אריזה מוכנה למדף (Shelf-ready packaging) או אריזה מוכנה לקמעונאות (retail-ready packaging) (נקראת גם לפי השם בצרפתית prêt-à-vendre ) מתייחסת לאריזות של מוצר כך שהוא נמסר לקמעונאי מוכן לאחסון ומכירה על המדף. קמעונאים רבים רוצים לרוב להעביר משלוחים ממרכזי ההפצה שלהם לחנויות ביחידות ובתיבות כך שניתן להניח סחורות ישירות על המדפים מבלי לטפל בנפרד בחבילות היחידות או באריזות. קמעונאים דורשים לעיתים קרובות שמוצרים יגיעו באריזה מוכנה למדף כדי להפחית את עלויות המלאי על ידי חיסכון בהוצאות העבודה. לדוגמה, עמדות תצוגה מוכנות לשימוש המוצבות במקום המכירה הקמעונאית על ידי מלגזה ללא הרכבה או טיפול ידני בחבילות יחידות. אריזה מוכנה למדף, לעיתים נמכרות כ"אריזות חיסכון", שמטרתם לשווק לצרכן את המוצר שהוא מעוניין בו בכמות גדולה יותר תמורת מחיר אטרקטיבי כביכול.
השפעה על הסביבה.
יצרני מוצרי הצריכה השוטפים מהווים גורם מרכזי בזיהום הפלסטיק בעולם. על ידי יצור כמויות גדולות של פלסטיק לשימוש חד פעמי, בעיקר באריזות המוצרים, אך גם בשרשרת האספקה וכחלק מהשיווק והפרסום.
בעזרת שיווק אגרסיבי הם מעודדים צריכה עודפת ובזבזנית. וייצור ושינוע המוצרים מביא לצריכת דלקים מאובנים ותורם למשבר האקלים.
יצרנים.
בתחילת המאה ה-21, כחלק מהתהליך הגלובליזציה הכלכלית, החל מהלך מהיר של קונסולידציה של שוק מוצרי הצריכה השוטפים בידי מספר תאגידים רב-לאומיים, בעיקר על ידי רכישות ומיזוגים. תאגידים אלו גם החלו משווקים מותגים אחדים בכל העולם. דוגמה בולטת היא חברת קוקה-קולה המשווקת משקה קל ממותג באופן זהה בכל העולם עשרות שנים.
בשנת 2018, יצרני מוצרי הצריכה השוטפים הגדולים בעולם היו:
בישראל.
בישראל קבוצה דומיננטית של 10 ספקים שולטים ב-57.2% משוק מוצרי הצריכה השוטפת ומחיר המזון מהגבוהים בעולם. בחלק מהמקרים מחזיק יצרן אחד בלבד ב-70%-90% מקטגוריות מסוימות.
בשנת 2020, יבואני וסיטונאי מוצרי הצריכה השוטפים הגדולים בישראל היו:
מייקל וולץ
מייקל ג'ורג' גלן וולץ (באנגלית: Michael George Glen Waltz; נולד ב-31 בינואר 1974) הוא פוליטיקאי ואיש צבא לשעבר אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת פלורידה. וולץ, חבר המפלגה הרפובליקנית, החליף בתפקיד את רון דה-סנטיס אשר התמודד לתפקיד מושל פלורידה.
ביוגרפיה.
וולץ נולד בבוינטון ביץ' שבמזרח פלורידה. לוולץ תואר בוגר אוניברסיטה ביחסים בין-לאומיים מהמכון הצבאי של וירג'יניה, ובתום לימודיו התגייס למשמר הלאומי של צבא ארצות הברית בדרגת לוטננט משנה (Second Lieutenant).
כקצין במערך הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, לחם וולץ במלחמת אפגניסטן, והוא יוצא הכוחות המיוחדים הראשון שנבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. טרם היבחרו לקונגרס כיהן וולץ בתפקיד בכיר ב כמנהל מדיניות לענייני אפגניסטן במשרד מזכיר ההגנה של ארצות הברית, ושימש כיועץ בכיר לסגן הנשיא דיק צ'ייני לענייני דרום אסיה ולוחמה בטרור בממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. הוא היה מייסד שותף של חברת "Askari Associates, LLC". וולץ היה תורם לערוץ פוקס, בכך שסיפק פרשנויות בנושאי מדיניות חוץ וביטחון, ופעמים תכופות הופיע ברשתות BBC, CNN, MSNBC, ו-PBS.
בבחירות 2018 הכריז על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של פלורידה, במקומו של רון דה-סנטיס אשר התמודד למושל פלורידה. ביום הבחירות הכלליות גבר על יריבתו ננסי סודרברג, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, והושבע בינואר 2019 אל הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. באפריל 2020 הצטרף וולץ למאמצי התגובה של המשמר הלאומי של ארצות הברית לההתפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית כקולונל בצוות התכנון של המשמר. ב-6 בנובמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, נמצא וולץ חיובי למחלת נגיף קורונה 2019.
בדצמבר 2020 נמנה וולץ בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
הקרב על מולביץ
הקרב על מולביץ (בגרמנית: Schlacht bei Mollwitz) היה קרב מרכזי במהלך מלחמת שלזיה הראשונה (השלבים הראשונים של מלחמת הירושה האוסטרית), שאירע ב-10 באפריל 1741. במסגרת הקרב, הצבא הפרוסי תחת פרידריך השני, מלך פרוסיה, הצליח למנוע את התקדמותה של מתקפת נגד אוסטרית לתוך שלזיה, שנכבשה בידי הפרוסים בשלבים המוקדמים של המלחמה. הקרב הביא להסדר הסמכות הפרוסית בחבל שלזיה ולסיפוחה הרשמי לתוך ממלכת פרוסיה בהמשך המלחמה.
רקע.
הצבא הפרוסי.
במהלך שלטונו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, הצבא הפרוסי הפך למרכזי בצבאות אירופה. נוצרה בממלכת פרוסיה תרבות שקראה להאדרת הצבא ובסוף שלטונו, בשנת 1740, מנה הצבא 80,000 איש. בתקופת שלטונו הקים פרידריך וילהלם הראשון מדינה אזרחית יעילה שתפקידה העיקרי לתמוך בצבא גדול ומאורגן היטב, שרוכז בחיל רגלים פרוסי. המשפחות האצילות של פרוסיה נדרשו להתחייב לשלוח את בניהן ללימודי הקצונה של הצבא. הגדודים נבדקו על בסיס שנתי על ידי המלך והיה סטנדרט נדרוש לתרגול ולביצוע.
ניתן היה לסמוך על גדודי חי"ר פרוסיים שיעברו בשדה הקרב לפי סדר ובמהירות שאף צבא אחר לא היה יכול באותה העת. הצבא הפרוסי כמו כן תיפח את השימוש בנשק חם מודרני שכלל ארטילריה ומוסקטים בשימוש נרחב בשדה הקרב. פרידריך השני, ירש את אביו בשנת 1740 והחל במהרה בשיפור חיל הרגלים וחישול נכסים אדירים מהזרועות שאביו הזניח; בעיקר חילות הפרשים והתותחנים.
הצבא האוסטרי.
כלי הנשק המרכזי שהיה בשימוש של החי"ר האוסטרי היה מוסקט, שכלל בקצהו כידון וחרב קטנה. פרשים כבדים, שהיו מרכז התפארת הצבאית של הצבא האוסטרי, היו חמושים בחרב כבדה ובקרבין. בין יחידות הפרשים היו ההוסרים, שהיוו יחידת עילית הונגרית במקורה. הצבא האוסטרי הכיל מספר רב של יחידות לא סדירות כגון הפנדורס מחבל הבלקן, שהיו מחולקים לפיקוד לפי אתניות. הוסרים הונגרים סיפקו את זרוע הפרשים הקלה ורובם צורפו לצבא ההונגרי לאחר נפילתה של ממלכת הונגריה בין ארכידוכסות אוסטריה ממערב והאימפריה העות'מאנית מדרום במהלך המאה ה-16.
מלחמת שלזיה.
לפרידריך וילהלם הייתה יראת כבוד לסדר המכונן באירופה, והחזיק מקיסר האימפריה הרומית הקדושה מבית הבסבורג. בנו, בשונה ממנו, לא העריך את המלוכה ההבסבורגית לכדי מצב שיתמוך בה באש ובמים. ב-20 באוקטובר 1740 נפטר קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כשהוא משאיר את כס המלוכה לבתו מריה תרזה. ירושתה הבעייתית של מריה תרזה הביאה לתחילתה של מלחמת הירושה האוסטרית במסגרתה פרידריך החליט לכבוש את מחוז שלזיה האוסטרי ובכך הביא לתחילתן של המלחמות השלזיות בין פרוסיה ומלוכת הבסבורג.
שלזיה, חבל ארץ משגשג בעל חשיבות כלכלית מרכזית ורוב פרוטסטנטי באוכלוסייתו, שכנה על גבול דרום פרוסיה לאורך גדות נהר אודר. עם 1.5 מיליון תושביה פרידריך ראה בשלזיה תוספת משמעותית למדינה הפרוסית עם 2.2 מיליון תושביה. פרידריך פלש לשלזיה ב-16 בדצמבר 1740 לאחר חודשים ממושכים של הכנות. הוא חצה את הגבול מדרום לעיר הפרוסית קרוסן וצעד דרומה בגדה המערבית של נהר אודר. ב-3 בינואר 1741 ברסלאו, בירת שלזיה, פתחה את שעריה בפני פרידריך. פרידריך היה באותה העת נטול ניסיון צבאי מעשי, מלבד פיקוד על גדוד חי"ר בימי שלום.
במרץ 1741 כבש הצבא הפרוסי את האזור הכפרי שלזיה עד לגבולו הדרומי, שם התפזרו הכוחות הפרוסים למשך שארית החורף. עיירות מפתח נותרו מוחזקות בידי ארכידוכסות אוסטריה, בעיקר נייסה. ב-9 במרץ 1741 הסתער הנסיך האוסטרי לאופולד מאנהלט-דסאו על גלוגאו בדרום שלזיה על ידי הוראת הקיסרית מריה תרזה. הצבא האוסטרי הראה את נחישותו לכבוש מחדש את שלזיה. ההתקפה החלה הודות להירגעות יחסית בשאר חזיתות מלחמת הירושה האוסטרית ולכן ניתן לכוחות לפנות למערכה בשלזיה. באפריל 1741 פילדמרשל וילהלם ריינהרד פון נייפרג נכנס לשלזיה בראש הצבא האוסטרי, הפיל במהירות את הכוחות הפרוסים שהיו מפוזרים ברחבי שלזיה ופנה להקל על חיל המצב בנייסה על גדות האודר. פרידריך ריכז את כוחות צבאו והלך בעקבות נייפרג. הפרוסים עלו על עקבות הצבא האוסטרי ותקפו אותו במולביץ, כפר מדרום לנייסה. מולביץ היה הראשון בקרבותיו של פרידריך. במפעם הראשונה והאחרונה הוא השאיר את ההנהגה הצבאית לפילדמרשל קורט כריסטוף גראף פון שוורין.
הקרב.
הצבא האוסטרי שהה מסביב לכפר מולביץ. בתחילה הופתע הכוחות מהופעתו של הצבא הפרוסי, והתכוננו לקרב במהרה. לאוסטרים לא היה ניסיון בלחימה נגד הצבא הפרוסי עד לנקודה זאת וקציניו ציפו לניצחון קל. המפקד האוסטרי פתח במתקפת פרשים חזקה עם הרגימנטים בצד השמאלי של המערך האוסטרי. ההתקפה פגעה באגף הימני הפרוסי שהוחזק על ידי רגימנט הפרשים. הפרשים הפרוסים היו בתקופה זו מתחת לסטנדרטים של הצבאיים של האוסטרים המנוסים והמושמעים. הפריסה הפרוסית על האגף הימני הייתה פגומה מאוד בכך שהרגימנטים של הפרשים וחיל רגלים התערבבו ומנעו פריסה מתואמת של הפרשים הרכובים על מול המתקפה האוסטרית. הפרשים הפרוסים קרסו לנוכח ההתקפה האוסטרית ובתגובה פרידריך הנהיג אישית רגימנט פרשים וסף לתמוך במערך הפרוסי.