ב-14 בינואר, מתקפת סייבר הורידה יותר מתריסר אתרי אינטרנט ממשלתיים של אוקראינה. לפי גורמים אוקראינים, הותקפו כ-70 אתרי אינטרנט ממשלתיים, כולל משרד החוץ, קבינט השרים ומועצת הביטחון וההגנה. רוב האתרים שוחזרו תוך שעות. אוקראינה האשימה את רוסיה, שהכחישה את ההאשמות. דווח על מתקפה נוספת כעבור חודש. אוקראינה רמזה שרוסיה הייתה מעורבת.
מדינות כמו ארצות הברית, בריטניה ושלוש המדינות הבלטיות העבירו נשק לאוקראינה, כדי לעזור לה להתגונן מפלישה רוסית אפשרית. בתחילת חודש פברואר נחתו לראשונה כ-300 חיילי צבא ארצות הברית באזור פולין, רומניה וגרמניה, יחד עם ציוד צבאי רב ומתקדם. כמו כן, הודיעה ארצות הברית כי תשלח 3,000 חיילים נוספים לפולין, בנוסף ל-1,700 לוחמים שכבר נשלחו לשם ימים קודם לכן. נשלחו גם מטוסי קרב שטסו בשמי פולין. המאמצים הדיפלומטיים נמשכו. באמצע החודש הוכרז בקייב הסכם בין פולין, אוקראינה ובריטניה שמטרתו שיתוף פעולה בנושאי אבטחת מידע, אבטחת אנרגיה ומאבק בדיסאינפורמציה. האיחוד האירופי סיפק גם סיוע כלכלי.
ב-10 בפברואר, עשרות אלפי חיילים רוסים פתחו בתרגיל משותף עם צבא בלארוס. אוקראינה, שפתחה גם היא בתרגיל צבאי, טענה שרוסיה מנעה את השיט בים אזוב ובים השחור בשל תרגיל ימי נפרד שבו פתחה. רוסיה הצהירה שהכוחות הרוסיים בבלארוס ישובו לבסיסי הקבע שלהם אחרי שהתמרונים המשותפים יסתיימו ב-20 בפברואר. בפועל הם לא הושבו.
עד 12 בפברואר 150,000 לוחמים רוסים הוצבו במערב רוסיה, בבלארוס ובחצי האי קרים (שרוסיה סיפחה מאוקראינה ב-2014). במקביל לעליה במתיחות, מדינות צימצמו את פעילות השגרירויות, והדיפלומטים הרוסים באוקראינה התחילו לעזוב את אוקראינה. מדינות שונות, ובהן ארצות הברית, פרסמו אזהרות מסע לאוקראינה - וקראו לאזרחיהן לעזוב את שטח המדינה.
ב-14 בפברואר דובר הקרמלין אמר שהיחסים בין רוסיה לארצות הברית הגיעו לנקודת שפל. מדינות ה-G7 תמכו באוקראינה והצהירו שהן ערוכות להטיל עיצומים במקרה של פלישה. באותו יום, רשת CBS דיווחה שתמונות לוויין הראו שכוחות רוסיים עזבו את נקודות הכינוס, והתקדמו ל"עמדות תקיפה" בגבול אוקראינה.
למחרת, רוסיה טענה שחלק מהכוחות שהתאמנו ליד הגבול עם אוקראינה שבו לבסיסיהם. נאט"ו אמרו מנגד שהם לא ראו סימנים בשטח לצמצום הנוכחות הצבאית הרוסית בגבולות אוקראינה. באותו יום, הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית אישרה ברוב בקשה מנשיא רוסיה ולדימיר פוטין להכיר בישויות הבאות כמדינות עצמאיות: הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק.
ב-15 בפברואר דווח כי כוחות רוסיים החלו לנוע לעבר גבול אוקראינה.
יום הפלישה האפשרית, 16 בפברואר, הוכרז באוקראינה כ"יום האחדות", יום מפגן פטריוטי, ובו הונפו דגלי הלאום. באותו היום, באיחוד האירופי הזהירו שרוסיה נערכה לסיפוח אזורים במזרח אוקראינה.
למחרת, נציגי הרפובליקה העממית של חבל לוהנסק טענו לירי מצד אוקראינה. ברקע נאמר במערב שוב ושוב כי מוסקבה והמורדים מתכוונים לביים התקפה של צבא אוקראינה על הבדלנים בחבל המריבה דונבאס, וכך לספק לרוסיה תירוץ לפלישה לאוקראינה. אוקראינה הכחישה וטענה שבוצע ירי עליה. באותו היום, גירשה רוסיה את סגן השגריר האמריקאי. במערב טענו כי רוסיה לא נסוגה ואף הגדילה את הנוכחות הצבאית בגבול בכ-7,000 חיילים.
אף שהפסקות האש הופרו פעמים רבות בשנים הקודמות, מקור דיפלומטי אמר לרויטרס כי העימותים ב-16 בפברואר היה הגדולים ביותר מאז 2015 - השנה שבה נחתמו הסכמי מינסק. למחרת, ראשי הרפובליקות העממיות של דונצק ולוהנסק הודיעו על פינוי נרחב של אזרחים לדרום רוסיה וקראו לכל הגברים לשאת נשק. במערב חשדו שרוסיה יצרה הידרדרות מכוונת - כחלק ממבצע דגל כוזב - והפיצה מידע כוזב. בארצות הברית, העריכו שרוסיה ריכזה בין 169 אלף ל-190 אלף חיילים ליד אוקראינה, לעומת 100 אלף ב-30 בינואר.
ב-18 בפברואר, ראשי הרפובליקות העממיות הכריזו על גיוס כללי. למחרת, הבדלנים החלו להפגיז את החיילים האוקראינים, וכתוצאה מכך נהרגו שני חיילים וארבעה נפצעו. אוקראינה טענה ששכירי חרב רוסים הגיעו למזרחה במטרה לעורר פרובוקציות, תוך שיתוף פעולה עם הכוחות המיוחדים של רוסיה. בעבר, שכירי החרב של קבוצת וגנר פעלו למען רוסיה באזור.
מגעים דיפלומטיים נמשכו. אוקראינה ניסתה ליזום התייעצויות במסגרת מזכר בודפשט. נשיא אוקראינה זלנסקי רצה שהמערב יחיל עיצומים קשים על רוסיה עוד לפני שפוטין ייזום פלישה.
נשיא צרפת הודיע כי הוא מארגן פגישה בין נשיא ארצות הברית לנשיא רוסיה, בכדי להביא לסיום המשבר בדרכי שלום. שני הנשיאים הודיעו ב-21 בפברואר שהם מסכימים עקרונית להשתתף בפגישה. אוקראינה תמכה. בפועל, רוסיה הודיעה על הכרה בעצמאות של שתי הרפובליקות העממיות. ארצות הברית ומדינות נוספות טענו שפוטין כבר קיבל החלטה לפלוש. הצעד גרר גינויים והטלת עיצומים. האיחוד האירופי החליט להטיל עיצומים על בכירים מעורבים. נאסרו השקעות אמריקאיות ברפובליקות הבדלניות. באותה העת, 70 אחוזים מצבא רוסיה שהה ליד הגבול עם אוקראינה. פוטין הורה להכניס חיילים לרפובליקות.
ביידן תיאר זאת כהתחלה של פלישה רוסית לאוקראינה ואמר שיוטלו עיצומים על בכירים ומוסדות ברוסיה. אוקראינה החליטה להכריז על מצב חירום. באותו יום, רוסיה פינתה את שגרירות רוסיה בקייב ובוצעה מתקפת סייבר על אוקראינה. יום קודם, דווח באוקראינה שתועדו 72 הפרות נוספות של הפסקות האש מצד כוחות הנתמכים על-ידי רוסיה, מתוכן ב-53 השתמשו בנשק האסור לפי הסכמי מינסק.
פלישת רוסיה לאוקראינה.
ב-24 בפברואר ב-6:00 (שעון מוסקבה) פוטין הורה לפתוח ב־"מבצע צבאי מיוחד" של צבאו על אוקראינה. צבא רוסיה פלש לאוקראינה מכיוונים אחדים, בהם סמוך לחראקוב ומחצי האי קרים, וגם מאזור בלארוס. נורו טילים על תשתיות צבאיות ושדות תעופה, כולל באזור קייב ולבוב, והמרחב האווירי במדינה נסגר. נשיא אוקראינה זלנסקי הכריז על ממשל צבאי והורה לאזרחיו להישאר בבתיהם. בנוסף, הודיע שיחולק נשק לכל אזרח שירצה בכך.
יחסי יוגוסלביה–שוודיה
יחסי יוגוסלביה–שוודיה הם היחסים הדיפלומטיים לשעבר שבין יוגוסלביה (ממלכת יוגוסלביה והרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) לבין ממלכת שוודיה.
היסטוריה.
במהלך המלחמה הקרה, הן יוגוסלביה והן שוודיה לא הסכימו להצטרף לנאט"ו או לברית ורשה. למרות זאת, שתי המדינות קידמו את יחסיהן עם נאט"ו. שוודיה העדיפה להישאר מדינה נייטרלית, ויוגוסלביה, בעקבות הסכסוך שבין טיטו לסטלין, ניסתה להתקרב לנאט"ו.
ביחד עם מדינות בלתי מזדהות ונייטרליות אחרות באירופה, יוגוסלביה ושוודיה פיתחו את יחסיהן. במהלך מלחמות יוגוסלביה, כ-100,000 פליטים יוגוסלבים מצאו מקלט בשוודיה.
אלכסיס מק אליסטר
אלכסיס מאק אליסטר (; נולד ב-24 בדצמבר 1998 בסנטה רוסה) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדת הקשר בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג, ובנבחרת ארגנטינה.
קריירת משחק.
ארחנטינוס ג'וניורס.
מק אליסטר החל את דרכו בקבוצת הנוער של סוסיאל פארקה, יחד עם שני אחיו, קווין ופרנסיס, בטרם הצטרף למערכת הנוער של ארחנטינוס ג'וניורס. בעונת , עלה לשחק בקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגת המשנה הארגנטינאית תחת המאמן גבריאל היינצה. ב-30 באוקטובר 2016 ערך הופעת בכורה בקבוצה הבוגרת, ועד לסיום העונה תרם 3 שערי ליגה ב-23 הופעות, מתוכן 13 בהרכב הפותח, שסייעו לקבוצתו לסיים במקום הראשון בטבלה, בפער של 11 מסגניתה צ'קריטה ג'וניורס, בדרך להעפלה לליגה הבכירה.
את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ערך ב-9 בספטמבר 2017, בהפסד 2-1 לפטרונטו. ב-25 בנובמבר שיתף פעולה לראשונה עם שני אחיו על אותו המגרש, כאשר כל השלושה שותפו בהפסד 1-0 לסן לורנסו.
ב-24 בינואר 2019 נמכר מק אליסטר לברייטון אנד הוב אלביון האנגלית, ומיד הושאל בחזרה לארחנטינוס ג'וניורס עד לתום עונת 2018/2019 בפרמייר ליג.
בוקה ג'וניורס.
ביוני 2019 שוב הושאל מק אליסטר מברייטון, בטרם ערך הופעה אחת במדי המועדון, ושוב חזר לליגה הארגנטינאית, הפעם כמושאל בבוקה ג'וניורס. הוא כבש כבר בהופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בגביע ליברטדורס, ובחצי שנה במדי המועדון כבש שער ליגה בודד ב-13 הופעות. לאחר עזיבתו המשיכה בוקה לזכייה באליפות ארגנטינה.
ברייטון אנד הוב אלביון.
בינואר 2020, במהלכה של עונת 2019/2020 בפרמייר ליג, חזר מק אליסטר לברייטון. ב-7 במרץ 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כמחליף בשוויון 0-0 מול וולברהמפטון וונדררס. היה זה משחקה האחרון של ברייטון לפני עצירת הליגה בעקבות מגפת הקורונה, ובטרם חידושה בחודש יוני. עד לתום העונה הספיק לערוך תשע הופעות ליגה ולסייע לקבוצתו לשרוד בפרמייר ליג.
בספטמבר 2020, בפתיחתה של עונת 2020/2021, כבש מק אליסטר את שני שערי הבכורה שלו במועדון בתוך שישה ימים, שניהם במסגרת גביע הפוטבול ליג, מול פורטסמות' ומול פרסטון נורת' אנד. ב-18 באוקטובר כבש את שער הליגה הראשון שלו במדי הקבוצה, כאשר איזן בדקת הסיום וקבע 1-1 מול יריבתה הגדולה של ברייטון, קריסטל פאלאס. ב-18 במאי, עם חזרתם של האוהדים למגרשים, היה מק אליסטר שותף לניצחון הראשון של קבוצתו על מנצ'סטר סיטי מאז 1989, כאשר ברייטון חזרה מפיגור 2-0 לניצחון 3-2 על האלופה המכהנת.
במשחק הפתיחה של עונת 2021/2022 כבש מק אליסטר את שער הניצחון של ברייטון, שגברה 2-1 על ברנלי.
נבחרת ארגנטינה.