על תרומתו של זוטא לחינוך המיני בארץ ישראל (עם ספרו "הזרע למינהו!"):
טחנת נייר
טחנת נייר היא בית חרושת לייצור נייר מסיבי צמחים כמו תאית של עץ, סחבות ישנות ומרכיבים שונים תוך שימוש במכונה לייצור נייר שמופעלת על ידי המים או במכונות שונות.
היסטוריה.
בחקירת ההיסטוריה של טחנות הנייר יש קושי להבדיל בין הגדרות מדויקות. בנוסף, הטרמינולוגיה לא מדויקת אצל כותבי מאמרים מודרניים: מומחים מודרניים רבים משתמשים במונח אחיד לתיאור "טחנה" מבלי להבדיל בסוג הטחנה אם היא מופעלת על ידי אדם, בעל-חיים או על ידי מים. זאת ועוד, הנטייה שלהם להגדיר כל מפעל עתיק לייצור נייר כ"טחנה", הקשתה לזהות את הטחנות ההיסטוריות המסוימות שהיו יעילות ומופעלות על ידי מים.
טחנות מופעלות על ידי האדם ועל ידי בעלי חיים.
בעוד שטחנות מופעלות אדם או בעל-חיים היו ידועות כבר אצל יצרני נייר סינים ומוסלמים, ראיות לטחנות נייר מופעלות מים לא תועדו אצלם. ההסבר המוצע להיעדר זה של שימוש בטחנות מים הוא הרגלם של המוסלמים לקרוא למרכזי ייצור הנייר "יצרני נייר" ולא להשתמש במונח "טחנה".
על אף שמומחים זיהו "טחנות נייר" מתקופת בית עבאס בבגדד של 794-795, הראיות לשימוש במים בתהליך ייצור הנייר באותה תקופה, מכל מקום, הוא עניין שמוטל אצלם בספק. בעיר המרוקאית פאס, אבן בטוטה מדבר על "400 רחיים לנייר". היות שאבן בטוטה לא מזכיר את השימוש בכוח-המים וגם שכמות כה גדולה של מטחנות מים היא תמוהה, הפיסקה בכללותה מתייחסת לכוח אדם או בעלי-חיים.
טחנות מים.
סקירה מקיפה של מטחנות באל-אנדלוס לא גילתה אפילו מטחנת מים בודדת, באותה מידה ספרי הרכוש הספרדיים שהופצו לאחר הרקונקיסטה הנוצרית, לא הציגו שום נתונים על טחנות מסוג זה. טקסטים ערביים אף פעם לא השתמשו במונח "טחנה" בהקשר של ייצור נייר והדו"ח הכי יסודי של תעשיית הנייר המוסלמית, מהסולטאן הזירידי אל-מואיז אבן באביס מתאר מעט מאוד את העבודה במונחים של המלאכה עצמה. דונלד היל מצא אזכור אפשרי של מטחנת מים לנייר בסמרקנד, בעבודה מהמאה האחת עשרה של המלומד הפרסי אבו ראיאן בירוני, אבל מסקנתו הייתה שהקטע "קצר מכדי לאפשר לנו לקבוע בוודאות", שאכן מדובר בטחנת נייר מופעלת מים. למרות שלהלוי זה עדיין נראה כראייה לטחנת מים בסמרקנד שקשורה לייצור נייר, הוא מודה שלא ידוע האם נעשה שימוש בכח המים לצורך ייצור נייר באזורים איסלמיים אחרים באותו זמן. רוברט א. ברנס נשאר סקפטי בכל זאת, לאור העובדה שנמצא רק ממצא בודד שיכול להפנות לטחנה מופעלת מים, בנוסף לשכיחות של עבודה ידנית בתעשיית הנייר האיסלמית במקומות אחרים.
היל מציין שטחנות נייר מופיעים בכתבים מוקדמים של קטלונים נוצריים מהמאה ה-12, מה שעשוי לרמוז על מקורות מוסלמיים, אבל כאן חסרות הוכחות טובות מספיק, והנידון של טחנות נייר מופעלות מים בתחילת תקופת הקטלונים נדחתה לאחר בחינה חוזרת של הראיות שהובאו על ידי בארנס. באופן דומה, הזיהוי של טחנות הידראוליות מוקדמות במסמכים מימי הביניים מפבריאנו, איטליה, הוא חסר בסיס.
הראיה הברורה המוקדמת ביותר לטחנת נייר מופעלת מים מתוארכת לשנת 1282 בממלכת אראגון הספרדית, צו של המלך פטר השלישי מורה על הקמת "מולנדינום", טחנה הידראולית תקנית במרכז לייצור נייר שבצ'טיבה. נראה כי החידוש המלכותי חרה לתעשיית הנייר של המוסלמים המקומיים; המסמך מבטיח להם את הזכות להמשיך בדרך המסורתית של ערבול החומרים באופן ידני ומעניק להם פטור מעבודה במטחנות החדשות.
טחנת נייר ראשונה מצפון לאלפים הוקמה בנירנברג על ידי אולמן שטרומר ב-1390. הטחנה אוירה לאחר מכן בנירנברג כרוניקל המהודר. מאמצע המאה הארבע עשרה והלאה, טחנות נייר אירופאיות עברו שיפור מהיר של מספר תהליכי עבודה.
מאפיינים.
טחנות נייר יכולות להתאפיין בטחינה משולבת או נפרדת. בזו המשולבת, טחינת הנייר וייצור העץ לעשיית הנייר נעשים באותו מקום. בטחנה נפרדת חתיכות העץ מגיעות מוכנות. קיימת תפיסה מוטעית נפוצה שטחנות נייר הם מקור לריחות רעים; לטחנות משולבות יש אכן ריח שמאפיין אותם, הטחנות הנפרדות שמקבלות את חתיכות העף מוכנות מפיצות בקושי, אם בכלל, ריח.
טחנות הנייר המודרניות משתמשות בכמויות גדולות של אנרגיה, מים וחתיכות עץ ביעילות גבוהה ותהליך מאוד מורכב, תוך כדי שימוש במכשור בקרה מתוחכם וטכנולוגיה מתקדמת לייצור גליונות נייר שניתנות לשימוש בצורת רבות ומגוונות. מכונות נייר מודרניות יכולות להיות גדולות מאוד ולהגיע למידות של כ-150 מ' אורך, לייצר גיליון נייר בגודל כ-10 מ' רוחב ולעבוד במהירות של יותר ממאה קמ"ש.
ח.א. זוטא
דמוקרטיה כלכלית
החרשנים
החרשנים (באנגלית: A.N.T Farm) היא קומדיית מצבים המשודרת בערוץ דיסני. הסדרה בעלת 3 עונות.
עלילה.
כשצ'יינה פארקס עברה לבית ספר תיכון מתוכנית החרשנים היא פוגשת חברים חדשים בגילה כמו אוליב - ילדה חכמה שמתרכזת בלימודים, ופלטשר - ילד בעל כישרון אמנותי מיוחד ביותר.
לצ'יינה יש אח הלומד בתיכון, בשם קמרון שלומד איתה באותו תיכון.
כשצ'יינה עברה לתיכון היא החליטה לנסות להתקבל בקהילת התיכוניסטים.
היא פוגשת תיכוניסטיות בשם לקסי ופייזלי: שתי בנות, פייזלי, ילדה שאינה חכמה עד כה, ולקסי, אנוכית ומנסה להכשיל את צ'יינה.
בית בעל מעון
בֵית בַּעַל מְעוֹן או בֵּית מְעוֹן, הייתה עיר בסביבות מידבא, בעבר הירדן המזרחי בתקופת המקרא. על פי המסופר בתנ"ך, העיר הייתה בשליטתם לסירוגין של מואב ושבטי ישראל. חוקרי המקרא הציעו לזהות אותה עם העיר בְּעֹן.
תולדותיה.
בספר במדבר מוזכרת העיר "בעל מעון" כאחת מערי עבר הירדן המזרחי, שבו חפצו להאחז בני שבט ראובן וגד; אולם מנהיגי העם ובראשם משה, הוכיחו אותם במילים קשות על השתמטותם למעשה מכיבוש הארץ שנועדה לכלל העם. לאחר שהודיעו נציגי השבטים על מחויבותם להחלץ למלחמה יחד עם שאר השבטים, הובטח להם האזור שבו חפצו.
בתקופת ההתנחלות, נכבשה העיר על ידי גייסות הלוחמים של שבטי ישראל, ונמסרה לנחלת שבט ראובן, על פי המסופר בספר יהושע:
במאה ה-9 לפנה"ס כבש מישע מלך מואב את העיר מידי הישראלים, והקים בה עיר חדשה.
הנביאים האחרונים הזכירו את העיר בנבואותיהם; למשל ירמיהו בנבואת הזעם שנשא על מואב:
העיר הוזכרה באונומסטיקון של אוסביוס (שנכתב בתחילת המאה ה-4 לספירה), ככפר גדול הנמצא תשעה מיל מחשבון.
העיר הקדומה מזוהה על ידי חוקרים עם הכפר מאעין, השוכן שבעה ק"מ דרומית-מערבית למידבא, ואשר במרכזו תל קדום.
הטרול בפארק הקסום
הטרול בפארק הקסום (באנגלית: A Troll in Central Park) הוא סרט אנימציה משנת 1994 מאת דון בלות', שיצר בין היתר את הסרטים "אנסטסיה", "אצבעונית", "גן עדן לכלבים", "על קסמים ועכברים", "תרנגול הרוקנרול" ו"המסע לעמק החלומות".
עלילה.
סטנלי שונה משאר הטרולים בממלכה. הוא נחמד ואין בו רשע. הוא אוהב פרחים ואף יכול ליצור פרח תוך רגע הודות לאגודלו הירוק. מלכת הטרולים היא גנורגה וגם לה אגודל קסום, אולם שלה סגול והוא לא יוצר פרחים אלא אבן. גנורגה שולחת את סטנלי לניו יורק. והוא מעולם לא ביקר בעולמם של בני-האדם, לכן הוא מסתבך עם כלב וגם מוגש בטעות במסעדה בתוך אחת המנות. הוא ישן במקום אפל בו הוא מצמיח פיסת-דשא קטנה, והוא עצוב מאוד.
בניו יורק חיה משפחה שילדיה פוגשים את סטנלי ובסופו של דבר מתחברים אליה: הילד גאס ואחותו התינוקת רוזי. אביו של גאס היה אמור לקחת אותו לפארק כדי להשיט את סירתו עם שלט רחוק ולאכול גלידה, אך היה לו משפט חשוב ולמרות שהבטיח נאלץ לוותר. גם אמו של גאס לא הייתה יכולה לקחת אותו לפארק כי היה עליה ללכת לפגישה.
גאס הולך לפארק עם רוזי והיא נעלמת לו. במקרה היא מוצאת את המקום בו לן סטנלי. הודות לאגודלו הירוק הפך סטנלי את המקום האפל למקום שוקק חיים ושמח. גאס מצליח למצוא את רוזי ובזמן שגלש במגלשה שהייתה שם, נשברת סירתו. גאס מתרגז על סטנלי ורוזי הולכת לבכות. עקב כישופה של גנורגה גם גאס מתחיל לבכות וסטנלי מצליח להבין שזו היא ושהיא כישפה אותו. תחילה הוא חשב כי האופן שהוא תיקן את סירתו אך גם קישט אותה בפרחים היא הסיבה לבכיו. המקום מוצף בדמעות ורוזי הייתה יכולה לטבוע. גאס הציל אותה ובכיו חדל לחלוטין משום שהוא כה רצה להצילה עד שלרגע הוא היה יותר חזק מגנורגה (כך הסביר לו סטנלי).
סטנלי מגדיל את סירתו כך שהחבורה יכולה לשוט בה כבסירה אמיתית. בהמשך פוגשת החבורה את גנורגה שמעלימה את הצמחים מסנטרל פארק, לוכדת את רוזי והופכת את גאס לטרול. אולם הפיכתו לטרול מעניקה לו אגודל סגול וקסום בדיוק כשלה. סטנלי נאבק בגנורגה אגודל נגד אגודל ואגודלו צימח סביבה פרחים רבים, והיא לא סובלת פרחים ואת ריחם ולדעתה ריח מהביצה הוא בסדר כאשר מדובר בריח פרחים.
כאשר החבורה הייתה בטוחה כי ניצחה החלה גנורגה לפתע לשלוט בגאס. עקב שליטתה הפך גאס את סטנלי לאבן. לבסוף החבורה ניצחה את גנורגה. לפתע היה לגאס אגודל ירוק והוא נגע בסטנלי המאובן בתקווה שיצילו. כשנדמה היה כי זה לא עזר וסטנלי אבוד הוא צץ פתאום בעודו שר את השיר שהוא שר בעודו מצמיח את סנטרל פארק מחדש.
ג'ף בזוס
ג'פרי פרסטון "ג'ף" בזוס (באנגלית: Jeffrey Preston "Jeff" Bezos; נולד ב-12 בינואר 1964) הוא יזם, נדבן ואיש עסקים אמריקאי. בזוס הוא מייסד, יו"ר הדירקטוריון ולשעבר נשיא ומנכ"ל של חברת אמזון. נכון לאפריל 2022 הוא האדם השני העשיר בעולם, עם הון המוערך בכ-182 מיליארד דולר.
ביוגרפיה.