בזוס נולד בשם ג'פרי פרסטון יורגנסן (Jeffrey Preston Jorgensen) באלבקרקי, ניו מקסיקו שבארצות הברית. הוריו הם טד יורגנסן, לוליין בקרקס, וג'קי גייס, שילדה אותו כשהייתה בת 16. נישואי הוריו נמשכו מעט למעלה משנה. משפחתהּ של אימו התיישבה בטקסס ובמשך הזמן רכשה חווה בת 101,000 דונם בקוטולה. סבו מצד אמו היה המנהל האזורי של הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית באלבקרקי. הוא הקדים לפרוש לגמלאות ובילה בחווה זמן רב עם נכדו, ששהה שם בקייצים רבים ועבד איתו. כבר בצעירותו הפגין בזוס כישרון מכני מרשים: כפעוט ניסה לפרק את העריסה שלו עם מברג. כשהיה בן חמש נישאה אמו בשנית, הפעם למיגל בזוס. מיגל נולד בקובה, וכשהיה בן 15 היגר לארצות הברית לבדו. הוא למד באוניברסיטת אלבקרקי, התחתן ואימץ את ג'ף כבנו החוקי. לאחר הנישואים עברה המשפחה ליוסטון שבטקסס, ומיגל החל לעבוד כמהנדס באקסון מוביל. מיגל בזוס העניק לבנו המאומץ חינוך ליברטריאני הסולד ממעורבות ממשלתית בחייו הפרטיים והכלכליים של האזרח.
בזוס גילה עניין רב בתחומי המדע. הוא התקין אזעקה חשמלית על מנת להרחיק את אחיו הקטנים מחדרו. הוא הסב את המוסך של הוריו למעבדה לפרויקטים מדעיים. המשפחה עברה למיאמי שבפלורידה, ובעת לימודיו בתיכון, השתתף ב-Student Science Training Program שהתקיימה באוניברסיטת פלורידה, וזכה ב-1982 ב-Silver Knight Award.
בזוס החל ללמוד באוניברסיטת פרינסטון והתכוון ללמוד פיזיקה, אך במהרה עבר לתחום המחשבים האהוב עליו, וב-1986 סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון בהנדסת חשמל ובמדעי המחשב והיה חבר אחוות פי בטא קפא.
על פי דירוג "פורבס", ביולי 2021 היה בזוס האיש העשיר בעולם, עם הון של מעל 212 מיליארד דולר.
קריירה.
לאחר סיום לימודיו עבד בזוס בוול סטריט בתחום מדעי המחשב. לאחר מכן עבד על הקמת רשת לסחר בינלאומי לחברה שנודעה בשם פיטל (Fitel). מקום עבודתו הבא היה Bankers Trust, שם התקדם לדרגת סגן נשיא בגיל 28. בהמשך עבד בתחום מדעי המחשב גם בחברת ניהול ההשקעות הבינלאומית D. E. Shaw &amp; Co., שנוסדה בארצות הברית.
אמזון.
בזוס הקים את אמזון ב-1994 לאחר שכתב את התוכנית העסקית שלה בנסיעה מחוף לחוף מניו יורק לסיאטל. בתחילה הקים בזוס את אמזון, החברה שהפכה אותו לאחד מיזמי ה.com הבולטים ולמיליארדר, במוסך שלו.
משכורתו החודשית כמנכ"ל בשנת 2010 הייתה 81,840 דולר, כשלכך התווספה עלות אבטחתו האישית בסך כ-1.6 מיליון דולר. הוא מחזיק ב-16% ממניות אמזון.
בזוס ידוע בנטייתו להקדיש תשומת לב מרבית לפרטים עסקיים. הוא תואר על ידי אתר האינטרנט Portfolio.com כ"טייקון חסר דאגות שבעת ובעונה אחת הוא גם "מיקרו-מנהל" ידוע לשמצה העוקב מקרוב ומבקר את עבודת הכפיפים לו... מנהל הרוצה לדעת הכול, החל מזוטות חוזה ועד כיצד הוא מצוטט בכל ההודעות לעיתונות שמפרסמת אמזון".
ב-2 בפברואר 2021 הודיע בזוס על פרישתו הקרובה מתפקידו כמנכ"ל אמזון, ומעבר לתפקיד יושב ראש החברה. ב-5 ביולי 2021 סיים את כהונתו כמנכ"ל והוחלף בידי אנדי ג'אסי.
בלו אוריג'ין.
בשנת 2000 ייסד בזוס את חברת האווירונאוטיקה "בלו אוריג'ין" (Blue Origin) שמטרתה לאפשר שיגורים פרטיים של בני אדם לחלל. החברה נחשפה לציבור רק כשש שנים לאחר שנוסדה, כאשר רכשה שטח אדמה גדול במערב טקסס, לצורך הקמת מתקן לניסיון ולשיגור החללית. ב-2011 אמר בזוס בראיון כי ייסד את החברה על מנת "לאפשר לכל אחד לטוס לחלל" וכי החברה מחויבת להקטין את העלות ולהגדיל את הבטיחות של טיסה כזאת. במאי 2017 מכר בזוס מניות אמזון בסך 940 מיליון דולר, לשם מימון המיזם.
רכישת הוושינגטון פוסט.
ב-5 באוגוסט 2013 הודיע בזוס על רכישת העיתון וושינגטון פוסט תמורת 250 מיליון דולר מהונו הפרטי.
קרן כדור הארץ של בזוס.
בפברואר 2020 בזוס הקים קרן מלחמה בשינוי האקלים, והודיע בחשבון האינסטגרם שלו שהשקיע בקרן 10 מיליארד דולר. הקרן תסייע למדענים ופעילי איכות הסביבה למצוא דרכים לצמצום שינוי האקלים.
הכרה.
ב-1999 נבחר בזוס לאיש השנה של המגזין טיים. ב-2008 נבחר על ידי U.S. News &amp; World Report לאחד מטובי המנהיגים של אמריקה. באותה השנה גם הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד בתחומי הטכנולוגיה והמדע מאוניברסיטת קרנגי מלון. ב-4 באפריל 2012 נבחר על ידי פורבס למנכ"ל הטוב ביותר בארצות הברית לאחר שהניב לבעלי המניות של החברה תשואה שנתית ממוצעת של 36% מאז 1998. ביולי 2017 דורג לראשונה על ידי מגזין פורבס כאדם העשיר בתבל, עם הון של למעלה מ-90 מיליארד דולר, ביולי 2018 נאמד הונו ב-137 מיליארד דולר.
בזוס אף חבר בקבוצת בילדרברג ולקח חלק בכנס שקיימה הקבוצה בסנט מוריץ, שווייץ ב-2011.
חיים אישיים.
בזוס נישא למקנזי בזוס בשנת 1993 ולזוג ארבעה ילדים. בינואר 2019 הודיעו השניים על כוונתם להתגרש. על פי מגזין ה"נשיונל אינקוויירר" סיבת הגירושים היא בגידתו של ג'ף באשתו בכך שניהל רומן עם מנחת הריאליטי, לורן סאנצ'ז, מאפריל 2018.
באפריל 2019 פורסם הסכם הגירושים של הזוג בזוס, ולפיו תקבל מקנזי בזוס רבע ממניותיו של ג'ף בזוס באמזון, חלק ששוויו 35.6 מיליארד דולר. זכויות ההצבעה בגין חלק זה יישארו בידי ג'ף בזוס. זכויות הזוג בעיתון וושינגטון פוסט ובחברת בלו אוריג'ין נותרו במלואן בידי ג'ף בזוס. גם לאחר חלוקת רכוש זו נותר ג'ף בזוס האיש העשיר בעולם, עם הון של כ-110 מיליארד דולר.
בבעלותו היאכטה הגדולה בעולם, הקרויה Y721, שעלותה מוערכת ביותר מ-500,000,000 דולר.
קובל
קובל (באוקראינית וברוסית: Ковель, בפולנית: Kowel, ביידיש: קאָוועל) היא עיר מחוז בחבל ווהלין השוכנת בצפון-מערב אוקראינה.
היסטוריה.
היישוב הוזכר לראשונה בשנת 1310. מקור שמו (Ковка "נפח") קשור לברזל שנמצא במקום. ממצאים ארכאולוגיים מעידים שבאתר עיבדו ראשי חניתות מברזל. ב-24 בדצמבר 1518 העניק זיגמונד הראשון, מלך פולין את זכויות מגדבורג לקובל והפך אותה לעיר. במחצית הראשונה של המאה ה-16 הוקמו בה בתי הספר הציבוריים הראשונים. תקופה מסוימת השתייכה העיר לדוכסות הגדולה של ליטא וב-1569 הפכה לחלק מן האיחוד הפולני-ליטאי.
עקב חלוקת פולין השלישית בשנת 1795 עברה לשלטונה של האימפריה הרוסית.
העיר חוברה למסילת הברזל לקו ברסט-קייב בשנת 1873 וב-1877 לקו לובלין-ורשה. תחנת הרכבת, לנוסעים ולמטענים, הפכה את העיר קובל לצומת רכבות ראשי במזרח אירופה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה העיר בשנת 1915 על ידי הכוחות האוסטרו-הונגרים.
בתאריכים 24 ביולי 1916 - 8 באוגוסט 1916 נערך דרומית לעיר קרב קובל, כחלק ממתקפת ברוסילוב. בקרב זה ניסה הצבא הרוסי להשתלט על תחנת הרכבת בעיר. הקרב הסתיים בעצירת המתקפה הרוסית באזור זה תוך גרימת אבדות כבדות לרוסים.
העיר חזרה לשלטון הפולני משנת 1920 עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב נכבשה העיר בידי הצבא האדום בספטמבר 1939. בעקבות פלישת הנאצים לברית המועצות נכבשה העיר על ידי הוורמאכט ב-26 ביוני 1941.
לעיר נסוגו כוחות גרמניים במרץ 1944, אלה כותרו בידי הצבא האדום, אולם הצליחו לסגת ממנה ב-7 באפריל. הצבא האדום נכנס לעיר ב-7 ביוני 1944.
עם תום המלחמה סופחה העיר וכל מחוז ווהלין לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית והפכה בכך לחלק מברית המועצות.
הקהילה היהודית בקובל.
הקהילה היהודית בעיר הוקמה בשנת 1536, אולם יהודים גרו בה עוד קודם לכן. היהודים התיישבו ברחובות משלהם, באזור המוקף בפלגי נחל הטוריה. בשנים 1648 עד 1649 סבלה קובל חמורות מפרעות חמלניצקי, ורוב היהודים בה, כמו גם רבים מהנוצרים, נרצחו וטובעו בנהר.
בשנת 1660 נבנתה הקהילה היהודית מחדש תחת חסות המלך הפולני יאן השני קזימייז' (Jan II Kazimierz Waza).
בשנת 1795 היה מספרם של יהודי קובל 811 נפש, כ-38% מכלל אוכלוסיית העיר.
במהלך המאה ה-19, הפכה קובל למרכז עירוני-מסחרי. הרב מאיר אוירבך שימש כרב הקהילה החל משנת 1840 לערך.
האוכלוסייה היהודית הלכה וגדלה וכעבור כמאה שנים, בשנת 1897 היה מספרם של יהודי קובל על פי מפקד האוכלוסין הרשמי, 8,521 נפש, כ-48% מכלל תושבי העיר. התפתחות העיר המהירה והזינוק במספר היהודים מוסבר בסלילת מסילת הברזל.
למרות הסבל שעבר על יהודי העיר בסוף מלחמת העולם הראשונה, כשהשלטון בעיר עבר מיד ליד, הלך מספרם וגדל ובשנת 1921 מנתה אוכלוסיית היהודים 12,758 נפש, כ-61.2% מכלל אוכלוסיית העיר.
ליהודים היה חלק נכבד בתעשייה, ביצור סחורות כמו בירה ועור, בבנייה ובבעלות על חנויות. הם היו פעילים במסחר הסיטונאי והקמעונאי בעיר ובסביבתה. כמחצית מחברי מועצת העיר היו יהודים והשלטונות הפולניים הרשו להם לבחור מתוכם את סגן ראש העיר.
בין שתי מלחמות העולם, ארגן הבונד איגודים מסחריים בקובל, והייתה לו השפעה מכרעת על חיי היהודים. קובל שימשה כמרכז ציוני-חלוצי. בעיר פעלו מגוון של מפלגות ציוניות שאף השתתפו בקונגרסים הציוניים.
תנועות נוער ציוניות-חלוציות-פעילות הוקמו עוד בשנות ה-20 המוקדמות. מאות רבות מבני הנוער של העיר לקחו חלק בהן ורבים מהם (כמעט 1000 איש עד פרוץ המלחמה) עלו ארצה לאחר מחנות עבודה והכשרות למיניהן.
מעבר להגירה לארצות המערב, מאות רבות של בני נוער קיבלו את ברכת הוריהם ועלו ארצה בצורה לגלית ואי-לגלית. ראשוני החלוצים הקובלאים עלו בסוף המאה ה-19 ועד לסוף שנת 1939, בה נסגרו הגבולות עם העולם החופשי, נמשך זרם העלייה לארץ ישראל.
האנטישמיות בקובל בתקופת השלטון הפולני הייתה מורגשת בחיי היום-יום בעיקר מתחת לפני השטח.
אימת הגויים מפני "העולם התחתון" היהודי שפעל בצד בני תנועות הנוער החלוציות, לא נתנה לאנטישמיות להרים ראש.