בתקופת מגוריו בארצות הברית התמקד בעיצוב בתי יוקרה ומטבחים יוקרתיים, ולאחר שעלה לישראל החל להתמקד גם בתכנון ועיצוב בתי כנסת ומבני ציבור, הפרויקט הראשון אותו עיצב בישראל הוא בית הכנסת זכור לאברהם בירושלים שנבנה בתרומת משפחת אברהם פיצ'וטו מברזיל, אולם הפרויקט המרכזי שלו בשנותיו הראשונות בישראל היה המרכז העולמי של חסידות בעלז, מה שהקנה לו פרסום רב בתחום תכנון בתי כנסיות ומוסדות ציבור, ומאז תכנן ועיצב מעל 700 בתי כנסת ואתרי מורשת.
חוץ מתכנון ועיצוב בתי כנסת לכל שכבות הציבור החרדי, ליטאים, חסידים, עדות המזרח, דתיים לאומים, נבחר לעצב ולתכנן במגוון בתי כנסיות ואתרים מיוחדים, כדלהלן:
תכנון מרכזי חסידויות גדולים בארץ ובעולם.
בתחילת המאה ה-21 החלו חסידויות גדולות ברחבי העולם להקים מבנים גדולים שישמשו בתי כנסת מרכזיים ומרכזים עולמיים עבור קהילותיהן, ועקב ניסיונו הרב בתכנון מבנים מעין אלו, נבחר אסטרייכר לתכנן את הפרויקטים המורכבים הללו, במסגרת זו הוא תכנן את בית המדרש הגדול של חסידות גור בירושלים, המרכז העולמי של חסידות ויז'ניץ בבני ברק, והמרכז העולמי של חסידות סקווירא בניו סקוור ניו יורק, כמו כן תכנן מרכזים עבור חסידויות קטנות יותר, חסידות ביאלה בירושלים, חסידות סלונים בירושלים, חסידות תולדות אהרן בירושלים, חסידות סאדיגורה בבני ברק, חסידות פיטסבורג באשדוד, ועוד.
שחזור אתרי מורשת עתיקים.
אסטרייכר עוסק גם בשחזור אתרי מורשת יהודיים עתיקים בשילוב התאמתם לשימוש באמצעות מערכות מיזוג ותאורה.
בשנת תשס"א (2001) נבחר על ידי הקרן למורשת הכותל המערבי כמעצב ראשי בפיתוח וחידוש פנים רחבת הכותל המערבי והאתרים הסמוכים, במסגרת זו תכנן ועיצב את פנים קשת וילסון, כולל עזרת הנשים, בית הכנסת ע"ש הרב גץ ובית הכנסת "שערי תשובה" באולם דגם בית המקדש הראשון במנהרות הכותל, מרפסת התצפית ובית שטראוס ברחבת הכותל.
בשנת תשס"ז (2007) מונה על ידי "קרן אוורסט" שבניהול הפילנתרופ היהודי מר ארווינג מוסקוביץ' לשקם את פנים בית הכנסת "אהל יצחק" ברובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים, שנחנך שנה לאחר מכן ברוב פאר והדר, ומשמש עד היום מניני תפלה ולומדים רבים.
לאחר מכן נבחר על ידי הסוכנות היהודית לעצב ולשחזר את אתר קבר רחל, ועל ידי המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים לעצב ולשחזר את קבר דוד המלך ואתרי מורשת נוספים, ביניהם קבר הרמב"ם, קבר רבי עקיבא, וקבר רבי מאיר בעל הנס בטבריה ששופץ מחדש בתרומת קרן אדמונד ספרא.
שחזור בתי כנסיות עתיקים באירופה.
במסגרת עבודתו עסק בתכנון ועיצוב שחזורי בתי כנסיות עתיקים באירופה, ביניהם בית הכנסת Tsori Gilod בלבוב, בית הכנסת Kharkiv Choral בחרקוב, בית הכנסת פדול בקייב, בית הכנסת העתיק בעיר סדיגורה בו התפללו אדמו"רי סאדיגורה לדורותיהם, בית כנסת בברלין עבור קהילת רון לאודר פאונדיישן, ועוד.
מרכזים ובתי כנסת על ידי שלוחי חב"ד בעולם.
כחלק מעבודתו, עיצב ותכנן מרכזי ובתי חב"ד ברחבי העולם, כגון בית הכנסת חב"ד בקריבוי רוג, בית חב"ד בזפוריז'יה, בית חב"ד בוולגוגרד, ועוד.
כמו כן ליוה את בניית "היכל אדמו"ר הזקן" שנבנה ליד קברו של בעל התניא, בעיר האדיטש באוקראינה.
חלקו בפרויקטים.
ברבים מהפרויקטים להם הוא שותף בתכנון וביצוע, הוא נוטל חלק גם בפעילות הכללית של הפרויקט, החל בסיוע ליזמים לגיוס כספים במסגרת קשרים אישיים עם פילנתרופים, בבחירת אנשי מקצוע מומחים בתחומים שונים הקשורים לפרויקט, וכן נואם בדינרים ובאסיפות, ומסייע בשלל פעילויות נחוצות לקידום הפרויקטים שאותם הוא מתכנן.
במסגרת עבודתו זו יצר קשר קרוב עם מנהיגים יהודיים רבים, בעיקר מהיהדות החרדית.
עיצוב כלי קודש.
בנוסף להתמחותו של אסטרייכר בעיצוב מבנים, הוא עוסק רבות בעיצוב כלי קודש. ארונות קודש רבים עוצבו על ידו, כדוגמת ארון הקודש במרכז העולמי של חסידות ויז'ניץ בבני ברק, וארון הקודש ברחבת הכותל המערבי מתחת לקשת וילסון.
כמו כן, עיצב את החנוכיה הגדולה ברחבת הכותל המערבי, ואלמנטים יהודיים אחרים, המפארים את הפרויקטים הרבים בהם הוא השתתף.
פעילות ציבורית.
קרבתו של אסטרייכר לאדמו"ר מבעלז הביאה אותו לעסוק בפעילות ציבורית בתוך החסידות, בחורף שנת תש"ע (2010) מונה על ידי האדמו"ר כחבר מרכזי בוועד הפועל של מרכז מוסדות בעלזא בא"י, וכיום הוא עסקן בולט בחסידות ומחוצה לה.
כמו כן, כחסיד בעלז נלהב נוהג אסטרייכר לתכנן בתי כנסת וישיבות עבור החסידות ללא כל תמורה.
אלפונס טרנט
אלפונס "אלפונסו" טרנט (באנגלית: Alphonse Trent; 24 באוגוסט 1905 - 14 באוקטובר 1959) היה פסנתרן ג'אז אמריקאי ומנהיג להקות ריקודים (Territory bands).
ביוגרפיה.
טרנט נולד בפורט סמית', ארקנסו ב־24 באוגוסט 1905. הוא ניגן בפסנתר מילדות ועבד בלהקות מקומיות בארקנסו בתקופת נעוריו.
הוא הקים את להקתו הראשונה באמצע שנות העשרים, כבר בשנת 1923. הם נתנו את המופע הראשון שלהם במלון באסין פארק ביוריקה ספרינגס, ארקנסו. כשהחוזה הסתיים בספטמבר אותה שנה, הוא נסע לליטל רוק ללמוד ב- Shorter College.
בשנת 1924 הוא ניגן בליטל רוק עם Synco Six של יוג'ין קוק, ואז לקח על עצמו את ההנהגה של הלהקה, שניגנה עד 1934. הם ניגנו בעיקר בדרום ארצות הברית ובמערב התיכון האמריקאי, כמו גם על אניות קיטור. באביב 1925, הלהקה, שנקראת אז "התזמורת של אלפונסו טרנט", נסעה לכיוון טקסס. בדרכם הם הופיעו בפינות רחוב כדי להרוויח מספיק כסף לאוכל ולדלק. ללהקה הוצעה חוזה לשבועיים להופיע באולם האירועים של מלון "אדולפוס". הם נענו להצעה, אך בסופו של דבר ניגנו שם במשך 18 חודשים, וקבעו שיא שלא נשבר.
בקיץ 1926 לאחר סיום החוזה באדולפוס, הלהקה ניגנה במלון גונטר בסן אנטוניו. בהמשך הם סיירו בערי טקסס והופיעו בבתי מלון שונים. הם הופיעו בפתיחת מלון פלאזה החדש בסן אנטוניו .
עד שנת 1927 המשיכה הלהקה להופיע בטקסס, לואיזיאנה, מיסיסיפי וארקנסו.
בשנת 1929, לאחר חוזה הופעות בקיץ באתר נופש בפורט סטנלי שבאונטריו, הלהקה הופיעה הופעה יחידה בעיר ניו יורק - שבוע באולם הסבוי.
למרות ההצלחה בניו יורק, בסביבות 1930, טרנט בחר שלא להמשיך ולעבוד בחוף המזרחי. הוא עזב את המוזיקה באמצע שנות השלושים אך חזר עם להקה אחרת בשנת 1938. בין חבריו ללהקה היו נגן החצוצרה טרנס הולדר, הפסנתרן אלכס היל, הכנר סטוף סמית', נגן הטרומבון סנוב מוסלי, צ'רלי כריסטיאן, החצוצרנים הארי (סוויט) אדיסון, מאוס רנדולף ופינטס הולנד.
כמנהיג הוא הקליט רק שמונה צדדים של תקליט: ארבעה בשנת 1928, שניים בשנת 1930 ושניים בשנת 1933.
הוא נפטר בפורט סמית ב־14 באוקטובר 1959
מורשתו.
המורשת הקטנה אך המתועדת שלו הפכה אותו לדמות מעט לא ברורה כיום, אך התחכום של העיבודים שלו והדיוק שבו בוצעו עוררו יראה כבוד בקרב בני זמנו - אחד כזה, באד ג'ונסון (צוטט על ידי גונתר שולר במגזין "The Jazz Review") אמר עליו:
לוח השנה הבבלי
מקדוניה (אזור)
אורה (הונגריה)
אורה (בהונגרית: Ura) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית אורה קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 715 תושבים ובשנת 2020 רק 599 תושבים.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14 ובמקום קיימת כנסייה שנבנתה בשנת 1902.
יהודי אורה.
יהודים מעטים חיו באורה במאה ה-18 ובמאה ה-19 והחל משנת 1885 היו היהודים תחת הקהילה היהודית בצ'נגר. רוב תושבי הכפר נרצחו בשואת יהודי הונגריה
בלקאן
בלקאן (בהונגרית: Balkány) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית בלקאן קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בעיר 6,504 תושבים ובשנת 2020 רק 6,107 תושבים.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13 והוא הפך לעיר בצורה רשמית בשנת 2004.
קהילה יהודית.
יהודים הגיעו לראשונה לבלקאן בתחילת המאה ה-18. רובם עסקו במסחר ובמלאכה, והיו ביניהם גם בעלי משקים חקלאיים גדולים.
לקהילה היו בית כנסת, בית ספר, תלמוד תורה, ישיבה ו"חדר".
בזמן הקרע ביהדות הונגריה בעקבות חילוקי דעות בין חרדים ומשכילים בקונגרס יהודי הונגריה בין השנים 1869-1868, הצטרפה הקהילה לזרם הקהילות האורתודוקסיות שסירבו לקבל את תקנות הקונגרס.
באפריל 1944 לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, גורשו כל יהודי בלקאן לנירג'האזה שם רוכזו כל יהודי המחוז ושוכנו במשקים חקלאיים עזובים. בתנאי תברואה לקויים פרצה מגפת טיפוס, ובידי הרופאים שבמקום לא היו תרופות מספיקות. ביוני 1944 גורשו היהודים למחנה ההשמדה אושוויץ.
בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה כתבו התושבים שבקהילה חיים 458 חברים, מנהיג הקהילה הוא דז'ו פריד, ורב הקהילה הוא קיסיאל ליכטנשטיין.
לאחר המלחמה, חזרו כמה עשרות ניצולים וחידשו את חיי הקהילה בסיוע כספי הג'וינט. רכוש היהודים שנלקח בידי המקומיים לא הוחזר ובימי המרד האנטי-רוסי בשנת 1956 גורשו את היהודים מהעיירה.
תחנת סטרלקה
תחנת סטרלקה (ברוסית: Стрелка) היא תחנת הרכבת התחתית של ניז'ני נובגורוד בקו סורמובסקו-משצ'רסקאיה.
התחנה ממוקמת במרכז ההיסטורי של העיר ניז'ני נובגורוד "סטרלקה" , וקרויה על שמה.
תחנת סטרלקה נפתחה ב-13 ביוני 2018, והיא ממוקמת ליד אצטדיון ניז'ני נובגורוד.
התחנה לא הייתה אמורה להיבנות בעתיד הקרוב, שינוי העדיפויות התרחש לאחר ההחלטה לקיים משחקים של מונדיאל 2018 בניז'ני נובגורוד.
יידו