אנדי קלמן מ-AllMusic אמר, "אף על פי שפאאק הוא עדיין אמן R&amp;B יותר מאשר היפ-הופ, הוא ממשיך להייות חריג-סגנוני. במקום לנדוד, להעיד או אפילו לפתות, הוא נוטה להביע את הבלוז כשהוא שר". אל האנט מ-NME הצהיר, "בניגוד לאלבומים הקודמים, זה לא נעשה בזמן גלישת ספות כדי להסתדר. כמו שאנדרסון פאאק מנסח זאת, הוא אכל במקום קלמרי ולובסטר - "כל יום הוא חג המולד!", הוא מכריז ביובש ב-"Mansa Musa". כפריצת הדרך שלאחר המיינסטרים, "Oxnard" הוא ניתוח זריז של הנפילה, חופשי ומלא תקווה כמו שהייתם מדמיינים". קיטי אמפייר מהאובזרבר טענה, "עושר הוא נושא חוזר, אך מוזיקליות נותר בחזית. אף על פי שפאאק יכול לעשות ביטים מושפעים מטראפ, הוא באותה מידה שמח לגיטרות פסיכדליות והרמת גוספל ברצועות מהדהדות כמו "Brother's Keeper", שכולל גם וורס שלפוחיות מפושה טי. גורם התחושה של החוף המערבי הופך מגע ברור כשסנופ דוג מגיע עבור "Anywhere", אך נותר אי שקט ביצירתו של פאאק". בפרסום המגזין XXL, נכתב, "זה אולי לא לגמרי הקלאסיקה של הסימנים המלאים שהוא קיווה, אך "Oxnard" הוא הצעד הבא המסקרן עבור ה-Freshman של XXL משנת 2016, שדורש האזנה חוזרת ורומז שאולי עדיין יש בו "Blueprint"". קיטי ריצ'רדסון מ-The Line of Best Fit הצהירה, "מאמץ אדיר עדיין, אבל אולי לא השיבה הביתה. פאאק היה מפיק אם הוא היה מחליט ללכת בדרכו".
בין הביקורות המעורבות יותר, רייצ'ל ארואסטי סיכמה בעיתון הגרדיאן כי "פגישה זו של שמחה ותוקפנות היא שמגדירה את "Oxnard", וההשפעה לא תמיד נעימה - היא הופכת את חריצי הסימן המסחרי של פאאק לקשה להתפזר בהם - אבל זה עדיין מצב משכנע, ואחד שמחזיר את טעמו מהאסכולה הישנה שלו בהווה". מוסי ריבס מרולינג סטון אמר כי "כמה מהרצועות הטובות ביותר של האלבום כמו "" - שם פאאק הופך בחוצפה פנטזיה מוזרה על ילד שאוהב את טראמפ כביכול לפזמון מסיבות - מתנדנד ומטלטל ללא כיוון ברור. בינתיים, תפקידו ההנדסי של ד"ר דרה מוכיח ברכה מעורבת. בעוד הדוקטור הטוב מיישם את כישורי המיקס שלו במגע אוהב של אדם המלטש שברולט שבל, וכתוצאה מכך שווה ערך לשמע של שובר קופות הוליוודי שהוקצב בבום איכותי של דולבי, נשכח הרבה ממה שהפך את עבודתו המוקדמת של פאאק לפנטסטית כל כך. אין אף אחד מהנשמה הגרועה של בלקספליטציה שהניע את "Yes Lawd!", הפרויקט שלו משנת 2016 בנו-ווריז עם נולדג', אף על פי שהיה זה הסינגל "Suede" של ההרכב משנת 2015, שלפי הדיווחים נתן השראה לדרה להחתים את פאאק מלכתחילה".
שרלוט זולוטוב
שרלוט זולוטוב (באנגלית: Charlotte Gertrude Zolotow; 26 ביוני 1915 – 19 בנובמבר 2013) הייתה סופרת ועורכת ספרי ילדים אמריקאית. היא כתבה כ–70 ספרים וערכה כ–100.
ביוגרפיה.
שרלוט גרטרוד שפירו נולדה בנורפוק, וירג'יניה בארצות הברית. שרלוט, הבת השנייה והצעירה ביותר של לואיס ואלה שפירו, נולדה באותו תאריך כמו אחותה דורותי – 26 ביוני, המבוגרת ממנה בשש שנים. אב המשפחה היה עורך דין שהפך ליזם כושל והאם הייתה סופרג'יסטית שעבדה עבודת צדקה למען יהודים. החיים במשפחת שפירו היו חסרי ודאות וביטחון כלכלי ובני המשפחה נאלצו לנדוד ברחבי ארצות הברית: דטרויט, מישיגן; ברוקלין, מסצ'וסטס; ובסופו של דבר התמקמו בעיר ניו-יורק. בשל המעברים הרבים, שפירו חוותה לא פעם את תחושת "הילדה החדשה". היא הרכיבה משקפיים, הסתובבה עם גשר על שיניה וסבלה מעקמת (סקוליוזיס). כל אלו הגבירו את תחושת הבדידות והזרות שחשה בילדותה.
ספרים היו נחמתה, ומוקדם מאוד היא החליטה להיות סופרת; בנוסף, היא הייתה נחושה לזכור את רגשותיה בילדות גם כמבוגרת ולבטא אותם בספריה. בשנות השלושים של המאה ה-20 למדה שרלוט אמנות, כתיבה ופסיכולוגיית ילדים באוניברסיטת ויסקונסין. שם פגשה את מאוריס זולוטוב, ביוגרף הוליוודי שעימו התחתנה בשנת 1938 עד לגירושיהם בחלוף 31 שנים, בשנת 1969.
ב-1946 נולד לזוג בנם, סטפן – שגדל להיות שחקן פוקר מקצועי ולזכות פעמיים באליפות העולם בפוקר; ב-1952 נולדה בת, אלן (כיום Crescent Dragonwagon) שכמו אמהּ, גדלה להיות סופרת ילדים.
זולוטוב נפטרה ב-2013 בביתה שבניו - יורק בגיל 98.
פעילות מקצועית.
לאחר סיום לימודיה האקדמיים, החלה זולוטוב לעבוד במחלקת ספרי המבוגרים של הוצאת הספרים Harper &amp; Brothers (כיום HarperCollins). במהרה עברה זולוטוב למחלקת הילדים, שם עבדה תחת אורסולה נורדסטרום, עורכת הספרים האגדית. השתיים התקרבו מאוד וחלקו תפיסות דומות: הן התנגדו להתייחסות רגשנית לילדות, וסירבו להמתקה מאולצת של המציאות איתה ילדים מתמודדים; כפי שהיה נפוץ באותה תקופה. ב־1944, בהשגחת נורדסטרום, כתבה זולוטוב את ספר הילדים הראשון שלה: “"The Park Book”", שאויר על ידי H. A. Rey (מאייר ספרי ג'ורג' הסקרן); כך התחילה הקריירה של זולוטוב בשני תחומים: כתיבה ועריכה של ספרי ילדים.
ספריה של זולוטוב הציעו לילדים מכל הגילים מבט רציני אך רחום על נושאים כמו כעס, קנאה ומוות והם תורגמו ליותר מ - 15 שפות שונות. אותנטית, חביבה ומצחיקה, זולוטוב מעולם לא התנשאה על קוראיה ולא הפחיתה מחשיבות הבעיות - הגדולות והקטנות, שעמדו בפניהם. ספרה המוכר ביותר הוא "מר ארנב והמתנה הנפלאה" (1962) שאויר על ידי Maurice Sendak, המספר על ילדה קטנה וארנב נחמד היוצאים לחיפוש אחר מתנת יום ההולדת המושלמת לאם הילדה. בשנת 1972 פורסם הספר “William’s Doll” שעסק בכמיהתו של ילד לבובה, על אף הסתייגותו של אביו; הספר עובד לשיר שנכלל באלבום הילדים “Free to be … You and me” שיצא באותה שנה. בשנת 1974 פורסם הספר “My Grandson Lew” שעסק במוות של סב.
במשך 60 שנות עבודתה כעורכת במחלקת ספרי הנוער של HarperCollins, זולוטוב עודדה את הסופרים עמם עבדה לאמץ שיח מכבד, "בגובה העיניים" עם קוראיהם הצעירים. בשנות ה-70 המאוחרות, כשנורדסטרום פרשה, זולוטוב ירשה את מקומה כראש מחלקת הילדים בהוצאת HarperCollins.
לאורך קריירה שארכה 60 שנים, זולוטוב כתבה 70 ספרים וערכה 100, שנכתבו על ידי עשרות סופרים שונים.
R (אלבום סינגל)
R (מעוצב: ; בעברית: -ר-) הוא אלבום הסינגל הראשון של זמרת הקיי-פופ הדרום קוריאנית רוזה. אלבום הסינגל יצא לאור ב-12 במרץ 2021, על ידי חברות התקליטים ואינטרסקופ רקורדס ו-YG אנטרטיינמנט. מתוך אלבום הסינגל יצא הסינגל המוביל "On the Ground".
רקע והפקה.
ב-2 ביוני 2020 הודיעה חברת התקליטים YG אנטרטיינמנט כי רוזה תוציא את אלבום הסינגל הראשון שלה בשנת 2020, לאחר שהוציאה כחלק מבלאקפינק את אלבום הבכורה שלה בשפה הקוריאנית, "The Album". ב-30 בדצמבר 2020, בריאיון עם "Osen", נחשף כי הצילומים לקליפ הבכורה שלה יחלו באמצע ינואר 2021. ב-25 בינואר 2021 הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של בלאקפינק טיזר בן 34 שניות ששמו "בקרוב בקרוב", אשר הציג את רוזה שרה שיר שטרם יצא לאור.
רוזה היא חברת הלהקה השנייה מבלאקפינק שהוציאה אלבום סינגל, כשהקודמת לכך הייתה ג'ני עם "Solo" בשנת 2018.
הבחירות לאספה הלאומית של אוגנדה 1962
הבחירות לאספה הלאומית התקיימו באוגנדה ב־25 באפריל 1962. הבחירות התקיימו לקראת העצמאות שקיבלה אוגנדה מהאימפריה הבריטית ב־9 באוקטובר באותה השנה.
הבחירות התקיימו לאחר שהבחירות של 1961 הוחרמו על ידי ממלכת בוגנדה שמנהיגיה דרשו לקבוע בעצמם את נציגי הממלכה, וכך תוצאות הבחירות איבדו את הלגיטימציה שלהן. כתוצאה מכך, נערכו בחירות נוספות בשנת 1962 באופן שפסח על שטחי ממלכת בוגונדה. מכיוון שלא התקיימו הבחירות הלאומיות בבוגנדה, מינה הפרלמנט של בוגנדה בעצמו 21 חברים לאספה הלאומית, כולם חברי מפלגת קבאקה יקה .
תוצאת הבחירות הייתה ניצחון של מפלגת קונגרס העם של אוגנדה, שזכתה ב-37 מתוך 82 המושבים.
פלגיוס הראשון, מלך אסטוריה
פלגיוס הראשון, מלך אסטוריה (באסטורית: Pelayu, בספרדית: Pelayo, בלטינית: Pelagius; 685 – 737) היה מייסדה של ממלכת אסטוריה ושליטה הראשון בין השנים 718–737. פלגיוס היה המונרך הנוצרי הראשון שהחל את הרקונקיסטה; הכיבוש הנוצרי המחודש של חצי האי האיברי מידי הח'ליפות האומיית, כאשר הביס את צבא הח'ליפות בקרב קובאדונגה בשנת 722 ומנע את הכיבוש המוסלמי של צפון חצי האי האיברי.
ביוגרפיה.
אביו של פלגיוס, פלביוס, היה אציל הממלכה הוויזיגותית אשר שימש בתפקיד דוכס חבל גליסיה ההיסטורי. פלגיוס היה יליד 685 ובצעירותו היה חבר במשמר המלכותי של רודריק, מלך הממלכה הוויזיגותית שפעל מבירתו בטולדו. בתחילת המאה ה-8 החל הכיבוש המוסלמי של ספרד במסגרתו נפגשו הכוחות הויזגותים (שבתוכם כללו את פלגיוס) בכוחות המוסלמים המורים תחת פיקודו של טארק בן זיאד בשנת 711 בקרב גואדאלטה. הקרב היה אסון לכוחות הויזגותים, המלך רודריק נהרג במהלכו וחציו הדרומי של חצי האי האיברי נפל במהרה לשליטה מוסלמית ובהמשך גם הצפון החל ליפול לידי הצבא המוסלמי של בן זיאד לנוכח התפרקותו של הממשל הוויזיגותי. פלגיוס הצליח לשרוד את הקרב ושב לארץ מולדתו בחבל אסטוריאס, בצפון חצי האי האיברי (לחופי מפרץ ביסקאיה).