קרחון הלשון ויטל או הלשון הקרחונית ויטל (באנגלית: Whittle Glacier Tongue) הוא קרחון לשון הבולט לכיוון הים אל מפרץ קולבוקורסס.
שמו של קרחון הלשון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיקה של ארצות הברית, בהתבסס על שמו של קרחון ויטל, הזורם אל קרחון הלשון.
קרחון ויטל קרוי על שם דוקטור ג'יי. אס. ויטל (J.S. Whittle), ששירת כעוזר מנתח על הסלופ ונסנס (Vincennes ), במהלך מסעה במסגת משלחת החקר מטעם ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838 - 1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.
רעידת האדמה בלוזון (2022)
רעידת האדמה באי לוזון התרחשה ב-27 ביולי 2022 בשעה 08:43:24 (זמן מקומי). מוקד הרעידה היה בפרובינציית אברה במחוז קורדיליריה . על פי דיווחים רשמיים של ממשלת הפיליפינים מ-4 ומ-7 באוגוסט בבוקר, 9 ו-12 ימים בהתאם לאחר הרעידה, 11 איש נהרגו ו-574 נפצעו. לפחות 30,066 בתים, בתי ספר ומבנים אחרים ניזוקו או נהרסו, והתוצאה היא נזק של כ־24 מיליון דולר.
רקע טקטוני.
הטקטוניקה של צפון הפיליפינים וסביב האי לוזון מורכבת. לוזון תחום במזרח ובמערב על ידי אזורי הפחתה. בחלק הדרומי של לוזון, אזור ההפחתה ממוקם מזרחית לאי לאורך תעלת הפיליפינים , שם הלוח הפיליפיני מתכווץ מערבה מתחת ללוח סונדה שצונח מזרחה ממערב לחופי ללוזון. בצפון לוזון, שם התרחשה רעידת האדמה ב-27 ביולי, מיקום וכיוון אזור ההפחתה משתנים, כאשר תעלה נוספת (תעלת מנילה ) ממוקמת ממערב ללוזון ולוח סונדה, ומתרחקת מזרחה מתחת ללוח הים הפיליפיני. דחיסה זו של החגורה הפיליפינית משני צידיהַּ, מביאה להתרוממותה ושבירתה. המורכבות של טקטוניקת הלוחות בלוזון וסביבתה מעידה על מגוון מנגנוני ההעתקים ברעידות אדמה גדולות. רעידות אדמה בגודל של 7 או יותר באזור זה מאז 1970, הראו שברים הפוכים, נורמליים ושברי תזוזה אופקית. גבולות לוחות פעילים אלה מובילים לפעילות סיסמית גבוהה. מאז 1970, 11 רעידות אדמה אחרות בגדלים של 6.5 ומעלה התרחשו בטווח של 250 ק"מ ממוקד רעידת האדמה הנוכחית של 27 ביולי 2022. הגדולה מבין רעידות האדמה הללו הייתה רעידת אדמה במגניטודה של 7.7 ב-16 ביולי 1990, שנמצאה כ-215 ק"מ דרומית לרעידת האדמה הנוכחית. ברעידת האדמה של 1990 נהרגו לפחות 1,600 בני אדם ונפצעו יותר מ-3,000. רעידת האדמה של 1990 גרמה גם למפולות, התנזלות, שקיעות ורתיחות חול .
רעידת האדמה.
רעידת האדמה היה בעוצמה של 7 בסולם מגניטודה לפי מומנט. המוקד היה בסמוך לרשות המקומית טאיום בפרובינציית אברה. עומק מוקד הרעידה היה 10 קילומטר. עד 4 אוגוסט 2022 נרשמו 3,063 רעידות עוקבות בטווח מגניטודות של 1.4 עד 5.1. מתוכם 61 רעידות הורגשו על פני השטח. העוצמה הסייסמית המקסימלית ברעידה העיקרית הייתה 8 בסולם המקומי שמגיעה עד לעוצמה IX בסולמות המערביים. המשמעות בהכללה היא: מבנים רבים מאיכות בנייה טובה ניזוקו באופן חמור וחלק מהם אף נהרס כולו. מבנים באיכות ירודה - רובם נהרסו כליל. מכיוון שמדובר במוקד יבשתי, לא נרשמה אזהרת צונאמי.
בנוסף ל-11 ההרוגים ו-574 הפצועים, נפגעו מרעידת האדמה כ־502,462 איש ואישה מנזקים שונים לרכושם וביתם, מהם 53,338 נעקרו מבתיהם. נפגעו ברמות שונות של נזק והרס כ-8,000 בתי ספר, ו-177 מרפאות, תחנות עזרה ראשונה ובתי חולים נהרסו לגמרי.
המספד בירושלים
אקדמיסק בולקלוב
אקדמיסק בולקלוב גלדסקסה (בדנית: Akademisk Boldklub Gladsaxe בקיצור: AB, פירושו: מועדון הכדורגל האקדמי גלדסקסה) הוא מועדון ספורט דני וקבוצת כדורגל שבסיסה בעיר גלדסקסה, המייצגת את צפון קופנהגן. הקבוצה כיום משחקת בליגה הדנית השלישית אולם בעבר הייתה אחת הקבוצות הבולטות בכדורגל הדני כששיחקה בליגת העל הדנית וזכתה ב-9 תוארי אליפות הליגה הדנית (בהם זכתה משנת 1919 ועד 1967), בגביע דני אחד ובגביע סופרקאפ דני אחד, שניהם בשנת 1999.
היסטוריה.
המועדון הוקם בשנת 1889 על ידי סטודנטים, כחלק מאיחוד של שני מועדוני ספורט: מועדון קריקט בשם "מועדון הקריקט לסטודנטים של פרדריקה" ומועדון ספורט לכדור בשם "מועדון הכדור הפוליטכני". הוא אחד המועדונים הוותיקים ביותר בדנמרק ובכדורגל האירופי מחוץ לאנגליה, וב-5 במרץ 1889 שיחק את המשחק הרשמי הראשון שלו נגד BK Ferm, אותה ניצחה אקדמיסק 0–2. מ-1890 ועד 1900 זכתה הקבוצה ב-8 אליפויות מחוז קופנהגן. ב-1902 עבר המועדון למגרש קבוע באוסטרברו כאשר שהיא בעיקר משחקת בטורנירי ליגה וגביעים מקומיים של אזור קופנהגן.
ב-1912 הוקמה ליגת העל הדנית כאשר אקדמיסק אחת מהקבוצות המייסדות. ב-1916 מסיימת אקדמיסק כסגנית הליגה בפעם הראשונה אחרי קופנהגן בולקלוב ששלטה בכדורגל הדני באותן שנים. בעונת 1918/1919 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות הדנית, ולאחר מכן ב-1919 עברה הקבוצה לאצטדיון בנורברו, אחד מעשרת האזורים של קופנהגן. שנתיים לאחר מכן בעונת 1920/1921 זכתה באליפות השנייה שלה.
בסיום שנות ה-30 החל תור הזהב של הקבוצה, שצברה המון אוהדי כדורגל שהחלו להתאסף בהמוניהם במשחקי הקבוצה, שבעצם היוו מפלט מחיי היומיום בזמן מלחמת העולם השנייה שהתחוללה באירופה, אולם בדנמרק המשיך ענף הכדורגל להתקיים. החברות במועדון גדלה בכ-1,000 צופים לאורך המלחמה, והקבוצה שהחלה את שנות ה-40 עם מממוצע צופים של כ-30 אלף למשחק, סיימה את המלחמה ב-1944, ב-43 אלף צופים למשחקי הגמר ב-3 אליפויות שלקחה הקבוצה בשנים 1943, 1945 ו-1947, כמויות שיא שלא נראו לפני כן. בשנים הללו הקבוצה נבנתה משחקני נבחרת דנמרק, והציגה כדורגל איכותי ויציב ביחס ליריבותיה בליגה. בשנות ה-50 זכתה הקבוצה עוד פעמיים באליפות הדנית ב-1951 ו-1952.
בשנת 1960 ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה, אולם חזרה מיד לאחר מכן. ב-1958 הסתיימה חכירת השטח של אצטדיון הקבוצה על ידי המועדון והקבוצה נאלצה לנדוד לעיר גלדסקסה שמרוחקת מעט מקופנהגן. ב-1967 זכתה הקבוצה באליפות האחרונה שלה עד היום, ובעונה שלאחר מכן השתתפה בטורניר ליגת האלופות כנציגה הדנית הבכירה והעפילה לסיבוב השני ולשמינית הגמר של עונת 1968/1969, שם הודחה על ידי א.א.ק. אתונה.
בעשורים שלאחר מכן הקבוצה דעכה ובשנות ה-80 ירדה לליגת המשנה פעם נוספת. בשנות ה-90 הצליחה הקבוצה להתרומם מעט והעפילה חזרה לליגה הבכירה, אולם בשנת 1997 חוותה הקבוצה משבר כלכלי וכתוצאה מכך בשנות ה-2000 חזרה להתמודד בליגת המשנה, ואף התדרדרה לליגה השלישית ב-2015, מאז נמצאת הקבוצה שם.
מילוש דגנק
עע&quot;מ 05\9341 התנועה לחופש המידע נ' רשות החברות הממשלתיות
ריפקה לודייזן
ריפקה לודייזן (בהולנדית: Rifka Lodeizen; נולדה ב-16 באוקטובר 1972) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה הולנדית.
ביוגרפיה.
ריפקה לודייזן נולדה באמסטרדם למשפחת צייר הולנדי פרנק לודייזן. מצד סבתה יש לה שורשים יהודים. היא למדה משחק בבית הספר De Trap באמסטרדם בשנים 1996–2000.
לודייזן שיחקה לראשונה בסרט The Province בשנת 1991.
בשנת 2009 היא זכתה בפרס עגל הזהב כשחקנית הטובה ביותר עבור משחקה בסרט Can Go Through Skin. באותה שנה הסרט זכה בפרס בפסטיבל לקולנוע בהולנד ובפרסים נוספים. על משחקה בסרט זה היא קיבלה פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בהונגריה. בשנת 2012 היא זכתה באותו "פרס עגל הזהב" על משחקה בסדרת טלוויזיה Overspel. הקרנה סדרה זו נמשכה שלוש עונות ולודייזן שיחקה בכל הפרקים. בשנת 2019 היא קיבלה את הפרס בפעם השלישית, הפעם עבור משחקה בסדרה Judas בה היא שיחקה בתפקיד סופרת ועורכת דין הולנדית אסטריד הולידרי. בנוסף לכך היא הייתה מועמדת לקבלת פרס זה בשנים 2016 עבור משחקה בסרט Tonio ו-2017 עובר משחקה ב-Disappearance.
בשנת 2016 היא כתבה תסריט לסרט קצר REMEMBER TO CHECK OUT שהיה מועמד לקבלת פרס בפסטיבל לקולנוע. בשנת 2017 לודייזן הייתה שותפה של פאולה ואן דר אסט לכתיבת תסריט לסדרה Kleine IJstijd.
בשנת 2020 הוקרנה סדרה "ארס" בהשתתפותה.
עד לשנת 2022 לודייזן שיחקה ביותר מ-60 סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה.
ריפקה לודייזן נשואה ויש לה 2 בנות.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:ילידות 1972]]
[[קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הולנדיות]]
[[קטגוריה:תסריטאיות]]
יובל הראל (טייס)
יובל הראל הוא טייס קרב וקצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. שירת כמפקד בית הספר לטיסה.
ביוגרפיה.
הראל סיים קורס טיס ב-1997 בחניך מצטיין במגמת קרב. הוא עבר הכשרה על מטוסי סקייהוק, על מטוסי F-16 "בז" ועל מטוסי F-15. שירת כמדריך טיסה ומפקד טייסת ראשוני קרב בבית הספר לטיסה.
ב-2013 מונה למפקד טייסת 101, טייסת מטוסי F-16C "ברק", ב-2015 מונה למפקד טייסת 119, טייסת מטוסי F-16I "סופה". ב-2017 מונה לראש מחלקת הגנה אווירית ואיסוף בלהק מבצעי אוויר. באוגוסט 2018 מונה למפקד בית הספר לטיסה וכיהן בתפקיד עד מאי 2021. במהלך כהונתו נהרגו בנובמבר 2020 מדריך וחניך מקורס טיס בהתרסקות מטוס סנונית.
בתפקידו הבא נקבע שימונו לראש להק כוח האדם ויקודם לדרגת תת-אלוף.
הראל נשוי ואב לארבעה.
פטריסיה גיחארו
פטריסיה ״פטרי״ גיחרו גוטיירס (בספרדית: Patricia Guijarro Gutiérrez; נולדה ב-17 במאי 1998) היא שחקנית כדורגל ספרדייה המשחקת בעמדת הקשר בקבוצת ברצלונה.
קריירה.
נעוריה ותחילת דרכה.
פטרי נולדה במיורקה, בספרד, והחלה לשחק כדורגל בגיל 7 בהשראת אביה.
היא החלה לשחק בקבוצת הבנים אף פי פטרונטו בעיר מגוריה.
בגיל 14 נאלצה לעבור לקבוצת הנוער של קולרנסה מאחר שלא הורשתה לשחק עוד עם הבנים.
היא קודמה לקבוצת הבוגרות בגיל 15 בלבד ובמהלך העונה הרשימה את מאמן ברצלונה חאבי יורנטה שהחתים אותה בברצלונה בסיום העונה.
ברצלונה (2015-).