ורגאס זכה ב-3,849,040 קולות שהיוו 48.7 אחוזים מכלל קולות הבוחרים, אדוארדו גומס השיג 2,342,384 קולות שהיוו 29.7 אחוזים מכלל כוחות הבוחרים (גומס השיג רוב במדינות פיאאוי, סיארה ומינאס ז'ראיס), קריסטיאנו מצ'אדו השיג 1,697,193 קולות שהיוו 21.5 אחוזים מכלל קולות הבוחרים (מצ'אדו השיג רוב במדינות אקרי, אמאפה, פארה ומרניאו) וז'ואאו מנגאביירה השיג 9,466 קולות שהיוו עשירית האחוז מכלל קולות הבוחרים. מכלל בעלי זכות ההצבעה 72.1 אחוזים הצביעו בבחירות לנשיאות, 72.0 אחוזים הצביעו בבחירות לבית הנבחרים ו-77.7 אחוזים הצביעו בבחירות לסנאט.
גאורגי בוצ'אן
גאורגי מיכאוליוביץ' בוצ'אן (באוקראינית: Георгій Миколайович Бущан; נולד ב-31 במאי 1994) הוא כדורגלן אוקראיני, המשחק בעמדת השוער בדינמו קייב.
קריירת מועדונים.
בוצ'אן, הוא יליד באודסה והתחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של צ'רנומורץ אודסה ובגיל 14 הצטרף לזו של דינמו קייב.
משנת עד שנת , בוצ'אן לא היה חלק מסגל הקבוצה ושיחק חלק מהזמן בקבוצת המילואים של המועדון. ב-20 באוגוסט 2017, בוצ'אן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1-4 נגד סטאל קמיאנסקה.
בעונת , בוצ'אן הפך לשוער הראשון של הקבוצה וזכה עמה בדאבל.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, בוצ'אן שיחק בכל נבחרות הנוער של אוקראינה, פרט לנבחרת הצעירה.
ב-7 באוקטובר 2020, בוצ'אן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בהפסד 7-1 ל. בוצ'אן נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020.
בלה סקיי (עיתונאי)
בלה סקיי (בהונגרית: Székely Béla; בקליאן, 1 ביוני 1891 –קסקומוס, 9 בדצמבר 1955) היה משורר יהודי-הונגרי, פובליציסט, מומחה פסיכולוגי מטרנסילבניה.
ביוגרפיה.
בלה סקיי נולד במשפחה יהודית. הוא סיים את לימודיו בקולג' באוראדיה ובבודפשט. הוא היה מייסד העיתון היהודי בשפה ההונגרית "מזרח חדש" (Új Kelet) בקלוז' בשנת 1919, והיה מנהל העיתון בין ה-4 באפריל 1923 לבין 29 בפברואר 1924. בשנים 1921–1922 ייסד את העיתון "עיתון השעה 5" כעורך אחראי. סקיי לקח חלק פעיל בפעילות העמותה הלאומית היהודית בטרנסילבניה ובמסגרתה ארגן את התנועה העולמית של בנות יהודיות "אביבה". הוא חי בהונגריה (שטרנסילבניה נלקחה ממנה בחוזה טריאנון) משנת 1926 ואז היגר לארגנטינה וחי שם מ-1938.
ספר השירה הראשון שלו, "חישובים" (Számvetések) פורסם בבודפשט (1912). בהונגריה הוא היה עמית של לאיוש קשאק בכתבי העת "תיעוד" וגם ב"עבודה". בשנים 1934–1935, כנציג המגמות הפסיכולוגיות העמוקות, ערך את כתב העת הפדגוגי והגרפולוגי "הכרת האדם". ספרו "ילדך" (בודפשט, 1925), העוסק בגידול ילדים מודרני, התפרסם בשתי מהדורות גם בקלוז' (1934, 1938).
הוא ערך גם בארגנטינה עיתון בשפה ההונגרית בשם """העתיד" וגם כתב את "תולדות האנטישמיות" (בודפשט, 1936). הוא גם פרסם את ספרו בתרגום משלו בפורטוגזית (בואנוס איירס, 1940).
אנרגיית גאות ושפל
אנרגיית גאות ושפל היא סוג של אנרגיה הידרואלקטרית, הממירה את האנרגיה הקינטית והפוטנציאלית של תנועת המים מתחת לפני הים לאנרגיה מכנית, כאשר הלהבים מסתובבים האנרגיה המכנית בציר ההנעה מומרת לאנרגיה חשמלית באמצעות גנרטור. בצורה זו ניתן ליצור אנרגיה ירוקה ומתחדשת.
רקע.
גאות ושפל נוצרים על ידי השפעת הירח והשמש על כוח הכובד הגורם לתנועה המחזורית של הים. טווח הגאות הוא רחב ויכול להשתנות (4.5–12.4) מאתר לאתר. על מנת להשתמש באנרגיה זו יש צורך בהפרשים של 7 מטרים לפחות. הצפיפות של המים הרבה יותר גבוהה מזו של אוויר (פי 800), ולכן אנרגיית גאות ושפל יכולה לספק אנרגיה חזקה יותר מאנרגיית רוח. בניגוד לרוח, גאות ושפל הם תהליכים צפויים ויציבים. ולכן שימוש בטכנולוגיה הידרואלקטרית זו מספקת אנרגיה חשמלית יציבה ואמינה.
אנרגיית הגאות היא אחת הצורות העתיקות ביותר של אנרגיה בה משתמשים בני האדם. טחנות מים שחלקן השתמשו באנרגיית הגאות החלו לפעול עוד בשנת 787 לספירה בחופי ספרד, צרפת ובריטניה, וכללו בריכת אחסון ושלוחה להעברת המים בעזרת גלגל. בתהליך זה השתמשו בתנועה המים לסיבוב הגלגל (אנרגיה מכנית), אנרגיה זו נוצלה לטחינת התבואה. במאה ה-19 התחילו בארצות הברית ובאירופה להשתמש בטחנות גאות וטורבינות ליצור חשמל.
קיימות בעולם מספר תחנות כוח המפיקות חשמל על ידי שימוש בכוח הגאות. הראשונה שהוקמה היא תחנת הכוח "לה ראנס" בצרפת בשנת 1966, שהייתה תחנת הכוח הגדולה ביותר עד שנפתחה תחנת הכוח באגם סיווה בקוריאה הדרומית בשנת 2011.
בארצות כמו סין, צרפת, אנגליה, קנדה ורוסיה קיימים רווחי גאות גדולים ולכן פוטנציאל למימוש אנרגיה זו הוא גדול. בים התיכון תופעת הגאות חלשה יחסית (עשרות סנטימטרים בלבד), ולכן אין היתכנות טכנולוגית וכלכלית בישראל לשימוש באנרגיית גאות ושפל.
שיטות וטכנולוגיות ללכידת אנרגיית גאות ושפל.
טורבינות גאות ושפל.
על מנת לספק אנרגיה לגנרטורים, רוב הפרויקטים של גאות ושפל מסתמכים על טורבינות. הזרמים החזקים של המים (אנרגיה קינטית) מניעים את להבי הטורבינה, ותנועת להבי הטורבינה יוצרת אנרגיה מכנית, שהופכת לאנרגיה חשמלית כאשר היא מגיעה לגנרטור. הסוגים הפופולריים ביותר הם טורבינות בעלות ציר אופקי וטורבינות עם ציר אנכי. להבים בודדים מוגדרים כלהבים קבועים או מתכווננים שיכולים להתיישר עם זרמי הגאות בזמן שהם נעים. טורבינות עשויות להשתמש באמצעים אקטיביים או פסיביים כדי לסנן או להרחיב את כיוון הזרימה.
פעילות הטורבינה יעילה יותר במים רדודים המייצרים יותר אנרגיה, להבי טורבינה שנעים לאט, מורידים את הסיכוי לפגיעה באורגניזמים החיים במערכת.
מטח גאות.
האנרגיה הפוטנציאלית מגאות נשמרת באמצעות הצבה אסטרטגית של סכרים מיוחדים, מטח זהו סוג של סכר גדול ומיוחד הבנוי מבטון לרוחב טווח הגאות ובצורה זו מאפשר פיקוח ושליטה בתנועת זרמי הגאות על ידי מהנדסים, דבר המאפשר שליטה בכמות האנרגיה המופקת. המטחים ממוקמים בדרך כלל במעברי כניסה למפרצים שיוצאים מהאוקיינוס, נהרות ושפכי נהרות. שערי המטח נפתחים עם עליית הגאות, ונסגרים בשעות השפל, בתוך המאגר מפלס המים נשאר גבוה ומחוצה לו המפלס נמוך. המאגר לא מושפע משעות הגאות והשפל. בעת הצורך באנרגיה חשמלית, המים משוחררים דרך טורבינות המטח ומייצרות אנרגיה על ידי שימוש בהפרשי גובה המים (אנרגיה פוטנציאלית כובדת המומרת לאנרגיה קינטית של זרימת המים) הנמצאים בתוך המבנה ומחוצה לו. אנרגיה זו מומרת לאחר מכן לאנרגיה מכנית כאשר המים משוחררים דרך טורבינות גדולות היוצרות אנרגיה חשמלית באמצעות שימוש בגנרטורים. בדרך כלל נדרש גובה מינימלי של 5 מטרים כדי להצדיק בניית מטחי גאות, ולכן קיימים רק 40 מטחים פעילים ברחבי העולם.
לגונת גאות ושפל.
לגונות הן גופי מים בנויים המוקפים באוקיינוס באופן חלקי על ידי מחסום טבעי (אבן) או מלאכותי, ניתן לבנות לגונה גם בשפכי נהרות, המכילות מים מתוקים המתרוקנים לתוכן. הלגונה מתפקדת כשובר גלים בזמן שפל ושוקעת בזמן גאות. בעלי חיים יכולים לשחות סביב המבנה ואורגניזמים קטנים יותר יכולים לחיות בתוכו. הלגונות מתפקדות באופן זהה למטחים, אך בשונה ממטחים הן ממקומות בתוך האוקיינוסים או הנחלים ויכולות לייצר אנרגיה חשמלית באופן רציף, ללא התערבות מהנדסים ולא בהתאם לדרישה, המאגר מושפע ישירות משינוי הגאות. הטורבינות פעילות כאשר הלגונה מתמלאת ומתרוקנת. באמצעות הצבה אסטרטגית של סכרים מיוחדים ניתן להשתמש באנרגיה האגורה על ידי שינוי הגובה ותנועת זרימת המים. בזמן גאות כאשר מפלס המים עולה, המים מועברים לאגן גדול מאחורי הסכר, כך נאגרת כמות גדולה של אנרגיה פוטנציאלית. כאשר הגאות נסוגה, אנרגיה זו מומרת לאנרגיה מכנית כאשר המים משוחררים דרך טורבינות גדולות היוצרות חשמל באמצעות שימוש בגנרטורים.
יתרונות וחסרונות.
אנרגיית גאות ושפל היא משאב פוטנציאלי של אנרגיה מתחדשת נקייה. אנרגיה זמינה, ניתנת לחיזוי מדויק דבר המהווה יתרון משמעותי. מבחינה טכנולוגית, קיים דמיון בשיטת הפקת האנרגיה בין טורבינת גאות לבין טורבינת רוח, אך רוח אינה ניתנת לחיזוי ברוב המקרים. בנוסף, יעילות ייצור האנרגיה בטורבינת גאות גדולה יותר מזו של טורבינת רוח כיוון שטורבינות הגאות מנצלות את האנרגיה הקינטית של זרימת המים אשר צפיפותם גבוהה פי 800 מצפיפות האוויר, וכתוצאה מכך הטורבינות מקבלות אנרגיה מכנית גדולה שמספקת אנרגיית חשמלית גדולה יותר כתוצאה מכך.
טכנולוגיית ייצור אנרגיה מגאות ושפל עדיין ממשיכה להתפתח, אך אין ערובה לכך שהשקעה בבניית מערכות אלו ואחזקתן תניב רווחים כלכליים משמעותיים לחברות האנרגיה או תועיל לצרכנים. מהנדסים פועלים לשיפור הטכנולוגיה של מחוללי אנרגיה גאות ושפל כדי להגדיל את כמות האנרגיה שהם מייצרים, להקטין את השפעתם על הסביבה ולהגדיל את הרווחים שלחברות אנרגיה. מסיבה זו יזמים אינם ממהרים להשקיע בתחנות כוח המבוססות על אנרגיית הגאות וקיימים בעולם מספר קטן יחסית של אתרים בהם ניתן לייצר אנרגיית גאות במחיר סביר. לרוב, האתרים המתאימים למשימה זו מרוחקים מאוד מאזורים מיושבים ומשתמשים פוטנציאלים, עובדה המעמיסה עלויות גבוהות מאוד בהקמת תחנת כוח מסוג זה ובהעברת החשמל המיוצר לצרכנים. בנוסף, קיים חשש שניצול אנרגיית המים באוקיינוס ובניית תחנות כוח גדולות עלול לפגוע באקולוגיה ובסביבת החיים העשירה באוקיינוסים, שיקולים אלו מעכבים ומונעים פיתוח של תחנות כוח נוספות מסוג זה .
השפעות סביבתיות.