DJ Premier הפיק מיקס של שירי הספד לזכרו של גורו, בנוסף לכך הוא הוציא מכתב עם אחותו של גורו Patricia Elam ו-Harry J. Elam אחיו הבוגר של גורו. במכתב הם כתבו את הזיכרונות שלהם מגורו וחוויות אישיות שהם חוו איתו. המכתב פורסם ב-23 באפריל 2010 בעיתון הבוסטון גלוב. משפחתו של גורו בנו אתר אינטרנט לזכרו. אחיינו של גורו, Elam Ruff, יצר סרט דוקומנטרי שבו הוא מספר את סיפור חייו של גורו.
במהלך טקס פרסי הגראמי של שנת 2011, שמו של גורו לא הוזכר בחלק בו מזכירים את המוזיקאים שמתו במהלך השנה החולפת (2010). ב-21 באפריל 2011 הלהקה Revive Da Live ערכה מופע לזכרו של גורו ב-Le Poisson Rouge שבניו יורק. המופע כלל מחווה לסדרת אלבומיו של גורו, Jazzmatazz, אשר כללה הופעות של להקות ג'אז. במהלך המופע Babygrande Records תרמו 5000 דולר לבנו K.C. Elam.
מקדש הנמרים
מקדש הנמרים הוא אתר ארכאולוגי, בו התגלה מקדש פתוח ששימש אתר פולחן פרהיסטורי. האתר שוכן ממזרח לכביש הגישה ליישוב שחרות, צפונית-מזרחית לנמל התעופה עובדה שבבקעת עובדה. המקום הוא אחד מכ-160 מקדשים פתוחים שנתגלו עד כה בנגב ובמזרח סיני, והוא היה בשימוש במשך כ-4,000 שנים, החל מאמצע האלף ה-6 לפנה"ס (תקופת האבן החדשה המאוחרת) ועד המחצית הראשונה של האלף ה-2 לפנה"ס (תקופת הברונזה התיכונה).
האתר.
האתר התגלה באקראי עקב מעבר טנק בסמוך לו, ונחקר בידי אורה יוגב ועוזי אבנר, מטעם רשות העתיקות, בשנים 1980 ו-1982. המקדש בנוי מחצר מעוינת מוקפת בקו אבנים כפול עשוי אבנים שקועות, ואורך כל אחת מצלעותיה הוא כ-12 מטרים. בחצר ארבעה מזבחות שקועים מתקופות שונות, העשויים מבורות בקרקע אשר דופנו באבנים. שרידי הפחמים שהתגלו במזבח הקדום ביותר תוארכו בעזרת פחמן-14 וגילם מוערך בכ-7,500 שנים. בצידה המערבי של החצר המעוינת שוכן מתקן שמפורש על ידי חופרי האתר כ"קודש הקודשים" - תא מוארך מוקף באבנים ובו 17 מצבות העשויות מאבנים ניצבות בלתי מעובדות, אשר ייתכן שייצגו אלים ואבות קדמונים.
ממזרח לחצר התגלה ממצא ייחודי של 16 דמויות בעלי חיים, העשויות מאבנים קטנות שננעצו בקרקע, ואשר נערכו בטור באורך של 15 מטרים. כל הדמויות זוהו כנמרים, על פי זנבם המורם ואבנים כהות המייצגות את חברבורותיהן; למעט דמות אחת שזוהתה כראם. נראה כי המדובר בנמרות נקבות אשר ייצגו אלות הפריון והן פונות מזרחה, לעבר מקום זריחת השמש בחורף. הראם הנטרף מתואר ללא ראשו, והוא מייצג את המוות.
בשנת 1988 נפגעו המקדש וציורי החיות על ידי טנקים בעת תרגיל של צה“ל. לאחר מכן הם שוקמו בעזרתו של בסיס חיל האוויר הסמוך, ודמויות החיות הושלמו באבנים קטנות ומרווחות, כך שהמבקר יכול להבחין בין המקור והשחזור. בשנת 2011 הוכשר המקום לביקור בידי רשות הטבע והגנים.
מצפה אביחי
מעיין טלמון
מעיין טלמון (בערבית: عين المسرج, תעתיק: עין אל-מסרג'; בתרגום לעברית: מעיין האוכף) הוא מעיין שכבה הסמוך לטלמון שבבנימין. המעיין זורם לתוך בריכה בגובה 1.3 מטר שניתן לשחות בה. סביב המעיין נטועים עצי זית רבים. בריכת המעיין שופצה על ידי בני נוער מטלמון, וסביבת המעיין טופחה על ידי מועצה אזורית בנימין.
טענות לגזל קרקעות.
לפי דו"ח של משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים - השטח הפלסטיני הכבוש, מתנחלים השתלטו על המעיין, שלפני כן שימש את תושבי הכפר הסמוך אל-ג'אנייה להשקיית גידולים חקלאיים. לטענת גדעון לוי, המעיין ומטעי הזיתים הסמוכים נגזלו מהכפר.
מצעד אלבומי ה-R&amp;B/היפ-הופ
אלבומי הרית'ם אנד בלוז/היפ הופ הטובים ביותר (באנגלית: Top R&amp;B/Hip-Hop Albums) הוא מצעד המפורסם על ידי בילבורד, המגזין מדרג את אלבומי ההיפ הופ וה-R&amp;B על פי נתוני המכירות שמלוקטים על ידי Nielsen SoundScan.
ב-1999 שמו של המצעד שונה מ-"Top R&amp;B Albums". המצעד יצא לאור בפעם הראשונה בשנת 1965 במגזינים כ-Hot R&amp;B LPs, ושמו היה "Top Black Albums". המצעדים שפורסמו בשנים 1969–1978 הוגדרו כמצעדי מוזיקת נשמה.
מצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז\היפ הופ הכי טובים של בילבורד כולל את הסגנונות: quiet storm, urban contemporary, מוזיקת נשמה, R&amp;B, היפ הופ ולפעמים מוזיקת האוס.
תורת הרטט
יקום סטטי
שבוע הכפילים
שמס אל-דין אלתותמש
שמס אל-דין אלתותמש (شمس الدین التتمش, שלט בשנים 1211–1236), נקרא גם אלתמאש, או בתוארו המלא אלתותמש אלבארי שמס אל-דוניה ואל-דין אלמלכ אלמוט'אפר נאיב אל ח'ליפת ע'סול אללה סולטאן, היה הסולטאן השלישי בשושלת הע'לאם, ומייסד הסולטנות של דלהי דה פקטו.
אלתותמש היה עבד תורכמני (ע'למאן) משבט אלבאר. הוא היה עבד צבאי חשוב ואהוב בחצרו של סולטאן לאהור (ומי שנחשב לעיתים למייסד סולטנות דלהי) קטב אל-דין איבכ והיה חתנו של קטב אל-דין. לאחר מותו של קטב אל-דין עלה לשלטון אראם שאה ואלתותמש היה מושל בודאון. אולם אצילי הסלטאנות קראו לאלתותמש להתערב והוא ניצח את אראם שאה והוכתר סולטאן ב-1211.
בתחילת שלטונו, התמודד עם בעיות עם שליטים שכנים שניסו לנגוס בממלכתו, ממלכות הינדיות שהרימו ראשן וכבשו שטחים בתחומו, פלישה מונגולית לגבולו וכך הלאה. עם עלייתו לשלטון עמדו בפני אלתותמש שורת בעיות מפנים אך בעיקר מחוץ: שליטי מולטאן וע'זנה השכנות, תבעו בעלות על העיר לאהור. לאחר תקופה קצרה בה הודה באדנותו של סולטאן ע'זנה, ילדז, יצא אלתותמש למאבק נגדו וניצח אותו בקרב טראין. הוא גם הביס את שליט מולטאן אך נמנע מלחדור לשטחו עקב סכנת המונגולים, וכדרך הזאת נהג וסירב לתת מקלט לג'לאל אל-דין מח'וארזם מפני המונגולים ובכך נמנע מריב עמם.
הוא אף הצליח להחזיר לסולטנות שטחים שאבדו לה לטובת ממלכות הרג'פוט ההינדיות בתקופת אראם שאה. לאחר מכן העביר את בירתו מלאהור לדלהי באופן רשמי ואף השיג את אשרור הח'ליפה העבאסי לשלטונו באזור, ועל כן נקרא "נאיב אלח'ליפה" (עוזר לח'ליף). אחר כך, קיים שורת מסעות צבא נגד ממלכות הרג'פוט ההינדיות, במהלכן כבש את מבצר רנתמבור. הוא גם כבש והחזיק בבנגאל הרחוקה שבמזרח והעמיק את כיבושיו עד גבול טיבט ממש.
בתקופתו, הנהיג אלתותמש שינויים, בהם יישום מסודר של שיטת האקטאדירי להחכרת קרקעות לשרי הצבא (בדומה לפאודליזם), העברת השלטון לדלהי וקיום מפעלי בנייה בהיקף נרחב בתוכה, בהם השלמת המנהארט של קטב אל-דין ומאגר המים האוץ'-י שמסי הקרוי על שמו ששימש עד לתקופה המוגולית. לאחר מותו ב-1236 נקבר במאוזלאום שנבנה מכספי הקדש לצד מדרסה.
אלתותמש אף הצליח להעמיד שושלת אחריו, שנקראים לעיתים האלבארי על שם מוצאו. ארבעה מצאצאיו, בהם בתו, רצ'יה, שלטו אחריו ברצף למשך תקופות קצרות, כאשר אחד מפיל או יורש את משנהו. הקמת השושלת, העברת הבירה לדלהי והשגת הכרת הח'ליפה העבאסי בו - הם שהביאו לאלתותמש את המוניטין של המקים בפועל של סולטנות דלהי.
הסולטנות לפניו.
במחקר נהוג לייחס את הקמת הסולטנות של דלהי לסולטאן קטב אל-דין איבכ. הוא היה עבד צבאי (ע'לאם) של הסולטאן הע'ורי האחרון (ששלט בלאהור), מחמוד ע'אזי. לאחר ההתנקשות בחייו של מחמוד שהיה חשוך ילדים, התחלקה ממלכתו בין עבדיו, ובהם איבכ שקיבל את דלהי ולאהור. אף על פי שמשל אף בדלהי ודאג לטפחה והקים בה את בסיסו של המנהארט הקרוי על שמו, אך שלט נומינלית בעיר לאהור, בה גם נפטר בתאונת פולו ואף נקבר. כמו כן, סולטנותו של איבכ לא הוכרה על ידי הח'ליפה העבאסי הנחשב לפטרון הפוליטי-דתי של השליטים המקומיים השונים ברחבי העולם המוסלמי.
סולטנות דלהי הייתה מראשיתה סולטנות של ע'למאן, עבדים צבאיים, ומבנה זה (שהתקיים גם בסולטנות קהיר הממלוכית) הקשה על קיום שלטון יציב וארוך ימים ורוב שליטי השושלת משלו אך שנים ספורות בטרם אצולת הע'לאמן (שהתארגנה כמועצה של ארבעים איש - צ'האלע'אני) החליטה להפילם או להחליפם בשליט אחר מסיבה זו או אחרת. אלתותש היה לאחד השליטים היחידים שקיימו בידם שלטון יציב, ארוך ואף הצליחו להעביר את השלטון ליורשים משאריהם.
הסולטנות של דלהי אף התמודדה עם בעיות מחוץ. הלא היא עצמה הייתה רק אחת מני מספר סולטנויות שהוקמו עם נפילת הע'ורים. סולטנות אחרת קמה בע'זנה, ושלט בה אחד ילרז. במולטאן שלט סולטאן נוסף. אפילו כל סולטנות לעצמה הייתה בעלת מבנה קונפדרלי שאיפשר לכל אמיר ששלט במחוז או עיר להקים לעצמו בסיס כוח עצמאי. כל זה הקשה על קיום שלטון חזק ו"ריכוזי" ואף הוביל למלחמות על שליטה.
שנותיו המוקדמות ועלייתו לשלטון.
אלתותמש נולד לשבט האלבאר השייך לקונפצדרצית השבטים התורכמנית של הקפצ'ק. הוא נשבה ונמכר במחיר גבוה בשל מראהו הנאה. הוא היה עבד צבאי (ע'לאם) חשוב בחצרו של מחמוד ע'אזי ועבר אחר כך למרותו של קטב אל-דין איבכ, סולטאן לאהור. הוא היה העבד האהוב על איבכ, וזה מינה אותו לתפקיד, החשוב בזמנו, של ראש הצידה - האחראי על מסעות ציד (וכן על כלבי הציד וכלל הסידורים הקשורים בכך). מסעות ציד היו בבחינת "סמל סטטוס" חשוב לשליטים הבינימים (בעיקר על פי המסורת הפוליטית הפרסית ששליטי העולם האסלאמי, בחלקו המזרחי בפרט, היו שטופים בה) ומכאן חשיבותו של מעמד זה. בהמשך אף מונה למושל (מקטע) של העיר בדיאון ונחשב למצביא חזק.
כאשר נפטר קטב אל-דין בתאונת פולו בלאהור, ירש אותו אדם מהוהה ששלט בתואר אראם שאה. הוא נחשב לשליט קיקיוני. הוא לא אחז היטב את מוסרות השלטון ואיבד שטחים רבים לממלכות הרג'פוט ההינדיות, בעיקר לשושלת צ'ואן שכבשה מחדש את רנתמבור. גם עיר הקודש ההינדית בנארס נכבשה מחדש, וגם לב לבה של הסולטנות נכפף לסולטנות מולטאן הסמוכה.