בשנת 1856 בווינה המשיך לצייר ציורי קיר של הכנסייה. בתקופה זו תיאופיל פרייהר פון הנסן, אדריכל דני-אוסטרי שבילה גם ביוון והתעניין באמנות ביזנטית, בנה מחדש את הכנסייה היוונית פליישמרקט בווינה בסגנון נאו-ביזנטי, ותירש הוזמן יחד עם קרל ראל. לספק ציורי קיר לחלל הפנים.
לאחר המשימה בווינה, תירש הועסק ברומא על ידי סיימון סינאס, נדבן יווני, שהשיג עבורו מספר עבודות בנושאים מיתולוגיים ודתיים.
בשנת 1860 נסע לסנט פטרסבורג, שם צייר ציורי קיר ואייקונים בקפלות של הדוכס הגדול ניקולס והדוכס הגדול מיכאלובכנסייה הפרוטסטנטית של סנט קתרין.
לאחר שובו לגרמניה, תירש המשיך לצייר ציורים בכנסיות רבות. כולל ישו בבריכה בתסדה, ישו במדבר, ישו נושא את הצלב ועוד.
כעבור כמה שנים צייר תירש את האייקונים בקתדרלה היוונית האורתודוקסית של סנט סופיה בלונדון (הוקדשה 1882), ושל הכנסייה היוונית האורתודוקסית סנט סטפן בפריז (הוקדשה בשנת 1895).
דנוטה קלייזינגר
דנוטה קלייזינגר (נולדה דנוטה צ'לאפינסקה; 29 במאי 1924 – 27 באוגוסט 2017) הייתה חסידת אומות העולם אוסטרית ואזרחית כבוד של מדינת ישראל.
ביוגרפיה.
דנוטה קלייזינגר נולדה דנוטה צ'לאפינסקה בבידגושץ' בפולין.
הצלה בשואה.
בשנת 1942 היהודי הפולני יוז'ק פרזמן נכלא עם אמו שיינה בגטו ורשה. לפני המלחמה, אמה של דנוטה הייתה חברה של שיינה פרזמן ויוז'ק בנה היה חבר של דנוטה. לאחר הקמת הגטו דנוטה הבריחה אוכל וכסף עבור משפחת פרזמן לגטו ובכך סיכנה את חייהם וחייה.
ארוסה של דנוטה אוולד קלייזינגר שירת לאחר כיבוש פולין כקצין בוורמאכט הגרמני בתחנת הרכבת בוורשה. בסיועו של אוולד, דנוטה סיפקה ליוז'ק ויוסף קורמרזין תעודות ארי מזויפות ואישורי נהיגה. לפני התקוממות הגטו והרסו באפריל 1943 יוז'ק פרזמן וחברו יוסף קורמרזין ברחו בעזרת קלייזינגר לצד הארי של העיר. דנוטה הסתירה אותם בידיעתו ובהסכמתו של ארוסה, הקצין אוולד קלייזינגר, שלושה שבועות בדירתה. היא גם הצילה את אמו של יוז'ק, שיינה פרזמן. לאחר מכן יוז'ק ויוסף שהו בבית הוריו של אוולד בווינה. הם התחזו לעובדים חקלאיים נוצרים פולנים. המשפחה סיפקה אוכל ומצרכים חיוניים אחרים, והם חיו כבני משפחת קלייזינגר עד סוף המלחמה.
לדנוטה ואוולד קלייזינגר הוענק אות חסיד אומות העולם.
ניפו–דלקו–ואן פרובאנס
EF Pro Cycling
פאול תומאן
פרידריך פאול תומאן (בגרמנית: Friedrich Paul Thumann; 5 באוקטובר 1834 – 19 בפברואר 1908) היה מאייר וצייר גרמני.
ביוגרפיה.
הוא היה בנו של מורה. במקור, הוא התכוון לפתוח בקריירה במדעים ולמד בבית הספר להנדסה בגלוגאו. תחומי העניין שלו פנו במהרה לאמנות, ובשנת 1854 עד 1856 הוא למד באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין. עד 1860 עבד באולפניו של יוליוס הובנר בדרזדן. לאחר שנתיים בלייפציג הוא נכנס לבית הספר לאמנות של ויימאר, שם למד בהדרכתו של פרדיננד פאוולס. הוא הפך לפרופסור שם בשנת 1866.
במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה הוא היה שרטט במטה הצבא השלישי של פרוסיה. בשנת 1875 הוא מונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות בברלין ומילא תפקיד זה עד 1887.
הוא נסע רבות במהלך חייו: ביקר בהונגריה ובטרנסילבניה ובילה קצת זמן בלימודים באנגליה, בנוסף לסיורים הרגילים הקשורים באמנות באיטליה ובצרפת. בין השנים 1887–1891 הוא התגורר באיטליה. הוא השתלט על סטודיו המאסטר של פרופסור יוליוס שרדר בשנת 1892.
הוא עבד בעיקר כמאייר, והפיק גלופות לספרים מאת גתה, טניסון, היינה ורבים אחרים. האלגנטיות של האיורים שלו משכה מעריצים רבים.
הוא התחתן עם אישה מהאצולה האנגלית. אחת מבנותיו התחתנה עם אחיו של המשורר אלגרנון סווינבורן.
בשנת 1893 הציג תומאן את עבודתו בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשיקגו, שם קיבל את הצעת של חברה למים מינרליים, שרכשו את זכויות ההעתקה של ציור תומאן לשימוש כחלק מהלוגו עבור המים המינרליים שלהם.
EF Education-Nippo
צומת הטייסים
צומת הטייסים הוא צומת חשוב במרכז ישראל, בו נפגשים כביש 40, כביש 461 וכביש יציאה מבני עטרות. הוא ממוקם ליד נמל התעופה בן-גוריון. הצומת נמצא על הדרך ההיסטורית מיפו ללוד שעברה ליד וילהלמה (בני עטרות של היום).
קצה המסלול 03/21 של נמל התעופה נמצא כ-700 מטר מהצומת, לכן ניתן לראות בקרבת הצומת, משני צדי הכביש 461, את עמודי מערכת תאורת גישה .
תוכניות פיתוח עתידיות.
תוכנית בניית מחלף.
בשנת 2004 אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות את הארכתו של הכביש 461 לכיוון מזרח, עד למחלף גבעת כ"ח העתידי שם הוא יתחבר לכביש 6. במסגרת הפרויקט מתוכננת בניית מחלף הטייסים במקומו של הצומת.
במסגרת הקמת קו הסגול של רכבת הקלה מתוכנן להבנות בקרבת הצומת דיפו שישמש את קרונות הרכבת בנוסף לכך גם קיימת תוכנית להקמת מרכז תחבורתי משולב במחלף הטייסים הכולל חניון "חנה וסע", מסוף תחבורה ציבורית וחיבור לתחנה הסופית של קו הסגול של רכבת הקלה העתידי.
ראש פינה (ארגנטינה)
ראש פינה (רֹאשׁ פִּנָה, בספרדית: Rosh-Pinah) הייתה קבוצת התיישבות יהודית בחבל אנטרה ריוס שבארגנטינה. הקבוצה הוקמה בשנת 1892 באמצעות יק"א כחלק מפרויקט ההתיישבות היהודית בארגנטינה ובברזיל, ביוזמתו של הפילנתרופ היהודי, הברון הירש.
קבוצת ההתיישבות "ראש פינה".
בשנת 1892 הוקמה בפרובינציית "אנטרה ריוס" שבארגנטינה קבוצת ההתיישבות "ראש פינה" כחלק מההתיישבות באזור המושבה "קלרה". ההתיישבות הייתה חלק מתוכניתו של הברון הירש להתיישבות יהודית חקלאית בארגנטינה ובברזיל שיושמה באמצעות חברת יק"א. הקבוצה הורכבה ממהגרים יהודים שהאימפריה הע'ותמנית לא אפשרה את כניסתם לארץ ישראל והגיעו בסופו של דבר, בסיוע נציגי הברון הירש, להתיישבות חקלאית בארגנטינה.
הקבוצה "ראש פינה" יושבה באזור שממזרח למסילת הרכבת בין לאס מוסקאס וויז'ה דומינגז של ימנו, כחלק מההתיישבות במושבה "קלרה" שהורכבה ממספר קבוצות התיישבות הפרוסות על פני שטח גאוגרפי נרחב. הקבוצה הייתה חלק ממספר קבוצות שעלו יחד על הקרקע בראשיתה של ההתיישבות בשטח המושבה "קלרה". שמותיהן של קבוצות ההתיישבות הראשונות שעלו על הקרקע בסמוך לעליית ראש פינה, היו: אבן הראשה, רחל, כרמל, קריית ארבע.
ינדריק זיגוורט
ינדריק זיגוורט (; נולד ב-27 באוגוסט 1994) הוא זמר גרמני, נציג גרמניה לתחרות האירוויזיון לשנת 2021 שברוטרדם, הולנד.
ביוגרפיה.
ינדריק זיגוורט נולד בהמבורג ב-27 באוגוסט 1994 ולו ארבעה אחים. בנערותו למד זיגוורט כינור ופסנתר, ולאחר שסיים את בית הספר התיכון למד מוזיקה ארבע שנים במכון למוזיקה של אוניברסיטת אוסנברוק. במהלך לימודיו השתתף זיגוורט במספר מחזות זמר בגרמניה בהם "פיטר פן" בגרסתו הגרמנית. זיגוורט כותב את השירים שלו בעצמו והיוקליילי מהווה אלמנט חשוב במוזיקה שלו ומהווה חלק עיקרי מהעיבוד המוזיקלי.
ב-6 בפברואר 2021 נודע כי נבחר לייצג את גרמניה באירוויזיון 2021. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיע זיגוורט למקום ה-25 עם שלוש נקודות.
חיים אישיים.
זיגוורט מתגורר בהמבורג עם בן זוגו יאן.
ג'וזף הנריך
ג'וזף הנריך (באנגלית: Joseph Henrich; נולד ב-1968) הוא פרופסור קנדי לביולוגיה אבולוציונית אנושית באוניברסיטת הרווארד, ויו"ר המחלקה. הנריך היה פרופסור לפסיכולוגיה וכלכלה באוניברסיטת קולומביה הבריטית. הוא מתעניין בשאלה כיצד בני האדם התפתחו מ"פרימאט יחסית לא ראוי לציון לפני כמה מיליוני שנים למין המצליח ביותר בעולם", וכיצד השפיעה התרבות על ההתפתחות הגנטית שלנו.
ביוגרפיה.
הנריך הוא בעל תואר ראשון באנתרופולוגיה והנדסת חלל מאוניברסיטת נוטרדאם, 1991. בשנים 1991–1993 עבד כמהנדס מערכות בדיקה והערכה של חברת ג'נרל אלקטריק-חלל (שנמכרה למרטין מריאטה בשנת 1993) בספרינגפילד, וירג'יניה. בשנת 1995 קיבל תואר שני וארבע שנים לאחר מכן, דוקטורט באנתרופולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
בין השנים 2002–2007 היה הנריך באוניברסיטת אמורי במחלקה לאנתרופולוגיה. הוא היה יושב ראש הקתדרה למחקר בקנדה בתחומי התרבות, הקוגניציה והקו-אבולוציה באוניברסיטת קולומביה הבריטית, שם היה פרופסור במחלקות לפסיכולוגיה וכלכלה. בשנת 2015 הוא מונה לפרופסור ויו"ר המחלקה לביולוגיה אבולוציונית אנושית באוניברסיטת הרווארד.
מחקר.
תחומי המחקר של הנריך כוללים למידה תרבותית, התפתחות של שיתוף פעולה, ריבוד חברתי, יוקרה והתפתחות קבלת החלטות כלכליות ואמונות דתיות. הוא תומך ברעיון שפוליגמיה מזיקה לחברה מכיוון שמונוגמיה מפחיתה את התחרות הגברית. מחקריו של הנריך מראים כי בבדיקות פסיכולוגיות אנשים עם רקע מערבי, משכיל, מתועש, עשיר, דמוקרטי - אנשי ה-WEIRD (Western, educated, industrialized, rich, democratic background) - אינם מייצגים בני אדם באופן כללי במבחנים פסיכולוגיים רבים.
דילן חרונבחן
מאי ויטמן
קרב ז'מפ
קרב ז'מפ (בצרפתית: Bataille de Jemappes) התרחש במהלך 6 בנובמבר 1792 בין צבא המהפכה הצרפתי וכוחות האימפריה הרומית הקדושה במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה. הקרב, אשר התרחש בקירוב לעיירה ז'מפ (כיום בבלגיה) היה ניצחון צרפתי ואפשר את הפלישה הצרפתית אל עבר ארצות השפלה האוסטריות. הכוחות הצרפתים היו ברובם מגויסים חדשים לא מיומנים תחת פיקודו של שארל פרנסואה דומורייה ומנו לערך 40,000 איש. לעומתם עמד צבא מלוכת הבסבורג תחת פיקודו של פילדמרשל אלברט קזימיר, דוכס טשן אשר מנה לערך 13,000 איש.
רקע.