הארכף אדום-הראש הוא מהגדולים שבחדפי הפיל: אורך ראשו וגופו 22–27 ס"מ, אורך זנבו 25 ס"מ, ומשקלו 482–595 גרם. רגליו האחוריות ארוכות יותר מהקדמיות. צבע פרוותו שחור, ראשו ופלג גופו הקדמי בצבע חום אדמדם-ערמוני וחוטמו דק וארוך וצבעו כתום. יש לארכף זה עיגול לבן מסביב לעיניו ואילו אוזניו, זנבו וקצה חוטמו בצבע ורדרד-לבן.
כשאר החדפי פיל, הארכף אדום-הראש נמצא רק ביבשת אפריקה, והוא תת-אנדמי (מוגבל לאזור מסוים המצוי בטריטוריה של מספר מדינות) לטנזניה ולדרום מזרח קניה.
בית גידולו כולל יערות נשירים ויערות טרופים, ולעיתים גם שטחים חקלאיים נטושים. שני בני הזוג מגינים על שטחם המשתרע על 1-1.7 דונם, ובונים עד כ-עשרה קינים המשמשים למקלט.
אף על פי שהארכפיים הם בעלי חיים מונגמיים, בדרך כלל הם יחיו בנפרד והזכר גם אינו משתתף בטיפול הצאצאים.
הארכף אדום-הראש פעיל בשעות היום ומבלה את זמנו בחיפוש אחר מזון. בעזרת חוטמו הארוך הוא מחטט בפסולת וצמחייה כדי להגיע למזונו האהוב - חיפושיות, נמלים, זבובים וחסרי חוליות אחרים. לארכף חוש ריח טוב, ומדי כמה שניות הוא עוצר ומרחרח את האוויר כדי לוודא שלא נשקפת לו סכנה. בין טורפיו נמנים עופות דורסים ונחשים, ולכן מדי פעם הוא יביט למעלה או למטה כדי לראות אם נשקף לו איום. כאשר הארכף חש בסכנה הוא ימלט במהירות למאורתו או לקן אחר שהכין למקרה חרום, ולעיתות צרה הוא גם מכין מראש רשת שבילים מסועפת על ידי ניקוי פסולת ועלים.
מצבו של הארכף אדום-הראש מוגדר על ידי IUCN בקטגוריית השימור "פגיע" (VU), בשל הרס בית גידול למטרות חקלאיות. באזורים מסוימים בהם יש מחסור באוכל הארכפיים אדומי-הראש עלולים להיות ניצודים לאכילה. עד שנת 2006 מצבו היה מוגדר כמין בסכנת הכחדה (EN). קיימים גרעיני רבייה בגני חיות בצפון אמריקה המשחררים ארכפיים לטבע, וכמו כן קיימים מספר אזורים מוגנים בהם הוא יכול לחיות ללא הפרעה.
תוחלת חייו של הארכף אדום-הראש 4–5 שנים.
לזולה
לזולה (שם מדעי: "Cercopithecus lomamiensis") הוא מין מקופי העולם הישן, שנתגלה בשנת 2007 (אושר בשנת 2012) בלומאמי באסין שבקונגו. זהו מין הקוף החדש הראשון שנמצא מאז שנת 1984.
הלזולה חי ביערות הגשם של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, טווח המחיה שלו הוא בין הנהרות לומאמי וטשופה שבמרכז המדינה. הוא נתפס לראשונה בשנת 2007 בסמוך לכפר אופלה. מאז הלכידה הראשונה הוא נצפה שוב בבר.
הקוף נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות.
הלזולה ניזון בעיקר מפירות, עלים ופרחים.
דרק שולמן
דרק שולמן (באנגלית: Derek Shulman; נולד ב-11 בפברואר 1947) הוא מוזיקאי, מלחין, רב נגן, משורר וזמר בריטי-יהודי. שולמן ידוע בעיקר כסולן להקת הרוק המתקדם ג'נטל ג'ייאנט אותה ייסד עם אחיו ריי ופיל שולמן.
ביוגרפיה.
שולמן נולד בעיר גלאזגו שבסקוטלנד, לאב שהיה חצוצרן בהכשרתו ועבד כאיש מכירות, ועבר עם משפחתו לפורטסמות' כשהיה בן שנה. על אף שהוריו אילצו אותו ואת אחיו להתאמן בנגינה שעה מדי יום, דרק ואחיו מעולם לא קיבלו הכשרה מוזיקלית מסודרת.
כשהיה דרק בן 16 הקים דרק עם ריי אחיו להקת רית'ם אנד בלוז בשם "Howling Wolves". לאחר הצטרפותו של ריי, שקנה סקסופון לצורך כך, ללהקה, שכרו האחים אמרגן שאילץ אותם לשנות את שם הלהקה ל-"Simon Dupree and The Big Sound", השיג להם חוזה לחמש שנים בחברת התקליטים EMI, ואת האפשרות להתלוות לסיבוב הופעות של להקת הביץ' בויז. הלהקה הצליחה באופן יחסי, ואף הופיעה בתוכנית הטלוויזיה Top Of The Pops בטרם התפרקה בשנת 1969.
לאחר שנת הפסקה גייסו האחים את הקלידן קרי מיניר והקימו את להקת ג'נטל ג'ייאנט. הסכם חדש עם חברת התקליטים ורטיגו נחתם, ועם דרק שולמן כסולן הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה.
שולמן נשאר בלהקה עד לפירוקה בשנת 1980, בטרם פנה לקריירה מוצלחת כמפיק מוזיקלי ובשנת 1998 מונה למנכ"ל חברת התקליטים "Atco".
אלפבית קשובי
אלפבית קשובי הוא האלפבית של השפה הקשובית (kaszëbsczi alfabét, kaszëbsczé abecadło), צורת כתב המבוססת על האלפבית הלטיני וכוללת כ-34 אותיות.
אותיות האלפבית הקשובי.
34 האותיות באלפבית הקשובי הן:
A, Ą, Ã, B, C, D, E, É, Ë, F, G, H, I, J, K, L, Ł, M, N, Ń, O, Ò, Ó, Ô, P, R, S, T, U, Ù, W, Y, Z, Ż
יונקרס Ju 52
יונקרס JU 52 (בגרמנית - Junkers Ju 52) הוא מטוס תובלה גרמני שיוצר בין 1931 ל-1945. המטוס היה בשימוש אזרחי וצבאי. בשימוש האזרחי שימש כ-12 חברות תעופה, ובין היתר את חברות סוויסאייר ולופטהאנזה כמטוס נוסעים ומטוס מטען. בתפקידו הצבאי שימש בעיקר את הלופטוואפה כמטוס תובלה ללוחמים וציוד, ולעיתים אף כמפציץ קל. המטוס הגיע למהירות של 350 קמ"ש ויכל לשאת 20 לוחמים.
גם לאחר המלחמה המשיכו חברות תעופה וחילות אוויר להשתמש במטוס, והשימוש בו נמשך עד אמצע שנות ה-80.
ארכף זהוב-גב
ארכף זהוב-גב או סנג'י זהוב-גב (שם מדעי: "Rhynchocyon chrysopygus") הוא מין של חדף פיל גדול למדי במשפחת חדפי פיל ובסוג ארכף גדול החי במזרח אפריקה.
מאפיינים.
ארכף זהוב-גב הוא החדף הגדול ביותר במשפחת חדפי הפיל עד כדי כך שהוא דומה בגודלו לארנב. אורך ראשו וגופו 23-26 ס"מ, אורך זנבו 21-23 ס"מ, ומשקלו עד 540 גרם, פרוותו רכה ובצבע חום אדמדם כהה-שחור ואילו צווארו ובטנו כתמתמים. המאפיין הבולט ביותר שלו הוא כתם זהוב גדול הנמצא על פני חלקו האחורי, וזהו גם המקור שמו. אוזניו קטנות ושחורות, רגליו הדקיקות שחורות והאחוריות ארוכות יותר מהקדמיות. זנבו ארוך וחלק ובצבע לבן באמצעו. חוטמו דק וארוך ומשמש אותו לחיפוש אחר מזון.
בדומה לאיילונים העור בעכוזו של הארכף עבה פי שלושה משאר הגוף, ואצל הזכרים הוא עבה יותר מאשר אצל הנקבות ומספק להם הגנה מנשיכות בקרבות עם זכרים אחרים.
הארכף זהוב-הגב הוא בעל חיים אנדמי באופן מלא לחופים המזרחיים של קניה. הוא חופף בתפוצתו לזו של צביון אדרס - אף הוא יונק נדיר.
בית גידולו של הארכף כולל: יערות נשירים, שיחים וחופים.
הארכפיים זהובי הגב הם מונגומים (כלומר בני הזוג נמצאים ביחד לאורך חייהם), אם כי ברוב הזמן הם יהיו פעילים בנפרד. במשך היום הארכפיים יחפשו מזון ובלילה ישנו בקן העשוי מפסולת, הם מכינים לעצמם כ-שישה קינים למקרה חרום.
ההריון נמשך כ-42 ימים לאחריהם נולד ולד אחד, שמסוגל להיות עצמאי לאחר חמישה ימים בלבד, ונגמל אחרי שבועיים.
תזונתו של הארכף זהוב-הגב כוללת שלשולים, מרבי-רגל, נמלים, חיפושיות, וכדומה.
בין אויביו נמנים נחשים כמו ממבה שחורה, ועופות דורסים כמו זרון. כאשר הארכף מבחין בסכנה הוא יכה בזנבו על האדמה כדי להזהיר ארכפים אחרים שבסביבה, וייתכן כדי להראות לטורף שהוא התגלה.
הארף זהוב-הגב מסוגל לרוץ במהירות של 25 קמ"ש.
הארכף זהוב-הגב מאוים בעיקר על ידי אובדן בתי גידול למטרות חקלאות, כריתת עצים וכדומה, אם כי הוא מקבל הגנה חלקית על ידי "שירות חיות הבר של קניה". מצב שימורו מוגדר על ידי IUCN כמין בסכנת הכחדה (EN).
הארכף זהוב-הגב הוא אחד מעשרת "המינים הפוקליים" שהוכרזו על ידי פרויקט "מינים ייחודיים הנמצאים בסכנת הכחדה גלובלית" (EDGE). הפרויקט מזהה מינים ייחודיים מבחינת מבנה גופם הזקוקים להגנה מפני הכחדה. הארכף נמצא יחד עם ההירולה, היפופוטם גמדי, גמל דו-דבשתי, דולפין נהרות סיני, לוריס שלוח אדום, סולנודון היספניולי, קיפודן חרטומני אטנבורו, עטלף דבורה, וירבוע ארוך אוזניים.
ליאת בנימיני אריאל
לוקוס אדום
לוקוס אירדי
ליאת בנימיני-אריאל
ליאת בנימיני-אריאל (נולדה ב-18 בדצמבר 1956) היא אמנית, מאיירת, סופרת ספרי ילדים ומדריכת אמנות בעיסת נייר, טקסטיל וחומרי מיחזור.
ביוגרפיה.
ליאת בנימיני-אריאל נולדה בעפולה וגדלה בתל אביב וברמת השרון. היא שירתה בחיל המודיעין במסגרת שירותה הצבאי. לאחר שחרורה התגוררה בהמבורג גרמניה, ירושלים, רמת השרון, בנימינה, סאניוול קליפורניה וכיום היא מתגוררת בפרדס חנה-כרכור, שם היא יוצרת ומעבירה הכשרות, חוגים וסדנאות.
לימודים והכשרות.
בשנת 1976 השתלמה בציור ותחריט באקדמיה החופשית לאמנות בהמבורג שבגרמניה, ועם שובה לארץ המשיכה בלימודי תחריט אצל האמן טוביה בארי במכללת אבני שבתל אביב.
בשנת 1998 סיימה לימודי הדרכת אמנות ותיאטרון בובות במדרשה לאמנות ברמת השרון, שם קבלה תואר מדריך מוסמך לאמנות.
במסגרת שהותה בקליפורניה השתלמה בעבודה אמנותית בעץ ובפיסול בדה אנזה קולג' (De Anza College)
עיסוקים.
ליאת בנימיני-אריאל היא אמנית המפסלת בעיסת נייר, מציירת, מאיירת ויוצרת אמנות בטקסטיל (תמונות ומוצרים), תוך הקפדה על עבודה עם חומרים ממוחזרים כגון פסולת נייר, קרטון, שקיות ניילון, בד, מיכלי פלסטיק ועוד ומשתתפת קבועה בפסטיבל אמנים במושבה. היא מדריכת הדרכת אמנות למטפלים משקמים במוסדות של חוסים פגועי נפש ועם צרכים מיוחדים ויוצרת שיתופי פעולה לרכישת יצירות של החוסים.
היא מלמדת ציור, איור ואמנות בעיסת נייר וטקסטיל במתנ"סים, במרכזי פיס לקהילה ובמרכזי תרבות ומעבירה הרצאות, סדנאות וחוגים בסטודיו שבביתה בפרדס חנה-כרכור.
הייתה חלק ממקימי אגודת המאיירים הראשונה, והשתתפה בתערוכות הראשונות של חבריה בבית ביאליק, בית אריאלה ובמרכז לתרבות ברעננה.
ליאת בנימיני אריאל לימדה במדרשה לאמנות בית ברל בתחום תיאטרון בובות למדריכי אמנות ואמנות משקמת.