נולד בנווה צדק בשם יעקב ארקין למרגלית לבית מויאל ולמשה ארקין, במשפחה בת ארבעה ילדים וגדל בתל אביב. אחותו היא גליה ארקין. אמו היא נכדתו של אהרון מויאל, ממייסדי נווה־צדק ואביו שימש כשוטר במשטרת המנדט.
אביו נרצח ב-1938 על ידי ערבי כשיצא מישיבה במטה משטרת יפו.
עלי במות.
בוגר המחזור הראשון של להקת פיקוד מרכז. למד משחק באולפן הדרמטי של משה הלוי ופנטומימה אצל שייקה אופיר. באמצע שנות החמישים שיחק בתיאטרון הפנטומימה שהקים שייקה אופיר. הופיע כפנטומימאי בלהקתו של מרסל מרסו.
ארקין היה מורו של סמי מולכו.
בשנים 1960 - 1970 התגורר ועבד בארצות הברית,
הופיע בברודוויי במחזות הזמר "אני והסרז'נט" של איירה לוין, "חלב ודבש" (1961) ו"בלי תנאים" (1962).
בשנת 1965 שיחק בישראל בתפקיד הראשי במחזמר "איך להצליח בעסקים בלי להתאמץ" בהפקת גיורא גודיק. בחודש יולי 1966 הופיע עם הגיטריסט דון חוליו (יואל דן), יגאל חרד וגאולה גיל בהרכב "שלישיית גאולה גיל" בפני יהודים ברחבי ברית המועצות.
ייסד וניהל בית ספר למחול ולג'אז, ואת להקת בנות הג'אז.
קולנוע.
שיחק בסרט מתחת לאף (1982) בתפקיד יעקב ובסרטים "סלומוניקו" ו"גרין". בסרטים רבים שימש ככוריאוגרף (למשל, ב"אסקימו לימון 2 - יוצאים קבוע").
טלוויזיה.
ב-1977 השתתף בספיישל "הערב עם צביקה פיק" בערוץ הראשון. ב-1978 שיחק בשני הפרקים של התוכנית ללימוד אנגלית "Mission Possible". בשנת 1988 התארח בתוכנית המסעדה הגדולה. בשנת 1991 הופיע בתפקיד אורח בתוכנית מסיבת גן בתור רובין הוד וכן באחד הפרקים בסדרה "איצ'ה".
היה נשוי במשך חמש שנים להלן פרקר. השניים התגרשו בתחילת 1968. לבני הזוג בן משותף, ג'ונתן, החי בארצות הברית וגם הוא פנטומימאי, שחקן וכוריאוגרף.
ג'וקי ארקין נפטר ב-27 בינואר 1996 בגיל 63 בבית החולים איכילוב בתל אביב ממחלת הסרטן. הלווייתו נערכה בבית העלמין בנחלת יצחק.
מרקוביץ'
מרקוביץ או מרקוביץ' הוא שם משפחה מזרח אירופאי שמשמעותו בשפות סלביות אחדות היא "בנו של מרקו" או "בנו של מארק". הוא נפוץ בעיקר אצל יהדות אשכנז מרומניה, פולין והאימפריה הרוסית לשעבר, כמו כן אצל עמים נוצרים מיוגוסלביה לשעבר. בארצות המערב הדוברות גרמנית או אנגלית שם משפחה זה הפך למרקוביץ (Markowitz או Marcowitz).
קרולין קנדי
מרטין קיאון
מרטין ריימונד קיאון (באנגלית: Martin Raymond Keown; נולד ב-24 ביולי 1966 באוקספורד, אנגליה) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק לאורך רוב הקריירה שלו בארסנל, ומשחק כיום במועדון החובבים אף. סי. וומבלי.
קריירת מועדונים.
קיאון שיחק בעמדת הבלם המרכזי, והחל את דרכו בקבוצות נוער מקומיות באוקספורד. הוא חתם עם ארסנל על חוזה נוער ב-1980, אך ערך את הופעת הבכורה שלו כמקצוען ב-1984, בעת שהיה מושאל לברייטון אנד הוב אלביון. קיאון שב לארסנל לאחר 22 משחקים, אך ב-1985 הועבר לאסטון וילה לפי החלטתו של המאמן ג'ורג' גרהאם. קיאון שיחק באסטון וילה במשך שלוש עונות, ובקיץ 1989 עבר לאברטון.
קיאון חזר לארסנל בפברואר 1993 תמורת שני מיליון לירות שטרלינג. הוא התחרה עם סטיב בולד על המקום השני במרכז ההגנה לצידו של טוני אדמס. קיאון לא הרבה לשחק בעונת הדאבל של גביע הליגה וגביע ה-FA ב-1993, אך עלה כמחליף בניצחון של ארסנל על פארמה בגמר גביע המחזיקות בשנה שלאחר מכן. בסופו של דבר קיאון הצליח להפוך לשחקן הרכב קבוע בסגל של ארסן ונגר, והיה חלק חשוב בזכיית ארסנל בדאבלים ב-1998 וב-2002. קיאון סבל ממספר פציעות ומתחרות על המקום בהרכב עם מתיו אפסון, אך הצליח להתגבר על כל אלה ולזכות עם ארסנל בדאבל ב-2002. לאחר תום העונה הוחתם בארסנל הבלם פסקל סייגן שהתחרה עם קיאון על חולצת ההרכב הראשון, וכתוצאה מכך הוא השתתף רק ב-24 משחקים בעונת 2002/2003.
קיאון שיחק בארסנל עד 2004, וזכה עם המועדון באליפות פרמייר ליג נוספת, לפני ששוחרר בהעברה חופשית. הוא חתם בלסטר סיטי, אך עזב תוך פחות משישה חודשים וחתם ברדינג בינואר 2005 על חוזה שיהיה בתוקף עד לסיום העונה. לאחר מכן הוא פרש ממשחק פעיל. בעונתו האחרונה של קיאון בארסנל המועדון לא הפסיד באף משחק.
קיאון הצטרף לצוות האימון של ניוברי באוגוסט 2005, אך כיום הוא עובד בצוות של ארסנל. קיאון זכה למחמאות ממאמן ארסנל לשעבר טרי ניל, שטען כי הוא אחת מדמויות המפתח מאחורי חוליית ההגנה המוצלחת של ארסנל שלא ספגה ולו שער אחת במהלך עשרה משחקים רצופים בעונת 2005/2006 של ליגת האלופות.
בעונת 2007/2008 קיאון עבד במשרה חלקית כמאמן קבוצת הכדורגל של אוניברסיטת אוקספורד.
בעונת 2012-2013, הסכים קיאון לחזור מפרישה ולשחק במועדון החובבים האנגלי, אף. סי. וומבלי.
קריירה בינלאומית.
קיאון שיחק עבור הנבחרות האנגליות עד גיל 16 ועד גיל 18. משחקו הראשון במדי נבחרת אנגליה הבוגרת היה נגד נבחרת צרפת ב-1992. כיוון שמארק רייט נפצע הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת יורו 1992, ושיחק בכל שלושת המשחקים של אנגליה.
טרי ונבלס, שהחליף את גרהאם טיילור בתפקיד מאמן הנבחרת, התעלם מקיאון כליל ולא זימן אותו למשחקים. קיאון זומן מחדש על ידי גלן הודל ב-1997, והיה בסגל (מבלי לשחק) למונדיאל 1998. קיאון הפך לשחקן הרכב קבוע אצל קווין קיגן (ואף היה הקפטן במשחק נגד נבחרת פינלנד), ושיחק בשני משחקים של אנגליה ביורו 2000. גילו של קיאון החל לתת את אותותיו כאשר סוון-גוראן אריקסון החל לאמן את אנגליה, אף למרות זאת הוא היה בסגל הנבחרת האנגלית למונדיאל 2002 (גם כן לא שיחק). בסך הכל הוא השתתף במדי הנבחרת ב-43 משחקים, והבקיע בהם שני שערים.
אבי לוזון
אבי לוזון (נולד ב-24 באפריל 1955) הוא עסקן כדורגל ישראלי המשמש כבעלים של מכבי פתח תקווה. בעבר כיהן כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל וכחבר הוועד הפועל של אופ"א. בעבר שימש גם כמנהל בכיר בבנק דיסקונט.
ביוגרפיה.
אבי לוזון נולד במעברת פרדסיה, אחד מתוך שבעת הילדים של משפחת עולים מטריפולי. אביו חלפון עבד במחלקת התברואה ואמו עליזה טיפלה בבית ובילדים.
לוזון החל את פעילות הכדורגל שלו כחבר באגודת הספורט מכבי פתח תקווה. בשנות ה-90, לאחר שנים רבות בה, הוא התמנה לתפקיד יושב ראש הקבוצה והחל לנהל אותה בצוותא עם אחיו עמוס. בניהולם קודמה הקבוצה וזכתה למספר הצלחות, העפילה מספר פעמים לגביע אופ"א ובנתה מערך נרחב של קבוצות ילדים ונוער במועדון. ב-2006 התפטר לוזון מהמועדון, על מנת שיוכל להתפנות לתפקיד בכיר בהתאחדות.
אף על פי שהייתה התנגדות מצד מספר ראשי קבוצות בכדורגל הישראלי, כדוגמת יעקב שחר ולוני הרציקוביץ', התמנה לוזון לתפקיד יושב ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל במרץ 2007 והחליף בתפקיד את איצ'ה מנחם. בעת כניסתו לתפקיד, היו בכדורגל הישראלי מספר בעיות רב שהיה עליו לפתור. מאז כניסתו לתפקיד פעל לעריכת מספר שינויים, כדוגמת שיפור התנאים של נבחרת ישראל והנבחרות הצעירות ופעילות למניעת התנהגות אלימה במגרשים. לוזון גם ניסה להוריד את מחירי הכניסה למשחקי ליגת העל אך בפועל מחירי הכרטיסים לא ירדו.
בקיץ 2008 יזם לוזון תוכנית להרחבת הליגות העליונות ולהנהגת שיטת הקיזוז בישראל. בסוף 2008 הוא פעל על מנת שישראל תארח את טורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 ב-2011, אך דנמרק היא זו שנבחרה לבסוף. בינואר 2010 נבחר לקדנציה שנייה כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל, וכעבור שנה הצליח להביא לזכיית ישראל באירוח אליפות אירופה עד גיל 21 ב-2013.
במהלך תפקידו כיושב ראש ההתאחדות ספג לוזון ביקורות רבות על פעולותיו. ירון זליכה, שעמד בראש ועדה לבחינת הניהול בכדורגל הישראלי שהוקמה על ידי משרד התרבות והספורט ב-2013, טען בין השאר כי קיימת בעייתיות במבנה הארגוני ובהתנהלות של ההתאחדות, וכי על לוזון לסיים את תפקידו, בשל ניגודי עניינים. ב-31 ביולי 2014, סיים לוזון את תפקידו כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל אותו החליף בתפקיד עופר עיני.
חייים אישיים.
לוזון הוא אחיהם של עמוס לוזון ודודם של גיא לוזון ועידן מליחי.
פילבה (מחוז)
מחוז פילבה (באסטונית: Põlva maakond) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של המדינה וגובל במחוז וורו בדרום, באגם אגם פייפסי במזרח, שידוע גם בשמו הרוסי - אגם פסקוב, במחוז ולגה במערב ובמחוז טרטו בצפון.
היסטוריה.
המחוז הוא חדש יחסית למחוזות אחרים באסטוניה, הוא הוקם בשנת 1961 על ידי הרשויות הסובייטיות על שטח הנפות הצפוניות של מחוז וורו - פילבה, קאנפי ורפינה.
תוואי הגבול המזרחי עם מחוז פסקוב שברוסיה נמצא במחלוקת - הוא הוכר ואושרר מן הצד האסטוני ב-2005 אולם לא הוכר מן הצד הרוסי. מספר כפרים אסטוניים נגישים לתנועה רק דרך טריטוריה רוסית.
עד אוקטובר 2017 חולק המחוז ל-13 נפות: נפה עירונית (linn) אחת, פילבה, ו-12 נפות כפריות.
גאוגרפיה.
מרכז ומערב המחוז שייכים לרמת אוגנדי (Ugandi lavama).
כל הנהרות והנחלים במחוז, כ-40 במספר, מתנקזים לאגמים פיחקווה (Pihkvajärv) ולמי (Lämmijärv) שהם חלקיו המרכזי והדרומי של אגם פייפסי.
הנהר הארוך ביותר באסטוניה, ווהנדו (Võhandu), זורם בחלקו במחוז ונשפך לאגם למי.
במחוז מצוים 130 אגמים, שטחם הכולל הוא 10 קמ"ר. האגם הגדול ביותר הוא מלווה (Meelva järv) המכסה שטח של 0.787 קמ"ר (787 דונם).
בנפה הכפרית של פילבה נמצאת אחת האטרקציות הבולטות של אסטוניה - סור טאבסקודה (Suur Taevaskoda) - זהו סלע מאבן חול מתקופת הדבון המתנשא לגובה של 22.5 מטרים.
מערות פיוסה (Piusa koopad) שוכנות מזרחית לעיר וורו, בנפת אוראווה, קילומטרים ספורים דרומית לעיירה, על גבול מחוז וורו.