ב-1676 השתתף במלחמה נגד חאנות קרים. בתקופת כהונתו של פיודור השלישי מונה למספר תפקידי מפתח בממשל וקיבל תואר בויארין. בתקופה בה תפקדה סופיה רומנובה כעוצרת התמנה רשמית לראש משרד החוץ.
המצב הגאופולטי של רוסיה הצארית באותה תקופה היה די קשה. למרות חתימת הסכם שלום עם האימפריה העות'מאנית היחסים היו מתוחים, השלום עם האיחוד הפולני-ליטאי היה לא יציב, בשנת 1682 החלו פלישות של חאנות קרים לשטחי רוסיה הצארית. גוליצין היה בדעה שיש לחמם את היחסים עם הפולנים. כתוצאה מכך רוסיה ויתרה בשלב זה על שאיפותיה להחזיר לעצמה מוצא לים הבלטי. לאחר משא ומתן ארוך, בשנת 1686 נחתם הסכם של שלום נצחי עם האיחוד הפולני-ליטאי. ההסכם אשרר את ההסכמות של הסכם אנדרוסובו וגם השאיר את קייב בשליטה רוסית. בהתאם להסכם זה, רוסיה הצארית התחייבה להתחיל במלחמה נגד האימפריה העות'מאנית. כשלב מקדים, בשנים 1687 ו-1689 גוליצין ארגן שתי פשיטות נגד חאנות קרים. המערכות הצבאיות לא היו מוצלחות וגרמו לאבדות משמעותיות לרוסים. רק לאחר מאמצים רבים, הנסיכה סופיה הצליחה לשכנע את פטר הגדול להכריז על גוליצין כמפקד שניצח במערכה. עם זאת, הפשיטות תרמו לכך שחאנות קרים לא הייתה יכולה לעזור לטורקים בלחימה נגד פולין ואוסטריה.
בשנת 1689 פטר הגדול סילק את סופיה רומנובה מכל תפקידיה. גוליצין נשלח לגלות במחוז ארכנגלסק ונפטר שם בשנת 1714.
אפרים חירם
אפרים חירם (פיחוטקה) (נולד ב-1 בינואר 1934) הוא איש צבא, כיהן כראש המועצה השמיני של רמת השרון.
ביוגרפיה.
חירם נולד בפולין בשנת 1934 ושרד כילד את השואה. בשנת 1946 עלה לישראל. הוא למד בכפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון ובשנת 1951 התגייס לצה"ל ושירת בתחילה בחיל התותחנים. בראשית 1956 שאף מפקד גדוד 890 של הצנחנים, אריאל שרון, לשפר את הסיוע הארטילרי לגדוד, וצירף לגדוד קציני תותחנים ובהם חירם. הוא היה למפקד מחלקת מרגמות בפלוגה של הגדוד, ובמבצע קדש צנח במיתלה ולחם בקרב שאירע במקום. ב-1964 התמנה למפקדו הראשון של גדוד 202. כמג"ד השתתף בפעולות תגמול נגד הפת"ח בירדן, ובהן מבצע צוק סלע בג'נין, מבצע יהלום בקלקיליה (1965) ומבצע אלפא ברפאת שבדרום הר חברון (1966).
בראשית תקופת כהונתו כמג"ד נקלע לעימותים עם מפקד החטיבה, רפאל איתן. המח"ט הורה לו לא להדיח מפקדי פלוגות בגדוד, אך חירם הדיח ארבעה מתוך חמשת המ"פים. חירם נקרא לבירור אצל הרמטכ"ל, יצחק רבין, ועמד על כך שלקצינים הצעירים שמינה כמפקדים החדשים בפלוגות במקום המ"פים המודחים, בהם מתן וילנאי ואמנון ליפקין, יש פוטנציאל רב וכי הוא זה שנושא באחריות לנעשה בגדוד. רבין השתכנע, והמינויים נותרו על כנם. מאוחר יותר מינה חירם את דן שומרון לסמג"ד, גם זאת בניגוד לדעתו של איתן.
במלחמת ששת הימים לחם כסגן מפקד חטיבת הצנחנים בקרבות בפתחת רפיח וברצועת עזה. בסוף שנות ה-60 שירת כסגנו של קצין צנחנים ראשי, אהרן דוידי, בשנות ה-70 של המאה ה-20 שימש כמפקד חטיבת חרמונים. כמפקד החטיבה הוביל חירם שורה של פעילויות התקפיות ברמת הגולן וכנגד
המחבלים בפתחלנד. בין היתר יזם את מבצע פלצור ובהמשך את תפיסת הר דב בידי כוחות צה"ל. בשנת 1970 הוביל חירם מרדף אחר חוליית מחבלים שחדרה לרמת הגולן סמוך לחושנייה שבסופו הרג הכוח בפיקודו את המחבלים ושבה אחד מהם.
ב-1976 התמנה למפקד חטיבה 655, חטיבה חדשה שהוקמה בגזרת שארם א-שייך. ב-1978 הוקמה אוגדה חדשה בגבול הצפון, עוצבת הגליל, וחירם היה למפקדהּ. בין היתר פיקד על מבצע מנורה, במהלכו פשטו כוחות מחטיבת הצנחנים ומחטיבת גולני על בסיסים של ארגון פת"ח בלבנון ועל הכוחות שלכדו את המחבלים שביצעו את הפיגוע בנהריה. בהמשך שירת כעוזר ראש מחלקת ההדרכה. ב-1981 השתחרר מצה"ל, בדרגת תת-אלוף. במהלך שירותו גם השלים תואר ראשון בגאוגרפיה ובמדע המדינה.
לאחר שחרורו מצה"ל ניהל את חברת הבנייה של אברהם גינדי. ב-1989 היה למועמד המערך לראשות המועצה המקומית רמת השרון. חברי המפלגה העדיפו אותו על ראש המועצה המכהן, משה ורבין, והאחרון התמודד מולו בראש מפלגה עצמאית. חירם גבר על ורבין בבחירות, לאחר שזכה ב-53.6% מקולות הבוחרים בסיבוב השני. ב-1993 בחר סניף העבודה במוטי בר-דגן למועמד מטעם המפלגה, וחירם החליט להתמודד בראש רשימה עצמאית, כשם שעשה ורבין בזמנו. גם במערכת בחירות זו ניצח חירם, לאחר שזכה ב-47% מקולות הבוחרים. ב-1998 החליט לא לרוץ לקדנציה שלישית.
במהלך כהונתו מנע חירם את הרחבת העיר, כדי לשמור על צביונה. העיר לא התרחבה, מספר התושבים בה נשאר יציב, וכחבר הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה אף הביע התנגדות לתוכניות בנייה בקיבוץ גליל ים הסמוך. בנוסף, שופצו כמה מרחובותיה הראשיים של המושבה, הוקמו גנים חדשים (בהם גן הסלעים ליד בית יד לבנים), והוצבו שלטים בסמוך לאתרים בעלי חשיבות היסטורית. המועצה בראשותו פעלה לשינוי תוכניותיה של מע"צ באשר למחלף הכפר הירוק, ודרישתה להקים מעבר משוקע במקום גשר עילי שיפגע באיכות חייהם של תושבי נווה רסקו, התקבלה. חירם התפרסם גם בניסיונותיו להביא לפיטוריו של מבקר המועצה, שנבלמו על ידי מבקרת המדינה, מרים בן-פורת. כן יזם חוק עזר האוסר על גידול כלבים מסוג רוטוויילר בתחום שיפוטה של המועצה.
בשנת 2006, והוא בן 72, השתתף חירם בצניחה בחוף הים של תל אביב, לציון 50 שנה לצניחה במיתלה. נכון לשנת 2009, חירם חבר בוועד המנהל של רשות הטבע והגנים ובעמותה להנצחת והנחלת מפעלות חייו של רפאל איתן.
פיחוטקה
סופיה אלכסייבנה
נסיכה סופיה
האימפריה הצרפתית
מרחב ארבע-ממדי
מרחב ארבע-ממדי הוא מרחב שלו ארבעה ממדים. המונח מרחב ארבע-ממדי מציין ארבעה ממדים זהים בתכונותיהם. מספר עצמים תאורטיים נהגו בארבעה ממדים, בהם הכללות של עצמים משניים ושלושה ממדים: טסרקט הוא הכללה ארבע-ממדית של קובייה תלת ממדית, כפי שקובייה היא הכללה של ריבוע דו-ממדי. המרחב מוצג באלגברה באמצעות וקטור ארבע-ממדי המציין מיקום במרחב. ניתן גם להציגו באמצעות הבסיס הסטנדרטי formula_1, השווה למרחב formula_2 ופורש אותו.
גדלים וצורות במרחב בעלי יותר משלושה ממדים מקבלים קידומת "היפר", כגון היפרספרה, היפרקובייה, היפרנפח, היפראליפסה. במרחב הארבע ממדי ישנם שישה גופים אפלטוניים, חמישה מהם גרסאות ארבע ממדיות של גופים אפלטוניים בתלת ממד, ואחד מהם, ההיפרמעוין, הוא צורה חדשה.
בפיזיקה, בתורת היחסות, מתייחסים למרחב בעל 3+1 ממדים, בו שלושה מהממדים הם המרחב המוכר והממד הנותר מייצג את הזמן, ואינו מיוצג במשוואות בדיוק באותו אופן, ולכן הוא אינו מרחב ארבע-ממדי על פי ההגדרה. מיקום במרחב זה מיוצג באמצעות 4-וקטור, שהוא וקטור בעל ארבעה רכיבים, שהראשון שבהם מייצג את הזמן והיתר את המרחב התלת-ממדי.
לואיזה בונפיליולי הייתה בין המדענים הישראלים הראשונים שעסקו בתחום ובשנת 1966 זכתה בפרס של החברה אמריקאית להנדסה על מחקריה בתחום זה.
אלון שסוע
אלון שסוע (שם מדעי: Quercus cerris; מכונה גם אלון טורקי) הוא מין של עץ ממשפחת האלוניים.
מאפיינים.
נפוץ בעיקר באזור אירופה ואסיה הקטנה. כינויו ניתן לו בשם תפוצתו הרבה בטורקיה. בישראל המין גדל בר באתר יחיד בהר החרמון. אלון שסוע הוא ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל.
האלון השסוע הוא עץ נשיר, שגובהו נע בין 25 ל-40 מטרים וקוטר גזעו עד 2 מטרים. עליו מפורצים מאוד, אורכם 4–71 סנטימטרים ורוחבם 3–5 סנטימטרים; עליהם 6–12 אונות.
הפרחים של אלון שסוע בעלי עגילים, והם מואבקים בעזרת הרוח. הפירות מתפתחים במשך 18 חודשים לאחר ההאבקה. הפרי הוא בלוט גדול שאורכו 2.5–4 ס"מ והיקפו כ-2 ס"מ. קוציו של הבלוט אורכים ומעוקלים.
טעם הבלוט מר, ולכן הוא נאכל בעיקר על ידי עורבנים ויונים; סנאים יאכלוהו כברירת מחדל במקרה ששאר המזון אזל.
האלון השסוע משמש כעץ נוי וכשובר רוח.
מצב שימור העץ הוא ללא חשש.
קנת בילבי
קנת בילבי (באנגלית: Kenneth W. Bilby; 7 באוקטובר 1918 – 1 באוגוסט 1997) היה עיתונאי אמריקאי שסיקר את מלחמת העצמאות ונתן את השם "דרך בורמה" לדרך העפר שהובקעה במהלך מלחמת העצמאות כדרך עוקפת לירושלים בזמן שהכביש הראשי מתל אביב לירושלים נחסם על ידי הלגיון הערבי הירדני בלטרון ובשער הגיא.
קנת בילבי נולד בטוסון שבמדינת אריזונה בשנת 1918. הוא למד באוניברסיטת אריזונה והוענק לו תואר בוגר במדעי הרוח. במלחמת העולם השנייה שירת כקצין קרבי והגיע לדרגת לויטננט קולונל במטהו של הגנרל דווייט אייזנהאואר. במלחמה הוענקו לבילבי שלושה אותות הצטיינות: אות לגיון הכבוד, כוכב הברונזה וכוכב הכסף. לאחר המלחמה הפך בילבי לכתב בעיתון "ניו יורק הראלד טריביון", שגלגולו כיום הוא העיתון בעל התפוצה העולמית אינטרנשיונל הראלד טריביון. בראשית מלחמת העצמאות של ישראל הגיע בילבי לאזור וסיקר את מהלכיה.
בילבי היה עד לכיבוש יפו זמן קצר לפני הכרזת העצמאות וביקר בעיר לאחר שנכנעה ב-13 במאי 1948. על התקפת הפלמ"ח על שער ציון ב-22 במאי 1948 דיווח בילבי לעיתונו כי מעולם לא ראה פעולה צבאית שבוצעה בצורה כה טובה כפעולה זאת.