בשנת 1993 החל לעבוד כאיש הסטטיסטיקה של ערוץ הספורט, ושימש בתפקיד זה במשך כעשור וחצי. במסגרת תפקידו כתב לשדרים נתונים סטטיסטיים שאסף אשר העשירו את עומק הפרשנות של השדרים. כמו כן, שימש במשך שנים רבות כעוזר שדר וסטטיסטיקאי במשחקי ליגת העל לגברים ולנשים, נוער, נבחרות ישראל ועוד.
בשנת 1997 הקים יחד עם מוטי גוסט את ספסל (אתר אינטרנט), אתר כדורסל ישראלי, ושימש עורך ראשי במשך 11 שנים, עד שנת 2008. ספסל היה ראשון האתרים שפרסם סטטיסטיקות מלאות על משחקים, הראשון להציג ממוצעי עונות והראשון לספק תוצאות עדכניות וסיקור של משחקי ליגות נמוכות: נוער, נשים, לאומית, ארצית, נערים, ילדים. עד אז, תוצאות ליגות אלו התפרסמו בעיתונות באופן לא עקבי, ורק למחרת.
ספסל הוקם בעידן בו האינטרנט הישראלי היה בחיתוליו (טרם הקמת ynet, אתר ערוץ הספורט ואתרי ספורט רבים אחרים שהוקמו רק כעבור מספר שנים) ובעידן ללא רשתות חברתיות, ויצר מהפכה של ממש (קינן, 2017).
בשנת 2000 נבחר ספסל לאתר הספורט הטוב ביותר בישראל, במגזין מיוחד של עיתון "מעריב" שבחר את הטובים ביותר בתחומם. בשנת 2009 הוגדר ספסל כאחד מחמשת אתרי הספורט הטובים בארץ.
בקיץ 2006 הקים את מחנה ספסל - מחנה קיץ לילדים ולילדות שחקני כדורסל.
בשנים 2007, 2008 יזם והפיק את משחקי האולסטאר לנוער, שריכזו לראשונה בתולדות המדינה את מיטב הכישרונות של הכדורסל הישראלי למקום אחד לטובת משחק כוכבים, שכלל גם תחרות הטבעות. המשחקים שודרו בשידור ישיר בערוץ הספורט ועוררו עניין רב.
בשנת 2008 החל לעבוד במנהלת ליגת העל בכדורסל כמנהל אתר האינטרנט ובהמשך התמנה לדובר ולסמנכ"ל התקשורת של הליגה.
במסגרת עבודתו העלה את ארכיונו הפרטי לאתר מנהלת הליגה, בתוספת הנתונים ממחברותיהם של ישראל פז ואלישע שוחט. בעזרת צוות אתר ספסל השלים את רשימת קלעי כל הזמנים בליגת העל, את נתוני כל המשחקים הבין־לאומיים של נבחרות ישראל לגברים ולנשים ועוד נתונים רבים נוספים שעד אז לא היו זמינים ברשת. בכך, הפך ארכיון המנהלת לארכיון המלא ביותר של הכדורסל הישראלי (גיל, 2011).
בשנת 2020 התמנה לממלא מקום מנכ"ל מנהלת ליגת העל בכדורסל, לאחר שהמנכ"ל, עדלי מרכוס עזב את המנהלת למכבי תל אביב. זמן קצר לאחר מכן הופסקה הליגה בשל פרוץ מגפת הקורונה וביחד עם היו"ר שמואל פרנקל פעל כדי לחדשה. עם חידושה, הייתה הליגה הישראלית לליגה היחידה באירופה שהגיעה לסיומה בשנה זו.
באוקטובר 2020, בעיצומו של משבר הקורונה, רשם את קבוצות ליגת העל (פרט למכבי תל אביב) לליגה הבלקנית, בצעד שהוגדר כמבריק על ידי העיתונות וזכה לקונצנזוס נדיר של אוהדי הענף. צעד זה איפשר לקבוצות להמשיך לשחק ולהתאמן חרף הסגר שהוטל על ישראל והביא בין היתר לעצירת פעילות ליגות הכדורגל, שכן על פי נוהלי משרד הבריאות, קבוצות שמשחקות בליגות מחוץ לישראל זכאיות להמשיך להתאמן ולשחק בליגות אלה (עמורבן 2020).
באוקטובר 2020 התמנה פה אחד לתפקיד מנכ"ל מנהלת ליגת העל בכדורסל, על ידי דירקטוריון המנהלת.
סרטים וסדרות שכתב.
פרי כתב תסריטים לסרטים ולסדרות טלוויזיה. סרטו "בוצ'אצ'י" (שכתב יחד עם נתי אדלר) היה מועמד לפרס אופיר לסרט הדרמה הטוב ביותר.
כתב את התסריט לסדרה "המשאית", שני פרקים מהסדרה "שירות חדרים" וארבעה פרקים מהסדרה "מעורב ירושלמי", שזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לסדרת הדרמה הטובה ביותר.
ספרים שכתב וערך.
הוציא לאור ספר שירים לילדים: הכי אחים, שירים ושורות על אחים ואחיות, בהוצאת רימונים, (2010).
ייחודו של הספר הוא שהשירים בו נכתבו מנקודת המבט של ילדים ומגובה העיניים של ילדים, לא מתוך עמדה ביקורתית או ניסיון לחנך (ירושלמי, 2010).
בשנת 2018 ערך וכתב יחד עם עוז שוחט, עומר שוחט ואורי סביר, את ספר הכדורסל הישראלי, שכתב אלישע שוחט, כתב ספורט ותיק שהלך לעולמו בטרם השלים את הספר.
בלואה
בלואה (בצרפתית: Blois) היא עיר בצרפת, הממוקמת על גדות נהר הלואר, ונמצאת בין אורליאן לבין טור.
היסטוריה.
העיר בלואה מוזכרת לראשונה על ידי גרגוריוס מטור בימי המאה ה-6. ב-1171 נפוצה בעיר עלילת הדם בבלואה, עלילת דם כנגד הקהילה היהודית המקומית שהביאה למותם של כ-31 יהודים. ב-1429 ז'אן ד'ארק השתמשה בבלואה כבסיס לפעולותיה במהלך המצור על אורליאן. בשנת 1440 ולאחר שחרורו מהשבי, החליט שארל הראשון, דוכס אורליאן לעבור לארמון בלואה.
רבים מתושבי העיר היו קלוויניסטים, כאשר ב-1562 וב-1567 הייתה העיר זירת מאבקים בין הקלוויניסטים לבין יתר התושבים בעיר, שהיו תומכי הכנסייה הקתולית. אנרי השלישי, מלך צרפת בחר בבלואה כמקום המפגש של אספת המעמדות וב-1588 הביא לרציחתם של אנרי הראשון, דוכס גיז ושל אחיו, לואי, ששימש כארכיבישוף של ריימס. זמן קצר לאחר מכן, מתה גם אשתו של אנרי השני מלך צרפת, קטרינה דה מדיצ'י.
בתקופת הרנסאנס הצרפתי הראשון שופצו הטירות המלכותיות של הטירה שהייתה בבלואה.
בלואה נכבשה במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי הצבא הגרמני ב-18 ביוני 1940, אך באוגוסט 1944 שוחררה העיר על ידי חיילים אמריקאים.
תיירות.
טירת בלואה.
הטירה המלכותית של בלואה נחשבת אנדרטה היסטורית מאז 1845. היא מציגה את האומנות הצרפתית החל מהמאה ה-13 עד המאה ה-17. סביב ארמון בית המשפט נמצאים ארבעה אגפים המהווים דוגמה ייחודית להתפתחות האדריכלות. בנוסף ההיסטוריה של טירות הלואר המאופיינת בריבוי הסגנונות, מעוררת את זכרונם של שבעה מלכים ועשר מלכות צרפת.
המבנה הוקם במאה ה-13 ואז, בתקופת שלטונו של המלך לואי במאה ה-16, הארמון נבנה מחדש והפך למבנה רומנטי יותר, מה שהקנה לו אלמנטים של יוקרה ואלגנטיות. הקירות צבועים בסגנון הרנסאנס והקלאסיציזם. דפוסים רבים מהם שרדו עד היום.
בשל אירועים מסתוריים ונסיבות מסתוריות למוות המלכים, הכוח עבר למלך אנרי. אשתו קטרינה דה מדיצ'י עסקה בקונספירציות מורכבות בממלכה שגרמו למות המלכים הקשורות ברעלים. הבניין אפילו שמר על חדרה בו בישלה את שיקוייה הרעילים. בהמשך החל אחיו הצעיר של לואי השלישי להתגורר בטירה, הוא נשלח לשם מכיוון שהוא היה נגד המלך. הוא גם עשה מאמצים רבים לקישוט הקירות והריהוט, יצר מבני חוץ חדשים וספרייה ענקית.
בית הקסמים.
ביתו של הקוסם הצרפתי מהמאה ה-19, ז'אן רובר-אודן הוסב לימים למוזיאון הציבורי היחיד באירופה שמאגד אוספים של אבזירי קסמים.
קארוי לוי
ד"ר קארוי לוי, (בשמו הבדוי כסופר קארוי דניאל, בהונגרית: Lőwy Károly; טימישוארה, 24 בנובמבר 1925 – קלוז'-נאפוקה, 6 בדצמבר 2018), היה רופא ילדים יהודי-הונגרי טרנסילבני, חוקר, מומחה רפואי, מתרגם, בעלה של מאיה לוי נשיץ, אביו של ד"ר דניאל לוי (כימאי).
ביוגרפיה.
קארוי לוי סיים את בית הספר התיכון ואת בית הספר לרפואה בעיר הולדתו (1951). הוא היה רופא ראשי לרפואת ילדים בקלוז'. במשך עשר שנים הוביל את מכללת "אדם וטבע" של האוניברסיטה הפתוחה בקלוז'-נאפוקה יחד עם לאסלו פיי והקריא את כתביו בתוכנית ההונגרית של רדיו קלוז'-נאפוקה עד לביטולה. תחומי מחקר שלו היו: איגניקה והחינוך וההגנה על מתבגרים.
עבודותיו.
כתביו הראשונים פורסמו בכתב העת "הט" (Hét) (1970). מאמריו ומחקריו הופיעו בטורים של כתבי העת "תקופתנו" (Korunk) במגזין "טבע, אדם, מדע, טכניקה" TETT (Természet, Ember, Tudomány, Technika), הוא היה מחבר מדור הייעוץ הרפואי של "האישה העובדת", של "שנתון תקופתנו" (1983), בנושאים: הגנה וחינוך של מתבגרים (1986) ועל נזקי הרעש (1989). "אחדות החיים" הופיע בתרגומו (מצגת של הפיזיולוג הצרפתי קלוד ברנאר, עם מחקר מבוא. (טיקה, 1975).
מרדכי יהודה ליב זק&quot;ש
הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש (לעיתים: זקס; ו' באדר ה'תרס"ו, 3 במרץ 1906 – ו' באדר ה'תשכ"ג, 2 במרץ 1963) היה רב ישראלי, רבן של שכונות קריית משה וזיכרון משה בירושלים, מראשי ישיבת בית זבול, מהדיר ועורך תורני. בתפקידו האחרון שימש כראש מכון התלמוד הישראלי השלם.
ביוגרפיה.
הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש נולד בירושלים לרב שניאור זלמן זאב, תלמיד חכם ומקובל (נפטר בז' בניסן ה'תשט"ו), ולמאשה (נפטרה בי"ג אלול ה'תשל"ה). למד בישיבת עץ חיים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את ירושלים, ולמד בבתי הספר נצח ישראל בפתח תקווה ותחכמוני בתל אביב. לאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב, היה מראשוני תלמידי הרב קוק וממקורביו. בגיל 26 נסמך לרבנות בידי רבותיו הראי"ה קוק, הרב איסר זלמן מלצר והרב יעקב משה חרל"פ. כן למד אצל הרב אברהם אהרן בורשטין ("הגאון מטבריג").
בשנת ה'תרצ"ט (1939) מונה לשמש כרבו של בית הכנסת "שירת ישראל". בשנות החמישים החל לעמוד בראש ישיבת בית זבול בשכונת שערי חסד, בנשיאות חותנו הרב חרל"פ, ולצד גיסיו הרב יוסף דוד חרל"פ והרב אברהם שדמי. בקיץ תשי"ג (1953), לאחר כעשרה חודשים בארצות הברית, הוכתר כרבה של שכונת זיכרון משה במקומו של הרב מאיר סטולביץ. הוא שימש בתפקיד זה עד פטירתו. היה בעל השקפה ציונית-דתית. במשך שנים העביר שיעור קבוע במשנה תורה לרמב"ם בהיכל שלמה לשופטי בתי המשפט בישראל.