מכיוון שהמנהרה נחפרת באופן הדרגתי, הגג וצידי המנהרה צריכים תמיכה כדי לעצור את הסלע מליפול לתוך החפירה. השיטות לתמיכת הסלע והדרכים משתנות במידה רבה, אבל מערכות תמיכת סלע טיפוסיות עשויות לכלול: בורגי או מסמרי סלע, בטון מותז ועוד. לרוב, השימוש יהיה בכמה שיטות יחד, כך שכל אחת מהן מפצה על מגרעות השנייה.
חישוק (פירושונים)
חישוק
חישוק (התעמלות אמנותית)
חישוק הוא אביזר דמוי חישוק בהתעמלות אמנותית ויכול להיות עשוי מפלסטיק או עץ, ובלבד שהוא שומר על צורתו במהלך השימוש. הקוטר הפנימי הוא 51–90 סנטימטרים, וחייב לשקול מינימום 300 גרם. החישוק יכול להיות בצבע טבעי או מכוסה באופן חלקי או מלא על ידי צבע או כמה צבעים, ועליו סרט דביק בצבע זהה או שונה מצבע החישוק.
השימוש הבסיסי בחישוק כולל סיבוב סביב היד או הגוף, גלגול, נדנוד, יצירת מעגל, זריקה ומעבר בתוך החישוק.
טכניקות רבות של ההתעמלות האמנותית אומצו על ידי ההופ דאנס המודרני.
קישורים חיצוניים.
מנופני
מחוז מנופני (טטום: Manufahi) הוא מחוז השוכן על החוף הדרומי של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 44,950 אנשים שחיים בשטח של 1,325 קמ"ר. המחוז גובל במחוזות מנטוטו מכיוון מזרח, איינרו ממערב ואילאו מצפון. בתקופת השליטה הפורטוגזית באזור המדינה מזרח טימור, נקרא המחוז בשם סיים (Same), כשמה של אחת הגזרות במחוז כיום.
גזרות.
המחוז מחולק ל-6 גזרות מרכזיות והן:
קופראי
קופראי (שם מדעי: Bos sauveli) הוא מין בקר בר שוכן יער הנפוץ בעיקר בצפון קמבודיה, ועם אוכלוסיות קטנות יותר בדרום לאוס, וייטנאם המערבית, ובמזרח תאילנד. מין זה נודע לזואולוגים בשנת 1937, ונחשב מאז לאחד מהגילויים הגדולים ביותר של הזואולוגיה עד גילויה של הסאולה בשנת 1993 (אף היא סוג של בקר נדיר מאוד).
תיאור.
הקופראי נחשב כקרובם של שור הבר והגאור. בין הפרסתנים הגדולים, הקופראי יכול להתקרב לגודל דומה של תאו אסייתי. מידות בקר זה הוא 2.1-2.3 מטר לאורך הראש והגוף, לא כולל זנב באורך של מטר נוסף, ו-1.7-1.9 מטר בגובה הכתף. משקל המין נע בין 680–910 ק"ג. דיווחים לא מאומתים של משקל של כ-1,700 ק"ג מווייטנאם נחשבים למפוקפקים, שכן הם עולים בהרבה על המשקל המצוי עבור המין.
לקופראי יש גוף גבוה אך צר, רגליים ארוכות וגב קמור. צבע המין הוא אפור, חום כהה או שחור. קרני הנקבה הן בצורת נבל ובעלי התפתלות כלפי מעלה, כמו לאנטילופה. קרני הזכר הן רחבות ומקומרות קדימה ולמעלה, והן מתחילות להישחק בקצוות בגיל שלוש שנים. לשני המינים יש נחיריים מחורצות וזנבות ארוכים.
הקופראי חי בגבעות נמוכות, ומיוערות באופן חלקי, וניזון בעיקר עשבים. הוא פעיל יום, אוכל בשטח הפתוח בלילה ותחת מעטה היער במשך היום. הם חיים בעדרים של עד 20 פרטים, בדרך כלל רק של פרות ועגלים, אך גם שוורים במהלך העונה היבשה.
מצב.
הערכה היא שישנם פחות מ-250 קופראי שנותרו בעולם. מספרים נמוכים אלה מיוחסים לציד בלתי מבוקר על ידי מקומיים וחיילים, בשיתוף עם מחלות שעברו מבקר ואובדן בית הגידול.
קופראי לא נצפה מאז 1983, ומספר חיפושים אחר בעלי החיים העלה חרס. דו"ח IUCN של שנת 2008 מסווג את הקופראי כמין הנמצא בסכנת הכחדה (וייתכן שנכחד מהעולם).
אין אוכלוסייה בשבי. הפרט היחיד שהיה בגן חיות מערבי נשלח לגן החיות בווינסן שבפריז בשנת 1937 (תמונתו מופיעה למעלה); הוא שימש כהולוטייפ עבור אשיל אורבן. הפרט מת בתחילת מלחמת העולם השנייה.
קשר למינים אחרים.
מחקר שפורסם על ידי אוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-"Journal of Zoology" הלונדוני הצביע על כך כי השוואת רצפים של המיטוכונדריה מראה כי הקופראי יכול להיות הכלאה בין זבו ובנטנג, אך מחברי המחקר ביטלו את השערתם, לאחר שגולגולת קופראי מסוף הפליסטוקן או תחילת ההולוקן נמצאה. מחקר גנטי מאוחר יותר תומך במסקנה זו שהקופראי איננו בן-כלאיים.
נילס בוהלין
נילס איוואר בוֹהלין (בשוודית: Nils Ivar Bohlin; 17 ביולי 1920 – 26 בספטמבר 2002) היה מהנדס מכונות שוודי שהמציא את חגורת הבטיחות מסוג שלוש הנקודות (three point seat belt), שבה נעשה כיום שימוש במכוניות.
ביוגרפיה.
בוהלין נולד בהרנוסאנד שבשוודיה. הוא למד באוניברסיטת הרנוסאנד ובשנת 1939 סיים תואר בהנדסת מכונות.
בשנת 1942 התחיל לעבוד כמעצב מטוסים בחברת סאאב והיה בין המפתחים של מושבי המפלט. בשנת 1958 הוא עזב את סאאב ועבר לעבוד בחברת וולוו כמהנדס בטיחות, שם המציא ופיתח את חגורת הבטיחות מסוג שלוש הנקודות (על שם שלושת המיקומים שביניהם מתוחה החגורה). בוהלין עבד על פיתוח החגורה כשנה, וב־1959 הציג את המצאתו, שנרשמה כפטנט. אמנם פותחו כבר לפני כן חגורות בטיחות למכוניות, אך בוהלין היה הראשון שפיתח את המודל הזה של החגורה, שמשמש עד היום בכלי רכב.
ב־1967 הציג בוהלין את המחקר שערך במסגרת עבודתו בוולוו, "A Statistical Analysis of 28,000 Accidents with Emphasis on Occupant Restraint Value", במסגרת כנס בטיחות כלי רכב. ב־1969 מונה בוהלין למנהל מחלקת המחקר והפיתוח בוולוו. הוא פרש לגמלאות ב־1985.
ב־1974 קיבל את "פרס ראלף איסברנדט להנדסת בטיחות". ב־1989 זכה להירשם ב"היכל התהילה של הבטיחות והבריאות", וב־1999 ב"היכל התהילה של כלי הרכב". קיבל את מדליית האקדמיה השוודית המלכותית למדעי ההנדסה ב־1995.
בוהלין נישא למאי-בריט בוהלין, היה אב חורג לשני ילדיה והוליד שני ילדים משלו. ב־2002 לקה בשבץ, ומספר חודשים לאחר מכן לקה בהתקף לב ומת בגיל 82. מיד לאחר מותו נכנס ל"היכל התהילה הלאומי של הממציאים" בארצות הברית.
ריצת שדה
ריצת שדה (באנגלית: Cross Country Running) היא ספורט שבו קבוצות ויחידים מקיימים תחרות באוויר הפתוח על גבי קרקע טבעית. המסלול הוא בדרך כלל באורך של 4-12 קילומטרים ועשוי לכלול משטחים של דשא ואדמה, ולעבור ביערות ושטח פתוח, כולל גבעות, קרקע שטוחה, דרכי חצץ, זרמי מים ונחלים.
הריצה מיועדת ליחידים ולקבוצות, הצוברות נקודות קבוצתיות. לרוב התחרויות מתרחשות במהלך הסתיו והחורף, ונערכות בכל תנאי מזג האוויר - גשם, שלג או ברד, וטווח רחב של טמפרטורות.
תחרויות בשטח פתוח התקיימו בוודאי משחר ההיסטוריה. כללי התחרות נקבעו לראשונה בבריטניה, והתחרות הפכה ללאומית בשנת 1876. תחרות בינלאומית מתקיימת החל משנת 1903, ומשנת 1973 התחרויות מאוגדות ב-IAAF.
תחרויות אישיות וקבוצתיות בריצת שדה נערכו בשלוש אולימפיאדות: אולימפיאדת סטוקהולם (1912), אולימפיאדת אנטוורפן (1920) ואולימפיאדת פריז (1924). פינלנד שלטה בתחרויות אלו, עם חמש מדליות זהב שתיים מכסף ואחת מארד, מתוך שש אפשריות בסך-הכל. התחרויות היו פתוחות לגברים בלבד.
יחזקאל פנט
כמוני
כמוני היא רשת חברתית מקוונת בתחום הבריאות. מטרתה לחבר בין אנשים המתמודדים עם מחלות, בני משפחה, רופאים ומטפלים. האתר מספק מקום מפגש וירטואלי לחולים ומאפשר להם להתייעץ עם מומחים, לשתף מניסיונם, ולהתעדכן במידע מקצועי ובחדשות בתחום. אתר כמוני הוא רשת הבריאות החברתית הראשונה בשפה העברית.
האתר עלה באוגוסט 2009 והוא מופעל על ידי מכון גרטנר, מכון מחקר לאומי לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות. האתר פועל כחברה לתועלת הציבור וכל השירותים בו ללא תשלום. יוזם הפרויקט הוא פרופ' מרדכי שני, לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות, מנכ"ל בית החולים שיבא בתל השומר וחתן פרס ישראל לשנת 2009 על פעילותו בתחומי הבריאות והרווחה.
מאפייני האתר.
באתר כמוני פועלות כארבעים קהילות המאגדות גולשים תחת מכנה משותף: מחלה או מצב בריאותי. בין הקהילות: סוכרת מסוג 2 ו-1, השמנה, מחלות לב, סרטן, טרשת נפוצה, אוסטיאופורוזיס, דיכאון וחרדה, נפגעי חוט השדרה, כאב, הפרעות קשב וריכוז, הפרעות אכילה, קרוהן וקוליטיס, ער"ן (עזרה ראשונה נפשית), שלפוחית רגיזה, גמילה מעישון, בעיות גדילה, סרטן השד ועוד. כל קהילה מנוהלת בידי רופאים ואנשי מקצוע בתחום, ואליהם מצטרפים "מובילי קהילה", חולים שצברו ידע וניסיון רב בהתמודדות עם המחלה. כל קהילה מורכבת מתכנים מקצועיים, לרבות מדריכים מפורטים לגבי המחלה, זכויות החולים, חדשות ומחקרים עדכניים, ותוכן גולשים, הכולל בלוגים אישיים, דפי שיחות, קבוצות דיון ותמיכה.
Jewish Educational Media (JEM)
Jewish Educational Media
בורמן
בורמן הוא שם משפחה, תעתיק עברי לשמות Borman, Burman, Boorman, Boreman, Bormann, Bourman.
דה פיניו
פורטה קאפנה
פורטה קאפנה (בלטינית: Porta Capena) היה שער בחומת סרוויוס ברומא, לא הרחק מגבעת קאיליוס. על פי המסורת הרומית במקום נמצאה החורשה הקדושה בה נהגו להתרועע המלך נומה פומפיליוס והנימפה אֶגֶרְיָה. הייתה זו אחת הכניסות הראשיות לעיר רומא, מאחר שנפתחה אל ויה אפיה. מקור השם אינו ידוע, אך אפשר שהוא קשור לעובדה שהדרך מובילה אל קפואה, עיר חשובה בקמפניה, דרומית לרומא.
לדברי המשורר יובנאליס בן המאה ה-1 לספירה היה פורטה קאפנה מקום בו התאספו קבצנים רבים ובמיוחד קבצנים יהודיים:
בפורטה קאפנה שוכנים כיום המשרדים הראשיים של ארגון המזון והחקלאות של האו"ם (FAO). מ-1937 עד 2004 ניצב בו האובליסק מאקסום.
ויליס קרייר
ויליס האוולינד קֶרִיֵר (באנגלית: Willis Haviland Carrier; 26 בנובמבר 1876 – 7 באוקטובר 1950) היה מהנדס וממציא אמריקאי, שהמציא את מיזוג האוויר המודרני.
ביוגרפיה.
קרייר נולד למשפחה פרסביטריאנית בעיירה אנגולה שליד באפלו, ניו יורק. בנם של ויליאמס דוויין (1836–1908) ואליזבת (1845–1887). אמו מתה כאשר היה בן 11 שנים.
ב-17 ביולי 1902, הציג קרייר לראשונה את איוריו ורעיונותיו למערכת מיזוג אוויר שכוללת ארבע פעולות מרכזיות: