זריף דרש מעובדיו להוסיף לשמותיהם את השם "זריף" בתעודת הזהות שלהם, בטענה כי שם זה הוא בעל רמה אנרגטית גבוהה שתשודר באופן תת-הכרתי למטופליו. זריף הודיע כי עובד אשר לא יסכים לדרישה זו, שאושרה על ידי עורך דינו כחוקית, יפוטר לאלתר. בשנת 2010 פרסם זריף פנייה לשופט הכדורסל ירון זריף כי יחליף את שמו באופן בהול לשם אחר, בנימוק שהחשדות שהועלו נגד ירון בנוגע להעלמת כספים פוגעות באורן זריף, ושהשם "זריף" מתייחס רק לאנשים בעלי רמה אנרגטית גבוהה.
חיים אישיים.
זריף נשוי ואב לארבעה, ומתגורר ברמת גן.
עץ או פלי
כוח המשקיפים הרב לאומי
Rocks הוא האלבום הרביעי של להקת ההארד רוק האמריקאית אירוסמית'. האלבום, אשר יצא לאור ב-3 במאי 1976, זכה לביקורות מצוינות ונחשב לאחד מן האלבומים הטובים בהיסטוריה, ודורג בין היתר במקום ה-176 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.
לאלבום הייתה השפעה רבה על מוזיקאים שונים מתחום ההארד רוק וההבי מטאל, ובין היתר צוין על ידי קורט קוביין כאחד מן האלבומים האהובים עליו ועל ידי הגיטריסט סלאש כ"אלבום ששינה את חייו".
עץ או פלסטיין
עץ או פלסטיין הוא סרט תיעודי ישראלי, שהופק בשנת 1962 ובוים בידי נתן אקסלרוד, יואל זילברג ואורי זוהר.
הסרט הופק על ידי "סרטי כרמל" וא. דשא (פשנל), והתבסס על מהדורותיו של "יומן כרמל" - יומן חדשות שבועי, משנות ה-30 ועד ליום העצמאות הראשון בשנת 1949. בחירת הקטעים לסרט הציגה את תולדות היישוב בגישה הומוריסטית-נוסטלגית.
קטעי הקריינות בסרט נכתבו על ידי חיים חפר והוקראו על ידי חיים טופול.
את הפסקול כתב המנצח והמעבד יצחק גרציאני.
שמו של הסרט נובע מהשם ששימש בתקופת המנדט, שבה עוסק הסרט, להטלת מטבע.
נתן אכסלרוד
ניקיטה (סדרת טלוויזיה, 1997)
ניקיטה (באנגלית: La Femme Nikita) היא סדרת טלוויזיה קנדית המבוססת על הסרט הצרפתי באותו שם, שביים לוק בסון. הסדרה נוצרה על ידי ג'ואל סארנואו, והופקה בשיתוף פעולה בין ג'יי פיירסטון מחברת Fireworks Entertainment, והאחים וורנר.
הסדרה שודרה לראשונה ב-13 בינואר 1997 בערוץ USA Network, ושודרה במשך ארבע ושליש עונות עד לסיומה.
בישראל, הסדרה שודרה במקור בערוץ 3, והשידורים החוזרים במספר ערוצים נוספים. בספטמבר 2010 הוציאה הרשת האמריקאית CW גרסה חדשה לסדרה הוותיקה.
מסגרת.
הסדרה עוסקת באישה צעירה בשם ניקיטה, אשר חיה ברחוב, ובשל צירוף מקרים, מואשמת ברצח שוטר שלא ביצעה ונשפטת למאסר עולם. מיד לאחר מאסרה, היא מסוממת ומוצאת את עצמה מוחזקת על ידי ארגון סודי, הקורא לעצמו "מדור 1", אשר זייף את מותה, ומאלץ אותה לעבוד כמתנקשת בשורותיו, או להיות מוצאת להורג. (מבוטלת, בז'רגון המכובס של המדור)
בלית ברירה, ניקיטה מתחילה באימוניה, ולאחר שנתיים מתחילה את עבודתה כסוכנת מהמניין, ונשלחת למשימות שונות בשירות המדור. המדור מצהיר על עצמו כארגון לוחמה בטרור, אך משתמש בשיטות מפוקפקות מוסרית וחוקית כאחד, ומשתמש באופן שגרתי בעינויים, סחיטה ורצח של פושעים וחפים מפשע כאחד ככלים להשיג את מטרותיו. ניקיטה, גם לאחר שנים של עבודה במדור, אינה מקבלת את פעולותיו הבלתי מוסריות של המדור, והסדרה כוללת התנגשויות רבות בין תפיסתה המוסרית של ניקיטה ובין פעולת המדור.
לצד נושא הסדרה העיקרי, קיימים ניסיונותיה של ניקיטה להימלט מהמדור, המעסיקה בכפייה, וקשר רומנטי המתפתח בינה לבין הסוכן שהכשיר אותה, מייקל, קשר אשר לא מתקבל בחיוב על ידי המדור.
למרבית פרקי הסדרה קיימת קשת עלילתית יחידה, אשר פותחת בתחילתם ונגמרת בסיומם, אך קיימות גם קשתות עלילה איטיות יותר, הנמשכות על גבי מספר פרקים ועונות.
סיפור העלילה של הסרט, עליו מבוססת הסדרה, נבדל בכמה פרטים. העיקרי שבהם, הוא שבסרט היא אכן אשמה ברצח אותו ביצעה ואשר הביא אותה לעבוד במדור.
סגנון.
למרות שהסדרה שווקה כסדרת אקשן, קטעי האקשן קצרים ומינימליסטיים יחסית למרבית הסדרות בנות אותה התקופה, ועלילת הסדרה מתמקדת דווקא באינטראקציות בין הדמויות, וביחסים ביניהן.
רק טפחים מעטים מה"מדור" מוצגים לנו במהלך הסדרה, אשר העיקריים בהם הם הרחבה המרכזית, בה מתרחשת מרבית הפעילות הנראית בסדרה בין כותלי המדור, ומפעם לפעם ניתן לראות את המסדרונות החדים והאפורים המחברים בין חלקי המדור, חדרה החמים של מדלן, פסיכולוגית המדור, החדר הלבן המשמש לעינוי והוצאת מידע משבויים, ועוד מגוון חדרים נפוצים פחות.
מעט מאוד ידוע לנו על מבנה ומטרות המדור מעבר לכך שהוא, לפחות לפי דבריו שלו, פועל לטיפול בפושעים, טרוריסטים ושאר ארגונים ממין אלה. המדור מוצג אמנם כארגון חובק עולם, ובתחילה גם כבעל מודיעין בלתי מוגבל, הן כלפי העולם החיצון, והן ביחס לסוכניו שלו. הצגה זו מתערערת לאורך הסדרה, וגבולות יכולותיו של הארגון הולכים ונעשים ברורים יותר עם התקדמות הסדרה. עם זאת, למרות היקפם היוצא מן הכלל של עיסוקי המדור, אשר רומז כי הוא ארגון גדול מאוד, לעולם לא נראים בסדרה יותר מעשרות בודדות של אנשים, ונראה שראש המדור מעורב באופן אישי בכל התנהלות המוצגת בסדרה. (התנהגות בלתי סבירה למנהל ארגון גדול כל כך)
מעטות הדמויות בסדרה אשר מוצגים חייהן הפרטיים, מלבד ניקיטה, וגם הפרטים המעטים שנחשפים עליהן חלקיים ונקודתיים, ומקשים על הצופה לראות את האנושיות בדמויות הקרות הפועלות במדור. שם משפחתן של רבות מדמויות הסדרה לא מצוין לעולם.
אופיו האוטונומי של המדור איפשר לכותבים לחקור נושאים שאינם מאפיינים את הז'אנר. על אף שהוקם להילחם בטרור, המדור משתמש באמצעים בלתי מוסריים רבים כדי להשיג את מטרותיו, תוך שהוא מצדיק את עצמו בטענת יעילות, והשגת הטוב ביותר בתמונה הכוללת. המדור מפעיל כלים אכזריים כלפי טרוריסטים וחפים מפשע כאחד, ואינו בוחל בעינויים, רצח, חטיפה, שליחת סוכניו למשימות התאבדות, ואף שיתוף פעולה עם טרוריסטים אחרים מול אויב משותף.
בשונה ממרבית הארגונים מסוג זה, הסוכנים אינם מונעים על ידי שכר, או שליחות אידאולוגית, אלא מחשש לחייהם, היות שהמדור נוטה לחסל את עובדיו אם אינם ממלאים את תפקידיהם כנדרש.
הסדרה עוסקת בדילמות המוסריות בהן נתקלת ניקיטה בעבודתה במדור, בעיקר ביחס לאמצעים בהם נוקט המדור כדי להשיג את מטרותיו, ולשלוט על סוכניו.
השוואה לסרט.
בסרטו המקורי של לוק בסון, ניקיטה היא נערה עבריינית המכורה לסמים, ומואשמת ברצח שוטר, בזמן שוד של בית מרקחת. היא נעצרת, ונשפטת למאסר עולם. מיד לאחר כניסתה לבית הסוהר, היא מסוממת, התאבדותה מזויפת, והיא מוצאת את עצמה מוכשרת להיות מתנקשת בשירות הממשלה.
סיפור המסגרת של הסדרה נבדל מהסרט בפרט עיקרי אחד - בסדרה, ניקיטה חפה מפשע. היא אינה רוצחת, או נרקומנית, אלא אישה צעירה ומחוסרת בית, אשר מצאה את עצמה במקום הלא נכון, בזמן הלא נכון. מדור 1, ארגון לוחמה בטרור סודי, שולף את ניקיטה מבית הכלא, מזייף את מותה, ומכשיר אותה לעבוד בשירותו. (תחת איום מתמיד במוות במידה ותבחר שלא לציית)
סדרה ברשת CW.
ב-18 במאי 2010, העלתה רשת הטלוויזיה CW סדרת טלוויזיה חדשה הנושאת את אותו השם, וחולקת מעט קווי דמיון לעלילת הסדרה המקורית, אך בעלת אופי ושחקנים שונים לחלוטין.
אברהם קורקיס
ד"ר אברהם אדולף קורקיס (Abraham Adolf Korkis; (1865 – 1922) היה מראשוני התנועה הציונית, ממנהיגי ציוני גליציה.
קורקיס נולד בגליציה, בעיר המחוז קמיונקה סטרומולבה, ובגיל צעיר עבר ללבוב והתחנך בה. למד משפטים באוניברסיטת לבוב והצטיין בלימודי כלכלה. בשנים אלו החל לעסוק בציונות, ובשנת 1894 ערך את הפרק הכלכלי במחקר שיצא לאור בגליציה תחת הכותרת "מה צריכה להיות הפרוגרמה של הנוער היהודי?".
בין השנים 1894–1898 עמד קורקיס בראש ההסתדרות הציונית בגליציה. בשנת 1897 השתתף בקונגרס הציוני הראשון ונבחר במשותף עם אברהם זאלץ כנציג גליציה לוועד הפועל הציוני. בעקבות חילוקי דעות עם הוועד הפועל הציוני בווינה התפטר מתפקידו, אך בשנת 1901 חזר לעמוד בראש ההסתדרות הציונית בגליציה המזרחית, עד לשנת 1903. בשנים אלו ייסד את השבועון הפולני הציוני "Przyszłość" (פולנית: "עתיד"), והשתתף בכתיבת מאמרים גם בעיתוני "Wschod" ("מזרח") ו-"Moriah" ("מוריה"). לפרנסתו שימש כמזכיר הראשי של לשכת המסחר בלבוב.
משנת 1903 התרכז בפרסום פובליציסטי שעסק בבעיות כלכליות הנוגעות ללאום היהודי. בשנת 1918 ייסד עם ד"ר גרשון ציפר את היומון הציוני "Chwila" ("כווילא"; פולנית: "רגע"), אשר יצא לאור בשפה הפולנית באזור גליציה המזרחית. לאורך השנים עסק גם בהקמת קורסים ללימוד השפה העברית והשכלה עממית ברוח ציונית, במשותף עם שלמה שילר.
קורקיס נפטר בלבוב.
א. דשא (פשנל)
אברהם דשא פשנל
אסטריקס ומרבד הקסמים
אסטריקס ומרבד הקסמים (בצרפתית: Astérix chez Rahàzade) הוא הספר ה-28 של סדרת ספרי אסטריקס. ספר זה נכתב ואויר על ידי אלברט אודרזו. הספר תורגם לעברית בהוצאה לאור "דליה פלד מוציאים לאור בע"מ", בשיתוף עם הוצאת הספרים "מודן".
תקציר העלילה.
לאחר שהרומאים הרסו את הכפר הגאלי ובנו אותו מחדש (בספר הקודם), פייטן הכפר, דורמיקס (חמשיריקס בתרגומים קודמים) נהיה מאושר ופוצח בשירה, מה שמתברר זה שכאשר דורמיקס שר, השמש בורחת ויורד גשם. במהלך הסערה הקשה, נופל בכפר אדם נמוך קומה מהודו בשם מיזהבא. מיזהבא אומר לדגוליקס (בתרגומים קודמים לוחמאמיקס), מנהיג הכפר, כי הממלכה בה הוא גר סובל מבצורת מתמשכת, והגורו של הממלכה, דירבאלה, מאיים כי אם לא ירדו גשמים במשך אלף ואחת השעות הקרובות, הנסיכה תוקרב למוות על מנת להשקיט את חרון האלים.