ב-2007 ראה אור ספרה של קתרין לאפטון על יצירות הבמאי הצרפתי הפואטי-פוליטי כריס מרקר, "כריס מרקר: זכרונות מן העתיד". יוצר נוסף שהוצג לראשונה בעברית הוא הסופר, מבקר האמנות והצייר הבריטי הרדיקלי ג'ון ברג'ר, שספרו "אחֹז בכל היקר: איגרות על הישרדות ומרי" ראה אור ב-2008, וספר מסות נוסף שלו, "על ההתבוננות", ראה אור בעברית ב-2012. ספרו של מחמוד דרוויש, "כפרחי השקד או רחוק יותר" יצא בשיתוף עם ספרי עיתון 77 ב-2008. ב-2009 ראה אור קובץ הסיפורים הראשון של יורם נסלבסקי, "לעיני השמש הזאת", וספרו השני, "איש על ספסל", ראה אור ב-2019. שניים מספריו של האוצר, הפילוסוף ותאורטיקן האמנות בוריס גרויס, ראו אור בפיתום: "כוח האמנות", 2009; מסתו על מחשבת הקומוניזם, "המיספח הקומוניסטי", 2014, תורגמה מגרמנית על ידי אדם טננבאום. ספרו של הצלם, האוצר והתאורטיקן הבריטי דייוויד קאמפני, "צילום, קולנוע, צילום", על ההשראה ההדדית בין צילום לקולנוע על רקע התמורות בתפקידיהם החברתיים, ראה אור בעברית ב-2011. ב-2013 תורגם לעברית ספרו של תאורטיקן האמנות מפרינסטון, האל פוסטר, "אמנות, אדריכלות: סיבכת קשרים, תסבוכת, תסביך", הדן ברטוריקה הפוליטית/כלכלית/חברתית/אזרחית של צורות, תפיסת חלל וחומרים והשלכותיה דרך גופי עבודה של אדריכלים ואמנים בחמישים השנים האחרונות. ספרה של האמנית והמסאית הגרמנייה היטו שטיירל, "חלכאי המסך: מסות על פוליטיקה של דימוי חזותי", ראה אור בעברית ב-2015 והוא מסיט את הדיבור מהפוליטיקה של הייצוג אל בחינת הייצוג של הפוליטי. לראשונה בעברית שני ספרים של אלכסנדר קְלוּגֶה הגרמני - הקולנוען, הסופר, ההוגה החברתי והיוצר לטלוויזיה, בתרגומה מגרמנית של נועה קוֹל: "הנקודה העיוורת של השטן", סיפורים, 2016, והמונטאז' הספרותי, אבן דרך בספרות הגרמנית מ-1977, "הפצצת הלברשטאדט בשמונה באפריל 1945", 2019. ב-2018 ראה אור בעברית הרומן הפיקרסקי "סודו של השוולייה" מאת בריאן או'דוהרטי, האמן הפוסט-מינימליסט, הסופר והמסאי האירי, מי שטבע את הביטוי הביקורתי "קובייה לבנה", על דמותו ההיסטורית של הדיפלומט הצרפתי השוולייה דֶ'אוֹן בן המאה ה-18.
ספרות ילדים ונוער בישראל
ספרות ילדים ונוער בישראל מקיפה את כל היצירות שחוברו למען הקוראים הצעירים בישראל, המותאמת להם בנושאיה, בתכניה ובסגנונה.
ספרות ילדים ונוער.
ספרות ילדים היא סוגה ספרותית המתחילה בגיל הינקות ונמשכת עד ראשית גיל ההתבגרות. בנוסף, היא מתאפיינת בשפה פשוטה יחסית, שמרנות בבחירת האמצעים הספרותיים (בפרט בשירה לילדים), שימוש בנושאים הקרובים לעולמם של הילדים, ולעיתים קרובות גם בתשתית דידקטית, כלומר שימוש בסיפור או בשיר כאמצעי לימודי או כאמצעי להעברת מסר חינוכי.
ספרות הילדים והנוער כוללת את רוב סוגי הספרות המיועדים למבוגרים: יצירות פולקלור, סיפורי הרפתקאות ועלילה, שירים, מחזות, ביוגרפיות, ספרי מדע וספרי מידע. ההבדל בין השתיים הוא בדגש המושם למען הצעירים בעלילה המרתקת ובצד הערכי של היצירה, על חשבון הצד ההגותי.
ספרות זו שואפת ליצור אצל קוראיה חוויה רגשית, אך מעבר לכך, מתמקדת ברצון ללמד ולחנך, לגרות את הסקרנות ואת רצון הקוראים להכיר את העולם בו הם חיים. ערכי אנוש כמו יושר, מסירות, טוב-לב, חריצות ויוזמה, זוכים בה למקום נכבד. הקריאה גם מעשירה הן את שפתם והן את דמיונם של הקוראים הצעירים, ומציגה לפניהם גיבורים ראויים להזדהות ולחיקוי, המעבירים להם ניסיון חיים מעולמם של המבוגרים.
ספרות ילדים ונוער בעברית.
בתקופת תחיית הלשון העברית, משנפתחו בתי ספר חדשים בגולה ובארץ ישראל, קמו הוצאות ספרים כמו תושיה, מוריה ואמנות, שהוציאו לאור מאות ספרים וחוברות לילדים ולנוער, ובהן שירים עבריים מאת זלמן שניאור, יעקב פיכמן וחיים נחמן ביאליק. אולם מיעוטם של הספרים שנכתבו במקורם בעברית בלט לעין. רוב הספרים לצעירים היו באותה העת מתורגמים.
ספרות הילדים והנוער בארץ צמחה באופן טבעי יחד עם צמיחת דור הילדים הראשון ששפתו היה עברית מילדותו. השינויים בסגנון, במבחר המילים, בנושאים ובעניינים שהועלו בהם משקפים את התמורות הגדולות שהתרחשו בארץ ישראל ובמדינת ישראל.
יהודה גור, שחיבר כ-90 ספרי ילדים ונוער היה הפורה בסופרי העלייה הראשונה. עם השנים קמו בארץ ישראל סופרים שראו את ייעודם בהעשרת ספרות הילדים העברית, ביניהם לוין קיפניס, אליעזר שמאלי, יעקב חורגין, והסופר הצייר נחום גוטמן, שחיבר ואייר סיפורים מלאי הומור, דמיון וניסיון חיים. גם המשוררות ימימה אבידר-טשרנוביץ, מרים ילן שטקליס, פניה ברגשטיין, לאה גולדברג ואנדה עמיר פינקרפלד, כתבו מאות שירים לילדים ולבני הנוער. שובבות והברקות לשון הכניסו לשירת הילדים והנוער המשוררים אברהם שלונסקי ונתן אלתרמן. ממשיכי דרכם הם ע' הלל, נורית זרחי, יהונתן גפן, יהודה אטלס, לאה נאור, דתיה בן דור ורבים אחרים. ספרים המכילים שירים ופזמונים, היוצאים לרוב בארץ, מכוונים בעיקר לבני הגיל הרך, שהוריהם עדיין קוראים באוזניהם.
עם קום המדינה הופיע דור של סופרים, שנושאי כתיבתם הם נופי ילדותם או עלילות רבות אירועים מהוויי החיים בארץ, כמו סדרת חסמבה מאת יגאל מוסינזון או הטרילוגיה של עמוס אריכא "פרשי הגליל" והטרילוגיה על הצוללים. אריכא היה גם הראשון שפרסם ספר מדע בדיוני לילדים "הטיסה לירח" ב-1956. ספרים וסיפורים שתוכנם שאוב ממקורות אלה ממשיכים להתפרסם גם היום. בשירים ובסיפורים לילדים ולנוער הנכתבים בדור זה, בולטת ההתייחסות לנפשו ולרגשותיו של הקורא הצעיר, ההתרכזות בעולמו ותיאורו בלשון הדיבור שלו.
ספרות הילדים והנוער בישראל משנות ה-70 של המאה ה-20.
מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 ספרות הילדים והנוער היא אחד הענפים היצירתיים הפעילים והפוריים ביותר בישראל. פעילות זו באה לביטוי במספרם הרב של הספרים, באיכותם ובצורתם. הספרים מגלים לנו כי במדינת ישראל יוצא לאור בכל יום ויום, בממוצע, ספר חדש אחד לבני הנעורים. יותר מ-50 בתי הוצאה בישראל מדפיסים ספרי ילדים ונוער, וברבים מהם יש מחלקות וספריות מיוחדות, וכן עורכים מיוחדים המטפלים אך ורק בספרים המכוונים לקוראים הצעירים. ספרי הילדים, בעיקר לבני הגיל הרך ולקוראים המתחילים, קיבלו צורה מרהיבה מתמיד וכוללים אותיות מאירות עיניים, ציורים בשלל צבעים ונייר משובח. עם התפתחות הטכנלוגית הסופרים (למשל מיה רבינוביץ') החל לשלב ספרי ילדים עם טכנולוגיית תלת מימד.
במגזר החרדי התפתח ענף נפרד של ספרות ילדים ויוכבד סקס שהיא בין הסופרות הפוריות בתחום אף פתחה הוצאה לאור פרטית. סופרי ילדים ידועים נוספים של המגזר החרדי: רחל שטיגליץ שהוציאה סדרה שוקי התוכי בת חמישה ספרים, מנוחה פוקס שכתבה מאות ספרים והופקו מספריה סרטי ילדים וקלטות שמע, חיים ולדר שכתב את סדרת הספרים ילדים מספרים על עצמם, ואריאלה סביר.
ספרות הילדים והנוער בישראל כמשקפת תרבות.
ספרות ילדים ונוער בישראל משקפת את התרבות הישראלית, הן משום שלאורך השנים היא מגויסת לעיתים קרובות למסירת אידאולוגיה, להעברת מסרים ולחינוך, והן משום שהתכנים אליהם נחשפים ילדים ובני נוער בחיי היומיום מתפתחים על פי השינויים שחלים בחברה הסובבת אותם ובתרבותה.
בספרות הילדים והנוער של השנים האחרונות מופיעים נושאים רבים המעסיקים את החברה בישראל בתקופה האחרונה, ביניהם: קבלת השונה והאחר, קריאה לסובלנות, התנגדות לאלימות, התנגדות לגזענות, קריאה לשלום ולדו קיום, נושא זכויות הפרט והתפתחותו, שינויים בענייני מגדר, סטיגמות ודעות קדומות, שינויים במבנה המשפחתי המסורתי, ועוד.
בין ספרי הילדים והנוער הללו נמצא ספרים העוסקים ביוצאי אתיופיה, ביוצאי ברית המועצות לשעבר, בעולים חדשים, בערבים, במהגרי עבודה, בכהי עור, בגזענות, בילדי פליטים ובילדי עובדים זרים, וכן ספרים המציפים את הנושא של זכויות אדם, מגדר, סטיגמות חברתיות, משפחות חד הוריות,ומשפחות להט"ביות. הדבר בא לידי ביטוי גם באיורים המציגים חברה מגוונת.
סוגות של ספרי ילדים.
ניתן לחלק את ספרי הילדים והנוער היוצאים לאור בישראל לסוגים אחדים, מצד הנושא והתוכן:
ספרי זיכרונות נוסטלגיים וספרים היסטוריים.
ספרי הזיכרונות הנוסטלגיים הם ספרים שבהם הסופר מתרפק על אווירת הימים "הרחוקים והיפים" של ילדותו ונעוריו. בסיפורים אלה, המצטיינים באווירת אמת, מחייה הסופר המבוגר את הוויי העיירה היהודית בגולה; תקופת החלוציות של ארץ ישראל של לפני מלחמת העצמאות ואחריה; מציאות החיים בשנותיה הראשונות של המדינה, ועל רקע מלחמות ישראל - ופותח לפני הקורא הצעיר אשנב אל אותם ימים מרתקים ואל דרך חייהם של בני הדורות הקודמים. בין הסופרים, שכתבו סיפורים נוסטלגיים משובחים, מצויים בנימין טנא ("בצילו של עץ הערמון"); נורית זרחי ("ילדת חוץ"); אהרן מגד ("אהבת נעורים"); משה בן שאול ("הסיפור על הסיפור על צ'ופצ'ה"); עמוס עוז ("סומכי"); אוריאל אופק ("מעבר לגבעת הלוויתן"); ועוד. אפילו אליעזר שמאלי, הנודע בסיפוריו המרתקים על השומרים ו"אנשי בראשית", הוציא בהגיעו לבורות מחרוזת נלבבת של סיפורי ילדות בשם "סיפורים וציפורים", המוקדשים לבית הוריו ולעיירת ילדותו באוקראינה.