הפארק הוא שריד לאזור ציבורי (common land) ולא פארק (village green). באזור זה הותר לתושבי הכפר איזלינגטון לרעות את צאנם בלי הפרעה. האזור הציבורי היה גדול משטח הפארק הנוכחי, אולם פרויקטי בנייה במהלך המאה ה-19 צמצמו את שטחו.
כמה בתים ציבוריים עמדו זמן רב סביב הפארק, בעיקר השועל בפינה הצפון-מערבית. סם קולינס הקים את Lansdowne Arms בשנת 1851 ולאחר מכן הפך אותו לאולם מוזיקה שזכה לכינוי הפופולרי "הקפלה על הירוק".
בפארק ממוקמת אנדרטה לנופלי הממלכה המאוחדת בשתי מלחמות העולם, וכן פסלו של סר יו מידלטון, שתכנן את מערכת המים של לונדון במאה ה-17.
סולמיש
אל עאדל באדר א-דין סולמיש (1272, קהיר - 1291, קונסטנטינופוליס) (בערבית: بدر الدين سلامش) שמו המלכותי: אל מליכ אל-עאדל באדר א-דין סולמיש (ערבית: الملك العادل بدر الدين سلامش) היה סולטאן ממלוכי של מצרים בשנת 1279.
היה בנו של הסולטאן ביברס ואחיו הצעיר של הסולטאן בראקה-חאן. בגיל 7 בתמיכת קלאון נבחר למלא את מקום אחיו כסולטאן. שלט כמאה ימים בין 8 באוגוסט עד 27 בנובמבר 1279. בימיו העוצר היה קלאון, שתמך בבחירתו, אך כשצבר מספיק כח הדיח אותו. לאחר הדחתו הוא נשלח למצודת כרכ, שם כבר שהה אחיו. ב-1286 הותר לו לחזור לקהיר, אך כעבור 5 שנים הסולטאן החדש ח'ליל בן קלאון היגלה אותו לקונסטנטינופוליס, שם נרצח. אמו שמרה על גופתו ובשנת 1297 בתקופה הסולטאן לג'ין היא הועברה למצרים, שם נקברה בבלקרפה בקהיר.
הוליווד בול
הוליווד בול (באנגלית: Hollywood Bowl) הוא אמפיתיאטרון באזור לוס אנג'לס שבקליפורניה. האמפיתיאטרון, המכיל 17,376 מושבים, מיועד בעיקר להופעות מוזיקה ובנוי בתוך חלל טבעי בגבעות הוליווד, מעליו מתנשא שלט הוליווד. סימן ההיכר המפורסם ביותר של האמפיתיאטרון הוא הקונכייה האקוסטית הגדולה שחיפתה על הבמה מ-1929 ועד 2003. הקונכייה הוחלפה ב-2004 במבנה דומה. האמפיתיאטרון נמצא בבעלות מחוז לוס אנג'לס, הוא ביתה של תזמורת ההוליווד בול ובית הקיץ של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס. בכל שנה מתקיימים במקום מאות אירועי מוזיקה.
היסטוריה.
האתר נחנך ב-11 ביולי 1922 ונשאר במידה רבה במצבו הטבעי, פרט לבמה וספסלים עבור הקהל. ב-1927 בנה האדריכל לויד רייט (בנו של פרנק לויד רייט) מעל הבמה קונכייה אקוסטית בצורת פירמידה. בעוד שהייתה מוצלחת מאוד מבחינה אקוסטית, צורתה הייתה שנואה על הקהל, שראה בה מבנה מודרני מדי. לקראת עונת המופעים של 1929 בנתה קבוצת "הארכיטקטים המאוחדים" (Allied Architects) את הכיפה שסימלה את המקום וניצבה במקומה עד 2003. צורת החצי-כדור שלה וצבעה הלבן הועתקו למבנים דומים ברחבי העולם. הכיפה שופצה מספר פעמים, בעיקר על מנת לשפר את הרמה האקוסטית, כיוון שרמת רעש הרקע של המקום (כתוצאה מתנועת מכוניות ומטוסים) עלתה מאוד ביחס למועד הקמתו. השיפוץ האחרון נערך בראשית שנות השמונים על ידי האדריכל פרנק גרי, באמצעות ציפוי פנימי עשוי פיברגלס. עם פתיחת עונת 2004 הוצגה כיפה חדשה, גדולה יותר. בתוך הכיפה, בשני שלישים גובהה לערך, הותקן מבנה טבעתי גדול עליו ניתן למקם אמצעי תאורה והגברה רבים ושונים, בהתאם לצורך וכן מצלמות טלוויזיה ווידאו. שינוי נוסף הוא הקיר האחורי, ה"שובר" את צורת הכדור הקלאסית.
המקום אירח הופעות רבות מאת טובי הבדרנים והמוזיקאים. שיא תפוסה של 26,410 איש נרשם ב-1936 בעת הופעה של זמרת האופרה לילי פונס. עוד נודעו הופעות של איגור סטרווינסקי, יאשה חפץ, אבוט וקוסטלו, מיקי רוני, הביטלס, פרנק סינטרה, חבורת מונטי פייתון, לוצ'אנו פאבארוטי, סיימון וגרפונקל, הדלתות, בילי הולידיי, אלטון ג'ון, נט קינג קול, אלה פיצג'רלד ולואי ארמסטרונג, ג'ודי גרלנד (שאת הופעתה מ-1961 שיחזר ב-2007 הזמר רופוס ויינרייט), מיכאיל ברישניקוב, יצחק פרלמן, אנדראה בוצ'לי, אייזק שטרן ורבים אחרים. ב-8 בספטמבר 1937, לאחר מותו של ג'ורג' גרשווין נערך במקום קונצרט בהשתתפות פרד אסטר, אל ג'ולסון ואחרים, בפני למעלה מ-26,000 צופים, ובו ניצח אוטו קלמפרר על עיבוד לתזמורת לשניים מבין שלושת הפרלודים לפסנתר של גרשווין.
מחוץ לקונצרטים והופעות של זמרים פופולריים, הוליווד בול הפיקה מחזות זמר כגון: מאמא מיה בהשתתפות דאב קמרון וקורבין בלו, אנני בהשתתפות ליאה סלונגה ואנה גאסטייר, היירספריי בהשתתפות הארווי פיירסטיין ומריסה ג'ארט וינוקור, שיקגו בהשתתפות סמנתה בארקס ואשלי סימפסון, רנט בהשתתפות ונסה הדג'נס וניקול שרזינגר, שיער בהשתתפות קריסטן בל ושרה היילנד ועוד. המחזמר החדש ביותר שהוליווד בול הפיקה הוא אל תוך היער בהשתתפות סאטון פוסטר ווופי גולדברג.
התייחסויות בתרבות.
ההוליווד בול מופיע במספר סרטים, בהם "כוכב נולד" (מ-1954; בכיכובה של ג'ודי גרלנד), "טום וג'רי בהוליווד בול" (1950), "מונטי פייתון בהופעה חיה בהוליווד בוול" (1982), "חופים" (1988) ועוד. בסדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון" מוצגות הופעות מוזיקה בעיירה הדמיונית ספרינגפילד ב"ספרינגפילד בול" שנראה כמו ההוליווד בול.
סימורג (משגר לוויינים)
סימורג (בפרסית: سیمرغ, תעתיק מדויק: סימרע', שפירושו: "יצור אגדי מעופף") הוא שמו של משגר לוויינים מפיתוח וייצור איראני, שנחשף לראשונה ב-2 בפברואר 2010.
על פי דיווחי הטלוויזיה של איראן נועד משגר זה לשאת לחלל את הלוויינים האיראנים מסבאח וזאפאר. הטיל עושה שימוש בטכנולוגיית הטיל שיהאב, אולם בשלבו הראשון מאוגדים ארבעה מנועים רקטיים במקום אחד במשגר הלוויינים הקודם של איראן, סאפיר.
לטיל שני דגמים: האחד בעל שני שלבים ומונע בדלק נוזלי. השני בעל שלושה שלבים ומונע בדלק מוצק.
הצגת המשגר האמיתי.
בשנת 2015 הוצג משגר הלוויינים בפני נשיא איראן, והייתה זו הפעם הראשונה בה נראה משגר אמיתי ולא דגם. שורת התבטאויות של בכירים איראניים העידו כי שיגורו לחלל צפוי להתבצע בסמוך וב-19 באפריל 2016 נראה כי בוצע שיגור של משגר זה, אולם הלווין אותו נשא לא הוכנס למסלול. הדעות חלוקות האם השיגור היה מוצלח, בין פרשנים ברוסיה וארצות הברית.
שיגורים.
עדכני לפברואר 2020:
יפים צ'לנוב
הוברן
הוברן (באנגלית: Holborn; כיום נהגה לעיתים כ-הולברן; בעבר נהגה כ-הובן) היא שכונה במרכז לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. השכונה ממוקמת בחלקה ברובע הסיטי של וסטמינסטר, בחלקה ברובע קמדן ובחלקה בתחום הסיטי של לונדון.
היסטוריה.
האזור מוזכר לראשונה בצו מלכותי הדן באדמות מנזר וסטמינסטר. צו זה הוצא על ידי המלך אדגר ומתוארך לשנת 959. הצו מזכיר את "כנסיית העץ של אנדרו הקדוש" הממוקמת בהוברן. הכנסייה נחשבה חלק ממחוז מידלסקס, מחוץ לתחום השיפוט של הסיטי. במסמך מהמאה ה-12 מצוין כי הכנסייה ממוקמת ב"הולברנסטראטה", היינו ב"רחוב הולברן".
ככל הנראה מקורו של השם במילה "הול" שמשמעה "חלול" ו"ברן" שמשמעה "פלג נחל" כאשר הכוונה לנהר פליט שעבר בעמק צר מזרחית לאזור הוברן.
הקרטוגרף ויליאם רוברט שפרד, במפה המתארת את לונדון כפי שהייתה בשנת 1300 מציין כי שם הרחוב הוא "הול בורן" (Hole Bourn).
ההיסטוריון ג'ון סטו בן המאה ה-16 מציין כי מקור השם במילים "אולד בורן" ("Old Bourne" - "הפלג הישן"). מיקומו המדויק של הפלג אינו ידוע כיום בשל הטיית הנהרות התת-קרקעיים של לונדון. על פי סטו, הפלג עבר בסמוך ל"הובורן באר" - "מחסום הובורן" - מחסום מכס ששימש כגבול הצפוני של הסיטי של לונדון.
מחסום הובורן שימש כגבול הצפוני של העיר מאז שנת 1223. מחסומים אלה ניצבו במרחק מה מחומת העיר בימי הביניים, וכללו למעשה מבנים רבים מחוץ לחומה בתחומה של העיר. בשנת 1394 הוקם אזור מנהלי פארדינגטון של הסיטי אשר כלל חלק משטחי הוברן, בעוד שחלק אחר היה "מעל המחסום" (above Bars) - ולמעשה מחוץ לשטח השיפוט של העיר. כנסיית סנט אנדרו, לב אזור הובורן, הייתה "מתחת למחסום" (below Bars), ולכן נכללה בשטח השיפוט של העיר (בשל עובדה זו, כאשר הוקם הרובע המטרופוליני של הוברן בשנת 1899, היה הלב ההיסטורי של האזור מחוץ לתחום הרובע ובתוך תחום הסיטי של לונדון).
במאה ה-18 פעל באזור בית הקפה של מרגרט קלאפ שנודע בכינויו "בית מולי" ושימש מקום מפגש חשאי לקהילה ההומוסקסואלית של לונדון. במהלך המאה ה-19 הפך אזור רחוב היי הוברן למרכז בילוי ופנאי. בשנות ה-60 של המאה ה-19 תועדו ברחוב 22 פאבים, ובין השנים 1857–1960 פעל ברחוב אתר הבילוי והתיאטרון הוברן אמפייר. השימוש במבנה פסק לאחר שנפגע במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה, והוא נהרס בשנת 1960. תיאטרון זה היה התיאטרון בו הוצג לראשונה סרט הדרמה הראשון שהיה באורך מלא (50 דקות) ובצבע: "העולם, ההבזק והשטן", בשנת 1914.
הסופר צ'ארלס דיקנס התגורר באכסניית פרניוואל (Furnival's Inn), ובשל חוויותיו ממגוריו במקום, בספרו "תקוות גדולות" הדמות פיפ מתגוררת באכסניית בארנארד (Barnard's Inn) אשר ממוקם מול פונדק פרניוואל. בסמוך ממוקם גם אכסניית סטייפל (השלושה יחד מהווים את אכסניות האוצר. אכסניית גריי, כמו גם אכסנית לינקולן שתיהן אכסניות משפט, ממוקמות בהוברן.
בהוברן ממוקמת כנסיית סנט אתלדרדה (אשר בעבר שימשה ככנסייה של הארמון הלונדון של בישוף אילי) - כנסייה זו משמשת ככנסייה קתולית מאז אמצע המאה ה-19.
בכיכר הוברן ממוקמת כנסיית סנט אנדרו הוברן - כנסייה ששרדה את השרפה הגדולה של לונדון, אולם שופצה על ידי כריסטופר רן לאחר השריפה על מנת שתחודש בסגנון הדומה לייתר הכנסיות החדשות שנבנו בלונדון. מרכז הכנסייה נהרס בבליץ, ושוקם לאחר מלחמת העולם השנייה על פי תוכניותיו של רן.
הולבורן
הואוברן
הולברן
הובורן
הובן
הואובן
אריה טארטאקובר
אריה טארטאקאווער
מצנאט
אריק גיל