ב-1973 הורשע טטסויה קאטו, אחיה של מיסורה, בפעילות הקשורה לכנופיות פשע, ולראשונה מזה שמונה עשרה שנים לא כלל ה-NHK, הרדיו הלאומי של יפן, את מיסורה ב"קאוהאקו אוטה גאסן", אף על פי שהמוסד לא הודה מעולם בקשר שבין הדברים. מיסורה שנפגעה, סירבה להופיע ב-NHK שנים אחר כך.
בעיותיה הבריאותיות ומותה.
מיסורה סבלה מבעיות בריאותיות בשנותיה האחרונות. באפריל 1987 התמוטטה מיסורה לפתע בדרכה להופעה בפוקואוקה. היא הובהלה לבית חולים, שם אובחנה כסובלת מנמק עצם (אוסטאונקרוזיס) שנגרם מדלקת כבד כרונית. הוא אשפזה בבית חולים בפוקואוקה, ולבסוף הראתה סימי החלמה באוגוסט. היא חזרה להקליט שיר חדש באוקטובר, ובאפריל 1988 הופיעה בקונצרט בטוקיו דום. למרות כאב עז ברגליה היא ביצעה במופע 39 שירים.
ניצחון זה על המחלה היה לזמן קצר בלבד. שנים של שתיית משקאות חריפים החלישו את הכבד שלה, ומצבה הידרדר. ב-24 ביוני 1989, היא מתה מדלקת ריאות לאחר שאושפזה בבית החולים בטוקיו. היא הייתה בת 52. על מותה התאבלו רבים ברחבי יפן.
החל ב-1990 משמיעים תחנות הרדיו והטלוויזיה את שירה "קְווה נוֹ נַגַרֶה נוֹ יוֹ ני" (川の流れのように) ביום הולדתה על מנת להפגין כבוד לזכרה. בסקר לאומי שערך ה-NHK ב-1997, נבחר שירה כשיר היפני הגדול בכל הזמנים על ידי יותר מעשרה מיליון איש.
מוזיאון.
ב-1994 נפתח "מוזיאון היבארי מיסורה" באראשייאמה בקיוטו. המבקרים בבניין זה עוקבים אחר ההיסטוריה של חייה של היבארי מיסורה באמצעות תצוגות מולטימדיה, פריטים שונים שהיו שייכים לה או קשורים בה. עד סגירת המוזיאון זמנית ב-30 בנובמבר 2006, לרגל שיפוצים, ביקרו במוזיאון מעל ל-5 מיליון איש. עד השלמת השיפוץ הועברו המוצגים העיקריים לאגף תקופת שוֹוָה במוזיאון אדו-טוקיו. "תיאטרון היבארי מיסורה" נפתח ב-26 באפריל 2008, ובין השאר זה המקום היחיד ביפן בו ניתן לרכוש CD של שיר של מיסורה שלא פורסם מעולם.
בית הכנסת אור תורה
בית הכנסת אור תורה הוא בית כנסת בעכו. בית הכנסת הוקם בידי עולים מתוניסיה, והוא מכונה גם "התוניסאי" או "לגריבה", על שם בית הכנסת הגדול באי ג'רבה שבתוניסיה, אף שכיום הוא משמש מתפללים מכל עדות המזרח.
בית הכנסת הוקם בשנות ה-50 בידי עולים מתוניסיה, במבנה עתיק ששימש עד אז כמתנ"ס. גבאי בית הכנסת ציון בעדאש החליט להוסיף למבנה יצירות פסיפס, כשם שהיה מקובל בבתי הכנסת העתיקים בארץ ישראל. הוא פנה למפעל הפסיפס של קיבוץ אילון, ופסיפס ראשון הוצב בבית הכנסת.
לאורך השנים נוספו עוד ועוד קטעי פסיפס, וכיום קירותיו החיצוניים והפנימיים, תקרתו וחלק מהרצפה מכוסים כולם במאות מיליוני אבני פסיפס צבעוניות. צבעי האבנים טבעיים, ואף אחת מהן לא נצבעה. כולן הובאו ממקומות שונים בארץ ישראל, מרמת הגולן ועד הרי אילת. בנוסף, יש בבית הכנסת 140 חלונות ויטראז'. הפסיפסים והוויטראז'ים עוסקים בתולדות עם ישראל, החל בסיפורי התנ"ך וכלה באירועים מהמאה ה-20, וכן בנופי ארץ ישראל, עריה ועולם החי והצומח שלה. 11 יצירות עוסקות בשואה, וסדרה נוספת של פסיפסים מוקדשת למטבעות ארץ ישראליים לדורותיהם. עד היום מיוצרים רוב הפסיפסים באילון.
בבית הכנסת ארבע קומות. בקומה הראשונה בית מדרש המשמש גם לאירועים וכנסים, בקומה השנייה בית הכנסת עצמו, בקומה השלישית עזרת הנשים ובקומה הרביעית מתחם ובו היצירות העוסקות בשואה.
אלמנט ייחודי נוסף בבית הכנסת הוא הימצאותם של שבעה היכלות (ארונות קודש) שדלתותיהם עשויות כסף. כל היכל מוקדש לנושא אחר: האחד לקהילות ישראל בעולם, השני לצה"ל, השלישי לשואה, הרביעי לעשרת הרוגי מלכות, לעולי הגרדום, לחטיבת כרמלי (ששחררה את עכו במלחמת העצמאות) ולאלי כהן, החמישי לגירוש ספרד, השישי לירושלים והשביעי לבית המקדש. שבעת ההיכלות נועדו לסמל את שבעת הרקיעים. כולם מצופים מבפנים בפסיפס. בית הכנסת הוקם לפני כשישים שנה ועד היום עדיין ממשיכים לתפעל אותו.
אולם הכדורסל מטרו ווסט רעננה
היכל הספורט בית מכבי
היכל הספורט בית מכבי הוא היכל הספורט העירוני של העיר ראשון לציון. ההיכל נמצא ברחוב גולדה מאיר, בסמוך לתחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון.
היסטוריה.
ההיכל נבנה בשנת 2008 במטרה ליצור "בית" לקבוצות מכבי ראשון לציון בכדוריד ובכדורסל ומכאן שמו - בית מכבי. האולם נחנך ב-5 באוקטובר 2008 כשקבוצת הכדורסל מכבי ראשון לציון הפסידה במשחק אימון לאחת הקבוצות הבכירות באירופה, אולימפיאקוס פיראוס.
האולם משמש לאירועים רבים נוספים, הן של האגודה והן של העירייה. כמו כן, אירח האולם את משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר של גביע המדינה בכדורסל נשים לעונת 2009. המתחם מכיל חדרי כושר, חדרי הלבשה ומלתחות ואת משרדי ההנהלה של הקבוצות.
ב-2011 נחשפה תוכנית להקים לצידו של האולם, היכל ספורט חדש עם כ-5,000 מקומות ישיבה והפיכת האולם הקיים לאולם משני של היכל הספורט. האולם החדש נועד לעלות כ-150 מיליון שקל. בהמשך הוחלט על ידי עיריית ראשון לציון לקדם הקמת היכל ספורט שכזה במיקום שונה בעיר הקרוב לאצטדיון הכדורגל העירוני.
לקראת עונת 2012/13 החליט הוועד המנהל של קבוצת הכדורסל של הפועל תל אביב להעביר את משחקיה לבית מכבי באופן זמני עד שנבנה להפועל תל אביב היכל קבוצת שלמה בתל אביב. לאחר עונת 2012/13 הפועל תל אביב הפסיקה את התקשרותה עם האולם, וחזרה לשחק באולם הדר יוסף.
האולם אירח את גמרי גביע ווינר בכדורסל ב-2013 ו-2018 ואירח חלק ממשחקי טורניר גביע וינר גם ב-2014.
מאז שנפתח ב-2008 שימש האולם גם לאירוח משחקי נבחרת ישראל בכדוריד ואף אירח משחקים של נבחרת ישראל בכדורסל נשים עד לחנוכת היכל קבוצת שלמה במתחם הדרייב אין בתל אביב בשנת 2014.
בקיץ 2016 שופץ הפרקט.
בית מכבי
וואלטה אספנייה
פאריז-ניס
גישה ישירה לזיכרון
גישה ישירה לזיכרון (באנגלית: Direct memory access, בקיצור DMA) היא תכונה של מערכות מחשב ומיקרו-מעבדים חדישים, המאפשרת לתת-מערכות מסוימות של המחשב לבצע קריאה או כתיבה מהזיכרון, באופן עצמאי ובלתי תלוי במעבד. ללא תכונה זו, כל העברת נתונים בין חלקים שונים של המחשב דורשת את תיווכו של המעבד. לדוגמה, DMA מאפשר טעינה של נתונים מהכונן הקשיח ישירות לזיכרון המחשב, מבלי שהמעבד יטען כל נתון מהכונן הקשיח, ויעביר אותו אל הזיכרון.
נהוג ליישם גישה ישירה במרכיבים כגון:
בנוסף, גישה ישירה ניתנת למימוש גם במערכות מרובות מעבדים וליבות, כאשר לכל רכיב אלקטרוני יש זיכרון מקומי קטן - והגישה הישירה מאפשרת העברת נתונים בין הליבות או בין המעבדים.
היתרון בשיטת הגישה הישירה הוא החיסכון בפעולות מעבד לטובת העברת נתונים. במקום להתעסק בהעברת נתונים, פעולה שלרוב אינה דורשת עיבוד או התייחסות לתוכן הנתונים, המעבד פנוי לטפל בפעולות עיבוד אחרות, ואפילו בתוכנות אחרות שרצות במחשב באותו הזמן.
החיסרון בשיטת הגישה הישירה הוא שאין בקרה מרכזית ובלעדית על הזיכרון - דבר שמגדיל משמעותית את הסיכויים למקרים של השחתת זיכרון.
ג'ק אסס
ג'קאסס
זיוף כסף
זיוף כסף הוא ייצור של כסף ללא אישור הרשויות המוסמכות.
היסטוריה.
בתקופה העתיקה, ייצר השלטון המרכזי או האזורי את הכסף באמצעות הטבעת מטבעות בלבד. בתקופה זו היה ערכו של הכסף כשוויה של המתכת ממנה הוא יוצר (בדרך כלל זהב, כסף או סגסוגות מתכת יקרה אחרת). בתקופה זו היו יכולים עבריינים לקטום חלקים זעירים מדפנות המטבעות ובכך להשיג מתכת יקרה לעצמם תוך שהם מזרימים חזרה למחזור הכסף מטבעות קטומים שמשקלם נמוך מזה המוטבע עליהם. עבריינים בעלי מיומנויות מתאימות יכלו אף להטביע מטבעות דומים לאלה שמטביע השלטון מסגסוגת זולה יותר או ממתכת שאספו ממטבעות חוקיים שנקטמו. במקרים מסוימים הוטבעו מטבעות ממתכת זולה שהייתה מצופה בשכבה דקה של המתכת היקרה המקורית.
התפתחות הכלכלה, המסחר והבנקאות באירופה הביאו בהדרגה לזניחת בסיס הזהב ולהנפקה של שטרות ומטבעות שערכם הנקוב גבוה משמעותית מעלות ייצורם. הסחר בכסף הזה התבסס על הנוהג, הסדר הציבור ואמון הציבור בשלטון ולא על התועלת העצמית של החומר ממנו הכסף עשוי (כבסחר חליפין). לנוכח הפער בין עלות הייצור לערך הנקוב נקבעו על ידי השלטונות כללים נוקשים להדפסה או הטבעה של כסף במטרה להימנע מאינפלציה ולשם שמירת אמון הציבור בכסף שהוא תנאי חיוני ליצירת תשתית מסחרית נוחה.
הפער הגדול בין עלות ייצור הכסף לשוויו, משך עבריינים לייצרו ולהנות מהרווח הגדול מהפצתו אל תוך מחזור הכסף.
מלבד זיוף על ידי עבריינים, מזייפות לעיתים ממשלות כסף של מדינה אחרת במטרה לפגוע בה בתקופות של עוינות או מלחמה או במטרה לממן עצמן. ככל הנראה זיוף כסף על ידי ממשלות מסוימות באסיה נמשך עד היום.
בעת המודרנית, עם הגידול בזמינות למיכון הדפסה טכנולוגי, שיכללו השלטונות את אמצעי ההגנה מפני זיוף ובמקביל נעשה זיוף הכספים מקצועי יותר.
הנזק מזיוף כסף.
השלטונות, ראו בזיוף כסף כתופעה עבריינית חמורה שגורמת נזק רב למדינה ולפרטים:
אמצעים למניעת זיוף.
במטרה למנוע זיוף מטבעות בעת העתיקה יוצרו המטבעות כשדפנותיהם משוננים וסביב שוליהם מכל צד תבליט מעגלי שיקל על זיהוי קטימתם. נוהג זה נשתמר גם כיום אף על פי שלא נעשה שימוש במתכות יקרות וקטימת שולי מטבעות פסקה. מאחר שכיום הערך הנקוב של שטרות גבוה משמעותית מהערך הנקוב על מטבעות נוקטות הרשויות (שהן בדרך כלל הבנקים המרכזיים) את מירב האמצעים במניעת זיוף שטרות הכסף.
במרוצת השנים אמצעי הזהירות השתכללו בהתאם לשינויי טכנולוגיית ההדפסה וההטבעה אשר זמינים לבנק המרכזי בכלל ולציבור בפרט:
אמצעי מניעת זיוף בישראל.
בשטרות: