מכשיר את מפקדי הצבא לשפוט חיילים בדין משמעתי על מנת להפוך אותם לקציני שיפוט.
.site הוא תחום כללי ברמה העליונה המשמש במערכת שמות הדומיינים של האינטרנט. הדומיין הועבר רשמית ל-DotSite Inc (חלק מ-Radix) ב־12 במרץ 2015. בשנת 2000, שנים לפני הבעלות הנוכחית, חברה אחרת (Affilias LLC) ניסתה להגיש בקשה לבעלות על ה-TLD, יחד עם .info ו-.web.
שימוש.
תחום ה-.site הגיע למיליון רישומי דומיינים בפברואר 2019. Radix טוענת שכ־70% מהדומיינים הרשומים הללו היו של עסקים קטנים ובינוניים בתחומים כמו מסחר אלקטרוני וטכנולוגיית מידע.
לדומיין .site היו בעיות קלות עם ניצול לרעה למטרות ספאם ומטרות הונאה.
התנגשות שם.
באוקטובר 2013 ICANN פרסמה את תוכנית ההערכה וההקלה הסופית שלהם בנושא התנגשות השם שעמדה בפני תוכנית gTLD החדשה.
.scot הוא GeoTLD בסקוטלנד, ובגאלית סקוטית.
ב־27 בינואר 2014, דוטסקוט רישום הודיעה כי הסכימה לתנאים להפעלת שם הדומיין .scot, עם תוכניות להפעילו מאוחר יותר בקיץ 2014.
ב־15 ביולי 2014, .scot הושק רשמית. שם התחום הראשון של .scot שהופעל בשידור חי היה calico.scot, שנרשם על ידי חברת האירוח Calico Internet Ltd.
ב־17 בפברואר 2015, הממשלה הסקוטית העבירה את אתר האינטרנט שלה מ- scotland.gov.uk ל-gov.scot. כמו כן, הפרלמנט הסקוטי עבר מ-scotish.parlament.uk לparliament.scot במאי 2016.
התיקון העולמי לשנת 2017 להסכם הרישום החדש של GeoTLD נכנס לתוקף החל מ-31 ביולי 2017.
ב־3 במאי 2018 הרישום dotScot ביטל את מגבלות הרישום בתחומי יישוב (בהתבסס על ערים וכו') ושמות פרימיום אחרים.
מעגל המשטרים
מעגל המשטרים הוא כינוי לתורתו של פוליביוס, היסטוריון יווני (במקור) שחי במאה השנייה לפנה"ס ברומא, בנוגע לתחלופה הטבעית של משטרים שונים במדינה. זאת הוא עושה בספר השישי בחיבורו המפורסם ביותר, "היסטוריות" , ובנוסף מפרט גם בין היתר על סוגי המשטרים הקיימים, על יתרונותיהם וחסרונותיהם, ועל המשטר האידיאלי. המונח "מעגל משטרים" - קיקלוס ביוונית (κύκλος - גלגל, כפי שנטבע על ידי אפלטון, שהשתמש במונח בחיבורו "המדינה") או אנאקיקלוסיס (ἀνακύκλωσις), לפי פוליביוס.
ע"פ מעגל המשטרים, שורש השלטון הוא הצורך בביטחון, ובהערכה כלפי אדם המצליח לספק אותו. כך נוסד לראשונה שלטון יחיד לטובת העם: מלוכה. אך עם הזמן, כשהשליט מקבל את תפקידו בירושה ולא נבחר בזכות עצמו, הוא עלול לחשוב שהוא מעצם הווייתו נעלה מאחרים: שלשלוט היא זכותו הטבעית, ומכיוון שכך הוא גם ראוי למותרות ולתנאים טובים יותר מאחרים. כאן מתחילה המלוכה להפוך ל"טיראניה", כשהיחיד מולך למען עצמו ולא למען הרבים, ושלטונו מתחיל להיות מושחת ורע לאזרחיו. בנקודה זו יקומו הטובים, המוסריים והאמיצים מבני העם, וידיחו את הטיראן ויכוננו במקום הטיראניה אריסטוקרטיה, שלטון מעטים הנתמך על ידי העם ומכוון לטובתו. אך גם כאן, כשהמעמד הרם של המנהיגים מועבר בירושה ולא ניתן בזכות, מתפתחת שחיתות אצל אותם אלו שקיבלו אותו בחסד, והשלטון הופך לאוליגרכי: שלטון מעטים המכוון רק לטובתם. כפי שהחולי באריסטוקרטיה דומה לחולי במלוכה, כך סופה של האוליגרכיה דומה לסופה של הטיראניה. אך בשלב זה עייף הציבור ממנהיגים, מעטים או אחד יחיד, שהביאו עליו סבל בעבר. ולכן קם שלטון דמוקרטי, שלטון הכלל לטובת הכלל. כל עוד זוכר הציבור את ערך השוויון וחופש הביטוי, שהם מהיתרונות העיקריים של הדמוקרטיה, המדינה מתנהלת על מי מנוחות. אך בשלב זה או אחר קמים כאלו הרודפים אחר "כבוד", המדמים לעצמם שאמורות להיות להם יותר זכויות מאשר לאחרים. בצעדיהם הלא מוסריים, בהם שחיתות ושוחד, שננקטים בחיפוש הוולגרי אחר "כבוד" ומעמד, משחיתים אותם האנשים גם את שאר העם, מה שגורר את השלטון הדמוקרטי למצב של אנרכיה, מלא במלחמות אזרחים ואי יציבות שלטונית. האנרכיה תבוא אל קצה כשייבחר שוב שליט יחיד כדי לכונן ביטחון וסדר באומה המתפרקת, ומכאן מתחיל מעגל המשטרים מחדש (פוליביוס, היסטוריה, ו', 6-9).
מטרות בהבאת התיאור.
לפוליביוס יש כמה מטרות בהבאת תיאור מעגל המשטרים. העיקרית היא הצעת הסבר להצלחתה של הרפובליקה הרומית, שהייתה אז בשיא כוחה: משטרה של רומא היה "משטר ממוזג" , כיוון שכלל יסוד מונרכי - הקונסולים, יסוד אריסטוקרטי - הסנאט, ויסוד דמוקרטי - אסיפות העם. פוליביוס מתאר שיטת ממשל זו כשיטה האידיאלית: ובכך שרומא לוקחת מעט מכל סוג משטר היא מאזנת את ההשפעות השליליות של כל סוג שלטון בנפרד, ובולמת את השחיקה הטבעית שיש לכל אחת משיטות אלו בפני עצמה (שם, 10). פוליביוס גם מציין שאפשר לנבא את עתידה וירידתה של רומא מהתבוננות בה בהשוואה למעגל המשטרים (שם, 9).
פופולריות.
בתקופת הקיסרות המוקדמת, אנו עדים לירידה בפופולריות כתביו של פוליביוס - טקיטוס הפגין בוז גמור כלפי תיאורו של פוליביוס את עקרונות "המשטר הממוזג" כשיטה אידיאלית. ואילו כותבים שאהדו בכתבם את השלטון הקיסרי (שאחרי הכל היה שלטון יחיד) כלל לא התייחסו לכתביו.
נורי בילגה ג'יילן
נורי בילגה ג'יילן (נולד ב-26 בינואר 1959) הוא במאי קולנוע, צלם, תסריטאי ושחקן טורקי. בשנת 2014 הוא זכה פרס דקל הזהב, הפרס היוקרתי ביותר המוענק בפסטיבל הקולנוע בקאן, עבור סרטו שנת חורף. מבקרים, חוקרים וחובבי קולנוע ברחבי העולם מחשיבים אותו לאחד הבמאים הגדולים במאה ה-21.
ביוגרפיה.
ראשית חיים.
אהבתו של ג'יילן לצילום החלה בגיל 15. במהלך לימודיו באוניברסיטת בואזיצ'י שבאיסטנבול. הוא הצטרף לחוג הצילום של האוניברסיטה, וחידד את חיבתו לסרטי הסינמטק האיסטנבולי בשיעורי קולנוע באוניברסיטה, והצטרף להקרנת סרטים בחוג לקולנוע. הוא צילם תמונות פספורט כדי להתפרנס. לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה בתואר ראשון בהנדסת חשמל, נסע ללונדון ולקטמנדו, כדי להחליט מה לעשות בחיים. הוא בחר לחזור לאנקרה, כדי להתגייס לצבא, אך בתום שנה וחצי של שירות צבאי הבין שהקולנוע יוכל לעצב את חייו. הוא עבר ללמוד קולנוע באוניברסיטה של מימר סינאן, ועבד כצלם מקצועי לפרנסתו. לאחר שנתיים החליט לעזוב את הלימודים ולהתחיל להתנסות. החל כשחקן בסרט קצר שביים חברו מהמט ארילמז.
קריירה.
בשנת 1993 החל לצלם את סרטו הקצר הראשון שהיה לסרט הטורקי הראשון שהשתתף בתחרות בפסטיבל קאן.
אחר כך יצר את הטרילוגיה הפרובינציאלית: בשלושת הסרטים הללו הוא גם עסק באופן טוטאלי בכל היבט קולנועי בנוסף לכתיבה ולבימוי: צילום, עיצוב קול, הפקה, עריכה.
בשנת 2003 שני שחקני הסרט מרחק, השלישי בטרילוגיה, זכו בפרס המשחק בפסטיבל קאן והסרט העניק לו הכרה בינלאומית. הסרט זכה ב-47 פרסים בפסטיבלים שונים בהם 23 פרסים בינלאומיים, והיה לסרט המעוטר ביותר בהיסטוריה של הקולנוע הטורקי.
בשנת 2006 סרטו אקלימים זכה בפרס פיפרסקי בפסטיבל קאן.
בשנת 2008 סרטו שלושה קופים זכה בפרס הבימוי של פסטיבל קאן.
בשנת 2011 היו זמנים באנטוליה זכה בפרס חבר השופטים של פסטיבל קאן.
בשנת 2014 שנת חורף זכה בפרס דקל הזהב ובפרס פיפרסקי של פסטיבל קאן.
חיים אישיים.
הוא נשוי לקולנוענית, הצלמת והשחקנית אברו ג'יילן, ששיחקה יחד איתו באקלימים (2006). הוא ביים את בן דודו מהמט אמין טופרק בשלושה סרטים.
סגנון ונושאים חוזרים.
סרטיו של סילאן עוסקים בניכור של האינדיבידואל, באקזיסטנציאליזם, במונוטוניות של חיי אדם ובפרט חיי היומיום. הוא מרבה להשתמש בצילומים סטטיים (ללא תנועות מצלמה) ובטייקים ארוכים. הוא נוהג לצלם בדרך כלל בסביבות טבעיות, לערוך מניפולציות בסאונד, ולכלול שימוש בשקט מאיים. הוא ידוע בצילומי המנוכר של הפרוטגוניסטים מהגב, מה שלדעתו מתיר לקהל לפרש בעצמם את הרגשות של דמויות כשפניהן מוסתרות. סרטיו הראשונים נוצרו בתקציבים נמוכים, כאשר צוות השחקנים בדרך הורכב משחקנים חובבים, שרובם היו בני משפחתו ושכניו.
השפעות.
בשנת 2012 ג'יילן ציין את עשרת הסרטים האהובים עליו ביותר בסקר הסרטים הגדולים ביותר של Sight &amp; Sound:
פארק התעסוקה גבעת ברנר
פארק התעסוקה גבעת ברנר הוא אזור תעשייה העתיד לקום בסמוך לקיבוץ גבעת ברנר שבמועצה אזורית ברנר ולצומת ביל"ו. התוכניות להקמת הפארק פורסמו לראשונה בשנת 2017. ובהן דובר על הקמת הפארק בשטח של כ-526 דונם שיכללו תעשייה חקלאית ואזור אחסנה לוגיסטית. שטח המפעלים והמשרדים אמור להתפרס על כ-200,000 מטרים רבועים. שטח הפארק תוכנן על ידי משרד האדריכלים פוגל.
בפברואר 2019 פורסם כי להקמת פארק התעסוקה תהיה קופתה גם עיריית רחובות שסמוכה לקיבוץ. על פי ההסכם שבין העירייה למועצה האזורית רחובות תקבל כ-40% מהארנונה ו-10% מהיטל ההשבחה שבפארק.
אזור תעשייה מעבר תרקומיא
אזור תעשייה מעבר תרקומיא הוא אזור תעשייה המתוכנן לקום בסמוך למעבר תרקומיא ולכביש 35. התכנית להקמת אזור התעשייה פורסמה על ידי שר הכלכלה אלי כהן בינואר 2020. אזור התעשייה אמור להיות משותף למועצות האזוריות לכיש, מטה יהודה והר חברון ולהתפרש על כ־2,000 דונמים. אזור התעשייה מיועד להעניק מקומות תעסוקה לאלפי ישראלים ופלסטינים מהאזור ניהול האזור יתבצע על ידי שלוש הרשויות, שתתחלקנה בהכנסות.
מעבר הבקעה
מעבר הבקעה הוא מעבר לכלי רכב וסחורות בין ישראל לשטחי יהודה ושומרון. המעבר ממוקם על כביש 90 באזור שדמות מחולה בצפון בקעת הירדן, ומהווה נקודת מעבר בין המועצות האזוריות ערבות הירדן ועמק המעיינות. מעבר כלי רכב מתאפשר בכל ימות השבוע, ואילו מעבר סחורות רק בימים ראשון, שלישי וחמישי. המעבר אוזרח בשנת 2008 ונמצא בפיקוח רשות מעברים יבשתיים.
בשנת 2006 פרסם ארגון "מחסום Watch" כתבה המבקרת את החיילים המתפעלים את המעבר.