בקנדה, שמורת האומות הראשונות (באנגלית: First Nations reserve) או שמורת התושבים המקומיים (באנגלית: Native reserve) או שמורת אינדיאנים (Indian reserve) הוא שטח טריטוראלי המוענק על ידי הכתר לאומה אינדיאנית, מכוח חוק האינדיאנים (מכוח סמכות המלוכה הקנדית השולטת ישירות באומות הראשונות, ולא באמצעות הממשל הפדרלי הקנדי).
שטח טריטוריאלי זה דומה במהותו ובשימושיו לשמורות האינדיאנים של ארצות הברית.
בקנדה למעלה מ-600 שמורות אינדיאנים, אשר הן לרוב קטנות מאוד בשטחן. ישנם מספר שבטים המתגוררים במספר שמורות.
על פי החוק, רשאי השר לענייני אינדיאנים ופיתוח הצפון לקבוע שטחי קרקע, ולהגדיר את השימוש בשטחים אלה. הבעלות בשטח ניתנת לשבט, ואנשי השבט יכולים להעביר את הבעלות בינם לבין עצמם, אך לא לאנשים שאינם אנשי השבט. החוק אף אוסר מתן שליטה בשטח לאדם שאינו תושב השבט, דבר המקשה על הפיתוח הכלכלי של השמורות, מאחר שלא ניתן להטיל עיקולים על השטחים, ובשל כך בנקים לא נותנים הלוואות ומשכנתאות לתושבי השמורות. על מנת לאפשר מתן הלוואות הקים איגוד המשכנתאות והדיור הקנדי (Canada Mortgage and Housing Corporation) - איגוד ממשלתי - קרן מיוחדת שתלווה לתושבי השמורות.
למרבית השמורות אין מקורות הכנסה, ולרוב הכנסות השמורה מנוהלות על ידי משרדי הממשלה ולא על ידי השמורה. יחד עם זאת תושבי השמורה פטורים ממיסים פדרליים וממיסים פרובינציאליים ומחויבים לשלם רק מיסים מקומיים (מיסי הרשות המקומית של השמורה).
תאגידים בבעלות השמורות אינם פטורים ממיסים.
איילה פישר
איילה לאנג פישר (באנגלית: Isla Lang Fisher; נולדה ב-3 בפברואר 1976) היא שחקנית וסופרת אוסטרלית-יהודייה. היא ידועה בעיקר בשל משחקה בסרטים ההוליוודים; "לדפוק חתונה", "וידויים של שופהוליק", "האשליה", "גטסבי הגדול", "יצורים ליליים" ו"השכנים של ג'ונס".
ביוגרפיה.
פישר נולדה במסקט שבעומאן, להורים סקוטיים נוצרים-מתודיסטים. משפחתה התגוררה במסקט עקב עבודתו של אביה כבנקאי של האומות המאוחדות. כשהייתה ילדה קטנה עברה עם משפחתה אל בת'גייט, עיר הולדתם בסקוטלנד. כאשר הייתה בת 6, עברה משפחתה להתגורר בפרת' שבאוסטרליה המערבית. פישר למדה באוניברסיטה של התנועה המתודיסטית לבנות בפרת'.
קריירה.
בגיל 9 החלה פישר להופיע בפרסומות בטלוויזיה באוסטרליה. קריירת המשחק המקצועית של פישר החלה בשנת 1993, כאשר כיכבה באופרת הסבון חוף פארדייס ובסדרה "Bay City". בגיל 18, בעזרת אמה, פרסמה פישר שני ספרים לנוער, "Bewitched" ו-"Seduced by Fame".
בין השנים 1994–1997 גילמה את דמותה של שאנון ריד באופרת הסבון האוסטרלית "קרוב רחוק". לאחר שעזבה את הסדרה נרשמה לבית ספר למשחק בפריז, והחלה להופיע בהצגות מוזיקליות לילדים בממלכה המאוחדת.
פריצת הדרך של פישר הייתה בשנת 2002, כאשר שיחקה בגרסת הסרט של "סקובי-דו" כמרי-ג'יין, ומייד לאחר מכן הוחתמה אצל סוכן אמריקאי. היא קיבלה תפקיד גדול יותר בסרט "לדפוק חתונה" בשנת 2005, שזיכה אותה בפרס הופעת הפריצה של MTV. באותה שנה שיחקה פישר בסרט הדרמה "לונדון" כבקה, מארחת מסיבה במנהטן.
בשנת 2007 כיכבה בסרט "פעלולן לנצח". היא הייתה אמורה להופיע ב"משפחת סימפסון - הסרט", אך הסצנה שלה נחתכה בעריכה הסופית. בשנת 2008 כיכבה בסרט "חתונה במהירות מופרזת", ובסרט "בטוח, אולי", ודיבבה בסרט "הורטון שומע מישהו" את דוקטור לרו. בשנת 2009 כיכבה בסרט "וידויים של שופהוליק". בשנת 2012 היא דיבבה בסרט שומרי האגדות את פיית השיניים. בשנת 2016 שיחקה בקומדיה "השכנים של ג'ונס" ובסרטו של טום פורד "יצורים ליליים".
חיים אישיים.
פישר גרה כיום עם בעלה, השחקן הבריטי-יהודי סשה ברון כהן. את ברון כהן פגשה בשנת 2001 במסיבה בסידני. לפני נישואיה למדה במשך שלוש שנים לימודי יהדות, התגיירה, ובחרה את השם העברי איילה (Ayala). לדבריה היא שומרת שבת. פישר וברון כהן התארסו בשנת 2004 ונישאו ב-15 במרץ 2010 בטקס חתונה יהודי בפריז. יש להם שלושה ילדים: בת שנולדה ב-19 באוקטובר 2007, בת נוספת שנולדה בקיץ 2010, ובן שנולד באפריל 2015. המשפחה התגוררה לסירוגין בלונדון ובלוס אנג'לס, ובשנת 2020 עברו לסידני, אוסטרליה ובהמשך לפרת'.
ארס 5
ארס 5 (באנגלית: Ares V, ידוע גם בשמו הקודם Cargo Launch Vehicle ובקיצור CaLV) הוא טיל שיגור שהוצע לפיתוח על ידי נאס"א כחלק מתוכנית קונסטליישן. שמו של ארס 5 מתייחס לאל המלחמה ארס במיתולוגיה היוונית, והמספר 5 בשמו הוא מחווה לטיל השיגור סטורן 5 ששיגר את חלליות אפולו לירח.
תפקידו העיקרי של ארס 5 בתוכנית קונסטליישן הוא לשגר את חללית הנחיתה על הירח אלטאיר ואת שלב העזיבה של כדור הארץ לחלל, במשימות מאוישות לירח. אולם, ניתן יהיה להשתמש בארס 5 לתפקידים נוספים, ביניהם במשימות מאוישות למאדים. ארס 5 היה אמור להשלים את טיל השיגור הקטן יותר ארס 1 שתפקידו היה לשגר לחלל את חללית אוריון המאוישת. ארס 5, וכך גם ארס 1 תוכננו ברובם על בסיס טכנולוגיות קיימות מתוכנית אפולו, מעבורות החלל וטיל השיגור דלתא 4. מעולם לא נבנה אף דגם של ארס 5, אך אם היה נבנה, היה ארס 5 לטיל החזק ביותר שנבנה אי־פעם, עם יכולת שיגור של מטען במשקל של עד 188 טון למסלול נמוך סביב כדור הארץ, וכ־77 טון לירח.
מבנה.
ארס 5 מתוכנן כטיל שיגור מטען כבד, לשיגור של חומרה וחומרים לירח או לאתרים אחרים מחוץ לכדור הארץ.
ארס 5 מחולק לשלושה שלבים: השלב הראשון והשני שישגרו את הטיל ומטענו אל החלל למסלול נמוך סביב כדור הארץ, והשלב השלישי (העליון) המוכר יותר כ"שלב העזיבה של כדור הארץ" שישגר את המטען (במשימות לירח את החלליות אוריון ואלטאיר) לכיוון הירח או לאתרים אחרים במערכת השמש (למשל מאדים).
השלב הראשון והשני.
השלב הראשון של ארס 5 יפעיל כשני מנועי SRB ששודרגו ממנועי הדלק המוצק שבמעבורות החלל. השלב השני של הטיל יפעיל כשישה מנועי דלק נוזלי RS-68B שהם שדרוג של מנוע הדלק הנוזלי במעבורות החלל. הדלק של מנועי ה־RS-68B יהיה חמצן ומימן נוזליים.
נאס"א התכוונה בתחילה להשתמש בחמישה מנועים ראשיים של מעבורות החלל (באנגלית: Space Shuttle Main Engines ובקיצור SSME) בשלב השני, אולם החליפה אותם למנועי ה־RS-68B בגלל האיכות הטובה יותר שלהם, מחירם הזול יותר והעיצוב הפשוט שלהם.
שלב העזיבה של כדור הארץ.
השלב השלישי והעליון של ארס 5, המכונה "שלב העזיבה של כדור הארץ" (באנגלית: Earth Departure Stage ובקיצור EDS), הוא שדרוג של השלב השלישי של סטורן 5 שכונה S-IVB. הוא יונע על ידי מנוע רקטי J-2X שגם הוא שדרוג של מנוע מסטורן 5, שנקרא J-2, מנוע ה־J-2X ישמש גם כמנוע של השלב השני בארס 1. תפקידו של שלב העזיבה של כדור הארץ הוא להניע את החללית אלטאיר לאחר ההתנתקות שלה מארס 5 למסלול אורביטלי נמוך סביב כדור הארץ, שם הם יחכו לחללית אוריון. לאחר ההגעה של החללית אוריון לאלטאיר ולשלב העזיבה של כדור הארץ, יטיס השלב את החלליות אוריון ואלטאיר לירח. ניתן להשתמש בשלב העזיבה של כדור הארץ גם להעברת מטענים למסלול נמוך סביב כדור הארץ, ולהטסת חלליות לא מאוישות לאתרים אחרים מעבר לירח.
יכולת הנשיאה.
טיל השיגור ארס 5 תוכנן להיות הטיל החזק ביותר שנבנה אי־פעם, עם יכולת נשיאה של עד 188 טון למסלול נמוך סביב כדור הארץ, וכ־77 טון לירח. יכולת נשיאת המשקל הזו גדולה פי שישה ויותר מכל משגר לוויינים וחלליות אחר שקיים כיום.
תפקיד בתוכנית קונסטליישן.
ארס 5 היה טיל שיגור המטען הלא מאויש בתוכנית קונסטליישן. בניגוד לתוכנית אפולו ומעבורות החלל, בתוכנית קונסטליישן תוכננה להיות הפרדה בין שיגורי המטען הלא מאוישים לשיגור האסטרונאוטים. ארס 5 היה משגר את שלב העזיבה של כדור הארץ ואת החללית אוריון למסלול נמוך סביב כדור הארץ, שם הם יחכו לחללית אלטאיר, ולאחר ההתחברות של שתי החלליות, יוצת המנוע שבשלב העזיבה של כדור הארץ, והחלליות ישוגרו לכיוון לירח. הארס 5 תוכנן כך שיהיה ניתן יהיה להשתמש בו על מנת לשגר את החללית אוריון למשימה לאסטרואידים שקרובים לכדור הארץ.
שימושים נוספים.
בנוסף לתפקידו כטיל שיגור המטען בתוכנית קונסטליישן, נאס"א תכננה לנצל את יכולת הנשיאה העצומה של ארס 5 לפרויקטים נוספים. אחת ההצעות לפרויקט שבו ניתן יהיה לנצל את ארס 5 הוא שיגור טלסקופ חלל על גבי הארס 5 לנקודת לגראנז' בין כדור הארץ לשמש. הטלסקופ יוכל לקבל נתונים בצורה טובה הרבה יותר בנקודת לגראנז' שבין כדור הארץ לשמש, וארס 5 יוכל לשגר טלסקופ כזה במשימה אחת. בנוסף, ניתן יהיה להשתמש בארס 5 לשיגור חלליות עתידיות, ולהשתמש בו לשיגור חומרים ומצרכים לבסיס מאויש עתידי על הירח.
ביטול תוכנית קונסטליישן.
בהצעת התקציב של נאס"א לשנת 2011, שהוצגה לציבור ב־1 בפברואר 2010, כלול ביטולה המוחלט של תוכנית קונסטליישן, ביטול מיזמי הפיתוח של ארס 1 ו־5, ביטול החללית אוריון ונטישת התוכנית לחזרה של אסטרונאוטים אמריקניים לירח בשנת 2020.
איסלה פישר
חיי שלמה מימון
חיי שלמה מימון (תורגם בראשונה לעברית כתולדות שלמה מימון; גרמנית: Salomon Maimons Lebensgeschichte) הוא ספר זכרונות אוטוביוגרפי שכתב שלמה מימון, פילוסוף יהודי בן תנועת ההשכלה וגולל בו את קורות חייו במחצית השנייה של המאה ה-18. האוטוביוגרפיה המפורטת של מימון הייתה סוגה ספרותית חדשנית מהראשונות שנכתבו בעת ההיא, והיא משמשת גם כתעודה חשובה לתולדות החסידות ויהדות פולין. המחבר מבקר בו רבות את בני דורו, היהודים והנוצרים כאחד.