ביקורות התאוריה טוענות שהיא תלויה בהקשרים חברתיים מורכבים (שרק בעקבותיהם נוצר הדיסוננס), אולם מחקרים מצאו התנהגות דומה של העדפת תוצאה שקדם לה מאמץ רב יותר גם בילדים (שפחות מבינים ופועלים לפי הקשר חברתי) ואפילו ביונים. לטענת החוקרים, ההסבר לתופעה הן בחיות והן בבני אדם הוא אפקט הקונטרסט (Contrast effect). הטענה היא שההעדפה נובעת מהבדלים בפער שבין החיזוק והמצב שקדם לו. כאשר המצב המקדים הוא לא נעים או מאמץ, הפער בינו לבין החיזוק החיובי שאחריו גדול. כאשר המצב המקדים אינו כל כך נורא או המאמץ בו מופחת, גם הפער בינו לבין החיזוק החיובי פחות גדול. החיזוק שיצר פער גדול יותר עם המצב הקודם לו יקבל העדפה כי הוא נחווה כחיובי יותר.
מוסקבה (נהר)
מוסקבה (רוסית Москва) הוא נהר ברוסיה, הנובע בגבעות סמולנסק, ממערב לעיר מוסקבה, וזורם לאורך 503 ק"מ עד שהוא נשפך לנהר אוקה, יובלה של הוולגה. עיקר פרסומו של הנהר הוא בכך שהוא חוצה את העיר מוסקבה, לה העניק את שמו.
אטימולוגיה.
מקור שמו של הנהר אינו ידוע בוודאות, אך ייתכן שהוא בא ממילים שונות בשפות פינו-אוגריות עתיקות שמשמעותן "כהה" או "עכור", "נהר הפרות" או "נהר הדובים". טענה נוספת שהועלתה היא כי מדובר בשיבוש של המילה "מושקה" במונגולית, שמשמעותה "מפותל".
הידרולוגיה.
גליל מימיו של הנהר משתרע על פני שטח של 17,600 קמ"ר. הנהר רדוד למדי ועומקו המרבי מגיע לשישה מטרים בלבד. מימיו קופאים בחודשים נובמבר או דצמבר, והפשרתן מתחילה בדרך כלל לקראת סוף חודש מרץ. אפיקו של הנהר אינו תלול, והפרש הגבהים בין תחילתו לסופו עומד על 155 מטרים בלבד. גובה מפלסו הממוצע במרכזה של העיר מוסקבה עומד על 120 מטר מעל פני הים. מקורם של מי הנהר הוא בהפשרת שלגים (61%), בזרימה תת-קרקעית (27%) ובמשקעים (12%). מאז השלמת בנייתה של תעלת מוסקבה, זורמים גם מים מהוולגה העליונה אל הנהר, ומבטיחים את אמינותו בציר שיט. ספיקת הנהר נעה בין 38 מטר מעוקב לשנייה במעלה הנהר ל-250 מ"ק לשנייה בנקודת חיבורו לנהר אוקה, ומהירות זרימתו משתנה בין 0.1 מטר/שנייה לשני מטרים לשנייה בהתאם לעונת השנה. לאורך הנהר ישנם כמה סכרים עם תאי שיט המובילים סחורות או אוניות נוסעים.
פרויקט טיילת נהר מוסקבה.
בשנת 2015 החלה הקמת טיילת לאורך הנהר בקטע החוצה את העיר.
Red Hat Enterprise Linux
Red Hat Enterprise Linux או RHEL היא הפצת לינוקס מסחרית בקוד פתוח שפותחה על ידי חברת רד האט ומיועדת לארגונים.
חברת רד האט מפיצה את הקוד של RHEL בחופשיות, אך אוסרת, ומשתמשת בחוקי סימן רשום כדי לאכוף איסור זה, על הפצה חופשית של הגרסאות הנתמכות של המוצר על ידי לקוחותיה.
המרכז לדמוגרפיה
המרכז לדמוגרפיה היה גוף ממשלתי בתוך משרד הרווחה שמטרתו להגשים את המדיניות הדמוגרפית שקובעת הממשלה בישראל.
המרכז לדמוגרפיה הורכב ממועצה ציבורית, שפעלה לסירוגין, ומוועד פועל אשר יושב ראש שלו שימש כיושב ראש המועצה וכמנהל המרכז.
היסטוריה.
באפריל 1967 פורסם דו"ח של הוועדה לבדיקת בעיית הילודה בראשות פרופסור רוברטו בקי. הממשלה דנה על ממצאיו וקבעה כי "הממשלה רואה צורך לפעול באורח שיטתי להגשמת מדיניות דמוגרפית, המכוונת ליצירת אווירה שיהיה בה כדי לעודד את הילודה, בהתחשב בחיוניותה לעתידו של העם היהודי". החשש העיקרי היה ששיעור הילודה במגזר הלא יהודי גבוה ומאיים על "המאזן הדמוגרפי". בעקבות כך הוחלט לערוך פעולות הסברה שונות ולייצר הקלות כלכליות על מנת לעודד את הילודה בישראל. כמו כן, הוחלט שיש לרסן את ההפלות המלאכותיות. על מנת להגשים את מדיניות הממשלה, הוחלט על הקמת המרכז לדמוגרפיה.
בסוף 1968 מונתה זינה הרמן למנהלת המרכז. הרמן הגישה תוכנית בשם "דרכים ממלכתיות לעידוד הילודה במדינה," והודיע כי מטרת המרכז הדמוגרפי הוא להגדיל את מספר הילדים במשפחות המסתפקות בילד או שתיים, שרובן הן משפחות מבוססות מהבחינה הכלכלית, לא על ידי תמריצים כספיים, אלא על ידי רשת מסועפת של שירותים והקלות: הבטחת שיכון לזוגות צעירים, והלוואות נוחות להגדלת הדירה עם הגדלת המשפחה ל-4—3 ילדים. מעונות לילדים בגיל הרך סמוך למקומות העבודה ומעונות ילדים שכונתיים. כן יש "לערוך מסע הסברה, למען העמיק את תודעת המשפחה ואת האושר שבמשפחה גדולה יותר ולהושיט עזרה לארגונים ציבוריים".
בשנותיו הראשונות פעל המרכז תחת משרד ראש הממשלה אולם כעבור כמה שנים הוא הועבר למשרד הרווחה.
ביוני 1985 המרכז לדמוגרפיה פרסם דו"ח שלפיו מספר היהודים בעולם יפחת מ-10 מיליון עד ל-8 מיליון בשנת 2000. השר משה קצב אמר בתגובה: "זו סכנה ממשית לעצם קיומו של העם היהודי.
המועצה הציבורית לדמוגרפיה.
המועצה הציבורית לדמוגרפיה הייתה גוף שהורכב ממומחים שונים ונציגי ציבור, בהתנדבות, כדי להתוות את מדיניות המרכז בהתאם להחלטות הממשלה. המועצה החלה את עבודתה לצד המרכז בשנת 1967, ופעלה במשך רוב שנות השבעים. בשנת 2002 חזרה לפעול בהוראה של שר העבודה והרווחה בשעתו, שלמה בניזרי, לטענתו עקב הירידה בילודה בישראל. המועצה אורגנה מחדש והיא כללה כ-40 חברים, שבראשותם עמד ניצב בדימוס, ד"ר ברוך לוי. מטרת המועצה הוגדרה כ"לפעול להגשמת מדיניות דמוגרפית החותרת להבטחת רמה נאותה של גידול האוכלוסייה בישראל". החזרת פעילותה של המועצה לווה בקריאות התנגדות מצד ארגוני נשים ופמיניסטיות, ומצד ערבים ישראלים.
הפועל בארי
הפועל בארי הייתה קבוצת כדורסל ישראלית מקיבוץ בארי, הקבוצה מעולם לא שיחקה בליגת העל. הקבוצה אירחה באולם הספורט החדש של קיבוץ "בארי".
היסטוריה.
הפועל בארי השתייכה לאגודת הספורט "הפועל" ושמרה על קשר הדוק עם המדור לספורט בתנועה הקיבוצית. הסקטור ההתיישבותי לא הוכר במרכז הפועל כמחוז נפרד. קבוצות ספורטאים חברי בארי השתתפו בענפי ספורט רבים, ועד 1985 קיבל סניף הפועל בבארי הקצבות זעומות לפעילותו הספורטיבית.
ב–1973 הוקמה קבוצת הפועל בארי, שהעפילה בסוף העונה לליגה ב.
ביוני 1998 עלתה הפועל בארי לליגה א'. באותו זמן עברה הקבוצה לשחק באולם הספורט החדש בקיבוץ. במרץ 2000 העפילה הקבוצה לליגה הארצית, שבה שיחקה נגד קבוצות כדורסל מלוד ועד אילת.
ב-2001 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה. מרבית השחקנים היו שחקני רכש. השחקן הראשי – איתי כהן (בן בארי). לקראת פתיחת העונה השמינית בליגה הארצית הצטרפו לקבוצה שניים מבני בארי, יאיר בריל ושי כהן.
בעונת 2007/08 עלתה הקבוצה לליגה הלאומית, הליגה השנייה בישראל. הקבוצה התמודדה עם מיטב הקבוצות מרחבי המדינה ונלחמה על הישארותה בליגה. ובסיום העונה נשרה הקבוצה בחזרה לליגה הארצית.
למרות זאת, עקב התפרקות אחת הקבוצות, נשארה הפועל בארי בליגה הלאומית. ותשחק שם גם בעונת 2009/2010.
בעונת 2008/2009 הגיע המאמן צביקה רוזנברג, שהחליף באמצע העונה את המאמן אסף פוס שהיה שחקן עבר שלה.
בחודש אפריל 2010 פוטר המאמן צביקה רוזנברג בעקבות רצף הפסדים שגרם לקבוצה לאבד סיכוי להשתתפות בפלייאוף עליון. והחליף אותו איתי ברקן.
המאמן של תחילת שנת 2010-2011 היה חנוך מינץ אבל הוא הוחלף על ידי ויקטור סקורניק. הפועל בארי סיימה במקום ה -13 והיא ירדה לליגה הארצית. בספטמבר 2011 התפרקה הקבוצה.
אליצור נתניה
ריימס
ריימס (בצרפתית: Reims; נהגה רֶנְס) היא עיר בצפון-מזרח צרפת, כ-130 ק"מ צפונית-מזרחית לפריז. העיר שוכנת במחוז מארן, שבחבל גראנד אסט, ונחשבת לעיר הגדולה והחשובה באזור שמפאן-ארדן. בשנת 2008 מנתה אוכלוסיית העיר כ-188,000 נפש, ואוכלוסיית המטרופולין הגיעה לכדי 292,000 נפש.
ריימס נוסדה בעת העתיקה על ידי הגאלים, וחשיבותה גברה והלכה בתקופת האימפריה הרומית. במהלך ההיסטוריה של צרפת נודעה לה חשיבות רבה, בעיקר בזכות קתדרלת נוטרדאם שנמצאת בה, ובה הוכתרו רובם המוחלט של מלכי צרפת למן המאה השביעית ועד המאה התשע-עשרה.
היסטוריה.
העת העתיקה.
לפני ספירת הנוצרים התגוררו בגאליה בלגיקה שבטים גאלו-בלגים אחדים. אחד מהם היה השבט רֶמי, שהתגורר בעיר המבצר דורוקורטום ("Durocortum"), בירתה של הפרובניקיה. הרֶמים קיבלו על עצמם את השלטון הרומאי ללא קרב, נמנעו מהשתתפות במרידותיהם התכופות של השבטים הגאליים האחרים, וזכו עקב כך ליחס הוגן מהרומאים. מאוחר יותר הוסב שמה של העיר לריימס, על שמו של השבט העתיק.
במחצית המאה השלישית לספירה קיבלו הגאלים את הנצרות, ובריימס הוקמה בישופות. בשנת 336 הדפו תושבי העיר בהצלחה את פלישתם של הברברים, אך ב-406 נכבשה העיר על ידי הוואנדלים, שרצחו את הבישופ ניקאסיוס. במחצית המאה החמישית כבשו אותה חילותיו של אטילה ההוני, החריבו את העיר ושרפוה.
בשנת 486 ניצח כלוביס הראשון, מלך הפרנקים הסאלים, את סיגאריוס, הדוכס הרומי האחרון ששלט בחלקה הצפוני של גאליה, בכל עמק הלואר, מסואסון ועד נהר הלואר. כעשר שנים אחרי כן, החליט כלוביס להמיר את דתו לנצרות. טבילתו בוצעה על ידי הבישוף רמיגוס בריימס, ככל הנראה בחג המולד של שנת 496 או 497, כשעמו נטבלים חגיגית גם אחותו אלבופלדיס ושלושת אלפים מחייליו. על פי האגדה נערך הטקס בעזרת קנקן של שמן מקודש, שנשלח מן השמים על ידי יונה צחורה, ונשמר בכנסיית סן רמי בריימס עד שנשבר במהפכה הצרפתית. במשך מאות שנים שימשו אירועי ההכתרה של כלוביס את השושלת המרובינגית, בדרישתה להכרה בעליונותם הקדושה של השושלת ושל החוק הסאלי, ש"זכו להכרה והסכמה מן השמים".
ימי הביניים.