M3 סטיוארט (באנגלית: M3 Stuart) הייתה סדרת טנקים קלים מתוצרת ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה. הם נקראו על שמו של ג'.א.ב סטיוארט, גנרל בצבא הקונפדרציה.
מעל ל-22,000 טנקים יוצרו במשך השנים 1944-1941, והם היו בשימוש נרחב ביותר (בשל מספרם) בקרבות מול צבאות גרמניה הנאצית, איטליה ויפן. הקרבות במדבר המערבי ובצפון אפריקה בשנים 1941–1942 הדגישו את חסרונות טנק הסטיוארט בלוחמת שריון. חולשתו העיקרית של ה־M3 הייתה נעוצה בחימושו - תותח בקוטר 37 מ"מ שהיה חלש מכדי להתמודד מול השריון הגרמני. מאחר שטנקי הסטיוארט היו זמינים בכמויות כה גדולות, הם לא הוצאו משירות ובמקום זאת הוגבלו בעיקר לתפקידי סיור.
במהלך המלחמה, טנקי סטיוארט רבים הועברו לבעלות בריתה של ארצות הברית כחלק מחוק השאל החכר. כ-6,900 סופקו לבריטניה, ו-1,681 לברית המועצות. לאחר המלחמה הועברו טנקי הסטיוארט המיושנים לצבאות ברחבי אירופה, אסיה, ואמריקה הדרומית. מצרים קיבלה לידיה מספר טנקים, אך הם הוצאו משירות מבלי שהשתתפו במלחמות נגד ישראל. מחליפו של הסטיוארט בצבא ארצות הברית היה הטנק M24 צ'אפי.
טנק זה כנראה עדיין בשרות בפרגוואי ונחשב לטנק שעשה את השרות הכי ארוך.
דגמים.
M3: דגם ייצור ראשוני. 5,811 יחידות יוצרו.
M3A1: לדגם זה נוסף מייצב גירוסקופי לתותח, כיפת המפקד הוסרה. 4,621 יחידות יוצרו.
M3A3: דגם ייצור אחרון עם תצורת תובה חדשה עם שריון חזית משופע, והגדלת מספר הפגזים לתותח 37 מ"מ ל-174. 3,427 יחידות יוצרו.
M3 עם להביור: הסבה של טנקי סטיוארט לנשיאת להביור במקום התותח הראשי. פותח במיוחד לשימוש חיל הנחתים בזירת האוקיינוס השקט.
תותח הוביצר מתנייע T18: דגם ניסיוני בו הותקן תותח הוביצר בקוטר 75 מ"מ על תובת M3 ללא צריח. נזנח לטובת M8.
M5: השינויים העיקריים בדגם זה הם התקנתם של צמד מנועי קדילק, ותצורת תובה דומה לדגם M3A3.
M5A1: דגם ייצור משופר עם צריח ה-M3A3. 6,810 יחידות יוצרו.
תותח הוביצר מתנייע M8: בדגם זה הותקן תותח הוביצר 75 מ"מ על טנקי M5 עם צריח פתוח. שימשו לסיוע אש קרוב. 1,778 יחידות יוצרו בין 1942 ל-1944.
קרול אדמס
קרול אדמס (באנגלית: Carol Adams; נולדה ב-1951) היא סופרת אמריקאית טבעונית, תאורטיקנית אקו-פמיניסטית ופעילה לזכויות בעלי חיים. אף על פי שנשים פמיניסטיות עסקו בקשר בין דיכוי האישה לדיכוי בעלי חיים עוד במאה ה-19, הייתה זו אדמס שפרסמה בשנת 1975 את המאמר השיטתי הראשון שהצביע על הקשר בין סקסיזם לסוגנות. הוציאה לאור תשעה עשר ספרים, בהם "The Sexual Politics of Meat".
עבודתה עוסקת בעיקר בקשר בין דיכוי האישה לדיכוי בעלי החיים.
אדמס פרסמה עשרות מאמרים העוסקים באקו-פמיניזם, צמחונות וטבעונות, זכויות בעלי חיים, אלימות במשפחה והתעללות מינית. בשנת 2011 נבחרה להיכנס להיכל התהילה האמריקאי לזכויות בעלי חיים מטעם הוועידה הלאומית לזכויות בעלי חיים בארצות הברית.
הגות.
(The Sexual Politics of Meat (1990 – ספרה 'הפוליטיקה המינית של הבשר' עוסק בקשר בין פמיניזם, צמחונות, פטריארכיה ואוכלי בשר. מושג מרכזי בספר הוא ה'רפרנט הנעדר' - מושג זה מתאר מנגנון שמטרתו לגרום לאוכלי הבשר לריחוק תודעתי בין המנה שהם אוכלים לבין החיה שמנה זו הייתה. אחד הכלים של מנגנון זה הוא מכבסת מילים – שימוש במילה 'בשר' במקום במילה 'גופה'. ברגע שהחיה הופכת למוצר צריכה, מנגנון 'הרפרנט הנעדר' מאפשר לשכוח את עובדת היותה אינדיבידואל. עוד היא טוענת בספרה כי אכילת בשר קשורה מבחינה תרבותית לגבריות, וכי הנקבות בתעשיית משק החי חוות דיכוי משולב מעצם היותן נקבות: הן במהלך חייהן כמכונות לייצור ביצים וחלב וכמכונות רבייה, והן במותן עבור צריכת בשרן. בשנת 2010, כאשר הספר יצא לאור במהדורה מחודשת לציון 20 שנה לפרסומו, הכתיר אותו הניו יורק טיימס כ"תנ"ך של הקהילה הטבעונית".
(The Pornography of Meat (2003 – ספרה 'הפורנוגרפיה של הבשר' חוקר, על ידי ניתוח תוכן מילולי וחזותי, את האופן בו נשים ובעלי חיים בתרבות המערב מתמזגים לכדי קבוצה אחת, וזאת כדי לשמר את המקום של שתי קבוצות אלו בתחתית ההיררכיה.
בשנת 1991, להקת Consolidated שחררה את השיר "The Sexual Politics of Meat" המורכב כולו ממשפטים שנלקחו מספרה הנושא את אותו השם.
פרידריך שפה
פרידריך שְפֶּה (בגרמנית: Friedrich Spee; 25 בפברואר 1591, דיסלדורף, גרמניה - 7 באוגוסט 1635, טריר, גרמניה) היה משורר וסופר גרמני מהמאה ה-17 שנודע בזכות התנגדותו לציד המכשפות שהתרחש בתקופתו, ובזכות חיבורו 'Cautio Criminalis' היוצא נגד שיטת העינויים שהייתה נהוגה בזמנו על מנת להרשיע מכשפות. שפה היה הראשון בתקופתו שהתבטא בחריפות נגד עינויים באופן כללי, והוא עשוי להיחשב לאדם הראשון שהציע טיעונים טובים נגד שיטת העינויים, בטענה כי אין זו דרך טובה לחלץ את האמת מהנחקרים.
חייו.
שפה נולד בדיסלדורף. בשנת 1610, כאשר סיים את לימודיו בקלן, הוא הצטרף למסדר הישועים. בשנת 1624, לאחר לימודים ממושכים בהם הוסמך לכמורה, הוא שימש כפרופסור באוניברסיטת פדרבורן. נחשב לקיצוני בזמנו, בתקופה בה ציד מכשפות היה הנורמה, ובשנת 1629 ניסו להתנקש בחייו בעיר פיין שבגרמניה. בשנת 1635 הוא נדבק בזיהום בבית חולים בטריר, ממנו נפטר.
עבודתו.
בשנת 1631 פורסמה עבודתו העיקרית 'Cautio Criminalis' (בעברית: 'אמצעי זהירות לתובעים'), המציגה את משנתו הסדורה לתביעות נגד כישוף. הוא לא צידד בביטול מיידי של משפטי המכשפות, אולם תיאר בסרקזם את הניצול של הליכים משפטיים בתביעה נגד מכשפות, במיוחד שימוש במכשיר העינויים 'לוח המתיחה' ודרש רפורמות בתחום. אירוע מזעזע לו היה עד שינה את תפיסתו:
שפה לא היה ספקן לגבי קיומן של מכשפות, ואף פתח את ספרו בהצהרה כי מכשפות אכן קיימות, אולם הוא היה מאוד מודאג מהעובדה שנשים חפות מפשע מוצאות להורג לצד מכשפות אמיתיות. ההשפעה המוסרית של פרסום ספר זה הייתה רבה. הספר הוביל לביטול שריפת מכשפות במספר אזורים, במיוחד בעיר מיינץ, ופרץ את הדרך להפסקתה ההדרגתית בשאר המקומות.
טיעונים.
ספרו מכיל 52 שאלות שהוא מבקש לענות עליהן. בין מסקנותיו הבולטות:
יום לציון היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ומאיראן
יום לציון היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ומאיראן, הוא יום זיכרון לאומי, שמצוין בישראל מדי שנה החל בשנת 2014, ב-30 בנובמבר, במטרה לציין את היציאה והגירוש של יהודי ארצות ערב ואיראן. התאריך 30 בנובמבר נקבע באופן סמלי משום שהוא למחרת כ"ט בנובמבר, יום החלטת החלוקה בעצרת האו"ם, כאשר קהילות רבות של יהודים בארצות ערב ובאיראן חשו לחץ מצד שכניהם, וכתוצאה מלחץ זה נאלצו לעזוב את מדינותיהם (ראו למשל, פרעות חלב). בעקבות ועדת ביטון במוסדות החינוך ברחבי ישראל יציינו החל משנת 2016 את יום היציאה והגירוש ממדינות ערב ומאיראן, ב-30 בנובמבר.
רקע: פליטים יהודים מארצות ערב.
פליטים יהודים ממדינות ערב הם יהודים אשר נאלצו ברובם, לעזוב חסרי כל את מדינות ערב שבהן נולדו וחיו, כתוצאה מהפרת זכויות אדם. מדובר בתהליך שהחל בשנות ה-30 של המאה ה-20, התעצם בהכוונתה של הליגה הערבית בסמיכות להקמת מדינת ישראל, נמשך בשנות ה-50 וה-60 ובמהלכו חדלו מלהתקיים קהילות בעלות היסטוריה בת מאות ואלפי שנים. כשלפי רוברט ויסטריך הוגדר הדבר כ"טיהור אתני" של האוכלוסייה היהודית במדינות המזרח התיכון. שהוביל לכך שרבים מהפליטים מצאו מקלט במדינת ישראל ומהווים כיום יותר ממחצית מאוכלוסייתה.
חוק יום לציון היציאה והגירוש.
ב-23 ביוני 2014 חוקק, ביוזמת חברי הכנסת שמעון אוחיון וניסים זאב, חוק בשם "חוק יום לציון היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ומאיראן". מטרת החוק מופיעה בסעיף 1 שלו: "מטרתו של חוק זה לשמור על זכויותיהם לפיצוי של פליטים יהודים יוצאי ארצות ערב ואיראן במסגרת משא ומתן להשגת שלום במזרח התיכון". על פי החוק, ביום זה השר לאזרחים ותיקים יורה על קיום טקס מרכזי לפתיחתו, שר החינוך יעודד קיום פעילות חינוכית בקשר ליום האמור ושר החוץ יורה על קיום פעילויות, לרבות באמצעות נציגויות ישראל בחוץ לארץ, להגברת המודעת הבינלאומית בקשר לפליטים היהודים יוצאי ארצות ערב ואיראן ולזכויותיהם לפיצוי. גם הכנסת תקיים דיון מיוחד לציון יום זה.
החל משנת 2010 החל מבצע איסוף עדויות אודות משפחות, אורח החיים והרכוש שהושאר מאחור על ידי הפליטים היהודים ממדינות ערב.
אנדרטות.
האנדרטה הראשונה במדינת ישראל לזכר יציאתם וגירושם של יהודי ארצות ערב ואיראן הוקמה
ב-9 במאי 2021. פסל הזיכרון ניצב בטיילת שרובר בשכונת ארמון הנציב בירושלים, תחת הכותרת
"לציון היציאה והגירוש". הקמתו נעשתה במסגרת החוק שהועבר בכנסת לשם הגברת המודעות לפרק זה של ההיסטוריה בתולדות העם היהודי.
על האנדרטה נכתב:
"עם הקמת מדינת ישראל למעלה מ-850,000 יהודים גורשו מארצות ערב ומאיראן. רבים מהפליטים עזבו את מולדתם חסרי כל ומצאו מקלט במדינת ישראל. ה-30 בנובמבר כל שנה נקבע כיום הזיכרון לאומי. האנדרטה הוקמה באדיבות החברה היהודית האמריקאית לשימור ההיסטוריה בשיתוף הפדרציה הספרדית העולמית, עיריית ירושלים והקרן לירושלים."
האנדרטה היא פרי יצירתו של הפסל והאומן הירושלמי סם פיליפ, דור חמישי בעיר.
גביע סינקפילד 2014
גביע סינקפילד 2014 היא תחרות על שהתקיימה בסנט לואיס בין התאריכים 27 באוגוסט ל-7 בספטמבר 2014.
זו התחרות החזקה ביותר מבחינת ממוצע מד כושר שהתקיימה מאז ועולם. בתחרות נערכו עשרה סיבובים, בקצב משחקים של 40 מסעים ב-90 דקות בתוספת 30 שניות לכל מסע, ולאחר מכן עוד 30 דקות ליתרת המשחק, שוב בתוספת 30 שניות לכל מסע.