הרמב"ן מכליל עיקרון זה במה שנאמר במקרא בפרשת קדושים, "קדושים תהיו כי קדוש אני השם אלהיכם" ומבאר: "והעניין כי התורה הזהירה בעריות ובמאכלים האסורים והתירה הביאה איש באשתו ואכילת הבשר והיין, אם כן ימצא בעל התאווה מקום להיות שטוף בזימת אשתו או נשיו הרבות, ולהיות בסובאי יין בזוללי בשר למו, וידבר כרצונו בכל הנבלות, שלא הוזכר איסור זה בתורה, והנה יהיה 'נבל ברשות התורה'. לפיכך בא הכתוב, אחרי שפרט האיסורים שאסר אותם לגמרי, וציווה בדבר כללי שנהיה פרושים מן המותרות. ימעט במשגל, כעניין שאמרו (ברכות כב א): שלא יהיו תלמידי חכמים מצוין אצל נשותיהן כתרנגולין, ולא ישמש אלא כפי הצריך בקיום המצווה ממנו. ויקדש עצמו מן היין במיעוטו, כמו שקרא הכתוב (במדבר ו ה): הנזיר קדוש, ויזכור הרעות הנזכרות ממנו בתורה בנח ובלוט. וכן יפריש עצמו מן הטומאה, אף על פי שלא הוזהרנו ממנה בתורה, כעניין שהזכירו (חגיגה יח ב): בגדי עם הארץ מדרס לפרושים, וכמו שנקרא הנזיר קדוש (במדבר ו ח): בשמרו מטומאת המת גם כן. וגם ישמור פיו ולשונו מהתגאל בריבוי האכילה הגסה ומן הדבור הנמאס, כעניין שהזכיר הכתוב (ישעיה ט טז): וכל פה דובר נבלה, ויקדש עצמו בזה עד שיגיע לפרישות, כמה שאמרו על רבי חייא שלא שח שיחה בטלה מימיו. באלו ובכיוצא בהן באה המצווה הזאת הכללית, אחרי שפרט כל העבירות שהן אסורות לגמרי..".הרמח"ל בספרו מסילת ישרים בפרק י"ג, בביאור מידת הפרישות, כותב: "והנה כלל הפרישות הוא מה שאמרו זכרונם לברכה, "קדש עצמך במותר לך" וזאת היא הוראתה של המילה עצמה, פרישות, רוצה לומר להיות פורש ומרחיק עצמו מן הדבר, והיינו שאוסר על עצמו דבר היתר, והכונה בזה לשלא יפגע באיסור עצמו, והעניין שכל דבר שיוכל להיולד ממנו גרמת רע, אף על פי שעכשיו אינו גורם לו, וכל שכן שאיננו רע ממש ירחק ויפרוש ממנו".
Veritas vos liberabit
Veritas vos liberabit (לטינית) - היא ורסיה מאוחרת יותר של האמרה המקורית: Veritas liberabit vos, שפירושו: "האמת מוציאה לחופשי" או "האמת משחררת".
מקור הפתגם בבשורה על-פי יוחנן (8:32), והוא משקף את האמונה הנוצרית בדבר חשיבותו של הווידוי כהקלה על מצפונו של המאמין. הפתגם הפך למוטו של מסדר ההוספיטלרים בעת מסעות הצלב.
בימינו הפכה אמרה זו לפתגם שגור במרבית הארצות הדוברות אנגלית, לאו דווקא בהקשר הדתי, אלא כאמצעי להקלה על נפשו או מצפונו של אדם הנושא עמו סוד כלשהו המעיק עליו ומשבש את שגרת חייו.
לאור החשיבות שהאקדמיה מייחסת לגילוי האמת, הפך הפתגם למוטו של מספר לא מבוטל של מוסדות אקדמאיים ברחבי העולם המערבי. בין השאר, זהו המוטו של המכון הטכנולוגי של קליפורניה, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, אוניברסיטת פורטלנד, כולן בארצות הברית, וגם של אוניברסיטת פרייבורג, בגרמניה.
ביורן דאהלי
ביורן דאהלי (בנורווגית: Bjørn Dæhlie נולד ב-19 ביוני 1967), גולש למרחקים נורווגי, הנחשב לאחד מהגולשים למרחקים (גולשי הקרוס-קאנטרי) הגדולים בכל הזמנים. זוכה 8 מדליות זהב אולימפיות ו-12 מדליות בסך-הכל. בנוסף, עם 9 מדליות זהב באליפויות העולם בסקי נורדי, הוא הגולש הגבר המצליח ביותר, ביחד עם פטר נורתוג. בין השנים 1992 ל-1999, הוא זכה בגביע העולם בקרוס-קאנטרי 6 פעמים, וסיים במקום השנים ב-1994 וב-1998. הוא זכה בין 1991 ל-1999 ב-29 מדליות באליפויות העולם ובאולימפיאדות, ובכך הוא גולש הקרוס-קאנטרי המצליח ביותר בכל הזמנים. במהלך התחרויות הארציות, הוא ייצג את המועדון Bjerke IL ולאחר מכן את מועדון הסקי של נאנסטד.
ילדות וראשית הקריירה.
דאהלי נולד באלברום, נורווגיה, ומאוחר יותר עבר לנאנסטד, שם הוא גר עד היום. הוריו היו מורים. בצעירותו עסק דאהלי בפעילויות רבות, כמו ציד, דיג, חתירה בקיאקים, כדורגל וגלישה, והוא טען שמגוון זה אחראי להצלחתו בספורט. דאהלי רצה בתחילה להיות שחקן כדורגל, אבל בגיל 14 החל להתאמן באופן רציני בסקי נורדי משולב. בעצתו של מאמן, עבר להתאמן בקרוס-קאנטרי בגיל 16. הצלחתו לא הייתה מיידית, אך הוא השתפר בעקביות עד שהצליח להגיע לתחרויות בינלאומיות.
קריירה אתלטית.
דאהלי היווה חלק מהמשלחת הנורווגית לאולימפיאדת קלגרי (1988), אך לא השתתף שם באף מרוץ, אלא הגיע כדי ללמוד מהגולשים המבוגרים יותר. הוא טען מאוחר יותר שהכישלון הנורווגי במשחקים האלה (נורווגיה יצאה ללא מדליות זהב, לראשונה בתולדותיה) היווה נקודת מפנה לספורט החורף הנורווגי, ולקרוס-קאנטרי בפרט, ובעקבותיהם החלה ההצלחה הנורווגית הגדולה.
השתתפותו הראשונה בגביע העולם הייתה בינואר 1989, כשסיים במקום ה-11 במירוץ קלאסי ל-15 ק"מ בקאבגולובו. במשך העונה, לא עלה על הפודיום אף פעם, אבל צבר מספיק נקודות כדי לסיים את העונה במקום 14 בגביע העולמי. באליפות העולם בלאהטי (1989) סיים במקום ה-11 במירוץ ל-50 ק"מ בסגנון חופשי. בדצמבר של אותה שנה, זכה במירוץ גביע העולם הראשון שלו, במירוץ קלאסי ל-15 ק"מ בסולט לייק סיטי, במה שהיווה את המירוץ הראשון של העונה החדשה, ויהיה הראשון מבין 46 ניצחונותיו ו-81 מרוצים בהם יסיים על הפודיום, שיא שאף גולש קרוס-קאנטרי גבר עוד לא התקרב אליו.
באליפות העולם בסקי נורדי בואל די פיים (1991), זכה דאהלי במדליות הראשונות שלו באליפות העולם. הוא הביס את גונד סבאן, אגדת סקי באותה תקופה, במירוץ בסגנון חופשי ל-15 ק"מ. המדליה הייתה בלתי צפויה, מכיוון שהוא היה צעיר, ועדיין יחסית לא ידוע. זו הייתה מדליית הזהב האישית הראשונה לגולש נורווגי בקורס קאנטרי מאז שאודבר ברא זכה במדליית זהב באותו מרוץ באליפות העולם באוסלו, 1982. הוא גם גלש את החלק האחרון במירוץ השליחים, והוביל את הנבחרת הנורווגית לניצחון.
אולימפיאדת אלברוויל (1992).
תקופת הדומיננטיות של דאהלי החלה בעונה הבאה, 1992/1991. הוא זכה בגביע העולם בפעם הראשונה, דבר שיחזור על עצמו 5 פעמים ב-7 העונות הבאות. באולימפיאדת אלברוויל (1992), זכה דאהלי ב-4 מדליות, מהן 3 זהב ו-1 כסף, ואלה היו המדליות האולימפיות הראשונות שלו. הוא זכה בזהב במירוץ המרדף בסגנון חופשי ל-15 ק"מ, במירוץ בסגנון חופשי ל-50 ק"מ, והיה חלק מנבחרת השליחים הנורווגית המנצחת. ניצחון זה של נבחרת השליחים היה מרשים במיוחד, כשהם זכו בפער של יותר מדקה וחצי. הוא זכה במדליית כסף במירוץ בסגנון קלאסי ל-30 ק"מ, וסיים רביעי במירוץ בסגנון קלאסי ל-10 ק"מ, כשבשניהם ניצח בן ארצו, וגארד אולבנג. דאהלי ואולבנג זכו יחדיו בכל חמש מדליות הזהב בקרוס-קאנטרי לגברים, כשכל אחד מהם זוכה ב-3 מדליות זהב ובמדליית כסף. לאור תוצאותיו באולימפיאדה זכה דאהלי בפרס האולימפי פרנלי, שמוענק לנורווגי בעל התוצאות הטובות ביותר באולימפיאדה.
שנה לאחר מכן, באליפות העולם בפאלון (1993), הוא זכה במירוץ המרדף ל-15 ק"מ (סגנון חופשי), במירוץ הקלאסי ל-30 ק"מ, והוביל את נבחרת השליחים הנורווגית לניצחון. בנוסף, הוא זכה במדליית ארד במירוץ הקלאסי ל-50 ק"מ, כשהוא מובס על ידי טורגני מורגן (שוודיה) והרבה בלאנד (צרפת). עם 3 מדליות זהב ומדליית ארד, היה דאהלי לגולש המעוטר ביותר של האליפות. בסוף העונה גם זכה בגביע העולם בפעם השנייה.
אולימפיאדת לילהאמר (1994).
באולימפיאדת לילהאמר (1994) שנערכה בנורווגיה, זכה דאהלי ב-4 מדליות, 2 מדליות זהב ו-2 מדליות כסף. במדליית זהב זכה במירוץ הקלאסי ל-10 ק"מ ובמירוץ המרדף בסגנון חופשי ל-15 ק"מ. הוא זכה בכסף במירוץ בסגנון חופשי ל-30 ק"מ, שם הובס על ידי בן ארצו, תומאס אלסגארד. מרוץ השליחים היה מרוץ צמוד בין נורווגיה לאיטליה. האיטלקים זכו בזהב לאחר שסילביו פונר הביס את דאהלי בספרינט לקו בסיום. החל מאז, אלסגארד החליף את דאהלי כגולש האחרון במירוץ השליחים (דאהלי הפך לגולש השלישי), מאחר שאלסגארד היה הספרינטר הטוב יותר.
אליפות העולם בת'אנדר ביי, קנדה (1995) הייתה חלשה יחסית עבור דאהלי. הוא השתתף בנבחרת השליחים הנורווגית הזוכה (כשליח מספר 3), אבל לא זכה באף תואר אישי. שלוש פעמים הגיע למקום השני, פעמיים כשהוא מפסיד לוולדימיר סמירנוב, אחד מיריביו הגדולים ביותר (מרוץ קלאסי ל-10 ק"מ ומירוץ קלאסי ל-30 ק"מ) ופעם אחת לסילביו פאונר (מרוץ בסגנון חופשי ל-50 ק"מ). למרות זאת, זכה דאהלי בגביע העולמי לשנת 95–1994, בפעם השלישית בקריירה. על הישגיו נבחר לספורטאי השנה בנורווגיה ל-1995.
אליפות העולם המוצלחת ביותר עבור דאהלי הייתה בטרונדהיים, ב-1997. לפני קהל ביתי נלהב הוא זכה במדליה בכל אחד מחמשת המרוצים, כשהוא מנצח במירוץ הקלאסי ל-10 ק"מ, במירוץ המרדף בסגנון חופשי ל-15 ק"מ, וביחד עם נבחרת השליחים הנורווגית. נוסף לכך, הוא זכה במדליית כסף במירוץ בסגנון חופשי ל-30 ק"מ, כשהוא מפסיד לאלכסי פרוקורורב (רוסיה) ובמדליית ארד במירוץ הקלאסי ל-50 ק"מ, בו ניצח מיקה מילילה (פינלנד). דאהלי הודה כי אליפות העולם עבורו הייתה כמו "לחוות את לילהאמר מחדש", ו"כי עבורי, זה מאוד מיוחד להתחרות בנורווגיה". בנוסף, זכה דאהלי בגביע העולם החמישי שלו בסוף העונה. על הישגיו באליפות העולם ובגביע העולם קיבל את מדליית הזהב של אפטנפוסטן.
אולימפיאדת נאגנו (1998).