ג'יימי מילטון מ-NME כתב כי האלבום "מגובה בקאסט תומך של כוכבי R&amp;B ואמנים חדשים", וכי הוא "תיעוד של קיץ ארוך ואצלן; נשען ומביט בעננים". לואיס ליסטר מ-Clash אמר, "בעבר הרגיש כאילו שני הצדדים הללו היו קשים ליישוב באלבום; השוחק יהיה לעיתים קרובות בסתירה לשלווה, במיוחד באלבום האולפן האחרון "Cherry Bomb". עם זאת, ב-"Flower Boy", טיילר שיכלל את נישואיהם של השניים". פול לסטר מהגרדיאן כתב: "אם כבר, "Flower Boy" לוכד את טיילר לפחות מעונה ומפותל; זהו אלבום של סינת'-ראפ מסודר להפליא, מלוכלך, נוגה ורפלקטיבי, כבד ונהדר. זה לא הכל חולמני - היזהר מהמכל החולני מדי פעם - אבל במידה רבה זו יצירתו של אמן מפותח ואדם בוגר". אוסטין ריד מ-Pretty Much Amazing אמר, ""Flower Boy" העלה את טיילר קרוב יותר לקו. מהלך בלתי צפוי כדי להיות בטוח, אך מרשים לא פחות מכל". בביקורת מעורבת, אמרה קלי מקקלור מ-Consequence: "זה נראה כמו עוד מאותו הדבר. זה נראה כזקוק למשהו נוסף. ניצוץ נוסף של עניין".
הצלחה מסחרית.
האלבום הגיע היישר אל המקום השני במצעד הבילבורד 200, עם 106,000 יחידות שקולות לאלבום, מתוכן 70,000 היו מכירות אלבום טהורות.
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית, היא תחרות ספורטיבית בהיאבקות בסגנון יווני-רומי, החשובה ביותר בישראל בענף זה. האליפות נערכת תחת "איגוד ההיאבקות בישראל". מתאבק אשר זוכה באליפות מקבל אישור להשתתף באליפות אירופה ובאליפות העולם. באליפות ישראל יכולים להשתתף נערים מגיל 15.
אליקים המילזאהגי
אליקים גצל בן יהודה המילזאהגי
ברכת ישתבח
מוזיאון שפיירא
מוזיאון SchPIRA הוא מוזיאון של הקהילה היהודית בעיר שפייר שבריינלנד-פפאלץ, גרמניה.
היסטוריה.
המוזיאון נפתח בנובמבר 2010, 72 שנה לאחר ליל הבדולח, שבמהלכו נהרס גם בית הכנסת בשפייר. המוזיאון מהווה השלמה לגטו הסמוך, שבו ניתן לצפות בשלושת המוסדות החשובים ביותר של הקהילה היהודית: בית הכנסת, בית קברות יהודי ומקווה.
תצוגה.
המוזיאון מציג תערוכות ארכאולוגיות מחיי קהילת יהודי שפייר בימי הביניים. המוזיאון משתרע על 80 מטר רבוע, ונמצא בו שבר קשת עגול מהמאה ה-12, מאה מצבות מהמאה ה-14 שנלקחו מבית הקברות לפני שהוסב לתחנת רכבת וחלון קשת כפול משנת 1110. חלק מהתערוכות במוזיאון נמצאות בו בהשאלה קבועה מהמוזיאון ההיסטורי של ריינלנד-פפאלץ שנמצא בשפייר.
המלריה במושבה חדרה
המלריה במושבה חדרה הייתה מגפה, שגבתה קורבנות רבים מבני ובנות המושבה. מקור שם המושבה הוא מהשפה הערבית (الخضيرة ; בתעתיק: אל-חְ'דֵירַה) שפירושו: "הירקרקה", על שם הביצות הרבות שכיסו את האזור והסבך בהם גדלו. בסמל העיר חדרה שאומץ בשנת 1941 מופיע במרכזו ציור של עץ אקליפטוס ענק המסמל את ניסיון המתיישבים לייבוש ביצות המושבה כחלק ממאבקם במלריה.
רכישת אדמות המושבה.
אדמות חדרה נקנו עבור נציגי אגודות "חובבי ציון" מליטא (האחת מאלקסוט שבקובנה, השנייה מריגה והשלישית מווילנה).
משלחת של חמישה שליחים מטעם אגודות אלה, שיצאו לקנות אדמות בארץ ישראל, קנו בהמלצתו ובתיווכו של יהושע חנקין את אדמות חדרה בשנת 1890, מהאפנדי סלים ח'ורי שהקרקע הייתה בבעלותו.
היקף הרכישה היה 30,000 דונם. כשביעית מהשטח היו ביצות, וזוהי הייתה רכישת הקרקע הגדולה ביותר להתיישבות בארץ עד אז.
חנקין התחייב לייבש את כל הביצות שבאדמות אלה והוחלט שהכסף עבור הקרקעות וגם שטרי הבעלות על הקרקע (קושאנים) יופקדו עד הייבוש בידי זאב טיומקין. חנקין לא עמד בדיבורו, ובכל זאת, קבל ממנו הן את הכסף והן את הקושאנים. לבסוף, לאחר משא ומתן עם הרב משה מרדכי אפשטיין, שהיה נציגן של אגודות אלה, העביר חנקין את רוב הקרקעות לרב אפשטיין, אך הותיר לעצמו חלק מן האדמות.
העלייה למושבה.
בט"ו בשבט ה'תרנ"א (1891) עלו התושבים לקרקע, היו אלה עולים מהערים ריגה, וילנה וקובנה. המתיישבים גרו תחילה בחאן שהיה בשטח היישוב וקיים עד היום בשטח העיר כאתר מורשת היסטורית של ההתיישבות במקום. המתיישבים סבלו תחילה מתנאים קשים של ביצות וקדחת (כאמור לעיל, הביצות לא יובשו למרות התחייבות חנקין). בשנת 1891 מפרסם עיתון "האור" (מאוחר יותר שמו שונה להצבי) ידיעה תחת הכותרת "אין עתיד לחדרה", ומסביר; "רוב האנשים אשר התיישבו שם נחלו בקדחת רעה, ולב בעלי האחוזה מר מאד ומבקשים למכור את אחוזתם ואין קונה".
ייבוש הביצות.
בשנת 1896 מפרסם עיתון הצבי ידיעה בשם "מייבשים הביצות בחדרה - העבודה במושבה ליבש הבצות, אשר לקח עליו הנדיב הולכת בזריזות: מאתים אלף אילני אקליפטוס יטעו שמה במרחק חמישה עשר מטר בין אילן לאילן, למען יוכלו לזרוע בין האילנות". בעקבות זאת עזבו רוב התושבים את המושבה וצ'רקסים מהסביבה השתלטו על האדמות. עם חזרת היהודים סירבו הצ'רקסים להשיב את האדמות לאיכרי חדרה ומריבות פרצו באופן תדיר בין איכרי חדרה והצ'רקסים סביב סכסוך האדמות. בשנת 1910 התנהלה בוררות בין הצ'רקסים ואיכרי המושבה ונקבע שהאדמות יוחזרו למעט חלק קטן מהן, עליהן כבר בנו הצ'רקסים בתים. בכך לא תמו ההתנגשויות וקרב נוסף סביב חלקה של 20 דונם פרץ בתחילת שנת 1914.
בעזרת כספי הברון רוטשילד נטעו במערב המושבה עצי אקליפטוס במחשבה שאלה ייבשו את הביצות בזכות צריכת המים הגבוהה שלהם. מאוחר יותר גילו שהאקליפטוסים שולחים את שורשיהם אל עומק האדמה ולכן לא עזרו בייבוש הביצות. אקליפטוסים אלה מהווים כיום את אחד מיערות האקליפטוסים הגדולים בארץ ישראל, יער חדרה. הפתרון שנמצא לבעיית הביצות היה חפירת תעלות שניקזו את המים לים. שרידים לביצות חדרה ניתן לראות היום בבריכת עטא בפארק השרון ובשמורת ביצת זיתא במזרח העיר. בשל הקדחת נאלצו המתיישבים לעבור לאזור גבעת אולגה של היום אך חזרו לאחר ייבוש הביצה.
יער חדרה.
יער חדרה הוא יער בשטחה של העיר חדרה. עיקרו של היער הם עצי אקליפטוס נטועים אך קיימים גם מעט עצי אלון תבור וחרוב השייכים לצמחייה הטבעית באזור (יער השרון). יער חדרה הוא יער האקליפטוס הגדול הישראל.
עצי האקליפטוס שביער נטעו החל מ-1896 בניסיון לייבש את ביצת "טאס" ששכנה באתר, גידולו המהיר של העץ הביא לחשיבה, שלצורך גידולו הוא צורך מים רבים והוא שואב מן הקרקע את הרטיבות וגורם ליבוש הקרקע.
עבודות הניקוז ונטיעת העצים מומנו על ידי הברון רוטשילד אך הן לא השיגו את מטרתן, והביצה יובשה רק בשנות ה-30 של המאה ה-20 באמצעות חפירת תעלות ניקוז שפינו את המים אל נחל אלכסנדר.
אף על פי שהעצים לא ייבשו את הביצה הם אכן גדלו מהר וכבר ב 1912 ניתן היה לכרות אותם באופן סלקטיבי ולהשתמש בהם לייצור ארגזי תפוזים ליצוא.
הלל יפה.
הלל יפה היה רופא המושבות בתקופת העלייה הראשונה, מבולטי חוקרי המלריה, איש ציבור ונציג "חובבי ציון" בארץ ישראל.
יפה הגיע לתפקיד שייחל לעצמו בעלותו ארצה. הוא עשה חיל בזכרון יעקב ונודע בעיקר בטיפולו המסור באנשי חדרה, מוכי המלריה. הוא ביקר במושבה חדרה לפחות פעמיים בכל שבוע, והצליח לרפא מקצת מהאנשים, אולם אחוז התמותה היה גבוה מאוד.
לאט לאט התגבשה ההכרה שיש צורך בטיפול יסודי ומקיף על מנת למגר את מחלת הקדחת מן היישוב ואין די בטיפול הפרטני.
בשנת 1895, מונה לנציג של 'חובבי ציון' בארץ ישראל; במסגרת זו הוא התחיל לארגן את ייבוש הביצות בחדרה.
יפה הבין כי על מנת להצליח במיגור הקדחת עליו ליטול תפקיד המשלב את העבודה הפרקטית מול חוליו, בנוסף למחקר, עבודה קהילתית ופוליטיקה. הכוח הטמון ביחסי ציבור, גיוס תרומות ובהפצת רעיונות הוא זה היכול לעזור בהגשמת המטרה. עם קבלת התפקיד עבר להתגורר במרכז, ביפו, ומשם הצליח לגייס כספים לייבוש הביצה הסמוכה לחדרה.
בשנת 1936 נפטר בחיפה. על פי בקשתו נקבר בזכרון יעקב. בשנת 1957 הוקם בחדרה בית חולים הנושא את שמו: "מרכז רפואי הלל יפה", וכן נקראו על שמו רחובות בחדרה, חיפה, וזכרון יעקב.
דניס שמיגל
דבורה אליס
איגור צ'יזלנקו
עונת 1991/1992 בליגת העל ההולנדית
עונת 1991/1992 הייתה העונה ה-36 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פ.ס.וו. איינדהובן באליפות הליגה. דן האג, דה חראפסחאפ ופנלו ירדו לליגת המשנה.
מבנה.
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו דה חראפסחאפ ופנלו שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה. הקבוצה במקום ה-16 התמודדה לצמד משחקים בשיטת בית-חוץ כנגד המנצחת בפלייאוף ליגת המשנה.
סחיידאם התאחדה בסיום העונה הקודמת עם DS79 מליגת המשנה ובעונה זו נרשמה כדורדרכט 90 בליגת העל.
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2012
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-10 בפברואר 2012
ראו גם.
אליפות ישראל בהיאבקות חופשית
סחיח אלבוח'ארי
המלריה בחדרה
קרפיון גדול-ראש
קרפיון גדול-ראש המכונה גם נַמְרוּן (שם מדעי: Hypophthalmichthys nobilis) הוא מין יחיד בסוגו של דג, השייך למשפחת הקרפיוניים ומצוי בנהרות ואגמים במזרח אסיה. דג זה הוא קרובו של המין כסיף שפל-עין.
מאפיינים.
אורך קרפיון זה מגיע ל-60 סנטימטרים בממוצע אך פרטים גדולים נרשמו באורך 146 סנטימטרים ומשקל של מעל 40 קילוגרם. הדג בעל קשקשים כסופים אפורים עם ראש עבה חסר קשקשים ועיניים הממוקמות נמוך. הוא בעל סנפירים נמוכים ורחבים עם סנפירי חזה מעוגלים.