אחרי מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1945, כשכוחות בעלות הברית התקרבו למחנה זקסנהאוזן, הועבר צוות הזייפנים למחנה הריכוז באוסטריה. לקראת התבוסה הסופית במאי 1945, תכננו הנאצים לרצוח את אנשי הצוות, אך כוחות בעלות הברית הקדימו אותם וכל אנשי הצוות שוחררו ב-5 במאי 1945 על ידי הצבא האמריקאי.
ברנהרד קריגר נתפס בתום המלחמה על ידי הצרפתים, שהעסיקו אותו בזיוף מסמכים עבור השרות החשאי הצרפתי. בשנת 1950 הועמד קריגר לדין בפני בית דין מערב גרמני לדה-נאציפיקציה (בית דין שנועד לקבוע אם אנשי רשות גרמניים היו מעורבים מרצון בפשעי הנאצים) וזוכה, לאחר שהוצגו בפני בית הדין תצהירים של אחדים מהאסירים מצוות הזייפנים שנותרו בחיים, בהם העידו כי הציל את חייהם. לאחר מכן הועסק קריגר בחברה שייצרה בעת המלחמה את הנייר עליו זויפו הכספים במבצע ברנהרד. קריגר מת בשנת 1989.
דמותו בתרבות.
בשנת 2007 הופק באוסטריה הסרט "הזייפנים", (Die Faelscher). הסרט עוסק במבצע ברנהרד ומתבסס על זכרונותיו של אחד האסירים שנאלצו להשתתף במבצע. בסרט מופיעה דמותו של קצין האס אס שטורמבאנפיהרר הרצוג, האחראי על המבצע, שהוא בן דמותו של ברנהרד קריגר. הסרט זכה בפרס אוסקר לשנת 2007, בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.
ליגת המשנה הרוסית
מספר בגוף ראשון
הקיסרית פרידריך
דלתא בקפאוס
δ (דלתא) בקפאוס (בלטינית δ Cephei) הוא כוכב משתנה בקבוצת הכוכבים קפאוס, שנתן את שמו למשפחה של כוכבים משתנים בעלי תכונות דומות - משתנים קפאידים.
כוכבים אלו הם מתאפיינים בזמן מחזור מדויק מאוד, שמקיים קשר הדוק עם עוצמת ההארה שלהם. באופן זה, על ידי מדידת זמן המחזור והבהירות הנראית שלהם, ניתן לדעת במדויק את המרחק אליהם, ומכאן חשיבותם.
היסטוריה.
היותו של δ בקפאוס כוכב משתנה התגלתה בשנת 1784 על ידי האסטרונום ג'ון גודריק. למעשה זהו המשתנה הקפאידי השני שהתגלה (אחרי η בנשר שהשתנותו זוהתה מוקדם יותר באותה שנה) והוא גם המשתנה הקפאידי הקרוב ביותר לכדור הארץ אחרי פולאריס (שהשתנותו קטנה וזוהתה רק במאה ה-19).
מאפיינים.
δ בקפאוס הוא למעשה כוכב זוגי במרחק של כ-891 שנות אור, המורכב מעל-ענק צהוב ומכוכב הסדרה הראשית כחול עמום יותר המקיפים זה את זה במרחק של לפחות 12,000 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כחצי מיליון שנים.
δ בקפאוס A הוא על-ענק צהוב עם מסה של כ-5 מסות שמש ורדיוס של כ-40 פעמים רדיוס השמש, שסיים להתיך מימן בליבתו וכעת הוא מתיך הליום לחמצן ולפחמן. שכבות ההליום של הכוכב עוברות תהליך מחזורי של יינון, הגורם לבליעה מוגברת של קרינה ולהתפשטות שכבות ההליום ואז חזרתן למצב נייטרלי תוך הפיכתן שוב לשקופות יותר והתכווצותן, וחוזר חלילה. כתוצאה מהשינויים האלו, טמפרטורת פני השטח של δ בקפאוס A משתנה בין 5,500 ל-6,800 קלווין וסיווגו הספקטרלי משתנה מ-F5 ל-G2. עוצמת ההארה משתנה בין פי 1,100 לפי 2,500 מהשמש (בממוצע פי 2,000). מחזור השינוי אורך 5 ימים 8 שעות 47 דקות ו-32 שניות.
מאפייני δ בקפאוס B.
δ בקפאוס B הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B7 V, עם מסה של כ-4 מסות שמש. עוצמת ההארה שלו היא פי 500 משל השמש, כך שהוא פולט רק כרבע מהקרינה של δ בקפאוס A. סביר שבתוך עשרות מיליוני שנים יכלה גם δ בקפאוס B את המימן שבליבתו ויעבור תהליך דומה לזה של δ בקפאוס A.
ברנהרד קרוגר
אדה ניקודמו
אדה ניקודמו (באנגלית: Ada Nicodemou; ביוונית: Άντα Νικοδήμου; נולדה ב-14 במאי 1977) היא שחקנית אוסטרלית ממוצא קפריסאי.
קורות חייה.
ניקודמו נולדה בלרנקה והיגרה עם משפחתה לסידני ב-1987. קריירת המשחק שלה החלה כבר ב-1991, כשלוהקה לסדרת הטלוויזיה "Police Rescue", בה שיחקה במשך ארבע שנים. ב-1993 נבחנה לתפקיד באופרת הסבון "קרוב רחוק", אך לא התקבלה. ב-1994 קיבלה תפקיד בסדרת הטלוויזיה "תיכון הלבבות השבורים". היא הייתה אמורה להשתתף בתוכנית במשך 12 שבועות בלבד, אך יוצרי הסדרה החליטו לפתח את הדמות אותה גילמה, והיא המשיכה לגלמה במשך שלוש שנים.
לאחר הפסקה לשם לימודי תיירות, שבה למרקעים ב-1998, כשגילמה את דמותה של פיונה מוטסון בסדרת הנעורים "ברייקרס". הבכורה הקולנועית שלה הייתה ב-1999, כשגילמה תפקיד קטן בסרט "מטריקס". בשנת 2000 החלה לגלם את דמותה של ליאה פאטרסון בסדרה "קרוב רחוק", תפקיד אותו היא מגלמת גם כיום (2009). תפקידה בסדרה הקנה לה שלוש מועמדויות לפרס לוגי האוסטרלי בקטגוריית האישיות הטלוויזיונית הפופולרית ביותר בטלוויזיה האוסטרלית (2001, 2002 ו-2006) ושתי מועמדויות בקטגוריית שחקנית הדרמה הפופולרית ביותר (2002 ו-2006).
בשנת 2005 השתתפה ניקודמו בגרסה האוסטרלית ל"רוקדים עם כוכבים", וזכתה במקום ראשון עם הרקדן אריק יגודקין.
חיים אישיים.
ניקודמו נשואה לכריס קסיפוליטאס משנת 2007. ב-22 באוגוסט 2012 נולד בנם. ב-2015 הזוג נפרד.
פפרמינט פאטי
תיכון עירוני י&quot;ד
תיכון עירוני י"ד (תיכון עירוני י"ד על שם יוסף בורשטיין) הוא בית ספר על-יסודי בתל אביב שנוסד בשנת 1969, במקום בית הספר היסודי "דן". בית הספר ממוקם ברחוב אבן ספיר בשכונת שיכון דן ומשרת את תלמידי צפון מזרח העיר.
היסטוריה.
עירוני י"ד הוא בית-ספר שש שנתי לתלמידי כתות ז´-י"ב, הוא מחולק לחטיבת ביניים וחטיבה עליונה, שתי החטיבות מהוות בית-ספר על-יסודי אחד בהנהלה אחת.
בית הספר מפעיל את תוכנית "מזהות אישית לזהות חברתית" במסגרתה משלחות תלמידים מבית הספר נוסעות לביקורים הדדיים בלוס אנג'לס, ברלין וברול. בית הספר מפעיל כיתה מיוחדת לבעלי לקויות למידה ומסלול מואץ ללימודי מחשבים בו נבחנים תלמידי כיתות י' בבחינת הבגרות במחשבים בהיקף של 5 יחידות לימוד. בשנת 2011 הוקמה לראשונה כיתת מסד נחשון.
מנהלי בית הספר בעבר היו: אורי גרוסמן (עד שנת 1980), חמדה קריזלר (1980–1985), דוד לבון (1985–2011), והראל גוטשטיין (2011-2017). כיום מכהנת בתפקיד יעל איילון.
נכון לשנת 2021 מונה בית-הספר כ-1,380 תלמידים.
אחוז המתגייסים לצה"ל מבית הספר הוא מהגבוהים בתל אביב. בשנת 2008 דובר על למעלה מ-95% מכלל תלמידי בית הספר - האחוז הגבוה בעיר.
יחיאל יחיאלי
יחיאל יחיאלי (יחיאלצ'יק) (ד' בשבט תרכ"ו, 20 בינואר 1866, סלונים – כ"ד בחשוון תרצ"ח, 29 באוקטובר 1937, תל אביב) היה מורה ומחנך עברי, ניהל את בית הספר לבנות (נווה צדק) (1937-1918), ממייסדי תל אביב.
חייו.
יחיאלי נולד בשם יחיאל יחיאלצ'יק בשנת 1866 בעיר סלונים שברוסיה (כיום בבלארוס). התחנך בחדר ובבית מדרש בעירו, אך נחשף והתקרב לתנועת ההשכלה היהודית ולתנועת חובבי ציון, והיה חבר באגודת "בני משה" מייסודו של אחד העם.
בשנת 1891 היה מבין ראשוני המייסדים של חדר מתוקן, שבו נלמדו בנוסף ללימודי קודש גם לימודים כלליים. כמו כן היה מבין מניחי הייסוד ללימודי עברית בעברית, וניהל את בית הספר היהודי בניקולייב.
בשנים 1902–1903, כשכבר היה בעל מוניטין בחינוך עברי, נדד ולימד בערים חרקוב, וילנה וקאזאן. בשנים אלה התפרסם מאמרו "גן הילדים בתור פרוזדור לחדר", אשר השפיע רבות על עיצובו של גן הילדים העברי.
הוא נשא לאשה את יונה בת יונתן שפירא מביאליסטוק, ובשנת 1904 עלו לארץ ישראל. לזוג היו שלוש בנות: שפרה יחיאלי-קפלן, חנה ומאירה. בארץ עִברת את שמו ל"יחיאלי".
בארץ ישראל שימש כמורה בבית הספר לבנות של "חובבי ציון" ביפו, שבהמשך הועבר למשכנו בנוה צדק, במקום בו שוכן כיום מרכז סוזן דלל (לאחר מותו נקראו הן בית הספר והן הרחוב שבו שכן על שמו של יחיאלי). יחיאלי חיבר מאמרים בנושאים חינוך, הוראה וספרי לימוד.
בשנת 1907 הצטרף יחיאלי לאגודת אחוזת בית, ומשפחתו הייתה בין 66 המשפחות שבנו את בתיה הראשונים של העיר תל אביב. בהגרלת המגרשים זכו במגרש ברחוב הרצל 9. יחיאלי היה חבר ועד המתיישבים, וביתו היה בית ועד למורים, סופרים ואנשי רוח של תל אביב הקטנה.
בשנת 1916 נסגר בית הספר לנערות בעקבות גירוש תל אביב; בשנת 1918 נפתח מחדש בניהולו של יחיאלי, שניהל את בית הספר עד מותו ב-1937, שאירע ממש בעודו יושב על כיסא המנהל. בן 71 במותו.
יחיאלי נקבר בבית הקברות טרומפלדור. לאחר מותו עבר ניהול בית הספר לידי בתו הבכורה, שפרה יחיאלי-קפלן. לאחר מותו נקרא בית הספר על שמו.
קרן תל אביב
קרן תל אביב היא עמותה המגייסת תרומות בארץ ובעולם לפיתוח העיר תל אביב-יפו. הקרן הוקמה כדי לתת מענה לצרכים המשתנים של העיר תל אביב-יפו. הקרן, שבראשה עומד ראש העירייה רון חולדאי, נוסדה בשנת 1977 וגייסה עד היום יותר מ־ 750 מיליון דולר מכל העולם ליותר מ־ 820 פרויקטים שונים ברחבי העיר.
בפעילותה משפיעה הקרן על חייהם של יותר מ־ 500 אלף איש כל שנה. מיום הקמתה שימשה הקרן מנוף לפיתוח ושיפור איכות החיים ברחבי העיר בתחומי החינוך, האומנות, הספורט, השירותים החברתיים, בתחום איכות הסביבה ולאחרונה גם בקידום פרויקטים עירוניים חדשניים.
רוב התרומות המתקבלות מופנות לפרויקטים ייעודיים המקבלים תמיכה של עד 50% השקעה שוות ערך מטעם העירייה. שותפות ייחודית זו מבטיחה אחריות, מאפשרת שיתוף פעולה בין התורם והמוטבים של התרומה ומחזקת את הברית שבין ישראל והתפוצות, בין הישראלים לעירם.
חזון העמותה הוא הרחבת מקורות המימון, שימוש בכלים פיננסים נוספים והגדלת נפח הפעילות ושיתופי פעולה עם תורמים תל אביבים וישראלים.
הצפון החדש
הצפון החדש הוא כינוי לחלקה של העיר תל אביב-יפו, המשתרע בין רחוב אבן גבירול ממערב, לנתיבי איילון ממזרח, ובין נחל הירקון מצפון לשדרות שאול המלך מדרום. חלק זה חופף לרובע 4 של העיר, ובשנת 2008 מנתה אוכלוסייתו 42,746 תושבים, שהיו 11.1% מכלל תושבי העיר.