הרחבה נוספת של פרשנות השוויון, תוך מתן דגש על כך שהמבחן לקיומו של שוויון הוא מבחן התוצאה בפועל ולא מבחן הסיבות להיעדר השוויון, התרחשה בשנת 2006 בפסק הדין שדן בעתירות כנגד חוק האזרחות והכניסה לישראל. בדעת המיעוט, כתב הנשיא ברק שהמבחן לקבוע אם קיימת הפליה בחוק לא תלוי בכוונת המחוקק אלא בתוצאה בפועל, אף על פי שהמחוקק כלל לא התכוון להבחין בין קבוצות אוכלוסייה שונות. במקרה הנדון בעתירה, החוק מנע איחוד משפחות של פלסטינים שנישאו לאזרחיים ישראלים. החוק לא הבחין בין אזרחי ישראל הערבים ובין אזרחי ישראל היהודים. הוא שלל מכל אזרח ישראלי שנישא לפלסטיני את הזכות לאיחוד משפחות. למרות זאת, כיוון שבפועל החוק השפיע רק על האוכלוסייה הערבית, זאת מפני שמקרי הנישואין בין יהודים לפלסטינים היו נדירים ביותר, קבע הנשיא ברק שהחוק פוגע בשוויון בין היהודים הערבים. שופטי הרוב בפסק הדין לא חלקו על העיקרון שהציג ברק לפרשנות השוויון אך סברו שהפגיעה בשוויון בין האוכלוסייה הערבית ליהודית היא מידתית ולכן אין בסיס לפסול את החוק.
כפיפות המשפט הבינלאומי לחוקי המדינה.
העקרון שנקבע בפסק הדין שאת החוק יש לפרש כך שהוא עומד בדיני המשפט הבינלאומי רק כל עוד החוק לא אומר מפורשות אחרת התקבל במשפט הישראלי. גישה זו באה לידי ביטוי במשפטו של אדולף אייכמן. אייכמן טען להגנתו שבית המשפט לא רשאי לדון אותו כיוון שהדבר סותר את החוק הבינלאומי. ראשית כיוון שמדובר במעשים שנעשו לפני הקמת המדינה וטרם חקיקת חוקי המדינה וענישה בגינם תהיה ענישה למפרע, פעולה שהדין הבינלאומי שולל. שנית, מדובר באדם שהוא לא אזרח המדינה שביצע מעשים בשטח שהוא לא שטח המדינה, ולכן הדין הבינלאומי לא מקנה סמכות שיפוט לבית המשפט הישראלי. בתשובה לטענות אלו כתבו השופטים מספר נימוקים המצדיקים את סמכותו של בית משפט ישראלי לדון. הראשון שבהם הוא העקרון שנקבע בפס"ד שטיינברג הקובע שבמידה והחוק בישראל סותר את הדין הבינלאומי על בית המשפט לפסוק לפי החוק ולא לפי הדין הבינלאומי. במקרה של אייכמן החוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם קובע מפורשות שניתן להביא לדין על המעשים שביצע.
בפסק דין בשנת 1967 נדונה כשאלת אגב השאלה אם כלל זה תקף גם לגבי חקיקת משנה. בפסק דין העוסק בתקנות הפיקוח על המעונות שקבע שר הסעד כתב השופט חיים כהן שדין בינלאומי מנהגי יגבר על חקיקת משנה ואין בסמכותה של הממשלה לקבוע תקנות בניגוד לדין בינלאומי שנקלט במשפט המדינה. עדיפות הדין הפנימי על פני הדין הבינלאומי המנהגי נהוגה במדינות רבות בעולם ביניהם בריטניה. במדינות אחרות קיימת גישה אחרת המקנה לדין הבינלאומי המנהגי עדיפות גם מול חוקי המדינה. דוגמה לכך ניתן למצוא בסעיף 25 לחוקה הפדרלית של גרמניה שקובע שההוראות הכלליות של המשפט הבינלאומי הן חלק מן המשפט הפדרלי ויש להן עדיפות על החוקים הפנימיים שחוקקו. היחס השונה למשקלו של הדין הבינלאומי מול הדין הפנימי נובע מהגישות השונות למקור הסמכות של הדין הבינלאומי. הגישה הדואליסטית רואה במשפט הפנימי ובמשפט הבינלאומי שיטות משפט נפרדות ולכן רק קליטה של הדין הבינלאומי בתוך המשפט המדינתי מקנה למשפט הבינלאומי תוקף. לכן במדינות בהם אמנות מאושרות על ידי הרשות המבצעת ולא המחוקקת חוקי המדינה יגברו על החוק הבינלאומי. רק במדינות בהם אמנות מאושרות על ידי הרשות המחוקקת וכך תהליך האישור הקנה להם תוקף של חוק או שקיימת הוראה בחוק המדינתי המקנה תוקף להוראות הדין הבינלאומי יהיה תוקף חוקי פנימי למשפט הבינלאומי. לעומת זאת הגישה המוניסטית רואה במשפט הבינלאומי והמשפט המדינתי מערכת אחת שבה המשפט המדינתי כפוף למשפט הבינלאומי. זאת כיוון שהמשפט הבינלאומי הוא הבסיס לקיום של המדינה הריבונית ולכן המדינה שואבת גם את סמכותה הפנימית מהמשפט הבינלאומי. לפי גישה יגבר החוק הבינלאומי על החוק המדינתי במקרה של סתירה.
ג'ון הנרי פוינטינג
ג'ון הנרי פוינטינג (באנגלית: John Henry Poynting; 9 בספטמבר 1852 – 30 במרץ 1914) היה פיזיקאי אנגלי. הוא היה הפרופסור הראשון לפיזיקה במכללת מייסון בשנים 1880-1900, ובמוסד האקדמי הממשיך, אוניברסיטת ברמינגהם עד מותו.
ביוגרפיה.
פוינטינג היה בנו הצעיר של תומאס אלפורד פוינטינג, כומר אוניטריאני. הוא נולד בבית הכומר של הקפלה האוניטריאנית מונטון באקלס בלנקשייר (אביו כיהן שם ככומר בשנים 1846- 1878). בילדותו התחנך בבית הספר הסמוך שהפעיל אביו. מ-1867 עד 1872 הוא למד באוונס קולג', כיום אוניברסיטת מנצ'סטר, שם היו מורי הפיזיקה שלו אוסבורן ריינולדס ובלפור סטיוארט. משנת 1872 ועד 1876 הוא היה סטודנט באוניברסיטת קיימברידג', שם הצטיין. בסוף שנות ה-70 הוא עבד במעבדת קוונדיש בקיימברידג' תחת ג'יימס קלרק מקסוול . ב-1880 הוא היה לפרופסור הראשון לפיזיקה באוניברסיטת ברמינגהם .
הוא היה ההוגה של וקטור פוינטינג, המתאר את הכיוון והגודל של זרימת האנרגיה האלקטרומגנטית ומהווה חלק במשפט פוינטינג, שעוסק בשימור אנרגיה עבור שדות חשמליים ומגנטיים. עבודה זו פורסמה לראשונה בשנת 1884. כמו כן ערך מדידה של קבוע הכבידה של ניוטון באמצעים חדשניים לזמנו, במהלך 1893. בשנת 1903 היה הראשון שהבין שקרינת השמש יכולה למשוך אליה חלקיקים קטנים - אפקט פוינטינג-רוברטסון.
פוינטינג וחתן פרס נובל ג'יי ג'יי תומסון כתבו יחד ספר לימוד רב-כרכים בפיזיקה לתואר ראשון, שהודפס במשך כ-50 שנה והיה בשימוש נרחב במהלך השליש הראשון של המאה ה-20. פוינטינג חיבר את רובו.
בשנת 1901 הוענק לו תואר שני של כבוד במחקר בסיס על ידי אוניברסיטת ברמינגהם.
פוינטינג מת בהיותו בן 61 בשנת 1914. ב-1880 נישא למריה אדני קרופר. הותיר אחריו אלמנתו, בן ושתי בנות.
מורשת.
אלפרד ג'יי לוטקה היה בין תלמידיו המפורסמים ביותר של פוינטינג. בהשראת פוינטינג יישם את רעיונות הכימיה הפיזיקלית בביולוגיה. לוטקה הקדיש את ספרו הקלאסי על ביולוגיה מתמטית של אוכלוסיות לפויטינג. פוינטינג חזה את "אפקט פוינטינג-רוברטסון", לפיו חלקיק אבק המקיף כוכב חווה כוח גרירה שגורם לו להתגלגל לאט לתוך הכוכב. הווארד פ. רוברטסון שחזר מאוחר יותר את התחזית באמצעות תורת היחסות הכללית. שמו של פוינטינג נוגע גם לאגודת הסטודנטים הפופולרית באוניברסיטת ברמינגהם, "האגודה לפיזיקה פוינטינג" או (Poynting Physical Society - PPS).
מכתשים על מאדים ועל הירח נקראים על שמו, וכך גם בניין הפיזיקה הראשי באוניברסיטת ברמינגהם והחברה המחלקתית שם, האגודה הפיזיקלית של פוינטינג. הוא טבע את הביטוי " אפקט החממה " בשנת 1909 כדי להסביר כיצד גזי בולעי קרינה תת־אדומה כמו פחמן דו-חמצני באטמוספירה מעלים את טמפרטורת פני השטח של כדור הארץ ומאדים.
מעיין מלכה
מעיין מלכה היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
מלכה נולדה בירושלים ליעקב מנהל הנדסה בחברת היי-טק ולרחל מנהלת לשכה במערך כירורגי בבית חולים. היא גדלה בגן יבנה. מלכה רקדה בלט קלאסי בלהקה הייצוגית של גן יבנה. במסגרת זו עברה בהצלחה את שלבי מבחני הרמות של האקדמיה המלכותית לבלט בלונדון . מלכה סיימה את "תיכון גן יבנה" במגמת תיאטרון בשנת 2008. במסגרת עבודתה כרקדנית ליוותה אמנים בישראל ומחוצה לה, ביניהם חמישיית הבנים היי פייב. היא שירתה בחטיבת הצנחנים.
לאחר שירותה הצבאי למדה משחק בבית הספר למשחק "הדרך לביטוי בימתי" בהנהלת אייל כהן ורות דייכס. בנוסף למדה תסריטאות אצל אסף צפור.
קריירה.
הופעתה הראשונה הייתה בתפקיד קטן בשנת 2010 בסרטו של חיים בוזגלו, "כבוד". שנה לאחר מכן הופיעה בסרטו של מרקו כרמל, "אחותי היפה" ובסרט "העפיפונים של ארמנד" בתפקיד ראשי.
בשנת 2012 שיחקה בסדרת הרשת הפסיכופת. בסדרה גילמה את אוסי, שמאוהבת בפסיכופת שמאותו מגלם אלי חביב.
בשנת 2013 החלה לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה להיות איתה שיצר אסי עזר. בסדרה מלכה מגלמת את מזכירתו המגושמת והחיננית של צביקה (מארק איווניר). היא שיחקה בסדרה בשתי עונותיה הראשונות. באותה שנה השתתפה בתוכנית המתיחות "אמבוש", שהנחה עפר שכטר וביים יגאל שילון. בסדרה הייתה השחקנית שמתחה את האישים המפורסמים. באחת התוכניות התחזתה מלכה לאקסית האובססיבית של בן זוגה של ליהיא גרינר, שפורצת לביתה.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד ראשי בסרטה של דניאל ג'יידלין, טירוף כפול שלוש ("Folie à Trois"). בסרט גילמה את "פיקסי", זונה טובת לב ונאיבית בעלת הפרעה נפשית.
בשנת 2015 החלה לשחק בהפקות "תיאטרון השעה". בשנת 2016 החלה לשחק בתפקיד הראשי, בהצגה סינדרלה לצד דורי בן זאב.
בשנת 2017 הופיעה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה נופלות על הרגליים ובעונה השנייה של הסדרה בתולות. בסדרה גילמה את חנית נערה סכיזופנית המאושפזת המוסד לנפגעי נפש.
בשנת 2020 החלה להופיע לצד יובל סמו בקמפיין הפרסומי של חברת כרטיסי האשראי, ישראכרט.
סרט שיצרה וכתבה בבימוי יריב הורוביץ "מימי", בו היא משחקת בתפקיד ראשי עתיד לעלות לאקרנים לקראת 2023. בסרט מככבות חנה לסלאו, הילי לואיס ואחרות.
בית הספר לכלכלה ומדע המדינה של לונדון
שמואל דניאל
הרב שמואל דניאל היה רב בשאלוניקי ובאזמיר במאה ה-17 ומחבר ספר זקן שמואל.
תולדותיו.
פעל בשאלוניקי בתחילה ולאחר מכן נדד לאזמיר, משם ענה לשאלות גם מיוזיל חיסאר. עמד בקשרי הלכה עם רבני דורו, תשובות ממנו מופיעות בספרו של רבי חיים בנבנישתי "בעי חיי", אתו התכתב בשנת ה'תי"ב, עת היה רבי שמואל כבר באזמיר. דבריו מוזכרים בספרי האחרונים, וביניהם מרן החיד"א, הרב עובדיה יוסף, רבי יוסף חיים מבבל ורבי רחמים חי חויתה הכהן.
חיבוריו.