לילי שרה דיאמנטשטיין נולדה במשפחה יהודית כבתם של ד"ר שאנדור דרווש (דיאמנטשטיין) (1866–1924) רופא ושל ברטה פרייברגר (1874–1946). סבה וסבתה מצד אביה היו אלברט דרווש (דיאמנטשטיין), בעל בית עבוט, ורוזה טנצר, סבה וסבתה מצד אמה, היו ברוך פרייברגר (1836–1874), מתווך, ורוזליה פרלמוטר. לילי דרווש הייתה סטודנטית של שאנדור גות והקהל הכיר אותה לראשונה ב"חוג התיאטרון של בודה" (Budai Színkör) ב-1920. שנה לאחר מכן מנהל התיאטרון לאסלו באטי החתים אותה על חוזה ב"תיאטרון ההונגרי של פשט" (Pesti Magyar Színház) ובשנת 1924 הפכה לחברה בתיאטרון הקומדיה של בודפשט. משנת 1925 הופיעה גם בתיאטראות של מקס ריינהרדט בווינה ובברלין. לאחר מכן שיחקה בעיקר במחזותיו של בעלה, פרנץ מולנר. הם נישאו, כאשתו השלישית של מולנר, ב-9 ביוני 1926 בבודפשט. בשל חששם מהשואה המתקרבת היגרו ביחד בשנת 1939 לארצות הברית. לילי דרווש הופיעה לראשונה במחזה בשפה האנגלית בברודוויי ב-1944 ואחרי זה במספר הופעות בתיאטראות ובטלוויזיה. ב-1965 הופיעה כשחקנית אורחת בתיאטרון מדאץ' בבודפשט במחזה "אולימפיה" של פרנץ מולנר וגם לקחה על עצמו כמה תפקידים קולנועיים. היא שיחקה בהונגרית, באנגלית וגם בגרמנית.
קונור דווייר
קונור ג'יימס דווייר (באנגלית: Conor James Dwyer; נולד ב-10 בינואר 1989) הוא שחיין עבר אמריקאי, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016) ופעמים ברציפות אלוף עולם (שנגחאי 2011 וברצלונה 2013) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. זוכה מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) וסגן אלוף עולם (ברצלונה 2013) במשחה ל-200 מטר חופשי.
ביוגרפיה.
דווייר נולד וגדל בווינטקה, אילינוי.
באליפות העולם שנערכה בשנגחאי, הרפובליקה העממית של סין ביולי 2011 הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ראיין לוכטה, ריקי ברנס ומייקל פלפס בתוצאה של 6:59.70 דקות, לפני צרפת (7:02.77 דקות) והרפובליקה העממית של סין (7:06.30 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.23 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.39 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 3:46.24 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד ביולי 2013 הוא זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ריאן לוכטה, צ'רלי הוצ'ין וריקי ברנס בתוצאה של 7:01.72 דקות, לפני רוסיה (7:03.92 דקות) והרפובליקה העממית של סין (7:04.74 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:45.76 דקות. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.32 דקות, אחרי יאניק אנייל מצרפת (1:44.20 דקות) ולפני דנילה איזוטוב מרוסיה (1:45.59 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חפשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים משולב 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ראיין לוכטה, ריד מלון ומייקל וייס בתוצאה של 7:04.75 דקות, אחרי הממלכה המאוחדת (7:04.33 דקות) ולפני אוסטרליה (7:05.34 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:45.33 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה דווייר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם טאונלי האס, ראיין לוכטה ומייקל פלפס בתוצאה של 7:00.66 דקות, לפני הממלכה המאוחדת (7:03.13 דקות) ויפן (7:03.50 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:45.23 דקות. מדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.23 דקות, אחרי סון יאנג מהרפובליקה העממית של סין (1:44.65 דקות) וצ'אד לה קלו מדרום אפריקה (1:45.20 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.01 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 3:43.42 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר, תוצאה שהייתה מספיקה למדליית ארד.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה 2017 הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.
ב-20 באוקטובר 2019 קיבל דווייר השעייה ל-20 חודשים בשל אימרוץ.
פיוצ'ר מיט טכנולוגיות
פיוצ'ר מיט טכנולוגיות בע"מ, המוכרת במותג Future Meat, היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור של בשר מתורבת שמגודל במעבדה.
היסטוריה.
החברה נוסדה בפברואר 2018 על ידי פרופ' יעקב נחמיאס, ראש המרכז לביו הנדסה באוניברסיטה העברית בירושלים שמכהן כנשיא החברה וכמדען הראשי שלה. הבשר המתורבת של החברה מגודל מרקמות חיבור, בתהליך המבוסס על מחקריו של פרופ' נחמיאס. מנכ"ל החברה עד לשנת 2021 היה רום קשוק. מטה החברה ומפעל הייצור שלה שוכנים ברחובות. למפעל ברחובות כושר ייצור של 500 ק"ג ביום.
ביולי 2021 הודיעה חברת נסטלה על שיתוף פעולה עם פיוצ'ר מיט לפיתוח בשר מתורבת.
החברה מתכננת להקים מפעל נוסף בארצות הברית ולשווק את תוצרתה שם החל מסוף 2022.
גיוסי הון.
במאי 2018 גייסה החברה 2.2 מיליון דולר. באוקטובר 2019 גייסה החברה 14 מיליון דולר. בפברואר 2021 גייסה החברה גייסה 26.75 מיליון דולר.
בדצמבר 2021 גייסה החברה 347 מיליון דולר, הסכום הגבוה ביותר שגויס עד אז בתחום הבשר המתורבת בעולם. שווי החברה לאחר הגיוס הוא יותר מ־900 מיליון דולר. עם המשקיעים בחברה נמנות שתי חברות מזון אמריקאיות גדולות: , יצרנית הבשר השנייה בגודלה בעולם, ו.
פיוצ'ר מיט
רוי טרנר
רוי ג'וזף טרנר (באנגלית: Roy Joseph Turner; ) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוקלהומה ה-13 בשנים 1947–1951.
ראשית חייו.
רוי טרנר נולד ליד העיירה קנדריק שבמחוז לינקולן, . לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון הוא למד בקולג' היל לעסקים שבאוקלהומה סיטי. בשנים 1911–1915 הוא עבד כמנהל החשבונות של חברת החנייה מורס באוקלהומה סיטי, וכאיש מכירות בחברת Goodyear Tire and Rubber Company. ב-1937 נשא טרנר לאישה את ג'סיקה א. גרים, והשניים אימצו שני ילדים.
קריירה.
לאחר שירות צבאי בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, עסק טרנר בתיווך נדל"ן, בעיקר באוקלהומה, פלורידה וטקסס. ב-1928 כבר הייתה בבעלותו חברת נפט וחווה בשטח של 10,000 אקרים בסלפר, אוקלהומה, אך הוא המשיך להתגורר באוקלהומה סיטי, שם הוא שימש כחבר במועצת החינוך העירונית בשנים 1939–1946.
ב-1946 התמודד טרנר במערכת בחירות שלא הייתה קלה מול התובע של מחוז טולסה על משרת מושל אוקלהומה וניצח בהם. תקופת כהונתו כמושל החלה בינואר 1947 והסתיימה בינואר 1951. בתקופה זו אורגנו מחדש מחלקת הכבישים ומחלקת תכנון המשאבים של המדינה. בתקופה זו הוקמו גם רשות כבישי האגרה של אוקלהומה ומועצת הנגידים של הקולג'ים המדינתיים. בעת כהונתו של טרנר כמושל הופסקה גם ההפרדה הגזעית במערכת החינוך הגבוה במדינה.
בשנתו הראשונה כמושל, העבירו טרנר ובית המחוקקים של אוקלהומה תקציב שהגדיל את ההוצאות ב-29 מיליון דולר בהשוואה לשנתיים הקודמות, בעוד שמס ההכנסה פחת בשליש. מוסדות בריאות הנפש של המדינה הכפילו את תקציביהם בהשוואה לשנתיים הקודמות.
חיים אישיים.
ב-14 - 18 ביולי 1949 הופיע טרנר בכמה תוכניות רדיו וטלוויזיה בניו יורק, כולל במופע של אד סאליבן, לקידום הסינגל שלו "נתיב זכרונותיי" (My Memory Trail), שהוצא לאור על ידי חברת התקליטים Beacon Music. טרנר הופיע בסרט מ-1951 על חייו של ג'ים ת'ורפ, Jim Thorpe – All-American.
רוי טרנר נפטר באוקלהומה סיטי ב-11 ביוני 1973. הוא נטמן בבית הקברות רוז היל שבעיר. על שמו נקרא קטע כביש אגרה באורך של 140 ק"מ של הכביש המדינתי 44 שמחבר בין אוקלהומה סיטי לבין טולסה. כביש זה מנציח את מאמציו כמושל לסלילת כביש האגרה שמחבר בין שתי הערים הגדולות ביותר באוקלהומה. כביש האגרה נפתח לתנועה ב-1953, שנתיים לאחר תום כהונתו של טרנר כמושל.
OpenVZ
OpenVZ (קיצור של: Open Virtuozzo) היא טכנולוגיית וירטואליזציה ברמת מערכת הפעלה עבור לינוקס. היא מאפשרת לשרת פיזי להריץ מספר מופעי מערכת הפעלה מבודדים, הנקראים קונטיינרים, שרתים וירטואליים פרטיים (VPS) או סביבות וירטואליות (VEs). טכנולוגיית OpenVZ דומה ל- Solaris Containers ול- LXC.
OpenVZ בהשוואה לטכנולוגיות וירטואליזציה אחרות.
בעוד שטכנולוגיות וירטואליזציה כגון VMware, Xen ו- KVM מספקות וירטואליזציה מלאה ויכולות להריץ מספר מערכות הפעלה וגרסאות ליבה שונות, OpenVZ משתמשת בליבת לינוקס אחת ולכן יכולה להריץ רק לינוקס. כל מיכלי OpenVZ חולקים את אותה ארכיטקטורה וגרסת ליבה. זה יכול להיות חיסרון במצבים שבהם נדרשות גרסאות קרנל שונות מזו של המארח. עם זאת, מכיוון שאין לו תקורה של Hypervisor אמיתי, הוא מהיר ויעיל ביותר.
הקצאת זיכרון עם OpenVZ היא "רכה" בכך שזיכרון שאינו בשימוש בסביבה וירטואלית אחת יכול לשמש אחרים או לאחסון מטמון בדיסק. בעוד שגרסאות ישנות של OpenVZ השתמשו במערכת קבצים נפוצה (כאשר כל סביבה וירטואלית היא רק ספריית קבצים המבודדת באמצעות chroot), הגרסאות המאוחרות יותר של OpenVZ מאפשרות לכל מיכל מערכת קבצים משלו.
ליבה.