ב-23 במרץ 2015, זומן חואנמי לראשונה לנבחרת הבוגרת על ידי המאמן ויסנטה דל בוסקה, לקראת משחק מוקדמות יורו 2016 מול אוקראינה ומשחק ידידות נגד הולנד, לאחר שהחלוץ דייגו קוסטה נפצע בשריר הירך האחורי. את הופעת הבכורה שלו הוא ערך ב-31 במרץ במשחק שהתקיים באמסטרדם ארנה, הוא פתח בהרכב ופינה את מקומו לאלברו מוראטה בהפסד של ספרד 0–2 להולנד.
סטטיסטיקת קריירה.
מועדונים.
מעודכן ל-16 באוגוסט 2022
נבחרת.
מעודכן ל-31 במרץ 2015
תארים.
קבוצות.
ריאל בטיס
נבחרות.
נבחרת ספרד עד גיל 19
שיאים.
ב-13 בינואר 2010, בהפסד של מאלגה נגד חטאפה (5−1) הוא כבש את השער של מאלגה, והפך לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריה של מאלגה שמבקיע שער במשחק רשמי, בגיל 16 שנים ו-238 ימים.
ב 12 בספטמבר 2010, בנציחון של מאלגה נגד ריאל סרגוסה (3−5) הוא כבש צמד, והפך לשחקן הצעיר ביותר שעשה זאת בליגה הראשונה בספרד, בגיל 17 שנים ו-115 ימים.
אל-סאפריה
אנה זיפל
אנה זיפל (בשוודית: Anna Zippel; מתה ב-29 באפריל 1676) הייתה אישה שוודית ומכשפה לכאורה שהוצאה להורג במסגרת אחד ממשפטי המכשפות המפורסמים ביותר שהתנהלו במדינה בזמן ציד המכשפות הגדול ("The Great Noise") בין השנים 1668–1676. סיפורה מן המוכרים בפולקלור השוודי.
ביוגרפיה.
זיפל נולדה למשפחה בעלת אמצעים. הייתה עצמה ניהלה עסק מצליח למכירת תרופות יחד עם שותפתה העסקית אנה מאנסדוטר. היא תוארה כאישה תמירה, אלגנטית ובעלת חוש אופנה המרבה ללבוש בגדים יקרים, יהלומים ותסרוקות מתולתלות. היא הסתובבה עם פמליה, ונהגה לבלות בחברתן של נשות החברה הגבוהה בהן אשת ראש העיר ואנה מריה בוס, אשת אדריכל העיר המלכותי ז'אן דה לה וליי. לקוחותיה נמנו עם עשירי סטוקהולם. אחיה היו מדריכי התעמלות בחצר המלוכה ולבעלה היו עסקי מאפיות, טחנת קמח ועוד נכסים. אחותה בריטה זיפל לעומת זאת, הייתה אישה ענייה. אף על פי שהאחיות לא היו קרובות, זיפל תמכה בה מבחינה כלכלית.
בעוד זיפל נחשבה לאשת חברה מכובדת, אחותה הייתה מהמעמד הנמוך והואשמה לא פעם בכישוף. גם שותפתה לעסק סבלה ממוניטין שלילי של אדם יהיר ומתנשא, ככל הנראה משום שהיה לה ביטחון עצמי, ונטייה להתעלם מרכילויות ודעתם של אחרים על ענייניה.
משפט קתרינה.
למרות מקומה בחברה, זיפל מצאה עצמה במרכזן של חרושת שמועות והאשמות שונות בנוגע לעיסוק בכישוף, יחד עם אחותה ושותפתה העסקית. ילדים נהגו לכנות את זיפל "מלכת בלוקולה" (Queen of Blåkulla) ונערות סיפרו כי היא מטפחת אותן במטרה להשיא אותן לשטן. יום אחד, בעודה הולכת ברחוב, הצביע לעברה ילד וצעק: "היא זו שלקחה אותי לפגוש את השטן", והתעלף. לאחר מכן, עוזרת הבית של זיפל סיפרה כי נשלחה על ידה למשימות מסתוריות בחסות החשיכה, שזיפל נפגשה עם שותפתה בחדרה באמצע הלילה על מנת לזמן את השטן אשר מילא את מרתף ביתה בכסף באופן קבוע, שרוחו של כלב שומרת על גינת הבית, שזיפל ביקשה ממנה למרוח על עצמה מדם הווסת שלה וכתבה על מצחה שם משונה כלשהו, וכי גרמה לה לחלות במשך שלוש שנים לאחר שהפסיקה לעבוד אצלה. זיפל, אחותה, שותפתה ואף בעלה הואשמו בחטיפת ילדים. אפילו ילדיהן שלהן הפנו אצבע מאשימה כלפי הנשים, וטענו כי לקחו אותם לפגוש את השטן במהלך שבת המכשפות. זיפל תוארה כמכשפה רבת עוצמה שמסוגלת להרוג שומר בכלא על ידי מבטה, או לכרות את ראשו של אחר על ידי יריקה.
משפט המכשפות של קתרינה (על שם כנסיית קתרינה בסטוקהולם) כלל 50 עדים, בהם ילדים ובני נוער רבים, שעלו לדוכן כדי להעיד נגד זיפל, אחותה, שותפתה ונשים נוספות. הם הצביעו על הנשים וסיפרו כיצד חטפו אותם כדי להביאם אל האי בלוקולה, שעל פי אגדות עם שוודיות שייך לשטן. פרקטיקה שהייתה נפוצה באותם ימים במסגרת ציד ומשפטי המכשפות. מנגד, זיפל ניצלה כל הזדמנות ובקורח רוח הסבירה כי מדובר בלא יותר מהשמצות שמקורן בקנאה, רשע או מתקפה. לגבי הטענה כי הונה הושג באמצעים שטניים אמרה כי הוא הושג באמצעות עבודה קשה שלה ושל בעלה, וכי העסק שלה משגשג הודות לעובדה כי אנה מאנסדוטר היא רוקחת מוכשרת. פסק הדין התבסס על עדותם של הילדים וניתן במאי 1676, במסגרתו אנה ובריטה זיפל הוצאו להורג בעריפה ראש. אנה מאנסדוטר מתה בכלא.
מגדל הספירלה
האסיפה הלאומית (מונקו)
מזרח לונדון
אזור מזרח לונדון (באנגלית: East London) הוא האזור הצפון מזרחי של העיר לונדון שבממלכה המאוחדת. אזור זה ממוקם ממזרח לאזור ההיסטורי והפיננסי של לונדון רבתי ומצפון לנהר התמזה. זהו אזור הפרוורים השני בגודל אוכלוסייתו בלונדון.
האזור מזרח לונדון נחשב לאחד העניים ביותר בלונדון. אזור זה כולל כיום את אחד מריכוזי אוכלוסיות המיעוט האתניות הגדולים ביותר בממלכה המאוחדת, ומכיל בעיקר משפחות ממוצא דרום אסיאתי.
על פי התוכנית האזורית של לונדון "The London Plan" משנת 2011 אזור מזרח לונדון כולל את הרבעים בארקינג ודגנהאם, בקסלי, גריניץ', לוויסהם, האקני, האורינג, ניוהאם, רדברידג', וולתם פורסט וטאואר המלטס.
קיונגי
קיונגי (בהנגול: 경기도; בהנג'ה 京畿道; מילולית: "האזור שמקיף את הבירה") הוא המחוז המאוכלס ביותר בקוריאה הדרומית. המחוז שוכן בצפון-מערב המדינה והוא מקיף את עיר הבירה סיאול מצפון, מדרום וממזרח, שטחו 10,170 קמ"ר, אוכלוסייתו מנתה כ-13.5 מיליון תושבים ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 ובירתו היא העיר סוואן.
בשנת 1946 סיאול חדלה להיות חלק אינטגרלי ממחוז קיונגי. בשנת 1981 גם העיר אינצ'ון חדלה להיות חלק אינטגרלי ממחוז קיונגי.
אזור המטרופולין שכולל את קיונגי, סיאול ואינצ'ון כולל כ-27.3 מיליון תושבים. זהו המטרופולין הגדול ביותר באסיה אחרי טוקיו, והשביעי בגודל אוכלוסייתו בעולם.
מפלי הקרח פרבל
מפלי הקרח או מפלי הקרח פריבל (באנגלית: Prebble Icefalls)) הם קבוצה של מפלי קרח בצד הדרום-מערבי של רמת חצות בהרי דרווין בארץ אואטס שבאנטארקטיקה.
המפלים מצויים בשני קרקסים קרחוניים גדולים, מדרום-מערב להר אליס.
גובהם של המפלים כ- 900 מטרים.
היסטוריה.
גילוי המפלים.
המפלים התגלו על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון (Victoria University of Wellington Antarctic Expedition) שבניו זילנד, שהתקיימה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) של 1962 – 1963.
מקור השם.
המפלים נקראים על שמו של וו. א. פרבל (WM Prebble), שהיה גאולוג במשלחת.
ארצנו הקטנטונת
הלכות תשובה
בוב לאזר
שיטיון וסקולרי
שיטיון וסקולרי (באנגלית: vascular dementia) הוא ירידה קוגניטיבית מתקדמת המתרחשת לאורך זמן כתוצאה מזרימת דם לא מספקת למוח. הדבר עשוי להשפיע על זיכרון, תפקוד, יכולות מרחביות, שפה וקשב. דמנציה וסקולרית מהווה כ-16% ממקרי הדמנציה, והיא הסיבה השנייה בשכיחותה לאחר אלצהיימר.
סימנים וסימפטומים.
אבחנה בין תסמונות הדמנציה השונות עלולה להיות מאתגרת בשל המאפיינים הקליניים החופפים והפתולוגיה הבסיסית הדומה ובייחוד שמחלת האלצהיימר מתרחשת לעיתים קרובות יחד עם דמנציה וסקולרית.
אנשים עם דמנציה וסקולרית סובלים מפגיעה קוגניטיבית מתקדמת, בצורה חריפה או חריפה פחות, בדומה להפרעה קוגניטיבית קלה שנגרמת לעיתים קרובות בשלבים לאחר מספר אירועים מוחיים (שבץ). חלק מהאנשים עשויים להראות שיפור בין אירוע לאירוע אך חלקם עלולים להראות ירידה לאחר אירוע נוסף. התדרדרות מהירה עלולה להוביל למוות משבץ מוחי, מחלת לב או זיהום.
הסימנים והתסמינים הם קוגניטיביים, מוטוריים, התנהגותיים, ועבור חלק ניכר מהמטופלים גם רגשיים. שינויים אלו מתרחשים בדרך כלל על פני תקופה של כ5–10 שנים. הסימנים בדרך כלל זהים לשאר מחלות הדמנציה אך כוללים בעיקר ירידה קוגניטיבית ופגיעה חמורה בזיכרון אשר עלולים לפגוע בפעילויות היומיומיות. לפעמים עם נוכחות של סימנים נוירולוגיים מוקדים, ועדויות למאפיינים התואמים עם מחלות כלי דם במוח בהדמיית המוח ( CT או MRI). כמו כן, קיימים סימנים נוירולוגיים שקשורים לפגיעה באזורים מסוימים במוח וניתן להבחין בהם, חלק מהסימנים הם שיתוק חלקי, היפוקניזה, רפלקס בבינסקי, אטקסיה, שיתוק פסאודובולברי, כמו גם בעיות הליכה וקשיי בבליעה. לאנשים יש ליקויים חלקים במונחים של בדיקות קוגניטיביות. הם נוטים להיות בעלי זכירה חופשית טובה יותר ופחות פריצות להיזכרות בהשוואה לחולים עם מחלת אלצהיימר. ככל שהמטופלים מושפעים קשה יותר מהמצב או בחולים שנפגעו באזור ורניקה או באזור ברוקה עשויות להופיע בעיות ספציפיות בדיבור כמו אפזיה.
במחלת כלי דם קטנים, האונות הקדמיות מושפעות לעיתים קרובות. כתוצאה מכך, חולים עם דמנציה וסקולרית נוטים לתפקוד ירוד יותר לעומת מחלת האלצהיימר כאשר מדובר במשימות הקשורות באונה המצחית כגון שטף מילולי, ועלולים להופיע עם בעיות באונה המצחית: אדישות, אבוליה (חוסר רצון או יוזמה), בעיות קשב, התמצאות, ובריחת שתן. חולי עשויים גם להופיע עם האטה כללית של יכולת העיבוד, קושי בשינוי משימות ופגיעה בחשיבה מופשטת. אדישות בשלב מוקדם של המחלה מרמזת יותר על דמנציה וסקולרית.
הדרך להבדיל בין דמנציה וסקולרית להפרעות גנטיות נדירות הגורמות לנגעים בכלי הדם במוח היא על ידי דפוסי הצגה אחרים. ככלל, הן נוטות להתרחש בשלב מוקדם יותר בחיים ויש להם מהלך אגרסיבי יותר. בנוסף, הפרעות זיהומיות, כגון עגבת, עלולות לגרום לנזק עורקי, שבץ מוחי ודלקת חיידקית במוח.
גורמים.