נישואים חד מיניים הפכו חוקיים באיי פיטקרן ב-14 במאי 2015. פקודה להכשרת הנישואים אושרה פה אחד על ידי מועצת האי ב-1 באפריל 2015, ונחתמה על ידי המושל ג'ונתן סינקלייר ב-5 במאי. החוק פורסם ב-13 במאי 2015. תוכן החוק, המכונה "פקודת נישואים ושותפויות אזרחיות מאותו המין משנת 2015", קובע גם הכרה בשותפות אזרחית רשומה המבוצעת מחוץ לפיטקרן.
הגנה מפני אפליה.
צו החוקה של איי פיטקרן משנת 2010 אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית, בין קטגוריות אחרות באומרו,"הביטוי "מפלה" פירושו מתן יחס שונה לאנשים שונים מכל סיבה שהיא כגון מין, נטייה מינית, גזע, צבע, שפה, דת, גיל, מוגבלות, דעה פוליטית או אחרת, מוצא לאומי או חברתי, קשר עם מיעוט לאומי, רכוש, לידה או מעמד אחר".המונח "זהות מגדרית" מוזכר רק פעמיים בחוקי פיטקרן. ראשית, פקודת הנישואין קובעת כי "'נישואים" פירושם איחוד של שני אנשים ללא קשר למינם, נטייתם המינית או זהותם המגדרית". שנית, פקודת גזר הדין מחייבת בתי משפט להתחשב בגורמים פרטניים מסוימים בעת התמודדות עם עבריין, לרבות אם העבירה בוצעה על בסיס זהותו המגדרית של הקורבן. כמו גם על בסיס נטייה מינית.
הורות ואימוץ.
הכשרתם של נישואים חד מיניים משנת 2015 כוללה הוראה הקובעת כי זוגות חד מיניים רשאים להיות הורים לילדים. פקודת אימוץ תינוקות ברחבי פיטקרן קובעת כי זוגות נשואים, זוגות לא נשואים ורווקים רשאים להגיש בקשה משותפת לאימוץ ילדים.
שירות צבאי.
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בכוחות המזוינים של בריטניה מאז 2000, שכן ההגנה על איי פיטקרן היא באחריות הממלכה המאוחדת.
ווילסון בנטלי
ווילסון אלווין בנטלי (באנגלית: Wilson Alwyn Bentley ; 9 בפברואר 1865 - 23 בדצמבר 1931) היה צלם ומטאורולוג אמריקאי. הוא האדם הראשון שידוע כי חקר וצילם פתיתי שלג. הוא פיתח תהליך בו תפס את פתיתי השלג על קטיפה שחורה כך שהצליח לצלם אותם לפני שנמסו או עברו המראה.
הפרופסור קנט ליברכט כתב שתהליך הצילום שווילסון פיתח משמש עד היום וש"התמונות שצילם כל כך טובות שאף אחד לא טרח לצלם פתיתי שלג כמעט 100 שנים".
אוסף התמונות הגדול ביותר שצילם שמור במוזאון בעיר מגוריו יריחו שבורמונט.
קורות חייו.
ווילסון נולד בחווה בעיר יריחו שבורמונט. בגיל 15 קיבלו מאמו מיקרוסקופ ישן, הוא ניסה לצייר פתיתי שלג שראה בעזרתו. פתיתי השלג נמסו במהירות והיה קשה לצייר אותם לכן חיבר מצלמה למיקרוסקופ. לאחר ניסיונות רבים הצליח לצלם בבירור פתית שלג ראשון ב-15 בינואר 1885. במשך חייו צילם יותר מ 5000 פתיתי שלג.
בעזרת פרופסור ג'ורג' פרקינס הוא פרסם מאמר שאין שני פתיתי שלג זהים, ולאחר מכן כתב על כך במגזינים שונים כגון נשיונל ג'יאוגרפיק, סיינטיפיק אמריקן, נייצ'ר ועוד.
ב-1931 פרסם ספר בשם Snow Crystals המכיל יותר מ-2500 תמונות של פתיתי שלג.
בנוסף ווילסון צילם סוגים שונים של קרח, עננים וערפל.
הוא נפטר מדלקת ריאות ב-1931. וספרו מודפס עד היום.
זכויות להט&quot;ב בניקרגואה
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בניקרגואה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים היא חוקית במדינה מאז 2008, בעוד אפליה על בסיס נטייה מינית אסורה בתחומים מסוימים, לרבות בתעסוקה ובגישה לשירותי בריאות. הגנה מפני פשעי שנאה חלה הן עבור נטייה מינית והן עבור זהות מגדרית. עם זאת, מאז 2015, חוקת המדינה הגבילה הכרה באימוץ ונישואים על ידי זוגות הומוסקסואלים עבור הטרוסקסואלים בלבד.
לפי ארגון הלהט"ב הניקרגואי, "Movimiento de la Diversidad Sexual" נכון לאפריל 2015 חיים במדינה כ-600,000 תושבים הומוסקסואלים.
היסטוריה.
חברים רבים מטעם קהילת הלהט"ב בניקרגואה מילאו תפקידים בולטים במהלך קיומה של מהפכת מפלגת החזית הסנדיניסטית. עם זאת, זכויות להט"ב לא היו בראש סדר העדיפויות של ממשלתה כיוון שרוב האוכלוסייה הוגדרה כרומאית-קתולית. הגנה על זכויות חברי הקהילה נחשבה גם למסוכנת מבחינה פוליטית ועתידה להיענות בעוינות מצד הכנסייה הקתולית, שהוגדרה כמי שמקיימת יחסים גרועים עם הממשלה. במלאת עשור למהפכת הסנדיניסטית (1989), הושקו מרכזים קהילתיים רבים עבור חברי הקהילה לאחר צעדה של פעילים שהתקיימה בבירה מנגואה.
לאחר שארצות הברית הסירה את הסנקציות הכלכליות שהפנתה נגד ניקרגואה, החלו לפעול במדינה ארגונים לא ממשלתיים רבים אשר החלו לקדם זכויות להט"ב. כתוצאה מכך, ניקרגואה אירחה את פסטיבל הלהט"ב הציבורי הראשון שלה בשנת 1991. חגיגת הגאווה השנתית במנגואה, שנערכה בסביבות 28 ביוני, מתרחשת עד הלום ומשמשת להנצחת ההתקוממויות של חברי הקהילה בארצות הברית נגד התעמרות משטרת ניו יורק המכונות מהומות סטונוול.
לאחר שזכו לתמיכה במשך שנים, הצעת חוק שנכתבה בעבר להגנה על נשים מפני אונס והתעללות מינית שונתה על ידי חברי פרלמנט נוצרים שמרנים באספה הלאומית בעודה הטילה עונש של עד 3 שנות מאסר על כל מי "שמעודד, מקדם, מפרסם או נוהג במין בין בני אותו המין באופן שערורייתי" אשר כללו גם כל מעשה מיני בין זוגות הטרוסקסואלים לא נשואים. פעילי זכויות להט"ב ובני בריתם הפגינו בניקרגואה ובשגרירויות מחוץ למדינה נגד ההצעה אך עם זאת, הנשיאה ויולטה צ'מורו חתמה על החוק ביולי 1992 כסעיף 204 לחוק הפלילי של ניקרגואה.
בנובמבר 1992, קואליציה הידועה בשם "הקמפיין למיניות ללא דעות קדומות" המורכבת בין היתר מעורכי דין, לסביות ופעילים הומוסקסואלים, הציגה ערעור לבית המשפט העליון לצדק המערערת על החוק כבלתי חוקתי אם כי בית המשפט דחה את הערעור במרץ 1994.
ב-1 במרץ 2008 נכנס לתוקף חוק עונשין חדש אשר ביטל את תוכן סעיף 204 ובכך, העביר אי-הפללה של מעשה מיני מחוץ לנישואין ופעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה בעוד גיל ההסכמה הושווה ל-16 שנים, ללא קשר לנטייה מינית או מגדר. ממשלת ניקרגואה במשך השנים המליצה למדינות נוספות לבטל את איסוריהן על פעילות הומוסקסואלית בחוק הידועים בתור "מעשה סדום" בהן אנטיגואה וברבודה.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
ניקרגואה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור או שותפות).
לצד אי הכרתה של ניקרגואה במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקת המדינה המגדירה נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד מאז 2015.
ביוני 2014, הקונגרס של ניקרגואה אישר קוד משפחה מתוקן שיגביל הכרה בנישואים, שותפויות ואימוץ עבור זוגות הטרוסקסואלים בלבד. ב-8 באפריל 2015, קוד המשפחה החדש נכנס לתוקף בעוד מספר ארגונים הגישו תביעה על רקע אי חוקתיות נגד הקוד.
סעיף 72 לחוקת ניקרגואה קובע כי, "נישואים ואיגודים יציבים מוגנים על ידי המדינה; הם נשענים על הסכם מרצון בין גבר לאישה, וניתן לפרק אותם בהסכמה הדדית או על פי רצונו של אחד הצדדים".
ב-9 בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי מדינות החתומות על האמנה האמריקאית לזכויות אדם מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים להינשא. הפסיקה, שקבעה תקדים מחייב למדינות רבות באמריקה הלטינית, קובעת כי,
הגנה מפני אפליה.
סעיף 315 לחוק העונשין על "עבירות נגד זכויות עובדים" קובע כי אפליה על בסיס נטייה מינית דינה עד שנת מאסר.
סעיף 3(1) לחוק מס' 820 "לקידום והגנה על זכויות אדם מול "HIV" ואיידס למניעתו", אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית.
סעיף 1 בהחלטת השרים "671-2014" אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית וביטוי מגדרי בנגישות לשירותי בריאות.
חוק פשעי שנאה.
סעיף 36(5) לחוק העונשין, קובע כי קיימות נסיבות מחמירות כאשר אדם מונע מאפליה על רקע נטייה מינית תוך ביצוע עבירה פלילית.
סקר משנת 2012 של המרכז לצדק ומשפט בינלאומי מצא כי 53 תקיפות נגד להט"ב התרחשו בין השנים 1999–2011. מתוכם, 15 היו מעורבים ברציחות (10 גברים הומוסקסואלים, 4 טרנסג'נדרים ולסבית 1). המספר האמיתי של מקרי רצח והתקפות אלימות צפוי להיות גבוה יותר, שכן קורבנות רבים בוחרים שלא להוקיע את הפיגועים במשטרה מחשש להטרדות מאת הפקידים על רקע הומופובי.
האומות המאוחדת.
מאז הפיכת הומוסקסואליות לחוקית בשטחה, ניקרגואה הפכה לפעילה ברמה הבינלאומית בתמיכה עבור זכויות להט"ב. בשנת 2011, חתמה באו"ם על "ההצהרה המשותפת על הפסקת מעשי אלימות והפרות זכויות אדם נלוות המבוססות על נטייה מינית וזהות מגדרית" המגנה אלימות ואפליה כלפי חברי קהילת הלהט"ב.
קבוצת הקרב וישגרד
קבוצת הקרב וישגרד היא קבוצת קרב של האיחוד האירופי. הקבוצה כוללת חיילים ממדינות קבוצת וישגרד בהובלת פולין.
היסטוריה.
ב-12 במאי 2011 הכריז שר ההגנה הפולני בוגדן קליץ' על כוונת ארצו להקים קבוצת קרב אשר תורכב ממדינות קבוצת וישגרד. על פי מדיניות ההגנה האירופית, כל קבוצת קרב מתקיימת במשך חצי שנה אשר במהלכה היא משמשת כיחידת תגובה מהירה של האיחוד. לאחר חצי שנה אמורה הקבוצה להתפרק. נקבע כי קבוצת הקרב וישגרד תקבל את חצי השנה הראשונה של 2016.
ב-2014 הודיעו מדינות ברית וישגרד כי בכוונתן לצרף לקבוצה גם חיילים מאוקראינה, וכמו כן הצהירו כי בהתחשב במלחמת האזרחים במדינה, הן שוקלות גם להמשיך ולקיים את קבוצת הקרב מעבר לזמן שנקצב לה. החלטה זו נגנזה בסופו של דבר, וקבוצת הקרב התקיימה חצי שנה בלבד. מיד לאחר מכן הודיעה הוועדה הצבאית של האיחוד האירופי כי קבוצת הקרב תוקם מחדש במהלך המחצית השנייה של 2019. הפעם השתתפו בקבוצה גם חיילים מקרואטיה. לאחר פירוק הקבוצה בסוף השנה, יצאה הצהרה רשמית כי הקבוצה תוקם מחדש ב-2023.