באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 נגזרו על הרופא המרדים ועל המתלמד שלו עונשים של חודש מאסר על תנאי וקנס של 815 דולרים. אשתו המשיכה לטפל בצרכיו, וסירבה לשקול המתת חסד.
ב-6 בספטמבר 2021 מת אדמס בנים בגיל 73, לאחר ששהה בתרדמת במשך 39 שנים. יממה לאחר מכן נערכה לכבודו דקת דומייה במשחק מוקדמות מונדיאל 2022 בין נבחרת צרפת לנבחרת פינלנד בליון.
ז'אן פייר אדמס
תיכון רמות
Rewrite the Stars
Rewrite the Stars (בעברית: לכתוב מחדש את הכוכבים) הוא שיר שבוצע על ידי זאק אפרון וזנדאיה עבור הסרט "האמן הגדול מכולם" (2017). הוא יצא לאור ב-17 בנובמבר 2017 על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס כסינגל השני מתוך "The Greatest Showman: Original Motion Picture Soundtrack". באוסטרליה, "Rewrite the Stars" נשלח לרדיו ב-20 ביולי 2018. השיר עוקב אחר דמותו של אפרון, פיליפ, ודמותה של זנדאיה, אן, ועוסק בכך שהשניים צריכים להיות יחד, על אף השוני ביניהם.
רקע וכתיבה.
על פי כתבה שפורסמה באתר "Sheetmusicdirect.com", "Rewrite the Stars" בעל קצב מהיר של 125 פעימות בדקה. השיר בעל קצב עקבי, ונכתב בסולם סי מז'ור. לאורך כל השיר, טווח הקול של אפרון משתרע מהצליל הנמוך של E♭ ועד הצליל הגבוה של B♭, והטווח הקולי של זנדאיה משתרע מהצליל הנמוך של E♭ ועד הצליל הגבוה של E♭.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-655 מיליון השמעות.
ביקורת.
"Rewrite the Stars" זכה לשבחים ביקורתיים רבים ברחבי העולם. סם דמשנאס מ-"GayTimes" כינה את השיר כ"דואט מהמם, בעל רומנטיקה מותאמת לחלוטין", ומייקל אורדונה מלוס אנג'לס טיימס כינה את השיר כ"דואט בולט" וכ"דואט קריוקי". עם זאת, אמילי יושידה מ-"Vulture" תיארה את השיר כ"כזה המזכיר את ג'ייסון דירולו בשנת 2012".
גרסה מחודשת.
ב-16 בנובמבר 2018, יצא לאור הפסקול המחודש, "", הכולל גרסת כיסוי ל-"Rewrite the Stars" בביצוע הזמרים האנגלים ג'יימס ארתור ואן-מארי. השניים ביצעו את השיר בעונה ה-15 של תוכנית הטלוויזיה "The X Factor" ב-1 בדצמבר ובעונה ה-15 של "The Voice" ב-4 בדצמבר. הוא נשלח לרדיו האוסטרלי, והרמיקס הרשמי מאת ויידבויז הופץ ב-14 בדצמבר. "Rewrite the Stars" זכה להצלחה מחודשת וצבר למעלה מ-375 מיליון השמעות בספוטיפיי.
הפירטים של אדלווייס
יהודית אמבר
יהודית אמבר (במקור אלזנר עד 1950, בהונגרית: Ember Judit; אבאדסלוק, 16 במאי 1935 – בודפשט, 17 בנובמבר 2007) הייתה במאית קולנוע יהודייה-הונגרייה זוכת פרס בלה באלאז', זוכת פרס האמן הדגול ואחותה של מריה אמבר.
ביוגרפיה.
יהודית אמבר נולדה במשפחה יהודית. ביד המקרה ניצלה במהלך השואה מגירוש למחנה ההשמדה אושוויץ בשנת 1944, לאחר שאת קרון הרכבת בו גורשה, עקב טעות, לא הוצב על המסילה שהובילה לאושוויץ.
לאחר מלחמת העולם השנייה והשואה היא סיימה את לימודיה בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד בשנת 1959, שם התמחתה בהיסטוריה של הונגריה. לאחר מכן, בשנים 1964 עד 1968, הייתה סטודנטית באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע והתמחתה בקולנוע ובטלוויזיה. מתוך 800 מועמדים התקבלה לכיתת 32 סטודנטים להתמחות בבמאות טלוויזיה וקולנוע בה המורה הראשי היה יאנוש הרשקו. היא סיימה את לימודיה בבימוי קולנוע בשנת 1968. כבוגרת טרייה הצטרפה לאולפן הקולנוע הפופולרי, המדעי והחינוכי של מפילם (Mafilm), ומאז שנות ה-70 של המאה ה-20 עשתה את סרטיה "שוברי הטאבו" בטלוויזיה ההונגרית ובאולפן בלה באלאז'. בשנת 1978 עשתה סרט דוקומנטרי "פניני עץ". אנושיותה, ידיעותיה, עמדותיה הפדגוגיות וסקרנותה לגבי דברים בעולם לא קשרו אותה לז'אנרים אלא לנושאים. כמעט כל עבודותיה הן למעשה מחקר אמנותי למקרה כלשהו מדעי החברה. היא יצרה סגנון מיוחד ושיטה אישית. עבודותיה הדגישו הן חקירה מרגשת והן מערכת יחסים אינטימית וחמלה לגבי האנשים הפשוטים בסרטיה. היא הייתה יוצרת עצמאית במובן הקלאסי. כל יצירותיה עוסקות בנושאים שעוררו את מחאתם של מקבלי ההחלטות הפוליטיות והכוחניות משנות השבעים ועד היום. אין במאי אחר בהיסטוריה של הקולנוע ההונגרי שכה הרבה מסרטיו נאסרו כמו יהודית אמבר (למשל במה - 1968, ההחלטה - 1972, תורת ההיסטוריה - 1976, פוצ'פטרי - 1982, תנו לקורוץ לדבר! - 1985 ועוד). היא הייתה בין החברים המייסדים של כתב העת האנטי ממסדי "הקופסה השחורה" בשנת 1987. רשימת הדיאלוגים של סרטה "פוצ'פטרי" ו"זכויות פליט" התפרסמו גם כספר. ספר על חייה ופועלה יצא לאור תחת השם סולם אדם. סרטה "הרזולוציה" זכה לאחד ממאה הסרטים הדוקומנטריים הטובים ביותר בכל הזמנים על ידי מכון הסרטים האמריקאי בלוס אנג'לס. מאז 2008, הפרס המרכזי בקטגוריה התיעודית של פסטיבל הקולנוע ההונגרי הוא "פרס גחלת יהודית". בשנת 2010, פרס יהודית אמבר הוקם במסגרת פסטיבל הסרטים התיעודיים ההונגריים בלוס אנג'לס.
סרטיה.
בשפת המקור:
בתרגום לעברית:
נובל ארוסטמיאן
נובל אדוארדוביץ' ארוסטמיאן (בארמנית: Նոբել ԱԱռուստամյան, ברוסית: Но́бель Эдуа́рдович Арустамя́н; נולד ב-7 באוקטובר 1987, באקו, אזרבייג'ן הסובייטית, ברית המועצות) הוא עיתונאי ספורט ופרשן רוסי. שימש כפרשן בערוצי הטלוויזיה NTV Plus ו־Match TV.
ביוגרפיה.
הוא נולד ב-7 באוקטובר 1987 בבאקו שבאזרבייג'ן, אך הוא ארמני במוצאו. עד מהרה החלה תסיסה ברפובליקה ומשפחתו עברה להתגורר ברוסיה.
כבר בשנים הראשונות הוא גילה תשוקה לכדורגל, שיחק בהנאה בקבוצת בית הספר. כנער, ארוסטמיאן רצה להפוך לכדורגלן מקצועי, אך בשל בעיות בריאות לא יכול היה להמשיך בקריירה. הדבר הרגיז את הצעיר, אך לא הרתיע את הרצון לספורט. הוא צפה בקפידה בשידורי המשחקים בהם השתתפו קבוצות רוסיות וזרות כאחד. כתוצאה מכך, פיתח את כישוריו כמבקר ופיתח גישה אנליטית לבחירת החומר והצגתו. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, נובל היה לסטודנט בפקולטה לעיתונאות באוניברסיטה במוסקבה והחל לעשות את הצעדים הראשונים לקראת עבודה בטלוויזיה.
קריירה.
ארוסטמיאן היה בן 18 כשהוזמן ל"רדיו ספורט". הנהלת תחנת הרדיו העריכה את הפוטנציאל של העיתונאי הצעיר ותוך מספר חודשים התקבל לעבודה כעובד קבוע. שם הייתה לו הזדמנות לצפות בעבודתם של פרשני ספורט פופולריים וללמוד מניסיונם. לאחר שעבד בתחנת הרדיו במשך שנה, המונה לתפקיד סמנכ"ל התחנה. במקביל לאחריותו העיקרית, כתב מאמרי סקירה מותאמים אישית לספורט. מאוחר יותר קיבל נובל הזמנה מערוץ הטלוויזיה NTV Plus לפרשן משחקים. אחר כך החל גם לראיין אתלטים פופולריים ומאמנים בולטים.
בשנת 2016 הפך ארוסטמיאן לעובד בערוץ הטלוויזיה Match TV, שם הוא סיקר באופן קבוע את משחקי מוקדמות מונדיאל. במהלך שנות הקריירה שלו, נובל צבר מוניטין של גורם מכובד שיודע מראש אילו אירועים יתרחשו בעולם הכדורגל הרוסי. הדבר התאפשר הודות ליכולתו לרכוש קשרים. אפילו במהלך עבודתו ברדיו, הוא התקשר רבות עם אנשים, שינן ועיבד את המידע שהתקבל. עד מהרה, העיתונאי הצעיר החליט לפתוח דף טוויטר כדי לשתף את מנוייו בחדשות בלעדיות. הוא ניגש בהכנת כל פרסום באחריות, ומעדיף לקבל מידע ואישורו טרם פרסומו. כישרונו זכה להערכה ב־Match TV, שם הופקד עליו להנחות את התוכנית 'אינסיידים'.
ביוני פרצה שערורייה על העובדה שלא אושר לו לדווח ממשחקי יורו 2020. וסילי אוטקין היה הראשון שדיווח על כך בערוץ הטלגרם. הסיבה שנשללה ממארוסטיאן האפשרות לפרשן את משחקי הטורניר הייתה האיסור לבקר בבאקו מטעם הוועדה המארגנת של אזרבייג'ן. על פי כללי אופ"א, אם אסור לעיתונאי להיכנס למדינה אחת לפחות המארחת אורחים ומשתתפי התחרות, לא ניתן לאשרו. אלחאן ממדוב, סגן נשיא התאחדות הכדורגל של אזרבייג'ן, הסביר את ההחלטה בכך שנובל ביקר בנגורנו-קרבאך ללא אישור הרשויות, שהפך לגורם לסכסוך הצבאי בין הארמנים לאזרים. אנשי ספורט רבים חלקו על כך ואמרו כי אין לבלבל בין פוליטיקה וספורט.
בסוף אוגוסט 2021 הודיע ​​נובל על החלטתו לעזוב את Match TV. הסיבה הייתה ראיון עם הכדורגלן פאבל מאמייב, שלדברי ארוסטמיאן התברר כעניין של "יחסי ציבור" ודאגה לחייו האישיים של מאמייב מאשר לספורט. השחקן רצה לנקות שמו לאחר פרשת מאסרו כמה שנים קודם. ארוסטמיאן גם הצהיר שמדיניות עריכה כזו של הערוץ סותרת את עקרונותיו, והוא נאלץ להתפטר.
שימש כחבר ועדת האתיקה של התאחדות הכדורגל הרוסית. ביולי 2020 מונה לחבר בדירקטוריון מועדון הכדורגל פיוניק ירוואן.
עודד ניר
עודד ניר (מרקוספלד) (נולד ב-16 באפריל 1936) הוא וטרינר, תת-אלוף במיל' ומומחה ישראלי ברפואה וטרינרית, זוכה פרס קפלן. שימש כרופא ראשי מטעם אגודת "החקלאית" ומנהל השירותים הווטרינריים במשרד החקלאות.
ביוגרפיה.
ניר נולד בחיפה. התגייס לשירות סדיר בחטיבת הצנחנים לגדוד 890, במסגרתו השתתף בצניחה המבצעית בקרב המיתלה במהלך מבצע סיני. ב-1963 סיים את לימודיו בבית הספר הוטרינרי באוניברסיטת ליברפול, אנגליה והחל לעבוד כרופא שדה ב באגודה "החקלאית". ניר שימש כרופא קליני מטעמה למעלה מ-30 שנה ואף שימש כרופא וטרינר הראשי מטעם "החקלאית".