Battlefield 2142 כולל ארבעה סיווגים, ניתן לבחור באחד מהסיווגים בכל זמן, והשחקן יקבל אותם כאשר הוא מגיע לנקודת ההתחלה או מת ומתחיל בנקודת ההתחלה עם הסיווג שבחר. הסיווגים הן שילוב של הסיווגים ב-Battlefield 2, ששם יש שבעה סיווגים, אך פחות ניתנים לשדרוג. לכל סיווג יש את הנשק והציוד שלו, שהם הייחודיים לאותו הסיווג. כל ערכת כלי נשק מכילה נשק ראשי (רובה סער, רובה צלפים וכו'), נשק משני (אקדח), וסכין. הסכין שונה במשחק הזה מ-Battlefield 2, משום שכאשר שחקן נהרג עם סכין, הרוצח רוכש את תגית הזיהוי של השחקן. השחקן מסוגל לעלות דרגה, אופציות שונות, וציוד על ידי רכישת נקודות במשחק. במשחק Battlefield 2142 יש התאמה אישית, המאפשרת לשחקן "לפתוח יותר
דלתות" ולהפוך את עצמו ליעיל יותר. לכל שחקן תמיד יש אביזרים שנמצאים במצב "unlock" (נעול) בשביל לפתוח אותם צריך לעלות בדרגות.
מצב מרובה משתתפים.
מצב כיבוש.
מצב כיבוש, בדומה לקודמיו, כולל שני צוותים של שחקנים שנלחמים זה בזה תוך כדי עבודה ללכוד ולהגן על נקודה מסוימת במפה. הנקודות מיוצגות על ידי דגלים ומציגים את הצבע של הקבוצה ששולטת בדגל באותו הזמן. שתי הקבוצות מתחילות את המשחק עם מספר קבוע מראש של נקודות שליטה שנמצאים בשליטת אותה הקבוצה.
טיטאן.
מצב טיטאן כרוך כשמטרתם של שחקנים מהקבוצה היריבה הוא להשמיד את הטיטאן של הקבוצה השנייה, בעת שהם צריכים גם להגן על עצמם. הטיטאן היא ספינת אוויר מסיבית, ספינות מלחמה עפות המשוריינות בכבדות, עם שדות כוח רבי עוצמה כדי להגן עליהם מהקבוצה השנייה מפני חדירת אויב או נשק כלשהו, השחקנים צריכים לעשות הכל כדי לנצח ולהרוג את כל הקבוצה האויבת. בטיטאן השחקנים לא יכולים ללכת סתם ככה בקרב, אלא רק באישור של מפקד הצוות. כל אויב יכול להגן על עצמו ולתרום למאבק על הקרקע עם ארבעה תותחים עם טילי קרקע-קרקע ועם עוד שני תותחים עם טילי קרקע-אוויר. תנועת החיילים יכולה לגרום לפעמים לבעיות, כאשר לפעמים יש שחקנים שלא משתפים פעולה ועושים מה שהם רוצים. שרתים מסוימים אפילו תורמים לזה ומשביתים את היכולת של המפקד ונוצר בלגן ענק בסרבר.
Northern Strike.
Battlefield 2142: Northern Strike היא חבילת הרחבה למשחק Battlefield 2142 שיצאה בתאריך ה-8 במרץ 2007. המשחק פותח והופץ על ידי Electronic Arts.
במתקפה הצפונית, הקרב עובר לצפון ולמרכז אירופה ב-2142, כמעט חמש שנים לאחר תחילת המלחמה, PAC הקימה מעוזים באזורים עירוניים שנותרו נטושים בשל המלחמה. האיחוד האירופאי משיק את המתקפה כדי לקחת בחזרה את אדמתם מ-PAC. הפלישה הדמיונית הזאת, מאוד מזכירה את הפלישה לנורמנדי ב-1944.
מפות.
Northern Strike מציעה שלוש מפות חדשות: Remagen, המפה Leipzig והמפה Port Bavaria. המפות רצות עם כלי רכב חדשים, ללא כל שינוי במצבי המשחק, וכוללות מספר גדול יחסית לטנקים, כלי רכב צבאיים וכו'.
גראם שליליים
פאולוס השלישי ואחייניו אלסאנדרו ואוטאביו פארנזה
גראם חיוביים
מחול ג'אז
ריקוד ג'אז (אנגלית: Jazz dance) הוא שם משותף למגוון רחב של סגנונות ריקוד.
היסטוריה.
ב-1950, ריקוד ג'אז התייחס לסגנון תנועה שמקורו מריקוד עדתי אפריקאי-אמריקאי. בשנת 1950, ז'אנר חדש של ריקוד ג'אז – ריקוד ג'אז מודרני – יצא, ששורשיו מריקודים מסורתיים מהקריביים. בכל סגנון ייחודי של ריקוד ג'אז יש שורשים מכל אחד משני המקורות השונים הללו. ג'אז היה להיט גדול בשנות ה-50 המוקדמות והוא עדיין אהוב בכל רחבי העולם. התנועות המאפיינות ריקוד ג'אז כוללות "ידי ג'אז" בעיטות, קפיצות, צדדית, כתפיים שמסתובבות ותנועות ברכיים המופנות זו אל זו. במחול ג'אז אין צורך בדיוק יתר כמו בבלט קלאסי, התנועות משוחררות וחופשיות יותר.
"ג'אז" – המונח הוחל לראשונה כסגנון של מוזיקה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. ג'אז בצורת ריקוד, מקורו בריקוד עממי שאפריקנים נהגו לרקוד כאשר הם הובאו לאמריקה בספינות עבדים. צורת ריקוד זה התפתחה לצד מוזיקת הג'אז בניו אורלינס בתחילת 1900.
החל משנת 1930 ועד ל-1960, ריקוד ג'אז הפך מריקוד עממי מסורתי אפריקאי למחול העולה ומוצג על במות ברחבי ארצות הברית. המקום הראשון בו נלמד מחול הג'אז בארצות הברית, הוא ניו-אורלינס. מחול המבוסס על תיאטרון מחול, שנדרשו עבורו רקדנים מיומנים עד מאוד. במהלך תקופה זו, כוריאוגרפים מעולם המחול המודרני והבלט ערכו ניסויים עם סגנון הג'אז. על רשימה זו נמנים כוריאוגרפים כדוגמת, ג'ורג' בלנשין, אגנס דה מיל ג'ק קול, הניה הולם, הלן טמיריס, מייקל קיד, ג'רום רובינס ובוב פוסי. כוריאוגרפים אלו הושפעו מהסגנון התנועתי הראשוני שהכירו בניו-אורלינס, אך לאחר זמן מה שינו ופיתחו מחול זה.
לאורך ההיסטוריה שלו, מחול הג'אז התפתח במקביל למוזיקת פופ. דפוס זה של פיתוח הביא כמה אלמנטים של תנועות מפתח לסגנון הריקוד.
יוסף נפתלי שטרן
הרב יוסף נפתלי שטרן (תרמ"ח, 1888 - י"ד באב תשל"א, אוגוסט 1971) היה ראש ישיבת פרשבורג בירושלים וחבר מועצת גדולי התורה. המהדיר והמוציא לאור הראשי של כתבי החתם סופר.
ביוגרפיה.
נולד בעיר אילוק שבאימפריה האוסטרו-הונגרית, בנם של הרב אשר אנשל ואסתר שטרן. למד באילוק אצל הרב המקומי הרב פנחס שטיינר ואצל הרב ישעיהו זילברשטיין, רבה של ווייטצן, בעל "מעשי למלך". לאחר מכן למד בישיבתו של הרב יוסף צבי דושינסקי בגלנטה והיה מתלמידיו הקרובים.
נישא לרייזל, בת הרב שלמה אלכסנדרי שרייבר-סופר מסירט, בנו של הרב שמעון סופר מקרקוב. לאחר נישואיו התגורר בסירט. היה מקורב לאדמו"ר הרב ישראל הגר מויז'ניץ ובנו הרב ברוך הגר, שהיה אז רבה של סערט. היה חבר בוועד הרבנים של רשת "בית יעקב" לבנות בבוקובינה. חמיו הוריש לו אוצר בלום של כתבי החתם סופר, ומתוכם הוציא לאור באותה תקופה את ספרי "דרשות החתם סופר".
בתקופת מלחמת העולם השנייה שהה בטרנסניסטריה במשך כארבע שנים. במשך כל תקופת המלחמה הוא שמר על כתבי החתם סופר תוך חירוף נפש. בשנת תש"ד יזם הרב חיים מאיר הגר את מכירת מלאי ספרי "דרשות החתם סופר" שהרב שטרן הוציא לאור לפני המלחמה ואוחסנו בקלויזנבורג, ובכספים נעשה שימוש להצלת הרב שטרן ויהודים נוספים ששהו בטרנסניסטריה.
לאחר המלחמה התיישב באראד. בשנת תש"ח (1948) עלה לישראל, ועמו כתבי החתם סופר. תקופה קצרה לאחר עלייתו לישראל התמנה לראשות ישיבת פרשבורג בירושלים, וכעבור תקופה צורף למועצת גדולי התורה, בה שימש כחבר עד פטירתו. כמו כן שימש נשיא מכון "אוצר הפוסקים".
בשבתו בישראל התמסר לההדרת והוצאת כתבי החתם סופר. לאחר שנוכח כי משרתו התורנית כראש ישיבת פרשבורג פוגעת בעבודתו הספרותית-תורנית נועץ ברב דב בריש וידנפלד והוא פסק לו לעזוב את משרתו התורנית ולהתמקד בהוצאת כתבי החתם סופר. היה בר סמכא בתורת החתם סופר ושימש כתובת מרכזית לתלמידי חכמים וחוקרים שעסקו בנושא. היה בקשר הדוק עם רבי יהודה הורוויץ מדז'יקוב, והשניים עסקו רבות בליבון תורת החתם סופר. הערותיו של הרב שטרן נדפסו בשולי ספרי החתם סופר בשם "שער יוסף".
נפטר בשנת תשל"א בבית החולים שערי צדק. ליד מיטתו שהו שלושה ממקורביו: הרב יוחנן סופר, הרב ישראל משה דושינסקי והרב יששכר דב גולדשטיין, שאף הספידוהו בהלוויה שיצאה מישיבת פרשבורג. נקבר בחלקת הרבנים בהר המנוחות בירושלים, בסמוך לקברו של הרב עקיבא סופר מפרשבורג, בעל "דעת סופר".
התגורר בשכונת קטמון בירושלים. אשתו נפטרה בשנת תשי"ח. נישא בשנית לאלמנת דוד ברויער מירושלים. בתו היחידה של הרב שטרן הייתה מחנכת בבית יעקב ונפטרה בצעירותה בחו"ל.
הרב שטרן הוריש את כתבי החתם סופר שברשותו, ששוויים נאמד במאות אלפי ש"ח, לאלמנתו ולבניה. בשנת 1984 תבעה אחת מצאצאיות הרב שלמה אלכסנדרי סופר-שרייבר, חותנו של הרב שטרן, את היורשים בבית המשפט המחוזי ולאחר מכן בבית המשפט העליון, אך בית המשפט דחה את תביעתה וקיבל את הטענה כי הרב שטרן ירש מחותנו את כתבי החתם סופר כדין.
צלמית במזרח הקרוב ובעולם האגאי הקדום
סומית הגליל
סומית הגליל (שם מדעי: "Typhlocaris galilaea") היא מין של חסילון בסוג סומית האנדמי למעיין עין נור בצפון הכנרת.
מראה.
גודלה המרבי של סומית הגליל מגיע לכ-7-5 ס"מ. הסומית היא חסרת עיניים ומכאן מקור שמה (סומית מלשון סומא). על פי אחת התאוריות מאחר שהסומית חיה במערות שאינן חשופות לאור שמש, התנוונו העיניים לאורך השנים והן אינן קיימות עוד. הסומית שקופה כמעט לגמרי עד כי ניתן לראות את איבריה הפנימיים דרך השלד החיצוני שלה.
מאמצי שימור.
עקב משבר המים במדינת ישראל התעורר חשש מהרס סביבת המחיה הטבעית של הסומית. רשות הטבע והגנים החליטה על מבצע שימור במסגרתו הובאו לגן החיות התנ"כי בירושלים כ-20 סומיות שיהוו גרעין רבייה בשבי. במקביל נערכים מאמצי שימור של אוכלוסיית הסומיות בטבע.
Typhlocaris galilaea
בני שכונתנו
בני שכונתנו (בערבית: اولاد حارتنا, בתעתיק לעברית: אולאד חארתנא) הוא רומן מאת הסופר המצרי נגיב מחפוז, שיצא לאור בשנת 1959.
עלילה.
עלילת הספר מבקשת לתאר את ההיסטוריה האנושית לאורך השנים, מנקודת מבטן של שלוש הדתות המונותאיסטיות העיקריות, יהדות, נצרות, ואסלאם, וזאת במסגרת סיפורו של פרבר קהירי נידח בשם שכונת אל-גבלאוי, אשר מתבסס על השכונה הקהירית אל-גמאליה, שבה נולד מחפוז. השכונה למעשה מהווה בספר את העולם בזעיר אנפין, וסיפורה של השכונה מהווה אלגוריה לקורותיה של ההיסטוריה האנושית, בהתאם למסורות מוסלמיות בשילוב תפיסות ספרותיות מודרניות.