תוך זמן קצר הוכיח עצמו פושה ככותב עתיר דמיון ופורה, שהפיק ברצף מהיר את "Saynètes" בשנת 1832, "La Misère dans l'Amour" (1832) ו"Les Passions dans le Monde" (1833). כפי שנכתב כעבור זמן בניו יורק טיימס: "מעטים אנשי הספרות שהם פעילים כל כך, או מנצלים את זמנם בצורה טובה כל כך." המחזה שלו "דון סבסטיאן מפורטוגל", שהופק לראשונה התיאטרון דה לה פורט סן-מרטין ב-9 בנובמבר 1838, נתן השראה ללברית של אז'ן סקריב לגראנד אופרה הצרפתית של גאטנו דוניצטי "דום סבסטיאן". הרברט ויינשטוק, בביוגרפיה שלו לדוניצטי, העלה השערה, לפיה הושפע פושה עצמו מן הטרגיקומדיה של ג'ון דריידן מ-1690 "דון סבסטיאן". פושה גם תרם לבריות לכמה אופרות ובלטים, ש"לא תמיד נחלו הצלחה מרשימה", אבל כמה שנכתבו לאופרה של פריז "גילו דמיון מלא חיים וחוש לסיטואציות הציוריות היקרות ללב הקהל של אותם ימים." בין אלה האופרה של פייר-לואי דיטש "ספינת הרפאים" (9 בנובמבר 1842), האופרה "ריצ'רד בפלסטינה" של אדולף אדם (7 באוקטובר 1844), הבלט-פנטומימה של אדואר דלדווז "פאקיטה" (שיתוף פעולה עם ז'וזף מאזילייר, שיצר גם את הכוריאוגרפיה, בוצע לראשונה ב-1 באפריל 1842)והבלט-פנטומימה של ניקולו גבריאלי "כוכב מסינה" (20 בנובמבר 1861). רוב יצירותיו הדרמטיות של פושה נכתבו בשיתוף פעולה עם סופרים ידועי-שם כמו מאזילייר, אדולף ד'אנרי, פליקס ארוור, אוגוסט אניסט-בורז'ואה, אלי ברתה ואחרים.
קריירה כעיתונאי וכותב ספרי עיון.
בשנת 1848 החל פושה לעסוק בפוליטיקה והיה לכתב בפריז מטעם ה"אינדיפנדנט בלז'" בבריסל. מאמריו היו "ראויים מאוד לציון" ו"מלאי חיים ועוז רוח, כמו גם גדושי מידע." במקביל היה גם למבקר מוזיקה ותיאטרון בעל חשיבות, תחילה ל"ל'אופיניין נאסיונל", שם היה בהמשך לבעל טור בשם "ביקורת דרמה ושירה", שהופיע מדי יום שני, אחר ב"לה פראנס" בשנת 1865, ולבסוף ב"לה פרסה". פושה היה המבקר המכובד ומפיל המורא מכולם, שני רק לז'יל ז'אנין. רבים ממאמרי הביקורת שלו קובצו ויצאו לאור ב-1867 בספר בשם "Entre cour et jardin: études et souvenirs du théâtre" ("בין חצר לגן: עיונים וזכרונות מן התיאטרון"). ב-1873 פרסם אוסף סקיצות של מחזאים מפורסמים בשם "Les Coulisses du passé" ("בכנפי העבר") ואת הספר "Les Sièges héroiques" ("סיפורי מצור הרואיים"), המספר את עלילותיהם של אירועי מצור מהוללים, החל במצור על אורליאן ושחרורה בידי ז'אן ד'ארק ב-1429 וכלה במצור על שטרסבורג ב-1870.
קריירה כסופר.
פושה פרסם שני רומנים בהמשכים ב"לה פראנס" וב"ל'אופיניין נסיונאל". בהמשך יצאו שני הרומנים בפורמט של ספר: "Le Guetteur de Cordouan" ("שומר המגדלור קורדואן") ב-1853 ו"La Vie du plaisir" ("חיי תענוגות") ב-1860.
תכונות אישיות.
פושה ניחן בכמה תכונות אישיות ייחודיות. הוא היה קצר-ראייה במידה כזאת, שבפריז היה לקנה מידה להשוואה: "myope comme Paul Foucher." (קצר ראייה כמו פול פושה). כתב היד שלו היה גרוע כל כך, שכתבי העת שבהם עבד נאלצו להעסיק מעתיק מיוחד, שמשימתו היחידה הייתה לבצע את "תרגומי פושה". והוא נודע לשימצה בפיזור הרוח שלו. פעם בא לנשף שערך השגריר הטורקי, ו'לי-פאשה. כשרצה ללכת, חיפש בכיסיו את כרטיס הפקדת המעיל במלתחה, אבל לא מצא אותו. שומרת המלתחה לא יכלה לעזור לו, ועל כן פנה בהמשך הערב בבקשת עזרה אל שלושה אורחים טורקיים בזה אחר זה, כל אחד מהם מעוטר ורם-דרג מקודמו, אך לשווא. לבסוף אמרה שומרת המלתחה, "אתה ממש סיוט, עדיף שפשוט תשב ותחכה." עדיין ללא מעילו עם בוקר, החליט פושה לבסוף ללכת הביתה, שם מצא סוף סוף את מעילו והבין, מדוע לא נמצא מספר ההפקדה. סיפורים רבים כאלה סופרו על פושה, "שקיבל את כולם ברוח טובה וללא נטירת טינה."
פושה עוטר באות אביר לגיון הכבוד ב-29 באפריל 1847. הוא מת בפריז ונקבר בבית הקברות מונפרנאס. ויקטור הוגו הלך אחרי הארון ברגל, עד שלבסוף אילצו אותו תשואות ההמון של הרובע הלטיני להיכנס אל אחת ממרכבות הלוויה.
שאהין נג'פי
שאהין נג'פי (בפרסית: شاهين نجفى, נולד ב-1980) הוא מוזיקאי, זמר, תמלילן ופעיל פוליטי איראני, המתגורר מאז 2015 בבריטניה.
שיריו של נג'אפי עוסקים בעיקר בנושאים כמו תיאוקרטיה, עוני, סקסיזם, צנזורה, עבודת ילדים, הוצאה להורג, התמכרות לסמים והומופוביה. בראיונות הצהיר כי הוא שואף להשתמש במרכיבים פואטיים, ספרותיים, פילוסופיים ופוליטיים במוזיקה שלו.
ביוגרפיה.
נג'אפי נולד בעיר בבנדר-אנזאלי שלחוף הים הכספי, באיראן. כשהיה בן שש נפטר אביו, ובהמשך אחיו הפך נרקומן ומת גם הוא. הוא החל לכתוב שירה כנער והחל ללמוד גיטרה בסגנונות הקלאסיים והפלמנקו בגיל 18. לאחר מכן הפך לאמן מחתרת באיראן, עבד עם להקות שונות, בסגנון רוק.
הוא למד סוציולוגיה באוניברסיטת גילן והביע בגלוי את דעתו על האוניברסיטה, מה שהוביל לסילוק ממנה.
נג'אפי עבר להתגורר בגרמניה בשנת 2005, והקים מספר להקות רוק המופיעות עם מוזיקה בשפה הפרסית. השירים הפוליטיים והחברתיים שלו החלו להיות משודרים על ידי שדרנים פרסיים והוא החל להתפרסם גם בתקשורת הבינלאומית. בשנת 2012, נאלץ להסתתר מחשש לחייו בעקבות פרסום השיר "הו נַקי ('טהור')", בו הוא מזמין בצורה מטפורית את האמאם השיעי העשירי, עלי אל-האדי, המכונה "הטהור", לחזות בהידרדרותה המוסרית של איראן תוך פירוט שורה ארוכה של מקרים שהביכו את המשטר האיראני. עם שחרור הקליפ של השיר הועמד פרס של מאה אלף דולר על ראשו, ואף יצאה פתווה הדנה אותו למיתה מטעם אייתוללה גולפאייגאני. ביוני 2014, הוא התפשט בהופעה כמחאה על היחס לאסירים הפוליטיים באיראן, והביא לגל תגובות ברשתות החברתיות האיראניות.
בפברואר 2017, הקליט שיר עם אביב גפן וחודש אחר כך הופיע בישראל.
א־דוחה
אב־בית־דין
אב בית־דין
מיכאל אבי־יונה
מיכאל אבן־ארי
אבן־גיר
עדין אבן־ישראל־שטיינזלץ
עדין אבן־ישראל שטיינזלץ
עדין אבן־ישראל–שטיינזלץ
עדין אבן־ישראל
אבן־ספוג
אברהם אבן־שושן
אבני־חן
אבן־חן
אבעבועות־רוח
למבורגיני סנטנריו
למבורגיני סנטנריו (באנגלית: Lamborghini Centenario) היא מכונית ספורט במרכב קופה, בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה בין השנים 2016 ל-2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2016 לציון יום הולדתו ה-100 של מייסד החברה, פרוציו למבורגיני.
מפרט טכני.
היא כוללת מנוע בנזין V12 צילנדרים בנפח 6.5 ליטר המספק 770 כ"ס ב-8,600 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 2.8 שניות והמהירות המרבית עומדת על .
סנטנריו רודסטר.
היא גרסת הגג הנפתח לגרסה הבסיסית, ההבדל היחיד הוא המשקל אשר ירד ל-1,570 ק"ג עקב שהוסר הגג. היא נחשפה באוגוסט 2016.
במדיה.
הסנטנריו מופיע כרכב בסדרת משחקי הווידאו Forza"," כמו כן גם באספלט 8 ובאספלט 9.
מפל מים מלאכותי
מפל מים מלאכותי הוא אלמנט מים או מזרקה אשר מחקה מפל מים טבעי, ומשמש בעיצוב גנים ובאדריכלות נוף.
היסטוריה.
מפלי מים מלאכותיים נבנו החל מהעת העתיקה. מפלי מרמורה, שנבנו בתקופת רומא העתיקה, הם כיום מפלי המים המלאכותיים הגבוהים בעולם.
מפלי מים מלאכותיים נבנים מאות שנים כחלק מגנים יפניים. המדריך לבניית גנים יפניים "סאקוטייקי", שנכתב באמצע המאה ה-11, מתאר תשעה סוגים של מפלי מים מלאכותיים.
מפלים מלאכותיים היו פופולרים בגנים שנבנו באירופה החל מתקופת הרנסאנס (בגנים פרטיים ומלכותיים) ועד סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 (בפארקים ציבוריים). דוגמה למפל מים שנבנה בפארק ציבורי, הוא המפל שנבנה בשנת 1888 בפארק ויקטוריה שבברלין, והמפל שנבנה בפארק שער הזהב בסן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
מפלי מים מלאכותיים בתוך מבנים.
מפלים מלאכותיים מותקנים בתוך בניינים ממספר סיבות: יצירת אלמנטי נוי מרשימים, יצירת רעש לבן, לחות (על מנת לנגוד מיזוג אוויר המייבש את האוויר, או ליצור סביבה לחה באזור יבש), וכן הם מיצרים רגשות שלווה במתבונן במפל.
לקריאה נוספת.
• Maggie Hiufu Wong, New skyscraper in China features 108-meter-tall waterfall, CNN 26th July 2018
מנהל סוכנות הביון המרכזית
דייוויד ס. כהן
דייוויד ס. כהן (באנגלית: David S. Cohen; נולד ב-11 ביוני 1963) הוא תובע ומשפטן יהודי-אמריקאי המכהן כסגן ראש סוכנות הביון המרכזית. בשנים 2015–2017 כיהן כסגן ראש סוכנות הביון המרכזית. טרם לכן, במהלך נשיאותו של ברק אובמה, עבד במחלקת האוצר של ארצות הברית כתת-מזכיר המחלקה לענייני טרור ומודיעין פיננסי. לתקופה קצרה בראשית 2021 היה ראש ה-CIA בפועל.
ביוגרפיה.
כהן הוא יהודי, בנו של רופא מבוסטון. בשנת 1985 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קורנל וב-1989 השלים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת ייל. לאחר שסיים את לימודי המשפטים, התמחה כהן כעוזר משפטי עבור נורמן פ. רמזי, שופט בבית המשפט הפדרלי המחוזי במרילנד.