קרב חדשא ("אדסה") הקרב השביעי במרד החשמונאים, התנהל ב-161 לפנה"ס בין הממלכה הסלאוקית לצבא יהודה בפיקודו של יהודה המכבי מצפון ירושלים באזור כפר חדשה, והסתיים בניצחון המכבים ובנפילת ניקנור - המצביא הסלווקי. הכוחות הסלאוקים הנמלטים עשו דרכם לכיוון גזר שהיה מבצר סלאוקי, כשלושים ק"מ ממורד בית חורון. צבא יהודה שדלק אחריהם הסב להם אבדות קשות. יום מפלתו של צבא ניקנור הונצח כחג לדורות בשם "יום ניקנור" (מסכת תענית). הדבר נבע מעצם מעמדו הרם של ניקנור ומהעובדה שירושלים, כתוצאה מן הקרב, שוחררה סופית משיעבוד לסורים.
קרב אלעשה.
קרב אלעשה, הקרב השמיני במרד החשמונאים, שהתרחש באפריל 160 לפנה"ס, היה קרב בין כוחות החשמונאים לכוחות סלאוקיים בפיקודו של המצביא בקכידס באזור רמאללה של ימינו, במסגרת מרד החשמונאים, בו ספגו החשמונאים תבוסה קשה ומצביאם, יהודה המכבי, נהרג.
קרב זה השיב לממלכה הסלאוקית למשך מספר שנים את השליטה במרכזי האוכלוסייה הגדולים ביהודה, בעוד המורדים, בהנהגת יונתן ושמעון אחיו של יהודה, לא יכלו להחזיק במעוזם שבהרי גופנה, התארגנו במדבר תקוע ועברו למלחמת גרילה, תוך שהם שומרים על בניין הכוח הצבאי. בקכידס בנה בשנים 160-155 לפנה"ס קו ביצורים במבואות ירושלים, שהגנו עליה מכל כיוון מפני המורדים.
ישראל סלומניצקי
ישראל (איז'ק) סְלוֹמניצקי (Slomnicki; 17 בדצמבר 1903, לודז' – 19 באוקטובר 1991, ישראל) היה ביוכימאי ישראלי, שעסק בפיתוח אמצעים וגידולים חקלאיים.
ביוגרפיה.
סלומניצקי נולד בלודז', ובילדותו היגרה משפחתו לבירה סנקט פטרבורג, שם למד בגימנסיה. ב-1922 עלה לארץ ישראל. ב-1924 הצטרף לקיבוץ בית אלפא, ועסק בטיפול בגינת הירק. לאחר שעזב את הקיבוץ, שימש כמדריך ראשי לירקות באזור הצפון מטעם תחנת הניסיונות החקלאית ברחובות (1936–1942).
ב-1942 החל סלומניצקי ללמוד באוניברסיטה העברית, וב-1947 קיבל תואר מוסמך בביוכימיה ובבקטריולוגיה. עוד קודם השלמת התואר מונה כמרצה בפקולטה לחקלאות, עקב ניסיונו הרב. הוא הרצה עד 1958, אז השלים את עבודת הדוקטור שלו בנושא: "שתי עונות גידול של תפוחי-אדמה בישראל".
במשך עשר שנים נוספות, כיהן סלונימצקי המנהל המחלקה לירקות במכון לגידולי שדה וגן במכון וולקני שבבית דגן, עד פרישתו לגמלאות ב-1968. בהמשך עבד בייעוץ פרטי עד 1971, ובהתנדבות בתחומים שונים גם בשנים מאוחרות יותר.
ב-1985 זכה סלונימצקי בתואר "עמית כבוד" של מִנהל המחקר החקלאי. נפטר ב-1991, בגיל 88.
היה נשוי לחנה (הַנקה) לזרסון (1903–1980).
סלומוניצקי נפטר באוקטובר 1991 ונקבר בבית הקברות של קיבוץ בית אלפא.
מחקרו.
מחקרו של סלונימצקי התמקד בפיזיולוגיה של תפוחי אדמה, בטיפוח זנים שיתאימו לאקלים הישראלי, ובייצור מקומי של זרעים. מומחיותו הבינלאומית הביאה לשיתוף פעולה עם מדינות שונות, ב-1954 ייבא מיפן את הטכניקה של שימוש בחיפוי שקוף, וקידם בארץ גידולי ירקות חורף תחת יריעות פלסטיק.
בעקבות פעולותיו, התפתחה מאוד שיטת הגידולים החסויים, ובהמשך גם חקלאות המנהרות העבירות והחממות, שנחשבים לחלק מן ההישגים החשובים של החקלאות הישראלית המודרנית.
בשנים 1965 ו-1966 סייר באיראן ובטורקיה כדי לאתר זני ירקות ייחודיים שישמשו לטיפוח זנים חדשים, אחת מתרומותיו המשמעותיות הייתה טיפוח זני תות שדה העמידים ומניבים בחורף, על מנת לייצא לאירופה.
כמו כן עסק בבעיות גידול של בצל, של שעועית ושל פול הגינה.
כתב ערכים שונים בנושאי בוטניקה וביוכימיה באנציקלופדיה העברית (בצל, חקלאות, תפוח אדמה).
אליפות וימבלדון 2014
אליפות וימבלדון 2014 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-23 ביוני והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
הפרסים.
משתתפי תחרויות קיבלו את הפרסים הבאים:
סך הפרסים באליפות היה £25,000,000.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. השנה דורגו 32 ספורטאים. 16 המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר נובאק ג'וקוביץ' מסרביה נפגש עם רוג'ר פדרר משווייץ וניצח ב-5 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 128 טניסאיות שחולקו ל-8 בתים. מריון ברטולי, מנצחת תחרות 2013, פרשה ממשחק פעיל ולא השתתפה בתחרות השנה. השנה דורגו 32 טניסאיות. להלן ה-16 טניסאיות הראשונות שזכו לדירוג:
במשחק הגמר פטרה קביטובה מצ'כיה נפגשה עם יוג'יני בושאר מקנדה וניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר בוב בריאן ומייק בריאן מארצות הברית נפגשו עם ואשק פוספיסיל מקנדה וג'ק סוק מארצות הברית שלא היו מדורגים והפסידו להם ב-5 מערכות.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
במשחק הגמר שרה אראני ורוברטה וינצ'י מאיטליה נפגשו עם טימאה בבוס מהונגריה וקריסטינה מלדנוביץ' מצרפת וניצחו אותן ב-2 מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות קיבלו דירוג:
במשחק הגמר ננד זימוניץ' מסרביה וסמנתה סטוסור מאוסטרליה שיחקו נגד מקס מירני מבלארוס וג'אן האוצ'ינג מטאיוואן וניצחו אותם בשתי מערכות. לסמנתה סטוסור זה היה הניצחון השני בתחרות זוגות מעורבים בווימבלדון.
ישראל בווימבלדון.
טניסאים ישראלים השתתפו ב-3 תחרויות.
בתחרות הגברים דודי סלע הפסיד בסיבוב הראשון למיכאיל קוקושקין מקזחסטן ב-3 מערכות.
בתחרות הנשים לישראל היו 2 נציגות:
בתחרות זוגות גברים יונתן ארליך שיחק עם דניאלה ברצ'אלי מאיטליה. הם הפסידו בסיבוב הראשון לזוג שהיה מדורג במקום ה-4 ב-5 מערכות.
סקר הוצאות משקי הבית
לסלי פיינברג
ארמנד טראורה
יצחק קאמינר
קאמינר
צינברג ישראל
חטיפת הסטודנטים באיגואלה
ריכוז אלוואולרי מינימלי
ריכוז אלוואולרי מינימלי או MAC (אנגלית: Minimum alveolar concentration) הוא מושג המשמש להשוואת עוצמה של חומר הרדמה. מושג זה מוגדר כריכוז של אדי חומר ההרדמה בריאות בו 50% מהחולים לא יזוזו בתגובה לחתך בבטן. ערך זה משמש כסף מינימום, כשלמעשה את החולים מרדימים בערכים גבוהים מזה. למעשה, מדובר בערך החציוני. השימוש במושג מינימום הוא ככל הנראה תוצר של המקום הראשוני בו המושג הופיע. ככל שערך ה-MAC נמוך יותר, כך החומר פוטנטי יותר. מושג זה הוצג לראשונה ב-1965.
יש לשים לב שהעלייה ב-MAC היא אקספוטנציאלית: אם בריכוז של MAC יורדמו 50% מהחולים, הרי שבריכוז של פי 1.3 יורדמו 99% מהחולים.
ישראל צינבערג
הנקודה החמה של איסלנד
הנקודה החמה של איסלנד היא נקודה חמה האחראית באופן חלקי לפעילות הגעשית העזה שיצרה את האי איסלנד.
תיאור.
איסלנד הוא אחד האזורים הגעשיים הפעילים ביותר בעולם, כשהתפרצויות געשיות מתחוללות בממוצע אחת לשלוש שנים (במאה ה-20 היו 39 התפרצויות געשיות באיסלנד או בקרבתה). כשליש מכל הלבה הבזלתית שהתפרצה במהלך ההיסטוריה הכתובה נוצרה בהתפרצויות באיסלנד. התפרצויות בולטות כוללות את התפרצות אלדגיו (Eldgjá), מערכת סדקים של הר הגעש קטלה (Katla), בשנת 934 (ההתפרצות הבזלתית הגדולה ביותר בעוצמתה בעולם שיש לגביה עדות כתובה), התפרצות לאקי (Laki) ב-1783 (ההתפרצות הבזלתית השנייה בעוצמתה בעולם), וכמה התפרצויות מתחת לכיפות הקרח שגרמו לשיטפונות הרסניים, הפעם האחרונה ב-2010 לאחר התפרצות הר הגעש אייאפיאטלאייקוטל.
איסלנד שוכנת על הרכס המרכז-אטלנטי, רכס מרכז אוקייני תת-ימי ברובו, חלק ממערכת הרכסים המרכז-אוקייניים בעולם, וכמותם גם הוא גבול פתיחה ותוצר של תהליך היפרדות היבשות, שהחל לפני כ-180 מיליון שנה. תהליך זה, הנמשך גם כיום, מביא להתרחקותם של הלוח הצפון-אמריקאי מהלוח האירו-אסיאתי, וזאת בקצב של כ-2.5 ס"מ בשנה. מיקומה זה של איסלנד אחראי באופן חלקי לפעילות געשית אינטנסיבית זו, אבל נדרשת סיבה נוספת שתסביר מדוע איסלנד הוא אי גדול בעוד שיתרת הרכס כוללת בעיקר הרי מצולה שפסגתם מתחת לגובה פני הים.
בנוסף להיותה של הנקודה החמה אזור שבו הטמפרטורה גבוהה יותר מאשר באזורים הסמוכים של מעטפת כדור הארץ, משערים כי היא מכילה ריכוז גבוה יותר של מים. נוכחות של מים במאגמה מורידה את טמפרטורת ההתכה, וייתכן שעובדה זו משחקת תפקיד בהגברת הגעשיות באיסלנד.
התאוריות למקורה של הנקודה החמה.
קיימת מחלוקת מתמשכת האם מקורה של הנקודה החמה בתימרת מעטפת המתחילה עמוק בסמוך לגלעין כדור הארץ או שמקורה בעומקים רדודים יותר.
כמה גאולוגים מטילים ספק בטענה שמקור הנקודה החמה של איסלנד זהה לנקודות חמות אחרות דוגמת הנקודה החמה של הוואי. בעוד ששרשרת איי הוואי והרי המצולה אמפרור (Emperor Seamounts) צפונית להם מדגימים בבירור את עקבות תנועת הלוח הפסיפי מעל הנקודה החמה של הוואי לאורך זמן, אין שום סימן לתנועה כזו באיסלנד.
אחת ההצעות הייתה להתייחס לקו שבין הר הגעש גרימסווטן לאי הגעשי סירטסיי כתנועתו של הלוח האירו-אסיאתי, והקו בין גרימסווטן לחגורה הגעשית של סניפלסנס (Snæfellsnes) כתנועתו של הלוח הצפון-אמריקאי.
תיאורית תימרת המעטפת.
אחת ההשערות היא שתימרת מעטפת פועלת מתחת לאיסלנד, ושהנקודה החמה היא ביטויה על פני השטח. התימרה מגבירה את רמת הגעשיות שכבר קיימת בשל תהליך התרחקות הלוחות, הן במרכז האי והן ברכס רייקיאנס (Reykjanes) מדרום מערב לאזור הגעשי העיקרי של איסלנד. משערים שהתימרה צרה למדי, ייתכן שקוטרה כ-100 קילומטרים, והיא מגיעה עד לעומק של 400 עד 650 קילומטרים מתחת לפני השטח של כדור הארץ, וייתכן שעד לגבול שבין הגלעין למעטפת.