לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוא גינה בתוקף את הסכם מולוטוב-ריבנטרופ. הוא עצמו התנדב בדצמבר 1939 וצעד למחנה אימונים Barcarès. שם הוכשר כחייל בגדוד החי"ר של הזרים ה-22, אך לא השתתף בלחימה. בבדיקה הרפואית השנייה הוכרז כבלתי כשיר לשירות צבאי. יחד עם אשתו נסע תחילה לבריטני ולאחר מכן, לאחר הכיבוש הגרמני, בעזרת חבריו, לדרום אזור מידי-פירנה ופרש להרים סביב קאהורס. הוא ניסה לעקוב אחר המצב בהונגריה: מכריו רכשו מדי פעם פסטר לויד. בשנת 1943 הצטרף לארגון המקומי של תנועת ההתנגדות שהייתה מזוהה עם כוחות צרפת החופשית והשתתף בפעולותיה.
מ-1950 עד 1979 הוא היה שוב עובד סוכנות הידיעות APF, אנליסט מומחה של הדיקטטורות הקומוניסטיות במזרח אירופה. בשנת 1969 הוא הכין מהדורה מורחבת ששיקפה גם את השינויים שחלו בינתיים (למשל, האביב של פראג). לאחר תהליך ארוך קיבל אזרחות צרפתית בשנת 1955.
ספריו ראו אור בשפות רבות, כולל צרפתית, גרמנית, אנגלית, איטלקית, הונגרית, פולנית, בולגרית ויפנית. בשנת 2006 פרסם שני ספרים בהונגרית על אטילה יוז'ף, וכן כתב הקדמה למהדורה הגרמנית של כל יצירותיו של המשורר.
על הפוליטיקה ההונגרית.
באביב 2004, יחד עם כמה הסופרים חבריו, התפטר מאגוד הסופרים ההונגרי, באומרו שציבור הבוחרים של הארגון לא נקט עמדה על עמדה מרומזת אנטישמית של אחד מחברי הארגון.
גלאוק קוניופצה
גלָאוּק קוֹניוּפְצָה (; נולד ב-25 ביולי 1981) הוא פעיל פוליטי, עיתונאי ופוליטיקאי קוסוברי שכיהן כנשיא קוסובו בפועל מ-22 במרץ 2021. בעבר היה חבר ויושב ראש אספת קוסובו ושר החוץ הקוסוברי.
שנותיו הראשונות.
קוניופצה נולד בבירת קוסובו, פרישטינה. במהלך לימודיו לתואר ראשון בפילוסופיה כיהן כסגן מנהל ארגון הסטודנטים באוניברסיטה המקומית. הוא חיבר ביוגרפיה של הפילוסוף הגרמני גאורג וילהלם פרידריך הגל.
קריירה פוליטית.
בשנת 2005 היה קוניופצה פעיל במפלגת "Vetëvendosje". במסגרת פעילותו ערך באופן שבועי את עיתון המפלגה. בשנת 2010 נכנס לאספה הלאומית הקוסוברית מטעם מפלגתו. בין השנים 2011–2017 כיהן כסגן יושב ראש האספה. לאחר ניצחונה של מפלגתו במירוץ לנשיאות, קוניופצה מונה ליושב ראש האספה. ב-3 בפברואר 2020 התפטר מתפקידו והחל לכהן כשר החוץ. ב-3 ביוני 2020 פינה קוניופצה את משרדו לאחר תבוסת מפלגתו בבחירות.
בבחירות ב-2021, מפלגתו ניצחה פעם נוספת, והוא התמנה פעם שנייה ליושב ראש האספה, וכן לנשיא קוסובו בפועל. ב-4 באפריל, סיים את תפקידו כנשיא, והתפקיד הועבר לויוסה עוסמני
Customer Success
ניק הורנסבי
ניקולס ג'וליאן הורנסבי (באנגלית: Nicholas Julian Hornsby; נולד ב-21 ביוני 1995) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בהפועל באר שבע.
קריירת תיכונים ומכללות.
הורנסבי למד ושיחק שלוש שנים בתיכון טוסטין שבקליפורניה. הורנסבי שימש כקפטן התיכון והוביל אותם עם ממוצעים של 16.7 נקודות ו-8.3 ריבאונדים למשחק, מה שהוביל אותם לזכייה במספר תארים. כשעזב את התיכון, נחשב הורנסבי כאחד מ-20 השחקנים הטובים במחזור הגיל שלו על פי ESPN. במקביל לנבחרת הכדורסל, הורנסבי היה גם חלק מנבחרת הכדורעף של התיכון.
בשנת 2013 הצטרף הורנסבי לאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בלונג ביץ'. בעונתו הראשונה במכללות, קיבל הורנסבי 14 דקות בלבד בממוצע למשחק, אך בעונתו השנייה זמן המשחק שלו גדל והוא קיבל כבר 29.4 דקות בממוצע למשחק. גם הסטטיסטיקה שלו השתפרה כשבעונתו הראשונה קלע הורנסבי 3.7 נקודות למשחק, אך בעונתו האחרונה העמיד ממוצעים של 11.3 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק.
במקביל לקריירת הכדורסל, הורנסבי עשה במכללה תואר בסוציולוגיה.
קריירה מקצועית.
בקיץ 2017, חתם הורנסבי בגיסן ראקלוס ושיחק בקבוצת הבת שלה מהליגה הגרמנית השנייה. הורנסבי מיד החל להוביל את הקבוצה, עם ממוצעים של 13.8 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. הורנסבי הגיע עם קבוצתו עד לפלייאוף, שם הפסידו 1–2 בסדרה לרוסטוק סילוובס. במקביל שיחק הורנסבי בקבוצה הראשונה של ראקלוס, ושותף בשני משחקים בליגה הגרמנית הראשונה.
בשנת 2018, חתם הורנסבי לעונה בבאייר לברקוזן. הורנסבי עזר לקבוצה לרשום מאזן שיא של 1–21, מה שעזר לה לסיים במקום הראשון. לאחר מכן, לברקוזן הגיעה לגמר הפלייאוף מול מינסטר באסקט, אותה ניצחה בסדרה 0–2 וזכתה באליפות. הורנסבי נבחר לשחקן המצטיין של הליגה הגרמנית השנייה, עם ממוצעים של 12.2 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק.
לאחר העלייה לליגה הגרמנית הראשונה, לברקוזן האריכה את חוזהו של הורנסבי לעונה נוספת. לפני שהעונה הסתיימה בעקבות מגפת הקורונה, לברקוזן הייתה הפתעת העונה וסיימה במקום החמישי. הורנסבי היה הקלעי המוביל בקבוצה וסיים עם 14.2 נקודות למשחק.
את עונת החל הורנסבי ללא קבוצה, עד שב-16 בפברואר 2021 חתם עד תום העונה עם אופציה לעונה נוספת בהפועל באר שבע מהליגה הישראלית.
ההיסטוריה הסודית של הקומיקס
ההיסטוריה הסודית של הקומיקס (באנגלית: Secret History of Comics) היא סדרת טלוויזיה בת 6 פרקים בהפקתו, כתיבתו ובימויו של הקומיקסאי רוברט קירקמן. הסדרה התיעודית מתארת את מאחורי הקלעים של תעשיית הקומיקס האמריקאית באמצעות סקירה היסטורית של האירועים מראשית ההיסטוריה של הקומיקס האמריקאי (שנות ה-30 של המאה ה-20) ועד לימינו אנו, תוך ראיונות עומק עם שלל בכירים בתעשייה כגון סטן לי, קווין סמית', מישל רודריגז ועוד.
הסדרה עלתה לאוויר בארצות הברית לראשונה ב-12 בנובמבר 2017 ונמשכה שישה פרקים ששודרו במרווחי זמן לא קבועים לאורך חודשי נובמבר-דצמבר. הסדרה שודרה ברשת AMC ועלתה לאוויר גם בישראל בספקיות הטלוויזיה Yes הטלוויזיה בלוויין, פרטנר tv ו-HOT.
בשר כבוש
אאטיוס מאמידה
אָאֶטְיוּס מֵאָמִידָה (ביוונית: Ἀέτιος Ἀμιδηνός; פעל סביב אמצע המאה ה-5 עד אמצע המאה ה-6) היה רופא יווני ביזנטי, שנודע בשל כתביו הרפואיים שתיעדו את הידע הרפואי בתקופתו. הוא שימש רופאו האישי של יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.
חייו.
אאטיוס נולד בעיר אמידה ולמד באלכסנדריה, שנודעה בבית הספר לרפואה בה בתקופתו. הוא מציין בכתביו את הפטריארך קירילוס האלכסנדרוני, שנפטר בשנת 444, ואת פטרוס, רופאו הראשי של תאודריך הגדול, אשר אותו הוא מגדיר כבן זמנו, כך שככל הנראה הוא פעל וכתב בשלהי המאה ה-5 ותחילת המאה ה-6. הוא גם מצוטט על ידי אלכסנדר מטראלס, אשר משוער כי חי באמצע המאה ה-6.
אאטיוס נסע וביקר במכרות הנחושת בסולי, ביריחו ובים המלח.
במספר כתבי יד מוצמד לאאטיוס התואר κόμης ὀψικίου, מפקד האופסיקיון (התמה האופסיקית).
עבודתו.
אאטיוס היה לסופר הרפואי היווני הראשון מבין הנוצרים שהביא תיעוד ללחשים ולקמעות שנפוצו במצרים, כמו דבריו של בלזיוס הקדוש לסילוק עצם מהגרון, או הליך אחר הקשור בפיסטולה.
חלוקת עבודתו של אאטיוס, "שישה עשר ספרים על רפואה" (Βιβλία Ἰατρικά Ἑκκαίδεκα), לארבעה כרכים בני ארבעה ספרים לא נעשתה על ידיו, אלא פרי עטו של מתרגם מתקופה מאוחרת. אף שעבודה זו אינה מכילה ברובה תוכן מקורי של אאטיוס, ומצטטת במידה ניכרת את קלאודיוס גלנוס ואת אוריבסיוס, היא שריד רפואי בעל ערך היסטורי רפואי רב, שכן מדובר באסופה של כתבי סופרים רבים, בכללם מהספרייה הגדולה של אלכסנדריה, שעבודותיהם אבדו מאז.
אאטיוס מתועד כמי שרקח אמצעי מניעה הכולל אלוורה, זרעי אריסימון, פלפל שחור וזעפרן. הוא גם פיתח תערובת להפסקת היריון שמרכיביה אינם ידועים.
הפולמוס בין הארט ופולר
הפולמוס בין הארט ופולר הוא חילופי דברים בין הפילוסופים המשפטיים לון ל. פולר האמריקאי וה.ל.א. הארט הבריטי שפורסמו שניהם בגיליון 71 של כתב העת Harvard Law Review בפברואר 1958 כסדרת מאמרים בנושא מוסר ומשפט, והדגימו את הפולמוס האקדמי הרחב בין גישת הפוזיטיביזם המשפטי לבין גישת משפט הטבע. הארט נקט בדעה הפוזיטיביסטית בטענה שמוסר וחוק נפרדים. תשובתו של פולר טענה למוסר כמקור הכוח המחייב של החוק.
רקע.
הדיון בין השניים עסק בפסק הדין שניתן ב-1951 על ידי בית משפט במערב גרמניה במקרה בו אישה גרמניה הואשמה בשלילתה של חירותו של אדם שלא בחוק, במקרה זה, של בעלה. הנאשמת במקרה החליטה ב-1944 להיפטר מבעלה. כדי לעשות כן דיווחה עליו לרשויות השלטון הנאצי כי בזמן חופשה משירותו הצבאי אמר בנוכחותה אמירות מעליבות על אדולף היטלר והעידה נגדו במשפט שנערך לו. הוא נמצא אשם ונגזר עליו גזר דין מוות. אחרי ששירת זמן מסוים בכלא נשלח לחזית המלחמה לסייע בלחימה לפני תבוסתה של גרמניה. לאחר נפילת הרייך השלישי הואשמו האישה והשופט שדן את בעלה לפי סעיף 289 של חוק העונשין הגרמני מ-1871, שלילתה של חירותו של אדם שלא בחוק.
השופט במקרה זוכה בערעור, אולם ערעורה של האישה נדחה משום שנטען כנגדה שהיא השתמשה בחוק הנאצי ככלי לממש את רצונה להיפטר מבעלה.
הדיון.
הארט נוקט בגישת הפוזיטיביזם המשפטי, שמאמינה בהפרדה בין החוק "כפי שהוא" לבין החוק "כפי שהוא צריך להיות", הפרדה בין חוק לבין מוסר. כלומר, הפרדה בין זכויות משפטיות לבין זכויות מוסריות. לפי גישה זו, הכרעת מקרים לפי לוגיקה או אלימינציה אינה בהכרח שגויה, משום שלא בהכרח נכון להכריע לפי מטרות חברתיות או מוסריות שהנוקטים בגישה רואים בהם כ"חיצוניים למשפט".