ליל האבדון והיעלמות האלים: שלושה-עשר יום לפני החורבן, אלפי כוהנים נעלמו. רק כוהנים של אמונה טהורה נלקחים; אלו שלא היו נאמנים לאלים נשארים. בספר "the cataclysm" (שלא תורגם לעברית, "החורבן") נאמר שהם הועברו למקום מבטחים על גבי קשת זוהרת. אף על פי שכוהני כל הדתות והנטיות נעלמו, רוב אלו אשר סגדו לאלי הזדון והאיזון כבר נרצחו קודם לכן על ידי סוכניו של המלך-הכוהן. כאשר נעלם קסמם של הכוהנים, רבים מאמינים כי האלים עצמם נטשו את קרין.
מעידתו של לורד סות': ללורד סות', אביר מסדר הוורד, ניתנת ההזדמנות על ידי האלים לכפר על פשעיו ולעזור למין האנושי (ושאר הגזעים). אולם, דרכו תועה והוא מפותה על ידי מחמאות ממשרתי מלכת האופל ומסעו נכשל. החורבן מכה וסות' מקולל להיות אביר מוות.
החורבן (0 לפנה"ח): ביום השלושה-עשר למועד יוּל, היום שלישי של השנה החדשה, השמים בוערים, והר אש משוגר מהרקיע אל איסטר. ההתנגשות גורמת לאיסטר לשקוע למעמקים וליצור את ים הדם (של איסטר, כפי שיכונה בהמשך השנים). ארגות נקרעת משאר היבשת ויוצרת שני איים גדולים (צפון ודרום ארגות). מים נשפכים אל מרכז אנסאלון ויוצרים את הים החדש ומכווצים את שטח היבשתי והמישורים של היבשת. בדרום, האדמה עולה וגובה פני הים יורד. עיר הנמל של טַרְסִיס, הנותרת ללא פגע, כעת שוכנת הרחק הרחק מן הים במישורי האבק. המים עוטפים את רוב ארץ באליפור; מה שנשאר הוא שממה גדולה, שאותה הקנדרים נוטשים. תוראדין הופכת לזָ'קָאר. (963 ע"א)
עידן הייאוש.
עידן הייאוש חל בין 1 אחה"ח ועד 383 אחה"ח, מלחמת הכאוס, החורבן השני. תקופה זו, התקופה שלאחר החורבן נחלקת לשתי תקופות משנה נפרדות ונבדלות: תקופת האפילה (331-1 אחה"ח) ותקופת הדרקונים (383-331 אחה"ח). האירוע המחלק את העידן לשתי תקופות אלו הוא הזמן בו מלכת האופל כינסה את דרקוניה והמליכה את שרי-הדרקונים הראשונים.
תקופת החשיכה.
שנות הצללים (300-1 אחה"ח): ימי החושך. אבירי סולאמניה נרדפים ונשפטים. תנועת המבקשים נבנית.
מלכת האופל מגלה את איסטר (140-3 אחה"ח): טאקיזיס מגלה את מקדש איסטר, המקדש המרכזי של האומה הקדם-חורבנית בהריסות העיר בקרקעיתו של ים הדם. היא מביאה אותו אל השאול, מתכוונת להשתמש בו ככלי אל חזרתה העתידית לשלטון.
מלחמת שער-הגמדים (39 אחה"ח): בני-אדם וגמדי גבעות דורשים כניסה לתורבאדין וגישה למקורות המזון שלה. פיסטנדנטילוס (רייסטלין מאז'ר בתקופת זמן חלופית), קוסם רב-עוצמה ומרושע, מנהיג צבא בראשות הגנרל פֶרַאגָאס (קרמון מאז'ר) שבו חברים גם מנהיג בני-האדם, צל-ליל ומנהיג הגמדים, רֶגְהָר כור-אש (סבו של חלמיש כור-אש). פיסטנדנטילוס מטיל לחשים כדי להרוס את צבאות ומצודת זַהְמָאן, שכעת נקראת מצודת הגולגולת. הוא ניסה לפתוח בעזרת כוהן גלימות לבנות, דֵנוּבִּיס (קריסניה), שער אל השאול כדי לקרוא תיגר על מלכת האופל. הוא נכשל.
מקבת כַארַאס: מקבת הכבוד נלקחת מתורבאדין על ידי גמד ושמו כאראס, גיבור ממלחמת שער-הגמדים. נבואה אומרת שמנהיג אמיתי וצודק יום יבוא ויתבע את המקבת לעצמו ויאחד את הגמדים בני-החורין. מאז מקבת הכבוד נקראת "מקבת כאראס".
נטיעת האבן (141 אחה"ח): טאקיזיס לוקחת את אבן הרֹאשה של מקדש איסטר אל שממת נֵרָאקָה, שם היא תשתמש בה כשער מתוך ואל השאול.
הדרקונים נעורים (152-142 אחה"ח): במשך עשר שנים, מלכת האופל נודדת בארצות בתחפושת, מעירה את דרקוני הזדון ומכינה אותם לתוכניותיה. היא חוזרת לנראקה, ומשם לשאול לאסוף את כוחותיה.
בֶּרֶם מוצא את האבן (157 אחה"ח): אבן הראשה של מקדש איסטר מתגלית לנווד בשם ברם. הוא חומד ושולף לעצמו מספר אבני-חן מתוכה. תוך כדי כך, הוא רב עם אחותו, גֶ'סְלָה, וגורם למותה. אבן-חן ירוקה מתקבעת לתוך חזהו, ומעניקה לו חיי נצח.
הולדת הגיבור הראשון (203 אחה"ח): חלמיש כור-אש נולד בבית-גבע.
השער נחסם (210 אחה"ח): היות שברם לקח מאבני-החן של אבן-הראשה במקדש איסטר, טאקיזיס אינה יכולה להשתמש בו יותר כשער.
הולדת הגיבור השני (249 אחה"ח): תנתאלאס, תניס חצי-אלף, נולד כבן-כלאיים לאמו האלפית, אחייניתו של דובר השמשות שנאנסה על ידי פראים בני-אדם. גילתנאס נולד ב-9 שנים קודם לכן, ולאורנה כ-22 שנה לאחר מכן.
גניבת הביצים (287 אחה"ח): דרקוני הצבע גונבים את ביציהם של אחיהם, דרקוני הטוב ומחביאים אותם בהרים הידועים כאדוני האבדון.
השבועה (296 אחה"ח): טאקיזיס מעירה את הדרקונים הטובים, ומאיימת למחוץ את ביצי ילדיהם אלא אם כן הם ידירו עצמם מהמלחמה הממשמשת ובאה. כאשר הם נודרים לא להתערב, טאקיזיס מבטיחה להחזיר את ביציהם ברגע שהמלחמה תסתיים.
סוכני הרוע (320-300 אחה"ח): שליחיה של טאקיזיס מחפשים אחר ברם אך ללא הצלחה. מלכת האופל זקוקה לאיש-הנצח להשלים את אבן-הראשה, אשר יאפשר לה שוב להלך על פני אדמת קרין.
תקופת הדרקונים.
דרקוני הזדון מתרכזים/שרי-הדרקונים ממונים (340-332 אחה"ח): בהוראותיה של מלכת האופל, דרקוני הזדון כורתים ברית עם העוגים ואנשי זדון אחרים אשר יהווּ מפקדיהם. מפקדים עליונים אלו הוכיחו עצמם כנכונים לענות לא רק את אויביהם, כי אם את כוחותיהם שלהם בנוסף. אלו יהיו שרי הדרקונים.
נראקה משחיתה את סביבתה (337 אחה"ח):רוע מאבן הראשה מושך אליו יצורים מרושעים מהממלכות השכנות. העיר סַאנְקְשֵיין (סנקטיון בחלק מהתרגומים), לא הרחק מנראקה, נעשית בסיס המבצעים, בעוד עמי הרוע של ישימון המזרח משמשים ככוחות עתודה.
מנחת שרי-הדרקונים (341 אחה"ח): ברית מוצעת לאומות העוגים קֶרְן ובְּלוֹד ולממלכות האנוש של ארץ כּוּר, ואיי שודדי-הים. כולם מסכימים מאשר להיות מושמדים.
הדרגונים נוצרים (342 אחה"ח): כוהני טאקיזיס ומכשפי הגלימות השחורות משחיתים את הביצים השבויות של דרקוני הטוב וכך נוצרים הדרגונים. תחילה הגיחו הבַּאז (מדרקוני הפליז) והקַאפָּאק (נחושת), ולאחר מכן הבּוֹזָאק (ארד), הסִיבָאק (כסף) והאוֹרַאק (זהב). הדרגונים, כפי שנקראו, נקראו לחטיבות שונות של צבאות הדרקונים כאשר אחרים נשלחו למצוא את איש עם אבן-החן הירוקה (כפי שבֶּרֶם, אשר לקח את אבן-החן מאבן הראש, החל להיקרא).
הזדון מכנס את כוחותיו (347-343 אחה"ח): צבאות של משספי-גרונות, עוגים, גובלינים והובגובלינים מתאמנים כדי לשרת את צבאות מלכת האופל. אלימות בין בני ברית הללו מסננת את החלשים החוצה - רק החזקים, הכוחניים והאלימים ביותר מגויסים.
מסע חבורת הגיבורים (346 אחה"ח): חבורת הרפתקנים הידועים כחבורת גיבורי פונדק הבית האחרון מחליטים לצאת למסעות נפרדים, מחפשים אחר סימנים לאלים האבודים.
תחילת מלחמת הרומח (348 אחה"ח): באביב, צבאות הדרקונים פולשים לנוֹרְדְמַאר ובאליפור דרך סנקשיין. ממלכת האלפים של סילבנסטי מתווכת עסקה כדי להימנע מפלישה.
סילבאנסטי נבגדת (349 אחה"ח): צבאות הדרקונים מתקיפים את אומת היער של סילבנסטי; האלפים נסים על נפשם לאי ארגות הדרומי. דובר הכוכבים האלפי, לוֹרַאק קַלָדוֹן, מנסה להשתמש ב"בועת דרקון", ומאפשר לדרקון מרושע להשתלט על המלך האלפי האומלל. סיוטיו של לוראק, הנגרמים מבועת הדרקון, מקרינים ומעוותים את יער סילבנסטי לצורה של ממלכת סיוטים. צבא הדרקונים נוטש את כיבושו, היות שהיער כעת מושחת ואינו בעל ערך עבורו.
הזדון מתחמש (350 אחה"ח): צבא הדרקונים מתחזק על ידי הארצות הכבושות. טאקיזיס שולטת בכל מזרח אנסאלון, חוץ מהאי סֵיפְהוּם. המינוטאורים של מיתאס וקותאס מחישים את הפליטים הנסים מסילבנסטי.
הזדון פונה מערבה (351 אחה"ח): ובשנית, צבאות הדרקונים פוצחים בהתנגשויות לאורך הגבול המזרחי של סולאמניה. צבא הדרקונים הכחול מכה בהרי דַארְגַארְד, בסיוע גובלינים. אבירי סולאמניה, לא מאורגנים, לא מצליחים לעמוד בהתקפות. צבא הדרקונים הכחול כובש את קאלאמן ואת ארץ התָוֶוך (Hinterlund), וארץ-ליל (Nightlund), אשר מאפשר להם להמשיך ללחוץ על גבולות מישורי סולאמניה וארצות המשמר (Gaardlund).
הפלישה לסולאמניה: מעשה בגידה מאפשר לצבאות הדרקונים להיכנס לסולאמניה מהדרום, אך גמדי קאיולין מוכיחים עצמם כעמידים נגד צבא הדרקונים המתקדם. עד הסתיו, האבירים מגיבים וסולאמניה נעשית מחופרת. צבא הדרקונים האדום מוביל התקפה ימית מאגפת לאורך הים החדש ולאורך מישורי אַבַּאנְסִינִיָה. הברברים נופלים אל מול הצבא.
מנוסת דמויי-האנוש: אלפי קאלינסטי נסים על נפשם כדי להצטרף לדודניהם בדרום ארגות, לאחר שהצליחו לעכב את התקדמות אויביהם. צבאות הדרקונים צועדים לעבר תורבאדין ומטילים מצור על שערה הצפוני. להק של צבא הדרקונים הכחול מכה בדרום, מאזור הים החדש ועד לטרסיס ומישורי האבק, ולאחר-מכן צועד לעבר כרוליס כדי לאגף את נסיגת הגמדים.
דרקונים של דמדומי הסתיו: בסוף השנה, רוב אנסאלון נופלת. אולם, גיבורי פונדק הבית האחרון מתאחדים במרגוע. ביד המקרה, הם נתקלים בזוג ברברים, מי-נהר וסהר-פז אשר אוחזים ב"מטה הבדולח הכחול" - הוכחה לכך שאלי הטוב חזרו. כאשר צבא-הדרקונים האדום בפיקודו של קֶטֶב מְרִירִי פולש לארצם, בני-חבורה זו, ביחד אם ילדי דובר השמשות של קאלינסטי, לָאוֹרָנָה וגִילְתַנָאס, מחלצים את בני-עמם מכלאם בפקס תרקס, הורגים את שר-הדרקונים קטב מרירי ונסים לעבר הדרום מפני צבאות הדרקונים.