אנה נובק נולדה במשפחה יהודית בשם הרשאני, בעיר דז', במחוז סומש בטרנסילבניה, תחת שלטון רומני וקיבלה בלידתה את השם העברי "זמרה". לאחר העברת השלטון על אזור מגוריה להונגריה, בעקבות תכתיב וינה, נשלחה זמרה, עם כל בני משפחתה, בשנת 1944, לאושוויץ. היא שרדה, אך הוריה ואחיה נספו בשואת יהודי צפון טרנסילבניה.
בסיום מלחמת העולם השנייה שבה זמרה לרומניה ללא משפחתה. ב-1950 החלה לכתוב מחזות, תחת שם העט אנה נובק ובתמיכתם של טודור ארגזי, קמיל פטרסקו ומיכאיל סדוביאנו זכתה להצלחה. לאחר עלייתו לשלטון של ניקולאה צ'אושסקו ספגה ביקורת על התקפות כנגדו במחזותיה, ובשנת 1966 היא סולקה מאיחוד הסופרים הרומני. היא עברה להונגריה, משם למערב ברלין, בה פגשה את גינטר גראס ולבסוף התיישבה בצרפת. בצרפת נועדה, בתיווכה של סימון דה בובואר, עם ז'אן-פול סארטר שהתפעל מכתיבתה בנושא השואה.
בצרפת פרסמה מחזות נוספים וחלקם זכו להצלחה, אולם בהדרגה עברה לכתיבת פרוזה ופרסמה חמישה רומנים.
היומן.
בגיל 11, בהיותה בסנטוריום לחולי שחפת, החלה לנהל יומן אישי. היא המשיכה לנהל את יומנה גם במחנות ושמרה אותו עד לאחר המלחמה. בעזרת היומן אנה נובק שחזרה את תקופת המחנות בספר שנכתב בהונגרית, בשם A téboly hétköznapjai ופורסם בהונגריה בשנת 1966. שנה לאחר מכן פורסם בגרמנית בשם Die schönen Tage meiner Jugend (היפים בימי נעורי) וכעבור שנה נוספת הופיע בצרפתית בשם Les beaux jours de ma jeunesse. ב-1970 הופיע הספר באיטלקית בשם I giorni della mia giovinezza ובהולנדית בשם De mooie dagen van mijn jeugd. תרגום לאנגלית בשם The Beautiful Days of My Youth: My Six Months In Auschwitz and Plaszow יצא לאור בארצות הברית ב-1997 ולבסוף גם במולדתה, ברומניה, הופיע תרגום לרומנית, בשם Cele mai frumoase zile ale tinereţii mele, בשנת 2004. בגרמנית פורסם תרגום חדש ב-2009.
אנה נובק כונתה "אנה פרנק הרומניה", אך כינוי זה לא היה מוצדק משום שהיומן של אנה פרנק מסתיים עם שליחתה למחנות בעוד שיומנה של אנה נובק מתעד את דרכה אל אושוויץ ושהותה במחנות.
יצירותיה.
מחזות.
"Match à la une", L'Avant-Scène Théâtre, 568, 1975
ספרים אחרים.
J'avais quatorze ans à Auschwitz; franciára ford. Jean Pervulesco; Presses de la Renaissance, Paris, 1982
Les Beaux Jours de ma jeunesse" (הימים היפים של נעורי) - היומן ממחנה הריכוז בתרגום המחברת מהונגרית לצרפתית
קישורים חיצוניים.
Romániai Magyar Irodalmi Lexikon I.-IV. kötet (A-R)
a Kriterion Könyvkiadó (Bukarest) és az Erdélyi Múzeum-Egyesület (Kolozsvár
דייויד אבולעפיה
שירות השידור הבריטי
אנה נובאק
הבי בי סי
ארנאלדו ניסקייר
אינברסיה
אינברסיה (גאומטריה)
אינברסיה מרינית
הלורד הראשון של האדמירליות
הלורד הראשון של האדמירליות (באנגלית: First Lord of the Admiralty) היה תפקיד מיניסטריאלי בבריטניה. הלורד הראשון של האדמירליות עמד בראש מועצת הלורדים האדמירלים (Lords Commissioners of the Admiralty), שהייתה הגוף שפיקד על הצי הבריטי. בתהליך שהחל במאה ה-17 קיבלה מועצת הלורדים האדמירלים את תפקידיו ההיסטוריים של "הלורד האדמירל העליון" (Lord High Admiral), המפקד על הצי הבריטי מאז המאה ה-15. מאז המאה ה-18 לא שימש אף אדם בתפקיד "הלורד האדמירל העליון", וסמכויותיו נותרו בידי המועצה, שבראשה עמד הלורד הראשון של הימייה.
מועצת הלורדים האדמירלים הייתה מורכבת מאזרח, חבר קבינט, שכונה "הלורד הראשון של האדמירליות", ומתחתיו מועצה המורכבת מקצינים משרתים, ופוליטיקאים, כאשר הרוב במועצה תמיד הורכב מקצינים מקצועיים. הסמכות המקצועית העליונה כונתה "הלורד הימי הראשון" (First Sea Lord). ב-1911 מונה לתפקיד הלורד הראשון של האדמירליות וינסטון צ'רצ'יל ושימש בו במלחמת העולם הראשונה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, מונה שוב לתפקיד זה.
מועצת הלורדים האדמירלים בוטלה, וסמכויותיה ניתנו למשרד ההגנה הבריטי ב-1964. מוסד "הלורד האדמירל העליון" מוזג עם כס המלוכה, ומוסד "הלורד הראשון של האדמירליות" בוטל. "הלורד הימי הראשון" ותפקידים דומים לו במועצה, שמרו על תואריהם, והם כיום תארים לקצינים בכירים בצי הבריטי.
הטבלה לנצרות
אלכסנדר גלאסברג
אמי (חברה)
אמי (Emmi AG) היא חברה שווייצרית לעיבוד חלב ולייצור מוצרי חלב שבסיסה בלוצרן שבשווייץ. החברה מעסיקה כ-9,000 עובדים באירופה ובאמריקה הצפונית. מניות החברה רשומות למסחר בבורסה לניירות ערך בציריך (SIX Swiss Exchange).
בשנת 2005 רכשה אמי את החברה האיטלקית המתמחה במוצרי יוגורט Trentinalatte SpA.
בעבר החזיקה חברת תנובה בזיכיון לייצר מוצרי יוגורט תחת המותג אמי, אולם שותפות זו נפסקה בעקבות ההסכם של תנובה עם חברת יופלה.
סאמוקוב
דב ברכאן
דב ברכאן (24 בספטמבר 1898 – 9 ביולי 1948) היה ראש המועצה המקומית של עפולה בשנים 1940–1942.
חייו.
דב ברכאן נולד למשפחת סוחרים אמידים בביאליסטוק שבפולין (אז בתחומי האימפריה הרוסית) בשנת 1898. בשנת 1916 החל ללמוד רפואה, ובשנת 1921 סיים את לימודיו. בזמן המהפכה הרוסית 1917 שירת במחנה המהפכנים בתור רופא.
עלה לארץ ישראל בשנת 1922 ועבד בהנהלה הציונית במחלקה לפיתוח קרקעות. בשנת 1923 עבר לגור בכפר ילדים ושימש כבא-כח חברת קהילת ציון אמריקאית לבניית מושב בלפוריה, שהוחל בהקמתו בשנת 1922. בשנת 1925, כאשר העיר עפולה החלה להיבנות על ידי החברה, היה דב ברכאן נציגה במקום ופיקח על פעולות הבניה. בינואר 1940 נבחר כראש העיר עפולה (בתוארו אז נשיא המועצה המקומית). בשנת 1941 הוקם ביוזמתו בנין המועצה המקומית. דב ברכאן ארגן מחדש את חובות המועצה, למשרדי המועצה, חתם חוזה עם חברת מקורות להספקת מים לתושבים, יזם נטיעת גנים ציבוריים וסלילת כבישים פנימיים. בעת מלחמת העולם השנייה היה דב ברכאן פעיל בגיוס מתנדבים לצבא הבריטי. בשנת 1942 פרש מכהונתו והתנדב בעצמו, על אף גילו, לצבא הבריטי, שירת בחיל ההנדסה והוצב בסוריה ובמצרים.
במאי 1943 שוחרר דב ברכאן מן הצבא מחמת מצב בריאותו. בשובו לעפולה נבחר לוועדה המוניציפלית של מועצת פועלי עפולה.
בשנות חייו האחרונות הורע מצב בריאותו והוא הוטס לניתוח בסטוקהולם. בשובו לארץ אושפז בבית החולים הדסה הר הצופים במשך שנה ונפטר בימי המצור על ירושלים ב-ב' בתמוז תש"ח, 9 ביולי 1948.
הלורד הראשון של הימיה
בוטבגרד
בּוֹטֶבְגְרָד (בבולגרית: Ботевград ) היא עיר בדרום מערב בולגריה בשטח מחוז סופיה, השוכנת 45 ק"מ מהבירה סופיה, בתוך עמק הנושא את שמה ומצוי במורדות המזרחיים של הרי הבלקן.
היסטוריה.
תחילת ההתיישבות האנושית המאורגנת במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית, כאשר בסמוך לעיר המודרנית הוקם יישוב בשם זֶלִין. בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה הוקמה במקום מצודה בשם אורביץ'. בסוף המאה ה-14 לאחר כיבוש האזור בידי האימפריה העות'מאנית הוקם בסמיכות לשרידי המצודה כפר בשם סאמינדז'ייטו שהתפתח לעיר המודרנית. ב-1866 שינו העות'מאנים את שם היישוב לאוֹרְחַנְיֶה לכבודו של הסולטאן הקדום אורהן הראשון. העיר שוחררה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) והפכה חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. ב-1934 שונה שמה לבוטבגרד לזכרו של חריסטו בוטב המשורר והמהפכן הבולגרי הנודע. בעיר נולד הכדורגלן מאריאן חריסטוב.
כלכלה ודמוגרפיה.
באזור מצויים מפעלים למוצרי פלסטיק, עיבוד עץ, מתכת וכן מפעלי טקסטיל. בשטח הרשות המקומית קיימת חקלאות שלחין המתבססת על שפע מקורות המים בסביבה. עיקר הגידולים הם ירקות וענבי יין. התחבורה לעיר וממנה מתבצעת באמצעות אוטובוסים. תחנת הרכבת הקרובה מצויה 30 ק"מ מהעיר ונמל התעופה הקרוב מרוחק 50 ק"מ ממנה. אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת קיטון טבעית (ילודה לעומת תמותה) וגם במגמת הגירה שלילית.
אקלים.
בעיר שורר אקלים ממוזג מתון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11oc, כשערכי הקיצון הממוצעים נעים ממינוס 1oc בינואר ועד 21oc ביולי. כמות המשקעים הממוצעת עומדת על 746 מ"מ בשנה.
רפאל קרסו
ז'אן פול סרטר
צבי יחזקאל מיכלזאהן
צבי יחזקאל מיכלזון
יהודה פינצ'ובר
משולם יהודה פינצ'ובר (נולד בי"א בתשרי ה'תשי"ד, 20 בספטמבר 1953) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס למתמטיקה בפקולטה למתמטיקה בטכניון. מחקריו עוסקים במשוואות דיפרנציאליות חלקיות.
אודות.
נולד בחיפה, בן לאסתר (לבית פרנקל) ואליעזר פינצ'ובר, מורה ומחנך. אחותו היא רות הכהן-פינצ'ובר. את לימודיו עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה בשנת 1977, שני ב-1980 ודוקטורט ב-1986. משנת 1986 עד שנת 1988 שהה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1988 החל ללמד בטכניון, בשנת 1998 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2007 לפרופסור מן המניין בפקולטה למתמטיקה.
הוא נשוי לאיריס ומתגורר בחיפה.
צבי יחזקאל מיכלזאן
הום דיפו
הום דיפו (באנגלית: The Home Depot) היא רשת קמעונאות אמריקאית המתמחה בכלי בית וגינון ובחומרי בניין. היא מפעילה 2,193 חנויות בארצות הברית, קנדה, מקסיקו וסין. הום דיפו היא רשת הקמעונות הרביעית בגודלה (לפי הכנסות) בארצות הברית והגדולה ביותר בתחום התמחותה (מקדימה את Lowe's).
החברה נוסדה בשנת 1978 על ידי ארתור בלאנק, ברני מרקוס, רון בריל ופאט פראח. ב-1979 נפתחו בעיר אטלנטה שתי החנויות הראשונות. המכירות צמחו במהירות וב-1981 נפתחו בפלורידה 4 חנויות עם היקף מכירות של 50 מיליון דולר. ב-1986 המכירות הגיעו למיליארד דולר ובשנת 2009 הסתכמו הכנסות החברה בכ-71.3 מיליארד דולר.