האגן הגדול ורמת קולומביה (הרמות הבין-מונטניות) הם אזורים צחיחים או צחיחים למחצה היוצרים מדבר בצל גשם ברכסי קסקייד וסיירה נבאדה. כמות המשקעים הממוצעת היא פחות מ-38 ס"מ. האזור הדרום מערבי הוא מדבר חם, עם טמפרטורות העולה על C° 38 למשך מספר שבועות בכל קיץ. האזור הדרום מערבי והאגן הגדול מושפעים גם ממונסונים ממפרץ קליפורניה מיולי עד ספטמבר, מה שמביא לאזור סופות רעמים מקומיות קשות לעיתים קרובות.
חלק גדול מקליפורניה מורכב מאקלים ים-תיכוני, עם גשמי קיצון לעיתים באוקטובר-אפריל וכמעט ללא גשם בשאר ימות השנה. באזור הפסיפיק נורת' וסט יורדים גשמים כל השנה, אך הם נעשים הרבה יותר כבדים במהלך חודשי החורף והאביב. בהרי המערב יורדים משקעים בשפע ושלג כבד מאוד. רכס קסקייד הוא אחד המקומות המושלגים ביותר בעולם, עם מקומות מסוימים המגיעים לגובה של 1,500 ס"מ שלג בממוצע מדי שנה, אך באזורים הנמוכים יותר הקרובים לחוף יש מעט מאוד שלג.
בפלורידה יש אקלים סובטרופי בחלק הצפוני של המדינה ואקלים טרופי בחלק הדרומי של המדינה. הקיץ רטוב והחורף יבש בפלורידה. מדי שנה חלק ניכר מפלורידה, כמו גם מדינות הדרום הופכות לנטולות כפור. החורפים המתונים של פלורידה מאפשרים לתעשיית פירות טרופיים ענקית לשגשג בחלק המרכזי של המדינה, מה שהופך את ארצות הברית לשנייה רק לברזיל בייצור הדרים בעולם.
אפקט מזג אוויר משמעותי נוסף (אך מקומי) הוא שלג מקפיא אגמים שיורד מדרום וממזרח לימות הגדולות, במיוחד בחלקים ההרריים של חצי האי העליון של מישיגן ובמישור הטוג היל במדינת ניו יורק. אפקט האגם גורם להצטברות של מעל למטר וחצי שלג באזור באפלו, לאורך כל החורף של 2006–2007. גם אזורים נרחבים במדינת יוטה יכולים לקבל הצטברויות משמעותיות של אפקט האגם בשל ימת המלח הגדולה.
אירועי קיצון.
בצפון אלסקה, בשל הטונדרה והתנאים הארקטיים השולטים שם, הטמפרטורה מסוגלת לרדת עד ל-C° 62.2−. בקצה השני של הספקטרום, עמק המוות בקליפורניה, הגיע פעם ל-C° 56.7, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה אי פעם על פני כדור הארץ.
בממוצע, ההרים של המדינות המערביות זוכים לרמות השלג הגבוהות ביותר על פני כדור הארץ. מפלס השלג השנתי הגדול ביותר הוא בהר ריינייר הממוקם במדינת וושינגטון, ומגיע עד לגובה של 1,750 ס"מ שלג; שיא השלג שם היה 2,850 ס"מ בחורף 1971–1972. שיא זה נשבר על ידי אזור הסקי הר בייקר בצפון מערב וושינגטון שדיווח על 2,900 ס"מ שלג בעונת השלג 1998–1999. מקומות נוספים עם שלג משמעותי מחוץ לרכס הקסקייד הם הרי הוואסטץ' ביוטה, הרי סן חואן בקולורדו וסיירה נבדה בקליפורניה.
במזרח, האזור הסמוך לימות הגדולות וההרים בצפון מזרח זוכים לכמות השלג הגדולה ביותר, אם כי רמות שלג כאלה אינן מתקרבות לרמות השלג במערב ארצות הברית. לאורך החוף הצפון-מערבי של האוקיינוס השקט, כמות המשקעים גדולה יותר מכל מקום אחר ביבשת ארצות הברית, כאשר יער הגשם של קווינו במדינת וושינגטון קולט בממוצע של 348 ס"מ משקעים כל שנה. הוואי מקבלת אפילו יותר, עם 1,026 ס"מ משקעים שנמדדים מדי שנה בביג ביג, מאווי. נמל Pago Pago בסמואה האמריקאית הוא הנמל הגשום ביותר בעולם. במדבר מוהאבי, בדרום מערב, נמצא המקום היבש ביותר בארצות הברית העיר יומה, אריזונה, עם ממוצע של 6.7 ס"מ משקעים בכל שנה.
בחלקים המרכזיים של ארצות הברית, סופות טורנדו נפוצות יותר מבכל מקום אחר על פני כדור הארץ והן מגיעות לרוב באביב ובקיץ. הוריקנים קטלניים והרסניים מתרחשים כמעט מדי שנה לאורך חוף הים האטלנטי ומפרץ מקסיקו. אזור האפלצ'ים והמערב התיכון חווים את השיטפונות הקשים ביותר, אם כי כמעט אף אזור בארצות הברית אינו חסין מפני הצפות. בדרום מערב יש את הבצורות הקשות ביותר; סבורים כי אחד מהם נמשך למעלה מ-500 שנה ופגע בשבטי האנסאזי. המערב שופע מדי שנה בשריפות ענק בשל היובש הרב.
אסונות טבע.
ארצות הברית מושפעת ממגוון אסונות טבע מדי שנה. אף על פי שהבצורת נדירה, היא גרמה מדי פעם לשיבושים גדולים, כמו במהלך אגן האבק (1931–1939). שטחים חקלאיים נכשלו ברחבי המישורים, אזורים שלמים כמעט וננטשו מאוכלוסייתם, וסופות אבק הרסו את הארץ.
סופות טורנדו והוריקנים.
המישורים הגדולים והמערב התיכון, בשל מסות האוויר המנוגדות, רואים תכופות סופות רעמים קשות והתפרצויות טורנדו במהלך האביב והקיץ, כאשר כ-1,000 סופות טורנדו מתרחשות מדי שנה. רצועת האדמה מצפון לטקסס, דרומית לקנזס ונברסקה ומזרחית לטנסי ידועה בשם סמטת הטורנדו, שבה יש בבתים רבים מקלטי טורנדו ובעיירות רבות יש סירנות טורנדו בשל סופות טורנדו תכופות מאוד באזור.
הוריקנים הם אסון טבע נוסף שנמצא בארצות הברית, שיכול לפגוע בכל מקום לאורך חוף מפרץ מקסיקו או החוף המזרחי, כמו גם בהוואי באוקיינוס השקט. בסיכון במיוחד נמצאים החופים המרכזיים והדרומיים של טקסס, האזורים מדרום מזרח ללואיזיאנה, מזרחית לחלק
הצפון מערבי של פלורידה, חצי האי פלורידה והקצוות של צפון קרוליינה, אם כי כל חלק מהחוף עלול להיפגע. גם השטחים והנכסים של ארצות הברית בים הקריבי, כמו פוארטו ריקו ואיי הבתולה של ארצות הברית, חשופים להוריקנים בשל מיקומם.
עונת ההוריקנים נמשכת מה-1 ביוני עד ה-30 בנובמבר, עם שיא מאמצע אוגוסט עד תחילת אוקטובר. חלק מההוריקנים ההרסניים ביותר כללו את הוריקן גלווסטון ב-1900, הוריקן אנדרו ב-1992, הוריקן קתרינה ב-2005, והוריקן הארווי והוריקן מריה ב-2017.
הוריקנים (הידועים כציקלונים באוקיינוס השקט) נכשלים בהיווצרות בחוף המערבי של ארצות הברית בגלל טמפרטורות המים הקרירות מכדי לקיים אותן. עם זאת, שרידי ציקלונים טרופיים ממזרח האוקיינוס השקט משפיעים מדי פעם על מערב ארצות הברית, ומביאים לגשם מתון עד כבד.
הצפות ושיטפונות.
קיימות הצפות קשות מדי פעם. בין הזכורים מביניהן הם שיטפון מיסיסיפי הגדול ב-1927, השיטפון הגדול ב-1993, והצפות נרחבות ומפולות בוץ שנגרמו על ידי אירועי אל ניניו בשנים 1982–1983 במערב ארצות הברית. הצפות עדיין נפוצות, בעיקר בחוף המזרחי, במהלך סופות הוריקן או מזג אוויר סוער אחר, למשל בשנת 2012, כאשר הוריקן סנדי החריב את האזור. עם זאת, הצפות מקומיות יכולות להתרחש בכל מקום, ומפולות בוץ מגשם חזק עלולות לגרום לבעיות בכל אזור הררי, במיוחד בדרום מערב המדינה. משטחים גדולים של שיחים מדבריים במערב עלולים לתדלק את התפשטותן של שריפות בר. הקניונים הצרים של אזורי הרים רבים במערב ופעילות סופות רעמים עזות במהלך הקיץ מובילים לעיתים גם לשיטפונות בזק הרסניים, בעוד שסופות שלג במזרח עלולות להפסיק את הפעילות בכל צפון מזרח המדינה (אם כי סופות שלגים כבדות עלולות להתרחש כמעט בכל מקום).
הפרעות טקטוניות.
החוף המערבי של ארצות הברית היבשתית מהווה חלק מטבעת האש הפסיפית, אזור של פעילות טקטונית וגעשית כבדה המהווה את המקור ל-90% מרעידות האדמה בעולם. בצפון-מערב אמריקה רואים את הריכוז הגבוה ביותר של הרי געש פעילים בארצות הברית, בעיקר במדינות בוושינגטון, אורגון וצפון קליפורניה לאורך רכס קסקייד. ישנם מספר הרי געש פעילים הממוקמים באיי הוואי, כולל קילוואה שמתפרץ בהתפרצות מתמשכת מאז 1983, אך הם בדרך כלל אינם משפיעים לרעה על תושבי האיים. לא הייתה התפרצות גדולה או מסכנת חיים באיי הוואי מאז המאה ה-17. התפרצויות געשיות יכולות להיות הרסניות מדי פעם, למשל בהתפרצות של הר סנט הלנס ב-1980 בוושינגטון.
טבעת האש הופכת את קליפורניה ודרום אלסקה לפגיעים במיוחד לרעידות אדמה. רעידות אדמה עלולות לגרום לנזק רב, כמו רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906 או רעידת האדמה של יום שישי הטוב ב-1964 ליד אנקורג', אלסקה. קליפורניה ידועה בפעילות טקטונית, ובשל כך מבנים גדולים נדרשים להיות עמידים בפני רעידות אדמה כדי למזער אובדן חיים ורכוש. חוץ מרעידות אדמה הרסניות, קליפורניה חווה רעידות אדמה קלות על בסיס קבוע.
היו כ-100 רעידות אדמה משמעותיות מדי שנה משנת 2010 עד 2012. הממוצע בעבר היה 21 בשנה. על פי ההערכות, הדבר נובע מההשלכות העמוקות של סדיקה הידראולית. אף רעידה בשנים האחרונות לא עבר את העוצמה 5.6, ואף אחד לא נהרג.
אסונות טבע אחרים.
אסונות טבע נוספים כוללים: צונאמי סביב אגן האוקיינוס השקט, גלישות בוץ בקליפורניה ושריפות יער בחלק המערבי של ארצות הברית הרציפה. אף על פי שהבצורת נדירה יחסית, היא גרמה מדי פעם להפרעות כלכליות וחברתיות גדולות, כמו במהלך אגן האבק (1931–1939), שהביא לכשלים נרחבים ביבול וסופות אבק, שהחלו בדרום המישורים הגדולים והגיעו עד לאוקיינוס האטלנטי.
אדמות ציבוריות.
ארצות הברית מחזיקה אזורים רבים לשימוש ולהנאת הציבור. אלה כוללים פארקים לאומיים, מונומנטים לאומיים, יערות לאומיים, שטחים פתוחים ואזורים אחרים.
אוכלוסייה.
במונחים של גאוגרפיה אנושית, ארצות הברית מאוכלסת על ידי מגוון רב של זרמים אתנים ותרבותיים. 65% מהתושבים הם נוצרים לבנים, בעוד השאר כוללים יהודים, מוסלמים, הינדים, היספנים, אפרו-אמריקאים, אסייתים וילידים.
נשיאות הארגונים העסקיים
נורית בנק
נילי פינק
נילי פינק (נולדה ב-31 באוקטובר 1981) היא זמרת-יוצרת, מלחינה, גיטריסטית, מפיקה מוזיקלית וקופירייטרית ישראלית.
ביוגרפיה.
פינק נולדה בחיפה לצילה, מנהלת בית ספר, ויגאל, מהנדס. בילדותה למדה לנגן על כינור בקונסרבטוריון בקריית ביאליק ועל גיטרה - באופן עצמאי. למדה בתיכון קריית חיים והקימה בנעוריה את סניף נוער העבודה במקום.
בשנים 2004–2007, לאחר שירותה הצבאי, למדה ברימון בית ספר למוסיקה במגמת הלחנת שירים.
בשנת 2017 סיימה תואר ראשון בפילוסופיה ובהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב.
קריירה.