בוס מיוחד או בוס מרכזי הוא בוס שעושה כמות נזק רבה יותר משאר הדמויות וגם מהמיני-בוס, וגם כמות חיים רבה יותר. הבוס לרוב גדול יותר משאר הדמויות בגדולו הפיזי, ומאיים יותר. לבוס כמה סוגי מתקפות שהופכים את המלחמה בו ליותר מעניינת. חלק מהבוסים עלולים לזמן דמויות קטנות וחלשות ממנו כל כמה זמן במהלך המשחק, דבר ששומר על ערנותו של השחקן שצריך להיות מרוכז ביותר מרק מטרה אחת שנעה על המסך.
בוס סופי.
בוס סופי הוא בוס שלרוב משתמש בכל הידע והכישורים שצבר השחקן במהלך מסעו במשחק ומקבץ אותם לרגע זה על מנת להילחם בו, לבוס הסופי יש כמות מרשימה של חיים, והמתקפות השונות שלו משאירות את השחקן ערני במהלך כל זמן המלחמה בו. בוס סופי יכול להיות בוס שניתן להילחם בו רק פעם אחת במהלך כל המשחק, וכאשר השחקן מנצח אותו – המשחק מסתיים באופן סופי, כאשר הדברים שנותרו לשחקן לעשות אלו דברים צדדים. יכולים להיות כמה בוסים סופיים, אך הם בדרך כלל יופיעו בסוף שלב משמעותי במשחק ולא בתדירות גבוהה.
היסטוריה.
קשה היה למצוא את המשמעות האמיתית מאחורי המילה בוס, אך נראה כי הפעם הראשונה בה השתמשו במושג בוס היה ב־Kotaku נראה כי המונח "בוס" מגיע מבוס של כנופיות פשע, מעבר לקרבי הבוסים במשחקי הווידאו, לקח הבוס תפקיד חשוב גם באמנויות מלחמה בסרטי הקולנוע של ברוס לי למשל הסרט הבוס הגדול (1971), בסרט לי נלחם עם כנופיית פושעים ואחר שמביס את כולה הוא מתייצב נגד הבוס הגדול שהיה המנהיג שלהם. בסרט משחק המוות (1972) נלחם לי בבוס אחר בכל קומה במבנה פגודה, מה שמאוחר יותר הנחיל השראה רבה לקרבות בוס מסוג בוס אחר בוס במשחקי אמנויות לחימה, תומך נוסף לעניין הבוס היה משחק התפקידים השולחני מבוכים ודרקונים (1974) שבהם במסע צינוק טיפוסי יהיה אויב חזק אחד שמתפקד כבוס על מיניונים (דמויות חלשות) איתם יתמודדו שחקנים, באותו מובן כמו בוס פשע, דבר זה היווה השראה לקרבות בוס מסוג אחר במשחקי וידאו.
לאחר כל הצעדים הראשונים של הסרטים והמשחקים שהשתמשו במונח בוס, ההתפתחות של המושג בוס שמשמש כדמות חזקה שלרוב אחראית על כנופיה מתחתיה הנוטע לעשות דברים רעים התפתח בצורה מהירה. המונח הגיע למשחקי מחשב, סרטי קולנוע, משחקי קופסה ועוד.
העדות של ניירה
העדות של ניירה הייתה עדות שקר שניתנה בפני ועידת זכויות האדם של קונגרס ארצות הברית ב-10 באוקטובר 1990, על ידי נערה בת 15 שזוהתה בעתו בפומבי רק בשמה הפרטי, ניירה. העדות זכתה לפרסום רב, צוטטה פעמים רבות על ידי סנאטורים אמריקאיים והנשיא בזמנו, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ושימשה כתמריץ עבורם לתמוך בכווית במלחמת המפרץ.
העדות והשפעתה.
בעדותה טענה ניירה כי לאחר הפלישה לכווית, היא ראתה חיילים של צבא עיראק מבצעים רצח המוני בתינוקות כוויתים כאשר הם היו מוציאים תינוקות ופגים מאינקובטורים בבית חולים כוויתי, לוקחים את האינקובטורים ומשאירים את התינוקות למות.באותו לילה שחלקים מהעדות שודרו בתוכנית לייט נייט של ABC וב-NBC Nightly News משוער שבין 35 ל-53 מיליון אמריקאים צפו בתוכנית. שבעה סנאטורים ציטטו את עדותה של ניירה בנאומיהם המגבים את השימוש בכוח נגד עיראק.הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש חזר על הסיפור לפחות עשר פעמים בשבועות הבאים. התיאור שלה על הזוועות עזר להטות את הדעה של הציבור האמריקני לטובת השתתפות במלחמת המפרץ.
חשיפה.
הסיפור שלה אושר בהתחלה על ידי אמנסטי אינטרנשיונל, ארגון חוץ-ממשלתי בריטי, שפרסם כמה דיווחים עצמאיים על הרציחות ועדויות נוספות של אנשים אחרים שהופנו מכווית כתוצאה מהמלחמה.
בדצמבר 1992 בתוכנית של CBC-TV בשם To Sell a War נחשף כי שם משפחתה של ניירה היה אל-סבאח (בערבית: نيّرة الصباح) וניירה התגלתה כבתו של סעוד אל-סבאח, שגריר כווית בארצות הברית. הסיפור שניירה נתנה נחשף כהמצאה כשלמעשה היא לא ראתה את "הזוועות" שהיא תיארה שהתרחשו. יתרה מכך, נחשף כי עדותה אורגנה כחלק מקמפיין של "אזרחים למען כווית חופשית", ארגון שהוקם על ידי ממשלת כווית כדי לשכנע את הציבור האמריקני להסתכל בחיוב על פעולה צבאית של ארצות הברית במפרץ הפרסי, שנוהל על ידי חברת יחסי הציבור האמריקאית היל אנד נולטון (Hill &amp; Knowlton) עבור ממשלת כווית. בעקבות זאת, עדותה של אל-סבאח נחשבה כדוגמה קלאסית לתעמולת זוועה מודרנית, שהיא הפצת מידע על הפשעים שבוצעו על ידי אויב, שיכול להיות מסתמך על עובדות, אך לרוב כולל או מציג מידע פיקטיבי או הגזמות מכוונות..
תחקירים ואחרי החשיפה.
אחר שחרור כווית, הורשתה לכתבים כניסה למדינה. דיווח של ABC מצא כי "חולים, כולל פגים, אכן מתו, כאשר רבים מהאחיות והרופאים של כווית... ברחו" אך חיילים עיראקים "כמעט ודאי לא גנבו חממיות של בתי חולים והותירו מאות תינוקות כוויתים למות."
בשנת 1992 פרסם ארגון זכויות האדם Middle East Watch, חטיבה של Human Rights Watch, את תוצאות חקירתם על סיפור האינקובטורים. מנהלו, אנדרו וויטלי, הצהיר כי, "אמנם זה נכון שהעיראקים תקפו בתי חולים, אין אמת בהאשמה שהייתה מרכזית במאמץ התעמולה המלחמתית שהם גנבו אינקובטורים והוציאו תינוקות באכזריות ואפשרו להם למות על הרצפה. הסיפורים יוצרו מחיידקי אמת על ידי אנשים מחוץ למדינה שהיו צריכים לדעת טוב יותר. "חוקר אחד, עזיז אבו חמד, ראיין רופאים בבית החולים שבו ניירה טענה כי ראתה חיילים עיראקים מושכים 15 תינוקות מאינקובטורים ומשאירים אותם למות. ה"אינדיפנדנט" דיווח, "הרופאים אמרו לו שבמחלקת יולדות יש 25 עד 30 אינקובטורים. אף אחד לא נלקח על ידי העיראקים, ולא נלקחו מהם תינוקות."
אמנסטי אינטרנשיונל הגיבה בהוצאת תיקון, כאשר המנכ"ל דאז, ג'ון היילי, האשים לאחר מכן את ממשל בוש ב"מניפולציה אופורטוניסטית של תנועת זכויות האדם הבינלאומית".
קוונטין גריימס
קוונטין מרשל גריימס (באנגלית: Quentin Marshall Grimes; נולד ב-8 במאי 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בניו יורק ניקס.
קריירה.
גריימס החל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קנזס. במשחקו הראשון קלע 21 נקודות, מתוכן שש שלשות. בתום עונתו הראשונה בקולג'ים הכריז על מועמדות לדראפט 2019 ב-NBA, אך ויתר ועבר לאוניברסיטת יוסטון. ב-25 בפברואר 2021 קלע שיא קריירה של 33 נקודות, מתוכן שמונה שלשות.
גריימס נבחר בבחירה ה-25 בדראפט 2021 ב-NBA על ידי לוס אנג'לס קליפרס, ומיד הועבר בטרייד לניו יורק ניקס. ב-6 באוגוסט 2021 חתם על חוזה בקבוצה. במשחקו הראשון בחמישייה קלע 27 נקודות, מתוכן שבע שלשות, והוסיף שלושה ריבאונדים ושלושה אסיסטים. בסך הכל רשם גריימס בעונת הבכורה שלו בליגה 46 משחקים, בהם רשם ממוצעים של 6 נקודות, אסיסט ושני ריבאונדים למשחק ב-17.1 דקות משחק.
בקיץ 2022 הוא הצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, הוביל את הקבוצה בנקודות עד שהגיעו למשחק גמר הטורניר, בו הפסידו לפורטלנד טרייל בלייזרס, ואף נבחר לחמישיית העונה של הטורניר.
חקר השואה
טרז
טראז
אביבית שקד
אביבית שקד (נולדה ב-26 ביוני 1981) היא במאית תיאטרון ישראלית המתמחה בתיאטרון תיעודי להנצחת השואה בישראל בשילוב נוער, ניצולי שואה ובני הדור השני.
ביוגרפיה.
שקד השלימה בשנת 2006 תואר ראשון בתיאטרון קהילתי בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב, ובמקביל סיימה לימודים לתעודת הוראה ורישיון הוראה, גם כן באוניברסיטת תל אביב. במקביל ללימודיה הנחתה קבוצות תיאטרון קהילתי לבני נוער יוצאי חבר העמים ואתיופיה בראשון לציון בשיטת מייקל צ'כוב, שיטת משחק פסיכופיזית.
בשנת 2008 סיימה שקד תואר שני בבימוי באוניברסיטת תל אביב, ובין השנים 2010–2013 הנחתה קבוצות במסגרת תיאטרון תיעודי בנושא השואה המשלב בני נוער וניצולי שואה בקריית אונו, כפר יונה וראשון לציון, וקבוצה לתיאטרון קהילתי לנערות במצוקה בנס ציונה.
בשנים 2012–2016 יזמה והייתה המנהלת האומנותית של Insted-Israel, תוכנית ישראלית בה לקחו חלק במאי תיאטרון מרחבי העולם.
בשנת 2015 סיימה לימודי ניהול תרבות ואומנות בבית הספר לניהול באוניברסיטת תל אביב. בנוסף למדה גם בבית הספר לתיאטרון בובות בחולון, לימודי תיאור קולי של אומנות לעיוורים בספרייה לעיוורים ולימודי גרונטולוגיה וטראומה במסגרת תוכנית הכשרה למנחי קבוצות.
נכון ל-2022, משמשת שקד חברת ועד מנהל באיגוד הבמאים הארצי (ב.ת.י.)
חיים אישיים.
שקד נמצאת בזוגיות עם הצלם דני מכליס. השניים מתגוררים בבאר שבע והורים לבת. במקביל להריונה פרסמה שקד ב-2021 את ספרה הראשון, חרוז אחד חיפש לו בית.
דייוויד בורטקה
דייוויד מייקל בורטקה (באנגלית: David Michael Burtka; נולד ב-29 במאי 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ושף אמריקאי, הידוע בעיקר בשל היותו בן-זוגו של ניל פטריק האריס, עימו התחתן ב-2014.
חיים מוקדמים.
בורטקה נולד בדירבורן, מישיגן, בנם של דבורה א. זייג'אס (נפטרה ב-2008) ודניאל בורטקה. הוא ממוצא פולני. הוא גדל ב, מישיגן, וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון סאלם ב-1993. הוא למד משחק ב וסיים תואר ראשון באוניברסיטת מישיגן. לאחר מכן, המשיך ללמוד ב.
Bücherei des Schocken Verlag (ספרוני הוצאת שוקן)
Bücherei des Schocken Verlag (בגרמנית, "ספרוני הוצאת שוקן"), שנקראת לעיתים גם "beliebte Reihe der Schocken-Bücherei" (בגרמנית, "הסדרה האהובה") היא סדרת ספרים שיצאה לאור בהוצאת שוקן בין נובמבר 1933 ל-1939. סדרת הספרים, עם הסגנון המובהק והאחיד שלה נחשבת ל"אחד הביטויים החשובים ביותר של החיים הרוחניים של היהודים בגרמניה" (wichtigsten Erscheinungen des geistigen Lebens) בשנים בה פעלה.
רקע להקמת הוצאת שוקן.