הקרן מוציאה לאור מגזין בשם "Humanities Magazine". הקרן מעניקה מדי שנה את המדליה הלאומית למדעי הרוח ואת הזכות לשאת את הרצאת ג'פרסון.
המדליה הלאומית למדעי הרוח
המדליה הלאומית למדעי הרוח (אנגלית: National Humanities Medal) היא מדליית הוקרה אמריקאית המוענקת החל משנת 1997 מדי שנה, למספר אנשים או קבוצות או ארגונים אשר תרמו תרומה יוצאת דופן להפצת הידע במדעי הרוח בקרב הציבור האמריקאי.
המדליה מוענקת על ידי הקרן הלאומית למדעי הרוח של ארצות הברית. היא נוסדה בשנת 1988 כמדליית צ'ארלס פרנקל, ובשנת 1997 שונה שמה למדליה הלאומית למדעי הרוח. לזוכים מוענקת מדליית ארד, שעוצבה על ידי דייוויד מקולי, בעצמו אחד ממקבלי המדליה עוד ב-1995, בשמה הראשון עדיין.
עם הזוכים במדליה נמנים ברנרד לואיס, אלי ויזל, גרטרוד הימלפרב, ריצ'רד פייפס, מידג' דקטר, ג'ויס קרול אוטס, האל הולברוק, ג'ון אפדייק, טום וולף, קווינסי ג'ונס, טוני מוריסון, גאריסון קיילור, ג'ון רולס, סטיבן ספילברג, פיליפ רות, מוזיאון נורמן רוקוול, דניאל הארון, פואד עג'מי, ועוד.
בד&quot;ד
בד"ד (ראשי תיבות של בכל דרכיך דעהו) הוא כתב עת מדעי לענייני תורה ומדע היוצא לאור על ידי אוניברסיטת בר-אילן אחת לכמה חודשים החל משנת 1995. נכון לתשע"ח, יצאו לאור 32 גליונות. בכל גיליון שני חלקים: חלק עיקרי בעברית וחלק נוסף באנגלית. עורך כתב העת מראשיתו היה פרופ' יחיאל דומב, ובשנת 2007 החליפו פרופ' עלי מרצבך.
כתב העת עוסק בנקודות המפגש של תחומי המדע המודרני והשכלה הכללית לבין מחשבה והגות יהודית אורתודוקסית, ובהתמודדות הדת עם אתגרי המדע וההשכלה. לפי הצהרת המערכת, "כתב העת בד"ד נועד בראש ובראשונה לאנשים שומרי מצוות, הפתוחים לתחומי ההשכלה הכללית ומעוניינים בהגות ובמחקר של העולם המודרני. ... כמו כן נועד כתב העת לשמש צוהר לאדם המשכיל שאינו שומר מצוות לראות ולהבין באמצעותו את דרכם של שומרי מצוות בהתמודדותם עם האתגרים שהמדע וההשכלה הכללית מציבים בפניהם בעידן המודרני". בפתח הגיליון הראשון כתב רקטור אוניברסיטת בר-אילן, פרופ' משה קווה: "בד"ד הוא ביטוי מובהק לאוניברסיטה הדוגלת בשילוב של תורה ומדע, שילוב המתבטא בסמלה: ספר תורה ומיקרוסקופ אחוזים זה בזה".
כתב העת מקיף מגוון רחב של תחומים, בהם: מדעים מדויקים (מתמטיקה, פיזיקה וכימיה), מדעי החיים (ביולוגיה ורפואה), מדעי החברה (כלכלה, סוציולוגיה ופסיכולוגיה) ומדעי הרוח (פילוסופיה, היסטוריה, ארכאולוגיה, משפטים וספרות). המאמרים מוגשים למערכת ועוברים שיפוט אקדמי.
כתב העת "הגיון", כתב עת מדעי שעסק בדרכי החשיבה של חז"ל, אוחד ב-2002 לתוך בד"ד.
Journal of Modern History
Journal of Modern History או בקיצור JMH, הוא כתב עת מדעי העוסק בהיסטוריה תרבותית, אינטלקטואלית ופוליטית של אירופה. הוא יוצא לאור כ-4 פעמים בשנה בהוצאת אוניברסיטת שיקגו, בשיתוף עם המדור להיסטוריה אירופאית מודרנית באגודה האמריקאית להיסטוריה. כתב העת מתמקדת בהיסטוריה של אירופה לאחר המאה ה-16, בשטחה של אירופה, רוסיה, בריטניה והבלקן. הוא התחיל להתפרסם בשנת 1929.
עורכי כתב העת הם הפרופסורים ג'ון בויאר ויאן גולדשטיין מאוניברסיטת שיקגו, ועוד עשרה חברים משמשים בוועדת העריכה שלו.
אודיסאה (כתב עת)
אודיסיאה היה כתב עת ישראלי שעסק ב"במחשבות, רעיונות, דילמות וויכוחים המתקיימים בחזית העשייה המדעית והפילוסופית העכשווית", כהגדרתו. כתב העת, בעריכת העיתונאי שמואל שם-טוב ובהוצאת האוניברסיטה העברית בירושלים וחברת טבע, החל לצאת באוקטובר 2008 והופיע ארבע פעמים בשנה עד אוקטובר 2015, אז ראה אור הגיליון ה-29 והאחרון.
בגיליונות המגזין ניתן היה למצוא כתבות מפרי עטם של בכירי אנשי האקדמיה, ההגות והמדע בישראל.
מגזין "אודיסאה" קיבל את השראתו מכתב העת "מחשבות", שיצא על ידי חברת IBM בעריכת צבי ינאי. שמואל שם-טוב ומנהלת התקשורת הגלובאלית של טבע, אילה מילר, שכנעו את המנכ"ל שלמה ינאי ואת מנחם מגידור, נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים להוציא את העיתון לפועל, והוא יצא כמיזם משותף לשני הגופים.
פנצרייגר
פָּנְצֵרְיֵיגר (Panzerjäger), גרמנית: צייד טנקים, הוא אחד משני טיפוסים של משחיתי טנקים אשר יוצרו בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. משחיתי טנקים מטיפוס פנצרייגר היו הדור הראשון של משחיתי הטנקים הגרמנים, והם התאפיינו בהיותם חסרי צריח ובעלי גוף מחופה למחצה וכן בעצם היותם הסבות של תובות קיימות של טנקים שהתיישנו.
פיתוח.
הפנצרייגר היה משחית טנקים שנבנה על ידי הסרת הצריח מתובת טנק שהתיישן והחלפתו בתותח נגד טנקים. התותחים שהורכבו היו למעשה תותחים נגררים שהוסרו, יחד עם לוח מגן החזית שלהם, מהעגלה הנגררת, והרכבתם, כמו שהם, על התובה, על מנת לאפשר להם ניידות טובה יותר.
פיתוח הפנצרייגרים החל לפני תחילת מלחמת העולם השנייה ונמשך עד לשנת 1943, עת שמשחיתי הטנקים הכבדים והמוגנים יותר מטיפוס יאגדפנצר (Jagdpanzer, מגרמנית: טנק צייד) תפסו את מקומם. פנצרייגרים המשיכו לשרת עד תום המלחמה.
התובות ששימשו להרכבת הפנצרייגרים היו בעיקר תובות של טנקים מיושנים ושל טנקים שנתפסו שלל, מה שהוזיל את עלויות הבנייה שלהם ואפשר להשמיש ציוד מיושן שהיה חסר ערך לכלי לחימה אפקטיבי. למרות מספר חסרונות שנבעו ממדיניות זו, דוגמת שריון קל מידי וצדודית גבוהה, הוכיחו הפנצרייגרים את עצמם מוצלחים במשימה עבורה תוכננו.
פעילות מבצעית.
פנצרייגרים הופעלו בדרך כלל במסגרת גדודית כחלק מדיוויזיית פנצרים או חיל רגלים משוריין (חרמ"ש), במטרה להתמודד עם העדיפות המספרית הגבוהה של טנקי בעלות הברית.
דגמים.
דוגמאות למשחיתי טנקים מטיפוס פנצרייגר:
רבקה אהרונסון
ההרים הכחולים (ניו סאות' ויילס)
אלכסנדרוס הראשון מלך יוון
קו עיתונות
קו עיתונות (בעבר קו עיתונות דתית) היא רשת מקומונים חינמיים הפועלת בישראל. עיתוני הרשת מופצים מדי שבוע (בימים רביעי, חמישי או שישי) או חודש (3 מקומונים) בריכוזים חרדיים ודתיים וכוללים חדשות מקומיות וארציות, בעיקר כאלו הקשורות לקהל היעד. רוב העורכים והכותבים ברשת הם חרדים.
הרשת הוקמה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. במשך השנים נפתחו על ידי הרשת מקומונים חדשים או הצטרפו אליה שבועונים קיימים (כגון "קשר עסקי" שיצא לאור בפתח תקווה ונטמע ברשת) ונכון ל-2016 כוללת הרשת 11 מקומונים. לפי סקרי TGI מובילים מקומוני הרשת באחוזי החשיפה בסופי שבוע בקרב הציבור החרדי בישראל, אולם שיעור הקוראים ירד מ-37.5% בשנת 2009 ל-30.4% בסוף 2011.
בשנת 2014 החלה הרשת להפיץ בסופי שבוע גם חינמון ארצי בשם "כל ישראל" ובתחילת 2016 הוא החל להימכר תמורת של 5 שקלים.
כמו כן הקימה ומפעילה כיום הרשת אתר חדשות בשם "כל הזמן".
מאפיינים.
הרשת הוקמה על ידי אהרון קוניק, בנו אריאל וכן אבי הורביץ. מקומוני הרשת כוללים חדשות מקומיות וחדשות מרחבי ישראל והעולם. הרשת מפרסמת גם מאמרי פובליציסטיקה. המקומונים מותאמים לאוכלוסיית היעד. לדוגמה, "השבוע בפתח תקווה" עוסק יותר בחדשות המגזר הדתי לאומי ו"קול העיר בני ברק" בעיקר במגזר החרדי.
העורך הראשון היה ישי ויינר. אחריו ערך את עיתוני הרשת אבי רוזן. במאי 2011 החליפו ינון פלח. בנובמבר 2016 נכנס לתפקיד אברהם גרינצייג.
עם השנים נוספו לעיתוני הרשת מוספים משותפים. המוסף "שביעי" מכיל כתבות צבע וראיונות, לעיתים קרובות עם רבנים. המוסף הפך ב-2011 למגזין כרומו. המוסף "ביזנס" עוסק בענייני כלכלה וצרכנות והוא החל לצאת לאור ב-2008 בעקבות המשבר הכלכלי העולמי. על עריכתו הופקד בעבר ינון פלח, אחריו יוסי צלניקר, וכיום חיים גיל. מוסף שבועי בנושא אקטואליה ופוליטיקה - "פרופיל" - הופץ בעיתוני הרשת בירושלים ובבני ברק, בשנים 2011–2012.
בין הבולטים בכתבי הרשת בעבר ובהווה: יעקב אייכלר, מרדכי לביא, יעקב ריבלין, ואבי בלום.
ביוני 2016 רכשה קבוצת משקיעים בראשות חיים כהן 33% ממניות הרשת. כהן מונה ליו"ר הדירקטוריון.
מקומוני הרשת אינם יוצאים לאור בחול המועד.
מקומוני הרשת.
שלושה עיתונים נוספים מופצים כירחונים:
קול העיר בני ברק
השבוע בירושלים
השבוע בפתח תקווה
השבוע בפתח-תקווה
השבוע בפתח תקוה
דתי צפוני
דתי דרומי
השבוע בשרון
השבוע באלעד
השבוע בבית שמש
השבוע בחולון-בת ים
בית הספר החדש
שם טוב אבן שם טוב (השני)
הרב שם טוב בן יוסף אבן שם טוב (השני) (נולד בספרד, בגירוש ספרד גלה לפורטוגל ובה נפטר בשנת ה'רנ"ג, 1493) היה דרשן, פילוסוף יהודי ומפרש הספר "מורה נבוכים" של הרמב"ם. היה תלמידו בתלמוד של ר' יצחק קנפנטון.
ביוגרפיה.
היה נכדו של רבי שם טוב אבן שם טוב, מחבר "ספר האמונות", שהיה מגדולי מתנגדי הרמב"ם והפילוסופים היהודיים, ובנו של רבי יוסף אבן שם טוב, שהיה מתומכיו של הרמב"ם. הערצתו לרמב"ם הייתה מופלגת, ואמר שהלומד את הספר "מורה נבוכים" אהוב בעיני אלוהים ואדם ומובטח לו שהוא בן עולם הבא.
מחיבוריו נשתמרו בידנו פירושו למורה נבוכים, שנדפס במהדורות הקלאסיות של הספר לצד פירושיהם של החכמים האפודי, קרשקש ואברבנאל, וספר דרשות התורה שנדפס לראשונה בשלוניקי בשנת ה'רפ"ה.
הפירוש למורה נבוכים.
את הפירוש למורה נבוכים חיבר אבן שם טוב בשנת ה'רמ"ח (1488). הפירוש הופיע לראשונה בוונציה בשנת ה'שי"א (1551), ומאז הפך לפירוש קלאסי של ה"מורה", והוא זה שהקנה לאבן שם טוב את פרסומו.