התזמורת הוציאה הקלטות בחברות ההקלטה דרבינגהאוס וגרים, אדל קלאסיקס ודויטשה גרמופון.
בפברואר 2018 הודיעה התזמורת על מינויו של המנצח הצרפתי סילבן קמברלינג כמנהלה המוזיקלי החדש.
סרז'י ברז'ואן
פרנציסקה ואן אלמסיק
פרנציסקה ואן אלמסיק (בגרמנית: Franziska van Almsick; נולדה ב-5 באפריל 1978) היא שחיינית עבר מגרמניה. היא אלופת העולם, אלופת אירופה (21 מדליות, מהן 18 זהב) ושיאנית העולם, בעלת 10 מדליות אולימפיות אך ללא מדליית זהב אולימפית אחת.
ביוגרפיה.
ואן אלמסיק נולדה במזרח ברלין, מזרח גרמניה. הקריירה שלה החלה בקבוצת השחיה דינמו ברלין. היא זכתה לראשונה במדליה אולימפית כבר בגיל 14 באולימפיאדת ברצלונה.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה ואן אלמסיק ב-4 מדליות, 2 מכסף ו-2 מארד. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.00 דקות, מעט אחרי המנצחת ניקול הייזלט מארצות הברית (1:57.90 דקות) ולפני בת ארצה קרסטין קילגס (1:59.67 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של
4:05.19 דקות, אחרי הרביעייה האמריקאית (4:02.54 דקות). מדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.94 שניות, אחרי זא'נג יונג מסין (54.64 שניות) וג'ני תומפסון מארצות הברית (54.84 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בזמן של 3:41.60 דקות, אחרי ארצות הברית (3:39.46 דקות) וסין (3:40.12 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, אנגליה בשנת 1993 זכתה ואן אלמסיק ב-6 מדליות זהב, ומדליית כסף אחת. 3 מדליות זהב אישיות ב-50 מ', 100 מ', ו-200 מ' חופשי ו-3 מדליות זהב במשחי השליחות. היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר.
אירוע השיא.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכתה ואן אלמסיק ב-4 מדליות, 1-מזהב, 1-מכסף ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:56.78 דקות, לפני לו בין מסין (1:56.89 דקות) וקלאודיה פול מקוסטה ריקה (1:57.61 דקות), שיפור לשיא העולם משנת 1986 של השחיינית המזרח גרמניה הייקה פרידריך שזמנה היה 1:57.55 דקות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (8:01.37 דקות), אחרי סין (7:57.96 דקות) ולפני ארצות הברית (8:03.16 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.77 שניות אחרי הסיניות לי ז'ינגי (54.01 שניות) ולו בין (54.15 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.94 דקות, אחרי סין (3:37.91 דקות) וארצות הברית (3:41.50 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 זכתה ואן אלמסיק בחמש מדליות זהב שתיים במשחים האישיים ל-100 מטר, ו-400 מטר חופשי ושלוש מדליות במסגרת משחי השליחות. היא זכתה גם במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה ואן אלמסיק ב-3 מדליות, 2 מכסף, ו-1 מארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.57 דקות, אחרי פול (1:58.16 דקות) ולפני בת ארצה דגמר האסה (1:59.56 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.55 דקות, אחרי ארצות הברית (7:59.87 דקות) ולפני אוסטרליה (8:05.47 דקות) היא שחתה בתוצאה של 1:58.14 דקות, התוצאה המהירה בתחרות שהייתה מאפשרת לה לזכות במדליית זהב. מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:41.48 דקות, אחרי ארצות הברית (3:39.29 דקות) וסין (3:40.48 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 זכתה ואן אלמסיק במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.46 דקות, לפני ארצות הברית (8:02.88 דקות) ואוסטרליה (8:04.19 דקות) ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.11 אחרי ארצות הברית (3:42.11 דקות) ולפני אוסטרליה (3:43.71 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 זכתה ואן אלמסיק בשתי מדליות זהב במשחי שליחות חופשי ואחת מכסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה ואן אלמסיק במדליית ארד במשחה השליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:58.64 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש, 7:57.80 דקות ואוסטרליה (7:58.52 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בעיר הולדתה ברלין בשנת 2002 זכתה ואן אלמסיק ב-5 מדליות זהב, ב-100 מ', 200 מ' חופשי ובמשחי השליחות. במשחה ל-200 מטר היא שיפרה את שיאה העולמי פעם נוספת והעמידה אותו על 1:56.64 דקות.
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ואן אלמסיק בשתי מדליות ארד במשחיה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.72 דקות, אחרי אוסטרליה (3:57.32 דקות) וארצות הברית (3:59.12 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:57.37 דקות, אחרי ארצות הברית (7:53.42 דקות) ואוסטרליה (7:55.97 דקות).
ואן אלמסיק פרשה משחייה תחרותית לאחר המשחקים האולימפיים בשנת 2004.
השיא העולמי באליפות העולם בשחייה ב-1994.
באליפות העולם בשחייה ב-1994, קבעה ואן אלמסיק במשחה 200 מטר חופשי בשלב המוקדמות תוצאה איטית יחסית של 2:01.55 דקות שדירגה אותה במקום התשיעי בלבד, ובעצם מנעה ממנה להשתתף במשחה הגמר. אחריה, במאית אחת לאט יותר, הייתה השחיינית הבריטית קארן פיקרינג. במקום השמיני במוקדמות משחה זה, הייתה השחיינית הוותיקה בת ארצה דגמר האסה והאלופה האולימפית מברצלונה במרחק הכפול, שקבעה תוצאה של 2:01.42 דקות. לאחר כשעה, התברר שדגמר האסה נמחקה בצורה מפתיעה ממשחה הגמר ובכך איפשרה לואן אלמסיק להשתתף בגמר. מזלה של ואן אלמסיק שיחק לה והתוצאה בסוף הייתה, שיא עולם חדש בבריכה.
חיים אישיים.
מפרישתה ב-2004 הועסקה ון אלמסיק בגופי טלוויזיה בגרמניה. תחילה כפרשנית בתחרויות שחייה ובהמשך בתפקידי ניהול.
היא הופיעה כמדבבת בגרסאות הגרמניות לסרטים מכוניות ומוצאים את דורי.
במהלך הקריירה הספורטיבית שלה, השתתפה ואן אלמסיק מספר פעמים בהפקות צילום אופנה. בין היתר, צולמה פעמיים עבור מגזין הגברים מקסים בבגדי ים ובבגדים תחתונים. מאמצע שנות ה-90 ועד שנת 2000 הייתה בקשר עם השחיין הגרמני שטפן זסנר. מ-2000 ועד 2004 הייתה בקשר עם שחקן הכדוריד הגרמני שטפן קרצ'מר. מ-2005 היא חיה עם בן זוגה הנוכחי, היזם יורגן הרדר. הם מתגוררים בהיידלברג ויש להם שני בנים (נולדו ב-2007 וב-2013).
שיפא
רוברט הגר
רוברט הגר (בגרמנית: Robert Heger, 19 באוגוסט 1886 - 14 בינואר 1978) היה מנצח ומלחין גרמני משטרסבורג באלזס-לורן.
חייו.
הגר למד בקונסרבטוריון העירוני של שטרסבורג אצל פרנץ שטוקהאוזן, אחר כך בציריך אצל לותאר קמפטר ולבסוף במינכן אצל מקס פון שילינג. אחרי התנסויות ניצוח מוקדמות בשטרסבורג הופיע לראשונה באולם בשנת 1908 או 1909. בהמשך הוזמן לנצח בברמן (1909), בפולקסאופר של וינה (1911) ובנירנברג (1913), שם ניצח גם על קונצרטים פילהרמוניים. אחרי הופעות במינכן עבר לברלין, שם ניצח בשנים 1933 עד 1950 ולבסוף חזר למינכן.
הגר ניצח בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן מ-1925 עד 1935 וב-1953 חזר לנצח שם עם להקת האופרה שלו ממינכן, בהפקה הראשונה בלונדון של "קפריצ'ו" מאת ריכרד שטראוס. הגר נפטר במינכן.
בן ארי
יציבות מיון
הפדרציה הבינלאומית לבדמינטון
חיימקה לבקוב
חיימק'ה לבקוב
Network Control Protocol
דאנאקוד
שרה הרצוג
שרה הרצוג (קיץ 1896 – ט"ו בטבת ה'תשל"ט, 14 בינואר 1979) הייתה ממייסדות תנועת "אמונה" ורעיית הרב הראשי לישראל, הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג.
ביוגרפיה.
שרה הרצוג נולדה בריגה שבלטביה, אז חלק מן האימפריה הרוסית. אביה, הרב שמואל יצחק הילמן, החל לכהן כרב בעיר ברזינו הסמוכה למינסק זמן קצר לאחר לידתה. בשנת תרס"ח עברה עם משפחתה לגלאזגו שבסקוטלנד, שם החל אביה לכהן ברבנות. בגלאזגו למדה בבית ספר יוקרתי שמלבדה היו בו רק שלושה יהודים. בזמן מלחמת העולם הראשונה בית אביה שימש כמרכז של פעילות ציבורית יהודית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נישאה לרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג, ששימש אז כרבה של בלפסט שבאירלנד. לאחר שנה התמנה בעלה לרבה של דבלין ובשנת 1925 לרב הראשי של אירלנד. בשנת 1933 עזבה הרבנית את משפחתה וטיפלה באביה בביתו במשך שישה שבועות. לאחר פטירתו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי לארץ ישראל, מונה הרב הרצוג תחתיו, והמשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1936.
במקביל לפעילותו של בעלה בנוגע להשגת אישורי עליה ("סרטיפיקטים"), הרבנית לקחה חלק פעיל במאבקים הציבוריים המתנהלים נגד הבריטיים, היא צעדה בראש ההפגנה נגד גזירות "הספר הלבן" יחד עם רחל ינאית ורעייתו של דב יוסף.
כשבעלה יצא לארצות הברית ודרום אפריקה להזעיק את מנהיגי העולם לפעולות הצלה של יהודי אירופה ולמען יהודי ארץ ישראל, הרבנית הצטרפה לבעלה ונפגשה עם נשים יהודיות מקומיות והצליחה להתרים אותן לארגוני צדקה וחסד כמו "חונן דל" ו-"עזר ליולדת".
הרבנית ייחסה חשיבות רבה לעצמאות האישה וכתבה על כך ביומנה:
"מקצוע, עצמאות כלכלית, השכלה רחבה – הן צורך השעה של האשה בישראל, ואין בהם כדי לסתור את "כבודה בת מלך פנימה" קידום האשה בימינו – הוא כורח המתחייב מן העובדה שאשה דתית היא מעורבת, מעורה ומשמיעה קולה. חלילה מלחשוב שתפקידה מצטמצם בעקרת בית. חלפו הימים בהם ישבה אשה בחיבוק ידיים והסתפקה בתפקידים היום- יומיים."
הירתמותה לעשייה הציבורית המאורגנת נעשתה מיד עם בואה ארצה. היא פעלה להקמת ארגון נשי מזרחי בארץ ישראל ועמדה בראשו.
לאחר הקמת אמונה - תנועת האישה הדתית לאומית המאוחדת היא שימשה נשיאת התנועה מאז הקמתה בחול המועד סוכות ה'תש"ך (1959) ועד ליומה האחרון.