בשנת 1997 הקים את היחידה לאשפוז יום כללי, ושנה לאחר מכן את מכון "צעדים". - יחידה אמבולטורית לשיקום אנשים עם בעיות בתנועה בסיוע טכנולוגיות מתקדמות.
בשנת 2012 הקים את היחידה לאשפוז שיקומי עבור אנשים עם ממאירות של מערכת העצבים בחולים נוירו-אונקולוגיים.
בשנת 2014 הוביל את הקמת יחידת אשפוז יום שיקומי לחולי פרקינסון.
בשנת 2019, הקים את היחידה לאשפוז יום שיקומי עבור אנשים הסובלים מתסמונות אהלרס-דנלוס.
במקביל היה מעורב בפיתוח שיטות טיפוליות במציאות מדומה ושיקום מקוון (Tele-rehabilitation) ומשמש כיועץ למוסד לביטוח לאומי בתחומי הניידות.
מכהן כמנהל פרויקטים שיקומיים במרכז השיקום, שיבא, תל השומר מ-2020.
קריירה אקדמית.
פרופ' זייליג חינך דורות של סטודנטים לרפואה, לפיזיותרפיה ולסיעוד באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2016-2020 שימש כראש החוג לרפואה פיזיקלית ושיקום בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
בין השנים 2014 ל-2017, שימש זייליג כיועץ מחקר במכון ויצמן למדע, במחלקה לאימונולוגיה בפקולטה לביולוגיה.
החל מ-2020, זייליג מכהן כראש תוכניות התואר השני בפקולטה למקצועות הבריאות (ניהול הטיפול, ומדעי הבריאות והשיקום) בקריה האקדמית אונו.
פעילות ציבורית.
זייליג משמש כרופא בכיר בבית הלוחם בתל אביב, וכיועץ לקצין רפואה ראשי בצה"ל בנושאי שיקום נוירולוגי. הוא מורשה חתימה מטעם המכון הלאומי לפרוסטטיקה ואורטוטיקה ע"ש לואיס.
זייליג חבר ב. בין השנים 2005 - 2015 כיהן כחבר הוועדה המדעית לרישוי בשיקום, ובין 2005 ל-2010 כחבר הוועדה המדעית לרישוי בניהול רפואי ורפואה תעסוקתית.
בשנת 2017 יזם והיה שותף לבניית מאגר המידע השיקומי הדיגיטלי הראשון של נפגעי חוט שדרה בישראל.
מחקר ופרסומים נבחרים.
פרופסור זייליג יזם והיה שותף במחקרים רפואיים שתוצאותיהם הוצגו בכנסים רבים בארץ ובעולם ובכתבי עת רפואיים, ביניהם ", ", "" ועוד.
קרן ההשקעות הציבורית הסעודית
קרן ההשקעות הציבורית (באנגלית: Public Investment Fund, ר"ת PIF; בערבית: صندوق الإستثمارات العامة) היא קרן עושר ריבונית של ערב הסעודית. היא אחת מקרנות ההון הריבוניות הגדולות בעולם עם סך נכסים מוערכים של לפחות 500 מיליארד דולר.
הקרן הוקמה בשנת 1971 לצורך השקעת כספים מטעם ממשלת סעודיה. העומד בראשה הוא הנסיך ויורש העצר מוחמד בן סלמאן אאל סעוד, בנו של סלמאן, מלך ערב הסעודית.
לקרן יש אחוזים בעשרות חברות מובילות בעולם כגון: SoftBank, WeWork, Uber, General Electric, Lockheed Martin, Boeing, Bank of America, Meta, Disney, Qiddiyah, BP, Jio Platforms ועוד.
בשנת 2021 הוביל PIF קונסורציום שרכש את מועדון הכדורגל ניוקאסל יונייטד. ההשתלטות עוררה גינויים מצד ארגוני זכויות אדם. 19 מועדוני הפרמייר ליג האחרים גינו את ההשתלטות הסעודית על ניוקאסל שהפכה אותו למועדון העשיר ביותר בעולם וקבעו כי היא פוגעת במותג הפרמייר ליג.
אלשיך הספרייה הצרפתית
אלשיך הספרייה הצרפתית (בצרפתית: ALCHEH Librairie Française) הייתה רשת חנויות ישראלית לספרים בצרפתית. ה"ספרייה הצרפתית" הראשונה נפתחה בנחלת בנימין 62 בתל אביב בשנת 1939, והחנות האחרונה שנותרה, בנחלת בנימין 55, נסגרה בשנת 2016. החנות הגדולה והידועה ביותר, בבעלות בן ציון ג'רסי ויעקב כהן, הייתה ממוקמת בפסאז' הוד, בקרן הרחובות דיזנגוף ופרישמן בתל אביב, ופעלה בין השנים 1958–1984.
הקוראים מצאו ב"אלשיך" מבחר גדול של ספרי פרוזה ושירה קלאסיים ומודרניים, ספרי עיון, אלבומי אמנות, אנציקלופדיות וספרי לימוד, וגם ירחוני אופנה ועיצוב, שבועונים ועיתונות יומית, שהגיעו מצרפת בדואר אוויר - עניין נדיר באותן שנים.
החנות בפסאז' הוד הפכה למרכז תרבות צרפתי. התקיימו בה אירועים רבים, ובין השאר גם אירועי חתימות על ספרים. בין הסופרים המפורסמים שהשתתפו באירועים אלה היו ז'אן פול סרטר, סימון דה בובואר, אלי ויזל, אנדרה שוורץ בארט, אלבר כהן ועוד.
החנות בפסאז' הוד השתרעה על פני שלוש קומות ונודעה גם בשל תכנונה האדריכלי המיוחד. בשנת 1961 זכה המתכנן, האדריכל היינץ (חיים) פנחל, בפרס רוקח לאדריכלות מטעם עיריית תל אביב, על עיצוב הפנים של "הספרייה הצרפתית".
היסטוריה.
החנות הראשונה נפתחה ברחוב נחלת בנימין 62 בתל אביב. ראשיתה בספריית השאלה בניהולו של אלבר אברהם אלשיך. אלבר, יחד עם אחיו איזק אלשיך, היו מנהלים ומחנכים בבית ספר יהודי-פרטי בסלוניקי שביוון, ושפת הלימוד בו הייתה צרפתית. בשל שינויים במדיניות ממשלת יוון נאלצו המנהלים לסגור את בית הספר בשנת 1936.
אלבר אלשיך החליט לעלות לארץ, ושלח לתל אביב את כל ספרי הספרייה המפוארת של בית הספר, שהיו הבסיס לספריית ההשאלה בתל אביב. אלשיך עלה לארץ בשנת 1938, ובשנת 1939 פתח את "הספרייה הצרפתית". בשנת 1950 נפטר אלבר אלשיך ממחלה ממארת, וכיוון שהיה ערירי הועברה ספריית ההשאלה לידי בן ציון ג'רסי ויעקב כהן, שניהם תלמידיו לשעבר של אלשיך, שהפכו את הספרייה לחנות ספרים.
בתחילת שנות החמישים התהדקו מאוד היחסים בין צרפת וישראל, ושתי המדינות פעלו לטיפוח הקשרים התרבותיים ביניהן. כתוצאה מכך נפתחו כיתות ללימוד השפה הצרפתית בכל רחבי הארץ, והציבור בישראל גילה עניין רב בספרות ובתרבות צרפת. על רקע זה התרחבה הפעילות של "אלשיך", ג'רסי וכהן יצרו קשרים הדוקים עם שגרירות צרפת בישראל ועם הוצאות ספרים ומערכות עיתונים בפריז, וייבאו ספרי קריאה, ספרי לימוד ועיתונים למכירה. שם החנות נשאר "אלשיך הספרייה הצרפתית", כמחווה למורים אלבר ואיזק אלשיך.
בהמשך נפתחו סניפים נוספים: בתל אביב - ברחוב דיזנגוף פינת פרישמן וברחוב נחלת בנימין 55, ברחוב נורדאו בחיפה, וברחוב יפו בירושלים. תקופת הפריחה של הרשת הייתה בשנות החמישים, השישים ועד סוף שנות השבעים.
בשנת 1984 נמכרה החנות בפסאז' הוד לאנשי עסקים, שפתחו במקום דוכן לממכר מזון. באותה שנה קנה בן ציון ג'רסי את חלקו של יעקב כהן בשותפות. בשנת 1985, לאחר פטירתו של בן ציון ג'רסי, עברו שאר חנויות הרשת לידי בנו חנן ג'רסי.
עם הזמן התרכזה הפעילות בחנות בנחלת בנימין 55, שעיקר התמחותה היה ספרים ועיתונים מקצועיים בתחומי אדריכלות, עיצוב אופנה וקולינריה. סניף זה היה האחרון שנותר, והוא נסגר סופית בשנת 2016.
זאק אייבל
זאק דוד זילסניק (באנגלית: Zak David Zilesnick; נולד ב-1 במרץ 1995), הידוע יותר בשם זאק אייבל (Zak Abel), הוא זמר-יוצר אנגלי-מרוקאי.
ראשית חייו.
זילסניק נולד ב-1 במרץ 1995 בלונדון. אביו, שנולד במרוקו והיגר לישראל, נפטר כאשר זילסניק היה בן 12. הוא למד בבית הספר הממלכתי היהודי מטילדה מארקס בלונדון, ובבית הספר האוניברסיטאי של יוניברסיטי קולג' לונדון, ממנו סיים את לימודיו בשנת 2013. מאוחר יותר, הוא עבר לגדור בהאקני.
קריירה.
כשלמד בבית הספר היסודי, זילסניק זכה בתחרות לשיר בחגיגת יום העצמאות באצטדיון וומבלי.
ב-28 באוגוסט 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם גורגון סיטי, את הסינגל "Unmissable". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-16 בסקוטלנד, למקום החמישי במצעד הדאנס הבריטי, ולמקום ה-19 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-6 בפברואר 2015, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, "Joker presents Zak Abel".
ב-28 באוגוסט 2015, הוא הוציא את המיני-אלבום השני שלו, "One Hand on the Future".
ב-6 באוקטובר 2017, הוא הוציא את אלבום המוזיקה הראשון שלו, "Only When We're Naked". האלבום הגיע, בשיאו, למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי. כיום, הוא היה חתום על ידי אטלנטיק רקורדס.
ב-20 במרץ 2020, הוא התארח בסינגל "Bad" של דון דיאבלו. השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-38 בוולוניה, ולמקום ה-28 בפולין.
ב-17 באפריל 2020, הוא התארח בסינגל "Freedom" של קייגו. השיר הגיע, בשיאו, למקום התשיעי במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני ולמקום ה-11 בנורווגיה.
חיים אישיים.
זילסניק מזדהה כיהודי וטבעוני.
תרבות הקהילה הגאה
Be Alright
מיכאל אגורסקי
מיכאל אגורסקי (ברוסית: Михаил Самуилович Агурский; 1933 מוסקבה – 21 באוגוסט 1991 מוסקבה) היה סופר, פעיל ציוני ופרופסור של אוניברסיטה העברית בירושלים.
ברית המועצות.
אגורסקי נולד במוסקבה למשפחת פעיל במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שמואל אגורסקי. בשנת 1938, במהלך הטיהורים הגדולים אביו נשלח לסיביר ממנה לא חזר. שמו טוהר מכל אשמה בשנת 1956.
מיכאל אגורסקי סיים לימודי הנדסה ועבד בתחום התמחותו. במאי 1969 הוא סיים עבודת הדוקטורט בקיברנטיקה.
למרות השכלתו הטכנית, מיכאל אגורסקי התעניין בנושאים שונים של מדעי החברה. הוא למד לעומק יצירות פילוסופיות לרבות פילוסופים שיצירותיהם נאסרו בברית המועצות. במחצית שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא התקרב לאלכסנדר מן. קשרים של אגורסקי עם כמרים ופעילות למען ישראל לא התיישרו עם עבודתו במכון לפיתוח אמצעי לחימה. לאור כך הוא עזב את עבודתו, אך כל ניסיונותיו להתקבל לעבודה בתחום התמחותו לא צלחו. כתוצאה מכך, אגורסקי החל להתפרנס מתרגום.
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 אגורסקי התקרב לפעילים ציוניים במוסקבה אך גם לפעילים דיסידנטים רוסים. בשנת 1971 הוא לראשונה ביקש לקבל אשרת יציאה לישראל ולאחר סירוב כתב מספר מכתבים ללאוניד ברז'נייב. בשנת 1972 הוא השתתף בהפגנה מול שגרירות לבנון במוסקבה. כל משתתפי ההפגנה נעצרו. בשנת 1973 הוא חתם על עצומה להגנת אנדריי סחרוב. ביוזמת אלכסנדר סולז'ניצין, אגורסקי כתב מאמר לאוסף מאמרים בעריכת הסופר. האוסף פורסם בסאמיזדאט בשנת 1974 ובהמשך בפריז. בעקבות פעילותו הרחבה, באפריל 1975 אגורסקי קיבל אשרת יציאה מברית המועצות.
ישראל.