משך תקופת הכהונה של מושל איידהו הייתה אז שנתיים, ובתום שנתיים להשבעתו, הובס קלארק על ידי בוטולפסן ושב לכס המושל ב-1943. שתי מערכות הבחירות בין השניים היו צמודות מאוד, כאשר בזו של 1940 ניצח קלארק את בוטולפסן בהפרש של פחות מאחוז אחד, וזה האחרון ניצח אותו בהפרש דומה ב-1942.
שופט פדרלי.
ב-18 בפברואר 1943, שבועות מספר לאחר תום כהונתו כמושל, מונה קלארק על ידי הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט כשופט בבית המשפט הפדרלי המחוזי של מחוז איידהו, כדי לאייש מושב שהתפנה לאחר פרישתו של השופט צ'ארלס צ'טהאם קאוואנה. ב-5 במרץ אישר הסנאט של ארצות הברית את המינוי, שנכנס לתוקף ב-10 במרץ. קאלרק כיהן על כס השיפוט עד למותו. בשנים 1954–1964 היא כיהן כנשיא בית המשפט. לאחר מכן הוא קיבל מעמד של שופט בכיר .
חיים אישיים.
ב-1906 נשא קלארק לאישה את ג'ין אליזבת ברנט, בתו בת ה-18 של סוחר ממקיי. הוא היה בן למשפחה בולטת בפוליטיקה של איידהו. הוא היה אחיו הצעיר של ברזילה קלארק, שכיהן גם הוא כמושל איידהו בשנים 1937–1939. הוא גם היה חמו של פרנק צ'רץ', שכיהן ארבע תקופות כהונה כסנאטור בשנים 1957–1981 והיה מועמד בבחירות לנשיאות של 1976. אחיינו, דייוויד וורת' קלארק, ייצג את איידהו בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית. בתו של קלארק, בת'ין קלארק צ'רץ', הייתה פעילה בפוליטיקה של המפלגה הדמוקרטית באיידהו.
בדצמבר 1966 לקה קלארק בשבץ מוחי ובילה את שבועות חייו האחרונים בבית החולים סנט לוק בבויסי. צ'ייס קלארק נפטר ב-30 בדצמבר 1966, בגיל 83. הוא נטמן בבית הקברות רוז היל שבאיידהו פולס.
אלפרד פורבאט
אלפרד פורבאט (במקור פיכסל-Füchsl, מכונה גם: פרד פורבאט, בהונגרית: Forbát Alfréd; פץ', 31 במרץ 1897 – Vällingby, שוודיה, 23 במאי 1972) היה אדריכל, צייר יהודי-הונגרי. הוא נחשב לנציג חשוב של הבאוהאוס המודרני.
ביוגרפיה.
אלפרד פיכסל נולד במשפחה יהודית כבנם של ארנולד פיכסל, סוחר יין, ושל גיזלה ורטהיימר. הוא סיים את לימודיו בגימנסיה הריאלית הראשית בפץ' ב-1915, ולאחר מכן למד באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה בין השנים 1917 לבין 1918. לאחר מכן התגורר במינכן, שם קיבל את התואר שלו בהנדסה ובאדריכלות ב-1920 מהאוניברסיטה הטכנית של מינכן . מ-1920 עד 1922 פורבט עבד במשרדו של ולטר גרופיוס בווימאר, שם היה מעורב ביישום הבאוהאוס. לאחר מכן, בין השנים 1924–1925 עבד עבור חבר הלאומים כמנהל הטכני לפיתוח הדיור בסלוניקי, עיר הבירה של מקדוניה היוונית. מ-1925 עד 1928 הוא היה האדריכל הראשי בזומרפלד ושות (Sommerfeld Co). בברלין, ומ-1928 עד 1932 עבד במשרד האדריכלים של הוברט הופמן, בפיתוח פרויקטי הדיור בברלין, Siemensstadt und Haselhorst (1931). מ-1928 ניהל למעשה גם משרד אדריכלים עצמאי. תוכניותיו יושמו בין היתר בסלוניקי, בויימאר ובברלין. ב-1932 עבד בברית המועצות עד 1933 במוסקבה בפרויקט תכנון ערים עבור ארגון התכנון הרוסי "סטנדרדגורפרויקט" (Standardgorprojek), יחד עם ארנסט מאי אדריכל ומתכנן ערים גרמני. הוא היה חבר ב-CIAM, (הקונגרס הבינלאומי לאדריכלות מודרנית, שבו השתתף גם בוועידת אתונה ב-1933. בין השנים 1933 לבין 1938 תכנן כמה בתי מגורים בפץ'. ב-1938 חזר לזמן קצר לממלכת הונגריה כאדריכל עצמאי, והיה אחראי על מספר דירות ובתים עצמאיים שם. לאחר שנאסר על יהודים לעבוד בהונגריה ב-1938 (החוק היהודי הראשון והחוק היהודי השני), הוא נענה להזמנתו של האדריכל אונו אהרן לנסוע לשוודיה. מ-1938 עד 1945 הוא עבד עם האדריכל סונה לינדסטרם על התוכנית הכללית של העיר לונד, כמו גם היה שותפו של לינדסטרום על התוכניות של המכון הפיזיולוגי באוניברסיטת לונד ופיתוח בנייני דירות ברובע בורמאסטרגארדן (Borgmästaregården) בעיר. מאפריל 1942 הועסק במחלקת תכנון ערים של HSB. אחר כך הפך לחבר בקבוצת תכנון העיר "Eglers Stadsplanebyrå". הוא היה אחראי חלקית לתוכניות אב עבור סקבדה (Skövde) ( (1949), לנדסקרונה (1951), Upplands Väsby (אז Hammarby kommun, 1951), Kullabygden (1959), Linköping (1967) ו-Kristinehamn. בשנת 1952 פורבאט היה המארגן השותף של המפגש המיוחד (שלא בקונגרס) של CIAM בסיגטונה (Sigtuna) בשוודיה וגם עזר בארגון פרויקט האינטרבאו בברלין ב-1957. עבודותיו מוחזקות במוזיאון השוודי לארכיטקטורה בסטוקהולם. תוכניות תכנון הערים שלו יושמו בכמה ערים, כולל סטוקהולם. בתפיסתו התכנונית שם דגש על התכנון הרציונלי של התחבורה העירונית והדגים את החסרונות של בניינים רבי קומות והמגדלים כמבני מגורים בשוודיה.
דוקטור לוק
יואל בעל שם
רבי יואל בעל שם מזמושץ' המכונה רבי יואל בעל שם הראשון (נפטר לפני שנת ה'תס"ו) היה מקובל שפעל בזמושץ' בתקופת גזירות ת"ח-ת"ט והתפרסם כבעל מופת וכבעל שם.
חייו.
רב יואל נסע הרבה בכל רחבי פודוליה לרפא חולי נפש וחולי הגוף באמצעות לחשים וקמעות, ולגרש דיבוקים על ידי להטים והשבעות וצירופי שמות קדושים.
סגולותיו ורפואותיו נדפסו בספרים "תולדות אדם" ו"מפעלות אלקים". על שני הספרים נמצאות הסכמותיו של נכדו, ר' יואל בעל שם השני.
נפטר בין השנים ה'תמ"ב–ה'תס"ה.
שמואל יוסף פין זיהה אותו עם רבי יואל היילפרין שהיה רב במספר ערים במזרח אירופה. דברים אלו נדחו על ידי יעקב דוב מנדלבוים.
נפלאותיו.
עוד בחייו הרבו לספר ממנו מופתים ונפלאות שונים. לדוגמה:
צאצאיו.
בנו של רבי יואל היה רבי אורי, אביו של רבי יואל היילפרין (השני) שהתפרסם אף הוא כבעל שם.
תומאס סטרקושה
תומאס פוטאק סטרקושה (באלבנית: Thomas Fotaq Strakosha; נולד ב-19 במרץ 1995 באתונה שביוון) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת השוער בקבוצת ברנטפורד ובנבחרת אלבניה.
קריירת מועדונים.
סטרקושה נולד באתונה בזמן שאביו, פוטו סטרקושה, שיחק בליגה היוונית. הוא גדל במחלקות הנוער של פאניוניוס ושל לאציו. בעונת 2012/2013 החל לשמש כשוער המחליף של לאציו בסרייה א'.
ב-9 ביולי 2015 הושאל סטרקושה למשך עונה אחת לסלרניטנה מהסרייה ב'. הוא ערך 11 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה.
עם חזרתו ללאציו מההשאלה, החל סטרקושה לשמש כשוער הראשון של לאציו.
ב-14 ביולי 2022 חתם בברנטפורד מהפרמייר ליג.
קריירה בינלאומית.
ב-24 במרץ 2017 ערך סטרקושה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה, בהפסד 0–2 לנבחרת איטליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
מסדרון הומניטרי
מסדרון הומניטרי הוא סוג של אזור מפורז זמני, שנועד לאפשר מעבר בטוח של סיוע הומניטרי ופליטים במקום בו ישנו משבר הומניטרי. מסדרון כזה יכול להתחבר גם לאזור האסור לטיסה או לאזור האסור לנסיעה.
בעידן שלאחר המלחמה הקרה, סוגים שונים של מסדרונות הומניטריים הוצעו לעיתים על ידי שני הצדדים הנמצאים בקונפליקט מזוין, או על ידי הקהילה הבינלאומית במקרה של התערבות הומניטרית. מסדרונות הומניטריים היו בשימוש לעיתים תכופות במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
אזורים בטוחים של האומות המאוחדות.
"אזורים בטוחים של האו"ם" (UN Safe Areas) היו מסדרונות הומניטריים שהוקמו בשנת 1993 בשטחה של בוסניה והרצגובינה במהלך מלחמת בוסניה על ידי מספר החלטות של מועצת הביטחון של האו"ם.
יוסף חוריש
יוסף חוריש (בערבית: يوسف حوريش, 1889 – 1975) היה זמר עיראקי, מדקלמי מקאם, מוזיקאי ונגן ג'וזה, ממוצא אוסטרי-יהודי. חוריש היה אחד הזמרים הגדולים והבקיאים ביותר במקורות ובהרכבו של המקאם. התפרסם בזכות מקאם אחד, מקאם אלח'נבאת, לאחר שהקליט אותו על תקליט, שהיה פופולרי מאוד בקרב חובבי המקאם העיראקים.
ביוגרפיה.
חוריש נולד במחוז קאדי אלחאג'את בגדאד בשנת 1889. אבותיו היהודים הגיעו מאוסטריה לפני שנים רבות והתיישבו בבצרה. שמו המלא הוא יוסף חריש בן ששון בן שוע בן עזרא בן אליעזר בן צאלח ח'ליף. הוא אהב את המקאמים העיראקיים מילדותו והיה תלמידם של אחמד אלזידאן ורובין בן רג'ואן. רק בימיו האחרונים הפך את השירה למקצוע. הוא הקליט מספר תקליטים באמצע שנות העשרים ובתקופה שלאחר מכן, והתפרסם בזכות שני המקאמים שלו אל-נווא ואלח'נבאת, ושר לאום כולתום כשהיא הגיעה לבגדאד במסיבה פרטית שאורגנה לכבודה על ידי יוסף זערור ב-1933. השמועות אומרות שהיה בן למשפחה דתית שהתנגדה לעיסוקו כזמר וניסתה לחבל בזה בדרכים שונות.
קולו היה נעים והוא הכיר היטב את כללי הביצוע, והוא נהג לקרוא את המקאם ברדיו במשך תקופה ארוכה בנוסף להיותו נגן ג'וזה ברדיו העיראקי, עד שגורש מעיראק לאחר האלימות נגד היהודים בעקבות הקמת מדינת ישראל ב-1948.
אזרחותו העיראקית נשללה, והוא עלה לישראל בשנת 1951. הוא המשיך לקרוא שם מקאמים עד מותו ב-1975.
אנרגיה גרעינית בישראל
בעוד שישראל מפעילה שני כורי מחקר גרעיניים (הקריה למחקר גרעיני – נגב והמרכז למחקר גרעיני שורק), אין לה תחנות כוח גרעיניות. עם זאת, האפשרות להקים תחנות כוח גרעיניות בארץ נבחנה בתקופות שונות במהלך השנים.
מספר סיבות גרמו לכך שבמשך השנים לא הוקמו בישראל תחנות כוח גרעיניות. האחת היא העובדה שישראל אינה חתומה על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, מה שמקשה על המדינה להתקשר עם ספקים בינלאומיים בתחום הטכנולוגיה הגרעינית. סיבה נוספת היא שמרבצים גדולים מאוד של גז טבעי נמצאו מול החוף של קו החוף הישראלי החל משנות ה-2010 וניצול מרבצים אלו מאפשר הפקת חשמל בשיעורים משתלמים ביותר בהשוואה לייצור באמצעות כוח גרעיני.
תחנות כוח גרעיניות.
היסטוריה.