בשנות השמונים בשעה שבעלה, מיר-חוסיין מוסאווי, כיהן כראש ממשלה, ראהנאווארד הקימה את האגודה הבינלאומית של נשים מוסלמיות ב-1987 ומונתה למנהלת אגודת הנשים התרבותית והחברתית שהייתה זרוע של משרד המדע. ב-1990 היא מונתה לחברה במועצה העליונה של המהפכה התרבותית שמטרתה לשמר את התרבות והחינוך האיסלמי באירן. ראהנאווארד טענה כי התרבות המערבית מחפצנת נשים ואילו האסלאם לא. ב-1999 היא הביעה דעות יותר מתונות כלפי מעמדן של נשים באיראן. בראיון שנתנה למגזין הנשים היחיד הפרסית באיראן, זאנן, אמרה שהיחס אל הנשים האיראניות הוא כמו אל המין השני. באמירתה רמזה ראהנאווארד אל ספרה של הפמיניסטית הצרפתייה, סימון דה בובואר, המין השני.
ראהנאווארד כיהנה כנשיאת אוניברסיטת אלזהרא, אוניברסיטה ממלכתית לנשים בלבד, בטהראן בין השנים 1998 ל-2006, וכיועצת פוליטית לנשיא איראן לשעבר, מוחמד ח'אתמי. ראהנאווארד הייתה האישה האיראנית הראשונה שמונתה לתפקיד נשיאת אוניברסיטה מאז המהפכה האיראנית ב-1979. היא מונתה לתפקיד על ידי שר המדע, והטכנולוגיה והטכנולוגיה לשעבר, מוסטפא מואין. לאחר בחירתו של הנשיא מחמוד אחמדינז'אד ב -2005, אנשי ממשל רפורמיסטים הועברו מתפקידיהם, בניהם גם ראהנאווארד שסיימה או תפקידה כנשיאת אוניברסיטת אלזהרא ב -2006.
בבחירות 2009 לנשיאות איראן, ראהנאווארד, השתתפה באופן פעיל בקידום הקמפיין של בעלה. היא הייתה האישה הראשונה שלקחה חלק פעיל בקמפיין הבחירות של בעלה מאז המפכה ב-1979. היא אף ארגנה עצרות נשים וחוגי בית לנשים לקידום מועמדותו. במהלך מערכת הבחירות, אחמדינז'אד פיקפק בתעודותיה האקדמיות ובכך ניסה להחזיר אליו מצביעות. ראהנאווארד איימה לתבוע אותו על הוצאת דיבה.
במהלך מערכת הבחירות, כינו את ראהנאווארד מישל אובמה של איראן. בתגובתה לכינוי אמרה: "אני לא מישל אובמה של איראן, אני זהרה על שם ביתו של הנביא מוחמד. אני מכבדת כל אישה שפעילה [ציבורית]". בעצרות בחירות היא דיברה על שוויון זכויות והיעדרותן של נשים מהמערכת הפוליטית באיראן. לאחר שנודעו תוצאות הבחירות, ניצחונו של אחמדינז'אד בהפרש ניכר את מוסאווי, טענו רבים מתומכי מוסאווי לזיוף התוצאות והחלה תנועת מחאה באיראן. המחאה דוכאה בתחילת 2010 וראהנאווארד ומוסאווי היו במעצר בית, ללא משפט, עד מאי 2018.
חיים אישיים.
ראהנאווארד מקפידה ללבוש צ'אדור שחור. בזמן מסע הבחירות של מוסאווי, היא צולמה עם מטפחת ראש צבעונית מתחת לצ'אדור והידיים שלה לא היו מכוסות לחלוטין. כמו כן היא לא הקפידה לכסות את פנייה בפומבי.
לראהנאווארד שלוש בנות אקדמאיות.
עיבלין
קבר איתמר בן אהרן הכהן
קבר איתמר בן אהרן הכהן הוא מבנה הנמצא בעוורתא. מסורת יהודית מצביעה על המקום כקברו של איתמר בן אהרן הכהן.
קבר איתמר הכהן.
על פי מסורת יהודית, נקבר איתמר ליד גבעת פינחס, דרומית לשכם. סמוך לגבעה נוסד היישוב איתמר המנציח את שמו.
בשנים האחרונות נבנה על-גבי ציון הקבר מסגד המשמש את תושבי עוורתא. רבים פוקדים את הקבר ביום ההילולה שחל בא' באב, תחת אבטחת כוחות צבא.
העדות הראשונה על מיקום הקבר נמסרה על ידי רבי יעקב השליח שביקר בארץ בסביבות שנת 1235 לספירת הנוצרים (למעלה מ-2,500 שנה אחרי זמן מותו המשוער של איתמר):
אשתורי הפרחי כתב בספרו כפתור ופרח בראשית המאה ה-14 כי הגיע לעוורתא, אשר שם קבורים אלעזר ואיתמר ופינחס ושבעים הזקנים.
ראו גם.
קבר אלעזר בן אהרן הכהן
ביבליית ירושלים
ביבליית ירושלים (בצרפתית: Bible de Jérusalem) הוא שמה של מהדורת הביבליה, הברית הישנה והברית החדשה, אשר הוכנה באמצע המאה ה-20 בבית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה הקתולי בירושלים. ייחודה הוא בכך שהטקסטים תורגמו לצרפתית מהשפות בהן נכתבו במקור, היינו מעברית, ארמית ומיוונית, ולא מהוולגטה הלטינית.
תרגומם מחדש של כל ספרי הברית הישנה (לפי מתכונת הוולגטה, כולל ספרי הקאנון המשני) והחדשה החל בבית הספר בשנת 1944, והם פורסמו בהדרגה בין השנים 1945 ל-1955. בשנת 1956 פורסם הקובץ המלא, ועד מהרה הוא נודע כ"ביבליית ירושלים", כינוי שאומץ לאחר מכן באופן רשמי. הכרך מלווה בביאורים ובהסברים, בהפניות לטקסטים רלוונטיים לאורכו, וכן בפרקי הקדמה לכל ספר או קבוצת ספרים. בשל נהירותה ואיכותה הגבוהה זוהי אחת ממהדורות הביבלייה האהודות בקרב קתולים, והיא תפסה במידה רבה את מקומה של ביבליית דואיי-ריימס המסורתית והשמרנית.
ב-1966 תורגם הספר זה לאנגלית (The Jerusalem Bible), ולאחר מכן למספר שפות נוספות, ובהן איטלקית, גרמנית, פורטוגזית, ספרדית ופולנית. ב-1973 יצאה מהדורה צרפתית מחודשת ושוב ב-1998. בין 1997 ל-2003 נסרק הטקסט הצרפתי והועלה לרשת האינטרנט, והוא זמין לכל, לצד מנוע חיפוש מקוון.
חיימה הראשון מלך אראגון
אלפונסו הראשון מלך אראגון
חואן הראשון מלך אראגון
סנצ'ו הראשון מלך אראגון
פדרו הרביעי מלך אראגון
פייטרו השני מלך אראגון
פרננדו השני מלך אראגון
רמירו הראשון מלך אראגון
רמירו השני מלך אראגון
מדינות מקסיקו
מקסיקו היא פדרציה הכוללת 32 ישויות פדרליות. 31 מדינות (estados) ועיר הבירה מקסיקו סיטי השוכנת באזור פדרלי (Distrito Federal) נפרד, בדומה למצב במדינות פדרטיביות אחרות כאוסטרליה וארצות הברית. מדינות מקסיקו מחולקות מנהלית למועצות אזוריות.
הצל (ספרות)
איים הבלאריים
רן גלינקא
רן גלינקא (נולד ב-1952) הוא תת-אלוף בצה"ל, כיהן כמפקד שייטת 13 וכקצין החינוך הראשי.
קורות חייו.
ראשית חייו.
גלינקא נולד בקיבוץ רמת רחל, בן לאל"ם שמואל גלינקא, שהתפרסם בגבורתו במלחמת העצמאות ונהרג במלחמת סיני. משפחתו עברה לקיבוץ רמת יוחנן ושם גדל וחונך עד לשרותו הצבאי.
שירותו הצבאי.
ב-1969 התגייס לצה"ל והתנדב לשייטת 13. השלים את הכשרת מסלול הלוחם ויצא לקורס קצינים. עם תום הקורס שב לשייטת, שם שימש כמפקד צוות. לאורך שנותיו ביחידה השתתף במבצעים רבים, כסגן מפקד השייטת פיקד על הכוח העיקרי של היחידה במהלך מבצע כחול וחום. ב-1991 החליף את שי ברוש ומונה למפקד השייטת, תפקיד בו כיהן עד 1994. פיקד על השייטת בין היתר במבצע דין וחשבון ובמבצע "מאמץ משותף", בו חיסלו לוחמי השייטת בלבנון את סלימאן עבד אל־רידא, בכיר בארגון אמל. ב-1995 מונה למפקד הנח"ל וב-1997 לקצין החינוך הראשי.
השתחרר מצה"ל ב-1999 ובדצמבר אותה שנה מונה למנכ"ל משרד מבקר המדינה, אך התפטר לאחר מספר חודשים.
בספטמבר 2001 מונה על ידי רענן כהן, באותה העת השר הממונה על רשות השידור, לשמש המנכ"ל זמני של הרשות. למרות רצונו של כהן למנותו כמנכ"ל קבוע, סירב ראש הממשלה אריאל שרון לאשר את המינוי, על רקע ביקורתו של שרון את אופי השידורים של חדשות הערוץ הראשון והוא סיים את תפקידו במרץ 2002.
גלינקא בעל תואר ראשון בכלכלה ולוגיסטיקה מאוניברסיטת בר-אילן ולימודים לקראת תואר שני בשיווק ומימון.
בשנים האחרונות עוסק ביזמויות טכנולוגיות בתחומים שונים.
ירון הוכנבוים
ירון הוכנבוים (נולד ב-30 ביוני 1971) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי וכיום מנהלה המקצועי של מכבי בני ריינה מליגת העל.
קריירה.
הוכנבוים, יליד חיפה, שיחק עד גיל 22 שיחק בליגות הנמוכות. לאחר פרישתו אימן במשך שלוש שנים במחלקת הנוער של הפועל חיפה ולאחר מכן מונה למאמן הפועל נחליאל מליגה ב'. בהמשך אימן הוכנבוים במספר קבוצות מהליגה הלאומית, בין היתר בהפועל חדרה, הפועל כפר כנא, הפועל רמת גן, הפועל אשקלון, הפועל נצרת עילית, הפועל רמת השרון, מכבי אחי נצרת והפועל עכו. הוכנבוים הצליח להגיע להישגים ולהעפיל לליגה הלאומית עם הפועל נצרת עלית ב-2002 והפועל עפולה ב-2012. לליגת העל העפיל הוכנבוים עם הפועל עכו ב-2009.
הוכנבוים הגיע להישגים במסגרת משחקי גביע המדינה כשקבוצתו, הפועל עכו מהליגה הלאומית, הדיחה את מכבי תל אביב מהמפעל במרץ 2006. בנוסף הוכנבוים העפיל לחצי גמר גביע המדינה עם הפועל עפולה באפריל 2015.
בעונת 2008/2009 מונה הוכנבוים למאמן הפועל עכו שהייתה אז בליגה הלאומית, והיה ותיק המאמנים בליגה. באותה עונה הצליח להעלות את הקבוצה לליגת העל אחרי שהקבוצה סיימה במקום השני בתום העונה.
ביוני 2009, לאחר שהעלה את הפועל עכו לליגת העל, חתם הוכנבוים על חוזה מחודש עד סוף העונה. בניגוד לתחזיות המוקדמות הצליח הוכנבוים להשאיר את עכו בליגת העל, לאחר עונה די טובה של הקבוצה וזכה למחמאות על הצלחתו להשאיר בליגת העל את הקבוצה עם תקציב השחקנים הנמוך ביותר בליגת העל. בתום העונה נפרד הוכנבוים מעכו בשל מחלוקות כספיות.
במאי 2010 מונה שוב למאמן הפועל נצרת עילית מהליגה הלאומית, אך עזב לאחר מספר מחזורים בשל הליכי פירוק שהחלו כנגד נצרת עילית. בפברואר 2011 מונה הוכנבוים למאמן הפועל רמת גן במקום האחרון בליגת העל, ובתום העונה נשר עמה לליגה הלאומית. בדצמבר 2011 מונה הוכנבוים למאמן הפועל עפולה מליגה א'. בעונת הוביל את הקבוצה למקום הראשון בליגה א' צפון והעפיל עמה לליגה הלאומית.