סווזאי הכריז על התמודדותו למועמדות המפלגה הדמוקרטית אל תפקיד מושל ניו יורק בבחירות המקדימות של הדמוקרטים ב-25 בפברואר 2006. הוא ניצב נגד אליוט ספיצר. התמודדותו של סוואזי נתפשה מלכתחילה כבעלת סיכויים קלושים לאור המוניטין של ספיצר כפעיל חברתי נלהב נגד תאגידים, אם כי פעמים תכופות סוואזי טען כי גם סיכוייו להיבחר לראשות מחוז נסאו היו קלושים, ובכל זאת נבחר לתפקיד. מעט דמוקרטים בולטים, מלבד יושב ראש המפלגה הדמוקרטית במחוז נסאו ג'יי ג'ייקובס, הביעו את תמיכתם בסוואזי. ראשי הערים הדמוקרטיים בניו יורק ניהלו תעמולה בעבור ספיצר. עם זאת, סוואזי נהנה מתמיכה של אנשי עסקים מוול סטריט שבעבר נחקרו והועמדו לדין בידי ספיצר. ביום הבחירות המקדימות הפסיד לספיצר. ב-2009 הוסיף להפסיד את תפקידו כראש מחוז נסאו, וכשהתמודד מחדש ב-2013 לתפקידו הישן, הפסיד פעם נוספת.
ביוני 2016, לקראת בחירות בארצות הברית באותה שנה, זכה סוואזי בבחירות המקדימות של הדמוקרטים לייצוג מחוז הקונגרס השלישי של ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית. בבחירות הכלליות גבר בקושי על ג'ק מרטינס, חבר הסנאט של ניו יורק, ב-8 בנובמבר, והחל לייצג את מחוז הקונגרס השלישי של ניו יורק ב בינואר 2017. בשלהי 2019 הצביע בעד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ. בינואר 2021, לאחר ההסתערות על הקפיטול, הצביע ביחד עם כל סיעתו ועם עשרה רפובליקנים נוספים בעד הליך הדחתו השני של טראמפ.
בשלהי נובמבר 2021 הכריז סוואזי על פרישתו מבית הנבחרים על מנת להתמודד בבחירות המקידמות של המפלגה הדמוקרטית לתפקיד מושל ניו יורק נגד המושלת המכהנת קת'י הוקול.
הר אוסבורן (אנטארקטיקה)
הר אוסבורן (באנגלית: Mount Osborne) הוא הר ברכס סנטינל, בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 9 קילומטרים ממזרח להר קראדוק.
הר אוסבורן ממוקם בקצה של רכס צדדי, היוצא מהר קראדוק, ובו מצויות גם פסגת סאנצ'ז ופסגת סטולניק.
גובהו של ההר 2,600 מטרים מעל פני הים, והוא ההר ה-635 בגובהו באנטארקטיקה.
הר אוסבורן מתנשא מעל קרחון תומאס שמצפון מזרח לו, ומעל קרחון זלצמן שמדרום לו.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957 – 1959.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
ההר נקרא על שמו של תומאס מ. אוסבורן (Thomas M. Osborne), שהיה בנאי מטעם צי ארצות הברית, שסייע בבניית תחנת הקוטב הדרומי, ולאחר מכן שירת בתחנה זו בעונת החורף האנטארקטי 1957.
מפלי טאקאקו
ועדת הגבול הבין-לאומי
ועדת הגבול הבין-לאומי (באנגלית: International Boundary Commission; בצרפתית: Commission de la frontière internationale) היא ארגון דו-לאומי שאחראי על סימון ומיפוי גבול ארצות הברית–קנדה. הוועדה הוקמה ב-1908 והפכה לקבועה על פי חוזה שנחתם ב-1925.
הוועדה אחראית גם לתחזוקת אבני הגבול ומצופי הסימון לאורך הגבול, לשמירת רצועת הגבול נקיה מצמחייה ברוחב של שלושה מטרים מכל צד, פיקוח על השלכות מתן אישורים לבנייה בתוך רצועת הגבול, ודיווח שנתי לממשלות שתי הארצות.
מבנה ארגוני.
בראש ועדת הגבול הבינלאומי עומדים שני נציבים, אחד מארצות הברית ואחד מקנדה, כשלרשות כל אחד מהם עומד תקציב וצוות. הנציב האמריקאי ממונה על ידי נשיא ארצות הברית ומדווח למזכיר המדינה של ארצות הברית. הנציב הקנדי ממונה על ידי המושל הכללי של קנדה וכן משמש כמודד הראשי של קנדה בכפיפות לשר למשאבי טבע.
מחלוקת הפיטורין של 2007.
ביולי 2007 החליף ממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש את הנציב האמריקאי לוועדה, דניס שורנק על רקע מחלוקת בין הוועדה לבין ממשלת ארצות הברית בנוגע לבנייה פרטית ליד הגבול. שורנק לא הסכים עם פיטוריו, בטענה שהוועדה היא עצמאית, ארגון בינלאומי מחוץ לשיפוטה של ממשלת ארצות הברית, ושעל פי ההסכם שנחתם ב-1908 ושיצר אותה, משרת הנציב מתפנה רק על ידי "מוות, התפטרות, או נבצרות מכל סוג אחר" של הנציב. ממשלת קנדה הודיעה שהיא לא נוקטת בשום עמדה בעניין, אך הנציב הקנדי לוועדה, פיטר סאליבן, אמר ב-13 ביולי שהוא מוכן לעבוד עם דייוויד ברנהרדט, שמונה כנציב האמריקאי בפועל על ידי הנשיא בוש. באוקטובר אותה שנה פסקה השופטת הפדרלית מרשה פיצ'מן שהנשיא רשאי לפטר את הנציב האמריקאי לוועדה.
בנייה בקרבת הגבול.
בהסכם שעל פיו הוקמה הוועדה נקבע שכל קו מתח, צינור, מסילת ברזל, כביש או כל מבנה אחר שנבנה על קו הגבול או בתחום של שלושה מטרים משני צדיו, חייב לקבל את אישור הוועדה לפני תחילת העבודות להקמתו. כמה "בתי גבול", מבנים שנחצים על ידי הגבול, נבנו עליו בין מדינת מיין ובין פרובינציית ניו ברנזוויק ובין מדינת ורמונט לבין פרובינציית קוויבק, עוד לפני שדרישות אלו לאישור הוועדה היו קיימות. כמה מבין מבנים אלו עדיין ניצבים על קו הגבול. המבנה המפורסם ביותר מבין אלו הוא הספרייה החופשית ובית האופרה הסקל, שממוקם באופן מכוון על קו הגבול. "גן השלום הבינלאומי" (International Peace Garden), שנבנה ב-1932 על הגבול בין מניטובה לבין דקוטה הצפונית, הצריך אישור מהוועדה להקמתו.
מפלי בוג'גלי
אולג ורטניקוב
אולג אלכסנדרוביץ' ורטניקוב (ברוסית: Оле́г Алекса́ндрович Верете́нников; נולד ב-5 בינואר 1970, רוודה, מחוז סברדלובסק) הוא כדורגלן סובייטי-רוסי, ששיחק כקשר התקפי, חלוץ; כיום הוא עוזר מאמן ברובין קאזאן. חבר במועדון גריגורי פדוטוב (רשימת השחקנים הרוסיים שהבקיעו יותר מ-100 שערים בקריירה). אביר מסדר הידידות (1998). בדצמבר 2012 הוענק לו תואר הכבוד "אגדת הכדורגל של וולגוגרד" אחרי שהבקיע 141 שערים במדי רוטור וולגוגרד בליגת העל הרוסית בכדורגל והוא גם סגן מלך השערים בכל הזמנים של הליגה הרוסית, עם 143 שערים בסך הכל. שיחק במדי רוטור משנת 1992 ועד 2000.
קריירה.
קריירת מועדונים.
הוא החל את הקריירה שלו במדור הכדורגל של בית הספר לנוער "יונוסט" בעיר רוודה שבמחוז סברדלובסק עם המאמן ולרי סוקולוב. הוא שיחק עם קבוצת בית הספר בטורניר הנוער, שם הבחינו בו לוכדי הכישרונות של מועדון אורלמאש המקומי. בכיתה ו' עבר לבית הספר לנוער של אורמאלש, שם שיחק אצל ולרי וייטנקו, שהתפרסם בשנות השבעים כגדולי הכדורגלנים במועדון זה. את הופעת הבכורה שלו במדי אורלמאש ערך בשנת 1986 במשחק מול סבטוטכניקה ממורדוביה. מאז 1988 עבר לשחקן קבוע בהרכב הפותח. בהתחלה שיחק כקשר שמאלי, אך בסוף 1988 המאמן העבירו לעמדת הבלם.
הוא עבר לקבוצה המחוזית MTsOP (שהתבססה בפרבר של סברדלובסק, ורחניה פישמה). באחד המשחקים, הבחינו בו הסקאוט של מועדון הפאר צסק"א מוסקבה והוא הובא לשחק בקבוצת "צ'ייקה-צסק"א" (קבוצת בת ששיחקה בליגה השנייה). ורטניקוב עצמו לא רצה לעבור למוסקבה, כך שאחרי משחק לא מוצלח בגביע הסובייטי מול סוקול סראטוב הוא עזב מרצונו וחזר לסברדלובסק. אף על פי כן, הנהלת אורלמאש שכנע את השחקן לחזור למועדון הצבאי. לאחר 8 משחקים ששיחק ורטניקוב, המועדון קיבל הוראה לשלוח אותו ועוד כמה אנשים לחזק את מועדון סק"א רוסטוב, ששיחק בליגה הראשונה. בכל הזמן הזה, ורטניקוב המשיך להיקרא לצסק"א, אך לא ניתנו לו ערבויות שיחק בהרכב הקבוצה הבוגרת.
בסופו של דבר, הוא פתח את עונת 1991 עם אוראלמאש, שאך זה עלתה לליגה הראשונה. הוא חתם על חוזה לשנה עם המועדון, אחד מתנאי ההסכם היה מתן דירה. לאחר שסיפקו לו דירה, המועדון קיווה שזה יחייב את ורטניקוב להישאר עוד תקופה מסוימת ביקטרינבורג, אך היו לו תוכניות אחרות. בשנת 1992, בעזרת נשיא מועדון רוטור ולדימיר גוריונוב, עבר ורטניקוב לוולגוגרד. עם רוטור הוא העביר את שנותיו הטובות ביותר: ואת ההישגים הרבים שלו בקבוצה הביא במהלך שבע שנותיו במועדון (1992—1999). לדוגמה, במחזור השני באליפות רוסיה 1998 כבש ורטניקוב 5 שערים מול שיניק. במשחק זה הוא קיבל 9.5 נקודות מתוך 10 אפשריות מהעיתון ספורט-אקספרס. באותן שנים הבקיע 143 שערים ב-247 הופעות במדי רוטור והפך למלך השערים של הקבוצה והיה הראשון לזכות בפרס מלך השערים של ליגת העל הרוסית בכדורגל וזכה בתואר זה עוד פעמיים נוספות.
בשנת 2000 עזב ליוון, שם שיחק לזמן קצר באריס (סלוניקי) ואז שיחק בליירסה הבלגית, גם שם לא בהצלחה רבה.
לאחר שחזר מליירסה, שיחק בסוקול סראטוב. לאחר שהמועדון ירד מליגת העל, שיחק במועדונים שונים בליגה הראשונה, לאחר מכן בליגת העל הקזחית. הוא חזר לרוטור רק בשנת 2005, כשהמועדון התמודד בליגה השנייה. בסוף העונה הוכתר אולג לשחקן הטוב ביותר באזור הדרום בליגה השנייה. עם זאת, בשנה שלאחר מכן, מהתקשה להגיע להסכמות עם הנשיא גוריונוב, הוא נאלץ לעזוב את רוטור ולנסוע שוב לקזחסטן, שם שיחק במשך שתי עונות נוספות.
בעונת 2009 שיחק במועדון וולגוגרד, שהתמודדה בליגה השנייה; בנובמבר 2009 הוא הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
בנבחרת הלאומית.
במדי נבחרת רוסיה שיחק 4 משחקים רשמיים ומשחק לא רשמי אחד נגד נבחרת פיפ"א, שהוקדש למלאת 100 שנה לכדורגל הרוסי. השתתף בטורניר המוקדמות למונדיאל 1998.
קריירת אימון.
מאז פברואר 2010, שימש כעוזר למאמן הראשי של רוטור. בדצמבר 2010 סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה למאמנים בקטגוריה ב'. ב-11 ביוני 2014 מונה למאמן רוטור וולגוגרד, עד אביב 2015. ב-17 ביוני 2015 הוא מונה לאמן את לוץ' אנרגיה מהעיר ולדיווסטוק, אך התפטר באוקטובר אותה שנה.