החוק קובע כי מעסיק המבקש לפטר עובד ייתן לו הודעה מוקדמת לפיטורים, ועובד המבקש להתפטר מעבודתו ייתן למעסיקו הודעה מוקדמת להתפטרות (גם ברוב יתר סעיפי החוק יש סימטריה בין העובד למעסיק). ההודעה תינתן בכתב ותציין את יום הוצאת ההודעה ואת יום הכניסה לתוקף של הפיטורים או ההתפטרות. משך ההודעה המוקדמת גדל בהתאם לוותק של העובד, תוך הבחנה בין עובד במשכורת (עובד חודשי) לעובד בשכר (עובד שעתי או יומי).
משך ההודעה המוקדמת לעובד במשכורת:
משך ההודעה המוקדמת לעובד בשכר:
בתקופת ההודעה המוקדמת על העובד להמשיך בעבודתו כרגיל. מעסיק רשאי להודיע לעובד, בהודעה מוקדמת לפיטורים, כי הוא מוותר על נוכחות העובד ועל עבודתו בפועל בתקופת ההודעה האמורה, כולה או מקצתה, ובלבד שישלם לעובדו פיצוי בסכום השווה לשכרו הרגיל של העובד בעד התקופה שלגביה ויתר על עבודתו. מעסיק רשאי להודיע לעובד שנתן הודעה מוקדמת להתפטרות, כי הוא מוותר על נוכחותו של העובד ועל עבודתו בפועל בתקופת ההודעה האמורה, כולה או מקצתה, ובלבד שישלם לעובדו פיצוי בסכום השווה לשכרו הרגיל של העובד בעד התקופה שלגביה ויתר על עבודתו.
מעסיק שפיטר עובד ולא נתן לו הודעה מוקדמת לפיטורים כאמור בחוק זה, ישלם לעובדו פיצוי בסכום השווה לשכרו הרגיל בעד התקופה שלגביה לא ניתנה ההודעה המוקדמת (פיצוי זה קרוי חלף הודעה מוקדמת או תמורת הודעה מוקדמת). עובד שחדל לעבוד ולא נתן למעסיקו הודעה מוקדמת להתפטרות כאמור בחוק זה, ישלם למעסיקו פיצוי בסכום השווה לשכרו הרגיל בעד התקופה שלגביה לא ניתנה ההודעה המוקדמת.
מעסיק ייתן לעובדו, בסיום העבודה, אישור בכתב בדבר תחילתם וסיומם של יחסי העבודה ביניהם.
חובת ההודעה המוקדמת אינה חלה על עובד, בנסיבות מיוחדות שעקב קיומן אין לדרוש ממנו כי יעבוד בתקופת ההודעה המוקדמת, ועל מעסיק, בנסיבות שבהן העובד שפוטר אינו זכאי לפיצויי פיטורים, על פי הוראות סעיפים 16 או 17 לחוק פיצויי פיטורים, או על פי החלטת בית דין למשמעת שהורה על פיטורים בלא פיצויים.
בפסיקה.
בהסכמי עבודה שונים נקבעת תקופת הודעה מוקדמת ארוכה מהנדרש בחוק, למשל הודעה מוקדמת של שלושה חודשים ואף יותר. בהתאם לפסק דין של בית הדין האזורי לעבודה בירושלים, הסכם כזה מחייב את המעסיק אך אינו מחייב את העובד.
בפסק דין של בית הדין האזורי לעבודה בירושלים נקבע ששכחת ילד ברכב על ידי נהג הסעות, אף שהסתיימה בשלום, היא עבירת משמעת חמורה, המצדיקה את פיטורי הנהג ללא הודעה מוקדמת וללא פיצויי פיטורים.
הודעה מוקדמת
הודעה מוקדמת לפיטורים ולהתפטרות
חלף הודעה מוקדמת
תמורת הודעה מוקדמת
סטארקוויר תעשיות
סטארקוויר תעשיות בע"מ (באנגלית: StarkWare Industries) היא חברת תוכנה ישראלית המפתחת תוכנה בתחום הבלוקצ'יין.
היסטוריה.
החברה הוקמה בדצמבר 2017 על ידי פרופסור אלי בן-ששון מהטכניון, אורי קולודני (מנכ"ל החברה), ד"ר מיכאל ריאבצב (ארכיטקט ראשי) ופרופסור אלסנדרו קיאזה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי (מדען ראשי). עם היועצים המדעיים לחברה נמנים הפרופסורים למדעי המחשב אבי ויגדרזון, שפי גולדווסר ונעם ניסן. החברה הוקמה על בסיס מחקר בתחום הוכחה באפס ידיעה שערכו בן-ששון וריאבצב בטכניון, ששהוביל לפיתוח מערכת ההוכחה מסוג STARK . הטכנולוגיה שפיתחה החברה מאפשרת האצה ניכרת של עדכוני בלוקצ'יין. מוצרי החברה כוללים את האפליקציה StarkEx, השירות StarkNet, ושפת התכנות Cairo. משרדי החברה שוכנים בנתניה. במאי 2022 העסיקה החברה 50 עובדים.
בשנת 2019 הגיש הטכניון תביעה נגד בן-ששון וריאבצב, בטענה שהחברה הוקמה על בסיס קניין רוחני של הטכניון שנוצר במחקרם במוסד. התביעה הסתיימה בפשרה.
החברה קיבלה מענק של 12 מיליון דולר מ-Ethereum Foundation של פלטפורמת אתריום, שבה מתקיים עיקר פעילותה.
באוקטובר 2018 גייסה החברה 30 מיליון דולר. עם המשקיעים בסבב זה נמנו קרן סקוויה קפיטל וקרן , זרוע הון הסיכון של אינטל.
במרץ 2021 גייסה החברה 75 מיליון דולר.
בנובמבר 2021 גייסה החברה 50 מיליון דולר לפי שווי של שני מיליארד דולר, ובכך הפכה לחד-קרן.
במאי 2022 גייסה החברה 100 מיליון דולר לפי שווי של שמונה מיליארד דולר.
קרושבץ
נפרדק קרושבץ
Hydroxycarbamide
פלוגה ד
דייוויד טוד
דייוויד טוד (באנגלית: David Tod; ) היה פוליטיקאי ותעשיין אמריקאי מאוהיו, שכיהן כמושל אוהיו ה-25 בשנים 1862–1864, במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. הוא זכה להכרה בשל מנהיגותו התקיפה והאנרגטית במהלך המלחמה.
כאיש המפלגה הדמוקרטית שתמך במאמצי המלחמה, סייע טוד לשמור על הברית השברירית בין אנשי המפלגה הרפובליקנית באוהיו לבין "הדמוקרטים של המלחמה" (שתמכו בפעולה תקיפה כלפי הקונפדרציה), ונקט באמצעים לשמירה על גבולות אוהיו. ב-1863 לא עלה בידה של המפלגה תומכת האיחוד באוהיו להציג את מועמדותו של טוד לכהונה נוספת בשל תמיכתו הפושרת בביטול העבדות וחוסר האהדה כלפיו בקרב מספר רב של סיעות פוליטיות.
לאחר שהשלים את תקופת כהונתו בת השנתיים כמושל, דחה טוד הצעה לכהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית בממשלתו של הנשיא אברהם לינקולן, בציינו כסיבה לכך את בריאותו הרופפת. טוד נפטר כתוצאה משבץ מוחי ב-1868, שלוש שנים לאחר תום המלחמה, ונטמן בבית הקברות אוק היל שבינגסטאון, אוהיו.
ראשית חייו.
דייוויד טוד נולד בינגסטאון, אוהיו למשפחה שהייתה מעורבת בפוליטיקה המקומית והמדינתית. אביו, ג'ורג' טוד, נולד בסאפילד שבקונטיקט למהגר סקוטי וב-1800 עבר ל"שמורה המערבית של קונטיקט" (Connecticut Western Reserve, כיום החלק הצפון-מזרחי של אוהיו). שם החל ג'ורג' טוד קריירה ציבורית, בשנים 1804–1806 כיהן כחבר בית המחוקקים של אוהיו, וב-1807 נבחר כשופט בבית המשפט העליון של המדינה.
דייוויד טוד למד באקדמיית ברטון ולמד משפטים בעיר וורן, שם הוא מונה כמנהל הדואר. ב-1827 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין, וצבר הון לא מבוטל כעורך דין כאשר היה מעורב באופן פעיל בתעשיות הפחם והברזל שבעמק מהונינג. בהמשך הוא היה לנשיא חברת הרכבות קליבלנד ומהונינג.
ראשית הקריירה הפוליטית.
בשנים 1838–1840 כיהן טוד כחבר הסנאט של אוהיו. במערכות הבחירות למשרת מושל אוהיו של 1844 ו-1846 הוא התמודד מטעם המפלגה הדמוקרטית על בסיס מצע חזק של התנגדות לבנק הלאומי, אך נוצח. ב-1847 הוא מונה על ידי הנשיא ג'יימס פולק כשגריר ארצות הברית בברזיל, תפקיד בו הוא שימש עד 1851. בוועידת המפלגה הארצית של המפלגה הדמוקרטית של 1860 שהתקיימה בבולטימור הוא שימש כנשיא הוועידה לאחר התפטרותו של כיילב קאשינג מתפקיד זה.
אף על פי שקודם לכן הוא היה דמוקרט אדוק, הצטרף טוד לברית התמיכה באיחוד שבין המפלגה הרפובליקנית לבין סיעת תומכי המלחמה במפלגה הדמוקרטית בפרוץ מלחמת האזרחים. ב-5 בספטמבר 1861 נפגשו הרפובליקנים והדמוקרטים בקולומבוס כדי להקים את מפלגת האיחוד הלאומי. המפלגה החדשה הסירה את תמיכתה במושל אוהיו, הרפובליקני ויליאם דניסון, והעבירה אותה לטוד, מהלך שנועד לחזק את הסולידריות בין שתי הסיעות.
בינתיים, הדמוקרטים תומכי המלחמה שלא הצטרפו למפלגת האיחוד הלאומי הציגו את מועמדותו של יו ג'ווט, שקרא לפיוס עם הדרום, אך לא נקט בעמדה אנטי-מלחמתית. בבחירות הכלליות ניצח טוד לאחר שזכה ב-206,997 קולות מול 151,774 הקולות שהצביעו לג'ווט, תוצאה שהעידה על כך שמפלגת האיחוד הלאומי חדרה לליבותיהם של המצביעים הדמוקרטים. טוד כיהן כמושל תקופת כהונה אחת בשנים 1862–1864.
מושל אוהיו.
כמושל התמודד טוד עם קשיים משמעותיים לעודד את הגיוס לצבא ושליחת כוחות לשדה המערכה, אך זכה בכינוי "ידיד החיילים". כפי שראה את הדברים ההיסטוריון ג'ורג' קנפר, טוד נאלץ בראשית כהונתו "להתמודד עם הרגשות העזים שלאחר קרב שילה", ניצחון שעלה בחייהם של 2,000 חללים בני אוהיו. חודשים ספורים לאחר מכן, כאשר כוחות צבא הקונפדרציה בפיקודו של תומאס ג'ונתן ג'קסון איימו על וושינגטון הבירה, עלה בידו של טוד להבטיח את גיוסם של 5,000 מתנדבים למשך שלושה חודשי שירות. עם זאת, הוא הצליח פחות במילוי המכסה שהוקצתה לאוהיו על ידי הממשל הפדרלי של 74,000 חיילים. באותה עת הוא קידם את הגיוס הפדרלי, וכתב למזכיר המלחמה אדווין סטנטון, "בזאת אוהיו תגיב לכל קריאה נוספת אליה, אך בלעדיה יהיה זה בלתי אפשרי להגדיל את המספרים באופן משמעותי". בין אלו שהשתתפו במאמצי המלחמה של אוהיו היה אחיינו של טוד, בריגדיר גנרל ג'יימס הוברט פורד, ששירת בזירה הטרנס-מיסיסיפית במלחמה.
המדינות יכלו לעשות שימוש בכספי המיסים שלהם כדי לממן את עבודת נציבות הבריאות של ארצות הברית (United States Sanitary Commission) כפי שעשתה אוהיו. תחת מנהיגותו של טוד, פעלה אוהיו במרץ. בעקבות השינוי הבלתי צפוי שחל לאחר קרב שילה באפריל 1862 שלחה אוהיו שלוש אוניות קיטור לזירת הקרב כבתי חולים צפים עמוסות ברופאים, אחיות וציוד רפואי. הצי המדינתי הורחב ל-11 אוניות בית-חולים. המדינה גם ארגנה 12 משרדים מקומיים בצמתי תחבורה מרכזיים ברחבי המערב התיכון לסייע לחיילי אוהיו בנסיעותיהם.