גם מטאפורת הפרחים מעוצבת על ידי קובנר בצורה שונה; הפרחים הופכים ממטאפורה של חיים שלאחר המוות למטונימיה של מות החייל: "ולראשונה – ראשונה בחייו – ראה דמבם פרחים / קרועים בנחיריו". לתמורה פואטית ואידאית זו היו מהלכים רבים בשירה של ראשית שנות ה-50.
יצחק שלו.
ב"שלדים אפורים מוחלדים" (1951) של המשורר יצחק שלו ישנם רכיבים מדגם המת החי, המשמשים לייצוג ערכו השלילי של המוות. הדובר בשיר פונה אל הרוגי המשוריינים בשער הגיא (בלשון כפולה היוצרת בלבול ואחר כך הקבלה בין ההרוגים ובין כלי רכבם); הוא מבקש שלא יטולטלו גופות הנופלים ממקום נפילתם ואף לא ייקברו, אלא יישארו כפי שנפלו:
בשיר אחר שכתב, מוכר יחסית ("שִירו נָא לַמֵּתִים בְּטֶרֶם יָמוּתוּ"), כותב שלו:
בשיר זה המת החי מתחייה באופן ובזמן מיוחדים: בטרם מותו. יש פה כעין חזרה אחורנית בזמן.
ההבדלים בין המת החי בשירת אלתרמן למת החי בשירת מלחמת העצמאות.
הבדל חשוב אחד בין המת החי של אלתרמן למתים החיים של המשוררים שהזכרנו: דגם המת החי בשירת אלתרמן לא נוצר בהקשר של מלחמת העצמאות, אלא היה מודל ספרותי ואידאי מרכזי בשירתו משלביה הראשונים.
הבדל שני שיש להזכיר: דגם המת החי האלתרמני מכיל רכיב אוניברסלי; הוא הביא לידי ביטוי לידי ביטוי את היקף הנושאים האנושיים (כמו צדק, שייכות בין דורית, נאמנות) ששירת אלתרמן עסקה בהם בתחילת שנות ה-40. זאת בשעה שדגם המת החי שהיה הנפוץ בין משוררי מלחמת העצמאות היה מצומצם יותר, אידאולוגי או אקטואלי.
הבדל שלישי: בדגם התש"חי הנפוץ נכתב המת החי ביחסיו עם החיים כהרמוני, ובאופן דידקטי. אצל גורי, למשל, קיימת מערכת יחסים הרמונית בין המתים לחיים, בניגוד למערכת היחסים המתוחה והאלימה בין המת החי לחי בשמחת עניים. לכך מתקשר גם השימוש במטאפורה הפרחונית לתיאור המתים החיים, שבאמצעותה מנחמים המתים את החיים, לאמור כי מותם איננו היעלמות מוחלטת.
הבדל רביעי קשור בהבדל השלישי, ובמשמעות הזיכרון והשכחה. המת החי הקלאסי של שמחת עניים רודף את האהובה החיה, מאיים עליה. זאת בעוד המת החי על פי הדגם המחודש שיצר קובנר, מבקש מאהובתו לשכוח אותו.
בשירתם של משוררים נוספים בני זמנו של אלתרמן ומאוחרים יותר.
אורי צבי גרינברג.
אצ"ג כותב את המת החי בדגם התש"חי הנפוץ: מת חי אקטואלי, לאומי, אידאולוגי, המצדיק את קרבנו, ואף מוכן לשחזר את קורבנו, למען הכלל והמולדת.
כך לדומגה בדברי הבן המת בשיר "בזכות אם ובנה וירושלים" (1948):
"...נאום פי המכוסה
רגבים וכפים. אין אני את דעתי משנה.
היטבתי עשה, כי הלכתי עם כל הנערים
לקרב עם אויב בהרים,
ולו קמתי מבור – וחיפשתי שנית את הגדוד,
לגאול בדמים את הר אבותיי השדוד".
בשיר זה מבקשת האם ללכת בעקבות בנה שנפל. רצונה בשיר נשלל, בפני ייצוג קליטת הגוף המת בתוך האם הסימבולית – ירושלים.
ייחוד מסוים במת החי האצ"גי הוא האפשרות לייצוגו בגוף ראשון יחיד. בדרך כלל דיבורם של המתים נמסר בלשון רבים, כמו ב"הנה מוטלות גופותינו" של גורי. בכך דומה המת החי של אורי צבי לזה של אלתרמן.
אריק סוולוול
אֶריק מייקל סְווֹלוֶל (באנגלית: Eric Michael Swalwell; נולד ב-16 בנובמבר 1980) הוא משפטן ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה־15 של מדינת קליפורניה, מאז 2013. מחוזו משתרע על רוב מזרח מחוז אלאמדה וחלקים ממרכז ממחוז קונטרה קוסטה. מאז 2017 סוולוול הוא יושב ראש ועדת ההיגוי והמדיניות של הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים. מאפריל ועד יולי 2019, היה סוולוול מתמודד בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
סוולוול נולד ב-16 בנובמבר 1980, בעיר סאק סיטי (Sac City) שבאיווה, הראשון מבין ארבעת בניהם של ויקי ג'ו ואריק נלסון סוולוול, שני תומכי המפלגה הרפובליקנית. בעבר כיהן אביו כמפקד המשטרה העירונית באלגוֹנה. לאחר שעזבה את איווה התיישבה משפחת סוולוולבדבלין שבקליפורניה. ב-1999 השלים סוולוול את לימודיו התיכוניים בחטיבת הביניים ולס ולאחר מכן בתיכון העירוני בדבלין. בילדותו סבל סוולוול משיתוק על שם בל וחשש שמא לא יחלים משיתוק זה; היה עליו לענוד רטייה כדי למצוא מזור מהמחלה.
סוולוול למד באוניברסיטת קמפבל שבקרוליינה הצפונית על בסיס מלגת כדורגל בין השנים 1999–2001. בשנת 2001 שבר את אגודליו ולימודיו האקדמיים באוניברסיטת קמפבל נקטעו. בעקבות זאת עבר סוולוול לאוניברסיטת מרילנד. בשנת 2003 קיבל תואר ראשון בממשל ובפוליטיקה. כעבור זמן מה נרשם לבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מרילנד בבולטימור והשלים לימודי תואר שני במשפטים ב-2006. באוניברסיטת מרילנד שימש סוולוול כסגן נשיא לענייני קמפוסים בהתאחדות ממשל הסטודנטים, והיה חבר בסנאט הסטודנטים-סגל הוראה של האוניברסיטה ובוועד המנהל שלה.
בפוליטיקה המקומית.
בשנים 2001 ו-2002 התנדב סוולוול כמתמחה בלשכתה של חברת בית הנבחרים האמריקאי אלן טאושר במחוז הקונגרס העשירי של קליפורניה. הוא התמקד במחקר חקיקתי, יישוג בקרב בוחרים ושירותים כלליים. פיגועי 11 בספטמבר התחוללו במהלך ההתמחות שלו, ולטענתו סללו את דרכו לקריירה ציבורית. פיגועי הטרור הוסיפו לעורר השראה להישג החקיקה הראשון שלו: שימוש בתפקידו כחבר בהתאחדות ממשל הסטודנטים באוניברסיטת מרילנד לשם יצירת תוכנית מלגות ציבורית-פרטית לסטודנטים ששכלו את הוריהם בפעולות האיבה. לאחר שסיים את לימודי המשפטים, עבד סוולוול כסגן התובע המחוזי במחוז אלאמדה. הוא כיהן גם בוועדת המורשת והתרבות של עיריית דבלין בשנים 2006–2008 ובוועדת התכנון העירוני של דבלין בין השנים 2008–2010, בטרם נבחר אל מועצת העיר דבלין בבחירות אמצע הכהונה בשנת 2010. בזמן שהתמודד לקונגרס האמריקאי, קבוצה אנונימית ניסתה להעמיד את סוולוול בפני Recall election ממועצת העיר, אך המאמץ לא הניב פרי.
בבית הנבחרים האמריקאי.
בספטמבר 2011 הכריז סוולוול על התמודדותו אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של קליפורניה. בעבור מספר המחוז היה 13, ונציגו היה פיט סטארק הדמוקרטי. סוולוול נטל חופשה ממועצת העיר דבלין כדי להתמודד לקונגרס. סוולוול התחרה בסטארק רק בבחירות הכלליות בשל מערכת הבחירות המקדימות מסוג "השניים המובילים" המונהגת בקליפורניה מכוח "הצעה 14" שהתקבלה ביוני 2010. במסגרת מערכת זו, השניים שגרפו את מרב קולות הבוחרים מעפילים לבחיירות הכלליות, ללא קשר לשיוכם המפלגתי. בבחירות המקדימות ביוני סיים סטארק ראשון עם 41.8% מהקולות, סוואלוול במקום השני עם 36%, והפוליטיקאי העצמאי כריס פרג'העם 22.2%.
בבחירות הכלליות בנובמבר זכה סוולוול לתמיכת מערכת העיתון "סן פרנסיסקו כרוניקל". במהלך מחזור הבחירות של 2012 האשים מטה הבחירות של סטארק את סוולוול כי הוא מועמד מטעם תנועת מסיבת התה. האשמה זו נדחתה על ידי סוולוול ונדחתה על ידי העיתון "מרקורי ניוז" (The Mercury News), אשר הביע גם הוא תמיכתו בסוולוול. סטארק מיאן להתעמת עם סואלוול במהלך מסע הבחירות. בתגובה ארגן סוואלוול עימות בחירות מדומה עם שחקן המגלם את דמותו של סטארק, שציטט אותו מילה במילה כאשר השיב למנחה. בסופו של דבר ניצח סוולוול את סטארק אחרי שגרף 52.1% מהקולות, לעומת 47.9 האחוזים שגרף סטארק.
בבית הנבחרים נודע סוולוול בזכות שימוש חדשני ונרחב במדיה החברתית כדי ליצור קשר עם בוחריו. לראייה, באפריל 2016 כינה אותו אתר האינטרנט "The Hill" כ"מלך הסנאפצ'ט של הקונגרס". באותה שנה השתמש בשידור חי בפייסבוק כדי לשדר את השביתה של הדמוקרטים בקונגרס כמחאה נגד אלימות הנשק בארצות הברית. סוולוול הוא האדם השלישי בלבד המייצג את מחוזו (על גלגוליו הקודמים) מאז 1945. ג'ורג' פ. מילר ייצג את המחוז בשנים 1945–1973, וסטארק ייצג אותו מ-1973 ועד להפסדו לסוולוול. בקדנציה הראשונה שלו כיהן סוולוול כחבר בוועדת ביטחון המולדת ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים. הוא סייע בהובלת המאבק נגד החלטת מנהל רשות אבטחת התעבורה של ארצות הברית, ג'ון ס. פיסטול, לבטל את האיסור על נשיאת אולרים בנמלי התעופה.
בשנת 2017 נמנה בין נותני החסות לחוק איסור החרם על ישראל. ב-2019 גינה סוולוול את המתקפה הטורקית על כורדיסטן הסורית וקרא להשעות את טורקיה מנאט"ו. במהלך משפט ההדחה השני של דונלד טראמפ נמנה בין מנהלי ההדחה מטעם בית הנבחרים, שתפקדו כתובעים במהלך המשפט. ב-5 במרץ 2021 הגיש סוולוול תביעה אזרחית נגד דונלד טראמפ, דונלד טראמפ ג'וניור, מו ברוקס ורודי ג'וליאני בדרישה לתבוע מהם פיצויים על התפקיד המיוחס להם בהסתערות על הקפיטול.
קשריו עם מרגלת סינית.