את דרכו הפוליטית החל בהסתדרות, מטעם סיעת מפ"ם.
לדברי ד"ר משה מוסק, הממונה על גנזך המדינה לשעבר, שימש שם-טוב משנת 1941 את המודיעין הבריטי כקריין בתחנת רדיו חשאית ששידרה לבולגריה. מטרת השידורים הייתה להפיץ ידיעות על רדיפת היהודים בבולגריה ולעורר תסיסה והתנגדות נגד המשטר הפשיסטי והאנטישמי של המלך בוריס השלישי. במסגרת פעילותו הענפה בקרב עולי בולגריה ייסד את "האגודה לשיתוף ואחווה ישראל-בולגריה" ועמד בראשה. כמו הקים את עמותת "סלבדור" למורשת יהודי בולגריה ואת קרן המלגות ע"ש רחל "רשקה" דניאלובה, שהעניקה עזרה הומניטרית ליוצאי בולגריה.
בשנת 1950 היה מזכיר סניף ההסתדרות בשכונות הפועלים בדרום ירושלים והוצב במקום השלישי ברשימת מפ"ם למועצת העיר. בשנות ה-50 היה מזכיר מפ"ם בירושלים ובשנים 1985-1979 היה מזכ"ל המפלגה.
כיהן כחבר מועצת העיר ירושלים. בשנת 1961 נבחר לראשונה לכנסת החמישית מהמקום השישי ברשימה, כנציג עדות המזרח. כיהן גם בכנסת השישית. כיהן כחבר הכנסת בין השנים 1961–1969), והיה מהבולטים בחברי ועדת הכספים. בשנת 1981 שב לכנסת וכיהן בכנסות ה-10 וה-11 (1981–1988). הוא פרש מכהונתו בכנסת פחות משנה לפני תום כהונתה של הכנסת ה-11, ב-15 במרץ 1988.
בשנים 1969–1977 היה שר, אך לא חבר הכנסת, בהתאם לנוהג במפ"ם לבחור בנפרד את השרים וחברי הכנסת. בתחילה היה שר בלי תיק, והחל מ-1970 שר הבריאות בממשלת גולדה מאיר ובממשלת יצחק רבין הראשונה. כמו כן כיהן למשך מספר חודשים כשר הסעד, בראשית ימיה של ממשלת רבין הראשונה, בשנת 1974. עם הקמת ממשלת האחדות בשנת 1984 סירב להתמנות לשר.
לאחר מלחמת יום הכיפורים ביקר את גולדה ומשה דיין על שחברי הממשלה לא היו מודעים לכך שעומדת לפרוץ מלחמה. יחד עם שר התחבורה אהרן יריב הגה בשנת 1974 את נוסחת יריב - שם טוב שבה קראו למדינת ישראל להכיר באש"ף ולנהל משא-ומתן לשלום עם הפלסטינים.
הוא התנגד למלחמת לבנון הראשונה מיומה הראשון, ועל רקע זה קיבל איומים בטלפון.
בשנת 1983 השתייך למיעוט שדרש לפרק את המערך ולרוץ לכנסת בנפרד ממפלגת העבודה. שם-טוב היה בעל אידאולוגיה סוציאליסטית מובהקת והיה בין "נותני החסות" האידאולוגים והפוליטיים לאיחוד בין רצ למפ"ם. בבחירות המקדימות במרצ תמך ברן כהן והרבה לדבר על הצורך בשינוי התדמית המתנשאת של המפלגה.
בבחירות לכנסת ה-15 דורג במקום ה-119 הסמלי ברשימת מרצ לכנסת, בבחירות לכנסת ה-17 דורג במקום ה-118 הסמלי ברשימה, בבחירות לכנסת ה-18 דורג במקום ה-116 הסמלי ברשימה זו ובבחירות לכנסת ה-19 דורג במקום ה-115 הסמלי ברשימה.
בשנת 1998 הוענק לשם טוב אות "יקיר ירושלים".
עם כינון פרס א.מ.ת נתמנה לחבר ועדת הפרס בגלל קרבת משפחה שלו לנדבן אלברטו מוסקונה ניסים.
שם-טוב העביר עוד בחייו את ארכיונו האישי לארכיון השומר הצעיר שב"יד יערי".
ויקטור שם-טוב נפטר בגיל 99 ונטמן בהר המנוחות בירושלים.
משפחתו.
היה נשוי לגרטי, מראשוני מפלגת מפ"ם (נפטרה באוק' 2020). אחיו, לאון זהבי, היה פעיל קומוניסטי ישראלי, חבר מק"י, רק"ח וחד"ש, אשר שימש כעיתונאי בעיתוני המפלגה "קול העם" ו"זו הדרך".
בתו היא פרופ' לספרות עברית איריס פרוש; בנו הוא העיתונאי שמוליק שם-טוב ונכדתו היא העיתונאית והשדרנית גילי שם-טוב.
גזע המוח
גזע המוח (TA: Truncus encephali) נמצא בכל המינים של בעלי החוליות. זהו חלקו התחתון של המוח, שמהווה המשך ישיר של חוט השדרה. הוא מכיל מספר מבנים אשר מווסתים יחדיו את מצבו הפנימי של הגוף.
גזע המוח מורכב משלושה חלקים שהם: המוח המוארך, הפונס והמוח האמצעי. לעיתים מחשיבים גם את מוח הביניים לחלק מגזע המוח.
חשיבות ותפקיד.
גרעינים בגזע המוח שולטים על תפקודים פיזיולוגיים בסיסיים של הגוף, כמו:
כחוליה מקשרת בין המוח לחוט השדרה, עוברות דרך גזע המוח מספר מסילות עצביות חשובות המשמשות את המערכת המוטורית ומערכת המגע.
כמו כן, גזע המוח הוא נקודת המוצא של מרבית עצבי הגולגולת, שמקשרים את המוח לשרירים וקולטני חישה באזור הראש.
תאי העצב של המוליכים העצביים דופמין ונוראדרנלין בגזע המוח, משנים את קצב הדחפים העצביים שלהם, בהתאם למצב העוררות ובהתאם לאירועים רלוונטיים בסביבה.
מיקום סיבים עצביים לאורך גזע המוח.
סיבים של המערכת המוטורית.
המסלול הקורטיקו-ספינלי, שהוא המסלול העצבי העיקרי של המערכת המוטורית, יורד דרך חלקו הקדמי של גזע המוח בדרכו מהאזורים המוטוריים בקליפת המוח לעבר הקרן הגחונית של חוט השדרה. הוא משמש לשליטה על תנועות רצוניות של הגפיים. מסלול זה נקרא גם המסילה הפירדמידלית, מפני שהוא עובר דרך מבנים במוח המוארך שקרויים 'פירדמידות'.
סיבים של מערכת החישה.
מערכת החישה אחראית על שני מסלולים עיקריים - סיבים ספינו-תלמיים אשר מעורבים בהולכה של תחושת כאב וטמפרטורה מהגוף אל המוח, וסיבים אחוריים או סיבים פרופריוצפטיביים אשר אחראיים על העברת תחושת מנח וויברציות של הגוף ביחס לסביבה.
מיקום עצבים קרניאליים בגזע המוח.
עצב מס. I (עצב ההרחה) לא מגיע כלל לגזע המוח, אלא עובר ישירות לאונה הטמפורלית.
עצב מס. II (העצב האופטי, עצב הראייה) איננו עובר דרך גזע המוח.
עצב מס. III אשר אחראי בין היתר על העלאת העפעף, עצבוב האישון (אחראי על צמצום האישון) ועצבוב חלק משרירי גלגלי העיניים, עובר ב- midbrain. על כן, שיתוק העצב השלישי באזור זה תביא לתמונה קלינית של צניחת עפעף, סטיית מבט הצידה ולמטה, והרחבת אישונים.
עצב מס. IV אשר אחראי על הורדת גלגל העין כלפי מטה כאשר מסתכלים לכיוון מדיאלי. עצב זה עובר אף הוא ב- midbrain כמו עצב III. פגיעה בעצב זה תביא לקושי בירידת מדרגות כיוון שקיים קושי להסתכל מטה. אצל ילדים פגיעה כזו עלולה להביא לטורטיקוליס בגלל הסטת הראש כדי לראות טוב. עצב זה הוא העצב הקרניאלי היחיד אשר מגיע אחורית לגזע המוח.
עצב V (העצב הטריגמינלי) אחראי על העברת תחושה סנסורית בפנים, ועצבוב (מוטורי) של שרירי הלעיסה, בין היתר. מיקום הגרעין המוטורי של עצב זה הוא בפונס, מיקום הגרעין הסנסורי הוא מאזור הפונס ועד חוט השדרה הצווארי. כאשר יש נזק סנסורי מרכזי בגזע המוח בעצב זה, הפגיעה תהיה בצורת "קליפת בצל"- כלומר נזק בכל אחד מהענפים של עצב זה- אופטלמי, מקסילרי ומנדיבולרי. נזק מרכזי כאמור יתבטא בצד הנגדי של אזור הפגיעה (קונטרה-לטרלי).
עצב VI אחראי על הזזת גלגל העין הצידה (לטרלית), וגרעין עצב זה נמצא בפונס.
עצב VII אחראי על עצבוב שרירי הפנים (שרירי ההבעה). גרעין עצב זה נמצא בפונס.
עצב VIII הוא בעל שני מרכיבים- שמיעה ושיווי משקל. שני מרכיבים אלו נמצאים באזור הגבול שבין הפונס למדולה, כאשר החלק האחראי על השמיעה נמצא גבוה יותר (בפונס) והחלק האחראי על שיווי המשקל הוא יותר באזור המדולה.
עצב IX מעצבב את החיך הרך, ומיקום גרעין עצב זה הוא במדולה.
עצב X (העצב התועה) נותן עצבוב לחיך הרך ולאיברים אוטונומיים שונים בגוף. גרעין עצב זה קיים במדולה.
עצב XI מעצבב שרירי צוואר מסוימים. עצב זה יוצא מחוט השדרה ועובר ליד המדולה, כאשר מעט סיבים ממנו עוברים במדולה, אולם אין מדובר בכמות משמעותית של סיבים. על כן, פגיעה במדולה לא תביא לפגיעה משמעותית בתפקוד עצב זה.
עצב XII מעצבב את הלשון, וגרעין עצב זה נמצא במדולה.
אספקת הדם לגזע המוח.
אספקת הדם לגזע המוח היא מהמערכת הוורטברו-בזילרית. העורקים הוורטברליים הם עורקים המספקים דם לעמוד השדרה, ומוצאם מעורק ה- subclavian. לאחר שהם עולים מחוט השדרה, דרך ה- foramen magnum בבסיס הגולגולת, הם נפגשים ליצירת עורק הנקרא העורק הבזילרי. האיחוד של שני עורקים וורטברליים אלו לעורק בזילרי אחד נעשה באזור הפונס. מהעורק הבזילרי יוצאים ענפים המספקים את גזע המוח-
תסמונות שונות כתוצאה מאוטם בגזע המוח.
אוטם באחד מהעורקים המספקים דם לגזע המוח יביא לתסמונות קליניות שונות. באופן כללי, אוטם יכול להיות באזור מרכז גזע המוח, או בצידי גזע המוח. פגיעה במרכז גזע המוח תביא לתמונה קלינית שתכלול פגיעה בתנועות עיניים ובלשון. זאת מאחר שגרעיני עצבים 3,4,6 ו- 12 נמצאים במרכז גזע המוח, בעוד שרוב הגרעינים הקרניאליים האחרים נמצאים בצידי גזע המוח. פגיעה בצידי גזע המוח תביא לתמונות קליניות אחרות. להלן מספר דוגמאות לתסמונות של פגיעות בגזע המוח, אשר מביאות לקליניקה ספציפית של תלונות:
אנגווילה
אנגווילה (באנגלית: Anguilla) היא טריטוריה בריטית מעבר לים, הכוללת אי באותו שם בים הקריבי, ששטחו 96 קילומטר רבוע, וכמה איים קטנים נוספים.
תיירות.
השילוב של חופים לבנים ואקלים קיצי הפכו את אנגווילה למקום מושך עבור תיירים. מלונות מודרניים נמצאים בקצה המערבי של האי, כאשר בקצה המזרחי של האי גרים התושבים המקומיים בכפרים קטנים. בים הקרוב לאי נמצאות שוניות אלמוגים, ומפרצים ולשונות ים מאפיינים את חופיו. באי, שמכוסה בצמחייה סבוכה, ויש בו לפחות תריסר אגמי מי-מלח, אין הרבה אדמה פורייה. הפרנסה של התושבים היא דיג ותיירות.
היסטוריה.
האראוואקים היו כנראה האנשים הראשונים באי. ציורים עתיקים בקירות של מערות הם השרידים הבולטים מתרבות זו. מתיישבים אנגלים התיישבו באנגווילה ב־1650, והאי נשאר שייך לבריטניה עד היום. למרות התיישבות זו, היום רוב התושבים באי הם אפריקאים שחורים שהובאו לאי בתור עבדים במאה ה-18.
לקראת סוף המאה ה-19, הביעו תושבי האי רצון לעצמאות. בקשתם נדחתה על ידי הכתר הבריטי, והאי אוחד ליחידה מנהלתית אחת יחד עם סנט קיטס ונוויס.