אשפי המסטיף חיים באפריקה שמדרום לסהרה, בדרום-מזרח אסיה, בחצי האי ערב ובמדגסקר. ביבשת אפריקה, הטווח שלהם משתרע על מרכז ומערב היבשת, מסנגל עד לאתיופיה, ומסודאן עד דרום אפריקה. באסיה, הם מצויים בעיקר בחצי האי המלאי, בסומטרה, בורניאו, סולאווסי, פלאוואן ומינדנאו. בהתחשב בטווח התפוצה הנרחב, בית הגידול מגוון למדי; עם זאת, הוא מעדיף בתי גידול לחים דוגמת יערות גשם טרופיים, יערות עננים, יערות גדותיים, יער מנגרובים, ביצות וסוואנות טרופיות.
אשפי המסטיף פעילים בלילה, ומבלים את שעות היום בבדידות, בזוגות, בקבוצות קטנות או במושבות של עד 400 פרטים שמפיקות ריח חריף חזק וכמות גדולה מאוד של גואנו. אתרי הלינה שלהם כוללים מערות, מכרות, נקיקים, חללי עצים, כפות דקל ומבנים נטושים, עם העדפה לאזורים עם לחות גבוהה וטמפרטורה חמה במיוחד של 35–42 מעלות. לאחר השקיעה, הם יוצאים בהמוניהם לחפש מזון בשטחים פתוחים ומעל חופת יער ומקורות מים, בטיסה מהירה וגבוהה עם יכולת תמרון נמוכה. הם ניזונים בעיקר מחרקים, והלסת החזקה שלהם מותאמת בעיקר לפיצוח שריון חיפושיות. פריטי טרף נוספים כוללים פשפשאים, פרפראים, שפיראים ואחידי כנף. האשף מאתר את טרפו באמצעות איכון-הד, בתדר של 18–50 קילוהרץ המתאים לציד בשטחים פתוחים. יש שתי עונות רבייה בשנה. משך ההיריון של האשפית כחודשיים, ולאחר מכן הנקבה ממליטה גור יחיד שנגמל בגיל 30–50 יום.
מינים.
בסוג זה 16 מינים:
אשף מסטיף זוטר
אשף מסטיף זוטר (שם מדעי: "Chaerephon") המכונה גם אשף צ'ירפון, הוא סוג של עטלף קטן במשפחת האשפיים ובו כ-20 מינים שחיים באפריקה, דרום-מזרח אסיה ואוקיאניה. הסוג הוקם בשנת 1874 על ידי הזואולוג האירי ג׳ורג׳ אדוארד דובסון והוא קרוי על שם צ׳ירפון - חברו הנאמן של סוקרטס שמואנש כעטלף בקומדיית הציפורים של אריסטופאנס. אשף המסטיף הזוטר קרוב מבחינה פילוגנטית בעיקר לסוג אשף ולאחר מכן לסוגים אשף מסטיף ואשף מצנפת.
תיאור ואנטומיה.
אשף המסטיף הזוטר מתאפיין בגוף גוצי, כנפיים ארוכות וצרות, ראש גדול ומעוגל וחרטום רחב ושטוח. האוזניים קצרות, רחבות ועטויות קפלים וקמטים שמכסים את הצפירים הקטנים; הן מחוברות בקודקוד באמצעות קרום עור. העיניים חרוזיות ובולטות והאף גדול עם נחיריים עגולים. הלוע הנפוח מתאפיין בשפה עליונה ארוכה, מקומטת ועטוית זיפים קצרים שמעניקים לאשף את מראה המסטיף. קרום התעופה האחורי בינוני ומשולש. הזנב ארוך וגמיש וכמחצית ממנו חופשי ואינו מחובר לקרום. אורך הראש והגוף של האשפים בסוג 42–90 מ״מ, אורך הזרוע 32–54 מ״מ ואורך הזנב 24–52 מ״מ; משקלם נע בין 5 ל-38 גרם.
הפרווה של אשף המסטיף עבה ורכה והיא משתרעת מעט על קרומי הכנף הסמוכים לצלעות. צבעה הכללי משתנה בין המינים וחדגוני בדרך כלל. סקלת הצבעים כוללת חום אפרורי, אפור כהה או כסוף, חום חלודה, אוכרה, חום ביסטר וחום שחרחר. אזור הגחון בהיר יותר ונע בין צהבהב או חום בהיר לאפרפר, שנהב או לבן בוהק. סביב הכתף והצוואר יש צווארון שעיר וכהה. למינים אחדים הפרווה מנומרת בכתמים בהירים. הפנים והאוזניים בצבע שחרחר, אפור כהה או בורדו. הכנפיים בצבע שחור פיח או סגלגל עד אפור חיוור-לבנבן.
תפוצה וביולוגיה.
אשפי המסטיף הזוטרים חיים ברחבי אפריקה, דרום אסיה ואוקיאניה; טווח התפוצה של הסוג כולל את מרבית אפריקה שמדרום לסהרה, מדגסקר, תת-היבשת ההודית, איים מבודדים באוקיינוס ההודי, מדינות הודו-סין, חצי האי המלאי, איי סונדה, איי מאלוקו, אוסטרליה, גינאה החדשה, איי שלמה, ניו זילנד ופיג'י. בית הגידול מגוון במיוחד וכולל יער גשם טרופי, יער גשם ממוזג, יער עננים, סוואנה טרופית, צחיחה או דוקרנית, בתה ואזורים מדבריים למחצה.
אשפי המסטיף הזוטרים הם עטלפים חברותיים במיוחד, וחיים במושבות של עד אלפי פרטים. הם לנים ביום במערות, ומתעוררים לקראת ערב ויוצאים בלהקות גדולות וקולניות לצוד. הם חוזרים למערה לפנות בוקר. התזונה של האשפים מורכבת מחרקים מגוונים והם משתמשים באיכון-הד כדי לצוד ולנווט בסביבה. אשפי המסטיף מתרבים לאורך השנה, והאשפית עשויה להמליט עד 3 פעמים בשנה. ההיריון נמשך 60–72 יום ולרוב נולד גור יחיד. האשפית מטפלת בגורים במשך כ-3 שבועות, ולאחר מכן הם נגמלים ומסוגלים כבר לעוף ולצוד בכוחות עצמם. הנקבות מגיעות לבגרות תוך זמן קצר, והזכרים בגיל 5 חודשים.
מינים.
בסוג זה 20 מינים:
אשף מצנפת
אשף מצנפת או אשף מסטיף אמיתי (שם מדעי: "Eumops") הוא סוג של עטלף בינוני-גדול במשפחת האשפיים ובו כ-17 מינים שחיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 1906 על ידי הזואולוג האמריקני גריט סמית מילר והוא קרוב מבחינה חיצונית וגנטית לסוגים אשף מסטיף ואשף מסטיף זוטר שקטנים יותר.
תיאור ואנטומיה.
אשף המצנפת מתאפיין בגוף שטוח, כנפיים ארוכות וצרות, ראש גדול ועבה וגולגולת מסיבית. החרטום רחב, קטום ופונה מעלה, הלוע גדול והשפתיים עבות ורפויות; בניגוד לאשפי המסטיף, אצל אשף המצנפת השפה העליונה אינה מקומטת בצורה בולטת ועשויה להיות חלקה. העיניים קטנות ובולטות והאף גדול ורחב עם נחיריים צינוריים. הרגליים קצרות ושריריות עם כפות רחבות. הזנב דק וארוך ובולט מעבר לכנף הזנב.
האוזניים העגולות של האשף גדולות, רחבות ועטויות קפלים וקמטים; הן מתחברות במצח באמצעות קרום עור גדול שנופל על הפנים ובשילוב עם האפרכסות הגדולות יוצר מראה של מצנפת שהעניק לסוג את שמו. אורך הראש והגוף של אשפי המצנפת 42–90 מ״מ, אורך הזרוע 32–54 מ״מ ואורך הזנב 24–52 מ״מ; משקלם נע בין 5 ל-38 גרם ומוטת כנפיהם עד 50 ס״מ. הדו-צורתיות הזוויגית ניכרת אצל הסוג: הזכרים גדולים וכבדים עם כנפיים ארוכות וגדולות יותר; נוסף על כך, יש להם על הגרון שק גדול עם בלוטות ריח שמכוסה בשיער ומתנפח בעונת הרבייה.
הפרווה של אשף המסטיף קצרה, עבה ורכה. צבעה הכללי נע בין חום אפרורי לאוכרה, ערמוני, אפור כהה, אפור צפחה מבריק, אפור-שחרחר, חום ביסטר כהה, שחור פיח או שחור מבריק. אצל מרבית המינים, הצד התחתון חיוור בצבעו ונע בין בז׳ לצהבהב, אפרפר חיוור או לבן בוהק ואצל מיעוטם יש רצועות לבנות בצידי הגוף. סביב הצוואר, הכתף והעורף יש צווארון שיער ארוך וכהה. האוזניים ורודות עם אפרכסות סגלגלות או שחרחרות. הפנים, הזרועות והשוקיים ורודים או שחרחרים.
תפוצה וביולוגיה.
אשפי המצנפת חיים באמריקה הצפונית והדרומית; טווח התפוצה של הסוג משתרע על דרום ארצות הברית (פלורידה, אריזונה, ניו מקסיקו, קליפורניה וטקסס), מקסיקו, חלק מהאנטילים הגדולים, מדינות אמריקה המרכזית, קולומביה, וונצואלה, אזור גויאנה, פרו, בוליביה, ברזיל, פרגוואי, אורוגוואי וארגנטינה. המינים בסוג חיים בבתי גידול מגוונים: החל מיער גשם טרופי, יער עננים, סוואנה טרופית וערבות הפמפס וכלה במדבריות צחיחים חמים ובפטגוניה הצחיחה והקרה. הם נמצאים גם בסביבה עירונית.
המינים בסוג פעילים בעיקר בשעתיים הראשונות לאחר השקיעה ולפני עלות השחר. הם מבלים את היום בשינה במערות, חללי עצים, כיסי סבך, עלווה צפופה, כפות דקל, חורים של נקרים, מבנים נטושים וארובות. אשפי המצנפת חיים במושבות של 10–20 פרטים ויוצאים לצוד בלהקה. המושבה עשויה להיות מעורבת או להכיל זכר יחיד והרמון נקבות. כאשר אשף המצנפת מופרע במקום מנוחתו, הוא מנסה תחילה לאיים בפה פעור במקום להימלט מיד; גם כאשר החליט לסגת, הנטייה שלו לברוח על ארבע במקום לעוף.
כנפיו הצרות והארוכות של האשף מאפשרות לו טיסה מהירה שבאה על חשבון יכולת התמרון. מהירות הטיסה הממוצעת שלו היא 65 קמ״ש, אולם בתעופה בלהקות מהירות הטיסה מטפסת ל-95 קמ״ש. הוא נוטה לטוס בגובה רב ובקו ישר. אשפי המצנפת הם אוכלי-חרקים מובהקים, ותזונתם מורכבת בעיקר מחרקים מעופפים (בפרט חיפושיות, זבובים, פשפשאים ועשים). הם מנווטים, מתקשרים ומאתרים את טרפם באמצעות איכון-הד, וקריאותיהם בתדר נמוך של 8–22 קילוהרץ שנשמע לאוזן אנושית. הם אוכלים את טרפם תוך כדי תעופה. אצל רוב המינים הרבייה מתרחשת לאורך השנה. האשפית ממליטה גור יחיד פעם או פעמיים בשנה לאחר היריון של 80–90 יום והוא נגמל לאחר 5–6 שבועות. תוחלת החיים 10–20 שנה.
מינים.
בסוג זה 17 מינים:
אשף עירום
אשף עירום או אשף בולדוג עירום (שם מדעי: "Cheiromeles") הוא סוג של עטלף גדול וייחודי במשפחת האשפיים ובו 2 מינים שחיים בדרום-מזרח אסיה. הסוג הוקם בשנת 1824 על ידי הזואולוג האמריקני תומאס הורספילד ושמו המדעי מציין את הדמיון של כפות רגליו ליד אנושית. סוג זה ידוע בעורו החשוף, ביכולת הקיפול של כנפיו ובריחו המצחין.
תיאור ואנטומיה.
האשף העירום מתאפיין בגוף גדול, חסון ושמנמן, צוואר עבה, וראש גדול ונפוח. הגולגולת מסיבית ושטוחה מעט ובחלקה האחורי הסמוך לעורף יש רכס-חץ (Sagittal crest) מוגבה באופן חריג. הפנים רחבות, החרטום ארוך ורחב, הלוע גדול והלסתות חזקות. הניבים גדולים וארוכים במיוחד והחותכות העליונות גם הן גדולות מאוד. העיניים בינוניות והאף רחב עם נחיריים גדולים. האוזניים גדולות ומחודדות בקצה, עם דש עור בולט בבסיס. הכנפיים ארוכות וצרות והזנב ארוך ועבה במיוחד. האשף העירום הוא בין הסוגים הגדולים במשפחתו: אורך ראשו וגופו 104–265 מ״מ, אורך הזרוע 65–90 מ״מ ואורך זנבו 54–75 מ״מ; משקל המינים נע בין 73 ל-200 גרם. הפטמות של הנקבות ממוקמות בבית השחי. הרגליים עבות עם שרירים חזקים שמאפשרים תנועה קרקעית זריזה. כפות היד רחבות עם אצבעות מנוגדות ואגודל בולט; האגודל מכוסה בשיער נוקשה ומשמש ככל הנראה לטיפוח.