בהצגה "סדר עולמי חדש" שעיבדה וביימה של ג'יטה מונטה, שיחקה אם שנלקחת למרתף עינויים ביחד עם בעלה (יואב היימן) ובנם (יוסי עיני). שם הם נחקרים באכזריות בידי ניקולאס (לירון ברנס) ושני עוזריו (ויטלי פרידלנד ויוסי עיני). האם נאנסת ומוכה והאב מעונה. בחלק אחר של ההצגה היא גילמה את פאמלה, אישה שמגיעה למסיבה ונהנית כשברקע משתוללת מלחמה.
בהצגה "אוכלים", המספרת על פרשת כרם נבות, בבימויו של מיקי גורביץ' מגלמת רוגל את איזבל, אשתו הצידונית של אחאב מלך ישראל (יהויכין פרידלנדר), כאשה חזקה ומניפולטיבית, הגורמת לבעלה אחאב ויועציו אליקים (אריה צ'רנר) ושמעי (לירון ברנס) להרוג את נבות, (יוסי עיני) ולגזול את כרמו.
בקומדיה השייקספירית "הלילה ה-12" בבימויו של אודי בן-משה. מגלמת רוגל את ויולה, שהספינה בה היא ואחיה התאום סבסטיאן (ויטלי פרידלנד) מפליגים בה נטרפת בים והיא סבורה שהוא נספה. ויולה מגיעה לדוכסות איליריה בה מושל הדוכס אורסיניו (אריאל וולף). היא מחליטה להחליף זהות והופכת לגבר, משרת בשם סזריו, בן טיפוחים של הדוכס. הדוכס מבקש ממנה להפציר באוליביה (שמרית לוסטיג) שאינה מעוניינת בו, שתיענה לחיזוריו. ויולה מתאהבת בדוכס ואילו אוליביה מתאהבת בויולה, שחושבת שהיא גבר.
שיחקה בחאן גם בהצגות "המצליחים", "נישואים", "אותלו" ו"בידרמן והמציתים".
בשנת 2012 שיחקה רוגל בתפקיד הראשי של סילביה בהצגה "משחק של אהבה ומזל" מאת מאריבו, בבימויה של ג'יטה מונטה. כמו כן היא משחקת בחאן בהצגות "אוכלים", "הלילה ה-12", "גן הדובדבנים" של צ'כוב ו"תעלולי סקפן".
ב-2014 שיחקה בהצגה "הצוענים של יפו", מאת נסים אלוני, בבימויו של יוסי פולק, בתפקיד מריולה.
במרץ 2016 שיחקה במחזה "עורבים" של המחזאי אנרי בק, אותו תרגם דורון תבורי וביים עודד קוטלר. המחזה עלה בתיאטרון החאן.
ב-2018 החלה לשחק בסדרה בשבילה גיבורים עפים.
בספטמבר 2018 ביימה מחזה פרי עטה בשם "ברוח המקום" בתיאטרון הבית. בהצגה משחקים: מעין אור, יואב בר-לב, יעל טוקר, נעמה אמית, יואב דונט, יעל בן-עמי, יואב היימן ואורית גל-ליטנשטט.
תפקידים.
קולנוע וטלוויזיה.
קולנוע
טלוויזיה
חיים אישיים.
נילי רוגל נשואה לשחקן תיאטרון הבימה יואב דונט, שלמד איתה בכיתה בסטודיו למשחק ניסן נתיב ולהם שלושה ילדים. מתגוררת בבאר אורה.
זוהרן ושקיעתן של יצאניות צמרת
לייב מקלף
אריה מקלף
ליב מקלף
גשר אייז'אי
גשר אייז'אי (במנדרינית: 矮寨大桥) הוא גשר תלוי במחוז חונאן שבדרום-מזרח סין, בסמוך לעיר ג'ישו. הגשר הוא חלק מהכביש המהיר G65, החוצה את סין לאורכה, ומחבר בין הערים באוטו ומאומינג, מרחק 3,017 ק"מ.
לשם בנייתו של הגשר הלווה הבנק לפיתוח אסיה סכום של כ-208 מיליון דולרים. הבנייה החלה באוקטובר 2007 והסתיימה בסוף 2011. הוא נפתח רשמית לתנועה במרץ 2012.
אורכו של הגשר 1,146 מטרים, וגובהו מעל העמק שמתחתיו 336 מטרים. נתונים אלה הופכים אותו לגשר התלוי השישי בגובהו בעולם. הגשר הוא גם הגשר התלוי ה-12 באורכו בעולם, ואולם אף אחד מהגשרים הארוכים ממנו אינו גבוה כל כך, ולמעשה מבין 400 הגשרים התלויים הגבוהים בעולם, גשר אייז'אי הוא הארוך ביותר. בנוסף, גשר אייז'אי הוא הגשר הארוך ביותר ששני קצותיו הם במנהרות. לצד הכבישים גם מעבר להולכי רגל.
צפון בחר אל-ע'זאל
צפון בחר אל-ע'זאל (בערבית: شمال بحر الغزال) היה אחד מעשרת מחוזות דרום סודאן בשנים 2011 ל-2015. שטחו הכולל היה כ-30,543 קמ"ר, גודל האוכלוסייה בו היה כ-720,898 נפש (נכון ל-2008) והוא היה אחד מארבעת המחוזות בחבל ארץ בחר אל-ע'זאל.
המחוז גבל במחוז דרום דארפור בצפון, מחוז מערב בחר אל-ע'זאל במערב ובדרום, מחוז ואראפ ואביי במזרח. העיר אבייל הייתה בירת המחוז.
בגלל קרבתו למחוז קורדופאן (Kurdufan), השייך לסודאן, ומסילת הרכבת שעוברת דרכו לעיר ואו, סבל המחוז רבות במלחמת האזרחים הסודאנית השנייה. צפון בחר אל-ע'זאל ומחוזות שסמוכים למערב קורדופאן הם המקומות הכי רגישים פוליטית בין סודאן הדרומית לסודאן הצפונית. מזה שנים רבות, בני שבט המיסריה (Missriya Arab tribe) ובני שבט הדינקה ניהלו קרבות ביניהם. בעוד שניהלו שקט יחסי בתקופה הקולוניאלית, המלחמה האחרונה הציתה מחדש את פעולות האיבה בין שני הצדדים.
חלוקה לנפות.
מחוז צפון בחר אל-ע'זאל, בדומה לשאר המחוזות, חולק לנפות. בראש כל נפה עמד נציב שמינה נשיא המדינה, סאלווה קיר מאיארדיט.
להלן נפות מחוז צפון בחר אל-ע'זאל:
יחיאל צימרינסקי
יחיאל צ'מרינסקי
י. צ. צימרינסקי
י&quot;צ צימרינסקי
מוסקוביה (נצרת)
המוסקוביה הוא מתחם עירוני השוכן בסמוך לכיכר המעיין בצפון העיר העתיקה בנצרת. המתחם כולל מספר בנייני אבן המקיפים חצר סגורה.
הבניין נבנה על ידי החברה הפרובוסלבית בארץ ישראל על קרקע שנרכשה בשלהי המאה ה-19. בנייתו החלה ב-1904 בתכנונו של האדריכל גוטליב שומאכר, והוא נחנך ב-1907 ונקרא על-שם הדוכס סרגיי אלכסנדרוביץ', מייסד החברה הרוסית הפרבוסלאבית בארץ ישראל, שנרצח במוסקבה ב-1905. אף על פי שמו הרשמי של המתחם, בקרב תושבי העיר הוא נודע בכינוי "המוסקוביה" על-שמה של העיר מוסקבה. המתחם בן שתי קומות ולו שתי חזיתות מונומנטליות שבהם שני שערים - האחד להולכי רגל והאחר לכרכרות. המתחם שימש כאכסניה לעולי רגל רוסים שפקדו את כנסיית גבריאל הקדוש הסמוכה, ולכן לא הוקמה בו כנסייה. הוא כלל חדר אוכל, מרפאה, בית מרקחת, בית ספר ופנימייה ששירתו את אוכלוסיית העיר. האכסניה הייתה יכולה לשכן עד אלף צליינים.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, וביתר שאת עם התחוללותה של מהפכת אוקטובר בשנת 1917, פסק זרם עולי הרגל מברית המועצות, והמבנה נמסר לשלטונות המנדט הבריטי ושימש כמרכז שלטוני. בשנות ה-60 של המאה ה-20 יזם ראש הממשלה לוי אשכול את רכישת המתחם משלטונות ברית המועצות, ותמורתו שולמה בתפוזים. ישראל הייתה אז אחת מיצואניות התפוזים הגדולות בעולם, ובעקבות העסקה שנודעה כ"עסקת התפוזים" או "תפוזים תמורת מבנים", יוצאו תפוזי Jaffa לברית המועצות. המבנה שימש כתחנת משטרה ולמשרדי ממשלה, ולבסוף שכן בו בית משפט השלום של נצרת, עד שזה הועבר לנצרת עילית בשנת 1999. כיום המבנה משמש כתחנת משטרת נצרת.
אברהם אורי קאוונער
א.א. קאוונער
א. א. קאוונער
א&quot;א קאוונער
א&quot;א קובנר
א. א. קובנר
דה וויס ישראל
בוט (פירושונים)
אלמלך
אַלַמֶּלֶךְ הייתה עיר שנכבשה בתקופת ההתנחלות ונמסרה לנחלת שבט אשר, על פי המסופר בספר יהושע:
.אלמלך משוערת כ"רתמרכ" שנזכרה בין היישובים שנסקרו ברשימת תחותימס השלישי אשר פעל בשנים 1490 - 1426 לפנה"ס.
על פי מקומה ברשימת ערי אָשֵׁר, משוער שאַלַמֶּלֶךְ שכנה בגבול הדרומי של הנחלה, כלומר בדרום עמק עכו. הצעות הזיהוי המשוערות כוללות את תל נחל\תל א-נַּחְל (בלב אזור התעשייה במפרץ חיפה) שם נמצאו בין השאר חרסים מהתקופה הכנענית והישראלית, את תל דַעוּךְ (בשדות קיבוץ כפר מסריק) שהיה מיושב מתקופת הברונזה (הכנענית) ועד התקופה העות'מאנית, וגם את תל כיסון.
בסיס סדור
הכנופייה הסגולה
ארטמיסיה ג'נטילסקי
חנה'לה התבלבלה
חנה'לה התבלבלה הוא שיר עברי אשר חובר על ידי נתן אלתרמן בין 1933 ל-1934. השיר עבר מספר גלגולים עד שהתפרסם באמצע שנות ה-70 בביצועם של להקת צלילי העוּד. האתנומוזיקולוג אדווין סרוסי רואה בו את אחד מהשירים המכוננים של המוזיקה המזרחית.
מקור השיר.
מילות השיר חוברו על ידי אלתרמן בין 1933 ל-1934 ללחן חסידי, דוגמת אלה שהיו נפוצים בפורים שפיל של יהודי מזרח אירופה. הקלטה מוקדמת של ניגון חסידי זה ניתן למצוא אצל קלרניטן הכליזמר היהודי נפתול ברנדווין, שהיגר מאירופה לארצות הברית בתחילת המאה ה-20.
למעשה, אלתרמן כתב למנגינה זאת שני שירים: "חנה'לה התבלבלה" ו"הוא והיא על הגג". בשיר שנודע לימים בשם "חנה'לה התבלבלה" הוחלף הבית הראשון המקורי בבית הראשון מהשיר "הוא והיא על הגג". אחת הגרסאות המוקדמות לשיר הוקלטה בשנת 1955 על ידי השחקן אברהם ניניו.
מלכתחילה רצה אלתרמן לקרוא לשיר "שרהל'ה התבלבלה" ולקשרו לשרה אימנו ולבשורת המלאך אודות ההריון הצפוי. הוא שינה את דעתו, משסופר לו על בחורה בשם חנה שהתגוררה בעפולה, וכשהוריה הבחינו בבטנה התופחת, הבינה כי היא בהריון. בעקבות המעשה, עזבה חנה את עפולה לתל אביב, ובהגיעה היא סיפרה את סיפור חייה. הסיפור הגיע לאוזני אלתרמן, והוא החליט לכתוב את השיר על שמה.
הלהיט הראשון של המוזיקה המזרחית.
השיר שחיבר אלתרמן הפך עם הזמן לשיר רחוב, והיה נפוץ בין היתר ב"סצנת הכרם", שם הייתה ראשיתה של המוזיקה המזרחית. מקובל לייחס את תחילת צמיחתו של ז'אנר המוזיקה המזרחית לסגנון שצמח בשכונת כרם התימנים בתל אביב בשנות ה-60 וה-70 (זמרי החפלות של כרם התימנים). להקות שהופיעו רק בהופעות פרטיות, כגון אירועים משפחתיים, חפלות ומועדוני זמר, החלו ליצור תמהיל מוזיקלי שכלל לחנים מזרחיים עם מילים עבריות. לצד שירים מהמקורות ומהמסורת היהודית, דוגמת יצירותיו של שלום שבזי נעשה שימוש גם בשירים עבריים מודרניים. בתחילת שנות ה-70 החלו להקליט את ההופעות הפרטיות (שניתנו לרוב בחפלות). כמויות קטנות של קלטות שמע פיראטיות היו מופצות בשכונות העיר תל אביב. שתי הלהקות החשובות ביותר שפעלו בכרם התימנים, צלילי העוּד וצלילי הכרם, הוציאו בשנת 1975 אלבומי בכורה שהשפיעו רבות על עיצובה של המוזיקה המזרחית. שני האלבומים יצאו גם כקלטות וגם כתקליטים והיו למעשה האלבומים הראשונים של "מוזיקת הקסטות" הישראלית.