ז'אק לב (בצרפתית ובגרמנית: Jacques Loeb; נולד בשם איזק לב - Isaak Loeb; 7 באפריל 1859 - 11 בפברואר 1924) היה רופא בהכשרתו, ביולוג ופיזיולוג יהודי אמריקאי, יליד גרמניה. עסק בפיזיולוגיה השוואתית ונודע בחקר תופעת הטרופיזם (דינמיקת החומר החי) והפרתנוגנסיס המלאכותי. היה חסיד ההסברים הפיזיים והכימיים לתופעות החיים. נחשב גם אחד מאבות הכימיה הפיזיקלית של החלבונים.
קורות חיים.
רקע משפחתי, שנות ילדותו והלימודים.
ז'אק לב נולד ב-1859 תחת השם איזק (יצחק) לב, בעיר מאיין, על יד קובלנץ, במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה, כבן הבכור מבין שני הבנים של יבואן יהודי בשם בנדיקט (ברוך) לב, אדם משכיל בעל זיקה לתרבות הצרפתית ושל ברברה איזאי לב. שני ההורים היו חילונים בהשקפותיהם וחינכו את הילדים ברוח ההומניזם הצרפתי מהמאה ה-18. נרשם על ידי אביו בבית הספר הריאלי בעיר נויוויד מתוך כוונה שיוכשר למסלול של ניהול עסקים.
בגיל 13 התייתם ז'אק מאמו שנפטרה מדלקת ריאות וכעבור שלוש שנים גם מאביו שנפטר משחפת. בגלל נסיבות בשנת 1876 נשלח על ידי הסב מצד אביו לברלין בחסות דוד שעבד שם בבנק. ז'אק התקבל לעבודה באותו הבנק אך התפקיד שיעמם אותו. כעבור שנה החליט לחדש את הלימודים בתיכון היוקרתי "אסקנישה גימנזיום" Askanische Gymnasium בעל הפרופיל ההומניסטי.
תחילה בעקבות היכרות עם כתבי שפינוזה, קנט, ניטשה ובמיוחד של ארתור שופנהאואר ז'אק לב נמשך אל תחום הפילוסופיה
והחל משנת 1880 למד אצל הפילוסוף פרידריך פאולזן. אחד התחומים שסיקרנו אותו ביותר היה סוגיית האינסטינקטים והבחירה החופשית.
לבסוף עזב את הכיוון הזה ובחר ללמוד רפואה באוניברסיטאות ברלין (סמסטר אחד), המשיך במינכן ואחר כך שטרסבורג. את תואר הדוקטור לרפואה סיים בשנת 1885 בשטרסבורג. הוא עבד שם במעבדתו של חוקר המוח פרידריך לאופולד גולץ שהיה באותן השנים איש סגל טרי באותה אוניברסיטה. בעת לימודיו בברלין בשנת 1880 לב שינה את שמו הפרטי מ"איזק" ושם הצרפתי בעל צליל קרוב "ז'אק".
התחלת הקריירה כחוקר בגרמניה.
לאחר מכן עשה השתלמויות פוסט-תואר באוניברסיטאות שטרסבורג וברלין. בבירה הגרמנית היה לעוזרו של הפיזיולוג נתן צונץ בבית הספר הגבוה לחקלאות. היה מעורב אז במחקריו של גולץ על מיקום התפקודים השונים של המוח. בשנת 1886 מונה כמדריך במכון לפיזיולוגיה של אוניברסיטת וירצבורג ועבד שם כשנתיים אצל הפיזיולוג אדולף פיק Fick. הוא יצר שם קשרים טובים עם יוליוס זקס שהקים את תחום הפיזיולוגיה הניסויית של הצומח.
זקס השפיע עליו בכיוון הפיסה רדוקציוניסטית שהדגישה
את המנגנונים הפיזיים והכימיים של התהליכים החיים. מזקס אימץ את האינטרס לתופעות הטרופיזמים.
בווירצבורג הקדיש עניין למחקרים של פסיכולוגיה פיזיולוגית או "פסיכופיזיקה". התעניין למשל בתפיסה המרחבית ובקשרי הגומלין בין מאמץ גופני ונפשי.
בהמשך עבר בחזרה לאוניברסיטת שטרסבורג למשרה דומה תחת ניהולו של גולץ. בימי חופשות המשיך במחקרים ביולוגיים בקיל בשנת 1888 ובחורף של שנים 1889 ו-1890 בתחנה הזואולוגית בנאפולי באיטליה.
חייו פעילותו בארצות הברית.
באותה תקופה הכיר לב צעירה אמריקאית בשם אן לאונרד והתחתן איתה בשנת 1890. בידיעה שכיהודי סיכוייו להתקדם הייררכיה המדעית באוניברסיטאות הגרמניות הם מועטים ומתוך סלידה לשמרנות הפרוסית ששלטה בשנים ההן בכיפה בכל גרמניה
שקל לב ברצינות להגר לארצות הברית. ההזדמנות הופיעה כשבשנת 1891 הוזמן ללמד במכללת ברין מור Bryn Mawr לנשים שהוקמה על ידי כנסיית הקווייקרים. בשנת 1892 הועסק על ידי אוניברסיטת שיקגו שפתחה לא מזמן את שעריה, כמדריך לפיזיולוגיה ולביולוגיה ניסויית. בשנת 1895 קיבל שם מינוי כפרופסור חבר. משנת 1899 היה לפרופסור לפיזיולוגיה בשיקגו, כעבור שנתיים היה לראש החוג. במקביל קיבל משרת פרופסור לפיזיולוגיה גם במכללה הרפואית ראש (Rush Medical College) (1900). לסירוגין עבד גם במעבדה לביולוגיה ימית בוודס חול Woods Hole, במדינת מסצ'וסטס, בשנת 1902 בעקבות הזמנה עבר לאוניברסיטת ברקלי, קליפורניה. בשמונה השנים שעבד שם ביקש לחקור את הפיזיולוגיה של הפאונה הימית שבסביבה, אם כי אג'נדת המחקר שלו הופרעה בעקבות רעידת האדמה הגדולה משנת 1906.
החל משנת 1910 עבר למכון רוקפלר למחקרים רפואיים בניו יורק שם ניהל מחלקה לביולוגיה ניסויית שנפתחה במיוחד בשבילו. נשאר לעבוד שם (כיום אוניברסיטת רוקפלר) עד יום מותו.
נפטר בפברואר 1924. לז'אק לב ולאשתו, אן לבית לאונרד, נולדו שלושה ילדים: לאונרד לב, פיזיקאי, רוברט, רופא ופרופסור באוניברסיטת קולומביה, ובת, אן, שהייתה בוגרת מכללת בארנארד, אך נותרה עקרת בית.
מחקריו.
תחומי מחקריו העיקריים היו:
טרופיזמים בבעלי חיים.
סקרן מנעוריו סביב הסוגיה הפילוסופית של בחירה חופשית; בבגרותו, ז'אק לב התחיל לחקור
את הטרופיזמים - תנועות בלתי רצוניות המופיעות אצל צמחים אבל גם אצל בעלי חיים בתגובה לגרויים כמו: אור (הליוטרופיזם), מים (הידרוטרופיזם) או כוח המשיכה (גאוטרופיזם).
רביית הבתולין המלאכותית.
אחרי שנת 1892 עד שנת 1899 בחופשות הקיץ שבילה לב במעבדה הימית בווסד חול ביצע מספר ניסויים על זנים שונים של חסרי חוליות ימיים, ביניהם מחקרו המפורסם על רביית בתולין מלאכותית.
לב הצליח לגרום לביצי קיפודי ים להתחיל התפתחות עוברית ולהפוך לפגיות ללא הפריה על ידי זרע. הוא השיג זאת על ידי שינויים פיזיקליים-כימיים במים שבהם הוחזקו הביציות - קודם חשיפה לתמיסה חומצית ואחר כך לתמיסה היפרטונית. שינויים אלה היוו גירוי להתפצלות הגרעינים בתאים.
בהמשך הרחיב לב את ניסוייו ויצר גם צפרדעים פרתנוגנטיים וגידל אותם עד לבגרות.
על ידי כך הוכיח לב בקרה כימית של חלוקת התאים בתהליך הפריה ללא קשר לגנים.
בנוסף חקר את הפיזיולוגיה של המוח, את תופעות הטרופיזם, את תהליכי הרגנרציה של הרקמות וסוגיית משך החיים. תחום אחר שחקר הוא תיאורית ההתנהגות הקולואידלית של החלבונים.
לב היה אחד ממייסדיו של כתב-העת "ג'ורנל אוף ג'נרל פיזיולוג'י" Journal of General Physiology.
לב היה מספר פעמים ברשימת המועמדים לפרס נובל ובשנת 1909 אף פורסמה בעיתונות ידיעה שגויה כאילו זכה בפרס.
מורשתו המדעית.
הגישה הניסויית של לב במחקר הביולוגי והפסיכולוגי אצל בעלי חיים השפיע על חוקרים לא שגרתיים של מדעי החיים מן הדור שלאחריו, כמו למשל ג'ון ווטסון, מייסד הביהביוריזם, הגנטיקאי הרמן מולר,
הפיזיולוג וו.ג'. קרוזייה שהיה מורו של פרדריק סקינר, וגרגורי פינקוס, ממציא הגלולה למניעת היריון.
השקפותיו הפילוסופיות.
לב היה אתאיסט מוצהר ומטריאליסט בהשקפותיו.
החל משנת 1878 התכתב עם הפילוסוף הפוזיטיבסטי האוסטרי ארנסט מאך שהשפיע עליו בחיפוש אחרי הסברים מכניסטיים של התופעות הביולוגיות וגם על השקפותיו החברתיות.
עבודותיו.
ז'אק לב פרסם כמה ספרים ומעל 400 מאמרים מדעיים.
ההליוטורפיזם אצל בעלי חיים והתאמת היתר שלו עם ההליוטרופיזם של הצומח
2: "Organbildung und Wachsthum".
מחקרים על המורופולוגיה הפיזיולוגית של בעלי החיים -כרך א : על הטרומורפוזיס, כרך ב
"בניית האיברים והגדילה".
פיזיולוגיה השוואתית של המוח ופסיכולוגיה השוואתית
מחקרים בפיזיולוגיה כללית
דינמיקת החומר החי
"ההשקפה המכניציסטית על החיים - מסות ביולוגיות "הוא ספרו הידוע ביותר. הוא כולל תרגומים לאנגלית של פרסומים קודמים בגרמנית.
רביית בתולים והפריה - תרגום מגרמנית .
האורגניזם כ"כוליות", מנקודת מבט פיזיקו-כימית.
חלבונים ותאוריית ההתנהגות הקולואידלית
שלמה פלורנטין
שלמה (סלומון) יעקב פלורנטין (1864 – 10 בנובמבר 1946) היה קבלן ויזם ממוצא סלוניקאי שהקים בשנות השלושים של המאה העשרים את שכונת פלורנטין בתל אביב.
ביוגרפיה.
פלורנטין נולד בשנת 1864 בסלוניקי, ליעקב ולסול, במשפחה אמידה שמוצאה מפירנצה (מקור שם המשפחה) וקיבל חינוך מסורתי.
התעשר מעסקי ביטוח וטבק, ונישא לדורון בת חזקיה לוי. עם השנים רכש מעמד בקהילת סלוניקי והשפעה בחוגי ממשלת יוון. מגיל צעיר היה ציוני, ובעודו ביוון החל לרכוש קרקעות בפלשתינה.
בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ויחד עם סוחרים נוספים שעלו מסלוניקי, קנה אדמות באזור שלימים הפך לשכונת קריית שאול. הם הקימו מגדל מים ובאר וניסו להקים מושבה חקלאית. בשנת 1929 התחיל לבנות עם דוד אברבנאל שכונה מצפון יפו, היא שכונת פלורנטין. הבתים נמכרו במחירים נמוכים יחסית, ליהודים מחוסרי אמצעים - בעיקר בני הקהילה הספרדית מיפו.
שלמה פלורנטין נפטר בתל אביב בט"ז בחשון תש"ז, 1946. הותיר אחריו שלוש בנות ובן.
שכונת פלורנטין קרויה על שמו.
זביגנייב בז'זינסקי
דורי
עריכה ספרותית
עריכה ספרותית, הנעשית בספר סיפורת על ידי עורך ספרותי, כוללת פעילות עריכה שמטרתה שיפור איכותו הספרותית של הספר, כפי שהוגש למו"ל על ידי הסופר, כדי להגיש לקורא את התוצאה הסופית. מידת השפעתו של עורך ספרותי על הספר המוגמר תלויה בטיב היצירה שהוגשה לו, ובפרט בטיב היחסים שבין העורך ובין הסופר.
טקסטים בסוגות שונות נערכו, תוקנו, פורשו וצונזרו עוד בתקופה ההלניסטית. על פי המסורת, עסקו בכך מלומדים בספרייה הגדולה של אלכסנדריה. בכל הנוגע לעריכה במובנה המודרני – על פי ערכים לוגיים ואסתטיים – נעשתה מקובלת, ככל הנראה, באנגליה במאה ה-18, אז החלו לערוך יצירות סופרים בני הזמן ואף מוקדמים ובהן אף יצירות קאנוניות כשל ויליאם שייקספיר וג'ון מילטון.
המונח "עריכה" מתייחס לסוג התערבות בטקסט בצורות ובדרגות שונות. כל סוגי העריכה עניינן במידות, בצורות ומשמעויות שונות של דיוק.