נפטר ב-29 באפריל 2000, כ"ד בניסן תש"ס, ונקבר בבית העלמין המשותף של קיבוץ בארות יצחק ונחלים.
השפעת יצירותיו.
לנדסברג היה דמות מרכזית בחיי התרבות בקיבוצו ומהפעילים המרכזיים בתנועה הקיבוצית בתחומי האמנות הפלסטית. היה ממרכזי ומובילי גלריית הקיבוץ בשנים 1991-1981 ובהמשך אף תיעד בכתב את ההיסטוריה של גלריית הקיבוץ בתקופות בהן ריכז את הגלריה. כמו כן עסק בהוראת האמנות והיה מורה לציור, ומחנך בתחום.
שמורת טבע תל שמרון
שְׁמוּרַת תֵּל שִׁמרוֹן היא שמורה של חורשת עצי שיטה מלבינה. החורשה הוא גבול התפוצה הצפוני של עץ זה על פני כדור הארץ. גודל השמורה הוא 28 דונם, והיא הוכרזה ב-25 במאי 1965.
השמורה שוכנת בעמק יזרעאל על גבול הגליל התחתון ליד כביש 75 ובצמוד לכביש הגישה ליישוב תמרת והיא שוכנת בשיפוליו הדרומיים של תל שמרון. השמורה היא חלק מגן לאומי שמרון. עצי השיטה צומחים במקום שבו נמצא שפך בזלת שפרץ מתוך סדק בקרקע.
השיטה המלבינה היא עץ נשיר מתת-משפחת המימוסיים מוצא העץ ומקום גידולו העיקרי בסוואנות של מזרח אפריקה. בישראל העץ הוא צמח מוגן. סיבת צמיחת עצים אלה במקום זה שנויה במחלוקת בין החוקרים, לדעת חלקם עצי השיטה הם שריד מתקופת המיוקן, אחרים סוברים שהעצים התפשטו צפונה לתחומי ארץ ישראל לפני ששת אלפים שנה דרך עמק הנילוס וצפון סיני.
מברישימון
מברישימון (שם מדעי: "Cerbalus") הוא סוג של עכבישים ממשפחת המברישניים.
ניתן למצוא מינים מסוג זה בצפון אפריקה, במזרח התיכון ובאיים הקנריים. בישראל שלושה מינים מסוג זה, שלושתם אנדמיים לאזורי מחיה מצומצמים.
אהרן בית-הלחמי
אהרן בית-הלחמי (12 בספטמבר 1936 – 6 בנובמבר 2019) היה מהנדס ומנהל ישראלי, כיהן כראש אגף מחקר ופיתוח במשרד הביטחון (בדרגת תת-אלוף) וכמנכ"ל משרד הביטחון מאוקטובר 1982 ועד מאי 1983.
ביוגרפיה.
בית-הלחמי נולד בראשון לציון. ב-1954 סיים את לימודיו בתיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1958 סיים בהצטיינות לימודי הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בצה"ל שירת בחיל האוויר כקצין-מהנדס, ב-1961 יצא להשתלמות בנושאי הנדסת אווירונאוטיקה בצרפת, ב-1970 סיים לימודי תואר שני בהצטיינות במדעי המחשב בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים בארצות הברית. כיהן כראש המחקר והפיתוח בחיל האוויר, ב-1974 פנו אליו הפיזיקאים פליקס דותן ושאול יציב מהאוניברסיטה העברית בהצעה להקים תוכנית שתכשיר אנשי מחקר ופיתוח צעירים לטובת מערכת הביטחון. בית-הלחמי פעל במשך מספר שנים להקמתה עד לאימוץ הרעיון על ידי הרמטכ"ל רפאל איתן ויציאתה לדרך כתוכנית תלפיות ב-1979.
ב-1977 מונה לראש אגף המחקר ופיתוח במשרד הביטחון בדרגת תת-אלוף וחבר המטה הכללי של צה"ל. באוקטובר 1982 מונה למנכ"ל משרד הביטחון, וכיהן בתפקיד עד מאי 1983.
בשנים 1983 עד 1985 כיהן כנשיא חברת תהל מהנדסים יועצים, בשנים 1985 עד 2000 כיהן בדירקטוריון אל-אופ ובשנים 2000 עד 2005 בדירקטוריון אלביט מערכות ואחר כך כיועץ ליו"ר החברה. בית הלחמי כיהן כמנכ"ל מפעלי פדרמן, בעלת השליטה באלביט מערכות ומשנת 1994 כנשיא ושותף-מנהל בקרן הון סיכון יורופאנד של קבוצת פדרמן.
בית-הלחמי מילא תפקידים בכירים בסקטור החינוכי-אזרחי, כיהן כחבר הוועדה לתכנון ולתקצוב, יו"ר ועדת ההיגוי מטעם המועצה להשכלה גבוהה להקמת בית ספר לרפואה בגליל שהובילה להקמת הפקולטה לרפואה בצפת של אוניברסיטת בר-אילן ומשנת 2012 היה ראש חבר הנאמנים של המכללה האקדמית תל-חי.
נישא לאיילה, והיה אב לשלושה בנים וסב לארבעה נכדים.
נפטר ב-6 בנובמבר 2019.
אהרן בית הלחמי
אהרון בית הלחמי
תל סמוניה
אנמיה מחוסר ברזל
אנמיה מחוסר ברזל היא אנמיה שנגרמת כתוצאה ממחסור בברזל בדם וברקמות ייצור כדוריות הדם האדומות. סוג אנמיה זה מהווה כמחצית ממקרי האנמיה בעולם, והוא בין ההפרעות התזונתיות הנפוצות ביותר. אנמיה מחוסר ברזל יכולה להיגרם הן כתוצאה ממחסור בברזל בתזונה, הן מאובדן ברזל בשל סיבות שונות, והן מעלייה בדרישת הגוף לברזל, כגון בהיריון ובהתבגרות. התסמינים הקליניים של אנמיה מחוסר ברזל כוללים חולשה, עייפות וחיוורון, כאשר האבחנה נעשית על ידי בדיקות דם ומשטח דם, שם האנמיה מתבטאת בתאי דם אדומים קטנים וחיוורים. הטיפול באנמיה זו תלוי בגורם למחסור בברזל ובחומרת האנמיה.
אפידמיולוגיה.
אנמיה מחוסר ברזל היא הגורם למעל 800,000 מקרי מוות בשנה ברחבי העולם, כאשר עיקר מקרי המוות, כ-71%, מתרכזים באפריקה ובחלקים מאסיה. בחלקים אלה של העולם, אשר בהם צריכת הבשר בתזונה מועטה, אנמיה מחוסר ברזל נפוצה פי 6–8 מאשר בעולם המערבי. זאת, חרף העובדה שתכולת הברזל בתזונה שווה בין מדינות אפריקה ואסיה למדינות אירופה ואמריקה הצפונית, שכן הספיגה של ברזל במערכת העיכול טובה יותר כשמקור הברזל הוא בשר. במחקר שנעשה בישראל שכלל כ־100 פעוטות, נמצא ששיעור הילדים שסובלים מאנמיה גבוה פי שישה בקרב פעוטות שנמצאים בגן שבו מוגש תפריט צמחוני. באמריקה הצפונית נמצאים 1.4% ממקרי התחלואה והתמותה הקשורים באנמיה מחוסר ברזל. אנמיה מסוג זה מופיעה באמריקה הצפונית, כמו גם באירופה, בעיקר בנשים בגיל הפוריות עקב דימום וסתי מוגבר.
אטיולוגיה.
מקובל לחלק את הסיבות למחסור בברזל לשלוש קבוצות עיקריות: אנמיה כתוצאה מדרישה מוגברת לברזל, אנמיה כתוצאה מאובדן ברזל ואנמיה כתוצאה מירידה בצריכת ברזל או בספיגתו. דרישה מוגברת לברזל מתרחשת במצבים כגון גדילה מואצת בינקות או בגיל ההתבגרות, היריון וכן אצל מטופלים הנזקקים לטיפול באריתרופויאטין, כמו חולים הסובלים מאי ספיקת כליות. מצבים של אובדן ברזל כוללים איבוד דם, בין אם חריף ובין אם כרוני, כאשר דימום כרוני יכול לנבוע, למשל, מגידול, כגון סרטן המעי הגס המדמם באופן כרוני ואיטי, בעוד דוגמה לדימום חריף היא חבלה. מעבר לכך, הדימום יכול להיות עצמוני, כגון דמם מוגבר במהלך הווסת, או יזום כמו בתרומת דם והקזות דם, הניתנות כטיפול רפואי במחלות מסוימות. חסר בברזל גם יכול לנבוע ממקרים של ירידה בצריכת ברזל, המאפיינת מקרי תת-תזונה, או ממקרים של ירידה בספיגת הברזל, בין היתר כתוצאה ממחלות מעי דלקתיות, צליאק או לאחר ניתוחים של הבטן.
פתופיזיולוגיה.
משק הברזל.
ברזל משמש מרכיב חשוב בתפקוד התאים, כאשר אחד מתפקידיו העיקריים הוא נשיאת חמצן כחלק ממכלול ההמוגלובין בתאי הדם האדומים. בנוסף לכך, הברזל משמש קופקטור במספר אנזימים חשובים, כגון בציטוכרום הנמצא במיטוכונדריה של התא. ללא ברזל תהליך יצירת ההמוגלובין נפגם, והתוצאה היא אנמיה וירידה באספקת חמצן לרקמות.
באדם בוגר רמות הברזל התקינות בגוף נעות סביב 3–4 גרם. עיקר הברזל מצוי בהמוגלובין (2,500 מ"ג בממוצע אצל גבר ו-1,700 אצל אישה), והיתרה מצויה במיוגלובין, במאגרי ברזל (הנעים בין 600 ל-1,000 אצל גבר ועד 300 אצל אישה) ומיעוט – כ-0.1% (עד 3 מ"ג) – נמצא קשור לטרנספרין, החלבון המסיע אותו בדם. עם זאת, טרנספרין מהווה מאגר עיקרי לברזל בדם כפי שיתואר להלן, ומדידת רמותיו מהווה חלק מהבירור הנעשה במצבים של אנמיה.
ברזל נספג בגוף מהמזון או משוחרר מהמאגרים שלו בגוף על ידי טרנספרין. במצב תקין, רוויית הטרנספרין בברזל נעה בין 20% ל-60%. רוויה נמוכה של טרנספרין מלמדת על כך שהוא קושר יחסית מעט ברזל – למשל במצבים שבהם יש חוסר בברזל, בעוד שרוויה גבוהה מדי מלמדת על עודף ברזל ועל סכנה של רעילות, היות שברזל עודף משוחרר לדם בצורתו החופשית ומביא להפרשת מחמצנים הפוגעים, בין היתר, בפעילות הלב ורקמות אחרות.
ככל שתאי הדם האדומים נזקקים יותר לברזל, כך מתקצר זמן מחצית החיים שבו קשור ברזל לטרנספרין, מכיוון שהברזל משתחרר מהר יותר לתאי הדם האדומים כאמור. תהליך זה נעשה באמצעות קולטנים לטרנספרין הנמצאים על גבי תאים אלו – לתאי דם צעירים הנמצאים בשלבי ההתפתחות יש כמות רבה יותר של קולטני טרנספרין ובדרך זו מאפשרים את היקשרות הטרנספרין אליהם ושחרור הברזל בתוך התא. כאשר הברזל עובר לתאי הדם האדומים, הוא הופך להיות נגיש לצורך ייצור מולקולת ההם המהווה חלק מההמוגלובין. עודף ברזל מאוחסן בתאי הדם האדומים בתוך חלבון מאגר הקרוי פריטין. בגברים רמות הפריטין באופן תקין הן 30–300 נ"ג/מ"ל, ובנשים הרמות התקינות הן 15–280 נ"ג/מ"ל. כאשר כדורית הדם האדומה מתה, משתחרר ממנה ההמוגלובין ועובר פירוק, בעוד הברזל שנמצא בתוכה ממוחזר.
באופן רגיל, ספיגת ברזל מהתזונה מספיקה לצורך שמירה על מאזן הברזל בגוף, ואין צורך להשתמש במאגרי הברזל. ספיגת הברזל מהתזונה משתנה בין מאכלים שונים. כך למשל, ברזל הקשור לְהם, כמו בבשר אדום, הוא הברזל הנספג באופן המהיר ביותר. במצבים של מחסור בברזל, אדם מסוגל להגביר את ספיגת הברזל מהתזונה, דהיינו להגביר את ספיגת הברזל במעיים על ידי פירוק המזון ומשם למערכת הדם, כאשר הגברת הספיגה הזו נעשית יותר במאכלים מן החי (ספיגה של עד 20%) לעומת מאכלים מן הצומח (ספיגה של 5%-10%). נשים בהיריון, תינוקות, ילדים ומתבגרים נזקקים לצריכה מוגברת של ברזל לאור עלייה בדרישות העובר לברזל וכן לאור תהליך הגדילה וההתפתחות.
לאחר שהברזל מגיע למעיים הוא נספג בתריסריון בתהליך מבוקר, שבמהלכו הוא נכנס לתאי המעיים באמצעות נשא הקרוי נשא מתכת דו-ערכית מסוג 1 (divalent metal transporter type 1, ובקיצור: DMT-1). לאחר מכן הברזל עובר לדם דרך הנשא פרופורטין ונקשר, כאמור, לטרנספרין אשר מעביר אותו בדם. פעילות הפרופורטין מעוכבת על ידי פעילות של חלבון חשוב נוסף הקרוי הפצידין, המשמש אחראי בקרה על ויסות תנועת הברזל בגוף.
שלבי אנמיה מחוסר ברזל.