לאחר שכל האולם היה מוכן, נכתב המופע במלואו, והכריאוגרפיה נלמדה על ידי ספירס ורקדניה החלה מכירת הכרטיסים בחודש דצמבר 2008.
סינגלים.
Womanizer.
ב-26 בספטמבר 2008, יצא הסינגל ראשון מתוך האלבום השיר, "Womanizer", שכבש את המקום הראשון במצעד הבילבורד בארצות הברית, שבר שיא במהירות כניסתו, וסימן את השיר הראשון שלה שהצליח להיכנס ישירות למקום הראשון מאז להיטה הראשון, "Baby One More Time..." משנת 1998. השיר כבש את מצעדי המדינות בבלגיה, צרפת, קנדה, אירופה, ישראל, שוודיה, דנמרק, נורווגיה, ארצות הברית, ושירי הפופ של בילבורד. ברחבי העולם קיבל 5 תוארי פלטינה ו-6 תוארי זהב.
Circus.
ב-31 באוקטובר 2008, יצא הסינגל שני מתוך האלבום השיר, "Circus", שכבש את המקום השלישי בטבלת הבילבורד, ובכך העניק לספירס שיא נוסף. לראשונה שני שירים שלה ברציפות בחמישיית המובילים של בילבורד. השיר היה בעשרת המובילים בעוד כ-9 מצעדים בעולם והיה למקום הראשון במצעד שירי הפופ של בילבורד. בדנמרק וניו זילנד קיבל הסינגל מעמד זהב ובאוסטרליה מעמד פלטינה.
If U Seek Amy.
ב-10 במרץ 2009, יצא הסינגל שלישי מתוך האלבום השיר, "If U Seek Amy" התברג למקום ה-19 בטבלת בילבורד, כבש את מצעד הסינגלים של ברזיל ושירי הדאנס של אוקראינה ומכר 1,175,000 עותקים דיגיטלית בארצות הברית.
Radar.
ב-22 ביולי 2009, יצא הסינגל רביעי מתוך האלבום השיר, "Radar". השיר נכנס למקום ה-88 בטבלת בילבורד, היה למקום הראשון במצעד ה-Record Report של ונצואלה ומכר 481,000 עותקים דיגיטליות בארצות הברית.
Unusual You.
ב-15 בספטמבר 2009 יצא הסינגל חמישי מתוך האלבום השיר, "Unusual You" (בתרגום חופשי: "אתה לא רגיל"), אשר יצא באוסטרליה ובניו זילנד בלבד. השיר נכתב על ידי Bloodshy &amp; Avant, שגם הפיק אותו, ועל ידי הנריק ג'ון-באק וקאסיה ליווינגסטון, ששרה בנוסף קולות רקע בשיר. הסינגל קיבל בעיקר ביקורות חיוביות מן המבקרים, ששיבחו אותו על היותו שונה משאר שירי האלבום. השיר הגיע למקום ה-80 במצעד הפופ של מגזין בילבורד.
הצלחת האלבום.
ב-2 בדצמבר 2008, ביום הולדתה ה-27, יצא אלבומה המלא של ספירס. את האירוע חגגה בתוכנית האמריקאית "בוקר טוב אמריקה", בה הופיעה עם שני להיטיה. קודם לכן, ב-28 בנובמבר, הופץ האלבום במדינות האיחוד האירופי, אינדונזיה, דרום אפריקה ואוסטרליה, וב-1 בדצמבר בבריטניה, ניו זילנד והונג קונג. האלבום הגיע לראש מצעדי המכירות של מקסיקו, שווייץ, יפן, ברזיל וקנדה. שבוע לאחר יציאתו בארצות הברית, נמכר האלבום ב-505,000+ עותקים, ונכנס למקום הראשון במצעד האלבומים בארצות הברית. לצורך השוואה, אלבומה הקודם הגיע למקום השני בטבלה, עם מכירות של 290,000+ עותקים, ההישג הנמוך ביותר של ספירס. הישג המכירות של "Circus" הפך את ספירס לאמן היחיד בהיסטוריה שהוציא חמישה אלבומים שנמכרו ביותר מחצי מיליון עותקים תוך שבוע בלבד.
הביקורות על "Circus" היו חיוביות. על פי סקרים אמריקאיים, 66% מהביקורות היו חיוביות. חלקן ציינו כי זהו אלבומה הטוב ביותר של ספירס.
האלבום מכר יותר מ-1,700,000+ עותקים בארצות הברית והגיע למעמד פלטינה. בבריטניה היה למעמד פלטינה גם כן עבור מכירות של כ-300,00+ עותקים. ביפן קיבל תואר זהב לאחר 100,000+ עותקים שנמכרו. ברחבי העולם האלבום קיבל 11 תוארי פלטינה שונים ו-13 תוארי זהב. סך הכול מכר כ-4,500,000+ עותקים בעולם.
Circus (אלבום של בריטני ספירס)
דרבי המרסיסייד
נהר המרזי
מינג
פיטר סטורי
פיטר אדווין סטורי (אנגלית: Peter Edwin Storey; נולד ב-7 בספטמבר 1945 בפרנהאם, סארי) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
סטורי הצטרף לארסנל כשחקן מתלמד ב-1961, חתם על חוזה מקצוען בשנה שלאחר מכן, ולאורך רוב הקריירה שלו שיחק במועדון. הוא החל את הקריירה שלו בעמדת הבלם הימני, ובשלוש עונותיו הראשונות בארסנל הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים, כאשר הוא מתבלט בסגנון משחקו הקשוח ובשליטה בכדור בשתי הרגליים. משחקו הראשון במדי הסגל הבוגר היה נגד לסטר סיטי ב-30 באוקטובר 1965. הוא הפך מיד לשחקן הרכב קבוע, ושמר על מעמדו במשך עשר השנים הבאות.
סטורי שינה את העמדה שבה שיחק בהמשך הקריירה שלו, ועבר "קדימה" במגרש לעמדת הקשר ההגנתי. הוא היה בהרכב של ארסנל שהפסיד במשחקי גמר גביע הליגה ב-1968 ו-1969, אך מנגד זכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970. הוא המשיך להתבלט בתיקוליו הקשוחים ובסגנון משחקו הקשוח, והוא היה חלק חשוב בסגל של ארסנל שהצליח לזכות בדאבל בעונה שלאחר מכן. אחת מנקודות השיא בקריירה שלו בתקופה זו היה הצמד שהבקיע נגד סטוק סיטי בחצי גמר גביע ה-FA, שכפה משחק חוזר שהסתיים בניצחון ארסנל. המועדון העפיל לגמר, שם גבר על ליברפול.
משחקו הראשון של סטורי בנבחרת אנגליה היה ב-1971 נגד נבחרת יוון, כאשר הוא חוזר לעמדת הבלם הימני. בסך הכל הוא השתתף ב-19 משחקים במדי הנבחרת בתחילת שנות ה-70, ושימש בהם כמחליפו של הקשר נובי סטיילס שפרש. הקריירה הבינלאומית של סטורי הייתה הארוכה ביותר בהשוואה לשחקני ארסנל האחרים בעונת הדאבל, אך כיוון שהנבחרת האנגלית לא שיחקה היטב באותה תקופה סטורי לא השתתף בטורניר משמעותי כלשהו.
לאחר שבעונת 1976/1977 הוא איבד את מקומו בהרכב לאחר הגעתו של המאמן החדש טרי ניל, הוא עבר לפולהאם תמורת 10,000£. הוא שיחק במדי ארסנל ב-501 משחקים, והוא השחקן השמיני בדירוג מספר המשחקים של שחקני ארסנל. הוא שיחק בפולהאם במשך עונה אחת, ופרש מכדורגל ב-1978.
לאחר פרישתו מכדורגל הוא הקים דוכן שוק ולאחר מכן ניהל פאב. אולם, הוא היה בתודעה הציבורית בעיקר בשל היתקלויותיו עם החוק. ב-1979 הוא ספג קנס על כך שניהל בית בושת, ומאוחר יותר הוא ריצה עונש מאסר בגין מספר עבירות; העבירות הללו כללו חברות ברשת לזיוף מטבעות, גנבת רכב, וייבוא לא חוקי של סרטי פורנוגרפיה.
צפון אירי
טרי ניל
ויליאם ג'ון טרנס "טרי" ניל (אנגלית: William John Terence "Terry" Neill; 8 במאי 1942 – 28 ביולי 2022) היה שחקן ומאמן כדורגל צפון אירי.
קריירת משחק.
ניל נולד בבלפסט. החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת באנגור, ובדצמבר 1959 עבר לשחק בארסנל. בעונתו הראשונה הוא שיחק בקבוצת הנוער של המועדון, ושיחק לראשונה בסגל הבוגר נגד שפילד ונסדיי ב-23 בדצמבר 1960, כשהיה בן 18. בתחילת שנות ה-60 הוא לא היה שחקן הרכב קבוע בארסנל, ובכל עונה במחצית הראשונה של העשור הוא השתתף בעשרה עד עשרים משחקים אם כי באחד המשחקים הוא ענד את סרט הקפטן למרות שהיה בן 19 בלבד.
ניל שיחק בעמדת הבלם או בעמדת הקיצוני, וביסס את מעמדו בהרכב בעונת 1964/1965 עם 29 משחקי ליגה, וכאחד מהשחקנים הצעירים בקבוצה של בילי רייט, ששמר על מעמדו גם כאשר ברטי מיי החל לאמן את ארסנל ב-1966. ניל הפך לשחקן הרכב ראשון באמצע שנות ה-60, ובמשך שלוש עונות ברציפות הוא שיחק ביותר מ-40 משחקים לעונה, וכן בהפסד של ארסנל ללידס יונייטד בגמר גביע הפוטבול ליג.
בתקופה זו ניל היה גם שחקן הרכב קבוע בנבחרת צפון אירלנד, וערך את הופעת הבכורה שלו כבלם ב-1961. הוא התמנה לתפקיד הקפטן של נבחרתו ב-1968, אך התקף של צהבת הגביל את הופעותיו עבור מועדונו ונבחרתו בעונת 1968/1969, והוא החמיץ את ההפסד של ארסנל לסווינדון טאון בגמר גביע הפוטבול ליג. ניל לא הצליח לחזור למעמד של שחקן הרכב קבוע, ובעונת 1969/1970 הוא שיחק רק ב-25 משחקים, ונראה היה שהוא כבר לא עונה על הדרישות של ארסנל. בסך הכל הוא שיחק ב-275 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 10 שערים.
קריירת אימון.
ניל חתם בהאל סיטי כמאמן-שחקן ביולי 1970, למרות שהיה רק בן 28, והוא היה לאחד המאמנים הצעירים ביותר בהיסטוריה של המשחק; לאחר מכן הוא הפך למאמן-שחקן גם בצפון אירלנד. ניל פרש ממשחק פעיל ב-1973, כאשר הוא משתתף ב-59 משחקים של נבחרתו ושובר את שיאו של דני בלנצ'פלאואר כשיאן ההופעות של הנבחרת, כאשר שיאו של ניל נשבר על ידי פט ג'נינגס מספר שנים לאחר מכן.
ניל עזב את האל סיטי ב-1974, והחליף את ביל ניקולסון בתפקיד המאמן של טוטנהאם הוטספר, היריבה הגדולה ביותר של ארסנל. הוא אימן את טוטנהאם במשך שתי עונות שבמהלכן המועדון כמעט ירד ליגה. ניל אימן גם את נבחרת צפון אירלנד במשרה חלקית בין 1971 ל-1975, במקביל לעבודתו בהאל ובטוטנהאם.
למרות חוסר הצלחתו בטוטנהאם הוא הובא על ידי הנהלת ארסנל כמחליפו של ברטי מיי ב-9 ביולי 1976, והפך למאמן הצעיר ביותר בהיסטוריה של ארסנל. המועדון זכה לתקופה קצרה של פריחה בסיועם של השחקנים החדשים מלקולם מקדונלד ופט ג'נינגס ושחקני הרכב מוכשרים כגון ליאם בריידי ופרנק סטייפלטון, והעפיל שלוש פעמים ברציפות לגמר גביע ה-FA (1978 - הפסד, 1979 - ניצחון, 1980 - הפסד); כמו כן, המועדון העפיל ב-1980 לגמר גביע המחזיקות, אך הפסיד בו בדו-קרב פנדלים לוולנסיה.
ההצלחה של ארסנל בטורנירי הגביע לא השתקפה בליגה, ומצבו של המועדון החמיר בעקבות עזיבתם של הכוכבים בריידי וסטייפלטון ופציעתו של מקדונלד. ניל לא הסתדר עם חלק משחקניו, והתקשה לשלוט בהרגלי שתיית המשקאות החריפים של חלק מהשחקנים. הפסד ביתי בגביע הליגה לוולסול ב-29 בנובמבר 1983 היה "הקש ששבר את גב הגמל", והוא פוטר מארסנל ב-16 בדצמבר.
ניל פרש כליל מכדורגל, ולאחר מכן פתח פאבי ספורט בהנדון ובהולבורן שבמרכז לונדון. בנוסף, הוא עבד כפרשן משחקים בערוץ הטלוויזיה של ארסנל.
נפטר ב-28 ביולי 2022.
מעבר זכוכיתי
סבסטיאן ג'יובינקו
ליאונרד וארן