הרב וולקין היה פעיל באגודת ישראל. השתתף בכנס היסוד בקטוביץ בשנת תרע"ג ונשא שם דברים. כמו כן השתתף בכנסייה הגדולה בווינה. הוא נסע מספר פעמים לארצות הברית כדי לגייס כספים לקרנות חסד ומוסדות תורה וכשליח אגודת ישראל.
הרב וולקין התנגד להקמת מרכז לתנועה הציונית בפינסק.
צאצאיו.
בניו של רבי אהרן וולקין:
דג'אנט
דג'נט
רודז'יאן רידג'בק
צ'רה צור
סצנת קנטרברי
סצנת קנטרברי הוא ז'אנר של רוק מתקדם שמקורו בעיר קנטרברי שבאנגליה בשנות ה-60 המאוחרות ובשנות ה-70 המוקדמות של המאה ה-20. הז'אנר מתבסס על ג'אז, רוק, מוזיקה קלאסית, פיוז'ן וסוגי מוזיקה עתיקים למיניהם.
היסטוריה.
בשנת 1960 הגיע ביטניק אוסטרלי בשם דייוויד אלן להתגורר באכסניה של הוריו של רוברט וויאט בעיירה לידן אשר במחוז קנט. הוא הביא איתו אוסף של אלבומי ג'אז ומתופף בשם ג'ורג' ניידורף, שלימד את וויאט כיצד לתופף. בשנת 1963 ייסדו אלן, וויאט ויו הופר בלונדון את ה"Daevid Allen Trio". כאשר אלן עובר לצרפת, הקימו וויאט והופר את הלהקה "The Wilde Flowers".
ההרכב המקורי החזיק מעמד עד 1966, אז פרשו שניים מחבריו, רוברט וויאט וקווין איירס, ופתחו הרכב משלהם בשם סופט מאשין. יחד עם דייוויד אלן ומייק רטלדג'. הסופט מאשין יצרו רוק אוונגרדי מהול בג'אז. יתר חברי להקת הוויילד פלאוורס, ריצ'רד סינקלייר, דייוויד סינקלייר ופיי הייסטינגס יצרו הרכב חדש המכונה קראוון.
סצנת הקנטרברי ידועה גם בשל רוטציה של הנגנים בין ההרכבים השונים. לדוגמה, ריצ'רד סינקלייר ניגן בשלבים שונים של הקריירה שלו עם להקות מגוונות כגון The Wilde Flowers, קאמל, קראוון, הטפילד אנד דה נורת' ואפילו תקופה קצרה בגילגמש. בן דודו דייב סינקלייר ניגן בקראוון, בקאמל, במאטצ'ינג מול ובהטפילד אנד דה נורת'. רוברט וויאט ניגן עם Wilde Flowers, עם סופט מאשין, עם מאצ'ינג מול ובנוסף הוציא אלבומים רבים בקריירת סולו. דייוויד אלן הקים בנוסף את להקת גונג, גם היא מהחשובות בז'אנר.
קישורים חיצוניים.
CALYX אתר מרכזי בנושא סצנת הקנטרברי
אלינעם שלו
דני אדינו אבבה
דני אדינו אבבה (נולד ב-1973) הוא עיתונאי ופובליציסט ישראלי.
ביוגרפיה.
אבבה, בנם של ידג ובאזטו אבבה, נולד בכפר באזור וגרה, שבמחוז גונדר שבאתיופיה. בילדותו גר בבקתת בוץ ללא מים וחשמל, היה רועה צאן ובגיל 9 לאחר מסע רגלי מפרך ושהות במחנה אום-רקובה בו חווה זוועות, עלה ארצה במבצע משה דרך סודאן. עם הגעתם לארץ התגורר עם משפחתו במרכז הקליטה בערד ובהמשך עברה המשפחה לירושלים. בנעוריו למד בכפר הנוער הדתי בכפר חסידים.
קריירה מקצועית.
אבבה החל את דרכו העיתונאית כאשר התגייס לצה"ל ושירת בגלי צה"ל במשך כארבע שנים, תחילה ככתב ולאחר מכן כעורך ראשי. היה ליוצא אתיופיה הראשון בגלי צה"ל ולעיתונאי הראשון מבני הקהילה. לאחר השירות שימש ככתב בידיעות אחרונות לענייני תפוצות, בית הנשיא, הסוכנות היהודית, ירושלים והסביבה עד שנת 2017, ולרוב משמש ככתב בנושאים הקשורים לקהילה. אבבה בעל תואר ראשון בחינוך
אבבה נחשב לכתב ממוסד ושנוי במחלוקת בקרב יוצאי אתיופיה בישראל.
שליחות בחו"ל.
בשנים 2017 - 2019 היה, עם משפחתו, שליח תנועת הבונים דרור בדרום אפריקה.
לאחר השיבה לארץ.
בפברואר 2021 מונה לראש אגף דוברות והסברה במשרד העלייה והקליטה
הסרט "קוד השתיקה".
אבבה יזם והפיק את הסרט הדוקומנטרי "קוד השתיקה". דני אבבה הגדיר את מבצע עלייתם כ'מיתולוגי' ובמהלך הסרט התרכז בהתנהלות שנויה במחלוקת של כמה מחלוצי הדרך בזמן המסע לסודאן.. לא היה בסרט אזכור לעובדה שהמבצע תוכנן על ידי ארצות הברית והמטוסים נתרמו על ידי ג'ורג' גוטלמן.
ספרו.
ב-2019 הוציא לאור את ספרו "המסע לא תם", שערך יואב קרן בהוצאת ידיעות ספרים. הספר מתאר את עליית הקהילה האתיופית מנקודת מבטו האישית של הסופר וזכה לבקורות טובות ולתרגום באנגלית. במאי 2022 נבחר להספר כמועמד לפרס סמי רוהר לספרות יהודית, בקטגוריית ספרי עיון
חיים אישיים.
דני אדינו אבבה נשוי לטג'יטו, אחות מוסמכת בבית החולים הדסה בעין כרם, ואב לארבעה ילדים.
מתגורר במבשרת ציון.
ג'ק וייט
ג'ון אנתוני גיליס (באנגלית: John Anthony Gillis; נולד ב-9 ביולי 1975) הידוע בשם הבמה ג'ק וייט הוא מוזיקאי ומפיק מוזיקלי אמריקני. הוא נודע במיוחד כגיטריסט, קלידן וסולן להקת הווייט סטרייפס, עד להתפרקותם בפברואר 2011.
בשנת 2003 וייט דורג במקום ה-70 ברשימת הגיטריסטים הטובים ביותר בכל הזמנים במגזין רולינג סטון. הצלחתו בקרב הקהל ובקרב מבקרי המוזיקה איפשרה לו לקחת חלק בשיתופי פעולה עצמאיים עם אומנים אחרים, ביניהם גם בק, הרולינג סטונז, ג'ף בק, אלישה קיז, בוב דילן, ביונסה ולורטה לין, איתה יצר את האלבום Van Lear Rose. וייט שותף בשתי להקות נוספות: להקת הרוק The Raconteurs, אותה הקים בשנת 2005, ולהקתו השלישית The Dead Weather, שהוקמה ב-2009. ב-2012 הוציא אלבום סולו ראשון בשם "Blunderbuss".
נעוריו ותחילת דרכו.
ג'ון אנתוני גיליס, ממוצא פולני וסקוטי, הוא בנם של טרזה וגורמן גיליס, הקטן מבין עשרת ילדיהם (שישה אחים, שלוש אחיות). הוא נולד למשפחה קתולית שהתגוררה בשכונה למעמד הבינוני בדטרויט, מישיגן. אביו ואמו עבדו אצל הבישוף, בתפקיד איש תחזוקה וכמזכירה, בהתאמה. בסופו של דבר הפך וייט לעוזר בכנסייה, מה שהביא לו תפקיד בסרט "The Rosary Murders" (1987), שצולם בעיקר בדרום-מערב דטרויט. כילד הוא העריץ מוזיקה קלאסית, ולמד מוזיקה בתיכון היוקרתי "קס טכניקל" בדטרויט.
בגיל שש החל וייט לנגן (בתופים). כנער מתבגר הוא נהג להאזין לבלוז ולרוק משנות השישים, שהשפיעו עליו לאחר מכן בוייט סטרייפס. ביו האומנים המועדפים עליו בתחום הוא מנה את סאן האוס, ואת בליינד וילי מקטל. הוא וחבר הילדות שלו, דומיניק סצ'יטה, נפגשו בסופי שבוע בעליית הגג של וייט כדי להקשיב למוזיקה, והקליטו גרסאות כיסוי על קלטות שמע. ג'ק וייט תואר באותה תקופה כ"ילד עם שיער קצר ופלטה לשיניים". בראיונות רבים אמר וייט שהשיר "Grinnin' In Your Face" (סאן האוס) הוא השיר האהוב עליו בכל הזמנים.
ב-2005, אמר וייט למייק וולאס בתוכנית 60 דקות, שהחיים שלו יכלו להיות שונים לגמרי. "התקבלתי למדרשה בוויסקונסין, ועמדתי להפוך לכומר, אבל ברגע האחרון חשבתי, 'אני פשוט אלך לבית ספר ציבורי... בדיוק השגתי מגבר חדש בחדר השינה שלי, ולא חשבתי שיותר לי לקחת אותו איתי."
בגיל 15, החל וייט בתקופת חניכות של שלוש שנים אצל בריאן מולדון, רפד שהיה מכר של משפחתו. וייט הודה בהמשך למולדון שהכיר לו את ז'אנר הפאנק ודחף אותו לנגן איתו בלהקה: "הוא היה מתופף... אז הנחתי שאצטרף אליו בגיטרה." השניים הקליטו אלבום, "Makers of High Grade Suites", תחת השם "The Upholsterers" ("הרפדים"). מאוחר יותר פתח וייט עסק עצמאי בשם Third Man Upholstery. הסלוגן של העסק היה "Your Furniture's Not Dead" ("הריהוט שלך לא מת"), והוא אופיין בצבעים שחור וצהוב ― כולל מכונית מסחרית צהובה, מדים שחורים־צהובים, ולוח מודעות צהוב. למרות שלא חסרו לקוחות, וייט טוען שהעסק לא היה רווחי, בגלל חוסר תשומת הלב שלו לכסף, ושיטותיו הבלתי מקצועיות, שכללו מילוי חשבונות בעפרונות צבעוניים וכתיבת שירה בתוך הרהיטים. זמן קצר לאחר מכן הופיע וייט בהופעתו המקצועית הראשונה — כמתופף להקת Goober &amp; the Peas מדטרויט. הוא הופיע גם לבדו, וניגן עם להקות מקומיות אחרות.
קריירה.
הווייט סטרייפס.
וייט הקים את הוייט סטרייפס ב-1997, יחד עם מג וייט. הלהקה החלה את דרכה המקצועית כחלק מסצנת הגראג' רוק המחתרתית במישיגן, ונגנה עם להקות כגון Bantam Rooster, The Dirtbombs, The Paybacks, Rocket 455 ואחרות. בשנת 1998 חתם הצמד על חוזה הקלטות עם "Italy Records" חברת הקלטות מקומית עצמאית שנוהלה על ידי דייב ביואיק. את אלבום הבכורה שלה, The White Stripes, הוציאה הלהקה לאור ב-1999, ובשנה שלאחר מכן את אלבומה De Stijl. האלבום הגיע בסופו של דבר אל המקום ה-38 במצעד בילבורד לאלבומים עצמאיים, כשהלהקה החלה לצבור פופולריות.
בשנת 2001 הוציאה הלהקה לאור את אלבומה White Blood Cells. צליל הגראג' רוק המופשט של האלבום זכה לביקורות משבחות רבות בכל רחבי העולם, והפך את הוייט סטרייפס לאחת הלהקות המהוללות ביותר בשנת 2002. בשנת 2003 יצא לאור אלבומם Elephant, שזכה להצלחה הן בביקורות מוזיקליות, והן בשוק המסחרי. Allmusic כתבו על האלבום שהוא "נשמע יותר עצבני, יותר פרנואידי ויותר מדהים מקודמו... אפל יותר וקשה יותר לעיכול מ-White Blood Cells" הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Seven Nation Army", הוא המצליח ביותר של הלהקה.
אלבומם החמישי, Get Behind Me Satan, הוקלט בביתו של וייט, וסימן שינוי בכיוון המוזיקלי של הצמד: הוא כלל מלודיות מבוססות פסנתר, ניסויים במרימבה, ונגינת קצב מצד וייט. בשנת 2007 יצא לאור האלבום Icky Thump, שנכנס במצעד האלבומים הבריטי היישר אל המקום הראשוןופתח במקום השני במצעד Billboard 200. הצליל באלבום כלל יותר השפעות של פאנק, גראג' רוק ובלוז מקודמיו. לקראת סוף שנת 2007 הכריזה הלהקה על ביטול 18 הופעות, בגלל הפרעות החרדה החמורות של מג וייט.