דוגמה לשרשרת מישורית סגורה ופשוטה היא מנגנון הארבעה מוטות, שהיא לולאה בעלת ארבע מוטות עם ארבעה מפרקים בעלי דרגת חופש אחת, ולכן יש לה ניידות "M" = 1.
מערכות גופים.
מערכת עם מספר גופים תהיה בעלת DOF משולב שהוא סכום ה-DOF של הגופים, פחות האילוצים הפנימיים שיש להם מתנועה יחסית. מנגנונים המכילים מספר גופים קשיחים מחוברים עשויים להיות בעלי יותר דרגות חופש מאשר לגוף קשיח יחיד. כאן המונח "דרגות חופש" משמש לתיאור מספר הפרמטרים הדרושים כדי לציין את התנוחה המרחבית של המנגנון. הוא מגדיר גם בהקשר של מרחב הקונפיגורציה, מרחב המשימות וסביבת העבודה של רובוט.
סוג הצמדה ספציפי הוא שרשרת קינמטית פתוחה, בה קבוצה של חוליות קשיחות מחוברות במפרקים; מפרק עשוי לספק דרגת חופש אחת (ציר/הזזה), או שתיים (גליליים). שרשראות כאלה נמצאות בשימוש בדרך כלל ברובוטיקה, ביו-מכניקה, ולוויינים ומבני חלל אחרים. זרוע אנושית נחשבת לבעלת שבעה DOF. כתף נותנת עלדור, סבסוב, וגלגול, מרפק מאפשר עלדור, ופרק כף היד מאפשר עלדור, סבסוב וגלגול. רק 3 מאותן תנועות נדרשות להעביר את היד לכל נקודה במרחב, אך אם לאנשים היו רק שלוש מהן, אז לא הייתה להם היכולת לתפוס דברים מזוויות או כיוונים שונים. רובוט (או חפץ) שיש בו מנגנונים לשלוט בכל 6 DOF שלו נאמר שהוא הולונומי (holonomic). אומרים שאובייקט עם פחות דרגות חופש לשליטה מהכמות הכוללת של דרגות החופש שלו נקרא אי-הולונומי, ואובייקט עם יותר דרגות חופש לשליטה מהכמות הכוללת של דרגות החופש שלו (כמו הזרוע האנושית) נאמר שהוא יתיר (redundant). אם כי יש לזכור כי השליטה היתר בזרוע האנושית אינה מיותרת משום ששני מדרגות החופש, פרק כף היד והכתף, המייצגים את אותה תנועה, גלגול, מחפים אחד על השני מכיוון שכל אחד מהם בנפרד לא מסוגל לעשות תנועה של 360 מעלות. דרגת החופש היא כמו תנועות שונות שניתן לבצע.
ברובוטיקה ניידת, רובוט דמוי מכונית יכול להגיע לכל מיקום והתמצאות במרחב דו-ממדי, ולכן הוא זקוק ל-3 DOF כדי לתאר את תנוחתו, אך בכל נקודה נוכל להזיז אותו רק על ידי תנועה קדימה וזווית היגוי. כלומר יש לו שתי דרגות חופש לשליטה ושלוש דרגות חופש לייצוג המיקום והתנוחה; אזי אי-הולונומי. כנף של מטוס, עם 3–4 דרגות חופש של שליטה (תנועה קדימה, גלגול, עלדור, ובמידה מוגבלת, סבסוב) בחלל תלת-ממדי, גם הוא אינו הולונומי, מכיוון שהוא אינו יכול לנוע ישירות למעלה ולמטה שמאל וימין.
סיכום הנוסחאות והשיטות לחישוב דרגות החופש במערכות מכניות ניתן על ידי Pennestri, Cavacece ו-Vita.
הנדסת חשמל.
בהנדסת חשמל משתמשים "בדרגות חופש" לעיתים קרובות לתיאור מספר הכיוונים בהם אנטנת מערך מופע יכולה ליצור אלומות או אפסים (beams or nulls). דרגות החופש שוות לאחד פחות ממספר האלמנטים הכלולים במערך, מכיוון שאלמנט אחד משמש כביקורת שכנגדה לקונסטרוקטיביות או הרסניות של הפרעות שמתבצעות באמצעות כל שאר מרכיבי האנטנה הנותרים. דוגמה לכך היא תרגול מכ"ם ותרגול תקשורת, כאשר היגוי אלומה נפוץ יותר ליישומי מכ"ם והיגוי אפס נפוץ יותר לדיכוי הפרעות בתקשורת.
סקיי (כפר)
סֶקֵיי (בהונגרית: Székely) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית סקיי קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-1,043 תושבים בשנת 1990 עד 1,003 תושבים בשנת 2020.
יהודי סקיי.
יהודים חיו בסקיי בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 יהודי סקיי עם שאר יהודי הונגריה גורשו ונרצחו בשואה.
רוברט דה פוי
רוברט דה פוי ( באנגלית: Robert Herman Alfred de foy ;במרץ 1893 - 15 באוגוסט 1960) היה שופט שלום, ראש שירות הביטחון הממלכתי הבלגי, מחסידי אומות העולם, שמנע את גירושם של כ-900 יהודים והציל את חייהם בתקופת השואה.
קורות חיים.
רוברט דה פוי היה בנם של ליאון דה פוי, עובד מדינה ואמו מתילדה מבית דה ווס. לרוברט היו שני אחים מרסל שהיה נשיא בית הדין לערעורים בבריסל ואחיו יוסף קצין בצבא הבלגי. בשנת 1919 אביו של רוברט ירש תואר אצולה ושינה את שם משפחתו מ"דפוי" ל"דה פוי".
בין השנים 1925–1929 שימש כמחליף הראשון של התובע הציבורי באנטוורפן.
לאחר מכן הוא הפך לסגן מנהל במחלקה לביטחון הפנים של בלגיה. מ־8 באוגוסט 1933, לאחר מותו הפתאומי של קודמו, הברון , הפך למנהל בפועל.
לאחר ששירת בצבא בלגיה במהלך מלחמת העולם הראשונה, החליט ללמוד משפטים וקיבל תואר דוקטור. הוא עבד כשופט בבית המשפט הצבאי בצבא הכיבוש הבלגי של חבל הרוהר.
בזמן מלחמת העולם השנייה.
ב־30 בדצמבר 1934 מונה לראש שירות הביטחון האזרחי הבלגי, במשרד לביטחון המדינה.
כאשר גרמניה פלשה לבלגיה רוברט דה פוי היה ראש ביטחון המדינה ולכן הוסמך להכין רשימה של בלגים קומוניסטים. בלגיה הכינה את הרשימה הזו מפני שרצתה לעצור את אותם קומוניסטים ולהעביר אותם למקום בטוח לפני שגרמניה תפלוש לבלגיה.
בשנת 1941 רוברט דה פוי התחתן עם פרנסואז דו מונצ'ו דה ברגנדל, אחותו של סגן התובע בבריסל במהלך המלחמה. הוא התגרש ממנה לאחר שנתיים בשנת 1943.
במאי 1940 בלגיה ביצעה מעצרים של אותם קומוניסטים שהיו ברשימה של דה פוי, בזמן הזה הגרמנים כבר פלשו לבלגיה ובסוף מאי 1940 בלגיה נכנעה לגרמניה. עם שובם של העצורים בקיץ 1940 נעצר רוברט דה פוי ועוד רבים נוספים על ידי הגרמנים והועבר לגרמניה, הם נעצרו מפני שהיו אחראים למעצרים שבלגיה ביצעה. הוא נחקר במשך כמה שבועות ולאחר מכן שוחרר והוחלט על ידי הממשל הגרמני להחזירו לתפקידו. רוברט דה פוי היה מחויב לשתף את הרשימה שהכין עבור ממשלת בלגיה עם הגרמנים ואז לרכז את אותם הקומוניסטים, רוב הרשימה כללה יהודים פליטים מגרמניה ומפולין.
ב-1 באוקטובר 1943 רוברט דה פוי החליף את גסטון שוינד כמזכיר הכללי של משרד המשפטים.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים.
בשנת 1943 לאחר מות גסטון שוינד הפך דה פוי למזכיר הכללי של משרד המשפטים. מיד עם כניסתו לתפקיד התחיל לפעול ביחד עם לאון פלאטו לשחרור יהודים שהושמו במעצר בעיר מכלן שבבלגיה ובכך מנע את גירושם מבלגיה. הוא פעל בניגוד להנחיות של הגרמנים שהפרו את ההנחיות הבינלאומיות. ב-15 באוקטובר 1943 כתב מכתב מחאה למושל הצבאי הגרמני גנרל פון פלקנהאוזן ובכך מנע את שילוחם של כ-900 יהודים, על סמך שייכותם ללאום הבלגי, גילם ( מתחת לגיל 65 או מתחת לגיל 18), מחלות קשות או נישואין לבן זוג מהגזע הארי.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה בשנת 1946 נישא שוב לאלמנה בשם מרגריט טאלון אך גם ממנה התגרש לאחר שנתיים. רוברט דה פוי היה ערירי.
באפריל 1947 רוברט דה פוי מונה להיות שופט בבית המשפט הלאומי בעיר טנג'יר שבמרוקו.
בשנת 1947 חזר לבלגיה כדי לעמוד בראש שירות הביטחון של המדינה. בתפקיד זה כיהן עד שנת 1958.
הכרה והנצחה.
ב-11 לדצמבר 1975 הכיר יד ושם ברוברט דה פוי כחסיד אומות העולם על עזרתו ליהודים בבלגיה הכבושה. הטקס התקיים בבריסל וכן ניטע עץ לכבודו בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
'Bout Love
(בעברית: התקף אהבה) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס, אשר יצא בשנת 1979 על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס. זהו אלבום פאנק, רית'ם אנד בלוז ומוזיקת נשמה, המאפיין את סגנונו הייחודי של וית'רס. אף על פי שזכה לביקורות חיוביות בקרב מבקרי המוזיקה, הוא לא הניב אף להיט יוצא דופן כמו באלבומים המוקדמים יותר. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Don't It Make It Better" ו-"You Got The Stuff".
בשונה מאלבומים אחרים, באלבום זה וית'רס לא כתב את כל השירים לבדו; הוא שיתף פעולה עם הפסנתרן פול סמית' , שעמו כתב את כל השירים מלבד אחד: "Memories Are That Way", אותו כתב וית'רס לבדו. הליריקה באלבום מאופיינת בעדינות המוכרת של כתיבתו של וית'רס, אולם הסינגל המוביל בו, "Don't It Make It Better" הוא מהיר וקולח, וסינגל ההמשך שלו, "You Got the Stuff" הוא שיר פאנק ללא ספק.
הגיע לשיא המכירות שלו במקום ה-50 במצעד אלבומי ה-R&amp;B/היפ-הופ, נמוך ביחס לאלבומים קודמים, ולמקום ה-134 בבילבורד 200. מאוחר יותר, בשנת 2008, יצא האלבום במהדורה דיגיטלית וזכה להצלחה ניכרת. "Don't It Make It Better" זכה לתוצאות הטובות ביותר במצעדי הסינגלים מבין כל שירי האלבום, והגיע למקום ה-30 במצעד שירי ה-R&amp;B/היפ-הופ, אולם הסינגל השני, "You Got the Stuff" הגיע למקום 85 בלבד באותו מצעד.
יעקב סדלר
יעקב סדלר (באנגלית Sedlar; נולד ב-6 בנובמבר 1952) הוא במאי ומפיק סרטים קרואטי, לשעבר נספח תרבות מטעם ממשלתו של פרניו טוג'מן בשנות ה-90. סרטיו הם סרטי תעמולה של לאומנות קרואטית. סרטו הדוקומנטרי "יאסנובאץ – האמת" עורר מחלוקת וגינויים על כך שמזער והכחיש את הפשעים שבוצעו במחנה הריכוז יאסנובאץ על ידי אנשי ארגון אוסטשה במלחמת העולם השנייה ולעומת זאת התמקד בפשעים שלכאורה בוצעו נגד קרואטים על ידי פרטיזנים קומוניסטים במחנה לאחר המלחמה. בנוסף, הסרט מאשים פקידים, אינטלקטואלים, היסטוריונים ועיתונאים קרואטים בעבר ובהווה בהסרת האמת ומכנה אותם "לאומנים יוגוסלבים".
ביוגרפיה.
סדלר נולד בספליט, קרואטיה ב-1952. ב-1972 הוא עבר לזגרב, שם למד שפות יוגוסלביות, ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת זגרב. לאחר שהשלים את לימודי ב-1977, הוא נרשם לאקדמיה לאומניות המשחק בה למד תיאטרון ובימוי סרטי קולנוע. הוא סיים את לימודיו בשנת 1981.