האתר Předmostí הוא ככל הנראה אזור מגורים עם מערכת קבורה ובה כ-20 קברים, כולל 15 קברי אדם שלם, חלקים של חמישה אחרים, המייצגים או קבורה משנית או שהופרע. קניבליזם הוצע, אף על פי שזה לא מקובל. המאובנים הלא אנושיים הם בעיקר ממותה. רבים מן העצמות חרוכות בכבדות, המראה שהחיה נצלתה קודם האכילה. שרידים אחרים שנמצאו כוללים שועל, איילים מעידן הקרח, סוס, זאב, דוב, גרגרן, וארנבות. שרידים של שלושה כלבים נמצאו אף הם, כשבפיו של אחד מהם הייתה מונחת עצם גדולה.
האתר Předmostí מתוארך בין 24,000 ו-27,000 שנים. האנשים ללא ספק זהים לתגליות הקרו-מניון הצרפתי. למרות היותם בני-אדם מודרניים ללא ספק, היה להם מבנה גוף מוצק, המעיד על אורח חיים המבוסס על משחק צייד.
Mladeč.
למרות היותו צעיר מן הגולגולת והלסת התחתונה Oase, הממצא במערות Mladeč במורביה (צ'כיה) הוא אחד אתרי הקרו-מניון העתיקים ביותר. במערות נמצאו שרידים של כמה אנשים, אך רק כמה חפצים. הממצאים שנתגלו סווגו בהיסוס כחלק מתרבות האוריגנקיאן. הממצאים תוארכו לסביבות 31,000 שנים מהיום. Mladeč 2 תוארך ללפני כ-31,320 שנים מהיום (עם טווח טעות של כ-400 שנה), Mladeč 9a תוארך ללפני 31,500 שנים (עם טווח טעות של כ-420 שנים) ו-8 Mladeč תוארך ללפני כ 30,600 שנים (טווח טעות של כ-300 שנה).
מוצא הקרו-מניון.
האדם המודרני הראשון מבחינה אנטומית יצא ממזרח אפריקה, לפני כ-100,000 - 200,000 שנים. יציאת נוספת מאפריקה אל חצי האי ערב התרחשה לפני כ-60,000 שנים והביאה את בני האדם המודרניים אל אירואסיה. בעוד שהקבוצה הראשונה התיישבה במהירות באזורי החוף סביב האוקיינוס ההודי, הקבוצה השנייה נדדה צפונה בערבות מרכז אסיה. רצף הדנ"א המיטוכונדרי של שני אנשי קרו-מניון, מתוך מערת Paglicci, איטליה, המתוארך ללפני 23,000 - 24,000 שנים (Paglicci 52 ו-12), זיהה את mtDNA של השלדים כנושא גן Haplogroup N טיפוסי של הקבוצה השנייה. הקבוצה הראשונה היא המייסדת של אוכלוסיית צפון ומזרח אסיה ("המונגולים"), הקווקזים, חלקים רבים של המזרח התיכון וצפון אפריקה. הגירה מאזור הים השחור אל תוך אירופה החלו לפני כ -45,000 שנים, כנראה לאורך ערוץ הדנובה. לפני 20,000 שנים, כל אירופה הייתה מיושבת.
חיי הקרו-מניון.
תכונות פיזיות.
הקרו-מניון, היו מודרניים מבחינה אנטומית, זקופים וגבוהים בהשוואה לניאנדרטלים בני זמנם. בגובה ממוצע של 166–171 ס"מ, אם כי שהזכרים הגדולים אולי הגיעו אף ל-183 ס"מ עד 203 ס"מ. הם גם נבדלים מהאדם המודרני כיום בכך שהיו בעלי מבנה גוף חזק יותר וקיבולת גולגולתית גדולה מעט יותר. הקרו-מניון היו בעלי גולגולת ארוכה ושטוחה, עם פנים רחבות, אף בולט בינוני ללא , בדומה לתכונות המצויות אצל האירופאים המודרניים. תכונה בולטת מאוד היא ארובת עין מרובעת.
מספר מחקרים גנטיים, סוגי דם ומורפולוגיה גולגולתית מעלים כי תושבי הבסקים עשוים להיות צאצאי חלק מאוכלוסיית הקרו-מניון המקורית. מחקר גנטי שנערך בשנת 2006 בקרב תושבי הבסקים הראתה שכיחות של 1% mtDNA haplogroup U8a המתוארך לתקופת הקרו-מניון, אך יש לציין כי שכיחות נמוכה של הגן, וזרימת גנים לאחרונה מאוכלוסיות שכנות תושבי הבסקים הנוכחים אינם יכולים להיחשב דוגמאות אמינות של המאפיינים הפיזיים של הקרו-מניון.
ניתוח דנ"א מיטוכונדריאלי מציב את האוכלוסייה האירופית הקדומה כקבוצה אחות לקבוצות אסיה ("המונגולים"), ומתארכת את הפילוג ביניהם ללפני - 50,000 שנים. בעוד העור וצבע השיער של הקרו-מניון, ניתנים לניחוש, ידוע כי עור בהיר התפתחו באופן עצמאי בשני קווים מקבילים באסיה ואירופה, וייתכן כי הקו האירופי הופיע רק לאחרונה, לפני כ-6,000 שנים. מה שמעלה את האפשרות כי הקרו-מניון, יכול היה להיות בעל צבע עור חום בינוני. פסל שנהב קטן של אדם שנמצא בדולני וייסטוניצה, במורביה ומתוארך ללפני 26,000 שנים מצביעים על קרו-מניון כבעלי שיער חלק, אם כי מעט מאוחר יותר הפסל "ונוס מברסמפוי" עשוי להציג שיער מתולתל, או אולי צמות.
מארקו ניסקנן (2002) מהמחלקה לאנתרופולוגיה באוניברסיטת אואלו, פינלנד, טען כי "עצמות לחיים חזקות והקשתות הזיגומטיות המתרחבות של רבים מקרב הפינו-אוגריים, המקובל בטעות שהם ממקור מונגולי, עוברות בירושה למעשה מן הקרו-מניון האירופאי".
תרבות הקרו-מניון.
כלי הצור שנמצאו בהקשר עם שרידי הקרו-מניון, יש המשייכים אותם לתרבות האוריגנקיאנית, כפי שלואיס לרטה זיהה כמה שנים עד שמצא את השלדים הראשונה. אוריגנקיאן נבדלים מן התרבויות הקודמות בעיבוד עצם דק או קרן הצבי, שימוש בכלים עם ידיות, ובציורי המערות.
כמו הניאנדרטלים, היו הקרו-מניון, בעיקר ציידים בקבוצות גדולות, וצדו ממותות, דובים, סוסים ואיילים. הם היו נוודים או נוודים למחצה, בעקבות ההגירה השנתית של טרפם. במזריץ' - כפר באוקראינה, נמצאו מספר בקתות הבנויות מעצמות ממותה ואולי זו דוגמה מייצגת של מחנות ציד חצי קבועים שנחשפו.
ממצאים של סיבי פשתן טווי, צבוע וקשור בין חפצי הקרו-מניון ב-Dzudzuana מראה שהם השתמשו במיתרים עבור נשיאת כלי אבן, אריגת סלים, או תפירת בגדים, וסבורים כי הם ידעו איך לארוג בגדים. מלבד בקתות עצם ממותה כאמור, הם בנו מחסות סלעים, חימר, ענפים, על מנת להסתיר חיה או פרווה. הם השתמשו בתחמוצות מנגן וברזל לצייר תמונות, ואולי יצרו את לוח השנה הירחי הראשון לפני 15,000 שנה.
שיטות למחיה והישרדות שבהם השתמשו הקרו-מניון.
אנשי הקרו-מניון היו מכינים חניתות וכלי נשק מעצים ואבנים שהם היו משייפים ומחדדים.
באמצעות כלי הנשק שהיו מכינים הם היו יוצאים לצוד בעלי חיים כדי לשרוד, את העור שנשאר מהבעלי חיים (ביניהם הממותות) הם היו פושטים ומהם היו מפיקים בדים, מעבדים אותם, מרככים אותם, משתמשים בחוט ומחט כדי לתפור והבגד היה מוכן.
הקרניים והעצמות משמשות לעשיית כלי עבודה וגם לתכשיטים.
ליד הנהר גילו חומרים שיכולים לצבוע דברים. באמצעות הצבע שגילו מהחומרים שמצאו היה אפשר לצבוע את פני הגיבורים שמתו בצייד, את הנשים, המנהיגים והציורים שעל קירות המערה.
הם השתמשו באבנים חמות, אותם היו מניחים בתוך מדורות שהם היו מציתים ומכניסים את האבנים הללו לתוך סירים מלאים מים כדי להרתיח אותם ולעשות בהם שימושים שונים. בנוסף, הם בנו בתים מאבנים, קשים וחמר.
בני אדם אחרים באירופה.
הניאנדרטלים.
קרו-מניון, חלקו את הנוף האירופי עם הניאנדרטלים במשך כעשרת אלפים שנה או יותר, לפני שאחרון הניאנדרטלים נעלם. מידת שיתוף הפעולה בין האדם המודרני לבין הניאנדרטלים נתונה בוויכוח. הצעות כוללות קיום בשלום, תחרות, הכלאה, הטמעה ורצח עם. אנשים מודרניים אחרים, כמו אנשי מערת הגדי כנראה חיו בשיתוף עם הניאנדרטלים במזרח התיכון.
מחקרים קודמים טוענים שבמשך יותר מ-15,000 שנים חיו האדם המודרני והניאנדרטלים בשיתוף בצרפת. סימולציה המבוססת על ההבדל קל בכושר הנשיאה בין שתי הקבוצות עולה כי ניתן למצוא את שתי הקבוצות יחד רק בטווח זמן קצר, בראשית גל ההגירה של הקרו-מניון.
תרבות Châtelperronian הניאנדרטלית ככל הנראה הושפעה מן הקרו-מניון, והיא ככל הנראה מציינת מעין חילופי תרבות בין שתי הקבוצות. בשכבות אתר Châtelperronian המקורי, חפצים מתרבות Châtelperronian מעורבים עם חפצים מתרבות האוריגנקיאן, אם כי זו עשויה להיות תוצאה של אינטרסטרטיגרפיה ("עירוב כרונולוגי") של שכבות, או הפרעות מחפירות קודמות. על "הילד מלפאדו" שנמצא בAbrigo do Lagar Velho בפורטוגל, הועלתה אפשרות להיותו הכלאת ניאנדרטלי/קרו-מניון, אך פרשנות זו שנויה במחלוקת. מחקרים גנטיים אחרונים בדגימות נרחבות של האדם המודרני מצביעים על צורה כלשהי של הכלאה עם בני אדם ארכאי שהתרחש אחרי שהאדם המודרני יצא מאפריקה. כ-1 עד 4 אחוזים של ה-DNA אצל אירופים ואסיאנים נראה שמקורם מהניאנדרטלים, אף על פי שתופעה זו אינה בוודאות קשורה לאירוע אירופאי.
בני אדם מודרניים באירופה הקדומה.
האדם הגרימלדי הוא אולי מייצג קבוצה של האדם המודרני העכשווי, שאיננו מן הקרו-מניון. הוא נמצא ב"Grotte des Enfants" ליד מנטון בריביירה הצרפתית. שני השלדים שנמצאו נמוכים יותר ובעלי מבנה גוף עדין יותר לעומת הקרו-מניון, שהיו בעלי מבנה גוף מוצק. גולגולותיהם ארוכות יותר וחזקות פחות, ובעלי פרוגנטיזם, דבר הניתן לפירוש כתכונות אפריקאיות. הקביעה כי האדם הגרימלדי שייך לגזע שחור היא בעייתית, בכך שאחד משני השלדים הוא של אישה מבוגרת שעבר שחזור מפוקפק. הממצאים סווגו כקרו-מניון, בהתאם לשימוש הרחב במונח באמצע המאה ה-20. בשל השחזור כפי שהועבר בתיאורו המוקדם והשימוש בו תאוריות גזעניות, הספרות העדכנית מתעלמת לעיתים מן האדם הגרימלדי.
גנטיקה.
רצף הגנום המיטוכונדריאלי של שני קרו-מניון ("Paglicci 52" המתוארך ללפני 23,000 שנים, ו-"Paglicci 12" המתוארך ללפני 24,720 שנים) שפורסם בשנת 2003 על ידי צוות מחקר איטלקי-ספרדי בראשות דוד כרמלי, זיהו את הגן המיטוכונדרי כשייך לאוכלוסיית ה-"n", האוכלוסייה כוללת חלקים מן אוכלוסיות אירופה המודרנית, המזרח התיכון, צפון אפריקה ומרכז אסיה, ומייצגת את הפלג הצפוני של הגירה מאפריקה של האדם המודרני. צאצאי ההפלוגרופ (Haplogroup) נמצאים בין תושבי צפון אפריקה המודרניים, אירואסיה, הפולינזיים ואוכלוסיות אינדיאנים.
נגרקרטגאמה