גם בחייו האישיים, בריטון נעזר בפרטים שלמד בעולם אחד בעולם האחר. לדוגמה, בעולם האדום מגלה חבר של בנו להאנה שבכל פעם שרקס אמר להם שהוא הולך איתו לים הם בעצם בנו אופנוע יחד, ואז בעולם הירוק, כשבנו אומר לו שהוא הולך לים, מייקל משיב לו "תחבוש קסדה".
דמויות.
הדמויות הדומיננטיות במציאות הירוקה:
הדמויות הדומיננטיות במציאות האדומה:
הארמיה ההונגרית השנייה
האיחוד האורתודוקסי
האיגוד האורתודוקסי
גארי קהיל
אנטוניו יניגרו
אנטוניו יניגרו (באיטלקית: Antonio Janigro; 21 בינואר 1918 – 1 במאי 1989) היה צ'לן ומנצח איטלקי.
חייו.
יניגרו נולד במילאנו. בגיל שש התחיל לנגן בפסנתר ובגיל שמונה בצ'לו. לאחר לימודים אצל ג'ובאני ברטי, נרשם לקונסרבטוריון ורדי במילאנו, שם למד אצל ג'ילברטו קרפאקס. בהמשך למד יניגרו אצל דיראן אלכסאניאן ופבלו קזאלס באקול נורמל בפריז. לאחר סיום לימודיו שם בשנת 1934, החל להופיע כסולן וברסיטלים עם דינו ליפאטי ופאול בדורה-סקודה.
חופשה שלא בעתה ביוגוסלביה הותירה את יניגרו תקוע שם למשך כל מלחמת העולם השנייה. הוא התמנה לפרופסור לצ'לו ומוזיקה קאמרית בקונסרבטוריון של זגרב, שם סייעה השפעתו לפיתוח נגינת צ'לו מודרנית ביוגוסלביה. כמו כן ניגן בשלישיית מאצ'ק - זולק - יניגרו, עם איוו מאצ'ק ושטייפאן זולק. עם תום המלחמה סייר ג'אניגרו כסולן בדרום אמריקה ובמזרח הרחוק. ב-1959 הסולן של פריץ ריינר, יחד עם מילטון פריבס וג'ון וייכר, בהקלטה מחודשת של התזמורת הסימפונית של שיקגו ל"דון קיחוטה" של ריכרד שטראוס.
יניגרו היה מורה מחונן, שלימד צ'לנים רבים ברחבי העולם. רובם למדו בבית הספר הגבוה למוזיקה בשטוטגרט ובאוניברסיטת מוצרטיאום של זלצבורג. בין תלמידיו היו יוליוס ברגר, מריו ברונלו, תומאס דמנגה, מיכאל פלקסמן, מיכאל גרוס, אנטוניו מנזס, אנדז'יי פטרץ, מריו דה סקונדי, ג'ובאני זולימה, גוסטבו טאבארס, אנריקו דינדו וכריסטוף תיינרט.
יניגרו היה מנצח מוערך, שניצח על תזמורת סימפונית לרדיו זגרב והופיע כמנצח אורח ברחבי אירופה. התזמורת הקאמרית סולני זגרב הייתה יציר כפיו של יניגרו, שחי את יתר חייו בזגרב, שם הלך לעולמו ב-1989.
מוטאנט
מרקו ואן חינקל
מרקו ואן חינקל (בהולנדית: Marco van Ginkel; נולד ב-1 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן.
קריירה.
ואן חינקל, יליד אמרספורט, החל את הקריירה שלו בקבוצות הנוער של המעדון ההולנדי ויטסה ארנהיים, והתקדם עד לקבוצה הבוגרת בשנת 2010. ואן חינקל שיחק במועדון במשך 3 עונות בהן הבקיע 18 שערים, וזכה בפרס הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה ההולנדית לעונת 2012/2013. בשנת 2013 נמכר לקבוצת צ'לסי, עבור סכום של כ-8 מיליון ליש"ט.
ב-1 בספטמבר 2014 הושאל ואן חינקל לעונה אחת למילאן מהסרייה א'.
ב-10 ביולי 2015 הושאל ואן חינקל לעונה אחת לסטוק סיטי. ב-1 בפברואר 2016 הושאל ואן חינקל לפ.ס.וו. איינדהובן עד לסוף העונה. ב-31 בדצמבר 2016 הושאל שוב לפ.ס.וו. איינדהובן. ב-6 באוקטובר 2020 הושאל ואן חינקל שוב לפ.ס.וו. איינדהובן.
ואן חינקל שיחק בנבחרת הנוער של הולנד, והשתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל ביוני 2013. בנובמבר 2012, בעודו בן 19 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של הולנד, במשחק ידידות מול נבחרת גרמניה.
הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב
הפקולטה למשפטים על-שם בוכמן היא הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, מהפקולטות הראשונות שהוקמו בקמפוס האוניברסיטה שבשכונת רמת אביב.
היסטוריה.
שורשיה של הפקולטה בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה, בית הספר למשפטים שפעל בתל אביב החל משנת 1935. ממשלת המנדט הפעילה בירושלים את "שיעורי המשפט", אולם בית הספר בתל אביב היה המוסד העצמאי הראשון ללימודי משפט בארץ ישראל. בית הספר הוקם ב-1935 על ידי חברת המשפט העברי, תנועה ציונית שמטרתה הייתה החייאת המשפט העברי והתאמתו למדינה היהודית שבדרך. באותה עת עמדו בראשה המשפטן והפובליציסט ד"ר שמואל אייזנשטדט, הכלכלן ד"ר בנימין זיו, עורך הדין ד"ר פלטיאל דיקשטיין והמשפטן מתתיהו (מקס) לזרסון. ראש עיריית תל אביב, מאיר דיזנגוף, נתן את תמיכתו. בשנת 1959 הועבר ניהול בית הספר לידי האוניברסיטה העברית בירושלים, וכונה "השלוחה התל אביבית". בית הספר מוקם בבניין טרובוביץ', שהיה לבניין הראשון בקמפוס רמת אביב של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1965 השתלבה השלוחה באוניברסיטת תל אביב שהוקמה שנים אחדות לפני כן, והפכה לפקולטה למשפטים.
בשנת 1959 הסתיימה בנייתו של בניין טרובוביץ', וב-1962 הוא הפך למשכן הקבע של הפקולטה למשפטים. בשנת 1996 נחנך בניין מינקוף, בו נמצאים מרבית משרדי חברי הסגל האקדמי ומרכז צבי מיתר ללימודי משפט מתקדמים. ספרית הפקולטה נמצאת בבניין דייוויד לייט. שלושת המבנים מחוברים זה לזה.
תוכניות הלימוד.
הפקולטה מציעה מספר תוכניות לימוד, בכל התארים.
הערכה.
הפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן זוכה להערכה בין-לאומית רבה. ועדת הערכה של המועצה להשכלה גבוהה, בה היו חברים דקאנים לשעבר של אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת פנסילבניה, מצאה כי "הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב היא בית ספר ברמה עולמית. יש לה אנשי סגל מעולים וסטודנטים מצוינים והיא מספקת השכלה משפטית משובחת שבמסגרתה היא חושפת את הסטודנטים הן לניתוח דוקטריני מסורתי והן לשלל גישות בין-דיסציפלינריות."
בוגרי הפקולטה זוכים באופן רצוף בהצלחה גבוהה בבחינות של לשכת עורכי הדין. במועד קיץ 2019 עמד שיעור המעבר על 97%, הגבוה מבין כל המוסדות בישראל.
בדירוג שנחאי, המדרג מוסדות מחקר ולימוד על פי חלוקה לנושאים, דורגה ב-2018 הפקולטה למשפטים בקבוצת הדירוג 51–75. בשנת 2019 דורגה בקבוצת הדירוג 101–150, יחד עם הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ואחרי הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית שדורגה במקום ה-36. בדירוג של Times Higher Education, לשנת 2020, דורגה הפקולטה במקום ה-49 בעולם.
כתבי עת.
הפקולטה מוציאה לאור חמישה כתבי עת:
הקליניקות המשפטיות.
בפקולטה פועלות תשע קליניקות משפטיות המעניקות סיוע וייצוג משפטי בתחומים שונים. סטודנטים נבחרים לוקחים חלק בעשייה זו מדי שנה לצד מנחים אקדמיים ועורכי דין:
בוגרי הפקולטה.
רבים מבוגרי הפקולטה ממלאים עמדות מפתח במשפט, בממשל, באקדמיה ובמשק בישראל. ב-2010 הקימה הפקולטה ארגון בוגרים, שבראשו עמדה עו"ד מיכל הרצוג, והחל משנת 2014 עומד בראשו עו"ד צבי האוזר.
פינחס דוד הלוי הורוויץ
אהרון הלוי הורוויץ
הגיבור האבוד
הגיבור האבוד (באנגלית: The Lost Hero) הוא ספר-פנטזיה שיצא לאור בשנת 2010. הספר מבוסס על המיתולוגיה הרומית והמיתולוגיה היוונית. הספר הוא הספר הראשון בסדרת גיבורי האולימפוס, שהיא סדרת ההמשך לפרסי ג'קסון והאולימפיים שנכתבה על ידי ריק ריירדן. הספר מספר את האירועים שקרו במחנה החצויים לאחר אירועי 'פרסי ג'קסון והאולימפיים'. הספר קיבל ביקורות חיוביות והפך לרב-מכר.
עלילה.
הקרב נגד הונטוסים.
ג'ייסון, אחד מגיבורי הספר, מתעורר באוטובוס כשהוא לא זוכר דבר מעברו. הוא מבין שהוא בטיול של בית ספר לילדים בעייתיים. הוא אינו זוכר מה הוא עושה שם, ולמעשה, כלל אינו זוכר את עצמו. ג'ייסון מגלה שלנערה שהחזיק את ידה כאשר התעורר קוראים פייפר, ולנער שיושב מלפניו קוראים ליאו, ושניהם טוענים שהם מכירים אותו כבר כמה חודשים. הם מגיעים לגרנד קניון ומותקפים על ידי שלושה אנמוי תולאי, הנקראים גם ונטוסים - רוחות סערה. שם מתגלה שהמאמן הדג', המורה המלווה לטיול, הוא למעשה סאטיר. ג'ייסון, מונחה על ידי האינסטינקטים שלו, שולף מטבע זהב מכיסו, ומשליך אותו באוויר, הופך אותו לחרב מוזהבת. הוונטוסים תוקפים אותו, והוא מאבד נעל אך נשאר בחיים, להפתעתם של שניים מהוונטוסים אותם הוא מחסל. במהלך הקרב הדג' מציל את ליאו, וכשפייפר נופלת מהגשר, הדג' מעודד את ג'ייסון להציל את פייפר - ואינסטינקטיבית הוא קופץ אחריה, תופס בה, ואז מגלה שהוא יכול לעוף על ידי שליטה בלחץ האוויר. הם חוזרים לגשר, ומגלים שהוונטוסים נעלמו ולקחו את המאמן הדג'. אחרי כמה דקות, מגיעים למקום שני בני נוער במרכבה: נערה אחת בלונדינית עם עיניים אפורות, ונער שרירי עם קעקוע של קשת בענן. הנערה מציגה את עצמה כאנבת', ואומרת שהיא מחפשת את חברה פרסי ג'קסון, ושנאמר לה שבחור בעל נעל אחת הוא התשובה.
מחנה החצויים.
ג'ייסון, פייפר וליאו משוחחים עם אנבת', בת אתנה, ובוץ' שהוא בן איריס בדרכם למחנה החצויים, והיא מספרת להם את הסיפור. אנבת' מספרת להם על פרסי, חצוי שנעלם לפני מספר ימים, החבר של אנבת' וגיבור הקרב על האולימפוס. אנבת' ובוץ' מביאים את ליאו, ג'ייסון ופייפר למחנה החצויים, ומציגים אותם בפני החניכים. ג'ייסון מזהה חלק ניכר מהדברים שמתרחשים במחנה, וכירון, מנהל המחנה, מגלה שג'ייסון יודע לטינית, ואף מעדיף את שמם הלטיני-רומי של האלים על פני השם היווני. כירון אומר לג'ייסון שהוא אמור היה למות, אך מסרב להרחיב. בזמן שג'ייסון וכירון מדברים, הרה משתלטת על ראש נמר מפוחלץ ופונה דרכו אל ג'ייסון, מכנה את עצמה 'פטרוניתו', ומפצירה בו לבוא ולהצילה. בהמשך היום ליאו מגלה שאביו הוא הפייסטוס, אל הנפחים והאש; פייפר מגלה שאימה היא אפרודיטה, אלת האהבה; וג'ייסון מגלה שאביו הוא זאוס, אל השחקים ומלך האלים.