העמדה הסכיזו-פרנואידית היא העמדה של התינוק בשלב ראשוני יותר בחייו שבו הוא אינו תופס את אִמו כדמות שלמה, והוא נצרך לפצל את השָד שמזין אותו לשתי דמויות שונות – כאשר השָד מספק לו את צרכיו הוא שָד טוב וכאשר הוא לא מספק לו את צרכיו הוא שָד רע. בשלב זה התינוק מפנה את יצר המוות שלו כלפי השָד הרע ומתקיף אותו בפנטזיה שלו, ובעקבות זאת מפחד מכך שהשָד הרע ירדוף אותו, ינקום בו וישמיד אותו ומכאן חרדת האיון.
בהתפתחות תקינה, לאחר השלב הסכיזו-פרנואידי, התינוק עובר אל העמדה הדיכאונית שבו הוא מבין שאִמו היא דמות שלמה שכוללת את השָד המזין-הטוב ואת השָד שלפעמים אינו מזין-הרע. התינוק, שרגיל להפנות את תוקפנות שלו אל עבר השָד הרע, מבין כעת שהוא בעצם מפנה את התוקפנות אל עבר אִמו שהוא אוהב, שכן כלולה בה גם השָד הטוב. בעקבות כך התינוק פוחד שהוא הורס את אִמו, ופחד זה הוא ההתפתחות של חרדת האיון שהיה לו בעמדה הסכיזו-פרנואידית, אך כעת הפחד הוא מכך שהדמות האהובה תיהרס.
העמדות הסכיזו-פרנואידית והדיכאונית מלווים את האדם לאורך כל חייו ומבטאות דרכי תפיסה של המציאות. בהתאם לכך, חרדת האיון של אדם שנמצא בעמדה הסכיזו-פרנואידית תחווה בצורה של התקפה על עצם הקיום שלו עצמו, ואילו חרדה לקיומם של דמויות אהובות תאפיין אדם שנמצא בעמדה הדיכאונית.
חרדת איון אצל תאורטיקנים נוספים.
"חרדה ללא מובן" – ויניקוט טען שהתינוק בתחילת דרכו בעולם הוא על סף חרדה שהיא ללא מובן, כלומר היא ללא משמעות, וכאשר האֵם מספקת לתינוק את צרכיו היא מגינה עליו מהחרדה הזו. לפי ויניקוט כאשר הסביבה של התינוק אינה מספקת לו את צרכיו בצורה מינימלית, יהיה שבר בתחושת הרציפות שלו ובעתיד הוא יחווה חרדות ללא מובן באופן שכיח יותר. החרדה ללא מובן יכולה להתעורר בעקבות כשל בסיפוק צרכים ויכולה להתבטא בכמה אופנים: תחושת התפרקות, תחושה של נפילה אינסופית, תחושה של זרות מהגוף ותחושת איבוד התמצאות.
"אימה חסרת שם" – ביון הדגיש בתאוריה שלו את הצורך של התינוק במשמעות. למשל כאשר התינוק רעב ובוכה, בתחושה שלו הוא במצוקה אינסופית וללא הבנה למה. אם אמא שלו מפרשת זאת כרעב ומזינה אותו, מלבד המזון הוא מקבל גם משמעות לאימה חסרת השם שהייתה לו – רעב. לפי ביון הנפש של התינוק כאוטית וללא ארגון, והמשמעות מארגנת בעבורו את העולם. אצל המבוגר האימה חסרת השם עולה באדם כאשר הוא חווה איבוד משמעות. למשל, במקרים של טראומה לעיתים עולה אימה זו בעקבות אי היכולת של האדם הטראומתי לתת משמעות למה שקרה לו.
"חרדת התפרקות" – היינץ קוהוט הדגיש בתאוריה שלו את מושג "העצמי" וטען שלתינוק יש שלושה צרכים בסיסיים שאם הם מתמלאים העצמי של התינוק יהיה בריא. צרכים אלה הם: 1. הצורך באידיאליזציה – הצורך של הילד להעריץ את ההורה ולראות אותו כאידיאל ולאחר מכן להזדהות איתו. 2. הצורך בהתפעלות – הצורך של הילד שההורה יתפעל ממנו. 3. הצורך בלהיות שייך – הצורך של הילד להרגיש חלק מקבוצה (משפחה ולאחר מכן חברים ותרבות). כאשר צרכים אלה לא מתמלאים, העצמי אינו חזק דיו, וכאשר אותו האדם חווה איום על העצמי שלו הוא חווה חרדה של התפרקות העצמי.
אבחון חרדת איון.
חרדת איון ניתנת לאבחון על ידי מבחן רורשאך, בעיקר לאבחון החלקים הלא מודעים של חרדת האיון.
בשנת 2007 מרווין הורביץ פיתח את "השאלון על החוויה של הורביץ" (HEI/50), שמאפשר לאבחן את החלקים השונים והמודעים של חרדת האיון. למשל, באדם אחד יכולה חרדת האיון לבוא לידי ביטוי בעיקר בכך שהוא מרגיש מוצף באופן תמידי על ידי עבודה או משפחה. באדם אחר לעומת זאת יכולה חרדת האיון לבוא לידי ביטוי בכך שהוא מרגיש חוסר אונים תמידי כי הוא לכוד בשקר כלשהו שמספר לסביבתו.
גורמי סיכון לקיום חרדת איון.
חרדת איון תופיע בצורות השונות שלה באופן שכיח יותר אצל מי שיש לו:
גישה טיפולית מומלצת.
הגישה הטיפולית המומלצת לחרדת איון היא פסיכותרפיה פסיכואנליטית אשר מכוונת לטיפול בחרדה, ואשר מסייעת למטופל לפתח פונקציות אגו בדגש על היכולת לשאת רגשות ויכולות וויסות. בנוסף, על הטיפול לכלול לימוד כלים לניהול הסימפטומים שנגרמים מחרדת האיון, שיעזרו למטופל להגן על עצמו כאשר הסימפטומים יופיעו.
לקריאה נוספת.
Division of Psychoanalysis, Ixtapa, Mexico
ניקול מליוטאקיס
ניקול מליוטאקיס (באנגלית: Nicole Malliotakis; נולדה ב-11 בנובמבר 1980) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-11 מדינת ניו יורק. מליוטאקיס היא חברת המפלגה הרפובליקנית והיא הרפובליקנית היחידה המייצגת חלק ניכר מהעיר ניו יורק בקונגרס ה-117 (מחוז הבחירה שלה מצוי בתוך העיר ניו-יורק, וחולש על כל הרובע סטטן איילנד ועל דרום רובע ברוקלין). בנוסף לעובדה זו היא אחת משתי הנשים היווניות-אמריקאיות הראשונות שנחברו לתפקיד בבית הנבחרים של מדינת ניו יורק .
היא הייתה המועמדת הרפובליקנית בבחירות לראשות עיירית ניו יורק שנערכו ב-2017 נגד ראש עיריית ניו יורק המכהן, ביל דה בלאזיו.
ביוגרפיה.
מליוטאקיס נולדה בסטטן איילנד שבניו יורק, היא בת לזוג מהגרים, אביה היה יווני שהיגר לארצות הברית ואמה הייתה קובנית שהיגרה גם היא לארצות הברית. היא גדלה בבית נוצרי-יווני-אורתודוקסי.
מליוטאקיס למדה בתיכון ניו דרופ שבסטטן איילנד, שם גם נבחרה להיות נשיאת הכיתה על ידי חבריה לספסל הלימודים. את התואר הראשון שלה בתקשורת עשתה באוניברסיטת סיטון הול ואת התואר השני שלה במנהל עסקים עשתה בממכלת ונגר.
לאחר שסיימה את לימודיה האקדמיים עבדה מליוטאקיס כמקשרת לקהילה עבור הסנאטור, ג'ון מרצ'י בין 2003 ל-2004, לאחר מכן עבדה עבור מושל ניו יורק, ג'ורג' פטאקי בין 2004 ל-2006.
כחברה בבית הנבחרים של ניו יורק.
ב-2010 ניצחה מליוטאקיס בבחירות לייצוג מחוז הבחירה ה-60 בבית הנבחרים של מדינת ניו יורק את המועמדת הדמוקרטית המכהנת, ג'אנל הייר-ספנסר לאחר שכיהנה כ-2 קדנציות. עם בחירתה הפכה לאישה היוונית-אמריקאית הראשונה הנבחרה לתפקיד במדינת ניו יורק, כמו כן גם לאישה הקובנית-אמריקאית הראשונה בתפקיד זה.
ב-2012 נבחרה מחדש לאחר שגרפה כ-61% מהקולות, כך גם היה בבחירות שנערכו ב-2014 כאשר גרפה כ-73% מהקולות, לאחר ההתפטרות של חבר בית הנבחרים הפדרלי, מייקל גרים הוזכרה מליוטאקיס כאחת מהמועמדות להחליפו אך לבסוף החליטה לא להתמודד על מושבו של גרים.
התמודדות לראשות עיריית ניו יורק.
באפריל 2017 הגישה מליוטאקיס את מועמדותה לתפקיד ראשת עיריית ניו יורק לקראת הבחירות שנערכו באותה שנה על התפקיד , היא זכתה במועמדות של המפלגה הרפובליקנית לתפקיד לאחר שאיש העסקים פול מאסי נשר במהלך הליך הבחירה. בבחירות שנערכו בנובמבר הפסידה מליוטאקיס למועמד הדמוקרטי וראש העירייה המכהן, ביל דה בלאזיו לאחר שהאחרון גרף כ-66% מהקולות ומליוטאקיס רק כ-27% מהקולות. עם זאת מליוטאקיס קיבלה כ-70% מהקולות בסטטן איילנד.
בחירות 2020 לבית הנבחרים.
ב-2020 התמודדה מליוטאקיס כמועמד הרפובליקני למחוז הקונגרס ה-11 של ניו יורק והתחרה בנציג הדמוקרטי המכהן, מקס רוז. במהלך התמודדותה קיבלה מליוטאקיס תמיכה מנשיא ארצות הברית המכהן, דונלד טראמפ. לאחר הצהרת התמיכה השתמשה מליוטאקיס בתמיכתו של הנשיא טראמפ וחזרה מספר פעמים במספר ראיונות על העובדה שהנשיא טראמפ תומך בה, אם לא די בכך הנשיא טראמפ סייע לה בקיץ של אותה שנה ואמר כי ,"רוז הוא מזויף וחלש" ואף טען כי הוא "בובה של יו"ר בית הנבחרים, ננסי פלוסי". בנוסף לכף טראמפ אמר כי "הוא (רוז) לא מייצג את אנשי סטטן איילנד שאני אוהב, אני אוהב את סטטן איילנד, היא מדינת טראמפ", גם במקרה זה השתמשה מליוטאקיס בדבריו של הנשיא טראמפ ואמרה כי "הנשיא טראמפ צודק, מקס רוז הוא בובה של ננסי פלוסי".
ביום הבחירות הכריזה מליוטאקיס על ניצחונה בבחירות לאחר שהסתמן כי היא תופסת על רוז פער, עם זאת רוז התבצר בעמדתו וטכן כי "יש קולות שטרם נספרו", כאשר התברר שהפער מליוטאקיס בין רוז היה גדול ולא היה סיכוי שיהיה מהפך הודה רוז בהפסדו ב-12 בנובמבר. מליוטאקיס גרפה כ-53% מהקולות לעומת כ-46% שגרף רוז וזאת בעיקר בזכות התמיכה שקיבלה מהנשיא טראמפ, גם טראמפ עצמו קיבל תמיכה ניכרת בסטטן איינלד ולמעשה גרף שם כ-57% מהקולות, שאר הקולות הלכו למועמד הדמוקרטי שלבסוף גם ניצח את טראמפ בבחירות הכלליות, ג'ו ביידן.
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2008)
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל התקיימו בפעם השלוש עשרה ב-11 בנובמבר 2008. אחוז ההצבעה בבחירות עמד על כ-40%.
תוצאות הבחירות.
אשדוד.
באשדוד התרחש מהפך כאשר המועמד יחיאל לסרי נבחר להחליף את ראש העיר המכהן צבי צילקר בהפרש של כ-12% כאשר אחוז ההצבעה עמד על כ-55%. הסיעות הגדולות במועצת העיר היו ישראל ביתנו (5), ש"ס (4), סיעתו של לסרי (4) וסיעתו של צילקר (3).
באר שבע.
בבחירות אלו גבר המועמד רוביק דנילוביץ' (60%) על ראש העיר המכהן יעקב טרנר (30%) ועל יוסי שלי מהליכוד (9%). בבחירות למועצה זכתה רשימתו של רוביק דנילוביץ' ב-8 מנדטים, רשימתו של טרנר ב-2 מנדטים, רשימה דתית ב-3 מנדטים, מפלגת ש"ס – 3 מנדטים, הליכוד – מנדט אחד, ישראל ביתנו 3 מנדטים וחמש רשימות מקומיות זכו יחד ב-7 מנדטים.
בית שאן.