חברה המעוניינת לגייס כסף מפרסמת תשקיף המספק לציבור המשקיעים גילוי נאות אודות החברה, תחומי פעילותה, תוצאותיה הכספיות והסיכונים להם היא נחשפת בפעילותה, וכן אודות ניירות הערך המוצעים לציבור והשימוש שהיא מייעדת לתמורה שתתקבל מהנפקתם.
התשקיף עובר את אישורם של גופים רגולטוריים (בישראל, הרשות לניירות ערך) בטרם יתפרסם. לצורך ההנפקה מקובל להשתמש בשרותיהם של חתמים אשר דואגים להפצת ניירות הערך, מעניקים להנפקה חותם של מכובדות ומשמשים רשת ביטחון לחברה המנפיקה במקרה של חוסר היענות או היענות חלקית מצד הציבור.
חברה המנפיקה בבורסה זוכה ביתרונות הבאים:
המסחר בבורסה הוא פומבי. הקונים והמוכרים מגישים את הוראות הקנייה והמכירה שלהם דרך חברי הבורסה, והללו מגיעות לזירת המסחר. בזירת המסחר נפגשות ומותאמות הוראות הקנייה והמכירה ואם נמצאת התאמה מתבצעת עסקה. בעסקה מחליפים הקונה והמוכר ניירות ערך תמורת כסף.
שיטות מסחר.
הבורסה לניירות ערך בתל אביב, הבורסה הרשמית במדינת ישראל, משתמשת בשתי שיטות המסחר: במסחר הרב-צדדי סוחרים בשערי הפתיחה והנעילה של ניירות הערך ובמסחר הדו-צדדי סוחרים במהלך יום המסחר.
סליקה.
הואיל ועסקאות רבות נקשרות במהלך יום מסחר, ויש להבטיח את כספי המשקיעים, קיים בבורסות מנגנון של סליקה בין חברי הבורסה. הליך הסליקה נועד לוודא שהתמורה על כל העסקאות שולמה למוכרים וניירות הערך נמסרו כהלכה לקונים.
בישראל הסליקה נעשית בתום יום המסחר במנגנון "שולחן האחורי" (Back Office) של חברי הבורסה. החל משנת 2012 יום ערך הסליקה מוגדר כ-T+1 , כלומר יום הסליקה הוא יום העסקים שלאחר ביצוע העסקה. לפיכך, תשלום המתקבל ממכירת נייר ערך יכנס לחשבון המוכר רק ביום העסקים הבא, הסמוך ליום הביצוע.
מסחר אלגוריתמי.
השתכללות השימוש במחשבים הביאה לכך שתוכנות מחשב תוכננו למסחר עצמאי בבורסות - לזהות מצבי שוק מסוימים ולהעביר הוראות קנייה ומכירה בעצמן. המסחר האוטומטי תרם לכשל השוק של "יום שני השחור" באוקטובר 1987, שבו צללו מדדי המניות בארצות הברית בעשרים אחוזים תוך מספר שעות. עקב כך נקבעו תקנות המגבילות את המסחר באמצעות תכנות למצבי שוק מסוימים בלבד (Uptick Rule). גם כך בימי מסחר מסוימים הגיע מחזור המסחר של תוכנות מחשב עד כדי מחצית מסך כל המחזור במניות בארצות הברית.
עם מחשוב הבורסות והתקדמותן הטכנולוגית, בשני העשורים הראשונים של שנות האלפיים התפתח העיסוק במסחר יומי גם לכדי מקור פרנסה.
מיסוי המסחר בבורסה.
קיימים מספר מודלים למיסוי הבורסה:
השלכות המסחר הבורסאי.
המסחר בבורסה נחשב לאחד המרכזים החשובים והמכריעים של הכלכלה המודרנית. על-אף שבבורסה לא קיימת החלפה ממשית של סחורות, המתרחש בבורסה משפיע על המתרחש בשאר מגזרי המשק, (נוסף על החברות המונפקות) על ידי הזרמת כספים בין משקי הבית והשפעה על מצב רוחם הכלכלי.
בבורסה מיוצגות החברות בממד אחד בלבד שלהן - רווחיות. לרוב ממד זה הוא היחיד או העיקרי המגדיר עבור הסוחרים בבורסה את פעולותיהם.
כשלי שוק בבורסות ניירות ערך.
השקעה לא רציונלית.
ההשקעה בבורסה מורכבת, וניתוח הסיכונים ופוטנציאל הרווח מההשקעות בה מורכב מדי עבור רבים מהמשקיעים. אף על פי כן, אנשים רבים משקיעים בה משיקולים שטחיים, ובלי להבין לעומק את הסיכון והסיכוי לרווח מהשקעתם. אנשים אלה נמצאים בסיכון גבוה להפסיד את השקעותיהם בגלל ניתוח שגוי של מצב הבורסה.
מקרה קיצוני של התנהגות בלתי רציונלית זו ניתן לראות בהיווצרות בועות כלכליות במחירי מניות – לאחר תקופה ארוכה של עליות במחירי המניות, מתחילים להגיע לבורסה משקיעים רבים בתקווה להשיג תשואה גבוהה בזמן קצר, בדרך פשוטה, ולכאורה בסיכון מינימלי. משקיעים אלה מנסים להצטרף לאפיק ההשקעה המניב, בלי לנתח אותו בעצמם, ומתוך ההנחה שמגמת העליות תימשך. התנהגות זו מעצימה את עליית המחירים, מזינה עצמה ומעודדת את המשקיעים להמשיך ולהגדיל את השקעותיהם, מה שמביא להעצמת העליות. עם זאת, מאחר שכמות הכסף הפנוי של האזרחים המשקיעים בבורסה חסומה, בשלב מוקדם או במאוחר, הזרמת הכספים לבורסה נעצרת, ומגמת העלייה מתהפכת. במצב זה, חלק מהמשקיעים, אלה שהצטרפו בסוף התהליך, ואיחרו למכור את השקעותיהם, מאבדים את הכסף שהשקיעו.
דוגמה למפולת מניות שכזו ניתן לראות בתחילת השפל הגדול בארצות הברית, וזאת לאחר תקופה ארוכה בה התהליך הנגדי (של השקעות רווחיות והשקעות חוזרות בכל הבורסה) התקיים במדינה.
במרבית המדינות קיימות רשויות אשר קובעות רגולציה למסחר בניירות ערך, במטרה להקטין את סיכון היווצרות אסונות פיננסיים בהיקפים גדולים.
ניגוד אינטרסים בין משקיעים וחברי בורסה.
בשל מורכבות ההשקעה בבורסה, מושקע מרבית החסכונות הציבוריים בבורסה באמצעות מתווכים, לרוב חברי בורסה, או לעיתים אפילו מתווכים מסדר שני, אשר מקשרים בין האזרחים לבין חברי בורסה. האינטרסים של חברי הבורסה ולקוחותיהם עשויים להיות מנוגדים. מגוון ניגודי האינטרסים האפשריים רב משיתואר כאן, אך ייסקרו המקרים הפשוטים ביותר.
למניעת ניגודי אינטרסים כאלה מוטלת רגולציה ממשלתית אשר נועדה למנוע ניצול לרעה של חברי הבורסה את אמון לקוחותיהם.
היפטרות מניירות ערך לא רווחיים.
חברי הבורסה עשויים לנסות להיפטר מניירות ערך לא רווחיים על ידי מכירתם ללקוחותיהם (אשר יספגו את ההפסדים במקומם).
מימון חברה אחות באותו התאגיד.
חברי בורסה, אשר לרוב מהווים חלק מפירמידה הכוללת מספר חברות אשר חלקן זקוקות למימון, עשויים להשתמש בכספי לקוחותיהם למימון חברות אלה.
הרצת מניות.
אחת האינדיקציות המשמשות משקיעים להערכת כדאיות השקעה, היא סחירות של נייר ערך מסוים. כלי נפוץ למדידת סחירות זו הוא מדידת נפח המסחר בנייר בתקופה נתונה. (נתון אשר מפורסם על ידי הבורסה) על כן, חברי בורסה אשר מבצעים השקעות עבור מספר לקוחות, יכולים להעביר את הניירות ביניהם על מנת לייצר נפח מסחר פיקטיבי, ולזייף סחירות במניות שאינן סחירות באמת.
במרבית מדינות העולם, לרבות ישראל, מהווה הרצת מניות עבירה על החוק. בישראל אסורה הרצת המניות לפי חוק ניירות ערך.
צ'כיה
צֶ'כְיָה, או בשמה הרשמי: הָרֶפּוּבְּלִיקָה הַצֵּ'כִית (צ'כית: Česká republika, ), היא מדינה במרכז אירופה – ללא מוצא לים. היא גובלת בצפונה בפולין, במערבה בגרמניה, בדרומה באוסטריה ובמזרחה עם סלובקיה. היא מורכבת משני אזורים עתיקים בשם בוהמיה ומוראביה וחלקים מאזור שלזיה. בירתה של המדינה, והעיר הגדולה ביותר בה, היא פראג. במרץ 1999 הצטרפה הרפובליקה הצ'כית לברית נאט"ו ובמאי 2004 הפכה לחברה באיחוד האירופי.
בשטחה של צ'כיה התקיימו בימי הביניים הממלכות הסלאביות של בוהמיה ומוראביה. לאחר מכן הייתה נתונה לשלטון בית הבסבורג, והיוותה חלק מן האימפריה הרומית הקדושה ומאוחר יותר מן האימפריה האוסטרו-הונגרית. אחרי מלחמת העולם הראשונה השתחררה מהשלטון האוסטרי ויחד עם סלובקיה, שכנתה ממזרח, הייתה למדינה פדרטיבית עצמאית שנקראה צ'כוסלובקיה, אשר בה הייתה צ'כיה הרכיב הדומיננטי. במלחמת העולם השנייה נכבשה בידי גרמניה הנאצית. לאחר המלחמה הפכה שוב לחלק מצ'כוסלובקיה, שבה כוּנן משטר סוציאליסטי הנתון לשליטתה של ברית המועצות. ב-1989, בעקבות קריסת ברית המועצות, נפל המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה, וכעבור זמן קצר התפרקה המדינה בהסכמה לשני מרכיביה, צ'כיה וסלובקיה, שהפכו למדינות עצמאיות ב-1993. בצ'כיה מתקיים משטר דמוקרטי פרלמנטרי יציב. כלכלתה היא כלכלת שוק חופשי מפותחת, מהמצליחות שבין מדינות הגוש הקומוניסטי לשעבר.
אוכלוסיית צ'כיה הומוגנית למדי, וברובה הגדול מורכבת מבני העם הצ'כי, עם סלאבי מערבי, הדובר את השפה הצ'כית.
היסטוריה.
באזור צ'כיה התקיימה התיישבות אנושית למן התקופה הפלאוליתית. במאה השלישית לפני הספירה התיישבו באזור שבטים קלטיים, ובין המאה הראשונה למאה החמישית לספירה היגרו אליו שבטים גרמאניים.
במהלך נדידת העמים הגדולה, בין המאה החמישית למאה השביעית לספירה, היגרו לאזור שבטים גרמאנים נוספים ולאחריהם עמים סלאבים. התיעוד המוקדם ביותר לממלכה סלאבית עצמאית, שכללה גם את שטחי צ'כיה, הוא מהמאה השביעית.
במאה התשיעית נכלל שטחה של צ'כיה בדוכסות מוראביה. שושלת פשמישל , שראשיתה בנסיכות זעירה בסביבות פראג, השתלטה במהלך המאה התשיעית על בוהמיה, ולאחר קריסת דוכסות מוראביה נעשתה לכוח השליט בצ'כיה כולה. בוהמיה, שהפכה לממלכה במאה ה-12, נכללה בתחומי האימפריה הרומית הקדושה, אך נהנתה בימי הביניים ממעמד עצמאי למעשה. למן המאה ה-16, איבדה צ'כיה את מעמדה העצמאי בתוך האימפריה הרומית הקדושה, אשר הייתה מאוחר יותר לאימפריה האוסטרו-הונגרית.