בעת מגפת הקורונה בשנת 2020 עורר סערה כאשר קרא לחרדים לחזור לשטעטל במזרח אירופה, זאת לאחר שקבע כי הציבור החרדי אינו נשמע להוראות משרד הבריאות במלחמה במגפת הקורונה ומפעיל פרקטיקות גזעניות כלפי הציבור הספרדי, סערה שבעקבותיה דרש חבר הכנסת אורי מקלב להשעותו מהגשת התוכנית משכן לילה בערוץ הכנסת.
הוא כותב טורי דעה בעיתונים שונים ובאתרי ואינטרנט בנושאים שונים ומגוונים. במשך כארבע שנים היה לו טור ביקורת תקשורת קבוע בירחון "סטטוס" בנושאי תקשורת וגם בירחון "גלילאו" בנושאי טכנולוגיה ותקשורת. את טוריו ניתן למצוא בבלוג "ביקורת ולא בהכרח בונה".
חיים אישיים.
זובידה מתגורר בתל אביב-יפו, נשוי לד"ר אביבה זלצר-זובידה ולהם שני בנים.
קישורים חיצוניים.
פרסומיו.
מאמרים
ספרים:
ספרים ערוכים:
פרקים בספרים:
מאמרים נוספים:
א. צ'. בהקטיוודאנטה סוואמי פרבהופאדה
אַבְּהַאי צָ'רָנָארָוִינְדָה בְּהַקְטִיוֵדַאנְטָה סְוָאמִי פְּרַבְּהוּפָּאדָה (בבנגלית: অভয় চরণারবিন্দ ভক্তিবেদান্ত স্বামী প্রভুপাদ, בסנסקריט: अभय चरणारविन्द भक्तिवेदान्त स्वामी प्रभुपाद; 1 בספטמבר 1896 - 14 בנובמבר 1977) היה מורה רוחני הודי שהקים בשנת 1965 את התנועה הבינלאומית למען תודעת קרישנה.
ביוגרפיה.
בהקטיוודאנטה סוואמי נולד בכלכותה בשם אַבְּהַאי צָ'רָן דֶה. ב-1920 סיים תואר ראשון בפילוסופיה בקולג' הכנסייה הסקוטית. באותה עת התחתן והקים עסק בתחום הרוקחות. ב-1922 הגורו שלו, מנהיג רוחני בזרם הגאודיה ואישנוויזם, דחק בו להפיץ את עקרונות הבהקטי בעולם המערבי. ב-1933 הוסמך רשמית באללהאבאד על ידי מורו הרוחני. לאחר מכן, אבהאי הקדיש את זמנו הפנוי ללימוד והוראת כתבי הבהקטי. ב-1947 אגודת מורו, הגאודיה מאטהה, הכירה בלמדנותו והעניקה לו את התואר בהקטיוודאנטה.
ב-1954 בהקטיוודאנטה פרש מחיי משפחה, והקדיש את כל זמנו לעבודה תאולוגית. ב-1959 לקח על עצמו את נדר הנזורה (סנניאסה) והחל כותב ביאורים והתעמקויות לכתבים הוודים. ב-1965 הפליג לארצות הברית, שם ייסד את התנועה הבינלאומית למען תודעת קרישנה. לפיתוח חמלה, אחריות, מחשבה צלולה ופרנסה הוגנת, הוא ביקש מתלמידיו להקפיד על צמחונות ואיפוק מיני במסגרת הנישואים, להימנע מסמים ומהימורים, ולערוך מדיטציה על המנטרה הרא קרישנה. התנועה הפכה פופולרית בקרב צעירים ברחבי העולם (בכללם ג'ורג' האריסון מלהקת הביטלס), וספריו זכו להערכה רבה מאינדולוגים מובילים.
על אף גילו המתקדם, בהקטיוודאנטה תרגם וביאר עשרות כרכים אודות התרבות העתיקה של הודו (כדוגמת הבהגווד גיטה והבהאגווטה פוראנה). הוא הקים למעלה ממאה מרכזים ברחבי העולם, וחנך אלפי תלמידים.
ברי&quot;ל
מזמור צ&quot;ד
טוביה פיינמן
טוביה פיינמן (20 ביולי 1935 - 22 בינואר 2002) היה אלוף-משנה בצה"ל, מבכירי יחידת המודיעין 8200.
קורות חייו.
טוביה פיינמן נולד בעיר קישינב שבבסרביה (אז ברומניה; כיום במולדובה) בן יחיד לשבע פיינמן לבית רויט וליצחק פיינמן. שמו המקורי היה תיאודור, על שם תיאודור הרצל (ובשם חיבה: טדי), ועם עלייתו לארץ ישראל עוּברַת שמו לטוביה. טוביה גדל בבית המשפחה בעיר אורגייב הסמוכה לקישינב. עם תפיסת השלטון על ידי הסובייטים בשנת 1940 הוגלה סבו, והעסק המשפחתי – אספקת חומרי בניין - קרס. בקיץ 1941, בהיותו בן שש, החלו הגרמנים להפציץ את האזור מהאוויר. המשפחה החלה במנוסה מזרחה לקירגיזסטן, שם נפטר אביו של טוביה משחפת. בסתיו 1944 עזבו טוביה ואמו את קירגיזסטן והגיעו לרומניה. במהלך 1947 עלו דרך מרסיי לארץ ישראל באונייה "טרנסילבניה". הם הגיעו לנמל חיפה בתחילת חודש ינואר 1948.
טוביה הצטרף לחברת הנוער בקבוצת שילר שליד רחובות. בסיום הלימודים התקבל כחבר בקיבוץ ועבד כחקלאי בענפים השונים.
בשנת 1955 התגייס לצה"ל. ב-1958, עם שחרורו, חזר לקיבוצו וניהל את המטעים הסובטרופיים. בשנת 1960 עזב את קבוצת שילר, נישא לברוריה לבית קופיליס וחזר לשירות צבאי. הוא שירת עד לשחרורו בדרגת אלוף-משנה בשנת 1981. לאחר שחרורו עבד בחברות ביטחוניות ובייעוץ ביטחוני. לאחר גירושיו הקים משפחה עם ניבה ירון. לטוביה פיינמן חמישה ילדים: שני בנים ובת מנישואיו הראשונים, ושתי בנות מרעייתו ניבה.
במהלך 2001 לקה בסרטן ונפטר בינואר 2002.
שירות צבאי.
ב-1955 התגייס פיינמן לנח"ל. הוא שרת כחייל וכקצין בגדוד הנח"ל המוצנח 88 (לימים גדוד 50) השתתף במבצע "קדש" בקרב המיתלה כחלק מהכוח הקרקעי וכן בפעולה בא-טור. במהלך שירותו עבר קורס קציני מודיעין ולאחר שחזר לשירות צבאי שירת באמ"ן/מחקר טכני. בשנת 1965 השתתף בקורס מ"פים, ובאותה שנה החל לימודיו לתואר ראשון בשלוחת תל אביב של האוניברסיטה העברית במדעי החברה ובהיסטוריה כללית. סיים בהצטיינות את לימודי התואר הראשון בשנת 1972.
יחידת "מסרגה".
בשנת 1967 אותר רב-סרן טוביה פיינמן על ידי ראש אמ"ן, אלוף אהרן יריב, להקים ולעמוד בראש יחידת ההאזנה לסובייטים בתוך יחידה 515 (כיום 8200). כינוי היחידה הזו היה "מסרגה". בשנת 1971 קיבל דרגת סגן-אלוף. טוביה עמד בראש "מסרגה" עד לגירוש הסובייטים ממצרים בקיץ 1972. שיא הפעילות של "מסרגה" היה ביולי 1970 במסגרת מבצע רימון 20, בו דיווחה היחידה בזמן אמת לחיל האוויר וסייעה בהפלת חמישה מטוסי מיג שהוטסו על ידי טייסים סובייטים. באוקטובר 1973 התקבלו גם ממקורות "מסרגה" ידיעות על עזיבה מסיבית של מומחים סובייטים ומשפחותיהם כסימן מעיד למלחמה, אך המודיעין נכשל בהבנת המצב ההתרעתי.
יחידת "מסרגה" נודעה בגיבושה החברתי הייחודי וברמתה המקצועית ללא פשרות בזכות אישיותו המיוחדת של טוביה כאדם וכמפקד. עם דעיכת המעורבות הסובייטית השתלבו בוגרי "מסרגה" בתפקידי פיקוד משמעותיים ביחידה 8200 ובקהילת המודיעין כולה.
תפקידי פיקוד ומטה.
בשנת 1972 יצא לקורס פו"מ קצר ובמרץ 1973 מונה להיות מפקד ענף אלינט ביחידה 8200. בתקופה זו נחשף טוביה להכרות קרובה עם הגורמים הטכניים – הנדסיים של היחידה ומשילוב של התחומים הייעודי, המבצעי והטכני. בשנת 1976 התמנה לראש המטה הראשון של היחידה והועלה לדרגת אלוף-משנה. באוקטובר 1978 יצא ללימודים לתואר שני בטכניון בחיפה בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול. נושא עבודת הגמר שלו היה: "מערכות אדם-מחשב-מכונה במערכות תעשייתיות". בשובו מהלימודים בשנת 1980 התמנה לתפקיד ראש מחלקת ציוד ותקציבים של מפקדת קצין מודיעין ראשי.
בשנת 1981 פרש פיינמן מצה"ל בתום 26 שנות שירות.
בחיים האזרחיים.
בשנים 1981–1984 עבד כיועץ לתעשיות במסגרת חברת ת.י.ל בחברות אלתא, תדיראן ואלישרא בנושאי לוחמה אלקטרונית, סיגינט והנדסת אנוש של המערכות. בשנת 1984 הקים והפעיל מחלקת פיתוח עסקי בחברת אלישרא. בשנים 1986–1988 עבד בחברת אלתא בתפקיד מנהל שיווק ומכירות במינהל ל"א.
בשנים 1988–1989 שהה במוסקבה כשליח מטעם לשכת הקשר נתיב.
בשנים 1990–1993 שמש יועץ ליחידה 8200.
בשנים 1999–2001 הרצה בהתנדבות לעולים מחבר העמים מטעם המועצה לשלום וביטחון.
טרי מור
טרי מור (באנגלית: Terry Moore; נולדה ב-7 בינואר 1929) היא שחקנית אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1952 על הופעתה בסרט "שובי שבא הקטנה".
ביוגרפיה.
מור נולדה בשם הלן לואלה קופורד בעיר גלנדייל שבקליפורניה. היא גדלה במשפחה מורמונית בלוס אנג'לס. בצעירותה מור דיגמנה לפני ששיחקה לראשונה כשחקנית קולנוע בסרטים "אורות הגז", "בנה של לייסי" ו"השטן על גלגלים" תחת השמות הלן קופורד וג'יין פורד. בשנת 1948 שינתה את שם הבמה שלה לטרי מור ועבדה במספר תחנות רדיו.
קריירה.
מור פרצה לתודעה בזכות השתתפותה בשוברי קופות כמו "ג'ו יאנג האימתני" בתפקיד ג'יל יאנג, "שובי שבא הקטנה" בתפקיד הסטודנטית הצעירה מרי באקהולדר עליו הייתה מור מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1952 ו"פייטון פלייס" של מארק רובסון בתור בטי אנדרסון.
בשנות ה-50 שיחקה מור עבור במאים נחשבים כמו ג'ין נגולסקו בעיבוד הקולנועי לספר "אבא ארך רגליים" בתפקיד לינדה אשתו של המיליונר ג'רביס פנדלטון (פרד אסטר) ואיליה קאזאן בסרטו "איש על חבל מתוח" בתפקיד תרזה בתו של בעל הקרקס קארל קרניק (פרדריק מארץ'). ב-1957 שיחקה בסרט ברנדין לצידו של פט בון. בנוסף שיחקה מור בסרט ההרפתקאות "מתחת לשונית 12 מייל" לצידו של רוברט ואגנר איתו היא הופיעה בסרט המלחמה הקרה של ריצ'רד פליישר "בין גן עדן לגיהנום".
לאחר תקופת השיא שלה כשחקנית החליטה מור לפרוש ממשחק באופן חלקי ושיחקה רק בסרטי בי מובי כמו "מעבר לסיפון" לצידו של אדם סנדלר בהופעת הבכורה שלו, "פרחחי בברלי הילס" (סרט אותו כתבה והפיקה) ו"מסע אחרון".לצד קריירת המשחק שלה מור הייתה גם מצוות מפיקי תוכנית הריאלטי "America's Funniest Home Videos".
בשנת 1994 קיבלה מור כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בשנת 2014 השתתפה מור כשחקנית אורחת בסדרת הדרמה "בלש אמיתי".
חיים אישיים.
למור היו חמש מערכות נישואין במהלך חייה: בעלה הראשון של מור היה כוכב הפוטבול זוכה גביע הייזמן גלן דייוויס לו היא נישאה בשנת 1951 למשך שנה אחת עד שנפרדו. בשנת 1956 נישאה ליוג'ין מקרארת', הנישואים החזיקו מעמד שלוש שנים.
את שני ילדיה ובהם השחקן גרנט קרמר הביאה מור לעולם ביחד עם בעלה השלישי סטיוארט קרמר לו הייתה נשואה במשך כ-13 שנה עד שהתגרשו. בשנת 1994 התחתנה מור פעם נוספת, עם ג'רי ריברס ונשארה נשואה לו עד למותו בשנת 2001. מור הייתה גם זוגתו של מפיק הסרטים הנודע האוורד יוז, היא עזרה וייעצה רבות לכוכב הקולנוע לאונרדו דה קפריו בהכנותיו לתפקיד הווארד יוז בסרט "הטייס".
שיר של יום ראשון
שיר של יום רביעי
שיר של שבת
מטאל סנט