בראשית ימיו הביע השבועון עמדה נחרצת של תמיכה במדיניותו של ראש ממשלת צרפת, פייר מנדס פראנס, בסיום מלחמת הודו-סין הראשונה, יציאת צרפת מווייטנאם ומתן עצמאות לאלג'יריה. בשנת 1958, לאחר שפורסם שגיליון של השבועון יכלול מאמר ביקורת של ז'אן-פול סארטר על ספרו של מתנגד המשטר אנרי אלג, "La question", נאסרה הפצת הגיליון הכולל את המאמר על ידי הממשלה הצרפתית. על מנת לשוב ולהפיץ את השבועון, נאלץ השבועון להוציא גיליון ללא מאמר הביקורת של סארטר. המאמר, כולל ההסבר מדוע לא פורסם, הופיע לבסוף כהקדמה לספר, שנאסר להפצה אף הוא.
ב-1964 פרשו מל'אקספרס העיתונאים ז'אן דניאל ואנדרה גורז וייסדו את השבועון לה נובל אובזרווטר, שהביע את עמדת השמאל הבורגני (פריזאי בעיקר). במקביל הפך ל'אקספרס למרכזי יותר בדעותיו.
ב-1977 רכש ג'יימס גולדסמית את השבועון מסרוון-שריבר.
ב-1986 החל השבועון להיות מופץ גם במהדורה בלגית בשם "Le Vif/L'Express", כתוצאה ממיזוג עם שבועון מקומי.
ב-1988 נמכר השבועון לתאגיד Vivendi (שבבעלותו גם קבוצת הטלוויזיה +Canal, חברת המוזיקה יוניברסל מיוזיק גרופ, אתר שיתוף התוכן Dailymotion ועוד). ב-2002 ניצב במקום ה-16 בין שבועוני החדשות העולמיים (ובמקום השלישי בצרפת לאחר לה פיגארו ולה נובל אובזרווטר). ב-2006 נמכר השבועון לקבוצת Roularta. נכון לשנת 2009 הופץ ב-568,000 עותקים.
בשנת 2014 רכשה את השבועון קבוצת אלטיס שבשליטת איש העסקים הישראלי-צרפתי פטריק דרהי.
פולסקי פיאט 621
פולסקי פיאט 621 (בפולנית: Polski Fiat 621) הייתה משאית פולנית בת 2.5 טון, בעלת הנעה 4x2, המשאית הבסיסית של הצבא הפולני בשנות ה-30 של המאה ה-20 מתוצרת יצרנית הנשק הפולנית Państwowe Zakłady Inżynierii (PZInż) אשר יוצרה ברישיון יצרנית הרכב האיטלקית פיאט בין השנים 1939–1935 בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה עד פלישת גרמניה הנאצית לפולין.
בנוסף לכלי רכב צבאיים מדגמי "פולסקי פיאט 621" יוצרו גם אוטובוסים ו-כבאיות.
דגמי "פולסקי פיאט 621" התבססו על דגם המשאית "פיאט 621" שיוצר בין השנים 1939–1929 באיטליה.
"פולסקי פיאט 621".
דגם המשאית שונתה בכבדות כך שתתאים טוב יותר לצרכים הפולניים ותתמודד עם הכבישים הגרועים בפולין. המשאית יוצרה בשתי גרסאות: "פולסקי פיאט 621 L" הייתה הגרסה הבסיסית שקיבלה מספר מבני על, ואילו "פולסקי פיאט 621 R" שימשה בסיס לקו אוטובוסים מוצלחים לשוק האזרחי וכבד יותר, 3 טון.
יוצרו 12,600 יחידות
מספר לא מוגדר של משאיות שימש את הצבא הרומני במהלך מלחמת העולם השנייה.
ולנטינה אלגרה דה לה פונטיין
קונטסה ולנטינה אלגרה דה לה פונטיין (באנגלית: Valentina Allegra de la Fontaine) היא דמות בדיונית של נבלת-על, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Strange Tales #159" מאוגוסט 1967 ונוצרה על ידי הכותב והאמן ג'ים סטראנקו.
דה לה פונטיין היא סוכנת ריגול שהופיעה בסיפורי "ניק פיורי, סוכן S.H.I.E.L.D" של הכותב ג'ים סטראנקו. במקור, היא הייתה תושבת איטליה וחברת אליטה אמידה מאירופה אשר טיילה ברחבי העולם לקידום אקטיביזם חברתי. הוריה נהרגו לאחר מתן סיוע לתנועת מחתרת לא ידועה, והיא החליטה ללכת בדרכם כדי שמותם לא יהיה חסר משמעות. בסופו של דבר, סוכנות הביון S.H.I.E.L.D יצרה איתה קשר והיא נכנסה לתוכנית אימונים במטרה להפוך לסוכנת. היא פגשה לראשונה במנהל הסוכנות ניק פיורי בנושאת המטוסים המרחפת של הארגון והרשימה אותו לאחר שהשתמשה במיומנות הלחימה שלה בעקבות הערותיו לגבי סוכנות ממין נקבה. השניים הפכו בסופו של דבר למאהבים והמשיכו במערכת היחסים ביניהם למשך שנים רבות.
כתוצאה מיכולותיה רבות הכישורים של דה לה פונטיין, היא הפכה עד מהרה לחברה בכירה בארגון. בשלב מסוים היא שימשה כקצינת הקישור של הסוכנות ב וסיפקה תמיכה לגיבורי-על כמו יוניון ג'ק וסוכנת המוסד סברה וסיכלה איום טרור על לונדון, אנגליה בידי ארגון R.A.I.D ("Radically Advanced Ideas in Destruction", "רעיונות רדיקליים מתקדמים בהשמדה"). מאוחר יותר היא עזרה לקומודור לאנס האנטר מהצי המלכותי הבריטי בהקמתו של חוק רישום העל-אנושיים הבריטי. היא נפגשה עם חיילי-העל קפטן בריטניה, פיט ויזדום, יוניון ג'ק וג'וזף האוור כדי לתדרך אותם על השלכות החוק על אוכלוסיית העל-אנושיים.
מעט לאחר מלחמות סודיות ובמהלך אירועי פלישה סודית, נודע כי מתחזה מגזע הסקרול התחזה לדה לה פונטיין כדי לרגל אחר ניק פיורי ולגלות כמה שיותר סודות ממנו. אולם, פיורי החל לחשוד במתחזה והרג אותו, בכך מגלה את זהותו האמיתית ואת דבר הפלישה. אחרי מותו של קפטן אמריקה, מתחזה נוספת של הקונטסה נפגשה עם דאם דאם דוגאן מתוך כוונה לגלות את מיקומו של פיורי. אחרי שדוגאן אמר שהוא אינו יודע, המתחזה דקר אותו בעזרת טופרים שדומים לאלה של חבר האקס-מן וולברין. אחרי שגופתו מושלכת לים, המתחזה מגזע הסקרול לוקח את מקומו. בהמשך, גם הקונטסה וגם דוגאן מתגלים חיים ובריאים, והם ניצלים מהשבי של גזע הסקרול.
עם תחילתה של קשת הסיפור "לוחמים סודיים" ובזמן שניק פיורי נאבק בארגון H.A.M.M.E.R החתרני של נורמן אוסבורן, התגלה כי הארגון המרושע הידרה שלט בסוכנות S.H.I.E.L.D כל אותה עת, עוד מתחילתו. פונטיין הופכת למאדאם הידרה החדשה ומתגלה כי שתלה חפרפרת רוסית בסוכנות S.H.I.E.L.D לאחר שעבדה עם ארגון ביון סובייטי בשם לווייתן. בגידה זו מתגלה בידי פיורי, שפועל להפיל את הידרה ואת לווייתן. דה לה פונטיין הורגת את מאדאם הידרה הנוכחית, ולאחר הבסתה היא ניצלת מהכלא בידי פיורי בשל קשרי העבר ביניהם.
בסיפורי המיני סדרה "רייבנקרופט" מתגלה שדה לה פונטיין חברה בארגון י.א.נ.ו.ס.
את דמותה של דה לה פונטיין בסדרת היקום הקולנועי של מארוול "הפלקון וחייל החורף" מגלמת השחקנית ג'וליה לואי-דרייפוס, ששבה לגלם את הדמות בהופעת קמע בסרט "האלמנה השחורה".
מרתה כהן
מרתה כהן (בצרפתית: Marthe Cohn; נולדה ב-13 באפריל 1920) היא ניצולת השואה צרפתייה, אחות, מרגלת לשעבר. על החוויות שלה ממלחמת העולם השנייה חיברה את הספר "מאחורי קווי האויב".
ביוגרפיה.
נולדה ב-13 באפריל 1920, כמרתה הופנונג במץ, צרפת, למשפחה יהודית אורתודוקסית כאחת משבעה ילדים. העיר מץ, בירת חבל לורן, הושבה לצרפת זמן קצר לפני לידתה, בעקבות מלחמת העולם הראשונה. לאחר המערכה על צרפת ב-1940 במהלך מלחמת העולם השנייה, העיר סופחה לגרמניה הנאצית. שאר צרפת חולקה בין אזור הכיבוש הגרמני בצפון צרפת, ל"אזור החופשי" בשליטת ממשלת וישי ששיתפה פעולה עם גרמניה הנאצית.
לאחר מעצרה של אחותה סטפני על ידי הגסטפו ב-17 ביוני 1942, ארגנה מרתה את בריחתם של בני משפחתה לאזור החופשי תוך שימוש במסמכים מזויפים שהוכנו לפני שברחה. היא החלה באוקטובר 1941 את לימודיה בבית הספר לאחיות של הצלב האדום הצרפתי בפואטייה ובנובמבר 1943 סיימה אותם. ארוסה, ז'אק דלאוניי, סטודנט שפגש בפואיטה, היה מעורב בתנועת ההתנגדות הצרפתית ונורה למוות ב-6 באוקטובר 1943 במבצר מונט-ולריאן שבסורנס.
לאחר שחרור פריז, בספטמבר 1944, התגייסה מרתה לצבא הצרפתי, כאחות. היא הוצבה בגדוד הרגלים 151, אך כשהתברר שהיא דוברת גרמנית מושלמת, (השפה בה דיברו במשפחתה) הוצע לה להצטרף לשירות המודיעין של הארמייה הראשונה בפיקודו של ז'אן דה לאטר דה טסיני. היא ניסתה לחדור לאזורים בשליטת הגרמנים, ולאחר ארבעה עשר ניסיונות חדירה לא מוצלחים באלזס, היא נכנסה לגרמניה דרך שווייץ באזור שפהאוזן ב-11 באפריל 1945.
המידע שמסרה הקל על התקדמות הכוחות הצרפתים. בפרט היא הצביעה על נטישת קו זיגפריד, באזור פרייבורג, ודיווחה על מארב גדול של הוורמאכט ביער השחור.
לאחר המלחמה כהן חזרה לצרפת כדי להמשיך בעבודתה כאחות. בשנת 1956, בזמן שלמדה בז'נבה, היא הכירה סטודנט אמריקאי לרפואה, לויד כהן, והם התחתנו לאחר שלוש שנים. הם התגוררו בלוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה בארצות הברית.
בעזרתה של העיתונאית הבריטית ונדי הולדן פרסמה בשנת 2002 אוטוביוגרפיה בשם
"מאחורי קוי האויב".
בשנת 2019 יצא סרט תיעודי בשם "איך הפכתי במקרה למרגלת" המספר את סיפורה במלחמת העולם השנייה.
מיג-29K
פרס המוזיקה האמריקאית לאמנית הקאנטרי האהובה ביותר
פרס המוזיקה האמריקאית לאמנית הקאנטרי האהובה ביותר מוענק מאז 1974. הראשונה שזכתה בפרס במשך שמונה פעמים רצופות הייתה ריבה מקנטייר, שנחשבת גם לאמנית עם מרבית המועמדויות (15) והזכיות (11) בקטגוריה. הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט הייתה לראשונה שזכתה בפרס במשך ארבע פעמים רצופות במהלך שנות ה-2010. אחריה, זכתה הזמרת-יוצרת קארי אנדרווד במשך שבע שנים רצופות, דבר שהפך אותה לשנייה עם מרבית הזכיות בקטגוריה.
סינכרון
Blue Eyes (פירושונים)
ריבוי תהליכונים
בארכיטקטורת מחשב, ריבוי תהליכונים או ריבוי נימים הוא היכולת של יחידת עיבוד מרכזית (CPU) (או ליבה אחת במעבד רב ליבות) להפעיל מספר תהליכונים במקביל, הנתמכת על ידי מערכת ההפעלה. גישה זו שונה מעיבוד מרובה. ביישום מרובה תהליכונים, התהליכונים חולקים את המשאבים של ליבה בודדת או מספר ליבות, הכוללות את יחידות המחשוב, את מטמון המעבד ואת חוצץ הזיכרון לתרגום כתובות (TLB).
כאשר מערכות מרובות-עיבוד כוללות יחידות עיבוד שלמות מרובות בליבה אחת או יותר, ריבוי תהליכונים שואף להגדיל את השימוש בליבה אחת באמצעות עיבוד מקבילי ברמת התהליכון, כמו גם ברמת הוראות. מכיוון ששתי הטכניקות משלימות זו את זו, הן לעיתים משולבות זו בזו במערכות עם מספר מעבדים מרובי-תהליכונים ועם מעבדים עם ליבות מרובי-תהליכונים.
ריבוי נימים