בשנת 1981, בעת ששהה בשנת שבתון במכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון, הגה את הרעיון של דינמיקה ניוטונית מתוקנת שמהווה פתרון חלופי לבעיה שאותה נועד לפתור רעיון החומר האפל. בראיון הסביר את גישתו: "העיקרון שהנחה את התאוריה פשוט. אם הצורך בחומר אפל מתעורר מפני שאין מספיק כבידה, אפשר למצוא תאוריה אחרת שנותנת יותר כבידה עם אותה כמות של חומר רגיל".
נשוי ואב לשלש בנות.
רד הוט צ'ילי פפרז
רד הוט צ'ילי פפרז (באנגלית: Red Hot Chili Peppers, תרגום מילולי: "פלפלי צ'ילי אדומים חריפים"; נקראת לעיתים בקיצור RHCP) היא להקת פֿאנק רוק אמריקאית פופולרית אשר נוסדה בשנת 1983 בלוס אנג'לס, קליפורניה. הסגנון המוזיקלי האופייני ללהקה הוא שילוב של מוזיקת רוק עם סגנון הפאנק (Funk Rock), אך לעיתים היא מוגדרת כלהקת רוק אלטרנטיבי, פאנק מטאל או ראפ רוק, עם השפעות מסגנונות מוזיקליים שונים כגון פאנק רוק (Punk Rock), רוק פסיכדלי, פופ רוק והבי מטאל. חברי הלהקה הנוכחיים הם הסולן אנתוני קידיס והבסיסט מייקל "פלי" בלזארי, אשר היו ממייסדי ההרכב המקורי, המתופף הוותיק צ'אד סמית והגיטריסט ג'ון פרושיאנטה.
Red Hot Chili Peppers זוכה לפופולריות רבה ברחבי העולם. היא שיאנית מכירות אלבומים, עם מכירות של מעל ל-100 מיליון אלבומים ברחבי העולם, היא הייתה מועמדת ל-16 פרסי גראמי מתוכם זכתה עד היום בשישה, והיא נבחרה להיכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-2012.
הלהקה נחשבת למצליחה ביותר בהיסטוריה של מצעד שירי הרוק האלטרנטיבי של מגזין בילבורד האמריקאי, ומחזיקה בתואר הלהקה עם מספר השירים הגדול ביותר אשר התברגו למקום הראשון במצעד בכל הזמנים (13 שירים), ובנוסף מחזיקה בתארים נוספים כגון הלהקה עם מספר השירים הגדול ביותר אשר הופיעו במצעד, הלהקה ששיריה מופיעים במצעד בשלושה עשורים או יותר, והלהקה עם השיר ששהה הכי הרבה זמן במקום הראשון במצעד בשנות ה-90.
מכרה כ-22 מיליון אלבומים בארצות הברית לבדה. מתוך אלה, שמונה סינגלים נכנסו לרשימת 40 המובילים במצעד ה-"Hot 100" של מגזין בילבורד (שלושה מתוכם לעשרת המובילים) וחמישה סינגלים במקומות הראשונים במצעדי זרם הרוק המרכזי. היא מחזיקה בשיא של כ-11 סינגלים במקומות הראשונים במצעדי הרוק המודרני.
ב-39 שנות פעילותה, הוציאה "צ'ילי פפרז" אחד-עשר אלבומי אולפן, שהמוקדמים מביניהם לא נחלו הצלחה רבה. ההרכב התחלף מספר פעמים, ורק הסולן קידיס והבסיסט פלי נותרו מאז ההתחלה. הלל סלובק, נגן הגיטרה המקורי, מת ב-1988 ממנת יתר של הרואין, ובעקבות כך פרש המתופף ג'ק איירונס. ב-1989 הצטרפו ג'ון פרושיאנטה וצ'אד סמית. אלבומם הבא, "Mother's Milk", נחל הצלחה רבה והיה לראשון שהופיע במצעד המוזיקה של מגזין "בילבורד". אלבומם החמישי, "Blood Sugar Sex Magik", הזניק אותם למעמד בכורה במיינסטרים המוזיקלי האמריקני ומכר כ-13 מיליון עותקים עד ל-2011. ג'ון פרושיאנטה עזב בשנת 1992, עקב חוסר הנוחות שגרם לו הפרסום הרב, והידרדר להתמכרות להרואין.
אז חבר להרכב דייב נבארו, גיטריסט ג'יינז אדיקשן, והשתתף בהכנת אלבומם הבא, "One Hot Minute". זה לא השתווה ל"Sex Magik" ומכר בערך חצי ממספר העותקים של הקודם. זמן קצר לאחר צאתו, עזב נבארו את הלהקה בעקבות סכסוכים אישיים. פרושיאנטה, שנגמל מהתמכרותו, הוזמן לשוב בידי פלי ב-1998 ונענה בחיוב. הלהקה הפיקה אז את "Californication", שיצא בשנת 1999. האלבום היה למצליח ביותר שלהם אי פעם, ונמכר בכ-15 מיליון עותקים ברחבי העולם. "צ'ילי פפרז" הוסיפה להקליט וב-2002 יצא "By The Way", שהדגים שוב את הצלחתה המסחרית. לאחר סיום האלבום יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בינלאומי, במהלכו הוציאו את אלבום האוסף הראשון שלה. ב-2006 הופק האלבום הכפול "Stadium Arcadium", היחיד שלהם שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים בארצות הברית. ב-2009 פרושיאנטה עזב שוב, להמשיך בקריירת הסולו שלו, והוחלף בגיטריסט המשני בהופעות ג'וש קלינגהופר. ב-2011 וב-2016 הוציאה את האלבומים "I'm with You" ו"The Getaway", בהם הצליחה מסחרית עם הסינגלים הבולטים "The Adventures of Raindance Maggie" ו-"Dark Necessities" בהתאמה.
ב-2019, אחרי הופעה היסטורית במצרים, קלינגהופר עזב את הלהקה אחרי 10 שנים, והתחלף בשנית עם ג'ון פרושיאנטה שחזר ללהקה 10 שנים לאחר עזיבתו.
הלהקה לאורך השנים.
הקמה והשנים המוקדמות.
להקת רד הוט צ'ילי פפרז קמה בשנת 1983, בשם "Tony Flow and the Miraculously Majestic Masters of Mayhem", בה היו חברים אנתוני קידיס, מייקל "פלי" בלזארי, הילל סלובק, וג'ק איירונס. ארבעתם למדו יחד בבית הספר התיכון פיירפקס שבלוס אנג'לס. מאחר שסלובק ואיירונס כבר היו מחויבים להרכב אחר בשם "What Is This?", הרכב הפפרז הוקם למטרת הופעה אחת בפאב מקומי, לקהל של כ-30 איש. הם ביצעו שיר אחד שנכתב על ידי קידיס בשם "Out in L.A". ההופעה הייתה מוצלחת כל כך שהלהקה התבקשה לחזור למקום ולהופיע גם בשבוע שלאחר מכן.
הלהקה החלה להתפרסם בסצנת הרוק המקומית, ובעקבות ההצלחה החליטה לבסס את ההרכב ולשנות את שמה לרד הוט צ'ילי פפרז. הלהקה החלה להופיע במספר מועדונים ופאבים ברחבי לוס אנג'לס, אשר מתוך הופעות אלו הקליטו שישה שירים ליצירת אלבום הדמו הראשון שלהם. חצי שנה לאחר הופעתם הראשונה, פנתה אליהם חברת התקליטים EMI, והחתימה אותה על חוזה הקלטות. שבועיים לפני כן, קיבלה גם להקתם של סלובק ואיירונס חוזה הקלטות מחברת התקליטים MCA.
במשך זמן פעילותה של הלהקה, ראו בה סלובק ואיירונס פרויקט צדדי, ולאחר קבלת חוזה ההקלטות עם "What Is This?" עזבו את ההרכב.
במקום לפרק את הפפרז, החליטו קידיס ופלי לגייס חברים חדשים להרכב. קליף מרטינז, חברו של פלי, הצטרף ללהקה כמתופף זמן קצר לאחר מכן. מהאודישנים שערכו למספר גיטריסטים, נבחר ללהקה ג'ק שרמן, והם החלו לעבוד על אלבומם הראשון. האלבום "The Red Hot Chili Peppers" יצא ב-10 באוגוסט 1984. על אף שהאלבום לא נחל הצלחה במכירות, השמעותיו בתחנות רדיו של אוניברסיטאות וקולג'ים והשמעות רבות ב-MTV, תרמו ליצירת גרעין מעריצים ללהקה. בסופו של דבר נמכר האלבום בכ-300,000 עותקים.
הלהקה יצאה למסע הופעות בעקבות צאת האלבום, אך גם הוא לא נחל הצלחה רבה. במהלך מסע ההופעות, מתחים מוזיקליים ויומיומיים בין קידיס ושרמן, הובילו בסופו של דבר לפיטוריו של שרמן. הילל סלובק חזר למלא את מקומו כגיטריסט, לאחר שעזב את "What Is This?".
Freaky Styley ו-The Uplift Mofo Party Plan (1985–1988).
ג'ורג' קלינטון נבחר להפיק את אלבומם הבא של הלהקה – "Freaky Styley". האלבום הוקלט באוניברסיטת ווין שבדטרויט, מישיגן. קלינטון שילב לסגנונה המוזיקלי של הלהקה אלמנטים של פאנק (Funk) ופאנק (punk) וסגנונות מוזיקה שונים נוספים. קשריה של הלהקה עם קלינטון היו טובים יותר מאשר עם מפיקם הקודם אנדי גיל. על אף האלבום המבטיח, הוא לא זכה להצלחה רבה, לא נכנס לאף מצעד פזמונים ואף כשל בעקיפת המוניטין של אלבומם הקודם. גם מסע ההופעות לאחר צאת האלבום נחשב כלא מספק בעיני הלהקה.
ב-1986, הופיעה הלהקה בסרט "ההחלקה לניצחון" כשהם מנגנים את השיר "Blackeyed Blonde" מאלבומם החדש. בערך באותה התקופה הופיעה הלהקה גם בסרט "Tough Guys" בכיכובם של ברט לנקסטר וקירק דאגלס, כשהם מבצעים את השיר "Set It Straight" במועדון לילה בלוס אנג'לס.
קליף מרטינז פוטר מההרכב בקיץ של שנת 1986. הלהקה שכרה לתקופה קצרה את המתופף צ'ק ביסקיטס, אך ג'ק איירונס, שהיה חסר עבודה או מחויבויות אחרות, החליט לחזור להרכב הלהקה, להפתעתם הרבה של קידיס, פלי וסלובק. הלהקה ניסתה להעסיק את ריק רובין להפקת אלבומם הבא, אך הוא סירב להצעתם. לאחר חיפושים, שכרה הלהקה את המפיק מייקל ביינהורן, שהיה אפשרותם האחרונה. הם החלו להלחין ולכתוב שירים בקצב מהיר, והאלבום החל לקבל צורה – הוא קיבל את אותם האלמנטים של הפאנק כמו באלבום הקודם, אך קיבל גם זיקה חזקה ומשמעותית לסגנון הפאנק רוק. האיחוד המחודש של חברי ההרכב המקוריים החיה את תהליך ההקלטות.
ב-29 בספטמבר 1987, יצא האלבום "The Uplift Mofo Party Plan", והיה לאלבומם הראשון שהופיע במצעד כלשהו. על אף שהגיע למקום ה-148 בלבד במצעד ה-"Hot 200" של מגזין בילבורד, הוא נחשב כהצלחה מסוימת ביחס לשני האלבומים שקדמו לו.
אולם, במהלך תקופה זו, קידיס וסלובק החלו לפתח התמכרות קשה לסמים, מה שגרם לביצועים קלושים מצידם, ובייחוד מצידו של סלובק. הלהקה החליטה להתעלם מאיכות הביצועים והמשיכה להופיע כרגיל. התמכרותו של סלובק הובילה למותו ב־25 ביוני 1988, זמן לא רב לאחר תום מסע ההופעות שלהם באירופה. הוא נמצא מת מחוץ למלון בעיר לוס אנג'לס. ג'ק איירונס, חברו הטוב של סלובק עוד מימי התיכון, עזב את הלהקה באומרו כי הוא אינו מעוניין להיות חבר בלהקה שחבריה מתים. איירונס הצטרף ללהקת הגראנג' מסיאטל – פרל ג'אם, אך מותו של סלובק המשיך לרחף מעל לראשו, והוא עזב גם אותה.
Mother's Milk והכניסה ההדרגתית למיינסטרים (1989–1990).
בניסיון להתמודד עם מותו של סלובק ועזיבתו של איירונס, קידיס ופלי גייסו ללהקה את המתופף של להקת דד קנדיז – די. אייץ'. פליגרו ואת הגיטריסט דווין מקניט. שניהם לא הסתדרו עם פלי ועם קידיס, והוחלפו זמן קצר לאחר מכן. לעומת זאת, לזמן פעילותו הקצר של פליגרו בהרכב הייתה השפעה חזקה עיקרית אחת ללהקה: היא הובילה להגעתו של ג'ון פרושיאנטה, מכר של פליגרו, לאודישנים לגיטריסטים ללהקה. פרושיאנטה היה מעריץ צעיר ונלהב, והיה מעוניין מאוד להתקבל ללהקה. בעקבות האודישן המוצלח של פרושיאנטה, הלהקה החליטה לצרפו אליהם.