לאחר מכן הועלה רן לדרגת אל"ם ושימש כמפקד חטיבה 408. לאחר מכן מונה למפקד חטיבת בנימין בין השנים 1993–1995, ולאחר שנת לימודים במכללה לביטחון לאומי פיקד על עוצבת ברעם והוביל את הלחימה בגזרה המערבית של דרום לבנון. בין השנים 2000-1998 פיקד על חטיבת ביסלמ"ח. בין השנים 2002–2000 שימש רן כקצין קישור לצבא היבשה האמריקאי בפורט מונרו שבוירג'יניה, ולאחר מכן השתחרר מצה"ל. רן מונה לעמוד בראש תחום הלחימה האורבנית ברפא"ל. בשנת 2007 מינה אילן הררי, יו"ר הועדה הקרואה בלוד, את רן כמנכ"ל העירייה. שנה לאחר מכן התפטר רן מתפקידו והחל עובד כסמנכ"ל פרויקט תגלית.
בשירות המילואים שימש רן כחונך אימונים בחטיבת גולני וקצין בכיר במטה פיקוד הצפון.
הערות שוליים.
מעבר (אסטרונומיה)
באסטרונומיה, מעבר או מעבר אסטרונומי הוא אירוע בו גרם שמים נצפה כאשר הוא חולף על פני גרם שמים אחר ומסתיר חלק ממנו. על מנת שיתרחש מעבר, על הגרם הקרוב להיות בעל גודל זוויתי קטן מאשר הגרם הרחוק. כאשר הגרם הקרוב הוא בעל גודל זוויתי דומה לגודלו הזוויתי של הגרם הרחוק או גדול ממנו, כך שחלק ניכר מהגרם הרחוק או כולו מוסתר, האירוע נקרא הסתרה.
סוגי מעברים.
מכיוון שלמעבר דרוש גרם שמים קרוב המסתיר גרם שמים רחוק יותר, רוב המעברים הם של גרם שמים קטן על פני גרם שמים גדול בהרבה.
מעבר של כוכב לכת על פני השמש.
על מנת שכוכב לכת יעבור על פני השמש, הוא חייב להיות במסלול פנימי יותר מאשר נקודת התצפית. מסיבה זו מכדור הארץ ניתן לצפות אך ורק במעברים של נוגה או של כוכב חמה על פני השמש, בזמן שממאדים ניתן לצפות גם במעברים של כדור הארץ על פני השמש וכך הלאה. מעבר מיוחד ונדיר התרחש בשנת 1586 ובו עברו בו זמנית נוגה וכוכב חמה על פני השמש עבור צופה משבתאי.
המעברים של כוכב חמה על פני השמש נצפים מכדור הארץ בהפרשים שנעים בין 3 שנים ל-13 שנים זה מזה כאשר האחרון היה ב-2006 והבא יהיה ב-2016. המעברים של נוגה על פני השמש נצפים מכדור הארץ בהפרשי זמנים של 105.5, 8, 121.5 ו-8 שנים כך שבכל 243 שנים מתרחשים 4 מעברים.
באמצעות טלסקופ החלל קפלר ניתן לצפות במעברים של כוכבי לכת על פני כוכבים רחוקים ובכך לזהות את קיומם.
מעבר של ירח על פני כוכב לכת.
מכדור הארץ ניתן לצפות במעברים של ירחים על פני כוכבי הלכת צדק, שבתאי, אורנוס ונפטון כאשר המעברים הקלים ביותר לצפייה הם של הירחים הגליליאניים על פני צדק.
מעבר של כוכב לכת על פני כוכב לכת.
מעבר של כוכב לכת על פני כוכב לכת במערכת השמש הוא אירוע נדיר שיכול לקרות רק אם כוכב הלכת המוסתר גדול בהרבה מכוכב הלכת המסתיר וכאשר הכוכב המסתיר הוא פנימי יותר. מעברים אפשריים הם של נוגה, של כוכב חמה ושל מאדים על פני צדק ושבתאי. מעברים אחרים יהיו למעשה הסתרה. אירועי מעבר מסוג זה קרו לאחרונה בשנים 1818 (נוגה על פני צדק), 1808 (כוכב חמה על פני שבתאי), 1771 (נוגה על פני שבתאי), 1708, 1705 (כוכב חמה על פני צדק) וכן היה מעבר של מאדים על פני צדק ב-1170. המעבר הבא של נוגה על פני צדק יתרחש ב-2065 והמעברים הבאים של כוכב חמה על פני צדק יתרחשו ב-2088 וב-2094.
מעברים נוספים.
מעברים אפשריים נוספים הם של אסטרואידים או של כוכבי לכת ננסיים על פני השמש או על פני כוכבי לכת אחרים. מעברים של אסטרואידים על פני השמש הם נדירים ביותר בכדור הארץ, שכן מרבית האסטרואידים נמצאים בחגורת האסטרואידים בין מאדים ובין צדק ואלו שמסוגלים לעבור על פני השמש הם קטנים יחסית (קוטר של קילומטרים ספורים) כך שהצפייה באירוע מעבר כזה היא קשה. לעומת זאת אירועים כאלה הם פחות נדירים כאשר הם נצפים מצדק. באותו אופן ניתן גם לצפות במעברים של אסטרואידים על פני צדק מכדור הארץ. כמו כן ייתכן מעבר של גוף קרוב ארץ על פני השמש או על פני הירח כך שהמעבר יהיה קל לצפייה, אך כיום לא ידוע על שום מעבר צפוי מסוג זה.
גם שביטים עשויים לבצע מעבר על פני השמש כאשר הם נצפים מכדור הארץ או מכוכב לכת אחר. כך למשל שביט היילי עבר על פני השמש ב-19 במאי 1910.
ירחים קטנים או בעלי מסלול רחוק מכוכב הלכת שלהם עשויים לבצע מעברים על פני השמש. כך למשל על מאדים ניתן לצפות בפובוס ודימוס מבצעים מעברים על פני השמש.
לייטננט קיז'ה
לייטננט קיז'ה (ברוסית: Пору́чик Киже́) היא סוויטה תזמורתית שהלחין סרגיי פרוקופייב בשנת 1933 (Op. 60). הסוויטה נכתבה במקור כפסקול לסרטו של הבמאי אלכסנדר פיינצימר הנושא אותו שם ומבוסס על ספרו של יורי טיניאנוב.
רקע.
היצירה נכתבה על ידי פרוקופייב בשנת 1933, זמן קצר לפני חזרתו לברית המועצות הסובייטית, לאחר שנים ארוכות של שהיה במערב (בייחוד צרפת). כמו כן הקדימה היצירה במעט את הביקורת החריפה שמתח משטרו של סטלין על "האומנות הדקדנטית והקפיטליסטית", שלוותה ברדיפה למעשה של אומנים שחרגו מהקו הנוקשה של מוזיקה הרמונית, טונאלית, מלודית ובייחוד "רוסית" (פרוקופייב עצמו הותקף בחריפות ב-1948).
במקור הולחנה המוזיקה כפסקול לסרט על פי סיפור של יורי טיניאנוב ולפי הזמנה של אולפני לנפילם. במרכז הסיפור, לגלוג על השלטון והבירוקרטיה בתקופת השלטון הצארי. הסרט כשלעצמו מעולם לא זכה להקרנות לציבור הרחב, עקב המסרים החתרניים שמצאה בו הצנזורה. אף על פי כן, עיבד פרוקופייב את המוזיקה לסוויטה בת חמישה פרקים בעלת אותו שם. הסוויטה, בניגוד לסרט, זכתה להצלחה רבה.
סיפור המעשה.
הסיפור מתרחש ברוסיה הצארית של תחילת המאה ה-19.
בטקס חלוקת דרגות, גורמת שגיאת הגהה לצאר פאבל הראשון להעלות לדרגת לייטננט חייל שאינו קיים בשם קיז'ה. בשל חשש מזעמו של הצאר, פקידיו אינם מעיזים להעמידו על טעותו, אך הצאר מחליט להתעניין דווקא באותו קיז'ה אלמוני שהמציא. כך נאלצים הפקידים לברוא דמות פיקטיבית יש מאין, ולהמציא לה סיפור חיים. מכאן מתגלגל השקר הלאה. הצאר אינו שוכח את קיז'ה, ומתעניין בקורותיו. הפקידים מצדם, מתארים בפניו עלילות גבורה דמיוניות של הסגן הנועז, וכן את קורות חייו (הוא מתאהב, ואף מתחתן). לבסוף מתעקש הצאר לפגוש את הגיבור שנלחם עבורו, ואז בא קצו של קיז'ה: הפקידים ממציאים את מותו של קיז'ה בקרב, ועורכים לו טקס אשכבה מפואר.
היצירה.
הסוויטה מורכבת מ-5 פרקים, להם נתן פרוקופייב את השמות הבאים:
לתזמור היצירה שתי גרסאות. באחת מנוגן הנושא הראשי בסקסופון טנור ובשנייה הוא מושר בקול בריטון. בשתי הגרסאות נעשה שימוש נרחב בכלים עם אופי צבאי (כלי נשיפה ממתכת, פיקולו וכלי הקשה).
הזמר סטינג פרסם ב-1985 שיר הנקרא Russians שמנגינתו מבוססת על היצירה.
פרימרוז אוורדין
קוריולנוס
קוריולנוס (Coriolanus) הוא מחזה מאת ויליאם שייקספיר. חוקרים מעריכים כי המחזה חובר בין 1605 ל-1608. המחזה מבוסס באופן ספרותי על דמותו של המצביא הרומי גאיוס מרקיוס קוריולנוס (Caius Marcius Coriolanus) לפי התרגום והעיבוד של תומאס נורת' מ-1579 לספרו של פלוטרכוס "חייהם של גדולי יון ורומי". המחזה נחשב לפחות-מוכר מכל הטרגדיות של שייקספיר ואינו מכיל מונולוגים בני-אלמוות, עם זאת המחזה זוכה להערכה כאמירה פוליטית חדה ומועלה בתקופה המודרנית בקונטקסטים אקטואליים שונים. המחזה מטיל ספק הן בדמוקרטיה והן בדמות הגיבור (ההופך על נקלה לבוגד כשכבודו נפגע) ופתוח לפרשנויות נרחבות.
תקציר העלילה.
המחזה נפתח ברומא, מיד לאחר תום שלטונו של המלך לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס. בעיר שוררים רעב ומהומות עקב החלטתו של המצביא קאיוס מרסיוס (קוריולנוס, שעדיין לא נקרא כך) לאגור את גרעיני החיטה במחסנים (לטובת החיילים) ולא לשחררם לציבור. כשהציבור מתעמת אתו, קוריולנוס נושא נאום ובו הוא אומר שלפלבאים (המון העם) לא מגיע כלל מזון מהשלטון, משום שאי אפשר לסמוך עליהם כי הם הפכפכים, והוא מכנה אותם "עודף אוכלוסין רקוב". הפטריקי (אציל) מנניוס אגריפה, ידידו של קאיוס מרסיוס, והטריבונים ברוטוס וסיקיניוס מגנים את קוריולנוס, והוא נאלץ לעזוב את העיר עם צבאו לאחר שמגיעות ידיעות על התקדמותו של צבא הוולסקים, ובראשם אויבו המושבע - טולוס אופידיוס.
קוריולנוס (שעדיין נקרא בשלב זה קאיוס מרסיוס) מכהן כסגנו של מפקד הצבא קומיניוס, ומוביל התקפה משנית ומצור על העיר קוריולי, בעוד החלק העיקרי של הצבא הרומי מתקיף את אופידיוס בשדה. לאחר כיבוש העיר מגיע אליה אופידיוס התשוש, ומוכה על ידי קוריולנוס בקרב-ביניים, אך לא נהרג.
לאות הוקרה על כיבוש העיר מעניק קומיניוס לקאיוס מרסיוס את השם "קוריולנוס". עם חזרתו לרומא מעודדת אותו אמו, וולומניה, להציג את מועמדותו למשרת קונסול. למרות היסוסו, הוא זוכה באהדת הסנאט הרומי אך המון העם מתקומם, בהנהגתם של הטריבונים. קוריולנוס מתקיף את שיטת הבחירות הרומית הנותנת בידי ההמון כוח כנגד מעמד הפטריקים. בתגובה הוא מוקע כבוגד על ידי הטריבונים ומוגלה מרומא.
בגלותו יוצא קוריולנוס לבירת הוולסקים, אנטיום, ומוצא את אופידיוס. קוריולנוס מציע לאופידיוס לצאת יחדיו למסע הרג ברומא, כדי להעניש את העיר שהגלתה אותו.
העיר רומא נתקפת בהלה ושולחת שליחים אל קוריולנוס כדי שיעצור את מסע הנקם שלו. כל השליחים נכשלים, עד שאמו וולומניה יוצאת לקראתו יחד עם אשתו וירג'יליה, בנו מרסיוס ועלמה בשם ולריה. בעצתם מסכים לבסוף קוריולנוס לכרות ברית שלום בין רומא לוולסקים, ומציג את קבלת ברית השלום על ידי רומא כחרפה לרומאים. אך עם שובו לבירת הוולסקים, אנטיום, נרצח קוריולנוס כבוגד בידי מתנקשים שארגן אופידיוס.
הפקות.