שישה מתוך עשרת הנשפים הרשמיים של השבעת ברק אובמה ב-2009 התקיימו במקום. המרכז היה האתר העיקרי של פסגת הביטחון הגרעיני ב-2010 בהובלת הנשיא אובמה.ועידת תרבות הפופ השנתית "Awesome Con" התארחה לראשונה במרכז ב-2013. האירוע השנתי גדל והפך לאחד לאירועים הגדולים ביותר מסוג זה בחוף המזרחי. האירוע ב-2013 משך כ-7,000 משתתפים, לעומת 70,000 משתתפים ב-2017.לאורך השנים הופיעו בוועידה דייוויד טננט, ג'ון בויגה, סטן לי, אלכס קינגסטון, ויליאם שאטנר, ג'ורג' טאקי ורבים אחרים.
מאז 2014 מתקיים במרכז פסטיבל הספרים הלאומי.
המכון הפוליטכני של רנסלר
המכון הפוליטכני של רנסלר (באנגלית: Rensselaer Polytechnic Institute) הוא אוניברסיטת מחקר פרטית בטרוי, מדינת ניו יורק, ארצות הברית. מכון רנסלר הוקם בשנת 1824 למען "יישום המדע למטרות החיים". זוהי האוניברסיטה הטכנולוגית הוותיקה ביותר בעולם הדובר אנגלית ובחצי הכדור המערבי.
המכון הפוליטכני פועל באמצעות שישה בתי ספר המכילים 37 מחלקות. המכון בולט במיוחד בזכות לימודי ההנדסה, המחשוב, מינהל העסקים, טכנולוגיית מידע, מדעים, העיצוב והאומנויות. נכון לשנת 2017, הסגל ובוגרי המוסד כוללים 5 זוכי מדליית מדע לאומית, 8 מקבלי מלגות פולברייט וחתן פרס נובל לפיזיקה. זאת בנוסף על 17 חברי האקדמיה הלאומית למדעים, 25 חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים ו-8 חברי האקדמיה הלאומית לרפואה. המכון הפוליטכני מדורג מאז 1970 בין 50 האוניברסיטאות האמריקאיות המובילות ביותר. בנוסף על כך, המכון חבר באיגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות.
היסטוריה.
סטיבן ואן רנסלר החליט להקים את בית הספר רנססלר ב-5 בנובמבר 1824. השיעורים עצמם החלו ב-3 בינואר 1825 בבניין בקצה הצפוני של טרוי. שכר הלימוד היה בסביבות $40 לסמסטר (שווה ערך ל-$800 בשנת 2012). בית הספר למדו אף סטודנטים מאוהיו ופנסילבניה. עוד בשנותיו הראשונות, בית הספר רנססלר החל להעניק תארים מתקדמים.
שם המוסד שונה ל"מכון רנסלר" ב-1832, והחל לעסוק גם במחקר טכנולוגי. ב-1835 המכון נודע בכך שהחל להעניק תארים גם בהנדסה אזרחית.
בשנת 1850 ובהשפעת מכונים מקבילים באירופה, הלימודים במכון ההחלו לארוך שלוש שנים ורוכזו בשישיה בתי ספר. ב-10 במאי 1862, נשרפו מאות בניינים בלב טרוי, ובהם גם ממבני המכון. אוניברסיטת קולומביה הציעה למכון לעזוב את העיר לחלוטין ולהתמזג בקמפוס קולומביה בניו יורק. בסופו של דבר, ההצעה נדחתה וההמכון עבר לקצה העיר טרוי.
בשנת 1904 המכון נשרף שוב. למרות זאת, המכון הצליח להתרחב מאוד מבחינה אקדמית וכספית. בשנת 1901 הוקמה המחלקה לאמנויות, מדעים ומנהל עסקים, וכן בית הספר לתארים מתקדמים. מספר התארים המוצעים גדל וכלל גם הנדסת חשמל, הנדסת מכונות, ביולוגיה, כימיה ופיזיקה. מספר הסטודנטים גדל מ-200 בשנת 1900 לשיא של 1,700 בשנת 1930.
ב-1961 נבנה ופעל במכון מאיץ החלקיקים הליניארי הגדול בעולם.
בשנת 1999 המכון זכתה לתשומת לב ציבורית רבה בכך שהיה לאחד המוסדות האקדמיים ראשונים שחייבו שימוש במחשב. באותה השנה התמנתה לנשיאות המכון שירלי אן ג'קסון. ג'קסון שאפה להגדיל מאוד את המכון, ונשיאותה הייתה שנויה במחלוקת. ב-26 באפריל 2006, סגל המכון ניסה להדיחה בהצבעת אי-אמון כושלת. ב-2008 כ-98 משרות בצוות (5% מכלל המשרות) נסגרו כתוצאה מהמשבר הכלכלי העולמי . למרות הקשיים הכלכליים, הרחבת הבנייה בקמפוס נמשכה ונחנכו בניינים חדשים רבים בקמפוס. בסופו של דבר, כל המשרות הוחזרו, והמכון חזר למצב כלכלי טוב.
סטודנטים.
בשנת 2018 למדו במכון רנסלר כ-7,442 סטודנטים, בהם 6,590 לתואר ראשון ו-1,329 לתארים מתקדמים. יותר מ-71% הסטודנטים במכון הגיעו מחוץ למדינת ניו יורק. יותר מ-20% מהסטודנטים הגיעו מחוץ לארצות הברית. הסטודנטים במכון הגיעו מכלל 50 המדינות בארצות הברית ומ-60 מדינות בעולם. היחס בין סטודנטים לחברי הסגל במסלולי התואר הראשון הוא 13:1.
בערך 12% מהסטודנטים קיבלו את מדליית רנסלר - מלגת הצטיינות בשווי מצטבר של $100,000 למצטיינים במדעים ומתמטיקה. בשנת 2018, המכון השקיע מעל 140 מיליון דולר בסיוע כספי ומלגות לסטודנטים.
בוגרים מפורסמים.
על פי אגודת בוגרי רנסלר, בארצות הברית חיים למעלה מ-100,000 בוגרי המכון, בנוסף על 4,300 החיים מחוץ לארצות הברית. מבין בוגרי המכון הבולטים ניתן למנות את דניס טיטו, ג'ון סוויגרט, ריי טומלינסון, ג'ון בארסו, האני אל-מולקי, איבר ג'יאבר, ג'יימס פאלון ובובי פארלי.
שיקגו סטינג
שיקגו סטינג (באנגלית: Chicago Sting), הייתה קבוצת כדורגל מהעיר אילינוי שבשיקגו שבארצות הברית, אשר שיחקה בליגת הNASL בין השנים 1974–1988.
היסטוריה.
המועדון נוסד ב-1974 על ידי לי שטרן, שניסה להפוך את ליגת ה-NASL לאחת מליגות הספורט החשובות בשיקגו. עד מהרה לי סטרן בחר בביל פולקס כמאמן הראשון של המועדון.
פולקס בנה קבוצה המורכבת בעיקר משחקנים בריטים.
עונת הפריצה של שיקגו סטינג הייתה עונת 1981, בה זכתה הקבוצה באליפות הסוקר בול 81', כשהחלוץ הגרמני של הקבוצה קרל-היינץ גרניצה, כבש 42 שערים בכל העונה. הקבוצה זכתה באליפות השנייה של ליגת ה-NASL בעונת 1984, שנחשבת לעונה האחרונה של ליגת ה-NASL.
לאחר נפילת ליגת ה-NASL ב-1984, קבוצת שיקגו סטינג שיחקה רק בתחרויות של ליגות אולמות. במהלך עונת 1987/88, המועדון נאבק בבעיות כלכליות ובעלי המועדון שקלו להעביר את הבסיס שלהם לדנבר.
בסוף 1988, הודיע בעלי המועדון לי סטרן על פירוק המועדון.
אוניברסיטת הטכנולוגיה של דלפט
אוניברסיטת דלפט לטכנולוגיה (בהולנדית: Technische Universiteit Delft), הידועה גם בשם TU Delft, היא אוניברסיטה טכנית ציבורית וותיקה וגדולה ביותר, הממוקמת בדלפט שבהולנד. בשנת 2022 האוניברסיטה מדורגת בדירוג QS בין 10 האוניברסיטאות הטכניות המובילות בעולם. בתחומי האדריכלות וההנדסה האזרחית, האוניברסיטה דורגה במקום ה-2 בעולם, אחרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
באוניברסיטה לומדים כ-26,000 סטודנטים ב-8 פקולטות ומכוני מחקר רבים. עובדים בה כ-6,000 איש.זוכי פרס נובל ההולנדיים יאקובוס ואן 'ט הוף, האיקה קמרלינג אונס וסיימון ואן דר מיר למדו או לימדו בדלפט. האוניברסיטה מעורבת במספר ארגונים אקדמיים ובהם ועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם וליגת IDEA. משנת 2007 האוניברסיטה חברה בברית TU3 ביחד עם שתי האוניברסיטאות הטכניות הנוספות בהולנד - האוניברסיטה הטכנית של איינדהובן ואוניברסיטת טוונטה.
היסטוריה.
האוניברסיטה הוקמה ב-8 בינואר 1842 על ידי וילם השני, מלך הולנד כאקדמיה מלכותית. זאת במטרה להכשיר עובדי מדינה לעבודה באיי הודו המזרחיים ההולנדיים. בשנים שלאחר מכן בית הספר ההתרחב והפך לבית ספר פוליטכני ב-1864, וזאת על מנת להתמודד עם המהפכה התעשייתית. בית הספר הפך למכון טכנולוגי ולאוניברסיטה ב-1905. בחנוכת האוניברסיטה נכחה וילהלמינה, מלכת הולנד. בתקופה זו למדו במוסד כ-450 סטודנטים בערך ובמקביל החלו לימודי דוקטורט. לאחר תום מלחמת העולם השנייה האוניברסיטה צמחה במהירות. שם המקום שונה "לאוניברסיטת דלפט לטכנולוגיה" בשנת 1986. מאז 2006 כל הבניינים של האוניברסיטה ממוקמים מחוץ למרכז העיר ההיסטורי של דלפט.
ארגוני סטודנטים צמחו בקמפוסים מאז תחילתה של האוניברסיטה. הראשון שבהם הוקם ב-22 במרץ 1848.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה האוניברסיטה צמחה במהירות.
אקדמיה.
אוניברסיטת דלפט כוללת שמונה פקולטות:
רוב הסטודנטים של אוניברסיטת דלפט הם גברים (74% ב-2016). חוסר האיזון המגדרי הגדול ביותר נמצא בפקולטה להנדסת מכונות, בעוד שהפער הקטן ביותר נמצא במחלקות לעיצוב תעשייתי ואדריכלות. למרות מאמצים רבים של הנהלת האוניברסיטה לשנות את חוסר איזון זה, הפער המגדרי נשאר יחסית זהה.
מספר הסטודנטים מחו"ל גדל בהתמדה. כמחצית מהסטודנטים הבינלאומיים הם אירופאים. מדינות המוצא הנפוצות ביותר הן (נכון ל-2009): בלגיה (כ-340 סטודנטים), גרמניה (כ-100 סטודנטים), יוון (כ-100 סטודנטים), ואיטליה (כ-100 תלמידים). ישנם גם סטודנטים רבים מהרפובליקה העממית של סין, איראן, הודו, סורינאם, אינדונזיה וטורקיה. נוכחותם של סטודנטים איראניים רבים הביאה להפגנות בקמפוס במהלך המחאות באיראן ב-2009. הסטודנטים הבינלאומיים לומדים בעיקר מחלקות להנדסת תעופה וחלל, הנדסת החשמל, מתמטיקה ומדעי המחשב.
כיום הסגל האקדמי מונה למעלה מ-3,375 איש.
זוכי תואר דוקטור לשם כבוד.
בשנת 1906 קיבלה אוניברסיטת דלפט את היכולת להעניק תוארי דוקטור, ובכך יכלה לתת גם תואר דוקטור לשם כבוד. בשנים 1906–2006 הוענקו בדיוק 100 תארים שכאלה. תוארי דוקטור לשם כבוד מוענקים לאנשים שהציגו תרומות יוצאות דופן בתחומם. מן האישים הבולטים שקיבלו תואר לשם כבוד, ניתן למנות את: ג'רארד פיליפס (1917), הנדריק לורנץ (1918), הנסיך ברנהרד (1951), ג'ון דאגלס קוקקרופט (1959) וסנטיאגו קלטרווה (1997).
מכון סטיבנס לטכנולוגיה
המכון הטכנולוגי של סטיבנס (באנגלית: Stevens Institute of Technology) היא אוניברסיטת מחקר פרטית בהובוקן, ניו ג'רזי שבארצות הברית. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1870 והיא אחת האוניברסיטאות הטכנולוגיות הוותיקות ביותר בארצות הברית. זוהי הייתה המכללה הראשונה בארצות הברית שהוקמה אך ורק עבור לימודי הנדסת מכונות. הקמפוס בשטח של 55 דונם ומכיל 43 מבנים אקדמיים, סטודנטיאליים ומנהליים.