ביוני 1940 החל לשרת כמפקח בכלא הגסטפו במחנה הריכוז טרזיינשטט.
שהותו באוסטריה.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה המשיך מלות להימלט מהחוק באוסטריה למשך זמן מה עקב מעשיו, אך בתחילת 1948 נעצר על ידי משטרת אוסטריה, בחקירתו מול שופט באינסברוק, המעיט מלות מערך תפקידו בטרזיינשטט כמנהל הגסטפו והכחיש כי היה מעורב בעינויים ורצח.
בקשה להסגרה על ידי ממשלת צ'כוסלובקיה זכתה להתעלמות ממשרד המשפטים האוסטרי, עקב כך נשפט מלות בהיעדרו בספטמבר 1948 בצ'כוסלובקיה על פשעי המלחמה בטרזיינשטט, אך עקב מחסור בעדים חזר בית המשפט בפסיקתו בשנת 1969. למרות פסיקת בית המשפט, הבקשה להסגרתו המשיכה להיות תלויה ועומדת עוד שנים רבות.
בין השנים 1948–1988 חי מלות ללא הפרעה במראן, בשנת 1952 הוא הפך לאזרח איטלקי, אך כאשר אזרחותו האיטלקית נשללה, הוא הפך לאזרח גרמני בשנת 1957.
למרות מספר בקשות ההסגרה על ידי גרמניה ואוסטריה, הקונסוליה הגרמנית במילאנו הוציאה לו דרכונים חדשים לאחר שדרכוניו הישנים פג תוקפם. כשגורש לגרמניה בשנת 1988, הכחישה מחלקת התביעה הציבורית של דורטמונד כל הסגרה לאוסטריה או לצ'כוסלובקיה, עקב כך ללא הליכים משפטיים נגד מלות הוא שוחרר.
שהותו בגרמניה.
מ 1988 עד 2000 חי מלות בבית אבות ליד מינכן, אשר מומן בחלקו על ידי גודרון בורוויץ שהייתה בתו של היינריך הימלר.
מלות נעצר ב-25 במאי 2000 והואשם על ידי מחלקת התביעה הציבורית במינכן. המשפט החל ב-23 באפריל 2001 בבית המשפט המחוזי במינכן, וב-30 במאי 2001 הורשע מלות בגין רצח וניסיון לרצח ונידון למאסר עולם.
עשרה ימים לפני מותו נמצא מלות בלתי כשיר למאסר, עקב מחלת הסרטן בה חלה, ושוחרר. מת בשטראובינג.
קלינטק גרופ
קלינטק גרופ (Cleantech Group) היא חברה המשווקת מידע, אירועים ושירותי ייעוץ במטרה להכיר לעסקים חידושי קלינטק, ולהאיץ התפשטות של שימוש בטכנולוגיות נקיות מרחבי העולם בתחומים כגון מים ושפכים, אנרגיה מתחדשת, דלקים, רכבים חשמליים. באוקטובר 2012 התמזגה "קלינטק גרופ" עם חברת "GreenOrder".
קלינטק גרופ מזוהה כזו שהטביעה את הביטוי "קלינטק", והוא גם שייך לה כסמל מסחרי רשום. המונח קלינטק, מתייחס לטכנולוגיה ולמודלים עסקיים מסוימים המציעים תשואות תחרותיות עבור משקיעים ולקוחות, תוך מתן פתרונות לאתגרים גלובליים.
קלינטק גרופ מספקת לתאגידים גדולים, משקיעים ואחרים, מחקרי שוק, מחקרי השקעות, מגמות בשוק, ופרופילי חברות. החברה משתמשת לשם כך ב"פלטפורמת ה-i3", מאגר נתונים של יותר מ-8,000 חברות קלינטק, משקיעים ומנהלים. תוכנת ה-i3 מספקת עדכונים מידיים על השקעות בטכנולוגיה נקייה, הנפקות, מיזוגים, רכישות, קשרים עסקיים ופעולות פיננסיות אחרות. ללקוחות החברה ניתנת גישה מלאה למאגר זה, המציג נתוני השקעות החל משנת 2005.
קלינטק גרופ מפיקה כנסים העוסקים בנושא הקלינטק באירופה ובארצות הברית. החברה ממוקמת בסן פרנסיסקו.
Ich klage an
אלאן גארסיה
אלאן גבריאל לודוויג גארסיה פרס (בספרדית: Alan Gabriel Ludwig García Pérez; 23 במאי 1949 - 17 באפריל 2019) היה נשיא פרו.
חייו.
גארסיה הושבע לראשונה לנשיא ביולי 1985, בגיל 36, ובכך היה צעיר נשיאי פרו. הוא נבחר לנשיאות מטעם מפלגת APRA והיה הראשון והיחיד שנבחר לנשיאות מטעם המפלגה. גארסיה נבחר כמועמד פופוליסטי-לאומני, שנטה לכיוון ברית המועצות. בתקופה בה נבחר גארסיה סבלה פרו ממשבר כלכלי קשה, תסיסה ואלימות, שכללה מרידות מצד ארגון המחתרת הנתיב הזוהר. בעת שהושבע הוא הצהיר שהוא מוותר על רוב שכרו כדוגמה לצעדי הצנע הנדרשים כדי להתגבר על המשבר הכלכלי בפרו. בחודשים הראשונים בשלטון ניסה לשכנע את קרן המטבע הבינלאומית לדחות את פרעון ההלוואות שלקחו קודמיו, שהכניסו את פרו לחדלות פרעון. בשנת 1987 ביקש גארסיה להלאים את הבנקים הפרטיים במדינה, צעד שעורר ביקורת רבה מימין. גארסיה לא הצליח להתגבר על הבעיות הכלכליות של פרו ולקראת הבחירות באפריל 1990 הייתה פרו מוכת שביתות ואינפלציה. חוקת פרו אסרה על הנשיא לכהן שתי כהונות רצופות, ולכן גארסיה לא התמודד בבחירות בשנת 1990.
בבחירות לנשיאות פרו בשנת 2001 הוא התמודד שוב, אך הפסיד בסיבוב השני לאלחנדרו טולדו. גארסיה חזר והתמודד בבחירות בשנת 2006, והפעם בהצלחה וחזר לכהן כנשיא בשנית. הוא סיים את תפקידו בשנת 2011.
נגד גארסיה התנהלה חקירה בחשד לשחיתות. ב-17 באפריל 2019, בעת שעמד בפני מעצר, התאבד בירייה.
המפלגה הסוציאל דמוקרטית
הלחמי
הלחמי הוא כינוי הנגזר מיחוסו המקראי של דוד המלך לעיר בית לחם ("בית הלחמי").
שריר העין החוגי
שריר העין החוגי (TA: Musculus orbicularis oculi) הוא אחד משרירי הפנים. שריר העין החוגי הוא שריר סוגר הסובב את העין. כיווץ השריר מצר את פתח העין וסוגר את העפעפיים בזמן עצימת עיניים או מצמוץ. הכיווץ מסייע בריקון שק הדמעות, הנעת נוזל הדמעות ופיזורו על פני גלגל העין. כיווץ חזק של השריר מקמט את עור הפנים מסביב לעיניים.
תיאור.
סיבי שריר העין החוגי עוטפים את השוליים הארובתיים ואת העפעפיים במבנה מעגלי. לשריר שלושה חלקים. החלק הארובתי (Pars orbitalis musclusorbicularis oculi) הוא הגדול בהם והוא עוצם את העיניים בחוזקה. החלק העפעפי (Pars palpebralis musclusorbicularis oculi) סוגר את העפעפיים בעדינות ומשמר את לחלוחית העין. החלק העמוק של החלק העפעפי (Pars profunda partis palpebralis musclusorbicularis oculi) או חלק שק הדמעות מניע את העפעפיים וחלקים ממערכת הדמעות בדרך שתגרום לנוזל לזרום ולכסות את העיניים.
עצבוב.
שריר העין החוגי מעוצבב על ידי ענף העול של עצב הפנים (CN VII).
זייד אל-ריפאעי
מודאר בדראן
עבדול כרים אל-כבאריתי
עבד אל-סלאם אל-מג'אלי
עלי אבו אל-ראגב
פטר בהרנס
אנטון מלות'
Silent Sun
פייסל אל פאייז
סמיר ריפאעי
דוד בית-לחמי
דוד בית-הלחמי
וצפי אל תל
כפתוריים
כפתוריים (שם מדעי: "Neuradaceae") היא משפחה של פרחים דו-פסיגיים. במשפחה זו שלושה סוגים בהם כ-10 מינים הנפוצים מצפון-מערב אפריקה עד להודו.
המשפחה קרויה על שם הסוג כפתור והתפתחה לפני 70 מיליון שנה בתקופת הקרטיקון.
סוגים במשפחה:
בית קסלטאון
בית קסלטאון (אנגלית: Castletown House) הוא המבנה הפלדיאני הגדול ביותר באירלנד. המבנה שוכן בכפר סלבריג' במחוז קילדייר. בנייתו החלה בסביבות 1722 עבור ויליאם קונולי, שהיה היושב ראש של הבית התחתון של הפרלמנט האירי. חזית הבית עוצבה על ידי הארכיטקט האיטלקי אלסנדרו גליליי.
היסטוריה.
החזית של הבלוק הראשי של הבית עוצבה על ידי גליליי בסגנון פלדיאני, שהיה סגנון של בית כפרי איטלקי במאה ה-16, מה שלא התאים בהכרח למזג האוויר הקריר של אירלנד. גליליי חזר לאיטליה בשנת 1719, ולכן ולא היה מעורב בתכנון שאר הבית. מכאן עברה עבודת התכנון לאחריותו של סר אדוארד לובט פירס, ארכיטקט אירי צעיר שמונה בשנת 1724 לסיים את הפרויקט. אדוארד פירס חזר באותה תקופה מאיטליה, שם פגש באלסנדרו גליליי. פירס הוסיף אכסדרה שקישרה בין האגפים המערבי והמזרחי של הבית לחלקו המרכזי.
תכנון פנים הבית נקטע עם מותו של ויליאם קונולי ב-1729, וחודש רק בשנת 1758 לאחר שאחד מצאצאי המשפחה, טום קונולי (אחיין דור שני), ירש את הבית.
בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-18 תוכננו חדרי הבית בסגנון נאו-קלאסי מאופק על ידי הארכיטקט סר ויליאם צמברס.
חדרי הבית.
היכל הכניסה הוא היכל בעל שתי קומות, הרצפה בעלת מרצפות שחור לבן כמו בלוח שחמט. ההיכל תוכנן על ידי פירס ולא השתנה כלל מאז בניית הבית. האח בחדר עשוי משיש קיקלני שחור.
גרם המדרגות שנתמך על ידי אבן גיר שהובאה מהאי פורטלנד, עם מעקה שעשוי מעמודי פליז שנבנה בשנת 1760. על העמודים עצמם חרוטה השנה 1760 ושם החברה המייצרת.
העבודה נעשתה תחת הנחייתו של סימון וירפיל, שהיה בן טיפוחיו של סיר ויליאם צמברס.
קירות החדר מעוצבים בסגנון רוקוקו וכוללים פורטרטים של בני המשפחה, פסל ראש של טום קונולי וארבעה ציורי ראשים שמייצגים את ארבע עונות השנה.
חדר האוכל - תכנונו הסתיים בשנת 1767 על ידי ליידי לואיזה אשתו של טום קונולי, התכנון הושפע מעצותיו של הדוכס מלנסטר שהיה גיסה ואשר גר בקארטון האוס, בכפר מיינות' השכן. החפצים שהשתמרו הם שני שולחנות עץ מוזהבים ושלוש מראות קיר גדולות מקושטות ומוזהבות.
חדר המזווה - מכיוון שהמטבח היה מרוחק, והאוכל היה מתקרר עד שהמשרתים היו מביאים או לחדר האוכל, אז צמוד לחדר אוכל היה מזווה בו חיממו את האוכל.
חדר ההדפסים (print room) - חדר זה היחיד מסוגו שהשתמר במלואו כיום באירלנד, הוא חדר מהמאה ה-18 אשר על קירותיו מודבקים גזרי עיתונים והדפסים אחרים כמו שהיה מקובל באותה תקופה. את ההדפסים הדביקו ליידי לואיזה ואחותה שהייתה נשואה לדוכס מליינסטר.
חדרים נוספים: החדר האדום, החדר הירוק, חדר לימוד החום, הגלריה הארוכה ועוד..
האובליסק.
זהו מבנה שטות (folly) שמכונה קונולי פולי או האובליסק אשר נבנה כדי לסגור את הנוף שנשקף מהגלריה הארוכה. האובליסק נבנה בשנת 1740 ותוכנן על ידי ריצ'רד קאסל
עבודות השחזור.
משפחת קונולי חיה בבית עד שנת 1965 אז הבית נמכר עם כל הרכוש.
בשנת 1967 נקנה הבית על ידי הון דזמונד גינס והחלו עבודות שחזור והבית נפתח לציבור.
בשנת 1994 עבר הבית עם האובליסק והחצר מסביב שכוללת מבני פנאי כמו פגודה, בית מרחץ וכו' לראשות המשרד לעבודות הציבור (OPW).
כיום.
בחודשי הקיץ מתקיימים בבית קונצרטים ופסטיבלים המשחזרים את התקופה בהם אנשים מתחפשים לאצילים מהמאה ה-18.