// from an outside point to an intersection with clip edge
double x, y;
// At least one endpoint is outside the clip rectangle; pick it.
OutCode outcodeOut = outcode0? outcode0 : outcode1;
// Now find the intersection point;
// use formulas y = y0 + slope * (x - x0), x = x0 + (1 / slope) * (y - y0)
if (outcodeOut &amp; TOP) { // point is above the clip rectangle
x = x0 + (x1 - x0) * (ymax - y0) / (y1 - y0);
y = ymax;
} else if (outcodeOut &amp; BOTTOM) { // point is below the clip rectangle
x = x0 + (x1 - x0) * (ymin - y0) / (y1 - y0);
y = ymin;
} else if (outcodeOut &amp; RIGHT) { // point is to the right of clip rectangle
y = y0 + (y1 - y0) * (xmax - x0) / (x1 - x0);
x = xmax;
} else if (outcodeOut &amp; LEFT) { // point is to the left of clip rectangle
y = y0 + (y1 - y0) * (xmin - x0) / (x1 - x0);
x = xmin;
//NOTE:*****************************************************************************************
/* if you follow this algorithm exactly(at least for c#), then you will fall into an infinite loop
in case a line crosses more than two segments. to avoid that problem, leave out the last else
if(outcodeOut &amp; LEFT) and just make it else*/
// Now we move outside point to intersection point to clip
// and get ready for next pass.
if (outcodeOut == outcode0) {
x0 = x;
y0 = y;
outcode0 = ComputeOutCode(x0, y0);
} else {
x1 = x;
y1 = y;
outcode1 = ComputeOutCode(x1, y1);
if (accept) {
// Following functions are left for implementation by user based on his platform(OpenGL/graphics.h etc.)
DrawRectangle(xmin, ymin, xmax, ymax);
LineSegment(x0, y0, x1, y1);
האנדרטה לזכר כ&quot;ג יורדי הסירה (שיכון למד)
אישה מתקוע
פאבל בטיצקי
פאבל פיודורוביץ' בטיצקי (ברוסית: Павел Фёдорович Батицкий; 27 ביוני 1910 – 17 בפברואר 1984), קצין בכיר בצבא ברית המועצות, מרשל ברית המועצות.
ביוגרפיה.
פאבל בטיצקי נולד בחרקוב (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) למשפחת פועלים ממוצא רוסי. לאחר סיום בית ספר היסודי המשיך את לימודיו בבית הספר המקצועי ליד מפעל למנועים המקומי.
בשנת 1924 הוא החל ללמוד בפנימייה קדם-צבאית ובשנת 1926 נשלח לבית הספר לקציני פרשים. בשנים 1929–1935 שירת בחיל הפרשים. בשנים 1935–1938 בטיצקי למד באקדמיה צבאית על שם פרונזה במוסקבה. לאחר סיום האקדמיה הוא המשיך בשרות במחלקת מבצעים של המטה הכללי הרוסי. מספטמבר 1939 ועד לדצמבר 1940 בטיצקי היה בשליחות בסין כחלק של קבוצת יועצים סובייטים ליד המטה של צ'יאנג קאי שק. עם חזרתו לברית המועצות הוצב ביחידה צבאית בשטח ליטא הסובייטית.
מלחמת העולם השנייה.
לויטננט קולונל בטיצקי השתתף בקרבות המלחמה החל מימיה הראשונים. הוא השתתף בקרבות בלימה בשטח ליטא ונסוג ביחד כל הכוחות של הצבא האדום מזרחה. במהלך שנת 1942 בטיצקי לחם בחלק המרכזי של החזית נגד הנאצים. בשנת 1943 הוא לחם בשטח אוקראינה ויחידה בפיקודו חצתה פעמיים את נהר הדנייפר. בשנת 1944 הוא לחם בחלק הדרומי של אוקראינה ויחידה שלו הייתה בין הראשונות שהגיעו לגבול ברית המועצות וחצו אותה לכיוון רומניה. את הקרבות של המלחמה הוא סיים בשטח צ'כוסלובקיה. במהלך המלחמה הוא הומלץ פעמיים לתואר גיבור ברית המועצות אך בסופו של דבר התואר לא הוענק לו. בשנת 1965 הוענק לו את התואר האמור על פעילותו במהלך מלחמת העולם השנייה. את המלחמה הוא סיים בדרגת גנרל.
שרות לאחר שנת 1945.
בשנת 1948 בטיצקי סיים את האקדמיה של המטה הכללי בהצטיינות יתרה. באופן מפתיע הוא לא חזר לכוחות היבשה וקיבל מינוי בחיל הנ"מ הסובייטי. בפברואר 1950 הוא נשלח לסין בפעם השנייה. הפעם בטיצקי היה אחראי לארגן הגנה אווירית בסביבת שאנגחאי. תוך זמן קצר הוא סיים את המטלה בהצלחה רבה ובספטמבר 1950 חזר לברית המועצות. הוא קודם לתפקיד ראש המטה של חיל האוויר הסובייטי. ביולי 1953 בטיצקי הועבר לתפקיד סגן מפקד הכוחות של פיקוד מוסקבה. בהיותו בתפקיד זה הוא השתתף במעצר של לברנטי בריה והתנדב להוציא לפועל את גזר דין המוות עבורו. בשנת 1954 הוא קודם לתפקיד מפקד הכוחות של הפיקוד הצבאי של מוסקבה.
החל מיולי 1966 ובמשך 12 שנים בטיצקי היה מפקד חיל הנ"מ של ברית המועצות. בשנת 1970 הוא נשלח למצרים במטרה לארגן הגנה אווירית של המדינה במהלך מלחמת ההתשה. בשנת 1968 בטיצקי קודם לדרגת מרשל ברית המועצות.
בשנת 1978 בטיצקי לא הסכים עם העברת חלק משמעותי מיחידות ההגנה האווירית לפיקוד יחידות יבשה המוצבות בגבול והתפטר מהתפקיד. במשך שש שנים הוא היה יועץ בקבוצת יועצים של משרד ההגנה הסובייטי.
בטיצקי נפטר בשנת 1984 והוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
במהלך שרותו הצבאי בטיצקי קיבל מספר רב של עיטורים: גיבור ברית המועצות (1965), עיטור לנין (5 פעמים), עיטור מהפכת אוקטובר (1970), עיטור הדגל האדום (5 פעמים), עיטור קוטוזוב, עיטור סובורוב ועוד.
האקדמיה הצבאית התרזיאנית
האקדמיה הצבאית הטרזיאנית (בגרמנית: Theresianische Militärakademie בקיצור: TherMilAk) היא האקדמיה הצבאית הוותיקה ביותר בעולם. האקדמיה, השוכנת במבצר וינר נוישטאדט באוסטריה תחתית, נוסדה בפקודתה של מריה תרזה, קיסרית אוסטריה ב-14 בדצמבר 1751. עם הקמתה ארך מסלול ההכשרה 11 שנים, אך הוא קוצר ל-3 שנים במהלך הזמן.
בשנים 1918–1934, בעת הרפובליקה האוסטרית הראשונה, הועברה האקדמיה לעיר אנס (Enns) ולאחר מכן חזרה לוינר נוישטאדט. מפקד האקדמיה הצליח למנוע מהורמאכט להשתלט על האקדמיה לאחר האנשלוס עד פרישתו. לאחר מכן היה במקום בית ספר למש"קים של הוורמאכט. מפקדו הראשון של בית הספר בתקופה זו היה ארווין רומל. הגרמנים הקימו מבנה מודרני בסמוך, בו נמצא היום בית הספר התיכון הצבאי. במהלך מלחמת העולם השנייה נגרם למבצר הרס רב. לאחר פרק זמן קצר (1955–1958) באנס, שוקם המבצר והאקדמיה חזרה לוינר נוישטאדט.
כיום פתוחה האקדמיה בנוסף למועמדים לקצונה גם לאזרחים ומציעה מסלול לימודים של שלוש שנים לתואר שני במדעי הצבא.
האותיות AEIOU על גבי סמל האקדמיה הן צירוף אותיות נפוץ בסמלים אוסטריים. הוא מיוחס לפרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומשמעותו לא חד-משמעית, אם כי סביר שהיא ראשי תיבות של "Alles Erdreich ist Österreich untertan" ("כל העולם כפוף לאוסטריה"), אם כי קיימים משפטים מתאימים רבים אחרים, בהם המשפט בלטינית "Austria Erit In Orbe Ultima" ("אוסטריה תהיה האחרונה [שתשרוד] בעולם").
מוריס ז'אנו
מוריס ז'אנו (נולד ב-8 במאי 1958) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, משחקניה הבולטים של הפועל תל אביב בשנות ה-80, וכיום המנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל אשקלון.
קריירה.
ז'אנו נולד במרוקו ובגיל צעיר עלה לישראל וגדל באשקלון. ז'אנו החל לשחק כדורגל בהפועל אשקלון וכבר בגיל 16 הוקפץ לסגל הקבוצה הבוגרת, שהייתה אז בליגה א'. לאחר שהתגייס לצבא ניגש למבחנים לאליפות חיל האוויר בכדורגל, שם פגש את כדורגלן הפועל תל אביב יעקב אקהויז, שהמליץ לו להגיע ולהיבחן בקבוצתו. לאחר שהתאמן בשורות הפועל תל אביב ביקשה הקבוצה להחתימו, אך באשקלון הערימו קשיים על המעבר, וז'אנו נכנס לשנת הסגר.
במהלך השנה בה לא שיחק ניתק הקשר בינו לבין הפועל תל אביב, ובשנת 1980 הוא חתם בהפועל באר שבע, שם ערך את הופעתו הראשונה בליגה הבכירה. במחזור ה-24 כבש שער יתרון מול הפועל תל אביב, שנלחמה באותה העת על האליפות. בתום המשחק ניצחה הפועל תל אביב 2–1 ומאמן הקבוצה, דוד שווייצר, ניגש לז'אנו וביקש ממנו שיצור איתו קשר בתום העונה. לאחר שזכתה באליפות, החתימה הפועל תל אביב את ז'אנו בקיץ 1981.
כבר במשחק הבכורה שלו בהפועל תל אביב, כבש ז'אנו שער 8 דקות מפתיחת המחזור הראשון של הליגה, מול הפועל ירושלים באצטדיון בלומפילד. בעונתו השנייה בקבוצה זכה עמה בגביע המדינה, לאחר ניצחון 3–2 בדרבי מול מכבי תל אביב. ז'אנו היה שחקן מגוון ששיחק הן כקשר התקפי והן כחלוץ, ובמהלך שנות ה-80 כיכב בהפועל תל אביב לצידם של משה סיני, אלי כהן, גילי לנדאו ושבתאי לוי, וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות (ב-1986 וב-1988).
ב-1989 ירד ז'אנו עם הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת המשנה, ובעונה שלאחר מכן כבש 15 שערים, כולל שלושער במחזור האחרון מול מכבי רמת עמידר, ותרם רבות לעלייתה של הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה. בנוסף הבקיע ז'אנו במדי הפועל תל אביב 39 שערים בליגה הבכירה, ובסך הכל 69 שערים בכל המסגרות. ז'אנו שיחק עוד עונה אחת בהפועל תל אביב ובשנת 1991 עזב את הקבוצה לאחר ששיחק 10 שנים במדיה. במשחקו האחרון בקבוצה כבש צמד בניצחון 4–1 על הפועל כפר סבא. לאחר שעזב את הקבוצה שיחק בהפועל אשדוד ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
ז'אנו הופיע 5 פעמים במדי נבחרת ישראל. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך ב-15 בפברואר 1983, במשחק ידידות מול נבחרת בלגיה, ולאחר מכן הופיע בארבעה משחקים נוספים במסגרת הטורניר הקדם-אולימפי, האחרון שבהם מול נבחרת פורטוגל ב-11 בינואר 1984.
לאחר הפרישה.
לאחר שפרש אימן מספר קבוצות בליגות נמוכות, ובקיץ 2012 מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל תל אביב. לאחר עונה אחת סיים ז'אנו את תפקידו.
ב-15 ביוני 2015 מונה למאמנה של הפועל אשדוד, שהוקמה מחדש בליגה ג'. ז'אנו סיים את תפקידו במועדון כעבור שני מחזורים.
ביוני 2017 מונה למנהל המקצועי במחלקת הנוער של הפועל אשקלון.
קיסר גרמניה
עד התביעה (סרט)