לאחר שצבר כוח פוליטי קיבץ הרדינג סביבו קבוצה של מקורבים פוליטיים, כולל עמיתיו לסיעה מאוהיו כמו דוהרטי ואחרים שתמכו באותו קו מחשבה, קבוצה שנודעה בציבור בכינוי "חבורת אוהיו", או "כנופיית אוהיו" . מבקרי חבורה זו, כמו מזכיר המסחר של הרדינג, הרברט הובר, ראו את הקליקה הזאת בצורה מסוימת של גועל:
כמה מאנשי חבורת אוהיו של הרדינג לא בזבזו זמן בהעשרת עצמם על חשבון כספי הציבור. עד מהרה החלו להישמע טרוניות על עברות לכאורה במגוון מחלקות הממשל, כולל במחלקת המשפטים של דוהרטי.
ב-14 באפריל 1922 פרסם העיתון וול סטריט ג'ורנל סנסציה בנוגע למערכת שוחד חשאית שבה היו מעורבים תשלומי שוחד לפקידי ממשל על ידי חברות נפט בתמורה להענקת זיכיונות שאיבה מועדפים באמצעות מכרזים תפורים. ביום המחרת הגיש הסנאטור הדמוקרטי ג'ון ב. קנדריק מוויומינג הצעת החלטה הקוראת לפתיחת חקירה של הסנאט שבסופו של דבר חשפה את מה שכונה שערוריית טיפוט דום, שבה היו מעורבים מערכות יחסים פיננסיות בלתי חוקית בין מזכיר הפנים אלברט פול, וחברת בת של תאגיד הנפט סינקלייר .
דוהרטי הואשם על ידי מתנגדי הממשל במעורבות בשערורייה כאשר לא התערב בעניין לאחר שקיבל מידע על העבירות לכאורה. צמד של תובעים מיוחדים, עוזר התובע הכללי הרפובליקני אוון רוברטס והסנאטור הדמוקרטי לשעבר אטלי פומרן, מונה לנהל חקירה מעמיקה יותר בעניין.
לאחר גביית עדויות, ניקו רוברטס ופומרן את דוהרטי מכל חשד, ובדוח הסופי שלהם הם ציינו שהתובע הכללי לא היה מודע לחוזי הנפט המושחתים, או שלא קיבל שום שוחד הקשור לפרשה. משמעות הדבר לא הייתה שהפרשה הייתה קשורה למחלקת המשפטים בלבד. ביולי 1923, כאשר התכונן הרדינג לצאת לסיור עבודה באלסקה, התאבד עוזרו האישי של דוהרטי, ג'סי סמית'. אף על פי שהיה קווייקר הדוק, הובר מעולם לא היה חלק מהחוג הפנימי של הנשיא הרדינג, אך הוא צורף לפמליה שיצאה לסיור.
לימים נזכר הובר:
לאחר שובו מהסיור באלסקה לקה הרדינג בהתקף הלב הראשון שלו, במה שהתברר בסופו של דבר כראשית ימיו האחרונים ולבסוף הוא נפטר בסן פרנסיסקו ב-2 באוגוסט 1923. מותו של הרדינג לא היה קשור לשטף השערוריות שלהן היו קשורים אנשי חבורת אוהיו, שבהן היו קשורים בעיקר שערוריית השוחד טיפוט דום וההאשמות בעבירות במשרד האפוטרופוס לנכסי זרים, המשרד לחיילים משוחררים, ומחלקת המשפטים. לאחר שהנשיא החדש, קלווין קולידג' התנגד בתחילה לדרישות להדיח את דוהרטי, שכנעו אותו הובר, ומזכיר המדינה, צ'ארלס אוונס יוז, לסלק אדם שאותו הם החשיבו כפקיד ממשל מושחת. בזכרונותיו כתב הובר:
ב-28 במרץ 1924 נעתר קולידג' והוא דרש מדוהרטי שיגיש מכתב התפטרות. עד מהרה הוא הוחלף בתפקידו כתובע הכללי בהרלן סטון, דקאן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה ולאחר מכן שופט בבית המשפט העליון ונשיא בית המשפט העליון.
שנותיו האחרונות.
ב-1926 הואשם דוהרטי בכך שהוא קיבל כספים באופן בלתי ראוי במסגרת מכירת נכסים של חברת המתכות האמריקאית שנתפסו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ההאשמות הגיעו שנה אחת לאחר שסמית', הבוס הרפובליקני ג'ון ט. קינג מקונטיקט והאפוטרופוס לשעבר לנכסי זרים, תומאס ו. מילר, הואשמו בעבירות דומות. המקרה של דוהרטי הגיע לבית משפט פעמיים, כשחבר המושבעים הראשון הגיע למבוי סתום של 7 מול 5 לטובת הרשעה. הוא זוכה לאחר שאחד המושבעים לא השתכנע באשמתו במשפט השני.
דוהרטי שב לעיסוקו בעריכת דין במגזר הפרטי עד לפרישתו ב-1932. באותה שנה הוא פרסם, יחד עם סופר הצללים תומאס דיקסון, את הספר "הסיפור הפנימי של הטרגדיה של הרדינג" (The Inside Story of the Harding Tragedy) אודות התקופה שלו בממשל הרדינג. בספר זה הוא טען שאלברט פול מונה כמזכיר הפנים על ידי זיוף חתימתו של דוהרטי, ושסמית', ידידו הקרוב התאבד בשל מחלת הסוכרת שבה לקה, ולא בשל רגשות אשמה.
את רוב שנותיו האחרונות בילה דוהרטי בפלורידה ובאי מקינק שבמישיגן. הוא תכנן לכתוב ספרים נוספים כדי לנקות את שמו, אך באוקטובר 1940 הוא לקה בשני התקפי לב וחלה בדלקת ריאות. בשנת חייו האחרונה הוא היה מרותק למיטתו ועיוור בעין אחת.
הארי מיקאיה דוהרטי נפטר בשנתו ב-12 באוקטובר 1941 בקולומבוס כשלצידו בנו ובתו. הוא נטמן בבית הקברות שבוושינגטון קורט האוס. כמה ממסמכיו, שכוללים בעיקר תכתובות בינו לבין הנשיא הרדינג, שמורים באגודה ההיסטורית של אוהיו שבקולומבוס.
בתרבות הפופולרית.
דמותו של דוהרטי גולמה על ידי כריסטופר מקדונלד בסדרה אימפריית הפשע. כמו בחיים האמיתיים הוא מופיע בסדרה כמנהל מסע הבחירות של הרדינג ב-1920 ובהמשך כתובע הכללי בממשלו. הוא גם מתמודד מול האשמות בשחיתות ובסדרה ניתן לראות את יחסיו עם ג'סי סמית'.
דמותו של דוהרטי גם גולמה על ידי בארי סאליבן במיני-סדרה של רשת NBC משנת 1979 "המדרגות האחוריות של הבית הלבן" (Backstairs at the White House).
מטא חומר פוטוני
מטא חומר פוטוני, הידוע גם כמטא-חומר אופטי, הוא סוג של מטא-חומר אלקטרומגנטי, המקיים אינטראקציה עם אור בתחומי אורכי גל של אור נראה, אינפרה-אדום, וגלים אלקטרומגנטיים בתדרים של טרה-הרצים. חומרים אלו מתבססים על מבנה תאים מחזורי.
מאפיינים.
מטא-חומרים פוטוניים נבדלים ממבנים של גבישים פוטוניים או בעלי פערי אנרגיה (bandgap) פוטוניים במחזוריות מרחבית באורך תת-גל (subwavelength). התאים גדולים בסדרי גודל מאטום בודד אך עדיין קטנים משמעותית מאורך הגל של האור המוקרן וגודלם הוא בסדר גודל של ננו-מטרים.
בחומרים קונבנציונליים, אטומי החומר קובעים את התגובה לשדות חשמליים ומגנטיים, ולכן גם את התגובה לאור. במטא-חומרים, תאים לוקחים את תפקיד האטומים והם אלו שקובעים את התגובה לאור, כאשר החומרים הם הומוגניים בסדרי גודל שהם מעל לגודלו של תא בודד, ובכך ניתנים לתיאור מקורב על ידי מודל.
מטא-חומרים פוטוניים מסוימים ניחנים במגנטיות בתדרים גבוהים, שתוצאתה צימוד מגנטי חזק. תופעה זו יכולה לייצר מקדם שבירה שלילי בתחום האופטי.
יישומים אפשריים כוללים הסתרה (cloaking) ואופטיקת התמרה (Transformation optics).
גבישים פוטוניים שונים ממטא-חומרים פוטוניים בכך שהגודל והמחזוריות המרחבית של האלמנטים המפזרים שלהם גדולים יותר, בסדר גודל של אורך הגל. כמו כן, גבישים פוטוניים אינם הומוגניים כך שלא ניתן להגדיר ערכים של ε (מקדם דיאלקטרי, פרמיטיביות,permittivity ) או μ ( פרמאביליות, permeability, חלחלות מגנטית, ולעיתים מכונה גם: מקדם מגנטיות).
היסטוריה.
במסגרת מחקר שבדק האם חומר מקיים אינטראקציה עם המרכיב המגנטי של האור, ויקטור וסלגו (1967) Victor Veselago חזה את האפשרות של מקדם שבירה עם סימן שלילי, על פי משוואות מקסוול. מקדם שבירה עם סימן שלילי הוא תוצאה של מקדם דיאלקטרי ε &lt;0 (קטן מאפס) ופרמאביליות מגנטית μ &lt;0 (קטנה מאפס). הניתוח של וסלגו צוטט בלמעלה מ־1500 מאמרים שנבדקו על ידי עמיתים ובספרים רבים.
מטא-חומרים בעלי מקדם שבירה (אינדקס) שלילי מתנהגים בניגוד לאינטראקציה המוגדרת לפי "כלל יד ימין" המקובל של האור, המצוי בחומרים אופטיים קונבנציונליים. לפיכך, אלה מכונים חומרים שמאליים או חומרים בעלי מקדם שלילי (Negative-index metamaterial, NIM).
באמצע שנות התשעים, מטא-חומרים זוהו לראשונה כטכנולוגיות פוטנציאליות ליישומים כגון דימות בקנה מידה ננומטרי והסתרת עצמים (cloaking) . אנטנות מבוססות מטא-חומרים זמינות מסחרית מאז שנת 2015.
פרמאביליות מגנטית שלילית הושגה עם מהוד טבעת מפוצל (, SRR) כחלק מתא שאורכו תת-גל (subwavelength) . ה-SRR השיג פרמאביליות מגנטית שלילית בטווח תדרים צר. שילוב עם עמודת הולכה חשמלית הממוקמת בצורה סימטרית יצר את המטא-חומר הראשון בעל מקדמים שליליים הפועל בתדרי המיקרוגל. ניסויים והדמיות (סימולציות) הראו נוכחות של פס התפשטות "שמאלי", וחומר "שמאלי". האישור הניסיוני הראשון למקדם שבירה שלילי התרחש זמן קצר לאחר מכן, גם בתדרי מיקרוגל.
פרמאביליות מגנטית שלילית ומקדם דיאלקטרי שלילי.
חומרים טבעיים, כמו מתכות יקרות, יכולים להשיג מקדם דיאלקטרי שלילי ε &lt;0 עד לתדרים הנראים לעין. עם זאת, בתדרים של טרהרצים, אור אינפרא אדום, ואור נראה, לחומרים טבעיים יש מרכיב צימוד מגנטי או פרמאביליות מגנטית חלשים מאוד. במילים אחרות, רגישות למרכיב המגנטי של האור המוקרן יכולה להיחשב זניחה.
כאמור למעלה, מטא-חומרים בעלי מקדם שבירה (אינדקס) שלילי מכונים חומרים שמאליים או חומרים בעלי מקדם שלילי , NIM).
רק לחומרים שיוצרו להיות בעלי מקדם שלילי (NIM) תהיה את התכונה הזאת. בגבישים פוטוניים ומערכות ידועות רבות אחרות, יכולה לעומת זאת להתקיים התפשטות גלים חריגה הכוללת היפוך של מהירות המופע ומהירות החבורה, אך לא שבירה שלילית.
חומרים פרומגנטיים ואנטי-פרומגנטיים טבעיים יכולים להגיע לתהודה מגנטית, אך עם הפסדים משמעותיים. בחומרים טבעיים כגון מגנטים טבעיים ופריטים (ferrites), תדרי התהודה עבור התגובה (צימוד) החשמלית והתגובה (צימוד) המגנטית הם שונים.
תדר אופטי.
מהודי טבעת מפוצלים (SRR) פוטוניים הגיעו לממדים של מתחת ל-100 ננומטר באמצעות קרן אלקטרונים וננוליתוגרפיה. בכל תא SRR בסקלה ננומטרית יש שלושה מוטות מתכתיים קטנים המחוברים פיזית בצורת U ומתפקדים כסליל. המרווח בין קצות המוטות מתפקד כננו-קבל. לפיכך, תא מוכלל זה מהווה ננו-מעגל-תהודה LC אופטי. תאים אלו יוצרים שדות חשמליים ומגנטיים מקומיים כאשר מעוררים אותם חיצונית. התאים בדרך כלל קטנים פי עשרה מאורך הגל של האור בוואקום (c0) בתדר התהודה וניתן לתאר אותם באמצעות מודלים מקורבים של התווך.