בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "למרבה הצער, בשלב זה, עדיין היו לאנימטורים בעיות עם העיניים של מיקי: בתקריב אחד במיוחד הם ממוקמים בצורה מביכה בפניו. בעוד כמה סצנות אחרות, מיקי עדיין חסר מאפיינים. הרגעים הכי טובים שלו הם כשהוא מתעמת עם חזיר שמנגן פעם אחר פעם צליל שגוי בחצוצרה וכשהוא מוטרד על ידי זנבה של פרה".
צוין שהסרט הזה הוא דוגמה מוקדמת לקלישאה הקולנועית של מנצח הנוגע בשרביט שלו על דוכן הנגינה כדי לציין בפני התזמורת שהשיר עומד להתחיל, פעולה שלעולם לא מתרחשת בפועל בביצוע קונצרטים. מיקי מבצע את הפעולה שוב כשהוא מתפקד כמנצח ב"קונצרט הלהקה".
כמו כן צוין השימוש בהומור "ארצי" בחצר האסם, כאשר סרט זה משמש דוגמה לתחושת הנאותות המתפתחת של סדרת מיקי מאוס. בספרו "Screen", ג'יי.פי. טלוט ציין: "הפרות - כמו גם עולם האסם וההומור שהם מרמזים - לא ממש נעלמות. במקום זאת, הם הופכים לאט לאט לקונבנציונליות, כמו האישיות של קלרבל הפרה המתפתחת בהדרגה, למשל. בסופו של דבר הם נהיות לבושות בצניעות, העטינים שלהם מוסתרים בקפידה מתחת לחצאיות, שמלות ומדים, אפילו תפקידיהם הנרטיביים השתנו, כפי שניתן להעריך בקלות על ידי השוואה בין הנושאים הדומים של "קונצרט האסם" משנת 1930 ו"קונצרט הלהקה" מ-1935. בראשון, עטיניה של פרה מנגנת בחלילית משתלשלים בחזית, מהווים מכשול כאשר מיקי מנסה להוביל את התזמורת הכפרית שלו, בעוד שהחלק האחורי של פרה אחרת הופך לכלי עבור המתופף. באחרון, כל נגני בעלי החיים הם נגנים לבושים במדים מסודרים ונראים מוזיקאים ממושמעים, ובמקום להוביל לסצנה או לבלוט, הם נדחקים יותר ויותר לרקע או למרחבים השולים של הסרטים".
כתב העת "Motion Picture News" ב-5 ביולי 1930 פרסם: "מיקי מאוס מנצח על תזמורת המורכבת מחיות אסם שונות, האוברטורה "משורר ואיכר" מתנגנת מתחילתה ועד סופה. יש בו מספיק בדיחות טובות כדי לשמור על הצחקוקים בקצב קבוע".
לואיזה גוטשד
לואיזה אדלגונדה ויקטוריה גוטשד (בגרמנית: Luise Adelgunde Victorie Gottsched (נולדה בשם קולמוס ב-11 באפריל 1713 - 26 ביוני 1762) הייתה משוררת, מחזאית, מסאית ןמתרגמת גרמנייה, ונחשבת לאחת ממייסדות הקומדיה התיאטרלית המודרנית בגרמנית.
ביוגרפיה.
היא נולדה בדנציג (גדנסק), פרוסיה המלכותית. במהלך חייה, נחשבה לאחת האינטלקטואליות המובילות באירופה ואחת הנשים האינטליגנטיות ביותר של זמנה.
היכרותה עם בעלה, המשורר והסופר יוהאן כריסטוף גוטשד, נוצרה כששלחה לו כמה מיצירותיה. הוא התרשם כנראה, והתכתבות ממושכת הובילה בסופו של דבר לנישואים. לאחר נישואיה, המשיכה לואיזה חכתוב ולפרסם והייתה גם עוזרת נאמנה לבעלה בעבודתו הספרותית.
יצירותיה.
לואיזה גוטשד כתבה כמה קומדיות פופולריות, שהטובה בהן היא Das Testament, ותרגמה את "Rape of the Lock" מאת אלכסנדר פופ (1744) ויצירות אחרות, אנגליות וצרפתיות. לאחר מותה ערך בעלה את "'Sämtliche kleinere Gedichte" שלה עם זכרונותיה (1763).
מורשת המשפט בישראל
מורשת המשפט בישראל הינה עמותה הפועלת להעלאת התודעה והידיעה בדבר הזיקה בין מקורות המשפט העברי לבין המציאות כאן והיום. העמותה עוסקת במחקרים ובפרסום ספרים, וכן בעריכת סמינרים, ימי עיון והשתלמויות לאנשי מקצוע, שופטים ומשפטנים, במערכת החינוך ולקהל הרחב.
תולדות העמותה.
בשנת 1981 הוקמה העמותה ביוזמת משרד המשפטים במטרה לפעול להתאמת חוקי המדינה ופסיקות בית המשפט לערכי המשפט העברי. עם מייסדי העמותה נמנים: שופטי בית המשפט העליון לשעבר יצחק קיסטר וחיים כהן, מבקר המדינה לשעבר יצחק טוניק, הפרופסורים יצחק טברסקי ושמא פרידמן, והעסקן הציוני אלפונסו צבע. החוקר הראשי של העמותה הוא הרב פרופ' נחום רקובר,
העמותה מוציאה לאור ספרי מבוא וספרי עזר להנגשת מקורות המשפט העברי ויישומו כיום, ומחקרים בנושאים שונים. לעמותה מספר חוקרים המוציאים לאור ספרים העוסקים בנושאים משפטיים ומשווים בין המשפט הישראלי ומשפט העברי. פרויקט הדגל המחקרי של העמותה הוא סדרת הספרים חוק לישראל, בעריכתו של פרופ' רקובר, ואשר על כותביה נמנים מטובי החוקרים בתחום המשפט העברי. עניינה של הסדרה הוא "עריכה שיטתית ועדכנית של המשפט העברי כיסוד לחקיקה ולפסיקה על סדר חוקי מדינת ישראל", במסגרת הסדרה יצאו עד כה 11 מחקרים.
בתחום הסמינרים, המתקיימים בשיתוף משרד המשפטים, נערכו למעלה מ-90 סמינרים בנושאים משפטיים אקטואליים. ימי עיון, סדנאות ומשפטים מבוימים נערכו על ידי העמותה ובמערכת החינוך, בכיתות העליונות של החינוך הממלכתי והממלכתי-דתי, בהם לומדים התלמידים נושאים המשיקים בין משפט ומוסר, ולאחר מכן נערך משפט פומבי בו התלמידים הם הסניגורים, הקטגורים והשופטים. כמו כן העמותה מקיימת כנסי-מחקר בינלאומיים בהם משתתפים מומחים ומשפטנים מכל רחבי העולם.
בשנת ה'תשס"ז הוקמה הוועדה המייעצת של "מורשת המשפט בישראל", עליה נמנים מלומדים בעלי שם ואישי ציבור, ובהם: פרופ' ישראל אומן, פרופ' אלן דרשוביץ', פרופ' אלי ויזל, עו"ד ד"ר יעקב וינרוט, השופט צבי טל, סר זלמן כהן, הרב ישראל מאיר לאו, פרופ' נחום לאם, עו"ד פרופ' דוד ליבאי, עו"ד פרופ' יעקב נאמן, שיח' פרופ' עבדול פאלאצ'י, פרופ' ארווין קוטלר ופרופ' אהרן קירשנבאום.
פרסומים.
לאורך השנים הוציאה העמותה פרסומים רבים, ביניהם:
לוק טיטנסור
לוק ג'יימס טיטנסור (באנגלית: Luke James Tittensor נולד ב-3 בנובמבר 1989) הוא שחקן אנגלי הידוע בעיקר בזכות תפקידו כקרל גלאגר בסדרת הטלוויזיה " לגדול בלי בושה" (תפקיד שחלק עם אחיו התאום, אליוט טיטנסור ) ותפקידו כדאז עדן באופרת הסבון "אמרדייל".
קריירה.
לוק טיטנסור ואחיו התאום, אליוט, הופיעו באופרת הסבון "ברוקסייד" .
בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה המשודרת בערוץ 4, "לגדול ללא בושה" האחים טיטנסור חלקו את התפקיד של קרל גלאגר. אליוט המשיך לשחק את התפקיד של קארל לאחר שלוק עזב את הסדרה.
לוק הופיעה לראשונהבאופרת הסבון "אמרדייל", ב-2003. הוא המשיך לשחק בסדרה עד אפריל 2009, אז בוטל חוזהו עקב הרשעה פלילית.
בשנת 2010, טיטנסור גילם את תלמיד גיי קונור בסדרת הטלוויזיה "ווטרלו רואד" . הוא הופיע בפרק של הסדרה "נפגעים" בינואר 2011 ושיחק את התפקיד של ניית'ן בפרק הראשון של סדרת הדרמה "The Body Farm" בספטמבר 2011.
בשנת 2012, גילם טיטנסור את דמותו של ליאם בסדרת הטלוויזיה הולבי סיטי. טיטנסור הופיע בסדרת הטלוויזיה "מלחמת העולם שלנו" בתור פאדי קנדי בשנת 2014. כמו כן בשנת 2014, הוא גילם את היפוליט בסרט "מאדאם בובארי ".
טיטנסור שיחק בפרק של הסדרה "Moving On" במרץ 2014.
בשנת 2022 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה בית הדרקון. בסדרה הוא משחק לצד אחיו והם מגלמים תאומים וחברים במשמר המלך של המלך וייסריז הראשון.
חיים אישיים.
לוק הוא אחיו התאום הזהה של אליוט טיטנסור .
הרשעה פלילית.
ב-23 במרץ 2009, הודה לוק באשמת חבלה חמורה נגד נער בן 16 ללא שם ברוצ'דייל ב-15 בפברואר 2008, שהותירה את הקורבן עם שבר בלסת. חוזהו באופרת הסבון "אמרדייל" הופסקה באפריל 2009 עקב הרשעתו, כאשר הופעתו האחרונה בסדרה התרחשה באותו חודש. ב-29 באפריל 2009, נדון טיטנסור לתשעה חודשי מאסר על תנאי בגין התקיפה. הוא גם חויב להשלים 200 שעות עבודות שירות ולשלם פיצויים של 1,000 פאונד לקורבן.
אזוביקה אוקצ'וקו
אַזוּבִּיקה גודסון אוֹקֵצ'וּקוּ (באנגלית: Azubuike Godson Okechukwu; נולד ב-19 באפריל 1997) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר באיסטנבול בשאקשהיר.
קריירה.
אוקצ'וקו נולד וגדל בניגריה, ובאמצע עונת 2012/2013 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של ביילסה יונייטד הניגרית. באוגוסט 2015 עבר לשחק בייני מלטיאספור מליגת המשנה הטורקית. ב-19 באוגוסט 2018 נרכש תמורת שני מיליון אירו על ידי פירמידס מליגת העל המצרית. בינואר 2019 הושאל לריזספור הטורקית עד לתום העונה. באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת לאיסטנבול בשאקשהיר, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה.
באוגוסט 2020 נרכש אוקצ'וקו על ידי בשאקשהיר תמורת 1.5 מיליון אירו. ביולי 2021 הושאל לסיוואספור. בינואר 2022 הושאל לייני מלטיאספור עד לתום העונה.
קריירת נבחרות.
ב-29 במרץ 2016 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת ניגריה הבוגרת, כשעלה כמחליף ושיחק 26 דקות בהפסד נבחרתו 0–1 ל במסגרת משחקי מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017.
אוקצ'וקו היה בסגל נבחרת ניגריה האולימפית במשחקי אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ב-2016, בה זכתה הנבחרת במדליית הארד, ושיחק בכל משחקי הנבחרת בטורניר מלבד אחד, מפני שהושעה בשל צבירת כרטיסים צהובים.
מיפוי אשכים
עדה ואלרי טל
עדה ואלרי טל (15 באוגוסט 1936 – 14 באוקטובר 1994) הייתה שחקנית קולנוע ישראלית, מחלוצות הטרנסג'נדריות בישראל, שחקנית הקולנוע הטרנסג'נדרית הראשונה בישראל.
ביוגרפיה.
טל נולדה בבוקרשט שברומניה, בשם סרג'ו ואלרי. בשנת 1964 עלתה לבדה לישראל ושם הזדהתה כגבר הומוסקסואל והשתלבה בקהילה הלהט"בית בישראל. היא נהגה לארח בדירתה ארוחות שישי מדי שבוע, אליהן היו מגיעים להט"בים רבים שלא היה להם מקום אחר לאכול בו.
בשנת 1970 עברה ניתוח להתאמה מגדרית בבית החולים תל השומר ובחרה בשם עדה טל, כשמה של אחת משחקניות התיאטרון הנערצות עליה, עדה טל. לאחר השלמת ההליך להתאמה מגדרית השתדלה להסתיר את זהותה המגדרית, והייתה מגיבה בזעם לשאלות בנושא.
טל עבדה כחשפנית וכמארחת בבר 51 בתל אביב תחת שם הבמה "לולה פרו פרו", ושם הכירה בשנת 1984 את הבמאי עמוס גוטמן והמחזאית עדנה מזי"א.