ב-21 ביולי נחתו האמריקאים משני צידיו של חצי האי אורוטה בצד המערבי של גואם כדי לנתק את שדה התעופה משאר האי. דיוויזיית הנחתים השלישית נחתה בחלק הצפוני של אורוטה ליד הכפר אגאנה בשעה 08:28, וחטיבת חיל הנחתים הארעית ה-1 נחתה ליד הכפר אגאט בחלקו הדרומי של אורוטה. הארטילריה היפנית הצליחה להטביע 20 כלים אמפיביים, אך עד השעה 09:00 הצליחו האמריקאים להנחית טנקים על שני החופים. דיוויזיית חיל הרגלים ה-77 נתקלה בקשיים בנחיתה, מכיוון שחסרו להם כלים אמפיביים הם נאלצו להגיע לחוף בצורה עצמאית מהשרטונים שבהם פרקו אותם הנחתות.
עד רדת החשכה הצליחו האמריקאים ליצור ראש חוף בעומק של כ-2 קילומטרים. בימים הראשונים של הקרב היו מספר התקפות נגד יפניות, בעיקר בלילה ובהן נעשה שימוש בטקטיקה של הסתננות. מספר פעמים הם חדרו את קווי ההגנה האמריקאים אך נהדפו לאחור וסבלו מאבדות כבדות של חיילים וציוד. ב-28 ביולי נהרג המפקד היפני לוטננט גנרל טאקשי טאקאשינה ואת מקומו תפס לוטננט גנרל הידיושי אובאטה.
הגשם והג'ונגל העבות הקשו את התנאים על האמריקאים, אבל לאחר קרב בהר באריגאדה מ-2 עד 4 באוגוסט, קו ההגנה היפני התמוטט. שאר הקרב היה מרדף של האמריקאים עד לקצה האי הצפוני. בדומה לקרבות אחרים במערכה הזו, סירבו היפנים להיכנע וכמעט כולם נהרגו.
אחרית דבר.
גואם חוגגת את יום השחרור שלה ב-21 ביולי. האי גם מקיים תהלוכה ב -8 בדצמבר; זה מציין גם את יום הפלישה היפנית לאי, תוצאות הכיבוש הצבאי היפני הובילו לדעות אנטי-יפניות חזקות מצד הצ'מורוס שנמשכו עד סוף שנות השישים.
מאז יוני 2006, הקונגרס האמריקאי, ועדת המשפט של בית הנבחרים ומחלקת המשפטים פעלו יחד לאישור הצעת חוק לפיצויי בני השבט על העוולות שנעשו להם במהלך המלחמה.
אנדריאס פפנדראו
אנדראס פאפאנדראו
אנדריאס פאפאנדראו
כביש 5504
כביש 5504 הידוע בתור "כביש כפר סבא-קלקיליה" הוא כביש אזורי המחבר את כפר סבא לקלקיליה דרך צומת אייל. בקטע בן 1.5 ק"מ מהצומת עם כביש 551 ועד צומת אייל ממוספר הכביש ככביש 551.
אנה פלאסיו
אנה פלאסיו (בספרדית: Ana Isabel de Palacio y del Valle Lersundi; נולדה ב-22 ביולי 1948, מדריד) היא פוליטיקאית ספרדיה, חברה של המפלגה העממית.
לאחר סיום הלימודים וקבלת תואר במשפטים אנה פלאסיו החלה את הקריירה בתחום. בשנת 1994 היא נבחרה לפרלמנט האירופי בה כיהנה בין היתר כיושבת ראש של וועדת המשפטים ופנים. בשנים 1999–2002 היא הייתה חברה במשלחת להמועצה המחוקקת הפלסטינית.
בשנת 2002 בעקבות שינויים בממשלה של חוסה מריה אסנאר היא מונתה לשר החוץ. במהלך הכהונה היא טיפלה בין היתר בתקרית דיפלומטית עם מרוקו. היא כיהנה בתפקיד עד לשנת 2004. בשנת 2003 אנה פלאסיו ביחד עם פוליטיקאים אירופים נוספים הייתה בין יוזמי של הקמת "מדברידג'".
במרץ שנת 2004 אנה פלאסיו נבחרה לקונגרס הנציגים וכיהנה בתפקיד עד לשנת 2006.
בשנת 2006 היא קיבלה מינוי לסגן-נשיא בכיר בבנק העולמי.
בשנת 2010 אנה פלאסיו חזרה למדריד והקימה חברת ייעוץ. היא מכהנת כדירקטור במספר חברות בינלאומיות וארגונים ציבוריים.
רומן פבר
רומן פבר (בצרפתית: Romain Faivre; נולד ב-14 ביולי 1998 באנסייה-סו-סן שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית.
קריירת מועדונים.
תחילת הקריירה.
פבר גדל במחלקות הנוער של ראסינג פריז ושל טור. בשנת 2015 החל לשחק בטור ב', קבוצת המילואים של טור. הוא ערך בקבוצת המילואים 12 הופעות והבקיע שער אחד.
מונקו.
בשנת 2017 עבר פבר למונקו מליגת העל הצרפתית, והחל לשחק במונקו ב', קבוצת המילואים של המועדון. ב-12 בפברואר 2018 חתם פבר על החוזה המקצועי הראשון שלו במונקו. ב-19 בדצמבר 2018 ערך פבר את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על לוריאן במסגרת שלב שמינית הגמר של גביע הליגה הצרפתית. שלשוה ימים לאחר מכן, ב-22 בדצמבר 2018, ערך פבר את הופעת הליגה היחידה שלו במדי המועדון, בהפסד 0–2 לגנגאן במסגרת המחזור ה-19 לעונת 2018/2019. פבר שיחק בקבוצת המילואים של המועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 62 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.
ברסט.
ב-30 ביוני 2020 חתם פבר בברסט, גם היא מליגת העל הצרפתית. ב-23 באוגוסט ערך פבר את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בהפסד 0–4 לנים במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2020/2021. ב-30 באוגוסט הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–3 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור השני בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך פבר 36 הופעות ליגה והבקיע ששה שערים, כאשר קבוצתו סיימה במקום ה-17 בליגה וניצלה מירידה לליגת המשנה במחזור האחרון.
אולימפיק ליון.
ב-31 בינואר 2022 חתם פבר באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית. ב-5 במרץ כבש את שעריו הראשונים בקבוצה כשכבש צמד בניצחון 1–4 על לוריאן.
אנהווי
תעשיית הלווחה בוויילס
תעשיית הלווחה בוויילס (באנגלית: Slate industry in Wales) קיימת עוד מהתקופה הרומית כאשר לווחה שימשה לקירוי הגגות במצודה בסגונטיום, כיום קרנארבון. תעשיית הלווחה גדלה לאט עד תחילת המאה ה-18, ואז התרחבה במהירות עד סוף המאה ה-19, אז אזורי ייצור הלווחה החשובים ביותר היו בצפון-מערב ויילס, כולל ליד , ליד , מחצבות , ובליינה פסטיניוג, שם כורים את הלווחה ולא חוצבים. פנרין ודינורוויג היו שתי מחצבות הלווחה הגדולות בעולם, ומכרה אוקלי בבליינה פסטיניוג היה מכרה הלווחה הגדול ביותר בעולם. לווחה משמשת בעיקר לקירוי גגות, אך מיוצרת גם כלוח עבה יותר למגוון שימושים לרבות ריצוף, משטחי עבודה ומצבות.
עד סוף המאה ה-18 נחצבה הלווחה בקנה מידה קטן על ידי קבוצות חוצבים ששילמו תמלוגים לבעל הקרקע, העבירו לווחה לנמלים ולאחר מכן היא נשלחה לאנגליה, אירלנד ולפעמים לצרפת. לקראת סוף המאה החלו בעלי הקרקע להפעיל בעצמם את המחצבות, בהיקף גדול יותר. לאחר שהממשלה ביטלה את מס הלווחה בשנת 1831, התרחבות מהירה של התעשייה הונעה על ידי בניית מסילות רכבת להובלת לוחות הלווחה לנמלים.
תעשיית הלווחה שלטה בכלכלת צפון-מערב ויילס במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, אך הייתה בקנה מידה קטן בהרבה במקומות אחרים. בשנת 1898 ייצר כוח עבודה של 17,000 איש חצי מיליון טון לווחה. סכסוך עבודה מתמשך במחצבת פנרין בין 1900 ל-1903 סימן את תחילת הידרדרותה, ובמלחמת העולם הראשונה נרשם צמצום גדול במספר העובדים בתעשייה. השפל הגדול ומלחמת העולם השנייה הביאו לסגירת מחצבות קטנות רבות, והתחרות מול חומרי קירוי אחרים, במיוחד רעפים מחרס ומבטון, הביאו לסגירת רוב המחצבות הגדולות יותר בשנות השישים והשבעים של המאה ה-20. ייצור הלווחה עדיין נמשך, אבל בהיקף מופחת בהרבה.
אתרי תעשיית הלווחה בצפון-מערב ויילס הם אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, וכמו-כן מוגדרת הלווחה הוולשית על ידי האיגוד הבינלאומי למדעי הגאולוגיה (International Union of Geological Sciences או בקיצור ה-IUGS) כמשאב אבן מורשת עולמית.
התחלות.
מרבצי הלווחה של ויילס שייכים לשלוש תקופות גאולוגיות: תור הקמבריון, תור האורדוביק ותור הסילור. המרבצים מהקמבריון משתרעים מדרום-מערב מקונווי (Conwy) עד ליד . מרבצים אלה נחצבו במחצבות פנרין ודינורוויג ובעמק ננטל'ה. יש מחשופים קטנים יותר במקומות אחרים, למשל על אנגלסי. המרבצים של האורדוביק משתרעים מדרום-מערב מבטווס-אי-קוייד לפורת'מאדוג. אלה היו המרבצים שנכרו בבליינה פסטיניוג. יש עוד רצועה של לווחה אורדוביקית דרומה יותר, הנמשכת מל'אנגינוג (Llangynnog) ל, שנחצבת בעיקר באזור , עם כמה מחשופים בדרום-מערב ויילס, בעיקר פמברוקשייר. המרבצים הסילוריים נמצאים בעיקר מזרחה יותר בעמק די ובסביבות .
סגולותיו של אבן הלווחה כחומר בניין וגגות הוכרו מאז התקופה הרומית. המבצר הרומי בסגונטיום (קרנארבון), היה מקורה במקור ברעפי לווחה, אך המפלסים המאוחרים יותר מכילים לוחות לווחה רבים, המשמשים הן לקירוי והן לריצוף. המרבצים הקרובים ביותר נמצאים במרחק של כ-8 קילומטרים באזור קילגווין (Cilgwyn), מה שמעיד כי לא נעשה שימוש בלוחות רק משום שהיו זמינים באתר. במהלך תקופת ימי הביניים התקיימה חציבה קטנה של לווחה בכמה אזורים. מחצבת קילגווין שבעמק ננטל'ה מתוארכת למאה ה-12 ונחשבת לעתיקה ביותר בוויילס. התיעוד הראשון של מחצבת לווחה בשכנות למחצבת פנרין המאוחרת יותר הוא משנת 1413, כשברשימת הנכסים בשכירות של בעל האדמות גוילים אפ גריפית' (Gwilym ap Griffith) נכתב שכמה משוכריו קיבלו 10 פני כל אחד עבור חציבה של 5,000 לוחות לווחה. מחצבת הלווחה של אברל'ווני (Aberllefenni) החלה אולי לפעול כמכרה לווחה כבר במאה ה-14. תאריך ההפעלה המאושר המוקדם ביותר הוא מתחילת המאה ה-16, כאשר בניין מקומי, פלאס אברל'ווני, היה מקורה בלוחות לווחה ממחצבה זו.
בעיות ההובלה גרמו לכך שבדרך כלל נעשה שימוש בלווחה קרוב למחצבות. הייתה מעט הובלה בים. שיר של גוטור גלין (Guto'r Glyn), משורר וולשי מהמאה ה-15, מבקש מכומר הבכיר של בנגור לשלוח לו מטען של לוחות לווחה מאברוגוון (Aberogwen), ליד בנגור, ל כדי לקרות גג בית בהנל'אן (Henllan), ליד . הריסות ספינת עץ הנושאת לוחות לווחה מוגמרים התגלתה במצר מנאי, והיא מתוארכת למאה ה-16. במחצית השנייה של המאה ה-16 התקיים סחר יצוא קטן של לווחה לאירלנד מנמלים כגון וקרנארבון. ייצוא לווחה מאחוזת פנרין תועד משנת 1713 כאשר 14 משלוחים של בסך הכל 415,000 לוחות לווחה נשלחו לדבלין. הלוחות הובלו לנמלים על גבי סוסי משא, ומאוחר יותר עגלות. לעיתים עשו זאת נשים, המעורבות הנשית היחידה בתעשייה שהייתה בכל מאפיין אחר גברית באופן בלעדי.