"החוויה" מציעה תוכניות מגוונות בארץ, למשך תקופות זמן שונות, החל משבוע ועד 12 חודשים. כ-4000 מתמחים מגיעים לארץ לתקופה ארוכה של מספר חודשים ללימודים גבוהים ולהתמחויות שונות ב-3000 חברות ישראליות מכול גוני תעשיית ההייטק ואחרים. תלמידי בתי-הספר מטיילים ולומדים בכל האתרים שנקבעים במשותף על ידי המחנכים בבתי-הספר ואגף החינוך בחברה.
"החוויה הישראלית" פועלת גם בתחום תיירות מורשת יהודית באירופה, ומציעה מגוון תוכניות ומסלולים באירופה בהתאמה אישית לקבוצות ומשפחות.
החזון החינוכי.
הארגון פועל לחיזוק הזהות היהודית וערכיה, לחיזוק הקשר עם ישראל והעם היהודי וליצירת חוויה מעצבת בקרב משתתפי תוכניותיה השונות.
מהחזון נגזרים היעדים הבאים:
א. כל אחת מתוכניות ה"חוויה הישראלית" לנוער יהודי תשלב בתוכה את הנושאים הבאים:
ב. יצירת המשכיות יהודית
ג. חיזוק הקשר והמעורבות של המשתתף בקהילתו היהודית
ד. יצירת "שגרירים – מסבירים" לישראל
גביע קרשימיר צ'וסיץ'
גביע קרשימיר צ'וסיץ' (בקרואטית: Kup Krešimira Ćosića) הוא מפעל כדורסל קרואטי בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1991 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורסל הקרואטית. המפעל נקרא על שם קרשימיר צ'וסיץ', מגדולי הכדורסלנים היוגוסלביים (ממוצא קרואטי).
בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות בקרואטיה.
הגביע הקרואטי בכדורסל
הפורשים
משפט הפירוק של ויירשטראס
באנליזה מרוכבת, משפט הפירוק לגורמים של ויירשטראס קובע כי כל פונקציה שלמה ניתן לייצג כמכפלה שמערבת את האפסים שלה. בנוסף, לכל סדרה השואפת לאינסוף ניתן לבנות פונקציה שלמה אשר האפסים שלה הם איברי הסדרה.
באופן רחב יותר, כל פונקציה מרומורפית אפשר לייצג כמכפלה המערבת את האפסים שלה, הקטבים שלה ועוד פונקציה הולומורפית שונה מ-0 הקשורה אליה.
המשפט קרוי על שם קארל ויירשטראס.
מוטיבציה.
מהמשפט היסודי של האלגברה נובע שכל פולינום ניתן להציג בצורה: formula_1 כאשר formula_2 הם האפסים של הפולינום. כמו כן, לכל סדרה סופית formula_2 קיים פולינום שאלו אפסיו.
משפט הפירוק של ויירשטראס מכליל תוצאה זו לפונקציות שלמות כלליות ולסדרות אינסופיות של אפסים.
מכיוון שמכפלה אינסופית לא בהכרח מתכנסת, הרחבת המשפט היסודי של האלגברה באופן זה אינה מיידית. תנאי הכרחי להתכנסות של מכפלה אינסופית של מספרים הוא שערכם המוחלט ישאף ל-1. לכן, אם אנו רוצים ש-formula_4 יתכנס, אנו רוצים פונקציה שערכה המוחלט ישאר ליד 1 כאשר היא מקבלת קלטים בסביבת השורשים שלה.
הגורמים האלמנטרים.
הגורמים האלמנטריים מוגדרים באופן הבא:
לכל n טבעי.
חשיבותם מודגמת בלמה הבאה:
עבור z עם ערך מוחלט קטן-שווה ל-1 ו-n טבעי.
שתי הצורות של המשפט.
קיומה של פונקציה שלמה עם סדרת אפסים נתונה.
תהי formula_7 סדרת מספרים מרוכבים שונים מ-0 אשר שואפת לאינסוף.
אם formula_8 היא סדרת מספרים טבעיים כך שלכל r&gt;0 מתקיים: : formula_9
אז הפונקציה : formula_10 היא שלמה עם אפסים בדיוק ב-formula_11.
אם אחד המספרים בסדרה formula_7 מופיע m פעמים אז הוא יהיה אפס מסדר m.
נשים לב כי סדרת הטבעיים תמיד קיימת (ניתן למשל לקחת פשוט את הסדה {n}) אך אינה יחידה ולכן הפונקציה הנ"ל אינה יחידה.
משפט הפירוק של ויירשטראס.
תהי "f" פונקציה שלמה עם אפסים formula_7 (שונים מ-0) אשר חוזרים על עצמם בסדרה בהתאם לריבוי שלהם.
נניח גם שלפונקציה יש אפס ב-z=0 והוא מסדר m&gt;0 כלשהו.
אז, יש פונקציה שלמה g וסדרה formula_8 של טבעיים כך ש:
לאסולה
דלין (אוניית מעפילים)
דלין הייתה אוניית מעפילים שארגנה "ההגנה". "דלין" לזכרו של אחד מכינוייו המחתרתיים של מפקד "ההגנה" אליהו גולומב והאונייה נקראה לזכרו. הייתה זו אניית המעפילים הראשונה שיצאה מחופי אירופה אחרי תום מלחמת העולם השנייה.
תולדותיה.
"דלין" הייתה ספינת דיג באורך 29 מטר עשויה עץ; משקל 25 טון; בעלת מנוע דיזל מדגם אנסלדו 80 כח סוס.
אנריקו לוי רכש את הספינה שנמצאה בבנייה במספנת דורמיו בעיר הנמל מונופולי במחוז פוליה בדרום איטליה. המנוע נרכש מספק אחר. המימון הועמד על ידי המוסד לעלייה ב' מכסף שנאסף על ידי מכירת מצרכי מזון שאספו חיילים יהודים בצבא הבריטי. ג'יורג'יו נסים, יהודי מאיטליה וקרוב משפחה של אנריקו לוי, נרשם במסמכים כבעלי האונייה, והכוונה הייתה לרשום אותה בשם "Sirius". המוסד רצה לכבד את אליהו גולומב ולקרוא אותה 'דלין', אך רשם כלי השיט ביקש שם בעל צליל איטלקי ונבחר השם הרשום "Daliah". טקס השקת הספינה נעשה כמקובל באיטליה בברכת הבישוף של מונופולי, מונסיניור גוסטבו ביאנקי. בקבוק שמפניה נופץ על ידי גב' ג'יקלה פרנדר ידידתו, ומאוחר יותר אשתו, של רב החובל כ.
צוות ההכנה להפלגת ההעפלה כלל את אריה חייקינד, ישראל חורב מהפלי"ם וחיילים יהודים מיחידה 199 ומיחידת תובלה 960 של הצבא הבריטי, שדאגו גם למפות ואספקה.
הפליגה מ'מונופולי' באיטליה ב-21 באוגוסט 1945 כשעל סיפונה 37 מעפילים. נוהלי הקשר בין האונייה והחוף טרם מוסדו ולכן שתי ספינות המפרש שתוכננו לחבור איתה לא מצאו אותה. המעפילים הורדו בחוף שדות ים ב-28 באוגוסט 1945.
לאחר הפלגתה כאוניית מעפילים נשארה בשירות המוסד לעלייה ב', בחזות ספינת דיג איטלקית. היא שימשה להברחת צוותות ממחנות המעצר בקפריסין ולהעברת מעפילים לספינות מעפילים, שהיו בדרכן ארצה.
פרשת לה ספציה
פרשת לה ספציה אירעה בעיר הנמל, לה ספציה, שבצפון מערב איטליה באביב 1946. המוסד לעלייה ב' ארגן במסגרת תנועת ההעפלה אוניות מעפילים רבות. ממשלת המנדט וכוחות בריטיים נוספים עקבו אחרי ארגון ההעפלה באירופה וניסו להפריע ולשבש אותה.
קורותיה.
כאשר אספו אנשי המוסד לעלייה ב' פליטים ניצולי השואה ורכשו אוניות והכינו אותן להפלגה, עקבו אחריהן אנשי מודיעין בריטים בסיוע מקומיים. הבריטים ניסו לסכל את ההפלגות, וכך ניסו למנוע את הפלגתן של אוניות המעפילים דב הוז ואליהו גולומב שחיכו בנמל לה ספציה.
הבריטים הטילו מצור על הנמל ומנעו את ההפלגה. עימות ראשון היה כאשר כוח בריטי חמוש עלה לספינות כדי לחפש מזון וציוד צבאי בריטים החשודים כגנובים. הבריטים ניסו לקחת את המזון והציעו מזון חלופי, ונערכו לפנות את המעפילים למחנה מיוחד שהקימו לשם כך בחוף. בתגובה, איימו המעפילים שינקטו במעשה ייאוש.
שביתת הרעב שבה פתחו, ואיומי התאבדות שהשמיעו, יצרו אהדה בינלאומית רחבה. כך התפתחה 'פרשת לה-ספציה', שהפכה למאבק ממושך של כחודש על דעת הקהל בעולם.
מי שהנהיג את המעפילים היה יהודה ארזי, האחראי למבצע כולו מטעם המוסד לעלייה ב'. איש "ההגנה" משה רבינוביץ' פיקד מן החוף על הפעולות השונות בארגון שתי האוניות ובהכנתן להפלגה מהנמל.
ב-7 באפריל 1946 פתחו המעפילים בשביתת רעב. ב-10 באפריל הגיעו קצין בריטי ונציגים של הג'וינט והציעו למעפילים לעבור למחנה מעבר עד שתתקבל החלטה בעניינם.
המעפילים סרבו, אך הפסיקו את שביתת הרעב כאשר נציג משרד החוץ האיטלקי הסכים לשוחח עם המדינאים הבריטים ארנסט בווין וקלמנט אטלי. במקביל, התנהל משא ומתן בין הסוכנות לממשלת בריטניה, ורפאל קנטוני, נשיא הקהילות היהודיות באיטליה, הפעיל קשריו בקרב חברי המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית, ודרכם הגיע למפלגת הלייבור הבריטית שהייתה בשלטון. כמו כן השפיע על ראשי הצי האיטלקי.
ב-17 באפריל הסתיים המשא ומתן, והבריטים התירו עליית מעפילים לאונייה "דב הוז" לארץ על חשבון מכסת הסרטיפיקטים הקבועה, וב-24 באפריל שוחררה גם "אליהו גולומב".
ב-19 במאי הגיעו שתי האוניות לנמל חיפה. הן לוו בכניסתן על ידי שתי משחתות בריטיות. העולים ירדו בשקט ובסדר. הבריטים חקרו את מעפילי "אליהו גולומב". ב-28 במאי הפליגה "דב הוז" חזרה לאיטליה עמוסה בדלק ובציוד נוסף.
הנצחת הפרשה.
פרשת לה ספציה נחרתה גם בזיכרונם של תושבי העיר. באותה עת היה המצב הכלכלי באיטליה רע בעקבות המלחמה, ולמרות המחסור הכללי במזון, חלקו תושבי העיר את מזונם עם אלף הפליטים היהודים במשך שישה שבועות והפגינו עמם סולידריות. כשהאניות עזבו את הנמל, נפרדה העיר מהן בנגינת תזמורת העיר ותזמורת מכבי האש.
עד היום מעניקה עירית לה ספציה פרס שנתי בשם "אקסודוס" לאנשים העוזרים למיעוטים, פעילים בחינוך לרב-תרבותיות ומתנדבים לפעילות בקהילה.
בקייץ 2019 הוסב שם מזח פליארי (Molo Pagliari) בנמל לה-ספציה לטיילת בשם "דרך הזיכרון" (Via della memoria), ובה צוינו שמותיהם של יהודה ארזי, מפקד המוסד לעליה ב' באיטליה ומפקד ספינת המעפילים ושם סגניתו ומחליפתו בהמשך בתפקד באיטליה, עדה סירני.
כמו כן, במלאת 50 שנה לאירועי 1946 הוצבה בעיר לוחית זיכרון המציינת את תמיכת אנשי העיר במעפילים.
קישורים חיצוניים.
פרשת ספינת המעפילים לה-ספציה בתכנית "שבת עולמית" רשת ב', תאגיד השידור. יולי 2019.
חורסבאד
חורסבד
צוותאי
שמואל שגב
שמואל שגב (סבאג) (16 באפריל 1926 – 9 באוגוסט 2012) היה עיתונאי, סופר ואיש מודיעין ישראלי שעסק בעיקר בענייני העולם הערבי והמזרח התיכון.
חייו ועבודתו.
שגב נולד בטבריה בשנת 1926, בנם של רבקה ומשה סבאג. הוא סיים לימודיו בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב. שירת ב"הגנה" ולחם במלחמת העצמאות ואף נפצע. במהלך שירותו הצבאי שימש ככתב השבועון "במחנה" לענייני ערבים. לאחר מלחמת העצמאות היה שגב קצין מודיעין ובתחילת שנות ה-50 היה מפקד יחידת איסוף מודיעין ממקורות גלויים (אוסינט) לימים יקרא שמה יחידת חצב. הוא החליף בתפקיד זה את שמואל טולידאנו.