הסרט נפתח כאשר בריאן פין, כומר קתולי נמצא בבר. בריאן מחזיק תמונה של שלושה ילדים ובוכה. המוזג שואל אותו על התמונה ובריאן מתחיל לספר. התמונה היא שלו, עם שני חבריו הטובים ביותר בילדותו, ג'ייק ואנה. אנה עברה עם הוריה, והקשר איתה אבד, אבל ג'ייק ובריאן נשארו החברים הטובים ביותר. בריאן הפך לכומר קתולי, מתוך תחושת שליחות עמוקה. ג'ייק הפך לרב. ביחד הם ניסו להכניס רוח חדשה לתפקידם. הם מופיעים מול קהל הבאים, ומכניסים תכנים חדשים, ורעיונות חדשים. גישתם מצליחה מאוד, ומושכים קהל חדש ורחב. הם גם זוכים להערכה רבה מצד הממונים עליהם, למרות ביקורות מצד גורמים מסורתיים יותר בקהילה. בריאן וג'ייק ביחד מנסים להקים מועדון גמלאים משותף. ג'ייק מועמד לקבל תפקיד של רב ראשי, אך מועמדותו מוטלת בספק מפני שאינו נשוי. ג'ייק מקבל הצעות שידוך רבות (כמו רייצ'ל רוז, עיתונאית מפורמת), אך לא מעוניין באף אחת.
אנה חוזרת לעיר במפתיע ויוצרת איתם קשר. השלושה מחדשים את הקשר החם ביניהם. ג'ייק ואנה מתחילים לנהל רומן, אותו הם שומרים בסוד מכולם. בתחילה, הם אינם מעוניינים לנהל קשר רציני, ולכן שומרים אותו בסוד. במהלך הזמן והקשר ביניהם מתחזק, אנה מבינה כי הקשר ביניהם בעייתי עבור ג'ייק כיוון שהיא לא יהודיה. במהלך התקופה אנה מגיעה לבית הכנסת, וגם לכנסייה ופוגשת באנשים הקרובים לחבריה. אנה פוגשת מחדש את אמו של ג'ייק, רות. היא שומעת שאח של ג'ייק נישא לאשה לא יהודיה ושרות ניתקה איתו את הקשר. העניין מעיב את הזוגיות של אנה וג'ייק. בינתיים בריאן גם מתחיל לגלות עניין באנה. הוא מקבל מאנה מסרים סותרים וחושב שיכול להיות שהרגשות שלה תואמים לשלו. לבסוף הרומן בין ג'ייק ואנה מתגלה לכולם. אנה מספרת לג'ייק שקיבלה הצעת עבודה, אך שהיא החליטה לסרב לה, כיוון שהיא מעוניינת להישאר בעיר ולנסות לראות מה יקרה עם הקשר ביניהם. ג'ייק מבוהל מכך שהחליטה להיות רצינית בנוגע לקשר, נפרד ממנה. אנה שבורת הלב פונה לבריאן ומגלה לו על הקשר בינה לבין ג'ייק. בריאן מתוודא בפניה שגם הוא מאוהב בה. היא דוחה אותו, והוא יוצא להשתכר. בשכרותו הוא מופיע בבית הכנסת של ג'ייק וצועק עליו על שנפרד ממנה, מול כולם. לאחר מכן הוא הולך לשתות בבר, שבו נפתח הסרט.
בריאן חש בשיברון לב. ההתאהבות שלו באנה גורמת לו לחשוב על כך שאולי הוא צריך להפסיק להיות כומר. הוא פונה לכומר הממונה עליו, האבל. האבל מספר לו שגם הוא התאהב במהלך השנים, ושכל פעם צריך להחליט מחדש אם להישאר בכמורה, או להחליט לעזוב. בריאן מחליט להישאר. הוא משלים עם אנה, ועם ג'ייק. אנה מתכוונת לעזוב את העיר, ג'ייק מצפה לקבל מכתב פיטורין, בעקבות העובדה שיצא עם אשה שאינה יהודיה. בסוף בעזרתו של ראש בית הכנסת, הרב לואיס, ג'ייק מקבל את משרת הרב הראשי, ומחליט לפנות לאנה. הוא מודה בפניה שהוא אוהב אותה ומבקש ממנה לדחות את המשרה, ולהישאר איתו. היא מסכימה. הסרט מסתיים כאשר מגלים כי אנה התחילה ללמוד יהדות, ומועדון הגמלאים נפתח לקהל.
הצלחה וביקורת.
הסרט התקבל בביקורת מעורבות. באתר "Rotten Tomatoes" הוא זכה בציון של 69, ובדעה שמדובר בסרט שמציג משולש אהבים לא שגרתי, ומדבר על ההשפעה של הדת על חיי היום יום. באתר מטהקריטיק הוא זכה בציון 60. בקופות הוא הרוויח קרוב ל-60 מיליון דולר.
אורך חיים (טכנולוגיה)
שרי Q21
ג'ודידה (כפר)
ג'ודידה (בערבית: الجديدة) הוא כפר פלסטיני בנפת ג'נין שבשומרון, הממוקם כ-14 קילומטרים מדרום לג'נין. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית, אוכלוסיית הכפר מנתה 4,738 נפשות בשנת 2007.
ג'ודיידה הוא כפר עתיק, ובו נמצאו קרמיקה ביזנטית. בנוסף על כך, בג׳ודידה נמצאו חרסים מתקופות ימי הביניים והעות'מאניות. בתקופת השלטון הצלבני, בשנת 1168 תועדה אחוזה בשם "גידידה".
בסוף המאה ה-16 התגוררו בג׳ודידה כ-10 משפחות. התושבים שילמו שיעור מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית שכללה חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עזים וכוורות, בנוסף לעל הכנסות מזדמנות. בסך הכל התושבים שילמו כ־3,500 אקצ׳ות.
מרבית הבניינים בגרעין הישן של ג'ודיידה מתוארכים למאה ה-16 וה-17.
בשנת 1838 ציין אדוארד רובינסון את הכפר כשטייל באזור, כגובל במארג' סאנור הפורה ביותר. הוא רשם את ג׳ודידה כחלק ממחוז "הריתה", צפונית לשכם.
בשנת 1870 ויקטור גרן הצרפתי ביקר באל-ג'ודיידה ותיאר "גנים של עצי תאנה, רימונים וזיתים. נראה שזהו אתר קדום בגלל בורות המים החצובים הרבים והאבנים המעוצבות היטב הכלולות בקירות של 35 בתים." במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882 הכפר מתואר כ״כפר טוב בגודל על קרקע שטוחה, עם כמה עצי זיתים״.
במפקד האוכלוסין הבריטי בשנת 1922 מנתה אוכלוסיית אל-ג'ודיידה 361 תושבים, כולם מוסלמים. מספר זה גדל במפקד 1931 ל-569 תושבים החיים ב-106 בתים. בסקר הכפרים של 1945 התגוררו בג׳ודידה כ-830 איש בשטח שהתפרס על 6,360 דונם. מבין אדמות הכפר, 2,211 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 2,850 דונם לגידול דגנים, ואילו 20 דונם היו שטחים בנויים. לפי מפקד האוכלוסין הירדני משנת 1961, התגוררו בכפר כ-1,351 תושבים.
ב-9 בינואר 2016 נורה למוות תושב הכפר עלי אבו מריאם (23) על ידי חיילים ישראלים במחסום בקעות כשביצע פיגוע דקירה.
גאוגרפיה.
אל-ג'ודיידה ממוקם בקצה הדרומי של עמק מארג׳ סאנור על ראש גבעה קטנה בגובה של כ-425 מטר מעל פני הים. הגרעין הישן של אל-ג'ודיידה נמצא במרכז הכפר והוא מתפרס על שטח של 14 דונם. יש בו סמטאות צרות שנפגשות בכיכר במרכז הכפר הישן. היישובים הקרובים ביותר הם סיריס מדרום-מערב, מיית׳לון מצפון-מערב, סר מצפון, עקאבה מצפון-מזרח וטובאס ממזרח.
דמוגרפיה.
אל-ג'ודיידה מנתה 3,639 תושבים במפקד של 1997 על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS). פליטים פלסטינים וצאצאיהם היוו 17.5% מהתושבים. במפקד משנת 2007 גדלה אוכלוסיית אל-ג'ודיידה ל-4,738. מספר משקי הבית עמד על 923, כאשר כל בית כולל בממוצע חמישה תושבים. מבחינה מגדרית, נשים מהוות 49.8% מהאוכלוסייה וגברים 50.2%.
I Admit
I Admit (בעברית: אני מודה) הוא שיר של הזמר אר קלי אשר יצא לחשבון הסאונדקלאוד שלו ב-23 ביולי 2018. שיר מתייחס להאשמות נגדו שהיו באותה תקופה על קיום יחסי מין עם קטינות והתעללות בנשים. השיר נכתב על ידי קלי עצמו ורפאל ראמוס אוליברה והופק על ידי קלי עצמו ונוק. השיר נוצר בעקבות כתבה שהתפרסמה באתר "BuzzFeed News" ובה נכתב כי לפי עדויות שונות הזמר מנהל "כת מין" ואף בעקבות מספר נשים אשר התראיינו לתקשורת טענו כי הזמר ניצל אותם מינית עוד כשהיו קטינות ואף התעלל בהם פיזית ונפשית. במהלך השיר שאורכו ב-19 דקות הזמר מודה במספר דברים ביניהם בבעיית הדיסלקסיה שלו, בעובדה כי בגד בנשים שהיה איתן ובכך שעבר בעצמו אונס. אם כי קלי הכחיש בשיר את הטענות נגדו על כך שהוא התעלל בבנות זוגותיו וקיים יחסי מין עם קטינות.
השיר ספג ביקורות שליליות. המבקרים טענו כי השיר מגוחך ושהוא אינו מפריך את ההאשמות הפליליות נגד הזמר. תוכן השיר הושווה לספר ולסדרה "Trapped in the Closet" בה שיחק קלי עצמו ואף כתב והפיק את הסדרה. המבקרים מתחו ביקורת על כך שבשיר קלי יותר מתגונן מאשר מודה בטעויותיו. בעקבות השיר שיחררו אשתו לשעבר אנדראה קלי ואחיו קארי קלי שיר תגובה המפריך את טענותיו של קלי בשיר ומציג נגדו טענות חדשות. גם שיר זה הוביל לבאזז תקשורתי. בעקבות הטענות נגד קלי
תנועת Time's Up קראה להחרים את המוזיקה של הזמר.
רקע והפצה.
ביולי 2017 העיתונאי ג'ים דרוגטיס כתב מאמר עבור אתר "BuzzFeed News" המפרט שלוש חקירות משפטיות לאחר ששלוש משפחות הגישו תלונה נגד הזמר על כך שהוא חטף לכאורה את בנותיהן לאחר שהוא ביסס את מערכת היחסים שלו איתן. במאמר קלי הואשם בניהול כת ואף כלל גם עדויות מטעם שלושה אנשים אשר מקורבים לזמר, עם זאת קלי עצמו וגם אותן בנות שסביבן עסק המאמר דחו את הטענות.
עוד ב-2015 נוצרה תנועת להשתיק את אר קלי אשר נוצרה כתוצאה ממספר בנות שהתראיינו לתקשורת וענו כי קלי ניצל אותן מינית ואת התעלל בהן. התנועה יצאה להפנות כנגד קלי על כך שצריך להחרים את ההופעות שלו ולגרש אותו מחברת התקליטים שלו. כתוצאה מפרסום המאמר גם התת-עמודה "Women of color" של עמותת Time's Up תמכה בתנועה.
על פי מאמר שפורסם במגזין "The Root" לחברת התקליטים של קלי RCA ולחברה שמעליה סוני מיוזיק ולגופים נוספים כמו אפל מיוזיק, טיקטמאסטר וספוטיפיי בבקשה לסיים את היחסים העסקיים שלהם עם קלי. בסופו של דבר בעקבות עליית הסדרה לשרוד את אר קלי RCA פיטרו את קלי מהחברה וספוטיפיי הסירו את המוזיקה שלו מהפלייליסטים שלהם ואף שדרני רדיו הפסיקו לנגן שירים שלו. ספוטיפיי למעשה הסירו את המוזיקה של קלי מהפלייליסטים שלהם עוד במאי אותה שנה בעקבות חוק "תוכני הסתה ושנאה" אך כחודש לאחר מכן החוק בוטל לאחר שמספר מוזיקאים ובניהם קנדריק לאמר האשימו את ספוטיפיי בצנזורה.
השיר יצא לחשבון הסאונדקלאוד של יוליוס דרינגטון, מנכ"ל חברת התקליטים AudioDream ב-23 ביולי 2018. חברת התקליטים של קלי RCA לא אישרה את מעורבותה בשיר. על מנת לקדם את השיר הפיץ קלי פוסט עם הכיתוב "היום הוא היום שלו חיכיתם" בכל החשבונות שלו ברשתות החברתיות.