על ספרה זה (שהוא המפורסם בספריה, והראשון שתורגם לעברית) ספגה ארנדט ביקורת רבה מגורמים יהודים, ובהם חוקר היהדות והקבלה גרשם שלום, וממשפטן גדול שהיה היועץ לתובע של מדינת ישראל במשפט אייכמן, יעקב רובינסון. רבים ראו בספר רק את ההתייחסות ההומאנית הכללית, ולא מצאו בו התייחסות ליהדותם של הקורבנות – התייחסות הנראית מתחייבת לאור יהדותה של ארנדט והביוגרפיה שלה. נראה כי יחסה של ארנדט ללאומיות היהודית, ובכלל זה לציונות, היה מסויג. לדעתה, הייתה יד מכוונת במשפט אייכמן שרצתה להעצים את הרעיון הציוני ואת המיליטריזם הישראלי על חשבון עריכת משפט צדק.
ההיסטוריון האנגלי דייוויד סזרני מצא כי בתקופת המשפט הביעה ארנדט במכתביה הפרטיים יחס מזלזל כלפי יהודים שאינם ממוצא גרמני. היא כתבה על גדעון האוזנר כי הוא "יהודי גליצאי טיפוסי, לא סימפתי" ש"שוגה כל הזמן והוא ודאי מאלה שאינם יודעים שפה כלשהי על בוריה". במכתב לקרל יאספרס היא מתארת את ההקשר האנושי שבתוכו מתקיים המשפט כך: "התרשמותי הראשונית. מעל לכל, השופטים, העידית של יהדות גרמניה. מתחתיהם, פרקליטי התביעה, גליצאים, אך עדיין אירופאים. הכל מאורגן בידי כוחות המשטרה המעוררים בי חלחלה, דוברים רק עברית ונראים ערבים. יש בהם כמה טיפוסים שנראים אלימים ביותר. אלה ימלאו כל פקודה. ומחוץ לדלתות, ההמון האוריינטלי, משל היינו באיסטנבול או בכל מדינה חצי אסייתית אחרת. נוספים לאלה, ובולטים במיוחד בירושלים, היהודים בפאות ובקפוטות, ההופכים את החיים לבלתי אפשריים עבור כל אדם הגיוני שחי כאן".
זכרה וייצוגיה בתרבות.
זמן לא רב אחרי מותה, הפכה ארנדט לאייקון תרבותי, וזכתה להערצת-המונים. היא הונצחה בדרכים רבות: חברת הרכבות הגרמנית קראה על שמה את הרכבת הנוסעת בקו קרלסרוהה-הנובר; הדואר הגרמני הוציא בול לזכרה; רחובות בהנובר ובמרבורג נקראו על שמה ואף רחוב ראשי בברלין, הגובל באנדרטת הזיכרון לשואה; "אגודות חנה ארנדט" פועלות בגרמניה, ואוניברסיטת ברמן ואוניברסיטת המבורג מעניקות מדי שנה פרס על שמה. בסקסוניה פועל מכון על שמה של ארנדט, ובבית הכנסת הגדול באסן מוצגת תערוכה מתמדת המוקדשת לה. בכיכר בבל שבמרכז ברלין מונצח שמה על הפסל "הדפוס המודרני" לצד שמות כמו גתה, מאן, קאנט וכו'.
הנצחת שמה באופנים רבים אלו מהווה סממן חיצוני להתעניינות הרבה במשנתה עצמה. בעידן הפוסט-מודרני, החיפוש אחר משנה פוסט-אידאולוגית ופוסט-טוטליטרית העניק לכתיבתה רלוונטיות מחודשת. במערב אירופה, בארצות הברית ואפילו במזרח אירופה, הפכו עבודותיה של ארנדט למושא מחקר, ועבודות אקדמיות רבות נכתבו על הגותה.
פרסום רב זה, הגובל לעיתים בפולחן אישיות, הפך מטרה למתקפות וללעג של פילוסופים אחרים. ישעיה ברלין וסטיוארט המפשייר העירו, שלעיתים רחוקות בימינו הוקמה המולה כה רבה על כה מעט, לא מפני שהיו להם השגות כה חמורות על רעיונותיה של חנה ארנדט, אלא מפני שסברו כי אין בהם כל מקוריות, עומק ומחשבה שיטתית.
במוסדות האקדמיים בישראל, עד שנת 1997, הייתה התעלמות כמעט מוחלטת מעבודתה של ארנדט. אך ב-1997 התקיים, לראשונה בישראל, כנס עיון במשנתה. שעה זו, שהקולות הפוסט ציוניים הלכו וגברו, הייתה שעה כשרה לדון בפתיחות בדעותיה הביקורתיות על הציונות ועל הבעיה הפלסטינית. הכנס התקיים בירושלים בימים 9–11 בדצמבר, ועורר הדים בינלאומיים. אחריו נערך כנס נוסף במרכז הבינתחומי הרצליה באפריל 2003. ההרצאות שנישאו בשני הכינוסים הודפסו בספרים "חנה ארנדט בירושלים" (2007) ו"חנה ארנדט: חצי מאה של פולמוס" (2005).
בשנת 2005 הציג האמן הישראלי שי עבאדי במוזיאון היהודי בפרנקפורט תערוכת ציורים העוקבת אחר דמותה ועולמה. במלאת 100 שנה להולדתה באוקטובר 2006 הוצגה התערוכה בבית האמנים בירושלים.
בשנת 2012 נעשה הסרט חנה ארנדט, סרט דרמה המבוסס על חייה, בבימוי מרגרטה פון טרוטה, בו שיחקה אליענה שכטר.
בשנת 2015 הופיע בהפקה ישראלית-קנדית הסרט התיעודי של עדה אושפיז ויטה אקטיבה, ביוגרפיה רוחנית של חנה ארנדט.
ב-14 באוקטובר 2014 הושק לזכר יום הולדתה ה-108 גוגל דודל.
לקריאה נוספת.
מאמרים
משחק רשת
משחק רשת הוא משחק מחשב בו משחקים דרך רשת מחשבים. המשחק יכול להתקיים על גבי הרשת המקומית, רשת האינטרנט או טכנולוגיה מקבילה. קיימים סוגים שונים של משחקי רשת, אך בסיס המשחק הוא ביכולת של שחקנים אנושיים לשחק זה מול זה דרך הרשת אליה הם מחוברים (פנימית או חיצונית). זאת בניגוד למשחקים בהם המשחק הוא מול דמויות וירטואליות הנשלטות על ידי תוכנה כגון משחק מחשב.
משחקי האינטרנט כוללים מגוון רחב של משחקים עם רמות שונות של מורכבות, החל ממשחקי דפדפן המבוססים על טקסט וטכנולוגית אדובי פלאש ועד משחקי אסטרטגיה המשלבים גרפיקת תלת-ממד ועולמות וירטואליים המאפשרים למספר רב של שחקנים לקחת בהם חלק באופן סימולטני ולאורך זמן (ניתן להתחבר פעמים רבות באמצעות שם משתמש וסיסמה).
לרבים ממשחקי הרשת קיימות קהילות מקוונות המוסיפות למשחקים פן של פעילות חברתית ולא רק פעילות יחידנית של שחקנים בודדים.
משחקי דפדפן.
משחקי דפדפן הם משחקים המאוחסנים על שרת אינטרנט ומתבססים על הדפדפן כפלטפורמה להרצה. משחקים לשחקן בודד נוצרו כך שניתן לשחק בכל דפדפן עם התפתחות הטכנולוגית בתחום הגרפיקה האינטראקטיבית באינטרנט (כמו Java ו-Flash) משחקי הדפדפן נעשו מתוחכמים עוד יותר והפופולריות שלהם עלתה. לאחרונה, משחקי דפדפן רבים מתבססים על טכנולוגיית AJAX המאפשרת אינטראקציה מיידית (ראו: יישום אינטרנט עשיר).
משחקים מרובי משתתפים.
משחקים מרובי משתתפים מאפשרים לשחקן להתחבר דרך רשת התקשורתאו האינטראנט לשרת משחק. המשחקים הנפוצים ביותר הם משחקי תפקידים, משחקי אסטרטגיה ומשחקי יריות. המוצלחים שבמשחקים מרובי המשתתפים יכולים להגיע לעשרות אלפי משתתפים מכל רחבי העולם. נעשים טורנירים בהם צופים מאות אלפי משתתפים שבסופם נבחר אלוף עולם. בעוד שמשחקים ברשת יכולים להתייחס לכל משחק שמאוחסן באינטרנט, לרוב כשמתייחסים למשחקי רשת מתכוונים למשחקים מרובי משתתפים. . תוכנת TeamSpeak מכריזה על עצמה כתוכנה עם קהל יעד של גיימרים במשחקי רשת.
משחק יריות גוף-ראשון.
בשנות ה-90 השנים שה-ps נולד, משחקי רשת החלו לעבור מרשתות מקומיות לרשת האינטרנט. אחד מהמשחקים הראשונים שעבר לרשת האינטרנט היה דום. במקור, דום היה משחק יריות בגוף ראשון בו השחקן שגילם לוחם, נלחם בייצורים וירטואליים. בשנות ה-90, יצאה גרסה למשחק שאפשרה למספר שחקנים לשחק דרך רשת, אחד נגד השני. מאז דום, פותחו הרבה משחקי יריות בגוף ראשון המאפשרים קרבות רשת בין שחקנים בודדים, או קבוצה כנגד קבוצה.
משחק אסטרטגיה בזמן אמת.
משחקי אסטרטגיה בזמן אמת פותחו תחילה כמשחק לשחקן יחיד, במסגרתם מפתח השחקן אובייקט כלשהו (החל מדמות אחת ועד לעיר שלמה) ועליו לעמוד במטרות כלשהן. משחקים אלו עברו שינויים כך שיתאימו למשחק מרובה משתתפים כאשר הרעיון הוא שנדרש ליצור קואליציות של שחקנים כדי להקדים ולהשיג את המטרות בצורה מהירה יותר. קיימים שני סגנונות של משחקי אסטרטגיה בזמן אמת. בראשון, גם כאשר השחקן אינו מחובר, האובייקט שלו עדיין ברשת כך שניתן לקנות ממנו, לתקוף אותו וכדומה, בהתאם למשחק. בסגנון השני, רק כאשר השחקן מחובר ניתן לבצע אינטראקציה עם האובייקט שלו. משחק הרשת הפופולרי כיום נכון ל-2019 הוא פורטנייט ולו כ-200 מיליון משתמשים.
משחק תפקידים.
משחקי תפקידים הם חלק בלתי נפרד מעולם משחקי הרשת. משחקים אלו מספקים לגולש את האפשרות ליצור דמות וירטואלית המקבילה לעולם האמיתי עד לפרטי פרטים: גובה, מבנה גוף, גוון עור, צבעי עיניים ושיער, סגנון לבוש, תכשיטים וכו'. ניתן לחלק את משחקי התפקידים ההמוניים לשני סוגים עיקריים:
עולמות וירטואליים - משחקים המנסים ליצור עולם שיהיה דומה ככל האפשר לעולם המציאותי או לחיים בעולם המציאותי. זאת אומרת שהם יכללו אפשרויות וירטואליות לעבודה (אשר בחלק מן המקרים עשויה גם להיות רווחית בעולם האמיתי), לשכירת או קניית דירה ואפילו לקיום. המשחק הבולט ביותר בז'אנר זה של משחקים המוניים הוא Second life שהושק ב-23 ביוני 2003 ומחוברים אליו יותר מכ-50 אלף גולשים בו זמנית.
הז'אנר הפופולרי ביותר של משחקי התפקידים ההמוניים נקרא MMORPG או מ4 בעברית. במשחקים מהסוג הזה דמותו של השחקן היא אחת מן התושבים המאכלסים עולם וירטואלי (לרוב פנטסטי) הנתון במלחמה מתמדת עם כוחות האופל, האור או שניהם ביחד. המטרה במשחקים האלו היא להגיע לרמה הגבוה ביותר (על ידי לחימה במפלצות ובשחקנים אחרים) על מנת להיות השחקן החזק ביותר. המשחקים הידועים ביותר בז'אנר הם וורלד אוף וורקראפט ומייפל סטורי.
הטכנולוגיה.
משחקי דפדפן אינם דורשים הורדת קבצים למחשב. רוב משחקי הרשת בנויים בטכנולוגית פלאש (Flash) ו-Actionscript. שפות אלה מאפשרות לאחסן את המשחק על שרת אינטרנט שאינו תומך בשפות צד שרת. לעומת זאת, משחק רשת מבוסס דפדפן שאינו בפלאש, לרוב בנוי בשפות צד שרת כגון: ASP או PHP. שפות אלה למעשה מאפשרות לצד הלקוח (הגולש) להוסיף או לערוך תוכן משלו. שכן זהו חלק בלתי נפרד ממשחק רשת. מכיוון שברוב המקרים, במשחק רשת קיים יותר ממשתתף אחד, נדרשת תשתית מתאימה עם היכולת לשמור נתונים בבסיס נתונים. בסיס הנתונים מאפשר לגולשים לשמור את תוצאותיהם ולצפות על מיקומם ביחס למתמודדים נוספים.
תחרויות מקצועיות.
עם עליית הפופולריות במשחקי המחשב, נוצר גם התחום של תחרות מקצועית בדומה לענפי ספורט אחרים.
האירועים היוקרתיים ביותר בתחום הם ה-World Cyber Games (WCG) והCyberathlete Professional League (CPL).