בשנת 2005, הוא הפיק עבור ערוץ בראבו את תוכנית המציאות "Situation: Comedy", ועבור NBC הפיק שני תסריטים זוכי פרסים: ""The Sperm Donor" ו-"Stephen's Life"". בשנת 2006 הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרה רבת הופעות קמע בשם "Tom Goes to the Mayor" של רשת "Adult Swim". הייז יצר חברת הפקות משלו, הייזי מילס הפקות, יחד עם טוד מילינר, שותפו להפקות מאז ימי לימודיהם המשותפים במכללה.
בשנת 2007 גילם את דמותו של מת'יו/תומאס בסרטו של רוב ריינר "מתים על החיים" בכיכובם של ג'ק ניקולסון ומורגן פרימן. ב-5 ביולי 2008 הייז הופיע בהופעת הבכורה שלו כמר אפלגייט/השטן בהפקת ""Encores!" של "Damn Yankees" שהועלתה ב-"New York City Center", לצד ג'יין קרקובסקי ושיין ג'קסון. הוא הופיע גם כמר האמברפלוב, וכן דיבב את הדגים, בסרט הקולנוע "The Cat in the Hat".
בשנת 2008, בריאיון לעיתון הניו יורק טיימס, הייז הצהיר כי הוא עובד על פרויקט טלוויזיה חדש בשם "BiCoastal"", אודות "בחור שיש לו אישה וילדים בקליפורניה, ובן-זוג בניו יורק". הופעת הבכורה שלו בברודוויי הייתה באפריל 2010 לצד כריסטין צ'נווט בהעלה המחודשת של המחזמר ""Promises, Promises". על הופעתו הוא זכה במועמדות לפרס טוני, כשחקן הטוב ביותר במחזמר, ובמועמדות ל-Drama League Award. ב-13 ביוני 2010 הייז הנחה את טקס חלוקת פרסי הטוני ה-64, ששודר בשידור חי בערוץ CBS.
ב-30 ביולי 2010 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "Cats &amp; Dogs: The Revenge of Kitty Galore", סרט המשך של "Cats &amp; Dogs"" משנת 2001, בו הייז שב לגלם את דמותו של מר טינקלס, החתול הפרסי הלבן והרשע. ב-15 בנובמבר 2010 הייז הופיע בתשדיר שירות סאטירי בתוכנית הדיילי שואו למען ביטול החוק המכונה "אל תשאל, אל תספר". הוא גילם את דמותו של לארי פיין בסרטם של האחים פארלי ""The Three Stooges"", שצילומיו החלו במאי 2011 ושיצא לאקרנים באפריל 2012. בשנת 2012 שיחק בסרט האקשן של הבמאי דקס שפרד, "לפגוע ולברוח" לצד קריסטן בל.
פרט למשחק, הייז הוא מפיק שותף של "שוות בקליבלנד", סדרת טלוויזיה מקורית של ערוץ "TV Land", אשר הועלה לראשונה ביוני 2010. הוא גם מפיק-שותף של הסדרה "גרים" של רשת NBC, וכן היוצר והמפיק של סדרה נוספת של NBC, "Hollywood Game Night".
הייזי מילס הפקות.
מאחר שהיה מודע לכך שההופעה שלו בסדרה "וויל וגרייס" "לא תימשך לנצח", הייז חבר בשנת 2004 לחברו טוד מילינר, והשניים הקימו יחד את "הייזי מילס הפקות" ("Hazy Mills Productions"), חברת הפקות טלוויזיה.
חברה זו הפיקה מספר סדרות טלוויזיה אמריקאיות:
חיים אישיים.
הייז הוא הומוסקסואל אשר במשך שנים רבות סירב לדון באופן פומבי אודות הנטייה המינית שלו, באומרו כי הוא מאמין שכך הקהל יהיה פתוח יותר לקבל את הדמויות שלו. באפריל 2012, בראיון עבור המגזין אדבוקט, הוא דן במיניות שלו ורמז כביכול שהוא הומו: "באמת? אתה הולך לתקוף את הבחור ההומו? מעולם לא הייתה לי בעיה לומר מי אני... אני מי שאני. מעולם לא הייתי בתוך (הארון). מעולם". הוא רמז לכך שהוא נמצא במערכת יחסים. בתגובתו לטענה כי הוא עקף את הנושא של המיניות שלו במשך זמן רב מדי, הייז ציין: "אני מרגיש כאילו אני כבר תרמתי המון להצלחתה של התנועה הגאה באמריקה, ואם מישהו רוצה לטעון אחרת, אני פתוח לכך".
ב-2014 הוא נישא לבן-זוגו בעשור האחרון, סקוט אייסנוגל.
בנופי פאי
בנופי פאי הוא פאי אנגלי העשוי קלתית אפויה או עשויה קרמבל ביסקוויטים וחמאה, עם מלית הכוללת בננות, שמנת וטופי המבושל מחלב מרוכז או ריבת חלב. חלק מגרסאות הבנופי מכילות שוקולד, קפה או שניהם גם יחד.
שם הקינוח הוא הלחם בסיסים של המרכיבים העיקריים שלו - בננה וטופי.
המצאת הבנופי פאי מיוחסת לנייג'ל מקנזי ואיאן דאודינג, השף והבעלים של מסעדת "הנזיר הרעב" הממוקמות בג'ווינגטון שבמזרח סאסקס בבריטניה. לטענתם הפאי פותח בשנת 1971, ומושפע ממנה אמריקאית בשם "בלומ'ס קופי טופי פאי". המנה זכתה לפופולריות כה רבה במסעדה עד כי הם "לא יכלו להוריד אותה מהתפריט". המתכון פורסם בספר הבישול של מקנזי שיצא בשנת 1974, והודפס שוב ב-1997.
בשנת 1984 הועלו מספר טענות בארצות הברית לפיהן השילוב של פאי בננה וטופי הוא אמריקאי ולא בריטי. בתגובה הציע מקנזי פרס בגובה 10,000 ליש"ט למי שיפריך את טענתו שהוא ודאודינג הם ממציאי המנה. איש לא הפריך את הטענה. מאז, המילה "בנופי" נקלטה בשפה האנגלית ומשמשת לתיאור כל מנה המשלבת בננה וטופי. מתכון העוגה אומץ על ידי מסעדות רבות ברחבי העולם, בעיקר מסעדות הודיות, והוא נחשב כיום ל"קינוח הודי מסורתי".
אריק מקורמק
אריק ג'יימס מקורמק (באנגלית: Eric James McCormack; נולד ב-18 באפריל 1963) הוא שחקן, מוזיקאי, תסריטאי ומפיק קנדי-אמריקאי.
מקורמק נולד בטורונטו והחל את קריירת המשחק שלו בהצגות בית הספר התיכון Stephen Leacock Collegiate. הוא עזב את אוניברסיטת ריירסון ב-1985 לטובת משרה בפסטיבל שייקספיר בסטרטפורד, אונטריו, קנדה, שם השתתף במשך חמש שנים במספר רב של הפקות תיאטרון.
בשנות ה-90 הוא גר בלוס אנג'לס, וגילם מספר תפקידים זוטרים. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1992, בסרט המדע הבדיוני "The Lost World". מקורמק הופיע בסדרות טלוויזיה רבות, לרבות Top Cops, Street Justice, Lonesome Dove: The Series, Townies, ואלי מקביל. מאוחר יותר מקורמק זכה להכרה עולמית כאשר גילם את דמותו של ויל טרומן בסיטקום האמריקאי "ויל וגרייס", שהוקרן לראשונה בספטמבר 1998. הופעתו זיכתה אותו בפרס אמי עבור שחקן מצטיין בסדרה קומית בשנת 2001.
מלבד הופעות בטלוויזיה, הופעת הבכורה של מקורמק בברודוויי הייתה בשנת 2001 בהפקה של "איש המוזיקה". לאחר מכן, בשנת 2005, כיכב בסרט הקולנוע "The Sisters". לאחר סיומה של הסדרה "ויל וגרייס" בשנת 2006, מקורמק כיכב בתפקיד ראשי בהפקה של המחזה Some Girl(s) שעלה בניו יורק.
הוא כיכב בטלוויזיה במיני סדרה The Andromeda Strain בשנת 2008, וחזר לטלוויזיה ב-2009, בדרמה של רשת TNT בשם Trust Me, שנמשכה עונה אחת בלבד. עוד באותה השנה הוא השתתף בסרט המדע הבדיוני Alien Trespass. כן כיכב במשך שלוש עונותיה בדרמת הפשע Perception של TNT בתפקיד הנוירולוג ד"ר דניאל פירס (2012–2015), וכן מדבב את לאקי בסדרה "כלבי מכלאה" של ערוץ The Hub. החל משנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה הנוסעים בזמן.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
מקורמק נולד בטורונטו, אונטריו שבקנדה, בנם של דוריס, עקרת בית, וקית' מקקורמק, אנליסט פיננסי של חברת נפט. הוא הבכור מבין שלושה אחים. מקורמק אומר שבזמן שהוא גדל, הוא היה ביישן ולא עסק בספורט. מקורמק למד בבית ספר תיכון ע"ש סטיבן ליקוק בסקרבורו, אונטריו. שם, הוא נרשם למגמת תיאטרון והופיע בהפקות בית הספר של "Godspell" ו-"Pippin", והחליט לפתח קריירה במשחק. מקורמק נזכר כי לאחר הופעתו ב-"Godspell", הוא חש שלם בנוגע להחלטתו להפוך לשחקן. "... אני זוכר שאחרי ההופעה הראשונה הזו ... ידעתי איפה אני יכול להשתלב. זו הייתה ההתחלה של חיי כשחקן. זה שינה אותי בכך שהמחשבה על כל אפשרות אחרת נעלמה. מרגע זה - זו לא הייתה שאלה. ידעתי בדיוק מה אני הולך לעשות. יש לי מזל, במובן זה". הוא מודה שהוא אף פעם לא הרגיש "מגניב" כשהיה בגיל ההתבגרות. "הייתי קצת אאוטסיידר, אבל בשלב מוקדם מאוד גיליתי את התיאטרון, שעזר לי לעבור בשלב מוקדם מאוד, שעזר לי לעבור (את זה)". לאחר מכן הוא עבר ללמוד במכון ע"ש סר ג'ון א. מקדונלד בסקרבורו, שם למד יחד עם דייוויד פורניש. הוא סיים את לימודי התיכון בשנת 1982.
מקורמק נרשם ללימודים בבית הספר למשחק של אוניברסיטת ריירסון שבטורונטו כדי לשפר את המשחק שלו עוד יותר. הוא עזב בשנת 1985, כמה חודשים לפני שסיים את לימודיו, לטובת תפקיד בפסטיבל שייקספיר שבסטרטפורד, אונטריו, שם המשיך לעבוד במשך חמש עונות. "זה היה כל מה שרציתי -להיות שחקן קלאסי לשארית החיים שלי, אבל בשנתיים האחרונות שהייתי שם, התחלתי להבין שזה לא בשבילי. אולי אני לא צריך לגלם את המלט לפני שאמות, אולי העולם יכול, למעשה, להמשיך מבלי שאגלם את המלט". מקורמק הופיע בהפקות של חלום ליל קיץ, הנרי החמישי, רצח בקתדרלה ושלוש אחיות. מאוחר יותר, מקורמק הופיע עם "Manitoba Theatre Centre" בהפקה של יותר "Burn This", וכן עם "Royal Alexandra Theatre" שבטורונטו, בהפקה של "Biloxi Blues".
קריירה.
עבודותיו המוקדמות.
הופעת הבכורה של מקורמק בטלוויזיה הקנדית הייתה בשנת 1986, בסרט "The Boys from Syracuse". מקורמק עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה, והופעת הבכורה שלו בטלוויזיה האמריקאית הייתה בשנת 1991, בפרק של סדרת הפשע של רשת CBS "Top Cops". בשנת 1992 הוא הופיע בסרט הקולנוע "The Lost World", המבוסס על ספרו של ארתור קונאן דויל באותו השם, וכן כיכב בסרט ההמשך ""Return to the Lost World" עוד באותה השנה. בשנת 1993 הוא קיבל תפקיד חוזר בתור בלש בדרמת הפשע "Street Justice". באותה השנה הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "Double, Double, Toil and Trouble"", בתפקיד אביהן של זוג הילדות התאומות מרי קייט ואשלי אולסן.
הוא גילם את דמותו של קולונל פרנסיס קליי מוסבי ב-42 פרקים של סדרות טלוויזיה מסוגת המערבון