שוקת א-סופי מנוהלת על ידי מועצה מקומית של 11 חברים. ראש העיר מאז 2005 הוא מוסא אבו ג'ליידן.
Steely Dan
ג'ו תומאסון
ג'וזף "ג'ו" תומאסון הבן (; נולד ב-16 באוגוסט 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקלע בבאסקט מנרסה.
קריירת תיכונים ומכללות.
תומאסון נולד דייטון שבאוהיו. הוריו הם ג'וזף תומאסון ואוטומן בראיינט.
תומאסון למד ושיחק כדורסל בתיכון תורג'וד מרשל. בשנתו האחרונה הוא שימש כקפטן נבחרת התיכון וקלע 16 נקודות בממוצע למשחק, מה שהכניס אותו לקבוצה הראשונה של המחוז.
תומאסון החל את קריירת המכללות שלו במכללת המדינה הקהילתית. בעונתו הראשונה, הוא קלע 14.2 נקודות למשחק, ונבחר לקבוצה הראשונה של המחוז. בעונתו השנייה, הוא העמיד ממוצעים של 18 נקודות, 6 אסיסטים ו-4 ריבאונדים למשחק.
בעונתו השלישית במכללות, עבר תומאסון לאוניברסיטת רייט סטייט. בעונתו הראשונה, היה תומאסון השחקן השני בליגה עם אחוזים מהשדה, כשקלע ב-57.6 אחוז ושביעי בחסימות, עם 25. בעונתו השנייה, הוא סיים חמישי בליגה באחוזים מהעונשין עם 81.9 אחוז, שישי בליגה בריבאונד הגנה עם 167 ושביעי באסיסטים עם 117. בשנת 2016 הוא נבחר לקבוצת ההגנה של הליגה.
קריירה מקצועית.
ב-11 באוגוסט 2016, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, חתם תומאסון בדינמו בוקרשט מהליגה הרומנית. הוא שיחק בקבוצה ארבעה משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 11.5 נקודות ו-5.7 אסיסטים למשחק.
ב-28 במרץ 2017, חתם תומאסון בלייקלנד מג'יק, קבוצת הבת של אורלנדו מג'יק מליגת הפיתוח של ה-NBA. תומאסון שיחק בקבוצה שלושה משחקים בהם העמיד ממוצעים של 6.3 נקודות ו-2.7 אסיסטים.
ב-21 ביוני 2017, חתם תומאסון בפולפארמה גדאנסק מהליגה הפולנית. תומאסון לראשונה בקריירה השלים עונה שלמה, כשהעמיד ממוצצעים של 13.3 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק.
ב-30 בנובמבר 2018, חתם תומאסון בסטארט לובלין.
ב-16 במאי 2020, חתם תומאסון בהפועל גלבוע גליל מהליגה הישראלית.
Slamsex
אמבר ריבס
אמבר ריבס (באנגלית: Amber Reeves; 1 ביולי 1887 – 26 בדצמבר 1981) הייתה סופרת ופמיניסטית בריטית.
ביוגרפיה.
נולדה בשנת 1887 בניו זילנד. אימה, מוד פמבר ריבס, הייתה סופרג'יסטית ובין מקימות האגודה הפביאנית. אביה, ויליאם פמבר ריבס, היה פוליטיקאי וסופר.
בשנת 1896 עברה המשפחה לאנגליה בעקבות מינויו של האב לנציב העליון של ניו זילנד באנגליה. בשנת 1905 החלה ריבס ללמוד פילוסופיה בקולג' ניוהאם בקיימברידג'. היא הצטיינה בלימודיה, וגם הייתה מעורבת בפעילות התנועה הפביאנית בקולג'.
ניהלה מערכת יחסים עם הסופר ה.ג'. ולס (הרברט ג'ורג' ולס), שהיה ידיד של הוריה, ונשוי באותה עת. ביתם המשותפת נולדה בשנת 1909. מערכת היחסים בין השניים זכתה בחברה השמרנית של אותה עת למעמד שערורייתי ואף הביאה להחרמתו של ולס מחוגים מסוימים. יש הטוענים כי ספרו של ולס, "אן ורוניקה" מבוסס על מערכת היחסים שלו עם ריבס. ולס וריבס ניסו במשך זמן קצר לנהל חיים משותפים כזוג ועברו יחד לצרפת, אולם ניסיון זה נכשל אחרי זמן קצר וריבס שבה לאנגליה. הוריה, ובעיקר אביה, התנגדו למערכת היחסים שלה עם ולס ולהריון מחוץ לנישואין. בעידודם, נישאה באותה שנה לעורך הדין ריברס בלנקו וייט, סמוך למועד הולדת ביתה. לזוג נולדו שני ילדים נוספים בשנים 1921 ו- 1914.
ריבס עבדה באדמירליות ובהמשך שימשה עובדת מדינה. היא גם ניהלה את מחלקת שכר הנשים במשרד התחמושת הבריטי. לימדה בקולג' מורלי בלונדון במשך 37 שנים, שם הרצתה בתחומים פסיכולוגיה ואתיקה.
נפטרה בשנת 1981, בגיל 94.
כתיבתה.
ריבס פרסמה ארבעה רומנים ושני ספרי עיון. כמו כן כתבה ביקורות ספרות בעיתונים כגון "ווג", "קווין" (מגזין שבהמשך התאחד עם הרפרס בזאר), ו-"סאטרדיי רוויו".
שיתפה פעולה עם ה.ג'. ולס בכתיבת ספרו "עבודה, עושר ואושרה של האנושות" (“The Work, Wealth and Happiness of Mankind”), ספר בתחום הכלכלה וזכויות העובדים. בין היתר תרמה לפרק אודות זכויות נשים במעגל העבודה.
פרוזה.
ברומנים פרי עטה עסקה ריבס בתמות פמיניסטיות וחברתיות. ספר הביכורים שלה, "הגמול על המעלות הטובות" ("The Reward of Virtue") משנת 1911 מתמקד בחייה של אישה צעירה שנקלעת לנישואין אומללים ומוצאת עצמה כשהיא חסרת כל ידע וכלים לגבי ניהול הפן הכלכלי בחייה.
גם בספרה השני, "גברת ובעלה" ("A Lady and Her Husband") משנת 1914 עוסקת ריבס בזכויותיהן הכלכליות של נשים. גיבורת הספר היא אישה נשואה בגיל העמידה, שמחליטה לרכוש השכלה לאחר שילדיה עוזבים את הקן, כדי להשתלב בעסק המצליח של בעלה. הגיבורה גם לומדת למצוא את מקומה ואת קולה במערכת הנישואין וחווה העצמה.
בהמשך הוציאה לאור שני רומנים נוספים, "Helen in Love" משנת 1916 ו “Give and Take: A Novel of Intrigue” משנת 1923 שבו התייחסה לחוויותיה כעובדת מדינה בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
כתיבה עיונית.
בכתיבתה העיונית התמקדה ריבס בנושאים חברתיים כגון כלכלה, בנקאות, פוליטיקה ותעמולה, אתיקה וכן סוגיות מעולם הפסיכולוגיה.
בספרה משנת 1938 "התעמולה החדשה" ("The New Propaganda") ניתחה את הסיבות הפסיכולוגיות להצלחתן של ממשלות מן הימין והשמאל הקיצוניים, וחזתה את השפעתה של המלחמה על המשטר הפשיסטי של היטלר ומוסוליני.
בשנת 1941 יצא לאור ספרה "Worry in Women", שבו הושפעה מתיאוריות של פרויד, מלאני קליין וארנסט ג'ונס. בספרה טענה ריבס כי שחרור הנשים זימן להן הזדמנויות חדשות לצד אחריות רבה. כמו כן טענה כי מערכת החינוך מנציחה פערים בין בנים לבין בנות ומפלה את התלמידות, מה שתורם בהמשך להיווצרות של "תסביך נחיתות" בקרב נשים רבות. כמו כן, התייחסה בספרה לנושאים רלוונטיים לדור המלחמה כגון פחדים וחששות ומתחים במערכת הזוגית ובתא המשפחתי.
ספרה האחרון של ריבס "אתיקה לכופרים" ("Ethics for Unbelievers") יצא לאור בשנת 1949. בספר שאפה ליצור מערכת ערכים אשר אינה מתבססת על דת. היא שמה דגש על רציונליזם ועל הגדרת מערכת מוסר, שיכולה לעודד התפתחות של אינדיבידואלים בריאים בגוף ובנפש, בעלי חופש לעסוק ברעיונות ויעדים אישיים. היא טענה שכינונם של מדעי החברה ובפרט הפסיכולוגיה הפרוידיאנית, סייעו להתפתחות קודים אתיים שמנעו הדחקה של אינסטינקטים אנושיים בסיסיים. בין היתר התבססה בכתיבתה על תיאוריות האמנה החברתית ותאוריית משפט הטבע.
כיפת טינסל
כיפת טינסל (באנגלית: Tinsel Dome; מילולית: הכיפה המנצנצת) היא כיפת קרח (גבעה מכוסה קרח) בחצי האי טריניטי, שבקצה הצפון-מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הכיפה 700 מטרים מעל פני הים; פסגת טינסל היא הפסגה ה-4,728 בגובהה באנטארקטיקה.
הכיפה ממוקמת בין גבעות אוראול ומפרץ בואון, מדרום-מזרח למפרץ בואון.
היסטוריה.
מיפוי הכיפה.
הכיפה מופתה לראשונה ביולי 1948 על ידי משלחת סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד, המשלחת יצאה לסקר זה מבסיס מפרץ התקווה.
הכיפה צולמה מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.
הכיפה נסקרה בשנית על הקרקע על ידי סוקרים של סקר שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960.
מקור השם.
סקר שטחי חסות איי פוקלנד נתן לכיפה את שמה.
השם הוא תיאורי.
בעת שהכיפה התגלתה, בשל אור השמש היא נראתה ככיפה מנצנצת.
הממאצו
הממאצו (ביפנית: 浜松市) היא עיר במערב מחוז שיזואוקה שביפן. הממאצו ממוקמת כ- דרומית-מערבית לטוקיו. ב-1 באוגוסט 2021 אוכלוסיית העיר הוערכה ב-787,820 נפשות, והצפיפות שוערה ב-506 נפש לקמ"ר, היא העיר המאוכלסת במחוז ושטחה הוא כ-1,560 קילומטרים רבועים.
העיר חברה ב"ברית לערים בריאות" של ארגון הבריאות העולמי.
היסטוריה.
אזור הממאצו יושב מאז ימי קדם, עם שרידים רבים מהתקופות ג'ומון וקופון שהתגלו בתחומי העיר הנוכחיים. אחת הטירות שבעיר הייתה ביתו של השוגון טוקוגאווה איאיאסו.
ב-1 ביולי 1911 הממאצו הוגדרה לראשונה כעירייה. בשנת 1918 התרחשו בעיר מהומות האורז של 1918. בשנת 1921 הכפר טנג'ינצ'ו מוזג עם העיר. בשנת 1926 נפתח בסמוך לעיר בסיס חיל האוויר הצבא הקיסרי ובשנת 1933 נפתח גם בית הספר לטיסה של הצבא. בשנת 1936 הכפרים היקומה ופוג'יזוקה מתמזגים עם העיר.
ב-7 בדצמבר 1944: פגעה בעיר רעידת אדמה שגרמה לנזק רב. ביוני 1945 הממאצו נהרסה במידה רבה על ידי פשיטות אוויריות של ארצות הברית.
במהלך שנות ה-50 וה-60 מוזגו עם העיר כ-16 כפרים שונים.
שלטון.
בהממאצו נהוג מודל ראש עיר-מועצה עם ראש עירייה שנבחר ישירות על ידי התושבים ומועצה המונה 46 חברים. העיר מיוצגת על ידי 15 חברים באספה המחוזית.
מיצובישי G1M
מיצובישי G1M הוא אב טיפוס של מפציץ דו-מנועי ארוך טווח. נבנה על ידי מיצובישי עבור הצי הקיסרי היפני בשנות ה-30.
פיתוח.
אב הטיפוס היחיד שנבנה, נקרא בתחילה כ-"8-Shi" מטוס סיור מיוחד. ניסויים של מיצובישי בתחום הימי, ותוכנן מחדש הפך את יעוד המטוס למיצובישי 8-Shi מטוס התקפה בינוני. טס לראשונה באפריל 1934.
הG1M היה קודמו של מיצובישי G3M, צעד חשוב עבור יפן בדרך למפציצים יבשתיים כמו מיצובישי G4M "בטי".
קיים בלבול בין מטוס זה למיצובישי 3MT5 (שנקרא גם 'מיצובישי G1M'). ה-3MT5 היה מפציץ התקפה דו כנפי, הG1M היה מטוס חד-כנפי, שני מטוסים שונים לחלוטין.
מפרט.
המידע מ: "Japanese Aircraft, 1910–1941"
ביצועים
חימוש
מוטציה נקודתית