האצטדיונים המארחים את המשחקים השתמשו בדשא מלאכותי, דבר אשר עלול להגביר את החשיפה של השחקניות לפציעות. למעלה מ-50 שחקניות, ביניהן אבי וומבאך, שחקנית הכדורגל המעוטרת ביותר בעולם, מחו על השימוש בדשא מלאכותי וטענו בין השאר שזוהי אפליה מינית נגד נשים. תביעה בנושא הוגשה כנגד פיפ"א וכנגד התאחדות הכדורגל הקנדית ב-1 באוקטובר 2014. בינואר 2015 נמשכה התביעה על ידי השחקניות.
מבנה הטורניר.
מבנה משחקי גביע העולם 2015 היה זהה לזה של גביע העולם שלפניו. התחרות תתחלק לשני שלבים: שלב הבתים ושלב הנוק אאוט.
בשלב הבתים שובצו הנבחרות לשישה בתים בני ארבע נבחרות, וכל נבחרת ערכה משחק אחד נגד שלוש יריבותיה לבית. חלוקת הנקודות היא כמו במשחק כדורגל רגיל, כלומר 3 לניצחון, 1 לתיקו ו-0 להפסד. בשלב זה שיחקה כל נבחרת נגד שלוש הנבחרות האחרות בבית, ועל פי הדירוג נקבעו 16 הנבחרות אשר המשיכו לשלב רבע הגמר ושיבוץ המשחקים בשלבים הבאים. הראשונה והשנייה בכל בית עלו לשמינית גמר יחד עם ארבע הנבחרות מהמקום השלישי בעלות מירב הנקודות, הנבחרות מהמקום השלישי בעלות הדירוג הנמוך ואלו מהמקום הרביעי סיימו את דרכן בטורניר.
במקרה של שוויון במספר הנקודות בין כמה נבחרות, דירוגן נקבע לפי הקריטריונים הבאים, לפי הסדר:
לשלב הנוק אאוט מבנה שונה. בשלב שמינית הגמר שיחקה הנבחרת אשר סיימה במקום ראשון בבית א' נגד זאת אשר סיימה במקום שני בבית ב', וההפך (שנייה בבית א' נגד ראשונה בבית ב'), ובאופן דומה עבור הבתים האחרים. הנבחרת המפסידה במשחק הודחה מהמשך הטורניר, והמנצחת העפילה לחצי הגמר. במקרה והתרחש תיקו ניתנה הארכה בת 30 דקות, ואם גם בסופה התוצאה עדיין הייתה תיקו המשחק הוכרע באמצעות דו-קרב פנדלים. ארבע המנצחות בשלב זה העפילו לשלב חצי הגמר באופן דומה. הנבחרות שהפסידו בחצי הגמר התמודדו במשחק נוסף על המקום השלישי, והמנצחות העפילו למשחק הגמר שבסיומו נקבעו האלופה וסגניתה.
הגרלת הבתים.
קביעת ראשי הבתים התבססה על הדירוג העולמי של פיפ"א ועל הישגים קודמים. בהגרלה היו גם שיקולים גאוגרפיים, דהיינו שלא יותר משתי נבחרות מאותה קונפדרציה יהיו באותו בית, למעט הנבחרות האירופיות, שבמקרה שלהן יהיו עד שתי נבחרות בכל בית. משמעות הדבר היא, לדוגמה, שקנדה לא יכלה להיות מוגרלת באותו בית עם נבחרות אמריקאיות אחרות.
טקס ההגרלה התקיים ב-6 בדצמבר 2014 במוזיאון הטבע של קנדה באוטווה בנוכחות ז'רום ולקה (Secretary General) מזכ"ל פיפ"א וטטיאנה הני (Tatjana Haenni) ראש מחלקת נשים בפיפ"א.
פרסים.
פרסים כספיים.
סך כל הפרסים הכספיים בטורניר עמד על 15 מיליון דולרים, מתוכם קיבלה המנצחת 2 מיליון.
כובשות השערים.
בסך הכל, נכבשו במהלך הטורניר 146 שערים, כאשר שישה מתוכם היו שער עצמי. להלן מוצגות הכדורגלניות שהבקיעו חמישה שערים ומעלה במהלך הטורניר:
6 שערים
5 שערים
יהודה גליק
יהודה יהושע גליק (נולד ב־20 בנובמבר 1965, כ"ה בחשוון ה'תשכ"ו) הוא פעיל זכויות אדם ופוליטיקאי ישראלי אשר כיהן כחבר הכנסת בכנסת העשרים מטעם הליכוד וידוע בשל מאבקו נגד הגבלת כניסת יהודים להר הבית. הוא גם נאבק על זכות התפילה בהר, על הרחבת זכות הכניסה ועל הגדלת מספר המבקרים בהר. באוקטובר 2014 נורה על ידי מתנקש פעיל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ונפצע קשה מאוד, אך החלים.
ביוגרפיה.
גליק נולד בארצות הברית, וכשהיה בן שמונה עלה לישראל עם הוריו וששת אחיו ואחיותיו, וגדל בבאר שבע. אביו, פרופסור שמעון גליק, היה מנהל מחלקה פנימית בבית החולים סורוקה וממייסדי הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
גליק הוא בוגר מדרשית נעם בפרדס חנה. הוא שירת בצה"ל במסגרת ישיבת הסדר, תחילה בחיל השריון ולאחר מכן בחיל המודיעין. השלים קורס חובשים קרביים ושירת במילואים כחובש קרבי וכאיש הגמ"ר.
גליק הוא בעל תואר ראשון בהוראת תנ"ך ותורה שבעל פה ממכללה ירושלים, תואר שני בתולדות עם ישראל מטורו קולג' , ותעודת מורה דרך מטעם משרד התיירות. בוגר ישיבות טלז סטון, מקור חיים, הר עציון ועתניאל.
עבד בהוראה ונשלח מספר פעמים כשליח למדינות ברית המועצות לשעבר. לאחר מכן, מונה לתפקידים בכירים במשרד הקליטה - דוברו של השר יולי אדלשטיין, מנהל אגף ההסברה, מנהל היחידה לזהות יהודית ומנהל אזור אשקלון. בשנת 2005, לאחר עשר שנות פעילות במשרד, התפטר מתפקידו בעקבות תוכנית ההתנתקות מרצועת עזה.
במשך חמש שנים שימש מנכ"ל "מכון המקדש". שימש כאחראי על "פרויקט תלמידי חו"ל" בישיבת עתניאל. משמש כמרצה בנושא ירושלים, הר הבית והמקדש.
מאז 2008 ועד לכניסתו לכנסת, עמד בראש ארגון "הקרן למורשת הר הבית" ומיזם הליב"ה (המיזם לחופש יהודי בהר הבית), שהוקמו על ידו ועוסקים בעידוד עליית יהודים להר הבית, ובמאבקים כנגד הגבלת כניסתם של יהודים להר ולמען זכותם להתפלל בו. במסגרת פעולותיו הוא משמש כמדריך קבוצות יהודים העולות להר. על רקע פעילותו בהר הבית הסיתו מוסלמים בדפי פייסבוק לפגוע בו.
ב־29 באוקטובר 2014 נורה גליק על ידי פלסטיני תושב אבו תור, כשיצא מהכנס השנתי של פעילי הר הבית במרכז מורשת בגין בירושלים, והובהל לבית החולים במצב קשה מאוד. המתנקש, מועתז חיג'אזי, עבד כשנה במסעדה הפועלת במתחם מרכז מורשת בגין והיה פעיל הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, אסיר ביטחוני משוחרר שישב בכלא למעלה מעשר שנים על הצתות על רקע לאומני ותקיפת סוהרים בפניהם באמצעות סכיני גילוח. כעשר שעות לאחר שירה בגליק הוא נורה למוות בידי כוח ימ"מ שפעל לעצרו בשכונת אבו תור, לאחר שירה לעבר הכוח. ב-24 בנובמבר 2014 שוחרר גליק מבית החולים.
בעקבות ההתנקשות מנע השר לביטחון פנים, יצחק אהרונוביץ', את הכניסה להר הבית, ליהודים ולמוסלמים, במשך יום. בעקבות טענות שגליק התלונן 5 פעמים במשטרה על איומים על חייו, ביקשו בכירים בממשלה הסברים מהמשטרה מדוע לא נעשה דבר להגנתו. המשטרה טענה בתגובה שלא הוגשו תלונות כאלו מעולם. עם זאת, בהקלטות שהתפרסמו לאחר ההתנקשות נשמע מפקד מרחב דוד במשטרה מספר לגליק על איומים על חייו.
באפריל 2015 זכה גליק בפרס מוסקוביץ' לציונות.
גליק היה נשוי ליפה (אחותם של הרב שמואל טל ונחום לנגנטל), אשר הלכה לעולמה ב-1 בינואר 2018 ולהם ארבעה ילדים, בנו שחר משמש ככתב בגלי צה"ל. בנוסף גליק הוא אב חורג לשני ילדיה של יפה מנישואיה הראשונים ואב לשני ילדי אומנה. התגורר בעתניאל. ב-28 בינואר 2019 התחתן בשנית עם הדס דיסין, יו"ר עמותת "אמיצים" ועבר לגור יחד איתה בירושלים.
קריירה פוליטית.
גליק היה בין מקימי קבוצת "מנהיגות יהודית" בהנהגתו של משה פייגלין, הפועלת כסיעה פנים-מפלגתית בליכוד. הוא חבר הליכוד מאז 1997, ממקימי פורום "מנהיגות יו"ש" וחבר בפורום "חברי מרכז הליכוד יו"ש". הוא מרכז את השדולה בכנסת למען החלת החוק הישראלי ביהודה ושומרון שבראשות חברת הכנסת מירי רגב.
גליק נבחר לנציג מחוז יש"ע במפלגת הליכוד לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה ושובץ במקום ה־56 ברשימת הליכוד - ישראל ביתנו.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים, כחודשיים לאחר ניסיון ההתנקשות בו, זכה גליק שוב בפריימריז על משבצת יש"ע ברשימת הליכוד ושובץ במקום ה־33 ברשימה. הליכוד זכה ב־30 מנדטים וגליק לא נכנס לכנסת. לאחר כניסתם של שרן השכל ואמיר אוחנה, ולאחר התפטרותו של משה יעלון מהכנסת, החל גליק לכהן כחבר הכנסת ב־23 במאי 2016. הוא חבר בוועדה המיוחדת לפרשת היעלמותם של ילדי תימן, מזרח והבלקן, בוועדה המיוחדת לצדק חלוקתי ולשוויון חברתי וממלא מקום בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
גליק תומך בהחלת החוק הישראלי על שטחי יהודה והשומרון תוך אזרוח מלא של תושביו הפלסטינים, שלדבריו, רובם הגדול מעדיפים שלטון ישראלי.
גליק תמך באילנה דיין בעקבות תגובתו החריפה של בנימין נתניהו על כתבתה על אשתו, והתנגד לביקורת כלפי "נשות הכותל". הוא גינה את אלאור אזריה (אך טען שלא היה צריך לשבת בכלא אלא לקבל ימי מחבוש), קרא לא להחרים את היהודים הרפורמים, התנגד להצעה לתיקון חוק למניעת מפגעים שנודעה בשם "חוק המואזין", והביע התנגדות ליוזמה לשלול את אזרחותו של מנכ"ל "בצלם".
גליק נאבק רבות בכנסת נגד נזקי העישון. הוא העלה הצעת חוק להעלאת הגיל האסור בעישון ל-21, אולם לאור התנגדות שרת המשפטים איילת שקד, ואחרי מאבק שכלל הפרת המשמעת הקואליציונית, הסכים לוותר עליה תמורת קידום הצעת חוק שלו ושל איתן כבל להגבלת פרסום סיגריות ומוצרי טבק.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת התמודד בפריימריז לרשימת הליכוד, נבחר במקום ה-26, אולם לאחר הכנסת מועמדים במקומות משוריינים ושיבוצי נציגי המחוזות, שובץ במקום ה-42 ברשימה ולא נכנס לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצב במקום ה-44 ברשימת הליכוד. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש הוצב במקום ה-43 ברשימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב במקום ה-43 ברשימת הליכוד.
באוקטובר 2020 הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות 2021 לנשיאות ישראל על תפקיד נשיא המדינה. ב-19 במאי 2021 הודיע על פרישה מהמירוץ.
פרשיות הקשורות אליו.