לאחר ניצחונותיהם בבחירות המקדימות של מפלגותיהם באוגוסט, היו סמואלסון והמועמד הדמוקרטי צ'ארלס הרנדון אמורים להתמודד זה מול זה בבחירות הכלליות בנובמבר. באמצע ספטמבר, כאשר טס מפוקטלו לקר דאלן, נהרגו הרנדון ושניים נוספים בהתרסקות מטוס פרטי בהרים של מרכז איידהו, מצפון-מערב לסטנלי. הניצול היחידי מההתרסקות היה טייס המטוס. התאונה התרחשה שבעה שבועות בלבד לפני מועד הבחירות, והדמוקרטים מינו את מי שהגיע למקום השני בבחירות המקדימות, חבר הסנאט המדינתי ססיל אנדרוס, שנוצח על ידי סמואלסון בהפרש של יותר מ-10,000 קולות.
במערכת הבחירות של 1970, תמך סמואלסון בכריית מוליבדן בהרי וייט קלאוד שבמרכז איידהו. בבחירות הכלליות התמודד מולו שוב אנדרוס, שהיה מתנגד תקיף לתעשיית כרייה זו, וניצח בבחירות. סמואלסון שב לחיים הפרטיים. היה זה הניצחון הראשון של הדמוקרטים מבין שישה רצופים בכל מערכות הבחירות למשרת מושל איידהו עד 1990.
חיים אישים.
ב-1936 נשא סמואלסון לאישה את רעייתו רובי. לשניים נולדו שני ילדים.
דון סמואלסון נפטר ב-20 בינואר 2000 בבית חולים בסיאטל, בגיל 86, כתוצאה מהתקף לב. הוא נטמן בפארק הזיכרון פיינקרסט שבסנדפוינט.
עמק ויקטוריה
עמק ויקטוריה (באנגלית: Victoria Valley) הוא עמק, אחד מהעמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה .
בעמק ויקטוריה מצויים מספר עמקים. אגם וידה הוא האגם הגדול ביותר בעמק.
נהר ויקטוריה מנקז את קרחון ויקטוריה העליון; נהר ויקטוריה
מתנשא בסמוך מעל אגם ויקטוריה העליון.
נהר ויקטוריה ממוקם 7 קילומטרים צפונית-מערבית מאגם וידה, ונשפך אליו בצידו המערבי של האגם.
אגם תומאס ממוקם 4.7 קילומטרים ממזרח לאגם וידה.
מאורו דוס סנטוס
מאורו חאבייר דוס סנטוס (בספרדית: Mauro Javier dos Santos; נולד ב-7 ביולי 1989 בסנטו טומה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת רג'סטן יונייטד מה-I-League.
קריירת מועדונים.
דוס סנטוס גדל במחלקת הנוער של באנפילד. הוא שיחק בקבוצות באנפילד, ריאל מורסיה, אלמריה, אייבר, לגנס, טנריפה, אלבירקס ניאיגטה וגודוי קרוס.
ב-2 בפברואר 2022 חתם על חוזה לעונה אחת ברג'סטן יונייטד מה-I-League.
דייק (סלנג)
דייק (באנגלית: Dyke) הוא סלנג לתיאור אישה לסבית. במקור, המונח שומש ככינוי גנאי הומופובי לנשים גבריות, בוצ'יות או אנדרוגיניות. כיום, המונח משמש גם כרמז לאסרטיביות וקשיחות.
היסטוריה.
ב-1971, המשוררת האמריקאית, ג'ודי גרהן , פרסמה את השיר "The Psychoanalysis of Edward the Dyke". השימוש במונח דייק העצים את הקהילה הלסבית מאחר שעד כה הוא הופעל רק ככינוי גנאי.
בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21, החל המונח דייק להיחשב כמונח של גאווה והעצמה. הקומיקסאית האמריקאית, אליסון בכדל, מחברת רצועת הקומיקס "Dykes to Watch Out For" , אמרה שהשימוש במונח דייק הוא "אקטיביזם לשוני".
מחלוקת בפייסבוק.
ביוני 2017, פייסבוק צנזרה את השימוש במילה דייק באתר האינטרנט שלה וטענה שזהו "תוכן פוגעני". החלטה זו הובילה לעצומת מחאה שנוצרה באתר העצומות האמריקאי, Change.org , על ידי קולקטיב ה-"Lensing 2 Lesbians", שנחתמה על ידי 7,247 תומכים.
מצעד הדייקות.
מצעד הדייקיות הוא אירוע גאווה פופולרי ברחבי ארצות הברית וקנדה. המשימה המוצהרת של מצעד הדייקות בבוסטון, למשל, היא "לספק מרחב דינמי ומסביר פנים למשתתפים מכל נטייה מינית, מגדר, גזע, גילאים, מוצא אתני, גודל, רקע כלכלי ויכולות פיזיות". מצעד הדייקות הראשון בבריטניה נערך בלונדון ב-2012. ב-2013, החל לפעול מצעד הדייקות בברלין, גרמניה. במקסיקו, ה-Marcha Lésbica נוסד במרץ 2003, ומתקיים מדי שנה במקסיקו סיטי.
דייק (פירושונים)
זורו (סדרת טלוויזיה)
זורו (באנגלית: Zorro) היא סדרת דרמה-אקשן-הרפתקאות אמריקאית, בה דאנקן רגהר גילם את דמותו של זורו. הסדרה שודרה במקור בערוץ המשפחה בארצות הברית בין השנים 1990 ל-1993. הסדרה צולמה כולה במדריד שבספרד, והופקה בשיתוף פעולה בין החברה האמריקנית New World Television, ערוץ המשפחה האמריקני, ערוץ Canal Plus הצרפתי, ערוץ Beta TV הגרמני, וערוץ RAI האיטלקי. בסך הכל הופקו 88 פרקים לסדרה. ריימונד אוסטין ביים 55 מפרקי הסדרה, והפיק 37 מפרקי הסדרה.
תקציר העלילה.
הסדרה מתרחשת בקליפורניה בתחילת המאה ה-19 בתקופה בה האזור היה תחת שליטה ספרדית. כאשר ראש הפואבלו המושחת אלקלדה לואיס רמון מטיל אימה על תושבי הפואבלו ומדכא אותם, בעל הקרקע האציל דון אלחנדרו דה לה וגה שולח את בנו יחידו לספרד על מנת שיקבל את ההכשרה שתאפשר לו לסייע להציל את תושבי הפואבלו. ארבע שנים לאחר דייגו חוזר לקליפורניה על מנת שיבוא להילחם באלקלדה ואנשיו.
דייגו מחליט לפעול תחת הזהות הסודית של "זורו" כסייף רעול פנים. זורו ומשרתו האילם פליפה נלחמים לאורך הסדרה באלקלדה ואנשיו.
פסקול.
הפסקול השלם של הסדרה יצא לשווקים ב-2012. הפסקול כולל 25 רצועות אותן הלחין במקור ג'יי אשר.
מתרומם
מתרומם (באנגלית: Faggot או Fag) הוא כינוי גנאי לתיאור גברים הומוסקסואלים. כיום, המונח משמש כעלבון רחב יותר הקשור לגבריות ולמבנה כוח קבוצתי. בסלנג הלהט"בי המילה "תרימי" היא תשובה מחאתית לכינוי הגנאי.
המונח הופיע רבות בתרבות הפופולרית, בין היתר בתיאטרון, ספרות, מוזיקה, קולנוע וטלוויזיה, בדרך כלל כהתייחסות לגברים הומוסקסואלים וביסקסואלים. הסרט התיעודי מ-1995, כוכבים בארון, המבוסס על ספרו של ויטו רוסו בעל אותו השם, מציין את השימוש במונח הזה לאורך ההיסטוריה של הקולנוע ההוליוודי.
שלא לציטוט
ולרי בטיס
וָלֶרי אליזבת בֶּטיס (באנגלית: Valerie Elizabeth Bettis; דצמבר 1919 – 26 בספטמבר 1982) הייתה רקדנית וכוריאוגרפית מודרנית אמריקאית. היא הופיעה במחזות זמר, במופעי בלט וכרקדנית סולו.
ביוגרפיה.
ולרי בטיס נולדה ב־19 בדצמבר או ב־20 בדצמבר 1919 ביוסטון, טקסס. הוריה היו ולרי אליזבת בטיס (לבית מקארתי) ורויאל הולט בטיס. אביה נפטר כשהייתה בת שלוש עשרה, ולאחר מכן נישאה אמה ליוּ פְּריית'ר. ב־1943 נישאה בטיס לברנרדו סגל, שהיה אז המנהל המוזיקלי של הלהקה שלה; הנישואים הסתיימו בגירושים ב־1955. ב־1959 נישאה לארתור א' שמידט, שמת ב־1969. ב־26 בספטמבר 1982, בגיל 62, מתה בטיס במרכז הרפואי בית ישראל במנהטן.
קריירה.
ולרי בטיס פעלה הן כרקדנית מחול מודרני והן ככוריאוגרפית, לרוב בשני התפקידים כאחד באותה הפקה. היא נודעה בשל "רבגוניותה, נוכחותה הבימתית החיה, ותיאטרליות מרהיבה".
ראשית דרכה.
בטיס החלה ללמוד בלט בגיל 10 בעיר הולדתה, יוסטון, טקסס. בזמן לימודיה בתיכון, השתתפה בהצגות תיאטרון ובמחזות זמר של בית הספר שלה. היא למדה באוניברסיטת טקסס במשך שנה אחת בלבד, שם הייתה חברה באחוות קאפה אלפא תטא, ואז עקרה לניו יורק כדי ללמוד מחול מודרני תחת האניה הולם. היא הופיעה והשתתפה במסעי הופעות להקתה של הולם בין השנים 1937 ו־1940.
בשנת 1941 הקימה בטיס אנסמבל ריקוד משלה והחלה קריירה כרקדנית סולו. ריקוד הסולו שלה מ־1943 – The Desperate Heart – ששילב שיר באותו שם מאת ג'ון מלקולם ברינין, זכה להצלחה. מבקר המחול של הניו יורק טיימס, ג'ון מרטין, מנה אותו בין ההופעות המעולות ביותר של 1943. לואיס הורסט תיאר את The Desperate Heart כ"יצירת הסולו המשובחת ביותר בכל רפרטואר המחול המודרני של העשור הזה".
בַּלֶט.
בשנת 1947, יצרה בטיס כוריאוגרפיה ללהקת בלט. על ההפקה שלה לבלט "וירג'יניה סמפלר", בביצוע הבלט רוס דה מונטה קרלו, כתב מבקר "ניסוי מעניין ולא מוצלח". בשנת 1948 עיבדה, ביימה, ויצרה בטיס כוריאוגרפיה לרומן של ויליאם פוקנר "בשוכבי גוססת", תוך מיזוג משחק ומחול לכדי מחזה מחול. ג'ון מרטין, מבקר המחול "של ""הניו יורק טיימס", כינה אותו "יצירת אמנות סמכותית לחלוטין". דוריס הרינג מכתב העת "Dance" כתבה "רק אמנית עם תחושה עמוקה ביותר לתנועה ולדרמה הייתה יכולה לחולל את הפלאים שחוללה מיס בטיס עם החומר שהיה בידה." הניסיון הבא של בטיס ביצירת מחזה מחול, "Domino Furioso", שבכורתו הייתה בפסטיבל המחול האמריקאי ב־1949, היה פחות מוצלח, וזכה לביקורות מעורבות: "אטרקטיבי" ו"קל לקלוט", כתבה הרינג הפעם, אבל גם "אם מיס בטיס לא תיזהר, עוד תדבר את כולנו למוות". להצלחה גדולה יותר זכתה בטיס בשנת 1952, כאשר יצרה כוריאוגרפיה לבלט המבוסס על המחזה של טנסי ויליאמס "חשמלית ושמה תשוקה". המבקרים תיארו את היצירה כ"מרתקת" וכ"יצירה מהממת ונפיצה".
מחזות זמר.
בטיס ניסתה את כוחה לראשונה במחזות זמר כאשר יצרה כוריאוגרפיה והופיעה ב־"Glad to See You" בשנת 1944. בשנת 1948 זכתה בפרס עולם התיאטרון על הופעתה ברביו "Inside U.S.A.", שרץ כמעט 400 הצגות בתיאטרון "New Century" ובתיאטרון "Majestic". הופעתה ברביו "Bless You All" בשנת 1950 זכתה לשבחים בכתב העת לייף, הן על הריקוד והן על יכולות השירה שלה.
סרטים.
בטיס יצרה את הכוריאוגרפיה של הריקודים שרוקדת ריטה הייוורת' לשירים "Trinidad Lady" ו־"I've Been Kissed Before" (בסרט "Affair in Trinidad" משנת 1952), וכן של "ריקוד שבע הרעלות" (בסרט "Salome" מ־1953).
Valerie Bettis
ואלרי בטיס
לורן ספנסר-סמית'
לורן ספנסר-סמית' (באנגלית: Lauren Spencer-Smith; נולדה ב-28 בספטמבר 2003, פורטסמות') היא זמרת בריטית-קנדית מאי ונקובר.
ביוגרפיה.
לורן ספנסר-סמית' נולדה בבריטניה וגדלה בוונקובר שבקנדה.
בשנת 2019 היא הוציאה את האלבום הראשון שלה Unplugged, Vol. 1. הוא זכה להצלחה והיה מועמד לקבלת פרס ג'ונו.