הכיכר תחומה במזרח על ידי צומת הרחובות הרא"ה והרצל ובמערב על ידי רחוב ביאליק, וחצויה בין צפון לדרום על ידי כביש פנימי. מתוך הכיכר יוצאות "שדרות הילד" ומקשרות אותה לגן דוד המלך.
בשנת 2022 דווח כי הכיכר תשופץ לחלוטין
היסטוריה.
הכיכר עוצבה לראשונה בשנות העשרים. היא נקראה על שם הרמב"ם וכללה משולש דשא באזור שכונה "העמק" במרכז עיר הגנים הקטנה שהייתה רמת גן באותה עת. בשנת 1937 נחנך צפונית לכיכר קולנוע אורדע, ולפניו נבנתה רחבה שסופחה לשטח הכיכר; רבים מכנים את הכיכר על שמו של הקולנוע ההיסטורי. עם השנים נבנו מסביב לכיכר ובסמוך לו בית הכנסת הגדול של העיר, בית האזרח, בית עיריית רמת גן ובניינים שונים בעיקר בסגנון הבינלאומי.
ב-1939 עלה לארץ התעשיין אליעזר בדנר והקים יחד עם בנו משה מפעל נעליים קטן בשם "אלבה" בחנות באחד המבנים בכיכר. בהמשך עבר המפעל לבניין קבוע בשכונת הגפן.
בשנת 1990 נסגר קולנוע אורדע והוסב לסניף של הבנק הבינלאומי, ולאחר מכן לסניף של רשת סופר פארם.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הוצעו תוכניות לבניית מגדלי מגורים על שטח הכיכר, ביניהן תוכנית לבניית מגדל בן 22 קומות על ידי חברת שיכון ובינוי. תוכנית זו נדחתה סופית לאחר שבשנת 2012 אושרה בוועדה הארצית תוכנית לשיפוץ הכיכר ובניית חניון תת-קרקעי בצידה. תוכנית זו שינתה את ייעוד הקרקע של הכיכר משטח שהוגדר "למגורים ומסחר" לשטח ציבורי פתוח. במסגרת שיפוץ הכיכר הוחלט לשמר את תחנת האוטובוסים הראשונה של רמת גן שעמדה בסמוך לכיכר רמב"ם, ולשלבה בתוך שטח הכיכר המחודשת.
הכיכר כמרכז תרבות.
במהלך השנים הייתה הכיכר מוקד הבילוי העיקרי של תושבי רמת גן ובה מקיימת עיריית רמת גן הופעות ואירועים שונים.
בשטח הכיכר קיימים מספר פסלים, ביניהם פסל ציפורים, "איילות" מעשה ידי פסל אהרן פריבר, ופסל של ביאליק מעשה ידי הפסל היהודי-אוזבקי יאשה שפירא.
ישראל הירשפלד
ישראל בן שמריהו הירשפלד (סוף המאה ה-19 - יולי 1957) היה צייר וגרפיקאי ישראלי יליד האימפריה הרוסית.
ביוגרפיה.
ישראל הירשפלד, בן לשמריה ובריינה, נולד בשלהי המאה ה-19 בברשאד, האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) במשפחה חרדית. בעקבות פוגרומים היגרה המשפחה לשיקגו, ארצות הברית. בשנת 1914 בקירוב עלה לארץ ישראל והתגורר בשכונה יהודית מחוץ לחומות העיר ירושלים. אחיו, צבי הירשפלד, היה ממקימי נהלל. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאלץ להסתתר מהצבא הטורקי בעליית הגג, ביחד עם אחיו, בשל אזרחותם האמריקאית.
בין השנים 1915–17 למד אמנות ב'בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות'. היו אלו שנים קשות לבית הספר, שהתמיכה הכספית בו הצטמצמה במידה ניכרת עקב מלחמת העולם הראשונה. בסתיו 1916 נסגר בית הספר בגלל מגיפות והתלמידים, וכנראה הירשפלד בכללם, נשלחו לעבודות חקלאיות במושבות העבריות. בשנת 1917 הצטרף, כמו מרבית תלמידי בצלאל, ל"גדודים העבריים". בהמלצת בוריס שץ נשלח בשנת 1920 ללימודי ליתוגרפיה בווינה ואף הוצע לו ללמד בבית הספר. בשנות ה-20, היה ממקימי שכונת בית הכרם. שם, פגש את רעיתו אדל (לבובנה) ירוסלבסקי. בשנת 1922 התמנה כחבר וועד של "אגודת אמנים עברית". נראה שבתקופה זו הקים בית-מלאכה לתפאורה בירושלים. בין השנים 1924–1926 השתתף בתערוכות האגודה במסגרת "תערוכות מגדל דוד". לאחר מכן מיעט לעסוק באמנות. בשנת 1929 למד הנהלת חשבונות ועסק בכך בחברות 'הכשרת היישוב', בחברה הבריטית ICI, וב-18 השנים האחרונות לחייו בחברת 'משען'. הירשפלד נהרג בשנת 1957 בתאונת דרכים. מעבודותיו באוסף מוזיאון ישראל.
דייוויד קוורי
דייוויד קוורי (באנגלית: David Quarrey) הוא דיפלומט בריטי אשר כיהן מיולי 2015 עד יוני 2019 כשגריר בריטניה בישראל.
ביוגרפיה.
קוורי הצטרף למשרד החוץ הבריטי ב-1994 ועבד במחלקה ליחסים כלכלים. ב-1995 מונה למזכיר שני בשגרירות בריטניה בהארארה בירת זימבבואה. ב-1998 עבר למחלקת האו"ם במשרד החוץ. בשנת 2000 מונה למזכיר ראשון בשגרירות בריטניה בניו דלהי. ב-2004 מונה למזכירו האישי של ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר. ב-2006 מונה למשנה לראש אגף המזרח התיכון וצפון אפריקה. בשנים 2008 עד 2011 שימש יועץ במשלחת הממלכה המאוחדת למועצת הביטחון של האו"ם בניו יורק. לאחר מכן כיהן כראש תחום מדיניות חוץ ומתאם לענייני אפגניסטן ופקיסטן. בשנת 2012 מונה לראש אגף המזרח הקרוב וצפון אפריקה במשרד החוץ.
ביולי 2015 מונה לשגריר בריטניה בישראל.
קוורי הוא הומוסקסואל וחי עם בן זוגו אלדו הנריקז.
קוורי הוא עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש אות שהוענק לו על שירותו במשרד החוץ, בטקס ראש השנה ב-2015.
אד דה חוי
אדוארד פרנציסקוס דה חוי (בהולנדית: Eduard Franciscus de Goeij; נולד ב-20 בדצמבר 1966), הידוע בשם אד דה חוי (Ed de Goey), הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת השוער.
במהלך קריירת משחק בת עשרים עונות שיחק דה חוי בליגות הבכירות בהולנד ובאנגליה, וייצג את נבחרת הולנד בין היתר בשני טורנירי מונדיאל ובשתי אליפויות אירופה, אם כי שותף רק בטורניר אחד מתוך הארבעה.
קריירת משחק.
דה חוי החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של ספרטה רוטרדם, והחל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת בעונת , במהלכה זכה ל-12 הופעות ליגה. עונה אחר כך כבר היה דה חוי לשוער הראשון במדי הקבוצה ממרכז הטבלה בליגת העל ההולנדית, והמשיך בתפקיד זה עד לסיום עונת . בסך הכל בחמש עונות במדי קבוצת נעוריו, רשם דה חוי 145 הופעות ליגה.
לקראת עונת , עבר דה חוי ליריבתה העירונית של ספרטה, פיינורד, ותפס באופן מיידי את עמדת השוער הראשון של הקבוצה. כבר בעונת הבכורה שלו בשער, זכה דה חוי עם קבוצתו בגביע ההולנדי, תואר עליו שמרה הקבוצה גם בעונה שאחר כך, כשבליגה דה חוי וקבוצתו ספגו 19 שערים בלבד, הכמות הנמוכה בליגה. בעונת , תחת המאמן וילם ואן הנחם, זכה דה חוי בפעם הראשונה והיחידה בקריירה שלו באליפות, ובאותה שנה אף זכה בתואר שוער העונה בהולנד. בשתי העונות הבאות זכתה פיינורד, עם דה חוי בשערה, בשני גביעים רצופים נוספים. במהלך שבע העונות שלו בפיינורד החמיץ דה חוי שמונה משחקים בלבד בכל המסגרות, רשם 235 הופעות ליגה וזכה בתואר נעל הזהב שהוענק לשחקן השנה בהולנד ב-1994.
לקראת עונת חתם דה חוי בצ'לסי מהפרמייר ליג, אותה אימן אז בן ארצו, רוד חוליט. דה חוי חווה פתיחה הססנית במדי הקבוצה וקשיי הסתגלות לכדורגל האנגלי, וזכה לתחרות על המקום בהרכב. אמנם, בעקבות פיטוריו של חוליט והגעתו של ג'אנלוקה ויאלי במהלך העונה, ובמקביל חל שיפור ביכולתו של דה חוי, מה שזיכה אותו במקום של קבע בהרכב תחת ויאלי. כבר בעונת הבכורה שלהם בקבוצה, זכו דה חוי, ויאלי וצ'לסי בשני תארים - גביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על שטוטגרט, וגביע הפוטבול ליג, לאחר ניצחון 2-0 בהארכה בגמר מול מידלסברו. דה חוי פתח בשני מפגשי הגמר של שני המפעלים, שיחק לכל אורכם ושמר בשניהם על רשת נקייה. עם פתיחת העונה הבאה זכתה צ'לסי גם בתואר הסופר קאפ האירופי לשנת , לאחר שגברה במשחק על אלופת אירופה, ריאל מדריד, בתוצאה 1-0. גם במשחק זה דה חוי פתח ושמר על רשת נקייה, ובהמשך העונה הוסיף להיות השוער הבכיר, באופן כמעט בלעדי.
בעונת , עדיין תחת ויאלי כמאמן, שבר דה חוי שני שיאי מועדון - שיא ההופעות לעונה (59 הופעות), ומספר המשחקים ללא ספיגה בעונה (27 פעמים), אם כי שני השיאים כבר נשברו מאז (על ידי פרנק למפארד ופטר צ'ך, בהתאמה). באותה עונה זכתה צ'לסי בגביע האנגלי, לאחר ניצחון בגמר, עם דה חוי בהרכב, 1-0 על אסטון וילה. עם תחילת עונת זכתה צ'לסי במגן הצדקה לאחר שניצחה את האלופה המכהנת מנצ'סטר יונייטד בתוצאה 1-0. היה זה מפגש גמר חמישי של צ'לסי בכל המפעלים מאז הצטרף דה חוי, ובכל החמישה הוא פתח בהרכב ושמר על רשת נקייה. אמנם, מספר מחזורים לאחר פתיחת העונה הוחלף ויאלי בקלאודיו ראניירי, והמאמן האיטלקי הפחית משמעותית בדקות המשחק של דה חוי, והעדיף את השוער בן ארצו, קרלו קודיצ'יני. בשתי העונות הבאות תחת ראניירי רשם דה חוי שמונה הופעות ליגה במצטבר בלבד, ובסיום עונת הוא שוחרר מהקבוצה. בסך הכל בשש עונות במדי צ'לסי רשם דה חוי 123 הופעות ליגה.
לקראת עונת חתם דה חוי בקבוצת סטוק סיטי מליגת המשנה. בעונה הראשונה היה דה חוי לשוער הבכיר בקבוצה ורשם 37 הופעות ליגה, אך החל מהעונה שלאחריה (בה החליפה הליגה את שמה לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ), זכה לתחרות על מקום בהרכב וכמות המשחקים שלו הצטמצמה משמעותית. בסיום עונת , בה רשם שתי הופעות ליגה בלבד, פרש דה חוי ממשחק פעיל בגיל 40.
עם פרישתו ממשחק שימש דה חוי כמאמן שוערים בצ'לסי (2006 - 2007), בקווינס פארק ריינג'רס (2007) ובואלוויק (2010–2014).
נבחרת הולנד.
דה חוי רשם את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הולנד תחת המאמן דיק אדבוקאט, ב-16 בדצמבר 1992, במוקדמות מונדיאל 1994 מול . הולנד ניצחה במשחק בתוצאה 3-1. בסך הכל עמד דה חוי בשער הנבחרת בשמונה מתוך עשרה משחקים בטורניר המוקדמות.
דה חוי זומן על ידי אדבוקאט לטורניר מונדיאל 1994 בארצות הברית כשוער ראשון. דה חוי פתח ושיחק לאורך כל חמשת משחקיה של הולנד בטורניר, עד שהודחה ברבע הגמר על ידי (3-2). דה חוי שמר על רשת נקייה רק פעם אחת במהלך הטורניר, בניצחון 2-0 על בשמינית הגמר.