עם זאת, הלייקרס החלו בתהליך הבנייה מחדש בשנת 1996 על ידי טרייד עבור קובי בראיינט, שנבחר בדראפט מהתיכון באותה שנה על ידי שארלוט הורנטס. באותה שנה, הלייקרס החתימו גם את שאקיל אוניל. בינתיים, ב-1998, הסלטיקס בחרו בדראפט בפול פירס, יליד אינגלווד, קליפורניה, שגדל כאוהד לייקרס. בשנה שלאחר מכן, ב-1999, פיל ג'קסון הצטרף ללייקרס כמאמן ראשי.
2000–2007.
הלייקרס חזרו לבלוט בתחילת שנות ה-2000. בהדרכתו של ג'קסון, ועם אוניל ובראיינט מובילים, הלייקרס זכו בשלוש אליפויות רצופות בשנת 2000, 2001, ו-2002 . הזכייה של הלייקרס בשנת 2000 הייתה נגד אינדיאנה פייסרס שאותם אימן אגדת הסלטיקס בירד. את הכינוי של פול פירס, "האמת", העניק לו שאקיל אוניל לאחר ניצחון 112-107 של הלייקרס על הסלטיקס ב-13 במרץ 2001, בו פירס קלע 42 נקודות ב-13 מ-19 מהשדה. אוניל משך עיתונאי מבוסטון והחווה בידו לעבר הפנקס שלו. "תוריד את זה", אמר אוניל. "שמי שאקיל אוניל ופול פירס הוא האמת. צטט אותי על זה ואל תוציא כלום. ידעתי שהוא יכול לשחק, אבל לא ידעתי שהוא יכול לשחק ככה. פול פירס הוא האמת." בשנת 2002, הסלטיקס, עם פירס ואנטואן ווקר, עשו ריצה מרשימה לגמר ושתי הקבוצות כמעט פגשו זו את זו. עם זאת, הסלטיקס הודחו בסופו של דבר בשישה משחקים מול ניו ג'רזי נטס בגמר המזרח באותה שנה.
הלייקרס חזרו לגמר ב-2004 אך הפסידו לדטרויט פיסטונס. לאחר מכן, אוניל הועבר בטרייד למיאמי היט. ללא אוניל, הלייקרס החמיצו את הפלייאוף בשנה שלאחר מכן ולא הצליחו לעלות לגמר בשלוש השנים הבאות.
הסלטיקס התקדמו גם כן בפלייאוף לאחר שהיו קרובים לגמר ב-2002. ב-2004 הם החתימו את המאמן הראשי דוק ריברס. ב-2007, הם ביצעו טריידים עבור האולסטארים קווין גארנט וריי אלן, שהשלימו את כוכב הסלטיקס פול פירס ואת הכוכב העולה ראז'ון רונדו.
2008–2010.
עם צירופם של אלן וגארנט לצד פירס והפיכתם ל"שלושת הגדולים" החדשים, הסלטיקס חזרו לפסגת ה-NBA בעונת 2007/2008 על ידי השגת המאזן הטוב ביותר בליגה והגעה לגמר. הלייקרס גם חזרו לגמר בעזרת הרכש באמצע העונה של פאו גאסול, ושתי הקבוצות נפגשו לבסוף שוב בגמר ה-NBA ב-2008. הסלטיקס ניצחו בשישה משחקים עם ניצחון מרשים במשחק 4 וניצחון ב-39 נקודות במשחק 6. בעונה הבאה, הלייקרס והסלטיקס שיחקו משחק עונה סדירה בחג המולד. הלייקרס ניצחו במשחק הזה, מה שהפך את פיל ג'קסון למאמן שניצח 1,000 משחקים בהכי מעט זמן. הם המשיכו לזכות בגמר ה-NBA של 2009 באותה עונה, בזמן שהסלטיקס הודחו על ידי אלופת המזרח בסופו של דבר, אורלנדו מג'יק. בשנת 2009, הלייקרס החתימו את רון ארטסט (כיום מטא סנדיפורד-ארטסט).
הלייקרס סיימו את עונת 2009/2010 עם המאזן הטוב ביותר במערב, בעוד הסלטיקס נכנסו לפלייאוף בתור המדורגים במקום הרביעי. הבנייה לקראת משחק חוזר החלה כשהלייקרס עלו ליתרון 2–0 על פיניקס סאנס בגמר המערב, עם קריאות "אנחנו רוצים את בוסטון!" בסטייפלס סנטר. כמו כן, קריאות של "Beat LA!" (נצחו את LA) פרצו ב-TD גארדן כשהסלטיקס הובילו 3–0 על המג'יק בגמר המזרח. שתי הקבוצות הדפו את הקאמבקים המאוחרים של יריבותיהן וניצחו 4–2, וקבעו מפגש חוזר בגמר ה-NBA ב-2010.
לסדרה של 2010 היו הרבה רגעים בלתי נשכחים, כולל הופעות מרשימות של בראיינט שהוביל בנקודות בשישה מתוך שבעת המשחקים, שיא הגמר של ריי אלן - 8 שלשות במשחק 2, דרק פישר נושא את קבוצתו לניצחון ואז בוכה במשחק 3, הופעה דומיננטית של הלייקרס במשחק 6, ומשחק 7 צמוד שהפך למשחק ה-NBA בעל הרייטינג הגבוה ביותר מאז הפרישה השנייה של מייקל ג'ורדן במשחק 6 בגמר 1998. הלייקרס ניצחו במשחק 7 מול הסלטיקס בפעם הראשונה, והביאו את המספר הכולל של אליפויות NBA לשש עשרה (כולל אליפות NBL אחת ב-1948), רק אחת פחות מה-17 של הסלטיקס.
הסלטיקס החתימו את שאקיל אוניל לעונת 2010/2011 כדי להחליף את קנדריק פרקינס הפצוע, והוסיפה ליריבות בכך שהביאה אליה את הריב בין שאק-קובי. במהלך משחק מול הלייקרס ב-11 בפברואר 2011, ריי אלן הפך למוביל ה-NBA בכל הזמנים במספר השלשות. עם זאת, גם הלייקרס וגם הסלטיקס יודחו בסיבוב השני של הפלייאוף באותה שנה על ידי משתתפי גמר 2011, דאלאס מאבריקס ומיאמי היט, בהתאמה. בשנה שלאחר מכן, שניהם שוב יודחו על ידי משתתפי גמר ה-NBA ב-2012, אוקלהומה סיטי ת'אנדר ומיאמי היט, בהתאמה. בגלל פירוק שלושת הגדולים של בוסטון, ושינויים צפויים בסגל של הלייקרס, יש הסבורים שעונת 2011/2012 הייתה הפרק האחרון ביריבות הנוכחית בין הסלטיקס ללייקרס.
ב-20 בפברואר 2013, הלייקרס שיחקו את המשחק הראשון שלהם מאז מותו של הבעלים ג'רי באס שמת יומיים קודם לכן, ספדו לו בסטייפלס סנטר לפני שהתמודדו מול הסלטיקס. הלייקרס ניצחו 113-99 במשחק שבו סטיב נאש עבר את כוכב הלייקרס ג'ונסון למקום הרביעי ברשימת האסיסטים של כל הזמנים ב-NBA.
שנות ה-2010.
גם הסלטיקס וגם הלייקרס החמיצו את הפלייאוף בעונת 2013/14, בפעם השנייה בהיסטוריה. כשהניו יורק ניקס גם לא הצליחה להגיע לפלייאוף באותה עונה, זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות ה-NBA שלא הסלטיקס, הלייקרס או הניקס העפילו לפלייאוף באותה עונה.
אבל בעוד הסלטיקס הצליחו לחזור לפלייאוף במהלך שלוש העונות הבאות ואף הגיעו לגמר המזרח ב-2017 וב-2018, הלייקרס מצאו את עצמם בתהליך בנייה ממושך. לפני 2014, הלייקרס החמיצו את הפלייאוף רק ארבע פעמים מאז המעבר ללוס אנג'לס, וחמש פעמים בהיסטוריה של המועדון. עם זאת, הלייקרס המשיכו להחמיץ את הפלייאוף בשש עונות רצופות, מה שהיווה שיא, שהודגשו על ידי ארבע עונות רצופות עם יותר מ-50 הפסדים ומאזן שפל של 17-65 במהלך עונת 2015/16 .
ב-30 בדצמבר 2015, בוסטון סלטיקס כיבדו את כוכב לוס אנג'לס לייקרס, קובי בראיינט, במשחקו האחרון ב-TD גארדן. הלייקרס ניצחו את הסלטיקס 112-104.
עם זאת, היריבות בין הסלטיקס ללייקרס נותרה די שווה בתקופה האחרונה, כששתי הקבוצות התחלקו בניצחונות בארבע מתוך שש הפעמים האחרונות בעונה הסדירה, ולא נפגשו בפלייאוף. הקרבות בין הסלטיקס והלייקרס נדחקו הצידה לטובת היריבות המתהווה בין קליבלנד קאבלירס לגולדן סטייט ווריורס, שנפגשו בארבעה גמרי NBA רצופים בין 2015 ל-2018.
למרות הצלחת הסלטיקס והמאבקים של הלייקרס בתקופה זו, שתי הקבוצות נהיו פחות ופחות דומיננטיות. העונות הכושלות של הלייקרס זיכו אותם בכמה בחירות גבוהות בסיבוב הראשון ( דיאנג'לו ראסל, ברנדון אינגרם ולונזו בול נבחרו במקום השני), בעוד הסלטיקס נהנו מהטרייד הרע של ברוקלין נטס ב-2013 על פול פירס וקווין גארנט עם שלוש הבחירות המובילות שלהם - ג'יילן בראון וג'ייסון טייטום. בנוסף, הסלטיקס המשיכו להחתים את השחקנים החופשיים אל הורפורד וגורדון הייוורד בנוסף לרכישת קיירי אירווינג מהקאבס. הלייקרס בתגובה החתימו את לברון ג'יימס בעונת 2018. שתי הקבוצות המשיכו להתכונן מחדש בעונת 2019: הלייקרס רכשו את אנתוני דייוויס מניו אורלינס פליקנס בעוד הסלטיקס הביאו את קמבה ווקר אחרי שאירווינג עזב כדי להצטרף לנטס.
בפלייאוף 2020, הסלטיקס הגיעו לגמר המזרח נגד מיאמי, כשהם הפסידו ב-6 משחקים כשמיאמי מנעה מפגש בין הלייקרס לסלטיקס, והלייקרס ניצחו את ההיט בגמר ה-NBA של 2020. בכך השוו הלייקרס את השיא של הסלטיקס, 17 זכיות באליפות. הרכז של הלייקרס, ראז'ון רונדו, הפך לשחקן השני בתולדות ה-NBA, אחרי קלייד לאבלט, שזוכה בתארים עם הסלטיקס והלייקרס, שכן הוא גם היה חלק מהסלטיקס שזכו באליפות ב-2007/2008.
בינואר 2011 לפני משחק עונה רגיל של סלטיק-לייקרס הקרוב, פורוורד סלטיק קווין גארנט עם חברת הנעליים אנטה שחררו נעל ירוקה "Beat LA" שהופיעה על הלשון את המספרים "152–120", שהייתה בזמנו הסלטיקס כולם. שיא זמן מול הלייקרס. הסלטיקס ניצחו במשחק, 109–96.
הדיוויזיה ה-244 (ורמאכט)
דיוויזיית הרגלים ה-244 הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-8 בספטמבר 1943 באנטוורפן, בלגיה, ולאחר מכן נשלחה לצרפת. ב-1944 הייתה הדיוויזיה בדרום צרפת, ונלחמה נגד בעלות הברית המערביות במבצע דרגון עד ל-28 באוגוסט, אז נכנעה במרסיי.
מיל (הלכה)
מִיל הוא יחידת מידה תלמודית, המשמשת למדידת מרחק. לפי המקובל בפוסקים, המיל שווה ל-2000 אמות (כקילומטר אחד).
בחז"ל.
המיל מוזכר פעמים רבות בתלמוד ובספרות חז"ל, הן כמדד למרחקים בין נקודות, והן כמדד לזמנים המוגדרים על פי שיעור הילוך מיל.
בין המרחקים המצוינים בחז"ל:
בהלכה.
כאמור, חז"ל שיערו מספר דינים על פי שיעור 'מיל':
שיעור המיל.
שיעור המיל באמות לא מוזכר במפורש בתלמוד, אך במדרש נאמר שמיל הוא 2,000 אמות, שהן בין 912 ל-1152 מטרים, וכך היא הדעה המקובלת בראשונים ובפוסקים. מפיוט שכתב רבי אלעזר הקליר נראה שסבר שמיל הוא 1425 אמות בלבד.
חוקרים בעת החדשה טענו כי לא מסתבר שחז"ל חידשו מידה של 2,000 אמות בשם "מיל", בעוד שבזמנם היה נפוץ השימוש במיל הרומי, ששיעורו כ-2,800 אמות. לדעתם המיל המוזכר בחז"ל הוא המיל הרומי. גם המרחקים בין היישובים המוזכרים בחז"ל, מתאימים יותר לשיעור המיל הרומי. יש שכתבו שגם אם בציון מרחקים השתמשו חז"ל במיל הרומי, בעניינים הלכתיים הכוונה היא למיל של 2,000 אמות.
סולמא דצור
מיל הלכתי
מיל תלמודי
ח'וואל
במצרים, ח'וואל (בערבית: خوال) היה רקדן המופיע בפומבי ובעבור תשלום כאשר הוא לבוש בגדי נשים. תופעה זו רווחה במצרים עד שלהי המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19. בערבית מצרית מודרנית השם ח'וואל הוא כינוי גנאי להומוסקסואל.
אטימולוגיה.