בספטמבר 2020 סיכמה פרקש הכהן עם מנכ"ל רשות השירות הלאומי-אזרחי, ראובן פינסקי, על הקמת יחידה חדשה בה בנות שירות יפעלו מטעם היחידה ויאבקו באנטישמיות ובדה לגיטימציה של ישראל ברשתות החברתיות ובפרט בפעילותה של תנועת ה-BDS.
חודש לאחר מכן החליטה פרקש הכהן על הזרמת כספים שעל פי התכנון יממנו את הנגשת מערת המכפלה שבחברון לנכים.
משרדה הציע לממשלה מודל מקצועי סדור שלפיו תוכל לקבל בעתיד החלטות בשאלה האם לאשר את השקעה זרה בתשתית המסוימת. במשרד הביטחון קיבלו את ההצעה והשבכ היה מוערב בבניתה.
במשרד התיירות, נקבע ש-400 בתי מלון יקבלו מענקים בהיקף כולל של 60 מיליון שקל מהמשרד בפעימה ראשונה מתוך שלוש כשנוהל הבקשות שונה מטורי למקבילי.
בבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצבה פרקש הכהן במקום החמישי ברשימת המפלגה לכנסת. הרשימה קיבלה 8 מנדטים ופרקש הכהן נכנסה לכנסת.
עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש מונתה פרקש-הכהן לתפקיד שרת המדע והטכנולוגיה, אשר שמו מיועד להשתנות ל"משרד החדשנות והמדע".
בהיותה שרה, העבירה הצעת חוק שמטרתה להקדים גבייה של היטל רווחי יתר ("מס ששינסקי") מחברות הפועלות בתחום המשאבים (גז, או מחצבי ים המלח). זאת, במטרה להבטיח את התבססותה של קרן העושר, ולשלול מהשחקנים בענף (כיל וחברות הגז) את האפשרות לגרור רגליים בהיענות לשומות שמוציאה רשות המיסים.
כמו כן, פעלה לעודד הגדלה של כמות עובדי ההייטק. למשל, סוכם עם שרת החינוך, יפעת שאשא-ביטון, כי יונגשו מקצועות הייטק כמו מדעי המחשב, פיזיקה, ומתמטיקה, כבר בגני הילדים — ברצף שיימתח עד לסיום חטיבת הביניים. התוכנית תחל במחצית השנייה של שנת הלימודים ה'תשפ"ג בכיתות הבוגרות. מדי שנה יירד גיל ההתחלה של הלימודים, כך שבתוך חמש שנים יחלו לימודים בשימושי מחשב לילדים בגן חובה.
משרדה קידם קרן לעידוד שילוב בין האקדמיה לחברות הזנק.
חיים אישיים.
פרקש-הכהן נשואה לעורך הדין עודד הכהן ואם לארבעה. מתגוררת בירושלים. אחותה ענבר וייס היא מהנדסת העיר בית שמש.
גרגורי, עלייתו ונפילתו
גרגורי, עלייתו ונפילתו הוא מחזה תיאטרון מאת דן רדלר, שעלה לראשונה לבמה בשנת 2014. המחזה הוא מותחן חברתי המגולל את סיפור חבלי הקליטה של עולים מברית המועצות לשעברבו נשזר סיפורם של בני משפחה ישראלית המועדים בנפתולי הכלכלה המקומית. ההצגה נועדה להציף, דרך סיפור פרטי המתגלה באמצעות שלוש שורות בעיתון אודות מהנדס שרצח את אשתו, את ההחמצה הישראלית בקבלת העלייה הרוסית שהתרחשה בשנות ה-90.
עלילה.
מהנדס גשרים בשם גרגורי עולה מרוסיה עם אשתו הנוכריה, אמה, שהלכה בעקבות בעלה שעלה לארץ ממניעים ציוניים. כיון שאין צורך בארץ במהנדסי גשרים, עובד גרגורי כמאבטח ופרנסתו מצויה בדוחק. אמה מתפרנסת אף היא בדוחק, מדגמנת בעירום לציירים ואף מסכימה לדגמן באופן פרטי למנהל זוטר בחברה. לזוג אין ילדים, רק תוכי פטפטן. המנהל הנשוי לפסיכולוגית קלינית, יעל, מנהל חיי משפחה צוננים העומדים לפני פירוק, והצעה עסקית גורמת לו להשקיע את כספו בחברה חדשה, אליה מתקבל בין היתר גם גרגורי. החברה פושטת את הרגל ועמה מתמוטטים חיי המנהל ואשתו, גרגורי ובת זוגו והמערבולת הזו מתפתלת עד לסיום מר הכולל רצח משפחתי.
העלילה מסופרת מנקודת מבטה הפסיכולוגית ואנו למדים כבר בהתחלה על הסיום אך איש לא ידע לשים עליו את האצבע בזמן.
שחקנים.
השחקנים בהפקת תיאטרון הספרייה:
AWGN (ראשי תיבות של: Additive White Gaussian Noise - תרגום: "תוספת רעש לבן גאוסיאני") הוא מודל רעש בסיסי בתורת האינפורמציה הבא לחקות את השפעתם מספר רב של תופעות טבעיות הנצפות במערכות.
שם המודל מצביע על מאפייניו:
רעש במערכת פס רחב מגיע ממגוון מקורות טבעיים כגון תזוזת אטומים במוליכים (נקרא לפעמים רעש תרמי או רעש ג'ונסון-נייקוויסט), קרינת גוף שחור מכדור הארץ וגופים חמים אחרים, רעש מגרמי שמיים כמו השמש. משפט הגבול המרכזי מצביע על כך שסכום מספר רב של השפעות אקראיות נוטה להיות התפלגות נורמלית, בקירוב טוב.
תימרה טרופית
תִּימָרָה טרופית (מכונה לעיתים בעגה "פלומה" טרופית, עקב שמה באנגלית, Tropical Plume) היא הפרעה טרופית סינופטית הנראית כרצועה רצופה (מעל ל-2,000 ק"מ) של עננים גבוהים המשתרעת מה-ITCZ (אזור ההתכנסות הבין-טרופי) אל מחוץ לאזור הטרופי, וחוצה את קו
הרוחב 15° . התמרה הטרופית היא תופעה ייחודית המובילה לחות
מהאזורים הטרופיים אל אזורים סובטרופיים ואף מעבר להם. היא נוצרת בקדמתו של אפיק רום חוץ טרופי, שחודר לאזורים הטרופיים, ומלווה ברצועת זרם סילון סובטרופי, שכיוונה סוטה מהכיוון המערבי הרגיל בקווי הרוחב הסובטרופיים, שבו מצויים העננים.
התופעה חורגת מהמצב הנורמלי, שבו העננות הטרופית מרוכזת ב-ITCZ ברוחב של מאות קילומטרים, כלומר, תחומה
באזור הטרופי עצמו. סימנים מבשרים ניכרים בתמונת לוויין של אדי המים לפני התפתחות העננים - שלוחה של לחות אל מחוץ לאזור הטרופי. ההתפתחות
קשורה בגלים בזרימת האטמוספירה. שלוחה של לחות כזו מלווה שלוחה סובטרופית של אוויר יבש
מערבית לה, גם היא במידה חריגה. כל אלה מתרחשים כשהסביבה הטרופית יבשה באופן חריג. תבנית זו
מנוגדת למבנה הסינופטי הרגיל, שבו המפה הסינופטית חופפת לתמונת אדי המים. מרבית התמרות הטרופיות אלכסוניות בצורתן, כלומר משתרעות מדרום-מערב
לצפון מזרח בהמיספירה (חצי הכדור) הצפונית, ומצפון-מערב לדרום מזרח בהמיספירה הדרומית. בקווי הרוחב הנמוכים התמרות הטרופיות צרות, ואם הן מגיעות לקו
רוחב 30°, הן מתרחבות, לעיתים לכדי יצירת סופות גשם.
התמרה הטרופית קשורה קשר הדוק לזרם סילון (זרם אוויר חזק וצר יחסית בשכבות הגבוהות של האטמוספירה),
ולמעשה צמודה לקטע מסוים בו. זרם אוויר זה מאפשר העברת הלחות מהאזורים הטרופיים
אל מחוץ להם. התמרה הטרופית היא אחד הגילויים של האינטראקציה הטרופית-חוץ־טרופית (tropical-extratropical interaction). אינטראקציה זו מסיעה
לחות ואנרגיה ממקורות טרופיים אל מחוץ לאזורים הטרופיים, ותורמת למאזן האנרגטי בין
קווי רוחב שונים של כדור הארץ.
אינטראקציות נוספות מסוג זה הן הוריקנים, המסיעים לחות רבה ואנרגיה מהחוגים
הטרופיים לכיוון הקוטב; ובהיבט האזורי של מזרח הים התיכון -  אפיק ים סוף.
התמרה הטרופית גורמת לעיתים למשקעים מרובים באזורים המוכרים כיבשים,
בפרט במדבריות הסובטרופיים, והתרחשותה עשויה להסביר את הימצאותם של מי תהום באזורים אלה. אם אכן התמרה הטרופית היא ההסבר למשקעים
באזורים אלה, הרי שמאגרים גדולים של מי תהום הם עדות לתקופה שבה היו התמרות
הטרופיות מרובות או מפותחות יותר.
תופעת התמרה הטרופית לא נחקרה מספיק, ולכן יש שונות
רבה באשר לתיאורה במקומות שונים בעולם. למשל, אומדן שכיחותן של התמרות שונה
במחקרים שונים, כתוצאה מקריטריונים שונים לפיהם מוגדר אירוע באזורים שונים בעולם.
במחקרים שנערכו בישראל, נספרו לעיתים רק התמרות שהביאו למשקעים משמעותיים, דבר
שמתרחש אחת לשנה בערך. קריטריון מקל בהרבה שימש את חוקרי התמרות בצפון מזרח
האוקיינוס השקט, שהגיעו למספר של 10 בכל חודש בעונה הקרה.
רקע.
אזור ההתכנסות הבין-טרופי (ITCZ).
אזור ההתכנסות הבין-טרופי נראה כרצועת עננים המקיפה את כדור הארץ, בסמוך לקו המשווה, ומזג האוויר בו מתאפיין בסופות רעמים חזקות מדי פעם. משני צדיו נושבות רוחות הסחר.
בחצי הכדור הצפוני, רוחות הסחר נושבות מצפון מזרח לדרום מערב, ובחצי
הדרומי הן נושבות מדרום מזרח צפון מערבה. כאשר אזור ההתכנסות הבין-טרופי ממוקם
מצפון או מדרום לקו המשווה, הכיוונים משתנים בהתאם לכוח קוריוליס, הנובע מהסיבוב
של כדור הארץ. למשל, כאשר אזור ההתכנסות הבין-טרופי נמצא מצפון לקו המשווה, רוחות הסחר
הדרום מזרחיות שמדרום לו חגות לדרום מערביות כשהן חוצות את קו המשווה. אזור
ההתכנסות הבין-טרופי משלב עליית אוויר נרחבת הקשורה בהתכנסות של רוחות הסחר, ועלייה
שמקורה בקונבקציה (זרמי אוויר עולים ויורדים באטמוספירה), היוצרת סופות רעמים.
הקונבקציה נגרמת מהתחממות שכבות האוויר הנמוכות עקב התחממות פני השטח כתוצאה מקרינת
השמש ועלייתן.
אזור ההתכנסות הבין-טרופי מהווה את הענף העולה של תא הדלי. האזורים
שבהם יורד האוויר ומתייבש נמצאים משני צידיו, בקווי רוחב הסוסים (horse latitudes), שבין 15° ל-30°. מיקום אזור ההתכנסות
משתנה מיום ליום ומעונה לעונה, כשמיקומו הממוצע קרוב לקו המשווה, שהיא נקודת הזנית
של השמש. מעל האוקיינוס, שם אזור ההתכנסות מוגדר טוב יותר, המחזור העונתי מצומצם
יחסית לזה שביבשה, משום שתגובת הים לשינויים במצב השמש מתונה מזו של היבשה. מסיבה
זו גם עוצמת הקונבקציה באוקיינוס פחותה מאשר ביבשה. לעיתים, נוצר אזור כפול, אחד
מצפון לקו המשווה ואחד מדרום. במצב זה נוצר רכס, כלומר לחץ גבוה, בין שני אזורי ההתכנסות.
נקודת הצומת בין התמרה הטרופית ובין ה-ITCZ מכונה "נקודת
המקור" (origin point), משום ששם נמצא מקור
הלחות המוסעת לאורך התמרה. האזור בקצה הקדמי של התמרה, בו עשויה להתפתח סופת הגשם
נקרא "אזור המטרה" (target area).
זרם סילון.
זרם סילון הוא זרם אוויר חזק וצר יחסית בשכבות הגבוהות של האטמוספירה, בגובה 11 קילומטר לערך מעל לגובה פני הים. זרם הסילון נוצר מניגודי טמפרטורה ברום הבינוני והנמוך, היוצרים ניגודי לחץ ברום הגבוה, שהם מקור הרוח החזקה.
זרמי הסילון מרוכזים בקרבת הטרופופאוזה, שהיא החיץ שבין הטרופוספרה והסטרטוספרה. בעולם התעופה נהוג להחשיב
זרם רוח כלשהו לזרם סילון אך ורק אם מהירות הרוח בו היא 75 קשר ומעלה.
בכל המיספירה, כלומר חצי כדור, ישנם שני סוגים של זרמי סילון. הסילון הסובטרופי והסילון הפולארי, שניהם זורמים