מקורות הביטוי אינם ידועים במדויק. לפי אגדה אורבנית אחת, הביטוי שימש תחילה כהנחיה לנשים בתקופה הוויקטוריאנית כיצד להתמודד עם דרישותיהם המיניות של בעליהן. כיוון שהולדת ילדים נחשבה כצעד פטריוטי, נשים לא היו אמורות ליהנות מיחסי מין, וכלות בפרט היו בוּרות בכל הנוגע ליחסים עצמם. גם כיום מקובלת גישה זו בקרב חלק מהתרבויות השמרניות יותר. גרסה אחרת לאגדה זו גורסת שהמלכה ויקטוריה נתנה עצה זו לבתה בליל כלולותיה, או קיבלה עצה זו מחמותה ביום נישואיה לבנה. לפי אגדה אחרת, פחות אמינה, הביטוי נוצר ביומנה של ליידי אליס הילינגדון, ב-1912:
זכויות האדם ביש&quot;ע
דוד בלומברג
דוד בלומברג (נולד ב-12 בספטמבר 1944) הוא בנקאי ופעיל ציבור העוסק בקידום התרבות והחינוך בישראל. כיהן כיושב ראש דירקטוריון הספרייה הלאומית, וקודם לכן כיהן כיושב ראש בנק ירושלים, מנכ"ל בנק מזרחי ומנכ"ל בנק טפחות.
ביוגרפיה.
נולד לטובה ומאיר בלומברג בחיפה. נשוי ואב לשלושה ילדים. גר בירושלים. בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
קריירה בנקאית ותפקידים ציבוריים.
בין 1971 עד 1981 כיהן במשרות שונות בבנק ישראל; האחרונות שבהן היו סגן מפקח סחר חוץ וסגן מנהל מחלקת האשראי.
משנת 1981 ועד 1995 כיהן במספר תפקידים בכירים בבנק המזרחי, הבנק הרביעי בגודלו בישראל.
בין 1988 ועד 1993 שימש כמנכ"ל בנק טפחות - בנק המשכנתאות הגדול בישראל באותה עת.
בין השנים 1993–1995 שימש כמנכ"ל בנק המזרחי, ובמקביל שימש כדירקטור בשירותי בריאות כללית.
בין השנים 1995–1998 שימש סגן יו"ר דירקטוריון בנק ירושלים ובין 1998–2006 שימש יו"ר דירקטוריון הבנק. כיהן גם כחבר הוועדה המייעצת לענייני בנקאות בבנק ישראל.
שימש גם כיועץ וכנציג של בנקים זרים בישראל. בין השנים 1997–2000 כיהן כיועץ בכיר לפעילות אזורית (ישראל, הרשות הפלסטינית וירדן) של ANZ Bank (. בין השנים 2006–2008 היה הנציג הישראלי של יורו הייפו (), בנק הנדל"ן הגדול באירופה.
שימש כדירקטור בחברות ציבוריות, בהן אסם, בזק, אפריקה ישראל נכסים, ח.מר תעשיות, U-Bank, החברה לביטוח משכנתאות EMI.
בשנים 1999–2002 שימש כבורר בסכסוך בין מדינת ישראל, ארגון המורים העל-יסודיים והסתדרות המורים, ובשנים 2006- 2008 כיו"ר צוות הבוררים בסכסוך שבין מדינת ישראל, ההסתדרות הציונית הדסה וההסתדרות הרפואית בישראל.
מאז 1997 משמש כיו"ר דירקטוריון החברה הישראלית לביטוח סיכוני סחר חוץ (בסס"ח).
הובלת התחדשות הספרייה הלאומית.
מאז 2007 ועד תחילת 2022 בלומברג שימש כיו"ר דירקטוריון הספרייה הלאומית. במסגרת תפקידו זה הוביל את תהליך ההתחדשות המקיף של הספרייה השואף להתאימה למאה ה-21, ולהפכה למרכז תרבות וחינוך לאומי מוביל לכל אזרחי המדינה ולעם היהודי בכללו. שיאו של תהליך זה בהקמת בניין חדש לספרייה בקריית הלאום.
דוד בלומברג חתום על אמנת הספרייה הלאומית שנחתמה בטקס בו השתתפו ראשי מערכות השלטון בישראל, וכן הטמין את אבן הפינה לבנין הספרייה במשכנה החדש מול הכנסת.
ב-11 בינואר 2022, לאחר שבתחקיר שערכה אילה חסון עלתה הטענה כי חתם על הסכם השתקה עם עובדת שהתלוננה על הטרדה מינית על ידו, פרש בלומברג מתפקידו כיו"ר הדירקטוריון.
תרומה לחברה.
דוד בלומברג פעיל בתחומי הפילנתרופיה, התרבות והחינוך והתרומה לקהילה. שימש בעבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית בירושלים ושל האוניברסיטה הפתוחה, בוועד המנהל של מכון ירושלים לחקר ישראל, וכנציג ציבור בבית הדין הארצי לעבודה.
קרן עדי.
בשנת 2002 הקים את קרן עדי, לזכר בתו המנוחה עדי דרמר (בלומברג), שהייתה אשתו של רון דרמר. הקרן מעודדת דיון ציבורי בהבעה יהודית באומנות ובעיצוב. עיקר פעילות הקרן הוא קיום תחרות בינלאומית דו-שנתית לאמנות ועיצוב, המעניקה את "פרס עדי להבעה יהודית באמנות ובעיצוב", המלווה בפרס כספי. כמו כן הקרן מקיימת ימי עיון וסדנאות ומוציאה לאור קטלוגים של התחרויות, אשר נסובות סביב נושא מרכזי.
איבן חאלדון
שיח' מוואפק טריף
ניקולאס ה-V
ניקולס החמישי
אור לגויים
"אור לגויים" הוא ביטוי שמקורו בנביא ישעיהו, המבטא את ייעודו האוניברסלי של עם ישראל כמורה הדרך הרוחנית והמוסרית לעולם כולו.
מקור הביטוי בפסוקים מספר ישעיהו:
ההקשר בשלושת האזכורים הללו (פרקים מא-מב, מט, ס) הוא נבואת נחמה והבטחה לעם ישראל, לפיה ה' ישיב את ישראל לארצם, ושיבה זו תגרום לגויים לפקוח את עיניהם, להעריץ את עם ישראל ולהכיר על ידי כך כי ה' הוא האלהים ולא הפסילים.
משמעות הביטוי.
כבר מפרשי המקרא בימי הביניים קישרו בין פסוקים אלו לבין חזון אחרית הימים של ישעיהו ומיכה, לפיו ציון תהיה מרכז רוחני לעולם כולו
מנגד, היו שקישרו זאת לייעוד ההיסטורי שייעד ה' לאברהם (), ולפיו הייעוד הוא לימי הגלות ולא לאחרית הימים:
דברים דומים כתב בוקי בן יגלי:
ודברים חריפים ומפורשים יותר נאמרו בהקשר זה על ידי הפילוסוף הרמן כהן לעמיתו, מרטין בובר, כשהלה הציע לו להצטרף לתנועה הציונית:
השימוש בביטוי בעת החדשה.
החל מראשית ההתעוררות הלאומית בעם ישראל, החלו הוגי דעות שונים לראות בתחייה הלאומית סיכוי למימוש חזון הנביאים של "אור לגויים". דוגמה להבנה זו של המושג נמצאת בדברי הערכתו של בר טוביה להיסטוריון רבי זאב יעבץ:
(בר טוביה, אישים וספרים, רבי זאב יעבץ)
גם הראי"ה קוק ראה בשאיפה הנאצלת של עם ישראל להיות "לאור גויים" חלק מייעודו של ישראל, בהדגישה את "הכוח הלאומי" המשותף שלנו עם הגויים. עם זאת, הדגיש הרב קוק כי "הכח הרוחני" הוא קודם לו במעלה:
(המספד בירושלים, מאמרי הראיה)
מדינת ישראל כאור לגויים.
דוד בן-גוריון הדגיש בכתביו ובנאומיו את חזונו כי מדינת ישראל תהיה מגדלור מוסרי וחברתי לכל העולם, ותממש על ידי כך את חזון הנביאים:
זאב ז'בוטינסקי אף הוא דיבר על ה-"ציונות הרוממה" בהקשר של אור לגוים והפיכה למופת לאומות העולם, אם כי לא השתמש בביטוי המפורש:
גם בחירת המנורה כסמל מדינת ישראל, נבעה בין השאר מהדימוי של המדינה כאור לגויים:
בשיח הישראלי הקיים משתמשים לעיתים בביטוי באורח ציני, לאור הפער בין החזון למציאות, אך עדיין הביטוי מוזכר בטקסים רשמיים כחלק מהייעוד אותו מייצגת מדינת ישראל.
חאניה
חאניה (ביוונית: Χανιά) היא עיר בצפון מערב האי כרתים ובירת מחוז חאניה. חאניה היא העיר השנייה בגודלה בכרתים מבחינת כמות אוכלוסין והצפופה ביותר. היא ממוקמת בחופו המזרחי של מפרץ חאניה, 145 קילומטרים מערבית להרקליון ו-70 קילומטרים מערבית לרת'ימנו.
היסטוריה.
חאניה נבנתה על חורבותיה של עיר מינואית בשם , נבנתה מחדש על ידי הדורים והפכה עיר-מדינה בתקופת יוון הקלאסית. יושבי העיר הקדומה מוזכרים באודיסיאה שכתב הומרוס. ב-69 לפנה"ס נכבשה העיר על ידי צבא הרפובליקה הרומית ובמאה ה-4 עברה לחזקת האימפריה הביזנטית לאחר חלוקת האימפריה הרומית. ב-825 נכבש האי על ידי צבא המורים מאנדלוסיה, ובתקופה זו שובש שמה המקורי של העיר לשמה המודרני חאניה. ב-961 כבשו הביזנטים מחדש את האי ופעלו לביצורו כהגנה מפני פלישה ערבית נוספת. ב-1204, עידן האימפריה הלטינית, נמסר האי כרתים לחזקת הרפובליקה של ונציה אשר המושלים מטעמה התקשו להתמודד עם המרידות התכופות מצד האוכלוסייה המקומית ורק בסוף המאה ה-13 הושלט סדר באי. לאחר נפילת קונסטנטינופול בידי העות'מאנים, הגיעו פליטים רבים לכרתים ובכללם בני אצולה וכמורה ביזנטיים.
ב-2 באוגוסט 1645 לאחר מצור ממושך הצליח צבאו של הסולטאן איברהים הראשון לכבוש את העיר חאניה והיא עברה לחזקת האימפריה העות'מאנית. בשנת 1832 זכתה יוון בעצמאות מהאימפריה עות'מאנית וכתוצאה מכך החלה התעוררות לאומית גם באי כרתים. ב-1866 פרץ מרד אשר במהלכו השתלטו המורדים על האי להוציא 5 הערים הגדולות ובכלל זה חאניה בהן התבצרו המוסלמים. ב-1869 עלה בידי העות'מאנים לדכא את המרד, אך אי השקט באי ומלחמת האזרחים בין הנוצרים למוסלמים נמשכה תוך התערבות יוונית בדרבון המהומות, נושא שהביא מאוחר יותר למלחמה כוללת עם יוון ואובדן השליטה העות'מאנית באי. ב-1878 הסכים עבדול חמיד השני לתת אוטונומיה לכרתים, ואכן, לאחר המלחמה היוונית-עות'מאנית (1897) הכריזו המעצמות על כרתים בתור ישות עצמאית. ההכרזה לוותה במהומות דמים, בכלל זה בעיר חאניה, ובטרנספר של האוכלוסייה המוסלמית לאנטוליה. ב-1908 התאחדה כרתים עם ממלכת יוון וחאניה הפכה לבירת האי.
ב-20 במאי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלש צבא גרמניה הנאצית לכרתים. ב-1 ביוני, לאחר קרב קשה ועיקש כשעל הכוחות היווניים פיקד אישית גאורגיוס השני, מלך יוון, מעמדת פיקוד הסמוכה לעיר חאניה, הצליחו הגרמנים לכבוש את העיר. חאניה שוחררה באוקטובר 1944. לאחר המלחמה הפך האזור בהדרגה למוקד תיירות. חשיבותה הפוליטית של העיר חאניה ירדה עם ההכרזה על הרקליון כבירת כרתים ב-1971.
מבנה העיר.
לעיר שני חלקים: העיר העתיקה והעיר החדשה ששטחה גדול יותר. העיר העתיקה סמוכה לנמל הישן אשר היה לב פעילותה וסביבו היא התפתחה. העיר העתיקה הוקפה בביצורים ונציאניים, שבנייתם החלה ב-1538. בימינו נותרו בשלמותם רק הקטע המזרחי והמערבי שלהם. מדרום, העיר העתיקה מחוברת לעיר החדשה, ומצפון העיר גובלת בים. עיקר התרחבות העיר כיום קורה בכיוון הדרום.
העיר העתיקה.