קא הופיע בדיבובו של ג'ים קאמינגס בסרט ההמשך בשנת 2003 ובסדרת האנימציה המקדימה לסרט הראשון "גורי הג'ונגל". שם קא היה אחד מחברם של בלו ובאגירה.
בסדרת האנימה היפנית "מסיפורי ספר הג'ונגל" קא חוזר לאפיונו כפי שהוא בספר והוא עוזר למוגלי ולחבריו בעת היתקלותם בבעיות.
דמותו של קא הופיעה גם במחזמר הישראלי המבוסס על הסיפור משנת 1996 ואת תפקידו גילם יוסי טולדו.
קא הופיע בסדרת האנימציה משנת 2010 - "ספר הג'ונגל" בדיבוב ג'וזף ג'יי. טרי.
הופעתו האחרונה של קא בחלק זה היא בעיבוד משנת 2016, שם מינו של קא שונה לנקבה והוא דובב על ידי סקרלט ג'והנסון.
דמותו של קא אושרה לשוב באתחול אחר של ספר הג'ונגל שיצא בשנת 2018. באתחול זה קא יהיה בפעם שנייה ממין נקבה וידובב על ידי קייט בלאנשט אך עם זאת אופיו ותפקידו ישוב לזה שהיה בספר.
הקרב על הקסטל
ליליאן רות חיילובסקי
ליליאן רות חיילובסקי (נולדה ב-5 בדצמבר 1956) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
קורות חייה.
נולדה בשם ליליה בקלנוב ליקתרינה (שם משפחתה לפני הנישואים היה יודין) ויבגני בקלנוב. אביה של רות חיילובסקי היה מנצח ומנהל תזמורת בצבא ברית המועצות ושירת באירקוצק ליד סיביר; הוא היה צייר, פסל, כתב שירה וניגן בכמה כלי נגינה. לאחר כמה שנים של נדודים ברוסיה ואוקראינה, משפחתה השתקעה לבסוף בבאקו, בירת אזרבייג'ן, בהיותה בת שבע.
היא למדה במשך ארבע שנים משחק באוניברסיטה לאמנות. מורותיה החשובות היו אירנה פרלוב וז'נטה סלימוב. באוניברסיטה פגשה בקלנוב את בעלה הראשון, רולנד מקרוב, ב-1979 נולד בנם המשותף הנרי דוד. כשסיימה ללמוד, שיחקה בתיאטרון הדרמה הרוסית, שבשל הדומיננטיות של היהודים בתיאטרון כונה בפי העם "תיאטרון הדרמה היהודית". מיד זכתה בתפקידים ראשיים. בין ההצגות ששיחקה בהן: "חלום חגיגי לפני הצהרים" של אוסטרובסקי – בתפקיד קאפוצ'קה, "אנטוניוס וקלאופטרה" של שייקספיר – בתפקיד קלאופטרה, "אילוף המאלף" של פלטשר – בתפקיד מאריה, ו"הזריחות שקטות כאן" של ואסילייב – בתפקיד ז'ניה.
בשנים 1982–1984 שיחקו בתיאטרון בקלוגה. ב-1984 עברו למוסקבה וחיילובסקי שיחקה ביחד עם בעלה בתיאטרון "סאטיריקון" של השחקן הנודע ארקדי רייקין, שמשלב דרמה עם שירה ומחול. הבמאי היה בנו קונסטנטין רייקין. הם שיחקו ב"סאטיריקון" במשך שש שנים, עד לעלייתם ארצה.
כשהיו ברוסיה יצר בעלה קשר עם יבגני אריה והם עלו ביחד עם התיאטרון לישראל ב-1990 והתחילו לשחק בו, זמן קצר לאחר עלייתו ארצה נפרדו רות ורולנד חיילובסקי.
באותם ימים דודו טופז חיפש שחקנית וילד ממוצא רוסי שדוברים עברית, כדי לשחק בסדרה ללימוד השפה העברית, המיועדת לעולים מרוסיה שתצא בקלטות וידאו והגיע לחיילובסקי, ובתום מלחמת המפרץ הצטלמה לסדרה "אין בעיה" ביחד עם בנה הנרי דוד בשנים 1992–1993. סדרה שמשודרת עד היום באולפנים ללימוד עברית.
באותה תקופה השתתפה גם בכמה פרויקטים ללימוד עברית בטלוויזיה.
ההפקה הראשונה שלה בגשר הייתה קונצרט, שנעשה עוד לפני הקמת התיאטרון. ההצגה הראשונה של חיילובסקי הייתה "אילו", שכללה קטעים של גוגול ומייקובסקי. חיילובסקי שיחקה את מאדאם רנסאנס במחזמר "חיפושית" של מייקובסקי – בו שרה ושיחקה.
ההפקה הראשונה בעברית בה השתתפה חיילובסקי בגשר הייתה להצגה "מולייר" בינואר 1992, שהייתה גם ההפקה הראשונה של התיאטרון בעברית, בה גילמה את ריבאל, שחקנית בלהקה של מולייר, תפקיד בו שיחקה קודם לכן בקלוגה.
אחר-כך שיחקה בהצגה "האידיוט" שם שיחקה בתחילה את ואריה – אחותו של גניה איבולגין (רולנד חיילובסקי) ובשלב מאוחר יותר שיחקה את נסטסטיה פיליפובנה.
חיילובסקי הייתה זוגתו של שחקן גשר קלים קמנקו ולהם יש בן משותף, שון מרק (נולד ב-1999).
ב"אדם בן כלב" שיחקה זמרת ליצנית ששרה קברט בגרמנית. ההצגה הציגה שנים רבות והתקיימה בתוך קרקס מאולתר, איתו קיים התיאטרון סבב הופעות ברחבי תבל. ההצגה רצה מאות פעמים ואיתה הסתובבו בעולם כולל בשווייץ, בגרמניה ובברודוויי.
ב"בשפל" מאת גורקי שיחקה את ווסיליסה, בעלת הבית היפה והאכזרית של "בשפל" – מקום הימצאם של העבריינים.
ב"כפר" גילמה את קלרה, קיבוצניקית שנשואה ליהודי ממוצא גרמני שבזמן מלחמת העולם השנייה, כשרומל היה באפריקה, מנהלת רומן עם קצין אנגלי (איגור מיקרובנוב) שמסתובב בקיבוץ. "כפר" הציגה מאות פעמים וצוות השחקנים הסתובב איתה בהופעות ברחבי העולם. בעלה בהצגה היה רולנד חיילובסקי ובשנת 1997, בזמן שההצגה רצה הוא נהרג בתאונת דרכים, ישראל גוריון החליף אותו בתפקיד.
חיילובסקי שיחקה בתפקיד אלמיר ב"טרטיף" של מולייר. ב"השטן במוסקבה" על פי "האמן ומרגריטה" של בולגקוב גילמה את מרגריטה, תפקיד אותו שיחקה במוסקבה.
ב-2007/8 הוריה נפטרו והיא למדה קבלה במרכז "בני ברוך" של מיכאל לייטמן ובמרכז "מלכות" ביפו."
ב"מומיק" שיחקה את גיזלה, אמא של מומיק.
בהצגה "וריאציות לתיאטרון ולתזמורת" התגשם חלומה מהילדות והיא שרה שירים צועניים.
שיחקה בתפקיד תמרה, אשתו של הרמן ברודר שחזרה מהעולם הבא, בהצגה "" מאת יצחק בשביס-זינגר; לצידה בהצגה שיחק בעלה, קלים קמנקו, הוא נפטר מסרטן במאי 2011, בזמן שההצגה רצה. אחר-כך שיחקה חיילובסקי בהצגה "שש דמויות מחפשות מחבר" פרי עטו של פירנדלו, בתפקיד טרגי, היא גילמה אם שמאבדת את ילדיה (אותם גילמו לוסי דובינצ'יק, נטע שפיגלמן ואורי יניב, בעלה היה משה איבגי). באותם הימים עשתה פרויקט זמרה ושירה ב"מועדון 71 הכיסאות" של גשר, כיום היא ממשיכה לשיר. היא עורכת מופעים לבד ובשיתוף עם שחקנית גשר נטשה מנור. חלק מהשירים שהן שרות כתב להן מיכאל משקאוצן, שמלווה אותן בנגינה בגיטרה וגם שר.
חיילובסקי ביחד עם קלים קמנקו ונטשה מנור העבירה סדנה לתלמידי שנה ב' בבית צבי בנושא "גן הדובדבנים" של צ'כוב.
כיום (אפריל 2012) היא משחקת בהצגות "שש דמויות מחפשות מחבר", "הארווי" מאת מרי צ'ייס ו"שונאים סיפור אהבה".
ליליאן רות חיילובסקי שיחקה בסרט "בדמי ימיה" של סלבה ולנה צ'פלין בתפקיד מינטשי גוטליב.
חיילובסקי שיחקה בסרט "אוסטרליה שלי" של עמי דרוזד בתפקיד לוסה, אמו המאמצת בקיבוץ של הילד שעל משפחתו הסרט.
ליליאן רות חיילובסקי הצטלמה לסרטו של יוסף פיצ'חדזה "סוכריות", היא מגלמת רוסיה בשם נטשה, שהתחתנה עם גבר ערבי (מכרם ח'ורי) אותו הכירה כשלמדו יחדיו באוניברסיטה ברוסיה. חיילובסקי משחקת סצנה שלמה בערבית. בסרט משחקים גם מנשה נוי, שרה אדלר ומוני מושונוב.
אגניה בוגוסלבה
אגניה בוגוסלבה (ברומנית: Agnia Bogoslava; 7 באוקטובר 1916 - 16 בנובמבר 2009) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע וזמרת יהודיה - רומניה. שיחקה בעיקר ברומנית וביידיש. אחרי עלייתה לישראל בשנת 1968 שיחקה גם בעברית. הייתה, בין היתר, אחת הכוכבות של התיאטרון היהודי "באראשואם" ושל התיאטרון לקומדיה בבוקרשט.
קורות חיים.
אגניה בוגוסלבה נולדה בשנת 1916 בסיביר, לשם הוגלו הוריה. מאוחר יותר משפחתה התיישבה בקישינב, "העיר עם ריח של תפוחים", כפי שנזכרה בה בערוב ימיה.
כעבור זמן מה המשפחה עברה לגור בבוקרשט. אמה, לוניה, שחקנית וזמרת בעצמה, הייתה שרה במסעדה "La trei peşti" ("שלושת הדגים") ברובע דודשט. התגוררו חלק מהזמן בשכונת "קרוצ'ה דה פיאטרה" (Crucea de piatră - "צלב האבן"). בנעוריה עבדה אגניה בבית חרושת אבל בגיל 16 הופיעה לראשונה על במה באופרטה "סוריקה (שרל'ה - ברומנית), הרופאה המיומנת".
שחקה בהתחלה בלהקה של אלנה זמורה (1897 - 1974) לצידם של ה. ניקולאידה, נ. סטרויה וואסילה ואסילקה, ושרה קופטים על מילים של פויו מקסימיליאן. הצטיינה במשחק ובזמרה על במות התיאטראות ברומניים "מג'סטיק" ו"אלחמברה - אקסלסיור". באחרון - עוררה את הערכתו של המלחין יון וסילסקו שביקש שתשיר את להיטו "קולם של גלגלי הרכבת" (Glasul roţilor de tren). דמות אחרת שהשפיעה מאוד על חייה ועל דרכה בתיאטרון היה הבמאי מיכאי זירא.
אחרי שנת 1940 כשנאסר על אמנים יהודים להופיע על במות ובמוסדות תרבות רומניים הפכה בוגוסלבה לחברה בלהקת התיאטרון היהודי באראשאום שהורשה לפעול בבוקרשט למען קהל יהודי בלבד.
ב-1 במרץ 1941 הופיעה בבכורה בתיאטרון באראשאום במופע "מה את עושה הלילה?", שבה שרה, בין היתר, את השיר "והלכו כמו הרוח...".
בשנת 1942 נעצרה יחד עם סנדו אליאד ועמדה להישלח לגרוש טרנסניסטריה. הזמרת מריה טנאסה והשחקן והבמאי יון יאנקובסקו התערבו לטובתה אצל השלטונות.
אגניה בוגוסלבה הייתה נשואה פעמיים - לסנדו אליאד (1979-1899), במאי בתיאטרון היהודי, ולאחר מכן לצייר ז'ול פויו פרחים ששב לרומניה כקצין בצבא הסובייטי. נולדו לה שני בנים ובת, המשורר טודור אליאד (2007-1944) מאטיי פרחים ורוזליה פרחים.
ב- 31 בדצמבר 1968 התיישבה בישראל ובהמשך התגוררה ביפו.
שיחקה בין השאר ב"אשה היהודיה" מאת ברטולט ברכט.
הנצחה.
לזכרה הופק הסרט "באראשאום" של ראדו גאבריה
שמורת הפארק הלאומי נאהאני
שמורת הפארק הלאומי נאהאני (אנגלית: Nahanni National Park Reserve), הנמצאת בטריטוריות הצפון-מערביות בקנדה, מגינה על חלק מהאזור הטבעי של הרי מקנזי. במרכז השמורה זורם נהר סאות' נאהאני. מקורו של השם נאהאני הוא בשם המקום בשפת הדנה - Nahʔa Dehé, שמשמעותו היא "נהר אדמת אנשי ה-Nahʔa".
גאוגרפיה וגאולוגיה.