המוזיאון ובית הילדות של מארק טוויין הוא מתחם מוזיאוני הממוקם בהיל סטריט 206–208 בהאניבל, מיזורי על הגדה המערבית של נהר המיסיסיפי בארצות הברית.
בית הילדות היה ביתו של סמואל לנגהורן קלמנס, הריהו הסופר מארק טוויין, משנת 1844 עד לשנת 1853. קלמנס מצא בבית ההשראה לרבים מסיפוריו, ובפרט בגדר הכלונסאות הלבנה שלו. הבית פתוח לציבור כמוזיאון מאז שנת 1912, והוא הוגדר כנקודת ציון היסטורית לאומית ב-29 בדצמבר 1962.
מבנים.
בית הילדות הוא אחד מתשעה מבנים המרכיבים את המתחם הנוכחי של המוזיאון ובית הילדות של מארק טוויין. הנכס מוקף בגדר הכלונסאות הלבנה המוזכרת בספר הרפתקאותיו של תום סויר. במתחם קיימים בנייני מוזיאון נוספים: מרכז הפרשנויות, בית בקי תאצ'ר, בית האקלברי פין, משרד שופט השלום ג.מ. קלמנס, חנות התרופות של גרנט, בניין מינהל קידום העבודות ובניין המכיל חנות מתנות. המוזיאון רכש את בית "בקי תאצ'ר", ביתה של אהובת נעוריו של קלמנס, לורה הוקינס. החלק החיצוני של בית הילדות שופץ ושוחזר ב-2010, ואילו הפנים נפתח מחדש ב-2016.
במהלך קיץ 2006, המוזיאון השלים את העבודה על העתק בית האקלברי פין, שהיה ביתו של טום בלנקנשיפ, הילד שעליו ביסס טוויין את דמותו של האקלברי פין. תערוכות בבית האקלברי פין מתעמקות בהיסטוריית העבדות של העיר האניבל. המוזיאון מתחזק את פסל תום והאקלברי למרגלות קרדיף היל. הפסל הוקם בשנת 1926, והוא אחד הפסלים הידועים המוקדמים ביותר שהוקמו לכבוד דמויות בדיוניות.
נקודות עיקריות אחרות של נכסי המוזיאון כוללות את אזור הגן של בית הילדות, הגובל בחומת אבן גבוהה. מערת מארק טוויין ושאר המקומות שהוזכרו ברומן של טוויין, וכן הקרבה לנהר המיסיסיפי המוזכר רבות בסיפוריו, מושכים אלפי מבקרים למוזיאון מדי שנה.
אוספים.
אוסף המוזיאון כולל מהדורות ראשונות רבות שכתב מארק טוויין. כמו כן, הוא כולל פריטים אישיים רבים ביניהם גלימת אוניברסיטת אוקספורד שלו, מעיל החליפה הלבן היחיד הידוע ששרד, ומגוון עצום של מזכרות, כגון מסכת המת של בנו התינוק, וכן קופסת תכשיטים אשר טוויין גילף בעבודת יד באיטליה כמתנה לאשתו, אוליביה.
במוזיאון ישנן תערוכות אינטראקטיביות רבות, הכוללות העתקים של הכרכרה ושל רפסודת הנהר. אלה מיצגים הקשורים לספרים ספציפיים מאת טוויין: הרפתקאותיו של תום סויר, הרפתקאותיו של האקלברי פין, מסע תענוגות לארץ הקודש, וינקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור. התערוכה מאפשרת למבקרים במקום להשמיע שריקת סירת קיטור אמיתית כשהם משקיפים על נהר המיסיסיפי.
המוזיאון מכיל גם את האוסף השני בגודלו של ציורים מקוריים של נורמן רוקוול, שהוזמנו כאיורים למהדורה מיוחדת של הרפתקאותיו של תום סויר והרפתקאות האקלברי פין. בנוסף, מארח המוזיאון אומנות אזורית ותערוכות נוספות.
אירועים.
המוזיאון נותן חסות לאירועים רבים במהלך השנה, חלקם אירועי ילדים. תוכניות ההסברה החינוכיות במקום כוללות סדנאות מורים, סדנאות סופרים, ואת פרס ההוראה היצירתית. ב-15 במאי 2012, לציון יום השנה ה-100 למוזיאון, הכריז הדובר על הקמת "פרס מפעל חיים על שם מארק טוויין", שהזוכה הראשון בו היה האל הולברוק.
בשנת 2011 הוציא המוזיאון את התקליטור הכפול Mark Twain: Words &amp; Music, המספר את חייו של טוויין במילה מדוברת ובשיר. הפרויקט הופק על ידי זוכה פרס הגראמי קרל ג'קסון. הוא מציג את ג'ימי באפט בתפקיד האקלברי פין, את גאריסון קיילור בתפקיד המספר, את קלינט איסטווד בתפקיד מארק טוויין, ואת אנג'לה לאבל בתפקיד סוזי קלמנס. בין הזמרים ניתן למצוא את אמילו האריס ושריל קרואו. סינדי לאבל, מנכ"לית המוזיאון באותה תקופה כתבה את הנרטיב, ומספר שירים חדשים נכתבו עבור הפרויקט.
המוזיאון הוא יעדם של אלפי מבקרים. העיירה האניבל חוגגת את יום תום סויר הלאומי ב-4 ביולי בכל שנה, עם תחרויות הלבנה ותחרויות קפיצות צפרדעים. לכן, מרבים לבקר בו בקיץ, ובית הילדות מהווה מוקד מרכזי באירועים הללו.
בריליום (דינוזאור)
בריליום (שם מדעי: "Barilium") הוא סוג של דינוזאור אוכל צמחים מהקבוצה האיגואנודונטיה שבקבוצת האורניתופודה. אשר התקיים במשך קרטיקון התחתון שלפני 140 מיליון שנה.
הסוג הכיל מין יחיד - "Barilium dawsoni", אשר תואר במקור ב-1888 בידי החוקר ריצ'רד לינקר כששם המין ניתן להוקרת החוקר צ'ארלס דוסון. עם זאת הוא נחשב במשך שנים למין של איגואנודון עד שמחקר של המאובנים מתצורות במזרח סאסקס, אנגליה הראה שמדובר על מין מסוג נפרד. הסוג תואר ב-2010 בידי החוקר הבריטי דייוויד נורמן ופירוש שמו מלטינית: "barys" - כבד ו-"Ilium" - אגן.
למרות שבמקור נחשב לאיגואנודון החוקרים היום משייכים אותו לקבוצת רחוקות יותר ממנו, כשהוא נחשב לקרובו של הפרואה או של ההיפסילוספינוס ("Hypselospinus"), שבעבר נכלל בו. דינוזאור זה היה צמחוני גדול באורך 8 מטרים.
בית הולדתו של מארק טוויין
בית הולדתו של מארק טוויין הוא בקתה בת שני חדרים בעיירה בשם פלורידה במיזורי, שבה נולד הסופר סמואל לאנגהורן קלמנס שנודע לימים בשם העט מארק טוויין, ב-30 בנובמבר 1835.
היסטוריה.
מארק טוויין נולד בבקתה ב-30 בנובמבר 1835, והתגורר בה במשך ארבע שנים. כאשר היה מארק טוויין כבן ארבע, הושכר הבית על ידי הוריו ג'יין למפטון קלמנס (1803–1890) וג'ון מרשל קלמנס (1798–1847), והמשפחה העתיקה את מגוריה לבית דו קומתי בעיירה האניבל שבמיזורי.
חוויות הילדות, המתוארות בספריו של מארק טוויין, משקפות ברובן את חייו בעיירה האניבל, וחברי הילדות הידועים מספריו ביניהם האקלברי פין ואהובת נעוריו בקי תאצ'ר, לא היו אלא שכניו טום בלנקשופ ולורה הוקינס. הבית שאליו עברו מוכר כיום כבית הילדות והמוזיאון של מארק טוויין בהאניבל.
הבית כיום.
הביקתה שבה נולד הסופר וסביבתה הוכרו במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בשנת 1969, ומבקרים בה רבים ממעריצי מארק טוויין. האזור מהווה נכס בבעלות ציבורית של העיירה פלורידה, ומתוחזק על ידי מחלקת משאבי הטבע של מיזורי. הבקתה מוגנת בתוך בניין מוזיאון מודרני, הכולל גם חדר קריאה ציבורי. במוזיאון נמצאות כמה מהמהדורות הראשונות של ספריו של טוויין, הספר הרפתקאותיו של תום סויר שכתוב בכתב ידו של טוויין, וריהוט מביתו של טוויין בקונטיקט. האתר ההיסטורי צמוד לפארק הלאומי מארק טוויין, שנמצא על חצי אי בקצה המערבי של אגם מארק טוויין. האגם הוא אגם מלאכותי, מעשה ידי אדם.
אוויתלמסוס
אוויתלמסוס (שם מדעי: "Avittelessus") הוא סוג של סרטן נכחד שהתקיים במזרח ארצות הברית של הקרטיקון העליון. הוא תואר ב-1923 בידי החוקרת מרי ג'י. רטבון ובו נכלל מין אחד - "Avittelessus grapsoideus". כיום משייכים את הסוג למשפחה הנכחדת Dakoticancridae, אף שכמה חוקרים מציעים לשייך אותו למשפחה Atelecyclidae, בה קיים היום הסוג "Atelecyclus" מהאוקיינוס האטלנטי.
הסרטן התגלה בתצורות פידי שליד נהר פידי בקרוליינה הצפונית וקרוליינה הדרומית. מאובנים נוספים התגלו בשכבות שונות של הקרטיקון באלבמה ובמישור החוף המזרחי ועמק המיסיסיפי.
סרטן זה היה בעל קליפה קשיחה ורחבה של שלד חיצוני באורך 5.7 ס"מ והיה דומה במראהו מעט לסרטני עכביש מודרניים, אף קטן יותר ובעל קונכייה מעוגלת. לפי מספר הצעות הוא התקיים בדומה לכמה חילוניים (Ocypodidae), כמו סרטן כנר והיה בעל מבנה ייחודי של צבתות בשני גדלים. על הגוף כוסו גבשושיות עם קווי מתאר עדינים וגם הרגליים כוסו בציפוי מגונן.
ככל הנראה הסרטן היה שוכן חופים שניזון מנבלות או שהיה אוכל-כל כמו מרבית הסרטנים המודרניים שאולי נאכל בידי מספר זוחלים ימיים, דינוזאורים ופטרוזאורים שוכני חופים.
פורמיקיום
פורמיקיום (שם מדעי: "Formicium") היא סוג של נמלה פרהיסטורית מתקופת האאוקן שבעידן הקנוזואיקון, אשר ידועה ממספר תצורות באירופה, רובם מדורסט, אנגליה ועוד כמה מגרמניה (בין השאר מבור מסל) וכיום כלולים בה 3 מינים, לאחר שמינים אחרים הועברו לסוג טיטאנומירמה. הסוג תואר לראשונה בידי החוקר האנגלי ג'ון ווסטווד .
נמלים אלה נחשבות לעיתים לנמלים הגדולות ביותר שחיו מעולם, ממדידה של כנף מאובנת של המין "Formicium berryi", הגיע לרוחב 7 מ"מ ואורך 26 מ"מ, מה שמעניק אורך גוף של 57 מ"מ לנמלה. מספר חוקרים העריכו את גודל הגוף ב-4–7 ס"מ עם מוטת כנפיים של עד 15 ס"מ. לא בורר מי הם קרוביה של הנמלה הקדומה, אך ייתכן שהם קשורים לסוגים: "Dinoponera", "Dinomyrmex" או נמלת הבולדוג.
המקור (קומיקס)
המקור הוא מושג מטפיזי שנוצר על ידי הקומיקסאי ג'ק קירבי עבור סדרת חוברות הקומיקס שלו. הוא הופיע לראשונה ב- "New Gods" #1 (פברואר 1971).
היסטוריה.
המקור עשוי להיחשב לתודעה של יקום DC וזה המקור לכל מה שקיים. מקושר בעיקר לאלים החדשים, נראה שהוא גם אחראי חלקית ליכולתם של דמויות DC לפתח כוחות-על, במיוחד אלו שנוגדים את חוקי הפיזיקה. בקצה היקום הידוע בגלקסיה הפרומתיאנית שוכנת חומת המקור, המגנה על המקור, ולוכדת את כל אלה שמנסים לעבור מעבר לה. DC קומיקס שמרה את המקור מחוץ לרצף הראשי של הקומיקסים שלה ולכן לא הרבה ידוע על ההיבטים הרבים של המקור. ברומן הגרפי "Torment" 2008, סופרמן נשלח אל המקור על ידי דסאד באמצעות המטה של האב העליון (Highfather) כדי ליצור שם צינור בום. מאוחר יותר באטמן משתמש במטה כדי לפרוץ את חומת המקור.
מותם של האלים החדשים.