בשנת 1987 התמודדה יחד עמו כצמד "אורנה ומשה דץ" בתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר, "קופידון" שזכה במקום הרביעי. ההופעה המשותפת הפכה את הזוג לצמד מוזיקלי קבוע שביסס את מעמדו על בימות ישראל.
הצלחתם הגדולה הגיעה בשנת 1991 עם זכייתם בתחרות ה"קדם אירוויזיון" וזכייתם במקום השלישי בתחרות "אירוויזיון 1991" ברומא עם השיר "כאן", שכתב והלחין עוזי חיטמן.
לאורך השנים הוציא הצמד כעשרה אלבומים, בהם שני אוספים.
במחצית שנות ה-90, החל הצמד לבסס את מעמדו גם בעולם הילדים, כאשר הוציא את קלטת הילדים הראשונה שלו "בא לי מסיבה לי עם דץ ודצה". בהמשך יצר הצמד חמש קלטות ילדים נוספות, בסדרה המצליחה "טיף וטף", שמכרה כ-650 אלף עותקים והגיעה למעמד אלבומי פלטינה, ובנוסף, הופיעו בחמש הצגות לילדים ברחבי הארץ.
משנת 2001, החלה דץ להנחות את תוכנית הטלוויזיה, "מהפך", בה עוברים שני משתתפים שינוי תדמית חיצוני, תחת שידורי "קשת" של ערוץ 2. התוכנית זכתה להצלחה רבה ושודרה במשך שש עונות ובמסגרת התוכנית הנחתה גם את תחרות הדוגמנות "הכי יפה שיש". את התכנית הפיק בעלה לשעבר משה דץ.
בחנוכה 2004, השתתפה בפסטיגל לצד משה דץ והם שרו את השיר "ונשיר כולם" וזכו במקום השביעי.
בשנת 2006, החלה דץ להנחות את התוכנית, "המראה", בה עוברים המשתתפים סדרת טיפולים קוסמטיים, בערוץ 10. דץ הגישה גם את העונה השנייה של התוכנית. במקביל, הגישה שלושה טקסים של תחרויות "מלכת היופי" בערוץ 2.
במאי 2008, פרסמה אורנה סינגל ראשון לקראת האלבום היחיד שלה, "כי ככה אני רוצה", שהייתה שותפה גם בכתיבתו. לבסוף הוחלט שלא לכלול את השיר באלבום. בספטמבר הוציאה דץ את אלבומה, "שיר ערש פנימי", בהפקת משה דעבול, בו שותפים יוצרים כגון יוני בלוך, אהובה עוזרי, רונית שחר, זאב נחמה, אוהד חיטמן ומאיר גולדברג. לקראת יציאת האלבום, שודר בערוץ 2 ("רשת") סרט תיעודי אודותיה, "אורנה בלי דץ", שיצר גיל ריבה.
בשנת 2009 לוהקה למופע הילדים "הופ! מותק של פסטיבל 2" לצד יובל המבולבל, מיכל צפיר ורינת גבאי.
החל משנת 2010, הנחתה דץ מדי יום את התוכנית, "יפה לך", ששודרה בערוץ 24, לצד שרון חזיז, מיכל אמדורסקי ואיגי וקסמן. בנוסף, החל מאותה שנה הנחתה גם את התוכנית, "שישי חם", בערוץ 2. באותה השנה הופיעה בשנית במופע "מותק של פסטיבל 3 - ביער הקסום" יחד עם משה דץ ולצד טוביה צפיר, יובל המבולבל ומיכל צפיר.
בשנת 2012, השתתפה דץ בתוכנית "רוקדים עם כוכבים". כמו כן חזרה להופיע במותק של פסטיבל שבו שוב איחדה כוחות לצד משה דץ ובהפקה זו השתתף גם לי בירן. באותה שנה החלה גם להנחות את התוכנית "כל בוקר עם אורנה דץ", אשר שודרה בערוץ 10 וירדה משידור בגלל מכירת אייטמים.
בשנת 2013, הנחתה את תחרות קדם האירוויזיון ביחד עם רון שחר. כמו כן הופיעה בפעם הרביעית במותק של פסטיבל לצד משה דץ, בו הופיעו גם מיכל הקטנה, מיכל ינאי ויובל המבולבל.
בשנת 2014, הנחתה עם דץ תוכנית בערוץ 24, הנקראת "הדצים".
בשנת 2016, השתתפה בתוכנית המציאות "היחידה" וכן השתתפה בחנוכה במופע "מותק של פסטיבל" לצד טל מוסרי, רוני דלומי, חני נחמיאס ואחרים.
מאוקטובר 2018, הגישה דץ יחד עם ג'ודי שלום ניר מוזס את התוכנית "מקבלות שבת", ששודרה בימי שישי ברשת 13.
בשנת 2020, השתתפה בתוכנית המציאות "הזמר במסכה" של קשת 12, בתור הפופקורן.
בשנת 2021, מגישה פינה בתוכנית הבוקר של רשת, "העולם הבוקר".
שחקנית.
בשנת 2008, החלה לשחק בדרמה "חשופים", ששודרה בערוץ HOT3.
בשנת 2011, הופיעה בגרסה הבימתית הישראלית לסרט "שכחו אותי בבית".
בשנת 2014, הופיעה בגרסה הבימתית למחזמר "101 כלבים דלמטים" לצד משה דץ, חני נחמיאס ומיקי קם.
בשנת 2015, לקחה חלק במופע "היי סקול פסטיגל" בתפקיד האמא של שירן.
בשנת 2018 החלה דץ לשחק בסדרה "פוראבר", בתור מנחת התוכנית "כוכב אירופה לאירוויזיון".
החל מ-2019, משתתפת דץ במחזמר "מאמא מיה!", המוצג בתיאטרון הבימה.
חיים אישיים.
בשנים 1985–2006 הייתה נשואה למשה דץ ועבדה עמו כצמד "אורנה ומשה דץ". לזוג שני בנים, הזמר עומר דץ וכוכב הרשת יועד דץ. הייתה בזוגיות שנייה למשך 7 שנים, עד 2020. מתגוררת בגבעתיים.
דיסקוגרפיה.
ראו: אורנה ומשה דץ
דוביים
דֻּבִּיִּים (שם מדעי: Ursidae) היא משפחת יונקים מסדרת הטורפים. במשפחה זו נמצא המין דוב קוטב, שהוא היונק הטורף היבשתי הגדול ביותר בעולם. הדובים חיים בבתי גידול מגוונים. דובים הם יונקים גדולים בעלי גוף מכוסה פרווה וזנב קצר.
תזונה: דובים הם אוכלי-כל, כלומר הם ניזונים גם מצמחים וגם מבשר. הדוב החום של אלסקה אוהב במיוחד דגי סלמון, הדוב המלאי צד טרמיטים ודובי המשקפיים ניזונים בעיקר מצמחים.
אטימולוגיה.
בעברית המילה "דב" גזורה מן השורש דב"ב, שפירושו "התהלך במתינות". המילה האנגלית לדוב (bear) מקורה באנגלית הקדומה (bera), שמוצאה במילה פרוטו־גרמאנית (beron) שמשמעותה "האחד שצבעו חום". לשם השוואה, בנורדית קדומה קיימת המילה "björn" ובגרמנית "Bär". הן יוונית (ἄρκτος – ארקטוס) והן לטינית (ursus) שימרו את השורש הפרוטו־הודו־אירופי הקדמון rtko.
מיון.
כמה מהחוקרים משייכים גם את משפחת ההמיקיוניים (Hemicyonidae) למשפחה זו.
מיני הדובים החיים.
ישנם שמונה מיני דובים הקיימים כיום:
פילוגנטיקה.
הדוביים מהווים ענף בסדרת הטורפים. הקלדוגרמה מבוססת על פילוגנטיקה מולקולרית בשישה גנים מהמחקר של Flynn, 2005.
יצוין כי אף על פי שלעיתים בשפה המדוברת כוללים תחת המונח "דובים" גם פנדות אדומות וראקונים וקרוביהם המשפחתיים, בפועל הם אינם דובים, אלא מוסטלואידים.
ישנן שתי השערות פילוגנטיות באשר ליחסים בין מיני דובים קיימים ומאובנים. האחת גורסת שכל מיני הדובים מסווגים בשבע תתי-משפחות כפי שמוצגים כאן: אמפיסינודונטים, המיקיוניים, אורסבינים, אגריותריום, איילורופודים, טרמרקטיים ודובים. להלן קלדוגרמה של תתי-משפחות הדובים על-פי McLellan and Reiner (1992) ו- Qiu et al. (2014) :
ההשערה הפילוגנטית החלופית הוצעה על ידי McKenna et al. (1997), וביקשה לסווג את כל מיני הדובים למשפחת העל Ursoidea, כאשר המיקיוניים והאגריותריום מסווגים תחת המשפחה "חצי-כלבים " ("Hemicyonidae"). תחת סיווג זה, אמפיסינודונטים הוצבו כשלוחה במשפחת-העל טורפים ימיים. בסיווג של McKenna and Bell נמצאים דובים וכלבי ים בקטגוריית משנה של יונקים טורפים בשם אורסידה (Ursida), לצד כלבי דב שנכחדו ממשפחת כלבי הדוב . להלן הקלדוגרמה על פי הסיווג של McKenna and Bell (1997) :
הפילוגניה של מיני דובים קיימים מוצגת בקלדוגרמה המבוססת על רצפי DNA מיטוכונדריאליים שלמים על-פי Yu "et al". (2007). הפנדה הענקית, ואחריה דוב המשקפיים הם ללא ספק המינים העתיקים ביותר. הקשרים בין המינים האחרים אינם נהירים לחלוטין, אם כי הדוב הקוטב והדוב החום מהווים צמד מקורב.
מאפיינים פיזיים ומראה.
לכל מיני הדובים בעולם יש זנב קצר, וכן חוש ריח חד במיוחד, שנאמד בפי כמה מאות מחוש הריח של הכלב הרגיש ביותר. לדובים חמישה טפרים, בכל אחת מצמד כפות הרגליים שלהם. בנוסף, הם בעלי פרווה צפופה וסבוכה.
גופם של הדובים גדול, וגפיהם חזקות מאוד. הם מסוגלים לעמוד על שתי רגליהם האחוריות. כפות רגליהם רחבות, חרטומם מוארך, אוזניהם קצרות ומעוגלות. לסתות הדוב חזקות, וכאשר הדוב משתמש בהן הן נסגרות בחוזקה. טופריהם משמשים לתלישה, לחפירה ולתפיסה. הדובים השחורים נמצאו כבעלי כושר ראיית צבעים, ונראה שגם לדובים אחרים יש יכולת זו.
מספר שיני הדוב משתנה, והוא נע בין 32 ל־42. שיני הדוב אינן מותאמות להריגת הטרף, בשונה משיני החתוליים, למשל. ניביהם של מרבית חברי סדרת הטורפים ארוכים ומחודדים, ומשמשים בין היתר להריגת טרפם. עם זאת, ניבי הדובים קטנים יחסית, ומשמשים באופן טיפוסי להגנה או לשימושים אחרים. שיניהם הטוחנות רחבות ושטוחות, ומשמשות לקריעתו ולטחינתו של מזון צמחי לחתיכות קטנות הניתנות לעיכול.
לדוב ארבע גפיים, אשר בסוף כולן נמצאים חמישה טפרים ארוכים וחדים. כפות רגליים אלו עשויות לשמש לטיפוס על עצים, לפתיחת קיני טרמיטים וכוורות לרווחה, חפירת מאורות, תפיסת טרף, והגנה עצמית. יצוין כי לא כל מיני הדוביים יכולים לבצע את כל הפעולות המוזכרות. בזמן שרוב הטורפים נוטים ללכת על בהונותיהם בדרך שמגבירה את מהירותם, הדובים הולכים על כפות רגליהם, בדומה לאדם. בזמן תנועה, כובד משקלו של הדוב מוטל על רגליו. עקביו נוגעים בקרקע. ידיו של הדוב משמשות לרוב לאיזון. מהירותם של דובים קטנה יחסית לטורפים אחרים, אולם בזמן ריצה הוא יכול להגיע למהירות של 50 קמ"ש לערך.
פרוות הדוב צפופה, ארוכה וסבוכה. צבע הפרווה משתנה בהתאם למין הדוב, אך הצבעים הנפוצים הם שחור, לבן, קרם, זהוב וחום. בנוסף, צבעם של הדובים עשוי להשתנות בין פרטי המין עצמו. כך, לדוגמה, הדוב השחור האמריקני עשוי להיות שחור, חום, חום אדמדם או שחור כחלחל. מספר מיני דוביים, כמו הדוב המלאי או דוב המשקפיים, הם בעלי פרווה בהירה יחסית בחזה וסימנים על הפנים.
זכרי הדובים גדולים יותר מהנקבות. דו־הצורתיות הזוויגית (ההבדלים בין הזוויגים) משתנים בהתאם למין, אולם היא גדלה אצל המינים הגדולים יותר. כך, זכר דוב קוטב גדול יכול להיות בעל מסה הגדולה פי שניים מהנקבה, ואילו מסתם של הזוויגים במינים קטנים יותר דומה הרבה יותר. תוחלת חייהם של הדובים נעה בין 25 ל־40 שנים, אולם בשבי היא גבוהה יותר. הם מסוגלים לרוץ ולשחות היטב.
התנהגות.