ההוצאה נוסדה על ידי שבתי פרנקל בבני ברק בשנת ה'תש"ל לשם הוצאת ה'משנה תורה', לזכר רבי יוסף נחמיה קורניצר ורבי יוסף פרנקל (אביו של פרנקל). בהמשך הוציאה לאור גם את ספר המצוות לרמב"ם, ספר המפתח "רזא דשבתי" למסכתות בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא, קיצור שולחן ערוך, וכן חלק מספריו של הרב משה פיינשטיין. לאחר פטירתו של שבתי פרנקל מנוהלת ההוצאה על ידי חתנו החורג נפתלי קפלן. ספרי ההוצאה נפוצים בישיבות ובבתי כנסת.
העורך הראשי של ההוצאה היה הרב דוד צבי הילמן, ושותפים לעריכה הרבנים אהרן יהושע צוקר, דוד מיכאל שמידל, חיים מאיר שטיינברג ודוד רביץ. כל המחקר נעשית על ידי הקונגרגיישן בני יוסף בארצות הברית. ספרי ההוצאה ערוכים בגישה חרדית ליטאית, ואינם כוללים פירושי רבנים שאינם מקובלים בציבור זה.
הוצאת הרמב"ם.
במהדורת הרמב"ם של ההוצאה הוגהו לשון הרמב"ם ונושאי כליו על פי כתבי יד רבים ודפוסים ישנים, כולל תיקון שיבושים של הצנזורה הנוצרית. למהדורה צורפו לראשונה מכתבי יד פירושו של רבינו מנוח, הגהות הרב משה הכהן מלוניל, פירושו של מהר"י קורקוס והגהות מרבי עקיבא איגר. לוקטו דברי הגר"א הקשורים לדברי הרמב"ם.
למהדורת הרמב"ם נוספו כמה מדורים חדשים:
הכרך הראשון יצא לאור בשנת ה'תשל"ה בירושלים על ספר זמנים, ובראשו נדפסו הסכמותיהם של הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב משה פיינשטיין והרב שמואל הלוי וואזנר. בשנת ה'תשל"ז יצא לאור ספר נשים ובו הסכמת רבני הבד"ץ של העדה החרדית. בשנת ה'תשס"ה יצא בבני ברק הכרך האחרון בסדרה, ספר אהבה. בשנת ה'תשע"ז יצאה לאור מהדורה מחודשת של ספר זמנים בשני כרכים עם ספר המפתח מורחב.
בשנת תשע"ח הועלה באופן חלקי הטקסט של המהדורה לאתר יד הרמב"ם.
ביקורת.
ההוצאה ממעטת באזכור ספריהם של רבנים חיים, בעיקר את ספריהם של הרב אלעזר מנחם מן שך (אבי עזרי), הרב יעקב ישראל קניבסקי (קהילות יעקב) ובנו הרב חיים קניבסקי (קריית מלך). בפרט לא נמנה הרב יוסף קאפח בין מתרגמי הרמב"ם, וישנה התעלמות שיטתית מתרגומו ל"פירוש המשניות לרמב"ם". עובדה זו, וכן ההתעלמות מפירושי הרב אברהם יצחק הכהן קוק (הבולטים בהלכות שמיטה) עוררה ביקורת בציבור הדתי לאומי. ויש שקראו בעקבות כך להחרים את המהדורה.
בעקבות הביקורת, הוציא לאור מכון "הלכה ברורה" ספר מפתח משלים, הכולל הפניות על סדר הרמב"ם לכתביו של הרב קוק, וכן לכתבי עת תורניים ולכתבי רבנים חיים, כדוגמת ספריהם של הרבנים אהרן יהודה לייב שטינמן (אילת השחר) וברוך דב פוברסקי (בד קודש). המפתח כולל את שמות הספרים, ללא תמצית התוכן.
בתגובה לביקורת, פירט הרב דוד צבי הילמן, מראשי המערכת, מקרים שבהם ביזה לדבריו הרב קאפח תלמידי חכמים או טעויות חמורות הנמצאות בכתביו, וסיכם: "מכל הנ"ל יובן שהטעם שלא הזכרנו את הרי"ק ואת תרגומו כי חששנו פן נהיה לבוז". בנוסף הסתמך על כך שהחזון איש לא הזכיר את שמו של הרב קוק כשסתר את דבריו ועל טענות נוספות.
בנוסף הועלו טענות גם על עצם עבודת המערכת:
הדפסת התלמוד הבבלי.
במקביל הוחל בהוצאה לאור של התלמוד הבבלי, גם היא עם שינויי הנוסח המשמעותיים ומפתח, מעין זה שיצא על הרמב"ם. בשנת ה'תשנ"ז יצא לאור תלמוד בבלי מסכת בבא קמא עם שינויי נוסחאות, וכן ספר המפתח (לכ-1,400 ספרים) וספר שינויי נוסחאות על מסכת זו. הספרים יצא לאור עם הסכמותיהם של הרב שלמה זלמן אוירבך, רבי יוסף שלום אלישיב, רבני הבד"ץ של העדה החרדית, רבי שמואל הלוי וואזנר ורבי חיים קניבסקי. בהמשך יצאו ספרי מפתח (ללא שינויי נוסחאות) למסכתות בבא בתרא, בבא מציעא ובבא קמא שנקראו לזכרו של שבתי פרנקל "רזא דשבתי".
הגדה של פסח.
בשנת ה'תש"ע יצאה לאור הגדה של פסח ובה ליקוט מקיף של דברי הראשונים על ההגדה. בסוף הספר צורף הרמב"ם על הלכות חמץ ומצה שבהוצאה, עם ספר המפתח המחודש.
טלומרז
MBTI (קיצור של Myers-Briggs Type Indicator) הוא שאלון אישיות שנועד לבחון את ההעדפות של המשיבים בראיית העולם וקבלת החלטות. השאלון כולל 94 שאלות. בכל שאלה הנבדקים והנבדקות צריכים לבחור בין אחת משתי דיכוטומיות: מוחצנות-מופנמות (E-I), חושים-אינטואיציה (S-N), חשיבה-רגשות (T-F) ושיפוט-תפיסה (J-P). על בסיס התכונה שנבחרה יותר פעמים בכל דיכוטומיה, המשיבים משויכים לאחד מ-16 דפוסי אישיות, לדוגמה: INFJ. מקור הדיכוטומיות הללו מבוסס על תאוריית האישיות של הפסיכולוג קרל גוסטב יונג. נכון לשנת 2020, השאלון קיים בארבע גרסאות שונות ומתורגם ל-20 שפות.
השאלון פופולרי בהקשרים ארגוניים וייעוציים, אך כושל בביקורת מדעית. רוב המחקרים התומכים בשימוש בשאלון נערכו על-ידי 'המרכז לאפליקציות של טיפוסים פסיכולוגיים'. ארגון זה פועל מטעם המרכז ל-MBTI וגם מוציא לאור "כתב עת" שמפרסם את מאמריו. התנהלות זו מעלה ספקות לגבי מידת ההטיה וניגוד העניינים העומדים מאחורי המאמרים הללו. השאלון נחשב בעיני רבים לפסאודו-מדע, והוא אינו מקבל תמיכה מדעית רחבה. חלק מהכשלים המדעיים (פסיכומטריים) בשאלון כוללים תוקף נמוך (השאלון לא מודד את מה שהוא אמור למדוד) ומהימנות נמוכה (חוסר עקביות). קיים קשר מסוים בין ארבעת הסולמות של ה-MBTI ושאלון האישיות Big-Five המקובל יותר בקהילה המדעית.
היסטוריה.
בשנת 1921, קרל גוסטב יונג כתב בספרו "Psychological Types" שתכונות אישיות אינן תכונות רציפות, אלא שאנשים מתחלקים לטיפוסים מולדים. יונג טען שהאישיות היא קודם כל מוחצנת או מופנמת, ולאחר מכן היא מוגדרת על ידי שני זוגות פונקציות נוספות: חושים לעומת אינטואיציה וחשיבה לעומת רגשות. עשרים שנה לאחר מכן, קתרין קוק בריגס ולאחר מכן בתה, איזבל בריגס מיירס, הרחיבו את התיאוריה של יונג והוסיפו מימד רביעי של שיפוט לעומת תפיסה. בזמן מלחמת העולם השנייה, בריגס ומיירס החלו לפתח שאלון דיווח עצמי אשר יחשוף את טיפוס האישיות של האדם על בסיס התאוריה של יונג, מתוך האמונה כי ידע זה יוכל לסייע לנשים, אשר נכנסו לראשונה בחייהן לשוק העבודה בתעשייה האמריקנית. השאלון התפתח לאורך השנים ופורסם לראשונה בשנת 1962.
בריגס ומיירס חברו לחברת CPP (Consulting Psychologists Press) על מנת להפיץ את השאלון באופן מקצועי. בשנת 2019 שינתה חברת CPP את שמה ל-The Myers Briggs Company.
במקביל לבריגס ומיירס, פותחה בשנות ה-70 בברית המועצות שיטת סוציוניקה בעלת מודל 16 טיפוסי אישיות דומה ביותר המבוסס על יונג, אך תוך מתן דגש על יחסים בין טיפוסים. איזבל בריגס מיירס (1897–1980) פיתחה את השאלון כך שלא רק יזהה את טיפוס האישיות של האדם מתוך 16 האפשרויות, אלא גם יבדיל בין שני אנשים מאותו טיפוס ויזהה את המאפיינים הייחודיים של כל אחד. במילים אחרות, שהאבחון יראה לא רק מה דומה ביניהם, אלא גם מה שונה. הגרסה המעודכנת של אבחון MBTI Step II יצאה לאור בשלהי שנות ה-90 וכללה 144 שאלות. גרסה זו ממפה את האדם על גבי 20 מרכיבי אישיות אשר כל חמישה מהם מהווים תתי התנהגויות בתוך כל אחת מהדיכוטומיות של דפוסי ההתנהגות.
דפוסי ההתנהגות.
מודל ה-MBTI מציג שמונה דפוסי התנהגות, כאשר לכל אדם יש נטייה לדפוס התנהגות טבעי אחד מבין שניים, על ארבע דיכוטומיות שונות. האדם משתמש בשני הקטבים של כל אחת מהדיכוטומיות, אך לא בשניהם בו-זמנית ולא באותה מידה של ביטחון. המודל טוען שכאשר האדם משתמש בשיטות המותאמות ל'טיפוס האמיתי' שלו, הוא מרגיש כשיר, טבעי ונמרץ.
טיפוס אישיות.
כל השילובים האפשריים של דפוסי ההתנהגות (שני קטבים עבור כל אחת מארבע הדיכוטומיות) מייצרים 16 צירופים המהווים טיפוס אישיות ייחודי שמתבטא בדפוסי חשיבה והתנהגות (לדוגמה ISTJ או ENFP).
פונקציות המנטליות.
קרל יונג האמין שאנשים חיים בשני עולמות, הפנימי והחיצוני, הוא טען כי אנו מחצינים או מפנימים כל אחת מהפונקציות המנטליות. לכל פונקציה מנטלית תפקיד אחר בחיינו, אנו משתמשים בכולן אולם בסדר זמינות שונה. הפונקציה הזמינה ביותר אצל האדם נקראת פונקציה הדומיננטית, השנייה אחריה נקראת הפונקציה התומכת, השלישית נקראת 'השלישית', והרביעית נקראת הפונקציה האחרונה או הנחותה (the inferior function). אלו 8 הפונקציות המנטליות:
הפונקציות מסודרות בצירים להלן:
מוחצנות מופנמות: מוחצנים מונעים על ידי דברים ואנשים, הם ידועים כפעלתנים. מופנמים מונעים מרעיונות מושגים ודברים מופשטים. הם פועלים בחברה, אך לוקח להם זמן יותר מלמוחצן על מנת להיכנס לפעילות חברתית.
חושים-אינטואיציה: אנשים הממוקמים קרוב לקוטב החוש הם אנשים המתמקדים בפרטים. הם מסתפקים בעובדות כשלעצמן. אנשים אינטואיטיבים נוטים יותר לתחור אחר דפוסים וקשרים בין עובדות שלמדו. הם סומכים על האינטואיציה שלהם, ומחפשים אחר התמונה הגדולה, אחר הפרשנות והוספת רבדים.
חשיבה-רגש: אנשים הקרובים לקוטב החשיבה נוטים להעריך יושרה, ומחליטים לגבי דברים באופן עקבי וממעט בהכנסת רגשות לשיקולים. ההפך, הם נוטים להשתמש בהיגיון וקריטריונים אובייקטיביים על מנת לקבל החלטות. אנשים הקרובים לקוטב הרגש לעומת זאת מעריכים הרמוניה, ומתמקדים בערכים ובצרכים אנושיים כשהם באים לקבל החלטות.
שפיטה-תפיסה: אנשים הקרובים יותר לקוטב השפיטה נוטים לתכנן את פעולותיהם, והם מאופיינים בהחלטיות. הם ממוקדים בהשלמת מטלות, בפעולה מהירה ורוצים לדעת מה חיוני. הם מתכננים פעילויות ופועלים לפיהן, ונוטים לעמוד בדד ליינים. אנשים הקרובים לקוטב התפיסה נוטים ליכולת הסתגלות, ספונטניות ולסקרנות. הם מתחילים הרבה מטלות בו זמנית, ומתקשים לסיים אותן. הם נוטית למתוח את הדד ליינים אותם הם צריכים למלא.
דוגמאות.