המשרד הראשי לביטחון הרייך הוקם ב-22 בספטמבר 1939 במסגרת ארגון האס אס בתריסר גופים עקב ההתרחבות המתמדת שלו. הוא ריכז את כל הפעילות המשטרתית והמודיעינית בגרמניה ומחוצה לה. כל גוף כונה "משרד" (Amt) ובראשו עמד קצין בכיר ביותר באס אס. בראשו מונה ריינהרד היידריך, שעמד בראש הארגון עד לחיסולו במאי 1942. הוא הוחלף זמנית על ידי שטרקנבאך עד שנכנס לתפקיד ארנסט קלטנברונר, שעמד בראש הארגון עד לסופה של מלחמת העולם השנייה, והוצא להורג במשפטי נירנברג. הוא הגדיל רבות את משרד הגסטפו. ב-1944, בעקבות ניסיון ההתנקשות הכושל בהיטלר, פורק ה"אבווהר" (המודיעין הצבאי של הוורמאכט) מכיוון שנחשד (בצדק) כשותף לניסיון. כדי למלא את חסרונו הורחב משרד מודיעין החוץ באופן ניכר.
המשרד הראשי חולק לשבעה משרדים:
המחלקה השביעית של המשרד הייתה אחראית בין היתר גם על איסוף ספריות וארכיונים ברחבי באירופה. מטרתם הייתה לחקור את אויביהם האידאולוגיים של המשטר הנאצי. לשם כך נדרש חומר טקסטואלי המעיד על "פשעיהם" של האויב ומסמכים המזהים אותם. אחת הספריות הראשונות שהוחרמו הייתה זו של תנועת הבונים החופשיים בברלין. אנשי המשרד הראשי השתמשו בבניין התנועה כדי לאחסן את גם את יתר הספרים שהחרימו, ביניהם גם ספרים מספריות יהודיות רבות.
גלובליזציה
גְּלוֹבָּלִיזַצְיָה (מלטינית - גלובוס, כדור, מונח המשמש לציון כדור הארץ) היא התרחבות, האצה והעמקה של הקשרים התרבותיים והכלכליים בין מדינות, חברות ויחידים באופן היוצר שילוב של כלכלות, חברתיות, תרבויות, ותנועות פוליטיות מכל העולם. מצב זה הביא ליחסי תלות הדדית בין חברות שונות, ללא קשר לאופי היחסים ביניהן.
במשך ההיסטוריה של התפתחות התרבות האנושית הולך ומתחזק התהליך שבו מידע, מוצרים, בני אדם, כסף וטכנולוגיה חוצים גבולות לאומיים בקצב מהיר. תופעה זו גורמת ליצירת קהילה רחבה המשולבת בשוק אחד.
משחר האנושות, וביתר שאת מאז תחילת העת החדשה, היו מספר תקופות בהן התחזקו מגמות גלובליסטיות, (כמו תקופת האימפריה הרומית או סוף המאה ה-19). על-פי הסוציולוג והפילוסוף עמנואל ולרשטיין, תחילתו של עידן הגלובליזציה הנוכחי היא בגילוי אמריקה, "העולם החדש", בשנת 1492, אך כיום נהוג לקרוא בשם זה בעיקר לתהליכים החלים מאז השליש האחרון של המאה ה-20. דוגמה לגלובליזציה היא רשת המזון מקדונלד'ס, הנפוצה כמעט בכל העולם, והיא בעלת רשת של סניפים הפרושים באופן גלובלי ברוב מדינות העולם.
מאפיינים.
גלובליזציה הוא תהליך המאפשר מעבר של סחורות, מידע ואנשים ממדינה למדינה ללא קושי רב.
התרחבות הסחר העולמי מורגשת בכל מקום בעולם. אנשים ברחבי העולם נחשפים כל העת לכמויות גדולות של מידע, מתעדכנים בחדשות, בהמצאות ובטכנולוגיות חדישות, ומכאן נוצר מעין "כפר גלובלי" אשר מאחד את כל המדינות לישות אחת גדולה, שבה המשמעות של גבולות מדיניים הולכת וקטנה.
כתוצאה מהתפתחות טכנולוגית בתחבורה ובתקשורת, התפתחויות פוליטיות וכלכליות נוצר תהליך גלובלי של סחר בין מדינות וחברות רב-לאומיות.
ניתן למצוא כיום במדינות רבות מוצרים מיובאים אשר זולים לעיתים קרובות מתוצרת אותה הארץ.
סיבות לגלובליזציה.
סוציולוגים, היסטוריונים וכלכלנים מונים מספר סיבות לתהליך הגלובליזציה. הוגים רבים רואים אותה כתוצאה של מספר סיבות, בעוד אחרים טוענים כי סיבה אחת בלבד היא המרכזית. בין הסיבות עצמן גם עשוי להתקיים יחס של סיבה ומסובב - רבים יטענו כי הנמכת המכסים, לדוגמה, היא תוצאתה של סיום המלחמה הקרה.
סיבות טכנולוגיות.
הזרם המרכזי בסוציולוגיה, המיוצג בין השאר על ידי הסוציולוגים מנואל קסטלס, אנתוני גידנס ובנג'מין ברבר, מייחס את תחילת תהליך הגלובליזציה לשינויים טכנולוגיים שחלו בסוף המאה ה-20. השינויים העיקריים שהשפיעו, לפי טענה זו, על תהליך הגלובליזציה הם שינויים בתחום המחשוב והתקשורת (מחשב אישי, תקשורת לוויינים, טלפון סלולרי ורשת האינטרנט), שאיפשרו תקשורת בין מדינות ובין יבשות, ועקב כך נוצרו קשרים תרבותיים, פוליטיים ובעיקר כלכליים בין מדינות שונות וחשוב מכך - בין יחידים וקבוצות במדינות שונות.
באמצעי התחבורה בים, מחיר ההובלות באוניות הוזל ויועל יותר, והסחר בין מדינות שונות גדול יותר.
באוויר, העלות של הטיסות הוזלה ויש מעבר של אנשים ממדינה למדינה בזמן קצר ובעלות נמוכה.
באמצעי התקשורת, ברדיו, בטלוויזיה ובאינטרנט קיים מידע נגיש ועדכני לרחבי העולם. כך אנשים מודעים למה שקורה בעולם ובנוסף, לאפשרויות תעסוקה ותיירות.
סיבות פוליטיות.
נפילתה של ברית המועצות ובעקבותיה קריסת הגוש הקומוניסטי הותירו את ארצות הברית כמעצמת-על יחידה בעולם. מעמדה החדש איפשר לה חופש פעולה פוליטי, ובמידה רבה אף לכפות את עמדתה בנושאים שונים.
למעמד זה של ארצות הברית הייתה השפעה משתי סיבות: ראשית, היעדרו של מאבק בין גושי איפשר שיתוף פעולה חופשי יחסית בין מדינות, בלא שאלו יצטרכו לחשוש מהשפעותיו על מאזן כוחות. שנית, העוצמה הפוליטית של ארצות הברית איפשרה לה לקדם קווי מדיניות עולמיים התואמים את עמדתה הליברליסטית, ולדחוף לכיוון של שוק חופשי עולמי, בעזרתם של ארגוניים עולמיים - בעיקר הבנק העולמי וקרן המטבע הבינלאומית, שלפי טענות שונות מייצגים את עמדתה של ארצות הברית. לפי טענה זו, הקרויה תאוריית ההגמוניה הליברלית, קיומה של מעצמה הגמונית ליברלית מאפשר לכל העולם להתקדם לכיוון של ליברליזציה, ובהתאם לעקרונות השוק החופשי מביא אף לצמיחה כלכלית כלל עולמית.
החוקר פרידמן טוען שכוחה הרב של ארצות הברית נובע גם מכוח המשיכה החזק של האמריקניזציה בתקופה זו יותר מתמיד ומפתה ביכולת להגיע לחיים טובים ומשגשגים.
כנגד טיעון זה, מצביעים רבים על כך שהדומיננטיות של מדינות המערב בכלל ושל ארצות הברית בפרט בתהליך התרחבות זה הביאה לכך שהן משתמשות לעיתים רבות בכוחן העודף בדיוני ובארגוני הסחר כדי להסיר את ההגנות מהתחומים בהם כלכלתן חזקה (ביטוח, פיננסים, טכנולוגיה עילית) מחד, ולשמור את אותן ההגנות בתחומים בהן למדינות הדרום יתרון יחסי (כמו חקלאות ומכרות). מצב זה מוביל לכך שמחד, ארצות הדרום אינן יכולות לממש את היתרון היחסי שלהן ומאידך אינן יכולות לפתח שוק מקומי במקום בו אין להן יתרון כזה.
סיבות כלכליות.
מספר שינויים כלכליים שחלו בתקופה זו השפיעו על הפיכתה של הכלכלה העולמית, ובעקבותיה אף על תחומים נוספים, לגלובליים.
מאפיינים נוספים.
חוקרים שונים כוללים תחת המושג גלובליזציה מגוון רחב של שינויים, אך ניתן למצוא מספר מאפיינים כלליים לכל השינויים הללו.
ראשית, כפי שמעיד שמה של התופעה, מדובר בשינוי של תהליכים, מוסדות או אירועים מרמה של מדינת לאום לרמה עולמית (גלובלית). ניתן לראות שהתרחבות זו נעצרת לעיתים רבות ברמה האזורית - האיחוד האירופי הוא כנראה הדוגמה הבולטת ביותר, אך דוגמאות דומות קיימות ברוב אזורי העולם. החוקרים חלוקים בדעתם האם ניתן לראות במעבר למסגרות אזוריות שלב ביניים בדרך אל המסגרת העולמית (כמו שטוען הסוציולוג יורגן הברמאס), או שמא הגלובליזציה אינה אלא מצג שוא, וההתארגנויות האזוריות הן למעשה סיומו של תהליך (אחד המייצגים העיקריים של גישה זו הוא סמואל הנטינגטון, וראו פירוט בהמשך).
שינוי נוסף המאפיין, לדעת מנואל קסטלס, את התהליכים המעורבים בגלובליזציה הוא המעבר לחברת רשתות. לפי קסטלס, השינויים הטכנולוגיים, ובמיוחד השינויים בעיבוד המידע, הביאו לשינוי באופי ההתארגנות של חברות ומוסדות. ממבנה הירארכי, הכולל מדרג ברור של זרימת אחריות, החלטות ומידע באופן אנכי, חל מעבר למבנה של רשת חברתית, מבנה אופקי שאין לו מרכז. שינוי זה בא לידי ביטוי בתחומים רבים, החל מאופן ארגון היצור, שבו חל מעבר מחברות ענק היררכיות בעלות קידום פנימי לחברות המורכבות מאוסף של מרכזים, המקושרים ביניהם בדרכים שונות, ועד לארגוני טרור הבנויים כרשת של ארגונים ולא כארגון אחד בעל מפקדה משותפת המקבל הוראות ממקור אחד.
שינויים כלכליים.
חוקרים אופטימיים פחות, כמו הסוציולוג מנואל קסטלס, רואים בגלובליזציה צדדים חיוביים כגון גידול בצמיחה ברבות ממדינות הדרום, ומנגד גם צדדים שליליים כגון העמקת הפערים התוך מדינתיים.
שינויים פוליטיים.
השינוי המרכזי במפה הגאופוליטית העולמית בתקופה זו הוא קריסתה של ברית המועצות ובעקבותיה של כל הגוש הסובייטי. שינוי זה גרר בעקבותיו מספר שינויים נוספים:
היחלשות מדינת הלאום.
קיים קונצנזוס בקרב החוקרים כי השינויים החלים בעשורים האחרונים מביאים להצבת אתגר לכוחה של מדינת הלאום, אך אין הסכמה על הגורם המקבל את הכוח הזה. בעוד חוקרים מסוימים טוענים כי כוח זה עובר לארגונים פוליטיים על-לאומיים, דוגמת האיחוד האירופי או האומות המאוחדות, אחרים טוענים כי כלל המערכת הפוליטית נחלשת והכוח עובר למערכות אחרות, ובעיקר למערכת הכלכלית. יש חוקרים הטוענים כי למעשה מדינת הלאום רק התחזקה בעידן העכשווי, כתוצאה מיכולות ניטור טכנולוגיות, תקשורתיות וצבאיות אבסולוטיות.
מספר גורמים חוברים כדי לאתגר את כוחה של המדינה. חוקרים שונים מונים את הגורמים שלהלן כמשפיעים על אובדן כוח זה:
דמוקרטיזציה.
פרט לשינויים שלעיל, ובמידת מה בעקבותיהם, הביאה עמה הגלובליזציה גם גל של דמוקרטיזציה. ראשיתו של גל זה בשורת המהפיכות הדמוקרטיות בדרום אמריקה במהלך שנות ה-80 והמשכו בקריסת המשטרים הקומוניסטיים במזרח אירופה. פרט לגלים מסיביים אלה, ניתן לראות דמוקרטיזציה, חלקית לפחות, ברוב המדינות הדיקטטוריות בעולם.