מספר גורמים יכולים לסייע למטפל לדעת מתי להגמיש את הגבולות. ראשית, יש לבחון את הכוונות. יש לראות את מטרות השינוי והאם הן תואמות למטרות הטיפול שהוסכמו בתחילת התהליך. המטפל ימנע ממניעים אישיים או ממענה לצרכים האישיים של המטפל. לדוגמה, חשיפת פרטים אישיים אודות המטפל צריכה לבוא מתוך כוונה לסייע למטופל לאור מטרות הטיפול. שינוי גבולות מותאם הוא כזה המתקבל בעין יפה על ידי המטופל. אמנם לא ניתן לצפות מהמטפל לבקש את רשות המטופל לשנות את הגבולות, ולעיתים רצון המטופל הוא מרומז, כשיש ספק או כשהפוטנציאל לנזק למטופל גדול, יש לדון על כך עם המטופל טרם חציית הגבולות. לדוגמה, המטפל לא צריך לבקש את רשות המטופל ללחוץ את ידו כשהאחרון מושיט את ידו ללחיצת יד, אך במקרה בו מטפל רוצה להניח ידו על המטופל כדי לנחם אותו או לעודד אותו, גם אם הוא מונחה ברצון טוב, הוא יכול להדחות על ידי מטופל שנפגע מינית או שאינו מרגיש קרוב דיו למטפל.
שינוי בגבולות אסור שיהיו מזיקים, נצלניים, או שלא יעמדו בסטנדרטים מקצועיים. לצורך כך המטפל צריך לשקול בכובד ראש את הצרכים הייחודים של כל מטופל, את ההיסטוריה האישית והטיפולית שלו, בידיעה שכל מטופל יכול להגיב בצורה שונה לפעולה או מחווה של המטפל. אפילו כאשר פועל המטפל במחשבה תחילה והתחשבות במאפיינים ובנסיבות של המטופל, יש חשיבות להערכה מחדש של ההשפעה של מעשי המטפל. לשם כך המטפל צריך לפעול על פי כללי האתיקה וההתנהגות, הקווים המנחים והחוקים והתקנות הנהוגים במקום. כשיש ספק יבחן המטפל את הדברים בהדרכת עמיתים בעלי ניסיון או בוועדות אתיקה.
קבלת החלטות אתיות.
כללי האתיקה של המטפלים מסייעים כדי להחליט אם שינוי מסוים בגבולות הוא מקובל או מסייע למטופל. כללים אלו מנחים את המטפלים להימנע מנזק למטופל ומניצולו ומהם ניתן לגזור את הגבולות הרצויים לטיפול:
כללי אתיקה אלו נועדו להנחות את המטפלים בקבלת החלטות. במהותם הם אינם מספקים הנחיות ברורות שיסייעו לכל מצב ודילמה, אלא קווים מנחים אליהם יש לשאוף. לכן, עקרונות אלו צריכים להיות בבסיס קביעת הגבולות הטיפוליים.
מערך טיפולי (setting).
ביטוי מרכזי של גבולות הטיפול הוא המערך הטיפולי או הסטינג שתפקידו לשרת את התהליך הטיפולי.
המערך הטיפולי מחזיק את הטיפול ומאפשר הכלה. כמו כן, הוא מגדיר את תפקידי המטפל והמטופל.
המערך הטיפולי כולל הגדרות למרכיבים הבאים:
בגישות הקלאסיות קיימת הקפדה נוקשה על כללי המערך שנקבעים על ידי המטפל.
בגישות עכשוויות קיימת גמישות מתוך תפיסה שיש להתאים את הגבולות הטיפוליים לצורכי המטופל. קביעת הגבולות נעשית תוך דיון משותף של המטפל והמטופל כאשר לעצם קיומו של הדיון יש משמעות בהבנת צרכיו של המטופל ואבחנה בין צרכים למשאלות.
תיאטרון סמבטיון
תיאטרון סמבטיון היה תיאטרון סאטירי שהוקם על ידי השחקנים מרדכי בן זאב וזאב ברלינסקי ופעל בשנים 1957–1960.
היסטוריה.
התיאטרון הסאטירי המטאטא נסגר ב-1954 ומאז לא הייתה בימה עברית לסאטירה. זאב ברלינסקי ועמיתו מרדכי בן זאב רצו להקים תיאטרון כזה אך היו קשורים לעבודתם בתיאטרון הקאמרי. בסוף 1956 פוטר ברלינסקי מהקאמרי ובעקבות זה הגיש בן זאב מכתב התפטרות לתיאטרון. השניים החלו לאסוף חומר לתיאטרון החדש. בהתחלה רצו לקרא לתיאטרון שש בש אבל לבסוף החליטו על השם סמבטיון על שם הנהר האגדי אשר בכל ימות השבוע הוא רותח, גועש וזורק אבנים גדולות כך הם רצו - שהתיאטרון החדש יהיה סמל להצלפה ולביקורת בכל תחומי החיים, ברוח טובה ובהומור דק.
התוכנית הראשונה נקראה "הצילו, שרפה ב-14 בתים", כללה מערכונים ופזמונים. את הקטעים הפוליטיים כתבו אפרים קישון, יוסף הייבלום, יגאל מוסינזון, גבריאל דגן ויעקב בר נתן. את הפזמונים חיבר יחיאל מוהר והם בוצעו על ידי ג'טה לוקה. במאי הצגה היה דוד ברגמן, במאי להקת הנח"ל לשעבר.
הצגת הבכורה התקיימה ביולי 1957 בבית ציוני אמריקה והתקבלה בהתלהבות.
לאחר ההצלחה הראשונה באו הוצגו התוכניות: "ש.ב." (נובמבר 1957), "זלמן יש לו משקפיים" (מרץ 1958), "דבר אל הקיר" (אוגוסט 1958), "תן חיוך" (ינואר 1959), "השד יודע" (מאי 1959), "עמוד על הראש" (אוקטובר 1959). שחקנים רבים הצטרפו לתוכניות השונות כמו: גילה אלמגור, שמעון ישראלי, רחל אטאס, אריק איינשטיין, יוסי פרוסט, גאולה נוני, שושיק שני, צדוק סביר ועוד. לכותבים הצטרפו דן אלמגור, דידי מנוסי, יורם מטמור ועוד. למלחינים הצטרפו פרנק פלג, יוחנן זראי, אריה לבנון, סשה ארגוב ועוד.
לאחר שהתיאטרון הקאמרי עבר לאולם נחמני, התמקם הסמבטיון במרתף קולנוע מוגרבי.
השחקן גדעון שמר ביים את מרבית התוכניות. אשתו הצעירה נעמי שמר כתבה מספר פזמונים לסמבטיון שחלקם נחלו הצלחה. לשמעון ישראלי היא כתבה את "הלילה הולך בשדרות" ולרחל אטאס, יוסי פרוסט ואריק איינשטיין היא כתבה את "מצעד האביב.
בתור במה זעירה לסאטירה הגיבו בסמבטיון על אירועים אקטואליים. כשהתפוצצה פרשת הפורץ הנוצץ, שרה רחל אטאס את השיר "שיתפוצץ - זאת סיסמת החוג הנוצץ" (אלמגור/פלג). כשמספר "בני טובים" נתפסו בקלקלתם, שרו רחל אטאס ושמעון ישראלי על "עשרה בני טובים" (מנוסי/זראי, בהשראת עשרה כושים קטנים). לתוכנית "תן חיוך" כתב דן אלמגור את השיר "הכומתה", המתייחס לטבח כפר קאסם, אך השיר נפסל על ידי המועצה לביקורת סרטים ומחזות.
לאחר שלוש שנים התדרדר מצב התיאטרון והוחלט על תוכנית חדשה בשם "מסיבת קוקטייל" שכלל מערכונים מאת ברטולט ברכט, אנטון צ'כוב ומיכאל זושצ'נקו. התוכנית נכשלה והתיאטרון ניאלץ להיסגר. בן זאב הכריז על פשיטת רגל ונאלץ לקבל הגנה מבעלי החוב. הקאמרי סירב לקבלו בחזרה והוא נאלץ להצטרף לשמעון דז'יגאן ולהופיע ביידיש עד שנקלט בתיאטרון חיפה.
אינאל גטיגז'ב
אינאל ארסנוביץ' גטיגז'ב (ברוסית: Инал Арсенович Гетигежев; נולד ב-13 במאי 1987 בנרטקלה שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת המגן בטורפדו ז'ודינו.
קריירת מועדונים.
ערך את הבכורה שלו בליגת העל ב-2006 בלוקומוטיב מוסקבה. ב-2008 שיחק בהשאלה בליגה הלאומית, תחילה ברוסטוב, אחר כך בטורפדו מוסקבה. ב-19 במרץ 2009 עבר לניז'ני נובגורוד. ב-2010 הפך לשחקן של קבוצה מאותה עיר - וולגה ניז'ני נובגורוד. ב-15 ביוני 2012 חתם על חוזה ברוסטוב ל-4 שנים. ב-22 ביוני 2013 עבר לרובין קאזאן.
אולגה נזרובה
אולגה נזרובה (ברוסית: Ольга Назарова; נולדה ב-1 ביוני 1965) היא אצנית סובייטית בעבר. היא אלופה אולימפית בעלת שלוש מדליות, מהן שתיים זהב, אלופת עולם ושיאנית עולם הנוכחית (2017) בריצת שליחות 4x400 מטר.
ביוגרפיה.
נזרובה נולדה בטולה שבמחוז טולה.
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה במרץ 1987 סיימה נזרובה במקום רביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 52.76 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם אליטה יורצ'נקו, מריה פיניגינה ואולגה בריזגינה בתוצאה של 3:19.50 דקות, אחרי מזרח גרמניה (3:18.63 דקות) ולפני ארצות הברית (3:21.04 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.20 שניות.
אלופה אולימפית ושיאנית עולם.
באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה נזרובה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר, ביחד עם טטיאנה לדובסקאיה, מריה פיניגינה ואולגה בריזגינה וקבעה שיא עולם חדש של 3:15.17 דקות (שיא העולם הנוכחי 2017), לפני ארצות הברית (3:15.51 דקות) ומזרח גרמניה (3:18.29 דקות). הזמן הבילתי רשמי שנמדד לה היה 47.82 שניות. מדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.90 שניות, אחרי בת ארצה בריזגינה (48.65 שניות) ופטרה שרזינג ממזרח גרמניה (49.45 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 49.11 שניות.
אלופת עולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכתה נזרובה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם טטיאנה לדובסקאיה, לודמילה ג'יגלובה ואולגה בריזגינה בתוצאה של 3:18:43 דקות, לפני ארצות הברית (3:20.15 דקות) וגרמניה (3:21:25 דקות).
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה נזרובה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר, ביחד עם ילנה רוזינה, לודמילה ג'יגלובה ואולגה בריזגינה בתוצאה של 3:20.20 דקות, לפני ארצות הברית (3:20.92 דקות) ובריטניה (3:24.23 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.69 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה נזרובה במקום 18 בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.83 שניות.
קונץ
קונץ הוא
קורקיס
עד עצם היום הזה
עד עצם היום הזה (באנגלית: Once Upon a Time; בתרגום חופשי: היה היו פעם) היא סדרת דרמה ופנטזיה אמריקאית, שנוצרה על ידי כותבי "אבודים" ו"" – אדוארד קיציס ואדם הורוביץ, ושודרה לראשונה ב-23 באוקטובר 2011 ב-ABC. בישראל הסדרה שודרה בערוץ Yes Drama של חברת הלוויין YES וזמינה לצפייה ב-yesVOD, החל מיוני 2012. הסדרה זמינה גם ב-HOT VOD (עונות 5–7) החל מפברואר 2014, וגם בפרטנר tv. הסדרה שודרה במעל 190 מדינות. הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-18 במאי 2018.