מרגינוצפליה (פירוש השם: "ראשים בעלי שוליים") היא ענף של דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף צמחוניים שנודעו בגולגולות העבות ובעלות השוליים שלהן. הם הופיעו בסוף תור היורה אך הגיעו לשיאם רק בקרטיקון עליון. הם כוללים שתי תת-סדרות בולטות: פכיצפלוזאוריה (בעלי גולגולת עם פדחת עבה) וצרטופסיה (בעלי מקור תוכי, גולגולת עם עטרת עצם ובקרב הצרטופסיים גם קרניים). המאפיין שלהם הוא גולגולת עבה בעלת "מדף" עצם (שנראה כמו שוליים) בחלק האחורי של הגולגולת. מדף זה התפתח לעטרה בקרב הנאו-צרטופסים. הם התחילו כהולכים על שתיים אך הגדולים שבהם עברו להליכה על ארבע רגליים.
מיון.
הקליידוגרמה הבאה על פי Zheng ועמיתיו, 2009:
הקליידוגרמה הבאה מבוססת על Butler ועמיתיו, 2011
יש לציין שהענף Coronosauria כולל את המשפחה Ceratopsidae (צרטופסיים).
קושי רימן
לווייתן ה-52 הרץ
לווייתן 52 הרץ (באנגלית: ) המכונה גם הלוויתן הבודד בעולם הוא לווייתן ייחודי שקורא בתדירות של 52 הרץ () — תדירות גבוהה בהרבה מזו של רוב הלווייתנאים. ככל הנראה מדובר בפרט היחיד עם קריאה כזו, ולפיכך הוא מתואר לעיתים כ"לווייתן הבודד בעולם".
היסטוריה.
הלווייתן זוהה לראשונה על ידי צוות של המכון האוקיינוגרפי בוודס הול מארצות הברית. הקריאה אותרה לראשונה ב־1989, ואז שוב מדי שנה עד 2004.
מאפיינים.
חתימת הקול של הקריאה אופיינית ללווייתני ענק, אם כי שונה בתדירותה: תדר של 52 הרץ, המקביל לתו סול דיאז, הוא גבוה במקצת מהתו הנמוך ביותר של טובה. מאפייני הקריאה אינם מתאימים לאלו של לווייתנים כחולים (15–20 הרץ) או לווייתנים מצויים (20 הרץ): היא קצרה יותר, תכופה יותר ובטון גבוה בהרבה. ככלל, תבנית הקריאה מגוונת מאוד, אבל מזוהה היטב הודות לתדר הייחודי שלה. זוהי הקריאה הלווייתנאית היחידה מסוגה שאותרה, והיא מגיעה ממקור יחיד מדי עונה.
מסלול הנדידה של לווייתן ה־52 הרץ אינו דומה לזה של לווייתני הענק האחרים. הוא מזכיר במקצת את מסלולם של הלווייתנים הכחולים, אבל מתוזמן יותר בדומה לזה של הלווייתנים המצויים. הקריאה מאותרת מדי שנה באוקיינוס השקט בין החודשים אוגוסט ודצמבר, ומתרחקת מטווח המיקרופונים התת-מימיים בחודשים ינואר-פברואר. היא מאוכנת בצפון עד האיים האלאוטיים ואי קודיאק שבצפון האוקיינוס השקט, ובדרום עד חופי קליפורניה, והלווייתן המשמיע אותה נע מרחק של 30–70 ק"מ מדי יום. מרחק הנדידה העונתי (המתועד) שלו נע מ־708 ועד 11,062 ק"מ.
מדענים במכון האוקיינוגרפי וודס הול לא הצליחו לקבוע את מין הלווייתנאים שאליו פרט זה משתייך. הם משערים שהוא עשוי להיות מעוות, או בן כלאיים של לווייתן כחול ומין נוסף. על פי "הניו יורק טיימס", צוות המחקר קיבל פניות מחרשים שסבורים שייתכן שהלווייתן חירש. קולו של הלווייתן העמיק במקצת מאז 1992, וייתכן שהדבר מעיד כי הוא גדל או התבגר. העובדה שהלווייתן שרד והתבגר מעידה על כך שהוא ככל הנראה בריא.
טל בן צבי
טל בן צבי (נולדה ב-1966) היא חוקרת תרבות ואוצרת של אמנות עכשווית.
ביוגרפיה.
טל בן צבי נולדה בקיבוץ אלומות ב-1966 והחל מ-1973 התגוררה בפרדס חנה, כיום מתגוררת בתל אביב.
בן צבי השלימה תואר ראשון בתולדות אמנות ואמנות יצירה באוניברסיטת חיפה (1992), לימודי אוצרות בסמינר לאוצרות ותאוריה בבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה תל אביב (1997), תואר שני ודוקטורט בפקולטה לאמנות באוניברסיטת תל אביב (2010) בנושא "ייצוגי הנכבה באמנות פלסטינית: שנות השבעים והשמונים בעבודותיהם של אמנים בני המיעוט הפלסטיני בישראל". וכן פוסט דוקטורט במכון טרומן באוניברסיטה עברית ירושלים (2011) בנושא "אמנות עכשווית בערי הנמל המעורבות: יפו, חיפה, עכו".
בן צבי ניהלה את הסמינר לאוצרות תאוריה וביקורת, בית ספר לאמנות קמרה אובסקורה (2003–2005), וכן ניהלה את בית הספר לאמנויות במכללת סמינר הקיבוצים (2009–2012). ב-2012 מונתה למשנה לנשיאה לעניינים אקדמיים, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים (לאחר סיום התפקיד של פרופ' יערה בר-און) לצד נשיאת בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, פרופ' אווה אילוז.
החל מ-1998 ועד היום, בן צבי היא מרצה בתחומי התרבות החזותית במספר מוסדות אקדמיים, בהם האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל, ירושלים; בית הספר לאמנויות מכללת סמינר הקיבוצים, תל אביב; המכון לאמנות, מכללת אורנים; החוג ללימודי תרבות, מכללת ספיר; מנשר בית ספר לאמנות, תל אביב; בית ספר לאמנות קמרה אובסקורה, תל אביב.
בשנים 2006–2013 עסקה בן צבי בפעילות ציבורית בוועדות המרכזיות בתחומי האמנות בארץ: חברה במדור לאמנות פלסטית, המועצה הישראלית לתרבות ואמנות, משרד התרבות המדע והספורט (עד 2013). יועצת בוועדת הפרויקטים לאמנות עכשווית של עיריית תל אביב וקרן רבינוביץ (2006–2012), חברה בוועדה הציבורית בתחום האמנות של סל תרבות ארצי (2006–2012).
בשנים 2004–2007 ניהלה את אוסף יגאל אהובי לאמנות עכשווית, תל אביב.
אוצרות.
לצד מחקר אקדמי בן צבי היא אוצרת של אמנות עכשווית. ב-1998 הקימה את הגלריה לאמנות ב"קרן היינריך בל" (Heinrich boll foundation) שם הציגה תערוכות יחיד של אמנים ישראלים ופלסטינים, בהם ג'ומאנה אמיל עבוד, דנוש לחמן, נטי שמיע עפר, אחלם שיבלי , טל מצליח, זויה צ'רקסקי, יהושע סימון, שולה קשת ומריה פומיאניסקי.
ב-2001 הקימה את גלריית הגר לאמנות ביפו, שם הציגה תערוכות יחיד של אמנים ישראלים ופלסטינים, בהם ציבי גבע, שאריף ואכד, חן שיש ואניסה אשקר.
על פעילות זו קיבלה בשנת 2008 את "פרס אוצר" מטעם משרד התרבות, המדע והספורט. מנימוקי הוועדה: "טל בן צבי מוכרת בעשור השנים האחרונות כאחת האוצרות והחוקרות המצוינות של אמנות ישראלית ופלסטינית. המגמות שבהן היא עוסקת מעוגנות בשכבות חברתיות או באוכלוסיות שלא תפסו מקום מרכזי באמנות הישראלית ההגמונית".
אוצרת אורחת במוזיאונים וחללי תצוגה.
לצד פעילות זו אצרה תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות במוזיאונים מרכזיים בישראל ובחללי תצוגה אלטרנטיביים, בהם:
דוב נמלים מקסיקני
דוב נמלים מקסיקני (שם מדעי: "Tamandua mexicana") הוא מין של דוב נמלים מהסוג "Tamandua". הוא חי ביערות טרופיים וסובטרופיים מדרום מקסיקו, דרך מרכז אמריקה, ועד לקצהו הצפוני של רכס הרי האנדים.
תיאור.
דוב הנמלים המקסיקני הוא דוב נמלים בגודל בינוני עם זנב גמיש, עיניים ואוזניים קטנות וחוטם ארוך. הפרווה היא בצבע צהוב בהיר על רוב הגוף, עם אזור ייחודי של פרווה שחורה מעל הצלעות, הגב והכתפיים. סימן ייחודי זה מאפשר להבחין בקלות בין מין זה לקרובו הדרומי, שבו הצבע הוא אחיד יותר. לדוב הנמלים יש זנב פרוותי על פני כשליש מאורכו, אבל באזוריו האחרים הזנב חסר פרווה. יש לדוב הנמלים רגליים אחוריות עם חמש אצבעות, ואילו ברגליים הקדמיות יש רק ארבע.
הזכרים והנקבות דומים בגודל ובצבע, ואורכם הוא כ-102–130 סנטימטר, עם אורך זנב של 40–68 סנטימטרים. הבוגרים שוקלים 3.2-5.4 ק"ג.
כמו מיני דובי נמלים אחרים, דוב הנמלים המקסיקני ניזון על-פי רוב מנמלים. הלשון היא ארוכה, ניתנת להרחבה, ומכוסה בריר דביק שמאפשר לדוב הנמלים להרים נמלים וטרמיטים. אצל דוב הנמלים יש גם שרירי לשון מיוחדים, המחוברים לעצם לשון מיוחדת, שקבועה בחלק העליון של עצם החזה. כל חלל הפה השתנה כדי להיות מותאם ללשון הייחודית, והוא מוארך הרבה יותר מאשר אצל היונקים האחרים. כמו למיני דובי הנמלים האחרים, לדוב הנמלים המקסיקני אין שיניים.
בנוסף לתפריט הייחודי שלו, ושלא כמו דוב הנמלים הענק, דוב הנמלים המקסיקני מותאם לטיפוס על עצים, ולחיים עליהם. שרירי אצבעות הרגליים החזקים שלו ומשטח קשה ברגליו הקדמיות עושים את רגליו גמישות, מה שמאפשר להן אחיזה על בליטות בעץ כשהוא מטפס. הבוהן האמצעית ברגליו הקדמיות גם נושאת טופר גדול במיוחד, ויש לו גם בוהן חזקה במיוחד, המאפשרת לו לפתוח חור בעץ כדי להגיע לנמלים שבתוכו.
תחום תפוצה.
דוב הנמלים המקסיקני שוכן ביערות בדרום מקסיקו, לכיוון מרכז אמריקה ועד למערב קולומביה, ונצואלה ואקוודור, ולפינה הצפונית מערבית של פרו. הוא נמצא בסוגים שונים של יער באזור זה, ובכללם יערות עד, יערות נשירים, יערות מנגרובים, יערות מעוננים ויערות משווניים. ארבעת תת-המינים המוכרים היום:
הום סנטר
הום סנטר היא חברה בע"מ ישראלית הפועלת כרשת שיווק קמעונאות בשיטת עשה זאת בעצמך בתחום שיפוץ ואחזקת הבית.
ב-2018 עברה החברה לשליטת אייל פישמן ואחיותיו ענת מניפז ורונית פישמן־אופיר. קודם לכן הייתה החברה בשליטת אליעזר פישמן וכחלק מקבוצת פישמן שפשטה רגל.
היסטוריה.
הום סנטר נוסדה בנובמבר 1992 על ידי לוי קושניר והצטרף אליו כשותף יוסף (ספי) שלגי (בעל השליטה בקבוצת הנדל"ן מליבו). אהרון מידן שימש מאז הקמתה ועד שנת 2005 כמנכ"ל החברה.
בשנת 1995 הונפקה הרשת בבורסת נאסדאק בניו-יורק וב-1998 בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בסוף 1999 רכש אליעזר פישמן, שכבר החזיק ברשת "עשה זאת בעצמך" בשם "הנדימן", את השליטה את השליטה בחברת בילו, שהחזיקה במחצית ממניות הום סנטר, מידי לוי קושניר, ספי שלגי ואחי טייבר ובתחילת 2000 רכש עוד 38% מהבעלות מידי רשת הריבוע הכחול. במקבל מכר פישמן את הבעלות על הנדימן לחברת בילו והסב 17 סניפים של הנדימן לסניפי הום סנטר.
בשנים הראשונות לפעילות החברה, חנויות הרשת התאפיינו בחנויות קטנות יחסית וללא חלוקה ייעודית למחלקות שונות. במרץ 2001 הום סנטר התחילה לשווק שירותי תיקונים ושיפוצים מעבר למוצרים הנמכרים בחנויות הרשת.