כטניסאי, אל-ח'ליפי היה השחקן השני המצליח ביותר בקבוצת גביע דייוויס בקטאר אחרי הסולטן חלפאן, ששיחק 43 פעמים בין 1992 ל-2002 ורשם שיא של 12–31 ביחידים, 12–16 בזוגות. אל-ח'ליפי הופיע פעמיים בסבב התאחדות הטניסאים המקצוענים. ב-1996 (שם הפסיד באליפות צרפת הפתוחה לתומאס מוסטר) ובדוחא בשנת 2001. הוא הגיע לדירוג יחידים הגבוה בקריירה שלו כשדורג במקום ה-995 בסוף 2002.
אל-ח'ליפי הוא נשיא התאחדות הטניס של קטאר מאז נובמבר 2008. בשנת 2011 נבחר לסגן נשיא התאחדות הטניס האסיאתית במערב אסיה.
קריירת עסקים.
אל-ח'ליפי משמש כיו"ר השקעות ספורט בקטאר (QSi) מיוני 2011. QSi היא קרן המוקדשת להשקעות בענף הספורט והפנאי ברמה הלאומית והבינלאומית. לאחר ש-QSi רכשה את מועדון הכדורגל פריס סן ז'רמן ביוני 2011, אל-ח'ליפי הפך ליו"ר דירקטוריון PSG וגם למנכ"ל המועדון. ל-QSi יש עוד כמה שותפויות בעלות פרופיל גבוה. הם גם נותנים חסות למועדון הכדורגל ברצלונה, והיא מחזיקה גם במותג בגדי הספורט בורדה.
פריז סן ז'רמן.
אל-ח'ליפי הפך לנשיא החדש והמנכ"ל החדש של פריז סן ז'רמן ב-7 באוקטובר 2011. זמן קצר לאחר שמונה כנשיא, הציג תוכנית בת חמש שנים במטרה להצעיד את המועדון לרמות הגבוהות של הכדורגל העולמי. כחלק מהתוכנית ארוכת הטווח של המועדון, הביא את כדורגלן העבר לאונרדו שישמש כיועץ מקצועי של המועדון.
בעונת 2012/2013 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הצרפתית וגם העפילה לשמינית גמר ליגת האלופות. בין היתר הודות לשערו של החלוץ החדש זלאטן איברהימוביץ'. בעונת 2019/2020 העפילה הקבוצה לראשונה לגמר ליגת האלופות, אך הפסידה במשחק הגמר לבאיירן מינכן.
ביוני 2012 רכשה QSi את מועדון הכדוריד של פריז ומיזגה אותו עם זכיינית הספורט PSG. מאז 2012, קבוצת פריז סן-ז'רמן בכדוריד זכתה חטיבת בחמש אליפויות צרפת, והגיעה לשלבים הסופיים בליגת האלופות, כולל פעמיים למשחק הגמר ופעמיים למשחק חצי הגמר.
קריירה פוליטית.
בנובמבר 2013, מונה אל-ח'ליפי לשר בלי תיק על ידי האמיר של קטר, תמים בן חמד אאל ת'אני.
בעיות משפטיות.
באוקטובר 2017 פתחו בתי המשפט השווייצרים בחקירה נגד אל-ח'ליפי בחשד לשחיתות פרטית בהקצאת זכויות הטלוויזיה למונדיאלים 2026 ו-2030 לאזור צפון אפריקה והמזרח התיכון. בפברואר 2020 ביטלו התובעים השווייצרים את כתב האישום בגין שוחד, אך הפלילו את אל-ח'ליפי בגין הסתה. ב-27 במרץ 2020 דחה בית המשפט הפדרלי השווייצרי את כתב האישום של התביעה נגד אל-ח'ליפי בגין הסתה.
ב-23 במאי 2019 הוגש נגדו כתב אישום בגין שוחד בחקירת מועמדויות דוחה לשנת 2017 ו-2019 לאליפות העולם באתלטיקה.
ב-14 בספטמבר 2020, בית המשפט הפדרלי השווייצרי החל להעמיד לדין את אל-ח'ליפי, בשל "ניהול פלילי מחמיר", בהתבסס על האשמות הקשורות לפגישה שהתקיימה ב-24 באוקטובר 2013, במטה הצרפתי של beIN, שבו נטען כי אל-ח'ליפי הבטיח לכאורה לרכוש וילה בסרדיניה תמורת 5 מיליון יורו, שתנוצל על ידי ואלקה, בתמורה למתן זכויות ההקרנה למונדיאל 2026 ו-2030 ל-beIN Media. הוא זוכה על ידי בית המשפט באוקטובר 2020.
חיים אישיים.
אל-ח'ליפי נשוי, ויש לו ארבעה ילדים המתגוררים בקטר.
גרג סטובי
ויליאם גרגורי סטובי (באנגלית: William Gregory Steube, נולד ב-19 במאי 1978) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-17 של מדינת פלורידה. מחוז הבחירה של סטובי נמצא בדרום-מרכז פלורידה, והוא משתרע החל מהפרוורים של סרסוטה שליד מפרץ טמפה ועד לאגם אוקיצ'ובי. סטובי כיהן בבית המחוקקים של פלורידה ב-8 השנים שקדמו לבחירתו לקונגרס, כאשר בין השנים 2010 ו-2016 הוא כיהן בבית הנבחרים של פלורידה, ובין 2016 ל-2018 הוא כיהן בסנאט של פלורידה.
ביוגרפיה.
סטובי נולד בבראדנטון שבפלורידה. אביו, בראד סטובי, היה השריף של מחוז מאנאטי. הוא למד באוניברסיטת פלורידה, שם קיבל תואר במדעי בעלי החיים בשנת 2000 ותואר במשפטים בשנת 2003. אחרי שסיים את לימודיו, סטובי התגייס לצבא ארצות הברית. הוא שירת שם בין השנים 2004 ו-2008, ונשלח לעיראק כחלק ממלחמת עיראק.
בשנת 2010, סטובי נבחר אל בית הנבחרים של פלורידה מטעם מחוז הבחירה ה-67 (שמספרו שונה ל-73 בשלב מאוחר יותר כתוצאה ממספור מחדש של המחוזות בפלורידה), וכהונתו החלה ב-2 בנובמבר של אותה השנה. סטובי נבחר לבית הנבחרים של פלורידה פעמיים נוספות בשנים 2012 ו-2014. בשנת 2016, סטובי רץ לסנאט של פלורידה, ונבחר אליו לאחר שקיבל 59% אחוזים מהקולות.
בשנת 2018, סטובי התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. מספר שבועות לפני הבחירות, המועמדת הדמוקרטית לתפקיד מתה במפתיע והוחלפה על ידי מועמד אחר. בנובמבר 2018, סטובי זכה בבחירות והפך לחבר בבית הנבחרים.
ביוני 2021, סטובי היה אחד מבין 21 חברי בית הנבחרים שהתנגדו להענקת מדליית הזהב של הקונגרס לשוטרים שהגנו על הקפיטול בזמן ההסתערות עליו.
מהדיה
מהדיה (בערבית: المهدية, אל-מהדיה) היא עיר במרכז חופהּ המזרחי של תוניסיה, כ-90 ק"מ מדרום-מזרח לקירואן בקו אווירי. אוכלוסייתה מנתה 51,833 תושבים במפקד של 2014. עיקר פרנסתה על דיג ועיבוד תוצריו ועל תיירות.
תולדותיה.
העיר העתיקה של מהדיה בנויה על לשון יבשה שאורכה כ-1,500 מ' ורוחבה כ-500 מ', באתרהּ של העיר היוונית והרומית אפרודיסיום. קברים חצובים שנחשפו בקצה הכֵּף מעידים על קיום תחנת מסחר פיניקית קודמת במקום. אחרי הכיבוש הערבי במאה ה-7 כונתה "ראס איפריקיה". העיר נקראה בשם מהדיה אחרי השתלטות הפאטמים באיפריקיה על שמו של מייסד השושלת עוביד אללה אל-מהדי שהעתיק אליה ב-921 את בירתו. אל-מהדי ביקש ליצור בסיס ימי שישמש פתח להתפשטות מזרחה, ובתקופתו נבנו ביצורי העיר. אחרי כיבוש מצרים ב-969 העבירו הפאטמים את בירתם לקהיר, אך מהדיה עדיין שמרה על מעמדהּ כאחד הנמלים הראשיים של איפריקיה (תוניסיה של ימינו). הגאוגרף האנדלוסי אל-בכרי במאה ה-11 כינה אותה "הנמל של קירואן".
ב-1087 התקיפו ציי הרפובליקות הימיות של ג'נובה ופיזה את מהדיה והעלו באש את ספינות הצי המוסלמי בתוך הנמל. מתקפה זו מילאה תפקיד מכריע בהשתלטות הנוצרית על מערב הים התיכון ופינתה את הנתיבים הימיים עבור מסעי הצלב. הזירים (زيريون) קבעו במהדיה את מרכזם במאה ה-11, אך הודחו משם עם הכיבוש הנורמני של העיר ב-1148 והקמת ממלכת אפריקה הנורמנית . ב-1160 סילקו המוואחידון את הנורמנים, ואת בירתם העתיקו לעיר תוניס שתהיה בכל התקופות הבאות בירת הארץ.
מהדיה הייתה אחד הבסיסים של שודדי הים הבֶּרבֶּרים שהתחזקו עם ירידת כוחו של השלטון המרכזי בתקופת השושלת החפצית (الحفصيون) . ב-1390 הייתה יעד ל"מסע הצלב הבֶּרבֶּרי" , שהובילו הצרפתים והגנואזים נגד שודדי הים. הוטל עליה מצור, אך העיר הצליחה לעמוד בו. בתחילת המאה ה-16 פעלו במרחב שודדי הים בהנהגת ח'יר א-דין "ברברוסה" וממשיכו טורגוט ראיס בחסות הסולטאן העות'מאני סולימאן המפואר. במהלך המאה הייתה תוניסיה זירה למאבק הכוחות בין ספרד והאימפריה העות'מאנית. מהדיה נפלה בידי הספרדים ב-1550 שהציבו בה חיל מצב. ב-1553 הציע קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שמלך על ספרד כ-קארלוס הראשון, למסור את העיר בידי ההוספיטלרים, שבחסדו נאחזו ב-1530 במלטה, אך נענה בסירוב שתורץ במיעוט משאבים. הקיסר הורה למשנה למלך בסיציליה, חואן דה וגה , להרוס את מבצר העיר ואת חומותיה, למרות יתרונותיה האסטרטגיים.
ב-1574 נכבשה מהדיה בידי העות'מאנים. על אף שיקום ביצוריה והשלטת סדר וביטחון, העיר הלכה ואיבדה את חשיבותה הצבאית והמסחרית. השלטון העות'מאני בתוניסיה כולה בא לקיצו ב-1881 עם כינון הפרוטקטורט הצרפתי.
אתרים היסטוריים.
ברובע המדינה של מהדיה מצויים מבנים מהמאות ה-10 וה-11. הבולט בהם הוא המסגד הגדול , שנבנה ב-916, בימי הח'ליף הפאטמי הראשון עוביד אללה אל-מהדי. המבנה עבר שיפוצים במרוצת הדורות, ומהמבנה המקורי נותרו האכסדרה הצפונית ושער הכניסה.
המבצר ("בּוּרג' אל-כּבּיר") החולש על העיר, שנבנה מחדש על ידי העות'מאנים בשנת 1595 אחרי ההרס שביצעו הספרדים, נקרא גם "בורג' אל-עות'מאני", ובשם זה נקראת דרך החוף המקיפה את העיר העתיקה מדרום. דרך החוף הצפונית נקראת בשם "ראס איפריקיה", כשמה של לשון היבשה שעליה נבנתה העיר ההיסטורית. בתקופת החסות הצרפתית שימש כבית סוהר.
השער המבוצר, "סקיפֿה כַּחלָה" (السقيفة الكحلة) או "בּאבּ זֻוֵילָה", שנבנה כחלק מחומות העיר בשנים 916–920 ושופץ במאה ה-16, עדיין משמש כאחת הכניסות לקסבה. סמוך אליו שוכן המוזיאון לארכאולוגיה ולאמנות שנחנך ב-1997. מוצגים בו עתיקות וחפצי אמנות מהמחוז כולו, ובין היתר ממצאים מהספינה הטרופה של מהדיה שהתגלתה ב-1907 בים בקרבת העיר. הספינה, שמטענהּ כלל יצירות אמנות יווניות, תוארכה למאה ה-1 לפנה"ס.
היהודים במהדיה.