בראון נולד וגדל בחווה נטולת חשמל ומים זורמים בברידג'טון, ניו ג'רזי (בסמוך לדלאוור. הוא למד לקרוא בגיל צעיר והפך ל"תולעת ספרים". בשנת 1951 הוא גידל יחד עם אחיו הצעיר, קארל, עגבניות. תוך זמן קצר הם נהיו מגדלי העגבניות הגדולים ביותר בניו ג'רזי, עם מכירות של יותר מ-690 אלף טון בשנה. מאוחר יותר אמר על אותה תקופה: "חוואות היא כל מה שרציתי לעשות כל חיי, אתה מוכרח להבין בקרקעות, מזג אוויר, מבנה הצמח ומחלותיו, אנטומולוגיה, ניהול ואפילו פוליטיקה.
בשנת 1955 הוא קיבל תואר במדעי החקלאות מאוניברסיטת רטגרס. לאחר מכן הוא נסע להודו ושהה שם חצי שנה, בהודו התוודע לענייני מזון ואוכלוסין. בשנת 1959 הוא הצטרף לשירות החקלאות הזרה של משרד החקלאות האמריקאי כחוקר בינלאומי בתחום זה. באותה שנה הוא סיים גם תואר שני בכלכלה חקלאית באוניברסיטת מרילנד.
בשנת 1962 הוא קיבל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד. ב-1964 הוא מונה כיועץ לשר החקלאות האמריקאי שכיהן באותו הזמן, אורוויל פרימן (Orville Freeman) בנושא מדיניות חקלאית בעולם. בשנת 1966 הוא נתמנה למנהל של המחלקה לשירות פיתוח חקלאי בינלאומי. לאחר מכן עזב את משרתו הממשלתית כדי לעזור להקים את המועצה לפיתוח מעבר לים (Overseas Development Council).
בשנת 1974, בסיוע קרן רוקפלר, ייסד בראון את מכון וורלד ווטש מוסד המחקר הראשון בעולם שהוקדש למחקר של נושאי סביבה עולמיים. המכון פרסם כתבי שונים: דו"חות שנתיים על מצב העולם, הירחון "וורלד ווטש", "סימני חיים: המגמות שמעצבות את עתידנו", ואת סדרת הספרים "הזעקה סביבתית". חלק מהדוחות תורגמו לעברית ונוספו להם התאמות לישראל על ידי מרכז השל.
במאי 2001 הוא ייסד בוושינגטון את המכון למדיניות כדור הארץ כדי ליצור חזון ומפת דרכים להשגתה של כלכלה בת קיימא.
ספריו.
בראון כתב בעצמו או היה שותף לכתיבה של יותר מ-50 ספרים העוסקים בנושאי סביבה עולמיים, עבודותיו תורגמו ליותר מ-40 שפות.
ספריו המוקדמים הם: "אדם, אדמה ומזון" (שיצא ב-1963), "עולם ללא אחים" (1972), ו-"בנייה של חברה בת קיימא" (1981). ספרו "מי יאכיל את סין?" משנת 1995 קרא תגר על הדעות שהיו מקובלות בזמנו לגבי עתיד המזון של סין, ובעקבותיו נוצרו מפגשים וסמינרים רבים בנושא. ספר נוסף שלו הוא "אקו-כלכלה: בניית כלכלה עבור כדור הארץ". כמו כן, בראון כתב סדרת ספרים חופשיים להורדה ברשת בשם "תוכנית ב'" שמתארים חזון חיובי של בניית כלכלה בת קיימא, הקטנת העוני וצמצום אי השוויון העולמי. ספרו האחרון הוא "עולם על הקצה: כיצד למנוע קריסה סביבתית וכלכלית" (ראה אור ב-2012).
הערכה ואותות כבוד.
בראון זכה ב-23 תוארי כבוד, פרס עמיתי מקארתור (1986), פרס הסביבה של האו"ם (1987), מדליית הזהב של הקרן העולמית לשימור חיות הבר (1989), פרס "הפלנטה הכחולה" לשנת 1994 עבור "תרומותיו הייחודיות לפתרון בעיות סביבתיות עולמיות".בנוסף לכך, הוא זכה במדליה נשיאותית מנשיא איטליה, בפרס בורסטרון מאת האקדמיה המלכותית השוודית לחקלאות ויערנות, וקיבל תואר של פרופסור לשם כבוד באקדמיה הסינית למדעים.
חם עליה
קונצנזוס וושינגטון
קונצנזוס וושינגטון הוא מושג שטבע הכלכלן ג'ון ווילאמסון ב-1989. נוגע לתוכנית כלכלית שהוכנה במערב בעקבות המשברים הכלכליים של שנות ה-80 שהחלו בפשיטת הרגל של מקסיקו ב-1982. השם נובע מכך שבמרחק קרוב מאוד בוושינגטון נמצאים שלושה מוסדות שנמצאים במרחק של ק"מ אחד מהשני, קרן המטבע הבינלאומית, משרד האוצר האמריקאי והבנק העולמי שכולם מזוהים עם אותה תפיסת עולם כלכלית המאפיינת את עידן הגלובליזציה.
במרכז הקונצנזוס עומד ההיגיון של כלכלה הנאו-ליבראלית הקובע כי הגרעון והאינפלציה הובילו למשברים הכלכליים והן שורש הבעיה של הכלכלה המודרנית. כדי למנוע ממדינות להגיע למצב זה מסכימים ביניהם שלושת המוסדות הכלכליים כי יש צורך בשוק חופשי וכדי לקיימו יש לבצע כך:
קונצנזוס זה מאפיין את המעבר מכלכלה מתערבת ואת מותו של הסכם ברטון-וודס (המודל הקיינסיאני) לכלכלת שוק חופשי של עידן הגלובליזציה.
בוצ'צ'אה
בוצ'צ'אה (ברומנית: Bucecea; ביידיש: בוטשעטשה) היא עיירה במחוז בוטושאן בצפון מזרח רומניה. שם המקום נגזר משמו של נחל מקומי קטן.
היסטוריה.
העיירה נוסדה ב-16 בינואר 1828 (תקפ"ח) באישורו של נסיך מולדובה יוניצה סנדו סטורדזה Ioniță Sandu Sturdza, על ידי אציל מקומי בשם דימיטריה ראלט Dimitrie Ralet. לצורך ביסוסה והקמתה של העיירה חפץ המייסד ברב בעל שיעור קומה, שיבוא להתגורר בה יחד עם חסידיו, והזמין את רבי אליעזר זאב מבוטשעטש שיקבע בה יתד ויכהן בה כרב וכמנהיג חסידי. רבי אליעזר זאב בא יחד עם חסידיו ועם נערים רבים שאימץ בתקופת "גזירת הקנטוניסטים". מפקד האוכלוסין של העיירה בשנת 1931 (תקצ"א) מראה על אוכלוסייה של 85.97% יהודים מתוך כלל תושבי העיירה.
יהודים.
יהודים התפרנסו כמגדלי בקר, קצבים, אופים, חנוונים ורוכלים. במשך כמאה ועשר שנים מאז הקמתה, עד שנת 1940, היו היהודים חלק עיקרי מתושבי העיירה. בשנת 1851 היו 523 תושבים ומתוכם 61% יהודים. בשנת 1891 היו בעיירה 1281 תושבים ומתוכם 72% יהודים. בספטמבר 1894, מאות מתוך יהודי העיירה היו צפויים לגירוש אך שליט האזור ביטל את צו הגירוש בשל הנזק שגירוש היהודים יגרום לכלכלת העיר. עד תחילת מלחמת העולם השנייה התנהלו בעיירה חיים יהודיים תקינים, בשנת 1937 היו חמישה בתי כנסת בעיירה, תלמוד תורה, ומקווה כשר. עם זאת, זמן קצר לאחר מכן המצב השתנה במהירות, ובשנת 1941 נתפסו כל יהודי העיירה ונשלחו למחנה ריכוז. אחדים מהניצולים חזרו אחרי השואה. שתי המצבות האחרונות בבית הקברות הן משנת 1956 ומשנת 1975.
בעיירה כיהנו ברבנות ובאדמו"רות האדמו"רים של שושלת חסידות בוטשעטש, אשר סמכותם הקיפה גם את יהודי האזור, באמצעות כוחה של תנועת החסידות, שהייתה חזקה בבוטשעטש. האדמו"רים נטמנו בה לאחר פטירתם, ואוהל קיים על קברם.
עד מלחמת העולם השנייה המוני יהודים מרומניה וגם מחוצה לה, היו פוקדים את העיירה בימי ההילולא של צדיקי שושלת בוטשעטש בוטושאן, להתפלל על קברי הצדיקים הטמונים באוהל האדמו"רים בעיירה, בו טמונים רבי אליעזר זאב מבוטשעטש, בנו רבי יוסף אהרן מבוטשעטש, ובנו רבי אליעזר זאב מרילוס מבוטשעטש. כיום רבים עורכים נסיעה מיוחדת לרומניה על מנת לפקוד את המקום.
קולד הארבור
קולד הארבור (באנגלית: Cold harbour), הוא ספר מאת סופר הבריטי ג'ק היגינס. הספר יצא לאור ב-1989. עלילת הספר עוסקת במבצעי המודיעין הגרמני והבריטי, על רקע יום הפלישה לנורמנדיה. בעוד שחלק מן הדמויות והאירועים המדויקים עשויים להיות דמיוניים, הספר מבוסס על אירועים אמיתיים.
עלילת הספר.
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1944. הביון הבריטי מפעיל בקולד הארבור, מפרץ בצפון אנגליה, נמל ימי סודי. מנמל זה יוצאים צוותי מלחים וטייסים של בעלות הברית המתחזים לחיילי הרייך, בספינות ומטוסים שנתפסו שלל מן הצבא הגרמני, למשימות ריגול וחבלה בצרפת הכבושה. גיבור הספר, רב-סרן קרייג אוסבורן איש ה-או.אס.אס, הוא מטובי אנשי המבצעים של ארגון הביון האמריקני, אשר הוכשר בלוחמת גרילה, חבלה, קומנדו, צניחה ולוחמה זעירה, ופעל בעבר בצרפת במספר מבצעי ביון וקומנדו רבים. על אוסבורן הוטלה המשימה להתנקש בחיי גנרל ה-אס.אס דיטריך בעת שהלה מתוודה בכנסייה. אף שאוסבורן משלים את המשימה והורג את הגנרל, הוא נאלץ לברוח ונעזר בחברי תא מחתרת צרפתי בראשות אן-מארי, אהובתו משכבר, וכעת סוכנת של ה-אס.או.אי. בעזרתם מצליח אוסבורן להגיע לספינת טורפדו גרמנית הפועלת מנמל קולד הארבור, עליה מפקד קומנדר מרטין הייר מן הצי האמריקני. הייר ואנשיו משיבים את אוסבורן לקולד הארבור, שם הוא פוגש בממונה על מחלקה ד' ב-אס.או.אי, בריגדיר גנרל דוגאל מאנרו, ובעוזרו רב-סרן ג'ק קארטר.
מאנרו חושף בפני אוסבורן כי אן-מארי נלכדה בידי הגסטפו, נאנסה ונרצחה. על אף שאוסבורן מתנגד לרעיון, מטיל עליו מאנרו לפגוש את אביה של אן-מארי ואת ג'נבייב, אחותה התאומה, למסור להם את החדשות המרות ולאחר מכן לגייס את ג'נבייב לשורות המודיעין הבריטי. שאיפתו של בריגדיר מאנרו היא להכשיר את ג'נבייב כסוכנת של ה-אס.או.אי בתוך ימים ספורים כדי שתוכל לחדור לצרפת ולצלם את תוכניות ההגנה שערך הגנרל ארווין רומל על חופי דרום צרפת מפני פלישת בעלות הברית. לשם כך מובאת ג'נבייב לנמל קולד הארבור ומתוודעת למרטין הייר ולצוותו אשר אמונים על החדרת הסוכנים לצרפת בדרך הים. לאחר הכשרה ומבחנים מזורזים נשלחת ג'נבייב לצרפת למשימת הריגול הגורלית. ואילו בבריטניה חושף קרייג אוסבורן את כוונותיו הסמויות של בריגדיר מאנרו, ומבין כי המשימה טומנת בחובה הרבה יותר מן הנראה לעין.
גדר המערכת של רצועת עזה
גדר המערכת של עזה
שלד אדם
בני דניאל
בני דניאל הוא רומן לבני הנוער מאת הסופרת אסתר שטרייט-וורצל, שיצא לאור בשנת 1989 בהוצאת עמיחי.
עלילה.
דניאל הוא נער יהודי בן 15 המתגורר בווינה עם משפחתו. אביו הרברט הוא רופא ואמו עליזה (ליזל) בעלת חנות למוצרי קוסמטיקה. הקהילה היהודית בעיר קטנה, ורוב החברים בה אינם מפגינים בגלוי את יהדותם. דניאל ואחיו הצעיר בנימין (בֶּנֹו) סובלים לא אחת מגילויים אנטישמיים מצד חברים אחרים בכיתה ואף מצד מורים בבית-הספר. דניאל מנגן בחצוצרה ומופיע בהרכב קטן עם שנים מחבריו בבית הספר.