הם מגיעים לאחוזה בברוקלין ומביסים את הצבא הפולש. רע עולה לשמיים עם בסתת לאחר שמתגלה שוולבי הוא וולט וזברה היא זיה. הורוס מזהיר את קרטר שאם רע לא ישתקם והם יפסידו במלחמה, או ינצחו בה בלי עזרתו, הורוס יקלל את משפחת קיין לנצח נצחים. כחרטום החזק בעולם אחרי דז'רדן, איימוס הופך ללקטור הראשי החדש.
בספר זה קיים אזכור לספר פרסי ג'קסון והאולימפיים. "השקפתי מעבר לנהר אל מנהטן. הנוף היה מדהים. כשסיידי ואני הגענו לבית בברוקלין, איימוס אמר לנו שהחרטומים משתדלים לא להיכנס למנהטן. הוא אמר שלמנהטן יש בעיות אחרות - מה שזה לא אמור להביע. ולפעמים שהשקפתי מעבר לנהר, יכולתי להישבע שאני רואה כל מיני דברים. סיידי צחקה עלי, אבל פעם היה נדמה לי שאני רואה סוס מעופף. סביר להניח שאלה היו סתם אשליות אופטיות כתוצאה מההגנות הקסומות על הבית, ועדיין, זה היה ממש משונה."(מתוך הספר כס האש עמוד 99)
הספר השלישי והאחרון: "צל הנחש".
סיידי צריכה לבחור בין שני בחורים שהיא מחבבת - אנוביס, האל החתיך ששוקל את נשמות המתים ומורחק ממנה, או וולט, החרטום הגוסס שסוף סוף בחר אל פטרון עוד לא ידוע.
קרטר מתמודד עם זיה, בחורה שהשבתי שלה והוא התאהבו, אך רגשותיה של זיה האמיתית אינם תואמים לרגשות השבתי והיא חשה שהיא צריכה מרחק ממנו.
ועם כל זה למרות מיטב מאמציהם, קרטר וסיידי קיין לא הצליחו למנוע את עלייתו של אָפוּפִיס, נחש הכאוס.
כעת אָפוּפִיס מאיים לבלוע את השמש ולהחריב את העולם- ואם זה לא מספיק, החרטומים המורדים שבראשם קוואי ושרה יעקבי החליטו לתקוף את הנום הראשון, בעוד אמם נאבקת בכוח אפל שבולע את נשמות המתים. על האח ואחות מוטל להשמיד את אָפוּפִיס אחת ולתמיד-אבל איך יעשו זאת, כשחרטומי בית החיים מפולגים ולוחמים אלה באלה, אלי מצרים בעצמם נתונים להתקפה, ולצידם עומדים רק קומץ ילדים מתלמדים מבבית בברוקלין?
התקווה היחידה היא להפעיל לחש עתיק- מארה באמצעות צל, שעשוי להפוך את צילו של הנחש לנשק נגדו- אלא שהלחש אבד לפני עידן ועידנים. היחידי שיכול לעזור להם הוא חרטום מת שחזר כרוח רפאים;אבל האם החרטום הנקמני יוביל אותם אל צל הנחש, או אל מותם?
סיידי וקרטר משתמשים בלחש הפוך, כמין "ניסיון", ומחזירים את בס, האל הגמד החביב שאיבד חלק מנשמתו. כעת יש צורך דחוף להחזיר את פיכחונו של רע, מלך האלים הישן שהפך סנילי, לו הם זקוקים על מנת לנצח את אפופיס. בשביל זה יצטרכו את עזרתה של זיה, אהובתו של קרטר, ולהתחמק מאלת הציד שהחליטה להסתגר בבונקר מהתקפת זומבים ולסרוג שם אלפי שנים.
האם הם ינצחו את אפופיס, האל הנחש של הכאוס? האם יתאחדו עם האלים? והאם יראו את אמם שוב?
בן סובק.
ספר נוסף אשר לא נכלל בסדרה אשר מתאר הרפתקה משותפת של פרסי ג'קסון וקרטר קיין. בספר זה קרטר יוצא לבד להילחם במפלצת שמציקה לבני-אנוש ומגלה שהמפלצת היא בעצם פתסוחוס, בנו של סובק. פתסוחוס, המתואר כתנין בגודל מפלצתי, בולע אותו. אך פרסי מציל אותו והמפלצת בורחת. קרטר בטעות מתחיל קרב בינו לבין פרסי. פרסי מצליח לפגוע בקרטר אך קרטר קושר אותו. כאשר הם נזכרים בפתסוחוס הוא כבר מגיע למקום מיושב ומתחיל לזרוע הרס. פרסי וקרטר מאחדים כוחות בניסיון להוריד את הקולר ההופך תנין רגיל למפלצת פתסוחוס. בסוף הקרב הם מצליחים להביס אותו ולהוריד ממנו את הקולר והמפלצת חוזרת לתנין התינוק שענד את הקולר. פרסי וקרטר חושדים בכך שהקולר לא נענד על ידי התנין בטעות, אלא בגלל מישהו המעוניין בפגישתם. אולי מישהו שיודע שאיחוד כזה יוביל לאסון. בשל כך פרסי וקרטר נפרדים, אך קרטר נותן לפרסי סימן קסום. הסימן מאפשר לפרסי לקרוא לקרטר בדרך קסומה בעזרת קריאה בשמו של קרטר.
בסוף הספר קרטר רומז בבירור לספר המשך וכל הספר מתרחש מנקודת מבטו. בהמשך יוצא ספר המשך הנקרא "המטה של סראפיס" שמספר על אנבת' צ'ייס (חברה של פרסי) וסיידי קיין.
המטה של סראפיס.
ספר ההמשך ל"בן סובק" אשר מתאר הרפתקה משותפת של אנבת' צ'ייס וסיידי קיין.
יורם טורבוביץ'
יורם טורבוביץ' ("טורבו") (נולד ב-1 בנובמבר 1958) הוא ד"ר למשפטים ומנהל ישראלי, יו"ר אזורים ויו"ר דלק אנרגיה. היה הממונה על ההגבלים העסקיים, ראש לשכתו של אהוד אולמרט בעת שכיהן כראש הממשלה, ומנכ"ל דיסקונט השקעות.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
הוריו של טורבוביץ' עלו לארץ ישראל מגרמניה בטרם מלחמת העולם השנייה. טורבוביץ' גדל בתל אביב. כאשר היה בן 11 נפטר אביו, שהיה שמאי רכב, ואמו פרנסה את המשפחה. טורבוביץ' השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר עירוני א' והתגייס לצה"ל, שם שירת ביחידת המודיעין 8200. הוא השתחרר ב-1982 בדרגת סרן.
השכלה, עיסוקיו כעורך דין וכמרצה.
טורבוביץ' למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים בהצטיינות. שימש עורך ראשי של כתב העת המשפטי "משפטים". את התמחותו עשה אצל המשנה לנשיא בית המשפט העליון, השופטת מרים בן-פורת. התמחה גם אצל עורך הדין ד"ר אמנון גולדנברג, במשרד עורכי הדין ש. הורביץ ושות' שבתל אביב. טורבוביץ' זכה למלגת לימודים מטעם תוכנית פולברייט באוניברסיטת הרווארד שבמסצ'וסטס, שם השלים דוקטורט במשפטים. הוא עבד במשרד עורכי הדין הניו יורקי המוביל Sullivan &amp; Cromwell, המתמחה במיזוגים ורכישות.
בעת לימודי המשפטים שלו זכה טורבוביץ' בפרסים אקדמיים שונים. הוא שימש מרצה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובמרכז הבינתחומי הרצליה.
קריירה ציבורית ועסקית.
ב-1990 שב טורבוביץ' לישראל, ושימש יועץ המשפטי של משרד התעשייה והמסחר (1990–1993). בשנים 1992–1996 היה הממונה על ההגבלים העסקיים, תפקיד שבו החל ב-1991 כמחליף זמני. הוא הרחיב את סמכויותיה ומשאביה של היחידה להגבלים עסקיים, שהפכה לרשות עצמאית ב-1994. כהונתו בתפקיד קנתה לו שבחים רבים, והוא הפך מוכר בציבור הישראלי. ב-1996, לאחר שסיים את תפקידו זה, היה מועמד לתפקיד מנכ"ל בזק, שעליה הכריז כמונופול, אך מינוי זה נפסל בשל דרישה לתקופת צינון וחשש לניגוד עניינים.
ב-1998 גייס אותו אודי רקנאטי לתפקיד המשנה למנכ"ל של חברת דיסקונט השקעות, וב-1999 מונה למנכ"ל החברה ונשיאהּ. ב-2001 עזב טורבוביץ' את התפקיד. זו הייתה תקופה רעה עבור דסק"ש, שצברה הפסדים כספיים, אך טורבוביץ' לא איבד את הערכתו הרבה של אודי רקנאטי. לאחר עזיבתו את דסק"ש שימש חבר בכמה דירקטוריונים, יעץ לחברות ואנשי עסקים, שימש בורר וייצג לקוחות עסקיים מול הממונה על ההגבלים העסקיים כעורך דין פרטי. ב-2003 ייצג את בעסקת מכירת גרעין השליטה של איי די בי חברה לאחזקות. ב-2003 הציג שר המשפטים יוסף לפיד את טורבוביץ' כמועמד לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה, אך מועמדותו נדחתה על ידי ועדת הבחירות בשל היעדר ניסיון מספק כעורך דין פעיל.
בתחילת 2006 מונה טורבוביץ' לראש לשכתו של אהוד אולמרט, שהיה ממלא מקום ראש הממשלה ונבחר לראשות הממשלה באפריל אותה שנה. במסגרת תפקידו זה טיפל בעניינים מדיניים רמי מעלה. ב-2008 עזב את התפקיד, זמן קצר לאחר שאולמרט הודיע כי לא יתמודד על כהונה נוספת. טורבוביץ' שב לעיסוקיו במגזר הפרטי, ובין היתר שימש כיועץ של לב לבייב שהתמודד מול נושיו. ב-2009 מונה ליו"ר דירקטוריון חברת הבנייה אזורים, זאת בהמלצתו של אלי יונס, מנכ"ל בנק מזרחי טפחות, שהיה הנושה העיקרי של אזורים. ב-2010 מינה אותו יצחק תשובה ליו"ר דירקטוריון דלק אנרגיה, תפקיד שאותו הוא ממלא במקביל. כמו כן, שירת טורבוביץ' כבורר ב-2010 ב-ICSID, המרכז הבינלאומי ליישוב סכסוכי השקעות, שהוקם על ידי הבנק העולמי.
לאחר הבחירות לכנסת ה-22, בשנת 2019, עלה שמו כאחראי על המשא ומתן הקואליציוני מטעם מפלגת כחול לבן. כך גם במשא ומתן מטעם המפלגה בכנסת ה-23.
חייו האישיים.
טורבוביץ' נשוי ואב לארבע בנות. מתגורר בתל אביב.
יורם טורבוביץ
בלקבורן רוברס
פוני אקספרס
הפוני אקספרס (באנגלית: Pony Express) היה שירות דואר שפעל במשך כשנה וחצי (בין אפריל 1860 ואוקטובר 1861) באזור הרי הרוקי והמישורים הגדולים בארצות הברית, בין סנט ג'וזף, מיזורי לסקרמנטו, קליפורניה. השירות התבסס על רוכבי סוסים מהירים ועל רשת תחנות להחלפת סוסים ורוכבים לאורך הנתיב. לשירות התקשרו שלוחות שקישרו למעשה את ערי מזרח ארצות הברית (וושינגטון הבירה, ניו יורק ופילדלפיה) עם סן פרנסיסקו. היה זה אמצעי העברת המסרים המהיר ביותר בין מזרח ארצות הברית למערבה עד המצאת הטלגרף, רוכבי הפוני אקספרס חצו את ארצות הברית מחופי האוקיינוס האטלנטי לחופי האוקיינוס השקט במהלך עשרה ימים בלבד.
למרות פרק הזמן הקצר בו פעל השירות והיותו כישלון כלכלי, הוא נותר מרכיב במיתולוגיה של המערב הישן של אמריקה. השירות התחרה למעשה בדואר הממשלתי הבלתי יעיל באמצעות יוזמה ותושייה של בודדים תוך הקרבה אישית ודבקות במטרה, הוא הוכיח ישימות וקיום של נתיבי תנועה במערב בהם ניתן לנוע לאורך כל השנה והנציח את הקשר בין האדם וידידו הטוב ביותר במערב, הסוס. השירות שילב שליחות לאומית פטריוטית עם הרפתקנות והישג אישי והפך בכך לסיפור אמריקאי. אחד מגיבורי המיתולוגיה של המערב הפרוע וממעצביה, באפלו ביל קודי, היה בימי נעוריו רוכב בשירות הפוני אקספרס.
רקע.