כתב העת מפרסם מאמרי מערכת, מאמרים על מחקרים מקוריים, מאמרי סקירה, כתבות, מקרי בוחן, ולו חלק מיוחד המכונה "Images in Clinical Medicine".
בין המחברים החשובים שכתבו ב-NEJM לאורך ההיסטוריה ניתן למנות את אוליבר ונדל הולמס האב (רופא דגול שהיה אביו של השופט אוליבר ונדל הולמס), הנס זינסר (Hans Zinsser) ולואיס תומאס (Lewis Thomas), כמו גם רופאים בעלי שם נוספים. אחד מעורכיו הראשונים, ג'רום סמית' (Jerome V.C. Smith), היה גם ראש עיריית בוסטון.
כתב העת זוכה בדרך כלל בדרוג ה-impact factor הגבוה ביותר מבין כתבי העת לרפואה (יותר ממתחריו Journal of the American Medical Association ו-The Lancet). בשנת 1977 זכה כתב העת בפרס לעיתונות מצטיינת מידי George Polk Awards.
NEJM מאפשר גישה מקוונת חופשית למאמרים (הוא עושה כן שישה חודשים אחרי הפרסום, הדבר אפשרי לגיליונות החל משנת 1993). כלל זה אינו חל על קוראים מארצות המתפתחות, שלהם יש גישה מיידית לתוכן בלי תשלום, לצרכים אישיים.
NEJM גם מחזיק בשני פודקאסטים, האחד כולל ראיונות עם רופאים וחוקרים שמפרסמים בכתב העת, והשני מסכם את תוכנו של כל גיליון. חלופה אחרת כוללת חינוך רפואי מתקדם (קובצי וידאו של נהלים רפואיים), וכן Weekly Image Challenge.
המהפכה הרומית
המהפכה הרומית (באנגלית: The Roman Revolution) הוא ספר אותו כתב סר רונלד סיים אשר מגולל את אחרית ימיה של הרפובליקה הרומית ויצירתה של הקיסרות הרומית בידי אוגוסטוס קיסר. הספר ראה אור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד בקיץ 1939. מסקנתו העיקרית הייתה שהמבנה של הרפובליקה והסנאט לא התאימו לצורכי השלטון הרומי, וכי אוגוסטוס פשוט ניסה לנקוט בצעדים הנחוצים על מנת להשיב את חיי הציבור לתקנם.
סיים מסתמך במחקרו על חיבורים פרופסורגרפיים, בייחוד על אלו של פרידריך מינצר, על מנת להראות באיזו מידה עלה בידי אוגוסטוס להשיג עצמה שלטונית, לא רשמית אמנם, אבל ללא עוררין, זאת באמצעות בניית מערכות יחסים אישיות בתוך המפלגה "הקיסרית", ואז השתמש בהן על מנת להביס את מתנגדיו, בהכניעו יריב אחד אחר משנהו. התהליך היה איטי, כשאוגוסטוס הצעיר נשען בתחילה רק על היותו שאר בשרו של יוליוס קיסר על מנת לרדוף את רוצחי קיסר, ואז לאורך תקופה של שנים הוא צבר בהדרגה כוח אישי בעודו מחזיר להלכה את הרפובליקה למצבה הקודם. בנוסף לכך, לציורו של סיים את דמותו של אוגוסטוס כדמות אוטוקרטית ומרושעת במידת מה, הייתה השפעה ניכרת על דורות של קלסיקאים.
מסקנתו על כך שמעשיו של אוגוסטוס היו בלתי נמנעים התקבלו פחות מאשר תיאורו את התהליך שבו תפש את השלטון, מאחר שבכל נקודה לאורך הקריירה שלו אנחנו רואים את אוגוסטוס מפעיל את כוח הבחירה החופשית שלו, אף על שהוא סבור שהיה זה לטובתה של רומא. אריך ס. גרואן מציע השקפה הפוכה, בטענו שהגישה המסורתית בדבר דעיכתה של הרפובליקה אינה נסמכת על ממצאים עובדתיים.
מאז הופעתו מודפס הספר המהפכה הרומית במהדורות חדשות מדי כמה שנים בידי הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, האחרונה שבהן הייתה ב-2002.
ארנאלדו מומיליאנו שיבח את הספר עם יציאתו ומוריץ בורה (Maurice Bowra) כתב ב-1939 על הספר: "עבודתו היא משכנעת ומעניינת באופן יוצא מן הכלל... זהו הספר הטוב ביותר שנכתב אודות ההיסטוריה הרומית מזה שנים רבות.
בינה לעיתים (ספר היסטוריה)
עמנואל קנר
עמנואל קנר (1927 – 2009) היה אדריכל ואמן ישראלי יליד פולין.
עמנואל קנר נולד בשנת 1927 בקרקוב שבפולין ונפטר בשנת 2009 בישראל. כשפרצה מלחמת העולם השנייה הוגלה לסיביר ומשם לאוזבקיסטן. אחרי המלחמה למד אדריכלות במינכן ועלה לישראל עם הוריו ואחותו בשנת 1951.
הוא עבד כאדריכל במשרדיהם של האדריכלים אבא אלחנני ואריה שרון, ואחרי כן הקים משרד עצמאי בחיפה ובתל אביב.
קנר היה שותף מרכזי בתכנון בית החולים רמב"ם בחיפה וכאדריכל עצמאי תכנן, בין השאר את האגף המערבי במרכז רפואי בני ציון בחיפה (בית חולים רוטשילד) ואת בית הספר לבני מיעוטים, אל מותנבי בחיפה. ב-2016 הופקד אוספו המקצועי בארכיון אדריכלות ישראל.
כאמן פלסטי.
קנר משלב בין מקצועו כאדריכל ותחביבו כצייר.
סגנונו של קנר שואב ממקורות מגוונים. ניכרות בו בעיקר השפעות של זרמים שונים של אמנות החצי הראשון של המאה העשרים, בעיקר פוסט אימפרסיוניזם, אקספרסיוניזם ופוביזם.
כביש 672
כביש 672 הוא כביש אורך אזורי בצפון ישראל.
מסלול.
הכביש, באורך של כ-42.5 ק"מ, מחבר את מרכז מטרופולין חיפה בצפון עם רמות מנשה בדרום, לאורך גב הר הכרמל. הוא עובר לכל אורך הרכס, תוך שהוא משרת את יישובי ואדי מילק, כפרי הכרמל – עספיא ודלית אל-כרמל, פארק הכרמל, אותו הוא חוצה; אוניברסיטת חיפה בהר טללים ודניה, אחוזת שמואל וכרמל מרכזי, כאשר בתחומי חיפה הוא מחליף את שמו – משדרות אבא חושי לרחוב חורב ולשדרות מוריה. בצומת שדרות הנשיא ודרך הים, הידוע גם כ"מרכז הכרמל", פונה הכביש בחדות מערבה וגולש לאורך דרך הים במורד ההר, עד למפגשו עם שדרות ההגנה – כביש 4, לחוף הים התיכון.
בחלקו הגדול הבין-עירוני כביש 672 ידוע כדרך נופית, וככזה גם מסומן במפות. כקילומטר וחצי דרומית לאוניברסיטה יוצאת ממנו דרך נופית נוספת, כביש 7212, היורדת מזרחה לכיוון נשר. כבישים משניים אחרים שמתחברים אליו הם כבישי יקנעם עילית, כביש 6953 למשמר העמק ומסלולים קטנים בפארק הכרמל.
חלקו של הכביש בין שכונת אחוזה ועספיא נסלל בשנת 1941, כחלק מקו ההגנה של הצבא הבריטי על רכס הכרמל במלחמת העולם השנייה.
מנוחתו האחרונה של קלייד ברוקמן
מנוחתו האחרונה של קלייד ברוקמן (באנגלית: Clyde Bruckman's Final Repose) הוא הפרק הרביעי בעונתה השלישית של סדרת המדע הבדיוני "תיקים באפלה". בפרק חוקרים סוכני ה-FBI פוקס מאלדר (דייוויד דוכובני) ודיינה סקאלי (ג'יליאן אנדרסון) שרשרת רציחות של חוזי עתידות ומגייסים לעזרתם סוכן ביטוח (פיטר בויל בהופעת אורח) המאמין שביכולתו לנבא את נסיבות מותם של בני אדם. הפרק זיכה את הסדרה בשני פרסי אמי והוא נחשב לאחד מפרקיה הבולטים ביותר.
הפרק שודר לראשונה בארצות הברית ב-13 באוקטובר 1995.
עלילה.
סוכני ה-FBI מאלדר וסקאלי מגיעים למיניאפוליס אל דירה בה התגלו איבריה הפנימיים ועיניה העקורות של חוזת עתידות, האחרונה בסדרה של רציחות של חוזי עתידות. אל הדירה מגיע לבקשתה של המשטרה גם מדיום מפורסם בשם "יאפי הגדול" שמאשים את מאלדר בהקרנת אנרגיה שלילית ומבקש ממנו לעזוב את זירת הרצח. מאלדר מביע את דעתו כי יאפי הוא שרלטן.
סוכן הביטוח קלייד ברוקמן מנסה למכור פוליסה לזוג צעיר, שמעדיף להוציא את כספו על סירה. בתגובה, ברוקמן מתאר בפירוט רב את מותו המחריד של הבעל בתוך שנתיים. ברוקמן שב לביתו, שם הוא מגלה לחרדתו גופה בפח האשפה של הבניין. ברוקמן מושך את תשומת לבו של מאלדר, לאחר שמן החקירה הראשונית עולה כי הוא יודע פרטים על הרצח ועל סדרת הרציחות שלא נחשפו לציבור. מאלדר מביא את ברוקמן אל זירת הרצח האחרון וטוען כי הוא מאמין שברוקמן מסוגל לעזור להם בחקירה. בראשו של ברוקמן עולה חיזיון של מעשה הרצח והוא רץ לשירותים על מנת להקיא. סקאלי מביעה את דעתה כי ברוקמן הוא שרלטן בדיוק כמו יאפי, אך סגנונו שונה. ברוקמן אומר לסקאלי ומאלדר שגופת האישה תימצא בנהר "ליד חייל הסער הנאצי, השמן והקטן", לדבריו. למחרת, הגופה מתגלה במקום שחזה ברוקמן ומאלדר מזהה במקום מְכָל פרופאן שמזכיר בצורתו חייל סער נאצי, אך סקאלי נותרת ספקנית בנוגע לברוקמן. מאלדר מגיע לביתו של ברוקמן ומאשים אותו בכך שהוא אדיש כלפי היכולת שלו, והשניים מתווכחים ויכוח פילוסופי שבסופו נאות ברוקמן לסייע למאלדר. ברוקמן חוזה רצח נוסף ומוביל את סקאלי ומאלדר אל יער בו לדעתו נמצאת הגופה, שם הוא מספר על "היום שבו מתה המוזיקה", בו נהרג הזמר האהוב עליו "The Big Bopper" לאחר שזכה במושב על המטוס בהטלת מטבע. הרעיון של מצב בו חיי אדם תלויים בהטלת מטבע, הותיר עליו רושם כה עז עד שהוא פיתח יכולת לחזות את נסיבות מותם של בני אדם. לאחר חיפוש רגלי שמעלה חרס, השלושה מוצאים את הגופה מתחת לגלגלי מכוניתם השקועה בבוץ.