Integrity היא מערכת הפעלה POSIX בזמן אמת (RTOS). וריאנט של Integrity, שנקרא Integrity-178B, הוסמך ל הבטחת Common Criteria Evaluation Assurance Level או EAL, ברמת +6, "High Robustness" בנובמבר 2008. Micro Velosity (ממותג כ-"µ-velOSity" ) הוא מיקרו-קרנל בזמן אמת למכשירים מוגבלי משאבים.
מהדרים.
גרין הילס מייצרת מהדרים לשפות התכנות C, C ++, Fortran ו-Ada. הם חוצי פלטפורמות, עבור מיקרו-מעבדים ב 32 ו-64 סיביות, כולל ARM, Blackfin, ColdFire, MIPS, PowerPC, SuperH, StarCore, x86, V850 ו-XScale.
סביבות פיתוח משולבות.
MULTI היא סביבת פיתוח משולבת (IDE) לשפות התכנות C, C ++, Embedded C ו-Ada, המיועדת למהנדסי מערכות משובצות.
קינג קונג באנדי
כריסטופר אלן פליס (באנגלית: Christopher Alan Pallies; 7 בנובמבר 1955 – 4 במרץ 2019) הידוע יותר בשם הבמה שלו, קינג קונג באנדי, היה מתאבק אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות World Wide Wrestling Federation (ה-WWWF, לימים ה-WWE) באמצע שנות ה-80 ובאמצע שנות ה-90. במהלך תקופותו ב-WWF, הוא כיכב בקרב המרכזי של רסלמניה 2, כשהתמודד מול האלק הוגאן בקרב כלוב על אליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF. כמו כן, הוא כיכב בקרב המרכזי של האירוע הראשון בסדרת אירועי סדרת ההישרדות בשנת 1987, בנוסף לכיכובו בקרב המרכזי של אירוע הדגל הראשון של ארגון ההיאבקות Extreme Championship Wrestling (ECW), November to Remember בשנת 1993.
חייו ומותו.
פליס היה נשוי ולו בן אחד בשם דייוויד. לאחר שפרש מהיאבקות מקצועית, הוא החל בקריירה קצרה בתחום הסטנד-אפ, כשאת עיקר הופעותיו ערך במועדוני קומדיה מקומיים.
ביולי 2016, פליס הצטרף לתובענה ייצוגית נגד ה-WWE שלפיה נטען כי נגרמו למתאבקים פציעות נוירולוגיות ארוכות טווח וכי החברה לא טיפלה בהם באופן שגרתי. התובענה הוגשה על ידי עורך הדין קונסטנטין קיירוס, שהיה מעורב במספר תביעות אחרות נגד ה-WWE. בספטמבר 2018, התיק נדחה על ידי שופטת מחוז ארצות הברית, ונסה לין בריאנט.
ב-4 במרץ 2019, פליס נפטר בגיל 63 בגלסבורו, ניו ג'רזי כתוצאה מסיבוכי סוכרת.
כלא מטרוסקאיה טישינה
"מטרוסקאיה טישינה" (ברוסית: Матро́сская тишина́) הוא שמו הבלתי רשמי של בית הסוהר מספר 1 של שירות בתי הסוהר הפדרלי הרוסי, הממוקם ברחוב מטרוסקאיה טישינה במוסקבה.
השם הרשמי המלא של המוסד הוא מרכז המעצר הזמני מספר 1 של סניף שירות בתי הסוהר הפדרלי במוסקבה (רוסית: "Федеральное казённое учреждение «Следственный изолятор № 1 Управления Федеральной службы исполнения наказаний по г. Москве»", בראשי תיבות — ФКУ «СИЗО-1 УФСИН России по г. Москве).
בשטח בית המעצר פועל מתקן כליאה קטן יותר המכונה "קרמליובסקי צנטראל" ("Кремлёвский централ").
נכון לנובמבר 2018 הוחזקו כ־1,700 בני אדם בכלא.
היסטוריה.
במקום הנוכחי של בית הסוהר, בשנת 1775, הוקם בית כלא שהופעל על ידי אגודת רווחה.
בשנת 1870 שונה שם בית הכלא ל"כלא התיקון המוסקבאי" הוחזקו בו 300 גברים ו־150 נשים. בשנת 1912, על פי פרויקט האדריכל בוריס אלברטי הוקמו בנייני הכלא.
בשנת 1918, על בסיס הכלא, נוצר "בית מעצר לקטינים", לאחר מכן נקרא בשם "מושבת התיקון קוז'בניצקאיה"; בשנים 1946–1956 נקרא בשם "כלא מספר 14 של המחלקה של משרד הפנים במוסקבה"; מאז 1956 מכונה בשם "כלא מספר 1 במוסקבה".
בבניין הכלא המקורי היו שני בניינים, שהיו בהם יותר מ־2,000 אסירים. בשנת 1949 מספר בנייני הכלא גדל לשלושה. בשנים 1949–1953 שוכן בבניין השלישי כלא מיוחד, בו הוחזקו פושעים נאצים, כמו גם אסירים שעבדו בלשכה הטכנית המיוחדת של משרד הפנים של ברית המועצות. בשנים 1953–1997 שוכנו בבניין קטינים ומאז 1999 נמצאת בה מחלקה רפואית לטיפול בשחפת.
מאז 1997, הכלא מופעל על ידי מנהל בתי הסוהר הראשי (GUIN) של משרד המשפטים של הפדרציה הרוסית. באותה תקופה הוא הכיל עד 5,000 אסירים שנחקרו או המתינו לפסק דין.
הכלא הוסב ממושבה חינוכית לקטינים בשנת 1945 לכלא של ממש והחל לפעול בשנת 1946.
מסוף המאה ה־19 בשטח בית הסוהר המודרני "מטרוסקאיה טישינה" הייתה כנסייה, שנהרסה על ידי הבולשביקים. ב־16 בנובמבר 2018, הפטריארך של מוסקבה וכל רוסיה קיריל הניח את אבן היסוד לכנסייה חדשה באתר. ראש הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הנחה להכין הצעות לפיתוח פעילות הכנסייה בכלא.
לאורך שנות קיומו הוחזקו במטרוסקיה טישינה אישים ידועים רבים, במיוחד חברי ועדת החירום הממלכתית דמיטרי יאזוב וגנאדי ינאייב, המחבל אולג קוסטארב, לאומן ממנהיגי הקבוצה הקיצונית "Restrukt" מקסים מרצינקביץ', מייסד הפירמידה הפיננסית "MMM" סרגיי מברודי, הרוצח אלכסנדר סולוניק ומנהיג האופוזיציה הרוסי אלכסיי נבלני.
קרחון נוסיי
קרחון נוסיי (באנגלית: Nosei Glacier; בבולגרית: ледник Носеи) הוא קרחון באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
אורכו של הקרחון 1.3 קילומטרים.
רוחבו של הקרחון קילומטר אחד.
הקרחון זורם בתלילות רבה.
הקרחון מנקז את המדרונות הדרום-מזרחיים של רכס אימאון.
הקרחון ממוקם ממזרח לקרחון דאלגופול, מדרום-מזרח לקרחון קונגור, ומדרום-מערב לקרחון ריטייה.
הקרחון זורם לכיוון מזרח - מהאוכף שבין פסגת מזק והר כריסטי.
הקרחון נשפך אל ראשו של מפרצון פאקושה, הנפתח אל מצר בויד.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים משנים 2009 ו-2017.
מקור השם.
הקרחון נקרא על שם הכפר נוסייטה (Носеите) שבצפון בולגריה.
הר פסגה (איי שטלנד הדרומיים)
הר פסגה (באנגלית: Mount Pisgah) הוא הר בצפון-מרכז רכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 1,860 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-1,359 בגובהו באנטארקטיקה.
הר פסגה מתנשא לגובה של 485 מטרים מעל סביבתו.
אוכף בשם אוכף קוסטנץ מחבר הר פסגה לבין פסגת דרינוב, שמדרום-מערב להר פסגה.
הר פסגה ממוקם 7.64 קילומטרים צפונית-מזרחית להר פוסטר; 1.85 קילומטרים צפונית-מזרחית לפסגת דרינוב; 3.9 קילומטרים דרומית-מזרחית לנקודת גרגורי; ו-1.1 קילומטרים מערבית לפסגת מזק.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
האי סמית' מופה לראשונה על ידי צידי כלבי ים בשנות ה-20 של המאה ה-19.
מקור השם.
במראה מרחוק, פסגות האי סמית' העניקו לאי מראה של מזלג (באותה עת חשבו שלהר פוסטר שלוש פסגות, שהר פסגה הוא אחת מהן).
ציידי כלבי הים שראו את האי, קראו לאי כולו "הר פסגה" על שמו של הר פסגה, שבסמוך לעיירה דרהאם שבמדינת קונטיקט, שבארצות הברית, אשר לו פסגה כפולה.
לימים נותר השם לפסגה זו בלבד, והאי, כמו גם רכס אימאון קיבלו שם אחר.
לקריאה נוספת.
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 105
קוניאר
קוניאר (בהונגרית: Konyár) הוא כפר בהונגריה במחוז היידו-ביהר שבנפת דרצ'קה.
מיקום.
קוניאר שוכנת 30 ק"מ דרומה מדברצן, באזור צפון המישור הגדול. ניתן להגיע אליו ברכבת בקו הרכבת דברצן – שאראנד – נאג'קרקי.
היסטוריה.
קוניאר היה רכושו עתיק של "חמולת צ'ירה" שמושבם היה בכפר אלמושד הסמוך. במאה ה-16 הבעלים היו גם משפחות באצ'ו, קאלאי וצ'אקי. בשנת 1605 קיבל היישוב תעודת שחרור מאישטוואן בוצ'קאי. בין השנים 1660–1690, הכפר סבל מאוד מהטורקים. בשנת 1745 היה בעל האחוזה של אדמות היישוב משפחת הנסיך אסטרהאזי.
בגבול היישוב עובר מה שנקרא "תעלת השטן" (עד העשור האחרון של המאה הרביעית, התעלה היוותה קו הגנה מתקדם עבור הרומאים (לימס סארמאטיה) והגן על שלום האימפריה הרומית מפני התקפות של עמים ברברים שפלשו בנדידת העמים).
יהודים במקום.
יהודים התיישבו בקוניאר באמצע המאה ה-19. רובם היו חנוונים ורוכלים. הקהילה התארגנה ב-1840, עם ייסוד החברה קדישא המקומית. בעקבות קונגרס יהודי הונגריה (סוף 1868 ראשית 1869) והקרע ביהדות הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. בית הכנסת נבנה ב-1900. במקום היו גם "חדר", "תלמוד תורה" ומקווה.
ב-1919, בעת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, נאסרו עשירי הקהילה והושמו במחנה הסגר. בתקופת "הטרור הלבן" (1919–1921), הכו בריונים את היהודים שנחשדו בסיוע לקומוניסטים. בשנת 1930 מנתה הקהילה 80 נפש.
תקופת השואה.
מעמדם וזכויותיהם של יהודי הונגריה הוגבלו עוד לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939), כשממשלת הונגריה הפרו-גרמנית חוקקה משנת 1938 את "החוקים היהודיים", חוקי אפליה שהגבילו את היהודים חברתית וכלכלית. פרנסתם של יהודי קוניאר נפגעה קשות (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי).
ב-1941 גויסו 15 גברים מהכפר לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים במסגרת שרות עזר לצבא ההונגרי, שלחם לצד גרמניה בחזית המזרחית). הם נשלחו לחזית אוקראינה, שם נספו רבים בשדות מוקשים.
במרץ 1944, מיד לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה (מבצע מרגרטה), נאסר על היהודים לצאת מבתיהם, ורכושם הוחרם על ידי השלטונות. בסוף מאי הועברו יהודי קוניאר לגיטו שהוקם באוראדיה (בהונגרית: נאג'ווארד), ובסוף יוני נשלחו לאושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לקוניאר רק יהודים ספורים ששרדו, חיי הקהילה לא התחדשו והם עלו תוך זמן קצר לישראל. את שני ספרי התורה שנשתמרו במקום מסרו לקהילת בודפשט.
אדוארד וילהלם פוזה
אדוארד וילהלם פוזה (בגרמנית: Eduard Wilhelm Pose; 9 ביולי 1812–14 במרץ 1878) היה צייר נוף רומנטי גרמני, קשור לבית הספר לציור בדיסלדורף.
ביוגרפיה.