העיר שרדה התקפות של הבולגרים והאוסטרוגותים, והוזכרה ביצירתו של פרוקופיוס.
עד סוף המאה ה-17 היו בעיר 2,000 תושבים. ["נדרש ציטוט"] בסוף המאה ה-19, אלבסן הייתה מיושבת על ידי כ-3,000 משפחות מוסלמיות ו-280 משפחות נוצריות אורתודוקסיות, מתוכן 100 משפחות אלבניות אורתודוקסיות ותיקות המתגוררות בשכונה הנוצרית הישנה בתוך המבצר ו-180 משפחות ארומניות המתגוררות בשכונת סנט ניקולס בקצה של העיר. בתחילת המאה ה-20 הוערך כי באלבסן חיו 15,000 איש.
לפני מלחמת העולם השנייה, אלבסן הייתה עיר עם תערובת של מבנים מזרחיים ומימי הביניים, רחובות מרוצפים צרים ובזאר גדול. בין חומות הטירה היה יישוב מוסלמי מוגדר, רובע ארמני בפאתי העיר וכמה מסגדים ומבנים איסלאמיים. האוכלוסייה הייתה אז כ-15,000 איש.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, העיר נכבשה על ידי חיילים סרבים ב-29 בנובמבר 1912. הם נסוגו מאלבסן ב-25 באוקטובר 1913 עקב האולטימטום של בריטניה, אוסטריה והונגריה. אלבסן נכבשה ברציפות על ידי סרבים, בולגרים, אוסטרים ואיטלקים בין השנים 1915 ו-1918. הצבא הבולגרי כבש את אלבסן ב-29 בינואר 1916, במהלך הכיבוש הבולגרי. במרץ 1916 השתלט צבא אוסטריה-הונגריה על אלבסן מיוני 1916 עד מרץ 1917.
ההתפתחות התעשייתית בעיר החלה בתקופה הזוגיסטית, תקופת שלטונו של זוגו הראשון, מלך אלבניה, שבה הוקמו מפעלי טבק ואלכוהול.
העיר נודעה גם במבני הציבור הטובים שלה, בציוד החינוך המתקדם שלה, בגנים הציבוריים ובחנויות הבנויות מעץ.
לעיר נגרם נזק רב בזמן מלחמת העולם השנייה, ואחריו הגיעה תוכנית אינטנסיבית של פיתוח תעשייתי בתקופה הקומוניסטית שהקפיצה את כמות תושבי העיר ל-75,000 תושבים. שיאו של תהליך זה היה בניית המתחם המתכתי הענק "Steel of the Party," שנבנה בסיוע סיני בשנות ה-70. תחנת הרכבת אלבסן נפתחה בשנת 1950.
בשנת 2011 עמדה אוכלוסיית אלבסן על 141,714, מתוכם 78,703 בעיר עצמה.
בשנת 2014 שיחזרה ממשלת אלבניה את אצטדיון רוז'די ביזהוטה בעיר. בשמו החדש, ארנה אלבסן הפך לאצטדיון הביתי של נבחרת אלבניה בכדורגל, אצטדיון אשר עומד בקריטריונים של פיפ"א.
ולטר גאסקין
OutRight Action International
דובר מחלקת המדינה
דובר מחלקת המדינה (באנגלית: Spokesperson for the United States Department of State) משמש כדובר מחלקת המדינה של ארצות הברית וכאחראי על דוברות מדיניות החוץ של ארצות הברית.
לאורך השנים נושא התפקיד היה נושא אותו במקביל לתפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור. ב-2011 התפקיד פוצל לשני אנשים שונים, ואוחד שוב בשנת 2015. בשנת 2019, מוזגו לשכה לענייני ציבור והלשכה לתוכניות מידע בינלאומיות , ובמקומן נוצרה הלשכה לענייני ציבור גלובליים . עקב מהלך זה, פוצלו שוב התפקידים, ותפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור מוזג לתפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור גלובליים.
דובר מחלקת המדינה אחראי להעברת מדיניות החוץ של ארצות הברית לתקשורת האמריקאית והזרה, בדרך כלל בתדרוך עיתונאים יומי. תדרוך העיתונאים היומי כולל בדרך כלל סיכום של לוח הזמנים של מזכיר המדינה; נסיעות עתידיות של המזכיר, נשיא ארצות הברית או פקידים אחרים במחלקת המדינה; תגובות ועמדות רשמיות של ממשלת ארצות הברית על נושאים שונים ולאחר מכן שאלות ותשובות עם עיתונאים שהשתתפו בתדרוך. בתקופת כהונתו של ג'ון פוסטר דאלס כמזכיר המדינה בשנות ה-50 הוחלט שהתדרוך היומי יהיה מוקלט וזמין באתר מחלקת המדינה.
דובר משרד החוץ ילווה לעיתים קרובות את מזכיר המדינה בנסיעות כדי לסייע במסיבות עיתונאים.
פרדריקה קריגר
Amazon (company)
משרד ההגנה (אוסטריה)
So Good (שיר של הלסי)
So Good הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. הוא יצא לאור כסינגל בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס ב-9 ביוני 2022. השיר נכתב על ידי הלסי, שרה ארונס וסמי ויטה והופק על ידי ויטה, מקס מרטין וטוביאס קרלסון. יומיים לאחר יציאת השיר, הלסי ביצעה אותו בהופעה חיה לראשונה בפסטיבל מוזיקת גובנורס בול 2022.
לחן ומילים.
"So Good" הוגדר כבלדת פופ, שעוסקת במערכת היחסים ארוכת הטווח של הלסי עם התסריטאי הטורקי-אמריקאי, אלב איידין, שביים את הקליפ שלו ומופיע בו יחד עימה.
מחלוקת.
ב-22 וב-23 במאי 2022, הלסי פרסמה בטוויטר ובטיקטוק, טענה שחברת התקליטים שלה, קפיטול רקורדס, מעכבת את יציאתו של "So Good", שיחד עם הקליפ שלו, הוקלטו וצולמו במשך יותר מחודש. עוד היא הסבירה שחברת התקליטים מעכבת יציאות של אמנים נוספים מ"טעמי שיווק". הלסי, שחשפה את שם השיר, "So Good", הוסיפה שחברת התקליטים מסרבת להוציא את השיר כיוון שבכירים בה רצו "לבדוק את הוויראליות שלו בטיקטוק" לפני שהוא יוצא באופן רשמי ברחבי העולם כסינגל.
המחלוקת סביב הוצאתו הובילה לביקורת רבה שהופנתה כלפי קפיטול רקורדס; בסופו של דבר, ב-31 במאי 2022, קפיטול הודיעה שהיא תסכים להוציא את השיר ב-9 ביוני 2022, בהצהרה בטוויטר; "אנחנו חברה שמעודדת דיאלוג פתוח". הצהרתה של חברת התקליטים עוררה ביקורת נוספת, כיוון שנטען כי מדובר בתעלול שיווקי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של "So Good", בבימויו של אלב איידין, הוקרן בבכורה עולמית ב-10 ביוני 2022 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של הלסי באותו התאריך. הלסי ואיידין משתתפים בו לצד צ'רלי אולדמן, סורה קונור וטטיאנה דה קמפוס רינגסביס, בסצנות המציגות את תהליך הצילומים שלו.
פרשת מותו של עלי חסן חרב
פרשת מותו של עלי חסן חרב היא אירוע דקירה שהתרחש ב-21 ביוני 2022, באזור של מטע זיתים סמוך לכפר איסכאכא בקרבת אריאל. קבוצת מתנחלים סיירה במקום לצורך הקמת מאחז, פלסטינים תושבי הכפר התעמתו איתם, ובמהלך העימותים דקר מתנחל למוות את עלי חסן חַרְבְּ (בערבית: علي حسن حرب), פלסטיני בן 27 מהכפר איסכאכא. לאחר האירוע הגיע הדוקר למשטרה כדי להגיש תלונה, אך נעצר בחשד שהיה מעורב בדקירה והועבר לחקירת שב"כ. הוא הודה שדקר את עלי חסן חרב וטען שעשה זאת מטעמי הגנה עצמית. הוא נחשד תחילה ברצח ובשיבוש הליכי משפט. צו איסור פרסום הוטל על פרטי החקירה. לאחר כמה ימים נעצרו לחקירה גם שלושה מקרובי משפחתו של ההרוג שנקראו לתת עדות, המשטרה לא מסרה מה סיבת מעצרם. בתום חקירה הודיעה פרקליטות המדינה על כוונתה לסגור את התיק נגד החשוד בהמתה.
השתלשלות האירועים.
ארגון חוננו המייצג את החשודים המעורבים באירוע מסר שקבוצת הישראלים סיירה במקום לצורך הקמת מאחז בו. על פי הפלסטינים מדובר בחלקת עצי זית שמשפחת חרב נוהגת למסוק. קרובי משפחתו של חרב סיפרו שרועה צאן הזעיק אותם לחלקת האדמה. כמה עשרות בני משפחה הגיעו לשטח האדמה, והיהודים עזבו את המקום. לאחר כרבע שעה חזרה למקום קבוצת יהודים שכללה כ-18 בני נוער וכמה מבוגרים, מלווים בחיילים, בשוטרים ובאנשי הביטחון של העיר. לדברי קבוצת היהודים, כ-40 פלסטינים יידו עליהם אבנים והתקרבו אליהם תוך שהם מצוידים באלות וגרזנים. לפי תחקיר הקול היהודי התוקפים היו פעילי חמאס שהורשעו בהסתה.
במהלך התקרית איש ביטחון אזרחי ירה באוויר ואנשי הקבוצה התקשרו לכוחות הביטחון ואמרו שהם נמצאים בסכנת חיים. למקום הגיעו כוחות צה"ל, שוטרים ואנשי ביטחון מאריאל. במהלך העימותים דקר מתנחל את עלי חסן חרב בליבו. הוא פונה לבית חולים בסלפית, ושם נקבע מותו. על פי מספר עדי ראייה פלסטינים, השוטרים והחיילים שנכחו במקום לא מנעו את התקיפה ולא עצרו את הדוקר.
המחלקה לפשיעה לאומנית של ימ"ר ש"י קיבלה צו איסור פרסום על פרטי החקירה. על פי דובר צה"ל, חיילי צה"ל לא היו במקום ברגע הדקירה אלא הגיעו מאוחר יותר ומצאו את חרב פצוע. הם הציעו עזרה בפינוי רפואי אך הפלסטינים סירבו לקבלה.
הלוויית הנדקר.
לאחר מותו של עלי חסן חרב טען ארגון חמאס כי ההרוג השתייך אליו, ושהוא נהרג בידי מתנחלים כאשר עיבד את אדמתו. לעומתם טענו אנשי החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין כי הוא השתייך אליהם. אף על פי שעלי חסן היה אזרח, נערכה לו הלוויה צבאית, ועל קברו הונחו זרים בשם אבו מאזן ובשם מפקד כוחות הביטחון הלאומי.
חקירת התקרית.
יהודי, תושב השומרון בן 44, שהגיע לתחנת משטרה למחרת התקרית, על מנת להגיש עדות או תלונה על תקיפת הקבוצה היהודית, נעצר בחשד למעורבות בדקירה של חרב. הוא הועבר לידי השב"כ ונאסר עליו לפגוש עורך דין. הוא הודה שדקר את חרב וטען שעשה זו להגנה עצמית. ארגון חוננו המייצג את החשוד טען שהחשוד עבר עינויים: נמנעה ממנו שינה, הוא נחקר במשך שעות רבות והושפל כך שנגרר עירום כ-200 מטרים תוך הטלת צרכיו בזמן שהותו בידי השב"כ. בתגובה לפרסומים אלה השיב השב"כ כי "מדובר בחקירת אירוע חמור, בו הרוג פלסטיני. החקירה מצויה תחת צו איסור פרסום, ולכן לא נוכל להתייחס לפרטיה. החקירה מתנהלת בהתאם להוראות הדין, ונתונה תחת ביקורת שיפוטית קפדנית בהליכים וערכאות שונות. הטענות בדבר שלילת זכויות הנחקר והתיאורים שהוזכרו - משוללים כל יסוד. מטרתם להסיט את השיח מהחשדות החמורים וליצור דה לגיטימציה לפעילות השירות". לפי הפרסום של כאן, הדקירה הייתה תוך כדי שהקבוצה בסכנת חיים בעוד ערבים מיידים אבנים לעבר הקבוצה ולאחר שאיש ביטחון ירה באוויר. ב-2 ביולי ביצעה המשטרה שיחזור בשטח של גרסת החשוד. ב-5 ביולי, כשבועיים לאחר מעצרו, שוחרר העצור בתנאים מגבילים.
בנוסף לחשוד נעצרה תושבת אריאל שארגנה את הסיור לקראת הקמת המאחז, שהייתה חשודה בשיבוש חקירה. בתום חקירתה היא שוחררה ללא תנאים.
כחלק מהחקירה נעצרו ב-26 ביוני שלושה מקרובי משפחתו של עלי חרב שהיו נוכחים בזמן הדקירה: נעים חרב דודו, בן דודו פיראס חרב וזיד חרב, קרוב משפחה נוסף. הם מסרו עדות ושוחררו.