הרב בנימין אלון ייסד את מכון "טוב ראי" והיווה העורך הראשי של הסדרה במהדורתה הראשונה, בה יצאו לאור תשעה הכרכים על מסכתות: שבת, תשמ"ז; עירובין ופסחים, תשמ"ח; כתובות (בעריכת הרב אברהם שילר), תשמ"ח; ברכות, תשנ"א; ראש השנה, יומא וסוכה, תשנ"ד; ביצה, תענית, מגילה וחגיגה, תשנ"ח; סוטה (בעריכת הרבנים ברוך תאנה ומנשה רחמים), תש"ס; קידושין, תשס"ג; ויבמות, תשס"ח. כל אלו הודפסו ב"דפוס סדר בין החומות" שבעיר העתיקה של ירושלים.
בשנת ה'תש"ס החל מכון "טוב ראייה" בהוצאת מהדורה חדשה ומורחבת של הספרים, ובה נוספו והושלמו מובאות ופיסקאות רבות מדבריו של הרב קוק, וכן ביאורים ותימצות של עיקרי הדברים. בנוסף - צוינו הפניות בין דבריו השונים. חידוש נוסף במהדורה זו היה סימון ומיספור של סוגיות מרכזיות שנשטחו בספר. במהדורה זו שימש הרב ברוך תאנה כעורך ראשי, ובמסגרתה יצאו שמונה הכרכים על מסכתות: שבת ועירובין (ב'דפוס בין החומות' חידושי שבת היו בנפרד ושל עירובין עם פסחים), תש"ס; סוטה, תש"ס; קידושין, תשס"ג; כתובות, תשס"ד; פסחים, תשס"ז; יבמות, תשס"ח; בבא קמא, תשע"א; עבודה זרה והוריות, תשע"ג;
בנוסף יצא כרך על מסכת בבא בתרא בעריכת הרב חנינא משלוף, ירושלים תשנ"ח. בכרך זה יש נספח עם תמצית פירושי הראי"ה לאגדות רבה בר בר חנה.
טוב רואי
U96 הוא פרויקט מוזיקלי גרמני, שהוקם על ידי התקליטן והמפיק אלכס כריסטנסן וכלל את צוות המפיקים המכונה Matiz (אינגו האוס, הלמוט הוינקיס והאיו ליוורנץ). ההרכב הוציא ארבעה אלבומים במהלך שנות התשעים. לאחר הפסקה של כעשור, הלהקה חזרה בשנת 2018 ללא כריסטנסן והוינקיס.
היסטוריה.
1991–1992: Das Boot
שמו של הפרויקט לקוח מתוך סרט הקולנוע הגרמני "הצוללת", שיצא לאקרנים בשנת 1981, ומספר את סיפורה של הצוללת הגרמנית U-96 במהלך מלחמת העולם השנייה. הלהיט הראשון של הפרויקט, "Das Boot", שיצא בשנת 1991 הוא עיבוד טכנו לנעימת הנושא של הסרט, שהלחין במקור קלאוס דולדינגר. השיר זכה להצלחה והגיע לראש המצעדים בגרמניה, אוסטריה, נורווגיה ושווייץ. אלבום באותו שם יצא בשנת 1992.
1993: Replugged
האלבום הבא של הלהקה, "Replugged" שיצא בשנת 1993, נכתב בהשראת המוזיקה האלקטרונית של שנות השמונים וממוזיקת האמביינט ודיסקו. האלבום זכה להצלחה מסחרית קטנה בהשוואה לאלבום הקודם, אך עדיים כלל שלושה להיטים שזכו להתלחה רבה במצעדים בעולם: "Love Sees No Color", "Night in Motion" ו- "Inside Your Dreams", שהגיעו לשיא במקום הראשון בפינלנד. אינגו האוס סיפק את מרבית קולות השירה הגברית באלבום זה.
1994–1995: Club Bizarre
"Club Bizarre" האלבום השלישי של הלהקה, שינה באופן קיצוני את הסגנון המוזיקלי של הקבוצה. הסכנון המוביל היה של מוזיקה יורודאנס מהירה משולבת עם השפעות של מוזיקת רייב. באלבום נכללו הלהיטים "Love Religion" (עם דייזי די), כמו גם שיר הנושא "Club Bizarre". חברת ההפקה הוציאה גם תקליטור אינטראקטיבי שכלל, מלבד המוזיקה, גם דיסקוגרפיה, ראיונות עם אלכס כריסטנסן ומשחק מחשב.
1996: Heaven
"Heaven", האלבום הרביעי, יצא בשנת 1996. היורודאנס המשיך להיות הסגנון הדומיננטי גם באלבום זה. דיאה-לי (דורותי לאפי), הזמרת החדשה שהצטרפה להרכב, השתתפה בהפקת ארבעה שירים. שיר הנושא "Heaven" דומה מאוד ללהיט של סינדי לאופר "Time After Time" משנת 1984, אם כי המילים והקצב היו שונים. הסינגל השני, "A Night to Remember", היה להיט שזכה להצלחה במצעדים באוסטריה ופינלנד. הסינגל האחרון, "Venus in Chains", הגיע לשיאו במקום 7 בצ'כיה.
1997–הווה: שינווים בהרכב, הפסקת פעילות וחזרה
לאחר אלבומה הרביעי, הוציאה הקבוצה את מספר סינגלים "Seven Wonders" (1997), "Energie" (1998), "Beweg Dich, Baby" (1998) ו- "Das Boot 2001" (2000). במאי 2000 הוציאה הלהקה אוסף שסיכם כמעט עשור של פעילות "Best of 1991–2001" שכלל גם כמה שירים מהאלבום שלא יצא לאור "Rhythm of Life".
אלבום נוסף, "Out of Wilhelmsburg", יצא בשנת 2007, אם כי בהרכב קבוצתי אחר, והלהקה יצאה להפסקה בלתי מוגבלת.
ביוני 2018 חזרה הלהקה לפעול בהרכב חדש ללא כריסטנסן והוינקיס והוציאה את האלבום הכפול "Reboot". שנתיים לאחר מכן, בשיתוף פעולה עם וולפגנג פלור, הם הוציאו אלבום כפול נוסף, שכותרתו "Transhuman"
צ'אנגן רואיקסינג M80
צ'אנגן רואיקסינג M80 (באנגלית: Changan Ruixing M80) הם דגמי מיניוואן ומכונית מסחרית שיוצרו במספר תצורות מתוצרת יצרנית הרכב הסינית (חברה ממשלתית) Changan Automobile (שם רשמי: Chang'an Automobile (Group) Co., Ltd, שם בסינית: 重庆长安汽车股份有限公司) אשר מיוצרים משנת 2013 בסין.
מטה ומפעל היצרן ממוקם במחוז צ'ונגצ'ינג בדרום-מערב סין.
בוינאקסק
בוינאקסק (ברוסית: Буйна́кск; בקומיקית: Шура או Tемирхан-Шура בפי היהודים נקראה גם טמיר חאן שורה) היא עיר ברפובליקת דאגסטן שברוסיה. בעבר התקיימה בבוינאקסק קהילה יהודית שהורכבה מיהודים הרריים מקומיים ומיהודים רוסים אשכנזים.
שם העיר.
שמה המקורי של העיר הוא "טמיר חאן שורה".
לפי אחת הגרסאות, משמעות השם בשפתם של הקומיקים היא האגם של טימור. ההסבר לשם נעוץ במסורת, לפיה במקום זה ייסד בשנת 1396 המצביא טימור לנג מבצר, בעת מלחמתו בטוכטמיש. האגם עצמו נוצר רק במאה ה-19.
לפי הסבר אחר, מקור השם הוא דרגיני.
הסובייטים העניקו לעיר בשנת 1922 את שמה הנוכחי, על שמו של המהפכן א.ד. בוינאקסקי , יליד האזור.
גאוגרפיה.
בוינאקסק ממוקמת למרגלות רכס הקווקז הגדול, על גדותיו של נהר שורה-אוזן ואגם קומסומולסקוי, כ-40 ק"מ דרומית מערבית לבירת דאגסטן מחצ'קלה.
היסטוריה.
האזכור הראשון של המקום הוא משנות ה-90 של המאה ה-16 ביומניהם של דיפלומטים מוסקבאים שהיו בדרכם לגאורגיה. באותה העת היה מדובר כפר קטן.
ב-1832 הקימו הרוסים מבצר בנקודה אסטרטגית בעיר, וב-1934 הפכה למפקדה הראשית של מפקד אזור דאגסטן. לחיילי המבצר הוענקו שטחים סביבו עבור מגורי משפחותיהם, ואלו היו תושביה הראשונים של בוינאקסק. במשך עשרות השנים הבאות היו רוב התושבים חיילים ואנשי צבא, כשסביבם ספקי שירותים וסוחרים מלאומים שונים. עד שנות ה-50 של המאה ה-19 הייתה בקרבת העיר ביצה שהיוותה מקור למחלת הקדחת. באותן שנים הביצה יובשה, ובמקביל שופרו תעלות המים לעיר ואוכלוסייתה גדלה.
בשנת 1866 קיבלה בוינאקסק (בשמה אז, טמיר-חאן-שורה) מעמד של עיר כאשר גרו בה 7100 איש, מהם 5594 תושבי קבע. העיר הפכה להיות בירת מחוז (אובלסט) דאגסטנסקייה (דאגסטן של היום) באימפריה הרוסית, בערך משנת 1860 ועד ל-1917.
ב-1892 פרצה בעיר מגפת כולירה, אך בזכות פעולות שנקטו השלטות לשיפור הסניטציה, העיר לא ספגה אבדות רבות במגפה.
בין 1917 ל-1922 שימשה טמיר-חאן-שורה כבירתה של "הרפובליקה ההררית של צפון הקווקז" , עד להשתלטות הסובייטית על הרפובליקה שהוביל לפירוקה.
אירועי טרור.
ב-4 בספטמבר 1999 אירע בבוינאקסק פיגוע במסגרת פיצוץ בנייני הדירות ברוסיה. משאית ובה 2700 ק"ג של חומר נפץ פוצצה ליד בית מגורים בעיר. בפיצוץ נרצחו 64 בני אדם, מתוכם 23 ילדים, ונפצעו 146. שעתיים לאחר מכון זוהתה ונוטרלה משאית נפץ נוספת שהמתינה ליד בית חולים בעיר. ב-4 בספטמבר 2000 הוצבה במקום הפיצוץ אנדרטה לזכר חללי הפיגוע.
ב־21 בדצמבר 1997 תקפו מורדים צ'צ'נים בסיס צבאי בבוינאקסק. לאחר קרב יריות בן מספר שעות, שבו הונחלו לרוסים אבדות, נמלטו התוקפים כשהם לוקחים עמם כבנות ערובה מספר נשים שהיו במקרה באוטובוס שעבר במקום.
ב-8 באוגוסט 2006 אירע פיגוע משולב נוסף בבוינאקסק, כאשר כמה מכוניות תופת התפוצצו בו זמנית. התובע הכללי של העיר, ביטאר ביטארוב, נפצע קשה ומת מפצעיו לאחר זמן. כשעה לאחר הפיצוץ הגיע מהבירה מחצ'קלה שר הפנים של דאגסטן, אדילגריי מגומדטאגירוב ומכוניות תופת התפוצצו בסמוך אליו, אך הוא לא נפגע משום ששהה ברכב ממוגן.
דמוגרפיה.
העיר בוינאקסק היא בעלת אוכלוסייה מעורבת אתנית ודתית, ובה קבוצות מוסלמיות קווקזיות מקומיות, לצד רוסים נוצרים. בעבר חיו בבוינאקסק גם יהודים רבים (ראו להלן), אך מספרם כיום זניח.
במאה ה-19 הייתה העיר מגוונת יותר מבחינה אתנית ודתית. בשנת 1866 חיו בה 5594 תושבי קבע (ו-1056 תושבי ארעי), מתוכם כ-63% רוסים (נוצרים פרבוסלבים), כ-13% עמים קווקזיים (מוסלמים), כ-7.3% יהודים, כ-6.5% פולנים (קתולים), כ-6% ארמנים (נוצרים ארמנים), כ-3% גאורגים (נוצרים גאורגים) וכמות זניחה של גרמנים (נוצרים פרוטסטנטים וקתולים). עם השנים הלכה ופחתה אוכלוסיית הלא-מוסלמים בבוינאקסק. על פי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2010, מנתה אוכלוסיית בוינאקסק 62,623 נפש. הרכב אוכלוסיית העיר הוא:
יהודים.
בבוינאקסק התקיימו שתי קהילות יהודיות. האחת היא קהילה של יהודי ההרים המקומיים, והשנייה של יהודים אשכנזים שהגיעו ממערב האימפריה הרוסית. לפי המסורת של היהודים ההרריים, מוצאם הוא מגולי בבל שנדדו מבבל והתיישבו לבסוף גם בטמיר-חאן-שורה, אולם חוקרים מאוחרים דוחים מפקפקים במסורת זו. יהודים אשכנזים הגיעו לראשונה לעיר כחיילים בצבא האימפריה, בעת שהייתה מפקדה צבאית אזורית. הגירת יהודים רוסים לבוינאקסק התעצמה בשנות ה-80 ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-19, אך החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19 הוגברו הגבלות על הגירה והתיישבות של יהודים ממערב האימפריה (יהודים אשכנזים) אל הקווקז, ומספרם הלך וקטן. במהלך המאה ה-20 מספרים של היהודים האשכנזים בבוינאקסק הוסיף לרדת.