המינהל מחולק לתחומי חקר מפגעים ומניעת סיכונים ובכך משלב תחת קורת גג אחת את תחומי ביטחון המדינה ומשימות איסוף מודיעין. הגוף נועד לבצע משימות הגנה ומניעת פיגועים המסכנים את החוקה (במסגרת חוק ביטחון המדינה ושירות המודיעין המקומי), חקר סיכונים (במסגרת חוק משטרת ביטחון) וחקירת עבירות פליליות (במסגרת קוד סדר הדין הפלילי).
היסטוריה.
ההחלטה על הקמת הארגון עלתה ביוזמת שר הפנים האוסטרי קארל ניהאמר בעקבות כשלי המודיעין של המשרד הפדרלי האוסטרי להגנת החוקה ומלחמה בטרור (BVT), שלא הצליח למנוע את פיגוע הירי בווינה (2020), למרות התראות רבות ומעקב קודם אחר המחבלים המעורבים.
בספטמבר 2021 פורסם כי עומר חייג'אווי-פירכנר, שוטר אוסטרי ממוצא ירדני, מונה לראש הגוף החדש וכי ייכנס לתפקידו במקביל להקמת הארגון ב-1 בדצמבר 2021. דייוויד בלום, שעשה בעבר קריירה במשרד הפדרלי להגנת החוקה ובלשכת הקנצלר הפדרלי ומייקל לוהנגר, שמונה לראש מחלקה ב-BVT, נבחרו לשמש כסגניו.
ליסה למפנלי
ליסה למפנלי (באנגלית: Lisa Lampanelli; נולדה ב-19 ביולי 1961) היא סטנד-אפיסטית, שחקנית ומאמנת אישית אמריקאית, הבולטת בשל אופיין השנוי-במחלוקת של בדיחותיה.
ביוגרפיה.
למפנלי נולדה בעיר טרומבול שבקונטיקט. אמה עבדה כקלדנית עבור מחלקת המשטרה המקומית, ואביה עבד בחברת סיקורסקי ולאחר מכן הפך לצייר.
היא למדה עיתונאות בבוסטון קולג' ובאוניברסיטת סירקיוז, ולאחר מכן השתתפה בקורס לפרסום באוניברסיטת הרווארד. בסיום לימודיה עבדה כעורכת וכבודקת עובדות במספר עיתונים.
בתחילת שנות ה-90 החלה לעסוק בסטנד-אפ בעיר ניו יורק, והופיעה בתוכניות סטנד-אפ שונות בטלוויזיה.
ב-2005 הוציאה ספיישל קומדיה ב-DVD בשם "Take it Like A Man". ספיישלים נוספים שלה יצאו ב-2009 וב-2011.
היא השתתפה בתפקידים קטנים בקומדיות "Larry the Cable Guy: Health Inspector", "So NoTORIous" ו-"Delta Farce".
ב-2012 השתתפה בגרסה לסלבריטאים של ריאליטי הטלוויזיה "המתמחה". היא ספגה ביקורת רבה מצד הצופים בשל התפרצויותה, בדיחותיה הפוגעניות ועימותיה עם מתמודדים אחרים.
בטקס פרסי גראמי ה-58 היה מועמד אלבומה "Back to the Drawing Board" לפרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר.
באוקטובר 2018 הודיעה כי היא פורשת מעיסוקה כסטנדאפיסטית, וכי תחל לעסוק באימון אישי.
שמואל בן הושענא
רבי שמואל בן הושענא (מכונה גם רבי שמואל השלישי) היה פייטן ומשורר ארץ ישראלי ואחד ממנהיגי ישיבת ארץ הצבי בשלהי המאה העשירית ובתחילת המאה האחת עשרה. קורות חייו נלמדו מתוך ממצאי גניזת קהיר. כתב מערכות יוצר לכל שבתות השנה ולמועדים, וכן פיוטים מסוגות נוספות. בתקופות קדומות, נאמרו פיוטיו בקהילות יהודיות בארץ ישראל, מצרים, ספרד, צפון אפריקה וסיציליה.
ביוגרפיה.
אין מידע על שנות חייו המוקדמות של רבי שמואל. בשנות השבעים של המאה העשירית הוא נשלח על ידי רב יוסף גאון לקהילת פלרמו שבסיציליה כדי לאסוף כספים לטובת הישיבה הארץ ישראלית. כבר בתקופה זו היה רבי שמואל אישיות חשובה וכל הנהגת הקהילה המקומית התקבצה לאספה בראשותו של .
כבר ברבע האחרון של המאה העשירית עסק רבי שמואל בחיבור פיוטי יוצרות רבים עליהם הוא חתם באקרוסטיכון "שמואל החבר", תואר שמעיד על כך שכבר אז רבי שמואל השתייך להנהגת ישיבת ארץ ישראל ונסמך על ידי ראשי הישיבה לשמש דיין ומנהיג בקהילתו מטעם הישיבה הארץ ישראלית.
בשנת 972 נערכו בארץ ישראל קרבות בין החליף הפאטמי, אבו תמים מעד אל-מועיז, שהגיע מקירואן וכבש את מצרים וארץ ישראל, לבין יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית ובעל בריתו אלפתכין מושל דמשק. הביזנטים רצו לגרש את יהודי ירושלים. בעקבות המאורעות חיבר רבי שמואל שיר שבו הוא מתאר את הגעתם של שלשה מלכים: אחד מהמערב (אל מועיז שמוצאו מקירואן שבמגרב), אחד מהמזרח (אלפותכין שבא מדמשק השוכנת ממזרח לא"י) ואחד "איש שעיר" (יוחנן צימסקס הביזנטי שכונה איש שעיר על בסיס הזיהוי בין אדום לנצרות). רבי שמואל המשיך לתאר את השטנה והקנאה של הביזנטים לעם ישראל, ואת רצונם לגרש את יהודי ירושלים, וסיים בתפילה להגעת המשיח שיבוא ויאבד את שונאי ישראל.
לפני שנת 1001 התמנה רבי שמואל לכהן כ"רביעי בחבורה" בישיבת ארץ ישראל.
בשנה זו כתב רבי שמואל שיר על הצלת הקהילות היהודיות משני צוררים, אחד במצרים ואחד בארץ ישראל. אין מידע ברור על כל השיר, אך רוב החלק העוסק בהצלה מהצורר הארץ ישראלי שרד. בחלק ששרד כותב רבי שמואל שהצורר (כנראה פקיד נוצרי שמונה על ידי השלטון הפאטמי בארץ ישראל), פגע בקהילות השונות בארץ ישראל: . הקהילות היהודיות ניצלו לאחר שהח'ליף הפאטמי (כנראה אל-חאכם באמר אללה) שלח מכתב ודרש להפסיק את הרדיפות נגד היהודים. המכתב הגיע ב, בלשונו של ר' שמואל, והכוונה היא ליום רביעי האחרון של חודש חשוון שבאותה שנה חל בתאריך 19 בנובמבר 1001. רבי שמואל שלח שיר זה לנמען בשם רבנא אברהם כדי שיפיץ את סיפור הנס בקהילתו. רבי שמואל שלח לרבנא אברהם גם אגרת שבה פירט שמות של נכבדים שהוא חפץ שרבנא אברהם יראה להם את השיר:
לאחר מינויו של רבי שמואל לרביעי בחבורה, הוצע לו לתמוך במתחרהו של הגאון המכהן רבי שמואל בר יוסף, ובתמורה הוא יקודם למשרת "השלישי בחבורה" שהיא המשרה החשובה ביותר בהיררכיה לאחר משרותיהם של הגאון ואב בית הדין. רבי שמואל שמר אמונים לגאון המכהן וסירב להצעה המפתה. במכתב ששלחו הגאון רבי שמואל הכהן בר יוסף ואחיו רבי חנניה אב הישיבה הם משבחים את נאמנותו של רבי שמואל.
למרות סירובו להתמנות לשלישי באמצעות קשר נגד הגאון המכהן, כעבור תקופה קצרה הוא התמנה לכהן כשלישי, כנראה בשל פטירתו של אחד מבעלי התפקידים בישיבה או עזיבתו. כבר בכ"ד בחשוון ד'תשס"ד (10 בנובמבר 1003) הוא חתם כ"שמואל השלישי בירבי הושענא" על שטר חוב שסודר בבית הדין הגדול בירושלים.
בתקופת כהונתו כשלישי, נפטר במגרב אחד מחכמי הישיבה, רבנא אברהם בן שאול. בנו רבי נתן בן אברהם שהיה תלמיד בישיבת ארץ הצבי רצה לנסוע למגרב לטפל בעיזבונותיו של אביו. רבי שמואל ניסה לשכנע את רבי נתן לשלוח שליח לנסוע במקומו כי ריחם על תלמידו ורצה למנוע ממנו את טרחת הדרך, אך רבי נתן העדיף לנסוע בעצמו. רבי שמואל שלח מכתב מחורז לרבי שמריה בן אלחנן, מנהיג הקהילה הבבלית בקהיר, וביקש ממנו שיסיע לרבי נתן וייתן לו אגרות המלצה לתלמידיו בקהילות המגרב. לימים חזר רבי נתן מצפון אפריקה לארץ ישראל לאחר שלמד בישיבתו של רבינו חושיאל בן אלחנן בקירואן והתמנה לאב בית דין בישיבה הארץ-ישראלית תחת הגאון רב שלמה בן יהודה ונודע בכינוי רבי נתן אב הישיבה.
כחלק מתפקידו כשלישי בחבורה, רבי שמואל נסע לקהילות בחו"ל כשליח מטעם הישיבה הארץ-ישראלית, שם השתתף בהנהגת הציבור יחד עם המנהיגים והדיינים המקומיים. בו' בתמוז ד'תשס"ז (24 ביולי 1007) הוא חתם על פסקי דין בבית הדין של קהילת דמשק.
פעילותו בקהיר.
בקיץ ד'תשע"א (1011) נסע רבי שמואל לקהיר. במכתב שכתב אחד מבני הקהילה היהודית המקומית נאמר שרבי שמואל הגיע לעיר בימי השבעה על פטירתו של רבי שמריה בן אלחנן, מנהיג הקהילה הבבלית בפוספאט, שמת בעקבות מגפה שהשתוללה בעיר. החוקר יוסף יהלום משער שייתכן שרבי שמואל בא לקהיר כדי לארגן את מוסדות הקהילה היהודית שהתרופפו בעקבות המגפה ופטירת רבי שמריה. רבי אלחנן בן רבי שמריה, בנו של רבי שמריה בן אלחנן, שהיה אמור לכהן כמנהיג הקהילה הבבלית במקום אביו, שהה באותו זמן בדמשק. כששמע רבי אלחנן על פטירת אביו הוא היה חולה ולא יכול היה לחזור לקהיר ולהנהיג את הקהילה. גם לאחר שהבריא התקשה רבי אלחנן לחזור לקהיר בשל המלחמה בין הפאטמים לבין המורדים משבט בני טיי שהתרחשה בחופים המזרחיים של הים התיכון. אברהם בן סהלאן, אחד מעשירי הקהילה הבבלית בקהיר ניצל את העדרו של רבי אלחנן ורצה להתמנות במקומו לתפקיד ראש הקהילה הבבלית בקהיר.
רבי שמואל החליט לפעול נגד ניסיונו של אברהם בן סהלאן ושלח מכתב מחורז לגאון א"י רבי שמואל בן יוסף הכהן ובו ביקש ממנו למנוע את מינויו של אברהם בן סהלאן (שמכונה במכתב בשמו הערבי "ברהון") לראש הקהילה הבבלית בקהיר. רבי שמואל פתח את מכתבו בשיר, ובו הוא מתאר את מצבו של עם ישראל שנרדף בידי "בן הגר המצרית" (כינוי לערבים שהם בני ישמעאל בן הגר ובפרט לפאטמים שמרכזם במצרים). רבי שמואל הדגיש שלמרות מצבו הקשה של העם עדיין צריך לשמור על סדרי השלטון ומסורות ההנהגה העתיקות. לאחר הקדמה זו פונה רבי שמואל לעניין עצמו ואומר שבגלל הצורך לשמור על סדרי ההנהגה כלומר, שלא יתנו לברהון את הזכויות של מנהיג קהילה - ללמד ולכנס את הציבור ולנהל את המסחר בשוקי התבואות עד שיבוא רבי אלחנן שלפי סדרי ההנהגה אמור לקבל את הזכויות האלה. רבי שמואל סיים את מכתבו בפיוט על הגאולה העתידה. לבסוף הושגה פשרה, ורבי אלחנן התמנה למנהיג הקהילה ואברהם בן סהלאן לסגנו.
בכ"א אב ד'תשע"א (24 ביולי 1011) חתם רבי שמואל על שטר יחד עם חברי בית הדין של קהילת קהיר.
בחודש שבט ד'תשע"ב (ינואר 1012) השתתף רבי שמואל בהלווייתו של אחד מחזני הקהילה היהודית בקהיר. במהלך ההלוויה התנפלו פורעים מוסלמים על המלווים וכמה ממשתתפי ההלוויה וביניהם רבי שמואל אף נכלאו בידי הפורעים. לאחר לילה שלם בכלא הורה הח'ליף הפאטמי אל-חאכם באמר אללה לשחרר את היהודים ממאסרם. לאחר שחרורו חיבר רבי שמואל חיבור היסטורי בשם "מגילת מצריים" ובו תיאר את המאורע.