לי נבחר על ידי הניו יורק ניקס במקום ה-30 בדראפט ה-NBA לשנת 2005. כבר בעונת הרוקי שלו, פתח בחמישייה ב-14 מתוך 67 המשחקים בהם שותף והעמיד ממוצעים של 5.1 נקודות ו-4.5 כדורים חוזרים למשחק. משחק השיא שלו בעונה זו היה ב-2 בינואר 2006, במשחקה של ניו יורק נגד פיניקס סאנס, שהסתיים לאחר 3 הארכות, משחק בו קלע 23 נקודות, הוריד 15 כדורים חוזרים וחטף 3 פעמים ב-52 דקות משחק.
בעונת , השנייה שלו בליגה, שיפר את יכולתו משמעותית והיה אחד מהשחקנים הבולטים בניו יורק. ב-20 בנובמבר 2006, לאחר שתי הארכות במשחק נגד שארלוט בובקאטס, קלע סל ניצחון 0.1 שניות לסיום, מה שהפך לסל הניצחון המהיר בכל הזמנים. בעקבות יכולתו הטובה במהלך העונה, נבחר למשחק ה כחלק מסוף שבוע האולסטאר. במשחק עצמו הצטיין לי ועם 30 נקודות ו-11 כדורים חוזרים הוביל את הסופומורס לניצחון 155-114 ונבחר ל-MVP של המשחק. את העונה הסדירה סיים עם ממוצעים מצוינים של 10.7 נקודות, 10.4 כדורים חוזרים ו-1.8 אסיסטים למשחק. גם בעונה הבאה המשיך במגמת העלייה שלו והפך לשחקן השישי של הקבוצה. בסך הכל העמיד בעונה זו ממוצעים של 10.8 נקודות, 8.9 כדורים חוזרים ו-1.2 אסיסטים למשחק. בעונת , עבר עוד קפיצת מדרגה והפך לשחקן חמישייה קבוע כשהוא מעמיד ממוצעים של 16 נקודות, 11.7 כדורים חוזרים, 2.1 אסיסטים וחטיפה אחת בכ-35 דקות למשחק.
בעונת , פרץ לראשונה ככוכב בליגה והפך לשחקן המוביל של הניקס. במחצית העונה נבחר להחליף את אלן אייברסון בנבחרת המזרח לקראת משחק האולסטאר, בו קלע 4 נקודות והוריד 2 כדורים חוזרים בניצחון המזרח 141-139. מספר ימים לפני כן, זומן לראשונה לסגל נבחרת ארצות הברית לקראת אליפות העולם 2010.
ביולי 2010 עבר בטרייד לגולדן סטייט ווריורס. בארבע העונות הבאות היה לשחקן משמעותי בקבוצתו, בדרך כלל כשחקן החמישייה הפותחת. כשהוא קולע ממוצעים של 19 נקודות ועשרה כדורים חוזרים. בעונתו האחרונה בקבוצה, , זכה באליפות ה-NBA לאחר שהווריורס גברו על קליבלנד קאבלירס בסדרת הגמר.
ביולי 2015 נשלח בטרייד לבוסטון סלטיקס בתמורה לג'רלד וולאס וכריס באב.
ב-19 בפברואר 2016 שוחרר מהסלטיקס, וכעבור שלושה ימים חתם על חוזה בדאלאס מאבריקס..
בעונת שיחק בסן אנטוניו ספרס, איתה הגיע עד גמר המערב, ובסיום העונה הפך לשחקן חופשי. משלא מצא קבוצה לחתום בה, הודיע ב-19 בנובמבר 2017 על פרישתו ממשחק פעיל.
הדוכס הרביעי ממרלבורו
פוליטיקה של אוסטרליה
הפוליטיקה של אוסטרליה מתנהלת כדמוקרטיה פרלמנטרית. אוסטרליה היא פדרציה ומונרכיה חוקתית, ועל כן, הבוחרים באוסטרליה בוחרים את הפרלמנט ברמת המדינה (הסטייט) או ברמת הטריטוריה, וכן ברמה הלאומית (פרלמנט שמופרד לשני בתי מחוקקים). ההצבעה באוסטרליה היא חובה.
הרשות המחוקקת.
הפרלמנט של אוסטרליה מחולק לשני בתי נבחרים:
היחס בין שני בתי המחוקקים.
הבחירות לסנאט עברו שינויים רבים בשנת 1948. עד אז בחירות אלה התנהלו בשיטה הרובית ובשיטה שבה המנצח במדינה זוכה בכל המושבים שלה. שיטה זאת אפשרה ניצחון מוחץ למפלגה אחת על ידי שינויים יחסית מינוריים בהצבעות האוכלוסייה, או לחלופין, בסנאט עם רוב של סנאטורים מהאופוזיציה. המעבר לשיטת בחירה כאשר לכל מחוז יש נציג אחד מהווה ייצוג טוב יותר למספר המצביעים של כל מפלגה והרכב מאוזן יותר של בית הנבחרים. ברבע האחרון של המאה שרר איזון בבית הנבחרים האוסטרלי כאשר אף מפלגה לא שלטה בו באופן מוחלט, על כן נאלצו המפלגות הגדולות לפנות למפלגות קטנות כדי להבטיח את השלטון שלהן ואת ולחוקק בהתאם.
הקלות היחסית בה ניתן לזכות לייצוג בסנאט, ביחס לבית הנבחרים, מביא את המפלגות הקטנות למיקוד המאמץ שלהן להיבחר לסנאט. בדרך כלל, המפלגות הקטנות אינן מצליחות להכניס את נבחריהן לבית הנבחרים. (לדוגמה, מפלגת הירוקים זכתה במקום אחד בבחירות של 2002 אך הפסידה אותו כעבור שנתיים בבחירות של 2004). למפלגות קטנות קיים הכוח להשפיע על בית הנבחרים על ידי הכוונת קהל המצביעים שלהם להצביע למפלגה גדולה כזאת או אחרת, עד כדי כך השפעה זאת חזקה עד שיש האומרים שהיא הייתה מכרעת בבחירות של 1990.
מכיוון שכדי להעביר חוק באוסטרליה, יש צורך בחקיקה של שני בתי הנבחרים, במקרה והפרלמנטים השונים אינם מסכימים זה עם זה, תתעכב חקיקת החוק. בחוקה האוסטרלית, סעיף 57 מותיר פתרון לבעיה זאת: בכוחו של המושל האוסטרלי לפזר את שני בתי הנבחרים ולהביא לבחירות כלליות על כל המושבים בשני בתי הנבחרים האוסטרלים. מהלך זה הוא מסוכן פוליטית והוצא לפועל רק שש פעמים מאז שאוסטרליה זכתה לעצמאות, בשלוש מתוכן הממשלה נפלה כתוצאה מהשימוש בו.
הרשות המבצעת.
הממשל האוסטרלי מתנהל על פי המסורת הבריטית, בעזרת ממונים על ידי המלוכה מבין חברי הפרלמנט. הממשלה מורכבת מהמפלגה או מהמפלגות שזוכות לאמון מרוב חברי בית הנבחרים. מקובל שראש הממשלה הוא חבר בית הנבחרים. הפעם היחידה בהיסטוריה שבה נבחר סנאטור להיות ראש ממשלה, הוא התפטר במהירות והתמודד על מקום בבית הנבחרים.
רמת המשמעת הגבוהה הניכרת באינטריגות המפלגתיות באוסטרליה ניכרת גם בתחומי הרשות המבצעת. מכלל השרים בממשלה האוסטרלית מצופה להגן על המשרד שלהם, ושרים בודדים אשר אינם מסוגלים לעשות כן אמורים להתפטר לאלתר. מקרי התפטרות כאלו הם נדירים ביותר, אך נדירים אף פחות מסדקים באחידות של הקבינט האוסטרלי. התכיפות הנמוכה של פרצות המתגלות לציבור בקבינט האוסטרלי הן עדות לכמות תשומת הלב והרצינות המוקדשת לפוליטיקה פנים מפלגתית באוסטרליה.
מפלגות מרכזיות.
מפלגות לאומיות מרכזיות מאורגנות שלטו במפה הפוליטית האוסטרלית מאז עצמאותה. ניתן לתאר את הפוליטיקה באוסטרליה מאז 1900 כעלייה מוקדמת, מתונה ויציבה של פועלים - מפלגת הלייבור האוסטרלית - והכניסה לקואליציה של קבוצות בעלות אינטרסים אחרים לשתי קבוצות עיקריות: "מפלגת מרכז ימין" בעיקרה בעלת מדיניות סוציאליסטית שמרנית עם בסיס תמיכה חזק בעסקים ובמעמד הביניים ו"מפלגת האיכרים". על אף שישנן מפלגות אחרות הנבחרות מעת לעת במחוז זה או אחר שלוש המפלגות האלה שלטו במפה הפוליטית האוסטרלית. לעיתים רחוקות מאוד נבחרים ממפלגות אחרות לקחו חלק בעיצוב הממשל או בחירת ממשלות
בחירות מקומיות.
בחירות מקומיות במדינות השונות באוסטרליה נערכות אחת לארבע שנים (מלבד במדינת קווינסלנד אשר בה הבחירות נערכות אחת לשלוש שנים). בניו סאות' ויילס, ויקטוריה, אוסטרליה הדרומית וטריטוריית הבירה האוסטרלית תאריך הבחירות קבוע בחוק. במדינות האחרות, לראש הממשלה ישנה הזכות לקבוע את תאריך בחירות. בכל מדינה של אוסטרליה ישנן מועצות מקומיות, אך כוחן מועט מאוד יחסית לשלטון המרכזי של המדינה.
אל-מסתנג'ד הראשון
אל-מסתנג'ד באמר אללה (מילולית: המבקש עזרה במצוות האל), אבו אל-מט'פר יוסף בן מחמד אל-מקתפי (בערבית: المستنجد بامر الله, ابو المظفر يوسف بن محمد المقتفي), נולד בשנת 1124 והיה הח'ליף העבאסי השלושים ושתים בין השנים 1160 ל-1170 בבגדאד. בראשית שלטונו מנע ניסיון הפיכה מצד אחת מנשות הח'ליף הקודם, אל-מוקתפי, ובנות ביתה ובתמיכת אנשי חצר רבים. בספרות ההיסטוריוגרפית האסלאמית נודע כבעל ידע רב באסטרולוגיה. ירש אותו בנו אל-מסתדא.
אל-מקתפי
אל-מקתפי לאמר אללה (מילולית: ההולך בעקבות מצוות האל), אבו עבדאללה בן אל-מוסתזהר (בערבית: المقتفي لامر الله, ابو عبد الله بن المستظهر) נולד בשנת 1096 והיה הח'ליף העבאסי השלושים ואחת שמשל בבגדאד בין 7 בספטמבר 1136 ו-12 במרץ 1160.
חייו ופועלו.
שלטונו של אל-מקתפי עומד בסימן החלשות האחיזה הסלג'וקית בעיראק. אל-מקתפי הצליח לנצל את המצב על מנת להשתחרר חלקית מעולם ולהשליט את מרותו על אזורים נרחבים בעיראק. מעורבותו של אל-מקתפי בתככי החצר הסלג'וקית הביאו למצור סלג'וקי על בגדאד בידי מוחמד איבן מחמוד בינואר 1157 וקוטב א-דין מודוד ממוסול. למרות הצלחות ראשוניות של הצבא הסלג'וקי, ובכללן כיבוש חלקה המערבי של העיר, התארכות הלחימה ופיצולים בתוך המחנה הסלג'וקי הביאו לנסיגתו ולניצחון עבאסי. המצור הוסר ב-13 ביולי לאחר נטישת הכוחות המוסוליים ופריצת מרד פנימי בראשות אחיו של הסולטאן מחמד.
לאחר עליית שושלת הזנג' במוסול הוא שלח כוחות למלחמה בצלבנים.
מהפכת התקשורת
א-ראשד
אַ-רַּאשִׁד בִּאללַּהּ אַבּוּ גַ'עְפַר אלְ-מַנְסוּר בְּן אלְ-מֻסְתַרְשִׁד בִּאללַּהּ (בערבית: الراشد بالله أبو جعفر المنصور بن المسترشد بالله; תרגום הלקב: המנחה אורח מישרים באל; 1109–6 ביוני 1138) היה הח'ליף העבאסי השלושים שמשל בבגדאד לאחר מות אביו אל-מסתרשד בין 1135 ל-1136.
א-ראשד הלך בדרך אביו וניסה להשיג את עצמאותו מהסוזרניות הסלג'וקית בתמיכת זנגי, האתאבק של מוסול. הוא תמך בסולטאן מתחרה, ועורר את זעמו של הסולטאן הסלג'וקי אל-מסעוד. מצור הוטל על בגדאד, והח'ליף וזנגי תומכו מצאו את עצמם נמלטים על חייהם למוסול. אל-מסעוד ביסס מחדש את מעמדו כסולטאן, וכינס מועצה שהדיחה את א-ראשד ומינתה תחתיו את דודו, אל-מקתפי. א-ראשד נמלט לאספהאן, שם חוסל בידי מרצחי החשישיון.
אל מקתפי
אל ראשד
מובארכ (פירושונים)
מובארכ (תעתיק מדויק: מֻבּארכּ, תעתיק נפוץ: מובארק, בערבית: مبارك) הוא שם פרטי ושם משפחה בערבית, שמשמעותו "מבורך"
אל-מסתרשד