בגבעת הברושים נמצאים שרידי וילה ערבית מהמאה ה-19, שהייתה שייכת למשפחת חוסייני. הווילה שימשה את המשפחה כמעון נופש עד מלחמת העצמאות.
במבצע דני במלחמת העצמאות התחוללו קרבות על רכס אום רוג'מן. בהסכמי שביתת הנשק עם ירדן נקבע במקום קו הגבול הירדני והישראלי שביניהם נמצא שטח הפקר. רכס אום רוג'מן נשאר בשטח ההפקר כשהגבול הישראלי נושק לו ממערב.
מהווילה יצאו אנשי יחידה 101 של אריאל שרון לפעולות התגמול.
עד שנות ה-2000 עמדה בצד השמאלי של המבנה קשת לבנים ועליה מדרגות שהובילו לקומה השנייה של הווילה. עם השנים קרסו המדרגות והקשת, וכיום נותר רק חלק מהקומה הראשונה; המבנה גודר בגלל היותו מבנה מסוכן.
מצפור אמנון ליפקין שחק.
ב-18 במרץ 2015 נחנך בגבעת הברושים מצפור על שם אמנון ליפקין שחק, הרמטכ"ל ה-15, שהיה תושב רעות הסמוכה. הטקס נערך במעמד שמעון פרס, משה יעלון, אפי שטנצלר, טלי ליפקין-שחק ועוד.
אזור גבעת הברושים וחירבת אום רוג'מן שימש בעבר כשטח אימונים צבאי ונקודת שליטה ותצפית הסמוכה לקו הגבול עד 1967. מהמקום יצאו מבצעים רבים של חטיבת הצנחנים בה שירת ליפקין שחק בכל דרגות הפיקוד.
המצפור בנוי בצורת אהל צבאי המצל על רחבה שבה שלטי הסבר על הסביבה ועל פועלו של ליפקין שחק. מהמקום יש תצפית על רכס הרי יהודה, מכבים, בית ליקיא, בית סירא ועמק איילון.
דרך הרכב למקום מתחילה ממעגל תנועה מול כביש הכניסה לרעות ועולה למצפור ולגבעת הברושים.
צ'ארלי ג'ורג'
פרדריק צ'ארלס "צ'ארלי" ג'ורג' (אנגלית: Frederick Charles "Charlie" George; נולד ב-10 באוקטובר 1950) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
חייו.
ג'ורג' נולד ברובע איזלינגטון שבלונדון, וכילד היה אוהד של ארסנל. הוא שיחק בקבוצת נערים מקומית לפני שהצטרף לארסנל במאי 1966. הוא חתם על חוזה מקצוען ב-1968, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-9 באוגוסט 1969 מול אברטון, שהסתיים בהפסד של ארסנל. כבר באותה עונה הוא היה שחקן הרכב קבוע והשתתף ב-39 משחקים, כולל במשחקי טורניר גביע ערי הירידים; הוא הבקיע שערים נגד דינמו בקאו ואייאקס, ואף השתתף בשני המשחקים בגמר מול אנדרלכט.
ג'ורג' שבר את קרסולו לאחר תיקול עם השוער גורדון וסט מאברטון בתחילת העונה שלאחר מכן, אך הספיק להשתתף ב-17 משחקים ולהבקיע חמישה שערים שסייעו לארסנל במירוץ לאליפות. שיא העונה מבחינתו של ג'ורג' היה בגביע ה-FA; הוא הבקיע שערים בסיבוב הרביעי, החמישי והשישי, ושיחק היטב גם בגמר מול ליברפול. לאחר תום 90 הדקות המשחק נכנס להארכה כשהתוצאה היא 1 - 1. בדקה ה-111 קלט ג'ורג' מסירה של ג'ון רדפורד, והבקיע את שער הניצחון. לאחר השער הוא הביע את שמחתו באמצעות השתטחות על הדשא כשידיו מונפות כלפי מעלה.
לאחר הזכייה בדאבל הוא שיחק בארסנל במשך ארבע עונות נוספות, כולל בהפסד ללידס יונייטד בגמר גביע ה-FA של 1972. שלהי הקריירה שלו בארסנל היו רצופים בפציעות ובמחלוקות עם הנהלת המועדון; במהלך עונת 1971/1972 הוא הוענש פעמיים, כאשר הראשונה הייתה לאחר שנגח בקווין קיגאן מליברפול, ובפעם השנייה לאחר שהבקיע שער מול דרבי קאונטי וסימן V לעבר אוהדי דרבי קאונטי במשחק שנערך בבייסבול גראונד.
רמת המשחק של ארסנל ירדה במקביל לשחרור השחקנים שהובילו את המועדון לזכייה בדאבל. גם ג'ורג' לא הצטיין במשחקים למרות שהבקיע 11 שערים בעונת 1971/1972 ובעונת 1972/1973. הוא הבקיע רק חמישה שערים ב-28 משחקים בעונת 1973/1974, והודח מההרכב בעונה שלאחר מכן בעקבות סכסוך עם המאמן ברטי מיי. בחג המולד של 1974 הוא הועבר לרשימת ההעברות של ארסנל, וביולי 1975 עבר לשחק בדרבי קאונטי תמורת סכום של 100,000 לירות שטרלינג. בסך הכל הוא הבקיע 49 שערים ב-179 משחקים במדי ארסנל.
ג'ורג' שיחק בדרבי במשך שלוש וחצי שנים, ואחד מהרגעים הטובים ביותר שלו בדרבי היה הבקעת שלושער מול ריאל מדריד במסגרת גביע אירופה; בסך הכל הוא הבקיע עבור דרבי 36 שערים ב-117 משחקים. בזמן ששיחק בדרבי הוא ערך את הופעתו היחידה במדי נבחרת אנגליה לאחר ששיחק במשך 60 דקות מול נבחרת אירלנד ב-8 בספטמבר 1976. ג'ורג' שיחק באגף השמאלי של מערך המשחק האנגלי, אך הסתכסך עם המאמן דון ריווי ולא זומן יותר לנבחרת. בזמן ששיחק בדרבי הוא הושאל למשך תקופה קצרה למועדון סט. ג'ורג' סיינטס מאוסטרליה.
ג'ורג' עבר לשחק במינסוטה קיקס מארצות הברית לפני שחזר לאנגליה בדצמבר 1978 והצטרף לסאות'המפטון. הוא לא שיחק הרבה בסאות'המפטון כתוצאה מפציעה בברכו, והושאל לנוטינגהאם פורסט למשך תקופה קצרה ב-1979, שכללה את שני משחקי גמר הסופר קאפ האירופי מול ברצלונה. ג'ורג' הבקיע את השער היחיד בניצחון הביתי של הפורסט, שזכו בתואר בסיכום שני המשחקים. ג'ורג' חזר לסאות'המפטון לאחר שלא הצליח להאריך את חוזה השאלתו לפורסט. בקיץ 1981 הוא עזב את המועדון ועבר לשחק בקבוצה מהונג קונג.
ב-1982 הוא חזר לאנגליה ושיחק עבור בורנמות' ודרבי קאונטי (פעם שנייה), והיה רשום בדנדי יונייטד מליגת העל הסקוטית במשך תקופה קצרה ב-1983. לאחר מכן הוא פרש מכדורגל. בתאונה עם מכסחת דשא נקטעה אחת מאצבעותיו.
לאחר פרישתו הוא עבר להתגורר בניו מילטון שבהמפשייר, וניהל במקום פאב. לאחר מכן הוא עבד כמכונאי וכיום הוא אחד המארחים בסיור "האגדות" הנערך באצטדיון האמירויות של ארסנל.
מתיאס זאמר
מתיאס זאמר (גרמנית: Matthias Sammer; נולד ב-5 בספטמבר 1967 בדרזדן) הוא כדורגלן עבר גרמני, אשר שיחק בעמדת הקשר ובשלבים מאוחרים יותר בקריירה בעמדת הבלם.
זאמר זכה בתואר כדור הזהב בשנת 1996, השנה בה הוביל את נבחרת גרמניה לזכייה באליפות אירופה. זאמר פרש מכדורגל, לאחר שייצג את גרמניה 74 פעמים בסך הכל, 23 תחת נבחרת מזרח גרמניה ו-51 פעמים במדי גרמניה.
קריירה.
זאמר החל לשחק במועדון המקומי של עיר הולדתו, דינמו דרזדן כבר כנער, ושיחק בקבוצת הבוגרים של הקבוצה בין השנים 1985 ל-1990. אביו, קלאוס זאמר, שיחק גם הוא בדינמו דרזדן בצעירותו, ואף תיפקד פעמיים כמאמן הקבוצה. מתיאס היה אחד הכדורגלנים המזרח גרמנים הנחשבים הראשונים שהצטרפו למועדוני כדורגל מערב גרמנים, אחרי שגרמניה אוחדה מחדש, לאחר שהצטרף לשטוטגרט ב-1990. אחרי שנתיים של משחק בשטוטגרט, זאמר הצטרף למועדון האיטלקי אינטר מילאן ב-1992, שם שיחק עונה אחת בלבד. ב-1993, חזר זאמר לשחק בגרמניה, לאחר שחתם בבורוסיה דורטמונד בה שיחק עד שנת 1998. הוא זכה בשתי אליפויות ליגת העל המזרח גרמנית עם דינמו דרזדן (1989, 1990), ושלוש פעמים באליפות הבונדסליגה (1992 עם שטוטגרט, 1995 ו-1996 עם בורוסיה דורטמונד). כששיחק בדורטמונד זכה זאמר גם בליגת האלופות בשנת 1997. הוא גם השחקן המזרח גרמני האחרון שכבש שער עבור נבחרת מזרח גרמניה, לפני איחוד גרמניה והנבחרות.
אחרי פציעה רצינית בברך, הוא נאלץ לפרוש בשנת 1998. זאמר מונה להיות מאמנה של בורוסיה דורטמונד בשנת 2000 והוביל את הקבוצה לזכייה באליפות גרמניה, בשנת 2002. הוא הוליך את הקבוצה עד לגמר גביע אופ"א באותה העונה, בו הפסידה דורטמונד 3:2 לפיינורד ההולנדית. זאמר אימן את שטוטגרט בעונת 2004-2005, אבל כבר בסוף העונה הראשונה שלו בקבוצה עזב אותה.
ב-1 באפריל 2006, הוא מונה להיות המנהל הטכני של התאחדות הכדורגל הגרמנית, לתקופה של 5 שנים. בין היתר במסגרת תפקידו, הוא אחראי על נבחרות הנוער של גרמניה, במטרה למצוא את הכישרונות הגדולים של המדינה בין הגילאים 11-18, ובנוסף לזה אחראי על מחקרים מדעיים שונים בנושא הספורט. ב-2 ביולי 2012, עזב זאמר את הנבחרת כדי לשמש בתפקיד המנהל הטכני בבאיירן מינכן. בעקבות נסיבות רפואיות עזב סאמר את באיירן מינכן בשנת 2016.
טוביה אשבל
טוביה אשבל (1916–1995) היה יערן והמנהל הראשון של חבל הצפון בקק"ל. אשבל
כיהן גם כנשיא "מועדון רוטרי צפת".
אשבל נולד בעקרון בשנת 1916, לחיה ולויק אשבל. פעל ליעור הגליל בשנים 1937–1995. היה ראש קבוצת כפר יערנים שהיוותה את הבסיס למושב ביריה של ימינו.
בשנת 1958 נטע ביער ביריה עצי ארז אטלנטי בעזרת זרעים שהביא מטורקיה, ולזכרו נקראת החלקה "מצפור הארזים ע"ש טוביה אשבל".
אשבל היה אמור לפרוש מתפקידו בשנת 1983 אך בעקבות בקשתו של חיים צבן, מנהל פיתוח הקרקע בקק"ל, הסכים להקים את "המדרשה הגלילית לפיתוח הסביבה ושימורה" להעברת הידע המעשי שצבר לדור הצעיר. אשבל עמד בראש המדרשה בשנים 1983-1990.
אחיו ראובן אשבל פיתח מחרשה הנקראת "מחרשת אשבל".
חרובה
ח'רובה (בערבית: خرّوبة) היה כפר ערבי ששכן כ-8 קילומטרים ממזרח לרמלה. במלחמת העצמאות נכבש הכפר ונהרס.
שם הכפר נובע מעץ החרוב. מקורו בחקלאות כמו שמות יישובים אחרים באזור (בית ענבה (ראה נחל ענבה), גמזו, חורבת לוז). במקום נמצאים גם שרידי מבצר מהתקופה הרומית וההרודיאנית השוכנים בסמוך לחווה האקולוגית במודיעין.
פרופ' מיכאל אבי יונה הציע לזהות את ח'רובה עם יישוב בשם "כפר חריבה", עליו מסופר בתלמוד הירושלמי. שם מסופר כי במאה השנייה לספירה גרו בו שני אחים שלחמו ברומאים, ומותם היה האירוע שהביא לפרוץ קרבות מרד בר כוכבא.
החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר במקום בשנות ה-60 של המאה ה-19 ותיאר אותו ככפריר ובו בקתות ספורות. את שרידי המבצר שייך (בטעות) למבצר ארנלדי.
במפקד האוכלוסין המנדטורי מ-1931 נמנו 119 מוסלמים ו-21 בתים מיושבים.
במלחמת העצמאות, ב-10 ביולי 1948, נכבש הכפר במסגרת מבצע דני על ידי חטיבת יפתח. בתי הכפר נהרסו מייד לאחר מכן, לדברי בני מוריס ממניעים צבאיים מיידיים.
רבי דוסא בן הרכינס
רבי דוסא בן הרכינס היה תנא מהדור הראשון לתנאים, והיה בן דורו של רבן יוחנן בן זכאי, והאריך ימים וחי גם בדור השני לתנאים. הוא סתם רבי דוסא במשנה.