בדיני ירושה אזרחיים מופיע המונח שכיב מרע כאחד מארבעת סוגי הצוואות הקיימות בחוק הירושה. המונח צוואה שבעל פה מתאר צוואה שנערכה בעל פה על ידי אדם המצוי בפני המוות מפאת מחלה קשה (שכיב מרע) או בנסיבות שבהן הוא יודע שמותו קרוב.
על מנת שצוואה שכזו תקבל תוקף משפטי, מוטל על עדי הצוואה ששמעו את הוראות המנוח בשעתו האחרונה לרשום מיד זיכרון דברים אותו יש להגיש לרשם לענייני ירושה. קיים קושי של ממש בהוכחת אמיתותה של צוואת שכיב מרע מפאת העובדה שמדובר בצוואה שחסר בה המרכיב הטקסי המשקף את גודל המעמד של הוראת הרצון שלאחר מיתה. בימינו מלמד הניסיון, כי צוואת שכיב מרע היא צוואה נדירה למדי, מקום שהמודעות לצורך בעריכת צוואה גורמת לאדם לערוך הצוואה באופן מסודר בפני עורך דין או בפני רשות.
קרן טראמפ
קרן טראמפ היא קרן פילנתרופית שהוקמה בשנת 2011 על ידי האחים היהודים אדי וג'ולס טראמפ ממיאמי שבארצות הברית, כדי לסייע למערכת החינוך בישראל לבלום את ההידרדרות במצוינות בלימודי המתמטיקה והמדעים בבתי הספר העל-יסודיים, ולהניע בה שיפור משמעותי, וזאת באמצעות השקעה באיכות ההוראה בבתי הספר. הקרן נחשבת כמי שעומדת מאחורי התוכנית הלאומית להרחבת המצוינות בחינוך המדעי בישראל וכמי שהניעה את בלימת ההידרדרות במספר בוגרי חמש היחידות במתמטיקה ובמדעים בארץ.
הקרן משקיעה עשרות מיליוני שקלים מדי שנה בתוכניות ופרויקטים לחיזוק איכות ההוראה והיא פועלת בשיתוף פעולה עם מורים ומנהלים של בתי ספר, עם משרד החינוך, האוניברסיטאות, רשויות מקומיות, חברות הייטק וארגונים מקצועיים וחברתיים העוסקים בחינוך.
בראש הקרן עומד אלי הורביץ חבר וועד החינוך הלאומי.
גישתה החינוכית של הקרן.
החלטתה של קרן טראמפ להשקיע באיכות ההוראה נשענת על ראיות מן המחקר לפיהן איכות ההוראה היא הגורם המשפיע ביותר בכיתה על הישגי התלמידים. הנחת היסוד של הקרן היא שללא השקעה ביכולת המקצועית של סגל ההוראה לא ניתן יהיה להגיע לשיפור בר-קיימא בהישגי החינוך. הקרן פועלת לטפח ולהטמיע הוראה איכותית הממוקדת בלמידתו של כל תלמיד בכיתה. הוראה איכותית, לשיטתה של הקרן, היא הוראה שמציבה יעדים גבוהים לכל תלמיד, מאבחנת צרכים ויכולות, מפקחת אחר ההתקדמות, בונה תוכניות הוראה מותאמות, ונותנת לתלמיד משוב ותמיכה. על פי תפיסתה של הקרן, הוראה איכותית זקוקה לרשת של תמיכה בבית הספר אשר אותו היא רואה כקהילה מקצועית לומדת. על פי תפיסה חינוכית זו, בית הספר מגבש תפיסה פדגוגית אחידה, מפעיל משאבי תמיכה במורים ובתלמידים וחותר לסייע לכל תלמיד למצות את הפוטנציאל הטמון בו.
תוכניות ופרויקטים.
המתווה האסטרטגי של קרן טראמפ מגדיר שישה ערוצי פעולה מרכזיים. ערוצי פעולה אלה כוללים שלוש תוכניות מרכזיות:
לצידן מפעילה הקרן שלושה מנופים לשינוי המהווים מעטפת תומכת לתוכניות הקרן:
מאז היווסדה הקרן סייעה לעשרות מיזמים חינוכיים ובהם, הקמת בית ספר תיכון וירטואלי למתמטיקה ופיזיקה, יצירת מסלולים להכשרת אקדמאים מצטיינים להוראה, הפעלת קהילות ללמידה מקצועית של מורים בתחומי המתמטיקה, הפיזיקה והכימיה, רקימת שותפויות עם רשויות מקומיות ורשתות בתי ספר, ופיתוח של מאגרי סרטי וידאו של הוראה טובה במתמטיקה ושל כלים לאבחון קשיים בלמידה.
פרס טראמפ.
הקרן ייסדה את פרס טראמפ להוראה איכותית בתחומי המתמטיקה והמדעים, המוענק למורה מצטיין מדי שנה על ידי ראש הממשלה ושר החינוך. הקרן יזמה את הקמתה של היוזמה המשותפת להרחבת מעגל המצוינות בישראל בהשתתפות 100 ארגוני חינוך, שמתוכה צמחה התוכנית הלאומית "מתמטיקה תחילה" בהובלת משרד החינוך.
פרידה (סרט, 2011)
פרידה (בפרסית: جدایی نادر از سیمین - "הפרידה של נאדר מסימין", באנגלית: A Separation) הוא סרט דרמה איראני שיצא לאקרנים ב-2011. הסרט נכתב ובוים על ידי אסגאר פרהאדי, ומככבים בו לילא חאתמי, פימאן מואדי, שהאב חוסייני, סארה ביאת וסרינה פרהאדי.
העלילה מתמקדת בזוג איראני מהמעמד הבינוני, נאדר וסימין, שנמצא בתהליכי גירושים, ובעימות הטעון המתפתח ביניהם לבין זוג דתי מהמעמד הנמוך על רקע טרגדיה שקשרה את גורלם.
הסרט זכה בפרס דוב הזהב על הסרט הטוב ביותר, ובפרס דוב הכסף על המשחק הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, והיה לסרט האיראני הראשון שזכה בפרס זה. הסרט זכה גם בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר ובפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
עלילה.
נאדר (פימאן מעאדי) וסימין (לילא חאתמי) נשואים במשך ארבע עשרה שנה וחיים בטהראן עם בתם בת ה-11, טרמה (סרינה פרהאדי). המשפחה משתייכת למעמד הביניים הגבוה, הזוג נמצא על סף היפרדות. סימין רוצה לעזוב את איראן כדי שהבת לא תגדל תחת התנאים הנוכחיים במדינה. נאדר איננו שותף לרצונה של סימין, הוא מעוניין להישאר באיראן כדי לסעוד את אביו החולה במחלת אלצהיימר. כאשר נאדר מחליט באופן סופי שהוא נשאר באיראן, סימין מגישה בקשת גירושים.
שופט בית המשפט לענייני משפחה פוסק שבקשת הגירושים איננה מוצדקת ומחליט לדחות אותה. סימין בתגובה עוזבת את בעלה ועוברת לגור עם הוריה. בהמלצת אשתו, נאדר פונה לראזיה (סארה ביאת), אישה אדוקה והרה משכונת עוני, כדי שתעבוד במשק הבית אצלם ובעיקר שתדאג לטיפול ולהשגחה צמודה על אביו של נאדר, בזמן שנאדר יוצא לעבודתו בבנק. ראזיה פנתה למשרה מבלי להתייעץ בבעלה חם המזג חווג'ת (שהאב חוסייני), שלפי המסורת אישורו נדרש לעניין זה. היא עושה את הצעד הזה בגלל המצב הכלכלי הקשה שאליו נקלעו בעקבות פיטורי בעלה מעבודתו וחובותיהם לנושים.
ראזיה מגלה תוך כדי עבודה שהטיפול באב הזקן והסנילי דורש ממנה לעשות דברים שאינה רוצה לעשות. היא מתקשרת לקו פתוח לשאלות דתיות כדי לברר האם מותר לה לרחוץ את גופו של הזקן שאינו שולט ביציאותיו. משהובטח לה שהדבר מותר היא ממשיכה בעבודתה, אבל מאוחר יותר היא משכנעת את נאדר להעסיק את בעלה במקומה, ומבקשת שלא יגלה לבעלה שהיא עבדה אצלו. נאדר מראיין את חווג'ת ומחליט לשכור אותו, אבל חווג'ת לא מופיע לעבודה בגלל שנושיו הכניסו אותו לכלא, ולכן ראזיה מופיעה במקומו.
בזמן שראזיה מנקה את הבית, אבא של נאדר יוצא מהדירה ומתחיל לשוטט ברחוב, ראזיה יוצאת אחריו ומוצאת אותו ליד דוכן עיתונים.
למחרת ראזיה מופיעה שוב לעבודה במקום הבעל. נאדר וטרמה חוזרים מוקדם לדירה ומגלים שראזיה לא שם, לתדהמתם הם מוצאים את הזקן שוכב על הרצפה כשהוא מחוסר הכרה וידו קשורה למיטה. כאשר ראזיה חוזרת, מתפתח ויכוח טעון בין נאדר הזועם לבין ראזיה הנבוכה. כשנאדר נכנס לחדרו הוא מגלה שנגנב ממנו כסף, הוא מאשים ראזיה ומסלק אותה מהדירה (הוא אינו יודע שסימין לקחה את הכסף). ראזיה חוזרת לדירה וטוענת בתוקף לחפותה, ודורשת לקבל את שכרה. נאדר יוצא מכליו ודוחף אותה החוצה בכוח, ראזיה נופלת במדרגות וממהרת לצאת מהבניין כשהיא אוחזת בבטנה. מאוחר יותר נודע לסימין שראזיה בבית החולים. כשנאדר וסימין מבקרים שם הם מגלים שהיא עברה הפלה. כשחווג'ת מגלה שנאדר דחף את אשתו הוא מתחיל להשתולל ואף מכה את נאדר.
הזוג הפגוע הגיש תביעה כנגד נאדר והאשימו בגרימת ההפלה. המשפט עוסק בשאלה האם נאדר ידע שראזיה בהיריון, והאם הדחיפה היא שגרמה להפלה, אם יתברר שכן נאדר צפוי לעונש כבד. נאדר בתגובה מאשים את ראזיה בהזנחת אביו וטוען שלא ידע על ההיריון. חווג'ת, חמום המוח והאלים, מתעמת עם נאדר ומאיים עליו ועל משפחתו. אחרי אחת ההתפרצויות של חווג'ת, השופט מאיים עליו במעצר, ראזיה מתחננת לשופט שימחל לבעלה ומגלה שהוא סובל מדיכאון בגלל החובות והאבטלה. במקביל נאדר מגלה שהסיבה לכך שראזיה נעדרה מביתו והפקירה את אביו הייתה בגלל שהיא הלכה לגינקולוג. העובדה הזאת, ביחד עם המזג האלים של חווג'ת, מביאה את נאדר לחשוד שההפלה נגרמה כתוצאה מאלימות הבעל ולא בגלל הדחיפה.
סימין מצליחה לארגן עסקה עם חווג'ת - ביטול התביעה בתמורה לפיצוי כספי. נאדר זועם על העסקה של סימין אבל בסוף מתרצה. הדמויות בסרט עומדות בפני דילמות מוסריות: מתברר לטרמה שאביה שיקר בבית המשפט והוא כן ידע שראזיה בהיריון, אבל היא מחליטה לשקר בשביל להגן עליו; ראזיה מגלה לסימין שיש לה ספקות כבדים בקשר לגורם להפלה. מתברר שביום שבו מצאה את האב הזקן ליד דוכן העיתונים, הוא כמעט ונדרס על ידי כלי הרכב החולפים ברחוב הסואן, והיא נחבלה בבטנה כשניסתה להגן עליו. מאוחר יותר באותו יום היא הרגישה כאב עז בבטנה.
לבסוף, כולם – כולל הנושים של חווג'ת – נפגשים בבית של ראזיה וחווג'ת כדי להסדיר את התשלום. נאדר, עדיין ספקן לגבי אשמתו בהפלה (לא ברור אם סימין גילתה לו את מה שראזיה סיפרה לה), כותב את הצ'קים, אבל תחילה הוא מבקש מראזיה להישבע על ספר קוראן שהוא זה שגרם להפלה. למרות ההפצרות של חווג'ת היא אינה מוכנה להישבע בגלל שהיא פוחדת מהחטא, וההשפעה הרעה שהחטא עלול להשפיע על משפחתה. חווג'ת מתפרק מרוב זעם ומתחיל להכות את עצמו, הוא יוצא בסערה מהדירה והעסקה מתפוצצת.
הסצנה האחרונה מתרחשת שוב בבית המשפט לענייני משפחה. כולם לובשים שחור, מה שמורה על אבל. הפרידה של נאדר וסימין הופכת לרשמית, והשופט מבקש מטרמה להכריע עם מי מהוריה היא רוצה לחיות. טרמה מתייפחת ועונה לשופט שהיא קיבלה החלטה אבל מתקשה לחשוף אותה לפני הוריה. השופט מבקש מההורים להמתין בחוץ, נאדר וסימין נראים כשהם ממתינים בחוץ בשקט, בנפרד. הכתוביות עולות והסרט מסתיים מבלי לדעת במי טרמה בחרה.
קישורים חיצוניים.
מידע:
ביקורות:
דקרנית אדומה
ג'רמי לין