עץ הקארי (שם מדעי: "Murraya koenigii") הוא עץ טרופי עד סובטרופי ממשפחת הפיגמיים, הנפוץ בהודו ובסרי-לנקה. עלי העץ משמשים במאכלים רבים בהודו ובשכנותיה. בשימוש במאכלי קארי מכונים העלים ברוב השפות ההודיות "עלי קארי" או "עלי אזדרכת מתוקים". בדרום הודו נקרא "וופאלה" vepala. שמו המדעי של העץ נקרא על שמם של הבוטנאים יוהאן אנדריאס מוריי ויוהאן קוניג.
תיאור.
גובה העץ 4–6 מטר וגזעו בקוטר עד 40 ס"מ. עליו מנוצים, עם 11–21 עלונים באורך 2–4 ס"מ ורוחב 1–2 ס"מ כל אחד. הפרחים קטנים, לבנים וריחניים. לעץ פירות ענבתיים שחורים ומבריקים.
שימושים.
בבישול.
עלי העץ נפוצים מאוד בתבשילים בדרום הודו, בחופה המערבי ובסרי לנקה, במיוחד בתבשילי קארי. בדרך כלל העלים מטוגנים עם בצל קצוץ בשלב הבישול הראשון. לעלים טריים חיי מדף קצרים, והם אינם נשמרים טוב בקירור. העלים נמכרים גם מיובשים אם כי לאלו ארומה נחותה.
ברפואה.
ברפואה האיור ודית מייחסים לעלים תכונות אנטי סוכרתיות.
הרבייה.
על מנת להיזרע על הפירות להיות בשלים וטריים. פירות יבשים או מצומקים אינם בני קיימא. ניתן לשתול את הפרי שלם, אך עדיף להסיר את הציפה ולשתול בתערובת שתילה לחה אך לא רטובה.
ניתן גם להרבות את העץ על ידי יחור.
אבן כמונה
סעד בן מנצור אבן כמונה (בערבית: سعد بن منصور ابن كمونة) היה פילוסוף יהודי חשוב בן המאה ה-13 שחי בבגדאד, שעסק גם ברפואה (אופתלמולוגיה), במדעים ובכתיבה משווה על שלוש הדתות המונותאיסטיות. ספרו "עיון מחדש בדיונים הנוגעים לשלוש הדתות" עורר סערה, ובעקבות פרסומו פרצו מהומות אנטי-יהודיות בבגדאד בסוף המאה ה-13.
באופן יוצא דופן ביחס למלומדים יהודים אחרים בני התקופה, כמעט כל כתביו הידועים נכתבו בערבית ספרותית (ולא בעברית או ערבית יהודית). עקב כך הייתה לו השפעה גדולה על השיח הפילוסופי האסלאמי בזמנו ואף עשרות שנים לאחר פטירתו, ולעומת זאת השפעה מזערית על הפילוסופיה היהודית.
קורות חיים.
פרטים מעטים ידועים על חייו של אבן כמונה. הוא נולד כנראה בראשית המאה ה-13 למשפחה יהודית בבגדאד. מקובל להניח שחי את חייו בבגדאד, אף על פי שחוקרים מסוימים העלו את ההשערה ששהה בחלב למשך תקופה מסוימת בצעירותו. בבגדאד הוא התכתב ועמד על קשר עם אינטלקטואלים מוסלמים בני זמנו, בהם המלומד הפרסי החשוב נסיר א-דין א-טוסי. בתקופת חייו התרחשה נפילת בגדאד והריסתה על ידי המונגולים בשנת 1258. לא ידוע האם היה בבגדאד באותה עת או במיקום אחר, וחזר אליה רק לאחר מכן. המונגולים מהר מאוד חידשו את הפעילות התרבותית בבגדאד והיו פטרונים למלומדים ואינטלקטואלים מקומיים, בהם אבן כמונה. הכובשים המונגולים האמינו בתקופה זו בדתות כגון שמאניזם, ועל אף שרוב האוכלוסייה הייתה מוסלמית, הממשל לא הודרך עוד על פי עקרונות האסלאם כפי שהיה בתקופת בית עבאס. על רקע זה אבן כמונה הרגיש כנראה שהוא בעל חופש יצירה רב יותר וביקר גם את האסלאם כפי שהוא ראה לנכון, מבלי לנקוט בצנזור עצמי רב.
על פי כתביו של אבן כמונה ניתן להבחין שהיה בקיא הן בכתבי הקודש היהודים והן באסלאמיים והנוצריים. הוא התמצא בשיח הפילוסופי של תקופתו וכן בפילוסופיה יוונית עתיקה. בכתביו הוא מותח ביקורת על הנצרות ובעיקר על האסלאם, אך לצד זאת רוחש הערכה מסוימת לישו ומוחמד. כתביו מבטאים את הרגשת המחויבות שלו להגנה על היהדות, ומחיבורו המשווה בין היהדות הרבנית ליהדות הקראית עולה שהוא השתייך ליהדות הרבנית.
יצירתו.
אבן כמונה הוא דוגמה יוצאת דופן של מלומד יהודי בן ימי הביניים שכתב כמעט את כל חיבוריו בערבית ספרותית (ולא בערבית יהודית או עברית). החיבורים היו מיועדים מראש לקהל הכללי של קוראי הערבית, ולכן הייתה התקבלותו של המחבר בקרב מלומדי התקופה מיידית ורחבת היקף. אבן כמונה היה בראש וראשונה פילוסוף, ורוב יצירותיו מוקדשות לסוגיות פילוסופיות ולספרות פרשנית פילוסופית בסוגיות שעניינו את המלומדים בני תקופתו. במידה רבה הוא פעל כחלק מממשיכי מסורתו של הפילוסוף הנודע בן המאה ה-11 אבן סינא, על אף שבמקרים מסוימים הוא גם חלק עליו.
אחד מחיבוריו החשובים ביותר של אבן כמונה הוא פרשנותו לחיבור הפילוסופי "כתאב א-תלוויחאת" (كتاب التلويحات) של המלומד המוסלמי-צופי שהאב א-דין א-סהרורדי. חיבור חשוב נוסף שלו הוא ספרו "אל-ג'דיד פי אל-חֶכּמה" (الجديد في الحكمة - "החכמה החדשה") שמתאר את המדעים והפילוסופיה של זמנו. בנוסף כתב אבן כמונה חיבור על ההבדלים בין היהדות הרבנית והיהדות הקראית, פרשנות לחיבור על מיסטיקה של אבן סינא, וכתבים פילוסופים רבים נוספים. התעניינות מיוחדת הוא העניק למהות נפש האדם, וסוגיה זאת זוכה להתייחסות רבה בכתביו. אחת מטענותיו המרכזיות היא שבעוד האדם הוא זמני, הנפש היא נצחית. הוא התייחס לטענה זאת ברבות מאמריו וניסה להוכיח אותה בכלים לוגים ופילוסופים.
חיבורו הידוע ביותר שזכה לתהודה רבה בימיו ולאחר מכן, וגרם למהומות אנטי-יהודיות בבגדאד, הוא ספרו “עיון מחדש בדיונים הנוגעים לשלוש הדתות”. הספר כלל דיון ביקורתי בשלוש הדתות - היהדות, הנצרות והאסלאם - לפי סדר הופעתן על בימת ההיסטוריה. חוקרים בימינו מציינים שבעת הצגת היהדות אבן כמונה הסתמך רבות על ספר הכוזרי, על אף שלא ציין זאת במפורש. ספרו של אבן כמונה מתחיל עם הצגת תאוריה אחידה על נבואה בכל הדתות, וממשיך בסקירת הטענות של כל דת. כוונתו לא הייתה לכתוב ספר פולמוסי אלא לנתח באופן מלומד וקר את הדתות תוך יצירת תאוריה אנליטית אחידה, ומבחינה זאת ספרו בעל ייחודיות רבה בימי הביניים. החוקר ליאון נימוי הגדיר את אבן כמונה כ"ברוך שפינוזה של המאה ה-13". עם זאת, בספרו הוא מתייחס ליהדות באופן אוהד ומציג אותה תוך חיבור בין כתביהם של יהודה הלוי והרמב"ם. לעיתים הוא מבקר גם את היהדות אך ממעט בכך. לעומת זאת הוא נקט בגישה יותר ביקורתית לגבי הנצרות ואף יותר לגבי האסלאם. ביחס לאסלאם טען שבמקרים מסוימים השריעה אינה תואמת את המוסר, ולכן ניתן להסיק שאיננה חוק אלוהי. ביחס למוחמד הוא טען שאין בהטפותיו כל חידוש מעבר למה שהיה ידוע לפניו, וטען שאין מדובר בדמות "מושלמת" כפי שטוענים מאמיניו. בנוסף הוא העלה את הטענה שמניעיהם של מצטרפים חדשים לדת האסלאם הם לעיתים רחוקות שכנוע אמיתי בעקרונות האסלאם, ולרוב מתאסלמים הצטרפו לאסלאם בעקבות לחץ חברתי או הפריווילגיות החברתיות שיכלו להשיג בזכות זה.
בכרוניקה מוסלמית מהתקופה מסופר שזמן-מה לאחר פרסום הספר, פרצו פרעות אנטי יהודיות בעיר בגדאד עקב הכעס שהתעורר בקרב האוכלוסייה המוסלמית של העיר. עקב המהומות הוברח אבן כמונה מבגדאד לעיר שכנה בשם חִלה. הוא נשפט שלא בנוכחותו למוות על ידי הרשויות בבגדאד. חוקרים מסוימים העלו את ההשערה שייתכן שהממשל (המונגולי) בבגדאד בעצמו עזר לאבן כמונה להימלט, אך העמיד אותו לדין שלא בנוכחותו כדי לרצות את ההמון. אבן כמונה נפטר מעט מאוחר יותר בחִלה בשנת 1284.
ידוע על לפחות שלושה חיבורים מוסלמים וחיבור נוצרי אחד שנכתבו כנגד ספרו של אבן כמונה על שלוש הדתות. מתוך שלושת החיבורים המוסלמים רק אחד שרד. גם החיבור המוסלמי וגם החיבור הנוצרי תוקפים את טענות אבן כמונה עם אפולוגטיקה על דתם, אך עם זאת מכבדים את אבן כמונה ומחמיאים לכישוריו האינטלקטואלים. שניהם גם מעלים מחדש את טיעוניו של המומר היהודי סמואל אלמוגרבי בן המאה ה-12 כנגד היהדות.
רוב ספריו של אבן כמונה שנשמרו ראו אור בשפה המקורית שלהם בלבד. אף על פי שחוקרים אירופאים הביעו עניין רב בו ובכתביו כבר מהמאה ה-19, רק מעטים מכתביו הרבים תורגמו לאנגלית, עברית או שפות אחרות. בשנת 1967 החוקר משה פרלמן תרגם לאנגלית והוציא לאור את ספרו של אבן כמונה "“עיון מחדש בדיונים הנוגעים לשלוש הדתות”".
כתביו.
חיבורים פילוסופיים.
חיבור ארוך בן שבעה כרכים, כל אחד מהם בן שבעה פרקים, על המדעים והפילוסופיה בזמנו של אבן כמונה.
מסה פילוסופית על לוגיקה, מדעים והנפש.
מאמר קצר על פילוסופיה.
ספר בן 20 פרקים על סוגיות פילוסופיות שונות.
חיבורי פרשנות.
פרשנות לספר "אל-אשאראת וא-תנביהאת" (الاشارات والتنبيهات) לאבן סינא על המיסטיקה.
פרשנות על ספר הפילוסופיה "כתאב א-תלוויחאת" לשהאב א-דין סהרורדי.
השוואה בין דתות.
חיבור שפרקיו הראשונים עוסקים בנבואה באופן כללי, ולאחר מכן ביהדות, נצרות ואסלאם.
עופר ורטה
עופר ורטה (נולד ב-23 במאי 1990) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת המגן הימני בהפועל רמת גן.
קריירה.
ורטה נולד באשדוד והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. לקראת עונת 2010/2011 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, וב-30 ביולי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–1 על הפועל באר שבע במסגרת גביע הטוטו. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–1 על הפועל עכו. כבר בעונתו הראשונה הפך ורטה לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, וב-17 באוקטובר 2010 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, שער השוויון בתוספת הזמן במשחק מול הפועל באר שבע שהסתיים בתיקו 3–3, אך עקב התפרעות אוהדי אשדוד נקבע בבית הדין כי היא תספוג הפסד טכני, והשער שכבש ורטה בוטל. את שערו הרשמי הראשון הבקיע בעונה שלאחר מכן, ב-11 בפברואר 2012, בניצחון 3–2 על הפועל חיפה. בסך הכל שיחק ורטה חמש עונות במועדון ספורט אשדוד, ובתום עונת 2014/2015 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.