ביפן ישנה חשיבות גדולה לבחירת מקום הישיבה כאשר נכנסים לחדר. חשוב מאוד בתרבות היפנית להשאיר את הקאמיזה פנויה לאדם החשוב ביותר שנוכח, בין אם זה אורח מיוחד, או האדם בדירוג החברתי הכי גבוה. למרות זאת, אם אדם במעמד נמוך יותר, או שחשוב פחות, מעודד על ידי המארח לעבור לקאמיזה, מנומס מצידו להסכים. מקומות הישיבה המכובדים במכונית הם (מהמכובד ביותר): מאחורי הנהג, מאחורי הנוסע הקדמי, אמצע המושב האחורי, המושב הקדמי, והנהג. במטוסים או רכבות, המושב המכובד ביותר הוא זה שצמוד לחלון, לאחריו זה שקרוב למעבר, ולבסוף האמצעי.
כליזמר
הקרב על כפר סיל
הקרב על כפר סיל התנהל בין הצבא הישראלי לכוח של קומנדו של הצבא הסורי, בגזרה המערבית במלחמת לבנון הראשונה, בין 9 ל-12 ביוני 1982. הקרב התנהל על השליטה בכפר סיל, ששכן מספר קילומטרים צפונית לעיירה דאמור, והיה בעל חשיבות אסטרטגית, בשל מיקומו החולש על ציר החוף, המוביל לעבר שדה התעופה הבינלאומי של ביירות ופרבריה הדרומיים. בכפר הוצבו כוחות חזקים של צבא סוריה, שכללו גדוד טנקים מחטיבה 85, וכן כוחות נ"ט, חי"ר וקומנדו, שמנעו את המשך התקדמות כוחות צה"ל לכיוון צפון על ציר החוף הלבנוני.
מהלך הקרבות.
הקרבות:
על רכס כפר סיל נערכו שלושה קרבות בשלושה מועדים שונים זה אחר זה. שני הקרבות הראשונים זה של 9/6 וזה של 10/6 לא צלחו מסיבות שונות ומגוונות, שעניינם בהרכב וציוותי הכוחות, חוסר תקשורת ברמות הפיקוד השונות, חוסר במודיעין וכיוצא בזה.
הקרב הראשון שנערך 9/6 בפיקודו של אלי גבע מח"ט חט' 211 מסתיים בכישלון ונפגעים רבים לכוחותינו, ביניהם 4 נעדרים,1 טנק מרכבה והאחר מג"ח שמושארים בשטח ונגמ"ש שנלקח שלל ומוצג אחר כבוד בבירות.
הקרב השני- לקראת הקרב השני שנערך 10/6 מתחזקת ההבנה לגבי חשיבותו של הרכס וההבנה לגבי חשיבותו האופרטיבית. משום כך מוקדשת לו תשומת לב מרבית מדרגי הפיקוד הבכיר כמו כן ההכנות שנעשות לקראתו. מבוצע תדריך מקיף של המח"ט בהשתתפות הרמטכ"ל מתקיימת תצפית מפקדים ליעדים ובו זמנית מופעלת אש ארטילרית והתקפות אוויריות לכל אחד מהשטחים השולטים במרחב.
התוכנית התבססה על התקפה משני כיוונים; כוח אחד מציר החוף וכוח שני מכיוון הרכסים. הכוח שהתקדם מכיוון הרכסים נתקל והחליט לסגת לאחור כך שההתקדמות ליעדים התבצעה מציר החוף בלבד.
כתוצאה מירי נ"ט סורי הכוחות שהתקדמו בציר החוף נעצרו, הכוחות מוצאים עצמם בקרב חילוץ ובמפקדת האוגדה מתגבשת ההבנה שההתקפה לא תושלם והפקק עדיין סגור.
לקראת הקרב השלישי- ביום ה' 10/6 מוטלת המשימה על חטיבת גולני שעד כה הייתה תחת פיקודה של אוגדה 36 . לצורך המשימה מקבלת חטיבת גולני לרשותה את: גדוד 13, גדוד 202 של חטיבת הצנחנים, גדוד שריון 74 של חטיבה 188, סוללת נ"מ "חובט" מגדוד 947 ופלס"ר ופלנ"ט מוקטנים.
מח"ט גולני אל"ם ארווין מבקש לפרוץ תוואי דרך בשטח ההררי, בניתוח שטח מעמיק מוצאים קמ"ן חטיבת גולני ומג"ד 74 ציר שניתן לפרוץ בעזרת הנדסה. ציר זה אפשר לכוחות לאגף את מערכי כפר סיל ולהגיע אליהם מעורפם ע"ג ציר "ביטלנקה" בואכה כפר ערמון ולהגיע לכפר סיל מהממד הצר והגבוה. מדרום מזרח לצפון מערב.
הצעתו מתקבלת, ביום ו' 11/6 לפנות בוקר מתחילים כוחות הנדסה לפרוץ את התוואי המחבר בין דוח'א לציר "ביטלנקה"- תל זקק כ־1800 מ' בתוך חורש טבעי, צמחייה סבוכה ובולדרים.
גד' 74 מתקדם לאורך התוואי במהלך פריצתו תוך שהוא מאבטח את עבודת הפריצה ומנהל אש עם כוחות סורים הנמצאים מערבית לתל זקק ראס אל זיתון.
ביום ו' 11/6 בשעה 1200 מוכרזת הפסקת אש .
ההפוגה שנכפתה על הכוחות משני הצדדים במסגרת הפסקת האש אפשרה לכוחות הסורים להמשיך ולעבות את מערך ההגנה בעוד שתי פלוגות שריון הנכנסות לתוך כפר סיל.
ביום שבת בצהרים נגמרת הפסקת האש וניתנת פקודת התנועה לכוחות. גד' 74 שנמצא בקדמת הכוחות באזור תל זקק מתקדם לעבר החיבור עם ציר "ביטלנקה" וממנו למוצב בנ.ג 264 .
הכוחות חוטפים אש תוך כדי תנועה מטנקים ונ"ט סורים שממוקמים במרחב נ.ג 264 האזור חוטף אש ארטילרית מאסיבית כמו כן אש מן האוויר. היעד בנ.ג 264 נכבש על ידי פל' השריון וחיילי ההנדסה ללא התנגדות ממשית.
יום שבת 12/6 שעות אחה"צ המוקדמות גדוד 74 ביצע את משימתו והוא ערוך ומוכן בעמדותיו לקראת הכניסה של גדודי החי"ר 13 ו- 202 .
הפיקוד הסורי במרחב שזהה את המאמץ העיקרי הבין את כוונת הכוחות התוקפים וביצע שינוי הערכות מהיר לתגבור המערך בכפר סיל בכוחות קומנדו ונ"ט נוספים.
בשלב הזה טרם כניסת גדודי החי"ר לתנועה ביצע כל גדוד הכנות במסגרתם ניתנו פקודות, תדריכים ומסדרים. מג"ד 13 סא"ל מוטי מזרחי העביר פקודה מסודרת למפקדי הגדוד וביצע תדריך לגבי הכניסה והלחימה בשטח בנוי.
עם קבלת פקודה בשעות אחה"צ המוקדמות קיבלו גדודי החי"ר פקודה לתנועה.
גדוד 202 שהיה אמור לכבוש ולהשתלט על גבעת הראדאר נע ראשון מבין גדודי החי"ר כשיחד איתו מח' טנקים מפל' ח' . הגדוד פורק מנגמשיו למרגלות הגבעה וממשיך להתקדם רגלית לעבר היעדים כשהוא מלווה באמצעיים מסייעים טנקים ונמרש"ים. עם עלייתו על היעדיים מגלה הגדוד כי היעדים נטושים.
גדוד 13 החל לנוע גם הוא ע"ג תוואי הדרך שנפרץ תוך שהוא מקבל חיפוי ואבטחה מגדוד 74 . עם הגעתם לאזור נ.ג. 264 מבצע המג"ד סא"ל מוטי מזרחי תצפית מפקדים בה מזוהים הרחובות הראשיים אליהם יש להיכנס. בתצפית זו נפתחה לראשונה אש על כוחותינו.
בשעה 1700 לערך החלו הכוחות לנוע על הכביש הראשי בכפר סיל. פלוגה ב' מובילה: כוח בפיקוד המ"פ דני עטר מצידו הימני (המזרחי של הכביש) וכוח בפיקוד סמ"פ דרור רופא מצידו השמאלי (המערבי של הכביש).
תחילה משתלטת הפלוגה על הבתים הקיצוניים של הכפר תוך כדי לחימה קשה הקומנדו הסורי ששהה בתוך הבתים בחצרות וביניהן ואשר גילה התנגדות קשה ונחישות. לפתע נתקל חלק מהכוח שהתקדם במהירות לתוך הכפר בחיילים סורים. לוחמי גולני השליכו לעברם רימון והמשיכו בצרור ארוך לעברם ומיד נסוגו לאחור תוך כדי קרב יריות. לאחר מכן, המג"ד מוטי מזרחי והמ"פ עטר חילקו בניהם גזרות ללחימה הצפויה, כאשר נשמע פיצוץ פגז שנחת בסמוך לחפ"ק המג"ד וגרם לאבידות קשות.
חרף האבידות הקשות, פלוגה ב' חזרה להתקדם ברחוב וטיהרה את הבתים מימין ומשמאל. במהלך הטיהור הם ראו את אחד הטנקים עומד בלב הרחוב והתכוונו לעבור אותו תוך כדי הריצה. לפתע הבחינו החיילים כי לא מדובר בטנק ישראלי אלא בטנק סורי שלפניו היה עוד טנק. לטנקים הישראלים לא היה זכר. לשני הטנקים הסורים הצטרף טנק סורי נוסף, שהיה מוסווה עד עתה. כעת, כאשר רק כמאה מטרים מפרידים בינם, היו אלה שלושה טנקים סורים מול פלוגה ב'. דני המ"פ: "בלמנו את האנשים ודחפנו אותם הצידה כי זה היה עניין של שניות. מצאנו עצמנו באיזשהו מרחב פתוח של בתים ומסביב עצים. התברר שרוב העצים שראינו בחושך ונראו לנו עצים תמימים, היו למעשה טנקים סורים מוסווים". לוחמי פלוגה ב' ניסו להשבית את הטנקים הסורים אך התקשו בכך.
מהעבר השני של הרחוב הגיח מפקד פלוגת העורב של גולני ציון אוטמזגין ( גזית) שבאומץ לב קפץ על אחד הטנקים והשחיל בפנים רימון רסס. אחד הטנקים הסורים ניסה לדרוס את החיילים ששכבו ממולו. לוחמי פלוגה ב' התעשתו במהירות והשיבו בא"ש נק"ל, ררנטי"ם וטילי לאו ותוך גילוי מקצועיות גבוהה ביותר הצליחו לשתק את שני הטנקים האחרים. זמן קצר לאחר מכן, התקבלה הודעה נוספת: "טור של טנקים סורים עושה דרכו אליכם", זאת כאשר, הלוחמים נותרו כמעט בלי תחמושת. כנשאל סרן דני עטר, "מה עושים?" הוא השיב:
"נילחם בטנקים גם באבנים".
לאחר לחימה קשה הקרב על כפר סיל הסתיים בניצחון של פלוגה ב' ושל חטיבת גולני וכעת הדרך לשדה התעופה בביירות הייתה סלולה עבור כוחות צה"ל כאשר עם כיבוש הכפר היו מסלולי שדה התעופה פרושים לפני הלוחמים. הלוחם חיים אבוטבול: "הקרב הזה היה אחד מהקרבות היותר מפורסמים והיותר קשים במלחמה. הפלוגה והגדוד לצערי לא זכו להכרה הראויה על חלקם המרכזי בכיבוש הכפר.." דני עטר המ"פ, סיכם במשפט פשוט את 19 שעות הלחימה על כפר סיל: "כפר סיל של מלחמת לבנון הוא כמו החרמון של מלחמת יום כיפור".
תוצאות הקרב.
לאחר לחימה קשה, שארכה 19 שעות, הצליחו כוחות צה"ל להשמיד את הכוח הסורי שהחזיק בכפר, ולהשלים את ההשתלטות עליו עד שעת הצהריים ב-12 ביוני. הרמטכ"ל, רפאל איתן, הגדיר מאוחר יותר את הקרב על הכפר, כקרב הקשה ביותר של צה"ל במלחמת לבנון הראשונה.
דרך נוף יער בית קשת
דרך נוף יער בית קשת היא דרך נופית בגליל התחתון. שמה ניתן לה על שם הקיבוץ בית קשת שהדרך עוברת לידו. הכניסה הצפונית של הדרך היא ליד מחנה שמשון הכניסה היא מכביש 77 כ-2 ק"מ מערבית למחלף גולני. הדרך עוברת ליד בית קשת לידו נמצאת הכניסה המזרחית אליה מגיעים מכביש 65. משם הדרך פונה לדרום-מערב לכיוון נוף הגליל.
כניסה הדרומית של הדרך היא ליד הר כסולות ויער צ'רצ'יל. קטע דרך נופית נוסף סובבת את קיבוץ בית קשת. תחילתה בכניסה המזרחית ליד תל גובל היא פונה לכיוון הר דבורה, ולאחר מספר ק"מ הדרך פונה דרומה לכיוון נחל השבעה וחוזרת לכניסה המזרחית. אורך הדרך הוא 18 ק"מ.
היער.
שטח היער שדרכו עוברת הדרך משתרע על שטח של כ-25,000 דונם. היער מורכב מאלונים עתיקים, עצי אורן, ברוש, עצי שיזף, אלה אטלנטית, עוזרר ועוד וכן חלקת עצי ארז. עצי אלון התבור ביער הם שריד ליער גדול של עצים אלה שכיסה בעבר שטח גדול בצפון ארץ ישראל. יער זה נפגע בתקופת השלטון העות'מאני שהשתמש בעצי היער בעת מלחמת העולם הראשונה כחומר בעירה להסקת הקטרים ובניית מסילות רכבת בחזית הדרומית. את היער מלווה צמחייה עשירה של תת-יער פרחי כלניות, צבעונים ופרחים נוספים.