הקו מחבר את רובעי השינה בצפון ובדרום העיר עם המרכז.
קו סרפוחובסקו-טימיריאזבסקאיה הוא תת-קרקעי לחלוטין, וכולל 25 תחנות. אורכו - 41.2 ק"מ, זמן נסיעה ממוצע לאורך כל הקו - 58 דקות.
תנועת הנוסעים היומית הממוצעת של הקו בשנת 2011 הייתה 868 אלף איש.
קשה נגד ד&quot;ר לוק
פרשת קשה וד"ר לוק מתייחסת למאבק המשפטי אשר התנהל בין הזמרת קשה לבין המפיק המוזיקלי ד"ר לוק. בשנת 2014 קשה הגישה נגד לוק תביעה אזרחית בגין גרימת מצוקה רגשית, פשעי שנאה על רקע מגדרי ואפליה בעבודה. כתוצאה מכך הגיש לוק תביעה נגדית כנגד קשה עצמה ואימה בגין לשון הרע והפרת חוזה.
לוק הכחיש את כל ההאשמות. בכתב התביעה שהגיש כנגד קשה טען כי קשה ואימה השמיעו הצהרות מכפישות בניסיון להשתחרר מהחוזה שלו איתה. התביעה של לוק הוגשה לבית משפט עירוני בניו יורק בעוד התביעה של קשה הוגשה בקליפורניה. בתביעה של קשה טענה הזמרת כי לוק הטריד אותה מינית, התנהג אליה באלימות על רקע מגדרי, הטריד אותה, הפר את חוקי מדינת קליפורניה כנגד עסקאות לא הוגנות, גרם לה למצוקה נפשית בעקיפין ובאופן ישיר וברשלנות. בבית המשפט בניו יורק טענה קשה כנגד דבריי התביעה של לוק כי לוק התעלל בה מינית, פיזית, מילולית ורגשית מאז תחילת מערכת היחסים המקצועית ביניהם. קשה טענה כי לוק סימם אותה ואנס אותה פעמיים, איים עליה ועל משפחתה וקרא לה בשמות גנאי.
ב-19 בפברואר 2016 נדחתה בקשתה של קשה לצו מקדים אם כי קשה ערערה על ההחלטה כחודש לאחר מכן. ב-6 באפריל דחתה השופטת בבית המשפט העליון בניו יורק את כל ההאשמות של קשה כלפיי לוק. אם כי ב-7 ביוני בעקבות הערעור על החלטת הצו תועדה קשה בתצהיר עם כל פרטי ההאשמות.
בפברואר 2020 הערעור של קשה נדחה והיא נאלצה לשלם לו קרוב ל-400 אלף דולר בעקבות התביעה הנגדית שלו על הפרת חוזה.
רקע.
בספטמבר 2013 מעריץ של קשה הקים עצומה לשחרר את הזמרת מהנהלתו של לוק והאשים את לוק בכך שהכשיל את צמיחתה היצירתית של קשה כאמן. העצומה קיבלה למעלה מעשרת אלפים חתימות. לאחר מכן נחשף בסדרת הדוקו על הזמרת "" שהיה לה שליטה יצירתית מועטה באלבומה השני מכיוון שהיו הרבה שירים שהושמטו מהאלבום בניגוד לרצונה. קשה כתבה למעלה מ-70 שירים שהיו מיועדים לאלבום אך לוק דחה רבים מהם. בהמשך מעריצים הגיעו להופעות של הזמרת עם שלטים עליהם היה רשום "זין על ד"ר לוק". גם אמה של קשה תמכה בדבריה של קשה ואמרה כי היא מקווה שקשה תוכל לעזוב את RCA.
התביעה.
באוקטובר 2014 תבעה קשה את לוק בגין הטרדות מיניות, תקיפות מיניות, אלימות על רקע מגדרי, התעללות רגשית והפרה של נוהלי עסקים של מדינת קליפורניה במשך כל שנות עבודתם. היא סיפרה כי לוק היה מסמם אותה באופן סדרתי, ניהל איתה קשר על רקע מיני, הרבה פעמים גם בלי הסכמתה וכי ההתעללות שלו בה גרמו לה להפרעות אכילה. כתוצאה מכך קשה ביקשה מבית המשפט לסיים את החוזה שלה עם לוק. כתגובה הגיש לוק בנובמבר תביעה נגדית בה האשים את קשה בלשון הרע ובהפרת חוזה. בתחילת דצמבר הוא גם הגיש תביעה נוספת בגין הוצעת דיבה כנגד עורך הדין של הזמרת כאשר האשים אותו כי לוק אנס גם את הזמת ליידי גאגא. הצוות של גאגא הכחיש קשר לכך. קשה האשימה של לוק גם באונס של הזמרת קייטי פרי אך גם פרי הכחישה קשר לכך ובכך השופט דחה טענה זו. במהשך החודש צוות ההגנה של לוק הוסיף פרטים בכתב התביעה, בין היתר כרטיס יום הולדת שכתבה קשה ללוק בכתב ידה בשנת 2009 זאת לאחר שקשה טענה כי לוק התעלל בה עוד קודם לכן. בנוסף הם גם חשפו הודעת מייל שכתבה אימה של קשה ללוק ובו נכתב "אתה חלק מהמשפחה שלנו". בנוסף לוק האשים את נשיא חברת הניהול של קשה, ג'ק רובנר בכך שרובנר רצה יותר כסף ושליטה על הקריירה של קשה.
ב-18 בפברואר 2015 בשבוע האופנה בניו יורק לבשה קשה שמלה עליה היה רשום "לעולם לא תשלוט בי, כמחאה כנגד לוק. ב-9 ביוני אותה שנה הוסיפה קשה לכתב התביעה שלה גם תביעה כנגד סוני מיוזיק כאשר עור דינה של קשה טען כי התנהגותו של לוק הייתה ידועה לבכירי סוני מיוזיק אך הם בכל זאת בחרו להעלים עין ולא בדקו את הנושא לעומק או נקטו בצעדים כלשהם. כתוצאה מכך קשה ביקשה לסיים את דרכה גם עם סוני מיוזיק. לטענתו של עורך דינה של הזמרת כל עוד היא נמצאת תחת לוק וסוני מיוזיק היא אינה יכולה להוציא מוזיקה חדשה וכתוצאה מכך היא גם לא יכולה לצאת לסיבובי הופעות מה שאומר שהכנסה נפגעת בצורה קשה. לטענתו קשה אינה יכולה לפעול באופן עצמאי מכיוון שהיא צריכה שישלחו את שיריה לרדיו, יפיצו את אלבומיה ושיריה, לקבל מימון לצרכים שלה וקבל בכללי קידום ותשומת לב. לטענתו של עורך דינה ההצלחה שלה ירדה בעקבות הפרשה ואם בית המשפט לא יאפשר לקשה להמשיך את דרכה ללא לוק וסוני מיוזיק יוסב לב נזק בלתי הפיך והיא לא תוכל לשקם את הקריירה שלה.
התצהיר המצולם של קשה.
לפני המאבק המשפטי שלה מול לוק קשה הצהירה תחת שבועה כי לוק לא תקף אותה או סימם אותה בעקבות תביעה נגד מנהליה לשעבר. זו הייתה עדות מרכזית שמילאה תפקיד בבית המשפט. עורכי דינה של קשה טענו כי העדות הייתה שקרית והיא נאמרה מתוך פחד וטראומה.
המשפט.
פברואר 2016: השופטת דוחה את הבקשה לצו.
בפברואר 2016 דחתה השופטת של בית המשפט העליון בניו יורק את בקשתה של קשה להשתחרר מהחוזה עם חברת התקליטים Kemosabe Records, החברה שבבעלותו של לוק ומחברת סוני מיוזיק שבעצם החברה של לוק היא חברת הבת של סוני. השופטת טענה כי סביב החוזה התנהל משא ומתן כבד ושהוא היה חוזה סטנדרטי ולכן היא לא רואה סיבה לשחרר את קשה מהחוזה. בנוסף השופטת לקחה בחשבון את הווידוי של קשה ב-2011 בה היא טוענת שלוק לא אנס וסימם אותה ואת העובדה כי לוק כבר השקיע בקשה 60 מיליון דולר על מנת לקדם אותה ואף הציעה לה להקליט את שאר האלבומים שלה ללא התערבותו. בנוסף היא גם טענה שהיו הרבה פרטים מעורפלים וחוסר בראיות, כמו תיעוד מבתי חולים שמאמתים את ביקורה של קשה בהן.
פסק הדין עורר סערה רבה וגרם למחאה מחוץ לאולם בית המשפט ובה מעריצים של הזמרת מחו מול האולם והחלה תנועה ברשת שנקרתה "ששחרו את קשה". בתגובה לקמפיין לוק אמר: "מעולם לא אנסתי את קשה ומעולם לא קיימתי איתה יחסי מין. קשה ואני היינו חברים במשך הרבה שנים והיא הייתה כמו אחותי הקטנה". בנוסף הוא טען כי התביעה הייתה מונעת מכסף. ב-24 בפברואר הצהיר העורך דין שמייצג את סוני מיוזיק כי סוני עשתה כל מה שיכלה בשביל לתמוך בקשה אך מבחינה חוקית אין להם אפשרות לסיים איתה את החוזה. לטענתם העניין היה מורכב אך יותר מכיוון שהחוזה נקשר גם אליהם, גם לחברה של לוק וגם לחברת RCA שלוק פעל תחתיהם. ב-21 במרץ ערערה קשה על ההכחשה.
לאחר מכן החלו ברשת דיווחים על כך שקשה קיבלה הצעה כלשהי במסגרת המשפט. קשה הגיבה לדיווחים וטענה כי ההצעה שהוצעה לה הייתה לחזור בה מעדותה וכתוצאה מכך היא תוכל להשתחרר מהחוזה אך לטענה היא סירבה להצעה. דובר מטעם לוק הכחיש זאת.
אפריל 2016: השופטת דוחה את כל טענותיה של קשה בגין התעללות.
באפריל 2016 דחתה השופטת בבית המשפט העליון את כל הטענות של קשה בגין תקיפה והטרדה מינית ואלימות על רקע מגדרי.
לטענת השופטת אף על פי שקשה טענה כי עברה יחס זה במשך עשור היא מתארת רק שני מקרים ספציפיים. בנוסף טענה השופטת כי המקרה האחרון שקשה תיארה התרחש בשנת 2008 ולכן הוא לא תקף בגין חוק ההתיישנות. בנוסף השופטת גם דחתה את טענותיה של קשה לפשע שנאה כי לא כל אונס הוא פשע שנאה על רקע מגדרי ואין הוכחות בעבר כי לוק התעלל או התנהג באלימות כלפיי נשים נוספות. בנוסף היא גם דחתה את טענותיה של קשה על מצוקה רגשית מכיוון שטענה שהערות על ערכה כאמנית, על משקלה ועל המראה שלה אינן מספיקות בשביל להרשיע בן אדם.
אוגוסט 2016: קשה מבטלת את התביעה בלוס אנג'לס.
באוגוסט 2016 ביטלה קשה את התביעה בלוס אנג'לס, קליפורניה אבל תוך כדי שהיא ממשיכה עם התביעה בניו יורק.
לאחר מכן אמרה קשה כי בכל זאת תמשיך להוציא מוזיקה ולבסוף ב-6 ביולי 2017 הוציאה את השיר "Praying" כסינגל הראשון מתוך אלבומה השלישי.
מאוחר יותר נודע כי השופטת שניהלה את המשפט, שירלי קורנרייך, נשואה לעורך הדין אד קורנרייך אשר הוא חלק מהבעלים של חברת פרוסקאור רוז אשר ייצגה את סוני מיוזיק בתביעה.
מרץ 2017.
לאחר הערעור שהגישה שופט נוסף בחן את המקרה אך הוא דחה את הערעור בטענה שקשה חתמה על החוזה לאחר שההנהגות הפוגענית של לוק החלה ובכך למעשה ההתנהגות של לוק לא הייתה בלתי צפויה כפי שתוארה.
פברואר 2020.
בפברואר 2020 התייחס השופט לטענות נוספת בהן קשה טענה כי לוק אנס גם את הזמרות ליידי גאגא וקייטי פרי. השופט דחה טענות אלה. בנוסף הוא קיבל את הטענות של לוק שבהם קשה הפרה את החוזה שלו איתו והוציאה עליו דיבה ובכך היא מחויבת לשלם לו ריבית לפניי פסק דין בסך של 373,671.88 דולר.
אפריל 2021.
באפריל 2021 נודע כי צוות מחלקת הערעורים של בית המשפט העליון בניו יורק קבע כי ד"ר לוק הוא אינו איש ציבור. פסיקה זו הייתה משמעותית מכיוון שאנשי ציבור צריכים לעבוד יותר קשה על מנת להוכיח שהם עברו השמצה.
יוני 2021.
בחודש זה השופט בתיק קבע כי חוק חופש הדיבור החדש שנקבע בניו יורק חל גם על מקרה זה. בעקבות כך ד"ר לוק צריך להוכיח מחדש כי קשה נהגה בזזון וכי קשה תוכל לבקש מד"ר לוק פיצויים במידה ותזכה במשפט.
אוגוסט 2021.
ב-26 באוגוסט 2021 הודלפו מסמכים אשר מוכיחים כי קשה דיווחה על כך שנאנסה כבר בשנת 2005.
תגובות.