בשנות השישים הייתה חברה באנסמבל תיאטרון זווית. ב-1965 הופיעה בהצגה "מי יציל את הפלח" בבימת השחקנים - תיאטרון שהיה מסונף להבימה. בראשית 1966 שיחקה ב"הבימה" לראשונה, כשגילמה את גברת סורברי, אשת הקברן, במחזמר "אוליבר" שהתבסס על "אוליבר טוויסט". בנוסף, שיחקה במועדון צוותא באותה תקופה. בשנים הבאות היא המשיכה להופיע בשלושת המוסדות. באוקטובר 1968 גילמה את רות במחזה "הצילו" שהועלה בידי תיאטרון קליבן ונאסר על ידי הצנזורה לאחר שלוש הופעות. ב-1971 הופיעה ב"בית ברנרדה אלבה" בהפקת תיאטרון החאן; ב-2001 השתתפה בהצגה שוב, במהלך הרצתה על ידי הבימה. ב-1972 שיחקה את הברונית ב"השפן לשלטון" של ברוך ברקין, שהועלה בתיאטרון המרתף. היא השתתפה בעשרות הצגות לאורך השנים.
גלר שיחקה את גברת פירס בשתי ההפקות של "גבירתי הנאווה", ב-1969 עם רבקה רז, וב-1986 עם ריטה.
ב-2010 זכתה גלר בפרס הבמה לילדים ונוער לשחקנית הראשית הטובה ביותר על השתתפותה ב"דור 3.5" של תיאטרון הנפש.
ב-2017 זכתה גלר בפרס מפעל חיים מטעם אמ"י.
על המסך.
בנוסף לקריירה שלה על הבמה, הרבתה גלר לשחק בקולנוע ובטלוויזיה: היא הופיעה בסרטו של ג'ורג' עובדיה "רחוב 60" מ-1976, בסרטו של מנחם גולן "מבצע יונתן" מ-1977, שיחקה בסרטיו של דניאל וקסמן "טרנזיט" משנת 1979 ו"חמסין" מ-1982". שיחקה בסרטו של עקיבא טבת "עתליה" לצד מיכל בת אדם משנת 1984, בסרט הטלוויזיה "משחקים בחורף" בהפקת הערוץ הראשון משנת 1988, בסרט "אבא גנוב 2" משנת 1989, בסרט "זמן אמת" בכיכובו של אסי דיין משנת 1991, בסרט "מיתה טובה" משנת 2014 ובסרט "דרייבר" משנת 2017. בטלוויזיה שיחקה בסדרות רבות, ביניהן: "משפט קסטנר" מ-1994, ב"זבנג!", "מלך של קבצנים", "בוקר טוב אדון פידלמן", "סברי מרנן", "איצ'ה", "שתיקת הצופרים", "רמזור", "בנות הזהב", "סרוגים", "המיוחדת", "פצועים בראש", "שטיסל", "חטופים", "לאהוב את אנה", "בלתי הפיך", "יום האם", "עמק תפארת", "חברות" ו"לצבי יש בעיה".
חצר דיסקין
חצר דיסקין הוא מתחם יהודי ברחוב הסאריה סמוך לשוק הכותנה ברובע המוסלמי שבעיר העתיקה בירושלים.
היסטוריה.
ב-10 ביולי 1877, כ"ט בתמוז ה'תרל"ז, עלה לארץ ישראל המהרי"ל דיסקין עם אשתו הרבנית שרה סוניה והגיעו לירושלים. הוא רכש מתחם ובו מבנה בן שלוש קומות, והתגורר בקומה העליונה, הפונה מזרחה להר הבית. י"א ויס מתאר כי המהרי"ל דיסקין ראה חשיבות בכך שחלונות דירתו יפנו לכיוון הר הבית, והקפיד להביט מהם להר הבית לפחות פעם בשלושים יום.
הרב דיסקין שילם לבעלי המתחם הערבים, מפרעה על חלק מהסכום שנקבע כמחיר הבית, ונשאר חייב להם 1,000 נפוליון זהב. כאשר התקרב זמן פרעון שאר הסכום, לא היה באפשרותו לשלם, ולפי החוק העות'מאני, במצב זה היה אמור להיות מושלך לבית האסורים. ידידיו פנו למשה ויטנברג, שהסכים לשלם את יתרת החוב. המתחם עבר לבעלות ויטנברג, אשר תרם אותו להקדש עבור בית יתומים ומוסדות תורה וחסד. בשנת ה'תרנ"ט (1899), לאחר פטירתו של משה ויטנברג, עברה הבעלות על המתחם ל"הקדש עזבון ויטנברג".
בפרעות תרפ"ט (1929) נטשו היהודים תושבי הרובע המוסלמי. בסקר שערך "ועד הקהילה" בירושלים בשנת תרצ"ב (1932), נכתב: .
לאחר הכיבוש הירדני בשנת ה'תש"ח (1948), השתכנו במתחם ערבים.
האחריות על המקום הועברה ל"אפוטרופוס הירדני על נכסי אויב" של ממלכת ירדן והדיירים שילמו לו דמי שכירות.
במתחם נותר שקע מזוזה במשקוף הכניסה.
בשנת ה'תשכ"ז (1967) לאחר מלחמת ששת הימים, עברה האחריות המשפטית על חצר דיסקין מ"האפוטרופוס הירדני על נכסי אויב" לידי האפוטרופוס הכללי של מדינת ישראל. בעלות האפוטרופוסים של "עזבון הקדש ויטנברג" על האתר הוכרה, והערבים ששכנו בו הוצאו ממנו.
כיום מתגוררות במתחם משפחות יהודיות אחדות.
אתרים במתחם.
בית היתומים.
הרב דיסקין מצא בירושלים יתומים "חובקי אשפתות ... ערומים ויחפים" והוא לקח על עצמו לסייע להם. הוא פרסם קריאה ליתומים לבוא אליו, ובאותו יום נאספו ארבעים וחמישה מהם. הוא שכר עבורם מבנים בעיר העתיקה וגייס עבורם כספים מהכוללים האחרים ומתורמים בעולם. מלבד היתומים נאספו למוסד שהקים גם ילדים שהוריהם לא היו מעוניינים להמשיך לגדלם, אך ביקשו להעניק להם חינוך מסורתי ולמנוע את העברתם לחוגי המיסיון הנוצרי. מלבד אוכל, הלבשה וחינוך שניתן לילדים, שכר המוסד גם בעלי מלאכה, שלימדו את הילדים מקצוע. סמוך לפטירתו של מהרי"ל דיסקין, בשנת ה'תרנ"ח (1898) שהו במוסד כתשעים ילדים. לאחר הפטירה המשיך בנו, הרב יצחק ירוחם דיסקין, לנהל את בית היתומים. מספרם הגיע ל-300 ובית היתומים התנהל במקום במשך 15 שנה.
ישיבת אהל משה.
בשנת תרע"ד (1914) הוקמה בחצר ישיבת אהל משה על ידי רבי ישעיה אורנשטיין ובנו רבי יעקב. הישיבה נוסדה בעקבות הדוחק הכלכלי של תלמידי חכמים ואברכים אשכנזים בישיבות ירושלים. בישיבה זו קיבלו תמיכה חודשית בסך שני נפוליון לחודש לעומת הסכום שניתן בשאר הישיבות - חצי נפוליון לחודש.
בית כנסת העגונה.
מול ישיבת אהל משה, בחצר הסמוכה, שכן "בית כנסת העגונה", שהוקם מעיזבונה של יהודייה עגונה שהתגוררה בעיר העתיקה. הסופר א"ר מלאכי כותב כי ברחוב הסאריה בשנות ה-60 של המאה ה-19 היה:
"חצר העגונה" הוקדשה לכולל ורשה, ובחצר פעל בית כנסת של חסידי צ'ורטקוב. ממלחמת העולם הראשונה עד שנת ה'תרפ"ב פעל במקום בית כנסת של חסידי ברסלב. בשנת 1927 (ה'תרפ"ז) נפגע בית הכנסת ברעידת אדמה עזה שפקדה את ירושלים, והקיר הצפוני (בצד הכניסה) נחרב. בית הכנסת שוקם על ידי חסידי ברסלב בשנת ה'תרצ"א הוקם במקום כולל לחסידי ברסלב. הכולל הפסיק לפעול במאורעות תרצ"ו, וערבים נכנסו לגור בו.
במפקד שערך ועד קהילת ירושלים בשנת ה'תרצ"ב (1932), על מצב הרכוש היהודי בעיר העתיקה לאחר פרעות תרפ"ט, נמצאת התייחסות ל"בית הכנסת העגונה": "חצר עיזבון העגונה, שיכת לכולל ורשה: 6 חדרים, בית הכנסת עזוב ושדוד".
החלטה 340 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 340 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות התקבלה ב-25 באוקטובר 1973, 19 ימים לאחר פרוץ מלחמת יום הכיפורים.
ההחלטה הועברה לאחר שמועצת הביטחון התבשרה על הכישלון של החלטות 338 ו-339 שלה לסיום הלחימה.
במסגרת ההחלטה, מועצת הביטחון דרשה מהצדדים הלוחמים להכריז על הפסקת אש באופן מיידי ולחזור לעמדות שנשלטו על ידם ב-22 באוקטובר 1973. המועצה גם:
ההחלטה התקבלה ברוב של 14 קולות בעד, באין מתנגדים. סין לא הצביעה או נמנעה באופן רשמי.
החלטה 340
Most Nights Tour
Most Nights Tour הוא סיבוב הופעות של הלהקה פאן, התומך באלבום האולפן השני של הלהקה, Some Nights. סיבוב ההופעות החל ב-6 ביולי 2013 בטורונטו שבקנדה, וצפוי להסתיים ב-14 באוקטובר 2013 במקסיקו סיטי שבמקסיקו.
פריטין
פֶריטין (Ferritin) הוא חלבון תוך-תאי שמצוי ביצורים שונים וקושר ברזל ומשחררו בכמות מבוקרת. כמות הפריטין שקיימת מצביעה על כמות הברזל שמאוחסן. החלבון מיוצר על ידי רוב היצורים החיים, ובהם אצות, חיידקים, פטריות צמחים ובעלי חיים. באדם הפריטין משמש כבופר לאיזון של הברזל, נגד כמות גבוהה או נמוכה של ברזל. ללא ברזל החלבון מכונה אפופריטין.
תפקיד.
הפריטין מהווה את המאחסן העיקרי של ברזל תוך-תאי הן באיקריוטים והן בפרוקריוטים, ומכאן נובעת חשיבותו העיקרית. החלבון שומר על הברזל בצורה מסיסה וזמינה שאינה רעילה לגוף, ובמצב יינון של Fe3+. הפריטין יכול לקשור צורות שונות של ברזל, ובהם Fe2+ וצורות שונות של ברזל עם חמצן. ללא קישור זה הברזל רעיל לגוף, ומעודד יצירה של רדיקלים חופשיים. נוסף על תפקידו כמאחסן של ברזל, הפריטין עוזר לנשיאה של ברזל למערכות שונות בגוף. כיוון שברזל הוא מינרל חשוב, פריטין נמצא גם בקונכיות של יצורים וכך מווסת את הכמות והמיקום של הברזל. קיימים מנגנונים המווסתים את ייצור הפריטין לפי כמות הברזל הזמינה. בנוסף, פריטין יכול לקשור מתכות נוספות, ובהן מנגן, אבץ, טרביום וקדמיום. אולם ריכוז גבוה של ברזל דוחק את המתכות האחרות החוצה.
תפקיד נוסף של הפריטין הוא מחזור של ברזל. מחזור זה קורה בייחוד באמצעות מאקרופאג'ים. בעת פירוק של כדוריות דם אדומות, הברזל נבלע על ידי המאקרופאג'ים, ורוב תכולתו נאגרת באמצעות פריטין. מחזור זה גם עוזר לפינוי הברזל מהדם, בגלל ריכוזו הגבוה יחסית של הברזל שמקשה על פינויו בדרכים אחרות.
נוסף על כך, לפריטין יש תפקידים חיוניים בתאים (Housekeeping gene), בעיקר באמצעות השחרור המבוקר של ברזל. בין היתר יש לו חשיבות באספקה של ברזל לציטוכרום, החשוב לצורך נשימה תאית, להמוגלובין החשוב לנשיאה של חמצן לרקמות שונות בגוף ולמיוגלובין שחשוב לתפקודם של שרירים. בתאים, הברזל נשמר באמצעות פריטין או המוסידרין (Hemosiderin).
לפריטין גם תפקיד במיטוכונדריה, שם יש לו פעילות פריאוקסידטיבית (ferroxidase) וכאוקסידורדוקטז (oxidoreductase) וכן לקשירה של מתכות. הוא משתתף בתהליכי חמצון-חיזור, בהעברה של ברזל דרך הממברנה ובהומאוסטזיס של ברזל. כמו כן, בחלמון הביצה של חלק מהחלזונות הרבה מהחלבון שנמצא בחלמון הוא פריטין ראשוני (primarily ferritin), חלבון שרצפו שונה מהחלבון הסומטי.
גנטיקה.