ב-28 באוגוסט 2010 חתם פוקי בה.י.ק. הלסינקי הפינית. כבר בעונתו הראשונה הצליחו פוקי וחבריו לזכות באליפות ליגת העל הפינית, כשפוקי כובש שני שערים בשבעה משחקים. בעונה שלאחר מכן, זכה פוקי שוב באליפות עם ה.י.ק הלסינקי, אך הפעם הוא כבש אחד עשר שערים בשמונה עשר משחקים.
בתחילת עונת 2011/12, העפיל פוקי יחד עם קבוצתו למוקדמות הליגה האירופית, שם הם הוגרלו נגד שאלקה 04. בסיכום שני המשחקים כבש פוקי שלושה שערים, אך זה לא הספיק לקבוצתו על מנת להעפיל לשלב הבא. למרות הכישלון הקבוצתי, יכולתו המצוינת של פוקי גרמה לעניין רב מצד הצוות של שאלקה, מה שהביא את פוקי לחתום בקבוצה ב-31 באוגוסט 2011.
ב-6 בנובמבר 2011, כבש פוקי את שערו הראשון במדי שאלקה 04 במשחק ליגה נגד הנובר 96, ובכך הפך פוקי לשחקן הפיני הרביעי בלבד שכובש בליגה הגרמנית.
ב-31 באוגוסט 2013, חתם פוקי בסלטיק הסקוטית לארבע שנים, תמורת סכום שלא פורסם. ב-14 בספטמבר 2013, ערך פוקי את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, במשחק חוץ נגד הארטס, ואף כבש שער באותו משחק.
ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לברונדבי הדנית ובעונה הבאה נרכש על ידי הקבוצה. באוגוסט 2016 הבקיע פוקי שלושער בניצחונה של ברונדבי 1–3 על הרטה ברלין במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, והעפיל עם ברונדבי לשלב המוקדמות הבא.
קריירה בינלאומית.
פוקי שיחק לראשונה במדי נבחרת פינלנד ב-4 בפברואר 2009, במשחק ידידות נגד נבחרת יפן. את שערו הרשמי הראשון כבש פוקי נגד נבחרת ספרד ב-22 במרץ 2013 במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
בקמפיין ליגת האומות 2018/2019 הוביל פוקי את נבחרת פינלנד למקום הראשון בבית 3 בדרג C, לאחר שכבש מספר שערי ניצחון מול נבחרות הונגריה ואסטוניה.
במוקדמות יורו 2020 הוגרלה פינלנד לבית י' עם איטליה, יוון, בוסניה, ארמניה וליכנשטיין. במהלך המוקדמות הבקיע פוקי 10 שערים לטובת נבחרת פינלנד, ועזר לה להעפיל בפעם הראשונה בתולדותיה לטורניר גדול - יורו 2020. לאחר מכן, עבר לשחק ב"נוריץ' סיטי" מהפרמייר ליג.
זכיות ותארים.
ה.י.ק. הלסינקי
ויינרוב
וַיינְרוּבּ – שם משפחה יהודי. מקורו במילה "Weintraube" שפירושה "ענב" בגרמנית.
סול יורוק
סול יורוק (באנגלית: Sol Hurok, ברוסית: Соломон Израилевич Гурков, סולומון איזראלביץ' גורקוב ; 9 באפריל 1888 - 5 במרץ 1974) היה אמרגן יהודי-אמריקאי בעל שם עולמי.
קורות חיים.
יורוק נולד בעיירה בשם פוגאר (כיום נמצאת העיירה בתחומי מחוז בריאנסק) באימפריה הרוסית, בשנת 1888, והיגר לארצות הברית ב-1906 ובשנת 1914 הפך לאזרח אמריקאי.
במהלך הקריירה הארוכה של יורוק, ייצגה סוכנות האמנים שלו מספר רב של אמני במה מן השורה הראשונה, בהם: מריאן אנדרסון, אירינה ארכיפובה, ולדימיר אשכנזי, פיודור שאליאפין, ואן קלייברן, איזדורה דאנקן, מיכאיל פוקין, אמיל גיללס, ארטורו בנדטי מיכלאנג'לי, דוד אויסטרך, אנה פבלובה, יאן פירס, אנדרס סגוביה, סביאטוסלב ריכטר, מסטיסלב רוסטרופוביץ', ארתור רובינשטיין, אייזק שטרן, גלינה וישנבסקאיה, אפרם צימבליסט ורבים אחרים.
בשנת 1935 הציג רובינשטיין את יורוק לפני הזמרת מריאן אנדרסון, ויורוק ניהל את עסקיה מאז ועד תום הקריירה שלה. כמה שנים לאחר מכן, היה יורוק שותף, יחד עם וולטר וייט מן ה-NAACP והגברת הראשונה של ארצות הברית, אלינור רוזוולט, בארגון קונצרט הפסחא על מדרגות יד לינקולן, שהתקיים ב-9 באפריל 1939, והיה מאז לאגדה.
בשנת 1959, אחרי 35 שנות מאמץ, הצליח סול יורוק להביא את להקת הבלט הרוסית ההיסטורית של תיאטרון הבולשוי לארצות הברית לסיור הופעות בן שמונה שבועות. ב-1961 הביא את בלט קירוב ואת להקת הבלט של איגור מויסייב לארצות הברית. ב-1962 הגיע שוב להישג יוצא מגדר הרגיל כשהביא שוב את הבולשוי לארצות הברית בשיאו של משבר הטילים בקובה.
"רביעיית מוג הראשונה", ההרכב הראשון שביצע מוזיקה אלקטרונית בקרנגי הול, נוסדה ב-1970 בתגובה לבקשתו של יורוק לשמוע את הסינתיסייזר של מוג בקונצרט חי.
כאות הוקרה להשפעתו העצומה של יורוק על המוזיקה האמריקאית, ניתן לו ב-4 בדצמבר 1971 אות ההצטיינות היוקרתי מטעם מועדון הזמר של אוניברסיטת פנסילבניה. פרס זה נקבע ב-1964 "כהצהרת הערכה מדי שנה לאדם, שהרים תרומה משמעותית לעולם המוזיקה ועזר ליצור אקלים, שבו יוכלו הכישרונות שלנו למצוא ביטוי אמיתי."
בשנת 1972 התפוצצה במשרדו של יורוק במנהטן פצצה שנשתלה שם, הרגה את איריס קונס ופצעה אנשים אחדים, בהם יורוק עצמו. את הפיגוע ארגנה הליגה להגנה יהודית, שהתנגדה לסיורי ההופעות בארצות הברית של אמנים מברית המועצות.
ב-1974, בדרכו לפגישה עם דייוויד רוקפלר לדון במיזם של רודולף נורייב, נפטר סול יורוק מהתקף לב. קהל של יותר מאלפיים איש מילא כמעט עד אפס מקום את קרנגי הול להלווייתו, ומריאן אנדרסון נשאה את ההספד האחרון.
L.A. Woman (שיר)
L.A. Woman (בעברית: אשת לוס אנג'לס) הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית, הדלתות. השיר הוא שיר הנושא של האלבום L.A. Woman, האלבום האחרון עם הסולן ג'ים מוריסון לפני מותו.
הפקה.
השיר הוקלט בלוס אנג'לס, בין דצמבר 1970 וינואר 1971. מוריסון הקליט את שירתו בחדר האמבטיה שלו בשל ההדהוד שהחדר יצר.
מארק בנו היה הגיטריסט השני בהקלטת השיר, ולהקלטה הצטרף גם על גיטרת הבס, ג'רי שף.
בקודה של השיר, מוריסון חוזר על השורה "Mr. Mojo Risin'" (מר מוג'ו ריסין) שזוהי אנגרמה של "ג'ים מוריסון".
גרסת השיר שיצאה לכבוד יובל ה-40 של הלהקה פותחת בריף גיטרה של השיר האמריקאי-עממי, "My Country Tis of Thee".
סרטון.
ב-1985, 14 שנים לאחר מותו של מוריסון, קלידן הלהקה ריי מנזרק ביים וידאו קליפ לשיר. הקליפ שודר ב-MTV, ונכלל גם בסרט של הדלתות "Dance on Fire".
מילים.
ג'ון דנסמור אמר בסרט התיעודי The women of L.A women כי הקטע: Cops in cars The topless bars Never saw a woman so alone.
מתייחס כמטאפורה לעיר לוס אנג'לס שמתאר אותה כמו אישה.
גרסאות כיסוי.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי רבות ביניהן של בילי איידול
קוטקה
קוטקה (בפינית: Kotka, מילולית: עיט) היא עיירה ומועצה אזורית בפינלנד. העיירה נמצאת על חוף מפרץ פינלנד, בשפך הנהר קימי, באי קוטקנסארי.
שטח המועצה האזורית הוא 949.74 קמ"ר, שמתוכם 678.45 קמ"ר הם גופי מים. אוכלוסיית המועצה האזורית היא 54,849 נפשות (נכון ל-2013).
במועצה קיים נמל חשוב, המשמש לייצוא וייבוא עבור פינלנד ורוסיה.
בעיירה קיימת קבוצת ספורט, הן לכדורגל והן לכדורסל בשם קוֹטְקַן טִייֵווַאֵן פַּלּוֹילִייַט ("Kotkan Työväen Palloilijat"), או בראשי התיבות קוֹ-טֵה-פֵּה ("KTP").
תמים
הלל סגל ורז הימן
מתמטיקה עיונית
מתמטיקה עיונית (קרויה גם מתמטיקה טהורה) היא ענף של המתמטיקה שעוסק במתמטיקה מתוך עניין בתכונות מתמטיות בלבד, ללא יעדים יישומיים בענפי מדע אחרים כגון פיזיקה, אסטרונומיה או הנדסה. בהתאם לכך, ניתן לתאר את המתמטיקה העיונית כ"מתמטיקה לא בהכרח שימושית". מתמטיקה עיונית ומתמטיקה שימושית משתמשים באותם כלים מתמטיים (כגון אקסיומות, משפטים והוכחות) והגבול בין שני ענפים אלה אינו חד, ובפועל ישנה חפיפה רבתי בפעילות של המתמטיקה העיונית והמתמטיקה השימושית: על-מנת לפתח מודלים מדויקים לתיאור העולם החיצוני, רבים מן המתמטיקאים של הזרם השימושי שואלים כלים וטכניקות הנחשבים ל"עיוניים", ומאידך רבים מן המתמטיקאים העיוניים נשענים בעבודותיהם על מושגים טבעיים וחברתיים כהשראה למחקרם המופשט.
היסטוריה.
יוון העתיקה.
מתמטיקאים יוונים מהעת העתיקה היו מהראשונים להבחין בין מתמטיקה עיונית לשימושית. אפלטון סייע ליצור את ההבחנה בין "אריתמטי", שנקרא תורת המספרים כיום, לבין "לוגיסטי" שבימינו נודע כאריתמטיקה. אפלטון התייחס לפן הלוגיסטי כיאה לאנשי עסקים ומלחמה אשר "חייבים ללמוד את אמנות המספרים שמא לא יידעו לארגן את חייליהם" ולפן האריתמטי (תורת המספרים) כיאה לפילוסופים "כי עליהם לעלות ממימי השינוי ולהשיג אחיזה בהוויה אמיתית". כאשר נשאל אאוקלידס מאלכסנדריה על ידי אחד מתלמידיו מהו השימוש ללימוד הגאומטריה, ביקש הלה באירוניה מעבדו לשלם מטבע כסף לתלמיד "כי הוא חייב ליצור רווח מידיעותיו". המתמטיקאי היווני אפולוניוס מפרגה שנשאל לגבי השימושיות של חלק מהתיאורמות בספרו הרביעי לחתכים חרוטיים הצהיר:
"הן ראויות מעצם ההוכחה עצמה, באותו אופן שאנו מקבלים דברים רבים אחרים במתמטיקה - מסיבה זו ולא אחרת".
ומכיוון שרבות מתוצאותיו לא היו ברות יישום למדע או ההנדסה של ימיו, המשיך לדרוש בחשיבותן בהקדמה לספרו החמישי לחתכים חרוטיים בטוענו שהנושא הוא מאותם ה"ראויים ללמידה מעצם היותם ברי קיימא"
המאה התשע-עשרה.
המונח הונצח אחת ולתמיד עם הקמת כיסא הפרופסור למתמטיקה עיונית (Sadleirian Chair) שיוסד באמצע המאה ה-19. ייתכן והרעיון לדיסציפלינה נפרדת למתמטיקה עיונית עלה באותה תקופה. דורו של המתמטיקאי גאוס לא עשה הבחנה בולטת בין המתמטיקה השימושית למתמטיקה עיונית. מאוחר יותר, גם התמחות ופרופסורה בענף העיוני (במיוחד לאור גישתו של קארל ויירשטראס לאנליזה מתמטית), נתנו משנה תוקף ללגיטימיות של המתמטיקה העיונית.
המאה העשרים.
עם תחילת המאה העשרים אימצו מתמטיקאים את המתודה האקסיומטית במיוחד לאחר ניסיון האקסיומטיזציה של הגאומטריה אוקלידית על ידי דויד הילברט. הניסוח הלוגי של המתמטיקה העיונית שהוצע על ידי ברטראנד ראסל באמצעים של מבנה כימות של טענות לוגיות נראה יותר ויותר בר תוקף, שכן חלקים נרחבים של המתמטיקה יוצגו בעזרת המערכת האקסיומטית מה שהקל את המשימה למציאת קריטריונים להוכחה ריגורוזית.