איש שעה שלישי, אנדרואיד מהמאה ה-853, פותח לפי DNA של רקס טיילר. הוא היה חבר גם בחברת הצדק וגם בליגת הצדק למשך זמן מה. מחזיק בממצא קוסמי שמתמרן את הזמן והקדיש את שנות קיומו כדי ללמוד כיצד להיות אנושי. לאחר שנכשל לעצור את אקסטנט, מת'יו פרש מחברת הצדק של זמנו והחל לערוך מסעות בזמן. הוא ענה לקריאת מצוקה של חברת הצדק מתקופת "משבר בזמן". לפני שהושמד בידי אקסטנט, הוא נתן לריק טיילר את שעון החול שלו מתוך תקווה שזה האחרון יבנה אותו מחדש ביום מן הימים. מכנה את עצמו בשם "מת'יו טיילר", או פשוט "טיילר".
כוחות ויכולות.
גם לרקס ולריק אין כל יכולת מולדת, אם כי ג'וני קוויק העלה סברה כי כוחותיהם נובעים ממוטגן, כמו כל שאר גיבורי-העל של DC. כל כוח-על אותו הם מציגים הוא תוצר השימוש במיראקלו. לקיחת הוויטמין מעניקה למשתמש מספר יכולות לזמן מוגבל של שעה, לרבות כוח פיזי מוגבר, סיבולת, חסינות לנזק פיזי הכולל יריות אקדח ומספר שדרוגי מהירות. כמה מהכוחות הפחות ידועים הם ראיית לילה והיכולת לשרוד מתחת לפני הים. גם רקס וריק לקחו את מיראקלו בצורת כדורים, אך ריק משתמש נכון להיום באגד מדבק.
כמות הוויטמין שנלקחת משתנה. באופן רגיל, ניתן לקחתה פעם ביום, אך רקס נראה כשהוא לוקח את הכדור הבא מיד עם תומה של השעה. מיראקלו עובד במיוחד על משפחת טיילר, ונראה כי הנוסחה לא תעבוד על אחרים. אולם, היא עבדה על הינשוף של דוקטור מידנייט ועל ביין, יריבו של באטמן.
רקס וריק עונדים שניהם שעון חול סביב צווארם, שניתן להם בידי איש השעה האנדרואיד. הוא ממולא בטכיונים מוטענים שמייצגים את הזמן בצורתו הבסיסית ביותר. הדבר מעניק לריק "חזיון זמן", רצף אירועים שיתרחשו לאחר שעה אחת בעתיד, ובנוסף לגעת באלה אשר אינם מסונכרנים עם קו הזמן. הדבר הובא לידי ביטוי כאשר ריק היה מסוגל לפגוש באביו רגע לפני מותו.
"טיילר" נקרא לעיתים אנדרואיד, אך למעשה הוא קולוניה של מכונות אינטליגנטיות (כנראה סוג של ננוטכנולוגיה) שנוצר בעתיד הרחוק. אם הקולוניה ניזוקה, היא מסוגלת להתרבות ולתקן את עצמה. התוכנה שלו מקודדת עם המרכיבים הגנטיים של רקס טיילר, שמעניקים לו את זכרונותיו. למרות שלא היה בשיא כוחו, טיילר עדיין החזיק ביכולות אותם הציג אדם שנמצא תחת השפעת מיראקלו. הוא היה מסוגל להפעיל את "שעת הכוח" - שישים דקות שבהם היה לו כוח על קו הזמן. בין יכולותיו במשך זמן זה היו האפשרות לנוע בין אלפית של מיליארדית השנייה, לערוך מסעות בזמן, להשתמש בראיית הזמן שלו (המאפשרת ראיית העבר והעתיד של האדם), להצעיר אנשים - להאט אדם במידה כזו שלמעשה הוא קפוא בזמן, ליצור מנהרות המחברות בין קווי הזמן, ולחלוק את כוחו עם אחרים. טיילר מפעיל את שעת הכוח לפי רצונו.
לטיילר יש ספינת זמן, לה הוא מסוגל לקרוא מזרם הזמן. היא מקושרת אליו ומגיבה למחשבותיו. היא נראית לרוב כמו אוניית מפרשים ויקינגית המעוטרת בשעונים, אך יכולה לשנות את צורתה כדי להיטמע בסביבתה הקרובה. היא מסוגלת לנוע בזמן, או בקוי זמן חלופיים, דרך "היפר-זמן".
הספקטר
הספקטר (באנגלית: The Spectre) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור המופיעה בחוברות הקומיקס חברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס. הספקטר המקורי הופיע לראשונה בחוברת "More Fun Comics #52" מפברואר 1940, ונוצר על ידי הכותב ג'רי סיגל והמאייר ברנרד ביילי.
הספקטר הוא האלטר אגו של אזטאר, רוח נקמתו של אלוהים ואחד משלושה שדים המשרתים את הכוח העליון; השניים האחרים הם אקליפסו, רוח הזעם, ורדיאנט, רוח החמלה. בהגיעו לכדור הארץ, הספקטר נזקק למארח אנושי אשר יעזור לו במשימתו. אותם מארחים כללו את השוטר הנרצח ג'יימס ברנדן "ג'ים" קוריגן, הגרין לנטרן לשעבר האל ג'ורדן, המלאך הנופל אסמודל ושוטר משטרת גות'אם סיטי המנוח כריספוס אלן. הספקטר דורג במקום ה-70 ברשימת 100 גיבורי הקומיקס הגדולים ביותר של אתר IGN.
היסטוריה פרסומית.
גרסת תור הזהב.
הספקטר הופיע לראשונה כאשר השוטר הקשוח ג'ים קוריגן נרצח בעוד הוא נדחף לתוך חבית, שמולאה בבטון ונזרקה למעמקי הנהר. נשמתו סירבה להיכנס דרך שערי החיים לאחר המוות, ובמקום זאת נשלחה חזרה לכדור הארץ כדי להילחם ברוע כישות הקרויה בשם "הקול". עם חזרתו, הוא ראה את גופתו חסרת החיים על גדות הנהר.
הספקטר מתחיל את משימתו על ידי חיפוש נקמה רוויית דם ברוצחיו של ג'ים קוריגן. הוא עושה זאת בצורה קודרת ועל-טבעית. כך למשל, אחד מהם הופך לשלד בעודו נוגע בו. בסופו של דבר, הוא הופך לחבר צוות בחברת הצדק של אמריקה. ג'ים קוריגן חוזר לחיים כאשר צורתו הרפאית של הספקטר נכנסת בו, אם כי השניים פועלים בנפרד.
במהלך אמצע שנות ה-40 של המאה ה-20, הפופולריות של גיבורי העל דעכה, ותפקידו של הספקטר צומצם לכדי מלאך שומר לדמות מגמגמת בשם פרסיבל פופ. כאשר קוריגן התגייס לצבא כדי להילחם במלחמת העולם השנייה, הספקטר הפך לבלתי נראה באופן קבוע, ולשחקן משנה בסדרת הסולו שלו. הופעתו האחרונה בקומיקס בתקופה זו הייתה בחוברת מספר 101 מפברואר 1945.
גרסת תור הכסף.
בתור הכסף של הקומיקס, מאמצע שנות ה-50 ועד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20, העורך הראשי של חברת DC קומיקס ג'וליוס שוורץ החזיר את דמותו של הספקטר כרוח של אל-מת נוקם. תחת כתיבתו של גרדנר פוקס ואיורו של מרפי אנדרסון, כוחו של הספקטר התעצם לאין שיעור, והגיע אף לרמות אומניפוטנטיות. ברטרוספקטיבה לאחור נכתב כי החייאתה המחודשת של הדמות נעשתה לצורך שיתוף פעולה עם דמותו של דוקטור מידנייט. לאחר שלוש חוברות ניסיון, הספקטר הופיע בכותרי ליגת הצדק כאשר חברי הקבוצה שיתפו פעולה עם חברת הצדק. מספר חודשים לאחר מכן, הספקטר הופיע לצד פלאש מתור הכסף, בארי אלן.
לספקטר ניתנה סדרת סולו משלו לקראת דצמבר 1967, שראתה כותבים ואמנים רבים. בנוסף, הוא הופיע גם לצד באטמן. לקראת שני הגליונות האחרונים, סדרת הסולו הפכה לאנתולוגיה של סיפורי אימה, בעוד הדמות הראשית הפכה לדמות שולית של מספר. סופה של התקופה הייתה בחוברת מספר 83 של ליגת הצדק (אוגוסט 1970), כאשר בשיאו של קרוסאובר נוסף בין הקבוצות נדמה היה כי שומר הרפאים (כך קראה חברת DC לספקטר) הושמד. הופעת קמע שלו בפגישת חברת הצדק בגיליון קודם הובילה להשערות מצד המעריצים כיצד הוא נמצא כלוא לאחר מכן בקריפטה ושוחרר לחופשי בידי דוקטור פיית.
גרסת תור הארד.
בשנות ה-70, חברת DC החייתה את הספקטר בסדרת כותרי אנתולוגיה החל מהסיפור "זעמו של הספקטר", בכתיבתו של מייקל פליישר ואיורו של ג'ים אפארו. פליישר ואפארו המשיכו לעבוד על תשעת הגליונות הבאים, אך הרצתם נחשבה למעוררת מחלוקת בשל הסיפורים האלימים שבה, אם כי ללא דם. לפי היסטוריון הקומיקס לס דניאלס:
בעמוד המכתבים למערכת, מספר מעריצים הביעו את שאת נפשם מתיאורים שכאלה. בחוברת מספר 435, פליישר הציג דמות של עיתונאי בשם ארל קרופורד, שהיה שותף לדאגתם. הסדרה בוטלה, כאשר תסריטים נוספים היו כתובים אך ללא כל עבודת איור. מספר שנים לאחר מכן, סיפורים אלה אוירו בידי אפארו ופורסמו בגיליון האחרון של מיני סדרה בת ארבע חוברות משנת 1988, הדפסה מחודשת של עשרת הסיפורים של פליישר ואפארו. הדמות המשיכה להופיע בהופעות אורח בסדרות "האמיצים והנועזים", "DC קומיקס מציגה" ו"יחידת אול-סטאר".
בין יתר השינויים שהתרחשו בעקבות אירועי המשבר בעולמות האינסופיים של אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, הספקטר נלחם בנבל-העל אנטי-מוניטור בעודו מחוסר כוחות. לפני כן התגלה כי הספקטר שומר על שערי הגיהנום בחוברת שנתית של היצור מן הביצה, בכתיבתו של אלן מור. בחוברת ספיישל של חברת הצדק, "ימיה האחרונים של חברת הצדק", הספקטר נכשל לפתור מקרה ונענש בידי אלוהים על כישלונו.
בכרך רביעי של סדרת הסולו, תחת כתיבתו של דאג מנץ', קוריגן הפך לדמות מרכזית בסיפור על סוכנות בילוש פרטית שעוסקת במקרים על-טבעיים. כוחותיו הרבים של הספקטר הופחתו במידה ניכרת, כאשר גם מעברו של הספקטר לתוך גופו של קוריגן היה תהליך כואב עבור שניהם. הרצה זו הסתיימה בחוברת מספר 31 (נובמבר 1989). מספר חודשים לאחר מכן, הייתה לספקטר הופעת אורח במיני סדרה של ניל גיימן, "ספרי הקסמים", בה התארחו רבים מגיבורי-העל העל-טבעיים של חברת DC.
גרסת העידן המודרני.
שלוש שנים לאחר ביטול הרצתו של דאג מנץ', ניתנה לספקטר שוב סדרה משלו, הפעם בכתיבתו של התאולוג ג'ון אוסטרנדר. אוסטרנדר בחר לבחון מחדש את האספקטים השונים בדמותו של הספקטר הן כזעם נוקם של המתים הנרצחים והן כקצין משטרה אלים משנות ה-30. אוסטרנדר שם את הספקטר במצבים מורכבים ושנויים במחלוקת מבחינה מוסרית אשר העלו מספר שאלות בנוגע לאתיקה. כך למשל עלתה השאלה, איזו נקמה תתבצע באשה שהרגה את בעלה המכה בשנתו? בין הדילמות הנוספות שהוצגו:
אוסטרנדר הוסיף גם מספר אספקטים חדשים להיסטוריה של הדמות: הוא חשף כי הספקטר תוכנן להתקיים כהתגלמות זעמו של האל, וג'ים קוריגן היה בסך הכל בן אדם נוסף שהדריך אותו בשעה שהתקיים בכדור הארץ. התגלה גם כי הספקטר היה מלאך נופל בשם אזטאר שהשתתף במרד של לוציפר אך התחרט וכעת שירת כזעמו של האל וכלי ההענשה שלו.
יתר על כן, התגלה כי הספקטר לא היה הראשון בהתגלמותו כזעמו של האל, אלא מחליפו של אקליפסו. במונחים היסטוריים לפי אוסטרנדר, אקליפסו היה אחראי למבול התנכי, בעוד הספקטר היה מלאך המוות ששחט ילדים בכורים במצרים. שתי הדמויות נלחמו זו בזו לאורך השנים, אך שניהם בלתי ניתנים להשמדה.