לפני תחילת הליך ההפריה מחליטים באיזה אופן ישמרו את העוברים בהתאם לנסיבות ההפריה החוץ-גופית. העוברים המוחזרים יכולים להיות "טריים", כלומר מתאי ביצית המופרים באותו מחזור הווסת, או "מוקפאים", כלומר נוצרו במחזור קודם, עברו הקפאה ומופשרים ממש לפני ההחזרה. מחקרים שבוצעו בנושא הראו כי החזרה של עוברים מוקפאים לא הדגימה עלייה בשכיחות של מומים מולדים או הפרעות בהתפתחות ולמעשה, שיעורי הצלחת קליטת ההריון היו גבוהים יותר בעוברים מוקפאים. לאחר שההפריה מתבצעת, יש צורך לבחור את העוברים עם הסיכוי הגבוה ביותר להשרות הריון. ישנן שיטות שונות לבחירת העוברים אותם יש להכניס וביניהן שיטה המבוססת על בחירת העוברים לפי המורפולוגיה (צורה) שלהם. קיימות עדויות משמעותיות לכך שמערכת ניקוד מורפולוגית היא האסטרטגיה הטובה ביותר לבחירת עוברים. בשנים האחרונות ישנם מאמצים לפתח שיטות מדויקות יותר לבחירת העוברים המבוססות על בינה מלאכותית ולמידה עמוקה. שאלה מרכזית נוספת באשר להליך זה כוללת את השאלה כמה עוברים יש להחזיר לרחם האישה. מחד, כמות רבה יותר של עוברים עשויה לשפר את סיכויי קליטת ההריון. מנגד, הריון מרובה עוברים כולל שיעורים גבוהים יותר של סיבוכים בלידה. המספר של העוברים המוחזרים לרחם האישה תלוי בגילה, במספר ניסיונות ההפריה החוץ-גופית ובאיכות העוברים.
טרם ההחזרה יש להכין את רירית הרחם להליך. במחזור טבעי החזרת העובר מתרחשת בשלב הלוטאלי, השלב בו רירית הרחם מוכנה לקליטת העובר לאחר הליך הביוץ. בהליכי הפריה רבים המחזור החודשי מושרה בעזרת תרופות, במהלכם האישה מקבלת אסטרוגן במשך כשבועיים ולאחר מכן שילוב של פרוגסטרון ואסטרוגן. ישנן עדויות מוגבלות אשר תומכות גם בהסרת ריר צוואר הרחם לפני ההחזרה. החזרת העוברים יכולה להתבצע לאחר משכי זמן שונים לאחר ההפריה, כאשר לכל תקופה יש את היתרונות והחסרונות שלה. העובר יכול להיות מוחזר בשלב מוקדם יחסית, כיומיים עד ארבעה לאחר ההפריה או שלב הבלסטוציסט, ביום החמישי או השישי להפריה. הליך החזרת העוברים מתחיל בהצבת מפסק בנרתיק כדי לאפשר גישה לצוואר הרחם וניקוי האזור. לאחר מכן, קטטר העברה רך נטען בעוברים ומוחדר דרך תעלת צוואר הרחם לכיוון חלל הרחם. היעד האופטימלי להחדרת העוברים בתוך הרחם מכונה נקודת פוטנציאל ההשתלה (MIP) ומזוהה באמצעות אולטרסאונד תלת-ממדי/ארבע-ממדי. לאחר ההחזרה יש לעקוב באופן הדוק אחר התפתחות העובר.
רביה אל-מינית
תא כוכבי
תאים כוכביים
בסיס נעמן
בסיס נעמן (1954 – 7 באוקטובר 1973) היה מפעיל גנרטור במעוז "ליטוף" שעל גדות האגם המר בדרום תעלת סואץ, שזכה בעיטור העוז.
ביוגרפיה.
בן מזל ופרג'י. נולד בזרזיס בתוניסיה. גדל במשפחה דתית, עם עוד שמונה אחים. בגיל 9 (ספטמבר 1963), עלה עם משפחתו לארץ. המשפחה השתקעה בבאר שבע. בבית הספר היסודי למד ב"בית יעקב" ולאחר מכן למד בתיכון "מקיף ב'" בעיר. בשנת 1972 התגייס לצה"ל ושובץ לחיל החימוש. אחרי קורס, שובץ כמפעיל גנרטור במעוז "ליטוף" שעל גדות האגם המר בדרום תעלת סואץ.
מלחמת יום הכיפורים.
בפרוץ מלחמת יום הכיפורים, תקפו את מעוזי צה"ל בסיני, מאות חיילים מצרים. במעוז "ליטוף" הצליחו החיילים, להדוף את הכוח המצרי בשעות הראשונות. בסיס הצטרף ללחימה אף על פי שהיה תומך לחימה ולא לוחם. הוא יצא לעמדות בצד הדרומי מזרחי, שם נהרגו או נפצעו מרבית החיילים. הוא החזיק את העמדה החולשת על שער המעוז ומנע מחיילי הקומנדו להיכנס לבסיס. שלושים שעות נמשכה הלחימה, ובסיס המשיך להילחם גם לאחר שנפצע ברגלו ובאוזנו.
לאחר שחיילי המוצב החליטו להיכנע, סירב בסיס להצטרף אליהם וללכת לשבי. וביקש להסתנן בין כוחות האויב, על אף שהיה פצוע.
בזמן שחיילי המוצב יצאו בטור לכיוון הארמייה ונלקחו בשבי, בסיס יצא לכיוון האגם המר, אל מעבר לסוללת העפר אולי כדי לחבור לכוחות צה"ל מרוחקים. מאז לא ראה אותו איש.
במשך זמן רב לא נודעו עקבותיו. כששבו השבויים לאחר ארבעים יום, בסיס לא היה ביניהם. גופתו גם לא נמצאה בחיפושים בחולות סיני. רק כעבור שנה וחצי השיבו אותה המצרים.
אביו נפטר שבועיים אחרי פרוץ המלחמה. ורק אז, בניסיון להודיע לו על מות אביו הבינה המשפחה שאין יודעים עליו דבר.
על מעשיו הוענק סמל בסיס נעמן הוענק עיטור העוז.
עונת 1981/1982 בליגת העל ההולנדית
עונת 1981/1982 הייתה העונה ה-26 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. מ.ו.ו מאסטריכט, דאן האג ודה חראפסחאפ ירדו לליגת המשנה.
מבנה.
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו דה חראפסחאפ והארלם שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות, החל מעונה זאת ועד עונת 1988/1989 הורחבו מספר הקבוצות שיורדות ועולות בכל עונה. מעונה זו גם הקבוצה שסיימה במקום ה-16 הצטרפה לקבוצות במקומות 17 ו-18 אשר ירדו לליגת המשנה.
ראש ממשלת תוניסיה
ראש ממשלת תוניסיה הוא יושב הראש של ממשלת תוניסיה, השני בחשיבותו במדינה, אחרי הנשיא. ראש הממשלה ממונה על הרשות המבצעת יחד עם הנשיא, וכמו כן מכהן כראש מפלגתו ובאופן טבעי משמש גם כיושב הראש של קבינט הממשלה.
משרד ראש הממשלה התוניסאי יוסד על ידי הנשיא הראשון של תוניסיה, חביב בורגיבה, עם מינויו של בהי לדגם לתפקיד ראש הממשלה ב-7 בנובמבר 1969. אף שהתפקיד היה קיים עוד קודם בתקופה הקצרה שבה התקיימה ממלכת תוניסיה, הוא בוטל כאשר בורגיבה הכריז על הקמת הרפובליקה ב-25 ביולי 1957. החוקה של 1959 קבעה כי השלטון בתוניסיה יפעל בצורת מערכת נשיאותית בה הנשיא יהיה גם ראש המדינה וגם ראש הממשלה. עם זאת, בורגיבה העביר כמה מסמכויותיו לראש הממשלה ובכך הפך אותו למעין משנה לנשיא. לאחר המהפכה בתוניסיה בשנת 2011 וניסוח חוקה חדשה, הוענקו לראש הממשלה סמכויות נוספות. על כן כיום ראש הממשלה אמון בעיקר על ענייני הפנים, במידה שווה לזאת של הנשיא, בעוד שזה אחראי בעיקר ליחסי חוץ וביטחון.
במערכת הבחירות התוניסאית הנשיא הנבחר ממנה לראשות הממשלה את יושב הראש של המפלגה הזוכה בבחירות לאספה המחוקקת, אזי המפלגה המחזיקה במספר המנדטים הגדול ביותר באספה. לראש הממשלה המיועד קיים חודש להקים קבינט ולהגיש לפרלמנט הצעת אמון. אם תתקבל הצעתו, הממשלה תושבע על ידי הנשיא. מנגנון זה למעשה מפריד בין הבחירות לנשיאות לבחירות לראשות הממשלה, וכך יכולות להיות בחירות מקבילות או בזמנים שונים. ראש הממשלה אינו נבחר אם עוברת הצבעת אי האמון באספת נציגי העם כנגדו.
נכון לשנת 2021, במהלך ההיסטוריה של תוניסיה כ-15 אנשים שונים החזיקו בתפקיד ראש הממשלה. ראש הממשלה האחרון, הישאם משישי, מונה על ידי הנשיא קייס סעיד. הוא נכנס לתפקידו ב-2 בספטמבר 2020 בעקבות התפטרותו של אליאס אל-פח'פאח', ופוטר מתפקידו ב-25 ביולי 2021.
סמכויות חוקתיות.
סמכויותיו של ראש הממשלה נקבעו על ידי החוקה הנוכחית של תוניסיה משנת 2014. ראש הממשלה אחראי בעיקר על מדיניות הפנים, ואילו מדיניות החוץ, ביטחון וביטחון הפנים מרוכזים בידיי הנשיא.
ראש הממשלה אחראי על:
ראש הממשלה, יחד עם הנשיא, הוא בעל תפקיד ייצוגי בנוסף לתפקידו המעשי; השניים מהווים ייצוג של תוניסיה ומדיניותה, הן בעולם והן בתוניסיה.
על פי החוקה העדכנית, במקרה והנשיא לא מסוגל לבצע את תפקידו באופן זמני, על ראש הממשלה לשמש כממלא מקום הנשיא למשך 60 יום לכל היותר. בעבר חוק זה לא הגביל את כהונת מילוי המקום, מה שאיפשר את המהפכה בתוניסיה משנת 1987.
רשימת ראשי ממשלת תוניסיה.
נכון ליוני 2021, היו בתוניסיה כ-15 ראשי ממשלה, מתוכם כשבעה ראשי ממשלה שעודם בחיים. האחרון שנפטר היה חאמד קארוי (1989–99), ב-27 במרץ 2020.
תאופיל הנסן
תאופיל הנסן (בדנית: Theophilus Hansen, 13 ביולי 1813, קופנהגן - 17 בפברואר 1891, וינה) היה אדריכל דני, אוסטרי שיצר בסגנון נאו-קלאסי.
הנסן למד אצל קארל פרידריך שינקל בווינה ולאחר מספר שנים עבר לאתונה שם למד אדריכלות ועיצוב עם התמקדות בלימודי אדריכלות ביזנטית.
הנסן חזר לוינה להתמחות אצל לודוויג פרסטר.
סגנון עבודתו שנטה לכיוון רומנטי התפתח לכיוון סגנון נאו-קלאסי עם דגש על פרטים ושילוב אלמנטים קלאסיים לתוך הצורות שיצר.
הנסן עבד ביחד עם הפסלים האוסטרים: תיאודור פרידל, לאונידס דרוסיס ווינסנט פילץ, הציירים: קרל ראל ולודויג תירש והאדריכל אוטו וגנר.
בשנת 1884 העניק פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה להנסן תואר ברון.
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1904
הבחירות הפרלמנטריות העשיריות במספרן בקנדה מאז איחוד קנדה התקיימו ב-3 בנובמבר 1907 לבחירת בית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בפרלמנט הקנדי. הבחירות הללו כללו שש מפלגות ובנוסף עליהם גם מספר מועמדים עצמאיים מתוכם 21 ללא שיוך פוליטי אידאולוגי, 2 בעל זיקה שמרנית ו-3 בעל זיקה ליברלית. מבין המפלגות היו המפלגה הליברלית בראשותו של ראש הממשלה המכהן, וילפריד לורייה, שכיהן מזה שתי קדנציות ברציפות, המפלגה השמרנית (לעיתים מכונה המפלגה השמרנית הישנה), לראשונה תחת הנהגתו של רוברט בורדן, שהחל דרכו הפוליטית בשנת 1896. המפלגה השמרנית-ליברלית פעלה בחסות המפלגה השמרנית ובחרה את בורדן גם כן להיות מועמד מטעמה לראשות הממשלה. נוסף על כך היו שלוש מפלגות חדשות במהלך מערכת הבחירות; המפלגה הסוציאליסטית, המפלגה הלאומנית ומפלגת העבודה הקנדית.