"Text Book", מציג את דל ריי כבחורה השוקלת את יחסיה עם הוריה. הוא מתחיל בשורה "אני מניחה שאפשר לקרוא לזה ספר טקסט, חיפשתי את האב שרציתי בחזרה". חלק ממיליותיו עוררו מחלוקת ברשתות החברתיות השונות.
קרדיטים.
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
Wildflower Wildfire
Wildflower Wildfire הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. השיר יצא לאור ב-20 במאי 2021, על ידי חברות התקליטים פולידור ואינטרסקופ, כסינגל שלישי מתוך אלבום האולפן השמיני שלה, "Blue Banisters".
רקע והכרזה.
ב־28 באפריל 2021, הכריזה דל ריי על צאת אלבום האולפן השמיני שלה, "Blue Banisters", וייצא לאור ב-4 ביולי 2021. ב-20 במאי 2021, הוציאה דל ריי שלושה סינגלים הנקראים "Wildflower Wildfire", "Blue Banisters" ו-"Book Book" – כ"הקדמה ראשונית לקראת אלבום האולפן השמיני הקרוב שלה".
הרכב.
"Wildflower Wildfire", צוין בזכות ההבדל בינו לבין עבודתו הקודמת של דל ריי באלבומיה הקודמים, "Norman Fucking Rockwell!" ו-"Chemtrails over the Country Club", תוך שהמפיק ג'ק אנטונוף לא השתתף בהפקתו. במקום זאת, הופק השיר על ידי מפיק ההיפ הופ האמריקאי מייק דין. השיר עצמו הוא בלדת פסנתר מופשטת, הכוללת שימוש בתופים אלקטרוניים לקראת סופו. מילות השיר מתארות את יחסיה של דל ריי עם אמה החורגת.
קרדיטים.
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
אבגני רטנר
סרט אימה על-טבעי
סרט אימה על-טבעי הוא סוגה קולנועית המשלבת היבטים של סרט אימה וסרט על-טבעי . הופעות על-טבעיות בסרטים כאלה כוללות לרוב רוחות רפאים ושדים. לסרטי אימה על-טבעיים רבים יש אלמנטים דתיים. הנושאים הנפוצים בסוגה הם החיים לאחר המוות, השטן והשתלטות על ידי שד. לא כל סרטי האימה העל-טבעיים מתמקדים בדת; הם יכולים להיות בעלי "אלימות חיה ומחרידה יותר".
השוואות.
מבקרי קולנוע מבדילים בין אימה על-טבעית ואימה פסיכולוגית . מתיאס קלסן שכתב את "Why Horror Seduces", הצהיר כי "אימה על-טבעית כוללת איזושהי השעיה או הפרה של חוקי הפיזיקה, ובדרך כלל מגולמת או נגרמת על ידי ישות על-טבעית כלשהי כמו מפלצת מוזרה או רוח רפאים [...] מנגד, אימה פסיכולוגית אינה כוללת הפרות של חוקי הפיזיקה, אלא כוללת איומים ותרחישים נטורליסטיים (ולעיתים קרובות בלתי מתקבלים על הדעת)". המבקר פול מיהן הבדיל בין סרטי אימה על-טבעיים לסרטי אימה פסיכולוגיים, "האיום על הסדר החברתי נובע ממשהו על-טבעי או חריג: בית רדוף רוחות , קללה או מפלצת כמו ערפד או איש זאב".
צ'ארלס דרי, שכתב את "Dark Dreams 2.0", הבדיל בין אימה על-טבעית ואימה פסיכולוגית וטען שמדובר ב"שתי שיטות בסיסיות להסביר דברים בסיפורי האימה". הוא המשיך ואמר כי "בקבוצה העל-טבעית אפשר לכלול מפלצות וזוועות שמעורבות איכשהו בדתות ובטקסים, כמו גם כישוף, אגיפטולוגיה, גלגול נשמות וזומבים". ארון סמוטס ראה בסוגת האימה כ"סוגה בעלת שתי תת-סוגות עיקריות: אימה על-טבעית ואימה ריאליסטית" וציין שיש להן "מאפיינים שונים".
היסטוריה.
אימה על-טבעית הפכה לנפוצה בשנות העשרים ובתחילת שנות השלושים של המאה העשרים, כאשר הופצו סרטים אקספרסיוניסטים גרמניים; פול מיהאן אמר שהסגנון יצר "עולם שלם של פחד על-טבעי וסיוטים". הסוגה הפכה לפופולרית יותר מבחינה מסחרית, בשנות השלושים בזכות אולפני יוניברסל והפקת סרטי המפלצות שלהם. בראשית שנות הארבעים, היו לסרטי אימה על-טבעיים מסגרות "עכשוויות יותר", אך בסופו של דבר הוחלפה הסוגה באימה פסיכולוגית. בסוף מלחמת העולם השנייה, סוגת האימה העל-טבעית הגיעה לקיצה וזאת, בעקבות זוועות המלחמה. בשנות החמישים סרטי אימה ומדע בדיוני החליפו את סרטי האימה העל-טבעיים, תוך שסרטי אימה פסיכולוגיים הפכו פופולריים יותר באותו העשור, ובסופו של דבר האפילו על אלו העל-טבעיים. סרטי האימה העל-טבעיים המעטים שהופקו בשנות החמישים צולמו לעיתים קרובות בבתים רדופי רוחות.
בשנות השישים סרטי אימה כמו "התמימים" (1961), "הרדיפה" (1963) ו"תינוקה של רוזמרי" (1968) כללו אלמנטים על-טבעיים אך לא הוגדרו כפרנורמליים באופן ישיר. ישנם סרטים שכללו אלמנטים על-טבעיים שצונזרו באמצעות קוד הייז. "הרדיפה" הציג אישה המעוניינת באישה אחרת, אך הדבר צונזר. הדבר היה נפוץ בסרטי אימה על-טבעיים. סו מת'סון כתבה על "התינוק של רוזמרי" כי "הסרט הפך לפופולרי והוביל לגל של סרטי אימה על-טבעיים". בשנות השבעים, הסרטים "מגרש השדים" (1973) ו"אות משמיים" (1976) החיו מחדש את הסוגה. באותה העת, נוצרו סרטי אימה על-טבעיים בהשראת ספרי אימה שונים, כדוגמת "קארי" (1976) ו"הניצוץ" (1980) שהתבססו על ספריו של סטיבן קינג. הסרט "פולטרגייסט" (1982) היה לאחד מהמפורסמים בשנות השמונים.
בשנות האלפיים הפכה הסוגה "פורנו עינויים" לפופולרית ברחבי העולם. בסוף העשור, האימה העל-טבעית חזרה להיות פופולרית גם כן. סרטי פאונד פוטג' כמו "פרויקט המכשפה מבלייר" (1999) ו"פעילות על-טבעית" (2007) זכו להצלחה רבה גם כן, תוך שהשני מביניהם נכלל בסדרה מצליחה בעלת ארבעה סרטי המשך.
הצלחה מסחרית.
סרט האימה העל-טבעי הרווחי ביותר המותאם לאינפלציה, הוא "מגרש השדים" (1973). הוא גרף (ביחד עם החידוש משנת 2000) למעלה מ-441 מיליון דולרים; לפי שווי הדולרים בשנת 2019, ישנה הערכה שרווחיו עומדים על למעלה מ-1.04 מיליארד דולרים. סרט האימה העל-טבעי הרווחי ביותר שלא הותאם לאינפלציה הוא "זה" (2017), עם רווחים עולמיים של למעלה מ-701 מיליון דולרים.
בשנת 2013 נכתב במגזין וראייטי כי סרטי אימה על-טבעיים הרוויחו יותר מאשר תת-הסוגות האחרות של סרטי האימה.
קישהודוש
קישהודוש (בהונגרית: Kishódos) הוא כפר זעיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית קישהודוש קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-87 תושבים בשנת 1990 עד 78 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-13.
יהודי קישהודוש.
יהודים חיו בקישהודוש בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו מבני הקהילה בשואה.
קומפלקס הקפיטול של ארצות הברית
גלקסיית אריה הננסית I
גלקסיית אריה הננסית II
גלקסיית אריה הננסית IV
מסוף מרכז הספורט בת ים
גלקסיית אריה הננסית V
דין שיווק וקליה
דין שיווק וקליה בע"מ היא רשת שיווק למכירת פיצוחים, פירות יבשים, תבלינים ורטבים, המפעילה כ-160 דוכני מכירה במרכולים בישראל.
החברה הוקמה בפברואר 1997 על ידי שמעון ששון. משנת 2000 מנהל אותה יגאל אלל, חתנו של ששון. החברה מוכרת במותגים "ששון הקולה" ו"ששון שוק", ובעבר שימש אות גם המותג "הקולה מבגדד". בשנת 2005 רכשה החברה מחברת רמדיה את חברת "שקדיה גבע תעשיות", שהוקמה על ידי קבוצת גבע ועסקה אף היא בשיווק פיצוחים ופירות יבשים. בשנת 2011 הועברו משרדי החברה, וכן המפעל ששכן בקבוצת גבע, לאזור התעשייה מודיעין. בינואר 2020 רכשה החברה את מפעל החמוצים "בית השיטה תעשיות" מחברת אסם השקעות תמורת כ-55 מיליון ש"ח.
במאי 2021 הפעילה החברה כ-160 דוכני מכירה, במותג "ששון שוק", במרכולים של רשתות השיווק שופרסל (כ-120 דוכנים), יוחננוף, ויקטורי, אושר עד ומחסני השוק. בדוכנים אלה נמכרים פיצוחים, פירות יבשים וממתקים בתפזורת, והחברה משלמת לרשת המרכולים עמלה בשיעור מסוים מהכנסותיה. בנוסף נמכרים מוצרים ארוזים של החברה במדפי המרכולים, במותגים "ששון הקולה" ו"שקדיה". החברה מייצרת גם את המותג הפרטי לפיצוחים ופירות יבשים של רשת רמי לוי שיווק השקמה. החברה מוכרת תבלינים ורטבים במותג "אהרוני" (על שם השף ישראל אהרוני).
במאי 2015 חייב בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב את החברה בתשלום פיצויים, משום שפגעה בהתארגנות עובדיה בהסתדרות. נפסק שהחברה תפצה את ההסתדרות ב-55 אלף ש"ח, את יו"ר ועד הפעולה של העובדים - ב-35 אלף שקל ושני עובדים נוספים שלקחו חלק בהתארגנות ופוטרו - ב-5,000 ש"ח כל אחד.
באוגוסט 2020 רכשה קרן פימי 50% מחברת דין שיווק וקליה.
גלקסיית דרקון הננסית
גשר נחל שקמה
גשר הרכבת מעל נחל שקמה ממוקם בסמוך לשמורת הטבע פורה. הוא אחד מהגשרים הרבים שנבנו בידי העות'מאנים ב-1916 ברחבי הנגב המערבי כתשתית להנחת מסילת הרכבת מנחל שורק לקוסיימה. מסילת רכבת זו איפשרה מעבר כוחות ואספקה רבים דרומה כדי לתמוך במאמץ הטורקי לכבוש את תעלת סואץ בתקופת המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. בפועל, בניית המסילה הושלמה עד ניצנה שם הקימו הטורקים מחנה לוגיסטי גדול. לאחר ניצחון הבריטים במערכה על הגנת תעלת סואץ הם החלו לבנות מסילה מקבילה לאורך החוף. במאי 1917 חיבלו הבריטים במסילה הטורקית במספר נקודות מדרום לבאר שבע והטורקים לא השתמשו במסילה מדרום לעיר ואף פירקו אותה לטובת מיזמים צבאיים אחרים.
מבנה הגשר היה בעל קשתות והיה עשוי מאבן בדומה לגשרים נוספים שנבנו במסגרת פרויקט מסילת הרכבת בנגב.
בתקופת המנדט הבריטי היווה הגשר חלק מקו דמשק באר שבע עד שנת 1927 אז הופסק השימוש בקו משתי סיבות: רוחב המסילה העות'מאנית שהיה צר בכ-40 ס"מ מהסטנדרט הבריטי וחוסר כדאיות עקב דלילות האוכלוסייה. לאחר שהופסק השימוש ברכבת הוסרו מסילות הרכבת מן הגשר, חלק מחומרי הגלם שמהם נבנה הגשר נבזזו על ידי מקומיים לצורך בניית בתים באזור. ב-1956 נחנכה מסילת הדרום לבאר שבע שעברה במסלול מזרחי למסלול המקורי של הרכבת העות'מאנית.
אי תחזוקת הגשר ושדידת אבני האומנות והכנפיים ערערו את יציבות הגשר עם השנים ובשנת 1970 הוא התמוטט במהלך שיטפון בנחל שקמה. כיום נותרו מן הגשר רק חלקיו הסמוכים לגדות הנחל.
ששון הקולה
גרשון ציפר