נקאש נולד בתוניס. היה חבר מייסד של תנועת "פרספקטיב", ארגון שמאל תוניסאי שפעל בשנות ה-60 וה-70. הוא נכלא ל-10 שנים על הפעילות האופזוציונית שלו והיותו פעיל פוליטי. בכלא כתב את ספרו המפורסם "קריסטל" על נייר סיגריות. בהמשך המשיך וכתב כמה ספרים נוספים, כולל תיאור מפורט של חווית הכלא שלו. הוא תמך בזכויות הפלסטינים ונותר ביקורתי כלפי ישראל עד מותו. נקאש היה פעיל בחברה האזרחית בתוניסיה לאחר מהפכת 2011 והעיד בפני ועדת האמת והכבוד.
נפטר, בן 81, בפריז, ונקבר בבית הקברות היהודי בורג'ל בתוניס.
ז'ילבר נקאש
קופריון
קופריון (שם מדעי: Koparion) הוא סוג של דינוזאור תרופוד מקבוצת הקלורוזאוריה שהשתייך למשפחת הטרודוניים. המאובנים של הדינוזאור התגלו ב-1993 בתצורת מוריסון יוטה על יד המונומנט הלאומי דינוזאור משרידים בודדים של השיניים. הסוג תואר ב-1994 בידי החוקרים דניאל צ'ור (Daniel Chure) וברוקס בריט (Brooks Britt) כשמשמעות שמו: "κοπάριον" - סכין כירורגית קטנה. הסוג מכיל מין יחיד - "Koparion douglassi", הקרוי לכבוד החוקר ארל דאגלס.
הקופריון היה דינוזאור קטן יחסית שידוע רק משן מהלסת העליונה קצרה, מעוקלת וחזקה באורך 1.9 מ"מ וגובה 2 מ"מ והיא בעלת בסיסים נמוכים משוננים לאורכם, דבר המצביע על תזונה קרניבורית. עם זאת עקב גודלו הקטן כנראה שניזון רק מטרף קטן של זוחלים או חרקים.
דינוזאור זה היה מבין הראשונים שבטרודוניים הידועים והיה קדום אף מהארכיאופטריקס, ראשון העופות. דבר זה יכול להצביע על קשר בין הטרודונים לבין אבולוצית העופות, מאחר שאולי הארכיאופטריקס התפתח מצאצאיו והוא מבין החברים הקדומים ביותר בקבוצה דיינוניכוזאוריה, לצד ממצאים מאובנים לא מזוהים של טרודונאי מסין.
פסגות האפוקליפסה
פסגות האפוקליפסה או פסגות אפוקליפסה או פסגות אפוקליפס (באנגלית: Apocalypse Peaks; מילולית: פסגות אחרית הימים) הן רכס גבעות באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הגבעות ממוקמות ממזרח לרכס וילט, בין עמק בארוויק, לבין עמק בולהאם.
שיא גובהן של הגבעות 2,360 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של רכס הגבעות ניתן לו על ידי משלחות חקר מטעם המרכז לחקר אנטארקטיקה ( Victoria University's Antarctic Expeditions; בראשי תיבות: VUWAE), של אוניברסיטת ויקטוריה מהעיר ולינגטון, שבניו זילנד.
משלחת זו (VUWAE) חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1958–1959.
זהן שם תאורי - הרכס נקרא כך, מאחר שבין הגבעות יש מדרונות דרדרת, אשר הזכירו לאנשי המשלחת את ארבעת פרשי האפוקליפסה.
מרתה היל
מרתה היל (1 בדצמבר 1900 – 19 בנובמבר 1995) הייתה מורה אמריקאית למחול, שהשפיעה על דורות של תלמידים, היות שכיהנה כ־35 שנים בתפקיד מנהלת תחום המחול בבית הספר ג'וליארד.
ראשית דרכה.
היל נולדה באיסט פלסטיין, אוהיו. היא למדה בבית ספר לחינוך גופני בבאטל קריק, מישיגן, וסיימה את לימודיה ב־1920. היא החלה לעבוד שם כמורה למחול, ולימדה בלט והתעמלות שוודית במשך שלוש שנים. בשנת 1923 התקבלה לעבודה כמורה למחול במכללת המדינה למורים של מדינת קנזס. היל לימדה שם במשך שלוש שנים, וב־1926 עברה לניו יורק.
קריירה.
לאחר שהגיעה לניו יורק, למדה אצל מורים שונים למחול; אחת הבולטות הייתה מרתה גרהם, שהשפיעה מאוד על היל. בשנת 1927 התקבלה לעבודה בתור מרצה למחול באוניברסיטת אורגון, שם נמנתה על תלמידיה הרקדנית בסי שונברג.
בשנת 1929, משצברה היל מספיק כסף, חזרה לניו יורק. היא הצטרפה ללהקת המחול של מרתה גרהם, השלימה תואר ראשון במכללה למורים של אוניברסיטת קולומביה, והחלה ללמד תלמידי תיכון בבית הספר על שם לינקולן ליד המכללה למורים. בשנת 1930 החלה ללמד באוניברסיטת ניו יורק במחלקה לחינוך גופני של בית הספר לחינוך, ותוך זמן קצר הפכה למנהלת תחום המחול. היל נאלצה לעזוב את להקת המחול של מרתה גרהם ב־1931 בשל אילוצי ההוראה שלה. בשנת 1932, החלה היל ללמד במכללת בנינגטון החדשה בבנינגטון, ורמונט, כמנהלת החוג למחול. היא כיהנה במקביל באוניברסיטת ניו יורק ובבנינגטון עד 1951.
בקיץ 1934 יזמה היל פסטיבל מחול בקיץ בקמפוס מכללת בנינגטון, שהתקיים עד 1942, פרט לשנת 1939, שבה התקיים במילס קולג'. הפסטיבל כלל קורסי מחול בני כמה שבועות. דוריס האמפרי, מרתה גרהם, צ'ארלס וידמן והאניה הולם היו מורים בולטים בפסטיבל.
בשנת 1941 השלימה היל את התואר השני שלה מאוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1948 הקימה בית ספר למחול בקונטיקט קולג'. בפסטיבל הקיץ החדש בקונטיקט הועסקו רבים מאותם מורים וכוריאוגרפים מפסטיבל בנינגטון. היל הייתה מנהלת משותפת של הפסטיבל עד 1952. מאוחר יותר שונה שמו של הפסטיבל לפסטיבל המחול האמריקאי, והוא ממשיך להתקיים באוניברסיטת דיוק בקרוליינה הצפונית.
בשנת 1951, החליט ויליאם שומאן, נשיא בית הספר ג'וליארד, לשכור את היל כדי להקים מחלקה למחול. יחד הגו שומאן והיל את הרעיון הנועז להקים מוסד הכשרה לרקדנים שיתחלק באופן שווה בין בלט לבין מחול מודרני.
בשנת 1952 נישאה היל לד"ר ת'רסטון דייוויס. דייוויס מת ב־1961.
היל המשיכה לכהן כמנהלת תחום המחול בג'וליארד עד 1985, והכשירה דורות של רקדנים. היא המשיכה ללמד בג'וליארד עוד מספר שנים לאחר סיום תפקידה כמנהלת. על תלמידיה נמנים פול טיילור, מיוריאל טופז, פינה באוש, דניאל לואיס, לאר לובוביץ', אני אודוביצקי, יאסוקו טוקונאגה, דניס נאהאט, לינדה קנט, דאדלי ויליאמס, ברוס מרקס, מרסדס אלינגטון, מרתה קלארק, סוזן מרשל, סילביה ווטרס, לאנס וסטרגארד, ג'ני קוגן, רוברט גרלנד, מארק חיים, ביבי ניווירת', ורבים אחרים.
תיעוד.
סרט תיעודי על אודות היל, בשם "Miss Hill: Making Dance Matter", בבימוי גרג ונדר ויר ובהפקת קרן המחול על שם מרתה היל, הוקרן בבכורה בפסטיבל Dance on Camera בניו יורק בשנת 2014.
אסיצרטופס
אסיצרטופס (שם מדעי: Asiaceratops; מילולית: "פרצוף מקורנן אסייתי") הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הלפטוצרטופסיים אשר חי במשך הקרטיקון שלפני 125 עד 99 מיליון שנה מזמננו במזרח אסיה כשהממצאים שלו התגלו במונגוליה ובסין. לא כל החוקרים מכירים בסוג זה וחלק משייכים אותו לסוג הקרוב, מיקרוצרטוס.
דינוזאור זה נקרא ב-1989 בידי החוקרים לב נסוב (Lev Nesov), ל. פ. קזנישקינה (L.F. Kaznyshkina) וגנאדי אולגביץ' צ'רנפנוב (Gennadiy Olegovich Cherepanov) על סמך מאובנים חלקיים שהגיעו מסין ומונגוליה שכללו חלקי גולגולת, שיניים, עצמות שוקית וצלעות, אשר שויכו למין "Asiaceratops sulcidens" (במקור נחשב למיקרוצרטוס). ממצאים מאוזבקיסטן כללו שרידי שיניים, חלקים מהגולגולת ועצמות מפורקות שונות. ממצאים אלה שויכו למין "Asiaceratops salsopaludalis". עם זאת טיב הממצאים הנמוך הוביל חוקרים רבים לסווג את הסוג למוטל בספק.
הדינוזאור המתואר היה בעל עטרה קצרה, מקור עבה כשל תוכי שהסתיים בבליטות שיניים, אשר עזרו לו לרעות מהצמחייה ששרעה במשך הקרטיקון: שרכים, ציקסיים ומחטניים שונים.
הולסנפס
הולסנפס (שם מדעי: Hulsanpes) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הדרומאוזאוריים אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון של מונגוליה לפני 75 עד 72 מיליון שנה מזמננו.
דינוזאור זה התגלה במחצבי מאובנים בתצורות ברון גויוט שבמדבר גובי במונגוליה והוא תואר ב-1982 מממצא אחד של שלם לא מושלם, שכנראה השתייך לפרט צעיר, בידי החוקרת הפולנית הלצ'קה אוסמולסקה . שם הדינוזאור ניתן מהמילה: "Khulsan pes" כלומר: "רגל בסיס הולצן (Khulsan)".
הממצאים שלו כללו שרידים של אחורי הגולגולת וכן שרידי עצמות מסרק וגפיים תחתונות בודדות שהארוכה שבהם הגיע לאורך 39 מ"מ. לא ברור כיצד חי אך ייתכן שדמיונו להלצ'קרפטור ומיקומם של גפיו הזכיר תנועה בדומה לאווזאים מודרניים ואולי הדינוזאור היה מותאם לצלילה מהירה במקווי מים. ככל הנראה הדינוזאור גם היה מכוסה נוצות.
הוא התקיים לאורך הנהרות הקדומים במונגוליה של הקמפן שלפני 75 עד 72 מיליון שנה מזמננו ואולי ניזון מדגים ויצורי מים דומים.
Willow Weep for Me
"Willow Weep for Me" (בעברית: ערבה בוכה בשבילי) הוא שיר פופולרי שנכתב והולחן בשנת 1932 על ידי אן רונל. תבנית השיר היא AABA.
רונל ציינה כי את ההשראה לשיר קיבלה בתקופה בה למדה במכללת רדקליף. היא התבוננה על עצי הערבה בגינת המכללה והחליטה לכתוב עליהם שיר.
תחילה כל חברות ההוצאות לאור מאנו לפרסם את השיר בפורמט מסחרי מכמה סיבות. ראשית הוגש "Willow Weep for Me" על ידי סול בורנשטיין לחברות בהקדשה עבור אירווינג ברלין. אולם במקור רונל הקדישה את השיר לג'ורג' גרשווין, איתו התיידדה בתקופה בה למדו יחד ברדקליף. כשחפצה נפשה של רונל לפרסם את השיר חברות ההוצאה לאור סירבו לשנות את ההקדשה. שנית "Willow Weep for Me" היה שיר שנכתב על ידי אישה. בתקופה בה חיה תחום העיסוק של רונל היה מיועד לגברים בלבד.
גרסאות נוספות.
"Willow Weep for Me" ידוע בעיקר כסטנדרט ג'אז, לאחר שהוקלט לראשונה על ידי טד פיו ריטו באוקטובר 1932 ועל ידי פול ווייטמן בחודש שלאחר מכן. שניהם הפכו ללהיטי רדיו בסביבות דצמבר 1932. בשנות ה-50 פורסמו גרסתם של סטן קנטון וג'ון קריסטי .
בשנת הקליט זמר הג'אז המפורסם, טוני בנט, גרסת כיסוי לשיר, שנכללה באלבום "Tony Bennett on Holiday". גרסה זו בוצעה בסגנון אקוסטי ושקט, בניגוד לגרסה המקורית והקצבית של השיר.
זה היה להיט גדול עבור הצמד הבריטי צ'אד וג'רמי. בינואר 1965 גרסתם הגיעה למקום ה-15 בבילבורד הוט 100, ולמקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים. הוא נכלל באלבום "Yesterday's Gone" שלהם ובאוספים רבים שיצאו לאור לאחר מכן.
בובנאית