קייטי רטיקן מ-Contact Music דירגה את ההופעה במנצ'סטר ב-21 בפברואר 2010 בתשעה כוכבית מתוך עשרה וכתבה כי היא "הייתה מגובשת בצורה מרשימה", וכי "מרינה אחזה באור הזרקורים בכריזמה ובביטחון עצמי". היא אף חזתה שבפעם הבאה שדיאמנדיס תופיע במנצ'סטר, הכרטיסים ייזלו. ג'ואן דורקן מ-MTV בריטניה שיבחה את ביצוע של דיאמנדיס ל-"Obsessions" באולם בוש הול שבלונדון, ב-23 בפברואר 2010, וכינתה אותו "השיא של הערב, כאשר מרינה הוכיחה את יכולתה הווקאלית וגם הציגה את כישרונה לנגן בשידור חי". במופע הפתיחה של סיבוב ההופעות שלה ב-Glee Club שבברמינגהם, ב-12 במאי 2010, אמר זאק אדוארדס מ-Gig Junkies כי דיאמנדיס "כבשה את הקהל באופן מיידי באופן דומה לזה שעשו קייט בוש וטויה וילקוקס בעבר".
סטארלינק
גנ'יפה אמריקנה
פגסו
פגסו (בספרדית: Pegaso) הייתה יצרנית רכב, ספרדית שהוקמה בשנת 1946 ובשנת 1994 נמכרה לאיווקו.החברה בנתה משאיות, טרקטורי, מכוניות משוריינות לצבא ואף מכוניות ספורט. בסך הכל נבנו כ-350 אלף מכוניות. שנת שיא הייתה 1974 כאשר נבנו 26 אלף מכוניות.
החברה הייתה חברת בת של חברה ממשלתית Enasa.
היסטוריה.
המשאית הראשון מדגם Pegaso I נבנתה בשנת 1946. בשנת 1947 החל ייצור Pegaso II שהיה מצויד במנוע דיזל בעל 125 כוח סוס.
במהלך שנות ה-50 נבנו כ-100 מכוניות ספורט מדגם Z-102. הם היו מתקדמות לתקופה והיו יכולות להגיע למהירות של 249 קמ"ש.
בשנת 1954 מנוע דיזל של החברה שודרג ל-140 כוח סוס והוצב במשאית מדגם Pegaso Z-207. משאית זו הייתה מיוצרת עד לשנת 1959. באותה תקופה החברה נכנסה לתחום אוטובוסים וטרוליבוסים.
בשנות ה-60 בעקבות פיתוח מואץ של המדינה החברה שגשגה. משאיות שלה היו הקשר היבשתי של ספרד עם מדינות אירופה. מנועים מתוצרת החברה שולבו במכוניות של יצרנים ספרדים אחרים והוצבו ברכבות. דגם הדגל באות התקופה היה משאית סמי-טריילר Pegaso 2011/50.
בשנת 1972 החברה החלה לייצר אוטובוס מפרקי.
בשנת 1963 לראשונה נבנה משאית לצורכי צבא. הצבא הספרדי רכש יחידות רבות של משאיות מתוצרת החברה. כמו כן הם הוצבו לכבאית. בסוף שנות ה-70 נחתם לאספקת לאספקת משאיות צבאיות למיצרים.
במהלך שנות ה-80 התחרות בשוק המשאיות באירופה הייתה קשה. בתחום ייצור טרקטורים החברה נכנסה לשותפות עם חברה בריטית. כמו כן נחתם הסכם על ייצור "מנועי פרקינס" בספרד.
בשנת 1986 משאית מתוצרת החברה זכתה בתחרות "ראלי דקר".
בשנת 1990 החברה נמכרה ל"איווקו" האיטלקית. בהדרגה הופסק ייצור דגמים מקוריים של פגסו. המשאית האחרונה יצאה מפסי הייצור בשנת 1995. מאז המפעלים עובדים ומייצרים דגמים של איווקו.
תאוריית האיתות
בביולוגיה האבולוציונית, תאוריית האיתות (באנגלית: signalling theory) היא תאוריה הבוחנת תקשורת בין פרטים, הן בתוך המינים והן בין המינים. התאוריה מנסה להסביר מתי יש לצפות מאורגניזמים עם אינטרסים מנוגדים, כמו ברירה טבעית וברירה זוויגית, לספק אותות כנים (ללא הנחה של כוונה מודעת) במקום לרמות. מודלים מתמטיים מתארים כיצד איתות יכול לתרום לאסטרטגיה יציבה מבחינה אבולוציונית.
אותות ניתנים בהקשרים שונים, בהם בחירת בני זוג על ידי נקבות, מה שתוחם את אותות הזכרים המפרסמים את האותות ללחצי ברירה. האותות מתפתחים מכיוון שהם משנים את התנהגות הקולט כדי להועיל למאותת. האותות עשויים להיות כנים - כלומר, מעבירים מידע שמגביר באופן מועיל את כושרו של הקולט - או להיות לא ישרים. בעל חיים יכול לרמות על ידי מתן אות לא ישר, שעשוי להועיל למאותת לזמן קצר, תוך סיכון של ערעור מערכת האיתות עבור כלל האוכלוסייה.
השאלה האם בחירת האותות פועלת ברמת האורגניזם או הגן הבודדים, או ברמת הקבוצה, נדונה על ידי ביולוגים. ריצ'רד דוקינס טען שפרטים מתפתחים כדי לאותת ולקבל אותות טוב יותר, כולל היכולת לעמוד בפני מניפולציה. אמוץ זהבי הציע שניתן לשלוט במידת המניפולציה על ידי עקרון ההכבדה, המודגם בכך שהסוס הטוב ביותר במרוץ נכים הוא זה שנושא את המשקל הגדול ביותר. לפי התיאוריה של זהבי, למאותתים כמו טווסים זכרים יש זנבות שמגבילים אותם. הם יקרים לייצור אבל המערכת יציבה מבחינה אבולוציונית מכיוון שהזנבות הגדולים והראוותניים הם אותות כנים: הם משדרים כשירות גבוהה יותר. ביולוגים ניסו לאמת את עקרון ההכבדה, אך בתוצאות לא עקביות. הביולוג המתמטי רונלד פישר ניתח את התרומה של שני עותקים בכל גן (דיפלואידיה) לאיתות כן. הוא הוכיח כי מפלט פישרי יכול להתרחש בברירה זוויגית. שיווי המשקל האבולוציוני תלוי במאזן העלות והתועלת.
ניתן לצפות לאותם מנגנונים בבני אדם. ואכן, חוקרים חקרו התנהגויות, כולל לקיחת סיכונים על ידי גברים צעירים, ציד של חיות גדולות וטקסים דתיים יקרים, וגילו כי נראה כי אלה נחשבים לאותות כנים יקרים.
ברירה מינית.
כאשר בעלי חיים בוחרים בני זוג להזדווגות, תכונות כמו איתות נתונות ללחץ אבולוציוני. לדוגמה, צפרדע העץ האפורה הזכר, Hyla versicolor, מייצר קריאה על מנת למשוך נקבות. ברגע שנקבה בוחרת בן זוג, זה בוחר בסגנון ספציפי של קריאת זכר, וכך מפיץ איתות ספציפי. האות יכול להיות הקריאה עצמה, עוצמת הקריאה, סגנון הווריאציה שלה, קצב החזרות שלה וכן הלאה. השערות שונות מבקשות להסביר מדוע נקבות יבחרו קורא אחד על פני רעהו. השערת הניצול החושי (The sensory exploitation hypothesis) מציעה שהעדפות קיימות מראש בקרב קולטות האותות והעדפות אלה יכולות להניע התפתחות של חדשנות בייצור האותות אצל קוראים זכרים, באופן דומה להשערת ההעדפה הנסתרת (The hidden preference hypothesis), שמציעה את האפשרות לפיה קוראים מוצלחים מסוגלים להתאים יותר ל"העדפה נסתרת" כלשהי של הנקבה. מאותתים פיתחו לעיתים איתותי קישוטיים מיניים מרובים, והקולטות פיתחו לעיתים העדפה של תכונות מרובות.
איתותים כנים.
בביולוגיה, אותות הם תכונות, כולל מבנים והתנהגויות, שהתפתחו בתהליך ברירה טבעית עקב יעילותם בשינוי התנהגות הקולט בדרכים המועילות למאותת. תכונות או פעולות המועילות לקולט באופן בלעדי נקראות "סימנים". לדוגמה, כאשר ציפור ערנית נותנת קריאת אזהרה לטורף עוקב והטורף מוותר על הציד, הצליל הוא "אות". אבל כאשר ציפור המחפשת מבלי משים משמיעה צליל רשרוש בעלים המושך טורפים ומגביר את הסיכון לטריפה, הצליל אינו אות, אלא רמז.
מערכות איתות מעוצבות על ידי אינטרסים הדדיים בין מאותתים לקולטים. ציפור ערנית לסכנה, כמו עורבני שחור-כיפה המזהיר מפני טורף עוקב, מאותתת לטורף שהוא זוהה על ידי הטרף הפוטנציאלי וכך הוא יכול להפסיק לבזבז את זמנו במעקב אחר הטרף הזהיר הזה, שלא סביר שאותו הוא יתפוס. כאשר הטורף מוותר, המאותת יכול לחזור למשימות אחרות כמו האכלה. ברגע שהטורף העוקב מזוהה, לטרף המאותת ולטורף הקולט יש אינטרס משותף להפסיק את הציד. הטרף - כדי לא להיטרף. הקולט - כדי לא לבזבז אנרגיה במרדף שכנראה לא ישא פרי.
בתוך המינים, האינטרסים ההדדיים גדלים עם קרבה. קרבה היא מרכזית במודלים של איתות בין קרובי משפחה, למשל כאשר עופות מקננים מתחננים בפני הוריהם למזון, ובכך מתחרים עם אחיהם.
המונח כנות בתקשורת עם בעלי חיים שנוי במחלוקת מכיוון שבשימוש לא טכני הוא מרמז על כוונה, והוא מבחין בין הונאה ליושר באינטראקציות בין בני אדם. עם זאת, ביולוגים משתמשים בביטוי "אותות כנים" במובן סטטיסטי ישיר. אותות ביולוגיים, כמו קריאות אזהרה או נוצות זנב זוהרות, הם כנים אם הם מעבירים מידע שימושי באופן אמין לקולט. תכונת האות מספרת לקולט על גורם שאינו ניתן לצפייה באופן אחרת. סימנים ביולוגיים כנים אינם צריכים להיות אינפורמטיביים לחלוטין, ולהפחית את אי הוודאות לאפס; כל מה שהם צריכים כדי להיות שימושיים הוא להיות נכונים "בממוצע", כך שתגובה התנהגותית כלשהי לאות תהיה מועילה, סטטיסטית, בהשוואה להתנהגות שתתרחש בהיעדר האות. בסופו של דבר, הערך של המידע המסומן תלוי במידה שבה הוא מאפשר לקולט להגביר את כשירותו.
סוג אחד של אות כן הוא אות האזהרה האפסומטי, שהוא בדרך כלל חזותי, הניתן על ידי בעלי חיים רעילים או מסוכנים כמו צרעות, צפרדעים רעילות ודג הנפוחית אותות אזהרה הם אינדיקציות כנות לטרף מזיק, מכיוון שהבולטות מתפתחת במקביל לרעילות (אורגניזם בולט ולא מזיק נאכל). לפיכך, ככל שהאורגניזם בהיר יותר ובולט יותר, כך הוא בדרך כלל רעיל יותר. הצבעים הנפוצים והיעילים ביותר הם אדום, צהוב, שחור ולבן.
יש יתרון אבולוציוני ברור לזיוף אות כמו "אל תאכל אותי, אני רעיל"; השולח מפחיד טורפים ללא העלות המטבולית שבעצם היותו רעיל. אותות מזויפים כאלה של "אני מזיק" נקראים חקיינות בטסיאנית. יש יתרון אבולוציוני ברור לטורף הלומד להבחין בין אות אמיתי למזויף; למידה כזו פותחת מרוץ חימוש אבולוציוני, מה שהופך אותות מזויפים כאלה לבלתי יציבים מבחינה אבולוציונית. "אות ישר", לעומת זאת, לא יכול להיות מזויף על ידי המאותת (הנוצות לא יכולות להיראות זוהרות אלא אם כן הציפור בריאה) או שלא ניתן לזייפו ללא עלות החורגת מהתועלת (כמו קריאות אזהרה בלתי פוסקות). חוסר הזיוף הוא שהופך את האות לאמין (ולכן "כן"). לפיכך, אותות "כנים" הם יציבים מבחינה אבולוציונית.