בעונתו הראשונה בליגה היה צ'למרס לרכז הפותח של מיאמי. במשחק הבכורה שלו בליגה, מול ניו יורק ניקס קלע צ'למרס 17 נקודות, והוסיף שמונה אסיסטים ושבעה ריבאונדים. הוא פתח בכל 82 משחקי העונה הסדירה, תרם 10.0 נקודות, והיה למוסר האסיסטים השני בטיבו בקבוצה, אחרי דוויין וייד עם 4.9 למשחק. במהלך העונה הוא קבע שיא מועדון עם 9 חטיפות כדור במשחק מול פילדלפיה 76', ועם 2.0 חטיפות למשחק היה צ'למרס לחוטף הטוב ביותר מבין שחקני העונה הראשונה, והרביעי בטיבו בליגה כולה. לאור יכולתו הטובה נבחר צ'למרס בסיום העונה לחמישיית הרוקיז השנייה.
לקראת עונת חתם בקבוצה הרכז קרלוס ארויו ששב ל-NBA לאחר שנה בה שיחק במדי מכבי תל אביב. צ'למרס פתח בחמישייה ב-22 המשחקים הראשונים של העונה, ואף רשם בנובמבר שיא קריירה כשקלע 30 נקודות מול טורונטו ראפטורס, אולם בהמשך איבד את מקומו בהרכב הפותח ודקות המשחק אותן קיבל מאריק ספולסטרה מאמנו הצטמצמו משמעותית כשירדו מ-32.0 כרוקי, ל-24.8 בלבד בשנתו השנייה. בסיום העונה העפיל צ'למרס עם קבוצתו למשחקי הפלייאוף, אולם מיאמי הודחה כבר בסיבוב הראשון בחמישה משחקים מול בוסטון סלטיקס.
ביולי 2010 הצטרפו לקבוצה שני הכוכבים לברון ג'יימס וכריס בוש ומיאמי הפכה להיות מועמדת מיידית לאליפות. צ'למרס שותף ב-70 משחקים לאורך העונה הסדירה וב-28 מהם עלה בחמישייה, אולם דקות המשחק שלו המשיכו להצטמצם כשקיבל 22.6 דקות בהם תרם 6.4 נקודות ו-2.5 אסיסטים בלבד. במשחקי הפלייאוף המשיך צ'למרס לשמש כמחליפו של מייק ביבי שהחליף במהלך העונה את ארויו ששוחרר, ותרם 7.8 נקודות למשחק. מיאמי העפילה עד לגמר ה-NBA בו שיפר צ'למרס את יכולת הקליעה ותרם 11.8 נקודות למשחק, אך לא הצליח למנוע את הפסדה של קבוצתו בשישה משחקים לדאלאס מאבריקס.
לקראת עונת שוחרר ביבי מהקבוצה, וצ'למרס קיבל את מקומו בחמישייה הפותחת. בעונה, שהייתה בת 66 משחקים בלבד בשל שביתת השחקנים, עלה צ'למרס בחמישייה בכל 64 המשחקים בהם שותף. הוא שיפר את ממוצעיו כשרשם 9.8 נקודות באחוזי הקליעה הטובים ביותר בקריירה, ובמשחקי הפלייאוף המשיך להראות יכולת גבוהה אף יותר כשתרם 11.3 נקודות למשחק, וסייע לקבוצתו להעפיל פעם נוספת עד סדרת הגמר, בה ניצחה הקבוצה בחמישה משחקים את אוקלהומה סיטי ת'אנדר וזכתה באליפות.
בעונת הגיע לקבוצה ריי אלן. צ'למרס המשיך להיות הרכז הפותח של הקבוצה, ותרם לאורך העונה 8.6 נקודות, ועם 40.9% עבר את ה-40% מעבר לקשת השלוש לראשונה בקריירה. הוא הוסיף 3.5 אסיסטים למשחק ובמשחק מול סקרמנטו קינגס קלע שיא קריירה של 34 נקודות, בו השווה את שיא המועדון של ההיט כשקלע 10 שלשות באותו המשחק. במשחקי הפלייאוף תרם 9.4 נקודות וסייע למיאמי להעפיל בפעם השלישית ברציפות, ולזכות באליפות שנייה ברצף.
ממפיס גריזליס.
בנובמבר 2015 נשלח בטרייד לממפיס גריזליס, יחד עם ג'יימס אניס, בתמורה לבנו אודריך וג'רנל סטוקס. ב-55 משחקים בממפיס כמחליפו של מייק קונלי קלע 10.8 נקודות למשחק, אך פציעה בגיד האכילס הימני השביתה אותו עד סיום העונה והביאה לשחרורו מהקבוצה ב-10 במרץ 2016.
ב-19 ביולי 2017 חזר צ'למרס לממפיס גריזליס.
וירטוס בולוניה.
ב-3 במרץ 2019 חתם צ׳למרס בווירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית לשארית העונה, עם אופציה להארכה לשנה נוספת.
סטטיסטיקות קריירה.
נכון סוף עונת
פלאולוקסודון
פַּלאוֹלוֹקְסוֹדוֹן (שם מדעי: Palaeoloxodon) הוא סוג נכחד של פיל. בין המינים השייכים לסוג זה חלקם היו קטנים בהרבה מהפילים המודרניים ואחרים, כגון פיל ישר-חט, היו גדולים יותר מהפילים של היום. הפיל האסייתי ישר-החט היה הגדול מכולם והגיע לגובה של 5.2 מטר ומשקל של כ-22 טונות. סוג זה קרוב יחסית לסוג פיל הקיים היום, אך לפלאולוקסודון יש חטים הזקורים קדימה ולא מתעקלים. ככל הנראה נכחדו מרבית מיני הסוג לפני 30,000 שנה, אך הפילים מהמין הננסי פלאולוקסודון פלקונרי, שחיו באיי הים התיכון, הצליחו לשרוד עד לפני 3,000 שנה ואז נכחדו, כנראה עקב ציד וטורפים.
באתר הארכאולוגי גשר בנות יעקב התגלו שרידי פלאולוקסודון מלפני 780,000 שנה, ולידו בול עץ וגוש בזלת גדול ומסותת ששימשו לטביחת הפיל על ידי אחד המינים הקדומים של האדם, ההומו ארקטוס.
אזור לא מתורגם
בגנומיקה או בגנטיקה מולקולרית אזור לא מתורגם (באנגלית: Untranslated region, בראשי תיבות: UTR), מתייחס לשני הקצוות של מולקולת mRNA (רנ"א שליח) אשר אינם מתורגמים לחלבון, ותוחמים את הרצף המקודד (CDS) שמצוי במרכז המולקולה.
מולקולת ה-mRNA נוצרת על פני ה-DNA בתהליך השעתוק המתרחש בגרעין התא, ולאחריו היא מיוצאת לציטופלסמה ושם היא מתורגמת לחלבון על ידי ריבוזומים. רצף החלבון נקבע על פי האזור המקודד שמצוי במולקולת ה-mRNA המתורגמת, בעוד שרצפי ה-UTR אינם מתורגמים, שכן רצפם אינו מהווה חלק ממסגרת הקריאה הפתוחה.
ה-UTR המצוי במעלה הזרם (upstream, "לפני") לרצף המקודד מכונה UTR '5, בעוד שה-UTR שמצוי בקצה האחר של מולקולת ה-mRNA במורד הזרם (downstream, "אחרי") ביחס ל-CDS נקרא UTR '3. שמות האזורים מבוססים על הכיווניות של המולקולה.
על אף שלאזורים אלו אין תרומה ישירה לרצף החלבון, נודעים להם תפקידי בקרה חשובים והם ממלאים תפקיד מכריע בקביעת היציבות של מולקולת ה-mRNA.
ישנם מאגרי מידע המרכזים נתונים אודות אזורי UTR באורגניזמים שונים, לרבות רצף האזור בגנים שונים, חלבונים ו-miRNA הנקשרים אליו, מבנה מרחבי ועוד. בין מאגרי מידע אלו ניתן למנות את UTRdb ואת UTRome.
UTR '5.
ה-UTR '5 מתחיל לאחר ה-5' Cap, המורכב לרוב מקבוצת 7-מתילגואנוזין (שמקורה במודיפקציה כימית על גואנוזין). סוף אזור זה הוא בסיס אחד לפני תחילת הרצף המקודד לחלבון, הנפתח לרוב בקודון AUG, המקודד באאוקריוטים לחומצת האמינו מתיונין.
רצף ה-UTR '5 עשוי לכלול בתוכו אלמנטים המבקרים את רמות הביטוי של הגן על ידי גיוס של גורמי בקרה (regulation factors), לרוב חלבונים המבקרים את התרגום באופן שלילי. בפרוקריוטים רצף זה מכיל בדרך כלל את רצף שיין דלגרנו המשמש כרצף קישור לריבוזום ומאפשר לזהות את קודון תחילת התרגום. גם באאוקריוטים מוכל חלק מרצף קוזאק המשמש לזיהוי תחילת התרגום ב-UTR '5.
אורכו הממוצע של ה-UTR '5 ב-mRNA בוגר, לאחר תהליך השחבור (Splicing) באדם הוא 210 נוקלאוטידים, אך ישנם מקרים בהם מגיע אורך ה-UTR '5 למעל 2000 נוקלאוטידים. בכ-35% מהגנים מוצאים כי ב-UTR '5 ישנו אינטרון אחד או יותר ברצף ה-pre-mRNA, בטרם תהלך השחבור.
נמצאו מספר רצפי בקרה שעשויים להימצא ב-UTR '5. רצפים אלו עשויים לקבוע את מידת יציבות התעתיק או את יכולת התעתיק לעבור תרגום. פעמים רבות רצפים אלו יוצרים מבנה מרחבי ייחודי בגדיל ה-mRNA, שאליו מסוגלים להיקשר חלבוני בקרה שונים.
סוגי בקרות שיכולות להתבצע על ה-UTR '5:
שחבור חלופי (Alternative Splicing) של אינטרונים ב-UTR '5 או שינוי בנקודת תחילת השיעתוק (Transcription start site, TSS) עשויים ליצור רצפי UTR '5 שונים, הכוללים רצפי בקרה שונים ובכך עשויה להשתנות הבקרה על גן מסוים ועל רמות הביטוי שלו.
מוטציות באזור זה או שינוי באורכו נמצאו כקשורים למספר מחלות באדם כדוגמת תרומבוציטמיה בעלת רקע גנטי.
UTR '3.
ה-UTR '3 הוא החלק ברצף מולקולת ה-mRNA שנמצא מיד לאחר קודון הפסק (stop codon), שמאותת לריבוזום על הצורך בעצירת התרגום. בדומה ל-UTR '5 גם ה-UTR '3 אינו מקודד לחלבון והוא מכיל רצפי בקרה שונים אשר באמצעותם ניתן לבקר את רמות הביטוי של התעתיק ותהליכים נוספים, ובכלל זה: פוליאדנילציה, יעילות התרגום, יציבות מולקולת ה-mRNA ומיקומה התוך-תאי.
מאפיינים.
אורכו הממוצע של ה-UTR '3 משתנה בין יצורים איקריוטים שונים ונע בין 200 נוקלאוטידים ועד לכ-1,000 נוקלאוטידים בממוצע. כך למשל, בתאי אדם אורכו הממוצע של האזור הוא 1,027.7 בסיסים, אך ישנם תעתיקים שבהם אורך ה-UTR '3 מגיע ליותר מ-8,000 בסיסים, ולרוב ככל שאורכו של ה-UTR '3 גדול יותר ביטויו של התעתיק נתון לבקרות רבות יותר. בתאי אדם אורך ה-UTR '3 גדול פי שניים מאורכו ביונקים אחרים, והדבר מיצג את רמת המורכבות הגדולה בבקרת גנים באדם. הבקרה אינה נעשית רק על בסיס הרצפים לבדם אלא לעיתים היא מבוצעת על ידי יצירת מבנים מרחביים שניוניים ב-UTR '3 המזוהים על ידי חלבוני בקרה שונים.
תפקידים.
שליטה על רמות ביטוי התעתיק עשויות להיות מתווכות על ידי רצפים שונים ב-UTR '3, וביניהם:
UTR '3 ומחלות.
מוטציות ב-UTR '3 עשויות לפגום בביטוי גנים באופן ישיר או עקיף, ובהתאם לכך נמצא קשר ביניהן לבין מחלות שונות. מחקרים העלו כי מוטציות ברצפי AREs עשויות להביא לממאירות ויצירת גידולים סרטניים, כמו כן נמצא כי בתאי סרטן יש בממוצע UTR '3 קצר יותר, וכך תעתיקים רבים נתונים לבקרה פחותה.
כניסה של רצפים חוזרניים שמקורם בשגיאות בהכפלת ה-DNA או בפעילות של רטרוטרנספוזונים, לגנים שונים ב-UTR '3 נמצאה כקשורה למחלות שונות כגון: ניוון שרירים מסוג מיוטוניה דיסטרופית, מומי לב מולדים ועוד.
התפלגות מולטינומית
התפלגות מולטינומית היא התפלגות בה "חברות" סדרות שונות, אשר אין משמעות לסדר בתוך כל אחת מהן.
כאשר formula_1 הם מספר הפריטים (ההצלחות) בקטגוריה k, וכאשר formula_2 היא ההסתברות להצלחה בקטגוריה k, וכאשר n הוא מספר הניסויים, פונקציית ההסתברות של התפלגות מולטינומית מוגדרת באופן הבא:
דוגמה.
אם בשורת הטקסים עומדים 10 דגלי ארצות הברית, 5 דגלי ישראל, 4 דגלי גרמניה ועוד 4 דגלי פולין - מספר הפרמוטציות לסדר את הדגלים אינו 23!, שהרי אין כל משמעות לסידור הפנימי של הדגלים בינם לבין עצמם.