שטח החצר הפנימית נחקר בשנת 2007 בידי אוניברסיטת תל אביב בשיתוף עם משרד התיירות, החברה הממשלתית לתיירות ועיריית לוד, וכן בידי בית הספר לארכאולוגיה מקראית על שם נלסון גליק של ההיברו יוניון קולג'. חפירות אלה חשפו שרידי ריצוף וכלי חרס, בעיקר מן התקופה העות'מאנית. בנוסף נמצאו חרסים מהתקופה הממלוכית, מהתקופה הערבית המוקדמת ואולי אף קודם לה, אך נראה כי אלה הובאו ממקומות אחרים לשם מילוי אדמת החצר. ממצאים נוספים כוללים מספר מקטרות חרס מהמאות ה-18 וה-19 ומטבע זהב עות'מאני מהמחצית הראשונה של המאה ה-19.
המבנה.
החאן בנוי בתוכנית רבועה, ועשוי משלושה אגפים המקיפים חצר פנימית פתוחה בצידה המערבי. בצידה המערבי של החצר קם בתקופה העות'מאנית מבנה שסגר עליה מצד זה אך לא היה קשות אל החאן, והוא נהרס בשלב האחרון של השימוש במבנה. במרכז החצר שכן בור מים וסביבה קבועים ווים שנועדו לקשירת בהמות. שער הכניסה אל החצר הפנימית ניצב באגף הדרומי והוא עוצב בסגנון ממלוכי ומשני צדדיו נקבעו ספסלי ישיבה לשומרים. מעל השער קשת מעוטרת שבראשה ניכר עדיין הוו שממנו תלתה מנורת השמן שהאירה את הכניסה. שלושת אגפי המבנה:
סנטה מריה (פירושונים)
פאולוס אורוסיוס
פאולוס אורוסיוס (בלטינית: Paulus Orosius, בערך 375 - אחרי 418) היה כומר והיסטוריון היספני, תאולוג ותלמיד של אוגוסטינוס הקדוש.
חייו.
ייתכן כי נולד בברקארה אוגוסטה, הידועה בימינו כעיר בראגה בצפון פורטוגל, בזמנו בפרובינקיה "גאלקיה".
זמן הלידה המדויק שלו אינו ידוע. מסעותיו להיפו רגיוס, בה נפגש עם אוגוסטינוס, ולאלכסנדריה, בה התוודע להירונימוס, הטביעו חתמם על חייו ודרכו האינטלקטואלית.
אורוסיוס לא רק שדן עם אוגוסטינוס בסוגיות תאולוגיות, אלא השתתף בכתיבת ספרו "עיר האלוהים".
בשנת 415 יצא למסע לירושלים על מנת לפגוש שם מלומדים נוצרים אחרים. באותה הזדמנות לקח חלק בוועידה שהתכנסה בירושלים והופקדה עליו האחריות על הובלת שרידיו של סטפן הקדוש. גם זמן מותו אינו ודאי, אולם נראה כי נפטר אחרי שנת 418, כשסיים את חיבור אחד מספריו ולפני שנת 423.
אורוסיוס כתב בסך הכל שלשה ספרים, כשהחשוב בהם היה "שבעת ספרי ההיסטוריה נגד הפגנים" (Historiarum Adversum Paganos Libri VII), הנחשב לספר בעל השפעה רבה ביותר על ההיסטוריוגרפיה בתקופה שבין ימי הקדם ובין ימי הביניים, וגם כן לחשוב בספרים שנכתבו בהיספניה.
הספר הוא סיפור היסטורי שהתמקד בעמים הפגניים מקדמת דנא ועד לתקופתו.
ההיסטוריה נגד הפגנים הייתה אחד ממקורות המידע העיקריים בנוגע לימי הקדם וששימשו מאוחר יותר את מלומדי הרנסאנס.
שיטתו השפיעה על היסטוריונים רבים שקמו אחריו.
החיבור הוא קיצור ההיסטוריה העולמית, והוא נסמך על חיבוריהם של היסטוריונים רומים, כמו טיטוס ליוויוס, טקיטוס וסווטוניוס. הוא נכתב בעידודו של אוגוסטינוס, להשלמת ספרו "על עיר האלוהים". זהו חיבור אפולוגטי, שמנסה להוכיח שהאנושות סבלה הרבה יותר לפני לידת הנצרות.
אור רייכרט
אור רייכרט (נולד ב-2 בספטמבר 1983, כ"ד באלול ה'תשמ"ג) הוא פרסומאי, מעצב, מפיק, מאייר וקריקטוריסט ישראלי דתי-לאומי.
ביוגרפיה.
רייכרט למד בישיבה התיכונית "נר תמיד" שבחשמונאים, וסיים את לימודיו שם בשנת 2000. את הקריירה באיור החל בשנת 2007 כמאייר בעיתוני הילדים "אותיות" ו"סוכריות", וכקריקטוריסט ומאייר בעיתון מקור ראשון. בשנת 2008 עבד כגרפיקאי במקור ראשון וצייר קריקטורות בעיתונים הצופה וג'רוזלם פוסט. בפברואר 2009 זכה בתחרות בארצות הברית, וקריקטורה של הנשיא אובמה מפרי עטו הוצגה על בניין הטיימס סקוור בניו יורק. במהלך אותה שנה הוציא רייכרט, יחד עם הגרפיקאי נתנאל שפיגל, חולצות הומוריסטיות בשם "טישערט". בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 החל לכתוב קומיקס העוסק בתנאים ב"מקור לילדים", עיתון הילדים של מקור ראשון. בשנת 2010, בעקבות הקומיקס, הוציא באמצעות דני ספרים את ספר הקומיקס הראשון בסדרה, "התנאים - מדור החורבן לרבי עקיבא". באותה שנה החל לעבוד בחברת הפרסום "גליקמן-נטלר-סמסונוב" כביצועיסט, ואייר בעיתון הילדים "ענקים".
בשנת 2011 התפטר מ"גליקמן-נטלר-סמסונוב" והצטרף למשרד הפרסום "אפיקים" כארט דירקטור. במהלך עבודתו זו עיצב מספר קמפיינים של חברות גדולות, כולל אסם, פלאפון ובזק. באותה שנה יצא לאור הספר "מזימה" של עמיעד טאוב, שאת עטיפתו אייר רייכרט.
בסוף 2012 עזב רייכרט את "אפיקים" והחל לעבוד כעצמאי במסגרת משרד פרסום שהקים. באותה שנה גם יצאו שלושה ספרי קומיקס שלו, כולם בהוצאת "דני ספרים": "הגדת הפפירוס של תחש וסלבה", "הספר הגדול לציור וקומיקס" ו"התנאים - מדור החורבן לרבי עקיבא".
משנת 2013 משמש מבקר מסעדות וכותב טור קבוע בעלון לציבור הדתי "שביעי".
בשנת 2014 יצר רייכרט תערוכת קריקטורות שלו בשם "במידה סמול" שעסקה בשמאל האנטי ציוני. באותה שנה גם הקים את "זובור", פאנל סטנדאפיסטים בו שימש כמנחה. מלבד רייכרט חברי הפאנל הם יותם זמרי, יאיר אורבך, אורי מלמד ואמיר מויאל. בשנת 2015 יזם והשתתף בתערוכת קריקטורות בשם "נכבה עכשיו - חושפים את שקר הנכבה".
בשנת 2015 הוציא לאור את מגזין הגברים "קידוש", הראשון מסוגו שפנה לקהל הדתי לאומי. המגזין הפסיק להתפרסם לאחר שלושת הגליונות הראשונים.
בשנת 2017 אצר והפיק את תערוכת "אלחנן בשחור לבן" עבור האמן והקריקטוריסט אלחנן בן אורי. בשנה זו החל גם לכתוב טור ביקורת משקאות עבור אתר האינטרנט "סרוגים", שהפך בהמשך לטור ביקורת סרטים, והפיק מספר מופעי סאטירה ופסטיבלים. הבולטים שבהם: מופע הסאטירה "הכיבוש מצחיק" בהשתתפות הסטנדאפיסטים מוחמד נעמה ואמיר מויאל, ופסטיבל ההומור היהודי "הביצה" בפתח תקווה.
בשנים 2017–2018 השתתף בתוכנית הסאטירה "עד כאן!" בתאגיד השידור הישראלי "כאן 11" ביחד עם קומיקאים צעירים וכוכבי רשת. בשנה זו פרסם יחד עם אשת התוכן רעות גולדובסקי את ספרו "לוקופדיה - האנציקלופדיה המשוגעת של הכול, כרך א'", בהוצאת סלע מאיר.
פעילות ברשת.
ב-2 ביולי 2011 פתח רייכרט דף בפייסבוק בשם "קריקטורה יומית ושאר ירקות של אור רייכרט" שבמסגרתו העלה, כמעט מדי יום, קריקטורה אקטואלית. רבות מהקריקטורות מציגות עמדה ציונית פרו-ישראלית וימנית, וחלקן לועג לשמאל.
ב-15 במאי 2012 הקים רייכרט יחד עם מתן צור, את "פרסומי חרטא" - "חברת פרסום פיקטיבית המתמקדת במגזר הדתי לאומי". ב-19 בפברואר 2013 הודיעו רייכרט וצור על סגירת "פרסומי חרטא".
בשנת 2018 יזם את מחאת המילואימניקים "די להפקרות בצאלים" יחד עם איש התוכן והניו מדיה אריק גרינשטיין.
פרסים.
2009 – זכה במקום ראשון במרתון קריקטורות הבינלאומי של האתר buzzinews שבעקבותיה קריקטורה פרי יצירתו הוצגה על בניין בכיכר טיימס בניו יורק.
ב-2 באפריל 2012, רייכרט זכה יחד עם המעצב עידו שוורצמן בתחרות קריאייטיב של המגזין פורבס, פסטיבל הפרסום הבינלאומי "White Square" וקבוצת ה-Mizbala. בעקבות הזכייה הוא גם הוזמן לייצג את ישראל בפסטיבל White Square שהתקיים במינסק, בלארוס באמצע חודש אפריל.
2012 – זכה במקום השלישי בתחרות "מעצבים זיכרון" של יד ושם ומשרד הפנים.
חיים אישיים.
רייכרט נשוי, אב לחמישה ומתגורר בדולב.
יחיאל
יחיאל הוא שם משפחה ושם מושב.
ראובן (פירושונים)
יששכר (פירושונים)
נפתלי (פירושונים)
נפתלי הוא שם שמקורו בתנ"ך.
יעקב גוטרמן (ראש עיר)
שטרנברג
שטרנברג הוא שם משפחה ממקור גרמני (Starnberg או Sternberg).
שרלו
ארון שוורץ
אֵרוֹן הִלל שווֹרץ (באנגלית: Aaron Swartz, 8 בנובמבר 1986, שיקגו, ארצות הברית - 11 בינואר 2013, ברוקלין, ארצות הברית) היה מתכנת, מסאי, פעיל אינטרנט, ופעיל פוליטי אמריקאי יהודי.
שוורץ נמנה עם מפתחי תקן הסינדיקציה לתוכן אינטרנט RSS, תשתית יישומי הרשת web.py, וטכנולוגיית תוכן בשם Infogami, אשר לימים שולבה באתר החדשות החברתי Reddit, בעסקה שהקנתה לו שותפות בחברה. כמו כן, תרם שוורץ לפיתוח תקנים שונים הקשורים לנתונים מקושרים (Linked Data) ולשימושים סמנטיים ברשת האינטרנט, בין היתר תוך שיתוף פעולה עם טים ברנרס-לי. בנוסף, פעל שוורץ להגברת מעורבות אזרחית ופוליטית בארצות הברית. בשנת 2010 הפך עמית מחקר במרכז ספרא לאתיקה באוניברסיטת הרווארד, בראשות לורנס לסיג. שוורץ יסד את האתר Demand Progress, שהוביל את המחאה נגד הצעת החוק האמריקאית SOPA, ובשנותיו האחרונות עבד עבור קבוצות אקטיביזם בשם Rootstrikers ו-Avaaz.
ב-6 בינואר 2011 נעצר על ידי סוכנים פדרליים ונחקר בחשד להורדה שיטתית של עותקים דיגיטליים של מאמרים אקדמיים מאתר JSTOR. שוורץ התנגד למדיניות של JSTOR לפיה שולמו תמלוגים למו"לים ולא למחברים, מתוך דמי המנוי שגובה האתר עבור גישה למאמרים. שוורץ גרס כי גביית התשלום מצד JSTOR מונעת מהציבור הרחב גישה ליצירה אקדמית אשר ממומנת ברובה על ידי הציבור מלכתחילה. הממשל האמריקאי פתח נגדו בהליכים פליליים.
ב-11 בינואר 2013 נמצא שוורץ תלוי ומת בדירתו בברוקלין, ניו יורק.
קורות חיים.
ארון שוורץ נולד בשיקגו, בן בכור להורים ממוצא יהודי, סוזן ורוברט שוורץ. אביו יסד חברת תוכנה, ושוורץ גדל בסביבה עתירת מחשבים, תכנות, גישה לאינטרנט, והושפע מתרבות האינטרנט. בגיל 13, זכה בפרס ארסדיג'יטה (ArsDigita), תחרות לצעירים שיצרו "אתרים מועילים, חינוכיים, ושיתופיים, ללא מטרות רווח". הפרס כלל ביקור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ופגישות עם מובילי טכנולוגיה ותקינה ברשת. בגיל 14 השתתף שוורץ בקבוצת העבודה שתכננה את תקן RSS 1.0 אשר מסדיר סינדיקציה של תוכן ברשת.