מרואן עבד א-לטיף פלאיני (בצרפתית: Marouane Fellaini; בערבית: مروان عبد اللطيف فيلايني; נולד ב-22 בנובמבר 1987 באטרביק, בריסל) הוא כדורגלן בלגי ממוצא מרוקאי המשחק בעמדת הקשר בשאנדונג לוננג.
קריירת מועדונים.
פלאיני החל לשחק כדורגל בגיל 7 בקבוצת אנדרלכט. בעונתו הראשונה באקדמיית הנוער של אנדרלכט כבש 26 שערים, ובעונתו השנייה כבש 37 שערים. הוא נשאר באנדרלכט עד גיל 10, ועבר לאקדמיית הנוער של מונס. שלוש שנים לאחר מכן עבר למחלקת הנוער של מועדון פראנס בוראן. גם משם המשיך לעבור קבוצות נוער, לאחר שחתם בקבוצת הנוער של שרלרואה. בגיל 17 חתם על חוזה מקצועני רשמי ראשון בקריירה שלו, בקבוצת סטנדרד ליאז'. בין השנים 2006 ל-2008, שיחק עבור ליאז' ב-84 משחקים, בהם כבש 11 שערים. הוא התפרסם במשחק הראש המשובח שלו ובכושרו הטוב. בסוף עונת 2008, נחשב פלאיני לאחד משחקני מרכז השדה הטובים ביותר בליגת העל הבלגית, דבר שעזר לו לזכות בתואר נעל האבוני הבלגית, פרס שניתן לשחקן ממוצא אפריקאי הטוב ביותר של השנה.
לאחר דיווחים על התעניינותם של המועדונים אסטון וילה, ריאל מדריד, טוטנהאם הוטספר ובאיירן מינכן בשחקן, חתם פלאיני לבסוף באברטון האנגלית בספטמבר 2008 על חוזה ל-5 שנים. אברטון שילמה לסטנדרד ליאז' 15 מיליון פאונד תמורתו (סכום שיא עבור כדורגלן בלגי, וגם שיא מועדון באברטון). הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון חוץ 2–3 עד סטוק סיטי, ב-14 בספטמבר 2008, וכבש את שערו הראשון במהלך התיקו הביתי 2-2 מול ניוקאסל יונייטד ב-5 באוקטובר 2008.
פלאיני נודע בקרב אוהדי הקבוצה בזכות תספורתו יוצאת הדופן. אוהדים רבים של קבוצתו ושל נבחרת בלגיה נוהגים לבוא למשחקים שעל ראשם פאות "אפרו" המסמלות את שיערו של פלאיני.
ב-3 בספטמבר 2013 חתם פלאיני במנצ'סטר יונייטד ונקנה תמורת 27.5 מיליון אירו מאברטון.
בעונת 2016/2017 בליגה האירופית היה שותף פלאיני לזכייתה של קבוצתו בתואר. הוא כבש שער אחד במהלך הטורניר, ופתח בהרכב במשחק הגמר בו גברה קבוצתו 0–2 על אייאקס.
נבחרת בלגיה.
לפלאיני ניתנה הבחירה לשחק בנבחרת בלגיה או בנבחרת מרוקו, ולבסוף בחר לשחק עבור בלגיה שבה נולד. הוא כבש את שערו הראשון עבור נבחרת בלגיה במשחק מוקדמות יורו 2008 נגד פורטוגל, ב-24 במרץ 2007.
ב-2 ביולי 2018 כבש לבלגיה בנגיחה את שער השוויון (2–2) מול נבחרת יפן במשחק שמינית הגמר במונדיאל 2018, שבו ניצחה בלגיה את יפן 3–2 ועלתה לרבע גמר האליפות.
ב־7 במרץ 2019 הודיע על פרישה מהנבחרת.
חייו האישיים.
פלאיני נולד בבריסל להורים מרוקאים מטנג'יר. אביו, עבד א-לטיף, היה שוער בליגה המרוקאית. למרואן אח תאום זהה, בשם מנסור.
מוסא דמבלה (כדורגלן בלגי)
מוסא דמבלה (נולד ב-16 ביולי 1987 באנטוורפן) הוא כדורגלן בלגי, המשחק בקבוצת גואנגג'ואו R&amp;F ובנבחרת בלגיה. דמבלה בן לאב ממוצא מאלי ואם בלגית.
הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2003 במועדון בירסחוט, ולאחר שנתיים עבר ב-2005 למועדון ההולנדי וילם II. הוא שיחק במועדון במהלך עונת 2005/2006.
בקיץ 2006, חתם דמבלה באלקמאר, ובאוקטובר אותה שנה ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו במדי נבחרת בלגיה, במשחק נגד אזרבייג'ן.
דמבלה שיחק גם במדי הנבחרת הבלגית האולימפית במהלך טורניר הכדורגל של אולימפיאדת 2008 בבייג'ינג, סין. במהלך המשחקים האולימפיים, דמבלה הציג יכולת שיא וכבש 2 שערים (כולל שער הניצחון) במשחק הניצחון 3-2 נגד איטליה במהלך רבע הגמר של הטורניר. דמבלה והנבחרת האולימפית הבלגית, סיימו את האולימפיאדה במקום הרביעי.
ב-18 באוגוסט 2010 חתם דמבלה בפולהאם האנגלית.
ב-29 באוגוסט 2012 חתם דמבלה בטוטנהאם הוטספר האנגלית.
ב-17 בינואר 2019 חתם דמבלה בגואנגג'ואו R&amp;F מליגת העל הסינית.
ב-9 בפברואר 2022 הודיע דמבלה כי יפרוש בסיום העונה.
קרלית
קַרֶלית (Karjalan kieli) היא שפת העם הקרלי המדוברת בפי כ-80 אלף איש במחוז קרליה ובאזורים אחרים בצפון החלק האירופי של רוסיה וכן בפינלנד. השפה משתייכת לקבוצה השפות הבלטו-פיניות בתוך קבוצה רחבה יותר של השפות הפינו-אוגריות.
השפה מתחלקת למספר ניבים:
הניבים של הקרלית שונים באופן משמעותי זה מזה מכל הבחינות: תחביר, אוצר מילים, פונטיקה ומורפולוגיה. כמו כן קיימים (או היו) גם תת-ניבים בכל ניב. לפיכך, חלק מהבלשנים רואים בניבים ה"ליווי" וה"לודי" שפות בלטו-פיניות עצמאיות. הניבים המדוברים בפינלנד נחשבים באופן רשמי לניבי פינית, כחלק מרעיון האחדות של העם הפיני, אך למעשה מדובר בניבי הקרלית הרגילה. בעבר כל הניבים הקרליים נחשבו לניבי פינית על ידי הבלשנים הפיניים.
בית העלמין ירקון
בית העלמין ירקון ממועד פתיחתו בשנת 1991 הוא בית העלמין המרכזי של גוש דן. בית העלמין ירקון שוכן בשטחן של הערים פתח תקווה והוד השרון, בין נחל הירקון ממערב, כביש 5 מצפון וכביש הגישה ממחלף תקווה לפתח תקווה ממזרח ומדרום. נכון לשנת 2009, טמונים במקום כ-60,000 נטמנים.
היסטוריה.
הצורך בהקמתו של בית העלמין הורגש כאשר עתודות השטח בבית העלמין הדרום בבת ים החלו לאזול. מספר מיקומים חלופיים נשקלו, ובכלל זה שטח מצפון לרמת אביב ג', ולבסוף נבחר שטח השוכן במרחק רב יחסית ממרכזו של גוש דן. בית העלמין החל לפעול בשנת 1991 וקודש על ידי הרבנים הראשיים לתל אביב-יפו, חיים דוד הלוי וישראל מאיר לאו.
במועד פתיחתו השתרע בית העלמין על שטח של 230 דונם, אך מאז נרכשו שטחים חקלאיים נוספים סביבו והוכשרו לקבורה. כיום משתרע בית העלמין על פני 570 דונם, וקוטרו כ-900 מטרים. כביש גישה בצורת אליפסה מקיף את חלקו המרכזי ועובר בין שטחי הקבורה. כביש זה פתוח לתנועת כלי רכב ואוטובוסים, ולצדו מגרשי חניה. במקום מספר אולמות, רחבות הספדים ובית טהרה, השוכנים לאורכו של כביש הגישה. אחת הבעיות עמן נאלץ המקום להתמודד היא הצפת הקברים כתוצאה מעליית מפלס מימיו של נחל הירקון בחורפים גשומים, נכון לינואר 2021 עדיין לא נמצא פתרון לבעיה זו.
במרץ 2019 פורסם כי קיימת תוכנית להרחבה גדולה לבית העלמין, על פי התוכנית חברת קדישא תל אביב תקים במקום כ-10 מגדלי קבורה, כל אחד מהם יכילו כ-10,000 קברים שיתפרסו על 4 קומות שיוחברו באמצעות מעלית. ביחד יכילו הגדלים כ-100 אלף קברים. עוד לפני הפרסום החלו עבודות ההקמה של חלק מהבניינים, הקמתם של הבניינים האחרים התחילו מספר חודשים לאחר הפרסום.
שנה לאחר פרסום זה פורסמה ידיעה נוספת על הרחבת בית העלמין, באוקטובר 2020 פורסם בתקשורת כי המשרד לשירותי דת העביר סכום של כ-2 מיליון שקלים חדשים לחברת קדשיא על מנת שתקים בצמוד לבית העלמין הקיים בית עלמין אזרחי. מעשה זה ספג ביקורת רבה מארגונים חילוניים שטענו כי הדבר הוא "תרתי דסתרי" שנוגד את רצון הנקברים להיקבר באמצעות גוף לא דתי.
הקברים בבית העלמין הם בשיטת קבורת שדה וקבורה זוגית וקיימת כוונה להקים במקום 14 מבני קבורה רוויה. בית הקברות בנוי בצורת שטח אליפטי מרכזי המוקף על ידי הכביש הראשי של האתר. על היקף האליפסה, במרחקים שוים, שוכנים שלוש רחבות התכנסות ואולמות הספדים המכונים "שער החסד", "שער הרחמים" ו"שער הגאולה"; ושישה צירים רדיאליים - שלושה מהם ישרים ושלושת האחרים מפותלים - מובילים מהכביש ההיקפי של האליפסה אל הכיכר שבמרכזה. כל חלקות הקבורה בשטח זה נוצלו, וכיום מתבצעת הקבורה בחלקות שמחוץ או בסמוך לכביש המרכזי. לצירים בבית העלמין הוענקו שמות בדומה לשמות רחובות המסודרים לפי סדר האלפבית. בבית הקברות חלקת אומנים ובה קבריהם של אומנים ידועים, בהם סשה ארגוב, עפרה חזה, שרה לוי-תנאי, דודו טופז, עוזי חיטמן, נורית כהן, ליאור ייני, עמוס לביא ועוד.
ברונו שונדוב
ברונו שונדוב (בסרבו-קרואטית: Bruno Šundov; נולד ב-10 בפברואר 1980) הוא כדורסלן עבר קרואטי שקבוצתו האחרונה הייתה ק.ק ספליט. גובהו 2.21 מטר והוא משחק בעמדת הסנטר.
ביוגרפיה.
שונדוב נולד וגדל בספליט, והחל לשחק כדורסל במסגרת קבוצת הנוער של מועדון הכדורסל ספליט. בגיל 18, נרשם לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-35 על ידי הדאלאס מאבריקס. בשורותיה שיחק 18 משחקים ורשם כ-2 נקודות ו-0.4 כדורים חוזרים במשך שתי עונות. בעקבות מיעוט דקות משחק במאבריקס, החל שונדוב לנדוד בקבוצות NBA שונות: בשנת 2000 עבר אל אינדיאנה פייסרס ולאחר שמיעט לשחק בעקבות פציעה טורדנית בברך עבר לאחר שנתיים אל הבוסטון סלטיקס ולאחר מכן אל הקליבלנד קאבלירס ולאחר עונה אחת עבר אל הניו יורק ניקס. למרות זאת, שונדוב מיעט לשחק בקבוצה וסיים את העונה הסדירה עם ממוצעים נמוכים שהתבטאו ב-2.2 נקודות ו-2 כדורים חוזרים בממוצע ל-35 משחקים.
לאחר שלא קיבל הזדמנויות רבות במדיה של הניקס, שונדוב עזב את הקבוצה ואת ארצות הברית במטרה לקבל דקות משחק רבות בניגוד לעונות קודמות. לאחר מספר ימים של משא ומתן סיכם שונדוב בקבוצה הישראלית, מכבי תל אביב, במטרה להגדיל ולחזק את הסגל לקראת השלבים המכריעים בליגת העל הישראלית וביורוליג. שונדוב שיחק מספר מועט של דקות משחק וסיים עם ממוצעים של כ-4 נקודות וכ-3 כדורים חוזרים, לאחר שקבוצתו זכתה ב"דאבל" הישראלי: אליפות ישראל וגביע המדינה בנוסף לזכייתה באליפות אירופה לקבוצות (היורוליג).
לאחר שלא הרשים במדיה של מכבי תל אביב, הושאל שונדוב למועדון הכדורסל הבלגי, פפינסטר, אך שיחק במדיה שלושה משחקים בלבד לאחר שסיכם לקדנציה שנייה ב-NBA, במדי הניו יורק ניקס. בעונתו היחידה בקבוצה קלע כ-3 נקודות והוריד 2 כדורים חוזרים בממוצע למשחק.