שונות בין אוכלוסיות האנשים בעולם נגרמת בין היתר על ידי סניפּים. סניפּים אלו יכולים להיות נפוצים באזור גאוגרפי מסוים או בקבוצות אתניות מסוימות, ואילו נדירים באוכלוסיות אחרות.
שינויים גנטיים אלו בין פרטים (במיוחד באזורים לא מקודדים בגנום) מנוצלים לצורך DNA fingerprinting בביצוע זיהוי פלילי. בנוסף, שינויים גנטיים אלו יכולים להוות בסיס לשוני ברגישות למחלות. חומרת המחלה והדרך בה הגוף מגיב לטיפולים מעידים על שוני גנטי. לדוגמה, סניפּ בגן עשוי להעיד על סבירות גבוהה יותר למחלת האלצהיימר.
סוגים.
סניפים יכולים להתרחש באזורים מקודדים בגנום, באזורים לא מקודדים, ובאזורים בין גנים. סניפים ברצפים מקודדים לא בהכרח ישנו את רצף חומצת האמינו בחלבון שנוצר מכיוון שקיימים מספר רצפים שיוצרים את אותה חומצת האמינו.
ניתן לחלק את הסניפים באזורים המקודדים לשני סוגים לפי סוג המוטציה שהם יוצרים: סניפים היוצרים מוטציות שקטות (synonymous) וכאלו שיוצרים מוטציות לא שקטות (nonsynonymous). סניפים שיוצרים מוטציות שקטות לא ישפיעו על רצף החלבון, בעוד שהלא שקטים ישנו את חומצת האמינו בחלבון. סניפים לא שקטים נחלקים גם הם לשני סוגים: missense ו- nonsense.
סניפים באזורים לא מקודדים יכולים עדיין להשפיע על שחבור (splicing) של גנים, חיבור של פקטורי תרגום (transcription factor), פרוק רנ"א שליח (mRNA) והשפעה על אזורי רנ"א לא מקודדים. סניפים אלו הפוגעים בביטוי נקראים eSNP ויכולים להיות upstream או downstream לגן.
שימוש וחשיבות.
סניפים, שינויים ברצפי DNA באדם, יכולים להשפיע על האופן של האדם לפתח מחלות ולהגיב לפתוגנים, כימיקלים, תרופות, חיסונים וסיכונים אחרים. בנוסף, לסניפים חשיבות ברפואה המותאמת אישית. עם זאת, חשיבותם העיקרית במחקר הביו-רפואי היא לצורך השוואת אזורים גנומיים בין קבוצות (למשל בין חולים ובריאים) ושימוש בנתונים אלו עבור .
מחקר הסניפים בעל חשיבות גם בתחום היבול ובגידול בעלי חיים.
לסניפים בדרך כלל יש שני אללים ולכן אפשר לעשות עליהם בדיקות מעבדה בקלות. סניפ אחד יכול לגרום למחלה שמועברת בתורשה מנדלית. עבור מחלות מורכבות בדרך כלל המחלה נובעת כתוצאה מצירוף בין כמה סניפים, למשל כמו אוסטיאופורוזיס.
ב-26 ביוני 2012, dbSNP רשמו 53,558,214 סניפים באדם.
סניפים יכולים לשמש כמרקרים במיפוי גנטי. הידע על הסניפים עוזר בהבנת פרמקוקינטיקה (השפעת הגוף על התרופות) ופרמוקודינמיקה (השפעת התרופות על הגוף). מגוון רחב של מחלות בבני אדם, כגון סרטן, מחלות זיהומיות (איידס, צרעת, צהבת וכדומה), אנמיה אוטואימונית, אנמיה חרמשית, תלסמיה β וסיסטיק פיברוזיס עלולות להיגרם כתוצאה מסניפים. בנוסף, סניפים יכולים להשפיע על מטבוליזם של תרופות שונות.
אהרון בכר
תעלת מוסקבה
תעלת מוסקבה (ברוסית: Канал имени Москвы) היא תעלה באורך 128 ק"מ שמקשרת את נהר מוסקבה עם הוולגה. התעלה נבנתה במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20. היא עוברת בשטח מחוז טבר, מחוז מוסקבה ומסתיימת בשטח העיר מוסקבה. רוחב התעלה הוא 85 מטר והיא מסוגלת להעביר אוניות עד 5,000 טון. המטרה העיקרית של התעלה היא לספק מים לעיר מוסקבה, לספק נתיב תחבורה והסדרת מקומות נופש לאורך מאגרי מים של התעלה.
היסטוריה.
בשנת 1931 הנהר מוסקבה כמעט התייבש וכבר לא יכול היה להמשיך ולספק מים לעיר הגדולה. בהתאם לכך נבדקו אפשרויות לקשר אותו עם נהר הוולגה ועל ידי כך לספק לו מקורות מים נוספים. בניית התעלה החלה בשנת 1932 ובמהלכה השתתפו אסירי גולאג. לצורך כך הוקם מחנה מיוחד שהיה קיים במשך 5 שנים. הכוח העיקרי להקמת התעלה היו אסירי גולאג שעבדו כ-12 שעות ביום. חלק מהאסירים שוחררו עם סיום הקמת התעלה כפרס עבור העבודה. מאטביי ברמן וראשי נ.ק.וו.ד נוספים שהיו בראש מנהלת ההקמה הוצאו להורג במהלך הטיהורים הגדולים באשמת הכנת הפיכה שלטונית בעזרת האסירים.
ב-15 ביולי 1937 נפתחה התעלה תחת השם "תעלת מוסקבה-וולגה". לאורך התעלה נבנו שבע תחנות כוח הידרואלקטריות לתגבור אספקת החשמל למוסקבה. בסך הכול נבנו מעל 240 מתקנים הנדסיים. במקום חיבור התעלה לוולגה הוקמו פסלי ענק של ולדימיר לנין ויוסיף סטלין בגובה של 25 מטר. בשנת 1963 פורק הפסל של סטלין.
במהלך מלחמת העולם השנייה נוצלו מתקני התעלה להצפת שטחים בקרבת מוסקבה והדבר עצר את התקדמות הצבא הגרמני.
בשנת 1947, לכבוד שנת 800 לייסוד העיר, שונה שמה של התעלה ל"תעלת מוסקבה".
במהלך שנות ה-70 וה-80 בוצעו עבודות שיקום נרחבות במתקני התעלה. על שפת מאגרי מים בקרבת מוסקבה נבנו בתי הבראה. כמו כן שופצו והורחבו מתקני תיירות לאורך החוף.
תוואי התעלה וניצולה.
האורך הכולל של התעלה הוא 128 ק"מ. התעלה מתחילה במאגר המים "איוונקובו" בקרבת העיר דובנה. במהלך 74 ק"מ התעלה עולה ב-38 מטר ולצורך כך נבנו 6 תאי שיט. בהמשך באורך 30 ק"מ ממוקמים מספר מאגרי מים. בקטע האחרון באורך של כ-3 ק"מ נבנו עוד 2 תאי שיט והתעלה יורדת ב-36 מטר.
בעקבות הקמת התעלה, הוקם הנמל הנהר הצפוני במוסקבה. באמצעות מערכת תעלות בלומורקנל, תעלת הוולגה-דון ותעלת מוסקבה, נמל זה קשור עם הים הבלטי, הים הלבן, הים השחור, ים אזוב והים הכספי. בעקבות כך נקראת העיר לפעמים "נמל חמישה ימים".
התעלה מנוצלת עד היום להעברת סחורות שונות. בתקופה הסובייטית עברו בתעלה גם אוניות נוסעים ששטו במסלול מוסקבה-ניז'ני נובגורוד ומוסקבה-אסטרחן. הם נסגרו בשנת 2005 כי לא הייתה הצדקה כלכלית להמשך הפעלתם. היום משייטות בתעלה אוניות תיירים רבות. משך השייט הוא 3 - 4 ימים.
איתן אורנשטיין
איתן ישראל אורנשטיין (נולד בשנת 1956) הוא שופט ונשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו בדימוס.
ביוגרפיה.
אורנשטיין למד בבית הספר התיכון קלעי בגבעתיים. לאחר שירותו בצה"ל למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב וסיים את לימודיו בשנת 1981. הוא הוסמך כעורך דין בשנת 1982. עבד במשרד עורכי הדין ד"ר י. שגב ושות' והתקדם בו לתפקיד שותף בכיר.
בשנת 2001 מונה לשופט בית משפט השלום בראשון לציון.
ב־2007 סיים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת חיפה. באותה שנה קודם לתפקיד רשם בית המשפט המחוזי בתל אביב ובהמשך אותה שנה היה לשופט בפועל בו. בשנת 2009 מונה לשופט קבוע בבית המשפט. הוא כיהן במחלקת פשיטות הרגל ופירוק החברות בבית המשפט, ולאחר פרישתה של השופטת ורדה אלשיך החל לנהל אותה.
בשנת 2014 מונה לסגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב. ב־27 במאי 2016 מונה לנשיא בית המשפט.
במהלך כהונתו דן במשפטים מתוקשרים של חברות ושל אישי ציבור שנקלעו לחדלות פירעון. בין היתר הכריע בהסדר הנושים של אי.די.בי. בראשות נוחי דנקנר; הכריע בבקשה למכירת אפי פיתוח לטובת לב לבייב; דן בהסדר הנושים של אלביט הדמיה; הורה על פינוי מוטי זיסר מביתו המשועבד לנושים; טיפל בסכסוך של אתי דודאי עם הנאמן של עיזבון בעלה דוד דודאי, בפירוק של חברת אלווריון, מענקיות ההיי־טק, ובכינוס הנכסים של חברת מודו שבשליטת דב מורן; הורה על מאסרו של אלי רייפמן; דן בפשיטת הרגל של העוקץ מסביון ערן מזרחי, בהליך הקפאת ההליכים של חברת צ. לנדאו, בהסדר הנושים של רשת האופנה סיגל דקל ובפירוק החברה שהחזיקה בקבוצת הכדורגל הפועל תל אביב; שמע את ענייניהם של החברה הסקוטית למשקאות, קמור רכב וענבל אור; ונדרש לפרשת אמיר ברמלי, קלע ורוביקון.
במושב הפתיחה של כינוס לשכת עורכי הדין בעניין חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי שנערך בעיר אילת באוגוסט 2018, הביע אורנשטיין התנגדות נחרצת לחקיקה ואף פנה לשרת המשפטים בבקשה לשנות את החוק. יומיים לאחר מכן אמר שופט בית המשפט העליון חנן מלצר, במושב "מלאכת הפרשנות של חוק כלכלי חדש והשלכותיה לענייננו" אשר נערך באותו כינוס: "על שופטים מכהנים להיזהר במתיחת ביקורת פומבית על המחוקק לאחר שהליך החקיקה הושלם". אמירה זו פורשה כביקורת על דברי אורנשטיין.
ב־10 ביוני 2020 הודיע אורנשטיין על פרישתו המוקדמת מתפקידו, וב־1 בנובמבר אותה שנה פרש מכס השיפוט.
נוסף לפעילותו כשופט הוא משמש מרצה בבית הספר למשפטים של המכללה למנהל. כמו כן הוא מרצה בהשתלמויות עורכי דין. הוא חבר בנציגות השופטים הארצית ובוועדת סדר הדין האזרחי המייעצת לשרת המשפטים.
בחודש ינואר 2021 הצטרף אורנשטיין למשרדו של עו"ד עמוס גבריאלי כבורר ומגשר, לצד השופטים בדימוס אבי זמיר ורות לבהר-שרון.
מתגורר ברמת גן, נשוי ואב לארבעה.
סטירמן קאיידט
וינוהרדיב
וִינוֹהְרַדִיב (באוקראינית: Виноградів, עד 1946: Севлюш, סֶבְלְיוּש; בהונגרית: Nagyszőlős, נַאג'סֶלֶש; בסלובקית: Veľká Sevľuš; בגרמנית: Großweinstadt; ברומנית: Seleuşu Mare סלאושו מארה; ביידיש: סעליש) היא בירת נפת וינוהרדיב שבמחוז זקרפטיה באוקראינה. אוכלוסייתה מנתה 25,481 נפש ב-2011.
גאוגרפיה.
וינוהרדיב שוכנת סמוך לגדתו הימנית של נהר הטיסה. היא ממוקמת בשפלה העבר-קרפטית, שמסמנת את קצהו הצפון-מזרחי של המישור הפאנוני. מעל העיר מתנשא ההר השחור, שפסגתו היא בגובה של 565 מטר ושהיה בעבר הרחוק הר געש פעיל. האזור זרוע בפצצות געשיות רבות כעדות לכך, והפעילות הוולקנית הפכה את הקרקע המקומית לפוריה ביותר.
וינוהרדיב נמצאת 108 קילומטר מבירת מחוז זקרפטיה, אוז'גורוד. מרחקה מגבול הונגריה הוא 16 קילומטר, מגבול רומניה - 10 קילומטר, מגבול סלובקיה - 80 קילומטר ומגבול פולין - 110 קילומטר.
היסטוריה.