לוברן החל את הקריירה בקבוצת הנוער של קרלובץ. ב-2004, זוהה לוברן על ידי סקאוטים של דינמו זאגרב, ועבר לשחק באקדמיית הנוער של הקבוצה. ב-2006 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של המועדון. לאחר עונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים, הושאל לוברן לאינטר זאפרשיץ', שירדה לליגה השנייה בקרואטיה בקיץ שלפני כן. בעונת ההשאלה הראשונה באינטר זאפרשיץ', רשם לוברן 21 הופעות, והיה שותף לעלייתה של הקבוצה לליגת העל הקרואטית. לוברן הושאל לעונה נוספת לאינטר זאפרשיץ', ורשם 29 הופעות במדי הקבוצה. ב-10 במאי 2008, כבש לוברן את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 1–2 לאוסייק. בעונה שלאחר מכן חזר לוברן לדינמו זאגרב והפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, כשהוא בן 20. בעונת 2008/09, רשם לוברן 38 הופעות ו-3 שערים בכל המסגרות.
ליון.
בינואר 2010, חתם לוברן בליון מליגת העל הצרפתית על חוזה ל-4 וחצי שנים תמורת 9.5 מיליון אירו. לוברן ערך את הופעת הבכורה שלו ב-24 בינואר, כאשר פתח בהרכב במשחק הגביע הצרפתי, נגד מונקו. לוברן סיים את עונת 2009/10 עם 10 הופעות במדי ליון, רובן כמחליף. לוברן לא הורשה לשחק במדי ליון במסגרת ליגת האלופות, בשל שכבר רשם 4 הופעות במוקדמות ליגת האלופות באותה עונה במדי דינמו זאגרב, לפני שנמכר. לאחר עזיבתם של ז'ין אליין בומסונג ומתיאו בודמר, הפך לוברן לשחקן הרכב ראשון בליון, וכמה פעמים במהלך העונה אף שיחק כמגן ימני או שמאלי, והפך את עצמו ל"שחקן כלבו" הגנתי. בנובמבר, דורג לוברן על ידי העיתון הספרדי, דון בלון, לאחד מ-100 שחקני ההגנה הצעירים (עד גיל 23) הטובים בעולם. ב-24 בינואר 2012, האריך לוברן את חוזהו בליון ב-4 שנים, ובאותה עונה זכה איתה בגביע הצרפתי.
אנגליה.
ב-14 ביוני 2013, חתם לוברן בסאות'המפטון על חוזה ל-4 שנים תמורת סכום המוערך בתקשורת האנגלית בכ-8.5 מיליון ליש"ט. לוברן רשם את הופעת הבכורה שלו ב-17 באוגוסט, במשחק הפרמייר ליג נגד וסט ברומיץ' אלביון. לוברן כבש את שער הבכורה שלו במדי סאות'המפטון ב-21 בספטמבר, והוביל את קבוצתו לניצחון 0–1 נגד ליברפול.
ב-27 ביולי 2014 חתם בליברפול עבור דמי העברה של 25 מיליון יורו. ב-17 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1–2 על קבוצתו הקודמת סאות'המפטון. ב-28 באוקטובר 2014 כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–2 על סוונסי סיטי בגביע הליגה.
בעונת 2015/2016 בליגה האירופית, העפילו לוברן וליברפול עד למשחק הגמר, שם פתח לוברן בהרכב בהפסד קבוצתו 1–3 לסביליה. בעונת 2017/2018 בליגת האלופות העפיל יחד עם ליברפול למשחק הגמר אך נכנעו לריאל מדריד בתוצאה 1–3. הבלם פתח בהרכב והשלים 90 דקות. ב-28 באפריל 2017, לוברן האריך את חוזהו בליברפול, עד 2021. גם בעונת 2018/2019 בליגת האלופות העפיל עם ליברפול לגמר ליגת האלופות אך לא שותף בניצחון קבוצתו 0–2 על טוטנהאם. בסיום עונת 2019/2020 זכה עם הקבוצה באליפות אנגליה, לוברן ערך עשר הופעות בלבד במדי הקבוצה באותה העונה.
זניט.
ב־27 ביולי 2020 דווח רשמית שהוא חתם ל־3 שנים בזניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל תמורת 12 מיליון ליש"ט. את הופעת הבכורה ערך במסגרת הסופר קאפ הרוסי בכדורגל, ב-7 באוגוסט שבו קבוצתו גברה על לוקומוטיב וזכתה בסופר קאפ. את הופעת הבכורה בליגה ערך במחזור הראשון, במשחק החוץ נגד רוטור וולגוגרד, ב-11 באוגוסט 2020. את שער הבכורה במדי זניט הבקיע במחזור ה־2 נגד רוסטוב ב־15 באוגוסט 2020 כשנגח לרשת בניצחון קבוצתו 2:0.
ב־8 בנובמבר 2020, במשחק מול קרסנודאר, עלה לראשונה כקפטן הקבוצה ושימש זמנית כקפטן במספר משחקים. ב־16 בדצמבר 2020, הבקיע שער עצמי במשחק הקלאסיקו הרוסי מול ספרטק, שבו קבוצתו ניצחה 3:1. עם זאת התברג בעמדת קפטן הקבוצה החל מעונת 2020/2021.
במדי נבחרת קרואטיה.
אף על פי שנולד בבוסניה, לוברן מחזיק באזרחות קרואטית ובחר לשחק בנבחרת קרואטיה. לוברן ייצג את נבחרת קרואטיה בכל הגילאים, החל מגיל 14 ועד הבוגרים. ב-2009 זומן לוברן לראשונה לנבחרת קרואטיה על ידי מאמן הנבחרת, סלאבן ביליץ', שהזמין אותו למשחק הידידות נגד בלארוס. ב-2 בספטמבר 2011, כבש לוברן את שער הבכורה שלו במדי נבחרת קרואטיה, כשנגח לרשת בניצחון 1–3 על מלטה במסגרת מוקדמות יורו 2012. לוברן נכלל בסגל האחרון של סלאבן ביליץ' ליורו 2012, אך שבוע לפני תחילת הטורניר נפצע לוברן ויצא מהסגל. לוברן זומן למונדיאל 2014, ובמשחק הפתיחה נגד ברזיל, השופט יואיצ'י נישימורה שרק לפנדל שנוי במחלוקת כנגד דיאן לוברן, לאחר שספק הכשיל ברחבה את פרד בדקה ה-69, במשחק שהסתיים ב־3-1 לנבחרת ברזיל. לוברן זומן למשחקי מונדיאל 2018 בו שיחק את מלוא הדקות, והיה שותף להעפלה ההיסטורית של נבחרתו למשחק הגמר.
חיים אישיים.
לוברן נקרא על שמו של אגדת הכדורגל המונטנגרי, דז'אן סביצ'ביץ'. הוא דובר קרואטית, גרמנית, אנגלית וצרפתית. אחיו, דאבור לוברן משחק בליגת העל הקרואטית.
בשנת 2005, כשהיה בן 16 לוברן היה לראשונה במערכת יחסים עם אניטה סקוליץ'. הזוג עבר משבר במהלך חייו בליון והם נפרדו לזמן קצר, אך לאחר מכן התפייסו וחזרו לחיות כזוג. זמן קצר לאחר מכן, סקוליץ' נכנסה להריון והזוג התחתן ביולי 2012. ב-28 באוגוסט באותה שנה, נולדה להם בת בשם אלנה. ביוני 2013, הזוג התחתן בכנסייה. ב־21 ביוני 2015, נולד להם בן, ג'וסיפ, שנקרא על שם סבו של אביו של לוברן.
בפברואר 2017 פרסמה LFC TV סרט דוקומנטרי קצר בשם: " "Lovren: My Life as Refugee"" בו סיפר הכדורגלן על חוויותיו, חייו הקשים והטראומות וביקש סובלנות רבה יותר לפליטים באומרו:
הרפיה (קומיקס)
הרפיה (באנגלית: Harpy) היא דמות משנה בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "The Incredible Hulk #347" מספטמבר 1988 ונוצרה על ידי הכותב פיטר דייוויד.
הרפיה היא האלטר אגו של מרלו צ'נדלר, מדריכת אירובי ושחייה אשר הייתה מושא אהבתו של מאבטח הקזינו מר פיקסיט - האלטר אגו של הענק, אשר נחשב למת וחי בזהות בדויה. היא סיימה את מערכת היחסים ביניהם כאשר ראתה אותו הורג יריב באלימות רבה. השניים התפייסו כאשר הענק הירוק הביע כלפיה את רגשותיו, דבר שהיה מחזה נדיר, והם סיימו את הקשר ביניהם ברוח טובה. בהמשך, צ'נדלר הפכה לחברתו ולאשתו לעתיד של ריק ג'ונס - חברו הטוב של ברוס באנר - ולחברתה הטובה של בטי רוס - אשתו של באנר. מרלו נדקרה למוות בידי אשה מטורפת שטענה שהיא אמו הביולוגית של ריק, אשר נטשה אותו בגיל צעיר. בסופו של דבר, ריק השתמש בידע הטכנולוגי של אויבו של הענק - המנהיג - כדי להחיות אותה. אולם, היא לא שבה לאיתנה ונפלה לתרדמת בהתחלה. דמותה הופיעה גם בהופעת אורח בסדרת החוברות של קפטן מארוול, וזאת כאשר ריק ג'ונס התאחד עם ג'ניס-וול כדי להפוך לקפטן מארוול.
מרלו נעדרה למשך זמן ממושך והתגלה שהיא נחטפה בידי המנהיג, ששינה אותה לגרסה חדשה של הרפיה. באמצעות שליטה מוחית, המנהיג שלח אותה להילחם בברוס באנר ובסקאאר. כשהיא נפגשת עם ריק - שנקרא כעת איי בומב - היא מזהה אותו וחוזרת לצורתה האנושית. בתחילת אירועי מלחמת-עולם הענקים, מרלו עוזרת לאיי בומב להביס את טרול הסלעים אוליק ואויבו של תור לאחר שמנעו תאונת רכבת לה גרם. במהלך אירועי "מלחמת הכאוס", דוקטור סטריינג' מגלה לענק ולמכריו שלמרלו צ'נדלר יש תפקיד חשוב במלחמה הקרבה.
מאחר שדמותה של מרלו צ'נדלר הוצגה בעלילה שעסקה בפשע מאורגן, שמה נגזר משמותיהם של הבלש הבדיוני פיליפ מרלו ושל יוצרו, סופר הספרות הבלשית ריימונד צ'נדלר.
ז'ורז' בולנז'ה (כנר)
ז'ורז' בולנז'ה, (בצרפתית: George Boulanger או Georges Boulanger, בשמו בלידה גאורגה פנטאזי, ברומנית: Gheorghe Pantazi, 15 באפריל 1893 טולצ'ה - 3 ביוני 1958 אוליבוס, ארגנטינה) היה כנר, מנצח ומלחין צועני-רומני שפעל בעיקר ברוסיה של טרום-המהפכה ובגרמניה ואחר כך בערוב ימיו בברזיל וארגנטינה. בן למשפחת לאוטארים, הפך לאחד היוצרים והמבצעים המפורסמים של מוזיקת הסלונים "קפה שאנטאן" או "קפה-קונצרט". מפורסמת מאוד הייתה מנגינתו Avant de mourir "לפני מותי") או בגרסה אנגלית My prayer (תפילתי). עורר הערצת רבים על ידי סגנון נגינתו "החם, הכן ומגוון בצבעים" (כדברי הכנר מרק דסטריבה)
ילדותו וצעירותו.
גאורגה או ג'ורג'ה "בולנז'ה" פנטאזי נולד בעיר טולצ'ה בשנת 1893 במשפחה בעלת מסורת של לאוטארים צוענים.
אביו, וסילה פנטאזי, שטען בפני בניו כי הוא "יווני", היה יליד קלראש, יאלומיצה, שהגיע לטולצ'ה לפני מלחמת העולם הראשונה. אמו נקראה סטנקה לבית צ'ובאנו.
רבים מבני המשפחה היו כנרים, נגני קונטרבס וגיטרה. ג'ורג'ה נהג מילדותו לנגן עם אביו בכל הכלים הנ"ל, בעוד שאחיו טראיאן התמחה בניגנת פסנתר. שני האחים למדו אצל מורים למוזיקה ממוצא אוסטרי, האחים פורחאזקה, בטול'צה. ג'רוג'ה היה תלמידו של פריץ פרוחאזקה, שלימד נגינת כינור בבית הספר "נורמל" בעיר וניצח על תזמורת בית הספר התיכון.
בגיל 12 נרשם בעזרת מלגה באקדמיה למוזיקה בבוקרשט. כעבור 3 שנים הובא בפני הכנר והמורה המפורסם לאופולד אאואר שהתרשם מכישוריו והסכים ללמד אותו בדרזדן בין השנים 1908–1910. בפרידתם ב-1910 העניק לו אאואר כינור כמתנה.
הכינוי "בולנז'ה" דבק באב, וסילה פנטאזי, בגלל דמיון פיזי מסוים (בעיקר הזקנקן) לגנרל והפוליטיקאי הצרפתי המנוח ז'ורז' בולנז'ה. ג'ורג'ה פנטאזי הצעיר ירש כינוי זה מאביו והתפרסם בו בכל העולם.
פעילותו ברוסיה וברומניה.