ב־6 בדצמבר 1972 שוגר עם יוג'ין סרנן ורון אוונס למשימת אפולו 17. בזמן המשימה, צילם שמיט את התמונה המפורסמת של כדור הארץ שנקראת "הגולה הכחולה" (The Blue Marble).
במהלך שהותו על הירח ביצע 3 פעילויות חוץ רכביות על פני הירח. הליכת הירח הראשונה נמשכה 7 שעות 11 דקות ו-53 שניות.
כעבור כ־16 שעות, החלה הפעילות החוץ רכבית השנייה. בפעילות זו השתמשו סרנן ושמיט ברכב הירח כדי לנסוע אל מספר מכתשים בסביבה, מהם אספו דגימות קרקע. פעילות זו נמשכה 7 שעות, 36 דקות ו-56 שניות.
בפעילות השלישית, בוצעו מדידות כבידה במספר מקומות. בסך הכול נסעו האסטרונאוטים 30.5 ק"מ. הפעילות השלישית נמשכה 5 שעות, 40 דקות ו-3 שניות. סך הזמן שהיה על פני הירח הוא 22 שעות, 3 דקות ו-57 שניות.
אפולו 17 הייתה הארוכה מבין משימות אפולו, והביאה את המטען הגדול ביותר של דגימות קרקע מן הירח (115 ק"ג). היא שבה לכדור הארץ ב־19 בדצמבר.
לאחר אפולו.
בפברואר 1974 מונה לאסטרונאוט-מדען ראשי. במאי אותה שנה מונה לעוזר מנהל נאס"א לתוכניות אנרגיה. בתפקיד זה היה אחראי לתיאום בין נאס"א לסוכנויות פדרליות אחרות בנוגע לתמיכת נאס"א במחקרים בתחום האנרגיה שבוצעו על ידיהן, ויישום טכנולוגיות חלל לייצור והובלת אנרגיה על הקרקע.
לאחר נאס"א.
באוגוסט 1975 פרש מנאס"א על מנת לרוץ מטעם המפלגה הרפובליקנית לסנאט. ב-1976 הוא נבחר לסנאטור מטעם מדינת ניו מקסיקו, שם כיהן קדנציה אחת. הוא כיהן בוועדת המסחר, המדע והתחבורה כנציג הבכיר של המפלגה הרפובליקנית; ועדת הבנקאות, השיכון והעניינים העירוניים; וועדת האתיקה. הוא שימש כסנאטור עד ההפסד בבחירות 1982 למועמד הדמוקרטי ג'ף בינגאמן.
מאז 1982 שימש כיועץ, דירקטור, וכותב ודובר בענייני מדע, חלל, טכנולוגיה ומדיניות ציבורית. ב־1994 התמנה לפרופסור להנדסה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, ונשיא מרכז אנאפוליס לאיכות הסביבה.
מתגורר כיום באלבקרקי, ניו מקסיקו.
אותות ועיטורים.
שמיט קיבל עשרות אותות כבוד, לפני ואחרי טיסתו לחלל. כמה מן העיקריים שבהם הם:
נקדן טקסט
נקדן טקסט הייתה תוכנת ניקוד אוטומטית שפותחה בשנת 1996 על ידי מט"ח (המרכז לטכנולוגיה חינוכית) כחלק מפרויקט "רב מילים" לניתוח צורני ממוחשב של השפה העברית, המאפשרת זיהוי של רוב המילים בעברית בנטיות שונות, כינויים ואותיות שימוש. הפרויקט בוצע בראשותו של פרופסור יעקב שויקה. כיום שייכת התוכנה לחברת מלינגו, אשר המשיכה לפתח אותה, ומפעילה גרסה עדכנית שלה באתר נקדן מורפיקס.
תוכנת נקדן-טקסט, שהייתה תוסף למעבד התמלילים Word, איפשרה לנקד ממילה בודדת ועד מסמך מלא באופן אוטומטי, תוך שהיא בוחרת, במקרה של כמה אפשרויות, את המילה השכיחה ביותר והמתאימה ביותר להקשר. לתוכנה זו היה גם אשף ניקוד ידני, שאפשר לבחור מתוך רשימת מילים מנוקדות, ולנקד מילים באופן חופשי ובקלות. אחוזי ההצלחה בניקוד אוטומטי בתוכנה זו היו גבוהים (לטענת המפתחים: 90% - 95% הצלחה), והיא זכתה בפרס איל"א ליישומי מחשב.
בתוכנה זו יש מנגנון ניתוח צורני ופירוק למרכיבים של המילה, בשם "מלי"ם", כך שברשימת המילים המנוקדות ניתן לעשות אבחנה בין שתי מילים זהות שמנוקדות באופן שונה זו מזו; כך למשל, כאשר המנקד נתקל במילה וכשמחברותיכם, הוא יודע האם הוא רוצה את הניקוד של ו + כאשר + מ + החברות שלכם (רבים), או את הניקוד של אם ו + כאשר + המחברות שלכם.
הגרסה העדכנית של התוכנה פועלת כאמור באתר נקדן מורפיקס, בתשלום דמי מינוי.
דוגמה לטקסט שנוקד על ידי התוכנה.
אפשר לשים לב שבטקסט, שיש בו 102 מילים, יש כתריסר טעויות מובהקות (מודגשות) ועוד כמה מילים לא מזוהות. למשל, כמה פעמים ניקדה התוכנה את המילה "תוכנה" עם מפיק באות ה'. בפעם הראשונה ("בתוכנה זו") אין כל הצדקה מורפולוגית לכך, שכן לפי ניתוח הצירוף על פי ניקוד התוכנה עולה כך: תוכן+שלה+זו. צירוף זה בלתי אפשרי בעברית, שכן היה צריך להיות תוכן+שלה+זה. לכן גם בכל הנוגע לזיהוי צורני־תחבירי התוכנה איננה מושלמת כלל.
מאז נרכשה "נקדן" על ידי חברת מלינגו כמעט לא פותחו בה שינויים ושיפורים לשוניים. שגיאות שונות שהיו עוד בתחילת הדרך נותרו בעינן.
כפי שניתן לראות, הטעויות נובעות מניקודים אפשריים אך לא נכונים בהקשר הנתון. ניתוח ההקשר של התוכנה השתפר במהלך שנות פיתוחה. כיום באתר נקדן מורפיקס, בקטע המנוקד הנ"ל יש שלוש טעויות מתוך 102 מילים.
דוגמה נוספת:
בטקסט זה, שיר בן 15 מילים בלבד מאת חיים גורי, הציעה התוכנה 9 מילים שגויות (60 אחוז שגיאות). מתוכן מילה אחת (וברכם) כלל לא מופיעה כאופציה לניקוד.
ניקוד שירה הוא אתגר מיוחד לתוכנות ניקוד אוטומטי. כשיש כמה אפשרויות ניקוד למילה מסוימת, התוכנה בוחרת במילה השכיחה יותר בשימוש והמתאימה להקשר התחבירי הנתון. אך השפה השירית בוחרת לרוב במילים הפחות שכיחות ובמבנים תחביריים בלתי שגרתיים. אתגר נוסף הוא צורת הציווי, שהיא נדירה סטטיסטית בטקסטים עבריים כלליים, אך עשויה להופיע בשיר מסוים מספר פעמים. בדרך כלל אתגר כזה נפתר על ידי בחירת צורת הציווי בממשק הגהה שמציע את כל אפשרויות הניקוד התקניות של המילה (כמו בנקדן מורפיקס).
פדרליזם
פֶדֶרָלִיזְם או מַאֲחָדִיּות היא שיטת ממשל לפיה כמה מדינות או "מדינות בדרך" מחליטות להתאגד לישות פוליטית אחת ומוסרות חלק מן הסמכויות לרשויות שלטון מרכזיות משותפות ("השלטון הפדרלי"); קיימים גם תרחישים הפוכים, שבהם מדינה בעלת שלטון מרכזי הופכת לפדרציה, בדרך כלל בעקבות לחץ מצד קהילות אתניות שונות במדינה. החברות בפדרציה שומרות על מידה מסוימת של אוטונומיה אך מוסרות לשלטון העל סמכויות בלעדיות בתחומים מרכזיים כגון ביטחון, יחסי חוץ ומערכת מוניטרית .
לכל חברה בפדרציה רשויות שלטון משלה וחוקים משלה, אך בתחומים המצויים בסמכות הבלעדית של הרשויות הפדרליות אין החברות רשאיות לחוקק או לבצע פעולות אחרות הסותרות את המשפט הפדרלי, אם כי הן יכולות להוסיף עליו. יחס הסמכויות בין חברות הפדרציה לשלטון הפדרלי משתנה ממקום למקום, אם כי נושאי ביטחון וחוץ נמצאים תמיד בסמכות השלטון המרכזי. הבעיה המרכזית של המבנה הפדרטיבי היא שאלת עצמאות החברות בפדרציה והזכות העקרונית והדרך המעשית שבה יכולה חברה לפרוש מהברית. מלחמת האזרחים האמריקנית פרצה בשל ניסיון כזה, וקנדה מתמודדת כבר שנים רבות עם דרישות ההיפרדות של חבל קוויבק.
הפדרציה מוכרת ביותר בתבניתה האמריקנית, אך היא נהוגה בין השאר גם בגרמניה, אוסטריה, קנדה, אוסטרליה, רוסיה, ארגנטינה, מקסיקו, שווייץ, בלגיה, ונצואלה, ברזיל והודו.
אביב העמים
אביב העמים הוא שם כולל לגל של התקוממויות ומהפכות לאומיות באירופה בשנים 1848–1849.
הסיבות לאביב העמים היו שונות ממדינה למדינה, אך המכנה המשותף שבהן היה: רצון לאיחוד, התפתחות רגשות לאומיים ורצון להשתחרר משלטון של מעצמה.
רקע.
לאחר תבוסת נפוליאון בתחילת המאה ה-19, ניסתה האליטה האירופית להשיב את הסדר הישן על כנו תחת הנהגתם של שליטי אירופה שלפני המהפכה. המהלך התנהל במסגרת כנסים ודיונים, שהעיקרי בהם היה קונגרס וינה, שבו החליטו המנהיגים על חלוקה מחדש של שטחי מדינות אירופה, על שלטון ריכוזי, ועל דיכוי מהומות ליברליות. באוסטריה שב לשלוט בית הבסבורג, ובצרפת שב לשלטון בית בורבון כחלק מ"הרסטורציה". כל זאת על מנת לשמור על "שיווי משקל" באירופה.
מהלכים אלו עוררו זעם מסיבות רבות. המיתון, יחד עם משבר כלכלי עמוק וחורף קשה במיוחד ב-1847, הובילו לעליית מחירי המזון. השלטון האבסולוטי עורר זעם אצל הליברלים, בייחוד באוסטריה, שבה הונהגה צנזורה וסתימת פיות בהנהגתו של הקנצלר מטרניך, וכן חוסר ההתחשבות של המנהיגים בשאיפות הלאומיות, כגון אלו של איטליה וגרמניה.
עניינים אלו עוררו מהומות רבות עוד לפני 1848, שאביב העמים היה שיאן. ב-1820 התחוללה מהפכה בספרד נגד כוונתו של המלך פרננדו השביעי להנהיג משטר אבסולוטי במדינה, שהסתיימה לבסוף בניצחון הליברלים שאילצו את פרננדו להישבע אמונים לחוקה; ב-1830 אירעה מהפכת יולי בצרפת, בה הודח המלך שארל העשירי ובמקומו מונה לואי פיליפ, "מלך הבורגנים"; בעקבות ההצלחה בצרפת כינה הסופר היהודי לודוויג ברנה את העתיד להתרחש באירופה בשם "אביב העמים" והתעוררו מהומות גם בפיימונטה ובנאפולי שבאיטליה, אך אלה דוכאו בידי אוסטריה; מהומות שפרצו בנובמבר 1830 בוורשה דוכאו ב-1831 בידי רוסיה; בגרמניה זכו הנובר, סקסוניה ובראונשוויג להרחבה של זכויות האזרח; בלגיה זכתה בעצמאות לאחר שמרדה בהולנד; אוסטריה דיכאה התקוממויות בצפון איטליה, וב-1846 דיכאה גם מרד בקרקוב וסיפחה אליה עיר זו. בשנת 1847 נאבקו בשווייץ הקנטונים הקתוליים השמרניים בקנטונים הפרוטסטנטיים הליברליים יותר. ניצחון הפרוטסטנטים נחשב לניצחון הראשון של כוחות ליברליים באביב העמים.
מהלך האירועים.
צרפת.