מנהל הכולל הוא נחום גליק. הרב נתן איינפלד, ראש ישיבת באר שבע לשעבר, שימש במשך שנים כמגייס הכספים העיקרי של הכולל.
אברכי הכולל ובוגריו.
גרעין לומדי הכולל מנה בראשיתו תלמידים מקורבים ובני משפחה של החזון איש, ואברכים אחרים מתושבי בני ברק. חלק מן הלומדים כיהנו לאחר מכן במשרות רבניות ותורניות, ובהם הרב מאיר צבי ברגמן, הרב מיכל יהודה ליפקוביץ, הרב גדליה נדל, הרב משה שמואל שפירא, והרב אליעזר דינר.
במהלך השנים למדו בכולל גם אישים מחוגים אחרים, בהם רפאל פנחסי והאדמו"ר מסאטמר, רבי אהרן טייטלבוים.
המאגוצ'י אוסאצ'י
המאגוצ'י אוסאצ'י (ביפנית: 濱口 雄幸; 1 באפריל 1870 - 26 באוגוסט 1931) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-27.
ראשית חייו.
אינוקאי נולד בעיר קוצ'י שבמחוז קוצ'י, באי שיקוקו, בנו של פקיד ממשלתי במשרד היערנות. הוא סיים את לימודי המשפטים שלו באוניברסיטת טוקיו, ופתח בקריירה בירוקרטית במשרד האוצר. הוא התמנה למנהל האגף למונופול במשרד ב-1907, לסגן השר לתקשורת ב-1912 ולסגן שר האוצר ב-1914.
קריירה פוליטית.
המאגוצ'י נבחר לבית הנבחרים של יפן ב-1915, כחבר מפלגת קנסייקאי. הוא כיהן בתפקיד שר האוצר בכהונותיו הראשונה והשנייה של קאטו טקאקי, ובתפקיד שר הפנים בממשלתו של ואקצוקי רייג'ירו.
המאגוצ'י הפך לנשיא מפלגת ריקן מינסייטו, לאחר שקנסייקאי התאחדה עם מפלגת סייו הונטו ב-1927.
ראש הממשלה.
לאחר התמוטטות ממשלתו של טנאקה גיאיצ'י ב-1929, החליפו המאגוצ'י בראשות הממשלה, והרכיב ממשלה שכלל בעיקר חברי מפלגת מינסייטו.
דעת הקהל הייתה בעד המאגוצ'י, ובראשית כהונתו הצליח לעמוד בפני הממסד הצבאי היפני, שבאותן שנים צבר כוח רב. עם זאת, הסכמתו לאמנת לונדון ב-1930, שהגבילה את מרוץ החימוש בין המעצמות, והותירה את יפן בעמדת נחיתות לעומת ארצות הברית ובריטניה, עוררה עליו גל ביקורת מצד חוגים שמרנים וגורמים צבאיים, שטענו שהוא מזלזל בביטחון המדינה. ביקורת זו גררה התעוררות לאומנית בקרב הציבור היפני, שהובילה בסופו של דבר להתפרקות ממשלתו.
במסגרת כהונתו ניסה המאגוצ'י לחזק את כלכלת יפן על ידי קיצוץ ההוצאות הממשלתיות. הוא הצמיד את הין לתקן הזהב ע מנת לעודד יצוא, אך הצעד התברר כטעות שרק החריפה את המצב הכלכלי במדינה, שהיה רעוע כתוצאה מהשפעות השפל הגדול. כישלונו הכלכלי של המאגוצ'י פעל לטובת מתנגדיו מהימין.
המאגוצ'י נפל קורבן להתנקשות בידי פעיל אולטרה-לאומני בתחנת הרכבת התחתית של טוקיו ב-14 בנובמבר 1930 (במקום בו נרצח ראש הממשלה הארה טקאשי תשע שנים לפני כן.) המאגוצ'י שרד את ניסיון ההתנקשות, אך פציעתו הרחיקה אותו מהחיים הפוליטיים למשך מספר חודשים. הוא חזר, ואף ניצח בבחירות הכלליות ב-1931, אך התפטר חודש לאחר כניסתו לתפקיד לטובת ואקצוקי. מספר חודשים לאחר מכן נפטר המאגוצ'י.
יוסי טולדו
יוסי טולדו (נולד ב-24 באוגוסט 1968) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
קורות חייו.
יוסי טולדו נולד באיסטנבול, טורקיה, ועלה עם משפחתו לישראל בגיל שנתיים. טולדו גדל בבת ים, שם למד בבית ספר יסודי יצחק שדה ובמגמת חשמל ואלקטרוניקה בתיכון אורט מילטון, הוא סיים את בית הספר עם תעודת עוזר חשמלאי. בצבא שירת בתחילה בטכני של חיל האוויר ואחר-כך עבר לשרת כעובד רס"ר בגלי צה"ל, בתקופתו שירתו בתחנה אברי גלעד, ארז טל, דורי בן זאב וגיא פינס וטולדו קריין ג'ינגלים לתוכניותיהם.
בתום שירותו הצבאי החל לעבוד בצוות הווי ובידור באילת במלון "המלך שלמה", שם שהה שמונה חודשים. ביחד עם שני חברים שעבדו איתו במלון, נגש לאודישנים למחזמר שיער בבימויו של צדי צרפתי, שהציג בסינרמה, והתקבלו שלושתם. גרי בילו ראה את המחזמר והזמין את טולדו ללמוד בבית צבי. טולדו למד בבית צבי בשנים 1991–1994.
בבית צבי פגש יוסי טולדו את חנוך רוזן שהיה מורה שם, הם עבדו ביחד על מופע פנטומימה בשם "סיפורו של זרע", תחילתו בתרגיל בכיתה, שהפך למופע פנטומימה בן שעה וחצי שהציג ב-1994 בבית ליסין. הייתה זו עבודת הבימוי הראשונה של רוזן ותחילתו של שיתוף פעולה ממושך בין השניים. המופע סיפר על זרעונים שרצים בתוך רחם ומנסים לזכות בביצית, אחר-כך הופך הזרעון לילד, מגיע לתיכון, מתחתן וחוזר חלילה. טולדו שיחק בתפקיד הזרעון.
ב-1994 טולדו הופיע בהצגה "תעלולי סקפן" של מולייר בתפקיד הראשי של סקפן.
ב-1995 שיחק טולדו בשתי הצגות בתיאטרון באר שבע: בתפקיד פאק בהצגה "חלום ליל קיץ", מאת שייקספיר, בבימויו של שחר סגל; ובתפקיד נפתלי הרץ אימבר בהצגה "הפסנתר של ברטה" מאת מוטי אברבוך, בבימויו של עידו ריקלין. ב-1996 שיחק ב"ספר הג'ונגל" בתור קא הנחש ומלך הקופים.
ב-1998 שיחק בתפקיד הראשי של דון פסקואלה בהצגה "שדים ורוחות", מאת אדוארדו דה פיליפו, בבימויו של מיטקו בוזקוב, שהציגה בתיאטרון הספרייה.
בשנת 2000 שיחק טולדו בתפקיד הראשי בהצגה הקומית "מועדון הקופים הירוקים", מאת רוי סמיילס, בבימויה של לי גילת, שהציגה בתיאטרון תמונע. הוא גילם את מני, אחד מארבעה חולי .
ב-2003 שיחק טולדו בתפקיד הראשי של פאדינאר ב"כובע הקש האיטלקי", מאת אז'ן לביש, בבימויו של מיטקו בוזקוב, שהציגה בתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2005 שיחק טולדו בסרט "ג'נאם ג'נאם", בבימויו של חיים בוזגלו. טולדו מגלם בסרט את חייקן, אחד העובדים הזרים ומדבר בסרט טורקית . בין הסרטים הנוספים בהם שיחק היו "ללקק ת'תות", בבימויו של אורי ברבש, בתפקיד חייל (2002) ו"סיפורי בית קפה", בבימויו של עמית ליאור, בתפקיד הבלגי, 2003. שיחק בסרט הילדים "במבוני אין כמוני" בתור זרח מהצמד "זרח ותרח", זוג הגנבים שנגבו מהמלך במבלון את אגוז הזהב המלכותי.
טולדו שיחק בסדרות ותוכניות טלוויזיה שונות, ביניהן "שמש", "הפיג'מות" ו"24/7 – תום אבני".
החל מ-2004 החל לשחק בסרטים חרדיים אצל אריאל כהן. הוא השתתף ב"מנין חסר", "הדיסק הצרוב", "נשק שחור" ועוד.
ב-2006 שיחק טולדו במופע One של ריטה שחנוך רוזן ביים, היה זה המופע המוזיקלי היקר ביותר בתולדות המדינה. טולדו גילם את האיש הלבן, כמו מלאך ששומר על ריטה, מראה לה את הדרך ומלווה אותה.
ב-2007 שיחק יוסי טולדו בתפקיד הראשי של בלבוש בהצגה "קישקוש בלבוש", ביחד עם להקת ואלרי פאנוב מאשדוד. באותה שנה שיחק בהצגה "ראש משוגע", מאת פול פורטנר, בבימויו של דן רונן. טולדו גילם את יוקי, ספר מוחצן. בתחילת ההצגה מתרחש רצח והחוקר פונה לקהל ומבקש ממנו שיעזור לו לפתור את התעלומה בהסתמך על העלילה עד אז. להצגה יש ארבעה סיומים שונים והשחקנים משחקים אותם לפי הפתרונות שמציע הקהל, טולדו שיחק גם ב"פסטיגל על הזמן" בתפקיד "השען"- הרשע בסיפור שמנסה לקחת את מטבעות הזמן (הווה, עבר, עתיד).
נכון למרץ 2013 משחק יוסי טולדו בחמש הצגות שונות:
שיחק במשך ארבע-עשרה שנים (מאז 2002) בתפקיד עוץ לי גוץ לי, בהצגה "עוץ לי גוץ לי", מאת אברהם שלונסקי, בבימויו של רוני פינקוביץ', בתיאטרון הקאמרי.
הוא משחק מאז 2010 בתפקיד ליצן החצר בהצגה "בגדי המלך החדשים", מאת הנס כריסטיאן אנדרסן, שמוצגת בתיאטרון המדיטק. הוא מופיע בהצגה ביחד עם להקת המחול של יורם כרמי מחולון, טולדו הוא השחקן היחידי בהצגה.
מאז 2011 משחק טולדו בשתי הצגות בבית ליסין, בבימויו של גלעד קמחי: "מנדרגולה", מאת יעקב שבתאי על פי מקיאוולי, בתפקיד ניצ'ה (פנטלונה) ו"אחים בדם", פרי עטו של וילי ראסל, בתפקיד מר ליונס.
טולדו משחק במופע "קומיקזה", תחילתו ב-2006 בהצגת "אימפרוגרופ" בתיאטרון הבימה וכיום הקבוצה מופיעה בפני קבוצות שונות כגון ועדי עובדים בבתי ספר. זהו מופע אימפרוביזציה בו הקהל מציע רעיון והשחקנים מאלתרים לפיו. בשנת 2016 השתתף בסדרה "נעלמים" בתור פיזנטי - עבריין רשע שקשור להרעלת המים, שחטף את דריה דניאלה ושאולי שרצו לגלות מי עומד מאחורי ההרעלות בעיירתם.
טולדו דיבב כמה סרטים וסדרות וכן הקליט קלטות המיועדות לילדים.
יוסי טולדו נשוי ללימור עופר טולדו, בעבר זמרת בהרכב "ללדין", להם שני ילדים, והם מתגוררים ברמת גן.
תפקידים.
תיאטרון הבימה
תיאטרון הקאמרי
תיאטרון בית ליסין
תיאטרון הספרייה
תיאטרון באר שבע
תיאטרון חיפה
תיאטרון הסינרמה
תיאטרון תמונע
תיאטרון גל תרבות
תיאטרון הקונגרס בתל אביב
תיאטרון המדיטק
תיאטרון צוותא
תיאטרון ארצי לנוער
תיאטרון אורנה פורת
פסטיגלים
קולנוע וטלוויזיה.
קולנוע
טלוויזיה
אורדינל
ישיבת השרון
ישיבת השרון היא ישיבה קטנה שפעלה ברמת השרון.
הישיבה הוקמה בתחילת שנות ה-50 על ידי הרב בנימין מובשוביץ, רבה של הרצליה, ואחיינו הרב יעקב אדלשטיין, רבה של רמת השרון. השניים קיבלו את תמיכתו של החזון איש, שאף תרם להקמת הישיבה. לתכנון בניין הישיבה הוזמן האדריכל צבי תורן.
הישיבה החלה את פעילותה עם גרעין של שלושה תלמידים. בראש חודש כסלו תשי"ג (1952) ביקר החזון איש בישיבה וערך מבחן פומבי לתלמידיה. הוא הביא עמו את הנדיב יעקב הלפרין כדי לעודדו לתמוך בישיבה. שלושה שבועות לאחר מכן נפטר הרב מובשוביץ, והרב אדלשטיין נותר לעמוד בראשות הישיבה לבדו. לצדו כיהן כר"מ הרב יצחק יחיאל יעקובוביץ, כר"מ ומנהל הישיבה שימש בנו של הרב מובשוביץ הרב בן ציון מובשוביץ.
שנות ה-60 היו שנות השיא של הישיבה. באמצע שנות ה-60 שב מארצות הברית הרב דב שוורצמן, הרב אדלשטיין הזמינו לכהן כר"מ בישיבה ויסד עבורו שיעור מיוחד שהורכב מבוגרי שיעור ג'. כמו כן שימש כר"מ בישיבה הרב עזרא נוביק. במשך שנה כיהן בה כמנהל רוחני מאיר וונדר.