כשלוציוס הבין שדובי שוחרר, הוא ניסה לתקוף את הארי כנקמה, אך דובי הגן על הארי והעיף את לוציוס לאחור והפילו במדרגות. בקשתו היחידה של הארי בתמורה להענקת חופש לדובי הייתה שדובי לעולם לא ינסה להציל את חייו שוב, כי כל ניסיונותיו של דובי, למרות כל כוונותיו הטובות נגמרו באסון.
הארי פוטר וגביע האש.
לאחר שהפך דובי לגמדון בית חופשי, הוא ניסה למצוא עבודה אך מכיוון שהתעקש לקבל תשלום, דבר שהיה נדיר בקרב גמדוני הבית אף אחד לא הסכים להעסיקו. לאחר כשנה של חיפושים, הוא נשכר על ידי אלבוס דמבלדור והחל לעבוד במטבחי הוגוורטס עבור אונייה אחת לשבוע ויום חופש אחד בחודש. בתחילה הרמיוני גריינג'ר התמרמרה על סכום השכר, אך דובי הסביר לה כי הוא היה זה שביקש סכום זה, שכן דמבלדור הציע עשר אוניות לשבוע וחופש בסופי שבוע. התמרמרותה של הרמיוני נבעה מכך שרק זמן קצר לפני הפגישה הרמיוני הקימה את הארגון בשם אלרג"ה (ר"ת: "האגודה למען רווחת גמדוני הבית").
כאשר וינקי, גמדונת הבית של ברטי קראוץ' הבן, קיבלה בגדים ושוחרר משירותה, היא לא קיבלה זאת כפרס, כפי שעשה דובי, אלא כעונש וכישלון מביש כמו רוב גמדוני הבית. היא התחילה לעבוד גם כן בהוגוורטס, אך נהפכה לשתיינית כבדה של בירצפת, ודובי טיפל בה. למשך תקופה מסוימת היה דובי גמדון הבית היחיד בהוגוורטס שניקה את מגדל גריפינדור, משום שהרמיוני השאירה והסתירה בכוונה כובעי צמר וגרביים עם אשפה בכוונה לשחרר אותם. גמדוני הבית בהוגוורטס סירבו לנקות את המועדון, מכיוון שהם ראו את הבגדים המוסתרים כעלבון. אך דובי שמח על כך, כיוון שזה נתן לו אפשרות לראות את הארי פוטר ואת חבריו.
במהלך המשימה השנייה של טורניר הקוסמים המשולש, ברטי קראוץ' הבן בתחפושת אלאסטור מודי הוליך את דובי שולל, וגרם לדובי לגנוב אצות זימיזים ממחסנו של סוורוס סנייפ כדי לתת אותה להארי פוטר. אצת הזימיזים איפשרה להארי לנשום מתחת למים ולהוציא את רון וויזלי וגבריאלה דלאקור מהאגם.
הארי פוטר ומסדר עוף החול.
בזמן הספר החמישי, כאשר דולורס אמברידג' אסרה על קיום מועדונים בהוגוורטס, הארי פוטר שאל את דובי אם הוא יודע על מקום סודי בו יוכלו לקיים את פגישות צבא דמבלדור. דובי סיפר להארי על חדר הנחיצות וכיצד להיכנס אליו. הוא ידע על החדר הסודי הזה, זאת מכיוון שהוא השתמש בו לעיתים קרובות כדי להסתיר את וינקי אחרי שהשתכרה מבירצפת. הארי פוטר עשה שימוש בהצלחה בחדר וכך הצליח לקיים את פגישות צבא דמבלדור.
כשמריאטה אדג'קום חשפה את קיומו ומיקומו של הארגון צבא דמבלדור לאמברידג', דובי הזהיר מיד את הארי כי פלוגת הפיקוח עומדת לבוא, למרות שלגמדוני הבית נאסר לספר לאף אחד, אך הוא אמר להארי כיוון שהיה נאמן להארי פוטר יותר מאשר לאמברידג' או להוגוורטס. כששמע, הארי הורה לדובי שלא להעניש את עצמו על שלא ציית לפקודה ישירה מאמברידג'. בזכות אזהרתו של דובי, רוב חברי צבא דמבלדור, הצליחו לברוח אך הארי נתפס.
הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם.
בהוראתו של הארי, דובי, יחד עם קריצ'ר, לשעבר גמדון הבית של משפחת בלק שהיה שייך כעת להארי, ריגלו אחר דראקו מאלפוי ובזכותם נודע להארי שדראקו משתמש בחדר הנחיצות.
הארי פוטר ואוצרות המוות.
במהלך עלילת הספר השביעי, הארי, רון, הרמיוני, דין תומאס וגריפהוק הגובלין נתפסו על ידי קבוצת חטפנים בראשות פנריר גרייבק והועברו לאחוזת מאלפוי. שם, בלטריקס לסטריינג' ראתה שחרב גריפינדור, אשר הייתה אמורה להיות בכספתה באותה-העת, נמצאת איתם. בלטריקס עינתה את הרמיוני במטרה שתספר לה איך החרב הגיעה לידיהם. בינתיים, לוציוס מאלפוי כלא את האחרים במרתף הנעול, שם הם נתקלו בלונה לאבגוד ובגאריק אוליבנדר, יצרן השרביטים שהוחזקו גם הם במרתף.
כשהוא נואש כששמע את קריאות הכאב של הרמיוני מלמעלה, הארי התעסק עם שבר המראה הדו-כיווני שסיריוס נתן לו לפני שנים וראה עין כחולה מביטה אליו. הארי התחנן לעזרתו של בעל העין (שהתברר לבסוף כאברפורת' דמבלדור) ותוך זמן קצר דובי, שנשלח על ידי אברפורת', התעתק למרתף. הארי הורה לו לקחת תחילה את לונה לאבגוד, דין תומאס ומר אוליבנדר מהמרתף, ואז לחזור ודובי הביא את השלושה לבקתת הצדפים. בלטריקס ששמעה את רעש ההתעתקות של דובי, שלחה את פיטר פטיגרו לבדוק מה קורה במרתף. הארי ורון ארבו לפטיגרו משני צדדי הדלת וכשנכנס, הצליחו להשתלט עליו.
בהיותם משחוררים, הארי ורון רצו ללמעלה כדי לחלץ את הרמיוני וגריפהוק, אך נאלצו להיכנע כאשר בלטריקס המנוטרלת משרביט איימה לחתוך את גרונה של הרמיוני בסכין כסף. באותו הזמן דובי חזר והתעתק על נברשת שהייתה ממוקמת מעל לראשה של בלטריקס והפיל עליה את הנברשת, כתוצאה מהנפילה בלטריקס איבדה את הכרתה. הארי חטף את השרביטים מדראקו מאלפוי והשתמש בכישוף משתק על גרייבק, בינתיים רון תפס את הרמיוני והם התעתקו מהאחוזה אל הבקתה.
תוך כדי שהארי התעתק, זרקה בלטריקס שהתעוררה באותה העת לעברו את סכין הכסף שלה לכיוונם בתסכול. כשהגיעו לבקתת הצדפים, גילה הארי שהסכין פגע בדובי והוא נפצע אנושות בגלל הסכין שבצבצה מחזהו של הגמדון. דובי נפטר כעבור מספר רגעים בזרועותיו של הארי, כשחיוך שליו על פניו, ומילותיו האחרונות היו שמו של הארי.
לאחר מותו.
הארי, מתאבל על מותו, החליט לחפור את קברו של דובי ביד מבלי להשתמש בקסם כדי לכבד את זכרו. רון וויזלי ודין תומאס הצטרפו להארי ועמלו איתו בחפירת הקבר בגינת הבקתה. הם הניחו את גופתו של דובי בקבר ונתנו לו גרביים, נעליים וכובע, כסמל לחופשיות. כשהיא עומדת מעל דובי, עצמה לונה לאבגוד בעדינות את עיניו והודתה לו על שהציל אותה ואת האחרים. ביל וויזלי מילא את הקבר, בעוד הארי השתמש בשרביטו הקודם של דראקו וחרט באמצעות קסם את המילים "כאן נח דובי, גמדון חופשי." על אבן המצבה שהניח על הקבר.
גריפהוק שהושפע באופן חיובי מהפגנת הענווה והאהבה לגמדון בית, החליט סייע לו להארי בהשבת ההורקרוקס מבנק הקוסמים גרינגוטס. מותו גם עזר לסגור את מוחו של הארי מוולדמורט והעניק לו שליטה רבה יותר בהלטת ההכרה. מותו של דובי ננקם כאשר מולי ויזלי, אמו של רון הרגה את בלטריקס.
מראה חיצוני.
דובי היה גמדון בית, נמוך בהרבה מבני האדם וגובהו היה כ-1.06 מטר בלבד. היו לו עיניים ירוקות גדולות כמו כדורי טניס, אף דמוי עיפרון ואוזניים מחודדות וארוכות כמו עטלף. לפני ששוחרר לחופשי, הוא לבש ציפית כרית כבגד. מאוחר יותר בהוגוורטס הוא לבש מגוון לא תואם של כובעים, מכנסיים קצרים וגרביים.
גרביים הפכו לפריט הלבוש האהוב עליו, כיוון שראה בהם סמל לשיחרור לאחר ששוחרר על ידי הגרב של הארי. הוא העדיף גרביים צבעוניות ולא תואמות. כשהרמיוני גריינג'ר החלה להסתיר בגדים שהכינה בחדר המועדון של גריפינדור בניסיון לשחרר את הגמדונים של הוגוורטס, דובי שמר על הבגדים והחל ללבוש אותם, שכן גמדוני הבית האחרים סירבו לאחר מכן לנקות את מגדל גריפינדור.
אישיות ותכונות.
דובי היה גמדון בית אמיץ ונאמן, אשר היה מוכן להכניס את עצמו למצבים מסוכנים כאשר ידע שזה הדבר הנכון והכרחי לעשות. הוא היה נאמן גם לחברים המעטים שהיו לו, וראה בעצמו כגמדון בית טוב, אם כי היה נראה שגמדוני הבית אחרים מוצאים נכונה לפרש את רצונותיו והכרזותיו להיות גמדון בית חופשי כמבישות. למרות זאת, הוא עדיין היה עובד קשה. כשיצא לעבוד בהוגוורטס הוא סירב להצעת השכר המקורית של דמבלדור, עשר אוניות בשבוע וסופי שבוע כחופש, ובמקום זאת בחר בשכרו כאונייה אחת בשבוע ויום חופש אחד לחודש. הוא הסביר להארי, רון והרמיוני שהוא אוהב מאוד את החופש, אבל הוא יותר אוהב לעבוד. דובי החשיב את הארי כחברו הטוב ביותר.
בגלל נאמנותו לחבריו, דובי ניסה כל שביכולתו להציל אותם אם היו בסכנה, גם אם תהליך ההצלה יפגע בהם (תכונה זו הובילה את הארי לבקש מדובי שלעולם לא ינסה להציל אותו שוב לאחר ששחרר אותו לחופשי).
תכונה אחת הבולטת ביותר הייתה יכולתו לפגוע בעצמו בכל פעם שהאמין שעשה דבר שגוי או לא בסדר, בדרך כלל, כדי להענישו, השתמש במשהו כדי להכות בראשו או הרחיק לכת עד כדי גיהוץ ידיו. ברור שהיה לדובי מצפון חזק והעניש את עצמו גם כאשר עשה דברים "לא נכונים" שגמדוני הבית אינם צריכים לעשות, גם אם הם היו מהסיבות הנכונות, כגון אזהרתו של הארי פוטר.
המתנה האהובה על דובי הייתה גרביים, ככל הנראה משום שהוא שוחרר משעבודו ממשפחת מאלפוי באמצעות גרב. הוא היה מתבלבל כשהיה מקבל שניים מאותו הסגנון שכן העדיף שיהיו שני גרביים לא תואמים בצבעים עזים או בדוגמאות, ולעיתים קרובות היה גם נותן גרביים כמתנות.
מבחינה לשונית, דובי התייחס לעצמו בגוף שלישי כשאר גמדוני הבית ונטה לערבב את צמידות הפועל שלו. דובי גם כינה את רון כ"וויזי" (כינוי שנבע משם משפחתו של רון - וויזלי) של הארי.
דובי היה מסור להארי לאחר ששחרר אותו, ואף עזר לו בכמה הזדמנויות, בסופו של דבר במחיר חייו. הוא גם ניסה לעזור לווינקי לאחר שפוטרה על ידי אדון קראוץ', כשהביא אותה לעבודה גם בהוגוורטס, ושמר עליה בכל פעם שהשתכרה מבירצפת.
רכוש.
בהיותו גמדון בית, דובי החשיב את רכושו ביותר, אף יותר מן האדם הממוצע, אך עם זאת, למעט כמה פרטי לבוש שוליים, לדובי היו שני פריטי רכוש, אשר אותם החשיב הכי הרבה:
עם פריטים אלו, לדובי היו עוד כמה פרטי לבוש שקיבל מחבריו של הארי פוטר, אך היו שוליים:
חברויות.
הארי פוטר.