הרשל ערכה קטלוג של כל גופי השמיים שהיו ידועים עד כה. הקטלוג התבסס על הקטלוג של ג'ון פלמסטיד, שהיה בשימוש באותה תקופה, והוסיפה לו רשימה של התצפיות של הכוכבים שנכללו בו, רשימת טעויות, ורשימה של מאות כוכבים שלא הופיעו בקטלוג המקורי. הקטלוג של הרשל יצא לאור בשנת 1798 על ידי החברה המלכותית.
לאחר מותו של אחיה, ב-1822, חזרה קרוליין להאנובר עיר הולדתה. שם, היא המשיכה בעבודתה המדעית, אשררה את תצפיותיו של אחיה, וערכה קטלוג של ערפיליות (Nebulae), לשימושו של בן-אחיה, ג'ון. היא מתה ב-1848, בגיל 97, ונקברה בהאנובר.
תארים וכיבודים.
קרוליין קיבלה מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה על עבודתה (כבוד לו לא זכתה אף אישה אחרת עד לורה רובין בשנת 1996). ב-1835 היא נבחרה לחברות כבוד באגודה האסטרונומית המלכותית, ביחד עם מרי סומרוויל. הן היו שתי הנשים הראשונות שזכו בכבוד זה. בשנת 1838 נבחרה לאקדמיה הלאומית האירית. בשנת 1846, בגיל 96, קיבלה מדליית זהב עבור שירותה ממלך פרוסיה. כמו כן נקראו על שמה, פרט לשביט שגילתה, גם אסטרואיד (281 לוצרטיה) ומכתש על הירח (מכתש ק. הרשל).
ב-16 במרץ 2016 בחרו בגוגל לציין 266 שנים להולדתה של הרשל. באותו יום שונה סמליל דף הבית של האתר בחלק ממדינות העולם לשרבוט גוגל המציג את דמותה של הרשל צופה בכוכבי שביט מבעד לטלסקופ.
מושבות הברון
קיט
הספרייה הממלכתית של רוסיה
הספרייה הממלכתית של רוסיה או ספריית המדינה של רוסיה (ברוסית: Российская государственная библиотека) היא הספרייה הלאומית של רוסיה. הספרייה ממוקמת במרכז מוסקבה, בירת רוסיה והיא הגדולה שבספריות המדינה ואחת מהספריות הגדולות בעולם, עם כ-45 מיליון פריטים.
היסטוריה.
הספרייה נוסדה ב-1 ביולי 1862 כספרייה ציבורית בשם "הספרייה של המוזיאון הציבורי של מוסקבה ושל מוזיאון רומיאנצב" או "ספריית רומיאנצב". הספרייה הייתה חלק מהמוזיאון הציבורי הראשון של מוסקבה, בו הוצגו אוספיו של ניקולאי רומיאנצב, אשר נתרמו על ידי האספן העשיר לאומה הרוסית והועברו מסנקט פטרבורג למוסקבה. האוספים כללו גם ספרים וכתבי יד.
במהלך השנים גדלו אוספי המוזיאון בעקבות תרומות נוספות של מוצגים וכן תרומות כספיות. חלק מהאוספים הולאמו וצורפו לספרייה, כגון אוסף שניאורסון של חסידות חב"ד שהולאם ב-1920.
בעקבות מהפכת אוקטובר (1917) הועברו למוזיאון ולספרייה אוספים רבים של אצילים שהוחרמו על ידי השלטונות הקומוניסטיים. במקביל, פחת המימון של המוזיאון (מרבית הכספים הוזרמו על ידי השלטונות למוזיאון פושקין). בשנת 1925 הוחלט לפרק את המוזיאון ולפזר את אוספיו בין מוזיאונים אחרים - ומרבית האוספים הועברו למוזיאון פושקין. באותה שנה הוחלט לשנות את שם הספרייה ל"הספרייה הממלכתית של ברית המועצות ע"ש ו. א. לנין". בין השנים 1922–1991 הייתה חובת הפקדה בספרייה של עותק מכל ספר אשר פורסם בברית המועצות.
במקביל נהרס ארכיון המדינה הישן, והחלה בניית מבנה ספרייה חדש, בתכנונם של האדריכלים ולדימיר שצ'וקו וולדימיר גלפריק. התכנון נעשה בין השנים 1927–1929 ועבודות הבנייה החלו בשנת 1930.
בניית חלקו הראשון של המבנה, אשר נבנה בסגנון מודרני עם אלמנטים נאו קלאסיים, הסתיימה בשנת 1941. בניית אולם הקריאה ובו 250 מושבים, הסתיימה בשנת 1945, ואגפים נוספים של המבנה הושלמו בשנת 1960.
בשל מספר הספרים הרב אזל המקום בספרייה בשנת 1968, ומבנה חדש הוקם על מנת לאחסן כתבי עת, ספרים מדעיים, וספרים להם ביקוש נמוך. מבנה זה, הממוקם בחימקי, הושלם בשנת 1975.
בשנת 1992 שונה שם הספרייה לשמה הנוכחי. למרות מחיקת שמו של לנין מהשם המלא הרשמי של הספרייה, הכינוי העממי "לֵנִינְקָה" (Ленинка) עדיין משמש בפי תושבי מוסקבה ובפי הקוראים הפוקדים אותה בקביעות ואף מופיע באתר האינטרנט הרשמי של הספרייה; גם שם תחנת הרכבת התחתית הסמוכה הוא עדיין "הספרייה על שם לנין" (Библиотека имени Ленина). עם נפילת ברית המועצות נותרה חובת ההפקדה של הספרים המפורסמים ברוסיה, וכל מוציא לאור במדינה מחויב להפקיד בספרייה עותק מכל ספר היוצא לאור.
כיום בספרייה 275 ק"מ של מדפים עליהם 17 מיליון ספרים, 13 מיליון כתבי עת, 350,000 דפי תווים והקלטות ו-150,000 מפות. בספרייה ספרים ב-247 שפות, כאשר 71% מהאוסף הוא בשפה הרוסית והיתר בשפות אחרות.
אינטרנט רימון
אינטרנט רימון היא חברה ישראלית שהיא בעיקר ספק שירותי אינטרנט. החברה מוכרת שירותי סינון תוכני אינטרנט והתאמתם לציבור הדתי בישראל, בין היתר באמצעות סינון תכנים פורנוגרפיים ותוכני אלימות.
היסטוריה.
בשנת 2007 הוקמה החברה ביוזמת הרב יהושע שפירא, קיבלה רישיון לספק שירותי אינטרנט והצטרפה לשוק האינטרנט בישראל, "אינטרנט רימון" היא החברה הראשונה מסוגה שסיפקה אינטרנט מסונן כבר ברמת ספק האינטרנט, ללא צורך ברכישת שירות סינון או תוכנת מחשב נפרדת, לאנשים שמעוניינים לגלוש באינטרנט כשר.
בהמשך אותה שנה, בעקבות הקמתה של החברה, קראו מספר רבנים מהציונות הדתית בישראל ובראשם הרב מרדכי אליהו לעבור לחברה זו, שכן הפתרון שהיא מציעה טוב יותר, לטענתם, לגלישה בטוחה ברשת האינטרנט, מכל הפתרונות הקיימים בשוק.
בשנת 2008 נחתם הסכם בין החברה לבין חסידות בעלז שבמסגרתו ניתן למי שמחויב לכך לצורך פרנסתו היתר מהאדמו"ר להתחבר לאינטרנט, אך כיום ממליצים בחסידות בעיקר על סינון התוכן של חברת נטפרי.
בתחילת שנת 2009 הקימה החברה חטיבה נוספת בחברה בשם "אתרוג", שנועדה לתת מענה לציבור החרדי. ההבדל המשמעותי הוא ברמת הסינון שבחטיבה זו הוא מוקפד יותר.
ביוני 2009 פורסם כי חברת 013 נטוויז'ן רכשה חלק מהחברה והיא תיכנס כשותפה ל"אינטרנט רימון". בנובמבר 2009 נשלחה עצומת רבנים שקראה ליצירת כלי סינון תוכן גם לטלפונים סלולריים, בעקבות כך בשנת 2010 השיקה "אינטרנט רימון" בשיתוף עם חברת סלקום, כלי סינון גם עבור מכשירים סלולריים.
ביולי 2011 התפטר קובי הקר, מנכ"ל החברה. בעקבות כך, יריב פאר, מונה למנכ"ל במקומו.
ביוני 2015 השיקה החברה את המותג "TOM" הפונה לסינון תכנים גם במגזר הכללי.
בשנת 2018–2019 יצא השירות החדש של רימון שנקרא "הדור הבא" שבו הבחירה על אילו מכשירים להגן נתונה למשתמש.
מאפייני פעילות.
אינטרנט רימון מציעה מספר רמות סינון שונות. הסינון מתבצע בפועל על ידי אלגוריתמים של בינה מלאכותית שנועדו לזהות תכנים שאינם הולמים בהתאם לרמת הסינון. נוסף על כך המשתמש יכול להגדיר רשימה אישית מסוג רשימה לבנה או רשימה שחורה. כמו כן מתבצע סינון על תוצאות חיפוש במנועי חיפוש, וסינון באתרים מאובטחים באמצעות תיעול התעבורה המאובטחת דרך שרתי אינטרנט רימון. מאפיין זה, אשר המנויים מיודעים לגביו, חושף את המשתמשים להתקפות פוטנציאליות מסוג התקפת אדם בתווך והאזנת סתר מצד אינטרנט רימון. ניתן לדווח על תקלות ובעיות בסינון התוכן באמצעות דף מיוחד בדף הבית (דרך "צור קשר") ולאחר בדיקה התיקון מיושם עבור כל המשתמשים.
מעבר פאזה
מעבר פאזה הוא שם כולל לתופעות פיזיקליות רבות בהן חומר עובר מפאזה (מצב) אחת לאחרת כתוצאה משינוי של פרמטר פיזיקלי. לדוגמה, מעבר מצב צבירה (שהוא פאזה של החומר) כתוצאה משינוי הטמפרטורה. כתוצאה ממעבר פאזה, שינוי קטן באותו פרמטר גורם לשינויים גדולים בתכונות החומר.
לדוגמה, כאשר מחממים מים בלחץ אטמוספירי הם עוברים מעבר פאזה בטמפרטורה 0 שבו הם הופכים ממוצק לנוזל, מעבר פאזה נוסף בטמפרטורה של 100 מעלות צלזיוס שבו הם הופכים מנוזל לגז, ובטמפרטורות גבוהות אף יותר הם הופכים לפלזמה. דוגמאות נוספות למעברי פאזה נוספים הם המעברים בין נוזל לנוזל-על, בין מוליך למוליך-על, בין גז לעיבוי בוז-איינשטיין, מגנטיזציה, ועוד.
דיאגרמת פאזות או תרשים פאזות הם תרשים המתאר את תחומי הפאזות השונים בתלות בפרמטרים של המערכת (לדוגמה, טמפרטורה ולחץ במקרה של אידוי מים) לתחומי הפאזות השונים. ראו איור לדוגמה.
סיווג מעברי פאזה.
ההגדרה הפורמלית של מעבר פאזה, היא נקודה שבה תכונות החומר מתנהגות בצורה לא רציפה כתלות בפרמטר פיזיקלי כלשהו - הנקרא המשתנה התרמודינמי. לדוגמה עבור מים, בטמפרטורה של 0 מעלות ישנה קפיצה בקיבול החום, כאשר המשתנה התרמודינמי במקרה זה הוא הטמפרטורה.
על פי סיווג ארנפסט , מעברי פאזה מסווגים לאחד משני סדרים: מעבר הוא מסדר ראשון אם קיימת חוסר רציפות בנגזרת הראשונה של האנרגיה החופשית כפונקציה של המשתנה התרמודינמי בנקודת המעבר (לדוגמה: חוסר רציפות באנטרופיה שהיא נגזרת של פונקציית גיבס לפי הטמפרטורה במעבר בין מוצק לנוזל). מעבר מכונה מעבר מסדר שני אם קיימת חוסר רציפות בנגזרת השנייה של האנרגיה החופשית כפונקציה של המשתנה התרמודינמי ורציפות בנגזרת הראשונה בנקודת המעבר (לדוגמה: חוסר רציפות במקדם הדיאלקטרי).
סיווג ארנפסט אינו מדויק כיוון שאינו לוקח בחשבון התבדרות של נגזרות של האנרגיה החופשית, שעשויה להתרחש בגבול התרמודינמי.
הסיווג המודרני מסווג מעברים כמעברים מסדר ראשון כאשר במעבר כרוך חום כמוס, שהוא הפרש אנרגיה בין הפאזות (לדוגמה במעבר מוצק-נוזל), ומסווג מעברים כמעברים מסדר שני כאשר אין חום כמוס במעבר (למשל מעבר מוליך-מוליך על במוליכי על מהסוג השני).
פרקולציה כמעבר פאזה.
מעבר פאזה גאומטרי (ללא טמפרטורה) הוא מודל הפרקולציה. פרקולציה היא חלחול, ובהקשר של מעבר פאזה ניתן ליישם גם כן את המושג. לדוגמה, בחומר בעל שתי פאזות, אחת הפאזות היא בצבירים קטנים, והשנייה ממלאת את רוב הגביש. כאשר ריכוז הפאזה הקטנה עולה מעל לריכוז קריטי, שבו נוצרים גושים מחוברים ברובם (הפאזה "מחלחלת"), מתרחש לרוב מעבר פאזה בחומר ותכונותיו משתנות באופן חד.