האלבום נכתב עוד בשנת 2019 והקלטותיו הסתיימו בפברואר 2020. על פי גורמים לא רשמיים, לג'נד קיווה להעביר מסר של שמחה ואהבה בהוצאת האלבום, לאור מחאות ג'ורג' פלויד שהתרחשו במהלך הקלטת האלבום. לג'נד הוציא לאור את עטיפת ורשימת הסינגלים של האלבום ב-12 ביוני, שבוע לפני צאתו.
סינגלים.
שלושת הסינגלים "Conversations in the Dark", "Actions" ו-"Bigger Love" הוצאו לפני פרסום האלבום בהתאמה, ואילו הסינגל "Wild" הוצא לאור רק ב-13 באוגוסט 2020. את הסינגל "Actions", לג'נד ביצע בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית, The Tonight Show.
ביקורות.
האלבום זכה לביקורות מתונות. המגזין האמריקאי, רולינג סטון, נתן לאלבום 3.5 כוכבים מתוך חמש. בנוסף, נאמר בביקורת כי נושאי האלבום מתאימים ומשתלבים עם המצב הנוכחי של מגפת הקורונה.
בנק א&quot;י לתועלת אשראי
אגודה ארצישראלית
רדאי
ראדאי
קינגסלי בן-אדיר
קינגסלי בן אדיר (באנגלית: Kingsley Ben-Adir נולד: ב-28 בפברואר 1986) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי.
ראשית חיים וחינוך.
בן אדיר נולד בגוספל אוק, לונדון, אנגליה. הוא למד בבית הספר וויליאם אליס בגוספל אוק, בצפון מערב לונדון. הוא סיים את לימודיו בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה בשנת 2011.
קריירה.
בשנת 2011, הופיע בן אדיר במחזה של ג'יליאן סלובו "המהומות" בתיאטרון התלת אופן. בשנת 2012 הוא שיחק את דמטריוס במחזה חלום ליל קיץ בתיאטרון הפתוח של ריג'נטס פארק.
בשנת 2013, הוא שיחק את בוראצ'יו בהפקתו של מארק ריילנס במחזה מהומה רבה על לא דבר בתיאטרון אולד ויק.
בשנת 2014 הופיע בן אדיר בהצגה "אנו גאים להציג מצגת על הררו של נמיביה, שבעבר הייתה ידועה כדרום מערב אפריקה, הגרמנית, בין השנים 1884–1915" בתיאטרון בוש בלונדון. ההצגה זכתה לביקורות חיוביות.
בן אדיר גילם סמפסון בדרמת הפשע הבריטית של אדם סמית "Trespass Against Us" בכיכובם של מייקל פסבנדר וטריסטן בסרט של הבמאי גאי ריצ'י.
בשנת 2020 גילם את נשיא ארצות הברית ברק אובמה במיני סדרה "The Comey Rule" ואת מושא האהבה של גרנט, דרבי (אנה קנדריק ) בסדרה סיפור אהבה.
מייקל גנדולפיני
מייקל גנדולפיני (באנגלית: Michael Gandolfini נולד ב-10 במאי 1999) הוא שחקן אמריקאי. בנו של השחקן ג'יימס גנדולפיני.
ביוגרפיה.
גנדולפיני נולד בשנת 1999 לג'יימס גנדולפיני ומרסי ווודרסקי. כשהתבגר, נהנה לשחק ולהופיע, אך אביו ייעץ לו לא לפתח קריירת משחק, אלא להיות ספורטאי או במאי משום ש"לבמאים יש את הכוח".
בהיותו בן 14, נפטר אביו בגיל 51 בעיר רומא ב-19 ביוני 2013. המשפחה שהתה באיטליה כדי לקבל פרס במסגרת פסטיבל טאורמינה, שבו אביו היה אחד מאורחי הכבוד. לאחר שהמשפחה בילתה את היום בטיולים בעיר, גילה מייקל את אביו מחוסר הכרה בסביבות השעה 22:00 בלילה על רצפת האמבטיה במלון פאלאציו קארוזו. הוא הובהל לבית החולים בשעה 22:40, אך מותו נקבע כעבור 20 דקות מהתקף לב.
קריירה.
לאחר מות אביו החליט מייקל גנדולפיני להמשיך בקריירת משחק. לאחר סיום לימודי התיכון, נרשם לאוניברסיטת ניו יורק.
הוא נבחן והתקבל לסדרת הדרמה "הצמד" בתפקיד ג'ואי דווייר. בשנת 2019 לוהק לסרט "הקדושים של ניוארק" כדי לגלם את הגרסה הצעירה של טוני סופרנו, התפקיד שמילא אביו בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס". גנדולפיני, שמעולם לא צפה בסדרה, החל לצפות בה כדי להתכונן לתפקיד, ותיאר את ההכנות כתהליך אינטנסיבי.
בשנת 2019 לוהק גם כן לשחק בדרמת הפשע "Cherry" בבימוי האחים רוסו.
עדי זינו
עדי זינו (נולדה ב-2 בנובמבר 1986) היא מדבבת ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
ההופעה הראשונה של זינו הייתה בטלוויזיה בשנת 1991, בה השתתפה בתוכנית "מסיבת גן" בערוץ הראשון. מאוחר יותר, בין השנים 2001–2002, שיחקה בסדרת הטלוויזיה "שחר" בערוץ HOT3 בתפקיד גל ספיר. בין השנים 2003–2004 הייתה מנחה בתוכנית המערכונים "נקניקייה" בערוץ ניקלודיאון, בה היא גם שיחקה דמויות שונות במערכונים. בנוסף להשתתפותה בסדרות ותוכניות טלוויזיה, זינו שיחקה במחזות הזמר "סיסי הנסיכה" את טינה ו"קטנטנות".
בשנת 1995 זינו החלה לעסוק בדיבוב, כאשר בין הסדרות והסרטים שהיא דיבבה נכללים "הלבלו", "נסיך מצרים", "", "קספר פוגש את וונדי", "אוטובוס הקסמים", "האסופית", "פרנקלין", "נאדי", "פבלו השועל האדום", "אמא אווזה", "בייבלייד", "מרי קייט ואשלי בפעולה", "תותית", "מלכודת הזמן", "", "ז'אק קוסטו", "קאיו", "בייווילז", "תותית", "לולירוק" ו"".
במהלך קריירת הדיבוב שלה דיבבה שתי דמויות מוכרות. הראשונה היא מיסטי באנימה "פוקימון" ובסרטים ", ", "חופשת הקיץ של פיקאצ'ו" ו"מבצע החילוץ של פיקאצ'ו" שמבוססים עליה. השנייה היא בלום בסדרת ההנפשה "מועדון ווינX" ובסרטים " ו" שמבוססים עליה.
חיים אישיים.
זינו נולדה עם שם המשפחה בן ישראל, כאשר בשנת 2011 שינתה לשם המשפחה הנוכחי שלה. היא ביתם של אפי בן ישראל וספי ריבלין, אשר הביאו אותה לעולם מתוצאה של קשר מחוץ לנישואין. לאחר מותו של ריבלין, זינו סיפרה שהיא ניסתה שנים רבות ליצור איתו קשר אך זה לא צלח. עם זאת, לדברי ג'ודי שלום ניר מוזס, הכיר בה ריבלין ואף דאג לה מבחינה כלכלית.
פאול גש
פאול גש (בגרמנית: Paul Goesch; 30 באוגוסט 1885 - 22 באוגוסט 1940) היה אמן, אדריכל, ליטוגרף ומעצב גרמני בתחילת המאה העשרים. הוא היה קשור לאלמנטים העיקריים של האקספרסיוניזם הגרמני.
חיים.
גש נולד בשוורין. הוא סבל מ"פגיעות פיזית ורגשית" לאורך כל חייו, אך בכל זאת שמר על נחישות איתנה ליצור באופן פורה ולהתחבר לאוונגרד של תקופתו. הוא היה בנו של עורך דין ושופט, שגדל בברלין, שם מילא אביו תפקיד הוראה באוניברסיטת ברלין.
גש החל ללמוד במכללה הטכנית בברלין-שרלוטנבורג בשנת 1903 כדי ללמוד אדריכלות. כסטודנט, על פי הדיווחים, הוא פגש גם את זיגמונד פרויד וגם את רודולף שטיינר. הוא פיתח עניין באנתרופוסופיה, גרסתו של שטיינר לתיאוסופיה, ומאוחר יותר סייע בבניית הגותיאנום בשנים 14–1913. הוא סבל נפשית והיה מאושפז בטיפול פסיכיאטרי בגיל מוקדם (1909). למרות זאת הגיע לתואר האקדמי.
הוא למד ציור בסן רמו במשך חצי שנה, ונסע דרך איטליה, צרפת וגרמניה ופגש אמנים אחרים. בשנת 1911 קיבל תפקיד בחלם בפולין, ושימש שם כאדריכל העיר בין השנים 1915–1917.
יצירה.
גש החל סדרה של תוכניות ורישומי "אדריכלות פנטזיה" בשנת 1914. הוא סבל מהתקף פסיכוטית בשנת 1917, ואושפז בבית חולים עד שנת 1919. לאחר שחרורו הוא נקשר לקבוצת נובמבר ולארביירטס פאר קונסט והציג עבודות בתערוכות שלהם. גש עבד עם ברונו טאוט במגדבורג על פרויקט שיקום משנת 1920. טאוט פרסם יצירות אמנות ומאמרים מאת גש בכתב העת האקספרסיוניסטי שלו Frühlicht ("אור ראשון").
מבחינה אמנותית, גש היה "מומחה בצבעי מים" אשר יצר מאות תמונות, לרוב בנושאים מיתולוגיים ודתיים (במיוחד מריה הבתולה). הוא גם כתב ואייר אגדות והלחין שירה.
מחלת נפש.
בפברואר ובמרץ 1914 עזר גש לבנות את בניין הגותניאום הראשון של שטיינר בדורנאך, ולאחר מכן עבד כמנהל בניין ממשלתי בקלן במשך שלושה חודשים, וקיבל תעודה של "בונה ממשלתי".
בזמן אשפוזו הארוך הוא הכין 29 ציורים, על נייר וכן ספר ציורים שהגיש כתרומה אמנותית למרפאה הפסיכיאטרית של אוניברסיטת היידלברג.
עבודותיו של גש הוצגו רק בתערוכות קבוצתיות משנת 1921 ואילך, סבל גש יותר ויותר מקשיים פסיכולוגיים, והפך לחולה בגטינגן שם גיסו היה ראש המוסד הפסיכיאטרי.
בשנת 1934, תחת המשטר הנאצי, הועבר גש לבית החולים הפסיכיאטרי בברנדנבורג בטאופיץ, שם אסור היה לצייר והוא נאלץ לעבוד בעבודת כפיים.
בשנת 1940 סילקו אנשי הס"ס את גש מטאופיץ ורצחו אותו. כנראה, באוגוסט 1940, בכלא הישן בברנדנבורג. הוא היה אחד מאלפי הקורבנות של פעולת מסע המתת החסד הנאצית.
השילוב של יצירות אמנות ובעיות פסיכיאטריות בביוגרפיה של גש הביא לו תשומת לב מסוימת בהקשר של האמנות הזרה או תנועת "ארט ברוט".
מספר יצירותיו של גש נכללות באוסף של הפסיכיאטר והיסטוריון האמנות הנס פרינהורן המתוחזק כעת באוניברסיטת היידלברג, והוצגו בתערוכת אוסף פרינצ'ורן בשנת 1996.
המרכז הקנדי לאדריכלות מכיל באוסף 234 רישומים של גש.
נידה סנף
דינה וילמינה יקובה "נידה" סנף (בהולנדית: Dina Willemina Jacoba "Nida" Senff; 3 באפריל 1920 – 27 ביוני 1995) הייתה שחיינית הולנדית. הייתה אלופה אולימפית (ברלין 1936) ושאינית עולם במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה.
סנף נולדה וגדלה ברוטרדם.
באליפות הולנד שנערכה בשנת 1935 זכתה סנף במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב.
אלופה אולימפית.
המתחרה העיקרית של סנף באולימפיאדת ברלין (1936) אלינור הולם מארצות הברית, האלופה האולימפית מלוס אנג'לס 1932 הושעתה מנבחרת ארצות הברית לאחר שהשתתפה במסיבת קוקטייל ושתתה שמפניה בספינה בדרך לגרמניה. במשחקים עצמם זכתה סנף במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.9 דקות, לפני חברתה לנבחרת שיאנית העולם ריי מסטנברוק (1:19.2 דקות) ואליס בריג'ס מארצות הברית (1:19.4 דקות) וזאת אף על פי שפיספסה את הסיבוב ולא נגעה בקיר, היא חזרה לגעת בקיר וניצחה את המשחה. בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:16.6 דקות ובשלב חצי הגמר תוצאה של 1:17.1 דקות.
שיאנית עולם.
חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקופנהגן, דנמרק ב-8 בספטמבר היא קבעה במשחה ל-100 מטר גב שיא עולם חדש של 1:15.7 דקות, שיפור לשיא העולם בן חצי שנה של ריי מסטנברוק (1:15.8 דקות). יומיים לאחר מכן, ב-10 בספטמבר היא שיפרה את השיא והעמידה אותו על תוצאה של 1:15.4 דקות.