בחצי הראשון של העשור הראשון של המאה ה-21 זכתה החברה להכנסות גבוהות ממכירת DiskOnChip לטלפונים סלולריים ומכשירים ניידים נוספים. החברה יצרה גם את מערכת הגשת הפלאש האמיתית (TrueFFS), שהציגה את זיכרון ההבזק ככונן דיסק למחשב.
בשנת 2006, לאחר 17 שנות פעילות, נרכשה החברה נרכשה על ידי המתחרה שלהם, SanDisk, תמורת 1.55 מיליארד דולר. לאחר רכישתה המשיכה החברה לפעול מכפר סבא.
באוקטובר 2015 הודיעה וסטרן דיגיטל על רכישת סנדיסק תמורת 19 מיליארד דולר, והרכישה הושלמה ב-12 במאי 2016. הרכישה כללה גם את הפעילות בכפר סבא, שממשיכה כמרכז פיתוח של וסטרן דיגיטל.
סלים גזלה
סלים גזלה (25 באפריל 1910 – ט' בתשרי תשמ"ט 1988) היה מוזיקאי, נגן קאנון ומורה למוזיקה.
קורות חיים.
סלים גזלה נולד בעיר חלב שבסוריה. אביו יעקב גזלה היה נגן קאנון מוכר. בשנת 1934 ניגן בלהקת התיאטרון (בה שר בכרי אל כורדי) וביום חמישי, 5 באוקטובר 1944 הלחין את השיר בהצגה "יד האלוהים" אותו ביצעה הזמרת לור דקאשה באירוע של "איגוד האומנים" בקולנוע הענבר.
ביום העצמאות הראשון של סוריה ב-1947 הופיע עם הזמר סבאח פחרי ועם הכנר סמי שאווה מול הנשיא שוכרי אל-קוותלי, בספריה הלאומית. פחרי הזכיר את סלים גזלה כאחד משני מנהלי להקות הרדיו .
גזלה ליווה בהופעות אמנים כגון: , סועאד מוחמד (سعاد محمد), קארם מחמוד, מרי ג'ובראן (ماري جبران), נג'ח סלאם,
עלייה לישראל.
בשנת 1959 עלתה המשפחה לישראל דרך טורקיה ולאחר תקופה במעברה בצפת השתקעה בחולון. גזלה ניגן בתזמורת רשות השידור וקול ישראל בערבית וכמו רוב נגני התקופה הופיע בקפה נח. ב-1961 ניגן במחזה "משלי ערב" מאת דן בן אמוץ וחיים חפר בכיכובם של אורי זהר ואריק איינשטיין במועדון החמאם ביפו.
בשנות ה-70 לימד מוזיקה ב"קונסרבטוריון הישראלי למוזיקה" בלילינבלום תל אביב במחלקה למוזיקה מזרחית. למדו אצלו הפייטן דוד שירו והזמר ג'ורג' בר
מצוין כמכר ומופיע בתמונה בכתבה על רפיק חזן שהיה גם כן חבר בתזמורת רשות השידור.
תמונת "חלוצי הטאראב".
שנות ה-30–50 היו שנים של "רנסאנס" במוזיקה הערבית אשר התפתחה לכיוונים חדשים ופחות דתיים ובהתאמה גם השתנה מבנה ההרכב המוזיקלי. העיר חלב היוותה בירה תרבותית והנגנים המוכרים בה לקחו חלק פעיל בתהליכים כאשר לא מעט מהם מגיעים מדתות שונות יוצרים סגנון המוכר בשם .
באחת התמונות המפורסמות מהתקופה (סביב 1930 - משוער) מתועדים יעקב וסלים גזלה עם "המאסטרים של מוזיקת הטאראב בחלב" ביניהם: עומר אל בטש, על אל דרוויש, סמי אל שאווה, סובחי אל חרירי ועוד. יעקב גזלה יושב במרכז שורת הנגנים על הקאנון וסלים נמצא מימינו אוחז בכינור.
התמונה המוגדלת מופיעה בטרקלין של איגוד האמנים בחלב ומתחתיה פירוט של המצולמים כאשר יעקב וסלים לא מוזכרים באופן מכוון, ככל הנראה על רקע מוצאם היהודי. לפי פרופ' ג'ונתן שאנון (אונ' NYU אבו דאבי).
משפחה וממשיכי דרך.
סלים גזלה ניגן לצד אחיו, נגן הכינור משה גזלה, שניגן בתזמורת הרדיו של חלב ובתזמורת רשות השידור. בנו דוד הוא נגן הקאנון בלהקת "צלילי העוד" וגיסו של הזמר-פייטן משה אליהו.
הפלת הפסל של סדאם חוסיין
פראנקוס
פראנקוס (גם "סניורס פראנקוס", בתרגום לעברית: "גבירים אירופאים") היה כינוי ליהודים ממוצא ספרדי ואיטלקי, סוחרים עשירים מארצות שונות במערב אירופה שהתיישבו ברחבי האימפריה העות'מאנית, והיוו את העלית החברתית והכלכלית של הקהילות בהן ישבו.
היסטוריה.
החל מהמאה ה-16 התגבשו קבוצות של צאצאי אנוסים מחצי האי האיברי ויהודים איטלקים בקהילות ברחבי מערב אירופה. קבוצות סוחרים עשירים אלו החלו בפעילות כלכלית ותרבותית ענפה ומרושתת היטב ברחבי אירופה ובאימפריה העות'מאנית.
הפראנקוס ייסדו קהילות בסלוניקי, איסטנבול, חאלב, איזמיר, תוניס וערים נוספות, והביאו עימם חינוך מערבי, קשרים כלכליים ענפים ורוח של מודרניזציה. הפראנקוס היוו קבוצה נבדלת בתוך הקהילות היהודיות ונהנו מזכויות יתר (קפיטולציות), הטבות במכס, וחיו לרוב תחת חסות המעצמות האירופאיות.
הפראנקוס בסלוניקי.
בתחילת המאה ה-16 היגרו סוחרים עשירים מאיטליה אל סלוניקי שביוון, והתחילו את פיתוח התעשייה בעיר בהקמת תשתית תאורה, ביצור ובהפצת גז טבעי, בפיתוח אמצעי תחבורה, טחנות מים, שסייעו לייצור הטקסטיל, יסדו בתי חרושת, בתי חולים ובתי ספר, ותקעו יתד בתעשיית הטבק ובקידום התיעוש והמודרניזציה של העיר.
הפראנקוס בתוניס.
בתוניס היו הפראנקוס רובם ככולם יוצאי העיר ליבורנו שבאיטליה, וכונו 'ליבורנזים' או 'גראנה'. לפי חיבורו של ונטורה דה פרדיסו (Venture di Paradiso) היה לסוחרים יוצאי ליבורנו תחום מיוחד בנמל תוניסיה, עם רציפים משלהם, ואף המכס היה נותן להם שירות מיוחד. לסוחרים יוצאי ליבורנו היה זיכיון למסחר עם ארצות הלבנט וקשרי מסחר הדוקים עם נמלי אירופה, שהיו חשובים לשליטים המקומיים.
ב-1738 מונה יצחק לומברוזו שהיה בן לקהילת הגראנה, לרב ראשי של תוניס.
ריבוד חברתי וקשרי נישואין.
הפראנקוס הקפידו להביא את בניהן ובנותיהן בברית הנישואים עם
משפחות ספרדיות-מערביות אחרות או משפחות בעלות ייחוס וממון ואם לא היה בנמצא העדיפו להמתין עד שיימצאו להם בני זוג הולמים.
הילדים למשפחות המיוחסות, ובהן משפחות אלאטיני, פרננדס-דיאס, מודיאנו, נברו וקסטלנואובו נישאו בתוך המשפחה, בתוך המעמד החברתי-כלכלי או לילדים
למשפחות עשירות ומיוחסות אחרות מהתפוצה או מחוצה לה.
שי צוקר
שי צוקר (נולד ב-1963) הוא פרופסור למדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב. משמש ראש בית הספר לסביבה ולמדעי כדור הארץ באוניברסיטה.
קורות חיים.
נולד בתל אביב בשנת 1963. למד לתואר ראשון במתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת תל אביב, שם גם המשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בתחום האסטרופיזיקה תחת הנחייתו של פרופסור צבי מזא"ה. בתקופה זו פרסם את האלגוריתמים TODCOR ו-BLS, שהפכו לכלים סטנדרטיים בחקר כוכבים כפולים ובחיפוש כוכבי לכת חוץ שמשיים על ידי ליקויים, בהתאמה. כמו כן היה חבר בצוות שגילה בשנת 2001 את האקזופלנטה HD209458b, שהתבררה כפלנטה הידועה הראשונה המבצעת ליקוי של כוכב האם שלה.
את הפוסט-דוקטורט שלו ביצע באוניברסיטת ז'נבה, במעבדתם של מי שזכו לאחר מכן בפרס נובל מישל מאיור ודידיה קלו, ובהמשך במכון ויצמן למדע, שם עבד עם טל אלכסנדר בשיתוף פעולה עם צוותו של ריינהרד גנצל בגרמניה. במחקריהם חזו כי ניתן לאשש כמה מיסודות תורת היחסות באמצעות תצפיות על מסלוליהם של כוכבים סביב החור השחור במרכז גלקסיית שביל החלב, טענה שאושרה תצפיתית כעבור כעשור במחקר שהביא לזכייתו של ריינהרד גנצל בפרס נובל.
בשנת 2005 שי צוקר מונה למרצה בכיר בחוג לגיאופיזיקה ולמדעים פלנטריים באוניברסיטת תל אביב, ולפרופסור מן המניין בחוג בשנת 2014. הוא פרסם יותר ממאה פרסומים מדעיים העוסקים במגוון תופעות אסטרונומיות, ובעיקר כוכבים כפולים וכוכבי לכת חוץ שמשיים. מרבית המחקרים שלו עושים שימוש בשיטות סטטיסטיות ושיטות עיבוד נתונים מתקדמות באסטרונומיה ("אסטרוסטטיסטיקה").
צוקר חבר בקונסורציום DPAC , הממונה על עיבוד הנתונים מטלסקופ החלל גאיה של סוכנות החלל האירופית. במסגרת זו הוא מתמקד באפשרות גילויים של כוכבי לכת חוץ שמשיים באמצעות נתוני החללית. בשנת 2021 המאמצים החלו לשאת פרי ו-DPAC הכריז על גילויה של פלנטה ראשונה באמצעות גאיה, על ידי צוותו של שי צוקר. ביוני 2022 הצוות אפיין בפירוט את שתי הפלנטות הראשונות של גאיה שאף זכו אז לקבל שמות רשמיים - Gaia-1b ו-Gaia-2b. בנוסף, פורסם כי צוותו של צוקר מוביל, יחד עם צבי מזא"ה, שיתוף פעולה טרנס אטלנטי בין טלסקופ החלל גאיה של סוכנות החלל האירופאית לבין טלסקופ החלל TESS של נאס"א. שיתוף פעולה זה צפוי להניב גילויים רבים של כוכבי לכת חוץ שמשיים.
שי צוקר מתגורר בגבעתיים, נשוי לד"ר מיכל צוקר ואב לשני ילדים.
חמולה
Hammer to Fall
Hammer to Fall הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין. השיר, שנכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי, נכלל באלבום The Works משנת 1984. זהו הסינגל הרביעי והאחרון באלבום.
השיר הגיע למקום השלישי בדרום אפריקה, מקום 13 במצעד הסינגלים בבריטניה, מקום 24 בפולין ולמקום ה-55 באוסטרליה.
הקליפ של השיר צולם בבריסל במהלך The Works Tour.
"Hammer to Fall" היה השיר השלישי שהלהקה ביצעה בהופעה שלה בלייב אייד בשנת 1985.
רקת
אזכורים במקרא.
רַקַּת הייתה עיר "מִבְצָר" בנחלת שבט נַפְתָּלִי, והיא נזכרת בין ערי המִבְצָר חַמַּת וכִנָּרֶת (שגם הן משוערות כיושבות על החוף המערבי של הכנרת):
זיהוי האתר.
שאלת הזיהוי של רַקַּת ופרשנות שמה העסיקה את חכמי התלמוד, כיוון שבהיותה עיר "מבצר" מוקפת חומה, חלות עליה הלכות מיוחדות לערים שכאלה. התלמוד בדרך כלל מזהה את רקת עם טבריה ואחת הפרשנויות לשמה הוא
כיום מקובל הזיהוי של רַקַּת עם ח'רבת אל־קֻנֵיטְרָה/תל אִקְלַטִיֶה. אתר זה נמצא סמוך לחוף הכנרת כ־2 ק"מ מצפון לטבריה, במקום השולט, כראוי ל"מבצר", על הדרך שעברה למטה על חוף האגם (ראו במפה). לרגלי התל, על שפת הכנרת, נובעים ארבעה מעיינות (עינות רקת/אל־אלפליה) ששימשו להשקיה גם בימי קדם. בתל עצמו נמצאו עדויות ליישוב בתקופה הכנענית (ברונזה) והישראלית (ברזל), בעיקר בצורת חרסים ושרידי מבנים.
דסקית! דסקית! (סרט)
"דסקית! דסקית!" (ברוסית: Шайбу! Шайбу!) הוא סרט אנימציה סובייטי, בבימויו של האנימטור בוריס דז'יוקין.
עלילה.