מינוס, בזעמו על תסאוס שהצליח לברוח מן הלבירינת, החליט להעניש את דדלוס על כישלונו בבניית הלבירינת כמקום ללא מוצא, וכלא אותו ואת בנו איקרוס במבוך. עם זאת, בזכות תושייתו וכושר המצאתו של דדלוס, הצליחו השניים למצוא את דרכם מחוץ למבוך וניסו לברוח מהאי בעזרת כנפיים שבנו לעצמם מנוצות ושעווה. במהלך מעוף הבריחה של השניים, ניתכה השעווה בכנפיים שנשאו את איקרוס. הן קרסו והוא נפל למותו לנגד עיניו של אביו, דדלוס.
המיתוס אודות המינוטאורוס וקטילתו על ידי תסאוס נושא, ככל הנראה, הדים לשינויים חברתיים, תרבותיים ופוליטיים. לפי פרשנות אחת, המינוטאורוס טורף האדם הוא סמל לפולחן דתי שכלל קורבנות אדם, שהתקיים בתקופות ברבריות (בדומה לעבודת המולך שנפוצה בכנען ובסביבותיה), אך הריגתו על ידי תסאוס מסמלת את ביטולו של הפולחן הדתי הספציפי הזה, ומעבר לציוויליזציה מתקדמת יותר. לפי פרשנות אחרת, שמתמקדת בהיבט הפוליטי, המיתוס מתייחס לשחרורם של האתונאים, או של היוונים ככלל, מעולם של הכרתים.
אזכור שכיח למינוטאורוס נמצא בספרי פנטסיה שם מוזכרים המינוטאורים בדרך כלל כעם (ולא בדמות יחיד) גס, חסר תרבות ובעל כבוד מפוקפק, אך כיצורים חזקים מאוד ולוחמים מסורים. דמויות של מינוטאורים מופיעות, בין היתר, במשחק התפקידים "מבוכים ודרקונים" ובסדרת הספרים "נרניה". בספר פרסי ג'קסון וגנב הברק המינוטאור רדף אחרי פרסי עד שהגיע למחנה החצויים בפעם הראשונה.
דמויות מצוירות של מינוטאורים מופיעות ביצירות רבות של פבלו פיקאסו, בעיקר משנות ה-30 של המאה העשרים. מספר תמונות מציגות את המינוטאורוס כאנס וכרוצח, אך תמונות אחרות דווקא מציגות אותו כמאהב ולא כמפלצת.
דמויות הקרובות למינוטאור נפוצות בתרבות הפופולרית, דוגמת הדמות המצוירת "מוש השור".
מערכת לומדת
מערכת לומדת היא מערכת אשר משפרת את ביצועיה בביצוע משימה נתונה ככל שהיא מבצעת משימה זו.
עקרון הפעולה של מערכות אלו בנוי משני שלבים עיקריים, למידת המידע ובדיקת מידע חדש.
בשלב הלמידה, הידוע גם כשלב אימון המערכת, המערכת מקבלת מידע מוכר ובונה מודל סטטיסטי באמצעותו תאפיין מידע חדש.
בשלב הבדיקה, המערכת מקבלת מידע חדש ובהתאם למודל שנבנה מסווגת אותו.
מערכת כזו מכילה:
שימוש במערכות כאלו מקובל במערכות זיהוי כתב, זיהוי דיבור, זיהוי דובר, גילוי ספאם, תוכנות ללמידת משחק ועוד.
בשנים האחרונות הופך תחום המערכות הלומדות לאחד מהתחומים המובילים במסגרת מחקרים בביואינפורמטיקה, בעיקר בכל האמור בזיהוי דפוסים חוזרים במסדי נתונים ביולוגים (מבנה חלבונים, אתרי קישור של פקטורי שעתוק ו-gene expression).
מסד נתונים
מסד נתונים (באנגלית: Database - דַּאטָה־בֵּייס, או בקיצור DB) הוא אמצעי המשמש לאחסון מסודר של נתונים במחשב, לשם אחזורם ועיבודם. מסד נתונים מאוחסן באמצעי אחסון נתונים, בדרך כלל על גבי דיסק קשיח, המאפשר גישה ישירה לנתונים. הגישה למסד הנתונים נעשית באמצעות תוכנה ייעודית - מערכת לניהול מסד נתונים (DBMS - Database Management System). מסד הנתונים בנוי לפי מודל לאחסון הנתונים, כמו מנגנונים פנימיים למיון ולחיפוש.
ישנם מספר מודלים למסדי נתונים: רשתי, היררכי, טבלאי, מונחה עצמים ו-NoSQL. המודלים הללו מבטאים סוגי קשרים שונים בין הנתונים השונים.
המודל הנפוץ ביותר היום, הוא המודל הטבלאי שמכונה גם יחסי. במודל זה מסד הנתונים בנוי מטבלאות, כאשר כל טבלה מכילה מידע על ישות מסוימת (לדוגמה, לקוחות במערכת בנקאית). בכל טבלה יש רשומות (שורות), כאשר כל רשומה מתייחסת למקרה ספציפי (למשל לקוח מסוים). לכל רשומה בטבלה יש מפתח ראשי שמזהה באופן ייחודי את הרשומה. הקשר בין הרשומות בטבלאות שונות נעשה באמצעות שדה מפתח זר כאשר מספר הפעמים בו יכול להיות משויך המפתח לרשומה ספציפית בטבלה האחרת מגדיר את ריבוי הקשר (יחיד לרבים - רבים לרבים וכו'). שליפת מידע ופעולות עדכון במסד נתונים טבלאי נעשות באמצעות שפת SQL, המהווה ממשק המאפשר גישה לנתונים מבלי להתייחס לאופן שמירתם במסד הנתונים.
מרכיבי מסד הנתונים.
יחידת הנתונים הקטנה ביותר במסד הנתונים היא השדה (field). בנתוני אזרח במרשם התושבים, למשל, מספר הזהות, השם הפרטי, ושם המשפחה הם שדות בטבלה. השדה חייב להיות מסוג מסוים, שמגביל את הזנת הערכים לו לאותו סוג נתונים. כך, למשל, שדה שהוגדר מספרי לא יוכל להכיל תווי אותיות.
אוסף כל השדות המתארים את האזרח הוא הרשומה (record) של אותו אזרח. לכל רשומה יש מפתח ראשי (primary key), המשמש לזיהוי חד-משמעי שלה. מפתחות משניים משמשים לאיתור מהיר של רשומות ולקישור בין רשומות. ברשומת האזרח, מספר הזהות משמש כמפתח ראשי, ושם המשפחה והשם הפרטי משמשים כמפתח משני. מפתח המורכב מכמה שדות קרוי מפתח מורכב.
מסד נתונים מכיל בדרך כלל רשומות רבות, המקושרות באמצעות מפתחות. לתרשים שמבטא את כל הקשרים בין הרשומות השונות קוראים דיאגרמה. היחסים בין רשומות יכולים להיות מכמה סוגים. הנפוצים ביותר הם יחס של אחד לרבים, שבו לכל רשומה יכולות להיות מקושרות מספר רשומות אחרות, ויחס של אחד לאחד, שבו לכל רשומה יכולה להיות רק רשומה אחת שמקושרת אליה. דוגמה: במרשם התושבים, לאם אחת מקושרים ילדים אחדים (יחס של אחד לרבים), אך לא יותר מבן-זוג אחד (יחס של אחד לאחד). במסד הנתונים יש מנגנון בקרה מיוחד האוכף את התנאים הללו ושמו מנגנון אימות היחוסים הוא גם מכונה מנגנון בקרת יתומים ואלמנות, מכיוון שאינו מאפשר ליצור או להותיר רשומות "יתומות".
המפתח או האינדקס הוא שדה שמוגדר ככזה. כמעט כל שדה יכול להיות מוגדר כשדה מפתח (למעט שדה בינארי ושדה מזכר), אבל רק שדה אחד בכל טבלה יכול להיות מוגדר כמפתח ראשי, שאר המפתחות יהיו מוגדרים כמפתחות זרים או מפתחות משניים. שדה מפתח הוא שדה שהתוכנה יוצרת בעבורו מפתח פנימי ממוין של כל הערכים באותו שדה. תפקידיו של המפתח הם: להאיץ את העבודה עם הרשומה, במיון, בחיפוש ובשליפה של ערכים, וכן למנוע הזנת ערכים זהים במפתח שהוגדר ללא כפילות.
מופע
מופע (או פאזה) הוא מושג שמתאר את מצבה הרגעי של תופעה מחזורית.
המופע משמש לתיאור תופעות בתחומי מדע רבים: אופטיקה, אלקטרומגנטיות, הנדסת חשמל, אקוסטיקה, מכניקה ועוד. תופעות מחזוריות מתוארות לרוב באמצעות גלים. המופע הוא המקום במחזור שבו הגל נמצא במצב מסוים.
תיאור מתמטי.
התופעה המחזורית הפשוטה ביותר היא מתנד הרמוני פשוט, והיא מתוארת על ידי גל סינוסואידלי בנקודה קבועה במרחב. ניתן לייצג כל פונקציה מחזורית כסכום של גלים סינוסואידליים באמצעות טור פורייה. התיאור המתמטי של גל סינוסואידלי כתלות בזמן הוא: formula_1
כאשר formula_2 היא משרעת התנודות, formula_3 הוא הזמן, ו-formula_4 תדירות התנודות (ההופכי שלה הוא זמן המחזור: formula_5). הזווית שעליה מופעלת פונקציית הסינוס, formula_6, מודולו formula_7, נקראת המופע והיא נמדדת במעלות או ברדיאנים. המחזור של פונקציית הסינוס הוא formula_7, ולכן היחס בין המופע לבין formula_7 הוא החלק היחסי של המחזור בו נמצא הסינוס.
formula_10 הוא המופע ההתחלתי - המופע בזמן t=0, והוא נקבע באופן יחיד על ידי formula_11. המופע ההתחלתי אנלוגי לזווית ההתחלתית בתנועה מעגלית קצובה. במסה המחוברת לקפיץ, למשל, המופע ההתחלתי נקבע על ידי ההעתק ההתחלתי של המסה.
המופע ההתחלתי שקול להשהייה בזמן של הגל formula_12:
formula_13
כלומר מופע התחלתי של formula_14 שקול להשהייה ברבע זמן מחזור.
הפרש מופע.
הפרש המופע של שני גלים סינוסיאודליים בעלי אותה תדירות הוא ההפרש בין המופעים ההתחלתיים שלהם, או ההפרש בין הזויות שבהן שתי הפונקציות מקבלות את אותו הערך ואת אותו השיפוע.
שני גלים הם בפאזה אם הפרש המופע שלהם הוא אפס ובאנטי-פאזה אם הפרש המופע שלהם הוא 180 מעלות. מזהויות טריגונומטריות נובע שהסכום של שני גלים סינוסיאודליים בעלי אותה משרעת ותדירות ובעלי הפרש מופע הוא גל סינוסואידלי באותה התדירות, שהמשרעת והמופע ההתחלתי שלו נקבעים על ידי הפרש המופע בלבד:
formula_15
ניתן לראות שהתאבכות בונה מתרחשת כאשר הגלים הם בפאזה - במקרה כזה המשרעת של הסכום היא פעמיים המשרעת A. התאבכות הורסת מתרחשת כאשר הגלים הם באנטי-פאזה, ובמקרה כזה המשרעת של הסכום היא אפס.
קוהרנטיות מופע.
קוהרנטיות היא תכונה של גלים השומרים על הפרש מופע מוגדר ביניהם לאורך זמן. לשם כך על הגלים להיות בעלי אותה התדירות בדיוק. באופטיקה למשל הגדרת מקור קוהרנטי בזמן הוא מקור אשר מקרין גלים שכולם באותה תדירות ובאותו מופע התחלתי או שהפרש המופע ביניהם קבוע. זאת בניגוד למקור לא קוהרנטי שבו הפרש המופע בין הגלים הוא אקראי.
תוכנה - מונחים
תכנות מונחה עצמים.
תפיסה בפיתוח תוכנה, שהמרכיב הבסיסי בה הוא האובייקט – מופע (מימוש) של מחלקה (class). מכל מחלקה ניתן לבנות אובייקטים כרצוננו. מחלקה כוללת משתנים ופעולות אפשריות על המשתנים. הרעיון הוא שכל פעולה על משתני המחלקה תעשה רק על ידי הפעולות המוגדרות בתוך המחלקה. בכך מושגת שמירה על המשתנים והקלה בתהליך בדיקות התוכנה. מכל מחלקה ניתן לבנות בהורשה מחלקות אחרות, שלהן יתווספו משתנים ופעולות מעבר למה שמוגדר במחלקה המורישה. כל מחלקה כוללת גם בנאי (constructor) הבונה אובייקט חדש של המחלקה, ומפרק (destructor) אשר מפרק את האובייקט ומשחרר את הזיכרון שהיה בשימוש האובייקט.
מינוטאורים
פריונים
אלקטרוניקה