שמאי מכריע הוא שמאי מקרקעין שהתמנה על ידי שר המשפטים לכהן בתפקיד מעין שיפוטי של הכרעה בסכסוכים שומתיים ואשר חלים עליו מגבלות עיסוק חמורות בדומה לשופט.
הסדרה בחוק.
פעילותם של השמאים המכריעים הוסדרה ביוזמת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עו"ד שרית דנה, לנוכח קשיים בהתנהלות הערעורים על גובה היטל ההשבחה וחשש לניגודי עניינים של העוסקים בקביעת גובהו. ההסדרה נעשתה בתיקון 84 לחוק התכנון והבניה שנכנס לתוקפו ב-1 במאי 2009. מטרת החיקוק הייתה יצירת מנגנון יעיל להכרעה בסכסוכים שומתיים על ידי בעלי מקצוע בעלי ניסיון ורקע מתאים, שאין בו חשש לניגודי עניינים, המתנהל בפרקי זמן קצרים (ביחס להכרעות בסכסוכים דומים) ושהתנהלותו שקופה. על אף החשש הרב שנלווה להקמת המנגנון, נמצא כי המנגנון יעיל ומספק לציבור שירות מקצועי בטווחי זמן ראויים.
תחומי ומאפייני העיסוק.
השמאים המכריעים מחליטים בסוגי הסכסוכים הבאים:
ניתוב הבקשות להכרעה שומתית מופנים על ידי הציבור אל מועצת שמאי המקרקעין שבמשרד המשפטים וזו משמשת מעין מזכירות בית דין אשר פותחת את התיקים ומנתבת אותם לשמאים המכריעים השונים, מווסתת את העבודה ומטפלת בבעיות אדמיניסטרטיביות ומשפטיות שוטפות.
לאחר שמועבר תיק לשמאי המכריע מתנהל הליך שנקבע בתקנות סדרי הדין בפרקי זמן מרביים קבועים. על פי התקנות פרוטוקולי הדיונים נמסרים לצדדים וההחלטות מתפרסמות באתר משרד המשפטים ובמאגרים משפטיים אלקטרוניים כגון נבו.
השמאים המכריעים מנועים במהלך כל תקופת כהונתם מלעסוק בעיסוקים אחרים בדומה לשופטים אלא בנסיבות מיוחדות ובאישור מראש של שר המשפטים (למשל הרצאות באקדמיה או פעילות התנדבותית).
בחירת השמאים המכריעים, כהונתם ושכרם.
השמאים המכריעים נבחרים בהליך איתור מיוחד על ידי "ועדה מייעצת לשר" שבה שמונה חברים חלקם עובדי מדינה וחלקם נציגי ציבור.
תקופת כהונתם של שמאים מוגבלת ל-10 שנים או עד לגיל 70 המוקדם בהם.
שכר השמאי המכריע משולם על ידי הצדדים המתדיינים בפניו. גובה השכר נגזר מגובה התביעה הכספית וקבוע בתקנות באופן שבו אין לשמאי המכריע אפשרות להשפיע על גובה שכרו. שיעור השכר המרבי הוא 3% בתביעות קטנות והולך ופוחת עד מתחת ל 1% בתביעות גדולות. שיעור השכר נקבע במטרה להביא להשתכרות של שופט בבית המשפט המחוזי.
משמעויות כלכליות.
מנגנון השמאי המכריע הוא מנגנון מעין שיפוטי אשר התנהלותו שונה מהתנהלות מערכת בתי המשפט ומכאן ייחודיותו:
נחל ברקת
נַחַל בָּרֶקֶת הוא נחל אכזב שתחילתו בהדום השומרון באזור רנטיס וסופו עם השפכו לנחל בית עריף דרומית למושב טירת יהודה בשפלה. הנחל הוא היובל הצפוני ביותר של נחל איילון וצפונית לו מתחיל אגן הניקוז העיקרי של נחל הירקון.
תוואי הנחל.
יובליו העליונים של הנחל מצויים באזור גדר ההפרדה מזרחית לכפר רנטיס. הנחל מנקז את האזור שבין יער קולה, כביש חוצה בנימין, רנטיס, נחל בית עריף והשכונות הצפוניות של שוהם. שם הנחל מורכב משני ערוצים ללא שם המדורגים בטרסות, ככל הנראה מהתקופה הביזנטית. בין שני הערוצים, על גב השלוחה עובר הקטע טירת יהודה - א-לובן מהדרך הרומית לוד - שכם ובמרכזה חרבת על.
הערוצים מתחתרים ממזרח למערב, ומתמזגים לנחל ברקת ממזרח לכביש 6. על גדתו הדרומית נבנה בתקופה הביזנטית מנזר אנה הקדושה (חרבת חני).
כביש 6 חוצה את הנחל ומערבית משם מטשטש ערוץ הנחל עקב מחצבה עד כביש 444. מערבית לכביש 444 מצויה בגדתו הצפונית שרידי סוללה של מסילת רכבת מפורקת שחיברה את המחצבה למסילה המזרחית. הנחל נכנס לשפלה הפנימית ומשם משנה את כיוונו לצפון דרום ואפיקו הופך רדוד. הוא מקיף את מושבים ברקת וטירת יהודה, עובר ליד קבר השיח נבי כיפל ומתמזג עם נחל בית עריף.
חי וצומח.
בחלקו העליון עובר הנחל בנוף בתה שהשתמר היטב ולאחר מכן ביער אורנים נטוע. מאז בניית גדר ההפרדה התרבו באזור הצבאים.
בחלקו התחתון עובר הנחל בנוף של שדות מעובדים ובאפיקו כמה קבוצות קנה.
שרידי אדם וארכאולוגיה.
בחלקו העליון מרובים שרידי חקלאות הררית, במפגש הדרך הרומית עם גדר ההפרדה מצויים שרידי מבצר מתקופת הברזל, מהתקופה הרומית-ביזנטית מצויים שרידים רבים ובניהם שרידי חווה בחרבת על, שרידי מנזר בחרבת חני ושרידי דרך רומית.
מהתקופה הצלבנית והעות'מאנית נבנה על הרכס שבין נחל ברקת ונחל מזור מבצר ועליו כפר בקולה, בחלקו המרכזי קיימים שרידים רבים לפעילות החציבה ושריפת הסיד מהתקופה העות'מאנית ואילך, בחלקו התחתון היה קיים עד מלחמת העצמאות הכפר א-טירה ולידו נבנה קבר השיח נבי כיפל.
חשיבות אקולוגית.
חלקו העליון של הנחל הוא בתה כמעט לא מופרעת וחלק מהמסדרון האקולוגי המחבר את האזורים הים תיכוניים במערב ארץ ישראל, ערוץ הנחל מאפשר מעבר יונקים וזוחלים גדולים בכבישים 6 ו 444.
מסלולים בנחל.
חלקו העליון של הנחל עובר בשטח אש, במגבלות אלו ניתן לטייל לאורכה של הדרך הרומית והערוצים בחלקו העליון לכל אורכם.
בחלקו התחתון של הנחל עוברת דרך סלולה המתחילה בטירת יהודה ומסתיימת בנבי כיפל.
עקר בית
אלכס קומן
אלכס קומן (נולד ב-1956) הוא מרצה בכיר בפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב ובמכללה האקדמית תל אביב-יפו. תחום מחקרו הוא מערכות מידע ויצירת ערך כלכלי. קומן אימץ מודלים מתחום מדעי המחשב לניתוח אסטרטגיה עסקית ומערכות תומכות החלטה. נוסף על עיסוקיו האקדמיים, משמש קומן כפרשן כלכלי במספר תוכניות רדיו וטלוויזיה, בהן "24 היום שהיה" בגלי צה"ל.
ביוגרפיה.
אלכס קומן נולד בבוקרשט בשנת 1956. משפחתו עלתה לישראל בשנת 1961 והתיישבה בשכונת "מחנה דוד" שבחיפה. במלחמת לבנון הראשונה הוא נלחם בקרב סולטאן יעקוב.
קומן הוא בעל תואר ראשון מהטכניון במדעי המחשב, MBA במסחר בינלאומי מאוניברסיטת NYU ודוקטורט מבית הספר לניהול על שם דרוקר באוניברסיטת קלרמונט, קליפורניה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בקבלת החלטות בקבוצה – יצירתיות וניהול קונפליקטים.
קומן מתמקד במודלים ליצירת ערך בארגונים. הוא פיתח מספר מודלים: מודל Arena למיפוי הזירה העסקית; מודל FAST לדיאגנוסטיקה ארגונית; מודל Intensity-Polarity-Value-Model לניהול קונפליקטים בקבוצה ומודל Xenogamy ליצירתיות טכנולוגית.
בשנים 1989-1993 ריכז את תחום מערכות מידע בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול של הטכניון. בשנים 1994-1997 היה בצוות המקים של המכללה האקדמית עמק יזרעאל, שם הקים וריכז את תחום מערכות מידע.
מאז 2010 הוא חבר בפאנל העורכים של כתבי העת "International Journal of Project Organisation and Management" ו-"International Journal of Information Technology Project Management".
קומן פרסם עשרות מאמרים בכתבי עת אקדמיים בינלאומיים ולימד בארצות הברית, הולנד ואיטליה. כמו כן, שימש מדען אורח במרכז המחקר "ווטסון" של IBM בארצות הברית.
קומן מרבה להתראיין בתוכניות טלוויזיה ורדיו בנוגע לנושאים כלכליים אקטואליים. הוא פרשן קבוע בתוכנית "24 היום שהיה" בגלי צה"ל, בהגשתו של אפי בן אברהם,
וכן בתוכניות "לילה כלכלי" בערוץ 10, "העולם הבוקר" ו"מאחורי הכסף" ברשת 13. הוא התארח פעמים רבות גם בתוכנית הבוקר של דן שילון וטלי מורנו בערוץ 2 וב"לונדון את קירשנבאום", וכמו כן גם השתתף ככוכב אורח בסדרת הקומדיה "הקודחים". בנוסף הוא בעל הטור "תמצית מנהלים" בעיתון גלובס ובעל פינה ברדיו חיפה.
מתגורר בתל אביב.
הלורקס
הלורקס (באנגלית: Dr. Seuss' The Lorax) הוא סרט קומי-מוזיקלי באנימציה ממוחשבת בהפקת אולפני יוניברסל, המבוסס על ספרו רב-המכר של ד"ר סוס באותו השם משנת 1972. הסרט הופץ על ידי אולפני יוניברסל ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-2 במרץ 2012.
תקציר העלילה.
ההרפתקה עוקבת אחר ילד בן 12 ששמו טד בחיפושו אחר עץ אמיתי שבאמצעותו הוא מתכוון לכבוש את לבה של אודרי, נערת חלומותיו. כדי למצוא את העץ הוא צריך למצוא את אז-לי, שמספר לו כיצד נעלמו כל העצים ומה אפשר לעשות כדי להחזירם.
הסרט מותח ביקורת קשה על התנהלות הכלכלה האנושית, אף שהוא קומי וחביב.
ביקורות והכנסות.
הסרט זכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג משוקלל של 58%. בסוף השבוע הראשון לצאתו הכניס הסרט 70 מיליון דולר, הפתיחה השלישית בטיבה לחודש מרץ בארצות הברית, והשמינית הטובה ביותר לסרט אנימציה נכון למרץ 2012.
יחזקאל סומך
יחזקאל סומך (1927 - 13 באפריל 2008) היה קצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל, כיהן כסגן מפקד חיל האוויר במלחמת ההתשה.
ביוגרפיה.
סומך נולד ב-1927 לאסתר ויעקב בעיראק ועלה לארץ ישראל ב-1935. בתחילת שירותו בצה"ל, נשלח סומך באוגוסט 1948 עם קבוצה של חניכים לבית הספר לטיסה אליקא באורבה שבאיטליה. בפברואר 1950 צורפו חניכי הקורס לחניכים ששבו מקורס טיס בצ'כוסלובקיה לקורס טיס מס' 1 של חיל האוויר. שירת ברמת דוד כטייס קרב, ב-1951 שימש מדריך בקורס מדריכי טיסה, פיקד על שלב ראשוני בבית ספר לטיסה. בספטמבר 1955 מונה למפקד טייסת 110, הייתה זו הטייסת האחרונה בחיל האוויר שעדיין הטיסה מטוסי קרב מוסקיטו. הטייסת הודממה במאי 1956, אך חודש לאחר מכן נקרא סומך להכניס אותה מחדש לכוננות לקראת מבצע קדש. במלחמת סיני פיקד על הטייסת שהשתתפה בגיחות רבות בחזית. בלילה הראשון של הלחימה יצא בעצמו לגיחת סיור בה עשתה הטייסת את טבילת האש שלה במלחמה כשהפציץ שיירה של צבא מצרים בסיני. במהלך המלחמה הוביל סומך מבנה של רביעיית מטוסים להפצצת שארם א-שייח'. לאחר המלחמה קלטה הטייסת בפיקודו את מטוסי הווטור הראשונים בחיל האוויר ועברה לעידן מטוסי הסילון.