במאי 2017 מונה אופיר יעקוביאן לסמנכ"ל הכספים של פריון ומייק גלובר מונה למנכ"ל חטיבת ה-Search של החברה (CodeFuel).
ביוני 2017 הכריזה חטיבת המדיה החברתית של פריון, MakeMeReach, על הסכם שיתוף פעולה עם הרשת החברתית Snapchat. באותו חודש זכתה חטיבת המדיה החברתית בפרס החדשנות של אינסטגרם עבור קמפיין לסרטי דיסני.
בהמשך חודש יוני הוכרז על הסכם שיתוף פעולה בין חטיבת הפרסום הדיגיטלי של פריון, Undertone, לסוכנות Associated Press האמריקאית (AP). הן ייצרו יחד חבילת חסויות בסקר דרוג קבוצות פוטבול.
חברת פריון מיישמת כללי אחריות תאגידית באסטרטגיה העסקית שלה: 2% מהכנסות החברה באינטרנט מוקדשים לתרומה לקהילה, ועובדי החברה רשאים להפריש עד 40 שעות בשנה לפעולות התנדבות בקהילה.
מוצרי החברה.
Vidazoo: פלטפורמה לבעלי אתרים למוניטיזתיה באמצעות ווידאו. החברה נרכשה בספטמבר 2021.
Incredimail: אפליקציה המספקת תוכנת דואר אלקטרוני למכשירים נייחים וניידים. הופסקה הפעילות בשנת 2020
רשת קישרית
ג'מעת א-סלאם
המסגד החדש
זינה רבינוביץ'
ולדימיר בסצ'סטניק
יוהן סבסטיאן באך
יוהן שטראוס (האב)
יוהן שטראוס (הבן)
יוהן פרידריך שטרואנזה
יוהן וולפגנג פון גתה
יוהן ברנולי
יוהן גוטליב פיכטה
יוהן קרויף
יוהן ינסן
יוהן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה
יוהן יאקוב בלמר
יוהן כריסטיאן באך
יוהן פכלבל
יוהן שטראוס
יוהן אוגוסט סטרינדברג
יוהן שטאמיץ
יוהן סקוטוס
קנטטות מאת יוהן סבסטיאן באך
כוראלים מאת יוהן סבסטיאן באך
שירים ואריות מאת יוהן סבסטיאן באך
יוהן כריסטוף אדלונג
יוהן אדולף האסה
יוהן ניסקנס
יוהן נפומוק הומל
יוהן יוזף פוקס
יוהן גוטליב נאומן
יוהן ברנרד פישר פון ארלך
יוהן אנדריאס אייזנמנגר
יוהן כריסטוף וגנזייל
יוהן יואכים וינקלמן
יוהן קספר פון סיסיניון
יוהן אדם הילר
יוהן גוטליב גראון
יוהן יואכים קוונץ
יוהן מאתזון
יוהן תיילה
יוהן גוטנברג
יוהן פרידריך אגריקולה
קסם הבובות
קסם הבובות היא תערוכה של בובות אומנותיות שנעשו ביד, בידי אומני בובות.
התערוכה מוצגת מדי שנה משנת 2006, בסוף חודש אוגוסט, בחיפה, בבית הכט שבמרכז הכרמל. התערוכה בהפקת חברת אתו"ס (החברה לאמנות תרבות וספורט, חיפה), מטעם עיריית חיפה. בתערוכה מוצגות מאות בובות עבודת יד, ומבקרים בה מדי שנה אלפי אנשים מרחבי הארץ.
הבובות עשויות מחומרים שונים, בגדלים ובטכניקות שונות: בובות חרסינה, מריונטות, בובות תיאטרון, בובות עיסת נייר, בובות חרוזים, בובות ספוג, בובות סרוגות, בובות טיפוליות, בובות מרשת מתכת ועוד.
במדשאה הסמוכה לבית הכט מתקימות בימי התערוכה בערב, הצגות בובות לילדים ולכל המשפחה. במקום דוכני הפעלה ויריד אומנויות. לצד התערוכה מופק קטלוג צבעוני. בשנת 2009 הציגו בתערוכה כשבעים אומנים.
יוהן פרידריך רייכארדט
יוהן פרידריך מסקסוניה
יוהן הויזינחה
יוהן גוטפריד הרדר
יוהן פרידריך בטגר
יוהן אלרט בודה
יוהן לבנטל
יוהן דויד הייניכן
יוהן גיאורג פיזנדל
יוהן מאוריץ ואן נאסאו-זיגן
יוהן מלוקסמבורג
יוהן באייר
יוהן מוסט
יוהן כריסטוף פפוש
יוהן שובר
יוהן סימון מאייר
יוהן הרמן באואר
יוהן ברגר
מרדכי בורר
הרב ד"ר מרדכי בורר (בגרמנית: Marcus Bohrer; י"ט באלול ה'תרנ"ה - ח' בטבת ה'תרצ"ט) היה רבן האחרון של קהילות גיילנגן וראנדג במדינת באדן שבדרום גרמניה, ורבהּ הבלתי רשמי של קהילת דיסנהופן שבשווייץ. היה פעיל מרכזי באגודת ישראל בגרמניה, וחבר ב"קרן התורה" של אגודת ישראל.
ביוגרפיה.
מוצאו.
נולד באנסבאך שבבוואריה. הוריו, מאיר בורר ומרים לייסטינה, היגרו לגרמניה מפלך ז'שוב שבגליציה. שם הנעורים של אמו היה לייסטינה. מקורה של משפחת לייסטינה ממשפחת הרבנים רפפורט מקרקוב והם מיוחסים לדון יצחק אברבנאל. משפחתו לא ניהלה אורח חיים דתי, אולם הוא החל בניהול אורח חיים דתי כבר בימי נעוריו. הוא התמיד בדרכו ואף התחזק בה במות אביו, מאיר, בתאונת רכבת שהתרחשה ב-11 בינואר 1914.
בהיותו כבן 17 שנה עברו הוריו להתגורר במינכן, שם למד בגימנסיה המלכותית ההומאנית ע"ש וילהלם. בד בבד למד תורה אצל רבהּ של הקהילה החרדית בעיר, הרב חנוך הכהן ארנטרוי.
לאחר סיום לימודיו בגימנסיה, פנה בורר ללימודים בסמינר לרבנים ע"ש הילדסהיימר בברלין. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה, היה הרב בורר כבן 19 שנה, ועקב היותו מועמד לרבנות שוחרר משרות בצבא גרמניה.
ראש הסמינר לרבנים, הרב אברהם אליהו קפלן, חיבבו וקרבו כבן, ויעץ לו להשתלם בתורה בישיבת טלז שבליטא. בהמלצת הרב קפלן, התקבל בורר ללימודים במכינה של ישיבת טלז, והחל ללמוד עם צעירי התלמידים למרות גילו ומעמדו. הוא שקד בדבקות על תלמודו, עלה ונתעלה, עד שכונה בפי תלמידי הישיבה "המתמיד". בזמן לימודיו בטלז התפרנס מהוראה בגימנסיה העברית לבנות "יבנה" בעיר.
בדרכו חזרה לבית הוריו שמינכן סר לקניגסברג, שם הכיר את בת שבע [ז'ני] לאקס בת הרב חיים יצחק הכהן לאקס, מנכבדי הקהילה המקומית, והם נישאו ב-22 במאי 1924. לאחר סיום שלוש שנות לימוד בישיבה, עמד בורר בבחינות הגמר של בית-המדרש לרבנים בברלין, וקיבל סמיכה לרבנות. על פי בקשת חותנו, המשיך בורר ללמוד בישיבת טלז שנתיים נוספות לאחר נישואיו. הוא למד תורה גם אצל הרב ד"ר פסח יהודה יעקבלב, שניהל את תלמוד התורה בקניגסברג. לאחר פטירתו של הרב יעקבלב, מילא בורר את מקומו בניהול תלמוד התורה המקומי, למשך תקופה מסוימת.
בורר התמחה בזיהוי קברים עתיקים. הנושא היה קרוב לליבו, והוא עסק בו בעבודת הדוקטורט שלו. על עבודתו קיבל תואר ד"ר מאוניברסיטת פרייבורג.
מינויו לרבנות גיילינגן.
בראשית שנת תרפ"ז (1927) נתמנה בורר לכהן ברבנות קהילות גיילינגן וראנדג האורתודוקסיות, בגרמניה על גבול שווייץ. על אף הרוח הליברלית שנשבה במועצת הקהילות העליונה של באדן. באותה תקופה, מיאנו חברי הקהילות הללו לקבל את מרותו של רב ליברלי, ולאחר משא ומתן ממושך אישרה המועצה את מינויו של רב אורתודוקסי לקהילות גיילינגן וראנדג. בורר עשה מאמצים רבים לטיפוח חיי הדת והרוח בכלל - ולחינוכם של בני הנוער בפרט, והצליח לקרב ליהדות גם את הרחוקים שבאנשי קהילותיו.
תחת שלטון הנאצים.
מיד עם עלות הנאצים לשלטון נסגר מעבר הגבול החופשי מגרמניה לשווייץ. משום מיקומה הגאוגרפי של גיילינגן - מובלעת גרמנית בתוך שטח שווייצרי – מוקפת ביערות, - הפכה היא מקלט ארעי ליהודים רבים, מכל קצות גרמניה, יהודים שביקשו לחצות את הגבול לשווייץ שלא כחוק. מספרם גדל במיוחד לאחר סיפוחה של אוסטריה לגרמניה. פליטים יהודים, ובהם גם - יוצאי פולין, מצאו מחסה בביתו של בורר. הוא צייד אותם בכסף, והסדיר את מעברם לשווייץ. בחלק מן המקרים, בורר עצמו הדריך את הפליטים כיצד לעבור את הגבול בחשאי, על ידי טיולים, שערך עמם בחשכת ליל סמוך לאזורי הגבול. בעקבות חשדם של השלטונות במעשיו, עקבו אחריו, חיפשו אמתלות שונות להתנכל לו, ולא פעם נחקר הרב על ידי הגסטפו והשלטונות המקומיים.
למחרת "ליל הבדולח" לקחו הנאצים את בורר ואת כל הגברים היהודים בכפר, למחנה הריכוז דכאו הסמוך למינכן. גם שם המשיך בורר לעודד את רוח בני קהילתו ולחזקם. ביום ח' בטבת ה'תרצ"ט (30 בדצמבר 1939), היום שבו היה צפוי להשתחרר, התמוטט בורר בעת מסדר הבוקר, אחרי שעמד שעות רבות בקור העז ששרר בחוץ. גופתו שוחררה מהמחנה לקבורה בבית הקברות היהודי במינכן, הודות לבקשתו המיוחדת של יו"ר החברה קדישא במינכן, אשר הכיר את בורר אישית עוד מימי ילדותו. גופתו נטמנה בבית הקברות היהודי החדש במינכן, ביום י' בטבת ה'תרצ"ט.
הנצחתו.
נכדיו של בורר הקימו לזכרו ולהנצחתו את "מכון זיכרון מרדכי", העוסק בתולדותיו ובקהילות ששימש בהן רב. בשנת 2004 הוציאו, בסיוע קרן הזיכרון של יד ושם את הספר "למען הקהילה על קידוש השם – תולדות יהדות גיילינגן ורבהּ הרב מרדכי בורר".
יוהן גוטפריד ולתר
המפיקים (סרט, 2005)
המפיקים (באנגלית: The Producers) הוא סרט קומדיה מוזיקלית אמריקאי, המבוסס על המחזמר המצליח משנת 2001 "המפיקים", המבוסס בעצמו על הסרט המצליח משנת 1967 "המפיקים". הסרט הופק על ידי מל ברוקס, בוים על ידי סוזן סטורמן ומככבים בו נייתן ליין ומתיו ברודריק, שגם כיכבו במחזמר בברודוויי.
עלילת הסרט.
מקס ביאליסטוק הוא מפיק תיאטרון ידוע בברודוויי שיצר הצגות מוצלחות רבות, אך הוא נמצא בירידה וכל הצגותיו הן כישלון חרוץ. על מנת להשיג את כספי המימון להצגותיו עליו לספק מינית זקנות נימפומניות.
באחד הימים מגיע לדירתו של ביאליסטוק ליאו בלום, רואה חשבון זוטר בחברה הפיננסית הגדולה "וייטהול את מרקס", בה ביאליסטוק מנהל את חשבונותיו. בתחילה מתגלה בלום כאדם תלותי ופחדן הסובל מהפרעת פאניקה ונושא עמו מטפחת כחולה קטנה המסייעת לו להירגע מהתקפי היסטריה. לאחר שהמפגש בין ביאליסטוק ובלום חושף את כל אלה ואת העובדה שבלום תמיד חלם להיות מפיק בעצמו, הוא עובר על ספרי החשבונאות של ביאליסטוק ומגלה שביאליסטוק לקח מהמממנות מעט יותר כסף ממה שעלתה ההפקה האחרונה שלו ("Funny boy"). ביאליסטוק מבקש שבלום לא ילשין עליו לרשויות החוק, שהרי גם כך ההפקה כשלה והמממנות לא מצפות לרווחים. הדבר גורם לבלום להבין כי למעשה ניתן להרוויח יותר מהפקה כושלת מאשר מהפקה מוצלחת: אם משיגים מיליון דולר כאשר ההצגה עולה אחוזים בודדים מהסכום, וההצגה היא כישלון חרוץ - הרי שהמממנים אינם יודעים דבר על כך שהושג כסף פי כמה וכמה מעלות ההפקה, ואינם מצפים לרווחים, והמפיק נשאר עם מה שנשאר ממיליון הדולר.