במהלך לימודיו נטל מזר חלק בחפירות ארכאולוגיות באכזיב, בתל זרור ובתל שקמונה, ולאחר מלחמת ששת הימים נטל חלק בחפירות ברובע היהודי בירושלים. בשנת 1968 הוא הוביל לראשונה פרויקט חפירה וערך סקר של אמות המים בירושלים. ממצאיו בתל קסילה היוו בסיס לעבודת הדוקטורט שלו, בנושא מקדשי תל קסילה ותרבות הפולחן בארץ ישראל במאות ה-12 עד העשירית לפני הספירה. מאז עמד מזר בראש מספר פרויקטי חפירה מן הגדולים בארץ ישראל במאה העשרים, ובהם החפירות בתמנה (1977–1989), באתר הזבו (1981-1978) בגן לאומי בית שאן (1989–1996) ובתל רחוב (2012-1997).
מזר החל בעבודה אקדמית בשנת 1977, במסגרת האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 1982 הוא היה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית, ובה הוא משמש משנת 1994 כפרופסור מן המניין ומחזיק הקתדרה לארכאולוגיה של ארץ ישראל על שם אליעזר סוקניק. כן הוא שימש במהלך השנים ראש המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית, חבר המועצה הארכאולוגית של ישראל וחבר מועצת רשות העתיקות.
בשנת 2006 הוענק לו מטעם מוזיאון ישראל פרס פרשיה שימל על מחקריו בארכאולוגיה של ארץ ישראל וארצות המקרא.
בשנת 2009 הוענק למזר פרס ישראל לחקר הארכאולוגיה.
מזר נשוי לאורה ואב לשלושה.
סגול (סימן ניקוד)
מגטרון
איתמר פרוקצ'יה
איתמר פרוקצ'יה (נולד ב-29 בספטמבר 1949) הוא פיזיקאי ישראלי, מחלוצי תורת הכאוס ומבולטי החוקרים בתחום הפיזיקה הלא-ליניארית. חתן פרס ישראל לחקר הפיזיקה לשנת 2009 (תשס"ט).
ביוגרפיה.
פרוקצ'יה נולד בתל אביב, בנו של המשפטן גואלטירו פרוקצ'יה ואחיו של המשפטן אוריאל פרוקצ'יה. את לימודיו התיכוניים סיים בתיכון חדש ולאחר מכן שירת בצה"ל (1967–1970). בתום שירותו הצבאי, למד לימודי תואר ראשון בכימיה באוניברסיטה העברית, אותם סיים בהצטיינות בשנת 1973. בעקבות מלחמת יום הכיפורים, פרוקצ'יה גויס לשנת מילואים, בסיומה התקבל למסלול לימודי מחקר בכימיה תאורטית ולמד תחת הנחייתו של רפאל דוד לוין. את עבודת הדוקטורט סיים בהצטיינות יתרה ובסוף 1976 החל בהשתלמות פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, במהלכה עבר לעסוק בפיזיקה סטטיסטית. במשותף עם ארווין אופנהיים פיתח פרוקצ'יה בתקופה זו תאוריה בנוגע לפלוקטואציות של מערכות המצויות במצב עמיד מחוץ לשיווי משקל תרמודינמי.
בשנת 1979 שב פרוקצ'יה לישראל והחל לעבוד כחוקר בכיר במחלקה לפיזיקה כימית של מכון ויצמן למדע. שנה לאחר מכן הוא קודם לדרג פרופסור חבר, ובשנת 1985 היה לפרופסור מן המניין. במהלך השנים הוא שימש גם כראש המחלקה לפיזיקה כימית ובשנים 1989–2000 כדיקן הפקולטה לכימיה. עבודתו המחקרית בתחום תורת הכאוס והמתמטיקה של פרקטלים זכתה להצלחה בינלאומית.
במהלך השנים, זכה פרוקצ'יה להכרה בהיותו עמית החברה היפנית לקידום המדע, זוכה פרס של החברה המלכותית הבריטית, זוכה פרס פיורינו דורו, עמית החברה האמריקנית לפיזיקה, חבר האקדמיה הגרמנית למדעים, ובשנת 2009 חתן פרס ישראל לחקר הפיזיקה.
מר דה פלטה
מר דל פלטה
לואיס פאלאו
לואיס פאלאו (בספרדית: Luis Argentino Palau 11 בספטמבר 1896 - 8 בפברואר 1971) היה שחמטאי ארגנטינאי.
בשנת 1921/22 חלק פאלאו מקום 10-12 בתחרות מונטווידאו (ניצח: רוברטו גראו) . בשנת 1925 ניצח פאלאו בתחרות מונטווידאו , בשנת 1928 הגיע למקום השני בתחרות מאר דל פלאטה, אחרי רוברטו גראו . בשנת 1934/35 חלק מקום 3-4 בתחרות בואנוס איירס (ניצח: לואיס פיאציני) .
בשנת 1965 קיבל פאלאו תואר אמן בינלאומי לשחמט מארגון פיד"ה.
השתתפות באולימפיאדות.
פאלאו ייצג את ארגנטינה בשלוש אולימפיאדות:
במסגרת אולימפיאדת השחמט 1924 האולימפיאדה הבלתי הרשמית הראשונה, הגיע פאלאו למקום השביעי באליפות העולם הראשונה לחובבים שהתקיימה בפריז עם 3.5 נקודות (ניצח: הרמניס מטיסונס (5.5) ולמקום השני הגיע פריציס אפשניק עם 5 נקודות). בשני השלבים צבר +5 –4 =4 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו)
באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +7 -4 =4
באולימפיאדת השחמט 1928, האולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +9 -5 =2
יונים
פטנה
פטנה (בהינדי: पटना) היא עיר הבירה של מדינת ביהר בצפון-מזרח הודו, ואחת הערים המיושבות ברציפות העתיקות ביותר בעולם. פטנה המודרנית ממוקמת על הגדה המערבית של נהר הגנגס. אוכלוסיית העיר מונה כ-1.9 מיליון בני אדם, אורכה כ-25 ק"מ ורוחבה 9–10 ק"מ. היא מרוחקת כ-1,000 קילומטרים מבירת הודו דלהי, וכ-560 ק"מ מקולקטה.
העיר קדושה לבני הדת ההינדית, לבודהיסטים (גאוטמה בודהה עבר בעיר בשנת חייו האחרונה) ולסיקים. פטנה מהווה כיום את המרכז המסחרי, החינוכי והרפואי של מדינת ביהר, ומהווה תחנת דרכים חשובה לחוצים את הודו ממזרח למערב, וכן למבקשים להגיע יבשתית לנפאל. העיר התפרסמה בשל סוג האורז המשובח המיוצר בה, הקרוי על שמה, "אורז פטנה".
היסטוריה.
ההיסטוריה של העיר מתחילה בסביבות שנת 490 לפנה"ס, אז הוקמה העיר בשם "פטאליפוטרה", שהייתה לבירתה של האימפריה המאורית ולאחת הערים החשובות ביותר בתת-היבשת ההודית. המלך אשוקה, אשר אימץ את הבודהיזם, פעל בסביבות שנת 273 לפנה"ס להחלפת מבני העץ של העיר במבני אבן. במשך השנים עבר השלטון בעיר בין הכוחות הכובשים השונים, והחל מהמאה ה-12 היא איבדה את מעמדה המרכזי. במאה ה-17 חזרה פטנה למעמד של עיר סחר בינלאומית חשובה, בעקבות פעילות הבריטים. במאבק לעצמאות הודו בשנות ה-40 של המאה ה-20 שיחקה פטנה תפקיד מרכזי, ולאחר הצלחתו ב-1947, היא הוכרזה כבירה הרשמית של מדינת ביהר.
אדיב א-שישכלי
קואליציה (תורת המשחקים)
בתורת המשחקים, קואליציה היא תת-קבוצה של קבוצת השחקנים במשחק. המונח שימושי בבעיות שונות במשחקים שיתופיים, כמו בתחום של משחקים בצורה קואליציונית שבו ערך זה יעסוק, בבעיות בחירה חברתית, שבהן על קבוצת שחקנים (בוחרים) להכריע או לבחור באחת מבין מספר אפשרויות או מועמדים, ולעיתים גם בתחום של משחקים בצורה אסטרטגית.
הגדרות פורמליות.
משחק בצורה קואליציונית עם תשלומי צד.
זה הוא משחק שיתופי המוגדר על ידי הזוג formula_1 כך שמתקיים:
קואליציה.
קואליציה formula_4 של formula_9 היא כל תת-קבוצה אפשרית של הקבוצה formula_9.
formula_5 הוא שווי הקואליציה formula_4. זהו הסכום ביחידות כסף שירוויחו ביחד חברי formula_4 אם יחליטו להתאגד כקבוצה formula_4. כמות הכסף שחברי formula_4 מקבלים לא תלויה בהתנהגותם של השחקנים שלא שייכים לקבוצה formula_4.
עבד אל-קדיר ח'אן
עבד אל-קדיר ח'אן (בערבית/אורדו: عبد القدیر خان; 1 באפריל 1936 – 10 באוקטובר 2021) היה מדען גרעין פקיסטני ומהנדס מטלורגי שהיה מוכר כאבי תוכנית הגרעין של פקיסטן.
בינואר 2004 הודה ח'אן כי היה חלק מרשת בינלאומית שהפיצה טכנולוגיות גרעין מפקיסטן ללוב, איראן וצפון קוריאה. ב-5 בפברואר 2004, נשיא פקיסטן, גנרל פרבז מושארף, הודיע שהוא חונן את ח'אן שנתפס כגיבור לאומי בארצו.
ב-23 באוגוסט 2005, בריאיון לסוכנות ידיעות יפנית, אישר גנרל מושארף שח'אן סיפק צנטריפוגות גז להעשרת אורניום וחלקי צנטריפוגות לצפון קוריאה ואולי אף סיפק כמות מסוימת של אורניום הקספלואוריד. בשנת 2005 הישראלי אשר קרני נדון לתקופת מאסר על קשריו עם עבד אל-קדיר ח'אן.
בראיונות שנתן ח'אן בחודשים מאי–יולי 2008 הוא חזר בו מהצהרותיו שהיה מעורב בפרויקט הגרעין של איראן וצפון קוריאה. הוא אמר שהנשיא מושארף הכריח אותו לקחת עליו את האשם בשביל ה"אינטרס הלאומי". ח'אן האשים את צבא פקיסטן ואת מושארף בפרוליפרציה גרעינית. הוא אמר שנשלחו צנטריפוגות מפקיסטן במטוס צפון קוריאני תחת פיקוח של שירותי הביטחון הפקיסטנים. ח'אן גם הוסיף שהוא ביקר בצפון קוריאה ב-1999 עם גנרל פקיסטני כדי לרכוש טילי-כתף מממשלת צפון-קוריאה.
ב-6 בפברואר 2009 קבע בית המשפט העליון באסלאמאבאד שח'אן הוא אזרח חופשי ורשאי לנוע בחופשיות בתחומי המדינה.
ב-26 באוגוסט 2021 אושפז בבית החולים של מעבדות המחקר אחרי שאובחן כחיובי לנגיף קורונה. ב-10 באוקטובר אותה שנה מת בגיל 85 באיסלאמבאד אחרי שהועבר לבית החולים KRL בעקבות דימום פנימי וקריסת ריאותיו.
פאטנה
כביש הטבעת של מוסקבה
כביש הטבעת של מוסקבה (רוסית Московская кольцевая автомобильная дорога או МКАД) הוא כביש הטבעת החיצוני של העיר מוסקבה, בירת רוסיה. אורכו 108.9 ק"מ והוא מוכר ככביש מהיר מאז שנת 2001.
היסטוריה.
הכביש נסלל החל בשנת 1956 וחלקו הראשון נפתח לתנועה ב-1960. ב-1962 הושלמה סלילתו של הכביש לכל אורכו. בעבר, בשל תאורה מעטה, נודע הכביש בקרב נהגים בכינוי "הכביש אל המוות".
עד שנות ה-80 שימש כביש הטבעת כגבולהּ המוניציפלי של העיר מוסקבה. מאז החל תהליך של סיפוח פרברים השוכנים מחוץ לכביש הטבעת אל העיר מוסקבה ותחנת רכבת תחתית ראשונה מחוץ לו נחנכה בשנת 2002. בשנות ה-90 הורחב הכביש מארבעה לעשרה נתיבים וכל הצמתים הוחלפו במחלפים. מעל הכביש נבנו גשרים להולכי רגל ובמרכזו הוקמה גדר בטיחות מבטון.
בשנת 2001 נאסרה תנועת רכב איטי בכביש והוא הוכרז ככביש מהיר. מהירות הנסיעה המקסימלית המותרת לאורך כביש הטבעת היא 100 קמ"ש.
להורדת העומס על הכביש נבנה כביש הטבעת המרכזי.
דואתלון
דואתלון הוא תחרות ספורטיבית המשלבת ריצה ורכיבה על אופניים. התחרות מחולקת לשלושה שלבים – שלב ריצה ראשון, שלב רכיבה על אופניים ושלב הריצה השני, שמרחקה הוא מחצית מהריצה הראשונה. בישראל מתקיימים מספר דואתלונים, ובהם דואתלון אגם החולה, דואתלון פתח תקווה (חודש מרץ) ודואתלון ניצנה.
רכיבה על אופניים.