הרומן מספר על מיכאל (מישה), ניצול שואה שהופקד בזמן המלחמה על ידי אמו במנזר, והוא כבן ארבע. האם מעולם לא שבה לקחתו. כשהיה כבן עשר עלה לישראל והוא נטול זהות ואוטוביוגרפיה, זכרונותיו עמומים. ההעדר הזה, מעין בור חפור בנשמתו משפיע על חייו הבוגרים. הוא מתחתן עם אישה שאינה מתאימה לו, הם אינם הופכים להורים, ולבסוף אף נפרדים. מיכאל הוא סופר, באמתחתו שמונה ספרים, הוא חי לבדו ויש לו בת זוג צעירה ממנו בשנים שמוכנה לזמן מה לשאת את האיש הילדי איננו יודע הרבה על אהבה.
מיכאל מבקש לקבל הכרה מהממסד הספרותי, וחברו הקרוב, מבקר הספרות עמוס מאמין בו ומנסה לסייע לו. אולם מיכאל מתקשה להשלים את מה שנמנע ממנו בחייו המוקדמים. מה שהוחמץ מדבר בקולו של זרעו, ילדו שלא נולד. במהלך הסיפור הוא מתלבט אם לנסוע להתחקות אחר שורשיו, לברר היכן נולד, אולי אף למלא את החורים בביוגרפיה בדויה, כי האמיתית ממילא אינה ידועה. מיכאל מאמין שמלאכת התצרף הזאת תשחרר דבר מה שיועיל לכתיבתו. בסופו של הרומן הוא מקבל החלטה ומתכונן לבצעה.
טלרייטים
טלרייטים (באנגלית: Tellarite) הם גזע בדיוני של חייזרים המופיע ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים". אף על פי שלא הופיעו במספר רב של פרקים, הם אחד מארבעת הגזעים המייסדים של פדרציית הכוכבים המאוחדת, רפובליקה פדרלית בין-כוכבית אליה כדור הארץ משתייך. בין דמויות הטלרייטים הבולטים נמנים השגריר גב (מהפרק "Journey to Babel" של "), צייד הגולגולות סקלאר, ואחיו גאוורין (שניהם ב").
תכונות.
טלרייטים הוא מין דמויי-אדם-חזיריים. יש להם אישונים שחורים הנמצאים בתוך ארובות עיניים עמוקות וזרבוביות גדולות. הטלרייטים מאוד שעירים: חוץ מזה שיש להם זקנים ושיער עבה גדול, יש להם גם עור מחוספס ורדרד-חום. טלרייטים מעדיף טמפרטורות גבוהות מעט מעל הנורמות האנושיות. ב" הם מצטיירים כבעלי שלוש אצבעות, אבל ב", לא רק איפור הפנים שלהם שונה, ויש להם חמש אצבעות. בסך הכל, הצגת דמויות הטלרייטים בסדרה המקורית הוא שונה מפכי שתוארו בסדרה ", אבל ניתן להסביר זאת בקלות בשל מגבלות האיפור בשנות ה-60. בסדרה המקורית היה גם חוסר עקביות קטן אחד הקשור בידיים של הטלרייטים. בפרק "The Lights of Zetar", מופיע טלרייט אחד כשבכל יד שלו ארבע אצבעות ואגודל, ואילו כל טלרייטים האחרים שנראו לאורך כל הסדרה היו רק עם שתי אצבעות ואגודל על כל יד. בקרב אוהדים מתקיימים כמה ויכוחים באשר לשאלה האם הזר הנראה בפרק זה היה טלרייט; יש הסבורים כי החיה הייתה חצי אנושית. ללא קשר, המפיקים של " כנראה פשוט שכחו להעניק בחזרה לטלרייטים את ידיהם המקוריות.
היסטוריה.
הטלרייטים פיתחו טכנולוגיית עיוות כבר במהלך המאה ה-20, אולם מגע ראשון בינם לבין בני-האדם נעשה רק במאה ה-22, כאשר נפגשו, ב-21 במרץ 2153, עם ספינת צי הכוכבים אנטרפרייז NX-01 בפיקודו של קפטן ג'ונתן ארצ'ר. למרות שהמפגש היה עוין למדי (צייד גולגולות טלרייטי חטף את קפטן ארצ'ר), היחסים בין בני האדם לבין הטלרייטים השתפרו בשנים שלאחר מכן, עד ששני המינים היו לשניים מארבעת המייסדים של פדרציית הכוכבים המאוחדת, בשנת 2161 (שני המייסדים האחרים היו הוולקנים והאנדוריאנים).
רגע מפתח בתהליך זה התרחש בשנת 2154, כאשר בני האדם אילצו את הטלרייטים לעבוד ביחד עם אויביהם, האנדוריאנים, על מנת לסכל ניסיון של הרומולאנים לערער את יציבות האזור. במשך מאות השנים שלאחר מכן, הטלרייטים המשיכו להיות חברים חשובים בפדרציה (למרות שהם נראים על המסך רק לעיתים רחוקות).
בפרק "Moist Vessel" בסדרה "" מופיעה דמותו של קפטן דוראנגו, טלרייטי שמשמש כמפקדה של ספינת הפדרציה "מרסד".
תרבות.
בפרק "Journey to Babel" של "", סארק מתאר את הטלרייטים ככוחניים. מכוכב הבית שלהם "טלאר" ("Tellar"), הם בנו אימפריה מסחרית של עשרות שנות אור ברחבי עולם הבית שלהם, על ידי משא ומתן ולחימה קשה. למרות המוניטין שלהם כקשוחעם וחסרי רחמים, הטלרייטים כיבדו את כל ההסכמים העסקיים שלהם.
בקרב, עם זאת, למרות הצלחותיהם ב"מגרשם הביתי", הקלינגונים של "" מצאו אותם טרף קל למדי. במהלך הסכסוך בין האימפריה הקלינגונית לבין הפדרציה בשנת 2373, קפטן קלינגוני התפאר בעריפת ראשו של הגאי טלרייטי, ואמר כי הקורבן "החזיר בקושי הספיק להרים את הנשק שלו".
הטלרייטים ידועים כישירים ובוטים במהלך דו-שיח, והם כל כך נרגנים כך שוויכוח הוא ספורט על כוכב הבית שלהם, "טלאר". הם רואים בשיחת נימוסים רגילה עלבון חמור; מומלץ להיות גס-רוח ולהטיח עלבונות, כאשר מדברים אל טלרייטים. בגלל היכולת שלהם להתווכח, הטלרייטים הפכו לפוליטיקאים מצוינים. הם אוהבים לעשות אמבטיות בוץ. עם זאת, הטלרייטים יעלבו אם משווים אותם לחזירים של כדור הארץ, באומרם שהם, בפרט, אינם מזון.
טכנולוגיה.
נכון לשנת 2153, לטלרייטים יש ספינות חלל מתקדמות יותר מאשר לכדור הארץ, ואפילו המעבורת הקטנה ביותר שלהם יכולה להגיע למהירויות של עיוות 4 (בערך פי 64 ממהירות האור). באחד מפרקי "" נאמר כי הטכנולוגיה של הטלרייטים אינה מתקדמת כמו זו של האנדוריאנים.
המכון לחקר האינטרנט
יונתן שטבון
אבינועם רוזנק
אבינועם רוזנק (נולד בשנת 1965 בירושלים) הוא פרופסור חבר באוניברסיטה העברית בירושלים, בחוג למחשבת ישראל (שבראשו עמד בשנים 2010–2013) ובמגמה להגות יהודית וחינוך במרכז מלטון לחינוך יהודי, שהוא עומד בראשה. הוא מכהן בקתדרה לחינוך יהודי ע"ש מנדל ועמית מחקר במכון ון ליר בירושלים. רוזנק הוא גם מנהל שותף של "שיח שלום".
תולדות חייו.
אבינועם רוזנק הוא בנם של גאולה ופרופ' מיכאל רוזנק; נשוי לבתיה, בתו של הרב אברהם חזן, ולהם ארבעה ילדים. אבי-סבו, הרב מרדכי יהודה (לאופולד) רוזנק היה רבה של ברמן, ונישא לבלה, בתו של הרב שלמה קרליבך, רבה של ליבק. אבינועם רוזנק למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר, ולאחר שירותו הצבאי בישיבת הר עציון. ב-1991 סיים את לימודי הבוגר האקדמאיים בחוגים לפילוסופיה ולמחשבת ישראל באוניברסיטה העברית. את התואר השני הוא השלים שם בשנת 1993. עבודת המוסמך עסקה ב"השפעות של מודלים פילוסופיים על החשיבה התלמודית של הרב י"ד סולובייצ'יק" בהנחיית פרופ' פול מנדס-פלור ופרופ' אביעזר רביצקי. עבודת הדוקטורט הושלמה בשנת 1997 (באוניברסיטה העברית) בהנחיית פרופ' אביעזר רביצקי וכותרתה: "הפילוסופיה של ההלכה במשנתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק".
רוזנק למד בבית המדרש של מכון שלום הרטמן (1994-1991). מחקר פוסט דוקטורט עשה רוזנק באוניברסיטת הרווארד (2002). בשנת 2003 התמנה למרצה בחוג למחשבת ישראל, ובשנת 2009 הפך למרצה בכיר בחוג. שימש כראש החוג משנת 2010 למשך שלוש שנים. רוזנק מלמד בבית הספר לחינוך ע"ש סימור פוקס, ב"מרכז מלטון לחינוך יהודי" ובחוג למחשבת ישראל שבאוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 2016–2017 הוא שימש כחוקר במכון הישראלי לדמוקרטיה ומנהל שותף בתוכנית לזכויות אדם ויהדות. בדצמבר 2017 הוא קיבל דרגת פרופסור חבר.
מחקריו.
תחומי עיסוקו של אבינועם רוזנק הם: פילוסופיה של ההלכה ופילוסופיה של החינוך, הגות יהודית מודרנית ופילוסופיה פוליטית.
פילוסופיה של ההלכה.
רוזנק בחן את משנתם ההלכתית של אישים כגון הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (וזיקתה למשנה הנאו-קאנטיאנית), הראי"ה קוק (תורתו הציונית-הלכתית-נבואית והצבעה על חשיבות תורת "אחדות ההפכים" להבנת כתביו), הרב אליעזר ברקוביץ (ופסיקתו ההומניסטית), הרב יחיאל יעקב וינברג, הרב יוסף משאש, הרב חיים דוד הלוי והרב אברהם חזן. גם נושאי חתך פותחו בכתיבתו כגון: הזיקה שבין הלכה לאגדה, בין נבואה להלכה, מושג הקדושה וההלכה ודגמי "תורת אמת" ופוריותם לשיח פילוסופיה של ההלכה.
ספרו "ההלכה כמחוללת שינוי" יצר לראשונה זיקה שיטתית בין תחום הפילוסופיה של ההלכה לתחום הפילוסופיה של החינוך תוך אימוץ עקרונות המצויים בכתיבתם של הפילוסופים והתאורטיקנים של החינוך יוסף שוואב וקירין אייגן. בהקשר זה רוזנק גם הצביע לראשונה על הפוריות של מושגי "תאוריה ופרקסיס" למחשבת ההלכה בכתיבתו אודות ההבחנה בין הלכה לאגדה ומושג "תלמוד תורה". "תאוריה ופרקסיס" גם הבהירו בכתיבתו את משנתם ההלכתית של אישים כר' שניאור זלמן מלאדי, וישעיהו ליבוביץ.
רוזנק הוא העורך המדעי של סדרת פילוסופיה של ההלכה של מכון ון ליר והוצאת מאגנס והוא האחראי האקדמי על סדרת כנסים בינלאומיים בתחום פילוסופיה של ההלכה (שהתחילו בשנת 2002). בסדרה זו הוא הוביל את הדיון המחקרי וערך את הספר "ההלכה כהתרחשות" (מאגנס וון ליר 2016). לטענת ספר זה רוב הידע שאודותיו ראוי ליצור רפלקציה פילוסופית ביחס להלכה מצוי בהתרחשות ההלכתית של האדם או הקהילה המחויבים להלכה או יוצרים אותה. כדי לפענח ידע זה מביא רוזנק כלים מתחום הפרפורמנס והדינמיקה הקבוצתית.
אחדות ההפכים.
מחקריו של רוזנק הרחיבו והעמיקו את העיון במושג "אחדות ההפכים" המצוי בלב משנתם של הרב קוק והמהר"ל מפראג; "אחדות הפכים", המושרשת ומפושטת בלב המחשבה הקבלית והחסידית. על משמעותה של תורה מיסטית זו הרחיבה רחל אליאור בספרה תורת אחדות ההפכים של חסידות חב"ד ירושלים: מוסד ביאליק 1992. לאור עקרון "אחדות ההפכים" הוא העניק פירוש ייחודי למשנת הרב קוק הן בתחום ההלכתי והן בתחום ההגותי. הוא אף עמד על זיקת "אחדות ההפכים" להגות האירופית. בד בבד, רוזנק הצביע על פוריותו של מושג זה להבהרת הדת בעולם המודרני והפוסט-מודרני בהקשרים פילוסופיים, חינוכיים ותרבותיים.
הגות יהודית בעת החדשה.