בסרט נאבק ניקסון מילולית עם העיתונאי והקומיקאי האנגלי דייוויד פרוסט באחת מהעימותים המסוקרים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. על משחקו בסרט היה לנגלה מועמד לפרס גלובוס הזהב ומועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 2015 הצטרף לעונה השלישית של סדרת הדרמה "האמריקאים" ברשת FX, בדמותו של גבריאל, מאמן הק.ג.ב. הראשון של הזוג ג'נינגס.
בשנת 2016 שיחק בדרמה הקומית "קפטן פנטסטיק" שהוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן.
אבנים גדולות מן השמים
אבנים גדולות מן השמים הוא ספרם של הארכאולוג פרופסור רוני רייך, דובי טל ומוני הרמתי, טייסים לשעבר של חיל האוויר הישראלי המתמחים בצילום אווירי.
הספר יצא בהוצאת רשות העתיקות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1994, בפורמט אלבומי, בסדרת קו האופק. אורך הספר 239 עמודים. הספר כולל מידע על האתרים הארכאולוגיים החשובים בארץ ישראל, הסבר קצר ותמונות של האתרים ממעוף המסוק.
מקור שם הספר.
הביטוי "אבנים גדולות מן השמים" מופיע בספר יהושע בסיפור מלחמתו של יהושע בן נון בחמשת מלכי האמורי (פרק י, ה) "מֶלֶךְ יְרוּשָׁלִַם מֶלֶךְ חֶבְרוֹן מֶלֶךְ יַרְמוּת מֶלֶךְ לָכִישׁ מֶלֶךְ עֶגְלוֹן". ה' מרגיע את יהושע ואומר לו שיסייע לו במלחמתו, ובעת מנוסת האמורים השליך עליהם אבנים גדולות מן השמים, (פרק י, ח-יא) "ח וַיֹּאמֶר ה' אֶל יְהוֹשֻׁעַ אַל תִּירָא מֵהֶם כִּי בְיָדְךָ נְתַתִּים: לֹא יַעֲמֹד אִישׁ מֵהֶם בְּפָנֶיךָ. ט וַיָּבֹא אֲלֵיהֶם יְהוֹשֻׁעַ פִּתְאֹם: כָּל-הַלַּיְלָה עָלָה מִן הַגִּלְגָּל. י וַיְהֻמֵּם ה' לִפְנֵי יִשְׂרָאֵל, וַיַּכֵּם מַכָּה גְדוֹלָה בְּגִבְעוֹן; וַיִּרְדְּפֵם דֶּרֶךְ מַעֲלֵה בֵית-חוֹרֹן וַיַּכֵּם עַד-עֲזֵקָה וְעַד-מַקֵּדָה. יא וַיְהִי בְּנֻסָם מִפְּנֵי יִשְׂרָאֵל, הֵם בְּמוֹרַד בֵּית-חוֹרֹן וַה' הִשְׁלִיךְ עֲלֵיהֶם אֲבָנִים גְּדֹלוֹת מִן הַשָּׁמַיִם עַד עֲזֵקָה וַיָּמֻתוּ, רַבִּים אֲשֶׁר מֵתוּ בְּאַבְנֵי הַבָּרָד מֵאֲשֶׁר הָרְגוּ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל בֶּחָרֶב."
שימוש בצילום אווירי בארכאולוגיה.
הצילום האווירי הוא כלי עבודה שימושי מאוד בארכאולוגיה. לעיתים קרובות ניתן לראות בצילום אווירי פרטים שלא ניתן להבחין בהם מהקרקע. מהצילום האווירי ניתן להבחין בתבנית, כאשר מהקרקע רואים רק אבנים או סלעים מבלי להבחין בצורת המבנה הכולל. דוגמה טובה לכך היא צילום נמל קיסריה: במבט מהאוויר מתגלה בבירור מבנה הנמל, השקוע במים בגלל עליית מפלס המים מאז שהנמל נבנה. יתרונו של הספר הוא צילום כל האתרים במבט אווירי, המאפשר הבנה יותר טובה של האתרים.
פרקי הספר.
כל פרק כולל הסבר על התקופה הארכאולוגית, ולאחריו על גבי עמוד אחד או שניים, הסבר על האתר שנכתב על יד רוני רייך, וצילומים ממעוף הציפור הכוללים תצלום גדול ומספר תצלומים קטנים.
בנוסף, מספק הספר לוח תקופות בארץ ישראל מהתקופה הפלאוליתית התחתונה ועד סוף התקופה העות'מאנית בארץ ישראל.
רפובליקת פלוישט
רפובליקת פלוישט הוא שמו של ניסיון הפיכה שלא צלח, שנערך בעיר פלוישט, ברומניה, ב-10 באוגוסט 1870.
הרקע.
ביום 5 בינואר 1859 נבחר אלכסנדרו יואן קוזה להיות הדומניטור של נסיכות מולדובה וכעבור 19 ימים, ב-24 בינואר, באותה שנה, בחרו אותו גם תושבי נסיכות ולאכיה להיות שליטם ובכך יצרו ישות מדינית חדשה, הנסיכויות הרומניות המאוחדות או בשם הרשמי הנסיכויות המאוחדות של ולאכיה ומולדובה. קוזה היה הנסיך האחרון של הנסיכויות ולאכיה ומולדובה, בינואר 1862 שינה את שם הנסיכויות המאוחדות לרומניה וקבע את בוקרשט כבירתו היחידה. לקראת סוף תקופת שלטונו ניסה ליזום מספר רפורמות בנושאי קרקעות, אך לא צלח בכך וב-1866 אולץ לחתום על כתב ויתור על כיסאו. לאחר הדחת קוזה שלטה ברומניה עוצרות שחיפשה ולבסוף הביאה לרומניה את מי שעתיד היה להיות קרול הראשון, מלך רומניה. קרול, שהיה מועמד יחיד נבחר להיות השליט והכל שמחו, אך לא לאורך זמן. כשקרול ניסה, כמו קוזה בזמנו, לפעול ולקדם רפורמות, התחילו לקום לו מתנגדים. הליברלים, שכונו "אדומים", מחו נגד רבות מפעולותיו והתעוררו קולות שקראו להדחת המלך והכרזת רפובליקה. ביולי התחילה מלחמת צרפת–פרוסיה, שהשפיעה מאוד על דעת הקהל הרומנית. הדומניטור היה פרוסי והעם הרומני היה פרנקופילי וככל שהתקדמה המלחמה וצרפת הושפלה, כך גברו הקולות נגד השליט הפרוסי.
האירועים בפלוישט.
ב-8 באוגוסט לפנות בוקר, בשעה 03,00, בפלוישט, כינס הקפיטן אלכסנדרו קנדיאנו-פופסקו קבוצה של חסידי הרפובליקה שכללה עיתונאים, כמרים, מורים ופוליטיקאים וביניהם גם ראש העירייה. הקבוצה כבשה את מנהלת המחוז, משרד הטלגרף והמשרדים האדמיניסטרטיביים השונים, תוך איום בנשק. אלכסנדרו קונדיאנו-פופסקו הכריז על עצמו פרפקט (מין מנהל מחוז וממונה על המשטרה) והתחיל לחלק צווים בשם מועצת העוצרות של ניקולאה גולסקו ויון ברטיאנו. קבוצת חסידי הרפובליקה הלכה וגדלה, כשהצטרפו אליהם גם מכבי האש והמשמר הלאומי. יחידות הצבא הסדירות היו נבוכות וכשהרפובליקנים איימו עליהם איימו בחזרה.
במרכז העיר התאספו כ-300 רפובליקנים, לאחר שצלצלו בפעמוני הכנסיות וקנדיאנו-פופסקו הקריא לקהל מברק, שלטענתו התקבל מיון ברטיאנו, מבוקרשט ובו בישר ברטיאנו על הצלחת ההפיכה והכרזת הרפובליקה בכל רחבי רומניה והסמיך את קנדיאנו-פופסקו לקבל שבועת נאמנות לעוצרות החדשה בצירוף איום שסירוב לתת שבועה כזאת ייחשב לבגידה. הקהל נענה בקלות, אך לא היחידות הצבאיות. מפקד היחידה המוצבת בפרדיאל היה זהיר ויצר קשר עם המפקדה בבוקרשט ומשם נודע לו המצב לאשורו. הוא איים על הרפובליקנים בפעולות צבאיות לדיכוי המרד ובו זמנית הגיע שליח מבוקרשט שהפעיל את כל הכוחות הצבאיים ואסר את ראשי המורדים.
המעצרים והחקירה.
אלכסנדרו קנדיאנו-פופסקו נעצר בבוזאו, לשם נמלט כדי למצוא מחבוא. הוא הובא לפלוישט, שם התנהלה חקירתו וחקירתם של יתר ראשי המורדים וביניהם יון ברטיאנו, ניקולאה גולסקו, בוגדן פטריצ'ייקו חאשדאו, ניקולאה קרצולסקו, מיכאיל קוגלניצ'אנו ובסך הכל 36 אישים.
חלק מהעצורים התלוננו על כך שהוכו במהלך החקירה. על רקע מלחמת צרפת–פרוסיה והרגשות האנטי-פרוסיים, העצורים זכו לפופולריות רבה. העיתונות, שבראשה היו ליברלים רבים, יצאה להגנת העצורים. יותר משלושים עורכי דין, מהבולטים ביותר ברומניה באותה תקופה, הציעו את עצמם, כדי להגן בחינם על העצורים.
למנגנון שעסק בחקירה נשכר גם לבלר צעיר בשם יון לוקה קאראג'אלה, בנו של משפטן שעבד שם. קאראג'יאלה עתיד היה להשתמש בהתרשמויותיו ביצירות סטיריות שכתב לאחר מכן.
המשפט.
השלטונות החליטו ללמד לקח את ראשי ההפיכה הכושלת, כדי שיהיו לדוגמה ולמשל ואחרים לא ינסו ללכת בדרכם. כדי להבטיח את הרשעתם במשפט, הועברו - באמתלה של צורכי ביטחון, מפלוישט לטרגובישטה, הבירה הקדומה של ולאכיה. ההעברה בוצעה מתוך ידיעה שאזור טרגובישטה היה בסיס איתן של החוגים השמרניים יותר והפרפקט המקומי הבטיח את הרשעת הנאשמים. לתובע התמנה התובע הראשי של המדינה, אחיו של שר המשפטים.
ב-10 באוקטובר, בעת שהדומניטור ערך ביקור פיוס בפלוישט, נפתח בטרגובישטה המשפט. לפני פתיחת המשפט נערכו תפילות, צלצלו בפעמוני הכנסיות וקהל רב התאסף בפתח האולם של בית המלון המקומי, "ינקו פיליפ", שם נערך המשפט לפני 14 מושבעים עם אבטחה של ז'נדרמים מסביב לאולם ולבית המלון. כל הנאשמים קמו, עם הקראת שמם, והשיבו להאשמות בצורה מכובדת, פרט לאחד, דומיטרו רדולסקו, שהתחיל לרעוד, הסתחרר, נפל ודימם.
המשפט נערך במהלך שבעה ימים ובסיומו התובע שלח מברק לבוקרשט בו הודיע שצפויה הרשעת כל הנאשמים, פרט לאחד (רדולסקו שהכרתו לא שבה אליו), שלגביו ביקש זיכוי. הנבואה לא צלחה והמושבעים זיכו פה אחד את כל הנאשמים. לקול מצהלות הקהל ונגינת הלאוטות עלו הנאשמים, שזוכו, לכרכרות והזדרזו לשוב לפלוישט, כולם פרט לרדולסקו, שעצר את הכרכרה באמצע הדרך, ירד ממנה והתחיל לקפץ, על מנת לחלץ את עצמותיו, אחרי כל הימים בהם העמיד פני חסר הכרה.
אפילוג.
הדומניטור קיבל את בשורת זיכוי הנאשמים בתחושה קשה והתחיל להכין את הצהרת הפרישה מתפקידו, הצהרה שבסופו של דבר לא הגיש אף פעם. תהפוכות הפוליטיקה הרומנית הביאו לכך שמנהיגי הקשר שינו עמדות במהלך הזמן, פעלו בשירות המלך והגיעו למשרות גבוהות ביותר. אוג'ניו קאראדה היה למייסד ומנהל הבנק המרכזי, יון ברטיאנו היה לראש ממשלה ואפילו אלכסנדרו קנדיאנו-פופסקו, ששב לצבא הרומני כמתנדב במלחמת העצמאות, הגיע לדרגת גנרל ושימש כשליש של המלך.
פילה
פִילֵה (מצרפתית: filet de bœuf פילה בקר) או מותנית הוא כינויו של נתח בשר, בדרך כלל בקר אך גם חזיר, המצוי בחלק האחורי של גוף הבהמה. הפילה הוא שריר שאינו מאומץ, ולכן כנתח מאכל הוא רך מאוד ונחשב ליוקרתי ויקר. הפילה הוא נתח דל בשומן - פחות מ 5% ממשקלו.
הפילה דורש טיפול קצר מאוד על מנת להכינו למאכל, ויש אף האוכלים אותו כמעט ללא כל עיבוד (סטייק טרטר). הפילה משמש בעיקר להכנת אומצות למשל אומצה מפולפלת, אך יש העושים בו שימוש להכנת צלי ואף לתבשילים. הפילה נחשב נתח בעל טעם עדין יחסית לרוב נתחי הבקר, ולכן שפים רבים עושים בו שימוש להפגנת היכולת שלהם בהכנת רטבים, כאשר הפילה אינו מאפיל בטעמו על טעם הרוטב. הפילה מהווה אחד משני חלקי אומצת טי-בון הפופולרית, אומצה שכוללת נתח פילה ונתח סינטה, עם העצם המפרידה ביניהם.
פילה הוא הנתח היקר ביותר מבין נתחי הבקר. הגורמים למחיר הגבוה הם הביקוש לנתחי פילה, בצירוף היותו שריר קטן יחסית - פילה מפר בוגר אינו עולה במשקלו על 2 ק"ג.