שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים, כגון הסכם להקמת משרד אינטרסים קבוע בשתי המדינות בבירות בהתאמה (1990); הסכם לביטול דרישות הוויזה לבעלי דרכון דיפלומטי ושירות (1992); הסכם תחבורה אווירית (1993); הסכם למניעת כפל מס בגין מיסים על הכנסה (1995); הסכם לפרוטוקול התייעצויות בין משרד החוץ הפולני לבין המחלקה ליחסים ושיתופי פעולה בינלאומיים בדרום אפריקה (1995); הסכם לשיתוף פעולה תעשייתי, טכנולוגי ומסחרי במסגרת התעשיות הצבאיות (1999) והסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (1999).
1795 (ספר)
1795 הוא ספר בלשי היסטורי שוודי משנת 2021, שכתב הסופר ניקלס נט-או-דאג ויצא לאור על ידי הוצאת פורום ב-20 בספטמבר 2021. מהווה ספר המשך ל־1794 והוא החלק השלישי והמסכם בטרילוגיית "בלמן נואר". העלילה מתרחשת בשנת 1795 בסטוקהולם.
עלילה.
כמו חיה פגועה, טייצ'ו סיטון מלטף את העיר שבין הגשרים, מגיש תוכנית להחזיר את הברק האבוד. הוא יהפוך את המחזה למדהים יותר, עוצר נשימה ותהומי יותר מכל מה שנראה עד כה בעיר סטוקהולם המפלצתית והמגעילה. מי שיוצא לעצור אותו הוא החוקר ססיל וינגה ממשטרת מחוז סטוקהולם. אבל הוא מרגיש שהתמיכה בציד שלו מתחילה לדעוך. לשלטונות הפרנואידים יש דברים חשובים יותר ואקדוחנו מיקל קרדל עסוק בציד משלו אחר אנה סטינה קנאפ, שנעלמה לאחר מות שני ילדיה.
יחסי פולין–פורטוגל
יחסי פולין–פורטוגל הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של פולין לרפובליקה הפורטוגזית. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, באיחוד האירופי, בנאט"ו ובאו"ם.
היסטוריה.
ב-21 ביוני 1919 הכירה ממשלת פורטוגל בעצמאות פולין. במאי 1922 כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. ביולי 1923 פתחה פורטוגל שגרירות בוורשה.
בשנת 1945, זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה, פורטוגל ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם פולין העצמאית החדשה, שכן פורטוגל לא חזרה בה מהכרתה בממשלת פולין הגולה בלונדון. כתוצאה מכך, היחסים בין שתי המדינות נותרו קרים. הרפובליקה העממית הפולנית מתחה ביקורת על משטרו של אנטוניו דה אוליביירה סלאזאר בפורטוגל ולא הודתה באפשרות לכונן יחסים דיפלומטיים עם ליסבון. הרשויות הפורטוגליות גילו את אותה גישה כלפי פולין, בעוד פוליטיקאים פורטוגלים היו ביקורתיים באותה מידה כלפי המשטר הקומוניסטי בוורשה. עם זאת, מהפכת הצפורנים והשינויים הפוליטיים בפורטוגל אפשרו כינון יחסים דיפלומטיים.
ב-11 ביולי 1974, שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים. בדצמבר 1974 הקימה פולין שגרירות בליסבון. בינואר 1975 פתחה פורטוגל שגרירות בוורשה.
שתי המדינות עובדות בצמוד זה לזה כחברות משותפות באיחוד האירופי. נערכו גם כמה ביקורים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. נשיא פולין לך קצ'ינסקי ביקר בפורטוגל בשנת 2007, ונשיא פורטוגל אניבל קבאקו סילבה ביקר בפולין בשנת 2008.
הסכמים דו-צדדיים.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו צדדיים כגון הסכם לפיתוח סחר, ניווט ושיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני (1975); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי ומדעי (1975); הסכם תחבורה אווירית (1975); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (2005); והסכם להכרה הדדית בתעודות אקדמיות שהונפקו על ידי אוניברסיטאות שתי המדינות (2015).
יוסוף אל-באז
שייח' יוסוף מוחמד אל-באז (בערבית: يوسف محمد الباز, נכתב בעברית גם יוסף מוחמד אלבאז) הוא איש דת מוסלמי ערבי-ישראלי, שימש כאימאם מסגד אל-עומרי (המסגד הגדול) בלוד. משתייך לפלג הצפוני של התנועה האיסלאמית, והוא עבריין מורשע.
אלבאז שימש בין השנים 1991–2018 כאימאם של מסגד אל עומרי (המסגד הגדול) בעיר לוד, וגם לאחר תקופה זאת הוכר כאימאם אף על פי שלא נשא בתפקיד רשמי. בשנים האחרונות נשא אלבאז, מפעם לפעם בימי שישי דרשות במסגד וכן נשא דרשות במסגדים נוספים בארץ.
הורחק מהר הבית בגלל הסתה נגד יהודים ונגד מדינת ישראל במסגד אל-אקצא. במהלך המהומות בישראל ומבצע שומר החומות כינה את מדינת ישראל "מדינת אויב" ואמר כי הוא מקווה ״להביא מתים על הכיבוש הציוני״.
נעצר מספר פעמים בחשד לעבירות אלימות והסתה וביולי 2021 הוגש נגדו כתב אישום בגין הסתה לאלימות ואיומים. בדצמבר 2021 הורשע בעבירת איומים ותקיפה בנשק קר. במאי 2022 הוגש נגדו כתב אישום נוסף בגין הסתה לאלימות. ביוני 2022 נגזרו עליו 20 חודשי מאסר בגין תקיפה ואיומים על עובד ציבור.
אלימות ואימרות קיצוניות.
צוטט באמירות נגד "הכיבוש הציוני" וקבע כי "הנחישות שלנו להגן על אל-אקצה היא מעבר למה שאנחנו יכולים לדמיין".
ב-2008 חשף השב"כ קבוצה מוסלמית קיצונית מהמסגד של אל-באז שתכננה חטיפה ורצח של חיילים. לאחר מספר שנים השתחררו חברי החוליה ואל-באז השתתף במסיבה לכבודם בה אמר: "אנו בעיר לוד גאים בשחרורו של הלוחם הצעיר איימן קדורה... מאסרו היה למען העניין הפלסטיני, למען אל-אקצה, למען ירושלים ולמען עזה". תמיכתו באסירים ביטחוניים שתכננו ובצעו פיגועים באה לידי ביטוי גם במסיבה לרגל שחרורם של מוכלס בורג'ל ואחמד זיאדה, שני אסירים ביטחוניים, תושבי לוד שישבו בכלא על זריקת רימונים אל עבר חיילים. בנוסף יוסף אל-באז הודה לחמאס על פועלו בכך שבורג'ל וזיאדה שוחררו בעסקת שליט.
ב-2013 צוטט באל-ג'זירה אומר למתפללי המסגד בלוד "המתיישבים החדשים... שלא יהססו להרוג כל חמוש שנכנס למסגד או להטריד נשים ערביות".
ב-2015 הוגשה על ידי חבר מועצת העיר לוד, עמיחי לנגפלד (סיעת הבית היהודי) תלונה נגד אל-באז בטענה שבעקבות הדרשות של השייח' נערים ערבים בלוד מכים ילדים יהודים. לנגפלד טען כי השייח' משלהב באופן תדיר את הרוחות בלוד.
באפריל 2018 הוגש נגדו כתב אישום בגין תקיפה אלימה ואיומים כנגד עורך דין שהגיע ללוד לבדוק קיום צו בית משפט הנוגע לקרקע שבבעלות משפחתו של אל-באז. על פי כתב האישום סטר אל-באז לעורך הדין, שבר את משקפיו והטיח אבן בפניו, כל זאת תוך שהוא מאיים כי ירצח אותו. בדצמבר 2021 הרשיע בית המשפט את אלבאז בעבירות של איומים ותקיפה בנשק קר.
במהלך התקיפה אמר אלבאז "הכביש הזה לא ייסגר, לא יעזור לך, הגופה שלך תהיה פה ואנחנו ניסע עליה'" ו"אני אזיין אותך, אני אדרוך על הגופה שלך".
בנובמבר 2021 איים על ראש העיר והמשטרה. אל-באז קרא מלתושבים הערבים בלוד להגיע לאתרים הקדושים למוסלמים, כדי להגן עליהם מפני תקיפה, במצעד הדגלים. "אנו מזהירים אותו (ראש עיריית לוד) ואת המודיעין שלו (משטרת ישראל) מפני ההתקפה על הערבים, כיוון שאנחנו נגן על עצמנו", אמר אל-באז.
באפריל 2022 שיבח את המתפרעים במהומות הר הבית (2022), כינה את שר החוץ יאיר לפיד חזיר, ואת מדינת ישראל אויב.
מעצר לאחר המהומות בלוד.
ב-16 ביוני 2021, נעצר בחשד להסתה לאלימות, טרור ואיומים. בלשי היחידה הארצית לחקירות בינלאומיות (יאחב"ל) בלהב 433 עצרו את אל-באז, באישור הפרקליטות בעקבות פרסום פוסט שבו הוא שיתף סצנה מסרט האימה "וולף קריק". בסצנה, השוטרים עוצרים את האדם בשל עבירת מהירות, והוא בתגובה תוקף אותם באלימות קשה ולבסוף רוצח אותם. ראשית הוא פוצע אותם על ידי דקירות סכין, ולאחר מכן שורף אותם חיים ברכב. מעל הסרטון בן ה-7 דקות ששיתף, כתב אל באז: "תהיו איתי. הדרך הטובה ביותר להתמודד עם חוסר צדק".
כתב האישום.
נגד אלבאז, הוגש כתב אישום בו הוא מואשם בהסתה לאלימות בפייסבוק ובאיומים על סגן ראש העיר לוד.
בפוסט נגד סגן ראש העיר לוד יוסי הרוש, הסית לכאורה נגדו ונגד גורמים נוספים, על רקע הקמת שביל גישה סמוך לבית ספר בלוד. "מציע לכם לבלום את הבריונים שלכם, כי התגרותכם תחזיר אותנו לחודש אחורה (ההתפרעויות במהלך מבצע "שומר החומות"), ואתם תשלמו את המחיר על פעולות אלו. ולגבי המלחמה שאתה מאיים עלינו יוסי הרוש, מבטיחים לך שאנחנו, נהיה מספיק אחראים לגרום לך שתבין שנוותר על נשמתנו בזול במטרה לחנך אותך ולהפסיק את בריונותך"
במקביל לכתב האישום, הגישה הפרקליטות בקשה לקביעת תנאים לשחרורו של אלבאז בתנאים מגבילים עד תום ההליכים. בית המשפט התבקש לאסור על גישה לאינטרנט, לאסור על יציאתו מהארץ ולקבוע לו ערבויות כספיות.
הרשעתו של אלבז.
בית משפט השלום ברמלה הרשיע את השייח' בעבירת איומים ותקיפה בנשק קר. נגד האימאם לשעבר של המסגד הגדול בלוד הוגש כתב אישום בגין תקיפה ואיומים כבר באפריל 2018, ובדצמבר 2021 הוא הורשע.
בהכרעת הדין בגין כתב האישום, לאחר שתקופה ארוכה פעלו אלבאז ועורכי דינו לעכב את ההליך הפלילי. בהכרעת הדין נכתב כי הנאשם אלבאז מסר בעדותו שלושה שקרים בנושאים מהותיים שנוגעים לליבת אירוע הפציעה של המתלונן עם אבן.
ביוני 2022 נגזר דינו ל20 חודשי מאסר
במקביל מתנהל הליך נגד אל באז בנוגע לכתב אישום על הסתה נגד שוטרים. על פי כתב האישום, פרסם האימאם בפייסבוק קטע מסרט קולנוע שבמהלכו מוצג רצח אכזרי של שני שוטרים, ואליו צירף טקסט הקורא לאלימות ומעודד מעשי אלימות כלפי שוטרים. הפוסט זכה לחשיפה של אלפי אנשים, ושימש במה לאחרים להביע תמיכתם בתכנים באמצעות לייקים, שיתופים ותגובות.
כתב אישום נוסף.
במאי 2022 הגישה מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה כתב אישום נוסף לבית משפט השלום ברמלה נגד השייח' יוסף אלבאז בגין שני אישומים של הסתה לאלימות, לאחר שהביע תמיכה במתפרעים שתקפו שוטרים בהר הבית כמה שבועות קודם לכן, במהלך חודש הרמדאן.
ציון שאול הדדי
ציון שאול הדדי (אדאדי; 21 בינואר 1909 – 1955) היה מורה ומנהיג ציוני בלוב. ממייסדי ארגון בן-יהודה בטריפולי, ארגון שעסק, בנוסף לפעילות ציונית, גם בהחדרת השפה העברית בקרב יהודי לוב.
ביוגרפיה.