החברה פועלת באמצעות שני ערוצי מכירה: מסחר אלקטרוני באינטרנט ושיווק ישיר באמצעות מוקד טלפוני ממוחשב ומאויש. לחברה גם סניף בנתב"ג. לחברה מחלקה עסקית ומחלקת קבוצות ואירועים. החברה מעסיקה כ-150 עובדים במוקד הטלפוני, בתמיכה באינטרנט, במשרד מכירות ושירות נתב"ג.
פעילות החברה.
תחומי הפעילות של החברה.
בתחום תיירות הפנים, החברה עוסקת בשיווק בתי מלון וצימרים בישראל ושיווק אטרקציות ובילויים. בתחום התיירות היוצאת, חבילות נופש, טיסות סדירות, טיסות שכר, טיפול בלקוחות עסקיים, טיפול בקבוצות, בתי מלון, וכן שירות לתרמילאים, חופשות ספורט וסקי ולתיירות מרפא, שיט תענוגות ומוצרי מותרות אחרים. מוצרי החברה השונים בארץ ובעולם זמינים בזמן אמת באינטרנט. בנוסף החברה משתפת פעולה גם בשיווק מוצרי תיירות עם חברות כרטיסי האשראי.
השקעה במיחשוב ובשירות.
לצורך מתן השירות במוקד ובאתר, הקימה החברה תשתית מיחשוב המחברת אותה לכל חברות התעופה, למאגרי המידע של מערכת אמדאוס המשרתת את סוכני הנסיעות בכל העולם, רשתות של בתי המלון וכן לסיטונאי תיירות מובילים המרכיבים חבילות. היכולת להגיע לצרכן הסופי ולמכור שירותים בטווח קצר מאוד (לפעמים אפילו שעות לפני הטיסה, גם במשרד נתב"ג), מגובה במערכת מחשוב. המוקד הטלפוני מצויד גם במערכות שליטה ובקרה ובניהולו מושם דגש רב על לוגיסטיקה ותפעול. כמו כן הקימה החברה מחלקת שירות, שאנשיה מתקשרים לרוכשי המוצרים באינטרנט באופן יזום, ובודקים שהכל כשורה. הדבר מסייע למנוע בעיות לא צפויות, וכן מאפשר למשתמשים לדעת שהם עובדים מול מערכת אנושית ולא רק מול מחשבים.
שיתוף הפעולה עם אקספדיה.
בשנת 2012 סוכנות הנסיעות אקספדיה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת הדקה ה-90 שכלל לינה בבתי מלון וטיסות, במסגרתו, בהרכבת חבילות לכל יעד בעולם תקבל הדקה ה-90 מחירים מיוחדים. בעקבות שיתוף הפעולה נפתח באתר הדקה ה-90 מנוע חיפוש נוסף הנקרא "הרכב חופשה" ובו באים לידי ביטוי היתרונות של שיתוף הפעולה בין הדקה ה-90 לאקספדיה.
אפליקציה לסלולר.
אפליקציית מובייל לטיסות וחופשות לארץ ולחו"ל יצאה רשמית בשנת 2013, גם ב-IOS וגם באנדרואיד. אחת הקטגוריות היא "48 שעות" - חופשות של הרגע האחרון, שבהן אפשר לרכוש כרטיסים של חופשות וטיסות המיועדות ליציאה ב-48 שעות הקרובות. בנוסף מסוגלת האפליקציה לבצע חיפוש דרך מנוע חיפוש הדומה זה המופיע באתר האינטרנט של החברה.
סל המוצרים של הדקה ה-90.
חבילות נופש בחו"ל, טיסות לכל רחבי העולם, טיולים מאורגנים בחו"ל, בתי מלון בחו"ל, השכרת רכב, בתי מלון בישראל, חבילות נופש בישראל, טיסות פנים, ביטוחי מטען ובריאות לנוסעים, מוצרי פנאי ובידור.
בעלי החברה.
החברה הוקמה על ידי צבי מושקוביץ, אילן כהן וקבוצת משקיעים מאירופה. לאחר מספר שנים קבוצת ידיעות אחרונות הצטרפה לחברה. אילן כהן ששימש כמנכ"ל משרד ראש הממשלה בתקופת כהונתו של אריאל שרון.
בדצמבר 2019 נמכרה הדקה ה-90 לארנון אנגלנדר ועמי כהן הבעלים של חברת "קווי חופשה".
רוני שטאובר
רוני שטאובר (נולד ב-25 ביולי 1961) הוא היסטוריון ישראלי של תולדות עם ישראל בעת החדשה. הוא פרופסור חבר בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב, חבר הוועדה המדעית של יד ושם, ראש המרכז לחקר התפוצות ע"ש גולדשטיין-גורן וראש התוכנית ללימודי תעודה בארכיונאות ומידענות. מחקריו עוסקים בזיקות ובהשפעות הגומלין שבין פוליטיקה ודיפלומטיה לבין היסטוריוגרפיה וזיכרון קיבוצי, תוך התמקדות בזיכרון ובתודעת השואה. בעשור האחרון התמקדו מחקריו בעיקר ביחסי ישראל ומערב גרמניה בשנות ה-50 וה-60.
תולדותיו.
רוני שטאובר נולד ברמת גן. אביו יהודה נולד בעיר חוסט שברוסיה הקרפטית, היה מפעילי תנועת הבריחה ועלה לארץ ב-1946 באניית המעפילים "מכס נורדאו". אמו, פנינה, נולדה בתל אביב להורים שהגיעו לארץ מפולין בשנות השלושים המוקדמות. שטאובר גדל ברמת חן, למד בתיכון "בליך" ושירת בצה"ל כמפקד טנק. נשוי לאילנה ואב לשלושה ילדים. למד תואר ראשון, שני ושלישי באוניברסיטת תל אביב. עבודת התיזה שלו, אותה סיים בהצטיינות, עסקה בפעילותה של ועדת העזרה וההצלה בבודפשט עד הכיבוש הגרמני.
עבודת הדוקטורט, אותה כתב בהדרכת פרופ' דינה פורת, דנה בהתגבשות זיכרון השואה בארץ בשנות ה-50 באמצעות בחינת מאפייני הוויכוח הציבורי על תגובתם של היהודים בשואה. בשנת 2000 התפרסם ספרו "הלקח לדור" שזכה בפרס מרדכי איש שלום בתולדות ארץ ישראל. לאחר סיום הדוקטורט זכה במלגת ה-DAD למחקר בגרמניה במסגרת האוניברסיטה הטכנית בברלין. עוד בתקופת לימודי התואר השני החל ללמד באוניברסיטת תל אביב, תחילה כמתרגל ואחר כך כמרצה. כמו כן, לימד שנתיים באוניברסיטת חיפה. במקביל הקים יחד עם פרופ' דינה פורת את המכון לחקר האנטישמיות. פרופ' שטאובר ניהל את המכון עד שנת 2007. בשנים 2009-2007 היה מרצה אורח באוניברסיטת רטגרס בניו ג'רזי. ב-2008 קיבל קביעות כחוקר בכיר וב-2020  מונה כפרופסור חבר.
ב-2012 מונה שטאובר למנהל האקדמי של ספריית וינר וכיהן כנציג אוניברסיטת תל אביב בוועדה המדעית של יד ושם. כמנהל האקדמי של ספריית וינר יזם ופעל להפיכתה ל"ספריית מחקר" המקיימת פעילות אקדמית מגוונת, שמטרתה לעודד עניין ומחקר אודות התקופה הנאצית והשואה. הוביל את פרויקט הדיגיטציה ואפשרות העיון המקוון ב"אוסף וינר", שהוא מהאוספים החשובים בעולם על האנטישמיות המודרנית, הנאציזם והשואה. בשנת 2019 יזם את התכנית ללימודי תעודה בארכיונאות ומידע. במהלך השנים השתתף בעשרות כנסים בינלאומיים בעולם ויזם וארגן שורה של כנסים בין-לאומיים בישראל.
בשנת 2021 נבחר לכהן כראש המרכז לחקר התפוצות ע"ש גולדשטיין-גורן בפקולטה למדעי הרוח ע"ש לסטר וסאלי אנטין באוניברסיטת תל אביב.
מחקריו.
מחקריו של שטאובר דנים בהיבטים שונים של זיכרון השואה ובהתגבשות תודעת השואה בארץ ובעולם. בעשור האחרון התמקד מחקרו בעיקר ביחסי ישראל-גרמניה. שטאובר עוסק בהשפעות הגומלין שבין פוליטיקה ודיפלומטיה, לבין הזיכרון הקיבוצי וההיסטוריוגרפיה. ספרו "הלקח" לדור, עסק בניתוח העמדות שהתגבשו במחשבה הציבורית בארץ בשנות ה-50 ביחס לסוגיית "התגובה היהודית" בשואה. הספר, שזכה בשנת תשס"ב בפרס "מרדכי איש-שלום בתולדות ארץ-ישראל”, דן בזיקה שבין השקפת עולמם הכללית של אישים ותנועות שנטלו חלק בשיח הציבורי בארץ בשנותיה הראשונות של המדינה, לבין יחסם לדרכי התגובה של הציבור היהודי בתקופת השואה. גרסה אנגלית של הספר, יצאה לאחר שינויים והתאמות תחת הכותרת: The Holocaust in Israeli Public Debate in the 1950s, Ideology and Memory. אחת הסוגיות המרכזיות שנדונה בספרים אלה היא יחסו המורכב של הממסד הפוליטי בארץ לזיכרון השואה. מחד גיסא, הדגישה המדינה את הזיקה שבין שואה לתקומה, מאידך גיסא, התנגשה עוצמתו של הזיכרון הטראומטי, שהשפיע הן על החברה והן על הממסד הפוליטי, באידאולוגית "הממלכתיות", ובשאיפה לכונן חברה "נורמלית" שעניינה ביטחון, יצירה ובניין. את תקפותה של הטענה בדבר יחסו המורכב של הממסד הישראלי לזיכרון השואה בחן שטאובר במחקריו על יחסי ישראל גרמניה בשנים 1965-1953. שורה של מאמרים פרי עטו, הדנים בהיבטים שונים של יחסים אלה התפרסמו בכתבי עת בעברית, אנגלית וגרמנית. מחקריו מתבססים על חומר ארכיוני רב שבחלקו נחשף רק בשנים האחרונות בארכיונים בישראל, גרמניה, ארצות הברית ובריטניה.
מחקרו המקיף בנושא זה תחת הכותרת, "דיפלומטיה בצל הזיכרון - עבר והווה ביחסי ישראל וגרמניה המערבית בשנים 1965-1953" צפוי להתפרסם בשנת 2022 בהוצאה משותפת של מרכז זלמן שזר ויד ושם. בספר זה דן שטאובר בהרחבה בשימוש הישיר והעקיף בזיכרון ככלי להשגת יעדים פוליטיים ודיפלומטיים ובהתנגשות שבין הזיכרון לבין הפוליטיקה המעשית.
בהמשך למחקר על יחסי ישראל גרמניה, ומתוך שאיפה להרחיב נושא שנידון בו בצמצום, החל שטאובר בכתיבתו של מחקר חדש. מחקר זה בוחן את שיתוף הפעולה במחצית השנייה של שנות ה-50 ובמחצית הראשונה של שנות ה-60 בין אנשי התביעה בגרמניה, בעיקר אנשי הלשכה המשפטית בלודוויגסבורג, לבין אנשי משרד המשפטים והמשטרה בארץ, יד ושם וארגונים יהודים בעולם. גופים אלה שיתפו פעולה במאמץ להעמיד למשפט פושעים נאצים שחיו במערב גרמניה. מחקר זה זכה לתמיכת הקרן הלאומית למדע.
במקביל לכתיבת המחקרים על יחסי ישראל-גרמניה פרסם שטאובר מונוגרפיה על ההיסטוריון פיליפ פרידמן, "אבי חקר שואה", מייסד המכון ההיסטורי היהודי בפולין לאחר המלחמה (Laying The Foundations for Holocaust Research: The Impact of the Historian Philip Friedman). לפעילותו המחקרית והארגונית נודעה השפעה רבה על התפתחות חקר השואה. המחקר, שנעשה בתמיכת המכון למחקר יהודי ייווא (YIVO), התבסס על תיעוד בארכיון המכון בניו-יורק ובארכיון יד ושם ונחשפו בו פרטים שונים שלא היו ידועים עד כה לגבי פעילותו של פרידמן ולגבי ראשיתו של מחקר השואה.