בשנת 1962 החליטו ארבעה מחברי מק"י, עקיבא אור (שהיה באותה התקופה סטודנט למתמטיקה ופיזיקה), ומשה מחובר (מי שהיה באותה התקופה מרצה למתמטיקה באוניברסיטה העברית) מסניף מק"י בירושלים, ועודד פילבסקי וירמיהו קפלן מסניף מק"י בתל אביב, לשלוח מכתב לוועד המרכזי של מק"י.
במכתב ביקשו לפתוח את דפי הביטאונים קול העם וזו הדרך בפני ויכוח פוליטי פנים-מפלגתי, והוסיפו כי אם דבר זה לא אפשרי, יש לפתוח ביטאון פנימי הגלוי רק לחברי המפלגה, בו כל חבר מפלגה יוכל להעלות שאלות על הכתב, להביע את דעתו ולקרוא את דעותיהם של חברים אחרים במפלגה.
הארבעה ראו בוויכוח הפנים-מפלגתי צורך קיומי, זאת בשל הגילויים החדשים שנחשפו בוועידות ה-20 וה-22 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, גילויים אשר חשפו את מדיניותו של סטלין בתקופת שלטונו בברית המועצות, ונלוו להעברת ביקורת נוקבת על מדיניותו ועל פולחן האישיות אותו טיפח, הצעתם זו נדחתה.
בהמשך, לאחר שהצעתם נדחתה, העבירו שניים מן הארבעה (מחובר ואור) ביקורת חריפה וקוהרנטית יותר על המפלגה הקומוניסטית הישראלית, במכתב אותו שלחו לחברי סניף מק"י בירושלים.
במכתבם מתחו השניים ביקורת על הגופים הרשמיים של המפלגה, על כך שלא התוו תוכנית מגובשת על הדרך הישראלית להגעה לסוציאליזם, על החוסר בביקורת עצמית הקיים בתוך המפלגה, ועל גניזת ואי פרסום מאמרי ביקורת שחיברו הארבעה (מאמרים שביקרו את הקו הרשמי של המפלגה) בידי העיתונים הרשמיים של המפלגה, זו הדרך וקול העם.
החברים בסניף ירושלים איימו על מחובר ואור בגירוש מן המפלגה, וראו בהם אויבי מעמד הפועלים, הניסיונות של אור ומחובר לאתגר את החשיבה המונוליטית הרשמית בסניף, נענו בבוז ובאיומים.
בשל כך, פרשו-סולקו הארבעה מן המפלגה, וחברו לפלג טרוצקיסטי חיפאי שפרש מן המפלגה הקומוניסטית הישראלית כמה שנים קודם לכן ולקבוצה של אוהדי המפלגה הקומוניסטית לשעבר - ויחדיו הקימו את הארגון הסוציאליסטי הישראלי (אס"י), שנודע על שם ביטאונו - מצפן.
עודד פילבסקי היה לעורכו של הביטאון שעליו עמלו חברי הארגון.
בסרטו התיעודי של ערן טורבינר אודות מצפן: "מצפן : ישראלים אנטי-ציוניים", מספר פילבסקי איך בעודם חברי מק"י, דנו הארבעה על מצבה של המפלגה, על חוסר הדמוקרטיה ששרר בתוכה, ועל כך שהיא למעשה פועלת כ"תנועה לידידות עם ברית המועצות, ולא כתנועה מהפכנית שיש לה מטרות לשינוי החברה".
פעילותו במצפן.
בסרטו של טורבינר, סיפר פילבסקי כי במרוצת הזמן נראה להם ארגונו של נאיף חוואתמה, החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין, כארגון הפלסטיני הקרוב ביותר ל"מצפן" מבחינה רעיונית, ועל כן ניסו חבריו ליצור קשר עם הארגון, ולארגן פגישה בין נציגים מטעם שני הארגונים, פגישה שבאותו זמן יכולה הייתה להתקיים רק בחו"ל.
חליל הינדי, פעיל פוליטי פלסטיני של "החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין" שחי בלונדון, נפגש עם נציגים של "מצפן" בלונדון, והעביר את רשמיו מן הביקור לידיעת אנשי החזית.
אנשי החזית התרשמו עמוקות מן הדברים שנמסרו להם על ידי הינדי, והרגישו כי אנשי "מצפן" הם חבריהם למאבק המשותף של השמאל הסוציאליסטי בפלשתינה-א"י, במאבק למען מדינה אחת, חילונית, סוציאליסטית ודמוקרטית.
בעקבות אסון מעלות ב-1974, כתבו אנשי "מצפן" מכתב פתוח אל אנשי "החזית הדמוקרטית לשחרור פלסטין" שהייתה אחראית על ההרג, בשלוש שפות (אנגלית, עברית וערבית), מכתב אשר הופץ גם במדינות ערב ובאירופה.
את המכתב חתמו החברים במילים: .
בסרטו של טורבינר אמר פילבסקי כי "פעולת מעלות הייתה פעולה שאי אפשר לתמוך בה, מפני שלא הייתה זו פעולה כנגד כוח כיבוש, היא נעשתה בתוך שטח ישראל, ולא הייתה חלק ממאבק כנגד הממסד הציוני או הכובש".
בתגובה על המקרה, אמר בסרט מנהיג הארגון, נאיף חוואתמה, כי "החזית הדמוקרטית" התנגדה תמיד לפגיעה באזרחים חפים מפשע, וראתה הבדל בין חיילי הצבא הישראלי והמתנחלים החמושים, לבין האוכלוסייה בישראל, אך אמר כי "לעיתים, כאשר כוח הלחימה מוצא עצמו בבעיה בשטח ובתנאים מסוימים מול אוכלוסייה אזרחית, אין להנהגה הפוליטית יכולת שליטה מלאה על הסיטואציה".
בהמשך לדברים, אמר בנושא זה פילבסקי, כי חברי "מצפן" גרסו כי "לעם כבוש יש זכות להילחם מול הכיבוש, ואנחנו לא נכתיב לו באילו אמצעים להשתמש ובאיזה לא להשתמש, אנחנו לא חייבים להסכים עם כל פעולה שהם עושים...למשל אני לא מסכים שישליכו פצצות בסופרמרקטים או באוטובוסים, אבל כל פעולה בין אם היא אלימה או בלתי אלימה נגד כוחות הכיבוש, נגד סמלי הכיבוש, או נגד המשרדים של הממשל הצבאי באזורים הללו, או נגד כל זרועות השליטה היא התנגדות לגיטימית".
ב-1965, לאחר הוויכוחים הסוערים במצפן, הצטרף פילבסקי יחד עם רוב חברי הארגון לתנועת העולם הזה-כוח חדש בהנהגתם של אורי אבנרי ושלום כהן, עורכי השבועון העולם הזה.
מותו.
באפריל 2011, מת עודד פילבסקי בגיל 79, הוא השאיר אחריו אישה ושני בנים. הוא תרם את גופתו למדע.
אחיו הגדול היה מאיר פעיל.
גביע אסיה בכדורגל 1996
גביע אסיה בכדורגל 1996 של AFC נערך באיחוד האמירויות הערביות בין ה-4 בדצמבר ל-21 בדצמבר. ערב הסעודית ניצחה את המארחת, איחוד האמירויות הערביות במשחק הגמר שהתקיים באבו דאבי וזכתה בגביע בפעם השלישית בתולדותיה.
שלב הבתים.
הנבחרות שסיימו במקום השלישי בשלבי הבתים.
בתום שלב הבתים נערכה השוואה בין הנבחרות שסיימו במקום השלישי, ושתי הנבחרות עם המאזן הטוב ביותר, עיראק וקוריאה הדרומית, עלו לשלב הנוקאאוט.
ד. גלעדי
פסגת קמפ דייוויד (2000)
מונדיאל -
יעקב פרידמאן
י. נמדירף
אברהם בנימין יפה
גל שיש
גל שיש (נולד ב-28 בינואר 1989 בבת ים) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה.
שיש גדל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ועלה לקבוצת הבוגרים של המועדון לקראת סוף עונת 2006/2007. ב-19 במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל פתח תקווה. בעונת 2009/2010 זכה עם הפועל תל אביב בדאבל. בעונה זו שימש שיש כמגן השמאלי המחליף של דדי בן דיין ושותף בחמישה משחקי ליגה, ביניהם משחק האליפות של הקבוצה באצטדיון טדי, בו פתח בהרכב. בעונת 2011/2012, לאחר עזיבתו של בן דיין את הקבוצה, הפך שיש לשחקן הרכב קבוע והיה המגן השמאלי הבכיר של הפועל תל אביב. בעונה זו השלים שיש 3 זכיות רצופות עם הקבוצה בגביע המדינה. בתום העונה הסתיים חוזהו והוא שוחרר מהמועדון.
ב-16 באוגוסט 2012, חתם שיש לשנתיים במדי ואסלנד-בוורן הבלגית. מאוחר יותר הצטרפו גם ברק בדש ומוחמד גדיר לקבוצה. ב-15 בספטמבר 2012 כבש שיש את שערו הראשון בקריירה, במשחק מול ראסינג גנק, ובסך הכל ערך בעונה זו 24 הופעות בליגת העל הבלגית.
ב-30 באוגוסט 2013 חתם שיש לשתי עונות וחצי בקבוצת ווהלין לוצק מליגת העל האוקראינית. בעונת שותף ב-18 משחקי ליגה במדי הקבוצה. בעונת שותף בתשעה משחקים בלבד. בתחילת עונת שותף בתשעה משחקי ליגה, ובינואר 2016 שוחרר מהמועדון.
ב-3 בפברואר 2016 חזר שיש להפועל תל אביב וחתם על חוזה עד תום העונה. שיש ערך הופעה אחת במדי הקבוצה בעונה זו, כאשר פתח בהרכב במשחק מול בני יהודה במחזור הלפני אחרון והורחק בכרטיס אדום. את עונת 2016/2017 החל שיש כשחקן מחליף, אך במהלך העונה נכנסה הקבוצה להליך של פירוק, והמגן השמאלי המוביל של הקבוצה שמואל שיימן שוחרר מהמועדון. שיש הפך לשחקן הרכב וערך בסך הכל 25 הופעות ליגה בעונה זו, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-25 ביוני 2017 חתם שיש בהפועל עכו, העולה החדשה לליגת העל, ומונה לקפטן הקבוצה. ב-2 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 1–0 על הפועל חיפה במסגרת גביע הטוטו, ובתום עונת 2017/2018 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-16 במאי 2018 חתם שיש במכבי פתח תקווה. ב-1 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 3–0 על מ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו, ובתום עונת 2018/2019 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-18 בספטמבר 2019 חתם שיש בעירוני קריית שמונה.
ב-29 ביולי 2021 הודיע שיש על פרישה מכדורגל.
נבחרת ישראל.
לשיש שש הופעות בנבחרת הנערים של ישראל, 13 הופעות בנבחרת הנוער ושתי הופעות בנבחרת הצעירה.
שיש זומן לראשונה לנבחרת ישראל על ידי המאמן לואיס פרננדס בשנת 2011, אך רק ב-12 באוקטובר 2012 ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת, תחת המאמן אלי גוטמן, במשחק מול נבחרת לוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
יהודי יוגוסלביה
מגוב
מגוב (באנגלית אמריקאית: Mine plow, באנגלית בריטית: Mine plough) הוא התקן הנדסי המותקן על רכב קרבי משוריין כגון טנקים, נגמ"שים, רכב הנדסה קרבית וציוד מכני הנדסי שתפקידו לפלס דרך נקייה ממוקשים, ולאפשר לכלי רכב אחרים לנסוע בעקבותיו.
ישנם מספר סוגי מגובים:
המגוב הפשוט מכולם, ואחד היעילים שבהם, הוא המגוב הרציף. המגוב דוחף מוקשים שקבורים בקרקע הצידה, ובכך מסיט אותם מהדרך שבה נוסע הכלי, או הופך אותם: מאחר שמוקשי נ"ט מתבססים על פיצוץ מרוכז כדי להשבית טנק, כאשר הם נהפכים על ראשם, עוצמת הפיצוץ שפוגעת בטנק יורדת באופן ניכר (בגלל שינוי כיוון הפיצוץ לכלפי מטה והרחקת הפצצה מגוף הטנק) ובדרך כלל גורמת נזק שולי בלבד לטנק, אם בכלל.
היסטוריה.
לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה, הצרפתים הרכיבו מגוב על הטנק רנו FT-17. השימוש המבצעי הראשון במגוב היה על ידי הדיוויזיה המשוריינת ה-79 הבריטים כאשר השתמשו במגוב "Bullshorn" על טנק צ'רצ'יל ב"חוף החרב" (Sword Beach) בזמן הפלישה לנורמנדי של בעלות הברית. טנק זה היה אחד ממספר כלי הנדסה קרבית שנקראו Hobart's Funnies (הוברט פאניס).