הסרט מתעד את המפגשים בחדר במלון, ימים שבמהלכם הופך סנודן מדמות אלמונית לאדם ידוע בכל העולם, פליט המבקש מקלט מטעם נציבות האו"ם לפליטים. במהלך הסרט נפרשות רשתות ציטוט בבריטניה, גרמניה, ברזיל ומדינות נוספות.
הסרט מסתיים במפגש נוסף בו פויטרס מתעדת את סנודן וגרינוולד, הפעם ברוסיה, מקום המקלט של סנודן. גרינוולד מספר על תוכניות ביון כלשהן, ותוך כדי דיבור הוא רושם בכתב יד פרטים על דפי נייר ולאחר מכן קורע את הדפים לפיסות זעירות ואוסף אותן מהשולחן.
בספטמבר 2016 עלה למסכים סרט ביוגרפי עלילתי אודות סנודן בהפקה גרמנית-אמריקנית ובבימויו של אוליבר סטון, שנקרא בעברית "המרגל סנודן". את אדוארד סנודן מגלם ג'וזף גורדון לוויט ולצידו מככבים שיילין וודלי, ניקולס קייג' וסקוט איסטווד.
דמותו הופיעה בסרט הקומדיה "המרגל שזרק אותי" משנת 2018, בגילומו של השחקן טום סטורטון.
ספר אוטוביוגרפי.
בספטמבר 2019 פרסם סנודן ספר אוטוביוגרפי בשם Permanent Record, שבו הוא מגולל את פרשת חייו תוך דגש על עבודתו בקהילת המודיעין האמריקנית. במקביל לפרסום הספר בארצות הברית, יצא הספר לאור גם בישראל בהוצאת ידיעות ספרים (תרגם עמנואל לוטם). בגרסתו העברית נקרא הספר אדוארד סנודן: האמת.
בולגארי
בולגארי (באנגלית: Bulgari, על אף שנכתב בצורה מסוגננת כ-BVLGARI) הוא בית אופנה איטלקי וחברה לייצור תכשיטים, שעונים ובשמים. החברה כיום מונה למעלה מ-300 חנויות ברחבי העולם.
היסטוריה.
סוטירוס בולגאריוס החל את עבודתו כצורף תכשיטים בכפר קטן בו חי באפירוס. ב-1877 עזב כדי לנסות מקומות אחרים ובשנת 1881 הגיע לרומא שם לאחר שלוש שנים פתח את חנותו השנייה ברחוב ויה סיסטינה. לאחר מכן הוחלפה חנות הדגל של החברה לרחוב ויה קונדוטי בשנת 1905 עם עזרה משני בניו, קונסטנטיניו וג'ורג'יו.
במהלך מלחמת העולם השנייה החביאו קונסטנטיניו ואשתו שלוש נשים יהודיות זרות בביתם. על המעשה הזה הם קיבלו את התואר חסיד אומות העולם ב-31 בדצמבר 2003 בטקס שנערך במוזיאון יד ושם בירושלים. לאחר מותו של קונסטנטיניו בשנת 1966 עברה שליטת החברה לבנו ג'אני שהיה שותף יחד עם דודניתו מרינה.
בתור מנכ"ל החברה פתח ג'אני בתחילת שנות השבעים חנויות ברחבי העולם במקומות מרכזיים כמו ניו יורק, ז'נבה, מונטה קרלו ופריז. בשנת 1987 התפטר מתפקידו ומכר את חלקו בחברה לאחיו ניקולה ופאולו. בתחילת שנות התשעים הוציאה החברה קו בשמים משלה על מנת להרחיב את מוצרי החברה מתכשיטים ושעונים.
בשנת 2004 נפתח המלון הראשון של החברה שנקרא "Bulgari Hotels &amp; Resorts" ונפתח במילאנו. בשנת 2006 נפתח מלון נוסף בבאלי ובשנת 2012 נפתח מלון בלונדון.
ב-6 במרץ 2011 רכש תאגיד הענק LVMH את חברת בולגארי בסכום של 6.01 מיליארד דולר.
פנחס צ'רניאק
פנחס צ'רניאק (14 בספטמבר 1909 - 12 בינואר 1993) היה פרופסור לרפואה גרעינית. מייסד הרפואה הגרעינית בישראל וממייסדי הרפואה הגרעינית בעולם. היה הנשיא הראשון של הפדרציה העולמית לרפואה גרעינית. בתקופת השואה היה בין שמונה ניצולים שברחו מהגטו באנטופול והצטרפו לפרטיזנים. אחרי המלחמה ניהל מבצעים לביעור מחלות מידבקות בפולין. עלה לארץ ב-4 באפריל 1950. בשנת 1954 ייסד את המכון לרפואה גרעינית בתל השומר אותו ניהל עד צאתו לפנסיה בשנת 1975.
ביוגרפיה.
ילדות ונעורים.
נולד ב-1909 בהורודץ (אז בתחומי האימפריה הרוסית וכיום בבלארוס) לשפרה ואריה צ'רניאק. אחיו ואחיותיו היו ירמי, אברהם, יהודית (נפטרה ממחלת השחפת), פישקה (נרצחה בשואה), יודל (נפטר ממחלת הטטנוס) ורודיה (נרצחה בשואה). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשרפה הורודץ ומשפחתו נמלטה לעיר יילץ שברוסיה שם מצא אביו אריה עבודה במשרד המחוזי למרשם תברואה. ביילץ התבלט בידיעותיו במתמטיקה ולמד בכיתה גבוהה מגילו. לאחר 4 שנים ביילץ עברו לאורשה שבבלארוס, שם נולדה אחותו רודיה. לאחר סיום המלחמה הפולנית-סובייטית ב-1921 התאפשר למשפחה לחזור למערב בלארוס (שהייתה אז בשליטה פולנית). באותה שנה הצטרפה המשפחה לקרוביה בקהילה היהודית באנטופול. צ'רניאק החל ללמוד בגימנסיה בקוברין הסמוכה לאנטופול. באנטופול נפטרה יהודית ממחלת השחפת. אחיו הבכורים אברהם וירמי היגרו לקולוניה של הברון הירש בארגנטינה. המשיך את לימודיו בגימנסיה בברסט-ליטובסק שם היה לתלמיד מצטיין. כשסיים את לימודיו חזר לשנתיים בגימנסיה הממלכתית בקוברין.
שאף ללמוד הנדסה, אך למרות ציוניו הטובים ומכתבי המלצה, לא היה באפשרותו להתקבל לפוליטכניקום בוורשה עקב נומרוס קלאוזוס שהונהג בפולין, במסגרתו הוגבלו מספר הסטודנטים היהודיים אשר הורשו ללמוד באוניברסיטאות. לפיכך החליט ללמוד רפואה בצרפת.
לימודי רפואה.
בשנת 1929 בהיותו בן עשרים התקבל לאוניברסיטת מונפליה בדרום צרפת. מונה לאסיסטנט ראשון בקליניקה האוניברסיטאית ועבד במחלקות הפנימית, דרמטולוגית, אורולוגית ואורתופדית לילדים, שם המציא מכשירים להקלת התנועה של ילדים אשר כונו "המכשירים של צ'רניאק".
התיזה שלו נכתבה בעקבות בקשה של אביו, אשר ביקש שיכתוב על נושא יהודי כדי להוכיח שהתורה היא תורת חיים. נושאה היה "הגיינה ופרופילקטיקה (טיפול מונע) על ידי ברית מילה" אשר נכתבה בהיותו עובד במחלקת העור והמין. במחקרו ניסה להוכיח שניתוח ברית המילה מונע מחלות מין. עבודת התיזה נתקבלה ונשלחה לשמונים אוניברסיטאות בצרפת, אלג'יר ומרוקו.
ב-1936 קיבל תעודת הסמכה כרופא מטעם אוניברסיטת מונפליה ושב לפולין. כיוון שהדיפלומה הצרפתית לא הייתה תקפה בפולין נאלץ צ'רניאק לחזור על הסטאז'. לכן נרשם לאוניברסיטת טרגו שבוילנה, שם למד במשך שנה וחצי. התמחה שנה וחצי בבית חולים עירוני בבריסק, ועבד במחלקת אפידמוליוגיה ילדים, שם התמחה בניקורים בבסיס עמוד השדרה. במקביל לעבודה בבריסק עבד בבית ההבראה דמצ'ובו שהיה מסונף לארגון טא"ז והוקם בסיוע הג'וינט היהודי, שם כיהן כמנהל רפואי ומנהל אדמיניסטרטיבי. בסיום תקופת ההתמחות קנה בוורשה מכשירים, מיטות וציוד רפואי, ושכר באנטופול בית בן 4 קומות אותו ייעד לקליניקה פרטית. במאי 1939 קיבל רישיון עבודה כרופא פולני.
מלחמת העולם השנייה והבריחה מהגטו.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה מונה לרופא מחוזי ומנהל בית חולים שהוקם על ידי הרוסים באנטופול ובו 30 מיטות. ב-1941 פרצה המלחמה בין ברית המועצות לגרמניה. למרות הפצרותיו של מנהל המחוז, החליט צ'רניאק להישאר באנטופול עם אשתו ההרה, אחיותיו ואמו החולה. עם כניסת הגרמנים לאנטופול כמעט נורה למוות בידם אך ניצל בזכות סרט הרופא שעל זרועו. לאחר הקמת הגטו, צ'רניאק ומשפחתו שוכנו בגיטו אנטופול, בו גרו בעלי המקצוע.
צ'רניאק עבד במרפאה מחוץ לגטו ושוטר היה מוציא אותו יום יום לעבודה ומחזירו. האיכרים הרוסיים בהם היה מטפל אהבו אותו והביאו לו בחשאי מזון. הוא היה מטפל בחולי הגטו בעזרת תרופות אשר היה מגניב בסתר מהמרפאה ואשר גניה הבריחה מבית המרקחת בו עבדה. באחת הנסיעות אל מחוץ לגטו טיפל צ'רניאק בפיליפ קירוב, מפקד קבוצת הפרטיזנים "קירוב". בדרך זו התהווה קשר ראשון בין צ'רניאק לבין לוחמי הפרטיזנים.
בספטמבר, לאחר האקציה השנייה בגטו אנטופול, החביא צ'רניאק את בתו עירית אצל ורה אוחריץ, אישה פולנייה שהכיר. ב-15 באוקטובר 1942 הקיפו הגרמנים את הגטו מלווים באנשי המשטרה היהודית. זאת הייתה האקציה האחרונה ובגטו נותרו 300 איש. גיסו של צ'רניאק העיר אותו באמצע הלילה, והוא ניסה להימלט מהגטו עם אשתו ואימו. הוא נעצר, ובזמן שחיכה עם יהודים אחרים בשער הגיטו להעמסה על משאיות בדרך למקום ההריגה, הצליח להתחמק ולברוח. הגיע לביתו של איכר בשם איוון ביידוק, אשר את אשתו הציל בעבר, שם פגש את גניה שהצליחה להימלט מהגטו אף היא. שניהם הסתתרו במחילה מתחת לבית של מכרים פולנים במשך חצי שנה - כל חודשי החורף. לאחר התמודדות עם סכנות ההסגרה לגרמנים ומזימות של המשפחה הפולנית לרצוח אותם, ברחו צ'רניאק וגניה מאנטופול על עגלה, מוסתרים מתחת לערימת שקים. אחרי מסע של 4 קילומטר ביערות, הגיעו למחנה הפרטיזנים של פיליפ קירוב שם הפך צ'רניאק לרופא של גדוד הפרטיזנים. מתוך קהילה של אלפי יהודי אנטופול שרדו 8 איש. שלושה מהם היו צ'רניאק, אשתו ובתו.
פעולותו בפרטיזנים.