הפירוש פורץ דרך הן בהיקפו, והן בשילוב בין פרשנות מסורתית וחידושי המחקר בתחומים השונים. שילוב זה מאתגר מצד אחד את הלומד המסורתי שאינו מורגל בלימוד המחקרי, ומצד שני הוא מתמודד בעקיפין גם עם ענפים מסוימים בחקר המשנה, כגון הגישה של "ביקורת המשנה" המיוצגת על ידי יעקב נויזנר, והגישה של האסכולה הירושלמית בחקר התורה שבעל פה, הרואה כמטרת המחקר להציע נוסח מדעי ולעמוד על התפתחותו. פירוש משנת ארץ ישראל מציין חילופי נוסח משמעותיים, אך עיקר ייעודו הוא להביא את הידע המצטבר במחקר אל הטקסט עצמו.
ספריו.
ספרים שערך:
בנוסף פרסם מאמרים רבים בביטאונים שונים בעברית, אנגלית, גרמנית וצרפתית.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
איסר אונטרמן
שאר ישוב הכהן
ישיבת ההסדר כרם ביבנה
דן בר-און
דן בר-און (1938 - 4 בספטמבר 2008) היה פסיכולוג ישראלי ופרופסור למדעי ההתנהגות.
קורות חייו.
הוריו של בר-און היו יהודים גרמנים שברחו עם עליית הנאצים לשלטון והגיעו לישראל בשנת 1933. אביו היה רופא שעלה מהמבורג. בר-און נולד בחיפה בשנת 1938. המשפחה גרה במושבה הגרמנית בעיר. שם משפחתו המקורי היה ברונו, אולם השם עוברת לבר-און. הוא למד בבית הספר הריאלי, עבר בגיל 16 לבית הספר החקלאי כדורי והפך לחבר בקיבוץ רביבים, שם התגורר במשך 25 שנה. בשנת 1957 התגייס לצבא ההגנה לישראל ושירת בנח"ל.
לאחר השירות הצבאי חזר לקיבוץ. בשנים 1967 עד 1969 היה אחראי על המטע ועל עצי הפרי, כמו כן עסק בחינוך והיה גם מזכיר הקיבוץ. בשנת 1972 החל ללמוד לתואר ראשון בפסיכולוגיה במחזור הראשון של אוניברסיטת בן-גוריון במחלקה למדעי ההתנהגות. את התואר השני השלים בהצטיינות באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1975 ושם סיים בשנת 1981 גם את הדוקטורט, בהנחיית פרופסור זאב קליין. בשנים 1975–1976 היה פסיכולוג צבאי. בשנת 1977 החל ללמד במחלקה למדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון, ובשנת 1995 קיבל מעמד של פרופסור חבר. בין השנים 1993 ל-1995 ובין 2003 לבין 2005 שימש כראש המחלקה לפסיכולוגיה ומדעי ההתנהגות.
תחום מחקרו העיקרי היה היחסים והקשר בין הורים שתפסו עמדות בכירות במשטר הנאצי לילדיהם. בר-און טיפל בניצולי שואה ובאנשים שקשורים לעימות הישראלי-הפלסטיני. בנוסף עבד כפסיכולוג קליני וטיפל בניצולי שואה ובילדיהם. בשנת 1998, הקים בר-און עם פרופ' סאמי עדואן מאוניברסיטת בית לחם את PRIME, מכון ישראלי-פלסטיני למחקרי שלום. ב-2009 יצא הספר של בר-און ועדואן, "ללמוד את הנרטיב ההיסטורי של האחר", המציג את גישת הנרטיב הדואלי.
נישואיו הראשונים היו לנילי, שהייתה אם לילדיו יערה, אורן ושני. לאחר שהתגרש התחתן בשנית, עם תמי, ד"ר לחינוך לעבודה סוציאלית, שילדה את בנם המשותף הרן.
דן בר-און נפטר ב-4 בספטמבר 2008 לאחר מאבק ממושך עם מחלת הסרטן ונקבר בקיבוץ רביבים. ב-2009 נערך יום עיון לזכרו, בנושא "הכרה ודיאלוג" באוניברסיטת בן-גוריון.
על עבודתו זכה במספר פרסים: בשנת 2001 זכה בפרס אלכסנדר לנגר ביחד עם סאמי עדואן, וקיבל את עיטור מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה מידי נשיא גרמניה. בשנת 2003 הוענק לו פרס אריך מריה רמרק לשלום, ביחד עם המשורר הפלסטיני מחמוד דרוויש, ובשנת 2005 קיבל את פרס ויקטור גולדברג לשלום במזרח התיכון ביחד עם סאמי עדואן.
לוי'ס
רוסברי
רוסברי (באנגלית: Rosebery, לעיתים מבוטא רוזברי) הוא פרוור בסידני. רוסברי מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney) ועיריית בוטאני ביי (City of Botany Bay).
גאוגרפיה.
רוסברי מצוי 6 ק"מ דרומית ממרכז העסקים הראשי של סידני, והוא הפרוור הדרומי ביותר באזור השיפוט של עיריית סידני, והפרוור הצפוני ביותר באזור השיפוט של עיריית בוטאני ביי. מצפון הוא גובל בזטלנד, במערב באלכסנדריה ובדרום במסקוט, השייך לאזור הפרוורים המזרחיים. הרחובות הראשיים העוברים בו הם דרך בוטאני ודרך רוטשילד (מצפון לדרום), ודרך גרדנרס ממערב למזרח.
היסטוריה.
רוסברי נחנכה בשנת 1883 לרגל ביקורו של ארצ'יבלד פיליפ פרימרוז, רוזן רוסברי החמישי, באוסטרליה. פרימרוז המשיך בקריירה פוליטית וקיבל את תפקיד ראש ממשלת הממלכה המאוחדת בשנים 1894-95.
בשנת 1905 נפתח ברוסברי מסלול מרוץ הסוסים רוסברי, שהתמחה בתחילת דרכו במרוצי פונים. עד שנות העשרים הצליח המסלול לפתח פופולריות שהעיבה על זו של המסלול המתחרה ברנדוויק. במהלך מלחמת העולם השנייה הפך מסלול המרוץ למחנה צבאי.
ב-1961 חולק הפרוור לאזור תעשייתי ואזור מגורים צפוף. אזור דרך גרדנרס פותחה על ידי ריצ'רד סטנטון, שעבודתו נתנה לפרוור מוניטין של "פרוור גנים".
החל משנת 1902 ועד 1957, נסע קו חשמלית דרך רוסברי, ומשם לזטלנד. קו זה עבר ברחובות רדפרן, אליזבת' וצ'למרס. הקו הפסיק את שירותו יחד עם פרוורים רבים אחרים בסידני, שהחליפו את שירות החשמליות בקווי אוטובוסים.
תרבות.
ברוסברי מצוי פארק טורוול, בין שדירת הרקורט ודרך הייז, כמו גם גנים קטנים רבים. תחרויות גינון נערכו בפרוור מדי שנה החל משנות השישים ועד שנות התשעים.
מרבית בתי המגורים בפרוור הם בסגנון בונגלו, בארכיטקטורה קליפורנית ופדריישן אוסטרלית. חלק מאוכלוסיית רוסברי היא מהגרים ובני מהגרים, רובם מארצות המזרח התיכון, בעיקר יוון ואיטליה.
רוסברי, ניו סאות' ויילס
חלוקת גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה
חלוקת אוסטריה לאחר מלחמת העולם השנייה
צפריר רינת
צפריר רינת (נולד ב-1962) הוא כתב לענייני איכות הסביבה של העיתון "הארץ".
ביוגרפיה.
צפריר רינת נולד וגדל בחולון. רינת שירת בצה"ל כמש"ק חינוך וידיעת הארץ. הוא החל לעבוד כעיתונאי בשנת 1989 במקומון "שתי ערים" בו היה כתב ספורט וכתב מגזין. בהמשך עבר ל"הארץ" והיה כתב מדעי. בשנת 1994 החל לכתוב ב"הארץ" על נושאי איכות הסביבה. בשנת 2002 זכה רינת בפרס פראט, המוענק על סיקור נושא איכות הסביבה. רינת זכה בפרס בקטגוריית העיתונות הכתובה, בשנה הראשונה בה חולק פרס זה. העיתונאי והעורך חנוך מרמרי הגדיר את רינת כ"איש שייסד בארץ את איכות הסביבה כתחום סיקור עיתונאי".
רינת קורא לצמצום קצב גידול האוכלוסייה וטוען ש"האטת קצב גידול האוכלוסייה היא תנאי הכרחי להבטחת איכות חיים סבירה למיליונים שכבר חיים כאן". הוא מזדהה עם עמדות השמאל וכותב נגד המשך השליטה בשטחים. למשל, הוא פרסם מאמר נגד השתתפות הקרן הקיימת לישראל בנטיעת עצים ביהודה ושומרון וכתב: "הרי כל מהותה של מעלה אדומים היא צפצוף אחד ארוך על זכותם של הפלסטינים להיות שותפים בהכרעה על גורל מולדתם, בתחום שאינו חלק מישראל".
קישורים חיצוניים.
ממאמריו:
שמורת שער פולג
שְׁמוּרַת שַׁעַר פּוֹלֵג היא שמורת טבע בשרון, השוכנת בין היישובים יקום מדרום, אודים מצפון, וכביש 2 ומכון וינגייט ממערב. השמורה הוכרזה ב-23 במרץ 1967 ושטחה הורחב ב-29 במאי 1997. שטחה 136.5 דונם ולמרות ממדיה הצנועים היא מצטיינת בצמחייה עשירה בבתי גידול שונים.
אתרי השמורה.
רכס הכורכר ו"שער פולג".
השמורה מקיפה את רכס הכורכר השני מבין שלושה רכסים המלווים את קו החוף בשרון הדרומי. בתקופת הברונזה (תחילת האלף ה-3 לפנה"ס) קם על הרכס יישוב כנעני בגובה של 20 עד 25 מטרים מעל פני הים, המוכר כיום כתל פולג. החל במאה ה-19 לפנה"ס נחפר חפיר בצידו הצפוני של התל, וזה הורחב בתקופה הרומית, עת החל ייבוש הביצות באזור. בחפיר זה עובר אפיקו של נחל פולג, ועל שמה של פרצה זו ברכס כינו הצלבנים את הנחל בשם "נחל הסלע המבותר". בערבית כונה הנחל "ואדי פאליק", היינו "החוצה", וגם שמו העברי של הנחל - "פולג" מלשון "מפלג" - ניתן לו על שמה של הפרצה. הממלוכים הזניחו את מפעל הייבוש, וממזרח לרכס נוצרה ביצה גדולה בשטח של 4,000 דונם. לאחר שאדמות האזור נרכשו על ידי המוסדות העבריים ב-1935, הועמקה הפרצה שוב, והביצה נוקזה. רוחבה של הפרצה כיום הוא 10 מטרים בבסיסה ו-20 מטרים בחלקה העליון.
שרידי אודים.
בחלקה הצפון-מערבי של השמורה שוכנים שרידיו של מושב אודים אשר הוקם במקום בשנת 1948, כחודש לאחר הכרזת העצמאות. במושב הוקמו מספר אוהלים וצריפים, ומערות שנחפרו בכורכר שימשו לו כרפתות. בשנת 1950 עבר המושב למיקומו הנוכחי מצפון לשמורה, ומספר מבנים, בהם מבנה המזכירות, שרדו במקום. עוד ניטעה במקום בעת הקמת היישוב חורשת עצי אורן ירושלים ובה אנדרטה שהקימו התושבים לזכרם של שלושה מבני המושב אשר נפלו על הגנתו. בחורשה הוכשרה פינה לעריכת פיקניקים.
המחצבה, שלולית החורף, ופארק יקום.
ממערב לרכס מחצבת כורכר נטושה, שהכרייה בה עת הייתה פעילה, גרמה להרס חלקים ניכרים מהרכס ומהתל. קרקעיתה החרסיתית של המחצבה סמוכה למפלס מי התהום, ומקשה על מי התהום העולים על פני השטח בעונת הגשמים, והיוצרים שלולית חורף, לשוב ולחלחל לקרקע. בשלולית החורף מתקיימים מינים שונים של דו-חיים הזקוקים למים מתוקים, ואף לתוך תקופת הקיץ נשמרת בה ביצה קטנה שקרקעיתה עשירה בצמחי מים. לחופה הדרומי של הבריכה ומחוץ לשטח השמורה, שוכן פארק יקום ובו חניון מטיילים, מדשאות ושטחים מוצלים.
השטח הביצתי.
ממזרח לתל משתרע אזור ביצתי עשיר בצמחיית קנה מצוי, המשמש כבית גידול לצבי ביצה וכאתר קינון לעופות.
הצומח.
בשמורה ריכוז של גאופיטים דוגמת חצב מצוי, נרקיס, סתוונית היורה, חבצלת קטנת-פרחים, רקפת, אירוס ארץ-ישראלי, אירוס הארגמן, כלנית, נורית אסיה ועוד. עוד צומחים במקום אשחר ארץ ישראלי, אלת המסטיק, שרביטן, מתנן שעיר, אלון מצוי, אלה ארץ ישראלית, דבורנית צהובה, פטל קדוש, טיון דביק, שוש, תורמוס ארצישראלי, קידה שעירה, בן-חצב יקינתוני ועוד.
קיד קאדי