1. תיאטרון חיפה, הצגת בכורה - 29 בדצמבר 1975
2. התיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה – 17 בפברואר 2000
3. התיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה - 8 יוני 2017
ההצגה בשפות אחרות.
בשנת 2007 הועלה המחזה בתרגום לפולנית בהפקת TR Warszawa מוורשה בשיתוף עם Stary Teatr מקרקוב, ובבימויו של קשישטוף ורליקובסקי (Warlikowski). ההפקה הוצגה גם בברוקלין אקדמי ב ניו יורק ובתיאטרון הלאומי של מוסקבה.
בשנת 2014 הועלה המחזה בתרגום למרוקאית בבימויו של ע'סאן אל חכים. בהפקה השתתף שחקן ישראלי בתפקיד קרום, גיא אלחנן.
קישורים חיצוניים.
ביקורות:
קלע שרשרת
קלע שרשרת (באנגלית: Chain-shot) היה סוג של תחמושת לתותחים ימיים בעידן המפרשים. הקלע היה מורכב משני חצאי כדור ברזל שחוברו יחד בשרשרת. קלע מוט (bar-shot או double-headed shot) דמה לו במבנהו, אך שני חצאי הכדור שלו היו מחוברים באמצעות מוט ברזל. שני סוגי קלעים אלה נועדו לקרוע את חלקי ה השונים, ועל ידי כך למוטט תרנים וכלונסאות ולשלול מן האונייה את יכולתה לנוע כחפצה. כלי שיט שתנועתו משותקת או מוגבלת אינו יכול לכוון את נשקו אל האויב והוא הופך למטרה נייחת שקל לפגוע בה ולהטביעה.
כשנורה הקלע ויצא מן הקנה, הוא הסתחרר באוויר והשרשרת נמתחה למלוא אורכה. לפנים השתמשו בשרשרת שאורכה עד שישה רגל (1.8 מטר). ברם, בשל תנועת הסחרור היה הקלעים משני הסוגים בלתי מדויקים כשנורו ממרחק, ועל כן שימשו בעיקר לירי מטווח קרוב.
השימוש בקלעי מוט ושרשרת גווע עם היעלמותה של אוניית המפרשים המלחמתית העשויה עץ והופעתה של אוניית המלחמה המשוריינת במחצית השנייה של המאה ה-19. פיתוחם של תותחים חדישים, הנטענים מן המכנס ויורים פגזים ולא קלעים מוצקים, תרם גם הוא להפסקת השימוש בהם.
קלע מוט
אוסף הספרות
אוסף הספרות (בסינית מסורתית: 藝文類聚; בסינית מפושטת: 艺文类聚; בפין-יין: Yìwén Lèijù, יִיוֶן לֵייג'וּ') הוא אחת האנציקלופדיות הסיניות הקדומות ביותר. היצירה הושלמה בשנת 624, בתקופת שושלת טאנג, בידי הקליגרף אוֹאוּיָאנְג שׂוּ'ן, אשר שימש בתפקיד העורך הראשי. בכתיבת היצירה השתתפו יותר מעשרה אנשים, בהם נציב סגנות המזכירות לִינְגְחוּ דֶפֶן, הנציב צֶ'ן שׁוּדָה, האחראי על הנסיכים פֵּי ג'וּ', הרשם של האחראי גָ'או חונְגְגְ'ה אחראי הספרות של נסיך צִ'י יְוֵּ'אן לָאנְג ועוד.
"אוסף הספרות" ביחד עם "העתקי הספרים של האולם הצפוני", "רשומות ראשית הלימוד" ו"ששת המסמכים של אדון בָּאי" מכונים "ארבע האנציקלופדיות הגדולות של שושלת טאנג".
מבנה היצירה.
היצירה מתפרשת על 100 מגילות, מתחלקת ל-47 פרקים, ומציגה 727 ערכים בנושאים רבים ומגוונים. הערכים מסודרים על פי תוכן עניינים, פותחים בציטוטים מן הספרות העתיקה עם ציון המקור, ולאחריהם מציגים ציטוטים מן הספרות והשירה.
היצירה מצטטת 1,431 יצירות שקדמו לה ובכך משמרת מספר רב של יצירות שירה ופרוזה מן התקופות שקדמו לשושלת טאנג, מתוכן רבות שלא שרדו בצורתן העצמאית. היא גם מכילה יותר ציטוטים מיצירות שקדמו לה, אשר רובן אבדו כבר.
סיווג המקורות.
ב"הקדמה לאוסף הספרות" כותב אוֹאוּיָאנְג שׂוּ'ן "שונים הדברים הנאמרים בקרב תשעת הזרמים", "רציתי לאסוף את תמציתם, ללקט את ייצוגיהם". הבנתו בתחום אִפשרה לו להפריד בין סגנונות, והוא מסווג את הציטוטים בתוך הערכים ל"שירה", "מאמרי שיר", "הלל", "דברי תוכחה" וכו'. הספר משנה את החלוקה המקובלת בספרים מסוג זה בכך שהוא משלב את הקטגוריות "מקרים" ו"ספרות" לקטגוריה אחת. המצאות מסוג זה השפיעו עמוקות על הספרות בדורות מאוחרים יותר, ואת הטכניקות שנוצרו בו ניתן לראות מאוחר יותר ביצירות כגון "אנציקלופדיית יוּנְגְלֶה" ו"האוסף השלם של מפות וספרים מאז ומהיום".
ערכים מזויפים.
"אוסף הספרות" מכיל גם ערכים שזויפו בידי דורות מאוחרים, כגון הערך "ה-15 לחודש הראשון" במגילה הרביעית, אשר מכיל ציטוטים מן השירה של סוּ וֵיידָאו ושל צְווֵי יֵה, אשר נוצרו יותר מ60 שנה לאחר מותו של היוצר אוֹאוּיָאנְג שׂוּ'ן.
מרקוס ליקיניוס קראסוס הצעיר
מרקוס ליקיניוס קראסוס הצעיר, שהיה ידוע גם בכינויים "החסכן" ו"העשיר", היה נכדו של קראסוס חבר הטריומווירט הראשון, שנפל בחרן במסעו נגד הפרתים. הוא נולד בשנת 60 לפנה"ס והיה למצביא רומי. כמו רבים מן האצולה, החליף קראסוס מחנות מספר פעמים במהלך מלחמות האזרחים הרומיות, והצטרף למחנה אוקטוויאנוס (לפני קרב אקטיום). בשנת 30 כיהן קראסוס כקונסול לצידו של אוקטוויאנוס, אך הוא ידוע בעיקר בהצלחותיו הצבאיות שלא זיכו אותו בעיטורים שהיו נהוגים באותה עת.
פעילותו הצבאית.
קראסוס הצעיר היה מצביא רומי אשר לחם בראשית מלחמות האזרחים הרומיות במחנות סקסטוס פומפיוס ומרקוס אנטוניוס (החל משנת 36 לפנה"ס). לאחר שחבר לאוקטוויאנוס ומונה לקונסול לצידו, יצא קראסוס בקיץ שנת 30 לפנה"ס, לפני סיום כהונתו כקונסול, נגד הבסטרנים, בני שבט גרמאני שישבו מעבר לגבולות הפרובינקיה מקדוניה ואיימו לפלוש לאימפריה. קראסוס יצא נגדם עם כוח צבאי, ובתחילה הניס אותם לאחור מבלי להילחם בהם כלל. הוא רדף אחריהם במנוסתם למואסיה והבסטרנים שלחו אליו שליחים במטרה לפייסו, וטענו כי טרם עשו לרומאים דבר-מה שיצדיק את רדיפתו. קראסוס עיכב את השליחים במחנהו בטענה שיתן להם את תשובתו ביום המחרת, ואירח אותם ביד נדיבה באוכל ובמשקאות. לאחר שהשתכרו למד מהם את תוכניתם. כך הצליח בעזרת תחבולות להפילם במלכודת ולערוך בהם טבח גדול ליד אחד מיובלי הדנובה. במהלך הקרב הרג קראסוס במו-ידיו את מלך הבסטרנים. הוא לא שב מיד לרומא ובשנת 29 המשיך קראסוס בפעולות דיכוי אויבי רומא במחוז מואסיה ובניהם גם התראקים שהתנכלו לו ברדיפתו אחר הבסטרנים.
אותות ועיטורים.
לאחר ניצחונו, הסנאט העניק לקראסוס ואוקטוויאנוס את הכבוד הגדול של עריכת טריומף כבר בחורף שלסוף שנת 29 לפנה"ס. אוקטווינוס ויתר על השתתפות בטריומף, על אף שכבוד זה היה שיא הקריירה שאזרח רומי היה יכול לקוות לו. תהילת הטריומף נמשכה לאורך כל חייו של האזרח ואף יורשיו נהנו מפירותיה. ברומא תהילה צבאית הייתה ונשארה, לאורך כל ההיסטוריה, מרכיב חשוב ביותר של כוח פוליטי. עריכת תהלוכת הניצחון ברומא לא הייתה רק ציון והוקרה על השירותים הגדולים של המצביא המנצח, אלא הרבה מעבר לכך. במהלך התהלוכה המצביא היה מקושט וכמעט מחופש לאל. הוא שימש כנציג של האל מארס ואפילו כהתגלמותו.
עם זאת, לאחר ששב לרומא, לא הסתפק קראסוס בטריומף, אלא דרש גם כבוד נוסף של ספוליה אופימה המוענק למצביא רומי שהצליח תוך כדי קרב להרוג במו ידיו את מנהיג האויב. כבוד זה הוענק קודם לכן רק 3 פעמים בכל תולדות רומא. דרישתו של קראסוס, בנוסף לטריומף שכבר הוענק לו, קוממה את אוקטוויאנוס. הנימוק לפסילת התואר היה שהספוליה אופימה הוענקה רק למפקד העליון של הכח הצבאי ובמקרה המדובר היה אוגוסטוס המפקד, וקראסוס היה רק בחזקת שליח (legatus). תקרית זו הייתה אחד מביטויי השינוי שחל במעמדה של האריסטוקרטיה ברומא עם כינון הפרינקיפט. גם התואר "אימפרטור" שהיה נהוג לתת לאזרח רומי אשר כובד בטיורמף לא חל על קראסוס. ערכם של ניצחונותיו הוקטן ככל הנראה מפאת חששות של אוקטוויאנוס שהיוקרה שיקבל קראסוס תפגע במעמדו.
תארים ותפקידים נוספים.
פרוקונסול של מקדוניה ואכאיה
יותם שירן
יותם שירן (נולד ב-8 באוגוסט 1990) הוא כדורסלן ישראלי אשר משחק במועדון הפועל כפר סבא מהליגה הארצית.
קריירה.
שירן, בן קיבוץ שפיים, שיחק בקבוצת הנוער של הפועל גליל עליון ובנבחרת הכדורסל של תיכון "עמק החולה". בעונת נבחר לחמישיית העונה בליגת הנוער.
בעונת הצטרף שירן להפועל חולון בליגת העל בכדורסל. הוא מיעט לשחק בה, אך היה שותף לזכייתה בגביע המדינה. בעונה הבאה הצטרף להפועל לב השרון מהליגה הלאומית. באותה עונה קלע 19.3 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לתגלית העונה של הליגה הלאומית. בסיום העונה עבר להפועל בארי, ובהמשך העונה עבר להפועל קריית טבעון. לקראת עונת חתם במדי הפועל תל אביב לשלוש שנים יחד עם אבירם זליקוביץ' ובר טימור במטרה מוצהרת של המאמן ארז אדלשטיין לבנות קבוצה המבוססת על ישראלים צעירים ומבטיחים. שירן העפיל עם הקבוצה לליגת העל, והמשיך לשחק במדיה כמחליף גם לאחר העפלתה. בסיום עונת 2013/2014 שוחרר מהקבוצה והפסיק לשחק כדורסל בצורה מקצוענית למשך יותר משנתיים. בעונת 2016/2017 חזר שירן לשחק כדורסל בבית"ר כפר יונה מהליגה הארצית. בעונת 2017/2018 שיחק במכבי הוד השרון מהליגה הלאומית.
בקיץ 2018 חתם באליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית
בקיץ 2019 חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הארצית
בנבחרות ישראל.
שירן היה חבר בנבחרות הקדטים, הנוער והעתודה של ישראל. הוא שיחק במדי נבחרת הקדטים באליפות אירופה שנערכה ב-2006 בספרד, בה סיימה הנבחרת במקום השביעי. בשנת 2008 שיחק במדי נבחרת הנוער באליפות אירופה שנערכה ביוון, והיה שני לקלעי הנבחרת אחרי בן רייס, עם 10.3 בממוצע למשחק.
בשנת 2009 החל שירן לשחק במדי נבחרת העתודה. באותה שנה סיימה הנבחרת במקום ה-15 באליפות אירופה שנערכה ברודוס, וירדה לדרג ב'. באליפות אירופה דרג ב' שנערכה באוסטריה ב-2010 הפך שירן לגורם משמעותי יותר בנבחרת. הוא שיחק 32 דקות בממוצע למשחק, קלע 16.6 נקודות בממוצע, וקלט 5.4 כדורים חוזרים במשחק. הנבחרת סיימה במקום החמישי, ולא הצליחה לחזור לדרג א'.
מרדוך-אפלה-אידינה השני