מֵחַיֵּינוּ, עיתון גדוד העבודה ע"ש יוסף טרומפלדור היה כתב העת של גדוד העבודה.
תוכן, מערכת, הפקה.
"מחיינו" היה במה מעמיקה לבירור שאלות רעיוניות ומעשיות רבות שחברי גדוד העבודה התלבטו בהן מאז הקמתו בי"א באלול תר"ף, 25 בספטמבר 1920. אירועי מלחמת העולם הראשונה, הצהרת בלפור והמהפכות ברוסיה ב-1917, העלו לסדר היום הציבורי מחשבות חדשות על אידאולוגיות ויישומן, כגון השתתפות ברכוש ברוח הסוציאליזם והקומוניזם, הקבוצה, הסוציאליזם, הקומוניזם והציונות, ועל מהות הסדר החברתי הרצוי לאורן בחברה היהודית החדשה שתבנה בארץ ישראל. "מחיינו" עסק במגוון נושאים ותחומים. העיקרי שבהם היה חיי היומיום של חלוצים ופועלים חברי גדוד העבודה ובמפלגות הפועלים בארץ ישראל בכלל, הפוליטיקה בחברה היישובית ויחסה אל ארגוני הפועלים. הובאו בו כרוניקות על הנעשה באתרי העבודה, סיכומים וטבלאות של דו"חות כלכליים, שירים ומאמרי מסה, ורשימות על תולדות הארגונים ותנועות הנוער וההכשרה שחבריהם הצטרפו לגדוד העבודה: "השומר", הגדודים העבריים", "החלוץ", "השומר הצעיר", "פועלי ציון", "הפועל הצעיר" ו"אחדות העבודה".
מערכת העיתון נדדה מאתר לאתר, ועורכיה התחלפו מעת לעת. הגיליון הראשון ראה אור במחנה פלוגת גדוד העבודה בראס אל-עין ליד המושבה פתח תקווה בג' בתמוז תרפ"א 1921. מנהיגה של הפלוגה היה יהודה קופלביץ-אלמוג. במקביל, באותם ימים ראה אור כתב העת הסולל, שעורכיו ישבו בפלוגת גדוד העבודה במגדל. עורכיו הראשונים של העיתון היו מנחם זלמן וולפובסקי ויצחק רוכל.
מגיליון 11, ראה "מחיינו" אור ביישוב החדש, הקיבוץ שהקימה פלוגת גדוד העבודה ליד מעיין חרוד ונקרא עין חרוד; עורכו אז היה יצחק שווייגר-דמיאל. כשלושים גליונות ראו אור בעין חרוד, עד הגיליון שראה אור בז' בשבט תרפ"ג 1923.
לאחר הפילוג בגדוד העבודה בקיץ תרפ"ג 1923, עברה המערכת לתל יוסף. מאדר א' תרפ"ד 1924, נמצאה המערכת בפלוגת גדוד העבודה בירושלים עד כסלו תרפ"ו 1926; ובחלק מפרק זמן זה נערך על ידי אליעזר כנעני, חבר תל יוסף ששהה בירושלים, ואחר כף על ידי זאב און, אף הוא מתל יוסף. מספר חוברות ראו אור בפלוגת גדוד העבודה בתל אביב; חלקן על ידי דוד הורוביץ. לאחר מכן נדדה המערכת לירושלים, ושוב חזרה לתל יוסף. בתרפ"ז 1917, התפלג גדוד העבודה לשני פלגים "השמאל" ו"הימין". בשני הפלגים הוציאו גליונות "מחיינו" במקביל. הגליונות שראו אור באותה תקופה, עד להתאחדותו של שארית גדוד העבודה עם הקיבוץ המאוחד בקיץ תרפ"ט 1929, נערכו על ידי אליעזר כנעני ואחרים, בתל יוסף ובקיבוץ רמת רחל.
השתתפו בכתיבתו בכתיבה יזומה או שהובאו מדבריהם רבים מחברי גדוד העבודה ומנהיגות תנועת העבודה, אנשי העלייה השנייה והשלישית, אשר פעלו בשנות ה-20 של המאה ה-20, בהם יהודה אלמוג, יהודה ארז, שלמה לויטין, חנוך רוכל, מניה שוחט, ישראל שוחט, שלמה לביא, דוד הורוביץ, הלל דן, לבש טרנופולר, נחום בנארי, פנחס שניאורסון, מנחם אלקינד, שמעון בן צבי, פסח בן-עמרם ויצחק לנדוברג-שדה.
רוב גליונות "מחיינו" נכתבו בכתב יד בעט ודיו, ושוכפלו באמצעות הקטוגרף; ובשל כך צבען של האותיות היה כחול-סגול.
מהדורה מדעית.
"מחיינו" ראה אור במהדורה חדשה בשלושה כרכים בשנות ה-70 של המאה ה-20, על ידי מרדכי דינבורג ומאיר בוכסוויילר מ"המכון הביבליוגרפי" של הוצאת הקיבוץ המאוחד באפעל, וזאת, למען שימור החומרים החשובים שבו. אולם העורכים לא הצליחו לאתר ולהביא בו את כל הגליונות שראו אור במרוצת השנים. רבים מהכותבים השתמשו בשמות עט, ולאחר כשנות דור עמלו המהדירים על פיענוחם של השמות.
בצלאל הכהן
הרב בצלאל הכהן (כ"ז בטבת תק"פ, 1820 – י' בניסן תרל"ח, 1878) היה דיין ומו"צ בוילנה ומגדולי התורה הנודעים בעיר. מחבר הגהות "מראה כהן" על הש"ס הבבלי ושו"ת "ראשית ביכורים".
ביוגרפיה.
נולד לרב ישראל משה שהיה דיין בווילנה. אחיו הגדול ומרבותיו של הרב שלמה הכהן, רב ומו"צ ראשי בווילנה בעל ה"חשק שלמה".
מילדותו נחשב לעילוי מוכשר ביותר והוא סיים את הש"ס כבר בגיל 13, והחל להשיב תשובות בהלכה בגיל 14. בגיל 23 נבחר להיות כמו"צ בווילנה. האדר"ת כתב עליו 'הגאון הגדול הצדיק יסו"ע הרב רבי בצלאל זצ"ל' ו"גדול הדור" ו"ראש וראשון לכל דבר בווילנא".
היה חברם הקרוב של הרבנים האדר"ת, הלל דוד הכהן טריווש ואהרן שאול זליג מאירוב.
חתנו היה רבי חיים שלמה סקולניק (חותנו בזיווג שני של רבי אברהם קלמנוביץ).
הערות שוליים.
[[קטגוריה:רבנים: אחרונים]]
[[קטגוריה:רבנים ליטאים]]
[[קטגוריה:וילנה: רבנים]]
[[קטגוריה:יאשי: רבנים]]
[[קטגוריה:דיינים]]
[[קטגוריה:מחברי ספרות תורנית]]
[[קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת]]
[[קטגוריה:פרשני התלמוד]]
[[קטגוריה:משפחת הכהן (וילנה)]]
[[קטגוריה:ספר המצוות לרמב"ם: פרשנים, מתרגמים ומהדירים]]
[[קטגוריה:מחברים שפירושיהם נדפסו בש"ס וילנא]]
הלל דוד הכהן טירווש
דואולינגו
דואולינגו (מאנגלית: Duolingo) הוא שירות מקוון ללימוד שפות, הכולל אתר ואפליקציה. החברה מבוססת על מודל של שירותים חינמיים עם הגבלות מסוימות, ואפשרות לרכישת מנוי פרימיום המסיר הגבלות אלו. נכון לאוקטובר 2020 הציע האתר 98 קורסים ללימוד שפות מ-28 שפות מקור. לאפליקציה למעלה מ-300 מיליון משתמשים רשומים ברחבי העולם.
בתחילתו, התבסס הפרויקט על מודל של לימוד שפה באמצעות תרגום תוכן אתרים שונים באינטרנט.
היסטוריה.
הפרויקט נוצר על ידי פרופסור לואיס פון אהן מאוניברסיטת קרנגי מלון ועל ידי הסטודנט סברין האקר . האתר הושק בגרסת בטא ב־30 בנובמבר 2011, לאחר שצבר רשימת המתנה של למעלה מ־300,000 אנשים. המטרה המקורית של הפרויקט הייתה שהלומדים למעשה יתרגמו בפועל מסמכים ואתרים שונים משפות שונות לאנגלית. ואכן, עד 19 בינואר 2012 השירות תרגם למעלה מ־45,000 משפטים.
ב־19 ביוני 2012 האתר נפתח לציבור הרחב, והחל מסוף מאי 2013 השירות זמין גם באפליקציה לאנדרואיד ול־iOS.
בראשיתו מומן הפרויקט באמצעת מענק מתוכנית עמיתי מקארתור והקרן הלאומית למדע (NSF), והוא מפותח בעיקר באמצעות שפת התכנות פייתון.
באוקטובר 2011 גייסה החברה גם 3.3 מיליון דולרים בקמפיין גיוס שהובל על ידי יוניאון סקוור ונצ'רס ובקמפיין בהשתתפות הסופר טים פריס וחברת A-Grade investments שבבעלות השחקן אשטון קוצ'ר. בספטמבר 2012 גייסה החברה 15 מיליון דולר נוספים בקמפיין גיוס שהובל על ידי New Enterprise Associates (ובהשתתפות יוניאון סקוור ונצ'רס) שהשלים את גיוס ההון של החברה ל-18.3 מיליון דולרים.
ביוני 2013, כשנה לאחר השקתה, נרשמו בדואולינגו למעלה מ-4 מיליון משתמשים. בנובמבר אותה שנה עברה את ה-15 מיליון. ב־9 באוקטובר 2013 הושקה אפשרות בה המשתמשים יכולים להוסיף בעצמם שיעורים בשפות נוספות לאתר, במטרה להרחיב בצורה משמעותית את מספר השפות המוצעות בתוך כשנה.
בפברואר 2014 גייסה החברה 20 מיליון דולר נוספים בקמפיין בהובלת Kleiner Caufield &amp; Byers. לשירות היו רשומים כ-25 מיליון משתמשים, מתוכם כ-12.5 מיליון משתמשים פעילים. ביוני 2014 היו רשומים בשירות 30 מיליון משתמשים.
ביוני 2015 גייסה דואולינגו 45 מיליון שקלים בהובלת גוגל קפיטל. ביולי 2017, גייסה עוד 25 מיליון דולר בהשקעה של דרייב קפיטל.
בינואר 2017, הפסיקה החברה את תוכנית התרגום שלה, והפכה את השירות לשירות לימודי בלבד נכון לאפריל 2017 היו לאפליקציה למעלה מחמישים מיליון הורדות בחנות האפליקציות של גוגל פליי בלבד.
באוגוסט 2018 דווח כי בשירות רשומים למעלה מ-300 מיליון משתמשים רשומים.
בדצמבר 2019 גייסה דואולינגו עוד 30 מיליון דולר מחברת ההשקעות CapitalG מבית Alphabet.
מודל עסקי.
המודל העסקי המקורי של האתר היה 'מיקור המונים' כשחברות שונות כמו CNN ו-BuzzFeed היו רוכשות מהאתר שירותי תרגום, שהיו מבוצעים בפועל על ידי הלומדים כחלק מתהליך הלמידה שלהם. בהמשך הלכה והתמקדה האפליקציה בלימוד והפסיקה למכור שירותי תרגום.
כיום רוב האפשרויות באתר ובאפליקציה זמינות למשתמש בחינם, אולם באפליקציה נלווים להם פרסומות רבות. באפליקציה הטלפונית המשתמש החינמי מוגבל באמצעות שיטת ה'לבבות', כשלאחר 5 טעויות עליו לשלם בנקודות, לתרגל או להמתין להתמלאות מאגר הלבבות שלו, על מנת להמשיך ולהתקדם בציר הלמידה. גרסת הפרימיום של האתר, בתשלום, הנקראת ‘Duolingo Plus’, היא נקייה מפרסומות, ואין בה 'הגבלת לבבות'. גרסת הפרימיום מאפשרת גם גישה לבחנים, שימוש אופליין באפליקציה ואפשרות להפסיד יום תרגול בחודש מבלי לאבד את הישג 'רצף' התרגול. בגרסת המחשב של התוכנה אין הגבלה למספר הטעויות, ורק לאחר השלמת פרק לימוד מופיעה פרסומת לשניות אחדות.
ב-2012 השיקה החברה את ה'אינקובטור' לפיתוח קורסים חדשים ולשיפורם של קורסים ישנים. עם הזמן התרבו הפניות של דוברי שפות שונות שביקשו לסייע ולפתח קורסים. החל מ-2013 פתח האתר את האפשרות להתנדב בבניית ושיפור הקורסים. בשיאה הגיעה מצבת המתנדבים באתר לכאלף. עם זאת, בעקבות העלייה ברווחיות האתר, במרץ 2021 החליטו בהנהלת החברה שאין זה ראוי להמשיך ולהתבסס על עבודת מתנדבים, והודיע על סגירת תוכנית ההתנדבות, כך שמפתחי הקורסים בעתיד יתוגמלו בשכר. החברה אף הקימה קרן בת 4 מיליון דולרים, שבכוונתה לחלק למתנדבים השונים שפעלו בה לאורך השנים, לצד אירועי הוקרה שתקיים לכבודם, ומסרה כי תציע לחלקם להמשיך ולפעול בחברה בשכר ובמשרות חלקיות.
קורסים (נכון לינואר 2022).
את הקורסים מפתחים באתר מטעם דואולינגו הנקרא "אינקובטור", ובו ממשק משתמש לפיתוח קורסים.