לאחר שארצות הברית הצטרפה לכוחות הברית במלחמת העולם הראשונה, הגיעו בשנים 1917–1918 חיילים אמריקאים לחזית בצרפת עם גלויות ומגזינים של "נערות קירכנר". בציורי נערות אלה, הן צוירו שמנמנות יותר מ"אחיותיהן" הצרפתיות ופחות אירוטיות. מפרסמי הגלויות הצרפתיים הדפיסו מחדש את ציוריו של קירכנר שצייר במהלך הקריירה הפריזאית שלו.
הידיעה על מותו של הצייר לא הוכרזה רשמית, וכמה עיתונים צרפתיים כתבו שהוא חזר לחזית המזרחית, ואף כינו אותו "גרמני מושחת".
"הנערות" שלו הסתובבו בחזיתות המלחמה, והן לא היו היחידות - אמנים אחרים הגיעו להרוויח את לחמם ולתמוך במורל הכוחות בשלהי המלחמה, כשהם מפיקים ומוכרים ציורים דומים לעבודתו של קירכנר.
השפעתו המתמשכת של קירכנר על ז'אנר הפין-אפ עדיין הייתה מוכרת בתקופת מלחמת העולם השנייה.
צ'וקה
צ'וקה (מסוגנן: ChooKa) היא רשת מסעדות אסייתיות ישראלית שמגישה מזון מהיר, המנוהלת על ידי חברת "ניראור ניהול מסעדות". המסעדה מוכרת אוכל משולב ממוצא אסייתי (סיני, יפני ותאילנד) הכוללים סושי, אגרול, אטריות, וכריכים. נכון לפברואר 2020, יש לצ'וקה 21 סניפים (20 פעילים) בפריסה ארצית.
היסטוריה.
הרשת הוקמה על ידי ניר מעתוק וסופי בר בשנת 2008, ועד לשנת 2015 הוקמו 15 סניפים ששייכים לרשת. בשנת 2015, צ'וקה רכשה את הרשת "צ'יינה טאון" תמורת 11 מיליון שקלים.
תחנת הרכבת בלורוסקי
תחנת הרכבת בלורוסקי (ברוסית: Белорусский вокзал) היא אחת מעשרת מסופי הרכבת של מוסקבה.
מסוף הנוסעים של תחנת הרכבת בלורוסקי משרת רכבות ליעדים המצויים במרחקים ארוכים יחסית, ובעיקר למדינות אירופאיות כגון: צרפת, גרמניה, פולין, בלארוס, ליטא, צ'כיה, ובהן: מינסק, וילנה, ורשה, ברלין, פריז, פראג, גרודנו, מוגילב, כיווני ברסט, ויטבסק וכו'. כמו כן, גם ליעדים בכיוון צפון מזרח (לאורך סניף סביולובסקאיה, עד ריבינסק), ובכיוון דרום (לאנאפה דרך טולה I, קורסק, וורונז' I, רוסטוב-גלבני).
רכבות אארואקספרס עוברות באופן קבוע מתחנת הרכבת בלורוסקי לנמל התעופה שרמטייבו, כאשר זמן הנסיעה הוא 50 דקות.
תנועת הנוסעים בתחנה היא מעל 3.6 מיליון איש בחודש, או כ-1,500 נוסעים בשעה.
אאודי Q8
אאודי Q8 (באנגלית: Audi Q8) היא מכונית משפחתית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אאודי משנת 2018. היא נחשפה ב-5 ביוני 2018, והגיעה לישראל ב-29 באוגוסט 2018. ה-Q8 יוצרה בשביל להתחרות בב.מ.וו X6 והמרצדס GLE קלאס. ה-Q8 היא החמישית במשפחת Q של אאודי.
קונספט וייצור.
ב-9 בינואר 2017 הוצגה האאודי Q8 קונספט בתערוכת הרכב של דטרויט, דגם הקונספט היה היברידי נטען וכלל מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 3.0 ליטר טורבו המספק 333 כ"ס למנוע חשמלי המספק 136 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 17.9 קוט"ש.
נכון לעכשיו היא מיוצרת בסלובקיה וברוסיה.
מפרט טכני.
ה-Q8 משווק עם חמישה יחידות הנעה (1 בנזין, 2 דיזל ו-2 היברידי פלאג-אין).
גרסאות.
אאודי SQ8.
היא גרסת הביצועים ל-Q8 המיוצרת על ידי אאודי ספורט חברת הבת של אאודי המייצרת את גרסאות ה-S וה-RS לדגמי אאודי. היא נחשפה ב-22 ביוני 2019. עד יולי 2020 שווקה ה-SQ8 עם יחידת הנעה אחת, ומיולי 2020 משווקת עם יחידת הנעה נוספת.
אאודי Q8 RS.
היא גרסת "הביצועים הגבוהים" ל-Q8 המיוצרת על ידי אאודי ספורט חברת הבת של אאודי המייצרת את גרסאות ה-S וה-RS לדגמי אאודי. היא נחשפה בשנת 2019, והגיעה לישראל בשנת 2020. היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטר טווין-טורבו המספק 600 כ"ס ב-6,000 סל"ד ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ המתקבל בין 2,500 ל-4,500 סל"ד. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 3.8 שניות ומהירות מרבית של 305 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 12.1 ליטר לכל 100 ק"מ.
חיית גרינשפן
חיית גרינשפן (נולדה ב־25 באוקטובר 1963) היא מהנדסת חשמל, פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב במחלקה להנדסה ביו רפואית, ראש המעבדה לעיבוד וניתוח תמונה רפואית. פרופ' גרינשפן היא בין המובילים של תחום הלמידה העמוקה בעולם התמונות הרפואיות. פרופ' גרינשפן חברה פעילה בארגונים מקצועיים בינלאומיים, חברה בצוות העורכים של הספר “MICCAI-Elsevier”. היא זכתה בפרסים רבים לרבות מקום ראשון ב-“ImageCLEF competition” בשנים 2008 ו- 2009, וב- “IEEE-ISBI” בשנים 2016 ו-2017 בזכות מחקרה על שליפת תמונות רפואיות מארכיונים גדולים ().
ביוגרפיה.
חיית נולדה בעיר קורנל שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית. בגיל 4 עלתה עם משפחתה לישראל וגדלה בבאר שבע. בילדותה בילתה תקופות ארוכות עם משפחתה בארצות הברית, עקב פעילותו אקדמית של אביה. בשנת 1979, כאשר הייתה בת 16 חזרה לארצות הברית למדה שנה באוניברסיטה ואז חזרה לארץ והתגייסה לצבא. עם סיום השירות הצבאי החלה ללמוד הנדסת חשמל בטכניון.
פרופ' גרינשפן בעלת תואר ראשון בהנדסת חשמל ומחשבים ותואר השני בהנדסת חשמל מהטכניון. את התזה עשתה בנושא ניתוח תמונה באוריינטציה במרחבים ומיקומים משולבים. בשנת 1994 קיבלת פרופסור גרינשפן תואר "דוקטור" מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה. בעבודת הדוקטורט שלה עסקה בעיבוד תמונה ברזולוציות מרובות, למידת זיהוי מרקמים ושיפור תמונה.
עבודה מדעית.
פרופ' חיית גרינשפן היא ראש המעבדה לעיבוד תמונות רפואיות באוניברסיטת תל אביב. היא פיתחה כלים אוטומטיים המבוססים על שיטות מתקדמות בראייה ממוחשבת, מערכות לומדות ובינה מלאכותית ככלי עזר בפיענוח בדיקות X-RAY, CT ו-MRI. כלים אלה מאפשרים פיענוח יעיל, מהיר ומדויק של סריקות רפואיות, החשובים הן לאבחון מחלות והן למדידה מדויקת של שינויים במחלה במהלך הטיפול.
במעבדה של גרינשפן מתנהלים מספר מחקרים בתחום עיבוד וניתוח ה לדוגמה: גילויים דחופים בתמונות X-RAY בבית החזה, גילוי של נגעים בתמונות MRI של המוח ואנליזה אוטומטית של גידולים בכבד בבדיקות CT.
בשנת 2020 פיתחה שיטה לאבחון נגיף הקורונה Covid-19 באמצעות תוצאות רדיולוגיה מבדיקת CT של הריאות. בנוסף פיתחה פרופ' גרינשפן שיטה לאפיון חומרת המחלה אשר יכולה לשמש כמדד לניטור יעיל, מדויק ומהיר. כלים אלה מסייעים בזיהוי מגמות של החמרה או שיפור כבר בראשיתן ומאפשרים טיפול תרופתי יעיל יותר לצד שימוש יעיל יותר במשאבי בתי החולים.
תרומה מחקרית.
פרופ' גרינשפן היא בין המובילים של תחום הלמידה העמוקה בעולם התמונות הרפואיות. יחד עם המעבדה באוניברסיטת תל אביב ושותפים קליניים ברחבי העולם, הוכיחה שימושים רבים בתחום: משיפור ויצירה סינתטית של תמונות נגעים על מנת לפתח מערכות זיהוי אוטומטיות של סוגי נגעים שונים וממאירותם, ועד קיטלוג ואפיון דרגת מחלה. בשנת 2016 גרינשפן ערכה עיתון מוביל בתחום, אשר צוטט מעל 1,000 פעמים, ובשנת 2017 פרסמה ספר ראשון בתחום: "Deep learning for Medical Image Analysis".
פרסומים מקצועיים.
בעלת למעלה מ-250 מאמרים מפורסמים בתחום עיבוד תמונות רפואיות. כ־100 מהם, מאז שנת 2015 בתחום הרשתות העמוקות ברפואה, וביניהם:
דגל הגאווה הביסקסואלי
דגל הגאווה הביסקסואלי הוא דגל גאווה שתוכנן על ידי מייקל פייג' בשנת 1998 במטרה להעניק לקהילה הביסקסואלית את הסמל שלה, בדומה לדגל הגאווה של הקהילה הגאה הגדולה יותר. הוא התכוון להגביר את הנראות של ביסקסואלים, בקרב החברה כולה ובתוך קהילת הלהט"ב. דגל הגאווה הביסקסואלי הראשון נחשף במסיבת יום השנה הראשון של BiCafe ב-5 בדצמבר 1998.
עיצוב וצבעים.
פייג' לקח את הצבעים מהסמל הביסקסואלי הקיים ושינה אותו במעט.
כפי שהסבירה רובין אוקס, עורכת "Bi Women Quarterly" של בוסטון, המשולשים הביסקסואלים (Biangles), נוצרו במקור עבור ה-Boston Bi Woman's Community, והעיצוב החל מהמשולש הוורוד האייקוני שהוסיפו לו לבנדר וכחול.
פייג' מתאר את משמעות הדגל הוורוד, הלבנדר והכחול (יחס 2:1:2) כך: "הצבע הוורוד מייצג משיכה מינית לאותו המין בלבד (הומוסקסואליות ולסביות). הכחול מייצג משיכה מינית למין השני בלבד (סטרייט) וכתוצאה מכך, צבע החפיפה מייצג משיכה מינית לשני המינים (בי)."
פייג' מתאר את משמעות הדגל במונחים עמוקים יותר, ואומר "המפתח להבנת הסמליות של דגל הגאווה הביסקסואלי הוא לדעת שהפיקסלים הצבעוניים הסגולים משתלבים באופן בלתי מורגש גם לורוד וגם לכחול, בדיוק כמו ב'עולם האמיתי', שם אנשים ביסקסואלים משתלבים באופן בלתי מורגש הן בקהילות ההומוסקסואליות/לסביות והן בקהילות הסטרייטיות."
הדגל משמש ביחסי גובה-רוחב שונים. 2:3 ו- 3:5 משמשים לעיתים קרובות, במשותף עם דגלים רבים אחרים; באתר biflag.com (שכעת הוא סגור) 3:4 הוגדר כ"פרופורציות... מדויקות" של "דגל הגאווה הביסקסואלית המקורי".
צבעי הפס והרוחב, מלמעלה למטה, הם ורוד (40%), סגול (20%), וכחול (40%). הצבעים המדויקים שנתנו המעצב הם: פנטון 226, 258 ו-286. ערכי ה-HTML המשוערים שלהם הם #D60270, #9B4F96, #0038A8; ערכי ה-RGB המשוערים שלהם הם (214,2,112), (155,79,150) ו- (0,56,168), בהתאמה. דגל זה אינו מוגן בפטנט או בסימן מסחרי.
מחלוקת.
בשנת 1998, פייג' הצהיר כי דגל הגאווה הביסקסואלי הוא "לשימוש ציבורי ומסחרי בחינם" וכי הוא "אינו מוגן כפטנט, סימן מסחרי או שירות מסומן". באפריל 2020, BiNet USA טענו כי הם הבעלים הבלעדי של זכויות היוצרים של הדגל וצבעי הדגל, ואמרו כי ארגונים ואנשים פרטיים המעוניינים להשתמש בדגל למטרות מסחריות יידרשו לקבל רישיון מהארגון. טענת BiNet והמחלוקת שנוצרה כוסו על ידי אאוט ו-LGBTQ Nation, שהטילו ספק בטענת BiNet וציינו כי הדגל אינו זכאי לזכויות יוצרים.