חלוקת העיר והפיכת המרכז המסחרי שלה לאזורי ספר ושטחי הפקר דרש תכנון אורבני מחדש של המרחב העירוני. תכנון מחודש זה החל עוד בטרם נחתמו הסכמי שביתת הנשק. תוכנית האב החדשה לעיר, שהוכנה על ידי ראשי צוות אגף התכנון במשרד הפנים, האדריכלים היינץ ראו ודוד אנטול ברוצקוס, הושלמה בתום מלחמת העצמאות. עקרונות התוכנית כללו הרחבת העיר מערבה, בהתאם לגבולות המדינה, העברת מרכז העסקים החדש מערבה, למרכז העיר המערבית תוך הרחקתו מהגבול, פיתוח מרכז שלטוני כנדרש בבירת המדינה, פיתוח מרכזי השכלה ובריאות חדשים במקום המרכז המנותק בהר הצופים, שמירה על האתרים ההיסטוריים ושמירה על שטחים פתוחים. במסגרת התוכנית נקבע העיקרון של בנייה בראשי הגבעות בלבד ושמירת העמקים ביניהם כשטחים ירוקים.
התוכנית הוגשה למשרד ראש הממשלה בשנת 1949, והעריכה את מספר תושבי העיר המערבית בכ-200,000 תושבים. תוכנית זו שימשה את העיר עד איחודה בשנת 1967.
אוכלוסיית העיר גדלה במהירות בשל העברה יזומה של עולים מחד ופקידים מאידך לעיר, ובסוף שנת 1954 כבר הגיע מספר תושביה של העיר המערבית ל-144,000 תושבים. גידול זה היה קטן לעומת גידול האוכלוסייה באזורים רבים בישראל, אולם בשל מרחב התכנון הצר האפשרי מחמת הגבולות אשר הקיפו את העיר בשלושת עבריה גידול זה דרש בנייה מזורזת במערבה של העיר.
תוכנית האב השנייה (תוכנית שביב).
הגידול הרב באוכלוסיית העיר והתפתחותה חייב תוכנית אב חדשה עבור העיר. שר הפנים ישראל בר יהודה מינה ועדה שבראשה עמד האדריכל מיכאל שביב ואשר כללה את פרופסור א. ב. הורביץ ואת האדריכל דוד אנטול ברוצקוס. הוועדה החלה עבודתה בשנת 1955 והגישה את תוכניתה בשנת 1959. תוכנית האב התבססה על תוכנית האב הקודמת, אולם התייחסה להרחבת אזורי התעשייה ואזורי המגורים ולקביעת אזורי מסחר נוספים. שטחה הכולל של התוכנית היה כ-37 אלף דונמים, מהם 35% (13 אלף דונמים) הוקצו למגורים, 2% (700 דונמים) למסחר ו-5% (2000 דונמים) לתעשייה. בכך שינתה למעשה העיר את אופייה מתוכנית ראו המקורית, אשר התייחסה אמנם ל-43 אלף דונמים אך הוקצתה רק אחוז אחד מהם למסחר ו-1.7% לתעשייה.
תוכנית שביב התעלמה למעשה מצדה המזרחי של העיר ולא התחשבה בדרכי הגישה המרכזיות ובמיקומה של העיר העתיקה. ניתן לראות למעשה בתוכנית זו כתוכנית שלא צפתה איחוד של שני חלקי העיר.
בעקבות תוכנית שביב חתם שר הפנים ב-29 במרץ 1963 על צו שהרחיב את גבולות העיר מערבית מ-37 אלף דונמים ל-48 אלף דונמים, ובכך נכנסו עין כרם ואזור בית החולים הדסה עין כרם לתחום שיפוטה.
בהתאם לתוכנית האב החדשה, נבנו מספר שכונות חדשות, ובהן שכונת ניות בשנת 1962 והשכונות נווה גרנות וקריית מטרסדורף בשנת 1963. כמו כן, נבנו כ-2,000 דירות חדשות בקריית היובל, 1,000 דירות בשכונת מוסררה (מורשה) וכ-3,000 דירות בשכונות גונן (הקטמונים).
האוכלוסייה.
הערבים שהתגוררו בשכונות המערביות של ירושלים, כגון קטמון או מלחה, אולצו לעזוב, וכמו כן, היהודים שחיו בשכונות של מזרח ירושלים לפני מלחמת העצמאות, כגון באזור העיר העתיקה ובסילוואן, אולצו לעזוב לישראל בעקבות המלחמה.
אוכלוסיית העיר המערבית גדלה במהירות, בשל העברה יזומה הן של עולים והן של פקידי ממשלה לעיר, ובסוף שנת 1954 כבר הגיע מספר תושביה של העיר המערבית ל-144,000 תושבים. עם זאת, גידול זה היה קטן לעומת גידול האוכלוסייה באזורים רבים אחרים בארץ, ונבע בעיקר מפעולות יזומות לגידול האוכלוסייה.
הפסקת הפעולות היזומות הביאה החל מאמצע שנות ה-50 להאטה יחסית בגידול באוכלוסיית העיר המערבית, וזו הגיעה בשנת 1959 ל-160,000 תושבים בלבד (מספר תושבים זה מקורו בגידול הטבעי בלבד, ובכ-100 משפחות פקידים שעברו ממישור החוף).
במהלך שנות ה-60 חל גידול משמעותי באוכלוסיית העיר המערבית, וזו גדלה מכ-160,000 תושבים בשנת 1959 לכ-200,000 תושבים בשנת 1967.
פרוזדור ירושלים.
מערב ירושלים, שהפכה לבירת מדינת ישראל, הייתה מחוברת למדינה באמצעות פרוזדור צר ודל אוכלוסייה יהודית. ללא מעבר בטוח ירושלים הייתה בסכנת מצור תמידית. למרות זאת, בראשית מלחמת העצמאות היו יישובים מועטים ביותר בפרוזדור המחבר בין ירושלים לשפלה. הקיבוצים קריית ענבים ומעלה החמישה היו הקיבוצים היחידים באזור.
מבצעי חיל הים במלחמת העצמאות
צמיג ללא פנימית
ליאור שלו
ליאור שלו (נולד ב-1959) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שכיהן כמפקד גדוד 50 בחטיבת הנח"ל, מפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה ומפקד חטיבת גבעתי.
ביוגרפיה.
שלו נולד וגדל בקריית ביאליק. בצעירותו שיחק בקבוצת הכדורגל מכבי חיפה. התגייס לצה"ל בשנת 1977 והחל קורס טיס, אך נשר ממנו לאחר שנה, התנדב לצנחנים, ושובץ בגדוד הנח"ל המוצנח. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום קורס הקצינים שב לצנחנים כמפקד מחלקה בגדוד. במלחמת לבנון הראשונה שימש כמפקד פלוגה ב' בגדוד. בהמשך שימש כסמג"ד ובשנת 1990 מונה למפקד גדוד 50 שעבר אז מחטיבת הצנחנים לחטיבת הנח"ל. לאחר מכן מונה למפקד גדוד בביסלמ"ח. באוגוסט 1992 נהרג חניך בקורס, , לאחר שנפל לבאר במהלך אימון ניווטים בנגב. שלו הורשע בבית דין צבאי בגרימת מוות ברשלנות, נידון לשלושה חודשי מאסר על תנאי ולעיכוב דרגה בן שנתיים.
לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של פיקוד הצפון. בשנים 1996–1998 שימש כמפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה. בתפקידו הבא שימש סגן מפקד אוגדת עזה בשנים 1998–1999, ולאחר מכן מונה למפקד חטיבת גבעתי ועמד בראשה בשנים 1999–2001 כולל לחימה בדרום לבנון והנסיגה ממנה בשנת 2000. במקביל שימש מח"ט מרכזית באוגדת עזה במשך תשעה חודשים בקירוב, לאחר מכן פיקד על לוחמי החטיבה במבצעים מורכבים כנגד תשתיות הטרור הפלסטיני ברצועת עזה במהלך האינתיפאדה השנייה.
שלו המתגורר ביישוב יובלים, נשוי ואב לשלושה ילדים.
מוזיאון האקרופוליס באתונה
סוס אפל
בדיקת אולטרא-סאונד רפואית
בדיקת אולטרה-סאונד רפואית
מיילדות
מיילדוּת (או יילוּד) היא תחום התמחות ברפואה המתמקד בטיפול באישה בעת ההיריון, הלידה ומשכב הלידה. התחום כולל מעקב אחר האישה ההרה, פתולוגיה בהיריון, סיבוכים בהיריון, הערכת מצב העובר, ניהול הלידה, מצבי חירום בלידה ועוד.
תחומי העיסוק.
בדיקות סקר בהיריון.
בדיקות סקר בהיריון נועדו להעריך הריונות בסיכון כלומר הריונות שבהם העובר, האם או התינוק שייוולד הם בסיכון לתחלואה או לתמותה.
קיימות מספר דרכים ובדיקות, טרם ההיריון, במהלך ההיריון ובמהלך הלידה עצמה, שמטרתן להצביע על סיכונים אפשריים בהיריון.
הערכה פרה-נטלית כוללת בחינה של כל ההיסטוריה הרפואית הקודמת של האם, משום שישנן מחלות כרוניות רבות אשר מסבכות את ההיריון. מחלות אלו כוללות יתר לחץ דם, מחלות כליה, מחלות לב וריאה, אנמיה חרמשית, סרטן, מחלות של בלוטת התריס, אפילפסיה, מחלות כבד ומערכת העיכול ועוד. בפרט נבחנות לידות קודמות וההפלות של האישה, אם ישנן. נבדקת גם היסטוריה משפחתית מפורטת ולברר האם קיימים במשפחה מקרים של מחלות המועברות באופן תורשתי, כגון טאי זקס, ציסטיק פיברוזיס ועוד. בדיקות גנטיות מקיפות יבוצעו כאשר בין שני בני הזוג קיימת קרבה משפחתית.
במהלך ההריון או קודם לו ניתן לערוך בדיקות סקר גנטיות, לאיתור נשאות סמויה לפגמים גנטיים. בדיקות במהלך ההיריון וטרום הלידה כוללות תבחין משולש, מבחנים להערכת לידה מוקדמת, בדיקת מוניטור עוברי, בדיקות להערכת בשלות עוברית, סקר לסוכרת הריונית ועוד רבות.
הערכת העובר מתבצעת באמצעות בדיקת אולטרה סאונד להיריון, בדיקת שקיפות עורפית, דיקור מי שפיר, בדיקת סיסי שליה, הערכת תנועות העובר, פרופיל ביופיזיקלי ותבחינים נוספים.
לידה.
הלידה היא באופן כללי תהליך טבעי ובטוח; למרות זאת, לעיתים מתרחשים סיבוכים במהלך הלידה:
לאחר הלידה.
משכב הלידה הוא תקופה של שישה שבועות שתחילתה עם סיום הלידה. בתקופה זו חוזר גוף היולדת, מבחינת רמת ההורמונים וגודל הרחם, למצבו לפני ההיריון. התינוק מסתגל בתקופה זו לחיים מחוץ לרחם, שבהם עליו לנשום ולאכול בכוחות עצמו, ולא דרך חבל הטבור. ארגון הבריאות העולמי מתאר תקופה זו כקריטית לבריאות היולדת והתינוק, שאינה זוכה לתשומת לב נאותה.
בימים הראשונים (2–4 ימים) שלאחר הלידה ממשיכים היולדת והתינוק לשהות בבית היולדות, ונמצאים תחת מעקב רפואי. יש סיבוכים הנגרמים ליולדת כתוצאה מהלידה שהשפעתם ארוכת טווח, בהם צניחת אברי האגן (חולשת שרירי רצפת האגן) או דמם שלאחר לידה. תוצאה קיצונית של לידה היא מות היולדת כתוצאה מהלידה.
היסטוריה.
באימפריה הרומית היה ידע לא מבוטל במיילדות. סורנוס מאפסוס, בן המאה השנייה כתב ספר על מיילדוּת ששימש עד המאה ה-16. ידע זה נמוג בימי הביניים. ספר ראשון באנגלית על מיילדות, "The Birth of Mankynde", יצא לאור בשנת 1544.
לפני המאה ה-18 היה הטיפול באישה ההרה וביולדת נחלתן הבלעדית של נשים. האישה ההרה הזמינה ידידות קרובות ובנות משפחה על מנת שילוו אותה. מיילדוֹת טיפלו בכל שלבי הלידה. נוכחות של רופאים הייתה נדירה ביותר, והתרחשה רק כאשר אירע סיבוך חמור. השתתפות גבר בלידה נחשבה כפוגעת בצניעות האישה. רופא גרמני, שבשנת 1522 התחפש לאישה כדי להיות נוכח בלידה, הועלה על המוקד.