אתר ההנצחה לנופלים בני קיבוץ דפנה, בכל מלחמות ישראל, הוקם בשנת 1981 ותוכנן על ידי אדריכל הנוף חיים כהנוביץ', והפסל יצחק שמואלי.
אתר ההנצחה כולל רחבה עגולה הצמודה לקיר עליו שמות הנופלים, שמוקפת בבריכת מים, בתוך הבריכה שמשקפת את העצים והגן שסביב, עובר שביל אבני מדרך יצוקות מבטון. הבריכה משרה על המבקר באתר תחושת רוגע ושקט ומדגישה את הרחבה שבמרכזה. הצורה העגולה של הבריכה מנתקת את האתר תחושתית מהסביבה ומאפשרת התייחדות עם זכר הנופלים בתוך הגן. אפשרות ההליכה על אבני המדרך מעל המים מייצרת חוויית מעבר בין הסביבה היומיומית למרחב שמיועד לזיכרון.
תעלות מים.
כיכר קרייטמן – תעלת מים המדמה נחל.
הכיכר שנמצאת בקמפוס אוניברסיטת בן-גוריון שבבאר שבע, תוכננה על ידי אדריכלי הנוף שלמה אהרונסון, לאונרדו גורביץ' ותמר קורן. ביצועה הסתיים בשנת 1994.
זו הכיכר המרכזית בקמפוס, היא מוקפת במתחם קבלת הפנים של האוניברסיטה, ואזורים המיועדים לשהייה ומפגש ונחצית על ידי נתיבי תנועת הולכי רגל מרכזיים.
מטרת המתכננים הייתה ליצור קשר בין הטבע - קווים רכים וזורמים, לבין עולם ההשכלה והקוגניציה – קווים אורתוגונליים וקשים.
בלב הכיכר עובר אלמנט מים ייחודי – תעלת מים מתפתלת המייצגת נחל בוואדי מדברי פראי. נחל זה מעוצב באופן מוקפד ומוסיף עניין ורוח חיים לרחבה המבונה, תוך השתלבות בנוף המדברי הטבעי.
כיכר סוזן דלל – תעלות מים המאזכרות תעלות השקיה.
הכיכר הצמודה למרכז סוזן דלל, בשכונת נווה צדק שבתל אביב, תוכננה על ידי אדריכל הנוף שלמה אהרונסון, אדריכלית ג'ודי גרין ואדריכלית נוף ברברה אהרונסון. ביצועה הסתיים בשנת 1989 והוא היווה פרויקט מרכזי בתוכנית שיקום שכונת נווה צדק. הכיכר שממוקמת בין שני מבנים, תיאטרון ובית ספר לריקוד, משמשת לפעילויותיהם ולפעילות תושבי השכונה.
עיצוב הכיכר מאזכר את ההיסטוריה העשירה של האזור, באמצעות נטיעת עצי ההדר המסמלים את הפרדסים שהיו במקום בעבר. אלמנט המים של תעלות המתחקות אחר תעלות ההשקיה שהיו נהוגות בחקלאות המקומית המסורתית מכתיב לכיכר צורניות גאומטרית רשמית, לצד דימויים היסטוריים.
החזית האיטלקית במלחמת העולם השנייה
פראוואט ואהורם
פראוואט ואהורם (בתאילנדית: ประวัติ วะโฮรัมย์; נולד ב-24 במרץ 1981) הוא אתלט תאילנדי. ואהורם התחרה במשחקים הפאראלימפיים בעבור המשלחת התאילנדית וזכה ב-14 מדליות, בהן שבע מדליות זהב.
ביוגרפיה.
ואהורם חלה בשיתוק ילדים כשהיה בן שלוש, ונותר משותק ברגלו השמאלית.
סידני 2000.
ואהורם השתתף לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים סידני (2000) וזכה בשתי מדליות זהב. הוא קטף מדליית זהב בתחרות המרוץ ל-10,000 מטרים (קטגוריה T54) כשקבע בגמר המירות שיא פאראלימפי של 21:05.23 דקות, לפני השווייצרים פרנץ ניטלישפץ והיינץ פריי שזכו במדליות הכסף והארד. ואהורם הוסיף מדליית זהב גם במרוץ ל-5000 מטרים כשניצח במקצה הגמר בזמן של 10:54.99 דקות, לאחר שקבע שיא פאראלימפי בחצי הגמר כשעצר את השעון על 10:36.63 דקות.
הוא לקח חלק גם במרוץ ל-1500 מטרים, בה לא הצליח להעפיל למקצה הגמר, ובתחרות המרתון אותה לא סיים.
אתונה 2004.
במשחקי אולימפיאדת הנכים אתונה (2004) סייע ואהורם למשלחת התאילנדית לזכות בשתי מדליות זהב בתחרויות מרוצי השליחים. לצידם של חבריו למשלחת, פיצ'ט קרונגט, ראוואט טנה, וסופצ'אי קויסוב ניצח בתחרות ה-4X100 בתוצאה של 51.99 שניות, לאחר שקבעו שיא עולם בחצי הגמר עם 51.98 שניות, ואת תחרות ה-4X400 עם שיא עולם נוסף של 3:12.73 דקות.
בתחרויות האישיות לקח חלק בתחרויות ל-1500, 5000 ו-800 מטר בהן העפיל למקצה הגמר, אך לא הצליח לזכות במדליה, ובתחרות ל-10000 מטרים זכה במדליית הכסף כשעצר את השעון במקצה הגמר על 20:52.10 דקות ונכנע רק לשיא פאראלימפי של 20:51.86 דקות של ז'ואל ז'ינו (Joel Jeannot) הצרפתי.
בייג'ינג 2008.
בטורניר אולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) הגיע ואהורם לשיא בסך המדליות בהן זכה כשקטף חמש מדליות, בהן מדליית זהב פאראלימפית אחת. במרוץ ל-800 מטרים זכה במדליית הארד לאחר שעצר את השעון על 1:37.12 דקות, אחרי קורט פירנלי האוסטרלי שסיים בזמן של 1:36.76 דקות, והבריטי דייוויד ויר שזכה בתחרות עם תוצאה של 1:36.61 דקות. הוא זכה במדליית הכסף במרוץ ל-1500 מטרים עם תוצאה של 3:10.68 דקות, שני רק לדייוויד ויר שקטף את הזהב עם 3:10.34 דקות, ובמדליית הזהב בתחרות ל-5,000 מטרים עם תוצאה של 10:22.38 דקות.
במרוצי השליחים סייע ואהורם לחברי משלחתו לזכות בשתי מדליות כסף נוספות. במרוץ ל-4X400 עם תוצאה של 3:11.63 דקות, כשנכנעו לשיא עולם של המשלחת הסינית עם 3:05.67 דקות, ובתחרות ל-4X100 סיימו שוב שניים רק לסינים כשעצרו את השעון על 51.93 שניות.
לונדון 2012.
באולימפיאדת הנכים לונדון (2012) לקח ואהורם חלק בשתי תחרויות אישיות, ובמרוץ שליחים אחד. בתחרות ל-4X400 סיים עם חברי משלחתו בתוצאה של 3:13.28 דקות, וזכו במדליית הכסף לאחר שנכנעו לשיא עולם של המשלחת הסינית שסיימה בתוצאה של 3:05.46 דקות.
בתחרויות האישיות זכה במדליית הכסף בתחרות ל-1,500 מטרים כשעצר את השעון על 3:12.32 דקות, והפסיד פעם נוספת לדייוויד ויר שזכה בזהב. ולקח חלק גם במרוץ ל-5,000 מטרים בו לא הצליח לזכות במדליה.
מיזוץ
מיזאטש
מטודה
סובייטיש היימלאנד
סובייטיש היימלנד
באד-טיבירה
באד-טיבירה הייתה עיר עתיקה בשומר. משמעות השם הוא "הקיר של עובדי הנחושת" או "מבצר חרשי הנחושת". אתר העיר זוהה עם תל אל-מדינה (Tell al-Madineh) במחוז ד'י קאר 10 ק"מ צפונית מזרחית לתל סנקרה (העיר העתיקה לרסה) בדרום עיראק ליד תעלת המים איטורונגל (Iturungal).
שמה של העיר מופיע ברשימת המלכים השומרית כאחת הערים שהיו קיימות לפני המבול. שמה האכדי היה דור-גורגורי (Dûr-gurgurri). שמה היווני בפי ההיסטוריונים היוונים ברוסוס, אבידנוס (Abydenus) ואפולודרוס מאתונה (Apollodorus of Athens) היה פנטיביבלוס (Pantibiblos). שם זה אולי משקף שם נוסף שלה פטיבירה (Patibira) שמשמעותו "תעלת חרשי הנחושת".
היסטוריה.
על פי רשימת המלכים השומרית, באד-טיבירה הייתה העיר השנייה בשומר לאחר ארידו, שבה הייתה קיימת מלוכה לפני המבול. בתקופה שההגמוניה על שומר הייתה בידי העיר, מלכו בה שלושה המלכים הבאים: אנ-מן-לו-אנה, אנ-מן-גאל-אנה ודומוזיד. העיר הייתה מוקפת חומה והייתה מוקפת בכפרים ואדמה. האל הפטרון של העיר היה תמוז.
הטקסט השומרי המספר על ירידת האלה איננה לשאול, מציין את מקדש העיר אי-מוש-כאלאמה (E-mush-kalamma). על פי הסיפור, איננה מרתיעה את השדים משאול התחתיות לקחת את בנה לולאל (Lulal), שחי בעליבות והמרכז הפולחני שלו היה בבאד-טיבירה. בסופו של דבר הם לקחו במקומו את דומוזיד מלך ארך שחי בשפע ובפאר. מלך זה מזוהה עם דומוזיד הדייג (Dumuzid, the Fisherman), מלך ארך שמלך בה לאחר המבול בין המלכים לוגלבנדה (Lugalbanda) וגילגמש.
"טקסט אחווה" שנמצא בכתב יתדות על גבי יתד חרס בצורת חרוט המוכנס לקירות מבנה בעת בנייתו, הוקדש לאלוהי באד-טיבירה, ומספר על הסכם אחווה שנחתם בין אנתמנה מלך לגש ולוגל-כיניש-דודו שליט ארך. הכתובת: "אלה היו הימים כשאנתמנה שליט לגש ולוגל-כיניש-דודו שליט ארך חתמו על חוזה של אחווה". על פי הכתובת, אנתמנה מתאר עצמו כבונה מקדש העיר אי-מוש לאלים איננה ותמוז, תחת התואר המקומי שלו לוגל-אי-מוש.
השליטה על העיר עברה במהלך השנים בין לרסה, שמלכה סין-אידינם טען שהוא בנה חומה גדולה בבאד-טיבירה, לאיסין, שמלכה ליפיט-אישתר טען שבנה בעיר את "בית הצדק".
ארכאולוגיה.
על פני שטח תלולית האתר נמצאו חלקי לבנים שנשא את כתובת שמו של אמר-סין, מלך מהשושלת השלישית של אור שחי במאה ה-21 לפנה"ס. חתיכות של לבנים מזוגגות היו פזורות על פני כל השטח הגדול והן מהוות אינדיקציה לחורבן העיר על ידי שרפה.
מדיווח של הצבא האמריקאי שסקר אתרים ארכאולוגים בעיראק לאחר מלחמת עיראק, האתר נבזז ונראו בו בורות שוד.
אז'אקסיו (כדורגל)
מועדון כדורגל אז'אקסיו (צרפתית: Athletic Club Ajaccio) הוא מועדון כדורגל צרפתי מקצועני, המשחק בעיר אז'אקסיו שבקורסיקה. המועדון משחק בליגת העל הצרפתית.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1910. עד שנת 1965 המועדון היה מועדון חובבים ושיחק בליגה של קורסיקה. בעונת 1965/1966 המועדון הפך למועדון מקצוענים ועבר לשחק בליגה השנייה בצרפת. בעונה זו הגיע להישג השיא שלו בגביע הצרפתי, שלב רבע הגמר והפסיד לקבוצת נאנט.
בסוף עונת 1966/1967 הגיע למקום הראשון בליגה השנייה בצרפת ועלה בפעם הראשונה לליגת העל הצרפתית. המועדון שיחק 7 עונות ברציפות בליגת העל הצרפתית. בעונת 1971/1972 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת בסטיה. בסוף עונת 1972/1973 הגיע למקום 20 ואחרון בליגת העל הצרפתית וירד לליגה השנייה.
המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה. בעונה זו הגיע לשלב שמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת סושו.
בסוף העונה ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית בצרפת. המועדון שיחק בליגה השלישית עד עונת 1997/1998 שבסופה הגיע למקום הראשון בליגה ועלה לליגה השנייה.
המועדון שיחק בליגה השנייה 4 עונות. בסוף עונת 2001/2002 הגיע למקום הראשון בליגה השנייה ועלה לליגת העל הצרפתית בפעם השנייה. המועדון שיחק 4 עונות בליגת העל הצרפתית. בסוף עונת 2005/2006 הגיע למקום 18 מתוך 20 בליגה וירד לליגה השנייה. בעונה זו הגיע לרבע גמר גביע הליגה הצרפתית והפסיד לקבוצת מונפלייה.