שלום קרמר נולד ב-31 במאי 1912 בסאנוק שבמחוז לבוב, גליציה (שבעת ילדותו עברה, בעקבות המלחמה, מאוסטריה לפולין). גדל בסאנוק, שם למד ב"חדר" ובבית ספר יסודי פולני עד שנת 1925. בין השנים 1925 ל-1931 למד בבית המדרש לרבנים "תחכמוני" בבירה ורשה, שם רכש השכלה יהודית וכללית וקיבל סמיכה לרבנות, ובמהלך השנים 1931–1932 למד בווילנה לצורך הוצאת תעודת בגרות פולנית. בהמשך, בין השנים 1932 ל-1933 למד שנה אחת בפקולטה למשפטים באוניברסיטת לבוב. בחודש נובמבר 1934 עלה לארץ ישראל (בשואה נספו בני משפחתו, בהם הוריו שלמה ו, אחיו ואחותו).
עם עלייתו התקבל לאוניברסיטה העברית בירושלים, ובה למד לתואר בוגר ומוסמך בחוגים ספרות עברית, לשון עברית ופילוסופיה, והחל את לימודיו לתואר שלישי (עבודת הדוקטור שעליה שקד, אך לא סיים אותה, עסקה בנושא "דוד פרישמן – חייו ויצירתו").
בשנת 1944 עקר לקריית חיים, שם לימד מקצועות עבריים בבתי ספר תיכוניים. בשנת 1953 חזר לירושלים, ולימד ספרות בבית הספר התיכון "בית חינוך". משנת 1955 ועד לפטירתו בשנת 1978 לימד בסמינר בית הכרם (המכללה למורים ע"ש דוד ילין), והיה שם לאחד משני המורים הראשיים לספרות (יחד עם משולם טוכנר).
כתב מסות ומאמרים רבים, שפורסמו בכתבי עת ספרותיים. חלקם כונסו לספריו.
בשנת 1970 זכה בפרס ולנרוד (הניתן ליצירה שהתפרסמה ב"מאזנים"). היה מעורכי "מאזנים".
נודע כעורך התוכנית היומית ברדיו "רגע של עברית". במשך שנים היה פעיל בוועד אגודת הסופרים העבריים.
נפטר ב-1978, בגיל 66. נקבר בבית הקברות בהר הזיתים. הותיר אישה (אסתר), בת ושני בנים, ונכדים.
כתביו.
לאחר מותו:
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
סקייטפארק באר שבע
סקייטפארק באר שבע הוא מתחם ספורט אתגרי לשעות הפנאי. הוא משמש בעיקר לגולשי סקייטבורד ורולרבליידס בבאר שבע. הוא נבנה ביוזמת ראש העירייה, רוביק דנילוביץ', שיזם את הפרויקט, בשיתוף מפעל הפיס, בעלות של כ-7.5 מיליון ש"ח.
מתחם הסקייטפארק נבנה על שטח של כ-2800 מ"ר והוא מהגדולים והאיכותיים בישראל. הוא תוכנן על ידי אבי לוזיה ונבנה על ידי חברת מרדכי ישראל ממושב שדי-תרומות ונפתח לקהל הרחב בחודש אוגוסט 2013. המתקן כולל רמפות, קירות, מדרגות ומשטחים משופעים. הסקייט פארק, הוקם כחלק ממתחם ספורט גדול יותר הכולל בין היתר: מגרשי קט רגל, בתכנון מגרשי כדורעף וכדורגל חופים, משטחים למתקני כושר ומסלולי רכיבה על אופניים. במתחם קיימת תאורה לפעילות לילית, מתקני כריזה והכנה לאירועים רבי משתתפים.
המתחם נמצא בקריית מאיר בץ, בסמוך לקאנטרי קלאב בבאר שבע, ביציאה המערבית של העיר, במפגש הרחובות דרך דוד טוביהו ודרך אילן רמון.
נאנטר (כדורסל)
ז'ונס ספורטיב דה פונטנלס דה נאנטר (בצרפתית: Jeunesse sportive des Fontenelles de Nanterre), היא קבוצת כדורסל צרפתית מהפרוור נאנטר ליד פריז, המתמודדת ב-Pro A ובליגת האלופות של פיב"א.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1927. בסיום עונת 2003/04 העפילה לליגה השנייה. בעונת 2006/07 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הצרפתי והפסידה לקבוצת פו אורטז 92-83. בסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה. בעונת 2012/13 סיימה הקבוצה את הליגה הסדירה במקום השמיני בטבלה וזכתה באליפות לאחר ניצחון 1-3 בסדרת גמר הפלייאוף מול קבוצת שטרסבורג IG. במקביל הגיעה לגמר הגביע והפסידה לקבוצת פריז לבלואה 77-74.
בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של היורוליג, וזכתה לראשונה בגביע הצרפתי. בשנת 2015 הקבוצה זכתה לראשונה בתחרות בינלאומית - יורוצ'לנג'. באותה שנה שחקנה מוחמדו ג'ייטה נכלל במשחק אול-סטאר של הליגה והיה הנציג היחיד של המועדון בנבחרת צרפת ביורובסקט. בעונת 2016/17 זכתה בשנית בגביע הצרפתי לאחר ניצחון 96-79 בגמר על לה-מאן סארת.
הקבוצה מארחת בהיכל מוריס טורז המכיל כיום 1,600 מקומות, אך יורחב בשנת 2015 ל-3,000 מקומות. במשחקי היורוליג מארחת הקבוצה בהיכל ז'ורז'-קרפנטייה המכיל 5,009 מקומות ישיבה.
מצפה עשהאל
אלכסנדרו קונסטנטין קוזה
אלכסנדרו קונסטנטין קוזה, הידוע בדרך כלל כ-א.ק. קוזה (בהיגוי רומני "א-צ'ה קוזה") או פרופ' קוזה (ברומנית: Alexandru Constantin Cuza, A.C. Cuza, 8 בנובמבר 1857 יאשי - 3 בנובמבר 1947 סיביו) היה פוליטיקאי והוגה דעות ימני קיצוני רומני, אחד ממנהיגיה ודובריה הראשיים של האנטישמיות הפוליטית ברומניה.
קוזה, משפטן וכלכלן בהכשרתו, היה פרופסור לכלכלה פוליטית באוניברסיטת יאשי ומשנת 1936 - חבר באקדמיה הרומנית.
היה חבר בפרלמנט הרומני בשנים 1892–1895 ושוב עד שנת 1938 (פרט לשנים 1927–1931), שר המדינה מדצמבר 1937 עד פברואר 1938. קוזה היה סנדקו של קורנליו זליה קודריאנו, מורה רוחני עבורו ובתקופות מסוימות גם שותף פוליטי.
ראשית חייו.
אלכסנדרו קונסטנטין קוזה נולד ביאשי כבן של עורך הדין קוסטאקה קוזה, בן-דוד של השליט אלכסנדרו יואן קוזה, ושל אישה בשם סבסטיה קורוי. למד בילדותו ב"פנסיון" של המורה הגרמני אנטון פריי. לאחר מכן נשלח ללמוד בשנים 1871–1877 בתיכון פרטי - "המכון קראוזה" - בדרזדן בגרמניה, בו קנה השכלה רחבה כולל יוונית ואמנויות. בהמשך למד ספרות בסורבון בפריז, בשנים 1882–1886 המשיך בלימודי משפטים בפריז, באוניברסיטת פרידריך וילהלם בברלין ובאוניברסיטה החופשית של בריסל. בשנת 1882 סיים דוקטורט במדעי המדינה וכלכלה ובשנת 1886 סיים דוקטורט במשפטים.
התחלותיו הפוליטיות.
בשובו לרומניה היה א.ק. קוזה פעיל בחוג הסוציאליסטי של כתב העת "קונטמפוראנול" שהתגבש סביב קונסטנטין מילה ווסילה מורצון. אחר כך עשה מפנה מבחינה פוליטית והשתתף במפגשים של החברה לספרות "ז'ונימיה" הקרובה לחוגים השמרנים וכתב לפעמים שירים ומאמרים בביטאון שלה "Convorbiri literare" ("קונבורביר ליטרארה" - שיחות ספרותיות). בשנת 1890 נבחר מטעם חוגי "ז'ונימיה" לתפקיד של סגן ראש העיר יאשי, לצדו של ראש העירייה וסילה פוגור. כיהן בתפקיד זה כשנה. פרסם באותה תקופה בעיתון הז'ונימיסטי "אֶרה נוֹאה" (עידן חדש - Era nouă) ובשנת 1892 נבחר לנציג של יאשי בבית הנבחרים הרומני ,בו כיהן עד שנת 1895. נודע אז, בין היתר, בעמדתו בעד הלאמת בתי הספר.
אבי האנטישמיות הקיצונית ברומניה.
כנציג של המפלגה השמרנית נבחר שוב לפרלמנט, אך עזב את המפלגה כדי להקים תנועה אנטישמית קיצונית.
א.ק. קוזה זכה לראשונה להדים מסוימים בעולם אחרי שיחד עם ההיסטוריון ואיש הספרות ניקולאיה יורגה ארגן בבוקרשט בשנת 1895 כנס של "הברית האנטישמית העולמית" -Alliance Anti-sémitique Universelle, שביקשה להוות "משקל - נגד" ל"אליאנס" העולמי של היהודים - "כל ישראל חברים", ארגון שנתפס בעיני האנטישמים כסוכן של ה"קונספירציה היהודית" ששאפו כביכול להשתלט על העולם.
בשנת 1897 יחד עם ההיסטוריון אלכסנדרו דימיטריה קסנופול הקים את "הליגה נגד האלכוהוליזם" והוציא לאור את "הספרייה" של הליגה הנ"ל. בשם הליגה התכוונו השניים להילחם נגד תופעת בתי המרזח שבבעלות יהודים ושלפי דעה רווחת באותה תקופה היו אשמים בהידרדרות החומרית והרוחנית של האיכרים הרומנים.
ב-27 בינואר 1901 התמנה א.ק. קוזה לפרופסור באוניברסיטת יאשי, מעמד שהעניק לו השפעה פוליטית ישירה על סטודנטים רבים.
בשנת 1919 כיהן כדקאן של הפקולטה למשפטים.
בשנת 1906 חבר שוב לניקולאיה יורגה וכתב בעיתונו, "ניאמול רומנסק" (האומה הרומנית - "Neamul Românesc"). יחד עם יורגה הקים בשנת 1910 את המפלגה הלאומנית-דמוקרטית ( Partidul Naționalist-Democrat) והחל משנת 1912 ערך את ביטאונה, העיתון "אוניריה" (האחדות - Unirea). מצע המפלגה התנגד בחריפות לאמנציפציה של היהודים.
בשנת 1914 עורר עניין נאומו בפרלמנט בעד חלוקת חלקות אדמה לאיכרים הרומנים ובעד זכות להצבעה כללית בבחירות.
הוא סבר שהרפורמה האגררית שהציע תשים קץ לשיטת החכרת האדמות ליהודים שהייתה לדעתו בלתי צודקת וגרמה למצוקות רבות ל האיכרים הילידים.
נושא זה הפך לחלק מן המצע של ליגת העם של הגנרל אלכסנדרו אוורסקו, תנועה פופוליסטית אליה הצטרף ושאת מצעה כתב.
מאוחר יותר נפרד משיתוף פעולה עם יורגה, אותו האשים כי "חדל להיות אנטישמי" ועם אוורסקו
יחד עם קונסטנטין פאנקו פעל במסגרת "משמר התודעה הלאומית" (Garda Conştiinţei Naţionale) שהעריץ את הדגמים הנציונל-סוציאליסטים מגרמניה.
חבר בשנת 1922 לרופא והמדען הד"ר ניקולאיה פאולסקו והקים איתו מפלגה אנטישמית רדיקלית יותר בשם "האיחוד הלאומי-נוצרי" (Uniunea Național Creștină) שאימצה סמלים פאשיסטים.
ביטאון המפלגה "אפראריה נציונאלה" (ההגנה הלאומית - Apărarea Națională) בחר כסמל את צלב הקרס האופייני לפאשיסטים נוסח גרמניה.
ב-4 במרץ 1923 הקים א.ק. קוזה מפלגה לאומנית נוספת - "ליגת ההגנה הלאומית נוצרית" (Liga Apărării Național Creștine), בקיצור "ל.א.נ.ק" (LANC) שהתקיימה באופן עצמאי כ-13 שנה.
אחד מפעיליה המרכזיים של מפלגה זו בקרב הצעירים היה קורנליו זליה קודריאנו, לימים מנהיג התנועה הלגיונרית.
מפלגה זו קראה להגביל גישת היהודים לאוניברסיטאות והשראתה מצאה ביטוי בשביתות הסטודנטים הלאומנים בשנת 1923.
מפלגת LANC זכתה בבחירות לפרלמנט ב-1926 ל-4.76% מהקולות והצליחה להיכנס לפרלמנט.
אולם בשלהי שנת 1927 נפרד קודריאנו ממפלגתו של קוזה אחרי חילוקי דעות רבות לגבי רצונו של קודריאנו להפוך את המפלגה למיליציה לוחמת.
כשקודריאנו היה לראש התנועה הלגיונרית הפך ליריבו של קוזה. בכל סכסוכי הליגיונרים עם הממשלה, בחר א.ק. קוזה לעמוד לצד הממשלה על מנת לייצג את הקול האחראי שבקרב הימין הקיצוני.