שורק נולדה בראשון לציון, בתם של תמר אבן, לימין מנהלת בית הספר חביב, ושל יוסף אבן (קמינצקי) שהיה קצין בצה"ל ואיש הש"י. סבה אהרון קרון היה מייסד הגימנסיה הריאלית, ובן דודה הוא הפיזיקאי וחבר הכנסת לשעבר פרופ' עוזי אבן.
למדה בבית הספר חביב ובגימנסיה הריאלית. לאחר מכן, המשיכה את לימודיה באוניברסיטה העברית. את התואר השלישי והתמחותה בביוכימיה ובביולוגיה מולקולרית עשתה במכון ויצמן, בין השנים 1976-1970. שורק המשיכה את השתלמותה באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, ובהמשך מונתה לפרופסור חבר במכון ויצמן; פרופסור חבר ופרופסור מן המניין בביולוגיה מולקולרית באוניברסיטה העברית בירושלים; ראשת המחלקה לכימיה ביולוגית וראשת המכון למדעי החיים ע"ש אלכסנדר סילברמן והמרכז לחקר המוח ע"ש אדמונד ולילי ספרא באוניברסיטה העברית בירושלים; ודיקן הפקולטה למדעי הטבע.
מחקר.
תחום המחקר המרכזי של שורק הוא נוירוביולוגיה מולקולרית. במחקריה היא מתמקדת במנגנוני תגובה למצבי לחץ וחרדה, ובפיתוח תרופות ואמצעים אחרים להקטנת ההשפעות הטראומתיות של מצבי לחץ. בין היתר, שורק הובילה מאמצים לפיתוח תרופות חדשניות למניעה וטיפול בתסמונת פוסט-טראומטית ובמחלות ניווניות של המוח ומערכת העצבים.
שורק חוקרת את השפעותיו של האצטילכולין (ACh), מולקולה אורגנית שמשמשת מוליך עצבי שמפקח בין היתר על הפעלת שרירים בגוף, לזיכרון וללמידה, להפעלת בלוטות שונות (דמע, זיעה), לפעילות המעי, מערכת החיסון ועוד, ולצידו את החלבון אצטילכולין אסטראז, החומר המפרק אותו, ואת מערכות המיקרו רנ"א, ומקטעי רנ"א מעביר שמווסתים את ייצור אצטילכולין ואצטילכולין אסטראז. שורק הוכיחה במחקריה כי תהליך התקשורת בין תאי העצב בגוף מבוקר על ידי מיקרו רנ"א ומקטעי רנ"א מעביר (מולקולות בגודל קטן פי 100 מגן רגיל, המעורבות בפיקוח על תהליכי הביטוי של חומר גנטי וביצירת חלבון בגוף), והוכיחה כי במצבי לחץ רמת המיקרו רנ"א עולה במוח ובמעי ואילו בעקבות שבץ עולה רמתם של מקטעי רנ"א מעביר בתאי הדם. מחקריה שימשו בין היתר לפיתוח תרופה ניסיונית למחלות קרוהן ומיאסטניה ולפיתוח מדדים מבוססי מיקרו רנ"א לאבחון טראומות כגון הלם קרב.
דינו באג'ו
דינו באג'ו (באיטלקית: Dino Baggio; נולד ב-24 ביולי 1971) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי.
באג'ו, שהחל את הקריירה במדי טורינו, בילה את מירב הקריירה שלו באיטליה, וזכה במהלכה שלוש פעמים בגביע אופ"א עם שתי קבוצות שונות (פארמה ויובנטוס).
באג'ו רשם 60 הופעות במדי נבחרת איטליה, ביניהן גמר מונדיאל 1994.
קריירת משחק.
באג'ו החל את קריירת המשחק שלו בגיל חמש. הוא נצפה על ידי סקאוטים מקבוצת טורינו כשהיה בן 13, והועבר למחלקת הנוער של המועדון. הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בעונת , במהלכה רשם שלוש הופעות ועזר לקבוצה להעפיל לסרייה א'. עונה אחר כך כבר השתלב באופן קבוע בקבוצה, שהפתיעה וסיימה במקום החמישי בטבלה, ואף זכתה בגביע מיטרופה, בו התחרו אלופות ליגות המשנה באירופה. באג'ו הפגין יכולות מגוונות בעמדת הקשר ההגנתי, והפך לבורג משמעותי בקבוצה באותה העונה.
בעונת שיחק באג'ו בקבוצת אינטר מילאנו, ורשם במדיה 27 הופעות ליגה בהן כבש שער אחד. בסיום העונה רכשה אותו קבוצת יובנטוס, בסכום שהוערך בכ-10 מיליארד לירטות. בתקופתו ביובנטוס נרקמה חברות קרובה בינו לבין רוברטו באג'ו. השניים נושאים את אותו שם, אך אין ביניהם קשר משפחתי. על אף שהעברתו ליובנטוס התקבלה בחשדנות על ידי אוהדי הקבוצה, שכן הוא גדל במדי יריבתם העירונית, אך במהרה הוא התקבל ביציעים בזכות אופי המשחק וההשקעה הרבה שלו. על אף שלא היה כובש שערים מצטיין, הוא עזר לקבוצה לזכות בגביע אופ"א בעונתו הראשונה בקבוצה. בשלב הגמר, שהתנהל בשני משחקים בשיטת בית-חוץ, כבש באג'ו בסך הכל שלושה שערים. יובנטוס פגשה בשלב זה את בורוסיה דורטמונד מגרמניה. במשחק הראשון בדורטמונד, כבש באג'ו ראשון לזכות קבוצתו, שער שהיה שער השוויון בדרך לניצחון קבוצתו בתוצאה 3-1. במשחק השני כבש באג'ו את שני השערים הראשונים בדרך לניצחון 3-0 וזכייה בתואר. עונה אחר כך סיימה יובנטוס במקום השני בטבלה, ובסיום העונה התקיים מונדיאל 1994. בעקבות יכולתו של באג'ו במונדיאל, ניסתה פארמה לרכוש את השחקן, אך הוא התנגד עקב רצונו להמשיך לשחק ביובנטוס. עקב כך, הסכימה יובנטוס לשלוח לפארמה את אלסנדרו דל פיירו, אז חלוץ צעיר שטרם הטביע חותמו בקבוצה, כדי למנוע את מעברו של באג'ו. פארמה הסכימה לכך, אך בטרם התבצעה העסקה, שינה באג'ו את דעתו והסכים לעבור לפארמה. דל פיירו נשאר ביובנטוס, ולימים הפך לשיאן ההופעות והשערים בקבוצה.
כבר בעונתו הראשונה בפארמה, תחת המאמן נביו סקלה, זכה באג'ו בפעם השנייה בקריירה בגביע אופ"א. פארמה פגשה בשלב הגמר את קבוצתו הקודמת של באג'ו, יובנטוס, והוא כבש בשני המשחקים, כדי לקבוע 2-1 בסיכום לפארמה. השתיים נפגשו גם בגמר הקופה איטליה, אך שם הפסידה פארמה ליובנטוס 3-0 בסיכום שני המשחקים. בעונת , תחת המאמן קרלו אנצ'לוטי, היה שותף באג'ו למיקום השיא של קבוצתו בסרייה א' בכל הזמנים, כשפארמה סיימה כסגנית האלופה. שנתיים אחר כך, בעונת , במהלך משחק חוץ בקרקוב במסגרת גביע אופ"א, נפצע באג'ו בראשו מסכין שהושלכה למגרש על ידי אוהד ויסלה קרקוב. בעקבות כך, הורחקה ויסלה מהמפעלים האירופיים למשך שנה. פארמה המשיכה לזכייה נוספת בגביע אופ"א, הפעם עם ניצחון 3-0 במשחק הגמר מול אולימפיק מרסיי, והוסיפה זכייה בגביע האיטלקי לאחר שהדיחה בגמר את פיורנטינה וזכייה בתואר הסופר קאפ האיטלקי בזכות ניצחון על האלופה מילאן. באג'ו נשאר בפארמה עד לסיום עונת בה סיימה הקבוצה במקום הרביעי. במהלך עונה זו, היה מעורב באג'ו באירוע חריג במהלך משחק ביתי של פארמה מול קבוצתו לשעבר, יובנטוס, ב-9 בינואר 2000. באג'ו ביצע עבירה על שחקנה של יובנטוס, ג'אנלוקה זמברוטה, והורחק בכרטיס אדום ישיר על ידי השופט, בהחלטה שנויה במחלוקת. בתגובה, באג'ו סימן תנועת כסף בידיו כלפי השופט, כמרמז על שוחד, ובנוסף ירק על הקרקע סמוך לשופט. באג'ו ספג ביקורת מצד גורמים רבים על התנהגותו. הוא נקנס על ידי קבוצתו, הורחק לשני משחקים נוספים, ובהחלטת נשיא התאחדות הכדורגל האיטלקית לא נטל חלק במשחק הידידות של מול שנערך כחודש לאחר המקרה.
באוקטובר 2000 עבר באג'ו, בצוותא עם חברו לקבוצה רוברטו סנסיני, לקבוצת לאציו. למרות ששותף לא מעט בעונתו הראשונה בקבוצה, הוא מיעט לשחק בעונות ו- שבאו אחריה, ובשתיהן יחד רשם 19 הופעות ליגה בלבד. בתחילת עונת הושאל באג'ו לבלקברן רוברס מהפרמייר ליג. מאמנו בבלקברן, גריים סונס, הציב אותו בעמדת החלוץ שלא הייתה מוכרת לו. באג'ו ערך תשע הופעות ליגה בבלקברן בהן כבש שער אחד, ובאמצע העונה עבר בהשאלה מלאציו לעולה החדשה לסרייה א', אנקונה, אך לא הצליח לסייע לה להישאר בליגה, והקבוצה סיימה במקום האחרון. בעונת חזר ללאציו, אך לא שיחק בה כלל באותה עונה. בתחילת עונת עבר לקבוצת טריאסטינה מהסרייה ב', אך עזב בעקבות סכסוך עם מאמנו כעבור שלושה משחקים בלבד, ופרש מכדורגל בגיל 34.
הוא חזר למגרשים בשנת 2008 למספר הופעות, כשחתם בקבוצת טומבולו מהליגות הנמוכות באיטליה, קבוצה שפועלת בסמוך למקום הולדתו, ושהייתה מאומנת אז על ידי מאמנו הראשון בקריירה.
נבחרת איטליה.
באג'ו החל את הקריירה הבינלאומית שלו במדי נבחרת איטליה הצעירה, עימה זכה באליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 1992. באותה שנה שיחק באג'ו גם בנבחרת האולימפית עם המאמן צ'זרה מלדיני, שהתחרתה באולימפיאדת ברצלונה והודחה בשלב רבע הגמר.
ב-21 בדצמבר 1991 ערך באג'ו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה, תחת המאמן אריגו סאקי, בניצחון הביתי של איטליה על , שהסתיים בתוצאה 2-0. גם דמטריו אלברטיני ערך הופעת בכורה בקישור לצידו של באג'ו, והשניים הרכיבו יחד את מרכז השדה האיטלקי במשך רוב שנות ה-90. באג'ו כבש את שער הבכורה שלו ב-24 בפברואר 1993, במשחק מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. גם במשחק השני בין הנבחרות במסגרת המוקדמות באג'ו כבש, הפעם היה זה שער ניצחון שהעלה את נבחרתו לטורניר מונדיאל 1994. באג'ו נכלל בסגל של אריגו סאקי לקראת הטורניר. דינו באג'ו ורוברטו באג'ו היו מהבולטים בשורות נבחרתם. דינו באג'ו כבש פעמיים במהלך הטורניר, את השער היחיד במשחק מול בשלב הבתים, בו ניצחה איטליה 1-0, ואת השער הראשון בניצחון 2-1 על ברבע הגמר. באג'ו ונבחרתו העפילו למשחק הגמר מול , אך נוצחו בפנדלים לאחר 0-0 בתום ההארכה. דינו באג'ו פתח במשחק הגמר, אך לא הגיע עם נבחרתו לפנדלים לאחר שהוחלף חמש דקות מפתיחת ההארכה.
באג'ו היה בסגל של אריגו סאקי ליורו 1996, אך שיחק רק במשחק אחד, בו פתח והוחלף בדקה ה-39. איטליה הודחה לאחר שלב הבתים. באג'ו נכלל בסגל של צ'זרה מלדיני למונדיאל 1998, שהיה לטורניר הגדול האחרון שלו במדי איטליה, ופתח בכל משחקי נבחרתו, שהודחה ברבע הגמר בפנדלים מול , שזכתה באותו טורניר. באג'ו לא החמיץ ולו דקה אחת עד לרבע הגמר, שבו הוחלף במהלך המחצית השנייה.
ב-13 בנובמבר 1999 ערך באג'ו את הופעתו האחרונה במדי איטליה, שהפסידה ל 3-1 במשחק ידידות. הוא נכלל בסגל המורחב של דינו זוף ליורו 2000, אך נופה מהסגל הסופי לטורניר.
בסך הכל בשמונה שנותיו בנבחרת איטליה, ערך באג'ו 60 הופעות בהן כבש שבעה שערים, והיה מהבולטים בשחקניה בשנות ה-90.
דינו באג'יו
צילום בחשיפה ארוכה
צילום בחשיפה ארוכה היא שיטת צילום המתבצעת על ידי האטת מהירות תריס המצלמה כך שבאופן יחסי יותר אור נכנס למצלמה ומגיע לחיישן.