טרי למד בבית הספר התיכון פרנקלין, ושיחק במסגרת נבחרת הכדורסל של התיכון. הוא היה השחקן המוביל של הקבוצה, בה שיחק תחת המאמן רון דרייטון, והוביל אותה לשתי אליפויות רצופות של מדינת אריזונה בשנים 1993 ו-1994. על אף שלא היה קולע מצטיין בתקופתו בקבוצת התיכון, הוא קיבל פעמים רבות את ביטחון מאמנו לקחת זריקות שנועדו להכריע משחקים לטובת קבוצתו. חלומו הגדול של טרי באותו זמן היה זכייה באליפות ה-NCAA - ארגון העל של ליגת כדורסל המכללות בארצות הברית.
בשנת 1995 החל טרי לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אריזונה, על אף ששקל גם הצטרפות לשורותיה של אוניברסיטת וושינגטון. בעונת ה"פרשמן" שלו במדי אריזונה מיעט טרי לקבל דקות משחק, אך בעונה שלאחר מכן, , מעמדו השתפר בהרבה. משחק ההתקפה שלו לקה עדיין בחסר, אך הוא היה אחד מהמומחים ההגנתיים הגדולים בקבוצה, בה שיתף פעולה עם שחקנים כמייק ביבי, מייקל דיקרסון ומיילס סימון.
אריזונה העפילה באותה עונה לטורניר אליפות המכללות, ובתחילה נדמה היה כי היא בעלת סגל צעיר מדי כדי לזכות באליפות. אף על פי כן, טרי סייע לקבוצה להגיע עד למשחק גמר הפיינל פור של הטורניר, נגד האלופה המכהנת אוניברסיטת קנטקי. בגמר הוא קלע שמונה נקודות ומסר חמישה אסיסטים, וסייע לקבוצתו לנצח לאחר הארכה ולזכות באליפות המכללות. טרי המשיך לשחק בנבחרת המכללה גם בשנתיים הבאות, ואף זכה בפרס שחקן העונה של התאחדות ה"פאסיפיק-10" ב-1999.
בפברואר 2007 הודיע תיכון פרנקלין כי הוא שומר את מספר חולצתו של טרי (31).
קריירה ב-NBA.
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה הציע טרי את מועמדותו לדראפט ה-NBA ב-1999, ונבחר במקום העשירי על ידי קבוצת אטלנטה הוקס. בעונתו הראשונה ב-NBA, , טרי קיבל דקות משחק לא רבות, והעמיד ממוצעים של 8.1 נקודות ו-4.3 אסיסטים למשחק. בשל עונתו הטובה יחסית לרוקי, הוא נבחר לתואר חמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונת , לעומת זאת, ביסס טרי את מעמדו כשחקן המצטיין של אטלנטה, כאשר דיקמבה מוטומבו החמיץ כמעט מחצית ממשחקי הקבוצה. הוא קלע 19.7 נקודות בממוצע למשחק, וכן הוביל את קבוצתו בחטיפות ובאסיסטים. בעונותיו הראשונות באטלנטה שיחק טרי לסירוגין בעמדות הרכז והקלע, בהתאם לצורכי קבוצתו וליכולותיהם של שחקנים אחרים.
בקיץ 2001 היה טרי חבר בסגל נבחרת משנית של ארצות הברית שהשתתפה בטורניר הכדורסל של משחקי הרצון הטוב.
בעונת חבר לטרי באטלנטה הפורוורד הקלעי המצטיין שריף עבדור-רחים, שהיה צפוי לשפר משמעותית את הקבוצה. עם זאת, ועל אף שטרי עבר עונה שנייה ברציפות את סף ממוצע ה-19 נקודות למשחק, אטלנטה לא נחלה הצלחה קבוצתית רבה. בדומה לעונות הקודמות, היא לא הייתה גורם משמעותי במאבק על ההעפלה למשחקי הפלייאוף, וניצחה 33 משחקים בלבד. בעונה הבאה צורף לקבוצה פורוורד מצטיין נוסף, גלן רובינסון, וטרי החל למסור אסיסטים רבים - הוא סיים שביעי בדירוג האסיסטים של ה-NBA, עם 7.3 למשחק. אף על פי כן, אטלנטה סיימה פעם נוספת עם מאזן שלילי (49-35) ולא העפילה לפלייאוף.
לפני פתיחתה של עונת שוחרר עבדור-רחים מאטלנטה, בעוד שרובינסון עזב את הקבוצה באמצעה של העונה. בכך חזר טרי להוות את השחקן המוביל הבלעדי של אטלנטה, והיה נערץ בקרב אוהדי הקבוצה. באותה עונה הוא פתח בחמישייה כמעט בכל משחקיו בהם השתתף, והשיג ממוצעים של 16.8 נקודות, 5.4 אסיסטים ו-4.1 ריבאונדים - שיא אישי מבחינתו. במשחק נגד אורלנדו מג'יק בפברואר 2004 הוא היה קרוב להשגת "טריפל דאבל", כאשר קלע 23 נקודות, מסר תשעה אסיסטים והוריד תשעה ריבאונדים.
באוגוסט 2004 עזב טרי את אטלנטה ועבר ב לדאלאס מאבריקס, כאשר אנטואן ווקר וטוני דלק עברו תמורתו לאטלנטה. דאלאס הייתה אחת מהחזקות שבקבוצות המערב, ונבנתה בעיקר על הפורוורד הגרמני דירק נוביצקי ועל ג'וש הווארד הצעיר. טרי נועד בעיקר להחליף בדאלאס את סטיב נאש, שעזב את הקבוצה באותו קיץ.
טרי השתלב היטב בקבוצה בעונתו הראשונה בדאלאס, והיה הרכז הפותח שלה במשך מרבית שלבי העונה. הוא העמיד ממוצעים של 12.4 נקודות ו-5.4 אסיסטים, וסייע לקבוצתו להעפיל לפלייאוף עם מאזן של 24-58. במשחקי הפלייאוף הראשונים שלו הוא קלע 17.5 נקודות בממוצע למשחק, ודאלאס גברה בסיבוב הפלייאוף הראשון על יוסטון רוקטס, אשר שחקניה המובילים היו יאו מינג וטרייסי מקגריידי. דאלאס הודחה לבסוף בשלב חצי גמר המערב, על ידי פיניקס סאנס.
לאחר עזיבתו של מייקל פינלי בקיץ שלאחר אותה עונה, הפך טרי לקולע השני בטיבו של דאלאס, אחרי נוביצקי. בעונת השיג טרי ממוצעים של 17.1 נקודות ו-3.8 אסיסטים, בעוד שבפלייאוף הציג יכולת טובה אף יותר, עם 18.9 נקודות למשחק. הוא היה הרכז הפותח בקבוצה שזכתה באליפות המערב והעפילה עד לסדרת גמר ה-NBA, לאחר ניצחונות על ממפיס גריזליס בסיבוב הראשון, סן אנטוניו ספרס בחצי גמר המערב ופיניקס בגמר האזורי. דאלאס הפסידה בסדרת הגמר למיאמי היט בשישה משחקים. בעונת המשיך טרי להפגין יכולת טובה כאשר השיג ממוצעים של 16.7 נקודות ו-5.2 אסיסטים - מוביל הקבוצה במדד זה - וסייע לדאלאס לסיים במקום הראשון בליגה בעונה הסדירה עם מאזן של 15-67. אף על פי כן, קבוצתו הודחה כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון, על ידי גולדן סטייט ווריורס.
במהלך עונת איבד טרי את מקומו כרכז הפותח של דאלאס וממוצעיו ירדו בצורה ניכרת, לאחר הגעתו של ג'ייסון קיד במטרה לחזק את הקבוצה. בעונת הוא נשאר בתפקיד הרכז המחליף, אך למרות זאת היה חשוב מאוד עבור קבוצתו, כאשר העמיד ממוצעים של 19.6 נקודות - קרוב לשיא הקריירה שלו - ו-3.4 אסיסטים למשחק. הוא אף זכה בתואר השחקן השישי של העונה ב-NBA. טרי סייע לדאלאס להצליח יחסית באותה עונה גם מבחינה קבוצתית עם העפלה לחצי גמר הפלייאוף המערבי, אך שם הפסידה הקבוצה לדנוור נאגטס.
ביולי 2012 חתם טרי בבוסטון סלטיקס כשחקן חופשי. ביולי 2013 עבר יחד עם פול פירס וקווין גארנט לברוקלין נטס. לאחר כחצי עונה בברוקלין, עבר טרי בטרייד, לצידו של רג'י אוונס לסקרמנטו קינגס בתמורה למרכוס ת'ורנטון.
סגנון משחק.
בתחום ההתקפי, סגנון משחקו של טרי מתבסס בעיקר על יכולות הקליעה באחוזים גבוהים והמהירות שלו. הוא נחשב לאחד מהשחקנים המהירים ביותר ב-NBA, מלבד יכולות הקליעה שלו מעמדת הרכז. טרי קופץ לעיתים קרובות לזריקות "ג'אמפ שוט" באמצע הכדרור, מה שמקשה על שחקני ההגנה היריבים לשמור עליו. הוא ידוע כשחקן יעיל מאוד, כאשר קליעות מדויקות רבות שלו יכולות להעביר באופן פתאומי את השליטה במשחק לצד של קבוצתו. בתחום ההגנה, טרי מפגין יכולת בינונית בשמירה על שחקן המחזיק בכדור, אך הוא בעל יכולת עילאית לבצע חטיפות כדור בדרך לסלים קלים של קבוצתו.
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA.
נכון לסוף עונת
מכבי דרום/קריית גת
ג'סטין ברת'ה
ג'סטין לי ברת'ה (באנגלית: Justin Lee Bartha; נולד ב-21 ביולי 1978) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי. מוכר בשל תפקידו בסרט "אוצר לאומי" ובהמשכו "" וגם בסדרת הסרטים "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס".
ביוגרפיה.
ברת'ה נולד בפורט לודרדייל, פלורידה שבארצות הברית, והוא עבר עם משפחתו בגיל שמונה לעיירה וסט בלומפילד שבמישיגן. הוריו הם סטיבן ברת'ה, יזם נדל"ן ואילו אימו, בטי, היא מורה בבית ספר תיכון. יש לו אח אחד גדול ממנו, ג'פרי. ברת'ה גדל במשפחה יהודית-רפורמית והוא אף חגג בר מצווה.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון ווסט בלומפילד, עבר ברת'ה ללמוד קולנוע ותיאטרון בבית הספר לאמנויות ע"ש טיש של אוניברסיטת ניו יורק.
קריירה.
בשנת 1998 ערך ברת'ה את הופעתו הראשונה בקולנוע בסרט "מועדון 54".
בשנת 2003 שיחק בקומדיית הפשע "אהבה מחוץ לחוק" בכיכובם של בן אפלק וג'ניפר לופז, בסרט גילם ברת'ה את בראיין, אדם צעיר מוגבל שכלית שנחטף למטרת מיקוח עם אחיו עורך הדין המחוזי המצליח.
ב-2004, עשה ברת'ה את פריצתו הקולנועית עשה ברת'ה כשהשתתף במותחן ההרפתקאות שובר הקופות "אוצר לאומי" שם גילם ברת'ה את דמותו של רילי פול שמצטרף אל בנג'מין גייטס שמגלם ניקולס קייג', במסעו לפיענוח רמז מסתורי שיוביל אותם אל האוצר הגדול ביותר בתולדות המין האנושי.
ב-2006 שיחק ברת'ה בקומדיה "אין כמו בבית" בתור אייס חברו הטוב של טריפ, שגילם מתיו מקונוהיי, גיבור הסרט.
ב-2007 שיחק ברת'ה בסרט ההמשך למותחן ההרפתקאות "אוצר לאומי", "".
בסרט מצטרף רילי פול אל חברו פרנקלין בנג'מין גייטס וחברתו אביגייל צ'ייס (דיאן קרוגר) שמנסים לחשוף את האמת אודות רצח אברהם לינקולן.
בשנת 2009, שיחק ברת'ה היה "להתאהב מחדש", בסרט מגלם ברת'ה את אראם, שכנה הצעיר של סנדי בגילומה של קתרין זיטה ג'ונס אם חד הורית ניו יורקית שרוצה לחוות מעט ריגושים ורומנטיקה בחייה. בנוסף, הוא הופיע בקומדיה שוברת הקופות "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", בסרט גילם ברת'ה את דמותו של דאג העומד להינשא לטרייסי. בנוסף ב-2009, הפיק בפועל וכיכב בסרט הקומי-רומנטי "החצי השני" לצד מלאני לורן.
בשנת 2010, הופיע בסרט "הולי רולרס". ב-2011, שיחק בסרט ההמשך "בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק" וב-2013 בסרט ההמשך השני "".
בשנים 2012-2013 כיכב בסדרה הקומית "הנורמלים החדשים", לצד אלן בארקין.
בשנת 2017 החל לשחק בסדרה "הטובות לקרב", דרמת משפטים אשר מהווה ספין אוף ל"האישה הטובה". אולם ב-30 במאי 2018 נודע שברת'ה לא ישוב לעונה השלישית.
חיים אישיים.
בשנת 2012, החל בזוגיות עם מאמנת הכושר, ליה סמית'. הזוג התארס ב-2013 ונישא ב-4 בינואר 2014 באואהו, הוואי. ב-13 באפריל 2014, נולדה בתם הראשונה, אסא שרלוט. ב-16 באפריל 2016 נולדה בתם השנייה, רובי.
קולומבנוס