"סי" מתורגם גם מספרדית כ"כן". ה-TLD שימש כמה אתרים בשפה הספרדית. דוגמה בולטת לכך היא המפלגה הפוליטית המקסיקנית תנועת התחדשות לאומית, שאתר האינטרנט שלה נמצא באתר "morena.si".
יוהאן שפרל
יוהאן שפרל (בגרמנית: Johann Sperl; 3 בנובמבר 1840 – 29 ביולי 1914) היה צייר גרמני.
קורות חייו.
יוהאן שפרל נולד בבוך ליד נירנברג בשנת 1840 כבן יחיד להורים פרוטסטנטים. האב הגיע מארבנראוט ליד גרפנברג, עבד בקיץ כעובד יומי אצל החקלאים באזור ובחורף כרת עצים ברייכספורסט ליד נירנברג. האם שנולדה בבוך נאלצה לתרום לכלכלת הבית הצנועה למדי כעוזרת בית. המשפחה גרה בבית קטן ליד חווה.
בשנת 1846 הילד התקבל לבית הספר היסודי בקראפטסהוף הסמוך, אותו סיים בשנת 1854 כתלמיד הטוב ביותר בכיתתו. בתיווכו של כומר הכפר קיבל שפרל את חניכותו הראשונה במכון האמנות הכללי בגייזלר ליד נירנברג, שם עבד כצייר עבור ספרי ילדים וספרות נוער.
בשנת 1856 נפטר האב. שפרל נאלץ לפרנס את אימו האלמנה והחולה. לאחר שסיים את חניכותו בגייזלר, הייתה לו הזדמנות לעבור למכון ליטוגרפי בנירנברג, והוא הוכשר שם כליטוגרף.
החל מסמסטר החורף 1858/1859 ואילך, הוא הצליח להגשים משאלה על ידי השתתפות בקורסי רישום בבית הספר לאמנויות שימושיות בנירנברג. באותה תקופה עמד בראש המכון הצייר והפסל ההיסטורי אוגוסט פון קרלינג. בשנת 1863 מונה שפרל לראש המכון הליטוגרפי בארנשטאדט בתורינגיה.
באקדמיה.
באביב 1865 ויתר שפרל על פעילות זו לאחר שחסך את הכספים הדרושים כדי להיות מסוגל ללמוד באקדמיה במינכן. שפרל הצעיר יכול היה להתגאות בכך שהוא עבר את מבחן הכניסה והתקבל מיד לשיעור הציור של צייר ההיסטוריה הרמן אנשוץ באוקטובר 1865. בשנת 1865 הוא פגש את וילהלם לייבל בפעם הראשונה, איתו ניהל ידידות לכל החיים.
נקודת השיא וסיום החניכה באקדמיה הייתה כיתת המאסטר המפורסמת של קרל פון פילוטי, שהיה ידוע כצייר תמונות היסטוריות בפורמט גדול. תלמידיו המתקדמים כללו: פרנץ פון לנבאך, אדוארד גרוצנר, פרנץ פון דפרגר, גבריאל מקס ואחרים.
באביב 1866 נקרא ארתור פון רמברג מוויימאר למינכן ללמד שם את כיתת המאסטר. שפרל מצא קשר טוב מאוד עם רמברג, נותר בתחילה כסטודנט שלו אך עזב את האקדמיה רק ​​לאחר מותו בתחילת 1875.
למרות היותו חבר בקבוצת לייבל, ההכשרה של רמברג הייתה בעדיפות עליונה, בייחוד מכיוון ששפרל התבגר באופן אמנותי בתחילת שנות השבעים עד כדי כך שהוא יכול היה להתמודד עם יצירות תובעניות יותר. מסביבות 1875 ואילך עבר שפרל מתבניות התמונות הגדולות והרב-דמויות הקודמות לקומפוזיציות קטנות יותר.
ב־1878 עבר לברבלינג יחד עם וילהלם לייבל. בדצמבר 1878 הגיע מקס ליברמן למינכן מוונציה. שפרל כנראה פגש את ליברמן במהלך 1879 דרך לייבל. בתחילת שנות השמונים שפרל החל לעסוק יותר ויותר בציור נוף.
שנותיו האחרונות.
בסוף 1882 עבר שפרל לקרייבורג אם אין, שחברים המליצו לו בגלל מיקומה היפה. בשנת 1883 עבר שפרל עם וילהלם לייבל לסטודיו החדש שלו בבאד אייבלינג. במאי 1899 ערך שפרל טיול באיטליה, הוא היה בפירנצה, סיינה וונציה. הטיול בדרום לא נתן לו רעיונות חדשים.
ב־24 במאי 1910, התמוטט שפרל, שהיה שקוע לחלוטין בציור. הוא לקה בשבץ מוחי שגרם לשיתוק חלקי בצד ימין של גופו.
יוהאן ספרל נפטר ב־23 ביולי 1914, כמה ימים לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
הוא נקבר בבית העלמין המרכזי בווירצבורג ליד חברו וילהלם לייבל.
סרג'יו אדלשטיין
סרג'יו אדלשטיין (נולד בשנת 1956) הוא אוצר ישראלי עצמאי וחוקר אמנות עכשווית.
ביוגרפיה.
סרג'יו אדלשטיין (Sergio Andres Edelsztein) נולד בשנת 1956 בבואנוס איירס, ארגנטינה, ובשנת 1975 עלה לישראל. הוא בעל תואר ראשון (1981) בתולדות האמנות מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2001 הוענקה לאדלשטיין מלגה מטעם Goethe Institut לשם השתתפות ב "New Media Seminar" הראשון, אשר התקיים בגרמניה ובאוסטריה.
אדלשטיין משמש אוצר ישראלי עצמאי, המזוהה עם תחום אמנות הווידאו והמיצג. הוא נמנה עם חלוצי האוצרים שעסקו בתחומים אלה ובפעילותו האוצרותית השפיע רבות על התקבלותם בסצנת האמנות בישראל.
אדלשטיין מתגורר בתל אביב. נשוי ואב לשלושה.
פעילות אוצרותית.
בשנת 1987 הקים אדלשטיין את גלריה "ארטיפקט" ("Artifact Gallery"). הגלריה פעלה תחילה בבית האדום ברחוב נחמני 43 בתל אביב ובהמשך עברה לרחוק אפ"ק 12 ביפו. הגלריה פעלה בין השנים 1987 – 1996, והתמקדה בהצגת אמנים ישראלים כדוגמת דיתי אלמוג, פיליפ רנצר, יצחק ליבנה, הילה לולו לין, יהושע בורקובסקי ואחרים. ארכיון הגלריה נתרם בשנת 2013 על ידי אדלשטיין למרכז המידע לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל, ירושלים.
בשנת 1995 אדלשטיין ערך והנחה סדרת טלוויזיה ראשונה מסוגה בישראל, שעסקה בהתפתחות אמנות הווידאו. הסדרה מנתה 16 פרקים ושודרה בערוץ 8.
בשנת 1997 ייסד אדלשטיין את המרכז לאמנות עכשווית (CCA) בתל אביב, במטרה לקדם את האמנות העכשווית, תוך שימת דגש בעיקר על אמנויות וידאו ומיצג.
בשנת 1997 יזם ואצר אדלשטיין את הביאנלה הבינלאומית הראשונה למיצג בישראל בשם ערפול 1 (Blurrr 1). אדלשטיין שימש כאוצר גם של הביאנלות הבינלאומיות הנוספות למיצג בישראל (ערפול Blurrr 6-2), אשר התקיימו מדי שנתיים עד לשנת 2007. בשנת 2000 ייסד המרכז ארכיון וידאו, אשר התמקד בעבודות וידאו ניסיוניות. בין השנים 2002 - 2010 ערך המרכז בהנהגתו של אדלשטיין סדרת ביאנלות בינלאומיות בשם וידאו זון (VideoZone), אשר הוקדשו לאמנות וידאו. בשנת 2009 אצר אדלשטיין תערוכה של אמנית המיצג הסרבית מרינה אברמוביץ' 8 שיעורים על ריקות עם סוף טוב. אדלשטיין שימש כמנהל המרכז עד לשנת 2017.
אדלשטיין אצר תערוכות בישראל וברחבי העולם. בין השאר, נבחר לשמש כאוצר מטעם ישראל בביאנלה הבינלאומית ה-24 בסאו פאולו (1998, האמן - צבי גולדשטיין) ובביאנלה בוונציה (2005, האמן - גיא בן נר; 2013, האמן - גלעד רטמן).
אדלשטיין עסק לאורך שנות פעילותו גם בהוראה ובמתן הרצאות במוסדות שונים בישראל ובעולם. בין השאר, שימש כמרצה לתולדות האמנות בבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה (1985-1984); לימד פרקטיקות אוצרותיות ב Piet Zwart ברוטרדם, הולנד; וייסד את התוכנית ללימודי אוצרות בסמינר הקיבוצים ושימש בה כמרצה (2012-2008). במהלך 2020 שימש אדלשטיין כמרצה בבית לאמנות ישראלית, במסגרת הקורס "סוגיות בהתפתחות הווידאו ארט בישראל".
קונסרבטוריון פתח תקווה על שם יוסף אחרון
.sk היא סיומת האינטרנט בסלובקיה. היא מנוהלת על ידי :SK-NIC a.s.
SK-NIC הוא מנהל הדומיין .sk. הוא הוכר מאז אמצע שנות התשעים על ידי מנהל אזור הבסיס של ה- DNS, רשות המספרים המקובלים באינטרנט, כמנהל הממונה על. SK.
SK-NIC הוא רישום הדומיין ברמה העליונה המצליח ביותר באירופה במעורבות גלויה של הקהילה שלה כמשווקים, עם למעלה מ -500 רשמים מוסמכים במקסימום בסלובקיה (ישנם רק שלוש רשומות ccTLD אחרות באזור אירופה עם למעלה מ 1000 רושמים, וכדוגמה יש רק יותר מ 40 רשמים בצ'כיה השכנה או 300+ בגרמניה, הדומיין הגדול ביותר בתחום הרישום).
יש לו גם זמינות DNS של 100% מכיוון שהוא מנוהל על ידי SK-NIC. כל הצוות והטכנולוגיה המשמשים את SK-NIC, as, נמצאים בסלובקיה, שם היא פועלת בשיעור של 100% מהזמינות של DNS מאחר שהיא חברה בת בבעלות מלאה של הקבוצה העולמית CentralNic, הרשומה בבורסה בלונדון.
CentralNic רכשה את SK-Nic מחברה פרטית בהולנד בדצמבר 2017.
לפני הפיצול בשנת 1993 השתמשה צ'כוסלובקיה לשעבר בתחום .cs.
.sg היא סיומת האינטרנט בסינגפור. היא מנוהלת על ידי מרכז המידע ברשת הסינגפורית. ההרשמות עוברות באמצעות רשמים מוסמכים.
בשנת 2011 נרשמו לסינגפור שני תחומים בינלאומיים חדשים, המיועדים לשמות דומיין בשפות המקומיות. תחומים אלה הם (מקודד בשם .xn — yfro4i67o) ו- (מקודד כ- .xn — clchc0ea0b2g2a9gcd).
סטטיסטיקה.
נכון ליולי 2020 היו 184,282 דומיינים רשומים מסוג .sg.
קלאדובו
קלאדובו (בסרבית: Кладово, מבוטא: klâdɔʋɔ) היא עיירה ומועצה מקומית הממוקמת במחוז בור שבמזרח סרביה. העיירה שוכנת על גדת נהר הדנובה. אוכלוסיית העיירה מונה 8,913 ואילו אוכלוסיית המועצה המקומית מונה 20,635 (מפקד 2011).
שֵׁם.
בסרבית העיירה ידועה בתור קלאדובו (Кладово), ברומנית – "Cladova", בגרמנית – "Kladowo" או "Kladovo" ובלטינית ויוונית באותיות לטיניות – "Zanes". בתקופת האימפריה הרומית, שם העיירה היה "Zanes" וביצוריה נודעו בשם "דיאנה" (Diana) ו"פונטס" (מיוונית: "ים" – "pontos", או מלטינית: "גשר" – "pontem"). הקיסר טראיאן היה בעל ביצורים באזור בתקופה הרומית, כמו גשר טראיאנוס (ביצורי פונטס נבנו בצד הסרבי, ביצורי תיאודורה – בצד הרומני). מאוחר יותר הקימו הסלאבים יישוב שנקרא "נובי גראד" (Нови Град), בעוד העות'מאנים בנו בעיירה מבצר וקראו לו "פתוליסלם" (Fethülislam). השם "קלאדובו" נרשם לראשונה בשנת 1596 במסמך צבאי אוסטרי.
ישנן מספר תאוריות לגבי מקור השם הנוכחי של העיר:
יש יישוב עם אותו שם ברוסיה, ליד מוסקבה ויש אמונה כי יישוב זה הוקם על ידי סרבים שעברו לשם מקלאדובו הסרבית במאה ה-18. אחד מפרברי ברלין קורי בשם זה, שמקורו בסורבים הסלביים החיים במזרח גרמניה.
יישובים בשם זה נמצאים גם בארד וטימיש, מחוזות של רומניה.
גאוגרפיה.