פנטון פיט מייקל (באנגלית: Fenton Pete Mickeal; נולד ב-22 בפברואר 1978 ברוק איסלנד שבאילינוי) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת ביוקנרוס דה לה גואירה הקולומביאנית. במהלך הקריירה נבחר מייקל על ידי דאלאס מאבריקס בסיבוב השני של דראפט ה-NBA בשנת 2000, וזכה למספר הצלחות כאשר שיחק באירופה ובעולם.
ראשית הקריירה.
מייקל למד בצעירותו בבית ספר תיכון רוק איסלנד בעיר הולדתו. במשך שנתיים בהן שיחק בנבחרת הכדורסל של בית הספר הוא שבר את שיא קליעת הנקודות בתולדותיו. לאחר סיום לימודיו בתיכון שיחק במשך שנתיים כסמול פורוורד בקבוצת הכדורסל של מכללת אינדיאן הילס קומוניטי והוביל אותה פעמיים ברציפות לזכייה באליפות המכללות של ארצות הברית. בשנתו השנייה הוא נבחר לשחקן המכללות המצטיין ברחבי המדינה. לאחר מכן עבר מייקל לאוניברסיטת סינסינטי, בה שיחק במשך שנתיים בהצטיינות - הוא נכלל בנבחרת ה"אול-אמריקן" מטעם Associated Press בעונתו האחרונה, .
בשנת 2000 הציע מייקל את מועמדותו לדראפט ה-NBA, ונבחר במקום ה-58 בסיבוב השני על ידי קבוצת דאלאס מאבריקס. הוא השתתף במחנה האימונים של דאלאס בקיץ, אך לבסוף שוחרר מהקבוצה ולא שיחק במדיה מעולם בפועל. זמן קצר לאחר מכן הוא חתם בניו יורק ניקס, אך פציעה מנעה ממנו לשחק עבור הקבוצה והוא שוחרר ממנה במהלך עונת .
קריירה מקצוענית.
לאחר שלא הצליח למצוא קבוצה ב-NBA, הצטרף מייקל לקבוצת טמפה ביי ת'אנדרדוגס ששיחקה בליגת ה-ABA. הוא שיחק בטמפה ביי עד לסיום העונה, ובעונת עבר לקנזס סיטי נייטס, בה נחל הצלחה גדולה. הוא הוביל את קבוצתו למאזן של 32 ניצחונות וחמישה הפסדים באותה עונה ולזכייה באליפות ה-ABA. הוא אף נבחר, בעקבות יכולתו הטובה, לתואר ה-MVP של הליגה.
בהמשך שנת 2002 עבר מייקל לשחק בקבוצת טוק אן' טקסט פון פאלס מהליגה הפיליפינית. בעונתו היחידה בקבוצה הוא הוביל את הליגה כולה מבחינת כמות הנקודות שהשיג וסייע לקבוצתו לזכות באליפות. לפני עונת ניסה מייקל פעם נוספת למשוך את תשומת לבן של קבוצות NBA, כאשר חתם על חוזה-אימונים ביוסטון רוקטס. הוא שוחרר מסגל הקבוצה שבוע מאוחר יותר.
בעונת עבר מייקל לליגת העל היוונית, בה שיחק בקבוצת פריסטרי ומאוחר יותר במקדוניקוס. הוא השתתף פעמיים ב"משחק האולסטאר" של הליגה ביוון. ב-2004 הוא שיחק למשך תקופה קצרה גם בדינמו מוסקבה מהליגה הרוסית. ב-2005 עבר לקבוצת ברוז'אן מליגת העל הספרדית. לאחר עונה אחת בקבוצה הוא עבר לקוריאה הדרומית שם שיחק בדאייגו אוריונס במשך שנה אחת.
ב-2007 חזר מייקל לספרד וחתם בקבוצת טאו ויטוריה. בעונתו הראשונה בקבוצה, , הוא סייע לה לזכות באליפות ספרד, ואף נבחר ל-MVP של סדרת הגמר בה ניצחה הקבוצה את ברצלונה. הוא קלע באותה עונה 15.8 נקודות בממוצע למשחק בליגה הספרדית, ובנוסף סייע לטאו להעפיל לפיינל פור היורוליג. בעונת הוא לא הצליח להעפיל עם הקבוצה פעם נוספת לפיינל פור, אך היה שותף לזכייתה בגביע המלך הספרדי.
בעונת עבר מייקל לברצלונה, בה הפך לשחקן חמישייה קבוע ונבחר לשחקן המצטיין ביורוליג בחודש נובמבר 2009. הוא היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות היורוליג, וכן זכה פעם נוספת בגביע המלך הספרדי.
1944 בקולנוע
פרסים.
פרסי אוסקר
פרסי גלובוס הזהב:
1943 בקולנוע
פרסים.
פרס אוסקר
פרסי גלובוס הזהב:
גזירת כלים
גזירת כלים בהלכות שבת, היא גזירת חכמים שנהגה בתחילת ימי בית שני, שלא לטלטל כלים ממקום למקום בשבת. הגזירה המקורית אסרה לטלטל כל כלי שהוא ממקום למקום בשבת. התלמוד מתאר כיצד חכמים צמצמו בהדרגתיות את הגזירה במשך הדורות שלאחר מכן. להלכה, גזירת כלים הצטמצמה עד שהיא הועמדה על שני איסורים ספציפיים בלבד:
שני איסורים אלו מקוטלגים לעיתים קרובות בספרות ההלכתית בקטגוריה כללית של איסורי מוקצה, שהוא האיסור לטלטל דברים שאין בהם שימוש שאדם מקצה אותם מדעתו. איסור מוקצה משמש בהקשר זה כקטגוריית על לכל הדברים האסורים בטלטול בשבת, כאשר ישנם סוגים נוספים של מוקצה אשר אינם נובעים מגזירת כלים. יש דעות בראשונים ובאחרונים המבחינים בין סוגי המוקצה השונים ומחלקים אותם לקטגוריות הנובעות מטעמים שונים.
הגזירה המקורית.
הגזירה המקורית מתוארת בתוספתא, שלפיה אסור היה לטלטל את כל הכלים בשבת חוץ משלושה כלים שימושיים בלבד:
התלמוד מביא את דברי האמורא רבי חנינא, לפיהם גזירה הזו נגזרה בימי נחמיה בן חכליה בתחילת ימי בית שני. רש"י מבאר שהכוונה היא שהגזירה הזו נגזרה בתוך הקונטקסט ההיסטורי המתואר בספר נחמיה, שהיו העם מזלזלים בשמירת השבת.
הראשונים התקשו כיצד ייתכן שאסרו את טלטול הכלים כולם, הרי לא ניתן להסתדר בשבת בלי כוסות וקערות ושאר כלי אכילה. לכן הראשונים מסייגים בדרכים שונות את האיסור המקורי: או שהוא נגע רק לכלים שאין להם בית קיבול, או שהוא נגע רק לכלים שאחד השימושים הרגילים שלהם אסור בשבת, או שהוא לא נוגע לכלים שמונח בתוכם דבר שמותר לטלטלו, כגון אוכל.
הראשונים נתנו טעמים שונים לגזירה זו. רש"י כתב שגזרו את הגזירה "כדי לגדור גדר להחמיר באיסורי שבת". הרמב"ם כתב שלושה טעמים לגזירה: א. כדי שלא יבוא אדם לטלטל כלים כל היום ממקום למקום, ונמצא שלא נח בשבת. ב. כדי שלא יטלטל כלים שמלאכתן לאיסור, ויבוא לעשות בהם מלאכה. ג. כדי שהשביתה בשבת תהיה ניכרת גם עבור מי שמובטל כל השבוע ממלאכה. הראב"ד כתב טעם נוסף לגזירה: כדי שלא יבוא אדם להוציא כלים מרשות לרשות, שדבר זה אסור בשבת.
צמצום הגזירה.
התוספתא מתארת כיצד הגזירה הצטמצמה במשך הדורות בכמה שלבים, ולבסוף לא נותר ממנה אלא איסור לטלטל שני כלים מסיביים:
התלמוד מכנה את האיסור לטלטל את 'המסר הגדול' ואת 'היתד של מחרשה' בשם הקטגורי מוקצה מחמת חסרון כיס, כלומר, האיסור לטלטל כלים אלו נובע מכך שהם חפצים יקרי ערך שבגלל חשיבותם לא מטלטלים אותם ממקומם.
איסורים נוספים שנותרו מן הגזירה.
אף על פי שמהמקורות התנאיים היה נראה שגזירת הכלים התבטלה לחלוטין, האמוראים אביי ורבא מבארים שנשארו חלקים נוספים של הגזירה מלבד מוקצה מחמת חסרון כיס. אביי מחמיר בכך יותר מרבא, והם נחלקים ביניהם בשלוש נקודות:
שמטלטלו נהי דבמלאכתו לאיסור לא נחשוב זה צורך הגוף
הכלל ההלכתי קובע שבכל מקום שנחלקו אביי ורבא, ההלכה נקבעת כדעת רבא. לכן ההלכה נפסקה כאן כדברי רבא, שמגזירת כלים המקורית נותר רק האיסור לטלטל 'כלי שמלאכתו לאיסור' מחמה לצל.
ראו גם.
כלי שמלאכתו לאיסור
כיכר סקנדרבג
כיכר סקנדרבג (באלבנית: Sheshi Skënderbej) היא הכיכר המרכזית של טירנה, בירת אלבניה.
מבנה.
צורתה של הכיכר אינה מוגדרת, ורוחבה ואורכה אינם אחידים. היא מנקזת אליה שמונה רחובות, בהם רחוב דורס, המהווה את דרך הכניסה הראשית לעיר ממערב, שדרות זוגו הראשון, המוליכות לתחנת הרכבת, ושדרות דשמורט א קומביט המוליכות לבלוקו, לשעבר רובע המגורים של צמרת השלטון האלבנית ולאוניברסיטת טירנה.
בכיכר וסביבה מספר מבנים בולטים. מעט דרומית למרכזה פסל של סקנדרבג, הגיבור הלאומי האלבני, רכוב על סוס. הפסל עשוי ברונזה והוא ניצב על משטח אבן. הוא הוצב בכיכר בשנת 1968, לציון 500 שנה למותו, ואז גם נקראה הכיכר על שמו. בעבר ניצב בכיכר גם פסל בגובה 10 מטרים של אנוור הוג'ה, אך הוא הופל בידי ההמונים ב-1991.
דרומית לכיכר מבנים ממשלתיים צבועים צהוב ובורדו, ובהם המטה הכללי של צבא אלבניה. ממזרח לכיכר מסגד אטהם ביי, שבנייתו החלה ב-1789, מגדל השעון שנבנה ב-1822, והיכל התרבות (הכולל את הספרייה הלאומית והאופרה והבלט הלאומיים), שהוקם כמתנה מברית המועצות בין 1960 ל-1966. מצפון לכיכר המוזיאון הלאומי להיסטוריה, שאת חזיתו מעטר פסיפס ובו לוחמים אלבנים החל מממלכת איליריה ועד מלחמת העולם השנייה.
בשנת 2010 הוחל בשיפוץ הכיכר, במימון ממשלת כווית.
בניין אי גה פארבן
בניין אי גה פארבן (בגרמנית: I.G.-Farben-Haus ) הנקרא גם בניין פלציג (Poelzig-Bau) נמצא בעיר פרנקפורט שבגרמניה ומשמש כיום כאחד המבנים בקמפוס אוניברסיטת גתה בפרנקפורט.
הבניין נבנה בשנים 1928-1930 בתכנונו של האדריכל הנס פלציג, ושימש כמשרדי המטה וההנהלה הראשית של תאגיד אי גה פארבן, אשר עסקה בתחומי התעשייה הכימית על ענפיה השונים, ונחשבה בתקופה זו לחברה הרביעית בגודלה בעולם.
הדרישות התכנוניות היו למבנה משרדים אשר יהיה גדול מספיק כדי להכיל את משרדי הנהלת החברה, ובהתאם לכך נבנה ונותר כמבנה המשרדים הגדול באירופה במשך עשרות שנים.
היסטוריה.
בניין אי גה פארבן בנוי על קרקע שנרכשה על ידי החברה בשנת 1927 במטרה להקים עליה את מבנה המטה שלה וזאת מתוך הכרה במרכזיותה של העיר, ודרכי הגישה הנוחות אליה באוויר וביבשה. היסודות למבנה הונחו בסוף שנת 1928, ובקיץ 1929 החלו בהתקנת שלד הפלדה של המבנה. העבודה נמשכה סביב השעון, תוך שימוש בחומרים ובטכניקות בניה חדשניות, והמבנה הענק הושלם תוך פחות מ-24 חודשים.
מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הופצץ האזור ונהרס אך הבניין עצמו כמעט לא נפגע, ושימש כמקלט ומגורים לאזרחים חסרי הבית של פרנקפורט. בחודש מרץ 1945 נכבשו המבנה וסביבתו בידי כוחות בעלות הברית והגנרל אייזנהאואר קבע בו את מפקדתו. בשנים 1945-1947 שימש המבנה כמטה כוחות בעלות הברית באירופה, ובו שכנו מפקדת כוחות הכיבוש האמריקנים ומשרדי המושל הצבאי. בתקופה זו נאסר השימוש בשם "בניין אי גה פארבן" ושמו הוסב ל"בניין המפקדה של הפיקוד האירופאי". בשנים 1949-1952 שוכנו במבנה משרדי הנציב העליון האמריקני בגרמניה, וגילגולים שונים של כוחות צבא ארצות הברית בגרמניה, וכן של גופי ממשל אמריקנים נוספים כמו ה-CIA אכלסו את המבנה עד שנת 1994.