עות'מאן גדל במחלקת הנוער של בני סכנין, ועבר דרך הקבוצות הצעירות השונות של המועדון. הוא החל את דרכו בתפקיד הקשר אך כשהגיע לקבוצת הנוער הוסט לעמדת המגן הימני. בעונת ערך עות'מאן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בני סכנין, במשחק מול מ.ס. אשדוד בגביע הטוטו. בעונה זו ובשנתיים הבאות הוא המשיך לשחק בעיקר בקבוצת הנוער. לקראת סיום עונת 2006/2007, תחת המאמן אלישע לוי, הפך עות'מאן לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת, אך שימש בעיקר כשחקן מחליף. בעונת 2008/2009, תחת הדרכתו של המאמן ערן קוליק שהגיע לקבוצה באמצע העונה, עשה עות'מאן את התקדמותו הגדולה, והפגין יכולת מרשימה שהפכה אותו לאחד מטובי המגנים בליגת העל. הוא שיחק ב-31 משחקי ליגה בעונה זו, ובישל פעם אחת.
בספטמבר 2009 עבר עות'מאן למכבי חיפה ששילמה עבורו כחצי מיליון דולר, והוא חתם לשלוש שנים במועדון עם אופציה לשנתיים נוספות. בעקבות החתימה, השתתף עות'מאן עם מכבי חיפה בשלב הבתים של ליגת האלופות באותה עונה, והחל לתפקד לעיתים גם כקשר אחורי. במאי 2010 זומן עלי עות'מאן לראשונה לנבחרת ישראל, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול נבחרת אורוגוואי. את הופעתו השנייה והאחרונה במדי הנבחרת ערך כעבור ארבעה ימים במשחק ידידות מול נבחרת צ'ילה.
במכבי חיפה סבל עות'מאן מפציעות וקיבל מעט דקות משחק, וב-25 ביוני 2012 הושאל לעונה אחת לבני סכנין. בתום תקופת ההשאלה שוחרר ממכבי חיפה וחתם על חוזה חדש בסכנין. בעונת 2015/2016 כבש ארבעה שערי ליגה. בתום עונת 2018/2019 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ביוני 2021 חתם בהפועל קלנסווה. בינואר 2022 הצטרף לאיחוד בני שפרעם.
יונילוור
ורנון דיוק
ורנון דיוק (ולדימיר דוקלסקי) ((Vladimir Dukelsky) Vernon Duke; 10 באוקטובר 1903 - 16 ביוני 1969) היה מלחין ופזמונאי אמריקאי-רוסי. כתב בעיקר מוזיקה פופולרית, אך גם מוזיקה קלאסית ושירה. נודע בעיקר בזכות שיריו "I Can't Get Started" (מילים: איירה גרשווין), "Autumn in New York" (מילים ולחן) ו-"April in Paris" (מילים: יפ הרבורג), כולם להיטי ענק בשנות השלושים וסטנדרטי ג'אז פופולריים. את המוזיקה שלו ביצעו מוזיקאים כקאונט בייסי, צ'ארלי פארקר, וינטון מרסליס, בילי הולידיי, בני גודמן, פרנק סינטרה ות'לוניוס מונק. בין שותפיו לכתיבת תמלילים ניתן למנות את איירה גרשווין, אוגדן נאש, ג'וני מרסר ואחרים.
תולדות חייו ועבודתו.
ולדימיר אלקסנדרוביץ' דוקלסקי נולד בפרפיאנוב שבבלארוס (דאז באימפריה הרוסית, למשפחה מן האצולה שמוצאה מגאורגיה, ספרד, אוסטריה ורוסיה. הוא גדל בקייב ובקיץ 1915 ביקר במוסקבה וסנקט פטרבורג, ביקור שהותיר עליו רושם רב ושאותו תיעד שנים לאחר מכן באורטוריה שלו "סופה של סנקט פטרבורג" (1931–1937). החל מגיל 11 למד הלחנה בקונסרבטוריון של קייב. ב-1919 נמלטה משפחתו ממלחמת האזרחים ברוסיה והגיעה לאליס איילנד, ניו יורק ב-1921, לאחר שנה וחצי של המתנה בקונסטנטינופול. פחות משנה לאחר מכן התחבר דוקלסקי עם ג'ורג' גרשווין, חברות שתמשך עד מותו של גרשווין. היה זה גרשווין ששכנע את דוקלסקי לשנות את שמו לשם אמריקאי יותר, דוקלסקי שינה את שמו לדיוק אולם שמר על שמו הרוסי כאשר חתם על יצירותיו בשירה רוסית. רק ב-1939 עם התקבלותו הסופית כאזרח אמריקאי נטל לעצמו את השם ורנון דיוק כשמו הרשמי.
ב-1924 נסע דיוק לפריז שם קיבל הזמנה מסרגיי דיאגילב לחבר בלט. הבלט שולב בתוכנית ה"בלט רוס" (Ballets Russes) של 1925 עם כוריאוגרפיה מאת לאוניד מאסין ותפאורה של ז'ורז' בראק. הבלט זכה לשבחים מפיו של סרגיי פרוקופייב, לדבריו היו בבלט מלודיות והרמוניות נפלאות, ו"לא יותר מדי מודרניות." בין דיוק לפרוקופייב המשיכה להתנהל חליפת מכתבים ענפה.
בפריז כתב דיוק גם את הסימפוניה הראשונה שלו שעל בכורתה ב-1928 ניצח סרגיי קוסביצקי. במקביל לפיתוח הקריירה הקלאסית הרצינית שלו בפריז עסק דיוק בכתיבה למחזות זמר בלונדון. ב-1929 שב לארצות הברית. במהלך העשור הבא שילב בין קריירת הלחנה קלאסית וכתיבת לחנים למחזות בברודוויי, בהם מיטב להיטיו שהוזכרו. בשנת 1934 כתב מוזיקה עבור הפקת עונת "שגיונות זיגפלד" (Ziegfeld Follies) של אותה שנה, בהפקת פלורנץ זיגפלד, בכיר אמרגני ברודוויי. ב-1937 התבקש להשלים את עבודתו האחרונה של ג'ורג' גרשווין, אותה לא הספיק להשלים לפני מותו, פסקול לסרט "The Goldwyn Follies". ההצלחה הגדולה ביותר שלו בברודוויי הייתה מופע הריקוד "ביקתה ברקיע" ("Cabin in the Sky") מ-1940 שהוצגה על ידי צוות מופיעים שכולו אפרו אמריקאי, לכוריאוגרפיה של ג'ורג' בלנשין וליברית מאת יפ הרבורג. כמו גרשווין נטל דיוק שיעורים אצל מורה המוזיקה יוסף שילינגר.
קריירת המוזיקה הרצינית שלו נתמכה על ידי קוסביצקי שהזמין ממנו יצירות עבור התזמורת הסימפונית של בוסטון. בין יצירותיו מהתקופה ניתן למנות קונצ'רטו לפסנתר ולתזמורת עם סופרן אובליגטו (Dédicaces; 1935–1937) והאורטוריה "סופה של סנקט פטרבורג" שהוזכרה.
במהלך שירותו הצבאי במשמר החופים האמריקאי בין השנים 1942–1944 גילה את הסקסופוניסט סיד סיזר והלחין קונצ'רטו לצ'לו וקונצ'רטו לכינור.
ב-1946 הקדיש את הסימפוניה השלישית שלו לזכרה של אשתו של קוסביצקי, נטליה. בני הזוג קוסביצקי, היו עבור דיוק משפחה מאמצת ולכן נפגע מאוד כאשר סירב קוסביצקי לבצע את היצירה. דיוק עזב את ארצות הברית ועבר לצרפת, שם המשיך בקריירה דואלית של מלחין רציני ופופולרי. ב-1948 חזר לארצות הברית, הפעם לקליפורניה, שם חי עד מותו מסרטן הריאות. ב-1957 נשא לאשה את הזמרת קיי מק'קרקן (Kay McCracken).
המוזיקה שלו הושפעה במלודיות שלה בעיקר מפרוקופייב, בעוד המוזיקה שכתב למחזות ולסרטים דמתה לזו של חברו ג'ורג' גרשווין.
אוסף ורנון דיוק.
דיוק היה אספן ובעזבונו נמצא מכלול התכתבויותיו עם האחים גרשווין, פרוקופייב, קוסביצקי, ג'וני מרסר, אוגדן נאש, ג'ינג'ר רוג'רס ורבים אחרים. באוספו נמצאו גם תווים מקוריים של אהרן קופלנד וג'ורג' גרשווין, רשימות שערך לעצמו ודפי התווים המקוריים של רבים ממחזות הזמר של ברודוויי וסרטים הוליוודיים.
האוסף, הכולל כ-17,500 פריטים, נתרם על ידי משפחתו של דיוק לספריית הקונגרס ונפתח לעיון הקהל מ-2007.
עין מציון
עין מציון הוא ארגון ישראלי-יהודי שמרכז מתנדבים מישראל ומהעולם כולו. הארגון קם במטרה לתת מענה רפואי וטיפול הולם, ללא כל תמורה, לאוכלוסיות חלשות, שנזקקות לעזרה ולטיפולים רפואיים, באמצעות שיגור של משלחות רפואיות של אנשי מקצוע מנוסים, ציוד מתקדם, רופאים מומחים, אחיות, חדרי ניתוח ומומחים למקצועות פרא-רפואיים.
משלחות הרופאים והאחיות של "עין מציון", יחד עם צוותי רפואה מקומיים מבצעים ניתוחים וטיפולים, הן בבתי חולים מקומיים והן ביחידות טיפול ניידות, המסוגלות להגיע למקומות נידחים, מדריכים את צוותי הרפואה המקומיים בשיטות רפואה מודרניות, ומספקים כתרומה תרופות וציוד, שיאפשרו לצוותי הרפואה המקומיים המשך פעילות עצמאית.
המשלחות הרפואיות של ארגון "עין מציון" נותנות סיוע רפואי ובמקביל מעבירות את הבשורה ההומניטרית של עזרה הדדית לכל אדם באשר הוא, ברוח הערכים של מדינת ישראל והמורשת היהודית. אנשי הארגון נכונים להגיע לכל מדינה, בה ישנו ציבור, שנזקק לטיפול רפואי ובלבד שיתקבלו בה כישראלים וכיהודים.
בפעילות זו משמשות משלחות אלו ככלי הסברתי של מדינת ישראל כמדינה בעלת ערכים הומניטריים ותומכות במערכות ההסברה המקצועיות של משרד החוץ הישראלי. פעילות הארגון תורמת להעמקה ולשיפור היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לבין מדינות ברחבי העולם .
לארגון מספר חידושים בתחום הציוד והן בתחום ההדרכה
חדר ניתוח עיניים-
צוות ארגון עין מציון פיתח חדר ניתוחי עיניים נייד ייחודי המהווה מהפכה בתחום ניתוחי עיניים במדינות מתפתחות. חדר הניתוח הנייד מאפשר ביצוע ניתוחי עיניים משיבי ראיה לאוכלוסייה המרוחקת ממרכזים רפואיים ומהווה פתרון למחסור החמור בתשתיות הרפואיות .
מרכזי הדרכה-
החל משנת 2013 הוקם מודל הדרכות לצוותי רפואה במדינות מתפתחות.
הפרויקט פועל במספר פורמטים:
חיי יומיום
חיי היום-יום
דווין צ'יימברס
בית מארלבורו
חיי היומיום
אריה שטראוס
כולל חב&quot;ד
כולל חב"ד הוא ארגון צדקה שהוקם בשנת 1805 על ידי מייסד חסידות חב"ד, רבי שניאור זלמן מלאדי. מטרת הקמת הארגון הייתה להעניק סיוע גשמי ליהודי ארץ ישראל שסבלו באותה עת ממצוקה כלכלית קשה. הכולל הוא ארגון הצדקה היהודי הוותיק ביותר שקיים היום.
בחלק איגרת-הקודש שבספרו ספר התניא ישנן מספר איגרות שכתב רבי שניאור זלמן אודות כולל חב"ד, והוא מכנה שם את הכולל "צדקת רבי מאיר בעל הנס".
הקמה.
עד לשנת 1805 (תקס"ה) היה האדמו"ר הזקן נשיא קופת מעות ארץ הקודש. בעקבות המחלוקת בינו לבין רבי אברהם מקליסק נפגעו חסידי חב"ד ביישוב החסידי בארץ ישראל והם לא קיבלו תמיכה כספית מקופת מעות ארץ הקודש ונאלצו לעקור את מקום מושבם מטבריה לצפת. בעקבות זאת ייסד האדמו"ר הזקן קופה חדשה בשם "כולל חב"ד".
נשיאות והנהלה.
בנשיאות הכולל עמדו במשך השנים מקימו רבי אדמו"ר הזקן ואדמו"רי חב"ד-ליובאוויטש לדורותיהם, אדמו"ר האמצעי, אדמו"ר הצמח צדק, המהר"ש, הרש"ב, הריי"ץ, והרבי מנחם מנדל שניאורסון.
במשך השנים ניהלו גבאי הכולל את פעילות הארגון. הגבאים היו בדרך כלל חסידי חב"ד שהיו נודדים בריכוזים יהודיים על מנת לאסוף כסף לפעילות הכולל. עם גבאי הכולל נמנו רבים מגדולי חסידי חב"ד, בהם: