העלים נגדיים, שעירים, מנוצים פעמיים לאונות מוארכות, שרוחבן כ-1 עד 2 ס"מ (בשונה מאזוביון המדברי שעליו קירחים ומנוצים פעם אחת, ובשונה מאזוביון דגול שעליו פשוטים). בעת מילולם של עלים צעירים הם מדיפים ריח טיפוסי.
התפרחות ממוקמות לאורך החלק העליון של הגבעולים. הן דמויות שיבולת, צפופות, קצרות ומקורבות מאוד זו לזו. החפים המלווים את התפרחות קצרים ואורכם מגיע כמעט לאורך הגביע. הפרחים ערוכים בזוגות נגדיים וסדורים שתי-וערב - זוגות הפרחים העוקבים ממוקמים בזווית ישרה זה לזה.
הפרחים קטנטנים, אורכם כ-8 עד 10 מ"מ (גונם לרוב בהיר יותר מזה של אזוביון מדברי).
הגביע דמוי צינור, בעל 13 עד 15 עורקים ודו-שפתני עם 5 אונות קצרות. האונה העליונה מורחבת לפעמים.
הכותרת דו-שפתנית, מאוחת עלים, שתי השפתיים ברורות למדי, שתיהן נראות יפה מבחוץ. השפה העליונה בת 2 אונות. השפה התחתונה בת 3 אונות. השפה העליונה של הכותרת שטוחה פחות או יותר או קמורה מבפנים, בדרך כלל קצרה מהשפה התחתונה. צינור הכותרת ארוך ובולט במידה רבה מן הגביע. צבע הכותרת סגול-כחול (בהיר יותר מאזוביון המדברי)
האבקנים שמספרם 4, מפורדים ומעורים בצינור הכותרת וחבויים בו. הזוג הקדמי ארוך מהאחורי.
השחלה עילית, בת 2 עלי שחלה, שמתחלקים בשלב מוקדם על ידי מחיצה מדומה ל-4 מגורות בעלות ביצית אחת, עמוד עלי 1 ו-2 צלקות.
הפרי מסוג מַפְרֶדֶת (schizocarp) שעשוי 4 פרודות (זרעים, אגוזיות יבשות) ועטופות בגביע משתייר.
הזרעים חלקים ומבריקים, בעלי עובר ישר.
אזוביון שעיר פורח מינואר עד אפריל.
בית גידול ותפוצה.
התפוצה של אזוביון שעיר משתרעת באזורים הסהרו-ערבי והסודני, דהיינו במדבריות ערב ובמזרח-אפריקה. הוא גדל בערוצי נחלים במדבר הקיצוני במיוחד באזורים חמים ולחים שבנאות מדבר בבקעת ים-המלח, בעמק הערבה, בנגב הדרומי ובדרום סיני. אזוביון שעיר בונה חברות ערוצים והוא רגיש יותר ליובש ופחות שכיח כצמח שולט בחברות אלו בשונה מאזוביון מדברי ששולט בערוצים של סלעים מגמתיים בסביבות אילת ובסיני.
קריטריון קונדורסה
חיתוך (גאומטריה)
בגאומטריה, חיתוך הוא אוסף הנקודות המשותפות לשתי צורות גאומטריות (או ליותר משתיים). זהו מימוש בגאומטריה של המושג המתמטי הרחב יותר חיתוך.
החיתוך יכול להיות הקבוצה הריקה, למשל החיתוך בין שני ישרים מקבילים, או מממד כלשהו. דוגמאות:
חיתוך מתקיים גם בין יותר משתי צורות גאומטריות. במשולש שלושת התיכונים נחתכים בנקודה אחת, וכך גם שלושת הגבהים ושלושת חוצי הזוויות.
חיתוך במישור.
שני ישרים.
כאשר נתונים שני ישרים, שמשוואותיהם הן: formula_1 מתקבלות, לפי נוסחת קרמר, הקואורדינטות של נקודת החיתוך formula_2:
כאשר formula_4 הישרים מקבילים.
שני קטעים.
כאשר נתונים שני קטעים, formula_5 ו-formula_6, הם לא בהכרח נחתכים, משום שייתכן שנקודת החיתוך בין שני הישרים שהקטעים מוכלים בהם נמצאת מחוץ לקטעים. כדי לבדוק זאת ניתן להשתמש בהצגה הפרמטרית של הקטעים:
שני הקטעים נחתכים בנקודה משותפת formula_9 כאשר הפרמטרים המתאימים formula_10 מקיימים את התנאי formula_11.
הפרמטרים formula_12 הם הפתרון של מערכת המשוואות הליניאריות
הצבת הערכים formula_15 או formula_16 בהצגה הפרמטרית נותנת את נקודת החיתוך formula_9.
דוגמה: לקטעים formula_18 ו-formula_19 נקבל את מערכת המשוואות הליניאריות
שפתרונה formula_22, כלומר הקטעים נחתכים בנקודה formula_23.
ישר ומעגל.
למציאת נקודות החיתוך של הישר formula_24 והמעגל formula_25 יש לבודד את formula_26 או את formula_27 ממשוואת הישר ולהציב במשוואת המעגל, ולקבל את הפתרונות formula_5 מהמשוואות הריבועיות
כאשר formula_31. כאשר מתקיים formula_32, מתקבלות שתי נקודות חיתוך, והקטע המחבר ביניהן קרוי מיתר במעגל. כאשר formula_33 יש רק נקודת חיתוך אחת, והישר משיק למעגל. כאשר formula_34, הישר והמעגל אינם נחתכים.
שני מעגלים.
הצורה המתקבלת מחיתוך של שני מעגלים קרויה עדשה. כאשר שני המעגלים הם בעלי אותו רדיוס, והמרכז של כל אחד מהם נמצא על היקפו של האחר, העדשה המתקבלת קרויה וסיקה פיסקיס.
חיתוך במרחב תלת-ממדי.
ישר ומישור.
ישר שאינו מקביל למישור ואינו מוכל במישור חותך את המישור בנקודה אחת. הישר במרחב מוצג פרמטרית formula_35 והמישור מוצג במשוואה formula_36. הצבת ההצגה הפרמטרית במשוואה נותנת
לפרמטר formula_16 של נקודת החיתוך formula_39.
כאשר למשוואה אין פתרון, הישר מקביל למישור או מוכל בו.
המדור המרכזי
המדור המרכזי של משטרת מחוז תל אביב היה יחידת משטרה ייעודית ללחימה בפשיעה חמורה בשטח המחוז שפעלה בשם זה משנות ה-60 עד שנות ה-80 של המאה ה-20.
הרקע להקמת המדור המרכזי.
מבנה משטרת ישראל בשנות החמישים כלל אגף שלא קיים כיום (תחומי אחריותו מתחלקים בין כמה אגפים), הוא אגף הארגון, שבראשו עמד ניצב עמוס בן-גוריון. הדרגה נקראה אז "סגן מפקח כללי" – ומדובר היה בדרגה ולא בתפקיד. אגף זה היה אחראי, בין השאר, על תחום המבצעים ועל תחום התכנון.
עמוס בן-גוריון הוביל מספר עבודות מטה נרחבות, שהתוצרים שלהן באו לידי ביטוי ברפורמות שיצאו לפועל בסוף שנות החמישים ותחילת שנות הששים, על פי החלטת המפכ"ל החדש, יוסף נחמיאס.
רפורמות אלה כללו את צמצום מספר מחוזות המשטרה, הפעלת שיטור מקופים בערים הגדולות – וארגון-מחדש של תחום החקירות והמודיעין במחוז תל אביב.
הרעיון שעמד בבסיס הקמת המדור המרכזי, היה ריכוז משאבי המודיעין והחקירות בתחומים שהמשטרה זיהתה ככאלה שיהיו מורכבים מדי עבור תחנת משטרה בודדת. הרעיון היה שהיחידה החדשה תפעל בכל תחומי המחוז, ותהווה גורם מרכזי בכל הנוגע לאיסוף המודיעין, ניתוחו – וביצוע פעילות מבצעית וחקירתית שנגזרת ממנו. כך, למשל, במידה ותזוהה כנופיה של גנבים שפועלת ברמת גן, הרי שנפת רמת גן (מרחב דן), לא תהיה הגורם שמטפל בה, אלא המדור יעסוק בה.
הקמת היחידה.
כאשר החל התכנון לרפורמה זו, הסתייע בן-גוריון בקצין חקירות ומודיעין, ששירת באגף – פקד שלום ירקוני.
ירקוני, שנולד בהונגריה ב-1920 ועלה לארץ בגיל 19, היה לוחם ומפקד בארגון "ההגנה", והצטרף למשטרת ישראל בשנת 1949. הוא שירת כחוקר בתל אביב והתבלט ביכולותיו. כתוצאה מכך הוא יצא לקורס סמלים ואחר כך לקורס קצינים, שבסיומו חזר לשרת כקצין חקירות במחוז ת"א. אחרי תקופה קצרה, עבר ירקוני למטה הארצי והוצב בתור קצין במדור ללחימה בהסתננות, שריכז מודיעין בכל הנוגע לחדירות לישראל ממדינות אויב. בתפקיד זה רכש ניסיון בשיטות ואמצעים לאיסוף מודיעין ולניתוחו. מהמדור ללחימה בהסתננות עבר ירקוני לשרת במדור המיעוטים, שהיה חלק מהמחלקה לתפקידים מיוחדים – גוף המודיעין הראשי של המשטרה. הן המדור ללחימה בהסתננות והן המחלקה לתפקידים מיוחדים, היו חלק מאגף ארגון, וכתוצאה מכך נחשף עמוס בן-גוריון לירקוני וליכולותיו, והתרשם ממנו מאוד.
כשהחלה באגף ארגון עבודת מטה בנוגע לשינוי תפישה בכל הנוגע להפעלת מודיעין פלילי בצמוד לחקירות, הציב בן-גוריון את ירקוני בתפקיד מפתח בצוות התכנון. ב-1958, כאשר סיים בן-גוריון את תפקידו באגף ארגון, ולבקשתו עבר לשרת כמפקד מחוז ת"א, הוא ביקש שירקוני יעבור גם הוא. עם זאת, המעבר לא היה מיידי, שכן ירקוני נשלח לקורס מודיעין ממלכתי, שהיה משותף לכלל גופי קהיליית המודיעין, במטרה לרכוש עוד מיומנויות וניסיון, בטרם יוצב במחוז.
פעילות המדור.
עם הצבתו במחוז תל אביב במרץ 1959, קיבל ירקוני מינוי כ"ראש מדור חקירות מטה ואיסוף" – תפקיד שלא היה קיים לפני כן, והיווה בעצם פלטפורמה להקמתה של היחידה החדשה.
במהלך החודשיים הבאים נקלטו במדור 3 פקדים ו-6 מפקחים, שהיוו את דרג הפיקוד ביחידה העתידית, ושנקראה, החל ממאי, "המדור המרכזי". עיקר הפעילות בשנים הראשונות הייתה קשורה בעבירות רכוש, אבל משלב מוקדם, טיפל המדור גם בעבירות אלימות, כולל אונס ורצח.
המדור פעל בבניין המשטרה ברחוב דיזנגוף 221, ששימש את מטה מחוז תל אביב וכונה בפי השוטרים "הנפה הצפונית", ובפי העבריינים "הצפונית", או "הבולשת".
המדור הורכב משלושה מפלגים:
ירקוני שילב במדור אנשי משטרה וותיקים ומנוסים, בעלי היכרות טובה עם הזירה, יחד עם שוטרים חדשים שהיו נוחים יותר להטמיע שיטות ואמצעים חדשים, שלא היו קיימים קודם. כך, למשל, מפלג המודיעין של המדור, שאותו ריכז הקצין יעקב (ז'אקו) עייש, בנה מאגר מידע נדיר באיכותו ובהיקפו, אודות העולם התחתון במחוז. את המידע זה, שהיה בתחילה מרוכז בראשיהם של אנשי משטרה וותיקים, ריכזו שוטרי מפלג המודיעין, בכרטסות, שכללו מידע רב אודות יעדי המחוז, בהתאם לשמות, תחומי עיסוק, תיאורים חיצוניים, זירות פעילות, עבריינים-עמיתים ועוד ועוד. כרטסת זו, בעידן שקדם למחשוב, הייתה הפעם הראשונה שבה יצרה המשטרה מאגר נתונים פלילי, שלא רק ריכז את המידע – אלא גם יצר אפשרות להגיע אליו במהירות.
נגישותו של המודיעין סייעה מאוד לחוקרי המדור בבואם לבנות תיקים נגד חשודים, הרבה יותר מכפי שניתן היה לדמיין בעבר.
בפגישה עם עיתונאים תלה ירקוני את הישגי המדור כן ציין באותה פגישה , אם כי מיוחסים למדור מקרים לא מעטים של הפעלת אלימות כלפי עבריינים.
השפעות המדור המרכזי.