הווידאו קליפ של השיר יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של הלהקה ב-23 במאי 2019. בווידאו קליפ, מייקלס וסולן LANY, פול קליין, מסתובבים על חוף הים של סנטה מוניקה בנפרד. שניהם מסיימים מחליקים ברולר דרבי, מתחת לכדור דיסקו ענק. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-7 מיליון פעמים.
ביקורת.
מדלין רוט, מ-MTV, אמרה כי: "הדרך שבה [מייקל] וקליין חוזרים על המילים המרכזיות של השיר - "" - הופכת אותו להצהרה הצהרתית וגם לשאילתה מודעת לעצמה". בנוסף, היא אמרה כי: "הקולות שלהם שזורים זה בזה, ושוברים את הנוסחה המסורתית של שיתוף פעולה שבו אמנים מתחלפים בתורות בפסוקים".
ראניה אנטיפוס, מבילבורד, אמרה כי: "זה כל כך נפוץ להרגיש כל כך נמוך אחרי שברון לב כי אתה מתחיל לתהות אם אי פעם יהיה בסדר שוב. זו השאלה שבה מתמודדים LANY וג'וליה מייקלס בשיתוף הפעולה החדש שלהם. הלחן קליט וקליל באופן מפתיע לנושא כה כבד, אבל הקצב הקצבי מוסיף לתחושה של, כן, אולי אני אהיה בסדר בתוך החושך."
מייק ואס, מ-Idolator, כינה את השיר "פנינה נוספת" עבור מייקלס.
מתקן פונגיי-רי
מתקן פונגיי-רי (בקוריאנית: 풍계리 핵 실험장; בהנג'ה: 豊溪里核實驗場) היה אתר ניסויים גרעיניים בקוריאה הצפונית ואתר הניסויים הגרעיניים הגלוי היחיד במדינה. ניסויים גרעיניים נערכו באתר באוקטובר 2006, מאי 2009, פברואר 2013, ינואר 2016, ספטמבר 2016 וספטמבר 2017.
גאוגרפיה.
האתר הוקם בתחילת שנות ה-2000 ומכיל 3 כניסות גלויות. על פי צילומי לוויין, המיקום המדויק של האתר הוא 41°16′47.87″N 129°5′10.51″E, על גבעות הרים בנפה קילג'ו , צפון האמגיונג. הוא נמצא כ-2 קילומטר דרומית למנטפסן , 2 קילומטר מערבית למחנה הוואסונג ו-12 קילומטר צפונית לכפר פונגי-רי. היישוב הקרוב ביותר לאתר הניסויים התת-קרקעי הגרעיני הוא צ'יק-טונג, מקום מאוכלס קטן הממוקם ב-41°16′00″N 129°06′00″E.
היסטוריה.
בינואר 2013, גוגל מפות עודכנה בעדכון אשר הוסיף וכלל מיקומים שונים בקוריאה הצפונית. ב-8 באפריל 2013, דווח שקוריאה הדרומית צפתה בפעילות בפונגי-רי, ורמזה על כך שהולך להיות ניסוי רביעי, אך הניסוי התרחש רק בינואר 2016.
ב-6 בינואר 2016, התקשורת הממלכתית של קוריאה הצפונית הודיעה על ניסוי גרעיני רביעי שבוצע בהצלחה במתקן באמצעות פצצת מימן. תמונות לוויין שצולמו באתר בין ינואר לאפריל 2017 העלו כי ניסוי גרעיני הוכן באתר, שבוצע ב-3 בספטמבר 2017.
על פי מקורות, נאסר על אנשים מאתר הניסויים הגרעיניים פונגי-ריי להיכנס לפיונגיאנג מאז הניסוי שבוצע בשל החשש מזיהום רדיואקטיבית. על פי דיווח העריקים, כ-80% מהעצים נבלו וכל הבארות התת-קרקעיות התייבשו באתר לאחר הניסוי הגרעיני השישי.
ב-3 וב-23 בספטמבר 2017 זוהו רעידות אדמה שנראות כמו קריסות של מנהרות בעוצמת מגניטודה של 4.1 ו-3.6 בהתאמה. מחקר ב-17 באוקטובר 2017 שפורסם על ידי מכון ארצות הברית-קוריאה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, העלה כי הבדיקה האחרונה גרמה ל"נזק משמעותי לרשת המנהרות הקיימת מתחת להר מנטפסן".
ב-30 באוקטובר 2017, בעדות בפני הפרלמנט קוריאה הדרומית, הזהיר מנהל המינהל המטאורולוגי של קוריאה הדרומית כי "בדיקות נוספות במתקן עלולות לגרום להתמוטטות ההר ולשחרור רדיואקטיביות לסביבה." כמו כן, מדענים סינים הזהירו שאם ההר יתמוטט, הנשורת הגרעינית עלולה להתפשט על פני חצי מכדור הארץ.
ב-1 בנובמבר 2017 דיווחה תחנת הטלוויזיה היפנית TV Asahi כי על פי דיווחים לא מאומתים, כמה מנהרות קרסו באתר הניסוי ב-10 באוקטובר 2017. ונאמר כי התמוטטות ראשונית הרגה 100 עובדים, כאשר עוד 100 מצילים נהרגו בהתמוטטות שנייה.
ב-20 באפריל 2018 הודיעה ממשלת צפון קוריאה כי תשהה את הניסויים הגרעיניים ותסגור את אתר הניסויים הגרעיניים במתקן.
עם זאת, על אף שנהרסו פתחי המנהרות הפעילים, המנהרות עצמן לא נהרסו והמנהרות שמעולם לא שימשו לבדיקה לא היו חלק מההריסה, ופעילויות טיפול התגלו לאחרונה ב-25 בנובמבר 2020.
דייוויד אולברייט מהמכון למדע וביטחון בינלאומי ציין כי "הפעולה של צפון קוריאה עדיפה על הקפאה ומייצגת השבתה של אתר הבדיקה. עם זאת, כמו שלבי השבתה רבים, צפון קוריאה עשויה לחדש את הבדיקות באתר לאחר מספר שבועות או חודשים של עבודה. אף על פי שסביר להניח שההר הראשי לא יהיה בשימוש, ניתן יהיה להשתמש בהרים סמוכים אחרים. ושניים מהכניסות (מספרים 3 ו-4, באמצעות המינוח הצפון קוריאני) היו ככל הנראה שלמים וניתנים לשימוש לפיצוצים גרעיניים נוספים לפני הפירוק צעדים שנעשו".
סביונה רוטלוי
סַבְיוֹנָה רוֹטְלֵוִי (נולדה ב-7 באוקטובר 1941) היא שופטת בית המשפט המחוזי בדימוס ופעילה חברתית בנושאי זכויות ילדים ורווחתם וזכויות נשים. כיהנה כשופטת בית המשפט לנוער (1978–1993) וכשופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב (1993–2008), ובשנים 2006–2008 כיהנה כסגנית נשיא בית המשפט המחוזי.
עמדה בראש ועדת רוטלוי לבחינת עקרונות יסוד בתחום הילד והמשפט ויישומם בחקיקה, וישבה בדין במשפטו של יגאל עמיר באשמת רצח ראש הממשלה יצחק רבין.
יזמה את הקמת עמותת עלם בארצות הברית והייתה ממייסדות תנועת נשים עושות שלום.
ראשית דרכה.
ילדות ונעורים.
סביונה רוטלוי לבית רגב (רגנשטרייף) נולדה ברמת גן בשנת 1941, בתם של הניה-עליזה (לבית שרייבר) ואוטו רגנשטרייף. עד גיל 5 התגוררה במשטרת רמת גן, שם היה אביה שוטר במשטרת המנדט הבריטי. כילדה ונערה הייתה עדה לאירועים היסטוריים כגון ההתקפה של האצ"ל על משטרת רמת גן שבמהלכה עזבה את בית מגוריה, והפצצת ביתו של ראש העיר במהלך מלחמת העצמאות.
בהרצאותיה סיפרה לא אחת כי בעת שהיא ואחותה אילנה היו תלמידות בבית הספר העממי, הן החליטו לשנות את שם משפחתן מרגנשטרייף לרגב, הודיעו על כך לבתי הספר ורק לאחר מכן להורים. ההורים קבלו זאת בהבנה והחליפו במשרד הפנים את שם המשפחה.
בילדותה למדה מחול ונגינה בפסנתר, בין היתר בקונסרבטוריון תל אביב. רוטלוי הייתה פעילה במועצת התלמידים בתיכון "אהל שם", בתנועת הצופים ואף נשלחה מטעם התנועה לג'מבורי באנגליה בשנת 1957.
שירות צבאי, לימודי משפטים והתמחות.
לאחר סיום שירותה הצבאי ביחידת הקשר לעיתונות של דובר צה״ל, החלה רוטלוי לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1960, ובמקביל למדה גם במכון לקרימינולוגיה בירושלים. כסטודנטית עבדה במשרד של תנ"ך קורן בירושלים. עם סיום הלימודים נסעה עם בן זוגה עמי אסנת לשנה לארה״ב, ולמדה משפט פלילי באוניברסיטת הרווארד.
את ההתמחות עשתה רוטלוי במשך שנה אצל עו"ד יונה בלטמן בפרקליטות מחוז ירושלים, ובמשך שנה במשרד זליגמן ושות' בתל אביב.
מערכת בתי המשפט ופעילות משפטית.
בית משפט לנוער.
לאחר מספר שנים של עבודה בשוק הפרטי, בעיקר בנושאי נזיקין ועבודה, מונתה רוטלוי בשנת 1978 כשופטת בבית המשפט לנוער בתל אביב ובאזור המרכז: נתניה, חדרה וכפר סבא.
רוטלוי כיהנה כשופטת נוער במשך 15 שנים. בפסקי הדין הרבים שכתבה באו לידי ביטוי רגישות לעוולות הנעשות לילדים, והקשבה להם ולמצוקותיהם. זו הייתה גישה חדשנית ביחס לתפיסה שהייתה נהוגה עד אז, לפיה ילדים הם ספיחים של הוריהם, וחסרי זכויות עצמאיות. פסקי הדין שכתבה והופעותיה בפני פורומים משפטיים מקצועיים, ברשות המחוקקת ובשירותי הרווחה, הובילו לתיקוני חקיקה ולגיבוש תפיסה משפטית וחברתית חדשה ביחס לילדים, הרואה בהם נושאי זכויות ובני אדם שווים בערכם.
השופטת רוטלוי הניחה את המסד לפיתוח המחקר והמומחיות בתחום זכויות ילדים בישראל. היא יזמה ונטלה חלק פעיל בהעברתם של הקורסים האקדמיים הראשונים להכשרת חוקרי ילדים ופקידי סעד.
בתקופת כהונתה בבית המשפט לנוער קידמה רוטלוי ונטלה חלק בשיתופי פעולה בין-תחומיים לקידום זכויות ילדים ורווחתם, עם מומחים מובילים בתחום הפסיכולוגיה והפסיכיאטריה של הילד, עבודה סוציאלית ומשפטים, בשילוב הכוחות המקצועיים במשרדי המשפטים, הרווחה, החינוך וכן בוועדות הכנסת.
הגישה החלוצית שהובילה הפכה במהלך השנים מקובלת, וכיום השתתפות ילדים ואף ייצוגם העצמאי על ידי עורכי דין ואפוטרופסים לדין, מקובלת ואף מעוגנת בחקיקה.
בית המשפט המחוזי.
בשנת 1993 מונתה רוטלוי לשופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב. היא ישבה בדין בתיקים בתחומים שונים, בין היתר דיני משפחה ומשפט פלילי.
דיני משפחה.
בתיקי מעמד אישי שבהם דנה טרם הקמת בית המשפט לענייני משפחה, נתנה רוטלוי ביטוי לאמונתה כי זכותם של ילדים לשמור על קשר עם שני ההורים, ואילו הקשר של ההורים עם הילדים הוא חובה ולא רק זכות. תפיסה זאת הובילה לשינוי עמדות באשר לתפקידם של אבות כהורים. אלפי הסכמי גירושין שונו בהסכמת ההורים כדי לתת ביטוי לגישה זו.
לאחר הקמתו של בית המשפט לענייני משפחה בשנת 1995 ישבה השופטת רוטלוי בהרכב ערעורים של בית המשפט המחוזי בתל אביב על פסקי הדין של בית המשפט לענייני משפחה. פסקי הדין שנתנה סייעו לקדם את התפיסה שילדים אינם חפצים המועברים ממקום למקום או מיד ליד, אלא בני אדם בעלי אישיות משפטית עצמאית וזכויות, על אף היותם קטינים. בין פסקי הדין:
משפט פלילי.
רוטלוי שימשה כשופטת בתיקים פליליים רבים בבית המשפט המחוזי בתל אביב, בין היתר במשפטו של יגאל עמיר רוצחו של ראש-הממשלה יצחק רבין, וכראש הרכב פשעים חמורים. גם בתחום זה בלטה בעמידתה הנחרצת על זכויות אדם, ובמיוחד זכויותיהם של קורבנות לעבירות.
פסיקותיה של השופטת רוטלוי בנושא אלימות כלפי נשים תרמו אף הם לשינויים במשפט הישראלי: