החטיבה בפיקוד אל"ם מאיר דגן (לימים ראש המוסד) כללה 3 גדודי טנקי שוט קל: גדוד 53 בפיקוד סא"ל חיים מורנו (מור), גדוד 74 בפיקוד סא"ל עמירם לוין, וגדוד 71 בפיקוד רס"ן איל בן ראובן. החטיבה יחד עם חטיבת גולני התקדמה מכיוון אצבע הגליל, חצתה את הליטני בגשר עקיה ללא כל התנגדות, והמשיכה להתקדם צפונה לכיוון רמת נבטיה. ב-8 ביוני יומיים לאחר פרוץ הלחימה הגיעו גדודי החטיבה לאזור צידון, שם לחמו יחד עם כוחות חטיבת גולני וצנחנים לכיתור וכיבוש העיר. מאוחר יותר הופסקה הלחימה, מתוך הבנה שלוחמה בשטח בנוי אינה מניבה את התוצאות שנתבקשו והלחימה מסוכנת מידי.
כוחות של גדוד 74 לחמו במחנה הפליטים עין-חילוה, אחד ממחנות הפליטים הגדולים בדרום לבנון, תוך קרב קשה ועיקש בשטח בנוי.
ב-8 ביוני בערב התקדמו כוחות החטיבה צפונה לכיוון הכפרים הדרומיים לביירות, כדי לסייע לכוחות שנחתו מהים. למחרת קיבלה החטיבה פקודה לכיבוש כפר סיל, כפר החולש על כביש החוף הלבנוני המשמש עורק לעיר ביירות. בשל מיקומו וחשיבותו היה הכפר מבוצר ומוגן על ידי כוחות שריון וחי"ר סורי. הקרב היה קשה במיוחד והסתיים לבסוף רק בליל 10 ביוני. בקרב נהרגו 9 מלוחמי החטיבה. בסך הכל נפלו במלחמת לבנון הראשונה 25 לוחמי החטיבה.
לאחר שהפסקת האש הראשונה (שהושגה אחרי שבוע הלחימה הראשון) נכנסה לתוקפה התארגנו כוחות החטיבה בכפרים סיל, דומא ודמור למשך כחודש. ב-12 ביולי עברו גדוד 53 וגדוד 71 לגזרה המזרחית וניהלו לחימה מול הסורים. בתחילת חודש אוגוסט, חזרה החטיבה והתארגנה במאמץ להפעיל לחץ על העיר ביירות. החטיבה לחמה בצפון מערב ביירות תחת אוגדה 91, וכבשה את מרכז העיר תוך 48 שעות, תוך שהיא פוגעת במחבלים רבים ומשתלטת על מפקדותיהם.
שנות ה-90 של המאה ה-20.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 עברה החטיבה הסבה מטנקי שוט קל (השבחה ישראלית לצנטוריון הבריטי) לטנקי מרכבה סימן 3 רמ"ח. ב-1995 שודרגו טנקי החטיבה למרכבה סימן 3 ב"ז בהם הותקנה מערכת בקרת ירי "ברק זוהר" מתוצרת אלביט מערכות הישראלית, ששיפרה את ביצועי הטנק באופן ניכר.
האינתיפאדה השנייה ואחריה.
באינתיפאדה השנייה לקחה החטיבה חלק בפעילות הצבאית למניעת הטרור. גדוד המח"ץ (גדוד 605 של חיל ההנדסה הקרבית) שסופח לחטיבה זכה בצל"ש הרמטכ"ל על לחימתו במבצע חומת מגן ובפעילות בט"ש לפניו. במבצע חורף חם נזקפו לחטיבה הצלחות שונות.
במלחמת לבנון השנייה לחמו גדוד 53 בגזרה המזרחית וגדוד 74 בגזרה המערבית. הגדוד השלישי של החטיבה, גדוד 71, נשאר בדרום הארץ והשתתף במבצע גשמי קיץ. גדוד חה"ן 605 לחם תחת פיקוד אוגדה 91 במרכז גזרת הלחימה בלבנון.
מבצעי עופרת יצוקה וצוק איתן.
החטיבה השתתפה במבצע עופרת יצוקה וגדודיה פעלו לכל רוחב גזרת רצועת עזה והובילו את הכוחות המתמרנים, כאשר גדוד 'סער' 74 לחם ת"פ חטיבת הצנחנים בצפון הרצועה באל-עטטרה, גדוד 'רשף' 71 וגדוד ההנדסה 605 ת"פ חטיבת גולני בחארת' א-תופח, וגדוד 'סופה' 53 ת"פ החטיבה בגזרת רפיח. במהלך המבצע נהרג סמל עמית רובינזון מפגיעת כדור צלף עת ששהה בתא טען וסרק את השטח הקרוב לטנק, סמוך לבריכת המים בשכונת שג'אעייה.
החטיבה נלחמה גם במבצע צוק איתן וגם שם פעלה בראש הכוחות המתמרנים כאשר גדוד 'רשף' 71 פועל ת"פ חטיבת גולני בשג'אעייה, גדודים 'סער' 74 ו'סופה' 53 ת"פ החטיבה במרחב ג'וחר א-דיק, שם חשפה החטיבה מנהרת טרור התקפית שנחפרה לכיוון קיבוץ בארי, וגדוד ההנדסה 605 ת"פ חטיבה 7. במהלך המבצע שבעה חיילים מהחטיבה נהרגו: שניים נהרגו על ידי מחבלים שחדרו לתוך שטח ישראל דרך מנהרה ושיגרו טיל נ"ט אל רכבי חבורת הפיקוד של המח"ט ו-5 חיילים נוספים נהרגו בשטח ישראל כתוצאה מפגיעת פצמ"ר 120 מ"מ פגיעה ישירה בנגמ"ש סיור. בסיום המבצע עוטר סמל יהודה וישלצקי מגדוד 'רשף' 71 בצל"ש רמטכ"ל לאחר שטיפל ופינה את מפקדו הפצוע, החביר כוחות רפואה אל הטנק, ואף נטל את הפיקוד על הטנק, כאשר אין מפקד בטנק, וחבר בחשכת הליל, כאשר זהו לו קרב ראשון בחייו, אל חזית הכוחות הלוחמים עם יתר אנשי הצוות שנותרו. על הטנק פיקד לבדו עוד כשש שעות עד שהובא מפקד מחליף אל הטנק.
מורשת והנצחה.
לחטיבה 339 נופלים במערכות ישראל המונצחים במספר אנדרטות:
מרוץ 188.
בשנתיים האחרונות מתקיים מרוץ חטיבה במסגרתו רצים כל חיילי החטיבה 188 ק״מ. מתווה המסלול מתחיל במפרץ חיפה המציין את סמל החטיבה, המשכו בנחל תבור דרכו נעו כוחות גדוד 39 במילואים שהיה שייך לחטיבה במלחמת יום כיפורים, ממשיך במעלה גמלא לכיוון תל-סאקי שם נלחם גדוד 53, עובר באנדרטת הגדוד בגבעת אורחה וממשיך לאנדרטת גדוד 71 בצומת בשן, משם ממשיך מסלול הריצה עד לציר-הנפט ומסתיים באנדרטאות המח״ט בן-שוהם והסמח״ט ישראלי שנהרגו סמוך למחנה נפח על ציר הנפט.
סמל החטיבה.
סיפורה של החטיבה שעברה גלגולים שונים לאורך השנים בא לידי ביטוי בתג עצמו שבו אין כל אזכור או רמז לחטיבת טנקים.
בעת ההחלטה על הקמת חטיבת השריון נקבע תג היחידה ככזה הזוכר חסד נעורים לאותה חטיבת חיל הרגלים המיתולוגית.
תג החטיבה, בו מופיע קו החוף של מפרץ חיפה, הוא תג היחידה היחידי מהכוח הסדיר בצה"ל בו מצוירת מפה.
משאבי מים בישראל
משאבי מים בישראל הם משאב שמדינת ישראל מגנה עליו ומפתחת אותו כחלק ממשק המים והשפכים בישראל. זאת, מאחר שחלק גדול משטחה הוא מדברי וכמות המשקעים הממוצעת נמוכה ומספקת רק בקושי את צורכי האוכלוסייה ההולכים וגדלים.
מקווי מים העיקריים הם: ים כנרת (164 קמ"ר), ים המלח (650 קמ"ר), מספר מאגרים של מי תהום והתפלות מים מלוחים.
רוב המים הנצרכים בישראל מסופקים על ידי חברת מקורות.
מים מלוחים.
מאגרי מים מלוחים.
במדינת ישראל ישנה כמות גדולה של מים מלוחים. ים המלח הוא תמלחת ושטחו הוא 650 קמ"ר. בנוסף ישראל גובלת בים התיכון שהוא מקווה מים מלוחים וכמו כן בים סוף שגם הוא מקווה מים מלוחים. בישראל ישנם מעיינות של מים מליחים. חלקם מעיינות חמים בעיקר באזור ים המלח. בנגב ישנם מעיינות של מים מליחים באזור הר הנגב ובאזור הרי אילת.
ישנם חוקרים הסבורים כי אם מפלס הכנרת ירד אל מתחת לרף מסוים ובכך ישנה את לחץ המים בצורה משמעותית - יישאבו אל תוכה המים המלוחים המצויים מתחתיה וימליחו אותה. בנוסף, ישראל עושה מאמצים בשביל למנוע את המלחת הכנרת, לשם כך הוקם המוביל המלוח.
סכנה נוספת היא שמאגרי מי התהום ובעיקר אקוויפר החוף יהפכו למלוחים עקב ירידת המפלס וכניסת מי ים לתוכם. הפתרון לבעיה זאת זהה לפתרון בעיית המים המליחים בכנרת והוא למנוע שאיבת יתר של מים.
שימוש במים מלוחים.
ישראל מנצלת את המים המלוחים והמליחים שברשותה במספר צורות:
מים מתוקים בישראל.
מאגר המים המתוקים העיליים הגדול ביותר בישראל הוא הכנרת. מקורות המים מתוקים נוספים הם מי התהום ומעיינות שונים.
במדינת ישראל ישנם מספר נחלים בהם זורמים מים כל השנה. העיקרי ביניהם הוא נהר הירדן שניזון מנחל חרמון הנובע ברמת הגולן, נחל שניר הנובע בלבנון ונחל דן הנובע ליד קיבוץ דן והוא הגדול שבין מקורות הירדן. בנוסף בישראל עוד נחלי עד רבים כגון - נחל הירקון, נחל משושים, נחל גילבון, נחל אל על, נחל כזיב, נחל תבור, נחל תרצה, נחל שופט ועוד.
מעיינות רבים בישראל נתפסים ומוזרמים ליישובים סמוכים במטרה לספק מים לתושבי היישוב. מדיניות זאת עולה בקנה אחד עם מטרות ההתיישבות של מדינת ישראל אך פוגעת באופן קשה בנחלים, בצמחייה ובבעלי החיים.
בנגב ישנם מספר נביעות שאינן תלויות במי גשמים. אלה נקראים נווה מדבר ובקרבתם לרוב מצויים יישובים. בהרי אילת ישנו מעיין בודד כזה הנקרא עין נטפים המוציא טפטוף מים חלש במשך כל השנה.
ניצול המים.
אזורים רבים בארץ ישראל אינם משופעים במקורות מים. מאגרי המים בארץ מנוצלים בשיעור רב להשקיית גידולים חקלאיים וגינות נוי, לתעשייה ולשימוש ביתי. כיום לא נותרו כמעט בישראל נחלים שיש בהם זרימה של מים חיים לכל אורכם, שכן מימיהם "נתפסים" סמוך לנביעתם ומועברים בצינורות למקומות שבהם נעשה בהם שימוש.
חדשנות - הפקת מים מאדי האוויר.
המחסור העולמי במי שתייה, מחייב פתרונות יצירתיים בפיתוח טכנולוגיות חדשות לייצור מי שתייה. חברת ווטרג'ן הישראלית הפיקה ב-2019, מים מאדי אוויר, בלב אזור עירוני בת"א. ביחד עם עמיתי מחקר מאוניברסיטת ת"א, נמצא כי איכות המים, שהופקו בדרך זו, עמדו בכל תקנות מי השתייה המחמירות של מדינת ישראל וארגון הבריאות בעולמי. בשנת 2021, הורחב המחקר לאזורים נוספים בישראל, כדי לבדוק את השפעת מזהמים שונים על איכות המים.
ההמצאה הישראלית הוגדרה על ידי המגזין TIME, כאחד מ-100 החידושים החשובים בעולם.
תוכנה חופשית
תוכנה חופשית היא תוכנה בעלת סטטוס משפטי המתיר כל אדם להשתמש בה, לשכפלה, להפיצה, להתאימה, לשנותה ולשפרה כפי רצונו, באופן חופשי, אך תחת תנאים מסוימים המבטיחים את זכויותיהם של שאר המשתמשים. המושג נטבע על יד ריצ'רד סטולמן, מייסד המוסד לתוכנה חופשית, בשנת 1984.
אפיונה של תוכנה חופשית.
ניתן להגדיר תוכנה חופשית כתוכנה המעניקה למשתמש בה מספר חירויות בסיסיות:
בשונה מקוד פתוח, תוכנה חופשית מתייחסת למובן ה"מהותי" של החופש, קרי - לא הפרקטיקה של הפיתוח כפי שהיא מתבטאת במאמרים כמו הקתדרלה והבזאר אלא למובן האידאולוגי־סוציאלי. קוד פתוח מחויב מעצם קיומה של תוכנה כחופשית. היותה של תוכנה פתוחת־קוד אינו מחייב את היותה של התוכנה חופשית.
יתרונות.
סטולמן מתנגד לשימוש בתוכנה לא חופשית מסיבות אידאולוגיות: "תוכנה צריכה להיות חופשית". אולם רבים מהדוגלים בשימוש בתוכנה חופשית מעדיפים אותה מסיבות מעשיות לחלוטין.