שיתוף פעולה יחידות מקבילות, אג"ם מבצעים, חיל האוויר והפיקודים. ההצלחות במשימות המבצעיות הביאו למסקנה שניתן לסמוך על חיל הים שיקיים את דבריו. על אף האמון המחודש המשיכו הרמטכ"ל ושר הביטחון לדבוק בדעה שחיל הים צריך להגביל עצמו להגנת החוף ומשימות מיוחדות. בתחילת מלחמת יום הכיפורים הועמד המטה הכללי בפני עובדה שחיל הים מגן על חופי המדינה כאשר הוא נוקט יזמה התקפית בקרבת חוף האויב.
אבדות בזירה הימית.
פגיעה בצי המצרי ובמחבלים.
במהלך התקופה נפגעו למצרים:
למחבלים הפלסטינים באותה תקופה הושמדו 2 סירות ונתפסו 4 סירות שהיו בדרכם לארץ.
אבדות ישראל.
במהלך שנות המלחמה איבדה ישראל שלושה כלי שיט: משחתת אח"י אילת, הצוללת דקר, ואוניית עזר בת גלים. כן נפגעו סירות גומי ו"חזיר".
אבדות ישראל בזירה הימית 155 לוחמים.
עיטורים וציונים לשבח.
לאחר מבצע השטת סירות הגומי בדגל ישראל בתעלת סואץ מול אש ישירה של המצרים עוטרו שישה לוחמים: סמר אורי בארי, רבט יצחק דורחוצ'נקו, סמר גיל חי, רס"ר אבישי יוסף, רב"ט אברהם (וידומלנסקי) יסעור וסגן יעקב כהנוב בעיטור המופת.
בפעולות חילוץ הנפגעים מטיבוע המשחתת אילת עוטרו סמ"ר נסים אטיאס, רס"ר שמעון בן דוד, סגן אריה מרמרי, רב"ט אלכסנדר ניסטור, רב"ט יאיר רוביו, וסגן נתן מתוקי בעיטור המופת. עוד קודם לכן צוינו סמ"ר נסים אטיאס, רס"ר שמעון בן דוד, סגן אריה מרמרי, ורב"ט אריה שוורץ לשבח על ידי מפקד חיל הים.
בעקבות הפשיטה על האי גרין הוענק עיטור הגבורה לסגן עמי אילון, עיטור העוז לסגן גיל לביא, עיטור המופת לסגן אילן אגוזי, סרן דב בר, סגן גדי קרול וסמל ראשון זלמן רוט.
ב-11 אפריל 1977 העניק שר התחבורה גד יעקבי את אות המופת לקפטן מוסקוס מרכוס, רב החובל של המכלית קוראל סי, על כך שהציל את האונייה משריפה לאחר תקיפת מחבלים ברקטות ב-11 ביוני 1971.
המצרים הביעו הערכה לפעילות הקומנדו הימי שלהם בנמל אילת. בינואר 2014 העניק שר ההגנה עבד אל-פתאח א-סיסי את עיטורי "הכוכב הצבאי" ל ימי גמלאי עמר עלי עז אל-דין, וראא'ד ימי גמלאי נביל מחמוד עבד אל-והאב ולראא'ד ימי (שאינו בין החיים) חסן עלי ג'איוש, כאות הערכה על ביצוע הפשיטות על נמל אילת במלחמת ההתשה. נביל מחמוד עבד אל-והאב קיבל בעבר תעודת הוקרה ממפקד חיל הים המצרי ואת "אות האומץ" מנשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:היסטוריה של חיל הים הישראלי]]
[[קטגוריה:מלחמת ההתשה|זירה הימית]]
מקרה בדיקה
בהנדסת תוכנה, מקרה בדיקה (באנגלית: ) הוא אוסף של תנאים ומשתנים שלפיהם בודק תוכנה קובע האם אפליקציה () או תוכנה () פועלת בצורה נכונה בנקודה מסוימת. המנגנון הקובע האם תוכנה או מערכת צלחה או נכשלה בבדיקה נקרא (נביא הבדיקה). במקרים מסוימים, הנביא הוא דרישה או מקרה שימוש (באנגלית: ), בעוד במקרים אחרים הנביא הוא היוריסטיקה מסוימת. ייתכן ויידרשו המון מקרי בדיקה על מנת לקבוע כי תוכנה או מערכת נבחנו מספיק לשם הפצתם. לעיתים מקרה בדיקה מיוחס לתסריט בדיקה (באנגלית: ), בעיקר בזמן שנכתב. מקרי בדיקה כתובים בדרך-כלל מאוגדים לחבילת בדיקה (באנגלית: ).
מקרי בדיקה פורמליים.
לשם בדיקה כי כל הדרישות של אפליקציה מסוימת אכן ממומשות, חייבים להיכתב לפחות שני מקרי בדיקה לכל דרישה: אחד חיובי ואחד שלילי. אם לדרישה קיימות תתי-דרישות, לכל תת-דרישה חייבים להיכתב לפחות שני מקרי בדיקה. שמירה על הקשר בין מקרה בדיקה לבין הדרישה עבורה נכתב מתבצעת לרוב על ידי מטריצת מעקב (באנגלית: ).
כתיבה פורמלית של מקרה-בדיקה מאופיינת על ידי קלט ידוע ופלט צפוי, שנקבעים לפני הרצת הבדיקה. הקלט הידוע בוחן את תנאי הקדם () והפלט הצפוי בוחן את תנאי הסיום ().
מקרי בדיקה לא פורמליים.
עבור אפליקציות או מערכות ללא דרישות פורמליות, מקרי הבדיקה יכולים להיכתב על סמך פעולתן הנורמלית של אפליקציות או מערכות מסוג דומה. ישנן אסכולות בדיקה בהן מקרי בדיקה לא נכתבים כלל, הפעולות והתוצאות מדווחים לאחר שהבדיקה רצה.
בבדיקת תרחיש () נעשה שימוש בסיפורים היפותטיים על-מנת לסייע לבודק לחשוב על בעיה מורכבת או על מערכת מורכבת. תרחישים אלו לרוב אינם נכתבים בפירוט. התרחישים יכולים להיות פשוטים כמו דיאגרמה של סביבת בדיקה, או מורכבים כמו פרוזה. בדיקת התרחיש האידיאלית הוא סיפור מניע, אמין, מורכב, וקל להערכה. בדיקות התרחיש בדרך-כלל נבדלות ממקרי הבדיקה בכך שמקרי הבדיקה הם צעדים בודדים בעוד תרחישים מכסים מספר צעדים.
פורמט אופייני לכתיבת מקרה בדיקה.
מקרה בדיקה הוא בדרך-כלל צעד בודד (או לעיתים רצף צעדים), לבדיקת התנהגות/פונקציונליות נכונה של תכונה כלשהי של האפליקציה. נהוג לציין גם את הפלט הצפוי ואת התוצאה בפועל.
מידע נוסף שניתן לכלול:
מקרי בדיקה גדולים יכולים להכיל בדרישות הקדם שלהן מצבים/צעדים מסוימים, ותיאורים. מקרה בדיקה כתוב צריך לכלול את פלט הבדיקה בפועל.
נהוג לשמור את מקרי הבדיקה במסמכים של מעבדי תמלילים, גיליונות אלקטרוניים, מסדי נתונים, או כל מאגר משותף אחר.
במסדי נתונים (באנגלית: ) ניתן לרוב לראות תוצאות של בדיקות שבוצעו בעבר, מי יצר אותן, ואת קונפיגורציית המערכת ששימשה להרצת הבדיקות שנתנו תוצאות אלו. בדרך-כלל תוצאות בדיקה ישנות ישמרו בטבלה נפרדת.
מלבד תיאור הפונקציונליות שיש לבדוק וההכנות הדרושות לשם הרצת הבדיקה, החלק שאורך הכי הרבה זמן ביצירת מקרה הבדיקה הוא יצירת הבדיקות עצמן ושינויים בהתאם כאשר המערכת משתנה.
במקרים מיוחדים יידרש צוות של מומחים לבחינת והערכת תוצאה של בדיקה וקביעה האם עברה או נכשלה. מצב זה קורה לרוב בעת קביעת ערכי ביצועים של מוצר חדש. הבדיקה הראשונה נלקחת כבסיס עבור הבדיקות הבאות/מחזורי שחרור הבאים.
בדיקות קבלה (באנגלית: ), שהן בעצם כתיבת מקרי הבדיקה מהצד של המשתמש, לרוב נכתבים על ידי קבוצה של משתמשי קצה () או לקוחות המערכת על-מנת להבטיח כי המערכת שפותחה עונה על החוזה/הדרישות שהוגדרו עבורה. בדיקות הקבלה נבדלות ממקרי הבדיקה בכך שהן מורכבות ברובן מ"מסלולים שמחים" (תרחישים תקינים ולא חריגים, באנגלית: ) ובדיקות חיוביות. במקרים קיצוניים אינן מכילות כלל בדיקות שליליות.
סוגים של מקרי בדיקה.
מקרי בדיקה פונקציונליים (גישת הקופסה השחורה, באנגלית: )
. מקרי בדיקה אלו נכתבים על-סמך המפרט של התוכנית בלבד ללא היכרות עם המימוש שלה. בשימוש בסוג זה של מקרי בדיקה מניחים כי התוכנית הוא פונקציה הממפה את ערכי הקלט לערכי הפלט.
שיטות לייצור מקרי בדיקה פונקציונליים:
היתרונות של מקרי בדיקה אלו: כאשר מימוש התוכנית משתנה מקרי הבדיקה עדיין תקפים ואין צורך לכתוב אותם מחדש. בנוסף מאחר שאינם תלויים במימוש ניתן לכתוב אותם במקביל לפיתוח התוכנית.
החסרונות של מקרי בדיקה אלו: תיתכן יתירות במקרי הבדיקה. ייתכן גם שמקרי הבדיקה לא יכסו את כל התוכנית.
מקרי בדיקה מבניים (גישת הקופסה הלבנה, באנגלית: )
. מקרי בדיקה אלו נכתבים על-סמך מבנה הקוד של התוכנית.
שיטות לייצור מקרי בדיקה מבניים:
היתרונות של מקרי בדיקה אלו: ניתן לייצר מקרי בדיקה ספציפיים ומעמיקים יותר לתוכנית. בנוסף ניתן להגדיר את אחוז כיסוי התוכנית על ידי מקרי הבדיקה.
החסרונות של מקרי בדיקה אלו: הם מתייחסים רק למקרים שמומשו בתוכנית.
נרגל שראצר
נֵרְגַל שַׂרְאֶצֶר או נריגליסאר (באכדית: Nergal-šar-uṣur, שפירושו: "הו האל נרגל נצור נא את המלך"), היה מלך בבל בתקופה הנאו-בבלית בין השנים 556-560 לפנה"ס. הוא נשא לאישה את קשאיה (Kaššaia) בתו של המלך נבוכדנצר השני, והיה גיסו של המלך שקדם לו אמל-מרדוך אותו רצח וגם ירש.
נרגל שראצר מוזכר בתעודות בבליות שעוסקות בענייני כלכלה ומינהל כשר נכבד. הוא עלה לשלטון בגיל מתקדם, את גיסו רצח בגלל שלא ייצג את האינטרסים של האוליגרכיה הבבלית. על פי התעודות הבבליות הוא ניהל מסעות מלחמה ב-556/557 לפנה"ס והגיע עד קיליקיה בניסיון להחזיר לבבל את השלטון עליה. הוא מופיע ברשימת המלכים הכשדיים, למרות שלא ידוע אם היה ממוצא כשדי או שהיה במקורו מילידי בבל. לא היה לו קשר דם לנבוכדנצר. לאחר מותו בשנת 556 לפנה"ס ירש אותו בנו לבאשי-מרדוך.
במקרא.
נרגל שראצר מופיע בספר ירמיהו כאחד מקציניו הבכירים של נבוכדנצר השני אשר השתתפו בכיבוש ירושלים. בירמיה, פרק לט פסוק ג, בסיפור על כיבוש ירושלים בשנת 586 לפנה"ס נכתב: רבים מהחוקרים סוברים שהקצין הבכיר המופיע במקרא בתואר רב מג (רב מג הוא תואר של מפקד רם דרג), הוא אותו מלך שעלה למלוכה בבבל.
בפסוקים שצוטטו יש חזרה על שמו של נרגל שראצר מה שהוביל את החוקרים לחשוב שכנראה חל שיבוש מסוים בפסוקים הללו והתפקיד של נרגל שראצר הוא סמגר. טענה זו מקבלת אישוש ממנסרה של נבוכדראצר ב' שם כתוב שנרגל שראצר הוא איש סין-מגר (ככל הנראה שם אזור שנרגל שראצר הוא מושלו).
המבנה העל דק
תסמונת ווסט
סוואנה (פירושונים)
תעלות מרצפות
תעלות מרצפות (באנגלית: Nanopore sequencing) היא שיטת ריצוף ביופולימרים מהדור השלישי ומשמשת בעיקר לריצוף DNA או RNA.
השיטה מבוססת על העברת הגדיל שאותו מעוניינים לרצף דרך חֲרִיר בקוטר של ננומטרים בודדים (תעלה יונית) בממברנה טבעית או מלאכותית, הנמצאת בתוך תמיסה פיזיולוגית. שינויים חשמליים בתמיסות בין שני צדדי הממברנה או בחריר עצמו תלויים בסוג הבסיס שנמצא באותו רגע בחריר, ומדידת השינויים מאפשרת את זיהוי הבסיס. באופן זה ניתן לרצף את הגדיל השלם.
היסטוריה.