מעולם, לא לפני איגרתו של בולגנין ולא לאחריה, לא הושמע איום כה מפורש נגד מדינת ישראל ממעצמה עולמית או כל מדינה אחרת (למעט ארצות ערב בתקופות של עימותים ומאיראן).
בקיץ 1957 גילה בולגנין את השקפתו האמיתית, השמרנית - סטליניסטית, כאשר חבר לקבוצת אישי הצמרת הסובייטית בראשות ויאצ'סלב מולוטוב ולזר קגנוביץ' (שכונתה "הקבוצה האנטי-מפלגתית"), בניסיונה הכושל להדיח את ניקיטה חרושצ'וב בשל הרפורמות שלו. כאשר הניסיון נכשל, הושאר בולגנין זמן מה במעמדו, אך במרץ 1958 הדיח אותו חרושצ'וב מתפקידו והוא נתמנה ליושב ראש הבנק הממלכתי, תפקיד שכבר מילא בעבר הרחוק. בספטמבר אותה שנה הודח בולגנין מן הפוליטבירו, המוסד הראשי של הנהגת המפלגה הקומוניסטית. התואר מרשל נשלל ממנו והוא הוגלה לסבסטופול שם מילא תפקיד זוטר של ראש הוועדה הכלכלית של החבל. בפברואר 1960 פרש לגמלאות.
ניקולאי בולגנין נפטר ב-1975. בן 79 היה במותו.
בתורת הסיבוכיות, המחלקה
BQP (Bounded error, Quantum, Polynomial time) היא מחלקת סיבוכיות המכילה את כלל הבעיות הניתנות להכרעה על ידי מכונת טיורינג קוונטית, בעלת זמן ריצה פולינומי אשר צודקת בהסתברות "טובה", כלומר ההסתברות שהמכונה תחזיר תשובה נכונה (עבור הרצה נתונה) היא גבוהה מ-2/3, ובאופן דומה, הסתברות הכישלון חסומה (מלעיל) ב–1/3.
כבכל המחלקות בהם הסתברות הכישלון חסומה, ניתן להפעיל את האלגוריתם הקוונטי שוב ושוב, על מנת להקטין את הסתברות השגיאה באופן אקספוננציאלי. כמו כן, כלל המחלקות formula_1 בהן הסתברות הכישלון חסומה על ידי formula_2 שקולות זו לזו.
בעיות ידועות.
המחלקה BQP מכילה את בעיית הפירוק של מספר שלם לגורמים ראשוניים, וכן את בעיית הלוגריתם הדיסקרטי.
קשרים עם מחלקות סיבוכיות אחרות.
המקבילה הקלאסית למחלקה זו היא המחלקה BPP, בה מכונת הטיורינג היא אקראית, אך לא קוונטית. מכיוון שמכונה קלאסית היא מקרה פרטי של מכונה קוונטית (בה לא מנוצל ה"כוח הקוונטי"), המחלקה BQP מכילה את המחלקה BPP, כלומר formula_3. מכיוון שהמחלקה P מוכלת בBPP, מתקבל כי
המחלקה PSPACE מכילה את המחלקה BQP. אם נבטא את המכונה הקוונטית כרצף של שערים קוונטים, ניתן יהיה להמיר כל שער במטריצה יוניטרית. התוצאה הסופית של רצף השערים נתון כמכפלה של המטריצות המתאימות. על ידי ביצוע פעולת הכפלת המטריצות (בצורה יעילה מבחינת הזיכרון) ניתן לבצע את החישוב בזיכרון פולינומי שגודלו כגודל המטריצות. לפיכך מתקבל כי
מכיוון שהקשר בין P ובין PSPACE הוא שאלה פתוחה, כך גם היחס המדויק בין המחלקות לעיל.
הקשר בין BQP לבין NP אינו ידוע גם כן.
אוניברסיטת דרום קליפורניה
אוניברסיטת דרום קליפורניה (באנגלית: University of Southern California; בראשי תיבות: USC, SC או בקיצור Southern Cal) היא אוניברסיטה פרטית בלוס אנג'לס שבקליפורניה. נוסדה בשנת 1880 והיא מוסד ההשכלה הגבוהה והמחקר הפרטי הוותיק ביותר במערב ארצות הברית.
האוניברסיטה נחשבת לאחת האוניברסיטאות הפרטיות הטובות והבולטות בארצות הברית. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות, באיגוד אוניברסיטאות המחקר ובהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט.
היסטוריה.
כאשר אוניברסיטת דרום קליפורניה פתחה את שעריה בשנת 1880, 10 מרצים לימדו 53 סטודנטים עבור שכר לימוד של $15 לסמסטר. בלוס-אנג'לס באותה תקופה לא היו כבישים סלולים, תאורה חשמלית או טלפונים. המחזור הראשון סיים בשנת 1884. האוניברסיטה הוקמה ביוזמתו של השופט רוברט וידני, אשר גייס למיזם שלושה תורמים מרכזיים: , סוחר ובנקאי פרוטסטנטי, , קתולי יליד אירלנד שהיה מושל קליפורניה בשנים 1860–1862 ואיסאייס וולף הלמן, בנקאי יהודי-גרמני. בשנים הראשונות האוניברסיטה הייתה קשורה לכנסייה המתודיסטית, אך משנת 1952 לאוניברסיטה אין קשר עם הכנסייה והיא מוסד ללא שיוך דתי.
צבעי האוניברסיטה הם ארגמן וזהב, אשר אושרו על ידי נשיא האוניברסיטה בשנת 1895. " הוא סמל מפורסם של האוניברסיטה, שהונצח בדמות פסל ברונזה של חייל טרויאני המוצב במרכז הקמפוס. הכינוי " הוענק לספורטאי האוניברסיטה בשנת 1912 על ידי כתב הספורט של "לוס אנג'לס טיימס".
אוניברסיטת דרום קליפורניה היא המעסיק הפרטי הגדול ביותר בלוס אנג'לס והשלישי בגודלו בקליפורניה.
מבחינה פוליטית, לאוניברסיטה הייתה בעבר נטייה שמרנית המזוהה עם המפלגה הרפובליקנית, אך משנות ה-90 הרוב השמרני הוחלף בקולות יותר ליברליים, שמקורו בעובדה שגוף הסטודנטים הפך למעורב יותר מבחינה גאוגרפית ואתנית.
בשנת 2012 הוקם בית הספר לריקוד על שם גלוריה קאופמן. זה היה בית הספר חדש ראשון מאז שנות ה-70 של המאה ה-20. בשנת 2015 מונה ויליאם פורסייט לפרופסור בבית הספר והחלו לימודים לתואר בריקוד.
ברחבי האוניברסיטה יש מורשת אדריכלית ואמנותית החל מהאדריכלות הרומנסקית ועד לייצוג של אמנים עכשוויים.
נשים קטנות (פירושונים)
בנות יעקב (פירושונים)
דוקטור אלקס
לוקיוס איימיליוס פאולוס
ח'ניס
סיגלית דיל
סיגלית דיל (נולדה ב-26 באפריל 1975 בחולון) היא סופרת ישראלית לילדים ולנוער, עורכת דין, רואת חשבון, דוקטור למשפטים ומגשרת. דיל כותבת בז'אנר המסתורין, המתח והפנטזיה ועורכת מפגשים עם תלמידים בכל ישראל.⁦
ביוגרפיה.
השתתפה בעבר בהנחיית סדנאות כתיבה בבתי-ספר ברחבי הארץ מטעם משרד החינוך במסגרת פרויקט "סיפור נולד". כמו כן, כיהנה כיו"ר ועדת הבחירות של אגודת הסופרים בישראל.
בשנת 2015, עברה לגור למשך מספר חודשים באפגניסטן (לצורך כתיבת הספר "המכשף האפגני" בגרסה אפגנית ומעט שונה מהקודמת) ולאחר מכן עברה למיאמי שבפלורידה, ארצות הברית. ספרה המשותף יחד עם קסנדרה קלייר לא זכה לאהדה רבה בקרב הקהל האמריקאי, ודיל החליטה לחזור לישראל.
באפריל 2019 שימשה כשופטת בתחרות "כתיבה צעירה" של עמותת "חינוך לפסגות".
דיל היא בעלת ארבעה תארים אקדמיים. בהיותה סטודנטית לראיית חשבון, שימשה כמבקרת ספרים בעיתון של המכללה למנהל והייתה מורה מחליפה. בתקופה זו כתבה את ספרה הראשון, "שעון הקסמים", שראה אור בשנה הראשונה ללימודיה לתואר הראשון במשפטים במרכז הבינתחומי בהרצליה. הצלחתו הביאה להוצאת ספרים נוספים, דרך הוצאת הספרים עם עובד. במסגרת עבודת הדוקטורט שעשתה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, שילבה בין עולם המשפט לבין עולם הספרות.
דיל עובדת כעורכת דין במשרד לענייני נזיקין.
Sinatra and Swingin' Brass
Sinatra and Swingin' Brass הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה 31 של סינטרה והחמישי היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום ראה אור לראשונה בשנת 1962.
לאחר אלבום הבלדות הרומנטיות Sinatra and Strings הוציא סינטרה אלבום אנרגטי וקצבי בסגנון הסווינג. הייתה זו הפעם הראשונה שסינטרה עבד עם המעבד ניל הפטי. האלבום מכיל כמה שירים שסינטרה הקליט לאלבומים קודמים שלו כגון: Songs for Young Lovers ,Songs for Swingin' Lovers ו A Swingin' Affair!. במהלך ההקלטות סבל סינטרה מהתקררות, אך התעקש להשלים את ההקלטות במועדן, בהאזנה קשובה ניתן לשמוע את קולו נסדק מעט עקב זאת. האווירה העליזה באלבום ומלאת החיים המשיכה לפתח את דמותו של סינטרה כאדם הנהנה מהחיים הטובים כשם שחבורת הראט פאק שבהנהגתו הייתה.
בשנת 1992 יצא האלבום בגרסת התקליטור, לאלבום זה נוספו שלושה שירים שלא הופיעו באלבום המקורי.
תיירות מין
תיירות מין היא תופעה המתאפיינת בביקור במדינות שונות ובמקומות שונים במטרה לעסוק בפעילות מינית, ובפרט בתחום הזנות. לרוב מדובר במדינות עולם שלישי בהן נפוץ העיסוק בזנות, ולקוחותיהן המרכזיים הם תיירים מערביים, אך זה לא תמיד המצב - תיירות מין קיימת גם במדינות מפותחות ולעיתים אף מעוגנת בחוק במדינות אלו.
כיום, בהמשך לתהליך גלובליזציה משמעותי, תעשיית המין מהווה חלק בלתי נפרד מהכלכלה הקפיטליסטית העולמית. כלכלת תעשיית המין כוללת בתוכה שני נדבכים - תיירות וזנות. כתעשייה בפני עצמה, תיירות המין מכילה בתוכה גם את אלמנט הצריכה וגם את המודלים השונים של אספקת שירותי המין. כאשר דנים בתיירות מין ניתן לבחון אותה דרך מספר נקודות מבט - האחת של ספקי השירותים והשנייה של צרכני תיירות מין. כמו כן, עולה חלוקה נוספת הקיימת בין אספקה וצריכה של תיירות מין במדינות עולם ראשון מפותחות לבין אספקה וצריכה של תיירות מין במדינות העולם השלישי.
יש קושי להגדיר מיהו תייר מין. דוגמה לכך ניתן למצוא בשאלות העולות כחלק ממחקרים אקדמיים בנושא, כגון: האם תייר מין הוא מי שעורך נסיעה למטרת מין בלבד או שמא גם מי שרוכש שירותי מין כחלק מנסיעת עסקים? האם זרים שמגיעים לטווח ארוך וצורכים מין נחשבים גם הם לתיירי מין? וכן, האם אנשי צבא הצורכים מין ונמצאים הרחק ממולדתם כחלק משירותם בארץ זרה נופלים תחת ההגדרה תיירי מין?
תיירות המין הולכת וגדלה ברחבי העולם. המדינות הפופולריות ביותר כיעד לתיירות מין הן הולנד, גרמניה, תאילנד, ברזיל, סרי לנקה, הרפובליקה הדומיניקנית, קוסטה ריקה, קמבודיה וקניה.
התפתחות היסטורית של תיירות המין.