במהלך העבודה על האלבום, ועוד בטרם היה מוכן, העלו חברי הלהקה מופע בשם "רוק קדחת הקיץ". בהופעה האחרונה של סיבוב ההופעות, שנערכה בקיבוץ מצפה שלם ב-26 בספטמבר 1994, החליטו חברי הלהקה על פירוקה. במאי 1995 הודיעו חברי הלהקה על הפסקת פעילותה ועל ארבע הופעות פרידה בהיכל התרבות בתל אביב, בתיאטרון קיסריה, בחוף צמח ובפסטיבל ערד, שבו נועדה להתרחש הופעתה האחרונה של הלהקה. בהמתנה להופעה בפסטיבל ערד נוצר דוחק רב בכניסה, ושלושה מהצופים נמחצו למוות. אירוע זה נודע כאסון פסטיבל ערד. בעוד שבתחילה התכוונו חברי הלהקה להפסיק את פעילותה רק באופן זמני, ביטל האסון את רצונם להמשיך ולהופיע.
הופעתה המתוכננת של "משינה" בפסטיבל ערד בוטלה, ולאחר מפגש של חברי הלהקה עם משפחות ההרוגים, הוחלט על קיום הופעה נוספת ואחרונה של הלהקה, בפארק הירקון, ב-12 באוקטובר 1995. בספטמבר 1995 יצא אלבום אוסף שני של הלהקה בשם "האוסף השני". באוקטובר של אותה שנה יצא אלבום הופעה כפול של "משינה" בשם "מכונת הזמן - משינה בהופעה 1995", שהוקלט במהלך סיבוב ההופעות של הלהקה ב-1995. האלבום הוקדש לזכר הרוגי אסון פסטיבל ערד.
לאחר הפירוק.
בשנים שבהן לא פעלה הלהקה המשיכו חבריה בקריירה מוזיקלית, ובמספר פרויקטים אישיים שיתפו חברי להקה נוספים. יובל בנאי הוציא שלושה אלבומי סולו, שלא זכו להצלחה רבה. שלומי ברכה הוציא ב-1998 אלבום משותף עם רמי פורטיס בשם "רץ על הקצה", שבו השתתף מייקל בנסון בנגינה, ומאוחר יותר גם בסיבוב ההופעות שליווה את האלבום. מאוחר יותר הוציא ברכה גם אלבום סולו, וכן הפיק מוזיקלית מספר אלבומים, כ"רוץ ילד" של "כנסיית השכל" ו"תכלית בתחתית" של ערן צור.
בנסון ואבנר חודורוב הצטרפו לצוות הנגנים שליווה את יהודה פוליקר בהופעותיו. חודורוב גם היה חבר בלהקת הנגנים של תוכנית הטלוויזיה "יצפאן", וכן הפיק מספר אלבומים, לזמרים כבן ארצי, לאה שבת ונורית גלרון. בנסון ניגן במספר תוכניות אירוח בטלוויזיה, וכן היה חבר בהרכב המוזיקה האלקטרונית "אטמוספייר", שהוציא אלבום בשנת 2001. איגי דיין ניגן באלבומו של דני סנדרסון "הלא נודע" וכן באלבומו השלישי של יובל בנאי. כמו כן השתתף דיין בהפקה המחודשת של אופרת הרוק "מאמי" והחל לעבוד על אלבום סולו שני, שלא יצא מעולם.
פירוק הלהקה והעבודה על פרויקטים אישיים אפשרה לחברי "משינה" ליצור מוזיקה שלא הייתה בסגנון המקובל של הלהקה, כמו אלבום בסגנון דאב שהוציא בנאי או הרכב המוזיקה האלקטרונית שבו היה חבר בנסון.
חזרה לפעילות.
גם בשנים שבהן לא פעלה הלהקה שמרו חבריה על קשר ביניהם, והמשיכו להיפגש. פגישה של בנאי וברכה הולידה שיר חדש, "משהו קטן וטוב", שכתבו והלחינו שניהם במשותף. יצירתו של השיר הביאה להחלטת חברי הלהקה לחדש את פעילותה. ב-30 באפריל 2003 כינסו חברי "משינה" מסיבת עיתונאים על גג מלון "דן" בתל אביב, שבה הודיעו על חזרת הלהקה לפעילות. במסיבת עיתונאים זו שרו חברי הלהקה מספר שירים, ובהם "משהו קטן וטוב", שהוצג לראשונה.
במאי 2003 יצא השיר "משהו קטן וטוב" כסינגל לתחנות הרדיו. השיר זכה להצלחה גדולה, והושמע רבות בתחנות הרדיו. ב-24 ביולי התחילה הלהקה בסיבוב הופעות בתיאטרון קיסריה, שזכה להצלחה. כרטיסי ההופעות נמכרו מראש, ולסיבוב המתוכנן נוספו הופעות נוספות. עם העברת ההופעות להיכל התרבות בתל אביב בנובמבר, יצא סינגל חדש של הלהקה שכתבו והלחינו בנאי וברכה במשותף, בשם "ואולי עכשיו". גם שיר זה זכה להצלחה.
הופעתה של הלהקה בספטמבר 2003 בקיסריה הוקלטה ותועדה על גבי אלבום ההופעה "משינה live 2003", שיצא בפברואר 2004. באלבום נכללו שני השירים החדשים של הלהקה, "משהו קטן וטוב" ו"ואולי עכשיו", לצד שירים מאלבומיה. ההופעה הופצה גם על גבי DVD. תוך מספר חודשים הגיע האלבום למעמד אלבום זהב. גרסת ההופעה לשיר "אין מקום אחר" שנכללה באלבום יצאה כסינגל לתחנות הרדיו, וזכתה להצלחה. סיבוב ההופעות של "משינה" שהתחיל ב-2003 נמשך לבסוף כשנתיים, וכלל הופעות גם בלוס אנג'לס ובסן פרנסיסקו שבארצות הברית.
האלבום "רומנטיקה עתידנית" ואחריו.
במאי 2005 יצא אלבום האולפן הראשון של "משינה" מזה עשר שנים, "רומנטיקה עתידנית". כמעט כל שירי האלבום נכתבו במשותף על ידי בנאי וברכה. בשיר אחד, "ילדתי", השתתף אהוד בנאי בכתיבה, ושיר נוסף, "הייתי אתמול", כתב והלחין דיין. האלבום זכה בעיקר לביקורות פושרות. הפקת האלבום מומנה על ידי חברת "סלקום", וניתנה ללקוחותיה אפשרות להוריד את האלבום ושירים מתוכו למכשירים הסלולריים שלהם. בשל כך, הופנתה ביקורת כלפי חברי הלהקה על התמסחרות, אם כי לצד זאת, היו שסברו שמדובר במגמה חיובית שתאפשר רווחים לחברות התקליטים מתכנים דיגיטליים ותעזור להחליש את תחום ההורדות הפיראטיות.
שני הסינגלים הראשונים מהאלבום, "התשובה" ו"רומנטיקה עתידנית", זכו להצלחה יחסית במצעדי הפזמונים, אך שני הסינגלים שיצאו אחריהם, "אני עף" ו"בלש דטקטיב", כמעט ולא הושמעו בתחנות הרדיו. חוסר ההצלחה של האלבום והביקורות הפושרות שקיבל ערערו את ביטחונם של חברי הלהקה להמשיך ליצור שירים, וזאת על אף שהופעותיהם המשיכו להצליח.
בפברואר 2006 קיימה הלהקה מופע אקוסטי במועדון "האנגר 11" במסגרת פסטיבל "אנפלגד" בתל אביב. את הלהקה ליווה בהופעה זו הגיטריסט נאור דיין, אחיו של איגי. בעקבות הצלחת המופע המשיכה הלהקה בהופעות בסגנון זה בשלוש השנים הבאות, במועדון "זאפה תל אביב". בהופעות אלו שולבו שירים שלא נכללו בהופעות הלהקה במקומות גדולים יותר, כ"פולארויד", "ג'וני האדום" ו"אבל אין". הופעות אלו תועדו על גבי DVD.
בחודש יוני 2006 עלתה הלהקה כמופע חימום לקראת הופעתו של רוג'ר ווטרס בנווה שלום, וביצעה את שירה "אז למה לי פוליטיקה עכשיו" וכן את השיר "אני ואתה" של אריק איינשטיין. בסוף 2006 זכתה משינה בתואר "להקת כל הזמנים" בסקר שערכו ערוץ 24 ועיתון "זמן תל אביב". בנובמבר של אותה שנה הוציאה הלהקה סינגל בשם "אני צוחק איתך" שכתב והלחין שלומי ברכה, שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים, אך לא נכלל באחד מאלבומיה. בהפקת השיר השתתף אייל אבן צור.
בשנת 2007, במקביל להופעות האקוסטיות, העלו חברי הלהקה מופע משותף עם אהוד בנאי בשם "נפגשים בסיבוב". במקור תוכנן המופע לעלות פעמיים בלבד, אך הביקוש הרב לשתי הופעות אלו הביא להעלאת הופעות נוספות, ולבסוף רץ המופע במשך כשנה.
באותן שנים פעלו מספר חברי "משינה" גם מחוץ למסגרת הלהקה. יובל בנאי הוציא בשנת 2008 אלבום סולו רביעי, ובנסון הקים הרכב מוזיקה אלקטרונית בשם "לימוזינה", שאליו הצטרף גם חודורוב. ההרכב הוציא אלבום בשנת 2009, ובו ביצועים לשניים משיריה של "משינה", "הכל עוד אפשרי" ו"ריקוד המכונה".
שנת ה-25 ללהקה ואחריה.
בשנים שלאחר יציאת האלבום "רומנטיקה עתידנית" הצטברו אצל חברי הלהקה סקיצות שונות של הקלטות, שלהרגשתם לא היו בשלות לכדי לעבודה על אלבום חדש. לבסוף נגנזו כל אותן סקיצות, ובנאי וברכה החלו בכתיבת שירים חדשים לקראת אלבומה הבא של הלהקה. את כל השירים באלבום כתב בנאי והלחין ברכה. בעת המופע המשותף עם אהוד בנאי "נפגשים בסיבוב", שבו ניגן גם גיל סמטנה, הציעו לו חברי הלהקה להפיק את אלבומם הבא. סמטנה סירב מפאת חוסר זמן, אך האזין לסקיצות השירים החדשים שכתבו בנאי וברכה, והצביע על השירים שלדעתו יכלו להתגבש לאלבום שלם. כך נוצר הבסיס לעשרת השירים שבאלבום. בהקלטות האלבום הצטרף ללהקה הגיטריסט נאור דיין, שכבר השתתף קודם לכן בהופעות האקוסטיות שערכה. דיין ניגן באלבום בגיטרה והשתתף עם חברי הלהקה בעיבודים.
ב-27 בינואר 2010 כינסו חברי הלהקה מסיבת עיתונאים במועדון הבארבי בתל אביב, שבה הודיעו על תכנוניהם לקראת שנת ה-25 לפעילותם המשותפת, שכללו אלבום אולפן חדש, אלבום אוסף, סרט תיעודי וספר אודות הלהקה. באותו יום יצא הסינגל הראשון לקראת אלבום האולפן המתוכנן, "בין הצללים".
באפריל 2010 יצא האלבום, שנקרא "יהלומים בשמיים". יום לפני צאתו הועלה האלבום להורדה חופשית ברשת האינטרנט. אחרי צאת האלבום יצאו גם הסינגלים "יהלומים בשמיים" ו"האושר הסמוי".
בנובמבר 2010 יצא אלבום אוסף מקיף ללהקה בשם "עסקי הרוקנ'רול", לציון 25 שנות פעילותה. באוסף נכללו שני שירים שלא נכללו קודם לכן באלבומי אולפן של הלהקה, "אוהב אותך מישל" ו"משהו קטן וטוב", וכן שיר אחד חדש שכתב והלחין שלומי ברכה במיוחד עבור האוסף, "הנה אנחנו", שזכה להצלחה במצעדי הפזמונים. אלבום האוסף "עסקי הרוקנ'רול", שזכה לביקורות אוהדות, יצא בשתי מהדורות: מהדורת מארז מהודר שכללה שני תקליטורים עם 40 שירים, DVD המכיל קטעי הופעות נדירים וכן ספר בן 142 עמודים על היסטוריית הלהקה, שנערך על ידי דרור נחום ושהורכב מראיונות שערך נחום עם חברי הלהקה ומנהליה, וגרסת אלבום אוסף כפול בלבד.
במרץ 2011 הוקרן הסרט התיעודי "המכונה" של הבמאית אלה בלוך, שמגולל את סיפורה של הלהקה.
בינואר 2012 יצא אלבום הופעה נוסף של הלהקה, "Unplugged", שהוקלט בשנת 2008. האלבום שווק במארז אחד עם DVD שתיעד את המופע. באלבום זה ביצועים של הלהקה לשני שירי סולו של יובל בנאי: "לא יכול לעצור את זה" ו"מעבר להרים".
ביוני 2013 ביטלה הלהקה את הופעותיה באותו חודש, לאחר שסולן הלהקה יובל בנאי לקה בלבו ועבר צנתור.
בשנת 2015 ציינה הלהקה 30 שנות פעילות. בחודש יוני באותה שנה שודר הספיישל "משינה: 30 השנים הראשונות" ברדיו תל אביב, בהגשת טל פרידמן, בו נחשף מצעד 25 השירים האהובים ביותר של הלהקה על פי דירוג גולשי האתר ynet ובשיתוף עם רדיו תל אביב. למקום הראשון נבחר השיר "אהובתי".
מתים שרים הולכים.