במהלך מלחמת הצפון הגדולה נסגרה האוניברסיטה, ונפתחה מחדש רק בשנת 1802. עם פתיחתה, שפת הלימוד בה הייתה גרמנית, ומצב זה נשמר עד שנת 1893. בתקופה זו כמחצית מהמרצים היו מגרמניה וכשליש היו גרמנים-בלטים. השנים 1860–1890 נחשבות לתקופת הזוהר של האוניברסיטה. בשנת 1898, בעקבות מדיניות של רוסיפיקציה, עזבו כל המרצים הגרמנים את המוסד. במהלך מלחמת העולם הראשונה עברו וחלק מהמרצים ומהציוד לעיר וורונז', ובעקבות כך הוקמה בעיר זו אוניברסיטה חדשה. בין בוגריה הבולטים היה הרופא והעסקן הציוני ד"ר אבא לפין.
בתקופה הסובייטית בנוסף ללימודים בשפה האסטונית התקיימו הלימודים באוניברסיטה גם ברוסית. עם הקמת אסטוניה העצמאית חודשה פעילות המוסד, אך בשפה האסטונית. האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט, חברה בקבוצת קוימברה וחברה בגילדת אוניברסיטאות אירופאיות עתירות מחקר.
בלזמה רזקנה
קריאת דיבור
אליסון פליקס
אליסון מישל פליקס (באנגלית: Allyson Michelle Felix נולדה ב-18 בנובמבר 1985) היא אתלטית אמריקאית. היא האתלטית האישה המעוטרת ביותר בכל הזמנים וחמישית בכלל, במשחקים האולימפיים, עם 11 מדליות, מהן 7 זהב, 3 כסף ו-1 ארד וכן האתלטית המעוטרת ביותר בכל הזמנים באליפויות העולם, עם 20 מדליות, מהן 14 זהב, 3 כסף ו-3 ארד, ושיאנית העולם בריצת שליחות 4x100 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר משולב.
פליקס הייתה לאתלטית המצטיינת והמעוטרת ביותר בתחרויות האתלטיקה שנערכו באולימפיאדת לונדון (2012) עם 3 מדליות זהב והייתה שותפה לקביעת שיא עולם חדש בריצת שליחות 4x100 מטר. היא זכתה 3 פעמים ברציפות באליפות העולם בריצת 200 מטר (הלסינקי 2005, אוסקה 2007 וברלין 2009) ו-4 פעמים בריצת שליחות 4x400 מטר.
בשנת 2020 הופיעה ברשימת 100 האנשים המשפיעים השנתית של המגזין "טיים", "טיים 100".
ביוגרפיה.
אליסון פליקס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה במדליית כסף בריצת 200 מטר בשיא עולם חדש לנוער של 22.18 שניות, אחרי ורוניקה קמפבל-בראון מג'מייקה (22.05 שניות) ולפני דבי פרגוסון מאיי בהאמה (22.30 שניות).
אלופת העולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשנת 2005 בהלסינקי, פינלנד זכתה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.16 שניות, לפני בת ארצה ראשל בון-סמית' (22.31 שניות) וכריסטין ארון מצרפת (22.31 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה ב-3 מדליות זהב. בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.81 שניות, הזמן המהיר ביותר שניקבע מאז 1999 על ידי אינגר מילר מארצות הברית, לפני קמפבל (22.34 שניות) וסוזנתיקה ג'איאנסינגה מסרי לנקה (22.63 שניות), בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם לוריין ויליאמס, מיקלה ברבר וטורי אדוארדס בתוצאה של 41.98 שניות (תוצאת השנה בעולם), לפני ג'מייקה (42.01 שניות) ובלגיה (42.75 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם דידי טרוטר, מרי ויינברג וסניה ריצ'רדס בתוצאה של 3:18.55 דקות (תוצאת השנה בעולם) לפני, ג'מייקה (3:19.73 דקות) ובריטניה (3:20.04 דקות).
מדליית זהב אולימפית.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה בשתי מדליות. מדליית זהב במסגרת ריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:18.54 דקות ביחד עם ויינברג, מוניק הנדרסון וריצ'רדס, לפני רוסיה (3:18.82 דקות) וג'מייקה (3:20.40 דקות) ומדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.93 שניות, אחרי קמפבל-בראון (21.74 שניות) ולפני קרון סטיוארט אף היא מג'מייקה (22.00 שניות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה פליקס בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בפעם השלישית ברציפות בתוצאה של 22.02 שניות, לפני קמפבל-בראון (22.35 שניות) ופרגוסון-מקנזי (22.41 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בפעם השנייה ברציפות ביחד עם דבי דאן, לשינדה דמוס וריצ'רדס בתוצאה של 3:17.83 דקות, לפני ג'מייקה (3:21.15 דקות) ורוסיה (3:21.64 דקות).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 זכתה פליקס במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:27.34 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה, שנערכה בשנת 2011 בטגו, קוריאה הדרומית זכתה פליקס ב-4 מדליות, 2 זהב, כסף וארד. מדליות זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.56 שניות, לפני ג'מייקה (41.70 שניות) ואוקראינה (42.51 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:18.09 דקות, לפני ג'מייקה (3:18.71 דקות) וברית המועצות (3:19.36 דקות). מדליית כסף בריצת 400 מטר בשיא אישי של 49.59 שניות, אחרי אמנטל מונטשו מבוטסואנה (49.56 שניות) ולפני אנסטסיה קפצ'ינסקאיה מרוסיה (50.24 שניות). מדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.42 שניות, אחרי קמפבל-בראון (22.22 שניות) ובת ארצה כרמליטה ג'טר (22.37 שניות) ולא הצליחה להגן על תוארה ולזכות בפעם רביעית ברציפות.
האתלטית המצטיינת באולימפיאדה.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה פליקס ב-3 מדליות זהב והייתה לאתלטית המעוטרת והמצטיינת ביותר במשחקים אלו. מדליות זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.88 שניות, לפני האלופה האולימפית הטרייה ב-100 מטר, שלי אן פרייזר מג'מייקה (22.09 שניות) ובת ארצה כרמליטה ג'טר (22.14 שניות), בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם טיאנה מדיסון, ביאנקה נייט וג'טר בשיא עולם חדש של 40.82 שניות, שיפור של 55 מאיות השנייה לשיא העולם הוותיק בן ה-27 שנים שנקבע על ידי מזרח גרמניה (41.37 שניות), לפני ג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 41.41 שניות ואוקראינה שאף היא קבעה שיא לאומי חדש של 42.04 שניות ובריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם דידי טרוטר, פרנסינה מק'קורורי וסניה ריצ'רדס בתוצאה של 3:16.87 דקות, לפני רוסיה 3:20.23 דקות וג'מייקה (3:20.95 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר בשיאי אישי חדש של 10.89 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013, נשכבה פליקס על המסלול במהלך ריצת גמר ריצת 200 מטר בשל מתיחה של שרירי מיתר הברך (hamstring). בשלב חצי הגמר היא קבעה את התוצאה המהירה ביותר בשלב זה ואת התוצאה השנייה בטיבה בתחרות כולה 22.30 שניות. עקב הפציעה נמנע ממנה להשתתף בריצת השליחות 4x400 מטר.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 זכתה פליקס ב-3 מדליות, מדליית זהב ושתי מדליות כסף. מדליית זהב, בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 49.26 שניות, לפני שוני מילר מאיי בהאמה (49.67 שניות) ושריקה ג'קסון מג'מייקה (49.99 שניות). מדליות כסף, בריצת שליחות 100×4 בתוצאה של 41.68 שניות, אחרי ג'מייקה שקבעה שיא אליפות חדש של 41.07 שניות ולפני טרינידד וטובגו שקבעה שיא לאומי חדש של 42.03 שניות ובריצת שליחות 400×4 בתוצאה של 3:19.44 דקות, אחרי ג'מייקה (3:19.13 דקות) ולפני בריטניה (3:23.62 דקות).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה פליקס ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצות השליחות 4x100 מטר בתוצאה של 41.01 שניות, לפני ג'מייקה (41.36 שניות) ובריטניה (41.77 שניות) ו-4x400 מטר בתוצאה של 3:19.06 דקות, לפני ג'מייקה (3:20.34 דקות) ובריטניה (3:25.88 דקות). מדליית כסף, בריצת 400 מטר 49.51 שניות, אחרי שוני מילר (49.44 שניות) ולפני שריקה ג'קסון (49.85 שניות).
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכתה פליקס ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בריצת שליחות 100×4 בתוצאה של 41.82 שניות, לפני בריטניה (42.12 שניות) וג'מייקה (42.19 שניות) ובריצת שליחות 400×4 בתוצאה של 3:19.02 דקות, לפני בריטניה (3:25.00 דקות) ופולין (3:25.41 דקות). מדליית ארד, בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.08 שניות, אחרי בת ארצה פיליס פרנסיס (49.92 שניות) וסאלווה איד נאסר מבחריין (50.06 שניות) ובכך הפכה לאתלטית המעוטרת ביותר בכל הזמנים באליפויות העולם הן בין הגברים והן בין הנשים, עם 16 מדליות בסך הכל, מהן 11 מדליות זהב, 3 מדליות כסף ו-2 מדליות ארד.
באליפות העולם, שנערכה בדוחה בסוף ספטמבר 2019, זכתה פליקס בשתי מדליות זהב, בריצת שליחים 4x400 מטר משולבת ב-2 אתלטיות ו-2 אתלטים, שנערכה לראשונה בתולדות אליפויות העולם, ביחד עם וילברט לונדון, קורטני אוקולו ומייקל צ'רי בשיא עולם חדש של 3:09.34 דקות, לפני ג'מייקה (3:11.78 דקות) ובחריין (3:11.82 דקות) ובריצת שליחות 4x400 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.
באולימפיאדת טוקיו (2020), זכתה פליקס בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם סידני מק'לוכלין, דלילה מוחמד ואתינג מו בתוצאה של 3:16.85 דקות, לפני פולין (3:20.53 דקות) וג'מייקה (3:21.24 דקות) ומדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה 49.46 שניות, אחרי שוני מילר-אואיבו (48.36 שניות) ומריליידי פאולינו מהרפובליקה הדומיניקנית (49.20 שניות).
אהרן פרנקו
אהרן פרנקו (נולד ב-25 בדצמבר 1955) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל ונציב בתי הסוהר בשנים 2011–2015.
ביוגרפיה.
פרנקו נולד בקזבלנקה שבמרוקו, עלה עם משפחתו לישראל ב-1961 וגדל בבית שמש, למד בישיבת קריית הנוער בירושלים ובתיכון פירסט בבית שמש. התגייס לצה"ל ב-1973, כחודשיים לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים, שירת בחיל ההנדסה עד שיחרורו בדרגת סגן לאחר תפקיד סגן מפקד פלוגה וראש ענף אימוני הנדסה בבאלי"ש.