ב-1937/38 מאצה כבש חמישייה נגד בארי, ומשחק לאחר מכן כבש שלושער. אחד משוערי הליגה, לאחר תבוסה של 0:8, אמר עליו: "מאצה הוא לא חלוץ, הוא שד!"
פציעה של מאצה השביתה אותו ברוב עונת 1938/39. בסוף 1940 עבר מאצה למילאן. מאצה הוא היחיד שכמעט הצליח לגשר בין המועדונים, ביניהם שוררת יריבות של למעלה ממאה שנה. בפברואר 1941, לפני משחק דרבי נגד אינטר, בכה מאצה בחדר ההלבשה. לאחר מכן כבש את שער השוויון במשחק שנסתיים בתוצאה 2:2. לאחר שנתיים במדי מילאן שיחק מאצה גם ביובנטוס, וארזה ואטאלנטה, לפני שנקרא לשוב לאינטר ב-1946 כמאמן-שחקן על מנת להציל את הקבוצה מירידה.
ב-29 ביוני 1947 שיחק את משחקו האחרון באינטר ופרש אחרי 284 שערים ב-408 הופעות בקבוצה.
אחרי פרישתו הצטער מאצה על המעבר למילאן יריבתה הגדולה של אינטר ואמר שזאת הייתה הטעות הגדולה בחייו.
קריירה בינלאומית.
מאצה שיחק עם נבחרת איטליה בשני המונדיאלים בהם זכתה, ב-1934 וב-1938, באחרון גם היה קפטן הנבחרת. מאצה, יחד עם ג'ובאני פרארי, גואידו מאסטי וארלדו מונצליו, היו הראשונים לזכות בשני גביעי עולם, ועד היום הם האירופאים היחידים שעשו זאת.
את הבכורה בנבחרת ערך מאצה ב-9 בפברואר 1930, בגיל 19. מאצה כבש צמד שערים ואיטליה, שהייתה בפיגור 2-0 לאחר 20 דקות נגד שווייץ, ניצחה 2:4. במאי של אותה שנה כבש מאצה שלושער בהונגריה נגד הנבחרת המקומית, ועוד שלושער כבש בינואר 1931 מול צרפת. במהלך משחק נגד נבחרת אוסטריה, ב-22 בפברואר 1931, מאצה כבש את אחד השערים היפים ביותר בהיסטוריה של הכדורגל, כשהוא מטעה ועובר 4 שחקני הגנה אוסטרים ואת השוער. במשחק עצמו ניצחה איטליה 1-2 לאחר שחזרה מפיגור.
מונדיאל 1934.
במונדיאל הביתי של איטליה ב-1934 הפגין מאצה יכולת טובה. למרות שכבש רק שני שערים בחמשת משחקי נבחרתו בטורניר, היה מאצה מעורב בשערים ושיחק בכל משחקי הנבחרת. במשחק הגמר נגד צ'כוסלובקיה ברומא לעיני 55,000 צופים, למרות פציעה שסחב מחצי הגמר ועוד אחת מתיקול במהלך המשחק, הצליח מאצה לפתוח את ההגנה היריבה, במהלך שבסופו כבשו האיטלקים את שער הניצחון. מאצה נבחר להיות בנבחרת המצטיינת ולשחקן המצטיין בטורניר.
ב-14 בנובמבר 1934, חמישה חודשים לאחר הזכייה בגביע העולם, במשחק נגד נבחרת אנגליה שכונה "קרב הייבורי", כבש מאצה את שני השערים לטובת הנבחרת האיטלקית, שהפסידה לבסוף 3-2 תחת גשם שוטף. אנגליה, שלא הייתה חברה בפיפ"א ולכן נעדרה מהמונדיאל, נחשבה לאחת הנבחרת הטובות בעולם בזמנו, והמשחק (לפחות מהצד האנגלי) נחשב כגמר המונדיאל "האמיתי". המשחק היה חשוב לאיטלקים עד כדי כך שדיווחים גרסו שמוסוליני הציע לכל אחד משחקני הנבחרת מכונית מסוג אלפא רומיאו וסכום של 150 ליש"ט (שווה ערך לכ-6,000 ליש"ט של ימינו) בתמורה לניצחון על האנגלים.
מונדיאל 1938.
למונדיאל 1938 הגיע מאצה כקפטן הנבחרת, וגם הפעם שיחק בכל משחקי נבחרתו. לאחר פתיחה בינונית של הטורניר הציע מאצה למאמן ויטוריו פוצו לאפשר לשחקנים יום חופש, מאחר שתקופה ארוכה השחקנים היו מותשים בעקבות ההכנות האינטנסיביות לטורניר. מאצה, כך דווח, בילה את הלילה עם שתי בחורות צרפתיות.
זכור במיוחד הוא שערו של מאצה בחצי גמר הטורניר נגד ברזיל. מאצה ניגש לבעוט בעיטת עונשין שנפסקה לטובת האיטלקים, נגד השוער הברזילאי וולטר, שהיה ידוע בכך שהיה מהפנט את יריביו ועוצר את בעיטות העונשין שלהם, במשחקי הליגה בברזיל. מאצה ניגש לבעוט, אך לפני שבעט נפלו מכנסיו, כיוון והגומי נקרע על ידי שחקן הגנה מוקדם יותר במשחק. מאצה לא התבלבל וניגש לבעוט כשידו מחזיקה את מכנסיו על מנת שלא ייפלו. מאצה בעט והכניע את השוער הברזילאי, שלא יכול להפסיק לצחוק. זה היה שערו האחרון של מאצה במדי הנבחרת.
בגמר הטורניר התכבד מאצה בשני בישולים, בניצחון 2:4 על הונגריה.
מיטוב קוד
ג'וזפה מיאצה
בעיית מיטוב
יוסף בן-אברהם ג'יקטיליה
בן אברהם
עובדיה בן אברהם
ידעיה בן אברהם
שמחה בן אברהם קאלימאני
חסדאי בן אברהם קרשקש
מסלול אוילריאני
יונה בן אברהם גירונדי
סטן קרונקי
אנוס סטנלי "סטן" קרונקי (אנגלית: Enos Stanley "Stan" Kroenke; נולד ב-1947 בקולומביה שבמיזורי) הוא איש עסקים אמריקני הנמצא ברשימת 400 האנשים העשירים ביותר בעולם של המגזין פורבס. הונו, נכון לדצמבר 2016, מוערך ב-7.4 מיליארד דולר, והוא נובע בעיקר מנדל"ן. קרונקי נשוי לאן וולטון, אחייניתו של סם וולטון ואחת מיורשות וולמארט. קרונקי מעורב מאוד בתחום הספורט והוא בעלים של לוס אנג'לס ראמס, דנוור נאגטס, קולורדו אוולאנש, קולורדו ראפידס ועוד קבוצות מהליגות המקצועניות בארצות הברית. קרונקי הוא גם אחד מהדירקטורים של מועדון הכדורגל האנגלי ארסנל.
קריירה עסקית.
נדל"ן.
קרונקי למד באוניברסיטת מיזורי וסיים עם מספר תארים בתחום מנהל עסקים. ב-1983 הוא הקים את קבוצת קרונקי שהיא תאגיד נדל"ן שהיה אחראי לבניית מספר מרכזי קניות ובנייני מגורים. לאחר נישואיו לאן וולטון הוא זכה להזדמנות לפתח את האזורים הסמוכים לחנויות הרבות של רשת וולמארט הנמצאת בבעלות משפחת אשתו. קרונקי הוא גם היושב-ראש של THF Realty שהיא חברת נדל"ן עצמאית המתמחה בפיתוח עירוני. חברה זו הוקמה בסנט לואיס ב-1991.
ספורט.
קרונקי הוא עסקן ספורט ידוע והבעלים והמנהל של יזמות הספורט קרונקי. קרונקי היה הבעלים-שותף של סנט לואיס ראמס מה-NFL מאז שהקבוצה עברה לסנט לואיס ב-1995. ב-3 באוגוסט 2010 מימש את זכות הסרוב הראשונה שלו וקנה את הבעלות המלאה על הקבוצה, באישור הנהלת ה-NFL.
בשנת 2000 הוא הפך לבעלים של דנוור נאגטס מהליגת ה-NBA ושל קולורדו אוולאנש מה-NHL. בשנת 2002 שמו נחרט על גביע סטנלי ביחד עם קולורדו כשזכו בגביע סטנלי. ב-2010 העביר קרונקי את השליטה בשתי הקבוצות לבנו ג'וש, ועד סוף 2014 עליו להישאר בהחזקות מיעוט בלבד בשתי קבוצות אלה. כל זאת משום שליגת ה-NFL אינה מרשה לבעלים של קבוצת NFL בעלות על קבוצות ספורט מקצועניות בשווקים בהם יש קבוצות NFL, ובדנוור יש את קבוצת דנוור ברונקוס.
בשנת 2002 חבר לג'ון אלווי ולפט בולן, והפך לאחד מהבעלים של קולורדו קראש מה-Arena Football League. הוא המשיך להרחיב את פעילותו בתחום הספורט גם ב-2004 לאחר שרכש מפיל אנשוץ את קולורדו מאמות' מליגת הלקרוס הלאומית וקולורדו ראפידס מה-MLS.
חברת הספורט של קרונקי מחזיקה בבעלותה את בול ארנה בדנוור, והיא הבעלים-שותף של פארק ספורט בקומרס סיטי שבקולורדו, שנבנה על ידי חברת הפיתוח שלו. בשנת 2004 פתח קרונקי ערוץ טלוויזיה בתחום הספורט על מנת להתחרות בחברת Fox Sports Net. בערוץ זה משודרים משחקיהן של כל הקבוצות מדנוור הנמצאות בבעלות קרונקי.
במהלך השנים הפך קרונקי למשקיע חשוב במועדון הכדורגל האנגלי ארסנל. חברת ITV מכרה את החזקותיה בארסנל לאחת מהחברות של קרונקי. הוא המשיך לרכוש מניות נוספות בארסנל, והגדיל את החלק שלו ל-12.19% מכלל מניות המועדון. חבר המנהלים של ארסנל הביע ספקנות באשר לניסיונו של קרונקי להשתלב בניהול המועדון, אך לבסוף החלה לשתף עמו פעולה על מנת לעצור את פעילותו של אלישר אוסמנוב.
ביוני 2008 חבר המנהלים של ארסנל היה מוכן להעניק לקרונקי את השליטה בארסנל, וב-19 בספטמבר 2008 הוכרז רשמית שקרונקי צורף לחבר המנהלים. פיטר היל-ווד, יושב-ראש ארסנל, אמר באתר האינטרנט הרשמי של המועדון כי "אנחנו מאושרים לקבל את סטן להנהלת ארסנל... הוא מביא עמו ניסיון רב באמצעות מעורבותו הישירה במועדוני ספורט בארצות הברית ואנו מצפים להרוויח מתובנותיו המסחריות והידע שלו. מר קרונקי תומך לחלוטין בגישת ההנהלה לגבי הכיוון שאליו המועדון צועד"
שלמה בן אברהם אבן אדרת
בן-אברהם
אברמסון
אברמזון או אברמסון הוא שם משפחה שמשמעותו "בן-אברהם".
ארז תדמור (במאי קולנוע)
ארז תדמור (נולד ב-18 בינואר 1974) הוא במאי קולנוע ותסריטאי ישראלי זוכה שני פרסי אופיר.
ביוגרפיה.
תדמור גדל בנתניה ולמד קולנוע ב"קמרה אובסקורה" בתל אביב. סרטו הקצר הראשון, "מוש", שהוא גם סרט הגמר שלו, שזכה במענק על התסריט מקרן התרבות אמריקה-ישראל, קרן סנונית וקרן גלפנד לסרטים קצרים. הסרט מספר על בני זוג שמאמצים תינוק שננטש וכך מתאחדים מחדש. הסרט זכה בפסטיבלים רבים ברחבי העולם ביניהם יוסטון, טייפה, קרלה שבהודו, פאלם ספרינגס ב-2001 ובעוד כ-20 פסטיבלים נוספים. הסרט הוקרן בערוץ 2.
בסיום לימודיו התחבר לבמאי גיא נתיב ("מבול") ויחד ביימו את הסרט הקצר "זרים", בכיכובם של גיא לואל וסמי סמיר, על יהודי וערבי שנפגשים ברכבת ונתקלים בחבורת צעירים גלוחי ראש. הסרט זכה בפסטיבל סאנדנס 2003 בפרס הקהל לסרט הקצר הטוב ביותר, ובפרס "וולג'ין" לציון לשבח בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2003. "זרים" גם זכה ביותר מ-30 פסטיבלים ונכנס לרשימת עשרת הסרטים המועמדים לפרס אוסקר 2004 בקטגוריית הסרטים הקצרים (אך לא נכלל בחמשת המועמדים הסופיים). בתקופה זו ביים תדמור גם את הסרט הדוקומנטרי "אצלי הכל בסדר" יחד עם הבמאי ירון אמיתי, על הזמרת ג'וזי כץ, שהיה מועמד לפרס אופיר ב-2005 כמו כן השתתף בפסטיבל הקולנוע הישראלי בארצות הברית.