באולימפיאדת סיאול (1988) סיים סיבן במקום הרביעי המאכזב עבורו במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.33 שניות. המנצח במשחה היה אנתוני נסטי הסורינאמי 53.00 שניות שהפתיע את מאט ביונדי האמריקאי במאית אחת מהר יותר. שלישי סיים אנדי ג'יימסון הבריטי 53.30 שניות. בנוסף, הוא השתתף במשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:45.85 דקות. סיבן לא ניבחר להשתתף במשחה ל-200 מטר פרפר ובכך לא יכול היה להגן על תוארו.
סיבן השתתף גם באולימפיאדת ברצלונה (1992) במשחה ל-100 מטר פרפר. הוא לא הצליח להתברג לגמר כשקבע במוקדמות זמן של 54.67 שניות. בגמר ב' הוא סיים במקום השני (עשירי כללי) בתוצאה של 54.73 שניות. בנוסף, השתתף סיבן במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב וסיים במקום השביעי בתוצאה של 3:42.65 דקות.
חריג חשוד טעות
בסטטיסטיקה, חריג חשוד טעות (באנגלית: Outlier) הוא ערך של מדידה השונה באופן קיצוני מהרוב הגדול של הערכים וחשוד כערך שהתקבל עקב שגיאת מדידה או שגיאה בהבנת התופעה הנמדדת.
דוגמאות.
דוגמה לערך חריג שלא ברור אם הוא שגוי: לפי הערכות תוחלת החיים של ה-CIA לקראת שנת 2010 למדינות וישויות מדיניות (ישויות כמו "העולם", "האיחוד האירופי" ו"רצועת עזה"), תוחלת החיים המולדת במונקו היא 89.78 שנים. דהיינו ה-CIA מעריך שמי שייוולד במדינה זו ובשנה זו ימות בממוצע, חודשיים וחצי לפני שיגיע לגיל תשעים. הערכה זו נראית שגויה משום ש:
מאידך, הערכה זו נראית נכונה משום ש:
דוגמה לערך חריג שברור שהוא שגוי: דיווח על תוצאה של 1000 במבחן בגרות. דיווח כזה חייב להיות שגוי משום שהציון המקסימלי במבחני הבגרות הוא 100. ניתוח תוצאות מבחן הבגרות של שלושים נדגמים, שאחד מהם דיווח על ציון 1000, עשוי להיות מעוות מאוד. אם ממוצע הציונים של שאר 29 התלמידים הוא 70, הרי שהממוצע של כל השלושים יחדיו הוא 30/(70*29 +1000)= 101.
כאשר נתקלים בערך חריג חשוד שגיאה בעת מחקר, יש לדווח עליו ולנמק את המשך ניתוח המידע בלעדיו. הנימוק חייב לכלול הן את הסיבה לחשד שהנתון לא יכול להיות אמיתי והן את תוצאת המדד לעיוות תוצאות המחקר על ידו. מדד כזה מבוסס על חישוב ממוצע התוצאות עם ובלי הקיצון השקרי.
יש לזכור שלא כל תוצאה חריגה היא שגויה. אם 29 איש מדווחים שיש להם בארנק 70 שקלים בממוצע ואדם נוסף מדווח שיש לו 1000 שקלים בארנק, אזי הדיווח שלו אינו בהכרח שקרי. במקרה כזה, טיפול בתוצאות בלא עיוותן יכול לכלול מעבר משימוש בממוצע לשימוש בחציון או חלוקת טווח התוצאות לתת-טווחים ומציאת שכיחותם של תת-טווחים אלה. לדוגמה: החציון עשוי להיות 65 שקלים ושכיחות תת-הטווחים עשויה להיות 20 איש עם פחות מ-66 שקלים, שמונה עם 66 עד 96 שקלים ו-3 עם 97 שקלים ומעלה.
מה&quot;ט
הסתדרות ההנדסאים בישראל
הסתדרות ההנדסאים בישראל (או בשמה הקודם הסתדרות הטכנאים וההנדסאים) היא האיגוד המקצועי שמאגד, במסגרת הסתדרות העובדים הכללית החדשה את הלבורנטים, השרטטים, הטכנאים וההנדסאים בישראל וכפופה ארגונית ליו"ר האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות החדשה.
בין השנים 1939 ל-1949 הייתה הסתדרות המהנדסים גם האיגוד היציג של העובדים ההנדסיים ובהם הטכנאים (באותן שנים המושג הנדסאי לא היה עדיין מוכר)
בוועידה השנייה של הסתדרות המהנדסים שהתקיימה ב-1950 התקבלה החלטה לצרף את הטכנאים, (כמו גם את האגרונומים, המודדים, הכימאים, ומנהלי העבודה) באופן רשמי להסתדרות המהנדסים. עם הגידול במספר הטכנאים וניגוד אינטרסים שנוצר בין הטכנאים למהנדסים בין היתר הודות לכך שהמהנדסים הצליחו לקבל תוספת אקדמאית ותוספת ותק אקדמי, הוחלט להקים ועדה. הוועדה המליצה להקים שתי חטיבות מקבילות, האחת של מהנדסים והשנייה של עובדי הנדסה.
חטיבת עובדי ההנדסה התחלקה לשלוש:
כחלק ממאבק כוחות בין המפלגות צירפה מפא"י אנשים בעלי מקצועות טכניים הנאמנים לה להסתדרות המהנדסים כעובדי הנדסה. המהנדסים שהקימו גוף על-מפלגתי בשם "קידום" שנועד להילחם על הטבת תנאיהם המקצועיים רצו לפצל כוחות ולמקד את מאבק בעלי התארים האקדמיים.
ב-1957 התפצלה הסתדרות הטכנאים מהסתדרות המהנדסים ובשנת 1965, כאשר התחילו בלימודי הנדסאות בישראל, הגדירה עצמה כ"הסתדרות ההנדסאים והטכנאים המוסמכים"
הסתדרות ההנדסאים מנהלת את פנקס רישום תעודת הסיווג מקצועיות לטכנאים והנדסאים בישראל.
הסתדרות הטכנאים וההנדסאים
אמנון סטרשנוב
אמנון סטרשנוב (בעבר היה ידוע גם כאמנון נבו; נולד ב-24 ביולי 1947) הוא שופט בדימוס בבית המשפט המחוזי בתל אביב אשר כיהן כפרקליט הצבאי הראשי בדרגת תת-אלוף. כיום הוא עוסק בבוררות וגישור בשוק הפרטי, וכן משמש כיועץ למשרד עורכי הדין "כהן סטרשנוב" וכנשיא המוסד הישראלי לבוררות עסקית.
ביוגרפיה.
סטרשנוב נולד בפרדס חנה בן להנס וחווה עולי אירופה ולמד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. בשנים 1964–1968, למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית במסגרת העתודה האקדמית. במהלך הלימודים, עשה קורס מ"כים ובמלחמת ששת הימים לחם בקרבות בירושלים במסגרת חטיבה 16. ב-1968 החל לשרת בפרקליטות הצבאית, כיהן כפרקליט צבאי ושימש כתובע פיקוד צפון וכשופט צבאי שם. בשנת 1976 הוא ניהל את התביעה נגד המחבל שנתפס מהפיגוע במלון סבוי.
במקביל, שימש בסוף שנות ה-60 ובתחילת שנות ה-70 כשופט כדורגל, כולל שיפוט בליגת העל בכדורגל (באותה עת - הליגה הלאומית).
בצה"ל.
בסוף שנות ה-70 כיהן כתובע הצבאי הראשי. בשנים 1977–1980 שידר בגלי צה"ל פינה, כתובע צבאי ראשי. הוא השתתף בחקירת אסון הנ"ד ניהל את התביעה במשפטו של האלוף מיכאל ברקאי, את משפט המחבלים מפיגוע כביש החוף ואת התביעה נגד הנאשמים בפגיעה בחיילי צה"ל בעת ההתנגדות לפינוי גן הירק של נאות סיני. במהלך כהונתו, בתחילת שנות ה-80 השתתף בקורס מתקדם לפרקליטים צבאיים בבית הספר למשפט צבאי של צבא ארצות הברית בווירג'יניה. בשנת 1982 מונה לנשיא בתי המשפט הצבאיים ביהודה ושומרון. בתפקיד זה היה אב בית הדין שדן את רוצחו של אהרן גרוס בחברון. בשנים 1984–1986 שירת כסגן הפרקליט הצבאי הראשי.
ב-1986 מונה לפרקליט הצבאי הראשי, תפקיד אותו מילא עד 1991. באותה עת היה ידוע בשמו המעוברת אמנון נבו. זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, בעקבות פרסומים בתקשורת, בחן את האישומים בפרשת עיזאת נאפסו והודיע לבית המשפט העליון שחוקרי השב"כ שיקרו במשפט הזוטא ושטענותיו של נאפסו על העינויים בחקירתו נכונות בעיקרן.
במהלך כהונתו פרצה האינתיפאדה וסטרשנוב הורה לפתוח בחקירה בלא מעט מקרים בהם חיילים הואשמו בפגיעה שלא כדין בפלסטינים. במהלך שנת 1989 החליט שלא להעמיד לדין את אל"ם יהודה מאיר שעל פי הנטען הורה לשבור גפיים לעצורים פלסטיניים. החלטתו זו נהפכה על ידי בג"ץ שקבע שהוא לקה בחוסר סבירות קיצונית.
בעקבות משפט גבעתי ב' בו הואשמו חיילים בהכאת פלסטינים עצורים וטענו שהפקודות הגיעו מהפיקוד הבכיר, הורה על פתיחה בחקירה נגד אפי איתם ודרש מיצחק מרדכי להגיב להאשמות שעלו נגדו. סטרשנוב ספג ביקורת רבה על שהוא פוגע בחיילי צה"ל הנאבקים בטרור. בעקבות הרצחו של צ'רלי שלוש ובמענה לביקורת שחיילים אינם יורים במקרי סכנת חיים מפחד שיועמדו לדין טען שהוא סגר עשרות תיקים של חיילים שעמדו בסכנת חיים פחותה מזו של שלוש.
לאחר פרישתו מצה"ל.
ביולי 1991 מונה סטרשנוב לשופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב ובשנת 2002 פרש ממנו. הוא שפט בתיק הדיסקונטאים בו הטיל על הנאשמים המרכזים עונשי מאסר ממושכים וקנס כספי. ב-1992 פסק במשפט של אב שהכה את בנו כי "ענישה גופנית מצד הורה כלפי ילדו, במטרה לחנכו, להנחיל לו הרגלי משמעת ולרסנו - כל עוד נעשית היא במידה הראויה, ביישוב הדעת ובתבונת אנוש - אינה פסולה מבחינה חינוכית ואינה אסורה מבחינה משפטית", פסיקה זו בוטלה בשנת 2000, על ידי שופטת בית המשפט העליון דורית ביניש.
בין השנים 1994–1996 לימד סטרשנוב באוניברסיטת תל אביב משפטים ובמערכת הבחירות בשנת 2007 שימש סטרשנוב יושב ראש ועדת הבחירות של מפלגת העבודה.
פרישתו מהשפיטה בשנת 2002 נעשתה במפתיע והייתה טעונה אישור של הוועדה לבחירת שופטים שכן הוא עוד לא היה בן 60. הדבר קרה בסמוך לפרשיית נחום מנבר בה הואשם סטרשנוב בידי עורך הדין אמנון זכרוני כי ניהל קשרים לא ראויים עם עורכת הדין פנינת ינאי. היועץ המשפטי לממשלה קבע כי טענותיו של זכרוני חסרות בסיס אולם נרמז כי ייתכן קשר בין הדברים.
בנובמבר 2016 מונה סטרשנוב לנשיא בית הדין העליון של התאחדות הכדורגל בישראל.
ב-22 בנובמבר 2020 מינה אותו שר הביטחון, בני גנץ לעמוד בראש ועדת בדיקה ממשלתית להליכי הרכש של ספינות המגן סער 6 והצוללות.
חיים אישיים.
סטרשנוב גר ברעננה והוא אב לארבעה בנים. בשנת 2015 התאלמן מאשתו מרים.
קישורים חיצוניים.
ספריו
מכּתביו
צ'ארלס קולי
Enterprise Service Bus
Enterprise Service Bus או בראשי תיבות ESB הוא מוצר תוכנה מבוסס סטנדרטים המהווה את הציר המרכזי לאינטגרציה בין רכיבי תוכנה בארגון. רכיבי תוכנה אלה עשויים להיות שירותים, מערכות מחשוב ונתונים. ה-ESB מאפשר זמינות של שירותים מבוססי סטנדרטים למספר רב של מערכות, משתמשים ותהליכים. המייחד אותו מה Integration Broker המסורתי הוא היותו מבוסס סטנדרטים.
הצורך בתוכנה מרכזית לאינטגרציה.
ללא תוכנה מרכזית האינטגרציה היא אוסף קשרים בין כל זוג של מערכות או מרכיבים. מספר הקשרים הולך וגדל כאשר מספר המרכיבים ביניהם נדרש חיבור גדל. בכל תוספת של רכיב, עשוי מספר הקשרים לגדול כמספר הרכיבים בהחסרת 1. כאשר מספר הקשרים גדל הניהול שלהם נעשה קשה ומורכב.