סקרים שנערכו ברחבי ארצות הברית וקנדה מראים כי 3 עד 4 אחוזים מבני הנוער הזכרים, שניתנה להם הבחירה לבחור את המונח שמתאר בצורה הטובה ביותר את רגשותיהם, תשוקותיהם והתנהגויותיהם המיניות, בחרו ב"לרוב" או "בעיקר" הטרוסקסואל. בעוד "100% הטרוסקסואל" הייתה הזהות שהכי הרבה תלמידים בחרו, "בעיקר הטרוסקסואל" הייתה במקום השני במספר הבוחרים. מתוך 160 הגברים שתושאלו במחקר שהתקיים בין השנים 2008 ל-2009, כמעט אחד מכל שמונה אנשים דיווחו על משיכות, פנטזיות והתאהבויות כלפי בני אותו המין. לרוב רגשות אלה היו קיימות מאז התיכון, ואצל אחרים אחדים הן התפתחו לאחר מכן. ובמדגם לאומי של גברים צעירים שגילם הממוצע הוא 22, שיעור ה"בעיקר סטרייט" גדל כאשר הם השלימו את הסקר לאחר שש שנים. אחוז גבוה עוד יותר מהגברים הצעירים שסיימו את לימודיהם בתיכון בארצות הברית ובכמה מדינות אחרות (ביניהן ניו זילנד ונורווגיה) בחרו באותה צורה.
מאמר סקירה אנליטי שבחן את החוויות והמשמעויות של מפגשים מיניים עם בני אותו המין בקרב גברים ונשים שמזדהים כהטרוסקסואלים מצא כי חלק ניכר ממפגשים אלה מתרחשים בקרב מי שמזדהים כהטרוסקסואלים. השכיחות של מיניות הומוסקסואלית בקרב גברים ונשים המזהים כהטרוסקסואלים אינה אוניברסלית. 13.6% מהנשים ו-4.6% מהגברים דיווחו על משיכה לבני אותו מין, בעוד ש-12.6% מהנשים ו-2.8% מהגברים חוו בשלב מסוים מפגש מיני שכזה. ממצאים מנתוני National Survey of Family Growth בין השנים 2011 ל-2015 חשפו תובנה נוספת לגבי מידת הנוכחות של משיכה והתנהגות הומוסקסואלית בקרב אנשים שמזהים כהטרוסקסואלים. הם מצאו כי 61.9% מהנשים ו-59% מהגברים בעלי משיכות הומוסקסואליות הזדהו כהטרוסקסואלים. באופן דומה, 65.2% מהנשים ו-43.4% מהגברים שהשתתפו במפגשים מיניים עם בני אותו המין מזדהים כהטרוסקסואלים.
מחקר ודעות.
נכון לשנת 2010, רוב המחקרים על הטרופלקסיביליות התמקדו בצעירים וצעירות, במיוחד בנשים לבנות בסביבת הקולג'. מחקרים מצביעים על כך שהשפעתה של חשיפה לאנדרוגן טרום לידתי על הזהות המינית הנשית מציבה הטרופלקסיביליות על רצף שכולל גם ביסקסואליוּת ולסביוּת. מחקרים אחרים התמקדו במקורות חברתיים להתנהגות זאת, כגון ההצגה המשתנית של ביסקסואליות בתקשורת או "סוציאליזציה של פנטזיית הנדחק הגברי" בה גבר מוזמן למערכת יחסים לסבית כשותף שלישי.
בשונה מ"ביסקסואל/ית עד סיום הלימודים" וכינויי גנאי דומים, הטרופלקסיביליות נחשבת בדרך כלל כבעלת קונוטציה חיובית, ולעיתים קרובות היא תווית המוחלת בעצמה, אם כי תועד שימוש במונח כהשמצה בתרבות הפופ.
הסוציולוגים הוי ולונדון מצביעים על כך שחלק מהגברים המקיימים יחסי מין מזדמנים עם גברים אחרים בכל זאת מזדהים כהטרוסקסואלים. הם עשויים לחוש כי יחסי מין מזדמנים עם גברים הם תוצאה של חוסר זמינות נשית, או שמשיכתם כלפי בני אותו המין אינה תדירה מספיק כדי להשפיע על זהותם. הם עשויים לטעון שבעוד שהם מרגישים משיכה רומנטית, פיזית ורגשית לנשים, המשיכה שלהם לגברים היא מינית גרידא, ונטולת כל רגש. אסטרטגיית ניהול הטרופלקסיבילית עבור אותם גברים היא לפרש את התנהגויותיהם המיניות עם נשים כחשובות יותר ממפגשיהם המיניים עם גברים. הם עשויים גם לראות את עצמם גבריים, תוך שהם מקשרים בין משיכה חד-מינית לנשיות. חלק מהגברים והנשים שמתנסים במפגשים עם בני ובנות אותו מין, בעוד הם מזדהים כהטרוסקסואלים, עושים זאת כדי להימנע מההשלכות החברתיות השליליות הכרוכות בהזדהות כחבר בקהילת הלהט"ב.
יהודה עוזיאל (השני)
רבי יהודה עוזיאל השני (נפטר בשנת ה'שס"ד - 1604 בערך), מגדולי הרבנים של קהילת המגורשים בפאס שבמרוקו ומחבר הספר "בית העוזאלי".
ביוגרפיה.
רבי יהודה נולד לרבי שמואל עוזיאל למשפחת מגורשים בעיר פאס שבמרוקו בה התחנך. נשא לאישה את בתו של החכם יצחק פלייאג'י הנזכר בתקנות המגורשים. שימש כאב בית הדין בעירו כשתחתיו הדיינים: רבי אהרן אבן חיים, רבי וידאל הצרפתי ואחרים. בית דינו יצר תקנות שהשתמרו בין "תקנות המגורשים" ומספרן עולה על אלה שהותקנו בבתי הדין שקדמו לו. עד לשנת ה'שס"ג (1603) הוא חתם על תקנות ופסקי דין ובשער הספר של דרשותיו בשם "בית העוזאלי" שיצא בשנת ה'שס"ד (1604) הוא כבר אינו בין החיים.
BBV152 (קובקסין)
BBV152 (ידוע גם בשם קובקסין, באנגלית: Covaxin) הוא חיסון נגד COVID-19, שפותח בהודו. הוא אושר על ידי ארגון הבריאות העולמי (WHO) לשימוש חירום בנובמבר 2021.
החיסון פותח בחברת (BBIL) ההודית בשיתוף עם (ICMR). החיסון הוא חיסון מומת.
מדובר בסדרת חיסונים מומתים הכוללת שלושה וריאנטים המצומדים לחיסון כלבת מומת המשמש כוקטור לחיסון, אשר פותחו בסיוע מפילדלפיה.
מחקר קליני.
ניסויים בשלב הראשון והשני.
במאי 2020, המכון הלאומי לווירולוגיה של המועצה ההודית למחקר רפואי (ICMR) אישר וסיפקה את זני הנגיף לפיתוח חיסון מקומי נגד מחלת נגיף קורונה 2019. ביוני 2020 קיבלה החברה אישור לערוך ניסויים קליניים בשלב ראשון ושני לבדיקת החיסון המתהווה בשם קובקסין, מ (DCGI) של ממשלת הודו. המועצה ההודית למחקר רפואי בחרה ב-12 אתרים מקומיים לניסויים קליניים אקראיים בשני השלבים הראשונים, כולל פלצבו וניסויים קליניים סמויים במועמדים לחיסון בשלב הראשון והשני.
בדצמבר 2020 הודיעה החברה על פרסום הדוח לניסויים בשלב הראשון של החיסון והציגה את התוצאות של שלב זה.
ניסויים בשלב השלישי.
בחודש נובמבר 2020, התקבל אישור לביצוע השלב השלישי בחיסוני קובקסין לאחר סיום שני השלבים הראשונים. השלב השלישי של הניסוי הכולל מחקר אקראי סמוי עם בקרת פלצבו בקרב מתנדבים מקבוצת הגיל 18 ומעלה, החל ב-25 בנובמבר. בשלב השלישי של הניסוי צפויים להשתתף כ-26,000 מתנדבים מרחבי הודו. ניסויים אלו יתקיימו ב-22 מיקומים שונים ברחבי הודו, בכמה מקומות, ביניהן העיר דלהי, ומקומות שונים ברחבי מדינות קרנאטקה ומערב בנגל. מדינות אחרות צפויות להצטרף בהמשך.
ייצור.
נכון לעכשיו, חברת בהראט ביוטק ההודית המייצרת את החיסון באמצעות ייצור בסיכון בפלטפורמת ייצור תאי vero הצהירה על יכולתה לספק כ-300 מיליון מנות. הייצור מתבצע ב. החברה נמצאת בתהליך הקמת מפעל שני לייצור קובקסין בהיידראבאד. החברה מנהלת מגעים גם עם שלטונות מדינה אחרות כמו אודישה כדי לאתר מקומות פוטנציאליים נוספים במדינה להכנת החיסון. בנוסף לכך, החברה בוחנת קשרים עולמיים לייצור קובקסין.
בדצמבר 2020, חברת Ocugen נכנסה לשותפות עם חברת בהראט ביוטק לפיתוח משותף של קובקסין לשוק האמריקאי.
אישור לשימוש חירום.
ראג'ש בהושאן, בכיר ב של הודו, מסר בדצמבר 2020 כי חברת בהרט ביוטק ביקשה אישור לשימוש חירום במהלך שלבי הניסוי הקליני בעבודה על החיסון. החברה פנתה למנהל התרופות הכללי של הודו (DCGI) בבקשת האישור. זו הייתה החברה השלישית אחרי מכון הסרום ההודי וחברת פייזר שהגישו גם הן בקשה לאישור שימוש בחירום.
ב-2 בינואר 2021 המליץ (CDSCO) על אישור של ה- EUA אישור זה ניתן ב-3 בינואר.
הומופלקסיביליות
רוברט סנטאמו
יחסי ארמניה–בולגריה
יחסי ארמניה–בולגריה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת ארמניה לרפובליקה הבולגרית. שתי המדינות ניהלו יחסים דיפלומטיים מאז הקמתן בשנת 1992. לארמניה יש שגרירות בסופיה; מאז 19 בדצמבר 1999, לבולגריה יש שגרירות בירוואן. שתי המדינות חברות במלואן בארגון שיתוף הפעולה הכלכלי בים השחור (BSEC).
היסטוריה.
הארמנים הראשונים בהיסטוריה של בולגריה הוזכרו בתקופת הזהב של האימפריה הבולגרית הראשונה, אך זה הפך חשוב כאשר אחד האנשים המפורסמים ביותר בהיסטוריה של בולגריה, שמואל בולגריה, היה חצי ארמני. בגלל קישור זה, זה הפך להשפעה לפתיחת אחת הידידות הוותיקות בעולם: הידידות הארמנית-בולגרית.
כל שלושת נשיאי ארמניה ערכו ביקורים רשמיים בבולגריה וביקורים הדדיים נערכו גם על ידי נשיאי בולגריה וראשי ממשלה. ארמניה מייצאת בעיקר כימיקלים, גרוטאות מתכת וחומרי גלם לבולגריה, ואילו בולגריה מייצאת בעיקר מינרלים, מזון מעובד, גומי וחומרי גלם לארמניה. עיר החוף הבולגרית ורנה היא יעד תיירותי פופולרי עבור אזרחי ארמניה.
בשנת 2015 בולגריה הכירה רשמית ברצח העם הארמני.
הגלות הארמנית בבולגריה.
הארמנים הם המיעוט הרביעי בגודלו בבולגריה, והם מונים 6,552 על פי מפקד 2011.
כיום חיים בבולגריה כ-30,000 איש ממוצא ארמני.
ג'מאל באומן
ג'מאל באומן (באנגלית: Jamaal Bowman; נולד ב-1 באפריל 1976) הוא מחנך ופוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של מדינת ניו יורק. באומן נמנה עם האגף הפרוגרסיבי של המפלגה הדמוקרטית, והוא נבחר לתפקיד אחרי שהביס בבחירות המקדימות את נציג המחוז הוותיק אליוט אנגל.
הוא נחשב לחלק מ"הסקווד", קבוצה של חברי קונגרס פרוגרסיבים הכוללת אותו ואת אייאנה פרסלי, קורי בוש, אילהאן עומאר, אלכסנדריה אוקסיו-קורטז ורשידה טליב.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.