בערוץ משודרות תוכניות ספורט ואקטואליה, ותוכניות מגזין מהעולם. הערוץ משדר משחקים ממגוון ליגות בשידורים ישירים, אירועי ספורט ומסיבות עיתונאים שונות.
בינואר 2016 הועלה ערוץ ONE HD ב-סלקום tv.
באוגוסט 2017 הועלה ערוץ ONE 4K ב-yes.
בדצמבר 2017 הועלו ערוץ ONE HD וערוץ ONE CLASSIC ב-STINGTV.
באפריל 2018 הועלה ערוץ ONE HD ו-ONE 4K ב-פרטנר tv.
ב-6 בינואר 2019 עלה ערוץ ONE 4K ב-סלקום tv.
ב-2021 ערוץ ONE CLASSIC שינה את שמו ל-ONE DOCO, וכיום משדר סרטים תיעודיים הקשורים לספורט, בין היתר גם סרטי "30 על 30" של רשת ESPN.
ב-30 בספטמבר 2021 ירד ערוץ ONE 4K מסלקום tv.
ערוץ ONE2 HD.
במאי 2018 רכש הערוץ את הזכויות לשידור הליגה האיטלקית בכדורגל, אותה משדר בערוץ ONE2 HD; ב-HOT ,yes, סלקום tv, פרטנר tv ו-STINGTV.
ביולי 2021 נסגר הערוץ ב-HOT וב-yes, לאחר ניסיון ב-ONE להפוך אותו לערוץ בתשלום באישור מועצת הכבלים והלוויין, אך באוגוסט נפתח ONE2 מחדש ב-HOT, הפעם כערוץ בתשלום, בעוד ב-yes הוחלט לא לממן את הערוץ ולסגור אותו לצופי החברה, זאת באישור המועצה.
בדצמבר 2021 עלה הערוץ בשנית ב-yes כערוץ בתשלום.
החל מאוגוסט 2022 ערוץ זה משודר בסלקום tv כחלק מחבילת ערוצי ONE פרימיום בתשלום נוסף, כחלק מהחבילה נוספו הערוצים ONE DOCO ו-ONE EDGE.
אצטדיון הסינתטיקו
האצטדיון הרב תכליתי (מכונה בפי רוב אצטדיון הסינתטיקו) הוא מתחם כדורגל הממוקם באשדוד. המתחם הוקם בתחילת שנות השישים וכולל כיום שני מגרשים (מערבי ומזרחי) המשמשים כמגרשם הביתי של קבוצות הכדורגל מכבי עירוני אשדוד, הפועל אדומים אשדוד, בית"ר אשדוד, הפועל בני אשדוד ואשדוד סיטי.
האצטדיון נבנה בתחילת שנות השישים ומשמש בעיקר את משחקי הליגות הנמוכות ומחלקות הנוער. בשנת 1990 הוקם בצמוד לו מגרש כדורגל לאימונים ומשחקי מחלקת הנוער בלבד. בשנת 2009 שופץ האצטדיון. הותקן בו דשא סינתטי והוקם מבנה דו קומתי המכיל חדרי הלבשה ומחסנים. המבנה משמש את מחלקת הנוער של מ.ס אשדוד. מסביב לכר הדשא היו מסלול ריצה ואתלטיקה. האצטדיון מכיל כ-2,000 מקומות ביציע בטון אחד ללא מושבים. מתחת ליציע בנויים חדרי הלבשה, משרדי אגודות הכדורגל ומספר מחסנים.
סבב שיפוצים גדול בוצע באצטדיון בקיץ 2018 שכלל:
עם פתיחת עונת 2019/20 הוקמה עמדת שידור באצטדיון.
האצטדיון ממוקם בשדרות הנשיא ויצמן, בליבו של פארק בן-גוריון, בסמוך לבית משפט השלום בעיר.
האצטדיון מכונה "הסינתטי" וגם "סינתטיקו".
פקרנה
פקרנה (שם מדעי: "Dinomys branickii") הוא מין של מכרסם ענקי החי בדרום אמריקה ומקורב למכרסם הפרהיסטורי הגדול ביותר - הג'וספורטיגסי. כיום הפקרנה הוא המין היחיד ששרד במשפחת הדינומיסיים.
מאפיינים.
תפוצתו של הפקרנה היא רק ביערותיה של דרום אמריקה ולמרגלות הרי האנדים במדינות ונצואלה, קולומביה ומערב בוליביה (שם הוא נמצא בעיקר בפארק הלאומי פוטקטה). הוא נראה ענקי ומגושם יחסית למכרסם ומשקלו מגיע עד 15 ק"ג ואורכו ל-79 ס"מ.
הפקרנה הוא חיה לילית וצמחונית שחיה בקבוצות קטנות המשוטטות ביערות בחיפוש אחר מזון. צבעו חום מפוספס והוא מאוד מזכיר בצבעיו ובצורתו את פקת השפלה ("Cuniculus paca") החיה באותו אזור והיא קרובת משפחתו הכי קרובה.
מצב שימור הפקרנה הוא ללא חשש אך הוא חשוף לפגיעה בעיקר עקב הרס היערות בהם הוא חי.
פקת השפלה
פקת השפלה (שם מדעי: "Cuniculus paca") הוא מין של מכרסם גדול החי באמריקה המרכזית והדרומית באקלימים טרופיים לחים והוא אחד מהמכרסמים הגדולים ביותר בעולם.
תפוצתה משתרעת ממקסיקו לאורך אמריקה המרכזית ולאורך יער האמזונס ועד ארגנטינה וגם באיים הקאריביים. הם מעדיפים אזורים הקרובים לנהרות אגמים גדולים. בעבר הם נחשבו לשייכים למשפחת האגוטיים, אך היום שייכים למשפחה עצמאית הפאקות.
הפקה מזכירה בצבעה גור של טפיר וכמוהו זה עוזר לה להסתוות ביערות הגשם. הם חומות או שחרחרות ובעלי פרווה די גסה עליה באזור הבטן ישנם פסים צהובים מקוטעים. רגליהם קצרות ומשמשות בעיקר להליכה ולא לאחיזה. זנבם קצר ומעוגל ופרצופם גדול ובעל שיניים גדולות. משקלם הממוצע 6-12 ק"ג.
מזון: הפקות צמחוניות ואוכלות בלילה עלים, גבעולים, שורשים, פטריות ופירות כמו אבוקדו. למרות שהוא נראה מגושם הוא מתמחה בטיפוס על עצים.
טורפים: טורפיהם העיקריים של הפקות הם היגואר, הפומה, זאב הרעמה, הקיימן והאנקונדה. הם גם ניצודים על ידי אנשים רבים עקב בשרם המשובח. להגנה הם מזנקים לתוך הנהר ושוחים במהירות.
פקת השפילה
אגוטי מרכז-אמריקאי
אגוטי מרכז-אמריקני (שם מדעי: "Dasyprocta punctata") הוא מין מכרסם ממשפחת האגוטיים החי ביערות הגשם של אמריקה המרכזית.
הוא נפוץ בטבע במדינות: מקסיקו, מדינות מרכז אמריקה, צפון מערב אקוודור, קולומביה וונצואלה. אוכלוסייה נוספת נמצאת דרומה יותר בפרו, צפון ארגנטינה, דרום מערב ברזיל, בוליביה ומערב פרגוואי. בנוסף הוא חי גם בקובה, ג'מייקה ובאיי קיימן.
הוא מגיע לאורך 40–62 ס"מ ולמשקל 3–4 ק"ג. הוא בעל רגליים ארוכות שאיתם הוא יכול גם לאחוז ולקלף דברים. צבעו חום-אדמדם ואחורי הגוף צהובים.
לאגוטים ראייה ושמיעה טובה ושיניים חדות המותאמות לפיצוח זרעי עצים קשים שונים. האגוטי נחשב למפיץ הזרעים הטוב ביותר באזורו והוא משוטט ברחבי היער עם בת זוג קבועה לכל החיים.
דינומיסיים
דינומיסיים (שם מדעי: Dinomyidae) היא משפחה של מכרסמים מתת-סדרת דמויי קביה בה קיים היום מין אחד - פקרנה ("Dinomys branickii") והיו בה מינים נכחדים רבים.
ממשפחה זו יצאו מיני המכרסמים הגדולים ביותר שהתקיימו - הגדול מכולם היה הג'וספורטיגסי, שהגיע למשקל 1,000 ק"ג ואורכו היה עד 3 מטר וסוגים אחרים כמו הפוברומיס, הגיעו עד ל-700 ק"ג או הTelicomys שהגיע לגובה 1.35 מטר. הם התפתחו בתקופת המיוקן ושרדו באמריקה הדרומית הקדומה עד לפלישת היונקים הגדולים מצפון - מה שהגדיל את התחרות שלהם עם חיות חדשות כמו פרסתנים ועם טורפים מתמחים מסדרת הטורפים. כיום ישנו רק את הפקרנה, שהוא קטן בהרבה מהקפיבארה ושוקל רק 15 ק"ג.
לבני המשפחה קשר למשפחה הנכחדת Neoepiblemidae וייתכן שהיא תת-משפחה במשפחת הדינומיסיים.
אגוטי מרכז אמריקאי
ויסקאש המחילות
ויסקאש המחילות המכונה בקיצור ויסקאש (שם מדעי: "Lagostomus maximus") הוא מין מכרסם הררי ממשפחת הצ'ינצ'יליים שבתת-סדרת דמויי קביה. הוויסקאש חי במחילות בערבות העשב ההרריות של ארגנטינה, בוליביה ופרגוואי. זהו המין היחיד בסוגו החי כיום. מין נוסף בסוג, "Lagostomus crassus", נכחד.
הוויסקאש מזכיר במקצת אוגר, מפני שהוא בעל לסת גדולה, שפתו התחתונה שחורה והעליונה לבנה, ויש לו שפם ארוך. עיניו קטנות וגופו שעיר. הוא שוקל עד 9 ק"ג ואורכו בערך 500 מ"מ. צבע פרוותו הסמיכה אפור-חום (הצבע שונה בין אזור לאזור בגופו), וברגליים הקדמיות יש ארבע אצבעות, לעומת שלוש אצבעות ברגליים האחוריות. זנבו של הוויסקאש גם הוא קטן.
הוויסקאשים טובים בחפירת מנהרות ונעזרים בכך על מנת לשרוד. בלילות הם יוצאים ללקט מזון מעל פני השטח. מזונם העיקרי הוא עשבים ושיחים צעירים.
הוויסקאשים חיים בחבורות קטנות החיות מתחת לקרקע הפמפס. החבורות מחולקות לקבוצות של זכרים ושל נקבות וזכרים מתבגרים עוזבים את להקות הנקבות, אך בעונת הרבייה שוהים חלקם עם הנקבות.
הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה כלשהי.
ויסקאשה דרומית
ויסקאשה דרומית (שם מדעי: "Lagidium viscacia") היא מין של דמוי קביה החי בהרי האנדים והיא קרובת משפחה של הצ'ינצ'ילה.
מאפיינים.
צבע פרוותם של הויסקאשות הסמיכה צהבהב-אפור, הגחון חיוור והזנב עבה עם קצה שחור. הם בעלי אוזניים ארוכות המשוות להם מראה של ארנבות ורגליים קדמיות קצרות ואחוריות ארוכות. יש להם כפות רגליים מיוחדות המותאמות להיצמדות לסלעים ולרוץ ביניהם במהירות. משקלם מגיע ל-3 ק"ג.
הם חיים בטבע במורדות של הרי האנדים בפרו, בוליביה, ארגנטינה וצ'ילה. הם יכולים לחיות בהרים בגובה של 2,500 עד 5,000 מטרים.
חציית הירדן
אנני פרטליני
אנני פרטליני (באיטלקית: Annie Fratellini; 14 בנובמבר 1932 – 1 ביולי 1997), הייתה אמנית קרקס, ליצנית, ושחקנית קולנוע.
נולדה באלג'יר בשם אנני ויולטה פרטליני למשפחת פייה-נואר, ממוצא איטלקי, ארבעה דורות של אחת ממשפחות הקרקס המפורסמות באירופה. אביה היה ויקטור פרטליני, וסבה היה פול פרטליני, מליצני הקרקס המפורסמים באירופה.
פרטליני החלה את הקריירה בקרקס מדראנו בגיל 14. בהמשך הייתה האישה הראשונה בצרפת, וככל הידוע, בעולם המערבי, ששימשה בתפקיד ליצן קרקס.
הייתה למייסדת של בית הספר הראשון לקרקס בצרפת, ומהראשונים באירופה, והמשיכה בקריירת הבמה והמשחק. במשך הקריירה היא נמנעה מללכת בעקבות אביה, סבה ו-22 קרובי משפחה אחרים, ולעסוק ישירות בתחום הליצנות. במקום זאת, היא שרה באולמות מוזיקה ובמועדוני לילה. בנוסף, הותיר בית הספר ללימודי הקרקס שיסדה וניהלה, חותם בתרבות הקרקסים באירופה ובעולם המערבי.
בשנת 1969 כיכבה אנני פרטליני בסרט "האהבה הגדולה", ב-1971 ב"הליצנים" של פדריקו פליני וכן בסרטים אחרים. הייתה נשואה פעמיים ונולדה לה בת אחת. נפטרה בגיל 64 ממחלת הסרטן. קבורה בבית הקברות של מונמארטר.
סוטר (פירושונים)
אופוסום המים
אופוסום המים או יאפוק (שם מדעי: "Chironectes minimus") הוא מין יחיד בסוגו של אופוסום קטן החי בדרום ומרכז אמריקה. זוהי חיית הכיס היחידה הנוהגת לשחות במים דרך קבע. בנוסף הוא המין היחיד בו יש לשני המינים, זכר ונקבה, פטמות.
מאפיינים.