עצמון הגה את הרעיון של הקמת "מדינת נוער" בערבה, שתמשיך ותיצור שרשרת של 15–20 יישובים של נוער, ולבנות עבורם בתי-ספר תיכוניים שבהם ילמדו מקצועות מתאימים לערבה. מדוע דווקא ישובי-נוער? עצמון הסביר כי כדי ליישב את הערבה הריקה מאדם דרושה התלהבות נעורים כדי להתגבר על הקשיים. היישובים האלה אמורים היו להיבנות במרחק של 4–5 קילומטרים זה מזה, לאורך הערבה, כשנקודת ההתחלה היא באר אורה. הוא הגיש תוכנית לבן-גוריון שמינה ועדה לבחינתה. חברי הוועדה היו ס. יזהר, רחל צברי וברוך אזניה, שתמכו בתוכנית. אולם, התוכנית נתקלה בספקנות והתנגדות, מבית, בעיקר של תנועות הנוער. שראו בה סכנה לעצמם. בכך שהנוער יימשך לגדנ"ע. בן-גוריון לא פסל את התוכנית אבל לא קידם אותה ובכך היא ירדה מעל הפרק.
ב-8 במרס 1952 הוקמה חוות הגדנ"ע השנייה בערבה, עין יהב, שהחזיקה מעמד שנה אחת בלבד וננטשה.
חוגים חיליים.
אף על פי שהגדנ"ע פעל בהתלהבות בקרב הנוער העולה, והקצה לכך את רוב מאגר המדריכים שלו, הוא לא זנח את הטיפול בנוער הלומד. פעילות הגדנ"ע לפני קום המדינה נעשתה במחתרת, שקסמה לנוער הלומד ומשכה אותו להתנדב. כאשר המחתרתיות הסתיימה עם קום המדינה פג הקסם ועצמון חשש שהנוער הלומד לא יתנדב והגדנ"ע עלול להתפוגג. עצמון הסביר כי .
הנערים נדלקו לחוגים והיו מרוצים מהמגוון הרב ; אבל, הייתה התנגדות בתוך המפקדה של פיקוד הגדנ"ע שדוברה הראשי היה סגן-אלוף מנחם אלמדון, ראש המטה של פיקוד הגדנ"ע. בנוסף, היו מתנגדים בצה"ל ובמשרד הביטחון, בהם בני אילן, ראש אגף הנוער והנח"ל. הסיבות שלהם היו : בזבוז של מאמץ; השקעה לא כדאית; חילות צה"ל יגיעו לאותם הישגים גם בלי הגדנ"ע; סיבוך תהליך המיון וההשמה של המתגייסים החדשים יוצאי הקורסים החיליים, ועוד.
כשסיים עצמון את תפקידו בגדנ"ע בשנת 1954, נסגרו הקורסים החיליים בהדרגה. משרד החינוך והתרבות מילא את החלל שנוצר, והקציב משאבים והקצה שעות לימוד וימים במערכת השיעורים לפעילות קדם-צבאית של התלמידים. בסופו של דבר, החל משנת הלמודים תשי"ג, הועבר הטיפול בנוער הלומד מהגדנ"ע למשרד החינוך והתרבות.
לאחר סיום השירות בצה"ל.
עצמון כיהן כשנה בתפקיד של ראש אגף כח אדם במשרד העבודה. בתפקיד זה, יזם תוכנית להרחבת החינוך המקצועי בישראל, על ידי הגדלת מספר התלמידים והתלמידות בבתי הספר המקצועיים. הוא קרא לה "תוכנית הסנדוויץ'". לפיה, הנערים והנערות שיתווספו לחינוך המקצועי, יעבדו חצי שנה במפעלים ושכרם יממן את לימודיהם בבתי ספר מקצועיים בחצי השנה הבאה, ואז יתחלקו הנערים והנערות לשתי קבוצות; המחצית האחת - תלמד ואילו המחצית השנייה - תעבוד, וחוזר חלילה בשנים הבאות. התוכנית המקורית הזו לא יצאה לפועל.
בשנת 1955 התמנה עצמון לתפקיד סמנכ"ל משרד הפיתוח והיה הממונה על פיתוח הנגב והערבה. במסגרת תפקידו עסק בקידום הפרויקט של הובלת האשלג והפוספטים ממקום כרייתם בנגב לנמל אילת. בנוסף, עסק בפיתוח התיירות והמלונאות באילת וכן, בחשיפת מעיינות עין בוקק.
ב-1957, בזמן עבודתו במשרד הפיתוח, נתפס לרעיון של הקמת תעשיית עץ ישראלית, שתהיה מבוססת על עצי צפצפה המתאימים לגידול מסחרי בישראל. בנובמבר 1957 הוא הועבר למשרד המסחר והתעשייה.
עצמון התמנה למנהל כללי של חברת "מפעלי עץ ותאית" שקיבלה כספים מחברה ממשלתית בשם "מטעי האומה", לשם חקר הכדאיות של גידול מסחרי של עצי צפצפה בישראל. הוא נטע חורשות נסיוניות של עצי צפצפה, בדק וחקר את התוצאות ובנה תחזיות. בהתבסס על ממצאיו ומסקנותיו, הכין עצמון תוכנית לפיתוח מוצר חקלאי חדש של עצי צפצפה לייצוא. מומחי ייעור התנגדו לתוכניתו והתפתח מאבק בין עצמון למשרד החקלאות. חמש ועדות מומחים ממשלתיות עסקו בנושא במהלך שנות המאבק הללו. אחת מהן, זו שהוקמה בשנת 1962, פרסמה דוח שלילי והמליצה לקצץ את שטחי הגידולים הנסיוניים מ-1,600 דונמים ל-400 דונמים ולהקטין את התקציב בהתאם. על פי הדו"ח, צריכת המים הגבוהה והמחיר הנמוך של העץ מובילים לכדאיות גבולית. עצמון טען שהדו"ח השלילי התבסס על נתונים לא נכונים. בהסכמת משה דיין שר החקלאות, התלונן על כך עצמון למשרד מבקר המדינה שגילה שיבושים בדו"ח. בסוף 1964 פורסם דו"ח נוסף, שטען שהגידול יכול להיות רווחי אם העץ יימכר לייצור גפרורים ומקלות שלגונים. בעקבות זאת הומלץ להמשיך בגידול בחלקות הנסיוניות בעכו, נתניה וחדרה אך לעקור את העצים בעמיעד וקיסריה.
בחודש אוקטובר 1965, התפרסם דו"ח של משרד החקלאות בו נקבע שהצפצפות הן הגידול הרווחי ביותר בעמק החולה והוחלט לעודד גידול צפצפות בעמק החולה.
בשנת 1968, החליט משרד החקלאות לאשר גידול עצי צפצפה בעמק החולה, אבל לא בשטחים אחרים בישראל. המטעים של עצי הצפצפה שניטעו בעמק החולה על שטח של 1,200 דונמים נמסרו לקיבוץ גונן, שניצל אותם כחומר גלם עבור שני מפעלי עיבוד עץ, ש-85% מהתפוקה המצרפית שלהם נשלחה לחו"ל. בשנת 1999, חלה התייקרות ניכרת של התשומות, ששינתה לרעה את כדאיות הגידול והעיבוד של העץ, והקיבוץ סגר את המפעלים.
משפחתו.
עצמון היה נשוי לחנה לבית מרכוס (נולדה ב-1918 ונפטרה ב-2001) שעלתה ארצה עם משפחתה מהעיר גרודנו בשנת 1938, השתקעה בחדרה, ובהמשך, עבדה שנים רבות כגננת בירושלים וכמורה לתזונה. לזוג נולדו שלוש בנות: דורית, אורדית (על-שם אורד צ'ארלס וינגייט) הנשואה לעודד קוטלר, ודניאלה-אורית (אורית, על-שם באר-אורה).
בשנותיו האחרונות סבל עצמון ממחלת לב, ממנה נפטר.
1989 (אלבום)
1989 הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט שיצא ב-27 באוקטובר 2014, דרך חברת התקליטים ביג משין רקורדס.
סוויפט החלה לתכנן את הפרויקט שלה ב-2013 והמשיכה לעבוד עליו גם ב-2014, במהלכן שיתפה פעולה עם מספר מפיקים כגון מקס מרטין ושלבאק. מאמציהם הביאו לאלבום הפופ "הרשמי" הראשון של סוויפט, שמייצג התרחקות מוזיקלית מסגנון הקאנטרי פופ שעסקה בו בעבר. נכון ל-8 במרץ 2015, עקף האלבום את המכירות המצטברות של שני האלבומים הקודמים של סוויפט, בארצות הברית, עם יותר מ-4.5 מיליון עותקים נמכרים.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Shake It Off" יצא ב-18 באוגוסט 2014. הוא דורג במקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100, והפך לשיר השני של סוויפט שמגיע למקום הראשון במצעד זה. הסינגל השני מתוך האלבום, "Blank Space" יצא ב-10 בנובמבר וגם הוא הגיע למקום הראשון במצעד הבילבוד הוט 100. הסינגל השלישי מתוך האלבום הוא השיר "Style" שהגיע למקום ה-6 בבילבורד הוט 100. הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "Bad Blood", כלל שיתוף פעולה עם הראפר קנדריק לאמאר והגיע גם כן למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום השנה.
בשנת 2020 האלבום דורג במקום ה-393 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
רקע והפקה.
באוקטובר 2013, הייתה סוויפט "שקועה במשך חצי שנה בתהליך כתיבת השירים". בנובמבר 2013, אמרה הזמרת לבילבורד כי "נראה שיש שבעה או שמונה שירים שאני יודעת שאני רוצה באלבום. זה כבר התפתח לסאונד חדש, וזה כל מה שרציתי". בפברואר 2014, אישרה סוויפט כי שוב עובדת עם המפיקים מקס מרטין ושלבאק, שעימם שיתפה פעולה בכתיבה של שלושה שירים באלבומה "Red". הפעם הם כתבו "הרבה יותר משלושה שירים". דיאן וורן וראיין טדר גם עבדו על האלבום.
הוצאה ועטיפת אלבום.
באוגוסט 2014, החלה סוויפט לרמוז על הכרזת האלבום. ב-4 באוגוסט, היא פרסמה סרטון באינסטגרם בו היא לוחצת על המספר 18 במעלית. ב-6 באוגוסט, היא צייצה תמונה של השעה 5:00 ויום למחרת צילום מסך של דף הבית של האתר !Yahoo. מאוחר יותר היא אישרה בתוכנית האירוח של ג'ימי פאלון כי ב-18 באוגוסט 2014, בשעה 17:00, יתקיים ראיון של !Yahoo בשידור חי. סוויפט הכריזה על האלבום במהלך הראיון; היא תיארה אותו כ"אלבום הפופ הרשמי המתועד הראשון" שלה, וציינה שהושפעה ממוזיקת פופ משנות ה-80 בזמן ההקלטה. לאחר מכן, היא חשפה את עטיפת האלבום, תמונת פולארויד שמתחתיה כתוב "T. S. 1989" (ראשי תיבות של שמה ותאריך לידתה). האלבום הפך לזמין להזמנה מראש לאחר שהראיון הסתיים.
סינגלים.
"Shake It Off" הוא הסינגל הראשון מתוך האלבום שיצא ב-18 באוגוסט 2014. הוא נכתב על ידי סוויפט, מקס מרטין ושלבאק. הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי מארק רומנק והועלה לערוץ ה-Vevo של הזמרת. הסינגל הגיע למקום הראשון המצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשיר השני של סוויפט שמגיע לפסגת המצעד.
"Blank Space" יצא ב-10 בנובמבר וגם הוא הגיע למקום הראשון במצעד הבילבוד הוט 100.
הסינגל השלישי מתוך האלבום הוא השיר "Style" שהגיע למקום 6 בבילבורד הוט 100.
הסינגל הרביעי מתוך האלבום הוא השיר "Bad Blood" שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. הקליפ המלווה לשיר שבר את שיא הצפיות ביומו הראשון ביוטיוב - 20.1 מיליון צפיות ושבר את השיא הקודם של ניקי מינאז' עם Anaconda (19.6 מיליון), 158 ימים השיא נשבר שוב על ידי אדל עם Hello, ושנתיים לאחר מכן נשבר שוב על ידי טיילור עם שירה "Look What You Made Me Do".
הסינגל החמישי מתוך האלבום, "Wildest Dreams" יצא ב-30 באוגוסט בטקס ה-VMA 2015, בשיאו הגיע למקום החמישי במצעד הבילבורד.
הסינגל השישי מהאלבום הוא "Out of the Woods", יצא ב-31 בדצמבר. את מרבית הקליפ צילמה בניו זילנד, שם סוויפט הופיעה באותה תקופה. ביומו הראשון הגיע ל-5.6 מיליון צפיות.
הסינגל השביעי מהאלבום הוא "New Romantics", יצא ב-13 באפריל.
תוכן האלבום.