הבדל משמעותי (בתכונות ובמחיר) קיים בין סינגלטים סְפֵרִיים, שבהם כל משטח הוא כיפה כדורית מושלמת (או שטוח), לעומת משטחים אַסְפֵרִיים (לא ספריים), שיכולים להיות בכל צורה שהיא. ההבדל הגדול בתכונות האופטיות נובע מכך שיש דרגות חופש נוספות למשטח, שיכולות לכוון את האור בצורה מתוכננת יותר, ואף לתקן עוותים הנוצרים בעדשה ספרית פשוטה. ההבדל במחיר נובע מכך שעדשות ספריות ניתנות לייצור בתהליך פשוט של שחיקה רדיאלית, בעוד עדשות אספריות דורשות תבנית מיוחדת מדויקת מאוד או עיבוד שבבי מדויק ויקר עם יהלום. נוסחת לוטשי העדשות אינה תקפה לאלמנטים אספריים, אם כי חלקם ניתנים לקירוב באמצעות הנוסחה, במידות שונות של דיוק. תכונות כלליות של עדשות נכונות גם עבור עדשות אספריות.
עדשות דיפרקטיביות: בניגוד לעדשות רגילות, שפועלות על ידי שבירת האור (רפרקציה), עדשות דיפרקטיביות נעזרות בתופעות עקיפה והתאבכות של אור כדי לרכז אור. אלמנטים אופטיים דיפרקטיביים משמשים לרוב במערכות אופטיות שלא יוצרות תמונה כמו ספקטרומטר, אך קיימות מערכות דימות אופטיות אשר מכילות אלמנטים דיפרקטיביים, כאשר יתרונם הגדול הוא בחיסכון מקום ומשקל, לדוגמה: אלמנט דיפרקטיבי יכול להיות חריצים בצורת שתי-וערב על פני עדשה אחרת. לא ניתן לחשב אלמנטים דיפרקטיביים בעזרת קרני אור, אלא נזקקים לתיאור גלים של העדשה והאור.
עדשת פרנל: עדשה זו פועלת על פי עקרונות השבירה כמו עדשה רגילה, אך במקום משטח רציף המשטח מחולק למקטעים עקומים לא רצופים, כך שכל העדשה דקה הרבה יותר מעדשה רגילה השקולה לה (ראו איור). עדשות פרנל משמשות לרוב במערכות שלא יוצרות תמונה, כמו גופי תאורה (מגדלור למשל), ויכולות גם לשמש לדימות.
תכונות של עדשות.
מרחק המוקד של העדשה (לעיתים נקרא אורך המוקד, מסומן באות f) הוא מרחק הנקודה אליה מתרכזות קרניים המקבילות לציר העדשה, ממרכז העדשה. גם ההפך מתקיים, כל קרן שתצא מנקודת המוקד ותעבור בעדשה תהיה מקבילה לציר האופטי של העדשה. בעדשות מפזרות מרחק המוקד הוא גודל שלילי ודמיוני המתאר את המקום שממנו נראה כאילו יוצאות קרניים מפוזרות אחרי עדשה מפזרת, קרניים שהיו מקבילות לפני מעבר בעדשה.
מִפְתַּח העדשה הוא הקוטר של חתך המצלמה שדרכו נכנסות קרניים מקבילות. עבור סינגלטים דקים מפתח העדשה הוא הקוטר שלה, ובעדשות המכילות צמצם זהו קוטר הצמצם, המשתנה. לעיתים הקוטר הזה הוא גודל דמיוני שאינו קיים פיזית בתוך העדשה בנקודה מסוימת, אך הוא ניתן לחישוב.
מספר F של העדשה (מסומן לרוב F/#‎) הוא היחס בין מרחק המוקד שלה למפתח שלה. מספר F קובע את בהירות הדמות המתקבלת, כמו גם את הרזולוציה המקסימלית שהעדשה יכולה להשיג.
עוצמת העדשה היא אחד חלקי מרחק המוקד, ונמדדת בדיופטר, שהוא אחד חלקי מטר. העוצמה היא מדד לכושר השבירה של העדשה. שימוש בדיופטרים מקובל בתחום האופטומטריה להגדרת עדשות במשקפיים: עוצמות חיוביות משמשות לתיקון קוצר ראייה ועוצמות שליליות לתיקון רוחק ראייה. ככל שהערך המוחלט של העוצמה גדל, יכולת מיקוד או פיזור האור עולה.
חישוב עצמה של עדשה עבה.
על מנת למצוא את העצמה של עדשה, משתמשים לעיתים קרובות בנוסחת לוטשי העדשות:
formula_1
כאשר:
formula_2 - עוצמת העדשה.
formula_3 - מרחק מוקד העדשה.
formula_4 - מקדם השבירה של החומר ממנו עשויה העדשה.
formula_5 - מקדם השבירה של התווך מחוץ לעדשה.
formula_6 - רדיוס המשטח הראשון.
formula_7 - רדיוס המשטח השני.
formula_8 - עוביה של העדשה במרכזה.
פעמים רבות מזניחים את עוביה של העדשה המרכזת formula_9. כמו כן העדשה נמצאת באוויר כך שגורם השבירה מחוץ לעדשה הוא formula_10 formula_11 ואז המשוואה נראית כך:
formula_12
הדמיית עצם דרך עדשה מרכזת דקה.
כדי למצוא באופן גרפי דמות של עצם דק המאונך לציר האופטי שבסיסו נמצא על ציר המערכת נחפש את הדמות של קצה העצם ונניח שהדמות מאונכת לציר האופטי. מקום הדמות של נקודה היא נקודת המפגש של כל הקרניים שיוצאות מהנקודה המתאימה בעצם. ישנן שלוש קרניים שקל לצייר את מהלכן דרך העדשה:
בדרך כלל משתמשים בשתיים מהקרניים דלעיל כדי למצוא את מקום הדמות.
ניתן כמו כן למצוא את מקום הדמות באופן חישובי באמצעות הנוסחה:
formula_13
formula_14
formula_15
formula_16
formula_17
formula_18 - מרחק העצם מהעדשה (שמאל=חיובי, ימין=שלילי)
formula_19 - מרחק הדמות מהעדשה (ימין=חיובי, שמאל=שלילי)
formula_20 - מרחק המוקד של העדשה (מרכזת=חיובי, מפזרת=שלילי)
formula_21 - מרחק העצם מהמוקד
formula_22 - מרחק הדמות מהמוקד
formula_23 - אורך העצם
formula_24 - אורך הדמות
formula_25 - ההגדלה/ההקטנה (M חיובי - דמות ישרה, M שלילי- דמות הפוכה)
הגדלה, הרחקה, הפיכה וממשות.
היחס בין הדמות שנוצרת לבין העצם תלוי בסוג העדשה ובמרחק של העצם ממנה.
העין האנושית אינה מבדילה בין דמות ממשית למדומה.
יחס דמות-עצם בעדשה מרכזת.
בעדשה מרכזת נבחין בין חמישה מקרים:
לכן, במצב זה העדשה יכולה לשמש כזכוכית מגדלת.
יחס דמות-עצם בעדשה מפזרת.
בעדשה מפזרת נבחין בין חמישה מקרים:
לסיכום: בעדשה מפזרת הדמות תמיד ישרה, מוקטנת ומדומה.
מייקל ג'קסון
מייקל ג'וזף ג'קסון (באנגלית: Michael Joseph Jackson; 29 באוגוסט 1958 – 25 ביוני 2009) היה זמר, מוזיקאי, רקדן, כוריאוגרף, מפיק מוזיקלי, שחקן ופזמונאי אפרו-אמריקאי. ג'קסון, שנודע בכינויו "מלך הפופ", נחשב לאחד הזמרים המצליחים והמשפיעים ביותר בכל הזמנים.
הקריירה המוזיקלית שלו החלה בשנת 1963 כאשר הצטרף לאחיו בתור החבר הצעיר ביותר בהרכב המוזיקלי המשפחתי "חמישיית הג'קסונים". בהמשך עזב את הלהקה ופתח בקריירת סולו. אלבומו Thriller משנת 1982 מכר מעל ל-110 מיליון עותקים ונשאר עד היום האלבום הנמכר ביותר בכל הזמנים, לצד ארבעה אלבומים נוספים של ג'קסון. הווידאוקליפים לשיריו "Beat It", "Billie Jean" ו-"Thriller" נחשבו לפורצי דרך והשפיעו רבות על תעשיית המוזיקה בהמשך . באותה העת, שילב ג'קסון בהפקותיו מספר טכניקות ריקוד מורכבות, אשר הידועה ביותר מביניהן היא "הליכת הירח". הסגנון המוזיקלי, הסגנון הווקאלי והכוריאוגרפיה הייחודית של ג'קסון זכו לפופולריות עצומה, אשר חצתה פערי דורות, גזעים ותרבויות. הקריירה המוזיקלית של ג'קסון היוותה השראה למיליוני אנשים ברחבי העולם ואמנים רבים בתחום המוזיקה והריקוד הושפעו ממנו.
הישגים נוספים לג'קסון כוללים בין היתר שבירת מספר שיאים עולמיים שנכנסו לספר השיאים של גינס: "האמן שזכה ביותר פרסים מכל אמן אחר" (15 פרסי גראמי, 26 פרסי המוזיקה האמריקאית, 17 סינגלים אשר הגיעו למקום ראשון במצעד הפזמונים האמריקאי, ארבעה מתוכם של חמישיית הג'קסונים), ו"זמר הפופ אשר תרם הכי הרבה עבור צדקה". סך מכירות אלבומיו, המוערך בכ-780 מיליון עותקים ברחבי העולם, הפך אותו לאמן המצליח ביותר מבחינה מסחרית בהיסטוריה של המוזיקה.
לאורך השנים צהובונים ברחבי העולם עסקו באינטנסיביות בחייו הפרטיים של ג'קסון, בשינויים הקיצוניים במראהו החיצוני (מבנה אפו, צבע עורו, ועוד), במערכות היחסים שניהל, וכן בהאשמות כי ביצע סדרה ארוכה של מעשים מגונים בילדים.
ג'קסון נפטר ב-25 ביוני 2009 מדום לב בשל מנת יתר של הסם פרופופול, סם הרדמה המשמש בניתוחים. מותו אירע במהלך ההכנות לסבב הופעותיו האחרון, "This Is It". רופאו האישי של ג'קסון, קונראד מארי, הורשע בהריגתו ברשלנות, ונידון לארבע שנות מאסר, מתוכן ריצה שנתיים בפועל.
ב-2008 דורג ג'קסון במקום ה-25 ברשימת 100 הזמרים הגדולים בכל הזמנים של המגזין "רולינג סטון".
ביוגרפיה.
ג'קסון נולד בשם מייקל ג'וזף ג'קסון ב-29 באוגוסט 1958 בעיר גארי שבאינדיאנה, ארצות הברית (גארי היא פרבר תעשייתי הנמצא באזור המטרופולין של שיקגו). מייקל הוא בנם השמיני מבין עשרת ילדיהם של ג'וזף (שעל שמו נקרא מייקל בשמו האמצעי) וקתרין ג'קסון.
משפחת ג'קסון השתייכה באותה העת למעמד הבינוני-נמוך כאשר האם, קתרין, השתייכה לזרם עדי יהוה וגידלה את ילדיה על פיה. האב, ג'וזף, היה פועל בבית חרושת לפלדה, שהופיע לעיתים עם להקת הרית'ם אנד בלוז "The Falcons". ג'ו גידל את ילדיו באופן קשוח ושתלטני ונהג להתעלל בעיקר במייקל פיזית ונפשית באמצעות מכות וכינויי גנאי. אף על פי כן, ג'קסון ציין כי דווקא החינוך הנוקשה שאביו נתן לו היה גורם משמעותי להצלחתו.
קריירה.
תחילת דרכו בחמישיית הג'קסונים.
בשנת 1962 החלו ג'קי, טיטו וג'רמיין ג'קסון להופיע באזור העיר גארי עם שניים משכניהם בהרכב "The Jackson Brothers". ב-1963 הצטרפו ללהקה שני האחים הקטנים, מרלון ומייקל, לאחר שכבר אז הפגינו יכולות שירה וריקוד. באמצע שנת 1967 מייקל החליף את ג'רמיין כזמר הראשי של הלהקה. באותה תקופה אימצו חברי הלהקה את השם "The Jackson Five" (באנגלית: חמישיית הג'קסונים) כשם להקתם. בהמשך הופיעו באופן אינטנסיבי באינדיאנה ולאחר שזכו בתחרות כישרונות צעירים חשובה ב-1966 (בה ביצעו גרסת כיסוי ללהיט של הטמפטיישנס, "My Girl", בביצוע מייקל), החלו לקיים הופעות באופן מקצועי בשיקגו, אילינוי.