קוונטין טרנטינו עסק בכתיבת התסריט במשך יותר מעשור. הוא ראה בתסריט יצירת המופת האולטימטיבית שלו, והרגיש שעל התסריט להיות הדבר הטוב ביותר שכתב אי פעם. טרנטינו תכנן את הסרט ב-2001 כמערבון, שהתפתח בהמשך לגרסה של הטוב, הרע והמכוער בזמן מלחמת העולם השנייה בשטחי צרפת הכבושה. בסצנה הראשונה של הסרט ובין הסצנה הראשונה של הטוב, הרע והמכוער יש דמיון רב, מעין מחווה של טרנטינו לסרט. הסיפור שונה לעלילה על שתי יחידות של צבא ארצות הברית שנהגו לקרקף את הגרמנים. כמו כן, יש השפעה ברורה ודמיון ויזואלי לסרט 12 הנועזים.
השחקן מיכאל פסבנדר סיפר כי במקור אמור היה הסרט לצאת לאקרנים בשנת 2004, אולם בשנת 2002 טרנטינו הבין ש"ממזרים חסרי כבוד" עומד להיות סרט גדול מהמתוכנן, ובנוסף בתקופה זו עבדו מספר במאים אחרים על סרטים הקשורים למלחמת העולם השנייה. לפיכך העדיף להפיק בתקופה זו שלושה תסריטים כמעט גמורים אחרים שלו, ואמר על "ממזרים חסרי כבוד" כי "זה אחד מהתסריטים הטובים ביותר שאי פעם עשיתי; אבל אני מתקשה לכתוב לו סיום." כתוצאה מכך דחה את ההפקה והשקיע בבימוי של שני סרטי "להרוג את ביל".
לאחר השלמת "להרוג את ביל", טרנטינו קיצץ את אורך התסריט ל-220 עמודים ותכנן להתחיל את ההפקה ב-2005. על פי הפרטים המוקדמים על הסרט, תוארה עלילה על קבוצת חיילים שנמלטו מהוצאתם להורג ויוצאים למשימה כדי לעזור לבעלות הברית. הוא תיאר אותם כגברים שאינם מן הסוג הטיפוסי של גיבורי מלחמה, והסרט תואר כמערבון ספגטי בצרפת הכבושה בערך בתקופת הפלישה לנורמנדי.
הליהוק היה משימה קשה עבור טרנטינו, שהיה צריך למצוא שחקן שיישחק את הקצין הגרמני האנס לנדה. במקור יועד השחקן לאונרדו דיקפריו (ששיתף פעולה עם טרנטינו ב"ג'אנגו ללא מעצורים") לשחק את התפקיד אך טרנטינו החליט שמי שיישחק את לנדה יהיה דובר גרמנית, אנגלית וצרפתית שוטף. לבסוף נבחר השחקן האוסטרי כריסטוף ואלץ שזכה בפרס אוסקר על תפקידו.
טרנטינו הסביר את כוונותיו:
"אני הולך למצוא מקום שדומה בדרך זו או אחרת, ליישובים הספרדים במערבוני הספגטי - שטח הפקר. עם חיילי ארצות הברית, האיכרים הצרפתים, תנועת ההתנגדות הצרפתית וכוחות הכיבוש הגרמנים - זה היה סוג של שטח הפקר. זה באמת יהיה מערבון הספגטי שלי אבל עם איקונוגרפיה של מלחמת העולם השנייה."
ביקורות.
הביקורות על הסרט היו ברובן חיוביות. הסרט דורג בציון ממוצע של 8.3 מתוך 10 ב-IMDb, עם הקונצנזוס: "הז'אנר הקלאסי של טרנטינו. ממזרים חסרי כבוד הוא אלים, חסר מעצורים, ומבדר ביסודו".
מבקר הסרטים ג'יימס ביררדנלי נתן לסרט את הציון 4 מתוך 4 כוכבים, הסרט הראשון של 2009 שקיבל ציון זה. לדבריו, "ממזרים חסרי כבוד של קוונטין טרנטינו הפך לסרט הכי טוב שלו מאז ספרות זולה"; הוא תיאר את הסרט כ"חתיכת נסיעה מהנה."
רוג'ר איברט העניק גם הוא לסרט ארבעה כוכבים, וכתב כי הסרט הוא "גדול, סרט מלחמה נועז שירגיז מעטים, יזעזע אחרים ויראה שוב שהוא הדבר האמיתי".
אן תומפסון מ"וראייטי" שיבחה את הסרט, אך סברה כי זו לא יצירת מופת, בטענה ש"ממזרים חסרי כבוד הוא כיף גדול לצפייה, אבל הסרט לא לגמרי נוגע... אתה לא נכנס לתוך העולם של הסרט ולוקח בו חלק, אלא צופה בו ממרחק."
לא כל הביקורות היו חיוביות. המבקר הבריטי פיטר ברדשו הצהיר שהוא מאוכזב. לדניאל מנדלסון, תסריטאי ומבקר, הפריעה הצגתם של החיילים היהודים-אמריקאיים כמבצעים מעשי זוועות דומים למעשי הנאצים: "טרנטינו סיפק אלימות נקמנית... על ידי הפיכת היהודים לנאצים."
ליאל לייבוביץ ביקר את הסרט על חוסר עומק מוסרי, וטען כי כוחו של הקולנוע טמון ביכולת להעביר ידע והבנה של תקופת המלחמה, אבל "ממזרים חסרי כבוד" משמש כ"אלטרנטיבה למציאות, עולם קסום ודמיוני שבו אנחנו לא צריכים לדאוג למורכבות של המוסר, היכן שאלימות פותרת הכל". אנתוני פרוש טען כי הסרט לא הצליח לפתח את הדמויות באופן מספק, וכי הוא "שובה לב, אך חסר מבחינת תוכן יהודי".
התגובות של מבקרי הקרנת הבכורה של הסרט בפסטיבל קאן היו מעורבות. העיתון הצרפתי "לה מונד" קטל אותו, בטענה ש"טרנטינו הולך לאיבוד בתוך מלחמת עולם שנייה בדיונית". עם זאת, הסרט קיבל כשמונה עד עשר דקות של מחיאות כפיים סוערות על ידי המבקרים לאחר ההקרנה הראשונה בקאן. בנוסף, קיבל כריסטוף ואלץ את פרס שחקן המשנה הטוב ביותר בסיום הפסטיבל.
הסרט היה מועמד ל-4 פרסי גלובוס הזהב, כולל הסרט הטוב ביותר (דרמה). הסרט הועמד ל-8 פרסי אוסקר, כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר. ואלץ זכה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר.
התעשייה האוירית לישראל
טראג'י פ. הנסון
טראג'י פנדה הנסון (באנגלית: Taraji Penda Henson; נולדה ב-11 בספטמבר 1970) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2009 על תפקידה בסרט "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן". כיכבה בתור קוקי ליון בסדרת הדרמה של רשת פוקס "אימפריה" בין השנים 2015–2020, ועל תפקידה בסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת פעמיים לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה.
ביוגרפיה.
הנסון נולדה בדרום-מזרח וושינגטון די. סי., לברניס גורדון, מנהלת חברה בחנות כלבו בוושינגטון, ולבוריס הנסון, שרת ומייצר מתכת. שמה הפרטי של הנסון הוא בשפה הסוואהילית: "טראג'י" משמעותו "תקווה", ו"פנדה" – "אהבה".
יש לה שני אחים צעירים, שון ואפריל. היא מדברת לעיתים קרובות על השפעתה של סבתה מצד אמה, פטסי באלארד, שליוותה אותה בטקס פרסי אוסקר ה-81 בשנה בה הועמדה. על פי ניתוח DNA מיטוכונדריאלי, הנסון מקורבת לשבט אנשי המאסה בקמרון. לדבריה, חוקר הקוטב הצפוני מת'יו הנסון היה "אחיו של סבא רבא שלי."
הנסון למדה ב"תיכון אוקסון היל" במרילנד, ולאחר מכן למדה באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית לחקלאות וטכנולוגיה. לאחר שסיימה את לימודיה במוסדות אלה בהצלחה, החלה ללמוד לתואר ראשון באמנויות הבמה באוניברסיטת הווארד. כדי לממן את לימודיה, היא עבדה בבקרים כמזכירה בפנטגון ובערבים עבדה כמלצרית מזמרת באוניית התענוגות "the Spirit of Washington".
קריירת משחק.
בשנת 1997 החלה לשחק בסדרות טלוויזיה בתפקידי אורח, אך את תפקידה הבולט הראשון קיבלה בשנת 2001, בסרט הדרמה "בייבי בוי" לצדו של הזמר טייריס גיבסון.
בשנת 2002 הצטרפה לעונה השנייה של סדרת הפשע "המחלקה", שם גילמה את תפקידה של המפקחת ריינה וושינגטון, לצד השחקנים בוני בדליה וג'ון האם. היא שיחקה בתפקיד זה עד העונה הרביעית ב-2004.
הופעתה הראשונה המשמעותית של הנסון על מסך הקולנוע הייתה בשנת 2005 בסרט זוכה פרס האוסקר "מלחמות הראפ". באותה שנה שיחקה הנסון גם במותחן האקשן "ארבעה אחים".
בשנת 2008 כיכבה הנסון בדרמת המסתורין הרומנטית זוכת 3 פרסי האוסקר של דייוויד פינצ'ר "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן". בסרט גילמה הנסון את דמותה של קוויני שמאמצת את בנג'מין באטן גיבור הסרט. על תפקידה בסרט הייתה הנסון מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, לפרס גילדת שחקני המסך, פרס בחירת הקהל ועוד.
בשנת 2011 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "" ברשת LMN, אודות סיפורה האמיתי של טיפאני רובין שיצאה למבצע חילוץ של בנה בן ה-6 מאביו שחטף אותו במהלך 2008 עד לסיאול, קוריאה הדרומית. טראג'י אשר גילמה את רובין, הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה, אך לא זכתה.
החל משנת 2011 גילמה הנסון בסדרה "מבוקש" את דמותה של הבלשית ג'וזפין "ג'וז" קרטר, בלשית במחלקת רצח במשטרת ניו יורק, עד אמצע העונה השלישית. בשנת 2014 שיחקה בדרמת הפשע "אף מעשה טוב" לצד אידריס אלבה.
החל משנת 2015 ועד שנת 2020, כיכבה הנסון בתפקיד ראשי בדרמה המוזיקלית "אימפריה" של רשת פוקס, העוסקת בתעשיית חברות ההקלטה של מוזיקת ההיפ הופ. בסדרה היא מגלמת את דמותה של קוקי ליון, אשתו של מייסד החברה, אותו משחק טרנס האוורד. על תפקידה בסדרה קיבלה פרסים וביקורות חיוביות ממבקרים בארצות הברית, ואף זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה וקיבלה שתי מועמדויות לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה בשנים 2015 ו-2016
בשנת 2016 גילמה את המתמטיקאית קתרין ג'ונסון בסרט הדרמה הביוגרפי "מאחורי המספרים", אשר מבוסס על ספר באותו שם מאת מרגוט לי שטרלי, ועוסק בפעילותן של ג'ונסון, דורותי ווהן, מרי ג'קסון ונשים אפרו-אמריקאיות נוספות שנטלו חלק בתוכנית מרקורי של נאס"א. על תפקידה בסרט קיבלה מועמדויות וזכיות רבות ואף ביקורות טובות מהמבקרים על משחקה. .באותה שנה שיחקה בסרטו של פיטר בילינגסלי "במנוסה". בסוף שנה זו, מגזין טיים בחר בהנסון לאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם. באותה השנה פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה "Around the Way Girl" בהפצה של הניו יורק טיימס והפך במהרה לרב-מכר.
בשנת 2019 כיכבה בסרט "מה גברים רוצים" (מבוסס על הקומדיה הרומנטית של מל גיבסון "מה נשים רוצות" משנת 2000), כסוכנת ספורט, שלא מקבלת הערכה מעמיתיה הגברים, ומקבלת את היכולת לשמוע את מחשבות הגברים שבסביבתה.
ביולי 2020 פורסם כי הנסון מפיקה סדרת ספין אוף בכיכובה לסדרה "אימפריה".
בשנת 2021 השתתפה בספיישל "" שעלה בדיסני+.
חיים אישיים.
בשנת 1994, ילדה הנסון את בנה, מרסל. אביו, ויליאם למאר ג'ונסון, היה בן זוגה של הנסון בשנות בית הספר התיכון והמכללה והוא נרצח ב-2003.
הנסון התארסה לשחקן ה-NFL לשעבר קלווין היידן ב-13 במאי 2018. באוקטובר 2020 חשפה כי השניים נפרדו.