ב-14 בפברואר 2022, לאחר סיום הסדרה השלישית, הודיעה ITV על הקמת סדרה רביעית וחמישית.
צוות.
פאנל הקבע מורכב מהשדרן, מבקר הקולנוע, הקומיקאי, השחקן, הסופר והמפיק ג'ונתן רוס, מנחת הטלוויזיה דאווינה מק׳קול, הזמרת, הפזמונאית והשחקנית ריטה אורה, והקומיקאי והסטנדאפיסט מו גיליגן שהצטרף לפאנל בעונה השנייה במקום השחקן, הקומיקאי והתסריטאי קן ג'ונג.
בפרק חמישי של העונה הראשונה, דוני אוסמונד, שהופיע בתור הטווס בעונה האמריקאית הראשונה, תפס את מקומו של ג'ונג בפאנל. בפרק השישי, שרון אוסבורן, והבת קלי אוסבורן, שלאחרונה הופיעה בתור החיפושית בעונה האמריקאית השנייה, גם הן מלאו את מקומו של ג'ונג.
ב-19 באוגוסט 2020, הוכרז שהקומיקאי הבריטי מו גיליגן יחליף את קן ג'ונג בפאנל בעונה השנייה, עקב הגבלות נסיעה של נגיף הקורונה שמונעות את השתתפותו. בפרק השישי של העונה השנייה, הקומיקאי אלן קאר הופיע כחבר פאנל אורח ברבע הגמר של התוכנית. בפרק השביעי, מאט לוקאס הופיע כחבר פאנל אורח. זוכת העונה הראשונה, ניקולה רוברטס, הופיעה כחברת פאנל אורחת לפרק השמיני.
ספין-אופים.
"Home Alone with Joel Dommett".
ב-26 באפריל 2020, דומט הזמין את חברי הפאנל מק׳קול ורוס להופיע בתוכנית שלו, "Home Alone with Joel Dommett", ב-ITV2 כדי לקחת חלק בספיישל חד פעמי של הזמר במסכה. עם התפשטות נגיף הקורונה ותושבי בריטניה תחת סגר, דומט נאלץ לקיים שיחת ועידה עם חברי הפאנל שם הם היו צריכים לנחש את זהותם של שלושה מפורסמים רעולי פנים. על מק׳קול ורוס הוטלה המשימה לא רק לנחש את זהותם, אלא גם להחליט על 'זוכה' ו'מקום שני'.
הופעותיהם של המפורסמים הוקלטו מראש והורכבו משירה, ואחריה רמז לזהותם, לפני חשיפתם בסוף הקטע. במקום התלבושות והמסכות האופייניות שהמתחרים לובשים בדרך כלל בתוכנית, ההקלטות נערכו כדי להסתיר את פניו של כל זמר עם תמונה ספציפית.
"The Masked Singer: Unmasked".
The Masked Singer: Unmasked היא התוכנית הנלווית לתוכנית המרכזית. The Masked Singer: Unmasked היא תוכנית של תחנת הרדיו "Capital Xtra" של וויל נג'ובוו. התוכנית משודרת ב- ITV Hub מיד לאחר התוכנית הראשית ומשודר מאוחר יותר ב- ITV2 בשבת שלאחר מכן.
"The Masked Dancer".
ב-4 במרץ 2021, הוכרז ש-ITV הכריזה על סדרת ספין-אוף של ריקודים שחולקת את אותו השם של הגרסה האמריקאית. לסדרה היו 12 מתמודדים שהתחרו במשך שבעה פרקים, והונחתה על ידי דומט, כאשר רוס, גיליגן, מק׳קול ואוטי מאבוס שימשו כחברי פאנל. הבכורה הופיעה ב-29 במאי 2021, והפרק האחרון שודר ב-5 ביוני 2021.
קוליברי יעקוביני
קוליברי יעקוביני (שם מדעי: Florisuga) הוא סוג של עוף ממשפחת הקוליבריים החי באמריקה הדרומית. בסוג זה 2 מינים.
תיאור.
לשני המינים יש זנב גדול בצבע לבן.
אזורי מחיה.
אזורי המחיה שלהם, בדרום ומרכז אמריקה, באיי הים הקריבי.
טקסונומיה.
הסוג "Florisuga" התגלה בשנת 1850 על-ידי חוקר-הטבע הצרפתי שארל לוסיאן בונפארט.
Super Mario Galaxy 2
Super Mario Galaxy 2 הוא משחק וידאו שפותח ושווק על ידי חברת נינטנדו עבור קונסולת ה-Wii. הוא המשך למשחק ל-Super Mario Galaxy. המשחק יצא ב-23 במאי 2010 בצפון אמריקה, ב-27 במאי 2010 ביפן וב-11 ביוני 2010 באירופה.
עלילה.
הנסיכה פיץ' מזמינה את מריו לפסטיבל הכוכבים. בדרך לארמון הנסיכה הוא פוגש את לומה, יצור דמוי כוכב המעניק לו את היכולת לסובב. לפתע, מריו רואה את אויבו המושבע, באוזר, שהגיע לגודל עצום ולאחר שתקף את ממלכת הפטריות, הוא חוטף את הנסיכה פיץ'. לאחר מכן, באוזר יוצא לחלל כדי ליצור אימפריה משלו, ומריו יוצא למרדף כדי להציל את הנסיכה פיץ'.
משחקיות.
המשחקיות של Super Mario Galaxy 2 דומה למשחקיות של המשחק הקודם. הגדלים של כוכבי הלכת הפכו קטנים יותר. מריו יכול במשחק לרכוב על יושי כמו ב-Super Mario World. הדינוזאור יכול לעזור למריו להתגבר על מכשולים באמצעות הלשון שלו, כמו גם לבלוע אויבים ולהשתמש בהם כקליעים. באכילת פירות, יושי רוכש יכולות נוספות, תוך שינוי צבעו.
פיתוח.
המשחק הוצג ב-2009. המשחק תוכנן במקור לצאת כגרסה מעודכנת של Super Mario Galaxy, בשם Super Mario Galaxy More. עם זאת, מאוחר יותר הוחלט שהוא יהיה משחק המשך כאשר צוות הפיתוח המשיך לפתח את המשחק עם עשרות רעיונות חדשים.
ביקורות.
עם יציאתו, Super Mario Galaxy 2 זכה לשבחי המבקרים, ונחשב לשיפור לעומת קודמו שכבר זכה לשבחים, עם היצירתיות, המשחקיות והשיפורים הטכנולוגיים שלו בהשוואה למקור שזכה לשבחים רבים. הוא נחשב על ידי המבקרים לעיתים קרובות לאחד ממשחקי הווידאו הטובים בכל הזמנים והוא אחד המשחקים הנמכרים ביותר בקונסולת ה-Wii עם למעלה משבעה מיליון עותקים שנמכרו ברחבי העולם.
סמואל מריל
סמואל מריל (באנגלית: Samuel Merrill; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה השביעי בשנים 1868–1872.
ראשית חייו.
סמואל מריל נולד בעיירה טרנר שבמיין. הוא היה השני בצעירותו מבין ילדיהם של אייבל מריל הבן ושל רעייתו אביגיל. כבר בצעירותו הוא היה חסיד המפלגה הוויגית, כנוצרי פרוטסטנטי הקפיד לפקוד את הכנסייה, והיה תומך נלהב בחוק היובש ומתנגד נמרץ להרחבת העבדות בארצות הברית.
לאחר שגמלה בליבו ההחלטה להיות מורה, עבר מריל לדרום ארצות הברית, אך הבין שהוא לא היה אהוד שם בשל השקפותיו הנחרצות נגד העבדות. הוא שב לניו אינגלנד, ניסה לשלוח את ידו בחוואות, ולאחר מכן נכנס לעסקי המסחר. ב-1854 הוא נבחר כמועמד של מתנגדי העבדות לבית המחוקקים של ניו המפשייר.
ב-1856 החליט מריל לעזוב את ניו אינגלנד ועבר למקגרגור שבאיווה. בתחילה הוא היה מעורב במסחר במקגרגור. ב-1861 הוא מכר את העסק שלו וארגן את הסניף המקומי של הבנק המדינתי.
מלחמת האזרחים.
זמן לא רב לאחר מכן, נבחר מריל לבית הנבחרים של איווה. בקיץ 1862 הוא גויס כקולונל לרגימנט הרגלים המתנדבים ה-21 של איווה, ושירת בו עד שנפצע קשה בירכו בקרב גשר נהר ביג בלאק במאי 1863. קרב זה היה חלק ממערכת ויקסבורג, בה כוחות צבא האיחוד שבו 1,700 אנשי צבא הקונפדרציה שנסוגו. בקרב נלכדו כוחות הקונפדרציה בויקסבורג, מיסיסיפי, שהייתה חיונית מבחינה אסטרטגית. גנרל יוליסס סימפסון גרנט, שהוביל את המערכה, התייחס לחוסר המורא של מריל כ"מבריק ונועז במיוחד", ואמר שלולא היה מריל אז קצין בדרגת גנרל, הוא היה ממליץ להעניק לו את מדליית הכבוד. מריל הצטרף שוב לרגימנט בינואר 1864 אך השפעות הפציעה בירכו אילצו אותו לסיים את שירותו הצבאי ביוני אותה שנה.
מושל איווה.
מריל שב למקגרגור כדי להחלים. הוא שב לעסוק בבנקאות בעיר, ונבחר כנשיא הבנק הלאומי הראשון. ב-1867 הוא נבחר כמושל איווה מטעם המפלגה הרפובליקנית. העיתון North Iowa Times דיווח, תושבי מקגרגור היו מרוצים מאוד מבחירתו של מריל והפגינו את רצונם הטוב כאשר שרו בביתו".
מריל כיהן כמושל במשך שתי תקופות כהונה בשנים 1868–1872. עברו המרשים כמחוקק בעל מודעות אזרחית מופגנת וכקצין פטריוטי הקנו לו בסיס פוליטי משמעותי בעידן שלאחר המלחמה. ב-1867 בחרה בו המפלגה הרפובליקנית באיווה כמועמדה לתפקיד המושל בעדיפות על פני חבר בית נבחרים הרדיקלי, ג'וזייה ב. גרינל, שלא השתתף במלחמה. מריל זכה בקלות בבחירות הכלליות על בסיס המצע שבו הוא הביע תמיכה בתוכנית השיקום של הקונגרס., בפיתוח הכלכלי המקומי, ובהענקת זכות ההצבעה לאוכלוסייה הקטנה של האפרו-אמריקאים באיווה.
מריל הוכיח את עצמו כמושל מוכשר במהלך שתי תקופות הכהונה שלו. הוא פעל במרץ לדחיפת השגשוג הכלכלי של המדינה באמצעות טיפוח סלילת מסילות הברזל בה וההגירה אליה. הוא פעל למען הגנת נתיבי השיט בין נהר המיסיסיפי והימות הגדולות. הא תמך במוסדות הציבור, כמו בתי הספר, אך גם שאף לשפר את השיטות העסקיות לצמצום האפשרויות לשחיתות וכדי לקדם מתן של שירותים יעילים נוספים. מריל גם הבין את הדאגה של אנשי המגזר החקלאי בנוגע למונופוליזם כאשר התנגד בגלוי לתעריפי התובלה המפלים. בנוגע למערכת הכליאה של המדינה, הוא אסר על הלקאה ודחף לקיום לימודים לאסירים. בתקופת ממשלו, קודם תהליך הקמת בניין הקפיטול המדינתי החדש.
בנאום הפרידה שלו ב-1872 אמר מריל, "בעת שמילאתי את חובתי, לשקוד על פיתוח המדינה שלו, לפעול להצלחת בתי הספר ומוסדות הצדקה שלנו... הייתה לי הזכות להבין את האינטליגנציה, הצדק והאנושיות של אנשינו... כשאני עובר מתחנה אחת של חיי לתחנה אחרת, הרשו לי יחד עמכם להקדיש את עצמנו, את הקהילה שלנו, ואת ארצנו מחדש לחירות".
מותו.
ב-1897 נפצע מריל בתאונת דרכים בלוס אנג'לס, פציעה שממנה הוא לא החלים.
סמואל מריל נפטר בלוס אנג'לס ב-31 באוגוסט 1899, בגיל 77. הוא נטמן בדה מוין לאחר מסע הלוויה מרשים שבו נכחו רוב חברי הממסד הפוליטי של איווה. הוא נטמן לצד אשתו השלישית אליזבת בקבר שיש בבית הקברות וודלנד שבדה מוין.
אשתו הראשונה של מריל הייתה קתרין תומאס, שנפטרה ב-1847, 14 חודשים לאחר נישואיהם. בינואר 1851 הוא נישא בשנית לאליזבת ד. היל, שהייתה אם ארבעת ילדיו, שאף אחד מהם לא העריך ימים מעבר לגיל שנתיים וחצי.
אלימות בבית הספר
משה צבי סגל (רב)
קורנליה יאקובס
הגבירות מקלנגותלן
חואן גלמן
רודיון גטאולין