בשנת 1831 החלו חברים מתנועת קדושי אחרית הימים (מורמונים) להתיישב במחוז ג'קסון, במטרה ליזום פעולות מיסיון בקרב האינדיאנים החיים במערב מיזורי ובמזרח קנזס. זמן קצר לאחר מכן הכריז מייסד התנועה, ג'וזף סמית' הבן, על הקמת מרכזה של ירושלים החדשה, עיר ציון ("City of Zion"), באינדפנדנס בציפייה לביאה השנייה, וטען כי קיבל התגלות אלוהית שבישרה לו שמקום זה, אינדפנדנס, יהיה מקום התאספותם של הקדושים במהלך אחרית הימים. על מנת לבסס את חזונו הנבואי, רכשה הכנסייה שטחים נוספים ומאמינים אחרים החלו להגר למקום.
המתח בין חברי התנועה לבין מקומיים אחרים במיזורי גדל, והללו התקשו לקבל את המיסיונרים החדשים ואת מסורתם הדתית האוונגליסטית או את הנורמות החברתיות שלהם. המורמונים בנו בתים, בתי ספר, כנסיות ובתי מסחר, ואף ייסדו עיתון משלהם, ועמלו בהפצת הפילוסופיה הדתית שלהם אשר כללה בין השאר התנגדות לעבדות. המתח גבר, וחלק מהמקומיים שחששו מהשתלטות כלכלית ומאובדן הכוח הפוליטי החליטו לגרש את המורמונים וכך פרצה המלחמה המורמונית ב-1838 שבסופה גורשה כמעט כל האוכלוסייה המורמונית שמנתה כ-1,000 איש. מספר זרמים או כנסיות של תנועת קדושי אחרית הימים שבו לאינדפנדנס בהדרגה החל משנת 1867, ורבים מהם קבעו את מרכזם בעיר.
בין שנות ה-30 המאוחרות של המאה ה-19 ועד אמצע שנות ה-40 של אותה המאה, חוותה העיר תקופה של שגשוג גדול הודות לחלוצים רבים שעברו דרך העיר בדרכם מערבה וזאת הייתה תחנת ההצטיידות האחרונה שלהם. גם מחפשי זהב רבים בעקבות הבהלה לזהב בקליפורניה, עברו דרך העיר. אוכלוסייתה של העיר וכוחה הכלכלי גדלו במהירות כה רבה, עד שב-8 במרץ 1949 העניקה הרשות המחוקקת של מיזורי לעיר צ'רטר מוניציפלי של שלטון עצמי. ב-18 ביולי 1848 נבחר ויליאם מקקוי (William McCoy) לראש העיר הראשון. בעשור שלאחר מכן נקבעה העיר על ידי הקונגרס של ארצות הברית כמקום תחילת שביל אורגון. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-18, עם התפתחותה של העיירה וסטפורט מערבית לאינדפנדנס, הגיע לקיצו המונופול של תעשיית מסחר העגלות בו אחזה אינדפנדנס בד בבד עם נטילתו של התואר "התחנה האחרונה בגבול המערבי".
גורם נוסף, מלבד הקמתה של וסטפורט, הביא גם הוא לדעיכה של זרם החלוצים שעבר דרך אינדפנדנס ובכך לבלימת הגידול בעיר - הסכסוך האלים בין תומכי העבדות לבין מתנגדי העבדות בנוגע למעמד העבדות בקנזס, המכונה "קנזס המדממת". בסכסוך נטלו חלק גם תומכי עבדות ממיזורי, וקרבות התנהלו לאורך הגבול המערבי של מחוז ג'קסון.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית נותרה מיזורי מדינת גבול, אם כי נאמנותה לאיחוד הייתה חצויה. אינדפנדנס חוותה שני קרבות במהלך מלחמת האזרחים; האחד, הקרב הראשון על אינדפנדנס התרחש ב-11 באוגוסט 1862, כאשר חיילי צבא הקונפדרציה השתלטו על העיר. והשני, הקרב השני על אינדפנדנס התרחש באוגוסט 1864, ונסתיים גם הוא בניצחונן של מדינות הדרום. השפעתה השלילית של מלחמת האזרחים גרמה לכך שמחוז ג'קסון בכלל ואינדפנדנס בפרט, לא הצליחו לזכות שוב בשגשוג הכלכלי שהיה מנת חלקם שני עשורים קודם לכן. גם צמיחתה של קנזס סיטי הסמוכה תרמה להורדתה של אינדפנדנס מגדולתה ולהיותה בעלת חשיבות משנית במחוז ג'קסון, אם כי היא שמרה על מעמדה כעיר המחוז עד לימינו.
מאיר ראוך
מאיר ראוך (בפולנית: Meir Rauch; 15 באוקטובר 1909 – 1 באוגוסט 1983) היה שחמטאי בדרגת אמן.
ביוגרפיה.
מאיר ראוך נולד בז'וליניה, פולין. ב-1925 ראוך עבר לברלין, שם עבד לפרנסתו ואת יתר זמנו השקיע במשחק השחמט. מגיל צעיר התחיל לשחק ומהר מאוד הצטיין, ניצח בתחרויות ושמו התפרסם כשחמטאי מעולה.
בשנת 1934 עלה לארץ ישראל והשתקע בתל אביב, הצטרף למועדון הארץ-ישראלי לשחמט והפך לאחד מהשחמטאים הבולטים בארץ.
ב-אוגוסט 1939 הצטרף ראוך למשלחת הארץ-ישראלית לאולימפיאדת השחמט ה-8, שהתקיימה בבואנוס איירס, ארגנטינה, והייתה הראשונה שנערכה מחוץ ליבשת אירופה. למרות רוחות המלחמה הקרבות והסכנות בנסיעה ארוכה בים, המשלחת הפליגה ואחרי 3 שבועות הגיעה ליעדה. הרכב הנבחרת הישראלית היה: משה צ'רניאק, יוסף פורת, ויקטור וינץ, זלמן קליינשטיין ומאיר ראוך. ראוך סיים בתוצאה של 7.5 נקודות מ-13 אפשריות.
ראוך נאלץ להישאר בארגנטינה בשנות מלחמת העולם השנייה. בזמן שהותו שם המשיך להקדיש את רוב זמנו למשחקים ותחרויות שחמט עם יתר שחמטאי המשלחות לאולימפיאדה שנשארו בארגנטינה. בין היתר, היה בקשר רציף עם רב אמן משה ניידורף, ממנו למד לשחק שחמט עיוור וכשחזר ארצה ב-1945 (עם האנייה הראשונה שיצאה מנמל בואנוס איירס), הפך לאלוף הישראלי בשחמט עיוור סימולטני כנגד 8 יריבים, כשהודות לזיכרון הפנומנלי שלו הצליח לנצח.
במהלך השנים המשיך לשחק ולהתחרות אך בפחות תדירות בגלל מחלתה של אשתו, לה הקדיש את רוב זמנו הפנוי. הוא היה פעיל במועדון השחמט "רטי" בתל אביב.
פורבס (פירושונים)
מתקפה
בירה נגב
בירה נגב הוא מותג בירה המיוצר במבשלה בתפן יחד עם בירה מלכה, שבעבר יוצרה מבשלת הנגב. בירה נגב מיוצרת בתהליך תסיסה טבעי, ואינה מסוננת.
היסטוריה.
המבשלה הוקמה רשמית בשנת 2008 על ידי יוחאי קודלר וחיים בן עשור, בשם מבשלת הנגב. המבשלה החלה את דרכה עם שלושה סוגי בירות: נגב אמבר אייל, נגב פסיפלורה ונגב פורטר אלון. בשנת 2011 נרכשה המבשלה על ידי חברת נורמן פרמיום. בהמשך המבשלה נוהלה על ידי שגיב קרלבוים והבשלן הראשי היה תומר רונן. מבשלת הנגב זכתה בשנת 2013 בתואר המבשלה הטובה בישראל באתר Rate Beer. בשנת 2016 מבנה המבשלה נמכר למבשלת בירבזאר. לאחר שנרכשה על ידי חברת הכרם - משקאות חריפים הוקמה מבשלה באזור התעשייה תפן. במבשלה מייצרים את בירה נגב יחד עם בירה מלכה ובירה הרצל.
ייצור הבירות.
עד למכירת מבשלת הנגב לבירבזאר ייצרה המבשלה כ-12,000 ליטר בחודש, עם נפחים של 1,000 ליטר לבישול. חומרי הגלם מיובאים ברובם מאירופה. המבשלה מתמחה בייצור בירות אייל מסורתיות ומתוחכמות כאחת. תהליך ייצור הבירות אורך כחודש ימים, ובסופו הבירה נמכרת בחביות או בבקבוקים. בשנת 2013 השיקה המבשלה יחד עם מלון בראשית במצפה רמון את בירה נגב בראשית. בשנת 2013 ו-2014 זכתה הבירה של המבשלה, נגב פוטר אלון, בקטגוריית הבירה הטובה בישראל באתר Rate Beer.
אופנסיבה
מגננה
דפנסיבה
זרימת טיילור-קואט
במכניקת הזורמים, זרימת טיילור-קואט (Taylor-Couette) מתייחסת למצב בו זורם צמיג כלוא בין שני גלילים מסתובבים. עבור מהירויות זוויתיות נמוכות, (בהן מתקבל מספר ריינולדס נמוך) הזרימה תמידית ואזימוטלית. המצב הבסיסי ידוע כזרימת קואט מעגלית, על שם מ.מ. אלפרד קואט, אשר בנה מערכת כזו על מנת למדוד את הצמיגות של הזורם. סר גפרי טיילור חקר את היציבות של זרימה זו במאמר שהיווה את אבן הבסיס של הבנת יציבות במכניקת הזורמים. (הרחבה בהמשך)
פיתוח המשוואות.
נמצא את שדה המהירות תחת ההנחות הבאות:
משוואות נאוויה-סטוקס בקואורדינטות גליליות:
משוואת הרצף בקואורדינטות גליליות:
תחת ההנחות לעיל:
משוואת הרצף :
תנאי השפה המתאימים:
מפתרון משוואת הרצף והצבת תנאי שפה של אי חדירה מתקבל כי formula_13
נציב זאת למשוואות ונתמקד בכיוון המשיקי:
נשים לב כי ניתן לכתוב גם כך:
formula_15
כעת ניתן לפתור על ידי אינטגרציה פשוטה והעברת אגפים ולקבל:
formula_16
הצבת תנאי שפה של אי החלקה: formula_12
נותנת:
&lt;math&gt;
אלמאנים
אלמאנים (בלטינית: Alemanni או Alamanni, מילולית: "כל האנשים") היו קונפדרציה של שבטים גרמאניים סואבים אשר גרו באזור נהר הריין העליון באירופה. הוזכרו לראשונה על ידי הרומאים ב-213 לספירה. האלמאנים השתלטו על אזור האגרי דקומטס ב-260 לספירה, ולאחר מכן התרחבו לאזור אלזס וצפון שווייץ. ב-496 לספירה האלמאנים נכבשו על ידי המנהיג הפרנקי כלוביס הראשון ושולבו תחת שליטתו, כשהם מוזכרים כשומרים על המסורות הפגניות עד המאה ה-7, בה התחילו להתנצר. מורשתם של האלמאני שורדת בשמה של גרמניה בכמה שפות.
יחיאל בורוכוף
יחיאל בורוכוף (נולד ב-17 באפריל 1945) הוא רואה חשבון. במשך 25 שנה שימש רואה חשבון ויועץ כלכלי של קבוצת האחים עופר וכן כיהן כיו"ר דירקטוריון בנק טפחות. משמש כיום בתפקיד מנהל אקדמי ומרצה בכיר בהכשרת דירקטורים בלימודי חוץ בטכניון בחיפה וכן כמומחה בית המשפט המחוזי בחיפה בנושאי דיני חברות, ממשל תאגידי, תביעות ייצוגיות ועוד. חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים באפריל 1945. את שנות בית הספר עשה בבית הספר הריאלי העברי בחיפה. הוא בוגר הפקולטה לראיית חשבון באוניברסיטת חיפה. בנוסף למד לימודי שמאות מקרקעין במדור ללימודי חוץ של הטכניון, ודיני חוזים, דיני חברות ודיני קניין באוניברסיטת תל אביב.
את הפעילות המקצועית שלו החל כשכיר באגף החשבונאות של חברת הדלק "פז" ולאחר מכן כרואה חשבון במשרד "הטיס-גרינבאום ושות' רואי חשבון". בשנת 1974 פתח משרד לראיית חשבון עצמאי. המשרד מוזג בשנת 1992 עם משרד שלמה זיו ושות', שלימים נקרא "זיו-האפט BDO" (אחד מ - 5 המשרדים הגדולים בישראל). מאז המיזוג ועד 1995 היה בורוכוף שותף בכיר במשרד שלמה זיו ושות' ומנהל השלוחה הצפונית של המשרד.