מערכות הפעלה רבות מפעילות אלגוריתם תזמון התומך במנגנון קדימויות לתהליכים, כך שתהליך א' שרץ בקדימות גבוהה יקבל את המשאב הנדרש לפני תהליך ב' שרץ בקדימות נמוכה יותר. אולם אם התהליך א' לא עוצר לעולם - תהליך ב' לעולם לא יוכל לקבל את המשאב שהוא זקוק לו וכך נוצרת הרעבה. במידה וקיים תהליך ג' הרץ בקדימות גבוהה מזו של תהליך א', אפילו אם תהליך ג' ממתין לתוצאת הפעולה של תהליך ב', גם הוא לא יסיים את ריצתו ולעולם ימתין לסיום פעולתו של תהליך ב'.
באופן דומה, אם תהליך א' רץ בקדימות גבוהה ותהליך ב' רץ בקדימות נמוכה, ייתכן שבזמן ריצתו של תהליך א' הצטרפו לתור תהליכים נוספים. אם תהליכים אלו בעלי עדיפות גבוהה מתהליך ב', הם יקבלו את המשאב לפני תהליך ב'. אם תהליך ב' הוא בעל עדיפות נמוכה מאוד, ייתכן מצב שבו תמיד ימתינו תהליכים נוספים בעלי עדיפות גבוהה מעדיפותו של תהליך ב'. במצב כזה תהליך ב' לעולם לא יקבל את המשאב הנדרש לו.
הימנעות מהרעבה.
אלגוריתמי תזמון מתקדמים מבטיחים שכל תהליך מקבל חלק מינימלי מהמשאבים הנדרשים כך שלעולם לא יקרה מצב בו הוא יורעב. כך למשל, נהוג להשתמש בעיקרון ההתיישנות. על פי עיקרון ההתיישנות, ככל שעובר זמן, עדיפותו של תהליך עולה. שימוש בהתיישנות מונע מצב שבו תהליך בעל עדיפות נמוכה מאוד נעקף שוב ושוב על ידי תהליכים בעלי עדיפות גבוהה ממנו. עם הזמן, תלך ותעלה עדיפותו של התהליך הממתין והוא יהיה התהליך בעל העדיפות הגבוהה ביותר.
הרעבת רשת.
בפרוטוקולי תקשורת מסוימים הנמצאים בשימוש בתקשורת מחשבים יש אלגוריתמי תזמון המוודאים שמשאבי הרשת זמינים לכולם ואין מחשב שמעוניין לשדר אך לא יוכל לבצע זאת. מרבית הפרוטוקולים האלו הם הפרוטוקולים היושבים בשכבה הפיזית של מודל TCP/IP שכן הם אלו ששולטים על הגישה לרשת. פרוטוקולים לדוגמה המבצעים זאת הם Ethernet ו-Wi-Fi.
תאי לוויין
תאי לוויין הם תאי גזע חד גרעיניים כמעט ללא ציטופלזמה הנמצאים ברקמת שריר בוגרת. הם ממוקמים בין ממברנת הבסיס לבין הסרקולמה (ממברנת התא) של כל סיב שריר. תאי הלוויין אינם פעילים במרבית הזמן. כשהשריר צריך לגדול, כגון בזמן ההתפתחות, בעקבות פעילות גופנית או בעקבות פציעה, לתאי הלוויין יש יכולת חלוקה והתמיינות, המשמשת אותם להפוך לסיבי שריר חדשים או להתמזג עם סיבים קיימים.
במערכת העצבים, קיימים תאי תמיכה בעלי שם זהה אך מדובר בתאים אחרים לגמרי.
יעל שטרנהל
יעל שְׁטֶרְנְהֶל (נולדה ב-14 ביוני 1976) היא היסטוריונית ישראלית שעוסקת בהיסטוריה אמריקאית. חברת האקדמיה הצעירה הישראלית.
ביוגרפיה.
יעל שטרנהל נולדה וגדלה בירושלים. היא בתם של פרופ' זאב שטרנהל, חתן פרס ישראל לחקר מדע המדינה, וזיוה שטרנהל, מרצה לאדריכלות ב"בצלאל" ומבקרת.
את שירותה הצבאי עשתה בשנים 1996-1994 בגלי צה"ל ככתבת לענייני משטרה בירושלים. בין האירועים הבולטים שסיקרה ככתבת: רצח רבין, גל הפיגועים של 1996 ומהומות מנהרת הכותל.
לאחר שחרורה מצה"ל, החלה להגיש את התוכנית "בוקר טוב ישראל" ב (בשנים 1999-1997), ואז הצטרפה ל"דסק הבחירות" של הערוץ, לקראת בחירות 1999. בשנים 2002-1999, הגישה את תוכנית הראיונות "שבע וחצי". בשלהי 2011 הגישה חלק מסדרת התוכניות "ינשופים מתחלפים" בערוץ 8.
בשנת 2001, הגישה שטרנהל את משדר הבחירות המרכזי לכנסת החמש עשרה, לצד חיים יבין, בערוץ הראשון. בשנים 2001-1998 למדה שטרנהל לתואר ראשון בתוכנית המצטיינים של בית הספר להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 2008-2002 עבדה על דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון שבניו ג'רזי. נושא העבודה היה: "חוויית התנועה במרחב במלחמת האזרחים האמריקאית" והיא כתבה אותו בהדרכתו של פרופסור ג'יימס מקפרסון . עשתה עבודת בתר-דוקטורט באוניברסיטת תל אביב במימון יד הנדיב בשנים 2008–2009. בשנת 2010 עשתה עבודת בתר-דוקטורט באוניברסיטה העברית.
באוקטובר 2011 התמנתה למרצה להיסטוריה ולימודים אמריקאיים באוניברסיטת תל אביב, על בסיס מלגת אלון.
שטרנהל מתמחה בהיסטוריה של דרום ארצות הברית במאה התשע עשרה ובהיסטוריה של חברות במלחמה. עבודת הדוקטורט שלה עוסקת בחוויית התנועה במרחב בדרום בתקופת מלחמת האזרחים. הדוקטורט בוחן את משמעותה של תנועת בני אדם בתהליכים המרכזיים שהתחוללו בדרום במהלך המלחמה, כגון עלית הלאומיות הדרומית, התפתחות תרבות מלחמה, והמהפכה החברתית שהביאה לשחרור ארבעה מיליון עבדים. עבודת הדוקטורט שלה פורסמה באפריל 2012 כספר בהוצאת הספרים של אוניברסיטת הרווארד (Routes of War: The World of Movement in the Confederate South (Harvard, 2012)).
שטרנהל חברה בוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל.
שטרנהל היא בת זוגו של פרופ' ישי רוזן-צבי ולהם שתי בנות משותפות. מתגוררת בשכונת רמת אביב בצפון תל אביב.
קישורים חיצוניים.
מאמרים פרי עטה:
הרעבה
מוזיאון הדגמים
חבצלות המים
חבצלות המים (בצרפתית: Les Nymphéas, הנימפאות) הם סדרה של כ-250 ציורי שמן מעשי ידי האמן הצרפתי האמפרסיוניסטי קלוד מונה. הציורים מתארים את גן הפרחים שהיה למונה בביתו שבז'יברני.
הציורים מוצגים במוזיאונים בכל רחבי העולם ובהם מוזיאון מארמוטן מונה שבפריז ובמוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק.
בשנת 1926 הוחלט על הקמת חלל ייעודי להצגת שמונה מהיצירות בפריז. החלל שנבחר הוא מבנה האורנז'רי - חממת גני הטווילרי. במבנה הותקנו שני חדרים אובליים המאפשרים תצוגת התמונות באור טבעי. התערוכה נפתחה לציבור ב-16 במאי 1927, זמן קצר לאחר מותו של מונה.
ב-24 ביוני 2008 נמכרה אחת מתמונות הסדרה בבית המכירות הפומביות כריסטיז שבלונדון בסכום של 41 מיליון ליש"ט.
הדיילי טלגרף
אהרן שאול זליג גוריון-מאירוב
הרב אהרן שאול זליג הכהן גוריון-מאירוב (ה'תקע"ג, 1813 - ה'תרל"ט, 1879) היה רב וראש ישיבה מגדולי רבני יהדות ליטא בדורו. מחבר ספר השו"ת "תשובות לשואל". כיהן עשרות שנים כראש הישיבה הגדולה במינסק, ואחר כך כרבן של כמה ערים בליטא, הידועה שבהן דננבורג (דווינסק).
ביוגרפיה.
נולד בשנת תקע"ג בעיר קרליץ, ליאכנה ולרב העיר ר' מאיר שלום הכהן גוריון. בהיותו בן ארבע החל ללמוד גמרא, ובהיותו בן 18 התמנה לראש ישיבה במינסק, במקום חותנו רבי אברהם דווארצער. במשרה זו כיהן במשך עשרים שנה, ובהיותו בן ארבעים, בשנת ה'תרי"ג, נקרא לכהן כרב העיר בראנסק. בשנת ה'תרכ"א הוזמן לכהן כרבה של פרוזשאני פרוזינא, ועם פטירתו של הרב יהודה לייב זלקינד ("ר' לייב בטלן") רבה של דווינסק בשנת ה'תרכ"ח, עבר מאירוב לדווינסק שכונתה אז דננבורג או דינאבורג והתמנה לראב"ד.
מאירוב נפטר בשבט בשנת ה'תרל"ט, ולאחר פטירתו נדפס בוילנא לזכרו הספר מגן שאול מאת הרב אברהם צדוק בוגין, וכן ספרו שלו "תשובות לשואל". בהקדמה נכתב אודותיו, כי היה: "כמעיין המתגבר, וכנחל נובע בחידושי תורה, וסברא ישרה כאחד מגאוני הראשונים." כמו כן נכתב כי מה שהודפס בספר "תשובות לשואל" הוא רק שארית מחידושים רבים שהיו לו. כעבור כעשרים וחמש שנה, נדפס בירושלים בהוצאת מוסד הרב קוק ספרו "מגן שאול - חידושים וביאורים בש"ס", מתוך כתבים שנשארו ממנו בידי נכדו ד"ר יהודה כהן מאירוב.
היתר מאה רבנים
בהלכה היתר מאה רבנים הוא היתר לחרוג מתקנות חרם דרבינו גרשום, אם הסכימו על כך מאה רבנים. ההיתר נזכר בעיקר בקשר לחרם דרבינו גרשום, אולם יש שעשו בו שימוש גם עבור חרמים שאדם קבל על עצמו.
רקע.
על פי דין תורה, גבר רשאי לשאת מספר נשים במקביל אם הוא מסוגל לספק את חובותיו כלפיהן, והוא יכול לגרש את אשתו כשרוצה בכך.
לרבנו גרשום מיוחסות מספר תקנות הנוגעות לנישואים וביניהן האיסור לשאת יותר מאישה אחת בעת ובעונה אחת, והאיסור לגרש אישה ללא הסכמתה.
תקנות רבנו גרשם פשטו בקהילות אשכנז. הרבנות הראשית לישראל, אימצה את התקנות, וכיום במדינת ישראל, בתי הדין אינם מסדרים גט ללא הסכמת שני בני הזוג, ופרט למקרים חריגים, לא ניתן על פי החוק לשאת יותר מאישה אחת.
ההיתר.
נשיאת אישה שנייה.
במקרים חריגים, הותר לשאת יותר מאישה אחת, בתנאים מסוים, וביניהם היתר מאה רבנים משלוש ארצות שונות.
רבי מאיר מרוטנבורג (מהר"ם) כתב בתשובה:
בתשובתו הזכיר מהר"ם "מאה אנשים" ולא הזכיר רבנים, אך כבר ציינו ראשונים שנדרשים מאה תלמידי חכמים לשם כך:
בהגהות אשרי ציין שבמקרה של אישה שנשטתה ואי אפשר לתת לה גט, ניתן לשאת אישה על פניה, בהיתר מאה תלמידי חכמים גם אם ממלכות אחת.
כיום נעשה שימוש באמצעי זה בעיקר בנושא איסור נשיאת אישה שנייה, התקנה שתוקנה על ידי רבי גרשום מאור הגולה מצרפת, במסגרת שורה של תקנות ("חרם דרבנו גרשום"). כיום, על פי החוק הישראלי, ניתן לשאת אישה שנייה לאחר היתר מאה רבנים שמגובה בהיתר מיוחד של הרבנים הראשיים לישראל. על פי הרבנות הראשית היתר כזה יינתן רק במקרים מיוחדים (כגון שגעון) ולאחר שמיעת ערעורה של האישה. האמצעי מופעל גם במצבים של עגינות הגבר, כשאישה מסרבת לחיוב גט שפסק עליה בית הדין.
לדברי הרב אלי בן דהן שהיה מנהל בתי הדין הרבניים בישראל, מדובר בנוהל חריג שמתבצע בממוצע כ-11 פעמים בשנה.
בתקנות נוספות.
רבי מאיר מרוטנבורג מציין שהיתר מאה רבנים נוגע גם ל"חרם שמקבל החתן עליו", כלומר התחייבות אישית של החתן, שמקבל עליו בחרם, שהייתה נהוגה בעבר. במקרה זה אין צורך שמאה המתירים יהיו מארצות שונות, אך יש צורך בטעם מבורר להתיר.
בניגוד לפסיקה המקובלת בזמננו, מדברי המרדכי משתמע שהיה אף היתר לגרש אישה ללא הסכמתה בהיתר מאה אנשים בהוראת שעה על פי גדולים. המרדכי מציין למחלוקת ראשונים אם בכל תקנות רבנו גרשום יש צורך בהיתר מאה.
מקור ההיתר.