אסף עינב
Rikki Reckless
ים השיבולים
"ים השיבולים" הוא שיר ישראלי, שנכתב על ידי יצחק קינן והולחן על ידי חיים אגמון.
השיר נכתב על ידי קינן בסוף שנות השישים בעת שעבד כמורה בבית שאן. הוא בוצע במקור על ידי להקת הזמר והמחול של העיירה, אשר שרה את השיר במסגרת הופעות ברחבי הארץ. אחר כך בשנת 1969 על ידי צוות הווי חיל השריון.
אגמון, אשר שימש באותה תקופה כמנהל המוזיקלי של להקת הגבעטרון, הביא עמו את השיר אליה. הביצוע של הלהקה לשיר הקנה לו פרסום ופופולריות גדולים, והוא הפך לאחד משיריה הבולטים ביותר של הלהקה ולסמל שלה.
השיר זכה לביצועים נוספים, בהם ביצועים של להקת "השיבולים", שגם היא כגבעטרון בת קיבוץ גבע.
במעמד הענקת פרס ישראל לגבעטרון, ביום העצמאות החמישים ותשעה (תשס"ז), שרה הלהקה את השיר על במת הטקס.
אזכורים בתרבות.
כאחד מהשירים הבולטים של הגבעטרון, נתפס השיר כמזוהה עם האשכנזיות בכללותה ועם התנועה הקיבוצית בפרט, אך השיר נכתב ע״י יצחק קינן שממוצא מרוקאי והולחן ע״י חיים אגמון שממוצא טורקי ובוצע לראשונה ע״י חבורת הזמר מבית שאן שרוב חבריו היו ממוצא מזרחי.
השיר היה חלק ממערכון סאטירי של התוכנית 'ארץ נהדרת' על ירדנה ארזי והגבעטרון. כמו כן, שימש כקטע פתיחה בתוכנית 'היהודים באים' באחד מקטעי הפרודיה על הגבעטרון.
בית הספר למשחק יורם לוינשטיין
בית הספר למשחק של יורם לוינשטיין
יעקב רחמינוביץ'
יעקב (קיקו) רחמינוביץ' (נולד ב-5 ביולי 1948) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם ומזוהה בעיקר עם הפועל תל אביב.
קריירה.
קיקו רחמינוביץ' החל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של מכבי יפו ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בשנת 1966 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה לנוער, תחת הדרכתו של המאמן רחביה רוזנבוים, יחד עם שחקנים נוספים שעלו לאחר מכן לקבוצה הבוגרת וביניהם המגן השמאלי נחמן קסטרו. כשעלה רחמינוביץ' לקבוצה הבוגרת החל לתפוס את מקומו בהרכב הראשון של הקבוצה, לצידו של הבלם דוד פרימו.
ב-19 בדצמבר 1967 כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה, שהיה לשער החשוב ביותר בקריירה שלו, ולאחד החשובים בהיסטוריה של הפועל תל אביב. היה זה בגמר אליפות אסיה לקבוצות, שנערכה באותה שנה לראשונה. הפועל תל אביב שיחקה בבנגקוק מול סלאנגור, אלופת מלזיה, ופיגרה 0–1 עד שדני בורסוק השווה את התוצאה בדקה ה-80. חמש דקות לסיום שרק השופט לבעיטת עונשין מ-11 מטר לטובת הפועל תל אביב. רחמינוביץ' בן ה-20 בעט וכבש את שער הניצחון שהפך את הפועל תל אביב לזוכה הראשונה של הטורניר.
בעונת 1968/1969 זכה עם הפועל תל אביב באליפות תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, מאמנו מקבוצת הנוער, כשלצידו של רחמינוביץ' מככבים בקבוצה רוני קלדרון, שים בן יהונתן, יחזקאל חזום, ג'ורג' בורבה ושייע פייגנבוים. בעונה זו כבש את שער הניצחון (1–0) מול מכבי נתניה במחזור ה-20, שתרם רבות להמשך מאבק האליפות של הקבוצה. שנה לאחר מכן הגיע עם הקבוצה בשנית לגמר אליפות אסיה לאחר שכבש שער בשלב הראשון של הטורניר, ובשנת 1972 זכה עם הפועל תל אביב בגביע המדינה, לאחר שברבע הגמר כבש צמד מול בית"ר ירושלים, כולל את שער הניצחון חמש דקות לסיום ההארכה, ובחצי הגמר כבש את השער הראשון בניצחון על מכבי חיפה.
במהלך שנות השבעים היה רחמינוביץ' הבלם הקבוע בהרכב של הפועל תל אביב, במדיה רשם 30 שערים בליגה ובסך הכל כבש 41 שערים בכל המסגרות. לזכותו של רחמינוביץ' 332 הופעות בליגה במדי הפועל תל אביב, והוא מדורג במקום השישי בטבלת שיאני ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים.
לרחמינוביץ' הופעה אחת בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת אוסטרליה ב-10 בנובמבר 1970.
לאחר שעזב את הפועל תל אביב שיחק גם בהפועל חולון בליגת המשנה, ולאחר מכן אימן את הפועל אשדוד ומספר קבוצות בליגות הנמוכות, שימש מנהל מקצועי במחלקות הנוער של הפועל אשקלון ומכבי יפו, אימן את קבוצת הנוער של שמשון תל אביב ואת קבוצות הנוער והנערים של הפועל תל אביב.
רחמינוביץ' נמנה עם צוות מערך האיתור של שחקנים לנבחרות הצעירות של ישראל, משמש כחבר הנהלה בכיר בארגון המאמנים, ומאמן בבית הספר לכדורגל של הפועל בת ים.
רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד
רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד (בצרפתית: Les cent livres du siècle) היא רשימה של 100 הספרים הטובים ביותר של המאה ה-20, על פי סקר שנערך באביב 1999 על ידי הרשת הקמעונאית הצרפתית Fnac, ועל ידי העיתון הפריזאי לה מונד.
הרשימה החלה מרשימה ראשונית של 200 כותרים שנוצרו על ידי חנויות ספרים ועיתונאים. לאחר מכן 17,000 צרפתים הצביעו על הספרים על ידי מתן תשובה לשאלה, "איזה ספרים, מבין אלו שברשימה, נחרתו ברמה הרבה ביותר בזכרונך?".
ברשימה שנוצרה, בעלת 100 הספרים, נמצאים רומנים גדולים יחד עם שירה ותיאטרון, כמו גם מספר ספרים מסוגת הקומדיה.
מלאלה יוספזאי
מלאלה יוספזאי (בפשטו: ملاله یوسفزۍ, תעתיק מדויק: מלאלה יוספזי; נולדה ב-12 ביולי 1997) היא לוחמת למען זכויות נערות מהעיר מינגורה ממחוז סוואט, ח'ייבר פח'טונח'ווה, פקיסטן. היא ידועה בזכות פעילותה למען זכויות נשים בעמק סוואט, בו אסרו לעיתים אנשי ארגון הטליבאן על נשים ללמוד בבתי ספר. ב-2013 הוענק ליוספזאי פרס סחרוב לחופש המחשבה ופרס האומות המאוחדות בתחום זכויות האדם, ובשנת 2014 הוכרזה ככלת פרס נובל לשלום, הצעירה ביותר מאז ומעולם שזכתה בפרס נובל.
ביוגרפיה.
יוספזאי נולדה ב-12 ביולי 1997. היא נקראה "מלאלה", שם שמשמעותו "מוכת יגון", על שמה של מלאלה ממייוואנד, משוררת פשטונית ולוחמת. שם משפחתה, יוספזאי, הוא שמו של שבט פשטוני גדול שדומיננטי בעמק סוואט בפקיסטן, יחול שם נולדה וחיה יוספזאי. מלאלה מתגוררת במינגורה עם הוריה, ויש לה שני אחים.
יוספזאי רכשה את השכלתה במידה רבה על ידי אביה, זיודין יוספזאי, משורר, בעל בית ספר ופעיל חינוכי בעצמו, המפעיל רשת של בתי ספר. כילדה הצהירה כי היא רוצה להיות רופאה, אך מאוחר יותר עודד אותה אביה להפוך לפוליטיקאית.
בתחילת 2009, בגיל 11, התפרסמה יוספזאי בזכות בלוג שכתבה עבור רשת השידור BBC בו היא מתארת את חייה תחת שלטון הטליבאן, נסיונותיהם להשתלט על העמק ודעותיה אודות חינוך לנערות. בקיץ שלאחר מכן ערך הניו יורק טיימס סרטון תיעודי על חייה עת השתלט הטליבאן על האזור, השתלטות שהגיעה לשיאה בקרב השני של סוואט. יוספזאי החלה להיות מוכרת ונתנה ראיונות בטלוויזיה וכתבי עת. היא הייתה מועמדת לפרס השלום הבין-לאומי לילדים וזכתה בפרס השלום הלאומי לנוער, שנקרא מאוחר יותר על שמה.
ב-9 באוקטובר 2012 נורתה יוספזאי על ידי איש טליבאן חמוש עת חזרה לביתה באוטובוס מבית הספר כדור אחד פגע בראשה, בצווארה ובכתפה. במהלך הימים הראשונים לאחר הפגיעה היא הייתה מחוסרת הכרה ובמצב קשה. ב-15 באוקטובר הוטסה לבריטניה להמשך הטיפול. היא החלימה במהירות ושבה לפעילות. קבוצה של 50 אנשי דת מוסלמים פרסמה פתווה נגד המתנקשים בחייה של יוספזאי.
ב-2013 זכתה באזרחות כבוד של קנדה.
ראש ממשלת בריטניה לשעבר, גורדון בראון, פתח עצומה באו"ם על שמה של יוספזאי, תחת הסלוגן "אני מלאלה", הקוראת לכך שכל ילדי העולם ילמדו בבתי ספר עד שנת 2015. בראון אמר כי ימסור את העצומה בנובמבר לנשיא פקיסטן, אסיף עלי זרדארי.
ב-2014 זכתה בפרס נובל לשלום בשיתוף עם קאילש סאטיארת'י. יוספזאי היא האדם הצעיר ביותר שזכה בפרס מעולם.
בשנת 2015 גינתה את רצח סבין מהמוד.
בשנת 2021 התארחה ב ובו רואיינה עם חברתה הטובה על רשמיה מהסדרה.
קבלה בפקיסטן.
הדעות בקשר למלאלה יוספזאי בפקיסטן שיקפו את חילוקי הדעות במדינה. היו שראו בה גיבורה לאומית והיו כאלה שהתנגדו לפעילותה. חומה יוסוף, בעל טור בעיתון הפקיסטני "Dawn", מנה שלוש טענות עיקריות מצד מבקריה בפקיסטן: פרסומה מדגיש את ההיבט השלילי ביותר בפקיסטן, אלימות הקיצונים. הקמפיין החינוכי שלה מושפע מעקרונות מערביים. ואחרון, הערצת המערב אליה היא צבועה שכן היא מתעלמת ממצב קורבנות אחרים לאלימות שגם הם חפים מפשע, כמו נפגעי הפצצות כלי הטיס הבלתי מאוישים האמריקאים. העיתונאי אסד באיג תיאר אותה כמי שמצדיקה את תאוריית "משא האדם הלבן" של הקולוניאליזם והאימפריאליזם המערבי. גורמים קיצוניים יותר בתקשורת הפקיסטנית אף תארו את יוספזאי כ"סוכנת של ה-CIA".
חיים פרטיים.
ב-9 בנובמבר 2021 הודיעה יוספזאי שהיא נישאה לאסר מאליק, מנכ"ל המרכז למצוינות בספורט הקריקט בפקיסטן
קיקו רחמינוביץ'
חוסיפה
קונצרט (פירושונים)
יוני כהן-אידוב
יוני כהן-אידוב (נולד ב-31 במאי 1980) הוא איש דיבייט ותקשורת ישראלי.
כהן-אידוב הוא אלוף העולם בדיבייט לאוניברסיטאות (ESL) לשנת 2010 וסגן אלוף אירופה (Main Break) לשנת 2009. כהן-אידוב אימן את מועדוני הדיבייט של אוניברסיטת ת"א והאוניברסיטה העברית, והוביל את אוניברסיטת ת"א לזכייה באליפות אירופה ובאליפות עולם שנייה. בשנים 2007–2012 שימש בהתנדבות כחבר הנהלה באגודת שיח ושיג, האגודה הישראלית לתרבות הדיון (מלכ"ר). מאז 2008 מאמן כהן-אידוב בהתנדבות גם נבחרת ישראל בדיבייט לנוער. קודם לעיסוקו בדיבייט שימש כהן-אידוב ככתב פרילאנס בעיתון "ידיעות אחרונות".
בשנת 2010 יזם כהן-אידוב, יחד עם משרד החינוך והמרכז הישראלי להעצמת האזרח, את תוכנית "שיח ושיג" - תוכנית הדיבייט של משרד החינוך, לפיתוח וקידום מיומנויות חשיבה והבעה וערכי סובלנות בקרב תלמידי ישראל. כהן-אידוב משמש בהתנדבות כמנהלה המקצועי של התוכנית.
בשנים האחרונות, מלבד הוראת וקידום דיבייט בישראל, עסק כהן-אידוב בייעוץ אסטרטגי, ובעיקר בסיוע למאבק בתנועת החרם נגד ישראל - הבי-די-אס.