במרוצת השנים אגתה ביססה את עצמה כמנהיגת ניו סיילם וכמכשפה החזקה ביותר בקהילה, והמשיכה להסגיר מכשפים ומכשפות מסוימים לידי ציידי המכשפות, מתוך כוונה לחשל את בני הקהילה ולהיפטר מאלו שלא מסוגלים להגן על עצמם. בנה היחיד, ניקולס סקראץ', גדל להיות מכשף מחונן בזכות עצמו. לקראת סוף המאה ה-18 הצטרפה אגתה לקבוצת בנות החירות, קבוצת נשים ולוחמות וצדק, ואימנה אותן בדרכי האמנויות המיסטיות.
ארבעת המופלאים, מכשפת השני.
בהמשך נשכרה אגתה לשמש כאומנת עבור פרנקלין ריצ'רדס, בנם של ריד ריצ'רדס/מיסטר פנטסטיק וסוזן סטורם-ריצ'רדס/האישה הבלתי-נראית, חברי קבוצת ארבעת המופלאים. בתחילה אגתה הסתירה את כוחותיה מפני ארבעת המופלאים, והשתמשה בהם כדי להגן על פרנקלין הצעיר מפני ארבעת המפחידים. היא חשפה את כוחותיה כאשר נחלצה לעזרתם של ארבעת המופלאים בקרב נגד אניהילוס, ולאחר מכן המשיכה לשמש כבת בריתם בקרבות שונים וסייעה לפרנקלין כאשר כוחותיו החלו להופיע. אגתה נפגשה עם ונדה מקסימוף/מכשפת השני בהצטלבות בין ארבעת המופלאים והאוונג'רס, והחלה לאמן אותה בכישוף.
בשהותה של אגתה בקרב ארבעת המופלאים השתלט בנה, ניקולס סקראץ', על ניו סיילם. סקראץ' שכנע את תושבי ניו סיילם שאגתה בגדה בסודותיהם בזמן עבודתה עבור ארבעת המופלאים, והיא נחטפה בזמן עבודתה ונלקחה למשפט על פשעיה. ארבעת המופלאים הגיעו לחלץ את אגתה ופרנקלין ונאבקו בשביעייה מסיילם, נכדיה של אגתה וילדיו הממזרים של סקראץ', שרשעותו נחשפה לעיני כל. אגתה סייעה לארבעת המופלאים לכלוא את בנה בממד אחר, והתכחשה למעשיו.
מאוחר יותר, השביעייה מסיילם השתלטה על ניו סיילם ללא מנהיגם ואביהם המגורש, לכדו את אגתה והעלו אותה על המוקד. ונדה וויז'ן נקלעו למקום והותקפו בידי השביעייה, ולמחרת היום הצליחו להביס את שוביהם. במהלך הקרב אנרגיית כל תושבי ניו סיילם תועלה לידי מנהיג השביעייה, שאיבד את השליטה בכוח. ונדה הצליחה ללכוד חלק מאנרגיית הקסם המשוחררת, שהשמידה כליל את ניו סיילם, והחליטה – בעידודה של דמותה האסטראלית של אגתה – לתעל את האנרגיה כדי להרות וללדת תאומים מויז'ן, בעלה האנדרואידי.
כאשר ילדיה התאומים של וונדה החלו להתנהג בצורה חריגה והיא עצמה איבדה את יציבותה הנפשית לאחר מותו של ויז'ן, אגתה צצה מחדש ללא הסבר לשובה הפתאומי. בניה התאומים של ונדה נשאבו לתוך גופו של מפיסטו, שביטל את קיומם באומרו שנשמותיהם נוצרו משברי נשמתו שלו. בתגובה, אגתה מחקה את זיכרונותיה של ונדה מבניה כדי להגן על שפיותה. ונדה זכתה לזיכרונותיה מחדש, אך הדחיקה אותם לתקופה ארוכה. אגתה המשיכה לאמן את ונדה בשימוש בכוחותיה המתחזקים, ועזרה לה בהחייאתו של וונדר מן מהמתים.
האוונג'רס מתפרקים, מארוול החדשה והשונה.
במהלך אירועי "האוונג'רס מתפרקים", ונדה הזועמת התעמתה עם אגתה בדבר קיומם של התאומים שלה. ניק פיורי וסוכני מצאו את גופתה של אגתה בביתה, והגיעו למסקנה שוונדה הרגה את מורתה בדם קר. זמן מה לאחר התפרקות האוונג'רס ואירועי "בית אם", ונדה, שלקתה באמנזיה סלקטיבית, אמרה לקלינט ברטון שהיא נמצאת תחת טיפולה של "דודה אגתה". הוקאיי עקב אחרי ונדה לדירתה בניסיון לגלות את זהותה של "דודה אגתה", אך ידית הדלת חמקה מידיו באופן מסתורי. ונדה ציינה את קיומה של דודה אגתה בשיחה עם חיה, אם כי מאוחר יותר התגלה כי גרסה זו של ונדה היא למעשה דום-בוט מתחזה, שהחליף את מקומה של ונדה.
אגתה הארקנס צצה מחדש כחלק מהרצת הכותרים המחודשת "מארוול החדשה והשונה". בתחילה הופיעה אגתה כרוח רפאים המתגלה לעיני ונדה מקסימוף, ומאשרת לקורא את מותה בהקדמה לאירועי "האוונג'רס מתפרקים". במקביל שימשה אגתה כמספרת כל-יודעת בהרצת כותר "ויז'ן", לאחר שקיבלה חזיונות נבואיים באמצעות טקס שעירב את הקרבתו של אבוני. אגתה נלחמה לצדה של ונדה ורוחה של אמה הביולוגית, נטליה מקסימוף, נגד ההתגלמות הפיזית של הכאוס. אגתה ונטליה תיעלו את כוחותיהן דרך ונדה, ולאחר זימונו של קוויקסילבר, הן הצליחו להביס את התגלמות הכאוס – תוך פגיעה אנושה בהתגלמות הסדר, אלת הכישוף. נטליה הקריבה את עצמה על מנת להשיב את התגלמות הסדר לקדמותה, ובעשותה זאת הקימה את אגתה לתחייה.
הפללתו של קפטן אמריקה ברציחתו של ת'נדרבולט רוס הביאה לאיחודן של בנות החירות, שהתאגדו כדי לנקות את שמו ולהוכיח את חפותו. אגתה נשלחה בידי מנהיגת בנות החירות, דריאדה, לשוחח עם קפטן אמריקה כאשר הוא הבין שדריאדה היא למעשה אהובתו מימי מלחמת העולם השנייה, פגי קרטר, שקמה לתחייה. אגתה הזהירה את קפטן אמריקה מפני אשתו של הגנרל הסובייטי אלכסנדר לוקין, אלכסה, ששמה לעצמה למטרה את החייאת בעלה. לאחר מכן, אגתה סייעה לבנות החירות לחלץ את נשמתה של שרון קרטר מידי סלנה גאליו.
קלאוס קונראד (פוליטיקאי אוסטרי)
קלאוס קונראד (בגרמנית: Klaus Konrad; נולד ב-10 בדצמבר 1965) הוא פוליטיקאי אוסטרי מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית (SPÖ). בין השנים 2005–2010 הוא היה חבר בפרלמנט הממלכתי של שטיריה ומשנת 2010 עד 2013 חבר במועצה הפדרלית של אוסטריה.
קונרד למד בחמש שנים בבונדסריאלגימנסיה בפרסטנפלד.
קונרד היה פעיל פוליטית כיו"ר ההנהלה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית בפרסטנפלד. הוא גם חבר מועצה וגזבר בעיר הולדתו, אילץ. בין השנים 2001–2005 היה חבר במועצה העירונית של עיריית אילץ. קלאוס קונרד ייצג את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית החל משנת 2005 כחבר בפרלמנט הממלכתי של שטיריה עד לשנת 2010. שם מילא את תפקיד דובר האזור לתיירות.
קלאוס קונראד היה חבר במועצה הפדרלית של אוסטריה החל מ-21 באוקטובר 2010 עד 3 בדצמבר 2013.
קונרד נשוי מאז 1998 ויש לו בן ובת. הוא גר באילץ. בנו גם פעיל פוליטית ב-SPÖ.
אוצר (מקצוע)
במקור הוגדרה אוצְרוּת כאחריות על שמירה, סידור והצגה של אוספים במוזיאונים וגלריות. כיום אוצרות מובנת כמגוון רחב של פרקטיקות לרבות יזמות, הפקה, עיצוב ותיווך של תערוכות או פעולות אמנות שונות. שמו של המקצוע נובע משם העצם אוצָר. בימי קדם היה האוצר מופקד על אוצרות המלך. המילה המקבילה ל"אוצֵר" בלועזית "Curator" נובעת מהפועל הלטיני "Curare" אשר פירושו "לטפל / לשמור".
תפקידו של האוצר העכשווי כולל איסוף חפצים, בחירתם וסידורם בחלל לפי רעיון מרכזי בו עוסקת תערוכה. האוצר מחליט כיצד למקם חפצי אמנות בדרך שתציג את הנושא על הצד הטוב והראוי ביותר בעיניו ומתוך ניסיון להפוך את חוויית הצפייה לנרטיבית. בהחלטתו על אופן התצוגה והתלייה נלקחים בחשבון פרמטרים רבים, כגון: הקשרים היסטוריים, מקום, תאורה וכדומה.
היסטוריה.
בראשיתה, ההיסטוריה של האוצרות מקבילה להיסטוריה של המוזיאונים. החזקתם של אוספים בעלי ערך יוחסה לשליטים עוד מהעת העתיקה אך מקורם של המוזיאונים המודרניים מיוחס ל"חדרי הפלאות" של המאה השש עשרה והשבע עשרה, בהם הציגו שליטים ואצילים לראווה את אוספיהם אשר כללו ממצאים גאולוגיים, אתנוגרפיים וארכאולוגיים, שרידי קודש דתיים והיסטוריים, עבודות אמנות ועתיקות. במאה השמונה עשרה והתשע עשרה, על בסיס חדרי הפלאות, החלו לקום מוזיאונים אשר בשונה מחדרי הפלאות שיועדו לקהל מצומצם, היו מיועדים לציבור רחב. בין המוזיאונים הראשונים הוקם ב-1753 המוזיאון הבריטי אשר בדומה לחדרי הפלאות הוצגה בו אמנות לצד ממצאים מתחומים שונים, כמו גם במוזיאון הלובר אשר הוקם ב-1793. המוזיאון הראשון שהוגדר כמוזיאון לאמנות בלבד היה מוזיאון האמנות בבזל אשר הוקם ב-1661. תפקידם של האוצרים בחדרי הפלאות ובמוזיאונים עד למאה העשרים היה לשמור, לקטלג ולנהל את האוספים ואת הצגתם. בחלק מחדרי הפלאות היו האוצרים גם הבעלים של האוסף ובחלק מהמקרים נשכרו על ידם.
אוצרות עכשווית.
מאז שנות העשרים של המאה העשרים תפקיד האוצר החל להשתנות בהדרגה מתפקיד מנהלתי לתפקיד יותר עצמאי ויצירתי. שינוי זה התלווה לשינויים באופייה של האמנות עצמה, להתפתחותם של זרמי אוונגרד אשר אתגרו את ממסד האמנות, ולנטייה גוברת של אמנים לפרוץ גבולות מדיומליים וליצור חוויות צפייה כוללות, בהן הקשרי ואופני תצוגה החלו להלקח בחשבון כחלק מאמצעי המבע האומנותיים. נוצרה מודעות חדשה לאחריות של האוצר על בניית הקשר ההצגה של האמנות ועל ההצבה של יצירות אמנות בחלל המוזיאלי. בחירה וסידור של יצירות אמנות והצבתם בחלל חדלה מלהתפס כפעולה נייטרלית.