ויליאם "בילי" רוז (באנגלית: William "Billy" Rose; 6 בספטמבר 1899 - 10 בפברואר 1966) היה אמרגן, פזמונאי ואספן אמנות יהודי-אמריקאי. אוסף הפסלים שלו היווה את בסיסו של גן הפסלים במוזיאון ישראל, הנקרא על שמו. בין המופעים שארגן נמנים "ג'מבו", שילוב של מחזמר וקרקס, "Billy Rose's Aquacade", מופע ששילב שחייה צורנית רבת-משתתפים עם מוזיקה חיה ו"כרמן ג'ונס", מחזמר ברודוויי המבוסס על האופרה "כרמן" מאת ביזה, עם משתתפים אפרו-אמריקאים בלבד.
תולדות חייו.
רוז נולד בניו יורק בשם ויליאם סמואל רוזנברג. לאחר לימודיו היה מזכירו של ברנרד ברוך, יועצו של הנשיא וילסון וחבר מועצת התעשיות המלחמתית (War Industries Board) בזמן מלחמת העולם הראשונה.
באותה עת כתב מספר שירים, בהם "Me and My Shadow" ו-"It's Only a Paper Moon" (עם יפ הרבורג). ב-1934 פתח בפינת רחוב 52 וברודוויי מועדון הופעות בשם "The Billy Rose Music Hall", בו הופיעה תזמורתו של בני גודמן. ב-1935 הפיק את המופע "ג'מבו", ששילב מחזמר עלילתי (על מנהל קרקס) והופעות קרקס. את המוזיקה החיה ב"ג'מבו" ניגנה תזמורתו של פול וייטמן.
במהלך היריד "Great Lakes Exposition" שהתקיים בקליבלנד, אוהיו בקיצי השנים 1936 ו-1937 פיתח את מופע המים "Billy Rose's Aquacade" בו השתתפו, בין היתר, אלינור הולם (עמה התחתן), ג'וני וייסמילר ואסתר ויליאמס. בשנת 1939 הוזמן המופע לתערוכה העולמית של ניו יורק.
ב-1938 פתח את מועדון "פרסת הזהב", במרתף מלון פרמאונט בכיכר טיימס. המועדון פעל עד 1951. כוראוגרף הבית היה ג'ין קלי.
ב-1943 עיבד את האופרה כרמן של ביזה למחזמר המתרחש בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה ובהשתתפות שחקנים, זמרים ורקדנים אפרו-אמריקאים בלבד. את המוזיקה עיבד רוברט ראסל בנט ואת הליברית שכתב אוסקר המרשטיין.
ב-1944 רכש ושיקם את תיאטרון זיגפלד המוזנח והעלה בו את מחזות הזמר "גברים מעדיפים בלונדיניות" (1949), העלאה מחודשת של "Of Thee I Sing" של ג'ורג' ואיירה גרשווין (1951), "אנטוניוס וקלאופטרה" (עם לורנס אוליבייה וויוויאן לי, 1952), פורגי ובס (עם לאונטין פרייס, 1953) ו"אניה" (1965).
ב-1946 הוציא לאור את ספרו האוטוביוגרפי "Wine, Women and Words" (יין, נשים ומילים), את ציור הכריכה אייר האמן סלבדור דאלי. בעקבות פרסום הספר הופיע רוז על שער הטיים מגזין ב-2 ביוני 1947.
רוז אסף אמנות פלסטית ובאוספו יצירות מאת רובנס, טיציאן, אמברוזיוס הולביין (אחיו של הנס הולביין), ואן דייק, מודיליאני ואחרים. אוסף הפיסול המודרני שלו כלל יצירות מאת הנרי מור, דייוויד סמית, פבלו פיקאסו, אוגוסט רודן, לין צ'דוויק, איסמו נוגוצ'י (שעיצב את גן הפסלים במוזיאון ישראל) ואחרים.
חיים אישיים.
ב-1929 נשא לאשה את השחקנית פאני ברייס, כוכבת מופעי הרביו שהפיק, "Sweet and Low" ו-"Crazy Quilt", ממנה התגרש ב-1938.
ב-1939 נשא לאשה את השחיינית-שחקנית במופע Billy Rose's Aquacade, אלינור הולם, ממנה התגרש ב-1954.
ב-1954 נשא לאשה את השחקנית ג'ואן מת'יוס, ממנה התגרש ב-1959, השניים נישאו בשנית ב-1961 והתגרשו בשנית ב-1964.
ב-1964 נשא לאשה את דוריס וידור, אשתו-לשעבר של האמרגן קינג וידור.
במותו הותיר הון בסך 42 מיליון דולר שהוקדש כולו לקרן על שמו.
חצי האי וירג'יניה
חצי האי וירג'יניה (באנגלית: Virginia Peninsula) הוא חצי אי המשתרע בדרומה של המדינה האמריקנית וירג'יניה. חצי האי גובל בצפונו בנהר יורק, בדרומו בנהר ג'יימס, במפרץ צ'ספיק והמפטון רודס במזרחו.
אזור חצי האי עשיר בהיסטוריה מהתקופה הקולוניאלית האמריקנית עוד מיסודו של ישוב בקבע הבריטי הראשון באמריקה הצפונית בשנת 1607, העיר ג'יימסטאון.
גדעון סאנדבק
אוטו פרדריק גדעון סאנדבק (Sundbäck; 24 באפריל 1880 - 21 ביוני 1954) היה ממציא אמריקאי ממוצא שוודי. ידוע בעיקר בזכות השיפורים שהמציא שהביאו לפיתוח הרוכסן.
ביוגרפיה.
נולד באודסטוגו בשוודיה, כבנם של אוטו יונאס מגנוסון, חקלאי אמיד, ואשתו כריסטינה קרולינה קלסדוטר. סאנדבק למד הנדסת מכונות בבית הספר הפוליטכני בבינגן בגרמניה וסיים את לימודיו בשנת 1903. בשנת 1905 היגר לארצות הברית, שם עבד בחברת "Westinghouse Electric" בפנסילבניה.
בשנת 1906 הועסק בחברת "Universal Fastener" בהובוקן שבניו ג'רזי. כישורי רישום טובים ונישואים עם אלווירה אהרונסון, בתו של אחראי הפרויקטים, הובילו את סאנדבק לתפקיד המעצב הראשי בחברה, והופקדה בידו המשימה לשפר את הרוכסן שפותח על ידי המהנדס האמריקאי וייטקומב ג'דסון. דגם זה התבסס על מערכת של לולאות ועיניים, ונטה להיפרד בקלות רבה מדי. ניסיונות הפיתוח הראשונים של סאנדבק, שעדיין התבססו על מערכת לולאות, לא היו משביעי רצון וסבלו מאותם פגמים של הדגם הראשון.
לאחר פטירת אשתו בשנת 1911, הקדיש את עצמו לחלוטין לעבודה על הרישומים, ועד חודש דצמבר 1913 מצא פתרון לבעיה של יציבות הסגר: מערכת המבוססת על מהדקים קפיציים במקום לולאות קטנות מצטלבות, שהממציא העניק לה את השם "Hookless Fastener N° 1" (אל-לולאה מס' 1). סאנדבק הגדיל את מספר המרכיבים הסוגרים מארבעה לאינץ' ל-10 או 11, ותכנן למוצר שתי שורות של שיניים אחת מול השנייה שהפכו למקשה אחת על ידי הסליידר, כדי להקל על ההתקנה.
בשנת 1914 שיפר סאנדבק את המצאתו בדגם חדש - "אל-לולאה מס' 2", שהוא למעשה אב טיפוס של הרוכסן המודרני. בדגם זה כל שן הכילה גומה בקצה התחתון וחרוט קטן בקצה העליון; רכיבים אלה, בצדדים מנוגדים, נסגרים זה על זה בזמן שהחלק המתכתי במרכז אוסף את שני הצדדים ביחד למרכז. מערכת כזו מבטיחה אחיזה טובה של שני הקצוות, ומאפשרת סגירה מושלמת. הדגם נרשם בשנת 1917 כפטנט מספר 1219881 במשרד הפטנטים בארצות הברית. באותה שנה החל חייט בניו יורק בשם סיימון וארי להשתמש במכשיר החדש לחגורה עם כיסים עבור מלחים אמריקאים, ונמכרו 24,000 רוכסנים. מאז שנות ה-30 ועד ימינו משמש הרוכסן כמרכיב חשוב בתעשיית הטקסטיל.
סאנדבק פיתח גם מכונות לייצור תעשייתי של הרוכסן שהמציא והפך לנשיא של חברה בשם "Lightning Fastener Company", שישבה בקנדה, ובמקביל המשיך להתגורר בארצות הברית ולהחזיק באזרחות אמריקאית. סאנדבק מת בשנת 1954 מהתקף לב בעיר מידוויל שבפנסילבניה, ונקבר בבית הקברות המקומי.
עוד בחייו קיבל סאנדבק את מדליית הזהב של האקדמיה המלכותית השוודית למדעי ההנדסה לשנת 1951. לאחר מותו, כאות הוקרה על תרומתו להמצאה, נכלל בהיכל התהילה הלאומי של הממציאים בארצות הברית. ב-24 באפריל 2012, לרגל יום השנה ה-132 להולדתו, הוקדש לו גוגל דודל.
קרוליין, נסיכת הנובר
קרוליין לואיז מרגריט גרימלדי (נולדה ב-23 בינואר 1957) היא "נסיכת הנובר" ו"הנסיכה ממונקו", בת משפחת האצולה לבית גרימלדי. היא השלישית בסדר הירושה אחרי שני ילדיו של אחיה, אלבר השני, נסיך מונקו.
משפחה.
קרוליין נולדה ב-23 בינואר 1957 בארמון מונקו, כבתם הבכורה של רנייה השלישי, נסיך מונקו מבית גרימלדי, ושל השחקנית האמריקנית גרייס קלי. קרוליין היא אחותם הבכורה של אלבר השני, נסיך מונקו וסטפני, נסיכת מונקו. בילדותה בילתה קרוליין את רוב זמנה בבית סבה וסבתה (הוריה של אמה גרייס קלי), ג'ון ב קלי האב ומרגרט סרן בפילדלפיה.
השכלה.
הנסיכה קרוליין סיימה את תואר הבגרות בצרפתית בשנת 1974 בהצטיינות, כמו כן התחנכה בבית הספר סנט מרי באסקוט. את לימודיה האקדמיים המשיכה קרוליין באוניברסיטת סורבון, שם קיבלה תעודת בפילוסופיה, פסיכולוגיה וביולוגיה.
הנסיכה קרוליין דוברת מספר שפות: צרפתית, אנגלית, ספרדית, גרמנית, ואיטלקית.
הופעות רשמיות.
מחויבויות מלכותיות.
בעקבות מות אמה בשנת 1982, שימשה קרוליין בפועל כגברת הראשונה של מונקו עד נישואי אחיה לשרלין וויטסטוק בשנת 2011.
היא משתתפת באופן קבוע באירועים חברתיים חשובים במונקו הקשורים למשפחתו של נסיך מונקו, כגון חגיגות יום העצמאות, נשף רוז השנתי, נשף הצלב האדום, ופורמולה 1 בתחרויות הגרנד פרי למכוניות והגרנד פרי לאופנועים במונקו.
בשנת 2007 נסעה קרוליין לרפובליקת דרום אפריקה, שם נפגשה עם הנשיא לשעבר נלסון מנדלה.
פילנתרופיה ופטרונות.
בשנת 1979 מונתה הנסיכה קרוליין על ידי אביה ואמה כנשיאת וועד מונקו לשנת הילד הבינלאומית, שנתיים לאחר מכן בשנת 1981 הקימה קרוליין קרן באחריותה "ז'ן ז'אקוט".
הנסיכה קרוליין שיתפה בעבר פעולה עם ארגונים פילנתרופיים אחרים כגון קרוליין הייתה מעורבת כוללים את "האגודה העולמית של ידידי הילדים" (AMADE), "קרן הנסיכה גרייס", "קרן הנסיך פייר", "קרן הנאמנות של פיטר לה מרצ'נט", ו"יוניצ"ף" (UNICEF).
בשל מחויבותה לפילנתרופיה ולאמנויות, מונתה קרוליין לשגרירת רצון טוב מטעם "יוניצ"ף" ב -2 בדצמבר 2003, ובנוסף קיבלה פרס "אלוף הילדים" ב -20 במאי 2006. בחודש דצמבר 2011 "האגודה העולמית של ידידי הילדים" העניקה מחווה של כבוד לקרוליין, בעקבות "מאמצים בלתי נלאים להמשיך במורשת הארגון". לקרוליין הוענק בעבר אות "הצלב הגדול" של "מסדר סנט צ'ארלס", קיבלה את התואר "מפקדת מסדר ההצטיינות והתרבות.
חיים אישיים ומדיה.
תחביבים.
תחביביה האישיים של הנסיכה קרוליין כוללים רכיבה על סוסים, שחייה וסקי. מאז נעוריה, היא נחשבה כסמל אופנה בינלאומי, כאחת הנשים הלבושות היטב בעולם האופנה.
בנובמבר 2011, נפתחה תערוכה לכבוד הנסיכה קרוליין במוזיאון הלאומי של מונקו.
משפחתה.