בשנת 1984 ביים פרנסיס פורד קופולה את הסרט העלילתי "מועדון הכותנה". הסרט, שהפקתו ארכה ארבע שנים ומומנה בתקציב של כ-50 מיליון דולר ועם גלריית שחקנים שכללה את ריצ'רד גיר, ניקולס קייג', בוב הוסקינס, לורנס פישבורן, טום וייטס, סופיה קופולה ואחרים, מגולל את סיפור המועדון בשיא תפארתו במקביל לסיפור יריבות בין שתי קבוצות גנגסטרים מתחרות. הוא מעוטר בקטעי נגינה וריקוד סטפס רבים ותפאורות ענק אך לדברי הביקורות סובל מתסריט קלוש. הסרט היה לכישלון כלכלי ואמנותי שגרם לקופולה נזקים ואובדן חירות אמנותית למשך שנים.
לאונידס
שאלת חכם
שאלת חכם הוא מושג בהלכה האומר שבשאלות המתעוררות אצל אדם בהן אין לו יכולת להכריע בעצמו, יש לפנות לפוסק. המקור הוא במגדל עוז הכותב ש"שאלת חכם – חצי תשובה".
הפנייה ל"שאלת חכם" מופיעה בהלכה בדרך כלל בשאלה שדורשת הכרעה מקומית (כמו זיהוי כתמים או כל דבר הצריך בדיקה טכנית) או שהתשובה מורכבת מפרטים וצדדים רבים. כמו כן היא מופיעה במקרים שיש מחלוקת פוסקים ולא הוכרעה הלכה, בדרך כלל במצב של שעת הדחק. המושג מופיע בעיקר בהלכות איסור והיתר ונידה.
קן ואטאנבה
קן ואטאנבה (ביפנית: 渡辺 謙; ) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה יפני, מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2003 על תפקידו בסרט "הסמוראי האחרון".
ביוגרפיה.
ואטאנבה נולד בעיירה קודייה שבמחוז ניאיגטה ביפן, לאם מורה בבית ספר ולאב שעסק בקליגרפיה.
לאחר שסיים את לימודיו עבר ואטאנבה לטוקיו, שם החל לעבוד בתיאטרון מקומי. הופעת הקולנוע הראשונה שלו הייתה בשנת 1984 בדרמת המלחמה היפנית "הילדים של מקרת'ור". לאחר מכן השתתף ואטאנבה במספר סדרות טלוויזיה מקומיות, בעקבותיהן זכה לפופולריות ברחבי יפן.
בשנת 1989 בזמן צילומיו לסרט המקומי "גן עדן וארץ", חלה ואטאנבה בלוקמיה מיאלואידית חריפה. לאחר מספר טיפולי כימותרפיה שב ואטאנבה לסט הצילומים, אך שנתיים לאחר מכן חלה החמרה במצבו. לאחר שיפור במצבו הבריאותי חזר ואטאנבה לקולנוע היפני וזכה ב"פרס האקדמיה היפנית" על משחקו בסרט "קיזונה". ב-2002 זכה ואטאנבה ב"פרס האקדמיה היפנית" השני שלו, הפעם על תפקידו בסרט "ג'נזי: שנת אלף האהבה".
בשנת 2003 שיחק ואטאנבה בסרט אמריקאי ראשון, "הסמוראי האחרון", לצידו של טום קרוז. בסרט גילם את דמותו של הסמוראי לורד קאטסומאטו, המנהיג האחרון בשושלת עתיקה של סמוראים. על תפקידו קיבל ואטאנבה מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, ובכך הפך לשחקן היפני השביעי בהיסטוריה שמקבל מועמדות לפרס אוסקר. בנוסף קיבל ואטאנבה גם מועמדות לפרס גלובוס הזהב. באותה שנה קיבל ואטאנבה את "פרס האקדמיה היפנית" השלישי שלו, על תפקידו בסרט "שחר של יום חדש".
בשנת 2005 השתתף ואטאנבה במותחן הפעולה שובר הקופות של כריסטופר נולן "באטמן מתחיל", בו גילם את דמותו של ראס-אל-גול, אויבו של באטמן. לאחר מכן שיחק ואטאנבה לצידן של ג'אנג דזה יי וגונג לי, בדרמה הרומנטית זוכת 3 פרסי האוסקר "זכרונותיה של גיישה".
ב-2006 שיחק ואטאנבה בתפקיד ראשי בדרמת המלחמה ההיסטורית של קלינט איסטווד, "מכתבים מאיוו ג'ימה". בסרט גילם את טדאמיצ'י קוריבאישי, הגנרל בצבא האימפריה היפנית שניהל את מגננת הכוחות היפניים במהלך קרב איוו ג'ימה. ב-2007 זכה וואטאנבה ב"פרס האקדמיה היפנית" הרביעי שלו, על משחקו בסרט "זיכרונות של מחר". כן זכה בפרס זה בשנת 2010, על משחקו בסרט "Shizumanu Taiyō". בשנה זו שיחק ואטאנבה גם בסרט האמריקאי שובר הקופות התחלה, בתפקיד סאיטו.
באוקטובר 2016 שיחק בסרטו של גאס ואן סנט, "ים של עצים" (The Sea of Trees) לצד נעמי ווטס ומתיו מקונוהיי.
בשנת 2022 החל לככב בסדרת הטלוויזיה "טוקיו וייס" של רשת HBO Max; המבוססת על סיפור אמיתי שיצא כספר בשם זהה משנת 2009 מאת ג'ייק אדלשטיין.
חיים אישיים.
לוואטאנבה בן בשם דאיי ואטאנבה, גם הוא שחקן, ובת בשם אן ואטאנבה, דוגמנית, מאשתו הראשונה יומיקו ואטאנבה. ב-2005 התחתן ואטאנבה בשנית, עם השחקנית והמפיקה קאהו מינמי.
צליל סלע
צליל סלע (נולד ב-3 במאי 1965) הוא מתמטיקאי ישראלי העוסק בתורת החבורות הגאומטרית. הוא נודע בשל הפתרון להשערת טרסקי על השקילות האלמנטרית של חבורות חופשיות נוצרות סופית, ובשל הפתרון לבעיית האיזומורפיות של חבורות היפרבוליות חסרות פיתול.
ביוגרפיה.
סלע שירת ביחידה 8200 ובשנת 1986 הוענק לו פרס ביטחון ישראל. בשנת 1991 זכה במלגת רוטשילד לחוקרים צעירים מצטיינים.
בשנת 1991 סיים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחייתו של פרופ' אליהו ריפס. לאחר מכן היה מרצה באוניברסיטת קולומביה ומאז הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטה העברית.
סלע נשוי ואב לשלושה ילדים, הוא מתגורר בירושלים.
עבודתו המתמטית.
עבודתו החשובה הראשונה של סלע עסקה בבעיית האיזומורפיזם לחבורות היפרבוליות חסרות פיתול. בעבודה זו השתמש בכלים של פעולת חבורה על עצים ממשיים שפיתח ריפס. הפתרון שמצא סלע לבעיית האיזומורפיזם סיפק נציגים קנוניים לאיברים בחבורות היפרבוליות; סלע וריפס פרסמו מאמר המראה את קיומם של אלה ב-1995.
בעזרת הנציגים הקנוניים הצליחו סלע וריפס להראות שאפשר לפתור מערכות סופיות של משוואות בחבורות היפרבוליות חסרות פיתול, באופן אלגוריתמי. ההוכחה מבוססת על רדוקציה של הבעיה לפתרון משוואות בחבורה חופשית, שבה אפשר להפעיל את אלגוריתם מאקאנין-רזבורוב.
הכלים שסלע פיתח איפשרו לו להוכיח שכל חבורה היפרבולית נוצרת סופית מקיימת את תכונת הופף.
בראשית שנות האלפיים פתר סלע את השערת טרסקי, שלפיה כל החבורות החופשיות הלא-אבליות הנוצרות סופית הן שקולות-אלמנטרית, כלומר, יש להן אותה תורה מסדר ראשון. סלע המשיך וחישב את התורה מסדר ראשון של חבורות היפרבוליות חסרות פיתול כלליות, ואפיין את אלו שהן שקולות-אלמנטרית לחבורה נתונה מסוג זה. בפרט,
יוצא מהעבודה שאם חבורה נוצרת סופית שקולה אלמנטרית לחבורה היפרבולית, אז היא היפרבולית בעצמה.
עבודתו של סלע על תורות מסדר ראשון של חבורות היפרבוליות השפיעה במידה משמעותית על התפתחותה של תורת החבורות הגאומטרית, במיוחד בכך שעוררה מחקר של חבורות גבול ושל חבורות היפרבוליות יחסית.
פרסים והערכה.
סלע היה מרצה מוזמן בקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים בשנת 2002
. בנוסף לכך זכה ב:
דזמונד לואלין
דזמונד וילקינסון לואלין (באנגלית: Desmond Wilkinson Llewelyn; 12 בספטמבר 1914 - 19 בדצמבר 1999) היה שחקן ולשי, שהתפרסם בשל גילום דמותו הבדיונית של 'Q' בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
דזמונד לואלין נולד בניופורט, ויילס, בנם של מיה ואיבור לואלין,
שהיה מהנדס מכרות. בתחילה הוא רצה להיות כומר, אולם במהלך לימודיו ברדלי קולג' (Radley), עבד כעוזר במה בהפקות בית הספר ולעיתים שיחק בתפקידים משניים.
הוא גדל בבית בלאן-אי-פאנט (Blan-y-Pant), ששוכן בסמטת בטיוס בבטיוס (Bettws). הבית משמש היום כבית אבות.
מלחמת העולם השנייה.
מלחמת העולם השנייה שהחלה בספטמבר 1939, עצרה את קריירת המשחק של לואלין והוא גויס כסגן משנה לצבא הבריטי. לואלין, ששירת בחיל הרובאים הוויילסים המלכותי (Royal Welch Fusiliers), נפל בשבי הצבא הגרמני בצרפת ב-1940 והוחזק כשבוי במשך חמש שנים.
ג'יימס בונד.
בד"ר נו, הסרט הראשון בסדרת סרטי ג'יימס בונד, שיחק את 'Q' פיטר ברטון. בשל מחויבויות אחרות שמנעו מברטון לחזור לתפקיד, נבחר לואלין לגלם את דמותו של 'Q' בסרט הבא מרוסיה באהבה. לואלין נבחר מכיוון שעבד עם הבמאי טרנס יאנג בסרט המלחמה They Were Not Divided משנת 1950, שבו הוא שיחק תותחן טנק. לואלין נכנס לנעליו של 'Q', מומחה לחבלה ופעלולים במעבדות SIS (שגם נודע כאגף Q), והופיע בכל סרט מסרטי בונד עד למותו, פרט לחיה ותן למות משנת 1973.
הופעתו האחרונה כ'Q' הייתה לפני מותו בסרט העולם אינו מספיק משנת 1999. בזמן שהוא תדרך את 007 בסרט, 'Q' מציג בפניו את דמותו של ג'ון קליז, 'אר' (R), כיורשו המיועד והסרט רומז ש'Q' עומד לצאת לגמלאות - בעוד בונד, אחרי שהוא רואה את 'אר', מבטא את תקוותו שהדבר לא יקרה בזמן הקרוב. תגובתו של 'Q' היא לנזוף בבונד על כך ש"תמיד יש לו תוכנית מילוט", ואז הוא יורד בפתח המצוי ברצפת המעבדה. לואלין אמר זמן קצר לפני מותו שהוא אינו מתכוון לפרוש ושהוא ימשיך לגלם את דמותו של 'Q' "כל זמן שהמפיקים ירצו בי ושהכל יכול לא ירצה בי."
בסרט למות ביום אחר, משנת 2002, ג'ון קליז נכנס לנעליו של לואלין, כשהוא מגלם את דמותו של ראש אגף 'Q'. לואלין הופיע בסך הכול בשבעה עשר סרטי בונד, יותר מכל שחקן אחר בסדרה ועבד ביחד עם חמשת שחקני ג'יימס בונד הראשונים. הוא גם גילם את דמותו של 'Q' בהפקת הטלוויזיה "Welcome to Japan, Mr. Bond" של חברת EON משנת 1967, שנכללה במהדורת ה-DVD המיוחדת של שנת 2006 של הסרט אתה חי רק פעמיים.
עבודות נוספות.
למרות שהיה אחת מהדמויות הידועות ביותר בקולנוע הבריטי ומרכיב חשוב ומאריך ימים בסדרת ג'יימס בונד, 'Q' לא הפך את דזמונד לואלין לעשיר - השחקן בקושי קיבל משכורת יומית עבור השעות המעטות שעבד על הסט ולא הרוויח אחוזים מהסרטים. אף על פי כן, מכיוון שלואלין נחשב אחד מהמרכיבים החשובים ביותר בסדרה ומכיוון שהיה פופולרי מאוד בקרב מעריצי בונד, כיכב במספר פרסומות,
שהאחרונות שבהן היו לקידום משחקי הווידאו GoldenEye 007 ו-Tomorrow Never Dies.