הקהילה היהודית בוונצואלה, שהיא אחת הקהילות העתיקות באמריקה הלטינית, מנתה בתחילת שנות ה-2000 כ-25,300 איש (כ-60 אחוז מהם אשכנזים, והשאר ספרדים), אך כיום עקב המצב הפוליטי והמדיני, הכולל התנכלויות מכוונות כנגד יהודים, וכן עקב ההתדרדרות בתחושת הביטחון האישי, ההערכה היא שהקהילה הצטמצמה לכ-7,000 איש בלבד (כשרובם מבני הקהילה הספרדית).
המרכז היהודי הגדול במדינה הוא בקארקאס. עם זאת, ישנם גם ריכוזי יהודים קטנים בערים מרקאיבו ופורלמאר.
חינוך ותרבות.
בבירה - קארקאס - בית ספר יהודי -"הרצל-ביאליק" (הברייקה) - ובו כ-1,000 תלמידים (90% מילדי היהודים), המוחזק על ידי "ההתאחדות היהודית", וגן ילדים וכן בית שמואל/מאור התורה ות"ת סיני בהם לומדים כמה מאות ילדים.
שליחי המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית מקיימים לימודים גם באמצעות האינטרנט.
העיתונות היהודית כוללת שבועון (בספרדית).
ונצואלה היא חלק מארגון המדינות האיברו-אמריקניות, בו משתפות מדינות איברו-אמריקאיות פעולה בנושאי חינוך, מדע ותרבות.
אין ארגון כללי ארצי, אך קיימת "ההתאחדות היהודית" (אוניון) של הקהילה האשכנזית, ולספרדים - "ארגון יהודי ונצואלה" (אסוססיון), בקארקאס. ובכל רחבי המדינה יש בתי-כנסת אחדים, ומספר רבנים.
בעיר קארקאס קיימים מספר בתי כנסת מרכזיים: רבינטו ונצואלה - בית הכנסת הראשון בעיר הוקם ב-1952. בתי כנסת נוספים הם האוניון ישראליטה (שמשמש גם כמרכז של הקהילה האשכנזית בעיר), מגן דוד, תפארת ישראל מריפרץ אסוסיון (המרכז הספרדי), בית אל, כתר תורה, מאור התורה, אור תורה, ובית שמואל.
מועדים מיוחדים.
לוונצואלה אוכלוסייה קתולית ברובה, על כן מרבית המועדים החגיגיים של הכנסייה הקתולית מהווים ימי חג בוונצואלה.
יחסי ישראל-ונצואלה.
היחסים הדיפלומטיים של ונצואלה וישראל מתוחים במיוחד, מאז עליית צ'אווס לשלטון, לאור הקשר הקרוב של ישראל וארצות הברית, שמסוכסכת עם ונצואלה. ואף התקיף ישירות את ישראל, הוא הביע תמיכה בפלסטינים במספר מקרים, ובחודש יולי 2006 אף גינה את "התקפת ישראל בלבנון", כדבריו. שגריר ונצואלה בישראל זומן לפגישה במשרד החוץ, בו הובהר לו כי "ישראל קובלת על חוסר האיזון בדברי הנשיא", וכי "ישראל רוצה ביחסי ידידות עם ונצואלה, וציפיותיה היא ליותר איזון בהצהרות הממשל". לאחר זימון זה, ב-3 באוגוסט 2006, הורה הנשיא צ'אבס להחזיר את שגריר המדינה מישראל, ושב וגינה את הפעילות הצבאית של ישראל בלבנון.
בוונצואלה עצמה, הארגונים היהודיים מוחים על השבת השגריר בישראל לקראקס. ארגונים אלה מאשימים את ממשלת ונצואלה "באנטישמיות ובתמיכה חד צדדית בחזבאללה ובחמאס".
בתגובה הוחלט במשרד החוץ הישראלי להחזיר את השגריר להתייעצויות בירושלים.
בעקבות מבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה סילקה ונצואלה את כל אנשי סגל השגרירות מארצה והודיעה על ניתוק היחסים הדיפלומטיים עם ישראל.
בחודש ינואר 2009 נסגרה הנציגות הדיפלומטית של ונצואלה בישראל.
כיום אין לישראל שגרירות בוונצואלה ואין שום יחסים דיפלומטיים בין המדינות, אולם פעל קונסול ישראלי בשגרירות קנדה בבירה קראקס, לאחר שנסגרה שגרירות קנדה בוונצואלה נסגרה גם אופציה זו וכיום אין שום יחסים בין ישראל לוונצואלה.
עד תחילת שנות האלפיים מערכת היחסים בין המדינות הייתה יותר מתקינה. כך, למשל, ב-1998 הנפיקה ונצואלה גיליונית מזכרת לציון 50 שנים לעצמאות ישראל.
אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל
אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל (בעבר: אגודת הסופרים והספרות העברית, אגודת הסופרים העבריים בארץ ישראל או אגודת הסופרים העבריים) היא אגודה מקצועית של הסופרים והמשוררים כותבי העברית בישראל (קיימות בישראל גם אגודות של סופרים כותבי שפות אחרות, כגון ערבית).
היסטוריה.
אגודת הסופרים הוקמה בתל אביב בשנת 1921 על ידי חיים נחמן ביאליק, באספה שהתקיימה ביפו בחול המועד פסח תרפ"א.באספה זו השתתפו כ-70 סופרים ונחום סוקולוב נבחר לנשיא כבוד. באותו מעמד נבחרו כדירקטורים לוועד האגודה: חיים נחמן ביאליק, אחד העם, מרדכי בן הלל הכהן, יעקב פיכמן, אשר ברש, אהרן אברהם קבק ואלכסנדר זיסקינד רבינוביץ'.
במכון גנזים של אגודת הסופרים שמורים פרוטוקולים של ועדות אגודת הסופרים בשנותיה הראשונות. ישיבה א' התקיימה בירושלים בכ"ח תשרי, תרפ"ה (26 באוקטובר 1924).
ב-1928 נבחר חיים נחמן ביאליק לנשיא אגודת הסופרים, תפקיד שמילא עד שנפטר ב-1934.
ב-1938 נבחר שאול טשרניחובסקי להחליפו בתפקיד נשיא אגודת הסופרים, תפקיד שמילא עד שנפטר ב-1943.
ב-1958 נבחר דב חומסקי, שמילא את התפקיד עד 1974.
שמאי גולן היה יו"ר אגודת הסופרים עד שנת 1983.
בשנת 1984 כיהן המשורר נתן יונתן כנשיא אגודת הסופרים.
מטרות אגודת הסופרים.
בית אגודת הסופרים הוא "בית הסופר" בתל אביב, הקרוי על שם שאול טשרניחובסקי. ובו שוכנים משרדי ההנהלה, אולמות לאירועים ספרותיים ומערכת כתב העת הספרותי מאזנים. מכון "גנזים של אגודת הסופרים" עבר ב-2008 לבית אריאלה בתל אביב.
אירועי אגודת הסופרים העברים.
האגודה מקיימת פעילויות שונות בבית הסופר בתל אביב וברחבי הארץ להנחלת אהבה לספרות ולשירה ולרווחת היוצרים.
תנאי הקבלה לאגודת הסופרים.
חברות באגודת הסופרים מותנית בכתיבת שני ספרים בשפה העברית ובאישור ועדת קבלה. בתחילת שנות השבעים, כאשר מספר חברי האגודה היה כ-300, הוחלט לצרף גם לשורות האגודה סופרים חדשים שעלו לא מכבר אל הארץ. סופרים אלו לא פרסמו עבודות בעברית. במקביל האגודה יזמה מאמץ לתרגם את היצירות של סופרים אלו לעברית, לסייע בקליטתם לתרבות הישראלית.
בתחילת שנת 2016 הצטרפו לאגודת הסופרים כ-40 עורכים ומתרגמים, לאחר שתנאי הסף לקבלה לחברות באגודה שונו והתאפשרה הצטרפות גם של עורכים ומתרגמים "בהוצאות ספרים מרכזיות".
נכון לשנת 2016 מאגדת אגודת הסופרים כ-520 סופרים, משוררים, עורכים, מתרגמים, במאים ומחזאים.
שאקירה
שאקירה איזבל מבאראק ריפול (בספרדית: Shakira Isabel Mebarak Ripoll, נולדה ב-2 בפברואר 1977) המוכרת בשם שאקירה, היא זמרת-יוצרת, מלחינה, שחקנית, כוריאוגרפית, פזמונאית, גיטריסטית, פילנתרופית, רקדנית בטן ומפיקה מוזיקלית קולומביאנית. מעבר לכך, למדה בימוי וידאו קליפים וביימה קליפים שונים במהלך הקריירה שלה.
אלבומה החמישי "Laundry Service", נמכר בלמעלה מ-20 מיליון עותקים; הוא הפך לאחד מהאלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. בנוסף, הועמד בכמה קטגוריות בטקס פרסי לו נואסטרו, וזכה בשני פרסים. אלבומה השביעי, "Oral Fixation, Vol. 2", נמכר בלמעלה מ-8 מיליון, ונכלל בו השיר הנמכר ביותר במאה ה-21, "Hips Don't Lie".
בשנת 2010 יצא לאור שיר המונדיאל הידוע "", אותו שאקירה הפיקה, הלחינה, כתבה וביצעה. במהרה, הפך לשיר המונדיאל הנמכר ביותר בכל הזמנים, עם מכירות של למעלה מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם. הווידאו קליפ שלו צבר למעלה מ-3.1 מיליארד צפיות ביוטיוב, והוא הקליפ ה-28 הנצפה ביותר בכל הזמנים, כאשר הקליפ ה-37 שייך גם כן לה, עם שירה "Chantaje", שצבר למעלה מ-2.7 מיליארד צפיות. לאחר ההצלחה לה זכתה שאקירה עם שיר המונדיאל שביצעה בשנת 2010, נבחרה לבצע שוב את שיר המונדיאל בשנת 2014. השיר נקרא "", והוא זכה להצלחה עולמית גם כן, כאשר מונה הצפיות של הקליפ שלו עומד על למעלה מ-1.2 מיליארד צפיות.
במרוצת השנים, הפכה שאקירה לאחד מהאמנים המעוטרים ביותר כאשר זכתה במאות פרסים שונים, ביניהם: חמישה פרסי המוזיקה האמריקאית, שבעה פרסי המוזיקה של בילבורד, שלושה פרסי גראמי, 42 פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד, 12 פרסי גראמי לטיני, ארבעה פרסי הווידאו קליפים של MTV, ושני פרסי המוזיקה של MTV אירופה.
בשנת 2014 דורגה במקום ה-58 ברשימת הנשים המשפיעות ביותר בעולם על ידי פורבס. בהתבסס על קריירה של למעלה מ-30 שנים, כל אלבומיה ושיריה נמכרו בסדר גודל של למעלה מ-170 מיליון עותקים בכל רחבי העולם, מה שהופך אותה לאחד מהאמנים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, ולאמן הלטיני הנמכר ביותר בארצות הברית, ובעולם.
נעוריה.
שאקירה נולדה ב-2 בפברואר 1977, בשם שאקירה איזבל מבאראק ריפול בעיר ברנקייה, מחוז אטלאנטיקו שבקולומביה, למשפחה נוצרית-קתולית; לאב ממוצא לבנוני ולאם ממוצא ספרדי (קסטיליאני, קטאלני) ואיטלקי. היא הבת היחידה של ויליאם מבאראק חדיד ונידיה ריפול טוראדו. סביה מצד אביה היגרו מלבנון לניו יורק שבארצות הברית, היכן שנולד אביה. כשהיה בן חמש, היגר אביה מניו יורק לקולומביה. שמה של שאקירה נלקח מן השפה הערבית (شَاكِرَة, שאכירה) ומשמעותו "אסירת תודה". לשאקירה שמונה אחים ואחיות למחצה מנישואיו הקודמים של אביה. את רוב נעוריה בילתה בברנקייה, עיר הממוקמת בחוף הקריבי הצפוני של קולומביה, שם כתבה את פזמונה הראשון הנקרא: "La Rosa De Cristal" (פרח הקריסטל) בגיל ארבע בלבד.
בין היתר, למדה שאקירה בבית ספר קתולי. כשהתבגרה, היא הוקסמה כשראתה את אביה כותב סיפורים במכונת הכתיבה שלו. בעקבות כך, היא ביקשה מכונת כתיבה משל עצמה כמתנה לחג המולד. כשהייתה בת שבע קיבלה את מבוקשה ומאז ועד היום כותבת שירים. כאשר הייתה בת שנתיים, נהרג אחיה למחצה בתאונת אופנוע; שש שנים לאחר מכן, כשהייתה בת שמונה, כתבה את שירה הראשון הנקרא, "Tus gafas oscuras" (משקפי השמש הכהים שלך). השיר נכתב בהשראת אביה, שבמשך השנים הרכיב משקפיים כהים כדי להסתיר את יגונו.