אנרגיית מימן.
חוקרים מהטכניון פיתחו טכנולוגיה להפקת אנרגיית מימן על ידי תהליך המבוסס על פעולה מחזורית של אלקטרוליזה, שבה משתנה לסירוגין ההרכב הכימי של האנודה (האלקטרודה שבה מתרחש תהליך החמצון במערכת). בשלב הראשון, הקתודה (האלקטרודה שבה מתרחש תהליך החיזור במערכת) מייצרת מימן והאנודה משנה את הרכבה הכימי בלי לייצר חמצן; בשלב השני הקתודה פסיבית ואילו האנודה מייצרת חמצן. בסוף השלב השני חוזרת האנודה למצבה ההתחלתי והמחזור מתחיל מחדש. על סמך טכנולוגיה זו הקימו החוקרים את חברת הסטארטאפ H2Pro העוסקת בתרגומה ליישום מסחרי. לטענת מפתחי השיטה, טכנולוגיית E-TAC water splitting משפרת את הנצילות האנרגטית של תהליך הפקת מימן ממים מכ-75% בשיטת האלקטרוליזה ל-98.7%, וכן מצמצמת משמעותית את פליטת הפחמן דו-חמצני. תוצאות המחקר התפרסמו בכתב העת Nature Energy.
אנרגיה גיאו-תרמית.
המקור לאנרגיה גאותרמית הוא החום הטבעי האצור בתוך כדור הארץ מתחת למעטה קרום כדור הארץ. מקור החום הוא בתהליכי פרוק רדיואקטיביים המתחוללים בליבת כדור הארץ. האזורים בעולם בהם האנרגיה הגאותרמית זמינה הם האזורים הפעילים מבחינה טקטונית. החום עולה לפני השטח באזורים בעלי פעילות וולקנית. ישנם מקומות בהם הזרם הגאותרמי יוצא מן האדמה בעצמו כמו בגייזרים. בדרך כלל צריך לקדוח באר אל המאגר התת-קרקעי. רוב תחנות הכוח ליצור חשמל ממקורות גאותרמיים משתמשים בקיטור ומחזירים את המים החמים ללא שימוש חזרה לאדמה. בשנת 1999 יוצרו ברחבי העולם כ-6 גיגה-ואט חשמל בעזרת אנרגיה גיאו-תרמית. אחת המדינות הבולטות בשימוש באנרגיה זו היא איסלנד, שכמחצית מצורכי האנרגיה שלה מסופקים ממקורות גיאותרמים.
ביו-דלקים.
מקור אנרגיה מתחדשת נוסף נובע מניצול חומרים אורגנים הנוצרים במהלך גידול צמחים ותהליכי רקבון של פסולת. שימוש באנרגיה זו מתבססת על הפקת דלק אלכוהולי וביודיזל מגידולים חקלאיים, הפקת גז מתאן ממטמנות ויצירת קיטור באמצעות שריפת פסולת וחומרים אורגניים. יתרונם העיקרי של הביו-דלקים נמצא באופן בו הם משפיעים על מחזור הפחמן בטבע. בעוד דלקים מאובנים מוסיפים פחמן למחזור, וגורמים לעליית כמות הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה, ביו-דלקים רק מגלגלים את הפחמן בתוך המחזור דרך צמחים-דלק-פחמן דו-חמצני באטמוספירה-צמחים, וחוזר חלילה.
בישראל קיימת בעיה לגדל גידולים לצורך הפקת אנרגיה, בשל המחסור במים, עם זאת ישנה הפקה של גז מתאן במטמנות.
הבעיה העיקרית בייצור ביו-דיזל וביו-אתנול היא תפיסת קרקעות שבהם היו אמורים לגדל מזון לבני אדם. כתוצאה מהקצאת גידולים כמו תירס וקנה סוכר לייצור אתנול חלה עליית תלולה במחירי גידולים אלו למאכל. בארצות מעוטות משקעים ברור שאין הגיון כלכלי בגידולים אלו, שכן להפיק ליטר של אתנול מגידולי קרקע יש להשקיע כמאה ליטרים של מים.
יש המציעים להשתמש במקום זאת בצמחי יטרופיה, הגדלים גם באזורים שעל סף המדבר, ואינם דורשים מים רבים, כדי להפיק מהם דלק. ניסוי כזה נערך בדצמבר 2008 על ידי בואינג ואייר ניו זילנד, ולדבריהם הניסוי עבר בהצלחה.
המרה תרמו-חשמלית.
המרת חום ישירות לאנרגיה חשמלית, לדוגמה על ידי שימוש בצמד מתכות. הפרשי טמפרטורה בין המתכות גורמים להיווצרות זרם חשמלי ביניהן, ולהפך, העברת חשמל במתכות עשויה לגרום להתקררות המתכת האחת בעוד השנייה מתחממת. שיטות להמרת אנרגיה מסוג זה יוכלו לנצל חום הנוצר בתהליכים תעשייתיים, ביתיים או טבעיים להפקת חשמל. עד כה לא הודגמו מערכות בגודל המאפשר שימוש כלכלי ברעיון זה.
הישגים בעולם.
בשנת 2019 עמד חלקה של האנרגיה המתחדשת מסך ייצור החשמל העולמי על כ-27%.
3 מכל 4 קוט"ש אשר נוספו לכושר הייצור בשנת 2019 הגיעו ממקורות מתחדשים.
משק החשמל הוא רק חלק ממשק האנרגיה אשר כולל גם תחבורה, חימום ועוד. כאשר לוקחים בחשבון את כלל משק האנרגיה הגלובלי, חלקה של האנרגיה המתחדשת נכון לשנת 2018 הוא כ-11% בלבד.
ב-2019 סקוטלנד ייצרה 90.1% מהחשמל שלה באמצעות מקורות מתחדשים. בנוסף, מעל ל-50% מצריכת החשמל באוסטריה, אוסטרליה, בליז, גואטמלה, דנמרק, הונדורס, לטביה, מונטנגרו, ניקרגואה, פורטוגל, קוסטה ריקה, קנדה ושוודיה מיוצרת מאנרגיות מתחדשות.
בישראל.
בישראל, משקיע משרד התשתיות מיליוני שקלים בשנה במחקרים על שימושי האנרגיות המתחדשות. במסגרת מחקרים אלו נרשמו פריצות דרך טכנולוגיות ופטנטים. אולם למרות ההשקעה במחקר, אחוז קטן מצריכת האנרגיה בישראל, מקורו באנרגיה מתחדשת. על פי דו"ח של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, חלקה של האנרגיה המתחדשת במשק הישראלי בשנת 2019 היה 2.9%.
ב-16 בפברואר 2019 נרשם בישראל שיא נקודתי של כל הזמנים בייצור חשמל מאנרגיות מתחדשות שעמד על 1,295 מגה וואט והיווה כ-16.4% מסך ייצור החשמל באותו זמן. במרץ 2021 פורסמו נתוני ניהול המערכת של חברת החשמל אשר חשפו, שבניגוד להצהרות קודמות של משרד האנרגיה, ישראל שוב לא עמדה ביעד של אנרגיה מתחדשת במשק החשמל. במקום יעד של 10%, אנרגיה מתחדשת סיפקה בפועל 5.85% בלבד מייצור החשמל (משק החשמל מהווה כשליש מכלל משק האנרגיה בישראל הכולל גם תחבורה ותעשייה). בתעשיית האנרגיה הסולארית טענו שהנתונים מובילים למשבר אמון חריף מול משרד האנרגיה ורשות החשמל.
בסוף אותה שנה החליטה הממשלה להגדיר יעד חדש, לפיו עד שנת 2030, 30% מהחשמל בישראל יופק באמצעות תהליכים טבעיים. מהלך זה ספג ביקורת קשה משום שמדובר ברף נמוך מדי. כך לדוגמה מתווה של המשרד להגנת הסביבה צפה כי ניתן להגיע עד 46% בעזרת עידוד התקנת מתקנים סולאריים; ומתווה מרכז השל לקיימות מעריך אף אפשרות ל-52% עד שנת 2030 ול-95% אנרגיה מתחדשת עד שנת 2050 .
בעקבות מגפת הקורונה בשנת 2020, חלה ירידה דרמטית בביקוש לאנרגיה במדינות רבות בעולם, בעוד שצמיחת מקורות האנרגיה המתחדשים בתחום החשמל נמשכה בקצב שיא. על פי דו"ח של סוכנות האנרגיה הבינלאומית, אנרגיית שמש ואנרגיית רוח צפויות לעקוף את אנרגיות הפחם ואנרגיות הגז הטבעי, לצמוח ב-25% עד 2022 ולהפוך למקור החשמל העיקרי בעולם עד שנת 2025.
מחשבה פלילית
לפי , מחשבה פלילית (בלטינית משפטית : Mens Rea) היא היסוד הנפשי הנדרש להתקיימות העבירה הפלילית. מגדיר מהי מחשבה פלילית.
מקור הדרישה למחשבה פלילית.
בשנת 1995 נכנס לתוקפו תיקון מספר 39 לחוק העונשין. חשיבותו של התיקון נובעת בעיקר מהעובדה שהחליף את החלק הכללי (סעיפים 1–34 לחוק בוטלו, ובמקומם נכנסו סעיפים חדשים). אחת התכליות העיקריות של תיקון 39 הייתה לצמצם את נוכחות הגישה התועלתנית שרווחה ערב התיקון במשפט הישראלי, ולתת את הדגש על הגישה הדאונטולוגית, כחלק מההשפעה האנגלית על מערכת המשפט בישראל.
הצורך בהוכחת יסוד נפשי להוכחת עבירה פלילית מקורו בהשפעה של תאוריות גמול. עיקר הדגש של התפיסה הגמולית הוא על אחריות שנובעת מאשם, על הבחירה, מתוך רצון חופשי, להתנכר לערכים המוגנים בחוק. על כן, על מנת להחזיר את האיזון שהופר בביצוע העבירה, יש להראות כי הנאשם אכן בחר לפגוע בערך מוגן.
הקשיים בדרישת המחשבה הפלילית.
הקושי התאורטי.
כיצד ניתן לטעון שהמחשבות שעוברות במוחו של פלוני זהות למחשבות שראוי שיעברו במוחו, בעת עשיית פעולה כלשהי?
הקושי נובע מהתפיסה של המשפט הפלילי את הציבור כיצורים רציונליים, הנותנים דין וחשבון על כל מהלך ופעולה, המקיימים דיאלוג פנימי בינם לבין עצמם טרם עשיית כל פעולה ופעולה. זאת בעוד שבמציאות, רוב המעשים שלנו הם אגביים, נעשים בלי תשומת לב.
הקושי המעשי.
כיצד ניתן להוכיח מבחינה עובדתית את מחשבותיו של פלוני בעת שעשה את המעשה?
הקושי נובע מהתפיסה של המשפט הפלילי להוכחת היסוד נפשי כאל הוכחה של עובדה בעולם בעוד שמבחינה מעשית אין יכולת להוכיח את הדבר מבחינה ראייתית. על כן, לשם הוכחת היסוד הנפשי, מתבססים על חזקות משפטיות.
דרישת ההוכחה של המחשבה הפלילית.
1. עבירות התנהגותיות- דרישה להוכחת מודעות לטיב המעשה, לקיום הנסיבות ולאפשרות הגרימה לתוצאות המעשה.
2. עבירות תוצאתיות- דרישה להוכחת רכיב חפצי בנוגע לתוצאה:
2.1. כוונה- עשיית מעשה במטרה לגרום לתוצאה האסורה בחוק. ניתן להוכיח כוונה גם דרך כלל הצפיות הקבוע ב.
2.2. פזיזות
2.2.1. אדישות לקרות התוצאה.
2.2.2. קלות דעת- נטילת סיכון בלתי סביר לאפשרות גרימת התוצאות האמורות, מתוך תקווה להצליח למנען.
הקושי בהגדרת מצב נפשי זה - מצד אחד הנאשם לא חושב שהתוצאה יכולה להתממש אך מצד שני הוא מקווה למנוע אותה. קושי זה הביא את הפסיקה לבחון את עומק המודעות ורוחב המודעות (מידת ההסתכנות בהתרחשות התוצאה) של הנאשם בביצוע המעשה.
יש הגורסים כי ככל שרוחב המודעות ועומק המודעות מצומצמים יותר הרי שמדובר ברשלנות. מנגד, ככל שהמודעות רחבה ועמוקה יותר ניתן להחיל את כלל הצפיות ולטעון כי הייתה כוונה לקרות התוצאה.
עצימת עיניים.
הרעיון של "עצימת עיניים" נוצר במשפט המקובל כדרך להתמודד עם עבריינות מתוחכמת - עבריינים שיודעים מהן הדרישות הבסיסיות של המשפט הפלילי, יודעים שאם הם יהיו מודעים הם יורשעו, ולכן מתרחקים מהעבירה ומהנוגע לה בצורה מכוונת ומודעת. על מנת להילחם בתופעה זו, נקבע כי בחירה מכוונת להתעלם מעובדות שוות ערך למודעות. כלומר, במשפט המקובל עצימת עיניים הוא כלל שדרוג אחריות, מ"פזיזות" ל"ידיעה".
הקושי בהשתלת רעיון עצימת העיניים במשפט הפלילי הישראלי נובע מהיחס השונה של שיטות המשפט למחשבה הפלילית - בעוד במשפט המקובל ישנן שלוש דרגות של מחשבה פלילית - כוונה, ידיעה ופזיזות - במשפט הישראלי ישנן שתי דרגות בלבד - "מודעות" או "חוסר מודעות".