בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה ישראל בהקמתה של גדר הפרדה, שתחצוץ בין השטחים שבהם מתגוררים הפלסטינים ביהודה ושומרון ובין השטחים הישראלים. באזור נבי אליאס, מאחר שההתנחלויות והיישובים הפלסטינים קרובים ואין רצף טריטוריאלי לשום צד, בותרו אדמות הכפר על ידי הגדר, תוך איבוד כ-2000 דונם מהשטחים החקלאיים שלו שהופקעו. עם פרוץ האינתיפאדה השנייה גם הפסיקו הישראלים לפקוד את הכפר כמעט לגמרי. באזור נבי אליאס גדר ההפרדה נבנתה הן מצפון (סביב ההתנחלות צופים) והן מדרום (סביב ההתנחלות אלפי מנשה). ביוני 2006 הורה בג"ץ לפרק קטע בגדר ההפרדה באזור, מאחר שנקבע על בסיס תוכנית מתאר להרחבת ההתנחלות צופים ולא לצורך ביטחוני. בנוסף הוקם ממערב לכפר מעבר אליהו, על כביש 55 המוביל לכפר.
בפברואר 2006 פרצה מהומה בעקבות כתובת נאצה שנמצאה על קיר מסגד בכפר. הכתובת, שרוססה בספריי אדום, "מוחמד חזיר" גרמה למהומות והתפרעויות בקרב תושבי נבי אליאס והכפרים הסמוכים. שבוע אחר כך רוססו קירות המסגד שוב באופן דומה. בדצמבר 2008 שוב רוססו כתובות נאצה על קיר המסגד בכפר. הכתובות, שרוססו בספריי אדום ושחור, כללו מסרים בנוסח "מוות לערבים" ו-"דרישת שלום מחברון".
במרץ 2012 כתב אישום הוגש נגד נער גבעות שהצית כלי רכב בכפר.
בנובמבר 2015 אירע פיגוע דקירה בכפר, כאשר תושב מקומי דקר אזרח ישראלי שישב במכוניתו והגיע לכפר על מנת לערוך קניות. הנדקר נפצע באורח קשה לטענת התושבים הדקירה בוצע כנקמה על אירוע בו דרס ישראלי ארבעה תושבים באפריל 2015.
בתחילת שנת 2016 הוחל בהכנות לסלילת כביש עוקף נבי אליאס, שיסיט את כביש 55 אל מחוץ לכפר. לצורך כך הוצאו צווי הפקעה ל-104 דונם של קרקע חקלאית בקרבת הכפר, שהייתה בבעלות פרטית של פלסטינים. הליכי ההפקעה הוקפאו על ידי בג"ץ עד בירור טענות בעלי הקרקעות המופקעות. בנובמבר 2016 נדחתה העתירה. 250 עצי זית עתיקים נכרתו לצורך סלילת הכביש. בינואר 2018 הסתיימו העבודות לסלילת הכביש העוקף והכביש נפתח לתנועה.
בסוף העשור השני של המאה ה-21, הפך הכפר שוב למוקד קניות פופולרי לאזרחים ישראלים, עקב פערי המחירים העצומים של מוצרים לעומת ישראל.
עזון
עַזּוּן (בערבית: عزّون) היא עיירה פלסטינית, בשומרון ברשות הפלסטינית, על הדרך בין שכם לקלקיליה (כביש 55). רוב תושביה מוסלמים ומיעוטם נוצרים. עזון שוכנת במרכז השומרון, 8 קילומטרים מזרחית לקלקיליה ושייכת לנפת קלקיליה. מזרחית לה נמצאת קרני שומרון ומערבית לה נבי אליאס ואלפי מנשה. דרומית לה כפר ת'ולת' וסניריא.
היסטוריה.
העיירה בנויה על תל קדום שהיה מיושב עוד מתקופת הברזל בארץ ישראל. העיירה המודרנית הוקמה ככפר במאה ה-18 על ידי כפריים מחמולת בני צעב. במלחמת העולם הראשונה הכפר שימש בסיס של צבאות טורקיה וגרמניה. לאחר מלחמת העצמאות היה בו מחנה של צבא ירדן. בספטמבר 1968 נחנך בכפר סניף של דואר ישראל ומפעל מים.
בעזון נמצאה כתובת קבר של וטרן רומאי המתוארכת למאה השנייה או השלישית. בעיירה עברה הדרך העתיקה בין יפו לשכם, שהפכה מאוחר יותר לכביש 55. לאחר הסכמי אוסלו נסלל קטע כביש העוקף את עזון מצפון.
במפקד האוכלוסין של שנת 1931 היו בו 994 תושבים ו-218 בתים נושבים. לפי מפקד 1967, מספר תושביו היה 2,111.
תושבי עזון הקימו את חירבת עזון, כפר ליד המושבה רעננה, שנעזב במלחמת העצמאות. בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עברה עזון משליטה בריטית לירדנית.
לאחר 1967.
בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, הכפר עבר משליטה ירדנית לישראלית. לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של עזון והכפרים הסמוכים אל מורק ובית מקדום סווג כשטח B.
בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה ישראל בהקמתה של גדר הפרדה, השטח שבין העיירה למטעי הזיתים שלה הופקע בצו תפיסה צבאי לצורך בניית הגדר.
חינוך.
בעזון שבעה בתי ספר, חמישה מתוכם הם בתי ספר יסודיים והשניים הנוספים הם תיכונים, אחד לבנים ואחד לבנות.
ראש המועצה המקומית.
בשנת 2017 נבחרה יושרא בדוון לראשות העיירה, והיא רק בת 25 שנים, מהנדסת, מוסלמית.
יש ונדמה
יש ונדמה הוא אלבום אוסף כפול שהוציאה הזמרת ירדנה ארזי ב-1998. האוסף מכיל 40 שירים מתקופות שונות בקריירה של ארזי, כ"אתה לי ארץ", "שהשמש תעבור עלי", "בן אדם", ו"הביתה". באוסף ישנם שירים שהוקלטו טרם הוצאת האוסף, בהם "שיר של יום חולין" עם אבי פרץ והשיר "ושמה לא תבוא" אותו הקדישה ארזי ליצחק רבין ושמעון פרס על מאמציהם להגיע להסכם שלום.
לופו (פירושונים)
שם משפחה נפוץ באיטליה וברומניה שמשמעו זאב.
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית (באוקראינית: Украї́нська Радя́нська Соціалісти́чна Респу́бліка, ברוסית: Украинская Советская Социалистическая Республика) הייתה אחת מחמש עשרה הרפובליקות של ברית המועצות ובין שלוש המדינות המייסדות של ברית המועצות, יחד עם רוסיה ובלארוס.
לרוסיה הסובייטית, לאוקראינה הסובייטית ולבלארוס הסובייטית היה ייצוג נפרד באו"ם. החלטה זו התקבלה בזמן הקמת הארגון לאחר מלחמת העולם השנייה. אוקראינה הייתה אף חברה במועצת הביטחון בשנים 1948–1949 וב-1984–1985.
היסטוריה.
תנועה בזכות מדינה אוקראינית עצמאית הביאה לאחר המהפכה הרוסית בשנת 1917 להקמת הרפובליקה העממית של אוקראינה. לבסוף החלק המערבי של הרפובליקה העממית סופח לפולין ורוב המדינה עברה לשלטון סובייטי.
בין מלחמות העולם חל באוקראינה משבר גדול - הולודומור - רעב המוני שבמהלכו מתו מיליוני אנשים, כתוצאה מתהליך הקולקטיביזציה.
בשנת 1939, בעקבות פלישת ברית המועצות לפולין סופח לרפובליקה שטח משמעותי (64,500 קמ"ר עם אוכלוסייה של 11 מיליון איש) במערב אוקראינה כולל לביב. במהלך המלחמה מתו מיליוני אוקראינים ועשרות אחוזים משטחי הערים נחרבו. לאחר מלחמת העולם השנייה לרפובליקה סופחו שטחים נוספים באזור. בתקופה זו השלטונות הסובייטים ניסו ליצור מחדש שלטון מקומי, אשר נחרב במלחמה. בשנת 1954 בעקבות החלטת ניקיטה חרושצ'וב לשליטת אוקראינה הסובייטית הועבר חצי האי קרים. בעשור זה חל תהליך עיור רחב היקף בארץ.
בשנת 1986 התרחש ברפובליקה אסון צ'רנוביל - האסון הגרעיני הגדול בהיסטוריה, שהגביר את ההתנגדות לשלטון הסובייטי בשנות שלטונו של מיכאיל גורבצ'וב, למרות תלות כלכלית בברית המועצות. בסוף שנות ה-80 חלה תחייה והתחדשות בתנועות הלאומיות הדתיות השונות באוקראינה.
בשנת 1991 נערך משאל עם, שבו רוב העם הצביע בעד עצמאות. לבסוף, אוקראינה עזבה את ברית המועצות, ובכך, סתמה את הגולל על כל סיכוי ריאלי על המשך קיום ברית המועצות, שהתפרקה סופית שלושה שבועות לאחר הכרזת העצמאות.
עודף הצרכן
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית (בליטאית: Lietuvos Tarybų Socialistinė Respublika; ברוסית: Литовская Советская Социалистическая Республика, Litovskaya Sovetskaya Sotsalisticheskaya Respublika) הייתה אחת מרפובליקות ברית המועצות.
היסטוריה.
הרפובליקה נוסדה ב-1940 אחרי פלישת ברית המועצות לשטח ליטא, כחלק מהסכם ריבנטרופ–מולוטוב. בין 1941 ל-1944 הרפובליקה נכבשה על ידי גרמניה הנאצית, אולם נכבשה בשנית על ידי הסובייטים ביולי 1944 ומאז הייתה תחת שלטון סובייטי עד הכרזת עצמאות מברית המועצות ב-11 במרץ 1990. במרץ 1949 במהלך הגירוש הגדול של מרץ גורשו לסיביר כ-42 אלף אזרחים.
ליטא הכריזה על עצמאותה מברית המועצות ב -11 במרץ 1990, והייתה הרפובליקה הסובייטית הראשונה שעשתה זאת. במעשה זה ניתקה את קשריה עם ברית המועצות וברית המועצות טענה כי הצהרה זו אינה חוקית. איסלנד הכירה מיד בעצמאותה של ליטא. בינואר 1991 התחולל ניסיון מהפך כושל של הקומוניסטים המקומיים בתמיכת כוחות הצבא הסובייטי. ב-6 בספטמבר של אותה שנה נשיא ברית המועצות מיכאיל גורבצ'וב הכיר בעצמאותה של ליטא.
שייקה גביש
בושם על עורי
בושם על עורי הוא אלבום האולפן ה-15 של הזמרת ירדנה ארזי, שיצא ב-12 באוקטובר 2009, 14 שנים לאחר אלבומה הקודם.
רקע.
באלבום 12 שירים חדשים שנאספו במשך זמן רב. בין הכותבים נמצאים אהוד מנור, רחל שפירא, חיים קינן ויואב גינאי. לאחר התייעצויות ארוכות עם מוזיקאים שונים יצרה ארזי קשר עם יהודה פוליקר, ובשיתוף פעולה ראשון מסוגו בין השניים יצא האלבום "בושם על עורי". פוליקר הלחין והפיק את כל השירים באלבום, וכן כתב את המילים של מחצית מן השירים.
שם האלבום היה אמור להיות "כשאתה זה אני" על פי השיר השביעי באלבום, אך לאחר צאת הסינגל הראשון, "בושם על עורי" שכתבה רחל שפירא, ב-26 ביולי 2009, הוחלט לשנות את שם האלבום ל"בושם על עורי" בעקבות האהדה הרבה לשיר בתחנות הרדיו. באוגוסט יצא לאור לרדיו הסינגל השני מתוך האלבום, "הייתה לי ארץ", שכתב אהוד מנור מספר שבועות לפני מותו במיוחד לארזי. בתחילת אוקטובר יצא לרדיו השיר "מה קורה אחי" שכתב פוליקר על פי מאמר של פרופסור עוז אלמוג, שזכה להשמעות רבות ברדיו. השיר כלל עיבוד אלקטרוני של "Tomer G". ב-12 באוקטובר יצא האלבום המלא לחנויות.
בעקבות האלבום יצאה ארזי לסיבוב הופעות חדש בעיבוד אורי זך.
כריסטיאן אמנפור