וילסון היא נכדתו של הסופר וקצין הריגול של ה-SIS הבריטי, אלכסנדר וילסון.
קריירה.
בצעירותה עבדה וילסון כדוגמנית. היא החלה דרכה בתעשיית הבידור הבריטית בשנת 2005 בסדרה הקומית "Suburban Shootout". ב-2006 שיחקה בתפקיד ג'יין אייר בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC לרומן המפורסם. בזכות הופעתה בסדרה זכתה במועמדות לפרס גלובוס הזהב, לפרס באפט"א ולפרס סטלייט.
ב-2007 שיחקה לצדה של מגי סמית' בסרט הטלוויזיה "לתפוס את מרי". בשנת 2009 השתתפה בגרסה המחודשת לסדרת הטלוויזיה "האסיר" בתפקיד הדוקטור 313. בשנת 2010 שיחקה בסדרת המשטרה "לותר" בתפקיד המדענית אליס מורגן.
ב-2010 זכתה בפרס אוליבייה לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה" וב-2012 זכתה בפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה במחזה "אנה כריסטי".
בין 2014 לאוגוסט 2018 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "הרומן". על תפקידה בסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב.
רות ווילסון
אהרון טביט
ג'ון אוגוסטוס רובלינג
ג'ון אוגוסטוס רובלינג (12 ביוני 1806 בגרמניה – 22 ביולי 1869 בארצות הברית) היה מהנדס גשרים תלויים ומתכננו של גשר ברוקלין בניו יורק.
ראשית חייו.
רובלינג שנולד במילהאוזן שבגרמניה היה בן זקונים. לאביו הייתה חנות טבק קטנה ואימו שגידלה ארבעה ילדים זיהתה את כשרונותיו הייחודיים וטיפחה את צעיר בניה. למרות מצבה הכלכלי הרעוע של המשפחה, היא דאגה לו למורה פרטי למתמטיקה ובגיל צעיר שלחה את רובלינג ללמוד ארכיטקטורה והנדסת גשרים בברלין. ב-22 במאי 1831 היגר רובלינג לארצות הברית ורכש חלקת אדמה בסקסונבורג שבמדינת פנסילבניה.
קריירה.
הגשר התלוי המפורסם ביותר שתכנן רובלינג הוא גשר ברוקלין, המחבר בין מנהטן וברוקלין, מעל האיסט ריבר. במהלך עבודות ההכנה לבניית הגשר נפצע רובלינג ברגלו. הרופאים, שנאלצו לכרות את בהונותיו, לא הצליחו להצילו כשלקה במחלת הטטנוס. זמן קצר לפני מותו מינה רובלינג את בנו, וושינגטון רובלינג, בן ה-33, לאחראי על הפרויקט. אלא שגם הבן נפגע קשה תוך כדי העבודה על הגשר, שהחלה ב-3 בינואר 1870. רובלינג הבן הפקיד את ביצוע הפרויקט בידי אשתו, אמילי וורן רובלינג.
סרט ויראלי
האצטדיון האולימפי (אנטוורפן)
האצטדיון האולימפי באנטוורפן בבלגיה שמכונה גם Kielstadion (קילסטדיון) נפתח ב-1920 לרגל אולימפיאדת אנטוורפן שהתקיימה בעיר באותה שנה. באותה אולימפיאדה אירח האצטדיון את טקס הפתיחה ואת תחרויות האתלטיקה, הוקי שדה, קרב שש, רכיבה, כדורגל, התעמלות, קרב חמש מודרני, רוגבי, משיכת חבל והרמת משקולות.
מאז הקמתו מהווה האצטדיון אטרקציה תיירותית מרכזית באנטוורפן.
קיימת סברה כי ארצ'יבלד ליטך, אדריכל סקוטי אשר מפורסם בעיקר בזכות עבודתו בתכנון אצטדיוני כדורגל לאורכה ולרוחבה של בריטניה וכן ברפובליקה של אירלנד, היה מעורב בתכנון האצטדיון. זאת מפני שהוא ביצע מספר ביקורים באצטדיון טרם המשחקים האולימפיים.
בעת האולימפיאדה הכיל האצטדיון 35,000 מקומות. היום האצטדיון מכיל 12,771 מקומות ישיבה לאחר שנבנו בו היציעים מחדש ללא שימור מסלולי האתלטיקה, ומשמש את קבוצת הכדורגל בירסחוט שמשחקת בליגה הבלגית. הקהל הגדול ביותר שבא למשחק ביתי של הקבוצה היה ב-11 בנובמבר ב-2007, אז נכחו במשחק בין בירסחוט לאנדרלכט 13,769 צופים.
ווקלניט
ווקלניט (Vauquelinite) הוא מינרל מורכב: כרומט ופוספט של נחושת ועופרת. נוסחתו היא CuPb2CrO4PO4OH . הווקליניט נתגלה לראשונה בהרי אורל ונקרא על שמו של הכימאי הצרפתי לואי-ניקולה ווקלן.
אצטדיון הקריקט של מלבורן
אצטדיון הקריקט של מלבורן (באנגלית: Melbourne Cricket Ground, מוכר גם בראשי התיבות MCG - ה"מלבורן קריקט גראונד") נפתח לראשונה ב-1854 במיקומו הנוכחי בעיר מלבורן באוסטרליה. לאורך השנים נהרסו בהדרגה יציעים באצטדיון לטובת בניית חדשים וגדולים יותר. צורתו האובלית הנוכחית הוגדרה בשיפוץ שעבר האצטדיון לקראת היותו אצטדיון אולימפי באולימפיאדת מלבורן ב-1956. האצטדיון הוותיק נכלל ברשימת אתרי המורשת של מדינת ויקטוריה, בה שוכנת מלבורן, וכן ברשימת אתרי המורשת של אוסטרליה.
האצטדיון מחזיק בכמה תארים של שיאים מקומיים ובינלאומיים. הוא נחשב לאצטדיון הגדול באוסטרליה, (לאחר שאצטדיון אוסטרליה בסידני שהכיל 110,000 מקומות הוקטן לאחר סיום אולימפיאדת סידני (2000)), האצטדיון הגדול בעולם לקריקט, האצטדיון עם עמודי התאורה הגבוהים בעולם (גובה 6 העמודים שהוקמו ב-1984, עם מתקני התאורה עליהם, מגיע ל-85 מטרים), ואחד מעשרת האצטדיונים הגדולים בעולם שמכיל היום 100,018 מקומות (מתוכם 5,000 מקומות עמידה) וזאת לאחר שהוגבלו בו כמות הצופים ביציעים, בשיפוץ הגדול האחרון שנערך באצטדיון ב-2006 לקראת משחקי חבר העמים הבריטי. כעת נערך באצטדיון שיפוץ נוסף שרובו נעשה תחת ליציעים וכולל שיפוץ הקופות, שערי הכניסות, המסדרונות, המזנונים וכו' ויסתיים ב-2013. בעבר הצטופפו ביציעיו גם 130,000 איש בעצרת שערך המטיף הנוצרי אוונגליסטי בילי גרהם ב-15 במרץ 1959, ומעל 120,000 איש באירועים אחרים.
אירוע הספורט הבינלאומי המפורסם ביותר שאירח האצטדיון הוא טקס הפתיחה וחלק מהתחרויות של אולימפיאדת מלבורן (1956). אירוע ספורט בינלאומי נחשב אחר שאירח האצטדיון הוא טקסי הפתיחה והסיום וחלק מתחרויות הספורט של משחקי חבר העמים הבריטי שאירחה אוסטרליה בעיר ב-2006. מלבד זאת אירח האצטדיון אירועי ספורט נחשבים אחרים.
האצטדיון מארח בהווה מספר ענפי ספורט וביניהם קריקט, כדורגל, רוגבי, פוטבול אוסטרלי ואחרים. בעברו אירח גם תחרויות רכיבת אופניים, אתלטיקה, טניס ועוד. אוסטרליה אף אירחה באצטדיון משחקי ידידות ומשחקי מוקדמות גביע העולם בכדורגל של נבחרת הכדורגל הלאומית שלה. בנוסף משמש האצטדיון נקודת סיום למרתון מלבורן ואף להופעות ענק.
פנחס וסרמן
הרב פנחס אליהו וסרמן (12 ביולי 1917; כ"ב תמוז תרע"ז, קישינב) - 26 בדצמבר 1996 (ט"ז טבת תשנ"ז, ירושלים)) היה רבה של דורוחוי שברומניה במשך כחמישים שנה, ולאחר עלותו לישראל שימש כרבם של יוצאי רומניה בישראל. התפרסם במאבקו לעלות לארץ ישראל.
קורות חייו.
פנחס וסרמן נולד בברית המועצות ליהודה ושרה-רבקה וסרמן. נישא לסימה פרנקל, בת רבי חנוך הניך פרנקל, האדמו"ר מדורוהוי. בשנת 1941 התמנה לרבנות העיר דורוהוי. מלבד תפקידו כרב שימש במשך עשרות שנים גם בשאר התפקידים הרוחניים בקהילה היהודית - חזן, בעל קורא, שוחט ומוהל.
בשנות ה-60, לאחר העלייה הגדולה של יהודי רומניה לישראל והידלדלות הקהילה המקומית בדורוחוי, התכונן הרב וסרמן לעלות לישראל. אולם הדבר נאסר עליו על ידי השלטונות הרומנים. בשל רצונו להעניק חינוך דתי ותורני לששת ילדיו, הם עלו לישראל בגפם בסוף שנות ה-60, והוא ורעייתו נותרו בדורוחוי.
מקור ההתנגדות לעליית הרב וסרמן היה הרב ד"ר משה רוזן, הרב הראשי לרומניה, שחשש כי עזיבתו של הרב וסרמן תיצור חלל בקהילה היהודית המדולדלת של רומניה ותסכן את קיומה. לטענתו, הוא קיבל גיבוי מהרב עובדיה יוסף שפסק כי אסור לרב ולשוחט לעזוב את קהילתו.
ארבע בנותיו של הרב וסרמן נישאו בארץ בלא שיתאפשר להוריהן להשתתף בחתונתן. שני הבנים, יוסף ויהודה, למדו בישיבות ולאחר מכן התגייסו לצה"ל. הבנים פתחו במאבק מתוקשר להעלאת הוריהם לישראל. בין השאר הם ערכו שביתת שבת ליד שגרירות רומניה בתל אביב. כמו כן שבתו רעב בפתח "היכל שלמה", שם נערך "הכינוס העולמי של בתי כנסת וקהילות" שבו השתתף הרב ד"ר רוזן. הם הניפו שלטים שבהם נכתב "הרב רוזן מנע מאבינו לעלות ארצה" ו"שלח את אבי".
במאמר מערכת ב"ידיעות אחרונות" כתב עורך העיתון ד"ר הרצל רוזנבלום: "נימוק זה, שלפיו אדם הדרוש במקום אין לשחררו לעליה, הוא נימוק סובייטי. וכפי שאנו לא קיבלנו אותו ברוסיה, לא נקבלו ברומניה".
בהוראת הרב רוזן אסרו השלטונות הרומנים מהרב וסרמן אף לבקר בישראל, מחשש שיישאר בה. בשנת 1975 הגיע הרב וסרמן לראשונה לביקור בישראל, תוך התחייבות שישוב לרומניה. בשובו לרומניה הציב בפניו הרב רוזן אולטימטום: או שיעזוב את רומניה לאלתר, או שיחדל ממאבקיו לנסוע לישראל. הנסיבות לא אפשרו לו התארגנות ועזיבה מיידית והוא חתם על מכתב ויתור. בשנת 1980 הותר לו לבקר בישראל בשנית, לרגל חתונת בנו יוסף.
בשנת 1989 הגיעו הרב וסרמן ורעייתו לביקור נוסף בישראל כתיירים, לרגל נישואי נכדתם. בעודם בישראל דרש ממנו הרב רוזן לשוב לאלתר לרומניה, ולא – הוא יפוטר ממשרתו. הרב וסרמן, שהותיר את כל רכושו וחפציו ברומניה, לא נענה לדרישת הרב רוזן והחליט לבקש מקלט מדיני בישראל. הוא קיבל מיידית מעמד של עולה חדש.
בתקופת מגוריו בישראל כיהן הרב וסרמן כרבם של יוצאי רומניה בישראל.
בשנת 1992 זכה בפרס מטעם שר הדתות על תרומתו למען המנהיגות בתפוצות.
לאחר מותו נקרא על שמו רחוב בשכונת נווה יעקב בירושלים. כמו כן נקראה על שמו ככר סמוך לבית הכנסת הגדול בדורוהוי.
משפחתו.
בניו:
מחתניו:
מנכדיו:
אביעזר קפלן
אביעזר (גזי) קפלן (8 ביולי 1948 – 5 ביוני 2012) היה איש עסקים ישראלי, חבר קיבוץ לוחמי הגטאות, ממייסדי חברת טבעול ומנכ"ל אסם בין השנים 2012–2006.
ביוגרפיה.
קפלן נולד ב-1948 בתל אביב, וגדל בצפון תל אביב. בנעוריו היה חניך וחבר בתנועת המחנות העולים, ואף שימש כמזכיר הארצי של התנועה. גרעין הנח"ל שבו שירת הצטרף לקיבוץ לוחמי הגטאות, וקפלן הפך את המקום לביתו ונשאר לגור שם עד סוף ימיו. ברבות הימים התמנה למזכיר הקיבוץ.