ב-1966 נחלקה הנהגת המפלגה בשאלת הקשר לברית המועצות, בין אלו שתמכו בנאמנות לקו הרשמי של מוסקבה, לבין הדוגלים בעצמאות. עיתון המפלגה הוותיק, ה-"Daily Worker", נסגר ובמקומו החל להיות מופץ ה-"Morning Star". חוסר הסכמתם של בכירי המפלגה לגנות את ברית המועצות על דיכוי "האביב של פראג" באמצעות טנקים ב-1968 גרמה לפיצול במפלגה ולכינוי "טנקיסטים" (Tankies), שדבק במנהיגי המפלגה. המפלגה עצמה המשיכה להיות חלוקה בין תומכי האירו-קומוניזם לבין תומכי הקו הנוקשה של מוסקבה. עקב הפופולריות היחסית של הקומוניזם האירופי באמצע שנות השבעים, זכתה שוב המפלגה לשיא יחסי בתמיכה והצלחה מסוימת בבחירות (אך לא להכנסת חבר-פרלמנט מטעמה).
על רקע חיבור גרסה חדשה של "Britain's Road to Socialism" ב-1977, שכיוונה למיתון הקו הנוקשה ברוח האירו-קומוניזם ועקרונותיו של אנטוניו גראמשי, נוסדה המפלגה הקומוניסטית הבריטית החדשה (New Communist Party of Britain, NCP), שאימצה את הקו המרקסיסטי-לניניסטי הנוקשה. למפלגה הייתה השפעה מסוימת בתנועה נגד האפרטהייד בדרום אפריקה וגיבוש דעת קהל הבריטית נגד התופעה ולמען החרמת דרום אפריקה. כן פעלה המפלגה בקרב האיגודים המקצועיים בתקופת מרגרט תאצ'ר ובפרט בשביתת הכורים הגדולה. ב-1988 התפצלה שוב המפלגה תוך הקמת המפלגה הקומוניסטית הבריטית.
ב-1991, עם התפרקות ברית המועצות, הגיעה המפלגה לקיצה. ההנהגה המתונה חברה לארגונים חוץ-פרלמנטריים תוך יצירת חזית של שמאל דמוקרטי, שנוכח בציבוריות ובפוליטיקה הבריטית. קבוצות אחרות יצרו שלל מסגרות ומפלגות באנגליה, בסקוטלנד ובפרלמנט האירופי.
הישגים בבחירות הכלליות.
מקור: אתר ספרטקוס
המוזיאון הארכאולוגי של איסטנבול
צבי שטרן
צבי שטרן (נולד בכ"ד בתשרי ה'תש"ז, 19 באוקטובר 1946), הוא פרופסור לרפואה, נשיא עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים (לשעבר המכללה האקדמית להנדסה ירושלים).
מנהל בית החולים הדסה עין כרם בין השנים 1986 - 2001 ומנהל בית החולים הדסה הר הצופים בין השנים 2001 - 2012.
קורות חייו.
צבי שטרן נולד בבית החולים הדסה הר הצופים להניה ופנחס שטרן. הוא גדל בירושלים, בקריית שמואל ואחר כך בשכונת בית הכרם. בצה"ל שירת כמפקד פלוגה בחיל השריון ובהמשך כסגן מפקד גדוד בחיל הרפואה.
בשנת 1973 סיים שטרן את לימודי הרפואה (MD) בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה בירושלים, התמחה ברפואה פנימית במרכז הרפואי הדסה עין כרם בשנים 1974 - 1979 ובהמשך היה רופא בכיר במחלקה פנימית א', עד לשנת 1982.
בשנת 1982 מונה לסגן מנהל בית החולים האוניברסיטאי "הדסה" עין כרם, בירושלים, ובשנת 1986 נבחר כמנהל המרכז הרפואי "הדסה" עין כרם. בשנת 2001 מונה כמנהל המרכז הרפואי "הדסה" הר-הצופים, בירושלים ומילא תפקיד זה עד שנת 2012.
ב-1984 סיים קורס למנהלי בתי חולים ומערכות בריאות באוניברסיטאות לונדון ובירמינגהם וב-1988 השתלם במינהל בתי חולים, בהנהלת בית החולים הר סיני בניו יורק ובמקביל, למד בקורס במינהל ציבורי באוניברסיטת ניו יורק.
תפקידים נוספים בהם שימש שטרן הם מנהל פרויקט ההקמה וההפעלה של בית חולים כללי בקינשסה, זאיר (1986), כיועץ לענייני רפואה של המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי במשרד החוץ ובשנים האחרונות משמש כיועץ לענייני רפואה וביטוח רפואי למפקח על הביטוח ושוק ההון, במשרד האוצר.
שטרן חבר בוועדות הערעורים של נכי צה"ל וכוחות הביטחון בבית משפט השלום בירושלים, בבית הדין המשמעתי של משרד הבריאות והוא יו"ר הוועדה האתית של איגוד מנהלי בתי החולים בישראל.
משנת 2008 שטרן הוא פרופסור מן המניין במינהל רפואי בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה בירושלים.
ביולי 2012 נבחר שטרן, במקומו של עוזיאל וכסלר, כנשיא עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים (לשעבר - המכללה האקדמית להנדסה ירושלים).
שטרן מגדיר עצמו כמסורתי. הוא מתגורר במבשרת ציון, נשוי ואב ל-3 ילדים.
תחומי מחקר.
תחומי המחקר העיקריים של שטרן הם כלכלת בריאות, שיפור האיכות ובטיחות החולים. שטרן פרסם עשרות מאמרים מדעיים בכתבי עת בינלאומיים, והשתתף והציג ממחקריו בכנסים ובפורומי מחקר רבים, בכל העולם.
שטרן הדריך תלמידים בעבודות לתואר ד"ר לרפואה וד"ר לפילוסופיה. הוא חינך דורות של רופאים בלימודי הרפואה והכשיר, כסגנים או כמתלמדים, רבים ממנהלי מערכת הבריאות בארץ.
האדמו&quot;ר מצ'רנוביל
גיבור תרבות
גיבור תרבות קיים בשלל תרבויות. הוא דמות היסטורית (בדרך כלל מיתולוגית) המגלמת את תרבותה של חברה מסוימת, ונחשבת לעיתים קרובות כמיסדת שלה או מעצבת שלה מבחינה תרבות; באופן כללי יותר, זה אדם בולט או חשוב בתרבות מסוימת. הוא ייצוג תקשורתי של אדם מובחן שהגיע להישג אישי שיצר שינוי בתודעה. גיבורי תרבות הם אנשים אשר יצירתם, מחשבתם, מעשה ידם וכוחם עיצבו ומעצבים את הדרך שבה אנחנו צורכים, יוצרים וחיים תרבות. גיבור תרבות בעבר היה דמות היסטורית מיתולוגית המגלמת בדמותה את השאיפה או האידיאלים של החברה. פעמים רבות, גיבור התרבות סייע לחברה בכך שהוא חי עם בני האדם בעולמם ומלמד אותם כללים דתיים, טקסים ודרכי הישרדות. גיבור התרבות, בשונה מגיבור הלוחם למשל, מקים את מוסדות הקהילה ומסורותיה; הוא ממש קובע "תרבות". גיבורי התרבות העכשוויים לעומת זאת הם מוצרים תקשורתיים לכל דבר ועניין ובכל תחום. הם תחליף פופוליסטי לאיקונות, מיתוסים, ואלים מודרניים. הם יכולים להיות פוליטיקאים, שחקנים, ספורטאים, מוזיקאים וכדומה.
גיבור תרבות הוא אדם מפורסם, בעל אישיות מיתית, כובשת ומלהיבה, המצליח לפרוץ מתוך התחום הצר של עיסוקו, אמנותו או תפקידו, ותורם תרומה יוצאת דופן לתרבות הכללית. גיבור תרבות אמיתי הוא זה שאישיותו היא אלמותית, והיא ממשיכה להשפיע ולהלהיב גם לאחר מותו. גיבורי תרבות מתייחסים לתרבות הכלל עולמית, או לתרבות של עם מסוים, או לתת קבוצות בתוך עמים. בקבוצה אליה הוא שייך, מהווה גיבור התרבות מודל לחיקוי. בימינו לתקשורת תפקיד משמעותי בגיבוש דמותו של גיבור תרבות.
מאפיינים של גיבור תרבות.
גיבור תרבות הוא אדם שאישיותו יוצרת הזדהות והוא ניחן בכָּרִיזְמָה, הוא כוכב, הוא אליל. הוא נערץ, הוא מודל, השראה, חיקוי ורצון להדמות לו. הוא איש של ההמונים וההמונים מזדהים אתו. מצד שני יש גיבורי תרבות שההכרות שלנו איתם היא לרוב בזכות התגייסותם וגיוס מעמדם האקדמי, האינטלקטואלי, או החברתי לטובת עניין מוסרי-ציבורי במטרה להשפיע על דעת הקהל ועל הפוליטיקה של התרבות, למשל גאו ג'י-שנג שהשפיע על הפוליטיקה של התרבות במעשיו ובמאמריו על צדק וזכויות אדם. גיבורי תרבות הם אייקונים בעלי שפה חזותית מהודקת חזותם הופכת לחזות הכל זמן, מקום שפה ודימוי תרבותי.
שמן קוקוס
שמן קוקוס הוא שמן המופק בכבישה קרה מפרי קוקוס טרי. לשמן ארומה טבעית של הפרי. שמן זה משמש בעיקר לבישול ואפייה.
תכונות.
נקודת העשן של שמן קוקוס לא מזוקק היא 177 מעלות צלזיוס. השמן נוזלי ושקוף בטמפרטורה של מעל 25 מעלות צלזיוס, ומתחת לטמפרטורה זו מתגבש למשחה לבנה.
שימושים.
לשמן הקוקוס שימושים רבים, ביניהם:
תחליף שומן בבישול ואפיה. שמן הקוקוס מתחמצן פחות ביחס לשמנים אחרים בחימום.
בשנים האחרונות צבר שמן הקוקוס פופולריות מסוימת בזכות היכולת שלו להילחם ברדיקלים חופשיים, ומאז הוא מופיע גם במוצרי טיפוח פנים ושיער שונים. לפי הטענות, שמן הקוקוס מטפל בדלקות, אדמומיות ונגעים בעור, תמצית החומר היא אנטי-בקטריאלית ועוזרת לטפל בפטריות ומשמש כנוגד חמצון.
תהליך הפקת השמן.
שמן הקוקוס מיוצר מחלב קוקוס טרי ומופק באחד או יותר מהאמצעים הבאים: הרתחה, תסיסה, הקפאה, כבישה מכנית או צנטריפוגה. שמן שהופק בשיטה זו מכונה כתית (Virgin). בתהליך התססה מתסיסים את החלב במשך 24–36 שעות. במהלך ההתססה מופרדים המים והשמן. השמן עובר תהליך חימום קל, עודפי מים מופרדים ומסוננים, ומתקבל שמן שקוף בעל ריח וטעם של קוקוס.
המלצות בריאותיות.
שמן קוקוס הוא שומן צמחי רווי.
בגלל אחוז השומן הרווי הגבוה בשמן הקוקוס, ארגון הבריאות העולמי, מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, מנהל המזון והתרופות האמריקאי, , האקדמיה האמריקאית לתזונה ודיאטה, שירות הבריאות הלאומי הבריטי, המועצה הבריטית לתזונה, ממליצים לצמצם או להימנע מצריכת שמן קוקוס.
ר.ס. תומאס
רונלד סטיוארט תומאס (באנגלית: Ronald Stuart Thomas, 29 במרץ 1913 - 25 בספטמבר 2000) שהתפרסם כ-ר. ס. תומאס (R. S. Thomas), היה משורר וולשי וכומר אנגליקני, שהיה ידוע בלאומניותו הוולשית. היה מתנגד חריף של האנגליזציה של ויילס. היו מבקרים שראו בו את גדול המשוררים הוולשיים, והשוו את יצירתו לזו של סולז'ניצין. מאידך הוא היה משורר אנגלי גדול, ויצירתו האנגלית עולה בהרבה על כתיבתו בלשון הוולשית.
חייו.
תומאס נולד בקארדיף, כבנם היחיד של תומאס הוברט ומרגרט לבית דייוויס. המשפחה עברה לוליהד בשנת 1918 בשל עבודתו של אביו בצי הסוחר. בשנת 1932 זכה במענק לימודים לאוניברסיטת בנגור, שם הוא נחשף לשירה הקלאסית. בשנת 1936, לאחר שסיים את לימודי התאולוגיה במכללה אנגליקנית הוא הוסמך ככומר בכנסייה בוויילס. משנת 1936 עד 1940 הוא היה הכומר של עיירה קטנה, שם פגש את אשתו לעתיד, אלדרידג' מילדרד.
תומאס ומילדרד נישאו בשנת 1940 וחיו יחד עד מותה בשנת 1991. בנם היחיד נולד ב-29 באוגוסט 1945. משפחת תומאס חיה על הכנסה זעירה, ותומס דחה כמה וכמה הצעות לקידום, בשל אהבתו לשירה.