלקן בעלות אופי הידרופובי שנדחה מהם.
החלבון באמנות ובתרבות.
טמפרה היא אחת השיטות העתיקות לציורי הקיר. בטמפרה משתמשים בחומר מחבר המבוסס על חומרים מתחלבים כדוגמת חלבון הביצה וחלמון הביצה מהולים במים.
1912 בספורט
אולימפיאדה.
האולימפיאדה החמישית מתקיימת בסטוקהולם שבשוודיה
טניס.
גביע דייוויס.
נבחרת בריטניה () זכתה בגביע לאחר ניצחון 3:2 על נבחרת אוסטרלאסיה.
כדורגל.
כדורגל לפי מדינות.
ברזיל.
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
שחייה.
שיאי עולם.
שחייניות.
10 ביוני בבירקנהד, בריטניה - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:20.6 דקות
10 ביולי בסטוקהולם, שוודיה - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:19.8 דקות
21 ביולי בהמבורג, גרמניה - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:18.8 דקות
שחיינים.
6 באפריל בבריסל, בלגיה - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.4 דקות