מועדון פלומיננסה שוכן בשכונת לרנג'ירס שבריו דה ז'ניירו. במדיו גם משחקות קבוצות בענפי ספורט נוספים, כגון כדורעף וכדורסל, והוא משמש כקאנטרי קלאב לחבריו. בשטח המועדון שוכן אצטדיון הלרנז'יירס, אשר הוקם ב-1919 ושימש את קבוצת פלומיננסה (ואף נבחרת ברזיל בכדורגל) למשחקים רבים במהלך המאה ה-20. ב-2003 האצטדיון הוכרז לא בטיחותי ומאז הוא משמש את קבוצת הכדורגל לצורך אימונים בלבד. המרקנה נחשב כעת למגרש הביתי הרשמי של פלומיננסה (אף על פי שהוא בבעלות מדינת ריו דה ז'ניירו ומשמש אף קבוצות נוספות).
היסטוריה.
פלומיננסה נוסדה ב-21 ביולי 1902 על ידי אוסקר קוקס, ברזילאי ממוצא בריטי, לאחר שחזר מלימודים באירופה והוקסם ממשחק הכדורגל. המועדון הורכב על ידי בני האליטות של ריו דה ז'ניירו ובמהרה הפך להיות אחד המועדונים המפוארים של העיר.
בדומה לרבים ממועדוני הכדורגל בתחילת המאה ה-20, הייתה פלומיננסה אליטיסטית וגזענית בתחילת דרכה. בשורותיה הורשו לשחק חברי המועדון בלבד וחברות במועדון לא הייתה פתוחה לקהל הרחב.
בשנות ה-20 דגלה פלומיננסה בהפיכת הכדורגל בברזיל לספורט מקצועי. התנועה לקידום מטרה זו גרמה לפילוג בכדורגל הברזילאי למשך מספר שנים, עד שבאמצע שנות ה-30 היא זכתה בהצלחה והכדורגל התמקצע. אחת מהתוצאות של התמקצעות זו הייתה ששורות הקבוצה נפתחו עם הזמן לשחקנים מכל גזע ומוצא.
בין השנים 1936 ו-1949 הייתה פלומיננסה בולטת מעל הקבוצות האחרות בריו דה ז'ניירו, עם חמש אליפויות ותארים אחרים.
ב-1949, הוענק לפלומיננסה ה"גביע האולימפי" על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי, והוא נחשב כפרס נובל לספורט. בשנת 1952, זכתה פלומיננסה ב"גביע ריו", תחרות שהייתה למעשה אליפות העולם לקבוצות.
בעשורים הבאים, המשיכה פלומיננסה להיות בין הקבוצות החזקות של ריו דה ז'ניירו ושל ברזיל. היא הייתה אלופת טורניר רוברטו גומס פדרוזה ב-1970 ואלופת ליגת העל הברזילאית ב-1984. באמצע שנות ה-80 הייתה הקבוצה מכונה "A Máquina" ("המכוֹנה").
בשלהי שנות ה-90 התדרדרה פלומיננסה באופן ניכר בתפקודה והיא ירדה לליגה ב' של אליפות ברזיל בשנת 1996. תמרונים פוליטיים מנעו את הירידה ובשנת 1997 שיחקה עדיין פלומיננסה בליגת העל, אך שוב ירדה בתום העונה לליגה ב', הפעם ללא הצלות. המצב הלך והחמיר, כאשר ב-1998 שוב ירדה פלומיננסה ומצאה את עצמה בליגה ג' - שפל הקבוצה בכל הזמנים.
בשנת 1999 הקבוצה התאוששה וזכתה באליפות ליגת ג', אשר החזירה אותה לליגה ב'. בעקבות תמרון פוליטי נוסף, שהתאפשר בגלל משבר גביע ז'ואו אבלנז'ה, הוחזרה פלומיננסה לליגת העל בשנת 2000, עוד לפני שהייתה לה ההזדמנות והחובה להצליח בליגה ב'. פלומיננסה נשארה בליגת העל מאז ועד היום.
במהלך שנות ה-2000 התאוששה פלומיננסה וזכתה באליפות ריו דה ז'ניירו (2005) ובגביע הברזילאי (2007). כמו כן, הייתה פלומיננסה סגנית אלופה בגביע ליברטדורס (2008).
עונת 2009 של אליפות ברזיל הייתה יוצאת דופן עבור הקבוצה. במהלך שני השלישים הראשונים של התחרות, תפקודה של פלומיננסה היה ירוד מאוד ובסוף חודש ספטמבר מצבה היה כזה שהירידה לליגה ב' הייתה כמעט מובטחת. ואז, עם מאמן חדש (קוּקה) וחזרת פְרֵד מפציעה, התחילה פלומיננסה לזכות בכמעט כל משחקיה ובסופו של דבר הצליחה לעלות בטבלה ולצאת מתוך "אזור הירידה". בסוף 2009, הקבוצה אף זכתה במקום השני של גביע סודאמריקנה. בעקבות התפקוד בחלק האחרון של העונה, זכתה הקבוצה בכינוי "time de guerreiros" ("קבוצת לוחמים").
בשנת 2010, התפקוד החזק המשיך והביא לקבוצה את תואר אלופת ליגת העל. אחרי מקום שלישי בליגת העל ב-2011, פלומיננסה חזרה להיות הקבוצה החזקה בברזיל בשנת 2012 עם זכייה בליגת העל שלושה מחזורים לפני הסיום, כאשר לה ההגנה וההתקפה היעילות ביותר בתחרות ומלך השערים שלה (פרד). פלומיננסה גם זכתה באליפות ריו דה ז'ניירו באותה השנה.
שוברי האבנים
שוברי האבנים (בצרפתית: Les Casseurs de pierres) היה ציור מהשנים 1849–1850, של הצייר הצרפתי גוסטב קורבה. זוהי יצירה המבטאת ריאליזם חברתי, מציגה שני איכרים - אחד מבוגר והשני צעיר, העוסקים בשבירת אבנים.
הציור הוצג לראשונה ב"סלון" בפריז בשנת 1850. נהרס במלחמת העולם השנייה יחד עם עוד 154 ציורים אחרים, כאשר רכב משא שהוביל את הציורים אל מבצר קניגשטיין שבגרמניה, הופצץ על ידי בעלות הברית בפברואר 1945.
פלומיננזה
קבוע הרמיט
במתמטיקה, קבוע הרמיט הוא קבוע מספרי המודד את האריזה הצפופה ביותר של כדורים במרחב ה-n-ממדי, ובעיות גאומטריות דומות. הקבוע קרוי על-שם המתמטיקאי שארל הרמיט, שהיה הראשון שחסם את ערכו. הערך המדויק של הקבוע ידוע רק בממדים 1,2,3,4,5,6,7,8 ו-24.
הקבוע, formula_1, שווה לריבוע הערך הגדול ביותר האפשרי של אורך הווקטור הקצר ביותר בסריג, בין כל הסריגים בממד n שנפח המקבילון היסודי שלהם הוא 1. במילים אחרות, זהו ריבוע האורך הסיסטולי הגדול ביותר של כל הטורוסים מהצורה formula_2 עבור סריג formula_3 בעל דטרמיננטה 1.
ידוע שהקבוע (התלוי כמובן בממד, n) גדל ליניארית עם n. הערכים הראשונים של formula_4 הם 1, 4/3, 2, 4, 8, 64/3, 64, 256. הערך בממד 2 מתקבל עבור ריצוף המישור במשולשים.
טיטניום דו-חמצני
טיטניום דו-חמצני או תחמוצת טיטניום, הידועה גם בשמות טיטניום דיאוקסיד וטיטניה, היא תרכובת כימית של טיטניום וחמצן שנוסחתה TiO2. צורתה הנפוצה ביותר של טיטניום דו-חמצני הוא רוטיל. רוטיל הוא הכינוי למינרל הנפוץ של התחמוצת, ועל שמו קרוי גם המבנה הגבישי (כינוי המבנה הגבישי על שם המינרל הוא מנהג נפוץ, כאשר דוגמה נוספת בולטת הוא הפרובסקיט). במצבה הנפוץ התרכובת היא אבקה לבנה. טיטניום דו-חמצני הוא זרז המשמש לפירוק תרכובות כימיות, ובעיקר פירוק של תרכובות אורגניות. בתעשייה החומר משמש כמרכיב בצבעים, וכתוסף למשחות שיניים או באיפור מינרלי. בשיטת מספרי ה-E, כצבע מאכל, מסומנת התרכובת E171.
תחמוצת הטיטניום נפוצה בטבע בעיקר במינרלים רוטיל (rutile), אנטס (anatase) וברוקיט (brookit), ובצורות נוספות, נפוצות פחות. לתחמוצת הטיטניום מגוון של פאזות בעלות מבנים גבישיים שונים, בהם מבנה טטרגונלי (רוטיל ואנטס), מבנה אורתורומבי (ברוקיט) ומבנים אחרים, מונוקליניים וקוביים.
ניתן לייצר ננוצינורות וננו-סרטים מפאזת האנטס של טיטניה, באמצעות סינתזה הידרותרמית. למבנים אלה יש פוטנציאל לקטליזה ופוטוקטליזה.
אמצעי זהירות.
אפ"ע שניתן למצוא חומר זה כצבע מאכל, טיטניום דו-חמצני סווג לאחרונה על ידי הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן (IARC) כחומר חשוד כמסרטן ברמה הנמוכה ונאסר לשימוש באיחוד האירופי.
מבצע רוחות שמים
ווס סטודי
בית הכנסת הגדול בפריז
שבת קודש
ראיין נלסן
ראיין ויליאם נלסן (אנגלית: Ryan William Nelsen; נולד ב-18 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר ניו זילנדי ומאמן כדורגל בהווה. נלסן שיחק בעמדת הבלם ושימש כקפטן נבחרת ניו זילנד.
קריירת מועדונים.
נלסן נולד בקרייסטצ'רץ' שבחבל קנטרברי בניו זילנד. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר היסודי עליית מרים (Our Lady of the Assumption) ובמכללת תומאס הקדוש מקנטרברי הוא היגר לארצות הברית, וב-1997 שיחק עבור גרינסבורו קולג' מקרוליינה הצפונית. בשנתיים ששיחק בגרינסבורו הוא הוביל את הקבוצה למשחק על האליפות של הליגה השלישית של ה-NCAA, ולאחר מכן הוא עבר לאוניברסיטת סטנפורד, ובה שיחק בשנתיים האחרונות של קריירת כדורגל המכללות שלו, בסיומן קיבל תואר ראשון במדע המדינה. נלסן, ששיחק בעמדת הקשר האחורי, היה אחד השחקנים הטובים בקבוצתו, וזכה בתואר ה-MVP של הקבוצה בשנתו הראשונה ונכלל בנבחרת העונה של ה-NCAA בשנת 2000.
בשנת 2001 נבחר נלסן על ידי די.סי. יונייטד במקום הרביעי בדראפט ה-MLS, ושיחק במדיה ב-MLS במשך ארבע עונות. בשנת 2003 החליף את מרקו אצ'ברי בתפקיד הקפטן, זכה בתואר שחקן ההגנה של העונה מטעם קבוצתו ונבחרת גם להרכב העונה ב-MLS. הוא נכלל בהרכב העונה גם בשנת 2004, לאחר שהוביל את די.סי. יונייטד כקפטן לזכייה רביעית בגביע ה-MLS. במשך ארבע שנותיו ב-MLS הוא הבקיע שבעה שערים ובישל חמישה נוספים.
בינואר 2005 עבר נלסן לבלקברן רוברס בהעברה חופשית, זמן קצר לאחר שעונת 2004 של ה-MLS הסתיימה, וחתם על חוזה ל-18 חודשים לאחר מבחן. בקיץ 2005, כחצי שנה לאחר הגעתו למועדון, הוא הוחתם על חוזה חדש לשלוש שנים בעקבות התרשמותו של המאמן מארק יוז מיכולתו בהגנה. בלקבורן ביקשה עבורו היתר עבודה כדי שלא ייחשב לשחקן זר, אך הרשויות הבריטיות דחו את הבקשה מאחר שניו זילנד דורגה מחוץ ל-70 הראשונות בדירוג העולמי של פיפ"א. הבקשה החוזרת התקבלה. בעונת העפילה בלקבורן לגביע אופ"א לאחר שסיימה במקום השישי בפרמייר ליג, אך נלסן החמיץ משחקים אחרים לאחר ששבר את כף רגלו בניצחון 2 - 0 על צ'רלטון אתלטיק.
נלסן הצליח להתאושש מהפציעה בכף רגלו, אך לפני פתיחת עונת התמודד עם בעיה נוספת, כאשר סבל מפציעה חמורה בשריר מיתר הברך. בעקבות הניתוח שעבר הוא החמיץ את החודשים הראשונים של העונה. במשחקו הראשון לאחר הפציעה, מול לוטון טאון בסיבוב הרביעי של גביע ה-FA, הוא מונה לקפטן הקבוצה. עד לסיום העונה צבר לזכותו 19 הופעות בכל המסגרות. ביולי 2007 הוא חתם על חוזה לחמש שנים, עד קיץ 2012. נלסן הבקיע את שער הליגה הראשון שלו בבלקבורן באמצעות נגיחה במשחק הניצחון 2 - 0 על ויגאן אתלטיק ב-26 באפריל 2009. ב-17 באפריל 2010 ערך את הופעתו ה-175 בבלקבורן, בה הוביל את הקבוצה בהפסד 2 - 3 לאברטון באיווד פארד. בעונת השתתף בסך הכל ב-28 משחקי פרמייר ליג (4 שערים) ובחמישה משחקי גביע הליגה.