בניסיון לחצוץ בין ישראל לשכנותיה, על מנת למנוע מעשי איבה ביניהן, פעלו ופועלים כוחות או"ם בישראל ובמדינות השכנות. כוחות אלו כוללים את אונטס"ו (שלו קבוצת משקיפים בכל אחת מהמדינות השכנות ומפקדתו בארמון הנציב) וכן שני כוחות צבאיים הכפופים לו:
אונטס"ו גם משתף פעולה עם כוח המשקיפים הרב לאומי המוצב בסיני.
פעולותיו של הכוח כוללות:
בעבר היה הארגון גם אחראי להפעלת ועדות שביתת הנשק שפעלו עד למלחמת ששת הימים וכן להפעלת כוח החירום שפעל בסיני בין מבצע קדש ומלחמת ששת הימים ולאחר מכן בין מלחמת יום הכיפורים לבין הסכם השלום בין ישראל למצרים.
ישראל מאשימה באופן קבוע את כוחות שמירת השלום של האו"ם באי ביצוע משימתם בשל אי דיווח על פעילויות של ארגוני מחבלים ולעיתים אף בסיוע להם. האשמות אלו מוכחשות על ידי האו"ם.
ישראל גם מונעת ממדינות שאינן מכירות בה להשתתף בכוחות השומרים על השלום בגבולותיה
בסוף אוגוסט 2010 שלחה ישראל (בעקבות החלטת ממשלה שהתקבלה חודש קודם לכן) בפעם הראשונה כוח של 14 שוטרים להשתתף בכוח שמירת השלום של האו"ם בהאיטי.
התייחסות הדדית.
על אף החלטת האו"ם בעד תוכנית החלוקה, היא לא נהנית בו מתמיכה, ובה בעת קיימת בישראל חשדנות קשה כנגד האו"ם, שהתבטאתה באמרתו של דוד בן-גוריון, "או"ם שמום".
באופן מסורתי, האו"ם תמך בישראל כשהחליטה לוותר על שטחים, אך ביקר אותה בגין פעולות צבאיות. לשפל חסר תקדים הגיעו יחסי ישראל והאו"ם בהחלטתה של העצרת הכללית, שהתקבלה בנובמבר 1975, בתמיכת המדינות הקומוניסטיות ומדינות ערב, לפיה הציונות היא סוג של גזענות (החלטה 3379). בדצמבר 1991 חזרה בה עצרת האו"ם מהחלטה זו. גם החלטות רבות של מועצת הביטחון של האו"ם עוסקות בישראל ובשכנותיה (החלטה 181, החלטה 242, החלטה 338 ועוד רבות אחרות). עם זאת למרות גינויה התכוף של ישראל במועצת הביטחון מעולם לא ננקטו נגדה צעדים לפי פרק 7 של מגילת האו"ם המאפשר שימוש בסנקציות.
מצבה של ישראל באו"ם רחוק מלהיות נוח. בעצרת הכללית חברות 60 מדינות מוסלמיות, מהן 24 מדינות ערביות. מדינות אלה מתייצבות לעיתים קרובות נגד עמדות ישראל. פעמים רבות מדינות העולם השלישי (המאורגנות במסגרת המדינות הבלתי-מזדהות) מתנגדות גם הן לעמדה הישראלית, הנתפשת קשורה לארצות הברית. בנסיבות אלה התקבלו במוסדות האו"ם החלטות רבות שנוגדות את עמדת ממשלת ישראל. ישראל נהנית מתמיכה עקבית בהצבעות באו"ם של ארצות הברית, המטילה לעיתים קרובות וטו במועצת הביטחון על החלטות שאינן אוהדות לישראל. מדינות אירופה מצביעות בנושאים שונים של הסכסוך הישראלי-ערבי על פי העניין העומד לדיון. לעיתים, הן תומכות בצד הישראלי, לעיתים נמנעות ולעיתים מצביעות נגד.
ההתייחסות של ממשלת ישראל וכן של הציבור הישראלי לארגונים המסונפים לאו"ם ואינם מטפלים באופן מיוחד במזרח התיכון כמו אונסק"ו, ארגון הבריאות העולמי, ארגון המזון והחקלאות וכיוצא באלו היא חיובית הרבה יותר, בין השאר משום שלעיתים קרובות שייכותם לאו"ם איננה מוזכרת.
ההתייחסות הישראלית לארגוני האו"ם שנועדו במיוחד לטיפול בבעיה הפלסטינית כמו אונר"א, "הוועדה המיוחדת לחקירת הפעילות הישראלית המשפיעה על זכויות האדם של העם הפלסטיני וערבים אחרים בשטחים הכבושים", "המחלקה של האומות המאוחדות לזכויות הפלסטיניות" ו"הישיבה המיוחדת העשירית של העצרת הכללית" היא בכללותה עוינת, הגם שישראל מאפשרת לאונר"א לפעול בשטחים הנתונים לשליטתה.
שגריר ישראל באו"ם.
החל מהכרזת העצמאות בשנת 1948, שולחת מדינת ישראל שגריר מטעמה לייצגה באו"ם. על השגריר להבטיח כי עמדת ישראל תישמע ברבים, עליו למנוע קבלת החלטות שמגנות את ישראל, ובעיקר עליו לעשות עבודה דיפלומטית רבה על מנת להסביר את פעולותיה של ישראל, בעיקר אל מול תגובות ודרישות נציגי מדינות ערב.
האשמות בדבר חד צדדיות ואנטישמיות בהתייחס לישראל.
ג'רלד מ. שטיינברג טוען כי קיימת תעמולה והסתה אנטי-ישראלית מתמשכת מעל במת האו"ם, בסיוע האיחוד האירופי וארגוני המגזר השלישי. אבי בקר פירט וטען בספרו מיהו העם הנבחר כי בחירת עם ישראל לא פעם עוררה גלי אנטישמיות בדיוני מועצות האו"ם.
כוכב אורח
באסטרונומיה, כוכב אורח הוא כינויו של כוכב שהופיע באופן פתאומי במקום שבו לא נצפה שום כוכב בעבר, ונעלם שנית כעבור פרק זמן כלשהו. המונח הוא תרגום ישיר של ביטוי סיני עתיק שהתגלה ברשומות אסטרונומיות מסין. אסטרונומים מודרניים מזהים את תופעת הכוכב האורח ככוכב משתנה: נובה וסופרנובה. יחד עם זאת המונח "כוכב אורח" עדיין נמצא בשימוש בהקשר של ניתוח רשומות אסטרונומיות עתיקות מאחר שלא תמיד ניתן לסווג את התופעות שנצפו בזמנו במדויק.
בסין העתיקה, הכוכב האורח היה אחד משלושה סוגים של "כוכבים חדשים", כשהשניים האחרים היו סוגים של שביט.
תומכת לידה
ארמיטז'
הבית הלבן לעת לילה
הבית הלבן בלילה או הבית הלבן לעת לילה הוא ציור שמן על בד, מעשה ידי הצייר הפוסט-אימפרסיוניסטי ההולנדי וינסנט ואן גוך.
היצירה צוירה שישה שבועות לפני מותו של האמן, ב-16 ביוני 1890 בערב, בעיר אובר-סור-אוּאז, הסמוכה לפריז.
בתמונה מופיע בית צבוע לבן, בשעות הערב, שמעליו כוכב בהיר. בשל התאריך בו צוירה התמונה, האסטרונומים דונלד אולסן וראסל דושר מאוניברסיטת מדינת טקסס זיהו את הכוכב ככוכב הלכת נוגה שהיה בהיר בשמי הערב ביוני 1890, וקבעו כי היצירה צוירה בשעה 8 בערב.
במהלך מלחמת העולם השנייה נעלמה היצירה, ונחשבה לאבודה. בעקבות התפרקות ברית המועצות התגלתה היצירה במוזיאון הארמיטאז'. ככל הנראה, היא הגיעה אל המוזיאון לאחר שנבזזה על ידי חיילי הצבא האדום בתום מלחמת העולם השנייה.
הבית הלבן בלילה
בן־אביגדור
עידן ורד
עידן ורד (נולד ב-25 במאי 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בהפועל תל אביב.
ביוגרפיה.
ורד נולד ברמת גן והחל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי תל אביב. בנערותו הוא עבר למחלקת הנוער של הכח עמידר רמת גן וכן שיחק בנבחרת הכדורגל של תיכון בליך. בגיל 16 החל לשחק בקבוצת הנוער הבכירה של המועדון, ובמהלך עונת 2006/2007 ערך הופעות בודדות בקבוצה הבוגרת – שתיים במסגרת גביע הטוטו ואחת במסגרת ליגת העל, נגד מ.ס. אשדוד, אז כבש גם את שער הבכורה שלו בקריירת הבוגרים.
בעונה שלאחר מכן הצטרף ורד לבית"ר ירושלים, ובמשך רוב העונה שיחק עם קבוצת הנוער, וסייע לה לזכות באליפות ליגת העל לנוער בעונת 2007/2008. בעקבות השערים הרבים שכבש והכישרון שהפגין, שותף ורד בסיום העונה על ידי יצחק שום לראשונה בליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון. במהלך עונת 2008/2009, עם מינויו של ראובן עטר למאמן, הפך ורד לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים, על אף שנשאר פעיל במקביל גם בקבוצת הנוער. הוא כבש שלושה שערים בעונתו הראשונה כשחקן קבע בבוגרים, נבחר לתגלית העונה, וזכה עם בית"ר בתואר הראשון שלו – גביע המדינה. בעונת 2009/2010 זכה ורד עם קבוצתו בגביע הטוטו, לאחר שכבש את השער היחיד בניצחון 1–0 בגמר מול הפועל רעננה.
ב-8 ביולי 2010, לאחר שנתיים בבית"ר ירושלים, חתם ורד במכבי חיפה לחמש שנים. בפברואר 2011 כבש ורד את שערו הראשון במדי מכבי חיפה, במסגרת בגביע המדינה מול הפועל כפר סבא. בנוסף, כבש ורד שני שערי ליגה ועוד שער ברבע בגביע המדינה נגד הפועל חיפה. באותה עונה בישל ורד 11 שערים וסייע לקבוצה לזכות באליפות. את עונת 2011/2012 פתח ורד עם שער מול מריבור שעזר למכבי חיפה להעפיל לשלב הפלייאוף של ליגת האלופות, שם הודחה נגד ראסינג גנק. ורד סיים את העונה שלושה שערי ליגה ושני שערים במסגרת הליגה האירופית, וכן העפיל עם קבוצתו לגמר גביע המדינה, שם פתח בהרכב בהפסד 2–1 להפועל תל אביב. בעונת 2012/2013 כבש ורד שער אחד, אך כבר בינואר סיים את העונה עקב פריקת הכתף, שאילצה אותו לעבור ניתוח. בעונת 2013/2014 כבש ורד שני שערי ליגה ב-21 הופעות. בעונת 2014/2015 כבש שישה שערים ב-28 הופעות, רובן כמחליף. עם תום חוזהו עזב את המועדון.
ב-26 ביוני 2015 חתם ורד לשנתיים בקבוצת הכוכב האדום בלגרד, והפך לישראלי הראשון אשר משחק בליגת העל הסרבית. ב-27 ביולי 2015, ערך ורד את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בתיקו 0–0 נגד מטאלץ גורניי מילאנובץ'. ב-30 באוגוסט כבש ורד את שער הבכורה שלו, בניצחון 3–0 על לוצ'אני. לאחר שסירב להצעה כספית גבוהה שקיבלה עליו הכוכב האדום בלגרד מקזחסטן, מעמדו בקבוצה פחת והוא מיעט לשחק. ב-23 בפברואר 2016 שוחרר מהקבוצה.
ב-25 במרץ 2016 חתם ורד לשלושה חודשים בקבוצה הקנדית אוטווה פיורי מה-NASL, הליגה השנייה בצפון אמריקה. ב-4 באפריל 2016 ערך ורד את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 לניו יורק קוסמוס. ב-10 באפריל כבש את שער הבכורה שלו, בתיקו 1–1 נגד אינדי אילבן.
ב-23 ביוני 2016 שב ורד לישראל וחתם על חוזה לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת במועדון נעוריו, בית"ר ירושלים. ב-14 ביולי 2016 ערך ורד את הופעת הבכורה המחודשת שלו במדי בית"ר ירושלים כשפתח בהרכב בניצחון 1–0 על אומוניה ניקוסיה במסגרת הסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית. ב-28 ביולי כבש ורד את שערו הראשון לעונה זו, בתיקו 1–1 נגד ילגבה הלטבית במסגרת סיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית. ב-17 באוגוסט כבש ורד את שער היתרון בהפסד 1–2 לסנט אטיין בשלב הפלייאוף. ב-21 באוגוסט ערך ורד את הופעת הליגה המחודשת שלו במדי בית"ר ירושלים, וגם כבש בתיקו 2–2 נגד מכבי פתח תקווה. בסך הכל כבש 11 שערי ליגה בעונת 2016/2017, שיא קריירה, והקבוצה סיימה במקום השלישי בטבלה.