בארכיונים המלכותיים נשמרות התכתובות האישיות של משפחת המלוכה וכן הספרייה המלכותית, ארכיוני תצלומים ואוסף אמנות. בספרייה נשמרים ספרי בית אורניה-נסאו וכן ספריית מוזיקה. הספרייה נוסדה בשנת 1813, לאחר שבית אורניה-נסאו שב למלוך בהולנד. בספרייה אוסף של כ־70,000 ספרים, ירחונים וחוברות. בספרית המוזיקה שמורות כ־6,000 יצירות, העתיקות בהן מאמצע המאה השמונה־עשרה.
הוצאות בית המלוכה ההולנדי מתוקצבות בהתאם לחוק תקציבי בית המלוכה משנת 1972. קיימות שלוש קטגוריות עיקריות של הוצאות: הקצבות אישיות למלכה, לנסיך אורניה ולנסיכה מקסימה, אשר הסתכמו ב־5.6 מיליון אירו בשנת 2006. הוצאות רשמיות לצורך מילוי תפקידים רשמיים של בית המלוכה, אשר הסתכמו ב־22.5 מיליון אירו בשנת 2006. הוצאות אחרות הקשורות לניהול משק בית המלוכה, אשר הסתכמו בסך 71.7 מיליון אירו בשנת 2006.
ילדי המלכה ונכדיה.
למלכה ולבעלה המנוח נולדו שלושה בנים:
למלכה ביאטריקס ולבעלה המנוח יש שמונה נכדים. הראשונה בהם, הנסיכה קתרינה אמליה, היא הראשונה בסדר לרשת את הכתר, מאחר שבהולנד התקבל חוק שוויון הירושה, שעל פיו הילד הבכור של המלך יורש את הכתר, ללא עדיפות לזכרים, כפי שהיה מקובל עד אז לפי החוק הסאלי.
תוארי המלכה.
ביאטריקס נולדה בשם ביאטריקס וילהלמינה ארמגרד ואן אורניה-נסאו, נסיכת הולנד, נסיכת ואן אורניה-נסאו, נסיכת ואן ליפה-ביסטרפלד; בהולנדית: Beatrix Wilhelmina Armgard, Prinses der Nederlanden, Prinses van Oranje-Nassau, Prinses van Lippe-Biesterfeld;
תאריה של ביאטריקס כמלכה היו: "ביאטריקס, מלכת הולנד בחסדי האל, נסיכת אורניה-נסאו, וכו' וכו' וכו'" השימוש בביטוי המשולש "וכו'" מתייחס לתארים הנוספים בהם מחזיקה המלכה.
המלכה חתמה על מסמכים רשמיים בשם "ביאטריקס". בפנייה רשמית אליה היא הייתה: "הוד מלכותך" (בגוף שני) (הולנדית: "Uwe Majesteit"). המלכה יוליאנה לא אהבה פנייה רשמית זו והעדיפה אותה בפנייה "גבירתי" (הולנדית: "Mevrouw"). עם עלייתה לכתר, הפתיעה ביאטריקס רבים כאשר חזרה להנהיג את הפנייה המלכותית, אף שמקובלת גם הפנייה "גבירתי".
לאחר שויתרה על הכתר חדלה ביאטריקס להיקרא "מלכה" ותארה הוא "הוד רוממותה הנסיכה ביאטריקס".
ביאטריקס היא ראש המסדר הצבאי של וילם ושל מסדרי אבירים הולנדיים נוספים. היא חברה מן החוץ במסדר הבירית הבריטי, גבירה במסדר הפיל הדני והוענקו לה מדליות ועיטורים רבים אחרים, בהם מדליית הזהב של הקונגרס האמריקאי. נמל התעופה הבינלאומי המלכה ביאטריקס, בעיר אורנייסטאד בארובה, נקרא לכבודה.
אתרי מורשת עולמית בישראל
מישל תומאס (פירושונים)
מישל תומאס
מישל תומאס (באנגלית: Michel Thomas; 3 בפברואר 1914, לודז' – 8 בינואר 2005, ניו יורק) היה בלשן רב-לשוני, מורה לשפות, וצייד נאצים יהודי. הוא פיתח שיטה להוראת שפות הקרויה על שמו, הקים שני בתי ספר והוציא סדרת קלטות וספרים ללימוד שפות.
קורות חיים.
תומאס נולד בשם מוֹנְיֶיק (משה) קרוזקוב (Moniek Kroskof) בעיר לודז' שבפולין למשפחה יהודית אמידה בעלת מפעלי טקסטיל. כשהיה בן שש שלחו אותו הוריו לחיות עם דודתו בעיר ורוצלב (שהייתה אז חלק מגרמניה) לאחר שסבל מהצקות אנטישמיות מצד שכניהם. עם עליית הנאצים לשלטון נמלט לצרפת, שם למד במחלקה לפילולוגיה של אוניברסיטת בורדו. לאחר מכן הוא למד פסיכולוגיה בסורבון ובאוניברסיטת וינה.
כשנפלה צרפת בידי הנאצים נמלט לעיר ניס שבצרפת של וישי, שם היה פעיל ברזיסטאנס ושינה את שמו למישל תומאס על מנת להקל את פעילותו בתנועה. הוא נעצר ונשלח למחנה עבודה, אך הצליח להשתחרר משם בעזרת מסמכים מזויפים וכך התחמק ממשלוח למחנה השמדה. הוא נסע לליון על מנת לגייס פליטים יהודיים לתנועת הרזיסטאנס, אך שם נעצר שוב, עונה ונחקר על ידי קלאוס ברבי. הוא שוחרר לאחר ששכנע את הגסטאפו כי הוא אמן צרפתי א-פוליטי. שנים לאחר מכן, ב-1987, הוא העיד במשפטו של ברבי, שהורשע בביצוע פשעים נגד האנושות. ב-1943, לאחר שנעצר ושוחרר שוב - הפעם על ידי המיליציה הצרפתית, הוא הצטרף ליחידת קומנדו צרפתית שסייעה למשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS; סוכנות הביון של ארצות הברית, קודמתה של ה-CIA), ולאחר שלמד אנגלית החל לעבוד ביחידת מודיעין של צבא ארצות הברית. בשלב זה שלט תומאס בשמונה שפות. בשבוע האחרון למלחמה הוא חשף משלוח שיועד לגריסה, שהכיל רישומים של למעלה מ-10 מיליון חברים במפלגה הנאצית ברחבי העולם.
לאחר ששוחרר מחנה הריכוז דכאו ב-1945, תחקר תומאס את צוות המשרפות, אסף מידע ועצר את מפקד המחנה אמיל מאהל, וקצין נוסף מהאס אס שהשתתף בטבח מלמדי. לאחר המלחמה נודע לתומאס שהוריו ומרבית מקרובי משפחתו נספו במחנה ההשמדה אושוויץ. הוא המשיך לפעול לאחר המלחמה והביא למעצרם של כ-2,500 פושעי מלחמה נאצים. ב-1947 הוא היגר ללוס אנג'לס שבקליפורניה, ארצות הברית, שם גר דודו.
תומאס התחתן בגיל מאוחר עם מורה בשם אליס ברנס (Alice Burns). נולדו להם בן ובת, ומאוחר יותר השניים התגרשו.
בשנת 2000 יצא ספר ביוגרפי על חייו. בעקבותיו התפרסם מאמר ב"לוס אנג'לס טיימס" שהטיל ספק בגרסתו של תומאס לגבי פעילותו במלחמת העולם השנייה. תומאס הגיש נגד העיתון תביעת דיבה, אך היא נדחתה. ב-2004 הוענק לתומאס עיטור "כוכב הכסף" על תרומתו לניצחון בעלות הברית במלחמת העולם השנייה.
תומאס מת מדום לב בעיר ניו יורק ב-2005, בגיל 90.
שיטת מישל תומאס.
מישל תומאס הקים בית ספר לשפות בבוורלי הילס, ופיתח שיטה להוראת שפות, המקנה לתלמיד יכולת לשוחח בשפה החדשה בתוך ימים ספורים. בגישה של תומאס, האחריות ללימוד השפה היא של המורה, ועל התלמיד להיות רגוע ומרוכז ולהימנע מלשנן את החומר וכן מלרשום סיכומים בכתב. המורה מלמד בשפת האם של התלמיד. לאחר שהמורה מלמד מילה חדשה או ביטוי, הוא אומר משפטים בשפת האם של התלמיד, אותם מתבקש התלמיד לומר בשפה הנלמדת. כך מתגבר התלמיד על החרדה מ"התקלה" כבר בשיעור הראשון עם משפטים פשוטים מאוד (לדוגמה: "אני רוצה ללכת"), ובהמשך נלמד אופן הבנייה של משפטים מורכבים (לדוגמה: "הייתי רוצה לדעת מדוע אין לך את הדבר בשבילי, משום שהוא מאוד חשוב לי ואני צריך אותו"). כאשר התלמיד נותן תשובה נכונה, המורה חוזר על כל המשפט עם המבטא המדויק, וכך אמור התלמיד ללמוד את המבטא עם הזמן. כאשר יש טעות בתשובתו של התלמיד, המורה עוזר לו להבין את טעותו ולתקן את עצמו. המורה גם מציע דרכים לזכור את המילים החדשות, למשל על ידי דמיון מקרי (או שלא מקרי) למילה בשפת האם של התלמיד. המילים והביטויים שבהם נעשה שימוש הם אבני היסוד של השפה, המאפשרים ביטוי מחשבות וקיום שיחה. בנוסף, כאשר שפות הודו-אירופיות נלמדות באנגלית, מודגש הדמיון בינן לבין השפה האנגלית. נעשה שימוש במילים שזהות למילים האנגליות, ונלמדים כללים המאפשרים ניחוש של מילים רבות מאוד על בסיס דמיונן למילים האנגליות.
במהלך השנים לימד מישל תומאס אלפי אנשים, בהם דיפלומטים, תעשיינים, מנהלי חברות, אקדמאים וידוענים רבים, בהם ברברה סטרייסנד, אמה תומפסון, וודי אלן, בוב דילן וגרייס קלי. בעקבות הצלחת בית הספר, הקים תומאס בית ספר נוסף בניו יורק והוציא סדרה של קלטות וספרים ללימוד שפות שזכתה להצלחה רבה וכיום היא שיטת לימוד השפות המובילה בבריטניה. תומאס עצמו שלט ב-12 שפות, והוא הוקלט מלמד ספרדית, צרפתית, איטלקית וגרמנית. בכל שפה הוא מלמד תלמיד ותלמידה, והמאזין לשיעור הוא למעשה התלמיד השלישי שמנסה לתרגם את משפטי המורה לשפה הנלמדת. מאחר שאוצר המילים הנלמד אינו גדול, מאוחר יותר הוצאו קלטות נוספות להרחבת אוצר המילים. לאחר מותו הוצאו קלטות בהן נלמדות שפות נוספות על פי שיטתו: מנדרינית, יפנית, רוסית, ערבית, פורטוגזית והולנדית.
דב רפל
דב רַפֶּל (כ"ב בתשרי ה'תרע"ז, 19 באוקטובר 1916 – כ"ח בכסלו ה'תשס"ד, 23 בדצמבר 2003) היה פרופסור ורב, חוקר נודע בפילוסופיה של החינוך, של תולדות עם ישראל ומחשבת ישראל.
ביוגרפיה.
רפל נולד בוורשה שבפולין. הוסמך לרבנות בבית הספר תחכמוני בעירו, ולמד אצל ההיסטוריון מאיר בלבן. בשנת 1936, בגיל 20, עלה לארץ ישראל, ולבניו הסביר זאת יותר מ-60 שנים מאוחר יותר: בעקבות כך החביא את תעודת ההסמכה שלו, ופנה ללמוד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו שם, קיבל שלוש מלגות הצטיינות מהן התקיים עד תום הלימודים, ולאחר מכן החל ללמד ב"בית צעירות מזרחי" בירושלים, שם הפכה אחת התלמידות לאשתו לעתיד - פנינה (פאולה) שטייגר, להם נולדו חמישה ילדים, ביניהם יואל רפל ונחמיה רפל.
בהמשך הוא לימד בבתי הספר מקוה ישראל ו"מוריה" בתל אביב-יפו. ב-1946 עבר לגור בקבוצת יבנה, שם ייסד את ישיבת כרם ביבנה ואת המכללה למורים שבגבעת וושינגטון - אותה ניהל במשך שנים רבות, וכן לימד בישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים. כן שימש במשך כ-30 שנים מרצה באוניברסיטת בר-אילן, בתחילה לפילוסופיה ובהמשך לפילוסופיה של החינוך, והקים בה את המחלקה ללימודי יסוד ביהדות, כמו כן הרצה באוניברסיטאות נוספות בעולם. בחייו פרסם כ-200 מאמרים מדעיים, וכ-20 ספרים, ביניהם יסודיים בתחומם, כמו "הוויכוח על הפלפול" ו"שבע החכמות".
נפטר בקבוצת יבנה ב-23 בדצמבר 2003.
קישורים חיצוניים.
ממאמריו:
קייסוקה הונדה
קייסוקה הונדה (ביפנית: 本田 圭佑; נולד ב-13 ביוני 1986 בסצו, אוסקה, יפן) הוא כדורגלן יפני, המשחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ. הונדה הוא גם מאמנה של נבחרת קמבודיה. הונדה נחשב לשחקן התקפה מצטיין ולאחד השחקנים המובילים בתולדות הכדורגל היפני.
קריירת מועדונים.
ראשית הקריירה.