באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בתחילת ספטמבר 1994 זכה ראוס בשתי מדליות זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם אריק ונדרליך, מארק הנדרסון וגארי הול ג'וניור בשיא אליפות חדש של 3:37.74 דקות, לפני רוסיה (3:38.28 דקות) והונגריה (3:39.47 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.51 שניות, אחרי מרטין לופז זוברו (55.17 שניות) ולפני טמש דויטש מהונגריה (55.69 שניות).
בתחרות גביע העולם (בריכת 25 מטר) שנערך בשפילד, אנגליה ב-12 בפברואר 1995 קבע ראוס שיא עולם חדש של 24.37 שניות, שיפור לשיא בן 11 חודשים של פרנק שוט מצרפת (24.60 שניות). שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי כריס רנו מקנדה (24.25 שניות).
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה ראוס בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 54.10 שניות, לפני רודולפו פלקון (54.98 שניות) ונייסר בנט (55.02 שניות), שניהם מקובה ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ג'רמי לין, מארק הנדרסון וגארי הול ג'וניור בשיא עולם חדש של 3:34.84 דקות, לפני רוסיה (3:37.55 דקות) ואוסטרליה (3:39.56 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 53.95 שניות, המהירה במשחקים אלה.
CoviVac
CoviVac (ברוסית: КовиВак) הוא חיסון נגד COVID-19, המבוסס על נגיף לא פעיל, שפותח על ידי מרכז צ'ומאקוב ברוסיה.
היסטוריה.
בשנת 2020 מרכז צ'ומאקוב החל בפיתוח חיסון נגד COVID-19. זהו חיסון המבוסס על נגיף SARS-CoV-2 מושבת עם אלומיניום הידרוקסידי כאדג'וונט. החל מדצמבר 2020, נערכו ניסויים פרה-קליניים והחלו ניסויים קליניים.
יעילות.
על פי נתונים ראשוניים שהמרכז פרסם, החיסון יעיל ב־75 אחוזים. החיסון הוא חיסון דו-מרכיבי. המרווח בין שתי מנות החיסון הוא שבועיים. עם זאת, אי אפשר להשתמש בתרופה זו יחד עם חיסונים אחרים, מכיוון שאין נתונים על תאימותם. ישנן מספר התוויות נגד לשימוש בחיסון. בעיקר כשמדובר בסיבוכים עקב שימוש בחיסונים אחרים, הריון והנקה, תסמינים חריפים של ARVI והחמרת מחלות זיהומיות כרוניות. כמו כן, התרופה אסורה לחיסון של אנשים מתחת לגיל 18. אלו שיש להם מחלות זיהומיות חריפות ולא זיהומיות יכולים להתחסן 2–4 שבועות לאחר ההחלמה.
רישום והפצה.
החיסון נרשם על ידי משרד הבריאות של הפדרציה הרוסית ב-20 בפברואר 2021. בהמשך תבוצע בקרת איכות המנות שכבר שוחררו, כאשר במרץ 2021 כ-100 אלף מנות של חיסונים יעברו למחזור אזרחי. לדברי סגן המנכ"ל לפעילות הפרויקטים וחידושים במרכז, קונסטנטין צ'רנוב, התכנון הוא לייצר כ-10 מיליון מנות חיסון בשנה.
משרד הבריאות של הפדרציה הרוסית
מכל דלק
מכל דלק הוא מכל מוגן המשמש לאחסון של דלק. מכל דלק הוא חלק בלתי נפרד מכלי רכב ממונע, לשם אספקת דלק למנוע. מכל דלק משמש גם לאחסון נייח של דלק, למשל לשם הזנת תנורים. הדלק במכל הדלק הוא נוזלי (למשל בנזין או סולר), גז מנוזל (למשל גז פחמימני מעובה או גז טבעי נוזלי) או דלק מוצק. מכלי דלק שונים בגודלם ובמורכבותם, החל במכל דלק זעיר של מצית וכלה במכל דלק חיצוני ענק של מעבורת חלל .
מאפיינים.
על מכל דלק לעמוד בדרישות הבאות:
מכלי דלק עשויים בדרך כלל ממתכת. לאחסון קצר טווח משמשים גם מכלים מפלסטיק.
במכוניות.
טווח הנסיעה של מכונית בין תדלוק אחד למשנהו תלוי בנפח מכל הדלק שלה. מכל דלק גדול יותר מגדיל את טווח המכונית אך מקטין את נפח האחסון שלה ומגדיל את משקלה (מה שמגדיל את צריכת הדלק). תכנון מכל הדלק מתחשב בשיקולים אלה, ובהתאם לכך נפח מקובל למכל הדלק הוא 45–65 ליטרים. מכלי דלק למכוניות מיוצרים ממתכת (פלדה או אלומיניום) או מפוליאתילן בצפיפות גבוהה (HDPE). לוח המחוונים של המכונית כולל מד דלק המציג לנהג את כמות הדלק שבמכל הדלק.
התקנת דלקן בפתח התדלוק של מכל הדלק מאפשרת לזהות את כלי הרכב המתודלק ואת זכותו לתדלוק על חשבון הארגון שישלם את מחיר התדלוק לחברת הדלק. פרטי הזיהוי משודרים לתחנת התדלוק, וממנה מועבר החיוב לארגון שהמכונית משמשת אותו.
במטוסים.
במבנה המטוס משולבים מכלי דלק המשמשים את מנועי המטוס. מכלים אלה כוללים מכלים קבועים, בכנפי המטוס או בבטן המטוס. בחלק גדול מכלי הטיס הכנפיים נושאות את מרבית הדלק של המטוס. זה משחרר הרבה שטח בתוך גוף המטוס, שמאפשר להשתמש בו לצורכי משא, נוסעים וכדומה. לעיתים הכנפיים כוללות נאדים או מכלים קשיחים המותקנים בין צלעות הכנפיים, אופייני לרוב למטוסים קלים. במצבים אחרים מבנה הכנפיים עצמן, כולל המעטה החיצוני, משמש כתאי דלק, מה שמכונה תאי דלק אינטגרליים. כנף הכוללת תאי דלק אינטגרליים מכונה כנף רטובה. במצב זה יש שימוש רב באמצעי איטום כימיים. רגולציה של מטוסים כוללת הנחיות לצמצום סכנת התלקחות של מכלי דלק במטוסים.
בנוסף משתמשים מטוסים, בעיקר מטוסי קרב, במכלי דלק נתיקים - מכלי דלק חיצוניים הנישא על ידי המטוס, וניתן להשליכם לאחר שהתרוקנו, או בעת קרב אוויר או במצב חירום. השימוש הראשון במכלי דלק נתיקים נעשה במלחמת העולם השנייה על-מנת לאפשר למטוסי הקרב לשאת דלק נוסף לטיסות ארוכות מבלי להידרש לגוף מטוס גדול וכבד יותר שיקשה על יכולת התמרון.
החיסרון העיקרי של מכלי דלק נתיקים הוא הגרר שהם יוצרים. ככלל אצבע, רק מחצית הקיבולת של המכלים מגדילה למעשה את הטווח הכללי, היתר משמש להתגברות על הגרר הנוסף של המכלים עצמם. לפתרון בעיה זו משמש מכל דלק תצורתי - מכל דלק הבנוי מחוץ לגוף המטוס וצורתו מותאמת לצורת המטוס. התאמה זו גורמת לגרר קטן ביחס לגרר הנוצר ממכלי דלק נתיקים בעלי נפח דומה (הגרר של שני מכלים תצורתיים במטוס F-15 איגל הוא פחות מרבע מהגרר של מכל גחון נתיק, ופחות משמעותית מגרר של מכל נתיק יחיד בכנף). בניגוד למכלים נתיקים, לא ניתן להשליך מכל דלק תצורתי בעת טיסה על מנת להקטין את משקל המטוס, ואחזקתו מסובכת יותר ודורשת זמן ארוך יותר. מכלים תצורתיים קיימים עבור מטוסי קרב דוגמת ה-F-15 ,F-16, דאסו ראפאל, יורופייטר טיפון והגריפן.
מכלי דלק נייחים.
מכלי דלק נייחים משמשים לאחסון דלק בבתי זיקוק, בתחנות דלק ואצל הצרכנים הסופיים: מפעלי תעשייה ומשקי בית. מכלי דלק נייחים הם משני סוגים, על-קרקעיים או תת-קרקעיים, ונפחם, במתקני דלק גדולים, מגיע עד מאה אלף מטר מעוקב. תחזוקה שוטפת של מכלי דלק בחוות מכלים כוללת ניקוי של המכלים מעת לעת.
פורטו פליפ
פּוֹרְטוֹ פליפּ (באנגלית: Porto Flip) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי, המבוסס על פורט וברנדי, עם חלבון ביצה.
הכנה.
את הקוקטייל מכינים בשייקר, אליו מוזגים את כל הרכיבים ומנערים עם קרח. לאחר מכן מוזגים לתוך כוס מרטיני דרך מסננת ומפזרים אגוז מוסקט מגורד מעל.
היסטוריה.
פורטו פליפ מתועד לראשונה ב-1862 בספרו של ג'רי תומאס "The Bartender’s Guide: How to Mix Drinks; A Bon Vivant’s Companion". הקוקטייל מוזכר בפרק "קוקטייל קפה" בשל מראו החיצוני, אף על פי שלא מכיל קפה.
היסטורית פורטו פליפ הוא וריאציה של קוקטייל ממשפחת פליפ , משפחת קוקטיילים בריטיים עתיקים המורכבים מביצה, משקה חריף וסוכר. במקרה של פורטו פליפ, פורט עצמו משמש כממתיק.
וריאציות.
המתכון מפורסם אחר מ-1939 המוצע על ידי צ'ארל בייקר בספרו The Gentleman's Companion היה שונה מעט והכיל בנוסף סוכר, שמנת ושארטרז.
בנוסף, קיימת גרסה מודרנית מפורסמת, שהיא מעט יותר מתוקה ומכילה תוספת של סירופ סוכר וביצה שלמה (לא רק חלבון)
ג'ניפר בריידי
ג'ניפר אליזבת בריידי (באנגלית: Jennifer Elizabeth Brady; נולדה ב-12 באפריל 1995) היא טניסאית אמריקאית מקצוענית. מדורגת במקום ה-13 בעולם (22 בפברואר 2021) בדירוג התאחדות טניס הנשים (WTA), דירוג השיא שלה.
קריירה.
2014-2016.
בריידי זכתה בארבע תחרויות יחידים ובאחת של זוגות בתחרות הנשים ITF. היא שיחקה לראשונה ב- בנובמבר 2015, בו הגיעה לשלב חצי הגמר. בספטמבר 2016, בסבב WTA הגיעה לרבע הגמר בטורניר הבינלאומי בגואנגג'ואו, הן ביחידים והן בזוגות.
2017-2018 הפריצה בגרנד סלאם.
בריידי התמודדה לראשונה בטורניר גרנד סלאם באליפות אוסטרליה הפתוחה 2017 לאחר שהעפילה דרך המוקדמות בהן ניצחה שלושה משחקים. היא הודחה בסיבוב הרביעי על ידי מיריאנה לוצ'יץ'-ברוני הקרואטית כשקודם לכן היא מדיחה יריבות עדיפות ממנה דוגמת הת'ר ווטסון, אלנה וסנינה ומרינה זנבסקה.
בשל הצלחתה באליפות אוסטרליה הפתוחה 2017, הצליחה בריידי להשיג מקום בכל שלושת טורנירי הגרנד סלאם הבאים מבלי צורך להתמודד במשחקי המוקדמות. באליפות צרפת הפתוחה 2017, היא הפסידה כבר במשחק הפתיחה לקריסטינה מלאדנוביץ', ובווימבלדון הודחה בסיבוב השני על ידי דומיניקה ציבולקובה. באליפות ארצות הברית הפתוחה 2017 היא ניצחה את אנדריאה פטקוביץ' במשחק הראשון, את ברבורה סטריקובה בשנייה, ואת מוניקה ניקולסקו בסיבוב השלישי. בריידי הודחה בסיבוב הרביעי על ידי קרולינה פלישקובה.
ב-2018 חוותה בריידי הצלחה בזוגות יותר מאשר כיחידה. בחודש ינואר היא הגיעה לרבע הגמר בזוגות אליפות אוסטרליה הפתוחה 2018 יחד עם וניה קינג.
באליפות אוסטרליה הפתוחה 2019 הגיעה בטורניר הזוגות לשלב חצי הגמר יחד עם אליסון ריסק. בפברואר היא עלתה לסיבוב השלישי באליפות דובאי שם גברה על מדורגת 22 בעולם, ילנה אוסטפנקו, ועל מדורגת 20, קרולין גרסיה, בטרם הפסידה למדורגת 4, פטרה קביטובה בשלוש מערכות. התוצאה הבולטת בשנה זו של בריידי הגיעה במהלך אליפות נוטינגהאם הפתוחה, שם הגיעה לחצי הגמר בטרם הפסידה לאלופה קרולין גרסיה בשלוש מערכות.