עיצוב הדמות הכושל והחיבור המגושם בין הראש לגוף, הביאו חוקרים ומבקרים רבים לכלל הערכה כי התחריט מציג ביצוע כושל בהצגת דמותו של שייקספיר. חוקר הספרות ג'יי דובר וילסון (J. Dover Wilson) כינה את דמותו של שייקספיר ביצירה "דמות בעלת פרצוף פודינג". הביוגרף והחוקר סידני לי (Sidney Lee) כתב כי "הפרצוף מוארך והמצח מוגבה; האוזן האחת שנראית בדיוקן היא חסרת צורה; קצהו העליון של הראש קירח לגמרי, אך את האוזניים מכסה שיער שופע". החוקר סמואל שונבאום (Samuel Schoenbaum) הפגין מידה דומה של בוז כלפי היצירה:
קופר העירה כי "אמנות ההדפס לא הייתה אמנות מפותחת באנגליה, והיו יחסית מעט חרטים מוכשרים. עם זאת, גם לפי הסטנדרטים הפחות קפדניים שהיו באנגליה, תחריט דרושאוט מציג פרופורציות לא מוצלחות". בנג'מין רולנד לואיס (Benjamin Roland Lewis) ציין כי "למעשה כל עבודתו של דרושאוט מאופיינת באותם פגמים אמנותיים. הוא היה חרט במובן הפשוט, ולא אמן יוצר".
לא כל המבקרים התייחסו ליצירה בביקורתיות חריפה שכזו. הסופר בן המאה ה-19 ג'יימס בואדן (James Boaden) כתב כי "בעיניי הדיוקן מציג נקודת מבט של טוב-לב רוגע והרהורים ענוגים, הבנה עמוקה ומעין תחושה מעורבת, שאוחזת בך כאשר העצבות נכנעת לנפתולי הדמיון". הוא ציין גם כי ידידו, השחקן ג'ון פיליפ קמבל (John Philip Kemble), חשב ש"יצירה שנואה" זו מאפיינת את שייקספיר בצורה טובה יותר מכל דיוקן אחר שלו. ב-1998 כתב חוקר הספרות פארק הונאן (Park Honan) כי "גם אם הדיוקן נעדר את ה"ניצוץ" שאמור לאפיין משורר מחונן, הוא מציע התבוננות פנימית לנפשו של מחבר בעל אינטליגנציה גבוהה, אדם עצמאי שאינו אדיש כלפי סבלם של אחרים".
תאוריות קשר.
בשאלת זהותו של מחבר מחזות שייקספיר, טענו אלו שתומכים בגישה כי אדם אחר, שאינו שייקספיר, היה המחבר האמיתי של מחזותיו, לקיומם של רמזים נסתרים בדיוקן המצביעים על הסוד-כביכול לגבי זהותו של מחבר המחזות. ואכן דובר וילסון טען שהאיכות הירודה של דיוקן דרושאוט היא הסיבה הסמויה ל"קמפיין נגד 'האיש מסטרטפורד' ולניסיונות לנשל אותו מכתר המחזאי הלאומי ולאמץ במקומו דמויות כמו הלורד בייקון, הרוזן מדרבי, הרוזן מאוקספורד, או כל מתחזה אצילי אחר שנמצא באופנה באותה עת". ב-1911 פרסם ויליאם סטון בות' (William Stone Booth) ספר שבו הדגים כביכול כי מאפיינים מסוימים בתחריט "זהים אנטומית" לאלו של פרנסיס בייקון, ועל כן מהווה הדבר הוכחה לכאורה שבייקון הוא מחבר יצירותיו של שייקספיר. הוא הדגים זאת באמצעות צירוף של תמונות שונות של בייקון יחדיו, ולאחר מכן הנחתם על גבי התחריט והשוואתם. ב-1995 טענה ליליאן שוורץ (Lillian Schwartz), באמצעות גרסה ממוחשבת של אותה טכניקה, כי הדיוקן מבוסס על דיוקנה של המלכה אליזבת הראשונה.
גישה שונה טוענת כי הדיוקן אכן מתאר את ויליאם שייקספיר, אך הוא עושה זאת באופן שנועד לשים אותו ללעג על ידי תיאורו כמכוער, או באופן שנועד לרמוז כי פניו הן בעצם מסכה שמאחוריה מסתתר סופר נעלם. הקו הכפול שנוצר במרווח שבין קו מתאר הלסת התחתונה לבין אזור הצל שלצידו, תואר כרמז המצביע על כך שפני הדיוקן הן בעצם מסכה, וכך גם נטען לגבי צורתו של הדובלט, שנאמר עליו כי הוא מייצג גם את קדמת הגוף וגם את אחוריו. חבר הפרלמנט הבריטי אדווין דרנינג-לורנס (Edwin Durning-Lawrence) העיר בעניין זה "אין כל ספק – אין מקום לשום צל של ספק – כי המדובר למעשה בתמונה מוצפנת באופן מתוחכם, שמציגה שתי זרועות שמאל ומסכה... תשומת לב מיוחדת יש לתת לאוזן, שהיא אוזן של מסכה, ומסיבה עלומה כלשהי היא זקופה וישרה; שימו לב גם לקו הברור והניכר היטב שמציג את קצה המסכה".
אף אחת מגישות אלו אינה מקובלת על ידי הזרם המרכזי של ההיסטוריונים. בנג'מין רולנד לואיס כתב כי מאפיינים אלו הם כולם אופייניים לתחריטי התקופה, ושאף אחד מהם אינו חריג. כך למשל, תחריט של הסופר והמשורר ג'ון דייוויס מהרפורד (John Davies of Hereford) מתאפיין גם הוא במרבית ה"מוזרויות" האלו, לרבות המיקום הלא ברור של הראש ביחס לגוף ו"אותו הבדל מוזר בצורת הכתף הימנית לעומת הכתף השמאלית".
אלונסו אדוורד
אלונסו אדוורד (בספרדית: Alonso Edward; נולד ב-8 בדצמבר 1989) הוא אצן פנמי, סגן אלוף העולם, המחזיק בשיאי ארצו בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר ובשיא דרום אמריקה בריצת 200 מטר.
חייו.
אדוורד נולד בעיירה פדרו מיגל לאב פנמי ולאם ממוצא ג'מייקני. בשנת 2007 רשם את הישגיו הראשונים בזירה הבינלאומית, כשזכה באליפות דרום אמריקה עד גיל 18, הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר. באותה שנה זכה גם באליפות היבשת עד גיל 19 בריצת 100 מטר. התוצאה שקבע באליפות זו, 10.28 שניות, היוותה גם שיא גילאים דרום אמריקאי חדש. בהמשך השנה עבר להתאמן בברזיל, בדומה לאתלט פנמי נוסף, אירווינג סלדינו, אך פציעה מנעה ממנו את האפשרות להתמודד על מקום באולימפיאדת בייג'ינג (2008). לאחר החלמתו מהפציעה עבר להתאמן בארצות הברית. הוא השתתף באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 19 שנערכה בבידגושץ' ב-2008, אך לא הצליח לעבור את שלב המוקדמות.
בשנת 2009 שיפר אדוורד את הישגיו באופן משמעותי. בריצת 100 מטר ירד לראשונה ממחסום 10 השניות, וקבע תוצאה של 9.97 שניות, אך תוצאה זו אינה מוכרת על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, מאחר שנהנה מרוח גבית חזקה מהמותר (2.3 מטר לשנייה). בתחרות שנערכה בהאצ'ינסון שבקנזס רשם תוצאות של 10.09 שניות בריצת 100 מטר ו-20.34 שניות בריצת 200 מטר. שתי התוצאות היו לשיאים פנמיים לאומיים חדשים. לאחר מכן זכה לראשונה בתחרות גדולה לבוגרים, כשניצח בשני המרוצים באליפות דרום אמריקה לבוגרים שנערכה בלימה. זמן קצר אחר כך שיפר שוב את שיאו בריצת 200 מטר, בתחרות שנערכה ברתימנו, כשקבע זמן של 20 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין ב-2009 רשם את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הכסף, כסגנו של יוסיין בולט. התוצאה שקבע בגמר, 19.81, הייתה לשיא לאומי חדש, וגם לשיא דרום אמריקה. אדוורד, שטרם מלאו לו 20, היה לאצן הצעיר בהיסטוריה שזוכה במדליה בריצת 200 מטר באליפות העולם.
במהלך 2010 סבל אדוורד מפציעה, שמנעה את השתתפותו בתחרויות שונות. באליפות העולם שנערכה בטגו ב-2011 העפיל לגמר ה-200 מטר מהמקום השישי, אך נפצע במהלך ריצת הגמר, ולא השלים אותה.
הספינה הטרופה אנטיקיתרה
ארין פיצי
ארין פיצי (באנגלית: Erin Pizzey; נולדה ב-19 בפברואר 1939) היא פעילה חברתית בריטית המתמקדת בקורבנות אלימות במשפחה וסופרת. פיצי היא אחת מהראשונות שהקימו מקלטים לנשים בעידן המודרני בצ'יזוויק שבמערב לונדון בשנת 1971.
חייה.
פיצי נולדה בסין כארין פטריה מרגרט קרני, למשפחה בריטית. אבי המשפחה שימש כדיפלומט. מאוחר יותר הוצב אבי המשפחה בשאנגחאי. ב-1942 בעקבות פלישת יפן לסין, נפלה המשפחה בשבי. מאוחר יותר הוחלפה במסגרת חילופי שבויים בין אנגליה ליפן.
פעילות בתחום אלימות בתוך המשפחה.
בשנת 1971 פיצי, שהייתה אז עובדת קהילתית, בצ'יזיק שבלונדון. הסתגרה במועדון הקהילתי עם מספר נשים וילדיהן. הנשים טענו לגילויי אלימות מצד בעליהן וסירבו לחזור לבתיהן. האירועים זכו לסיקור נרחב על ידי בעלה של פיצי, במאי סרטים תיעודיים בטלוויזיה הבריטית. בעקבות הסיקור הגיעו למקום מתנדבים רבים, ולאחר מכן הוקמו עשרות מקלטים דומים ברחבי בריטניה.
בשנת 1981 פרסמה מחקר בו טענה שאלימות במשפחה היא הדדית במידה רבה, ועל פי ממצאיה, במשפחות אלה שני בני הזוג אלימים זה כלפי זה באותה מידה. ממצאים דומים בנושא אלימות הדדית במשפחה דווחו גם במחקרים מאוחרים יותר. בשנת 1982 הוציאה ספר בשם "Prone to Violence" ובו ממצאי המחקר.
פמיניסטיות רבות הגיבו בעוינות לטענותיה של פיצי. כתגובה היא יצאה כנגד מה שכינתה "פמיניסטיות מיליטנטיות" ש"חטפו", יחד עם נשים מרכזיות במפלגת הלייבור בבריטניה, את המטרה לשמה היא פועלת. זאת כדי לבצע דמוניזציה לגברים, לא רק בבריטניה אלא באשר הם. לטענתה, התנועה הפמיניסטית מצמיחה אוטופיה חדשה, התלויה בהרס של חיי המשפחה. משמע, היחידה המשפחתית הבסיסית כוללת נשים וילדיהם כשעל האבות, ניתן לוותר.
לטענתה היא נאלצה להגר מבריטניה לארצות הברית עקב איומים על חייה אשר לטענתה התרחשו מפני שהמשיכה לטעון כי מניסיונה רוב האלימות במשפחה הדדית, וכי לנשים יש חלק שווה באלימות במשפחה.
פיצי משמשת כעורכת וכותבת מאמרים לאתר משנת 2000 היא חוקרת ומפרסמת מאמרים הנוגעים להתעללות בקשישים.
חיים אישיים.
בשנת 1959 נישאה לג'ק פיצי, אז קצין בצי ולימים סופר, עורך ומגיש סרטי תעודה בטלוויזיה הבריטית. לזוג נולדו שני ילדים. הם התגרשו בשנת 1976. היא נישאה מחדש והתגרשה שוב בשנת 1994.
בשנת 2000 אובחנה כחולת סרטן. באותה השנה התאבד נכדה, שסבל מסכיזופרניה, בתא הכלא שהיה עצור בו.
תרופות נוגדות דלקת שאינן סטרואידים
מאהיידין מחיסי-בנאבאד
מאהיידין מחיסי-בנאבאד (בצרפתית: Mahiedine Mekhissi-Benabbad; נולד ב-15 במרץ 1985) הוא אתלט צרפתי, בעל שתי מדליות כסף אולימפיות (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012), שתי מדליות ארד מאליפות העולם (טגו 2011 ומוסקבה 2013), 4 פעמיים אלוף אירופה (ברצלונה 2010, הלסינקי 2012, אמסטרדם 2016 וברלין 2018) בריצת 3000 מטר מכשולים ואלוף אירופה בריצת 1500 מטר (ציריך 2014).
מחיסי-בנאבאד מבין האתלטים הבולטים בריצות הבינוניות הוא אחד הגבוהים ביותר ומתנשא לגובה של 1.90 מטר.
חייו.