בשנת 1997 הוציא את האלבום "שמע ישראל - פרויקט החזנות", שכלל קטעי חזנות יהודית ישנה בשילוב עם מוזיקת עולם ואמביינט אלקטרוני. כל הלחנים, ההפקה והעיבודים באלבום היו של רודיך עצמו, שלמעשה לקח את קטעי החזנות הקלאסיים והוריד מהם את הליווי מההקלטות המקוריות שלהם. מתוך האלבום יצא בתקליט שדרים הקטע "אבינו מלכנו" שהושמע בתחנות הרדיו.
בשנת 2000 חידשה הטלוויזיה הישראלית את פסטיבל הזמר והפזמון. בפסטיבל זה נטל חלק השיר "תפילת הדרך" בביצוע עופר כלף, שהלחין אריק רודיך למילים של שמוליק קלוסקי.
ב-2001 הלחין את הפסקול לסרט "אינג'יל" ושילב בו את נעימתו המפורסמת "אחרית"
בשנת 2010 השתתף רודיך במופע "שיעור מולדת", שנערך במסגרת פסטיבל ימי זמר בחולון, בו הופיעו על במה אחת מוזיקאים וזמרים-יוצרים שיצאו מהעיר חולון. רודיך פתח את הערב בקטע "אחרית", מתוך אלבומו הראשון "סטאללה".
בשנת 1992, לרגל יום הולדתו התשעים של האדמו"ר מליובאוויטש, הלחין רודיך מחדש מנגינה למילים של "מעט אור דוחה הרבה חושך". הזמר יעקב זינגבוים, שהוא צאצא של הבעל שם טוב, הקליט את השיר שיצא כסינגל בשנת 2018.
פרסים.
זכה פעמיים בפרס האוסקר הישראלי:
חיים אישיים.
רודיך היה נשוי פעמיים ונולדו לו חמישה ילדים, שניים מהם מנישואיו לזמרת לאה לופטין, בת נוספת מבת זוגו דלית כהנא ושניים נוספים מאשתו השנייה. בנו הבכור נפטר ב-2012, בגיל 24, ממחלת הסרטן.
רודיך נפטר ב-5 בפברואר 2019 מדום לב, בביתו שביפו בגיל 65, ונטמן בבית העלמין בקיבוץ אפיקים, ליד בנו.
תמותת תינוקות
תמותת תינוקות היא מוות של תינוקות שטרם הגיעו לגיל שנה. שיעור תמותת התינוקות, כלומר מספר התינוקות המתים לאלף לידות הוא מדד מקובל לרמת הבריאות הציבורית באוכלוסייה.
גורם מרכזי לתמותת תינוקות היה התייבשות כתוצאה משלשול, אך שורת צעדים שננקטה לפתרון בעיה זו הביא לצמצום התמותה מסיבה זו. כתוצאה מכך, גורם התמותה העיקרי כעת הוא דלקת ריאות. גורמים נוספים הם תת-תזונה, מלריה, מומים מולדים, זיהום ותסמונת מוות בעריסה.
תמותת תינוקות הייתה ניכרת ביותר במאות קודמות. באמצע המאה ה-19 היה שיעור תמותת התינוקות באמריקה 217 לאלף לידות בקרב הלבנים ו-340 לאלף לידות בקרב השחורים. במשך השנים שחלפו מאז חל שיפור ניכר בתחום זה, בזכות שיפור ברמת הרפואה הבסיסית. בעולם כולו ירדה תמותת התינוקות מ-126 בשנת 1960 ל-57 בשנת 2001. קיים פער גדול בין תמותת התינוקות הנמוכה במדינות מפותחות, לתמותת התינוקות הגבוהה במדינות מתפתחות. הטבלה הבאה מציגה אומדן לשנת 2012 של המדינות שבשני הקצוות:
לתמותת התינוקות השפעה מהותית על תוחלת החיים: הצלחה בצמצום תמותת תינוקות היא גורם עיקרי לעלייה בתוחלת החיים.
תמותת תינוקות בעולם לאורך זמן.
הנתונים בטבלה נאספו ופורסמו על ידי האו"ם.. המספרים מבטאים את מספר התינוקות שנפטרו לפני שמלאה להם שנה, מתוך אלף לידות.
שכחו אותי בבית 4
שכחו אותי בבית 4 (באנגלית: Home Alone 4) הוא סרט משפחה-קומדיה אמריקאי בבימויו של דניאל רוד, שיצא לרגל חג המולד לטלוויזיה ברשת ABC ב-3 בנובמבר 2002.
תקציר עלילה.
העלילה עוסקת במשפחת מקאליסטר: קייט האמא, פיטר האבא, באז הילד הבכור, מייגן האמצעית וקווין הקטן. עברו 8 חודשים, מאז שקייט (קלרה קרי) ופיטר (ג'ייסון בייג'ה) התגרשו, ופיטר עמד להתחתן עם אשה בשם נטלי (ג'ואנה גוינג).
פיטר רצה שילדיו יכירו קצת יותר את נטלי (אשר עומדת להיות אמם החורגת), ולכן כאשר הגיע חג המולד, הוא הזמין אותם לבוא אליו בחגים, אך ילדיו סירבו להצעה. עבר יום וקווין (מייק ווינברג) התאכזב ממשפחתו אשר לא נענית לבקשותיו, והוא נזכר שיש לו הזמנה פתוחה אל אביו. קווין הגיע לביתה של נטלי, שמפנקת אותו עד מאוד. שם הוא פגש את מר פרסקוט המשרת (אריק אברי), ואת מלי המנקה (ברברה בבקוק). אחרי כמה ימים קווין פגש את מארב הגנב (פראנץ' סטיוארט) שאותו הוא כבר מכיר ואת אשתו וירה ואמו מלי. לבסוף הוא מנצח וכולם חוגגים את חג המולד.
זרמים ואסכולות באסלאם
לאחר מותו של מחמד והתמסדות דת האסלאם ועד היום, התפצלה הדת למספר אסכולות וזרמים, שחולקים זה על זה על יסודות התאולוגיה האסלאמית ועל מקור הסמכות הפוליטית של המנהיג המוסלמי.
הזרמים העיקריים באסלאם הם הסונים, השיעים והח'וארג' שהתפלגו במאה השביעית כתוצאה מסכסוכים פוליטיים על תפקיד הח'ליפה, ועד מהרה הפכו לזרמים נבדלים מבחינה תאולוגית ומשפטית. מאז ואילך התפצלו זרמים אלו לתתי-זרמים שונים. ועם הזמן קמו כמה אסכולות איסלאמיות נוספות, חלקן ימי ביניימיות וחלקן מודרניות.
סונה.
האסלאם הסוני הוא הזרם הגדול ביותר באסלאם, הוא מכונה אהל א-סונה ואל-ג'מאעה או אהל א-סונה על דרך הקיצור. מקורו של התואר סוני הוא מהמילה הערבית סונה, שמשמעה הנוהג ואורחות החיים של אדם מסוים, אשר ראוי לחקותם. במשמעות המוסלמית המונח סוני מציין אדם אשר נוהג לפי סונת הנביא מחמד.
הזרם הסוני החל להתהוות מיד לאחר מותו של הנביא, עם עליית שאלת זהותו של ה"ח'ליף" (ממלא מקומו של הנביא מחמד ומנהיג האומה המוסלמית). הסונים מאמינים כי לקראת מותו, הנביא מחמד לא מינה יורש שינהיג את האומה המוסלמית, ולפיכך הח'ליף יכול להיבחר באופן דמוקרטי ועל פי החלטת רוב מנהיגי האומה. בהתאם לרעיון הזה הסונים מדגישים את הלגיטימיות של ארבעת הח'ליפים הראשונים (אבו בכר, עמר אבן אל-ח'טאב, עת'מאן אבן אל עפאן, ועלי אבן אבי טאלב) שנבחרו בדרך דמוקרטית, על ידי הסכמת רוב בני לווייתו של מוחמד (צחאבה). הסונים אף מכנים את ארבעת החליפים הראשונים בשם "ראשידון" שמשמעו: "ארבעת החליפים ישרי הדרך". למרות זאת, אחרי ה"ראשידון" הח'ליפות החלה לעבור בירושה בתוך שושלות משפחתיות, וזאת בגלל מאבקי כוח בתוך אומת האסלאם, ובגלל ויכוחים עם זרמים אחרים אודות זהות הח'ליף.
אסכולות בהלכה.
מד'הב הוא מונח אסלאמי אשר מתייחס לכל אסכולות המחשבה הדתית וההלכה (פיקה) באסלאם הסוני. הסונים מאמינים כי לכל אחד מבני לווייתו של הנביא הייתה אסכולה ייחודית משלו, אך אסכולות אלו נעלמו או התאחדו אחד עם השני בהדרגתיות. כיום נותרו רק ארבע אסכולות מוכרות וההבדלים ביניהם מתבטאים בעיקר בהבדלים מעשיים ופילוסופיים. בדרך כלל סונים לא מזהים את עצמם ככחסידי אסכולה מסוימת אלא כסונים, אך רבים מהם דובקים באסכולה מסוימת באופן בלעדי.
האסכולה החנפית.
האסכולה החנפית היא האסכולה הגדולה באסלאם הסוני, ובערך 30% מהמוסלמים הם מבין חסידיה. אסכולה זאת נקראת על שמו של האימאם הגדול אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה שחי בכופה שבעיראק בין השנים 699–767. האסכולה עושה שימוש נרחב בשיקול דעת ובהיקש (קיאס- שיטה המבוססת על השוואה בין חדית'ים שונים ובין טקסטים קוראניים, כדי להתאים פיסקה הלכתית ישנה לנסיבות משתנות). האסכולה החנפית נחשבת לליברלית ביותר מבין כל האסכולות הסוניות, והיא נפוצה במרכז אסיה, אפגניסטן, פקיסטן, הודו, בנגלדש, מצרים, עיראק, טורקיה, מדינות הבלקן, ובקרב מהגרים מוסלמים במדינות המערב. מאסכולה זאת התפתחו תנועות כמו התנועה הבלוית ותנועת דאר אל-עולום דיאובאד הפעולות באסיה הדרומית בכלל ובהודו בפרט.
האסכולה השאפעית.
האסכולה השאפעית היא האסכולה השנייה בגודלה מבין ארבע האסכולות, והיא קרויה על שמו של האימאם מוחמד אבן אידריס א-שאפעי שחיי במצרים במאה ה-9. בניגוד לאסכולה החנפית, האסכולה השאפעית מגבילים את השימוש בהיקש ובשיקול הדעת רק לנושאים אשר החדית' לא מתייחסת אליהם. עמדות אלו הופכות את האסכולה לשמרנית יותר משאר האסכולת, אך היא עדיין מצליחה להשתמש בחדית'ים כדי להתאים ואף לבטל פסיקות קוראניות ישנות למציאות משתנה.
אסכולה זאת נפוצה בסומליה, אתיופיה, בדרום מזרח מצרים, בקרב הכורדים, בתימן, סינגפור, תאילנד, הפיליפינים, אינדונזיה. כמו כן היא האסכולה הרשמית בברוניי ובמלזיה.
האסכולה המאלכית.
האסכולה המאלכית היא האסכולה השלישית בגודלה, והיא מבוססת על עבודתו ההלכתית של האימאם מאלכ בן אנס אשר פעל במאה ה-8 במדינה. הפוסקים המאלכים נבדלים מפוסקי האסכולות האחרות בשימוש הנרחב שהם עושים בנוהגים של ערים וקהילות שונות כמקור לפסיקה. בזמן השלטון המוסלמי בספרד ובסיציליה הייתה האסכולה הזאת נפוצה באזורים אלו.
כיום חסידי האסכולה מתרכזים בעיקר במדינות צפון אפריקה כמו מרוקו, אלג'יר, לוב, סודאן, ובמדינות אפריקאיות סמוכות כגון צ'אד ניז'ר מאלי וניגריה.
האסכולה החנבלית.
האסכולה החנבלית היא הקטנה מבין ארבע האסכולות שקיימות כיום, והיא מיוחסת לאימאם אחמד אבן חנבל שפעל בבגדאד במאה ה-9. האסכולה היא השמרנית ביותר מבין האסכולות וזאת בגלל התנגדותה לכל שימוש בשיקול דעת ובחירות שיפוטית כדי לפסוק הלכות.
אסכולה זאת מקובלת בקטר ובערב הסעודית ולכן היא השולטת על מכה ומדינה (שתי הערים הקדושות ביותר באסלאם).
האסכולה הט'אהרית.
״הט׳אהריה היא זרם תאולוגי-הלכתי קדום באסלאם אשר ביקש לפרש את הקוראן ואת החדית׳ (התורה שבעל פה) פירוש מילולי ביותר, ונמנע מכל אנלוגיה או היקש מן הכתוב. הדוגלים בה יצאו נגד כל ניסיון להפעיל שיקול דעת בפסקי הלכה, וקיבלו אך ורק את שיקול דעתם של חברי הנביא בני הדור הראשון באסלאם. מבחינה זו, קיצונית הט׳אהריה מכל שאר אסכולות ההלכה באסלאם והיא אכן התקיימה כאסכולה הלכתית רק זמן מועט״. אחד הדוגלים בגישה זו היה התאולוג אבן חזם שחי באל-נדלוס (מת 1064) וידוע בקיצוניותו כלפי בני דתות אחרות ובקנאתו לאסלאם.
שיעה.