במהלך שימוע שהתקיים ב-13 ביולי בפני ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט, הופנו לדל טורו שאלות "ידידותיות ביותר" על ידי הסנאטורים, אם כי כמה סנאטורים רפובליקנים הביעו דאגה בנוגע לחוסר ההתאמה כביכול ולגודלו של תקציב ההגנה של שנת הכספים 2022 של ממשל ביידן ובנוגע למחויבותה של ארצות הברית להגן על טאיוואן לנוכח המתיחות העולה והגוברת ביחסי ארצות הברית–סין וכישלונה של ארצות הברית להגן על האי בתרגיל סימולציה. בנוגע לשאלת התקציב, תמך דל טורו בתוכנית הצי להכנסה לשירות של 355 ספינות עד שנת 2030, אך ציין שהצי יזדקק לתקציב נוסף. בנוגע לטאיוואן, הוא אישר את מחויבותו להגנת האי והצהיר שהוא "יתמקד באופן בלעדי באיום מסין" ויבקש להגן על האינטרסים הביטחוניים של ארצות הברית במרחב האינדו-פסיפי. דל טורו הביע את כוונתו להתמקד בהתחממות העולמית ובמאמצים למודרניזציה.
ב-27 ביולי ביולי אישרה ועדת הכוחות המזוינים את מינויו של דל טורו, והעבירה אותו למליאת הסנאט. ב-7 באוגוסט אישרה מליאת הסנאט את מינויו. ב-9 באוגוסט הוא הושבע לתפקידו.
חיים אישיים.
לדל טורו ולרעייתו בטי ארבעה ילדים.
בית המשפט העליון של אוגנדה
בית המשפט העליון של אוגנדה הוא הרשות השופטת באוגנדה. בית המשפט שואב את סמכויותיו מסעיף 130 לחוקת אוגנדה .
בניין בית המשפט העליון ממוקם ברחוב קולולו העליון מספר 10, בפינה עם כביש מבואה, על גבעת קולולו. זהו הרובע המרכזי של קמפלה, בירת אוגנדה והעיר הגדולה ביותר.
סקירה כללית.
בראש בית המשפט העליון עומד השופט הראשי ויש עוד עשרה שופטים נוספים. הרוב הנדרש להחלטת בית המשפט משתנה בהתאם לסוג התיק הנדון. כאשר דנים בערעור חוקתי, המניין הנדרש הוא שבעה שופטים. במקרה פלילי או בערעור אזרחי, רק חמישה שופטים נדרשים.
בהיעדר השופט הראשי בדיון, השופט הבכיר ביותר בבית המשפט עומד בראש הדיון.
בית המשפט מתכנס לשמונה ישיבות בשנה עם הפסקה של כשבועיים בין הפגישות לצורך ביצוע מחקר וכתיבת פסקי דין. בסמכות בית המשפט לדחות, לבטל, להחליף את פסק הדין או להורות על משפט חוזר בעת דיון.
הרכב השופטים.
החל מה-22 באוגוסט 2020 מונו השופטים הבאים לבית המשפט העליון:
רנדי ויליאמס
רנדי לוול ויליאמס (באנגלית: Randy Lavelle Williams; נולד 23 באוגוסט 1953) הוא ספורטאי עבר אמריקאי בתחום הקפיצה למרחק וקפיצה משולשת. אלוף אולימפי (מינכן 1972) וסגן אלוף אולימפי (מונטריאול 1976) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה.
ויליאמס נולד וגדל בפרזנו שבקליפורניה. למד בנעוריו בבית הספר התיכון "אדיסון" בעיר הולדתו . לאחר סיום התיכון למד באוניברסיטת דרום קליפורניה. עם סיום לימודיו התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית. במקביל לפעילותו הספורטיבית עסק באימון תלמידי תיכון.
ב-1987 פרש ויליאמס מספורט תחרותי והחל לעבוד ככבאי וב-2009 פרש לגמלאות.
קריירה ספורטיבית.
אלוף אולימפי.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מינכן שנערכו ביוג'ין, אורגון בתחילת יולי 1972 זכה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.02 מטר, אחרי ארני רובינסון (8.04 מטר) ולפני פרסטון קרינגטון (8.02 מטר). במשחקים האולימפיים עצמם הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 8.24 מטר, לפני הנס באומגרטנר ממערב גרמניה (8.18 מטר) וארני רובינסון (8.03 מטר). בשלב המוקדמות קבע שיא עולם לנוער עד גיל 20 של 8.34 מטר, שנשבר רק ב-2012 על ידי סרגיי מורגונוב מרוסיה.
אלוף ארצות הברית.
באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד, קליפורניה ביוני 1975 זכה ויליאמס במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.95 מטר, לפני אל לנייר (7.90 מטר) וג'יימס מקליסטר (7.85 מטר).
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, בסוף יוני 1975 זכה ויליאמס במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.93 מטר, אחרי ארני רובינסון (8.05 מטר) ודני סיי (7.93 מטר).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מונטריאול שנערכו ביוג'ין בסוף יוני (1976) הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.18 מטר, אחרי ארני רובינסון (8.37 מטר) ולארי מיריקס (8.26 מטר), התוצאות הושגו במהירות רוח גבית מעל המותר. במחשיקם האולימפיי עצמ האו זכה במדליית כסף בתוצאה של 8.11 מטר, אחרי ארני רובינסון שקבע שיא אישי חדש של 8.35 מטר ולפני פרנק וורטנברג ממזרח גרמניה (8.02 מטר) ולא הצליח להגן על תוארו.
החרם האולימפי.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מוסקבה שנערכו ביוג'ין בסוף יוני 1980 הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 7.92 מטר, אחרי לארי מיריקס (8.28 מטר) וקרל לואיס (8.01 מטר) ונכלל בנבחרת הלאומית למשחקים האולימפיים. אולם, בעקבות פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, הוביל נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר‎ חרם את האולימפיאדה וספורטאיה נשארו בבית. ב-2007 זכו כל חברי המשלחת במדליית הזהב של הקונגרס כ"פרס ניחומים" על אי ההשתתפות באולימפיאדה זו.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לוס אנג'לס שנערכו בלוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאום ביוני 1984 הוא סיים במקום שמיני בתוצאה של 7.81 מטר ולא נכלל בנבחרת הלאומית.
הנצחה.
ב-2009 זכה להיכנס להיכל התהילה של ארצות הברית באתלטיקה.
טקס חצות
טקס חצות (באנגלית: Midnight Mass, בתרגום מילולי: מיסת חצות) היא מיני-סדרת אימה על-טבעית אמריקאית, שנוצרה ובוימה על ידי הקולנוען מייק פלנגאן עבור שירות "נטפליקס".
המיני-סדרה עלתה לשידור בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-24 בספטמבר 2021.
תקציר העלילה.
עלילת הסדרה מספרת את סיפורה של קהילה המתגוררת על גבי אי קטן ומבודד, שחילוקי הדעות הקיימים בין תושביה מחריפים בעקבות חזרתו לאי של אחד מצעירי הקהילה הנושא אות קלון (זאק גילפורד) והגעתו של הכומר פול הכריזמטי והמסתורי (האמיש לינקלייטר). כאשר הופעתו של הכומר פול באי הקטן עולה בקנה אחד עם אירועים בלתי מוסברים ולכאורה מופלאים, להט דתי מחודש תופס את הקהילה – אך עד מהרה התושבים מגלים כי ייתכן ולניסים הללו יש מחיר כבד מקהילתם.
צוות השחקנים והדמויות.
בפברואר 2020, נמסר לראשונה על צוות השחקנים שלוהק עבור הסדרה:
הפקה.
פיתוח.
ב-1 ביולי 2019, הכריזה "נטפליקס" על הפקת מיני-סדרת אימה בת 7 פרקים, אותה יכתוב, יביים ויפיק בפועל הקולנוען מייק פלנגאן. בפברואר 2020, הוכרז על ליהוקם של זאק גילפורד, קייט סיגל והאמיש לינקלייטר לצוות השחקנים של הסדרה.
צילומים.
צילומי הסדרה התעתדו להתחיל במרץ 2020, אך נדחו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה. במקום זאת, צילומי הסדרה החלו ב-17 באוגוסט 2020, בוונקובר, קנדה, והסתיימו ב-15 בדצמבר 2020.
הפצה.
מהקדימון הראשון שהופץ ב-9 באוגוסט 2021, נחשף כי המיני-סדרה עתידה לעלות לשידור ב"נטפליקס" ב-24 בספטמבר 2021. ב-2 בספטמבר שיתף פלנגאן בחשבון הטוויטר שלו את כרזת הסדרה, כפי שחשפה "נטפליקס" לקראת הפצת הקדימון הרשמי.
ביקורות.
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", המיני-סדרה זכתה לציון 97%, עם דירוג ממוצע של 8.5/10, בהתבסס על 31 ביקורות. הקונצנזוס של האתר כתב כי באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", המיני-סדרה זכתה לציון המשוקלל 76/100, בהתבסס על 8 ביקורות, דבר המעיד על "ביקורות חיוביות לרוב".
קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית
קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית (ידועה גם בשם קעמצ"א) היה שמו של ארגון הצלה זמני שפעל בארץ ישראל מטעמה של הסתדרות ציוני אמריקה וארגון הג'וינט.
אחרי מלחמת העולם הראשונה שירותי הבריאות בארץ ישראל היו ירודים. גם טרום המלחמה המצב בארץ ישראל לא היה מזהיר, אך המלחמה דיללה את מספר אנשי הרפואה. חלק ניכר מאנשי הרפואה לפני המלחמה היו זרים שהגיעו לארץ כשליחי מיסיון או כתוצאה של התיישבות נתיני המעצמות בארץ ישראל. רובם חזרו למולדתם לשרת בה (כאליהו אורבך מחיפה) ואילו הנתינים העות'מאניים גויסו לצבא.
הפדרציה של ציוני אמריקה החליטה לשלוח לארץ ישראל קבוצת אנשי רפואה, אך הצטרפותה של ארצות הברית למלחמה עיכבה את המהלך.
אחרי הכיבוש הבריטי יצאה ב-11 ביוני 1918 מארצות הברית קבוצה ראשונה של כ-40 אנשי רפואה, במימון שאת מחציתו תרם ארגון הג'וינט, לארץ ישראל. מנהל הקבוצה היה ד"ר יצחק מקס רובינוב, שהגיע רק במרץ 1919 לארץ ישראל. רובינוב היה הוגה תנועת הביטוח האזרחי בארצות הברית ובעל השקפה סוציאליסטית. מסעם לארץ עבר באנגליה ובצרפת שם פגשו את הברון רוטשילד. רוטשילד התרשם מתוכניות הקבוצה והעביר לרשותה את בית החולים מאיר רוטשילד ברחוב הנביאים בירושלים שנסגר במהלך המלחמה.
עם בואה לארץ ישראל, פגשה הקבוצה את משלחת הצלב האדום האמריקאי שכבר פעלה בארץ. ראשית עסקה הקבוצה בפתרון בעיות דחופות ורק לקראת סוף 1919 חידשה הקבוצה את פעילותו של בית החולים מאיר רוטשילד. ביפו פתח הארגון מחדש את בית החולים שער ציון. בחיפה הקימה הקבוצה את הבסיס למה שיהיה לימים מרכז רפואי בני ציון. כמו כן הקימה הקבוצה בתי חולים בטבריה ובצפת.
השלטונות הבריטיים ראו בעין יפה את פעילותו של הארגון וכך גם ההסתדרות הציונית. הגעתה של הקבוצה, שפעלה בעיקר לטובת המגזר היהודי, הסירה מהשלטונות את הדאגה לבריאות היהודים, וכך משאביו המוגבלים של השלטון המנדטורי הופנו בעיקר למגזר הערבי.
הארגון פעל באופן ריכוזי ועל הרופאים נאסר לעבוד בפרקטיקה פרטית והיו מנועים לעבוד בכל עבודה אחרת והייתה להם חובה לעבוד בכל מקום שהארגון שלחםּ. עד מהרה התגלעו מתחים בין הרופאים שכבר פעלו ביישוב לבין רופאי הארגון, אך גם בין רופאי הארגון להנהלתו. רוב המתחים נבעו מעניינים כספיים. הקבוצה פעלה בהתאם למשנתו של רובינוב שדגל ברפואה ציבורית-שוויונית. גישתו של הארגון הייתה שהחולים ישלמו על פי מצבם הכלכלי, עניים יהיו פטורים מתשלום כלל.