המערכת נבנתה מכמה זוגות סיבים - סיב אחד בכל זוג שימש לנתונים בכיוון אחד והשני בכיוון ההפוך. אף על פי שניתן להשתמש בסיבים אופטיים בשני הכיוונים בו זמנית, לצורך אמינות עדיף שלא להשתמש בציוד פיצול בקצה הסיב הבודד כדי להפריד בין שידור וקבלת אותות - לכן משתמשים בזוג סיבים. ב-TAT-14 השתמשו בארבעה זוגות סיבים - שני זוגות פעילים ושניים כגיבוי. כל סיב בכל זוג נשא 16 אורכי גל לכיוון אחד, וכל אורך גל הוביל עד STM-256 (38,486,016 kbit / s כמטען). הסיבים נארזו בכבלים תת-ימיים המחברים בין ארצות הברית לאיחוד האירופי (בריטניה, צרפת, הולנד, גרמניה ודנמרק) בטופולוגיה טבעתית.
עם הפעלת הכבל, ה-"long boom" הצפוי (מונח שטבע המגזין Wired) הסתיים במות בועת הדוט-קום. השקעת יתר בקיבולת סיבים אופטיים חוצה יבשות הובילה למשבר פיננסי אצל מפעילי כבלים פרטיים כמו Global Crossing.
בדליפת המידע שפרסמה WikiLeaks, התגלה כי נקודת הנחיתה בקטוויק, הולנד כלולה ברשימת תשתיות קריטיות הרגישות להתקפות טרור, ממשלת ארצות הברית.
תקלה בכבלים.
בנובמבר 2003, TAT-14 סבלה משתי הפסקות תוך מספר שבועות, תחילה בקשר הדרומי בין ארצות הברית לבריטניה, ואז בקשר בין צרפת להולנד שהעניק שירות מיותר לבריטניה דרך הקישור הצפוני דרך דנמרק, וכתוצאה מכך נפגעו לשירותי האינטרנט בבריטניה.
ב-19 במאי 2014 הגיעו דיווחים ראשוניים של ספק האחסון Digital Ocean העלו כי TAT-14 הוא הגורם לשירותים הבעייתיים בין האיחוד האירופי לארצות הברית.
ג'ורג' אדני יול
ג'ורג' אדני יול (באנגלית: George Udny Yule; 18 בפברואר 1871 – 26 ביוני 1951) היה סטטיסטיקאי בריטי. יול, הנחשב לאחד מחלוצי הסטטיסטיקה המודרנית, תרם תרומות למספר תחומים בסטטיסטיקה, והיה בין הראשונים שיישמו שיטות סטטיסטיות במדעי החברה.
ביוגרפיה.
יול נולד בסקוטלנד למשפחה מבוססת מהמעמד הגבוה. חלק גדול מבני המשפחה היו קציני צבא, משרתי ציבור ומלומדים. הוא התחנך בפאבליק סקול וינצ'צסטר קולג', ובגיל 16 החל ללמוד הנדסה ביוניברסיטי קולג' בלונדון. לאחר ששהה בבון במשך שנה, שם עסק במחקר בפיזיקה בהדרכתו של היינריך הרץ, חזר ליוניברסיטי קולג' ב-1893, והיה למדריך לסטודנטים של קרל פירסון. פירסון החל באותה עת להתעניין בסטטיסטיקה, ויול הלך בעקבותיו. הוא התקדם לדרת עוזר פרופסור, אך עזב את האוניברסיטה לטובת משרה מכניסה יותר. ב-1902 חזר ליויברסיטי קולג' כמרצה לסטטיסטיקה, וב-1912 עבר לאוניברסיטת קיימברידג'. במהלך מלחמת העולם הראשונה יול עבד בשירות הצבא ולאחר מכן בשירות משרד המזון. התקף לב שעבר ב-1931 כפה עליו פרישה מוקדמת, אם כי המשיך לעסוק במחקר באופן חלקי. הוא נפטר ב-1951, בגיל 80. בהספד ליול כתב פרנק ייטס כי יול "צעד את הצעדים הראשונים בכיוונים רבים שלאחר מכן נשאו פירות... הוא אכן אחד החלוצים של הסטטיסטיקה המודרנית".
עבודתו המדעית.
הפרסום המדעי הראשון של יול בתחום הסטטיסטיקה הופיע ב-1895, ובין השנים 1897 ו-1899 פרסם מספר מאמרים חשובים שעסקו במתאם וברגרסיה. ב-1900 החל לפתח תיאוריה כללית של קשרים בין משתנים מתוך כוונה להכליל את תיאורית המתאם למשתנים איכותיים. כאן נתגלעה מחלוקת מדעית בינו ובין מורו לשעבר פירסון. בספרו המשפיע "מבוא לתיאוריה של הסטטיסטיקה" שיצא לאור ב-1911, יול נמנע מלהמליץ לקוראיו על גישתו של פירסון למדידת עצמת הקשר בין משתנים איכותיים, וכך המחלוקת המדעית הידרדרה למריבה אישית והשמצות הדדיות. בין 1921 ל-1927 יול פרסם שלושה מאמרים משפיעים בתחום של ניתוח סדרות עתיות . ב-1925 פרסם מאמר שעסק בתיאוריה המתמטית של האבולוציה, בו הציג מודל של תהליך סטוכסטי המוביל ליצירת התפלגות חזקתית. מודל זה, המוכר גם בשם מודל העדפה קישורי, קרוי על שמו.
הכרה מקצועית ופרסים.
יול היה חבר בחברה המלכותית ובחברה המלכותית לסטטיסטיקה. ב-1911 הוענקה לו מדליית הזהב על שם גאי, הפרס החשוב ביותר המוענת על ידי החברה המלכותית לסטטיסטיקה. הוא כיהן כנשיא החברה המלכותית לסטטיסטיקה בין 1924 ל-1926.
IDLE (בעברית: אַיְדֶל; קיצור של Integrated Development and Learning Environment) היא סביבת פיתוח משולבת בשביל שפת התכנות פייתון, אשר הוצמדה למימוש ברירת המחדל של השפה, כחלק אופציונלי להתקנה. IDLE יצאה לראשונה בשנת 1998 ופותחה על ידי חידו ואן רוסום, מפתח שפת פייתון. היא נכתבה בפייתון ובערכת ממשק המשתמש הגרפי Tkinter בלבד. IDLE תוכננה על מנת להיות סביבת פיתוח משולבת בסיסית ופשוטה, אשר תתאים למתחילים, בייחוד בסביבות לימודיות. מסיבה זו, היא תוכנה חוצה פלטופרמות. לפי קובץ ה-README המצורף לתוכנה, הפיצ'רים העיקריים של IDLE הם כדלקמן:
כיוון ששפת התכנות פייתון נקראה על שם קבוצת הקומדיה הבריטית "מונטי פייתון", השם IDLE כנראה נבחר גם על מנת לכבד את אריק איידל, ממייסדי מונטי פייתון.
יוזפין סובודה
יוזפין סובודה (בגרמנית: Josefine Swoboda; 29 בינואר 1861 – 27 באוקטובר 1924) הייתה ציירת פורטרטים אוסטרית. היא הייתה אחת הציירות הפעילות ביותר בווינה.
ביוגרפיה.
יוזפין סובודה באה ממשפחת אמנים בווינה, היא הייתה בתם של צייר הדיוקנאות אדוארד סובודה (1814-1902) ואשתו השנייה יוזפין (לבית מולר; 1839-1906), ואחותו של הצייר רודולף סובודה הצעיר (1859–1914). דודיה היו צייר הנוף ובעלי החיים רודולף סובודה (1819–1859) והמזרחן ליאופולד קרל מילר (1834-1892). לאחר שיעורי הציור הראשונים שלה אצל אביה למדה בין השנים 1878–1886 בבית הספר שהיה בקשר הדוק עם המוזיאון האוסטרי המלכותי הקיסרי לאמנות ולתעשייה, בין השאר בניהולו של פרדיננד לאופברגר ויוליוס ויקטור ברגר.
קונסטנטין פון וורצבך כתב עליה באנציקלופדיה הביוגרפית של האימפריה של אוסטריה בשנת 1880: "עבודתה המצוינת מוצאת למכירה מהירה והאמנית היחידה בת ה-19, שיש לה תקווה גדולה."
עבודותיה של יוזפין סובודה היו בעיקר בצבעי מים, בעיקר דיוקנאות וסצינות ז'אנריות (פחות) וזוגיות. משנת 1886 היא הייתה מיוצגת באופן קבוע בקונסטלרהאוס בווינה והשתתפה בתערוכות בהמבורג (1887), מינכן וברלין (1888). תמונות שלה הוצגו גם בתערוכה העולמית בשיקגו 1893.
כנראה בהמלצת אחיה שעבד בבית המלוכה הבריטי כצייר, היא קיבלה את התואר ציירת החצר של המלכה ויקטוריה בשנת 1890.
לרוב רק במהלך חודשי הקיץ היא הייתה באנגליה עד שנת 1899. היא ציירה את משפחת המלוכה ואנשי החצר בצבעי מים רבים. ציוריה עדיין נמצאים היום באוסף המלכותי בטירת וינדזור.
יוזפין סובודה קיבלה גם הזמנות רבות מחצר הקיסרות האוסטרית שסביב פרנץ יוזף הראשון ובתי אצולה אחרים, מה שהפך אותה לאחד מציירי הפורטרטים הפעילים ביותר בווינה.
חלק מיצירותיה נמצאות במוזיאון וינה וכן באוסף הגרפי של אלברטינה בווינה. משנת 1886 היא הייתה חברה ב"אגודת האמנים האוסטרית".
יוזפין סובודה נותרה לא נשואה והתגוררה כל חייה בבית אביה "זום וולבאום", שנבנה בשנת 1818 על ידי אדריכל החצר קרל אהמן, שם היא החזיקה בירושות שלאחר מות אביה ואחיה רודולף.
היא נפטרה ב־27 באוקטובר 1924 בגיל 63 ונקברה ב־20 באוקטובר 1924 בקבר המשפחתי בבית העלמין המרכזי בווינה.
הכרה מודרנית.
לאחר מותה, יוזפין סובודה נשכחה ונפלה לתהום הנשייה, בשנת 1995 הציגה דליה מילר את העבודות הקיימות שלה בקטלוג לציור בצבעי מים של האוסף המלכותי. אבל רק בשנת 2004 התפרסמה ביוגרפיה על חייה ויצירתה על ידי הרברט זמן ( Herbert Zemen )
שמה הוזכר בעיקר בקשר לבני משפחות האמנים הסובודה וקרל מולר, מבלי להדגיש את ההיבט הגנאלוגי ולהיכנס ליצירה האמנותית משלה.
אבי מויאל
אביאל "אבי" מויאל (נולד ב-26 בדצמבר 1966) הוא מנכ"ל, יו"ר ומדריך ראשי של איגוד קרב מגע הבינלאומי, IKMF, שהוקם באותו הזמן עם מקים האיגוד ושיטת הלחימה עצמה, אימי שדאור ליכטנפלד. בנוסף לכך הוא ממקימי קייטנת קיץ על גלגלים הפועלת מאז 1999.
ביוגרפיה.
מויאל נולד בעיר ראשון לציון. בגיל 6 הוא התחיל להתאמן על אומניות קרב עם אימי שדאור ליכטנפלד בחוג לקרב מגע. בשנת 1985, בעודו בן 18, מויאל הגיע לרמת מומחה (Expert Level) והשיג חגורה שחורה בקרב מגע, והצטרף ליחידת חבלה בצה"ל. לאחר מכן, מויאל סיים קורס קצינים.
לאחר שאבי מויאל סיים את כל קורסי האימונים, כולל קורס מאמן בכיר במכון וינגייט, הוא העביר קורסים של מדריכים במכון במשך 7 שנים והיום הוא אחד מהאנשים בעלי הדירוגים הגבוהים ביותר בקרב מגע.
מויאל בעל תואר שני במנהל עסקים ומאז 2019, לומד במסלול האקדמי במכללה למינהל.
נכון ל-2021, מויאל הוא יו"ר האיגוד הבינלאומי לקרב מגע.
חיים אישיים.
אבי מויאל נשוי ללימור מויאל ואב ל-4.
יעל בלבן
יעל בלבן (נולדה ב-1958) היא אמנית רישום ופיסול ישראלית, בוגרת המדרשה לאמנות ובעלת תואר שני מבצלאל. עבודות הפיסול שלה משלבות חומרים מן הנמצא, כגון קפיצים, אבובים וחלקי חילוף. בעבודות הרישום שלה היא מיישמת שיטה ייחודית שפיתחה, של רישום ספירלי היוצר אשליה של תלת-ממד. זכתה במגוון פרסים והציגה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בישראל ובעולם. היא מתגוררת ויוצרת בחיפה ומרצה ב"סל תרבות ארצי".
ביוגרפיה.