ג'ו שי היה מלומד שהתמצא היטב בקלאסיקות בפרשנויות, בספרי ההיסטוריה ובכתבים אחרים של קודמיו. הוא הגיע ממשפחה עניה, אך כבר מילדות נודע בחוכמתו, ובגיל 18 עבר את הבחינות הקיסריות. הוא שימש פקיד ממשל מספר פעמים, על אף שנמנע ממשרה ציבורית לאורך רוב חייו הבוגרים. ג'ו שי כתב כמעט מאה ספרים ועמד בקשר עם עשרות מלומדים אחרים. הוא שימש מורה לקבוצות של תלמידים שחלקם למדו מפיו במשך שנים. תורתו נבנתה בין השאר על תלמודם של האחים צ'נג, אך ג'ו שי פיתח את התיאוריות המטאפיזיות שלהם בכל מה שנוגע לעיקרון (לי 理) ולכוח החיים (צ'י 氣). חסידיו תיעדו בכתב מעל אלף שיעורים שנתן.
ג'ו שי היה צאצא של ג'ו ג'ינגדזה, שר והיסטוריון מתקופת שושלת טאנג אשר הוא ומשפחתו נודעו ביושרם ובכיבוד ההורים שלהם.
השפעתו.
ג'וּ שִׂי נחשב לפילוסוף הניאו קונפוציאני המשפיע ביותר בסין, ולהוגה המשפיע ביותר בהיסטוריה הסינית אחרי קונפוציוס עצמו, והוא היחיד מבין תריסר הפילוסופים הסיניים הנערצים במקדשים קונפוציאניים שאינו תלמיד ישיר של קונפוציוס. לתהילתו זכה בעיקר בזכות העריכה והפרשנויות שיצר לארבעת הספרים הקלאסיים. יצירותיו אלו, על אף שלא הופצו בימי חייו, שימשו בסיס הידע לבחינות הקיסריות במשך כ-600 שנה, משנת 1313 ועד 1905. ג'וּ שִׂי אף הגדיר את הספרים הנכללים בקאנון הקונפוציאני, הידוע כיום בשם ארבעת הספרים וחמש הקלאסיקות.
השפעתו הגיעה אף לקונפוציאניזם היפני, וגם אן חיאנג, אבי הקונפוציאניזם הקוריאני, העלה אותו על נס.
להק אוויר
להק אוויר למסוקים
להק מודיעין
להק ציוד
להק כוח אדם
הרקולס (סדרת טלוויזיה)
הרקולס (אנגלית: Disney's Hercules: The Animated Series) היא סדרת טלוויזיה מבית היוצר של חברת וולט דיסני שהופקה בשנת 1998. הסדרה מבוססת על סרט בשם זהה שהפיקו אולפני דיסני. לסדרה הופקה עונה אחת בלבד ובה 65 פרקים, הקשר של תוכן הסדרה למיתולוגיה היוונית קלוש מאד.
עלילה.
עלילת הסדרה מתרחשת לפני שהרקולס פגש את מגארה, כאשר הרקולס היה מתאמן אצל פילוקטטס על מנת להפוך לגיבור. בהשוואה לסרט עלילת הסדרה מתרחשת במהלך השיר של פילוקטטס "התקווה האחרונה". רק הפרק "הרקולס והשנתון" מתרחש לאחר אירועי הסרט, כאשר הרקולס ומגארה כבר נשואים. עלילת הסדרה מתמקדת בהרקולס בזמן שהוא למד באקדמיית פרומתאוס יחד עם חבריו איקרוס וקסנדרה.
הרקולס והשנתון.
"הרקולס והשנתון" הוא הפרק היחיד בסדרה שעלילתו מתרחשת לאחר אירועי הסרט ולא במהלכו.
הרקולס והלילה הערבי.
"הרקולס והלילה הערבי" הוא פרק בסדרה שמציג קרוסאובר בין הרקולס לאלאדין. בפרק הופיעו שש דמויות מהסרט של דיסני "אלאדין".
עלילת הפרק.
הכישוף של נאסירה שכובל את נשמתו של ג'אפר לעולם החיים מתבטל, וזה גורם לנשמתו של ג'אפר להגיע לשאול (עולם המתים). ג'אפר מנסה לשכנע את אל המתים האדס להחזירו לחיים. בהתחלה האדס אדיש אליו, אך לאחר שהם מגלים שלשניהם יש מכנה משותף, (ג'אפר רוצה לשלוט באגרבה במקום הסולטאן, אך אלאדין הצליח להביס אותו, והאדס רוצה לשלוט באולימפוס במקום זאוס, אך הרקולס הצליח להביס אותו.) האדס מחזיר לחיים את ג'אפר, והשניים משתפים פעולה נגד אלאדין והרקולס. ג'אפר מנסה לתקוף את הרקולס בעוד כאב ופחד מנסים לתקוף את אלאדין, אך הרקולס גובר על ג'אפר ואלאדין גובר על כאב ופחד. לאחר מכן ג'אפר והאדס חוטפים את איקרוס ואבו, ומפלילים את אלאדין והרקולס במעשה. כתוצאה מכך אלאדין והרקולס נלחמים זה בזה, אך לבסוף הם הופכים לחברים, לאחר שהם מגלים שג'אפר והאדס הם אלה שחטפו את איקרוס ואבו. אלאדין והרקולס יוצאים להציל את איקרוס ואבו, והם מצליחים להביס את ג'אפר. ג'אפר חוזר להיות נשמה, והנשמות שבסטיקס (נהר המתים) מושכות אותו אל תוך הסטיקס.
הרקולס 2: מאפס לנכס.
"הרקולס 2: מאפס לנכס" הוא סרט המשך לסרט של דיסני משנת 1997 "הרקולס". הסרט יצא ב-31 באוגוסט 1998 והוא מבוסס על ארבעה פרקים מהסדרה. הסרט מציג את הפרק "הרקולס והשנתון" שהוא הפרק היחיד בסדרה שעלילתו מתרחשת לאחר אירועי הסרט הראשון ולא במהלכו. בפרק שמוצג בסרט מוחלפים זכרונותיו של הרקולס מלימודיו באקדמיית פרומתאוס בשלושה פרקים מלאים מהסדרה והם: "הרקולס והיום הראשון ללימודים", "הרקולס והגרים הנוקם" ו-"הרקולס והביקור מזאוס".
הסדרה בהשוואה למיתולוגיה היוונית.
הסדרה לקתה באי דיוקים בהשוואה למיתולוגיות היווניות. כך, לדוגמה, חלק מהדמויות מופיעות בשמות הלקוחים מרומית (לדוגמה - קופידון), אחרות משנות תפקידן מאלים לבני תמותה וכיוצא בזה ועלילות שונות מתערבבות זו בזו (לדוגמה, בסדרה שולבה עלילת מלחמת טרויה, על אף שהתרחשה על פי המיתולוגיה לאחר מותו של הרקולס).
רב כהנא (הרביעי)
רב כהנא (הרביעי) היה אמורא בבלי, בן דודו של רב אשי וראש ישיבת פומבדיתא משנת ד'קנ"ו (395) עד שנת ד'קע"ג (414)
הוא היה בדורם של רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע, והעריך אותם, כאשר אחד מתלמידיו שאל אותו שאלות באגדה הוא הוכיח אותו על שאינו לומד לפני רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע שעוסקים באגדות שקיבלו מרב חסדא ורבה בריה דרב הונא. הוא נשא ונתן עם רב אשי בהלכה.
ולדימיר ארנולד
ולדימיר ארנולד (רוסית: Владимир Игоревич Арнольд; 12 ביוני 1937 - 3 ביוני 2010), היה מתמטיקאי יהודי רוסי. ידוע בעיקר בזכות משפט קולמוגורוב-ארנולד-מוזר המטפל בתורת היציבות של מערכות המילטוניות. תרם רבות גם בתורת המערכות הדינמיות, תורת הקטסטרופות, טופולוגיה, גאומטריה אלגברית, מכניקה קלאסית ותיאורית הסינגולריות. בשנת 1957 הציג את הפתרון לבעיה השלוש-עשרה של הילברט.
קורות חיים.
נולד ב-12 ביוני 1937 באודסה, אז בברית המועצות. אימו הייתה יהודייה.
כבר בגיל 20, כתלמידו של אנדריי קולמוגורוב באוניברסיטת מוסקבה הצליח להוכיח שכל פונקציה רציפה בעלת מספר משתנים, ניתן להציג כהרכבה של מספר סופי של פונקציות בשני משתנים ובכך לפתור את הבעיה ה-13 של הילברט.
את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה הוא השלים בשנת 1959, ובין 1965 ו-1986 שימש שם כפרופסור. עבר לעבוד במכון סטקלוב למתמטיקה והתקבל כחבר באקדמיה הרוסית למדעים בשנת 1990.
זוקפים לזכותו של ארנולד את הפיכת הטופולוגיה הסימפלקטית לענף נפרד. השערת ארנולד על מספר נקודות השבת של סימפלקטומורפיזמים המילטוניים דחפה לפיתוח הומולוגיית פלור.
ארנולד ידוע בסגנון כתיבה בהיר. הוא הצליח לשלב הסברים אינטואיטיביים בנושאים מתמטיים, ובכך יצר סגנון הוראה מיוחד. בהרבה מהספרים שהוא כתב, הוא הצליח להסביר נושאים מתמטיים בעזרת גישה גאומטרית, לדוגמה למשוואות דיפרנציאליות רגילות. יש הטוענים כי השיטה של ארנולד מסבירה את העקרונות של התאוריה, אבל לא מספקת הוכחה של ממש.
ארנולד היה מבקר חריף של המגמה להפשטה במתמטיקה, זו המיוצגת בעיקר על ידי אסכולת בורבאקי. עבד עד יום מותו ב-(2010), כמרצה במכון סטקלוב במוסקבה, ובאוניברסיטת דופין פריז.
נכון ל-2006, היה לארנולד מדד הציטוטים הגבוה ביותר בין המדענים הרוסיים וה-h-index שלו עומד על 40. בין תלמידיו הבולטים ניתן לציין את אלכסנדר גיבנטל וויקטור ואסילייב.
ארנולד נפטר ב-3 ביוני 2010 בפריז, ממחלת דלקת הצפק (peritonitis), ימים ספורים לפני יום הולדתו ה-73.
פרסים והנצחה.
האסטרואיד 10031 Vladarnolda, נקרא על שמו.
דורות מגופי פיקוד ובקרה
דורות מגופי פיקוד ובקרה הוא מפעל המגופים הוותיק בישראל ועוסק בייצור ושיווק מגופים מכנים והידראוליים, מדי מים ומשחררי אוויר לתעשייה, חקלאות, לכיבוי אש, ולמערכות להולכת מים. החברה מייצאת מוצרים לשבעים מדינות. לדורות מספר חברות בת במקסיקו, באיטליה בסין, ארצות הברית ובאוסטרליה, כמו כן לחברה כ 70 נציגויות בעולם.
היסטוריה.
בשנת 1946, הושלם קידוח הבאר הראשונה בקיבוץ דורות. מיד לאחר מכן עלה הצורך בברזים עבור השקיית השדות, גן הירק והמטעים המתוכננים, אך לא היה תקציב לרכישת הברזים. בנוסף, הרגישו חברי הקיבוץ צורך להקים מפעל, כי לא האמינו שיוכלו להתפרנס אך ורק מחקלאות. לקודחי הבאר הייתה מסגריה ברחובות, והם יעצו לקיבוץ לקנות פיטינגים (מחברים) ולהתקינם לברזים על ידי יציקת ברונזה כמנגנון בתוכם. לשם ביצוע ומימוש הדבר היה צורך לרכוש כלים כגון מחרטה, מקדחה וכלים נוספים, אך מאחר שלקיבוץ לא הייתה כל אפשרות לבצע רכישה כזאת, הוחלט להטיל על הגזבר למכור משאית לשם מימון הרכישה. בסופו של דבר, ובסיוע הקודחים מרחובות, עלה בידי הקיבוץ לרכוש מסגריה שלמה מבעל עסק שפרש. עקב תקנות חמורות של משרד המסחר והתעשייה של ממשלת המנדט הבריטי להעביר ציוד תעשייתי ממקום למקום, נאלצו חברי הקיבוץ להבריח לקיבוץ את הציוד והכלים בשעות הערב במכונית מכוסה בברזנט. הציוד הותקן בצריף פח ליד החשמליה, והוחל בעבודות שונות במסגרות עבור המשק.
עובדי המסגריה רכשו פיטינגים של 2 צול, תכננו את פנים הברז ואת היציקה והתחילו בייצור ברזים של 2 צול. הברזים הראשונים היו עבור הקיבוץ והוטל על אחד החברים לנסות ולשווק אותם גם בתל אביב.
קיבוץ נגבה היה בין ראשוני הקונים, ולאחר מכן נתקבלו הזמנות גם מהמשביר.
מכיוון שהתחילו אז להשקות בסקינרים מתוצרת גבעת ברנר, התעורר צורך לברזי ברונזה. לאחר תכנון וייצור של ברז כזה רשם אותו הקיבוץ כפטנט.
פרוץ מלחמת העצמאות הפסיקה כמעט את כל העבודות במפעל ורק לאחר המלחמה הוחל מחדש בייצור ברזים ושוקתות לרפתות, להן היה ביקוש רב.
הקיבוץ רכש מחרטה נוספת וציוד לייצור ברזים משוכללים יותר.
בסוף 1947 הוקם הבניין הראשון להרכבה, מה שחייב הוספת עובדים וציוד, אך חברי הקיבוץ לא התגייסו ברצון לעבודה.