בבתי ספר דתיים הבחינה בספרות מתבצעת במתכונת בחינה פנימית ונבחנים במקצוע מחשבת ישראל בשתי יחידות חיצוניות, כתחליף לספרות. לחלופין, קיים שאלון בספרות לבתי ספר דתיים, שמבנהו שונה מהשאלון הרגיל, אך הוא כן חיצוני, והוא שווה יחידת לימוד אחת. בתי ספר דתיים משלבים את המקצועות כך שהציון בתעודת הבגרות יתבסס על יחידה אחת של מחשבת ישראל, והשנייה של ספרות.
סביב בחינת הבגרות בספרות שורר פולמוס. שר החינוך לשעבר, שי פירון, היה מעוניין להפוך את הבחינה לפנימית, כלומר לבחינה שתיכתב ותיבדק על ידי בתי הספר, אולם סופרים ומשוררים רבים הביעו התנגדות עזה לביטול בטענה שביטול בחינה חיצונית יוביל לזניחת חשיבות המקצוע בקרב תלמידים ובקרב סגל בית הספר עצמו.
ויקיפדיה השוודית
ויקיפדיה השוודית היא הגרסה בשפה השוודית של מיזם ויקיפדיה, היא הושקה ב-23 במאי 2001. זו הגרסה השלישית של ויקיפדיה לצד ויקיפדיה הגרמנית שהושקה בחודש מאי 2001, לאחר ויקיפדיה האנגלית וויקיפדיה הקטלאנית. ויקיפדיה זו היא השלישית בגודלה מבחינת כמות הערכים. באפריל 2016 ויקיפדיה השוודית הגיעה ל־3 מיליון ערכים. בנובמבר אותה שנה הגיע מספר הערכים בוויקיפדיה השוודית לקרוב ל-3.8 מיליון מאמרים אולם בעקבות ביקורת על שגיאות וליקויים בערכים שנוצרו בידי הבוט Lsjbot, החלו אנשי הקהילה לדייק את הערכים ולמחוק רבים מהם.
נכון ל- ב ישנם בו ערכים.
ויקיפדיה השוודית אוסרת על שימוש הוגן בתמונות ולכן אין אפשרות להעלות אליה תמונות – כל המדיה שבה לקוחה מוויקישיתוף.
שלה נבחרים לתקופת כהונה של שנה אחת, לאחר מכן הם צריכים להיבחר מחדש.
היסטוריה.
בתחילת דרכה התחרתה ויקיפדיה השוודית באתר שכתובתו susning.nu, אתר ויקי שנוסד בשנת 2001 ונהפך לאתר הוויקי השני בגודלו בעולם ב-28 במאי 2003. בשל מחלוקות שונות שעלו בין הגולשים באתר לבין מייסד האתר, לארס ארונסון, ביניהן מחלוקות על כך שבאתר היו פרסומות, לא היו כלים לאתר השחתות ועוד – מרבית הגולשים עברו מאתר זה לוויקיפדיה השוודית. ב-14 בינואר 2005 עבר מספר הערכים בוויקיפדיה השוודית את מספר הערכים באתר המתחרה. באוגוסט 2009 הגישה לאתר המתחרה הושבתה כליל, ללא שום הודעת הסבר.
בחודש מרץ 2006 עיתון גדול בשוודיה פרסם מאמר שהשווה בין ויקיפדיה השוודית, האתר susning.nu וכרכים של האנציקלופדיה הלאומית של שוודיה. נבחרו מספר ערכים מייצגים והם נבחנו על ידי מומחים בתחום. האנציקלופדיה השוודית קיבלה את הציון הגבוה ביותר במדגם מבחינת נכונות הפרטים וכתיבה נייטרלית, אך ויקיפדיה השוודית קיבלה ציון משוקלל גבוה וצוין במאמר שהמידע בה עדכני והיא כוללת ערכים מתחומים רבים, ביניהם נושאים הקשורים בתרבות הפופולרית.
ב-27 בספטמבר 2012 חצתה ויקיפדיה השוודית את הרף של 500,000 ערכים. ב-15 ביוני 2013 נחצה הרף של מיליון ערכים, והדירוג של ויקיפדיה השוודית עלה מהמקום השמיני למקום החמישי ברשימת הוויקיפדיות. פירוש הדבר שבין השנים 2012 ו-2013 כמות הערכים הכפילה את עצמה. הדבר הושג בעקבות פרויקט של קהילת הכותבים שבו הוצע לכתוב בוטים שיכתבו ערכים על כל זני הצמחים ובעלי החיים בטבע. כאשר פרויקט זה יסתיים הוא יוסיף לוויקיפדיה השוודית מעל למיליון ערכים, רובם יהיו ערכים קצרים אבל הם יכילו קישורים לאתרים ולמקורות מידע נוספים.
מדד העומק, המשמש מדד גס לאיכות ומייצג את כמות הפעמים שבהם הערכים עודכנו, הוא 7 נכון ליולי 2019. זהו מדד נמוך ביותר בהשוואה למדד בוויקיפדיה האנגלית (964) והעברית (259).
RDS-1 (ברוסית: РДС-1) - שם הקוד של הפצצה הגרעינית הסובייטית הראשונה. עוצמת פיצוצה היה 22 קילוטון TNT. הפצצה לא הועברה ליחידות של הצבא האדום. כל הפצצות שנבנו נשמרו באתר מיוחד. עד סוף שנת 1951 נבנו עד 29 יחידות.
היסטוריה.
ראשי תוכנית הגרעין הסובייטית החליטו לייצר פצצה שתהיה דומה מאוד לפצצה איש שמן האמריקאית. המודיעין הסובייטי השיג מידע רב על הטכנולוגיה של פצצה זו, בין היתר באמצעות ג'ורג' קובאל, אלן נאן מיי, קלאוס פוקס ותאודור הול.
בעקבות החלטת מועצת השרים של ברית המועצות מ-21 ביוני 1946, בה דובר על "מנוע סילון מיוחד" - ברוסית "RDS" - החלו עבודות בניית הפצצה והוקמה מעבדה מיוחדת בראשות איגור קורצ'טוב בה היו מרוכזות עבודות תכנון הפצצה.
ביצוע הניסוי.
לקראת קיץ 1949 ייצור הדגם הראשון למעשה הושלם ובצו מיוחד של מועצת השרים של ברית המועצות הוגדרה תוכנית הניסוי. האחריות על הניסוי הוטלה על יולי חריטון. הניסוי עצמו נערך באתר הניסויים סמיפלטינסק בשטח של קזחסטן של היום.
לצורך הניסוי הוקצב שטח בקוטר 20 ק"מ שבמרכזו נבנה מגדל מתכת בגובה של 37.5 מ'. הפצצה הוצבה על המגדל. אתר הניסוי חולק למספר שטחי משנה בהם נבנו מבנים, הוצבו כלי נשק, מטוסים וחיות ניסוי.
הניסוי בוצע ב-29 באוגוסט 1949. כתוצאה מפיצוץ המגדל הוא נעלם לחלוטין מהשטח ובמקומו נוצר מכתש בקוטר של 3 מ' ובעומק של 1.5 מ'. במרחק 25 מ' מהמגדל היה מבנה מבטון עם מנוף. המבנה נהרס אך קונסטרוקציית ברזל של המנוף שרדה. מטוסים שהוצבו במרחק של עד כ-1,500 מ' ניזוקו. במרחק של 1–5 ק"מ הוצבו מכוניות מדגם פובדה, כולן נשרפו כליל. כל מבני המגורים במרחק של עד 5 ק"מ מהפיצוץ נהרסו. מתוך כ-1,500 חיות הניסוי נהרגו 345.
לאחר הניסוי.
למדענים, אנשי תעשייה ואנשי המנגנון המפלגתי שעבדו על ייצור הפצצה הוענקו עיטורים ופרסי סטלין. פרטי ההענקה לא פורסמו ועד היום לא ברורה הרשימה המלאה של האנשים שהוזכרו בצו. ניתן לציין שליולי חריטון, איגור קורצ'טוב ואלכסנדר וינוגרדוב הוענקו תוארי גיבור העמל הסוציאליסטי, עיטור לנין ופרס לנין. לכ-800 מדענים ומהנדסים הוענקו עיטורים, פרסים ותוארי כבוד.
ב-3 בספטמבר זיהה מטוס סיור של חיל האוויר האמריקאי שטס מעל קמצ'טקה שרידי נשורת גרעינית, וב-23 בספטמבר הודיע הנשיא הארי טרומן שברית המועצות ערכה ניסוי גרעיני. האמריקאים קראו לפצצה הסובייטית "Joe-1" (על שם יוסיף סטלין).
ב-26 בספטמבר 1949 עיתון פראבדה פרסם הודעה בה צוין כי ברית המועצות בעלת נשק גרעיני וב־8 במרץ 1950 סגן ראש הממשלה קלים וורושילוב הוציא הודעה שבה הזכיר את פצצת האטום של ברית המועצות.
גורגוס
גוֹרגוֹס בן כֶרְסִיס (ביוונית: Γόργος, בלטינית: Gorgus) היה מלך סלמיס שבקפריסין. תקופת שלטונו השתרעה משלהי המאה ה-6 לפנה"ס לערך עד העשור השלישי של המאה ה-5.
מאז 545 לפנה"ס הייתה קפריסין חלק מן האימפריה הפרסית. כשפרץ בשנת 500 לפנה"ס המרד האיוני, שידל אונסילוס, אחיו של גורגוס, את אחיו להצטרף לערים האיוניות המורדות בשלטון פרס, אך הלה סירב להפצרותיו. הרודוטוס מספר כי כשיצא פעם גורגוס מן העיר, ניצל אונסילוס את שעת הכושר, סגר את שערי סלמיס ותפס את השלטון. גורגוס עצמו ברח ומצא מקלט בחצר דריווש מלך פרס.
אונסילוס הצליח לעורר את כל ערי קפריסין למרד בשלטון הפרסי, זולת אמאתוס, אך המרד נכשל. ב-497 לפנה"ס הכניע חיל משלוח פרסי בקרב את צבא ערי קפריסין המורדות, השתלט מחדש בתוך חודשים אחדים על האי וגורגוס הושב אל כסאו. כשיצא קסרקסס ב-480 לפנה"ס למסע המלחמה על ארץ יוון, היו גורגוס ואנשיו חלק מן הצי הפרסי. לדברי הרודוטוס, אחיו של גורגוס, פִילַאוֹן בן כֶרְסִיס, נפל בשבי היוונים לאחר שאונייתו הוכנעה ביום הראשון ללחימה בקרב הים ליד ארטמיסיון.
הסכם עבודה קיבוצי
פלאשדנס
אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור (רחובות)
אנדרטה לנופלים במלחמת השחרור היא אנדרטה לנופלים במלחמת העצמאות המוצבת בעיר רחובות. גובהה 4 מטרים ואורכה 12 מטרים.
האנדרטה עוצבה והוקמה בשנת 1949 על ידי האדריכלים י. גבירצמן וי. ניסן והיא מכילה תבליט מאת הפסל הישראלי דב פייגין.
היא מורכבת מקיר משופע המהווה מסגרת למעין במה צרה. בצידה השמאלי של האנדרטה, במישור הקדמי, הוצב סלע טבעי גדול כהה על גבי כן ומתחתיו חקוקה הכתובת "כך הלכו גיבורים". מאחורי הכן קיר משופע עשוי אבנים מסותתות שעליו תבליט של שתי דמויות גבריות. אחת הדמויות מחזיקה בחיקה את הגבר השני, המת. פניה של הדמות בפרופיל, מופנים אל עבר המרחב.
על אף האופי הפיגורטיבי של התבליט ניכר כי פייגין עסק בסגנון של הדמויות ושל תווי פניהן. הדבר בולט בנטייה לעיוות פרטי האנטומיה לטובת הדגשה אמנותית ויצירת הבעתיות.
מצעד הפזמונים העברי השנתי (ה'תש&quot;ע–ה'תשע&quot;ט)
ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים העבריים השנתיים שנערכו בין שנת ה'תש"ע ל-ה'תשע"ט.
ה'תש"ע-2010.
במצעד השנתי של גלגלצ זכה אברהם טל בתואר זמר השנה וברשת ג' שנערך עם ערוץ מוסיקה 24 זכה בתואר זה דודו אהרון. שני הזמרים זכו באותה רשת גם בשיר השנה. אפרת גוש זכתה בתואר "זמרת השנה" בגלגלצ, בעוד שברשת ג' זכתה בתואר זה רוני דלומי. הדג נחש זכו בתואר "הרכב השנה" בשתי התחנות ואביהו שבת כ"תגלית השנה" בגלגלצ, וברשת ג' זכתה בתואר זה דניאלה ספקטור.
המצעד השנתי של רשת ג' וערוץ 24:
המצעד השנתי של גלגלצ ו-ynet:
ה'תשע"א-2011.
במצעד השנתי של גלגלצ ורשת ג' זכו אייל גולן בתואר "זמר השנה", ושירי מימון ושמעון בוסקילה בתואר "הרכב השנה". רוני דלומי זכתה בתואר "זמרת השנה" בגלגלצ ומירי מסיקה זכתה בתואר זה ברשת ג'. נתן גושן זכה בתואר "פריצת השנה" בגלגלצ ועידן עמדי זכה בתואר "תגלית השנה" ברשת ג'. בשני המצעדים זכה השיר "כאב של לוחמים" של עידן עמדי בתואר "שיר השנה".
המצעד השנתי של רשת ג' ווואלה!:
המצעד השנתי של גלגלצ ו-mako:
ה'תשע"ב-2012.