בשנת 2010 השתתפה בעונתה החמישית של תוכנית המציאות, "רוקדים עם כוכבים", ששודרה בערוץ 2.
בשנים 2012–2013 הנחתה עווד תוכנית טלוויזיה בשם "אחלה יום" בטלוויזיה החינוכית, לצד מעצב האופנה יובל כספין.
בשנת 2014 יצא לאקרנים הסרט "מפריח היונים" (בבימויו של נסים דיין, על פי ספרו של אלי עמיר), בו היא משחקת.
באפריל שנת 2014, השתתפה באירוע TEDxHIT-Interaction ובו דנה על הליכה על חבל דק בין ניגודים (אקרובט- בהלוואן).
פעילות פוליטית.
בבחירות המוניציפליות ב-2008 הייתה עווד מועמדת למועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם מפלגת "עיר לכולנו". היא חברה בפורום "הסיעה המורחבת" המנחה את חברי המועצה של המפלגה.
ב-2009 היא תמכה בבחירות לכנסת ישראל במפלגת חד"ש.
חברה במועצה הציבורית של הקרן החדשה לישראל.
נקע מולד של מפרק הירך
נקע מולד של מפרק הירך (באנגלית: Developmental Dysplasia of the Hip, ובקיצור DDH; נקרא גם Congenital Dislocation of Hip, ובקיצור CDH), היא תופעה המתרחשת לרוב בלידה. מדובר בפריקה מלאה או חלקית של מפרק הירך, או בפיגור בהתפתחות גג מפרק הירך תקופה קצרה לאחר הלידה.
גורמים.
נקע במפרק הירך נפוץ במקרים בהם הרחם צר וצפוף ו/או שהתינוק גדול יחסית, או במקרים של לידת עכוז.
המנח התקין של מפרק הירך כאשר הוא במגע עם שקע תואם באגן. כאשר החיבור בין עצם המפרק לשקע אינו תקין, פרק הירך, שאמור לשאת את מירב משקל האדם, לא יתפקד כראוי.
שכיחות התופעה היא כשני מקרים לאלף לידות, והיא מתגלה לרוב בשלב מוקדם. בלידות עכוז שכיחות התופעה גדולה יותר.
חוסר אבחון ואי מתן טיפול מהיר בתופעת פריקת הירך עלולים לגרום להתפתחות לא תקינה של הרגל, שעשויה להוביל לצליעה, לקיצור הרגל, לגדילה עקומה של המפרק ולחוסר שוויון וא-סימטריה בירכיים ובאגן ולהתפתחות דלקת מפרקים ניוונית של מפרק הירך.
אבחון.
אבחון פריקה בתינוקות מתבצע על ידי בדיקה גופנית של רופא, בבדיקת אולטרה סאונד או בצילום רנטגן (תלוי בגילו של התינוק הנבדק). בישראל, נבדקים תינוקות על ידי רופא לאחר הלידה באמצעות מישוש והסתכלות על מבנה העצמות של התינוק וחיפוש של א-סימטריה בין קפלי הישבן והמפרקים הגמישים. במקרה של חשש לנקע, נשלח התינוק לאבחון אולטרה-סאונד. המשך ההשגחה מבוצע במסגרת התחנות לבריאות המשפחה (טיפת חלב).
טיפול.
הטיפול בתופעה מתבצע במספר אופנים שכיחים:
לכל השיטות מטרה דומה; פיסוק של הירכיים, כדי לקבע את ראש עצם הירך ולהחזירו למקומו הטבעי. ברוב המקרים הבעיה נפתרת זמן קצר לאחר השימוש בשיטות אלו, אולם במקרים מסוימים מגבסים את רגליו של התינוק (מהחזה ועד הרגליים). במקרים מסובכים וחריגים אף יותר, מבצעים אקט כירורגי; שיחזור של מפרק הירך, תוך שינוי המבנה הגרמי שלו על ידי חיתוך העצם וחיבורה בעמדה המקנה לפרק יציבות בתוך שקע האגן.
ההחלטה באיזו שיטה להשתמש מתבצעת בהתאם למצב המפרק, חומרת הבעיה ומשך הזמן לאחר הלידה שבה התפתחה הבעיה.
מלניזם
מלניזם (או בעברית: שְׁחֹרָנוּת) היא תופעה של כמות גבוהה של פיגמנטים שחורים (או כמעט שחורים) בעור, בנוצות או בשיער של בעל חיים, כתוצאה מנוכחות מלנין בכמות רבה.
בניגוד לחיות אחרות מאותו מין, הפרט הנגוע במלניזם שחור לגמרי, כמו למשל פנתרים שחורים. מלניזם הוא תופעה הפוכה ללבקנות ולאוציזם שבהן יש העדר מלנין. מבחינה גנטית, התופעה מתייחסת לפנוטיפ שבו הפיגמנטציה של בעל חיים מבוטאת כולה. אצל בני אדם, ביטוי למצב הוא המחלה מלנוזיס (שחמת). קיים גם מצב של מלניזם כביכול (או פסאודו-מלניזם) שבו קיימת הגברה או הגדלה של אזורים בעור שבהם יש פיגמנטציה ונראה כאילו יש רצף ביניהם. מלניזם הוא לעיתים קרובות תוצאה של מוטציה גנטית, אבל יכול לנבוע גם מגורמים אחרים, כמו חשיפה לטמפרוטורות קיצוניות בזמן ההריון, שגורם לשינוי בשעתוק או בתרגום הגנטי. מלניזם יכול גם להיות מושפע משינויים סביבתיים והמקרה הידוע נקרא "מלניזם תעשייתי"- כך למשל, במקרה של מלניזם בעש "המודד המפולפל" בבריטניה, דבר המשמש גם כדוגמה לברירה טבעית.
דגל סמואה האמריקאית
הנזה רוסטוק
מועדון הכדורגל הנזה רוסטוק (בגרמנית: .Fußballclub Hansa Rostock e. V) הוא מועדון כדורגל גרמני, הממוקם בעיר רוסטוק שבמקלנבורג-מערב פומרניה. המועדון משחק בבונדסליגה השנייה. המועדון נחשב לאחד המצליחים ביותר במזרח גרמניה, ושיחק מספר עונות בבונדסליגה, הליגה הגרמנית הבכירה.
המועדון נוסד ב-1 בנובמבר 1954 בשם ספורטקלאב אמפור רוסטוק. קבוצת הכדורגל של המועדון לא הצליחה לגייס כדורגלנים מקומיים ולכן גייסה שחקנים מקבוצת אמפור לאוטר מהעיר לאוטר, הנמצאת ליד הגבול עם צ'כיה.
היריבה הגדולה ביותר של האנזה רוסטוק היא סנט פאולי שאוהדיה מזוהים עם השמאל הרדיקלי.
סגל הקבוצה.
(קפטן)
סמל סמואה האמריקאית
סטיריקון (סרט)
סטיריקון (באיטלקית: Fellini Satyricon) הוא סרט איטלקי משנת 1969 אשר בוים על ידי פדריקו פליני, ומבוסס בצורה חופשית על הנובלה "סטיריקון" מאת פטרוניוס. הסרט מציג את רומא העתיקה בתקופה בה הנצרות לא הייתה קיימת, ובה כללי ההתנהגות היו שונים מאלו של ימינו.
גדעון בכמן צילם סרט תיעודי בשם Ciao, Federico!, על תהליך צילומי הסרט סטיריקון.
עלילה.
סטודנט ל"חיים", כפי שהוא מוצג בסרט, מחפש את פשר חייו במסע התבגרות. הוא מתנדנד בין אהבתו לצעיר בן גילו ובין אהבתו לילד צעיר.
בסופו של הסרט, לאחר שהרג את אלוהים בעקבות התקף שחווה, אחרי שראה כיצד אוכלים את גופו של המשורר המת, מתחבר הגיבור לחבורת מלחים צעירים העומדת להפליג למרחקים. על רקע ציורי קיר ההולכים ונמוגים שומעים את קולו האופטימי של המספר, האומר שיש עוד כל כך הרבה לראות בעולם, כל כך הרבה לגלות. שהעולם כה יפה ומבטיח.
מבצע סנונית
מבצע סנונית הקרוי גם מבצע נוקייב היה פעולה משולבת של כוח חטיבת גולני ושל שייטת 13 נגד כפרים ומוצבים סוריים ברמת הגולן. המבצע נערך בלילה שבין 16 ו-17 במרץ 1962. כמו כן, היו דיווחים על דייגים סורים אשר החלו לדוג באזור
רקע.
בתחילת חודש מרץ 1962 התנכלו הסורים לסירות דיג ישראליות שניסו לדוג בצפון הכנרת ונשנו אירועי ירי ממוצבים סוריים ומן הכפר נוקייב לעבר דייגים ישראליים בכנרת, הדיג היה במקומות שעל פי הסכם שביתת הנשק נמצא בשטח ישראל. הסירות נפגעו שוב ושוב מאש המוצבים הסוריים הסמוכים לחוף באזור הכפר נוקייב.
ביצוע הפעולה.
המודיעין למבצע היה חלקי, וכוח גולני (בפיקודו של מוטה גור) נתקל בכוח סורי חזק וגדול בהרבה מן המצופה. הכוח נתקל בהתנגדות סורית קשה ואש נורתה על יישובי הכנרת במהלך המבצע. כוח סיוע רכוב על זחל"מים נקלע לשדה מוקשים. הוחלט כי סיוע אווירי ישמיד את הזחל"מים לאחר שאפסו הסיכויים לחלצם לכיוון ישראל. בניווט לקראת נוקייב ובחילוץ הכוח סייעו גם חברי קיבוץ עין גב ושניים מהם הצטרפו לכוחות גולני (ללא ידיעת המפקדים הבכירים או אישורם); ונהגי טרקטור מהקיבוצים האון ותל קציר. במקביל היה אמור כוח של שייטת 13 לפעול נגד מוצב בכורסי, אך אש שנורתה עליהם מנעה השלמת המשימה והכוח נסוג ללא נפגעים (על פי העיתונאי אביחי בקר, המבצע ידוע בחוגי השייטת, בשל גילוי הכוח ונסיגתו, כ"מבצע ארנבת").
תוצאות.
צה"ל נסוג עם 5 הרוגים (והרבה פצועים), ושני חיילים הוכרזו בתחילה כנעדרים. לאחר מספר ימים נודע שגופת אחד הנעדרים נמצאת בידי הסורים, ובחילופין שנערכו ב-21 במרץ הוחזרה גופתו לישראל ושבוי סורי הועבר חזרה לסוריה, כך שהמספר המאומת של ההרוגים הגיע לשישה; אחד הפצועים נפטר מפצעיו אחרי כמה שבועות, וכך המספר המאומת של ההרוגים הגיע לשבעה. הנעדר השני, , לא אותר ומקום קבורתו לא נודע. מדינת ישראל עשתה מאמצים לגלות מה עלה בגורלו של דביר, ובכלל זה ביקשה מן המרגל אלי כהן לברר את הידוע ממקורות סוריים, אך העלתה חרס בידה. לסורים היו 30 הרוגים ונשבה שבוי אחד.
מיד לאחר המבצע זכו ארבעה מהקצינים שהשתתפו בו לציון לשבח. כמו כן, אברהם ורד, צלם של "במחנה" אשר נלווה אל הלוחמים, זכה בהערכת הרמטכ"ל, שמאוחר יותר הומרה לעיטור המופת. כחודש לאחר המבצע צוינו לשבח עוד תשעה לוחמים על גילוי אומץ לב בעת הפעולה. חמישה מן הלוחמים עוטרו בציון לשבח ובהם בני ענבר, מפקד פלוגת קורס מ"כים של חטיבת גולני, שעוטר בעיטור העוז, מפקד סיירת גולני, רס"ן צבי עופר, שעוטר בעיטור הגבורה, יואב ברום ואלון הלוי.
מועצת הביטחון של האו"ם גינתה את ישראל על התקיפה. בתחקיר המבצע מתח אל"ם אריאל שרון, איש הצנחנים ומפקד בית-הספר לחי"ר באותה עת, ביקורת קשה על אופן בחירת היעדים והיעדר מקוריות בתכנון הפעולה.
במקום הפעולה הוקם אתר הנצחה לנופלים - "מצפה נוקייב". אנדרטה מיוחדת הוקמה במקום לחייל הנעדר יעקב דביר.
אבליו
אבליו (Abellio או Abelio) או אבליוני (Abelionni) הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ באזור עמק גארון שבגאליה אקוויטניה (דרום מערב צרפת של ימינו). בעקבות כתובות שהתגלו באתר סבורים המומחים כי אבליו היה אל עצי התפוח.
מומחים סבורים כי שמו של האל הוא למעשה שיבוש שמו של האל אפולו מהמיתולוגיה היוונית (אשר נקרא בכתובות יווניות שהתגלו בכרתים בשם "אבליוס" (Αβέλιος) ובלטינית לעיתים "אפלו" ("Apello"). בעקבות השוואה זו סבורים המומחים כי אבליו היה אל השמש או כי מדובר בהשפעה רומית מאוחרת על המיתולוגיה הקלטית בעקבות מפגש התרבויות.
אבליוני
חברת מפרץ האדסון
פאגוס (אל)
פאגוס (בלטינית: Fagus - עץ אשור) היה אל עצי האשור במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בדרום גאליה (צרפת של ימינו), לרגלי הרי הפירנאים. באזור הוט-פירניי (Hautes-Pyrénées) התגלתה כתובת המוקדשת לאל בשפה פרוטו-בסקית.