בשו"ת הרשב"א (חלק א תיד-תיח) נדפסו חילופי תשובות בנושאי פילוסופיה. הרקע לתשובות הוא העיסוק הנרחב בפילוסופיה בספרד בכלל ובעיר מונפלייה בפרט, רבי אבא מרי הירחי שחשש מהדבר שלח לרשב"א אגרת בה קבל על המצב, הרשב"א בתגובה שלח בשנת ה'ס"ד (1304) אגרות לחכמי ישראל בספרד ובפרובנס לחקור את הנושא, על מנת לבדוק אם להטיל חרם על לומדי הפילוסופיה.
על אגרות אלו קיבל הרשב"א כתבי מחאה רבים מחכמי פרובנס ומאחרים שתמכו בפילוסופיה. רבי ידעיה הבדרשי שלח תשובה לרשב"א בעד הפילוסופיה, תשובתו נדפסה בשו"ת תשובה תיח ואינה משקפת את השקפת הרשב"א, תשובות הרשב"א אלה ותשובות אחרות נדפסו בספר מנחת קנאות לרבי אבא מרי, הספר נכנס למהדרות שו"ת הרשב"א של מוסד הרב קוק.
תשובות בולטות.
מספר תשובות בשו"ת הרשב"א התפרסמו מאד, תשובה בעניין קביעת ברכות ועוד.
הערות וביאורים.
הערות וביאורים לספר נדפסו מכמה וכמה רבנים:
חיל המצב במונגוליה
חיל המצב במונגוליה (ביפנית: 駐蒙軍) היה קורפוס חיל רגלים מיוחד של הצבא היפני הקיסרי אשר פעל במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
ב-1937 כבשה האימפריה היפנית את מונגוליה הפנימית מידי הרפובליקה הסינית, והקימה בה ממשלת בובות בשם מנגג'יאנג. ב-27 בדצמבר 1937 הקימו היפנים את חיל המצב במונגוליה במטרה להגן על הארץ מפני הסינים ומפני ברית המועצות. החל מ-4 ביולי 1938 הוכפף חיל המצב במונגוליה תחת פיקוד הארמייה האזורית צפון סין. בתחילת 1939 תוגבר חיל המצב בידי קבוצת הפרשים שכללה את בריגדות הפרשים ה-1 וה-4. במהלך מלחמת העולם השנייה מונגוליה הפנימית הייתה אזור שקט, ועיקר תפקידם של החיילים היפנים בארץ היה לאמן את צבא מונגוליה הפנימית. לפיכך, חיל המצב במונגוליה הוזנח וצויד בנשק דל ומיושן. כאשר פתח הצבא האדום במבצע סערת אוגוסט, היפנים לא היו ערוכים לקראתו ונשברו במהירות. חיל המצב היפני במונגוליה הפנימית פורק באופן רשמי ב-27 ביולי 1946.
קארל אומס
קארל אומס (בהולנדית: Karel Ooms: 27 בינואר 1845 - 18 במרץ 1900) היה צייר בלגי של דיוקנאות, ציורי ז'אנר והיסטוריה. הוא נודע גם בסצנות נופי המזרח שלו.
ביוגרפיה.
קארל אומס נולד בדסל כבן הזקונים למשפחת איכרים גדולה. בבית הספר התגלה כישרונו יוצא הדופן לציור. כשהיה בן שתים עשרה סיפקה עיר הולדתו תמיכה כספית שאפשרה לו ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן.
אחד ממוריו באקדמיה היה ניקיי דה קיזר, אחת מדמויות המפתח באסכולה הרומנטית-היסטורית הבלגית לציור שצייר בעיקר ציורי היסטוריה ודיוקנאות. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה ב-1865 חזר קארל אומס לעיר הולדתו דסל. הוא צייר שני חלקי מזבח עבור הכנסייה המקומית סנט ניקולס, כדי להביע את תודתו לעירו.
קארל אומס התיישב כאמן עצמאי באנטוורפן בסביבות 1871. הוא יצר במהירות מוניטין של צייר פורטרטים. בנוסף, קיבל הזמנות לציורי דת והיסטוריה. הוא זכה להכרה מיוחדת על שני ציורים גדולים, שעשה עבור אולם המשפט הפלילי של בית המשפט באנטוורפן. המוניטין שלו התרחב מעבר לגבולות ארצו כאשר זכה בפרסים על יצירתו בפראג (1877), אמסטרדם (1883), אדלייד (1887), מלבורן (1888) ושיקגו (1893).
קארל אומס ערך מסעות רבים באירופה ובמזרח התיכון כולל מצרים וארץ ישראל כאן הוא מצא השראה רבה לציוריו המזרחיים.
בשלהי חייו, בשנת 1897, הוא נישא לברונית אדית ואן ארסל, אלמנתו של הברון אמיל דלה פיי, בן למשפחת אצולה בלגית חשובה. אשתו הייתה אמידה וחובבת אמנות ואספנית מושבעת. זמן קצר לאחר נישואיהם, נסעו בני הזוג לגור בווילה של אדית בקאן, כדי שאומס, שסבל ממחלת לב, יוכל לבלות את חודשי החורף באקלים מתון יותר. עם זאת, הוא מת בגיל 55 בקאן.
הוא נקבר אנטוורפן בבית הקברות מורטוס בווילרייק.
יצירה.
קארל אומס עבד בז'אנרים שונים כולל ציור דיוקנאות, היסטוריה, נוף וז'אנר. הוא ידוע בעיקר בזכות ציורי המזרח, הז'אנר והפורטרטים שלו.
דיוקנאות מהווים כשליש מהתפוקה הידועה שלו - 220 יצירות. מצוירי הדיוקנאות שלו היו בעיקר מאנשי הבורגנות העשירה באנטוורפן. הדיוקן העצמי שלו משנת 1896 מתאר את האמן אוחז בלוח הצבעים שלו. הצבעים בפלטה מראים את העדפתו פיגמנטים אדמתיים, שהייתה אופיינית לאמנים כמוהו שפעלו במסורת האקדמית.
הקריירה שלו קיבלה דחיפה מהצלחת ציור ההיסטוריה שלו משנת 1876 שנקרא "הקריאה האסורה" . ציור זה מתאר סצנה של איש זקן ואישה צעירה המצטופפים מעל תנ"ך. הזוג מסתכל בדאגה או בהלה, מעבר לכתפו של הזקן, לעבר משהו מחוץ לתמונה. הסצנה מתרחשת ככל הנראה במאה ה-16 או ה-17 כאשר הפרוטסטנטים הועמדו לדין, בין היתר, על קריאת התנ"ך בשפת העם, מנהג שנאסר על ידי הכנסייה הקתולית באותה תקופה.
אחת הסיבות להצלחת תמונתו של אומס הייתה שמצבו של המיעוט הקטן של הפרוטסטנטים בבלגיה הקתולית של סוף המאה ה-19 נתפס בקבלה למצבם במאה ה-16. הציור נרכש על ידי המדינה הבלגית. בשנת 1885, אומס יצר עותק של היצירה, כנראה לשימושו הפרטי. הקומפוזיציה הועתקה גם על ידי ציירים אחרים, להצגה במקומות ובבתים דתיים פרוטסטנטיים. הוא הופץ גם באמצעות הדפסים. הקומפוזיציה מראה את העניין העיקרי של אומס בציור דיוקנאות שכן פניהן של שתי הדמויות נמצאות במרכז הקומפוזיציה וצבועות בבירור. ציור עם נושא דומה של רדיפות דתיות הוא "היהודים בימי הביניים" (1890), העוסק ברדיפת יהודים.
אומס צייר ציורי היסטוריה רבים נוספים שהראו את התעניינותו בהיסטוריה של המאה ה-16 של ארצו.
בהשראת מסעותיו במזרח התיכון, צייר קארל אומס יצירות מזרחיות רבות, חלקם צייר במקום. אלה כוללים יצירות כמו "ליד הנילוס" ו"נוף יריחו". אחרים מתארים רקדנים וחגיגות ציבוריות. קארל אומס צייר עוד כמה יצירות כמו "חלום בהרמון", ששיקפו את העניין בנושא ההרמון והאובליסק בציורי המזרח.
קארל אומס צייר סצנות ז'אנריות רבות, שחלקן שימשו כפורטרטים משפחתיים. דוגמה לכך היא משפחת האצולה שנהנית מהחורף, שהוזמנה על ידי משפחת אצולה בלגית בשנת 1885. היא מציגה את שלושת בני המשפחה יושבים על מזחלה רתומה לסוס, כשברקע המזקקה המקומית, שבבעלות המשפחה והיה מקור עיקרי לעושרה. הם בלבוש אלגנטי ובתנוחות מלכותיות ומזכירים דיוקנאות דומים של משפחת הצאר רומנוב הרוסית.
טומבסטון
טומבסטון (באנגלית: Tombstone) היא עיירה היסטורית במדינת אריזונה שבארצות הברית הנמצאת בקרבת הגבול עם מקסיקו.
העיירה נוסדה במקור בשנת 1877 על ידי הפרוספקטור אד שיפלין . היישוב הפך בשנים הבאות לאחד מיישובי הספר שחוו את הצמיחה הגדולה ביותר באותה העת. היישוב גדל באופן משמעותי במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19, כאשר מהמכרות המקומיים הוכנו מטילי כסף אשר שוויים היה בין 40 עד 85 מיליון דולרים - אזור הייצור הגדול ביותר של מטילי כסף באריזונה באותה העת. בעקבות ההצלחה הכלכלית האוכלוסייה של היישוב גדלה מ-100 לכ-14,000 בפחות משבע שנים.
העיירה נודעת כיום בעיקר בשל קרב היריות המפורסם שאירע בעיירה ב-26 באוקטובר 1881, אשר נחשב לקרב היריות הנודע ביותר בתקופת המערב הפרוע.
כלכלת העיירה מסתמכת כיום בעיקר על ענף התיירות. בעיירה נמצאת כיום גם אחת ממבשלות הבירה הנחשבות ביותר באריזונה.
שרה אל-אמירי
ירגזי אפרפר
ירגזי אפרפר (שם מדעי: "Parus cinereus") הוא מין ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. הוא בצבעי שחור, אפור ולבן, מקור שמו. הוא קרוב מאוד לירגזי מצוי ותואר לראשונה בתור תת מין שלו, אך הוא נחשב למין עצמאי בעקבות מחקרים גנטיים. הירגזי חי ביערות בדרום ובדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים פיזיים.
הירגזי האפרפר הוא עוף קטן באורך 12.5–15 ס"מ ובמסה 11.9–22.1 גרם. הראש שחור עם לחיים לבנות וסנטר שחור. הגב אפור, ועל הכנפיים יש פס לבן. החזה והבטן לבנים ופס שחור עובר לאורכם. לזכר יש פס שחור עבה יותר בהשוואה לנקבה. יש פס לבן בנקודה בה העורף מתחבר לגב. הכנפיים אפורות. סוככות הזנב כחולות-אפרפרות מלמעלה. הזנב שחור, ולבן בשוליו. בניגוד לקרוביו ירגזי מצוי, ירגזי יפני וירגזי ירוק-גב, הבטן לבנה אפרפרה ולא צהובה. המקור שחור וקצר, הקשתית כהה והרגליים אפורות.
התנהגות.
הירגזי נראה בדרך כלל בזוגות או בקבוצות קטנות שלעיתים מצטרפות ללהקות מזון מעורבות. הירגזי האפרפר מחפש מזון בצורה אקטיבית מאוד, וניזון מחרקים (בעיקר זחלים וחיפושיות), ביצי חרקים, גלמים, וגם ניצנים, זרעים ופירות. לפעמים הוא מחזיק חרק גדול ברגלו וקורע אותו עם המקור. הוא גם תוקע זרעים קשים בקליפת עץ, ואז מפצח ואוכל את הזרע. בהימלאיה עונת הקינון מתחילה בסוף מרץ ונגמרת בסוף יוני, ובדרום הודו היא מתחילה בפברואר ונגמרת במאי, אם כי קינון נצפה גם בספטמבר ואוקטובר. לרוב הנקבה מטילה ביצים פעמיים בשנה. הקן (בקוטר 10 ס"מ ובצורת קערה) מוקם בחורים בעצים, גדות, קירות מבנים, במבוק, וקינים נטושים של נקרים, ולעיתים רחוקות על ענפים; ובנוי מטחב, שיער, נוצות וצמר. הנקבה מטילה 4–6 ביצים לבנות עם נקודות אדומות. שני ההורים משתתפים בדגירה, וכאשר אחד ההורים מאוים בזמן הקינון, הוא ינשוף ואף יתקוף את הפולש, פעולה שהיא מקור שמם העברי (מהמילה רוגז).
תפוצה ובית גידול.
הירגזי האפרפר חי ביערות וחורשים, ולעיתים נצפה גם באזורים עירוניים בדרום ודרום מזרח אסיה. למין זה טווח תפוצה רחב למדי, והוא נצפה מאפגניסטן, דרך הודו, להודו-סין, אינדונזיה, ודרום סין. הוא נצפה בהימלאיה עד לגובה 2,700 מטר מעל פני הים.
תפוצת תת-מינים.
לירגזי האפרפר 12 תת-מינים:
דייטונה ביץ'
דייטונה ביץ' (באנגלית: Daytona Beach) היא עיר במזרח פלורידה שבארצות הברית. דייטונה ביץ' ידועה במיוחד כמיקום המרכזי בו נערכים מרוצי NASCAR.