ההתרחשות כללה את הולדת אפולו, מגעיו עם שלוש המוזות, קליופה (פיוט), פוליהימניה (פנטומימה) וטרפסיכורה (מחול ושירה), ועלייתו כאל אל הר פרנסוס. בצוות המקורי היו סרז' ליפר כאפולו, אליס ניקיטינה כטרפסיכורה (לסירוגין עם אלכסנדרה דנילובה, לובוב צ'רניצ'בה כקליופה, פליה דוברובסקה כפוליהימניה וסופי אורלובה כלטו, אמו של אפולו.
להפקה המחודשת עם מיכאיל ברישניקוב כאפולו בשנת 1979, הוא השמיט את הווריאציה הראשונה של אפולו ויצר כוריאוגרפיה חדשה לסיום הבלט. הגרסה החדשה הזאת הסתיימה לא בעליית אפולו אל הר פרנסוס אלא בהעברת "תמונת הטווס" של המוזות בערבסקות של עלייה לגובה לצד אפולו, שהתרחשה במקור קצת קודם, אל התנוחה האחרונה. בבימוי של 1980 לניו יורק סיטי בלט, הוחזרה הווריאציה הראשונה של אפולו.
סוזן פרל שחזרה את תמונת הלידה בשביל להקתה בשנת 2001, וכמוה עשו ארתור מיצ'ל להופעה של להקתו, תיאטרון המחול של הרלם, ב"בלנשין מקיר לקיר", בתיאום עם חגיגות המאה לבלנשין של סיטי בלט, ואיאן ווב למחווה של בלט סרסוטה למופע של נורייב בפברואר 2015 (בבימוי סנדרה ג'נינגס).
צורה.
הדמויות הן אפולו ושלוש מוזות: קליופה, מוזת הפיוט; פוליהימניה, מוזת הרטוריקה; וטרפסיכורה, מוזת המחול. הנושא הוא: "אפולו מוליך המוזות" מדריך את המוזות באמנויותיהן ומוליך אותם אל הר פרנסוס. הבלט מתחלק לשני "תמונות חיות":
מידע נוסף.
בלנשין קיצר בשנות ה-50' את שם הבלט ל"אפולו", שינוי שגם סטרווינסקי ראה בעין יפה. על אף הדעה המקובלת על הקשר של בלנשין וסטרווינסקי ליוון העתיקה, לאור עבודתו של בלנשין עם סטרווינסקי ביצירותיו הבאות, אורפיאוס ואגון, המוזיקה ל"אפולו" נכתבה בהזמנת ספריית הקונגרס. "אורפיאוס" יכול להיחשב להמשך של "אפולו", אבל "אגון" הוא בלט צורני נטול-עלילה, ששמו ביוונית יוצר הקשר.
הקלטות.
בהתחשב בהשפעת מגפת הקורונה העולמית על אמנויות הבמה, הוציא ניו יורק סיטי בלט הקלטה בהשתתפות טיילור סטנלי, טיילר פק, בריטני פולאק ואינדיאנה וודוורד, שצולמה בשנת 2019.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:בלט]]
[[קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20]]
[[קטגוריה:יצירות מאת סטרווינסקי]]
[[קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית]]
[[קטגוריה:מוזיקה לבלט]]
[[קטגוריה:יצירות מוזיקליות נאו-קלאסיות]]
הפיגוע בקיבוץ מצר
נינג'ה סראסלו
Rebol (בעברית: רֵבּוֹל; נכתבה בעבר כ־REBOL) היא שפת תכנות חוצה פלטפורמות להעברת מידע אשר נוצרה בשנת 1997 ותוכננה על ידי קארל סאסנראט (Carl Sassenrath) לצורך תקשורת ברשתות ומערכות מרושתות (distributed computing). Rebol היא שפת תכנות מרובת פרדיגמות (כלומר, תומכת במספר עקרונות תכנותיים) בעלת טיפוסיות דינמית. לפי מתכנן השפה, קארל סאסנראט, הפיצ'ר העוצמתי ביותר שמציגה השפה הוא היכולת ליצור דיאלקטים ספציפיים לצורך ביצוע משימות בתחומים שונים:
דאגלס קרוקפורד, הידוע במערובתו בפיתוחה של שפת התכנות הידועה Javascript, תיאר את Rebol כשפה יותר מודרנית, אך בעלת רעיונות דומים לאלו של Lisp, בכך שהיא בנויה על הצגה של מידע שניתן להריצו כתוכנה, ובנוסף תיאר אותה כאחת מן ההשראות לפורמט JSON להעברת מידע.
במקור, התוכנה והמימוש הרשמי שלה היו פרטיים ובעלי קוד סגור, ופותחו על ידי REBOL Technologies.
Rebol שומשה על מנת לתכנת אפליקציות מרושתות (הן בצד השרת והן בצד הלקוח), מסדי נתונים, תוכנות שירות לצורך תחזוקת המחשב ותוכנות מולטימדיה.
אטימולוגיה.
Rebol הייתה במקור ראשי תיבות של Relative Expression Based Object Language ( בכתיבה באותיות גדולות ) . על מנת ליישר קו עם טרנד שינוי שמות השפות, כדוגמת השינוי מ־LISP ל־Lisp, שונתה REBOL ל־Rebol, לאחר דיון בבלוג של סאסנראט, מפתח השפה.
היסטוריה.
Rebol שוחררה בשנת 1997, Rebol תוכננה מעל מעשרים שנה על ידי קארל סאסנראט, הארכיטקט והמפתח העיקרי של משפחות מערכות ההפעלה AmigaOS, ועל מנת על המחקר שביצע על סמנטיקה מתמטית בתכנות ובאמצעות עקרונות משפות התכנות Lisp, Forth, Logo ו־Self .
דיפלומטיית חיסונים
דיפלומטיית חיסונים היא האופן שבו הצורך של מדינות בקבלת חיסונים משתלב ביחסים הבין-לאומיים ובדיפלומטיה. הנושא פותח במיוחד במחקריו של הרופא והחוקר האמריקאי פיטר ג'יי הוטז.
היסטוריה.
החיסון המוצלח הראשון שפותח בידי אדוארד ג'נר כנגד אבעבועות שחורות ניתן בוושינגטון די. סי. לנציגים של העמים הילידים בארצות הברית שהגיעו לבירה כבר בראשית המאה ה-19. משלחת לואיס וקלארק הציגה את החיסון בפני הילידים שבהם פגשה, אם כי לא ברור אם ביצעה חיסונים בפועל. אדוארד ג'נר שימש בתפקידים דיפלומטיים בעת המלחמות הנפוליאוניות בין ארצו הממלכה המאוחדת לבין צרפת וזכה להוקרת נפוליאון בונפרטה.
אלברט סייבין, מפתח החיסון נגד פוליו, ביקר בברית המועצות בשנות החמישים בשיא המלחמה הקרה. הוא שיתף פעולה עם מדענים סובייטיים והתרכיב שפותח נוסה על מיליוני ילדים בברית המועצות. בשנות ה-60 שיתפו ארצות הברית וברית המועצות פעולה בהפצת חיסונים לאבעבועות שחורות בעולם השלישי. בסופו של דבר מאמציהן הובילו למיגורו המוחלט של הנגיף.
במהלך שנות התשעים הושגו הפסקות אש זמניות במקומות כמו אפגניסטן, אנגולה, הפיליפינים ומקומות נוספים במטרה לאפשר לקמפיין חיסונים להתנהל.
במגפת הקורונה.
מגפת הקורונה בתחילת העשור השלישי של המאה ה-21 היוותה משבר בריאותי עולמי. היא הביאה לפיתוח חיסונים במהירות שיא. למאמץ החיסונים הייתה גם משמעות דיפלומטית. רוסיה וסין פיתחו חיסונים משלהן והפיצו אותם לבעלות בריתן
המדיניות הסינית.
על פי מאמר שפורסם בסיינס, סין שלא נזקקה לחיסון משום שהצליחה להתמודד עם המגפה באמצעות מדיניות סגר אגרסיבית, פנתה לארצות מתפתחות, לעולם המוסלמי ולברזיל כדי לצבור מוניטין ולקדם את מטרות מדיניות החוץ שלה באמצעות הפצת חיסונים. זאת בעוד מבצע מהירות שיא, לפיתוח חיסונים בארצות הברית, תעדף את האינטרסים האמריקניים הפנימיים. באופן זה צברה סין יתרון על יריבתה האמריקנית. עם זאת המאמץ הסיני בברזיל עמד בפני נקודת שפל כאשר נשיא ברזיל ז'איר בולסונארו הציג את החיסון הסיני כאילו גרם למות מחוסן. דבריו אלו באו על רקע מאבק פנים ברזילאי בשאלת השימוש בחיסונים הסיניים.
סין גם הייתה הראשונה לקדם את מיזם קובאקס להפצת חיסונים לקורונה למדינות עניות, בעוד רוסיה וגם ארצות הברית, כל עוד עמד בראשה דונלד טראמפ, התמהמהו לעשות זאת. על פי סקירה שפורסמה בהארץ שהתייחסה למאמץ החיסונים באפריקה:
חיסונים לקורונה כמקור לקונפליקט.
האיחוד האירופי ניסה לקבל חיסונים מאסטרהזניקה, פייזר ומודרנה עבור כל חברותיו במאמץ משותף, אך הדבר לא עלה יפה וסרבל את תהליך הבאת החיסונים. בריטניה שיצאה מהאיחוד מעט קודם בשל הברקזיט הצליחה לנהל את קמפיין החיסונים שלה מהר יותר, והדבר שימש הוכחה לנכונות יציאתה מהאיחוד. בשלב מסוים נוצר חיכוך חריף בין האיחוד האירופי לבין בריטניה על רקע זה. מנהיג איראן עלי ח'אמנאי, אסר על גורמי הבריאות בארצו לקבל חיסונים מהמערב, בטענה שאם חיסונים אלו היו מועילים, מדינות המערב היו משתמשות בהם עבור עצמן.
ישראל.
ישראל הצליחה להוביל במאמץ ההתחסנות העולמי, תוך שיתוף פעולה עם חברת פייזר, והדבר שימש את קמפיין הבחירות של ראש הממשלה בנימין נתניהו לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע אך גם הוביל לביקורת על כך שישראל אינה משתפת חיסונים עם הרשות הפלסטינית.
עסקה להשבת ישראלית מסוריה.
במהלך פברואר 2021 הוסכם על עסקה בין ישראל ורוסיה להשבת ישראלית ממודיעין עילית שחצתה את הגבול לסוריה מיוזמתה ונעצרה שם. ישראל השיבה בתמורה רועי צאן סורים שעברו את הגבול וכן ביטלה עונש של דרוזית מרמת הגולן בנוסף לכך ישראל קנתה עבור סוריה מיליוני חיסוני ספוטניק מרוסיה כנגד נגיף הקורונה.
העברת עודפי חיסוני מודרנה.
ישראל בחרה לתעדף שימוש בחיסון פייזר נגד COVID-19 במסגרת הסכם עם פייזר. בשל כך הצטברו עודפים של חיסוני מודרנה שלא נעשה בהם שימוש. ראש הממשלה בנימין נתניהו החליט להעביר חיסונים אלו למדינות שלישראל עניין בשיפור היחסים איתן, בפרט על רקע שאלת העברת השגרירויות לירושלים. ראש הממשלה החלופי בני גנץ הביע התנגדות להחלטה ולכך שהתקבלה ללא הסכמת הממשלה וטען כי נתניהו סוחר בחיסונים השייכים לאזרחים ומתנהג כאילו הוא מלך. ביקורת נוספת נגעה לכך שהחיסונים בכמותם הקטנה לא יוכלו לשמש את האוכלוסייה כולה במדינות המקבלות אלא יועברו לשימוש אליטות מצומצמות ולפיכך אין מדובר בסיוע הומניטרי. בסופו של דבר היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט מנע את העברת החיסונים כל עוד אין הממשלה כולה מאשרת את המהלך, אך אישרה שכמות קטנה של חיסונים תועבר להונדורס ולצ'כיה. דיפלומטיית החיסונים הישראלית זכתה להתייחסות הומוריסטית בסאות' פארק. בתוכנית הוצג מטוס ישראלי מגיע וממנו משליכים חיסונים לקהל.
אלכסנדר סורולות'
פיטר ג'יי הוטז
פיטר ג'יי הוטז (נולד ב־1958) הוא רופא ומדען בקולג' ביילור לרפואה בטקסס.
נולד למשפחה יהודית בקונטיקט. קיבל תואר בביוכימיה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת ייל.
כפרופסור באוניברסיטת ייל בשנות התשעים מחקריו עסקו בהתמודדות עם תולעת הוק ועם בילהרציה ובפיתוח חיסון נגדן.
בין השנים 2000 ו-2011 כיהן כפרופסור באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ופעל למען קידום טיפולים למחלות טרופיות מוזנחות ולהקמת כתב עת רפואי שיעסוק בהן באופן בלבדי. בנוסף פרסם מחקרים שעוסקים בממשק בין יחסים בינלאומיים לבין רפואה ובדיפלומטיית חיסונים. במהלך שנות ממשל ברק אובמה היה נציג הנשיא בנושאי מחלות וחיסונים מול העולם המוסלמי.