מילאן הראשון, מלך סרביה, ניצל את ההזדמנות להכות בבולגרים המתחזקים שאיימו על מעמדם של הסרבים כמעצמה אזורית, ב-14 בנובמבר 1885 הכריז מלחמה על נסיכות בולגריה ופתח במתקפת פתע כנגדה. הבולגרים הופתעו לחלוטין ועד מהרה הצליחו הסרבים להציב 3 אוגדות בעמדת איום על סופיה ואוגדה נוספת הטילה מצור על העיר וידין. הנסיך בטנברג נטל פיקוד על צבאו וביצע מאמץ עליון לנייד מהר ככל האפשר את צבאו לחזית הסרבית. ב-17 בנובמבר נבלמו הסרבים וב-24 בנובמבר נהדפו אל מחוץ לגבולות בולגריה. הבולגרים המשיכו במתקפה לתוך סרביה תוך שהם כובשים את העיר פירוט. אולטימטום אוסטרו-הונגרי עצר את התקדמות הבולגרים וב-7 בדצמבר נחתמה שביתת נשק. ב-3 במרץ 1886 נאלצו הסרבים לחתום על הסכם בוקרשט במסגרתו סוכם שרק שליט בולגרי יוכל למשול בחבל רומליה המזרחית. לאחר משא ומתן עם הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני הועבר החבל לחזקתה המלאה של נסיכות בולגריה כפיקדון ל-5 שנים והוא לא הוחזר מעולם לעות'מאנים.
קצונת הצבא הבולגרי שרובה הורכב מוותיקי מיליציית המתנדבים הלאומנית האופלצ'נצי, לא סמכה ידיה על ההסכם מול העות'מאנים בו ראתה כניעה מצד הנסיך בטנברג וב-20 באוגוסט 1886 הוא הודח בהפיכה צבאית. הרוסים ארגנו הפיכת נגד והחזירו את בטנברג לשלטון, אך עם סמכויות מופחתות. בטנברג התפטר ב-8 בספטמבר.
בשנת 1887 הוכרז פרדיננד לבית סקסה-קובורג-גותה על ידי האספה הלאומית הבולגרית, כנסיך פרדיננד הראשון. בזירה הפנים בולגרית השכיל פרדיננד להפוך את בולגריה למדינה אירופאית מתוקנת, שיקם והרחיב את תשתיות התחבורה, החשמל והמים ובנה שירותים ציבוריים לאזרחי הנסיכות.
בשנת 1908 הכריז פרדיננד על התנתקותו הסופית מהאימפריה העות'מאנית, ועל הפיכת נסיכות בולגריה לממלכת בולגריה.
וארלה
וארלה (Varela) הוא שם משפחה.
ילד פרא
ילד פרא הוא ילד שחי בבידוד מכל מגע אנושי מגיל צעיר מאוד, ויש לו ניסיון מועט בהתנהגות אנושית וחברתית מקובלת. לרוב גם אין לו ידע באף שפה אנושית.
ידועים מספר מקרים של ילדי פרא שהוגבלו על ידי הוריהם, ובמקרים מסוימים אף ננטשו ממגוון סיבות (בעיקר מצוקות נפשיות של האפוטרופוסים או מגבלות של הילד). חלקם חוו בשלב מסוים בחייהם התעללות או חוויות טראומטיות אחרות בטרם ננטשו.
ילדי פרא היוו לעיתים נושא פולקלור ואגדות, בהן הצטיירו בדרך כלל כמי שטופלו על ידי בעלי חיים (כמו טרזן, מוגלי ורמוס ורומולוס) לאחר נטישתם.
ילדי פרא בעולם.
לילדי פרא חסרים הכישורים החברתיים הבסיסיים אשר נלמדים לרוב בתהליך התירבות. לדוגמה: הם עשויים לא להיות מסוגלים ללמוד להשתמש בשירותים, ללכת זקוף לאחר שהלכו על ארבע כל חייהם, או להציג חוסר מוחלט של עניין בפעילות האנושית סביבם. לעיתים הם נראים לוקים בשכלם וכמעט בלתי ניתן ללמדם שפה אנושיות. היכולת הלקויה ללמוד שפה טבעית לאחר שבודדו במשך שנים רבות, מיוחסת לעיתים קרובות לקיומה של תקופה קריטית עבור לימוד שפה.
אין הרבה ידע מדעי על ילדי פרא. ואין כמעט מקרים ידועים, אחד המקרים המתועדים ביותר הוא של האחיות אמלה וקמלה, שתואר על ידי הכומר ג'וזף לאל סינג בשנת 1926 כמי "שגודלו על ידי זאבים" ביער בהודו. הרופא הצרפתי סרז' ארולס, לעומת זאת, טען כי המקרה היה הונאה שנעשתה על ידי סינג כדי לגייס כספים עבור בית היתומים שלו. פסיכולוג הילדים ברונו בטלהיים קבע כי אמלה וקמלה נולדו עם מגבלות נפשיות ופיזיות.
יש מעט מקרים מתועדים, אחד מהם הוא המקרה של ג'יני ילדת הפרא.
ילדי פרא בדיוניים.
ישנם מיתוסים, אגדות, וספרות בדיונית אשר הרבו לתאר ילדי פרא שגדלו על ידי חיות בר כמו זאבים, קופי אדם, קופים, ודובים. דוגמאות מפורסמות כוללות רמוס ורומולוס, מוגלי, פיטר פן, טרזן, אטאלנטה ואנכידו. ילדי פרא בדיוניים לעיתים קרובות מתוארים כגדלים עם אינטליגנציה ומיומנות אנושיות נורמליות יחסית, עם חוש מולד של תרבות יחד ויכולות הישרדות מוגברת. השתלבותם בחברה אנושית עשויה להיראות קלה יחסית. חריג אחד הוא מוגלי, שעבורו החיים בקרב בני אדם היו קשים מאוד. הילדים המיתולוגיים לעיתים קרובות מתוארים כבעלי כוח עליון, אינטליגנציה ומוסר גבוה לעומת בני אדם נורמטיביים. משתמע מכך כי בגלל החינוך שלהם הם מייצגים את האנושות במצב טהור והבלתי מושחת, רעיון המזכיר את הפרא האציל.
סרטו של פרנסואה טריפו L'Enfant Sauvage (ילד פרא בצרפתית) משנת 1970 עוסק בנושא באופן ריאליסטי בו מתוארים מאמציו הקשים של מדען המנסה לשקם ילד פרא.
מכל מיחזור
מכל מיחזור הוא פח אשפה המיועד לאיסוף פסולת למיחזור. מכלי המיחזור יהיו על פי רוב מיועדים לסוג פסולת מסוים, כגון בקבוקי פלסטיק, זכוכית, נייר או פסולת אורגנית, כדי להקל על תהליך המיחזור. מכלי מיחזור זוכים בדרך כלל לעיצוב או צבע ייחודיים, כדי להקל על הציבור לזהות את סוג הפסולת המיועדת להיות בהם. לעיתים פתח מכל המיחזור יותאם באופן פרטני עבור סוג האשפה המיועדת לאיסוף. על מכלי המיחזור מוטבעים גם סמלי מיחזור, או כיתובים המעודדים מיחזור. מכלי מיחזור יוצבו בדרך כלל במקומות שבהם התנועה רבה ובמקומות נגישים, על מנת לעודד את הסביבה למחזר.
ההתפתחות הכלכלית וגידול קצב האוכולסיה המהיר, הביאו לגידול בייצור הפסולת בעולם. בחלק מהמדינות קיים קצב גידול אוכלוסייה כפול מזה של האוכלוסייה העולמית מה שהביא לגידול בכמות הפסולת ובכך להרס סביבתי. כדי לענות על האתגר הקיים ולמגר את כמויות הפסולת הגדולות ברחבי העולם יש לעודד את האוכלוסייה למחזר. מרבית המחקרים שבחנו תופעה זו הבינו כי מיחזור תלוי במספר מכלי המיחזור הפרוסים באזור סביבה מסוימת, סוג המכל, גודלו וכן תדירות פינוי הפסולת.
מיחזור פלסטיק.
פלסטיק ממוחזר מאז שנות ה-70. הכמויות הממוחזרות משתנות מבחינה גאוגרפית לפי סוג הפלסטיק.
חלק עיקרי מהפלסטיק המיוצר מדי שנה משמש לייצור פריטי אריזה חד פעמיים או מוצרים אחרים קצרי טווח שנזרקים תוך שנה מהייצור. כתוצאה מכך, מצטברות כמויות של פלסטיק ברחבי העולם. מיחזור הוא אחת הפעולות החשובות ביותר הקיימות כיום העונה לצורך זה.
מיחזור נייר.
מיחזור נייר עוזר לשמירה על איכות הסיבה מכיוון שתעשיית הנייר משתמשת בעצים על מנת לייצרו. מיחזור הנייר עוזר להפחתת כריתה של מאות אלפי עצים.
בנוסף לפחי המיחזור המפוזרים ברחבי הארץ, קיימות חברות העוסקות באיסוף פסולת. חברות אלה אוספות את הפסולת ממשרדים, בתי דפוס, מפעלים וכדומה.
מיחזור סוללות.
מיחזור סוללות לא נפוץ מאוד בישראל ובעולם בעיקר בשל חוסר כדאיות כלכלית. על מנת שמיחזור הסוללות יהיה משתלם, נחוצה כמות גדולה מאוד של סוללות.
בקרב גורמים במשרד לאיכות הסביבה, הועלתה הצעת חוק הקוראת לחייב את הציבור להשליך את הסוללות למכלים המיועדים לכך כיוון שבסוללות מצויים חומרים מסוכנים כמו עופרת, כספית, ניקל וכדומה. עקב כך, ברחבי הארץ מוצבים מאות מכלי איסוף המיועדים להשלכת סוללות לתוכם. הסוללות שנשלחות למכל המיחזור מועברות לאתר הטמנת פסולת רעילה המצוי ברמת חובב שבנגב.
סמל מיחזור
סמל מיחזור (יוניקוד: U+2672) הוא סמל בין-לאומי המייצג את פעולת המיחזור. הסמל מורכב משלשה חיצים המסודרים במשולש, כשכל אחד מכוון לקצהו של האחר, כך שהם יוצרים יחד טבעת מביוס (צורה דו-ממדית בעלת צד אחד). הסמל לעיתים קרובות, אך לא בהכרח, מופיע בצבע ירוק (המשויך אף הוא לסביבתנות ואיכות הסביבה).
הסמל עוצב לקראת יום כדור הארץ הראשון, ב-1970, כאשר חברת Container Corporation of America (כיום חלק מתאגיד RockTenn), הכריזה על תחרות עיצוב לסמל שיוצג על מוצרי החברה שיסמל את עובדת היותם ניתנים למיחזור. הצעתו של סטודנט בן 23 מאוניברסיטת דרום קליפורניה בשם גארי אנדרסון זכתה בתחרות והסמל הפך תוך שנים ספורות לבינלאומי. בהצעתו המקורית, עיצב אנדרסון את הסמל כאשר המשולש ניצב על קודקודו, אך הגרסה הנפוצה של הסמל מציגה אותו כשהוא עומד על בסיסו.
הסמל כיום הוא ברשות הציבור ואינו סימן מסחר, אם כי חברת Container Corporation of America בתחילה הגישה בקשה לרישום הסמל בבעלותה, אך בעקבות ערעור על הבקשה החליטה החברה שלא לרשום את הסמל בבעלותה. כך שהשימוש בסמל הוא חופשי. יחד עם זאת, במספר מדינות (לדוגמה באנגליה) הטיל הממשל חוקים המגבילים את השימוש בסמל, כך שניתן לסמן מוצרים באמצעות הסמל רק כאשר המוצר אכן ניתן למיחזור.
עיצוב הסמל היווה השראה לסמלים רבים העוסקים בתחום המיחזור והסביבתנות, כמו למשל הנקודה הירוקה ואחרים.
סימוני מיחזור במוצרי פלסטיק.
הסמל מופיע לעיתים בצירוף מספרים או אחוזים על אריזות פלסטיק, ונקרא גם "קוד מיחזור". המספרים מייצגים את סוג הפולימר ממנו עשוי הפלסטיק. חשוב לציין, שהסימון לא מעיד על כך שהפלסטיק ניתן למיחזור, אלא רק משמש לזיהוי שלו בתעשיות השונות.
השיטה הוצגה לראשונה על ידי האגודה לתעשיית הפלסטיק (SPI) ב-1988, ומאז הפכה לנפוצה.
יוסף שם טוב
יוסף שם-טוב
סמל מחזור
רפאל כדיר צבאן
הרב רפאל כדיר צבאן (א' בטבת ה'תר"ע, 13 בדצמבר 1909 - ד' בכסלו ה'תשנ"ה, 7 בנובמבר 1994), היה רב באי ג'רבה שבתוניסיה, ולאחר שעלה לארץ ישראל שימש כרב העיר נתיבות, חבר מועצת הרבנות הראשית, ונשיא ישיבת כסא רחמים.
ביוגרפיה.
נולד בא' בטבת ה'תר"ע באי ג'רבה שבדרום תוניסיה, לרב יעקב ולאמימה. בצעירותו למד תורה אצל רבני ג'רבה, ביניהם הרב שאול מקיקץ שלי, ורבו המובהק רבי רחמים חי חויתה הכהן. כן התכתב בהלכה עם הרב עובדיה הדאיה שבארץ ישראל.