איימן א-זוואהיריי היה סגנו של אוסאמה בן לאדן ולאחר הריגתו מונה למנהיג אל-קעאדה. הוא היה מתכננם של פיגועי טרור רבים, ביניהם פיגועי 11 בספטמבר, בהם התפוצצו מגדלי התאומים. לאחר פיגועי 11 בספטמבר, פרסם נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש רשימה של הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI, וא-זוואהירי הוצב במקום השני ברשימה, לאחר בן לאדן. למרות ניסיונות רבים לחסלו, הצליח א-זוואהירי להימלט ולהינצל מכולם.
בסוף 2001, בן לאדן וא-זוואהירי חמקו מהכוחות האמריקאים במהלך פלישתם לאפגניסטן. בן לאדן נהרג בפשיטה אמריקנית באבוטאבאד שבפקיסטן, ב-2 במאי 2011. לאחריה הפך א-זוואהירי למנהיג אל-קאעדה.
לאחר כמעט 20 שנות מלחמה, ממשלת ארצות הברית ניהלה משא ומתן על הסכם נסיגה עם הטליבאן, שהתקבל על ידי ג'ו ביידן, לפיו הסכים הטליבאן לא לספק מקלט בטוח לאנשים המעורבים באל-קאעדה וארגוני טרור אחרים. ארצות הברית הסכימה לבצע פעולות צבאיות באפגניסטן רק בהסכמת ממשלת הטליבאן. כאשר הכוחות האמריקאים החלו לסגת, הטליבאן כבש מחדש את אפגניסטן ב-2021.
הכנות.
לאחר נפילת קאבול, בירת אפגניסטן, לידי הטליבאן ב-2021, עברה משפחתו של א-זוואהירי לבית בטוח. על פי גורמים אמריקאיים, נודע להם על כך ב-2022. הם החלו לעקוב אחר משפחתו כחצי שנה לפני ההתנקשות, ובסופו של דבר נודע להם שגם א-זוואהירי עצמו עבר לשם מפקיסטן. על פי ארצות הברית, הוא מעולם לא עזב את הבית הבטוח לאחר שהגיע לשם, והרגליו היומיומיים נבדקו על ידי קהילת המודיעין האמריקאית במשך חודשים, כדי שיוכלו לאשר שזה אכן הוא.
ג'ונתן פיינר, סגן היועץ לביטחון לאומי של ביידן, ואליזבת שרווד-רנדל , יועצת לביטחון פנים, היו הראשונים שעודכנו על מיקומו של א-זוואהירי, בתחילת אפריל 2022. מאוחר יותר הודיעו על כך למספר אנשי ממשל. במהלך מאי ויוני, אנשי ממשל וסוכנים אמריקאים אימתו את המידע והכינו אפשרויות שונות עבור ביידן על מנת לבצע את ההתנקשות.
לאחר שנודע שא-זוואהירי נוהג לשבת במרפסת ביתו, בנו גורמים אמריקאים דגם מוקטן של הבניין בו התגורר, כדי להתכונן להתנקשות, ולהימנע מפגיעה בשאר דיירי הבניין. הדגם הוצג לביידן ב-1 ביולי. מספר אנשי ביטחון, ביניהם ויליאם ברנס, ראש ה-CIA, אווריל היינס, ראש המודיעין הלאומי וכריסטין אביזייד, מנהלת המרכז הלאומי ללוחמה בטרור, שוחחו על ההתנקשות עם ביידן במהלך היום. ב-25 ביולי הוא קיבל תדרוך אחרון, וכל הגורמים המעורבים בהחלטה על ביצוע הההתנקשות נתנו את אישורם פה אחד.
מהלך ההתנקשות.
ב-31 ביולי 2022, בשעה 6:18 בבוקר, על פי השעון המקומי באפגניסטן, בעוד אל-זוואהירי עומד בחוץ במרפסת ביתו, ירה כלי טיס בלתי מאויש שהופעל על ידי ארצות הברית שני טילי AGM-114R9X הלפייר לעבר א-זוואהירי והרג אותו. ישנן הערכות האומרות שהטילים היו טעונים בסכינים כדי למזער נזקים וכדי לא לפגוע בשאר דיירי הבניין. על פי עיתון הטיימס, א-זוואהירי נפגע משני הטילים. הניו יורק טיימס דיווח כי הבית שנפגע היה בבעלותו של עוזר בכיר של סיראג'ודין חקאני, מנהיגה של ארגון הטרור חקאני וסגן מנהיג הטליבאן.
תושבים מקאבול דיווחו כי שמעו פיצוץ בבוקרו של 31 ביולי.
הידיעה על האירוע התפרסמה יומיים לאחר ביצוע הההתנקשות, לאחר שהמודיעין אישר כי א-זוואהירי מת. ביידן אישר כי אישר את הפעולה שבוע קודם לכן וכי קהילת המודיעין האמריקאית עקבה אחר א-זוואהירי בתחילת 2022, כשעבר לקאבול.
תגובות.
בארצות הברית.
נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן בנאום בטלוויזיה הצהיר כי "הצדק נעשה, מנהיג הטרור כבר אינו איתנו" ושכוחות אמריקאים ימצאו ויחסלו כל מי שיהווה איום על ארצות הברית, תוך ציון מעורבותו של א-זוואהירי בפיגועים ב-11 בספטמבר כהצדקה.
רבים מחברי המפלגה הדמוקרטית שיבחו את פעולותיו של ביידן, כולל יושבת ראש בית הנבחרים ננסי פלוסי ומנהיג הרוב בסנאט צ'אק שומר. מספר סנאטורים המשתייכים למפלגה הרפובליקנית שיבחו גם הם את ביידן, אם כי מנהיג סיעת המיעוט הרפובליקנית, מיץ' מקונל, דחק בממשל ביידן להגביר את הפעולות נגד הטליבאן.
מחוץ לארצות הברית.
הטליבאן גינה את המבצע ואמרו כי הההתנקשות בוצעה בבית מגורים באזור שרפור בקאבול. דובר הטליבאן אמר: "פעולות כאלה הן חזרה על האירועים הכושלים של 20 השנים האחרונות והן נוגדות את האינטרסים של ארצות הברית, אפגניסטן והאזור".
מדינות רבות שיבחו את ההתנקשות, בעיקר מדינות החברות בנאט"ו, אך גם מדינות נוספות, ביניהן אוסטרליה, ערב הסעודית וישראל.
הפרופסור הגרמני למשפט בין-לאומי פומבי, כריסטוף סאפרלינג, טען שההתנקשות מהווה הפרה של החוק הבינלאומי.
רוזנפלד אלדאר
קופה אמריקה נשים 2022
קופה אמריקה נשים 2022 (בספרדית: 2022 Copa América Femenina) הוא הטורניר התשיעי של הקופה אמריקה לנשים שארגנה CONMEBOL. הטורניר נערך בקולומביה והתקיים מ-8 ביולי עד ה-30 ביולי 2022. הגביע שימש כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2023, שנערך שנה לאחר מכן באוסטרליה וניו זילנד.
לראשונה מאז הטורניר של 1998, נערכה האליפות בפורמט של שלב בתים ושלב נוקאאוט. שתי הנבחרות הראשונות מכל אחד משני הבתים עלו לשלב חצי הגמר, בו שיחקו בהצלבה, כלומר הקבוצה שסיימה במקום הראשון בבית שיחקה מול הקבוצה שסיימה שנייה בבית המקביל וההפך. במשחק הגמר נפגשו המארחת קולומביה וברזיל - האלופה המכהנת. בסיום המשחק, שנערך בבוקרמנגה מול 28,000 צופים, ניצחה ברזיל 0-1 וזכתה בטורניר בפעם הרביעית ברציפות.
בעקבות מיקומן כשלוש הראשונות, העפילו ברזיל, קולומביה וארגנטינה ישירות לגביע העולם כנציגות CONMEBOL, ואילו פרגוואי וצ'ילה שסיימו במקומות הרביעי והחמישי (בהתאמה) נשלחו לפלייאוף הבין-יבשתי על כרטיס נוסף לטורניר.
אצטדיונים.
הטורניר שוחק בשלושה אצטדיונים בשלוש ערים שונות:
קופנהגן בולקלוב
קופנהגן בולקלוב (בדנית: Kjøbenhavns Boldklub פירושו: מועדון הכדורגל קופנהגן) הוא מועדון ספורט דני וקבוצת כדורגל שבסיסה בעיר קופנהגן. הקבוצה הינה הייתה ועודנה הקבוצה המעוטרת ביותר בליגת העל הדנית כאשר זכתה ב-15 תוארי אליפות הליגה הדנית (בהם זכתה משנת 1913 ועד 1980), עד למיזוגה עם קבוצת כדורגל אחרת בליגה, בולקלובן 1903 בשנת 1991, והפיכתם לפ.צ. קופנהגן, שהפכה לקבוצה העיקרית של העיר קופנהגן כיום. מועדון הספורט על אותו השם מחזיק במחלקות לענפים: טניס, בדמינטון, שחייה, פטאנק וקריקט.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1876, אולם מחלקת הכדורגל של המועדון קופנהגן בולקלוב נוסדה בשנת 1878, מה שהפך את הקבוצה למועדון הכדורגל העתיק ביותר בעולם מחוץ לממלכה המאוחדת. המשחקים הרשמיים הראשונים של המועדון תועדו במסגרת משחקי אימון לצבא, והתקיימו בסמוך לארמון רוזנבורג, בינואר 1879. המשחק הרשמי הראשון לעיני קהל התרחש ב-7 בספטמבר 1879, מה שהפך את קופנהגן בולקלוב למועדון הכדורגל העתיק ביותר ביבשת אירופה מחוץ לאי הבריטי. הקבוצה זכתה ב-4 אליפויות בין השנים 1912 ועד 1918, לאחר מכן עוד 2 אליפויות בשנות ה-20, ו-2 אליפויות בשנות ה-30. בשנות ה-40 ובתחילת שנות ה-50 הקבוצה השלימה כבר 12 אליפויות באמתחתה, בשנות ה-60 וה-70 זכתה באליפות אחת לכל עשור, ובשנת 1980 זכתה באליפות ה-15 והאחרונה שלה עד להתפרקותה בשנת 1991 ומיזוג משאביה עם מועדון הכדורגל בולקלובן 1903, ליצירת מועדון הכדורגל פ.צ. קופנהגן שמאז שהוקם שולט באופן יחסי בכדורגל הדני.
מועדון הכדורגל קיים כיום באופן חובבני, בליגות האזוריות הנמוכות של קופנהגן, שמהווה את הליגה החמישית בכדורגל הדני.
אימרה שרלאי
אימרה שרלאי (במקור שטרק, בהונגרית: Sarlai Imre; בודפשט, 14 בנובמבר 1904 – בודפשט, 16 בפברואר 1983) היה שחקן תיאטרון, חבר מייסד של תיאטרון בודפשט קטונה יוז'ף .
ביוגרפיה.
אימרה שטרק נולד בבודפשט כבנם של ירמיהו שטרק, עוזר סנדלר, ושל יוליה גוטפרוינד. כבר בגיל 16 הופיע בלהקה בקישפשט (כיום רובע 19 של בודפשט). הוא החל את הקריירה שלו ב-1918 (גיל 14) כנער מקהילה בלהקות שחקנים נודדות.
ב-1930 חתם על חוזה עם "התיאטרון החדש" (Új Színház), ולאחר מכן עבד עבור להקות כפריות, בין השאר כבמאי. בגלל החוקים האנטי יהודיים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) לא הורשה לעלות לבמה בשל יהדותו בין השנים 1939–1945, הוא נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא הצליח לשרוד את שואת יהודי הונגריה ובפברואר 1945 התחתן עם השחקנית מרגיט צֵרֶה בסגד. אז קיבל חוזה בתיאטרון הלאומי של סגד, ולאחר מכן הופיע על הבמות בטרנסילבניה.
בין 1953 לבין 1961, היה חבר בתיאטרון טרגו מורש ולימד במכון התיאטרון המקומי. בשנים 1961–1970 עבד בתיאטרון צ'וקונאי בדברצן, פרש ב-1965. בשנים 1974–1979 שיחק בסולנוק. בשנת 1979 הוחתם על ידי התיאטרון הלאומי של בודפשט, ומ-1982 ועד מותו היה חבר בתיאטרון קטונה יוז'ף בבודפשט. משנת 1933 הופיע בקביעות בהצגות הקיץ הפתוחות של סגד.
תחנותיו בקריירה.
הוא שיחק בתפקידי אופי ותפקידים אפיזודיים, אבל גם ביים. הפקותיו העיקריות: איבסן : פר גינט; סמטנה : הכלה המכורה; יוהאן שטראוס : ברון הצוענים.
בין השנים 1951 לבין 1955, לימד משחק במכון לתיאטרון אישטוואן סנטג'רג'י בטרגו מורש.
בשנת 1982 היה חבר מייסד של תיאטרון קטונה יוז'ף בבודפשט כנשיא משותף. עם זאת לא הורשה יותר לשחק בבכורות חדשות בשל גילו, הקריירה שלו בת יותר משישה עשורים הסתיימה ב-1983.
מתפקידיו.
מספר הופעות הבכורה שלו הרשום במאגר התיאטרון : 74
נייט גריימס