הערצת המאגים הוא ציורו המפורסם ביותר של ג'נטילה דה פבריאנו (1370-1427), אמן איטלקי בסגנון הגותי הבינלאומי, אשר פעל בעיקר באזור טוסקנה. את הציור הוא השלים בשנת 1423 בפירנצה, וכיום היצירה מוצגת בעיר במוזיאון האופיצי. הציור הוזמן על ידי פלה סטרוצי, בנקאי, פוליטיקאי וסופר איטלקי, כבר בשנת 1420, כאשר הגיע ג'נטילה דה פבריאנו לפירנצה. על כן, גם פלה וגם אביו, אונופריו, מופיעים בציור.
הציור מתאר את סיפורם של שלושת המגים, שלושה חכמים או מלכים שהגיעו מהמזרח אל בית לחם כדי לסגוד לישו לאחר לידתו. סיפורם של שלושת המגים (או שלושת האמגושים) מתואר בברית החדשה בבשורה על פי מתי. כאמור, בציור משולבים גם הפטרונים שהזמינו אותו כחלק מהקהל המלווה את המגים שמגיעים לברך את ישו.
מבחינה סגנונית, הציור אומנם מבטא בצורה מובהקת את הסגנון הגותי הבינלאומי, אך ניכרות בו גם השפעות של אמני הרנסאנס המוקדם שפעלו בפירנצה באותה התקופה. כנהוג בגותיקה הבינלאומית, הציור מכיל עומס של פרטים עיטוריים וקישוטיים, המעניקים לו מראה עשיר ותכשיטי. כמו כן, ניתן לזהות הבדלים בין האופן בו מתוארים האצולה או הדמויות הקדושות, לעומת המעמדות הנמוכים. הדמויות הקדושות ובני האצולה מתוארים באופן לא ריאליסטי כי אם קישוטי ביותר, עם ריקוע של זהב, ללא התייחסות לפרופורציות הנכונות ומבלי לנסות לשוות להם מראה טבעי או אנושי. דמויות האצולה הן מפוארות כמעשה צורפות, מוארכות בצורה לא טבעית, ונעדרות מסה ריאליסטית.
מן הצד השני, כאשר מדובר בפשוטי העם, ניכרת השפעת ההומניזם הרנסאנסי של התקופה: הדמויות הרבה יותר אנושיות וניכר ניסיון לתארן בצורה ריאליסטית יותר. דוגמה לכך היא המשרת שמתכופף לטפל ברגלי הנסיך – אפשר לראות הקצרה בתיאור שלו והתייחסות לעומק החלל ולתנוחת גופו הטבעית. גם תיאורם של בעלי החיים הוא נטורליסטי וטבעי יותר.
מבין ההישגים הבולטים של אמנות הגותיקה הבינלאומית ניתן למנות גם את ההתבוננות בטבע שמביאה לריאליזם תוכניתי (ולא בהכרח תיאורי) בכל מה שנוגע לחלקים הלא דתיים או אציליים של הציור. היבט זה בא לידי ביטוי ב"הערצת המאגים" של דה פבריאנו גם בחלק העליון של היצירה בו מתוארות סצנות ג'אנר של השיירה שמגיעה עם המלאכים בתיאור נוף פנורמי. אפשר לראות בצד גם סצנות מחיי היום-יום כמו שני חיילים שעוצרים גנב.
בפרדלות התחתונות של היצירה מתוארות "ההצגה במקדש" (מימין), "הבריחה למצרים" (במרכז) ו"הלידה" (משמאל). בסצנת "ההצגה במקדש" ניתן לזהות שוב את ההבדל באופן התיאור של האצילים למול תיאור פשוטי העם – בעוד שהאצילים מתוארים בצורה לא ריאליסטית ותוך הדגשת הפאר והאלגנטיות שלהם, פשוטי העם (הקבצנים) מתוארים בצורה טבעית ביותר. האצילים זקופים, גבוהים ומתוארים כחסרי מסה, הקבצנים שפופים, וניכר בתיאורים ניסיון לשוות להם נפחיות ונוכחות טבעית בחלל.
סצנת הלידה היא סצנה לילית בה ניכרת השפעתו של האמן האיטלקי תדיאו גאדי בתיאור האור הבוקע מהמלאך בשמיים. המלאך הוא מקור האור, ואילו הרועים תחתיו מטילים צל – דבר שהוא כלל לא מובן מאליו באמנות התקופה ומדגיש שוב את הסגנון הנטורליסטי שדה פבריאנו משתמש בו לתיאור הדמויות הפשוטות ביצירה, לצד התיאור הבלתי ריאליסטי של הקדושים והאצילים.
אלמנטרי (סדרת טלוויזיה)
אלמנטרי (באנגלית: Elementary) היא סדרת דרמה אמריקנית, של רשת הטלוויזיה CBS, שהיא גרסה מודרנית לעלילות שרלוק הולמס, הבלש הידוע מספריו של סר ארתור קונן דויל.
ג'וני לי מילר מגלם את שרלוק, יועץ לשעבר בסקוטלנד יארד. שרלוק שב לניו יורק כדי לשהות במרכז גמילה מסמים ולאחר מכן נשאר בברוקלין, כשלצידו ד"ר ג'ואן ווטסון, אותה מגלמת לוסי לו, "מלוות הפיכחות" שלו. דמויות נוספות מעלילות שרלוק הולמס המקוריות ששולבו בסדרה הן מוריארטי, איירין אדלר וסבסטיאן מורן.
ב-23 באוקטובר 2012 הזמינה CBS עונה שלמה של הסדרה וב-15 בנובמבר 2012 - שני פרקים נוספים לאותה עונה, כך שלבסוף הסתכמה העונה ב-24 פרקים. ב-27 במרץ 2013 הוזמנה עונה שנייה וב-26 בספטמבר 2013 החל שידורה. העונה השלישית התחילה ב-30 באוקטובר 2014. ב-5 בנובמבר החל שידורה של העונה הרביעית. ב-2 באוקטובר 2016 עלתה העונה החמישית. בתחילת מאי 2018 עלתה לשידור העונה השישית.
בישראל הסדרה משודרת בערוץ yes Action וכן עונות 4–6 נגישות לצפייה ב־hot vod.
מאפייני הסדרה.
כל פרק בסדרה הוא חקירה של מקרה רצח חדש, ללא תלות בין הפרקים מבחינה זו. נושאים מסוימים עולים ברבים מהפרקים, ויש בהם התפתחות מפרק לפרק:
הערצת המגים
פסח קוקיס
הרב פסח קוקיס (תרס"ג, 1903 – י"ב באלול תשמ"א, ספטמבר 1981) היה רבה הראשי של בת ים במשך למעלה מארבעים שנה.
תולדותיו.
נולד ברוסיה, בנם של זאב ובתיה קוקיס. למד בישיבת כנסת בית יצחק. בשנת תרפ"ה (1925) עלה לארץ ישראל ונמנה עם ראשוני ישיבת חברון בחברון.
בשנת תר"ץ (1930) נישא לאילה, בתו של הרב רפאל קצנלבוגן. זמן קצר לאחר נשואיו נמנה עם קבוצת בוגרי ישיבת חברון שהקימה את ישיבת היכל התלמוד בתל אביב. באמצע שנות ה-30 התמנה לרבה של בת ים וכיהן בתפקידו עד מותו. הקים את ישיבת בת ים ושימש כנשיאה.
נפטר בשנת תשמ"א, ונקבר בהר הזיתים בירושלים. על שמו קרוי רחוב במערב בת ים. לאחר פטירתו הוציאו בניו את כתביו לאור.
צאצאיו.
בנו הבכור מרדכי - (חתנו של הרב אליהו מאיר קובנר, ראש ישיבת פורת יוסף ברחובות) מחבר הספר "שיח מרדכי" - מאמרי הגות ומוסר על סדר פרשיות התורה. פרסם מאמרים וביוגרפיות תחת שם העט מרדכי בן פסח.
זאב - מבני ברק.
רחל - אשת ד"ר חיים פוברסקי, בנו של הרב דוד פוברסקי.
בלהה - אשת נפתלי חדש, בנו של הרב מאיר חדש ומשגיח בישיבת אור אלחנן.
רות - אשת יעקב שחר מרחובות.
תפילת כלה
קהילים נגד וספרים
קהילים נגד ווספרים
יצחק קירזון
יצחק קירזון (27 בנובמבר 1938 - 26 ביוני 1999) היה חתן פרס ביטחון ישראל. לאחר מותו קיבל את פרס ראש השב"כ על ביצוע מחקר יוצא דופן.
ביוגרפיה.
קירזון נולד בחיפה לישעיהו ואסתר קירזון. למד בבית הספר היסודי "תל חי" ובתיכון "בית חינוך" בחיפה. בשנת 1957 התגייס לצה"ל לנח"ל. סיים קורס חובשים קרביים וקורס קציני ארגון רפואה, ושימש כקצין ארגון רפואה. עם שחרורו בשנת 1960 החל ללמוד כימיה אורגנית ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים תואר ראשון ושני. לימים, סיים דוקטורט בכימיה אורגנית במכון ויצמן. הצטרף לשירות הביטחון הכללי בשנת 1982 ושירת בו עד שנפטר מדום לב, בשנת 1999.
בשנת 1967 הכיר את רעייתו נגה, במכון ויצמן. בשנת 1968 נישא הזוג ונולדו להם שלושה ילדים.
שמחה סולובייצ'יק
הרב שמחה הלוי סולובייצ'יק (תרל"ט, 1879 - כ"ו בחשוון ה'תש"ב, 16 בנובמבר 1941) היה רבה של מוהילב. בן זקוניו של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, ה"בית הלוי".
ביוגרפיה.
נולד בוורשה לרבי יוסף דב ולאסתר ביילא לבית טמקין, אשתו השלישית של רבי יוסף דב. נישא לביילא בת הרב יצחק וחיה ליפשיץ מקרוצ'ה שברוסיה. כיהן ברבנות מוהילב בין השנים תרע"א - תרפ"ד. במקביל מסר שיעורים בישיבה בשקלוב בראשותו של הרב פסח פרוסקין. בשנת תרפ"ד היגר לארצות הברית וכיהן כרב קהילת "תפארת ישראל - אנשי בריסק" של יוצאי בריסק בברוקלין, ניו יורק. הוא כיהן גם בראשות אגודת הרבנים.
נפטר בניו יורק בכ"ו בחשוון ה'תש"ב, 16 בנובמבר 1941.
בשנת ה'תשע"ח יצא לאור הספר שמחה לארצך - צילום חידושיו בכתב ידו.
משפחתו.
בנו רבי יוסף דב (נפטר בי"ט באייר תשמ"ז) כיהן כאב"ד ספרינג ואלי שבניו יורק. היה חתנו של הרב שרגא פייבוש אליהו איידלמן. בנו הוא הרב יצחק סולובייצ'יק, ראש ישיבה בירושלים.
נחום וידנפלד
רחל (רוס הרץ) הראל
סם נוג'ומה
סמואל דניאל נוג'ומה (נולד ב-12 במאי 1929) הוא פוליטיקאי נמיבי והנשיא הראשון של נמיביה (כיהן 1990-2005). הוא הנהיג את ארגון העם של דרום-מערב אפריקה (SWAPO) במאבק הארוך כנגד השלטונות של דרום אפריקה, וכיהן כנשיא כאשר נמיביה קיבלה את עצמאותה ב-21 במרץ 1990. לאחר מכן הוא נבחר שוב לנשיא בשנת 1994 וב-1999 עד למרץ 2005. כנשיא SWAPO הוא כיהן בשנים 1960-2007.
נוג'ומה הוא בנה של קוקו הלבי מפינגנה קונדומבולו משושלת אואקוומבי, ושל בעלה דניאל אואטני נוג'ומה. נוג'ומה הוא הבכור מבין 11 הילדים שלהם. אמו מתה בשנת 2008 כשהיא מעל גיל 100.
ב-1960 נעשה נוג'ומה לנשיא ארגון העם של דרום-מערב אפריקה (SWAPO), בתקופה שבה הנהיגה ממשלת דרום אפריקה מדיניות של אפרטהייד. לאחר שנים שבה קרא לאו"ם לשחרר את דרום-מערב אפריקה משלטון דרום אפריקה, אישר נוג'ומה להקים התנגדות צבאית וכך החלה מלחמת העצמאות של נמיביה שנמשכה 24 שנים. במהלך המאבק, נוג'ומה אימץ את הכינוי "שפיישונה" שמשמעותו "ברק".
נשיא נמיביה.
כמנהיג SWAPO נבחר נוג'ומה פה אחד לנשיא בבחירות ב-1989 שהיו תחת פיקוח האו"ם, והושבע על ידי מזכ"ל האו"ם חוויאר פרז דה קוויאר ב-21 במרץ 1990.
בשנת 1992 החליטה ממשלת נורווגיה לעצור את משלוח הסיוע לנמיביה בגלל הבצורת, וזאת בגלל רכישה של מטוס סילון נשיאותי חדיש ויקר וכן 2 מסוקי אח"מים על ידי נמיביה, וזאת מספר שבועות לאחר שנוג'ומה ריתק את תשומת הלב הבינלאומית בבקשת הסיוע לארצו. גם שנים רבות לאחר מכן, בוקר נוג'ומה על מענקים מוגזמים שהוא מקבל על חשבון מדינת נמיביה.