הצומת מחבר בין ציר האורך (מצפון מזרח לדרום מערב) מביר חסנה (41 ק"מ מביר תמדה) לצומת פרקר שממזרח למעבר המיתלה (28 ק"מ) ובין ציר הרוחב היוצא מביר תמדה וממשיך לכיוון צפון מערב לכיוון ביר גפגפה (45 ק"מ). כ-12 קילומטר צפונית מערבית לביר תמדה מתחבר הכביש המגיע ממעבר הגידי שבמערב, לכביש ביר תמדה – ביר גפגפה. לאחר נסיגת ישראל מסיני, נסלל גם כביש מביר תמדה דרומה. כביש זה מתחבר לכביש צומת פרקר – נח'ל.
היסטוריה.
צפונית מערבית לצומת, באמצע שנות ה-60, הוּקם על ידי המצרים שדה התעופה ביר תמדה ובאזור היו פרוסים בסיסי שריון מצריים. לאחר מלחמת ששת הימים התברר כי באזור היה גם מוצב הפיקוד המרכזי של הצבא המצרי בסיני. מאוחר יותר, בעת השלטון הישראלי בסיני, בשנים 1967-1980, הוקמו לאורך הכביש שמצפון לצומת מספר בסיסי שריון של צה"ל שמיקומם הכללי כונה ביר תמדה.
לאחר שנכבש שדה התעופה על ידי ישראל, ניתן לו השם "בסיס חיל האוויר 7" (בח"א 7) והוא שימש בעיקר את טייסות התובלה והמסוקים של חיל האוויר. השדה גם שימש לטייסות קרב כשדה אימוני פריסה או לקראת מבצעים מיוחדים בשטח מצרים.
בבוקר 5 ביוני 1967, ביום פרוץ מלחמת ששת הימים, נועדה בביר תמדה פגישה לכל מפקדי הכוחות בסיני עם שר המלחמה המצרי, עבד אל-חכים עאמר. בעת שמטוסו היה באוויר בדרכו למקום הפגישה, תקפו מטוסי חיל האוויר הישראלי את שדות התעופה המצריים במסגרת מבצע מוקד שפתח את מלחמת ששת הימים. שדה התעופה ביר תמדה הותקף על ידי מבנה של מטוסי מיראז' 3 מטייסת 101 של חיל האוויר הישראלי בגל התקיפה הראשון בשעה 07:45. מיד אחריהם הגיע מבנה של מטוסי מיסטר להשלמת התקיפה, אולם אלו מצאו כי כל המטרות בשדה כבר הושמדו.
בחלק היבשתי של הלחימה, הגיע כח שריון מחטיבה 200 בפיקוד אל"ם יששכר שדמי (מאוגדת אברהם יפה), מביר חסנה לביר תמדה, בצהרי היום השלישי ללחימה (7 ביוני), וכבש אותה ללא התנגדות. משם פנה הכוח לכיוון צומת פרקר ומעבר המיתלה וחסם את דרכם של הכוחות המצריים שניסו לסגת דרך המעבר.
המצרים סללו קו מים ממערב לתעלת סואץ לביר גפגפה ומשם לביר תמדה. מיד לאחר מלחמת ששת הימים, לאחר שהמצרים הפסיקו את הזרמת המים לסיני, הניחה מקורות קו מים מאל עריש לביר גפגפה וכך חוברה גם ביר תמדה לקו המים הישראלי.
בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שהו יחידות חטיבה 401 בבסיסי ביר תמדה. בסיסים אלו הופצצו מהאוויר על ידי חיל האוויר המצרי. יחידות החטיבה, בפיקוד דן שומרון, נעו מערבה אל אזור הלחימה סביב קו בר-לב. מפקד בח"א 7 במהלך המלחמה היה סא"ל חיים בן ישראל. מאז הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל למצרים ב-1974 ועד נסיגת צה"ל לקו אל עריש - ראס מוחמד ב-1980, התמקמו באזור ביר תמדה חטיבת ההכשרה של חיל השריון הישראלי ומפקדת אוגדה 162.
היתומה (סרט)
היתומה (באנגלית: Orphan) הוא סרט אימה משנת 2009, אשר בוים על ידי ז'אומה קולייט-סרה, נכתב על ידי דייוויד לסלי ג'ונסון והופק על ידי לאונרדו דיקפריו.
עלילה.
קייט וג'ון קולמן חווים מתחים בנישואיהם לאחר שילדתה השלישית של קייט נולדת ללא רוח חיים. האובדן קשה במיוחד לקייט, המתמודדת עם אלכוהוליזם אשר עלה לה במשרתה. במהלך ביקורם בבית יתומות מקומי, הם מחליטים לאמץ את אסתר, ילדה רוסיה בת תשע. בעוד שבתם של קייט וג'ון, מקס, ילדה חרשת שמתקשרת בעזרת שפת הסימנים, מקבלת בשמחה את אסתר למשפחה, בנם דניאל מקבל אותה קצת פחות ולא מתחבר אליה.
זמן לא רב לאחר שאסתר מגיעה, היא דוחפת חברה לספסל הלימודים בבית-הספר אשר הציקה לה, ממגלשה במגרש המשחקים, וזו שוברת את קרסולה. מקסי ראתה את אסתר דוחפת את הילדה, אך מכסה זאת עבור אסתר באומרה כי הילדה החליקה. בארוחת הערב, דניאל כועס על אסתר, בעיקר בגלל חבריו שחושבים שהיא מוזרה.
קייט נבהלת עוד יותר כאשר האחות אביגיל, ראש בית היתומות, מזהירה אותה ואת ג'ון על הנטייה של אסתר להיות מעורבת במצבים בעייתיים. אסתר שומעת זאת, ומאוחר יותר הורגת את האחות אביגיל על ידי הכאת ראשה עם פטיש. היא מכריחה את מקס לעזור לה להחביא את הגופה ואת הפטיש, ומספרת לה שהיא יכולה להסתבך בצרות ממילא על כך שעזרה לה. דניאל מסתתר מאחורי סלע ורואה את אסתר ומקס יורדות מבית העץ שלו, מבלי לדעת שהן החביאו את הפטיש שם. מאוחר יותר באותו לילה, אסתר מחזיקה תער על הצוואר והמפשעה של דניאל, ומאיימת לחתוך את איבר מינו אם יאמר למישהו את מה שראה. לאחר מכן הוא משתין על עצמו ואסתר הולכת.
לקייט מסופר שבבית היתומים הרוסי, מהיכן שאסתר הגיעה, אין שום רשומות לשהותה שם. עם זאת, למרות התנהגותה המאיימת של אסתר, ג'ון לא מאמין לה. בשלב מסוים, אסתר שוברת את זרועה במלחצים של ג'ון ומשכנעת אותו שקייט שברה אותה לאחר שאסתר חוללה את הגן באתר הקבר של האפר של הילדה המתה שלה. כאשר ג'ון מציע שקייט תבלה את הלילה למטה בזמן שאסתר נשארת בחדר השינה שלהם, קייט יוצאת החוצה וקונה שני בקבוקי יין. אחרי מאבק, היא שופכת את הבקבוק הפתוח של היין לתוך הכיור. ביום הראשון של אסתר בחזרה לבית הספר, היא מפעילה את הרכב של קייט על נטרלי, גורמת לרכב להידרדר במורד הכביש וכמעט הורגת את מקס. לאחר מכן, ג'ון והפסיכיאטרית של קייט, מתעמתים איתה ומציגים לפניה את הבקבוק הסגור של היין שאסתר מצאה. הם מאשימים אותה בחוסר האכפתיות שלה בגלל החמרמורת שלה.
קייט מגלה כי אסתר שכנה במוסד בבית חולים פסיכיאטרי באסטוניה הנקרא "מכון סרנה", אבל כאשר היא מביעה את חששותיה אל ג'ון, הוא סבור כי היא מתדרדרת בחזרה לאלכוהול ומאיים לעזוב אותה ולקחת את ילדיו. דניאל מגלה על הפטיש ממקס ומחליט לקחת אותו וללכת למשטרה, אך אסתר מציתה את בית העץ כשדניאל נעול בתוכו. דניאל נופל מבית העץ, נפצע קשות ונותר מחוסר הכרה. אסתר מנסה להרוגו על ידי ניפוץ לבנה על ראשו, אך מקס דוחפת אותה ועוצרת אותה בדיוק בזמן. דניאל מובל לבית החולים, שם אסתר מנסה שוב להרוג אותו על ידי כך שהיא חונקת אותו עם כרית. היא מצליחה להפסיק את קצב לבו, אך הרופאים מצליחים להציל אותו. בחוץ, קייט, אשר משוכנעת כי אסתר עשתה זאת, סוטרת לאסתר אשר נופלת לרצפה, וקייט נעצרת על ידי הרופאים שנותנים לה זריקת הרגעה. היא מתעוררת מאוחר יותר וג'ון אומר לה שדניאל יהיה בסדר וכנראה יחזור הביתה בעוד מספר ימים. לאחר מכן הוא עוזב עם אסתר ומקס הביתה.
באותו לילה, אסתר מנסה לפתות את ג'ון השיכור וההמום, אשר שתה את בקבוק היין של קייט. ג'ון מבין שקייט אמרה את האמת כל הזמן ומאיים לקרוא לאחראים מבית היתומים, ואומר לה להפסיק את ההתנהגות שלה וללכת לחדר שלה.
בינתיים, בבית החולים, קייט מקבלת שיחת טלפון ממנהל "מכון סרנה", ד"ר וראוה, אשר מגלה סוד מפחיד. מתברר כי אסתר אינה ילדה בת תשע אלא אישה בת 33 בשם לינה קלאמר, אשר חווה תת-פעילות של בלוטת יותרת המוח, הפרעה העוצרת את הצמיחה הגופנית שלה וכתוצאה מכך לינה בילתה את רוב חייה בהתחזות לילדה קטנה. ללינה יש הרגל להיכנס לתוך משפחות בתור "ילדה" מאומצת ובסופו של דבר מנסה לפתות את אב המשפחה, שאותו היא הורגת (יחד עם שאר בני המשפחה) אחרי הדחייה הבלתי נמנעת שלו.
בזמן השיחה בין קייט לבין ד"ר וראוה, אסתר, שעכשיו התגלתה בתור לינה, עולה במדרגות לחדרה, פורצת בבכי, מסירה את כיסוי הילדה הקטנה שלה ומבלגנת את חדרה. ג'ון עולה מאוחר יותר לבקש סליחה ומגלה שבחושך, יצירות האומנות היפיפיות שלה, נראות הרסניות ביותר (ציור של בית שלינה ציירה, למשל, נראה בחושך כבית העולה באש, ובתוכו אנשים מתים). בנוסף, כאשר הוא מוריד את היצירות, הוא מגלה שלינה ציירה ציור על הקיר (שנראה רק באור אולטרה-סגול) שלו ושלה מתנשקים, ערומים, וציור נוסף שלהם, בו הם מקיימים יחסי-מין. זמן קצר לאחר מכן החשמל בבית מופסק. כאשר ג'ון יורד למטה בכדי לתקן את הבעיה, לינה (שגרמה להפסקת החשמל) תופסת אותו מאחור ודוקרת אותו מספר פעמים. היא מבחינה במקס צופה בראש המדרגות והולכת אחריה, ומשאירה את ג'ון מת.
קייט חוזרת הביתה, מוצאת את ג'ון והולכת לחפש אחר מקס, אך היא נורית על ידי לינה עם האקדח שמצאה בבית. קייט מוצאת לבסוף את מקס בזמן שהיא על הגג של הגן, אשר עשוי מזכוכית. היא שוברת את הזכוכית ונופלת על לינה, שניסתה לירות במקס. לינה נותרת ללא הכרה וקייט לוקחת את מקס ובורחת מהבית. כשהשוטרים מגיעים לבית, לינה נעלמת. לינה רצה אחרי קייט ומנסה להרוג אותה ואת מקס. המרדף שלהן לוקח אותן לאגם קפוא, שבו קייט ולינה מנהלות מאבק על הקרח. מקס לוקחת את האקדח של לינה ומנסה לירות בה אך מפספסת, וגורמת לקרח להישבר. קייט ולינה נופלות לתוך המים הקפואים. לבסוף קייט מצליחה לזחול החוצה מתוך המים, ולינה בעקבותיה. לינה מתחננת על חייה ופונה אל קייט כאל אימא שלה בעוד מסתירה סכין מאחורי הגב שלה. קייט מגיבה בכעס ואומרת כי היא לא אימא שלה ובאכזריות בועטת בפניה. עוצמת המכה שוברת את צווארה של לינה, והיא שוקעת למעמקי האגם. הסרט מסתיים בכך שקייט ומקס עוזבות את האגם.
הכנסייה היוונית אורתודוקסית
שחליים
שַׁחֲלַיִם (שם מדעי: "Lepidium") הוא סוג במשפחת המצליבים, המאופיין בפרחים זעירים ופרי מעוגל בעל זרעים בודדים. בארץ ישראל גדלים בר שבעה מינים מסוג זה, ואחד מהם גם מגודל בתרבות - המין שחליים תרבותיים המוכר כ"רשאד".
תיאור הסוג.
זהו סוג גדול ורחב תפוצה ממשפחת המצליבים - תפוצתו משתרעת בכל יבשות העולם פרט לאנטארקטיקה. מרכזי ההתמיינות העיקריים שלו הם אזורים בעלי אקלים ממוזג באירופה וצפון אמריקה. רוב המינים הם עשבוניים, חד-שנתיים, אם כי קיימים צמחים בעלי צורת חיים שונות ומגוונות.