מציאות אחרת הוא אלבומו התשיעי של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-29 במרץ 2005. בין כותבי השירים באלבום היו טל שגב, מיקי שביב ופבלו רוזנברג. שיר הנושא של האלבום, שכתב דידי שחר, זכה להצלחה גדולה, ובנוסף לו בלטו גם השירים "מלכת היופי שלי" ו"מתגעגע", שהפכו ללהיטים גדולים, וכן "סרט שחור לבן".
ביאולה
קתיסמה
ביולה
גארום
גארוּם (בלטינית: "Garum", מיוונית עתיקה: γάρον, גָרוֹן; בתלמוד מופיע בשם אוקסיגרון, אכסיגורין או איקסגורין וידוע גם כמורייס או מורייסא) הוא רוטב דגים שהיווה את הציק (תבלין נוזלי) המרכזי במטבח הרומי.
הכנת הגארום.
את הגארום הכינו מדגים טריים שונים (בעיקר מקרל, צלופח ורכיכות ימיות שונות), שהונחו בשמש על רשתות והומלחו במלח ים בשכבות, כשביניהם הונחו עשבי תיבול. מתחת לרשתות הונחו קערות חרס שקלטו את המיצים שטיפטפו מחלקי הפנים התוססים של הדגים במשך עד שלושה חודשים. הנוזל הצלול בצבע ענבר שנקווה בקערות אלה היווה את הבסיס לרוטב. שאריות הדגים נמכרו לפשוטי העם. בעוד הגארום היה בעל ריח מעודן יחסית הרי שתהליך הפקתו היה מצחין ולכן נמצאו מפעלי הפקת הרוטב מחוץ למקומות יישוב. חוקרים מודרניים, כגון חוקר המזון הספרדי, קרלוס אזקויטיאה
(Carlos Azcoytia) סבורים שרמת המליחות הגבוהה והטמפרטורה הגבוהה של מיצוי הרוטב סייעו בעיקורו מחיידקים.
הרוטב הגולמי עורבב עם מרכיבים שונים, לפי מיקומו של המפעל והמתכון הסודי של בעליו: תבלינים, חומץ (אז נקרא oxygarum), שמן ואף דבש (אז נקרא mellogarum). במקרים מסוימים כבשו בציר חלקים פנימיים של הדגים עצמם או צדפות. ידועים כ-100 מפעלי הפקת גארום סביב לים התיכון ובאייו, חלקם נמצאו בחפירות ארכאולוגיות. מחוץ לפומפיי נמצא מפעל הפקה שבו הדגים עדיין מונחים על הרשתות. הגארום היקר ביותר הגיע מדרום ספרד (היספניה בייטיקה ולוזיטניה) ומחירו היה כה יקר שאיפשר רק לעשירים ביותר לרכוש אותו. הרוטב שווק בכלי קיבול ייחודי בשם אמפורה. חלק מהאמפורות צופו מבפנים בשרף שאטם לחלוטין את הכלי ואף העניק לרוטב ארומה.
לכל אורך העת העתיקה נערך מסחר ער ברוטב ברחבי הים התיכון והוא היה מוכר מממלכת פרס ועד בריטניה.
בישראל.
רוטב גארום איכותי מספרד עלה אף על שולחנו של המלך הורדוס במצדה, סמל לעושר, טוב-טעם ופאר. בחודש דצמבר 2019 התגלה מפעל לייצור גארום באשקלון.
שימושים.
הגארום היה רוטב עשיר מבחינה תזונתית והיה עשיר בחלבון, מינרלים וויטמין B. השימוש העיקרי של הרוטב היה בתיבול, כנראה משום שהוא מכיל חומצה גלוטמית האחראית על טעם האומאמי. כמו כן הוא היווה סמל סטטוס עקב מחירו הגבוה של הגארום המשובח.
ספרי המתכונים של העת העתיקה מכילים שימושים רבים לרוטב במינים רבים של מאכלים, תבשילי בשר ודגים, מאפי בצק ואף קינוחי פירות ואגוזים.
פליניוס הזקן מדווח בספרו "תולדות הטבע" שהגארום המהול במים (hydrogarum) שימש כתרופה לנגעים רבים בהם נשיכת כלב, דיזנטריה וכיבים מסוגים שונים. גארום מהול במים סופק לצבא הרומי למטרות רפואיות.
גארום מהול ביין (oenogarum) נחשב לרוטב מקובל במטבח הביזנטי.
כמו כן נעשה שימוש בגארום גם כמשחה קוסמטית וכמעורר חשק מיני (אפרודיזיאק).
במקורות ישראל.
הגארום היה מוכר וידוע בארץ ישראל והתקיים דיון בקשר לכשרותו, כיוון שלרוב נעשה על ידי גויים והיה קיים חשש שעורבו בו גם דגים טמאים.
במסכת עבודה זרה נאמר:
ורש"י מפרש שם: "מורייס יקרים מדמי יין... ציר מזיעה וזיבות של דגים כשכובשין אותן במכבש... ונעשה חזק כחומץ ומטבל בו. מורייס מערבין בו קרבי דגים." כלומר, מדובר בסוג של גארום שמעורבים בו גם חלקי פנים כבושים של הדגים.
בתלמוד הירושלמי נאמר: והפירוש (הגיון אריה) אומר: אכסיגרון זו מילה יוונית ופירושה תערובת מים בחומץ מלח ודגים. הרוטב מוזכר גם בתלמוד הבבלי, מסכת יומא דף ע"ו ע"א.
בחפירות בעיר פומפיי, נתגלו כדים עם הכיתוב "גארום כשר".
הוצאת הספרים על-שם י&quot;ל מאגנס
מדליית הניצחון של מלחמת העולם הראשונה (ארצות הברית)
ארג'יל
המביט
המביט (מאוחר יותר נקרא המביט לישראל) היה שבועון בעברית שהוציא פרץ סמולנסקין במהלך שנת 1878.
הגיליון הראשון יצא לאור בט"ז באדר תרל"ח, וכעבור 26 גיליונות פסקה הופעתו של השבועון. השבועון הגדיר עצמו כשבועון למשפחה, וראה עצמו כשבועון ברוח אירופית. מחידושי הלשון שניסה סמולנסקין להכניס היה השימוש במילה "עלה" (כמו בגרמנית וביידיש) במקום המילה "עמוד". לפי בריינין, החלק המוצלח שבשבועון היו הפיליטונים, שנכתבו בו במדור שנקרא "עלי חמד".
המביט לישראל
קארי מאליגן
קארי האנה מאליגן (באנגלית: Carey Hannah Mulligan; נולדה ב-28 במאי 1985) היא שחקנית קולנוע בריטית. פרצה לתודעה הציבורית בתפקיד ראשי בסרט "לחנך את ג'ני" (2009), שבגינו זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. בנוסף, גם הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב. לאחר פריצת הדרך שלה בתפקיד, היא הופיעה גם בסרטים "אחים" ו"היקר מכולם".
ביוגרפיה.
מאליגן נולדה בווסטמינסטר שבלונדון אביה סטיבן היה מנהל בבית מלון ואימה נאנו (לבית בות') מרצה באוניברסיטה. יש לה אח בכור ששמו אוויין. כשהייתה בת 3 עקרה עם משפחתה לגרמניה בעקבות עבודה שאביה השיג שם בתחום המלונאות. אולם כשהייתה בת 8 הם שבו בחזרה לאנגליה. היא מעידה על עצמה כי בשנות התבגרותה הייתה ביישנית, והגדירה את עצמה כ"טום-בוי". היא החלה להתעניין במשחק בגיל 14, לאחר שצפתה בהצגת בית ספר של "המלך ואני" בה שיחק אחיה. היא מתארת את החוויה: "הוא (אחיה) היה על הבמה, והתחלתי לבכות כי הייתי צעירה מכדי לעמוד שם. הם אמרו, בסדר, אנו מסכימים שתעלי כי את האחות הצעירה של אוויין. הם העלו אותי על הבמה, ומאז זה כל מה שרציתי לעשות". היא מתארת את המשך ניסיונותיה: "רציתי לשחק במשך זמן רב, ולימודי הדרמה בבית הספר היו טובים בהשוואה לבתי הספר האחרים. כולם עודדו אותי. אתה יכול לעשות כל מה שאתה רוצה - ובלבד שזה ייעשה ברצינות. אם החמצת את החזרות - אתה בחוץ".
מאז היותה בת 14 לקחה אותה אמה לצפות במחזות בברודוויי שבניו יורק, דבר שהגביר את התעניינותה בתחום, ושהוביל אותה לבסוף לקבל תפקיד במחזה "השחף".
בטרם התחילה לשחק באופן מקצועי, היא נדחתה משלושה בתי ספר אליהם ניסתה להתקבל. דחיות אלה עוררו בה שאלות באשר להמשך הקריירה שלה כשחקנית, והיא עברה "תקופה מבלבלת", כהגדרתה. במקביל לספקותיה בעניין, לחצו עליה הוריה ללמוד באוניברסיטה מתוך מחשבה שהתשוקה שלה למשחק תחלוף. במהלך שלב זה בחייה היא עבדה תקופה קצרה כברמנית בפאב מקומי.
מאוחר יותר, בשנת 2009, אמרה כי החוויות השליליות שהיא עברה בתקופה זו בחייה רק סייעו לה להבין עד כמה היא רוצה לשחק. באותה הזדמנות היא גם אמרה שכאשר השתתפה בוול סטריט 2 - הכסף מדבר בניו יורק, החלה לשקול ללכת ללמוד משחק באופן מקצועי, עם עדיפות לבית הספר ג'וליארד, אך היא עדיין לא החליטה באופן סופי.
קריירה.
ב-2004, כאשר מאליגן הייתה בת 18, החלה בקריירה המקצועית שלה עם זכייתה בתפקיד קיטי בנט בסרט "גאווה ודעה קדומה". את התפקיד קיבלה מאליגן בעזרת מנהלת בית הספר שלה, לאחר שאמרה לה כי היא לא מעוניינת ללכת ללמוד באוניברסיטה, וכי היא מעוניינת ליצור קשר עם השחקן והתסריטאי ג'וליאן פלוס. לאחר שפגשה את פלוס הוא הפגיש אותה עם סוכן שחקנים שחיפש שחקן לא מוכר.
לאחר מכן שיחקה את דמותה של עדה בסדרה של ה-BBC "בית קדרות", עיבוד לרומן של דיקנס,
ב-2006 שיחקה בסדרה נוספת של ה-BBC "גברת פריצ'רד המהממת". בשנת 2007 היא התחילה לגלם שני תפקידים במקביל, בשתי דרמות הטלוויזיה "My Boy Jack" ו"מנזר נורת'אנגר". באותה שנה זכתה לתגובות חיוביות על הופעתה בברודוויי במחזה "השחף", עליו קיבלה מועמדות לפרס דרמה דסק לשחקנית הטובה ביותר במחזה.
בשנת 2009, התפרסמה עקב כיכובה בסרט "לחנך את ג'ני" על ילדה בשנתה האחרונה בתיכון, שמתחילה רומן עם גבר בשנות ה-30 לחייו. על משחקה בסרט זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי. באותה שנה, שיחקה גם בסרט "אויבי הציבור" לצד ג'וני דפ, ובסרט "היקר מכולם" לצד פירס ברוסנן.
ב-2010 היא השתתפה בסרט "לעולם אל תתן לי ללכת" יחד עם קירה נייטלי ואנדרו גארפילד. בנוסף כיכבה בסרט "וול סטריט 2 - הכסף מדבר".
&lt;BR&gt;באותה שנה הייתה שותפה בהפקת דיסק של להקת האינדי-פופ Belle &amp; Sebastian בשיר "Write About Love".
ב-2013 הופיעה לצד לאונרדו דיקפריו בסרט הדרמה "גטסבי הגדול". בנוסף השתתפה בסרט "בתוך לואין דייוויס" לצד בעלה.
בשנת 2014 שיחקה במיני-סדרה הקומית "אוצרות בבל" לצד ויל פרל, טובי מגווייר, קריסטן ויג ועוד. למיני-סדרה נמנו 6 פרקים ששודרו ברשת IFC אשר נמצאת בבעלות AMC.
ב-2015 שיחקה כדמות ראשית בסרט "הסופרג'יסטיות" ובסרט "הרחק מההמון הסואן", עיבוד לרומן מאת תומאס הרדי. בשנת 2017 כיכבה בדרמה התקופתית של די ריס "פרחים בבוץ" בגילומה של לורה מקאלן.
בשנת 2018 שיחקה בתפקיד הראשי במיני-סדרת הטלוויזיה "ארבעה ימים" (Collateral) כבלשית חוקרת בפרשת רצח מהגר עיראקי בלונדון. הסדרה בת ארבעת הפרקים שודרה בתחילת 2018 ב-BBC, ובהמשך בנטפליקס. באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "תמונה משפחתית" לצד ג'ייק ג'ילנהול.
&lt;BR&gt;בשנת 2020 השתתפה בסרט הדרמה "מזמור חג המולד" בתור בלה, וכיכבה בסרט "צעירה מבטיחה". בנובמבר אותה שנה, נודע כי מאליגן תשחק בסרט על חייו של המלחין ליאונרד ברנשטיין לצידו של בראדלי קופר. בשנת 2021, כיכבה בסרט "החפירה".
חיים אישיים.