סירושו הופיעה לראשונה עם השיר בטקס פרסים ארמני באפריל. ב-4 באפריל סירושו הופיעה לראשונה עם שירה החדש "Havatum en" (אני מאמינה) במוסקבה, במהלך טקס פרסי המוזיקה הארמני.
בשנה זאת, סירושו ביקרה בישראל כשהוציאה סינגל ביחד עם בועז מעודה וילנה טומשביץ', שהתחרו נגדה באירוויזיון 2008. הסינגל נקרא "זמן לתפילה". את מילות השיר כתב הנשיא שמעון פרס והקליפ לשיר צולם באילת וירושלים.
באירוויזיון 2009 סירושו הייתה הדוברת של ארמניה כשחשפה את תוצאות ההצבעה של מדינתה בגמר האירוויזיון. ב-4 ביוני 2009, סירושו התחתנה עם לבון קוצ'ריאן, בנו של נשיא ארמניה השני, רוברט קוצ'ריאן.
בשנה זאת זכתה סירושו בפרס "הזמרת הארמנית המפורסמת ביותר" (פרס תשיר), מוסקבה. בנוסף, היא ביצעה בטקס זה את הלהיט "Qele Qele" אותו שרה באירוויזיון 2008.
בפברואר 2010 סירושו הופיעה בקדם האירוויזיון הארמני עם סינגל חדש שכתבה "Havatum Em" (אני מאמינה). בסוף פברואר סירושו הוזמנה להתארח עם הסינגל החדש גם בקדם האירוויזיון של מלטה. בנוסף, היא התארחה בתוכניות האירוח הפופולריות ביותר במלטה והופיעה עם הסינגל החדש במופע צדקה ארצי-שנתי.
בתחילת יוני, סירושו הוציאה את אלבומה החדש "Havatum Em" לאחר הפרש של שלוש שנים מהאלבום הקודם. האלבום כולל בתוכו, בין היתר, את הלהיטים: "Erotas", "Havatum Em" ואת השיר שכתב שמעון פרס "Time To Pray".
במהלך ראיון במלטה עם esctoday.com, סירושו נשאלה האם תחזור לייצג את ארמניה בתחרות האירוויזיון בעתיד, היא השיבה שאם הרבה אנשים, וביניהם המעריצים שלה, יהיו מעוניינים היא תחזור לייצג את ארמניה. ב-11 ביוני 2011 סירושו תופיע במסגרת סיבוב הופעות בליון, צרפת.
לחכיים
לחכיים (שם מדעי: Plantaginaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים בסדרת הצינוראים. זוהי משפחה קטנה באופן יחסי, שכלולים בה שלושה סוגים בלבד. היא נקראת לפי שם הסוג לחך, שהוא הסוג הגדול במשפחה.
מחקרים גנטיים עדכניים, שינו את המעמד הסיסטמטי של משפחה זו ומשפחות קרובות, כשהשינוי העיקרי הוא העברת סוגים ממשפחת הלועניתיים למשפחה זו. ערך זה נכתב על-פי החלוקה המסורתית, כפי שהיא מקובלת ומוצגת במרבית המקורות בתחום. אין לראות בכך קביעה מדעית, אלא קביעה לצורכי עריכה בלבד.
תיאור המשפחה.
כאמור, מדובר במשפחה קטנה, ובה בולט הסוג לחך, על שמו נקראת המשפחה, גם בשמה העברי וגם בשמה הלטיני. השם 'לחך' בעברית רומז לכך שמיני משפחה זו הם עשבים טובים למאכל צאן. השם הלטיני הוא הלחם של המילה Planta שפירושה 'כף הרגל', ו- agere שפירושו 'להוביל'. שם זה מצביע על דמיון בין טביעות כפות הרגליים על האדמה לעלה הצמח.
המשפחה מיוצגת בכל יבשות העולם, אך אין היא מיוצגת באזורי הקטבים. מיני משפחה זו מאכלסים בתי גידול מגוונים, כאשר העדפה מספרית מסוימת קיימת למעונות לחים כדוגמת שולי נחלים, וכן מינים ממנה מעדיפים מדבריות, צידי דרכים, בתות ועוד. במשפחה זו, על-פי החלוקה המסורתית, 3 סוגים ו-274 מינים, מהם 2 אנדמיים לארץ ישראל. לפי חלוקה אחרת, זוהי משפחה מונוגנית (כלומר, בעלת סוג אחד) ולפיכך גם הסוגים הקטנים בה כלולים בסוג הגדול, לחך.
התכונה יוצאת-הדופן של המשפחה, היא היות הפרחים מואבקי רוח. בתכונה זו, המשפחה שונה מהקרובות לה. היות שאין צורך בצבעי ראווה למשיכת חרקים, צבע הכותרת אינו בולט- לדוגמה ירוק או אפור. תכונה זו, יחד עם תכונות חיצוניות נוספות כדוגמת עלים סרגליים במינים רבים, מקנה לבני משפחה זו דמיון פיזי לבני משפחת הדגניים, אך מדובר בדמיון פיזי בלבד, שכן על פי תכונות פילוגנטיות ואנטומיות רבות, מדובר במשפחות רחוקות זו מזו.
תכונה בולטת נוספת של המשפחה, היא מנגנון הקשור בהפצת הזרעים. בעת הרטבה, סוכרים בשם מוצילגים תופחים, והזרע נעטף בריר צמיגי. תכונה זו מקלה על הזרע להיצמד לקרקע ו'לתפוס' לעצמו מקום ראוי לנביטה.
לאחדים מבני משפחה זו חשיבות ברפואה העממית. כמו כן ישנם מינים שלהם שימושים למאכל, אם כי שימוש זה הוא אינו בהיקף כלכלי. מינים אחדים נחשבים למינים פולשים המשבשים חלקות חקלאיות.
תיאור מורפולוגי.
בני משפחה זו נם עשבוניים רב-שנתיים או חד-שנתיים. מיעוטם בני-שיח. העלים של בני משפחה זו מסודרים באופן מסורג על הגבעול, אך לעיתים קרובות תכונה זו אינה באה לידי ביטוי, משום שמינים רבים מאופיינים בשושנת עלים צפופה. העלים לרוב פשוטים ותמימים.
פרחי משפחה זו הם דו-מיניים- כלומר, כוללים איברי רבייה זכריים כדוגמת אבקנים לצד נקביים כדוגמת שחלה ועמוד עלי. הפרחים בעלי סימטריה מלאה, וערוכים בקבוצות צפופות, מטיפוס שיבולת או קרקפת. הפרח מואבק רוח (ראו 'תיאור המשפחה'). גביע וכותרת הפרח מחולקים ל-4 אונות. האבקנים בולטים מתוך הכותרת. השחלה עילית.
הפרי האופייני למשפחה הוא מטיפוס הלקט או אגוזית. הזרע לרוב שטוח, צבעו חום בהיר, וניכר בו גם בעין בלתי-מזוינת העובר.
ג'ו לובנו
ג'ו סלבטורה לובנו (אנגלית: Joseph Salvatore Lovano; נולד ב-29 בדצמבר 1952) הוא סקסופוניסט ג'אז (פוסט בופ) המנגן בעיקר בסקסופון טנור אך גם בקלרינט, חליל ותופים.
זכה במספר פרסי גראמי (בהם בשנת 2000 על "אלבום אנסמבל הג'אז הגדול הטוב ביותר") ושלוש פעמים בתואר "אמן הג'אז של השנה" במשאלי הקוראים והמבקרים של מגזין הג'אז דאון ביט.
ימיו הראשונים.
לובנו נולד בקליבלנד, אוהיו, בנו של טוני "Big T" לובנו, שהיה סקסופוניסט טנור אף הוא. את חינוכו המוזיקלי הראשוני (החל מגיל 5, לפי הביוגרפיה הרשמית שלו) קיבל מאביו שלימדו לנגן סטנדרטים, כיצד להוביל הופעה וכיצד למצוא שותפים. הוא הושפע מג'ון קולטריין, דיזי גילספי וסאני סטיט ולמד בבית ספר תיכון בעירו, כשסיים אותו עבר ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון ולמד אצל גארי ברטון ואחרים. עם סיום לימודיו ב-1974 יצא למסע הופעות עם הרכב. ההרכב הגיע לניו יורק ולובנו זכה לחשיפה כאשר הופיע בקרנגי הול ובמועדוני הג'אז של הארלם. הוא התיישב בניו-יורק וניגן עם אמנים רבים, בהם החצוצרן צ'ט בייקר.
קריירה מוזיקלית.
ב-1976 הצטרף לביג בנד של וודי הרמן לרגל הופעה בקרנגי הול לחגיגות 40 שנות פעילות של התזמורת, ולאחריה מסע הופעות ארוך (כשלוש שנים) בצפון אמריקה ובאירופה. במסע זה גם הופיע כסולן, נחשף בפסטיבלים שונים וחלק במה עם אמנים כסטן גץ, קרלה בליי, צ'ארלי היידן ואחרים.
ב-1979 חזר לניו יורק והחל לשתף פעולה עם הזמרת ג'ודי סילברנו, אותה נשא לאשה.
ב-1980 הצטרף לובנו לתזמורתו של מל לואיס שניגנה באופן קבוע במועדון הג'אז הניו-יורקי הנודע וילג' וונגארד.
ב-1981 יצרו לובנו, המתופף פול מושן והגיטריסט ביל פריזל את "טריו (שלישיית) פול מושן". השלישייה, שפועלת למעלה מ-25 שנה, זכתה להצלחה רבה באירופה והוחתמה להקלטות בחברת התקליטים ECM. במהלך הופעות באירופה שיתף לובנו פעולה עם מוזיקאי ג'אז אירופאים רבים ששיתוף הפעולה הבולט ביניהם הוא עם המלחין ונגן הקרן גונתר שולר.
בין שנים 1989–1993 הופיע והקליט עם הגיטריסט ג'ון סקופילד. באותה תקופה החלה ההכרה בו כאחד מהסקסופוניסטים המובילים בעולם הג'אז. מאז שיתף פעולה עם שורה ארוכה של אמנים כגון הרבי הנקוק, אלווין ג'ונס, צ'ארלי היידן, קרלה בליי, דייב ברובק, דייב הולנד, אד בלקוול, מישל פטרוצ'יאני, לי קוניץ, אבי לינקולן, מק'קוי טיינר, ג'ים הול ואחרים. הוא לימד במסגרות שונות, העביר כיתות אמן והופיע בפסטיבלים ברחבי העולם. בין היתר מונה כמופקד הקתדרה להופעות על שם גארי ברטון במכללת ברקלי.
ב-1991 יצר את "פסגת הסקסופון" (Sax Summit) עם הסקסופוניסטים דייב ליבמן ומייקל ברקר, הרכב שיועד להבלטת נגינה וירטואוזית ו"חקירת המוזיקה של ג'ון קולטריין". עם מותו של בריקר ב-2006 החליף אותו בנו של קולטריין, ראווי קולטריין. ההרכב אף הופיע בפסטיבל הג'אז באילת.
בנוסף לשיתוף הפעולה הארוך שלו עם אמני חברת התקליטים ECM, חתם לובנו על חוזה הקלטות כמוביל הרכבים עם חברת בלו נוט והקליט במסגרת זו למעלה מ-25 תקליטים, בהם שלושה כמתופף.
ג'ו לובאנו
מיה תעשיות מזון
מיה תעשיות מזון בע"מ היא חברת מזון ישראלית המתמחה בייצור, ייבוא ושיווק של מזון. בין המוצרים המיוצרים או משווקים על ידי החברה: ממתקים (במיוחד סוכריות) וחטיפים, קטניות ואורז, מוצרי עזר לאפייה, פיצוחים ומוצרי קלייה, פירות יבשים, תבלינים.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1982 בשם מיה תבליני החיים ירושלים על ידי שלושה שותפים: מויש, ישראל והודי, חברי-ילדות שגם שירתו יחד בנח"ל בגרעין "ישורון לעלומים", שהחליטו להקים מפעל קטן בגבעת שאול שבירושלים, כשברשותם מכונה אחת למילוי אבקות. הם החליטו לקרוא לחברה בשמה 'מיה' - ראשי תיבות של שמותיהם.
בשנת 1998 עברה החברה לאזור התעשייה במישור אדומים, שם שוכנים מפעלי היצור, מחסני ההפצה והנהלת החברה. בשנת 2010 שינתה החברה את שמה הרשמי ל 'מיה תעשיות מזון בע"מ'.
המפעל גדל עם השנים וכיום יש בו עשרות קווי ייצור ואריזה ועשרות עובדים. החברה משווקת למעלה מ-300 מוצרי מזון במגוון תחומים. מוצריה משווקים בישראל ומיוצאים לקהילות היהודיות ברחבי העולם.
בתהליכי הייצור עושה החברה שימוש בחומרים טבעיים בלבד ובכלל זה צבעי מאכל טבעיים (המופקים מצמחי מאכל). כמו כן, החברה הכשירה בשיתוף עם "עמותת צליאק בישראל" קווים בהם מיוצרים ונארזים מוצרי מזון ללא חשש לגלוטן, ובטוחים לצריכה על ידי חולי צליאק. כל מוצרי מיה מיוצרים תחת פיקוח הבד"ץ של העדה החרדית במהלך ימות השנה. עשרות מוצרים מיוצרים בכשרות לפסח עם הכשר הבד"ץ.
חברת "מיה" מייצרת מוצרים גם עבור מותגים פרטיים של חברות שונות לרבות רמי לוי שיווק השקמה ושופרסל.