מַזְרַעָה (בערבית: المَزْرَعَة, בתרגום חופשי: החווה) הוא כפר ליד נהריה ומועצה מקומית במחוז הצפון בישראל. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1996. בכפר ישנם שני בתי ספר, בי"ס יסודי ובי"ס חטיבת ביניים.
היסטוריה.
לאחר שהשיג שליטה בעכו, דאהר אל-עומר השתלט על מזרעה יחד עם הכפרים האחרים על החוף מצפון לעכו, הכריז על אדמותיהן כאדמות של השלטון (ג'יפתליק) ופיתח את הכפרים. לאחר הקמת אמת עכו נספחה מזרעה לאמה. האמה העוברת בתחומי מזרעה נקראת "אמת סולימאן פאשה". את הכפר חוצה נחל בית העמק, הנקרא בערבית "ואדי מג'נונה". במזרעה שוכן הבית אשר שימש את הבהאא אללה, מייסד הדת הבהאית כבית קיץ, עת התגורר בו בשכירות בין השנים 1877–1879, ולפני שעבר לאחוזתו באל-באהג'ה. במחצית השנייה של המאה ה-19 התגוררו בכפר כ-200 תושבים ובסקר 1922 נמנו 218 נפשות.
בימי המנדט הבריטי התגוררו בכפר כ-30 משפחות שהתפרנסו בדוחק מחקלאות ועבודה במחנות הצבא הבריטי. באוגוסט 1938 הוטל על הכפר, יחד עם הכפרים האחרים באזור, קנס קולקטיבי בעקבות התנקשות ביהודי באזור.
לאחר מלחמת העצמאות הועברו למזרעה שנותר ברובו ריק, ערבים מכפרים אחרים במסגרת המדיניות לריכוז בני המיעוטים במספר כפרים. בין השאר הועברו אליו ערבים מבצה וערביי אום אל פרג' שהראשונים שבהם פונו למזרעה בפברואר 1949 והשאר הוכרזו כנפקדים ופונו מבן עמי למזרעה ב-14 בספטמבר 1953. כן פונו למזרעה תושבים מאל עאבסיה בינואר 1950.
התושבים התגוררו במקום בצריפונים ופחונים בציפייה לשוב לכפריהם המקוריים. בשנת 1959 עודדה המדינה את התושבים בעזרת הלוואות לבנות בתי אבן.
הכפר מזרעה השתייך למועצה אזורית געתון, אחד משני כפרי מיעוטים במועצה, יחד עם שיח' דנון. בשנת 1955 אספו תושבי הכפר 728 לירות תרומה לקרן המגן. באוקטובר 1959 נחנך בכפר בית ספר. בשנת 1964 פעלה המועצה להקים בכפר מסגד. בשנת 1969 הוכנה תוכנית מתאר לכפר. בינואר 1972 נחנך כביש גישה לכפר. בכפר יש רוב מוסלמי ומתגורר בו מיעוט נוצרי.
בסוף 2016 אושרה תוכנית לבניית 728 יחידות דיור בתמהיל מגוון על אדמות מדינה במזרעה.
מיתר (יישוב)
מֵיתָר הוא יישוב במעמד מועצה מקומית במחוז הדרום בישראל. שוכן בשיפוליו הדרומיים של הר חברון, כ-18 קילומטרים צפונית-מזרחית לבאר שבע, צפונית ליישוב הבדואי חורה ומזרחית לכביש 60. היישוב הוכרז כמועצה מקומית בשנת 1987.
גאוגרפיה ואקלים.
מיתר שוכן על גדותיו של נחל חברון, בין אזור צפון הנגב להר חברון, בגובה 500–450 מטר מעל פני הים.
האקלים במיתר הוא צחיח למחצה, כמות המשקעים השנתית הממוצעת במיתר היא כ-300 מ"מ.
בסמוך ליישוב, צפונית-מזרחית ממנו, נמצאת חורבת צלית ובה שרידי מבנים מן התקופה הרומית ומחילות מסתור מתקופת מרד בר כוכבא. בסמוך ליישוב עובר תוואי נחל אשתמוע. מצפון ליישוב נמצא יער מיתר, המהווה חלק מיער יתיר. היישוב נושק לקטע משביל ישראל.
היסטוריה.
בניית מיתר החלה כיוזמה של בצלאל גבר, ראש מועצת עומר דאז, יצחק לבנון ובנימין חופשי, שגיבשו את הרעיון להקמתו של יישוב קהילתי באזור צומת שוקת על כביש 60. כוונת המייסדים הייתה הגברת ההתיישבות היהודית בין אזור דרום הר חברון לבין אזור באר שבע.
במסמך הייסוד מ-27 באוגוסט 1979 נאמר כי המטרה היא הקמת יישוב עירוני בנחל חברון בשם "עומר ב'". לשם כך הוקמה אגודה בשם "אגודת מתיישבי נחל חברון - 1980" שמטרתה הייתה הקמת יישוב כפרי בנגב ביוזמה ובניהול עצמאי של חבריה. מיתר היה היישוב הראשון בארץ שהוקם ביוזמה, ניהול ומימון עצמאיים, ללא מעורבות של גוף ממסדי וללא תמיכה תקציבית ותכנונית של גוף ממסדי כמו הסוכנות היהודית. הממשלה החליטה על הקמת היישוב במרץ 1980. אבן פינה ליישוב הונח בנוכחות השר אריאל שרון ב-7 באוקטובר 1980.
בסקרים שנעשו באזור נמצא כי האתר המוצע יתאים לקליטת כ-2,500 משפחות. ועד העמותה היה אחראי לתכנון והקמת התשתיות. בשלב הראשון הוגרלו בין חברי העמותה כ-1000 מגרשים (בשטח של 500 - 1000 מטרים רבועים כל אחד). הבניה הפרטית נעשתה על ידי החברים בשיטת "בנה ביתך".
לכנס המועמדים הראשון, שהתקיים באצטדיון באר שבע, הגיעו 3,000 משפחות אשר שילמו דמי כניסה. אף על פי שאליהו נאווי, ראש עיריית באר שבע דאז, לא עודד יציאה נוספת מבאר שבע ליישוב לוויין נוסף, מצאו משפחות רבות מבאר שבע את היישוב החדש כמתאים עבורן.
המועמדים להתיישבות רואיינו על ידי ועדת החברים שפעלה בכפוף לתקנון האגודה, שקבעה מספר קריטריונים לקבלה, ביניהם היות המועמד יוצא-צבא. רוב חבריה הראשונים היו עובדי התעשייה האווירית, עובדי קמ"ג, עובדי מפעלי ים המלח והתעשיות הכימיות, וכן קבוצה דתית ששקלה הקמת יישוב דתי והחליטה להצטרף למיתר.
ראשוני התושבים נכנסו לבתיהם בשנת 1984. בשנת 1987 התגוררו במקום כ-350 משפחות.
במאי 2018 הונחה אבן הפינה לפארק התעשייה בצומת שוקת, ויהיה משותף למיתר, לקיה, חורה, מועצה אזורית אל קסום ומועצה אזורית בני שמעון. על פי התכנון הפארק צפוי להיות בגודל של כ-4,150 דונם וייתכן ואף יהנה משירות תחבורתי של מסילת עוקף באר שבע שישרת גם בין היתר את עיר הבהד"ים ויישובי אזור צומת הנגב.
מבנה היישוב.
ביישוב מצויים רק בתים צמודי-קרקע. במרכזו של היישוב נמצאים רוב מרכזי התרבות והפנאי הכוללים ספרייה ציבורית, בריכות שחייה, אולם ספורט, מרכז ספורט, מרכז מסחרי, מרפאה, מרכז קהילתי,מרכז קהילתי לצעירים, אמפי פארק, מועדון נוער, היכל ספורט, בית ספר ממלכתי פסגות, בית ספר ממלכתי עמית, בית ספר ממלכתי חמדת, תנועות הנוער הנוער העובד והלומד, הצופים העבריים ובני עקיבא.
גם כן בכניסה לעיר נבנה תיכון מיתרים החדש ובצמוד אליו מגרש כדורסל, בשנת 2021 נפתחה ביישוב ישיבה תיכונית במקום בו היה התיכון ששכן לפניו עד למעבר למבנה החדש ב-2021.
היישוב מורכב משבע שכונות:
כיום משווקים על ידי מנהלת המגורים בצה"ל בתים צמודי קרקע עבור אוכלוסיית אנשי הקבע, וכן אוכלוסיות נוספות הכפופות למשרד הביטחון.
ממזרח ליישוב, בתוך תחומי השיפוט של המועצה המקומית, נמצאת חוות בודדים בשם "חוות שם", בה חי שי דרומי.
אוכלוסייה.
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
מערכת החינוך.
במיתר מערכת חינוך הכוללת כ-10 גני ילדים, שני בתי ספר יסודיים חילוניים ('פסגות' ו'עמית') ובית-ספר יסודי ממלכתי-דתי ('חמדת'), וכן חטיבת ביניים 'מיתרים' שהפכה בשנת הלימודים ה'תשע"ה לתיכון, כך שהתלמידים שעלו לכיתה י' המשיכו ללמוד במיתר. בעבר שהתלמידים עברו ללמוד בתיכונים מחוץ למיתר, בעיקר בתיכון ביישוב עומר ובתיכון וכפר הנוער אשל הנשיא. בשנת הלימודים ה'תשפ"ב נפתחה במיתר ישיבה תיכונית תחת רשת ברנקו וייס.
על פי השנתון הסטטיסטי של הלמ"ס לשנת 2007, 31.5% מבני ה-20–29 לומדים לתואר ראשון באוניברסיטאות ובמכללות, נתון המציב את היישוב במקום השני בארץ, בפער של חצי אחוז מהמקום הראשון.
ביישוב פועלות חמש תנועות נוער - שבט "צחור" של תנועת הצופים, "סניף מיתר" בני עקיבא, קן "מיתר" של תנועת הנוער העובד והלומד, תנועת של"ח, וחוגי הסיירות של החברה להגנת הטבע.
השלטון המקומי.
המועצה במיתר מורכבת מ-9 חברי מועצה. בראש המועצה עומד, החל משנת 2018, שמעון מזוז.
ראשי המועצה לדורותיה:
שירותי דת.
במיתר קהילה דתית גדולה (כ-30% מכלל האוכלוסייה). רב היישוב הוא הרב משה ביגל. ביישוב קיימים שלושה-עשר בתי כנסת (שנים-עשר אורתודוקסיים, ואחד של התנועה המסורתית בישראל הפועל בעיקר בחגים). כמו כן, פועל ביישוב סניף של תנועת בני עקיבא. את שירותי הדת ביישוב מספקת המועצה הדתית והם כוללים מערכת כשרות, מקווה טהרה ועוד. במיתר פועל בית חב"ד.
ערים תאומות.
למיתר יש עיר תאומה אחת:
מכבים-רעות
מַכַּבִּים-רֵעוּת הוא רובע במעמד מוניציפלי של ועד רובע עירוני, בעיר מודיעין-מכבים-רעות. הרובע נמצא בפינה הדרום-מזרחית של שטח השיפוט של העיר מודיעין מכבים-רעות, ומתאפיין בבנייה נמוכה צמודת-קרקע ונפרד משאר העיר.
הרובע מורכב משני יישובים, "מכבים" ו"רעות", שהוקמו בשנת 1985 ובשנת 1988 (בהתאמה). היישובים אוחדו למועצה מקומית בשנת 1990. ראש המועצה הראשון היה משה ספקטור. בשנת 2003 אוחדה המועצה המקומית מכבים-רעות תחת המועצה המקומית מודיעין מכבים-רעות.
מעמד מוניציפלי.
היישוב מורכב משני יישובים עצמאיים לשעבר, מכבים ורעות, אשר אוחדו למועצה מקומית בשנת 1990 והפכו בכך ליישוב קהילתי אחד. בשנת 2003 אוחדה המועצה המקומית מכבים-רעות עם המועצה המקומית מודיעין והוקמה העיר מודיעין מכבים-רעות. ב-2006 הוחלט להעתיק אל היישוב את הדגם המוניציפלי הנהוג בנוה מונוסון מאז 2003 במסגרת הקמת עיריית-גג ליישוב קהילתי זה ולעיר יהוד, ושר הפנים הכריז על מכבים-רעות כעל רובע עירוני בעל מנהלה מקומית. בחודש נובמבר 2008 קיים משרד הפנים, לראשונה בתולדות המדינה, בחירות לוועדי הרובע העירוני של מכבים-רעות ושל נוה מונוסון, כחלק מהבחירות המוניציפליות ביישובים אלה, ותושביהם הצביעו בשלושה פתקי בחירות.
אודות היישוב.