מנגנים בו על ידי נשיפת אוויר מחוץ לפה לתוך הפיה והנחת המפרקים האמצעיים של האצבעות, פרט לזרת, על נקבי האצבעות. הנגינה אינה קלה והיא מתסכלת את המתחילים מפני שצריכים מיומנות בלהתאים את האמבושיור.
מנעד הקאוואל הבולגרי הוא שתי אוקטבות וחצי.
הרגיסטר הכי נמוך - מ D ל H בתערובת של שתי אוקטבות יוצר סגנון פוליפוני נקרא "קאבה".
לפעמים מנגנים בו זמנית שני נגני קאוואל, כשאחד משמש לזמזום רקע.
קיים גם סוג של קאוואל כפול הנקרא "צ'יפטה קאוואל"
נגן הקאוואל נקרא "קאוואלג'י".
מייצרי קאוואלים.
אלכסנדר איליאב אפלר, ז'צקו מרינוב (בסטראלג'ה), רדוסלב פסקלב במדינת וירג'יניה, ארצות הברית,
דימיטר גנ'צ'ב מן הכפר טרזיסקו, אזור קרנובט, סלאווי איוואנוב מקאמנו, פנצ'ו נשב משיפקה, ק. ספאסוב, וסלין חסבאלייב וכו'.
הקאוואל המקדוני והאלבני.
הקאוואלים המקדוניים והאלבניים דומים לזה הבולגרי, אך בדרך כלל הם בנויים מעץ (למשל עץ האלון הגבוה Fraxinus excelsior) במקשה אחת. הם יותר קצרים, יותר קלים ועם קירות דקים מאוד.
בשטח הרפובליקה המקדונית במחצית השנייה של המאה ה-20 בין המייצרי קאוואלים הכי ידועים היו בני המשפחה המוסלמית ממוצא אלבני, פראטי, מן הכפר אראצ'ינובו, לא רחוק מסקופיה
מתארים ששה וריאנטים של קאוואל מקדוני: נאימאל (הכי קטן), מאל (קטן), קאוואל ללא שם מיוחד, סרדן (בינוני), וגולם (גדול). הנפוצים ביותר הם הקאוואל חסר שם מיוחד והקאוואל הכי קטן - נאימאל.
סאראקצאנים, יורוקים ומיאקים.
הקבוצה האתנית הקרויה "סאראקצאני" (או "קאראקצאנים"), רועי צאן דוברי יוונית החיים בהרי שאר, באזור קוסובו, במערב מקדוניה ובהרי פינדוס ורועי הצאן האלבנים משתמשים בזוגות קאוואלים - אחד בעל רגיסטר נמוך יותר, הקרוי זכר, ואחר בעל רגיסטר גבוה יותר, קרוי נקבה.
קבוצה אתנית ממוצא טורקי הקרויה יורוק yürük שהגיעה במאה ה-14 ממערב אנטוליה לאזור סקופיה ולהרים צפונית ממנה במקדוניה ושעסקה ברעיית צאן, השתמשה גם היא בקאוואלים בודדים או בזוגות. אותם הסוגים של קאוואל מקובלים גם אצל הקבוצה האתנית הקרויה "מיאקים" (או מיאצי), החיים ליד הנחל ראדיצה בגבול מקדוניה-אלבניה. הם רועי צאן ממוצא סלאבי, שחלקם התאסלמו.
הקאוואל הרומני.
חליל רועים ארוך במקור, הקאוואל נפוץ בעיקר בדרום רומניה - אולטניה ומונטניה, כמו כן בדרום מולדובה. לקאוואל הרומני, שהוא לרוב עשוי מעץ של עץ האדר ההררי ("פאלטין" ברומנית) או של אגוז לוז, פיה פשוטה ו-5 נקבים לאצבעות בקבוצות של שניים ושלושה. הוא מוציא צלילים רכים ועצובים.
בנוסף לקאוואל הרומני האופייני, קיימת הגרסה הכמו-בולגרית שלו בחבל דוברוג'ה.
אצל ה"צ'אנגו", קבוצה אתנית דוברת הונגרית במולדובה, נגני הקאוואל מלווים בנהמות את צלילי הכלי.
סוגים של קאוואל משמשים גם את הארומנים או ה"וְלאכים", קבוצה אתנית המדברת ניבים מקורבים לרומנית במקדוניה, צפון יוון, אלבניה וסרביה.
יוון:קאוואלי ודזאמארה.
השם "דזאמארה" הנפוץ באפירוס בא ככל הנראה מהמילה הערבית "ז מ ר", במובן של "לנגן". בצפון יוון זוגות של נגני דזאמארה היו נקראים "דזאמארס". הקאוואלי, המכונה לפעמים "סוראוולי" נמצא בשימוש, בין היתר, בתארקיה ובכמה איים בים האגאי.
הקאוואל הטורקי.
יש חושבים כי המילה "קאוואל" קשורה למילה הטורקית "kav " כלומר "חלול". באזורים מסוימים בטורקיה קוראים לקאוואל "קובאל" או "גובאל". הוא עשוי מעץ - לרוב משזיף, קנה, עצם או מתכת, אורכו הוא בדרך כלל 30–80 ס"מ וקוטרו 1.5 ס"מ. יש לו 5–7 נקבים מקדימה ונקב אגודל אחד מאחור, כמו כן יש לו עוד 4 נקבים בחלקו התחתי.
הסוגים העיקריים של קאוואלים טורקים הם: דילי קאוואל (dili) - עם לשונית, ודילסיז קאוואלי (dilsiz) - ללא לשונית. סוגים אחרים הם "קמיש קאוואל" (kamış)- ארוך, עשוי מקנה. צ'אם קאוואל (çam), עשוי מעץ אורן, עם 5 נקבים, מאדני קאוואל (madenı)- ממתכת,ג'ורה קאוואל cura kaval (קאוואל קטן), צ'ובאן קאוואל (של רועה-צאן), איץ' פרצ'אלי קאוואל üç parçalı) - העשוי משלושה חלקים.
כלי נשיפה דומים.
בארצות אחרות קיים בשמות שונים - צ'ילה דיארה (cyla diare)- (אלבניה), פיסקה (piska) (מקדוניה), דיסאוולי (יוון), חליל תאומים (fluier îngemănat) (רומניה).
בית הקברות העתיק בטבריה
דם מכבים האדום
דם-מכבים האדום
ג'נרל מנג'ר
בליגת ה-NBA ובליגת ה-WNBA ג'נרל מנג'ר (באנגלית: general manager) או בקיצור GM של קבוצה בדרך כלל אחראי על סגל השחקנים, על מינוי צוות האימון, ועל מדיניות המועדון לטווח רחוק. בנוסף הג'נרל מנג'ר הוא האחראי העיקרי על משא ומתן עם שחקנים ועל ביצוע .
הגדרת התפקיד המדויקת של ג'נרל מנג'ר יכולה להשתנות ממועדון למועדון. לעיתים מוגדר במועדון תפקיד של נשיא הכדורסל של המועדון. לדוגמה רד אאורבך כיהן בתפקיד נשיא הכדורסל של בוסטון סלטיקס בשנות ה-80 של המאה ה-20, והג'נרל מנג'ר יאן וולק דיווח לו על החלטות מקצועיות בקבוצה. בקבוצות אחרות עשוי הג'נרל מנג'ר להפקיד בידי המאמן הראשי את כל ההחלטות הקשורות בסגל הקבוצה ולהתמקד בהחלטות הקשורות למדיניות לטווח רחוק של הקבוצה.
ג'נרל מנג'ר מפורסמים ב-NBA הם דריל מורי ביוסטון רוקטס, דני איינג' בבוסטון סלטיקס, פט ריילי במיאמי היט ועוד.
פרנהייט 9/11
פרנהייט 9/11 (באנגלית: Fahrenheit 9/11) הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2004 בבימויו של הפרשן הפוליטי מייקל מור. הסרט נוקט עמדה ביקורתית על נשיאותו של ג'ורג' ווקר בוש, המלחמה העולמית בטרור, ועל הכיסוי שלה בתקשורת. סרט זה הוא הסרט התיעודי בעל ההכנסה הגבוהה ביותר בכל הזמנים.
תוכן.
בסרט, מור טוען כי התקשורת התאגידית האמריקאית "עודדה" את הפלישה של צבא ארצות הברית לעיראק בשנת 2003, ולא סיפקה ניתוח מדויק או אובייקטיבי של כל השיקולים בעד/נגד המלחמה, או סיקור של הנפגעים שם. הסרט עורר מחלוקת רבה, לרבות קריאות תיגר על הדיוק של העובדות המוצגות בסרט. מור הגיב בכך שתיעד את מקורותיו.
בשמו של הסרט ישנה רמיזה לרומן של ריי ברדבורי משנת 1953 "פרנהייט 451", רומן ובו מבט דיסטופי של העתיד של ארצות הברית, ובה אנלוגיה לנקודת ההתלקחות של נייר עם התאריך של פיגועי 11 בספטמבר; כותרת המשנה של הסרט היא: "הטמפרטורה שבה החופש מתלקח".
הפקה.
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה במסגרת פסטיבל קאן 2004, בעת שהסרט התמודד בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר. עם סיום הקרנתו, הקהל קם על רגליו והסרט זכה למחיאות כפיים סוערות במשך כ-20 דקות - משך זמן בין הארוכים ביותר בהיסטוריה של הפסטיבל. לסרט הוענק פרס דקל הזהב - הפרס הגבוה ביותר המוענק בפסטיבל זה.
הסרט יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית וקנדה ב-23 ביוני 2004. הסרט גרף 21.8 מיליון דולר ממכירות כרטיסים בקופות בתי הקולנוע בסוף השבוע הראשון, שהיו הטובות מעולם עבור סרט דוקומנטרי. מאז, הסרט הופץ ב-42 מדינות נוספות. עד לינואר 2005 הסרט כבר גרף קרוב ל-120 מיליון דולר בקופות בארצות הברית בלבד, ולמעלה מ-220 מיליון דולר ברחבי העולם, סכום חסר תקדים עבור סרט פוליטי. חברת סוני דיווחה כי כבר ביום הראשון בו החלו מכירות DVD של הסרט - נמכרו למעלה מ-2 מיליון עותקים, שוב - שיא חדש עבור הז'אנר.
סרט המשך "פרנהייט 11/9".
ב-6 בספטמבר 2018 יצא סרט ההמשך "פרנהייט 11/9", גם הוא בהפקתו של מייקל מור, העוסק בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 ובתקופת נשיאותו של דונלד טראמפ.
ביקורות ותגובות.
ביקורות.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 84% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 225 ביקורות.
קבוצת הארמיות ה-21
קבוצת הארמיות ה-21 הייתה אחת מקבוצות הארמיות החשובות ביותר של בעלות הברית בחזית המערבית במלחמת העולם השנייה. קבוצת הארמיות הורכבה בעיקר מיחידות בריטיות וקנדיות. היא הוקמה בלונדון ביולי 1943, והייתה כפופה למפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית, אשר בראשה עמד גנרל דווייט אייזנהאואר. קבוצת הארמיות ה-21 השתתפה בפלישה לנורמנדי ביוני 1944, ולאחר מכן פעלה במערב צרפת, לוקסמבורג, בלגיה, הולנד וגרמניה עד תום המלחמה באירופה. עם סיום המלחמה שמה שונה לארמייה הבריטית של הריין (British Army of the Rhine).
היסטוריה.
בתחילתה של הפלישה לנורמנדי (מבצע אוברלורד), פיקדה קבוצת הארמיות ה-21 תחת ברנרד מונטגומרי על כלל כוחות הקרקע של בעלות הברית. לאחר שקבוצת הארמיות ה-12 האמריקאית הוקמה ביולי 1944, מעט אחרי הפלישה, הורכבה קבוצת הארמיות ה-21 רק מהארמייה הבריטית השנייה ומהארמייה הקנדית הראשונה, שנשארו מרכיביה העיקרים עד לסיום המלחמה.
לאחר הצלחת מבצע דרגון באוגוסט 1944 - נחיתת קבוצת הארמיות ה-6 בדרומה של צרפת - היוותה קבוצת הארמיות ה-21 את אגף שמאל של מערך בעלות הברית במערב. היא הייתה אחראית לאבטחת הנמלים שבהם הייתה תלויה האספקה של בעלות הברית, ולהשמדתם של אתרי השיגור של טילי ה-V-1 וה-V-2 לאורך חופי מערב צרפת ובלגיה. בספטמבר 1944 השתתפה קבוצת הארמיות ה-21 במבצע מרקט גארדן הכושל, ולאחר מכן בקרב הבליטה בדצמבר 1944, אז צוותו לה שתי ארמיות אמריקאיות (התשיעית והראשונה). ב-1945 השתתפה בחציית הריין ובכיתור חבל הרוהר.
שירים עד כאן
שירים עד כאן הוא קובץ שירים עבריים של המשורר הישראלי נתן יונתן, שראה אור בהוצאת ספרית פועלים בתל אביב בשנת תשל"ט 1979.
מאפיינים את הקובץ: תחושת מקום עזה המבוטאת בתיאורי נופים ותמונות ארצישראליות אופייניות; שכול ואובדן כבד (על בנו שנפל במלחמת יום הכיפורים) והתרפקות על חוויית היופי עד כדי הצעתה כַּנִשגב וכמקור לנחמה מאלה; נגיעות ברגשות העיקר של הקיום האנושי: אהבה, געגועים, ותהייה על מושגי הזמן וההיסטוריה.