כפי שצוין על ידי חוקרי ספרות, דמותו של המבריח הקטן בשירה של לזוברט עברה אידיאליזציה. הנושא טופל גם בכתביו של בוגדן וויידובסקי (1930–1994).
הנצחה.
קטע בן שלושה בתים מהטקסט המקורי של השיר, יחד עם תרגומים באנגלית ובעברית, רשום על האנדרטה לזכר הילדים קורבנות השואה בוורשה, זכר ללמעלה ממיליון הילדים שנרצחו בשואה. כלשונה של ג'ני רוברטסון, אלפי אנשים מבקרים באנדרטה בכל שנה וקוראים את תמצית היצירה המפורסמת שנחקקה עליה, יצירה שכמו יצירות אחרות של לזוברט דיברו אל לב הקהל עוד במהלך קיומו של גטו ורשה.
פרסום ראשון.
השיר, שהולחן בתאריך לא ידוע, בערך ב-1941, קיבל את פרסומו הראשון באנתולוגיה של שירים על החוויה היהודית תחת הכיבוש הנאצי, אנתולוגיה שאסף המשורר הפולני מיכאי מקסימיליאן בורביץ' (1911–1987) והופיעה שנתיים לאחר המלחמה, בשנת 1947, תחת הכותרת השיר ישרוד בשלמותו (Pieśń ujdzie cało). בורביץ' היה ראש סניף קרקוב של הוועדה ההיסטורית היהודית שבחסותה פרסם את הספר. באותה שנה השתלטו הקומוניסטים על פולין והוא היגר לצרפת.
טקסט ותרגום.
Przez mury, przez dziury, przez warty
Przez druty, przez gruzy, przez płot
Zgłodniały, zuchwały, uparty
Przemykam, przebiegam jak kot.
W południe, po nocy, o świcie
W zawieje, szarugę i skwar
Po stokroć narażam swe życie
Nadstawiam dziecinny swój kark.
Pod pachą zgrzebny worek
Na plecach zdarty łach
I młode zwinne nogi
A w sercu wieczny strach.
Lecz wszystko trzeba ścierpieć
I wszystko trzeba znieść
By Państwo mogli jutro
Do syta chleba mieć.
Przez mury, przez dziury, przez cegły
Po nocy, o świcie i w dzień
Zuchwały, zgłodniały, przebiegły
Przesuwam się cicho jak cień.
A jeśli dłoń losu znienacka
Dosięgnie mnie kiedyś w tej grze,
To zwykła jest życia zasadzka,
Ty, Mamo, nie czekaj już mnie.
Nie wrócę już do Ciebie
Nie dotrze z dala głos
Uliczny pył pogrzebie
Stracony dziecka los.
I tylko jedną prośbą
Na wargach grymas skrzepł
Kto tobie, moja Mamo
Przyniesie jutro chleb.
בעברית:
חניבעל אל-מג'ברי
חניבעל אל-מג'ברי (בערבית: حنبعل المجبري, בתעתיק: חנבעל אלמג'ברי; נולד ב-21 בינואר 2003 באיברי-סיר-סן שבצרפת) הוא כדורגלן תוניסאי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ברמינגהאם סיטי ובנבחרת תוניסיה.
קריירת מועדונים.
אל-מג'ברי גדל במחלקות הנוער של פריז, בולון-ביאנקור ומונקו, ובשנת 2019 הגיע למחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד מהפרמייר ליג. ב-23 במאי 2021 ערך אל-מג'ברי את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 2-1 על וולברהמפטון וונדררס במסגרת המחזור ה-38 והאחרון לעונת 2020/2021 בפרמייר ליג.
קריירה בינלאומית.
ב-11 ביוני 2021 ערך אל-מג'ברי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה, כשנכנס כמחליף בהפסד 2-0 לנבחרת אלג'יריה במשחק ידידות.
מרין מאצי
מרין ג'וי מאצי (Marin Joy Mazzie) (9 באוקטובר 1960 – 13 בספטמבר 2018) הייתה שחקנית וזמרת אמריקאית ידועה בתיאטרון המוזיקלי.
ביוגרפיה.
מאצי נולדה ברוקפורד, אילינוי, וסיימה בהצטיינות את לימודיה באוניברסיטת מערב מישיגן, שם קיבלה תארים בתיאטרון ומוזיקה. כבר בגיל צעיר התעניינה מאצי בתיאטרון והחלה להופיע ולשיר במקהלת הכנסייה בגיל 8 וללמוד פיתוח קול בגיל 12. היא המשיכה לשחק בבית הספר ובקולג' תוכנית תיאטרון קיץ והייתה שוליה בתיאטרון אסם באוגוסטה, מישיגן. בזמן שהופיעה בתיאטרון האסם, התיידדה מאצי עם המלחין ג'ונתן לארסון, שבהמשך יכתוב את "רנט".
מאצי הייתה נשואה לשחקן עמית מברודוויי ג'ייסון דניאלי, אותו הכירה ב-1996 במחזה שהציגו יחד, "נשים טרויאניות: סיפור אהבה" ("Trojan Women: A Love Story)".
מאצי מתה בבוקר ה-13 בספטמבר 2018, לאחר מאבק בן שלוש שנים בסרטן השחלות. היא הותירה אחריה בעל, אם ואח. לציון עבודתה של מאצי, האורות של כל תיאטרון בברודוויי התעמעמו למשך דקה אחת בשעה 18:45 ב-19 בספטמבר 2018.
קריירה.
לאחר שסיימה את לימודיה בקולג' ב-1982, עברה מאצי לעיר ניו יורק ועשתה את הופעת הבכורה שלה בניו-יורק ב-1983, בקבוצת תיאטרון הספרייה (Equity Library Theatre) עם המחזמר: "איפה צ'ארלי?" בתור קיטי ורדן. היא הופיעה ב-1991 באוף ברודוויי במופעים: "קנדר ואב רוויו" וב""העולם מסתובב"," וכן בסיבוב הופעות לאומי בן 10 החודשים בשנה שלאחר מכן. היא המשיכה לשחק תפקידים בכיכובה בלמעלה מחצי תריסר תוכניות בברודוויי וגם פיתחה מופע קברט והופיעה בטלוויזיה.
בשנת 1994 יצרה מאצי את התפקיד של קלרה במחזמר "פסיון" של סטיבן סונדהיים. ההפקה הזו הייתה בולטת בסצנת הפתיחה שלה שבה היא הייתה עירומה במיטה עם הכוכב השותף ג'ר שיי. בשנת 1998 מאצי התחילה את תפקידה של אמא בהפקה המקורית של המחזמר "רגטיים" ("Ragtime)" של לין אהרן וסטיבן פלהרטי. היא שיחקה את התפקידים הכפולים של לילי ונסי/קתרין בחידוש של "נשקי אותי, קייט" באוף ברודוויי ב-1999 ולאחר מכן עברה להפקה של ווסט אנד בשנת 2001. כל שלושת התפקידים זיכו אותה במועמדויות לפרס טוני.
במאי 2008 היא הופיעה בתור גונבורה (Guenevere) עם גבריאל ביירן בתור המלך ארתור ונייתן גאן בתור לנסלוט ב"קמלות" "("Camelot), הצגת קונצרטים מבוימת, בפילהרמונית של ניו יורק, מאת אלן ג'יי לרנר (מחזה ופזמונים) ופרדריק לאו (מוזיקה), בבימויו של לוני פרייס. ההופעה של הפקה זו ב-8 במאי 2008 שודרה ארצית בשידור "חי" ממרכז לינקולן ב-PBS.
מאצי הופיעה בדרמה "אנרון" (Enron")", שהושקה בברודוויי באפריל 2010, כסגנית נשיא החברה קלאודיה רו. היא החליפה את אליס ריפלי בתור דיאנה ב"קרוב לנורמלי" (Next to Normal")" ב-19 ביולי 2010, מול בעלה האמיתי, ג'ייסון דניאלי, בתור דן. הם המשיכו עם התוכנית עד שההפקה בברודוויי נסגרה ב-16 בינואר 2011.
ב-20 בנובמבר 2009, מאצי הופיעה בגרסה מחודשת של ההצגה שנכשלה "קארי" בברודוויי משנת 1988, בתור מרגרט ווייט. היא המשיכה עם ההפקה שנפתחה באוף-ברודוויי, ב-1 במרץ 2012, בתיאטרון לוסיל לורטל.
מאצי הופיעה בתור הלן סינקלייר במחזמר מאת וודי אלן/סוזן סטרומן "כדורים מעל ברודוויי: המחזמר" ("Bullets Over Broadway: The Musical)", שרץ בברודוויי מאפריל עד אוגוסט 2014. היא קיבלה את התפקיד הראשי של אנה לאונוונס מקלי אוהרה בלינקולן סנטר בחידושו של המחזמר "המלך ואני". מאצי החלה להופיע ב-3 במאי 2016, והמשיכה עם ההופעה עד לסגירתה ב-26 ביוני 2016.
קונצרטים, טלוויזיה והקלטות.
מאצי הופיעה גם בטלוויזיה. בסיטקום: "עדיין עומדת" (Still Standing), מאצי וקווין ניילון שיחקו זוג שכנים אנטגוניסטים בתפקידים חוזרים.
היא הופיעה בקביעות בקברטים ובקונצרטים. היא הופיעה בקונצרט צדקה חגיגי בקרנגי הול ב-1998, "ברודוויי האהובה עליי: הנשים המובילות " (My Favorite Broadway: The Leading Ladies"), בהנחיית ג'ולי אנדרוז. היא ובעלה, ג'ייסון דניאלי, יחד עם פיית' פרינס, ביצעו קונצרט כמחווה לג'רי הרמן באוקטובר-נובמבר 2003 ביוטה עם הסימפוניה של יוטה. זה היה דומה למחווה להרמן שמאצי ביצעה עם הבוסטון פופס במאי 2003.
מאצי ובעלה הופיעו בעונת הקברט באזור המפרץ (סן פרנסיסקו) ב-23 באוקטובר 2005, כשביצעו את תוכניתם "מולך". בנובמבר 2005 הם הוציאו אלבום, "מולך" ("Opposite You)" ( לייבל PS Classics), המורכב משירים שהושרו בתוכנית הקברט שלהם.
פרסים.
מאצי הייתה מועמדת שלוש פעמים לפרס טוני, על הופעותיה כקלרה "ב"תשוקה"" (1994), האם ב-רגטיים (Ragtime")" (1998), ולילי ונסי/קת'רין בסרט "נשקי אותי, קייט" (1999). על עבודתה ב"נשקי אותי, קייט", מאצי הייתה מועמדת גם לפרס דרמה דסק (Drama Desk) ופרס אוליבייה, והיא זכתה בפרס "מעגל המבקרים החיצוני" (Outer Critics Circle).
מאצי הוכנסה להיכל התהילה של התיאטרון האמריקאי לשנת 2017, בטקס בתיאטרון גרשווין שנערך בנובמבר 2017. באפריל 2019, הוכרז שמאצי תקבל פרס טוני מיוחד לאחר המוות על מורשתה כתומכת לבריאות האישה.
אלנתן סלמי
אלנתן סלמי (נולד ב-5 באפריל 1985) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ בבית"ר פתח תקווה.
קריירה.
סלמי, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. ב-20 בספטמבר 2003, סלמי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מכבי פתח תקווה. ב-7 בפברואר 2004, סלמי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-4 נגד מכבי נתניה.
ב-9 באוגוסט 2007, סלמי חתם במכבי הרצליה, אך שיחק במדיה רק שנה אחת לאחר שהאחרונה ירדה לליגה הלאומית בסיום העונה.
ב-25 בספטמבר 2008, סלמי חתם במכבי נתניה. בקיץ , סלמי חזר להפועל פתח תקווה.
בקיץ , סלמי חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית ומאז לא זכה לחזור לשחק בליגת העל פרט לקדנציה בהפועל עכו, בה לא זכה לדקות משחק. בהמשך הקריירה שיחק גם במכבי אחי נצרת, בית"ר תל אביב רמלה, הפועל עפולה מ.ס. שיכון המזרח, בית"ר כפר סבא, הפועל מחנה יהודה והפועל בקעת הירדן
כיום משחק בבית"ר פתח תקווה.
מצודת מדבר
Lawguide - עורכי דין ומידע משפטי בישראל
סמושאנגיאלוש
סמושאנגיאלוש (בהונגרית: Szamosangyalos) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13.
יהודי סמושאנגיאלוש.
יהודים חיו בסמושאנגיאלוש במאה ה-18 ובמאה ה-19. משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות צ'נגר בשנת 1944 הושמדה הקהילה ונרצחו רוב תושביה בשואת יהודי הונגריה.
מנהל מיזם
הספר הוולשי