יוניטי מיטפורד נולדה בשנת 1914 כבתו החמישית, מתוך שבעת ילדיו, שש בנות, בהן הסופרת ננסי מיטפורד, ובן של הלורד דייוויד פרימן מיטפורד (David Freeman Mitford) אשר נשא את התואר לורד רידסדייל . אביה היה איש עתיר נכסים ובעל חברות ביטוח רבות. הוא היה קרוב משפחתה של קלמנטין, אשתו של וינסטון צ'רצ'יל.
יוניטי נולדה בכפר בשם סווסטיקה (Swastika) במחוז אונטריו בקנדה , מקום בו היו למשפחתה מכרות זהב. פירוש שם הכפר הוא צלב קרס, מילה בסנסקריט שמשמעותה "להיות בר מזל" או "זהו דבר מה טוב". השם ניתן ליישוב על שמו של מכרה זהב ישן שהיה בו. בבגרותה תראה בצירוף מקרים זה משום יד הגורל שכיוונה אותה לדרך בה בחרה.
היא גדלה בבית המשפחה בחבל אוקספורדשייר באנגליה ובצעירותה הפכה לאנטישמית קיצונית, העריצה את היטלר ותלתה את תמונתו על קיר חדרה.
פשיזם.
בשנת 1932, בהיותה בת שמונה עשרה, כשעברה את טקס הצגתה בחברה הגבוהה, כמקובל במעמדות העליונים, עזבה אחותה דיאנה הגדולה ממנה את בעלה והפכה להיות בת זוגו של אוסוולד מוסלי שאך זה יסד את איגוד הפשיסטים הבריטי. בעקבות זאת התוודעה יוניטי למוסלי והפכה לתומכת נלהבת של מפלגתו. היא החלה ללבוש את החולצה השחורה של חברי המפלגה, להצדיע את הצדעתם ולהשתתף עמם בהפרעה לאסיפות הקומוניסטים הבריטים. הלורד רידסדייל, אביהן של שתי הפשיסטיות יוניטי ודיאנה, הביע לכאורה הסתייגות ממוסלי ומפלגתו והצהיר כי איננו פשיסט אלא שמרן, אך הורגש כי יש לו אהדה לחתנו ולמפלגתו. אשתו, לעומת זאת, נהגה להופיע בגלוי באסיפות המפלגה ולהצדיע במועל יד. הקיצונית ביותר הייתה יוניטי, שגילתה אהדה והתלהבות מופגנות למפלגה. תוך כדי כך הפכה להיות גם אוהדת של גרמניה הנאצית ושל היטלר.
המקרה של יוניטי לא היה חריג, במהלך שנות ה-30 היו גילויי אהדה רבים להיטלר ולמשטר הנאצי בקרב אנשי המעמדות הגבוהים בבריטניה. הם שיבחו את היטלר כמי שהשליט סדר בארצו ואף הצדיקו את כינון מחנות הריכוז, בנימוק שבהם מחנכים את מתנגדי המשטר לחיי עבודה. לעומת זאת ג'סיקה מיטפורד, אחותה של יוניטי הצעירה ממנה בשלוש שנים, הייתה אוהדת של הקומוניסטים. דבר שאף הוא לא היה חריג באותה עת בקרב בני מעמדן.
ידידת היטלר.
בשנת 1933 הגיעו יוניטי ואחותה דיאנה לגרמניה, במסגרת משלחת של איגוד הפשיסטים הבריטי, לעצרת של המפלגה הנאצית בנירנברג. שם ראתה לראשונה את היטלר. מרגע זה ואילך הפכה למעריצה נלהבת שלו והרגישה צורך עז להתקרב אליו אישית. בשנת 1934 שבה לגרמניה כדי להגשים את חלומה לפגוש את היטלר. היא נרשמה לבית ספר לשפות במינכן, ששכן בקרבת מטה המפלגה הנאצית בעיר, והחלה לעקוב אחרי שגרת יומו של היטלר ולמדה כי בזמן ששהה במינכן נהג לסעוד במסעדה איטלקית בשם אוסטריה בווריה (Osteria Bavaria). היא באה למסעדה לעיתים תכופות בניסיון למשוך את תשומת לבו. לבסוף היטלר הבחין בה ושלח להזמינה אל שולחנו להסב עמו. היא ראתה בכך את הרגע הנהדר ביותר בחייה. היטלר גילה עניין בקשריה לתרבות הגרמאנית, בשמה האמצעי ואלקירי הקשור למיתולוגיה הנורדית, ברקע המשפחתי שלה הכולל את סבה שהיה ידידו של ריכרד וגנר ותרגם מגרמנית לאנגלית את כתביו של יוסטון סטיוארט צ'מברלין, הסופר הבריטי האנטישמי. היטלר, שהאמין באמונות טפלות, ראה בכך סימן כי הם נועדו מראש להיפגש ויוניטי הפכה לידידתו של היטלר.
בשל קרבתה להיטלר הוזמנה יוניטי מיטפורד לכנסים ולעצרות של המפלגה הנאצית. בעצרת של הנוער ההיטלראי התוודעה למסית האנטישמי יוליוס שטרייכר וכתבה במכתב גלוי שהתפרסם בעיתון השטנה שלו "דר שטירמר":
המכתב עורר סערה באנגליה, אבל היטלר העניק לה תג מוזהב של צלב הקרס ותא אישי באצטדיון בו נערכו משחקי אולימפיאדת ברלין ב-1936.
יוניטי מיטפורד החלה להשתלב במעגל הפנימי של מקורבי היטלר. בשנת 1938, כאשר היטלר ביצע את האנשלוס, סיפוחה של אוסטריה לגרמניה הנאצית, היא הופיעה לצדו על המרפסת בווינה שממנה צפה בהמון המריע. לאחר מכן נעצרה לזמן קצר בפראג בירת צ'כוסלובקיה כאשר הפיצה שם תעמולה נאצית.
קרבתה להיטלר עוררה את תשומת לבם של שירותי הביון הבריטים וראש ה-MI5 כתב ביומנו כי פעילותה מתקרבת בצורה מסוכנת לרמה של בגידה חמורה (high treason), ובדו"ח שהפיץ בשנת 1936 כתב כי היא "יותר נאצית מן הנאצים" והוסיף כי היא הצדיעה לקונסול הבריטי במינכן במועל יד נאצי.
יוניטי מיטפורד התגוררה בדירה שהייתה שייכת לאחותו של ארנסט האנפשנגל, מראשוני תומכיו של היטלר, שהופקעה מידיו לאחר שסר חינו של אחיה בעיני היטלר והאנפשנגל נאלץ לעזוב את גרמניה. בשנת 1938 איפשר לה היטלר לבחור דירה למגוריה במינכן מתוך ארבע דירות שהוחרמו מידי בעליהן היהודים. באחת מן הדירות שביקרה נוכחו, לפי דרישתה, בני הזוג היהודים, שהיו בעלי הבית הקודמים, מאחר שהיא רצתה להיוועץ בהם ביחס לקישוט הדירה. בנוכחותה בדירה פרצו בני הזוג בבכי.
בחודש מאי 1938 ביקרה יוניטי מיטפורד באנגליה. בבית אביה התארח אז אחד מצירי הפרלמנט הבריטי. ביודעו על קרבתה להיטלר אמר לה כי בידה נפלה ההזדמנות לעשות משהו גדול עבור אנגליה וביקש כי תשמיע באוזני היטלר משאלה להציל את אירופה מהסתבכות במלחמת דמים. ואכן במשך תקופה זו לא חדלה יוניטי להפציר בהיטלר לעשות עסקה עם בריטניה. היטלר הסתייג מהפצרותיה, אך היא המשיכה בשלה בדיבורים על ברית אנגלו-גרמנית. בפסטיבל ביירוית שנערך בקיץ 1939 אמר היטלר ליוניטי ודיאנה כי מלחמה קרובה עם בריטניה היא בלתי נמנעת והציע להן לחזור לאנגליה. דיאנה חזרה לאנגליה ועם שובה נעצרה ונכלאה, אך יוניטי נשארה בגרמניה עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.
בודדה ומנודה באנגליה.
לאחר שהיטלר תקף את פולין ב-1 בספטמבר, הכריזה בריטניה ב-3 בספטמבר מלחמה על גרמניה. יוניטי מיטפורד נקרעה בין נאמנותה להיטלר והשקפתה הפרו-נאצית, לבין אהבתה למולדתה. היא חשה כי אינה יכולה להמשיך לחיות כאשר שתי המדינות שאהבה נלחמות זו בזו והחליטה לשים קץ לחייה. למחרת היום, ב-4 בספטמבר, נטלה אקדח שניתן לה על ידי היטלר ובאחד הגנים במינכן ירתה לעצמה בראש.
יוניטי הפצועה אושפזה בבית חולים במינכן והיטלר בא לבקרה. הוא שילם את דמי האשפוז ונעתר לבקשתה להחזירה לאנגליה, חרף מצב המלחמה בין שתי המדינות. בשלב ראשון היא הועברה לשווייץ והוכנסה, כשהיא במצב קשה והקליע עדיין נעוץ בראשה, לבית חולים בעיר ברן. לאחותה דבורה מיטפורד, הצעירה באחיות מיטפורד, שבאה לבקרה ביחד עם האם, אמר הרופא כי יוניטי לא תוכל יותר ללכת על רגליה. אחותה ואמה של יוניטי העבירו אותה לאנגליה, כשהיא שרועה על אלונקה. כאשר הספינה שבה הפליגו לאנגליה הגיעה ליעדה ב-2 בינואר 1940, הוקף הרציף בנמל פולקסטון שלחופי התעלה האנגלית באנשי צבא חמושים, ויוניטי הורדה באלונקה מן הספינה. ברציף המתין לה אביה הלורד. האירוע צולם והוצג בבריטניה ביומן קולנוע, דבר שעורר התנגדות עזה בציבור שראה בה בוגדת, ועניין הצגתה ביומן הגיע אף לדיון בבית הלורדים. מהנמל הובלה יוניטי מיטפורד הפצועה באמבולנס לבית חולים באוקספורד.
כשהורדה מן הספינה הצהירה, כפי שפורסם בעיתון דיילי אקספרס: "אני שמחה להיות באנגליה למרות שאינני לצידכם". בציבור הבריטי ובעיתונות הבריטית רבו הדרישות להעמידה לדין כבוגדת, אך בהתערבות שר הפנים ג'ון אנדרסון שנעתר לבקשת אביה, היא הועברה מבית החולים לבית הוריה. תחת השגחת נוירוכירוג היא חזרה להלך על רגליה, אך לא התאוששה לחלוטין. היא התנהגה במה שתואר כהתנהגות ילדותית ומעורערת. על פי השמועה הייתה לה בשנת 1941 פרשת אהבים עם טייס של חיל האוויר המלכותי וכשנודע הדבר לשלטונות הוא הורחק להמשך שירותו למקום מרוחק.
אחותה של יוניטי, דיאנה מוסלי, ובעלה אוסוולד מוסלי הושמו בזמן המלחמה במעצר. יוניטי התעקשה לראותם ובמרץ 1943 ביקרה אצלם בבית הכלא בו היו עצורים. יוניטי עצמה לא הועמדה לדין במהלך המלחמה ואף לא לאחריה. הקליע לא הוצא מגולגולתה מאחר שהרופאים החליטו כי הדבר מסוכן לחייה. כך חייתה בבדידות ובנידוי עד שבמאי 1948 מתה מדלקת קרום המוח שנגרמה עקב הכדור שהיה נעוץ בראשה. בת 34 שנים הייתה במותה.
ספקולציות.
סיפור חייה ומותה של יוניטי מיטפורד השאיר הרבה שאלות פתוחות ועורר מספר ספקולציות. חלק מן התאוריות התעוררו בשנים הראשונות של המאה ה-21, עשרות שנים לאחר מותה. לכל התאוריות יש בין החוקרים תומכים ושוללים, אך אף אחת מהן לא הוכחה או נשללה בוודאות.
בטלוויזיה.
סיפורה של יוניטי מיטפורד הובא פעמיים בטלוויזיה:
פרנק ג'ק פלטצ'ר
פרנק ג'ק פלטצ'ר (באנגלית: Frank Jack Fletcher; 29 באפריל 1885 - 25 באפריל 1973) היה אדמירל בצי ארצות הברית שלחם בכמה מהקרבות החשובים באוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, בעיקר בקרב ים האלמוגים וקרב מידוויי.
קריירה מוקדמת.
ב-1902 החל את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית באנפוליס, שאותם סיים ב-1906. שירת באוניות המערכה "רוד איילנד", "אוהיו" ,"איגל", "מיין" ו"צ'ונסי". ב-1910 קיבל בפעם הראשונה פיקוד על המשחתת "דייל" באוקיינוס השקט. ב-1912 פיקד על אוניית המערכה "פלורידה", שאיתה השתתף בקרב ורה קרוס במקסיקו ובכיבושה ב-1914.
עם כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה ב-אפריל 1917 קבל פלטצ'ר פיקוד על מספר ספינות קרב ששייטו במימי האוקיינוס האטלנטי והגנו על שיירות בעלות הברית. על תפקידו זה עוטר בצלב הצי.
לאחר המלחמה התקדם בצי ופיקד על מספר אניות קרב. ב-1931 מונה לראש מטה של השייטת האסיאתית של הצי. ב-1938 הועלה לדרגת אדמירל משנה ופקד על קבוצת סיירות 3 ו-6.
מלחמת העולם השנייה.