לא ידוע בדיוק תאריך ומקום פטירתו של ר' יהודה. משוער כי הוא נפטר במכנאס בעקבות הרעב הכבד ומצב הקהילה הירוד באותן שנים, לכל היותר בשנת ה'תק"ג (1743), כשהיה בסביבות גיל 50. זאת מכיוון שבתחילת שנת ה'תק"ד, בחודש תשרי, מופיע התיעוד הראשון של שמו בצירוף התואר ז"ל בשו"ת משפט וצדקה ביעקב לר' יעקב אבן צור.
נהוג לציין את יום פטירתו בתאריך ט"ו בטבת, יום בו חתם ר' יעקב חי זריהן על פירושו על התורה שצירף לספרו של ר' יהודה, מקוה המים.
אחריו מילא את מקומו בכס הדיינות אחיו, ר' מרדכי בירדוגו, המכונה המרבי"ץ.
חיבוריו.
ר' יהודה חיבר עוד כמה חיבורים שלא יצאו לאור ואבדו במרוצת השנים. ביניהם:
משפחתו.
ר' יהודה בירדוגו היה הנין של ר' משה בירדוגו "הקדמון", אבי שושלת בירדוגו. אחיינו הוא רבי רפאל בירדוגו הידוע בכינויו "המלאך רפאל".
לר' יהודה נולדו שני בנים:
פנימיית דארנא
דארנא היא פנימיה בישראל לנערים בסיכון, שהוקמה בשנת 2015 על ידי עמותת דארנא-בית בטוח לנוער בסיכון. הפנימייה ממוקמת בתוך מתחם המרכז האקדמי רופין בכפר מונש שבעמק חפר.
הפנימייה מיועדת לנערים בגילאי 14 עד 19, הנמצאים בסיכון גבוה ומופנים על ידי משרד הרווחה ובתי המשפט בהתאם ל"חוק הנוער".
דארנא פועלת לפי תפיסה שיקומית משולבת שנועדה להגדיל באופן משמעותי את סיכויי הנערים להשתקם ולהשתלב בחברה.
רקע.
עמותת דארנא, שהוקמה בשנת 2011, שמה לה למטרה להעניק תשומת לב פרטנית ותמיכה אישית לנערים בסיכון גבוה במיוחד ולהגדיל באופן משמעותי את סיכוייהם להשתקם ולהשתלב בחברה באמצעות הקמת מסגרת בעלת תפיסה חינוכית שיקומית כוללת.
בשנת 2015 פתחה העמותה את פנימיית דארנא שפעלה במושב חבצלת השרון. בקיץ 2020 עברה הפנימייה למשכן קבוע הממוקם במתחם המרכז האקדמי רופין. מבנה הפנימייה תוכנן ונבנה בהתאמה לצורכי הנערים והטיפול בהם.
את העמותה והפנימייה מובילים תומר בוהדנה ואודי גלברד. תומר בוהדנה, מנהל הפנימייה ומתווה הדרך החינוכית-טיפולית שלה, הוא איש חינוך שגדל בעצמו במוסדות מחוץ לבית.
אודי גלברד, יו"ר הוועד המנהל של העמותה, פרש מתפקידים בכירים בשוק ההון ופנה להתנדבות למען נערים בסיכון
הפנימייה יכולה לקלוט עד 24 נערים ומפוקחת על ידי רשות חסות הנוער.
עמותת דארנא פועלת על-פי תו "מידות" לאפקטיביות.
הנערים בדארנא.
הנערים בדארנא, בני 14 עד 19, מופנים לפנימייה על ידי משרד הרווחה ובתי המשפט מתוקף "חוק הנוער".
רבים מהם חסרי עורף משפחתי ונפלטו ממסגרות חינוך ושיקום אחרות. חלקם עברו על החוק וסובלים מקשיי הסתגלות ומפערים לימודיים גדולים.
התפיסה החינוכית-טיפולית.
הגישה החינוכית-טיפולית בדארנא היא ייחודית ומבוססת על ה"קרימינולוגיה החיובית" הגורסת כי ניתן להשפיע על ההתנהגות באמצעות חוויות חיוביות וחשיפה לנדיבות, כמיטיבים ומוטבים. זאת בשונה משיטות הטיפול המקובלות המתמקדות במאפיינים שליליים ובהתנהגות לא נורמטיבית.
בהתאם לתפיסה החינוכית-טיפולית, פותחה בדארנא תוכנית שיקום המשלבת השכלה עיונית או מקצועית והעצמה אישית. התכנית מותאמת לכל נער באופן פרטני.
תוכנית השיקום מעניקה לנערים כלים להתמודדות עם קשיים פיזיים ומנטליים וערכים של אהבת הארץ. היא מסייעת להם לחוות הצלחה ולשקם את האמון שלהם בעצמם. השינוי החיובי בדימוי העצמי משפיע על התנהגותם והישגיהם במישור החברתי והלימודי. הנערים מפתחים אחריות אישית ולומדים להתחשב באחר ולצמוח כאנשים אחראים התורמים לסביבה.
תוכנית ההשכלה.
תוכנית ההשכלה מיועדת להחזיר את הנערים למעגל הלימודים ומסייעת להם להשלים 10 שנות לימוד או 12 שנות לימוד, לקבל תעודת סיום מוכרת של משרד החינוך או תעודה מקצועית טכנולוגית, וכן לגשת לבחינות בגרות ולסיים את הלימודים עם תעודת בגרות מלאה.
הלימודים מתקיימים בכיתות לימוד הנמצאות בתוך הפנימייה. צוות ההוראה כולל מורים מטעם משרד החינוך/תוכנית היל"ה, מורים מתגברים מטעם העמותה וקבוצת מתנדבים המעניקים לנערים תגבור פרטני.
תוכנית ההעצמה האישית.
תוכנית ההעצמה האישית היא תוכנית התערבות טיפולית המיועדת לחולל שינוי בדפוסי החשיבה וההתנהגות של הנערים באמצעות התנסות במגוון פעילויות מאתגרות וצבירת חוויות חיוביות.
הנערים נוטלים חלק בפעילות שבועית מחוץ לכותלי הפנימייה הכוללת רכיבה על סוסים וטיפול בהם בחוות סוסים טיפולית, ליווי ילדים בעלי צרכים מיוחדים המגיעים לחווה הטיפולית, התנדבות במקלט לחיות פגועות ונטילת חלק בשיקומן, רכיבה על אופני שטח, גלישת גלים והתמודדות עם הים, מסעות ניווט רגלי אתגרי בשטח, אימוני כושר ופעילות הכנה לגיוס לצה"ל.
בין כותלי הפנימייה מתקיימת "תוכנית 12 הצעדים" שנועדה להתמודד עם בעיות התמכרות והתנהגויות מסוכנות.
קונסטנד וילויון
הגנרל קונסטנד לאובשר וילויון (באפריקאנס: Constand Laubscher Viljoen; 28 באוקטובר 1933 – 3 באפריל 2020) היה איש צבא ופוליטיקאי דרום אפריקני. הוא ייסד את חזית העם האפריקאני ובהמשך הקים את חזית החירות (כיום חזית החירות פלוס). הוא נחשב למי שמנע התפרצות אלימה בקרב האוכלוסייה הלבנה בדרום אפריקה לפני הבחירות הכלליות שלאחר האפרטהייד.
שירות צבאי.
וילויון סיים את לימודיו ב־1951 בבית הספר התיכון סטנדרטון. הוא התגייס לכוח ההגנה של האיחוד דרום אפריקה בשנת 1956 לאחר שקבל תואר במדעי הצבא באוניברסיטת פרטוריה. בשנת 1974 מונה וילויון למנהל הפעילות הכללית של צבא דרום אפריקה, ולאחר מכן כיהן כקצין המטה הראשי של ראש כוח ההגנה של דרום אפריקה. הוא ירש את מקומו של הגנרל מגנוס מאלן כראש כוח ההגנה של דרום אפריקה בשנת 1980.
המעורבות באנגולה
וילויון היה קצין הצבא הבכיר שפיקד על מבצע סוואנה בשנת 1975. הוא גם תכנן את התקיפה האווירית הגדולה הראשונה בהיסטוריה הצבאית של דרום אפריקה, קסינגה, פשיטה שנערכה נגד מורדי ארגון העם של דרום-מערב אפריקה. למרות דרגתו, וילויון נכח במהלך הקרב, דבר אשר שזיכה אותו בכבודם של רבים בציבור האפריקאנרי.
קריירה פוליטית.
וילויון היה אחד האנשים שהתבטא בעד זכות בחירה עבור כל הגזעים בדרום אפריקה, למשל בנאומו המפורסם באספה השנתית של ברודרבונד, באומרו על הדרום אפריקאים השחורים בצבאו, "As hulle kan veg vir Suid-Afrika, kan hulle stem vir Suid-Afrika!" (באפריקאנס: "אם הם יכולים להילחם למען דרום אפריקה, אז הם יכולים להצביע לדרום אפריקה!").
בשנת 1993 הקימו וילג'ון ועמיתיו גנרלים בדימוס את חזית העם האפריקאנרי, גוף גג לאפריקאנרים שמרניים. עם זאת וילויון ניהל מערכת יחסים מתוכה עם מנהיגי מפלגות ימין אחרות, שחשבו שהוא מתון מדי.
בופוטאצוואנה והחלטה להתמודד בבחירות.
מיד לפני הבחירות הכלליות ב -1994 פיקד וילויון על כוחו של בין 50,000 ל -60,000 חיילים לבנים, עם יכולת לתפוס חלקים גדולים במדינה. הכוח הורכב כהכנה למלחמה עם חנית האומה, הזרוע הצבאית של הקונגרס הלאומי האפריקני, במקרה ותפרוץ מלחמת אזרחים.
במארס 1994 הוביל וילויון מאמץ של כמה אלפי מיליציות חזית העם האפריקאנרי להגן על לוקאס מנגופ, נשיא בופוטאצוואנה, נגד הפיכה. אף על פי שביקש מיוג'ין טר'בלאנש ואנשי חזית ההתנגדות האפריקאנרית שלא להשתתף בפעולה בגלל הדעות קיצוניות שלהם, טר'בלאנש ואנשיו התקדמו חמושים לבופוטצוואנה, מה שעורר עימותים עם כוחות הביטחון.
מיד לאחר התקרית התפצל וילג'ון מחזית העם ויזם את הקמתה של מפלגת חזית החירות כדי להתמודד בבחירות. נראה ההחלטה שלו להשתתף בבחירות מנעה התנגדות מזוינת מצד הימין הקיצוני האפריקאנרי ולרגל פרישתו מהפוליטיקה, ממשלת דרום אפריקה הכירה שבכך שבחר להשתתף
בבחירות ולא להחרים אותם נמנעה מלחמת אזרחים עקובה מדם.
החלטתו של וילויון הושפעה לפחות בחלקה מתיווך של אחיו התאום, אברהם וילויון (בראם), שהיה פעיל נגד האפרטהייד.
דרום אפריקה לאחר האפרטהייד.
בבחירות הכלליות ב -1994 קיבלה חזית החירות בהנהגת וילויון ב־2.2% מהקולות הלאומיים ותשעה מושבים באספה הלאומית. היא הפכה למפלגה החזקה ביותר מחוץ לממשלת האחדות הלאומית של נלסון מנדלה. אף על פי שתומכיו היו מסוכסכים עם הממשלה, וילויון שיבח את מנדלה לרגל נסיגתו מהפוליטיקה בשנת 1999, ואף סיים את נאומו הפרלמנטרי בנאומו בשפת האם של מנדלה, קוסה.
בשנת 2001 העביר וילויון את הנהגת חזית החירות לידי פיטר מולדר ופרש מהפוליטיקה וציין את תסכולו בעבודה עם פרלמנט הנשלט על ידי הקונגרס הלאומי האפריקני.
פרישה.
בשנת 2003 התברר כי וילויון היווה יעד לקבוצת הימין הפרה-צבאית בורמאח, אשר ראתה בו בוגד שמכר את העם האפריקאנרי.
בשנת 2008 וילויון, בן 74, נאבק בשני אנשים, שנעצרו לאחר מכן, שניסו לשדוד אותו והבריח אותם.
מותו.
מנהיג חזית החירות פלוס הנוכחי, פיטר גרינוולד, הודיע ב -3 באפריל 2020 כי וילויון נפטר בחוותו באוריגסטרד, לימפופו. הוא היה בן 86 והיה מוקף בילדיו. וילויון מת מסיבות טבעיות. הוא הותיר אחריו את רעייתו כריסטינה סוזנה הקרודט, ארבע בנים ובת.
בבון המדריאס
Je me casse
Je me casse (בצרפתית: אני נשברת, תרגום מילולי: אני הולכת מכאן) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת המלטזית דסטיני צ'וקוניארה, וייצג את מלטה באירוויזיון 2021.
רקע.
ב-11 באוקטובר 2019 ניצחה צ'וקוניארה בקדם המלטזי לאירוויזיון 2020. אולם, ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. ב-18 במאי, רשות השידור המלטזית אישרה כי דסטיני תמשיך לייצג את מלטה גם באירוויזיון 2021.
באירוויזיון.
ב-18 במאי 2021, ביצעה צ'וקוניארה את השיר בחצי הגמר של התחרות, ובתום ההצבעות, הגיעה למקום הראשון עם 325. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה דסטיני למקום השביעי עם 255 נקודות.