בנו, הרב יהושע קרופני משמש כראש הכולל של ישיבת לייקווד "בית מדרש גבוה".
עע&quot;מ 8908/11 נסנט ארגיי אספו נגד משרד הפנים
לינצ'טרנט
כריסטינה סטד
כריסטינה סְטֶד (Christina Stead; 17 ביולי 1902, סידני, אוסטרליה - 31 במרץ 1983, שם) הייתה סופרת אוסטרלית שחיברה רומנים וסיפורים קצרים, וזכתה להכרה על שנינותה הסאטירית ועל התובנה הפסיכולוגית שהפגינה באפיון הדמויות ביצירותיה.
ביוגרפיה.
אביה היה דייוויד ג'ורג' סטד, ביולוג ימי וחלוץ בתחום השימור. סטד עצמה הייתה מרקסיסטית אדוקה, אף כי מעולם לא הצטרפה למפלגה הקומוניסטית.
על אף שנולדה ומתה בסידני, סטד חיה שנים ארוכות באנגליה ובארצות הברית. תחילה עקרה מאוסטרליה לפריז, ועבדה שם בבנק בין שנת 1930 ל-1935. שם גם פיתחה מערכת יחסים עם המסאי, הכלכלן הפוליטי, והתווכן ויליאם ג' בלייק (שמו המקורי היה וילהלם בלך), ונסעה איתו לספרד (עד פרוץ מלחמת האזרחים בספרד), ומשם לארצות הברית.
בשנת 1952 הצליח בלייק להתגרש מאשתו הקודמת, וסטד נישאה לו. בשנת 1968 מת בלייק מסרטן הקיבה, וסטד שבה לאוסטרליה. ייתכן שאחד הגורמים לשובה לאוסטרליה היה פסילתה מזכייה בפרס בריטניקה-אוסטרליה בנימוק שהיא "חדלה מלהיות אוסטרלית".
יצירתה.
סטד חיברה 15 רומנים ומספר אסופות של סיפורים קצרים. בשנים 1943-1944 לימדה "סדנה לכתיבת רומנים" באוניברסיטת ניו יורק, וכן כתבה תסריטים עבור חברות הפקה הוליוודיות באותו עשור, ובין היתר השתתפה בכתיבת הסרט הביוגרפי על מארי קירי (בשם "מאדאם קירי") וסרט המלחמה של ג'ון פורד בכיכוב ג'ון ויין, "They Were Expendable".
הרומן הראשון של סטד, "Seven Poor Men of Sydney" (1934) עוסק בחייהם של פעילים רדיקלים ופועלי נמל בני התקופה, על אף שככלל לא השתייכה לזרם הריאליזם הסוציאליסטי.
הרומן הידוע ביותר שלה הוא גם היחיד שתורגם לעברית: האיש שאהב ילדים (פורסם באנגלית בשנת 1940; יצא בעברית בתרגום ג. אריוך, בהוצאת זמורה ביתן, תשמ"ו, 1986). הרומן לא זכה לתשומת לב רבה בשני העשורים שאחרי פרסומו. הוצאה מחודשת בשנת 1965 בצירוף הקדמה מאת רנדל ג'רל עוררה עניין רחב יותר בספר. בשנת 2005 כלל טיים מגזין את הרומן ברשימת "100 הרומנים הטובים ביותר מהשנים 1923-2005". בשנת 2010 כינה הסופר ג'ונתן פרנזן את הספר "יצירת מופת" ברשימת ביקורת בניו יורק טיימס.
הרומן "Letty Fox: Her Luck" נאסר לפרסום באוסטרליה במשך שנים מספר בטענה שהוא לא-מוסרי ופורנוגרפי.
בנוסף לסיפורת, פרסמה סטד גם שני כרכי מכתבים (וכרך נוסף פורסם לאחר מותה).
ברנארד וידל שאו
בן אורי
בן-אורי
אנה שיפוש
אנה שיפוש (בהונגרית: Sipos Anna; 3 באפריל 1908 – 1 בינואר 1988) הייתה שחקנית טניס שולחן יהודיה-הונגריה, בעלת 11 מדליות זהב באליפויות עולם בטניס שולחן, 2 ביחידות, 6 בזוגות נשים, עם מריה מנדניאנסקי ו-3 בזוגות מעורבים (2 עם ויקטור ברנה ו-1 עם אישטוון קלן) ובסך הכל 21 מדליות מאליפות העולם בטניס שולחן.
שיפוש הייתה האישה הראשונה בעולם ששיחקה טניס שולחן כשאחזה את המחבט בסגנון עט.
ביוגרפיה.
שיפוש נולדה בסגד. היא הייתה האישה הראשונה בעולם ששיחקה באחיזת המחבט בסגנון אחיזת עט (penhold) עד שנת 1932.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1929, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב, בתחרות לזוגות מעורבים עם אישטוון קלן. מדליות ארד, בתחרות ליחידות ובתחרות לזוגות נשים עם מריה מנדניאנסקי.
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 1930, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מריה מנדניאנסקי. מדליות כסף, בתחרות ליחידות לאחר שהפסידה במשחק הגמר למנדניאנסקי ובתחרות לזוגות מעורבים עם אישטוון קלן.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1931, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי, מדליית כסף, בתחרות לזוגות מעורבים עם ויקטור ברנה ומדליית ארד, בתחרות ליחידות.
בשנת 1932 היא שוכנעה לשנות את אחיזת המחבט שלה לשיטה מקובלת, "שייק הנד", והישגיה השתפרו מאוד.
אלופת עולם ליחידות.
באליפות העולם שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 1932, זכתה שיפוש ב-3 מדליות זהב, בתחרות ליחידות לאחר ניצחון במשחק הגמר על אלופת העולם וחברתה לנבחרת מנדניאנסקי, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ובתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה.
באליפות העולם שנערכה בבאדן, אוסטריה בשנת 1933, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בתחרות ליחידות בפעם השנייה ברציפות, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ומדליית ארד בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה.
באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1934, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי ומדליות כסף, בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה ובתחרות הקבוצתית.
באליפות העולם שנערכה באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה בשנת 1935, זכתה שיפוש ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בתחרות לזוגות נשים עם מנדניאנסקי בפעם השישית ברציפות, בתחרות לזוגות מעורבים עם ברנה ומדליית כסף, בתחרות הקבוצתית.
שיפוש נפטרה ב-1 בינואר 1988 בבודפשט.
ויקטוריה (אלה)
ויקטוריה (לטינית: Victoria) היא אלת הניצחון בדת הרומית העתיקה. ויקטוריה היא המקבילה לאלה היוונית ניקה, והשותפה של בלונה. היא הותאמה מדמותה של אלת החקלאות הסבינית, ואקונה, והמקדש הראשי שלה נמצא בגבעת הפאלאטיום. האלה ויקה פוטה מזוהה לעיתים כוויקטוריה.
שלא כמו האלה היוונית ניקה, האלה ויקטוריה לקחה חלק מרכזי בחברה הרומית ומקדשים רבים הוקמו לכבודה. כשפסלה הוסר בשנת 382 לפנה"ס על ידי הקיסר גרטיאנוס היה זעם רב ברחובות רומא. לרוב היא נערצה על ידי גנרלים אשר חזרו מניצחונותיהם בקרבות. הבדל נוסף מניקה היוונית הוא בכך שוויקטוריה הייתה ידועה בהצלחה במשחקי האתלטיקה כמו מרוצי מרכבות, ויקטוריה הייתה הסמל לניצחון על המוות וקבעה מי ינצח במלחמה.
ויקטוריה מופיעה רבות על מטבעות רומיים, תכשיטים, מבנים, ואמנויות אחרות. היא נתפסה לעיתים קרובות עם או בתוך מרכבה, כמו בפסל הניצחון מסוף המאה ה-18 קוודריגת שער ברנדנבורג בברלין, גרמניה; או באנדרטת ויטוריו אמנואלה השני, בנוכחות עם 2 קוודריגות. ניקה או ויקטוריה הייתה נהגת המרכבה של זאוס בקרב בו השתלט על האולימפוס.
על שמה של ויקטוריה נקרא האסטרואיד "12 ויקטוריה" בחגורת האסטרואידים הגדולה.
א-נח'ל
פורר
פורר (באנגלית: Forer; Forrer) הוא שם משפחה.
גאוגרפיה של צרפת
צרפת היא אחת המדינות הגדולות במרכז מערב אירופה. גבולותיה הימיים הם האוקיינוס האטלנטי והים התיכון, במערב מפרץ ביסקאיה, בצפון תעלת למאנש והים הצפוני. לצרפת יש גם שטחים בדרום אמריקה, איי הקריביים, והאוקיינוס ההודי. צרפת גובלת עם המדינות: בלגיה, לוקסמבורג, גרמניה, שווייץ, איטליה, מונקו, ספרד ואנדורה. שטחה האירופי נקרא שטחה צרפת המטרופוליטנית, הכולל גם את האי קורסיקה, והוא 545,630 קמ"ר (פי 26 משטחה של ישראל).
כיום ומאז תקופת המהפכה הצרפתית ב-1789, 22 חבלי המדינה חולקו ל-101 מחוזות צרפת ומתוכם 5 מעבר לים.
פני השטח.
פני השטח בצרפת מגוונים. בצפון ובמערב המדינה: מישורים וגבעות, בדרום ובמזרח: רמות והרים. לצרפת שטחים מישוריים רבים ומעט שטחים הררים כגון האלפים. קו החוף של צרפת מפורץ ומישורי. לצרפת יש איים וחצאי איים רבים ונהרות רבים שנוצרים מההרים המושלגים של צרפת. יותר ממחצית שטח הארץ נמוך מ-250 מ' מעל פני הים, ופחות מרבע יכול להיחשב כארץ הרים. בצרפת נמצאת הנקודה הגבוהה ביותר באיחוד האירופי. יש בה גם מערכת נהרות נרחבת הכוללת את הלואר, הגארון, הסן והרון, שמפריד בין רכס ההרים המרכזי לאלפים וזורם לים התיכון בנקודה הנמוכה ביותר במדינה, הקאמארג. החלק המערבי והמרכזי מיוערים מאוד, ויש בו מפעלים הידרואלקטריים, מקומות מרפא ואתרי ספורט חורף.
אקלים.
האקלים בצרפת מתחלק לשניים: בדרום-מזרח האקלים הוא ים-תיכוני (בקיץ יבש וחם, ובחורף לח), ובצפון המדינה האקלים הוא קר ולח (הרבה גשמים ולעיתים הטמפרטורות צונחות בחורף אל מתחת לאפס). בהרים כמות המשקעים גבוהה ובאזורים אחרים בינונית (600-500 מ"מ). בחורף בהרים קר מאוד, ופסגות ההרים הגבוהים מכוסות שלג כל ימות השנה. החורף היא עונת הגשם העיקרית.
שלווה (מזון)
שלווה הוא חטיף העשוי מחיטה תפוחה, שנמכר בישראל החל מסוף שנות ה-60.
ייצור.
חטיפי שלווה יוצרו בתנאים ביתיים או בסדנאות עוד לפני פתיחת המפעל הראשון. אחד המפעלים הראשונים שייצרו שלווה היה מפעל אשבול, שנוסד ב-1968 בחולון על ידי צבי מרדכי גולדרייך. המפעל הועתק לאחר כמה שנים לראש העין. השם שלווה הוא סימן מסחר של חברת אשבול.
שלווה עשויה מגרגירי חיטה, מזנים כגון "דורום" (המשמש גם לייצור פסטה) או "ענבר". הגרגירים מחוממים תחת לחץ ונתפחים עם שחרור הלחץ. לאחר ההתפחה הגרגירים עוברים ציפוי בסוכר. מיוצרות גם גרסה ללא סוכר וגם גרסה עם סוכר חום ודבש.
ברכה על שלווה.
הברכה הראשונה היא בורא פרי האדמה. אך אם עברה בשול או אפילו שרייה במים עד שהפכה לדייסה, ברכתה מזונות.
לגבי ברכה אחרונה דעת הרמב"ם והרשב"א שמברכים בורא נפשות, כיוון שאין לאכילה כזו חשיבות אז אין מברכים עליה "מעין שלוש". התוספות הסתפקו לגבי הברכה האחרונה, אולי תיקנו חכמים ברכה מעין שלוש ולסיים ב"על האדמה", ולכן לפי דעתם יש לאוכלה בתוך סעודה שאוכל בה לחם. השולחן ערוך פסק שעיקר הדין כרמב"ם שמברכים בורא נפשות, אך הוסיף שראוי להחמיר לאכול בתוך הסעודה, כשיטת התוספות.
א-ציפי
א-צעיקה
פול ואן רייפר