שותפות ביתית / קוהביטציה רשומה (Registered Cohabitation / Domestic Partnership) היא הסדר שבמסגרתו מספר מוגבל יותר של זכויות וחובות והכרה משפטית מצומצמת יותר ניתנים לבני זוג הרשומים כמתגוררים יחדיו מבלי להינשא או לבוא באיחוד אזרחי. צורה זו של רישום פתוחה לרוב הן לבני זוג ממין שונה והן לבני זוג בני אותו מין, והיא דורשת מהם הוכחה לכך שהם גרים ביחד במשך תקופת זמן מוגדרת, על-מנת שיוכלו להירשם. במדינות מסוימות מעמדה החוקי של שותפות ביתית שווה כמעט לחלוטין לזו של נישואים, למשל באוסטרליה ובניו זילנד, וכן במדינות ארצות הברית אורגון, וושינגטון, נבדה וקליפורניה. קוהביטציה רשומה בכל הנוגע לבני זוג מאותו מין הוכרה, למשל, באנדורה (2005) ובקרואטיה (2003).
הטרמינולוגיה סביב איחודים מסוג אלה עדיין נמצאת בהתפתחות, ולא ניתן להסיק משמו של ההסדר על רמת הזכויות ותחומי האחריות המגולמים בתוכו, ואלה משתנים באופן ניכר ממדינה למדינה. ישנן כמה רשויות מחוקקות שייסדו הסדר מסוג זה באופן וולונטרי, ומבלי שידרשו לכך מטעם בית משפט. על אף שבמקומות מסוימים נעשה הדבר על מנת ליצור הכרה חוקית בזוגיות חד-מינית, שותפות רשומה יכולה להוות הסדר חוקי גם בין זוגות הטרוסקסואלים, או בין בני-משפחה (למשל: אח ואחות המתגוררים יחדיו במשך תקופה ארוכה).
שותפות ביתית / קוהביטציה שאינה רשומה (Unregistered Cohabitation) היא הסדר שבמסגרתו זכויות וחובות מוגבלות למדי מוענקות אוטומטית לאחר תקופת זמן מסוימת של מגורים משותפים. זכויות אלה כמעט תמיד מוענקות הן לזוגות בני מינים שונים והן לבני זוג מאותו מין. קוהביטציה שאינה רשומה בכל הנוגע לבני זוג מאותו מין הוכרה, למשל, בהונגריה (1996), פורטוגל (2001), ואוסטריה (2003).
טענות בעד ונגד הסדרי איחוד אזרחי.
התומכים באיחוד אזרחי טוענים, כי הסדר מסוג זה מעניק ללהט"בים שוויון זכויות ומשווה את מעמדם החוקי לזה של זוגות נשואים. אחרים מבקרים את ההסדר, וטוענים שהוא מייצר מעמד בלתי-שוויוני ומפלה זוגות חד-מיניים אל מול זוגות נשואים, במיוחד בתחום זכויות האימוץ. ישנם מתנגדים לזכויות להט"ב המבקרים את האיחוד האזרחי בטענה שכיוון שמעניק שוויון זכויות מלא, מדובר למעשה בהסדר של נישואים חד-מיניים בשם אחר.
בקהילות להט"ב רבות לא רואים בהסדרים של איחוד אזרחי תחליף לנישואים. איוואן וולפסון, פעיל זכויות אדם ומייסד הארגון האמריקאי "החופש להינשא", אמר כי "נישואים בארצות הברית הן איחוד אזרחי, אך מה שנהוג לכנות איחוד אזרחי איננו נישואים. היות שזה לא מוּכר בחוק ברוב המקומות, מדובר בהצעה היפותטית למנגנון חוקי, שנועדה לתת אמנם כמה מההגנות, אך יחד עם זאת למנוע מהומוסקסואלים ולסביות דבר יקר. אין כל סיבה הגיונית לעשות זאת".
מצד שני, התומכים במוסד הנישואים המסורתי רואים את הדברים באופן שונה. רנדי תומפסון, המנהל בפועל של ארגון "הקמפיין למען משפחות קליפורניה" (Campaign for California Families), קרא לאיחוד אזרחי "נישואי הומוסקסואלים תחת שם אחר", וטען שאיחוד אזרחי מעניק ללהט"בים "את כל הזכויות האפשריות לנשואים תחת החוק המקומי". בית המשפט העליון בקליפורניה עמד באחת מפסיקותיו בנושא על תשעה הבדלים הקיימים בחוק המקומי בין נישואים לאיחוד אזרחי.
רשויות המכירות באיחוד אזרחי.
אוסטרליה.
בכל טריטוריות ומדינות אוסטרליה זוגות חד-מיניים המקיימים שותפות ביתית מוּכרים כזוגות דה פקטו, ומקבלים את כל הזכויות להן זכאים זוגות הטרוסקסואלים על-פי החוק הפדרלי. זוגות חד-מיניים יכולים לרשום שותפות ביתית בטסמניה ובויקטוריה, ואיחודים אזרחיים נעשים בטריטוריית הבירה האוסטרלית.
אורוגוואי.
בשנת 2007, לאחר דיון סוער וממושך, אישר הקונגרס באורוגוואי חוק היוצר מרשם של איחוד אזרחי עבור בני זוג מאותו המין, וכן עבור זוגות הטרוסקסואלים שאינם נשואים. ב-1 בינואר 2008 הפכה אורוגוואי למדינה הראשונה באמריקה הלטינית המכירה באיחוד אזרחי, כאשר נכנס לתוקפו חוק האיחוד האזרחי, הקרוי "Ley de Unión Concubinaria". ובאפריל אותה שנה נערך במדינה טקס ראשון של איחוד אזרחי בין בני זוג מאותו המין.
איחוד אזרחי באורוגוואי מעניק כמעט את כל הזכויות להן זכאים זוגות נשואים, לרבות זכויות ביטוח לאומי, זכויות ירושה וכן אפשרויות רישום חזקה ובעלות על רכוש משותף. על-פי החוק, כדי להירשם במרשם האמור נדרשים בני הזוג לחיות יחד חמש שנים לפחות. החוק עבר ב-19 בדצמבר 2007, ונשיא המדינה טאבארה ואסקס חתם עליו שמונה ימים לאחר מכן. חוק שעבר לאחר מכן בנפרד, התיר אפשרות של אימוץ לזוגות חד-מיניים, ואורוגוואי הייתה לחלוצה באמריקה הלטינית גם בנושא זה.
בשנת 2013 אושרו נישואים חד מיניים.
אירלנד.
ממשלת אירלנד הודיעה, במהלך דיון שהתקיים בפרלמנט ב-31 באוקטובר 2007, כי תעלה הצעת חוק לאישור איחוד אזרחי בין זוגות חד-מיניים במרץ 2008. הצעת החוק אושרה ביוני באותה השנה, ולפיה יכולים להירשם באיחוז זוגי רק זוגות חד-מיניים. החוק אינו מעניק מעמד שווה לנישואים, שכן הדבר נוגד את חוקת המדינה.
אקוודור.
בשנת 2008 נוסף לחוקת אקוודור חוק המתיר איחוד אזרחי בין שני אנשים, ללא קשר למינם. בכך ניתנו לזוגות חד-מיניים כל הזכויות הניתנות לזוגות הטרוסקסואלים, למעט הזכות לאמץ.
ארגנטינה.
החל משנת 2003 מתירות פרובינציית ריו נגרו והעיר בואנוס איירס שותפות ביתית. העיר ויז'ה קרלוס פאס אשר בפרובינציית קורדובה מכירה בהסכם זה החל משנת 2007. החל משנת 2009 מתאפשר איחוד אזרחי גם בעיר ריו-קווארטו (Río Cuarto), גם היא בפרובינציית קורדובה.
ביולי 2010 אושרו נישואים חד מיניים.
ארצות הברית.
איחוד אזרחי בארצות הברית הוצע לראשונה במדינת ורמונט בשנת 2000. הממשל הפדרלי של ארצות הברית אינו מכיר באיחודים מסוג זה, ולפי "החוק להגנת הנישואים" האמריקאי משנת 1996 (DOMA) אין למדינות השונות מחויבות להכיר באיחוד אזרחי שנעשה במדינה אחרת.
בסוף שנת 2006 קונטיקט וניו ג'רזי חוקקו גם הן חוק איחוד אזרחי, וניו המפשייר עשתה כן בשנת 2007. בקליפורניה היה קיים חוק "שותפות ביתית" שהעניק רק חלק מהזכויות להן היו זכאים זוגות נשואים, אך זכויות אלה הורחבו במהלך השנים וכיום הן שוות לאלה המעניק איחוד אזרחי במדינות אחרות. מצב זהה קיים גם במחוז קולומביה, באורגון ובוושינגטון.
מדינות בארצות הברית המאפשרות איחוד אזרחי או שותפות רשומה המעניקים כמעט את כל הזכויות אותן מעניק מוסד הנישואים:
מדינות בארצות הברית המאפשרות שותפות רשומה או הסדר אחר המעניקים חלק מהזכויות אותן מעניק מוסד הנישואים:
מדינות בארצות הברית המאפשרות נישואים חד מיניים:
אורגון.
בנובמבר 2005 אושר באורגון תיקון לחוקה, האוסר על נישואים חד מיניים. במאי 2007 חוקקה אורגון חוק (The Oregon Family Fairness Act) שמקנה לבני זוג מאותו המין המצויים בהסדר של שותפות רשומה (domestic partnership registry) את מרבית הזכויות והחובות שמוקנות מכוח חוקי המדינה לבני זוג נשואים.
הוואי.
ב-1997 הנהיגה הוואי הסדר מסוים של שותפות רשומה (reciprocal beneficiary registry), המיועד לבני זוג שאינם יכולים להינשא כחוק' והקנה זכויות והגנות גם לבני זוג מאותו המין.
בפברואר 2010 אישר סנאט המדינה איחוד אזרחי לזוגות מאותו המין, המעניק שוויון זכויות מלא.
וושינגטון.
ב-1998 נחקק במדינת וושינגטון "חוק להגנת הנישואין" המונע נישואין בין בני זוג מאותו המין. ביולי 2007 החליטה המדינה להעניק זכויות מוגבלות לבני זוג מאותו המין הרשומים במסגרת של שותפות רשומה (Domestic Partnership). ב-15 באפריל 2009 אישר בית המחוקקים הצעת חוק שזכתה לכינוי "everything but marriage bill", שמטרתה להקנות לבני זוג מאותו המין את מלוא הזכויות וההטבות שמוקנות ברמת המדינה לזוגות נשואים. החוק עצמו עבר ב-3 בדצמבר 2009.
וושינגטון די. סי..
ב-2002 נכנס לתוקפו בוושינגטון הבירה חוק שותפות רשומה (SRDP), המקנה זכויות מוגבלות הן לבני זוג ממינים שונים והן לזוגות בני אותו המין. ב-5 במאי 2009 החליטה מועצת העיר להכיר בנישואים בין בני אותו המין שנערכו כחוק במדינות אחרות.
ניו ג'רזי.
ב-25 באוקטובר 2006 קבע בית המשפט העליון של ניו ג'רזי פה אחד, כי על-פי עקרון השוויון המעוגן בחוקה, לבני זוג מאותו המין יש את אותן זכויות בדיוק כמו לזוגות נשואים (Lewis v. Harris). עם זאת, ברוב של ארבעה נגד שלושה שופטים החליט בית המשפט באותה פרשה להותיר בידי המחוקק את המלאכה לקבוע את טיב ההסדר המשפטי שיחול על אותם בני זוג ושבמסגרתו הם ייהנו מאותן זכויות כאמור. בית המשפט נתן למחוקק שתי אפשרויות לעניין זה: או לתקן את חוקי הנישואים באופן שיכללו גם בני זוג מאותו המין, או ליצור מבנה סטטוטורי מקביל, בשם אחר, שבמסגרתו הם יקבלו את אותן זכויות, הטבות והתחייבויות שגלומות בנישואים אזרחיים. בהקשר זה ציין בית המשפט, כי "השם שיינתן להסדר הסטטוטורי שיעניק זכויות והטבות מלאות לבני זוג מאותו המין, בין אם נישואין ובין אם מונח אחר כלשהו, הוא נושא שיש להשאירו להליך הדמוקרטי".
בדצמבר אותה שנה בחר בית המחוקקים של ניו ג'רזי באפשרות השנייה, ויצר הסדר של איחוד אזרחי בין בני זוג מאותו המין, המעניק להם את מלוא הזכויות וההטבות המוקנות לזוגות נשואים. בנוסף, ניו ג'רזי מכירה בנישואים חד מיניים שנערכו כחוק במדינה אחרת.
ניו המפשייר.
בשנת 2013 אושרו נישואים חד מיניים במדינה.
קונטיקט.