הסרט התקבל יפה. מגזין הקולנוע Ekko העניק חמישה מתוך שישה כוכבים וכינה את הסרט "הישג מרשים בתולדות הקולנוע הדני". עיתון Berlingske Tidende העניק שישה מתוך שישה כוכבים וכתב שהסרט הוא "הסרט על ההיסטוריה הדנית במשך עשרות שנים" ושיש לו "צוות שחקנים מעולה". Dagbladet Information כינה את הסרט "מעוצב היטב, אמין וממוקד, והסרט מבוצע בצורה ויזואלית ומעוררת השראה." Jyllands-Posten נתן חמישה מתוך שישה כוכבים ושיבח את הופעתה של טרין דירהולם.
אולף המתחזה
אולף המתחזה, או אולף הכוזב (מת בשנת 1402) היה אדם שהתחזה לאולף השני, מלך דנמרק, שמת למעשה בגיל 16, בשנת 1387.
ההיסטוריון הפרוסי יוהאן פון פוסילגה דיווח כי בשנת 1402 הגיע לארצות הנורדיות אדם חולה עני ושהה ליד הכפר גראודנץ (כיום גרודז'ונדז). קבוצת סוחרים מדנמרק שאלה אותו אם הוא אינו מוכר היטב בדנמרק, שכן הוא דמה מאוד למלך אולף המנוח. הסוחרים עזבו למצוא איש אחר שראה את המלך האמיתי בחייו וחזרו איתו. כאשר ראה האיש את אולף, הוא צעק: "אדוני המלך!".
אנשים רבים, במיוחד בנורווגיה, לא האמינו שאולף מת. הם חשבו שהמלכה מרגרטה הראשונה הרעילה את אולף הצעיר כדי להרחיקו מהכס וכדי שתוכל לשלוט במקומו על איחוד קאלמאר. לפי השמועות שפשטו אז, אולף הצעיר הסתתר ונמלט. הידיעה הגיעה לסוחר, טים פון דר נלו, שלקח את האיש לדנציג (כיום גדנסק). ילידי העיר קיבלו את פני אולף כמלכה החוקי של דנמרק ונורווגיה והעניקו לו בגדים ומתנות משובחות לרוב. נוצרה עבורו חותם רשמי והוא כתב אל המלכה מרגרטה והודיע לה שהוא בנה. הוא דרש את השבת אדמותיו ותאריו כמו גם את תואר המלוכה. המלכה מרגרטה כתבה אליו בחזרה שאם אכן יוכל להוכיח את עצמו בנה, היא תקבלו בשמחה.
המאסטר הגדול של האבירים הטבטונים ליווה את המתחזה לקאלמרר כדי שהמלכה תוכל לחקור אותו. מהר מאוד האיש הגיע התגלה כמתחזה. הוא לא ידע לדבר מילה אחת בדנית ובחקירה הודה שהוא פרוסי ובנם של איכרים: אדולף ומרגרט מארלאו (כיום אגר). אולף הכוזב נלקח ללונד בסקונה. שם הוא הודה בצעדיו הלא חוקיים נגד המלוכה בניסיונו להדיח את המלכה. הוא נידון להישרף על המוקד. המכתבים שכתב למלכה מרגרטה נתלו על צווארו וכתר מדומה הונח על ראשו לפני שהורד אל הלהבות. רכושו נמסר למנזר והמלכה השמידה את החותם השקרי שהוכן עבורו. מועצת הממלכה הדנית פרסמה הסבר מפורט על נסיבות מותו של אולף האמיתי בשנת 1387 כדי לסתור את הסיפור שהתפשט ברחבי הים הבלטי.
בתרבות הפופולרית.
סיפורו עובד לסרט קולנוע דני משנת 2021 בשם "מרגרטה הראשונה". את אולף גילם בסרט יאקוב אופטברו.
תקועים בפריז
תקועים בפריז (בצרפתית: 8 Rue de l'Humanité; מילולית: "רחוב האנושות 8") הוא סרט קומדיה צרפתי משנת 2021 בבימויו של דני בון, שנכתב על ידי לורנס ארנה ודני בון ובכיכובם של דני בון, ליליאן רובר ואיוואן אטל. הוא יצא לצפייה דיגיטלית ב-20 באוקטובר 2021 על ידי נטפליקס.
עלילה.
בשל מגפת הקורונה וההכרזה על הסגר במסגרת המאבק במגפת הקורונה בצרפת, רחובות פריז שוממים. בעוד שחלק מהתושבים ברחו לפרברים, נותרו שבע משפחות בבניין שלהם ברחוב 8 rue de l'Humanité (רחוב האנושות מספר 8, כשם הסרט) ברובע ה-11. בין דיירי הבניין ניתן למצוא בפרט את בעלת הביסטרו שעושה הכל כדי לפתוח את הבר שלה, מדען שאפתן שרוצה למצוא את החיסון נגד קורונה, היפוכונדר ואשתו עורכת דין בתחום הפלילי שמנסה ליישב בין חייה המקצועיים ומשפחתה. מאמן ספורט שנותן שיעורים באמצעות ועידת וידאו אבל מתחיל לעלות במשקל, בת זוגו בהריון בחודש ה-7, שעושה באז עם שיר נגד המגפה. יש גם גבר עצמאי שמצליח בעסקיו, אך אשתו מנותקת ממנו ועסקיו בהרדמה ומגלה שאין לו אפילו את רמת הציונים של בנו בן ה-8. אבל לסגר, יש גם השפעות חיוביות: במהלך שלושת חודשי הסגר הללו, כל תושבי הבניין יחוו שמחות וחרדות, יגלו זה את זה, יתקרבו, יתווכחו ויתפייסו.
זכויות להט&quot;ב בצ'אד
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בצ'אד כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית של גברים או נשים היא פלילית במדינה מאז אוגוסט 2017, אם כי לא הופללה מעולם לפני. עבירה על החוק עונשה עד 3 שנות מאסר וקנס של 100,000-500,000 פרנק.
מעמד בחוק.
הומוסקסואלית בהסכמה הן עבור גברים והן עבור נשים אינה חוקית בצ'אד מאז 2017 בעוד לפני הפללתה באותה שנה, לא הוגדרו הגבלות על פעילותה מעולם. הצעת חוק שהוגשה ב-2014 נועדה להטיל עד 20 שנות מאסר בגין מעשים הומוסקסואלים בהסכמה אשר נדחתה. ב-12 בדצמבר 2016 העבירה האספה הלאומית קוד פלילי מעודכן המפליל הומוסקסואלית של גברים ונשים בהצבעה של 111 בעד מול מתנגד 1 ו-4 נמנעים, אך סיווג מעשים הומוסקסואלים בין מבוגרים בהסכמה כ-"עבירת עוון". ב-8 במאי 2017, נתחם חוק העונשין החדש על ידי הנשיא אידריס דבי ונכנס לתוקף ב-1 באוגוסט 2017.
פרק ב' בנושא "עבירות אחרות נגד הגינות" של הסעיף השביעי (הנוגע לעבירות מין) לחוק העונשין, קובע כדלקמן:"סעיף 354. כל המקיים יחסים עם בני אותו המין, דינו - מאסר שלושה חודשים עד שנתיים וקנס של בין 50,000 ל-500,000 פרנק".כחלק מתמיכתו בחוק, טען ראש הממשלה לשעבר, דלווה קסירה קומקויה, מניע דתי באומרו: "הומוסקסואליות מוגנת על ידי כל הדתות. איננו צריכים לסלוח על משהו שאלוהים עצמו דוחה כי מערביים אמרו כך או כך". הערתו ספגה ביקורת שליליות על ידי מספר היסטוריונים הומוסקסואלים שטענו כי הומופוביה הובאה לצ'אד על ידי הקולוניאליזם הצרפתי-מערבי, למרות קיומו של החוק האסלאמי במדינה לפני השלטון האימפריאלי. היסטוריונים אלו מאמינים כי הומוסקסואליות הוגדרה כדי שגרתית ומקובלת לפני בואם של האירופים בצ'אד. ארגון זכויות האדם, "רוברט פ. קנדי זכויות אדם", שבסיסו בארצות הברת, קרא לנשיא דבי שלא לחוקק את השינויים בחוק, שהובילו לעלייה בהומפוביה באפריקה בתגובה להגברת הנראות של אורח החיים ומעמדם המשפטי של הומוסקסואלים באפריקה, ומעורבותם של נוצרים פונדמנטליסטים אשר כלל מימון של קמפיינים אנטי-הומוסקסואלים על ידי כנסיות אוונגליסטיות.
תנאי מחיה.
דו"ח זכויות אדם מאת משרד החוץ האמריקאי לשנת 2010 מצא כי "לא היו ארגונים ידועים עבור זכויות להט"ב בצ'אד. בעוד היו מעט דיווחים על אלימות או אפליה נגד להט"ב, בעיקר בשל העובדה כי רוב מי שמוגדרים כחברי הקהילה הם דיסקרטיים לגבי נטייתם המינית או זהותם המגדרית עקב מגבלות חברתיות ותרבותיות נגד הומוסקסואליות".
זכויות להט&quot;ב בג'יבוטי
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בג'יבוטי מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. בעוד כי פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה הייתה חוקית בשטחי המדינה מאז ומעולם, זוגות חד מיניים ומשקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן ההכרות המשפטיות הזמינות לבני זוג הטרוסקסואלים.
מעמד בחוק.
פעילות הומוסקסואלית הייתה חוקית מאז ומעולם בג'יבוטי וגיל ההסכמה זהה עבור זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים.
תנאי מחיה.
דו"ח זכויות אדם מאת משרד החוץ האמריקאי לשנת 2015 מצא כי "לא היו דיווחים ידועים על אלימות חברתית או אפליה על רקע נטייה מינית. הנורמות החברתיות לא אפשרו דיון פומבי על הומוסקסואליות, בעוד אזרחים לא הצהירו בגלוי על נטיותיהן החד-מיניות".
וינדוורד
Because Of You
Dig A Pony
הסכם אי-התקיפה הגרמני-פולני
הסכם אי-התקיפה הגרמני-פולני היה הסכם אי-התקפה בין גרמניה הנאצית לרפובליקה הפולנית השנייה שנחתם ב-26 בינואר 1934 בברלין. שתי המדינות התחייבו לפתור את בעיותיהן במשא ומתן דו-צדדי ולוותר על סכסוך מזוין לתקופה של 10 שנים. ההסכם נרמל למעשה את היחסים בין פולין לגרמניה, שהיו מתוחים בשל סכסוכי גבול שנבעו מההסדר הטריטוריאלי במסגרת חוזה ורסאי. גרמניה הכירה למעשה בגבולות פולין וסיימה את מלחמת המכס בין שתי המדינות שהתרחשה בעשור הקודם. עם זאת, הגרמנים הפרו את ההסכם בתוך חמש שנים עם פלישת גרמניה לפולין.
רקע כללי.
לפני 1933 דאגה פולין שמא תתקיים ברית כלשהי בין רפובליקת ויימאר גרמנית לברית המועצות לרעת פולין. לכן, פולין כרתה ברית צבאית עם צרפת ב-1921. מכיוון שהנאצים והקומוניסטים היו אויבים מרים, ברית סובייטית-גרמנית עוינת לאחר עליית היטלר לשלטון ב-1933 נראתה מאוד לא סבירה.