תמיר קידמה את תוכנית ה-"אופק הפדגוגי", שעיקרו מעבר משינון לחשיבה. במסגרת זו פותחה מערכת למידה ששמה דגש על הבנה ויצירתיות במטרה להכין תלמידים להתמודד עם הצורך לרכוש ידע בכוחות עצמם ולהתאימו לשינויים המהירים הנובעים מצמיחה מהירה של עולמות ידע. את ה"אופק הפדגוגי" הטמיעה תמיר גם בבחינות הבגרות שיכללו פחות שאלות שינון, ויותר שאלות חשיבה. באוגוסט 2008 החליטה תמיר על יישום תעודת בגרות חברתית על עשייה למען קהילה, בנוסף לתעודת הבגרות המקובלת ולהפוך את התעודה לתנאי ללימודים אקדמיים, זאת במטרה לעודד פעילות חברתית-ערכית בבתי-הספר מעבר לתוכנית "מחויבות אישית".
בתקופת כהונתה הוכפלו לימודי האזרחות, מיחידת לימוד אחת לשתיים, ויחידת לימוד מעשית-התנדבותית, במטרה להתקרב אל הדור הטכנולוגי ולהילחם בציונים הנמוכים בבחינות הבגרות בתחום לימוד זה.
בתקופת תמיר הוכרזה תוכנית לאומית לבניית 8,000 כיתות לימוד בגנים ובבתי ספר (חלקן הגדול במגזר הערבי) ומחשוב מערכת החינוך. יצאה לדרך בניית 1,000 כיתות חכמות, בעיקר באזורי הפריפריה והושקה תוכנית "מחשב לכל מורה" יחד עם "קרן אתנה" ו"הסתדרות המורים".
עבור תנועות הנוער, תקופת כהונה של תמיר התאפיינה בצמיחה משמעותית במספר החניכים ובתקציבי הפעילויות, כאשר שיא הפעילות בשנתית מתרכז ב"שבוע תנועות הנוער", אשר בו כל בתי הספר בארץ נקראים לארח את תנועות הנוער ולאפשר להם חשיפה בפני התלמידים. בשונה מקודמיה תמיר הכירה בארגון נוער גאה כתנועת נוער ותקצבה אותו בהתאם.
שביתות.
באפריל 2007 התמודדה תמיר עם שביתת סטודנטים ארוכה בעקבות ועדת שוחט. לסטודנטים ששבתו במשך ארבעים ימים הוצע הסכם לפיו העלאת שכר הלימוד לא תחול על סטודנטים שכבר התחילו את לימודיהם. התאחדות הסטודנטים הארצית דחתה את ההצעה בטענה שהמאבק נוגע לעתידה האקדמי של המדינה ולא רק לכיסם הפרטי.
בעקבות התנגדות ארגון המורים לרפורמת "אופק חדש" שנחתמה עם "הסתדרות המורים" תשס"ח, התקיימה שביתה של ארגון המורים שנמשכה יותר מחודשיים. סיום השביתה התאפשר בעקבות החלטה לצמצום מספר התלמידים בכיתות מ-40 תלמידים ל-32 תלמידים.
שנת הלימודים תשס"ח לא נפתחה באופן סדיר באוניברסיטאות. שביתת הסגל האקדמי הבכיר נערכה במחאה על השחיקה בשכר. לאחר יותר מחמישים ימי שביתה הכריז ועד ראשי האוניברסיטאות (ור"ה) כי אם הצדדים לא יגיעו להסכמה עד 13 בינואר 2008 יבוטל הסמסטר, אך לא עמד בדיבורו. בסופו של דבר הסתיימה שביתת המרצים ב-18 בינואר 2008, בעקבות פשרה של יו"ר ההסתדרות עופר עיני. משכן הרב של שביתות המורים והמרצים, שהיו בין הארוכות ביותר שהתקיימו, הביא לכך שכ-40 חברי כנסת, בהם אף חברי קואליציה חתמו על עצומה שקוראת לפטר את תמיר, אך לא הייתה לכך השפעה על המשך תפקידה ומנגד דווקא זכתה לגיבוי מצד ראש הממשלה אהוד אולמרט.
בכנסת ה-18.
בבחירות לכנסת ה-18 הוצבה במקום התשיעי ברשימת העבודה לכנסת. נמנתה עם המתנגדים להצעתו של יושב-ראש המפלגה, אהוד ברק, להצטרפות לממשלתו של בנימין נתניהו, יחד עם עמיר פרץ, אופיר פינס ואיתן כבל. בכנסת זו שימשה סגנית יושב ראש הכנסת ופעלה כחברת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות וועדת המדע והטכנולוגיה לאחר פרישתו של פינס מן הכנסת הודיעה תמיר כי אינה מתכוונת שוב להתמודד לכנסת במסגרת מפלגת העבודה.
חזרה לאקדמיה.
בפברואר 2010 הודיע "שנקר - בית ספר גבוה להנדסה ולעיצוב" שתמיר נבחרה לכהן כנשיאה הבאה של המכללה. לצורך כך היא התפטרה מהכנסת ב-11 באפריל. היא שימשה בתפקיד כעשר שנים, באוקטובר 2020 מונתה לנשיאת המכללה האקדמית בית ברל.
היא דירקטורית בחברת אלביט מערכות.
חיים אישיים.
תמיר היא אם לשתיים. הייתה נשואה בעבר ליובל נריה ואחריו ללוני רפאלי (שהיה סגן מפקד סיירת מטכ"ל). לאחר מכן, בן זוגה היה עו"ד רוני פיינשטיין שנפטר בשנת 2012, והיא מתגוררת בנווה אביבים תל אביב. תמיר שובצה לבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013, במקום ה-30 הלא ריאלי ברשימה של רון חולדאי "תל אביב 1" למועצת העירייה.
מירסאד טורצ'אן
מירסאד טורצ'אן (בסרבית: Мирсад Туркчан; נולד ב-7 ביוני 1976 בנובי פאזאר, סרביה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי-טורקי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת פנרבחצ'ה אולקר מהליגה הטורקית. גובהו 2.06 מטרים. טורצ'אן הוא הטורקי הראשון ששיחק בליגת ה-NBA ונחשב לאחד מהשחקנים הטובים באירופה בעשור הראשון של המאה ה-21.
קריירה קבוצתית.
טורצ'אן נולד בשם מירסאד ג'אהוביץ' ושינה את שם משפחתו ל"טורצ'אן" כאשר החל לשחק בקבוצת אפס פילזן הטורקית ב-1993. הוא נבחר במקום ה-18 על ידי יוסטון רוקטס בדראפט 1998, אך שב לשנת התחשלות נוספת בפילזן, במהלכה הועבר לפילדלפיה 76' בינואר 1999 ולאחר מכן לניו יורק ניקס במרץ, בה החל את עונתו הראשונה ב-NBA שהייתה גם עונתו הראשונה של שחקן טורקי בליגה זו, אך למרות זאת מיעט לשחק והועבר בפברואר 2000 למילווקי באקס לאחר ששותף רק בשבעה ממשחקיה של ניו יורק. גם במילווקי מיעט לשחק אך למרות ששיחק רק כ-6.5 דקות בממוצע ב-10 משחקים קלע כמעט 3 נקודות בממוצע למשחק. לאחר עונת NBA לא טובה, החליט טורצ'אן לחזור לאפס פילזן, אך כבר בדצמבר 2000 שוחרר מהקבוצה. בינואר 2001 חתם בראסינג פריז הצרפתית וב-12 משחקים בהם שותף קלע כמעט 16 נקודות בממוצע למשחק. לאחר עונה זו חתם בצסק"א מוסקבה הרוסית, במדיה עבר עונת יורוליג מצוינת, במהלכה קלע 17.6 נקודות והוריד 14 ריבאונדים בממוצע למשחק ונבחר ל-MVP של העונה הסדירה ולמלך הריבאונדים של היורוליג.
לקראת עונת חתם טורצ'אן במונטפסקי סיינה האיטלקית, במדיה קלע 12 נקודות והוריד 10.7 ריבאונדים בממוצע למשחק וסיים את העונה כמלך הריבאונדים בליגה האיטלקית ושוב כמלך הריבאונדים ביורוליג. בנוסף על כך נבחר ל-MVP של הטופ 16 ביורוליג. לאחר מכן שב לצסק"א מוסקבה, בה היה שותף לזכייתה באליפות הליגה הרוסית כשהוא קולע 11.1 נקודות ומוריד 8.8 ריבאונדים בממוצע למשחק בכל המסגרות ונבחר לחמישיית העונה ביורוליג. בעונת עבר לדינמו מוסקבה עימה שיחק בגביע יול"ב וקלע 17.8 (שיא אישי במפעלים אירופאים) והוריד 10 ריבאונדים בממוצע למשחק במפעל זה. בליגה הרוסית קלע טורצ'אן 16.6 נקודות והוריד 10.7 ריבאונדים בממוצע למשחק וזכה בתואר מלך הריבאונדים של הליגה.
בעונת חזר טורצ'אן לטורקיה וחתם באולקרספור, במדיה קלע 11.1 נקודות והוריד 9.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק בפנרבחצ'ה אולקר. עם פנרבחצ'ה זכה בשתי אליפויות ב-2007 וב-2008 והעמיד במדיה בסך הכל ממוצעים של 11.2 נקודות והוריד 8.8 ריבאונדים למשחק.
ביולי 2012 פרש טורצ'אן ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית.
טורצ'אן היה חלק מסגל נבחרת טורקיה עד גיל 22 ששיחקה באליפות אירופה ב-1996 ובאליפות העולם ב-1997. ב-1995 החל לשחק בנבחרת טורקיה ועל אף שהיה שותף גם לנבחרות הצעירות שיחק באליפויות אירופה ב-1995 וב-1997. בנוסף על כך היה שותף לנבחרת באליפויות אירופה ב-1999 ב-2001, בה גם זכה עם טורקיה במדליית הכסף וב-2005 ובאליפות העולם 2002.
דדים
סטן קנטון
סטנלי ניוקומב קנטון (Stanley Newcomb Kenton; 15 בדצמבר 1911 - 25 באוגוסט 1979), מוזיקאי ג'אז, פסנתרן ומוביל תזמורות ביג בנד.
קנטון ניצח על אחת מהתזמורות הפופולריות והמוערכות ביותר בשנות הארבעים ומיצב את המוזיקה שלו כג'אז להאזנה באולם קונצרטים ולא כתזמורת קלה של מועדוני ריקודים, כרוב תזמורות הג'אז של התקופה. הוא היה מתנגד תקיף לשינויים שהכניסה מהפכת הבי בופ לג'אז בסוף עשור זה (בהם דגש על יצירתיות, ביטוי אישי ווירטואוזיות של הנגן הבודד, אלתור חופשי ושימוש במקצבים שונים). התבטאויותיו כנגד מחוללי הבי בופ ונגניו היו בוטות והתפרשו לא אחת כגזענות, טענה מופרכת כיוון שקנטון העסיק מוזיקאים אפרו-אמריקאים רבים והיה ידיד קרוב של עמיתיו, מובילי התזמורות האפרו-אמריקאים, דיוק אלינגטון וקאונט בייסי.
שנים ראשונות.
קנטון נולד בויצ'יטה, קנזס וגדל והתחנך בקולורדו וקליפורניה. הוא ניגן פסנתר מילדותו והשתתף במספר תזמורות ריקודים עד שיצר את תזמורתו הראשונה ב-1941. התזמורת נקראה על שם להיטה Artistry in Rhythm, התזמורת הופיעה באולמות ריקודים, לאחר הצלחה ראשונית התפרקה.
ב-1943 גיבש סביבו הרכב נוסף שכלל, בין היתר את סטן גץ וארט פפר בסקסופונים ואת הזמרת אניטה או'דיי. קנטון הוחתם בחברת התקליטים "קפיטול רקורדס". מ-1944 כיוון קנטון את תזמורתו להפוך לתזמורת קונצרטים ולא לתפקד כתזמורת אולמות-ריקודים, צעד חשוב ומהפכני בג'אז של שנות הארבעים המוקדמות. הוא לקח לצידו את פיט רוגולו כמעבד מוזיקלי על מנת שיצור עיבודים מתאימים. ההחלטה המוצלחת של קנטון תרמה ליציבות הביג בנד, בשעה שרוב תזמורות הריקודים שניגנו ג'אז בסגנון הישן החלו להתפרק לקראת סוף אותו עשור, עקב שינויי הטעם במוזיקה לריקודים. קנטון יצר צליל מובחן וייחודי, שהושפע מתזמור קלאסי של מלחינים כגון מוריס ראוול וריכרד שטראוס, אשר נקרא "ג'אז פרוגרסיבי" וקנה לו אוהדים רבים. הקלטה מייצגת של אותה תקופה היא הקלטת שיר הנושא של הפילם נואר לאורה ("Laura") שהפך על ידי הקלטה זו לסטנדרט. בשנת 1944 השתתף עם אניטה או'דיי בסרט "Artistry in Rhythm"
וב-1947 צולמה להקתו לסרט"Let's Make Rhythm". במהלך שנות הארבעים זכו התזמורת ונגניה לייצוג קבוע במשאלי המבקרים והקוראים של המגזין דאון ביט.