שלא כמו אגודת שומרי מצווה שהיה גוף התנדבותי הרי שאת הקהילה ייצג גוף קטן ורשמי שהייתה לו אחריות לתת דין וחשבון מול השלטון העות'מאני והוא גם החזיק בסמכויות מתוקף התפקיד. גוף זה היה מחולק לוועד הרוחני והוועד הגשמי - בפניהם היה צריך החכם באשי לבוא בטרם נכנס לתפקידו, ורק להם הייתה הסמכות להעביר ביקורת ואי אמון על החכם באשי.
בשנת ה'תרל"ט (1879) הגדילה קהילת בבל את הוועד הגשמי מ"שבעת טובי העיר" ל-12 איש. כחכם ותיק היה הרב אברהם הלל לעיתים בין נציגי החכמים במועצת "הוועד הגשמי", לא רק בשנותיו כחכם באשי אלא גם בשנים נוספות אחרות. להלן תפקידי ה"וועד הגשמי":
דיין ואב בית דין.
במקרה שיש ויכוח בין שני צדדים ורוצים לעשות צדק או פשרה או כשרוצים לכתוב שטרות והסכמים שונים במעמד עדים ודיינים ועוד., פנו יהודי בבל אל בית הדין, אשר בסמכותו היה לפסוק
להם משפט, כן עסק בית הדין בענייני ציבור, ענייני אישות ונושאים רבים אחרים. בית הדין מורכב משלושה דיינים, הגדול מבין שלושתם גם החזיק בתואר אב בית דין.
בשנת ה'תר"ל (1870) נתמנה לדיין בבגדד.
בשנת ה'תר"ם (1879) אנו מוצאים את הרב אברהם הלל בתפקיד דיין לצד החכם באשי הר' אלישע דנגור שהיה אז האב"ד ואיתם ישב ר' יחזקאל ב"ר משה הלוי.
בשנת ה'תרמ"ט (1889) מונה הרב הלל לתפקיד האב"ד וחברי בית דינו היו ר' יחזקאל ב"ר משה הלוי, ור' משה חיים שמאש.
הרב אברהם הלל המשיך לשמש מעת לעת בדיינות לצד חכמים שונים לסירוגין עד לשנת ה'תרע"ד (1913).
נמצאו פסקי דין שונים בהם חתום הרב אברהם הלל יחד עם דייני בית הדין בנושאים רבים.
למשל בנושא חזקה שהיה לספר תורה שהקדיש הנשיא שיך ששון לבית הכנסת הגדול בתנאי שישתמשו בספר זה כספר ראשון בכל ימי החגים והמועדים ובשנת ה'תרמ"ד 1883 ניסו לערער על חזקה זו ולבטלה, ובית הדין פסק שיש לשמור על חזקה זו.
כהונתו כחכם באשי.
באמצע המאה ה-19 תמו ביהדות בבל ימי שלטון הנשיאים והתחילו ימי שלטון הרבנים הראשיים בעלי תואר "חכם באשי". מוסד זה נתקיים בבגדאד משנת 1849 ועד שנת 1932 - שמונים ושלוש שנים.
תפקיד זה נקבע על ידי ממשלת טורקיה בהמלצת החכם באשי בעיר הבירה קושטא שהתחשב לרוב בדעתם של חכמי ומנהיגי קהילת בגדד. את תפקידו של החכם באשי מתאר הנוסע בנימין השני כך:
הרב אברהם הלל שימש בתפקיד חכם באשי של יהודי קהילת בגדד ויהדות בבל בשלוש תקופות לסירוגין: בשנת (1884), בין השנים (1886-1889) ובין השנים (1911-1914).
כלומר, גם לעת זקנתו נתמנה לרב ראשי על כורחו ושלא בטובתו.
בשנת ה'תרמ"ד 1884, בהמשך למחלוקת ארוכה לגבי נושא משרת החכם באשי, העבירו זמנית את הרב אלישע דנגור מתפקידו עד שתהיה הסכמה, ובינתיים ביקשו מהרב אברהם הלל שהיה אחד החכמים שישבו עמו בבית הדין, למלא את מקומו. לאחר שנה הושגה הסכמה והשלמה וביקשו מהרב אלישע דנגור לחזור לתפקידו, הוא נעתר לבקשת הקהילה אך לאחר כשנה החליט לפרוש בכל זאת מתפקידו כחכם באשי אך נשאר אב"ד לפיכך חזרו ומינו את הרב הלל לחכם באשי והוא מצידו המשיך לפעול בעצה אחת יחד עם הרב אלישע דנגור.
על מינויו הרשמי כחכם באשי פורסם בעיתונות כך:
באותו עיתון גם פורסמה השקפתו החינוכית ופועלו בעניין זה כך:
במסגרת תפקידו דאג הרב הלל לכל עדת יהודי בבל. כך למשל, בשנת ה'תרמ"ז 1887, פנה אל המושל כדי להתלונן על התנכלויות חוזרות ונשנות של מוסלמים שיעים בעיר כאט'מיה לסוחרים יהודים שפקדו את העיר מדי יום.
בעתות מצוקה שפקדו את יהודי בבל השכם והערב יצא בקריאה אל יהודים בקהילות שונות ברחבי עולם לתרום לשיקום הקהילה שנפגעה, או שנתן יחד עם חכמים נוספים כתב המלצה לשד"רים הגונים שעברו בשליחות קהילתם כמו למשל ההמלצה שנתן לשליח של קהילת "כות-אל-חיי" בעיראק.
ביט באלול בשנת ה'תרמ"ט (1889), לאחר הפוגרום שהיה בלילה הקודם בעת קבורת מנהיג העדה הרב עבדאללה סומך, ניגש הרב הלל יחד עם חכמים נוספים אל המושל הנקרא הואלי לדרוש שייעשה משפט צדק אך המושל במקום זאת ציווה לכלוא את החכמים שבאו בבית הסוהר "אל קלעה" ל-40 יום.
האירועים הרבים הקשורים לפרשיה זו הרעישו בזמנם את היהדות העולמית בכלל ואת יהודי בבל, קושטא ולונדון בפרט.
הרב הלל המשיך במשרתו גם בשלישית כחכם באשי עד למלחמת העולם הראשונה, שאז נאלצו להביא רב ראשי מקושטא לאור קשיי העניינים בממשלה.
בה'תרע"ד (1914) הצטרף הרב הלל ל"אגודת הרבנים הכללית" מיסודו של רבי אהרון מנדל הכהן אב"ד קהילת האשכנזים בקהיר, אשר מטרתה הייתה לייסד בית דין הגדול בירושלים.
אזכורים נוספים.
הנוסע מ' אדלמן שביקר בבגדד בזמנו מתאר אותו:
תלמידיו מספרים עליו שהיה ענוותן כהלל וכן שלא היה קפדן, ואומרים שהיה לו שכל זך ותופס במהירות.
החוקר אברהם בן יעקב כתב עליו שנתחבב מאוד על העם משום שהראה פעילות רבה בעניין גביית המס כופר נפש לצבא שחויבו בו כל בני המיעוטים באימפריה במקום גיוסם לצבא (מס שהועלה כל הזמן ואף הוכפל ב-1886) וכן בעניין גיוס הבנים לצבא בזמן שלטון הטורקים הצעירים.
וכן מספרים עליו שלקראת חג השבועות בשנת ה'תרע"ד קודם מלחמת העולם הראשונה, הלך לממשלה כדי לקחת רשות ליהודים המשרתים בצבא לבוא הביתה בחג הנזכר. והמושל הצבאי השיב לו כי לא יוכל להרשות להם מפני כוננות בהוראה מגבוה. והוא היה זקן בן 94 שנה. התחיל לשפשף בזקנו הלבן והמסולסל כאילו רצה להגיד לו: עשה למען הזקן הזה. ואז המושל הצבאי נאנח ולא השיב פניו ריקם. ואמר לו בפירוש שהוא מוכרח לישא עליו את האחריות הזאת. והרשה לכל היהודים ללכת הביתה בחג השבועות. ובא לביתו שש ושמח על ההצלחה הזאת.
על אף שלא נהג במידת קפדנות, לא נמנע מלגלות יוזמה והחלטיות. לדוגמה, ידוע שביטל "מנהג שטות", מנהג מוסלמי תפל שהשתרש אצל היהודים הקשור לחופה.
בשנת ה'תרל"ו (1876) היה בין 27 גדולי ההוראה בבגדד שחתמו על כתב חרם לכל הקהילה נגד המורה יעקב אוברמאיר בעקבות פגיעתו וזלזולו בכבוד הבן איש חי ובענייני הדת. ובנוסף לכך גם פרסמו מכתב תשובה חריף לעורך המגיד ולרבני ירושלים.
בשנת ה'תרמ"ו (1886) הדפיס דרוש הספד על מות משה מונטיפיורי.
בשנת ה'תרנ"ה (1895) חתם יחד עם רבנים נוספים ביניהם גם הבן איש חי על תשובה בהלכה לקהילת ראנגון.
בספר "אוהלי שם" על רבני קהילות ישראל שנכתב ב-1912 מוזכר שהיה בכוונתו של הרב אברהם הלל "לעלות לארץ הקודש ולבלות שמה את שארית ימיו בתורה ועבודת ה'".
בהספד שנשא רבי צאלח מכמח על מיטתו נאמר בין היתר "עסיק באורייתא תדירא, משנה וגמרא פשט וסתרי תורה למד בטהרה, דרכו דרך ישרה בפלפול וסברא, קולע אל השערה, לו זרוע וגבורה, עבד את המקום באהבה וביראה רבה בהשתוקקות ובחיבה".
ר' יחיא משה עבודי מזכיר פירוש משלו בספרו "דורש בעדי".
על שמו קרוי רחוב בעיר רמלה.
בובר
מולד הירח (רומן)
מולד הירח (אנגלית: New Moon) הוא רומן פנטזיה מאת הסופרת סטפני מאייר, השני בסדרת ספרי דמדומים. הרומן ממשיך לגולל את סיפור מערכת היחסים בין בלה סוואן והערפד אדוארד קאלן. כשאדוארד עוזב את בלה אחרי שאחיו תוקף אותה, ליבה נשבר והיא נכנסת לדיכאון שנמשך חודשים רבים עד שג'ייקוב בלאק הופך לחברהּ הטוב ביותר ועוזר לה להתגבר על הכאב. למרות זאת, חייה משתנים פעם נוספת כשטיבעו האמיתי של ג'ייקוב נחשף ואחותו של אדוארד מחליטה להגיע לביקור.
ע"פ מאייר, הספר מדבר על אובדן אהבת אמת. כותרת הספר מתייחסת לשלבים החשוכים ביותר במחזור הירח, דבר שמצביע על כך שמולד הירח מציין את התקופה האפלה ביותר בחייה של בלה סוואן, הדמות הראשית. מאייר כתבה את הספר טרם יציאתו לאור של ספרה הראשון "דמדומים".
מאייר התקשתה לכתוב את הספר מפני שחששה מתגובת הקוראים ולעיתים אף בכתה כשתיארה את הכאב של בלה.
הספר יצא בכריכה קשה ב-6 בספטמבר 2006 עם הדפסה התחלתית של 100,000 עותקים. לאחר יציאתו לאור בארצות הברית, "מולד הירח" הפך לפופולרי מאוד והגיע במהירות לראש רשימת רבי-המכר, והפך לאחד הספרים המצופים ביותר באותה שנה. הספר הגיע למקום הראשון ברשימת רבי-המכר של "הניו יורק טיימס" וברשימת 150 רבי-המכר של "USA Today", והפך לספר הילדים הנמכר ביותר של שנת 2008, עם יותר מ-5.3 מיליון עותקים שנמכרו. יתרה מזאת, "מולד הירח" היה הספר הנמכר ביותר בשנת 2009, ותורגם ל-38 שפות.
גרסה קולנועית לספר יצאה לאקרנים ב-20 בנובמבר 2009.
הספר זכה לתגובות חיוביות ברובו. המבקרים ציינו שהספר היה בוגר יותר ואפל יותר מ"דמדומים", אשר היה "כמעט כמו סיפור אגדה."
כתיבתה של מאייר זכתה לשבחים בשל התפתחותן של הדמויות, במיוחד של בלה, ותיאורם העז של אהבה ושל כאב להם קראו "מרגשים". למרות זאת, מספר מבקרים חשבו שהחלק האמצעי בספר האט מעט את קצב העלילה.
דמויות ראשיות.
בלה סוואן.