בהמשך התהליך התקיימו עצרות "מוריה" נוספות בטבריה: השלישית בין ה-20 ל-23 בספטמבר 1986 הרביעית בין ה-7 ל-10 בינואר 1988 החמישית בין 30 ביוני ל-3 ביולי 1989, השישית ב-1992, השביעית בין ה-7 ל-10 בינואר 1993. העצרת השמינית והאחרונה בסדרה התקיימה בזכרון יעקב בין 30 ביוני ל-3 ביולי 1994.
בין העצרות קיים הפורום הישראלי "לילות שימורים" שהוקדשו לדיונים מעמיקים בנושאים שעל סדר היום. השתתפו בהם כאורחים לובה אליאב, פרופ' אבי רביצקי ורבים אחרים.
חברי הפורום הישראלי הוזמנו והשתתפו בכנסים סגורים של המנהיגות היהודית הצעירה של המגבית בארצות הברית ובישראל. בהמלצת העמיתים מארצות הברית, ב־1990 ערך הפורום קבלת פנים לסנטור פיט וילסון, שהגיע לשיראל במסגרת מסע הבחירות שלו למושל קליפורניה. התקיימו גם מספר כנסים מיוחדים של חברי הפורום באירופה, בצרפת, בגרמיה ובצ'כיה. "הפורום האירופי" הוקם במרץ 1990 בפריז והשתתפו בו 61 נציגים מאוסטריה, בלגיה, צ'כוסלובקיה, צרפת, גרמניה, בריטניה, איטליה, פורטוגל, שוודיה ושווייץ, בנוסף ל-22 ישראלים ול-9 אמריקאים. החברים האירופאים השתתפו בכנסי המוריה בישראל.
במלאת 13 שנה להקמת הפורום ניטע בנגב "יער הפורום הישראלי" בשיתוף הקרן הקיימת לישראל. בראש הפרויקט עמד שמאי מיטלמן.
הפרויקטים של הפורום הישראלי.
להב"ה: ראשי תבות של הברכה "לשנה הבאה בירושלים הבנויה". מפגש ומחנה קיץ משותפים לבני נוער מישראל ומהתפוצות. התקיים במשך 3 שנים רצופות עם כ־300 בני נוער בכל מחזור. טרם הקמת הפרויקט נערכו כבר מחנות קיץ לנוער יהודי בישראל, אך ללא השתתפות נוער ישראלי ולרוב ללא מפגש עם בני גילם במהלך שהותם בארץ. יושבי ראש התכנית בשנותיה הראשונות היו ד"ר עפרה אלוני-שפירא, עירית דורטל ותא"ל עמירה דותן. בעקבות להב"ה צמחו במשך השנים מחנות קיץ עם תפישה דומה על ידי ארגונים ציבוריים ופרטיים, כדוגמת "תגלית" או מחנות "קימאמה".
עוצמה: הפרויקט הוקם על ידי הפורום הישראלי בשיתוף מועצת הפדרציות היהודיות ברחבי צפון אמריקה. "עוצמה" היא תוכנית של עשרה חודשים שנועדה להציע ליהודים בגילאי 18–24, לרוב בוגרי קולג', הזדמנות לחיות ולהתנדב בישראל במגוון רחב של מסגרות חברתיות. מסלולי התכנית היו (1) התקופה הקיבוצית, שבה המשתתפים למדו עברית והתנדבו בעבודות שונות; (2) כפר הנוער, בו ניתנה למשתתפים הזדמנות לעבוד באופן עצמאי בפנימיות ברחבי הארץ, בעיקר עם ילדים בעלי לקויות למידה או צרכים מיוחדים אחרים; (3) מסלול הערבה, בו יוכלו המשתתפים להתנסות בהתנדבות חקלאית ביישובים שיתופיים; (4) המשתתפים מתגוררים בקהילת התאומות בישראל שמממנת הפדרציה ממנה נשלחו, במאמץ לשפר את איכות החיים בשכונות ובעיירות במצוקה ברחבי מדינת ישראל; (5) מסלול עצמאי, בתום התכנית הפורמלית, בו משתתפי עוצמה השלימו חווייתם בישראל בהתנדבות בתחום העניין שלהם. לכל המשתתפים הוצמדו משפחות מאמצות בישראל, שאיתן בילו הצעירים את סופי השבוע, החגים והחופשות. את גיוס הצעירים ביצעו הפדרציות היהודיות ברחבי ארצות הברית.
בראשית דרכה עמדו בראש התכנית ארנון מנטבר והאלוף יורם (יא-יא) יאיר. לאחר המחזור הראשון, שהתקיים בשנים 1986–1987, ערך ד"ר דוד מיטלברג מחקר שממצאיו יושמו במחזורים הבאים. פרויקט "עוצמה" המשיך להתקיים במשך 27 שנה, עם כ-1500 בוגרים, עד לסגירתו כפרויקט עצמאי על ידי ארגון הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה (JFNA) בשנת 2012 לאור הצלחת הפרויקט הוקמו תוכניות דומות על ידי המוסדות הלאומיים, כגון "מסע ישראלי".
הפרויקט הכלכלי: נועד לייצר שותפויות בין אנשי עסקים ישראליים לעמיתיהם התפוצות, למשוך השקעות בישראל ולקדם את הייצוא. בראשיתו יזם הפרויקט משלחות עסקיות לישראל . היו"ר הראשון: שמואל בן-טובים. בהמשך נערכו ועידות עסקיות תקופתיות תחת הכותרת "הפורום העסקי". הראשון התקיים בשנת 1989 ומושב הפתיחה שלו נערך במשכן נשיאי ישראל. יושב הראש היה מאיר ארנון. הפורום העסקי השני התקיים בחיפה בשנת 1991, יו"ר: איתן אדרס. הפורום השלישי התקיים בירושלים ב־1992, יו"ר: מאיר דיין. גם הפורום העסקי הרביעי התקיים בירושלים ב-1994, יו"ר: חיים וייס. הצלחתו הרבה של הפרויקט נמדדה הן בעסקות הרבות שנרקמו במשך השנים בין הצדדים, והן בכך שמודל הועידות אומץ על ידי המגזר העסקי והפך ל"ועידת ישראל לעסקים", המופקת מדי שנה על ידי העיתון הכלכלי "גלובס".
רעות: תוכנית לאימוץ משפחות עולים על ידי משפחות ישראליות. התכנית נולדה ב־1985 בעקבות חילוקי דעות בכנס "מוריה" השני ב־1985 בין הישראלים לצפון אמריקאים, שהדגישו ש"עליה" היא חלום של ישראלים אך לא שלהם. בין היתר טענו שישראל איננה יודעת לקלוט עולים וההוכחה שלהם הייתה שרבים מהעולים מארצות המערב, שבים לארצות המוצא. וגם ידעו לצטט את אימרתה הידועה של גולדה מאיר באחד מדיוני הממשלה על נושא העלייה: "ממשלה לא מגישה כוס תה לעולה, רק שכנים יכולים להגיש כוס תה". "רעות" קיבלה דחיפה אדירה עם גל העלייה הענק מברית המועצות בתחילת שנות ה-90, אז הגיע מספר מתנדבי הפרויקט בכל רחבי הארץ לכעשרת אלפים איש בחג החנוכה תש"ן, דצמבר 1989, נערכה באולם שאגאל בכנסת קבלת פנים חגיגית וטקס הדלקת נרות לעולים חדשים בהשתתפות ראש הממשלה יצחק שמיר, יו"ר הכנסת דב שילנסקי ואורי גורדון. בשנת 1990 זכה פרויקט "רעות" לפרס יו"ר הכנסת לאיכות החיים. יוזמת הפרויקט והיו"ר הראשונה שלו הפרויקט הייתה ד"ר מרגלית-מגי נבון.
סימפונט רעננה: הוקמה בשנת 1991 על ידי חברי הפורום הישראלי, מאמצים בפרויקט "רעות", שזיהו קושי בקליטה מקצועית של המוזיקאים המצטיינים הרבים מקרב העולים החדשים ממדינות חבר העמים. חברי הפורום הגו את הרעיון להקים תזמורת סימפונית חדשה המבוססת על עולים. הפרויקט נוהל על ידי אורית פוגל-שפרן, שמונתה למנכ"לית התזמורת, וע"י עו"ד יעקב ישראלי, שמונה ליו"ר הנהלת התזמורת.
פרלמנטרים: כנסים של מחוקקים יהודיים מבתי פרלמנט מכל רחבי העולם ביחד עם עמיתיהם מהכנסת. מטרת הכנסים הייתה להרחיב את ההיכרות בין הנבחרים היהודיים, את התהליכים, החקיקה והיוזמות הישראליות בנושאי קליטה, יהדות על גווניה, או מאבק באנטישמיות, ולחבר את חברי הפרלמנט מחוץ לישראל עם המנהיגות היהודית בעולם. הכנס הראשון נערך בירושלים ובטבריה בין ה-3 ל-7 בינואר 1988, מייד לפני העצרת הרביעית למנהיגות יהודית צעירה, בהשתתפות 29 חברי פרלמנט מחוץ לישראל. לאחריו התקיימו עוד 7 כנסים, עם מספרים הולכים וגדלים של פרלמנטרים. לכל כנס נבחר יושב ראש עמית מאחד הפרלמנטים בעולם, למשל מאנגליה, ולצידו יושב ראש ישראלי. בין היתר כיהנו בתפקיד חברי הכנסת יצחק הרצוג ואברהם בורג. את משרד החוץ ייצג השגריר זלמן שובל. היו"ר הראשונה של הפרויקט הייתה רותי קפלן, מנהלת לשכת יו"ר הכנסת, ולאחריה כיהנו בתפקיד גם עירית דורטל, עו"ד גדעון פישר ומנחם גורארי.
קהילות: הפרויקט נולד כתגובה של הפורום הישראלי לגל העלייה המסיבי מחבר העמים, והשאיפה לגייס את החברה הישראלית והחברה היהודית בתפוצות יחד למען יעד הלאומי של קליטת עליה רב ממדית. הפעילות נבנתה על הקשרים האישיים שכבר נוצרו עם המנהיגות הצעירה מצפון אמריקה שהשתתפה בתהליך מוריה, ומנכ"לי הפדרציות היהודיות שהיו שותפים פעילים בפרויקט "עוצמה". ב-1992 כונסו צוותי חשיבה בארץ והתקיימו שיחות עם מנכ"ל המועצת הפדרציות (CJF) מרטי קרר Marty Kraar ומנכ"ל המגבית היהודית המאוחדת (UJA) בריאן לוריא Brian Lurie, שגיבו את המהלך. בפורום הצפון אמריקאי הובילו את היוזמה עו"ד אריק זהלר Eric Zahler, נעמי פץ Naomi Patz וסטיארט רוסמן Stuart Rossman. מתוך תהליך זה צמח גם פרויקט "יד ביד", כשותפות בין הפורום בקנדה והפורום בארץ (להלן). בעצרת הכללית של הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה (ה-GA) ב-1992 התקיימו פגישות עם מנכ"לי פדרציות ונחתם זיכרון דברים עם פדרציות ניו יורק על הקמת פרויקט "קהילות". החידוש היה קידום הערכים של הדדיות ומשימתיות לא רק בין יחידים בישראל והתפוצות, אלא גם בין קהילות בישראל והתפוצות.
בעצרת מוריה ה-7 שהתקיימה בטבריה ב-1993, הוצגה התוכנית למשתתפים, ובסדנאות המשך הוצעו 27 מודלים שונים של קשר בין קהילות בתחומים שונים כגון נוער וסטודנטים, עסקים כלכליים, קליטת עליה, פעילות בתוך מזרח אירופה, הסברה, אירוח משלחות מנהיגות בבתי ישראלים, ועוד. ביוני 1994, אישר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית את הקמת תוכנית שותפות 2000, וחלק מהחברים הצטרפו לוועדות ההיגוי הסמוכות לישוביהם. יו"ר הפרויקט: ד"ר דוד מיטלברג.
הפרויקט האידאולוגי: ניסיון ללבן נושאים מרכזיים ביחסים בין ישראל והתפוצות, כגון: מהות הציונות בימינו, ציונות ללא עלייה, שלילת הגולה ועוד. יו"ר הפרויקט: עו"ד ד"ר שלמה כהן.
עמיתים: חיבור בין בעלי מקצוע זהים בישראל ובתפוצות: רופאים, עורכי דין, מהנדסים, וכיוצא בזה.
יד ביד: הוקם ב-1992 ביוזמתה של לורטה הלמן מטורונטו, ומטרתו הייתה לגייס מתנדבים מארצות דוברות אנגלית, הרוב מקנדה, שבאו לישראל כדי ללמד אנגלית לעולים מממדינות חבר העמים ובכך להקל עליהם במציאת תעסוקה בישראל. בשבע שנות הפרויקט השתתפו בו כ-350 מתנדבים וכ־3,000 עולים חדשים. הוא התחיל בכפר סבא ומשם התרחב לרעננה, תל אביב, ירושלים, חיפה וטבריה. יו"ר הפרויקט: ד"ר אדוארדו פודחורני.
גשר עסקי: תוכנית התמחות בת 3 חודשים בישראל של בוגרי תארים ראשון ושני במינהל עסקים מהאוניברסיטאות המובילות בעולם. הפרויקט נמשך 4 שנים, כאשר בכל מחזור השתתפו בין 20 ל-30 בוגרים.