חברת מחקרים בשם Canalys העריכה ברבעון השני של 2009 שלמערכת ההפעלה אנדרואיד היייתה ב-2.8% מכלל משלוחי הטלפונים החכמים בעולם. ברבעון הרביעי של 2010 מספר זה צמח ל-33% מהשוק, מה שהפך את האנדרואיד למערכת הנמכרת ביותר בקרב טלפונים חכמים. ברבעון השלישי של 2011 חברת גרטנר העריכה שיותר מחצי (52.5%) משוק הטלפונים החכמים שייך לאנדרואיד. בשנת 2012, על פי חברת המחקר IDC, נתח זה עלה ל-70% מכלל שוק הטלפונים החכמים העולמי (ביחס לכ-20% למתחרה המרכזית iOS של חברת אפל) ובמהלך השנה נמכרו כמעט 500 מיליון מכשירים חדשים מבוססי אנדרואיד.
נתח שימוש של גרסאות.
נתח שימוש של הגרסאות השונות, נכון לאוגוסט 2019:
רישיון.
קוד המקור של אנדרואיד נגיש לציבור אך ללא אפשרות לתרומה חיצונית (באנגלית: ). גוגל מפרסמת את רוב הקוד (כולל רשת וערימות טלפוניה) תחת רישיון אפאצ'י, שבמסגרתו יצרנים יכולים להוסיף הרחבות קנייניות מבלי להגיש אותן חזרה לקהילת הקוד הפתוח. בדומה לפרויקט אפאצ'י, תרומת קוד למיזם דורשת מהתורם אישור התחייבותו (רישיון זכויות יוצרים מתירני ורישיון לשימוש בפטנטים).
פיתוח.
קוד המקור של אנדרואיד זמין במאגרי גיט ציבוריים. מכיוון שהמיזם מתפרש על־פני מספר רב של מאגרים שכאלו, גוגל כתבה כלי בשם Repo על מנת להקל על המפתחים לעבוד עם מספר רב של מאגרים.
במקביל מפתחת גוגל מערכת הפעלה נוספת פוקסיה (באנגלית: Fuchsia) המיועדת לעבוד הן על טלפונים ניידים והן על מחשבים אישיים וגם על שעונים חכמים.
הפיתוח של אנדרואיד וגרסאותיו החדשות נעשה על ידי עובדי גוגל בצורה פרטית. יצרני התקנים יכולים להוסיף שינויים משלהם. בפועל לחלקם שינויים גדולים יותר ולחלקם שינויים קטנים יותר. קוד המקור של ממשקי המשתמש הללו אינו גלוי. בדרך כלל גוגל פותחת את קוד המקור של גרסה חדשה למאגרים הציבוריים רק כשהגרסה יוצאת באופן רשמי.
מספר ימים לאחר Google I/O 2014 הודיעה גוגל כי לא תאפשר לשנות את הממשק של מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסאות הטלוויזיה, לכלי רכב, ולשעונים חכמים.
LineageOS.
ישנם מספר מיזמים שמספקים מערכת מותאמת אישית חלופית למכשירי אנדרואיד שונים. הבולט שבהם הוא פרויקט LineageOS. זהו מיזם שהחל את דרכו כשינוי ("מוד") של המערכת מבוססת בעיקר על קוד המקור הזמין של אנדרואיד. במקור היא כללה גם מספר יישומים קנייניים של גוגל, אולם בעקבות תביעה מצד גוגל על הפרת רישיון השימוש בהם (השימוש בהם מותר רק בהתקנים שמממשים את מלוא הדרישות של "חוויית השימוש של גוגל") הם הוסרו מההתקנה הרגילה וזמינים להורדה בנפרד.
ברחבי האינטרנט קיימת כמות עצומה של מדריכים ומערכות מותאמות אישית עבור מגוון רחב מאוד של מכשירים.
השם המקורי של המיזם היה CyanogenMod אך בעקבות סגירת החברה, שהייתה המפתחת העיקרית שלו, נוצר מיזם המשך בשם LineageOS, שאף מבוסס על חלק מהקוד של CyanogenMod, כהמשך לו, והוא מתוחזק על ידי קבוצת מפתחים שונים.
סכסוך זכויות יוצרים.
באוגוסט 2010 הגישה חברת אורקל תביעה משפטית כנגד חברת גוגל. על פי אורקל, גוגל הפרה את קניינה הרוחני של אורקל בטכנולוגיית Java, בכך שהשתמשה בה במערכת ההפעלה אנדרואיד שגוגל פיתחה. מנגד טענה גוגל כי אין קניין רוחני על שפה, ולא ניתן להחיל זכויות יוצרים על ממשקי API. במאי 2016 קבע חבר המושבעים בבית המשפט הפדרלי בסן פרנסיסקו כי השימוש של גוגל בשפת התכנות נחשב שימוש הוגן. באפריל 2021 קיבל בית המשפט העליון של ארצות הברית את עמדתה של גוגל בסכסוך זה.
אליס משמפאן
אליס משמפאן (Alix de Champagne-Jérusalem, 1196–1246) הייתה נסיכה צלבנית שגורלה נקשר הן בממלכת ירושלים והן בממלכת קפריסין.
קורות חייה.
ילדותה.
אליס משמפאן הייתה בתו של אנרי השני, רוזן שמפאן הידוע גם כאנרי הראשון, מלך ירושלים ואשתו איזבל הראשונה, מלכת ירושלים. אביה של אליס מת בתאונה משנפל מחלון מצודת עכו אל תוך החפיר בשנת 1197. איזבל מירושלים נישאה לאמלריך הראשון, מלך קפריסין, נישואים שנסתיימו בטרגדיה עם מותם של בני המשפחה בשנת 1205, אליס נותרה יתומה בת 9 ברשות סבתה מריה קומננה שהחל משנת 1208 פעלה לחתן אותה עם הוגו הראשון, מלך קפריסין (שהיה אחיה החורג של אליס), המשא ומתן האמור הוא הפעם האחרונה בה מופיע שמה של מריה קומננה על דפי ההיסטוריה. החתונה עצמה נערכה בספטמבר 1210 בקפריסין.
לבני הזוג נולדו 2 בנות ובן:
עם מותו של הוגו הראשון בינואר 1218 הפכה אליס לעוצרת לשלטון עבור בנה אנרי שהיה תינוק עול ימים, אך בספטמבר אותה שנה החליטה אספת הווסאלים של האי כי פיליפ מאיבלין ישלטו בקפריסין בשם העוצרת אליס.
ביולי 1225 נישאה אליס לבוהמונד החמישי, נסיך אנטיוכיה וחזרה וניסתה לתפוס את מושכות השלטון בקפריסין אך תמיכת האפיפיור הונוריוס השלישי בפיליפ מאיבלין שיבשה את תוכניתה. בשנת 1227 התגרשה אליס מבוהמונד. עם מותו של פיליפ מאיבלין נטל האציל הצלבני ז'אן ד'איבלין, אדון ביירות את מושכות השלטון בממלכת קפריסין אך הפעם נתקלו האיבלינים - במקור אצילים מממלכת ירושלים בהתנגדות של אצילי קפריסין שדבקו באליס כמי שמסוגלת לייצג אותם בדרישה להעברת השלטון. בצר להם פנו אצילי קפריסין לפרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהיה האדון הפיאודלי העליון של האי ובדרכו למסע צלב בארץ הקודש, מסע הצלב השישי.
ביום 28 ביוני 1228 יצא פרידריך השני מנמל ברינדיזי ועימו צי קטן של כארבעים ספינות וכמה מאות חיילים. מסע בן שלושה שבועות הביא את הצי אל נמל לימסול בקפריסין. ביקורו של הקיסר בקפריסין לא היה מקרי אלא חלק מפעולות שנועדו לביסוס מעמדו כשליט בזכות של ממלכות הצלבנים במזרח - הזדמנות להשתלט על האי ועושרו ואפשרות ליצירת בסיס ימי לאימפריה הרומית.
בספטמבר 1228 נערך העימות בין הקיסר פרידריך השני לצלבני ממלכת קפריסין וירושלים. בארוחת ערב בארמון משפחת איבלין בלימסול פונה הקיסר לז'אן מאיבלין בדרישה, בגיבוי כוח צבאי קיסרי חמוש, כי הלה יעביר לידיו את העיר ביירות והכנסות המדינה הצלבנית בקפריסין. בניגוד לצפיותיו כי דרישותיו יתקבלו ללא ערעור, ויוציאו את משפחת איבלין מהמשחק, מעצם משקלן הפיננסי, נתקל הקיסר בהתנגדות מנומקת על פי החוק המקומי ודרישה מצד ז'אן מאיבלין להעמיד את תביעת הקיסר למבחן בית משפט של ממלכת ירושלים.
המצב הגיע אל סף רתיחה והצדדים פרשו למחנותיהם, בני משפחת איבלין העמידו את כוחותיהם באי בכוננות, אך לא היו מוכנים להיכנס לעימות צבאי מול הקיסר שמצדו לא היה מוכן לסכן את מעמדו המעורער בלאו הכי, בהיותו מוחרם על ידי הכנסייה. המסדרים הצבאיים תיווכו שביתת נשק שסיכומה הוא העברת מבצרי האי לשליטת המלך הקטין, מינוי מפקדים למבצרים מטעם הקיסר, והעברת הכנסות ממיסוי האי לידי הקיסר פרידריך השני והתחייבות של שני הצדדים לשיתוף פעולה בארץ ישראל.
מאבקי ירושה במחוז שמפאן.
ביחד עם אחותה פיליפה ניסתה אליס להילחם על זכויות ירושת אביה במחוז שמפאן. פיליפה משמפאן ובעלה אררד מבריין נחתו בצרפת בשנת 1216 וסביבם נקבצו אצילים מקומיים של מחוז שמפאן. מול אלמנתו של תיבו השלישי, רוזן שמפאן בלאנש מנווארה. בשלב זה גלש הסכסוך מתחומי הרוזנות במהלך שנת 1218, ככל הנראה לבקשת האפיפיור ובוודאי בסיוע לאינטרסים של הכס הקדוש בצרפת, סייע פרידריך לפיליפ השני, מלך צרפת ולדוכס בורגונדיה לסיים את מלחמת הירושה של שמפניה. צבא גרמני בפיקודו נכנס למחוז לורן, כבש ושרף את ננסי ותפס את תאובלד, דוכס לוריין. מהלך זה הוציא מהמשחק הפוליטי את ארארד מבריין - יריבו של פיליפ, מלך צרפת והעביר את המחוז לשליטה של הכתר הצרפתי. בשנת 1233 הגיע תורה של אליס לתבוע את חלקה, אך בשלב זה היו אבירי המחוז קשורים בשבועת נאמנות למלך צרפת, בספטמבר 1234 הציע הכתר הצרפתי לאליס ליסוג מתביעתה תמורת תשלום של 40,000 כתרים ותשלום קצבה של 2000 ליברות, ההצעה נתקבלה על ידי אליס.
אליס חזרה לקפריסין בשנת 1236 אך בנה, המלך סירב להעניק לה מקלט. בשנת 1241 היא התחתנה עם ראול מסואסון וביחד עם בני משפחת איבלין העלתה - מחדש את תביעתה לכיסא ממלכת ירושלים.
עוצרת ממלכת ירושלים.
ממלכת ירושלים שהייתה קרועה במלחמות אזרחים ומאבקי כוח בין מושלים מטעם האימפריה הרומית הקדושה לבין אצילי משפחת איבלין ואצילי ממלכת ירושלים בראשות בליאן מאיבלין-ביירות ופיליפ ממונפורט. ביום 25 באפריל 1243 הגיע קונראד השני, מלך ירושלים לבגרות ומעמד העוצר נשלל מאביו פרידריך השני. על פי החוק הפיאודלי היה על קונראד להופיע בממלכת ירושלים לקבל את שבועת הנאמנות הווסלית של אצילי הממלכה ולהעניק להם בתמורה את האחוזות שלהם בחזרה כפיאודום. היעדרו של קונראד שהיה נתון במאבק לחיים ולמוות לצידו של אביו מול הכס הקדוש, נתן לאצילי הממלכה את העילה והכלי להיפטר מהשלטון האימפריאלי ושליחיו. בישיבה מיוחדת של אצילי ממלכת ירושלים במעמד הארכיבישוף של צור הועלתה התביעה שאליס מקפריסין שהייתה "הקרובה ביותר לכתר" כבתה של איזבל הראשונה, מלכת ירושלים ובעלה יקבלו את שבועת האמונים של אצילי הממלכה ויקבלו בחזקה את השלטון בממלכה. בטרם התכנסה הוועידה גמרו בני משפחת איבלין ובני בריתם לקבל את דרישת אליס מקפריסין אך בתמורה לקחת את השלטון בפועל כעוצרים. אליס מתה בשנת 1246 ובנה אנרי הראשון, מלך קפריסין החזיק גם הוא בתואר חסר המשמעות אדון הממלכה הירושלמית.