ב-8 במרץ 1889 הגיע צבא אתיופיה לטווח ראייה מגאלאבט, אולם ההתקפה החלה רק למחרת. אחייניו של הקיסר פיקדו על אגפי הצבא, ראס היילה מרים גוגסה פיקד על האגף השמאלי וראס מנגשה על הימני. האתיופים הצליחו לחדור את מחסום הזאריבה, ובאמצעות מתקפה מרוכזת נגד חלק מההגנה הצליחו לפרוץ דרך קווי המהדיסטים אל תוך העיר. המגינים סבלו אבדות כבדות ועמדו בפני התמוטטות מוחלטת, כאשר באופן בלתי צפוי התחולל מפנה בקרב לטובתם.
הקיסר יוהנס, אשר רכב בראש הצבא, נפגע מכדור בכתפו ונפצע קל, אבל כדור שני פגע בחזהו ופצע אותו אנושות. הוא נלקח לאוהלו ומת באותו הלילה. לפני מותו, ציווה על האצילים להכיר בבנו, ראס מנגשה, כיורשו. מוראל הצבא האתיופי נפגע מאוד בעקבות מותו של הקיסר, והמהדיסטים הצליחו לפזר את הצבא האתיופי ולנצח בקרב.
לדברי דוד ל. לואיס, לא היו המהדיסטים מודעים למותו של הקיסר עד ש. כמה ימים לאחר מכן, ב-12 במרץ, השיג המפקד המהדיסטי זאקי טומאל את כוחותיהם של הראסים אלולה ומנגשה ליד נחל אטברה. התפתח קרב על גופת הקיסר, ובמהלכו נפל בין היתר הראס אראיה דמצו (דודו של הקיסר). המהדיסטים כרתו את ראשו של יוהנס ושלחוהו כפרס לבירת הח'ליפה המהדיסטי באומדורמן.
השלכות.
מותו של הקיסר גרמה למהומה פוליטית באתיופיה. אף על פי שיוהנס ציווה על ערש דוי שבנו ראס מנגשה יוכתר כיורשו, והתחנן לראס אלולה ואצילים אחרים שתימכו בו, הוכרז בתוך כמה שבועות יריבו לכתר, מנליק השני, כקיסר החדש ברחבי אתיופיה.
עבור המהדיסטים היו לקרב תוצאות קשות. הם אמנם ניצחו בקרב, אך איבדו רבים מחייליהם הטובים. הח'ליפה החליט להפסיק את פעולות האיבה נגד אתיופיה והסכסוך הצטמצם לפשיטות גבול קטנות.
קלרנס מלווין זנר
קולט (סופרת)
קולט (מצרפתית: Colette) הוא שם העט של הסופרת הצרפתייה סידוני-גבריאל קולט (בצרפתית: Sidonie-Gabrielle Colette; 28 בינואר 1873 - 3 באוגוסט 1954).
ביוגרפיה.
קולט נולדה בכפר סן-סובר-אן-פואיסה, במחוז יון שבחבל בורגון בצרפת. ב-15 במאי 1893 נישאה לסופר אנרי גוטייה-וילאר שהיה מבוגר ממנה בחמש עשרה שנה. באמצעותו התוודעה לחוגים הספרותיים והמוזיקליים של פריז. כאשר בעלה גילה את כישרון הכתיבה שלה, הוא ביקש ממנה להעלות על הכתב את זכרונותיה מבית הספר, ופרסם זאת בשמו בספר שנודע בשם "קלודין בבית הספר" (1900). בעקבות ספר זה הופיעה סדרת ספרים בשם "ביתה של קלודין", "קלודין בפריז", "קלודין עקרת הבית" וכו' שנכתבו בשיתוף עם בעלה, אך הופיעו תחת השם "ווילי" שהיה שם העט שלו.
לווילי היו מאהבות ובהן מארי-לואיז סרבה (אשתו של הקריקטוריסט אמיל קול), שילדה לווילי בן. קולט, שהייתה מסוגרת בביתה בתפקיד בת זוג נלעגת, השתחררה אט-אט מאפוטרופסות זו, ובעידודו של ז'ורז' וואג החלה בקריירה של חיקוי פנטומימה מזרחית. היא הופיעה בתיאטראות שונים בפריז ובהם מולן רוז'. ב-1906 התגרשה מווילי, והיו לה מספר מאהבות, ובהן מתילדה דה מורני שהופיעה איתה בהצגות הפנטומימה. היא קיימה יחסים רומנטיים גם עם הסופרת האמריקאית נטאלי קליפורד בארני שהתגוררה בפריז (שנשארה ידידתה עד מותה של קולט), עם המשורר האיטלקי גבריאלה ד'אנונציו ועם אוגוסט אריו שהיה יצרן מכוניות מפורסם.
ב-1912 נישאה לאנרי דה ז'ובנל שהיה עורך העיתון "לה מטן", ונולדה להם בת שנודעה בשם קולט דה ז'ובנל ונמסרה להשגחתה של מטפלת אנגלייה. ב-1914 התבקשה לכתוב את הליברטו לבלט עבור האופרה של פריז, ובחרה במוריס ראוול לכתוב את המוזיקה לאופרה שנודעה בשם "הילד והקסמים" והוצגה לראשונה ב-21 במרץ 1925. במרוצת מלחמת העולם הראשונה הפכה את טירתו של בעלה בעיר סן-מלו לבית חולים לפצועי מלחמה, ובשל כך קיבלה את אות לגיון הכבוד הצרפתי ב-1923. קולט התגרשה מבעלה השני בגלל שמועות שניהלה רומן עם בנה החורג ברטראן דה ז'ובנל שהיה בן שש עשרה שנה בלבד. ב-1935 היא נישאה למוריס גודקה שפרסם ספר על אודותיה בשם "דמותה האינטימית של אישה גאונית".
יצירתה הספרותית.
הקריירה שלה התפתחה בעיקר אחרי פרסום ספרה "שרי" ב-1920. הסיפור מתרכז בפרשת אהבים בין לאה, פרוצה לשעבר, לבין גבר צעיר בשם שרי. שרי העונד את מחרוזת הפנינים של לאה, והלובש פיג'מה עשויה משי, מהווה את מרכז העלילה. לאה עושה שימוש בכל אמצעי ההישרדות שקולט מייחסת למין הנשי. הסיפור נמשך בספר נוסף בשם "שרי - אחרית דבר" 1926 שבו הניגוד בין עוצמתה של לאה לבין שבריריותו של שרי תופס מקום מרכזי.
קולט נכנסה לעולם השירה והציור המודרניים, ועשתה זאת סביב אישיותו של ז'אן קוקטו. הם כתבו בשיתוף את הספר "הגנים של פלה רויאל" (1930), המתאר את היחסים ביניהם ואת אורח חייהם. הספר זכה להצלחה מרובה ולביקורת אוהדת בכתבי עת לספרות, וקולט נחשבה לסופרת הצרפתייה הגדולה ביותר של תקופתה. היא פרסמה כחמישים נובלות שחלק מהן מהוות את האוטוביוגרפיה שלה. הנושאים עוסקים במאבק הכרוך ביחסים רומנטיים ובאהבה על רקע של יפי הטבע. הנובלה המפורסמת ביותר שלה "ז'יז'י" עובדה למחזה שהוצג בברודוויי ולסרט קולנוע בכיכובו של מוריס שבלייה.
קולט, שנחשבה לדמות שנויה במחלוקת, הייתה גאה ביחסיה עם נשים. היא עזרה לידידתה היהודיה והחביאה את בעלה בעליית גג ביתה במשך מלחמת העולם השנייה. הייתה חברת האקדמיה המלכותית הבלגית מאז 1935. ב-1945 נבחרה לחברת אקדמיית גונקור, וב-1949 הפכה לנשיאת אקדמיית זו.
כאשר מתה בפריז ב-1954 נערכה לה הלוויה ממלכתית, אם כי הכנסייה הקתולית סירבה לערוך לה טקס אשכבה בגלל גירושיה. קולט נקברה בבית הקברות פר לשז.
ב-2018 יצא הסרט "קולט" על חייה, בכיכובה של קירה נייטלי.
פורטיס משולש
פורטיס משולש הוא אלבום מאת רמי פורטיס מ-2009.
סקירה כללית.
את האלבום הוציא פורטיס בפברואר 2009, כאשר עוד לפני כן הוא תיאר את האלבום כ"לא מסחרי בעליל". באלבום מלווים אותו גיל סמטנה, עידו אגמון ויובל שפריר, שהלחינו ועיבדו יחד עם פורטיס את כל שירי האלבום. האלבום הוא אלבום משולש ששלושת התקליטורים המרכיבים אותו הם "יער ישראלי", "חזל"ש" (חזרה לשיגרה), ו"חימושניגיגי", מיני-אופרת רוק באורך כ-17 דקות. גיבוריה של האופרה הם "חימושניגיגי" (דמות פרי דמיונו של פורטיס שהוא נהג להגג עליה בהופעותיו עוד טרם יציאת האלבום), "חצוציאן" ו"זניח". בשיר "מעליי" מתארחת הזמרת מארינה מקסימיליאן בלומין.
הבחירה בפורמט החריג של אלבום משולש נבעה משני מניעים עיקריים, לדברי פורטיס. ראשית, כמות ההקלטות הגדולה שהצטברה אצלו: "אחרי הסיבוב של פורטיסחרוף עם "על המשמרת" שאלתי את עצמי מה קורה. התחלתי להשתעשע עם חומרים חדשים, ויחד עם החברים - גיל סמטנה, יובל שפריר ועידו אגמון - התחלתי לשפוך את כל מה שהסתובב לי בראש. תוך כדי הבנו שיש לנו ערימות של חומר מוקלט. הלכנו לכל הכיוונים שהרשינו לעצמנו, בלי להתביית על כיוון מוזיקלי מסוים". סיבה נוספת היא הערכתו של פורטיס כי היכחדותו של פורמט התקליטור תגיע בתוך זמן קצר.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "בלונדיניות על אוטוביאנקי", יצא בנובמבר 2008. הוא נכתב בהשראת הופעות של פורטיס באיטליה לאחר שגילה במפתיע על קיומו של קרוב משפחה איטלקי שלו, זמר הרוק אלברטו פורטיס. בהמשך יצאו גם הסינגלים "יער ישראלי" ו"השיר של ז'אק" - שיר מחווה למתופף ז'אן ז'אק גולדברג, שנפטר כשנתיים לפני צאת האלבום. שני שירים באלבום משתמשים בקטעי תופים שהקליט ז'אן ז'אק גולדברג - "בלונדיניות על אוטוביאנקי" ו"חזרה לשגרה". שיר נוסף מתוך האלבום, "אצבעות דביקות", שימש כשיר הנושא לקידום המיתוג המחודש של ערוץ 24 והשידור החי הרצוף במשך 24 ימים (בהתאמה עם מילות הפזמון, "24 שעות").
"פורטיס משולש" זכה לביקורות משבחות. תימורה לסינגר מ-ynet טענה כי "פורטיס מתרומם מעל הנורמות המקובלות עד שמתחשק להכריח את כל המוזיקאים בארץ להפוך את אלבומו לספר הלימוד הקבוע שלהם".
חסם הופדינג
בתורת ההסתברות, חסם הופדינג, על שמו של וסילי הופדינג (Hoeffding), הוא חסם עליון על ההסתברות שסכום של משתנים מקריים יהיה שונה מהתוחלת שלו.
חסם הופדינג הוא תוצאה של אי שוויון ברנשטיין.
הגדרה פורמלית.
יהיו formula_1 משתנים מקריים בלתי תלויים. formula_2 בהסתברות 1.
אזי הממוצע שלהם formula_3 מקיים לכל t חיובי את האי-שוויונות הבאים :
formula_4
formula_5
שימושים.
משמעות החסם היא שההסתברות שמדגם כלשהו מתוך הסתברות, לא יהיה "מדגם מייצג", קטנה באופן מעריכי בגודל המדגם.
לחסם זה חשיבות רבה בתחום של למידת מכונה, מכיוון שהוא נותן אינדיקציה לגבי גודל המדגם שדרוש כדי ללמוד על התפלגות.
שושלת טאנג
שושלת טאנג (סינית: 唐; פיניין: "Táng") הייתה שושלת הקיסרים הסינית השביעית, אשר שלטה בסין מיד אחרי שושלת סווי במשך 289 שנים משנת 618 ועד שנת 907, עת עברה סין לתקופת חמש השושלות ועשר הממלכות.
שושלת טאנג נוסדה על ידי משפחת לי (李) שצברה כוח והשפעה במהלך שקיעתה של שושלת סווי.
רצף שלטונה של שושלת טאנג נקטע למשך 15 שנה על ידי הקיסרית וו דזה טיין (הקיסרית היחידה בכל תולדות סין), אשר הקימה שושלת משלה, בשם שושלת ג'ואו השנייה, אולם מאחר שהשלטון נלקח ממנה, מנתה שושלתה רק אותה עצמה.
בתקופת שושלת טאנג שלטו בה 21 קיסרים. האוכלוסייה בסין בזמנה נעה, על פי מפקדי אוכלוסין שנערכו במאות השביעית והשמינית, בין 50 מיליון איש ל-80 מיליון איש בשיא כוחה, וזאת מתוך אוכלוסייה כלל עולמית של 190 עד 240 מיליון נפש. בירתה של הקיסרות הייתה צ'אנג-אן (ש'י-אן של היום) שהייתה העיר המאוכלסת ביותר בעולם באותה תקופה. שטח ממלכת טאנג היה השטח הגדול ביותר שנשלט עד אותה עת על ידי שלטון מרכזי אחד והתחרה בשטחיהן של שושלות מאוחרות יותר.