דונת נולד בשנת 1902 בבודפשט שבהונגריה. למד בבית הספר הריאלי והאקדמיה לציור בבודפשט. היה אמור לעלות לארץ ישראל ב-1914, בגיל 12, כדי ללמוד בגימנסיה הרצליה, אולם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מנע זאת ממנו - ועל כן עלה רק ב-1921. בהמשך למד אדריכלות בטכניון בחיפה ובמקביל עסק בהעלאת ערבי קריאה ומשחק במסגרת "להקת חובבי הבמה העברית בחיפה". כן עבד בבניין.
ב-1927 ייסד יחד עם אביגדור המאירי ופסח עיר-שי את תיאטרון ה"קומקום". דונת שימש ב"קומקום" כקוֹנפרֶנסיֶיה (מנחה, קריין), במאי (אף שלא הייתה לו כל הכשרה פורמלית), צייר תפאורה ושחקן. יחד עם השחקן יעקב טימן יצר את הצמד "חכם ותם", בו גילם את החכם ("למעשה המצב היה הפוך: כלומר ה'תם' היה פיקח וה'חכם', סכל גמור". בשנת 1928 עבר לירושלים והופיע במרתף ברחוב בן-יהודה שנקרא "התוכי: קברט סאטירי".
בשנים 1930–1933 הופיע במסגרת "יורשו" של "הקומקום", "המטאטא".
לאחר שפרש ממשחק, ב-1933, התרכז באדריכלות (כמקצוע) ובציור (כתחביב). אשתו הייתה גילה-קָרולה לבית וסטרייך מקראקוב, ממנה נולדו לו ראובן-אלכסנדר - ודינה.
רפרטואר
רֶפֶּרְטוּאָר (באנגלית: Repertoire) הוא מונח המתייחס לרשימה או קבוצה של דרמות, אופרות, יצירות מוזיקליות או תפקידים שחברה או אדם ערוכים לבצע מיד. המונח נמצא בשימוש נרחב על ידי מוזיקאים במשמעות של רפרטואר מוזיקלי.
היסטוריה.
השימוש הידוע הראשון של המילה "רפרטואר" נעשה בשנת 1847. מקור המילה רפרטואר, הוא שאילה מהמילה הצרפתית, "Répertoire", ועם משמעות דומה בתחום האמנות, המבוססת על המילה "Repertorium" (בתרגום לעברית: מסמך) מהלטינית המאוחרת.
הגדרה בשיטות השונות.
במובן המופשט כולל רפרטואר את כל השיטות, הידע או המיומנויות, שזמינים לאדם או מוסד בהקשר מסוים באופן מיידי.
לזמרי אופרה קיים רפרטואר אישי, בהתאם למאפיינים המוזיקליים שלהם ולתקופה היסטורית מסוימת. מספר אמנים, ביניהם מריה קאלאס ואמנים נוספים, אף זכו לתהילה על סמך הרפרטואר העשיר והמגוון שלהם שכלל תפקידים רבים ואופרות רבות מתקופות שונות.
בתחום המוזיקה והתיאטרון, הרפרטואר הוא אוסף של יצירות המוצגות באופן קבוע בבתי הקולנוע ואולמות קונצרטים והוא נקבע אף חודשים רבים מראש.
המושג רפרטואר משמש בהרחבה כהתייחסות לכל היצירות הצפויות בהכשרה למוזיקה קלאסית, באופן זה מתייחסים לרפרטואר תזמורת, פסנתר או מקהלה.
אבו כישכ (שבט בדואי)
עַרַבּ אַבּוּ כִּשְׁכּ (בערבית عرب أبو كشك) היה שבט בדואי בארץ ישראל שמוצאו במצרים או בצפון סיני. בני השבט היגרו לארץ בסוף המאה השמונה-עשרה. הם נטו את אוהליהם בעמק חפר והשרון עד חיפה.
עד מחצית המאה ה-20 נטה את אוהליו בנפת יפו וליד המושבה פתח תקווה. בשל כך, התקיימו יחסים כלכליים בין אנשי השבט לבין אנשי היישוב, שכללו מסחר והעסקה. במאורעות תרפ"א (1921), תקפו לוחמים חמושים מאנשי השבט את פתח תקווה, והתפתח קרב, שבמהלכו נפלו חללים משני הצדדים ורבים אחרים נפצעו.
על פי מפקד האוכלוסין של ממשלת המנדט בשנת 1931, השתייכו אליו 1,007 נפש. בסקר הכפרים המנדטורי משנת 1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר אבו כישכ בכ־1,900 נפש.
אנשי השבט הקימו את היישוב אבו כישכ בשרון הדרומי. הם עזבו במלחמת העצמאות.
תיאהא
תיאהא היה שבט בדואי גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל, בסיני, הנגב ומדבר יהודה.
על פי מפקד האוכלוסין של ממשלת המנדט בשנת 1922 השתייכו אליו 27,370 נפש, ובמפקד 1931, נמצא כי השתייכו אליו 14,173 נפש.
השבט הגדול כלל במחצית המאה ה-20, כעשרים ושישה בתי אב: נתוש, בני עקבה (עוקבי), בדינה, בלי, ג'נביב, חכוך אל-האזיל, חכוך אל-אסד, חכוך אל בריקי, חכוך אבו עבדון, רמצין מסמרה, רמצין שעור, רושדה, אל שלליין, זלם אבו רבעה, אבו ג'ריעיד, זלם אבו קרינה, עלמת אבו לבה, עלמת אבו שנר, עלמת אבו ג'קים, ערור, קלזין תיהא, קטטוה, קדירת אבו רקיק, קדירת אל-צנע, קדירת אבו כף, קדירת אל-אעסם.
על פי מחקרו של יצחק בן-צבי בשנות ה-30 של המאה ה-20, בני עוקבה שומרים מסורת שעל פיה מוצאם בעיר מדינה בחצי האי ערב, וכי משה הביא אותם לארץ.
שבט א-רמאדין.
שבט זה הוא פלג של שבט התיאהא. בשנת 1948 התפלג שבט התיאהא אשר שכן באזור באר שבע ועבר לאזור חברון לדאהרייה. במשך הזמן עזבו חלק מתושביו את המקום ועברו צפונה לסביבות קלקיליה. שני תת-שבטים אלו נקראים רמאדין אל-ג'אנובי (הדרומי), ורמאדין א-שמאלי (הצפוני). אחד מכפרים אלו הוא ערב א-רמאדין אשר שוכן דרומית-מזרחית לקלקיליה.
צ'לסי קלינטון
צ'לסי ויקטוריה קלינטון (באנגלית: Chelsea Victoria Clinton; נולדה ב-27 בפברואר 1980) היא בתם היחידה של נשיא ארצות הברית לשעבר, ביל קלינטון, ושל מזכירת המדינה לשעבר הילרי רודהם קלינטון. בעבר היא שימשה ככתבת מיוחדת עבור חדשות NBC. בשנת 2012 החלה לעבוד בתאגיד הפילנתרופי "קרן קלינטון" ("Clinton Foundation") ו-"Clinton Global Initiative", וסיימה דוקטורט ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת אוקספורד ב-2014.
ראשית חייה.
צ'לסי ויקטוריה קלינטון נולדה ב-27 בפברואר 1980, בליטל רוק, ארקנסו לביל קלינטון והילרי רודהם קלינטון. הילרי תיארה את הלידה של בתה בתור "האירוע המופלא ביותר והכי מעורר השתאות בחיי". צ'לסי הייתה בתם היחידה והנכדה הראשונה של הוריהם משני הצדדים. בגיל שנתיים, התלוותה להוריה לנסיעותיהם ברחבי ארקנסו כשביל קלינטון התמודד על משרת מושל ארקנסו.
אמה כתבה שהשם צ'לסי נקבע בהשראת ביקור בצ'לסי שבלונדון במהלך חופשת חג המולד ב-1978. היא סיפרה שכשמעה את השיר מ-1969 של ג'וני מיטשל, "Chelsea Morning", בביצועה של ג'ודי קולינס, ביל אמר, "אם אי פעם תהיה לנו בת, שמה צריך להיות צ'לסי".
צ'לסי קלינטון למדה בבתי הספר היסודיים בליטל רוק "Forest Park Elementary School" ו"Booker Arts and Science Magnet Elementary School" ובחטיבת הביניים "Horace Mann Junior High School". היא קפצה כיתה בכיתה ב'.
השנים בבית הלבן.
ב-20 בינואר 1993, כאשר קלינטון בת ה-12 עברה לגור עם הוריה בבית הלבן בעקבות בחירתו של אביה לנשיא ארצות הברית, השירות החשאי של ארצות הברית נתן לה את שם הקוד "Energy" (אנרגיה). הוריה רצו שבתם תגדל באופן נורמלי ככל האפשר בהתחשב בנסיבות ולכן ניסו להגן עליה מפני אור הזרקורים התקשורתי. הילרי קלינטון התייעצה עם ג'קלין קנדי-אונאסיס בקשר לגידול ילדים בבית הלבן, וביקשה מהעיתונות שתצמצם את הסיקור על בתה באירועים ציבוריים שבהם היא משתתפת. הקלינטונים נתמכו על ידי מרגרט טרומן, בתו היחידה של נשיא ארצות הברית הארי טרומן. היא כתבה מכתב למערכת של הניו יורק טיימס במרץ 1993 והסבירה בו על הנזק שיכול להיעשות אם העיתונות תהפוך את צ'לסי לנושא סיקור אינטנסיבי. העיתונות נענתה לבקשתה של הילרי, אבל בשנת 1997, לאחר סיום לימודיה בבית הספר התיכון, עלו ספקולציות בתקשורת לגבי המכללה שבה תבחר והדבר גרם לסיקור תקשורתי רב עליה. צ'לסי קלינטון בסופו של דבר בחרה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד. בסך הכל, היא קיבלה 32 כתבות עליה בניו יורק טיימס ו-87 כתבות באינטרנט במהלך שתי הקדנציות של אביה כנשיא ארצות הברית (1993-2001). מכלל הילדים של הנשיאים, היא זו שקיבלה את סיקור הטלוויזיה הרב ביותר.
החלטתם של הקלינטונים לשלוח את צ'לסי בתם ל-"Sidwell Friends", בית ספר פרטי בוושינגטון די. סי., עוררה שאלות, אולם אביה הסביר לסוכנות הידיעות Associated Press במאי 1993, שכך הוחלט מפני שבתו לא אהבה את העובדה שהיא "מקבלת הרבה פרסום" והיא מעוניינת שתהיה לה "יותר שליטה על גורלה." אמה טענה ש "אם [צ'לסי] הייתה הולכת לבית ספר ציבורי, העיתונות לעולם לא הייתה משאירה אותה לבד." הקריטריון שהשפיע על החלטתם היה הפרטיות, ולא איכות החינוך. בית הספר ותלמידיו שמרו על שתיקה בקשר לצ'לסי וסירבו לדון עליה בפומבי, ובכך נתנו לה את הפרטיות שהמשפחה הראשונה ביקשה לתת לה. צ'לסי סיימה את לימודיה בבית הספר בשנת 1997 ואביה דיבר בטקס הסיום. עניין פרטיותה של צ'לסי נידון בעיתונות, ורוב כלי התקשורת הגיעו למסקנה שהיא צריכה להיות מחוץ לתחום בשל גילה. למרות זאת, כאשר קלינטון הייתה בת 13, מספר סטיריקנים ופרשנים לעגו להופעתה, בהם ראש לימבו, וכותבי סאטרדיי נייט לייב בשנת 1995 פרסם הסופר העצמאי טום גוגולה קלטת של שירים שהוקלטו כביכול על ידי קלינטון ובהם הערות שונות הנוגעות לאנשים בולטים. הקלטת התבררה כתרמית. גוגולה הגן על הסרט, ואמר "שום דבר מזה לא היה מכוון נגד צ'לסי. סאטירה היא סאטירה". בשלב זה של חייה אמר אביה, "אנחנו באמת עובדים קשה כדי לוודא שצ'לסי לא נותנת לאנשים אחרים להגדיר את תחושת הערך העצמי שלה... זה קשה כשאתה מתבגר... [א]בל אני חושב שהיא תהיה בסדר".
קלינטון השתתפה במשך ארבע שנים בשיעורי מחול בארקנסו, והייתה תלמידה ב"בית הספר וושינגטון לבלט" במשך כמה שנים.
בתחילת 1999, נודע לקלינטונים שמגזין People עובד על כתבה שתבחן את היחסים במשפחה הראשונה על רקע השערוריות. השירות החשאי ביטא בפני המגזין את חששותיו שמא הכתבה תסכן את ביטחונה של צ'לסי. למרות זאת, הוחלט לפרסם את הכתבה. קרול ואלאס, העורך האחראי של People, אישר את רגישותו של המגזין לדאגותיהם של הקלינטונים, אבל חש שצ'לסי בת ה-19 הייתה "עדת ראייה לדרמה משפחתית ואירועים היסטוריים" ולכן הכתבה לגיטימית. על שער הגיליון של ה-5 בפברואר 1999, הופיעו צ'לסי והילרי והכותרת "חן תחת אש". בשנת 2000, שנתו האחרונה של אביה כנשיא, צ'לסי הייתה המארחת בבית הלבן כשאמה ניהלה את מסע הבחירות שלה לסנאט האמריקאי, ונסעה עם אביה לחו"ל לכמה ביקורים רשמיים.
השכלתה.