למן 1894 החל לעבוד כעורך-דין בשירות המדינה. בשנת 1907 היה שותף לצדו של קאסם אמין בפעילות להקמת האוניברסיטה המצרית בקהיר. כמו כן באותה שנה ייסד לוטפי א-סייד את המפלגה הראשונה במצרים, מפלגת "אל-אומה" ("חזב אל-אמה"), בתגובה לתקרית דינשאווי ולעליית הרגש הלאומני במצרים. הוא ייסד גם את עיתון המפלגה, "אל-גרידה", ושימש כעורכו עד סגירתו בפרוץ מלחמת העולם הראשונה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הביע לוטפי א-סייד תמיכה במאמץ המלחמתי הבריטי כנגד האימפריה העות'מאנית מתוך תקווה כי בתום המלחמה בריטניה תעניק למצרים את העצמאות המיוחלת. בהתאם לזאת, בעקבות סירוב הבריטים להכיר ברעיון ההגדרה העצמית של מצרים בתום המלחמה, לוטפי א-סייד פרש ממשרתו כמנהלה של הספרייה הלאומית המצרית על מנת ליטול חלק בהקמת מפלגת הופד ולשמש כחבר במשלחת המצרית לוועידת השלום בפריז שנערכה בוורסאי בשנת 1919, שם קרא לעצמאותה של מצרים מידי הבריטים. בשנת 1922 פרש ממפלגת הופד בעקבות חילוקי דעות עם מנהיג המפלגה, סעד זע'לול, והצטרף למפלגת "הליברלים החוקתיים".
בשנת 1925 התמנה לוטפי א-סייד לרקטור הראשון של אוניברסיטת קהיר, אשר נקראה אז "האוניברסיטה המצרית", והפכה באופן רשמי לאוניברסיטה לאומית ציבורית, אך הגיש את התפטרותו בשנת 1932 במחאה על החלטת ממשלת מצרים להעביר את טה חוסיין, חברו הקרוב, מתפקידו כדיקן הפקולטה למדעי הרוח. הוא שב לתפקידו בשנת 1935, אך הגיש את התפטרותו שנית ב-1937 כאשר המשטרה המצרית פרצה לבית הדין של האוניברסיטה. במהלך כהונתו סיים את לימודיו המחזור הראשון שכלל נשים.
כמו כן, במסגרת תפקידו כרקטור של האוניברסיטה המצרית השתתף ב-1925, כנציגה הרשמי של מצרים, בטקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים. הוא כיהן כחבר בסנאט המצרי למן שנת 1941, וכמו כן היה כיהן בתפקיד שר החינוך ושר החוץ. בשנת 1948 מונה למנהל האקדמיה המצרית ללשון הערבית. בשנת 1963 הלך לעולמו.
הגותו האינטלקטואלית.
לוטפי א-סייד הושפע רבות בתחילת דרכו האינטלקטואלית מן המודרניזם האסלאמי פרי הגותם של מוחמד עבדו וג'מאל א-דין אל-אפגאני, אך בהמשך גיבש משנה שונה למדי מזו של האחרונים. כחלק מהרצון והשאיפה לעצמאות מצרים מהכיבוש הקולוניאלי שאף לוטפי א-סייד לנתק את מצרים ממסגרות הזהות העות'מאנית-אסלאמית והערבית, אותן ראה כמסגרות נאמנות שעבר זמנן, ולהשתיתה על זהות לאומית מצרית טריטוריאלית ייחודית. לוטפי א-סייד גרס כי אומה מתעצבת על-פי גבולותיה הטריטוריאליים הטבעיים וההיסטוריה המשותפת של תושביה. העם היושב במצרים מאופיין על ידי ההיסטוריה המשותפת של עמק הנילוס שעוצבה בידי הפרעונים, הערבים, הממלוכים, והעות'מאנים. בהשפעתו של הסוציולוג הבריטי הרברט ספנסר תפס לוטפי א-סייד את מצרים כישות אבולוציונית אשר מוסדותיה החברתיים צומחים ומתפתחים בהשפעת הסביבה. לוטפי א-סייד ראה במאבק לעצמאות של איטליה ויוון, כדוגמה לעצמאות מצרית עתידית, שכן שתי האומות שמרו על מאפייניהן הלאומיים והתרבותיים הייחודיים למרות שהיו זמן ארוך תחת כיבוש של כובש זר. כמו כן בולטת במשנתו הרוח הליברלית. לדידו של לוטפי א-סייד על האומה להבטיח את חירותם של אזרחיה ולהעניק להם שוויון זכויות, וכי חיי האומה מוכרחים להיות מושתתים על מוסדות דמוקרטיים וחוקתיים. כמו כן ביקר לוטפי א-סייד רבות את החברה המצרית בת זמנו, וטען כי החברה המצרית חייבת לבצע רפורמה עצמית, וכל פרט חייב לקחת אחריות על מעשיו כדי להשתחרר מעול הכיבוש הקולוניאלי ולבנות אומה יציבה ומודרנית.
א-סייד הושפע רבות ממוחמד עבדו, אך שלל את רעיון הרפורמה הפנימית באסלאם. תחת זאת, על אף השקפותיו הדתיות האישיות, ביקש לקדם חילוניות ולהגביל את האסלאם למרחב הפרטי, ללא נגיעה לחיים הציבוריים והפוליטיים.
הוצאת ספרים קה&quot;ת
קה"ת (ראשי תיבות: קרני הוד תורה) היא הוצאת הספרים הרשמית של חסידות חב"ד. היא נוסדה בשנת ה'תש"ב (1942) על ידי האדמו"ר מחב"ד רבי יוסף יצחק שניאורסון. ההוצאה פועלת כאגף של המרכז לענייני חינוך.
הוצאת הספרים.
ההוצאה נקראה קה"ת במשמעות כפולה: ראשי תבות של "קרני הוד תורה" וכן חילוף האותיות של תק"ה, שנת הלידה של מייסד חסידות חב"ד, הרב שניאור זלמן מליאדי. ההוצאה מוציאה את ספרי חסידות חב"ד ומטרתה הפצת תורתה של חסידות זו. עם זאת, בכמה מקרים הדפיסה קה"ת ספרים אחרים. כך למשל בשנת תשי"א, הדפיס הרבי מלובביץ', לפי הוראת חותנו, את סדרת הספרים שדי חמד עם הוספות. בתשמ"ח, הדפיסו על־פי הוראת הרבי את ספרו של הרב מאיר בן גבאי - דרך אמונה.
ההוצאה הוציאה ספרי יהדות בשפות הבאות: עברית, יידיש, אנגלית, רוסית, ספרדית, צרפתית, איטלקית, פורטוגזית, הולנדית, גרמנית, פרסית וערבית.
מערכת ההוצאה לאור.
קה"ת מפעילה מערכת המכונה "אוצר החסידים", חברים בה קבוצת תלמידי חכמים הבקיאים בפרט בתורת החסידות, העורכים לדפוס את ספרי אדמו"רי חב"ד וספרי חסידות שונים. בספרי אדמו"רי חב"ד מתאפיינת עבודת חברי המערכת בפיענוח כתבי היד העתיקים, ציון מראי-מקומות, הערות ותיקונים, מפתח עניינים והוספות שונות הקשורות לתוכן הספר. גוף דברי האדמו"ר נותר כמות שהוא. כמו כן, מוציאה המערכת ספרי ביאורים לתורת החסידות וספרי חסידים בנושאים שונים העוברים עריכה תוכנית מלאה.
הרבי מליובאוויטש מונה על ידי חותנו אדמו"ר הריי"צ למנהל הוצאת הספרים. מתוקף תפקידו זה עסק הרבי בעריכת הספרים לדפוס, ואף לאחר שהתמנה לאדמו"ר והפסיק לערוך ספרים באופן פעיל ומלא, השתתף רבות במלאכת העריכה, אם בהכנת מפתחות לספרים, בהגהת עבודת חברי המערכת ועוד. הרבי היה מוסר הוראות לחברי המערכת אודות ספרים וכתבי־יד מסוימים שברצונו שיכינו אותם לדפוס, לעיתים הוא אף קבע תאריך יעד קצוב להשלמת הפרויקט, לא פעם אירע שזמן העבודה הוקצב לשבועות ספורים, והמערכת התגייסה לעבודה מאומצת. את "ספר המפתחות לתורת אדמו"ר הזקן" ערכו חברי המערכת בתוך שלשה שבועות. גם כיום נמשכת העבודה בעריכת הספרים והוצאתם לאור.
החנות המרכזית של הוצאת הספרים נמצא בשכונת קראון הייטס מול בניין 770, משרדי קה"ת נמצאים בבניין המשרדים שמעל 770. מנהל ההוצאה הוא יוסף ברוך פרידמן, חתנו של הרב יהודה קרינסקי. את הסניף בישראל, השוכן במרתף בניין 770 בכפר חב"ד, מנהל מנחם מענדל (מני) וולף.
ההוצאה הוציאה גם את כתב העת שיחות לנוער.
מאפייני ההוצאה.
דרך עריכת הספרים לדפוס שהותוותה בידי הרבי מליובאוויטש בהיותו מנהל ההוצאה לאור בעלת מאפיינים ייחודיים, כגון:
ראש אופוזיציה
גלקסייה
רוברט קול
לויטננט קולונל רוברט ג'ורג' קול (באנגלית: Robert George Cole; 19 במרץ 1915 – 18 בספטמבר 1944) היה מפקד גדוד בדיוויזיה המוטסת ה-101 של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. על פעולתו בנורמנדי לאחר פלישת צבאות בעלות הברית לצרפת ביוני 1944 הוענקה לו מדליית הכבוד של הקונגרס – העיטור הצבאי הגבוה ביותר של ארצות הברית.
תחילת דרכו הצבאית.
קול נולד במחנה סם יוסטון בסן אנטוניו, טקסס, לקלרנס, רופא צבאי, וקלרה. הוא התגייס לצבא ארצות הברית ביולי 1934. ביוני 1935 התקבל לאקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית וסיים את לימודיו שם ב-1939. הוא הוצב כקצין בדרגת סגן-משנה בחטיבת הרגלים ה-15 בפורט לואיס, וושינגטון, ושירת בה עד להעברתו ב-1941 לגדוד הצנחנים ה-501 במחנה בנינג בג'ורג'יה. ככל שגדודי הצנחנים במחנה בנינג התרחבו והפכו לחטיבות התקדם קול במהירות בסולם התפקידים והדרגות עד שמונה למפקד הגדוד השלישי של חטיבת הצנחנים ה-502 בדיוויזיה המוטסת ה-101, בדרגת לוטננט קולונל.
פעולתו בפלישה לצרפת.
הדיוויזיה המוטסת ה-101 כולה צנחה בנורמנדי ב-6 ביוני 1944 לפנות בוקר. חייליה התפזרו בצניחתם על פני שטח נרחב. עד הבוקר אסף קול 75 חיילים. הם השתלטו על דרך סוללה (Exit 3) שהובילה מחוף יוטה דרך אזור הביצות שמאחוריו אל פנים הארץ, ליד סן-מרטן-דה-ורוויל (Saint Martin-de-Varreville). שם הם חברו אל חיילי דיוויזיית הרגלים האמריקנית ה-4 שהתקדמו מהחוף אל פנים הארץ.
בהמשך הוצב גדודו של קול בעתודת הדיוויזיה ה-101. לאחר מכן הוא הגן על אגפה הימני בעת שהיא נעה דרומה מאזור הצניחה שלה כדי להשתלט על מבואות העיירה קרנטן (Carentan), על מנת ליצור מגע עם הכוחות האמריקניים שהתקדמו מחוף אומהה לפנים הארץ.
ב-10 ביוני נשלח גדודו של קול לתקוף לאורכו של כביש סוללה שהוביל אל קרנטן (כיום – כביש N13). מטרת ההתקפה הייתה לכידת האחרון בארבעה גשרים לאורך הכביש, שגישרו על שטח מוצף בצידי הנהר דוב (Douve). כביש הסוללה היה חשוף וביצות נמצאו משני צידיו. אחר הצהריים הותקף הגדוד מעמדות גרמניות שנמצאו מאחורי משוכה מימינו של הכביש. על הגדוד נורתה אש תותחים, מרגמות ומקלעים, שאילצה את החיילים להתקדם בזחילה, גרמה לעשרות נפגעים וסיכלה את כל הניסיונות לתפוס את הגשר האחרון.