עם הכותבים בכתב העת נמנים הרב יוסף אליהו הנקין, הרב משה רוזין, הרב יעקב קנטורוביץ', הרב משה בנימין טומשוב, הרב שמואל קושלביץ, הרב יעקב מסקין והרב מרדכי גיפטר. מדור מיוחד הוקצה לבני הישיבות, כתבו בו: אליהו משה שיסגל, נחום מאיר ברונזניק, וזאב גוטהולד.
תיכונט ע&quot;ש אלתרמן
תיכונט ע"ש אלתרמן הוא בית ספר תיכון בתל אביב-יפו שהוקם בשנת 2012. בית הספר ייחודי בהיותו "תיכון ללא נייר", אשר כל התכנים וחומרי הלימוד בו נמצאים ב"ענן" והם ממוחשבים בלבד. בית הספר מונה כ-1,400 תלמידים וכ-100 מורים ואנשי צוות.
תולדות בית הספר.
תיכונט ע"ש אלתרמן נוסד ביוזמתו של רם כהן שניהל בעבר את תיכון עירוני א' לאמנויות ואת בית הספר הירדן בעיר תל אביב. בתוך בית ספר מיושמת פדגוגיה חדשנית. בבית ספר זה נהוג ללמוד בקבוצות, לעבוד במרחבים פתוחים, להשתמש במשאבי אינטרנט, לעבוד על קבצים משותפים ותוכנות פתוחות ועוד. את סביבת הלימוד הווירטואלית של תיכונט מספק המרכז לטכנולוגיה חינוכית. בית הספר מיישם סביבת לימוד וירטואלית בעזרת מחשבים וטאבלטים מה שהופך את תיכונט לבית ספר הראשון שהוא "תיכון ללא נייר" אשר בו כל התכנים וחומרי הלימוד נמצאים על "ענן" והם דיגיטליים בלבד.
בית הספר מדגיש שלושה ממדי חינוך: חינוך הומניסטי, חינוך פוליטי ופלורליסטי. בתיכונט משולבים מספר מורים מוסלמים גם בעמדות ניהול. בבית הספר קיים מרכז מחקר ופיתוח אשר מטרתו לאפשר תשתית ומרחב עשייה יזמית לתלמידים.
בית הספר מקיים שותפות עם מכללת לוינסקי לחינוך בהכשרת פרחי הוראה. צוות המחקר והפיתוח מלווה את הכשרת המורים ומסייע לקידום היוזמות משלב הפיילוט ועד להטמעה מערכתית ואף הפצה מחוץ לתיכון. כל פיתוח מלווה במחקר, הערכה ובקרה פנימיים. צוות המחקר והפיתוח מקפיד על שיתופי הפעולה עם גופים יזמיים (כמו מט"ח, מיקרוסופט, יחידת המודיעין של צה"ל ועוד).
נבחרת הרובוטיקה.
למידת תחומי הרובוטיקה והטכנולוגיה מתקיים במרכז טכנולוגיה ומדעים ע"ש ג'ודי וג'וש ווסטון המשתרע על כ-300 מטר רבוע בקומת הקרקע של בית הספר. בבית הספר פועלות נכון לשנת הלימודים תשע"ו 4 נבחרות רובוטיקה המתחרות בתחרויות של ארגון First, בנוסף בית הספר מארח כנסים ותחרויות רובוטיקה שונות. נבחרות הרובוטיקה של בית הספר פועלו בשם "Makers Anonymous". בשנת תשעז שונה שם הקבוצה ל-"Makers Assemble". נבחרות הרובוטיקה כוללות כ-100 ילדים מהתיכון וחטיבת הביניים.
בנוסף לנבחרות רובוטיקה המתחם כולל גם מדפסות תלת ממד המאפשרות למידה של אחת הטכנולוגיות המובילות של המאה ה-21. במתחם סדנאות עבודה בתחום הנדסת המכונות והאלקטרוניקה. בשנת תשע"ז החלה מחלקת הרובוטיקה בפרויקט משותף עם חברת מיקרוסופט העולמית, בהדפסת כפות ידיים מלאכותיות לילדים הנולדים ללא כף יד במסגרת הפרויקט 'תנו לי יד בתלת מימד'.
הוראה ופרויקטים חינוכיים.
בתיכונט משלבים במגוון תחומי לימוד מיומנויות יזמיות שמאפשרות לתלמידים להתנסות בייזום פרויקטים והובלתם מהלכה למעשה. בקורס אחריות לישראל 2048 במסגרת השכלה כללית נדרשים התלמידים ליזום פרויקטים לחיזוק אחריות ציבורית. במסגרת מגמה ייחודית של חדשנות אורבנית מתבקשים התלמידים לקדם מענים לאתגרי עיר העתיד. בנוסף הוקמה נבחרת "יזמי העתיד של תיכונט" המונה 24 תלמידים שלומדים כיצד ליזום חברות הזנק משלב ראשוני ביותר ועד לאב טיפוס משמעותי.
המבנה והסביבה.
מבנה בית הספר כולל "חדרים שקופים" - מרחבים להתכנסות של קבוצות למידה שיתופיות ולמידה מחוץ לכיתה. בבית הספר קיימת ספרייה גדולה, אודיטוריום המכיל 310 מקומות ישיבה, אולם ספורט בעל 1,000 מקומות ישיבה המשמש לאירועי ספורט ומופעים, מגרשים מתקדמים וחצר. המבנה זיכה את מתכנניו בפרס רוקח לאדריכלות לשנת 2015. מנימוקי ועדת השופטים: "התיכון מציע תפישה של בית הספר פתוח היוצר סינרגיה בין בית הספר לבין המבנים סביבו". בשל מבנהו הייחודי של בית הספר התקיימו בו אירועי צבע טרי ב 2012 וב 2015.
התלמידים הקימו בחצר גינה חקלאית.
בצמוד לבית הספר תיכונט קיימת שלולית חורף שבה מגוון רחב של מיני בעלי חיים וצמחים, מהם הנמצאים בסכנת הכחדה בישראל. תלמידי תיכונט שולבו בתהליך השיקום שבוצע בבריכה והיא משמשת אותם כהזדמנות ללמידת חקר, לנופש ולחזרה לטבע.
מגמות הלימוד בבית הספר.
מגמות הלימוד בתיכונט הן: חמד"ע (פיזיקה, פיזיקה מחקרית, כימיה ומדע חישובי), ביולוגיה, מדעי המחשב, מדעי החברה, קולנוע, מחשבת ישראל, אזרחות חברה וכלכלה, ערבית, היסטוריה, ספרות וצילום. בשנת תשע"ז נפתחה מגמת תכנון עירוני ואדריכלות.
אנטואנטה סטפנובה
אנטואנטה סטפנובה (בבולגרית: Антоанета Стефанова; נולדה ב-19 באפריל 1979, סופיה, בולגריה) היא שחמטאית בולגרייה בדרגת רב אמן בשחמט. בשנת 2004, הייתה לאישה העשירית שזכתה בתואר אלופת העולם בשחמט, בטורניר שהתקיים באליסטה, רפובליקת קלמיקיה, בדרום רוסיה. בשנת 2006, נטלה השחמטאית הסינית שו יוחווה את התואר.
ביוגרפיה.
סטפנובה נולדה בסופיה, ולמדה שחמט מאביה, אנדון סטפנוב, מעצב אמנותי. בשנת 1989 זכתה סטפנובה באליפות העולם לנוער עד גיל 10 בפוארטו ריקו. בשנת 1992, בגיל 13, שיחקה סטפנובה באולימפיאדת השחמט 1992, במנילה. מאז אותה שנה ועד 2014 ייצגה סטפנובה את בולגריה בעשר אולימפיאדות שחמט (ב-2002 היא הייתה חברה של נבחרת גברים). בשנת 1997 הייתה מדורגת בעשיריה הראשונה של הנשים בעולם לפי מד כושר. בשנת 2002 זכתה באליפות אירופה לנשים. ביוני 2003 השיגה את דרגת רב אמן בשחמט.
בשנת 2012 הייתה סטפנובה לזוכה הראשונה באליפות העולם בשחמט בזק לנשים. באותה שנה הגיעה למקום השני באליפות העולם לנשים, לאחר אנה אושנינה.
אנטואנטה סטפנובה באולימפיאדת השחמט - נשים.
בין השנים 1992 ל-2014 השתתפה אנטואנטה סטפנובה ב-11 אולימפיאדות שחמט:
אנטואנטה סטפנובה באולימפיאדת השחמט - פתוחה.
בשנת 2000 השתתפה סטפנובה באולימפיאדת שחמט הפתוחה (המורכבת רובה ככולה מגברים):
וליד דקה
וליד נימר דקה (בערבית: وليد دقة; נולד ב-18 ביולי 1961) הוא מחבל ערבי-ישראלי שהיה מעורב בחטיפתו ורציחתו של החייל ב-1984 ונידון למאסר עולם. דקה, מוותיקי האסירים הביטחוניים הכלואים בישראל, שימש דובר ונציג האסירים בבתי כלא בהם ריצה את עונשו. פעיל פוליטי בולט בתנועת בל"ד.
ביוגרפיה.
דקה נולד וגדל בבאקה אל-גרבייה ולמד בבית ספר יסודי ותיכון מקומי. יש לו שישה אחים ושלוש אחיות. בנעוריו היה חבר בארגון אסלאמי. לאחר סיום לימודיו בתיכון ב-1979 עבד באתרי בנייה, במסעדות בתל אביב וכצבע בתל אביב ובאילת. לאחר מלחמת לבנון הראשונה הצטרף לארגון הטרור החזית העממית לשחרור פלסטין. הוא נסע לקפריסין ונשלח בזהות בדויה למחנה אימונים של החזית העממית בסוריה, שם עבר אימונים במטעני חבלה ובאיסוף מודיעין. בישראל עסק באיסוף אמצעי לחימה ובתכנון מעשי טרור. ב-1984 היה שותף בחוליה שתכננה את חטיפתו לצורכי מיקוח של החייל , במטרה להבריחו לסוריה. משלא הצליחו בכך רצחו חבריו לחוליה את תמם לאחר עינויים. דקה וחברי החוליה נתפסו ב-1986, בזמן מעצרו הודה דקה כי ידע על הכוונה לרצוח את החייל. במרץ 1987 הורשע בבית המשפט הצבאי בלוד בגין עבירות של ירי לעבר אנשים, אימונים צבאיים, חבלה גופנית חמורה וחברות בארגון עוין. הוא נידון למאסר עולם ונקבע שהיה שותף שווה לרצח שבוצע בפועל בידי חבריו לחוליה. בקשותיו לקציבת עונשו נדחו על ידי הרמטכ"ל ונשיא המדינה, עד שב-2012, בעקבות המלצת משרד המשפטים, קצב הנשיא שמעון פרס את עונשו לבין 35 ל-37 שנים.
דקה ריצה את עונשו בין השאר בבתי הסוהר שאטה, שקמה, באר שבע, נפחא, באיילון, בגלבוע והדרים. במהלך 2004 היה משובתי הרעב בקרב האסירים הביטחוניים כמחאה על תנאי מעצרם. בתקופת היותו בכלא גלבוע שימש דובר ונציג האסירים בפני שלטונות הכלא. בשנת 2016, בעודו כלוא בבית הסוהר קציעות, נתפסו בכליו טלפונים ניידים ומסרים מוצפנים שהוברחו על ידי חבר הכנסת באסל גטאס.
במהלך תקופת כליאתו סיים לימודי תואר ראשון ושני במדע המדינה באוניברסיטה הפתוחה. ב-1993 הצטרף למפלגת בל"ד ובשנת 2000 נבחר לחבר בוועד ההנהגה הארצית של המפלגה. לדבריו ניתק את קשריו עם ארגון החזית העממית ב-1995, הוא עתר ב-2006 לשנות את סיווגו הארגוני בכלא, בקשה שהתקבלה על ידי שירות בתי הסוהר ומאז הוא מוגדר על ידי השב"ס כחסר שיוך ארגוני.
באוגוסט 1999 נישא לסנאא סלאמה, פעילה למען זכויות אסירים ביטחוניים, אותה הכיר לראשונה בעת ביקורה בבית הכלא ב-1996. הוא עתר ב-2008 וב-2011 לבית המשפט המחוזי נגד שירות בתי הסוהר, שסירב משיקולים ביטחוניים לאפשר לו התייחדות עם רעייתו. עתירותיו נדחו לאחר שבית המשפט החליט לא להתערב בשיקולי שירות בתי הסוהר, וזאת על סמך חוות דעת של שירות הביטחון הכללי, לפיה דקה לא ניתק את קשריו עם החזית העממית, ארגון עוין לישראל. מהראיות שהוגשו לו, קבע בית המשפט ש"עולה גם עולה הזדהות אידאולוגית עם ארגון עוין באופן שיש בו כדי לסתור את טענת העותר כי שינה את האידאולוגיה בה החזיק בעבר בהיותו חבר הארגון העוין ויותר מכך, לא ניתן להשתחרר מן הרושם כי בהתנהלות העותר יש גם ניסיון להשגת רווח אישי."
שמו הופיע ברשימת האסירים הביטחוניים אזרחי ישראל שארגון חמאס דרש לשחרר במסגרת עסקת שליט. במסגרת המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים (2013–2014) דרשה הרשות הפלסטינית גם את שחרורם של 14 אסירים ביטחוניים אזרחי ישראל, בהם דקה.