הכתובות נמצאו בין מספר רב מאוד של כתובות הירוגליפיות מצריות. הכתובות הכנעניות באלפבית הפרוטו-סינאי נמצאו חרוטות בסלעים ליד מכרות הטורקיז ולאורך הדרכים המובילות אל המקדש. ארבע כתובות נמצאו במקדש, על שתי צלמיות קטנות ממדים, על פסלון דמוי אדם יושב ועל פסלון קטן בצורת ספינקס. בשנת 1916 פיצח אלן גרדינר חלקית את משמעות הכיתוב באמצעות הביטוי "לבעלת" l bʿlt .
הספינקס הכיל כיתוב בשתי שפות: מצרית וכנענית, וכך היה ניתן לפענח את משמעות האותיות של הכתב הפרוטו-סינאי בעזרת הכתוב במצרית.
האגיפטולוגית אורלי גולדווסר מאמינה כי הכתב הכנעני הומצא בעת כהונתו של המלך אמנמחת השלישי מהשושלת ה-12.
האותיות.
כאמור, מקור האותיות הוא בהירוגליפים המצריים, אך אין משמעות הדבר שהן נשארו בהגייתן המקורית. כך למשל סימן המים המצרי (מים) המצרי הפך לאות 'מ' (מים) וסימן הראש המצרי לאות 'ר'. הרעיון של הממציאים היה לתת שמות בכנענית לציורים המצריים ולקחת מן השם את העיצור הראשון בלבד (העקרון האקרופוני). למשל, את ציור הראש המצרי הם קראו כמילה 'ראש' בכנענית. אולם, ברגע שהציור הפך לאות, הוא עומד עבור הצליל 'ר' בלבד.
סדר האותיות לא ידוע, אבל ההשערה היא שהוא לא היה שונה בהרבה מסדר האותיות בכתב האלפבית האוגריתי, שהומצא כמה מאות שנים לאחר מכן, בהשפעת האלפבית הפרוטו-כנעני. נמצאו עדויות לשני סדרים לכתב האלפביתי האוגריתי האחת "אבגד" והשנייה "הלחמ". את "צאצאי" הסדר השני ניתן למצוא עד היום בכתב געז.
באלפבית הפרוטו-כנעני היו בין 27 ל-30 אותיות. כיוון הכתיבה לא היה אחיד, וצורת הסימנים לא הייתה אחידה. ניתן היה לכתוב בכיוונים שונים. כמו כן בסביבות המאה ה-13 כנראה סופרים החלו בכתיבת כתובות בכתב האלפביתי הפרוטו-כנעני, בסביבות אזור לכיש. כתובות אלו מתחילות לאבד את צורת התמונה הברורה של האותיות הפרוטו-סינאיות. האותיות קיבלו צורה זוויתית יותר, שנקראת 'ליניארית'. באלף הראשון לפני הספירה נקבע כיוון הכתב בצורה אופקית מימין לשמאל. את צורת הכתב הזאת מכנים בשם "הכתב הפיניקי".
אלן סמית
אלן סמית'
למריה
למריה (בגאורגית: ლამარია) או למרה במיתולוגיה הסוואנית היא אלת פוריות האדמה, הלידות והשמירה על נשים. בתקופת המעבר מעבודת אלילים לנצרות הייתה למריה מזוהה עם מריה. בנוסף נחשבת למריה לאלת המשפחה (או המשפחתיות), תפקיד שאין לו מקבילה למעשה במיתולוגיה החבסורית, להוציא אולי את שומרי המלאכים השומרים (פּוּדזיס אנגֶלוֹזי).
עצמית
דן קסטלנטה
דניאל לואיס "דן" קסטלנטה (באנגלית: Daniel Louis "Dan" Castellaneta; נולד ב-29 באוקטובר 1957) הוא מדבב, שחקן וקומיקאי אמריקאי, אשר מוכר בעיקר כמדבב של הומר סימפסון, בנוסף למספר דמויות בולטות נוספות אותן הוא מדבב בסדרת האנימציה המצליחה "משפחת סימפסון".
ביוגרפיה.
נעוריו ותחילת דרכו.
קסטלנטה נולד בשיקגו, אילינוי. הוא גדל בצד הדרום מזרחי של הפרבר אווק פארק (Oak Park). לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים הצטרף לתיאטרון האימפרוביזציה "סקנד סיטי".
קריירה.
משפחת סימפסון.
בסדרה משפחת סימפסון, קסטלנטה מדבב בין היתר את דמויותיהם של הומר סימפסון, סבא אברהם סימפסון, ברני גאמבל, קראסטי הליצן, וילי, ראש העיר ג'ו קווימבי, האנס מולמן, סיידשו מל, איטצ'י, קודוס, ועוד. עבור עבודתו בסדרה, הוא זכה בשלושה פרסי אמי. הוא גם כתב מספר פרקים בסדרה יחד עם אשתו ואף הופיע בתפקיד עצמו במספר פרקים בסדרה. קסטלנטה יצר את הרטינה המפורסמת של הומר - ה"ד'או!" שברבות הזמן הפכה לסימן ההכר של הדמות המצוירת.
בשנת 1992 הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרת הדרמה האמריקנית "פרקליטי אל איי" בה דמותו עבדה בתוך תחפושת של הומר סימפסון בפארק שעשועים בקליפורניה.
עד לשנת 1998 קסטלנטה קיבל 30,000 דולר על כל פרק בסדרה. בשנת 1998 במהלך מחלוקת עם רשת השידור Fox לגבי גובה השכר שלהם, נציגי חברת Fox איימו על קסטלנטה וחמישה מדבבים ראשיים נוספים בסדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון" כי יפטרו אותם וייקחו במקומם מדבבים אחרים. לבסוף המחלוקת נפתרה ובעקבות כך בין השנים 1998 עד 2004 הם קיבלו שכר בגובה 125,000 דולר לפרק. בשנת 2004, המדבבים הבכירים בסדרה פתחו בשביתה בדרישה להעלאת משכורותיהם לסכום של 360,000 דולר לפרק. השביתה הסתיימה לאחר חודש והשכר של קסטלנטה הוגדל ל-250,000 דולר לפרק. במהלך שנת 2008 חודש החוזה של קסטלנטה עם FOX וכחלק מההסכם משכורתו של קסטלנטה עלתה ל-400,000 דולר לפרק.
עבודות נוספות.
קסטלנטה דיבב גם את דמותו של הסבא ואת נהג הגלידה המטורף בסדרת האנימציה של ניקלודיאון "היי ארנולד!", את דמותו של ג'יני במקום רובין ויליאמס בסרט ההמשך של "אלאדין" "שובו של ג'אפר" ובסדרת הטלוויזיה כמו גם במשחקים "אלאדין ונקמתה של נאסירה", "Kingdom Hearts" ו-"Kingdom Hearts 2" ובעונה העשרים של "משפחת סימפסון". הוא דיבב את ג'ונתן בסדרה המצוירת "ראגרטס כבר גדולים" ואת הרובוט-שטן בפיוצ'רמה. בשנת 1999 הוא שיחק את אחד הדמויות במשחק המחשב .
קסטלנטה דיבב גם את הדמות הראשית בסדרת האנימציה "ג'ים התולעת" (Earthworm Jim) וכקריין בסרט האחים סופר מריו. בשנת 2005 הופיע בתפקיד אורח בסדרה משפחה בהפרעה שם גילם את דמותו של ד"ר שטיין, כמו כן הוא השתתף בתפקיד משנה בסרט מלחמת רוז ברוז משנת 1989. לאורך השנים הוא גם הופיע בתפקידי אורח בסדרות פרייז'ר, חברים, רינו 911, סקראבס, נשואים פלוס, כן מותק, ריבה, כולם אוהבים את ריימונד, אלף, מופע שנות ה-70, וסטארגייט SG-1. בסרט ספייס ג'אם הוא הופיע בתפקיד אורח כאוהד של ניו יורק ניקס.
ב-22 בפברואר 2000, יצא לשווקים תקליטור המוזיקה הראשון של קסטלנטה "Two Lips". ב-23 באפריל יצא לשווקים תקליטור הקומדיה הראשון של קסטלנטה "I Am Not Homer" בו הוא ואשתו מבצעים יחד מספר מערכונים. שם התקליטור "I Am Not Homer" הוא למעשה פרודיה על שמו של ספרו האוטוביוגרפי הראשון של לנרד נימוי "I Am Not Spock".
בשנת 2004 גילם קסטלנטה את אהרון ספלינג בסרט "" אשר עקב אחר הסיפור האמיתי המתאר כיצד ספלינג יצר את הסדרה. בשנות התשעים קסטלנטה דיבב גם כן את קולו של Megavolt בסדרה Darkwing Duck, ואת ד"ר זיבאלדו בסדרה "עולם סחרחר".
בתחילת שנות השמונים קסטלנטה השתתף לאורך תקופה קצרה בתוכנית רדיו לילדים אשר שודרה בתחנת רדיו מקומית בשיקגו.
בשנת 2006 קסטלנטה הופיע גם כן בתפקיד אורח בעונה השלישית של "ורוניקה מארס" בתור פרופסור לסוציולוגיה. ושיחק בקומדיה "מישהו לאכול איתו גבינה" שכתב, הפיק וביים ג'ף גרלין.
בשנת 2006 קסטלנטה הופיע גם בסרט הדרמה המרדף לאושר לצד ויל סמית'. קסטלנטה מדבב גם את דמותו של איש החידות בסדרת האנימציה "הבאטמן".
חיים פרטיים.
קסטלנטה נשוי לסופרת דב לאקוסטה וחי בלוס אנג'לס שם הוא מופיע לעיתים בסניף המקומי של קבוצת האימפרוביזציה "סקונד סיטי".
אניטה נובינסקי
פרופ' אניטה נובינסקי (Anita Novinsky; 22 בנובמבר 1922 – 20 ביולי 2021) הייתה היסטוריונית ברזילאית יהודייה, ילידת פולין.
ביוגרפיה.
נובינסקי נולדה בסביבות העיר קרקוב שבפולין והיגרה לברזיל בהיותה בת שנה. את תואר הדוקטור השלימה באוניברסיטת סאו פאולו. נושא תיזת הדוקטורט שלה היה "האינקוויזיציה והאנוסים בברזיל". במשך שנים רבות חקרה וכתבה אודות יהדות פורטוגל ויהדות ספרד ועקירתן לברזיל, הקונפליקטים הפנימיים עימם היו צריכים להתמודד ותפקידם החשוב בפיתוחה החברתי, הכלכלי והתרבותי של צפון-מזרח ברזיל. במשך השנים הרבתה לערוך הרצאות וסמינרים באוניברסיטאות ברחבי העולם וכיהנה כפרופסור אורח במספר אוניברסיטאות בארצות הברית, כמו אוניברסיטת בראון ואוניברסיטת טקסס.
נבחרה ל"אחת מעשר נשות השנה" בברזיל בידי המועצה הלאומית לענייני נשים של ברזיל. נבחרה לעמיתה בקונגרס הבינלאומי לנשים, בזכות עבודתה בחקר ההיסטוריה וכהכרה בתרומתה לשילובן של נשים בפיתוחה הפוליטי, החברתי והכלכלי של ברזיל. היא השתתפה בסרט התיעודי "Paths of Memory", הדן בקורות יהודי פורטוגל.
נפטרה ב-20 ביולי 2021.
בית פוסטר לחברים דמיוניים
בית פוסטר לחברים דמיוניים (באנגלית: Foster's Home for Imaginary Friends) היא סדרת אנימציה קומית אמריקאית שנוצרה על ידי קרייג מקראקן עבור רשת Cartoon Network. הסדרה שודרה בין אוגוסט 2004 ופברואר 2009. החל מ-2006 שודרה הסדרה בישראל בערוץ לוגי, ומיולי 2009 בערוץ הילדים.
ב-18 ביולי 2022 הודיעה Cartoon Network על הפקת אתחול לסדרה. מקראקן חזר כיוצר, אבל ילוהק צוות מדבבים חדש והסדרה תהיה מיועדת לקהל טרום בית הספר. האתחול יופק באולפני האנה-ברברה אירופה.
עלילה.
העלילה מתרחשת בעולם בו חברים דמיוניים הופכים ליצורים תבוניים מהרגע שילדים יוצרים אותם. כשיוצריהם מתבגרים ונוטשים אותם, הם זקוקים לבעלים חדשים בדומה לחיות מחמד. בית פוסטר לחברים דמיוניים משמש בית אומנה המאפשר קליטת חברים דמיוניים של ילדים שאינם חפצים בהם. בית האימוץ מנוהל על ידי אישה זקנה וכעסנית וחברה הדמיוני - ארנב מדבר, ובדומה לבית יתומים מתקיימים ימים שבהם משפחות עם ילדים צעירים יכולות לבקר ולאמץ להם חבר דמיוני.
רוב הסדרה מתמקדת בילד בשם מאק וחברו הדמיוני בלו. בתחילת הסדרה נאלץ מאק לשלוח אותו בבית פוסטר, אף שאינו מעוניין למסור אותו לאימוץ.
בלו אוהב להתנהג בצורה טיפשית, וברוב המקרים נאלץ מאק לפתור את הבעיות שהוא גורם.
בן 10