נחל שלף הוא נחל איתן באזור רמות מנשה. הוא אחד מיובליו של נחל דליה. שמו של הנחל בערבית ואדי אלפואר (בתרגום לעברית: "הנחל השופע מים").
תוואי הנחל.
תחילתו צפונית לקיבוץ עין השופט, חיבורו לנחל דליה דרומית מזרחית ליישוב בת שלמה. שני מעיינות נובעים באזור הנחל העליון לצד כביש 672 המוביל מאליקים לקיבוץ דליה, עין דמומית ועין שלף. מימיו של הנחל אינם ראויים לשתייה.
צמחיית הנחל.
את המעיינות עוטפת צמחיית סבך האופיינית לנחלים. ניתן לחזות בערבה, פטל, צבר מצוי, צפצפה, תאנה, רימון וגפן. ליד גבעה 186 פורחים כלניות, רקפות וצבעונים בעונתם.
אתרים באזור נחל.
צפונית לנחל ממוקם הכפר הערבי דאלית א - רוחה, שנחרב בשנת 1948. תושבי הכפר ברחו לג'נין. דרומית מערבית למעיינות ניתן לראות שרידי טחנת קמח ואמת המים. טחנה זו שימשה את הכפר הערבי ששכן במקום. המים הגיעו אליה מהמעיינות. בהמשכו של נחל שלף נובע מעין נוסף, עין מחוללים. שמו של מעיין זה מזכיר את אסיפות המתיישבים שבהן יצאו במחולות התושבים, ליד קיבוץ דליה. מהמעיין ממשיכה "דרך המוביל". הדרך פונה לכיוון מערב ובהמשך לדרום. הדרך עוברת מעל המוביל המים הארצי. לאורכו של הנחל מסלול המסומן בצבע כחול ופונה לגבעה 186. בהמשך מובילה דרך זו אל נחל דליה. בגבעה תצפית על רמות מנשה והאזור.
בית החולים הקליני על שם בוטקין
בית החולים הקליני העירוני על שם בוטקין (ברוסית: Городская клиническая больница имени С. П. Боткина) הוא מוסד רפואי רב-תחומי, הממוקם ברובע בגובוי במחוז הצפוני של מוסקבה.
בית החולים בוטקין הוא אחד מבתי החולים הגדולים במוסקבה וברוסיה, עם 1,683 מיטות אשפוז, כולל 124 מיטות טיפול נמרץ, 146 מיטות אשפוז יום ו-40 מיטות אשפוז קצרות טווח. סך המיטות בבית חולים זה מהווה 7% מסך מספר המיטות במערכת הבריאות בעיר מוסקבה.
בבית החולים מועסקים כ-4.4 אלף עובדים, בהם קרוב ל -1.3 אלף רופאים וכ-1.8 אלף אחיות. צוות בית החולים כולל 5 חברי האקדמיה הרוסית למדעים, 16 רופאים מכובדים של הפדרציה הרוסית, מעל 100 דוקטורים למדעים ו-237 מועמדים לדוקטור למדעים.
בית החולים כפוף למחלקת הבריאות של העיר מוסקבה.
תיאטרון לאנט-פונטיין
תיאטרון לאנט-פונטיין הוא תיאטרון במנהטן, שנפתח בשנת 1910 במבנה חדש עם חזית גדולה בסגנון אדריכלות האמנויות היפות בשם Globe Theatre. בשנות ה-30 של המאה ה-20 המבנה הוסב לקולנוע. בשנת 1957 הוא נרכש על ידי קבוצת יזמים, עבר בנייה מחדש ומאז הוא כולל 1415 מקומות ישיבה. התיאטרון נקרא על שם זוג שחקנים ידועים, ההצגה הראשונה הייתה The Old Town, וזאת ב-5 במאי 1958 בהשתתפות אלפרד לאנט ולין פונטיין.
בשנת 1978 ו-1995 הוצג מחזמר "הלו, דולי". בשנת 1999 החלה הצגה של "היפה והחיה", שהוצגה עד לשנת 2007, כאשר אז הוחלפה על ידי "בת הים הקטנה" בה כיכב שון פאלמר. בשנים 2015–2016 היה מוצג מחזמר בשם Finding Neverland. ב-2017 החלה הצגה של "צ'ארלי ומפעל השוקולד" בכיכובו של כריסטיאן בורל (""ספאמלוט", "סמאש"") בתפקיד ווילי וונקה. מחזמר של שנת 2018 Summer: The Donna Summer Musical היה מועמד לפרס טוני.
בשנת 2017 החלה הצגה של מחזמר Tina שזכה בפרס אוליבייה.
בראד וילק
בראד וילק (נולד ב-5 בספטמבר 1968) הוא מתופף אמריקאי. מנגן בעיקר עם להקת Rage Against the Machine.
ממוצא יהודי. נולד וגדל בשיקגו וכשהתבגר התיישב בדרום קליפורניה. התחיל לנגן בתופים כבר בגיל 13 והיה לו מערכת תופים בגיל 14.
אתר תופים מקצועי כתב עליו שהוא שינה את נגינת הבי מטאל ואי אפשר להתעלם ממנו.
קישורים חיצוניים.
Brad Wilk (@bradwilk) • Instagram photos and videos
דניאל גולדשטיין-וולדמן
דניאל "דני" גולדשטיין-וולדמן (באנגלית: Danielle "Dani" Goldstein-Waldman; נולדה ב-6 בפברואר 1985) היא רוכבת קפיצות ראווה אמריקאית-ישראלית. מייצגת את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020).
ביוגרפיה.
דניאל גולדשטיין נולדה בניו יורק שבארצות הברית, וגדלה בשכונת אפר איסט סייד. הוריה היו שחקני סקווש מקצועיים. בגיל 12 חגגה בת מצווה בישראל.
היא למדה תואר ראשון בכלכלה ופיתוח באוניברסיטת דיוק, והיא התגוררה בסידני שבאוסטרליה חצי שנה, שם למדה תכנון עירוני.
גולדשטיין החלה לרכוב בגיל שמונה, ועד גיל 12 למדה גם טניס. היא התחרתה בגרנד פרי הראשון שלה בגיל 16. היא זכתה באותה שנה במדליות זהב אישיות וקבוצתיות באליפות הרוכבים הצעירים בצפון אמריקה.
בשנת 2013, היא ייצגה את ישראל באליפות אירופה בקפיצות ראווה שהתקיימה בדנמרק. באותה שנה שימשה גולדשטיין בתור קפטנית נבחרת הקפיצות הישראלית שזכתה במדליית זהב במשחקי המכביה של שנת 2013.
בשנת 2015, היא העפילה לגמר באליפות אירופה שהתקיימה באאכן שבגרמניה ובשנת 2017, היא הייתה במקום התשיעי באליפות אירופה שהתקיימה בגטבורג שבשוודיה. באותה השנה היא זכתה בתחרות הגראנד פרי 9 שהתרחשה בפורטוגל.
בשנים 2018–2019, גולדשטיין ניצחה במקצה גרנד פרי 5* של רולקס שנתיים ברציפות.
בפברואר 2019, היא דורגה מספר 43 בעולם בקפיצות ראווה. באותה השנה היא ניצחה פעמיים במקצה גרנד פרי 5*, שהתקיימו בשאנגחאי שבסין ובברלין, בירת גרמניה, בהתאמה. בשנת 2020 היא ניצחה שוב במקצה גרנד פרי 5* שהתקיים בארצות הברית.
גולדשטיין מייצגת את מדינת ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020).
חיים אישיים.
ביוני 2019, היא התחתנה עם אלן וולדמן, מגדל ומאלף סוסים. הם מתגוררים בהולנד.
ב-2009 קיבלה גם אזרחות ישראלית.
יחסי בלארוס–סין
יחסי בלארוס–סין הם יחסי החוץ בין בלארוס לרפובליקה העממית של סין.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 בינואר 1992, וב-18 במרץ 1993 נפתחה בבייג'ינג שגרירות בלארוס בסין.
ב-10 במאי 2015, הרפובליקה העממית של סין ורפובליקת בלארוס חתמו על הצהרה משותפת שהביעה את תמיכתם במציאת פתרון שלום של היחסים עם טאיוואן, וחזרו על התנגדותם לעצמאות טאיוואן; בלארוס הבטיחה שלא לייצא נשק לטאיוואן. למחרת היום, משרד החוץ של הרפובליקה הסינית הביע צער על ההצהרה המשותפת בין שתי המדינות.
במהלך ביקורו הממלכתי בסין בספטמבר 2016 העניק נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו את אות "השלום והידידות" של בלארוס לנשיא סין שי ג'ינפינג.
במהלך מגפת הקורונה, שתי המדינות סיפקו כמויות גדולות של ציוד רפואי זו לזו. בלארוס היא אחת המדינות הראשונות שהעניקו סיוע לסין. שר ההסברה של הרפובליקה של בלארוס אלכסנדר קליוקוביץ' כינה את סין ובלארוס מערכת יחסים בין "חברי ברזל".
יחסים כלכליים.
בשנת 2012, סין (לא כולל הונג קונג, מקאו וטאיוואן) ייצאה סחורות לבלארוס בסך 2.24 מיליארד דולר, ואילו בלארוס ייצאה בסך 452 מיליון דולר לסין (לא כולל הונג קונג, מקאו וטאיוואן); היצוא של סין לבלארוס כלל מכונות, מוצרי מתכת, ומוצרים כימיים, ואילו בלארוס בעיקר ייצאה מוצרים כימיים לסין.
פארק תעשיית סין-בלארוס, הממוקם במרחק 15 קילומטרים ממינסק, הוא אזור כלכלי מיוחד המהווה פארק תעשייתי, פיננסי ומחקר מדעי ופעילויות מסחריות אחרות. פארק תעשייה זה הוא פרויקט שיתוף הפעולה הכלכלי הגדול ביותר בין סין לבלארוס, והוא גם הפרויקט הגדול ביותר שהקימה בלארוס במטרה למשוך השקעות. בנוסף, ממשלת בלארוס והחברות הסיניות שיתפו פעולה גם עם פרויקטים הכוללים הרחבת כבישים מהירים.
ינה בארשון
ינה בארשון (במקור עד 1906 בורנשטיין, בהונגרית: Bársony Jenő; מישקולץ, 12 במאי 1894 – בודפשט, 5 ביולי 1969) דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, רופא נשים, פרופסור באוניברסיטה, בעל דוקטורט Ph.D (1952).
ביוגרפיה.
ינה בארשון נולד במשפחה יהודית כבנם של שמואל בורנשטיין, סוכן מסחרי ושל תרזה הרטמן. הוא סיים את בית הספר התיכון במישקולץ, ולאחר מכן השלים את לימודיו הגבוהים בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (בשמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל את התואר בשנת 1918. במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס לגדוד החי"ר ה-65 של הצבא האוסטרו-הונגרי וקיבל כמה אותות הצטיינות על ביצוע תפקידיו תחת אש. בין השנים 1918 - 1930 עבד בגינקולוגיה בבית החולים לנשים בכיכר בקאץ' בבודפשט בהדרכתו של פרופסור יוז'ף פרידיישי (מקודם: פרידנשטיין). בשנת 1926 ניגש לבחינות המיילדים-גינקולוגיה. משנת 1930 מונה לרופא הראשי של המחלקה לגינקולוגיה בבית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' של הקהילה היהודית של פשט (כיום שמו המרכז הרפואי הלאומי) ומשנת 1934 עד 1948 היה הרופא הראשי. שם הוא הצליח לעבור את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1946 קיבל הסמכה כמרצה פרטי בתחום פתולוגיית ההריון ומאותה שנה עבד גם כמרצה בכיר באוניברסיטת פאזמאני פטר (משנת 1951 אוניברסיטת אטווש לוראנד) ובאוניברסיטת זמלווייס בבודפשט. בשנים 1948 - 1962 היה פרופסור חבר. משנת 1962 ועד מותו הוא עבד במכון להכשרה רפואית וכפרופסור מן המניין ראשי של המחלקה למיילדות ולגינקולוגיה. בין השנים 1959–1969 היה גם נשיא הוועדה למיילדות וגינקולוגיה של המועצה למדעי הבריאות. בארשון היה הנשיא המייסד של "אגודת רופאי הנשים ההונגרים", שנוסדה בשנת 1965, והיה חבר כבוד בגוף הייצוגי של הקהילה היהודית של בודפשט.
ינה בארשון עסק בחקר התפקוד המיני הנשי ותפקוד לקוי של השחלות. הוא התקדם משמעותית בפתרון הניתוחי של ממאירות צוואר הרחם ובנספחות הרחם. בארשון היה אחד הראשונים בהונגריה שחקר את הבעיות הגינקולוגיות המיוחדות בגיל המעבר אצל נשים.
בארשון הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה (5B-6-3).
חייו הפרטיים.