אל מול קרל, עכשיו כמלך, נצבו אתגרים קשים ומורכבים. היה חשוב לבסס (ולהצהיר) את כוחו של הריבון החדש, גם כלפי פנים וגם כלפי חוץ. כלפי פנים, היה על המלך הטרי לבסס את הקשרים עם האזורים החדשים שנכבשו עם ארץ המוצא, כמו גם להקים מחדש את הממשל באזורים אלו, הן מבחינה תקציבית והן מבחינה צבאית, וכן להתמודד אל מול האתגרים השלטוניים שצצו בעקבות המלחמה. בו-זמנית, כלפי חוץ, היה עליו לפתור משברים צבאיים ולבסס את הכוח הצבאי של הממלכה כלפי מדינות עוינות. בנוסף, היה על קרל לייצר מדיניות שתעמיד את האינטרסים הצבאיים השוודים בראש מעייניה. האם קרל עשה זאת, אנחנו לא יודעים. אין ספק שהממשלה שלו נעה בכיוונים אחרים. כבר אחרי שנתו הראשונה כמלך, בקיץ 1655, הוביל קרל את שוודיה למלחמה נגד פולין.
המאור (כתב עת)
איך עושים תקליט
איך עושים תקליט הוא פזמון שכתב יענקל'ה רוטבליט והלחין וביצע שמוליק קראוס. השיר, שהתפרסם בשנת 1982 באלבום "גלגל מסתובב", עוסק בחוויות המשותפות של קראוס, רוטבליט ואחרים בבית הקפה הנודע "כסית". כמו רוב שירי האלבום, את השיר עיבד מוזיקלית אילן וירצברג, עם דני פאר. הוא שובץ כשיר החותם את האלבום בגרסתו המקורית.
השיר מספר את סיפור יצירתו של האלבום "גלגל מסתובב", שיצא לאור חמש שנים לאחר יציאתו של אלבום האולפן של קראוס, "מדינת ישראל נגד קראוז שמואל". על פי המסופר בשיר, התקליט נולד כיוזמה של חבריו של קראוס שישבו עימו בקפה "כסית", ובהם משה איש כסית וחצקל איש כסית (). חלק מהחברים אף תרמו מכספם להפקתו של האלבום ().
לאורך השיר מוזכרים רבים מיושבי "כסית" שהשתתפו בהפקת התקליט, וכן אחדים מעובדיו ומפוקדיו הקבועים של בית הקפה. להלן הדמויות המוזכרות בשיר, לפי סדר הופעתן:
בשיר מוזכרים שניים משיריו המפורסמים של קראוס, "כל השבוע לך" ("החלונות הגבוהים", 1967) ו"שישי חם" ("מדינת ישראל נגד קראוז שמואל", 1977). כמו כן כותב השיר רוטבליט מתייחס בהומור עצמי לעובדת היותו פיסח במשחק המילים .
בסיומו של השיר מופיע מקטע בן כדקה אחת, שבו נשמע משה איש כסית מחקה את אביו חצקל ומתייחס בהומור להתרחשויות ב"כסית". בין היתר מוזכרים בדבריו אריק איינשטיין ואורי זוהר, אגב התייחסות הומוריסטית לחזרתו בתשובה ().
ביצועו של שמוליק קראוס את השיר בשנת 1982, בתוכניתו של מני פאר "אצל מני", נכלל בשני סרטים תיעודיים:
מוניקה סוצ'קו
מוניקה סוצ'קו (בפולנית: Monika Soćko, נולדה ב-24 במרץ 1978, ורשה, פולין הקומוניסטית) היא שחמטאית פולנייה בדרגת רב-אמן. היא זכתה שש פעמים באליפות פולין לנשים בשחמט (1995, 2004, 2008, 2010, 2013, 2014). היא נשואה לרב האמן הפולני בארטוש סוצ'קו.
בשנת 2008 הפכה לאישה הראשונה בפולין שהשיגה דרגת רב-אמן.
נכון לפברואר 2020, מדורגת במקום הראשון בפולין ובמקום ה-43 בעולם בין הנשים, ובמקום ה-57 בדירוג הכללי בפולין, לפי מד כושר.
קריירה.
בשנת 2007 זכתה סוצ'קו במקום הראשון בטורניר נשים בינלאומי בבאקו, שבו גברה על אלופת העולם, אנטואנטה סטפנובה. ב-2009, זכתה ב-Arctic Chess Challenge בטרומסה, על אף שהדירוג ההתחלתי שלה היה במקום ה-16, ואילו בעלה, שדורג במקום הראשון בתחילת התחרות, סיים במקום ה-13. במרץ 2010 זכתה במדליית ארד באליפות אירופה לנשים בשחמט, לאחר שהביסה את ילנה דמבו ואת מארי סיבג. בשנת 2011 השתתפה בנבחרת הנשים הפולנית באליפות אירופה בשחמט לקבוצות, וזכתה עמה במדליית כסף.
קבלת דרגות בינלאומיות.
באולימפיאדת השחמט.
בין השנים 1994 ל-2014 השתתפה מוניקה סוצ'קו ב-10 אולימפיאדות שחמט:
גליוויצה
חשמלאי
חשמלאי הוא אדם שמקצועו הוא חשמלאות - חיווט חשמלי של בניינים, מכונות וציוד נייח. חשמלאי עוסק בהתקנת ציוד חשמלי חדש או בתחזוקת תשתית קיימת. בחשמלאות קיימים תחומי התמחות ספציפיים, כגון חשמלאות רכב או חיווט תעופתי. למקצוע החשמלאי נדרשת הכשרה.
במדינות רבות נדרש רישיון על מנת לעסוק בחשמלאות. בישראל אחראי משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים על תחום זה, ומעניק רישיונות לחשמלאים המדורגים בדרגות שונות, בהתאם להכשרתם המקצועית. ביצוע עבודות חשמל על ידי מי שאין ברשותו רישיון מהווה עבירה פלילית. החוק בישראל מגדיר "ביצוע עבודות חשמל" כהתקנה, בדיקה, שינוי, תיקון או פירוק של מתקן חשמל כולל השגחה על ביצוע עבודות, ועריכת תוכניות טכניות לביצועה.
סיכונים מקצועיים.
מקצוע החשמלאי כרוך בסכנות רבות, כמו התחשמלות (שהיא הסיבה השלישית בשכיחותה לתאונות עבודה) או נפילה מגובה (הסיבה הראשונה בשכיחותה לתאונת עבודה), גורם נפוץ לפציעה בקרב חשמלאים העובדים על עמודי חשמל או בחיבור גופי תאורה בתקרות. יחד עם זה, גורם המוות והפציעות החמורות ביותר בקרב חשמלאים הוא קשת חשמלית שנוצרת בעת עבודה במיתקן אשר לא נותק ממתח חשמלי.
היסטוריה.
החשמלאות היא מהמקצועות הנפוצים והמבוקשים בעולם עקב השימוש הנרחב בחשמל. משק החשמל נוצר כבר בסוף המאה ה-19 אך נכנס לתנופה רק במאה ה-20. עם הרצון להשתמש בטכנולוגיה החדשה גבר הצורך במומחים בתחום שיודעים לתכנן, לבנות ולתחזק את רכיבי משק החשמל, החל בייצור החשמל דרך אמצעי הובלתו וכלה במכשירים המופעלים באמצעותו.
גל החום בהודו (2015)
במאי 2015 חוותה הודו גל חום עצמתי אשר על פי ההערכות, גרם ל 2,500-2,300 מקרי מוות במקומות שונים. גל החום אירע במהלך תקופת היובש של הודו אשר נמשכת בדרך כלל ממרץ עד יולי עם טמפרטורות שיא באפריל ובמאי. במדינת אנדרה פרדש שבדרום הודו לבדה נרשמו מעל 1,700 הרוגים.
למרות דפוס אופייני בו החום נשאר עד אוקטובר, גשמי המונסון מקלים במידה רבה את עומס החום.
מבחינת כמות ההרוגים הוא היה השני (בפער קטן) בהיסטוריה של הודו והעשירי בהיסטוריה העולמית .
הילל בן שחר
הֵילֵל בֶּן שָׁחַר () הוא כינוי או אפיתט המוזכר בספר ישעיהו בקינה הסאטירית המכונה "המשל על מלך בבל" (שם, ג–כג; "משל" כאן במשמעות דברי לעג, "משל ושנינה"). המלך המת (או העתיד למות), מושא הקינה, מדומה להֵילֵל בן שחר, ששאף לעלות השמימה אך סופו שהוא מוטל, מושפל ומבוזה, למעמקי שאול. האזכור של הילל נושא אופי מיתי, ומקובל לחשוב שהוא משקף מיתוס כוכבי קדום על אל מורד שנפל. אך למרות המאמצים לזהות את הילל ולאתר את הרקע המיתולוגי שלו, אם רקע כזה קיים, נותרה דמותו לוטה בערפל. בנצרות נודע הילל בשם לוציפר (בלטינית: lucifer, על פי תרגום הוולגטה), ולימים זוהה עם השטן.
הכינוי בהקשרו.
"המשל על מלך בבל", שבו מופיע הֵילֵל בֶּן שָׁחַר, הוא שיר קינה לעגני המופנה, על פי כותרתו, כלפי מלך בבלי עלום שם. הקינה המדומה מתארת, בנימה של סיפוק ושמחה לאיד, את גורלו של שליט אכזר שרדה בעמים רבים, ובגאוותו ויהירותו המיט על עצמו חורבן. בחייו לא ידעה גאוותו גבול והגיעה לכדי האלהה עצמית; אך עתה הוא מוטל מת מבלי שזכה קבורה נאותה, אין חולקים לו כבוד כי אם לעג וקלון, והוא מושפל למטה מיתר דרי שאול.
בנוסח ספר ישעיהו כפי שהגיע לידינו, קינה זו היא חלק מ"משא בבל", הראשון בקובץ הנבואות על הגויים שבספר (פרקים יג–כג). יש התייחסות מפורשת לבבל רק בדברי הפתיחה (פסוקים ג–דא) והחתימה (כב–כג), הכתובים פרוזה ואינם מגוף השיר; בשל כך ובשל העובדה שישעיהו ניבא בימי אשור, יש הסבורים שבמקורו נכתב השיר – אפשר שבידי הנביא עצמו – על אחד ממלכי אשור, אולי סרגון השני, ורק בתקופה מאוחרת יותר הוסב אל מלך בבל. הפתיחה לקינה ממסגרת אותה כנבואה לעתיד לבוא, אך מוסכם על הכול כי היא משנית. בקינה עצמה מתואר מותו של המלך כעובדה קיימת; יש הסבורים שאכן נכתבה בתגובה למותו הממשי של מושאה, ואילו לדעת אחרים נכתבה כנבואה (או משאלת לב). באופן כללי, קביעת מועד חיבורה של הקינה, הקשרה ההיסטורי וזהות מושאה הן בעיות סבוכות; יש הסבורים שדמותו של "מלך בבל" מגלמת טיפוס של שליט עריץ יותר מאשר אישיות קונקרטית, ובהתאם לכך פחות חשובה השאלה אם לנגד עיני הנביא עמד מונרך היסטורי זה או אחר. האזכורים של בבל ניתנים להתפרש באורח דומה כסמל למלכות הרשעה.
המשורר מנצל את דרכי הביטוי האופייניות של סוגת הקינה באופן פרודי כדי לשים ללעג את מושאה ולהציג אותו בקלונו. מאפיין פורמלי בולט, לפחות בחלקו העיקרי של השיר, הוא משקלו האסימטרי, הטיפוסי לקינה המקראית ומכונה לעיתים "משקל הקינה", אם כי איננו מיוחד לה: בכל חרוז יש (אידיאלית) שלוש יחידות הטעמה בצלע הראשונה ושתיים בצלע השנייה. הקינה המדומה ערוכה בכמה תמונות, הכוללות התייחסויות ורמיזות קוסמיות ומיתיות המעצימות את הדרמה שבנפילתו של השליט ומשוות לה ממדים קולוסאליים. במקום דברי הספד, המשורר שם בפי הדובר בשיר ובפי הדמויות המקוננות, שסבלו כולן מנחת זרועו של המושל העריץ בדרך זו או אחרת, דברי לעג ושנינה. אין השיר אחיד לכל אורכו בתוכנו, בסגנונו ובמבנהו, ורבים סבורים שהטקסט כפי שהגיע לידינו הוא פרי התפתחות ספרותית מורכבת, ושנפלו בו שיבושים (בייחוד מפסוק יז והלאה). גם את סיומו המדויק קשה לקבוע. בהתחשב בקשיים אלה הוצעו השערות שונות, לעיתים מנוגדות, לגבי מבנהו האמנותי של השיר וחלוקתו הפנימית. עם זאת סבורים רבים כי התמונה המצטיירת בפסוקים יב–טו, שאפשר אולי לראות בהם בית לעצמו, מעין קינה בתוך קינה, מהווה את לבו של השיר ואת שיאו הדרמטי: