דנסי נולד בסטוק-אן-טרנט, אנגליה בנם של שרה, מוציאה לאור, ושל ג'ונתן דנסי, פילוסוף בריטי ידוע, ופרופסור באוניברסיטת רדינג ובאוניברסיטת טקסס באוסטין. לדנסי אח בשם ג'ק ואחות בשם קייט.
הוא בוגר החוג לדרמה מסנט פיטרס קולג', אחד הקולג'ים המנהליים של אוניברסיטת אוקספורד. בגיל 18 הוא שיחק בהפקה של אוניברסיטת ווינצ'סטר למחזה "הלילה השנים עשר", שהוצג בנוסף לאוניברסיטה גם בתיאטרון מינאק שבקורנוול.
קריירה.
בראשית דרכו הופיע דנסי על המסך בתפקידי משנה בסדרות הטלוויזיה "משפט ועונש", "דנג'רפילד", בסדרה חדשה המספרת על הרפתקאותיו של רובין הוד, וב"קוואנה QC". דנסי דובר צרפתית באופן שוטף, ושיחק צרפתי שמוקסם מאבירים בסדרה "Relic Hunter".
ב-2001 התפרסם לראשונה בדרמת המלחמה "בלאק הוק דאון", בסרט גילם דנסי את סמל קורט שמידט המנותק מהכיתה שלו במהלך קרב מוגדישו.
ב-2002 הוא שיחק תפקיד ראשי בסדרה של הערוץ BBC, "דניאל דרונדה". הסדרה היא עיבוד לרומן של ג'ורג' אליוט, המבוסס על איש צעיר הלומד מה הם החיים, אהבה ובסופו של דבר, מי הוא באמת. דנסי גילם גם את התפקיד הראשי בסדרה של הולמרק "דייוויד קופרפילד" על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס.
בנוסף, דגמן דנסי לברברי משנת 2004, ובשלושה קמפיינים של החברה דיגמן לצידה של קייט מוס. באותה שנה שיחק בסרטים: "המלך ארתור" ו"הקסם של אלה".
ביוני 2006, קיבל דנסי מועמדות לפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה, עבור תפקידו במיני-סדרה "אליזבת הראשונה" בכיכובה של הלן מירן.
ב-2007 כיכב דנסי בתפקיד ראשי במחזה של ברודוויי, בתור קפטן דניס סטנוף במופע "Journey's End" (תיאטרון בלאסקו). ב-2008 הופיע בסרט הדרמה "חסד אכזרי", וב-2009 הופיע בסרט "וידויים של שופהוליק", כמו כן גם בסרט הדרמה הרומנטית "אדם" בו כיכב בתור איש צעיר עם תסמונת אספרגר.
בשנת 2011 גילם את לי בסדרת הטלוויזיה "מזל סרטן" ברשת שואוטיים. בנובמבר של שנה זו, החל לשחק במחזה של ברודוויי "ונוס בפרווה" מאת המחזאי דייוויד אייבס; דנסי אשר החליף את השחקן וס בנטלי בהפקה המקורית שעלתה באוף ברודוויי, גילם את הדמות של התסריטאי והבמאי תומאס נובצ'אק.
בשנת 2013 עלתה סדרת הטלוויזיה "חניבעל", בה שיחק דנסי את וויל גרהם.
בשנת 2019, שיחק בסרט "לייט נייט" לצידן של אמה תומפסון ומינדי קלינג, ובשנת 2020, הצטרף לקאסט עונה השמינית של הסדרה "הומלנד".
בשנת 2022 הצטרף כדמות ראשית לעונה ה-21 בסדרת הדרמה המשפטית "חוק וסדר" ברשת NBC, בדמותו של ניית'ן פרייס, עוזר בפועל של התובע המחוזי.
חיים אישיים.
בשנת 2009 נישא לשחקנית קלייר דיינס, אותה פגש במהלך הצילומים לסרט "לפנות ערב" בשנת 2007. חתונתם נערכה בטקס פרטי בצרפת.
ב-17 בדצמבר 2012 נולד בנם הראשון, סיירוס מייקל כריסטופר דנסי, וב-27 באוגוסט 2018, נולד בנם השני, רואן. המשפחה מתגוררת בשכונת ווסט וילג' בניו יורק.
טובה שטרסברג-כהן
טובה שטרסברג-כהן (נולדה ב-12 במאי 1933 בפולין) היא משפטנית ישראלית, כיהנה כשופטת בית המשפט העליון (1994–2003) ונציבת תלונות הציבור על שופטים (2003–2008).
ביוגרפיה.
טובה שטרסברג-כהן נולדה בפולין בשנת 1933 ועלתה לארץ ישראל ב-1934 והתגוררה עם משפחתה בירושלים, שם למדה בבית הספר "אליאנס" עד 1947. בשנת 1951 סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר שליד האוניברסיטה העברית, ובשנת 1955 קיבלה תואר מוסמך אוניברסיטה במשפטים. עד לגיוסה לצה"ל התמחתה בפרקליטות מחוז חיפה. את שירותה הצבאי ביצעה כסנגורית צבאית בפרקליטות מחוז צפון. ב-3 בדצמבר 1958 הוסמכה כעורכת דין ועסקה במקצוע כ-18 שנה במשרדים פרטיים.
נשואה לעורך הדין יהודה כהן, אם לשלושה.
שופטת.
ב-4 בינואר 1977 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בחיפה וב-13 בינואר 1977 מונתה לרשמת בית המשפט המחוזי בחיפה. ב-1 בספטמבר 1977 מונתה לכהונה בפועל כשופטת בבית המשפט המחוזי בחיפה, וב-29 במרץ 1978 מונתה לכהונה של קבע בתפקיד זה.
בין 2 בספטמבר 1984 ל-30 באפריל 1985 כיהנה בפועל כשופטת בית המשפט העליון. ב-17 בינואר 1994 מונתה לכהונה כשופטת בית המשפט העליון, וכיהנה בתפקיד זה עד לפרישתה ב-12 במאי 2003.
בשנת 2017 יצא לאור ספר יובל לכבודה, "ספר שטרסברג-כהן", בעריכת אהרן ברק, יצחק זמיר, אבנר כהן, מורן סבוראי ואלעד עפארי.
עמדותיה כשופטת בית משפט העליון.
כשופטת בית משפט העליון האמינה שטרסברג-כהן כי בית המשפט אינו צריך לייצג את כל רבדיה של החברה; בית המשפט אינו גוף שנבחר על ידי העם ולכן אינו מייצג את שכבות האוכלוסייה. תפקידו של בית המשפט הוא לייצג את החוק, ליישם את החוק ועל פי החוק ובמסגרתו לקבוע את הנורמות הראויות. בהתאם לכך, ראתה חשיבות רבה בהשלמת ניסוח וחקיקת חוקי היסוד, שיהוו משענת לרעיונות נאורים שיחלחלו לבתי המשפט ולחברה כולה. לדוגמה, שטרסברג-כהן הייתה בדעת מיעוט ש:
אף על פי שבמשפטים רבים הסתמכה והתחשבה במשפט הבינלאומי הדגישה כי איננה פוסקת על פי החוק הבינלאומי בעיניים עצומות וכי בתור שופטת בית משפט עליון בישראל היא ערה לצרכיה הביטחוניים של המדינה ולמצב הביטחוני הקשה בו מצויה המדינה וכשהצרכים הצדיקו פסיקה שונה מזו של החוק הבינלאומי, פסקה לטובת ביטחון המדינה. פעלה לפי עקרון האומר כי מצד אחד אסור שביטחון המדינה יפגע ומצד שני שהפגיעה בצד הנגדי לישראל לא תהייה גדולה מדי. בפעילות השיפוטית עסקה כמעט בכל תחומי המשפט במהלך כהונתה פסקה יחד עם הרכבי שופטים שונים בפסקי דין תקדימיים אשר הטביעו חותמם על מערכת המשפט והחברה בישראל.
בפרשת נחמני היא הייתה בדעה שלאדם יש את החירות לבחור אם להיות הורה ועל כן בכל שלב בתהליך הפריה חוץ גופית רשאים הצדדים לחזור בהם מלממש את התהליך, עד להגעה לנקודה אשר ממנה אין דרך חזרה והיא השתלת הביציות בגוף האם הפונדקאית.
בעתירתה של אליס מילר לאפשר לה להשתתף בקורס טיס סברה שטרסברג-כהן כי יש לפתוח את קורס הטיס בפני נשים בעלות הכישורים המתאימים וזאת כדי לתת לנשים לממש את זכות היסוד לשוויון בינן לבין גברים בתחום זה.
שטרסברג-כהן ניסחה את פסק דין הרוב שאסר על פיטום האווזים. בקובעה שפיטום אווזים נוגד את חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) היא קבעה: "התקנות נוקטות אמצעים שפגיעתם באינטרס ההגנה על בעלי-החיים קשה היא, וכפועל יוצא מכך הן אינן משקפות יחס ראוי בין התועלת ל"צורכי החקלאות" לבין הפגיעה בבעלי-חיים המותרת על פיהן".
שטרסברג-כהן הייתה בדעה שיש לצמצם את תחולת ההתיישנות כדי "להיזהר מלסגור את דלתות בית המשפט בפני אדם הטוען לזכות, רק משום חלוף הזמן"
בהתייחס לחופש הביטוי כתבה:
פועלה כנציבת תלונות הציבור.
ב-1 באוקטובר 2003 מונתה לנציבה הראשונה של "נציבות תלונות הציבור על שופטים" ובכך הייתה גם האישה הראשונה בתפקיד זה. טרם הקמת גוף הנציבות, מנגנון הפיקוח על השופטים, היה קיים "משוב" על שופטים. לגישתה, "המשוב" היה זילות ממדרגה ראשונה בשופטים, היא התנגדה לו נחרצות וכבר בראשית פועלה בנציבות נטלה על עצמה את התפקיד בכובד ראש, כאשר מה שמנחה אותה הוא העובדה כי תפקיד האתיקה הוא להבין את השופט ולנסות לעזור לו לשפר את דרכיו אם צריך ואפשר, האתיקה לא נועדה למטרת ביזוי שופטים בכיכר העיר. במסגרת תפקידה בנציבות פעלה לקידומם של מספר נושאים בוערים במערכת המשפטית, ביניהם מבצע חיסול תיקים ישנים מ-1996 ומיגור תופעת התארכותם היתרה של תיקים משפטיים. כמו כן היא עסקה בפיתוחם של מספר מנגנונים, שבאמצעותם עזרה למערכת המשפטית להתייעל ולקצר את זמן ניהולם של תיקים על ידי שופטים כגון, ביקורת יזומה בבתי הדין ואצל השופטים ולא רק פעולה כתגובה מצד הנציבות לתלונות שמוגשות, פעלה למען הסרת חיסיון המידע המגביל את הנציבות בפרסום מסקנותיה. הנהיגה הסדר לפיו מדי חודש יאסוף מנהל בית המשפט את התיקים הנמצאים בפיגור ויעביר אותם לנשיא בית המשפט אשר בהתאם לממצאים יעביר חזרה את התיק לשופט והנציבות תעזור לשופט בייעול הזמן מבחינת ניהול תיקים בעלי עדיפות גבוהה יותר או פחות, העברת תיקים מאותו השופט לשופטים אחרים ועוד והכל במטרה לתת את פסק הדין בהקדם האפשרי. בתפקיד הנציבה לא פסחה על שום גורם שיפוטי וכשבנציבות התקבלו תלונות על בתי הדין הרבניים ביצעה ביקורת גם על גופים אלה. בתפקיד הנציבה נתקלה לאורך השנים בעימותים עם שופטים, אשר נגעו לתחום סמכותה כנציבה, ולקראת תום כהונתה אף נכנסה לעימות עם מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס, אשר אותו האשימה בפלישה לתחומי סמכותה, בעקבות פרסום דוח מבקר המדינה, בו הועברה ביקורת על התנהלות שופטים ובתי הדין הרבניים.
במהלך תפקידה הוגשו לה סך הכל 5,054 תלונות ובשנות כהונתה הביאה להתפטרותם של 9 שופטים ודיינים בהתאם לממצאים אשר נחקרו רבות על ידי הנציבות. בכל שנה משנות כהונתה, הוציאה דוח פעולות ומסקנות, אשר אותו הגישה לשר המשפטים ולנשיא/ת בית המשפט העליון.
לאחר סיום כהונתה בנציבות, היא מרצה ומרכזת בצוות הקבוע של "המכון להשתלמויות שופטים".
מפרסומיה.
שטרסברג-כהן כתבה מאמרים רבים העוסקים בלב ליבן של סוגיות משפטיות הנוגעות לחברה הישראלית, ובהם:
קוודליבט
קוודליבט (בלטינית: Quodlibet) הוא קטע מוזיקלי המורכב מכמה מלודיות שונות, בדרך כלל נעימות פופולריות, בקונטרפונקט ולעיתים קרובות בנימה קלילה והומוריסטית. המונח לטיני ופירושו "הכל בכל" או מילולית "לפי הרצון". לקוודליבט יש שלושה סוגים עיקריים:
היסטוריה.
רנסאנס.
את מקורות הקוודליבט אפשר לאתר במאה ה-15, כשצירופן של נעימות-עם שונות היה נוהג פופולרי.