ב"השאה-נאמה" של פרדוסי מתוארת קנדקה כדמות אם חמה ואוהבת, אצה לקבל את פני בנה קידרוש ממסעו, כשהיא אף מחזירה אותו לאוכף הסוס ומוליכה את הסוס לאורך כל הדרך עד לכניסת הארמון. היא גם מתוארת כזורחת כשמש, בעלת גוון עור כהה, זוהרת, בעלת פאר והדר, טהורה, בעלת עוצמה וחכמה. כשאלכסנדר נכנס לארמונה של קנדקה הוא מתפלא מארמונה ואוצרותיה (ביניהם שנהב, פנינים ואבני תכלת). כמו כן מתפלא אלכסנדר מהאבנים השקופות, שהשמש עוברת בהן (זכוכית), שנמצאות בארמונה של קנדקה ומתפלא כיצד אין אותן בארצו או בשום מקום אחר בו היה עד כה.
לפי "רומן אלכסנדר" היווני כשמגיע אלכסנדר לראשונה לארמון וכשבנה הבכור של קנדקה, טואס (בפרסית: טינוש), רואה אותו כשליח אלכסנדר, מבקש טואס להוציאו להורג, שכן הוא שליחו של אלכסנדר האחראי למות חותנו. קנדלוס יוצא להגנתו של אלכסנדר (שעזר להציל את אשתו) בבקשתו להילחם מול טואס על חיו של אלכסנדר המוצג כשליח. אז אלכסנדר מבקש מיסים מקנדקה מטעם אלכסנדר, ונפתח דיון בנושא הצלחתו של אלכסנדר בכיבושים; לפי "רומן אלכסנדר" קנדקה טוענת כי הסיבה להצלחת אלכסנדר היא בחוכמתו הרבה שהביאה להצלחת כיבושיו; ואילו ב"שאהנאמה" הסיבה להצלחת אלכסנדר היא בזאת שעבר זמנם של המלכים הגדולים.
דיוקן אלכסנדר.
קנדקה הייתה הראשונה בהיסטוריה המתועדת להשתמש בדיוקנות לצורך זיהוי ואיתור אויבים. לאחר שקנדקה שמעה על הצלחת הבסתו של אלכסנדר את המלכים האדירים, והחלה לראות בו יריב ראוי, ביקשה קנדקה מאיש חצרה, צייר יווני, להתלוות למשלחת תשלום המס לאלכסנדר ולצייר את דיוקנו עבורה מבלי שיבחין בכך (לפי ה"אסכנדר-נאמה" הדיוקן צויר עוד בעת שהייתו של אלכסנדר במצרים). לאחר שהדיוקן הושלם היא טמנה והסתירה את הדיוקן. קיימים מספר סברות היכן הוחבא הדיוקן, כשהסברה הרווחת היא במחסן אוצרות הארמון. הדיוקן מתואר ב"שאהנאמה" כדיוקן של צלם שובה לב אשר הוכן על גיליון משי, כדומה לאלכסנדר וכתמונה משמחת לבב.
השפלת אלכסנדר.
אז אלכסנדר כשליח בארמונה של קנדקה מעביר בשנית את בקשתו למיסים והאחרונה כועסת אך שותקת ומבקשת לתת את תשובתה למחרת. קנדקה מזמינה את אלכסנדר לסיור בארמון שבמהלכו היא קוראת לאלכסנדר בשמו, אלכסנדר מתנגד ואומר שהוא אינו אלכסנדר, למרות שזהו לו לכבוד להיקרא כך. קנדקה מובילה את אלכסנדר לחדר בו היא מראה לו את הדיוקן שהכינה וחושפת את זהותו. לאחר שקנדקה מקניטה את אלכסנדר על כך שאישה יחידה הביסה אותו. אלכסנדר מצטער שלא הביא עמו לארמון פגיון להחזיק בו, שכן בלעדיו האדם אבוד וכי אילו החזיק בפגיון היה מציל את עצמו. לאחר שקנדקה טוענת שבשום דרך אלכסנדר לא היה מצליח להציל עצמו, טוען אלכסנדר כי אילו היה עם פגיון ולא הייתה לו דרך להיחלץ היה הורג את קנדקה ולאחר מכן את עצמו. אלכסנדר נכנס למצוקה ורעד, קנדקה מקניטה אותו על רעידותיו ועל כך שלמרות שהביס את כל המלכים הגדולים, כעת נפל בידייה של אישה אחת ללא קרב. אז קדר על אלכסנדר היום, ותקף מילולית את קנדקה כליש שנדחק לפינה, בניסיון להראות שהוא שולט במצב, אך כשלמעשה קרה בדיוק ההפך.
צידוד והבטחת שמירת זהותו של אלכסנדר.
קנדקה מבטיחה לאלכסנדר שלא תחשוף את זהותו לאור זאת שסייע לבנה בהצלת אשתו (לפי ה"שאהנאמה" הסיבה הייתה כדי לגרום לאלכסנדר לראות בה כשווה לו ועל-מנת לגרום לו להבטיח שלא ירע לממלכתה או לצאצאיה), ואלכסנדר מנקודה זו החל לראות בה כחכמה וכאם, והפך לשבע רצון ושמח על ההגנה שקנדקה סיפקה לו. לא דאג וישן טוב מבלי שהעלה קמט בעניין.
אלכסנדר ממשיך בבקשתו בפעם השלישית למיסים או מלחמה. אז טואס כועס על התנהגותו של אלכסנדר מול המלכה, קורא לו כסיל, לא ילוד אישה ומבקש ממנו להתבייש. עוד הוא טוען כי אילו אימו לא הייתה לצידו היה כורת את ראשו של אלכסנדר. קנדקה אז נחלצת להגנתו של אלכסנדר בכך שאומרת שהאחרון אינו אלא שליח ושדבריו אינם שלו ושולחת את טואס החוצה לשדה ומזהירה את אלכסנדר להישמר לחיו מפני טואס. בעקבות רצון אלכסנדר להציל את נפשו ממזימת טואס, מבקש האחרון לקרוא לטואס בחזרה לא
רמון ומציע להסגיר לידי טואס את אלכסנדר. בתמורה להצעה מבקש טואס לתת לאלכסנדר המחופש לשליח מתנות ולמנותו לשליט, יועץ וגזבר. קנדקה צופה בזאת כמשועשעת מחייכת ומסתירה את פניה מאחורי צעיפה. אלכסנדר אז מטעם עצמו ניגש לקנדקה ומבטיח לה שלא יאונה כל רעה לבנה, שלא יצא נגדה למלחמה או ירקום נגדה מזימות ושישמור לה אמונים.
הפרידה.
לפי ה"שאהנאמה" קנדקה מחייכת כמבודרת בעוד נפשו של אלכסנדר סוערת. קנקדה מבקשת לשלם לאלכסנדר מיסים רק לאחר שהאחרונה משתכנעת בתום ליבו של אלכסנדר, כשביקש לבטל את בקשתו למיסים והתנהג אל קנדקה כאל שווה. במהלך שנראה כאילו במטרה ללמד את אלכסנדר לקח והוא שהדברים החומריים אינם החשובים בחיים, אלא מניעת מלחמות ושפיכות דמים. בין המתנות שהיא מעניקה לאלכסנדר: צמיד ענק זהב וכתר שאין שני לו בערכו, ששמרה לבנה הבכור. כשמעניקה קנקדה את הכתר לאלכסנדר היא אומרת שמצאה את הקיסר המתאים לכתר, שהוא בן כבנה בכורה. הכתר הוא כמעין סימן לקבלתו של אלכסנדר כמתאים למלוכה וכבנה. ב"שאהנאמה" נראה שקנדקה היא זו שנפרדת מאלכסנדר כשידיה על העליונה, היא זו שעשתה עם אלכסנדר חסד בכך שלא חשפה את זהותו ועשתה חסד כפול לאחר ששילמה לו גם מיסים שלא הייתה מחויבת להם.
לפי "רומן אלכסנדר" היווני, הסיבה להענקת המתנות לאלכסנדר היא בשל חוכמתו וכגמול על כך שמנע את הדו-קרב בין בניה, לאור דאגתה של קנדקה ובקשתה לסיוע מאלכסנדר. ובכך יוצא אלכסנדר כשווה בין שווים עם קנדקה על הטובה שהעניקה לו באי-חשיפת זהותו.
עדכון הסיפור בהתאם לתקופה ולמקום.
גרסאות שונות של הסיפור מתארות את סיפורם המשותף של קנדקה ואלכסנדר או אלמנטים ממנו בצורה שונה.
בתרבות האירופאית.
המלכה קנדקה מתוארת כמלכה אירופאית לבנה לכל דבר, כשגם תיאורי ארמונה וממלכתה מתוארים כאירופאים.
בתרבות הפרסית-אסלאמית.
לפי הרומן "אסכנדר-נאמה" אלכסנדר מתייעץ עם אשתו, בתו השנייה של מלך מצרים ומקבל את ברכתה לתוכנית ההתחזות לשליח, לשם כניסה לממלכתה של קנדקה. בפגישתו הראשונה של אלכסנדר את קנדקה מתוארת קנדקה כאישה בגיל העמידה, בעלת יופי יוצא מהכלל, כשליטה הקודמת של מצרים ובכך גם מתוארת כשליטה וכובשת חזקה, כבעלת גוון עור כהה, גבוהה, כמעט אלוהית במראה. בנוסף, אלכסנדר רואה בה דמיון לאמו, אולימפיאס, כשקנדקה בסיטואציה זו מכסה את פניה ברעלה. כמו כן היא מתוארת בעיני אלכסנדר כמפחידה, נשית, ובעלת חסד. קנדקה חושפת את זהותו של אלכסנדר בפניו בהצגת הדיוקן בסיטואציה בה היא מתחזה לשפחה ומבקרת את אלכסנדר באמצע הלילה. אלכסנדר לאחר מכן רואה בה כאישה הטובה מ-1,000 גברים והתמלא פחד מקנדקה וזעם על חשיפת זהותו. לאחר שקנדקה מבטיחה שלא לחשוף את זהותו כדי שלא תואשם במותו של אלכסנדר (אדם גדול ודגול) בשטחה, אלכסנדר חש הקלה אך לא נרגע. אלכסנדר חושש לחייו לכן ישן עם נר דולק לצד מיטתו והרגיש כי כל אשר השיג בעולם באמצעות גבריותו הוקטן לעומת מעשיה של קנדקה שהגדילה לעשות באמצעות נשיותה. אלכסנדר גם מצטער על החסד שעשתה עמו קנדקה ומצטער על שלא הרגה אותו, שכן בכך שלא הרגה אותו הוא חב לה כעת את חייו. קנדקה מאוחר יותר מבקשת להצטרף לאלכסנדר לכשישוב ליוון לחיות עמו כאשתו. אז אלכסנדר מתחתן עם קנדקה ומבטיח לשלוח אנשים לאסוף אותה לאחר שישתכן בשלום. כמו כן, מבטיח אלכסנדר לא לקחת ממנה או מצאצאיה מיסים.
בעקבות רצונו של טואס בנקמה על מות אבי אשתו בלחימה מול אלכסנדר, מציע אלכסנדר המתחזה לשליח להסגיר בידי טואס את אלכסנדר. אז טואס נופל על ברכיו ואומר שאם אלכסנדר המתחזה לשליח יעשה זאת יחשיב טואס לעבדו. קנדקה בתגובה מתמלאת פחד על בנה ושואלת את אלכסנדר על עתידו, אלכסנדר מרגיע את קנדקה ומבטיח כי רק טוב יקרה לבנה. אלכסנדר וקנדקה בילו את לילם האחרון יחדיו, ולמחרת קנדקה סייעה לאלכסנדר בהעמסת הפרדות והגמלים במתנות הנדירות. התירוץ הרשמי לתשלום המיסים הוא הרצון להימנע ממלחמה, אולם נראה כי תשלום המיסים נובע גם מרצונה של קנדקה לפצות את אלכסנדר על חשיפתו על-ידה. שכן כל פעם שקנדקה ניגשת לאלכסנדר לאחר החשיפה היא מגישה לו מתנות ומצטערת. בעת הפרידה קנדקה טומנת בידו של אלכסנדר את יד בנה, טואס, ובכך הפגינה את ביטחונה בשמירתו של אלכסנדר על בנה. אלכסנדר אז מבטיח לקנדקה שישים את יד בנה ביד אלכסנדר כפי שהיא טמנה את יד בנה בידו. לאחר שחושף אלכסנדר את זהותו בפני טואס, טומן אלכסנדר את ידו ביד טואס ומקיים את הבטחתו תוך כדי הענקת גלימת כבוד, כתר וחגורה לטואס ושליחתו חזרה לעירו.
פסטיבל בסוודר
פסטיבל בסוודר הוא אירוע מוזיקלי שנתי, שמטרתו גיוס ביגוד חם למען חסרי הבית בתל אביב. בפסטיבל משתתפים מוזיקאים המופיעים בהתנדבות. "כרטיס הכניסה" לפסטיבל הוא ביגוד חם שנתרם על ידי הקהל לחסרי הבית. הפסטיבל הראשון התקיים בחורף 2009, ביוזמת ליאור לוי ובשיתוף מועדון לבונטין.
היסטוריה.
ליאור לוי תושב תל אביב הפעיל מערך של איסוף וחלוקת בגדים לנזקקים ובשיתוף עם יונתן קוטנר, עלה הרעיון של הפקת ערבי התרמה בהם יופיעו אמנים והקהל "משלם" על ההופעה בבגדים. קוטנר השתתף בהפקת שני הפסטיבלים הראשונים.