פונלנטן עלה ממחלקת הנוער של המועדון המקומי יאנג בויז ברן. בעונת , בהיותו רק בן 16, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במסגרת ליגת העל השווייצרית. בקיץ של 2003, הוא עבר למועדון הפאר ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן. תחילה שיחק באופן קבוע בהולנד, אך עד מהרה איבד את מקומו בהרכב והושאל למועדון האיטלקי ברשיה בשנת 2005. אחרי 9 משחקים בלבד באיטליה, הושאל שוב פונלנטן למועדון ההולנדי נאק ברדה עד סוף עונת 2005-2006. בקיץ 2006, אחרי שלוש שנים באיינדהובן, פונלנטן חתם במועדון האוסטרי רד בול זלצבורג, וב-13 ביולי 2009, הושאל למועדון השווייצרי פ.צ. ציריך לעונה אחת.
בקיץ 2011 עבר פונלנטן לאיטאחוי מהליגה הקולומביאנית השנייה.
ב-30 במאי 2012, לאחר עונה בקבוצה הקולומביאנית, כאשר במשך רוב העונה היה פצוע בברך, הודיע פונלנטן על פרישתו ממשחק הכדורגל, בגיל 26, מפני שהוא "לא יכול לעמוד בפני האפשרות לעבור ניתוח בברך".
ב-14 במאי 2013 הודיע על חזרה למשחק פעיל, ולאחר מכן חתם בגראסהופרס ציריך. בינואר 2014 הושאל עד תום העונה לשפהאוזן מליגת המשנה השווייצרית. לקראת עונת חתם בקבוצת סרבט ז'נבה, גם היא מהליגה השנייה.
נבחרת לאומית.
פונלנטן ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שווייץ ב-6 ביוני 2004 נגד , לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-81 של המשחק במקומו של אלכסנדר פריי. בסיום המשחק שווייץ ניצחה 1-0. במהלך טורניר יורו 2004, פונלנטן היה לשחקן השני בצעירותו שמשחק בטורניר, אחרי שנכנס כמחליף במשחק נגד אנגליה. ב-21 ביוני 2004, פונלנטן שבר שיא והפך למבקיע הצעיר ביותר במסגרת היורו, אחרי שהשווה במשחק נגד צרפת, ושבר את השיא בן ארבעת הימים בלבד (שקבע וויין רוני במשחק בין אנגליה לשווייץ) בשלושה חודשים. פונלנטן נחשב מאז לשחקן סגל קבוע בנבחרת, וזומן לשחק במהלך מונדיאל 2006, אמנם לא לקח חלק בטורניר בשל פציעה. כמו כן, הוא נכלל בסגלה של שווייץ במהלך טורניר יורו 2008 ובמונדיאל 2010.
עקרון אי הוודאות של הייזנברג
חורבת דיר סמען
חורבת דיר סמען (חורבת מנזר שמעון) היא חווה חקלאית ביזנטית מן הגדולות בשומרון, שהשתמרה באופן מרשים. החווה, שהוקמה על אם הדרך הראשית באותה עת, כוללת מתקנים חקלאיים רבים, ובהם בתי בד, גתות, בורות מים, בריכות אגירה ועוד. למרות שמו של האתר, לא ידוע על פעילות של נזירים במקום, ונראה כי השם נועד להדגיש את היות החווה בבעלות נוצרית.
מיקום ותיארוך.
חורבת דיר סמען שוכנת במערב השומרון בלב היישוב לשם וליד היישובים עלי זהב ופדואל, בפסגת שלוחה טרשית בגובה 360 מטרים. מיקומה נבחר בעיקר בשל חשיבותה האסטרטגית, בנקודה החולשת על הדרכים המרכזיות במערב השומרון: הדרך ממגדל אפק לשכם והדרך מעזון סניריא למסחה א-לובון. היא שימשה, אפוא, ככל הנראה כנקודת תצפית, אספקה והרתעה בעתות מלחמה.
השלב הקדום בחווה הוא מן התקופה הרומית, בראשית המאה השנייה לספירה. מתקופה זו שרדו גת חצובה ובית בד.
בתקופה הביזנטית, כנראה במאה השישית, הורחבה החווה מאוד, ורוב הממצאים באתר הם מתקופה זו. נראה כי החווה חרבה וניטשה בעקבות הכיבוש הערבי, עם שקיעת תעשיית הגפן בארץ ישראל בשל האיסור המוסלמי לשתות יין. ייתכן כי יש לתארך את האולם הגדול והמקורה בקמרון חבית שבצפון החווה לתקופה זו, שכן הוא שונה בסגנונו משאר המבנים.
הסיבות להקמת החווה.
יואל אליצור וחיים בן דוד, במאמרם "דֵיר ונווה ושמות מקומות מטיפוס דֵיר-X בארץ-ישראל", משערים כי חורבת דיר סמען הוקמה על ידי הביזנטים כתגובה למרידות השומרונים במאה השישית נגד השלטון הנוצרי. הם רואים בחורבת דיר סמען חלק משורת חוות חקלאיות לאורך ציר מערב-מזרח, שהוקמו כולן במורדות הדרום–המערביים של השומרון כדי לשמש קו גבול הגנתי בין האזור הצפוני בו פעלו השומרונים, ובין האזור הדרומי בו פעלו הנוצרים. אליצור ובן דוד איתרו 28 אתרים ברחבי השומרון ששמם מתחיל במילה 'דיר', אך רק באלה שבדרום השומרון, כמו בחורבת דיר סמען, השתמרו עיטורים וחפצים נוצריים, כמו צלבים ואגני טבילה. הדבר מלמד, לדעתם, על הרס מכוון של סממנים נוצריים בצפון השומרון על ידי השומרונים, דבר שנבלם בקו החוות החקלאיות.
ממצאים.
חורבת דיר סמען היא מתחם ענק, המורכב מחדרים ובתים רבים, אשר מחוברים זה לזה ברחובות צרים. החווה מוקפת בקיר אבני גזית גדול, אשר פרצה גדולה בחלקו הדרומי מלמדת כי משם נכנסו הערבים בעת שכבשו את המקום.
כנסייה.
במרכז החווה שוכנת כנסייה בזיליקאית גדולה ורבועה, שמידותיה מגיעות לכמעט 40 על 40 מטרים. את הכנסייה חצו בעבר שני טורי עמודים, שחילקו אותה לאולם תווך ושתי סיטראות. רוב העמודים מושלכים עתה על רצפת הפסיפס, שהשתמר בחלקו הגדול, באופן המלמד על הרס מכוון מצד כובשי המקום. בקיר המזרחי של הכנסייה השתמר האפסיס הדרומי מתוך שלושה. כן השתמרה יפה אבן הסף וחלק מהקירות שתחמו את הכנסייה.
מתקנים חקלאיים.
המתקנים החקלאיים הקדומים ביותר באתר הם, כאמור, גת חצובה (10 על 13 מטרים) ובית בד מן התקופה הרומית, השוכנים בחלקה המזרחי של החווה. לא רחוק משם נבנה בשלב מאוחר יותר בית בד נוסף בטכנולוגיית מכבש בורג. בית הבד המשוכלל ביותר בחווה, שנבנה ככל הנראה מאוחר יותר, שוכן דרום-מערבית לכנסייה, בתוך סדרת חדרים. מבית בד זה נותרו שלוש אבני מפרכה עגולות ושלמות, המלמדות על תפוקה רבה של שמן זית.
בחלקה הצפוני של החווה השתמרה גת ענקית עגולה, חצובה כולה בסלע, ממנה יוצאות תעלות עמוקות אל בריכות אגירה גדולות ממדים. הבריכות חצובות כולן בסלע, והן מחולקות למרחבים בגדלים שונים. גודלן העצום של הבריכות מלמד על תעשיית יין עשירה ביותר בחווה.
מאגרי מים.
חורבת דיר סמען מרוחקת ממעיינות וממקורות מים, ולכן ברחביה פזורים לא מעט בורות ובריכות אגירה בגדלים שונים. בחלק הצפוני של החווה השתמר להפליא קירוי לוחות האבן של אחד הבורות, ומערכת הניקוז שלו עדיין עובדת. בשל כך מלא בור זה במשך רוב השנה במים צלולים, המגיעים לעומק של כמה מטרים.
מעט צפונית יותר, מחוץ לחווה, התגלו בריכות אגירה חצובות לאגירת מי גשמים.
בחלקה הדרומי של החווה, באחד החדרים התוחמים את הכנסייה, ישנו בור מים חצוב ומטויח, שחולייתו השתמרה כמעט בשלמותה. מערכות הניקוז של הבור, שעברו תחת הריצוף שכבר איננו, נראות עד היום לעין, ונראה כי בור זה ניקז מי גשם ממרזבים מכל החדרים שסביבו.
ממצאים נוספים.
החווה עשירה מאוד בשרידי עיטורי-אבן מסוגננים, שעליהם תבליטים צמחיים וצלבים. נראה כי עיטורים אלה שובצו במשקופים ובקירות החווה, והם מעידים שהדת של בעליה הייתה הנצרות. בין היתר ניתן למצוא גם אגני טבילה וכלי פולחן נוצריים, וכן תבליט של שעון שמש, הקבוע בגת הענקית שבצפון החווה.
ברוב חדרי החווה השתמרו חלקים נכבדים מרצפת הפסיפס, המורכבת מאבנים בצבע לבן אחיד. באחד החדרים הדרומיים השתמרו שני תנורים, ששימשו כנראה לבישול. חדר זה, הוא היחיד בחווה שקירותיו שרדו מעל לגובה של כמה נדבכי אבן, ומשקוף הכניסה לחדר עומד שלם.
היישוב לשם.
תושבי היישוב לשם נטעו בט"ו בשבט ה'תשע"ט עצים בדיר סמען, והתקינו בדיר צלייה, ספסלים וחוטים ושלטים במקומות מסוכנים. היישוב לשם שתל עשרות עצים סמוך לחורבה, ונוער היישוב עשה בשנת ה'תשפ"א מספר שבילי אופניים בדיר סמען ובסביבתו המיועדים לרוכבי אופניים ולהולכי רגל.
איש השנה (סרט)
After Eight
ח'ירבת דיר סמען
חירבת דיר סמען
דיר סמען
חרבת דיר סמען
ח'רבת דיר סמען
Emperor
Kubuntu
בריטני ריס
בריטני ריס (באנגלית: Brittney Reese; נולדה ב-9 בספטמבר 1986) היא אתלטית אמריקאית. היא אלופה אולימפית (לונדון 2012), אלופת העולם, 4 פעמים אלופת העולם והראשונה בהיסטוריה שזכתה שלוש פעמים ברציפות (ברלין 2009, טגו 2011, מוסקבה 2013 ו-לונדון 2017) ו-3 פעמים אלופת העולם באולם (דוחה 2010, איסטנבול 2012 ופורטלנד 2016) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה.
ריס נולדה באינגלווד שבקליפורניה ובגיל שלוש עברה לגולף-פורט שבמיסיסיפי. היא למדה בקולג' הקהילתי גולף קוסט ואחר כך באוניברסיטת מיסיסיפי.
ריס היא עוזרת מאמן אתלטיקה קלה במכללה מקומית בסן דייגו מאז 2013.
2007 ו-2008.
בשנים 2007 ו-2008 זכתה ריס באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) בקפיצה לרוחק.
במסגרת המבחנים האמריקאים למשחקים האולימפיים שנערכו ביוג'ין, אורגון ביולי 2008 קבעה ריס שיא אישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.95 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה ריס במקום החמישי בתוצאה של 6.76 מטר. בשלב המוקדמות היא קבעה את התוצאה הטובה ביותר במוקדמות 6.87 מטר.
בתחרות שנערכה בבלם, ברזיל במאי 2009 קבעה ריס שיא אישי של 7.06 מטר, תוצאה שדירגה אותה במקום השלישי בכל הזמנים בארצות הברית אחרי ג'קי ג'וינר קרסי ומריון ג'ונס.
אלופת עולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה ריס במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאת השנה בעולם של 7.10 מטר, לפני טטיאנה לבדייבה מרוסיה (6.97 מטר) וקארין מיי מליס מטורקיה (6.80 מטר).
באליפות העולם באולם שנערכה בדוחה, קטר בשנת 2010 זכתה ריס במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.70 מטר, לפני נידה גומז מפורטוגל (6.67 מטר) וקילה קוסטה מברזיל (6.63 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה ריס במדליית זהב פעם שנייה ברציפות בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.82 מטר, לפני אולגה קוחרנקו מרוסיה (6.77 מטר) ואינטה רדביצ'ה מלטביה (6.76 מטר).