ג'ואי דה-פרנצ'סקו (באנגלית: Joey DeFrancesco; 10 באפריל 1971 – 25 באוגוסט 2022) היה מוזיקאי ג'אז שניגן באורגן המונד וחצוצרה. משנת 2003 ועד למותו דורג באופן קבוע בסקר קוראי דאון ביט כאורגניסט הג'אז הטוב ביותר. הוא נחשב ליורשו המובהק וממשיך דרכו של ג'ימי סמית, "אבי האורגן בג'אז".
ביוגרפיה.
דה-פרנצ'סקו נולד בספרינגפילד (הסמוכה לפילדלפיה), פנסילבניה. אביו "פפה" ג'ון דה-פרנצ'סקו היה נגן אורגן המונד וסבו, ממוצא איטלקי, היה רב נגן שניגן בין היתר עם טומי דורסי. ג'ואי דה-פרנצ'סקו החל לנגן פסנתר בגיל ארבע ועד מהרה עבר לנגן כמו אביו באורגן. בגיל שש צפה באביו מנגן במועדון ובגיל עשר הצטרף אליו בסופי שבוע.
בגיל 17 פגש את מיילס דייוויס בתוכנית טלוויזיה ודייוויס ביקש מהאורגניסט הצעיר להתלוות אליו במסגרת מסע הופעות מיד עם סיום לימודיו בתיכון. דה-פרנצ'סקו הופיע עם דייוויס במסגרת מסע ההופעות שתועד בתקליטים "Live Around the World" ו-"Amandla". בשנת 1989 חתם עם חברת קולומביה רקורדס על חוזה הקלטות והוציא בזה אחר זה חמישה אלבומים: "All of Me", "?Where Were You", "Part III", "'Reboppin" ו-"Live at the Five Spot" שזכו להצלחה ולביקורות חיוביות שציינו את היותו "וירטואוז עם נשמה", המחזיק מחד ביכולת טכנית מעולה ומצד שני מצליח לייצר סווינג בלוזי סוחף ומהנה. בין המוזיקאים איתם ניגן ניתן למנות את הגיטריסטים פאט מרטינו, דייב סטרייקר, ג'ימי ברונו ועוד.
אולם להכרה הבינלאומית זכה כנגן הרכב לצידו של הגיטריסט ג'ון מקלפלין בתקליט מ-1994 "After the Rain" ובמהלך מסע ההופעות הארוך שליווה את התקליט. המבקרים ציינו את התוספת המשמעותית של אלתוריו של דה-פרנצ'סקו לצליל של להקתו של מקלפלין.
ב-1998 ניגן עם אביו בתקליט "All in the Family". ב-1999 וב-2000 הקליט את התקליטים " The Champ" ו-"!Incredible" בהם אירח לצידו את מורו הרוחני ג'ימי סמית. הוא השתתף גם בתקליטו האחרון של סמית, "Legacy" ב-2005 מעט לפני מותו של האחרון. ב-1999 הוציא תקליט בשם "החבר'ה הטובים של ג'ואי דה-פרנצ'סקו" (Joey DeFrancesco's Goodfellas) המהווה מחווה לפסקול הסרט "החבר'ה הטובים". התקליט ספג ביקורת בשל היותו "55 דקות של כיף ללא הפוגה".
דה-פרנצ'סקו הרבה במחוות למוריו הרוחניים כגון דון פטרסון (ב-"The Champ: Round 2" ו-"The Philadelphia Connection: A Tribute to Don Patterson"), פרנק סינטרה ("Plays Sinatra His Way"), מחווה למוזיקה של הוראס סילבר ועוד. תקליטיו זכו להערכת הביקורת. בנוסף, הוא הרבה להופיע ברחבי העולם בראש הרכב או כנגן לצידם של אחרים.
נפטר מהתקף לב ב-25 באוגוסט 2022.
זרוע לחיים וקיבה
E 160d
יו ג'ונסון (יינן)
יו ג'ונסון (באנגלית: Hugh Johnson; נולד ב-10 במרץ 1939) הוא סופר בריטי ומומחה ליין, וכן מבקר יין. הוא נחשב סופר היין שספריו הם הנמכרים ביותר בעולם.
הוא אביר מסדר האימפריה הבריטית.
קריירה.
ג'ונסון היה לחבר האגודה ליין ולאוכל באוניברסיטת קיימברידג', כשלמד לתואר ראשון בקינגס' קולג' בשנות החמישים של המאה ה-20. בתארו כיצד נכנס לעולם טעימות היין הוא נזכר:
ג'ונסון כותב אודות יין מאז 1960, ולאחר שסיים את לימודיו הועסק ככותב קבוע עבור פרסומי קונדה נאסט, ומהר מאוד החל לעבוד עם כתבי עת כמו ווג ו-House &amp; Garden. הוא פרסם מספר ספרים, החל בספרו "Wine" ב-1966, בתקופה בה היה בעל הטור לנושא יין של הסאנדיי טיימס. ספרו "The World Atlas of Wine", שראה אור לראשונה ב-1971, ונחשב לניסיון הרציני הראשון למפות את אזורי היין בעולם, תואר על ידי המנהל הנוכחי של ה- INAO כ"אירוע גדול בספרות היין".
במהלך השנים היה ג'ונסון מנהלו של שאטו לאטור, מייסד-שותף ושותף של חברת הרויאל טוקאי קומפאני, וב-1986 ייסד את "Hugh Johnson Collection Ltd" שמשווקת כוסות יין ואביזרים נוספים הקשורים בו. ג'ונסון הוא גם הורטיקולטוריסט ולו עניין מיוחד בעצים. הוא פרסם מדריך תקני לגינון "The Principles of Gardening". מאז 2004 משמש ג'ונסון כיועץ המערכת של כתב העת "The World of Fine Wine".
מגזין הדקאנטר בחר בג'ונסון כ"איש השנה" ב-1995, וב-2007 הוענק לו תואר אביר מסדר האימפריה הבריטית.
ג'ונסון ידוע כאחד מהמתנגדים הקולניים ביותר בעולם היין למתן ציונים מספריים ליין. באוטוביוגרפיה שלו," A Life Uncorked", הביע ג'ונסון צער על השפעתו של מבקר היין רוברט פארקר על עולם היין, שלדעתו הניע את עולם היין באזורים רבים לסגנון אחיד. ג'ונסון הצהיר ב-2005, "הגמוניה מלכותית שורה על וושינגטון ודיקטטור הטעם יושב בבולטימור." (רוברט פארקר מתגורר במונקטון, עיר קטנה בבולטימור, מרילנד.)
אידיאל (מבנה אלגברי)
רוברט איינסלי
סר רוברט איינסלי (באנגלית: Sir Robert Ainsley, 1730 בערך - 21 ביולי 1812) היה דיפלומט, נומיסמט, מזרחן ואספן אמנות בריטי, ממוצא סקוטי. היה שגריר בריטניה באימפריה העות'מאנית בין השנים 1776–1792, תקופה שבה תרם לחיזוק היחסים בין מולדתו ובין "השער הנשגב". היה ידוע גם בפעילותו כאספן אמנות ועתיקות. העסיק את הצייר האיטלקי-גרמני לואיג'י (לודוויג) מאייר אותו שלח לכל רחבי האימפריה העות'מאנית, לרבות מצרים וארץ ישראל, על מנת שיצייר נופים, מונומנטים ואנשים, יצירות שנשארו עדות חשובה בידי הדורות הבאים.
בחזרתו לבריטניה היה חבר בפרלמנט.
ידוע על ידידותו עם המשורר רוברט ברנס ועם הסופר וולטר סקוט.
קורות חייו.
איינסלי נולד כצעיר מבין שלשת בניו של ג'ורג' איינסלי, אסקווייר, ראש המשפחה הסקוטית השורשית איינסלי מדולפינגטון, ושל ג'יין לבית אנסטרת'ר, גם היא ממשפחה אצילים. לרוברט היו גם ארבע אחיות, מתוכן שלוש התחתנו והתיישבו בצרפת. האב ג'ורג' חי גם הוא פרק זמן כסוחר בבורדו וחזר לסקוטלנד בשנת 1727, הוא נפטר כשרוברט היה בן שלוש. רוברט עצמו בילה חלק משנותיו הצעירות בעיר בורדו. אין פרטים רבים על תקופה ארוכה בחייו. משערים כי עסק בין השאר בפעילויות מודיעין. ידוע כי הצליח להשיג ולהביא לידיעת ממשלתו התכתבות סודית בין שר החוץ הצרפתי, רישלייה, דוכס אגיון, עם חצר מלך ספרד בתקופת משבר איי פוקלנד בשנים 1770–1771.
פעילותו באיסטנבול.
איינסלי מונה כשגריר במקומו של ג'ון מאריי בספטמבר 1775 ובהזדמנות זו קיבל תואר אביר. נסיעתו לטורקיה התארכה בין מאי 1776 ועד לנובמבר אותה שנה. אחרי תקופה של עוינות ביחסים בין טורקיה ובין בריטניה בעקבות עזרה שהעניקו האנגלים לחיל הים הרוסי בימי המלחמה הרוסית-טורקית בשנים 1768–1774, הסולטאן החדש אבדילהמיט הראשון שעלה לשלטון ב-1774 שאף לשיפור היחסים עם אנגליה. כשגריר חדש, איינסלי, שאף גם הוא לקדם את ענייני "חברת הלבאנט" ששילמה את משכורתו ולקדם את השלום במזרח ים התיכון. עם זאת למזימותיו בשם האינטרסים הבריטים מייחסים יריביו הצרפתים את היגררות האימפריה העות'מאנית למלחמה נוספת עם רוסיה.
התנהלותו בטורקיה התאפיינה בהסתגלות יוצאת מן הכלל למנהגים ולתרבות המקומית, מה שהפך אותו לשגריר הפופולרי ביותר בבירת האימפריה המוסלמית. זכה גם באהדת הסולטאן אבדילהמיט הראשון.
משימותיו של לואיג'י מאייר.
בדרכו לקושטא בשנת 1776 הכיר איינסלי את הצייר האיטלקי ממוצא גרמני לואיג'י מאייר שהתמחה בציורים בצבעי מים של נופים, מונומנטים ואנשים. לאורך כל שנות כהונתו של איינסלי כשגריר באיסטנבול מאייר סייר בשרות מעסיקו ברחבי האימפריה העות'מאנית, לבד או בליווי השגריר עצמו, וצייר ציורים רבים . כך הונצחו ביצירותיו תמונות מהחצי האי הבלקני - יוון, בולגריה ומוולאכיה, כמו כן מאסיה הקטנה, מסוריה, ארץ ישראל, ומצפון אפריקה כולל ממצרים.
ציורים אלה לפיהם נעשו ליטוגרפיות ותחריטים, פורסמו ונמכרו מאוחר יותר למוזיאון ע"ש אלברט ויקטוריה בלונדון.
האב דומניקו ססטיני הקדיש לאיינסלי ולאוספו ספר בעל הכותרת "מכתבים ומחקרים נומיסמטיים על אודות מדליונים נדירים שבאוסף האייסליאני" שהוצא לאור בליבורנו בשנים 1789–1790 ב־4 כרכים. עוד כרך פורסם ברומא בשנת 1794 ו 4 כרכים נוספים פורסמו בברלין בשנים 1804–1806. בספרים שפרסם מאוחר יותר הציג סיסטיני את איינסלי המנוח באור אחר - כ"סוחר עתיקות" ו"ספקולנט מרושע".
שנותיו האחרונות.
בתום שליחותו כשגריר חזר איינסלי לבריטניה ונבחר בפרלמנט הבריטי בין השנים 1798–1802 מטעם אזור מילבורן פורט, סאמרסט.
בשנת 1804 הועלה לתואר ברונט.
סר רוברט איינסלי נפטר ב-21 ביולי 1812 בבאת' בגיל 82.
אחיו הבכור, סר פיליפ איינסלי, (1728-1802) היה בעל תואר אביר, ואחיו האמצעי, ג'ורג', היה איש צבא, גנרל, ומ"מ מושל האי סילי.
אחרי ששכל את בנו רוברט בשנת 1796, במותו ללא צאצאים זכרים, סר רוברט איינסלי הוריש את התואר ברונט לאחיינו, רוברט שארפ איינסלי, בנו של אחיו הגנרל ג'ורג' איינסלי.
קישורים חיצוניים.
ג'נסיס רובינסון
ג'נסיס מארי רובינסון (באנגלית: Jancis Mary Robinson, נולדה בקאמבריה ב-22 באפריל 1950) היא מבקרת יין בריטית, עיתונאית ועורכת ספרות בנושא יין. כיום היא כותבת טור שבועי בFinancial Times. היא גם מעניקה ייעוץ למרתף היין של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
היא בעלת תואר "מאסטר ביין" והיא חברת מסדר האימפריה הבריטית.
ביוגרפיה.
רובינסון למדה מתמטיקה ופילוסופיה באוניברסיטת אוקספורד ועבדה בסוכנות נסיעות אחרי שסיימה ללמוד באוניברסיטה. רובינסון התחילה לכתוב על יין ב-1 בדצמבר 1975 כשהיא התמנתה לעורכת של כתב העת של האיגוד Wine &amp; Spirit.