אל אולימפיאדת מוסקבה (1980) הגיעה וודהד בשיא כושרה, כמועמדת המובילה במשחי החופשי, לזכות במספר מדליות זהב אולימפיות. המאמן הראשי של נבחרת ברית המועצות בשחייה הגדיר אותה "כנשק הסודי של ארצות הברית". אך החרם האמריקאי על המשחקים האולימפיים מנע ממנה להגשים את חלומה.
למרות האכזבה הרבה היא לא אמרה נואש והמשיכה להתאמן. בסוף שנת 1981 סבלה וודהד מבעיות רפואיות. היא שברה את רגלה, חלתה במונונוקלאוזיס זיהומי (Infectious mononucleosis) המכונה מחלת הנשיקה ודלקת ריאות.
במשחקים הפאן אמריקאים שנערכו בקראקס, ונצואלה, בשנת 1983 זכתה וודהד בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי, אחרי הכוכבת העולה בת ארצה טיפני כהן.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה וודהד במדליה אולימפית ראשונה ויחידה, במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:59.50 דקות, אחרי בת ארצה מרי וויט (1:59.23 דקות) ולפני אנמרי ורסטפן מהולנד (1:59.69 דקות).
כדור סל
טלז (פירושונים)
אמל נאסר א-דין
אבי פלד
אבי פלד (נולד ב-1 בנובמבר 1969) הוא קצין מילואים בדרגת תת-אלוף בצה"ל. בתפקידו האחרון שימש כראש החטיבה לקשרי חוץ באגף התכנון ופיקד עליה בזמן תהליך הקמתה מחדש כחטיבה. לשעבר נספח צה"ל בהודו. קודם לכן שירת כמפקד חטיבת גולני בשנים 2008–2010.
ביוגרפיה.
פלד נולד בבת ים למשפחת ניצולי השואה מפולין. תשעה מבני משפחת סבו וסבתו נספו בשואה, ואחרים נאבקו בנאצים עם הפרטיזנים. מבת ים עברה משפחתו ללוד, והוא הצטרף שם לתנועת הצופים.
בשנת 1988 התגייס לצה"ל, עבר את החודשים הראשונים בקורס טיס, הודח ובחר לשרת בחטיבת גולני והתקבל לסיירת גולני. פלד עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר קורס קצינים שירת כמפקד מחלקה 3 בפלוגה ב' בגדוד 51, סמ"פ, מפקד פלוגה וסמג"ד. בשנת 1999 הועלה לדרגת סא"ל ושירת כמפקד גדוד 51 אותו הוביל במבצעים מורכבים בלחימה בדרום לבנון ובנסיגה ממנה עד שנת 2001, אז מונה לסגן מפקד חטיבת גולני, בשנת 2002 אחרי מבצע חומת מגן מונה למפקד יחידת אגוז ושימש בתפקידו זה עד שנת 2003. לאחר לימודים, מונה בשנת 2004 למפקד החטיבה הדרומית באוגדת עזה שבגזרתה התרחשה חטיפת גלעד שליט ביוני 2006.
בשנת 2006 לאחר מלחמת לבנון השנייה מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל, בקיץ 2008 מונה פלד למפקד חטיבת גולני ופיקד עליה בלחימה במבצע עופרת יצוקה. בעת , בערב 3 בינואר 2009, הוביל פלד את לוחמיו לשטח האש בצפון רצועת עזה, שבו התקיימה מרבית הפעילות של חטיבת גולני במבצע. בערב 5 בינואר, בסוף היום העשירי למבצע, אירעה תקרית קשה של ירי דו צדדי, שבו ירה טנק פגז לעבר מה שזיהה כקבוצת מחבלים, ופגע בבית נטוש בפאתי מחנה הפליטים ג'באליה, שבו שהו באותהּ העת כוחות גולני. מהפגיעה בבית נהרגו 3 חיילים ונפצעו עוד עשרות, בהם פלד, אשר נפגע באורח קל. פלד סירב להתפנות לקבלת טיפול רפואי, ופיקד על פעולות החילוץ ופינוי הנפגעים. לאחר שהושלם פינוי כל הפצועים התפנה פלד לקבלת טיפול רפואי בבית החולים. ביום שלאחר מכן השתחרר מבית החולים וחזר לפקד על החטיבה.
בהמשך שירת כנספח צה"ל בהודו. בשנת 2014 הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש מחלקת צבאות זרים באגף התכנון. בתחילת 2015, עם ההקמה מחדש של החטיבה לקשרי חוץ, הועמד בראשה. בשנת 2016 סיים את תפקידו והשתחרר ב-2017. בהמשך פלד נבחר להרכב השיפוט שדן בערעורו של אלאור אזריה.
פלד נשוי ואב לשלושה ילדים. אחד מבניו שירת אף הוא בחטיבת גולני.
ג'ון שרידן (בבילון 5)
שרידן
שֶׁרִידַן (בכתיב לועזי: Sheridan) הוא גרסה האנגלית של השם האירי או'שירידאיין (Ó Sirideáin).
מחוז שרידן
שרידאן
פוטופריודה
זיכרון טרנזקטיבי
זיכרון טרנזקטיבי הוא מושג בפסיכולוגיה ארגונית, המגדיר את האופן בו קבוצות מעבדות וזוכרות מידע יחד. הוא מוגדר כסך כל המידע המאוחסן בזיכרון של כל אחד מחברי הצוות, יחד עם מטא-זיכרון (זיכרון על הזיכרון) המכיל מידע אודות תחומי המומחיות של חברי צוות שונים. כפי שהמטא-זיכרון של הפרט מאפשר לו לדעת מהו המידע הזמין וניתן לשליפה, מערכת הזיכרון הטרנזקטיבי מספקת לחברי הצוות מידע על הידע שיכול להיות נגיש להם בתוך הקבוצה, גם כזה שאינו מאוחסן בזיכרון הפרטי של כל אחד מהם. כאשר חברי הצוות זקוקים למידע מסוים, אך אינם מחזיקים בו או זוכרים אותו בעצמם, הם יכולים לפנות אחד אל השני לעזרה. בדרך זו, מערכת זיכרון טרנזקטיבי יכולה לספק לחברי הצוות מידע רב ומדויק יותר לעומת המידע שכל אחד מהם יכול לזכור בעצמו.
זהו מושג יחסית חדש, שהוטבע ע" דניאל וגנר ב – 1985, כתגובה לתאוריות ישנות יותר, של חשיבת יחד..
מרכיבי הזיכרון הטרנזקטיבי.
על פי מרבית החוקרים העוסקים בנושא זה, מרכיבי הזיכרון הטרנזקטיבי הם התמחות (specialization), תיאום (coordination) ואמינות (credibility). זיכרון טרנזקטיבי חזק מתקיים כשהפרט מבין מה האחרים בצוות יודעים ומשתמש במידע זה על מנת לרכוש ידע שונה ומשלים.
התמחות (specialization).
המרכיב הראשון, התמחות, הוא התוצר של תהליך זה, ופירושו כי עם היווצרותו של זיכרון טרנזקטיבי חברי הצוות מחזיקים בתחומי ידע מובחנים ושונים זה מזה. התמחות היא מימד חשוב של זיכרון טרנזקטיבי היות שהיא מאפשרת לקבוצה לנצל את הידע הקולקטיבי באופן יעיל יותר, כאשר כל חבר צוות יכול להעמיק את הידע שלו בתחומים החסרים לקבוצה ובכך להגדיל את מאגר הידע הכולל (בניגוד לרכישת ידע חופף).
Hollingshead הראה כי התמחות הובילה להתייעלות המאמצים המושקעים בשליפת מידע ומניעת חזרתיות, וסיפקה נגישות לטווח רחב יותר של תחומי מומחיות.
תיאום (coordination).
המרכיב השני, תיאום המשימה, מתייחס למידה בה יש צורך במאמצי תכנון ותיאום גלויים במהלך עבודת הצוות. בקבוצה בעלת מערכת זיכרון טרנזקטיבי חזקה לא יהיה צורך להרבות בפעולות תכנון ותיאום גלויות, מאחר שחברי הקבוצה, המכירים את נקודות החוזק והחולשה של כל חברי הצוות האחרים, יוכלו לנבא את התנהגויותיהם, לצפות את תגובותיהם ולבצע התאמות ותיקונים באופן מהיר.
אמינות (credibility).
המרכיב השלישי הוא פועל יוצא של השניים האחרים. אמינות זו המידה בה חברי הקבוצה מאמינים כי מידע הרלוונטי למשימה הנמצא בידי חברי צוות אחרים הוא נכון ומדויק.
זיכרון טרנזקטיבי וביצוע.
זיכרון טרנזקטיבי עשוי לשפר את ביצועי הצוות באמצעות שלושה מנגנונים עיקריים:
• חלוקת האחריות על סוגי ידע שונים בין חברי הצוות תאפשר לכל אחד מהם להעמיק את הידע שלו בתחום הספציפי עליו הוא אחראי תוך שמירה על גישה מהירה למידע רלוונטי למשימה שנמצא בידי אחרים.
• פיתוח זיכרון טרנזקטיבי יביא לקיצור זמן החיפוש אחר מידע: כשלחברי הצוות ברור למי לפנות בתחומי הידע השונים, הם יבזבזו פחות זמן בחיפוש אחר המידע הדרוש למשימה.
• ההבנה המשותפת לחברי הצוות לגבי הקשרים הבינאישיים בצוות ותחומי הידע בהם הם מומחים, מאפשרת לחברי הצוות לנבא ולצפות טוב יותר כיצד עמיתיהם יתנהגו ומביא לאינטראקציות מתואמות ויעילות יותר.
בין ההשפעות החיוביות של זיכרון טרנזקטיבי על ביצוע נמצא כי זיכרון טרנזקטיבי מקנה גישה מהירה יותר לכמות גדולה יותר של תחומי ידע ומשפר תהליכי אינטגרציה של מידע, משפר תהליכי קבלת החלטות כתוצאה מהקצאת תחומי מומחיות שונים לחברי צוות שונים, ואף משפיע על תפיסת היעילות של הצוות, שביעות הרצון של העובדים ומידת ההזדהות שלהם עם הצוות והארגון.
תנאים מוקדמים להיווצרות זיכרון טרנזקטיבי.
תהליך ההתפתחות של זיכרון טרנזקטיבי בצוות כולל שלושה שלבים, בדומה לזיכרון האנושי: קידוד, אחסון ושליפה.
קידוד.
בשלב הקידוד, הפרטים בקבוצה משיגים מידע על תחומי הידע של חברי הצוות האחרים ומתייגים מידע זה על ידי שיוכו של כל תחום ידע לאחד מחברי הצוות. לעיתים, הכרה זו צומחת מתוך שיחות על "מי עשה מה, מי למד מה, מי יודע מה".
תהליך הקידוד חשוב במיוחד לדיון על היווצרותו של זיכרון טרנזקטיבי, מכיוון שהוא מניח את היסודות למערכת זיכרון טרנזקטיבי אפקטיבית. הקידוד מתבצע במהלך אינטראקציות בין חברי הצוות: באמצעות שיתוף מידע ובקשת מידע מחברי הצוות האחרים, חברי הקבוצה לומדים על תחומי המומחיות של כל אחד כשלב ראשון והכרחי ליצירת התמחות.
אחסון.
בשלב האחסון, המידע החדש מאוחסן אצל בעל המומחיות הספציפית התואמת - לאחר שהמומחים זוהו, מידע חדש מועבר ישירות לאדם הרלוונטי, מה שמייעל את תהליך הלמידה ומפחית את העומס על הזיכרון האינדיבידואלי של כל פרט בקבוצה.
שליפה.
בשלב השליפה, הקבוצה מזהה את חבר הצוות המתמחה בתחום הידע הדרוש ופונה אליו לקבלת המידע.
כיצד מתפתח זיכרון טרנזקטיבי?