בשנת 2005 האספה הכללית של קונטיקט העבירה חוק שאישר איחוד אזרחי במדינה. החוק שווה במעמדו לנישואים באופן מוחלט ומעניק את כל הזכויות ותחומי האחריות המוענקים לזוגות נשואים. קונטיקט הייתה המדינה הראשונה בארצות הברית שהעבירה חוק איחוד אזרחי לזוגות חד מיניים באופן וולונטרי, ומבלי שתידרש לכך מבית משפט.
ב-10 באוקטובר 2008 ביטל בית המשפט העליון את החוק, קבע שהוא בלתי-חוקתי, ודרש מהמדינה להתיר נישואים חד מיניים. המושלת ג'ודי רייל אמרה, שלמרות התנגדותה לפסיקה בכוונתה להביא להוצאתה לפועל, והנישואים החד מיניים אכן אושרו.
קליפורניה.
בקליפורניה נהגה לראשונה בעולם המונח "זוגיות דומסטית" (domestic partnership) לתיאור הכרה בחוק של מערכת יחסים חד-מינית בין שני אנשים שאינם יכולים להינשא. את המונח הציע בשנת 1975 הפעיל למען זכויות להט"ב טום ברוגמן (Brougham).
בקליפורניה קיים כיום הסדר של שותפות רשומה (domestic partnership registry) שנחקק בשנת 1999, ובעקבות חקיקה נוספת מהשנים 2003 ו-2005 הורחבו הזכויות וההטבות שמוענקות מכוחו. הסדר זה מקנה לבני זוג מאותו מין כמעט את כל הזכויות והחובות שמוקנות מכוח חוקי המדינה לבני זוג נשואים.
בשנת 2013 בית המשפט העליון בארצות הברית אישר נישואים חד מיניים במדינה.
ברזיל.
ריו גראנדה דו סול הייתה המדינה הראשונה שבברזיל שהכירה באיחוד אזרחי, לאחר שנדרשה לכך על ידי בית המשפט העליון במדינה במרץ 2004, וזוגות חד מיניים יכולים להרשם אצל כל נוטריון במדינה. על אף שאין לכך השפעה על זכויותיהם הפדרליות, זוגות רשומים נהנים משוויון זכויות רב יותר כאשר מדובר ברישום חזקה ובעלות על רכוש משותף, זכויות במשמורת ילדים, וכן זכויות פנסיה וירושה במידה שאחד מבני הזוג נפטר.
בשנת 2011 הרחיב בית המשפט העליון בברזיל את הסדר האיחוד האזרחי לכל מדינות הפדרציה.
גרמניה.
החל מ-1 באוגוסט 2001 מתירה גרמניה רישום זוגיות (בגרמנית: "Eingetragene Lebenspartnerschaft") לזוגות חד-מיניים. בתחילה הקנה ההסכם את מירב אך לא את כל הזכויות המוענקות לזוגות נשואים, וכיום הוא מעניק את כולן, למעט אימוץ משותף והטבות מס מלאות. ב-22 באוקטובר 2009 פסק בית המשפט החוקתי הפדרלי של גרמניה, כי יש להשוות את הזכויות המוענקות לזוגות רשומים לאלה של זוגות נשואים.
דנמרק.
איחוד אזרחי נכנס לראשונה לחוק בדנמרק ב-7 ביוני 1989, והיווה תקדים ראשון מסוגו בעולם. ההסדר קיבל אמנם את השם "זוגיות רשומה" (בדנית: "Registreret Partnerskab"), אך בפועל גילם בתוכו כמעט את כל הזכויות ותחומי האחריות המגיעים לזוגות נשואים, עם ארבעה הבדלים:
זוגיות רשומה בדנמרק נערכת בטקס אזרחי בלבד, ויחס הכנסייה במדינה לזוגות רשומים אינו חד-משמעי. חלק מאנשי הכמורה במדינה מסכימים לתת את ברכתם לזוגות חד-מיניים, בהסבירם כי הכנסייה נותנת ברכה לאנשים עצמם ולא למיסוד עצמו. תהליך הגירושים מזוגיות רשומה נעשה תחת אותו הליך של גירושים מנישואים רגילים.
רק תושבים של מדינות סקנדינביה רשאים לבוא בברית זוגיות רשומה בדנמרק, וזאת על מנת למנוע מזרים להירשם במדינה על מנת להיות מוכרים במעמד זה במדינתם. נכון ל-1 בינואר 2001 היו בדנמרק יותר מ-2,0000 זוגות רשומים, כאשר ל-220 מתוכם היו ילדים.
בשנת 2012 אושרו נישואים חד מיניים במדינה.
דרום אפריקה.
דרום אפריקה אישרה רישום של שותפות ביתית בשנת 1999, ונדרשו חמש פסיקות של בית המשפט העליון על מנת להסדיר את מעמד ההסכם בחוק: הכרה בזכויות של זוגות חד-מיניים בנושאי הגירה, החל משנת 2002 השווה החוק את זכויותיהם בנושאים פיננסיים של זוגות רשומים לאלה של זוגות נשואים, ובנוסף הותרה זכות האימוץ. בשנת 2003 ניתנו לזוגות רשומים הקלות במס, בדומה לאלה הניתנות לזוגות הטרוסקסואלים המקיימים הסדר שותפות ביתית, וניתנה הכרה בחוק לילדים הנולדים לזוגות חד-מיניים.
בדצמבר 2005 קבע בית המשפט העליון של דרום אפריקה, כי שלילת הזכות לנישואים בין בני זוג מאותו המין מנוגדת לחוקה והנחה את הפרלמנט לתקן בהתאם לכך את חוקי הנישואין במדינה. בנובמבר 2006 אישר הפרלמנט חוק המתיר נישואים בין בני זוג מאותו המין. עם זאת, החוק מאפשר למוסדות דת וכן לפקידים אזרחיים להימנע מעריכת טקסי נישואים כאמור.
בשנת 2006 אושרו נישואים חד מיניים במדינה.
האיחוד האירופי.
איחוד אזרחי באירופה מתאפשר במדינות הבאות:
נישואים אזרחיים במדינות:
הולנד.
בשנת 1998 נחקק בהולנד חוק איחוד אזרחי מסוג "זוגיות רשומה", הפתוח לזוגות חד מיניים והטרוסקסואלים. החל משנת 2001 מאפשרת הולנד גם נישואים חד-מיניים.
הונגריה.
הונגריה מאפשרת זוגיות רשומה (בהונגרית: bejegyzett élettársi kapcsolat) לזוגות חד מיניים החל מ-1 ביולי 2009, והסכם זה מקנה כמעט את כל הזכויות המוקנות לזוגות נשואים. בנוסף, מאז שנת 1996 מאפשרת הונגריה שותפות ביתית בלתי-רשומה (élettársi kapcsolat) של זוגות חד-מיניים, וזו מקנה את אותן זכויות הניתנות לזוגות הטרוסקסואלים הבוחרים באופציה זו על פני נישואים.
הממלכה המאוחדת.
בשנת 2003 הודיעה ממשלת בריטניה כי בכוונתה להציג איחוד אזרחי אשר יעגן בחוק את זכויותיהם של זוגות חד מיניים וישווה אותן לאלו של זוגות הטרוסקסואלים אשר קיימו נישואים אזרחיים. חוק האיחוד האזרחי (Civil Partnership Act 2004) הוגש לבית הלורדים ב-30 במרץ 2004. לאחר שעבר שינויים בניסוחו בבית הנבחרים הבריטי עבר החוק בבית הלורדים ב-17 בנובמבר 2004, ויום לאחר מכן הוא אושר סופית.
החוק נכנס לתוקפו ב-5 בדצמבר 2005 ואפשר לזוגות חד-מיניים לקיים איחוד אזרחי החל מ-19 בדצמבר בצפון אירלנד, מ-20 בדצמבר בסקוטלנד, מ-21 בדצמבר באנגליה ומ-21 בדצמבר בוויילס. סעיף 1 לחוק קובע במפורש, כי שותפות אזרחית היא קשר בין שני אנשים מאותו המין, הנרשמים כ"בני זוג אזרחיים" (civil partners) האחד של האחר.
החוק מקנה לבני זוג מאותו המין את אותן זכויות וחובות שמקנה מוסד הנישואים, לרבות זכויות בתחום דיני קניין, מיסוי, ביטוח לאומי, ביטוח חיים, קצבאות הפנסיה, משמורת ילדים של בן או בת הזוג ועוד. למעשה, "השותפות האזרחית" בבריטניה היא בבחינת נישואים חד מיניים לכל דבר ועניין, רק בשם אחר. הוראת חוק נפרדת נעשתה בתחום החקיקה הפיננסית, והשוותה את הזכאות בהקלות מס של זוגות חד-מיניים הרשומים באיחוד אזרחי לאלה שזכאים להן זוגות נשואים. על-פי חוק נוסף, בני זוג מאותו המין רשאים גם לאמץ במשותף ילדים.
בשנה הראשונה לייסוד החוק נרשמו באיחוד אזרחי 18,059 זוגות. בשנת 2007 נרשמו 8,728 זוגות נוספים, ובשנת 2008 נרשמו 7,169 זוגות.
בשנת 2013 אושרו נישואים חד מיניים באנגליה, בווילס ובגיברלטר. מספר חודשים לאחר מכן, בפברואר 2014 אושרו ברוב גדול נישואים חד מיניים גם בסקוטלנד
ישראל.
בישראל יש רק רישום בביטוח לאומי כידועים בציבור שאינו נחשב כאיחוד אזרחי. נכון להיום נהנים זוגות חד-מיניים בישראל מאותן זכויות המוקנות לידועים בציבור הטרוסקסואלים; בית המשפט מאשר הסכמי ממון בין בני זוג מאותו המין ומעניק להם תוקף של פסק דין. בספטמבר 2006 הכיר בית המשפט לראשונה בהסכם שחתמו זוג נשים שנפרדו, והעניק לו תוקף של פסק דין בדומה לגירושין.
ב-21 בנובמבר 2006, בבג"ץ יוסי בן ארי נגד מנהל מינהל האוכלוסין במשרד הפנים, חייב בית המשפט העליון את המדינה לרשום כנשואים זוגות חד-מיניים שנישאו בקנדה, בין השאר בהסתמך על הלכת פונק שלזינגר, שבה חויבה המדינה לרשום נישואים אזרחיים שנעשו בחו"ל.
בישראל מונהגת "ברית הזוגיות", מעמד חוקי שמטרתו להסדיר חלק מבעיות רישום הזוגות בישראל שמתעוררות עקב חוקי מדינת ישראל, בהן דיני האישות והמשפחה הנקבעים על פי דיני העדות הדתיות, והוא נועד להסדיר את היחסים בין בני זוג (זכר ונקבה) שמוגדרים כ"חסרי דת" ואינם שייכים לאחת העדות הדתיות.
הארגון משפחה חדשה מנפיק "תעודת זוגיות", מסמך המעיד על כך שבני הזוג הנושאים אותו חיים בזוגיות קבועה. הנפקת המסמך מתאפשרת גם לזוגות חד-מיניים. לתעודה יש תוקף חוקי אם כי היא איננה רשמית, ישנם גופים המכירים בזוגות בעלי תעודה זו בשנת 2014 הכיר בית משפט לענייני משפחה במעמדה החוקי והמשפטי של תעודת הזוגיות.
מקסיקו.
ב-9 בנובמבר 2006 אישר הפרלמנט של המחוז הפדרלי של מקסיקו במקסיקו סיטי ברוב קולות (43-17) חוק המאשר איחוד אזרחי בין זוגות חד-מיניים. החוק קרוי "Ley de Sociedades de Convivencia", עיקרו הוא עיגון זכויות ירושה וקניין לזוגות חד מיניים והוא נכנס לתוקף ב-16 במרץ 2007. ב-11 בינואר 2007 העבירה מדינת קואווילה חוק זהה תחת השם "Pacto Civil de Solidaridad". שלא כמו במקסיקו סיטי, זכויותיהם של זוגות הנרשמים בקואווילה נשמרות בכל אחת ממדינות מקסיקו.
מאז שנת 2006 הוגשו הצעות חוק בנושא איחוד אזרחי לזוגות חד מיניים בשש מדינות נוספות במקסיקו.
ניו זילנד.
בדצמבר 2004 חוקק הפרלמנט של ניו זילנד, ברוב של 65 תומכים מול 55 מתנגדים, חוק המאפשר איחוד אזרחי בין בני זוג מאותו המין, כמו גם בין בני זוג ממינים שונים שאינם רוצים להינשא. החוק (Civil Union Act 2004 No. 102) מקנה לזוגות אלה את אותן זכויות המוקנות לזוגות נשואים בתחומים כמו משמורת ילדים, מיסוי ורווחה.
באפריל 2013 אושרו נישואים חד מיניים
פורטוגל.