תשובה לאחרונה בשאלות אלה נתן האסטרונום פייר-סימון לפלס כאשר הסביר את התאוריה שלו על היווצרות מערכת השמש: "אבל מר לפלס, מה בדבר אלוהים?", שאל נפוליאון. "אין לי צורך בהיפותזה הזו", ענה לפלס. במאה העשרים המשיך הפילוסוף הבריטי ברטראנד ראסל את דרכו של לפלס, והיה לדוברו הגדול של האתאיזם. ראסל ראה באלוהים היפותזה מיותרת ומפריעה להבנת העולם, משום שהיא מסיטה את המחשבה האנושית אל משהו שאינו קשור למציאות.
נושא האתאיזם שימש גם כנושא מרכזי בכתבי עת מסוימים, וביניהם כתב העת הישראלי אפיקורוס וכתב העת היידי-סובייטי דער אפיקוירעס.
ביקורת.
הביקורת על אתאיזם מגיעה על פי רוב מדתות, בעיקר אלו התאיסטיות, אך גם מן הדאיזם, האגנוסטיות, האיגנוסטיות, וכן מפאלון גונג, כמו גם מן הפסיכולוגיה וזרמים פילוסופיים שונים, הקוראים תיגר על השרירותיות לכאורה שבהנחת היסוד של האתאיזם החזק או על עצם קיומה של ההנחה ממש. הן מבקרות אותו בשני נושאים עיקריים: מהות האתאיזם, כלומר הטענה לפיה אין אלוהים והשלכותיה האפשריות והמוסריות בפרט על אתאיסטים (יחידים וקבוצות).
רוחב פס
רוחב פס (באנגלית: Bandwidth) הוא כמות הנתונים שניתן להעביר בקו תקשורת בזמן נתון.
רוחב הפס נמדד בסיביות לשנייה (bps - bits per second), ובכפולות המקובלות: קילו - Kbps מגה - Mbps וגיגה - Gbps. בשנים הראשונות לשימוש הנרחב באינטרנט הפך רוחב הפס לבעיה העיקרית של האינטרנט, עם המעבר הגובר מדפים טקסטואליים לדפי מולטימדיה, הכוללים כמות גדולה מאוד של סיביות. שינויים טכנולוגיים, ובהם החדרת טכנולוגיית ADSL בקווי טלפון רגילים, הפעלה נרחבת של תקשורת נתונים באמצעות סיבים אופטיים ותקשורת לווינית ביתית, הביאו לפריצת המחסום של רוחב הפס.
גידול דרמטי ברוחב הפס משפיע מהותית על כל תחומי הפעילות באינטרנט. רוחב הפס המקובל בקווי טלפון (במודם חיוג) הוא 56Kbps. קו ISDN מגיע לרוחב פס של 128Kbps. קו ADSL ואינטרנט בכבלים ובמיוחד כבלים אופטיים מציעים רוחב פס שבין 750Kbps ל-1Gbps. לשיפור בקצב העברת הנתונים ורשתות תקשורת מותקן מאיץ תקשורת.
Link Aggregation מאפשר חיבור של מספר כבלי Ethernet במקביל לצורך הגדלת רוחב הפס.
מימן
מימן (Hydrogenium; מיוונית: ὕδωρ = מים, γίγνομαι = יוצר) הוא יסוד כימי גזי שסמלו הכימי H ומספרו האטומי 1. מולקולת המימן מורכבת משני אטומי מימן הקשורים ביניהם בקשר קוולנטי יחיד (H-H) ומסומלת כ-H2.
תכונות.
בטמפרטורת החדר ובלחץ של אטמוספירה 1 המימן הוא גז חסר צבע, אל-מתכתי ודליק מאוד. המימן יכול להגיב כמעט עם כל היסודות. מימן הוא היסוד הקל ביותר. בתנאי טמפרטורה ולחץ רגילים למימן טמפרטורת היתוך של 259.2°C- וטמפרטורת רתיחה של 252.77°C-. בלחץ כבד ביותר, כמו הלחץ המצוי בענק גז, מולקולת המימן מאבדת את זהותה והמימן הופך למתכת נוזלית.
המימן הוא גז דליק ביותר. המימן מגיב באלימות עם כלור ועם פלואור.
מבנה.
מבנה אטומי.
אטום המימן שונה משאר האטומים בטבלה המחזורית בכך שבאיזוטופ הנפוץ שלו הגרעין שלו אינו מכיל נייטרון, אלא פרוטון בלבד. אטום מימן נייטרלי (שאינו מיונן) מכיל, על כן, פרוטון ואלקטרון - ותו לא.
נוסף ל־1H, קיימים שני איזוטופים נפוצים פחות של מימן: דאוטריום (מסומן 2H, או D) וטריטיום (מסומן 3H, או T), בעלי נייטרון אחד ושני נייטרונים בהתאמה.
מבנה מולקולרי.
מולקולת המימן מורכבת באופן רגיל משני אטומי מימן הקשורים ביניהם בקשר שתופי יחיד (H-H) ומסומלת כ-H2. בלחץ נמוך ביותר, כמו הלחץ הנמצא בחלל, המימן נוטה להתקיים כמולקולה בעלת אטום בודד.
המימן הוא מרכיב במולקולת המים ובכל תרכובת אורגנית.
יון מימן חיובי (הידרון) הוא בדרך כלל פרוטון בודד, למעט יונים של איזוטופים נדירים יותר של מימן. נוכחות של יוני מימן בתמיסה מימית נקראת חומציות; חומצה היא חומר הנוטה לתרום יוני מימן לחומרים אחרים. יון שלילי של מימן קרוי הידריד, והוא בסיס רב עוצמה.
היסטוריה.
המימן זוהה במאה ה-17 על ידי רוברט בויל.
הנרי קוונדיש זיהה אותו שוב ב-1766 וחקר את תכונותיו.
את שמו המדעי "הידרוגניום" נתן לו לבואזיה ב-1783.
פירוש השם הוא יוצר-מים ומכאן גם נגזר שמו העברי.
צורה בטבע.
מימן הוא היסוד הנפוץ ביותר ביקום. מרבית החומר הקיים ביקום הוא מימן הנמצא במגוון כוכבים, בענקי גז ובריכוזים גדולים של גז בין כוכבי שמהווים את השלב הראשון בהתפתחות כוכבים. רוב המימן בגז הבין כוכבי הוא מולקולרי. מולקולות המימן נוצרות על גרגירי אבק בין-כוכבי.
באטמוספירת כדור הארץ נמצא מימן בריכוזים זעירים (חלקיק אחד מתוך מיליון). המקור הנפוץ ביותר למימן בכדור הארץ הוא מים (H2O). מקורות אחרים הם חומרים אורגניים כמו פחם, גז טבעי ודלקי מאובנים אחרים.
מתאן (CH4) הוא מקור חשוב למימן.
תרכובות שכיחות של מימן הן:
מימן מגיב עם חמצן לקבלת מים בתגובה הבאה:
formula_1
הפקת מימן.
ישנן מספר דרכים להפקת מימן, בהן פירוק פחמימות בעזרת חום, אלקטרוליזה של מים, תגובה בין בסיס חזק בתמיסה מימית לבין אלומיניום ועוד.
ניתן להפיק מימן בצורה מסחרית ממתאן וקיטור בטמפרטורות גבוהות (700–1100 מעלות צלזיוס) כך:
formula_2
ניתן להפיק מימן נוסף בעזרת הפחמן החד-חמצני שנוצר בעזרת קיטור כך:
formula_3
מימן נוצר בתגובה של תמיסה חומצית עם מתכת, ולדוגמה, בתגובה בין תמיסה חומצית לבין מגנזיום:
formula_4
מימן נוצר גם בתגובה בין מתכת אלקלית לבין מים (או כוהל), ולדוגמה, בתגובה בין נתרן למים:
formula_5
מימן נוצר גם לאחר תגובת חיזור של פרוטונים, לדוגמה חיזור פרוטוני מימן:
&lt;chem&gt;2H+ + 2e- -&gt; H2 &lt;/chem&gt;
ניתן להפיק "מימן ירוק" על ידי שימוש באנרגיה מתחדשת כמו רוח או שמש להפרדה וזיקוק של אטומי המימן במים. זאת בניגוד לייצור מימן מדלקי מאובנים, המכונה "מימן אפור", או "מימן כחול", המיוצר כשהפליטות של דלקי המאובנים נאספות והמימן מחולצות מהן.
טכנולוגיה
טכנולוגיה היא תחום דעת העוסק בחיפוש פתרונות מעשיים כמענה לרצונות וצרכים, תוך ניצול חידושי המדע; טכנולוגיה קשורה במקרים רבים לייצור כלים.
היסטוריה.
מקור המילה מיוונית: "Τεχνο" (טכנו) – אומנות, "Λογία" (לוגיה) – תורה; כלומר: תורת האומנות.
אפשר להגדיר את ראשית הטכנולוגיה, מאז שהאדם המציא כלים. הכלים הראשונים שנמצאו להם עדויות הם כלי אבן וכלי עצם פרהיסטוריים.
אחד מהגורמים שגרמו לפיתוחה המואץ של הטכנולוגיה מהמאה ה-20 והלאה, היא יכולת המזעור.
ענפים טכנולוגיים.
הטכנולוגיה נחלקת לתחומים רבים, בדרכי חלוקה שונות.
מידת התחכום הדרושה לייצור טכנולוגיות משמשת גם כמדד לרמת ההתפתחות החברתית. ארכאולוגים מסווגים תקופות התפתחותיות לפי מידת תחכום זו. למשל: תקופת האבן, תקופת הנחושת וכיוצא בזה.
היבטים תרבותיים.
חברות מתחלקות בהתייחסותן לטכנולוגיה לשלוש:
היבטים חברתיים.
חוליי הטכנולוגיה.
קיימות כמה בעיות חברתיות ונפשיות הקשורות לשימוש בטכנולוגיה, למשל:
סוגיות חברתיות.
בעלי צרכים מיוחדים.
תלמידים עם צרכים מיוחדים משתתפים באופן פעיל בחיי החברה והקהילה, ועל כן הם מתמודדים עם סוגיות מורכבות בתחומי חיים שונים: תחבורה, בריאות, עבודה ועוד. בכל הסוגיות הללו יש היבטים של טכנולוגיה, של מידע ושל תקשורת. לכן יש חשיבות מרובה ליכולתם של התלמידים לזהות תופעות ולהבין את השלכותיהן על החברה ועל הסביבה. נוסף על כך, בשל קשיים הנובעים מלקויות תפקודיות, תוכל היכרות מעמיקה עם מכלול נושאים אלה לסייע ללומדים בהתנהלות יעילה ונאותה בקהילה ובחברה. התמצאות בתחומים אלה תסייע לתלמידים:
שליטה באמצעי תקשורת, כגון דואר אלקטרוני, מרחיבה את יכולת יצירת הקשרים וההשתלבות בקהילה. תרגול דרכים לאיסוף מידע ולארגונו יסייע ללומדים במציאת מענה לבעיות שהוגדרו, בדרך של תיכון ופתרון בעיות. לימוד דרכים להצגת המידע שרכשו, יאפשר ללומדים אופני הידברות יעילים ומגוונים עם עמיתים ועם גורמים בקהילה.
ביטחון לאומי.
תוכנית המחקר בתחום הטכנולוגיות המתקדמות והביטחון הלאומי מבקשת לחקור לעומקה את השפעת הופעתן של טכנולוגיות מתקדמות על הביטחון הלאומי במובן הרחב, ובתוך כך היבטים אסטרטגיים וטקטיים בממדים חברתיים, כלכליים, צבאיים ואחרים. במסגרת התוכנית מתבצע מחקר על כלים בלתי מאוישים, מערכות נשק אוטונומיות, רובוטים, בינה מלאכותית, רחפנים, האינטרנט של הדברים וטכנולוגיות נוספות. התוכנית עוקבת אחת התפתחותן של הטכנולוגיות, תפוצתן והשפעתן על יכולת של מדינות לעשות בהן שימוש לצורכיהן – וגם על הצורך של המדינות להתגונן בפניהן, בין אם מפני שימוש בהן על ידי אויב מדינתי ובין אם על ידי גורמים תת-מדינתיים שונים. התכנית עוסקת גם בדילמות שונות העולות מן השימוש בטכנולוגיות או הצורך להתגונן מפניהן, ובתוכן סוגיות משפטיות ומוסריות, כאשר מטרתה המרכזית לייצר המלצות למדיניות בתחומים השונים המשפיעים על הטכנולוגיה ומושפעים ממנה.
נוסף על כך, התכנית מייסדת את המחקר במכון בתחום הבינה המלאכותית. נושא זה סומן על ידי המכון למחקרי ביטחון לאומי וגורמים אחרים בישראל ומחוצה לה בתור נושא מרכזי שמשפיע ועתיד להשפיע על ביטחונה הלאומי של ישראל ומדינות רבות נוספות. התכנית מבקשת לפתח ולתרום למחקר בנושא, תוך שיתוף פעולה עם חוקרים וגורמים נוספים על מנת לייצר מחקר אינטרדיסציפלינרי, שעל בסיסו ניתן יהיה להמליץ על מדיניות שתסייע לשמר את החוסן ואף להגבירו.
בינה מלאכותית.