בשנת 1984 נישא בישראל לאזרחית ארצות הברית. ב-1985 חזר לישראל כתייר, והקים את המכון הפלסטיני לחקר אי-האלימות. בשנת 1987 סירב שר הפנים להאריך את אשרת השהייה שלו ולהשיב לו את התושבות הישראלית, אשר נשללה ממנו במהלך שהותו מחוץ לישראל, והוא אולץ לעזוב את הארץ. עווד עתר לבג"ץ נגד שלילת התושבות הישראלית שלו, אך שופט בית המשפט העליון אהרון ברק אישר ביוני 1988 למשרד הפנים לגרש אותו. על בסיס החלטה זו שלל מאז משרד הפנים את התושבות למאות מתושבי מזרח ירושלים.
ב-1989 הקים בארצות הברית את הארגון Nonviolence International, העוסק בקידום אי-אלימות כדרך לפתרון עימותים ברחבי העולם. עווד מלמד כיום באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון.
הרי גולומב
הָרַי גולומב (נולד ב-27 בינואר 1939) הוא פרופסור חבר בגמלאות בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. תחומי מחקריו כוללים פרוזודיה, תיאטרון רוסי, אופרות ודרמה.
אודות.
גולומב הוא בנה של גאולה שרתוק, אחותו של משה שרת ובנו מחוץ לנישואים של עמי אסף שלא הכיר בו. לאחר שאמו נפטרה בלידתו, הוא אומץ על ידי דודיו עדה ואליהו גולומב, ממפקדי ההגנה, שנפטר כאשר היה הרי בן שש ואימץ את שם משפחתם.
בשנים 1960–1964 למד לתואר ראשון בבלשנות עברית באוניברסיטת תל אביב, בהצטיינות. בשנת 1968 סיים תואר שני בספרות השוואתית ובספרות אנגלית באוניברסיטה העברית. נושא עבודת המאסטר שלו היה "Shakespeare's Use of Enjambment, with Special Reference to King Lear", בהנחיית פרופ' לאה גולדברג. בשנת 1979 סיים דוקטורט בספרות באוניברסיטת תל אביב בהנחיית פרופ' בנימין הרשב. נושא עבודת הדוקטור היה "Interrelations between Syntax and Line-Division in Poetry", ועליה מבוסס ספרו "Enjambment in Poetry: Language and Verse in Interaction", הדן בתופעת הפסיחה.
פרסם ביקורות מוזיקה בעבור העיתונים 'על המשמר', 'הארץ', 'מעריב' ואתר YNet.
הרי גולומב חבר באיגוד הישראלי למוזיקולוגיה. היה נשוי לפסיכיאטרית ד"ר אביגיל גולומב, עד למותה ב-2021.
דוד טנור
דוד יהושע טנור (באנגלית: David Joshua Tannor; נולד בשנת 1958) הוא פיזיקאי וכימאי תאורטי ישראלי, פרופסור מן המניין בפקולטה לכימיה במכון ויצמן למדע.
ביוגרפיה.
טנור למד לתואר ראשון בכימיה פיזיקלית באוניברסיטת קולומביה בין השנים 1974 ל-1978. בין השנים 1979 ל-1983 למד לדוקטורט באוניברסיטת קליפורניה שבלוס אנג'לס בהנחית פרופ' אריק הלר. נושא עבודתו היה "Time Dependent Formulation of Resonance Raman Scattering". שהה בלימודי פוסט דוקטורט בין השנים 1983 ל-1986 אצל פרופסור סטיוארט רייס באוניברסיטת שיקגו.
בשנת 1986 החל לכהן כחבר סגל בדרגת מרצה בכיר באוניברסיטת שיקגו, ובשנת 1992 עבר לכהן כפרופסור חבר באוניברסיטת נוטרדאם. ב-1995 עלה עם משפחתו לישראל וקיבל משרת פרופסור חבר במכון ויצמן למדע. בשנת 2000 קודם לדרגת פרופסור מן המניין, ובשנת 2006 החל לכהן כראש הקתדרה הפרופסוריאלית ע"ש הרמן מאייר.
נשוי לחיה ואב לארבעה.
בנוסף לעיסוקו כמדען, טנור הוא מדריך בכיר לקראטה בשיטת ה-Tora-Dojo (חגורה שחורה דאן 4).
חיל הרגלים והצנחנים
הבחירות הכלליות בבריטניה 2010
הבחירות הכלליות בבריטניה (הממלכה המאוחדת) התקיימו ב-6 במאי 2010.
ראש הממשלה המכהן גורדון בראון, שעמד בראש מפלגת הלייבור מאז פרישתו של טוני בלייר ב-2007, התמודד על כהונה נוספת בתפקיד מול דייוויד קמרון, מנהיג המפלגה השמרנית.
תוצאות הבחירות הביאו, לראשונה מאז 1974, לבחירת פרלמנט תלוי, כאשר לאף מפלגה אין רוב מוחלט להקמת ממשלה. המפלגה השמרנית זכתה לעלייה ניכרת במספר המושבים על חשבון הלייבור, והייתה למפלגה הגדולה ביותר. קמרון הקים קואליציה עם המפלגה הליברל-דמוקרטית בראשות ניק קלג כדי להגיע לרוב הדרוש, והתמנה לראשות הממשלה. בכך הגיע שלטון הלייבור, שהחל ב-1997 עם בחירתו של טוני בלייר, לקיצו לאחר 13 שנים.
רקע לבחירות.
בין הנושאים שעמדו במרכז מערכת הבחירות היו התמודדות הממשלה עם תוצאות המשבר הכלכלי העולמי, השחיתות במערכת הפוליטית הבריטית (לאור שערוריית החזר ההוצאות של חברי פרלמנט שהתגלתה כשנה לפני הבחירות), ומעורבותה של בריטניה במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק.
במסגרת מערכת בחירות זו התקיימו לראשונה בבריטניה עימותים טלוויזיוניים בין שלושת המועמדים הבולטים.
הופעתו המוצלחת של ניק קלג בעימות הראשון, הקפיצה את מעמדה של המפלגה הליברל דמוקרטית בסקרים, שאף הראו לזמן קצר כי היא עוברת את מפלגת הלייבור ומתקרבת למפלגה השמרנית מבחינת מספר הקולות. למרות זאת, בשל שיטת הבחירות האזורית, קבלה מפלגה זו מספר מושבי פרלמנט קטן בהרבה משתי המפלגות הגדולות, אך היוותה לשון מאזניים ולאחר הבחירות אף הצטרפה לממשלה בראשות קמרון.
תוצאות הבחירות.
ב-6 במאי נבחרו 649 מתוך 650 חברי הפרלמנט והבחירות הושלמו ב-27 במאי, באזור בחירה שבו נדחו הבחירות עקב פטירתו של אחד המועמדים.
הקמת הקואליציה.
בשל התוצאות שבהן לא זכתה אף מפלגה לרוב מוחלט, התקיימו שיחות קואליציה בין שתי המפלגות הגדולות למפלגה הליברל-דמוקרטית. ימים אחדים לאחר מכן, רק לאחר שהתברר כי הליברל-דמוקרטים יצטרפו לקואליציה בראשות קמרון, התפטר ראש הממשלה בראון מתפקידו, בניגוד לנהוג בדרך כלל, שראש הממשלה המפסיד מתפטר ויוצא מדאונינג 10 עוד באותו ערב.
יוסוף רזא גילאני
סייד יוסוף רזא גילאני (באורדו: یوسف رضا گیلانی; נולד ב-9 ביוני 1952) הוא ראש ממשלת פקיסטן לשעבר (הממשלה ה-17 במספר) וסגן יושב ראש מפלגת העם של פקיסטן.
ביוגרפיה.
גילאני נולד בקראצ'י למשפחה בעלת השפעה פוליטית ממולטאן. הוא בעל תואר ראשון ותואר שני בעיתונאות מאוניברסיטת פונג'ב. החל את פעילות הפוליטית ב-1978 בעת הממשל הצבאי של מוחמד זיא אל-חאק. שימש בין 1993 ל-1996 כיושב ראש הפרלמנט בתקופה שבה כיהנה בנזיר בוטו כראש ממשלת פקיסטן מטעם מפלגת העם הפקיסטני (PPP). מאוחר יותר הוא ריצה חמש שנות מאסר בכלא הפקיסטני לאחר שהואשם בניצול לרעה של סמכויותיו. הוא מעולם לא הורשע, ושוחרר ב-2005.
גילאני נבחר בפרלמנט לראש ממשלה לאחר שרצח בנזיר בוטו הביא בסופו של דבר להתפטרותו של פרבז מושארף. הוא נבחר ב-23 במרץ 2008 ברוב של 264 מול 42 קולות. קודמו בתפקיד היה מוחמד מיאן סומרו ששרת כראש ממשלה זמנית מיד לאחר התפטרות מושארף מנובמבר 2007 עד מרץ 2008. בתקופת שלטונה של בנזיר בוטו היה גילאני יושב ראש האספה הלאומית. תחת שלטון פרבז מושארף הוא נעצר ונכלא לחמש שנים, במהלכן סירב להגיע לעסקה עם השלטונות כדי להשתחרר.
הצעד הראשון של גילאני כראש ממשלה היה מתן הוראה לשחרר ממעצר בית את ראש בית המשפט העליון ושופטים נוספים. השופטים נעצרו בהוראה של מושרף, כיוון שהכריזו שבחירתו אינה חוקית.
ב-3 ביוני 2008 הוא שרד התנקשות בחייו.
ביוני 2012 גילאני הודח מתפקידו בעקבות פסיקת בית המשפט העליון של פקיסטן.
הוא נשוי ויש לו ארבעה בנים ובת. ב-9 במאי 2016 בנו עלי חיידר גילאני נחטף בידי קבוצה המקושרת עם אל-קאעדה, ושהה בשבי כשלוש שנים. הוא חולץ במבצע צבאי משותף של כוחות נאט"ו וצבא אפגניסטן.
יוסף ראזה גילאני
עוז זהבי
עוז זהבי (נולד ב-24 ביוני 1983) הוא שחקן, דוגמן, זמר ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
זהבי נולד בראשון לציון לאבי ויוספה. אביו יועץ מס. הוריו עברתו את שם משפחתם מ"גולדשטיין" לשם המשפחה הנוכחי. בוגר הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין בו למד בשנים 2006–2009.
התגייס לצה"ל לחטיבת הצנחנים ושירת בחברון. ב-23 בספטמבר 2002, במהלך האינתיפאדה השנייה, הוצב בעמדת שמירה ב"סמטת תנובה" שבין מערת המכפלה לשכונת אברהם אבינו במסגרת אבטחת אירועי סוכות ביישוב היהודי בחברון, כאשר מחבל פתח באש לעברו ולעבר אזרחים בסמוך. זהבי, לדבריו, לא זיהה את מקורות הירי, הסתתר בעמדה וירה באוויר. בפיגוע נהרג שלמה יצחק שפירא ונפצעו ילדיו וזהבי נפצע קלות מרסיסים במרפקו, סבל בעקבות האירוע מהפרעת דחק פוסט-טראומטית וטופל פסיכולוגית. לאחר האירוע הועמד למשפט צבאי והודח מחטיבת הצנחנים ומתפקידי לוחמה משום שלא קם והסתער לעבר המחבל. בסופו של דבר, לאחר כשנתיים של שירות, זהבי שוחרר מצה"ל על ידי ועדה רפואית.
קריירה.
תפקידו הראשון בטלוויזיה היה בתוכנית "אין", בהנחייתן של יעל בר זוהר ומיכל ינאי, אליה ביקש להתקבל כמגיש פינה, אך בסופו של דבר התקבל כמנחה מהמניין. הנחה את תוכנית הנוער "מיי בלוג" במסגרת שידורי "רשת" של ערוץ 2, לצד גיא אריאלי והראפרית שורטי. כמו כן, שיחק בסדרה "איתמר ואני" (הערוץ הראשון), והשתתף בתפקיד אורח בתוכניות "שמש" בתור בן דודה של זואי וב"לנצח עם מיקי ברקוביץ'". בפסח 2007 הנחה יחד עם רונה לי שמעון תוכנית של ערוץ ניקלודאון שנערכה בשמורת הטבע "נאות קדומים".
הוא זכה לפרסום בעיקר בעקבות משחקו בשנים 2007–2010 בסדרת הטלוויזיה "האי", בה גילם את דמותו של סול, בן זוגה של אנה (אפרת בן יעקב).
השתתף בשישה פסטיגלים בין השנים 2008–2020: "תפוס ת'פסטיגל" (2008) לצד ליאת בלו, איתה הופיע עם השיר "אי זוגי"; "קונג פו פסטיגל" (2009) בו הופיע עם השיר "אומץ לב" והיה גם שותף בהלחנתו; "לילה מטורף בפסטיגל" (2010) בתפקיד בילי הנער עם השיר "אל תפסיק ת'גרוב" שאותו כתב והלחין; ב-"i פסטיגל game on" (2011); ב-"X פסטיגל", בתפקיד יסוד האש (2013) וב-"my פסטיגל" (2020).