ממדי קרקיר הם צנועים למדי. אורכו מגיע ל-39 ס"מ בלבד. אורך מוטת כנפיו הוא 62 ס"מ. משקלו של פריט בוגר מגיע עד ל-500 גרם. לבוגר בתקופת הדגירה יש ראש וחזה חומים כהים, עם גבה לבנה עבה היורדת לכיוון העורף. לנקבה ראש כהה למדי, מפוספס, עם גבה בהירה ופס בהיר היוצא מבסיס מקורה עד אחרי העין. הנקבה בעלת דגם קשקשים כהים על גבה וקשקשים בהירים יותר לצידי גופה. הקרקיר הצעיר דומה מאוד לנקבה. לזכר סוככות אפורות בהירות ודגל לא בולט, אבל ניגוד חזק בין הצוואר והחזה לבטן הבהירה. הנקבה בעלת דגם חדגוני בכנף עם פס זרימה לבן רחב יחסית.
הקרקיר דומה לשרשיר אבל גדול ממנו במעט ובעל דגם ראש וכנף שונים. בשעת התעופה, נקבת השרשיר מציגה דגל כנף ירוק ופס כנף לבן ורחב. בשחייה, לנקבת הקרקיר חסר הכתם הבהיר באזור הזנב שמאפיין את נקבות השרשיר.
תזונת קרקיר מבוססת על מאכל צמחים, זרעים, שורשים, חסרי חוליות ואף דגים קטנים (לעיתים נדירות). כאשר הוא שוחה, הוא מסנן את המים או שהוא טובל את כל קדמת גופו לתוכם. הדגירה שלו מתבצעת בתוך גומה מרופדת בקרקע בין צמחי גדות נהר. בהטלה אחת מוטלים לרוב 9-8 ביצים חומות מבריקות. הנקבה דוגרת לבדה במשך 23-21 יום. האפרוחים עפים בגיל 40-35 יום.
אורי-מורי
אברהם יפה (טייס)
אברהם יפה (16 בספטמבר 1923 - 8 באפריל 1969) היה אלוף-משנה בצה"ל מראשוני ובכירי טייסי חיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה.
יפה נולד ביבנאל, בנם הבכור של דב ואסתר יפה, ואחיהם של חנה יפה, יוסי יפה ושרה. הוא זכה לכינוי אברהם יפה "הקטן", כשבן דודו אברהם יפה היה "הגדול". בשנת 1932 עבר עם הוריו למושב חרות. למד בבית הספר החקלאי כדורי, התגייס לפלמ"ח ב-1941 ושירת בפלוגה א' עד שהתנדב לצבא הבריטי ב-1943, יחד עם אביו ושירת בפלוגת תובלה 178 במצרים ובאיטליה.
לאחר מלחמת העולם השנייה סייע לפליטים היהודים ניצולי השואה ועזר בהעברתם לחופי איטליה לקראת העפלתם. ב-1946 שוחרר מהצבא וחזר לארץ ישראל למושב חרות. ב-1947 גויס למוסד לעלייה ב' על ידי בן דודו אורי יפה. הוא נשלח בזהות בדויה (אינג' פרידמנס) לאיטליה יחד עם אנשי צוותה של האונייה חיים ארלוזורוב ועסק בההעפלה ורכש נשק, הוא סייע לאנשי הפלי"ם להטביע את ספינת הנשק לינו. באיטליה הצטרף לעמיתו מוטי הוד והשניים למדו טיסה במועדון תעופה במילאנו ולאחר מכן בשדה אורבה ליד רומא. מאיטליה נשלחו השניים ללמוד טיסה קרבית בצ'כוסלובקיה, הם הצטרפו ל-10 טייסים נוספים שהגיעו מארץ ישראל ולטייס נוסף מצרפת, שהיוו את הגרעין העברי לטייסי הקרב של חיל האוויר הישראלי.
בשובו לישראל היה חניך בקורס טיס מס' מינוס 1 של חיל האוויר אותו סיים במאי 1949, לאחר הקורס הצטרף כטייס קרב לטייסת 101 בחצור. בסוף 1950 מונה למפקד גף בטייסת 105 שהוקמה כטייסת אימון מבצעי. ב-1952 נשלח לקורס פיקוד ומטה באלבמה שבארצות הברית, ב-1954 מונה למפקד טייסת 101. בהמשך שירת במטה חיל האוויר בענף אוויר/3 (מבצעים), עם הגעת מטוסי הגלוסטר מטאור לארץ עבר הכשרה על ידי מנחם בר, ויחד עם בר, בני פלד ומוטי הוד היה אחד מארבעת טייסי הסילון של חיל האוויר. הוא היה חבר במשלחת של חיל האוויר והצנחנים לצרפת, במטרה ללמוד את תחום ההצנחה ממטוסי הנורד. במלחמת סיני הצטרף לטייסת P-51 מוסטנג והוביל הפצצה בסיני. באוגוסט 1958 מונה למפקד בסיס תל נוף ושירת בתפקיד עד ספטמבר 1963. לאחר מכן הצטרף למחזור הראשון של המכללה לביטחון לאומי. ב-1964 מונה לנספח אווירי בצרפת, שירת שם במשך שנתיים במהלכן פעל גם עבור המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
ב-1966 השתחרר משירות הקבע. לאחר שחרורו הקים יחד עם דוד סופר את חברת אוירום נתיבי אוויר, חברת תעופה שעסקה בזריעת עננים. במלחמת ששת הימים גויס למילואים ושירת כיועץ אווירי בפיקוד הדרום.
נפטר מהתקף לב פתאומי ב-1969 ונקבר בבית העלמין בתל מונד. היה נשוי לשולמית (מיתקה), מזכירתם של ראשי ממשלת ישראל מדוד בן-גוריון עד בנימין נתניהו, ואב לשלושה, הבכור בהם דובי יפה, אל"ם בחיל האוויר שהשתתף במבצע אופרה, רמי יפה ששירת כסא"ל בחיל האוויר וטייס באל על ונהרג בתאונת מסוק בשירות חברת החשמל ב-2004, ויעל סגל, פסיכולוגית קלינית.
אברהם יפה (פירושונים)
אברהם יפה (הקטן)
צל הנחש
צל הנחש (באנגלית: The Serpent's Shadow) הוא רומן פנטזיה מאת ריק ריירדן, המבוסס על המיתולוגיה המצרית. הוא יצא באנגלית ב-2 במאי 2012 ובעברית באותה השנה. צל הנחש הוא הספר השלישי והאחרון בסדרת משפחת קיין והאלים המצריים.
תקציר.
הספר, שהוא כביכול שכתוב של הקלטה, מתאר את ניסיונותיהם של קרטר וסיידי קיין למצוא דרך להשמיד את אפופיס על מנת שלא ישמיד את העולם, וגם לפתור את בעיית החרטומים המורדים ולגרום לרע, האל הסנילי, לשוב לשפיותו. הוא מתאר גם את מערכות היחסים הסבוכות בין קרטר לזיה ובין סיידי לוולט ואנוביס.
עלילה.
ספר זה מתחיל שישה חודשים לאחר אירועי הספר הקודם (כס האש), כאשר קרטר וסיידי נוסעים לנום (בסיס פעילים מצרי) ה-51, דאלאס, ופוגשים את ג'יי.די. גריסום, מנהיג הנום. הם אומרים לו שהם צריכים מגילת קסם מתערוכת המלך המצרי תות ענך' עמון במוזיאון דאלאס לאמנות, אחרת העולם וייהרס על ידי כוחותיו של אפופיס, אל הכאוס המצרי. בעוד שלושה ימים, אפופיס יקום, יבלע את השמש ויהרוס את העולם. במוזאון, סיידי רואה פנים חרוטות על קיר שאומרת להם שהם צריכים למצוא קופסת זהב. עם זאת, הנום מותקף, והמגילה מושמדת. כדי להציל את כולם מלהיהרג, סיידי מזמינה את מאט, דוחה את כוחות הכאוס, אבל מתעלפת. כשהיא מתעוררת, היא מגלה שהנום ה-51 הושמד, וכל החרטומים שלו נהרגו.
הורוס מבקר את קרטר ורומז על קשר בין צללים ופסלים, מה שמוביל את קרטר לחשוד שיש דרך טובה יותר להחרים את אפופיס, ומחליט להתייעץ עם תות'. הוא מספר לאחרים בארוחת הערב ומתכנן למצוא את תות' באותו לילה, אבל סיידי גורמת לו ללכת למסיבת ריקודים בבית הספר שלהם. במהלך הריקוד, סיידי נפגשת עם אנוביס, אבל שו, אל הרוח וסבא רבא של אנוביס, מפריד ביניהם.
ליאוניד, הקוסם הרוסי שהם פגשו בשנה שעברה, מגיע עם חדשות רעות ומספר שהוא לומד בסתר את קסמי שו, שאסורים. סיידי לוקחת אותו ל-נום הראשון לפגוש את עמוס. הוא מספר להם שהמורדים, בראשם שרה ג'קובי וקוואי, חברו לאפופיס. עמוס אומר לזיה וסיידי לבקר את בס. בינתיים, קרטר ו-וולט הולכים לבקר את תות', שמותקף על ידי שדים. וולט וקרטר דוחים אותם, ותות' עוזר להם להבין מי זו סטנה. הם מבינים שעליהם להגיע אל ארץ המתים ולשכנע את אוזיריס לעזור להם.
כאשר זיה וסיידי מבקרים בבית המנוחה, סיידי מבינה שעמוס לומד את נתיב הסט, אותו נאלץ פעם לארח. טווארט, אלת ההיפופוטם, מספרת להם היכן בס הסתיר פעם את השייט שלו. קרטר, סיידי, זיה ו-וולט נפגשים ומחליפים מידע. הם פוגשים את אוזיריס ומשכנעים אותו לתת לסטנה ללכת איתם. זיה וקרטר מצליחים לעזור לסטנה להחזיר את ספר תות' ממקדש שור האפיס. מתגלה כי רע, או ליתר דיוק, גלגול הבוקר שלו, חפרי, בחר בזיה כמארח. היא מצליחה לשרוד אבל מאוחר יותר סטנה מרמה אותם בכך שהוא נותן פקודות לקפטן להרוג אותם ובמקביל מביא אותם לארץ השדים.
בינתיים, סיידי ו-וולט מבקרים את האלה נית', שאומרת להם שהיא תעזור להם אם הם יוכלו לשרוד את משחק הצייד שלה עד השקיעה. הם שורדים על ידי שימוש בקמיעות השן שלהם כדי לחמוק מהאלה, ואז, בסופו של דבר, ממש לפני השקיעה, סיידי מתעתעת ב-נית' בכך שהיא מהפנטת אותה בסיפורים על ציד תינוקות ג'לי. וולט משתמש בשארית האנרגיה שלו כדי להחיות את השייט של בס, אולם אנוביס משתלט עליו. סיידי מבינה שוולט תיעל בטעות את כוחו של האל במשך זמן מה, מה שהסביר את כוחות המוות המסתוריים שלו, ו-וולט ואנוביס תכננו שוולט יהפוך למארח של אנוביס כדרך לשרוד את הקללה שהוטלה על וולט. וולט לא מסכים להילחם באפופיס לצד בית החיים, וסיידי קופצת לפורטל שנעשה על ידי נית', ומשאירה את וולט מאחור.
בינתיים, קרטר וזיה לא יכולים לפרש את המפה וצריכים לתת לסטנה ללכת כדי שיוכל להוביל אותם אל הצל. הם מאפשרים לו להטיל עליהם כישוף, וכך הם נראים כמו שדים והולכים אחריו לים התוהו. כדי ללכוד את הצל, הם חייבים להיות ממש בקצה המזח תוך כדי שהם צריכים להימנע מלהישאב פנימה. הכישוף שלהם מתחיל לדעוך ולהבהב. סטנה מופתע מכך שהם עדיין בחיים כשהם מתקרבים יותר, אבל הורוס מגלה לקרטר שהכוח של רע המתועל דרך זיה מגן עליהם. הם מצליחים לזמן את הצל של הנחש וללכוד אותו בתוך הפסל, אבל סטנה בוגד בהם, ומשנה את הכישוף לקללה. הוא מסביר שהוא יקשור את הצל בתוך פסלון וסחט את אפופיס כדי שיעשה כרצונו. הוא רוצה להשמיד את מצרים ואת כל אזכור אביו (המלך רעמסס) כמו גם את רוב החרטומים, אבל לא את כל העולם. עם זאת, יש כמה לחשים שהוא לא יכול להטיל מכיוון שהוא רוח רפאים, ולכן הוא היה זקוק לעזרתם של קרטר וזיה. סיידי יוצאת מהפורטל מעליהם ומצליחה לתפוס את סטנה וולהציל את קרטר וזיה.
סיידי מצליחה ללכוד את הצל והם פונים בחזרה לסטנה, אבל הוא נעלם. עם זאת, יש להם בעיות גדולות יותר: הצל קרא לתגבורת וצבא של שדים צועד לעברם.
טאוורט מגיע עם האלים מהנום הרביעי ומציל אותם ממוות. הקרב נתן לאלים ולאלות הישנים מטרה, ובס חזר להתנהגות הישנה והמרושעת שלו, בדיוק בזמן כדי להביא אותם אל הדוברה של רע, שרק חולפת. כשהם עולים על הסיפון, רע עדיין זקן וסנילי, אבל נולד מחדש כאדם כשיר יותר ברגע שהוא מתמזג עם זיה.