במגרש ממוקם מוזיאון הקריקט של מועדון הקריקט מידלסקס (MCC Museum) - מוזיאון הספורט הוותיק ביותר בעולם. במוזיאון מוצגים פרטים שנאספו מאז שנת 1864 ובהם ציוד קריקט בו נעשה שימוש בידי שחקנים מרכזיים ובהם ויקטור טראמפר, ג'ק הובס, דון בראדמן ושין וורן, וכן חפצים של וו. ג'י. גרייס.
פיתוח עתידי.
הוצעו תוכניות להגדלת המגרש והקמת מושבים ל-10,000 צופים נוספים.
שימושים נוספים.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימש המגרש למשחקי בייסבול.
המגרש אירח את תחרויות הירי בחץ וקשת במהלך משחקי אולימפיאדת לונדון בשנת 2012.
מטרו סטיישן
מטרו סטיישן (באנגלית: Metro Station) היא להקת פופ אמריקאית, שהוקמה בשנת 2006 בלוס אנג'לס, קליפורניה. ב-2006 המאוחרים, הלהקה הצטרפה לחברת התקליטים Columbia/Red Ink. הם ידועים בעיקר בזכות הלהיט שלהם במצעד הבילבורד "Shake It" מאלבום הבכורה שלהם הנושא את שמם, Metro Station. רוב הפרסום הושג דרך חבר הלהקה טרייס סיירוס, האח הגדול של כוכבת "האנה מונטנה", מיילי סיירוס, ומסון מוסו, האח הגדול של מיטשל מוסו מהסדרה "האנה מונטנה", הלהקה לאחרונה חוותה עלייה משמעותית במכירות התקליטים.
היסטוריה.
ב-2006 האמהות של טרייס סיירוס ומסון מוסו הכירו אחד לשני על הסט של "האנה מונטנה " שם מככב אח של מסון, מיטשל, ואחותו של טרייס, מיילי. השניים בעלי תחביב מוזיקה משותפים, ולכן החליטו להקים להקה. זמן קצר לאחר הפגישה הראשונה, סיירוס גייס את בלייק הילי מלהקת "סינט'טיק ג'וי" כנגן קלידים, סינתיסייזר ונגן באס. סיירוס נשאר בתפקיד זמר והגיטריסט המוביל. מוסו נהפך לזמר הראשי ולגיטריסט רית'מ.
מטרו סטיישן משכה את תשומת לבו של אנתוני הימפרוגו, מי שאחרי זמן מה הצטרף כמתופף הלהקה, אחרי שהלהקה הוציאה לאור את השיר "Seventeen Forever", באתר MySpace. מוסו היה הזמר הראשי בשיר. הפופולריות של הלהקה גדלה בקרב מאזיני האתר ואף הגיעו לראש מצעד הלהקות הלא חתומות של האתר.
מטרו סטיישן גולתה על ידי נציג Columbia Records מתוכנית העין ההולכת, אחרי שהנציג גילה אותם דרך האתר MySpace לא עבר זמן מה עד החתימה על החוזה.
ב-2009 הלהקה נבחרה על ידי מגזין "קראנג" ללהקה הגרועה של 2009.
לקראת 2010 בלייק הילי ואנטוני אימפרוגו עזבו את הלהקה.
Metro Station
ארגון הנוער הנאצי
הפקעת קרקעות
דלת אחורית
במחשבים, דלת אחורית (מאנגלית: Backdoor) היא פרצת אבטחה המאפשרת גישה למידע חסוי ללא צורך באימות זהות. פרצת דלת אחורית יכולה לנבוע משגיאת תכנות, יצירת פרצה מכוונת בקוד המקור או התקנת תוכנה מיוחדת (למשל סוס טרויאני).
קסטינה (פירושונים)
פרשת הריגת ידידיה סגל
ידידיה סגל (23 בספטמבר 1926 – 12 בינואר 1948) היה איש אצ"ל שנחטף על ידי אנשי "ההגנה" בינואר 1948, וגופתו נמצאה בסמוך לכפר הערבי טירה (כיום טירת כרמל). לטענת האצ"ל והמשפחה, סגל נרצח במהלך חקירתו על ידי אנשי "ההגנה", וגופתו הושלכה בסמוך לטירה, על מנת לטשטש ראיות. לפי גרסת "ההגנה" ידידיה סגל הצליח לברוח מידי אנשי ההגנה ונרצח בידי תושבי טירה.
פרשה זו עוררה סערה ציבורית ביישוב ערב הקמת המדינה, וכן כאשר עלתה לכותרות מספר פעמים בשנים הבאות. הפרשה הייתה אחת מנקודות השיא במאבקים הפנימיים בתוך היישוב העברי בין "ההגנה" לאצ"ל.
תולדות חייו.
ידידיה סגל נולד בט"ו בתשרי תרפ"ו (23 בספטמבר 1926) ליוסף ומלכה בחיפה. הוריו עלו לארץ ישראל כשנה לפני היוולדו והתפרנסו בעבודות נטיעות. משפחתו הייתה מהמשפחות המייסדות של שכונת אחוזת שמואל (אחוזה), וידידיה היה התינוק הראשון שנולד בשכונה. אביו יוסף היה מייסד ומנהל בית הספר היסודי "זיכרון יוסף" בשכונה. אחיינו הוא העיתונאי חגי סגל. ידידיה למד בבית הספר של אביו, ולאחר מכן המשיך את לימודיו בבית הספר הריאלי. בעידוד בית הספר הצטרף לארגון "ההגנה", אולם לאחר מכן פרש ממנו והצטרף לאצ"ל, שם עבר קורס מפקדים זוטרים. בסוף 1947 עבד כפועל בניין וכשומר אתר בנייה ברחוב יוסף (הגידם) בשכונת הדר הכרמל.
פרשת החטיפה והמוות.
טבח בתי הזיקוק.
ב-30 בדצמבר 1947 יצאו שלושה חברי אצ"ל (משה לוי, שמעון דמתי ומשה בודק) לפעולה כנגד ערבים בעיר התחתית של חיפה. לאחר שלא מצאו יעד לתקיפה, קיבלו השלושה אישור להעביר את הפעולה אל הכניסה לבתי הזיקוק במפרץ חיפה, שם היה ריכוז קבוע של פועלים ערביים שביקשו להתקבל לעבודות זמניות בבית הזיקוק. השלושה השליכו פצצה לעבר הפועלים הערבים, רצחו שישה מתוכם ופצעו עשרות. בעקבות פעולת האצ"ל החלו פועלים ערבים לטבוח בפועלים יהודים בבית הזיקוק, באירוע שכונה טבח בתי הזיקוק, ובו נרצחו 39 יהודים. עוד באותו היום ביצעה "ההגנה" פעולת נקם על הטבח בה הרגו כוחות הפלמ"ח למעלה מ-60 מתושבי הכפרים בלד א-שיח' וחוואסה.
חטיפות אנשי האצ"ל.
בעקבות פעולת האצ"ל ותוצאותיה החליטו מפקדי "ההגנה" לחטוף את אנשי האצ"ל שהיו מעורבים באירוע. למחרת האירוע נחטף משה בודק, שהיה חייל זוטר באצ"ל, וכעבור שבוע נחטף משה לוי, שהיה מפקד בכיר באצ"ל בחיפה. בתגובה על חטיפתו של לוי הוחלט באצ"ל לחטוף מפקד בכיר ב"הגנה", וב-11 בינואר 1948 נחטף גדליה אבן קמינצקי (אביו של עוזי אבן), שהיה ראש המחלקה המדינית של הש"י בחיפה. קמינצקי הובא בתחילה לצריף באתר הבנייה עליו שמר ידידיה סגל, והועבר לאחר מכן לזכרון יעקב. בתגובה לחטיפתו של קמינצקי החליטו בכירי "ההגנה" בחיפה (איסר בארי, דוד שאלתיאל ואברהם קדרון) לחטוף שלושה מאנשי האצ"ל: יחיאל שרון, דניאל אטיאס וידידיה סגל. החטיפה בוצעה על ידי אנשי הפלוגה המיוחדת של "ההגנה" בחיפה, והחטופים הובאו למתקן חקירות של "ההגנה" שכונה בציניות "הקייטנה" או "בית פוליצ'וק" - בית דו-קומתי מבודד על שפת המדרון ברחוב נעמי 11 בשכונת כרמליה (שיבוש שמו של הבעלים חיים פולצ'ק. נהרס באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 ואחר נבנה תחתיו).
חקירת אנשי האצ"ל ושחרור החטופים.
אנשי האצ"ל נחקרו בידי חוקרי הש"י בחקירה שכללה עינויים, אלימות והזרקת סם אמת. למחרת פנה מפקד "ההגנה" בחיפה למפקד האצ"ל בחיפה בהצעה בכתב לשחרור הדדי של החטופים משני הצדדים. בעקבות כך שוחררו קמינצקי ושרון אולם ידידיה סגל לא חזר אל ביתו. למחרת החטיפה נמצאה גופת אלמוני בסמוך לכפר טירה, ועליה סימני אלימות. במשך מספר ימים חיפשו בני המשפחה אחר ידידיה סגל, אולם ללא תוצאות. רק לאחר כמה ימים זיהו בני המשפחה את גופת האלמוני כגופתו של ידידיה סגל.
בדיווח למפקדיו, וגם בעדות מאוחרת יותר, סיפר קמינצקי כי לא נחקר ולא עונה על ידי אנשי האצ"ל. ניכר גם כי מפקדיו בש"י ידעו כי גופת האלמוני היא של ידידיה סגל עוד לפני זיהויו על ידי המשפחה.
האשמות האצ"ל וגרסת "ההגנה".
האצ"ל האשים את אנשי "ההגנה" בכרוז שפרסם באחריות למותו של ידידיה סגל, שמת כתוצאה מחקירתו או אף נרצח. ל"הגנה" היו מספר גרסאות - בתחילה נטען שידידיה שוחרר, ונרמז כי לא חזר לביתו מפאת הבושה על כך שנחשף. לאחר מכן נטען שהצליח לברוח מחוטפיו ונמלט לעבר הכפר טירה, שם נרצח על ידי תושבי הכפר. גרסאות אלו נדחו על ידי האצ"ל והמשפחה כבלתי סבירות, בפרט על רקע היכרותו של ידידיה את הכרמל והיכרותו את העוינות של הכפר. בתקופה המדוברת כניסת יהודי למרכז הכפר באור יום משמעותה הכמעט ודאית הייתה מוות בידי פורעים.
חקירת המוות.
האצ"ל דרש הקמת ועדת חקירה ציבורית ובלתי תלויה שתחקור את ההאשמות נגד "ההגנה", וזו אכן הוקמה. בוועדה היו חברים יצחק גרינבוים, משה חיים שפירא והרב יהודה לייב מימון. ועדת החקירה לא הגיעה למסקנות ברורות בפרשה ולא יכלה לאשר או להכחיש אף אחת מהגרסאות. מסקנותיה לא פורסמו בפומבי.
משפט פאול קולק.
בינואר 1950 פרסם העיתון "חרות" את השתלשלות הפרשה והאשים את פאול קולק (אחיו של טדי קולק) באחריות למותו של ידידיה סגל, זאת על רקע תפקידו של קולק בפיקוד "ההגנה" בחיפה. קולק תבע את העיתון בגין הוצאת דיבה. המשפט נוהל בחוסר עניין ציבורי, כשאת "חרות" ייצג תחילה יצחק בן ימיני, הפרקליט הקבוע של האצ"ל, שהוחלף בעורך הדין הצעיר שמואל תמיר. תמיר הפך את אולם בית המשפט לזירת התגוששות עם הממסד שהורכב ברובו מיוצאי "ההגנה". הוא העלה לדוכן העדים אנשי "הגנה" בכירים אשר הודו בחקירות בעינויים שערכו אנשי "ההגנה" באנשי אצ"ל (לימים השתמש תמיר בטקטיקה דומה במשפט קסטנר). בין העדים במשפט נמנו אמו של ידידיה סגל, איסר בארי ויוסף אלמוגי. המשפט הסתיים בפשרה מחוץ לבית המשפט.
ידידיה סגל
נהר הדון
היפרכולסטרולמיה
היפרכולסטרולמיה או יתר כולסטרול בדם הוא מצב של עודף חריג של כולסטרול בדם.
יתר כולסטרול בדם נגרם עקב שינויים ברמות הליפופרוטאינים, החלבונים שנושאים כולסטרול בזרם הדם. מצב זה יכול להיות תוצאה של תזונה, רעב, גורמים תורשתיים (כגון פגם בקולטן LDL - היפרכולסטרולמיה משפחתית), מחלות אחרות כמו סוכרת ותת-פעילות של בלוטת התריס וכן תרופות (כגון סטרואידים, , וכן נוגדי דיכאון - למשל ). סוג ההיפרכולסטרולמיה נקבע על פי סוג החלקיק שנמצא בעודף.
לפי השערת השומנים, עודף כולסטרול בדם שאינו מטופל מביא לשקיעת כולסטרול על דפנות כלי הדם, להצרתם ובטווח הארוך אף לסתימתם. הפרעה בזרימת הדם ללב או למוח הנגרמת מהיצרות כלי דם עלולה להיות קטלנית.
טיפול בהיפרכולסטרולמיה.
דיאטה.
טענות לגבי יעילותן של דיאטות שונות בהורדת רמת הכולסטרול, כגון ריבוי פירות, ירקות ומזונות דלי שומן מן החי אינן מוכחות מחקרית. הימנעות מתזונה עשירה בפרוקטוז נראית נכונה, אם כי המחקר בנושא מועט.
אפרזיס.