ב-30 בינואר 2012 אישר הממונה על ענייני הנפט במשרד התשתיות את פיתוח קידוחי מגד 6–8. ב-8 בנובמבר 2012 דיווחה השותפות כי הוועדה המחוזית לתכנון ובניה אישרה לשותפות לקדוח את קידוחים מגד 6–8, הממוקמים 1–3 קילומטרים מקידוח מגד 5. עתירה לבג"ץ כנגד אישור זה נדחתה כליל ביום 24 בדצמבר 2012. את הקידוחים מבצעת חברת הקידוחים דאפורה גרופ מרומניה. קידוח מגד 6 החל ב-20 ביוני 2013. ב-2 בדצמבר 2013 דווחה החברה לבורסה כי ארעה תקלה בקידוח מגד 6 וכי צינורות הקידוח נתקעו בעומק של 3,860 מטר ונעשים מאמצים לשחררם. בשל כך הקידוח נפסק באופן זמני. ב-4 בפברואר 2014 הודיעה החברה כי
ב-10 בנובמבר 2014, דווחה החברה לבורסה כי "במהלך בדיקות שגרתיות התגלתה דליפה בבאר מגד 6 וכי עד תיקון הדליפה לא ניתן יהיה לבצע מבחנים או הפקה בבאר." עוד נכתב; "השותפות בוחנת את השלכות הדליפה על המשך הפעולות בבאר ואת אפשרויות הפתרון השונות ועלותן". לאור דיווח זה ירד מחיר מניית החברה בכ- 10%.
ב-6 בנובמבר 2016, דווחה החברה לבורסה כי במהלך המבחנים שביצעה במגד 6 הצליחה להפיק 1,250 חביות נפט ליום. זאת, פי שלושה ביחס לתוצאות המבחנים בבאר הנפט הפעילה מגד 5, שבה הופקו 470 חביות ביום. הנפט שהופק מהקידוח נמכר בכ-230 אלף דולר, שקוזז בעלות פינוי המים ופירוק האמולסיה (כ-87 אלף דולר).
מגד 8.
באוגוסט 2019 החל קידוח מגד 8 כ-2 קילומטר מערבית למגד 5, משך הקידוח הצפוי כ-180 ימי עבודה.
שמואל בן יוסף
הרב שמואל בן רבי יוסף (קראקא, בסביבות שנת ה'ת' 1640 - אלטונה, א' באדר ה'ת"ס, 1700) היה מרבני יהדות פולין במאה ה-17. חיבר את הספרים "עולת תמיד" על הלכות יום ויום בשולחן ערוך ו"עולת שבת" על הלכות שבת בשולחן ערוך.
ביוגרפיה.
נולד בקרקוב בשנת ה'ת - 1640, חותנו היה הרב חיים אורגלר, מחכמי קרקוב (נפטר חשוון תמ"ט).
שימש כדיין בקרקוב.
בשנת תמ"א הוציא לאור את פירושו על השולחן ערוך. בהקדמה לספר כתב שרוצה להוציא עוד ספר שכתב שנקרא: 'טירת כסף':
ככל הנראה לבסוף ספר זה לא יצא לאור.
התמוטט ונפטר בפתאומיות בליל שבת, א' באדר ת"ס (1700), בעת ביקור באלטונה. הוא נקבר בבית הקברות המקומי יומיים לאחר פטירתו.
פירושו לשולחן ערוך.
חיבר פירוש על שולחן ערוך אורח חיים (נדפס לראשונה אמסטרדם תמ"א). חלקו הראשון, העוסק בהלכות יום יום (סימנים א-רמא), נקרא "עולת תמיד", וחלקו השני, העוסק בהלכות שבת ומועד (סימנים רמב-תרצז), נקרא "עולת שבת".
הפירוש מצוטט רבות בפי הבאים אחריו, אך ה"מגן אברהם" מצטט אותו תכופות באופן ביקורתי. הדבר גרם לירידת קרנו והשפעתו של ה'עולת תמיד', כפי שכתב הרב חיים נתן דמביצר בספרו 'כלילת יופי' (חלק א עמ' סא-סב):
בשנת תשס"ג נדפס הספר שנית במהדורה מפוארת על ידי מכון 'זיכרון אהרן'.
מבצע דרך נץ
מבצע דרך נץ היה פשיטה שבוצעה על ידי שייטת ספינות הטילים ושייטת 13 של חיל הים הישראלי בו טיבעו כוחות שייטת 13 בנמל ענאבה שבאלג'יריה את הספינה "מון לייט", ב-15 באפריל 1985, אחת משתי האוניות שנועדו לשמש את ארגון אש"ף כדי לבצע פיגוע מיקוח בישראל.
רקע ומודיעין.
התקופה היא לאחר סילוק המחבלים הפלסטינים מלבנון ולפני מעברם לישראל במסגרת הסכמי אוסלו.
מידע מודיעיני שנאסף בקהילת המודיעין הישראלית הצביע על כוונת אש"ף לבצע פיגוע מיקוח בישראל ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. הפיגוע תוכנן על ידי אבו ג'יהאד ובמסגרתו היו אמורים להפליג מאלג'יריה לישראל מחבלים כנוסעים סמויים, החבויים במכולה שעל סיפון ספינת משא. תוכנן כי המחבלים ירדו מהספינה במרחק 60 מייל מחופי תל אביב על גבי שלוש סירות גומי כשהם מצוידים ברובים, מטולי אר פי ג'י וחומר נפץ.
עם הגעתם לחוף בת ים תוכנן כי המחבלים יטביעו או יקברו את סירות הגומי, ולאחר מכן ישתלטו על אוטובוס מלא בנוסעים. המחבלים תכננו לחדור עם האוטובוס לבסיס הקריה, שם היו אמורים לתפוס קצינים בכירים כבני ערובה, בנוסף לנוסעי האוטובוס. תמורת בני הערובה תכננו המחבלים לדרוש שחרור של כ-150 אסירים ערביים הכלואים בישראל.
אם המבצע ישתבש תוכנן כי המחבלים יבצעו ירי לשם הרג המוני. לצורך המבצע רכש אש"ף שתי ספינות משא בינוניות, "מון לייט" ו"אטבירוס", שעגנו בעיר ענאבה שבמזרח אלג'יריה סמוך לגבול תוניסיה, מרחק 2,900 קילומטרים מחופי ישראל.
לאחר דיון במטה הכללי, החליט הרמטכ"ל, משה לוי, לקבל את המלצת מפקד חיל הים, האלוף אברהם בן שושן, על טיבוע הספינות בנמל המוצא, בפשיטה של כוח שייטת 13. מפקד שייטת ספינות הטילים, שמעון מאיר, נקבע כמפקד המבצע, ועל כוח שייטת 13 פיקד ידידיה יערי, מפקד שייטת 13 ולימים מפקד חיל הים.
מהלך המבצע.
הכוח כלל כלי שיט של שייטת 13 וארבע ספינות טילים:
ספינת הפיקוד אח"י רומח (סער 4.5) בפיקוד רס"ן עודד ברייר, אח"י קשת (סער 4.5), בפיקוד רס"ן חזי משיטה, נושאות כוח שייטת 13.
אח"י גאולה בפיקוד רס"ן ישראל אברהם ואח"י עצמאות בפיקוד רס"ן עופר דובנוב, ספינות אבטחה בפיקוד סא"ל רוני איכר.
לאחר הפלגה ארוכה בת כשבועיים בים סוער הגיעו ספינות חיל הים לקרבת נמל ענאבה.
בליל 14/15 אפריל 1985 חדר כוח השייטת על ספינות גומי, בפיקוד ידידיה יערי, לפתח נמל ענאבה. שני זוגות של צוללים חדרו לתוך הנמל בצלילה חשאית, זוג אחד נשלח לטבע את הספינה "מון לייט", הטמין שלושה מטעני חבלה ימים לדופן הספינה, וזוג שני נשלח לסרוק בין האוניות הרבות אחר "אטבירוס", על אף מודיעין שהתקבל כי כבר עזבה את הנמל. הצוללים נסוגו חזרה לסירות השיטטת ומהם חברו לספינות חיל הים שהמתינו בקרבת הנמל. העמסת כלי השיט של שייטת 13 אל ספינות הטילים הייתה קשה, עקב הרוח החזקה והגלים הגבוהים, ונמשכה עד אור ראשון. דקות אחדות לאחר העמסת כוח השייטת לספינה בבטחה, התפוצץ מטען החבלה והספינה "מון לייט" טבעה.
המשך המבצע.
העובדה שספינת אש"ף השנייה, ה"אטבירוס", לא נמצאה בנמל ענאבה, הביאה לחשש שהיא עושה דרכה לישראל. לפיכך, הוגברו סיורי הבט"ש לאורך חופי ישראל. ואכן, ה"אטבירוס" הייתה כבר בדרכה לישראל כשעל סיפונה כעשרים מחבלים ושמונה אנשי צוות.
מפקד הכח הימי שמעון מאיר הודיע שהוא מתארגן לסריקת הגזרה. אך מפקד חיל הים אברהם בן שושן הורה להחזיר את ספינות המבצע שהיו כבר זמן רב בים לחיפה. ב-20 באפריל בשעה 22:00 זיהתה ספינת הטילים אח"י מולדת בפיקוד סא"ל דני הלוי קבוצה גדולה של אוניות מפליגות צפונה מאזור פורט סעיד.
בשעה 23:15 בחר מפקד אח"י מולדת להתמקד במטרה שנעה לכיוון צפון מזרח. בעת ההתקרבות הצליח לזהות באור זרקור את שם האנייה. בשלב זה סבה ה"אטבירוס" לאחור לכיוון המים הטריטוריאליים המצריים. אח"י מולדת המשיכה לעקוב אחריה ובשעה 23:37 זוהתה הספינה בוודאות לפי פרטים חיצוניים במבנה הספינה.
קריאות להזדהות ולעצור בערוץ הקשר הבינלאומי שקראו אליה לוחמי אח"י מולדת לא נענו. בשעה 00:09 בוצע ירי אזהרה לעבר הספינה. בשעה 00:30 בוצע ירי לעבר חרטום הספינה. בשעה 00:47 בוצע ירי לעבר גשר הספינה. בשלב זה כבה האור בגשר הספינה ונורתה ממנה רקטת אר פי ג'י לעבר הסטי"ל הישראלי. בתגובה פתח הסטי"ל באש תותח על הספינה שהביא להתפוצצות התחמושת שעליה ולטביעתה המיידית.
אח"י מולדת אספה מהמים שמונה ניצולים. חקירתם החלה מיד עם העלאתם לאוניות חיל הים. בחקירה התברר שאוניית המחבלים תוכננה להוריד את סירות המחבלים כשעתיים מאוחר מעת שנתפסה. משהתברר שהמחבלים לא הספיקו לפרוק סירות מהאוניה, הורדה רמת הכוננות הגבוהה בישראל.
אנדרטת חטיבת כפיר
אנדרטת חטיבת כפיר נמצאת בעפולה מצפון לכביש 65 מול הפארק העירוני.
רקע.
חטיבת כפיר היא חטיבת חיל רגלים בצבא ההגנה לישראל. גדודי החטיבה נועדו לשרת בשטחי יהודה, שומרון ועזה, והם מאומנים בלחימה זעירה ולוחמה כנגד טרור בשטחים בנויים ומורכבים. החטיבה הוקמה בשנת 2005 על בסיס יחידות קיימות, במהלך שנות פעילותה של החטיבה נפלו חלל עשרות מלוחמיה.
היסטוריה.
לאחר הקמת החטיבה, היא אומצה על ידי מועצת העיר עפולה, בראשות ראש העיר אבי אלקבץ, ביום 27.1.2010. כחלק ממהלך האימוץ, רשויות העיר החליטו להנציח את זכרם של חללי החטיבה באתר הנצחה בשטח של 30 דונם. חנוכת האנדרטה נערכה ב-7 בספטמבר 2010, ביזמת "עמותת חטיבת כפיר" שהוקמה על ידי אבי בינמו, ובעזרת תורמים שונים ובתוכם עיריית עפולה. בטקס חנוכת האנדרטה נכחו כ-1,000 איש, בהם רא"ל במיל' משה יעלון, שהיה המשנה לראש הממשלה, רא"ל גבי אשכנזי, שהיה אז הרמטכ"ל, האלוף אבי מזרחי, שהיה אז מפקד פיקוד מרכז, אבי אלקבץ שהיה אז ראש העיר עפולה, אל"ם אורן אבמן, שהיה אז מפקד חטיבת כפיר, חברי כנסת ומשתתפים רבים נוספים.
בנאומו במהלך הטקס, ציין ראש העיר עפולה אבי אלקבץ כי "אנדרטה זו באה לחקוק בליבנו לעד את 165 הנופלים בני חטיבת כפיר בכל מערכות ישראל. האנדרטה עומדת בטבורו של העמק היפה, על אחד הצירים המרכזיים בצפון, כדי שתהווה לבני הנוער הגדלים במקום הזה, סמל של גבורה ומודל לחיקוי לאהבת הארץ. צומת כפיר, המצוי על אם הדרך ואנדרטה זו, הנראית למרחוק, יזכירו לכל העוברים כאן בכל יום, שעה ורגע את נופלי החטיבה, שבמותם ציוו לנו את החיים".
ישנה תוכנית להקים בעתיד באתר את "בית כפיר", שיכלול מוזיאון למורשת החטיבה ואמפיתיאטרון לטקסים. עוד בטרם הוקם האמפיתיאטרון מתקיימים בשטח הנרחב של האתר, מול האנדרטה, טקסי זיכרון לחללי החטיבה וכן התכנסויות שונות של לוחמי החטיבה כמו טקס הענקת כומתה וטקס החלפת מח"ט. מדי שנה, ביום העצמאות, נערכת בשטח תצוגה של כלי נשק, כלי שריון ואמצעי לחימה וקשר של צה"ל.
האנדרטה.