ב-1 ביוני 1918 התחתן אלסברג עם לוסי באק. במכתבים אליה הוא חתם את שמו כ"נד". לוסי אלסברג ילדה את בתם מרי ב-29 באוגוסט 1921.
חזרה למעמד אזרחי.
לאחר שעזב את השירות הפעיל, עבד אלסברג עבור Tide Water Oil Company, והחל לכתוב ספרים על מעלליו ועל אירועים היסטוריים.
בדצמבר 1927, אלסברג התנדב לתפקיד פעיל לחילוץ ניצולים שנלכדו בצוללת אמריקאית טובעת צוללת USS S-4. מאמצי החילוץ כשלו ואלסברג חזר לביתו בתחילת ינואר 1928.
ספרו של אלסברג משנת 1931, "Pigboats", שימש השראה לסרט מ-1933, "Hell Below", בכיכובו של רוברט מונטגומרי, רוברט יאנג, וולטר יוסטון, ומאדג' אוונס.
ספרו "גיהנום על הקרח" עובד לפרק של "תיאטרון מרקורי בשידור" של אורסון וולס ששודר ב-9 באוקטובר 1938 ברדיו. עיבוד הוצג גם ב"The Mercury Summer Theatre of the Air" של וולס, ששודר ב-9 באוגוסט 1946.
שירות ימי מלחמת העולם השנייה.
מיד לאחר ההתקפה על פרל הארבור היפנים, אלסברג הצטרף שוב לצי. משימתו הראשונה הייתה לבצע פעולות הצלה בנמל ששוחרר לאחרונה מסאווה, אריתריאה. אלסברג עבד בחום בהמי כמעט ללא צוות ותמיכה אדמיניסטרטיבית לקויה, אלסברג הציל רציף יבש צף גדול וכמה מהספינות שהוטבעו על ידי האיטלקים הנסוגים כדי לחסום את הנמל.
אלסברג החזיר את הנמל לפעולה והספינות שניצלו נוספו לציי הסוחר של בעלות הברית. במהלך עבודתו במסאווה, דיווח אלסברג לרכז השאלה בקהיר, מצרים, הגנרל של צבא ארה”ב ראסל מקסוול. אלסברג שינה את שם ה-SS Liebenfels, ספינת משא גרמנית גדולה, שניצלה והוסבה מחדש במאסווה, ל"גנרל ראסל מקסוול". הוא תיאר את הצלת נמל מסאווה בספרו "תחת שמש הים האדום". אלסברג הועלה לדרגת אל"ם על ידי צו נשיאותי ב-19 ביוני 1942. בשנה שלאחר מכן הוענק לו לגיון ההצטיינות על ידי ארצות הברית. הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט לכבוד מאמצי ההצלה שלו במסווה.
בספרו "מתחת לשמש הים האדום", התלונן אלסברג על כך שהקבלן האמריקני שהוקצה לו לתת לו תמיכה אדמיניסטרטיבית מאוד לא מועיל, אבל הוא לא ציין את שם החברה. החברה לעומת זה: ג'ונסון, דרייק ופייפר, טענה לעצמה קרדיט על פינוי הנמל בספר פרטי, ספר זה מכיל תצלומים וציורים המציגים פרויקטים בזמן מלחמה ברחבי המזרח התיכון.
ממסאווה נסע אלסברג לצפון אפריקה כדי להיות קצין הצלה ראשי בתיאטרון ההוא. הוא עבד תחת האדמירל אנדרו קנינגהם, הקצין הבריטי שפיקד על כוחות הצי באזור. פעילויותיו של אלסברג פורטו בספרו "ללא דגלים, ללא תקלות".
אלסברג, שחוק מעבודה מתמדת, הורה הביתה בתחילת 1943 כדי להחלים.
לאחר זמן שבדק את פעילויות בניית הספינות, אלסברג נשלח לאנגליה בזמן להפלישה לנורמנדי, שם הוא סייע בהקמת נמל דוברות מול חוף נורמנדי. הוא גם הכין 89 ספינות שניזוקו או מוחלשות להפלגה כדי ליצור נמלים מלאכותיים. המבצע הזה זכה להערצה רבה בבריטניה, שם הוא קיבל תואר כבוד של "קצין מסדר האימפריה הבריטית", (OBE). אלסברג תיאר את חוויותיו בספרו "החוף הרחוק".
פרישה.
אלסברג הועלה לדרגת תת אדמירל לפני שפרש מתפקידו הפעיל ב-1951 כדי ליהנות ממיין ופלורידה עם אשתו מזה 33 שנים. הוא המשיך לכתוב, להרצות ולייעץ בפרויקטים הנצלה והנדסיים. הוא מת ב-1983 בגיל 91, ונקבר בווילימנטי, קונטיקט.
אותות מערכה.
סרגל האותות של תת אדמירל אלסברג:
פרסומים שכתב.
כתיבה הייתה התחביב העיקרי של אלסברג. הוא כתב מאמרים ודוחות רבים. ספריו כוללים את הכותרים הבאים:
מחלוקת הפנתאיזם
מחלוקת הפנתיאיזם ולעתים פולמוס שפינוזה (בגרמנית: Pantheismusstreit או Spinozismusstreit או Spinozastreit) הוא כינויה של אחת המחלוקות הפילוסופיות החשובות והמשפיעות ביותר בראשית העת החדשה. בשנות ה-80 של המאה ה-18 התנהל פולמוס סוער בין אינטלקטואלים גרמנים שדנו בתפיסה ה"פנתאיסטית" של ברוך שפינוזה, שנחשבה לכפירה הנוגדת את האמונה הפרוטסטנטית השלטת. הוויכוח התרחב בעקבות מחלוקת אישית בין פרידריך היינריך יעקובי ומשה מנדלסון על הבנתם את אמונותיו של גוטהולד אפרים לסינג. חילוקי הדעות גלשו לזירה הציבורית ב-1785, כשפרסם יעקבי את התכתבותו עם מנדלסון.
בנג'מין קרואו מאוניברסיטת בוסטון טען כי: "המאורות המובילים בשלהי המאה השמונה עשרה ובתחילת המאה התשע עשרה של אנשי הרוח גרמניים, אנשים כמו הרדר, גתה, הגל, שלינג ושליירמאכר, כולם, בדרך זו או אחרת, התעצבו בידי "מחלוקת הפנתיאיזם". ולדבריו של מייקל פורסטר "במהלך הרבע האחרון לערך של המאה השמונה-עשרה ולאחר מכן גם לתוך המאה התשע-עשרה שטף גל של נאו-שפינוזאיזם את הפילוסופיה והספרות הגרמנית: בנוסף ללסינג והרדר, נאו-שפינוזאיסטים נוספים כללו את גתה, שלינג, הגל, שליירמאכר, הלדרלין, נובליס ופרידריך שלגל."
קרב חוליאפולה
קרב חוליאפולה (באוקראינית: Бої за Гуляйполе) הוא קרב בין הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית ולבין הכוחות המזוינים של אוקראינה בעיר חוליאפולה , במרכז מחוז זפוריז'יה שבאוקראינה. בעקבות השתלטות רוסיה על רובו של המחוז בתחילת הפלישה הרוסית לאוקראינה, העיר הפכה לעיר הסמוכה לגבול בין השטח שכבשה רוסיה לשטח שנשאר תחת שלטון אוקראיני. הקרב היה חלק מהמתקפה בדרום אוקראינה של הפלישה הרוסית לאוקראינה.
מהלך הקרב.
במהלך המתקפה על דרום אוקראינה, סבלו תושבי חוליאפולה ממחסור בחשמל ומים מ-2 במרץ 2022. למחרת, כוחות רוסים כבשו את העיר פולוהי הסמוכה. ב-5 במרץ, כוחות רוסיים נכנסו לזמן קצר לחוליאיפולה (אשר, לפי הכוחות האוקראיניים, הותקפו במהלך הלילה בעודם מתמודדים עם הפגזה והתקפות אוויריות), אך הם נהדפו.
ב-15 במרץ, הכוחות המזוינים הרוסים ניהלו פעולות לחימה סביב חוליאפולה. ב-26 במרץ, טען הממשל הצבאי האזורי של זפוריז'יה האוקראיני שהכוחות האוקראינים כבשו מחדש את הכפרים פולטבקה ומליניבקה ממזרח לחוליאפולה לאחר קרבות קשים.
עד 30 במרץ חוותה חוליאפולה כמעט חודש של הפגזות ליליות, בעוד שאוכלוסייתה ירדה לכ-2,000, עם כתריסר הרוגים אזרחיים. לפני הקרב, אוכלוסיית העיר כללה כ-16,000 תושבים ותושבות. ב-21 באפריל, שלושה מסוקים רוסיים הופלו מעל חוליאפולה על ידי מערכת הגנה אווירית אוקראינית ניידת, מה שאילץ טור טנק רוסי סמוך לסגת, בעוד ארטילריה אוקראינית לטווח ארוך השמידה גם 24 טנקים רוסיים ו-10 נגמ"שים.
ב-25 באפריל החלו הכוחות הרוסיים לרכז את מאמציהם בלכידת חוליאפולה, חיזוק עמדותיהם וירי על עמדות אוקראיניות. למחרת, שלושה בני אדם נפצעו ומספר בתים נהרסו במהלך הפצצת ארטילריה רוסית, שנמשכה מספר ימים.
ב-6 במאי החלו הכוחות הרוסיים להפגיז את העיר בארטילריה ובתקיפות אוויריות. בתגובה להפגזות, הורה ראש העיר סריי ירמק על פינוי תושבי העיר. ב-14 במאי דווח באוקראינה כי מבני מגורים רבים ניזוקו או נהרסו במהלך ההפצצה המתמשכת. כוחות רוסים הרסו גם את הכביש בין חולייאפולה שבשליטת אוקראינה לעיר פולוהי שבשליטה רוסית, תוך שימוש במוקשים.
ב-7 יוני, אולכסנדר סטארוך, מושל מחוז זפוריז'יה, דיווח כי קו ההגנה האוקראיני קיבל חיזוק בחוליאיפולה, שם העימותים עדיין נמשכו.
ב-9 ביוני, טענה מנהלת המודיעין הראשית של משרד ההגנה האוקראיני שהם ניסו לשבור את המצור על מריופול בתחילת אפריל, אך המחלקה שנשלחה מחוליאפולה לפרוץ לעיר נהדפה על ידי קו ההגנה הרוסי.
ב-13 ביוני, חיל האוויר הרוסי פתח בסדרה של תקיפות אוויריות נגד עמדות אוקראינים בחוליאיפולה. באוקראינה האשימו שהכוחות המזוינים הרוסים המשיכו להתמקד בתשתיות אזרחיות, במקום לעסוק ישירות בכוחות אוקראינים. על פי המטה הכללי של הכוחות המזוינים של אוקראינה, הפצצה מתמשכת זו בוצעה במטרה לאלץ את הכוחות האוקראינים להישאר בחוליאפולה, כחלק מניסיון של הכוחות הרוסיים לכבוש את העיר סוורודונצק. הישגים קטנים הושגו על ידי הכוחות האוקראינים באזור סביב חוליאפולה, אם כי הדבר עלה בעלות גבוהה, כאשר אוקראינים רבים נפגעו מהירי הארטילרי.
ב-18 ביוני נמשכה ההפגזה על חוליאפולה, כשאוקראינים פרסמו שזוהתה פגיעה בכמה מבני מגורים ומסחר ופצעה מספר אזרחים. ב-28 ביוני, על מנת למנוע העברת כוחות אוקראינים לעיר ליסיצ'נסק כחלק מקרב ליסיצ'נסק, הפציצו כוחות רוסים עמדות אוקראיניות בחוליאפולה. ב-5 ביולי, המינהל הצבאי האזורי של זפוריז'יה האוקראיני דיווח על המשך התקפות טילים רוסיות נגד תשתית אזרחית בחוליאפולה. ב-10 ביולי דיווח גם המטה הכללי של הכוחות המזוינים של אוקראינה על התקפות ארטילריה רוסיות מתמשכות על חוליאפולה. לפי האוקראינים, הכוחות המזוינים הרוסים לא ביצעו פעולות התקפיות נוספות בזפוריז'יה למרות ההפגזות שיזמו.
ב-19 ביולי אוקראינה טענה כי צבא רוסיה החל לארגן מחדש את חייליו בזפוריז'יה והחלו לרכז את מאמצו בכיבוש האזור. באותו תאריך הפגיזו כוחות רוסים את חוליאפולה באמצעות מערכת משגרי רקטות מרובה BM-21 Grad וארטילריה. ב-21 ביולי דיווח סריי ירמאק כי למעלה מ-1,000 בתים וכמעט כל התשתית של העיר ניזוקו במהלך חודשי ההפגזות הכבדות. לפי האוקראינים הכוחות הרוסים המשיכו להפגיז תשתיות אזרחיות וצבאיות בחוליאפולה עד אוגוסט, אך לא נקטו בפעולות צבאיות נוספות באזור.
ב-12 באוגוסט דיווח המטה הכללי של הכוחות המזוינים של אוקראינה כי כוחות רוסים פתחו באש נגד עמדות אוקראינים בחוליאיפולה, אך הם נהדפו. הפגזה נוספת על חוליאפולה בוצעה על פי הדיווחים על ידי טנקים וארטילריה רוסיים, שלאחר מכן בוצעו תקיפות אוויריות. הן נמשכו גם בסוף אוגוסט.
אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16