איווקו מיוואי (באנגלית: Iveco MyWay) הוא אוטובוס בינעירוני מתוצרת Iveco Bus חטיבת האוטובוסים בבעלות יצרנית המשאיות, האוטובוסים, הצמ"ה, המנועים, וכלי רכב צבאיים איווקו חברת בת של פיאט אשר יוצר באיטליה בין השנים 1998–2007.
בין השנים 2001–2007 יוצר על ידי Irisbus והיה קרוי איריסבוס מיוואי (Irisbus MyWay).
חטיבת "Iveco Bus".
חטיבת Iveco Bus הוקמה באמצעות מיזוג חטיבות האוטובוסים של "Fiat Industrial", איווקו ורנו בינואר 1999, כאשר איקרוס אוטובוס נוספה בסוף 1999. חטיבת האוטובוסים של איקרוס נמכרה בשנת 2006 לקבוצת Műszertechnika group בהונגריה.
בין השנים 2003–2010, איריסבוס הייתה בבעלות של 100% על ידי חברת "איווקו" של קבוצת פיאט, והחברה נקראה "איריסבוס איווקו" (Irisbus Iveco).
מאז 2013, איריסבוס נמצאת בבעלות 100% של חברת CNH Industrial
Marshaling
רעידת האדמה של יום שישי הטוב (1964)
טינה בלאו
טינה בלאו (בגרמנית: Tina Blau; 15 בנובמבר 1845 - 31 באוקטובר 1916) הייתה ציירת נוף אוסטרית חשובה.
חיים.
טינה בלאו הייתה ממוצא יהודי. היא הייתה בתו של הרופא הצבאי סיימון בלאו, שתמך בנטייתה לציור. טינה בלאו הייתה תלמידתם של אוגוסט שפר פון וינוולד, אנטון הנלי, וילהלם לינדנשמיט במינכן (1869–1873) ואמיל יקוב שינדלר איתו חלקה אולפן במשך שנתיים.
בשנת 1883 עברה המרה לכנסייה האוונגליסטית והתחתנה באותה שנה עם צייר הסוסים והקרבות היינריך לאנג (1838-1891) וקראה לעצמה טינה בלאו-לאנג. בני הזוג עברו למינכן, שם לימדה אמנות נוף וטבע דומם באקדמיה לנשים של התאחדות האמנים במינכן משנת 1889. אידה גרהרדי הייתה בין התלמידות של טינה בלאו באותה תקופה. בשנת 1890 הייתה לה תערוכה במינכן קונסטוורין, שם הצליחה להציג 60 עבודות.
לאחר מות בעלה, היא נסעה להולנד ולאיטליה ואז חזרה לוינה לאחר היעדרות של עשר שנים. בשנת 1897 הקימה את בית הספר לאמנות לנשים ונערות בווינה יחד עם אולגה פראגר, רוזה מאידרדר וקרל פדרן, שם לימדה נוף ודומם בשנים 1898 עד 1915.
טינה בלאו-לנג בילתה את הקיץ האחרון שלה ואת חלק מהסתיו בעבודה בגסטין, משם נסעה לסנטוריום וינאי לבדיקה - ומתה מדום לב.
היא קיבלה חלקת כבוד בבית העלמין האוונגליסטי המרכזי של וינה.
קונסטלרהאוס בווינה הקדיש לה תערוכת זיכרון בספטמבר 1917, שקדמה לה מכירה פומבית של רכושה האמנותי במרץ אותה שנה.
בשנת 1930 נקרא על שמה כיכר טינה-בלאו-ווג, ברובע באומגרטן. בתקופה הנאצית שונה שמה של הכיכר מסיבות אנטישמיות.
הערכה.
טינה בלאו היא אחת הציירות האוסטריות החשובות במאה ה-19. כמו אמיל יקוב שינדלר, קרל מול, תיאודור פון הורמן, הוגו דרנוט, מארי אגנר ואולגה ויסינגר-פלוריאן, היא שייכת לסגנון האימפרסיוניזם של אוסטריה ויצרה בעיקר נופים ודומם. אך היא גם נודעה בדיוקנאות שציירה בתקופת היצירה האחרונה שלה.
האמנית יצאה לנסיעות לימוד רבות, אשר לקחו אותה גם לבוהמיה, מורביה וטרנסילבניה, שם צוירו תמונותיה הגדולות הראשונות. אולם רבים מהמוטיבים שלה מגיעים מווינה וסביבתה.
טינה בלאו השתתפה בתערוכות במינכן, ברלין, דרזדן, לייפציג, המבורג, פריז ושיקגו.
גם בגיל מבוגר היא נשארה עם סגנון הציור שלה ולא התעניינה בארט נובו שהתפשט בעולם הציור.
סימון פולמן
סימון פולמן (בפולנית: Szymon Pullman; 15 בפברואר 1890, ורשה – אוגוסט 1942, טרבלינקה) היה כנר, מנצח ומורה למוזיקה יהודי פולני. מייסד ומנהל אנסמבל ותזמורת פולמן.
קורות חיים.
פולמן נולד בוורשה. הוא היה אחיינה של השחקנית היידישאית המפורסמת אסתר רחל קמינסקה ובן דודם של אידה קמינסקה ויוסף קמינסקי. הוא למד אצל לאופולד אאואר ב בין השנים 1905–1909, שם קיבל את תעודת גמר.
בשנת 1913 המשיך את לימודיו אצל מרטין פייר מרסיק בקונסרבטוריון בפריז. הוא חזר לוורשה, והקים וניצח על תזמורת קאמרית שהתמחתה במוזיקה של הקלאסיקה של וינה בין השנים 1915–1920. בשנות העשרים והשלושים לימד כינור, ויולה ומוזיקה קאמרית בקונסרבטוריון החדש של וינה. (Neues Wiener Konservatorium) שם אימן כמה קבוצות ובהן רביעיית המיתרים של גלימיר (בהנהגתו של פליקס גלימיר).
בשנת 1930 הקים את אנסמבל פולמן, המורכב מ-17 נגני מיתר (4 רביעיות מיתרים עם קונטרבס), שההתמחות שלהם הייתה ביצועם לפוגה הגדולה אופ' של לודוויג ואן בטהובן מס' 133 ורביעיית מיתרים בסי-מינור אופ. 131. מאוחר יותר נוספו 10 נגני כלי נשיפה במטרה להקים את תזמורת פולמן, שהופיעה בקביעות בווינה וברחבי אירופה עד שנת 1938, אז הצליח פולמן לברוח לפריז.
הוא השפיע על הכשרתם של דורות של מבצעי מוזיקה קאמרית בארצות הברית, אוסטרליה (Musica Viva Australia) ובמקומות אחרים.
באוגוסט 1939 ביקר בוורשה שבפולין בניסיון למכור בית השייך לאשתו ונלכד שם על יד הנאצים. הוא נכלא בגטו ורשה, ניהל את התזמורת הסימפונית של גטו ורשה, שבין המוזיקאים הבולטים של התזמורת היה לודוויק הולקמן. הלהקה הופיעה לעיתים קרובות בין השנים 1940–1942. פולמן גורש למחנה ההשמדה טרבלינקה בתחילת אוגוסט 1942, שם נרצח. אף אחד מנגני התזמורת לא שרד.
קלונימוס בן שבתי
קלונימוס בן שבתאי (נפטר בד'תתנ"ו, 1096) היה רב מן הראשונים, בן רומא שהיגר לאשכנז וכיהן כראש הישיבה בוורמס מסביבות 1070.
ככל הנראה אביו הוא שבתי בן משה, פייטן בן רומא, שהיה ככל הנראה גם בין חכמי הישיבה בה.
בתחילה כיהן רבי קלונימוס כרב ברומא. לאחר פטירתו של יעקב בן יקר, הגיע לקהילה היהודית בוורמס. הוא נחשב לסמכות בתלמוד ובהלכה. שאלות ותשובות שהתקבלו על ידו הובאו במספר ספרים. כמו כן הגיעו לידינו סליחות, בו הוא מתאר את סבלם של היהודים בזמנו. עסק גם בפרשנות המקרא, ופירושי משמו מצוטטים בפירושי תלמידו רבי יוסף קרא ובפירוש רש"י. על פי פירוש שהובא בשמו בסמ"ג הסיק יעקב נחום אפשטיין כי כתב בעצמו פירוש לספר זכריה, אך אברהם גרוסמן חולק עליו. ידוע כי כתב פירוש על בראשית רבה. יש ששיערו שהפירוש המיוחס לרש"י הוא פירושו של רבי קלונימוס, אך כנראה מדובר בפירוש מאוחר יותר, ששאב מפורושו של רבי קלונימוס ומפירושו של תלמידו רבי יוסף קרא.
לדעת אלבוגן, נפטר רבי קלונימוס לפני רדיפת היהודים בזמן מסע הצלב הראשון בשנת 1096, מכיוון שהיה כבר זקן בשנת 1070 ושמו אינו מוזכר ברשימות החללים של הפוגרום. מאידך, בכתב יד אחד, שהועתק בידי שזח"ה, מפורש שרבי קלונימוס נהרג בידי הצלבנים בגזירות תתנ"ו.
השואה בפולין
YAML (ראשי תיבות רקורסיביים של YAML Ain't Markup Language - קרי "YAML אינה שפת סימון"; נהגה: יָאמֵל) הוא פורמט סריאליזציה טקסטואלי שנועד להיות קריא בקלות לבן אנוש (human readable), המשמש בדרך כלל לקובצי תצורה (קונפיגורציה) וביישומים בהם מאוחסן או מועבר מידע. הפורמט משמש ביישומים דומים לאלו של XML, אך התחביר (syntax) שלו מינימלי. קינון (nesting) מתבצע באמצעות הזחה, בדומה לפייתון, והגדרת רשימה (list) ומפה (map) מתבצעות בצורה קצרה יותר לעומת XML באמצעות ו- בהתאמה, בדומה ל-JSON, ש-YAML מהווה למעשה הרחבה שלה (כל קובץ JSON הוא גם קובץ YAML תקין).
התקן תומך בהגדרת טיפוסי נתונים מותאמים, אך מעבר לכך YAML תומך בקידוד סקלרים (כמו מחרוזות, מספרים שלמים ומספרי נקודה צפה), רשימות ומפות. הגדרת ערכים בקובץ YAML (בצורת key-value) מתבצעת באמצעות נקודתיים (:), צורת הגדרה שמבוססת על פורמט header-ים בדואר אלקטרוני כפי שמוגדר ב-RFC 0822 (תקן ARPA), והמפריד המשמש לתיחום בין directives מקורו בתקן הדואר האלקטרוני MIME (RFC 2046). הגדרת רצפי מילוט (escape sequences) מתבצע בצורה דומה ל-C, והגדרת מחרוזות בעלות מספר שורות נעשה באמצעות רווחים בהשראת HTML.
תמיכה מובנית בכתיבה ובקריאה של קובצי YAML קיימת בשפות תכנות רבות. כמה עורכי טקסט כמו Emacs, וסביבות פיתוח (IDE), כוללים יכולות המאפשרות עריכה פשוטה של מסמכי YAML, למשל קיבוץ של מבנים מקוננים או התראה אוטומטית על שגיאות תחביר.
סיומת הקובץ המומלצת למסמכי YAML היא .yaml (מאז 2006).
היסטוריה.
התקן הוצע לראשונה בשנת 2001 על ידי קלארק אוונס, שתכנן אותה יחד עם אינגי דוט נט ואורן בן-קיקי. בתחילה הוגדר כי ראשי התיבות YAML משמען Yet Another Markup Language (עוד שפת סימון), אך לאחר מכן שונו ראשי התיבות ל-YAML Ain't Markup Language (YAML אינה שפת סימון) - החל מאפריל 2002.
דוגמאות לתחביר בסיסי.
YAML מאפשרת להגדיר רשימות ומפות במספר שורות, או בשורה בודדת / בתוך שורה (inline).
הגדרה של פריטים ברשימה במספר שורות נעשית באמצעות מקף ורווח לפני כל פריט:
--- # סרטים אהובים
- Casablanca
- North by Northwest
- The Man Who Wasn't There
בהגדרה של רשימה בשורה אחת הפריטים מופרדים בפסיק וברווח, עם סוגריים מרובעים לסימון תחילת וסוף הרשימה (בדומה ל-JSON):
--- # רשימת קניות
[milk, pumpkin pie, eggs, juice]
הגדרת מיפוי key-value נעשית באמצעות תחביר של נקודתיים (:) המפרידות בין רכיבי המיפוי. בהגדרה במספר שורות נעשה שימוש בהזחה, ובהגדרה בשורה אחת פריטי המיפוי מופרדים בפסיק וברווח, עם סוגריים מסולסלים לסימון תחילת וסוף המפה (בדומה ל-JSON):
--- # הגדרת מיפוי במספר שורות בהזחה
name: John Smith
age: 33
--- # הגדרת מיפוי בתוך השורה
בהגדרת מחרוזת אין צורך להוסיף סימני מירכאות. ישנן מספר דרכים להגדרת מחרוזות בעלות מספר שורות. כשמסמנים את תחילת המחרוזת באמצעות התו | נשמרים תווי ירידת השורה, וכשנעשה שימוש בתו &lt; לסימון תחילת המחרוזת − פירוש המחרוזת יתעלם מירידות השורה ויתייחס אליהן כרווחים.