הסמל המסחרי של הערוץ הוא אפרוח ששמו כשם הערוץ. סביב הדמות יצאה סדרת בובות, ספרים ומוצרים נוספים.
הלל ברגמן אביחנן
ה' אביחנן
ה. אביחנן
ילד מזדקן
ילד מזדקן הוא שיר של להקת כוורת מאלבומה הראשון "סיפורי פוגי" שיצא בשנת 1973.
כתיבת השיר.
במקור הופיע השיר ב"פינות פוגי" שהקליטו דני סנדרסון, מאיר פניגשטיין, אלון אולארצ'יק וגידי גוב לתוכנית "ממנו אלייך" של דורי בן זאב בגלי צה"ל. בגרסה זו נקרא השיר "פוגי מתחשמל" והיה חלק מתיאור עלילותיו הדמיוניות של פוגי בהומור נונסנס:
כאשר פנתה כוורת בשנת 1973 להקליט את אלבומה הראשון על בסיס הקלטותיה המוקדמות, טען אולארצ'יק כי לחן השיר טוב מכדי ללוות טקסט הומוריסטי וכתב לשיר מילים חדשות, תחת השם "ילד מזדקן".
מילות השיר.
שם השיר ניתן לו על פי שורתו הראשונה, המנוסחת כאוקסימורון. על אף אווירתו הקלילה של שאר האלבום, שיר זה הוא בעל אופי רציני ונטול משחקי מילים או רמיזות הומוריסטיות. על אף פער זה, כוללים גם שירים נוספים באלבום כדוגמת "שירות עצמי" ו"ביום ובלילה" אווירה של ספקות וכישלונות, אך אלו עטופים בלשון קלילה יותר.
פתיחת השיר, המשמשת גם כפזמון, מתארת אדם, בוגר על פי גילו, המתקשה להתנהג כמצופה ממנו וממשיך להתנהג כילד:
שני בתי השיר מתארים את קשיי הילד ואת כישלונו לעמוד בציפיות הוריו והחברה ולנהוג כאדם בוגר. בסוף השיר פונה הילד בגוף ראשון אל אימו ומבקש את תמיכתה ברצונו להישאר ילד:
ייאושו וכישלונו של הילד ניכרים גם בהוריו, והשיר מסכם:
ביצוע השיר.
באלבום "סיפורי פוגי" הסולן בשיר הוא גידי גוב. בהתייחס לשיר זה, סיפר גוב כי הושפע בסגנון השירה מסגנון הביצוע של אלי מגן בלהקת אחרית הימים ובשירים נוספים. כמו שירים רבים באלבום זה של כוורת, זכה גם "ילד מזדקן" להצלחה רבה והפך לאחד מלהיטיה הבולטים.
לשיר הוקלטו מספר גרסאות כיסוי. מחבר השיר אלון אולארצ'יק הקליט אותו עבור אלבום הסולו הראשון שלו, "אולארצ'יק", משנת 1985 ובשנת 1995 ביצעו את השיר גידי גוב, אולארצ'יק ואביב גפן בתוכנית לילה גוב. בשנת 1989 הקליט את השיר יהודה פוליקר בהופעה יחד עם גידי גוב וביצוע הופעה של גוב לבדו נכלל באלבומו "דרך ארץ: הופעה" משנת 1988.
אריק איינשטיין ביצע את השיר באלבום "עבודה עברית - מחווה לחמישים שנות יצירה מקורית" משנת 1998 ולהקת כנסיית השכל ביצעה את השיר יחד עם התזמורת האנדלוסית אשקלון במסגרת פרויקט של גלי צה"ל במלאת 40 שנה לצאת "סיפורי פוגי" בשנת 2013. כמו כן ביצעו את השיר אומנים נוספים, ביניהם חמי רודנר, אבי סינגולדה, רפי גינת ,מוש בן ארי וג'יין בורדו.
אהוד בנאי, בשירו "מהרי נא" ("הילד בן שלושים") מתאר מצב דומה של אדם מבוגר המיואש מחייו הבוגרים, חוזר אל בית הוריו ומייחל לקרבתה של אימו.
המכון לחקר תנועת העבודה
המכון לחקר תנועת העבודה והחלוץ ע&quot;ש פנחס לבון
המכון לחקר תנועת העבודה והחלוץ
מפת בריידנבאך
מפת בריידנבאך היא מפת ארץ ישראל וירושלים שצוירה על ידי ארהרד רויוויך ופורסמה בספרו של ברנהרד פון בריידנבאך בשפה הלטינית, "מסע לארץ הקודש" (Peregrinatio in Terram Sanctam), בשנת 1486.
תיאור המפה.
המפה מתארת את ארץ ישראל במבט מן המערב, מדמשק וביירות בצפון ועד לאלכסנדריה ומכה בדרום. השליש המרכזי של המפה מוקדש לירושלים, המוצגת מסובבת ב-180 מעלות, במבט מן המזרח. תיאור ירושלים ריאליסטי ומדויק, בעוד רמת הדיוק בתיאור שאר חלקי הארץ נמוכה יחסית.
בקדמת המפה, באזור החוף, ניתן לראות את ספינת הצליינים עוגנת בנמל יפו.
בירושלים ניתן לזהות את כנסיית הקבר, כיפת הסלע, ובסמוך לעיר את מנזר המצלבה.
המקומות הקדושים לנצרות מודגשים, גם בכיתוב נלווה, וצלבים קטנים מציינים את המקומות שבהם היה אפשר לקבל שטר מחילה (אינדולגנציה) - מידע חשוב לעולי-הרגל שחירפו את נפשם כדי לזכות בגאולת הנפש. המפה, על דמויותיה, צופנת בחובה את מהות העלייה לרגל: הליכה בעקבות סיפור חייו של ישו - שחזור דרכו גם במובן הרוחני, במטרה לטהר את הנפש. כך מתמזג המסע לירושלים הארצית עם מסע ל"ירושלים השמימית". העיון בספר-המסע ובאיורים שבו מציע תחליף למסע האמיתי שהיה יקר, מסוכן, קשה או בלתי אפשרי לרוב המאמינים באירופה.
היסטוריה.
בשנים 1484-1483, בימי הסולטאן הממלוכי קאיתבאי, ערך בריידנבאך, כומר ואיש אצולה, מסע צליינות לארץ הקודש. בחבורתו של בריידנבאך, שיצאה ברכיבה ממיינץ, היו שני אצילים נוספים, האביר פיליפ פון ביקן והרוזן הצעיר יוהאן מסולמס. את שלושת האצילים שירתו טבח ומתרגם בשם יוהאן קנוס, והתלווה אליהם המאייר ההולנדי ארהרד רויוויך (Erhard Reuwich), שרשם את נופי המסע. פון בריידנבאך היה הנוסע הראשון שצירף צייר למסעו.
הנוסעים יצאו ברכיבה לוונציה, אליה הגיעו בתום שבועיים. שם הצטרפו אליהם צליינים נוספים - רבים מהם אצילים אירופים ואנשי כמורה, ובהם הנזירים פאול ולטר ופליקס פברי, שכתבו גם הם ספרים על מסעם. הם עלו על ספינה ונציאנית והפליגו דרך הנמלים הוונציאניים קורפו מודון ורודוס, דרך הרקליון שבכרתים. הספינה הגיעה לארץ ישראל בתום כחודשיים של הפלגה ועגנה בנמל יפו.
העולים לרגל נאלצו להמתין מספר ימים בספינה בטרם ניתן להם אישור מן השלטונות הממלוכיים לעלות ליבשה.
את מסע הצליינות בארץ ישראל ארגנו נזירים פרנציסקנים שהתגוררו בארץ ישראל. בהדרכתם עלו הנוסעים לירושלים, כדי לבקר באתרים הקדושים לנצרות בעיר עצמה ובבית לחם הסמוכה.
בירושלים נפרדה חבורתו של בריידנבאך מן המדריכים הפרנציסקנים ומרוב הצליינים האירופים והמשיכה דרומה לחברון ולעזה.
הם הצטרפו לשיירות ערביות בדרך לסיני וביקרו במנזר סנטה קתרינה ובג'בל מוסא. משם המשיכו ברכיבה לקהיר והפליגו במורד הנילוס לרוזטה. בריידנבאך וחבורתו שבו לאירופה בספינה ונציאנית עליה עלו בנמל אלכסנדריה, שם גם מת הרוזן מסולמס מדיזנטריה.
אחרי שובו למיינץ פרסם בריידנבאך את רשמיו בשפה הלטינית בספר "מסע לארץ הקודש" (Peregrinatio in Terram Sanctam).
את הטקסט עצמו כתב, על סמך תיאורי בריידנבאך, הנזיר הדומיניקני מרטין רות', שלא השתתף במסע, אך שלט בלטינית. את הספר ליוו תחריטי עץ של רויוויך. המפות בספר הן מהמפות המודפסות הראשונות. מפת ארץ ישראל וירושלים נוצרה בשלושה לוחות על ידי האמן, שגם הדפיס את הספר בבית הדפוס שלו במיינץ, בשיטה שהומצאה כ-30 שנה לפני כן על ידי יוהאן גוטנברג.
הספר, שפורסם לראשונה ב-1486, הפך לרב-מכר, לא במעט הודות לאיורים, ותורגם על ידי בריידנבאך גם לסאקסונית תחתית. בשנים הבאות הוא תורגם גם לשפות אירופיות נוספות.
מפת בריידנבך
סחלב הקוף הערפדי
סחלב הקוף הערפדי (שם מדעי: "Dracula Simia") הוא פרח ממשפחת הסחלביים. שמו העברי ניתן לו בגלל מראהו הדומה לפני קוף, ובגלל שהצמח נמנה עם הסוג דרקולה נוסף לו שם התואר "ערפדי". מוצאו באזור הנאוטרופי סביב יערות גשם טרופיים.
לפרח ריח הדרים מתוק. הוא בעל שלושה עלים שבשטח המפגש שלהם ניתן לראות שתי נקודות שמתחתיהן קפל קטן, וכתם אדום. פרטים אלה יוצרים תמונה של פני קוף.
מאפיינים.
סחלב הקוף הערפדי שייך לסוג דרקולה, המונה כ-120 מינים, וכמו שאר קרוביו לסוג, הוא אפיפיט (הנשען על צמחים אחרים אך איננו טפיל).
עלי הכותרת שלו יכולים להופיע בצבעים שונים ומגוונים אך כולם שומרים על הצורה המורכבת משלושה פלחים המחוברים ביניהם בזווית כלפי חוץ ובנקודת מפגשם ניתן לראות פרצוף קוף. הפריחה לא תלויה בעונות פריחה ובזמני השנה, ובתנאים נכונים הפרח יכול לפרוח בכל זמני השנה.
תנאי גידול.
סחלב פני הקוף הערפדי מיטיב לגדול באקלים לח, כאשר הוא נהנה מגשמים קצרים כמעט מדי יום, וערפילים שהופכים לטיפות מים על עלי הכותרת. סחלבי הדרקולה צומחים בתחתית יערות הגשם, ללא שמש ישירה.
גידול ביתי.
בגידול ביתי, חשוב לספק לצמח לחות גבוהה, ועם זאת לזכור כי יש לאוורר את המקום לעיתים תכופות משום שמקום סגור ולח מעודד ריבוי בקטריות ופטריות הפוגעות בצמח. יש להקפיד על משרעת טמפרטורות שבה הטמפרטורה בלילה תהיה נמוכה ב-4°C מהטמפרטורה במהלך היום. התאורה אמורה להיות בהירה ומפוזרת, אך לא חמה. אין לחשוף את הצמח לאור שמש ישיר. חלונות מערביים ודרום מערביים יהיו המתאימים ביותר.
משה לוי (ראש מועצה מקומית)
משה לוי (1919-1986) היה ראש המועצה המקומית נס ציונה בין השנים 1966-1968.
ביוגרפיה.
לוי נולד בשנת תרע"ט (1919) בעיר בגדאד שבעיראק, בן למשפחה אמידה בת חמישה אחים ואחיות.
לוי שימש בארצו כעובד מדינה. הוא הגדיר את עצמו כיהודי ציוני נלהב, היה מראשי הקהילה היהודית בעיראק ואחת הדמויות במפעל הציוני של העלאת יהודי עיראק ארצה.
בשנת 1951 עלה משה לוי, יחד עם אשתו סעידה וחמשת ילדיהם, לארץ ישראל במסגרת מבצע עזרא ונחמיה, תוך שהם משאירים אחריהם ממון רב ונכסים בעיראק. בתחילה גרו במחנה עולים ואחר כך עברו למעברת נס ציונה, שם למד עברית ושם גם נולדה בתו הקטנה.
משה לוי נבחר ליו"ר הוועד במעברת נס ציונה, וכן כיהן כמזכיר סניף הפועל המזרחי וכמנהל המחלקה לעדה הבבלית.
בשנת 1954 הצטרף למפלגת המפד"ל בה שימש כפעיל מרכזי.
בין השנים 1954–1986 היה יו"ר לענייני מיעוטים מטעם המפד"ל ובמסגרת תפקידו זה היה לגורם מקשר בין בני המיעוטים במדינה לבין הממשלה. לימים, האמון והכבוד שרכשו לו בני קהילות המיעוטים (לרבות דרוזים צ'רקסים, ערבים ובדואים) סייעו בחיזוק מעמדה של מפלגת המפד"ל בקרב מגזרים אלו.
בשנים 1957–1966 שימש כיו"ר חברה קדישא בנס ציונה. בשנת 1955 נתמנה לחבר מועצה מטעם המפד"ל במועצת נס ציונה, ומשנת 1965 כיהן כסגן ראש מועצה.