לויק התחתן עם פקיטה טורס פרז, מיס ספרד לשעבר (1966) ומיס אירופה (1967), ב-1970. ללויק ולטורס היו שלושה ילדים, אחד מהם, סרג'יו לויק, שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת סנט ג'ון, ולאחר מכן שיחק בריאל מדריד וקבוצות ספרדיות ברמה הגבוהה ביותר. סרג'יו מת בגיל 36, לאחר מאבק קשה במחלת הסרטן. בתם, אסטפניה לויק, היא דוגמנית.
שמואלי-2
שמואלי-2 הוא אלבום הבכורה של הזמר החסידי-אמריקאי שמילי אונגר. האלבום יצא ב-2016 והוא כולל 10 רצועות.
באלבום לחנים של נפתלי משה שניצלר, משה לאופר, איצי וולדנר, יוסי האניג, פינקי ובר, מרדכי ברזל ובריו חקשור ועיבוד של נפתלי משה שניצלר, משה לאופר וניר גרף.
עטיפת האלבום הופיעה ב4 גרסאות צבע (שחור, לבן, ירוק וירוק בהיר).
בספטמבר 2016 יצא הסינגל-קליפ הראשון מתוף האלבום "רחמנא". לשיר 'אשר בחר' הוציא שמילי גרסה נוספת בדואט משותף שלו עם ישראל אדלר. לשיר "אמת" הוציא שמילי גרסת לייב מתוך ההופעה בישראל.
קבלת שבת (פירושונים)
Heaux Tales
Heaux Tales הוא המיני-אלבום הראשון של זמרת ה-R&amp;B האמריקאית ג'זמין סוליבן. הוצא לאור על ידי חברת התקליטים RCA ב-8 בינואר 2021. תאריך השחרור שלו אושר ב-2 בדצמבר 2020. זהו האלבום הראשון שלה מאז "Reality Show" שזכה לשבחים ב-2015. הוא כולל שיתופי פעולה עם ארי לנוקס, אנדרסון פאאק ו־H.E.R. האלבום הוקלט בעיקר בביתה של סוליבן בפילדלפיה.
למרות היותו מיני אלבום, האלבום אופיין גם כ"אלבום קונספט". מבחינה מבנית, שישה פתיחי "ספוקן וורד" "ואחריהם שירים שמגבשים את הקונספט שלהם". הנושאים בהם נוגע האלבום כוללים פמיניזם, מיניות, אפליה מעמדית וביוש. הפרויקט זכה לשבחים נרחבים וגם זכה להצלחה מסחרית, והגיע למקום הרביעי במצעד בילבורד 200 האמריקאי, וסימן את מיקום השיא הגבוה ביותר של סוליבן במצעד.
Heaux Tales זכה בפרס אלבום השנה בשנת 2021 בפרסי ה-BET. הוא זכה בתואר אלבום השנה של כתבי העת NPR, אנטרטיינמנט ויקלי, לוס אנג'לס טיימס ופיצ'פורק. האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום ה-R&amp;B הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-64, והסינגל שלו "Pick Up Your Feelings" היה מועמד גם לפרס גראמי לשיר ה-R&amp;B הטוב ביותר וגם זכה בביצוע ה-R&amp;B הטוב ביותר. הפרויקט יקודם עוד יותר על ידי The Heaux Tales Tour בשנת 2022, סיבוב ההופעות השלישי של סוליבן בארצות הברית. סוליבן הוציאה את מהדורת הדלוקס של הפרויקט, בשם Heaux Tales, Mo' Tales: The Deluxe, ב-11 בפברואר 2022.
בודי שופ
בודי שופ (באנגלית: The Body Shop), היא חברת קוסמטיקה, טיפוח עור ובישום בריטית, שנוסדה בשנת 1976 על ידי היזמית אניטה רודיק. החברה מייצרת ומשווקת כ-1,000 מוצרים שונים הנמכרים בכ-3,000 חנויות, המחולקות בין אלו שבבעלות החברה לבין חנויות הפועלות בזכיינות, ביותר מ-65 מדינות ברחבי העולם.
החברה נמצאת בבעלות חברת הקוסמטיקה הברזילאית "Natura". בין השנים 2006–2017 הייתה בבעלות חברת הקוסמטיקה הצרפתית "לוריאל". בספטמבר 2017 מכרה לוריאל את החברה ל-Natura תמורת 880 מיליון ליש"ט.
בישראל פועלת רשת חנויות בשם "בודי שופ" שאין לה קשר לרשת הבינלאומית, ונמצאת בבעלות קבוצת "ד"ר פישר".
היסטוריה.
הרשת הוקמה בעיר ברייטון בשנת 1976 על ידי אניטה רודיק, בת למהגרים אטלקיים שניהלו בית קפה בעיירת החוף ליטלהמפטון. לטענתה בצעירותה עבדה בשירות האו"ם, ובמסגרת התפקיד ביקרה במדינות העולם השלישי, שם גילתה שיטות טבעיות לטיפוח. היא נכנסה לעולם העסקים בעקבות נישואיה לנורדון רודיק; והשניים ניהלו יחד בית מלון, ולאחר מכן מסעדה. היא השיגה הלוואה של 4,000 ליש"ט כדי לפתוח חנות. החזון המקורי של העסק היה למכור מוצרים ידידותיים לסביבה שלא עברו ניסויים בבעלי חיים בתעשיית הקוסמטיקה עם מרכיבים טבעיים, וניסתה לקדם את פיתוח העולם השלישי באמצעות רכישת חומרים מקהילות קטנות במדינות עניות. החנות נפתחה עם מגוון של 25 מוצרים. רודיק רכשה בקבוקי דגימות שתן מבית חולים סמוך כדי למכור בהם את מוצריה, אבל לא היה לה מספיק מהם, והיא הודיעה ללקוחות שהבקבוקים ניתנים למילוי חוזר בחנות.
בתחילה, המניע שלה היה לפרנס את שני ילדיה, בזמן שבעלה יצא לטייל ברחבי דרום אמריקה. אך העסק הצליח והיא החלה להרחיב אותו עם סניפים נוספים. בשנת 1977, רודיק השיקה חנות נוספת באמצעות מכירת 50% מהעסק לבעל מוסך מקומי. בעלה של רודיק, גורדון, חזר לברייטון מאמריקה בתקופה זו, והציע שהעסק יכול לגדול באמצעות זכיינות. עד 1984 היו לרשת 138 חנויות, 87 מהן לא היו ממוקמות בבריטניה. עד 1994, 89% מהמיקומים של הרשת היו בזכיינות.
בשנות ה-90 התרחבה הרשת בארצות הברית ופתחה כ-250 חנויות.
בספטמבר 1994 פרסם המגזין Business Ethics תחקיר עיתונאי לפיו אניטה רודיק גנבה את השם, עיצוב החנות, הקונספט השיווקי ורוב רעיונות לקו המוצרים שלה מחנות שנוסדה ב-1970 בברקלי, קליפורניה שהקימו פגי שורט וג'יין סונדרס. חנות בשמים בסגנון צרפתי, שבה הלקוחות יכלו לערבב וליצור בשמים משלהם. בתחקיר נטען כי רודיק המציאה את סיפורה על טיול בעולם בו גילתה שיטות טבעיות לטיפוח. עוד נחשף כי בשנת 1989, רודיק רכשה את הזכויות בארצות הברית על השם The Body Shop, ורשת חמש חנויות שבסיסה בברקלי שינתה את שמה ל-Body Time.
במרץ 2006, הרשת נרכשה על ידי תאגיד הקוסמטיקה "לוריאל" תמורת 652 מיליון ליש"ט (1.14 מיליארד דולר). בני הזוג רודיק קיבלו תמורת מניותיהם 130 מיליון ליש"ט. רודיק הצהירה שהיא מאמינה שהמכירה יכולה לאפשר לה להיות "סוס טרויאני" בחברה הגדולה יותר, כדי לשפר את הסטנדרטים שלה בנושאי ניסויים בבעלי חיים ונושאים סביבתיים. לאחר הרכישה הודיעה "לוריאל" תגדיל את מספר חנויות רשת בודי שופ מ-2,000 ל-5,000 חנויות ברחבי העולם.
בספטמבר 2007, רודיק נפטרה בעקבות דימום מוחי.
בשנת 2017, לוריאל מכרה את "בודי שופ" לחברת הקוסמטיקה הברזילאית Natura תמורת מיליארד יורו.
אקטיביזם חברתי.
לחברה יש מדיניות של אקטיביזם חברתי, כחלק מהנהלים העסקיים שלה. לראשונה, ב-1986, יצרה שותפות עם תנועת גרינפיס בקמפיין להצלת הלווייתנים. מאוחר יותר החל רודיק להשיק קמפיינים אחרים דרך החברה, הקשורים למטרות חברתיות, על ידי הצגת פוסטרים בחנויות או הענקת חסות לאירועי צדקה ואירועי קהילה מקומיים. עם הזמן, רודיק עצמה החלה להביע דעות ביקורתיות יותר הן על עסקים באופן כללי והן על תעשיית הקוסמטיקה בפרט, תוך ביקורת על חוסר הרגישות הסביבתית של התעשייה ועל השקפותיה המסורתיות על היופי, ומטרתה לשנות שיטות ארגוניות סטנדרטיות באמצעים תעשייתיים. רודיק הצהיר כי "בשבילי, קמפיין ועסקים טובים הם גם הצגת פתרונות, לא רק התנגדות לפרקטיקות הרסניות או הפרות של זכויות אדם".
בשנת 1997 השיקה רודיק קמפיין עולמי להעלאת ההערכה העצמית של נשים ונגד הסטריאוטיפים התקשורתיים של נשים. בעיקר השימוש בדוגמניות רזות באופן בלתי סביר, והקשר שלהם לעלייה במספרים של חולי בולמיה ואנורקסיה.
"בודי שופ" ישראל.
לרשת "בודי שופ" בישראל, אין קשר לרשת הבינלאומית. הרשת הוקמה בשנת 1987 בשם "בודי שופ קוסמטיקס" עם קונספט דומה, ועד שנת 1989 הקימה כעשרים חנויות. ב-1993 נרכשה הרשת על ידי חברת "ד"ר פישר". בשנת 1994 תבעה חברת "בודי שופ" הבינלאומית את חברת "בודי שופ" הישראלית בטענה לשימוש לא חוקי בשם המותג שלה. בסופו של דבר הגיעו הצדדים להסדר.
קבלת שבת (אלבום)
קבלת שבת הוא אלבום סולו של הזמר החסידי-ישראלי יעקב יהודה דסקל. האלבום מכיל חזנות לתפילת קבלת שבת והוא הופק על יד הרשל בריסק ולחיים הפקות.
האלבום יצא בשנת 2018 והוא כולל 9 רצועות.
השתתפו בהקלטות.
חברי מקהלה: יוסי ויינברגר, יעקב רוטבלט, סיני ברמץ, אברהם יהודה עקשטיין, מוטי רוטלר, יוסי לייפער, גיל ישראלוב, ישראל גולדפריינד
מקהלת הילדים שבח: מענדי שאנפלד, חיים קלמי וואלאדארסקי, יוסי גולדמינצר, דוד שמלצר, משי לונגר, פנחס קויפמן, אברמי קויפמן, מאיר חיים רוזנבלום, יצחק רוזנבלום, שמואלי גולדקלנג, משי ברוין, מענדי ברגר, יוסי איינהורן, שלמי ברוין, אברמי שוורץ, נח שוורץ, משה מרדכי זאבנער, יודי ראזנבלום, שמילי סיגעל, חיים בייער, נחום שפיצער, חנינא פאל, דודי פדר
בריזקום
יענקי דסקל
אלינור מפרובנס
אלינור מפרובנס (באנגלית: Eleanor of Provence, בצרפתית: Éléonore de Provence; 1223 בערך - 24 או 25 ביוני 1291) הייתה אשת אצולה צרפתייה שהייתה למלכה הרעיה של אנגליה כרעייתו של הנרי השלישי, מלך אנגליה משנת 1236 ועד למותו ב-1272. היא שמשה כעוצרת של אנגליה במהלך היעדרותו של בן זוגה ב-1253.
אף על פי שהיא הייתה מסורה לחלוטין לבעלה והגנה עליו בתקיפות במהלך המרד של סימון החמישי דה מונפור, חשו תושבי לונדון שנאה רבה כלפיה. היה זה בשל העובדה שהיא הביאה עמה רבים מקרובי משפחתה לאנגליה בפמליה שלה. אלו נודעו בכינוי "אנשי סבויה", והוענקו להם עמדות השפעה בממשלה ובממלכה. באחת ההזדמנויות, הותקפה ארבה של אלינור על ידי לונדונים זועמים שהשליכו עליה אבנים, בוץ, אריחים, ביצים סרוחות וירקות.
לאלינור היו חמישה ילדים, כולל מי שלימים ימלוך כאדוארד הראשון, מלך אנגליה. היא גם הייתה ידועה בשל פיקחותה, כישורי כתיבת השירה שלה והיותה מובילה בתחום האופנה.
ראשית חייה.