קרמון וגדילן מגיעים לתקופת זמן מאוחרת מזו לה הם ציפו - שנתיים עברו וקונסטלציית שעון החול (סימנו של רייסטלין) שולטת בשמיים. רייסטלין עורך קרב עם האלים, מביס את פלאדין ומכניע את טאקיזיס אלת הזדון. הם מגלים את צריח הכישוף הנעלה בויירת' ואת גופתו של קרמון וכי העולם נותר שומם ואפרורי. פר סליאן, רב המג ממסדר הגלימות הלבנות אולץ להישאר ולצפות בעוד העולם מסביבו גווע. אסטינוס, היסטוריון הספרייה הגדולה בפלנתאס, אומר לרייסטלין כי גורלו להישאר לבד בעולם. קרמון מגיע, ופר סליאן מוסר לו כי עליו לעצור את אחיו מלצאת מהשאול. אסטינוס מוסר להם את הספר האחרון בספריה.
רייסטלין נתקף בהזיות בזמן שהותו בשאול, כאשר למעשה זו סדרת מבחנים שאותם עבר גם הומא רועץ-דרקון בזמן הגיעו לשאול. קריסניה מנסה להגן עליו, אך נפגעת מעוצמת החזיונות ונותרת עיוורת. רייסטלין נוטש אותה בתואנה כי היא מילאה את מטרתה.
בחזרה בפלנתאס, קיטיארה מופיעה עם מצודה מעופפת באורח קסם כאשר לצידה לורד סות'. תניס חצי-אלף מתחיל לארגן מתקפה כנגדה. הוא שולח מכתב ללאורנה, ומקבל קמע קסם שנועד להגן עליו זמנית מפני לורד סות'. קרמון וגדילן מגיעים לפלנתאס בזמן ההווה. הם קוראים את הספר של אסטינוס ומגלים שתניס מת בקרב עם לורד סות'. גדילן מגיע לצריח הכישוף הנעלה בפלנתאס מתוך כוונה להציל את תניס, ומצליח לגנוב ממנו את הקמע בטרם זה עושה את דרכו לכיוון לורד סות' על גבו של הדרקון קירשה.
תניס חוזר לצריח לאחר שגילה כי הקמע אינו ברשותו, ויחד עם קרמון משתגר אל תוך המצודה המעופפת בעזרת מכשיר ההעברה (שבנוסף למסע בזמן גם מאפשר טלפורטציה). גדילן נשאר מאחור ובמהלך אמיץ מציל את קירשה הדרקון מידי דרקון שחור. בעזרתו עף גדילן לכיוון המצודה ונפגש עם תניס וקרמון. הם משתלטים על המצודה המעופפת ומגלים מהספר כי דאלאמר נהרג בידי קיטיארה לאחר שניסה לעצור את רייסטלין. קיטיארה מגיעה לצריח המצודה ופוצעת את דאלאמר, שלפני שמאבד את הכרתו מהמם אותה ארצה והורגה באמצעות קסם. כאשר תניס וקרמון מגיעים, דאלאמר מתעורר, אך הוא חלש מדי כדי לעצור את רייסטלין. בהבינו כי הוא היחיד המסוגל לעצור את רייסטלין, קרמון נכנס לשאול. לורד סות' מגיע כדי לתבוע את גופתה של קיטיארה, למרות שהתחננה בפניה חבריה לשעבר לא לתת לו לעשות זאת. בראותו את העתיד הצפוי לעולם אם ינצח בשאול, רייסטלין מחליט להישאר מאחור. הוא פוגש בקרמון ונותן לו את המטה של מאגיוס כדי שיוכל לסגור מאחוריו את השער. קרמון מוצא את קריסניה בעודה חיה, ויחד הם יוצאים מהשאול. קרמון סוגר את השער מאחוריו, משאיר את רייסטלין לחסדיה של מלכת האופל.
קרב פלנתאס נוצח, במחיר כיבושה של רוב העיר. קרמון וגדילן נותנים את הספר האחרון לאסטינוס, שנדהם מעצם קיומו של ספר שטרם כתב. קריסניה, כעת עיוורת, נעשית למנהיגת כנסיית פלאדין. דאלאמר אוטם לתמיד את המעבדה שבה מצוי השער לשאול. קרמון חוזר לטיקה בפונדק מרגוע, אשר מאושרת לראותו. גדילן מוצא נקודה במפה שבה הוא מעולם לא ביקר, ומשתגר לשם באמצעות מכשיר ההעברה.
רוח אחרת
"רוח אחרת: 12 אמנים ישראלים" היא תערוכה שאצרה שרה ברייטברג-סמל והתקיימה במוזיאון תל אביב בנובמבר 1981.
בתערוכה הציגו תריסר אמנים "המתמודדים עם הבעיות של האמנות מעבר ולאחר האמנות המושגית, והמנסים כל אחד בדרכו הוא ליצור אמנות אחרת" (מדברי מנהל מוזיאון ת"א, מארק שפס, בפתח הקטלוג). התערוכה נועדה לסמן את השינויים הרדיקליים באמנות שנות השמונים, בעקבות התרחשויות דומות בעולם (בארצות הברית – פרנק סטלה, לינדה בנגליס וג'וליאן שנאבל; בגרמניה – אנסלם קיפר, וגיאורג בזליץ; באיטליה – אנצו קוקי, פרנצ'סקו קלמנטה, סנדרו קיה, ומימו פלדינו). בתערוכה הוצגו התופעות השונות, שהרכיבו את אותה "רוח אחרת": החזרה לציור, האנטי-פורמליזם, החזרה לדימוי, והגישה החדשה לרומנטיקה, לאקספרסיוניזם, ולפרימיטיביזם.
המציגים בתערוכה: רונית איגר, לארי אברמסון, ציבי גבע, תמר גטר, משה גרשוני, מיכל נאמן, מרים נשרי, מרים נייגר-פליישמן, מיכאל קובנר דבורה שניידר, שאול שץ.
הקראה ממוחשבת
איגיינה
בשהאנטר
נבחרת סנגל בכדורסל
נבחרת סנגל בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של סנגל. הנבחרת מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הסנגלית.
נבחרת סנגל היא מהנבחרות החזקות באפריקה וזכתה 5 פעמים באליפות אפריקה בכדורסל. 6 פעמים נוספות סיימה הנבחרת במקום השני וחמש פעמים נוספות סיימה במקום השלישי.
נבחרת סנגל לא הותירה חותם משמעותי ברמה העולמית עד היום והישגי השיא שלה הם מקום 11 במשחקים האולימפיים בשנת 1980 העפלה לשמינית הגמר באליפות העולם בכדורסל בשנת 2014.
במבה בול המתפקד כסנטר בנבחרת הוא שחקן הפועל לב השרון מהליגה הלאומית (השנייה בחשיבותה בישראל)
צובסה כרוניקל
חוזה השלום עם ירדן
נבחרת ניגריה בכדורסל
נבחרת ניגריה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ניגריה.
נבחרת ניגריה היא מהנבחרות החזקות באפריקה בשנים האחרונות. בשנת 2015 היא זכתה לראשונה באליפות אפריקה בכדורסל. ארבע פעמים היא סיימה במקום השני בשנים 1997, 1999, 2003 ו-2017 ושלוש פעמים נוספות היא סיימה במקום השלישי.
נבחרת ניגריה לא הותירה חותם משמעותי ברמה העולמית והשתתפה שלוש פעמים באליפות העולם בכדורסל. הישג השיא שלה בטורניר זה הוא המקום ה-13 ב-1998.
נבחרת ניגריה השתתפה 3 פעמים במשחקים האולימפיים. הישג השיא שלה הוא המקום העשירי בשנת 2012 ובשנת 2020.
סגל השחקנים.
סגל הנבחרת בטורניר אולימפיאדת טוקיו (עמודת 'קבוצה' מתייחסת למועדון בו שיחק השחקן בזמן הטורניר):
אדוארד מוודסטוק
ראול דופי
ראול דופי (צרפתית: Raoul Dufy; 3 ביולי 1877 - 23 במרץ 1953) היה צייר צרפתי מזרם הפוביזם.
חייו.
ראול דופי נולד בלה הבר, נורמנדי למשפחה בת תשע נפשות. הוא עזב את בית הספר בגיל 14 לטובת עבודה בחברה ליבוא קפה. כשהיה בן 18 החל לקחת שיעורי ערב באמנות בבית הספר לאמנות בלה הבר. בין השאר למד על יצירותיו של אז'ן בודן במוזיאון בעיר.
הוא שירת שנה בצבא, ובשנת 1900 זכה במלגה בבית הספר הלאומי לאמנות בפריז. שם הוא למד בצוותא עם ז'ורז' בראק, והושפע מאמנים אימפרסיוניסטים כמו קלוד מונה וקאמי פיסארו.
בשנת 1905 נחשף ליצירה של אנרי מאטיס, שהשפיע על סגנונו וקירבה אותו לזרם הפוביזם.
דופי פגש לראשונה את זרם הפוביזם בסאלון דה אינפנדנטס בשנת 1905, ולאחר מכן התאים את הסגנון למטרותיו. במהלך חייו, האמן נסע הן בחו"ל והן בצרפת, מצייר נופים של הים התיכון בעיר ניס, כמו גם סצינות של מרוצי סוסים. במהלך שנות ה-20 עבד דופי במגוון של חומרים, בייצור קרמיקה, שטיחי שטיח, וקישוטים אדריכליים בקנה מידה גדול. העבודה שלו לביאנלה ה -26 של ונציה זכתה בו בפרס הגדול ביותר לציור ב -1952, שנה לפני מותו.
הוא צייר מספר ציורי קיר לבנייני ציבור ועסק בעיצוב אופנה בשיתוף עם המעצב הצרפתי פול פוירה.
הוא מת בצרפת ב-23 במרץ 1953 ונקבר בקרבה לאנרי מאטיס, בבית קרבות בסימיז, פרבר של ניס.
מאיר בוסאק
מאיר בוסאק (לעיתים: בוסק; ה' בסיוון תרע"ב, 21 במאי 1912, קרקוב – כ"ד בחשוון תשנ"ג, 20 בנובמבר 1992) היה היסטוריון, סופר ומשורר ישראלי ממוצא פולני.
תולדות חייו.
מאיר בוסאק נולד בשנת 1912 למשפחה קרקובאית ותיקה. התחנך בחדר ובביה"ס "תחכמוני", וסיים את חוק לימודיו בגימנסיה העברית בקרקוב. את השכלתו הגבוהה רכש באוניברסיטת ורשה ובו בזמן היה תלמיד בבית הספר הגבוה למדעי היהדות בוורשה. קיבל תואר מוסמך על עבודתו "תולדות יהדות קרקוב במאה ה-19", בהדרכת פרופ' מאיר בלבן. שימש כמורה בגימנסיה העברית בקרקוב עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.
לאחר פלישת הנאצים לקרקוב גורש מאיר בוסאק עם יהודי העיר לגטו קרקוב, ולאחר מכן הועבר למחנה פלאשוב. את שארית המלחמה שרד לאחר שהועבר על ידי אוסקר שינדלר, ידיד המשפחה, למפעל שבניהולו במחנה ברינליץ עד לסיום המלחמה.
בתום מלחמת העולם השנייה שב לקרקוב, ועסק בפעילות ציבורית בקרב שרידי הקהילה היהודית בעיר. בשנת 1946 נשא לאשה את לוסיה לבית פנצר.
עלה לישראל בשנת 1949. עבד בהוראה ועסק בפעילות ספרותית ענפה.
יצירתו.
מאיר בוסאק פרסם למעלה מעשרים קובצי שירה ופרוזה בעברית ובפולנית, מחקרים על תולדות יהדות פולין ומסות על הספרות העברית, שבעקבותיהם זכה בשורה של פרסים: פרס לספרות יפה ע"ש שר-הפנים מ"ח שפירא, פרס רמת-גן לספרות ופרס הפדרציה העולמית של יהודי פולין.
אנסאזי
האנסאזי היו בני שבטים אינדיאנים קדמונים שמרכזם התרבותי היה בעיקר באזור ארבע הפינות שבדרום-מערב ארצות הברית המודרנית.
מוצאם.
האנסאזי, המכונים גם "אנשי הפואבלו הקדומים", חיו באזור הרמות והקניונים סביב העיירה קאיינטה שבמדינת אריזונה ארצות הברית. בעברם הרחוק היגרו בסביבות המאה השלוש עשרה מאזור מוצאם בקולורדו לאזור אריזונה שבדרום מערב ארצות הברית.
סיבות הגירתם.
לא ידוע מה הסיבה להגירתה המסיבית של שבט האנסאזי. השערה אחת טוענת שההגירה נבעה בעיקר ממאבקים אידאולוגיים בחברה האנסאזית, דברים אשר יצרו חילוקי דעות שונות בנושאי דת וחברה. בנוסף להשערות אלה התווספו השערות על בצורות קשות אשר הועלו על ידי חוקרי התרבות האנסאזית, כמו כן במקביל נמצא חיזוק להשערה זו עקב בדיקת אקלים ארכאולוגית כי אכן תקופות יובש הן שגרמו לשרשרת אירועים משפיעים על החברה האנסאזית.
אורח חייהם.