החוקים הנוגעים להצגתו התקינה של הדגל קובעים כי כאשר שני דגלים פרוסים על קיר מאחורי במה תרניהם חייבים להיות האחד מול השני והפסים האדומים יהיו בראש הדגל. אם הדגל מונף על מוט קצר יש להניחו בזווית כלפי הקיר כך שהדגל יפול ברכות ממנו. אם שני דגלי לאום מונפים על מוטות מוצלבים, הדגלים חייבים להיות פרושים במלואם. הדגל לעולם לא ישמש כמפת שולחן או ייתלה ממעקה.
הצגתו של הדגל לצד דגלי מדינות אחרות.
אם דגל דרום אפריקה מונף מחוץ לבניין חברה לצד דגלי מדינות אחרות ישנם מספר כללים אשר מנחים את הדרך בה יונפו הדגלים. ראשית, הדגל חייב לתפוס את עמדת הכבוד, קרי הדגל הקיצוני ביותר לימין (לצד שמאל של הצופה) מבין כל הדגלים המונפים, לשמאלו יונפו דגלי שאר המדינות בסדר אלפביתי. שנית, כל הדגלים חייבים להיות בערך באותו הגודל ושום דגל אסור לו להיות גדול יותר מהדגל הדרום אפריקאי. שלישית, כל דגל מדינה חייב להיות על תורן נפרד משלו מבלי שאף דגל מדיני לא יונף מעל שום דגל מדיני אחר. רביעית, דגל דרום אפריקה יונף ראשון ויורד אחרון.
אם הדגל מונף על תורן מוצלב דגל דרום אפריקה יונף במרכז ויפנה לימין (לשמאלו של הצופה).
הצגתו של הדגל תחת קורת גג.
אם הדגל מוצג תחת קורת גג באולמות ציבוריים בכנסות ואסיפות מכל סוג שהוא הוא חייב להיות בימין הבמה (לשמאלו של הצופה) כיוון שזוהי עמדת הכבוד והסמכות. על כן כאשר הדגל מוצג לצידו של נואם באולם והוא יונח לימינו של הנואם. כאשר הדגל מונף על מוט בצורה אנכית, יש לדאוג כי הפס האדום יהיה לשמאלו של הצופה.
מצעדים וטקסים.
כאשר נושאים את הדגל במצעדים ובטקסים לצד דגל או דגלים אחרים, יש למקמו בצד ימין של הצעדה או לבדו לפני המרכז. על הדגל ליצור ייחודיות בהסרת לוט מפסל או מונומנט אך לעולם לא ישמש כלוט עצמו. את הדגל אין להטות כלפי אדם או חפץ כמחווה של כבוד. דגלי רגימנט, דגלי ארגונים או דגלי מוסדות מוטים על מנת לציין מחוות כבוד.
השמדה.
כאשר מצבו של הדגל אינו מאפשר מנפה מכובדת יש להיפטר מהדגל באופן מכובד, האופן המועדף - באמצעות שרפה.
קבוצת כוכבים
קְבוּצַת כּוֹכָבִים (קוֹנְסְטֵלַצְיָה בלעז) היא אוסף של כוכבים, שבמבט מכדור הארץ נראים קרובים זה לזה על כיפת השמיים. כמעט בכל המקרים הקרבה בין כוכבי הקבוצה היא אופטית בלבד, כלומר רק המרחקים הזוויתיים ביניהם קטנים; המרחקים האמיתיים בין הכוכבים בקבוצה לבין עצמם, בדרך כלל גדולים מאשר מרחקיהם מכדור הארץ, ואין ביניהם כל קשר פיזי; אך על כיפת השמים בלילה הם נראים סמוכים זה לזה.
קבוצות הכוכבים מתחלפות בהדרגה עם המעבר בין קווי רוחב, ובין עונות השנה. לכן לפני המצאת אמצעי ניווט ומדידת זמן משוכללים, להכרה של קבוצות הכוכבים הייתה חשיבות רבה.
הגדרה.
ההגדרה ההיסטורית היא שקבוצת כוכבים היא אוסף של כוכבים שיוצרים צורה מסוימת. כיום, מגדירים קבוצת כוכבים כאזור בשמים, וכל מה שרואים באותו כיוון, כולל עצמים שנראים רק בטלסקופ, נחשב לשייך לקבוצת הכוכבים.
קבוצות כוכבים מוכרות לאדם משחר ההיסטוריה, היות שלבני אדם יש יכולת מעולה לזיהוי תבניות, ומאז ומתמיד נטו לראות צורות וקבוצות בכוכבים. אך, כאמור, המרחקים האמיתיים בחלל בין הכוכבים בכל קבוצה הם גדולים מאוד, ולו היינו ניצבים בנקודה אחרת בחלל, הרחק ממערכת השמש שלנו, היינו רואים תבניות שונות לחלוטין.
מיון הכוכבים לפי קבוצות הוא שרירותי, ואמנם במסורות של תרבויות שונות ניתן למצוא קבוצות כוכבים שונות, אף שכמה מן הבולטות שבהן מופיעות כמעט בכולן - כמו למשל אוריון, הדובה הגדולה וקבוצת עקרב.
האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (ה־IAU) מחלק את השמיים ל־88 קבוצות כוכבים בעלות גבולות מוגדרים, כך שכל "נקודה" על כיפת השמים שייכת לקבוצת כוכבים אחת. הקבוצות שנראות מחצי הכדור הצפוני מבוססות לרוב על קבוצות הכוכבים של יוון העתיקה, מסורת שנשמרה גם לאורך ימי הביניים. שתים עשרה קבוצות כוכבים בחצי הכדור הדרומי, שלא היו מוכרות ליוונים, הוגדרו על ידי יורדי ים הולנדיים במאה ה־16 ונרשמו לראשונה על ידי יוהאן באייר.
שתים־עשרה קבוצות הכוכבים הראשונות מרכיבות את גלגל המזלות. נוסף להן, תיאר תלמי עוד 36 קבוצות (אשר היום נספרות כ־39, כיוון שהספינה ארגו פורקה ל־4 קבוצות נפרדות). מאוחר יותר נוספו להן עוד קבוצות, הן כדי למלא את החללים הריקים ברשימה של תלמי (היוונים התייחסו לשמים כמורכבים מקבוצות כוכבים וביניהן קיימים מרווחים), והן כדי להשלים את קבוצות הכוכבים בשמי הדרום, לאחר שנראו לראשונה על ידי האירופים.
רשימת קבוצות הכוכבים.
להלן טבלת קבוצות הכוכבים, ממוינות לפי השטח אותו הן תופסות בשמים. שטח הקבוצה נמדד במעלות רבועות. ברשימה מופיעות 88 קבוצות הכוכבים כפי שנקבעו על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (ה־IAU).
חלוקות אחרות של כיפת השמים לקבוצות כוכבים.
אזכורים ביהדות.
אזכור לקבוצות כוכבים מופיע בתנ"ך בספר איוב במספר קטעים המתייחסים לאזלת ידו של האדם מול הטבע:
הקבוצות המופיעות בתנ"ך משמשות גם בפיוטים חלקם שאומצו בתפילה היהודית, כמו הפיוט מראה כהן המשמש בסדר העבודה בתפילת יום הכיפורים ואף הולחנו לו מספר לחנים.
בהמשך מ"ח צורות הגלגל של תלמי זכו לתשומת לב מיוחד אצל אברהם אבן עזרא בספרו "ראשית חכמה". הרבנים יוסף הארוך אשכנזי ומאיר הכהן פופרש בחיבורם קישרו אותן למסורת היהודית.
אסטרונומיית אינקה.
אצל אינקה התייחסות העיקרית לקבוצות שמיים כללה את השטחים הכהים שבשביל החלב: למה, גור למה, רועה, קונדור, חוגלה, קרפדה, נחש, שועל וכוכבים המרכיבים את הצלב הדרומי, פליאדות, נבל ואחרים.
חלוקת השמים באסטרונומיה הסינית.
פרק זה לוקה בחסר אנא עיזרו להשלימו - ראו מקורות בדף השיחה.
חלוקת השמים הסינית הייתה חלוקה מדרגית שכללה, קבוצות גדולות המחולקות כל אחת לקבוצות קטנות יותר, המחולקות בתורן לקבוצות הבסיס
חלוקת השמים באסטרונומיה ההודית.
פרק זה לוקה בחסר אנא עיזרו להשלימו - ראו מקורות בדף השיחה.
באסטרונומיה ההודית ישנם 27 קבוצות כוכבים המכונות 'Nakshatras'.
חלוקת השמים שהייתה מקובלת בעולם המערבי העתיק.
פרק זה לוקה בחסר אנא עיזרו להשלימו - ראו מקורות בדף השיחה.
בעולם המערבי העתיק הייתה מקובלת חלוקה שונה של כיפת השמים מהחלוקה המודרנית ל־88 קבוצות כוכבים. חלק מהקבוצות שרדו עד היום וחלקם לא. על רוב אלו שלא שרדו בחלוקה המודרנית של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, ניתן לקרוא בערך קבוצות כוכבים מבוטלות.
דגל קוריאה הדרומית
דגל קוריאה הדרומית (בקוריאנית: 태극기) הוא דגלה הלאומי של קוריאה הדרומית. עיצובו לבן ועליו סמל יין-יאנג בצבעי אדום (למעלה) וכחול; בפינות הדגל ישנן טריגרמות שונות בצבע שחור מתוך האי צ'ינג ("ספר השינויים"). בקוריאנית נקרא הדגל "טגק". הדגל עוצב בשנת 1882 בזמן שלטון המלך גוג'ונג על ידי בק יאונג-היו, שגריר קוריאה ביפן. גוג'ונג הכריז על ה"טאגאוקגי" כדגל הרשמי ב-6 במרץ 1883.
ארבע הטריגרמות הן:
בפילוסופיה הסינית, שמונה הטריגרמות קשורות לחמשת היסודות: אש, מים, אדמה, עץ, ומתכת.
אחמד קריע
אחמד עלי מוחמד קריע (בערבית: أحمد قريع; נולד ב-26 במרץ 1937), המוכר בכוניה אבו עלאא (أبو علاء) הוא מדינאי ואיש ציבור פלסטיני אשר שימש כראש הממשלה הפלסטיני מ-7 באוקטובר 2003 ועד 18 בדצמבר 2005 ומ-24 בדצמבר 2005 ועד 19 בפברואר 2006.
ביוגרפיה.
קריע נולד ב-1937 באבו דיס למשפחה אמידה שעסקה בכספים. ב-1968 הצטרף לפת"ח ועסק בשנות ה-70 בניהול השקעות אש"ף בשוקי העולם כמנהל הזרוע הכלכלית של אש"ף. בתפקידו זה תרם תרומה מכרעת להפיכתו של אש"ף לאחד המעסיקים הגדולים בלבנון.
עם גירוש אש"ף מלבנון, עבר עם הנהגת הארגון לתוניס, ועם הסתלקותם מהבימה של חברי הנהגה בכירים ממנו התבלט אבו עלאא ונבחר לוועד הפועל של אש"ף ב-1988. כחבר הוועד הפועל שימש בצוות המשא ומתן מול ישראל לקראת הסכמי אוסלו, הסכם פריז (1994) והסכמי אוסלו 2 (ספטמבר 1995).
אבו עלאא מילא מספר תפקידים בקבינט הראשון של הרשות הפלסטינית: שר האוצר והמסחר ושר התעשייה. כן היה אחראי לתוכנית שהגישו הפלסטינים לבנק העולמי ב-1993, כמו כן יסד וניהל את המועצה הכלכלית הפלסטינית לפיתוח בשנת 1993 שמטרתה הייתה איסוף כספי תרומות בינלאומיים. לאחר מכן נבחר למועצה המחוקקת, ובמרץ 2000 נבחר ליו"ר שלה בקולות 60 מחברי המועצה.
קריע השתתף בשיחות קמפ דייוויד בשנת 2000. גרסאות שונות ניתנו לגבי חלקו בוועידה. לפי טענת הצד הישראלי (אשר מגובה על ידי הצד האמריקאי), אבו עלאא היה גורם שלילי בדיונים, והוא נמנע מלקדם הצעות פשרה. כמה ממשתתפי הוועידה מהצד הישראלי נהגו להזכיר ריב שהתפתח בין אבו עלאא לנשיא האמריקני, ביל קלינטון, באמצע הדיונים אשר לטענתם התרחש דווקא כאשר החלה התקדמות במשא ומתן. לטענת הצד הפלסטיני, אבו עלאא דווקא היה גורם חיובי בשיחות, וכמה מהישראלים אף ניסו להשתמש בו כדי למתן את יאסר ערפאת.
בעקבות התפטרות רה"מ מחמוד עבאס ב-6 בספטמבר 2003, מינה אותו ערפאת בכוח צו חירום ב-5 באוקטובר וב-7 בו נכנס לתפקיד אך כבר ב-12 בחודש איים בהתפטרות בעקבות מחלוקת עם ערפאת בנוגע לשליטה על כוחות הביטחון. תוקף צו החירום פג ב-4 בנובמבר ואבו עלאא הכריז כי הוא מוכן להנהיג ממשלה נוספת, אך בכפוף לאישור הפרלמנט. אישור כזה ניתן ב-12 בנובמבר 2003.
ב-17 ביולי 2004, על רקע מהומות ברצועת עזה, התפטר אבו עלאא. יו"ר הרשות הפלסטינית ערפאת סירב להכיר בהתפטרותו.