אנדרס ולנקוסו סגורה (בספרדית: Andrés Velencoso Segura; נולד ב-11 במרץ 1978) הוא דוגמן ושחקן ספרדי. הוא נודע בעיקר בקמפיינים של חברות כמו שאנל, ניחוחות ובשמי ספורט וקמפיין לואי ויטון בו השתתף לצד הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז, בשנת 2003. בהמשך, קיבל תפקיד ראשי בסדרת הפופולרית "אליטה".
ביוני 2009 הוא דורג במקום השישי ברשימת ה-""Top Icons Men" של MODELS.com, לצד הדוגמנים מתיאס לאורידסן, טייסון בלו ומארק ונדרלו. בהמשך הקריירה שלו, דורג במקום ה-16 ברשימת "The Money Guys"". לצד קריירת הדוגמנות שלו, פיתח ולנקוסו קריירת משחק, כאשר השתתף בסרטים וסדרות כדוגמת, "מחנה הקיץ".
ביוגרפיה.
אנדרס ולנקוסו נולד ב-11 במרץ 1978, בטוסה דה מאר (ז'ירונה), בקטלוניה, ספרד.
קריירה.
ולנקוסו החל את קריירת הדוגמנות שלו לאחר שסיים את התיכון, וחתם על חוזה עם "Group Model Management", סוכנות דוגמנות ספרדית. עם זאת, תחילת הקריירה שלו לוותה בדחיות רבות שנאלץ לקבל. כאשר ולנקוסו נסע למילאנו, כמעט כל סוכן מצא אותו בלתי שמיש. מצבו השתנה כאשר נטלי קייטס, סוכנת מ-"Q Model Management" בעיר ניו יורק, פתחה בפניו את הדלת בשנת 2001, אף על פי חוסר יכולתו לדבר אנגלית. קייטס ביצעה לו צילומים במצלמת פיתוח מיידי וסידרה לו פגישות עם אנשים שונים. אחד מהם היה הצלם מאט אלביאני, שחיבב את אנדרס על מאמר מערכת עליו עבד. למחרת, מצא את עצמו אנדרס בסט צילומים באיסט המפטון, ניו יורק. לאחר מספר ימים, הוא משך את עיניהם של כמה מהצלמים המפורסמים ביותר בתעשייה, בהם מייקל תומפסון ופרנסואה נארס. בשנת 2002 הוזמן להשתתף בקמפיין ה-"Chanel Allure Homme Sport", של שאנל ושנה לאחר מכן כיכב בקמפיין של לואי ויטון, לצד ג'ניפר לופז.
בהמשך, חתם על חוזה עם "Chanel Allure Homme Sport" והפך לפרזנטור של "Loewe" בשנת 2004. ולנקוסו הופיע על שעריהם של מגזיני אופנה מובילים רבים, כולל "L'Officiel Hommes", הרקולס, "", ושערים בינלאומיים של אל, ואניטי פייר ו-"L'Officiel Hommes". מאז פריצתו, הוא השתתף בקמפיינים פרסומיים רבים, ביניהם של בננה ריפבליק, לואי ויטון, H&amp;M, טרוסרדי, שאנל, ארמנגילדו זגנה, "Loewe", ז'אן-פול גוטייה, אלי טהרי ואתרו. מלבד תומפסון ונארס, הוא עבד עם צלמים כמו טרי ריצ'רדסון, קרל לגרפלד, וינודה מטדין ואינז ואן למסוורדה. כמו כן, חתום ולנקוסו על חוזים עם שלל סוכנויות שונות.
ולנקוסו היה הפרזנטור של הבושם 'Inverse' של הזמרת-יוצרת האוסטרלית קיילי מינוג. בהמשך, קיבל את פרס 'טוסנק ד'אונור' בעיר הולדתו, טוסה דה מאר, ב-14 במאי 2010.
קריירת משחק.
לצד קריירת הדוגמנות שלו, ולנקוסו הוא גם שחקן, שהופיע בסרטים כולל "מחנה הקיץ", וגילם את רובן בראונה בסדרת הטלוויזיה הספרדית "B&amp;b, de boca en boca". בשנת 2017 הוכרז כי ישחק ב-"Edha", סדרת הדרמה המקורית הראשונה של נטפליקס שהופקה בארגנטינה, אותה ביים דניאל בורמן. בשנת 2021, גילם את ארמנדו בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "אליטה".
חיים אישיים.
ולנקוסו יצא עם הזמרת-יוצרת קיילי מינוג בין השנים 2008 ל-2013. בין השנים 2013 ל-2015 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית הספרדייה אורסולה קורברו. הוא דובר חמש שפות: אנגלית, ספרדית, קטלאנית, צרפתית ואיטלקית.
טרור מיזוגיני
טרור מיזוגיני הוא טרור הנובע משנאת נשים ומטרתו לפגוע בנשים. טרור מיזוגיני הוא בדרך כלל אירוע אלים רב-נפגעים המבוצע על ידי גבר מתוך תחושת עליונות על נשים, ונתפס בעיניו כנקמה על התנהגות של נשים שאינה עולה בעיניו בקנה אחד עם תפיסתו הפטריארכלית.
הטרור המיזוגיני מכוון לעיתים קרובות לפגוע בבני אדם המייצגים תכונות שמעוררות כעס בעיני הטרוריסט. למשל, גבר עלול לתקוף נשים וגברים נאים, אם לפני כן אישה נאה דחתה את חיזוריו המיניים.
מעשי רצח המוני של אינסלים משנת 2014 עד 2020 גבו לפחות 53 קורבנות בנפש ועוד עשרות פצועים.
משנת 2018 נתפס הטרור המיזוגיני כ"איום עולה" על ידי חוקרי טרור. טרור מיזוגיני ועליונות גברית נוספו לרשימות של מספר ארגונים הנלחמים בטרור.
מאפיינים.
מיזוגיניה שכיחה באופן כללי אצל טרוריסטים, גם בקרב אלה ההורגים בני אדם מסיבות אחרות. לדוגמה, אלן (הארי) גודמן פרץ באפריל 1982 להר הבית, רצח שומר ווקף ופצע מספר מתפללים. בחקירה התברר שגודמן היה בעל רקע בעייתי ביחסיו עם נשים, וזה היה אחד הגורמים לפיגוע שביצע.
טרור מיזוגיני מאופיין על ידי מספר מניעים המשותפים לרוב התוקפים. להלן המניעים העיקריים שנמסרו על ידי התוקפים בחקירות של מקרי טרור מיזוגיני.
תחושת זכאות למין.
במקרים בהם אינסלים ביצעו מעשי רצח המוני, הם טענו כי המניעים העיקריים שלהם הם זכאות למין ולקשר רומנטי, וכמו כן טענו שרצו לנקום על "פגיעה ברגשותיהם" לאחר שנדחו על ידי נשים, וגם "להעמיד את הנשים במקומן". לדוגמה, בפיגוע הירי נגד נשים באיסלה ויסטה, קליפורניה, בשנת 2014, פרסם התוקף מנשר בו כתב: "בתקופת הלימודים בקולג' נמנעו ממני סקס וכיף והנאה. אתן הבנות מעולם לא נמשכתן אליי. אני לא יודע למה, אבל אני אעניש את כולכן בשל כך. זה אי-צדק, זה פשע."
תחושת הזכאות למין הייתה גם המניע העיקרי בפיגוע הירי באטלנטה (2021). התוקף, שהיה דתי אדוק וטופל בעבר במרפאה לגמילה מהתמכרות למין, האשים נשים בתסכול המיני שלו.
עליונות גברית.
במספר פיגועים או איומים בטרור, התוקפן נימק את מעשיו בכך שרצה לחזק את העליונות הגברית בחברה באמצעות רצח נשים, כדי למנוע מהן הישגים או קידום מקצועי. לדוגמה, במרץ 2014 קיבלה מבקרת משחקי הווידאו אניטה סרקיזיאן פרס ונשאה דברים בכנס מקצועי. לאחר הטקס פורסם כי אלמונים ביקשו לבטל את השתתפותה ואיימו להטמין פצצה באולם אם לא ייענו. דוגמה נוספת היא פיגוע הירי בהנאו, בו התוקף פרסם לפני הפיגוע מנשר לפיו אחד המניעים העיקריים שלו היה עליונות גברית.
במקרים רבים של טרור מיזוגיני התוקפים אמרו שהם מאמינים שהפמיניזם הוא "כוח מרושע" השולט בחברה על חשבון הגברים, באופן דומה לתאוריות אנטישמיות על "אליטות יהודיות" השולטות כביכול בעולם. בחלק מהמקרים התוקפים טענו שהם לא שונאים נשים, אלא פיתחו שנאה כלפי פמיניזם וכלפי נשים ספציפיות שנתפסות בעיניהם כמייצגות את הגישה הפמיניסטית, ובפיגועיהם ניסו לפגוע בנשים מסוג זה.
הוכחת גבריות.
על פי החוקרת ג'סיקה ולנטי, חלק מהפיגועים נגד נשים מונעים על ידי רצונם של הגברים התוקפים להתאים לסטריאוטיפ לפיו "גברים אמיתיים הם חזקים" באמצעות אלימות. במקרים רבים האידאולוגיה של האינסלים כוללת תיעוב כלפי גברים שנתפסים כמוצלחים מינית עם נשים, ובמספר פיגועים מסוג זה הותקפו גם גברים.
הסתה מקוונת.
החוקרת הבריטית לורה בייטס זיהתה קריאות לאלימות המונית נגד נשים בקבוצות דיון באינטרנט בהן נושאי הדיון הם בעיות האופייניות לגברים בעולם המודרני, כמו תאונות עבודה, סרטן ומקרי התאבדות. בקבוצות אלה נפוצה שנאת נשים, וחלק מהמשתתפים חולקים כבוד למי שתוקף נשים ומעודדים טרור מיזוגיני.
הטלת אימה.
פיגועי טרור, ככלל, נועדו לזרוע פחד בציבור. פיגועי טרור מיזוגיני נוטעים פחד אצל כלל ציבור הנשים, מפני שקורבנות טרור מיזוגיני נבחרו רק בשל היותן נשים, ולא מפני שהיה להן קשר כלשהו לרוצח.
דרכי התמודדות.
מחקר מצא שדרך ההתמודדות של גופי ממשל עם פיגועי טרור מיזוגיני היא פחות החלטית וזוכה לפחות תשומת לב לעומת סוגים אחרים של פיגועי טרור, כמו טרור אסלאמי. אחת הסיבות לכך היא שפיגועים אלה נתפסים יותר כ"אירוע פרטי" ולא כאירוע בעל משמעות פוליטית שמטרתו פגיעה בנשים. יתרה מזו, תקיפות של אינסלים לעיתים מכוונות כנגד גברים ונשים ללא הבחנה, לכן קשה לזהות את המניע כמבוסס על מגדר.
הכרה בטרור מיזוגיני כסוג של טרור.
בשנת 2018 נוספו טרור מיזוגיני ועליונות גברית לרשימות של ארגוני טרור המרוכזות בידי (ICCT) בהאג, (START) והמרכז המשפטי לדרום העני (SPLC). מכונים אלה גם עוקבים אחר קבוצות דיון באינטרנט המפיצות את האידאולוגיה האינסלית.
גם הליגה נגד השמצה התייחסה לתופעה בדו"ח משנת 2018 בו נכתב: "בכל פעם שארגוני עליונות לבנה ארסיים מפיצים את שנאתם, אנחנו מיד מגנים אותם וקוראים להם קיצוניים. לא היינו מספיק החלטיים בגינוי גברים שמביעים כעס אלים ותיעוב כלפי נשים."
בין הארגונים הנוספים שהכריזו על טרור מיזוגיני כסוג של טרור נמנים ארגון הביון והביטחון האוסטרלי, והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
מניעת טרור מיזוגיני.
בפברואר 2021 פורסם מחקר לפיו ניתן למקם פיגועי טרור מיזוגיני ברצף של פגיעות מיניות הכולל התעללות בבני זוג, הטרדה מאיימת, הטרדות מיניות ואלימות נגד נשים. עורכי המחקר ממליצים לטפל בטרור מיזוגיני באמצעים דומים לטיפול בבעיות מסוג זה, למשל בעידוד תוכניות למעורבות בקהילה למניעת פגיעה מינית (כגון ).
חוקרים באוסטרליה המליצו להתייחס לטרור מיזוגיני כאירוע ביטחוני משמעותי הפוגע בביטחון האישי של כלל האזרחים, בדומה לסוגים אחרים של טרור, ולנהל מעקב מודיעיני אחר קבוצות אידאולוגית של אינסלים, כפי שנעשה עבור אידאולוגיות אחרות המעודדות טרור.
על פי החוקרת ג'סיקה ולנטי, כפי שהפמיניזם הצליח לחולל שינוי תרבותי אצל נשים צעירות, עליו לחולל שינוי דומה אצל גברים צעירים ולהעניק אלטרנטיבה ראויה לאלה המתקשים להתמודד עם הלחץ החברתי להתאים לסטריאוטיפ הגברי ועלולים להצטרף לקהילות מקוונות של אינסלים.
הרשעות בדין.