ספרים אותם ערך.
אסלאם ודמוקרטיה בעולם הערבי.
פרקי הספר בוחנים את התמודדותן של התנועות האסלאמיות בארצות ערב בסוגיית הדמוקרטיה והיחס לשלטון.
לוקח שורה של תנועות אסלאמיות ובודק איך כל אחת מהן מתמודדת עם השאלה של פוליטיקה ודמוקרטיה בארץ שלה.
חברות מזרח תיכוניות והמערב: הסדר או עימות בין ציוויליזציות.
הספר בחן את היחסים של חברות מזרח תיכוניות עם אתגר "הציוויליזציה המערבית" כשברקע ניצבת התזה של סמואל הנטינגטון בדבר "התנגשות הציביליזציות." הספר טוען שהמציאות יותר מורכבת ממה שהנטינגטון טען וכי יש ממדים של התנגשות ויש ממדים של שאיפה לדו קיום והשתלבות. מאמרו של ליטבק עוסק בגישות השונות שהתפתחו בקרב התנועות האסלאמיות, סוניות ושיעיות כאחת, עם אתגר הדמוקרטיה.
זיכרון קולקטיבי ותודעה לאומית פלסטינים.
פרקי הספר מנתחים היבטים שונים של עיצוב זיכרון קולקטיבי בקרב הפלסטינים בעיקר מאז 1948. המאמרים השונים מנתחים את עיצוב זיכרון הנכבה, כגורם מרכזי בזיכרון הקולקטיבי הפלסטיני; את הבניית הנרטיב ההיסטורי של הרשות הפלסטינית; את מאבקן של הנשים לשלב את הנשים בזיכרון הפלסטיני הלאומי תוך עיצוב זיכרון נשי ייחודי וכן התמודדותם של האזרחים הערבים בישראל עם זהותם הלאומית והאזרחית תוך שימוש בספרות יפה פלסטינית.
מאמריו.
ליטבק עוסק במאמריו בארבעה נושאים: 1. תנועת החמאס; 2. הבניה של עבר אצל הפלסטינים. 3. תנועות אסלאמיות ויחסן לדמוקרטיה; 4. אידאולוגיה ופוליטיקה בשיעה.
החמאס – הצד האידאולוגי.
חקר גם את תפישת הסכסוך שלהם כסכסוך דתי בין מוסלמים ליהודים, תוך דגש על קדושת פלסטין לאסלאם, כאשר המסקנה המתבקשת היא ג'יהאד לחיסול מדינת ישראל; וכן המאמץ של החמאס ליצור סינתזה בין האסלאם ללאומיות הפלסטינית על ידי שילוב מרכיבים לאומיים באסלאם, כלומר דגש על קדושת אל-אקצא ופלסטין, וכן מתן תוכן דתי לזהות הפלסטינית.
הבניה של או המצאה של עבר אצל הפלסטינים.
בעיקר בניסיון להבנות עבר פלסטיני שחוזר לעת העתיקה. ניסיון של הפלסטינים ליצור לעצמם עבר שחוזר עד לתקופה הכנענית ולטעון שיש רצף של זהות לאומית פלסטינית מהכנענים ועד ימינו, כל זאת כאמצעי למאבק בציונות.
תנועות אסלאמיות והתמודדותן בשאלת הדמוקרטיה או החירות.
מאמריו הצביעו על כך שהתנועות האסלאמיות שוללות באופן כללי את הדמוקרטיה המערבית, חלקן מציעות חלופה של דמוקרטיה אסלאמית, כלומר דמוקרטיה שכפופה לדת האסלאם. וחלקן שוללות את הדמוקרטיה לחלוטין.
. מאמר אחר עורך דיון של התנועות האסלאמיות בסוגיות החירות שבו הראה שהן שוללות את התפישה הליברלית-המערבית לחירות ומציגות אותה כאנטי-תזה לאסלאם ובעצם לפי התפישה שלהם, החירות האמיתית היא כשאדם משתעבד בצורה וולנטרית לאל ואז הוא משתחרר מהשאיפות האישיות שלו.
האוצר מסיירה מדרה
האוצר מסיירה מדרה (באנגלית: The Treasure of the Sierra Madre) הוא סרט אמריקאי בבימויו של ג'ון יוסטון משנת 1948, המהווה עיבוד של רומן בעל אותו שם פרי עטו של ב. טראוון משנת 1927. הסרט מגולל את סיפורם של שני אמריקאים דלפונים (המפרי בוגארט וטים הולט) במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 במקסיקו, אליהם חובר אדם זקן (וולטר יוסטון, אביו של הבמאי) כדי לחפש זהב. הזקן מנבא בדיוק את הצרות המצפות להם, אבל נאות להצטרף בכל זאת. "האוצר מסיירה מדרה" היה אחד הסרטים ההוליוודיים הראשונים שצולמו כמעט לחלוטין באתר צילום מחוץ לארצות הברית (במדינת דורנגו וסצנת רחוב בטמפיקו, מקסיקו). אם כי סצינות הלילה צולמו באולפן בארצות הברית. הסרט נאמן למדי לרומן.
הרקע.
בשנות ה-20, האלימות שהייתה מנת חלקה של המהפכה המקסיקנית שוככת במידה ניכרת, אם כי כנופיות שודדים מפוזרות ממשיכות להשליט טרור באזורי הכפר. הממשלה החדשה שקמה לאחר המהפכה סומכת על המשטרה הפדרלית היעילה אך חסרת הרחמים, הידועה בשם Federales, כדי שתסייר באזורים מרוחקים ותיפטר מהשודדים. זרים, כמו שלושת גיבורי הסיפור האמריקאים שמחפשים אוצר, עלולים להיהרג בידי השודדים אם ייתקלו בהם. נוסף על כך, אם ייפלו לידי יחידות הצבא, רוב הסיכויים שיקבלו לא יותר מ"סיגריה אחרונה", ואף יוטל עליהם לחפור את קבריהם במו ידיהם.
עלילה.
שלושת הגרינגוס חוברים יחדיו בסיטואציה זו בעיירה מקסיקנית ויוצאים לחפש אוצר בהרי סיירה מדרה הרחוקים. הם נוסעים ברכבת לתוך הארץ ושורדים מתקפת שודדים בדרך. ברגע שהם במדבר, הווארד, הקשיש שבחבורה, מוכיח שהוא הקשוח והנבון שבהם, ומגלה את הזהב שהם מחפשים. הם חופרים ומגלים זהב רב. במהרה משתלטת תאוות הבצע על דובס (המפרי בוגארט) והוא מתחיל לאבד את אמונו ואת שפיותו, ומשתוקק לשמור את האוצר רק לעצמו. דובס גם מפחד מכך ששותפיו יהרגו אותו. בזמן הזה מופיע אמריקאי רביעי, ומתנהל ויכוח מוסרי לגבי מה לעשות עם הזר החדש. אז מופיעים השודדים והם מעמידים פנים, בגסות רבה, שהם שוטרים, צעד שמוליד את האמירה המיתולוגית - שהם לא צריכים להציג שום "תגים מסריחים" ("stinking badges"). אחרי קרב אקדחים, האמריקאי הרביעי נהרג וקבוצת שוטרים אמיתית מופיעה ומניסה את השודדים.
אולם אז הווארד נקרא לסייע לכמה כפריים מקומיים, ובין דובס לשותף השלישי קרטין מתנהל עימות אחרון, שבמהלכו דובס מנצח, מותיר את קרטין שוכב ירוי, כשנדמה שהוא מת. אולם, קרטין זוחל למקום מבטחים. מאוחר יותר, דובס נרצח (על ידי עריפת ראשו) בידי קבוצת שודדים ששרדו, שהם בבורותם, מאמינים ששקי הזהב הגולמי הם סתם שקי חול ולכן הם מפזרים אותם ברוח. קרטין מתגלה ונלקח לכפרו של הווארד, שם הוא מתאושש. הוא והווארד אינם עדים לכך שהשוטרים הפדרליים מוציאים להורג את השודדים דקות מועטות קודם לכן בעיר ונוכחים לדעת שהזהב נעלם. כשהם בודקים את השטח שבו השודדים זרקו את הזהב, מבין הווארד שככל הנראה הרוח פיזרה את הזהב לכל עבר. הם מקבלים את האבידה בצחוק אירוני ונפרדים. הווארד שב לכפרו, בעוד קרטין חוזר לביתו באמריקה.
צוות השחקנים.
כמה שחקנים ידועים שלא ניתן להם קרדיט הופיעו בסרט. בסצנת הפתיחה מופיע הבמאי ג'ון יוסטון בתפקיד קטן, אז מטרידה אותו דמותו של בוגארט שמבקש כסף. השחקן רוברט בלייק גם מופיע כנער שמוכר כרטיסי לוטו. אך, הופעת האורח הכי שנויה במחלוקת מיוחסת לאן שרידן. יש הטוענים ששרידן הופיעה בסרט כיצאנית. אחרי שדובס עוזב את המספרה בטמפיקו (קטע שצולם למעשה באולפן), הוא עוקב אחרי זונה שחולפת על פניו ומשיבה לו מבט. רגעים אחרי כן קולטת המצלמה שוב אשה, אולם הפעם מרחוק. כמה חובבי סרטים ומבקרים חשים שהאשה אינה דומה כלל לשרידן, אולם הפרשנות שניתנת ב-DVD של הסרט מצהירה שזאת אכן היא. תצלום שנכלל בסרט התעודי המלווה את ה-DVD מראה את שרידן בבגדי יצאנית, כשבוגרט ויוסטון באתר הצילומים. על כל פנים, בקטעים מהסרט רואים אשה שונה בלבוש שונה ותספורת שונה ומצביעים על האפשרות ששרידן צולמה לקטע אבל הוא צולם מחדש עם אשה אחרת מסיבות לא ברורות.
מקורות רבים על היסטורית הקולנוע זוקפים לזכותה של שרידן את ההופעה בקטע הזה.
שחקן המשנה ג'ק הולט, אביו של טים הולט, היה כוכב סרטים אילמים וסרטי פעולה ומערבונים בתקופת הבראשית של הסרט המדבר, הופיע בתחילת הסרט כשהוא אומר שורה אחת.
חלקים נרחבים מהדיאלוגים בסרט נאמרים בספרדית בלי תוספת כתוביות.
ציטוטים.
הסרט הוא המקור של השורה המפורסמת "אנחנו לא זקוקים לשום תגים מסריחים!" (), שהרבה סרטים מצטטים, אבל השורה היא עיוות של הטקסט המקורי:
Gold Hat (Alfonso Bedoya): "We are Federales... you know, the mounted police."
Dobbs (Bogart): "If you're the police, where are your badges?"
Gold Hat (Bedoya): "Badges? We ain't got no badges. We don't need no badges! I don't have to show you any stinkin' badges!"
ב-2005 נבחר הציטוט במקום ה-36 ברשימת מכון הסרטים האמריקאי של מאה הציטוטים הטובים ביותר מסרטים ("מאה שנים... מאה ציטוטים").
פרסים ותוארי כבוד.
ג'ון יוסטון זכה בשנת 1948 בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ובפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר על הסרט.
וולטר יוסטון, אביו של ג'ון יוסטון, זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בסרט. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, אבל הפסיד אותו לסרטו של לורנס אוליבייה, "המלט".
National Film Registry של ארצות הברית בחרו בסרט ב-1990 לשימור בספריית הקונגרס בשל היותו "משמעותי תרבותית, היסטורית או אסתטית".
הבמאי סטנלי קובריק ציין את "האוצר מסיירה מדרה" כאחד מעשרת הסרטים האהובים עליו, והבמאי פול תומאס אנדרסון צפה בו בלילה לפני שהוא הלך לישון כשהוא כתב את התסריט לסרטו זה יגמר בדם.
הבחירות של מכון הסרטים האמריקאי.
"Badges? We ain't got no badges! We don't need no badges! I don't have to show you any stinking badges!"
נחש מי בא לסעוד
נחש מי בא לסעוד (באנגלית: Guess Who's Coming to Dinner) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1967 בכיכובם של ספנסר טרייסי, קתרין הפבורן וסידני פואטייה, בו משחקת גם קתרין הוטון, אחייניתה של הפבורן. הסרט היה חלוצי ביצוגו החיובי את הנושא השנוי במחלוקת של נישואים בין-גזעיים, שהיסטורית היה בלתי חוקי ברוב מדינות ארצות הברית, ונותר בלתי חוקי בשבע עשרה מדינות דרומיות עד ל-12 ביוני של שנת יציאת הסרט לבתי הקולנוע, כשבית המשפט העליון של ארצות הברית נתן לו לגיטימציה בפסק הדין לאבינג נגד וירג'יניה. במאי ומפיק הסרט הוא סטנלי קריימר, התסריטאי הוא ויליאם רוז. את הפסקול שהיה מועמד לפרס אוסקר הלחין פרנק דה וול.
עלילה.