התגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים והיה נשוי לאילה, אשת חינוך, ואב לשישה. אחד מבניו הוא הרב מאיר אברהמי, המלמד בישיבת תורת עולם בבית שמש.
היד של פטימה
דוברוש
דוברוש (בבלארוסית: Добруш) היא עיר במחוז הומל בבלארוס, סמוך לגבול רוסיה. מרכזו המנהלי של מחוז משנה דוברוש.
העיר שוכנת לגדת נהר איפוט (Iput), יובל של הנהר סוז' באגן הדנייפר. ענפי הייצור העיקריים בעיר הם מזון, נייר ותעשיית חומרי בנייה. בעיר מספר מבנים מהמאה ה-19 - בין היתר מפעל לייצור נייר וכן בית חולים - המהווים מוקדי תיירות.
היסטוריה.
אזכורה הראשון של העיר במקורות הוא משנת 1335. במאה ה-16 הייתה דוברוש כפר באיחוד הפולני-ליטאי. עם חלוקת פולין הראשונה ב-1772 סופח האזור בו הייתה דוברוש לאימפריה הרוסית ודוברוש הפכה למרכז כלכלי של מחוז גומל. בסוף המאה ה-19 הוקמה ביישוב תחנת רכבת וב-1927 ניתן ליישוב מעמד של עיר.
בשנת 1986 פקדה את העיר נשורת גרעינית כבדה שהגיעה מאזור התאונה הגרעינית בצ'רנוביל.
יהודים.
לפני פלישת גרמניה לברית המועצות הייתה בעיר קהילה יהודית קטנה, ובה כ-440 יהודים. באוגוסט 1941 כבשו הגרמנים את העיר, אך רוב תושביה היהודים הצליחו עד אז לברוח לשטחים מזרחיים יותר בברית המועצות. באוקטובר 1941 רוכזו יהודי דוברוש וסביבתה בגטו ובנובמבר נרצחו בירי, סמוך לגטו.
כחלון השיטה
כַּחְלוֹן הַשִּׁטָּה (שם מדעי: Azanus ubaldus, שם קודם: כחליל השיטה) הוא פרפר-יום המשתייך למשפחת הכחליליים. כחלון השיטה הוא מין ממוצא אפריקאי אשר חדר לאזורנו דרך השבר הסורי אפריקאיזהו מין טרופי אשר מצוי באזורים יבשים ערבתיים ומדבריים. כחליל השיטה הוגדר בשנת 1782 על ידי פרטים שנמצאו בסרי לנקה.
כחלון השיטה הוא ממיני הפרפרים הקטנים בעולם. המין מתאפיין בעלי דו-פרצופיות או דו-צורתיות זוויגית. הזכרים כחולים והנקבות חומות אפורות. חלק הכנף התחתון אפור בהיר עם קווים כהים, בחלקן התחתון של הכנפיים האחוריות ישנן נקודות כהות קרובות לגוף הפרפר ושתי נקודות כהות בשפת הכנף החיצונית.
אזור מחיה.
הפרפרים הבוגרים מעופפים סביב ענפי שיטה סלילנית ושיטת הנגב המהווים צמחים פונדקאים למאכל לזחלי הפרפר אשר ניזונים מכפתורי הפרחים. תפוצתו: דרום תוניס, חופי חצי האי ערב, חצי האי סיני, הודו וסרי לנקה. כחליל השיטה תועד לראשונה בישראל באזור תמנע על ידי דובי בנימיני.
בישראל הוא מצוי בעיקר בדרום הארץ (נצפה באזור באר שבע באזור נחל סוללים) , בשדה בוקר, באזור המכתשים, בים המלח ובעין גדי. שני פרטים של כחליל השיטה נצפו בשנת 2011 בירושלים.
הפרפרים הבוגרים נראים בערבה החל מחודש פברואר ולאורכה של השנה עד דצמבר ומקימים כמה דורות במהלך השנה. באזור הר הנגב נצפה מטיל ביצים על שיטה אוסטרלית. בתצפיות בכחלילי השיטה באזור הנגב התברר שאוכלוסיות הפרפר אינן שורדות את ירידת הטמפרטורה בחורף.
שלבי התפתחות.
הביצה.
ביצה לבנה, עגולה, שטוחה ובעלת זיזים. קוטר הביצה 0.5 מ"מ. היא מוטלת יחידה בין ניצני הפרחים של השיטה,
הזחל.
הזחל הבוקע מהביצה צבעו לבן עם ראש שחור והוא שעיר, עם גדילתו משתנה צבעו לירוק ולחום ירוק, השינוי הצבעוני מקנה לו הסוואה טובה על ענפי השיטה. הוא ניזון מכפתורי הפרחים,
הגולם.
בדומה לגלמי מיני כחליליים רבים גם גולם כחליל השיטה הוא מטיפוס גולם החגורה.
חודל
חודל (פולנית: Chodel) הוא כפר באזור ההיסטורי של פולין קטן וכיום במחוז אופולה לובלסקיה בפרובינציית לובלין בדרום מזרח פולין, כ-35 ק"מ מדרום מערב לבירת הפרובינציה לובלין. בכפר הריסות של כנסייה ישועית שהתקיימה בכפר במאה ה-18 וכן שרידי בית קברות יהודי.
היסטוריה.
בין השנים 1517–1824 החזיק הכפר בזכויות עיר, ושוב בין השנים 1838–1870. במהלך מלחמת העולם הראשונה התנהלו סביב היישוב ובתוכו קרבות כבדים בין צבא האימפריה הרוסית לבין צבאות האימפריה האוסטרו-הונגרית והקיסרות הגרמנית. על גבעה ממערב לעיר קיים בית קברות ובו טמונים חלליהן של קרבות אלה.
יהודי חודל.
לפני הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה חיו בחודל כ-770 יהודים, כמחצית מתושבי המקום.
בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את חודל. גטו הוקם בכפר, ככל הנראה בסוף 1940 או בתחילת 1941, ובו רוכזו יהודי חודל ופליטים שהגיעו מיישובים סמוכים - בסך הכל כ-1,600 יהודים.
במאי 1942 נרצחו מאות מיהודי הגטו והיתר הועברו לגטו אופולה לובלסקיה ומשם גורשו לסוביבור. יהודים גרמנים שהובאו לחודל ביוני 1942 גורשו משם בספטמבר 1942 לבלז'ץ.
המרכז לטניס בישראל - תל אביב
המרכז לטניס בישראל - תל אביב הוא אחד מ-14 המרכזים ברחבי הארץ של המרכז לטניס בישראל.
היסטוריה.
המרכז לטניס בישראל - תל אביב נפתח ב-3 באוגוסט 1991, באזור שכונת יד אליהו על מנת לסייע למשפחות דלות אמצעים בדרום תל אביב להעניק לילדיהן פעילות ספורטיבית גם אם אין ביכולתן לשלם עבורה.
המנהל הראשון של המרכז היה רון סטיל ואחריו שימשו בתפקיד גם רונן בגה, גיל אלרועי, רמי זליקוביץ', דני גלי, שעיה אזר וארז גביש. משנת 2007 המנהל הוא יגאל גיפש, יליד דונצק באוקראינה ובוגר אוניברסיטת ספורט במוסקבה, שעלה לארץ בשנת 1990.
הפעילות במרכז.
במרכז הטניס קיימים 14 מגרשים מוארים, קיר אימון, חדר כושר, חדר מאמנים, מזנון וחנות ספורט. המרכז מפעיל תוכניות טניס רבות לכל הגילאים: תוכנית לגני ילדים, תוכנית פיתוח מוטורי (גילאים 4-6), תוכנית מיני טניס (6-8), תוכניות טניס לגילאים 8-18, תוכנית תחרותית, חוגי טניס וקרדיו טניס למבוגרים. במרכז גם תוכנית למען הקהילה המיועדת לילדים בעלי צרכים מיוחדים.
במהלך השנים גדלו במרכז בת"א עשרות שחקנים ושחקניות שזכו בתארים של אלופי ישראל לנוער ובתחרויות ארציות רבות. הבולטים בהם הם שחר פאר, שהגיעה למקום ה-11 בעולם וגדלה במרכז מגיל 6 ועד 14 תחת הדרכתו של יגאל גיפש. גם שתי שחקניות נבחרת הפדרציה בעבר, אנה סמאשנובה וציפי אובזילר, התאמנו במשך מספר שנים במרכז.
בשנת 1995 התקיים הטורניר הבינלאומי הראשון לילדים במרכז בהשתתפות משלחת ממוסקבה ושנה לאחר מכן התחרות גדלה כאשר הגיעו שחקנים משבע מדינות של חבר העמים וממדינות אירופיות נוספות. לאור ההצלחה, בנובמבר 1997 קיבלה התחרות כבר סטטוס רשמי של Tennis Europe לגילאי 14 לבנים ולבנות המקנה דירוג בינלאומי לשחקנים. התחרות הייתה לזכרו של ראש הממשלה, יצחק רבין. שחקנים ישראלים רבים החלו את דרכם המקצוענית בתחרות האירופאית בת"א, ביניהם ניתן למנות את שחר פאר ודודי סלע שזכו בתחרות. שחקנים רבים מחו"ל גם כן שיחקו על המגרשים בת"א וחלקם מפאר היום את צמרת הטניס העולמית: מרקוס בגדטיס הקפריסאי, הרוסיות מריה קירילנקו, אליסה קלייבאנובה, ורה דושבינה ואקטרינה מקרובה, הרומניה מוניקה ניקולסקו והאוקראינית אולגה סבצ'וק.
מצר מטוצ'קין
מצר מטוצ'קין (ברוסית: Ма́точкин Шар) הוא מצר ים ברוסיה (במחוז ארכנגלסק) בין האיים סברני ויוז'ני של הארכיפלג נובאיה זֶמליה. המצר מקשר בין ים קארה שממזרח לו לבין ים ברנץ שמערבית לו.
רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא כ-600 מטרים, עומקו כ-12 מ' ואורכו כ-100 ק"מ.
המצר מכוסה קרח מרבית ימות השנה.
בסביבת המצר בוצעו בשנים 1963–1990 כ-39 ניסויים גרעיניים תת-קרקעיים.
צפונית לחלקו המערבי של המצר (בכֵּף סוּחוֹי נוֹס "Сухой Нос" שבאי סברני) נערך ב-30 באוקטובר 1961 הניסוי הראשון והיחיד בפצצת הצאר שהוטלה בגובה 10.5 ק"מ.
טור המספרים הטבעיים
טור המספרים הטבעיים הוא תוצאת החיבור של סדרת המספרים הטבעיים, מ-1 ועד אינסוף (formula_1). טור זה אינו מתכנס, ולכן אין לו סכום במובן הרגיל של המילה. מצד שני, ניתן בהנחות המתאימות להגיע לתוצאה המוזרה formula_2. חישוב זה מבוסס על שיטות סיכום המשתמשות בפונקציית זטא של רימן ובסיכום רמנוג'אן .
אף על פי שבמבט ראשון לא נראה שלסכום סדרת המספרים הטבעיים יהיה שימוש מעשי כלשהו, נעשה בו שימוש במספר תחומים מדעיים, כגון: אנליזה מרוכבת, תורת שדות קוונטית ותורת המיתרים. בתורת המיתר הבוזוני, למשל, שימוש בסכום זה מביא לתוצאה של קיומם של 26 ממדים למרחב (ממד זמן, ממד אורך ו־24 ממדים נוספים).
סיכום לא סטנדרטי.
טור המספרים הטבעיים מתבדר משום שהאיבר הכללי שלו אינו שואף לאפס. עם זאת, אפשר לטפל בו אם מרחיבים את מושג הסיכום של טורים, באופן הבא.
ההגדרה הסטנדרטית לסכום של הטור האינסופי formula_3 היא כגבול של סדרת הסכומים החלקיים formula_4, בתנאי שהגבול הזה קיים. באופן יותר פורמלי, אפשר להתבונן באוסף כל הסדרות הממשיות formula_5, שהוא מרחב וקטורי מעל הממשיים, ובתוכו בתת-המרחב V של הסדרות שהטורים שלהן מתכנסים. אופרטור הסיכום הוא פונקציונל ליניארי formula_6 המחזיר על הסדרה formula_7 את הסכום שלה, formula_8. אבל מדוע לעצור כאן? גם אם מכירים בכך שיש טורים שאי אפשר לסכם, אפשר לקוות שנצליח להרחיב את פונקציונל הסכום לתת-מרחבים גדולים יותר. בבעיה זו מטפלת תורת הסומביליות (שיטות סיכום; וע"ע סיכום צזארו).