הוא הבריא מפציעתו וחזר היישר לליקרס כדי לתמוך בה במשחקי הפלייאוף. למרות זאת, לא שיחק בשום משחק פלייאוף. בסיום העונה הפך סון לשחקן השני מסין שזוכה באליפות ה-NBA, לאחר שהלייקרס ניצחו בגמר הליגה את האורלנדו מג'יק. בסיום העונה הצטרף סון למשחקי הקבוצה בליגת הקיץ של ה-NBA, אך לאחר זמן קצר נחתך מהקבוצה. ניסה את מזלו גם ניו יורק ניקס אך לא הצליח להשיג חוזה. כיום משחק בקבוצת בייג'ינג אולימפיאנס מהליגה הסינית המשנית WCPBL , הקבוצה בה החל את הקריירה.
סון היה חבר בסגלי נבחרות סין הצעירות (עד 18, עד 20) והשתתף עִמן באליפויות אסיה האזוריות ובמשחקי האוניברסיאדה. בהמשך נכלל בסגל הנבחרת הלאומית של סין עמה שיחק בגביע סטנקוביץ' של 2007, באולימפיאדת בייג'ינג 2008 ובאליפות אסיה ב-2009.
פוליציה דה סיגורנצה ג'נראלה א סטאטולוי
כנפה
עירית לביא-דגן
התעברות ללא חטא
האי הופמן
מנהלת החקלאות האמריקאית
מנהלת החקלאות האמריקאית (באנגלית: Farm Security Administration - FSA) נוסדה ב-1935, בתחילה כמנהל ההתיישבות (באנגלית: Resettlement Administration - RA), כחלק מפרויקט ה"ניו-דיל" (New Deal) שיזם הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט בארצות הברית בזמן השפל הגדול. מטרת המנהלת הייתה להילחם בעוני הכפרי שבמדינה. התוכנית ביקשה לקנות משקים חקלאיים קטנים ונכשלים שבבעלות איכרים עניים, וליישב בהם מחדש קהילות חקלאיות שיעבדו יחד בחוות חקלאות ממשלתיות גדולות בעלי טכנולוגיה מודרנית ותחת פיקוח מומחים.
התוכנית כשלה בגלל שהחקלאים רצו בבעלות על השטחים, ועם שינוי הממשל שינתה המנהלת את צורתה ופנתה לעזור לחקלאים לרכוש אדמה. המנהלת ממשיכה לפעול עד עצם היום הזה בשם Farmers Home Administrition - FHA.
ה-FSA מפורסם בעיקר בזכות פרויקט הצילום הקטן אך המשמעותי והמשפיע שהיה בשנים 1935-1944, אשר תיעד ושיקף את העוני הכפרי במדינות ארצות הברית. מחלקת ההסברה, תחת ניהולו של רוי סטרייקר, שלחה לשטח סופרים וצלמים לדווח ולתעד את קשיי החקלאים העניים. ווקר אוונס, דורותיאה לאנג וגורדון פארקס הם שלושה מהצלמים שהשתתפו בפרויקט.
פרס האוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר
פרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר
F.S.A.
פרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר
בית יהודיוף חפץ
פרגוסון
פרגוסון הוא שם משפחה סקוטי ואירי שמשמעותו "בנו של פרגוס". (פרגוס משמעו גבריות).
ירוחם פישל פערלא
לוח שנה ירחי
לוח שנה ירחי הוא שיטת תיארוך המבוססת על מחזור מופעי הירח. זו אחת משתי שיטות-העל הנהוגות למדוד את מעבר השנים.
בלוח השנה הירחי, חודש הוא הזמן החולף בין שני מופעים זהים של הירח. (חודש סינודי). בתרבויות שונות תחילת החודש יכולה להיגזר ממולד הירח, ראיית הירח הראשונה או האחרונה, או מירח מלא. כל חודש כזה הוא בן כארבעה שבועות, וברוב השיטות שנים עשר חודשים כאלו מהווים שנה. מכיוון שמניין הימים בשנים עשר חודשי ירח (354.367) לא מגיעים לסך של 365.25 ימים - אורכה של שנת חמה - הרי שיכולה להיווצר אי התאמה בין חודשי השנה בשיטה הירחית לעונות השנה, ומועדן של אלו ישתנה ביחס לשנה הטרופית. כתוצאה מפער זה, רוב לוחות השנה הירחיים כוללים מנגנון שמתאים את השנה בלוח הירחי לעונות השנה (ראה לוח ירחי-שמשי). מנגנון נפוץ כזה הוא הוספת חודש נוסף אחת לכמה שנים. למשל בלוח השנה העברי מוסיפים חודש אדר (אדר א') מדי שנה מעוברת.
לוח שנה ירחי היה נהוג ברוב תרבויות המזרח התיכון הקדומות, ובתרבויות שצמחו מהן. כך לוחות השנה המוסלמי והעברי עדיין מבוססים על מחזורי הירח.
לוח השנה המערבי הנפוץ הוא לוח שמשי, לאחר שבשנת 45 לפנה"ס שינה יוליוס קיסר את לוח השנה הרומי מהלוח הירחי שהיה נהוג בתקופתו ללוח שנה שמשי שמתאים לעונות השנה ואינו דורש תיקונים והוספות (להוציא יום אחד נוסף, אחת לארבע שנים). המחיר הוא אובדן ההתאמה המוחלטת שבין אורך החודשים למחזור הירח. לוח זה נקרא הלוח היוליאני, והוא הבסיס ללוח השנה הגרגוריאני בו מקובל להשתמש היום.
קרב כרבלא
קרב כרבלא (ערבית معركة كربلاء; "מערכת כרבלאא") התרחש ב-10 במוחרם, בשנה ה-61 לספירת האסלאם (9 או 10 באוקטובר 680) בכרבלא שבעיראק של ימינו. בצד אחד היו תומכיו וקרוביו של נכדו של מוחמד, חוסיין, ומולם ניצב כוח צבאי אשר נשלח מטעם יזיד הראשון, החליף האומיי.
על פי המסורת, מחנהו של חוסיין הורכב מנכבדים בני משפחת מוחמד, 128 במספר, חלקם זקנים מאוד (בני יותר מ-90) וחלקם צעירים (בני 6 חודשים). חוסיין וכמה מבני מחנהו הגיעו עם נשותיהם וילדיהם. בצד השני, הכוחות החמושים של יזיד הראשון הונהגו על ידי עומר אבן סעד.
הסיבה לפרוץ הקרב הייתה התעקשותו של יזיד על כך שחוסיין יכיר בו כמנהיג הצודק והבלתי מעורער של האומה האסלאמית. חוסיין, בעל הייחוס המשפחתי המכובד לנביא, נחשב אדם אדוק כל חייו, והכרה כזאת מצידו הייתה נותנת לשאיפותיו של יזיד לגיטימציה מהדרג הגבוה ביותר. שניהם היו מודעים לכך. כאשר יזיד בחר לנצל את כוחה של המדינה כדי למנוע מים ומזון מאנשיו של חוסיין, בהם נשים וילדים, וכאשר חוסיין עמד בהתעקשותו שלא להכיר ביזיד, יזיד אמר לו שהוא ימות. חוסיין בחר למות. הוא ותומכיו נהרגו בידי כוחותיו של יזיד במהלך קרבות היום הראשון בכרבלא. הנשים השבויות עונו והושמו ללעג.
מורשת הקרב.
לקרב יש חשיבות גדולה להתפתחות מרידות נגד השושלת האומיית, ולהתפתחות האסלאם השיעי, שחרת על דגלו את האמונה כי "כל יום הוא עשוראא, כל מקום כרבלא".
הקרב של חוסיין בן עלי מצוין בתקופה של 10 ימים בחודש מוחרם כל שנה על ידי השיעים ושיאם ביום העשירי, העשוראא, אותו השיעים הפכו לאחד מהימים המרכזיים ביותר בדתם.
יעקב אבן
יעקב (ג'קי) אבן (אפשטיין) (נולד ב-17 ביולי 1933, כ"ג בתמוז התרצ"ג) הוא איש צבא ומנהל ישראלי, השתחרר בדרגת אלוף מצה"ל.
ביוגרפיה.
יעקב אבן נולד בעמק הירדן ב-1933 בשם יעקב אפשטיין. את ילדותו עשה בחיפה, שם למד בתיכון חוגים והיה חבר בתנועת הצופים. בשנת 1951 התגייס לצה"ל ושובץ בחיל השריון. בשריון עבר אבן הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקה בגדוד 82 של חטיבה 7. נסע לצרפת ללמוד על טנקי AMX-13. ב-1956 הדריך קורסי פיקוד בבית הספר לשריון, ערב מלחמת סיני השתתף במבצע הונאה שכלל תנועת כוחות מאזור חולדה לגבול הירדני, במלחמה פיקד על פלוגת טנקי שרמן שהורכבה מחניכי בית הספר. הפלוגה נקראה לתקוף את רצועת עזה ובפיקודו של אבן כבשה את כל הרצועה מצפונה ועד דרומה, כשבדרכה משמידה שמונה מוצבים מצרים מבוצרים. אבן, שנפצע פעמיים בקרב ברפיח זכה לאחר המלחמה בצל"ש מאלוף פיקוד הדרום. לאחר המלחמה היה קצין הטנקים של גייסות השריון וכתב את תורת הלחימה החדשה של החיל. בהמשך שירת כקצין אג"ם של חטיבה 7 והיה חניך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
ב-1965 עמד בראש משלחת חשאית לגרמניה שנשלחה לקלוט את טנקי הפטון שנמכרו לצה"ל דרך נאט"ו. לאחר שובה של המשלחת לישראל עמד בראש הגדוד החדש שהוקם, גדוד 79 במסגרת חטיבה 7.
במלחמת ששת הימים שימש כסגן מפקד חטיבה 520 ("עוצבת הסוס הדוהר"), חטיבת טנקי צנטוריון. במהלך הלחימה התמנה למח"ט במקומו של אלחנן סלע, החטיבה בפיקודו ניהלה קרבות שריון בחצי האי סיני, כבשה את מעבר המיתלה והגיעה עד תעלת סואץ וראס סודר. לאחר המלחמה נסע לארצות הברית להכשרה בקורס שריון מתקדם בפורט נוקס.
ביוני 1969 התמנה אבן למפקד חטיבה 7, ובכך היה למפקדה הראשון שהחל את דרכו כלוחם בחטיבה ועשה בה את כל שורת תפקידי הפיקוד. במלחמת ההתשה שימשה החטיבה עתודה של המטה הכללי ולחם עמה בחזית המצרית. בשנים 1971–1972 שירת כמפקד בית הספר לשריון בג'וליס.
במלחמת יום הכיפורים שימש מדריך בפו"ם ובמינוי חירום היה סגן מפקד אוגדה 143 בפיקודו של אריק שרון, אבן פיקד על כוחות מהאוגדה בקרבות קשים בחזית המצרית והיה אחראי לניהול צליחת התעלה. לאחר המלחמה מונה למפקד האוגדה, ובשנים 1976–1977 שימש סגן מפקד פיקוד הדרום. בשנים 1978 עד 1979 למד במכללה הבריטית לביטחון בלונדון (Royal College of Defense Studies).
ב-1980 קודם לדרגת אלוף ומונה למפקד המכללה לביטחון לאומי, וב-1983 השתחרר מצה"ל.
בשנים 1983–1986 כיהן כקונסול כללי בלוס אנג'לס שבארצות הברית. ב-1989 מונה למנכ"ל משרד התחבורה תפקיד בו שימש עד 1993 בתקופה זו שימש גם כיו"ר מועצת המנהלים של רשות שדות התעופה ויו"ר צוות ההיגוי של חברות אל על וצים. בין השנים 1999–2002 כיהן כיו"ר דירקטוריון חברת הפחם הלאומית. במשך 18 שנים שימש כמנכ"ל החברה הכלכלית של עירית חולון, בין הפרויקטים בהם עסק היה פרויקט בנה ביתך, ייסוד המדיטק, פארק תעשיות הייטק באזור התעשייה שבדרום העיר ובניית מוזיאון העיצוב חולון.
ב-2012 יצא לאור הספר "בנקודת הכובד - המצביאות בחזית התעלה במלחמת יום הכיפורים", שכתב יחד עם שמחה מעוז, עוזרו במלחמת יום הכיפורים. הספר מנתח את אירועי החזית המצרית במלחמה. על ספרו זכה בפרס מולדובן לספרות צבאית.
בשנת 2014 זכה לתעודת הערכה מטעם הרמטכ"ל על פועלו במלחמת יום הכיפורים ועל תרומתו לביטחון מדינת ישראל.
חיים אישיים.
נשוי לאסתר ואב לארבעה.
בית העלמין נובודוויצ'יה
בית העלמין נובודֶוִויצְ'יֶה (רוסית: Новоде́вичье кла́дбище) הוא בית קברות יוקרתי במוסקבה, השוכן במתחם מנזר נובודוויצ'י, בדרום-מזרח העיר.
היסטוריה.