ניתן לבנות תוכנית אימון נרחבת במודעות פונולוגית עבור ילדים שאינם מדברים, טרם רכישת הקריאה והכתיבה או במהלך תהליך זה. מטרתה להגביר את המודעות הפונולוגית ובכך להביא את הילד המתקשה לרמת בני גילו. (קוזמינסקי וקוזמינסקי, 1994, לוין, 2012 וגוברמן ווינגרוד, 1995) מחקרים הראו, כי אימון במודעות הפונולוגית בגן מזרז את רכישת הקריאה בבית הספר. (המר, בנטין וקאהן, 1992)
הארמון הגדול בפטרהוף
הארמון הגדול בפטרהוף (ברוסית: Большой Петергофский дворец) הוא המבנה המרכזי של מתחם הארמונות והפרקים בפטרהוף, כ-29 ק"מ מסנקט פטרבורג על שפת המפרץ הפיני.
הארמון המקורי נבנה בשנים 1714–1725 והיה צנוע יחסית. בהנחיית יליזבטה, קיסרית רוסיה נבנה הארמון מחדש בשנים 1745 - 1755 בהתאם לתכנון של ברתולומאו רסטרלי על פי המודל של ורסאי וסגנון הבארוק.
הארמון נבנה על גבעה כמה מאות מטרים מחוף הים. אורך חזית הבניין 268 מטר, אך המבנה צר ושטחו אינו כה גדול. המבנה כולל כ-30 חדרים רשמיים שמעוטרים בהתאם לסגנון של תקופת הקמתו.
הכניסה הרשמית.
הכניסה הרשמית נמצאת בצד המערבי של הבניין. האולם הריבועי כולל מדרגות דו-קומתיות בעיצוב קיסרי מהודר ועשיר.
עיצוב המדרגות כולל ציורי שמן על התקרה, ציורי קיר, פסלי מתכת, פסלי גבס ועץ. המרכיב העיקרי של העיצוב הוא עץ בציפוי זהב. העבודות בוצעו בשנת 1751 על ידי אמן גרמני. החלק התחתון של המדרגות מעוצב על ידי קריאטידות. בחלק העליון של המדרגות נמצאים פסלי עונות השנה - חורף, אביב, קיץ וסתיו בצורת נשים צעירות. דלת יציאה מהמדרגות מובילה לאולם הריקודים ובנויה בצורת קשת. הדלת מעוטרת בשתי דמויות מעץ מגולף - "נאמנות" ו"צדק".
קירות המדרגות מעוצבים בתמונות וכוללים פרחים, נשרים דו-ראשיים וסמלי הקיסרית. כמו כן צוירו דמויות של אפולו, דיאנה ופלורה. מתחם המדרגות כולל גם שמונה חלונות ענקיים.
על התקרה נמצאת התמונה "אביב" של הצייר האיטלקי ברטולומו טרסיי.
אולם הריקודים.
אולם הריקודים בשטח של 270 מ"ר משתרע על כל החלק המערבי של הבניין. הוא נבנה בשנים 1751–1752 ולא השתנה מאז. סימן ההיכר המיוחד של האולם הוא חלונות דמי בקירות הצפוני והמערבי של האולם. המרווח בין החלונות עוצב על ידי מראות ענקיות. ריבוי המראות מכפיל את חלל האולם. העיצוב בוצע על ידי גילוף עץ מצופה זהב. הציורים מציגים נושאים מהאינאיס והמטמורפוזות צוירו על ידי הצייר האיטלקי דז'וזפה ואלריאני. עד היום נשמרו 4 תמונות מקוריות ו-12 נוספות הן העתקים שבוצעו במאה ה-20. על הקיר נמצאת התמונה "אפולו על הפרנס" של ברטולומאו טרסי, שצוירה במיוחד לאולם זה.
אולם צ'סמה.
האולם נקרא על שם קרב צ'סמה לזכר ניצחון של הצי הרוסי על הצי הטורקי בשנת 1770. יקטרינה הגדולה בהיוודע לניצחון הגדול החליטה לבנות אולם לזכר הניצחון. הצייר הגרמני יעקוב גאקרט קיבל את ההזמנה. כדי שהצייר יוכל לתת תמונות אמיתיות בהקשר לשרפות ופיצוצים הוא נסע לליבורנו בה חנה הצי הרוסי. בהתאם להנחיית הקיסרית אחת מאוניות הצי פוצצה ונשרפה. זה היה בהסיס לאחד התמונות שהוא צייר. בסך הכול צוירו 12 תמונות, כאשר מחצית הוקדשה לקרב עצמו והיתר לאירועים אחרים של המערכה. בשנת 1773 העבודה על הציורים הסתיימה והחלו בהתאמת האולם לתמונות. בשנת 1779 כל התמונות הוצבו במקומותיהם. יעוד האולם לא השתנה - הוא היה מיועד להמתנה של הפקידות הגבוהה, אנשי החצר ושגרירים לפני תחילת קבלת הפנים הרשמית.
במהלך מלחמת העולם השנייה רוב התמונות הורדו ממקומותיהם והתמונות נשמרו. האולם עצמו נשרף. עבודת השיקום הסתיימה רק בשנת 1969.
אולם כיסא הקיסר.
האולם הגדול (330 מ"ר) והרשמי של הארמון. המראה הנוכחי של האולם עוצב בשנים 1777 - 1778. מהעיצוב המקורי נשאר רק פרקט. העיצוב בוצע בסגנון הקלסי עם העדפה לצבע לבן. החלק העיקרי של העיצוב הוא תמונות קיר. בקיר המערבי של האולם נמצאות 4 תמונות של קרב צ'סמה המהווים המשך טבעי של האולם הקודם. התמונות בוצעו של ידי צייר אנגלי ומהווים מתנה של האנגלים לקיסרית. מעל הדלתות נתלו תמונות רשמיות של פיוטר הגדול, יקטרינה הראשונה, אנה קיסרית רוסיה ויליזבטה, קיסרית רוסיה בין החלונות מוקמו 12 תמונות של עוזרי פיוטר הגדול.
במרכז של הקיר המזרחי נמצאת תמונה גדולה של יקטרינה הגדולה על הסוס. יקטרינה צוירה במדים של קולונל והתמונה מוקדשת להפיכה שלטונית שהיא ביצעה ב-28 ביוני 1762. תמונה זו הורדה מהקיר לאחר פטירת הקיסרית והוחזרה רק בשנת 1969. לעיצוב האולם מתווספים פסלי גבס רבים.
מתחת לתמונה של יקטרינה הגדולה הוצב כיסא הקיסר. בהתאם למסורת זה כיסא שהיה בארמון של אלכסנדר מנשיקוב בשביל פיוטר הגדול.
נברשות האולם מהווים תוספת חשובה לעיצוב כולל. הנברשות מעוטרות בעלים בצבע ירוק.
העיצוב של האולם היה צריך להדגיש את המשכיות של שלטון הקיסרית לאחר שלטון פיוטר הגדול. האולם שימש לקבלות פנים רשמיות אך במקרים מיוחדים נערכו בו גם הרקדות וארוחות.
חדר אוכל הלבן.
חדר אוכל הלבן עוצב בשנים 1774 - 1775. החדר עוצב בסגנון קלסי תוך ניצול הצבע הלבן בלבד. בחדר אין כלל תמונות וכל העיטור מבוסס על עיצובי גבס על הקירות. העיצובים כוללים פרחים, פירות, תוצאות צייד מוצלח, ובחלק העליון - כלי מוזיקה. במרכז חדר הוצבה מערכת כלים אנגלית בצבע קרם עם פרחים בצבע טורקיז. יקטרינה הגדולה הזמינה את המערכת בשנת 1768 והיא סופקה בשנת 1779 כאשר היא כוללת 1,500 פריטים. לא כל הכלים הם מקוריים. במשך השנים הכלים נשברו והושלמו במפעלים רוסים. המערכת שמוצבת עתה באולם כוללת 196 פריטים המספיקים ל-30 סועדים. הארוחות הרשמיות בארמון נמשכו מספר שעות וצלחות הוצבו על מערכות מיוחדות שמאפשרות חימום האוכל. לצורכי שרות נדרש תקן של כ-500 אנשים שכלל עובדי מטבח ומלצרים.
אולם ההמתנה הכחול.
אולם ההמתנה הקטן צמוד לאולם צ'סמה. החלונות משקיפות לשני הפארקים. הוא נבנה על ידי ברתולומאו רסטרלי במחצית המאה ה-18 כחדר המזכירים: הם היו רושמים פה את הכרוניקה של הארמון, מבקרים חשובים, נשפים, ארוחות וקבלות פנים נרשמו בפנקס מיוחד. אורחים חשובים תמיד היו נכנסים דרך האולם הזה.
ציור התקרה המרכזי, מצויר על ידי אמן לא ידוע, מציג "מליצת הניצחון". רצפת פרקט עשויה מעצי אלון, אשכרוע, אדר. הקירות מפורדים במשי הכחול (הוא מעותק במפעל במוסקבה), אותו המשי שימש גם לריפוד הכורסות ווילונות. הקירות גם מקושטים במראות עם מסגרות זהב ונופי פטרהוף ("הנוף של הקסקד הגדול" של אייבזובסקיי). האגרטלים עשויים במפעל הקיסרי הרוסי לפורצלן.
חדר התמונות.
הגלריה לאמנות נמצאת במרכז של הרמה העליונה. האור נכנס משני הצדדים, החלונות משקיפים לפארקים. החרד מעוצב על ידי פלטן ב-368 תמונות, שיטת התלייה הזאת (ללא רווחים, כטפטים) נקראת "תלייה שפאלרית". כל התמונות צייר אמן איטלקי רוטארי. בגלל הדיוקנאות לחדר יש גם שם נוסף הוא "החדר של אופנה וגרצייות", למרות לגיוון, לצייר שימשו רק 8 דוגמניות. בפינה אפשר לראות את הדיוקן העצמי של הצייר.
ציור התקרה (אמן טארסי, 1726) מציג מליצה של החכמה, הצדק, החקלאות והמסחר, שנמצאים בפיקוח ועידוד של צאר. מסביב לתקרה מצוירים 4 אלים של ארבעת היסודות: אש, אדמה, מים, אוויר. בחדר גם אפשר לראות מראות, פסנתר (עבודת שטומפף), השעון הצרפתי מברונזה, כלי האח מציגים וונוס ובעלה וולקנוס של אמן טאמיר. רצפת הפרקט התלת-ממדי עשויה מסוגים יקרים של עץ.
ועדת השבעה
חברים בחלל
חברים בחלל (באנגלית: Space Buddies) הוא סרט שיצא ב-3 בפברואר 2009, מבית היוצר של אולפני וולט דיסני.
תקציר העלילה.
הסרט מספר על חבורת כלבים שעלו בטעות על החללית "וויזון 1", ובמאמצים מצליחים להחזיר את החללית לאחר שסטתה ממסלולה בחלל.נמסרו תגובות מצופים על כך שסרט זה הוא מבין הטובים של
וולט דיסני
קשה
בועז רימר
בועז רימר (נולד ב-30 באוגוסט 1970) הוא המייסד והבעלים של אתר האינטרנט "במה חדשה", שמהווה מאגר יצירות אמנות עבריות וקהילה או רשת חברתית אינטרנטית. היצירות מוכנסות לאתר באופן עצמאי על ידי כל אמן ומרוכזות ב"דף היוצר" שלו. היצירות הן בתחומים הבאים: פרוזה, שירה, צילום, גרפיקה ואנימציה.
בשנת 1998 יצר רימר קשר עם ערן להב וגיל רימון לצורך שימוש בליבת המערכת של "בימה אחרת" (שהוקמה על ידי להב), לצורך ייבוא הנתונים ליצירת האתר "במה חדשה". בשלהי אותה שנה יצאה הגרסה הראשונה של האתר. רימר שדרג את האתר במובנים רבים, הוסיף לו היבט קהילתי באמצעות פורומים, ארגן מפגשי "במה פתוחה" (אחת לחודש) במקומות שונים בהשתתפות היוצרים והמבקרים באתר, הוסיף מנוע חיפוש, ומערכות שונות של תגובות, סטטיסטיקה, דירוג, סלוגנים ועוד.
עבודתו של רימר נחשבת לפורצת דרך באותה עת, טרום עידן וב 2.0.
מלבד במה חדשה עסק רימר במוזיקה אלטרנטיבית (המהפכה המיותרת, השמנים). כמו כן ביים סרטים על פי סיפורים של אתגר קרת ("קצרים", "דבק מטורף") ושיחק בסרט "מלכה לב אדום" משנת 1996, גם הוא על פי תסריט של אתגר קרת. ב-1995 שיחק בקליפ של "איפה הילד" - "זוהי סדום" בבימוי של נועז דשא. כמו כן, בשנת 2001 שיחק בסרט הפשע של איתי לב "5 דקות בהליכה" לצד שרון אלכסנדר, ובשנת 2002 שיחק בדרמת הטלוויזיה "אבאל'ה" ששודרה בHOT3, שביימו אורי מרנץ ואילן ירוחם על פי תסריט של אתגר קרת.
כיום רימר ארכיטקט מערכות ויועץ תסריט. הוא מתגורר בתל אביב.
TBF אוונג'ר