מארג הלגנברגר (באנגלית: Marg Helgenberger; נולדה ב-16 בנובמבר 1958) היא שחקנית אמריקאית. התפרסמה תחילה בשל משחקה באופרת הסבון "תקוותו של ריאן" ובסדרת הדרמה "צ'יינה ביץ'" ; תפקיד אשר הקנה לה פרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנים האחרונות התפרסמה בשל תפקידה בתור קתרין ווילוס בסדרת הטלוויזיה "CSI" (2000–13).
ביוגרפיה.
מארג נולדה בפרימונט וגדלה בנורת' בנד שבנברסקה. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון נורת' בנד סנטרל. מארג היא בתם של מרי קיי, אחות ויו הלגנברגר, מפקח בשר. הלגנברגר היא ממוצא אירי וגרמני ולמדה בחינוך קתולי, יש לה אחות גדולה בשם אן ואח קטן בשם קורט, כשהייתה בתיכון ניגנה בקרן יער בתזמורת צועדת. לפני שהלכה לקולג', הלגנברגר שאפה להיות אחות כמו אמה. היא הייתה באוניברסיטת נברסקה בקירני, לאחר מכן באוניברסיטת נורת'ווסטרן שנמצאת באוונסטון שבאילינוי ועשתה תואר בדרמה.
קריירה.
הלגנברגר החלה כמגישת תחזית מזג אוויר ברשת טלוויזיה מקומית בקירני שבנברסקה. בקיץ, היא גם עבדה במפעל אריזת הבשר של אביה. אחרי ששיחקה במחזה חשמלית ושמה תשוקה באוניברסיטה, היא פיתחה עניין במשחק. במהלך הופעתה בקיץ 1981 במחזה אילוף הסוררת של ויליאם שייקספיר בתפקיד קייט, מארג תפסה את תשומת לבה של סקאוט לאופרת הסבון תקוותו של ראיין. זמן קצר לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', מארג קיבלה את תפקידה הרשמי הראשון באופרת הסבון של רשת ABC האמריקאית ושיחקה כשוטרת חובבת, הלגנברגר עזבה את הסדרה לאחר כמעט 4 שנים בינואר 1986.
מארג קיבלה את התפקיד המרכזי שלה לראשונה בשנת 1988, כששיחקה את תפקידה של "קארן שרלין", זונה שמכורה להרואין בסדרה צ'יינה ביץ' של רשת ABC, תפקיד זה נמשך עד 1991. בשנת 1990 במהלך משחקה בתפקיד היא זכתה בפרס אמי כשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת דרמה. היא המשיכה במשחקה בסרט הדרמה הרומנטי תמיד של סטיבן ספילברג, גרסה מודרנית לסרט המקורי משנת 1943 בחור בשם ג'ו של הבמאי ויקטור פלמינג.
בשנת 1995 היא שיחקה תפקיד קטן כקפטיין אליסון סינקלייר בסרט קומדיית האקשן של מייקל ביי, בחורים רעים עם השחקנים המוכרים מרטין לורנס וויל סמית'. הלגנברגר שיחקה גם כד"ר לאורה בייקר, ביולוגית מולקולרית במותחן המדע בדיוני של רוג'ר דונלדסון משנת 1995 מין מסוכן וחזרה לתפקיד בסרט השני בסדרה ב-1998.
במהלך תקופה זו, הלגנברגר שיחקה בסרטי הטלוויזיה "נקמה עיוורת", "חלומות מוות", "בחולי ובבריאות" ובסרט הדוקומנטרי היסטורי "לא בקו האש".
בשנת 2000 הלגנברגר הופיעה בתפקיד אורח בפרק יום האהבה בקומדיית המצבים המצליחה פרייז'ר. שבה פרייז'ר, (קלסי גראמר), נתקל בבחורת החלומות שלו אמילי (הלגנברגר).
מאז שנת 2000 היא שיחקה 12 עונות בדרמת הפשע CSI כקתרין ווילוס, תפקיד זה הביא לה שתי מועמדויות לאמי ושתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב. ב-2004 היא וחבריה לסט זכו בפרס גילדת שחקני המסך.
בתחילת הצילומים לסדרה, הלגנברגר ביקרה במשרד חקירות מוות במחוז קלארק, נבדה כדי ללמוד על תפקידה בסדרה, ואפילו צפתה בניתוחים אחרי מוות. היא קיבלה את ההזדמנות לשחק לצד בעלה במציאות, אלן רוזנברג, כששיחק בתפקידי אורח בעונה החמישית והשביעית של CSI.
במהלך תקופת כהונתה בסדרה, הלגנברגר שיחקה בסרט ארין ברוקוביץ' שבו כיכבה ג'וליה רוברטס שזכתה באוסקר על משחקה בסרט זה.
בשנת 2008 היא חידשה את החוזה שלה עם CSI לשנתיים נוספות. ביולי 2010 החוזה שלה חודש לעונה ה-11 של הסדרה. בעקבות עזיבתו של ויליאם פיטרסן מ-CSI, הלגנברגר הפכה לאחד משני השחקנים המרוויחים ביותר בסדרה כשהרוויחה $375,000 לפרק יחיד. היא הופיעה רק בשנים עשר הפרקים הראשונים של העונה ה-12 של CSI.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה "אינטליג'נס" לצד ג'וש הולווי, את דמותה של ליליאן סטרנד, נשיאת פיקוד הסייבר של ארצות הברית. הסדרה שודרה ב-CBS ובוטלה לאחר עונה אחת. בשנת 2015, היא הצטרפה לעונה השלישית של הסדרה "בתוך הבועה". עוד באותה השנה, היא חזרה לשחק ב-CSI בתפקיד קת'רין לכבוד הפרק ה-300 של הסדרה.
חייה האישיים.
בשנת 1984 היא פגשה את אלן רוזנברג, השניים נהיו חברים והתחילו לצאת ב-1986. הם התחתנו ב-1989 ויש להם בן יחיד בשם יו רוזנברג (נולד ב-1990). ב-1 בדצמבר 2008, הזוג הודיע שהם נפרדים וב-25 במרץ 2009 היא הגישה בקשה לגירושין. תהליך הגירושים שלהם הסתיים בפברואר 2010.
כתוצאה ממלחמתה של אמה של הלגנברגר בסרטן השד, הלגנברגר ורוזנברג הפכו למעורבים במלחמה נגד המחלה, מארג עזרה לאמה להילחם בסרטן השד. הם מנחים אירוע צדקה מדי שנה הנקרא "סוף שבוע סלבריטי של מארג ואלן" באומהה שבנברסקה מאז שנת 1999.
גנים בוטניים בישראל
בישראל, גנים בוטניים רבים הנחלקים לשתי קבוצות עיקריות: גנים בוטניים מוכרים, המקבלים מימון ממשלתי בהתאם לחוק הגנים הבוטניים בישראל; וגנים בוטניים אחרים, שאינם מקבלים מימון ממשלתי. גוף ציבורי בשם מועצת הגנים הבוטניים מטפל בענייני התחום וגם פועל להשגת הכרה בגנים בוטניים לא מוכרים.
הגן הבוטני הראשון שהוקם בארץ ישראל הוא הגן הבוטני הלאומי, המתעד את כל צמחי הבר של ישראל ושל המזרח התיכון.
היסטוריה.
ב-2006, התקבל בכנסת "חוק הגנים הבוטניים בישראל" המגדיר "גן בוטני מוכר" כ"גן הנטוע צמחים שונים לפי שיטה מדעית, למטרה מחקרית, מדעית או חינוכית". מטרתו הייתה להעניק תמיכה כספית לגנים בוטניים. החוק הציל מסגירה מספר גנים כגון הגן של האוניברסיטה העברית ותרם לפיתוחם של גנים אחרים כגון הגן במכללת אורנים שמספר המבקרים בו גדל ל-13,000 איש בשנת 2015. בנובמבר 2015 הכריז משרד החקלאות על קיצוץ עמוק בתקציב הגנים הבוטניים מ-3–6 מיליון שקל בשנה ל-100,000.
גנים בוטניים המקבלים מימון ממשלתי.
נכון לאוגוסט 2014, בישראל ישנם 11 גנים בוטניים המקבלים מימון ממשלתי. חלקם קשורים למוסדות אקדמיים.
הגנים הבוטניים האוניברסיטאיים בירושלים.
הגן הבוטני האוניברסיטאי בהר הצופים, ירושלים.
שנת הקמה: 1931
שטח: 25 דונם
מספר מינים: 900+
נושא/סידור: מחולק לאזורים המאפיינים את בתי הגידול האופייניים בארץ.
הגן הבוטני האוניברסיטאי הראשון בישראל, מוכר על פי חוק הגנים הבוטניים תשס”ו, 2006. שטחו של הגן כ-25 דונם ובו כ-950 מיני צמחים שהם כ-40% מכלל מיני הבר של ישראל. ייחודו של הגן שהוא גן אקולוגי המציג חברות צמחים. הגן משמר את מגוון המינים האותנטיים בארץ ומציג בתי גידול המאפיינים את אזורי הארץ כגון: צומח החורש הים-תיכוני, ערבות באזורי ספר, הר הנגב, חולות מישור החוף, מקווי מים וחלקת בוסתן, תוך שימור חזותם הטבעית המשתנה במהלך עונות השנה. הצגת אזורים פיטוגאוגרפיים רבים מתאפשרת בזכות מיקומו בהר הצופים – מקום מפגש של אזורי אקלים שונים, זהו הגבול הפיטוגאוגרפי הדרומי של הצומח הממוזג הצפוני וגבול פיטוגאוגרפי צפוני של הצומח הממוזג הדרומי. בנוסף, זהו הגבול המזרחי של האזור הים תיכוני.
הרעיון האקולוגי שעמד בבסיס נטיעת הגן הוכיח את עצמו לאורך זמן רב: בשנים 1948–1967 הגן, שנותר במובלעת הישראלית בשטח ירדן, ניטש ועם שובה של האוניברסיטה להר הצופים נתגלה שרוב הגן השתמר במשך השנים בהן היה נטוש. הגן הבוטני הוא פינת טבע קסומה בנוף העירוני המשמש מקלט למינים רבים של צמחים הנמצאים בסכנת הכחדה וגם לבעלי חיים. בשל צמצום השטחים הפתוחים והפגיעה בערכי טבע, חשיבותו של הגן הולכת וגדלה משנה לשנה. בשטח הגן מצויה מערכת מערות קבורה ייחודית מתקופת בית שני. במערה זו קבור ניקנור איש אלכסנדריה שהביא את דלתות הנחושת לבית המקדש. כיום קבורים בקבר ניקנור המנהיגים הציונים ד"ר יהודה לייב פינסקר ומנחם אוסישקין. השילוב בין הבוטניקה ההיסטוריה והארכאולוגיה מבטאים את תבנית נוף מולדתנו.
הגן הבוטני של האוניברסיטה העברית בהר הצופים הוקם בשנת 1931 בידי פרופ’ אוטו ורבורג, מייסד המחלקה לבוטניקה באוניברסיטה העברית וד”ר אלכסנדר איג, מראשוני החוקרים בתחום הבוטניקה והפיטוגאוגרפיה בישראל.
אבני דרך מרכזיות בתולדות הגן:
1921 – טקס הנחת אבני פינה לאוניברסיטה העברית בירושלים.
1925 – ב-1 באפריל, טקס פתיחה חגיגי של האוניברסיטה העברית על הר הצופים.
1927 – סלומון למפורט מניו-יורק תורם חלקת קרקע בקרבת האוניברסיטה להקמת גן בוטני שיקרא על שם בנו מונטגיו.
1931 – נשיא האוניברסיטה פרופסור י"ל מאגנס מאשר את הקמת הגן הבוטני. ד"ר אלכסנדר איג מכין את התוכנית להקמת הגן. הגן נפתח רשמית ב-1 במאי באותה שנה.
1936 – ד"ר אלכסנדר איג מביא מלבנון שתילים של ארזי הלבנון הנשתלים בחלקות מיוחדות.
1938 – בחודש יולי נפטר ד"ר אלכסנדר איג והוא בן 44. לאחר מותו ממשיכים שני עוזריו, מיכאל זהרי ונעמי פיינברון, את הטיפול בהחזקת הגן.
1939 – מיכאל זהרי מקדם שתילת גן סיסטמטי. בגן נשתלים הצמחים על פי חברת הצומח, וחלק מהשטח מוקדש לשתילת גאופיטים (צמחי בצל ופקעת).הרוח החיה בקידום תוכנית איסוף הגאופיטים ושתילתם בגן היה טוביה קושניר, חוקר צעיר ומוכשר שנפל במלחמת השחרור עם שיירת הל"ה בדרכה להגנת גוש עציון.
1948 – בעקבות מלחמת השחרור הר הצופים מנותק משטח ישראל ונשאר מובלעת בתוך שטח ירדני. הטיפול בצמחי הגן הופסק, למרות זאת רבים מן העצים והצמחים שורדים.
1970 – קבוצת גננים בראשות מאיר שאואט מתחילה בשיקום הגן: פריצת שבילים, שיקום הצמחייה ונטיעת חלקות חדשות.
1988 – הגן המחודש נחנך בטקס רשמי.
2008 – פרויקט שימור הגן הבוטני, פרויקט משותף לאוניברסיטה העברית ולקרן הקיימת לישראל. הפרויקט מתאפשר הודות לנדיבותם של סטיבן וגייל ויקטור מאוטווה, קנדה. השימור מתבצע בהנחייתו המקצועית של האמן רן מורין.