ב-2013 התפטר דומברובסקיס מתפקיד ראש הממשלה בעקבות קריסת בניין מרכז מסחרי בריגה במהלכה נהרגו 54 אזרחים. מפלגת אחדות הציגה את פבריקס כמועמד מטעמה לתפקיד ראש הממשלה. עם זאת, מועמדותו נדחתה בידי הנשיא אנדריס ברזינש שטען שלפבריקס אין את הידע הכלכלי הנדרש עבור ראשות הממשלה על פי חוקת לטביה. התפקיד הועבר במקום זאת ללאימדוטה סטראויומה, גם היא ממפלגת אחדות.
בשנת 2014 נבחר פבריקס לפרלמנט האירופי והיה חבר בוועדה לסחר חוץ. לקראת הבחירות ב-2018, התאגדו שתי מפלגות "התנועה עבור!" ו"למען פיתוח לטביה" לרשימה אחת בשם "פיתוח/למען!". פבריקס הצטרף לרשימה כמועמד שלה לראשות הממשלה. הרשימה הפסידה בבחירות, ומיד לאחריהן התפצלה מחדש. פבריקס הצטרף למפלגת למען פיתוח לטביה, ומונה לשר ההגנה מטעמה ב-23 בינואר 2019.
הארונה אבו דמבה
הארונה אבו דמבה סי (בערבית: هارونا أبو ديمبا; נולד ב-31 בדצמבר 1991) הוא כדורגלן מאוריטני המשחק בעמדת המגן הימני במרטיג.
קריירה.
אבו דמבה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת המילואים של סדאן ובהמשך שיחק גם בזו של סטאד ריימס ובולון. ב-7 בספטמבר 2012 אבו דמבה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בולון בתיקו 2-2 נגד אפינאל. בקיץ הצטרף לקבוצת המילואים של אמיין.
בקיץ הצטרף לאתלטיקו מרסיי. כעבור שנה חתם בגרנובל עמה היה שותף לעלייה של המועדון להליגה הצרפתית השנייה.
ב-13 ביוני 2022 חתם במרטיג מהליגה השלישית.
לאבו דמבה שורשים מאוריטנים שאפשרו לו לייצג את הנבחרת הלאומית של המדינה. ב-6 באוקטובר 2016 אבו דמבה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מאוריטניה בהפסד 4-0 ל. אבו דמבה השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.
גן ניצחון (חקלאות זעירה)
גני ניצחון הם חקלאות זעירה, של ירקות, פירות ועשבי תיבול שנשתלו בבתי מגורים פרטיים ובפארקים ציבוריים במהלך מלחמות על מנת שהאוכלוסייה האזרחית תוכל להקל על שרשראות אספקת המזון.
גני הניצחון שמשו לא רק כדי להשלים את המנות שלהם אלא גם כדי להגביר את המורל.
תפוצה.
נעשה שימוש בשיטה בארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה וגרמניה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
אספקת מזון במלחמה.
במהלך מלחמות לעיתים נפגעות שרשראות יצור ואספקת מזון. לכן, על מנת להפחית מהנטל הלאומי ממשלות לעיתים עודדו אנשים לשתול גני ניצחון במהלך מלחמות.
גני הניצחון שימשו יחד עם בולי קיצוב וכרטיסים כדי להפחית את הלחץ על אספקת המזון הציבורית.
מורל אזרחי.
מלבד סיוע עקיף למאמץ המלחמתי, גנים אלה נחשבו גם ל"מחזק מורל" אזרחי, בכך שגננים יכלו להרגיש מועצמים מתרומת העבודה שלהם ומתוגמלים מהתוצרת שגדלה. זה הפך את גני הניצחון לחלק מחיי היומיום בעורף.
מפקד המטה המשותף (לטביה)
מפקד המטה המשותף (בלטבית: Nacionālo bruņoto spēku komandieris) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה. הוא כפוף לשר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת לטביה. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
עם הכרזת העצמאות הליטאית ב-1919, הוקם צבא לטבי עצמאי ובראשו הועמד גנרל שתוארו היה "מפקד הכוחות המזוינים". בעקבות כיבוש המדינות הבלטיות בידי ברית המועצות ב-1940 אוחד הצבא הלטבי אל תוך הצבא האדום. ב-1991 הכריזה לטביה מחדש על עצמאות. ב-1992 הוקם מחדש הצבא הלטבי ונוסד תפקיד מפקד המטה המשותף.
TSV הארטברג
TSV Hartberg (בגרמנית: TSV Hartberg) הידוע בשם TSV Egger Glass Hartberg, הוא מועדון כדורגל אוסטרי מהעיר הארטברג, המשחק בבונדסליגה האוסטרית.
היסטוריה.
המועדון נוסד ב-29 באפריל 1946 ושיחק בליגות הנמוכות. בעונת 2007/2008 סיימה הקבוצה במקום השביעי בליגה השלישית. בסיום עונת 2008/2009 עלתה לראשונה לליגה השנייה.
ב-2016/2017 עלתה שוב לליגת המשנה, ובעונת 2017/2018 סיימה במקום השני בבונדסליגה השנייה ועלתה לראשונה בתולדותיה לבונדסליגה הראשונה. בעונה הראשונה בליגה סיימה במקום החמישי והעפילה לראשונה בתולדותיה למוקדמות הליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השני של הפסידה הקבוצה לפיאסט גליביצה הפולנית והודחה. בעונה השנייה בליגה סיימה הקבוצה במקום התשיעי.
מרים מירזחאני
לאונידס קלנינש
לאונידס קלנינש (בלטבית: Leonīds Kalniņš; נולד ב-13 בפברואר 1957) הוא לוטננט גנרל לטבי המשמש כמפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה.
ביוגרפיה.
קלנינש התגייס לצבא האדום ולמד בבית הספר להגנה מוטסת בווילנה. לאחר מכן למד באקדמיה הצבאית חרקוב עד 1990. לאחר נפילת ברית המועצות עקר ללטביה והתגייס לצבא לטביה. הוא מונה לראש מועצת התכנון המבצעי של מפקדת המשמר הלאומי הלטבי, וב-2006 מונה לסגן מפקד הכוח הלטבי בעיראק. בין השנים 2010–2013 למד במכללת ההגנה הבלטית באסטוניה ובמכללת הפיקוד והמטה הכללי של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת' שבקנזס.
ב-27 בינואר 2017 מונה למפקד המטה המשותף (מקביל לרמטכ"ל).
נזילות מינית
נזילות מינית היא הרעיון שמיניותו של האדם אינה בלתי משתנה, אלא יכולה להשתנות במהלך חייו של האדם. רעיון זה דוחה את התווית הקיימות בחברה. לפיכך, העובדה שאדם שומר על אותה העדפה מינית לאורך חייו, היא מקרה מסוים של נזילות מינית.&lt;ref name="Concordance/discordance in SO"&gt;&lt;/ref&gt;
החקר בנושא נזילות מינית שיזמה ליסה מ. דיימונד הציב אתגר תרבותי לקהילה הגאה. הסיבה לכך היא שעל אף שחוקרים מדגישים בדרך כלל ששינויים בנטייה המינית אינם סבירים, למרות ניסיונות של טיפולי המרה, הזהות המינית יכולה להשתנות עם הזמן. העובדה שהנטייה המינית לא תמיד יציבה מאתגרת את דעותיהם של רבים בקהילה הגאה, המאמינים שהנטייה המינית היא קבועה ובלתי ניתנת לשינוי.
יש רמה מסוימת של ויכוח תרבותי בנוגע לשאלה כיצד (ואם) קיימת נזילות מינית בקרב גברים, כולל שאלות לגבי תנודות במשיכה מינית ועוררות מינית אצל גברים ביסקסואליים.
נזילות מינית עשויה לחפוף עם המונח אברוסקסואל ("abrosexual"), אשר שימש לתיאור שינויים קבועים במיניותו של האדם.
משרד ההגנה (מולדובה)
משרד ההגנה (בליטאית: Ministerul Apărării) הוא משרד בממשלה המולדובית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של מולדובה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים הלאומיים של מולדובה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא אשר משמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. ראש המטה הכללי מדווח ישירות לשר.
בימיה הקצרים של הרפובליקה הדמוקרטית המולדובנית לא נוסד משרד ממשלתי אשר עסק בענייני הביטחון של המדינה. אלו טופלו בידי איש צבא שקיבל את התואר "המנהל הכללי של הכוחות המזוינים". משרד ההגנה המולדובי הוקם לראשונה ב-1992 לאחר התפרקות ברית המועצות. אנטוליה נוסאטי מכהן כשר ההגנה מאז 6 באוגוסט 2021.
מריו קורסו
מריו קורסו (; 25 באוגוסט 1941 – 19 ביוני 2020) היה כדורגלן ומאמן איטלקי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי.
קורסו, מגדולי שחקניה של אינטר, היה חלק מרכזי בקבוצתו של המאמן הלניו הררה שזכתה לכינוי "גרנדה אינטר". הוא זכה עם הקבוצה פעמיים בגביע אירופה לאלופות וארבע פעמים באליפות איטליה, הוביל את הקבוצה כקפטן וכבש 75 שערי ליגה ב-413 הופעות במדי המועדון. לזכותו ארבעה שערים ב-23 הופעות במדי נבחרת איטליה.
לאחר פרישתו פנה לקריירת אימון, רובה בליגות המשנה ובקבוצות נוער, אך כן זכה להוביל את הקבוצה המזוהה עמו ביותר, אינטר מילאנו, בסרייה א'.
קריירת משחק.
קורסו החל את הקריירה בקבוצת נוער מעיר הולדתו ורונה. הוא אותר על ידי אינטר מילאנו והצטרף אליה ב-20 ביוני 1958, בטרם מלאו לו 17, יחד עם עוד שני שחקנים נוספים מקבוצתו. ב-29 ביוני, כשהיה בן 16 ועשרה חודשים, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 על מונצה במסגרת הגביע האיטלקי. ב-13 ביולי כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 3–1 על קומו באותו המפעל, והיה לכובש הצעיר בתולדות המועדון. כעבור ארבעה חודשים, ב-23 בנובמבר, ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', בניצחון 5–1 על סמפדוריה. שבוע לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 3–0 על בולוניה 1909.
בעונת כבר הפך לשחקן הרכב קבוע, עם שבעה שערי ליגה ב-31 הופעות. עונה לאחר מכן קבע שיא קריירה אישי של עשרה שערי ליגה ב-31 הופעות במדי הקבוצה. הייתו זו ראשית דרכו של המאמן החדש הלניו הררה, שהוביל את אינטר לתור הזהב שלה, שזכה לכינוי "גרנדה אינטר". לקורסו היה חלק משמעותי במערך של הררה, שהגיע להישגים משמעותיים במסגרת המקומית והאירופית. בעונת תרם שמונה שערים בשלושים הופעות בדרך לזכייה ראשונה שלו בתואר אליפות איטליה.
בעקבות הזכייה השתתפה הקבוצה בגביע אירופה לאלופות 1964. קורסו כבש בשלבי רבע הגמר מול פרטיזן בלגרד וחצי הגמר מול בורוסיה דורטמונד, ופתח בהרכב במשחק הגמר בו גברה אינטר 3–1 על ריאל מדריד בדרך לזכייה הראשונה בגביע האירופה בתולדות המועדון. באותה העונה בליגה האיטלקית סיימה אינטר במקום השני בטבלה, והפסידה את האליפות לבולוניה בפער שערים בלבד. קורסו כבש שישה שערים ב-28 הופעות בליגה.