על אף תקופת הזמן הנרחבת שבה נוצרו, ניתן לאתר בפסלים כמה טיפוסים או מוטיבים. פסלים שנוצרו סביב שנת 1984, לדוגמה, כמו למשל "הברות יד מרדכי" (1984), "הברות 9" (1984) ובמידה מסוימת גם "הברות חיפה" (1993), מבוססים על משטח ברזל אנכי. ב"הברות יד מרדכי", לדוגמה, יצר שמי מבנה מלבני מאורך, שנוצר מחיבור רצועות ברזל בברגים. מבנה זה מורם מן הקרקע על גבי עמודים, והוא מתאחד ומתפרק בהתאם לנקודת מבטו של הצופה.
בעבודות כמו "הברות 1" (1984), "הברות שלומי" (1985), "הברות גנוסר" (1986) או "הברות עץ וברזל" (1996), עושה שמי שימוש בזוגות של קורות עץ או ברזל, הנשענות זו על גבי זו. הקומפוזיציה הנוצרת בעבודות אלו היא אלכסונית ומדגישה את האפשרות של היחידות השונות להתפרק ולהיבנות מחדש.
חלק מן הפסלים זכו לתהודה ציבורית. בעיקר הפסל "הברות גנוסר", שבעקבות חנוכתו התפרסמו כתבות בעיתון "על המשמר" וידיעות אחרונות. המשורר אבות ישורון, שביקר בתערוכתו של שמי בגלריה גורדון בשנת 1985, כתב בעקבות תצוגת הפסל "הברות 5" את השיר "גְּדֹל הַמַּיִם" (1985). ואילו עמוס קינן, תיאר את הפסל "הברות תפן" כ"ביטוי החזק ביותר באמנות הישראלית לאידיאל הפיסולי"
מפסלי הסדרה.
פרטי הפסלים מסתמכים על הקטלוג: סגן כהן, מיכאל, יחיאל שמי, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1997. מספר יצירה מסמן את מספר הלוח בקטלוג זה. פרטי פסלים המסומנים בכוכבית אינם מצויים בקטלוג זה. ייתכן כי חלק מתאריכי שנות היצירה הם תאריכי הצבת הפסל ולא תאריך יצירתו.
ריצ'רד שיף
ריצ'רד שיף (באנגלית: Richard Schiff; נולד ב-27 במאי 1955) הוא שחקן, קומיקאי ובמאי אמריקאי יהודי. גילם את טובי זיגלר בסדרת הדרמה "הבית הלבן" ששודרה בין השנים 1999–2006 ברשת הטלוויזיה האמריקאית NBC, וזכה בפרס אמי על תפקידו. שיף עבד לראשונה כבמאי כשביים את פרק 107 באותה סדרה.
ביוגרפיה.
שיף נולד בבת'סדה שבמרילנד למשפחה יהודית. לשיף שלושה אחים, אחד מהם הוא המפיק פול שיף . אמו שרלוט עבדה בתחום הפרסום והטלוויזיה. אביו אדוארד היה עורך דין מקרקעין. שיף נשר מבית הספר התיכון. בשנת 1973 למד זמן קצר בסיטי קולג' של ניו יורק (CCNY), אבל לא סיים את לימודיו. הוא עבר לקולורדו שם מצא תעסוקה בחיתוך עצי הסקה. כשחזר לניו יורק ב-1975 הוא החל ללמוד משחק בסיטי קולג' של ניו יורק והתקבל למסגרת תוכנית התיאטרון שלהם.
קריירה.
שיף למד בימוי. הוא ביים מספר מחזאות אוף ברודוויי, כולל "אנטיגונה" בשנת 1983 עם אנג'לה באסט שרק סיימה אז את לימודיה. באמצע שנות השמונים החליט לנסות את מזלו במשחק וקיבל מספר תפקידי טלוויזיה. סטיבן ספילברג הבחין בו כששיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה "תקריות גבוהות" ולוהק לסרט "", שיצא בשנת 1997. הקריירה שלו החלה לטפס למעלה והובילה אותו לתפקיד בסדרה זוכת הפרסים של אהרן סורקין "הבית הלבן", כששיחק את דמותו של טובי זיגלר. שיף נודע בגישתו המופנמת והאינטנסיבית שלו למלאכה שלו ובסגנונו המאופק.
בשנת 1995 שיחק כעורך הדין של ג'ון דו (קווין ספייסי) במותחן הפשע "שבעה חטאים". ב-1996 שיחק כקצין מבחן מושחת בסרט "סיטי הול", לצד אל פצ'ינו וג'ון קיוזק, ושיחק בסרט "מייקל" בבימויה של נורה אפרון.
ב-1998 שיחק כדוקטור בסרט הקומדיה "ד"ר דוליטל" לצד השחקן אדי מרפי. באותה שנה שיחק כרוברט לורל סמית בסרט הטלוויזיה של HBO "מלחמות הפנטגון", המבוסס על הפיתוח האמיתי של הרכב הקרבי המשוריין בראדלי וגם בסרט האסונות "פגיעה קטלנית", בו גילם את דמותו של דון בידרמן. ובמותחן הפשע "אישה משמיים" בכיכובה של ג'ואנה גוינג.
בשנת 2001 שיחק בסרט הקומדיה "מה כבר יכול להיות" בכיכובם של מרטין לורנס ודני דה ויטו. הוא שיחק את תפקידו של מר טורנר הקשוח בסרט הדרמה "קוראים לי סם" עם שון פן ומישל פייפר. בנוסף שיחק שוב לצד אל פצ'ינו בסרט "יחצ"ן במילכוד", משנת 2002.
שיף שיחק כעצמו בתפקיד אורח בסיום העונה השנייה של הסדרה "הפמליה". בשנת 2006 שיף חזר לשורשי הבמה שלו כשכיכב במחזה "מתחת למשקוף" בניו ג'רזי, בפברואר 2007 הוא הופיע באותו מחזה והפעם בלונדון. באותה שנה הופיע כפיליפ קואן בסיום העונה של סדרת הדרמה "סוכן מחוק". בשנת 2008 הוא הופיע בסרט הרומנטי "הזדמנות אחרונה לאהבה", עם דסטין הופמן ואמה תומפסון ובסרט "Another Harvest Moon", עם ארנסט בורגניין. כמו כן, הופיע בסיום העונה של סדרת הדרמה "אלי סטון".
שיף שיחק כצ'ארלס פישר בסדרת המדע הבדיוני "". הוא שיחק כרב אורתודוקסי בסדרת הדרמה "In Plain Sight", עם מרי מקורמק. בשנת 2009 הוא שיחק בסרטים "בואו נדמיין את זה", עם אדי מרפי, ו"גבר מבוקש", עם מייקל דאגלס וסוזן סרנדון. מאוחר יותר באותה שנה הוא חזר ללונדון לצלם שני סרטים, "הכופר", שבו כיכב עם אומיד ג'לילי ו"איזה מין שוויון", עם סאלי הוקינס ובוב הוסקינס. בשנת 2010 שיף כיכב בדרמת הפשע הקצרה של רשת פוקס, "Past Life". הוא שיחק גם בתפקיד חוזר כמנהל ה-FBI ג'ק פיקלר בסדרה "" של רשת CBS האמריקאית. לשיף היה גם תפקיד חוזר בסדרה "הגלימה" של רשת NBC.
באפריל 2011 חזר שיף לווסט אנד כדי לשחק במחזה "Smash!". באותה שנה שיחק בתפקיד מרגל לשעבר בסרט "ג'וני אינגליש חוזר". בשנת 2012 כיכב לצד רוב לאו במותחן הפוליטי "קרב סכינים" של הבמאי ביל גאטנטאג, ושיחק לצד השחקנים ג'וש דוהאמל, רוזריו דוסון וברוס ויליס בסרט "לשחק באש".
בשנת 2016 שיחק בשני פרקים בסיטקום "הכריש" של רשת FOX, בכיכובו של רוב לאו. ב-2017 השתתף בסרט "הסערה", והחל לשחק בסדרה הדרמה הרפואית של ABC "הרופא הטוב" כד"ר אהרון גלסמן, מנהל בית החולים של סן חוזה.
ב-2018 שיחק בסרטו של רוב ריינר, "השתלטות מהירה", והתארח בסדרה "מקביל".
חייו האישיים.
שיף הכיר את אשתו שילה קלי במהלך האודישנים למחזה "אנטיגונה" בשנת 1993, נולד להם בן בשנת 1994, הם התחתנו בשנת 1996 ונולדה להם בת בשנת 2000.
שיף תומך במפלגה הדמוקרטית. הוא תמך בברק אובמה בבחירות לנשיאות ב-2008. בבחירות המקדימות תמך בסנאטור ג'ו ביידן.
הים המזרחי (הירח)
הים המזרחי (בלטינית: Mare Orientale) הוא ים ירחי הנמצא בשוליים המערביים של הצד הירחי הנראה, בקווי אורך ורוחב 19.4° דרום ו-92.8° מערב. מראהו דומה למטרת ירי ענקית שקוטרה כ-930 ק"מ.
מקור פרדוקס שמו נובע מן העובדה כי למשך מאות בשנים שירטטו הסלנוגרפים את מפות הירח כשקוטבו הדרומי בקצה העליון, בשל התמונה ההפוכה שהופיעה לרוב בטלסקופים הראשונים - מה שהביא לבלבול (ואף נוח יותר להתייחס לצד זה כסמוך לצד המזרח בכיפת השמים הארצית). בשנת 1961 שונו ההגדרות על־פי כיווני צפון-דרום (המקבילות לכדור־הארץ) וקווי הזריחה והשקיעה.
קוטר מכתש הפגיעה העיקרי 327 ק"מ. בתצלום ניתן להבחין ב"הרי הקורדילרה" שגובהם מגיע ל-6,000 מ' הסוגרים על האגן כטבעת. 6 טבעות הרים קונצנטריות נוספות שביניהן עמקים ממולאים חלקית בחומר מקיפים אותו, ובכך מגיע קוטרו לגודלו המרבי האמור לעיל. על פני 1000 ק"מ נוספים זרועים פני השטח עיי מפולת גדולים, אשר ברור כי הועפו מתוככי המכתש בעוצמה אדירה. הים נוצר ככל הנראה מפגיעת אסטרואיד שקוטרו 50–100 ק"מ. הואיל ועיי המפולת רבים יותר ממערב למכתש, משתער מכך כי העצם התקרב לירח מצד מזרח ופגע בו מאחור.
משך שנים רבות הופיע צדו זה של הירח לעיני האסטרונומים במבט צדדי ובלתי ברור, עד יום ה-25 במאי 1967 בו חלפה הגשושית לונר אורביטר 4 מעליו וצילמה את מראהו לראשונה במבט אנכי. האסטרונום ג'רארד קויפר (Gerard Kuiper) מאוניברסיטת אריזונה סבר כי אם ניתן היה לראותו בצד הקרוב ממש, מיתולוגיה שלמה הייתה נוצרת סביבו.
Arcade Fire (EP)
Arcade Fire (שנודע גם בשם הלא-רשמי Us Kids Know) הוא המיני-אלבום (EP) של להקת האינדי-רוק הנושאת את אותו השם, ארקייד פייר. האלבום הוצא עצמאית על ידי הלהקה ב-2003 ונמכר בהופעותיהם וכן היה זמין באתר שלהם.
ה-EP עבר מאסטרינג מחדש ונארז בצורה מחודשת לקראת ההוצאה לאור המחודשת שלו על ידי Merge Records לאחר שהמעריצים נהרו אחרי האלבום המלא הראשון של הלהקה (Funeral) וחיפשו להאזין לעוד חומרים מאת הלהקה. המיני-אלבום קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, עם זאת, חלקם ציינו שהוא נחות לעומת אלבום הבכורה ולאורו מודגשת מאוד הבוסריות שלו.
הנושאים בהם עוסקת יצירה זו כוללים: הורים, חיים בפרברים, אהבה חדשה, פחדים ועוד.
השיר השלישי באי פי, "No Cars Go", הוקלט מחדש לאלבום המלא השני של הלהקה, Neon Bible.
רקע והקלטה.
בקיץ 2002, נסעו ארקייד פייר לתקופה קצרה למיין להקליט את המיני-אלבום. הסיבה שנסעו לשם היא שהוריו של וין עברו לשם באותה תקופה, לאחר שאביו של וין קיבל שם עבודה.
בשנה שלאחר מכן הלהקה הוציאה לאור את האי פי והחלה מוכרת אותו באתר שלהם וכן בהופעותיהם (שכן לא היו חתומים בשום לייבל שיפיץ אותם).
ארקייד פייר נפגשו עם מספר לייבלים על מנת להוציא את אלבום הבכורה שלהם וחתמה לבסוף עם Merge Records משום שהסולן [וין באטלר] אהב להקות כמו המגנטיק פילדס (Magnetic Fields)] ו-ניוטרל מילק הוטל שכבר היו חתומות עם הלייבל.
ב 2004 הוציא לאור הלייבל את האי פי דרך האתר שלהם, לאחר ההצלחה של Funeral. בשנה לאחר מכן, הלייבל דאג שהמיני-אלבום יעבור מאסטרינג מחדש ויארז מחדש והחל משווק את האלבום לראשונה לחנויות המוזיקה.
מן הביקורת.
ה־EP קיבל ביקורות חיוביות פושרות יחסית בשל הבוסריות שלו, שיוחסה לכך שהלהקה עדיין לא הייתה מספיק בטוחה ביכולות ובצליל שלה כשהקליטה.