במשחק Grand Theft Auto IV שמשמש כאתחול לסדרה, העיר מוצגת במראה שמזכיר הרבה יותר את ניו יורק האמיתית: ברוקלין נקרא ברוקר, קווינס נקרא דיוקס והרובע מנהטן נקרא אלגונקווין. הרובע סטטן איילנד הוא היחיד שלא קיבל גרסה במשחק בגלל העומס בלוח הזמנים והמרחב בזיכרון הדיסקים עליהם נמצא המשחק ולכן היאקוזה לא חוזרת ב-"עידן" הזה. הרבעים בעיר של ה-"עידן" הרביעי מתחלקים לכנופיות, כמו במשחקים הקודמים: כנופיות הברטווה הרוסיות, פלוגת "היארדיס" הג'מאייקית, המוב האירי, מועדוני האופנוענים "הלוסט אנד דמנד" (האבודים וארורים), "מלאכי המוות" ו"רוכבי אפטאון", כנופיות הרחוב השחורות "נוכלי נורט'ווד" ו"מ.ו.ב", כנופיות ההיספניות "הלורדים הספרדיים" ו"סוחרי הסמים הדומיניקנים" שעוסקים בקוקאין, הטראידס הסיניים, המוב הקוריאני, קרטל "טורס", המאפיה היהודית וה-"קומישן", איחוד של משפחות הפשע האיטלקיות.
על פי התיאורים של העיר במשחקים השונים, ליברטי סיטי היא עיר מלאת פשעים בה השלטון המקומי חסר אונים עד שהמילה הלא גסה היחידה בעיר היא 'תקווה'.
ספר השנה ליהודי אמריקה
ספר השנה ליהודי אמריקה (באנגלית: The American Hebrew Year Book, Sefer Hashana) היה אלמנך וכתב עת שמאמריו התפרסמו בעברית ובאנגלית. חלק בו היה ספרותי, ובו התפרסמו יצירות; חלק אחר היה מדעי במדעי היהדות; וחלק שלישי בתולדות יהדות ארצות הברית. ראה אור בניו יורק בהוצאת ההסתדרות העברית באמריקה בשנים תרצ"א–תש"ט (1931–1949) בעריכת מנחם ריבולוב וצבי שארפשטיין.
בכתב העת השתתפו, בין השאר, המשוררים והסופרים: שאול טשרניחובסקי, זלמן שניאור, ישראל אפרת, הלל בבלי, שלמה הלל'ס, אהרן צייטלין, גבריאל פרייל ואברהם צבי הלוי; החוקרים ניסן טורוב, אברהם רגלסון, דב ויינריב, דניאל פרסקי, יעקב קאבקוב, סאלו בארון, שמעון ברנשטיין, נחום גלצר, אברהם שלום יהודה, אברהם יהושע השל, יעקב לישצ'נסקי, וראובן ליף.
איטליה (כתב עת)
איטליה הוא כתב עת מדעי לחקר תרבותם וספרותם של יהודי איטליה. רואה אור באוניברסיטה העברית בירושלים מאז תשל"ז 1977.
בכתב העת פורסמו מחקריהם של חוקרים רבים מתחומי מדעי היהדות והתחומים המשיקים להם, ובהם: אפרים חמיאל, רפאל בנימין פוזן, מיכאל ראובני, יונה דוד, מיכאל ריז'יק, דן אלמגור, דניאל לסקר, רוני ויינשטיין, ישראל מ' תא-שמע, אברהם דוד, עפרה תירוש-בקר, אריאל רטהאוז, עזרא פליישר, חנא שמרוק, משה אידל, אביעזר רביצקי, אברהם מלמד, דוד רודרמן, קולט סיראט, וראובן בונפיל.
קרב פאלז
הקרב בכיס פאלז, שנערך בין 12 ל־21 באוגוסט 1944, היה קרב מכריע במסגרת המערכה בחזית המערבית במלחמת העולם השנייה, שהביא לסיום המערכה על נורמנדי. הקרב נקרא על שם המבלט שנוצר מסביב לעיירה הצרפתית פאלז (Falaise), בו כותרה קבוצת ארמיות B הגרמנית – אשר הורכבה מארמיית הפאנצר החמישית והארמייה השביעית – על ידי כוחות בעלות הברית המערביות. הקרב הסתיים בהשמדת עיקר כוחו של הצבא הגרמני מערבית לנהר סן ואיפשר לבעלות הברית להשלים תוך זמן קצר את שחרור צרפת כולה.
לאחר הצלחת מבצע קוברה (פריצת הכוחות האמריקאים מראש הגשר בנורמנדי), התקדמה הארמייה השלישית בפיקוד גנרל ג'ורג' פטון במהירות לכיוון דרום ודרום־מזרח. פילדמרשל גינתר פון קלוגה, מפקד הכוחות הגרמניים במערב אירופה, הבין שכוחותיו אינם מספיקים להתמודד עם ההתקדמות האמריקאית יחד עם המתקפה הבריטית־קנדית דרומית לקאן, ולכן ביקש מהיטלר אישור לסגת מחצי האי נורמנדי, ולהיערך להגנה על קו נהר סן. אולם האחרון סרב, ובמקום זאת, הורה לו לבצע מתקפת נגד באזור מורטיין, במטרה לנתק ולהשמיד את כוחות החלוץ של פטון. המתקפה, אשר בוצעה על ידי ארבע דיוויזיות פאנצר הסתיימה בכישלון, הרבה הודות לשליטה האווירית המוחלטת של בעלות הברית.
מפקד כוחות בעלות הברית בצרפת, גנרל מונטגומרי, שהבחין בהזדמנות שנוצרה לכתר את כוחות הציר בנורמנדיה, הורה ב־8 באוגוסט לכוחות האמריקאים לפנות לכיוון צפון־מזרח במטרה לכתר את שארית כוחות הגרמניים באזור פאלז־שמבואה בשיתוף פעולה עם הכוחות הבריטים־קנדיים, שיתקפו לכיוון דרום־מזרח מאזור קאן. ב־19 באוגוסט נפגשו כוחות בעלות הברית בשמבואה, והיו קרובים מאוד להשלמת כיתור הכוחות הגרמניים. אולם כוחות השריון הגרמניים הצליחו לפרוץ פערים בטבעת הכיתור של בעלות הברית, שעדיין לא הושלמה, ואיפשרו לחלק מהיחידות שנלכדו בכיס פאלז להיחלץ מהכיתור, תוך שהם נוטשים מאחור את מרבית ציודן הכבד.
בערבו של 21 באוגוסט הושלם סופית כיתור הכיס, בו נלכדו 40–50 אלף חיילים גרמנים. על אף שמספר ניכר של חיילים גרמנים הצליחו להימלט מהכיס, ספג הצבא הגרמני אבדות כבדות מאוד בנפש ובציוד צבאי במהלך הלחימה סביב כיס פאלז ובמהלך חיסול הכיס. יומיים לאחר חיסול כיס פאלז שוחררה פריז, וב־30 באוגוסט נסוגו שרידי הצבא הגרמני אל מעבר לנהר סן.
רקע.
היעדים הראשוניים של בעלות הברית במסגרת מבצע אוברלורד, כללו את תפיסת נמל שרבור (Cherbourg) וכיבוש האזור המשתרע סביב העיר ההיסטורית קן באגף המזרחי של ראש הגשר בנורמנדי. אולם הניסיון להרחיב את ראש הגשר במהירות נתקל בהתנגדות עיקשת מצד המגינים הגרמניים, שתוגברו על ידי כוחות עתודה, וניצלו היטב את פני הקרקע באזור הבוקאז'. בנוסף לכך פגע מזג האוויר הקשה בתעלה האנגלית בהזרמת האספקה והתגבורות לכוחות בעלות הברית בצרפת. שרבור נפלה לידי הקורפוס ה־7 האמריקאי רק ב־27 ביוני, ואילו כיבוש קאן הושלם סופית רק ב־21 ביולי, לאחר מספר התקפות כושלות של הכוחות הבריטים־קנדים.
גנרל מונטגומרי, מפקד כוחות הקרקע של בעלות הברית בצרפת, רצה למשוך את רוב הכוחות הגרמנים בנורמנדי לגזרה הבריטית־קנדית, כדי להחליש את הכוחות שהגנו על הגזרה האמריקאית בצפון־מערב נורמנדי (חצי האי קוטנטן). ב־25 ביולי, שעה שמרבית כוחות השריון הגרמניים התרכזו באזור קאן, פתח הגנרל עומאר בראדלי, מפקד קבוצת הארמיות ה־12, במבצע קוברה. הארמייה הראשונה הבקיעה את קווי ההגנה החלשים של הגרמנים באזור סן־לו ובתום היום השלישי למבצע התקדמה למרחק 24 קילומטרים במספר אזורים. ב־30 ביולי נכבשה אברנש, בבסיס חצי האי קונטנטן. האגף הגרמני השמאלי התמוטט לחלוטין, ובתוך 24 שעות שטף הקורפוס ה־8 מהארמייה השלישית של פטון את חבל ברטאן כמעט ללא התנגדות.
מבצע ליטיך.
התקדמות האמריקאים הייתה מהירה ביותר, וב־8 באוגוסט נפלה לידיהם לה־מאן. לאחר 'מבצע קוברה' והתקדמות הכוחות הבריטים־קנדים באזור קאן, הצבא הגרמני שנותר בנורמנדי היה במצב כה קשה, עד כי לדברי החוקר הבריטי מקס הייסטינגס "רק מעט לוחמי אס.אס פנאטים עוד האמינו כי ניתן למנוע שם תבוסה". בחזית המזרחית יצאה לדרך מתקפת הקיץ הסובייטית, מבצע בגרטיון, ועימה אבדה התקווה להעביר תגבורות מחזית זו למערב. היטלר סירב להורות לשארית חיילותיו בנורמנדי לסגת, ובמקום זאת פקד על פון קלוגה להנחית התקפת נגד מיידית עם ארמיית הפאנצר החמישית בין מורטיין לאברנש במטרה לפרוץ אל חופו המערבי של חצי האי קוטנטן, לנתק את כוחותיו של פטון בברטאן ולהשמידם.
היטלר דרש מפון קלוגה לתקוף עם שמונה דיוויזיות פאנצר (שריון) מתוך העשר שעמדו לרשותו, אולם בפועל רק ארבע דיוויזיות פאנצר (מתוכן אחת עם סד"כ חסר) השתתפו במתקפה, משום ששאר הדיוויזיות רותקו למגננה. המתקפה, שכונתה "מבצע ליטיך" (שמה הגרמני של העיר לייז'), נפתחה ב־7 באוגוסט חרף תלונות המפקדים הגרמנים כי אין ברשותם משאבים מספקים למתקפה. בעלות הברית שיירטו את דבר המתקפה בעזרת האולטרה היו מוכנות, ואף שהקרבות נמשכו עד 13 באוגוסט, מבצע לוטיך הסתיים בעצם בתוך 24 שעות. כעת, לאחר שמרבית יחידותיו המובחרות של פון קלוגה הושמדו וכל החזית בנורמנדי הייתה על סף קריסה, הצהיר הגנרל בראדלי: "זוהי הזדמנות המגיעה למפקד פעם במאה. אנחנו עומדים לחסל ארמייה שלמה ולהתקדם כל הדרך מכאן ועד לגבול הגרמני".
מבצע סיכום.
כדי לזרז את הקריסה הגרמנית ולסגור את נתיב הנסיגה של הכוחות הנלחמים בבריטים ובאמריקאים מערבה, השטח הגבוה צפונית לעיירה פאלז הפך למטרה של הארמייה הקנדית הראשונה. מפקדה של הארמייה, הגנרל הארי קריראר תכנן יחד עם מפקד הקורפוס הקנדי ה־2 הגנרל גאי סימונדס לפתוח במתקפה אנגלו־קנדית תחת שם הקוד "מבצע סיכום" (Operation Totalize). המתקפה החלה בערבו של 7 באוגוסט, לאחר הפצצות אוויריות של חיל האוויר הבריטי. 76 תותחים מתנייעים שהוסבו לנשיאת חיילי רגלים הובילו את הכוח הקדמי. מולם עמדה דיוויזיית פאנצר אס אס היטלריוגנד בפיקודו של קורט מאייר, מתוגברת בטנקים מגדוד השריון הכבד ה־101 של האס אס ושארית הדיוויזיה ה־89. ב־9 באוגוסט המתקפה החלה לאבד מומנטום בעקבות התנגדות גרמנית עיקשת ויכולת לחימה עלובה של הקנדים, שהובילו לאבדות כבדות בקרב הדיוויזיה הקנדית ה־4 והדיוויזיה הפולנית המשוריינת ה־1. ב־10 באוגוסט הגיעו הכוחות האנגלו־קנדים לגבעה 195 צפונית לפאלז, אולם נבלמו בפאתי העיר. למחרת היום הוציא הגנרל סימונדס את דיוויזיות השריון החבולות שלו מהקו והחליפם ביחידות חי"ר, ובכך סיים את המתקפה.
הקרב.