החברה הציעה את שרותיה לקמפיין הבחירות של דונלד טראמפ ולגורמים אחרים במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. שירותים אלה כללו: הסתננות לתוך קבוצות של קהלי יעד עם פרופילים מזויפים של מדיה חברתית, פיזור והפצת מידע מטעה דרך אתרים שנועדו לחקות פורטלי חדשות. החברה יצרה קמפיינים של דיסאינפורמציה והפיצה תעמולה באמצעות גופי חדשות מזויפים אלו. PSY אף הכינה מסמך המתאר כיצד חדשות מזויפות סייעו לטראמפ במהלך הבחירות. המסמך שהציג את מדינת צפון קרוליינה כמקרה בוחן על מדינה שעברה מניפולציה ברשתות החברתיות כדי "להרעיל את דעת הקהל" וליצור "חדשות מזויפות" ו"באזז".
על פי מקורבים למפלגה הרפובליקנית, בשנת 2016, ריק גייטס, אז סגן יו"ר הקמפיין של טראמפ, ביקש את הסיוע של PSY בתוכנית המכונה "פרויקט רומא". זמן קצר לאחר מכן, שכרה PSY את חברת Covington &amp; Burling, חברת עורכי דין בוושינגטון, לביצוע בדיקה משפטית של "פרויקט רומא". על פי הדיווחים, הפרויקט כלל מאמצים שמטרתם לסייע לקמפיין של טראמפ, החל ממחקר על גורמי אופוזיציה ועד יצירת פרופילים מזויפים של מדיה חברתית. ג'ואל זאמל פגש את אריק טראמפ מאוחר יותר בשנת 2016. האינטראקציה בין קמפיין טראמפ ל-PSY הפכה לחלק מחקירת ההתערבות הרוסית בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. רוברט מולר גם חקר את זרימת הכסף לקבוצת PSY דרך קפריסין. חקירת ה-FBI על המגעים בין ג'ואל זאמל לקמפיין של טראמפ נמשכה גם לאחר סגירת החקירה של החוקר המיוחד מולר. ב-5 באפריל 2019 ועדת המודיעין של הסנאט שלחה מכתב לוולטר סוריאנו, הבעלים של חברת USG Security Limited שבסיסה בבריטניה ובישראל, בבקשת מידע על קשריו עם חברת PSY וחברות נוספות.
העיתון "ניו יורק טיימס" דיווח ב-19 במאי 2018, כי דונלד טראמפ ג'וניור נפגש עם נציג איחוד האמירויות הערביות והמתווך הסעודי ג'ורג 'נאדר, מייסד חברת בלקווטר, אריק פרינס, וג'ואל זאמל במגדל טראמפ ב-3 באוגוסט 2016. נאדר סיפר על פי הדיווחים לטראמפ ג'וניור, שנסיכי הכתר של ערב הסעודית ואיחוד האמירויות היו להוטים לעזור לאביו לנצח בבחירות, וזמל הציג להם קמפיין מניפולציה ברשתות החברתיות. לאחר שטראמפ נבחר שילם נאדר לזאמל כשני מיליון דולר.
"פרויקט פרפר".
בפברואר 2016 פתחה PSY בקמפיין, שנודע בשם "פרויקט פרפר", נגד פעילי BDS בקמפוסים במכללות בארצות הברית. החברה אספה מידע נרחב על הפעילים מהמדיה החברתית וממקורות מודיעין אנושי. המוסד אינו רשאי לרגל אחר אזרחים אמריקאים, אך הדבר אינו חל על חברות פרטיות כמו PSY, כך שחברה יכלה להשתמש בעובדי המוסד לשעבר. החברה הפעילה אתר, שהושבת אחר כך, בשם outlawbds.com, שפרסם מידע מכפיש על פעילי ומנהיגי ה-BDS. אנשים שעבדו עבור "פרויקט פרפר" כללו את היועץ לביטחון לאומי לשעבר יעקב עמידרור ואת המשנה לראש המוסד לשעבר רם בן ברק.
לא ברור אם PSY עבדה באופן רשמי עובר עבור ממשלת ישראל, אך ביוני 2019 חסמה המדינה בקשות לקבלת מידע ממחשבי החברה.
חברת "ווסט פייס קפיטל".
ביוני 2018, חשף מאבק משפטי בין שתי חברות פיננסים מקנדה כי PSY נשכרה לצורך השקת קמפיין הכפשה וריגול נגד חברה בשם West Face (ווסט פייס), על ידי המתחרה שלה חברת Catalyst (קטליסט) יחד עם חברה ישראלית נוספת, בלאק קיוב. לפי כתב התביעה, בלאק קיוב הקליטה בחשאי עובדים של ווסט פוניט מכפישים כביכול את החברה בה עבדו. ו-PSY עזרה להפיץ את ההקלטות והתמלולים הערוכים. בין השאר, לפי התביעה, אלו הועברו לעיתונאים בבלומברג, בסוכנות הידיעות AP ובעיתון הקנדי "נשיונל פוסט". בנוסף המידע ובתוכן שיצרה PSY, בסיוע העיתונאי עמנואל רוזן, שולב בהודעות לעיתונות, כתבות מקוונות, ציוצים וסרטוני וידאו אותם פרסמו, ושכללו מידע משמיץ על החברה, כולל ניסיון להציג את מנהליה כאנטישמיים. בפברואר 2021 דחה בית המשפט העליון בישראל בקשה לקבל מידע ממחשבי החברה בקשר לתביעה זו.
מלחמת האזרחים באוקראינה.
בשנת 2017 פעלה החברה לטובת האינטרסים של רוסיה במהלך מלחמת האזרחים באוקראינה, והייתה מעורבת בהפצת מידע שקרי על פעילים למען הדמוקרטיה באוקראינה. בין השאר יצרה דיווחי חדשות כוזבים נגד הפעילים, אותם הפיצה ברשתות החברתיות.
מבנה בעלות.
Psy-Group הייתה למעשה שמה המסחרי של חברה ישראלית בשם אינוופ בע"מ, שהייתה בבעלות חברה בקפריסין בשם איוקו (IOCO), אשר נוהלה על ידי זאמל והייתה בתורה בבעלותה של חברה אחרת מחוץ לגבולות ישראל. ביולי 2016 הועברה הבעלות על איוקו לחברה באיי הבתולה הבריטיים בשם פרוטקסר Protexer. אינוופ, החברה הישראלית, פורקה באפריל 2018. על פי מידע שהתגלה ב-2020, חברת פרוטקסר הייתה קשורה לגזפרום-בנק ולגזפרום מדיה, חברת החזקות התקשורת הגדולה ביותר ברוסיה וחברה בת של קונצרן האנרגיה הרוסי הממשלתי גזפרום.
אנדראש הבשי
אנדראש הבשי (בהונגרית: Hevesi András; בודפשט, 3 בדצמבר 1901 – אפינאל, 3 ביולי 1940) היה סופר, עיתונאי ומתרגם יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
אנדראש הבשי הוא בנו המאומץ של שאנדור הבשי (מקודם: הופמן). אביו עבד בעולם העסקים, כך שהבשי גדל במשפחה אמידה מאוד סביב כיכר סבדשאג (Szabadság tér) ברובע 5, ממש במרכז בודפשט. סביבה זו חוזרת לעיתים קרובות במאמרים שלו. הוא למד תחילה בבודפשט, אך עקב חוק הפליית היהודים והגבלת מספרם באוניברסיטאות הנומרוס קלאוזוס, המשיך בפריז. לאחר מכן בסיום לימודיו הפך לעיתונאי. הוא היה הכתב בפריז של "עיתון השעה 8" (8 Órai Újság), ולאחר חזרתו להונגריה עבד במערכת של "העיתון של בודפשט" (Budapesti Hírlap), בחדר אחד עם אנדרה אילש. בנוסף לעבודתו כמתורגמן (הוא תרגם בין השאר מיצירות גוסטב פלובר, רוז'ה מרטן די גאר), הוא פרסם גם בכתב העת הספרותי החשוה ניוגט.
יצירתו הספרותית ומותו.
הוא הופיע עם כרך עצמאי מאוחר יחסית, רק כמה שנים לפני מותו, במחצית השנייה של שנות ה-30 של המאה ה-20. אז פרסם את הרומן "גשם של פריז", שהתבסס על הגירתו לפריז בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. גיבור הרומן מתחיל את שהותו בחו"ל בהתלהבות, אך עד מהרה מרגיש חסר שורשים בבירת צרפת. במהלך נדודיו כחלק מחיי הסטודנט המבולבלים שלו, הוא נתקל בטאורוסקאס, המהגר הליטאי בו הוא מגלה את דמותו המעוותת שלו. לאחר הצלחת הספר הוזכר כאחד הסופרים המוכשרים ביותר. הוא קיבל את פרס באומגרטן לרומן בשנת 1937, באותה השנה עם המשורר מיקלוש רדנוטי.
בניגוד למצופה, הקריירה של הבשי לא הובילה אותו לקיומו של סופר בוגר. על פי האוטוביוגרפיות שלו, חייו הפרטיים היו פרועים לאורך כל חייו, ובני דורו ראו בו "מפלצת" מיטיבה שהתקשתה ליצור קשרים קרובים. לקראת סוף שנות ה-30 הוא חשש יותר ויותר מהתחזקות גרמניה הנאצית ויצא לגלות בצרפת אחרי האנשלוס.
בסמוך לפני עזיבתו כתב את הרומן שלו אירן (Irén), שמשלב אי הבנות של פרטיות עם תחושת חיים תחת איום פוליטי. בשל היחסים החיצוניים והפנימיים המבלבלים, הוא מעולם לא עיבד את הרומן לצורתו הסופית, לכך הוא התייחס גם עם הערות בטקסט, לכן הרומן מראה למעשה מעבר מוזר בין היצירה הספרותית לבין מסמך של חיי היומיום של המחבר. עם זאת, היא מספקת את אחת העדויות הנאמנות ביותר למצוקות של מבוגר לא בשל בעל רקע בורגני. מבחינה זו, אף כי יצירתו מעידה גם על השפעתה החזקה של הספרות הצרפתית המודרנית, הוא יכול להיחשב גם כמייצג רדיקלי יותר של קו תומאס מאן או של אנטאל סרב. עם זאת, בשל חסרונותיו הפורמליים, הרומן השני של הבשי לא זכה להערכה מצד המבקרים ומעטים מחשיבים אותו עד היום למעט ההיסטוריה הספרותית.
בהתאם להחלטתו, המוזכרת גם בספר, יצא הבשי לצרפת בשנת 1939, שם התגייס לצבא הצרפתי להילחם בנאצים כחייל מתנדב. אולם מבחינת מבנה גופו, התנדבותו לא נבעה מכושרו הגופני אלא יותר מתחושת הייעוד הרגשית שלו. הוא נפל בשדה הקרב בלורן במהלך אחת ההתקפות הגרמניות המוקדמות בקיץ 1940. הוא הוכרז כחלל שנפל מות גיבורים והוענק לי אות לגיון הכבוד לאחר מותו בשנת 1945 בתום מלחמת העולם השנייה.
אף על פי שבעשורים של הסוציאליזם בהונגריה נמתחה עליו ביקורת מתמדת לאורך עשרות שנים, מדוע לא הוא מתח ביקורת די קשה על יחס הקפיטליזם הבורגני-ליברלי. לספרו "גשם של פריז" יש אינספור מהדורות לאחר מותו. "אירן" ומאמריו יצאו בספר אחד בשנת 1980. בשנת 1984 התפרסם גם אוסף סקירותיו העיתונאיות בשם "שבח הרשעות".
לוחמה א-סימטרית
קנדריק סמפסון
קנדריק סמית' סימפסון (באנגלית: Kendrick Smith Sampson; נולד ב-8 במרץ 1988) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ופעיל חברתי אמריקאי.
ראשית חייו.
סמפסון נולד וגדל ביוסטון, טקסס, בנם של דפנה סמית' סמפסון והייל סמפסון. בילדותו נרשם סמפסון לשיעורי מוזיקה. סמפסון הביע עניין במשחק בגיל 10 לאחר שראה פרסומת של גאפ. לאחר שמצא סוכן, הופנה סמפסון לאולפני קים טרי בטקסס. הוא החל להופיע בהפקות תיאטרון בזמן שלמד בבית הספר התיכון אלקינס. סמפסון הוא נוצרי אדוק.
קריירה.
בשנת 2008 הופיע סמפסון בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "גריק".
בשנת 2010 שיחק בפרק של הסדרה "CSI".
ביולי 2013 לוהק סמפסון לתפקיד החוזר של ג'סי בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "יומני הערפד".
בינואר 2014 לוהק סמפסון לתפקיד דין אייברסון לתפקיד במיני סדרה של Fox "גרייספוינט". בנובמבר אותה שנה כיכב סמפסון בקליפ של היילי קיוקו "This Side of Paradise".
בתחילת 2015 לוהק סמפסון בפיילוט לסדרת ABC פוטנציאלית בשם "The Kingmakers", אך הסדרה בוטלה. ביולי אותה שנה לוהק סמפסון לתפקיד החוזר של כיילב בעונה השנייה של הדרמה המשפטית "המדריך לרוצח", בהפקת שונדה ריימס.