ב-1993, הקליטו בודי קאונט גרסת קאבר לשיר היי ג'ו לטובת אלבום המחווה לג'ימי הנדריקס "Stone Free: A Tribute to Jimi Hendrix". את אלבומה השני, Born Dead, הוציאה הלהקה ב-1994 בחברת ההקלטות Virgin. לפני הקלטת האלבום השלישי, Violent Demise: The Last Days, הבסיסט מוסמן עזב את הלהקה והוחלף בגריז. המתופף, ביטמאסטר וי, מת מלוקמיה זמן קצר לאחר צאת האלבום, והוחלף במתופף או.טי. אחריו עזב גם גריז את הלהקה, יחד עם הירצחו של הבסיסט לשעבר מוסמן (פברואר 2001) שסיים באותה תקופה את אלבומו Beat 'Em Up עם איגי פופ ולהקתו "הטרולים". לקראת סוף 2004 מת גיטריסט הקצב די-רוס מסיבוכים של לימפומה, והשאיר רק את אייס-טי ואת ארני סי מהלהקה המקורית.
בעקבות האירועים הללו אמר אייס-טי: "למען הכנות, בשבילי, אחרי דבר כזה, יש לך שתי אפשרויות: או להיעצר לחלוטין או להמשיך בחיים. [...] זה היה כל כך אמוציונאלי. היינו באמצע הקלטות והוא הולך ומת? הייתי כולי ב'לעזאזל!' אבל אחרי כמה זמן כולם באו במין 'די, די, אתה חייב לעשות את זה.' זה היה מצב של 'ליצור או לברוח'. [...] עיקר הלהקה הוא בזה שהיא מורכבת מחברים. העניין הוא לא ללכת ולשכור את המתופף הטוב ביותר, או הגיטריסט הטוב ביותר. אם אנחנו לא מכירים אותך, אתה לא יכול להיות בלהקה."
ביולי 2006 הוציאה בודי קאונט את אלבום האולפן הרביעי שלה, Murder 4 Hire ("רצח להשכרה"), בחברת ההקלטות " Escapi Music". בעטיפת האלבום מופיע הדוד סם כשהוא מחזיק בשלט קרטון " Will Kill for Money" ("ארצח תמורת כסף"), מין השוואה בין צבא ארצות הברית לרוצח שכיר. בשורותיהם עומדים כיום המתופף או.טי., הבסיסט וינסנט פרייס וגיטריסט הקצב בנדריקס. בודי קאונט ממשיכים להקליט ולהופיע. בהתייחסות לעתיד הלהקה אמר ארני סי: "אנחנו הולכים להמשיך עם הלהקה. אני לא יודע אם זו תהיה בודי קאונט, אבל בצורה כזו או אחרת, אני ואייס תמיד ננגן ביחד."
ב 6 במרץ 2020 יצא לאור אלבומם השביעי של הלהקה "Carnivor" בו השתתפו מספר אמנים וביניהם איימי לי מלהקת הרוק אוונסנס.
סגנון מוזיקלי.
שורשי המוזיקה שיצרה הלהקה בימיה הראשונים הם בעיקר בסוגות ההבי מטאל וההארדקור פאנק, אל לעיתים היא התקשרה לז'אנרים אחרים: ספיד מטאל, ת'ראש מטאל וראפקור. לפי ארני סי, "רצינו להיות להקת פאנק גדולה [...] האלבום הראשון שלנו הוא כמעט אלבום פאנק." כשאלבום הבכורה של הלהקה יצא, אייס-טי כינה אותו "אלבום רוק עם מנטליות של ראפ." מאוחר יותר תואר האלבום כזה שסלל את הדרך לעלייתם של הראפ מטאל והנו-מטאל.
אייס-טי אמר ש"כשיצאנו לראשונה, לא רציתי שנהפוך ללהקת ראפ/רוק. רציתי להגדיר מחדש את ההארדקור והמטאל. אם אתם מקשיבים לאלבום הראשון, אני לא עושה ראפ! לא רציתי ללכת להופיע עם קורן. רציתי להופיע עם סלייר!" בהזדמנות אחרת אמר אייס-טי ש"מה שראיתי היה כיוון חדש במוזיקה. הייתי מן, 'זה יעבוד כי ראפ זה רוק ורוק זה ראפ.' הכל אותו הדבר." לפי ארני סי "המון ראפרים רוצים להיכנס ללהקת רוק, אבל התהליך חייב להיות כנה. אתה לא יכול לקנות לכולם גיטרות ולצפות שזה יעבוד. [...] אייס ואני, מצד שני, ממש אהבנו את המוזיקה שעשינו, וראו את זה."
עיצורים מהופכים
עיצורים ריאתיים
עיצורים ריאתיים (pulmonic) הם עיצורים, שבמהלך הפקתם זרימת האוויר יוצאת מהריאות ונחסמת בשלב מסוים, באופן מלא או חלקי, על ידי התקרבות איבר ההגייה הפעיל לאיבר ההגייה הסביל, בחלל הפה או בגרון.
עיצורים מורעדים
זכוכית שעון
זכוכית שעון היא כלי מעבדה המשמש לכיסוי כלים המכילים נוזלים חמים. צורתה של הזכוכית עגולה, והיא קמורה כלפי מרכזה. הצורה העגולה נועדה להתאים לכלים כגון כוסות ששפתיהם עגולות, ואילו הקמר כלפי המרכז נועד לנקז את טיפות האדים המתעבים על פני הזכוכית חזרה אל הכוס. שְמהּ ניתן לה עקב זהותה לזכוכית ששימשה לכיסוי שעוני כיס.
שימושים נפוצים.
השימוש בזכוכית נפוץ בניסויים בהם מניחים לנוזל להתקרר. כדי לצמצמם אובדן הנוזל מניחים את זכוכית השעון שכאמור מנקזת את הטיפות פנימה.
שימוש נוסף הוא בתהליך של שְׁפִיָּה (דקנטציה), בה צורת הזכוכית מקלה מאוד על מזעור אובדן מוצקים בניסוי.
שימוש טריוויאלי אחר הוא ככיסוי שגרתי לכוסות, כדי שלא יפול עליהם דבר מה בטעות, או לעיבוי של חומרים נדיפים הנמצאים בכוסות (האדים פוגעים בזכוכית השעון הקרה ומתעבים).
עיצורים פוצצים
עיצורים הדופים
שפייה
שְׁפִיָה (דֶקַנְטציה) היא תהליך שתכליתו הפרדת משקע מוצקים מנוזלים באמצעות שפיכת הנוזל.
מקור המילה בתהליך הכנת היין בעת העתיקה. כבר בעת הזו התקיים שלב של מעין סינון על ידי שפיכת הנוזל מעל פני המוצק.
בבישול מקובל תהליך השפיה, למשל בהכנת עדשים לפני ההרתחה, או בהכנת פסטה לאחר ההרתחה.
בכימיה מקובל להשתמש בשפייה לסינון גס בכמויות קטנות שכן קשה לערוך שפייה מבלי לשפוך חלק מהמוצקים, ובכל אופן שפייה דורשת השקעה רבה של זמן. מגבלה נוספת היא השארות של חלק מהנוזל בכלי לאחר השפייה.
להגברת יעילות השפייה ניתן להשתמש גם בצנטריפוגה (סרכזת) המגבירה את השיקוע של המוצקים ומקלה על השפייה, ובזכוכית שעון לשם ניצול מים שהתאדו.
שְׁפִיָה (הכנת יין) הוא תהליך שבו היין נשאב (בעזרת אמצעים מכניים או כוח הכבידה) מעל פני המשקעים שבתחתית המכל (חבית עץ, מכל זכוכית\נירוסטה\בטון) מבלי להפריעם אל מכל ביניים.
המשקעים (המכילים חלקיקים בגודל 10-50 מיקרון) נשטפים ומורחקים מן המכל והיין מוחזר למכל הנקי.
על ידי פעולת השפייה היין באופן הדרגתי הופך צלול יותר.
לאחר כ8-12 חודשים מהבציר - כאשר מהיין לא "נופלים" עוד משקעים, יכול היינן להחליט האם לבקבקו או להמשיך ליישנו ולבקבקו במועד מאוחר יותר.
ניתן לראות מספר זמנים קריטיים לשפייה במשך תהליך היין:
לאחר התסיסה האלכוהולית - שפייה של משקעים גסים.
לאחר התסיסה המלולקטית.
במשך זמן היישון (מרץ ויוני)
שפייה אחרונה לפני הביקבוק.
בהכנת יין לבן ורוזה - מתבצעת שפייה בסיום פעולת השיקוע.
תהליך השפייה מחדיר (ממיס) כמות גדולה של חמצן ליין (מקרו-חימצון) - תופעה שלרוב איננה רצויה, במיוחד בזמן היישון כאשר היין כבר איננו צעיר וחסון.
ניתן לצמצם את כמות החמצן המומס ביין בזמן השפייה על ידי שימוש בגז אינרטי (פחמן דו-חמצני, חנקן, ארגון) המחליף את האוויר (חמצן) שבמכל בגז. כאשר היין מוזרם למכל (דרך ברז בתחתית) הוא דוחף את הגז האינרטי החוצה ולאורך כל התהליך נוצרת "שכבת ביניים" של גז המפרידה בין היין לאוויר.
התפסן בשדה שיפון
הבתולים הנצחיים של מרים
בתוליה הנצחיים של מרים הם עיקר אמונה ברוב הכנסיות הנוצריות, לפיו מרים, אם ישו הייתה ונותרה בתולה בעת שהתעברה מרוח הקודש, במהלך עצם הלידה של ישו, ולאחר מכן, כל חייה. זוהי אחת מארבע הדוגמות המתייחסות למרים בכנסייה הקתולית, והיא מקובלת באותה מידה בכנסיות המזרחיות. כפועל יוצא ממנה, מפרשים שאחי ואחיות ישו, המוזכרים בברית החדשה, היו למעשה דודניו או צאצאים מנישואים קודמים של יוסף. רוב הכנסיות הפרוטסטנטיות האורתודוקסיות שוללות את הבתולים הנצחיים, בשל היעדר מקור בכתבי הקודש, ומקבלות רק שמרים הייתה בתולה לפני הלידה.
היסטוריה.
בראשית הנצרות.
הבשורות לפי מתי ולוקאס מזכירות את היות מרים בתולה בעת שהרתה את ישו. במתי, מלאך נגלה ליוסף, והודיע לו כי העובר בא מרוח הקודש. מתי מציין כי לידת הבתולין באה למלא את נבואת ישעיה אודות "הִנֵּה הָעַלְמָה (במשמעות בתולה) הָרָה וְיֹלֶדֶת בֵּן וְקָרָאת שְׁמוֹ עִמָּנוּ אֵל". כתוב כי יוסף לא ידע את מרים עד לאחר הלידה: "וּבְטֶרֶם יָבֹא אֵלֶיהָ נִמְצֵאת הָרָה מֵרוּחַ הַקֹּדֶשׁ... וְלֹא יְדָעָהּ עַד כִּי־יָלְדָה בֵּן (בנוסחים רבים: אֶת־בְּכוֹרָהּ) וַיִּקְרָא אֶת־שְׁמוֹ יֵשׁוּעַ". בלוקאס, האזכור מפורש פחות. מצוין רק כי המלאך גבריאל בא לברך "בְּתוּלָה מְאֹרָשָׂה לְאִישׁ אֲשֶׁר־שְׁמוֹ יוֹסֵף מִבֵּית דָּוִד וְשֵׁם הַבְּתוּלָה מִרְיָם". הבתולין לא נזכרים בבשורות לפי מרקוס ויוחנן. בכמה מקומות בברית החדשה נזכר שלישו היו אחים ואחיות. במתי י"ג נ"ה-נ"ו כתוב "הֲלֹא שֵׁם אִמּוֹ מִרְיָם וְאֶחָיו יַעֲקֹב וְיוֹסֵי וְשִׁמְעוֹן וִיהוּדָה׃ וְאַחְיוֹתָיו הֲלֹא כֻלָּן אִתָּנוּ".
שאלת הבתולין לא עוררה עניין רב בקרב אבות הכנסייה המוקדמים. הייתה הסכמה רחבה כי מרים הייתה בתולה לפני הולדת ישו (ante partum בתאולוגיה הלטינית), ככתוב במתי, אך לא יותר מכך. באמצע המאה השנייה, יוסטינוס מרטיר ואירנאוס היו הראשונים לעסוק בכך בהרחבה יחסית, אך מתוך הזווית של קיום נבואת ישעיה, ללא מחשבה יתרה על מצב מרים בתום הריונה. באותה עת, השאלה זכתה להתייחסות במספר כתבים אפוקריפיים, ויותר מכל ב"פרוטואוונגליון לפי יעקב". החיבור, שנכתב כנראה בחוגים שדגלו בפרישות חמורה, תיאר את מרים כמי שהוקדשה לחיים כבתולה מושבעת מינקות. יוסף היה אלמן קשיש שנועד להיות מגנה יותר מאשר בעלה, ואחי ישו היו בניו מנישואיו הראשונים. בתוליה נותרו שלמים כל חייה, ובמשתמע, במהלך (in partum) ואחר (post partum) הלידה הנסית. מיילדת שנלוותה ליוסף לא האמינה בכך, וניסתה לבדוק זאת באצבעה. ידה עלתה באש.