גראס כתב את שירו על מדינת ישראל, מדינת העם היהודי, והבהיר לאחר פרסום השיר, כי את ביקורתו ביקש להפנות כלפי הממשלה הישראלית ולא כלפי מדינת ישראל בכלליות. מכאן שגם שיר אנטי ישראלי לא היה בכוונתו לכתוב אלא שיר המכוון נגד מדיניותה של ממשלת ישראל בלבד. הפרופסור מיכה ברומליק, מרצה לחינוך בפרנקפורט שבגרמניה ומחברם של ספרים שונים, ביניהם "רוח גרמנית ושנאת יהודים" (בגרמנית: "Deutscher Geist und Judenhass"), אמר בריאיון לעיתון זידדויטשה צייטונג, כי ההבהרה של גראס אינה משנה את טיב דבריו: "גם ממשלת נתניהו – שפוליטית היא לי מאוד לא סימפתית – לא מתכננת למחוק את העם האיראני". לדעת ברומליק, בן ליהודים פליטי השואה שנולד בשווייץ, "גראס אינו אנטישמי, אך משתמש בדפוסי הבעה אנטישמיים". ברומליק הסביר, כי הטענה שישראל עלולה למחוק את העם האיראני, יוצרת דמוניזציה (סוג של דברי שטנה בה מושא השנאה מוצג כשד או לא-אנושי) של המדינה, מעשה הנחשב לדבריו לאחד הקריטריונים של התבטאות אנטישמית. להצגת ישראל באופן זה "אין קשר ולא הקטן ביותר לאיזושהי מציאות פוליטית", אמר. "לכן אני רואה בכך ביטוי טיפוסי של דמוניזציה, ובתור שכזה כאנטישמיות".
שימוש במקבילות לטרמינולוגיה אנטישמית.
הטענה כי ישראל מסכנת את שלום העולם מקבילה לחלק מסוים של הטרמינולוגיה האנטישמית הנאצית, שתארה את ההיסטוריה האנושית על פי תורת הגזע כמאבק בין גזעים בו נועד הגזע הארי לכבוש את מקומו כגזע האדונים, לשעבד גזעים נחותים ולהילחם ביהודים, שהוגדרו על ידי הנאצים כבני אנטי גזע מזיק המסכן את שלום העולם. מקבילה נוספת לטרמינולוגיה אנטישמית ניתן למצוא בטענת השיר בדבר ההאשמה ב"אנטישמיות" כאמצעי ל"כפייה" של "ההשתקה הכללית" על העולם, כהקבלה חלקית לתאוריית הקשר של השתלטות היהודים על העולם, שמופיעה בכתבים הידועים כפרוטוקולים של זקני ציון, לפיה היהודים כופים את רצונם על העולם בדרכים מתוחכמות ונלוזות.
מופע מודרני לרעיונות מסוג זה מצוי בתאוריית ממשלת הכיבוש הציונית, פרי עטו של הנאו-נאצי האמריקאי אריק תומפסון, לפיה ממשלות רוב מדינות העולם אינן אלא ממשלות בובות, כאשר בפועל שולטת בהן ממשלת ישראל. גם נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד, השמיע דברים דומים, ובנאומו בספטמבר 2009 לפני העצרת הכללית של האו"ם אמר בהתייחסו לישראל: "זה לא מקובל שמיעוט קטן ישלוט על המדיניות, הכלכלה והתרבות של חלקים גדולים בעולם, דרך רשת מסובכת, וייצור נוסחה חדשה ומתוחכמת של עבדות במדינות אחרות, אפילו מדינות אירופיות, וישתמש באו"ם כדי להשיג את מטרותיו".
לשון כלאיים ומיזוג רעיונות.
בהסתמך על המאמר "טרמינולוגיה אנטישמית בת-זמננו" מאת ד"ר יואל פישמן מהמרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, ניתן לראות בשילובם של דפוסים אנטישמיים במסגרת השיח הפוליטי על אודות ישראל – במקרה זה "ההשתקה" המיוחסת בשיר לישראל ותיאורה כ"שקר" ו"כפייה", יחד עם ההאשמה בדבר "הסכנה" שישראל מהווה לשלום העולם על רקע הצגת ישראל כתוקפן, שעלול "למחוק" את העם האיראני באמצעות טילים "משמידי כל" – מעין סוג מסוים של לשון כלאיים בין האנטישמיות הקלאסית, המכוונת את חיציה אל היהודים באשר הם יהודים, לבין אנטישמיות מודרנית בת זמננו, המכוונת את חיציה גם אל מדינת ישראל, מדינת העם היהודי, ובאופן זה משמשת גשר המחבר בין אנטישמיות בנוסח העבר לזו של היום.
מאמרו של ד"ר יואל פישמן מלמד גם, כי באמצעות עשיית שימוש במילים המקשרות בין סמנטיקה לפוליטיקה במסגרת השיח הפוליטי על אודות ישראל – במקרה זה "השתקה", "שקר", "כפייה", "סכנה" ו"השמדה" – והצגתן כ"עובדות", ניתן ליצור מיזוג בין רעיונות אנטישמיים במהותם לבין ביקורת לגיטימית לכאורה – טכניקת תעמולה המערבבת בין התכנים כדי שיפרשו בהקשרים שונים "הגנה עצמית יהודית כתוקפנות, הרצון להגדרה עצמית כגזענות, והשאיפה לעצמאות כאימפריאליזם" במסגרת הפצת המסר, כולו או חלקו, לפיו "עניינה של הציונות הוא ברצח-עם, גזענות, בגידה, תוקפנות וסיפוח".
שאלה ברקע השיר.
הפואמה מציבה בעקיפין גם את השאלה, העומדת ברקע השיר, האם ניתן לבטל בהחלטיות ובביטחון מעבר לכל ספק סביר את האפשרות של התרחשות אסון לא מתוכנן, שעלול לקרות במהלך תקיפה של מתקנים המשמשים לפיתוח תוכניות גרעין, כגון צנטריפוגות להעשרת אורניום – שהרי כאשר נפגעים מתקנים גרעיניים מתעוררת סכנה של דליפת קרינה רדיואקטיבית מסוכנת הגורמת לזיהום רדיואקטיבי סביבתי, שיש לו השפעות מזיקות קצרות מועד וארוכות טווח על האוכלוסייה הנחשפת לו, כפי שקרה בתאונה הגרעינית באוקראינה, שהובילה לאסון צ'רנוביל, וברעידת האדמה ביפן, שגרמה לאסון הגרעיני בפוקושימה, מקרים שבהם נפגעו כורים גרעיניים. יש הסומכים על היכולות לבצע תקיפות "כירורגיות" ממוקדות, שימנעו פגיעות המוניות באוכלוסייה. אולם – כפי שקורה לעיתים, גם אם הדרך מרוצפת בכוונות "טובות" – תוכניות עלולות להשתבש, וכתוצאה מכך עלולים להתרחש אסונות, שיוצאים מכלל שליטה, במיוחד כאשר מדובר במתקנים גרעיניים בקרבת אזורים מיושבים. על רקע זה מזהיר שירו של גראס, נוסף על כל שאר תכניו השנויים במחלוקת, גם מפני מהלך מסוכן, אשר אחריתו – "בסופו בתורת ניצולים אין אנו אלא הערות שוליים" – מי ישורנה.
בית לבאות
בֵּית לְבָאוֹת היה יישוב מקראי כנראה בצפון-מערב הנגב.
מוזכר בספר יהושע כעיר המצוייה בנחלת שבט שמעון או בנחלת שבט יהודה.
חוקר המקרא עמנואל ענתי סובר כי שמו של האתר נגזר מהמצאו של מבנה פולחן לאלה כנענית בשם לביאה, "ומכאן שראשיתה של העיר היא בתקופה הכנענית".
לבאות מוזכר כאחד מערי שבט יהודה, בין סַנְסַנָּה לשלחים:
בית לבאות נזכר גם כשייך לשבט שמעון, בין חצר סוסה לבין שָׁרוּחֶן:
ענתי שיער כי בית לבאות היא העיר בֵּית בִּרְאִי המוזכרת בספר דברי הימים:
אליסטר בראונלי
אליסטר אדוארד בראונלי (באנגלית: Alistair Edward Brownlee; נולד ב-23 באפריל 1988) הוא טריאתלט בריטי, פעמיים ברציפות האלוף האולימפי (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016), פעמיים אלוף העולם (2009 ו-2011) ושלוש פעמים אלוף אירופה (2010, 2011 ו-2014).
קריירה.
בראונלי נולד ביורקשייר מערב באנגליה ולמד בברדפורד. אמו קייטי הייתה שחיינית ואביו קית' רץ, הם נהגו לקחת אותו ואת אחיו הצעיר ג'ונתן (שנהיה לטריאתלט מצטיין בפני עצמו), לריצות ביערות ובהרים (fell), רכיבות ממושכות על אופניים ושחיות, כנער הצטיין בריצות קרוס קאנטרי. לטריאתלון הגיע בעקבות דודו טריאתלט בעצמו. בגיל שמונה השתתף לראשונה בתחרות דואתלון, זמן קצר לאחר שהחל את שלב הריצה איבד את נעלו, אך בחר להמשיך ולא לעצור עד סוף התחרות. ב-2002 השתתף לראשונה באליפות אירופה לצעירים. הוא זכה באליפות העולם לנוער ב-2006, ובמדליית ארד באליפות אירופה לנוער באותה שנה. ב-2007 זכה באליפות אירופה לנוער וב-2008 זכה באליפות העולם עד גיל 23. הוא ייצג את בריטניה באולימפיאדת בייג'ינג וסיים במקום ה-12, לאחר שהוביל את המירוץ 3 קילומטרים מתחילת קטע הריצה.
את הפריצה שלו עשה ב-2009 כשזכה באליפות העולם לבוגרים, הוא זכה בכל חמש התחרויות בהן השתתף מתוך שמונה תחרויות הסבב, כולל באירוע הגראנד פינאלה. באליפות אירופה באותה שנה זכה במקום השני. בתחילת 2010 סבל מפציעה ונעדר מתחרויות במשך שלושה חודשים, הוא חזר להשתתף בסבב אליפות העולם שנערך ביוני במדריד וזכה במקום הראשון, בהמשך העונה ניצח גם בתחרות הגראנד פינאלה שנערכה בבודפשט, בדירוג הסופי של אליפות העולם הגיע למקום השישי. באליפות אירופה ב-2010 זכה במקום הראשון. ב-2011 זכה בפעם השנייה באליפות העולם לאחר שניצח בארבע תחרויות מתוך שבע התחרויות בסבב כולל אירוע הסיום, כמו זכה פעם שנייה באליפות אירופה. בפברואר 2012 קרע את גיד אכילס במהלך אימון ונעדר מהתחרויות במשך 4 חודשים. ביוני חזר להתחרות וניצח בפעם ה-12 בתחרות אליפות העולם שנערכה בקיצביהל.
באולימפיאדת לונדון זכה במדליית זהב לאחר שסיים בזמן של 1:46:25 שעות, וגבר על חאבייר גומס הספרדי שסיים שני ואחיו ג'ונתן שזכה במדליית הארד. בעקבות הישגיו הוענק לו ב-2013 תואר חבר במסדר האימפריה הבריטית.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הגן על תוארו וזכה במדליית זהב בזמן של 1:45:01 שעות, לפני אחיו ג'ונתן והנרי שומאן הדרום אפריקאי.
בראונלי בעל תואר ראשון במדעי הספורט ופיזיולוגיה מאוניברסיטת לידס.
אחיו, ג'ונתן בראונלי זכה במדליית כסף אחרי אליסטר, הן באליפות העולם ב-2011 והן באליפות אירופה באותה שנה.
משפחת רדזיויל
טים סיסטם בולוניה
חצר סוסה
חֲצַר סוּסָה או חֲצַר סוּסִים היה יישוב מקראי. יש הסוברים, כי הוא היישוב המקראי סנסנה, המוזכר בספר יהושע.
בספר יהושע הוא נזכר כשייך לנחלת שבט שמעון:
בספר דברי הימים מוזכר היישוב בשם "חצר סוסים", לצד יישובים אחרים בנחלת שבט שמעון, עד תקופת המלוכה:
במאה ה-20 הציעו חוקרי המקרא וארץ ישראל, לזהותו במספר אתרים: בח'רבת אבו סוסין מדרום מזרח לתל אל פארעה, או בח'רבת סוסיֶה הסמוכה לאשתמוע, אולם שאינה בנחלת שבט שמעון.
למת רימן-לבג
במתמטיקה, למת רימן־לבג, על שם המתמטיקאים ברנהרד רימן ואנרי לבג, קובעת כי התמרת פורייה או התמרת לפלס של פונקציה ממרחב "L"1 מתאפסת באינסוף. ללמה חשיבות רבה באנליזה הרמונית.
הלמה.
בהינתן formula_1 פונקציה מדידה, שהיא "L"1 (כלומר: אינטגרל לבג של formula_2 הוא סופי), אזי:
formula_3
כלומר, התמרת פורייה של formula_4 שואפת ל-0 כאשר formula_5 שואף לאינסוף.
למה מקבילה.
תהא formula_1 פונקציה רציפה למקוטעין בקטע [L,L-], ויהיו An ו-Bn מקדמי טור פורייה שלה. אזי: