לאחר ההפיכה בסורינאם ב-1980, נשיא קובה פידל קסטרו היה ראש המדינה הראשון שהביע את ברכותיו לדסי באוטרסה, מנהיג ההפיכה. קובה הקימה שגרירות בפרמריבו ב-1981 שהתפתחה להיות הנציגות הדיפלומטית הגדולה ביותר בסורינאם. רצח מוריס בישופ (מנהיג השלטון הסוציאליסטי בגרנדה) ב-1983, והפלישה האמריקאית לגרנדה שהתרחשה לאחר מכן, הוביל להורדת הדרגה הדיפלומטית של שגריר קובה בסורינאם לדרגת ממונה על היחסים וגירוש 105 דיפלומטים ויועצים קובנים. המועצה הצבאית הלאומית בסורינאם הכחישה כי קיים קשר בין הגירוש לאירועים בגרנדה.
ב-1998 ערך נשיא סורינאם ז'ול וידנבוש ביקור ממלכתי בקובה, והבטיח לחדש את היחסים הדיפלומטיים. ב-2006 הוקמה מחדש שגרירות קובה בפרמריבו. בשנת 2011, התקיים ביקור ממלכתי של הנשיא דסי באוטרסה בקובה כדי לדון בפיתוח המסחר בין המדינות.
בשנת 2020, במהלך התפרצות מגפת הקורונה, נשלחו 50 רופאים לסורינאם. קובה סיפקה מלגות וחינוך רפואי לסטודנטים סורינאמים, אולם התוכנית בוטלה באוגוסט 2020. בעשור השלישי של המאה ה-21, פליטים קובנים השתמשו יותר ויותר בסורינאם כמדינת מעבר לארצות הברית. בינואר 2021, קבוצה של 500 קובנים נתקעה בעיירה סאות' דריין , שם נמנעה מהם גישה לגיאנה, משם קיוו לתפוס טיסה לארצות הברית.
סחר.
הסחר בין סורינאם לקובה הוא זניח. בשנת 2019 ייצאה סורינאם סחורה לקובה בשווי 242,000 דולר לקובה, כשהמוצרים העיקריים הם מעץ. קובה ייצאה סחורה בשווי 318,000 דולר, כשהמוצרים העיקריים הם פתילים מפוצצים.
פיני איינהורן
פיני איינהורן הוא זמר יוצר חסידי-ישראלי, השר בסוגת המוזיקה החסידית.
ביוגרפיה.
איינהורן נולד וגדל בשיקגו שבארצות הברית ובהמשך עלה לארץ ולמד בישיבת בעלז בחיפה. דודיו הם: המלחין יהודה איינהורן ובעל המנגן ואלי וואקס.
קריירה מוזיקלית.
את הקריירה המוזיקלית שלו החל במקהלה של חסידות בעלזא בניצוחו של דודי קאליש. בהמשך חבר למקהלת ידידים ובהמשך פרש לטובת קריירה עצמאית.
ביוני 2017 הוציא את סינגל הבכורה שלו - "ומשתוקק" בדואט יחד עם ילד הפלא ארי רייך ובליווי מקהלת ידידים בה היה חבר. את מילות השיר כתב האדמו"ר יהודה לייב אלתר מגור והוא הולחן על ידי הרב מנחם מנדל פומרנץ. אלי קליין ואיצי ברי הפיקו ועיבדו את השיר.
באוקטובר 2019 הוציא את אלבום הבכורה שלו - פיני, בהשתתפות ילד הפלא ארי רייך ומקהלת הילדים החסידית אמריקאית - "יידיש נחת". האלבום כולל 11 רצועות. באלבום ישנם לחנים של איינהורן עצמו לצד לחנים של אלי קליין, איצי ברי וליפא שמלצר. האלבום זכה בתואר "אלבום השנה" במצעד המוזיקה השנתי של האתר "בחדרי חרדים" שנערך באוקטובר 2020.
באוקטובר 2021 הוציא בליווי להקת "שלעפן נחת" את הסינגל-קליפ "טוב הבעש"ט", שצולם במז'יבוז' שבאוקראינה בקברו של הבעל שם טוב. קליפ השיר ספג ביקורת בקרב הציבור החרדי בשל הזלזול כביכול בכבודו של הבעל שם טוב, על ידי צילום בקברו.
איינהורן מרבה לשיר בבתי חולים ולילדים עם צרכים מיוחדים.
גידולי שדה
גידולי שדה (בקיצור: גד"ש) הוא ענף בחקלאות אשר מתמקד בגידולים בשדות על פני שטחים נרחבים. הגידולים מתמקדים בדרך כלל בדגנים (כגון חיטה ושעורה), כותנה, תפוחי אדמה ועוד.
הייצור החקלאי העיקרי של גידולי השדה, מתבסס על גשמי החורף כמקור המים לגידול (מתוך 215,000 דונם של קרקע לחקלאות, 156,000 דונם מהם מוקדשים לגידולי חורף), וחלק קטן יותר של הענף כולל גידולי קיץ, שבמסגרתו מגדלים כותנות, בוטנים, חומוס, אבטיחים לגרעינים לפיצוח, חמניות ועוד, המושקים בהשקיה מלאה או בהשקיה חלקית.
גידולי שדה בארץ כוללים בעיקרם חיטה, סורגום ותירס. מתוך העוסקים בחקלאות, כ-2/3 עוסקים בגידולי שדה, וניתן לראות כי גידולי שדה וירקות הם ענפי החקלאות הדומיננטיים בישראל ומחוצה לה נכון לשנת 2012.
בדרך כלל, כלכלת הקיבוצים והמושבים במדינת ישראל מתבססת על גידולי שדות, וגידולי שדות מתפרסות גם על שטחי יהודה ושומרון, לעיתים אף מטעמים פוליטיים.
שומה בק
שומה בק (במקור שמואל בק, בהונגרית: Beck Soma; קסטהיי, 3 באוגוסט 1872 – פץ', 26 באפריל 1930) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא עור, פרופסור באוניברסיטה, המנהל הראשון של הקליניקה לדרמטולוגיה של אוניברסיטת אליזבת המלכותית ההונגרית לשעבר של פץ'.
ביוגרפיה.
שמואל קורנל בק נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש בק ושל אדלין (קרולינה) ברוק. לפי הנתונים האוטוביוגרפיים שלו, הוא למד בבית הספר היסודי בעיר הולדתו, בעוד את לימודיו התיכוניים סיים בחלקם בבית הספר התיכון בקסטהיי, בחלקם בבית הספר התיכון בסומבטהיי, לאחר מכן בבית הספר התיכון הלותרני בבודפשט ובשנת 1889 קיבל שם את תעודת בגרות.
כמדען צעיר.
הוא למד רפואה באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). סיים את לימודיו באוניברסיטה וקיבל את התואר בינואר 1895. כסטודנט שנה ב' לרפואה הפך למדגים עטור פרסים במכון לאנטומיה ושנה לאחר מכן במכון לפיזיולוגיה. הוא היה בשנתו החמישית כשהפך למתמחה ללא שכר במכון להיסטולוגיה תחת ניהולו של אוטו פרטיק. פרופסור אוטו פרטיק עסק באינטנסיביות לא רק בפתולוגיה, אלא גם בבקטריולוגיה שהתפתחה במהירות באותה תקופה. פרופסור פרטיק היה מומחה מצוין ועסק גם בקידום צעירים מוכשרים ושילובם בעבודה מדעית.
כסטודנט, שומה בק סומה הפך למתמחה עטור פרסים גם במכון להיסטופתולוגיה מ-1 באפריל 1894, ולאחר השגת התואר ברפואה (1895) הפך למרצה באותו מכון. הוא פעל שם מה-1 בפברואר 1895 עד ה-1 באוקטובר 1895. עבור שנת הלימודים 1895/1896, הוענקה לו מלגת נסיעה על ידי המנהל הנודע לשעבר של המכון לפיזיולוגיה, ז'יגמונד שורדן. במהלך הסיור הלימודי בן השנתיים של שומה בק לחו"ל, הוא עסק בפתולוגיה, בהיסטופתולוגיה ובקטריולוגיה של כמה מחלות.
במלגה בחו"ל.
את הסמסטר הראשון של המלגה בילה בווינה, שם עבד במעבדתו של פרופסור ארמן (Ehrmann), אך גם ביקר במרפאותיהם של מוריץ קפושי ולאנג. הוא פרסם שני מאמרים מתקופה זו. לאחר מכן בילה זמן רב בפריז ושם בבית חולים סן לואי (l’Hopital St. Louis) עבד במחלקות דארייה (Darier), פורנייה (Fournier) וגושה (Gaucher). הוא גם השתתף באחד הקורסים במכון פסטר וקיבל עבודה קבועה במעבדה ההיסטולוגית של הקולג' דה פראנס, בראשות לואי-אנטואן רנווייה (Louis-Antoine Ranvier) ולואי-שארל מלאסה (Louis-Charles Malassez). בשנה השנייה בילה כמעט 6 חודשים (מרץ-יולי) במרפאה ובמעבדה של אונה (Unna), המומחה הגדול לרפואת עור, בהמבורג, גם שם פרסם שני מאמרים.
שוב בבודפשט.
בסתיו 1897, בתום מסע לימודיו, השתקע בבודפשט כמומחה למחלות עור וריאות (היום: מחלות עור ומין) ועסק בטיפוח המעשי והמדעי של תחום קליני זה. בית החולים לילדים אדל ברודי קיבל אישור עבור שימוש מעשי ומדעי של החומר על המאושפזים, ואוטו פרטיק, מנהל המכון לפתולוגיה, התיר לו להיות עובד קבוע של המכון בראשותו וכן איפשר לו לשם כך עבודה נפרדת. האגודה הצרפתית לרפואת עור בחרה בשומה בק כחבר נספח באפריל 1898, וב-1900 הוא הפך לחבר מערכת של Monatshefte f. praktische Dermatologie בעריכתו של אונה ולאחר מכן הפך לחבר מערכת ב-Dermatologische Wochenschrift.
ב-1 במרץ 1900, מונה לרופא הראשי של בית החולים לילדים אדל ברודי ובדרך זו הייתה לו הזדמנות לבקר או לטפל בחולים עם מחלות עור וריאות שהיו מאושפזים בבית החולים באופן עצמאי. הוא פרסם מספר מאמרים על תוצאות מחקר זה, ונתן מצגות בהסתדרות הרפואית ובפגישות של מחלקת העור. באוגוסט 1900 השתתף בקונגרס הבינלאומי הרביעי לרפואת עור.
בשנת 1902, שומה בק וחברו, הפתולוג אדן קומפרכר, השתתפו בתחרות הבינלאומית בהמבורג שעליה הכריז אונה, ועם עבודת הגמר שלהם "הארכיטקטורה העדינה יותר של קרצינומות עור ראשוניותDie feinere Architektur der primären) " Hautcarcinome) הם זכו גם בפרס של 600 מרק גרמני. עבודה זו פורסמה בשנת 1903 כמונוגרפיה קטנה (Verlag von L. Voss, Hamburg und Leipzig). בשנת 1905, הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט הסמיכה את שומה בק כפרופסור חבר בתחום מחלות העור והריאות.
ב-17 בנובמבר 1906 נשא את אלזה, בתם של ז'יגמונד שטראסר ושל מלווין אאוש.
לאחר שירות קצר בשדה הקרב בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא עבד בבית החולים הצבאי למוסדות פיננסיים בבודפשט; אחר כך בשנת 1918, בשנה הקריטית של קריסת המלוכה, הוא הוזמן לעמוד בראש מחלקת העור בבית החולים זיטה בבודפשט. הנהלת אוניברסיטת ברטיסלאבה, שברחה לבודפשט ב-1918, ביקשה מבק לתת הרצאות בנושאי עור וגינקולוגיה, וב-5 בינואר 1922 הוא הוזמן למחלקה לרפואת עור וגינקולוגיה כראש המחלקה. הזעזוע שגרם חוזה טריאנון, המחסור בכסף והקשיים הארגוניים העצומים הולידו פעמים רבות צעדים סותרים זמניים. האוניברסיטה כבר עברה לפץ', אך גורלה של מרפאת העור טרם נחרץ. לבסוף פרופסור בק והמכון שלו עברו לפץ' בתחילת דצמבר 1924.
עד מהרה החל בק לארגן ולהצטייד במרפאת עור בבניין המוזנח לשעבר של בית החולים בפץ'. לאחר מאמצים ומעקבים רבים הצליח להשיג את כל החיוני לטיפול בחולים ובאביב 1925 נפתחה המרפאה למטופלים. חיסרון גדול היה שלא הייתה הסקה מרכזית במבנים הראשיים ובמבני המרפאה, אלא רק חימום קמינים שסופק מהמסדרונות שסיפקו חום גם למחלקות הענקיות. כעבור מספר שנים קיבל הבניין דוד מרכזי במרתף לאספקת מים חמים וחימום.
הוא חלה בשפעת קשה בחורף 1930, ולאחר מכן נפטר ב-21 באפריל 1930, בגיל 57, מדלקת ריאות כסיבוך.
תמיר גלזר