נולד בקרקוב. היה תלמידו של רבי יואל סירקיש (הב"ח). בצעירותו התמנה לדיין בעיר ורבו מינהו לראש ישיבה. לאחר שהחלו פרעות הקוזקים עזב ובשנת שצ"ו (1636) התמנה לאב"ד בקרמזיר שבמוראביה. בהמשך כיהן בפרוסניץ ובשנת ת"ח החל לכהן כרבה של ניקלשבורג והגלילות, עד לפטירתו. בכהונתו זו תיקן תקנות רבות ברחבי מוראביה בענייני הנהגת הקהילות וענייני מיסוי. בין תקנותיו הייתה תקנה למניעת הפקעת מחירי הדגים, שלא לקנות למשך תקופה דגים עד שיורידו את המחירים. עמד בראש האספה בדרז'ניץ בשנת תי"ט בה התייצב לטובת העניים והתנגד לראשי הקהילות והעשירים. כמו כן פעל בנושא התרת עגונות לאחר פרעות ת"ח ות"ט.
היה משיב גדול. אחת התשובות המפורסמות שלו היא בנוגע ל"דם יהודי אינו הפקר" - והצורך להשתתפות הקהילה בהוצאות על מנת להביא רוצחי יהודים על רקע לאומי ודתי לבית המשפט של המדינה, ואף להשתתף בהוצאות על מנת להשיג צדק מבית משפט כזה, אף על פי שזו "מסירה לערכאות". עמד בקשר מכתבים עם רבי יום טוב ליפמן הלר ("התוספות יום טוב"), רבי דוד הלוי סגל (בעל הט"ז, חברו ללימודים אצל הב"ח), רבי אהרן שמעון שפירא רבה של פראג ובוהמיה, ורבי יהושע העשיל ("המגיני שלמה").
רוב דברי תורתו אבדו בזמן הגירוש מווינה בשנת ת"ל (1670) או נשרפו בשריפה בניקלשבורג בשנת תע"ט (1719). ספרו החשוב הוא "צמח צדק", שו"ת על סדר השולחן ערוך.
את מקומו ברבנות ניקלשבורג מילא תלמידו וחתנו (בזיווג שני) רבי גרשון אשכנזי. לאחר מעברו של רבי גרשון לווינה, כיהן ברבנות ניקלשבורג בנו של רבי מנחם מנדל.
ש. טשרנא
מנחם מנדל דאליצקי
מנחם מענדל דאליצקי
מ.מ. דאליצקי
מ. מ. דאליצקי
מ&quot;מ דאליצקי
מ. מ. דוליצקי
מ.מ. דוליצקי
מ&quot;מ דוליצקי
Draw Something
Draw Something (תרגום חופשי לעברית: צייר משהו) היא אפליקציית משחק סלולרית למכשירי האייפון, אייפד ואנדרואיד.
משחקיות.
המשחק הוא מעין גרסה מקוונת ממוחשבת של משחק הלוח Pictionary כאשר על השחקן לבחור מילה או ביטוי אחד מבין שלושה אקראיים, לאחר מכן עליו לצייר את הביטוי או המילה שבחר באופן מספיק ברור, כאשר בסופו של דבר כל אחד בתורו צריך לנחש מה המילים או הביטויים הספציפיים אותם צייר השחקן האחר.
הגרסה החינמית של המשחק מגיעה עם קבוצה מוגבלת של צבעים. בכל פעם שמישהו מצליח לגלות מהו הציור שהשחקן צייר מקבלים נקודות אשר באמצעותם ניתן בהמשך לרכוש צבעים נוספים.
בגרסה החינמית והנפוצה של המשחק מוצגים לעיתים פרסומות. ניתן להסיר את הפרסומות תמורת תשלום.
העלייה והדעיכה בפופולריות המשחק.
המשחק הושק במהלך פברואר 2012 וכבר בחמשת השבועות הראשונים לאחר השקתו, הורידו את המשחק מעל ל-20 מיליון משתמשים. חמישים ימים לאחר השקתו, הורידו את המשחק מעל ל-50 מיליון משתמשים.
ב-21 במרץ 2012 המשחק וחברת Omgpop נרכשו על ידי מפתחת משחקי הרשת זינגה תמורת 180 מיליון דולרים.
זמן קצר לאחר רכישת המשחק והחברה המפתחת, Omgpop, הפופולריות של המשחק נעלמה כליל, והוא נחשב כיום לאופנה חולפת.
במהלך יוני 2012 רכשה רשת CBS את הזכויות להפיכת האפליקציה לתוכנית טלוויזיה.
אחד מהגורמים העיקריים שהובילו להצלחה העצומה של האפליקציה הייתה השיווק הוויראלי שלה שנבע מהעובדה שהמשחק מאפשר לשחקנים להיכנס למשחק באמצעות חשבון הפייסבוק (אופציה זו מאפשרת לשחק נגד יתר החברים בפייסבוק שהתקינו את המשחק) ובאופן זה ההתפשטות של האפליקציה התרחשה למעשה "מפה לאוזן" בזמן קצר יחסית.
לייפהיים
לייפהיים (בגרמנית: Leipheim) היא עיירה במחוז גינצבורג בבוואריה, גרמניה, על הדנובה, 5 ק"מ מערבית לגינצבורג, ו -17 ק"מ צפונית-מזרחית לאולם. הכפר ריידהיים והכפר וייסינגן הם מחוזות של לייפהיים. מאז 1993, לייפהיים היא עיר תאומה של העיר ההונגרית פוניוד (Fonyód).
היסטוריה.
בין השנים 1270–1373 הייתה לייפהיים בבעלות משפחתו של גאס פון גיסנברג (Güß von Güssenberg) שדאג להעניק לעיר זכויות שוק בשנת 1327 והרשאות לעיר בשנת 1330 בחסותו של לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1343 הועברה הבעלות על העיירה לרוזן וירטמברג. בשנת 1453 רכשה העיר הקיסרית החופשית אולם את העיר מהרוזן אולריך החמישי, רוזן וירטמברג, תמורת 23,000 גולדן. כאשר אולם הפכה לפרוטסטנטית בשנת 1531, לייפהיים הפכה לפרוטסטנטית.
במהלך מלחמת האיכרים הגרמנית בשנת 1525, כ-5,000 איכרים המכונים "לייפהיימר" (מילולית: חבורת לייפהיים) התכנסו ליד לייפהיים כדי לקום נגד העיר אולם והובסו לאחר מכן על ידי צבא הברית השוואבית. בשנת 1803, במהלך איחוד גרמניה שחל עם המלחמות הנפוליאוניות, העיר שולבה בבוואריה. לייפהיים הייתה אחת הנכסים הבודדים של העיר הקיסרית החופשית אולם שנותרה בווארית לאחר 1810, כאשר בוואריה נאלצה להעביר שטחים מסוימים חזרה לווירטמברג. במהלך הרפורמה המנהלית של בוואריה בשנת 1818 תחת מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה, גובשה הקהילה בצורתה הנוכחית.
ב-1816/17, בעקבות המלחמות הנפוליאוניות ותקופות ארוכות של גשם וקור, סבלו אנשי לייפהיים מרעב ומצוקה. במהלך תקופה זו, פרנסי העיר הבטיחו לחגוג את סוף תקופת הרעב, ובשנת 1818, לאחר קציר טוב, הם מילאו הבטחה זו על ידי יצירת הקינדרפסט (מילולית: פסטיבל הילדים). עד היום מתקיים הפסטיבל בכל שנה בסוף השבוע השני של יולי, ומשלב אלמנטים מסורתיים המנציחים את סיום הרעב באמצעות שירים וריקודים, כמו גם אווירה מודרנית ואווירת גן בירה.
עם הקמת קטע הרכבת אולם-אוגסבורג בשנת 1853, הואצה התפתחותה הכלכלית של לייפהיים. בשנת 1937 הושלמה בניית הכביש המהיר A8 וגשר הכביש המהיר שחוצה את הדנובה. באותה שנה נבנה הבסיס האווירי, בו יוצר באופן המוני מטוס מסרשמיט Me 321 וכלי הטיס האסטרטגי הראשון מסרשמיט Me 323. הטיסה הראשונה של אב הטיפוס של מסרשמיט Me 262 שוואלבה (סנונית), התרחשה בלייפהיים ב-18 ביולי 1942.
מחנה העקורים בלייפהיים.
במלחמת העולם השנייה הייתה לייפהיים באזור הכיבוש האמריקני. בדצמבר 1945, לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הוקם במקום שבו שהה בסיס חיל האוויר, מחנה עקורים לניצולי השואה. הפליטים שוכנו בבניינים ששימשו בתקופת המלחמה את חיל האוויר הגרמני. במאי 1946 מנתה אוכלוסיית המחנה 3,150 פליטים, בעיקר ממזרח אירופה. במחנה התקיימה קבוצת כדורגל, הוקרנו סרטי קולנוע והתקיימה פעילות תרבותית נוספת. במחנה החלו או חידשו ניצולי השואה את פעילותם הפוליטית והציונית שנקטעה עקב המלחמה. בלייפהיים פעל קיבוץ הכשרה חלוצית, שבוגריו יצאו לעלייה לארץ ישראל. במחנה שכן משרד מקומי של סוכנות הסעד והתעסוקה של האו"ם, אשר סייעה לפליטים. מחנה לייפהיים פורק ביוני 1950.
לאחר המלחמה.
באמצע שנות החמישים הוצבו בלייפהיים כוחות צבא, כולל גדוד הנדסה קרבית 154.לאחר 1957 האזור שימש שוב לתנועה אווירית צבאית עד 1993.
הלצה
שדה המחלקה של הילברט
שדה המחלקה של הילברט formula_1, עבור שדה מספרים נתון formula_2, הוא ההרחבה האבלית הלא מסועפת הגדולה ביותר, חבורת גלואה של ההרחבה איזומורפית לחבורת המחלקות של formula_2 ובפרט דרגת ההרחבה היא מספר המחלקה (class number).
בהקשר הזה, שדה המחלקה לא רק לא מסועף במקומות הסופיים (האידאלים הראשונים של חוג השלמים) אלא גם במקומות האינסופיים. כלומר, כל שיכון ממשי (שיכון של formula_2 ב formula_5) ממשיך לשיכון ממשי של formula_1 (ולא שיכון מרוכב).
הגדרה.
יהי formula_2 שדה מספרים (הרחבה מממד סופי של שדה המספרים הרציונליים formula_8). שדה המחלקה של הילברט formula_9 הוא הרחבת גלואה האבלית הלא-מסועפת המקסימלית של formula_2.
אידיאל ראשי
רדנור
דאנל לייבה
דאנל לייבה גונסאלס (Danell Leyva Gonzalez; נולד ב-30 באוקטובר 1991) הוא מתעמל אמריקאי ממוצא קובני. הוא אלוף העולם במקבילים (טוקיו 2011) ובעל מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) בתחרות הקרב-רב.
חייו.
לייבה נולד בעיר מטנסס שבקובה להורים שהיו מתעמלים בנבחרת קובה. כשהיה בן שנה, ערקה משפחתו למערב, והשתקעה במיאמי. בשנת 2006 השתתף לייבה לראשונה בתחרות ארצית, וב-2008 זכה במדליית זהב בתרגיל המתח באליפות אמריקה שנערכה בארגנטינה.
בשנת 2009 השתתף לייבה לראשונה באליפות העולם באתלטיקה, שנערכה באותה שנה בלונדון. הוא העפיל לשלב הגמר בתרגיל המתח, וסיים במקום הרביעי. באליפות העולם שנערכה ב-2010 ברוטרדם, סיים לייבה במקום הרביעי עם נבחרת ארצות הברית בתחרות הקבוצתית, במקום החמישי בתרגיל על המתח ובמקום 18 בתחרות קרב-רב אישי.
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו ב-2011 רשם לייבה את ההישג הטוב ביותר שלו, כשזכה במדליית הזהב בתרגיל המקבילים. נוסף לכך, זכה במדליית ארד עם נבחרת ארצות הברית, ובתרגיל הקרב-רב סיים במקום ה-24.
מדליית ארד אולימפית.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה לייבה במדליית הארד בתחרות הקרב-רב אישי (לאחר שדורג ראשון במוקדמות), הוא סיים במקום חמישי בתרגיל על המתח ובמקום חמישי עם חבריו בתחרות הקבוצתית. בתרגיל המקבילים, אותו ביצע כאלוף העולם, סיים רק במקום ה-12 ולא עלה לגמר.
חייו האישיים.
בשנת 2020, ביום היציאה מהארון הבינלאומי, יצא מהארון בציוץ בחשבון הטוויטר שלו כביסקסואל ופאנסקסואל.
מיידום
ג'וליה ג'ונס
ג'וליה ג'ונס (באנגלית: Julia Jones; נולדה ב-23 בינואר 1981) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. ג'ונס ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של ליאה קלירווטר בסרט "", הסרט השלישי המבוסס על סדרת ספרי "דמדומים" של סטפני מאייר, ובתור מפקדת המשטרה אנג'לה בישוף במיני-סדרה "" ברשת שואוטיים.
ביוגרפיה.