בשנת 1905 תיאודור הנדריק ואן דה ולדה, גינקולוג הולנדי, הראה שנשים מבייצות רק פעם אחת בכל מחזור וסת. בשנות ה-20, קיוסאקו אוגינו, גינקולוג יפני, והרמן קנאוס, מאוסטריה, גילו באופן עצמאי שהביוץ מתרחש כארבעה עשר ימים לפני הווסת הבאה. אוגינו השתמש בתגלית שלו כדי לפתח נוסחה לשימוש בסיוע לנשים עקרות בזמן קיום יחסי מין כדי להגיע להריון. בשנת 1930, ג'ון סמולדרס, רופא רומאי קתולי מהולנד, השתמש בתגלית זו כדי ליצור שיטה "להימנעות" מהריון. סמולדרס פרסם את עבודתו עם האגודה הרפואית הרומית-קתולית ההולנדית, וזו הייתה השיטה הפורמלית הראשונה להתנזרות תקופתית: שיטת הקצב.
הצגת סימני טמפרטורה וריר צוואר הרחם.
בשנות ה-30, הכומר וילהלם הילברנד, כומר קתולי בגרמניה, פיתח מערכת להימנעות מהריון המבוססת על טמפרטורת הגוף הבסיסית. שיטת טמפרטורה זו נמצאה יעילה יותר בסיוע לנשים להימנע מהריון מאשר שיטות מבוססות לוח שנה. במהלך העשורים הבאים, שתי המערכות הפכו בשימוש נרחב בקרב נשים קתוליות. שני נאומים שנשא האפיפיור פיוס ה-12 ב-1951 העניקו את צורת ההכרה הגבוהה ביותר לאישור הכנסייה הקתולית - לזוגות שהיו צריכים להימנע מהריון - למערכות אלו. בתחילת שנות ה-50, ג'ון בילינגס גילה את הקשר בין ריר צוואר הרחם לפוריות בזמן שעבד בלשכה לרווחת המשפחה הקתולית של מלבורן. בילינג וכמה רופאים אחרים, כולל אשתו, ד"ר אוולין בילינגס, חקרו את הקשר הזה במשך מספר שנים, ועד סוף שנות ה-60 ביצעו ניסויים קליניים והחלו להקים מרכזי הוראה ברחבי העולם.
ארגוני הוראה המבוססים על סימפטומים ראשונים.
בעוד שד"ר בילינגס לימד בתחילה גם את סימני הטמפרטורה וגם את סימני הריר, הם נתקלו בבעיות בהוראת סימן הטמפרטורה לאוכלוסיות במדינות מתפתחות, שהם ברובם אנאלפאבתיים. בשנות ה-70 שינו את השיטה כדי להסתמך רק על ריר. הארגון הבינלאומי שהוקם על ידי ד"ר בילינגס ידוע כיום בשם World Organization" (ארגון שיטת הביוץ העולמית של בילינג) Ovulation Method Billings" (WOOMB).
הארגון הראשון שלימד שיטה סימפטוטרמית נוסד ב-1971. ג'ון ושילה קיפלי, קתולים הדיוטים, הצטרפו לד"ר קונאלד פרם בהוראת שיטת תצפית שנשענת על כל שלושת הסימנים: טמפרטורה, ריר ומצב צוואר הרחם. הארגון שלהם נקרא כעת "Couple to Couple League International".
עד שנות ה-80, מידע על מודעות לפוריות היה זמין רק ממקורות קתולים. ארגון ההוראה החילוני הראשון היה מרכז המודעות לפוריות בניו יורק, שנוסד ב-1981. טוני ושלר החלה ללמד ב-1982 ופרסמה את רב המכר " "Taking Charge of Your Fertility"" ב-1995. אף על פי שהארגונים הקתולים גדולים משמעותית מתנועת המודעות לפוריות החילונית, מורים חילונים עצמאיים הפכו נפוצים יותר ויותר מאז שנות ה-90.
פיתוח מתמשך.
פיתוח שיטות המודעות לפוריות נמשך. בסוף שנות ה-90, המכון לבריאות הרבייה באוניברסיטת ג'ורג'טאון הציג שתי שיטות חדשות. שיטת two day, מערכת לרירית בלבד, ו-"CycleBeads" ו-"iCycleBeads" (הגרסה הדיגיטלית), המבוססת על שיטת הימים הסטנדרטיים, שנועדו להיות גם יעילים ופשוטים להוראה, למידה ושימוש. בשנת 2019, אורוטיה אה אל פרסמה מחקר, ובנוסף גם גרף אינטראקטיבי המציג את כל השיטות המבוססות על מודעות לפוריות שנחקרו. חברות 'פמטק' כמו "Dot" ו-"Natural Cycles" יצרו גם מחקרים ואפליקציות חדשות שיעזרו לנשים להימנע מהריון. Natural Cycles היא האפליקציה הראשונה מסוגה שקיבלה את אישור ה-FDA.
סימני פוריות.
לרוב המחזורים יש מספר ימים בתחילתם שהם עקרים (אי-פוריות טרום-ביוץ), תקופה של פוריות, ולאחר מכן מספר ימים ממש לפני הווסת הבאה שאינם פוריים (אי-פוריות שלאחר הביוץ). היום הראשון של דימום אדום נחשב ליום הראשון של המחזור החודשי. מערכות שונות של מודעות לפוריות מחשבות את תקופת הפוריות בדרכים מעט שונות, תוך שימוש בסימני פוריות ראשוניים, היסטוריית מחזוריות או שניהם.
סימני פוריות ראשוניים.
שלושת הסימנים העיקריים לפוריות הם טמפרטורת גוף בסיסית (BBT), ריר צוואר הרחם ומיקום צוואר הרחם. אישה שמתרגלת מודעות לפוריות המבוססת על תסמינים עשויה לבחור לראות סימן אחד, שני סימנים או שלושתם. נשים רבות חוות סימני פוריות משניים המתואמים עם שלבים מסוימים של המחזור החודשי, כגון כאבי בטן וכבדות, כאבי גב, רגישות בחזה ומיטלשמרז (כאבי ביוץ).
טמפרטורת גוף בסיסית.
המונח טמפרטורת גוף בסיסית מיוחס בדרך כלל לקריאת טמפרטורה שנאספת כאשר אדם מתעורר לראשונה בבוקר (או לאחר תקופת השינה הארוכה ביותר שלו ביום). ניתן להשיג את טמפרטורת הגוף האמיתית רק על ידי ניטור טמפרטורה רציף באמצעות חיישני טמפרטורה תוך גופיים. אצל נשים, הביוץ יגרום לעלייה בטמפרטורה בין 0.2º ל-0.5 מעלות צלזיוס, שתימשך בערך עד הווסת הבאה. שינוי טמפרטורה זה עשוי לשמש כדי לקבוע את תחילתה של אי פוריות לאחר הביוץ.
ריר צוואר הרחם.
המראה של ריר צוואר הרחם ותחושת הפות מתוארים בדרך כלל יחד כשתי דרכים להתבוננות באותו סימן. ריר צוואר הרחם מיוצר על ידי צוואר הרחם, המחבר את הרחם לתעלת הנרתיק. ריר צוואר הרחם פורה מקדם את חיי הזרע על ידי הפחתת החומציות של הנרתיק, וגם הוא עוזר להוביל את הזרע דרך צוואר הרחם ואל הרחם. ייצור ריר צוואר הרחם פורה נגרם על ידי אסטרוגן, אותו הורמון שמכין את גוף האישה לביוץ. על ידי התבוננות בריר צוואר הרחם שלה ותשומת לב לתחושה כשהיא מורגשת מעט באיברי הפוריות, אישה יכולה לזהות מתי גופה מתכונן לביוץ, וגם מתי הביוץ חלף. כאשר מתרחש ביוץ, ייצור האסטרוגן יורד מעט והפרוגסטרון מתחיל לעלות. העלייה בפרוגסטרון גורמת לשינוי מובהק בכמות ובאיכות הריר הנצפה בפות.
מצב צוואר הרחם.
צוואר הרחם משנה את מיקומו בתגובה לאותם הורמונים שגורמים לייצור וייבוש ריר צוואר הרחם. כאשר אישה נמצאת בשלב אי פוריות של המחזור שלה, צוואר הרחם יהיה נמוך בתעלת הנרתיק; זה ירגיש מוצק למגע (כמו קצה אפו של אדם); והאוס - הפתח בצוואר הרחם - יהיה קטן יחסית, או "סגור". ככל שהאישה הופכת לפורייה יותר, צוואר הרחם יעלה גבוה יותר בתעלת הנרתיק, הוא יהפוך רך יותר למגע (יותר כמו שפתיו של אדם), ומערכת ההפעלה תהפוך פתוחה יותר. לאחר שהתרחש הביוץ, צוואר הרחם יחזור למצב הפוריות שלו.
היסטוריית מחזור.
מערכות מבוססות לוח שנה קובעות גם אי פוריות לפני הביוץ וגם לאחר הביוץ בהתבסס על היסטוריית המחזור. כאשר משתמשים בהם כדי להימנע מהריון, למערכות אלו יש שיעורי כישלון גבוהים יותר מאשר מערכות מבוססות תסמינים, אך עדיין ניתן להשוותם לשיטות מחסום, כגון דיאפרגמות וכוסות צוואר הרחם.
שיטות מבוססות ריר וטמפרטורה המשמשות לקביעת אי פוריות לאחר הביוץ, כאשר משתמשים בהן כדי למנוע התעברות, גורמות לשיעורי הריון נמוכים מאוד. עם זאת, למערכות הריר והטמפרטורה יש מגבלות מסוימות בקביעת אי פוריות טרום-ביוץ. תיעוד טמפרטורה לבדו אינו מספק כמדד לפוריות או אי פוריות לפני שמתרחש הביוץ. קביעת אי פוריות טרום-ביוץ עשויה להיעשות על ידי התבוננות בהיעדר ריר צוואר הרחם פורה; עם זאת, זה גורם לשיעור כישלון גבוה יותר מזה שנראה בתקופה של אי פוריות שלאחר הביוץ. הסתמכות רק על תצפית ריר פירושה גם שמגע מיני לא מוגן אסור במהלך הווסת, מכיוון שכל ריר יהיה עכור.
השימוש בכללי לוח שנה מסוימים לקביעת אורך השלב הפוריות לפני הביוץ מאפשר קיום יחסי מין לא מוגנים במהלך הימים הראשונים של המחזור החודשי תוך שמירה על סיכון נמוך מאוד להריון. עם שיטות ריר בלבד, ישנה אפשרות לזהות באופן שגוי דימום באמצע המחזור או דימום חריג כמחזור. שמירת טבלת טמפרטורת גוף בסיסית מאפשרת זיהוי מדויק של הווסת, כאשר ניתן ליישם באופן אמין כללי לוח שנה לפני הביוץ. במערכות בעלות טמפרטורה בלבד, ניתן להסתמך על כלל לוח שנה בלבד כדי לקבוע אי פוריות טרום-ביוץ. במערכות סימפטוטרמיות, כלל לוח השנה מוצלב על ידי רישומי ריר: תצפית על ריר צוואר הרחם פורה עוקפת כל אי פוריות שנקבעה בלוח השנה.
חוקי לוח השנה עשויים לקבוע מספר סטנדרטי של ימים, המציינים כי (בהתאם לאורכי המחזור שעברה של אישה) שלושת עד ששת הימים הראשונים של כל מחזור וסת נחשבים לא פוריים. לחלופין, כלל לוח שנה עשוי לדרוש חישוב, למשל קביעה שאורך השלב הפוריות שלפני הביוץ שווה לאורך המחזור הקצר ביותר של האישה פחות 21 יום. במקום להיות קשור לאורך המחזור, ניתן לקבוע כלל לוח שנה מיום המחזור שבו אישה צופה בשינוי חום גוף. למערכת אחת יש את אורך השלב הפוריות שלפני הביוץ שווה ליום ההיסטורי המוקדם ביותר של עליית הטמפרטורה של האישה מינוס שבעה ימים.
טכניקות אחרות.
ערכות מנבא ביוץ (OPKs) יכולות לזהות ביוץ קרוב מריכוז הורמון החלב (LH) בשתן של אישה. ערך חיובי מלווה בדרך כלל ביוץ תוך 12–36 שעות.
מיקרוסקופי רוק, בשימוש נכון, יכולים לזהות מבני שרך ברוק שקודמים לביוץ. מבנים אלו מתגלים בדרך כלל החל משלושה ימים לפני הביוץ, ונמשכים עד שהביוץ התרחש. במהלך חלון זמן זה, מבני שרך מתרחשים בריר צוואר הרחם כמו גם ברוק.
צגי פוריות ממוחשבים, כגון ליידי קומפ, זמינים תחת שמות מותגים שונים. מוניטורים אלה עשויים להשתמש במערכות טמפרטורת גוף בסיסת בלבד, הם עשויים לנתח רצועות לבדיקת שתן, הם עשויים להשתמש בתצפיות סימפטו-תרמיות, הם עשויים לנטר את ההתנגדות החשמלית של רוק ונוזלי נרתיק, או שילוב של כל אחד מהגורמים הללו.