הסיפור עובד על ידי מיכאל גורביץ' למחזמר, יוני רכטר הלחין, התזמורת הפילהרמונית הישראלית מנגנת והשירה מבוצעת על ידי מקהלה, בהשתתפות השחקנים אלי גורנשטיין ועדי צ'זרה בתפקידי הארנב ואיתמר.
דו&quot;ח אדמונד לוי
פאות קדושות
פאות קדושות הוא שמו של הרכב מלכות דראג ישראלי העוסק בהופעות דראג מוזיקליות אמנותיות וקומיות, המשלבות לעיתים סטאנד-אפ (ידוע גם בשם סטנד-דראג).
חברות הקבוצה.
בהרכב משתתפות מספר מלכות דראג ישראליות:
בעבר כללה הקבוצה גם את מלכת הדראג הירושלמית גלינה פור דה-ברה.
היסטוריה.
הרכב הדראג "פאות קדושות"הופעי לראשונה ב-27 בפברואר 2004 בירושלים, במטרה "להחזיר את הדראג לתיאטרון" ולרשת את מקומן של "בנות פסיה". ההרכב כלל ששה אמני דראג ירושלמים: דני יאיר (דיווה D), ליאור כהן (קיארה דופלה), טל קלאי (טלולה בונט), גיל נוה (גלינה פור דה ברה), ג'ינג'ר, וליידי דיי. יאיר, כהן וקלאי שעברו לתל אביב עם השנים, צירפו אליהם את יובל אדלמן (ציונה פטריוט) בשנת 2007.
פעילויות בולטות וקמפיינים.
במשך שנים הופיעו מלכות הדראג מדי שבוע בתל אביב בבר האוויטה בתל אביב-יפו וכן בפאב השושן, ששינה עם הזמן את שמו להקצה ואז להמקווה בירושלים. ההופעה בדרך כלל התקיימה בהרכב זוגי משתנה מבין חברות ההרכב, וכללה קטעי ליפ סינק מוזיקליים עם מעברוני סטאנד-אפ ביניהם.
כיום, ההרכב פאות קדושות מופיע בהופעת תיאטרון שנושאת את אותו השם.
מדי שנה משתתף ההרכב במצעד הגאווה בתל אביב ובמצעד הגאווה והסובלנות בירושלים, לעיתים כמנחות בבמת האירוע.
בשנת 2007 הופיעה הלהקה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית במופע המרכזי לציון חגיגות 30 שנה להיווסדה של הקהילה הרפורמית "שער הזהב".
בשנת 2009 השתתפו במיני סדרה הישראלית "תמיד אותו חלום", שגם זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית המיני סדרה הטובה ביותר, בתפקיד עצמן.
במאי 2010 הופיעה הלהקה בהפלגה הגאה הראשונה בישראל, באוניית מג'יק 1, שיצאה מנמל אשדוד, עברה באלניה שבטורקיה ובלימסול שבקפריסין.
בשנת 2011 נשלחה הלהקה מטעם משרד החוץ לייצג את ישראל באירועי הגאווה באמסטרדם, הולנד במופע של כ-40 דקות אל מול קהל של עשרות אלפי אנשים. בסיום המופע הקהל צעק "We want more".
בשנת 2013 הופיעה הלהקה בתוכנית האמנותית של הקדם אירוויזיון. ב-6 באוגוסט באותה שנה עלה המופע "פאות קדושות", בהפקתם של ציפי מייזלר ויואב חיימובסקי ובבימויו של אמיר פרישר גוטמן.
בשנת 2014 ההרכב השתתף בשעשועון "דרבי הקריוקי" בערוץ המוזיקה. באותה השנה השתתפו בקליפ של השיר "עלם חמודות" של מרגלית צנעני וזהבה בן.
בשנת 2016 השתתפה קיארה דופלה בתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון" ושאר ההרכב התמנתה כלהקת ליווי ויובל אדלמן, אשר מוכר גם בדמות חברת הלהקה ציונה פטריוט השתתף בתחרות האפייה "בייק אוף ישראל". בשנה זו הלהקה השתתפה בקמפיין אינטרנטי למשקה "קופי שוט" של שטראוס גרופ. באותה שנה הופיעה הלהקה בתוכנית "חוגגים עצמאות 68" בערוץ הראשון.
ב-2017 הלהקה הובילה את קמפיין הביטוח "מיס פנסיה" של מנורה מבטחים פנסיה וגמל.
ב-2018 הלהקה הופיעה ב-"2018 Israel Calling", אירוע הפרומו לאירוויזיון 2018 שנערך בכיכר רבין בתל אביב.
במהלך השנים יצר ההרכב עשרות ערבי מחווה, בסגנון "חיים שכאלה" שעלו בבאר "האוויטה" שבתל אביב, לזמרות וזמרים, שכולם כיבדו בנוכחותם את הערב. בין האמנים ניתן למצוא את: ציפי שביט, חני נחמיאס, ריטה, ירדנה ארזי, צביקה פיק, קובי אושרת, אילנית, מיכל ינאי, רוני דואני, שרון חזיז, אורנה דץ, שלומית אהרון, מירית שם-אור, מיקי קם, חנה לסלאו, שירי מימון והאמריקאית גלוריה גיינור.
נפגעי נפש
חולי נפש
הנסיכה חוכמולוגה
הנסיכה חוכמולוגה (באנגלית: Princess Smartypants) הוא ספר ילדים שנכתב ואויר על ידי בבט קול בשנת 1986, ותורגם לשפה העברית על ידי דני פלג.
עלילה.
חוכמולוגה היא נסיכה המסרבת להינשא מכיוון שמוטב לה להיות רווקה. מוטב לה גם לגור בארמון עם החיות שלה. יופייה ועושרה מהווים רצון לכל הנסיכים להינשא לה אבל היא עומדת על שלה. היא רוצה לעשות כרצונה אולם התנהגותה מרגיזה את אמה. יום אחד מבינה הנסיכה כי עליה לציית לאמה למרות התנגדותה החריפה. על-מנת להישאר רווקה בכל זאת היא מציבה לנסיכים שבאו לחזר אחריה אתגרים קשים לביצוע. אמנם הנסיך שיבצע את המשימה בהצלחה יוכל להנשא לה, אך הנסיכים כולם כשלו ולא נותר להם אלא לעזוב. נדמה היה כי העניין נגמר וכך אכן היה לולא הגיע נסיך נוסף, נסיך בשם בלשחצר. במקום לתת גם לו משימה הוא מבצע את המשימות שכשלו בהן הנסיכים האחרים והוא מבצע אותן בהצלחה. אין הוא נכשל אף לא במשימה אחת ובטוח בכך שהנסיכה, על-אף שמה, לא חכמה במיוחד. אבל הסתבר לו שטעה בעניין משום שהיא הפכה אותו, על ידי נשיקה, לקרפד. הדבר העניק לנסיכה ניצחון סופי משום שהנסיכים לא רצו שייקרה להם מה שקרה לבלשחצר ומכאן לא רצו בנישואין עמה לעולם. המשימות שנתנה הנסיכה לנסיכים ונעשו בהצלחה על ידי הנסיך בלשחצר בלבד, היו כדלקמן:
מגדלור סטלה מאריס
מגדלור סְטֶלָה מַארִיס (ידוע גם כמגדלור הר הכרמל; מלטינית: Stella Maris – מגדלור "כוכב הים"), הוא מגדלור בתוך בסיס של חיל הים בחיפה, בסמוך למנזר סטלה מאריס. המגדלור סגור לציבור ואין גישה אל הבניין, אך ניתן לצפות בו ממקום סמוך.
היסטוריה.
במהלך השנים נבנו מגדלורים במספר מקומות על הר הכרמל.
בסוף המאה ה-19 ניצב המגדלור בקצה המערבי של ארמון הקיץ של עבדאללה פאשא, שליט עכו בין 1820–1831, שבנה את ארמונו על בסיס בניין של המסדר הכרמליתי אותו הרס. בשנת 1832 כבש אבראהים פאשא את עכו, הגלה את עבדאללה ובשנת 1834 החזיר את הבניין לכרמליתים. לאחר מכן הוחזר המגדלור לעבדאללה, אך בשנת 1846 הוא מכר אותו לכרמליתים שפתחו בו אכסניה לצליינים.
המבנה ניזוק קשות במהלך מלחמת העולם הראשונה, אך לאחר שהוחזר לידיהם של הכרמליתים בשנית, הם הוסיפו בשנת 1926 קומה שנייה למבנה, ובשנת 1928, בעזרת תרומה של קונסול הכבוד הספרדי, נבנה המגדלור הנוכחי. במהלך מלחמת העולם השנייה הפך הממשל הבריטי את המתקן למחנה צבאי, ולאחר פינוי הבריטים מארץ ישראל בשנת 1948, שימש תקופה קצרה כבסיס של האו"ם. מאוחר יותר הפך למחנה של צה"ל וכיום שוכן בו בסיס של חיל הים אשר משלם שכירות לכנסייה.
ספצנז
אונקלוס הגר
רכניץ
רכניץ (בגרמנית: Rechnitz, בהונגרית: Rohonc) היא עיירה במדינת המחוז בורגנלנד שבאזור אוברוורט, אוסטריה. בעיירה נמנו 3,133 תושבים בתחילת 2013.
גאוגרפיה.
העיירה שוכנת בדרום בורגנלנד, על הגבול עם הונגריה, ליד בוז'וק וסומבטהי. ההר הגבוה ביותר בבורגנלנד (בגרמנית: Geschriebenstein) ומרגלותיו המזרחיים של האלפים נמצאים בחלקם בתחומי העיירה.
היסטוריה.
עד 1920 הייתה העיירה חלק מהונגריה, בדומה לכלל מחוז בורגנלנד. ב-1898 נקבע שהיא תקרא בשמה ההונגרי Rohonc, כחלק ממדיניותה של ממשלת בודפשט. בשנת 1919, עם סיומה של מלחמת העולם הראשונה, מחוז בורגנלנד הועבר לאוסטריה בהתאם לחוזה סן-ז'רמן וחוזה טריאנון. מ-1921 הייתה העיירה חלק מהמדינה האוסטרית בורגנלנד.
מלחמת העולם השנייה.
בלילה שבין 24 ו-25 במרץ 1945 נרצחו כ-200 עובדי כפייה יהודים הונגרים ליד רכניץ, על ידי קבוצה של תושבים מקומיים מהחברה הגבוהה שהתאספו למסיבה בטירה של רוזנת בתיאני (Batthyany), שנולדה בשם מרגיט תיסן-בורנמיסה. בשלב מסוים במהלך הערב חולקו רובים לבאי המסיבה, והם יצאו כדי לטבוח בפועלים היהודים במקום. לאחר הטבח חזרו האורחים לטירה והמשיכו לחגוג.
יוסף חסיד
יוסף חסיד (באנגלית: Josef Hassid; בפולנית-Józef Chasyd; 28 בדצמבר 1923 - 7 בנובמבר 1950) היה כנר יהודי-פולני.
חייו.
נולד להורים יהודים בעיר סובאלק בפולין. בגיל עשר התייתם מאמו ואביו לקח על עצמו לקדם את הקריירה שלו. לאחר שלמד נגינה בכינור אצל מורים מקומיים התקבל ב-1934 לבית הספר למוזיקה על שם שופן בוורשה. ב-1935 זכה בפרס כבוד בתחרות הכינור על שם הנריק וייניאבסקי.
אביו סידר לו הופעה בפני ברוניסלב הוברמן שהתרשם מנגינתו והפנה אותו להמשך לימודים אצל הכנר קרל פלש. בקיץ 1937 השתתף בקורס שארגן פלש בעיר ספא בבלגיה ביחד עם הכנרים עברי גיטליס וז'ינט נבה. באותה תקופה התאהב בנערה אבל הקשר ביניהם נותק בגלל התנגדות הוריה לקשר עם יהודים. לעובדה זו הייתה השפעה על מצבו הנפשי.
ב-1938 הגיעו חסיד ואביו ללונדון בהזמנתו של פלש כדי להמשיך את לימודי הכינור אצלו. בבית פלש נפגש חסיד הצעיר וניגן בפני הכנרים יוזף סיגטי, ז'אק טיבו, דוד אויסטרך ופריץ קרייזלר. קרייזלר התרשם כל כך מנגינתו של חסיד עד כי אמר: "כנר כמו יאשה חפץ נולד פעם במאה שנה ופעם במאתיים שנה נולד כנר כיוסף חסיד". הוא אף השאיל לו כינור יקר משלו של בונה הכינורות הצרפתי ז'אן בטיסט וויון.
חסיד החל לתת רסיטלים ביחד עם הפסנתרן ג'רלד מור. בפרסומות לרסיטלים אלה הוא תואר כ"נער כנר פולני". מור סיפר שנים רבות לאחר מכן: "לא נתקלתי בגאון כמו חסיד. טכניקה מושלמת, איכות צליל ומעל זה, להט מטפיזי לא מובן, שנגרם כנראה מעצב ומחוסר שקט נפשי בגלל אהבה נכזבת וגרם לנגינתו שתהיה פנטסטית".
נגינת הבכורה של חסיד עם תזמורת הייתה ב-25 באפריל 1940 עם התזמורת הפילהרמונית של לונדון בקונצרט למען "קרן העזרה הפולנית". הוא ניגן את הקונצ'רטו לכינור של צ'ייקובסקי. הוא זכה לתשואות ובביקורת בטיימס נכתב, כי "בתחילה הראה עצבנות אך יפי הצליל שלו היה מדהים".
ב-5 בינואר 1941 ניגן חסיד בקונצרט משודר של הבי.בי.סי תחת שרביטו של אדריאן בולט את הקונצ'רטו לכינור של בטהובן.