בעיר ישנו רחוב המכונה "הרובע היהודי הקטן" ורחוב נוסף בשם "רחוב היהודים", בסמיכות לרחוב רי לושט. כמו כן קיים בעיר מקווה עתיק, וכתבים יהודיים עתיקים בספריית העירייה. אין בית עלמין יהודי נפרד בעיר, לעומת זאת ישנה חלקה יהודית בבית הקברות במזרח העיר ברחוב קלרמן (rue Kellermann).
תיאור המבנה.
בית הכנסת אשר תוכנן בידי האדריכל אלקסיס וגני בסגנון מורי, נחנך בספטמבר 1875. גרם מדרגות מוביל אל פתח הכניסה, שעשוי קשת פרסה שבטבורו זגוגית עם מגן דוד צבעוני. הקימור הפרסתי נתמך בשני עמודים מימינו ומשמאלו. השער עטוף כולו במסגרת מפוסלת של רצועות מפותלות. מימין ומשמאל לשער ישנם בכל צד שני חלונות עשויות גם הם קשת פרסה. בקומה השנייה של בית הכנסת, מעל השער, ניתן לראות שלישיית חלונות בעלי קשתות משוננים, הנשענות על ארבעת עמודים. מימין ומשמאל של השלישייה הזו, קיים חלון נוסף מכל צד עם קשת משוננת שנסמכים גם הם על שני עמודי תווך. ממעל לחלונות האמצעיים חרוט הפסוק "מה ידידות משכנותיך, ה' צבאות" מתהילים פ"ד.
התצורה המשולשת שבקומת הכניסה (פתח ראשי ושני חלונות מכל צד) חוזרת על עצמה במידת מה בקומה השלישית, בדמות חלונות-תאומים עם קשת מעוגלת, וחלון שושנה בשני צידיהם. החלונות הללו ממולאים בתחרת אבן בצורת מגן דוד. אקרוטריונים מעטרים את כל הגג, שמכותר באמצעו באבן לוחות הברית.
בשנת 1993 הוצב מצבת זיכרון בחזית בית הכנסת ומדי שנה נערך בה עצרת זיכרון למגורשים.
מערת פער
מערת פער היא מערה בגליל העליון, בין הר אדיר לקיבוץ סאסא. המערה היא בולען קרסטי (דולינה) המנקז את מימי נחל פער הנבלעים בו אל התהום. המערה היא למעשה הניקוז היחיד של בקעת פער המוקפת בהר אדיר (1,008 מ'), הר חירם וגבעת סאסא.
סביבת המערה, הנכללת בשמורת טבע זעירה (14 דונם), היא בית גידול הכולל יער המורכב מעצי אלון מצוי, אלון התולע ועוזרר קוצני גדולים ועולם חי הכולל תנים וחזירי בר. באזור פורחים בסתיו גאופיטים כגון סתוונית היורה, כרכום חורפי ומיני כרכום אחרים (כרכום גיירדו וכרכום צהבהב) וחלמונית זעירה. כמו כן זהו המקום היחיד בארץ ישראל בו גדל חמשן זוחל.
בפברואר 2021 בעקבות גשמים כבדים בסביבה הוצפה המערה לחלוטין והפכה לאגם.
יחידת אלפא (רוסיה)
יחידת אלפא, הידועה ככח אלפא ללוחמה בטרור (רוסית: Спецгруппа Альфа) היא יחידת עילית רוסית ללוחמה בטרור שהוקמה ב-29 ביולי 1974 על פי צו פנימי של יו"ר הקג"ב יורי אנדרופוב וראש מינהל 7 בקג"ב, אלכסיי בסצ'אסטני. היחידה עוסקת בלוחמה בטרור, טיפול במצבי בני ערובה רגישים ותגובה להשתלטויות עוינות על מתקני המדינה. עם פירוק ברית המועצות היחידה הוכפפה למינהל האבטחה הראשי ועד 1993 עסקה באבטחת הנשיא. באוגוסט 1995 היחידה הוכפפה לשירות הביטחון הפדרלי והיא יחידה מודיעינית מובחרת ללוחמה בטרור. מקבילה לימ"מ הישראלי.
מבצעים בולטים.
27 בדצמבר נחשב ליום הזיכרון וההנצחה ללוחמי היחידה שנהרגו במבצעים השונים.
משחק זרימה
משחק זרימה הוא משחק קואליציוני המתאים לבעיית זרימה. במשחק זה שווי של קואליציה הוא כמות הזרימה המקסימלית שחברי הקואליציה יכולים להעביר מהמקור ליעד.
הגדרה.
תהי formula_1 רשת זרימה, תהי formula_2 קבוצת שחקנים סופית ותהי formula_3 פונקציה המתאימה לכל קשת בגרף המכוון formula_4 שחקן השולט עליה.
משחק הזרימה המתאים לבעיית הזרימה formula_5 הוא משחק בצורה קואליציונית formula_6 שבו השווי formula_7 של קואליציה formula_8 הוא כמות הזרימה המקסימלית שחברי formula_8 יכולים להעביר מ- formula_10 ל- formula_11.
משחק בצורה קואליציונית formula_6 המהווה משחק זרימה של איזושהי בעיית זרימה, נקרא משחק זרימה.
דוגמה.
במשחק הזרימה המתאים לבעיית הזרימה לעיל מתקיים:
formula_13
formula_14
formula_15
formula_16
formula_17
formula_18
formula_19
תכונות.
התנאים הבאים שקולים עבור משחק formula_6:
בית כנסת (שאלון-אן-שמפן)
דיוויד ג'יימס
ג'אראס
"ג'אראס" הוא חומר המופק מצמח הקנאביס והוא נפוץ בעיקר בצפון הודו. המיצוי התפשט לארצות מזרח אפריקה וצפון אמריקה, פקיסטן ונפאל. החומר הוא נגזרת מעובדת ביד של צמח הקנאביס הידוע על כל זניו, ועשוי מהשרף החזק היוצא ממנו. הגידול של הצמח הוא פראי ונפרס על שטחים נרחבים. ייצור החומר נעשה ברובו לצורך מכירה, ומהווה מקור הכנסה למקומיים.
הג'אראס נחשב לחומר מרוכז יחסית בחומרי הקנאביס, והוא אסור בשימוש ובמסחר ברוב מדינות העולם, כולל ישראל, בה הוא אסור על פי פקודת הסמים המסוכנים.
היסטוריה.
בג'אראס נעשה שימוש בכל חלקי הודו כבר לפני אלפי שנים לצרכים דתיים ורפואיים. אזור מדינת הימאצ'ל פרדש של היום, בצפון הודו, היה ידוע במשך שנים ועד ימינו כאזור שבו גדל הצמח באיכות הגידול הגבוהה ביותר. בתחילת תקופת שלטון האימפריה הבריטית, הג'אראס היה נמכר במרפאות ממשלתיות ביחד עם אופיום. החומר היה ועדיין חלק בלתי נפרד וחשוב בטקסים שונים של דתות ההינדואיזם, כגון לצורך עבודתם האלילית של שיווה ווישנו. הדרך המסורתית לעישון הג'אראס היא בעזרת צ'ילום, מעין מקטרת הודית.
הג'אראס נאסר למכירה בהודו בשנות השמונים תחת לחצים פוליטיים חיצוניים שונים, ופסקי דין נוקשים הוטלו על אנשים שהחזיקו את החומר, וניתנו עונשים של 10 שנים ויותר על כך. כיום, האיסור בחוק על החזקה עדיין קיים, אך מידת האכיפה וחומרת הענישה הופחתה. זאת אף על פי שעל הברחה וסחר בסם עדיין מוטלים לעיתים עונשים כבדים.
על אף האיסור, הג'אראס עדיין מאוד פופולרי בקרב אחוז נכבד מתושבי הודו, בעיקר בין אנשי הדת ההינדים ומאמיניהם. אנשי דת הינדים (ובעיקר סדהו, הנזירים ההינדים המבצעים טקסי מדיטציה מיסטיים), עדיין צורכים את החומר ללא חשש תחת הסיבה המקובלת שהחומר הוא חלק בלתי נפרד מקיום טקסי הדת, ובמקרים כאלה לרוב אנשי החוק ובתי המשפט מעלימים עין או מאשרים זאת, למרות אי קיום תקנה או סעיף בחוק המתירים את הדבר.
דרך הייצור.
בשונה מהחשיש, שמיוצר על ידי נפה ומכות או על ידי טכניקת קרח ומים, הג'אראס, כלומר השרף של הקנאביס, נאסף מן הצמח כולו. איסוף השרף מתבצע באמצעות שפשוף הצמח בין שתי הידיים במהלכו נדבק השרף לידיים. כתוצאה מאופן האיסוף, הג'אראס רך יותר מהחשיש.
מעילת עכן
מעשה עכן
מקאראפה
מקאראפה (Makarapa) היא קסדת פלסטיק ססגונית, שנוצרת ומאוירת במלאכת יד, ומשמשת אוהדי ספורט בדרום אפריקה. יוצרי המקאראפה צובעים אותה בצבעי הקבוצה אותם הם אוהדים, ולעיתים הם מרכיבים גם משקפי פלסטיק ענקיים.
ראשיתן של המקאראפות ב-1979. אלפרד בלויי, אוהד של קבוצת הכדורגל קייזר צ'יפס, הגיע למשחק סוער של הקבוצה, במהלכו הושלכו בקבוקי בירה. בלויי, שעבד כפועל ניקיון בפרטוריה, חבש את הקסדה ממקום עבודתו כדי להגן על ראשו, ולקראת המשחקים הבאים צבע אותה בצהוב ובשחור, כצבעי הקבוצה. אוהדים נוספים ביקשו ממנו שיכין להם קסדות כאלה, ועד מהרה הן הפכו פופולריות, ובלויי החל לעסוק בייצורן. כיום אין משתמשים בהן לשם הגנה מפני בקבוקים, אלא לשם קישוט בלבד, והן משמשות גם אוהדי ענפים אחרים פרט לכדורגל. המקאראפות של בלויי הן כיום סימן מסחרי (Baloyi Makarapa).
א-טוואני
א-תוואנה
מוקדמות מונדיאל 1934
מונדיאל 1934 היה המונדיאל הראשון שלפניו נערכו משחקי מוקדמות, מאחר שפיפ"א הזמינה את הנבחרות שהשתתפו במונדיאל 1930. 32 נבחרות לאומיות נרשמו למונדיאל, כך שפיפ"א נאלצה לארגן סבבי העפלה (או מוקדמות) על מנת להפחית את מספר הנבחרות ל-16 לפני פתיחת הטורניר. גם , מארחת המונדיאל, נאלצה להשתתף, והייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה שהמארחת התמודדה במוקדמות, ואחת משלוש הפעמים שבהן המארחת נטלה חלק במוקדמות המונדיאל. האלופה המכהנת, נבחרת אורוגוואי, סירבה להגן על תוארה, מאחר שנבחרות רבות מאירופה סירבו להשתתף במונדיאל 1930 שנערך באורוגוואי.
32 הנבחרות חולקו ל-12 בתים, לפי שיקולים גאוגרפיים, כמפורט להלן:
27 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד, ובסך הכל נערכו 27 משחקים שבהם הובקעו 141 שערים (ממוצע שיא של 5.22 שערים למשחק). להלן רשומות תוצאות הבתים והנבחרות שהעפילו:
בית 1.
בבית זה היו 3 נבחרות. כל נבחרת שיחקה נגד 2 האחרות, וזו שדורגה במקום הראשון העפילה למונדיאל.
שוודיה העפילה. המשחק השלישי בין אסטוניה לליטא לא נערך כיוון ששתיהן לא היו יכולות להעפיל גם אם המשחק היה מוכרע.
בית 2.
בבית זה היו שתי נבחרות ששיחקו זו נגד זו בשיטת בית-חוץ. המנצחת בסיכום שני המשחקים העפילה.
ספרד העפילה.
בית 3.
שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 2.
איטליה העפילה כיוון שיוון פרשה לאחר המשחק הראשון.
בית 4.
בבית זה היו 3 נבחרות. כל נבחרת שיחקה נגד יריבותיה פעמיים. שתי הקבוצות הראשונות העפילו.
הונגריה ואוסטריה העפילו כיוון שבולגריה פרשה, ושני המשחקים האחרונים לא נערכו כיוון שהן הבטיחו את שני המקומות הראשונים.
בית 5.
שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 2.
צ'כוסלובקיה העפילה לאחר שפיפ"א העניקה לה ניצחון טכני בעקבות פרישת פולין.
בית 6.
בבית זה היו 3 נבחרות ששיחקו זו נגד זו פעם אחת. שתי הראשונות העפילו.
אחד משחקני רומניה שותף באופן לא חוקי, ופיפ"א החליטה להעניק לשווייץ ניצחון טכני 2 - 0.
שווייץ ורומניה העפילו.
בית 7.
שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 6.
הולנד ובלגיה העפילו. מדינת אירלנד החופשית סיימה במקום השלישי בגלל ממוצע שערים נחות יותר.
בית 8.
שיטת המשחקים הייתה כמו בבית 6.
גרמניה הנאצית וצרפת העפילו, והמשחק ביניהן לא נערך כיוון שהיה חסר משמעות מעשית.
בית 9 ובית 10.