סטרונג השתתף ב-18 משחקים נוספים באותה עונה, והבקיע בהם שני שערים. בעונה שלאחר מכן (1961/1962) הוא השתתף ב-20 משחקים, ובזו שאחריה כבר היה לשחקן הרכב קבוע. הוא שיחק בעמדת החלוץ השני או החלוץ המרכזי, ושיתף פעולה באופן מוצלח עם ג'ו בייקר. בעונת 1963/1964 הוא הבקיע 31 שערים במדי ארסנל, מספר המהווה שיא אישי עבורו.
אולם, המועדון התקשה בליגה למרות היכולת הטובה של סטרונג ובייקר. המיקום הטוב ביותר שהושג בתקופה שבה השניים שיחקו ביחד היה השביעי, כאשר גם בגביע ה-FA המועדון לא זכה להצלחות רבות. סטרונג הבהיר כי הוא מעוניין לעבור למועדון מצליח יותר. בנובמבר 1964 הוא הועבר לליברפול תמורת 40,000 לירות שטרלינג, למרות ששיחק בהרכב הבכיר של ארסנל באופן קבוע. בסך הכל הוא הבקיע 77 שערים ב-137 משחקים במדי ארסנל.
סטרונג ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול כבר בתיקו 1 - 1 מול פולהאם, שהתקיים בקרייבן קוטג' ב-7 בנובמבר 1964. את שערו הראשון הוא הבקיע בניצחון החוץ בתוצאה 5 - 1 על ברנלי.
לאחר 16 משחקים מעמדו היה מספיק חזק, והוא נכלל בהרכב שגבר על לידס יונייטד בתוצאה 2 - 1 בגמר גביע ה-FA באצטדיון ומבלי הישן, והייתה זו הפעם הראשונה שהאדומים זוכים בגביע; היה זה גם משחקו הראשון בטורניר לאחר שהחליף את גורדון מילן הפצוע. הצלחה זו לא נמשכה זמן רב, וחצי גמר גביע אירופה הסתיים בהפסד 3 - 4 לאינטר מילאן בסיכום שני המשחקים.
במשך שש העונות הבאות הוא שיחק ברוב עמדות המשחק האפשריות, אך לבסוף ביסס את מקומו בעמדת המגן השמאלי לאחר פרישתו של גרי ביירן. סטרונג היה חלק מההרכב שהוביל את ליברפול לזכייה באליפות הליגה הראשונה בעונת 1965/1966. הוא החמיץ את ההפסד לבורוסיה דורטמונד בגמר גביע אירופה, לאחר שנפצע במשחק חצי הגמר השני מול סלטיק. למרות פציעתו הוא הצליח להבקיע את שער הניצחון של ליברפול על המועדון הסקוטי.
בעונות שלאחר מכן הוא לא זכה בתואר כלשהו עם ליברפול, והשפל הגיע לאחר ההפסד לווטפורד בסיבוב השישי של גביע ה-FA בעונת 1969/1970; ביל שאנקלי, מאמן ליברפול, החליט לבצע שינויים ולהחליף את השחקנים הוותיקים בשחקנים יותר צעירים. סטרונג היה אחד מאלו שהוחלפו. הוא עזב את ליברפול לקובנטרי סיטי ב-10 באוגוסט 1970, לאחר שהבקיע 33 שערים ב-200 משחקים.
הוא שיחק בהייפילד רואד במשך עונה אחת בלבד, ותרם רבות מניסיונו לקבוצה הצעירה של נואל קנטוויל. הוא שיחק היטב לצידו של ג'ף בלוקלי הצעיר, וביחד הובילו השניים לקביעת שיא של ספיגת 38 שערי ליגה בלבד. הוא פרש ממשחק פעיל ב-1972.
לאחר פרישתו הוא עסק במשך תקופה מסוימת בניהול עסק לאספקת ריהוט לבתי מלון; הוא גם ניהל פאב ביחד עם איאן קלהאן ששיחק בליברפול. סטרונג נחשב לשחקן פופולרי בקרב אוהדי ליברפול, ואף דורג במקום ה-98 מתוך 100 במשאל שנערך באתר האינטרנט הרשמי של המועדון.
אלן סקירטון
אלן פרדריק גרהאם סקירטון (אנגלית: Alan Frederick Graham Skirton; 23 בינואר 1939 - מאי 2019) היה כדורגלן אנגלי.
סקירטון נולד בבאת' שבסאמרסט. הוא החל את הקריירה במועדון הנוער וסט טוורטון מעיר הולדתו, והצטרף לבריסטול סיטי על תקן של שחקן חובב. אולם, הוא לא הצליח להשתלב בבריסטול ולבסוף חתם בבאת' סיטי מהליגה הדרומית. במהלך משחקיו שם הוא זכה לתשומת לבם של מועדונים אחרים. ארסנל היה המועדון שהצליח להחתימו, ועשה זאת בינואר 1959 תמורת סכום של 5,000 לירות שטרלינג. אולם, זמן קצר לאחר החתימה הוא לקה בדלקת האדר ובדלקת ריאות, והושבת ממשחק פעיל למשך 18 חודשים.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל במשחק מול ברנלי ב-20 באוגוסט 1960. באותה עונה הוא השתתף ב-16 משחקים, וחלק את עמדת הקשר הימני עם דני קלפטון ובאגף השמאלי עם ג'ו האוורטיי. בעונה שלאחר מכן הוא תפס את מקומו של קלפטון, והבקיע 19 שערים ב-40 משחקים, שזיכו אותו בתואר מלך השערים של ארסנל לאותה עונה.
סקירטון עבר לעמדת הקשר השמאלי בעקבות החתמתו של ג'וני מקלאוד בקיץ 1962, ושיחק בה לסירוגין במשך ארבע העונות בגלל שיטת המשחק של המאמן בילי רייט. זמן המשחק שלו הצטמצם עוד יותר בעקבות עליית קרנו של ג'ורג' ארמסטרונג הצעיר, וסקירטון נאלץ לחלוק עמו את עמדת הקשר השמאלי בשתי עונותיו האחרונות בארסנל.
למרות כל זאת המשיך סקירטון להשתתף בכ-20 משחקים לעונה, והיה לשחקן הראשון בארסנל שהבקיע שער בטורניר אירופי, לאחר שכבש במשחק מול המועדון הדני קופנהגן XI ב-22 באוקטובר 1963. אולם, ברטי מי שהחליף את רייט שאף לשלב שחקנים צעירים יותר בהרכב הבכיר של ארסנל. לאחר שני המחזורים הראשונים של עונת 1966/1967 עבר סקירטון לבלקפול תמורת 65,000 לירות שטרלינג. הוא השתתף ב-154 משחקים במדי ארסנל, שבהם הבקיע 54 שערים.
סקירטון הבקיע במשחקו הראשון בבלקפול, שנערך באצטדיון הייבורי חמישה ימים לאחר הגעתו והסתיים בתיקו 1 - 1 מול ארסנל. לאחר מכן הוא החמיץ שלושה משחקים כיוון שהיה פצוע, אך חזר לשחק והבקיע שער בניצחון 3 - 1 על טוטנהאם הוטספר ושניים נוספים בניצחון החוץ 3 - 1 על צ'לסי. במשחקו הראשון בבלומפילד רואד (אצטדיון הבית של בלקפול) הוא הבקיע שני שערים והוביל את השחקנים לניצחון 6 - 0 על ניוקאסל יונייטד. בשאר העונה הוא לא הצליח להבקיע שערים רבים, וסיים אותה עם עשרה שערים ב-28 משחקי ליגה וגביע. בסיום אותה עונה ירד המועדון לליגה השנייה. בעונה שלאחר מכן הבקיע סקירטון 17 שערים, שלא הספיקו עבור בלקפול לצורך חזרה לליגה הראשונה.
סטן מורטנסן מאמן בלקפול, איפשר לסקירטון לעזוב את המועדון לאחר 17 המחזורים הראשונים של עונת 1968/1969, כיוון שהבחין ביכולתו הטובה של רוני בראון. סקירטון חזר למערב אנגליה, וב-20 בנובמבר 1968 הצטרף לבריסטול סיטי תמורת 15,000 לירות שטרלינג. לאחר מכן הוא שיחק עבור טורקי יונייטד והמועדון הדרום אפריקני דרבן סיטי. הוא סיים את הקריירה במועדון ויימות', לו סייע לזכות בגביע הליגה הדרומית בעונת 1972/1973.
זמן קצר לפני פרישתו הוא התמנה לתפקיד עוזר המנהל המסחרי בוויימות', אך ביולי 1974 חזר לבאת' סיטי בתפקיד המנהל המסחרי. ב-14 בספטמבר 1981 הוא הצטרף לייאוביל טאון (Yeovil Town) באותו תפקיד, ומילא אותו עד לפרישתו הסופית ב-2002.
נפטר במאי 2019.
אדי מגיל
אדוארד ג'יימס "אדי" מגיל (אנגלית: Edward James "Eddie" Magill; נולד ב-17 במאי 1939 בלרגאן) הוא שחקן ומאמן כדורגל צפון אירי לשעבר.
מגיל החל את הקריירה שלו בפורטדאון, ובמאי 1959 עבר למועדון הלונדוני ארסנל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול שפילד ונסדיי ב-19 בדצמבר 1959. מגיל שיחק בעמדת המגן הימני, והחליף את דניס אוונס הפצוע, אך איבד את מקומו בהרכב בעונת 1960/1961 לטובת לן ויליס ודייב באקוזי. הוא חזר להרכב בעונה הבאה (1961/1962), והתחרה עם באקוזי על מקום בהרכב. ב-1961 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צפון אירלנד במשחק מול נבחרת סקוטלנד. בעונת 1962/1963 הוא הבטיח את מקומו בהרכב באופן סופי.
הוא התפרסם בזכות יכולת המסירה שלו ושליטתו בכדור, ושמר על מקומו בהרכב עד להגעתו של דון האו בשלהי עונת 1963/1964. הוא עבר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, ובמשך חמישה עשר החודשים הבאים השתתף במשחק אחד בלבד במדי הסגל הבכיר. באוקטובר 1965 הוא עזב את ארסנל והצטרף לברייטון אנד הוב אלביון. בסך הכל הוא השתתף ב-131 משחקים במדי ארסנל, ולא הבקיע בהם שערים. הוא שיחק בברייטון במשך שלוש עונות, ולאחר מכן חזר לצפון אירלנד. לאחר פרישתו הוא אימן את המועדונים הדניים ויבורג, B109, נסטבד ופרדריקסהאבן.
ג'קי הנדרסון
ג'ון גילספי "ג'קי" הנדרסון (באנגלית: John Gillespie "Jackie" Henderson; 17 בינואר 1932 בגלאזגו - 26 בינואר 2005 בפול) היה כדורגלן סקוטי.
קריירה.
הנדרסון החל את הקריירה שלו בפורטסמות' כשהיה בן 17. לאחר שהשלים את שירותו הלאומי הוא ערך את הופעת הבכורה בסגל הבכיר של פומפיי במשחק מול סנדרלנד בינואר 1951. בתחילת דרכו הוא שיחק בעמדת החלוץ המרכזי, אך בהמשך עבר לעמדת החלוץ השני והקיצוני השמאלי. הוא היה חסון מבחינה פיזית והתפרסם בקצב המשחק שלו, ובמסירות ובעיטות מהירות. הוא הבקיע שערים רבים עבור פומפיי במשך שבע שנים, שבמהלכן זכה לתשומת לבם של מאמני נבחרת סקוטלנד.
הוא ערך את הופעת הבכורה הלאומית שלו במשחק הידידות מול נבחרת שוודיה ב-6 במאי 1953, אך הפסיד עם נבחרתו בתוצאה 1 - 2; היה זה הראשון מבין שבעה משחקים. שערו היחיד במדי הנבחרת הובקע בניצחון 3 - 1 על נבחרת צפון אירלנד ב-3 באוקטובר 1953. הוא היה מועמד להשתתף במשחקי מונדיאל 1954, אך לבסוף לא זומן לסגל כיוון שהתאחדות הכדורגל הסקוטית החליטה לשלוח רק 13 שחקנים במקום 22. משחקו האחרון היה בתיקו 2 - 2 מול נבחרת צפון אירלנד ב-5 בנובמבר 1958.
במרץ 1958 הוא עבר לוולבס, אך לא הצליח להתאקלם שם. בתקופה זו זכה המועדון באליפות הליגה הראשונה, אך כיוון שהנדרסון השתתף בתשעה משחקים בלבד הוא לא היה זכאי לקבל את המדליה המוענקת לשחקני המועדון הזוכה. באוקטובר 1958 הוא הועבר לארסנל תמורת סכום של 30,000 לירות שטרלינג, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בהייבורי בניצחון 4 - 3 על וסט ברומיץ' אלביון ב-4 באוקטובר, ואף הבקיע שני שערים. עונתו הראשונה בהייבורי נקטעה בעקבות פציעה שלפניה הספיק להבקיע 12 שערים, אך הוא חזר להרכב בעונות 1959/1960 ו-1960/1961. בעונתו הראשונה בארסנל המועדון סיים במקום השלישי בליגה, אך בשתי העונות הבאות הוא סיים רק במרכז הטבלה.