בשנת 1931, הוזמן על ידי עורך תרגום התלמוד לאנגלית, הידוע בשם "תלמוד סונצינו", להשתתף במפעל ובמסגרת זו תרגם את מסכת סנהדרין לשפה האנגלית בצירוף פירושים משלו.
בשנת 1953 יצא לאור פרי עמלו: "מבוא התלמוד" של הגאון הרב צבי הירש חיות בתרגום לאנגלית עם הקדמה וביאור מקיף. לפני מספר שנים יצאה בארצות הברית מהדורה שנייה ומתוקנת.
בשנת 1954 פרש הרב שכטר מכהונתו בבלפסט בה שירת 28 שנים הוא עלה לארץ והתיישב בירושלים. בשנת 1957 ערך והוציא לאור עוד כתב יד של אביו, בשם: "דובבי שפתים ישנים" בצירוף ביאורים משלו. בנוסף, קיבץ הרב את מאמריו התורניים שפורסמו במשך השנים בירחונים שונים לספר: "שארית יעקב".
בסוף ימיו ליקט מאמרים והרצאות שפורסמו במשך השנים בעיתונים ובכתבי עת שונים והוציא אותם לאור בספר: "דברים לדור".
הרב יעקב שכטר נפטר ביום ג' בכסלו תשל"ב בירושלים ושם גם הובא למנוחות.
בשנת 2009 הודפס במהדורה מחודשת, ספר משלי עם פירושו: "דברי יעקב" על ידי בנו ישראל שכטר ועל ידי נינו הרב יעקב שפונגין.
Weezer
3 (שיר)
3 הוא השיר הראשון שיצא כסינגל מאלבום האוסף השלישי של בריטני ספירס, The Singles Collection. הסינגל יצא ב-6 באוקטובר 2009, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד.
רקע והצלחה.
"3" נכנס עם יציאתו היישר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לסינגל הראשון מזה שלוש שנים שהגיע להישג זה. בנוסף, היה זה השיר ה-15 בהיסטוריה לעשות זאת. השיר הפך לשיר השלישי של ספירס שהגיע אל המקום הראשון במצעד. השיר מספר על יחסים עם 3 אנשים, ונמשך 3:33 דקות. הסינגל שהה במקום הראשון במשך שבוע אחד, בין היתר מכיוון שספירס לא הוציאה את הווידאו קליפ לשיר במקביל להוצאת הסינגל. השיר זכה ל-255,000 הורדות דיגיטליות בשבוע הראשון ליציאתו. בכתיבת השיר השתתף מקס מרטין, שהיה שותף גם בכתיבת להיטים קודמים של ספירס, כגון "Oops!... I Did It Again", "If U Seek Amy", "...Baby One More Time" ו-"Stronger".
בארצות הברית הסינגל הגיע למעמד פלטינה ומכר מעל 1.6 מיליון עותקים שם.
הסינגל זכה להצלחה במקומות רבים בעולם, הגיע למקום הראשון במצעד הקנדי ול"עשרת הגדולים" במצעדי הסינגלים של אוסטרליה, בריטניה, אירלנד, בלגיה, נורווגיה ושוודיה.
ספירס שברה שיא גינס עם השיר בשנת 2011, כאשר הפך השיר לשיר היחיד בהיסטוריה שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד, ללא כל קידום, מלבד הווידאו קליפ שלו.
וידאו קליפ.
לשיר וידאו קליפ ובתחילתו נראית ספירס מתיזה על עצמה את הבושם "Circus Fantasy" ומתאפרת. לאחר מכן רואים את ספירס מתחילה לשיר כשהמצלמה בקלוז אפ על פניה, אחר כך נראית ספירס נמרחת על זכוכית עם תסרוקת ובגדים שונים, אך הסצנה בשחור לבן. סצנות אלו נמשכות לאורך כל הקליפ. בחלקים מן הקליפ נראית ספירס בבגד לבן עם רקדניות הלבושות בבגדים בצבע שחור כשהן רוקדות בעזרת מעקה. בחלק אחר בקליפ ספירס לבושה בבגד שחור ורוקדת עם קבוצת בנים. כמו כן, נראית ספירס רוקדת עם שני בנים ולבושה בבגד תואם.
סקפטיות
Slow Attack
"Slow Attack" הוא אלבום הסולו השלישי של הזמר הבריטי ברט אנדרסון שיצא ב-2 בנובמבר 2009.
אלבומו השלישי של אנדרסון, מהווה המשך לרוח אלבומיו הקודמים, יחד עם זאת שונה האלבום מאלבומו הקודם Wilderness ומתאפיין בעיבודים תזמורתיים. האלבום מהווה שיתוף פעולה חדש של אנדרסון עם המוזיקאי לאו אברהמס. במהדורה היפנית של האלבום, צורפה גרסת כיסוי לשירו של ג'ורג' האריסון "With You, Within You" שהוקלט במקור על ידי חברי להקת החיפושיות, ולשירו של פרינס "When Doves Cry".
כחלק ממסע קידום האלבום, העלה אנדרסון כמה משיריו בגרסאות גולמיות לאתר YouTube, וכן ראיון וסרטון לאתרו הרשמי.
טוליוס
ארווה באזן
ארווה באזן (מצרפתית: Hervé Bazin; 7 באפריל 1911 - 17 בפברואר 1996) היה סופר צרפתי.
ביוגרפיה.
ז'אן-פייר ארווה באזן (Jean-Pierre Hervé-Bazin) נולד למשפחה קתולית בורגנית בעיר אנז'ה שבחבל פיי דה לה לואר בצרפת. הוא בילה את ימי ילדותו בסביבה הכפרית של חבל ארץ זה. הוא מרד באמו השתלטנית, השתמט מבית הספר הקתולי וברח מביתו מספר פעמים - מה שבא על ביטויו ברומן הראשון שלו "צפע בידי". בהיותו בן עשרים שנה הגיע לפריז והחל ללמוד ספרות בסורבון.
ארווה באזן החל את דרכו הספרותית כמשורר. הוא כתב שירה במשך חמש עשרה שנה אך ללא הצלחה מרובה. ב-1946 ערך כתב עת לשירה, וב- 1948 פרסם לקט שירים בשם "בעקבותיה של איריס". על פי עצתו של פול ואלרי חדל מלכתוב שירה ופנה לכתיבת פרוזה.
הרומן הראשון שלו "צפע בידי" (1948) זכה להצלחה מרובה. הוא המשיך לכתוב במשך כל ימי חייו ופרסם למעלה מעשרים רומנים. הרומן האחרון שלו "היום התשיעי" הופיע ב- 1994.
ב- 1950 השתתף יחד עם מחברים אחרים ובהם ז'אק אודיברטי, מוריס דרואון ואנדרה מורואה בכתב העת לספרות "לה נף". ב-1960 נבחר לאקדמיית גונקור וב- 1973 שימש כנשיא אקדמיה זו. הוא השתייך לתנועת השלום שהייתה קשורה עם המפלגה הקומוניסטית הצרפתית. בין היתר, הביע את הזדהותו עם יוליוס ואתל רוזנברג שהוצאו להורג בארצות הברית באשמת ריגול למען ברית המועצות. ב- 1980 קיבל את פרס לנין לספרות.
ארווה באזן מת באנז'ה ב-1996. ב-2004, בגלל תסבוכת משפטית, קיבלו ששת ילדיו מנישואיו הראשונים לידיהם את כתב ידו ואת מכתביו; אך אוניברסיטת אנז'ה והספרייה הציבורית של עיר זו הצליחו לבסוף לקבל לידיהן 22 כתבי יד ו-9,000 מכתבים, אשר הועמדו לרשותם של אנשי מחקר כפי שכתב בצוואתו.
יצירתו.
ארווה באזן נודע בעיקר בשל הרומנים שלו הנושאים אופי אוטוביוגרפי למחצה והעוסקים בבעיותיהן של משפחות מסוכסכות. רומנים אלה נכתבו בהשראת התנסותו הקשה בימי ילדותו ונעוריו. ברומן "צפע בידי" הוא מתאר את יחסה העוין של אמו כלפיו וכלפי ילדיה האחרים. רומן זה, שזכה להצלחה מרובה בצרפת של אחרי מלחמת העולם השנייה, יחד עם הרומן "מותו של הסוס הקטן" (1950) ועם הרומן "קריאת התנשמת" (1972) מהווים טרילוגיה שבה מופיעות אותן דמויות. מדובר באם אכזרית המחפשת דרכים כדי להעניש את ילדיה ומתעללת בהם.
גם ברומנים אחרים באזן עוסק בבעיות משפחתיות. למרות שהסתכסך עם הוריו, הוא נשאר נאמן לחבל מולדתו המהווה את הרקע לרבים מן הרומנים שלו. הוא כתב גם סיפורים קצרים ומסות ובהן "אני מאמין" (1977).
ארווה בזאן
לום
לוֹם (מהשפות הסלאביות, לדוגמה פולנית Łom; על פי האקדמיה ללשון העברית: קַנְטָר) הוא מוט ברזל בעל צורה ייחודית המשמש ככלי עבודה. השימושים העיקריים של הלום הם: פירוק ארגזים ומשטחי עץ, סיוע לפירוק והרכבה של חלקי מיכון כבדים ופריצה.
קיימים סוגים שונים של לומים. הלומים הקצרים (כ-50–80 סנטימטרים) הם לרוב בעלי קצה אחד המכופף בזווית הקרובה לזווית ישרה ובקצהו מעקר - מעין מזלג דו-ראשי המיועד לעקירת מסמרים. קצהו השני של הלום מכופף קלות וקצהו להב שטוח דוגמת מברג.
הלומים הארוכים, העשויים להגיע עד אורך של 1.80 מטר, הם לרוב ישרים. בקצה אחד של הלום קיים להב שטוח והקצה השני הוא לעיתים בצורת המוט, בצורת חוד, או בצורת גולה פחוסה המאפשרת להשתמש בו כעין פטיש.
ביחידות צה"ל שבהן נעשה שימוש בלומים ארוכים מקובל לכנות את הכלי "לום-חש"ן" או "מוט-לום".
הפעולה של הלום מבוססת על עיקרון המנוף, מכשיר המנצל את פעולת המומנט. באמרה המיוחסת לארכימדס נאמר: "תנו לי נקודת אחיזה ואוכל להזיז את העולם". כח הפועל בקצה זרוע ארוכה מאפשר הזזת גוף שמשקלו גדול.
אהרן פוירשטיין
אהרן פוירשטיין (נולד ב-20 במרץ 1965) הוא מנהל סטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים, תסריטאי, במאי, ואיש טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים לפרופ' ראובן פוירשטיין, חתן פרס ישראל ולברטה פויירשטיין, קרמיקאית. אחיו הוא הרב רפי פוירשטיין מראשי עמותת צהר. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים ובישיבת ההסדר אור עציון, במרכז שפירא. לאחר שירותו הצבאי למד פסיכולוגיה ומדעי הרוח באוניברסיטה העברית, וכן למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.
הוא החל את דרכו בתיאטרון בתפקיד "הגולם", בתיאטרון לילדים ולנוער בבימויו של ברוך גוטין (על פי סיפורו של יצחק בשביס-זינגר). לאחר מכן כתב ושיחק בהצגת הקברט "סיטרא קמא" (יחד עם ג'קי לוי וניצן פרי), הצגה שעסקה באופן סאטירי ביחסי דתיים-חילונים. ההצגה עלתה כ-300 פעם בתיאטראות ברחבי הארץ. את עיסוקו בתיאטרון המשיך בכתיבת המחזה "דיכאונות קלים בשושן".
בשנת 2000 עבר פוירשטיין לעסוק בטלוויזיה. הוא כתב והגיש עם ג'קי לוי את "לוי ופוירשטיין", סדרת תוכניות דוקומנטריות בנושא יהדות עבור "רשת" בבימויו של אברהם קושניר.
בשנת 2002 יצר את סדרת הדרמה "101" יחד עם דניאל פארן עבור "טלעד" וכתב לה תסריטים. בשנים 2004-2003 הגיש את תוכנית הטלוויזיה "העולם על פי פוירשטיין" ב"רשת".
פוירשטיין כתב את הטור הפותח בעיתון "כל העיר" בשנים 2005-2004. הוא לימד תסריטאות בבית הספר מעלה, שימש כמרצה לקולנוע בסינמטק ירושלים, וניהל את "ספריית פוירשטיין", הוצאה לאור העוסקת בפיתוח ובשיווק ברחבי העולם של שיטת פוירשטיין.
בשנת 2006 ערך את התוכנית "עשרת הדיברות" בהנחיית ארי שביט עבור "קשת", ויצר את תוכנית הטלוויזיה "המהפכנים" בהנחייתו של קובי אריאלי. הוא השתתף בכתיבת התסריט בעונה השנייה והשלישית בסדרת הדרמה "מעורב ירושלמי" עבור "קשת". בנוסף לעיסוקיו אלה, לימד תהליכי חשיבה ובקרת טעויות, בארגונים ומוסדות.
בשנת 2016 החל פוירשטיין לנהל את סטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים.
נחל השודדים
הולנד במשחקים האולימפיים