יאבה (נקרא גם יאמה, או יא בה; בתאילנדית: ยาบ้า, בתרגום חופשי "סם השיגעון"; בבורמזית: ယာဘာ) הוא סם בצורת טבליות המכילות תערובת של מת'אמפטמין וקפאין.
שמות חלופיים.
במקור הסם נקרא "ya máa", כלומר "סם לסוסים", כיוון והוא ניתן לסוסים המשכו עגלות במעלה הגבעה לאורך זמן, או ביצעו עבודות קשות אחרות, בעיקר במחוז שאן. הסלנג ליאבה בבורמה הוא ("kyethi" כלומר "כפתור") וגם "athi". יאבה לעיתים נקרא "bhul bhuliya" בהודו. שם זה הפך לפופולרי בקרב הפיליפינים, ובאינדונזיה השם הרווח הוא shabú.
בצפון תאילנד הסם נקרא בדרך כלל "chocalee" עקב הטעם המתוק שמשאירים הכדורים בפה.
מראה ושימוש.
היאבה בדרך כלל מיוצר בצורת טבליות עגולות. ישנן וריאציות רבות של הכדור, אך הנפוצה ביותר מביניהם היא צבע אדום, כתום או ירוק לים, וכיתוב "R" או "WY". הכדורים קטנים ועגולים, בקוטר של כ-6 מילימטר, מה שמקל על אריזתם והברחתם; הכדורים ניתנים לאחסון בתוך קש שתייה להעברה קלה, או אחסון בתור מארזי סוכריות מנטה, הדומות בגודלן לכדור.
כדורי היאבה נצרכים באופן אוראלי (מתן דרך הפה). שיטה נוספת לצריכה היא עישון, ונקראת "צ'ייסינג דה דראגון" (chasing the dragon): המשתמש מניח כדור יאבה על נייר אלומיניום ומחמם אותו מלמטה. עקב החום הכדור נמס לאט, והאדים שלו נשאפים על ידי המשתמש. דרך שימוש נוספת היא כתישה של הכדור לכדי אבקה דקה, שניתנת להסנפה, ערבוב עם משקה, או ערבוב במים סטריליים והזרקת התערובת.
בצריכה דרך בליעה, השפעות הסם מחזיקות בין 8–16 שעות, בהשוואה לשעה עד 3 שעות דרך עישון, בה עוצמת הסם נמוכה באופן ניכר. זמן מה לאחר שיא ההשפעה, חלה רגיעה בהשפעה (calm down) הנמשכת 6–10 שעות, בה המשתמש חווה קשיים באכילה או שינה. משתמשים רבים דיווחו על קשיים להירדם כ-24 שעות אחרי הצריכה, עקב חוזקו של הכדור.
צריכה תוך- ורידית של הכדור אינה נפוצה במיוחד, כיוון ומשתמשים המזריקים את הסם יעדיפו את הצורה הטהורה שלו (מת'אמפטמין- הנקרא גם קריסטל או אייס).
סם הלא חוקי זה נפוץ במיוחד בתאילנד, שם הוא מיובא מבורמה או לאוס, אף על פי שלעיתים מיוצר בתאילנד על ידי קרטלים מקומיים.
נראה כי רוב המשתמשים בסם הם גברים עובדים, בגילאי 16–40, וכמו כן גברים ונשים העובדים בזנות בתאילנד וקמבודיה.
ספקים.
בורמה ומיאנמר הן יצרניות המת'אמפטמין הגדולה בעולם, ומהן יוצאו רוב כדורי היאבה שיובאו לארצות כמו תאילנד, סין, ואיי משולש הזהב. בשנת 2010, בורמה סחרה במיליארד טבליות לתאילנד השכנה. מיליציות אתניות וקבוצות מורדים אחראיות לחלק גדול מהייצור; עם זאת, מאמינים כי יחידות צבאיות בורמזיות הן אלו המעורבות במידה רבה בסחר בסמים אלו.
העלייה ונפילה בפופולריות בתאילנד.
טבליות היאבה נמכרו בתחנות דלק והיו נפוצות בקרב נהגי משאיות, שביקשו להישאר ערים למשך זמן רב. לאחר תאונות אוטובוס מזוויעות רבות, הטבליות נאסרו לפי חוק על ידי הממשלה התאילנדית בשנת 1970. הקמפיין של ראש הממשלה לשעבר תאקסין צ'ינוואט משנת 2003 על חיסול הסחר בסמים, עזר לצמצום השימוש הנרחב. כיום, שימוש בטבליות על ידי נהגי אוטובוס ומשאיות לא נפוץ כמו שהיה בשנות ה-80.
כתוצאה מסנקציות הממשלה התאילנדית, לאספקה המוגבלת הייתה השפעה על מחירי הסם שגררה צמצום בשימוש היאבה. בשנים 1999–2000, בעת רכישת קש מלא (כ -20 כדורים) במחוז צ'יאנג ראי (בצפון תאילנד), יאבה נמכר בכ-THB10 לכדור והיה נפוץ במעגל הגו-גו ועל ידי בלייני "MTV" צעירים. מחירי השוק עלו מ-THB100-150 (כארבעה דולרים אמריקאים) ל-THB250-450 לכדור כתוצאה מהסנקציות, אם כי הכדורים נשארו סם מסיבות פופולרי.
בשנת 2000, כדורי יאבה הוברחו דרך הגבול עם בורמה ודרך מחוזות שכנים דוגמת צ'יאנג ראי וצ'יאנג מאי בתאילנד. מבריחי הסם ניסו לקדם את מוצריהם תוך אמירה כי סחורתם מכילה 6% הרואין.
בשנת 2014, דווח כי המחוזות הצפוניים של תאילנד שמו לב לעלייה ב-700% במספר הנעצרים בעקבות שימוש במת' מאז 2008 (על פי נתונים מלשכת דיכוי סמים נרקוטיים). בשנת 2013, הרשויות ספרו יותר מ-33,000 מעצרים הקשורים למת' במדינה. העלייה החדה בשימוש ביאבה גרמו לאסיה להיות היבשת המובילה בעולם מבחינת משתמשי סמים ממריצים ממשפחת האמפטמינים.
במדינות אחרות.
בשנת 2006, צריכת היאבה ראתה עלייה בבנגלדש. סדרה של פשיטות סמים על ידי הרשויות פורסמה בתקשורת בשנת 2007, ובין המעורבים מספר אנשי עסקים ידועים. למרות שנתוני השימוש בסם בבנגלדש והודו לא ידועים במדויק, פשיטות מטעם הרשויות נעשות באופן שוטף. מאמינים גם כי אלו המשתמשים בסם באופן שגרתי ואף יומי הם אלו המעורבים בהפצת הסם, הן באופן ישיר והן בעקיפין. בבנגלדש הסם ידוע בשמות כמו "באבא", "גארי", "גוטי", "בורי" ושמות רחוב נוספים.
בשנים האחרונות, נצפה שימוש בכדור בקרב אוכלוסיות מהגרים בארצות הברית, לעיתים כסם תחליף לאקסטזי.
בישראל.
מחודש מאי 2009 ועד 25 באוקטובר 2010 נחשפו 116 הברחות של יותר מ-63,000 גלולות שיועדו לאזורי הערבה ורמת הנגב עבור תאילנדים העובדים בחקלאות. כ-90% ממשלוחי היאבה לישראל נשלחו מתאילנד, והיתר - ממיאנמר ומלאוס.
בנובמבר 2010, פרסם מרכז המחקר והמידע של הכנסת דו"ח שכותרתו "השימוש בסם "יאבה" בקרב תאילנדים העובדים בחקלאות והסיבות לשימוש בו". הדו"ח לבקשת חבר הכנסת מוחמד ברכה, שהיה ראש הוועדה למאבק בנגע הסמים. זאת לאחר שנתפסו כמויות הולכות וגדלות של גלולות "יאבה" בישראל.
במהלך 2011 תועדו הברחות שהביאו לשימוש בסם בסצנת המועדונים בישראל, בהם אקסטזי כבר נפוץ.
השפעות בטווח הארוך.
רוב ההשפעות לטווח הארוך הנגרמות מיאבה, הן בעלות קשר ישיר לתופעות המיוחסות למתמאפטמין- המרכיב העיקרי בכדורים. תופעת הלוואי העיקרית היא ירידה משמעותית בתפוקה הקוגניטיבית.
מברטה השמנה עד רוזה האדומה
"מברטה השמנה עד רוזה האדומה" (בגרמנית: Von der Dicken Berta zur Roten Rosa) היא סדרת פסלים מאת האמן הישראלי יגאל תומרקין. הפסלים מציגים דימוי של קרונית הנעה על פסים ועליה מותקן פגז המסמל את "ברטה השמנה" - כינויו של תותח גרמני וגם שם אמו של תומרקין - המכוון אל דמותה של רוזה לוקסמבורג.
ראשיתה של הסדרה במחצית שנות השמונים של המאה ה-20. בשנת 1985 יצר תומרקין מיצב המשלב קרונית מסע, הנעה על פסי רכבת, המחוברת בכבל אל דמות מטרה אנונימית שבמרכזה עיגול דמוי מטרה. בנקודת החיבור קשר תומרקין סרטי בד בצבעים שונים, אלמנט האופייני לעבודותיו הסביבתיות במהלך תקופה זו.
בגרסאות מאוחרות יותר המיר תומרקין את הדמות השלמה בצדודית אישה בדמותה של רוזה לוקסמבורג ואת המבנה המפוזר בקומפוזיציה פשוטה יותר של הקרונית ופסי הרכבת, המאוחדים בצבע יסוד אדום. מבנה זה אופייני לסגנונו של תומרקין במהלך שנות השמונים והתשעים. תומרקין הגדיר את הדימוי כ"מסמל את הקשת של האידיאלים הפוליטיים בעידן המכונה הראשון".
גרסאות של פסל נמצאות במקומות שונים כגון בברלין, גרמניה (1991), באוסף המוזיאון הפתח תפן (1988) ובגן הפסלים של תומרקין שהוקם בשנת 1994 בכוכב הירדן.
איוויצה דאצ'יץ'
איוויצה דאצ'יץ' (בסרבית: Ивица Дачић, בכתב לטיני: Ivica Dačić; נולד ב-1 בינואר 1966 בפריזרן, קוסובו) הוא פוליטיקאי ומדינאי סרבי, שכיהן כראש ממשלת סרביה בשנים 2012–2014. הוא מילא גם את תפקיד שר הפנים בשנים 2008–2014. החל מאפריל 2014 דאצ'יץ' מכהן כסגן ראש הממשלה ושר החוץ של סרביה בממשלות קואליציה בראשות אלכסנדר ווצ'יץ' וכעת בראשות אנה ברנאביץ'. הוא יושב ראש המפלגה הסוציאליסטית של סרביה החל משנת 2006. בשנים 2008–2012 כיהן כסגן ראש ממשלה ושר הפנים בממשלות בראשותו של מירקו צבטקוביץ'.
אחרי "מהפכת הדחפורים" והדחתו של סלובודן מילושביץ' (2001-2000), דאצ'יץ' נבחר להנהגת המפלגה והפך למנהיג שלה. תחת הנהגתו המפלגה עברה מפנה מהמגמה הלאומנית הקודמת אל קו מדיני המקדם את ההתקרבות לאיחוד האירופי.
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות.
איוויצה דאצ'יץ' נולד בעיר פריזרן, באזור קוסובו, אז ביוגוסלביה ומגיל שש גדל בז'יטוראג'ה. אביו, דסימיר דאצ'יץ' היה קצין במשטרה ואמו, יֶליסאבטה הייתה עקרת בית. שני ההורים נולדו בכפרים שבמרגלות ההר יאסטרבאץ.
דאצ'יץ' היה ילד מחונן והצטיין בידע הכללי ובשנינותו, שיחק כדורגל וכדוריד. זכה פעם במקום הראשון בתחרות הארצית להיסטוריה "טיטו, המהפכה, העולם". אחרי לימודי תיכון בעיר ניש, בהם הצטיין גם כן, למד מדעי המדינה באוניברסיטת בלגרד. השיג תואר בעיתונאות בשנת 1989 עם ציון מרבי וזכה בפרס הסטודנט הטוב ביותר על הישגים מדעיים. אחותו, אמיצה, למדה הוראה ודרמה.
הקריירה הפוליטית.
בימי לימודיו באוניברסיטה הצטרף איוויצה דאצ'יץ' למפלגה היחידה - האיחוד הקומוניסטי ואחרי הקמת המפלגה הסוציאליסטית על ידי סלובודן מילושביץ', נבחר דאצ'יץ' בשנת 1990 ליושב ראש הראשון של הסוציאליסטים הצעירים של בלגרד. אז ערך את ביטאון המפלגה הסוציאליסטית - "אפוכה" ("התקופה"). באמצע שנת 1991 התקבל כחבר במפלגה הסציאליסטית של סרביה. בהתחלת שנות ה-1990 עמד בראש המטה להסברה ולתעמולה של המפלגה.
בשנים 2000-1992, בימי מלחמת קרואטיה (1995-1991) ומלחמת בוסניה (1995-1992) היה דובר המפלגה הסוציאליסטית. בשנים 2003-2000 סגן יושב ראש המפלגה.
בשנת 2004 היה מועמד לנשיאות. הוא כיהן בשנים 2004-1992 כחבר בפרלמנט הסרבי וב-2004 גם כחבר בפרלמנט של הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. החל משנת 2008 היה לשר הפנים וסגן ראש הממשלה.
בזמן כהונתו כשר הפנים רדובאן קאראג'יץ' וראטקו מלאדיץ' הוסגרו לידי בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר.