העמדות המנוגדות בין הכס הקדוש, שהייתה לו הסמכות העליונה בענייני דוקטרינה על הנוצרים הסינים, לבין חצרו של הקיסר קאנגשי, שראה את ההוראות של האפיפיור כערעור על סמכותו כשליט העליון מטעם שושלת צ'ינג על כל הנתינים בסין, לא היו ניתנות לגישור. ב-1721 הוציא הקיסר את הצו שאסר על קיום המיסיונים הנוצרים בסין.
החלטת הקיסר עצרה את התפשטות הנצרות בסין, והיא התחדשה רק לאחר מלחמת האופיום הראשונה במאה ה-19.
הערכה היסטורית ומורשת.
הקיסר קאנגשי עלה על כס השלטון בתקופה בה עדיין נאבקה שושלת צ'ינג החדשה על גיבוש כוחה בלב התוהו ובוהו שהתרחש בסין לאחר נפילת שושלת מינג והצליח לשכך את החששות וחוסר האמון של נתיניו באמצעות קידום התרבות הסינית, באמצעות צעדים פופולריים כמו קיצוץ במיסים, ובשישה מסעות לערים הדרומיות של נהר היאנגצה. מסעות אלו, שבהם ביקר אישית את הפקידים שהיו אחראים על המנהל של אזורים אלו הרחוקים מהבירה, ידועים כ"מסעות לדרום" (南巡, בפין-יין Nánxún), והם הקנו לקיסר את פרסומו כאדם המקדיש את כולו לקיום חובותיו בממשל.
במקביל לדמות שהקרין, של שליט קונפוציאני נאור, ניהל קאנגשי במהלך 60 שנות שלטונו סדרה של מערכות צבאיות שמכולן יצא וידו על העליונה. תוצאת חלק ממערכות אלו הייתה הרחבת גבולות האימפריה. מערכות צבאיות אלו נמשכות בתקופת שלטונו של בנו, יונגג'נג ונכדו צ'יינלונג, תהליך שקבע את גבולותיה המודרניים של סין. בתקופת שלטונו של קאנגשי התרחשו המפגשים הרשמיים הראשונים עם המעצמות האירופאיות, כפי שמשתקף בהסכם נרצ'ינסק ובמחלוקת הדוקטרינרית עם האפיפיור.
בהשוואה להישגים אלו ולהישגים בתחום התרבות והאמנות, ההתפתחות הכלכלית הייתה כישלון יחסי. התוהו ובוהו שהשתרר בסין עם סיום שושלת מינג והקשיים שגרמה מלחמת האזרחים הממושכת כנגד שלושת הווסאלים הורגשו לאורך כל תקופת קאנגשי, והשיפור בתנאי המחיה של האוכלוסייה היה מזערי. אך הביקורת החריפה ביותר שמשמיעים היסטוריונים כנגד קאנגשי היא חוסר יכולתו לפתור את סוגיית הירושה לאחר שהחליט לבטל את מינויו של יינגז'נג כיורש. חוסר יכולתו של הקיסר לקבל החלטה העמידה את המדינה של שושלת צ'ינג על ספו של משבר חמור. חוסר הוודאות לגבי הירושה נמשך עד ימיו האחרונים של קאנגשי. לאחר שמת, הכריז בנו יִינְזג'ן כי נבחר ליורש והחל את תקופת השלטון בשם יונגג'נג. המבוכה סביב מינוי זה הובילה לחשד של גזילת השלטון, חשד שלא התפוגג עד סיום כהונתו של הקיסר החדש.
אלפירק
אלפירק או β (בטא) בקפאוס (בלטינית β Cephei) הוא כוכב משתנה בקבוצת הכוכבים קפאוס, שנתן את שמו למשפחה של כוכבים משתנים בעלי תכונות דומות - משתני בטא בקפאוס.
כוכבים אלו הם בעלי מסה של 10 - 15 מסות שמש ונמצאים בשלבי יציאה מהסדרה הראשית תוך שהם הופכים לתת-ענקים או לענקים כחולים. במצב זה פני השטח שלהם פועמים באופן מחזורי ועוצמת ההארה שלהם משתנה במחזוריות של מספר שעות כך שבהירות נראיתם משתנה בין מאית למספר עשיריות של דרגת בהירות. שינוי זה קטן מכדי להראות בעין ודרושים מכשירי מדידת אור כדי להבחין בו. כוכבים בהירים מסוג זה הם β בכלב גדול שבהירותו משתנה בכרבע דרגת בהירות ולפחות אחד מכוכבי המערכת β בקנטאור שבהירותו משתנה בפחות מעשירית של דרגת בהירות.
מאפיינים.
β בקפאוס הוא למעשה מערכת בת שלושה כוכבים במרחק של כ-600 שנות אור, המורכבת מתת-ענק כחול שהוא הכוכב המשתנה ומשני כוכבי הסדרה הראשית לבנים קטנים ועמומים יותר.
β בקפאוס A הוא בעל מסה של כ-12 מסות שמש ורדיוס של כ-5 פעמים רדיוס השמש, שבדומה לבני מינו, נמצא לקראת סיום היתוך המימן שבליבתו להליום ובתהליך יציאה מהסדרה הראשית. תהליכי הסעת החום אל שכבותיו החיצוניות אינם יציבים ומשתנים במחזוריות של 4.57 שעות וגורמים לעוצמת הקרינה הנפלטת מפני השטח להשתנות. זהו כוכב חם במיוחד - טמפרטורת פני השטח שלו היא כ-26,700 קלווין כך שאף על פי שבאור נראה הוא מאיר רק פי 1,500 מהשמש, בתוספת הקרינה העל-סגולה הוא קורן פי 14,600 ממנה.
מאפייני β בקפאוס B ו-C.
β בקפאוס B ו-C הם כוכבי הסדרה הראשית לבנים. הקרוב מבין השניים מקיף את β בקפאוס A במרחק של כ-45 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-90 שנים. הרחוק יותר נמצא במרחק של כ-2,400 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה שלו הוא לפחות 30,000 שנים. בהירותו הנראית היא מדרגה 7.9 וניתן לראותו באמצעות טלסקופ חובבים.
בטא בקפאוס
וינה (וייטנאם)
רוג'ר ויטקר
רוג'ר וויטקר
רוג'ר וויטאקר
אברהם יעקב פרידמן
אברהם יעקב פרידמן (השני)
רבי אברהם יעקב פרידמן (מכונה ה"אביר יעקב" על שם ספרו; ח' באב תרמ"ד, 30 ביולי 1884 – ה' בטבת תשכ"א, 24 בדצמבר 1960), היה האדמו"ר מסדיגורה, עלה לארץ ישראל והיה בין אדמו"ריה הבולטים של תל אביב.
ביוגרפיה.
נולד לרבי ישראל מסדיגורה מאשתו השנייה, בת שבע, בערב תשעה באב, והוכנס לברית מילה בט"ו באב. אביו השקיע רבות בחינוכו, והפקיד את זקני החסידים ללמדו את אורחות החסידות.
בהיותו בן אחת-עשרה שנים התארס עם בלומא רייזל, בתו של רבי יצחק מאיר העשיל מקופיטשניץ, והחתונה הייתה בי"ז באב תרס"ב בקופיטשניץ. בי"ג בתשרי תרס"ז נפטר אביו, וחלק מהחסידים הכתירוהו כרבם, על אף שהיה בן 23 שנים. רוב החסידים הכתירו את אחיו רבי אהרן לרבי מסדיגורה, וכשזה נפטר בגיל צעיר הוכתר במקומו בנו, רבי מרדכי שלום יוסף בחתונתו, בעת שהיה בן 16. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, נדד הרב אברהם יעקב עם רוב אדמו"רי בית רוז'ין לווינה ושהה בה במשך 22 שנים. לאחר האנשלוס אילצו הנאצים אותו ורבנים נוספים לטאטא את רחובות העיר וינה כדי להשפילם. באותו זמן הבטיח שאם יעלה לארץ ישראל יטאטא את רחובותיה, ואכן כשגר בתל אביב היה מטאטא קטע מהמדרכה שסמוכה לביתו מדי בוקר, ורק כשראה שחסידיו מבחינים במעשיו, הפסיק. חסידיו פעלו להשגת ויזה לארץ ישראל, ומיד בבואו לארץ, בכ"ג באלול תרצ"ח (1938) קבע את ביתו בתל אביב, בנמקו שבעיר זו אין נשמעים פעמוני כנסיות.
בשנת תש"ג התקיימה מחלוקת בין ראשי 'אגודת ישראל' לבין הרב יוסף צבי דושינסקי, לגבי השתתפות עם הרבנות הראשית בצום ותפלה על הידיעות שהגיעו מאירופה. הוא הגיב על כך: "אפילו בפני ים דמי נפשות ישראל קדושים הנשפכים ארצה אין שטן פרוד הלבבות בין ת"ח ורבנים נרתע לאחור".
כמו אדמו"רים אחרים מאדמו"רי בית רוז'ין, האמין האדמו"ר כי מדינת ישראל היא אתחלתא דגאולה. בישיבות מועצת גדולי התורה בתש"ז דרש מדינה יהודית ציונית על פי תורה ('מקטוביץ ועד ה' אייר' - יחסי אגודת ישראל והמדינה).
גידל שתי אחייניות שלו, בנות גיסו רבי אברהם יהושע השיל, בת שבע (לימים אשת הרב אהרן דוד פלינטשטיין) ובת נוספת לימים אשת הרב אהרן למברגר.
נפטר בה' בטבת תשכ"א, ונטמן בבית הקברות נחלת יצחק שבגבעתיים, בלי להותיר אחריו צאצאים. במגוריו בתל אביב גידל את רבי יצחק מאיר פלינטנשטיין, בנה של אחייניתו בת שבע, שהוא כיום האדמו"ר מקופיטשניץ. בית מדרשו בירושלים נקרא על שם רבי אברהם יעקב. רבי מרדכי אוירבך (בנו של הרב שלמה זלמן אוירבך וחתן הרב אהרן למברגר האמור) הוא רב בית המדרש של הרב פרידמן בתל אביב.
דברי תורתו כונסו אחרי פטירתו על ידי האדמו"ר רבי יצחק מאיר פלינטנשטיין מקופיטשניץ לספר "אביר יעקב", מהדורה ראשונה ירושלים תשכ"ד. כמו כן יצא לאור ספר מתולדותיו בשם "אביר המלכות".
פעילותו הציבורית.
רבי אברהם יעקב נמנה בין ראשוני ראשי אגודת ישראל, ועוד קודם לכן יסד יחד עם אדמו"רים נוספים לבית רוז'ין את "אגודת החרדים" בצ'רנוביץ. משך שנים רבות נמנה בין חברי מועצת גדולי התורה ומשך תקופה קצרה כיהן כנשיאה. ושאף לאחדות בין כל שומרי התורה, והיה מרבה לנאום בדבר חשיבות קירובם של חברי תנועת המזרחי. היה מחווה את דעתו בכל הנושאים שעמדו על סדר היום הציבורי, וראה את הדבר כחובתו האישית.
בהקמת המדינה ראה השגחה משמים, והרבה לבקש ששומרי מצוות ירבו לעלות לארץ כדי לעצב את דמותה הרוחנית על יסודות התורה. בנאומו בכנסייה הגדולה הרביעית, בשנת תשי"ד, אמר שמן הראוי שכל יהודי העולם יתיישבו בארץ ישראל. במיוחד חיבב את הר הכרמל והיה שוהה שם מספר שבועות מדי שנה.
רפאל (רפי) בנבנשתי
ניקולה שמפור
ניקולא שמפור
מכבי אשדוד (שחייה)
עמותת שחייני אשדוד היא אגודת שחייה ישראלית מאשדוד. העמותה היא מחלקת השחייה באגודה של מכבי אשדוד והיא מאגודות השחייה המובילות בישראל.
האגודה הוקמה ב-1991 על ידי המאמן ד"ר ולדימיר סופר, המשמש גם יו"ר ועדה מקצועית באיגוד השחייה ורכז הארצי של השחייה במרכז מכבי. עיקר הפעילות של האגודה היא קידום נוער למצוינות. וישנם כ-770 פעילים רשומים מגיל 5 ומעלה.
ההישג הגדול ביותר הוא זכייתה של ורד בורוכובסקי במדליית ארד באליפות אירופה לנוער בשנת 2002.
הישגים במכביה ה-17.
עדי כהן זכתה בשתי מדליות זהב ב-100 ו-200 מטר גב. אלכס קולונטרוב זכה במדליית ארד ב-200 חזה ודימה מאומוב זכה במדליית ארד במשחה שליחים כנציג נבחרת ישראל במכביה.
באגודה קיימת גם קבוצת "מאסטרס" לגילאי בוגרים ותיקים.
שחיינים בולטים בעבר ובהווה.
שחיינים מצטיינים.
האגודה מתאמנת בבריכות: בית לברון, בריכת חרצית ובריכת בועות.
קאטשערגינסקי
שמריהו קאטשערגינסקי
שמרקה קאטשערגינסקי
אברהם פרידמן
הרב אברהם פרידמן (1811? – 15 ביולי 1879), היה הרב הראשי האחרון של טרנסילבניה.