עוסקים בבריאות הציבור ניסו לבחון את השימוש בחומרים מנקודת מבט רחבה יותר מהפרט, תוך הדגשת תפקיד החברה, התרבות והזמינות. יש אנשי מקצוע בתחום הבריאות שבוחרים להימנע מהמונחים "שימוש לרעה" באלכוהול או בסמים לטובת שפה שלדעתם אובייקטיבית יותר, כגון "בעיות בסמים ואלכוהול" או "שימוש מזיק / בעייתי" בסמים. מועצת קציני הבריאות בקולומביה הבריטית – במאמר הדיון המדיני שלהם משנת 2005, "גישה לבריאות הציבור בבקרת סמים בקנדה" – אימצה מודל לבריאות הציבור של שימוש בחומרים פסיכואקטיביים המאתגר את הבנייה הפשטנית בשחור-לבן של הבינארי (או מילים משלימות "שימוש" לעומת "התעללות". מודל זה מכיר במפורש ספקטרום שימוש, החל משימוש מועיל וכלה בתלות כרונית.
הגדרות רפואיות.
'שימוש לרעה בסמים' אינו עוד אבחנה רפואית עדכנית באחד מכלי האבחון הנפוצים ביותר בעולם, המדריך האבחוני והסטטיסטי של איגוד הפסיכיאטרים האמריקני להפרעות נפשיות (DSM), והסיווג הסטטיסטי הבינלאומי של ארגון הבריאות העולמי. של מחלות (ICD).
שיפוט ערכי.
פיליפ ג'נקינס מציע כי ישנן שתי סוגיות במונח "שימוש בסמים". ראשית, ניתן להתווכח על מה שמהווה "סם". לדוגמה, GHB, חומר המופיע באופן טבעי במערכת העצבים המרכזית נחשב לתרופה, ואינו חוקי במדינות רבות, בעוד שניקוטין אינו נחשב כתרופה באופן רשמי ברוב המדינות.
שנית, המילה "שימוש לרעה" מרמזת על תקן שימוש מוכר לכל חומר. שתיית כוס יין מדי פעם נחשבת מקובלת ברוב מדינות המערב, בעוד שתיית כמה בקבוקים נתפסת כשימוש לרעה. תומכי קפדן קפדני, שעשויים להיות בעלי מוטיבציה דתית או לא, יראו בשתייה אפילו כוס אחת שימוש לרעה. יש קבוצות שאף מגנות את השימוש בקפאין בכל כמות שהיא. באופן דומה, אימוץ הדעה כי כל שימוש (פנאי) בקנאביס או באמפטמינים מוחלפים מהווה שימוש בסמים מרמז על החלטה שהתקבלה כי החומר מזיק, אפילו בכמויות זעירות. בארצות הברית סווגו תרופות באופן חוקי לחמש קטגוריות, לוח זמנים I, II, III, IV או V בחוק החומרים הנשלטים. התרופות מסווגות על פי פוטנציאל הניצול לרעה. השימוש בתרופות מסוימות נמצא בקורלציה גבוהה. לדוגמה, צריכה של שבעה סוגי סמים אסורים (אמפטמינים, קנאביס, קוקאין, אקסטזה, שיאים חוקיים, LSD ופטריות קסם) מתואמת ומקדם המתאם של פירסון "r" &gt; 0.4 בכל זוג מהם; צריכת קנאביס מתואמת מאוד ( "r" &gt; 0.5) עם שימוש בניקוטין (טבק), הרואין מתואם עם קוקאין ( "r" &gt; 0.4) ומתדון ( "r" &gt; 0.45), ומתואם חזק עם סדק ( "r" &gt; 0.5)
שימוש לרעה בסמים.
שימוש לרעה בסמים הוא מונח המשמש בדרך כלל כאשר משתמשים בתרופות מרשם בעלות תכונות הרגעה, חרדה, משכך כאבים או ממריצים לשינוי מצב הרוח או שיכרון תוך התעלמות מהעובדה שלמנת יתר של תרופות כאלה יכולה להיות לעיתים תופעות לוואי חמורות. לפעמים זה כרוך בהסטת סמים מהאדם שעבורו הוא נקבע.
שימוש לרעה במרשם הוגדר באופן שונה ולא עקבי על סמך מעמד של מרשם תרופות, השימושים ללא מרשם, שימוש מכוון להשגת השפעות משכרות, דרך מתן, בליעה משותפת עם אלכוהול, והימצאות או היעדר תסמיני תלות. שימוש כרוני בחומרים מסוימים מוביל לשינוי במערכת העצבים המרכזית המכונה 'סובלנות' לתרופה, כך שיש צורך בחומר נוסף כדי לייצר את ההשפעות הרצויות. עם חומרים מסוימים, עצירה או הפחתה בשימוש עלולה לגרום להופעת תסמיני גמילה, אך הדבר תלוי מאוד בחומר הספציפי המדובר.
שיעור השימוש בסמים מרשם עוקף במהירות את השימוש בסמים בלתי חוקיים בארצות הברית. על פי המכון הלאומי לשימוש בסמים, 7 מיליון אנשים נטלו תרופות מרשם לשימוש לא רפואי בשנת 2010. בקרב תלמידי כיתות י"ב, השימוש בסמים ללא מרשם נמצא כעת במקום השני רק בקנאביס. בשנת 2011, "כמעט 1 מכל 12 קשישים בתיכון דיווחו על שימוש לא רפואי בוויקודין; 1 מכל 20 דיווחו על שימוש כזה ב-OxyContin.""Topics in Brief: Prescription Drug Abuse" NIDA, December 2011.שתי התרופות הללו מכילות אופיואידים. סקר שנערך בשנת 2017 בקרב תלמידי כיתות י"ב בארצות הברית, מצא שימוש לרעה באוקסיקונטין בשיעור של 2.7 אחוזים, בהשוואה ל-5.5 אחוזים בשיאו בשנת 2005. שימוש לרעה בשילוב הידרוקודון / אקמול היה הנמוך ביותר מאז השיא של 10.5 אחוזים בשנת 2003. ירידה זו עשויה להיות קשורה ליוזמות לבריאות הציבור ולירידה בזמינות.
דרכי השגת תרופות מרשם לשימוש לרעה הן מגוונות: שיתוף בין בני משפחה וחברים, קנייה לא חוקית של תרופות בבית הספר או בעבודה, ולעיתים קרובות " קניות רופאים " כדי למצוא מספר רופאים שירשמו את אותה התרופה, ללא ידיעת מרשמים אחרים.
יותר ויותר, אכיפת החוק מחייבת את הרופאים אחראיים לקביעת חומרים מבוקרים מבלי לקבוע באופן מלא בקרת חולים, למשל "חוזה סמים" של המטופל. רופאים מודאגים מחנכים את עצמם כיצד לזהות התנהגות מחפשת תרופות אצל מטופליהם, ומתוודעים ל"דגלים אדומים "שיעירו אותם על שימוש לרעה בתרופות מרשם.
סימנים וסימפטומים.
בהתאם לתרכובת האמיתית, שימוש בסמים כולל אלכוהול עלול להוביל לבעיות בריאות, בעיות חברתיות, תחלואה, פציעות, יחסי מין לא מוגנים, אלימות, מקרי מוות, תאונות דרכים, מקרי רצח, התאבדויות, תלות פיזית או התמכרות פסיכולוגית.
קיים שיעור התאבדות גבוה בקרב אלכוהוליסטים ומתעללים בסמים אחרים. הסיבות שאמורות לגרום לסיכון המוגבר להתאבדות כוללות התעללות ארוכת טווח באלכוהול ובתרופות אחרות הגורמות לעיוות פיזיולוגי של כימיה במוח, כמו גם לבידוד החברתי. גורם נוסף הוא ההשפעות המשכרות החריפות של התרופות עשויות לגרום להתאבדות יותר. התאבדות שכיחה מאוד גם בקרב מתעללי אלכוהול בגיל ההתבגרות, כאשר אחד מכל 4 התאבדויות בקרב מתבגרים קשורים להתעללות באלכוהול. בארצות הברית כ 30% מהתאבדויות קשורות להתעללות באלכוהול. שימוש לרעה באלכוהול קשור גם לסיכון מוגבר לביצוע עבירות פליליות כולל התעללות בילדים, אלימות במשפחה, אונס, פריצות תקיפה.
שימוש לרעה בסמים, כולל אלכוהול ותרופות מרשם, יכול לגרום לסימפטומטולוגיה הדומה למחלות נפש. זה יכול להתרחש גם במצב שיכור וגם במהלך מצב הנסיגה. במקרים מסוימים הפרעות פסיכיאטריות הנגרמות על ידי חומרים אלה יכולות להימשך זמן רב לאחר ניקוי רעלים, כגון פסיכוזה ממושכת או דיכאון לאחר שימוש באמפטמין או קוקאין. תסמונת גמילה ממושכת יכולה להופיע גם עם תסמינים שנמשכים חודשים לאחר הפסקת השימוש. בנזודיאזפינים הם התרופה הבולטת ביותר לגרימת תופעות גמילה ממושכות, כאשר הסימפטומים נמשכים לעיתים שנים לאחר הפסקת השימוש. גם אלכוהול, ברביטוראט וגם נסיגה מבנזודיאזפינים עלולים להיות קטלניים. שימוש לרעה בהזיות עלול לעורר תופעות פסיכוטיות הזויות אחרות זמן רב לאחר הפסקת השימוש.
קנאביס עלול לעורר התקפי פאניקה במהלך שיכרון ועם שימוש מתמשך, הוא עלול לגרום למצב הדומה לדיסתימיה. חוקרים מצאו כי שימוש יומיומי בקנאביס ושימוש בקנאביס בעל עוצמה גבוהה קשורים באופן עצמאי לסיכוי גבוה יותר לפתח סכיזופרניה והפרעות פסיכוטיות אחרות.
חרדה קשה ודיכאון נגרמים בדרך כלל על ידי שימוש לרעה באלכוהול, אשר ברוב המקרים מתפוגג עם התנזרות ממושכת. אפילו שימוש מתון באלכוהול מתמשך עשוי להעלות את רמות החרדה והדיכאון בקרב אנשים מסוימים. ברוב המקרים הפרעות פסיכיאטריות הנגרמות מתרופות אלה נמוגות עם התנזרות ממושכת. באופן דומה, אף על פי שהשימוש בסמים גורם לשינויים רבים במוח, ישנן עדויות לכך שרבים מהשינויים הללו הופכים בעקבות תקופות של התנזרות ממושכת.
אימפולסיביות.
אימפולסיביות מאופיינת בפעולות המבוססות על רצונות פתאומיים, גחמות או נטיות ולא מחשבה קפדנית. לאנשים עם שימוש בסמים יש רמות גבוהות יותר של אימפולסיביות, ואנשים המשתמשים בסמים מרובים נוטים להיות אימפולסיביים יותר. במספר מחקרים ששימשו את משימת ההימורים באיווה כמדד להתנהגות אימפולסיבית נמצא כי אוכלוסיות המשתמשות בסמים עשו בחירות מסוכנות יותר בהשוואה לבקרות בריאות. קיימת השערה כי אובדן השליטה בדחף עשוי לנבוע מפגיעה בשליטה מעכבת הנובעת משינויים המושרים על ידי סמים המתרחשים בקליפת המוח הקדמית. השינויים העצביים וההורמונליים המתרחשים בגיל ההתבגרות עשויים לווסת את השליטה בדחפים העלולים להוביל להתנסות בסמים ועלולים להוביל לדרך ההתמכרות. אימפולסיביות נחשבת לתכונת פן בתחום האישיות של נוירוטיות (פינוק יתר / דחיפות שלילית) אשר קשורה באופן פרוספקטיבי להתפתחות שימוש בסמים.
יחס.
פסיכולוגי.
מתוך ספרות ניתוח ההתנהגות היישומית, הפסיכולוגיה ההתנהגותית ומניסויים קליניים אקראיים, עלו כמה התערבויות מבוססות ראיות: טיפול זוגי התנהגותי, ראיונות מוטיבציוניים, גישה לחיזוק קהילה, טיפול בחשיפה, ניהול מגירה הם עוזרים לדכא את התשוקה חרדה נפשית, לשפר את ההתמקדות בטיפול ומיומנויות התנהגות למידה חדשות, להקל על תסמיני הגמילה ולהפחית את הסיכויים להישנות.