לאורך השנים נוספו למוזיאון אולם הרצאות, ארכיון, כיתות לימוד ואגפים נוספים. הארכיון מהווה את הארכיון ההיסטורי של העיר רמת גן והוא שוכן באגף שנוסף לבית בשנות ה-90.
אברהם לוכסמבורג
אברהם לוכסמבורג (לוכסי) (29 בדצמבר 1923 - 30 ביולי 2012) היה ימאי בצי הבריטי במלחמת העולם השנייה, קצין ימי בחיל הים, איש עסקים, יזם ותעשיין.
לוכסמבורג נולד בפולין, גדל בתל אביב, למד בבית ספר "תחכמוני" וב"תיכון למסחר". היה חבר באגודה ימית אגודת יורדי ים זבולון. עם סיום בית הספר התיכון יצא לשנת שירות.
פעילות ימית וצבאית.
מלחמת העולם השנייה.
לוכסמבורג התגייס לפלמ"ח בשנת הקמתו ושירת בפלוגה ד' התל אביבית.
בשנת 1943, ניסה להתקבל לצי המלכותי הבריטי באמצעות "החבל הימי לישראל" וגם ל"משטרת הימייה הבריטית" ונענה בשלילה. הצליח להצטרף לצי המסחרי הבריטי והיה מבין מתנדבי היישוב לצי המסחרי המגויס. שירות באוניות סוחר בריטיות בזמן המלחמה נחשב למסוכן ביותר. האוניות בהם שרת לוכסמבורג היו בעיקר במזרח הים התיכון והים האדום.
אף כי גזרה זאת של המלחמה נחשבה פחות מסוכנת נקלע לוכסמבורג למצב מסוכן. ביולי 1942 הפליג אברהם לוכסמבורג עם אונייתו בשיירה של אוניות אספקה ממצרים לביירות. האונייה "Adinda" שהפליגה לפניו הותקפה ונפגעה מטורפדו ששוגר מצוללת גרמנית. הטורפדו פגע באנייה אך לא התפוצץ. הוא נשאר "תקוע" חלקו בתוכה וחלקו מחוץ לאוניה כשהוא דרוך אבל כאמור לא הופעל ולא התפוצץ.
לוכסמבורג המשיך בשירות על אוניות מטען כללי ומכליות דלק. ההפלגות לחיפה נוצלו על ידי הצוות היהודי באוניות להברחת כלי נשק ותחמושת שיועדו לארגון "ההגנה". בתום המלחמה שב לבית הוריו בתל אביב.
שירות בחיל הים.
באפריל 1948 התגייס לוכסמבורג לחיל הים שרק הוקם וכבעל ניסיון ימי יועד למחזור הראשון של קורס משיטים וקצינים שקיבל מאוחר יותר את שמו קורס חובלים א'. עד תחילת קורס החובלים שימש בתפקיד אחראי הדרכה בבסיס חיל הים בבניין המשטרה הבריטית מצפון לסידנא עלי בהרצליה.
במחצית יולי 1948 התחיל את קורס חובלים הראשון. הקורס ריכז אנשים שנחשבו מתאימים מבחינת הרקע הימי: יוצאי הצי המלכותי הבריטי, מתנדבי היישוב לצי המסחרי המגויס, אנשי הפלי"ם, ימאי צי הסוחר וחברי האגודות הימיות. אברהם לוכסמבורג היה מהמבוגרים שבין הצוערים בקורס.
בפברואר 1949, עם סיום הקורס, קיבל דרגת סגן חובל (סג"ם), ועבר לשרת על הפריגטה אח"י מבטח (ק-28) כקצין תותחנות וקצין סיפון. פרט לפעילות רגילה של אימונים ומבצעים שימשה הפריגטה כבית ספר לכל מקצועות הימאות הקרבית.
בקורס חובלים השני שימש לוכסמבורג כמדריך, וב-17 ביולי 1949 השתתף כמפקד חוליית הדגלנים של חיל הים במצעד יום העצמאות של צה"ל, מצעד שכונה "המצעד המשלים".
בסתיו 1949 קיבל, בדרגת חובל (סגן), מינוי כמפקד בסיס אילת. בתקופה זו כלל בסיס חיל הים באילת כמה צריפים וסירות קטנות אחדות. משימות האבטחה בים ולאורך החוף כללו סיורים בחופי ירדן מדרום לעקבה. בתקופה זו הוחל בהקמת הרציף הצבאי באילת. בנוסף היה שיתוף פעולה עם פלוגת השריון של חטיבה 7 ועם חוקרי הדגה ב-הים האדום.
לאחר סיום תפקידו באילת שירת על הקורבטה אח"י הגנה.
באפריל 1950 השתחרר משרות קבע ועבר לעבוד כקצין בצי הסוחר.
לוכסמבורג המשיך לשרת בחיל הים בשירות מילואים ומילא תפקידים שונים: כקצין תותחנות על הספינות אח"י וג'ווד (ק-18) ואח"י מעוז (ק-24), אח"י יפו (ק-42) ועל המשחתת אח"י אילת (ק-40).
במלחמת סיני השתתף לוכסמבורג עם אח"י יפו (ק-42) בקרב חיפה 31 אוקטובר 1956 בו נלכדה המשחתת המצרית אבראהים אל-אוול. במשך השנים שימש בתפקידי פיקוד שונים: כמפקד סוללת תותחים להגנה על נמל חיפה, טיסות סיור לאיתור ספינות, אבטחת מיכליות דלק ביחידה 838 ופיקוד על תחנת המכ"ם בראס ביאדה שבדרום לבנון מוצב רותם.
תעשיין.
לאחר כשנה כקצין ראשון בצי הסוחר פרש מפעילות ימית והצטרף לאביו ואחיו לעסקים במסחר בחומרי בנייה וכימיקלים בחברת פלאימפורט בע"מ.
פיתח תחום התמחות בכימיקלים להדברת מזיקים, מחלות ועשבים בחקלאות.
בסוף שנות השישים ובתחילת שנות השבעים, ניהל, ביחד עם עו"ד ד"ר אמנון גולדנברג, מאבק משפטי כנגד חברה שביקשה למנוע שיווק מתחרה של מוצרים להגנת צמחים מפני מזיקים, בטענה כי הדבר מפר פטנט שלה. המאבק המשפטי הצליח והסתיים בפסק דין עקרוני שניתן על ידי בית המשפט העליון, המהווה תקדים בתחום הקניין הרוחני.
משנת 1970 עסקה החברה בפיתוח תהליכי ייצור ונכנסה לפעילות תעשייתית של כימיקלים להגנת הצומח, במפעל החברה שבערד. ב-1980 התפתח המפעל לייצור לייצוא והרחיב את פעילות החברה לארצות הברית ולמדינות נוספות. בשנות ה-90 הוקם מפעל נוסף ברמת חובב. רוב מוצרי החברה נמכרים לשוקי יצוא. גידול היצוא זיכה את החברה לראשונה בתואר יצואן מצטיין בשנת 1982 ובתואר יצואן בכיר בשנת 1993.
אברהם לוכסמבורג קיבל את פרס התעשייה ב 1994 כיו"ר חברת לוכסמבורג תעשיות בע"מ על יזמות תעשייתית וייצוא.
משפחה.
ב-1951 נישא לרות פרלקוורט, ולזוג נולדו שלושה בנים.
סטפילוקוק זהוב
אנטרפרייז (מסע בין כוכבים)
אורלנדו קרוס
אורלנדו איוון קרוס טורס (בספרדית: Orlando Iván Cruz Torres; נולד ב-1 ביולי 1981) הוא מתאגרף פורטוריקני במשקל נוצה. בספטמבר 2012 הוא מדורג במקום הרביעי בעולם בדירוג של ה-WBO (World Boxing Organization).
מתוך 34 קרבות, מאזנו של קרוס עומד על 25 ניצחונות מהם 13 בנוק אאוט, 7 הפסדים ופעמיים תיקו.
קרוס הוא המתאגרף המקצוען הפעיל הראשון שיצא מהארון.
ביוגרפיה.
קרוס החל להתאמן בגיל 7 ומאז הוא משתתף בתחרויות.
באולימפיאדת סידני (2000) השתתף קרוס בתחרות אגרוף במשקל נוצה והפסיד כבר בקרב הראשון למתאגרף מאלג'יריה. ב-15 בדצמבר אותה שנה החל להשתתף בתחרויות מקצועניות וניצח בכל התחרויות בהן השתתף עד לספטמבר 2009 שבה הפסיד לקורנליוס לוק מארצות הברית בנוק אאוט טכני. מאזנו עמד על 16 ניצחונות מתוך 17 קרבות. בקרב שנערך לאחר מכן, בפברואר 2010 הוא הפסיד בנוק אאוט בסיבוב הרביעי לדניאל פונסה דה לאון ממקסיקו, אך ניצח ב-4 הקרבות הבאים. האחרון שבהם נערך ב-15 במרץ 2013 שבו ניצח בנוק אאוט טכני בסיבוב השביעי את אלן מרטינז ממקסיקו.
בקרב על תואר אלוף העולם, שנערך בלאס וגאס שבנבדה ב-12 באוקטובר 2013 הפסיד קרוס בנוק אאוט טכני בסיבוב השמיני לאורלנדו סלידו ממקסיקו. אל השקילה שלפני הקרב הוא הופיע בתחתונים בצבעי הגאווה והתאגרף בכפפות ורודות לאות הזדהות עם חודש המודעות לסרטן השד.
חייו האישיים.
ב-4 באוקטובר 2012 יצא קרוס מהארון כהומו. "אני רוצה להיות נאמן לעצמי, אני רוצה להיות מודל לחיקוי הכי הטוב שאני יכול להיות, לילדים שעשויים לראות באגרוף ספורט וקריירה מקצועית. תמיד אהיה פורטוריקני גאה, תמיד הייתי ותמיד אהיה הומו גאה."
שבועיים לאחר יציאתו מהארון הוא ניצח בקרב שנערך בפלורידה את חורחה פזוס ממקסיקו.
קרוס צפוי להתחתן עם בן זוגו חוזה מנואל ב-16 בנובמבר 2013 בניו יורק.
בשנת 2016 הוא הקדיש את הקרב שלו נגד אלחנדו ואלדס לפיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו בו נהרגו פוארטו ריקנים לרבות חברים של המתאגרף.
קשת הצבעים
אפולון לימסול
אפולון לימסול (ביוונית: Απόλλων Λεμεσού), היא קבוצת כדורגל קפריסאית מהעיר לימסול, המתמודדת בליגת העל הקפריסאית.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1954. בעונת 2007/08 אימן את הקבוצה המאמן הישראלי יוסי מזרחי.
בעקבות זכייתה בגביע הקפריסאי בעונת 2012/2013 הקבוצה העפילה לשלב הפליי אוף של הליגה האירופית בעונת 2013/2014. הקבוצה ניצחה את קבוצת ניס מצרפת והעפילה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים.
זאקרי קווינטו
אמפיקויליאס
סקוט בקולה
אנטרפרייז (ספינת חלל)
מורנה בקארין
מורנה סילבה דה ואז סטה בקארין (בפורטוגזית: Morena Silva de Vaz Setta Baccarin; נולדה ב-2 ביוני 1979) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ברזילאית-אמריקאית. מוכרת בשל דמותה כאינארה סרה בסדרה "פיירפליי" ובסרט ההמשך "סרניטי" משנת 2005; כונסה קרלייל בסרט גיבורי-העל "דדפול" ובהמשכו "דדפול 2"; ומתפקידה כג'סיקה ברודי בסדרה "הומלנד".
ביוגרפיה.
בקארין נולדה בריו דה ז'ניירו שבברזיל. אמה, ורה סטה, היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ואביה, פרננדו בקארין, הוא עיתונאי. הוריה ממוצא איטלקי, פורטוגזי, ולבנוני-סורי. כשהייתה בת 7 עברה משפחת לניו יורק שבארצות הברית, במסגרת עבודתו של אביה. בבית הספר היסודי, למדה בכיתה לצד קלייר דיינס, שלימים ישחקו יחד בסדרה "הומלנד". בשנת 1996 החלה ללמוד בקארין בבית הספר ג'וליארד שבניו יורק, במגמת דרמה, וסיימה בשנת 2000.
קריירה.
בקרין שיחקה בסדרות: "פיירפליי" (אינארה סרה), "הומלנד" (ג'סיקה ברודי) שעליו קיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית משנה מצטיינת בסדרת דרמה לשנת 2013, "סטארגייט SG-1" (אדריאה), ובסרט "סרניטי" (אינארה סרה).
הופיעה הופעת אורח בעונה השנייה של הסדרה "איך פגשתי את אמא".
החל משנת 2015 משחקת את דמותה של ד"ר לזלי תומפקינס בסדרה "גות'האם".
ב-2016 התפרסמה כששיחקה בסרט גיבורי-העל "דדפול" (המבוסס על הקומיקס של מארוול) בתור ונסה, בת זוגו של האנטי-גיבור של הסרט, אותו גילם ראיין ריינולדס. בעקבות הצלחת הסרט, גילמה את דמותה של ונסה גם בסרט ההמשך "דדפול 2" שיצא ב-2018.
בשנת 2019 שיחקה בתפקיד חוזר בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה הברזילאית "בטיפול", עיבוד לסדרת הישראלית "בטיפול" שנוצרה על ידי חגי לוי, אורי סיון וניר ברגמן. בשנת 2021 שבה לתפקיד אורח גם בעונתה החמישית של הסדרה.
חיים אישיים.