האנטי-וירוס מנתח את התנהגותם של התהליכים הרצים במחשב באמצעות כללי חשיבה והיסק עמומים המכונים "היוריסטיקות" (בניגוד לניתוח על-סמך רשימת חתימות וירוסים ידועה מראש), כדי לקבוע האם תוכנה מסוימת היא וירוס או לא. אלגוריתם זה עוקב אחרי תהליכים וקבצים שפועלים במחשב ומנתח את התנהגותם. הוא כולל מעקב אחר פעילות התהליך, בדיקת ניסיונות גישה של התהליך לתהליכים אחרים גישה למשאבים וכיוצא בזה.
וירוסים נוהגים להכניס את עצמם לערכים מסוימים בקובצי מערכת חשובים (על מנת להקל על הישרדות הווירוס במחשב והפצתו למחשבים אחרים). כשתהליך מסוים מתחיל לשנות קובץ מערכת, האנטי-וירוס מנטר את התנהגותו בקפידה. ערכים מסוימים בקובצי מערכת שווירוסים משתמשים בהם הם ערכים שגם תוכנות שאינן וירוסים משתמשות בהם. כשתוכנה משתמשת בערך שגם וירוסים משתמשים בו, האנטי-וירוס לא תמיד יחשוד בתוכנה, אלא רק לאחר שיהיו לו די אינדיקציות.
חברות אנטי-וירוס.
נכון לשנת 2011 קיימות מספר חברות אנטי-וירוס מובילות בשוק:
אנטי-וירוס מובנה במערכת ההפעלה.
במערכות ההפעלה DOS המאוחרות ו-Windows המוקדמות שולב אנטי-וירוס. לאחר מכן חדלה חברת מיקרוסופט לשלב אנטי-וירוס במערכות ההפעלה והיה צורך להתקינן בנפרד. החל מ-2012 ניתן למצוא תכנות הגנה המגיעות יחד עם מערכת ההפעלה.
גרסת ההתנסות של חלונות 8 כוללת בתוכה גרסה מורחבת של Windows Defender המכילה את הפונקציונליות של Microsoft Security Essentials ובכך מאפשרת הגנה בסיסית מובנית ללא צורך בתכנה נוספת. ניתן עדיין להתקין תוכנת הגנה אחרת שתנטרל את התכנה המובנית.
גרסה 10.8 של מערכת OS X מבית אפל כוללת בתוכה את Gatekeeper - תוכנת הגנה מובנית לראשונה במערכת זו.
מיקרוסופט אקסס
מיקרוסופט אקסס (באנגלית: Microsoft Access) הוא מנהל בסיס נתונים טבלאי (DBMS) ומחולל יישומים בעל ממשק משתמש גרפי, המיוצר ומפותח על ידי חברת מיקרוסופט האמריקאית מאז שנת 1992. הוא נכלל בחבילות האופיס במהדורות Professional או גבוהות יותר או נמכר בנפרד, ומשודרג בכל כשנתיים וחצי - שלוש לגרסה חדשה. האקסס מיועד למשתמשים מתקדמים, לסביבת עבודה קטנה ובינונית, ומאופיין בקלות הפעלה וממשק ידידותי.
אקסס מאחסן נתונים בפורמט משלו המבוסס על מנוע מסד בסיס הנתונים Jet. הוא יכול לייבא או לקשר ישירות נתונים המאוחסנים ביישומים ומסדי נתונים אחרים. בנוסף ניתן דרכו להריץ שאילתות SQL ולראות אותן מתממשות ללא כל צורך בשרת אירוח.
מפתחי תוכנה ואדריכלי נתונים יכולים להשתמש באקסס כדי לפתח תוכנת יישום, ו"משתמשים מתקדמים" יכולים להשתמש בו כדי לבנות יישומי תוכנה. כמו יישומי אופיס האחרים, אקסס נתמך על ידי Visual Basic for Applications, שפת תכנות מונחית עצמים, שיכולה להתקשר למגוון אובייקטים כולל DAO (אובייקטי גישה לנתונים), ADO אובייקטי נתונים בטכנולוגיית ActiveX, ורכיבי ActiveX נוספים. אובייקטים חזותיים המוכלים בטפסים ודוחות, במטרה לחשוף את השיטות והמאפיינים שלהם בסביבת תכנות VBA, ומודולי קוד VBA שיכולים להכריז ולקרוא לפונקציות מערכת של סביבת חלונות.
היסטוריה.
פרויקט אומגה.
הניסיון הראשון של מיקרוסופט למכור מוצר מסדי נתונים יחסיים היה במהלך מחצית 1980, כאשר מיקרוסופט השיגה רישיון למכור את R:Base. בשנות השמונים המאוחרות מיקרוסופט פיתחה פתרון משלה תחת שם הקוד "Omega".
אושר כי בשנת 1988 היה בפיתוח מוצר מסד נתונים עבור Windows ו-OS/2. שהיה אמור לכלול את "EB" - שפת בייסיק מוטמעת, שהייתה אמורה להיות השפה עבור פקודות מאקרו בכל היישומים של מיקרוסופט, אך האיחוד בשפות מאקרו לא קרה עד כניסתה של Visual Basic for Applications המכונה בקיצור VBA.
אומגה היה צפוי גם לספק ממשק קצה אל שרת SQL של מיקרוסופט. אומגה הייתה בזבזנית במשאבים, והיו דיווחים כי עבדה באיטיות על מעבדי 386 שהיו זמינים באותה עת. אומגה הייתה אמורה לצאת לאור ברבעון הראשון של 1990, אבל בשנת 1989 הפיתוח אותחל מחדש, והוצאתו לאור תוזמן מחדש לינואר 1991. חלקים של הפרויקט שימשו מאוחר יותר לפרויקטים אחרים של "Cirrus" (שם קוד עבור Access) ול-Thunder (שם קוד עבור של Visual Basic, שבמנוע הבסיסי גלום בשימוש). לאחר הופעת בכורה, פרויקט אומגה הודגם בשנת 1992 לעיתונאים, וכלל כמה תכונות שלא היו זמינות באקסס.
פרויקט Cirrus.
לאחר שפרויקט אומגה בוטל, חלק המפתחים שלו הוקצו לפרויקט Cirrus (והרוב חולקו לקבוצה אשר יצרה Visual Basic). מטרתו של סירוס הייתה ליצור מתחרה עבור יישומים כמו פרדוקס או דיבייס שירוץ על מערכת חלונות. לאחר שמיקרוסופט רכשה את תוכנת פוקספרו, היו שמועות כי הפרויקט של מיקרוסופט עשוי להיות מוחלף בו, אך החברה החליטה לפתח את שניהם במקביל. ההנחה הייתה כי הפרויקט יעשה שימוש ב-Extensible Storage Engine (ג'ט הכחול) אבל בסופו של דבר, נעשה שימוש רק במנוע מסד נתונים Microsoft Jet (ג'ט האדום). הפרויקט השתמש בחלק הקוד משני הפרויקטים: פרויקט אומגה וגרסת קדם-ההפצה של Visual Basic. בחודש יולי 1992, גרסת בטא של Cirrus נשלחה למפתחים, והשם "אקסס" הפך לשם הרשמי של המוצר.
ציר זמן.
1992: מיקרוסופט פרסמה את אקסס גרסה 1.0 ב-13 בנובמבר 1992, וכן הוציאה לאור את אקסס 1.1 במאי 1993 כדי לשפר את התאימות עם מוצרים אחרים של מיקרוסופט, וכדי לכלול את שפת התכנות אקסס בייסיק.
1994: מיקרוסופט פירטה את דרישות החומרה המינימליות עבור גרסה 2 של אקסס: מערכת חלונות בגרסה 3.1 עם 4 מגה בייט של זיכרון שנדרש, ו-6 מגהבייט זיכרון RAM מומלץ; 8 מגהבייט זמינים בדיסק קשיח, 14 מגהבייט של נפח פנוי בדיסק הקשיח מומלצים. המוצר נשלח על שבעה דיסקטים בנפח 1.44 מגהבייט.
במקור, התוכנה עבדה היטב עם מסדי נתונים קטנים יחסית, אך בדיקות הראו כי בכמה נסיבות נגרם נזק לנתונים. לדוגמה, גודל קובץ של מעל 10 מגהבייט הוכח כבעייתי (בתקופה שבה שנפח הדיסקים הקשיחים המקסימלי הנפוץ ביותר היה כ-500 מגהבייט), ובמדריך לאקסס ישנה אזהרה מפני מספר מקרים שבהם מנהלי התקנים מיושנים או תצורות שגויות יכולות לגרום לאובדן נתונים.
עם מיקרוסופט אופיס 95, אקסס 7.0 הפך לחלק מחבילת מיקרוסופט אופיס פרופשונל, והצטרף לאקסל, וורד ופאואפוינט ועבר משפת הסקריפטים אקסס בייסיק ל-VBA. מאז, מיקרוסופט פרסמה גרסאות חדשות של אקסס עם כל גרסה חדשה של מיקרוסופט אופיס. זה כולל אקסס 97 (גרסה 8.0), אקסס 2000 (גרסה 9.0), אקסס 2002 (גרסה 10.0), אקסס 2003 (גרסה 11.5), אקסס 2007 (גרסה 12.0), אקסס 2010 (גרסה 14.0) ואקסס 2013 (גרסה 15).
לגרסאות 3.0 ו-3.5 של מנוע מסד הנתונים מיקרוסופט Jet (שנעשה בהן שימוש באקסס 7.0 ובאקסס 97 בהתאמה) היו בעיות קריטיות שגרמו לכך שגרסאות אלו לא היו שמישות במחשב עם יותר מגיגה בייט של זיכרון. בעוד שמיקרוסופט תיקנה בעיה זו עבור Jet 3.5 / אקסס 97 - שחרור מאוחר, הם מעולם לא פתרו בעיה זו בגרסת Jet 3.0 / אקסס 95.
הפורמט הטבעי של מסד נתונים של אקסס (מסד נתונים MDB Jet) אף הוא התפתח לאורך השנים. הפורמטים כוללים את אקסס 1.0, 1.1, 2.0, 7.0, 97, 2000, 2002, 2007, ו-2010.
המעבר המשמעותי ביותר היה מאקסס 97 לפורמט אקסס 2000; אשר אינו תואם לאחור עם גרסאות קודמות של אקסס.
נכון לשנת 2011 כל הגרסות החדשות יותר של אקסס תומכות בתבנית אקסס 2000. תכונות חדשות נוספו לפורמט אקסס 2002 אשר ניתן להשתמש בהם על ידי אקסס 2002, 2003, 2007, ו-2010. מיקרוסופט אקסס 2000 הגדיל את גודל מסד הנתונים המקסימלי ל-2GB מ-1GB באקסס 97 ומאז נותר ללא שינוי.
מיקרוסופט אקסס 2007 הציג תבנית מסד נתונים חדשה: ACCDB. המסד תמך בקישורים לרשימות שרת SharePoint, וסוגי נתונים מורכבים כגון שדות ריבוי ערכים וצרופה. סוגי שדות החדשים אלה הם למעשה אוספי נתונים בשדות, ומאפשרים אחסון של ערכים מרובים או קבצים בשדה אחד. אקסס 2007 גם הציג שדה לצירוף קובץ, שבו מאוחסנים נתונים באופן יעיל יותר מאשר שדה OLE (אובייקט מקושר ומוטבע).
מיקרוסופט אקסס 2010 הציגה גרסה חדשה של פורמט ACCDB, התומך בפתרונות אירוח Web אקסס בשרת SharePoint 2010.
הדבר התיר לממש פתרונות אקסס שיורצו מבלי להתקין תוכנת אקסס במחשב שלהם, והיה זו התמיכה הראשונה של משתמשי מקינטוש. כל משתמש באתר SharePoint עם זכויות מספיקות, יכול היה להשתמש בפתרון Web אקסס. עותק אקסס עדיין נדרש להיות מותקן עבור המפתח, כדי ליצור את פתרון Web אקסס, והגרסה השולחנית של אקסס נשארה חלק מאקסס 2010. פתרונות אקסס ל-Web לא היו כמו הפתרונות השולחניים. אוטומציה הייתה רק דרך שפת המאקרו (לא VBA), אשר אקסס המירה אוטומטית ל-JavaScript. הנתונים כבר לא היה במסד נתונים של אקסס, אלא ברשימות SharePoint. עם זאת, מסד נתונים אקסס שולחני יכול היה לתקשר עם הנתונים של SharePoint, כך שיישומים היברידיים היו אפשריים, כך שמשתמש SharePoint נתמך בפעילות של תצוגות ועריכה בסיסיות, בעוד שפתרונות מתוחכמים ומסורתיים יכולים היו להישאר במסד אקסס שולחני.
מיקרוסופט אקסס 2013 הציע פתרונות אקסס שולחניים מסורתיים, בתוספת עדכון משמעותי לפתרון אינטרנטי באמצעות SharePoint 2013. מודל Web אקסס באקסס 2010 הוחלף באדריכלות נתונים חדשה, המאחסנת בפועל את נתוני במסד נתונים SQL Server. בניגוד לרשימות SharePoint, מציע עיצוב זה מסדי נתונים יחסיים אמיתיים עם שלמות קשרי גומלין, מדרגיות, יכולת הרחבה וביצועים שניתן היה לצפות מ-SQL Server.