אל-הילאלי הושם במעצר בעקבות המהפכה, אולם שוחרר לאחר זמן מה. הוא מת בדצמבר 1958 במעדי, פרבר דרומי של קהיר.
מצר האסקל
מצר האסקל (באנגלית: Haskell Strait. Antarctica) הוא שמו של מעבר אוקיינוס בדרום מצר מקמרדו, הנמשך בין כף ארמיטאז', האי רוס וכף ספנסר-סמית, וייט איילנד, אנטארקטיקה. מבחינה אוקיינוגרפית, הוא מבדיל את מצר מקמרדו מאגן האוקיינוס (מכתש מדף הקרח) מתחת למדף הקרח רוס. רוחב המצר עצמו הוא בסביבות 25 ק"מ ועומקו מגיע במקומות מסוימים ליותר מ-900 מטרים. זרמים של קרוב לחצי קשר נמדדו במצר, אף כי זרמים טיפוסיים נמוכים יותר. המצר מכוסה ברובו הקרח ממדף הקרח מקמרדו וקרח מוצק בדרום מצר מקמרדו. לעיתים רחוקות נפרץ הקרח וחושף את הפינה הצפון-מערבית של מימי המצר, ואז יכולים כלי שיט לעגון ממש ליד בסיס סקוט.
היסטוריה.
המצר היה זירת דרמה כבירה בתקופת העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה. אפסלי צ'רי-גארארד מתאר את מאמצי האנשים בקבוצות המשלחת של סקוט להעביר את עצמם ואת סוסי הפוני שלהם מעבר לקרח עם מתפורר, על פני מארבים של לווייתנים קטלניים ומעלה אל חומת הקרח. בסיס סקוט, תחנת המחקר המדעי של ניו זילנד, נוסד במהלך השנה הגאופיזית הבינלאומית 1957 ומשקיף אל מצר האסקל.
מקור השם.
המצר נקרא ב-2009 על שם ד"ר טימותי ג. האסקל, מדען קוטב ניו זילנדי. לא ברור מדוע לא כונה קודם כמצר. ייתכן, שהסיבה היא שהמצר מכוסה על פי רוב בקרח וחוסה בצל חומת מדף הקרח מקמרדו. עם זאת, הוא עולה במידה רבה בגודלו על מצרים אחרים באזור.
אוקיינוגרפיה.
בהיותו אחד המצרים הגדולים הדרומיים ביותר בעולם, מצר האסקל מושפע במידה רבה מאוד מסיבוב כדור הארץ. הוא גם המוצא המערבי אל מכתש מדף הקרח רוס - גוף מים ענקי, בלתי נודע מעיקרו. המכתש הוא מקור עיקרי של מים בצינון-על, כלומר, מים שהצטננו בעומק רב מתחת למדף הקרח ובהשתחררם נמצאים קרים יותר מן הטמפרטורה המקפיאה. מים כאלה משפיעים על צמיחת קרח ים המשפיע, בתורו, על תהליכים אקלימיים בסדר גודל כלל-עולמי.
ויקיתרגום
מדף הקרח מקמרדו
מדף הקרח מֶקמֶרדו (באנגלית: McMurdo Ice Shelf) הוא החלק של מדף הקרח רוס הגובל במצר מקמרדו והאי רוס מצפון ושונית מינה מדרום. מחקרים מלמדים, שצורה טופוגרפית זו ניחנה בתכונות נבדלות במובהק ממדף הקרח רוס וראויה לשם נפרד משלה. א. ג. היינה, שחקר את האזור בשנים 1962-3, הציע את השם למדף הקרח המתוחם באי רוס, חצי האי בראון, האי בלק והאי וייט (ארכיפלג רוס). הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים הרחיבה את יישום השם הזה וכללה בו את מדף הקרח הסמוך מדרום לשונית מינה.
במרץ 2010 גילו מדענים, שצילמו את צדו התחתון של מדף הקרח, קפז-רגליים חיים, סרטנים ששלושת זוגות רגליהם האחוריות מצוידים בעוקצים קשים המשמשים לקפיצה.
גליפולי (סרט)
גליפולי (באנגלית: Galipoli), הוא סרט אוסטרלי משנת 1981 שבויים על ידי פיטר ויר ובכיכובם של מל גיבסון ומרק לי (Mark Lee), אודות כמה בחורים צעירים מהאזור הכפרי של אוסטרליה המערבית שמתגייסים לצבא אוסטרליה במהלך מלחמת העולם הראשונה. הם נשלחים לחצי האי גליפולי באימפריה העות'מאנית (כיום טורקיה), שם הם נלחמים בקרב גליפולי. במהלך הסרט הצעירים מאבדים בהדרגה את תמימותם בנוגע למטרות המלחמה. שיאו של הסרט מתרחש במהלך הקרב של גייסות אנזא"ק בגליפולי ומתאר את ההתקפה הכושלת שהתרחשה בקרב על מעבר ההרים (Battle of the Nek) ב-7 באוגוסט 1915.
הסרט מספק תיעוד נאמן לחיים באוסטרליה של העשור השני של המאה העשרים המזכיר את סרטו של ויר מ-1975 "פיקניק בצל ההר (Picnic at Hanging Rock), שעלילתו מתרחשת בעשור הראשון של המאה העשרים, ומשקף את האידיאלים ואת דמויותיהם של האוסטרלים שהצטרפו ללחימה, כמו התנאים שהיו מנת חלקם בשדה הקרב. יחד עם זאת הוא משנה חלק מהאירועים לצורכי העלילה ומכיל כמה אי דיוקים היסטוריים.
הסרט הופק לאחר צאתו לאקרנים של הסרט מ"הגל החדש האוסטרלי" (Australian New Wave), "משפטו של סגן מורנט" משנת 1980 ואחריו הופקו בשנת 1985 המיני סידרה "אנזאק"ס" (ANZACs) והסרט "הפרשים הקלים" (The Lighthorsemen) בשנת 1987. הנושא החוזר ונשנה בסרטים אלה הוא הזהות האוסטרלית כמו רעות, שובבות, אובדנה של התמימות במלחמה והתבגרותה של האומה האוסטרלית. תמה זו נקראה מאוחר יותר "רוח אנזא"ק" (ANZAC spirit).
עלילה.
אוסטרליה המערבית, מאי 1915. ארצי המילטון (מארק לי), רועה צאן ואתלט שזכה בפרסים בן 18, משתוקק להתגייס לכוח האימפריאלי האוסטרלי. מאמנו הוא דודו ג'ק (ביל קר -Bill Kerr) והוא מעריץ את הארי לסלס שהוא אלוף העולם בריצה ל-100 יארד. ארצ'י מנצח במרוץ את הבריון המקומי לס מאק'קאן (הרולד הופקינס - Harold Hopkins), כשארצ'י רץ יחף ולס רוכב על סוסו ללא אוכף.
פרנק דיון (מל גיבסון) הוא פועל רכבת מובטל שכספו אזל. הוא אצן מהיר ומקווה לזכות בפרס הכספי בקרנבל האתלטיקה. ארצ'י ודודו ג'ק נוסעים לקרנבל האתלטיקה. פרנק מתרשם כאשר ארצ'י מנצח אותו. פרנק מתקרב לארצ'י ויחד הם מחליטים לנסוע לפרת' כדי להתגייס. לפני שהם נפרדים, ארצ'י נותן את כספי הפרס בו זכה לג'ק ואומר לו שהוא לא חוזר הביתה כי הוא החליט להתגייס.
ארצ'י ופרנק ללא פרוטה בכיסם, עולים בסתר לרכבת משא ולאחר מכן ממשיכים בדרכם בחציית המדבר ועוצרים לחניית לילה בתחנת גידול בקר. בהגיעם לפרת', הם מתאכסנים אצל אביו של פרנק, מהגר אירי. לאור המורשת האירית של פרנק ואופיו הציני, אין לו רצון רב להילחם למען האימפריה הבריטית. יחד עם זאת ארצ'י משכנע אותו לנסות להתגייס לבריגדת הפרשים האוסטרלים הקלים. עקב כישלונו ברכיבה על סוס, פרנק מתגייס לחיל הרגלים עם שלושה מחבריו מהעבודה ברכבת: ביל (רוברט גראב - Robert Grubb),בארני (טים מקנזי - Tim McKenzie) וסנואווי (דייוויד ארגו -David Argue). כאן נחשפים רבים מהמניעים להתגייסות למלחמה: הלאומנות של תקופת המלחמה, תעמולה אנטי-גרמנית, יצר ההרפתקנות והמשיכה למדים. כל החיילים מפליגים על ספינת תובלה לקהיר. פרנק וארצ'י מופרדים ומפליגים בשתי ספינות נפרדות.
כמה חודשים לאחר מכן, פרנק וחבריו לנשק מתאמנים ליד הפירמידות ומבלים את זמנם הפנוי בקהיר, בשתייה ובביקורים בבתי בושת. במהלך האימונים פרנק וארצ'י נפגשים שוב. הם נשלחים לגליפולי כחיילי רגלים.
החיילים נוחתים ב"חוף אנזא"ק" (ANZAC Cove) ובמשך כמה ימים סובלים מקשיים ומשיעמום בחפירות. חבריו של פרנק לכוח הרגלים נלחמים ב"קרב האורן הבודד" (Battle of Lone Pine) ב-6 באוגוסט. לאחר הקרב בילי המבועת מספר לפרנק מה אירע לאחרים: בארני נורה ונהרג וסנואווי מאושפז בבית חולים, אך בתנאים קשים ללא אוכל ומים. למחרת בבוקר, ארצ'י ופרנק מצטווים להשתתף בתקיפה במעבר ההרים (Nek), פעולת הסחה כתמיכה לנחיתה הבריטית במפרץ סובלה (Suvla). ארצ'י מצווה על ידי מייג'ור בארטון (ביל האנטר), לשמש כרץ מקשר. הוא מסרב להצעה וממליץ על פרנק לתפקיד.
בריגדת הפרשים מתקיפה בשלושה גלים מעבר לקפל קרקע שמטווחת על ידי מכונת ירייה טורקית. הגל הראשון אמור היה לתקוף בשעה 4:30 בבוקר לאחר הרעשה ארטילרית. לרוע המזל, שעוניהם של המפקדים לא מתואמים וההפגזה מתקיימת מוקדם מדי. מפקד הבריגדה, קולונל רובינסון, מתעקש שעליהם להתקיף. גל התקיפה הראשון מוכרע על ידי הטורקים תוך שניות. גורלו של הגל השני זהה. מייג'ור ברטון רוצה לעצור את ההתקפה כדי להפסיק את הטבח, אך הקולונל טוען שנאמר לו שנראו דגלי סימון של אנזא"ק מבצבצים מהחפירות של הטורקים, דבר שמעיד שההתקפה הצליחה, לפחות בחלקה. קו הטלפון מנותק. ברטון שולח את פרנק עם הודעה למטה החטיבה, אך בהגיעו מתעקש הקולונל שהתקיפה תמשיך.
לוטננט גריי (פיטר פורד - Peter Ford), סגנו של מייג'ור ברטון, מתוודה בפניו שהוא היה החייל שטען שנאמר לו שראו את דגלי הסימון, למרות שהוא לא זוכר מי אמר לו זאת. פרנק מציע למייג'ור שהוא יעקוף את הקולונל ויפנה לגנרל גרדינר. פרנק ממהר למפקדתו של גרדינר על החוף. הגנרל מקבל מידע שבסובלה, כוח הנחיתה "שותה תה על החוף". הוא אומר לפרנק שהוא ישקול מחדש את קיומה של ההתקפה. פרנק ממהר למסור את ההוראה, אך קו הטלפון מתוקן וקולונל רובינסון מורה על המשך ההתקפה. ברטון מצטרף לאנשיו בהתקפה, מטפס מתוך החפירה, אקדחו שלוף, ומסמן לאנשיו לתקוף. ארצ'י מצטרף לגל האחרון. פרנק מגיע כמה שניות מאוחר מדי וצורח מתוך צער וייאוש. כשחבריו של ארצ'י נקצרים באש המקלע, הוא שומט את הרובה שלו ורץ מהר ככל יכולתו. התמונה האחרונה בסרט מתמקדת בארצ'י כשהוא נפגע מקליעים ונופל אחורה (בהשראת תמונתו של רוברט קאפה, "מותו של חייל לויאליסט").
הרעיון בסרט.
הרעיון המרכזי בסרט הוא אובדן התמימות וההתבגרות של החיילים האוסטרלים ושל האומה שלהם. באחת הסצינות המוקדמות ניתן לראות את הדוד ג'ק קורא מספר הג'ונגל על מוגלי שהגיע לבגרות ועתה חייב לעזוב את משפחת הזאבים שבה גדל. השחקן מל גיבסון העיר: "קרב גליפולי היה בעצם לידתה של אומה. היה זה ניפוץ החלום האוסטרלי. הם התאחדו להילחם בהונים (כינוי לגרמנים) ונהרגו באלפיהם במלחמת חפירות מלוכלכת קטנה".
הסרט יוצר הקבלה בין תחרות ספורטיבית לבין המלחמה, כאשר בחור המתגייס לבריגדת הרוכבים, מכנה את המלחמה בהיותו בתחרות הריצה: "המשחק הגדול מכולם".
ההפקה.