בשנת 1943, שונה סיווג טוקיו-פו לטוקיו-טו, ורובעיה של טוקיו הפכו לרבעים מיוחדים, כאשר רשויות מקומיות נכנסות תחת סמכות המחוז, ולכל רובע אספה מחוקקת וראש עירייה משלו. מספר פרוורים, כפרים ועיירות מסביב לעיר הפכו גם הם לרבעים, והביאו את מספרם ל-35.
הסיבה לארגון מחדש זה הייתה לאחד את מינהל האזור על ידי ביטול רשויות ברמות שונות. הממשל המרכזי היה מעוניין בשליטה רחבה יותר על העיר בשל מצבה המדרדר של יפן במלחמת העולם השנייה, ובשל האפשרות של מקרה חירום במטרופולין.
לאחר המלחמה, אולצה יפן לְבַזֶר את טוקיו בשנית, על פי התנאים הכללים לדמוקרטיזציה שהוכתבו בוועידת פוטסדאם. סימני השפעת הממשל על העיר טוקיו נעלמו בתקופה זו, והרבעים זכו למעמד מוניציפלי, אשר התחזק עם הזמן. מבחינה מינהלתית, רובעי טוקיו כיום כמעט ואינם נבדלים מכל רשות מקומית אחרת.
הרפורמות שנערכו לאחר המלחמה אף שינו את מפת העיר טוקיו. בשנת 1947, 35 הרבעים אורגנו מחדש ל-23 רבעים מיוחדים, מכיוון שרבים נהרגו בהפצצות על העיר במהלך המלחמה, ניצולים רבים עזבו את העיר ורבים מהגברים שגויסו לא חזרו.
ישנם מספר הבדלים במינוח בין טוקיו לשאר המחוזות: כוחות המשטרה וכיבוי האש נקראים צ'וֹ ("chō" 庁) במקום הוֹנְבּוּ ("honbu" 本部), למשל. אולם, ההבדל היחיד ברמה המנהלתית בין טוקיו-טו לשאר המחוזות הוא שטוקיו חולשת על ערים כמו גם רבעים. כיום, כשאר לרובעי טוקיו יש דרגת אוטונומיה הקרובה לזו של ערים אחרות במדינה, ההבדל ברמה המנהלתית בין טוקיו לשאר המחוזות הוא מזערי.
ממשלת יפן עדיין מתרגמת את "טוקיו-טו" כ"מטרופולין טוקיו" כמעט בכל המקרים, וממשלתה מכונה "ממשלת המטרופולין טוקיו."
רשימת המחוזות.
מקובל לאגד את המחוזות לחבלי ארץ, כאשר לחבל אין מעמד משפטי כלשהו. אולם, המנהג לסדר את המחוזות לפי מיקומם הגאוגרפי הוא נפוץ. מצפון לדרום, מחוזות יפן והאזורים בהם הם נמצאים הם:
הלוטו האירופי
הלוטו האירופי (EuroMillions) הוא מפעל הגרלות לוטו אירופי אשר נוסד ב-7 בפברואר 2004 על ידי מפעל הלוטו הצרפתי (בצרפתית: Française des Jeux), מפעל הלוטו הספרדי (בספרדית: Loterías y Apuestas del Estado), ומפעל הלוטו הבריטי (Camelot). בשלב ראשון ההגרלות נערכו רק בבריטניה, צרפת וספרד, אולם כבר ב-8 באוקטובר 2004 הצטרפו למפעל גם מפעילי הגרלות לוטו מן המדינות אוסטריה, בלגיה, אירלנד, לוקסמבורג, פורטוגל, ושווייץ.
הגרלות הלוטו האירופי נערכות מדי ערב שבת ומתקיימות בפריז. עלות כרטיסי ההגרלה רגילים היא 2 אירו לטור, 1.50 ליש"ט בבריטניה, ו- 3.20 פרנק שווייצרי בשווייץ. פרסי ההגרלות, להוציא את הפרס הגדול, נקבעים לפי שיעור ההשתתפות בכל מדינה. כל הפרסים, כולל הפרס הגדול, פטורים ממס בכל המדינות להוציא את שווייץ, וניתנים לזוכה בסכום אחד.
המשחק.
המהמר צריך לבחור חמישה מספרים מתוך המספרים 1 עד 50, וכן שני מספרי "כוכב מזל" בין המספרים 1 עד 9. כמו כן קיימות אפשרויות להמר על מספרים רבים יותר בתשלום מוגדל.
בעת ההגרלה חמישה מספרים זוכים ושני מספרי "כוכב מזל" נקבעים בשתי מכונות הגרלה המכילות כדורים הנושאים עליהם מספרים. המכונה המכילה 50 כדורים עם מספרים שונים נקראת סטרסה (Stresa) ואילו המכונה המכילה 9 כדורי מספרים נקראת פקרט (Paquerette).
המהמרים יכולים לברר את תוצאות ההגרלה באתרי האינטרנט של הלוטו הלאומי של מדינתם, המכילים אף נתונים סטטיסטיים באשר להגרלה ותוצאותיה.
הרשות להמר.
כל אדם מעל גיל 18 רשאי להמר בכל המדינות המשתתפות. בבריטניה הגיל המותר להימור בלוטו הוא 16. נכון לשנת 2020, הלוטו האירופי נמכר במדינות הבאות: אוסטריה, בלגיה, צרפת, אירלנד, לוקסמבורג, פורטוגל, ספרד, שווייץ, ובריטניה. המהמר חייב להיות תושב קבע של אחת מן המדינות המשתתפות כדי לרכוש כרטיס הגרלה וכדי לקבל את זכייתו. כרטיסי ההגרלה נמכרים אף ברשת האינטרנט.
מבנה הפרסים.
קרן הקידום נועדה להגדיל את סכום הפרס הראשון, כך למשל להגדיל את סכום הפרס הראשון באופן הדרגתי מהגרלה אחת למשנייה. החלק בקרן אשר נועד להגדלת הפרס הראשון נקבע מראש על ידי מפעלי הלוטו המשתתפים בהגרלה.
זכיות בולטות.
בשנת 2014, אזרח צרפת שזכה בפרס של 72 מיליון יורו, החליט לתרום לצדקה יותר משני שלישים מסכום הזכייה.
ב-8 במאי 2009 זכתה ספרדייה בת 25 בפרס גדול של 126 מיליון אירו, לאחר שלא היה זוכה בפרס הגדול במשך שש הגרלות רצופות. זכייה זו היא הגדולה ביותר למהמר בודד מאז החל מפעל הלוטו האירופי.
ב-8 בפברואר 2008 התחלקו 16 מהמרים בפרס גדול של 130 מיליון אירו, לאחר שהימרו נכונה על 5 מספרים עיקריים וכוכב מזל אחד. באותה הגרלה לא נמצא מהמר נכונה על 5 מספרים ושני כוכבי מזל.
ב-8 באוגוסט 2007 זכה גיטריסט צרפתי בשם ואקרו ג'וזף ב-39 מיליון אירו.
ב-9 בפברואר 2007 זכה בלגי בפרס הגדול של 100 מיליון אירו. הפרס השלישי בגודלו שהוענק במסגרת המפעל למהמר בודד.
ב-17 בנובמבר 2006, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך 11 הגרלות רצופות, חולק הפרס בסכום של 183 מיליון אירו בין עשרים כרטיסים שבהם הימור נכון על חמישה מספרים וכוכב מזל אחד. מחזיקי הכרטיסים היו מן המדינות: בריטניה (7 זוכים), צרפת (4 זוכים), ספרד ופורטוגל (3 זוכים בכל אחת), אירלנד (2 זוכים) ובלגיה.
ב-31 במרץ 2006, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך שש הגרלות רצופות, זכה מהמר בלגי בפרס של 75,753,123 אירו.
ב-3 בפברואר 2006, לאחר 11 הגרלות רצופות ללא זוכה בפרס הגדול, התחלקו בפרס של 180 מיליון אירו, שלושה מהמרים (שניים מצרפת ואחד מפורטוגל).
ב-31 ביולי 2005, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך 9 הגרלות רצופות, זכתה האירית דולורס מקנמרה בפרס של 115 מיליון אירו, הפרס השני בגודלו בתולדות המפעל.
מחוזות ומדינות מיאנמר
מיאנמר מחולקת מנהלתית ל-7 מחוזות (tyne), 7 מדינות (pyi-ne) אשר מחולקים לנפות וטריטוריית איחוד אשר כוללת עיר בירה של המדינה. המחוזות מאוכלסים על ידי העם הבורמזי ובמדינות רוב האוכלוסייה מורכבת מהעמים האחרים. בנוסף, בשנת 2008 הוקמו 6 אזורים בעלי שלטון עצמאי המאוכלסות בעיקר על ידי בני מיעוטים שונים
חרב האמת
חרב האמת (באנגלית: The Sword of Truth) היא סדרת ספרי פנטזיה אפית שנכתבו בידי הסופר האמריקאי טרי גודקיינד. הספר הראשון בסדרה, "חוק הקוסמים הראשון", פורסם בשנת 1994, ואחריו יצאו עוד 20 ספרים, בהם ספר קצר, "חוב העצמות", המפרט את הרקע לעלילת הספר הראשון. עד שנת 2008 נמכרו למעלה מ-25 מיליון עותקים מספרי הסדרה ברחבי העולם, והיא תורגמה ליותר מ-20 שפות. ספרים אחדים בסדרה תורגמו גם לעברית. סדרת טלוויזיה בשם "אגדת המחפש", המבוססת על סדרת הספרים, יצאה ב-1 בנובמבר 2008.
עלילה.
הסדרה מתבססת בעולם המחולק לשני אזורים עיקריים: העולם החדש והעולם הישן. העולם החדש מכיל שלושה אזורים - הנפה המערבית השוכנת במערב, ד'אהרה ממזרח, והארצות התיכונות השוכנות ביניהם. ד'אהרה נשלטת בידי דארקן ראהל, קוסם רב עצמה. מועצת נבחרים אחראית לרווחתם של תושבי הארצות התיכונות, כאשר האם המוודה עומדת בראשם. המוודות הן קבוצת נשים אשר בכל אחת מצויה היכולת לאלץ אדם להיות נאמן לה לחלוטין, ובכך להגשים את ייעודן, כלומר, למצוא את האמת. הארץ היחידה שבה אין כל קסם היא הנפה המערבית, הנשלטת אף היא בידי מועצת נבחרים.
הפרוטגוניסט הראשי הוא בחור צעיר בשם ריצ'רד סייפר, מורה דרך ביערות הרטלנד בנפה המערבית, אשר חייו הפשוטים משתנים לבלי הכר כאשר הוא נבחר לרודף אמת. במהלך הסדרה, ריצ'רד לומד אודות מורשתו בעודו מבקש לעצור את אלה הרוצים להשתלט על העולם.
הספר הראשון, "חוק הקוסמים הראשון", מתרחש בעולם החדש כעשרים שנה לאחר ששני גבולות קסומים הוקמו כדי להפריד בין שלושת האזורים. אימפריית ד'אהרה מתעצמת בראשותו של דארקן ראהל, והוא פולש לארצות התיכונות, משתלט על שטחיהן ומחפש אחר כוח הקסם העתיק של אורדן. הספר מתחיל מספר שבועות לאחר שאביו של ריצ'רד נרצח. ריצ'רד נתקל באישה בשם קאהלן אמנל, מוודה שהגיעה מהארצות התיכונות ואשר מחפשת אחר הקוסם הראשון. הוא מגלה שהקוסם אותו היא מחפשת הוא חברו הטוב ומורו הרוחני של ריצ'רד, זדיקוס ז'ול זורנדר ("זד"). זד מכריז על ריצ'רד כעל רודף האמת והוא מקבל על עצמו את תפקיד. שלושת החברים החדשים יוצאים למסע בעקבות תיבת אורדן האחרונה, לה זקוק דארקן ראהל בטרם ישתמש בקסם של אורדן. לאורך הדרך, ריצ'רד וקאהלן מתאהבים. הספר הראשון מסתיים כאשר ריצ'רד מביס את דארקן ראהל בכך שגורם לו לעשות טעות בהפעלת הקסם של אורדן, ומורשתו האמיתית של ריצ'רד מתגלה.
חוק הקוסמים הראשון הוא "אנשים הם טיפשים ויאמינו בשקר, כי הם רוצים להאמין שזה נכון, או שהם פוחדים לדעת את האמת".
בעקבות ההצלחה, הופקה סדרת טלוויזיה המבוססת על עלילות סדרת הספרים - "Legend of the Seeker". הסדרה הסתיימה לאחר שתי עונות בלבד, למרות מספר מכובד של צופים (כ-2.2 מיליון).
ספרי הסדרה.
ספרי סדרת חרב האמת, לפי סדרם, הם:
ספר נוסף בסדרה, שנקרא "Debt Of Bones" ובעברית חוב העצמות, נכתב על ידי הסופר ומספר את האירועים המתרחשים לפני אירועי הספר הראשון. גם הוא יצא לאור בעברית, בשנת 2011.
ספר נוסף בסדרה, נקרא "The First Confessor: The Legend of Magda Searus" והוא מספר על מגדה סיירוס, המוודה הראשונה.
סדרות המשך.
לסדרה ישנם שתי סדרות המשך "ריצ'רד וקהלן" (The Richard and Kahlan series) ו"קורותיה של ניקי" ("The Nicci Chronicles").
ריצ'רד וקהלן היא סדרה בת ארבעה ספרים המתרחשים לאחר סיום ספרי חרב האמת והם:
קורותיה של ניקי היא סדרה בת שלושה ספרים והם: