דה-בייבי פרסם את הפריסטייל שלו לשיר ב-18 בפברואר 2021, לצד וידאו בו הוא מבצע את אתגר הריקוד של השיר. הפריסטייל שלו עובד לתוך רמיקס ויצא באופן רשמי כ-"Beat Box 3" ב-26 בפברואר.
הרכב.
בפריסטייל שלו, דה-בייבי מתנפל על "הגישה חסרת הדאגות שלו לחיים, כסף ואינטראקציות עם נשים". הוא גם מפנה אל היוטיוברית ג'וג'ו סיווה, בשורות: "Turn me up, niggas gon' see why/Nigga, you a bitch, JoJo Siwa (Bitch)". שורה זו עוררה מחלוקת מכיוון שחלקם תפסו את דה-בייבי כמנתח את סיווה, אולם עם זאת הסביר דה-בייבי כי מדובר במשחק מילים: "אני 'סיווה', אני לא כמו שאר הכושים". זה משויך לכינויו של דה-בייבי, ג'וג'ו, קיצור לשמו האמיתי ג'ונתן.
ביקורות.
מארק אליברט ומייקל סאפונארה מ-HipHopDX כינו שניהם את הפריסטייל "בוער", ואילו וונגו אוקון מ-Uproxx כינה את תרומתו של דה-בייבי "רברבנית". פול דונג מ-Rap Radar אמר כי הוורס של דה-בייבי מוסיף "עוד דלק לתופעה". ג'ייד דדאליקה מ-GRM Daily אמר כי דה-בייבי מספק "כמה שורות קצרות ושנונות מעל האינסטרומנטל הקליט".
גרסאות אחרות.
ראפרים רבים פרסמו רמיקסים לשיר. הראפר משיקגו קאלבוי הוציא את ה-"BeatBox Freestyle" שלו ב-13 בינואר 2021. ראפר אחר משיקגו, ליל איזזי, הוציא את גרסתו ב-1 בפברואר 2021. הראפר האמריקאי דינטה היצ'קוק הוציא את גרסתו לשיר ב-9 במרץ 2021. ב-11 במרץ 2021 הוציאה הראפרית מולאטו פריסטייל של השיר שלכאורה כיוון לכמה ראפרים. יומיים לאחר מכן, הגיבה הראפרית רני רוצ'י בפריסטייל משלה לשיר. באותו היום, גרסתה של מולאטו הפכה לרמיקס בשם "Beat Box (Big Latto Mix)". השיר היה אחד משלושת השירים שהראפר פולו ג'י ביצע עליהם פריסטייל בשירו "For My Fans (Freestyle)", ואחד משני השירים שהראפר ליל יאכטי ביצע עליהם פריסטייל בשירו "No More Beatboxing Freestyle". ב-26 במרץ 2021, יצא רמיקס לשיר עם אמנית הדאנסהול הג'מייקנית שנסיה, לאחר פרסום גרסת הפריסטייל שלה. באותו היום, חגגה הראפרית דריזי את יום הולדתה עם פריסטייל שהוציאה בשם "Beatbox Birthday Freestyle". ב-8 באפריל 2021 פרסם הזמר הישראלי סטפן לגר את הפריסטייל שלו לשיר, בו הוא משלב שפות שונות. ראפרים אחרים שביצעו רמיקס לשיר כוללים את יאנג אם. איי ו-NLE צ'ופה, שגרסתו הפכה לרמיקס רשמי נוסף לשיר, "Beat Box 4".
ITunes Session
iTunes Session היא סדרה של מהדורות דיגיטליות (מיני-אלבומים), שזמינה לרכישה והאזנה דרך חנות האייטונס של אפל בלבד. הסדרה פותחה והופקה לצד סדרת ה-"iTunes Originals".
אלבום ה-"ITunes Session" של קלי קלרקסון היה לפורץ דרך, מכיוון שהוא נמכר בלמעלה מ-17,000 עותקים ודורג במצעד הבילבורד 200.
רשימת "iTunes Session".
למרות העטיפות המוצגות באייטונס, כל "iTunes Session" כולל גם את שם האמן עם קו מפריד. (כלומר: "iTunes Session – Artist")
תופעת התרחבות הזמן
רמאני דורבאסולה
רמאני סוריאקנתם דורבאסולה (באנגלית: Ramani Suryakantham Durvasula; נולדה ב-30 בדצמבר 1965) היא פסיכולוגית קלינית, המשמשת פרופסור לפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת קליפורניה, סופרת ומובילת דעה. דורבאסולה הפכה לדמות מבוקשת בכלי התקשורת בזכות המומחיות שלה בנושא הפרעת אישיות נרקיסיסטית והתעללות נרקיסיסטית, ביניהם Red Table Talk, בראבו, נשיונל ג'יאוגרפיק וערוץ ההיסטוריה, כמו גם תוכניות טלוויזיה כמו ובוקר טוב אמריקה.
ביוגרפיה.
ראמאני דורבאסולה נולדה בעיר אנגלווד שבמדינת ניו ג'רזי, ארצות הברית, בתאריך 30 בדצמבר 1965. אמה היא סאי דורבאסולה ויש לה גם אחות בשם פדמה סליסברי.
דורבאסולה סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת קונטיקט בשנת 1989. בנוסף, היא סיימה תואר שני בפסיכולוגיה ודוקטורט (PhD) בפסיכולוגיה קלינית, באוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס (UCLA) בשנת 1997.
דורבאסולה עוסקת בפסיכותרפיה, ומקבלת לקוחות, בשתי קליניקות פרטיות בלוס אנג'לס, האחת בסנטה מוניקה, והשנייה בשרמן אוקס (). היא גם פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה, ופרופסור אורח לפסיכולוגיה באוניברסיטת יוהנסבורג.
בין הספרים שחיברה ניתן למנות את ""אל תדע מי אני": כיצד להישאר שפוי בעידן הנרקיסיזם, הזכאות וגסות-הרוח"", האם עלי להישאר או ללכת: לשרוד קשר עם נרקיסיסט"", אתה הוא הסיבה לכך שאתה אוכל: שנה את עמדתך כלפי האוכל, שנה את חייך". בנוסף, דורבאסולה כתבה מאמרים מדעיים לכתבי עת, שעברו ביקורת עמיתים, פרקים לספרים שונים ומאמרים שנכתבו עבור כנסים וועידות.
דורבאסולה הופיעה לראשונה בטלוויזיה בפרק של שלט רחוק (Remote Control) . היא הייתה המנחה המשותפת של התוכנית "My Shopping Addiction" ברשת , וסיפקה פרשנויות כמומחית לתוכניות ובוקר טוב אמריקה. בנוסף, היא הופיעה בערוצים כמו בראבו, , נשיונל ג'יאוגרפיק, ערוץ ההיסטוריה, ערוץ המדע () ומחקר וגילוי (). בסתיו 2010 היא כיכבה בסדרה Thintervention בבראבו, שם העבירה מפגשים טיפוליים קבוצתיים, על מנת לסייע לשישה משתתפים לגלות את מקורות אכילת היתר שלהם. דורבאסולה מנחה את הפודקאסט "דיסאוריינטציה מינית" ("Sexual Disorientation"), והתראיינה גם בפלטפורמות מדיה באינטרנט, בעיקר MedCircle ורשת TONE. היא הרצתה ב-TEDx Sedona וב-South by Southwest.
דורבאסולה הייתה בוועדה למעמד סוציו-אקונומי, באגודה האמריקאית לפסיכולוגיה, בין השנים 2014–2017 (כיהנה כנשיאה בשנת 2016), והיא חברה גם בוועדה המייעצת של התוכנית למלגות מיעוטים.
המכונים הלאומיים לבריאות (NIH) מימנו את מחקריה בנושא הפרעות אישיות ואישרו לה מענק של 1.5 מיליון דולר לחקר הקשר בין HIV למחלות נפש. המחקר בן ארבע השנים, שכלל 288 חולים, קבע כי 92 אחוז מהמשתתפים חוו דיכאון, התמכרות לסמים () או הפרעה אחרת בציר I, וכי כמעט מחצית מהמשתתפים עמדו בקריטריונים להפרעה אחת לפחות בציר II (למשל, הפרעת אישיות אנטיסוציאלית, הפרעת אישיות גבולית או הפרעת אישיות נרקיסיסטית).
דורבאסולה מתגוררת בלוס אנג'לס מאז 1991. היא הייתה נשואה לפרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס (UCLA), צ'ארלס הנרי הינקין, איתו כתבה מאמרים רבים. לזוג שתי בנות. בני הזוג נפרדו בשנת 2008 והתגרשו שנה לאחר מכן.
מוזיאון הפיהרר
מוזיאון הפיהרר (בגרמנית: Führermuseum), כונה גם "גלריית האמנות של לינץ", היה מוזיאון לאומנות שלא מומש. המוזיאון תוכנן על ידי קנצלר גרמניה הפיהרר אדולף היטלר. היטלר תכנן להקים את המוזיאון בעיר לינץ שהייתה לא רחוקה מעיר הולדתו, בראונאו אם אין באוסטריה. המוזיאון אמור היה להציג יצירות אומנות שהוחרמו או נגנבו על ידי הנאצים מרחבי אירופה במהלך מלחמת העולם השנייה.
רקע.
מרכז התרבות אמור היה להיות חלק מתוכנית כוללת ורחבת היקף לשיפוץ לינץ שבסופה תהפוך העיר לבירת התרבות של גרמניה הנאצית ולהוות אחד ממרכזי האומנות הגדולים באירופה שאף יאפיל על וינה ממנה סלד היטלר באופן אישי הן בגלל ההשפעה היהודית עליה והן בגלל העובדה שלא התקבל לאקדמיה לאמנות של העיר. כמו כן היטלר תכנן להפוך את העיר ליפה אף יותר מבודפשט וזאת על מנת שהעיר תזכה בתואר הלא רשמי של "העיר היפה ביותר על גדות נהר הדנובה".
מועד ההשלמה הצפוי של הפרויקט היה 1950 אך בנייתו לא הושלמה מעולם והחלק היחיד שהוקם היה גשר ניבלונגן. המוזיאון תוכנן להכיל כ-16 מיליון יצירות אמנות במבנה שתוכנן לאורך של כ-1,100 מטר. חלק גדול מהאוספים שתוכננו לאכלס את המוזיאון הוברחו על ידי הנאצים עם התקדמות בעלות הברית לכיוון אוסטריה והוחלט להחביאם במקומות מסתור. חלק מאוספים אלו נמצאו מספר שנים לאחר תום מלחמת העולם השנייה.
להיטלר היה תכנון להרחיב ולפתח את העיר לינץ ובמסגרת הרחבה זו להקים בניין עירייה חדש, מטה חדש למפלגה הנאצית, תחנת רכבת חדשה, אצטדיון, פלנטריום, אוניברסיטה טכנית, מרכז קהילתי, מגדלים חדשים, מאוזוליאום לזכר הוריו של היטלר ועוד. מרכז התרבות שהיה אמור לקום כונה "מרכז התרבות האירופי" והתכנון היה שבמרכז יוקמו אולם קונצרטים, בית אופרה, קולנוע, תיאטרון, מלון על שם היטלר וספריה שתכיל למעלה מ-250,000 ספרים.
היסטוריה ועיצוב.
כבר בשנת 1925 תכנן היטלר להקים "גלריה גרמנית לאומית" בברלין בהנהלתו. הוא תכנן את המוזיאון במספר סקיצות שונות, רובן הושפעו ממוזיאון בודה (מוזיאון הקייזר פרידריך). היטלר תכנן מוזיאון שיכלול שני מבנים שיכילו יצירות אמנות: הראשון עם 28 חדרים והשני 32 חדרים. היטלר ציין היכן ימוקמו היצירות של האמנים האהובים עליו ביותר מהמאה ה-19 (היטלר אהב במיוחד את הציירים והאמנים קרל שפיצווג, אנסלם פוירבך, פרנץ פון שטוק, פרנץ פון דפרגר). היטלר רצה גם לכלול במוזיאון חמישה חדרים לציוריו של אדולף פון מנצל ושלושה חדרים לכל אחד מהציירים אותם הגדיר היטלר כאנשי "האומנות הארית" (מוריץ פון שווינד וארנולד בוקלין). אמנים נוספים שהיטלר רצה שהמוזיאון יקושט בציוריהם היו אנטון פון ורנר, קרל רוטמן, וילהלם טריבנר, פריץ פון אוהדה, קארל פון פילוטי, הנס פון מארי, פטר פון קורנליוס, וילהלם לייבל ועוד.
בחירות אלו שיקפו את טעמו האישי של היטלר באותה תקופה והעדפתו הברורה לציירים רומנטיים גרמניים מהמאה ה-19.
לאחר סיפוח אוסטריה חש היטלר כי המוזיאון אותו חלם להקים לא בנמצא באף אחת מערי גרמניה ולטש את עיניו לעיר הולדתו לינץ. היטלר אף דיבר על תוכניותיו עם מנהל המוזיאון הפרובינציאלי המקומי, תיאודור קרשנר, במהלך ביקור בלינץ.