הצי הרוסי הוקם על ידי הצאר פיוטר הראשון, שהצליח להקים צבא וצי מודרניים בעיצומה של המלחמה הצפונית הגדולה בשנים 1700–1721. בתקופה זו גם זכה הצי לניצחונות שביססו את מעמדה של רוסיה כמעצמה אזורית הודות לשליטתה בים הבלטי. לאורך השנים, הצי התעמת עשרות פעמים מול הצי הטורקי, בעיקר בזירת הים השחור ונכשל רק במהלך מלחמת קרים כשאל טורקיה הצטרפו גם אנגליה וצרפת.
התבוסה הגדולה ביותר בתולדות הצי הרוסי, הייתה במלחמת רוסיה–יפן, כאשר היפנים הנחילו תבוסה צורבת לצי הרוסי בקרב צושימה וכבשו את הבסיס העיקרי בפורט ארתור.
בסיום מלחמת האזרחים ברוסיה, אוניות הצי עברו לאחריות הצי הלבן והשתתפו בפינוי הכוחות מחצי האי קרים ובמסגרת מבצע זה פונו עשרות אלפי אזרחים ולוחמים של הצבא הלבן.
הצי הסובייטי.
הצי הסובייטי שהוקם על שרידי הצי הרוסי הקיסרי היה לצי הגדול ביותר בעולם לצד הצי האמריקני. במהלך מלחמת העולם השנייה הצי הסובייטי שותק על ידי הנאצים ולא השתתף בקרבות ימיים גדולים. ספינות הצי הצפוני השתתפו בהגנת אוניות משא שהביאו אספקת מארצות הברית ובריטניה. צוללות הצי הבלטי הטביעו מספר אוניות גרמניות ושיבשו מערך האספקה של הנאצים.
בסוף שנות ה-50 החלה הצטיידות הצי בצוללות גרעיניות. במרבית שנות המלחמה הקרה הצי עסק בהתעצמות והסובייטים אף בנו נושאות מטוסים. החל משנת 1956 ועד לשנת 1985 בראש הצי עמד סרגיי גורשקוב. הוא דגל בפיתוח צי הצוללות ואוניות גדולות בשאיפה להגיע לרמה של הצי האמריקאי. יחד עם זאת הוא התנגד לבניית נושאת מטוסים ובתקופת כהונתו פרויקטים מסוג זה לא אושרו לידי מימוש. לעומת זאת, כ-40% מהצי היו צוללות בעיקר גרעיניות.
לצי הסובייטי הייתה נוכחות קבועה בים התיכון ובאוקיינוס ההודי.
הצי הרוסי המתחדש.
לאחר התפרקות ברית המועצות רוב אוניות הצי הסובייטי עברו לחזקת רוסיה. הבעיה הגדולה הייתה בצי הים השחור שהבסיס העיקרי שלו היה בסבסטופול שעבר לאוקראינה. בסופו של דבר סוכם עם אוקראינה על חלוקת הצי והסדרת נוכחות הצי הרוסי בחצי האי קרים ובשנת 2014 הבעיה נפתרה סופית כאשר הצי הרוסי השתתף בהשתלטות על חצי האי קרים במסגרת סיפוחו לרוסיה. בשנת 1992 הוחלט שדגל הצי יהיה זהה לדגל הצי בתקופת האימפריה הרוסית.
בינואר 1992, עקב אילוצי תקציב למעשה הופסקה הזמנת אוניות צי חדשות, התקציב נוצל לסיום בניית אוניות שהוזמנו עוד בתקופת ברית המועצות ושיפוץ ושדרוג אוניות קיימות. נושאת מטוסים שהייתה בתהליך בנייה נמכרה לסין. בשנת 2003 דווח שאחת הצוללות נמצאת בבנייה כבר כ-15 שנים. במקביל צומצם היקף התרגולים, הנוכחות באוקיינוס ובים התיכון וננטש בסיס ימי בווייטנאם. אחד משיאי המשבר בצי הייתה טביעת הצוללת הרוסית קורסק בשנת 2000.
למרות המשבר של תחילת שנות ה-90, הצי הרוסי נחשב לחיל הים הגדול ביותר באירופה, בעיקר הודות למאגר הנשק הסובייטי. בשנות ה-2000 ניכר שיפור בתחזוקה והחלה תוכנית רחבה לחידוש הצי. בשנת 1996 החלה בניית צוללת גרעינית מטיפוס חדש השייכת לדור הרביעי של הצוללות הסובייטיות-רוסיות. בנייתה הסתיימה בשנת 2009. במקביל, נכון ליולי 2012 נמצאות בשלבי בנייה שונות עוד 3 צוללות מדגם זה. בשנת 2008 בפעם ראשונה בתקופה הפוסט-סובייטית הוחלט על רכישת אוניות שייבנו מחוץ לגבולות המדינה - רכישת 4 נושאות מסוקים מצרפת (אף שאלה לבסוף לא נכנסו לשירות הצי והועברו לידי חיל הים המצרי). בהתאם לתוכנית שאושרה צפוי חידוש של כ-45% מאוניות הצי. ב-2008 - שבוע לפני השבעתו של דמיטרי מדבדב לנשיא - הצי הרוסי השיק צוללת חדשה, למעשה הצוללת הרוסית הראשונה מאז נפילת ברית המועצות. בשנת 2012 ולדימיר פוטין הכריז על תוכנית רחבה בחידוש הצי שכוללת בניית 51 אוניות מהם 24 צוללות עד לשנת 2020.
בשנת 1997 הוחלט גם על בניית צוללות לא-גרעינית מדגם חדש. צוללת סנקט פטרבורג היא צוללת מובילה מהדגם החדש. לאור בעיות תכנוניות, גם עתה בשנת 2020 הצוללת לא הגיעה לרמה מבצעית ובניית צוללות נוספות מאותו דגם הופסק.
הצי הרוסי השתתף בתרגולים באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט לצד הציים של מדינות אחרות. במלחמת רוסיה-גאורגיה, באוגוסט 2008, הצי הרוסי הטיל מצור על נמל פוטי ולא אפשר הגעת אוניות סיוע כלשהן. המשחתות הרוסיות טיבעו ספינות מלחמה גאורגיות ונשארו בתחומי המים הטריטוריאליים של גאורגיה עד אוקטובר 2008.
כחלק מן המדיניות הרוסית להפגנת נוכחות בנקודות מרוחקות, בשנת 2008 הגיעה משלחת הצי לחופי ונצואלה. באפריל 2009 אוניות הצי הגיעו לאזור סומלי ומאז הם משתתפות באופן קבוע באבטחת אוניות צי הסוחר באזור.
בשנת 2008 החלה רפורמה ארגונית בצי, כמו ביתר היחידות של הכוחות המזוינים של רוסיה. במסגרת הרפורמה מספר יחידות של הצי הוקטן מכ-240 ל-123, בוצע רפורמה במערך החינוך של הכנת קציני הצי תוך ריכוז מספר מוסדות לימוד למוסד מרכזי ויחידות הצי הוכפפו לפיקודים מרחביים.
בשנת 2015, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נגד המדינה האסלאמית ומיליציות של מורדים הנתמכים על ידי ארצות הברית, החליטה רוסיה להיענות לבקשת סוריה עם סיוע צבאי ושילבה את חיל הים בפעולות נרחבות כולל שיגור טילי 3M-54 Klub ממרחק של 1,500 ק"מ.
בנובמבר 2020 נחנך בסיס של הצי בסודאן.
המפקד העליון של הצי הרוסי.
המפקד העליון של הצי הרוסי הוא מפקד חיל הים הרוסי שנושא דרגת אדמירל הצי.
סדר הכוחות של הצי.
בהתאם לנתונים לשנת 2016 הצי הרוסי כולל אוניות הבאות:
מכון זינמן לארכיאולוגיה
ניקולאי סאלטיקוב
ארטרוסקופיה
פרנקלין קמני
סטפן אדלר
קופה דל ריי בכדורסל
ג'ורג' ס. וייז
ג'ורג' ס' וייז
ראלף אלן
ראלף אלן (אנגלית: Ralph Allen; 1693 - 29 ביוני 1764) היה יזם ופילנתרופ אנגלי, שנודע בזכות הרפורמות שלו במערכת הדואר של הממלכה המאוחדת.
חייו.
אלן הוטבל בכנסיית סנט קולומב מייג'ור שבקורנוול ב-24 ביולי 1693. בהיותו נער עבד במשרד דואר. ב-1708 עבר לאקסטר, וב-1710 עבר להתגורר בעיר באת' שבסאמרסט, שם החל לעבוד כפקיד דואר, כאשר בגיל 19 התמנה למנהל הדואר העירוני.
בגיל 27 קיבל את השליטה על חברת Cross and Bye Posts בדרום-מערב אנגליה למשך שבע שנים, לפי הסכם עם משרד הדואר הכללי של המדינה, בו התחייב לשלם למשרד הדואר סכום שנתי של 6,000 לירות שטרלינג. הוא לא הצליח להרוויח סכום כסף כלשהו בתקופה זו, אך למרות זאת החליט להמשיך בתחום וזכה להצלחה רבה. בשנים שלאחר מכן ערך רפורמה מקיפה בשירות הדואר. הוא הגיע למסקנה שנערי הדואר היו מעבירים פריטי דואר לאורך נתיב החלוקה שלהם מבלי להכריז על כך, דבר אותו ראה כגורם לאיבוד רווחים והורה להימנע ממנו. הוא תרם ליעילות השירות בכך שקבע כי אין צורך שדברי הדואר יעברו דרך לונדון. המוניטין שלו בתחום עלה, והוא החל לנהל חלקים נרחבים יותר במערכת הדואר של אנגליה, וחתם על חוזים אחת לשבע שנים עד מותו בגיל 71. ההערכה היא כי בזכות הרפורמות שלו הוא חסך למשרד הדואר הבריטי סכום של מיליון וחצי לירות שטרלינג במשך ארבעים שנים. הוא זכה לחסותו של פילדמרשל ג'ורג' וייד ב-1715, לאחר שחשף מידע אודות התקוממות יעקוביטית בקורנוול. בזכות תמיכתו הכספית של הפילדמרשל הוא היה יכול להקים את תחנות הדואר שבסופו של דבר הניבו לו הון ניכר.
לאחר הגעתו לבאת' של ג'ון ווד האב ניצל אלן את העושר שצבר בזכות רפורמות הדואר לרכישת המחצבות במכרות קומב דאון ובאת'המפטון דאון ב-1726. לאחר הרכישה החלו המכרות לספק אבנים לבנייה בגדלים רבים. השוני ברמת הסיתות של האבנים היה ידוע כ"פסולת בנייה", והבניינים שנבנו מאבנים אלה - בעיקר בתקופת בית סטיוארט - נמצאים ברחבי החלקים העתיקים של באת'. מחצבי האבן באת' בעלת צבע הדבש הייחודי, ששימשו לבניית העיר הג'ורג'יאנית, הניבו לאלן הון נוסף, בזכות הצלחתו בשיווק תכונותיה של האבן. הבניין בבאת' ששימש אותו כסניף דואר הפך לבית מגורים עירוני ב-1727, לאחר שחזית ואגף צפוני הוקמו לפי תכנונו של ג'ון ווד האב.
ב-1735 בקירוב הורה אלן להקים את האחוזה הפלדיאנית בפארק פריור. אלן היה בתקופה זו אדם עשיר מאוד, ונהג לארח באחוזתו משוררים, פוליטיקאים, אמנים ואישים שעמם התכתב באותה תקופה, בהם אלכסנדר פופ, תומאס גיינסבורו, ויליאם פיט האב, והנרי פילדינג. ב-1738 תרם את חומרי הבנייה ואת המימון להקמת בית החולים מינרל ווטר, ובנוסף לכך הוא הרבה לתרום צדקה לעניים ובנה קוטג'ים לפועלים שלו. ב-1742 נבחר אלן לראשות עיריית באת', ובין 1757 ל-1764 כיהן כחבר הפרלמנט הבריטי מטעם העיר.
אלן נקבר בחצר הכנסייה של הכפר קלברטון, השוכן בשולי באת'. הוא הונצח בבאת' באמצעות דרך ראלף אלן ובית הספר על שם ראלף אלן, אחד מבתי הספר התיכונים של באת'. במכללת פארק פריור, שהיא בית ספר תיכון הנמצא בבניין ששימש כמקום מגוריו, יש פנימייה הקרויה על שמו. הנרי פילדינג ביסס על אלן את דמותו של אדון אלוורת'י בספרו קורות טום ג'ונס.
משחק ילדים (סרט, 1988)
משחק ילדים (באנגלית: Child's Play) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1988. הסרט בוים על ידי טום הולנד ונכתב על ידי דון מנסיני. בסרט מככבים כריס סרנדון ובראד דוריף, שהיו שניהם מועמדים בשנת 1975 לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (ולא זכו). הסרט יצא לאקרנים ב-9 בנובמבר 1988 וזכה להצלחה מתונה.
עלילה.
בעודו נרדף על ידי מייק נוריס, צ'ארלס לי ריי, רוצח סדרתי הידוע בכינויו "החונק מחוף האגם", נורה ונפצע אנושות. לפני מותו, צ'ארלס תופס מחסה בתוך חנות צעצועים, מוצא קופסאות של בובות "בחורים טובים" ומשתמש בטקס וודו כדי להעביר את נשמתו לאחת הבובות. לאחר מכן מכה ברק את החנות והיא נשרפת עד היסוד.