ב-1932 התמודד הרינג שוב בבחירות למשרת המושל, הפעם נגד המושל הרפובליקני המכהן דן טרנר. הרינג ומועמדים דמוקרטים אחרים באיווה זכו במספר חסר תקדים של ניצחונות באותה שנה, והרינג היה המושל הדמוקרטי השני של איווה מאז הקמת המפלגה הרפובליקנית ב-1854. בבחירות לכהונה שנייה ב-1934 הביס הרינג שוב את טרנר בעודו מוביל ניצחון גורף של הדמוקרטים באיווה, כולל ניצחון בבחירות לשישה מתוך תשעת המושבים של המדינה בבית הנבחרים של ארצות הברית.
שנות כהונתו של הרינג כמושל היו השנים הקשות ביותר של השפל הגדול, ורוב הצעדים בהם נקט היו קשורים לקשיים הכלכליים של התקופה. הוא דחף לדחיית תשלומי משכנתאות, השהה עיקולים על פיגורים בתשלומי משכנתאות בחוות, השיג הגדלת סובסידיות פדרליות, דאג לפיקוח על התעריפים החקלאיים, טיפל באבטלה ובסיוע לקשישים, ודאג לביטחונות לפיקדונות בבנקים. במהלך תקופת ממשלו, דאג בית הנבחרים המדינתי להקמת חנויות המשקאות הראשונות בבעלות המדינה ולחוקיות מכירת בירה. אחד מצעדיו הפחות פופולריים של הרינג היה הטלת ממשל צבאי במחוזות פליימות' וקרופורד כדי לבלום את האלימות בחוות ב-1933.
הרינג היה המושל הראשון שעשה שימוש נרחב ברדיו. הוא ניהל שיחה שבועית ברדיו שבה הוא הסביר את צעדי המדיניות שלו. בתוכנית זו הוא תמך בהטלת מס זמני של סנט אחד לגלון דלק ודחף להטלת מס מכירות מדינתי בשיעור של שני אחוזים ומס הכנסה ומס תאגידים כדי שישמשו להקלה מנגד על מס הרכוש.
בנאומו האחרון כמושל בפני האספה הכללית של איווה ב-1937, אמר הרינג, "נאבקנו ועבדנו יחדיו כדי לתת ביטחון לבתים ולחוות של איווה, כדי להקל על המצוקה, כדי לדאוג ששום משפחה לא תסבול ממחסור בצרכי החיים הבסיסיים. תוצאות מעשינו ניכרים בביטחון שקיים כיום באיווה. בתינו בטוחים... חוותנו בטוחות... הבנקים שלנו בטוחים".
סנאטור.
ב-1936, שנתו הרביעית של הרינג כמושל, הוא בחר שלא להתמודד על כהונה שלישית, ותחת זאת הוא התמודד מול הסנאטור הרפובליקני המכהן לסטר ג'. דיקינסון. הרינג הביס את דיקינסון בהפרש של קצת יותר מ-36,000 קולות. הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1855 בה שני הסנאטורים של איווה היו דמוקרטים. תחילת כהונתו כסנאטור התעכבה במעט עד לסיום כהונתו כמושל.
תגובתו של הרינג לשידור מלחמת העולמות של אורסון ולס ב-1938 זכתה לתשומת לב ברמה הלאומית. כדי להגן על המאזינים, הוא דחק בקבלת חקיקה פדרלית שתחייב את השדרים להעביר את תוכני שידורי הרדיו לרשות התקשורת הפדרלית לפני שידורם. הוא הכריז "שלרדיו אין זכות להציג תוכניות כמו אלו יותר מאשר למישהו שידפוק על דלת ביתנו ויצרח". על כל פנים הצעת חוק ברוח דברים אלו לא הוגשה על ידי הרינג ולא על ידי אף אחד אחר.
בוועידה הארצית של הדמוקרטים של 1940 שהתקיימה בשיקגו, שאף הרינג להיות מועמדו של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט לסגן הנשיא, אך רוזוולט והוועידה בחרו כמועמד לתפקיד בהנרי וולאס, גם הוא תושב איווה, שכיהן כמזכיר החקלאות בממשלו של רוזוולט.
הרינג כיהן תקופת כהונה אחת בלבד בסנאט ולא עלה בידו להיבחר לכהונה נוספת. לאחר 1936 דעכה הפופולריות של רוזוולט באיווה, ובהדרגה נוצחו המועמדים הדמוקרטים בניסיונותיהם להיבחר לכהונה נוספות. בנוסף, חילוקי דעות או יריבויות בין הרינג לבין מנהיגי הדמוקרטים במדינה, כולל עמיתו בסנאט גאי מארק ג'ילט, המושל לשעבר נלסון קראשל, וסגן הנשיא וולאס, פגעו באחדות המפלגתית. הרינג נוצח על ידי המושל הרפובליקני ג'ורג' וילסון, והיה האחרון מבין הדמוקרטים שניצחו בבחירות לתפקיד כלשהו באיווה בבחירות של 1932 שהפסיד בבחירות לכהונה נוספת.
שנותיו האחרונות.
לאחר תום כהונתו בסנאט, שב הרינג לתעשיית המכוניות ומונה על ידי הנשיא רוזוולט כעוזר המנהל של המשרד לניהול התעריפים , הסוכנות שהיית האחראית על הפיקוח על המחירים בתקופת המלחמה.
קלייד הרינג נפטר בוושינגטון די. סי. ב-15 בספטמבר 1945. הוא נטמן בבית הקברות גלנדייל שבדה מוין.
שלושה מתחת לחופה
שלושה מתחת לחופה (באנגלית: !Doctor, You've Got to Be Kidding) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1967 בבימויו של פיטר טיוסברי, עם סנדרה די, ג'ורג' המילטון וסלסט הולם בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן " Three for the Wedding" של פאט וויט מהאן משנת 1965.
תקציר העלילה.
הת'ר הלורן (סנדרה די) היא בחורה צעירה שגרה עם אמה לואיז (סלסט הולם). כבר מילדות חושבת לואיז שלבתה יש כשרון זמרה והיא תהיה זמרת מפורסמת. היא מציגה אותה לאנשים רבים אך הם אינם מתרשמים. לאחר סיום הקולג' מוצאת הת'ר עבודה כמזכירה של מנהל חברה גדולה בשם הרלן ויקליף (ג'ורג' המילטון). ויקליף הוא מנהל בלתי נסבל בעל אגו חזק המחשיב רק את עצמו ואינו מתייחס למזכירות שהוא מחליף בתדירות גבוהה.
גם הת'ר סובלת אבל אמה ממשיכה לדבוק בשאיפתה להפוך אותה לכוכבת גדולה. היא לוקחת הלוואה וממשכנת את ביתה ומצליחה להשיג לה הופעה במועדון הלילה המצליח של דני רסקין (מורט סאהל).
להת'ר יש שלושה ידידים - דיק בנדר (ביל ביקסבי), שכן רודף שמלות, פאט מוראד (דיק קלמן) מוזיקאי פסנתרן והנק ג'דסון (דוויין היקמן) שרוצה להיות שחקן. הם מעודדים אותה ובעזרת אמה היא מקבלת אפשרות להופיע במועדון. ביום ההופעה מזמין אותה ויקליף לצאת אתו והם יוצאים ומבלים כל הלילה אף על פי שיש לה הופעה.
האמא לואיז כועסת אך הם מגיעים עליה ומבשרים לה שהחליטו להתחתן. עוד במעמד זה הם מתחילים לריב היות שויקליף מבהיר להת'ר שהוא יהיה הגבר במשפחה והוא ייתן לה את כל ההוראות.
הם נפרדים בכעס והת'ר מתפטרת ומתחילה שוב בחזרות לקראת הופעה במועדון לאחר שדני סלח לה.
בתחילת ההופעה היא מרגישה חולשה ומתמוטטת. הרופא שבודק אותה מבשר לה שהיא בהריון והיא מתקשה להאמין (מכאן שם הסרט).
לקראת סוף ההריון מגיעים אליה שלושת ידידיה עם שופט וכל אחד מסכים להתחתן אתה בנוכחות שופט והיא צריכה לבחור באחד מהם אך מתקשה ובשעה זאת תוקפים אותה צירים.
ויקליף נתקף רגשות חרטה והולך לפסיכיאטר שלא עוזר לו. הוא משוטט ברחוב ונפגע ממכונית ומובהל לבית החולים. שם פוגשת בו הת'ר המובהלת לחדר לידה. הם מתפייסים והשופט מחתן אותם במקום, לשמחת כולם.
צבי הנרי פרנק
צבי הנרי פרנק (בצרפתית: Franck Henri; 12 בפברואר 1878 - 1 בפברואר 1937) היה הפקיד הראשי מטעם הברון רוטשילד ביק"א ובפיק"א החל מ-1899 ועד 1937. בתקופת כהונתו אהד את התנועה הציונית וסייע רבות להתפתחות מושבות העלייה הראשונה בארץ.
רקע.
לאחר שמושבות העלייה הראשונה בארץ ישראל, שהוקמו בשנות ה-80 של המאה ה-19, התמודדו עם קשיים גדולים פרש עליהם הברון רוטשילד את חסותו. חסות זו התבטאה בתמיכה כלכלית כמו גם בייעוץ לגבי אופי הגידולים החקלאיים שרצוי לגדל. לשם הפיקוח על אופי חלוקת הכספים מינה הברון "פקידים" מטעמו שביקרו במושבות (או אפילו התיישבו בהן). בגלל המשך המצב הקשה במושבות, הפניות הבלתי פוסקות של תושביהן לסיוע והיחסים המעורערים בין התושבים לפקידים החליט הברון, ב-1899, להעביר את הטיפול הישיר במושבות לידי יק"א כשהוא ימשיך לתמוך כספית ביק"א ואנשיו יועסקו על ידי ארגון זה.
יק"א פעלה בארץ עד 1919 ולמורת רוחו של הברון עודדה הגירה של חלוצים מארץ ישראל. ב-1919 חזר הברון לניהול ענייני ההתיישבות בארץ והקים את פיק"א שהתמקדה בהתיישבות בארץ ישראל בלבד.
אותם "פקידים", שפעלו מטעם הברון, הציגו מגוון עמדות בנוגע להתיישבות בארץ ישראל שנעו בין עוינות למתיישבים ופגיעה במושבות לבין אהבה להתיישבות והשקעת מאמץ מרובה לסייע להן.
ביוגרפיה.
צבי הנרי פרנק נולד ב-1878 בפריז כהנרי פרנק. מקור המשפחה היה באלזס שבמזרח צרפת והבית בו גדל לא היה ציוני. בנעוריו למד בפוליטכניקום של פריז אותו סיים בהצטיינות. עם סיום לימודיו התגייס לצבא צרפת אולם בעקבות משפט דרייפוס החליט לפרוש מהצבא ולפעול למען היהודים.
הצעיר המוכשר משך את תשומת ליבו של הרב הראשי של צרפת, ד"ר צדוק כהן, שהמליץ עליו בפני הברון רוטשילד. זה קיבלו לעבודה ב-1899 ומינה אותו לנציגו הבכיר ביק"א כמחליפו של אליהו שייד שסיים את תפקידו ותחת ניהולו של המנהל הכללי של יק"א אמיל מאירסון. עם בואו ארצה התיישב פרנק בראשון לציון ומדי פעם היה נוסע לצרפת כדי לדווח לברון על פעילותה של יק"א.
ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה חזר לצרפת, התגייס לצבא ונלחם בחזית המערבית עד סיום המלחמה.
ב-1919, עם הקמת פיק"א, גר פרנק בפריז אך בא לביקורים תכופים בארץ כדי להמשיך לנהל את ענייני הברון במסגרת פיק"א עד פטירתו ב-1937 בזמן שהותו בפריז.
תרומתו.
פרנק, שהגיע ארצה נטול זיקה ציונית, התאהב בתקופת שהותו ארץ בפעילות החלוצית שהתחוללה פה ומבין הפקידים של הברון היה מאלו שאהדו מאוד את התנועה הציונית וחלוציה. בתקופתו סייע לקידום המתיישבים בארץ ובין פעולותיו ניתן למנות את:
רוג'ר ביסמוט
יוסף רוג'ר ביסמוט (בערבית: جوزيف روجيه بيسموت; 4 בנובמבר 1926 – 1 באוקטובר 2019) היה איש עסקים וסנאטור יהודי-תוניסאי. הוא נבחר לבית העליון החדש שהוקם, בית היועצים, ביולי 2005 והיה המחוקק היהודי הנבחר היחיד בעולם הערבי. כסנאטור יהודי ביסמוט היה גם חבר במועצה הבינלאומית של חברי פרלמנט יהודים.
תחילת דרכו.
ביסמוט נולד בלה גולט (שכונה של נמל תוניס) ב-4 בנובמבר 1926. לפני שפיתח קריירה בפוליטיקה ביסמוט היה איש עסקים. ביסמוט החל את הקריירה העסקית שלו בתחום הבנייה ב-1940. הקים את קבוצת ביסמוט, חברת אחזקות שכללה עסקים העוסקים בהפצה, סחורה, ייצור כימיקלים, תעשייה וציוד חשמלי.
קריירה פוליטית.