העונה הראשונה המקצוענית בכדורגל הסנגלי - עונת 2009 שוחקה עם 18 מועדונים מקצועיים אשר נבחרים לאחר שמועדוני הליגה הבכירה לשעבר (ה-Division 1) הגישו בקשה לאליפות מקצועית. בנוסף להיותם מזוהה באופן קבוע עם התאחדות הכדורגל הסנגלית (FSF), המועדונים שלוקחים חלק באליפויות אלו חייבים להתארגן כחברה מסחרית בע"מ (SA או SARL).
מספר הקבוצות המשתתפות באליפות "ליג 1" ירד מ-18 קבוצות במהלך עונות 2009 ו-2010 ל-16 קבוצות בעונת 2010/2011. החל מעונת 2010/2011 הליגה משוחקת בבית אחד בודד בניגוד לעונות 2009 ו-2010 ששוחקו ב-2 בתים.
האלופה נקבעת בתום סדרת משחקי בית וחוץ במהלכם כל מועדון פוגש את הקבוצות האחרות פעם בבית ופעם בחוץ. מאז הקמת הליגה הסנגלית המקצוענית בכל עונה זכתה קבוצה אחרת בתואר האליפות.
טבלת זוכות באליפות בעבר.
קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בסנגל FA קאפ באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
כרואן חלבי
כרואן חלבי (בערבית: كروان حلبي; נולדה בשנת 1995) היא אתלטית דרוזית-ישראלית ושיאנית ישראל הדרוזית הראשונה בריצת 1000 מטר. היא אלופת ישראל במרוצי שדה (2019, 2020 ו-2021), מרוצי הרים (2019), 10 ק"מ כביש (2018) ו-5 ק"מ כביש (2022). חלבי היא מהנדסת ביו-רפואית וסטודנטית לתואר שני עם תזה בטכניון.
ביוגרפיה.
חלבי נולדה בירושלים למשפחה דרוזית. גדלה בכפר דלית אל-כרמל.
ינה רנשבורג
ינה רנשבורג (בהונגרית: Ranschburg Jenő; בודפשט 19 בדצמבר 1935 – 10 במרץ 2011, בודפשט) היה פסיכולוג יהודי-הונגרי, דוקטור למדעי הפסיכולוגיה, פרופסור אמריטוס.
ביוגרפיה.
ינה רנשבורג נולד במשפחה יהודית כבנם של זולטאן רנשבורג ושל פירושקה יונאפ. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון על שם "אימרה מדאץ'" בבודפשט. לאחר מכן סיים את לימודיו במכללה להכשרת מורים לחינוך מיוחד ב-1961 ולאחר מכן ב-1964 קיבל תואר בפסיכולוגיה ובהונגרית של הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת אטווש לוראנד.
חייו הפרטיים.
רנשבורג התחתן ב-1966, אשתו ז'וז'אנה פרקש הייתה מורה לחינוך מיוחד. נולדו להם שלושה ילדים (ורה: 1967, אדית: 1970, זולטאן: 1985).
Boten Anna
Boten Anna (בתרגום חופשי: "אנה הבוט") הוא שיר בשוודית של המוזיקאי השוודי בסהאנטר. השיר מספר על משתמשת IRC אשר הדובר מאמין שהיא בוט שהרחיקה אותו מערוץ בהם הם נמצאים, אך בהמשך מגלה שמדובר באישה אמיתית. זהו הסינגל הראשון מאלבומו השני של בסהאנטר, LOL.
גרסאות וחידושים.
ב-2007 בסהאנטר יצר גרסה מחודשת באנגלית בשם "Now You're Gone". באותה השנה יצרו חובבי ציון גרסה בעברית בשם "רוצה בנות", אשר עליה נוצרו גרסאות נוספות גם כן.
מדינות חברות בנאט&quot;ו
נאט"ו (ארגון האמנה הצפון-אטלנטית) הוא ברית צבאית בין 30 מדינות צפון אמריקה ואירופה. הארגון מממש את האמנה הצפון אטלנטית שנחתמה ב-4 באפריל 1949. הסעיף החמישי של האמנה של נאט"ו קובע כי אם מתרחשת התקפה מזוינת נגד אחת המדינות החברות בברית, כל חברי הברית יסייעו לחבר המותקף, ויהיה שימוש בכוחות מזוינים במידת הצורך.
מתוך 30 המדינות החברות, 28 ממוקמות באירופה ושתיים בצפון אמריקה. לכל החברות יש צבאות, מלבד איסלנד, שאין לה צבא רגיל, אבל יש לה משמר חופים ויחידה קטנה של מומחים לפעולות בנאט"ו). שלוש מחברות נאט"ו הן מדינות בעלות נשק גרעיני: צרפת, הממלכה המאוחדת וארצות הברית. את נאט"ו ייסדו 12 מדינות, שלוש חברות נוספות הצטרפו לברית בין 1952 ל-1955, וחברה חדשה רביעית הצטרפה ב-1982. לאחר תום המלחמה הקרה, נאט"ו הוסיפה 14 חברות נוספות לברית מ-1999 עד 2020.
הקמה ושינויים בברית.
נאט"ו הוסיפה מדינות חדשות לבריתה 8 פעמים מאז הקמתה ב-1949, ובסך הכל, יש 30 מדינות שהן חברות בבריתה. 12 מדינות לקחו חלק בהקמת נאט"ו: בלגיה, קנדה, דנמרק, צרפת, איסלנד, איטליה, לוקסמבורג, הולנד, נורווגיה, פורטוגל, הממלכה המאוחדת וארצות הברית. ב-1952 הפכו יוון וטורקיה לחברות בברית, אליהן הצטרפו מאוחר יותר גרמניה המערבית (ב-1955) וספרד (ב-1982). ב-1990, עם איחוד גרמניה מחדש, נאט"ו גדלה וכללה גם את גרמניה המזרחית. בין השנים 1994 ל-1997, הוקמו יוזמות רחבות יותר על מנת לחזק את שיתוף הפעולה של מדינות הברית, ביניהן שותפות לשלום, הדיאלוג הים-תיכוני ומועצת השותפות האירו-אטלנטית. ב-1997 הוזמנו שלוש מדינות שהשתתפו בברית ורשה: הונגריה, צ'כיה ופולין, להצטרף לנאט"ו. ב-1999, קבוצת וילנה (ברית של 10 מדינות בלטיות ומזרח אירופיות) התגבשה במאי 2000 על מנת לשתף פעולה עם נאט"ו. קבוצת וילנה התפרקה ביוני 2004 בפסגת איסטנבול 2004 והמדינות החברות בקבוצת וילנה החליטו להפוך באופן רשמי לחברות בנאט"ו. אלבניה וקרואטיה הצטרפו בשנת 2009, מונטנגרו ב-2017 ומקדוניה הצפונית ב-2020.
אנשי צבא.
הרשימה הבאה מציגה את יחס הכוח הצבאי במדינה ביחס לאוכלוסייה. הרשימה מתפרסמת מדי שנה על ידי המכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגיים.
פוקימון ארגמן ושני
הפארק הלאומי פנג'ארי
הפארק הלאומי פנג'ארי (בצרפתית: Parc national de la Pendjari) שוכן בצפון בנין, בין רכס לבין הגבול עם בורקינה פאסו. הפארק הוקם בשנת 1954 כשמורת חיות בר (Reserve de Faune), הוגדר כפארק לאומי בשנת 1961 והוכרז כשמורה ביוספרית של אונסק"ו בשנת 1986. מאז 2017 הוא מהווה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו כחלק מקומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי. שטחו 2,755 קמ"ר והוא חלק משמורת הביוספרה בגודל 8,800 קמ"ר. הפארק הלאומי הוא אחד מהאזורים המוגנים האחרונים במערב אפריקה שיש בו אוכלוסיות של פילים, ברדלסים ואריה סנגלי המצוי בסכנת הכחדה.
גאוגרפיה.
פארק פנג'ארי שוכן בצפון בנין. העיר הגדולה הקרובה ביותר היא נאטיטינגו. הפארק הוא חלק מקומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי, בראשי תיבות WAP. שמורות טבע מרכזיות אחרות בסמיכות כוללות את הפארק הלאומי ארלי ואת בבורקינה פאסו, ואת הפארק הלאומי W חוצה הגבולות, הכולל חלקים מבנין, בורקינה פאסו וניז'ר. בנוסף, אזורי ציד גובלים בפארק הלאומי, המהווים אזור חיץ לאזורים החקלאיים המעובדים באינטנסיבית באזור.
הפארק הלאומי פנג'ארי כולל בתי גידול רבים משפלת פנג'ארי ועד להרים של רכס אטקורה, נהרות, מים עומדים והרי בדד. הוא מכוסה בסוואנת יער, ביצות ואזורי עשב. בגובה של 100 עד 500 מטרים מעל גובה פני הים, כמות המשקעים השנתית היא כ-1,000 מילימטרים.
יונקים.
הפארק הלאומי הוא ביתם של רוב מיני חיות הציד הגדול האופייניים לסוואנות במערב אפריקה. סמל הפארק הלאומי הוא הברדלס. עם זאת, הוא הפך לנדיר באזור. שניים עד שלושה זוגות עדיין נצפו בסביבות שנת 2000 בפארק הלאומי W הסמוך. בפארק הלאומי פנג'ארי ובשטח ששייך לבנין בפארק הלאומי W היו אוכלוסיות של לפחות 5–13 ברדלסים בשנת 2007, ומגמת ההצטמצמות הולכת ונמשכת.
אוכלוסיית האריות הסנגלים בפנג'ארי ובפארקים הלאומיים ארלי ו-W הסמוכים מונה כ-300 עד 400 פרטים, והיא הגדולה ביותר בכל מערב אפריקה. מאפיין בולט הוא שלזכרים באזור כמעט ללא יוצא מן הכלל אין רעמה או שהיא קצרה מאוד. האריות הסנגלים של פארק פנג'ארי נבדלים גנטית מאלה של דרום ומזרח אפריקה.
גם הזאב הטלוא, שכבר חשבו שהוא נכחד, נמצא בפארק במספרים קטנים. בנוסף, הפארק הלאומי פנג'ארי הוא ביתם של מיני טורפים גדולים אחרים כמו נמרים, צבועים נקודים, תנים לבני-פס וזבדים אפריקאים.
הפארק הלאומי פנג'ארי הוא גם ביתם של כמה מאות פילים אפריקאים. האוכלוסייה בפארק יציבה יחסית בעשורים האחרונים ומסתכמת בלמעלה מ-800 פרטים (נכון לשנים 2005–2010). בסך הכל חיים למעלה מ-3,800 פילים בפנג'ארי ובאזורים המוגנים הסמוכים, כלומר קומפלקס הפארקים הלאומיים W-ארלי-פנג'ארי. האזור הוא ביתם של אוכלוסיית הפילים הגדולה ביותר במערב אפריקה. אוכלי עשב גדולים אחרים מיוצגים גם על ידי תאו סודאני, היפופוטמים, חזירי יבלות ומינים רבים של אנטילופות. בין האנטילופות ניתן למנות אנטילופת סוס קצרת-קרן, בובאל מערבי, דאמאליסק הסהר, קובוס שחור-רגל, אוריבי, וצביון סבכים. קודו מסורטט, צבי סוף הסוואנה וצביון אדום נדירים למדי. הפרימטים כוללים: בבון זית, מין קוף ירוק "" וקופי פרש אדום. סקר שנערך באביב 2000 הגיע למסקנה שרוב המינים באוכלוסייה נמצאים בדעיכה. נראה שזה נכון במיוחד עבור הנמר ודאמאליסק הסהר, ששניהם עדיין עשויים להיות קיימים בפארק, אך אין לכך אישור. רק האוכלוסיות של הבובאלים המערביים (כ-1,500 פרטים), אנטילופות סוס קצרות-קרן (כ-2,000 פרטים) ותאו סודאני (כ-2,700 פרטים) גדלו בזמן המפקד בשנת 2000. בזמן המפקד היו המינים הגדולים הנפוצים ביותר בבון הזית, התאו והקובוס שחור-הרגל (כ-2,600 פרטים).
אוכלוסיית קובוס המים מתת המין "Kobus ellipsiprymnus ssp. Defassa" ירדה מכ-3,000 פרטים בשנות ה-70 של המאה ה-20 ל-120 פרטים בלבד ב-2004.
דגים וזוחלים.