בסוף 2016, כשנה וחצי לאחר הפיצול מאל-מוראביטון, דאעש בסהרה חדל מחיסולים ופעולות טרור קטנות ופתח במחרוזת התקפות בולטת על מטרות משטרתיות וצבאיות בבורקינה פאסו, ובכלא קוטוקאלה הסמוך לבירת ניז'ר. ההתקפות הללו שעוררו בעיקר התעניינות מקומית בארגון החדש, תפסו את תשומת ליבה של המדינה האסלאמית (בפרט לאור ניצני קריסת הח'ליפות בעיראק וסוריה), וב-30 באוקטובר 2016, פורסם בביטאון הרשמי שלה על שבועת האמונים של הארגון לצד סרטון שבו עדנאן אל-סהראווי נשבע אמונים לאל-בגדאדי עם קבוצה של כ-30 לוחמים. אף על פי כן, דאעש בסהרה לא קיבל מעמד רשמי של סניף או מחוז, ופעולות טרור שלו לא פורסמו בעיתוני דאעש אלא דרך סוכנות הידיעות המאוריטנית. בשל כך, גם לאחר שפעולות הטרור של דאעש בסהרה החלו לגדול בתדירותם ובעוצמתם והובילו לכך שמחוזות טליברי וטאהואה בניז'ר הושמו במצב חירום, הארגון החדש היה מוכר בעיקר לצבאות המקומיים והזרים ולאנליסטים המתמחים בסאהל ולא מעבר לכך. פעולותיו גדולות ככל שהיו, נבלעו עד אמצע 2017 בשלל הדיווחים על פעולות הטרור האיטנסיביות של אל-קאעדה במאלי שאף היא החלה להרחיב את פעולתה לעבר בורקינה פאסו וחוף השנהב.
התחזקות ופריצה לתודעה העולמית.
העלייה בהיקף הפעילות של דאעש בסהרה לצד ההכרה בו על ידי ההנהגה המרכזית בעיראק וסוריה, עוררה התעניינות מוגברת בקרב ג'יהאדיסטים מקבוצות שונות שהתלבטו בין הצטרפות לאל-קאעדה לבין לדאע"ש. באמצע 2017 לדוגמה, למעלה מ-40 לוחמי חטיבת סלאח א-דין העצמאית הצטרפו לארגון, רובם טוארגים. עד מהרה, באזור הגבול של מאלי וניז'ר צמח כוח דאע"שי גדול, חמוש ומצויד היטב. המארב בטונגו-טונגו שהתרחש באוקטובר 2017 סימל את נקודת המפנה של הארגון; במארב זה, כוח גדול של דאעש בסהרה ארב לשיירה של צבא ניז'ר והקומנדו האמריקני שהייתה במשימה פשוטה לכאורה של איסוף מודיעין, כשהיא נמצאת מבלי ידיעתה בלב שטח עוין. במהלך המארב, כוחות דאעש בידדו את הצוותים של השיירה בזה אחר זה, והרגו 4 חיילים אמריקנים ו-5 חיילים ניז'רים. לולא הגעת מטוסי קרב צרפתים ברגע האחרון ממאלי, הכוח האמריקני היה מושמד כולו. המארב עורר סערה גדולה בארצות הברית, שכן נוכחות כוחות צבאיים אמריקנים בניז'ר במשימות קרקעיות לא הייתה ידועה כלל לרוב הפוליטיקאים, וניז'ר נחשבה בכלל למדינה שקטה יחסית ביחס לשכנותיה.
כ-4 חודשים לאחר המארב - כשהחקירה האמריקנית הצבאית עדיין נמצאת בעיצומה, דאעש בסהרה פרסם סרטון ערוך שמורכב ברובו ממצלמת הקסדה של אחד החיילים האמריקנים שנהרגו, והפך לסנסציה בינלאומית כאשר קטעים מהסרטון פורסמו במאות כלי תקשורת שדנו במה שנראה כהפקרת חיילים אמריקנים בלב שטח עוין; בן לילה, דאעש בסהרה היה במוקד תשומת הלב המקומית והבינלאומית ונהנה מפופולריות גדולה, כשהוא מאפיל לחלוטין על אל-קאעדה החזק והמבוסס. הדבר בא לידי ביטוי גם בכך שהמדינה האסלאמית חרגה ממנהגה, ופרסמה את הסרטון של דאעש בסהרה בכל האתרים וערוצי התקשורת שלה, חרף היותו מוצר לא-רשמי שלא עבר דרך משרד התקשורת המרכזי. המארב אמנם מיקד את תשומת הלב של הצבא האמריקני והצרפתי על הארגון שספג בעקבות כך אבדות רבות, אך מאידך הוביל לגידול מהיר בכוחו. בהמשך, ארגונו של אל-סהראווי עבר לבצע פעולות טרור נועזות יותר (כולל פיגועי התאבדות) נגד צבא מאלי, צבא ניז'ר, הצבא הצרפתי ומיליציות פרו-ממשלתיות ובדלניות של הטוארג, כשבחלק מהמקרים הוא ביצע התקפות משותפות עם אל-קאעדה. במקביל, המצב הביטחוני המדרדר בבורקינה פאסו השכנה בעקבות פעולות אנצר אל-אסלאם, הובילה את דאעש ואל-קאעדה להשתמש באזור הצפוני כבסיס עורפי לפעולות במאלי וניז'ר, ובהמשך אנצאר אל-אסלאם התפצל בין תומכי דאעש לתומכי אל-קאעדה, שהובילו יחדיו את ההתקוממות בצפון, מזרח ודרום המדינה.
הכרה רשמית וסיום החריגה הסאהלית.
במרץ 2019, המדינה האסלאמית הכירה סופית בסניף הסהרה, ומיזגה אותו תחת מחוז מערב אפריקה של הארגון שפעיל באגם צ'אד בהנהגת אבו מוסעב אל-ברנאווי. עם זאת, הפעולות של סניף הסהרה נותרו אוטונומיות לחלוטין בשל המרחק הרב ביניהם. על פי דיווחים, אל-ברנאווי ואל-סהראווי מנסים להרחיב את אזורי הפעילות שלהם זה לעבר זה, במטרה ליצור קשר קבוע שיסייע להם במאבק. בין 2019 ל-2021, ארגונו של אל-סהראווי ביצע מספר התקפות קטלניות ביותר על בסיסי צבא ושיירות צבאיות בניז'ר, מאלי ובורקינה פאסו, והפך למתחרה לאל-קאעדה מבחינת כוח, גודל ויכולות.
בינואר 2020, סכסוכים פנימיים בתוך חטיבת מסינה של אמאדו קופה (המזוהה עם אל-קאעדה), הובילו לעריקת לוחמים לדאע"ש בסהרה, ושיאם היה בעריקת קבוצה של 60 לוחמים בבת אחת באזור נמפלה במחוז ג'וסי שבמרכז מאלי. העריקות הובילו להתנגשויות במהלך פברואר בין חטיבת מסינה ללוחמים החדשים של דאעש במחוז מופטי ומחוז ג'וסי במאלי, והעימותים גלשו במהירות לתוך בורקינה פאסו.
בתגובה לניסיונות גישור, עבד אלחכים אל-סהראווי שהיה אחראי על הפעילות הדאע"שית בבורקינה, דרש מאמדו קופה פיצויים בגין הרג לוחמיו. הצעת הפיוס נדחתה על ידי ההנהגה של אל-קאעדה בסאהל, והעימותים בינה לבין דאעש התפשטו במהירות מאזור לאזור, בעקבות מחלוקת אידאולוגית וותיקה בין הארגונים על היחס לאוכלוסייה המקומית, החלת חוקי השריעה והוצאות להורג פומביות.
בין מאי ליוני, העימות הגיע לנקודת האל-חזור לאחר התנגשויות כבדות במחוז גאו, ועד אוגוסט הפך למלחמה כוללת וגלויה בה נהרגו מאות ג'יהאדיסטים משני הצדדים. דאעש האשים את אל-קאעדה ומנהיגיו בכפירה ובגידה באסלאם בשל העובדה שהוא מבצע תכופות משא ומתן עם ממשלת מאלי (עסקאות חילופי שבויים למשל), ואל-קאעדה מצידה האשימה את דאעש ככת של ח'וארג' שדרכיה האכזריות מנוגדות לאסלאם. בכך הסתיימה ברית "החריגה הסאהלית", והארגונים הפכו ליריבים מרים בדומה לשאר שלוחות הארגונים ברחבי העולם. אל-קאעדה שמרה על הדומיננטיות שלה במרבית מאלי צפון ומערב בורקינה פאסו וצפון חוף השנהב, בעוד שדאע"ש השיג דומיננטיות במערב ניז'ר, דרום-מזרח מאלי וצפון-מזרח בורקינה פאסו. במקביל ליריבות עם אל-קאעדה, דאעש בסהרה החל להתמקד גם באוכלוסייה אזרחית שמתנגדת לפעולותיו, וביצע מספר מעשי טבח ענקיים בין 2020 ל-2021 בכפרים של בני הז'רמה בניז'ר.
פיקוד, גודל והרכב אתני.
המייסד והמנהיג של דאעש בסהרה היה עדנאן אבו ואליד אל-סהראווי עד מותו בשנת 2021. שדרת הפיקוד הבכירה הייתה מורכבת בעיקר מג'יהאדיסטים סהראווים, טוארגים וערבים שהצטרפו לעדנאן עוד בראשית דרכו, וכללה את: עבד אלחכים אל-סהראווי שנחשב לפנים האכזריות של הארגון ומפורסם בהוצאות להורג שלו, ריסה אל-סהראווי ודובר הארגון עמר אל-סהראווי, הג'יהאדיסטים הטוארגים-ערבים טינקה, איקאריי ואבו בכר אולד אבידין, חטאב אל-מאוריטני ומספר ג'יהאדיסטים פולאנים שהבולטים שבהם הם אבו דרדר ואיליאסו ג'יבו. בעקבות מוות טבעי וחיסול או שביה של חלק משדרת הפיקוד הבכירה על ידי הצבא הצרפתי והצבא הניז'רי, הזהות של שדרת הפיקוד הנוכחית אינה ידועה. לג'יהאדיסטים ערבים ממרוקו, מאוריטניה ואלג'יריה, יש מעמד מיוחד בארגון בשל ידיעת השפה הערבית, והם משמשים כמטיפים. שדרת הפיקוד השנייה והשלישית של מפקדים אזוריים ומפקדי שטח, מורכבת ברובה מפולאנים, סונגהאים וטוארגים. הארגון ידוע גם בכך שבחורים צעירים ואפילו נערים משתלבים במהירות בהיררכיה הפיקודית שלו, כשהם משמשים כמתווכים בין הארגון לבין הקהילות והכפרים שמהם באו ומכירים טוב יותר את הגאוגרפיה והדינמיקה המקומית.
דאעש בסהרה מגוון מאוד מבחינה אתנית, וקולט לשורותיו לוחמים מכל הקבוצות המקומיות: ערבים, ברברים (בפרט הטוארגים), פולאנים, סונגהאים, זרמה, גורמה, האוסה ועוד. בשורותיו גם מספר לא ידוע של ג'יהאדיסטים זרים.
שתי הקבוצות הדומיננטיות ביותר בארגון הן הטוארג והפולאני, כשלוחמי הקבוצה האחרונה מהווים לפחות כשליש מהארגון. בשל כך, הארגון באופן כללי מחולק לשתי חטיבות עיקריות: החטיבה הטוארגית והחטיבה הפולאנית; חלוקה זאת מאפשרת ללוחמים לשהות עם דוברי שפתם, אך אינה מונעת מהם להשתלב יחדיו במהלך התקפות גדולות ובהתאם לצורך המבצעי בשטח לפי פקודות ההנהגה. חרף הגיוון האתני, בעיני האוכלוסייה המקומית בסאהל הארגון מזוהה בעיקר עם בני הפולאני, מה שמוביל לעיתים קרובות את בני הטוארג והדוגון להאשים את כלל הפולאנים כתומכי טרוריסטים ולהצדיק את מעשי הטבח והשוד שלהם.
בעת הקמתו של הארגון במאי 2015 לאחר הפיצול מאל-מוראביטון, דאעש בסהרה מנה על פי הערכות 50–100 לוחמים בלבד. עד תחילת 2017, ההערכה הייתה שהארגון מונה 300 לוחמים. באפריל 2018, המרכז ללחימה בטרור של האקדמיה הצבאית האמריקנית העריך שהוא כבר מונה לפחות 425 לוחמים. עם זאת, סביר להניח שההערכות נמוכות בהרבה מהמספר האמיתי. סדרת ההתקפות בקנה מידה גדול שבוצעו במאלי, ניז'ר ובורקינה פאסו בין 2019 ל-2021 כמו גם גלי עריקות מאל-קאעדה, מצביעות על כך שמספר חברי הארגון עשוי לעלות על 1,000 לוחמים. כך למשל, בתמונות שפורסמו במרץ 2022 משבועת האמונים של הסניף לח'ליפה השלישי אבו חסן אל-האשמי, נראו לפחות 600 לוחמים. מעבר ללוחמים, לארגון יש מעגל ניכר של תומכים ואוהדים בקרב האוכלוסייה המקומית. על פי הצהרות של הצבא הצרפתי, בחצי עשור נהרגו למעלה מ-350 פעילים של דאעש בסהרה בשיתוף עם צבאות מאלי, ניז'ר ובורקינה פאסו.
אזורי פעילות.