באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיע לסיבוב השלישי לאחר ניצחונות על בנוט פייר ומרכוס בגדאטיס, לפני שהודח על ידי ניקולאס אלמגרו. בגביע דייוויס בפברואר, ואוורינקה הפסיד ב-5 מערכות למרדי פיש.
באליפות צרפת הפתוחה, הגיע ואוורינקה לסיבוב הרביעי אחרי ניצחונות על סיפולה, אנדוחר וסימון. הוא הודח נגד ג'ו-וילפרד צונגה, אף על פי שחזר מפיגור של שתי מערכות ושבירה.
בווימבלדון הודח בסיבוב הראשון.
לאולימפיאדת לונדון נרשם ואוורינקה לשתי תחרויות היחידים והזוגות. ביחידים, הודח בסיבוב הראשון מול אנדי מארי. בתחרות הזוגות הפסידו ואוורינקה ושותפו פדרר, זוכי מדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג, בשמינית הגמר לצמד הישראלי אנדי רם ויוני ארליך בשלוש מערכות.
ואוורינקה הגיע לחצי הגמר בטורניר סינסינטי שם הפסיד שוב לרוג'ר פדרר.
באליפות ארצות הברית הפתוחה, הוא הגיע לסיבוב הרביעי, אבל נאלץ לפרוש מהמשחק נגד נובאק ג'וקוביץ' בגלל מחלה.
2013: הפריצה.
באליפות אוסטרליה הפתוחה הגיע ואוורינקה לסיבוב הרביעי שם פגש את נובאק ג'וקוביץ' במותחן של 5 מערכות. המשחק נמשך קצת יותר מ-5 שעות עד שלבסוף הפסיד במשחקון ה-22 המערכה החמישית.
ואוורינקה הגיע לגמר קופה קלארו בבואנוס איירס, שם הפסיד לדוד פרר בשתי מערכות. ואוורינקה זכה בתואר ה-4 שלו בסבב באליפות פורטוגל הפתוחה, בגמר ניצח את דוד פרר.
באליפות צרפת הפתוחה הגיע לרבע הגמר לאחר שחזר מפיגור של שתי מערכות במשחקו נגד רישארד גאסקה, אך לבסוף הפסיד לרפאל נאדאל.
בווימבלדון הפסיד בסיבוב הראשון ללייטון יואיט.
באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיע לראשונה למעמד חצי הגמר והפסיד לנובאק ג'וקוביץ', שוב במותחן של 5 מערכות. בסיבוב הרביעי ניצח ב-4 מערכות את תומאש ברדיץ' וברבע הגמר ניצח את האלוף המכהן אנדי מארי ב-3 מערכות חלקות.
בסוף 2013 השתתף לראשונה באליפות סבב המאסטרס העולמי, והעפיל לשלב חצי הגמר, שם הפסיד לג'וקוביץ' בשתי מערכות בפעם הרביעית בעונה זאת.
2014: זכייה בגראנד סלאם.
בינואר 2014 זכה ואוורינקה לראשונה בקריירה שלו בטורניר גראנד סלאם, לאחר שניצח במשחק הגמר באליפות אוסטרליה הפתוחה את רפאל נדאל (1 בעולם) ב-4 מערכות, 3:6, 2:6, 6:3, 3:6, אף שב-12 המפגשים הקודמים ביניהם מעולם לא ניצח אותו, אף לא במערכה אחת. בשלב רבע הגמר, הוא ניצח ב-5 מערכות את האלוף היוצא ב-3 השנים האחרונות, נובאק ג'וקוביץ' (2 בעולם), לאחר 14 משחקים שבהם נוצח על ידי ג'וקוביץ', וקטע לו רצף של 30 משחקים ללא הפסד. בכך הפך לראשון מזה 30 שנה שמנצח באליפות אוסטרליה את שני המדורגים במקום הראשון והשני בעולם. בנוסף, הוא השחקן היחיד שניצח את ג'וקוביץ' ונדאל באותו טורניר גראנד סלאם.
2015: זכייה שנייה בגראנד סלאם.
באליפות אוסטרליה הפתוחה שהתקיימה בינואר, הפסיד ואוורינקה לנובאק ג'וקוביץ' בחצי הגמר ולא הגן על תוארו. ביוני זכה באליפות צרפת הפתוחה לאחר שגבר על נובאק ג'וקוביץ' (1 בעולם) ב-4 מערכות, 6:4, 4:6, 3:6, 4:6, והשיג תואר גראנד סלאם שני בקריירה שלו. בשלב רבע הגמר אף הדיח את אלוף הטורניר לשעבר (2009) ובן ארצו רוג'ר פדרר (2 בעולם) בשלוש מערכות.
2016: זכייה שלישית בגראנד סלאם.
את שנת 2016 פתח ואוורינקה בזכייה באליפות צ'נאי הודו לאחר ניצחון על בורנה צ'וריץ' מקרואטיה בשתי מערכות. שבוע לאחר מכן, באליפות אוסטרליה הפתוחה שהתקיימה בסוף ינואר, כרביעי בעולם, הוא הגיע לסיבוב רביעי שבו הפסיד למילוש ראוניץ' מקנדה (13 בעולם) ב-5 מערכות (6-4, 6-3, 5-7, 4-6, 6-3). חודש לאחר מכן, הוא זכה באליפות דובאי לאחר ניצחון על מרכוס בגדטיס מקפריסין בשתי מערכות. בסוף מאי הוא זכה באליפות ז'נבה, שווייץ לאחר ניצחון בשתי מערכות על מרין צ'יליץ' מקרואטיה. שבוע לאחר מכן, באליפות צרפת הפתוחה הוא הפסיד בשלב חצי הגמר לאנדי מארי (2 בעולם) ב-4 מערכות (6-4, 6-2, 4-6, 6-2) ולא הצליח להגן על תוארו. לאליפות וימבלדון הוא הגיע כמדורג רביעי בעולם והפסיד כבר בסיבוב השני לחואן מרטין דל פוטרו מארגנטינה שחזר להתחרות, ב-4 מערכות (3-6, 6-3, 7-6, 6-3).
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר זכה ואוורינקה בתואר הנכסף לאחר ניצחון במשחק הגמר על האלוף היוצא נובאק ג'וקוביץ' (1 בעולם) ב-4 מערכות (7-6, 4-6, 5-7, 3-6). בדרך לתואר הוא נאלץ לשחק 5 מערכות על מנת להכריע את דניאל אוונס מבריטניה. בסיבוב הרביעי הוא ניצח ב-4 מערכות את איליה מרצ'נקו מאוקראינה, ברבע הגמר הוא ניצח ב-4 מערכות את חואן מרטין דל פוטרו ובחצי הגמר הוא ניצח שוב ב-4 מערכות, הפעם את קיי נישיקורי מיפן.
ואוורינקה העפיל לגמר הרולאן גארוס אך הפסיד בשלוש מערכות לרפאל נדאל.
סגנון משחק.
ואוורינקה ידוע בהגשות המהירות שלו, שהגיע לשיא מהירות של 232 קמ"ש.
ב-2013 ואוורינקה התחיל להתאמן בהדרכתו של מגנוס נורמן. שותפות זו הביאה לשיפור בביצועיו במשחקים הגדולים ובעיקר בצד המנטלי, ולראיה, הוא ניצח שחקנים שדורגו גבוה ממנו בשלושה משחקי גמר גראנד סלאם. גם בדרכו לגמרים האלה גבר על יריבים שהיו מדורגים גבוה ממנו.
משפחתו.
אביו של ואוורינקה, וולפרם, גרמני ממוצא צ'כי, אף על פי ששם המשפחה הוא ממקור פולני. אמו של ואוורינקה, איזבל, שווצרית. לואוורינקה אח אחד גדול, יונתן, שמלמד טניס, ושתי אחיות קטנות דג'ני ונואלה ששתיהן תלמידות ושחקניות טניס. ואוורינקה מחזיק אזרחות שווייצרית וגרמנית.
ואוורינקה מתגורר בסנט בארתלמי בקנטון וו שבשווייץ יחד עם אשתו. השניים נישאו ב-15 בדצמבר 2009. ב-12 בפברואר 2010 נולדה לזוג בתם הבכורה. ב-2011 עזב ואוורינקה את אשתו ובתו לאחר שנה בלבד של נישואים על מנת להתרכז בקריירת הטניס. לאחר שהתברג בצמרת העולמית חזרו השניים להתגורר יחד.
קושאה
קושה (באדיגית: кушъэ) היא עריסה מתנדנדת לתינוק בתרבות הצ'רקסית.
בתרבות הצ'רקסית, הקושה מסמלת תהליך הגדילה של הילד.
שימוש.
הקושה נועדה להרדים את התינוק. היו קושרים את ידיו בשמיכה עם כדי שהתינוק לא יזוז באמצע השינה ויהיה לו קר.
קושרים שרוך לידית של העריסה, ומי שמרדים את התינוק מחזיק אותו וכך מניע אותו מצד לצד והתינוק נרדם ברוגע ולפעמים שרים לו שירים בצ'רקסית כדי שיירדם יותר מהר.
בעבר היו עושים חור באמצע הקושה כדי שהתינוק ייעשה את צרכיו מבלי להתעורר ומבלי להפריע לו. בזמן שהוא ישן, ובהיותו קשור, האב יכל לעבוד בשדה זמן רב והאם יכלה לפנות זמן לעיסוקיה, ולא נדרשה שמירה צמודה על התינוק.
בעת אירועים משפחתיים, שהאורחים הגיעו לבית המשפחה בו נמצא התינוק, נהגו לשים את התינוק בקושה כדי שהאורחים יוכלו להביט עליו במקום להשכיב אותו על הרצפה ולמנוע אי נוחות לתינוק.
גישת הקונפיגורציה
גישת הקונפיגורציה (באנגלית: Configurational Approach) היא גישה מתחום מדעי הניהול ובפרט חקר ארגונים והתנהגות ארגונית. על אף שקשה לייחס לאדם מסוים את הגיית הגישה, אשר התפתחה במקביל לאורך השנים גם בתחום האנתרופולוגיה, ניתן לומר שדני מילר והנרי מינצברג, חברי סגל באוניברסיטת מקגיל שבקנדה, הם ממובילי הגישה. גישה זו החלה להיות מוזכרת במחקרים שונים החל משנות ה-70.
גישת הקונפיגורציה מגדירה ארגון כאוסף מקבצים של מגוון תכונות סביבתיות, ארגוניות ואסטרטגיות, הנבחנות בו-זמנית ובהקשר מסוים. אוסף תכונות אלה מגדיר את תצורת (או: "קונפיגורציית") הארגון. על פי גישה זו, על ניתוח ארגונים להתבצע דרך בחינת החוקיות שלפיה מרכיבי הארגון השונים מתקשרים ומשלימים זה את זה. ניתוח זה צפוי להאיר קונפיגורציות ארגוניות נפוצות, שדרכן יאותרו דפוסים נפוצים, המכונים גשטלט (בגרמנית: Gestalt).
אפיון עשיר ומורכב של ארגונים לכדי תצורות ודפוסים משמש לרוב להפקת תחזיות וניבוי ביצועים עתידיים.
שורשי הגישה.
יסודות גישת הקונפיגורציה נעוצים בתפיסה ההוליסטית, שעל פיה הטבע מייצר ישויות "שלמות", אשר הן יותר מסכום חלקיהן הנפרדים. תפיסה זו רומזת שלא ניתן להבין את תפקודן של מערכות באמצעות בחינת חלקיהן, כי אם יש להתבונן על מכלול הגורמים והקשרים ביניהם. התפיסה ההוליסטית נוגדת את התפיסה הרדוקציונית, אשר מפשטת תופעות מורכבות באמצעות פירוקן לגורמים בודדים ובחינתם.
גישת הקונפיגורציה, בדומה לגישה ההוליסטית, מכתיבה הסתכלות מעמיקה על שלל גורמים והקשרים ביניהם ושוללת את נקודת המבט, שעל פיה ארגון הוא תערובת של תכונות אשר משתנות באופן עצמאי ובלתי תלוי.
גישת הקונפיגורציה היא, במובן מסוים, אבולוציה של תאוריית התלות, הגורסת כי ניהול ארגון יעיל תלוי בהתאמה רציפה למאפייני המצב הפנימיים והחיצוניים (המכונים "תלויות"), דוגמת שיקולי טכנולוגיה, מבנה וגודל הארגון, ארגונים מתחרים ועוד. תחזיות ארגוניות המבוססות על נתונים, אשר מנותחים בגישת תאוריית התלות, כוללים בעיקרם התבוננות על אינטראקציות בין משתנים ותכונות.
עיקרי הגישה.
גישת הקונפיגורציה טוענת, שקונפיגורציות ארגוניות הן מורכבות, דינאמיות ונתונות לשינויים לאורך זמן. לפיכך, חקר קונפיגורציות ארגוניות צריך לכלול יותר מאשר "צילום" של ערכי משתנים בודדים; עליו לכלול מעקב לאורך זמן לגבי מספר רב של משתנים. מחקר שכזה, על פי הגישה, עשוי לשפוך אור על רצפי מצבים והשתנות, כמו גם על הכוחות אשר מעניקים יציבות לקונפיגורציות ארגוניות מסוימות.