המהפכה הרוסית של 1917 הביאה לייסודה של רפובליקה גאורגית עצמאית, הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה, שהתקיימה עד לשנת 1921. במהלך קיומה של הרפובליקה סבלה המפלגה המנשביקית השלטת בגאורגיה מאי שקט באזור אבחזיה, אף על פי שהייתה לאבחזיה אוטונומיה מוגבלת. והביא לקיצה את העצמאות קצרת הימים של הרפובליקה. בעקבות זאת הפכה אבחזיה בתקופה שבין 1921–1931, לרפובליקה סובייטית בשם הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה (אבחזיה אסס"ר). אף על פי שהייתה לאבחזיה אוטונומיה להלכה, היא הייתה כפופה לשלטון הסובייטי המרכזי בגאורגיה. הגאורגית הפכה לשפה הרשמית באוטונומיה. לברנטי בריה עודד את הגירת גאורגים לאבחזיה, ורבים עברו להתיישב בה כולל רוסים.
היחסים לאחר פירוק ברית המועצות.
עם תחילת התפוררותה של ברית המועצות בסוף שנות השמונים, צצה מתיחות אתנית בין הגאורגים והאבחזים עקב התקדמותה של גאורגיה לכיוון עצמאות. האבחזים שהתנגדו למהלך חששו כי הכרזה על עצמאות גאורגיה תוביל לחיסול האוטונומיה האבחזית, וטענו כי אבחזיה התבססה כרפובליקה סובייטית נפרדת. הוויכוח הוביל, ב-16 ביולי 1989, למאורעות אלימים בסוחומי.
ב-17 במרץ 1991, הטילה הרפובליקה הגאורגית חרם על משאל עם בשאלה האם לחדש את הקשר בין הרפובליקות הסובייטיות במסגרת ברית המועצות, שהוזמן על ידי מיכאיל גורבצ'וב. אולם 52.3% מאוכלוסיית אבחזיה, המהווים למעשה את כל הלא-גאורגים באוטונומיה, השתתפו במשאל העם, והצביעו ברוב מכריע של 98.6% על שימור מסגרת ברית המועצות. מאוחר יותר, ב-31 במרץ של אותה שנה, החרימו רוב הלא-גאורגים משאל העם על עצמאות גאורגיה, שזכה לתמיכה גורפת של רוב אוכלוסיית גאורגיה. מספר שבועות לאחר מכן, ב-9 באפריל, הכריזה גאורגיה על עצמאותה, בהנהגת הדיסידנט האנטי-סובייטי, זוויאד גמסחורדיה. תחת שלטונו של גמסחורדיה נרגעו הרוחות באבחזיה באופן יחסי, ונחתם הסכם לשיתוף השלטון בין האבחזים והגאורגים, תוך הבטחת ייצוג יתר לאבחזים בבית המחוקקים האבחזי.
ב-21 בפברואר 1992 הודיעה המועצה הצבאית השלטת בגאורגיה, על ביטול החוקה הסובייטית והחזרת חוקת הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה משנת 1921. אף על פי שהחוקה החדשה לא אמרה זאת, פירשו אבחזים רבים את ההודעה כביטול מעמד האוטונומיה. ב-23 ביולי של אותה שנה, הכריזה הסיעה האבחזית במועצה העליונה של הרפובליקה הכריז על עצמאות מגאורגיה. הישיבה בה הוכרזה העצמאות הוחרמה על ידי הנציגים שהיו אתנית גאורגים, וההכרזה לא הוכרה על ידי אף מדינה בעולם. ההנהגה האבחזית נקטה במדיניות של נישול הפקידים הגאורגים ממעמדם, תהליך שלווה באלימות. בינתיים חיזק המנהיג האבחזי, ולדיסלב ארדזינבה, את הקשרים שלו עם חסידי הקו הנוקשה בפוליטיקה הרוסית והאליטה הצבאית של רוסיה והכריז כי הוא מוכן למלחמה כנגד גאורגיה.
מלחמת אבחזיה.
בתחילת אוגוסט 1992 השתלטו תומכי גמסחורדיה על מקטע של קו מסילת הברזל העובר בסמגרלו ובאבחזיה והמחבר את טביליסי לרוסיה. בנוסף לכך הם לקחו בשבי מספר פקידים בכירים של הממשל הגאורגי בנפת גאלי, ובכללם שר הפנים הגאורגי, רומן גוונצדזה (რომან გვენცაძე). ההנהגה הגאורגית החליטה על פעולה צבאית לשחרור החטופים וכיבוש המסילה. מאוחר יותר טען שוורדנדזה כי השיג את הסכמת ראש הפרלמנט האבחזי, ולדיסלב ארדזינבה, לפעולה. ארדזינבה מצידו התכחש לדברים.
כתוצאה מההחלטה נכנסו, בלילה של ה-13 באוגוסט 1992, כוחות המשמר הלאומי בפיקוד קיטובאני לאבחזיה, במטרה להשתלט על מסילות הברזל והכבישים הראשיים בנפה. הפעולה הצליחה והשבויים שוחררו. אולם גם לאחר שהושגו מטרות הפעולה המשיך קיטובאני במתקפה, והתקדם לכיוון סוחומי. כוחותיו של קיטובאני נתקלו בהתנגדות עזה ונעצרו. לאחר הפוגה קצרה, ב-18 באוגוסט 1992, חזר קיטובאני עם המשמר הלאומי ותקף את סוחומי. ממשלתו של ארדזינבה נאלצה להימלט צפונה אל העיר גודאותה. שוורדנדזה טען כי קיטובאני פעל על דעת עצמו, ובניגוד להוראותיו. קיטובאני טען כי הססנותו של שוורדנדזה מנעה ממנו להמשיך במתקפה ולכבוש את גודאותה, דבר שהיה עשוי להביא לסיומה של המלחמה בניצחון גאורגי. ישנה גרסה לפיה הרוסים הם שעודדו את קיטובאני במעשיו, על מנת ליצור עימות מזוין בגאורגיה, שיחליש את גאורגיה, ויסייע לאבחזים בהם תמכו. בשלב זה השתלטו כוחות הממשלה הגאורגית על חלקים נרחבים מאבחזיה, אך לא הצליחו לדכא את הבדלנים, והלחימה ברחבי החבל נמשכה עד ספטמבר 1993 בניצחון הבדלנים והאבחזים שהוביל לטיהור אתני של גאורגים מאבחזיה.
מלחמת גאורגיה–רוסיה.
במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה, נלחמה אבחזיה יחד עם דרום אוסטיה ורוסיה נגד גאורגיה, מלחמה שנגמרה בניצחון הבדלנים שהביא לאיבוד שליטת גאורגיה במובלעותיה השונות בשטחים הבדלנים.
ישראלה קריבושה
רואץ'
ניקולה קובאקס
קובץ'
ג'ורג' אגניו ריד
ג'ורג' אגניו ריד (באנגלית: George Agnew Reid: 25 ביולי 1860 - 23 באוגוסט 1947) היה אמן קנדי, צייר, מחנך ומנהל. הוא ידוע בעיקר כצייר ז'אנר, אך עבודתו הקיפה גם ציורי קיר, ונושאי ז'אנר, היסטוריה, דיוקן ונוף.
ביוגרפיה.
ג'ורג' ריד נולד בחווה של משפחתו בווינגהאם, אונטריו. לאחר שלמד זמן קצר אצל אדריכל, עבר הכשרה בבית הספר לאמנות באונטריו, טורונטו בשנת 1879, שם למד אצל רוברט האריס. לאחר מכן למד באקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה בין השנים 1882–1885, שם היה בן טיפוחיו של תומאס אייקינס.
הוא פגש את אשתו הראשונה האמנית מרי היסטר ריד באקדמיה של פנסילבניה, התחתן איתה בשנת 1885 ונשאר איתה עד מותה בשנת 1921. הוא למד גם באקדמיה ז'וליאן, אצל ז'אן ג'וזף בנימין-קונסטנט ובאקדמיה קולארוסי בפריז ובפראדו במדריד (1888–1889). הוא ואשתו ערכו מאוחר יותר גם מספר טיולי לימוד באירופה, במהלכם הם ביקרו בצרפת, איטליה, ספרד ופורטוגל.
בטורונטו השתמש ריד בנושאים מזיכרונות ימיו הראשונים בחווה ובחייו בקנדה בציור "פירות אסורים" (1889). הוא רכש את תהילתו בתמונות נרטיביות בהן החל את הכשרתו בפריז. לאחר מסע בשנת 1896 לספרד וצרפת, הוא צייר או השתמש בפסטל ליצירת סצנות בעלות אופי קנדי או של דמות בטבע, תוך שהוא משתמש בצורה שונה בעקרונות האימפרסיוניזם, לאחר שלמד אותו בפריז.
ריד התחיל להתעניין בציורי קיר בפריז, יצר את ציור הקיר הראשון שלו בשנת 1892. בשנת 1897, עם פרידריך צ'לנר, וויליאם קרוישנק ואדמונד וילי גריר, הוא ייסד את אגודת ציירי הקיר בטורונטו. בשנת 1903, בעזרת אמנים אחרים, הוא ייסד את האגודה לאומנויות ואומנות בקנדה. היא הפכה לאגודה הקנדית לאמנות שימושית בשנת 1905, ובשילוב עם תנועת "עיר יפה" לעידוד ציורי קיר במוסדות אזרחיים ומסחריים. ריד יצר ציורי קיר והזמנות פרטיות וציבוריות, במיוחד עבור בניין העירייה של טורונטו (1897–1899), הבניינים העירוניים של טורונטו (1899 לערך), ומוזיאון רויאל אונטריו (1935–1938).
הוא נבחר לאקדמיה המלכותית הקנדית לאמנויות בשנת 1889, היה נשיא אגודת האמנים באונטריו בשנת 1897, נשיא האקדמיה המלכותית הקנדית בשנים 1906 עד 1909, ממייסדי ציירי צבעי המים המשויכים בשנת 1912, לאחר שלימד בבית הספר לאמנות במרכז אונטריו מאז 1890, הפך למנהל בשנים 1912–1918.
הוא הוזמן על ידי מחלקת רשומות המלחמה הקנדיות ליצור יצירות מהמלחמה בשנים 1917 ו-1918.
פרסיו כללו מדליית זהב 1893 בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשיקגו (מדליית זהב שנייה זכתה בתמונה בסן פרנסיסקו ביריד אמצע החורף בשנת 1894), ומדליית ארד בתערוכה הקנדית. בתערוכה העולמית בסנט לואיס, מיזורי בשנת 1904.
בשנת 1922, לאחר מות אשתו הראשונה מרי היסטר ריד, הוא התחתן עם האמנית מרי רינץ'. איתה הוא חקר וצייר את הצפון הקנדי בשנת 1925 ובשנים שלאחר מכן.
הוא נפטר בשנת 1947 והותיר אחריו גוף עבודה גדול ומגוון, שחלק גדול ממנו נמצא באוספים ציבוריים ופרטיים.
עבודה אדריכלית.
בשנת 1892, ג'ורג' אגניו ריד ואשתו מרי היסטר ריד בנו שני קוטג'ים בעיצובם במושבת האמנים באונטאורה בטאנרסוויל, ניו יורק. אלה הובילו להזמנות נוספות באונטאורה, כולל בניית כנסייה.
בליידי
בליידי (באנגלית: Bladee, נולד כ-Benjamin Reichwald ב-9 באפריל 1994 בסטוקהולם) הוא זמר, פזמונאי וראפר שוודי, חבר בקבוצה דריין גאנג.
ביוגרפיה.
בנג'מן רייכוואלד נולד ב-9 באפריל 1994 בסטוקהולם וגדל בעיר. בשנת 2004 הוא פגש בבית הספר את הזמר Ecco2k (זאק ארוגונדד) ובשנת 2007, בהיותם בני 13, הם הקימו להקה.
בשנת 2011 בליידי הוציא את שיריו הראשונים בשם "קן בורנס". בשנת 2014 הוא הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, "Gluee", שזכה להצלחה. בשנת 2016 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Eversince", ובשנת 2017 הוציא אלבום נוסף, "Red Light".
בשנת 2018 ביחד עם חבר נוסף בדריין גאנג Ecco2k הוציאו מיקסטייפ נוסף. בשנת 2020 הם הוציאו את אלבומו השלישי של בליידי, "333".
בנוסף לעיסוק במוזיקה, בליידי פעול בתחום עיצוב אופנה עבור חברה בבעלות של יאנג לין, גם הוא ראפר שוודי.
Gaon הוא אתר אינטרנט, שמופק על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הדרום קוריאני ובחסות משרד התרבות, הספורט והתיירות בדרום קוריאה, במטרה ליצור מצעדי פזמונים לאומיים לקוריאה הדרומית, בדומה למצעדי הבילבורד של ארצות הברית, ולמצעדי אוריקון של יפן. האתר אינטרנט הושק רשמית ב-23 בפברואר 2010.
מצעדי פזמונים.
לכל המצעדים, יש דירוג של טופ 100. עד לאמצע 2014, ומ-2018 עד היום, למצעדי הדיגיטל, הסטרימינג, ההורדות הדיגיטליות והקריוקי, יש דירוג של טופ 200.
איגוד התוכן למוזיקה של קוריאה הדרומית
כיבוש עולמי
קוסמוקרטיה
מריה פורסקו