הצטברות של נוזל בהיר אשר מתרחש במצבים כגון אי ספיקת לב או אי-ספיקת כליות, או מצב של תת-תזונה קשה. הנוזל המצטבר צלול, מימי וסטרילי.
הצטברות דמית - המופריקרד Hemopericard.
הצטברות של דם בשק הפריקרדיאלי, לרוב כאשר מדובר בטראומה - קרע של שריר הלב באזור מסוים שעבר נמק, או בעקבות חבלה המערבת ניקוב. מצב זה גורם לטמפונדה לבבית- הצטברות הדם באופן מהיר מביאה לכשל דיאסטולי של הלב: שריר הלב פועל על ידי כיווץ (סיסטולה) והרפיה (דיאסטולה) כאשר קיים נוזל בשק הפריקרדיאלי הלב לא מצליח לבצע את פעולת ההרפיה כמו שצריך וממילא הלב לא יכול להזרים את הדם בצורה תקינה. התוצאה יכולה להיות מוות מהיר, אלא אם התבצע ניקוז של השק בפעולה ניתוחית מהירה- החדרת נקז (צינור דק) לפריקרד ושאיבה של הנוזל החוצה.
פריקרדיטיס (דלקת הפריקרד).
הפריקרד יכול להיות אתר להתפתחות דלקות, כאשר בדרך כלל דלקות הפריקרד הן משניות למחלות אחרות. דלקת ראשונית של הפריקרד היא נדירה וכמעט תמיד נובעת מזיהום ויראלי. הסיבות להתפתחות פריקרדיטיס הן רבות וכוללות סיבות זיהומיות (על ידי נגיפים, חיידקים, טפילים), מנגנון אוטואימוני (דלקת מפרקים שגרונתית, מחלת הזאבת, סקלרודרמה) מחלות שונות (אוטם שריר הלב, ניתוחי לב) וסיבות אחרות (גידולים, חבלות, קרינה). מבחינה קלינית סימני הפריקרדיטיס הם חום, טכיקרדיה (קצב לב מהיר) ולעיתים כאבי חזה (הכאב נובע משפשוף העלים המודלקים). ניתן לשמוע בסטטוסקופ Pericardial friction rub - רשרוש עלים אשר סינכרוני עם פעימות הלב, הנשמע כמעין שריטה.
ישנם מספר סוגים של פריקרדיטיס, המאופיינים לפי סוג הדלקת הנוצרת:
טיפול ותרופות.
בדרך כלל התרופה לדלקות קרום הלב היא קולכיצין, שמונעת גם דלקות חוזרות בקרום הלב.
ישיבת אור שמח
ישיבת אור שמח היא ישיבה לחוזרים בתשובה שבסיסה בירושלים, עם סניפים במקומות רבים בעולם. הישיבה נקראת על שם ספרו של הרב מאיר שמחה הכהן מדווינסק.
כיום שוכנת הישיבה בשכונת מעלות דפנה בירושלים. היא מיועדת לחוזרים בתשובה, ללא ידע הלכתי מוקדם או עם מעט ידע בלבד. רובם ממוצא אנגלו-סקסי. לישיבה גם מחלקה ישראלית שהתפצלה מהישיבה המקורית, הממוקמת בשכונת עזרת תורה בירושלים, ונוהלה על ידי הרב משה רחלזון. כמו כן, לישיבה סניפים במקומות רבים בעולם ובהם: ארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה, בריטניה, אוסטרליה, אוקראינה ורוסיה.
הרעיון להקמת הישיבה נהגה בידי הרב נח וינברג, שהיה גם ממקימי ישיבת התפוצות ובהמשך גם ישיבת אש התורה. הישיבה נוסדה בשנת 1970 בשם "שמע ישראל" בידי הרבנים נח וינברג, מנדל וינבך ונטע שילר. לאחר עזיבתו של הרב וינברג שונה שם הישיבה ל"אור שמח". הרבנים וינבך ושילר המשיכו לכהן כראשי הישיבה.
בין ראשי הישיבה היו הרב אברהם רביץ, לימים חבר הכנסת מטעם דגל התורה, הרב אברהם דב אוירבך רבה של שכונת בקעה בירושלים, הרב איקא ישראלי והרב משה פרנק. ראש ישיבה נוסף היה הרב אהרן פלדמן, שכיום משמש כראש ישיבת נר ישראל בבולטימור, מרילנד, וכן הרב משה שפירא, ראש ישיבת פתחי עולם.
לישיבה אתר אינטרנט נרחב, שהיה אחד הראשונים בתחום התורני.
בפברואר 2014 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה בירושלים הקמה של קמפוס בן 12 קומות (9 מעל הקרקע) אשר ישמש את מוסדות ישיבת אור שמח וכן עבור מחסני חירום עבור ארגוני החירום וההצלה בעיר, ביניהם זק"א.
אלאונוס
אלאונוס או אלאוניוס (Alaunus או Alaunius) היה אל השמש, הבריאות והנבואה במיתולוגיה הקלטית. פולחנו התקיים בעיקר בגאליה במנהיים שבמערב גרמניה ובאוסטריה. שמו התגלה על כתובות בדרום צרפת באזור לור בצורה: Αλα[υ]νειουι.
עם המפגש בין התרבות הקלטית לאימפריה הרומית, האל זוהה עם האל אפולו מהמיתולוגיה היוונית, ואפולון מהמיתולוגיה הרומית.
אלאוניוס
ריבירה דייגו
אקס-אן-פרובנס
אליסאנוס
אליסאנוס או אליסאונוס (Alisanos או Alisaunus) הוא אל ממיתולוגיה הקלטית שפולחנו התקיים בגאליה, באזור קוט ד'ור שבבורגון ובאזור אקס-אן-פרובאנס של ימינו.
אליסאנוס היה ככל הנראה אל עצי החוזרר (עצי הפירוס) (rowan) - עץ מקודש עבור הקלטים, אשר סימל את החודש בלוח השנה הקלטי. ייתכן שהעיר הקדומה אלסיה שבגאליה נקראה על שמו.
אנדארטה
אנדארטה (Andarta) היא אלת המלחמה והפיריון במיתולוגיה הקלטית אשר פולחנה היה נפוץ בדרום גאליה.
כתובות לכבוד האלה התגלו בדרום צרפת של ימינו ואף באזור ברן שבשווייץ.
אלה זו זהה למעשה לאלה ויקטוריה - אלת הניצחון שפולחנה היה נפוץ בריטניה הרומית (לפי קאסיוס דיו).
הסתדרות הפועלים החקלאיים ביהודה
דלקת פנים הלב
דלקת פנים הלב (בלעז: אנדוקרדיטיס, endocarditis) היא דלקת באנדוקארד, הרקמה או הקרום הפנימי, אשר מצפה את פנים הלב.
דלקת באנדוקארד נוצרת בעיקר באזורי המסתמים, כאשר במחלות מסוימות יש שכיחות שונה בפגיעה במסתמים שונים- כך למשל, בקדחת השיגרון (rheumatic heart disease) הפגיעה במסתם המיטראלי (המסתם הצניפי) היא הנפוצה ביותר (ולאחריה- פגיעה במסתם האאורטלי (מסתם אבי העורקים), הטריקוספידלי (המסתם התלת-פסיגי) והפולמנרי (מסתם עורק הריאה) - בסדר יורד). אתרים נוספים להתפתחות אנדוקרדיטיס הם מסתמים וקוצבים מלאכותיים, ובמקרים מסוימים מתפתח אנדוקרדיטיס במחיצה שבין החדרים או במקומות אחרים בתוך חלל החדר.
סוגים.
ישנם מספר סוגים של אנדוקרדיטיס:
דלקת פנים הלב זיהומית.
זוהי המחלה העיקרית מבין מחלות האנדוקרדיטיס, אשר מתפתחת עקב זיהום חיידקי של האנדוקארד ושל המסתמים - המחלה יכולה להתפתח בלב בריא לחלוטין, או על גבי מומים שונים בלב- פתחים קטנים במחיצה הבין חדרית, למשל, או מסתמים מלאכותיים, מסביב לצנתר קבוע ועוד. נרקומנים חשופים במיוחד לדלקת מסוג זה, לאור שימוש בהזרקות והחדרת החיידק (לרוב ממין "Staphylococcus aureus") לדם.
באופן כללי, הגוף מסלק את החיידקים הזורמים לזרם הדם, ואולם במצבים מיוחדים ההגנה נפרצת והחיידקים מצליחים להתיישב בתוך פנים הלב, לרוב על המסתמים, וליצור התעבויות הנקרות "וגטציות"- vegetative. אלו הן מסות אמורפיות אשר מורכבות מטסיות דם ומפיברין, ומכילות כמות גדולה של חיידקים- ניתן לומר שמדובר בטרומבוס (קריש דם) המזוהם בחיידקים. הווגטציות לרוב מתפתחות בחלקים שמהם יש מוצא של זרימה: למשל, במסתם המיטרלי הווגטציה מתפתחת בצד הפונה לעלייה, בעוד שבמסתם האאורטלי הווגטציה מתפתחת בצד הפונה לחדר. ישנם שני סוגים של דלקת פנים הלב זיהומית (כיום, פחות מקובלת חלוקה זו):
המהלך הקליני של דלקת פנים לב זיהומית, כוללת עייפות, חום בלתי סדיר ונמוך יחסית, הזעות ליליות, חוסר תיאבון, ירידה במשקל ואנמיה קלה. במקרה האקוטי יכולה להתפתח הגדלה של הטחול, רשרוש לב ותסחיפים. בנוסף, קיימים סימנים מיוחדים המעידים על אנדוקרדיטיס:
אבחנת המחלה נעשית על ידי זיהו של תרבית דם חיובית עם החיידק, ועדות לקיום ווגיטציות.
הסיבוכים בדלקת פנים לב זיהומית יכולים להיות בלב (כתוצאה מאי ספיקה של המסתם, יכולה להתפתח דליפה אקוטית אשר יכולה לגרום לבצקת ריאות, ירידה בלחץ הדם והלם. יכול להופיע אבצס בשריר הלב אשר עלול לגרום ל- av block- פגיעה בצרור ההולכה על שם היס. יכול להיות גם תסחיף של הווגטציה לעורק הכלילי אשר עלול לגרום לאוטם שריר הלב. בריאות, יכול להופיע תסחיף ריאות ספטי. בכליות יכול להתפתח אבצס, או גלומרולונפריטיס אשר גורמים לאי ספיקת כליות. באותו אופן יכולות הווגטציות להיסחף למוח ולגרום לשבץ.
דלקת פנים הלב תרומבוטית לא חיידקית.
המחלה הזו מכונה גם marantic endocarditis או דלקת פנים הלב סופנית (הסיבה לשם "סופני" היא בעובדה שגילו את המחלה לראשונה בזמן נתיחה שלאחר המוות).
בסוג זה של דלקת, נוצרות וגטציות תרומבוטיות, סטריליות, הממוקמות על המסתם המיטרלי או האאורטלי, לאורך קו הסגירה של העלים. הן בנויות מטסיות דם ומפיברין, כאשר המחלה שכיחה יותר במקרים שבהם המסתמים נפגעו ממחלה אחרת, או אצל חולים הסובלים מנטייה מוגברת לקרישת דם. לפעמים מעיד תסחיף מוגטציה כזו, על מחלה ממארת.
דלקת פנים הלב ורוקוזית בלתי טיפוסית.
מחלה זו התגלתה בחולי זאבת אדמנתית מערכתית, (מופיעה בכ- 50% מהם) אשר על פני המסתמים שלהם מופיעות וגטציות. הסיבה להיווצרות הוגטציות היא ככל הנראה מנגנון אוטואימוני: שקיעה של קומפלקסים אימוניים במסתמים. הוגטציות קטנות יחסית ומפוזרות באקראי על פני המסתמים. הפגיעה העיקרית היא במסתם המיטרלי.
מחלה שגרונתית של הלב.
למחלת השיגרון (rheumatic disease) יש בדרך כלל שלושה שלבים: שלב חד, המכונה "קדחת השיגרון", (בשלב זה נפגעים בדרך כלל הלב, מפרקים ורקמות אחרות), שלב שקט, והשלב הכרוני- אשר פוגע בעיקר בלב.
המחלה, בשלב החד, היא מחלה דלקתית אשר פוגעת לרוב בילדים אשר סבלו מזיהום סטרפטוקוקי, ואשר התגובה החיסונית של הגוף גרמה להיבטים הקליניים של המחלה. המחלה מאופיינת בחום, כאבי מפרקים, דלקות בלב, בעור ובמערכת העצבים, כאשר חלק מהפגיעות נעלמות אולם הפגיעה הכרונית במסתמי הלב, יכולה לגרום לנכות קשה ומתמדת. במהלך החריף והחד של המחלה ישנם חמישה סימנים עיקריים המאפיינים אותה- ארטריטיס במפרקים, פגיעה בכל שכבות הלב (פאןקארדיטיס), נודולים בתת-עור ו- erythema marginatum בעור, וכן סימן נדיר המציין את הפגיעה במערכת העצבים- sydenham chorea- פגיעה מוחית המתבטאת בתנודות לא רצוניות והמופיעה לאחר זמן רב.