לאחר ששיחק עבור אא"ל לאריסה במשך שלוש עונות, ספאנוליס חתם במדי מארוסי מליגת העל היוונית הבכירה למשך ארבע עונות. ספאנוליס הוביל את המועדון הקטן מאתונה לצמרת הכדורסל היווני ולהעפלה לשלבים הגבוהים במפעלים האירופאים. בעונתו הראשונה הגיע עימה לגמר הגביע היווני הראשון בהיסטוריית המועדון. בעונה שלאחר מכן, הוביל ספאנוליס לפיינל פור היורוקאפ של פיב"א וכן בעונתו השלישית בקבוצה, עונת 03/04, הוביל את המועדון להישג שיא, לאחר שקבוצתו העפילה לגמר אליפות יוון, בו קבוצתו לא יכלה לפנאתינייקוס. בנוסף לזאת, ספאנוליס עזר למארוסי להעפיל גם לגמר היורוקאפ.
ספאנוליס עזב את מארוסי בתום ארבע עונות לטובת פנאתינייקוס. בפנאתינייקוס שיחק שנה אחת לפני שעזב לליגת ה-NBA בשנת 2006, ושיחק במדי יוסטון רוקטס. לאחר שנה בארצות הברית חזר לפנאתינייקוס איתה שיחק במשך 3 עונות. בסך הכל זכה ב-4 אליפויות יוון ובגביע יורוליג אחד במדיה.
בשנת 2010 עבר לשחק בשורותיה אולימפיאקוס עימה זכה בשתי אליפויות יורליג רצופות ובשלוש אליפויות יוון.
ב-2015 הודיע שבתום היורובאסקט יפרוש מנבחרת יוון.
בשנת 2021 פרש ממשחק פעיל.
ברנרד מיידוף
ברנרד "ברני" לורנס מיידוף (באנגלית: Bernard Lawrence Madoff; 29 באפריל 1938 – 14 באפריל 2021) היה איש עסקים וברוקר יהודי-אמריקאי, שהיה יושב ראש החברה למסחר בניירות ערך "ברנרד מיידוף" (Bernard L. Madoff Investment Securities LLC) ויושב ראש דירקטוריון הנאסד"ק בארצות הברית. בדצמבר 2008 נעצר וכשלושה חודשים אחר כך הורשע בהונאת כספים בהיקף של כ-65 מיליארד דולר, הונאת פונזי הגדולה ביותר שנחשפה אי פעם. הוא נידון ל-150 שנות מאסר, אך נפטר בכלא לאחר כ-12 שנים.
קורות חיים.
מיידוף נולד בקווינס, ניו יורק בשנת 1938, לראלף וסילביה מיידוף, יהודים יוצאי פולין, רומניה ואוסטריה. אביו היה שרברב וברוקר בבורסה. מיידוף היה השני מבין שלושת ילדיהם, אחיו היו סונדרה ופיטר מיידוף. למד בתיכון Far Rockaway בקווינס וסיים בשנת 1956. לאחר מכן למד שנה באוניברסיטת אלבמה והיה חבר באחווה "Sigma Alpha Mu". הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הופסטרה בניו יורק ב-1960 עם תואר במדעי המדינה. ב-1960 הקים חברת מסחר עם הון עצמי של 5,000 דולר. חברת מסחר זו הייתה בין החברות המובילות בייסוד הנאסד"ק, גוף שמיידוף שימש בו לאחר מכן יושב ראש הדירקטוריון ויושב ראש מועצת המנהלים.
מיידוף כיהן גם בחבר המנהלים של בית הספר למנהל עסקים של ישיבה יוניברסיטי.
הוא היה פילנתרופ ידוע, שתרם כספים רבים לגופים שונים.
בדצמבר 2008 חשף מיידוף בפני שני בניו, שעבדו עימו, את דבר הונאת הפונזי שהוא מנהל מזה שנים. הם הסגירוהו למשטרה בו ביום. בדצמבר 2010, שנתיים בדיוק לאחר המעצר, התאבד בנו הבכור מארק. ב-2011, בנו השני, אנדרו מיידוף, חלה שוב במחלת הסרטן ממנה הבריא לכאורה שנים קודם לכן. הוא נפטר מהמחלה ב-2014.
ברנרד מיידוף מת ב-14 באפריל 2021, בעודו בכלא.
סונדרה אחותו של מיידוף ובעלה נמצאו מתים בביתם שבפלורידה, כשעל גופם סימני ירי. המשטרה חוקרת חשד לרצח והתאבדות.
ההונאה.
לטענת גופים שחקרו את ההונאה, יחד עם חברת המסחר ניהל מיידוף גם קרן גידור פיקטיבית, שהתנהלה כהונאת פונזי, כלומר הבטחות לרווחים גבוהים מהממוצע להשקעה בפרק זמן קצר יחסית, המשולמים בעצם מקרן של השקעות מאוחרות יותר. מיידוף הבטיח ללקוחותיו תשואה שנתית פיקטיבית קבועה של 10%. בעקבות המשבר הפיננסי בשנת 2008 ביקשו משקיעים רבים למשוך את כספי השקעותיהם, אך הקרן לא יכלה לשלם להם, דבר שהוביל להתמוטטות החברה ולחשיפת ההונאה, ובהמשכה, להעמקת המשבר העולמי.
משפטו של מיידוף נפתח מיד לאחר מעצרו. ב-12 במרץ 2009 הודה מיידוף ב-11 סעיפים, ובהם עדות שקר, הלבנת הון והונאה. ב-26 ביוני 2009 הורה בית המשפט על חילוט כל נכסיהם של מיידוף ואשתו, עד סך של 177 מיליון דולרים, וב-29 ביוני נענה בית המשפט הפדרלי במנהטן לבקשת התביעה, וגזר על מיידוף 150 שנות מאסר.
היקפה המשוער של ההונאה הגיע לכ-65 מיליארד דולר. בין הנפגעים בהונאה היו בנקים רבים מאירופה, שהפסידו יותר מ-5 מיליארד דולר, משקיעים פרטיים מארצות הברית, פדרציות וארגוני צדקה יהודים כגון יד שרה, נשות הדסה, ישיבה יוניברסיטי ועוד.
במרץ 2009 פורסם כי קיים חשד שהיקף ההונאה של מיידוף קטן הרבה יותר מחמישים מיליארד דולר, והוא עומד על פחות מעשרים מיליארד.
נגד מיידוף ובית ההשקעות שלו החלו הליכי חדלות פרעון, במסגרתם תובע הנאמן החזר כספים שנתן בית ההשקעות ומקורם בהונאה. בנתבעים גם מוסדות להשכלה גבוהה בישראל.
בתרבות.
בשנת 2017 יצא לאקרנים סרט הדרמה האוטוביוגרפי "אשף השקרים" של HBO, העוסק בהונאתו של ברנרד מיידוף. את דמותו של מיידוף מגלם בסרט רוברט דה נירו, והסרט עוסק בעיקרו בתקופה שלאחר חשיפת ההונאה.
זדז'יסלב בלסיצ'מן
זדז'יסלב בלסיצ'מן (בפולנית: Zdzisław Belsitzmann; 1890–1920) שחמטאי יהודי-פולני.
בלסיצ'מן חי בוורשה, שם שיחק במספר תחרויות עם צמרת השחמטאים בפולין. בשנת 1913 סיים בתיקו דו-קרב עם סלומון לאנגלבן (+1 –1 =2) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בלסיצ'מן חלק מקום 4-5 ו-3-4 (בשני המקרים עם אלכסנדר פלמברג ובשני המקרים אחרי עקיבא רובינשטיין ומשה לובצקי.
התוצאה הטובה ביותר שהשיג בלסיצ'מן הייתה בשנת 1920 כאשר ניצח בתחרות ורשה, ובעקבותיו אלכסנדר פלמברג, עקיבא רובינשטיין, דויד פז'פיורקה ואחרים. זמן קצר לאחר מכן נפטר במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית.
ווימקס
הארווי פירסטיין
הארווי פורבס פירסטיין (באנגלית: Harvey Forbes Fierstein, ב-6 ביוני 1952) הוא שחקן, מחזאי ותסריטאי יהודי אמריקאי.
קורות חיים.
פירסטיין נולד בברוקלין, ניו יורק. הוא בנם של ג'קלין הרייט ג'ילבר, ספרנית בית ספר, ואירווין פירסטיין, יצרן ממחטות אף. פירסטיין נולד כיהודי אבל מגדיר את עצמו כאתאיסט. פירסטיין הוא הומוסקסואל מוצהר, והיה כזה גם בזמן שלא היה מקובל בקרב ידוענים הומוסקסואלים לצאת מהארון.
כתב ושיחק במחזות ובמחזות זמר רבים, וזכה בפרסים רבים על עבודתו. עסק גם בכתיבה לילדים. לפירסטיין היו שאיפות גם בתחום הציור, והוא בוגר בית הספר הגבוה לאומנויות "פרט" בברוקלין משנת 1973.
בשנת 1998 הוזמן פירסטיין על ידי הוועדה המארגנת של המשחקים הגאים שנערכו באמסטרדם ליטול חלק בטקס הפתיחה. את נאומו המרגש הוא סיים במשפט הבלתי נשכח "אנחנו לא שונים, אנחנו מיוחדים" ("We are not different, we are extraordinary").
כיום פירסטיין עוד כותב טורים על נושאים הקשורים לקהילת הלהט"ב, אך סיים את הקריירה שלו כסטנדאפיסט וכדראג קווין. פירסטיין גר כיום ברידג'פילד, קונטיקט.
קריירת כתיבה.
פירסטיין התפרסם לראשונה בשנות ה-80 במחזה "סיפור אהבה בשלושה פרקים" אותו כתב ובו כיכב, ובהמשך גם בסרט הקולנוע בעל אותו שם. ב-1983 זכה פירסטיין בשני פרסי טוני על ההצגה הטובה ביותר ועל השחקן הטוב ביותר בהצגה, שני פרסי "Drama Desk" על הצגה יוצאת דופן ועל שחקן יוצא דופן בהצגה, וכן בפרס "Theatre World".
פירסטיין אף כתב את המחזמר "כלוב העליזים" ועל כך זכה ב-1984 בפרס טוני נוסף, הפעם על העיבוד הטוב למחזמר. המחזמר עצמו זכה במספר פרסי טוני כולל פרס המחזמר של השנה.
בהמשך שנות ה-80, שיתוף פעולה עם המוזיקאי פיטר אלן בשנת 1988 בכתיבת המחזמר "רגלי יהלום" היה נקודת משבר וכישלון מסחרי. המחזמר נסגר לאחר 72 קדימונים ו-64 הופעות בסך הכל.
מחזות נוספים שכתב פירסטיין היו: "מין בטוח", "בית הרוחות" ו"תשכח אותו".
בשנת 2007 כתב פירסטיין את המחזמר "The Catered Affair" שגם בו שיחק. הוא היה מועמד לפרס Drama Desk על כתיבת הספר של המחזה והמחזמר עצמו זכה בפרס Drama League.
בשנת 2012 כתב את המחזמר "קינקי בוטס" ביחד עם הזמרת סינדי לאופר שכתבה את המוזיקה, בהשראת סרט בריטי בעל סיפור זהה. באותה שנה עלה על במת ברודוויי המחזמר נערי העיתונים, שלו כתב את הלברית.
קריירת משחק.
פירסטיין החל לשחק בתיאטרון "לה מה מה" (תיאטרון שלא למטרת רווח) בהצגה היחידה של אנדי וורהול בשם "בשר חזיר". הוא המשיך להופיע ב"לה מה מה" ובמקומות נוספים. בתפקידו כ"עדנה טורנבלייד" במחזמר "" הוא זכה כשחקן המוביל במחזמר בפרס טוני בשנת 2003 . בשנת 2005 במחזמר "כנר על הגג" חידש פירסטיין את תפקיד טוביה החולב.
פירסטיין וטומי טון הם היחידים שזכו בפרס טוני בארבע קטגוריות שונות.
במהלך השנים שיחק פירסטיין בתפקידים קטנים ובינוניים גם ב"קליעים מעל ברודוויי" של וודי אלן, ב"גברת דאוטפייר", ב"סמוצ'י חייב למות", ב"שיחות עם גרבו", "לשחק את מונה ליזה", ב"דופלקס" ובלהיט המדע הבדיוני "היום השלישי". פירסטיין שיחק גם את תפקיד המספר בסרט התעודי-עלילתי "חייו של הרווי מילק". בעבור תפקיד זה זכה פירסטיין בפרס אמי בקטגוריית חדשות ותעודה.
פירסטיין אף דיבב בסרט המצויר של וולט דיסני, "מולאן", וכן בסרט ההמשך שיצא לאור בדי.וי.די. "מולאן 2". בטלוויזיה דיבב פירסטיין את דמותו של קרל, העוזר של הומר סימפסון, בקטע "סימפסון ודלילה" מתוך "משפחת סימפסון", וכן את קולו של אלמר בסרט "דקלין הסיסי" שהפיקה חברת HBO ב-1999 על פי ספר ילדים שכתב פירסטיין. פירסטיין אף דיבב במשחק הווידאו "ממלכת הלבבות 2".
בתפקידים נוספים הופיע פירסטיין בסדרות "מיאמי מחלק מוסר" ו"חופשי על הבר", במסגרתה היה מועמד לפרס אמי בקטגוריית שחקן המשנה בסדרות קומיות.