כוח בריגס התקדם דרומה, מגבול סודאן אריתריאה לאורך ים סוף, תוך שהוא מסתייע באסדות וכלי שיט קטנים. ההתנגדות היחידה שעמדה בפניו הייתה בעיירה בשם קוב קוב, שם הצטיינו הצרפתים בלחימה. המטרה הייתה חבירה מצפון לכוחות צבא הודו הבריטית שהגיעו לאזור העיר קרן ממערב, לקראת המתקפה על העיר קרן עצמה, בה התרכזו עתה כוחות איטלקים רבים שנסוגו מאזורי הגבול עם סודאן. ב-1 במרץ עמדו אנשיו של בריגס כ-20 קילומטרים מצפון לקרן. והתקרבו לעיר מצפון מזרח, דבר שריתק אליו חלק משמעותי מהכוח המגן ותרם להצלחת ההתקפה המתוכננת. כוח בריגס איים גם על מאסאווה שהייתה מפקדתה של שייטת הים האדום של הצי המלכותי האיטלקי, וחייב השארת כוחות משמעותיים באזור החוף, מקום בו השפעתם על הגנת קרן תהיה אפסית.
לאחר נפילת קרן, ולאחריה בירת אריתריאה אסמרה המשיכו יחידות של הדיוויזיה החמישית ההודית, ואנשי כוח בריגס וחטיבת המזרח של צבא צרפת החופשית, במסע לעבר עיר הנמל מאסאווה, שהייתה היעד החשוב האחרון עליו הגנו האיטלקים באריתריאה. מגיני מאסאווה מנו למעלה מעשרת אלפים חיילים, ולרשותם עמדו תותחי חוף כבדים, אותם כיוונו אל הכוח התוקף, אך הם היו מנותקים ומבודדים וסבלו ממחסור בדלק, תחמושת ואספקה. בטרם תותקף העיר, הוכרזה הפסקת אש בת 18 שעות וניתנה למגני העיר הזדמנות להיכנע, אך המפקד האיטלקי ציית לפקודתו של מוסוליני, להגן על העיר עד הסוף, והחליט שלא להיכנע.
ערב הקרב ביקר הגנרל שארל דה גול את אנשי צבא צרפת החופשית המסתערים על מאסאווה. למחרת, ב-7 באפריל הסתערו אנשי לגיון הזרים המסופחים לחטיבת המזרח של הקולונל מונקלאר על העיר, כבשו את בית האדמירליות ואת הנמל בהסתערות מהירה, ומונקלאר קיבל את כניעתו של מפקד שייטת ים סוף, ועמו את כניעת עשרת אלפים מגיניה של מאסאווה.
סוריה ולבנון.
ביוני 1941 נשלחה "חטיבת המזרח" להצטרף אל כוחותיו של הגנרל פול לואי לז'נטיום שהתארגנו בצריפין לקראת המערכה בסוריה ובלבנון. מונקלאר סירב להצטרף אל הלוחמים בשל כך שלא רצה לשאת נשק כנגד אחיו הצרפתים. הוא הוחלף בתפקיד מפקד החטיבה בנסיך הגאורגי דמיטרי אמילחווארי. לאחר כיבוש סוריה ולבנון החזיק במספר עמדות פיקוד ומנהלה בלבאנט, תוך שהוא ממשיך ועולה בסולם הדרגות.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
ב-1946 מונה להיות סגן מפקד הצבא הצרפתי באלג'יריה וב-1948 אחראי על פיקוח על הלגיון. בתפקיד זה בילה שנתיים במחנות הלגיון באלג'יריה, מרוקו, מדגסקר והודו סין.
מלחמת קוריאה ולאחריה.
ב-1950 הגיע לדרגת Général de corps d'armée המקבילה לדרגת לויטננט ג'נרל בצבא ארצות הברית. בשלב זה הגיע לגיל הפרישה החוקי, אך ביקש לשרת כמפקד הכוח הצרפתי במסגרת כוחות האו"ם במלחמת קוריאה. על מנת לעשות זאת היה עליו לוותר על דרגתו, והוא הורד לדרגת לייטננט קולונל. הוא שירת בקוריאה בהצטיינות, ושב לצרפת ב-1951. על אף פרישתו מהצבא המשיך בפעולה ציבורית במסגרת אגודות של ותיקי המלחמות. ב-1964 מת בפריז בגיל 72.
עיטורים.
מונקלאר היה בין החיילים המעוטרים ביותר בצבא הצרפתי. בין היתר נשא את העיטורים הבאים:
Carolus Rex
Carolus Rex הוא אלבום הקונספט השביעי של להקת הפאוור/הבי מטאל השוודית סבטון. האלבום יצא ב-23 במאי 2012, בגרסה אנגלית ושוודית יחד. כהמשך לאלבומים הקודמים של הלהקה, האלבום עוסק במלחמות. באלבום הזה, השירים עוסקים בקרל השנים עשר, מלך שוודיה.
רשימת שירים (גרסה בינלאומית).
בנוסף- רצועת בונוס המכילה גרסת כיסוי לשיר In the Army Now של להקת Status Quo.
אבנט (חסידי ירושלמי)
רות בורשטיין
רות בורשטיין (נולדה ב-9 בספטמבר 1945) היא בלשנית עברית. עוסקת בתחביר עברית המקרא והעברית החדשה; בחקר השיח; בחקר הדיאלוג; בלשון, תרבות וחברה; בניסוח ועריכה; בחינוך לשוני ובפיתוח החשיבה באמצעות הוראת הלשון.
ביוגרפיה.
בורשטיין נולדה בתל אביב, דור שביעי בארץ, בת למנוחה (לבית סלונים; ילידת חברון) ואברהם אפשטיין, ממייסדי חברת 'הכרם' בת"א. למדה בתיכון עירוני ד' במגמה מתמטית-פיזיקלית. קיבלה תואר ראשון בהצטיינות בלשון העברית ובמקרא, ותואר שני בהצטיינות בלשון העברית מאוניברסיטת תל אביב. בורשטיין עשתה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת בר-אילן, בהנחיית פרופ' מאיה אגמון-פרוכטמן.
בעת לימודיה לתואר שני ואף אחרי כן, לימדה בחוג ללשון עברית בסמינר הקיבוצים.
בשנים 1975–1984 עבדה ברשות השידור עם אבא בנדויד ורות אלמגור-רמון בקורסי הדרכה בעברית לקריינים, שדרים, עורכים וכתבים.
משנת 1976 עד 2017 לימדה במכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין. בשנת 1984 הייתה יו"ר הוועדה להתוויית הנחיות לכתיבת 'עבודה סמינריונית בחינוך' במכללה. בשנים 1995 – 2008 הייתה ראש החוג ללשון העברית. משנת 1997 עד שנת 2005 הייתה חברה בוועד המנהל של עמותת המכללה. משנת 1997 חברה בעמותה של המכללה.
בשנת 1997 חברה בוועדה לבדיקת מעמדה של הלשון העברית במכללות השונות ולחיבור תוכנית לימודים בלשון למכללות. משנת 1995 עד 2008 חברה בפורום רכזי הלשון העברית במכללות של מכון מופ"ת.
בשנת 2000 ייסדה את המגמה לעריכת לשון במכללה והיא עמדה בראשה עד 2017. משנת 2000 עד 2019 הייתה חברה בוועדת המקצוע – לשון עברית – במשרד החינוך וחברה במועצת איל"ש (האגודה הישראלית לבלשנות שימושית).
בשנים שניהל איתי זמרן את המכללה (1988–2003) הייתה שותפה לכמה תוכניות לימוד חדשניות, ניסוין וגיבושן: (א) השיעור הפתוח – ניסוי בדידקטיקה חלופית; (ב) טיפ"ה בים (טיפוח פרחי הוראה בירושלים) – למידת חקר שבבסיסה העניין האישי; (ג) סמינריון רפלקטיבי בגישה מחקרית. על תוצאות ניסויים אלו כתבו ב-2003 איתי זמרן, נתן גובר, רות בורשטיין, חוה גיא ודורון נידרלנד את "אפשר גם אחרת – פדגוגיה ביקורתית ופדגוגיה המחנכת לביקורת", סדרת ניירות דיון בעריכת ורדה שרוני, מכון מופ"ת, תל אביב.
בשנים 2001–2011 הייתה יועצת מדעית של האתר "לשונט" של משרד החינוך באינטרנט.
בשנים 2003 - 2006 הייתה יו"ר פורום רכזי הלשון במכללות במכון מופ"ת של משרד החינוך. במסגרת פעילות זו ייסדה מסורת של ימי עיון בלשון העברית של המרצים במכללות להכשרת מורים. מסורת זו נשמרת עד היום.
בשנים 2005 - 2006 הייתה חברה בוועדת היגוי (בראשות פרופ' רפאל ניר) מטעם המרכז לבחינות והערכה – מיסודן של האוניברסיטאות – לחיבור מבחן מיון בלשון (מבחן לש"ם) למתעתדים ללמוד במכללות להוראה.
בשנים 2005 - 2013 הייתה חברה במערכת האתר 'אוריינות ושפה' במרשתת.
בשנים 2005 - 2011 ערכה את כתב העת 'חלקת לשון' לבלשנות עיונית ושימושית מטעם האגודה הישראלית לבלשנות שימושית בשיתוף המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין .
בשנים 2007–2010 הייתה מזכירה-גזברית של החוג הישראלי לבלשנות ע"ש חיים רוזן.
משנת 2008 חברה בצוות החשיבה – כתיבה אקדמית – של מכון מופ"ת.
משנת 2014 חברת מערכת בעיתון JOKOPOST ומובילת תחום החינוך בו.
כתבה עשרות מאמרים שפורסמו בכתבי עת מוכרים ובספרי יובל לחוקרי לשון וחינוך וחיברה שני ערכים (אחד על משפטי שאלע ואחד על כינויי שאלה) the Encyclopedia of Hebrew Language and Linguistics.
חברה במערכת כתבי העת "חלקת לשון" ו"ספרות ילדים ונוער".
נשואה לאברהם בורשטיין ואם לשתי בנות.
רשימת פרסומיה.
ראו בAcademia.edu
באוקטובר 2021 יצא לאור ספרה "משפטי השאלה ומשפטי התשובה בעברית בת־ימינו" בהוצאת מכון מופ"ת. הספר הוא המשך לעבודת הד"ר, 460 עמודים.
מערכת ניהול רשת
מערכת ניהול רשת (באנגלית: Network Management System, ובראשי תיבות: NMS) היא מערכת משולבת תוכנה-חומרה המיועדת לניהול וניטור רכיבים ברשת מחשבים ופועלת בתצורת שרת-לקוח.
ניהול רכיב בודד מתבצע על ידי Element Management System (EMS).
תפקידי המערכת.
המערכת מנהלת את רכיבי הרשת הנקראים גם הרכיבים המנוהלים.
למערכת משימות שונות; הן משימות ניהול רכיבים והן משימות ניהול. משימות ניהול הרכיבים על פי FCAPS הן: איתור תקלות ברכיבים, קביעת תצורת הרכיבים, הנפקת דוחות מלאי, ניטור ביצועי הרכיבים ותיעוד התוצאות ואבטחת הרכיבים באמצעות שימוש בפרוטוקולים וערוצים מאובטחים וכן באמצעות בקרת גישה למשתמשים.
משימות הניהול כוללות את גילוי רכיבי הרשת, ניטור רכיבי הרשת ומצבם, התרעה כאשר מתמלאים תנאים מסוימים המשפיעים על ביצועי הרשת, זיהוי בעיות, מקורן והצעת פתרונות אפשריים.
פרוטוקלי תקשורת.
מערכת ניהול רשת משתמשת בפרוטוקולי תקשורת מגוונים על מנת לבצע את תפקידיה השונים.
סטטיסטיקות רשת.
המערכת אוספת סטטיסטיקות על רכיבי הרשת ומתחזקת ומארכבת סטטיסטיקות קודמות על רכיבי הרשת, כולל בעיות ופתרונות שהצליחו בעבר. במקרה של תקלה חוזרת, המערכת תוכל לחפש בארכיון אחר פתרונות אפשריים.
סוני אנטרטיינמנט
האסטרונום המלכותי
האסטרונום המלכותי הוא נושא משרה בחצר של אנגליה והממלכה המאוחדת. התפקיד ניתן לראשונה ב-22 ביוני 1675. בשנת 1834 מונה לראשונה "האסטרונום המלכותי של סקוטלנד".
היסטוריה.
בשנת 1675 ייסד צ'ארלס השני, מלך אנגליה את מצפה הכוכבים המלכותי בגרניץ' הסמוכה ללונדון. עם ייסוד מצפה הכוכבים מינה המלך צ'ארלס את ג'ון פלמסטיד לתפקיד האסטרונום המלכותי הראשון, שתפקידו היה:
מאז ייסוד מצפה הכוכבים המלכותי, ועד שנת 1972 שימש האסטרונום המלכותי כמנהל מצפה הכוכבים, אך גם כנושא משרה של בית המלוכה, וקיבל מבית המלוכה מענק שנתי (סטיפנדיה) של 100 לירות שטרלינג.
לאחר שנת 1972 הפך התפקיד לתואר כבוד בלבד, והופרד מהניהול בפועל של מצפה הכוכבים.
א פלוריבוס אונום
גכטמן
הארי פטרסון
יהב
קופר באקס
פגאסוס איירליינס