דֵּנִיס סוֹבּוֹלֵב (ברוסית: Денис Михайлович Соболев; נולד בשנת 1971) הוא סופר, משורר, חוקר ספרות ופילוסוף של התרבות, פרופסור בחוג לספרות עברית והשוואתית באוניברסיטת חיפה, ראש החוג לשעבר. סובולב נמנה עם חשובי הסופרים הישראלים שמרבית יצירתם אינה בעברית.
ביוגרפיה.
סובולב נולד ברוסיה, בעיר לנינגרד (לימים סנקט פטרבורג) בשנת 1971 ולמד בשני בתי הספר מן הידועים באימפריה הרוסית ובברית המועצות: גימנסיה 157, "הגימנסיה של נסיכת אולדנבורג" וליסאום סנט פטרסבורג 239 ("אננשולה" אנה הקדושה, הידוע בזכות בוגריה, מתמטיקאים ופיזיקאים דגולים). לאחר סיום התיכון, במשך שלוש שנים למד פיזיקה והשתתף בפעילות יהודית. בשנת 1991 עלה לישראל והתיישב בתל אביב. כעבור שנה עבר לירושלים והחל את לימודיו בחוג לספרות אנגלית ובתוכנית "אמירים" באוניברסיטה העברית בירושלים, שם בשנת 1999 קיבל את התואר דוקטור לפילוסופיה עבור העבודה "קונטרה-פונקט: מחשבה וקיום בשירתו של ". משנת 1999 מלמד בחוג לספרות עברית והשוואתית באוניברסיטת חיפה.
יצירה ספרותית.
מ-1996 סובולב מפרסם סיפורת, שירה ומסות ברוסית בכתבי עת בארץ וברוסיה: הז'ורנל הירושלמי, 22, ניבה, Nota Bene, ארטיקל ואחרים.
סיפורת.
ב-2005 רואה אור הרומן שלו ברוסית ירושלים, שפרקיו התפרסמו בין השנים 2000 ו-2005. הרומן זכה לביקורות ומחקרים רבים, ובשל אופיו הפילוסופי והאקספרימנטלי, וכן המבנה הפרגמנטרי והזהות המפוצלת של המספר / המספרים, לעיתים גרם הרומן לוויכוחים סוערים בין מבקרי הספרות. הרומן ירושלים נכנס לרשימה הקצרה של לשנת 2006. לפעמים נלמד הרומן בקורסים האוניברסיטאיים הדנים בספרות רוסית עכשווית, ויש חוקרים הרואים בו את נקודת המפנה בספרות רוסית-ישראלית. בשנת 2009 סובולב מתחיל לפרסם "אגדות חיפה", אשר עם הזמן מכונסים כפרקים ברומן שלו ברוסית לגנדות הר הכרמל שרואה אור בשנת 2016. גם הרומן הזה זכה לביקורות ומחקרים רבים בכתבי עת וספרי מחקר. ב-2020 בכתב העת ניבה בסנקט-פטרבורג מתפרסם חלק ראשון של הרומן התחייה, תחת הכותרת "על הסף". הופעתו עוררה תגובות נלהבות. חוקר הספרות רומן כצמן כתב בספרו הקלות הנשגבת של היצירה, כי רומן זה הוא "מלחמה ושלום" של הספרות הרוסית-ישראלית. קוראים אחרים ציינו את ההשפעה הרגשית החזקה של הרומן.
הרומן "ירושלים" (Иерусалим).
הרומן הפרגמנטרי ירושלים מבקש לבחון את העולם ההיסטורי והתרבותי בתום התקופה הפוסטמודרנית ואת הקיום האנושי בו. הרומן מורכב משבעה פרקים שאינם קשורים זה בזה בעלילה רציפה ודמויות, מלבד הפרק המסכם שבו הגיבורים הראשיים נפגשים בשרות מילואים. מה שמאחד אותם היא ירושלים, המהווה מציאות תרבותית, אותה מבקשים להבין ובה מנסים למצוא את מקומם הגיבורים. רובם הם בני עליית שנות ה-90 מברית המועצות לשעבר והיצורים האגדיים והמיתיים שמזדמנים בדרכם, כגון היהודי הנודד, לילית, ערפדית, ארבעת חכמינו בדרכם ל"פרדס" ועוד. הרומן נחתם בחזון ירושלים של מעלה, הנשאר מעבר לגבולות ההשגה הקיומיים של מספר הפרק המסכם. בסגנון הסיפורת של סובולב מתמזגים היסודות הריאליסטיים, ההיסטוריים והפנטסטיים. הנושאים ההיסטוריים, כגון תולדות הכוזרים או רצח רבין, מופיעים בכפיפה אחת עם סוגיות חברתיות כמו קשיי ההגירה ובעיות העולם האקדמי. אין זה רומן חברתי ובפרט לא רומן ההגירה. הוא מושתת על מקורות יהודיים, אבל, בשונה מהספרות היהודית-הרוסית במחצית הראשונה של המאה ה-20, אינו משמש כספרות מינורית בתוך הספרות הרוסית, מפני שרואה את עצמו לא כיצירת המיעוט היהודי אלא כחלק מהספרות הישראלית. כמו כן, אין הוא יכול להיתפס כספרות השוליים בספרות הישראלית, משום שתופס את עצמו כחלק מהספרות הרוסית. הווה אומר, זהו רומן פילוסופי אוניברסלי, טרנס-תרבותי, השייך באותה המידה לספרויות הרוסית והישראלית. הפילוסופיה של סובולב, המושפעת מתאודור אדורנו והוגי אסכולת פרנקפורט אחרים, נסובה סביב נושא החופש. בתפיסתו, הפרגמנטריות של הקיום, "הכאוס המדמם של ההיסטוריה" מהווה בסיס לחיפוש אחרי החופש ואחרי האמת. מהותו של חיפוש זה נעוצה ב"וויתור" הגדול שהוא, בראש ובראשונה, ויתור על ה"שלטון-בכול". הוויתור מוביל להכרת החופש כאפשרות חדשה, המצויה במרווחים שבין הפרגמנטים הכאוטיים של הישות. נוסף על כך, הדגישו המבקרים והחוקרים את המרכזיות של הבדידות ברומן, כמצב קיומי וכעמדה קוגניטיבית מכוננת. ד"ר מירוסלבה מיכלסקה-סוחנק הראתה כי מאחורי ה"כרונוטוף" הישראלי של הרומן בתחילת המאה העשרים ואחת, ואף היא למרגלותיה של ירושלים של מעלה, קיימת ברומן נוכחותה של פטרבורג שלא מוזכרת במפורש, אך נוכחותה יוצרת נדבך כרונוטופי נוסף. נטליה סטרקינה הראתה את הקשרים הרבים שבין הרומן לבין תרבויות המחאה ו"תרבויות המחתרת" של סוף המאה העשרים, הנושא שהדיון בו יימשך גם ברומן היותר מאוחר של סובולב התחיה.
הרומן "לגנדות הר הכרמל" (Легенды горы Кармель).
ברומן לגנדות הר הכרמל. ארבעה עשר סיפורים על אהבה וזמן סובולב מפתח את הפואטיקה האופיינית שלו במרחב התרבותי של חיפה וסביבותיה. כמו ברומן הקודם, המחבר מרכיב את המציאות ואת ההיסטוריה מפרגמנטים ומחפש נואשות אחרי החופש והנצח בלב לבו של הכאוס. בשונה מהרומן הקודם, המטמורפוזה הפלאית, האופיינית לאגדותיו של סובולב, מתרחשת בפרקי הרומן הזה לא במציאות אלא באישיותם של הגיבורים. בניגוד לירושלים מתמקד הלגנדות בתודעה ההיסטורית, בהתפתחותה והיפוכיה, זוהי תודעה כוזבת ואמיתית, אמינה ובלתי-אמינה בעת ובעונה אחת. כך, טראומת המלחמה משנה את אישיותו של חייל צה"ל; אהבה משנה את האוהבים; פגישה מקרית עם האינטליגנט מרוסיה משנה את אישיותה של צברית צעירה ממוצא רוסי, שנפשה הולכת לאיבוד בחיים המטורפים של הכרך. לפי הפילוסופיה של הרומן, בעולם של אהבה וזמן, החופש והנצח אינם ניתנים במתנה או בהתגלות, אלא נלמדים בעבודה מאומצת. למידה או חניכה זו נעוצה בהבנה מחודשת של הסימנים התרבותיים הסובבים את הגיבור, במאמץ פרשני מתמשך שמוחק את הגבול בין יצירה לקיום. בכך סובולב מפתח ומגשים את החזון הפואטי של "ספרות הקיום", שהציג בספרו יהודים ואירופה. סובולב הסופר חיי את עולם הסימנים והסמלים התרבותיים כעולם האובייקטים. שלא כמו בתפיסות פוסטמודרניות, אין הם נחווים כציטוטים בטקסט שמחליף את הקיום, אלא אדרבה, נתפסים כישות אובייקטיבית. מבין מבקרי הספרות והחוקרים, בספרו על ספרות רוסית-ישראלית דן פרופ' קצמן באחד הפרקים מהרומן לגנדות הר הכרמל בתור "טקסט מפתח" שבעזרו ניתן להגיע לכמה וכמה תובנות חשובות בנוגע לספרות רוסית-ישראלית באופן כללי. ולרי שובינסקי מציין כי בשונה מירושלים הרומן לגנדות יוצר עולם הרמטי, הכולל בתוכו את כל המידע שבו הקוראים זקוקים להבנתו. לעומת זאת, מראה פרופ' פיאלקובה את ההתכתבות המורכבת ורבת-פנים שבין הרומן לבין מקורות יהודיים, שרובם אינם מוזכרים ברומן במפורש, בעוד שד"ר רויטברג מדגישה את החשיבות של הנדבך הפילוסופי המעוגן בפילוסופיה רוסית דתית. ד"ר מיכלסקה-סוחנק מראה את דיאלקטיקה המורכבת המגשרת בין המיתי וההיסטורי, החומרי והרוחני, הפרטי והאוניברסלי ברומן. המבקר הנודע כותב כי הנושא המרכזי של הרומן הוא היחס שבין היסטוריה בטרגיותה לבין אהבה שבה משתקף הפרט. יניקובה מתארת איך ה"מסע" דרך הרומן בהדרגה גורם לראות את חיפה אחרת, גם בזמן וגם במרחב. החוקר ומבקר הספרות ידוע, , מדגיש את המתח הטרגי הקיים ברומן בין הפואטיקה והמיתופואטיקה של המקום, מחד, וניכור הפרט בעולם העכשיווי, מאידך.
שירה.
ב-2017 מתפרסם קובץ שיריו ברוסית טרופים [שבילים] – מהדורה שנייה של הקובץ שפורסם לראשונה בשנת 1999. ב-2020 רואה אור ספר השירים דרך ועורר עניין בקרב חוקרי ספרות ומבקרים.
ספר שירים "טרופים" (Тропы).
אחד הנושאים המרכזיים בספר שיריו של סובולב טרופים הוא "הפתיחות לישות", הנעוצה בקבלת הריאליות המפתיעה של האובייקטים והאירועים, הממלאים את עולמו של המשורר בשנים הראשונות של שהותו בירושלים. כותרת הספר מביעה את הרעיון הזה; היא מהווה משחק מילים: פירוש המלה тропы ברוסית הוא "טרופים"או "שבילים", שתי המשמעויות הללו משחקות תפקיד מרכזי בספר. נושא זה מאחד את כל המחזורים המרכיבים את הספר והשונים מאוד הן בתמטיקה שמתנודדת בין הכוזרים לבין עולים חדשים של ימינו, והן בפואטיקה שנעה בין צורת הסונט לבין השירה האוונגרדית. הטרופים/השבילים יכולים להוביל את המשורר לוויתור ושתיקה, כמו בירושלים, או ללמידה ושינוי העצמי, כמו בלגנדות הר כרמל, אך בכל מקרה הכתיבה/ההליכה בהם היא, לדידו של סובולב, האפשרות היחידה של גילוי החופש, האמת והנצח. הנושא של המפגש בין הקיום האנושי בתוך "הדברים" בממשותם המוחשית לבין הנצח חוזר בצורותיו השונות בשירותיו של סובולב שפורסמו לאחר שנת 2015.
מחקר.