את הקליפ המקורי של "Handmade Heaven" ביימה הבמאית האנגלית סופי מולר, שמאוחר יותר ביימה גם את הקליפ ל-"Orange Trees", הסינגל השלישי מתוך "Love + Fear". הקליפ הופק על ידי סופי ברוקס, וג'ולייט לארת', וצולם באסטוניה, בינואר 2019. בהכרזה הרשמית על הקליפ נחשף כי יוצג לראשונה בשעה 17:00 (GMT), ב-8 בפברואר 2019, ולאחר מכן יעלה לערוץ היוטיוב של מרינה. הקליפ נפתח כשמרינה הולכת בשביל מכוסה שלג באמצע יער, והיא לבושה בז'קט אדום וגדול. בהמשך, מביטה מרינה מול גוף מים ושרה את השיר בנוף יער אפלולי.
לצד יציאת הקליפ ביוטיוב, הוא הפך זמין להורדה דרך אפל מיוזיק ב-8 בפברואר 2019. ביילי קאלפי מ-Nylon ניתחה את המסר של הקליפ, וחזתה כי בלי קשר למקום שבו נמצאת מרינה, היא מסוגלת לשגשג ו-"למצוא נחמה בגן העדן הדמיוני שלה". הקליפ זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, כאשר ואס כינה אותו "מדהים". מוריי גם כן אהבה את הקליפ, והדגיש את הכיוון הבולט של מולר, המציג את מרינה "שברירית, אנושית, ויצירתית בצורה נחרצת". חברת ההפקה האסטונית Nafta פרסמה מונטאז' מאחורי הקלעים של קטעים שנשארו מצילומי הווידאו, באופן בלעדי באתר שלהם. בנוסף לווידאו קליפ הרשמי, פורסם קליפ ורטיקלי נפרד ל-"Handmade Heaven", ובו מרינה שרה את השיר כשהקרנות של פרחים מועברות על פניה. הקליפ לערוץ היוטיוב שלה ב-19 בפברואר 2019.
הופעות חיות.
"Handmade Heaven" נכלל ברשימת הרצועות לסיבוב ההופעות "Love + Fear Tour" של מרינה בשנת 2019, ונבחר כשיר הפתיחה של ההופעות. במהלך השיר, רקדו לצידה מספר רקדנים. רומן גוכמן מ-"Riff", שסקר את ההופעה של מרינה בסן פרנסיסקו, הרגיש כי עדיף שהיו מוזיקאים על הבמה, שכן הוא חש שקבוצת רקדני הרקע שלה לא הייתה עקבית. אימאן חלאלי מ-"LA Excites", שצפתה בהופעה בלוס אנג'לס, שיבחה את הביצוע החי של "Handmade Heaven", וציינה כיצד מרינה מרגישה בנוח עם הקהל, מה שעזר לחשוף את "אישיותה המרתקת והקסומה".
לציון יום כדור הארץ בשנת 2020, מרינה הקליטה בעצמה ביצוע לייב של "Handmade Heaven" ופרסמה אותו בחשבונות המדיה החברתית השונים שלה. חודש לאחר מכן, ב-13 במאי, היא העלתה את הביצוע לערוץ היוטיוב שלה.
קרדיטים.
שיר.
הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של "Love + Fear".
וידאו קליפ.
הקרדיטים להלן לקוחים מחשבון היוטיוב של מרינה ומ-Nafta.
אנדרה גריי
אנדרה גריי (באנגלית: Andre Gray; נולד ב-26 ביוני 1991 בוולברהמפטון שבאנגליה) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת החלוץ באריס סלוניקי ובנבחרת ג'מייקה.
קריירת מועדונים.
אנדרה גריי התחיל להתאמן בכדורגל במסגרת האקדמיה לנוער של וולברהמפטון וונדררס. בשנת 2009 הוא חתם על החוזה המקצועי הראשון. לאחר משחק במספר קבוצות בליגות נמוכות הוא הגיע ללוטון טאון בתחילה בהשאלה ובהמשך כשקחן של המועדון. בהיותו בלוטון טאון בעונת 2013/14 הוא היה מלך השערים של הליגה עם 25 כיבושים ועזר לקבוצתו לעלות לליגת משנה. בשנת 2014 הוא עבר לברנטפורד. במהלך העונה הוא כבש 18 שערים ב-50 משחקים ועזר לקבוצתו להגיע למשחקיי פלייאוף. ב-21 באוגוסט 2015 הוא עבר לברנלי עם חוזה ל-3 שנים תמורת 9 מיליון פאונד. בסיום העונה הקבוצה זכתה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ וגריי זכה בתואר מלך השערים של העונה עם 25 שערים.
ב-13 באוגוסט 2016 גריי לראשונה שיחק בפרמייר ליג. בשנת 2017 הוא עבר לווטפורד תמורת 18.5 מיליון פאונד. בעונת 2018/19 הוא הגיע עם קבוצתו לגמר גביע ה-FA. לאחר מספר עונות במועדון בשנת 2021 הוא עבר לקווינס פארק ריינג'רס.
ב-3 ביולי 2022 חתם באריס סלוניקי.
אנדרה גריי נשוי לזמרת לי-אן פינוק גם היא גדלה באנגליה אך בעלת שורשים מאיים הקריביים.
קריירה בינלאומית.
אדנרא גריי נולד להורים בעלי שורשים מג'מייקה ולכן יכול לשחק עבורה. לאחר השתתפות במספר משחקים של נבחרת משנה של אנגליה בכדורגל הוא זומן לנבחרת ג'מייקה בכדורגל. בעקבות פציעתו של ג'בון איסט גריי השתתף במשחקי גביע הזהב 2021. את שערו הראשון במדי הנבחרת הוא כבש נגד סרביה. גריי השתתף במשחקי הנבחרת לקראת מונדיאל 2022.
ויקטור גולביץ'
ויקטור ולדימירוביץ' גולביץ' (בבלארוסית: Віктар Уладзіміравіч Гулевіч, ויקטר אולדזימירוביץ' הולביץ'; ברוסית: Виктор Владимирович Гулевич נולד ב-14 במאי 1969) הוא גנרל מאיור בלארוסי המשמש מאז 11 במרץ 2021 כראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של בלארוס.
ביוגרפיה.
גולביץ' נולד ב-14 במאי 1969 בכפר ויאליקאיה פדר במחוז משנה סלוצק שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, נכנס לבית הספר הגבוה לפיקוד צבאי במוסקבה, אותו סיים בהצטיינות בשנת 1990.
את שירותו החל כמפקד מחלקה בכוחות הסובייטיים בגרמניה המזרחית, ולאחר מכן במחוז הצבאי של עבר הקווקז. לאחר נפילת ברית המועצות חזר לבלארוס העצמאית והתגייס לצבא בלארוס כמפקד מחלקה ולאחר מכן כמפקד גדוד בבריגדת המשמר האווירית ה-103. בשנת 2002 סיים את לימודיו עם מדליית זהב בפקולטה לפיקוד ומטה של האקדמיה הצבאית של בלארוס. הוא התקדם בסולם הדרגות ומילא תפקידי מטה שונים. בפברואר 2020 הוא מונה למפקד פיקוד המבצעים המערבי, וביוני של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל מאיור ב-11 במרץ 2021, הוא מונה לראש המטה הכללי, במקומו של אלכסנדר וולפוביץ'.
במרץ 2022, בעיצומה של הפלישה הרוסית לאוקראינה, דיווחו מקורות אוקראיניים כי גולביץ' התפטר מתפקידו בשל התנגדותו לדרישת הנשיא אלכסנדר לוקשנקו שבלארוס תצטרף למלחמה לצד רוסיה. ברשתות החברתיות התפרסם מכתב התפטרות שנשלח לכאורה בידי גולביץ' אל שר ההגנה ויקטור חרנין. ממשרד ההגנה הבלארוסי נמסר בתגובה כי המכתב מזויף וגולביץ' אינו יכול להתפטר ללא אישורו של שר ההגנה.
גלריית סמלי מחוז יהודה ושומרון
רשימה זו כוללת את הסמלים שבהם נעשה שימוש במחוז יהודה ושומרון של מדינת ישראל לפי סוג הרשות המוניציפלית ולפי סדר הא'-ב':
מרים קליין
__ללא_עריכה__
מיתולוגיה נורדית (ספר)
מיתולוגיה נורדית (באנגלית: Norse Mythology) הוא אסופת סיפורים מן המיתולוגיה הנורדית שנכתבו מחדש על ידי הסופר האנגלי ניל גיימן. הספר יצא לאור לראשונה בשנת 2017 ושנתיים לאחר מכן בעברית. הספר כולל הקדמה מאת המחבר, 17 פרקי מיתולוגיה, ביניהם "חתונתה יוצאת הדופן של פריה" (הידוע גם כן כהבלדה על ת'רים מהאדה הפואטית), "ילדיו של לוקי" בו מסופר על כבילתו של הזאב פנריר וכן הערות ומונחון.
תוכן הספר.
הספר מגולל ב-17 פרקים קצרים את הלך המיתולוגיה הנורדית באמצעות שימוש בסיפורים נודעים מן האדות הפואטית והפרוזאית.
במהלך כתיבת הפרקים, עירבב גיימן מהתכנים של שתי האדות ויצר פרקים משולבים.
גיימן מציין בהקדמת הספר שבשל המיעוט הרב של מידע וסיפורים שנשתמרו במהלך השנים מאז שנכתבו, הוא נאלץ לשכתב מחדש חלקים מסיפורים שלמים ולשנות ולהוסיף פרטים בעלילות הספר, דבר שגרם למספר סתירות בין עלילות הפרקים.
ביקורת.
הספר קיבל שלל ביקורות חיוביות, שחלקן שיבחו לטובה את השימוש הישיר והעקיף באדות. קירקוס ריוויוז כתבו מייקל דירדה, מבקר הוושינגטון פוסט כתב: ביקורות נוספות שיבחו בחיוב רב את ספרו של גיימן, ביניהן אוניברסיטת המידווסטרן סטייט והגרדיאן.
עיבודים לספר.
תשדיר רדיו.
הספר עובד לתשדיר רדיו באורך כ-90 דקות ששודר ברשת הרדיו של ה-BBC. בתשדיר קריינה את הסיפור דיאנה ריג ודיבבו דרק ג'קובי בתור אודין, קולין מורגן בתור לוקי, נטלי דורמר בתור פריה (או פריגה) ונתנאל מרטלו-וויט בתור תור. גיימן עצמו אף קריין כשדרן הרדיו בתור הופעת קמע.
גרסת ספר מוקלט בקריינו של גיימן יצאה לאור בפברואר 2017 וזכתה גם היא לשבח מההניו יורק טיימס שתיאר את קריינותו של גיימן כ"מפתה".
קומיקס.
דארק הורס קומיקס עיבדו את הספר לסדרה של 18 גיליונות קומיקס. קרייג ראסל סיפק את התסריטים, עיצוב והעטיפות לכל גיליון. הצביעה והציור נעשו על ידי מספר אמנים שונים, ביניהם, מייק מיגנולה, ג'רי אורדווי ודייב סטיוארט.
מריומה קליין
מרים (מריומה) קליין בן יוסף (נולדה ב-1964) היא פעילה ויזמת חברתית ישראלית, אחת מבין המייסדים של בית השנטי. כלת פרס ישראל בתחום מפעל חיים - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשפ"ב (2022).
ביוגרפיה.
קליין נולדה בניו יורק בשנת 1964 לאב יהודי-אמריקאי ואמא ישראלית. כשהייתה בת שנתיים עלתה עם משפחתה לישראל, אך לאחר זמן קצר הוריה התגרשו ואביה חזר לארצות הברית. בגיל 5 היא חוותה תקיפה מינית, ומאז הותקפה מספר פעמים נוספות. בגיל 13 נסעה לחפש את אביה בארצות הברית, אך מכיוון שלא רצה שום קשר עימה, היא נאלצה לחיות שנתיים כדיירת רחוב בבוסטון. בגיל 15 חזרה לישראל לפנימייה הדתית "אמנה" בכפר סבא, אך כעבור שלושה חודשים נשרה משם. היא עברה לסיני, שם נשארה כשנה, ומשם עברה לגור בתל אביב. היא נרשמה לסיום לימודיה בתיכון ושכרה לעצמה דירה. את דמי השכירות ואת מחייתה מימנה בעבודת מלצרות. במהלך תקופה זו, היא עברה התעללות מינית ואונס. למרות החוויות הקשות שעברה, קליין התגייסה לצה"ל ובין היתר שירתה כפקידה ביחידת הקישור ללבנון במרג' עיון וכמורה למלאכת יד בבתי­ כלא צבאיים.
בשנת 1984 הקימו קליין ובן זוגה דאז, עובדיה (דינו) גרשון, את בית השנטי בנווה צדק בתל אביב. בתחילה שימש הבית כמוסד לארוחות שבת לדיירי רחוב, ובהמשך הפך לבית מחסה לבני נוער בסיכון. בשנים הראשונות השתמשה קליין בכספי הירושה של סבא שלה לאחזקת הבית, כשאת האוכל היא הייתה אוספת משוק הכרמל. בשנת 1992 התאגדה עמותת בית השנטי באופן רשמי.