גלוסמן נולד וגדל בבאר שבע להורים שעלו מדרום אמריקה. הוא ספג בבית ההורים השפעות מוזיקליות שונות, בעברית ובספרדית. אחותו הייתה כבר בילדותם פסנתרנית קלאסית, והוא החל ללמוד נגינה על כינור בגיל 6, למד נגינה קלאסית על כינור עד גיל 18 אצל מורים שונים וניגן על כינור בתזמורת הפילהרמונית הצעירה. כשהיה בן 15 בערך נחשף למוזיקה אחרת שאינה קלאסית והחל לנגן גם בגיטרה ובס.
הוא מציין שבאותה תקופה, במקביל לנגינה בכינור הוא נמשך גם לעולם הרוק, ובעיקר למוזיקה מסוגת הפרוגרסיב מטאל. למד בבית הספר התיכון מקיף א' באר שבע. במסגרת ההכנה לשירות בצה"ל גלוסמן ניגש לבחינה ללהקה צבאית כבסיסט ובמקביל נבחן ככנר לצורך קבלת מעמד של מוזיקאי קלאסי מצטיין. הוא לא עבר את הבחינה כבסיסט והתקבל ככנר אבל למרות זאת לאחר הגיוס הוא התקבל ללהקה צבאית ושימש בסיסט לאורך השירות, במהלכו זנח חלקית את הנגינה בכינור.
תחילת הקריירה במוזיקה.
לאחר השחרור מצה"ל החל גלוסמן לנגן בלהקה של אפרים שמיר, ובתוך זמן קצר החל להופיע עם אמנים רבים, תחילה עם מוזיקאים ותיקים כמו שלמה גרוניך ושלמה יידוב ובהמשך עם מוזיקאים שנחשבים בתחום המיינסטרים: עידן רייכל, אמיר דדון, עידן חביב ועוד. הוא המשיך להופיע בנגינה עם אמנים שונים, בין היתר עם להקת מרסדס בנד, גם לאחר שהוציא את אלבומי הסולו שלו. מתגורר בתל אביב.
אלבומים.
בשנת 2018 יצא האלבום the ceiling - אלבום בכורה בשפה האנגלית. בהפקת נועם חבקין (ידוע בכינוי "nomok").
באוקטובר 2019 ראה אור האלבום מישהו בדלת - אלבומו הראשון בשפה העברית. הושפע מיוצרים כמו הביץ' בויז, פול מקרטני, בי ג'יז ועוד. האלבום זכה לשבחי המבקרים, בין היתר נכתב עליו: "הכתיבה והשירה בעברית מוציאות ממנו ממד נוסף – כעת המולטי אינסטרומנטליסט הזה נשמע כמו המשך טבעי לרוק הישראלי הרך של שנות ה־90".
האלבום השלישי שלו everything's worth it - ראה אור באפריל 2021.
מתוך אלבומו הראשון שני השירים: Creature ו־Magic Trick שולבו בפלייליסטים פופולריים וצברו מיליוני האזנות בספוטיפיי.
האחים זנגאקי
האחים זנגאקי (באנגלית: Zangaki Brothers) היו שני אחים ממוצא יווני, שפעלו כצלמים במצרים ובאלג'יריה, משנות ה-60 של המאה ה-19 ועד שנות ה-90. הם התמחו בצילום אנדרטאות וסצנות מחיי היום-יום, הפקת הדפסים למסחר התיירותי. מדי פעם הם עבדו עם הצלם היפוליט ארנו על הפרויקט של תעלת סואץ.
חיים וקריירה.
מעט ידוע על האחים זנגאקי, מלבד ראשי התיבות שלהם, וכי הם פעלו במצרים מחוץ לאזור פורט סעיד וקהיר מסביבות שנות ה-60 ועד שנות ה-90 לפחות. רבים מתצלומי זנגאקי חתומים בראשי תיבות של אחיו או מקום עסקו, למשל, "C. Zangaki" או "Zangaki, Cairo" או מדי פעם "A. Zangaki".
בעבר האמינו ש"א. זנגאקי" הוא צלם יחיד. עם גילוי שלט עם השם "אדלפוי זנגקי", הוכר כי מדובר באחים. מאמינים ששמותיהם היו ג'ורג' וקונסטנטינוס (או קוסטאס). כמה חוקרים מאמינים שהם נולדו באי מילוס, בעוד שאחרים טענו שהם קפריסאים. עם זאת, אין ראיות סופיות הנוגעות למקום ותאריך הלידה שלהם. גם לא ברור איך הם הגיעו ללמוד צילום. עם זאת, זמן קצר לאחר הגעתם למצרים הם הפכו לצלמים מבוססים עם סטודיו בקהיר ובפורט סעיד.
בשנות ה-50 של המאה ה-19, נסיעות תיירים למצרים יצרו ביקוש רב לצילומים כמזכרות. קבוצה קטנה של צלמים מוקדמים, רובם ממוצא צרפתי, התמקמה בקהיר ובעמק הנילוס כדי לנצל את הדרישה הזו. בין הצלמים החלוציים הללו נמנו פליקס בונפיס (1831–1885); גוסטב לה גרה (1820–1884), אמיל בכר (אחיו אנרי חתום על כמה מתצלומיו; פעיל 1860–1890); האחים הבריטים-איטלקים אנטוניו באטו (בערך 1832–1906) ופליצ'ה באטו (1832–1909) והיפוליט ארנו (פעיל בין 1860 ל-1890).
תצלומים שצולמו על ידי האחים זנגאקי נמצאים בדרך כלל באלבומי תיירים שנאספו במזרח התיכון במחצית השנייה של המאה ה-19. מהסטודיו שלהם בפורט סעיד, הם היו במיקום אידיאלי למכור לאירופאים המבקרים במצרים כחלק מסיבוב הטיול הגדול. האחים זנגאקי נסעו לאורך הנילוס בליווי עגלת חדר חושך רתומה לסוס כדי לתעד את הנוף, הארכיטקטורה והאירועים במצרים. התמונות כללו את הפירמידות או הספינקס והערים, סואץ או אלכסנדריה, כמו גם צילומים של חיי היומיום במצרים, כמורה ותלמידים, גברים ליד הנילוס או נשים בבית.
ייתכן שהם עבדו עם צלם צרפתי, היפוליט ארנו, בפרויקט תיעוד עבודות של בניית תעלת סואץ. רוב החוקרים מאמינים שארנו היה הצלם הרשמי של סואץ ושייתכן שהאחים זנגאקי סייעו לו, עם זאת, האופי המדויק של מערכת היחסים ביניהם אינו ברור שכן הביוגרפיה של ארנו אינה ברורה בדיוק כמו זו של האחים זנגאקי. עם זאת, מערכת היחסים התפרקה כאשר בשנת 1874, ארנו פתח בהתדיינות נגד האחים זנגאקי והאשים אותם בגזילת הקניין הרוחני שלו. ארנו הצליח וב-29 ביוני 1876, בית המשפט של איסמעיליה, הכיר בהם כ"אשמים בגרימת נזק לרכוש אמנותי ותעשייתי ובתחרות בלתי הוגנת."
הכרה.
ידוע שהאחים זנגאקי "הפיקו כמה מהתמונות המשובחות ביותר של מצרים הוויקטוריאנית המאוחרת." התמונות שלהם ממצרים של סוף המאה ה-19, אף שהופקו למכירה לסחר התיירים האירופי הפורח למצרים, זוכים להערכה רבה על ידי היסטוריונים ואספנים על התובנות שלהם על החיים באותה תקופה.
איזידור שטרק
איזידור שְטֶרק (בהונגרית: Sterk Izidor; פשט, 29 באוקטובר 1860 – בודפשט, 8 בספטמבר 1935) היה אדריכל יהודי-הונגרי, מאסטר בסגנון אר נובו.
ביוגרפיה.
איזידור שטרק נולד במשפחה יהודית כבנם של ליפוט שטרק ויוליה הרצוג (1834–1908) הוא למד באוניברסיטה הטכנית בווינה. פתח משרד אדריכלים בבודפשט ב-1892 ותכנן מספר בתי דירות, חנויות כלבו ומפעלים (למשל. רחוב פרנץ דיאק 13-11 - רחוב Bécsi מס' 5, חנות הספרים בדרך Üllői של האחים רוואי).
אחד מבנייני מלונות האר נובו האחרונים בבודפשט בצד המערבי של הדנובה הוא מלון גלרט בבודה עם ספא גלרט, שנבנה בשיתוף פעולה בין ארמין הגדוש - ארתור שבשטין - איזידור שטרק. השילוב של שתי הפונקציות (מלון ומרחצאות ספא) אינו יוצא דופן בשום אופן לתקופה, אבל פרויקט זה הוא המשולב ביותר והמייצג ביותר שם. הקומפלקס נבנה משנת 1909 אך נמסר רק בשנת 1918 בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הריזאליט של המבנה בעל הבלוק הגדול (הריזאליט - באנגלית - Avant-corps - הוא חלק בולט ממישור חזית הבניין, כלומר במישור הבניין, הנמשך בדרך כלל בגובה המבנה כולו. הוא משמש לחלוקת שורת הפנים הארוכה בצורה אנכית, ובכך מחייה את האפקט האופטי של הבניין) מסמן את הכניסות המעוטרות למלון ולספא. פנים הספא מעוטר בשפע ויטראז'ים וקישוטי קרמיקה של מפעל ז'ולנאי ההונגרי. אגף הנשים נהרס על ידי פגז שנורה לתוכה במלחמת העולם השנייה, אך האריח התרמי הכחול וחיפוי הפסיפס של חלק אגף לגברים עדיין מציגים את התמונה המקורית מהבנייה.
איזידור שטרק הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
פרידריך זילכר
פרידריך זילכר (בגרמנית: Philipp Friedrich Silcher, 27 ביוני 1789 - 26 באוגוסט 1860, טובינגן) היה מנצח ומלחין גרמני.
ביוגרפיה.
פרידריך זילכר נולד בעיירה ליד שטוטגרט. הוא היה מעוניין להיות מורה אך לאחר שבלודוויגסבורג פגש את קרל מריה פון ובר החליט על קריירה מוזיקלית. הוא למד הלחנה ונגינת פסנתר אצל קונרדין קרויצר ויוהאן נפומוק הומל.
בשנת 1817 זילכר מונה למנהל המוזיקלי של אוניברסיטת טובינגן.
זילכר היה בין התומכים הבולטים של שירת מקהלה. הוא אסף שירי עם גרמנים רבים. הם נקלטו בחיי יום יום של הגרמנים ונשמעים עד היום.
בשנת 1829 זילכר הקים Akademische Liedertafel וניהל אותה עד מותו.
בין השירים של זילכר נמנים Muss i denn, Ich hatt' einen Kameraden, Alle Jahre wieder ועוד.
אסטרואיד 10055 נקרא על שמו.
איגן
זכרון אהרן
ראש ההגנה (דנמרק)
ראש ההגנה (בדנית: Forsvarschefen או בקיצור FC) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של דנמרק. באופן רשמי הוא כפוף למלכת דנמרק, אולם בפועל הוא כפוף לשר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת דנמרק. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
ראש ההגנה הוא הקצין היחיד בצבא בדרגת גנרל (ארבעה כוכבים) או אדמירל. המפקד העליון הנוכחי הוא פלמינג לנטפר שנכנס לתפקידו ב-1 בדצמבר 2020.
לראש ההגנה כפופים מפקדי הצבא המלכותי הדני, חיל האוויר המלכותי הדני, והצי המלכותי הדני. בעיתות שלום משמר המולדת הדני ושירות הביון הדני כפופים ישירות למשרד ההגנה, אולם בזמני מלחמה מוכפפים גם גופים אלו לראש ההגנה.
מאז ייסוד התפקיד הועבר באופן מחזורי בין גנרלים מהצבא, מחיל האוויר ומהצבא. החל משנת 2012 בוטל הנוהג וראש ההגנה נבחר באופן ישיר בלי קשר להשתייכותו.
המזכיר החברתי של הבית הלבן
המזכיר החברתי של הבית הלבן הוא האחראי על התכנון, התיאום והביצוע של אירועים חברתיים רשמיים ב, מעונו הרשמי ומקום העבודה העיקרי של נשיא ארצות הברית.
מהות התפקיד.
המזכיר החברתי הוא ראש המשרד החברתי של הבית הלבן, הממוקם ב. המזכיר החברתי מתכנן את כל האירועים המתנהלים בבית הלבן, החל מאירועים פשוטים כמו ביקורו של אדם יחיד וכלה בארוחות ערב ליותר מ-200 אורחים.
הוא עובד יחד עם הסדרן הראשי של הבית הלבן ועם פקידים מיוחדים מטעם מחלקת המדינה של ארצות הברית כדי לתכנן אירועים ממלכתיים, וכן מתאם עם משרד הגרפיקה והקליגרפיה של הבית הלבן את יצירת ההזמנות המיוחדות הנצרכות לאירועים.
סטיבן פורסט
סטיבן נלסון פורשטיין (באנגלית: Stephen Furst; 8 במאי 1954 - 16 ביוני 2017) היה שחקן, מפיק ובמאי אמריקני.
קריירה.
קריית משחק.