עבודות נוספות.
עבודות נוספות בסגנון אקדמי בתחילת דרכו: סדרה בשם שמונה ציורי הנזירים הנעלה; שקיאמוני יורד מההר לאחר סגפנות; השיכור שמיימי (aka Sage).
בית הילדים היהודים באוסלו
בית הילדים היהודים באוסלו הוקם בשנת 1939 בחסות חברים מקבוצה שנקראה בשם - נָּאנְּסֶן יֱּלְפּ (Nansen Hjelp). זה היה ארגון נורווגי שלחם למען זכויות האדם והחברה. המייסד היה בנו של זוכה פרס נובל פריטיוף ננסן. מטרת הארגון הייתה לספק מקלט בטוח לילדים יהודים מפני רדיפות הנאצים בזמן השואה.
בית הילדים.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 התקיימה בנורווגיה מדיניות הגירה חמורה ולא כל מי שנכנס למדינה קיבל אשרה לישיבת קבע. למרות הגבלות אלו הגיעו למדינה, שנה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, כ-500 יהודים מגרמניה, אוסטריה וצ'כוסלובקיה ביניהם הייתה קבוצה של 21 ילדים מווינה, בגילים שבין שבע לשמונה שנים. בתקופה הראשונה שהתה קבוצה זו בבית ספר יהודי בעיר בֶּרוּם (Bærum) שבמחוז אקרסהוס בנורווגיה.
עם חלוף הזמן, נשאלו הורי הילדים האם ברצונם להמשיך את שהות ילדיהם במקום. שישה זוגות הורים הביעו את רצונם לקבל את ילדיהם בחזרה. הילדים שנשארו בנורווגיה פוזרו תחילה בין משפחות אומנות יהודיות באוסלו. בשנת 1938 נאספו הילדים מבתי האומנה, והקבוצה התמקמה בדירה שכורה ברחוב אִינְדוּסְטְרִיגוֹטֶּן (Industrigaten) באוסלו. בשנת 1939 עברו הילדים לדירה ברחוב Holbergsgt. 21 בקומה שלישית, המקום נקרא בשם בית הילדים היהודים. הדירה שבה הם התגוררו נקנתה בכספי הקהילה היהודית שבעיר. כיום בית הילדים היהודים לא שרד, אולם מיקומו מסומן ממול למלון רַדִיסוֹן בּלוּ סקנדינביה (Radisson Blu Scandinavia).
מנהלת בית הילדים הייתה, נינה אוסוואלד שגויסה על ידי הפסיכיאטרית הנורווגית קרוליין (ניק) וואל, עזרה על ידן גם סִּיגְרִיד הֵּלִיֵסֶן לוּנד (Sigrid Helliesen Lund) שהייתה אף היא פעילה בנָּאנְּסֶן יֱּלְפּ.
נינה אוסוואלד מורה לחינוך בגיל הרך, שימשה לילדים אלה גם כמורה וגם כאם מסורה ואוהבת. לימים כאשר בגרו הילדים נתנו חלק מהם לילדיהם את השם נינה לזכרה.
בתחילת התקופה שהו בדירת הקבע רק ילדים שהובאו מווינה לאחר שנכנסו לדירתם, נוספו עוד שני בנים יהודים מצ'כוסלובקיה.
בנובמבר שנת 1942 הכריזו הנאצים על מעצר וגירוש של כל יהדות נורווגיה, באותה עת היו בבית הילדים היהודים תשעה בנים וחמש בנות, צוות העובדים היה מורכב כולו מחברים בתנועות ההתנגדות לכיבוש הנאצי. בשיתוף פעולה של כולם, הצליחה סִּיגְרִיד הֵּלִיֵסֶן לוּנְּד (Sigrid Helliesen Lund) לתכנן ולבצע פעולה חילוץ מסוכנת ומסובכת וכל הילדים הגיעו בסופו של דבר לשוודיה.
בבוקר ה-26 בנובמבר שנת 1942 הוברחו כל הילדים מדירתם דרך המדרגות האחוריות של הבניין כיוון שבקומה שנייה של בניין זה גרה אישה ששיתפה פעולה עם הכיבוש הנאצי. הילדים הועברו לרובע אוּלֶרְן (Ullern) שבאוסלו, לביתה של יֶרְדָּה טָנְבֶּרְג (Gerda Tanberg), שהייתה ידידה של ניק וואל. הסידורים להמשך מסע הבריחה נמשכו כשבוע, ובמשך כל אותו זמן הם שהו בבית זה. לצורך העברת הילדים גויס נהג מונית בשם מרטין סולוואנג שערך מספר הסעות כדי להעביר את כל הילדים לאִילְוֶורוּם (Elverum) בקרבת הגבול, שם פגש בהם חוואי בשם אוֹלָּה רָאוּקֶן (Ola Rauken) ששכן את הילדים בחוותו. לאחר מכן צעדו הילדים בהדרכתו של יֶרְדָּה טָנְבֶּרְג (Gerda Tanberg) שבעה עשר קילומטרים עד שהגיעו לגבול שוודיה. שם קידם את פניהם אוֹלָּה בְּרֵיְסְיֶבֶּרְגֶט (Ola Breisjøberget) והביא אותם עד לאלינגסאס ליד העיר גטבורג. במקום זה הם התגוררו עד תום המלחמה.
חסידי אומות העולם.
מבין אלו שהשתתפו במבצע חילוץ זה שבעה זכו בשנת 2006 בתואר חסיד אומות העולם מטעם יד ושם.
סלובודאן דראפיץ'
סלובודאן דראפיץ' (בסרבית: Слободан Драпић; נולד ב-28 בפברואר 1965) הוא כדורגלן עבר סרבי-ישראלי וכיום מאמן כדורגל.
קריירת משחק.
דראפיץ' נולד וגדל בנובי סאד שביוגוסלביה דאז (כיום בסרביה). החל לשחק כדורגל בקבוצת FK נובי סאד. דראפיץ' שיחק במשך שנתיים במועדון ורשם 36 הופעות. בגיל 23 בשנת 1988 הגיע דראפיץ' לישראל, חתם בקבוצת מכבי נתניה ושיחק במדיה בכ-100 הופעות ליגה ואת הקריירה סיים בקבוצת בית"ר טוברוק. דראפיץ' קיבל אזרחות ישראלית בזכות אמו היהודייה, ואף זומן לנבחרת ישראל. את הופעתו היחידה במדי הנבחרת ערך ב-23 בנובמבר 1988, במשחק ידידות מול .
קריירת אימון.
לאחר שפרש ממשחק פעיל, מונה דראפיץ' בשנת 1999 לעוזר מאמן מכבי נתניה ואף שימש לתקופה קצרה כמאמן זמני במועדון. משנת 2003 שימש כעוזרו של המאמן רוני לוי במכבי חיפה, וכאשר עזב לוי את המועדון, דראפיץ' עזב גם כן. בשנת 2008 אימן במשך עונה שלמה את קבוצת הפועל כפר סבא ובשנת 2009 את קבוצת מכבי הרצליה. ב-27 בספטמבר 2010 מונה למאמן בני סכנין. לאחר שנתיים במועדון עזב בשנת 2012 את ישראל, ומונה לעוזר מאמן פרטיזן בלגרד, אברהם גרנט.
בשנת 2013 מונה דראפיץ' למאמן בית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית ושם בעצם החל את שיתוף הפעולה הנרחב שלו עם שי ברדה, ולאחר שנתיים סיים את תפקידו במועדון. ב-7 ביוני 2015 מונה דראפיץ' למאמן בית"ר ירושלים. לאחר עונת בכורה מוצלחת כמאמן בית"ר ירושלים סיימה בית"ר את עונת 2015/16 במקום השלישי בטבלת ליגת העל המוליך למוקדמות הליגה האירופית. ב-1 ביוני 2016, סיים דראפיץ' את תפקידו כמאמן בית"ר ירושלים. למחרת חתם במכבי נתניה מהליגה הלאומית.
ב-28 באפריל 2017, העלה יחד עם שי ברדה את מכבי נתניה רשמית חזרה לליגת העל וזאת לאחר שגם התחילה את העונה עם מינוס 9 נקודות בעקבות עונש על פירוק המועדון, ובכך רשם הישג גדול עם המועדון בו תפקד גם כשחקן. בעונת 2017/2018 העפילה הקבוצה לפלייאוף העליון וסיימה במקום החמישי בליגת העל. בעונת 2018/2019 הוביל דראפיץ' את נתניה למקום הרביעי בטבלה, וכן לגמר גביע המדינה, שם נוצחה קבוצתו בפנדלים על ידי בני יהודה. בעונת 2019/2020 הקבוצה כשלה ביחס לעונותיה הקודמות וסיימה במקום העשירי בלבד בפלייאוף התחתון. בעקבות זאת החתימה הקבוצה במקומם מאמן אחר והם סיימו את דרכם במכבי נתניה. ב-4 בספטמבר 2020 מונו דראפיץ' ושי ברדה למאמני בית"ר ירושלים וחזרו לקדנציה שנייה במועדון, אחרי חמש עונות מהקדנציה האחרונה שלהם.
ב-20 במרץ 2021, לאחר שלא הצליחו להעפיל לפלייאוף העליון, התפטרו דראפיץ' וברדה מתפקידם.
ב-9 בנובמבר 2021 מונה דראפיץ' למאמנה של עירוני קריית שמונה. בסיום העונה סיים את תפקידו.
שיתוף הפעולה עם שי ברדה.
בין השנים 2013–2022 שיפו פעולה עם עוזר המאמן שי ברדה, אשר קיבל סמכויות אימון נרחבות כמו של מאמן. בכל מחצית שנייה הוא זה שעומד בצידי המגרש ונותן הנחיות לשחקנים.
כשמונה דראפיץ' ב-2013 לאימון בית"ר תל אביב התנה את הגעתו בהחתמתו של ברדה. הצמד עברו יחדיו לבית"ר ירושלים ביוני 2015. בתום העונה השנייה בבית״ר התנה דראפיץ לבעלי בית״ר דאז, אלי טביב, את הישארותו בבית״ר בהשארת ברדה איתו. טביב סירב, והשניים עזבו כבר למחרת למכבי נתניה. לאחר שבית"ר ירושלים נרכשה על ידי משה חוגג, חזרו השניים לקבוצה. הם קיבלו החלטות באופן שיווני כשני מאמנים, ולא כמאמן ועוזרו. לאחר כישלונה של בית"ר ירושלים בעונת 20/21 התפטרו השניים מתפקידם ו"לקחו אחריות", כלשונם.
משנת 2022 נפרדו השניים לדרכים מקצועיות שונות. דראפיץ' מונה למאמנה של עירוני קריית שמונה ואילו ברדה מונה למאמנה של הפועל נוף הגליל. במשחק הראשון שלהם בנפרד, ניצחה קריית שמונה של דארפיץ' את נוף הגליל באימונו של ברדה 6:2.
חיים אישיים.
אמו של דראפיץ' יהודייה, ובשל כך קיבל אזרחות ישראלית עם הגעתו לישראל.
דראפיץ' נשוי לאניטה ולזוג ארבעה ילדים. בנם הבכור, דולב, הוא כדורסלן.
סלובודן דראפיץ'
אבאנדינוס
מיה לאב
לודמיליה ("מיה") בורדו לאב (באנגלית: Ludmya Bourdeau "Mia" Love; נולדה ב-6 בדצמבר 1975) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית. לאב כיהנה כנציגת המחוז הרביעי של יוטה בבית הנבחרים של ארצות הברית. היא האדם האפרו-אמריקאי הראשון שייצג את יוטה בקונגרס.
ביוגרפיה.
לאב נולדה בברוקלין שבניו יורק, בתם של ז'אן ומרי בורדו. הוריה נמלטו מאימת הטונטון מקוט, המשטרה החשאית של האיטי, לארצות הברית ב-1973. בגיל חמש עברה עם משפחתה לקונטיקט שם סיימה לימודי תיכון ותואר ראשון באמנות הבמה באוניברסיטת הרטפורד. עבדה כדיילת אוויר בקונטיננטל איירליינס, כמדריכת כושר ובמוקד שירות.
בעקבות אחותה הצטרפה לכנסייה המורמונית, היא עברה ליוטה ב-1998 והכירה שם את בעלה.
ב-2003 נבחרה למועצת העיר סרטוגה ספרינגס ביוטה, ב-2010 נבחרה לראשות העיר וכיהנה בתפקיד עד סוף 2013. ב-2012 התמודדה בבחירות לבית הנבחרים האמריקאי, היא ניצחה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית אך הפסידה בבחירות הכלליות לאחר שיריבה זכה ברוב זעום של 0.31% (768 קולות). ב-2014 התמודדה שוב ונבחרה לתפקיד לאחר שזכתה בבחירות ברוב של קצת יותר מ-50% לעומת 46.75% ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית. בכך הייתה לאישה השחורה הראשונה מהמפלגה הרפובליקנית שנבחרה לקונגרס. בבחירות 2018 הפסידה ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית בפער של פחות מ-500 קולות.
אבארואה
רקוויאם (מיכאל היידן)
הרקוויאם של מיכאל היידן (Missa pro defuncto Archiepiscopo Sigismondo או Missa pro Defunctis) בדו מינור, MH 155, היא יצירה פרי עטו של המלחין האוסטרי מיכאל היידן, לטקסט של הרקוויאם הקתולי. הלחנה זו של הרקוויאם השפיעה על מוצרט, כאשר כתב את הרקוויאם שלו.
היצירה.