השיר הגיע למקום השני במצעד השירים הדיגיטליים היווניים.
רקע וכתיבה.
"Déjà Vu" נכתב על ידי סבסטיאן ברק, ראדו בולפיה ומרצ'ל בוטזן והופק על ידי אותם השלושה גם כן. בהתחלה, יצאה בתחילת 2009 גרסה של השיר הכוללת את השירה של הזמרת הרומנייה אלסיה, שגררה השוואות רבות ל-"Hot" של אינה (2008) באותה התקופה. עם זאת, בעקבות מחלוקת על הקרדיט, האמנים החליטו להפסיק את שיתוף הפעולה ביניהם ואלסיה דרשה להחליף את השירה שלה בשירה של מוזיקאית אחרת, אף על פי ש-"Déjà Vu" כבר זכה להצלחה מסחרית ברומניה והושמע רבות במועדוני לילה.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-13 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הנלווה של "Déjà Vu" צולם בנפטון, רומניה ובוים על ידי טום בוקסר. הוא צולם בתקופת המחלוקת של אלסיה ובוגדן קרויטורו על פיצויים, כשאינה לא הופיעה בו בהתחלה, לפני שפורסמה גרסה נוספת ב-7 בנובמבר 2009 הכוללת צילומים של הזמרת בטורקיה.
נכון לדצמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-85 מיליון צפיות.
יובל הררי (חוקר מאגיה)
יובל הררי (נולד ב-1957) הוא פרופסור מן המניין במחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. תחומי התמחותו העיקריים הם מאגיה יהודית, קבלה מעשית ומיסטיקה יהודית קדומה.
ביוגרפיה.
הררי נולד וגדל בשכונת נוה שאנן בחיפה, ולמד בבית הספר הריאלי (סיים בשנת 1975). לאחר לימודי התיכון התגייס לשירות צבאי בחטיבת הנח"ל.
למד את שלושת תאריו באוניברסיטה העברית. את התואר הראשון בפילוסופיה כללית ומחשבת ישראל השלים בשנת 1987 וב-1991 השלים את לימודי התואר השני במדע הדתות. עבודת המאסטר שלו, שכותרתה: "חרב משה: טקסט, מבנה, משמעות", נכתבה בהנחיית פרופ' שאול שקד. את עבודת הדוקטור, שכותרתה "המאגיה היהודית הקדומה – עיונים מתודולוגיים ופנומנולוגיים", כתב בהנחיית הפרופסורים שאול שקד ומשה אידל והגיש בשנת 1998.
בין 1997–2001 שימש כמרצה מן החוץ לפולקלור, ספרות עברית ומחשבת ישראל במכללת הדסה, במכללת אחווה ובאוניברסיטת בן-גוריון. החל משנת 2001 מלמד באוניברסיטת בן-גוריון בחטיבה ללימודי פולקלור, בראשה עמד בין 2010–2018, ובשנת 2018 עבר למחלקה למחשבת ישראל.
הררי השתתף בקבוצות מחקר במכונים ללימודים מתקדמים בירושלים, פילדלפיה והמבורג, ולימד כפרופסור אורח באוניברסיטת פנסילבניה. מילא תפקידים מינהליים שונים באוניברסיטת בן-גוריון ושימש כחבר במועצה האקדמית של ארכיון הסיפור העממי בישראל, ושל המכון ללימודי ארץ ישראל ביד בן צבי, והוא חבר במערכות מקצועיות של כתבי עת וסדרות ספרים בתחומי הפולקלור והמאגיה היהודית.
מחקרו.
בראשית דרכו התמקד בממצא המאגי היהודי משלהי העת העתיקה והעת המוסלמית המוקדמת ובתרבות המאגית המשתקפת בו. הוא פרסם ספרים ומאמרים רבים על היבטים שונים של תרבות הכישוף היהודית (כשפי היזק, כשפי אהבה, כשפים לידיעה, כשפים להצלחה חברתית וכלכלית וכו') ועל כתבי יד מאגיים מן הגניזה הקהירית. בהמשך דרכו מיקד את תשומת הלב המחקרית גם לכתבי יד מאגיים מאוחרים יותר.
בשנת 1997 פרסם מהדורה מדעית של הספר המאגי "חרבא דמשה" על סמך גרסתו בכתב יד ספריית ג'נווה, Comites Latentes 145 (לשעבר כתב יד ששון 290). המהדורה שפרסם כוללת מחקר על מבנהו, תוכנו והקשרו ההיסטורי-התרבותי של הספר. במחקרו מבקש הררי להתחקות אחר מקורותיו של בעל החיבור, דרכו בעבודת העריכה, ותפיסתו את המאגיה. בין השאר נידונים בחיבור מקורו ומעמדו של הידע המאגי, יחס האל למאגיה ויחסה אליו, הגילוי למשה וקשריו למסורות הגילוי המיסטי לו זכה, הפרקטיקה המאגית וחשיבות התפילה בתוכה, מעמד המלאכים ומקור כוחה של ההשבעה האנושית, רשימת הכשפים וחיבורה המיוחד ל'חרב' השמות, קהל היעד של החיבור. בשנת 2010 פרסם את ספרו "הכישוף היהודי הקדום: מחקר, שיטה, מקורות". הספר בוחן סוגיות מרכזיות בלשון המאגית היהודית ומציע מחקר מקיף של המקורות המאגיים ושיח המאגיה היהודי בעת העתיקה ובעת המוסלמית המוקדמת (מתקופת בית שני ועד ממצאי גניזת קהיר). בספר סוקר הררי באופן שיטתי את הכישוף היהודי ואת יחסיו עם הדת, כפי שהוא נפרש על פני למעלה מאלף שנים, דרך מבט משווה לתרבויות בנות-הזמן ובאמצעות שימוש מגוון גישות מחקריות – היסטורית, סוציולוגית, אנתרופולוגית וכו'. חלקו הראשון של הספר דן בשאלת מהותו של הכישוף בכלל והכישוף היהודי בפרט. החלק השני עוסק בתרבות הכישוף היהודית עצמה. בפתחו דיון נרחב במקורות שהותירו בעלי הכשפים: קמעות, קערות לחש, אבני חן וגולגולות מאגיות, מרשמי כישוף וחיבורים מאגיים. בפרקיו האחרים מצטייר המבט החיצוני שעולה ממקורות יהודיים בני הזמן שאינם מאגיים, על התרבות המשתקפת בממצאים אלה ועל סוכניה (ראה אור באנגלית בשנת 2017).
הררי ניהל כמה מיזמי מחקר בתחום המאגיה היהודית, כתבי יד מאגיים לאחר התפתחות והתפשטות הקבלה, והקשר שבין קבלה מעשית, קבלה עיונית וקבלת השמות הקדושים בכתביו של ר' משה זכות (בשיתוף עם פרופ' גרולד נקר מאוניברסיטת האלה-וויטנברג), שמומנו על ידי קרנות מחקר לאומיות בארץ ובגרמניה. במסגרת מיזמי מחקר אלה פרסם מאמרים על הקשר בין המאגיה היהודית הטרום קבלית ובין קבלה מעשית, על מאגיית החלום היהודית, על קמעות ומרשמים מאגיים להקלת הלידה (בשיתוף עם חן אביזוהר-חגי), על קבלת השמות הקדושים של ר' משה זכות (בשיתוף עם אליעזר באומגרטן ואורי ספראי) ועל היבטים פראטקסטואליים של כתבי יד של מאגיה וניחוש. במקביל עסק במחקרו גם במאגיה היהודית במאה העשרים. בין השאר – במרשמים מאגיים ובפרקטיקות טקסיות ששימשו את מקובלי ירושלים במאבק בשלטון הנאצי, ובקשר שבין מאגיה ופוליטיקה בירוחם בשלהי המאה העשרים.
חיים אישיים.
הררי מתגורר בצור הדסה. נשוי לגבי, מיילדת בבית החולים שערי צדק, ואב לשלושה ילדים.
סימון אומוסולה
מג'ו סימון לוטי אומוסולה (בצרפתית: Medjo Simon Loti Omossola; נולד ב-5 במאי 1998 ביאונדה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת השוער בקבוצת ויטה קלאב מליגת העל הקונגולזית ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים.
אומוסולה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקוטון ספורט מליגת העל הקמרונית. ב-22 בספטמבר 2020 חתם בוויטה קלאב מליגת העל הקונגולזית.
קריירה בינלאומית.
ב-9 ביוני 2019 ערך אומוסולה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בניצחון 2-1 על נבחרת זמביה במשחק ידידות.
Only One (שיר של סיגלה ודיגיטל פארם אנימלס)
Only One הוא סינגל של הדי ג'יי הבריטי, סיגלה, והדי ג'יי הבריטי, דיגיטל פארם אנימלס, שיצא, כהורדה דיגיטלית, על ידי חברת התקליטים מיניסטרי אוף סאונד, ב-2 בדצמבר 2016. השיר נכתב על ידי סיגלה, דיגיטל פארם אנימלס ואנדרו בולימור, והופק על ידי סיגלה ודיגיטל פארם אנימלס.
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-83 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הלירי של השיר יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של סיגלה ב-2 בדצמבר 2016. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים.
הווידאו קליפ של השיר יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של סיגלה ב-23 בדצמבר 2016. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-5 מיליון פעמים.
ז'רום אונגוונה
ז'רום ז'וניור אונגוונה (בצרפתית: Jérôme Junior Onguéné; נולד ב-22 בדצמבר 1997 במבלמאיו שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת איינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים.
אונגוונה החל את הקריירה המקצוענית שלו בסושו מהליגה הצרפתית השנייה.
ב-31 בינואר 2017 חתם אונגוונה בשטוטגרט. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לרד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית עד לתום עונת . ב-15 ביוני 2018 חתם אונגוונה ברד בול זלצבורג באופן קבוע.
ב-15 בינואר 2021 הושאל אונגוונה לגנואה מהסרייה א' למשך חצי עונה.
בקיץ הצטרף לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה.
קריירה בינלאומית.
ב-12 באוקטובר 2018 ערך אונגוונה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בניצחון 1-0 על נבחרת מלאווי במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.
מוריס צ'אנג
ג'אנג ג'ואומואו או בשמו המערבי מוריס צ'אנג (בסינית: 張忠謀, פיניין: Zhāng Zhōngmóu; נולד ב-10 ביולי 1931) הוא מיליארדר טייוואני-אמריקאי שבנה את הקריירה שלו בארצות הברית ובטייוואן. הוא המייסד, כמו גם יו"ר ומנכ"ל לשעבר, של יצרנית השבבים הגדולה בעולם, TSMC, שהיה גם מפעל יציקת הסיליקון הראשון והגדול בעולם. הוא ידוע כמייסד תעשיית המוליכים למחצה של טייוואן. נכון לדצמבר 2021, הונו הנקי נאמד ב-2.8 מיליארד דולר.
רגל הזהב
רגל הזהב הוא פרס כדורגל בינלאומי המוענק לשחקנים שהתבלטו בהישגיהם האתלטיים (גם האישיים וגם הקבוצתיים) ובאישיותם. הפרס מוענק רק לשחקנים פעילים בני 28 שנים לפחות, ואפשר לזכות בו רק פעם אחת.
עשרה מועמדים נבחרים על ידי צוות של עיתונאים בינלאומיים בהתבסס על הקריטריונים שהוצגו לעיל. מתוך הרשימה הזאת, הזוכה נבחר בעזרת סקר מקוון, בו כל אחד יכול להצביע. הזוכה בפרס משאיר תבנית קבועה של כפות רגליו ב"טיילת האלופים", ליד הנסיכות של מונקו.
דופלקס טשמבה
דופלקס טשמבה בנגו (בצרפתית: Duplexe Tchamba Bangou; נולד ב-10 ביולי 1998 ביאונדה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סונדרייסקה פודבולד מליגת העל הדנית ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים.
טשמבה גדל ב-TAD ספורט אקדמי בקמרון, וב-22 במרץ 2017 עבר לשטרסבורג מליגת העל הצרפתית. ב-16 בינואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על גרנובל פוט במסגרת הגביע הצרפתי.