בוניפרטי פרש ממשחק פעיל בגיל 33, כשלזכותו חמש אליפויות ושני גביעים, ובזמן פרישתו היה מלך השערים ומלך ההופעות במדי יובנטוס בכל הזמנים. שיא השערים של בוניפרטי החזיק מעמד במשך 45 שנים, עד שאלסנדרו דל פיירו, שבעצמו הוחתם ביובנטוס על ידי בוניפרטי בשנת 1993, עקף אותו בשנת 2006. בוניפרטי ממוקם היום במקום השביעי בכל הזמנים בטבלת ההופעות במדי יובנטוס, כשגם בטבלה זו מוביל היום דל פיירו. בוניפרטי ממוקם במקום ה-12 בטבלת הכובשים של הסרייה א' בכל הזמנים. בזכות נתונים אלו, זכה בוניפרטי להיכלל ברשימת פיפ"א 100, שנערכה על ידי פלה הברזילאי בשנת 2004 וכללה את 125 הכדורגלנים החיים הטובים בעולם.
זמן קצר לאחר פרישתו קיבל בוניפרטי תפקיד ניהולי ביובנטוס, ובין השנים 1971 ל-1990 שימש כנשיא הקבוצה. הוא סיים את תפקידו לאחר החלפת הבעלות על הקבוצה, אך שנה אחר כך הוחזר לתפקיד וכיהן בו למשך שלוש שנים נוספות. עד למותו החזיק בתואר נשיא של כבוד מטעם המועדון. בין השנים 1994 ל-1999, כיהן כנציג מפלגת הימין-מרכז "פורצה איטליה" בפרלמנט האירופי.
נפטר בטורינו ב-18 ביוני 2021, עקב אי ספיקת לב.
נכדו, פיליפו, גם הוא החל את דרכו ככדורגלן בקבוצת הנוער של יובנטוס, ואף ערך הופעה אחת במדי הקבוצה הבוגרת, במחזור האחרון של עונת . באותו משחק הוא שיתף פעולה בקישור עם אלסנדרו דל פיירו, ששבר את שיאו של סבו כמלך השערים בכל הזמנים של המועדון.
ג'אמפיירו בוניפרטי
ניורד
האל ניורד (נורדית עתיקה: Njörðr) במיתולוגיה הנורדית הוא אל הסופות והברקים הארציים מקבוצת הוואניר והמקביל לתור מקבוצת אלי האייסיר.
ניורד הוא האל אשר האנשים פנו אליו למען קבלת גשמים בימי בצורת והוא היה אל נערץ מקבוצת אלי הוואניר .
האל ניורד היה אחראי על המים בעולם הארצי ואם הייתה בעיה ביבול היו מאשימים אותו בכך .
מיקומו של ניורד לא היה ידוע לבני האדם בתחילת אמונתם במיתולוגיה אז ולכן אם רצו להתפלל אליו לגשמים היו הולכים למקור המים הקרוב ביותר.
אך לאחר מספר שנים האמינו שניורד הוא אחד מאלי הואניר לכן קישרו אותו לעולם הואנאהיים.
גילי דרורי
גילי דרורי (נולדה ב-23 במרץ 1962) היא פרופסור מן המניין במחלקה לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, חוקרת גלובליזציה, ארגונים וידע. מכהנת כראשת פורום אירופה באוניברסיטה העברית. ב-1 באוקטובר 2022 אמורה להיכנס לתפקיד דיקנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית.
קורות חיים.
גילי דרורי נולדה בירושלים לצילה ולאמיר דרורי. גדלה ברמת השרון והייתה חניכה ומדריכה בתנועת המחנות העולים. את שירותה הצבאי עשתה כקצינת חינוך בחטיבת גולני. השלימה לימודי בוגר ומוסמך במחלקות למדע המדינה ולסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. עבודת התיזה שלה, לתואר מוסמך, עסקה במדע וטכנולוגיה בארצות מתפתחות ובוצעה בהנחייתו של פרופ' יהודה שנהב. את לימודי הדוקטורט בסוציולוגיה השלימה באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית בהדרכת פרופ' ג'ון וו. מאייר ומיקדה בנושא הגלובליזציה של מדע וטכנולוגיה. בשנים 2000–2011 שימשה כמרצה בתוכנית ליחסים בינלאומיים ובבית הספר לחינוך באוניברסיטת סטנפורד וכן כיהנה כראשת תוכנית המצוינות בלימודי יחסים בינלאומיים לתואר ראשון. ב-2011 שבה עם משפחתה לישראל והתמנתה לפרופסור חברה במחלקה לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית.
חברת הוועד המנהל של חברת "דרך רוח" לקידום מדעי הרוח בישראל, עורכת סדרת גלובליזציה של עמותת "בשער - קהילה אקדמית למען החברה בישראל", חברת מערכת של כתבי העת
"European Journal of Cultural and Political Sociology", "Minerva" ו-"Organization Studies", גזברית החברה הישראלית לחינוך משווה, ועומדת בראש קבוצת דיון במכון ון ליר בירושלים בנושא חקר האקדמיה בישראל. בעבר שימשה כמזכירת החטיבה לסוציולוגיה עולמית וטראנסלאומית באגודה הסוציולוגית האמריקנית, כחברת הוועד המנהל של החברה למחקר חברתי של המדע (4S), וכראשת התוכנית האקדמית של מינהלת עיר עולם ותיירות בעיריית תל אביב-יפו. משנת 2014 ועד ראשית 2018 כיהנה כראשת המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנתיים שהסתיימו בפברואר 2020 כיהנה כנשיאת האגודה הסוציולוגית הישראלית.
מחקרים.
מחקריה משלבים נושאים ממחקרי גלובליזציה,
לימודי ארגונים,
תאוריית החברה העולמית,
חקר מדע,
טכנולוגיה,
חדשנות
וחינוך.
חקרה גם את התרבות העולמית,
מִימשליוּת
וארגונים רב-לאומיים.
שבעת הספרים שכתבה וערכה עוסקים במיסוד וגלובליזציה של מדע ומודרניות (2003), אי-שוויון בעידן הידע (2005), גלובליזציה של ארגון וארגונים (2006), תורתו הסוציולוגית של ג'ון וו. מאייר (2009), גלוקליזציה של ניהול וארגון (2014), מושג השחקנוּת בתאוריה המוסדית (2019) ותפקידה הציבורי של האוניברסיטה (2021). ספר שמיני, שכתבה עם תלמידיה באוניברסיטה העברית, מתמקד בנושא מודל הסלילים לחדשנות ומתאר את המערך המוסדי של כלכלת החדשנות בישראל (2013).
מחקריה עוסקים במיתוג אוניברסיטאות (האופן שבו החינוך הגבוה מושפע מרעיונות מתחום השיווק, תוך ניתוח השוואתי והיסטורי), בחקיקה בנושאי זכויות אנוש (באיזו דרך מושפעת שפת החוק הלאומי מקשרים בין-מדינתיים), ובאופי הגלוקלי של ניהול וארגון (על הבנייתו של חיבור בין מקומי ועולמי, בין פרטיקולרי לאוניברסלי, בארגונים בכלל ובארגונים הנקראים רב-לאומיים בפרט).
בחלק הארי של מחקריה משולב ניתוח קובצי נתונים המאפשרים מבט השוואתי והיסטורי.
ספרים.
הספר תורגם לספרדית
שולזינגר
שולזינגר (Shulsinger) הוא שם משפחה.
רב-חנק מצוי
רַב-חַנָּק מָצוּי הידוע גם בשם נחש בריח או נחש בריח מצוי (שם מדעי: "Boa constrictor") הוא מין נחש חנק גדול ממשפחת החנקיים החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית.
נקבות רבי החנק גדולות יותר מהזכרים, והן מגיעות לאורך של 2-3 מטר, בעוד הזכרים בדרך כלל מגיעים לאורכים של 1.5-2.3 מטר. הצבעים של רבי החנק כוללים גוונים שונים של חום, אפור, צהוב, ואף לבן לעיתים רחוקות. קצה זנבם נוטה לצבע אדום.
רבי חנק מעדיפים סביבות לחות עם הרבה צמחייה, כגון יערות גשם, ועל כן לעיתים קרובות ניתן למצוא אותם בתוך בריכות ושלוליות טבעיות או ליד גדות נהרות ואגמים. הנחש הוא שוכן עצים רוב זמנו והוא מטפס ביעילות באמצעות החוליות הלופתות שלו.
טרפו של הנחש הוא יונקים ועופות שונים בעלי דם חם. הוא תוקף ממארב בין הצמחים ולופת את הטרף בין החוליות שלו עד שהוא נחנק למוות . לאחר מכן הוא בולע את הטרף בשלמותו. הנחש אינו ארסי.
נחשים אלה בעלי מזג נח ורגוע, ולעיתים קרובות הם גם מתרבים בשבי. עם זאת זהו נחש מסוכן בעל שיניים חדות הנתפסות בקורבנם ולעיתים אף נתקעות בתוך העור. הנחש יכול להיות קטלני.
תת-מינים.
כמה תת-מינים של הנחש נחשבים כיום לתת-מינים לא קיימים. אחרים בעלי דמיון שטחי לתת-מינים דומים וקשה להבדיל ביניהם:
כיום רואים בתת-מין לשעבר - Boa Constrictor imperator, מין עצמאי - רב חנק מלכותי.
נחש בריח (סוג)
מורסיה (כדורגל)
חוסטו טחדה
חוסטו טחדה מרטינס (בספרדית: Justo Tejada Martínez; 6 בינואר 1933 – 31 בינואר 2021) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני, ששיחק בעמדת החלוץ בקבוצות ברצלונה, ריאל מדריד ואספניול ובנבחרת ספרד.
קריירה.
קריירה קבוצתית.
טחדה, יליד ברצלונה, החל לשחק בנערים של אאורופה המקומית, לפני שהצטרף לנוער של ברצלונה. ב-1951 החל טחדה לשחק בקבוצת המשנה של ברצלונה, אספנייה אינדוסטריאל, ששיחקה בליגה השלישית בספרד. בעונה הבאה, עונת 1952/53, הושאל מברצלונה למורסיה על מנת לצבור ניסיון מקצועני. כשחזר טחדה לברצלונה, הוא הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת. עונתו הראשונה בקבוצה הייתה מוצלחת מאוד. את שער הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה במחזור השמיני, בניצחון 0–1 על אוססונה. בהמשך כבש טחדה צמדים לרשתן של הקבוצות ראסינג סנטאנדר, דפורטיבו לה קורוניה וריאל אוביידו. שני רגעי השיא של טחדה בעונה זו היו הבקעת רביעייה לריאל סוסיאדד ב-10 בינואר 1954 והבקעת צמד בקלאסיקו נגד ריאל מדריד ב-21 בפברואר 1954, בו ניצחה ברצלונה 1–5. בסך הכול הבקיע טחדה 14 שערים ב-19 משחקי ליגה בהם שותף, וברצלונה סיימה במקום השני בליגה.
שתי העונות הבאות היו פחות מוצלחות עבור טחדה, שהבקיע בשתיהן ביחד פחות מבעונת הבכורה שלו, וברצלונה הצליחה לסיים גם בהן במקום השני בליגה. בעונת 1954/55 הבקיע טחדה שלושער מול אתלטיקו מדריד ב-10 באוקטובר 1954. בעונת 1956/57 זכה טחדה עם ברצלונה בגביע הספרדי בפעם הראשונה בקריירה שלו. בעונה זו הבקיע 8 שערי ליגה ב-16 הופעות, ביניהם שלושער לאתלטיקו מדריד בניצחון ברצלונה 3–7 ב-23 בספטמבר 1956.