בועידת מדריד בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני שנערכה ב-1991, החל קשדן ליצור קשרים עם אנשי עסקים, עם עובדי ציבור ועם דיפלומטים במפרץ הפרסי, ומונה לאיש הקשר של מדינת ישראל למדינות המפרץ. קשדן ניהל בחלוף השנים קשרים ענפים עם ארצות ערב, ובעיקר עם איחוד האמירויות הערביות. הוא יצר גם קשר אישי עם בני בית נהיאן. בסוף 2005 הציע קשדן לממשלת איחוד האמירויות להקים נציגות דיפלומטית חשאית של מדינת ישראל – ונענה בחיוב. ב-2006 נרשמה באמירות דובאי חברה בשם "המרכז לפיתוח וסחר בינלאומי", שהייתה למעשה הנציגות הדיפלומטית החשאית הישראלית. פעילות הנציגות של קשדן תרמה באופן משמעותי לפיתוח יחסי איחוד האמירויות הערביות–ישראל, והיא זו שהניחה את היסודות לבניית היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות בהמשך. ב-2009 סייע קשדן בהקמתה של נציגות דומה בבחריין. תקרית חריגה ביחסים בין ישראל לאמירויות נרשמה לאחר הריגתו של מחמוד אל-מבחוח על ידי "המוסד" ב-2010, כאשר האמירתים ראו בכך הפרה בוטה של ריבונותם, ובתגובה גירש שר החוץ האמירתי עבדאללה בן זאיד, את קשדן מהאמירויות באופן אישי. רק בסוף 2017 השלטון האמירתי אישר לקשדן לשוב אל המדינה.
בטקס החתימה על הסכמי אברהם בכלל והסכם איחוד האמירויות הערביות–ישראל בפרט בבית הלבן בספטמבר 2020, סירב ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו להזמין את קשדן לאירוע, והוא הגיע לאירוע כאורח של הממשלה האמירתית. באירוע שערך בדצמבר של אותה השנה שר החוץ גבי אשכנזי בהוקרה לשליחי משרד החוץ, עמד קשדן בראש מקבלי תעודות ההוקרה. לביקורו של שר החוץ וראש ממשלת ישראל החלופי יאיר לפיד באמירויות ביוני 2021, הוזמן קשדן כאורח הכבוד.
ירגזי ירוק-גב
ירגזי ירוק־גב (שם מדעי: "Parus monticolus") הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. הירגזי ירוק־הגב חי ממערב הרי ההימלאיה לדרום וייטנאם ובטאיוואן.
מאפיינים חיצוניים.
הירגזי ירוק־הגב הוא ציפור שיר קטנה; אורכו 11–13 ס"מ. הוא דומה מאוד לקרובו ירגזי מצוי, אם כי הבטן והגב שלו בצבע ירוק. ראשו שחור עם כתם לבן על העורף ולחיים לבנות. הבטן בצבע צהוב־ירקרק, החזה שחור, והגב ירוק. הצווארון שחור. על הגחון עובר פס שחור מהחזה ועד לתת־השת הלבן. הכנפיים שחורות־כחולות, כאשר יש שתי שורות של סוככות ששוליהן לבנים. הזנב שחור במרכזו וכחול בשוליו, ולבן מלמטה. הנקבה דומה לזכר, אם כי הפס השחור על בטנה צר יותר. הצעירים דומים לבוגרים, אבל דהויים יותר עם לחיים צהבהבות, פס גחון צר, וצווארון צר. המקור קצר ושחור, וכף־הרגל כחלחלה. לאוכלוסיות בדרום וייטנאם פס גחון רחב.
הקריואת מאוד דומות לקריאות הירגזי המצוי, אבל צלולות ורמות יותר, ונשמעות כ–"סי–סי–סי" ו–"טי–טי–וי".
התנהגות.
הירגזי ירוק־הגב חי לרוב לבד או בזוגות, ובחורף בלהקות, ולעיתים מחפש מזון בלהקות מעורבות מינים, בהם קרובו, ירגזי יפני. הירגזי ניזון מפרוקי רגליים קטנים, פגיות, ניצנים, פירות וזרעים.
הירגזי משתמש בתיבות קינון. הקן בנוי בעיקר מטחב, ומרופד בפרווה. בממוצע, עומק בקן הוא 46.8 מ"מ, וקוטר הקן 52.9 מ"מ. הטלת הביצים מתחילה באפריל. הנקבה מטילה 4–9 ביצים. הביצים עגלגלות ולבנות עם נקודות אדמדמות. נפח הביצה הממוצע הוא 1.33 סמ"ק. גודל התטולה קטן ככל שהביצים מוטלות מאוחר יותר. הנקבה דוגרת על הביצים 10–15 ימים, ומפסיקה לדגור כאשר הגוזלים בני 7–10 ימים. לעיתים הנקבה אוכלת את קליפות הביצים לאחר הבקיעה. שני ההורים מאכילים את הגוזלים. הגוזלים פרחים בגיל 17–21 ימים. אחוז ההצלחה של הקינון גבוה במעט מחצי, ואחוז הגוזלים השורדים מרגע הבקיעה ועד שלב הפרחון קרוב ל–70%–80%. רוב מקרי המוות בקן נגרמים עקב טריפה, השתלטות מינים אחרים על הקן, או נטישה על ידי ההורים.
בית גידול ותפוצה.
הירגזי ירוק־הגב חי ממערב הרי ההימלאיה לדרום וייטנאם ובטאיוואן. הירגזי חי בגבהים של 200–4,000 מטרים מעל פני הים. טווח התפוצה (כ–7,470,000 קמ"ר) של מין זה גדול, ולכן המין אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח. גודל האוכלוסייה לא כומת, אך לא סביר שהוא מתקרב לסף סכנת ההכחדה על פי קריטריון גודל האוכלוסייה. מגמת האוכלוסייה יציבה, ועל כן אין ירידה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. על כן, ירגזי ירוק־גב מסווג כמין ללא חשש. הירגזי ירוק־הגב הוכרז כמין בסכנת הכחדה במיאנמר ב-4 במרץ 2020.
תפוצת תת־מינים.
תוארו ארבעה תת־מינים של ירגזי ירוק־גב:
קופטאן חלבי
קופטאן חלבי (בערבית: قفطان حلبي, בתעתיק תקני: קופטאן חלבי; נולד ב-1970) הוא איש ציבור, פעיל חברתי, ויזם היי-טק, דרוזי-ישראלי, איש דלית אל-כרמל. מייסד ויו"ר המכון הדרוזי הראשון ליזמות, חדשנות והעצמה כלכלית ה-DTEC ומייסד ויו"ר העמותה לקידום מעמד החייל הדרוזי המשוחרר. תומך במודרניזציה של החברה הדרוזית בישראל ובחיזוק הקשר בין העדה הדרוזית לעם היהודי ולמדינת ישראל.
ביוגרפיה.
קופטאן חלבי נולד ב-1972 בדלית אל-כרמל. קיבל חינוך דרוזי, וסיים את לימודיו בבית ספר תיכון ע"ש סבו קופטאן חלבי. לאחר שרות צבאי מלא במשמר הגבול 1994 עבד כראש מטה שר הפנים למגזר הערבי, כיועץ לשר הנגב והגליל שמעון פרס וכיועץ במשרד ראש הממשלה אהוד אולמרט. לאחר מספר שנים כרכז תחום המגזר הערבי למנכ"ל קופת חולים מכבי וקופת חולים לאומית החל קופטאן לעסוק בפעילות ציבורית וחברתית למען צעירי העדה הדרוזית.
בשנת 2009 ייסד חלבי את העמותה לקידום מעמד החייל הדרוזי המשוחרר יחד עם בכירים מהעדה על מנת לתמוך בצעיאי העדה המשתחררים משרותם בשירותי הביטחון השונים ולעזור להם במעבר לאזרחות. בשם העמותה פתח חלבי זירות עבודה חדשות לצעירי וצעירות העדה בתחומים שלא היו פתוחים עד אז לדרוזים כלל. במקביל, החל להקים ולעמוד בראש משלחות של דרוזים משוחררי כוחות הביטחון שהגיעו לכל קצות תבל עם מסר שמדינת ישראל איננה מדינת אפרטהייד ולהילחם נגד תנועת החרם BDS.
ב-2015 בעצתו ותמיכתו המעשית של השר לשעבר פרופ' משה ארנס התחיל חלבי במהלך של הקמת מכון דרוזי ראשון ליזמות, חדשנות והעצמה כלכלית דרוזטק על מנת לייצר גב חינוכי ומקומות עבודה לצעירי וצעירות העדה בתחום הרווחי במדינת הסארט-אפ.
ב-2017 בעזרת השר אלי כהן קיבלה העמותה פיסת קרקע ממינהל מקרקעי ישראל בפסגה המערבית של הר הכרמל וביולי 2020 הונח, בתמיכת ממשלת ישראל, הטכניון וקרן היסוד אבן הפינה למכון. למרות כל בעיות הקורונה ונפילת הממשלות. במקביל נפתחה הכיתה הראשונה של הדרוזטק בטכניון בתמיכתה של חברת סיסקו העולמית.
במשך השנים זכה חלבי לאותות הוקרה מקהילות יהודיות ברחבי העולם והוא מוזמן לייעץ ולעזור בכנסים ובפגישות של תומכי ישראל מכל הדתות.
חלבי, בעל תואר ראשון בחינוך וחברה ותואר שני במנהל עסקים מתגורר בדלית אל-כרמל נשוי ואב לשתי בנים אשר שירתו בצה"ל.
זכויות להט&quot;ב בבלגיה
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בבלגיה מוגדרות מהמתקדמות ביותר בעולם. בשנת 2021, ארגון הלהט"ב האירופי, "ILGA-Europe" דירג את בלגיה במקום השני באיחוד האירופי במעמד הגנה על זכויות להט"ב, אחרי מלטה במקום הראשון.
פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית בשטחי בלגיה ב-1795, עם גיל הסכמה שווה לזוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד, למעט בין השנים 1965–1985. לאחר שהעניקה לזוגות חד מיניים הטבות זוגיות במשפחה בשנת 2000, בלגיה הפכה למדינה השנייה בעולם שמכשירה נישואים חד מיניים ב-2003 (לאחר הולנד ב-2001). אימוץ משותף של זוגות חד מיניים עבר הכרה מלאה בשנת 2006 באותם תנאים והגבלות כמו אימוץ בקרב הטרוסקסואלים, בעוד זוגות לסביות הותרו לגשת להפריה חוץ-גופית (IVF). הגנות מפני אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה, בדיור ובהתאמות ציבוריות ופרטיות נחקקו בשנת 2003 ועבור זהות מגדרית וביטוי מגדרי בשנת 2014. טרנסג'נדרים הותרו לשנות את מינם החוקי מאז 2007, בעוד חיוב להעברת ניתוח להתאמה מגדרית ועיקור לצורך הכרה בשינוי המגדר, בוטלו בשנת 2018. באותה שנה, כ-727 טרנסג'נדרים בלגים שינו את מגדרם.
בלגיה מזוהה כאחת המדינות הידידותיות ביותר עבור להט"ב בעולם. ראש ממשלת בלגיה הקודם, אליו די רופו, נודע בהיותו הומוסקסואל מוצהר וכאחד מראשי המדינות הבודדים בעולם שהזדהו כחלק מקהילת הלהט"ב. פסקל סמט, שר החינוך הפלמי לשעבר (בממשלת פיטרס השנייה) ושר הניידות הנוכחי של בריסל, הוא הומוסקסואל מוצהר גם כן. עם מינויה של פטרה דה סוטר לסגנית ראש ממשלת בלגיה המפקחת על הממשל הציבורי ומפעלים ציבוריים מאז 2020, בלגיה היא אחת המדינות הראשונות בעולם המחזיקות בנציגים טרנסג'נדרים מוצהרים כשרים בממשלה. סקר מאת "Eurobarometer" משנת 2019 מצע כי 84% מהבלגים האמינו שאנשים הומוסקסואלים וביסקסואלים אמורים ליהנות מאותן זכויות כמו הטרוסקסואלים, ו-82% תמכו בהכשרת נישואים חד מיניים ברחבי אירופה, עלייה של כ-20% מתוצאות סקר האיחוד האירופי משנת 2006 שהראה תמיכה של 62% בהכשרתם של נישואים חד מיניים ביבשת.
מעמד בחוק.
לפני שנת 1795, השטח של מדינת בלגיה המודרנית נשלט בעיקר בידי האימפריה הרומית הקדושה והיה מחולק בין ארצות השפלה האוסטריות, דוכסות בויון ובישופות לייז', יחד עם ממלכת צרפת והרפובליקה של הולנד המאוחדת.