Save Me (שיר של BTS)
Save Me (בעברית: הצילי אותי; מעוצב כ-"Save ME") הוא שיר של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS מתוך אלבום האוסף הראשון שלהם, "". הגרסה הקוריאנית המקורית יצאה לאור, על ידי חברת התקליטים ביג היט אנטרטיינמנט, ב-2 במאי 2016, בדרום קוריאה. הגרסה היפנית יצאה ב-7 בספטמבר 2016 לאלכומם היפני השני, "Youth", על ידי יוניברסל מיוזיק יפן ודאף ג'אם.
מוזיקה ומילים.
"Save Me" הוא שיר מסוג טרופ האוס ואלקטרופופ. ראיין דיילי מ-"NME" תיאר אותו כ"בהיר וקופצני באופן מטעה – קרנבל שמסווה את הבקשות לעזרה שבמילות השיר". השיר נפתח בסאונד סינתטי ואנרגטי שמתפתח לכיוון סאונד טרופ האוס. השיר בעל קצב מהיר ופזמון "תזיזתי". בבילבורד תואר השיר כ"עדין בעוצמתו". השיר נכתב על ידי פידוג, ריי מייקל ג'אן ג'וניור, אשטון פוסטר, סמנתה הרפר, RM, שוגה וג'יי-הופ, כאשר הראשון שימש גם כמפיק השיר. מבחינה מוזיקלית, השיר נכתב במפתח מז'ור והוא בעל 140 פעימות לדקה.
קידום.
הווידאו קליפ לשיר, שיצא יחד עם הסינגל, הופק ובוים על ידי GDW. בקליפ מופיעים חברי הלהקה, כאשר הם שרים ומבצעים כוריאוגרפיה אינטנסיבית כנגד הרוח, על רקע עננים נמוכים שממקסמים את האווירה ומעבירים את הרגש העצוב של מילות השיר. הקליפ צולם בטייק אחד בלבד. הכוריאוגרפיה לשיר נבנתה על ידי The Quick Style Crew.
הלהקה החליטה לקדם את השיר באמצעות הופעות במשך שבוע, כאשר הופיעו ב-Mnet , KBS, MBC ו-SBS כמתוכנן כדי לאפשר פעילויות אחרות, הופעות ולעמוד בלוחות זמנים בחו"ל. הלהקה ביצעה את השיר גם בטקס פרסי ג'יני מיוזיק 2018.
הצלחה מסחרית.
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי העולם הדיגיטליים של בילבורד, כאשר נחסם מהכניסה למקום הראשון על ידי סינגל אחר של הלהקה, "Fire".
קרדיטים.
הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של "".
אסתר בנבסה
אסתר בנבסה (בצרפתית: Esther Benbassa; נולדה ב-27 במרץ 1950) היא היסטוריונית ופוליטיקאית צרפתייה-טורקית-ישראלית. היא מחברת ספרים רבים בנושא מדעי היהדות, והיא חברה בסנאט הצרפתי, שם היא מייצגת את פריז. לאחר מספר דיווחים בעיתונות הצרפתית אשר האשימו אותה בבריונות בכמה מעוזריה וחניכיה הפרלמנטרים, היא הודחה מקבוצתה "הירוקים", שם הייתה סגנית הנשיא.
ביוגרפיה.
אסתר בנבסה נולדה ב-27 במרץ 1950 באיסטנבול שבטורקיה. היא עלתה לישראל בגיל 15 וסיימה את לימודיה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1972. היא עברה לצרפת באותה השנה והפכה לאזרחית צרפתייה בשנת 1974. היא קיבלה שני דוקטורטים, דוקטורט מאוניברסיטת פריז השמינית ודוקטורט נוסף מאוניברסיטת פריז השלישית, ובנוסף מחזיקה פוסט-דוקטורט מהאוניברסיטה העברית בירושלים. היא בעלת אזרחות טורקית, ישראלית וצרפתית.
בנבסה נשואה לז'אן-כריסטוף אטיאס.
קריירה.
בנבאסה מחברת ספרים רבים בנושא ההיסטוריה היהודית.
היא הייתה פרופסור במרכז הלאומי למחקר מדעי בשנים 1989 עד 2000, ופרופסור להיסטוריה של יהדות מודרנית באוניברסיטת אקול פראטיק דה אוטז אטיד בשנים 2000 עד 2018.
בשנת 2002 ייסדה את מרכז אלברטו-בנבניסטה ללימודים ספרדיים וללימודי ההיסטוריה החברתית-תרבותית של היהודים, והייתה מנהלתו עד 2018.
כאינטלקטואלית, בנבסה לוקחת חלק פעיל בדיונים ציבוריים ומפרסמת באופן קבוע מאמרים בעיתונים בצרפת ובאינטרנט. היא מעורבת במיוחד במאבקים בגזענות ובאפליה, והיא ייסדה את "אנסמבל פארי דו ויורה", פסטיבל תרבות שנתי.
בנבסה מכהנת כחברת הסנאט הצרפתי מאז 2011, שם ייצגה את עמק המארן בין השנים 2011 עד 2017 ואת פריז מ-2017 עד היום. בשנת 2011 היא תמכה בהצעת חוק המאפשרת לתושבי חוץ בצרפת להצביע בבחירות המקומיות.
בנבסה היא אבירת מסדר ההצטיינות הלאומי של לגיון הכבוד. בשנת 2005 היא זכתה בפרס זליגמן נגד גזענות מטעם קרן זליגמן ובשנת 2008 היא זכתה בפרס גיזוט מטעם האקדמיה הצרפתית.
הלשכה המרכזית למודיעין ומבצעים
הלשכה המרכזית למודיעין ומבצעים (בצרפתית: Bureau Central de Renseignements et d'Action), נודע בראשי התיבות BCRA, היה גוף הביון הצרפתי בימי מלחמת העולם השנייה – קודמו של SDECE, שירות המודיעין הצרפתי.
BCRA נוצרה על ידי המפקד העליון של צרפת החופשית בשנת 1940, ופיקד עליו לראשונה, מייג'ור אנדרה דוואברין, שכונה "קולונל פאסי". דה גול הקים את מערכת המודיעין הצרפתית החופשית שלו לשילוב תפקידים צבאיים ופוליטיים כאחד, כולל פעולות סמויות. הוא בחר בעיתונאי פייר ברוסולט (1903–1944) לעמוד בראש הלשכה Central de Renseignements et d'Action (BCRA). המדיניות התהפכה בשנת 1943 עם מינויו של עמנואל ד'אסטרייה (1900–1969), שר הפנים, שהתעקש על שליטה אזרחית במודיעין הפוליטי.
היסטוריה.
לארגון קדם המשרד השני של המטה הכללי הצרפתי, שהייתה סוכנות הביון הצבאית החיצונית הצרפתית מאז 1871.
לאחר תבוסת צרפת בשנת 1940, אורגן שירות המודיעין של משטר צרפת של וישי כמרכז המידע הממשלתי (Centre d’information gouvernemental, CIG), בניהולו של האדמירל פרנסואה דרלאן. לדברי הקולונל לואי ריבט, ראש המשרד השני מאז 1936, זמן קצר לאחר תבוסת צרפת ביוני 1940, הוא, קפטן פול פאיול, וחברים שונים בשירות הביון נפגשו בסמינר של בון-אנקונטרה שליד אגן. בסיועו של הגנרל מקסים ווייגאן, הם תכננו להחיות את המודיעין הצרפתי במסגרת המאבק בכיבוש הגרמני. עד אוגוסט 1942 הגוף נודע בראשי התיבות BMA ובתור Bureau des Menées Antinationales, הלכה לפעולולת נגד לאומיות. ב-1943 אורגנה בחשאי כשירות הביטחון הצבאי על ידי פייר לאוואל ואדמירל דארלן, שנזקקו לארגון כזה כדי לנסות לשמור על ריבונות צרפת של וישי.
בינתיים, ב-1 ביולי 1940, הממשלה הגולה של צרפת החופשית בלונדון הקימה שירות מודיעין משלה. הגנרל שארל דה גול מינה את מייג'ור דוואברין לפקד על הארגון. הסוכנות, שהייתה ידועה בתחילה בשם Service de Renseignements (SR), תשנה את שמה ל-Bureau central de renseignements et d'action militaire (BCRAM) ב-15 באפריל 1941, ושוב תשנה שמה ל-BCRA ב-17 בינואר 1942.
עם ההתפייסות בין הגנרל אנרי ז'ירו לבין שארל דה גול בשנת 1943, הורתה ועדת השחרור הלאומית הצרפתית על מיזוג BCRA ושירותי המודיעין החשאיים של ריבט לגוף חדש: (DGSS, , המינהל הכללי לשירותים מיוחדים). לואי ריבט התפטר מתוך התנגדות לארגון החדש.
בשנת 1944 הפך DGSS ל-"Direction générale des études et recherches" (DGER, ה"מינהל הכללי למחקר ולימוד"), שהפך ל"שירות לתיעוד חיצוני וסיכול ריגול" ("SDECE", Service de" documentation extérieure et de contre-espionnage") בשנת 1945 ושימש כסוכנות המודיעין הצרפתית במרבית שנות המלחמה הקרה.
פלוגת ההובלה 178
פלוגת הובלה 178 המוכרת גם כ"יחידת ההובלה 178", "יחידת תובלה 178" ו"פלוגת הנהגים 178" (General Transport Coy. R.A.S.C) הייתה פלוגה עברית של חיל ההנדסה הבריטי שפעלה בין השנים 1941–1946.
תולדות היחידה.
היחידה הוקמה בפברואר 1941 על מנת לשרת את יחידות הבינוי של חיל ההנדסה הבריטי באזור תעלת סואץ והמדבר המערבי. בעקבות המתקפה הבריטית במדבר המערבי בחורף 1940–1941, הועברה היחידה במרס 1941 מערבה, לאזור בנגאזי, ופוצלה לקבוצות קטנות שעבדו עם יחידות בריטיות שונות.
באפריל 1941 החלה המתקפה של רומל על אזור טוברוק, והיחידה העבירה גייסות מבנגזי לטוברוק. ביולי של אותה השנה הועברה היחידה לאלכסנדריה והועמדה לשירות חיל ההנדסה בסלילת כבישים ומסילות ברזל. ב-1942 הוחזרה היחידה למדבר המערבי לסיוע בקרבות אל עלמיין. באפריל 1943 הובילה היחידה תחמושת, ציוד נחיתה ויחידות מבנגזי לטריפולי לקראת הפלישה לסיציליה. לאחר מכן הועברה למלטה ועסקה בהובלת ציוד וגייסות.
בדצמבר 1943 הועברה הפלוגה לפיוג'י שבאיטליה, ופעלה עם יחידת הנדסה בתחזוקת שדות התעופה בסביבת פויג'י. בתחילת מאי 1944 הוצבה היחידה בוואסטו שמצפון לטרמולי, שם עסקה בהובלת תחמושת עד קווי החפירות. באמצע אוגוסט של אותה השנה, היא קודמה צפונה לאנקונה לקראת המתקפה על הקו הגותי. באוקטובר הגיעה הפלוגה לאזור ארצו, שם רוכזו מרבית יחידות ההובלה העבריות.
בינואר 1945 סופחה היחידה כפלוגת תובלה לחטיבה היהודית הלוחמת (החי"ל) ועובתה על ידי חיילים מפלוגות תובלה עבריות אחרות. מפקדת הפלוגה ישבה בראוונה. באפריל נותקה הפלוגה מהחטיבה לצורך סיוע למחנה השמיני. ביוני 1945 היא הועברה תחת פיקוד קצין ההובלה של הקורפוס החמישי, ובנוסף לפעילותה בבריגאדה, הוטלו עליה משימות הסעת שבויים משוחררים של בעלות הברית בחזרה לארצותיהם.
במהלך שנות פעילותה, יצרה היחידה קשרים עם היהודים במקומות שהותה - במצרים, בלוב ובאיטליה. בתום המלחמה יצאו משלחות מהיחידה אל מחנות העקורים בפראמונטי ובבארי שבאיטליה והיא קיבלה על עצמה את הטיפול השוטף בפליטים שבחוף המזרחי של איטליה. לאחר מכן, קודמה הפלוגה צפונה וקיבלה לאחריותה את הטיפול ביהודים במרחב שבין מודנה, בולוניה ופרארה. מובילי היחידה נהגו לעבור בדרכם חזרה לאיטליה במחנות בבאוואריה ובאוסטריה, למלא את המשאיות הריקות ביהודים ולהעבירם לבריגאדה היהודית שחנתה אז בטרוויזיו, במסגרת תנועת הבריחה.
יחידת התובלה 178 הייתה היחידה העברית הראשונה שזכתה למפקד יהודי-ארצישראלי, מייג'ור וולסלי אהרון. המפקדים שהחליפו אותו (לאחר המלחמה) היו מייג'ור אברהם זילברשטין ומיג'ור ליאון שליט. מספר חיילים שהחלו את דרכם היחידה המשיכו לשרת מאוחר יותר בצה"ל, וביניהם האלוף מוטי הוד, האלוף אליהו בן חור, ואל"ם אברהם יפה.
היחידה פורקה באנטוורפן שבבלגיה ביוני 1946.
הנצחה ומורשת.