עד לתחילת שנות ה-80, האלווים לא היו על המפה הטורקית, אך מאז הקהילה חוותה תקומה מסיבות שונות, חברתיות ופוליטיות, בין הוצאה לאור של חומרים תקשורתיים, עד למעבר האנשים לערים הגדולות, והרדיפה אחר עתיד כלכלי ומשגשג. במושגים כללים אפשר לצמצם את הגורמים הפוליטיים לשלוש סיבות:
ההתחדשות של העדה, היא להיות בעלת חשיבה דמוקרטית, חילונית ופרוגרוסיבית.
מאז אמצע שנות ה-90, כתוצאה מהתחזקותה של התנועה האלווית החדשה, לעומת ביקורתיים לגבי היחס שלהם כלפי הכמאליזים הפכו למיעוט חזק. לאחר הכורדים, האיסלמיסטים ואפילו חלקים של צבא הפנו גבם לכמאליזים. נותרו הקבוצה היחידה החברתית להגן על קולקטיב זה. בזמן שכל הכפריים נהנים מטקסים אלו, רוב המשתתפים משתייכים יותר לפלג השמאלי החברתי הדמוקרטי שהיה דומיננטי בין 1970 ל־1990. מדגישים את האוניברסליות של האלווים בכך שזה מתמקד באדם או באנושות, והדרך המתאימה לחיות בעולם המודרני. עניין זה לא הפסיק להתקיים אחרי שהפלג הדמוקרטי החברתי הפסיד בבחירות 1999, ובנוסף עזיבתם של הרבה נציגים של הקהילה.
לאחרונה כמה מהבכירים בדת האליווית התייחסו לעצמם כאל דת האסלאם האמיתית. מבחינה דתית האלווים קרובים יותר לשיעים, אך בפוליטיקה יותר לסונים. עוד קבוצה שמנסה לשחרר את האלווים מהמסורת הרגילה זוהי קבוצה של מאמינים חילוניים. מעבר לקבוצות אלו ישנן גם שתי קבוצות שמנסות לגשר בין המסורת הרגילה לדור החדש. בכל המקרים חוזר העניין של המוצא של כל אלווי, מאין הגיע. הדידיים של האלווים תמיד מתגאים בזה שהם צאצאים של הנביא מוחמד ושנים עשר האימאמים, מה שנותן להם סמכות מוחלטת לכל עניין. הדור החדש מדבר על הפצתה של הדת, בכוונה להגיע למקומות חדשים שבהם אנשים לא אלווים ילמדו על האלווים, ויגיעו למצב של להתגאות במעבר של אותם נוצרים או סונים לאלווים.
אורח החיים האלווי והאמונה האלווית מתאימים באופן כללי יותר לחיי הכפר, המבודדים והמרוחקים מכל צורה של שלטון, לפי כללים עצמאיים נוקשים. אולם כיום כל מי שרוצה ומאמין יכול להצטרף לאלווים. הצמיחה של הדור החדש, והדרך בה הצעירים מחליטים לבסס את אמונתם אינה קשורה למה שהדדיים (מנהיגים רוחניים) מציעים, ולכן כוחם של אלה דעך וכמעט נעלם.
בשנים האחרונות, חלה מגמה של נשואים מחוץ לקבוצה, במיוחד בקרב גברים אשר למדו באוניברסיטאות או חיו באזורים אחרים של טורקיה. נישואים כאלו מקובלים כל עוד לא מדובר בנשואים של נשים מחוץ לקבוצה, שכמו אצל קבוצות אחרות אינם מקובלים.
האלווים נוטים לתמוך בצד השמאלי של המפה הפוליטית בטורקיה. עם זאת יש אנשים באזורים כפריים (בדרך כלל בני משפחות של אלווים בולטים) שתומכים במפלגות שמרניות "מפלגת נתיב האמת" (שנות ה-90).
הדת.
הדת האלווית היא דת יוצאת האסלאם-השיעי והיא סודית, והאלווים אינם מפרסמים את כתבי הקודש שלהם. רוב האלווים אינם יודעים הרבה על תוכנם של כתבי הקודש או של התאולוגיה האלווית, הנשמרים בידי מעמד מצומצם של שותפי סוד. בגיל 15 או 16 מקבלים הבנים האלווים שיעורי דת, אך עליהם מוטל להחליט האם הם רוצים להמשיך בלימוד הדת, להיות תלמידיו של שייח', ולהתחיל בדרך ארוכה ללימוד סודות הדת האלווית. בכך ובדברים נוספים קיימת הקבלה בין האלווים לבין דתם של הדרוזים.
ישנם שישה עקרונות אמונה של האלווים:
מיסטיקה.
האלווים מאוד קשורים לדת ובכל דבר בחיים הם תמיד חוזרים לשורשי הדת בזיקה חזקה למיסטיקה. פרשנות זאת נקראת "סופיות" (סוּפיזם), בדומה לשאר הזרמים באסלאם. האלווים מאמינים בעלי ומחשיבים אותו כערך עליון ומחשיבים גם את קרב כרבלא, ושנים עשר האימאמים. אך הם לא רואים עצמם כשיעים והם מרגישים שהם מרוחקים מהשיעה של איראן.
הדרכים של האלווים לחזרה בתשובה נקראות "ארבעה דלתות וארבעים רמות":
כל רמה בתוך הדלת נקראת "מקאם" על מנת לחזור בתשובה על האלווים לעבור בדלת הראשונה ולהמשיך להתקדם בכל הדלתות הבאות כדי לקבל הסמכה רוחנית שהיא עמוקה ומבוססת. אצל האלווים האדם האידיאלי הוא אדם הקשור לדת ויש לו זיקה מיוחדת אליה, וכל הזמן הוא ממשיך בהשלמות הנפש בצדק, אבל הניתוח העכשווי לאדם השלם זה ששולט בכל הדחפים והצרכים שלו וזה משווה בין בני האדם ומשרת את האינטרסים של האחים. נקודה חשובה במיסטיקה האלווית שאדם המגיע לרמה של צדק האומנות: שקיפות, מציאות ואלוהית. והם חוזרים ומספרים את הסיפור של מנסור אל-חק שכינה את עצמו "אני הצדק."
התייחסות האלווים ליסודות האסלאם והאמונה בהם:
האלווים לעומת העלווים.
שתי הקבוצות התפלגו מהאסלאם השיעי אך הם שונים בשמם, במנהגיהם ובאמונתם. האלווים נחשבים כיותר קרובים לשיעים מאשר העלווים, שעליהם נטען לעיתים קרובות שהם למעשה בני דת נפרדת. האלווים התבססו בטורקיה (כעשרים אחוזים מהאוכלוסייה), בעוד העלווים התבססו באזור סוריה של ימינו ומהווים פחות מרבע אחוז מהאוכלוסייה הטורקית.
העלווים נחשבים בעיקר בעיני הסונים ככופרים לכל דבר, היות שהם מאמינים בהתגלמותו של האל בבני האדם, על פי העלווים האל התגלם בבני אדם במשך שבעה שילושים קדושים לאורך ההיסטוריה, בדומה לנצרות. הדת האלווית, לעומת זאת, משלבת בין האמונה השיעית למיסטיקה המוסלמית, הסופיות (סופיזם). בניגוד לעלווים, האלווים אינם מאמינים בשילוש, או בהתגלמות האל בבני אדם, אלא שמוחמד ועלי הם שליחיו של האל.
הדעות הקדומות והרדיפות.
האלווים נרדפו במשך מאות שנים בידי הרוב המוסלמי-סוני בקרבו חיו עקב אמונתם. האלווים היו נתונים לא פעם גם לאלימות קשה. בבתי הספר התלמידים האלווים לא נחשבו כמוסלמים ולא השתתפו בשיעורי הדת. האלווים פועלים כנגד אפליה זו.
הארגונים של האלווים.
בטורקיה יש ארגונים ובתי תפילה רבים של האלווים. כמעט בכל חודש נוסדים ארגונים ואגודות חדשים בכל רחבי הארץ במטרה לשמר המסורת של האלווים ושל חאג' בקטש ולי. רבים מהאלווים היגרו לשכונות בערים הגדולות בטורקיה שם הם נוטים לא פעם להתקבץ בריכוזים. המרכזים האלווים משמשים לא רק לתפילה כי אם גם למטרות חברתיות ותרבותיות. להלן חלק מהפעילויות והשירותים הניתנים על ידי הארגונים האלוויים:
רומיאו וג'ולייט
רומיאו וג'ולייט (באנגלית: William Shakespeare's Romeo + Juliet או בקיצור: Romeo + Juliet) הוא עיבוד קולנועי של הטרגדיה הרומנטית של ויליאם שייקספיר - "רומיאו ויוליה". את סרט זה משנת 1996 ביים באז לורמן ומככבים בו לאונרדו דיקפריו וקלייר דיינס כרומיאו וג'ולייט. עוד משתתפים: בריאן דנהי, ג'ון לגוויזאמו, פיט פוסלתווייט, ג'סי ברדפורד, פול סורבינו ודיאן ונורה. בישראל הופץ הסרט בשם "רומיאו וג'ולייט", אך גם בשם "רומיאו ויוליה".
הסרט הוא גרסה מודרנית מקוצרת של המחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר. בעוד שהסרט שומר על הדיאלוג השייקספירי המקורי, בתי משפחות מונטגיו וקפולט מיוצגים על ידי אימפריות עסקיות. את החרבות מחליפים אקדחים.
חלק מהשמות שונו אף הם. לורד וליידי מונטגיו ולורד וליידי קפולט קיבלו שמות פרטיים (בניגוד למחזה המקורי, שבו שמותיהם הפרטיים מעולם לא מוזכרים), והנסיך אסקלאוס הוחלף לקפטן פרינס. בנוסף, פרטי עלילה מסוימים שונו מעט, הבולט מכולם: יוליה מתעוררת בו בזמן שרומיאו שותה רעל, והשניים רואים זה את זה בחיים לזמן קצר, רגע לפני שרומיאו מת ויוליה מתאבדת.
עלילה.
בעיר הבדיונית של ימינו "ורונה ביץ'", בני משפחת קפולט ובני משפחת מונטגיו הם ארכי יריבים. האיבה הקיימת בקרב הדור הישן - פולג'נסיו וגלוריה קפולט (פול סורבינו ודיאן ונורה), מצד אחד, וטד וקרוליין מונטגיו (בריאן דנהי וכריסטינה פיקלס), מצד שני - מורגשת היטב בקרב יתר בני משפחותיהם, הצעירים. כאוס נוצר בעיר, כתוצאה מחילופי אש בין הבנים של משפחת מונטגיו, בראשותו של בנווליו (דאש מיהוק), בן דודו של רומיאו (לאונרדו דיקפריו), לבין בני קפולט בראשות טיבלט (ג'ון לגוויזאמו), בן-דודה של ג'ולייט (קלייר דיינס). מפכ"ל המשטרה, קפטן פרינס (ונדי קורטיס-הול), מזהיר את המשפחות כי אם התנהגות שכזו תימשך - הם ישלמו על הפרת השלום בחייהם.
דייב פאריס (פול ראד), בנו של המושל ו"רווק השנה", נפגש עם פולג'נסיו, שכן ברצונו להינשא לבתו - ג'ולייט, אף על פי שפולג'נסיו מאמין כי היא צעירה מדי מכדי להינשא לו. עם זאת, הוא מזמין את פאריס למסיבה שהוא עורך. גלוריה, ללא הצלחה, מנסה לשכנע את ג'ולייט לקבל את הצעת הנישואין של פאריס.
בני מונטגיו נפגשים עם חברם מרקוציו (הארולד פרינו ג'וניור), אשר ברשותו הזמנות למסיבה שנערכת בבית משפחת קפולט. רומיאו לוקח גלולת אקסטזי שמרקוציו נותן לו והם ממשיכים יחד לאחוזת קפולט. ההשפעה של הגלולה, בשילוב המסיבה, מכריעות את רומיאו, אשר הולך לשירותים. בעודו מתפעל מאקווריום דגים המקשט את המקום, הוא רואה את ג'ולייט. טיבלט מבחין ברומיאו, ונשבע להרוג אותו, על שפלש למסיבה שבבית קפולט, אך פולג'נסיו עוצר אותו.
רומיאו וג'ולייט מתגנבים אל תוך מעלית, ומתנשקים. האומנת של ג'ולייט (מרים מרגוליס) מבחינה בהם, כאשר דלתות המעלית נפתחות. ג'ולייט מבריחה את רומיאו מן המקום. רומיאו וג'ולייט מבינים כי הוא בן למשפחת מונטגיו וכי היא בת למשפחת קפולט - שתי משפחות יריבות. מרקוציו מסייע לרומיאו לעזוב את המסיבה מבלי שייתפסו, אולי לאחר סיומה של המסיבה - רומיאו מתגנב בחזרה אל האחוזה של בית משפחת קפולט, ומתחבא מתחת למרפסת של ג'ולייט.