טובלאך (בגרמנית: Toblach, באיטלקית: Dobbiaco) היא עיירה בת כ-3500 תושבים הממוקמת לרגלי הרי הדולומיטים בחבל דרום טירול בצפון איטליה. טובלאך מחולקת לעיר העתיקה ההיסטורית ולעיר החדשה. באזור טובלאך עובר
קו פרשת המים המזרח אלפיני בין הים השחור והים האדריאטי.
היסטוריה.
ההתיישבות בכפר החלה ככל הנראה בתקופת תרבות הלשטט בין המאה ה-6 למאה ה-8 לפני הספירה. תושבי טובלאך ההיסטורית נחשבו מאז המאה השישית כבני חסות של טאסילו הראשון (Tassilo I) מלך בואריה לאחר שכבש את האזור.
ההתייחסות הראשונה ליישוב בכתובים, היא משנת 827 לספירה וקשורה לפיתוח דרך המסחר הישנה בין איטליה לגרמניה (Strada d'Alemagna), בין האזורים התעשייתיים של ונציה ואאוגסבורג.
הכנסייה המודרנית הראשונה בכפר נבנתה במאה ה-19 בידי הנזירים של סן קנדידו.
מסילת רכבת אשר נסללה בקרבת טובלאך החל מ-1871 הביאה לפריחת התיירות באזור והפכה את העיירה למרכז תיירות. עד שנת 1963 שימשה טובלאך כנקודת המוצא של קו רכבת הדולומיטים.
קרבות מלחמת העולם הראשונה אשר התחוללו באזור העיירה וברכסי ההרים הסובבים אותה גרמו לנזקים כבדים לכנסייה ולמבנים רבים בכפר.
תיירות.
טובלאך נחשבת ליעד תיירותי מבוקש הן עבור תיירות החורף והן עבור תיירות הקיץ. התיירים הרבים הפוקדים אותה הופכים את העיירה לבסיס יציאה עבור מגוון רחב של פעילויות נופש כגון סקי וגלישה, טיפוס, הליכה, רכיבה וכדומה.
כוחה של מספר שש
כוחה של מספר שש הוא הספר השני בסדרת המדע הבדיוני לנוער, בני לוריאן, מאת פיטקוס לור. הוא ספר ההמשך ל"אני מספר ארבע", ופורסם ב-23 באוגוסט 2011 על ידי HarperCollins Publishers.
תקציר העלילה.
הסיפור מסופר על ידי כמה חברי גארד: מספר ארבע (ג'ון סמית), שנמצא במנוסה עם סאם, שש וברני קוסאר (הדלי, כימרה מלוריאן), ומספר שבע (מרינה), שמסתתרת בסנטה תרזה, מנזר בספרד. בעוד ג'ון, מספר שש וסאם מנסים להישאר צעד אחד לפני המוגדוריאנים בעודם מחפשים את שאר הלורים ששרדו, מספר שבע מחפשת אחר חדשות על ג'ון אחרי הקרב האמיץ שלו בבית הספר שהופיע בסוף אני מספר ארבע.
הסיפור של שבע.
מרינה מוצגת בסיפור ישר מההתחלה. היא גרה בבית יתומות דתי, הנמצא בתוך מנזר. יחד איתה, במנזר, נמצאת אדלינה, וכמה חברות שלה מבית הספר. בית הספר נמצא בסנטה תרזה, ספרד.
לאחר שלא הצליחו להתרגל לחיים בכדור הארץ, מרינה, מספר שבע, והספאן שלה, אדלינה, הגיעו למנזר / בית היתומות סנטה תרזה, והן גרות שם במשך 10 שנים. אדלינה ויתרה על האמונה בלוריאן, וכעת מנסה להסתגל לחיים רגילים כנזירה. היא החביאה את השידה של שבע והתעלמה מכל מה שקשור ללוריאן. מעוצבנת מהגישה של אדלינה, מרינה מחפשת אחר מספר ארבע האגדי כעת, במטרה לאחד את כל הגארד, אך ללא הצלחה. בתחילת הספר היא במרחק חמישה חודשים מיום הולדתה ה-18, בו היא תוכל סוף כל סוף לעזוב את בית היתומות.
כשלבית היתומות מגיעה ילדה בת שבע בשם אלה, הן מיד הופכות לחברות טובות. אלה עוזרת לה למצוא את השידה שלה, ומרינה מסממת את אדלינה כדי לפתוח אותה. כשהיא פותחת אותה, המוגדוריאנים מוצאים אותן והן בקושי בורחות. אדלינה סוף סוף מבינה שטעתה ומקריבה את עצמה כדי להציל את מרינה. מרינה פוגשת אדם בשם קרייטון שמסביר שאלה היא מספר עשר, והיא גם אטרנוס, כלומר היא יכולה לשנות את גילה לכל גיל שכבר עברה. הם פוגשים את שש והורגים את הרודפים אחריהם. הקטור, חברה הטוב האנושי של מרינה שיודע על לוריאן, מת בתהליך. החבורה של מרינה (שבע), שש, אלה, וקרייטון מחליטים לחפש את שאר המספרים כדי שהם יוכלו להתאחד.
הסיפור של ארבע.
ג'ון מתעורר במלונית אליה הגיעה בסוף "אני מספר ארבע" עם שש וסאם. הם מנסים להישאר מוסתרים (מכיוון שארבע נמצא ברשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI) ומחליפים את מספר הרישוי שלהם בזה של נהג אחר לפני שהם נוסעים לטנסי. בטנסי, הם נעצרים על ידי שוטר ששואל אותם למה הם נוהגים ברכב עם מספר רישוי ששייך לרכב אחר. השוטר מזהה אותם ומבין מיהם, וקורא לתגבורת. שש משתמשת במורשת השליטה ביסודות שלה ויוצרת סופה שעוזרת להם לברוח. ארבע, שש וסאם נוסעים לפלורידה, שם הם מתחילים להתאמן. ארבע חושב שסאם נדלק על שש. בתחילה סאם מכחיש, אולם אחר כך הוא מודה בכך. ארבע מבין שגם הוא נדלק על שש, אבל מנסה להעלים את הרגשות האלה מכיוון שהוא רוצה לאהוב רק את שרה.
שש משכנעת את ארבע לפתוח את השידה שלו. בעודו עובר על החפצים בשידה, הוא מראה לסאם את דגם מערכת השמש של לוריאן. באותו הזמן שבע פותחת את התיבה שלה ונוגעת במשדר (בלי לדעת מה זה), וכתוצאה מכך הדגם משתנה ומרכיב את כדור הארץ, עם נקודה אדומה על סנטה תרזה. הם שומעים את שבע צועקת לאדלינה להתעורר. ארבע פותח את המכתב שקיבל מהנרי בפרטיות, ומגלה שלא רק שתשעת חברי הגארד הולכים לגדול להיות תשעת הזקנים הבאים של לוריאן, אלא גם שיכול להיות שסאם צדק לגבי זה שאביו נחטף על ידי חייזרים, ושאביו של סאם הוקצה כדי ללמד את ארבע והנרי על החיים בכדור הארץ. ארבע מראה לסאם את המכתב וסאם מתחיל לבכות כשהוא לומד על הגורל של אביו.
מאוחר יותר באותו הלילה, ארבע ושש סובלים מנדודי שינה ומחליטים לצאת יחד להליכה. שש משתמשת במורשת חוסר הנראות שלה כדי לעזור להם להישאר בלתי נראים. הם כמעט מתנשקים, אבל ארבע מתרחק כי הוא מסרב לחשוב שיש לו רגשות כלפי מישהי חוץ משרה. כשהם חוזרים הביתה, הבית שלהם מתפוצץ כי המוגדוריאנים איתרו אותם לאחר שארבע פתח את השידה שלו. סאם מציל כמה פריטים יקרי ערך ומתחבא בבריכה, אבל מתפתח קרב קצר מול המוגדוריאנים, בו המוגדוריאנים מובסים, אך קודם הם לוקחים את השידה של ארבע.
סאם, בעודו חושב שאביו השאיר לו משהו בעדן, מכריח את החבורה לחזור. הם מוצאים לוח אבן וכמה ניירות, אך לא מצליחים לפענח אותם. ארבע פוגש את שרה בסתר. בעת פגישתם המחודשת הם מתחבקים ומתנשקים. שרה בודקת את הטלפון שלה כמה פעמים וג'ון שואל למי היא מסמסת כל כך מאוחר בלילה. היא אומרת שזו אמילי, והם חוזרים לשיחה שלהם. שרה מנסה לשכנע את ארבע להסגיר את עצמו שוב ושוב, אך בכל פעם הוא מסרב. ה-FBI מופיעים ועוצרים את ארבע ואת סאם. שש עוזרת להם לברוח, וארבע מבין ששרה סימסה למשטרה ולא לאמילי.
החבורה מחליטה להתפצל, מאחר שארבע וסאם מחליטים שהם רוצים להחזיר את השידה של ארבע בווירג'יניה המערבית (סאם מצטרף רק משום שהוא מקווה למצוא את אביו), בעוד ששש מחליטה לנסוע לספרד לעזור לשבע. כשארבע וסאם מסיעים את שש לנמל התעופה, היא מנשקת את סאם על הלחי לפרידה, מה שגורם לו להסמיק. ארבע ושש חולקים נשיקה מלאת תשוקה על השפתיים לפרידה. ארבע אומר לשש שסאם נדלק עליה, ושש אומרת שגם היא נדלקה עליו. ארבע, מבולבל, אומר שהוא חשב שהיא מחבבת אותו. שש אומרת שמכיוון שהוא אוהב גם אותה וגם את שרה, זה רק הוגן שהיא תאהב גם אותו וגם את סאם. היא נותנת להם כתובת בה הם אמורים להיפגש בעוד שבועיים בדיוק ועוזבת. סאם שם את הכתובת בכיסו והם נוסעים לווירג'יניה המערבית.
שש מגיעה לסנטה תרזה כדי לעזור לשבע בקרב נגד המוגדוריאנים, והן מביסות אותם. היא מגלה שספינת חלל נוספת יצאה לאחר הספינה הראשונה שהביאה את הילדים הלורים לכדור הארץ, ובה הייתה חברת גארד נוספת, אלה, או מספר עשר. שש, שבע, עשר, וקרייטון, הספאן ממלא-המקום של עשר, יוצאים למצוא את שאר חברי הגארד.
כשהם מגיעים לסוף הדרך בווירג'יניה המערבית, ארבע וסאם הולכים בעקבות מפה ששש השאירה עד שהם מגיעים למערה המוגדוריאנית. ארבע משתמש בסיטאריס כדי להעביר את מורשת חוסר הנראות של שש אליו, אף על פי שהיא תהיה לרשותו רק למשך כשעה. בדיוק כשהמורשת מתפוגגת, הם מוצאים את השידה, יחד עם שידה נוספת (שמאוחר יותר מסתבר שהיא שייכת לתשע). ארבע משתמש באש כדי להביס מוגדוריאנים רבים, ושדות הכוח במערה מפסיקים לעבוד, מה שמאפשר לארבע ולסאם לשחרר את תשע. סאם נחוש למצוא את אביו, וחושב שהוא נמצא בין האסירים, ולארבע ותשע אין ברירה אלא להשאירו שם לאחר ששדה כוח מפריד ביניהם. ארבע מבין שהכתובת של נקודת המפגש עם שש נמצאת אצל סאם, אבל תשע אומר לו לא לדאוג, ושאם המפגש נועד להתקיים - הוא יתקיים. ארבע אומר לו לנסוע לצפון, והם מתחילים לנסוע.
קבלה.
הספר קיבל בעיקר ביקורות טובות עם ציון ממוצע של 4.2 מתוך 5 בדירוג של אתר Goodreaders (מבוסס על 4,806 דירוגים).
עיבוד קולנועי.
אחרי ההצלחה של הגרסה הקולנועית של אני מספר ארבע, היו שמועות על סרט המשך. נכון ל-16 במאי 2011, לפי דברי התסריטאית מרתי נוקסון, התוכניות 'נגנזו' באופן זמני.
"כוחה של מספר שש" היה הספר הראשון שעובד על ידי ה-Booktrack, חברת סטארט-אפ טכנולוגית ניו-יורקית שמתאימה "מוזיקה מסונכרנת, אפקטים קוליים, ורעשי רקע" למלל של ספרים אלקטרוניים.
Take on Me
Take on Me (לעיתים מעוצב כ-Take On Me) הוא שיר של להקת הסינת'פופ הנורווגית א-הא. השיר נכתב על ידי חברי הלהקה והופק על ידי המפיק המוזיקלי הבריטי אלן טארניי (Alan Tarney) עבור אלבום הבכורה של הלהקה, "Hunting High and Low", אשר יצא במהלך שנת 1985.