השיר נכתב על ידי רוברט סמית', סיימון גאלופ, פרל תומפסון, רוג'ר אודונל, בוריס ויליאמס ולול טולהרסט והופק על ידי סמית' ודייוויד מ. אלן. סמית' דיבר על השיר ומשמעותו והצהיר כי "מדובר בשיר מלא ברגש, שלא נועד להתחכם וזאת, בנוסף לכך שהוא מאוד פשוט". השיר יצא בפורמט של תקליט 7 אינץ', תקליט 12 אינץ' ותקליטור.
כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-105 מיליון השמעות.
הצלחה מסחרית.
השיר זכה להצלחה מסחרית רבה, כאשר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100 והפך לאחד משיריה המצליחים ביותר של הלהקה במדינה. בנוסף לכך, הוא הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים שבפולין, ולמקום ה-18 במצעד הסינגלים הבריטי. הוא דורג כאחד מהשירים המצליחים ביותר בארצות הברית בשנת 1989.
גם בישראל זכה השיר להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-69 במצעד העשור ששודר על ידי גלגלצ.
גרסתה של אדל.
Lovesong (בעברית: שיר–אהבה) בין מאי 2009 לאוקטובר 2010, הקליטה הזמרת-יוצרת הבריטית אדל, את השיר מחדש עבור אלבום האולפן השני שלה, "21". השיר יצא לאור ב-24 בינואר 2011, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ואקס-אל רקורדינגס.
השיר הגיע למקום ה-18 במצעד שירי הג'אז הקלים.
הצלחה מסחרית.
גרסתה של אדל זכתה להצלחה מסחרית רבה, כאשר קיבלה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הקנדי את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה. במצעדי הבילבורד הצליחה גרסתה להגיע למקום ה-18 במצעד שירי הג'אז הקלים. ביוטיוב צבר השיר למעלה מ-4.8 מיליון צפיות.
כמה שנים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-100 מיליון השמעות.
הופעה.
ב-22 בספטמבר 2011 הקליטה אדל את אלבום הווידאו הראשון שלה "Live at the Royal Albert Hall", במסגרתו ביצעה גם את "Lovesong". היא החליטה לבצע אותו אחרי שביצעה את השיר "One &amp; Only". אלבום הווידאו יצא לאור ב-29 בנובמבר 2011 והגרסה של "Lovesong" הייתה זמינה להורדה דיגיטלית.
בנוסף לכך, ביצעה אדל את "Lovesong" במסגרת פסטיבל אייטונס שאירע בשנת 2011.
Lovesong (שיר של הקיור)
הלמה של נקיימה
אלכסיי פון יבלנסקי
אלכסיי גיאורגביץ' פון יבלנסקי ( בגרמנית: Alexej Georgewitsch von Jawlensky; 13 במרץ 1864 - 15 במרץ 1941) היה חבר מרכזי באגודת האמנים החדשה של מינכן (Neue Künstlervereinigung München) ובקבוצת "הפרש הכחול".
חיים ועבודה.
אלכסיי פון יבלנסקי נולד בטורצ'וק, עיירה במחוז טבר, רוסיה, כילדם החמישי של פון יבלנסקי ואשתו אלכסנדרה. בגיל עשר עבר עם משפחתו למוסקבה. לאחר כמה שנים של הכשרה צבאית, הוא החל להתעניין בציור, וביקר בתערוכה העולמית במוסקבה1880. בזכות קשריו החברתיים הטובים הצליח לנסוע לסנט פטרסבורג ובשנת 1889 עד 1896 למד באקדמיה לאמנות שם, תוך מילוי תפקידו הצבאי. יבלנסקי קיבל כניסה לחוג הצייר הריאליסטי הרוסי הנודע איליה רפין. שם פגש את מריאנה פון ורפקין, אמנית עשירה ותלמידה לשעבר של רפין. הוא ביקש להיות בן חסותה, ורפקין החליטה להפסיק את עבודתה לקידום עבודתו ולספק לו אורח חיים נוח.
יבלנסקי וורפקין עברו למינכן בשנת 1894, שם למד בבית הספר הפרטי של אנטון אז'בה. בשנת 1905 ביקר יבלנסקי את הצייר פרדיננד הודלר, וכעבור שנתיים החל את ידידותו הארוכה עם יאן ורקדה ופגש את פול סרוזייה. יחד העבירו ורקדה וסרוזייה ליבלנסקי יסודות מעשיים ותאורטיים של עבודת תנועת הנאבי ועקרונות אמנות סינתטיים .
במינכן הוא פגש את וסילי קנדינסקי ואמנים רוסים אחרים, והוא תרם להיווצרותו של אגודת האמנים החדשים במינכן. עבודתו בתקופה זו הייתה שופעת וצבעונית, אך מאוחר יותר עברה לעבר הפשטה וסגנון פשוט ונוסחתי. בין השנים 1908–1910 בילו יבלנסקי וורפקין בקיץ באלפים הבוואריים יחד עם קנדינסקי ובת זוגו הציירת גבריאלה מינטר. כאן, באמצעות ציור נופים של סביבתם ההררית, הם התנסו בטכניקות זה של זה ודנו בבסיסים התאורטיים של אמנותם. לאחר טיול לחוף הים הבלטי, וחידוש הקשר עם אנרי מאטיס בשנת 1911 ואמיל נולדה בשנת 1912, פנה יבלנסקי יותר לשימוש אקספרסיבי בצבע ובצורה בלבד בדיוקנאותיו.
הוא גורש מגרמניה בשנת 1914, עבר לשווייץ. הוא פגש את אמי שייר בשנת 1916, אמנית נוספת שנטשה את עבודתה כדי שילמד ויציג בארצות הברית. לאחר הפסקה בניסויים עם הצורה האנושית, הפיק יבלנסקי אולי את הסדרה הידועה ביותר שלו, ראשי המיסטיקה (1917–1919) ואת פניו של המושיע (1918-20), המזכירים את האייקונים הרוסיים האורתודוקסיים המסורתיים של ילדותו.
בשנת 1922 התחתן יבלנסקי עם המשרתת לשעבר של ורפקין הלן נסנקומוף, אם בנו היחיד, אנדראס, שנולד לפני נישואיהם. אלכסיי פון יבלנסקי התמקם בויסבאדן והציג קבוצת עם "הפרש הכחול", שעבודותיהם במשותף בגרמניה ובארצות הברית.
משנת 1929 יבלנסקי סבל מדלקת מפרקים הולכת וגוברת, מה שהצריך ממנו להפחית מאמץ, ולבסוף אילץ אותו להפסיק את ציורו בשנת 1937. הוא החל להכתיב את זיכרונותיו בשנת 1938.
הוא נפטר בויסבאדן, גרמניה, ב־15 במרץ 1941.
הוא ואשתו הלן קבורים בבית העלמין של כנסיית סנט אליזבת, ויסבאדן.
מורשת.
בנובמבר 2003 נמכר ציור שלו תמורת 9,296,000 דולר ארצות הברית ובפברואר 2008 תמורת 9,450,000 ליש"ט (18.43 מיליון דולר).
על כריכות של מספר תקליטים ותקליטורים הופיעו יצירות של יבלנסקי.
מיילו גיבסון
מיילו גיבסון (באנגלית: Milo Gibson; נולד ב-16 בנובמבר 1990) הוא שחקן קולנוע אמריקאי.
ביוגרפיה.
גיבסון נולד וגדל במאליבו, קליפורניה שבארצות הברית. אביו הוא שחקן הקולנוע ההוליוודי מל גיבסון. גיבסון עבד כחשמלאי לפני שהחל את קריירת המשחק שלו. גיבסון ערך את הופעת הבכורה שלו בסרטו של אביו, "הסרבן".
גיבסון שיחק בתפקיד ראשי כסגן ג'וני קנט בסרט דרמת המלחמה הביוגרפית "הוריקן" משנת 2018.
מקסים פודופריגורה
מקסים פודופריגורה (בגרמנית: Maxim Podoprigora; נולד ב-18 באפריל 1978, בקייב, אוקראינה) הוא שחיין עבר יהודי-אוסטרי. סגן אלוף עולם (פוקוקה 2001), זוכה מדליית ארד באליפות אירופה (הלסינקי 2000) ואלוף אירופה (בריכת 25 מטר) (אנטוורפן 2001) במשחה ל-200 מטר חזה.
פודופריגורה היה לשחיין האוסטרי הראשון שזכה במדליה באליפות עולם.
ביוגרפיה.
פודופריגורה נולד וגדל בקייב, אוקראינה, להורים שחיינים, יבגניה רקיטינה ויורי פודופריגורה. בשנת 1992 עבר עם משפחתו לווינה שבאוסטריה. בהמשך הוא למד באוניברסיטת וינה.
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בתחילת יולי 2000 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:15.07 דקות, אחרי דמיטרי קומורינקוב מרוסיה (2:13.09 דקות) ודומניקו פיורבנטי מאיטליה (2:14.87 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000) הוא סיים במקום 11 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.20 דקות.
סגן אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בפוקוקה, יפן בשנת 2001 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בשיא לאומי חדש של 2:11.09 דקות, אחרי ברנדן הנסן מארצות הברית שקבע שיא אליפות חדש של 2:10.69 דקות ולפני קוסוקה קיטאג'ימה מיפן (2:11.21 דקות) ובכך היה לשחיין האוסטרי הראשון שזכה במדליה באליפות עולם. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:02.22 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה בתחילת אוגוסט 2002 הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.69 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:13.03 דקות ועלה מהמקום השני למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.86 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.33 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:13.17 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 28 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.97 דקות.
באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד במאי 2004 הוא פסל במשחה הגמר ל-200 מטר חזה. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 2:14.37 דקות, ועלה מהמקום הרביעי למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 15 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.58 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:03.13 דקות.
באולימפיאדת אתונה (2004) הוא סיים במקום 13 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:14.66 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:14.31 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 25 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.08 דקות.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בסוף יולי 2005 הוא סיים במקום 18 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.33 דקות ובמקום 28 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.38 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בתחילת אוגוסט 2006 הוא סיים במקום 15 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:16.24 דקות. בשלב המוקדמות הוא סיים במקום 17 בתוצאה של 2:15.32 דקות ועשה swimoff אותו ניצח לאחר שקבע תוצאה של 2:15.51 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 30 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.72 דקות.
באליפות העולם שנערכה במלבורן, אוסטרליה בסוף מרץ 2007 הוא סיים במקום 27 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:15.80 דקות ובמקום 31 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:02.71 דקות.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2004 הוא סיים במקום 11 במשחה הגמר ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.76 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:13.13 דקות ועלה מהמקום השביעי לשלב חצי הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 36 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.22 דקות.