בפרק "Demons" (עונה 4) נחשף כי לט'פול יש תינוקת בת שישה חודשים, כאשר טאקר הוא האבא. מאוחר יותר היא למדה כי ארגון טרור בשם "Terra Prime" יצר את הילדה על ידי שיבוט דגימות DNA של ט'פול ושל טאקר, שנגנבו מהאנטרפרייז. אולם תהליך השיבוט נעשה בצורה לא מוצלחת, והילדה - שט'פול העניקה לה את השם "אליזבת" על שם אחותו המנוחה של טאקר - מתה זמן קצר לאחר שחולצה ממתקן על מאדים בו הוחזקה.
קיומו של הקשר הנפשי בין ט'פול לבין טאקר מתגלה בעונה הרביעית; שום קשר תודעתי שכזה לא קיים בין ט'פול לבין קוס. בפרק האחרון של הסדרה, "These Are the Voyages...", הוזכר כי ט'פול וטאקר סיימו את מערכת היחסים ביניהם בתוך שנה מאז אירועי הפרק "Terra Prime".
יקום המראה.
בפרק הכפול "In a Mirror, Darkly" מעונה 4 נראית גרסת יקום המראה של ט'פול. גרסה זו היא יותר צינית וגלוית רגשות מאשר עמיתתה מהיקום "האמיתי", וכן היא מנצלת את המיניות שלה בצורה מניפולטיבית, במיוחד כלפי קומנדר טאקר.
ט'פול של יקום המראה עברה "פון פארר" בשלב כלשהו בעבר הקרוב (לא נחשף אם זה היה אירוע טבעי או תוצאה של אותו הווירוס מהפרק "Bounty" שהשפיע על ט'פול מהיקום "האמיתי"), וטאקר הזדווג עימה, על מנת להשיג אותה בדרך זו. מבחינה פיזית, היא שונה מעמיתתה שביקום "האמיתי" בכך שיש לה שיער ארוך בלונדיני, וכמו קצינות אחרות באימפריית הארצנים, היא לובשת מדים בשני חלקים, עם בטן חשופה (אם כי אחרי שעברה אל הדיפאיינט (NCC-1764) שנתפסה, היא מאמצת באופן זמני מדי חצאית מיני בסגנון "", עד אשר היא מצליחה להשיג מדים סטנדרטיים של האימפריה).
יכולות מיזוג המוחות של ט'פול מיקום המראה נראים כמתקדמים הרבה יותר מאשר אלו של מקבילתה, שכן היא מסוגלת להחדיר מחשבות באופן פוסט-היפנוטי למוחם של אלה שאיתם היא מתמזגת; מאחר שט'פול של היקום "האמיתי" למדה רק לאחרונה כיצד לבצע מיזוג מוחות, אין זה סביר כי היא השיגה רמה כזו של מיומנות. היא גם נראית יותר רגשנית מאשר עמיתתה, מביעה סרקזם ובוז כלפי ארצ'ר בצורה גלויה, ואף מראה חיוך או נהמה (תלוי בנקודת המבט) במהלך התקף קצר של קרב פנים-אל-פנים עם הושי סאטו (של יקום המראה).
בסופו של דבר, ט'פול של יקום המראה מועברת מהדיפאיינט (NCC-1764) אל ה-Avenger, כאשר ג'ונתן ארצ'ר מנסה להיפטר מכל אנשי הצוות הזרים שעל ספינתו. ט'פול משתכנעת כי ארצ'ר לעולם לא יאפשר לוולקנים להיות שווים, ומנסה לעצור אותו מלהשתלט על האימפריה. ט'פול מקבלת השראה מקריאת היומנים ההיסטוריים של הדיפאיינט של היקום "האמיתי", המתארים יקום שבו בני אדם, וולקנים וזרים אחרים חיים כשווים בפדרציה נדיבה. לאחר שסיים לאייש מחדש את ה-Avenger לקראת המרד, ט'פול נתפסת ונחקרת על ידי ארצ'ר. גורלה לא נחשף; אף כי הן ארצ'ר והן הושי סאטו הביעו מפורשת את רצונם להוציא אותה להורג לאחר חקירתה, הדיפאיינט נכנסת מייד לקרב, והדבר איננו מתרחש על המסך.
מוריס סמדג'ה
מוריס סמדג'ה (נולד ב-1932) הוא ג'ודוקא, מאמן ג'ודו וממייסדי ענף הג'ודו התחרותי בישראל. קבל פרס מפעל חיים בספורט 2022.
ביוגרפיה.
סמדג'ה נולד בתוניסיה, בנם של גיזלה ושארל. עד לעלייתה ארצה של המשפחה בשנת 1961, נזקפו לזכותו של סמדג'ה זכיות רבות בג'ודו בתחרויות שונות בצפון אפריקה. לאחר העלייה לישראל, עברה המשפחה להתגורר בבאר שבע וסמדג'ה החל לעבוד כחשמלאי במפעל "חרות".
קריירה בספורט.
ממעברת "משק עזר" יצא סמדג'ה לתור אחר עזרה לפעילותו בענף הג'ודו. הוא שמע על מאמן בירושלים ונפגש עמו, וביחד הם החליטו להקים את ענף הג'ודו התחרותי בישראל. תחילה הקימו מועדון עם מזרנים משאריות בדים בבית הספר "נתיבות" בשכונה ב' בבאר שבע, ולאחר מכן קיבלו תרומה מעולי צרפת ובעזרתה קנו מזרנים חדשים למועדון.
בפברואר 1967 עבר סמדג'ה את המבחן הראשון בישראל לחגורות שחורות ביחד עם עמוס גילעד, ושניהם קיבלו את דרגת דאן 1. בשנת 1970 סיים את קורס המאמנים הראשון בישראל.
סמדג'ה אימן במועדון "נעורים" בשכונה ד'. תלמידים רבים שלמדו אצלו הפכו בהמשך לאלופי ישראל, ומועדון הפועל באר שבע בו אימן הגיע בשנות ה-70 וה-80 לצמרת הענף בישראל. באותן שנים כיהן גם כמאמן נבחרת ישראל וניהל את קורסי מדריכי הג'ודו במכון וינגייט. נבחרת ישראל באותן שנים השתתפה בתחרויות רבות בחו"ל וזכתה במדליות, וכך קיבל ענף הג'ודו הישראלי הכרה בעולם הג'ודו. בשנת 2011 התמנה איגוד חדש שבו יו"ר האיגוד, מנכ"ל האיגוד ומאמן נבחרת ישראל הם חניכיו הישירים של שיהאן מוריס סמדג'ה.
הישגים.
בשנת 1997 קיבל סמדג'ה דרגת דאן 6 ובשנת 2007 קיבל דרגת דאן 7. בשנת 2015 קיבל את דרגת דאן 8, הדרגה הגבוהה בישראל כיום.
חיים אישיים.
בשנת 1952 נשא לאישה את חיה ובני הזוג גרו בעיר אריאנה, 6 ק"מ מהבירה תוניס.
בנו, אורן סמדג'ה, זכה במדליית ארד באולימפיאדת ברצלונה 1992, והיה הספורטאי הישראלי השני שזוכה במדליה אולימפית, אחרי יעל ארד (גם היא בברצלונה 1992).
Never a Time
Never a Time הוא השיר החמישי באלבום We Can't Dance של להקת ג'נסיס.
במקור השיר נקרא בשם B.B. Hit (מאנגלית:להיט מאוד מאוד גדול) big big hit מפני שחברי הלהקה חשבו שהשיר באמת יהפוך ללהיט גדול. השיר, כמו רבים מהשירים של "We Can't Dance", נכלל בסרט הדוקומנטרי, No Admittance. השיר יצא כסינגל החמישי בארצות הברית, השיר הגיע למקום ה-21 בבילבורד. השיר גם נכנס למצעד האמריקאי של Hot Adult Contemporary Tracks אשר דירג שירים בסגנון adult contemporary. השיר נבחר במקום ה-4 במצעד זה במשך חצי שנה. במצעד הקנדי, השיר הגיע למקום ה-9. לשיר מעולם לא יצא וידאו קליפ ומעולם לא בוצע בהופעות הלהקה.
טרנס ריס
ג'ון טרנס ריס (אנגלית: John Terence Rees; 28 באוגוסט 1913 - 29 בינואר 1996) היה שחקן ברידג' ותאורטיקן ברידג' בריטי. ריס נחשב לשחקן הבריטי הטוב ביותר בכל הזמנים ולאחד מהשחקנים והתאורטיקנים הטובים ביותר בכל הזמנים בעולם. ריס זכה באליפויות עולם ובאליפויות אירופה וכתב כ-90 ספרים.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
ריס נולד במחוז סרי באנגליה בעיירה אפסום, הנמצאת קילומטרים מועטים מדרום-מערב ללונדון. הוא נולד להורים מהמעמד הבינוני. אביו של ריס היה בנקאי מויילס, שעזב את עבודתו והצטרף לעסקי ההסעדה של משפחת אשתו. אמו אן, ניהלה בית מלון בעיירה גילדפורד שבדרום-מזרח אנגליה. במלון שהיא ניהלה, היה גם מועדון ברידג', כך שהילד טרנס התחיל לשחק ברידג' בגיל 7. בשנות ה-30 למד ריס לימודים קלאסיים באוניברסיטת אוקספורד. בזמן לימודיו פגש שם כמה משחקני הברידג' המובילים בבריטניה: וולטר בולר (Walter Buller), איאן מקלאוד (Iain Macleod) והשחקן הטוב ביותר בבריטניה באותה תקופה מוריס האריסון-גריי (Maurice Harrison-Gray).
בשנת 1935 סיים את לימודיו. לאחר תקופה קצרה של עבודה בהארודס התחיל לעבוד בעיתון של יוברט פיליפס וביחד איתו כתב את ספר הברידג' הראשון שלו, שפורסם בשנת 1937. בעקבות הספר, מקצועו של טרנס ריס, לכל אורך הקריירה שלו, היה ברידג': משחק ברמות הגבוהות ביותר וכתיבה על המשחק.
חודשים מספר לפני מלחמת העולם השנייה, הצטרף ריס לארגון ההגנה נגד פשיטות אוויריות (Air Raid Precautions). בתקופת המלחמה לא גויס לצבא, אלא עבד במפעל של שחקן ברידג' בשם חואן פדרו (Pedro Juan), שייצר וילונות האפלה.
קריירת הברידג'.
ריס זכה בכל התארים החשובים האפשריים על פי הפירוט הבא:
פרשת בואנוס איירס.
באליפות העולם לקבוצות (Bermuda Bowl), שנערכה בשנת 1965 בבואנוס איירס הושעו ריס ושותפו בוריס שפירו (Boris Schapiro) מהתחרות בעוון העברה אי-חוקית של מידע ביניהם במהלך המשחק. בשימוע שעשתה התאגדות הברידג' העולמית (), הואשמו ריס ושפירו בהעברת מידע על מספר הקלפים שכל אחד מהם מחזיק בסדרת ה , באמצעות סימונים באצבעותיהם. הם נמצאו אשמים והושעו מהמשך התחרות. בכל משחקיהם עד לאותו שלב נפסקו להם הפסדים. נקבע שעונשים נוספים יקבעו בשלב מאוחר יותר. העונש הנוסף שהוטל עליהם היה השעיה מתחרויות בינלאומיות.
ההאשמה נבעה מתלונה של נבחרת ארצות הברית. במפגש בין שתי הנבחרות שם לב השחקן האמריקאי ב. ג'יי בקר (B. Jay Becker), שם לב לכך שריס מחזיק את הקלפים באופן מוזר עם שתי אצבעות בצורת האות V. הוא היה מתעלם מכך לולא שם לב מאוחר יותר, שגם שפירו מחזיק את הקלפים באותו אופן. מאוחר יותר שם לב לכך, שהם משנים את מספר האצבעות האוחזות בקלפים. הוא דיווח על כך לשותפתו דורותי היידן-טרסקוט. הם החליטו לא להתלונן עד שהיידן לא תבחן בעצמה את נכונות התצפית של שותפה, בהמשך המפגש למחרת. אחרי שגם היידן הבחינה בכך, הם דווחו על כך לקפטן הנבחרת האמריקאית ג'ון גרבר (John Gerber) ולשחקן המוביל בנבחרת האמריקאית אלן טרסקוט (Alan Truscott). היידן העלתה את הרעיון לבחון את מספר האצבעות שבהם החזיקו ריס ושפירו את הקלפים, מול החלוקה של הקלפים שקיבלו. בבדיקה נמצא מתאם כמעט מלא בין מספר הקלפים בסדרת ה לבין מספר האצבעות, שהחזיקו את הקלפים.