הוא עצמו כנראה נטרף בידי הטורפים הגדולים יותר של הפרם, ביניהם הפליקוזאורים כמו הדימטרודון והמשפחה Varanopidae.
בגהרפטון
בגהרפטון (שם מדעי: Bageherpeton) הוא סוג נכחד של דו-חיים בן לסדרת הטמנוספונדילים שהתקיים באמריקה הדרומית של סוף הפרם, אשר היה קרוב משפחה של הארכגוזאורוס האירופאי ושל הפריונוסוכוס, הגדול שבדו-חיים מעולם.
סוג זה ידוע ממאובנים של לסת תחתונה משומרת חלקית מתצורות ריו דו ראסטו שבריו גראנדה דו סול, ברזיל והוא תואר למדע ב-2001 בידי החוקרים דיאז דה-סילבה (Dias-da-Silva) ומריו קוסטה ברברנה (Mário Costa Barberena), אשר קראו לו לכבוד העיר בג'ה (Bagé) לצד הסיומת: "herpeton" - "נע בזחילה", כלומר: "הזוחל של בג'ה". בסוג נכלל מין יחיד - "B. longignathus", שפירושו מיוונית: "לסת ארוכה".
יצור זה הגיע לפי מבנה הלסת לאורך של 2 מטרים והיה בעל מבנה לסתות ושיניים חרוטיות כשל גאביאל הודי. מבנה הלסתות עזר לו לצוד דגים במים רדודים לאורך הביצות של ברזיל הקדומה.
ניסקו (מחוז)
מחוז ניסקו (בפולנית: Powiat niżański; בתעתיק לעברית: פוביאט ניז'נסקי) הוא מחוז בפרובינציית פודקרפאטי, שבדרום-מזרח פולין. המחוז נוצר ב-1 בינואר 1999, כתוצאה מהרפורמות בממשל המקומי הפולני ב-1998. המושב המנהלי והעיר הגדולה ביותר של המחוז היא ניסקו (Nisko), השוכנת כ-57 קילומטר צפונית לבירת הפרובינציה ז'שוב. המחוז כולל גם את הערים רודניק על נהר סן, השוכנת 13 קילומטר דרומית-מזרחית לניסקו, ואולנוב, השוכנת 11 קילומטר מזרחית לניסקו.
המחוז משתרע על שטח של כ-785 קמ"ר. נכון לשנת 2019 מונה אוכלוסיית המחוז הכוללת כ-66,699 איש, מתוכם, 15,324 תושבים מתגוררים בניסקו, 6,710 ברודניק שעל נהר סן, 1,422 באולנוב, והאוכלוסייה הכפרית מוערכת בכ-43,243 איש.
מחוזות סמוכים.
מחוז ניסקו גובל במחוז יאנוב לובלסקי בצפון-מזרח, מחוז בילגוריי במזרח, מחוז ליז'נסק בדרום-מזרח, מחוז ז'שוב בדרום, מחוז קולבושובה בדרום-מערב ומחוז סטאלובה וולה בצפון-מערב.
חלוקה מנהלית.
המחוז מחולק לשבע גמינות (שלוש עירוניות-כפריות וארבע כפריות). אלה מופיעות בטבלה הבאה, בסדר יורד של אוכלוסייה.
ויקטור בוגאצ'וק
ויקטור בוגאצ'וק (ברומנית: Victor Bogaciuc; נולד ב-17 באוקטובר 1999 ברזינה שבמולדובה) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת פטרוקוב חנצ'שט מליגת העל המולדובית ובנבחרת מולדובה.
קריירת מועדונים.
בוגאצ'וק גדל במחלקת הנוער של זימברו קישינב.
ב-22 באפריל 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ספראנצה ניספורני במסגרת ליגת העל המולדובית. בסך הכל ערך 11 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 במרץ 2020 חתם בוגאצ'וק בפטרוקוב חנצ'שט מליגת העל המולדובית.
קריירה בינלאומית.
ב-1 בספטמבר 2021 ערך בוגאצ'וק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מולדובה, בהפסד 2-0 לנבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
קרל כריסטופר ג'ורוול
קרל כריסטופר ג'ורוול (בשוודית:Carl Christoffer Gjörwell) (19 בינואר 1766 - 14 בנובמבר 1837) היה אדריכל שוודי. הוא היה אדריכל עירוני בסטוקהולם, שוודיה בין 1804 ל-1837.
ביוגרפיה.
ג'ורוול נולד בסטוקהולם, שוודיה ב-19 בינואר 1766. הוא היה בנו של עיתונאי וסופר קרל כריסטופר ג'ורוול האב (1731–1811).
הוא למד באקדמיה המלכותית השוודית לאמנויות יפות ונשכר בשנת 1788 על ידי הצייר והאדריכל לואי ז'אן דספרז (1743–1804 לערך). בשנת 1794 ערך מסע לימודים לרומא. בשנת 1796 הועסק כסגן אדריכל העיר תחת אריק פלמסטדט (1741–1803).
חלק מעיצוביו כוללים את בית החולים של חיל המצב על קונגסהולמן ("Garnisonssjukhuset") שהושלם בשנת 1834, הבניין הראשי של האקדמיה המלכותית של טורקו שנבנה בשנים 15–1802 בניהולו של צ'ארלס באסי (1772–1840), בניין האקדמיה הישן בטורקו שנחנך בשנת 1817. ובנה את ארמון האגה שנבנה בין השנים 1802–1805.
הוא נפטר ב-14 בנובמבר 1837.
קרל כריסטופר ג'ורוול האב
קרל כריסטופר ג'ורוול (בשוודית: Carl Christoffer Gjörwell; 10 בפברואר 1731, לנדסקרונה - 26 באוגוסט 1811, סטוקהולם) היה עיתונאי שוודי, עורך פורה של כעשרים כתבי עת ומזמורי תהילים, שמזמוריו פורסמו במזמור המוראבי "סיונים ניה סנגר" ("שירי ציון חדשים") ובמקומות אחרים. שמו ניתן לחלופין כקארל כריסטופרסון ג'ורוול, קרל כריסטופר ג'ורוול או קרל קריסטופר ג'ורוול.
ג'ורוול למד באוניברסיטת לונד ובאוניברסיטת גרייפסוואלד בגרמניה לפני שהגיעה לסטוקהולם כדי להיות ספרנית בספרייה הלאומית של שוודיה.
ביוגרפיה.
ג'ורוול היה בנו הלא חוקי של לוטננט-קולונל כריסטופר דונאטסון פייף (נולד ב-1694). פייף קיבל תואר אבירות על ידי המלכה החדשה אולריקה אלאונורה בשנת 1719 תחת השם "ארנספרה" על שירותיו במערכה הנורווגית של 1716–1718. הוא היה נכדו של הסוחר המהגר הסקוטי דונלד פייף, שהקים עסקים בסטוקהולם.
הוא נרשם לאוניברסיטת לונד ועדיין לא הוכר על ידי פייף, והתייעץ עם הפרופסור להיסטוריה סוון לאגרברינג (1707–1787) באיזה שם עליו להשתמש. הפרופסור השיב: "זה אומר מעט באיזה שם אתה בוחר. עשה טוב (שוודית: "Gjör well", עם איות מודרני "gör väl") מה שאתה עושה, ויהיה לך שם טוב." הצעיר אהב את העצה, ומתוך שתי המילים האלה המציא את שם משפחתו.
קריירה ספרותית.
לאחר מספר שנים בלונד, הוא ערך (1750-51) משלחת מדעית להולנד ולצרפת, ולאחר מכן רצה בתחילה לצאת כמיסיונר לאנשי קויחוי בדרום אפריקה או לאינדיאנים הלנאפים של פנסילבניה. מאוחר יותר הוא שינה תוכניות ובשנת 1756 החל לשרת בספרייה הלאומית של שוודיה בסטוקהולם. משנת 1755 היה העורך של "Den Svenska Mercurius", כתב העת השוודי המשמעותי הראשון לביקורת ספרות.
ג'ורוול נשא לאישה את בריטה-נורה מילרן בשנת 1765, ונולדו להם בן ושתי בנות. הבן היה האדריכל קרל כריסטופר ג'ורוול (1766–1837). הבת בריט-לואיז נישאה לקריגסקומיסאר (קולונל) קרל גוסטב אלמקוויסט והייתה אמו של קרל ג'ונאס לאב אלמקוויסט. הבת השנייה, גוסטבה, נישאה לג'ון לינדאל מנורקופינג.
בשנת 1772 נאלץ ג'ורוול לוותר על השליטה בחנות הספרים שלו לנושיו בגלל חוב שלא שולם בסך 140,000 דאלאר. ככל הנראה היה זה מפעל ההוצאה לאור, שהיה קשור לעסקי מכירת הספרים שלו, שגרם לקטסטרופה של ג'ורוול, אך הוא בכל זאת המשיך לעבוד כעורך כתבי עת וספרים. ג'ורוול היה עסוק בעיקר בהיסטוריה ובהיסטוריה ספרותית, והתעסק במיוחד בספרות הגרמנית. למרות הטעם הציבורי המשתנה, תפניות שונות של הגורל וכל תפנית נודדת שחלה בחייו, הוא נשא את כל ההיפוכים בשלווה סטואית, מאושר במשפחתו, בהעסקתו ובחייו הדתיים באולמות התפילה של האחים המוראביים הרנהוט.
ג'ורוול נפטר בשנת 1811 ונקבר בכנסיית סולנה.
סימיון ברנוציו
סימיון ברנוציו (ברומנית:Simion Bărnuțiu, {21 ביוני 1808 – 28 במאי 1864) היה פוליטיקאי, משפטן, פילוסוף, והיסטוריון רומני מטרנסילבניה בימי השלטון ההבסבורגי, אחד ממובילי מהפכת 1848 - 1849 בטרנסילבניה. דגל בהגדרה העצמית ובריבונות הלאומית של הרומנים ושל כל האומות. השקפתו זו מצאה ביטוי בנאומו בקתדרלת השילוש הקדוש בבלאז' ב-14 במאי 1848 (לפי הלוח השנה הגרגוריאני. בו זמנית בלט בדעות אנטישמיות קיצוניות. כיהן כפרופסור לפילוסופיה באקדמיה מיכאיליאנה ואחר כך באוניברסיטת יאש.
קורות חייו.
ילדות וצעירות.
ברנוציו נולד בשנת 1808 בכפר בוקשה (בהונגרית - אולאהבקשה - "בוקשה הרומנית") ברוזנות סילאג', כיום מחוז סלאז' שבטרנסילבניה, אז חלק מהאימפריה האוסרטית. גדל בנצרות היוונית-קתולית הרומנית במשפחה רומנית דלת אמצעים. האב, יון ברנוציו, היה מורה וקנטור בכנסייה והאם הייתה אנה לבית אורוס, בת של כומר במשפחה היו 8 ילדים - שש בנות ושני בנים. אחת האחיות של ברנוציו הייתה סבתו של יוליו מאניו, לימים מנהיג חשוב של הרומנים בטרנסילבניה וראש ממשלת רומניה. מגיל 6 למד ברנוציו בבית ספר עממי בשימלאו סילבאניי ואחר כך בגימנסיית הפיאריסטים בעיר קאריי (נאג' קארוי) בצפון טרנסילבניה. המשיך לימודי פילוסופיה (1826-1825) ותאולוגיה (1829-1827) באקדמיה התאולוגית בעיר בלאז' ואחרי סיום לימודי הוסמך ככומר יווני-קתולי.
תחילת פעילותו האקדמית והפוליטית.
בשנים 1834-1829 לימד תחביר בגימנסיה העליונה (Obergymnasium) של בלאז'. בו זמנית עבד בארכיון הקונסיסטוריה היוונית-קתולית הרומנית וכמדריך בסמינר התאולוגי. בשנים 1839-1834 קודם בתקפיד של נוטריון קונסיסטורי ועבד בשירותו של הבישוף היווני-קתולי יואן למני ואחר כך חזר ללמד פילוסופיה בגימנסיה.
הושפע מהגותו של עמנואל קאנט ושל הפילוסוף הקאנטיאני וילהלם טראוגוט קרוג. ראה במשנת קנט כלי לשינוי החברה לעומת האידאולוגיה הדתית השלטת, ותמך בהגברת תפקידו של הציבור בניהול הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית במולדתו.