בעשור השני של המאה ה-21, הוחל בהליך שיפוץ מתחם התעשייה הזעירה, בו שוכנת הגלידריה, במטרה להרחיב את מתחם הבילויים בנמל תל אביב גם לאזור זה. חברת "אתרים", האחראית על ביצוע הפרויקט הודיעה כי, העסקים הישנים הפועלים במקום ושאינם מתאימים למיזם החדש, ובהם גלידה מונטנה, יפונו. לאחר משא ומתן, חתמו בירזון וליכטנשטיין על הסכם עם החברה, לפיו המבנה ישופץ, אך הגלידריה תמשיך לפעול במקום, לצד עסקים נוספים שישכרו חלקים מהמבנה. בסופו של דבר נסגרה הגלידריה, ולא נפתחה מחדש.
סניף באר שבע.
ב-1965, נפתח גם סניף בבאר שבע, בגבולה המזרחי של שכונת נווה נוי, הנמצאת בקצה הדרומי של העיר. גלידה מונטנה בבאר שבע שימשה במשך שנים רבות כמרכז בילוי בבאר שבע וכתחנת עצירה למטיילים בדרכם לנגב, לאילת ובחזרה. פופולריות המקום הביאה אף לפתיחת עסקים אחרים באזור הסמוך, שהיה מרוחק ממרכז באר שבע. עם סלילת הכביש העוקף את באר שבע והתפתחות מקומות בילוי נוספים בעיר, ירדה הפופולריות של המקום. הסניף נסגר ב-2000, על רקע סכסוך עסקי.
קישורים חיצוניים.
השואה הצ'רקסית
סובב פלנדריה
פלאטו
הסה
סמיון לאבוצ'קין
סמיון אלכסייביץ לאבוצ'קין (ברוסית: Семён Алексе́евич Ла́вочкин; 29 באוגוסט 1900 - 9 ביוני 1960), היה מהנדס אווירונאוטיקה סובייטי יהודי, חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות, וראש משרד לתכנון מטוסים, טילים וחלליות בברית המועצות.
קורות חיים.
לבוצ'קין נולד בעיר סמולנסק בשם שמעון מגזינר. אביו, אלתר, היה מלמד ב"חדר". בשנת 1918 התנדב לאבוצ'קין לצבא האדום. לחם כטוראי ביחידת חיל רגלים במהלך מלחמת האזרחים. בדצמבר 1920 השתחרר מן השירות הצבאי. למד הנדסה באוניברסיטה הטכנית של מוסקבה. סיים את לימודיו בשנת 1927. לקראת סיום הלימודים עבד במשרד תכנון בהדרכת אנדריי טופולב. בשנת 1939 החל לעבוד במשרד לתכנון מטוסים כמתכנן ראשי. במהלך מלחמת העולם השנייה תכנן לאבוצ'קין שורה של מטוסי קרב עבור חיל האוויר של ברית המועצות, ובהם הדגם La-5, אחד ממטוסי הקרב הטובים ביותר של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה. על פועלו הרב בתכנון מטוסים, הועלה לאבוצ'קין לדרגת גנרל מאיור.
לאחר המלחמה עסק משרד התכנון לאבוצ'קין בפיתוח טילים, ובהם הטיל נגד מטוסים S-75 דווינה, שהיה לימים לטיל הנ"מ נפוץ בעולם. משרד התכנון עסק גם בפיתוח לוויינים וחלליות מסוגים שונים, כולל רובוט הירח הראשון בעולם, לונוחוד, חלליות מחקר לנוגה ולמאדים.
נפטר בשנת 1960 מהתקף לב במהלך ניסוי של מערכת טילים.
עיטורים.
לאבוצ'קין עוטר במגוון אותות ועיטורי כבוד, וביניהם:
OpenOffice
צלב קונסטנטינוס
לאבארום
אאוסביוס
יוסף שמן
הרב יוסף שֶמֶן (נקרא "שַמַן"; תימן, ה'תרנ"ח - ישראל, י"ב בניסן ה'תשכ"א) היה רב, דיין וסופר סת"ם. הרב הראשון של המושב תעוז (בית סוסין) ורבה הראשי הספרדי הראשון של העיר הרצליה.
ילדותו.
נולד בעיר צנעא בירת תימן לרבי שלום שמן. בהיותו בן 7 נתייתם מאביו ועוד קודם לכן נפטר אחיו הגדול, בלא שהותיר אחריו בנים. על פי ההלכה לא יכלה אשת אחיו להינשא, עד שאחיו ייבם אותה, לפיכך המתינה לו היבמה תוך כדי שהיא מסייעת לאמו בגידולו.
למד אצל רבה הראשי של יהדות תימן וראב"ד העיר צנעא, מארי יחיא יצחק הלוי שהיה בעצמו תלמיד של אביו הרב שלום שכיהן בראשות הישיבה הכללית בבית הכנסת בית צאלח. עם השנים הפך לתלמידו המובהק.
לאחר כעשרים שנות נישואין נפטרה רעייתו הראשונה, לולווה לבית צאלח אלג'יילי מבלי להותיר אחריה צאצאים. בשנת ה'תש"ד נשא את אשתו השנייה שמעה (שושנה) לבית אלנדאף, שילדה שלושה בנים ובת.
פעילותו התורנית.
כאשר נעדר הרב יחיא יצחק הלוי היה הרב שמן ממלא את מקומו. משרתו הרשמית הראשונה הייתה רבנות "כניס בית אַל'דְמַארִי" בצנעא.
לאחר חלוקת בתי הכנסת, מונה לרב קהילת "כניס בית אַל'רֵיעַאנִי". לימד שיעורי תורה לפנות בוקר ובשעות הערב. כאשר צר המקום בבית הכנסת הוא הורחב.
הרב יחיא יצחק הלוי צירפו לדון עמו בבית הדין. נודע גם כסופר סת"ם. רבה הראשי האחרון של תימן הרב עמרם קורח לא ערך גט, בטרם אישרו הרב שמן. עסק למחייתו כשען, עבודה שלה הקדיש כשעה אחת ביום. עקב מקרה הכרוך במקצועו זה נאסר בבית הסוהר חמישה עשר יום ונגזר עליו גזר דין מוות. התקיימו עצרות תפילה למען הצלתו והוא ניצל לבסוף לאחר השתדלויות אצל האימאם.
שלח מכתבים אל מחוץ לתימן, ובהם ידיעות מהנעשה בה ובקשת תמיכה בעניי צנעא ותימן. חלקם התפרסם בעיתונות התקופה. מכתבים אלו ופעילות זו הביאה לתמיכה כספית משמעותית. היה גורם חשוב בעליית יהודי תימן לישראל. פעל להברחת יתומים אל מחוץ לתימן, על מנת להצילם מחרב האסלאם, על אף שהדבר היה כרוך בסכנת נפשות.
עלייתו ארצה תפקידיו ופטירתו.
בי"ח באלול ה'תש"ט (1949), עלה לישראל. התגורר כשנה במעברת תלפיות, שבה שימש כרב. בחודש אב ה'תש"י נתמנה לרב המושב תעוז. בה'תשי"ז מונה לרבה של הרצליה, עד לפטירתו.
נפטר בי"ב בניסן ה'תשכ"א והוא בן 63, ונטמן על פי צוואתו בבית העלמין הר המנוחות בירושלים.
צאצאיו.
בנו הרב אברהם שמן היה דיין בבית הדין הרבני ברחובות וכיום אב"ד באשדוד. בנו הרב ציון הוא רב בית כנסת באשדוד. בן נוסף, הרב שלום, הוא רב קהילת מבקשי תורה באשדוד.
קלקסיקו (קליפורניה)
קָלֵקְסִיקוֹ (באנגלית: Calexico) היא עיר במחוז אימפריאל שבמדינת קליפורניה, בקרבת הגבול עם מקסיקו. אוכלוסיית העיר מונה כ-39,000 תושבים (נכון לשנת 2009). במעבר הגבול היבשתי השוכן בקרבת העיר ומחבר בינה לבין העיר המקסיקנית מקסיקלי עוברים מדי יום כ-60,000 איש.
מקור השם "קלקסיקו" הוא בשילוב המילים "קליפורניה" ו"מקסיקו".
היסטוריה.
תושביה הראשונים של קלקסיקו היו עובדים מקסיקנים שעבדו בחברת "אימפריאל לנד" - חברה שהכשירה את האדמה באזור למחיה וחפרה תעלות השקיה. בשנת 1900 הקימה החברה באזור עיר אוהלים עבור עובדיה, ועד מהרה הפכה עיר האוהלים למקום מגורי קבע - אשר הוכרז רשמית כעיר בשנת 1908. שגשוגה של העיר היה בעיקר בזכות הקרקע הפורייה שהכשירה חברת "אימפריאל לנד", שכן קודם לכן היה האזור מדברי ושומם ולא התאים כלל למחיה.
בתחילה הוצעו לעיירה השמות "סנטו טומאס" ו"טומאסוויל", אך בסופו של דבר הוחלט לקרוא לעיר "קלקסיקו" - שם המורכב מ"קליפורניה" ומ"מקסיקו", שתי המדינות ביניהן מפריד מעבר הגבול השוכן בקרבת העיר.
לאחר המהפכה המקסיקנית, בתחילת המאה ה-20, הגיע גל נוסף של מקסיקנים לעיר. כיום, כ-90% מתושבי העיר הם ממוצא מקסיקני, ובכך היא העיר האמריקאית בעלת האחוז הגבוה ביותר של תושבים מקסיקנים.
גאוגרפיה.
קלקסיקו ממוקמת בקרבת הגבול עם מקסיקו בדרום מחוז אימפריאל שבמדינת קליפורניה. העיר ממוקמת מעט צפונית למקסיקלי שבמקסיקו, אשר נמצאת מעברו השני של הגבול.
קלקסיקו שוכנת 370 ק"מ דרום-מזרחית ללוס אנג'לס, 201 ק"מ דרום-מזרחית לסן דייגו ו-420 ק"מ מערבית לפיניקס.
העיר משתרעת על שטח של כ-20 קמ"ר.
תנועה ותחבורה.
"נמל תעופה הבינלאומי קלקסיקו" הממוקם בפאתי העיר משמש בעיקר לתעופה כללית.
בעיר עוברת מסילת רכבת של חברת הרכבות "יוניון פסיפיק", המחברת אותה לכל הערים הראשיות של קליפורניה, ומגיעה לפורטלנד, אורגון.
באקולי
הכסאפלה
אזרח ישראלי
דגימה
דגימה היא לקיחת דוגמה. התשובות לשאלות כגון ההשפעה של המדגם על המערכת אלמלא נלקח, הגודל שלו, אילו בדיקות הוא מאפשר ואילו מסקנות ניתן להסיק ממנו, תלויים בתחום.
יוסף אל-קרדאוי
עוצמה סטטיסטית
עוצמה סטטיסטית היא ההסתברות לדחיית השערת האפס (formula_1) במחקר על בסיס נתוני המדגם וקביעה כי יש קשר בין המשתנים באוכלוסייה, כאשר הקשר/הבדל אכן קיים במציאות.
למעשה עוצמה סטטיסטית היא formula_2 כאשר P מייצג את הסיכוי לטעות מסוג שני (formula_3). כאשר הסיכוי לטעות מסוג שני (formula_3) נמוך וקרוב ל-0, העוצמה הסטטיסטית גדולה, וכאשר הסיכוי לטעות מסוג שני (formula_3) גבוה וקרוב ל-formula_6, העוצמה הסטטיסטית קטנה. ככל שהמחקר שנערך רגיש יותר, העוצמה הסטטיסטית גבוהה יותר והסיכוי לטעות מסוג formula_3 קטן יותר. יש שמסמנים את הערך של העוצמה הסטטיסטית באמצעות האות formula_8.
דרכים להגדלת העוצמה הסטטיסטית.
בבדיקת השערות עומדת לבחינה השערה, הנקראת 'השערת האפס'. לצורך החלטה מבצעים ניסוי, ומשלבים את התוצאות במבחן סטטיסטי שנבחר מראש. תוצאת המבחן היא אחת משתי מסקנות אפשריות: לדחות את ההשערה, או שלא לדחות אותה. אי-דחיית השערה לפיה אין הבדל בין שתי אוכלוסיות, על אף שקיים הבדל כזה במציאות, נקראת שגיאה מסוג II. עוצמה סטטיסטית היא מידת הביטחון שלא הייתה שגיאה מסוג זה. זאת להבדיל ממובהקות סטטיסטית שהיא מידת הביטחון שלא נעשתה שגיאה מסוג I.
עוצמתו של מבחן סטטיסטי תלויה בגורמים התלויים בהליך המבחן עצמו (מבחן T דו-זנבי דורש יותר פרטים מאשר חד-זנבי), בגודל המדגם הסטטיסטי, בגודל האוכלוסייה הנחקרת (כל זמן שכלל האוכלוסייה קטנה יחסית), בהבדל הממוצע בפרמטר הנחקר של האוכלוסייה (הבדלים גדולים בין שתי תת-אוכלוסיות מאפשרים לקחת מדגם קטן יותר), בהתפלגות של פרמטר זה ובמידת הדיוק שבמדידות.
ניתוח עוצמה סטטיסטית במחקר- ניתוח מקדים מול ניתוח רטרוספקטיבי.