חוסה פ. פרומיס מטעם "AllMusic", כינה את השיר כ"אחד מרגעי השיא הזכורים ביותר ב-"Mi Tierra"".
רשימת השמעה.
גרסאות מקוריות
משחה
מִשְׁחָה היא תכשיר סמיך רפוּאי או קוסמֵטי המשמש למריחה על העור. על פי מילון אבן-שושן, משחה היא "חומר סמיך ושמן שמושחים אותו על דבר-מה". יש העושים שימוש במשחה למריחה על קרומים ריריים, כגון: הנרתיק או פי הטבעת, או לשימושים היגייניים, כגון: משחת שיניים. משחות עשויות להיחשב כמוצרי רוקחות כיוון שאפילו משחות קוסמטיות מבוססות על טכניקות שפותחו על ידי מדעי הרוקחות ומשחות לא-רפואיות עוברות שימוש נרחב על מגוון של מצבי עור. הדרך המקובלת לאמוד כמויות שימוש במשחה לטיפול מתבצעת דרך יחידת המידה "FTU - Unit Fingertip", דהיינו הכוונה לכמות התכשיר הנסחטת משפופרת באופן המכסה את קצה אצבעו של אדם מבוגר.
שימושים.
משחה משתייכת לשני תחומים והם הקוסמטיקה והרפואה והם מופצים כרפואיים בבתי מרקחת והשאר המשתייכים לכולם הקוסמטיקה מופצים לקהל הרחב.
השימושים של המשחות רבות מאוד והם:
הרכב.
המשחה מכילה אמולסיות של שמן ומים והם מסווגים לשני סוגים והם:
הסוג הנפוץ והמועדף לשימוש הצרכן ולקהל הרחב הוא הסוג המשויך למשחות בהרכב שמן בתוך מים מאחר שהם נוחות ונפוצות יותר בעולם הקוסמטיקה ונשטפות בקלות על ידי שטיפה במים.
הסוג הפחות נפוץ בוא המשחות בהרכב מים בתוך שמן שקשות יותר לצריכה ולשימוש על ידי הצרכן, משחות אלו הן משחות הידרופוביות ומשתחררות בקלות לעומת המשחות בהרכב השמן בתוך מים.
משחות מסוג מים בתוך שמן נפוצות פחות לשימוש קוסמטי אך לחות יותר ומספקות מחסום שמנוני אשר מפחית את אובדן המים משכבת הקרנית.
מדחות מכילות ארבעה מרכיבים עיקריים: מים, שמן, אמולסיפירן וחומר מסמיך. שאר המרכיבים הנלווים ולא העיקריים ליצירת המשחה: פרפין נוזלי, פרפין קשה, שעווה, גליצרין ופרופיל פארבן.
ישנם סוגי קרמים רבים אשר משתנים לרוב בשל הרכב החומרים והם:
האמולסיה היא משתייכת להרכב המשחות מים בתוך השמן אשר שונה מהסוג מהרכב המשחות בשמן בתוך המים בכך שההיא נעלמת במהירות וכמעט לא ניתן לראותה.
סיבת השם שלה בתור "משחה קרה" נובע מהסיבה שההרגשה הקרה מתרחשת בזמן חדירת הקרם לעור.
היסטוריה.
המשחה עתיקה מאוד כאשר החומרים שבעזרתם מייצרים אותה הם מלפני כ-2000 שנים.
המשחה הקרה מיועדת ומשומשת למען טיפולי עור (לרוב בשפתיים ובפנים) וגם כאמצעי גילוח ולהסרת איפור מהפנים.
ההיסטוריה של המשחה הקרה התחילה ע"פ שיעורו של גורג' ויליאם על ידי גאלן היווני ב-1857 ותאוריה זו מבוססת על ציטוט מן ספרו "הפורמולה המודרנית למשחה קרה היא על פי הנראה, שונה ממה שרואים אצל גלאן וניתן לראות זאת על ידי האיכות והרכיבים" (אומנות התמרוקים, עמוד 203).
Fragile Things
יאסיד
יאסיד (בערבית: ياصيد, בתעתיק מדויק: יאציד) היא עיירה פלסטינית בנפת שכם בצפון יהודה ושומרון, הנמצאת כ-15 ק"מ צפונית-מזרחית לשכם. על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), אוכלוסיית העיירה מנתה כ-2,291 תושבים בשנת 2006. הכפר גובל בוואדי אל פארעה ממזרח, בסיריס מצפון, בית אימרין וג'בע ממערב, וטלוזה ועסירה א-שמאלייה מדרום.
בכפר נמצאו חרסים מן תקופות הברזל,הפרסית הרומית, הביזנטית, המוסלמית וימי הביניים. העיירה מזוהה עם היישוב העתיק יצת, המוזכר בחרסי שומרון כיישוב בשומרון, ובכתובת רחוב כיישוב ב"תחום סבסטיה".
במאה ה-16 התקיימו בכפר 47 משקי בית – כולם של מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מיסים על חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, כוורות ועזים, בנוסף על הכנסות מזדמנות. בסך הכל שילמו תושבי הכפר כ-7,340 אקצ'ות. במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882, תואר יאסיד כ"כפר בגודל בינוני על כף, עם כמה עצים."
במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל בשנת 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, מנתה אוכלוסיית יסיד 308 מוסלמים. מספר זה גדל במפקד 1931 ל-372 איש (369 מוסלמים ושלושה נוצרים) שהתגוררו ב-67 בתים. בסקר הכפרים של 1945 התגוררו ביסיד 480 מוסלמים ואילו שטח הכפר עמד על כ-9,222 דונם. מתוך שטח זה 860 דונם שימשו למטעים וקרקע להשקיה, 4,040 לדגנים, ואילו 43 דונם סווגו כשטחים בנויים.
בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה 714 נפשות.
עם כיבוש הכפר במלחמת ששת הימים ב-1967, התגוררו בכפר כ-816 איש.
מאז הסכמי אוסלו כל האדמות ביאסיד מסווגות כשטח A.
ההשבעה הראשונה של חסן רוחאני
קריסטינה קונה
קריסטינה ווסיל קונה (באלבנית: Kristina dhe Vasil Kona) הם זוג מאלבניה שהוכרו כחסידי אומות העולם לאחר שהצילו משפחה יהודית בתקופת השואה בטירנה, בירת אלבניה.
קריסטינה (1 בינואר 1914 - 20 ביולי 2003) ווסיל (1 בינואר 1905 - 10 באוקטובר 1985) החביאו בין מרץ לנובמבר 1944 את משפחת ארדיטי, זוג הורים ושתי בנותיהן התינוקות, בתקופת מלחמת העולם השנייה באלבניה.
קורות חיים.
קריסטינה נולדה בשנת 1914 בטירנה, אלבניה והתחתנה בגיל 18 עם וסיל קונה. בני הזוג היו חברים טובים של מויס וסטלה ארדיטי.
לקריסטינה ווסיל נולדו שני בנים, ג'וג'י (Xhoxhi) ואנדון (Andon) קונה. ג'וג'י נולד ב-23 בפברואר 1932, ואנדון נולד ב-8 בספטמבר 1935.
בעלה של קריסטינה, וסיל, נפטר באלבניה ב-1985.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים.
כאשר הגרמנים פלשו לאלבניה ב-1943, קריסטינה ובעלה וסיל הציעו למשפחת ארדיטי (Arditi), שהיו חבריהם ושכניהם, להתחבא בביתם.
מויס (משה) ארדיטי היה חבר של וסיל קונה שנים רבות לפני המלחמה. שניהם חיו בטירנה והמשפחות שלהם היו מאוד קרובות. משפחתו של מויס, משפחת ארדיטי, כללה אותו, את אשתו סטלה, ואת שתי בנותיהם - סילביה (נולדה ב-1942) ואלנה (נולדה ב-1943). כאשר הגרמנים פלשו לאלבניה בספטמבר 1943, משפחת קונה מיד הציעה למשפחת ארדיטי לבוא ולהסתתר בביתם. למרות הצעתה של משפחת קונה, בני משפחת ארדיטי - מויס, סטלה, שתי בנותיהם ואמה של סטלה, פרנצ'סקה - לא רצו לעזוב את ביתם.
במרץ 1944, כשהחיפושים אחר יהודים ברחבי אלבניה הפכו תכופים יותר, בני משפחת ארדיטי הבינו שיהיה חכם יותר לעבור לבית משפחת קונה על מנת לשמור על ביטחונם. וסיל וקריסטינה הכינו שני חדרים כמסתור עבור משפחת ארדיטי, והם התחבאו בבית משפחת קונה בטירנה עד שהמלחמה הסתיימה באלבניה, ב-29 בנובמבר 1944.
באוקטובר 1944, משפחת ארדיטי גילו על גורלם הנורא של בני משפחתם שגרו בעיר שקודרה (Shkodra). אמו של מויס, אחותו ושלושת אחיו נשלחו לעיר פרישטינה (Prishtina) שבקוסובו, ומשם הם נשלחו למחנה השמדה, בו נרצחו. זו הייתה, ככל הנראה, המשפחת היהודית האלבנית היחידה שלא שרדה את השואה.
אחרי המלחמה, אביו של מויס חזר לטירנה מצולק ממראות המלחמה ונפטר זמן קצר לאחר מכן.
לאחר המלחמה.
בני משפחת קונה ומשפחת ארדיטי נשארו חברים טובים גם אחרי המלחמה. אלנה ארדיטי (בתם של מויס וסטלה) התחתנה עם ג'וג'י קונה, וב-1992, כ-7 שנים לאחר מותו של וסיל קונה, הם עלו לארץ יחד עם קריסטינה וילדיהם.
עלייה לארץ.
בשנת 1992, ג'וג'י קונה ואשתו אלנה ארדיטי עלו לארץ יחד עם ילדיהם ועם קריסטינה, אמו של ג'וג'י. מכיוון שאלנה הייתה יהודיה, היא, בעלה ג'וג'י, וילדיהם קיבלו אזרחות ישראלית באופן מיידי, אבל קריסטינה קיבלה רק ויזת תיירות לשלושה חודשים. בשל מעמדה המיוחד כחסידת אומות עולם ולאור פעילותה להצלת משפחת ארדיטי בזמן השואה, זמן קצר לאחר העלייה לארץ קיבלה קריסטינה אזרחות ישראלית. קריסטינה חיה בארץ, בכרמיאל, ממרץ 1992 ועד מותה ב-2003.
הכרה והנצחה.
קריסטינה הוכרה על ידי "יד ושם" כחסידת אומות העולם ב-31 במרץ 1993. הטקס התקיים תל אביב ושמם של קריסטינה ובעלה וסיל נחקק בקיר הכבוד ביד ושם, ירושלים.
במסגרת מיזם "חסיד אחרון" (מיזם של "יד ושם" שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) נחקר גם סיפורה של קריסטינה.
ב-8 באפריל 2021, יום הזיכרון לשואה ולגבורה, התקיים טקס לזכרה בכרמיאל, במעמד סגנית ומ"מ ראש עיריית כרמיאל דאז הגב' טניה מזרסקי ושגריר אלבניה בישראל Dr. Bardhyl Canaj.
אנה בלפר כהן
.mr היא סיומת האינטרנט במאוריטניה. לאתרים ממשלתיים במאוריטניה יש את הסיומת .gov.mr.
סיומת אינטרנט זו הומצאה בשנת 1996.
.fj היא סיומת האינטרנט של פיג'י. סיום אינטרנט זו נוצרה בשנת 1992 ונכון ל-2021, מנוהלת על ידי שירותי ה-IT של אוניברסיטת דרום האוקיינוס השקט.
אוניברסיטת דרום האוקיאנוס השקט
היאם קבלאן
היאם מוסטפא-קבלאן היא משוררת וסופרת דרוזית ערבייה-ישראלית; מורה בגמלאות.
ביוגרפיה.
נולדה בעוספיה, שם למדה בבית הספר היסודי. את לימודיה בתיכון עשתה בנצרת, שם למדה בבית הספר לאחיות הפרנציסקניות. היא בוגרת אוניברסיטת חיפה בחוג להיסטוריה כללית, בוגרת המכללה הערבית לחינוך בשפה וספרות ערבית, וחינוך רגיל וחינוך מיוחד. גרה בדלית אל כרמל, שם עבדה כמורה לערבית.
חברה באגודת הסופרים הערבים. חברה באיגוד הסופרים הערבים והיהודים ובעמותה לקידום האישה הערבייה בישראל. כותבת בעיתונות ברחבי העולם הערבי. כתבה טור קבוע, "Ala ajnihat al-rish" ("על כנפי נוצה"), בא-סנארה.
הוציאה לאור שבעה ספרי שירה והשתתפה בפסטיבלים רבים לשירה בישראל ומחוצה לה. שיריה תורגמו לאנגלית ולעברית.
בנוסף, היא ציירת אשר הציגה בשנת 2015 תערוכת יחיד בבית האומנים בתל אביב. כאמנית, קבלאן נוהגת להתמקד בדמותה של האישה, וכאישה דרוזית היא מנסה להעביר תחושותיה של אישה שחיה בחברה שמרנית סגורה. חברה שמקדשת את האישה ומנסה לגונן ולהגן עליה בזה שהיא מבודדת אותה מכל מה שמתרחש בעולם סביבה.
יעל רון
יעל רון בן-משה
Waltz 2 (XO)