רמת החיים השתפרה בשנות השבעים, הכלכלה עם זאת החלה להתנדנד בזמן משבר האנרגיה העולמי ב-1973, וב-1976 התעורר הצורך להעלות את המחירים באופן משמעותי. ב-1976 מהומות חדשות התפרצו ולמרות שהן דוכאו בכח על ידי המדינה, עליית המחירים המתוכננת הושהתה. חובות זרים גבוהים, מחסורים במזון, ומודל תעשייתי מיושן גרמו לשורה של רפורמות כלכליות ב-1980. פעם נוספת, עליית מכירים גרמה לפריצת מהומות והפגנות ברחבי המדינה, בעיקר במספנות גדאנסק ושצ'צ'ין. גרק היה חייב לתת מעמד חוקי לתנועת סולידריות ולאפשר את הזכות לשבות.
זמן קצר לאחר מכן, בתחילת ספטמבר 1980, גרק הוחלף על ידי סטניסלב קאניה, כמזכיר הכללי של הוועדה המרכזית של המפלגה, ובזמן חוסר-הרגיעה הכלכלי והחברתי ששרר באותם ימים, קאניה הודה בכך שהמפלגה עשתה טעויות כלכליות, והמליץ על עבודה משותפת עם קבוצות אופוזיציה קתוליות אשר תומכות באיגודים מקצועיים. הוא נפגש עם מנהיג תנועת סולידריות, לך ולנסה, ומבקרים אחרים של המפלגה. למרות שקאניה הסכים עם קודמיו שהמפלגה הקומוניסטית חייבת לשמור על שליטה בפולין, הוא אף פעם לא בדק עם הסובייטים לפני שהוא החליט החלטות עצמאיות, וב-1981 הוועדה המרכזית של המפלגה הביעה אי-אמון בו, והוא הוחלף על ידי ראש הממשלה, ושר הביטחון, גנרל וייצ'ך ירוזלסקי.
השלטון האוטוקרטי של ירוזלסקי.
ב-11 בפברואר 1981, ירוזלסקי נבחר להיות ראש ממשלת פולין, ונהיה המזכיר הראשון של מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית ב-18 באוקטובר 1981. לפני שיישם את תוכניתו לדכא את סולידריות, הוא הציגה לפקיד הסובייטי ניקולאי טיכונוב. ב-13 בדצמבר 1981, ירוזלסקי הכריז על משטר צבאי בפולין.
ב-1985, ירוזלסקי התפטר מתפקידו כראש ממשלה ושר הביטחון ונהיה יושב ראש מועצת המדינה הפולנית, משרה השווה לתפקידו של נשיא או דיקטטור.
התפרקות מפלגת הפועלים המאוחדת הפולנית.
בתחילת ינואר 1990, קריסתה של המפמ"פ הגיעה לנקודת אל-חזור. בכל רחבי המדינה, ביזות וגניבות נערכו בבנייני המפלגה והחלו להרוס ארכיונים של המפלגה. ב-29 בינואר 1990, מושב המפלגה האחד עשר נערך אשר נועד כדי ליצור מחדש את המפלגה. בסופו, המפמ"פ התפרקה, וכמה מחבריה החליטו לייסד 2 מפלגות סוציאל-דמוקרטיות חדשות.
האקטיביסטים של המפמ"פ לשעבר ייסדו את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הפולנית אשר מארגניה העיקרים היו לז'ק מילר ומיאצ'יסלב ראקובסקי. המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הפולנית הייתה אמורה להחליף את כל תפקידיה של המפמ"פ, ולעזור לחלק את נכסיה.
אלה לינגנס
ד"ר אלה לינגנס (Ella Lingens-Reiner, 1908, וינה - 2002, וינה) הייתה רופאה וחסידת אומות העולם מאוסטריה.
לפני המלחמה.
לאלה לינגנס היה דוקטורט במשפטים והיא למדה רפואה באוניברסיטה בווינה. היא נישאה לקורט לינגנס מדיסלדורף, שנאסר עליו ללמוד באוניברסיטאות בגרמניה בגלל פעילות אנטי פשיסטית. כאשר הנאצים סיפחו את אוסטריה, החלה לינגנס לעזור ליהודים, בעיקר לסטודנטים שהכירה בלימודיה. בליל הבדולח הסתירה יהודים.
בתקופת מלחמת העולם השנייה.
בני הזוג אלה וקורט לינגנס הסתירו בדירתם יהודים בשנים 1941 ו-1942 בעזרת חברים שסיפקו כרטיסי חלוקת מזון. בעקבות הלשנה נעצרו בני הזוג לינגנס על ידי הגסטאפו ב-13 באוקטובר 1942. קורט לינגנס נשלח לחזית הרוסית ושם נפצע באורח אנוש. אלה לינגנס נשלחה לאושוויץ ושם הייתה רופאה. היא הצילה מספר יהודים מרצח בתאי הגזים. היא נשלחה בצעדת מוות מאושוויץ לדכאו אך שרדה.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה השלימה לינגנס את לימודי הרפואה שלה. ב-1964 הייתה לינגנס עדה במשפטי אושוויץ שנערכו בפרנקפורט. בשנות השבעים הייתה לינגנס יועצת למשרד הבריאות והגנת הסביבה באוסטריה. ב-1980 הכיר יד ושם בבני הזוג קורט ואלה לינגנס כחסידי אומות העולם.
קורט לינגנס
קורט לינגנס (Kurt Lingens; 1912, דיסלדורף - 1966 או 1967), הוא חסיד אומות העולם מגרמניה.
רקע משפחתי.
אביו של קורט לינגנס היה מפקד המשטרה בקלן. ב-1936 הוא איבד את עבודתו עקב השתייכותו למפלגה הקתולית צנטרום (Zentrum) שהתנגדה באופן מסורתי לנאציזם וכיוון שניסה למנוע את רדיפת הקתולים על ידי האס אה.
לפני המלחמה.
על קורט לינגנס נאסר ללמוד באוניברסיטאות בגרמניה בגלל פעילות אנטי פשיסטית כסטודנט. הוא עבר לווינה, אוסטריה, שם נפגש עם אלה לינגנס. כאשר הנאצים סיפחו את אוסטריה, החלו בני הזוג לינגנס לעזור ליהודים.
בתקופת מלחמת העולם השנייה.
בני הזוג לינגנס הסתירו בדירתם יהודים בשנים 1941–1942 בעזרת חברים שסיפקו כרטיסי חלוקת מזון. ב-13 באוקטובר 1942 נעצרו בני הזוג לינגנס על ידי הגסטאפו בעקבות הלשנה. קורט לינגנס נשלח לחזית הרוסית כעונש על סיועו ליהודים, ובחזית הרוסית נפצע באורח אנוש אך שרד.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה עבד לינגנס במרפאת ילדים בווינה. לאחר מכן היגר לינגנס לארצות הברית, שם עבד כפסיכיאטר. ב-1980 הכיר יד ושם בבני הזוג קורט ואלה לינגנס כחסידי אומות העולם.
מחלף הדרים
מחלף הדרים הוא מחלף המקשר את מושב בני ציון ואת כביש הרוחב העתידי 551 עם כביש 4.
מחלף הדרים נבנה כהכנה להקמת כביש 551, צורת המחלף הוא כשל מחלף יהלום. בקטע המחלף עולה כביש 4 על גשר ומשני כיווני הנסיעה רמפות ירידה מן הגשר, המעבר מצד אחד לצדו השני מתבצע במעבר מתחת לגשר. כיום המחלף משמש רק לקשר את יישובי הסביבה עם כביש 4, בעתיד ישמש גם כמקשר עם כביש הרוחב 551 העתיד לעבור מתחתיו.
בסמוך למחלף נמצא בית מעצר הדרים.
מפלגת הפועלים הפולנית המאוחדת
צינור הנפט סומד
צינור הנפט סומד (באנגלית: Sumed oil pipeline, ידוע גם כצינור הנפט סואץ-הים-התיכון, Suez-Mediterranean pipeline) הוא צינור נפט במצרים המשמש להובלת נפט גולמי ממסוף עין שוקנה בחופי הים האדום לאלכסנדריה שלחופי הים התיכון. מטרת הצינור לשמש חלופה למעבר מכליות נפט שמוצאם במפרץ הפרסי דרך תעלת סואץ. אורכו של הצינור 320 ק"מ, בנייתו החלה בשנת 1973 והושלמה בשנת 1977.
היסטוריה.
הפרויקט לבניית צינור להובלת נפט גולמי מהים האדום לים התיכון החל על רקע חסימת התעלה למעבר אוניות לאחר מלחמת ששת הימים ביוני 1967, דבר שאילץ את מכליות הנפט לבצע סיבוב ארוך סביב כף התקווה הטובה. היוזמה להקמת הצינור גובשה בשנת 1973 על ידי מדינות המפרץ הפרסי: ערב הסעודית, כווית, קטר ואיחוד האמירויות הערביות יחד עם מצרים. בעקבות היוזמה הוקמה חברה בבעלות משותפת של המדינות שתבנה ותנהל את הצינור. בניית הצינור החלה בשנת 1974 והיא הושלמה בשנת 1977, זאת על אף שתעלת סואץ נפתחה שוב לאוניות לאחר מלחמת יום כיפור ב־1974.
מפרט טכני.
אורכו של הצינור הוא 320 ק"מ (200 מייל), קוטרו 1,070 מילימטר (42 אינץ'). הקיבולת של הצינור כ-2.5 מיליון חביות נפט ביום. לצינור 3 תחנות שאיבה. הצינור אמור לספק נפט גולמי למזקקות הנפט בפוג'יירה ולנמלי היצוא שלה.
PS Vita
נעמה שטרית
נעמה שטרית (נולדה ב-15 בינואר 1985) היא שחקנית, מדבבת וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה.
נעמה שטרית היא הבת הקטנה ולה שני אחים גדולים ממנה. אביה נהג אוטובוס ואמה פנסיונרית של משרד ראש הממשלה. היא נולדה וגדלה בשכונת רמות בירושלים, בגיל 12 עברה משפחתה למודיעין. היא למדה בתיכון עירוני א' במודיעין במגמת תיאטרון. כשהייתה בת 18 שיחקה בתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "צימרים".
בצה"ל שירתה בלשכת סגן הרמטכ"ל. לאחר סיום שירותה הצבאי השתתפה בסדנת מוזיקה אצל יהושע לימוני. בהמשך, סיימה לימודי משחק בסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לווינשטיין. במהלך לימודיה זכתה במלגות על תחרויות מונולוגים: שתי מלגות מטעם קרן שוסהיים; שתי מלגות בתחרות על שם אורנה בן חורין, שתי מלגות בתחרות על-שם שוש אביגל. בכיתתה למדו בין השאר רות רסיוק ודינה סנדרסון. אחת ההצגות בהן שיחקה במהלך לימודיה הייתה "למה לא באת לפני המלחמה", מאת עינת ברנובסקי, בתפקיד הראשי של אליזבת. עמרי ניצן, מנהלו האומנותי של התיאטרון הקאמרי, צפה בהצגה והזמין את שטרית לשחק בתיאטרון.
שטרית התפרסמה לראשונה בשנת 2005 כאשר השתתפה בעונה השלישית של תוכנית המציאות כוכב נולד.
נעמה שטרית משחקת בתיאטרון הקאמרי מאז אוגוסט 2010. ההצגה הראשונה בה שיחקה הייתה "אמדאוס". היא גילמה את דמותה של קונסטנצה, אשתו של מוצרט (איתי טיראן), והחליפה בתפקיד את חני פירסטנברג, שעברה להתגורר בארצות הברית. היא המחליפה של דינה סנדרסון בתפקיד תמרה בהצגה "משפחה חמה". שיחקה בתפקיד קלריצ'ה" בתו של פנטלונה, בהצגה "משרתם של שני אדונים" והחליפה בתפקיד את טל בלנקשטיין. היא מחליפה את נטע גרטי בתפקיד אופליה בהצגה "המלט". החליפה את אילנית גרשון במחזמר "כנר על הגג". היא גילמה את תפקיד חוה, בתו של טוביה החולב (נתן דטנר) שמתחתנת עם נוצרי. משחקת בהצגה "גם הוא באצילים".
שטרית משחקת בהצגה "גטו" מאת יהושע סובול. היא מגלמת את דמותה של בובת הפיתום, כמחליפתה של חני פירסטנברג, התפקיד הקומי היחיד בהצגה..
במסגרת התיאטרון הקאמרי טסה לשבוע ליפן והשתתפה בסדנה של הבמאי היפני הנודע נינה גאווה.
נעמה שטרית למדה בבית הספר "רימון" (2012-2011), בו זכתה במקום הראשון בתחרות "שירימון", על ביצועה לשיר "הכול עד לכאן", של עמיר בניון. ב-2012 החלה להשתתף בהצגת הילדים "אבא של עמליה נוסע לאוסטרליה", על פי ספרו של אשכול נבו, בבימויו של אורי אומנותי. על תפקידה בהצגה זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל חיפה להצגות ילדים 2012.