דגל האיים הקנריים (בספרדית: Bandera de Canarias) הוא טריקולור צהוב, כחול ולבן המשמש כדגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית האיים הקנריים. הדגל אומץ באופן חוקי ב-16 באוגוסט 1982 לאחר קבלתו של החוק הקהילתי העוסק בדגל הקהילה. לדגל שתי גרסאות לשימוש אזרחי ומדיני כאשר הגרסה המדינית מוטענת בסמל האיים הקנריים.
מקורותיו של הטריקולור הקנרי נעוצים בדגלה של תנועת השחרור של האיים אשר פעלה בשנות השישים של המאה העשרים, אשר עוצב בידי קרמן סרמינטו ובניה ארתורו וחסוס, והוצג לראשונה ב-8 בספטמבר 1961.
צבעי הדגל מסמלים את צבעי הכחול-לבן של מחוז סנטה קרוס דה טנריפה וצבעי הצהוב-כחול של מחוז לאס פאלמס.
קפלת המלכה של הסבוי
סבאסטיאנו ונייר
דגל אסטוריאס
דגל אסטוריאס (בספרדית: Bandera de Asturias) הוא דגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית אסטוריאס. הדגל מעוצב כדגל כחול המוטען בצלב הניצחון.
צלב הניצחון המופיע בדגל הוא צלבו של פלאגיוס אשר נישא על ידו בקרב קובאדונגה בשנת 722 כנגד המורים. הקרב, אשר נערך בהרים האסוטוריים, נחשב כתחילתו של תהליך הרקונקיסטה - כיבושה מחדש של ספרד מידי המוסלמים.
סמל אלפא ואומגה תלוי מן הזרוע האופקית מציין את פסוק א', 11 מתוך חזון יוחנן:
הדגל אומץ כדגלה הרשמי של הקהילה עם קבלתו של חוק הדגל של אסטוריאס ב-19 בדצמבר 1990.
החזן הצבאי הראשי
החזן הצבאי הראשי הוא החזן הצבאי הבכיר ביותר והאחראי על ייצוג מדינת ישראל, צה"ל וחיל הרבנות הצבאית בכל האירועים הרשמיים והממלכתיים.
תפקיד החזן הצבאי הראשי.
החזן הצבאי הראשי הוא החזן הרשמי של צה"ל ומדינת ישראל ולפיכך מחויב להשתתף באופן פעיל בכל הטקסים והאירועים הממלכתיים, המחייבים השתתפות חזן, החל מהלוויות לאישי ציבור, אזכרות ממלכתיות ושאר אירועים וטקסים הקשורים למוסדות השלטון - ראש ממשלה, שר, צבא או המוסד בהתאם להחלטת ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים.
בין הטקסים הבולטים ניתן לציין את הטקס הממלכתי לפתיחת אירועי יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ונפגעי פעולות האיבה המתקיים מדי שנה ברחבת הכותל בירושלים, הטקס המרכזי בהר הרצל, טקסי יום העצמאות וטקסי יום הזיכרון לשואה ולגבורה.
החזן הצבאי הראשי משתתף גם בכל הטקסים המרכזיים של צה"ל ומערכת הביטחון החל מטקסי ההתייחדות של החילות השונים, הלוויות ואזכרות לחללי צה"ל, וכלה באירועים חגיגיים כגון חידון התנ"ך העולמי, הטקס המרכזי להדלקת נרות חנוכה בלטרון, הכנסות ספרי תורה וחניכת בתי כנסת. עולם החזנות והשירה היהודית מהווה כלי לחזן הצבאי הראשי, אשר באמצעותו הוא מסייע בקידום ההסברה הלאומית והצבאית, חיזוק התודעה היהודית, שמירה על קשר עם יהדות התפוצות, קירוב לבבות, וחיזוק הקשר בין צה"ל לחברה הישראלית. לפיכך הוא מוזמן באמצעות דובר צה"ל לייצג את הצבא והמדינה באירועים, טקסים, קונצרטים, פסטיבלים, ותפילות הן בארץ והן בקהילות היהודיות בעולם. החזן הצבאי הראשי משתתף בהפקות מוזיקליות תוך שיתוף פעולה עם גורמי תרבות ואמנות בארץ ובצה"ל באמצעות חיל החינוך והרבנות הצבאית. (הופעות עם מקהלת הרבנות הצבאית, מקהלות חזנים שונות, תזמורות ולהקות צבאיות).
סגנון החזנות הצבאית הוא לפי נוסח ספרד ובהברה ספרדית.
צבי רודניק
צבי יהודה רודניק
הרחבות ספקטרליות
הרחבה ספקטרלית היא הופעה של הרחבה בקו הספקטרלי של קרינה אלקטרומגנטית הנפלטת ממקור כלשהו. קו ספקטרום מורחב מתקבל כאשר תדירויות הקרינה הנפלטת מתפלגות סביב ערך שיא כלשהו, ולא מופיעות כתדירויות בדידות, המייצרות ספקטרום קווי. בנוסף לתופעת ההרחבה, מרכז הקו הספקטרלי עשוי להיות מוסח מהמרכז הנומינלי של אורך הגל, תופעה הנקראת הסחה ונלווית לא פעם להרחבה.
סוגי הרחבות.
להרחבה של קו ספקטרלי מספר סיבות שונות. את הללו ניתן לחלק לשתי קטגוריות עיקריות:
הרחבה בהשפעת תנאים לא-לוקליים.
סוגים מסוימים של הרחבות הם התוצר של תנאים הפועלים בתחום נרחב של המרחב בו נעה הקרינה הנפלטת.
שילובי הרחבות.
כל אחד מסוגי ההרחבות עשוי להופיע במשולב עם הרחבות אחרות. שילובים שונים ייצרו פרופילי ספקטרום שונים (למשל, פרופיל ווגט (Voigt) שהוא מופע של הרחבת דופלר גאוסיאנית במשולב עם הרחבת לחץ התנגשותית (לורנציאנית). בתנאים מסוימים, המנגנונים יפעלו במשולב (ישתלבו לא רק ברמת ההופעה), ואף עשויים לגרום להצרה ברוחב קו הספקטרום, כבמקרה של אפקט דיקה.
B&amp;H
B&amp;H תמונות ווידאו (באנגלית: B&amp;H Photo Video) היא החברה הגדולה ביותר בארצות הברית לצילום ולמדיה שאינה רשת. החברה נוסדה ב-1973 בניו יורק, בידי הבעלים צבי הירש (הרמן) שרייבר, חסיד סאטמר.
סקירה כללית.
חנות הבית של החברה נפתחה בתחילה בלואר איסט סייד בניו יורק. בתחילת דרכה הייתה זו חנות צילום קטנה, ושמה נבע מראשי התיבות של מנהל החנות, הירש, ואשתו בלומה.
חנות הבית של החברה ממוקמת כיום בשדרה 34 במנהטן ומשרתת בין 11 ל-12 אלף לקוחות ביום. סכום ניכר של הכנסות החברה מגיע גם מאתר האינטרנט של החברה. בחנות שתי קומות ובהם מספר רב של מוצרי מדיה, כגון: מצלמות, מחשבים, מצלמות וידאו, מיקרופונים, פלאפונים, אורגנים חשמליים, טאבלטים, ועוד. העובדים בחנות הם צלמים וצלמי וידאו מקצועיים.
שרייבר עצמו ורוב עובדי החנות הם יהודים שומרי מצוות, ולכן החנות ואתר האינטרנט סגורים בשבת ובחגי ישראל.
עקב מגוון הרב של התיירים הפוקדים את החנות, רבים מעובדי החנות נותנים שירות בשפות אנגלית, ספרדית, צרפתית ואף עברית ויידיש.
בשנת 2007 הוסיפה גוגל את החנות המקוונת של B&amp;H ל-Google Pay, שירות מקוון של גוגל לרכישות ברשת.
ארל היינס
ארל קנת ("פתה") היינס (באנגלית: Earl Kenneth "Fatha" Hines; 28 בדצמבר 1903, פנסילבניה − 22 באפריל 1983, אוקלנד, קליפורניה) היה מוזיקאי ג'אז אמריקאי, פסנתרן ומוביל הרכבי ביג בנד.
"אחד הפסנתרנים הבודדים שבנגינתם שינו את ההיסטוריה של הג'אז". המצאותיו חרגו ממסורות נגינת הרגטיים והסטרייד פיאנו של זמנו וכללו שיכלול ניכר של הליווי ביד שמאל, נגינת המלודיה והאלתור באוקטבות ביד ימין, הכנסת טרמולו מהיר לנגינה ביד ימין, נועזות בפרשנות ובאלתור ו"פספוסים" מכוונים ומתוחכמים שהדגישו את הקצב והקדימו את זמנם (בדומה לנגינת החצוצרה של לואי ארמסטרונג). בראשית הקריירה שלו היה בעיקר מוביל הרכב ביג בנד, אך בניגוד למובילי תזמורות רבים שלא שרדו את דעיכת הסגנון בסוף שנות הארבעים הצליח היינס לפצוח בקריירה שנייה, של נגן פסנתר מוערך ומקורי ושיתף פעולה עם הכוחות הצעירים והמקוריים של הג'אז.
שנים ראשונות.
ארל היינס נולד בפרבר של פיטסבורג, פנסילבניה. אביו היה נגן קורנט (סוג של חצוצרה) ואמו החורגת ניגנה עוגב בכנסייה. היינס ניסה לנגן בקורנט אך העדיף את הפסנתר והעוגב, בו ניגן בכנסייה. הוא גם למד נגינת פסנתר קלאסית.
בשנת 1920 הצטרף לתזמורת של לואי דפ (Lois Deppe &amp; his Serenaders) ועמה הקליט לראשונה ב-1923.
קריירה מוקדמת - כמנצח תזמורת.
בשנת 1925 השתקע היינס ב"בירת הג'אז" של התקופה - שיקגו. בשיקגו הכיר את לואי ארמסטרונג, כאשר ניגן עמו בתזמורתו של דיקנסון ב"קפה סנסט", והשניים הפכו לחברים טובים. היינס החליף את אשתו של ארמסטרונג בנגינה בפסנתר בתזמורתו של ארמסטרונג מ-1927, ה- Louis Armstrong's Hot Five, בה שימש כמעבד ומנהל מוזיקלי. השניים הקליטו גם דואטים, שהידוע בהם הוא "Weatherbird" מ-1928. ארמסטרונג ראה בנגינתו המהירה של היינס דמיון לנגינתו-שלו בחצוצרה. בשנת 1928 לבדה הקליט היינס 14 תקליטי סולו.
בשנת 1928 יצר היינס את תזמורתו הראשונה ("הארגון" - Organization, בפיו של היינס), עליה ניצח במשך עשרים שנה. הייתה זו תזמורת גדולה, בת 28 נגנים. במשך 11 השנים הבאות הייתה התזמורת של היינס תזמורת הבית של ה-"Grand Terrace Cafe", בית הקפה המרכזי בשיקגו, שהופעל על ידי איש המאפיה אל קפונה. ההופעות בקפה, בו הופיעה התזמורת לעיתים שבעה ימים בשבוע, שודרו לכל רחבי ארצות הברית ברדיו, שהיו אלה ימיו הראשונים. לשידורי הרדיו האזינו רבים, בהם ארט טייטום, שטען שהפך לפסנתרן עקב האזנה לתזמורתו של היינס ברדיו. במשך כשלושה חודשים בכל שנה נדדה התזמורת ברחבי דרום ארצות הברית. היינס טיפח זמרים, הידוע מהם היה נט קינג קול. אחד מנגניו של היינס היה צ'ארלי פארקר הצעיר. היינס דרש ממנו להגיע בזמן להופעות, דבר שפארקר לא היה מסוגל לבצע, אלא אם נשאר לישון מתחת לבמת בית הקפה. בין השנים 1942–1945 היו נגניו של היינס, בראשותו ובהשראתו של פארקר, הראשונים ליצור, לאחר ההופעות והחזרות, הרכבים קטנים ויצירתיים מהם צמחה מהפכת הבי בופ.
קריירה מאוחרת - כפסנתרן סולן.
בשנת 1949 עידן התזמורות הגדולות חלף והיינס הצטרף לארמסטרונג, שהוביל תזמורת בה ניגנו מובילי "ביג בנד" לשעבר, שנקראה ה-All Stars. הוא נשאר בהרכב עד 1951, שנה בה פרש מפעילות ועבר לקליפורניה.
ב-1964 (בהיותו בן 61) הזמין אותו המפיק סטנלי דאנס לנגן ברסיטלי פסנתר בניו יורק. בעוד היינס ראה עצמו עד אז כ"פסנתרן של תזמורת" דאנס חשף אותו לראשונה כפסנתרן סולן. נגינתו עוררה התלהבות ומשאל קוראי דאון ביט הכתיר אותו בתור "פסנתרן הג'אז מספר 1" (תואר בו יזכה חמש פעמים נוספות) וב-1966 נבחר להיכל התהילה של הג'אז.