בספטמבר 2020 עלתה הסדרה גם ל"נטפליקס". בשנה זו אף נודע כי נטפליקס וחברת ההפקות DR מתכננות להפיק עונה רביעית לסדרה. ביוני 2022 יצאה לנטפליקס העונה הרביעית תחת הכותרת "", כסדרה נפרדת.
מפלגות וכלי תקשורת בסדרה.
בעוד המפלגות הפוליטיות המוצגות ב"הממשלה" הן בדיוניות, יש בהן "מאפיינים זהים לחיים האמיתיים" והן למעשה מבוססות על מפלגות המהוות חלק מהמפה הפוליטית בדנמרק:
בעקבות הבחירות לפרלמנט הדני שנערכו ב-2011, הוקמה קואליציה משותפת של הסוציאל-ליברלים והסוציאל-דמוקרטים תוך התבססות על תמיכה פרלמנטרית של ה-Red-Green Alliance מהאופוזיציה. עם הקמת הקואליציה, הפכה נציגת הסוציאל-דמוקרטים הלה ת'ורנינג שמידט לאישה הראשונה בתפקיד ראש הממשלה (בסדרה, בניגוד למציאות, מפלגת השלטון היא דווקא המפלגה הסוציאל-ליברלית).
גם לכלי התקשורת הבדיוניים בסדרה זיקה ברורה למציאות: ערוץ השידור הציבורי TV1 מבוסס על DR1, הצהובון "אקספרס" מבוסס על העיתון הדני Ekstra Bladet והערוץ המסחרי TV2 הוא בעל מאפיינים דומים מאוד ל-TV 2 האמיתי.
שם הסדרה.
"בורגן" (Borgen) הוא כינויו של ארמון כריסטיאנסבורג הניצב בבירת דנמרק, קופנהגן, וממנו פועלות שלוש הרשויות השלטוניות במדינה: הפרלמנט, הממשלה ובית המשפט העליון. זהו הבניין היחיד בעולם שמשמש לאירוח שלוש זרועות השלטון. בעולם, נהוג לתרגם את שם הסדרה בפשטות ל"ממשלה". פירוש המילה Borgen הוא "הטירה".
ביקורות.
בעולם.
הסדרה נחלה הצלחה הן בקרב המבקרים והן מצד הקהל. בנוסף לדנמרק, הפכה "הממשלה" ללהיט בבריטניה והייתה לאחת ממספר סדרות דניות שעשו זאת. מגי בראון מ"הגארדיאן" הבריטי ציינה את הדמויות הנשיות החזקות בסדרה, כמו גם כסיבות להצלחתה. ג'יין מריק מה"אינדפנדנט" פרסמה רשימה של נקודות דמיון בין קווי העלילה בעונה השנייה לבין אירועים אמיתיים מחיי היומיום של הפוליטיקה הבריטית, על רקע סיום שידור הסדרה בבריטניה.
גם בקרב המבקרים בארצות הברית התקבלה הסדרה באור חיובי למדי, כאשר ב"ניוזוויק" הכתירו את "הממשלה" בתור והסופר סטיבן קינג דירג את הסדרה בטורו ב"אנטרטיינמנט ויקלי" בראש רשימת עשר הסדרות הטובות ביותר שבהן צפה ב-2012. גם מצד "הניו יורק טיימס" קצרה הסדרה שבחים, ותוארה כ, אשר .
עם זאת, התגובות בתקשורת הדנית לעונה השלישית של הסדרה היו פחות חיוביות באופן בולט בהשוואה לשתי העונות שקדמו לה, ושם קיבלה ציונים בינוניים של 3/6 כוכבים על ידי מספר מבקרים. היומון הדני Politiken גרס שהעונה השלישית . יומון אחר, Berlingske, טען כי בעוד העונה השלישית . הטבלואיד הדני BT, לעומת זאת, קבע שהסדרה ועם שידור העונה השלישית . הביקורת הגיעה לאחר מספר חודשים שבהם קווי עלילה מתוך העונה השלישית – באופן חסר תקדים לסדרת דרמה דנית – הציתו כותרות בתקשורת המקומית וגררו ויכוחים עזים בפוליטיקה הדנית על נושאים כמו זנות וחוות חזירים. הדבר בא לידי ביטוי בהאשמות שהוטחו מצד קולגות ועיתונאים נגד הפוליטיקאית הדנית מאי הנריקסן, חברת פרלמנט ממפלגת השמרנים, בטענה שקידמה הצעת חוק לעיגון זכויותיהן של זונות בהשראת הסדרה.
בישראל.
יחימוביץ' עצמה, בעת כהונתה כראשת האופוזיציה וכיו"ר מפלגת העבודה, המליצה לקוראים בדף הפייסבוק ובאתר האישי שלה על צפייה בסדרה:
פרסים.
רשימת הפרסים בהם זכתה הסדרה כוללת את פרס הפריקס האיטלקי (Prix Italia) לסדרת הדרמה הטובה ביותר ב-2010; בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה-קרלו, זכתה סידסה באבט קנודסן בקטגוריית השחקנית בסדרת דרמה ב-2011, וב-2013 זכתה "הממשלה" בקטגוריית סדרת הטלוויזיה האירופאית הטובה ביותר; בפסטיבל FIPA הצרפתי זכתה ב-2011 בקטגוריות הסדרה הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר; מטעם האקדמיה הבריטית לטלוויזיה, זכתה הסדרה בקטגוריית הסדרה הבינלאומית הטובה ביותר ב-2012; בנוסף, הייתה הסדרה מועמדת ב-2012 לפרס אמי הבינלאומי בקטגוריית השחקנית לקנודסן, אולם בסופו של דבר לא זכתה.
עיבוד אמריקאי.
בספטמבר 2011 הוכרז שרשת NBC תפיק רימייק אמריקאי של "הממשלה", כאשר את פרק הפיילוט יפתחו שני כותבי "אורות ליל שישי", דייוויד הודגינס וג'ייסון קייטימס. גרסת הרימייק מעולם לא יצאה לפועל, אולם בנובמבר 2013, אישר יוצר הסדרה אדם פרייס ש-HBO ו-BBC Worldwide צפויות להתחיל בהפקת עיבוד אמריקאי של הסדרה.
הלמהולץ
חגית רכבי ניקוליבסקי
חגית רכבי ניקוליבסקי (נולדה ב-1 בינואר 1951) היא במאית, מחזאית, תסריטאית, דרמטורגית ומורה לתיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה.
חגית רכבי נולדה בתל אביב, בת לשולמית ושלמה פורמן. גדלה ברמת גן, שבה התגוררה עד גיל עשר, אז עברה לגבעתיים. למדה בבית הספר היסודי נווה יהושע ברמת גן ואחר-כך בבית הספר היסודי דוד שמעוני בגבעתיים ובתיכון קלעי גבעתיים. מילדות רצתה לשחק, לכתוב ולביים, ועשתה זאת במסגרות של בית הספר ותנועת הנוער.
עוד לפני שידעה לקרוא, אמה נהגה לקרוא לה את השירים המחורזים מתוך ספרה של קדיה מולודובסקי "פתחו את השער", הם קסמו לה והיא ידעה אותם בעל פה. גיבורי שיריה של מולודובסקי הם ילדים יהודים החיים בפרבר עני של ורשה שלפני מלחמת העולם השנייה. באמצעות הדמיון הם מוצאים מפלט מהמצוקה והעוני. לימים עיבדה וביימה את המחזה הראשון שלה, "פתחו את השער", על בסיס שיריה של מולודובסקי (תיאטרון אורנה פורת, 1975).
שירתה בנח"ל בגרעין רם (1968-70). למדה בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב, במגמת בימוי (1970-74). בין מוריה היו יוסי יזרעאלי, עדנה שביט ומייקל אלפרדס. בתום לימודיה עבדה כמורה לתיאטרון בניידת אמנויות של עליית הנוער הסוכנות היהודית (1974-77).
בשנה השלישית ללימודיה עברה קורס בתיאטרון ילדים עם אורנה פורת, השחקנית המייסדת והמנהלת של התיאטרון לילדים ולנוער (שלימים נקרא "תיאטרון אורנה פורת"). בתום הסמסטר הציעה לה פורת משרה בתיאטרון. בצד עבודתה כמנהלת הצגות וכעוזרת במאי, קיבלה גם הזדמנות ראשונה לביים. בשנת 1978 נענתה להצעתו של עודד קוטלר, מנהל תיאטרון חיפה, ועברה לחיפה להוביל קבוצת שחקנים צעירים לפרויקט תיאטרוני בשכונת נווה יוסף, שגם עשו עבודה קהילתית.
הייתה מורה לתיאטרון (עיבוד ובימוי) בסמינר הקיבוצים ובאוניברסיטת תל אביב (1995-1975).
ב-1978 כתבה וביימה את המחזה הסאטירי "איזה נוער" בתיאטרון אורנה פורת, רוויו מוזיקלי, מערכונים ושירים, שנחל הצלחה רבה, צולם ושודר בטלוויזיה החינוכית. בעקבותיו החלה לעבוד בטלוויזיה. היא יוצרת, תסריטאית ובמאית של הפינה "על הברזלים" בטלוויזיה החינוכית. הגישה פינה על תיאטרון בתוכנית "זהו זה!". שימשה כבמאית שחקנים בתוכניות "טלאפלא" ו"מועדון החתול שמיל". כתבה תסריטים לתוכניות: "קריאת כיוון", "עניין של זמן", "ארץ מולדת","קשר משפחתי", "אנשים במיל".
נכון לשנת 2013, כתבה או ביימה כחמישים הצגות לילדים לנוער ולמבוגרים. שלושה מהמחזות שלה ("איזה נוער", "אליעזר בעל החלומות", "שמוליק של זהרה") יצאו בדפוס במהדורה של תיאטרון אורנה פורת וצולמו במלואם לטלוויזיה החינוכית והוקרנו עשרות פעמים.
רכבי ניקוליבסקי שימשה כמנהלת אמנותית של פסטיבל חיפה להצגות ילדים (1996). כיהנה כמנהלת כללית ואמנותית של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער בשנים 2003-1997. במסגרות אלה הייתה אחראית על תכנון ויזום רפרטוארי וליווי דרמטורגי של מחזאים.
הייתה ממקימי "אסיטז'" ישראל - הסניף הישראלי של הארגון הבינלאומי לתיאטרוני ילדים, וכיהנה כיו"ר שלו (2010-1995). הייתה בין מייסדי פרס הבמה לילדים ונוער, יוזמה משותפת של עמותת אסיטז' ומינהל התרבות במשרד התרבות והספורט. הפרסים מחולקים מדי שנה מאז שנת 2005/6 בכ-15–20 קטגוריות שונות.
הייתה חברת הוועד המנהל של ארגון "אסיטז'" העולמי, במשך שתי קדנציות (2003-1997).
הרצתה על תיאטרון הילדים הישראלי וחשפה אותו בביקוריה בארצות רבות.
שימשה כלקטורית ודרמטורגית בפסטיבל חיפה, בתיאטרון המדיטק ובתיאטרון אורנה פורת.
הייתה חברה במדור התיאטרון של מנהל התרבות, משרד התרבות (2013-2004).
מלמדת ומביימת בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. הייתה מורה לבימוי וכתיבה לשחקנים במרכז ביכורי העתים (עיריית תל אביב) (2004-5). לימדה עיבוד וכתיבה לתיאטרון ילדים באוניברסיטת תל אביב, בסדנאות הבמה ובסדנאות מזדמנות למורים וסטודנטים, וקיימה חוגי נוער רבים.
חיים אישיים.
רכבי ניקוליבסקי נשואה ואם לשניים. בתה אלה היא במאית תיאטרון.
משמר המולדת הדני
משמר המולדת הדני (בדנית: Hjemmeværnet – HJV) הוא הזרוע הרביעית של כוחות ההגנה של דנמרק. באופן רשמי תפקידו לעסוק רק בהגנה על שטחה של דנמרק, אך מאז 2008 הוא גם מסייע לפעולותיו של הצבא המלכותי הדני באפגניסטן ובקוסובו. השירות במשמר המולדת הוא התנדבותי וללא תשלום, אף-על-פי שהמשרתים במשמר מקבלים החזר על ימי היעדרותם ממקום העבודה, על הוצאות נסיעה ועל הוצאות בסיסיות אחרות. צוותי הסדנאות והמחסנים והקצינים הבכירים כן מקבלים תשלום. גיסות הנשים הבלתי חמושות (Lottekorpset) התמזגו ב-1989 עם משמר המולדת שכוח האדם שלו עד אז היה גברי בלבד ובכך נוצר הכוח שכיום משרתים בו שני המינים.
בראש שרשרת הפיקוד של משמר המולדת נמצא פיקוד משמר המולדת (Hjemmeværnskommandoen), שלא כמו פיקוד הצבא המלכותי הדני, פיקוד הצי המלכותי הדני ופיקוד חיל האוויר המלכותי הדני, הוא כפוף ישירות למשרד ההגנה. רק בעתות חרום ובזמן מלחמה לוקח פיקוד כוחות ההגנה של דנמרק את הפיקוד על משמר המולדת.
מאז מאי 2010 עומד בראש משמר המולדת מיג'ור גנרל פין וינקלר (Finn Winkler) ובדרך כלל שותף לפיקוד על המשמר גם חבר הפרלמנט הדני כסמכות אזרחית.
מבנה ארגוני.