באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסדרה זכתה לציון 58%, עם דירוג ממוצע של 6.19/10, בהתבסס על 33 ביקורות. האתר "Metacritic", המשתמש בשקלול ממוצע, נתן לסדרה את הציון 61 מתוך 100, בהתבסס על 14 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".
ג'וואן הריסון
ענת כרם
ענת כרם (נולדה ב-1964) היא ביוכימאית ודוגמנית-עבר ישראלית.
ביוגרפיה.
כרם נולדה בחיפה לאבנר ויהודית כרם ולה אחות.
ב-1982 השתתפה בתחרות מלכת היופי של ישראל וקיבלה את התואר "נערת השנה" לאחר שהגיעה למקום השני. בהמשך לכך, ייצגה את ישראל בתחרות "מיס עולם". לאחר מכן החלה בקריירת דוגמנות.
היא הופיעה במסע פרסום של מועצת הפירות.
לאחר סיום קריירת הדוגמנות, עשתה דוקטורט בביוכימיה באוניברסיטת תל אביב, לאחר מכן למדה לימודי פוסט-דוקטורט במכון ויצמן. היא עוסקת בטיפול בגישת ביוסינתזה.
ב-2008 השתתפה בתצוגה של המעצב ירון מינקובסקי. ב-2012 הופיעה בתצוגת אופנה של "גולברי" במסגרת מחווה לדוגמניות עבר.
נשואה לאודי אנג'ל ואם לשניים.
יחסי גיאנה–ספרד
יחסי גיאנה–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין גיאנה וספרד.
יחסים היסטוריים.
שפכי נהרות אסקיבו ואורינוקו, והחוף כולו של גיאנה, נחקר על ידי אלונסו דה אוחדה ופדרו אלונסו ניניו הספרדים, אשר הגיעו לדמררה ב-1499, כפי שכונה על ידי חואן דה לה קוסה, שגם מיפה את האזור. הנקודה בה נחתו נקראה קאבו דה סן אלונסו.
בין השנים 1530–1531, דייגו דה אורדאס כבש וישב את כל חופי גיאנה, ובשנת 1594 ספרד השתלטה רשמית על פרבוניציית גיאנה, שכלל את שטחי גיאנה אסקיבה שכיום (2021) טוענת עליו ונצואלה. מקובל שעד לפלישת ההולנדים בשנת 1615, יותר מ-2,000 מתנחלים ספרדים כבשו את השטח הזה.
יחסים דיפלומטיים.
שגרירות ספרד בפורט אוף ספיין הוסמכה עבור גיאנה מאז 2008, ובתחילת 2012 אישרה גיאנה את מינויו הרשמי של קונסול כבוד ספרדי במדינה.
ביקורים רשמיים.
אישים ספרדים שביקרו בגיאנה.
במאי 2014 ביקר שר החוץ ושיתוף הפעולה, חוסה מנואל גרסיה-מרגאיו, בג'ורג'טאון לרגל פגישת ה-COFCOR (ישיבת שרי החוץ) של CARICOM.
אישים מגיאנה שביקרו בספרד.
ביוני 2014 שר התיירות, התעשייה והמסחר של גיאנה, מוחמד אירפאן עלי, נסע למדריד כדי להשתתף בסמינר בנושא תיירות שאורגן על ידי EOI (בית הספר לארגון התעשייה) יחד עם משרד החוץ ושיתוף פעולה, המשרד לתעשייה, אנרגיה ותיירות ומכון התיירות בספרד.
לפני, ולרגל פסגת האיחוד האירופי-LAC השישית, שהתקיימה בין התאריכים 17–19 במאי 2010, נסעה שרת החוץ, קרולין רודריגס-בירקט, לספרד.
ענת כרם אנג'ל
אבי הופשטיין
אבי הופשטיין (נולד ב-1941) הוא פרופסור אמריטוס במכון ויצמן וגמלאי של משרד החינוך לאחר ששנים רבות עסק בחינוך ומחקר בתחום הוראת הכימיה, כמורה, מפקח, מרצה, ראש קבוצת הכימיה במחלקה להוראת המדעים במכון ויצמן ברחובות, וראש המרכז הארצי למורי כימיה שם. כיום מכהן בתפקיד יושב ראש המועצה האקדמית ויושב ראש ועדת המנויים של המכללה הערבית האקדמית בחיפה.
ביוגרפיה.
הופשטיין נולד בחדרה, בבית חולים הופשטיין שנוהל על ידי סבו. גדל בפרדס חנה, לאב חקלאי ולמד בבית הספר התיכון החקלאי בפרדס חנה. לימים לימד בבית הספר הזה ואף ריכז את לימודי הכימיה בו. בוגר תואר ראשון (1965) בכימיה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, תעודת הוראה ותואר שני בחינוך מאוניברסיטת תל אביב (1970). לימודים לתואר דוקטור בהוראת הכימיה במכון ויצמן למדע בהנחייתם של דוד סמואל ממכון ויצמן וריצ'רד קמפה מאנגליה (1975).(היה הדוקטורנט הראשון במחלקה להוראת המדעים במכון ויצמן). משנת 1965 עבד כמורה לכימיה בבית הספר התיכון החקלאי בפרדס- חנה, ובשנים 1967- 1970 שימש כמורה וכסגן מנהל בית הספר להנדסאים של אוניברסיטת תל אביב. במקביל מאז 1967 ועד לפרישתו שימש כראש קבוצת הכימיה במחלקה להוראת המדעים במכון ויצמן. בין השנים 2006–2008 היה ראש המחלקה הזו. בשנים 1994–2000 היה המנהל הראשון של המרכז הארצי למורי כימיה. בשנים 1980 – 1999 היה המפמ"ר – מפקח מרכז על הוראת הכימיה במשרד החינוך, ירושלים. הנחה 16 דוקטורנטים ו-13 מסטרנטים חלקם בשיתוף עם פרופסור דוד סמואל, ד"ר רות בן צבי וד"ר רחל ממלוק נעמן. רובם השתלבו בתפקידי מפתח במסגרת אקדמית, כמרצים וחברי סגל בטכניון- יהודית דורי, במכון ויצמן -ניר אוריון, דבורה קצביץ, תמי לוי נחום ומירי קסנר (שריכזה את המרכז לקשר עם התעשייה הכימית בישראל) ובמכללות -דפנה מנדלר, מרסל פרייליך. בתפקידים מובילים במערכת החינוך: ד"ר דורית טייטלבאום מפמ"ר כימיה משנת 2012, מורים ורכזי מגמות כימיה בבתי ספר על יסודיים, מנהלי מרכזים ארציים למורים לכימיה ולמדעים, רחל ממלוק-נעמן, דבורה קצביץ, או בתפקידים בכירים בתעשייה, נחמיה נאה.
מחקריו.
הופשטיין הוא אחד מאנשי החינוך המדעי המובילים בישראל ב-40 השנים האחרונות. תרומתו בעלת השפעה מרכזית על הוראת המדעים בעיקר ועל הוראת הכימיה בפרט. במהלך הקריירה הענפה שלו הוא דבק בגישה הוליסטית לקידום הוראת המדעים. בגישתו הוא משלב פעילויות של מחקר, פיתוח תוכניות לימודים, ישומן במערכת החינוך ופיתוח מקצועי של מורים. הופשטיין הוא ממובילי המחקר בתחום הוראת הכימיה והמדעים, הטכנולוגיה, ההנדסה והמתמטיקה (science, technology, engineering, and mathematics – STEM – education).
הופשטיין עסק בפיתוח של חומרי למידה עבור תלמידים ומורים לתוכנית הלימודים בכימיה ולתוכנית החדשנית של "מדע לכל", שהתבססו על הידע כיצד תלמידים לומדים וכיצד מורים מלמדים. חלק מהתוצרים הללו הם ספרי לימוד לתלמידים ומדריכים למורים, חומרי לימוד מתוקשבים, אתרי אינטרנט דינמיים, הצעות למעבדות חקר, פיתוח תוכניות השתלמות לפיתוח מקצועי של מורים לכימיה ובמיוחד למורי כימיה מובילים. מחקר על הסביבה הלימודית בכיתה ובמעבדה, המבוסס על תפיסות התלמידים, על שיטות הוראה ועל היכולת של התלמידים לפתח כישורי חקר והערכה. פיתוח שיטות הוראה שמטרתן לשנות את הסביבה הכיתתית והפיכת מקצוע הכימיה לרלוונטי יותר עבור הלומד תוך הכנסת שיטות הערכה חלופיות.
תחומי המחקר שבהם עסק:
פרסומים.
הופשטיין פרסם יותר מ-100 מאמרים בכתבי עת מובילים בינלאומיים, כעשרים פרקים בספרים, ערך שני ספרים בהוצאת Springer Publishing והיה שותף בפיתוח ספרי לימוד שונים בתחום הוראת הכימיה והביוכימיה.
מאמרים נבחרים מכתבי עת אקדמיים
בושרוד וושינגטון
בושרוד וושינגטון |(באנגלית: Bushrod Washington; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית מ-1798 ועד למותו. בבית המשפט העליון הוא היה בעל ברית נאמן של נשיא בית המשפט העליון ג'ון מרשל.
וושינגטון היה מייסד שותף ונשיא של תנועת ההתיישבות האמריקאית, שקידמה את הגירתם של עבדים משוחררים בחזרה לאפריקה. כאחיינו של הנשיא הראשון ג'ורג' וושינגטון, שהיה חשוך ילדים, הוא ירש את מסמכיו ואת אחוזתו מאונט ורנון, שעברה לרשותו ב-1802, לאחר פטירת אלמנתו של דודו, מרתה וושינגטון.
ראשית חייו.
בושורד וושיגטון נולד באחוזת בושפילד, אחוזת מטעים השוכנת במאונט הולי, שבמחוז וסטרמורלנד שבקולוניית וירג'יניה. הוא היה בנם של ג'ון אוגוסטין וושינגטון , אחיו של ג'ורג' וושינגטון, ושל רעייתו, האנה בושרוד.
ב-1778 סיים וושינגטון את לימודיו בקולג' ויליאם ומרי וכבוגר שלו הוא היה ב-1780 החבר ה-41 של אחוות פי בטא קפא. לאחר שיחד עם ג'ון מרשל הוא החל ב-1780 ללמוד משפטים בהדרכתו של ג'ורג' וית', הוא הצטרף ב-1871 לצבא הקונטיננטלי ושירת בו כטוראי עד 1782.
לאחר פרישתו מהצבא, מימנו אביו ודודו את המשך הכשרתו המשפטית בהדרכתו של ג'יימס וילסון. לאחר תום הכשרתו אצל וילסון באפריל 1784, שב וושינגטון למחוז וסטמורלנד, נשא לאישה את ג'וליה אן (אנה) בלקברן, ופתח משרד עורכי דין פרטי. וושינגטון עסק בעריכת דין במגזר הפרטי מאז ועד -1798.
קריירה.
ב-1787 נבחר וושינגטון כחבר בית הנבחרים של וירג'יניה. ב-1788 הוא היה חבר בוועידת האשרור של וירג'יניה, שם הוא הצביע בעד אשרור חוקת ארצות הברית.
ב-29 בספטמבר 1798 מונה וושינגטון במינוי פגרה על ידי הנשיא ג'ון אדמס כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית במקומו של ג'יימס וילסון שנפטר, לאחר שג'ון מרשל דחה את המינוי בשל רצונו להיבחר למשרה פוליטית. מינויו הקבוע של וושינגטון הוגש ב-18 בדצמבר ויומיים אחר כך אושר מינויו על ידי הסנאט של ארצות הברית.
ב-7 בפברואר 1799, בגיל 36, הושבע וושינגטון לתפקידו. שנתיים לאחר מכן, מונה מרשל כנשיא בית המשפט העליון. וושינגטון הצביע יחד אתו בכל פסקי הדין למעט שלושה (אחד מהם היה פסק הדין "אוגדן נגד סאונדרס" . בתקופה בה כיהן וושינגטון על בבית המשפט בנשיאותו של מרשל, הוא כתב את חוות הדעת בפסק הדין "קורפידל נגד קורייל" . בפסק דין זה הוא מנה מספר זכויות שנחשבו בעיניו כ"זכויות וחסינויות של האזרחים בכמה מדינות".
נכסיו.
בשנת 1795 בערך, רכש וושינגטון את אחוזת בלוודיר בריצ'מונד, לשעבר אחוזתו של ויליאם ביירד השלישי. הוא החזיק באחוזה עד למינויו לבית המשפט העליון ב-1798.
עם מות דודתו מרתה וושינגטון ב-1802, ירש וושינגטון את כל מסמכיו של דודו ג'ורג' וושינגטון וכן את החלק העיקרי של אחוזתו, כולל אחוזת המטעים מאונט ורנון, כפי שצוין בצוואה של דודו. על פי הצוואה היו כל עבדיו של ג'ורג' וושינגטון אמורים להיות משוחררים לאחר מות רעייתו. עם זאת, מרתה שחררה את העבדים כבר ב-1800, טרם מותה.