כאשר לאמה טיבטי נפטר, חיפשו במסורת הבודהיזם הטיבטי את התגלמותו הבאה כדי להמשיך את העבודה. כשנפטר קרמאפה ה-16 ב-1981, היה צריך לחפש את התגלמותו ה-17. נמצאו שני מועמדים, וכך נוצר פילוג בשושלת הקארמה קאג'יו. אולה נידהל ושמארפה ה-14 – אחד מארבעת מחזיקי השושלת, שהתמנו אותה עת לזהות את התגלמות הקרמאפה – תמכו במועמד בשם טְרינלי טָאיֵה דוֹרגֵ'ה. בעקבות עבודתם של האנה ואולה נידהל בחרו רוב מרכזי "דרך היהלום" באירופה לתמוך במועמד זה, וכך 592 מתוך 856, כ-70% בקירוב (נכון לפברואר 2009) מהמרכזים, התומכים בטרינלי טאיה דורג'ה, שייכים לבודהיזם דרך היהלום. המועמד השני – אוֹרְגְיֵין טרינלי דורג'ה שמו – הוכר על ידי הדלאי לאמה ה-14. הדלאי לאמה אישר את אורגיין טרינלי דורג'ה כקרמאפה לאחר שנתבקש לעשות זאת על ידי שני מחזיקי השושלת הנוספים: טָאי סיטוּ רינפוצ'ה וגְיָיאלְצַפּ רינפוצ'ה; אולם תומכיו של טרינלי טאיה דורג'ה אומרים בפירוש, שמבחינה היסטורית אין לדלאי לאמה שום השפעה או סמכות לאשר את התגלמותו של קרמאפה, ומעולם לא עשה זאת. טיעון עיקרי לכך, שאורגיין טרינלי דורג'ה הוא הקרמאפה, מבוסס על מכתב נבואה שהוצג על ידי סיטוּפַּה. תומכיו של אורגיין טרינלי טוענים, שהמכתב נכתב על ידי קרמאפה ה-16 על-מנת לנבא את זהותה של התגלמותו הבאה. עם שָמָארְפַּה וטוֹפּגָלַה, התעקש אולה נידהל לבדיקת מכתב הנבואה במעבדה משפטית כדי לאמת את אמינותו מעל לכל ספק. תומכיו של טרינלי טאיה דורג'ה משוכנעים שהמכתב לא נכתב על ידי קרמאפה ה-16, אלא על ידי סיטופה עצמו. עד כה נדחתה הבקשה לבדיקת המכתב, בטענה שהמכתב "קדוש מדי" מכדי לבדקו. עקב עמדתו במחלוקת הקרמאפות ספג נידהל ביקורת קשה על ידי תומכיו של אורגיין טרינלי דורג'ה. אחדים האשימוהו כגורם העיקרי בפילוג, שקרה בשושלת הקארמה קאג'יו בשנת 1992, וכן בהפרת קשרי הסָמָאיַה (קשר הדוק בין מורה לתלמיד) למוריו – דבר הנחשב לשלילי ביותר בוואג'ריאנה. מנגד מתואר בספרו של טומק לנהרט, נוכלים בגלימות ("Rogues in Robes"), התפקיד החיובי והדרוש שנקט אולה נידהל באומץ רב בהבהרת נושא מחלוקת הקרמאפות. על-פי המתואר בספר, הייתה מחלוקת זו רוויה בתככים פוליטיים, בשחיתות ובאמביציות אישיות של לאמות רבים.
ביקורת.
חוגים אקדמיים בתחום מחקר הבודהיזם והתפתחותו ציינו, שנידהל הוא נושא מתמיד לביקורת מצד גורמים אחדים. בביקורות אלה הועלו שאלות לגבי כישוריו של נידהל כמורה בודהיסטי – במיוחד בתחילת מחלוקת הקרמאפות. במיוחד התבססו הביקורות על כך שמעולם לא היה נידהל בריטריט (התייחדות) שלוש שנים, שמתייחס לחלק מהסמכתו של לאמה. למעשה רצה נידהל להיכנס לריטריט כזה, אולם קרמאפה ה-16, מורהו, מנע זאת ממנו, ובמקום זאת שלח אותו למערב בחזרה כדי לייסד שם מרכזים בודהיסטיים. אף-על-פי שלא היה בריטריט שלוש שנים, הוכרה מיומנותו כלאמה בודהיסטי של זרם הוואג'ריאנה על ידי לאמות גבוהים רבים של שושלת הקארמה קאג'יו וכיום הם תומכים בפעילותו. טרינלי טאיה דורג'ה מצהיר: "לאמה אולה נידהל הוא מתלמידיו הקרובים של התגלמותי הקודמת (קרמאפה ה-16) ומורה מוסמך, והוא מעביר את קו הלימודים הרציף של שושלת הקארמה קאג'יו. בפעילותו בשלושת העשורים האחרונים הועיל לרבים על ידי הצגת השיטות המעמיקות של הבודהה. 'דרך היהלום' היא אחת מהאמצעים הרבים הרלוונטיים לאנשים במערב". המסמך הראשון, שמתייחס להיותו של אולה נידהל לאמה, הוא מכתב רשמי, שנכתב על ידי קהנפו צ'ודראק טהנפל רינפוצ'ה ב-1995. אוליבר פרייברג, עובד מחקר באוניברסיטת אוסטין שבטקסס, מסביר: מבקריו של אולה נידהל טוענים, שפעילותו פוגעת באלה החושבים שהתנהגותו אינה ראויה למורה בודהיסטי. "מאשימים את נידהל לא רק בהתבטאויות מיליטריסטיות, אלא גם בדעות ימניות, גזענות, סקסיזם ועוינות למהגרים. התנהגותו הפרועה, כך טוענים אחדים – כמו קפיצות בנג'י, צניחה חופשית ונסיעה מהירה באופנועי מרוץ – מרגיזה גם בודהיסטים שאינם נמנים עם תלמידיו". בבודהיזם לא מקובל להרוג כל יצור חי באשר הוא, אך למרות זאת מתיר אולה נידהל הפלות במקרים מסוימים – למשל, כאשר קובעים רופאים שתישקף סכנת חיים לאם בזמן הלידה, או כאשר נתגלו פגמים חמורים בהתפתחות העובר. על השאלה: מדוע אין הוא מצדיק הפלות באופן כללי – עונה נידהל: "קיימות משפחות רבות המשוועות לילדים – אך לא יכולות להוליד אותם. אם העוּבּר פגום, שאלו לדעתו של רופא; אולם אם העובר בריא, אנא, אל תהרגוהו, אלא מסרו אותו למי שבאמת זקוק לילד".
עמדתו של לאמה אולה נידהל כלפי האסלאם.
ככל הידוע אין אולה נידהל מרצה, מנחה קורסים או פותח מרכזי מדיטציה של "דרך היהלום" במדינות שבהם שולטת דת האסלאם. לפי דעתו, לא יוכל להגן ביעילות על תלמידיו, אם יתרחשו במדינות אלה דיכוי או פגיעה. זו גישתו גם כלפי המדינות במזרח התיכון וצפון אפריקה, בהן לא נצפה שום דיכוי, ואף קיימים בהן מרכזי בודהיזם לצד האסלאם. עם זאת יש מקרים חריגים: המדינות המוסלמיות, שהיו חלק משטחה של ברית-המועצות לשעבר: בשקיריה, קזחסטן וקירגיזיה. ולכן, קיימות קבוצות "דרך היהלום", והן מתנהלות תחת הנחייתו של אולה נידהל. עמדתו של לאמה אולה נידהל ביחס לאסלאם ולמוסלמים מעוררת ביקורת ותמיהה בדעת קהלים מסוימים. התבטאויותיו הישירות ונטולות גישת ה"פוליטיקלי קורקט" מוגדרות על ידי הביקורות כגזעניות וקסנופוביות. הצהרותיו – שאללה הוא "אל נוראי" – נחשבות בחוגים מסוימים לא ראויות עבור לאמה בודהיסטי. באחד מראיונותיו עמו הצהיר: "יש להישמר משתי סכנות הנשקפות לעולם: פיצוץ אוכלוסין ואסלאם. שני הדברים הללו יכולים להשמיד את העולם, ובלעדיהם יכול היה להיות מקום נפלא". נידהל מסביר: "גברים המדכאים נשים – סביר להניח שיהפכו לנשים מדוכאות בחייהם הבאים".
תגובות לביקורת.
לגבי עמדתו האנטי-אסלאמית אומר לאמה אולה נידהל, שהיא דעה אישית של אדם מנוסה, המבלה את חייו בנסיעות ברחבי העולם. הוא מוסיף, שלעמדתו האנטי-אסלאמית אין שום קשר ישיר ללימודים הבודהיסטיים, ומדגיש שאין הוא מעיר הערות פוליטיות בתוקף תפקידו כלאמה, אלא כ"אדם אנושי אחראי וחושב". הוא טוען שאף אדם לא מעיר הערות מסוג זה בהתבססו על היותו בודהיסט, מאחר שהבודהה שאקיימוני ההיסטורי לא נתן פרשנות לגבי דתות, שנוסדו מאות שנים לאחר מותו שלו. נידהל מציין שעמדתו מכוונת לעבר האסלאם המסורתי, ואינה מכלילה את הסופיזם – המימד הפנימי והמיסטי של האסלאם, ואת אמונת הבהאי – אמונה פוסט-אסלאמית. בביקורתו מדגיש נידהל במיוחד את הנחיצות בהגנה על חופש הדיבור ועל זכויות הנשים המדוכאות בשם הדת האסלאמית. לאמה אולה נידהל מסביר, שהוא משתמש בהערותיו הביקורתיות כלפי האסלאם לבדיקת יכולתם של תלמידיו לחשיבה עצמאית. על השאלה: האם דיון בסוגיות סוציאליות ופוליטיות היא משימתו של מורה בודהיסטי – עונה לאמה אולה נידהל כך: "...אם אנשים, היכולים לצפות את העתיד, אינם מדברים, הם חסרי-אחריות. תמיד אני אומר שאין לי צורך להיות פופולרי, וסביר להניח שאני צודק. "...על מורה לעשות את שהוא אומר. גם אין עליו להימנע מנושאים השנויים במחלוקת, אלא להורות על הגורמים לצרות עתידיות, כמו התפוצצות אוכלוסין בגטאות עירוניים ובמדינות נחלשות ועליית האסלאם. אם כל הזמן אומר המורה דברי מתיקה חסרי משמעות, הוא לא יוכל להגן כראוי על תלמידיו; אלא הוא חייב להיות מוכן לדרוך על בהונות כמה מהם בעת הצורך. בכך טמונה אחריותו להתפתחותם". תומכיו של לאמה אולה נידהל מציינים, שלעיתים קרובות הוא אומר: "הגישה הטובה ביותר לבעיות עולמיות היא לשלם למשפחות עניות – במיוחד לנשים, שלא יילדו יותר מילד או שניים – ולעזור להן לתת השכלה לילדים אלו: "...תארו לעצמכם איזו הקלה נרגיש, כאשר ניסע לאפריקה ונפגוש שם אנשים בריאים, חופשיים ומשכילים כמו בחברה העכשווית שלנו!" כתגובה לביקורת על שהוראתו שטחית, אומר נידהל: "אנשים מלומדים עושים דברים פשוטים למסובכים – ויוגים עושים דברים מסובכים לפשוטים"
ביבליוגרפיה.
לאמה אולה נידהל הוא מחברם של כמה ספרים. הם תורגמו לשפות רבות, ובהן עברית. ספריו הפופולריים ביותר הם:
איבראהים אבו דאיה
אבראהים אבו דאיה
איברהים אבו דייה
מקארתי
מקארתי (מקארת׳י, באנגלית: McCarthy וכן MacCarthy) הוא שם משפחה נפוץ שמקורו באירלנד
וינס קלארק
וינס קלארק (באנגלית: Vince Clarke; נולד ב-3 ביולי 1960) הוא מוזיקאי ופזמונאי פופ בריטי, שהיה חבר במספר להקות מצליחות, ביניהן דפש מוד, יאזו ואירייז'ר.
ביוגרפיה.
השנים הראשונות.
קלארק נולד בשם וינסנט ג'ון מרטין בסאות' וודפורד, פרבר של צפון-מזרח לונדון. הוא גדל בעיר בסילדון שבמחוז אסקס. בילדותו למד לנגן על כינור ולאחר מכן גם על פסנתר.
בסוף שנות השבעים קלארק וחברו לספסל הלימודים אנדרו פלטשר הקימו את להקת "No Romance in China" ("אין רומנטיקה בסין"), שפעלה זמן קצר. ב-1979 הקימו השניים את להקת "French Look" ("מראה צרפתי"), הגרסה המוקדמת של "דפש מוד", שלאחר הצטרפותו של מרטין גור שינתה את שמה ל-"Composition of Sound". בהרכבים אלה שימש קלארק גם בתפקיד הסולן.
דפש מוד.
ב-1980 הזמר דייב גהאן הצטרף להרכב להקת "Composition of Sound", ושם הלהקה שונה ל-"דפש מוד". קלארק עבר מעמדת הסולן לעמדת נגן הסינתיסייזר, ובאותה תקופה גם אימץ לעצמו את שם הבמה וינס קלארק. ב-1981 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "Speak &amp; Spell". קלארק היה אחראי לכתיבתם של תשעה מתוך אחד-עשר שירי האלבום, כולל הלהיט "Just Can't Get Enough", שיצא כסינגל השלישי מתוך האלבום, והיה לשיר הראשון של הלהקה שהופק לו וידאו קליפ.