המושג "נחלה" (חקלאית) נובע מהמקורות, ומתייחס לירושת קרקע או אחיזה בקרקע, כפי שהתנחלו שנים עשר השבטים בארץ, ככתוב: "וַיִּקַּח יְהוֹשֻׁעַ אֶת-כָּל-הָאָרֶץ, כְּכֹל אֲשֶׁר דִּבֶּר יְהוָה אֶל-מֹשֶׁה, וַיִּתְּנָהּ יְהוֹשֻׁעַ לְנַחֲלָה לְיִשְׂרָאֵל כְּמַחְלְקֹתָם, לְשִׁבְטֵיהֶם; וְהָאָרֶץ שָׁקְטָה מִמִּלְחָמָה".
המושג קיים בפירושו המודרני מאז נוסדו לראשונה מושבי העובדים החל משנות ה-20' של המאה הקודמת; בשונה מהמושבה והקיבוץ שהיו צורות היישוב הכפריות הציוניות הראשונות, התפתח הרעיון של מושב עובדים שיאפשר למשפחה לקיים משק חקלאי עצמאי. לצורך כך הוגדרה יחידת הבסיס, הנחלה, כחלקה בעלת שטח מינימלי, שיאפשר למשפחה חקלאית ובנה הממשיך להתפרנס בכבוד מעיבוד חקלאי, על בסיס עבודה עצמית ושיווק במסגרת קואופרטיבית של מושב עובדים.
שטחי הנחלות הוקצו על ידי המוסדות המיישבים ולאחר קום המדינה, על ידי המדינה. שטחים אלה נחשבים לשטחים בבעלות המדינה, ובעל הנחלה מוגדר כ"בר רשות".
מצב משפטי.
הנחלות במושבים כפופות מבחינה קניינית למספר בעלי עניין: רשות מקרקעי ישראל (בעלת הקרקע), האגודה השיתופית אליה המתיישב שייך, והסוכנות היהודית (בחלק מהמושבים) והמתיישב החקלאי בעצמו, שמוגדר "בר רשות", ולא בעל הקרקע, כל עוד לא היוון את חלקת המגורים שלו (ביצע "חכירה לדורות"). זאת, לצד כפיפות תכנונית לחוק התכנון והבניה והוועדה המקומית לתכנון ובניה.
הנחלה החקלאית היא יחידת הקרקע הבסיסית ב"חוזי המשבצת" של האגודות השיתופיות של המושבים החקלאיים בישראל מול בעלת הקרקע, מדינת ישראל, באמצעות רשות מקרקעי ישראל. בישראל כ-400 מושבים חקלאיים בהם מתקיימות נחלות חקלאיות, ובסך הכל כ-30,000 נחלות.
שטחי הנחלות משתנים בהתאם לאזור בארץ ומוגדרים על פי תקן הנחלה שהגדיר משרד החקלאות לאותו מושב.
כל נחלה בנויה ממספר חלקים: חלקה א’ היא החלקה שבה נמצאים חלקת המגורים והשטח החקלאי הצמוד אליה. בחלקת המגורים ניתן להקים את מבני המגורים ומבני משק אחרים של המתיישב בנחלה, והשטח החקלאי הצמוד מיועד כולו לעיבוד החקלאי; חלקה ב' מיועדת גם היא לעיבוד החקלאי של המתיישב ויכול שאינה מחוברת לחלקה א'; חלקה ג' מיועדת לעיבוד משותף ביוזמת האגודה השיתופית.
עקב מורכבות קניינית ותכנונית זו, ובראש ובראשונה הדרישה ההיסטורית להחזקת הנחלה על ידי בעל זכויות אחד בלבד ללא אפשרות לחלוקתה או הורשתה למספר יורשים, בשנים האחרונות חלו תמורות משמעותיות בכללים החלים על נחלות, כגון אפשרות לעגן את זכויותיו של המתיישב בקרקע או לפצל מגרש מהנחלה.
ג'ים קוסטה
ג'יימס מנואל קוסטה (באנגלית: James Manuel Costa; נולד ב-13 באפריל 1952) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של מדינת קליפורניה, מאז 2005. בשנים 2005–2013 ייצג את מחוז הקונגרס ה-20. טרם היבחרו לקונגרס, היה קוסטה חבר הסנאט המדינתי של קליפורניה בשנים 1994–2002 וחבר האספה המדינתית מדצמבר 1978 עד ראשית 1994.
ביוגרפיה.
קוסטה, יליד פרזנו, הוא דור שלישי למשפחת חקלאים. סבו וסבתו היגרו אל ארצות הברית מהאיים האזוריים בפורטוגל בראשית המאה העשרים. בשנת 1970 השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון "ממוריאל סן חואקין", ולאחר למד באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו, שם קיבל תואר ראשון ב-1974. בשנים 1975–1976 היה עוזר פרלמנטרי בלשכתו של חבר הקונגרס ג'ון האנס קרבס , ובין השנים 1976–1978 היה עוזרו המנהלי של חבר האספה המדינתית ריצ'רד להמן. קוסטה ייצג חלק ממחוז פרזנו בבית המחוקקים המדינתי במשך 24 שנה, כחבר האספה המדינתית של קליפורניה (1978–1994) והסנאט של קליפורניה (1994–2002). בשנת 1986 חולל שערורייה בגין שידול לזנות לאחר שנעצר ביחד עם יצאנית בת 19 לה שילם קוסטה חמישים דולר אמריקאי. הוא נימק את האירוע כ"שיקול-דעת לקוי", אך לא הגיש ערעור על כתב האישום שהוגש נגדו.
בשנת 2004 נכנס קוסטה למערכת הבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית במחוז הקונגרס ה-20 של קליפורניה, שנפתחה עם פרישתו של חבר הקונגרס קאל דולי. דולי הביע תמיכה בראשת הסגל שלו לשעבר, ליסה קוויגלי, אך מרבית הממסד הדמוקרטי בקליפורניה, כולל הסנאטורית דיאן פיינסטיין, נתן את גיבויו לקוסטה, שניצח בפריימריז העיקש והתמודד מול חבר הסנאט המדינתי רוי אשבורן, מועמד המפלגה הרפובליקנית. מחוז הקונגרס ה-20 היה ועודנו מעוז דמוקרטי מובהק, ש-63% מאוכלוסייתו הם לטינים; במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 רשם אל גור את שיעור התמיכה הגבוהה ביותר בו מחוץ לאגדי הערים הגדולים בקליפורניה (סקרמנטו ואזור מפרץ סן פרנסיסקו בצפון ולוס אנג'לס וסן דייגו בדרום קליפורניה). עם זאת, הרפובליקנים השקיעו סכום בלתי-מובטל במירוץ לבית הנבחרים. חרף זאת ניצח קוסטה בבחירות ונבחר עם 54% מהקולות.
קוסטה בעל עמדות מתונות יחסית לעמיתיו הדמוקרטים בבית הנבחרים. למשל, במרץ 2010 הסכים לתמוך בחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה לאחר שהיסס להביע תמיכה באג'נדה שהנהיג ממשל הנשיא ברק אובמה. על פי ידיעות שדווחו בעיתונות האמריקאית, במטרה לוודא את תמיכתו של קוסטה, הנהגת בית הנבחרים הבטיחה לקוסטה ולחבר הקונגרס דניס קרדוזה מימון לבית ספר לרפואה בעמק המרכזי של קליפורניה. קוסטה נמנה בין חמשת הדמוקרטים בקונגרס שהצביעו בעד מתן האישור לממשלה הפדרלית של ארצות הברית למכור נשק לערב הסעודית ולתמוך בההתערבות הצבאית של הסעודים בתימן.
בינואר 2015 היה קוסטה אחד מ-28 הדמוקרטים בבית הנבחרים אשר הצביעו בעד בניית קו צינור קיסטון. ב-19 בנובמבר אותה שנה הצביע בעד חקיקה שבלמה את יישובם בארצות הברית של פליטים מעיראק ומסוריה. במהלך ספטמבר 2020 האשים קוסטה את טורקיה, חברה בנאט"ו ולפיכך בעלת בריתה של ארצו, בכך שהסיתה לסכסוך בין אזרבייג'ן לארמניה אשר הצית את מלחמת נגורנו קרבאך השנייה. קוסטה טען כי ב-1 באוקטובר 2020 חתם על מכתב שנמען אל מזכיר המדינה של ארצות הברית מייק פומפאו ובו גינוי פעולותיה הצבאיות של אזרבייג'ן נגד נגורנו קרבאך, והוקיע את תפקידה של טורקיה במלחמה.
פרסי אופיר
דוד בוסי
היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לצ'ילה. הסיומת נוצרה בשנת 1987 ומנוהלת על ידי אוניברסיטת צ'ילה. הרשמה של תת-סיומות תחת סיומת אינטרנט זאת מותרת לכולם, כפי שנקבע בתקנה הנוכחית להפעלת רישום שמות תחת הסיומת .CL מאז דצמבר 2013, מה שביטל את הדרישה של נרשמים זרים ליצור קשר מקומי בעזרת RUN, מספר הזיהוי הלאומי הצ'יליאני.
רישום דומיינים הכוללים אותיות עם הדגשה (á, é, í, ó, ú), ñ ו- ü נפתחו בשנת 2005 לציבור.
מאז אפריל 2011, הסיומת תומכת ב-DNSSEC.
מיקרוסופט עשו שימוש בסיומת בעזרת Domain Hack בשביל ליצור את הרשת חברתית המקוונת שלה So.cl. אורקל גם עושים שימוש עם ה-Domain Hack על מנת ליצור קיצור URL לאתרם ולשירותם ora.cl.
תמיכה ב IPv6.
בדוח של הוריקן אלקטריק ממאי 2012, הסיומת מופעלת בתמיכה של IPv6 ועם שרתים ב-IPv6.
שפע יששכר
ח'ולאנית
ח'ולאנית (בערבית: الخولانية אל-ח'ולאניה) היא שפה שמית אשר נראה שייכת לענף השמי הדרומי במשפחה. השפה בסכנת הכחדה וכוללת מספר גדול של ניבים המדוברים בפי בני שבט חַ'װְלָאן בערב הסעודית ובתימן, מהם השניים שנחקרו הם פייפית וראזִחית. ח'ולאנית משמרת מאפיינים רבים של השפה העתיקה חמיירית (ולכן בערבית לעיתים קרויה "חמיירית" الحميرية אל-חמיריה), ומשלבת מאפיינים של ערבית המדוברת בסביבה.
מחקר השפה נמצא בחיתוליו, ועדיין אין הסכמה על מיקומה בעץ המשפחה השמית. יש הרואים בה שפה (או קבוצת ניבים) עצמאית שהושפעה מערבית, השפה החיה האחרונה ששרדה בתוך תת-ענף שפות דרום-ערב העתיקות. לעומתם, אחרים רואים בה אוסף ניבים של ערבית שבהם חמיירית מהווה לשון תשתית.
בעבר, האזור היה מבודד ממטיילים ומקהילות אחרות, ולכן השפה הייתה מוגנת. בעשורים האחרונים, חוקרים מתעדים אותה בדחיפות, כיוון שהאוכלוסייה באזור בו היא מדוברת נמצאת בתהליך שינוי, ודוברים צעירים של השפה עוברים לחיות במקומות אחרים ומושפעים משפות אחרות.
ניבים.
מחקרים לשוניים התמקדו בניב פייפית בערב הסעודית, ובניב ראזִחית במחוז ראזח בצפון תימן.
פייפית.
פֿייפֿית (בפייפית: פַֿייפִֿי; בערבית: الفيفية אל-פיפיה), היא ניב המדובר בפי כ-50,000 דוברים, בהרי פַײְפָא' בדרום-מערב ערב הסעודית. הדוברים הצעירים הם בני 45 בערך וייתכן שהם עברו לחיות מחוץ לאזור, בעוד שהדוברים הקשישים ביותר הם סביב גיל 90, ואלה מהם שמעל גיל 60 מעולם לא עזבו את האזור.
ראזחית.
רָאזִחִית (בראזחית: רָאזִחִי , בערבית: الرازحية אל-ראזחיה) מדוברת בפי 62,900 איש (נכון ל-2004), בסביבת שרשרת ההרים ראזח (ג'בל ראזח) בצפון-מערב תימן, ממערב לעיר צעדה, שפסגתה הגבוהה ביותר, ג'בל חורום, בגובה 2,790 מטר. מספר דוברי ראזחית דווח במאגר אתנולוג כעומד על 62,900 ב-2004.
פונולוגיה.
שני מאפיינים מבחינים (איזוגלוסות) פונולוגיים משמעותיים שקיימים בניב ראזִחית ולא קיימים בערבית, ועל כן מצביעים על הצורך למיין אותם בנפרד, הם:
בנוסף, בראזחית יש מספר גדול של מילים בסיסיות, מילות יחס וצורות דקדוקיות אחרות שאינן ערביות.
מאפיינים דקדוקיים נוספים.
"אמ-" היידוע.
מילת היידוע היא התחילית "אמ-" היידוע (לעומת "אל-" בערבית, למשל). דוגמאות:
ביטויים לדוגמה.
להלן דוגמאות לביטויים יומיומיים מח'ולאנית, עם תרגום לעברית ותרגום ותעתיק לערבית:
ספין (סרט)