עיבוד מפורסם של הסיפור מופיע אצל ג'פרי צ'וסר בסיפורי קנטרברי, בסיפורו של פרח הכמורה. שם מתווספים לסיפור אלמנטים דתיים רבים, בייחוד כאלה המשווים את גריזלדה למרים הבתולה.
גריזלדה מוזכרת גם בספרה של קריסטין דה פיזאן ספר עיר הגבירות (1405), בחלק השני העוסק במידות הטובות של הנשים.
"גריזלדה הסבלנית" הוא סיפור אגדה מאת שארל פרו (1691).
מחזהו של ג'ון פיליפ הקומדיה של גריסיל הסבלנית והענווה (The Commodye of Pacient and Meeke Grissill; ידוע גם בשם המחזה של גריסיל) הוא משנת 1565.
הנרי צ'טל, תומאס דקר וויליאם הוטון שיתפו פעולה בגרסה דרמטית אחרת, גריסל הסבלנית (Patient Grissel), שהוצגה לראשונה בשנת 1599.
המחזה אגדת חורף מאת ויליאם שייקספיר (1623) מציג אלמנטים רבים מסיפור גריזלדה. גריסלדה המודרנית (The Modern Griselda) הוא רומן מאת מריה אדג'וורת' משנת 1805. ברומן נאספים אורחי מסיבה כדי לקרוא ולהציג את סיפורו של פרח הכמורה מסיפורי קנטרברי, כלומר, את סיפורה של גריזלדה.
גריזלדה הסבלנית היא אחת האורחות בארוחת הערב במחזה "נשים בצמרת" מאת קריל צ'רצ'יל משנת 1982.
מרגרט אטווד סיפרה מחדש את סיפורה של גריזלדה בסיפור הקצר "גריסלדה חסרת הסבלנות", שהתפרסם במגזין ניו יורק טיימס ב-12 ביולי 2020 כחלק מפרויקט הדקאמרון של המגזין.
באומנות.
סיפורה של גריזלדה לפי בוקאצ'ו מתואר בשלושה ציורי פאנל איטלקיים המתוארכים לסביבות שנת 1490 התלויים בגלריה הלאומית בלונדון. הם מעשה ידיו של אמן איטלקי בלתי ידוע, המכונה "אמן הסיפור של גריסלדה".
עדות לתפוצתו הרחבה של הסיפור אפשר למצוא בפריטי אופנה ואביזרים שונים, כגון ארנק רקום מן המאה ה-14 המעוטר תמונות מתוך הסיפור.
הצייר פרדריק ג'ורג' סטיבנס צייר את תמונת הצעת הנשואים של המרקיז לגריזלדה (1850).
פאל מאנדל
ד"ר פאל מאנדל (בהונגרית: Mandel Pál; נירבאטור, 6 בינואר 1840 – בודפשט, 7 בפברואר 1908) היה משפטן ועורך דין וחבר פרלמנט יהודי-הונגרי, בעל קרקע בנירבאטור.
ביוגרפיה.
פאל מאנדל נולד במשפחה יהודית. אביו היה אברהם מאנדל (1810–1890), בעל קרקעות בעיר נירבאטור, סגן מנהל קופת החיסכון בנירבאטור, חבר במועצת מחוז סאבולץ, אמו הייתה יוהנה קֶפֶּש (1812–1886). אחיו של פאל מאנדל, איגנץ מאנדי (1837–1912), היה בעל קרקעות, קיבל תואר אצולה וסמל מגן משפחתי ואת שם הקדומת האצילי "קאנטוריאנושי" בחסדו של המלך ההונגרי פרנץ יוזף שהיה גם פרנץ יוזף קיסר אוסטריה, זאת ב-27 בנובמבר 1907.
פאל מאנדל למד משפטים בפשט ובווינה ופתח משרד עורכי דין בבירת הונגריה. הוא נבחר לראשונה לאספה הלאומית של ההונגריה (פרלמנט) בשנת 1875 מטעם מחוז נירבאטור, אותו ייצג בארבעה פרלמנטים עם תוכנית ליברלית: (1875–1878), (1878–1881), (1881–1884) ו-(1884–1887). תחילה היה חבר בוועדת החסינות, משנת 1881, וככזה לקח חלק פעיל בדיון בהצעות לחוק האפוטרופסות, חוק זכויות יוצרים וחוק הנוטריונים. בשנת 1878, בנוסף ללאיוש מוצ'ארי, גם הוא נאם בעד ביטול עונש המוות. לרגל דיוני התקציב של 1880 ו-1884, נשא נאום בעד חופש הנישואים וחופש הדת וב-7 בפברואר 1885 נשא נאום פולמוסי נגד האנטישמים. בשנת 1887 נותר במיעוט נגד קארוי ליפטאי בנירבאטור ולא נבחר. באספה הלאומית של 1892–1897 הוא ייצג את אזור לנדבה-התחתון בפרלמנט. נאומיו הפרלמנטריים מופיעים ביומני הפרלמנט.
פאל מאנדי הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.
נישואים וצאצאים.
אשתו הייתה ברטה פוקס ונולדו להם 4 ילדים; בבגרותם הם אימצו את השם "מאנדי" וככל הנראה התנצרו.
The Best of Porter Wagoner &amp; Dolly Parton
The Best of Porter Wagoner &amp; Dolly Parton (בעברית: המיטב של פורטר ווגונר &amp; דולי פרטון) הוא אלבום אוסף של זמרי הקאנטרי פורטר ווגונר ודולי פרטון. הוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 1971 על ידי RCA ויקטור. האלבום מכיל אוסף של שירים מתוך האלבומים המשותפים של השניים.
בנוסף לכך, האלבום כלל שיר חדש בשם "Better Move It on Home" שהיה מועמד לפרס גראמי.
הצלחה מסחרית.
האלבום הגיע בשיאו למקום ה-7 במצעד אלבומי הקאנטרי. השיר "Better Move It on Home" אשר יצא לאור כסינגל מתוך האלבום בינואר אותה שנה הגיע למקום השביעי במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי ולמקום השמיני באותו מצעד רק בקנדה. הוא זכה להצלחה נוספת כאשר הועמד לפרס גראמי.
ביקורת.
הסינגל "Better Move It on Home" היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הווקאלי הטוב ביותר בשיר קאנטרי בדואט או קבוצה".
אללהאבאד
Anyone
מגפת הדבר השלישית
מגפת הדבר השלישית הייתה מגפה גדולה של דבר הבלוטות שהתחילה ביונאן שבסין בשנת 1855 במהלך שנת הכהונה החמישית של קיסר סין, שיאנפנג משושלת צ'ינג.
מגפת דבר הבלוטות התפשטה לכל היבשות המיושבות ובסופו של דבר הובילה ליותר מ-12 מיליון (אולי אפילו 15 מיליון) נספים בהודו ובסין, מתוכם כ-10 מיליון נספים בהודו לבדה, והפכו אותה לאחת מהמגפות הקטלניות בהיסטוריה.
על פי ארגון הבריאות העולמי המגפה נחשבה פעילה עד לשנת 1960, אז מספר הנפגעים ברחבי העולם ירד לכ-200 בשנה.
מקרי המוות מהמגפה המשיכו לרדת עוד ועוד במשך כל שנה מאז.
השם המתייחס למגפה זו הוא בהיותה ההתפרצות השלישית הגדולה של מגפת דבר הבלוטות שהשפיעה על החברה האירופאית.
המגפה הראשונה נקראה המגפה היוסטיניאנית והיא חירבה את האימפריה הביזנטית ואזורים בסביבה בשנים 541 ו-542. המגפה נמשכה בגלים עוקבים עד אמצע המאה ה-8.
המגפה השנייה נקראה המוות השחור שהרגה כשליש מאוכלוסיית אירופה, בסדרה של גלי הדבקויות מתרחבים בין השנים 1346 ל-1353. מגפה זו חזרה על עצמה באופן קבוע עד המאה ה-19.
דפוס חללי המגפה מצביע על כך שגלים של המגפה בסוף המאה ה-19/תחילת המאה ה-20 ככל הנראה הגיעו משני מקורות שונים.
המקור הראשון היה בעיקר דבר הבלוטות שנישא ברחבי העולם באמצעות סחר בים, הובלת אנשים נגועים, חולדות ומטענים שנטפלו אליהם פרעושים.
המקור השני, האלים יותר, היה בעיקרו, דבר ריאתי עם אחוז הדבקה גבוהה בין אדם לאדם. זן זה הוגבל במידה רבה ליבשת אסיה, בפרט למנצ'וריה ומונגוליה.
סוניה הרלדסן
Coat of Many Colors
Coat of Many Colors (בעברית: מעיל של הרבה צבעים) הוא אלבום הסולו השמיני של הזמרת דולי פרטון, אשר יצא ב-4 באוקטובר 1971 על ידי RCA ויקטור. האלבום היה מועמד לפרס אלבום השנה בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי. מגזין טיים כלל אותו ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" ורולינג סטון מיקם אותו במקום ה-257 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים". פרטון הסבירה כי שם האלבום מעיד על הגוונים באישיותה ושירי האלבום מציגים זאת.
בשנת 1985 האלבום יצא מחדש על גבי קלטת שמע בקנדה וב-1999 יצא פעם נוספת על גבי תקליטור בכל העולם. ב-2001 הוא יצא שוב באירופה ביחד עם אלבום נוסף של פרטון. ב-2007 הוא יצא מחדש בכל העולם אך הפעם הוא כלל ארבעה שירים חדשים בתוכו. ב-2010 סוני מיוזיק הוציאה שוב את גרסת 2007 ביחד עם שני אלבומים נוספים שלה.
הצלחה מסחרית.
האלבום הגיע בשיאו למקום השביעי במצעד אלבומי הקאנטרי האמריקאי.
הסינגל הראשון מהאלבום "My Blue Tears" הגיע למקום ה-17 במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי ולמקום הרביעי באותו במצעד בקנדה. שיר הנושא אף זכה להצלחה יותר גדולה כאשר הגיע למקום הרביעי במצעד שירי הקאנטרי האמריקאי ואף דורג במקום ה-60 באוסטרליה.
שבחים.
מגזין טיים הכליל את האלבום ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים" ומגזין רולינג סטון מיקם אותו במקום ה-257 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים". בנוסף "National Public Radio" דירגו את האלבום במקום ה-11 ברשימת "150 האלבומים הנשיים הטובים ביותר בכל הזמנים".
האלבום היה מועמד לפרס אלבום השנה בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי.
Happiness
Happiness (בעברית: שִׂמְחָה או אֹשֶׁר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, "Evermore". השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי סוויפט וארון דסנר והופק על ידי דסנר גם כן. השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.
עם יציאתו, "Happiness" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה. גם במצעדי הפזמונים זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-52 במצעד הבילבורד הוט 100, תוך שדורג במקום התשיעי במצעד שירי הרוק &amp; האלטרנטיביים, ובמקום התשיעי במצעד השירים האלטרנטיביים.
רקע וכתיבה.
"Right Where You Left Me" ו-"Happiness" נכתבו כמה ימים לפני שסיימו לעבוד על "Evermore". דסנר עבד על הלחן של "Happiness" מאז 2019 וחשב שזה יהיה שיר של ביג רד משין; עם זאת, סוויפט אהבה אותו והחליטה לכתוב לו מילים ולהקליט אותו בעצמה. הוא נחשב לשיר הארוך ביותר באלבום.
"Happiness", הוא בלדה אמביינטית, שעוסקת בפרידה או גירושים, עם עיבוד המורכב מסינתיסייזרים שתוארו כ"מעורפלים", כינור, בס, עוגבים, ופסנתר. בשיר שירה איטית ומכוונת, שנועדה להעצים את הנושא עליו הוא מדבר. המילים של השיר מאזכרות בתוכן את מילות השיר "Seven", הלקוח מאלבומה השמיני של סוויפט, "Folklore".
משמעות.