ב-1949, הופקה בהוליווד הגרסה הקולנועית לקומדיה שהייתה מחזמר בכיכובו של דני קיי ונקראה "המפקח הכללי". הסרט דומה אך במעט למחזה. גרסתו של קיי ממקמת את הסיפור באימפריה של נפוליאון, במקום ברוסיה, והגיבור הראשי, המפקח, אינו פקיד מלכות יהיר, אלא בור עני, הנפלט מלהקת צוענים נודדת, מכיוון שאינו חמדן ונוכל מספיק. הדבר שומט את הקרקע מתחת למשמעות עבודתו של גוגול ביחסים המשתנים בין המפקח הכוזב ובני המעמד הגבוה בעיירה. הסרט לא זכה לביקורות אוהדות וגם לא היה הצלחה קופתית.
ב-1955 הופק הסרט האינדונזי Tamu Agung (האורח שעלה לגדולה), בבימויו של אוסמאר איסמעיל. הסרט הוא עיבוד רופף למחזהו של גוגול. העלילה מתרחשת בכפר קטן באי ג'אווה, מעט אחרי קבלת העצמאות של המדינה. אמנם הוא אינו מחזמר כמו הסרט ההוליוודי, אבל משולבים בו מספר קטעים מוזיקליים.
ב-1958 הקומיקאי הבריטי טוני הנקוק גילם את דמותו של חליסטקוב בגרסה חיה של רשת הטלוויזיה BBC (שנשמרה בהקלטה), והייתה אחת ההופעות המעטות שלא הציגה קומדיית מצבים.
לואיג'י זמפה ביים באיטליה ב-1962 את הסרט Roaring Years (השנים השואגות), בכיכובו של נינו מנפרדי. זהו עיבוד חופשי של המחזה, בו העלילה ממוקמת בעיר קטנה בדרום איטליה, בתקופת איטליה הפשיסטית.
בפרק מתוך סדרת הטלוויזיה הבריטית "המלון של פולטי" ישנו פרק על אורח שטועים בזיהויו. הוא מגיע למלון ובזיל פולטי חושב בטעות שהוא מפקח מלונות בעוד שהוא למעשה מנהל חברה לייצור כפיות.
ב-1974 במקסיקו אלפונסו אראו ביים והיה שותף בכתיבתו של עיבוד לסרט בשם Calzonzin Inspector, בהשתמשו בדמויות של הקריקטוריסט הפוליטי ריו (אדוארדו דל ריו).
בשנת 1974 הפקה תיאטרונית של הבמאי הרומני החשוב לוצ'יאן פינטיליה (Lucian Pintilie), נאסרה על ידי הצנזורה בזמן משטרו של צ'אושסקו אחרי 3 הצגות.
המחזה הוסרט בברית המועצות ורוסיה פעמיים: לראשונה בידי לאוניד גאידאי בשם "עלום-השם מפטרסבורג" (Incognito from Petersburg) (1977). עיבוד שני של המחזה לקולנוע ברוסיה היה בסרט "רביזור" (Revizor) (1996), בו ניקיטה מיכאלקוב גילם את ראש העיר. אף אחד מהסרטים לא זכה להצלחה ביקורתית או קופתית.
ב-1981 הופק הסרט הטאייוואני/הונג קונגי "לו הייתי באמת" (If I Were For Real), שהוא עיבוד של "רביזור" המתרחש בימי מהפכת התרבות בסין.
הגרסה הקולנועית ההולנדית של המחזה הופקה ב-1982 בשם De Boezemvriend, בכיכובו של אנדרה ואן דוין (André van Duin). הייתה זו קומדיה מוזיקלית, בה רופא שיניים מבקר בהולנד הכבושה בידי צרפת וחושבים שהוא גובה מיסים צרפתי.
ב-1992 הבמאי מברודוויי זוכה הטוני דניאל סאליבן חבר ללהקת התיאטרון הרפרטוארית של סיאטל וכתב את המחזה "המפקח קרול" בהשראת גוגול. המחזה מספר על אדם העובר אודישנים בתיאטרון קטן שם סבורים בטעות שהוא מודיע של "קרן האמנויות הלאומית" (National Endowment for the Arts). בעוד השחקנים ומנהלי הלהקה מכרכרים סביבו ונענים לכל גחמה שלו, הם גם מספרים בצורה שונה את הסיפור המסורתי של מזמור חג המולד.
תוכנית הטלוויזיה "ווישבון" (Wishbone) של רשת PBS עיבדה את הסיפור בפרק אחד בסדרה.
ב-2005, המחזאי דייוויד פאר כתב וביים גרסה בעיבוד חופשי עבור התיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון, בשם The UN Inspector. במחזה הועברה העלילה לרפובליקה סובייטית לשעבר בת ימינו. עיבודו של פאר תורגם לצרפתית בידי נטלי ריבר דה קרלס והוצג בצרפת בשנת 2008.
ב-2006, תיאטרון גרין שוטס (Greene Shoots Theatre) העלה עיבוד בסגנון אנסמבל בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו. הבמאית הייתה סטף גונארי (שמה לפני הנישואים היה קירטון) שהשתמשה בתיאטרון פיזי, פנטומימה, ועבודת מקהלה שעמדה בבסיס הקומדיה הממשית. השימוש בקומדיה דל'ארטה הדגיש את הגרוטסקה וחידד את הסאטירה.
ב-2008, ג'פרי האטצ'ר עיבד את המחזה להצגת קיץ בתיאטרון גאטרי במיניאפוליס. גרסה שונה מעט של מחזה זה הציג התיאטרון הרפרטוארי של מילווקי בספטמבר 2009. מכינת בית ספר סנט צ'ארלס בקולומבוס, אוהיו, העלתה אף היא גרסה שונה במעט של עיבודו של האטצ'ר בפברואר 2010.
ב-2011, תיאטרון יאנג ויק הציג גרסה חדשה בעיבודו של דייוויד הארוואר. בבימויו של ריצ'רד ג'ונס, בכיכוב ג'וליאן באראט מהלהקה הקומית "דה מייטי בוש" (The Mighty Boosh) וכן ג'וליאן באראט, דון מקיצ'ן וקייל סולר מתוכנית המערכונים הבריטית Smack the Pony בערוץ 4 הבריטי.
ב-2011 תיאטרון העיר סטוקהולם הפיק את המחזה שעלילתו הוסבה לתקופת הטיהורים הגדולים של יוסיף סטלין בברית המועצות.
ב-2011, תיאטרון אבי, דבלין העלה עיבוד מפרי עטו של רודי דויל.
ב-2012 תיאטרון בוסטון קורט ולהקת התיאטרון פיוריוס (פסדינה, מחוז לוס אנג'לס), העלתה עיבוד מאת עודד גרוס.
ב-2013 תיאטרון אקרופול, אתונה הציג את המחזה ביוונית. אוניברסיטת מטרופוליטן לונדון הציגה את "רביזור" בתיאטרון אובאל האוס במאי 2013.
"רביזור" תורגם לשפות רבות אחרות.
גרסאות אופראיות.
קרל וייס (1944-1862), Der Revisor, 1907, אופרטה.
יוג'ין (ינה) זאדור (1977-1894): "רביזור" שלו הוצג לראשונה ב-1928; הגרסה המתוקנת הועלתה לראשונה ב-11 ביוני 1971 בידי להקת האופרה ווטרקואוסט בקולג' אל קאמינו בלוס אנג'לס.
אמילקאר זאנלה (איטלקי) (1949-1873): "רביזור 2" שלו הוצג לראשונה בטריאסטה ב-20 בפברואר 1940.
ורנר אגק (198 3-1901): "דר רביזור" (Der Revisor) שלו הועלה בתיאטרון Schlosstheater Schwetzingen בפסטיבל שווטזינגן ב-1957.
קרשימיר פריבק ( Krešimir Fribec (1996-1908) Dolazi revisor שלו הושלם ב-1965.
גיזלהר קלבה (Giselher Klebe) (2009-1925): הצגת הבכורה של האופרה Chlestakows Wiederkehr שלו הועלתה לראשונה בלאנדסתיאטר, בדטמולד ב-2008.
המחזה תורגם לכל השפות האירופאיות והוא עדיין פופולרי כיום, מכיוון שהוא דן בצביעות של חיי היום יום ביחד עם השחיתות הפושה בקרב העשירים והמעמד הגבוה. בהולנד, לשם דוגמה, אנדרה ואן דוין יצר את הגרסה ההולנדית שלו למחזה בשם De Boezemvriend (שמשמעו "חבר קרוב"); הסרט משנת 1982 שעלילתו מתרחשת בהולנד בתקופת נפוליאון. בסרט ואן דוין מגלם את דמותו של רופא השיניים פסדופיין, המכונה פרד ואן דר זי.
פרושטם לקסמן דשפנדה עיבד את המחזה "אמאלדר" בשפת מראטהי (שפירושו המילולי הוא "מפקח הממשלה"), בשלהי שנות החמישים, שמתרחש במהאראשטרה, אבל שומר על מאפייני הסאטירה הקומית של המחזה המקורי.
המחזה בתיאטרון המקצועי הישראלי.
1. רביזור, תיאטרון הבימה – הצגת בכורה: 23 במרץ 1935
2. רביזור, תיאטרון הקאמרי – הצגת בכורה: 17 ביולי 1950
3. רביזור, תיאטרון העונות – הצגת בכורה: 1965
4. מבקר המדינה, תיאטרון חיפה – הצגת בכורה: 12 בינואר 1974
5. רביזור, תיאטרון הקאמרי – הצגת בכורה: 4 בנובמבר 1978
6. "מבקר המדינה: מחזה מדברי סהרורי", תיאטרון הקאמרי – הצגת בכורה: 26 בדצמבר 1993
7. רביזור, תיאטרון תמונע – הצגת בכורה: 2006
8. רביזור, תיאטרון גשר – הצגת בכורה: 14 ביולי 2010
בבון זנוב
בַּבּוּן זָנוּב או בבון זהוב או ג'לדה (שם מדעי: "Theropithecus gelada") הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב, והוא המין היחיד ששרד בסוג תרופיתקוס ("Theropithecus"), החי ברמת אתיופיה והרי סימן הגבוהים יחד עם פאונה של חיות נדירות כמו זאב אתיופי ויעל אתיופי.
למרות השם בבון הוא לא שייך לסוג זה וקיימת מחלוקת על קרבתו למיני הבבון.
מאפיינים.
הבבון הזנוב ניכר בשיער הארוך המכסה את כתפיו וידיו, וכן בשיער הארוך שלצידי פניו. צבע פרוותו חום ושחור, ובחזהו יש אזור נטול שערות שצבעו אדום, הבולט במיוחד בזכרים. חלקי גופו התחתונים מכוסים פרווה שצבעה אפור.
אורך ממוצע של בבון זנוב הוא 30 - 50 ס"מ ומשקלו 11 - 18.5 ק"ג. הוא ניצוד על ידי זאב אתיופי, תנים ונמרים ואוכל בעיקר עשבים ועלים. בעת התגוננות, מסוגל הבבון הזנוב לזרוק אבנים על טורפיו וכן לגלגל גושי סלע במדרונות ההרים. בניגוד לשאר הקופים הם ניזונים מרעייה ומבלים שעות במרעה. לעיתים יאכלו גם פירות, זרעים וחרקים.
בבון זנוב חי ברמות אתיופיה והרי סימיאן בגבהי 1,800 - 4,400 מטר ונח בצוקים שבמורדות ההרים. הבבון הזנוב מעדיף אזורים קרירים בהרים מאשר צחיחים ויבשים.
עד השנים האחרונות היה הבבון הזנוב נדיר יחסית בגני חיות. כיום מצליחים לגדלו בכלובים יחד עם קופים בעלי זנב אחרים, אולם רבייתם בשבי נדירה.
למרות שהבבונים הזנובים אינם מאוימים, שומרים עליהם מחקלאים שעלולים לירות בהם אם יזיקו לגידול ולגדר את אזורי המרעה שלהם. מכיוון שהם חיות אנדמיות הסיכון של המין גבוה ולכן נוקטים אמצעים לשמירה על המין.
אורח חיים.
קופי הג'ילדה חיים בלהקות. בכל להקה יש מנהיג זכר ומספר נקבות. לפעמים יש זכר נוסף. הזכר המנהיג הוא היחיד המקיים יחסי מין עם נקבות הלהקה להולדת גורים. זכרים ללא להקה מסתובבים ביחד בקבוצות. זכרים אחרים מנסים לתפוס את מקומו של הזכר. הזכר המנהיג צריך להגן על מעמדו. לפעמים באמצעות הדגמת כוחו הפיזי, למשל בהקדמת המתחרה בתחרות ריצה. לפעמים נדרש מאבק מול המתחרה. הזכר השולט זקוק גם לתמיכת הנקבות שבלהקתו כנגד מתחרים. הנקבות יכולות לבחור לתמוך בו או לתמוך במתחרה. כאשר הוא מנוצח הוא מסולק מהלהקה.
אינשי נו היה
אינשי נוֹ היה (ביפנית: 因子の部屋; "חדרים של מחלקים") היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.
חוקים.
המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת ללא גודל מוגדר, המחולקת ל"חדרים" על ידי גבולות עבים. אחד מכל ממדי החדר יהיה בגודל תא אחד (או שורה או טור); האורך והרוחב של כל חדר משתנה בין חדר לחדר.