נסתכל על פונקציית קורי של D, זו פונקציה המקבלת פונקציה ממשית formula_30 ומחזירה את הפונקציה הנגזרת שלה formula_36 שהיא פונקציה המקבלת מספר ממשי formula_31 ומחזירה את ערך הנגזרת ב-x. כלומר: formula_38 כאשר formula_39.
בפועל, כאשר רוצים לטפל בפונקציה D למעשה מטפלים בפונקציה formula_40: קודם מחשבים את הפונקציה הנגזרת ואז מציבים בה את הנקודה הרצויה.
ישראל קופילוביץ
ישראל קופילביץ
י' קולת
י. קולת
ז. גלוסקין
ז' גלוסקין
צ'דור
בושה (פירושונים)
בית ספר תיכון גאולה
ההסכם האנגלו-מצרי (1936)
ההסכם האנגלו-מצרי (באנגלית: Anglo-Egyptian Treaty) הוא כינויו של הסכם שנחתם בין מצרים ובין בריטניה ב-1936 שהסדיר את סיום הכיבוש האנגלי במצרים, את נסיגת הכוחות הבריטים ממצרים, ואת היחסים בין שתי המדינות בהקשר של יחסי החוץ, וניהול סודאן ותעלת סואץ.
הרקע לחתימת ההסכם.
בשנת 1922 הכריזו הבריטים כי מצרים, שהייתה תחת שלטון צבאי בריטי משנת 1882, היא מדינה עצמאית, ותנוהל כפרוטקטורט בריטי. הכרזה זו לא סיפקה את השאיפות המצריות לעצמאות. משברים חוקתיים ומהומות סיכנו את היציבות במדינה, ועם מותו של המלך פואד הראשון הוביל ראש הממשלה מטעם מפלגת הוופד מוסטפא אל נחאס פאשה לחתימת חוזה שיסדיר את יחסי שתי המדינות.
חתימת החוזה וסעיפיו.
ההסכם נחתם במשרד החוץ בלונדון ביום 26 באוגוסט 1936 על ידי שר החוץ אנתוני אידן, הלורד שומר החותם לורד הליפקס, שר הפנים ג'ון סיימון, ראש הממשלה רמזי מקדונלד והנציב העליון למצרים (שהוראות ההסכם שינו את משרתו לשגריר בריטניה במצרים) מיילס לאמפסון. מהצד המצרי חתמה משלחת של 13 נציגים בראשות מוסטפא אל נחאס פאשה.
תוקפו של ההסכם היה עשרים שנה, והוא הסדיר את עצמאותה של מצרים כמדינה החברה בחבר הלאומים. המדינות הסכימו על ברית צבאית ומדינית, וסוכם כי הצבא הבריטי יקטין את נוכחותו במצרים ל-10,000 חיילים וכוחות עזר, שיוצבו באזור תעלת סואץ. כן סוכם כי סודאן תמשיך להתנהל כקונדומיניום (משטר משותף) אנגלו- מצרי.
קיומו של ההסכם.
ב-1937 מילאה בריטניה אחר שתי התחייבויות חשובות לפי ההסכם. האחת - צירופה של מצרים לחבר הלאומים, והשנייה, הסכמה לוויתור על הקפיטולציות, הזכויות המיוחדות לתושבי חוץ, שנהגו עוד מימי השלטון העות'מאני. עם זאת, ברבות הימים נתפס ההסכם כמגביל את עצמאותה של מצרים, והופר מספר פעמים על ידי בריטניה. בריטניה החזיקה במצרים צבא גדול משהתחייבה בהסכם, ולא הסתפקה בבסיסים באזור התעלה, וכן התערבה מספר פעמים בענייניה הפנימיים של מצרים. כך, למשל, ב-4 בפברואר 1942 כפתה בריטניה בכוח על המלך פארוק לפזר את ממשלתו ולשוב ולמנות את נחאס לראש ממשלה, לאחר שהקיפה את ארמונו בצבא.
בתקופת מלחמת העולם השנייה מילאה מצרים את מחויבויותיה על פי החוזה, והעמידה את אדמתה לרשות הצבא הבריטי, אך לא הצטרפה בעצמה למלחמה, ולא הכריזה מלחמה על מדינות הציר עד סמוך לסוף המלחמה, בשנת 1945.
ביטול ההסכם ואחרית דבר.
באוקטובר 1951 הודיעה מצרים באופן חד צדדי על ביטול ההסכם. בשנת 1954, לאחר המהפכה המצרית ועלייתו לשלטון של גמאל עבד אל נאצר חתמו הצדדים על הסכם חדש שהסדיר באופן סופי את נסיגת כוחות בריטניה מאזור תעלת סואץ. נסיגת הכוחות הבריטיים הושלמה ב-18 ביולי 1956 וב-26 ביולי נאצר הכריז על הלאמת חברת תעלת סואץ. בעקבות צעד זה, בריטניה וצרפת השתלטו על תעלת סואץ במבצע מוסקטר, כחלק ממבצע קדש. בעקבות הלחימה, התקבלה החלטה של האומות המאוחדות על העברת תעלת סואץ לבעלות מצרים.
בית הספר התיכון גאולה
תיכון גאולה
חמת דאר
חַמֹּת דֹּאר או חַמַּת, הייתה עיר מבצר על שפת הכנרת בתקופת המקרא.
בספר יהושע מסופר שחמת נמסרה לשבט נפתלי עם האתרים: חלף, אלון בצעננים, אדמי הנקב, ויבנאל וערי המבצר: הצדים, צֵר, וכנרת ואתרים נוספים:
בספר יהושע מסופר שחמת דאר הייתה עיר מקלט וגם נמסרה ללויים:
חוקרי מקרא הציעו לזהות בין חמת דאר או חמת, ובין העיר חמון, שהוזכרה בספר דברי הימים כשייכת לנחלת שבט נפתלי:
בתקופת בית שני הוקמה, באתר חמת דאר, העיר חמתן או חמתא, שבמעיינותיה החמים נהגו רבים לרחוץ; הוזכרה על ידי ההיסטוריון יוסף בן-מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים, ובמסכת מגילה בתלמוד הבבלי.במאה ה-20, האתר נקרא חמי טבריה.
המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט (עד לקיץ 2015 נקרא: מכללת שערי משפט) היא מכללה אקדמית ללימודי משפטים, חשבונאות, מדיניות ציבורית ומדעי הבריאות. המרכז שוכן בהוד השרון.
המרכז מוכר על ידי המועצה להשכלה גבוהה, ומוסמך להעניק תואר ראשון במשפטים, בחשבונאות, במדיניות ציבורית, ממשל ומשפט, בניהול מערכות בריאות ובדימות רפואי כמו כן תארים שניים במשפטים, בלימודי משפט ובניהול מערכות בריאות.
היסטוריה.
המרכז נוסד בשנת 1994, בשם "שערי משפט", על ידי קבוצה של אנשי ציבור בראשותו של משה מושקוביץ אשר עמד בראש העמותה עד פטירתו. בתפקיד הדיקן הראשון שימש פרופ' מנחם אלון (עד שנת 2002).
במשך חמש עשרה השנים הראשונות, התמקד המרכז באופן בלעדי בתחום ההכשרה המשפטית. בתחילת הדרך זכה להכרה זמנית כמכון להכשרה משפטית וב-18 בפברואר 2001 קיבל הכרה קבועה כמוסד להשכלה גבוהה.
המרכז האקדמי פתח תוכנית לחשבונאות, בראשותו של פרופ' נסים ארניה, וקיבל הסמכה של המועצה להשכלה גבוהה החל משנת 2010. תוכנית תואר ראשון חדשה וייחודית במנהל, ממשל ומשפט אושרה על ידי המועצה להשכלה גבוהה ב-3 ביולי 2012, ונפתחה בסמסטר הסתיו 2013. תוכנית לתואר שני במשפטים (LL.M) נפתחה באוקטובר 2015.
בשנת הלימודים תשע"ז, החל בלימודיו במקום המחזור הראשון לתואר במינהל מערכות בריאות.
מבנה המרכז האקדמי.
חברי הנהלת המרכז הם:
קליניקות משפטיות.
במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט קיימות קליניקות משפטיות המאפשרות לסטודנטים להתנסות בעבודה משפטית מעשית מול לקוחות אמיתיים. במסגרת הקליניקות המשפטיות הסטודנטים מסייעים לציבור במגוון היבטים, כגון:
בנוסף, פועלים הסטודנטים בתחומים של יישוב סכסוכים, פעילות למען איכות השלטון ואיכות הסביבה.
כתבי עת.
המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט מפרסם (באמצעות הוצאת "נבו") שני כתבי עת, "שערי משפט", ו"משפחה במשפט".
אגודת הסטודנטים.
אגודת סטודנטים במרכז האקדמי שערי מדע ומשפט פועלת לייצוג הסטודנטים בפני מוסדות המרכז ופועלת לקידום ענייני הסטודנטים. האגודה יוזמת פרויקטים שונים לשיפור רווחת הסטודנטים, מסייעת בקבלת מידע על מלגות ומענקים, מעודדת ומארגנת פעולות חברה, תרבות ועזרה לקהילה.
ביטאון הסטודנטים של המרכז מופק כולו, הן ברמת התוכנית והן ברמה הארגונית, על ידי אגודת הסטודנטים ומופץ חינם. הביטאון מקפל בתוכו מידע, הגיגים ורעיונות בקשת רחבה של נושאים, בנוסף, משמש במה לשיח סטודנטים הנסוב סביב סוגיות משפטיות בפרט וציבוריות בכלל. בעזרת הביטאון מקדמת אגודת הסטודנטים את המעורבות החברתית של הסטודנטים ומלבד הפקתו, פועלים חברי המערכת לקידום יוזמות חברתיות במרכז.
יו"ר האגודה היא שקד בנפשי(סגנית יו"ר התאחדות הסטודנטים הארצי)
סגן יו"ר האגודה זה דייוויד בנאקסס וישראל ביטון, רח"ט אירועים- תומר פייר, דובר אבישי חצור
פלה גרנייה
סגנון חתירה
וייטנאם במשחקים הפאראלימפיים
וייטנאם השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים סידני (2000) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה וייטנאם חלק מעולם.
אל המשחקים הפאראלימפיים בסידני בשנת 2000 שלחה וייטנאם שני ספורטאים, גבר ואישה, שהתחרו בהרמת כוח ובאתלטיקה, אך הגיעו למקום האחרון במקצועותיהם.
במדליות הפאראלימפיות הראשונות בתולדות וייטנאם, זכתה המשלחת לאולימפיאדת הנכים ריו דה ז'ניירו (2016), שהצליחה לזכות בארבע מדליות - מדליית זהב, מדליית כסף ושתי מדליות ארד.
מ. ד. גאון
מ.ד. גאון
מ&quot;ד גאון
נסים יעקב מלול
חמות דואר
בית הספר התיכוני למסחר
קונסטנטין סטואילוב
קונסטנטין קונסטנטינוב סטואילוב (בבולגרית: Константин Константинов Стоилов; 5 באוקטובר 1853, פלובדיב, האימפריה העות'מאנית – 23 במרץ 1901, סופיה, נסיכות בולגריה) היה פוליטיקאי בולגרי אשר כיהן ארבע פעמים כשר החוץ והדתות, שלוש פעמים כשר המשפטים, פעמיים כראש הממשלה וכן כשר האוצר ושר הפנים של נסיכות בולגריה ונחשב ביחד עם יריבו הגדול סטפן סטאמבולוב לאחד מהאבות המכוננים של המערכת השלטונית בבולגריה המודרנית.
ראשית הקריירה.
סטואילוב נולד בפלובדיב ואת השכלתו התיכונית רכש במכללת רוברט באיסטנבול. בהמשך, למד באוניברסיטת היידלברג והוסמך כדוקטור למשפטים. ב-1879 עם שובו לבולגריה, מונה לשופט בסופיה ובפלובדיב. סטואילוב הצטרף למערכת הפוליטית, הפך לאחד ממנהיגי המפלגה השמרנית הבולגרית ומילא תפקידי שר בממשלותיהם של לאוניד סובולב ודראגן צאנקוב. הוא לחם במהלך מלחמת בולגריה–סרביה (1885) כמפקד מחלקה. לאחר ההפיכה הצבאית שהובילה להדחתו הזמנית של אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה תמך במאמציו של סטפן סטאמבולוב לייצב את המשטר, וב-1887 כיהן לתקופה קצרה כראש ממשלת הנסיכות. בהמשך, מונה לחבר משלחת האיתור הבולגרית שיצאה לאירופה לחפש מועמד שיחליף את בטנברג אשר ויתר על כסאו.
ראש הממשלה.