כאשר s הוא אורך הקשת מנקודה מסומנת, φ הוא הזווית שיוצר המשיק לעקום ו-formula_2 היא העקמומיות.
אם העקום נתון בקואורדינטות קרטזיות, אזי רדיוס העקמומיות הוא (בהנחה שהעקום גזיר לפחות פעמיים):
formula_3.
אם העקום נתון באופן פרמטרי על ידי פונקציות (x(t ו-(y(t, אז רדיוס העקמומיות הוא:
formula_4
מבחינה היוריסטית, תוצאה זאת ניתנת לפרשנות כך:
formula_5
דוגמה.
עבור חצי מעגל ברדיוס a בחצי המישור העליון:
formula_6
עבור חצי מעגל ברדיוס a בחצי המישור התחתון:
formula_7
למעגל ברדיוס a יש רדיוס עקמומיות ששווה ל-a.
ח'סרו פרוויז
יחסי אתיופיה - ישראל
יאניק אנייל
יאניק אנייל (בצרפתית: Yannick Agnel; נולד ב-9 ביוני 1992) הוא שחיין צרפתי, אלוף אולימפי (לונדון 2012) ואלוף העולם (ברצלונה 2013) במשחים ל-200 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, שיאן העולם הנוכחי (2021) במשחה ל-400 מטר חופשי (בריכת 25 מטר) ואלוף אירופה במשחה ל-400 מטר חופשי (בודפשט 2010).
ביוגרפיה.
אנייל נולד בנים. הוא החל לשחות בגיל 8 במועדון השחייה בעיר הולדתו. בשנת 2006 הצטרף למועדון השחייה בניס.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 2009 זכה אנייל ב-3 מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אירופה לנוער של 1:47.02 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אירופה לנוער נוסף של 3:48.17 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:21.15 דקות), לפני רוסיה (7:21.24 דקות) ואיטליה (7:22.76 דקות).
אלוף אירופה.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי 2010 זכה אנייל ב-6 מדליות, מהן 5 זהב ואחת כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי (48.80 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אירופה לנוער חדש של 1:46.58 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אירופה לנוער ובשיא צרפתי חדש של 3:46.26 דקות, במשחה שליחים 4x00 מטר חופשי (3:19.65 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:21.40 דקות). חודש לאחר מכן, באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא צרפת חדש של 3:46.17 דקות, לפני שיאן העולם ואלוף העולם פאול בידרמן מגרמניה (3:46.30 דקות) וגרגה קיש מהונגריה (3:48.14 דקות), מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:13.29 דקות, אחרי רוסיה שקבעה שיא תחרות חדש של 3:12.46 דקות, ולפני שוודיה (3:15.07 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:09.70 דקות, אחרי רוסיה שקבעה שיא תחרות חדש נוסף של 7:06.71 דקות וגרמניה (7:08.13 דקות).
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר), שנערכה בדובאי, איחוד האמירויות הערביות בדצמבר אותה שנה זכה אנייל בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא תחרות חדש של 3:04.78 דקות, כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.33 שניות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 6:53.05 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע את התוצאה המהירה בנבחרת בתוצאה של 1:41.95 דקות.
מדליית כסף באליפות עולם.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה אנייל במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם גרגורי מלה, ז'רמי סטרביוס ופביאן ז'ילו בתוצאה של 7:04.81 דקות, אחרי ארצות הברית (7:02.67 דקות) ולפני סין (7:05.67 דקות). למרות ששחה ראשון הוא קבע את התוצאה המהירה בקבוצתו, 1:45.25 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא צרפתי חדש של 1:44.99 דקות ובמקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.24 דקות.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה אנייל בשתי מדליות זהב. ביום השני של תחרויות השחייה הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם אמורי לבו, פביאן ז'ילו וקלמנט לפר בתוצאה של 3:09.93 דקות, לפני ארצות הברית על שלל כוכביה ניית'ן אדריאן, מייקל פלפס, קאלן ג'ונס וראיין לוכטה (3:10.38 דקות) ורוסיה (3:11.41 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה בתחרות, 46.74 שניות, היחידי ששחה מתחת ל-47 שניות. ביום השלישי, הוא זכה במדליית זהב במשחה 200 מטר חופשי בתוצאה 1:43.14 דקות, לפני סון יאנג מסין ופארק טאי-הוואן מקוריאה הדרומית שסיימו יחד במקום השני בתוצאה 1:44.93 שניות, רביעי סיים ראיין לוכטה. זוהי התוצאה הטובה ביותר שנקבעה מאז ומעולם ללא חליפת שחייה מהסוג שנאסר לשימוש ב-2010. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.84 שניות, 4 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, ובמקום עשירי במשחה שליחם 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:34.60 דקות. כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 48.77 שניות.
שיאן עולם.
באליפות צרפת בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באנז'ה בנובמבר 2012 זכה אנייל ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא צרפת חדש של 1:39.70 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 3:32.25 דקות, שיפור לשיא בן ה-3 שנים של פאול בידרמן (3:32.77 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אירופה חדש של 7.29.17 דקות, שיא זה החזיק מעמד 8 שנים ונשבר על ידי מיכאילו רומנצ'וק מאוקראינה (7:25.73 דקות). שבוע לאחר מכן, באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשארטר הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:41.46 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:37.54 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 46.80 שניות.
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ספרד ביולי 2013 זכה אנייל בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:44.20 דקות, לפני קונור דווייר מארצות הברית (1:45.32 דקות) ודנילה איזוטוב מרוסיה (1:45.59 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פלורן מנודו, פביאן ז'ילו וז'רמי סטרביוס בתוצאה של 3:11.18 דקות, לפני ארצות הברית (3:11.42 דקות) ורוסיה (3:11.44 דקות).
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 זכה אנייל במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.65 דקות, אחרי ולימיר סטייפאנוביץ' מסרביה (1:45.78 דקות) ופאול בידרמן מגרמניה (1:45.80 דקות).
לאחר שהבטיח מקום בנבחרת צרפת באליפות העולם שנערכה בקאזאן, החליט אנייל שלא להשתתף בה עקב מחלה.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים אנייל במקום 19 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.35 דקות ולא הצליח להגן על תוארו. הוא גם לא השתתף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש אנייל משחייה תחרותית.
נשיקה אחרונה
נשיקה אחרונה (באנגלית: The Last Kiss) הוא סרט אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית משנת 2006.
הסרט בבימויו של טוני גולדווין ובכיכובם של: זאק בראף, ג'סינדה בארט, רייצ'ל בראף וקייסי אפלק.
עלילת הסרט סובבת סביב זוג צעיר וחבריהם, המתמודדים עם החיים כבוגרים ועם סוגיות של מערכות יחסים ומחויבות.
מבחינה מסחרית הסרט כשל ולא החזיר את עלויות ההפקה.
תקציר העלילה.
הרפתקה רומנטית שמוכיחה מחדש שאהבה ונישואין יכולים להפוך כל גבר לילד קטן. חמישה חברים בשנות ה-30 לחייהם מתמודדים עם הפחד הנצחי ממחויבות ושיגרה. דרמה קומית רגישה על הצורך של כל אדם להרגיש נאהב ועל המאמץ הכרוך בלשמור על האהבה.
ביקורות.
הביקורות על הסרט היו מעורבות. באתר Rotten Tomatoes, המשקלל ביקורות של מבקרים רבים, קיבל הסרט 46% ביקורות חיוביות בלבד.
ג'זבה
פטיטיו פרינקיפיאי
פטיטיו פרינקיפי
אשליית גלגל הכרכרה
מגנה קרטה ליברטטום
ג'ואיש וורלד רוויו
ג'ואיש וורלד רוויו (באנגלית: Jewish World Review - JWR) הוא עיתון אינטרנט יהודי אמריקאי, ובו טורי דעות, בדרך כלל בעלי נטייה שמרנית, שנוסד ב-1997 וממשיך להופיע מזה כעשרים שנה, עד היום (2017).
אופיים של העיתון וכותביו.
מייסדו ועורכו הראשי של ה- JWR הוא העיתונאי יוצא "יתד נאמן", ו"וול סטריט ג'ורנל", בנימין ג'ולקובסקי (נולד בארצות הברית ב-1968), אשר הקים אותו בדצמבר 1997. משרדי העיתון נמצאים בבורו פארק, ברוקלין, ניו יורק.
הג'ואיש וורלד רוויו מופיע ומתעדכן מדי יום במהלך השבוע, למעט שבתות וחגי ישראל. הוא בעל אופי דתי אורתודוקסי בדרך כלל, אף כי חלק גדול ממנו מוקדש גם לעניינים כלליים ויש בו גם כותבים חילוניים רבים, יהודים ולא יהודים. מבחינה כלכלית - חברתית העיתון נוטה לכיוון השמרני. הטורים המופיעים בו, מופיעים לעיתים קרובות גם בשורה ארוכה נוספת של עיתוני דפוס ואינטרנט אחרים. בין הכותבים הקונסרבטיבים והנאו-קונסרבטיבים הידועים ביותר המרבים לכתוב בו: צ'ארלס קראוטהאמר, דניאל פייפס, פרנק גפני, דניס פרגר, דיאנה וסט, זאב חפץ, ג'ורג' ויל, קאל תומאס, דייוויד לימבו (האח של ראש לימבו), ואחרים.
בנוסף למאמרי הדעות כולל העיתון לעיתים קרובות גם קריקטורות / קומיקס פוליטי וכן מאמרי עצות לסוגיהם ועוד.
יעקב (ג'קי) אבן (אפשטיין)
מחלת לב איסכמית
מחלת לב איסכמית (באנגלית: Ischemic Heart Disease, בראשי תיבות: IHD) היא מחלה המאופיינת באיסכמיה (הפחתת אספקת הדם וכפועל יוצא הפחתה בהובלת החמצן) לשריר הלב. הדבר גורם לחוסר התאמה בין הביקוש של הלב לחמצן לעומת ההיצע שמספק זרם הדם. המחלה נובעת לרוב ממחלת לב כלילית (הנגרמת בשל טרשת עורקים של העורקים הכליליים). הסיכון למחלת לב איסכמית עולה עם הגיל, עישון, יתר כולסטרול בדם, סוכרת ויתר לחץ דם. מחלת לב איסכמית נפוצה יותר אצל גברים ואצל אנשים שקרובי המשפחה שלהם בעלי מחלת לב איסכמית.