בשנת 1987, לאחר שלוי הופיע עם שירים טורקיים במועדון הפלאקה בתל אביב, פנה למפיק ניסים בן חיים, בהמלצתו של נגן הבוזוקי אריס. בן חיים, שהפיק בין השאר את אלבומיו האחרונים של זוהר ארגוב, חיבר אותו עם המעבד יעקב למאי והתמלילן דני שושן לתרגום שירים טורקיים לעברית.
בשנת 1991 נכלל באלבום "כוכב שנות התשעים" של לוי, השיר "החזירי לי את בני" (שנקרא גם "זה שובר לב של גבר"), אשר סימל את ראשית הז'אנר הטורקי בשנים אלו. באותה השנה עזב כהן את מפגש אלנבי, לאחר כעשור של הופעות יומיומיות.
ישראל בונדק, אמרגנה של אתי לוי, אשר שרה בין השאר שירים בשפה המרוקאית, הפעיל את תחנת הרדיו הפיראטית "קול המזרח" במשך 15 שנים. בתחנה, שכוונה להפצת המוזיקה המזרחית, שודרו שירים מהז'אנר הים התיכוני בלבד.
שיריו של לוי, ובעיקר שני אלבומיו הראשונים, לא נתקבלו בצורה יפה בתחנות הרדיו לאור תוכנם ואורכם (6–7 דקות, כפול מממוצע השירים האחרים), כאשר השיר הטורקי המקורי אף עלה על כך (לעיתים מעל 10 דקות, כולל ההקדמה המוזיקלית). לוי סירב לקצר את שיריו, לעומת זמרים אחרים ששרו רק את בית השיר והפזמון, אך לבסוף מנחי התכנית נתרצו והוא הופיע עם השיר המלא, למשל בתוכנית "המעגל עם דן שילון".
מרבית שדרני הרדיו סירבו לשדר את השירים, למעט יוסי סיאס ודידי הררי.
הזמר משה כהן, שהחל להופיע בגיל 17 במועדון "הכדור הלבן" בחולון, הקליט בגיל 21 את האלבום "נדרתי נדר" בסיועו של האמרגן דורון מירן. כהן שר גרסאות כיסוי ששמע בחנות התקליטים "צלילי הבוזוקי" של שוקי נשיא בתל אביב שתרגם דוד זיגמן לעברית.
בז'אנר הטורקי מרבית הזמרים היו גברים, אך גם זהבה בן, אחותה אתי לוי וליאת בנאי בלטו.
בשנת 1989 הפך ללהיט גדול שיר הנושא "טיפת מזל" שתרגם דני שושן, מהאלבום באותו השם של זהבה בן, ובהמשך הופיעה איתו בן בסרט "טיפת מזל".
בתחילת שנות ה-90 הצליחו מאוד הצמד לינט ואמה לילה, ששרו שירים ממקור טורקי.
באמצע העשור התגלתה ליאת בנאי על ידי אבי ביטר, כשהייתה רק בת 15. ביטר זיהה את כשרונה במהלך מסיבת הסיום של בית הספר שבה הופיעה. בשנה לאחר מכן הוציאה שני אלבומים ובהם השירים "טעות מרה" שעסק בהתמכרות להרואין. כעבור שנים רבות הופיעה במספר תוכניות ריאליטי ובהן "לה לה לנד"" ו"הכוכב הבא".
להתפתחות הז'אנר תרמו הסרטים "מבט כואב" וסרט ההמשך "מבט כואב 2" של ימין מסיקה וירמי קדושי.
בהמשך הצטרפו תמיר גל, יוסי עדן, קובי פרץ וליאור נרקיס. בשנת 1994, לאחר הדואט "הכל פתוח" שביצע עופר לוי עם לאה לופטין, זכה להכרה והתראיין במספר תוכניות טלוויזיה ורדיו.
לאחר חזרתם בתשובה של אבי כהן ועופר לוי, דעכה מוזיקת הדיכאון והתחנות הפיראטיות נסגרו.
בשנת 1998, עם צאת השיר "לב של גבר" של אייל גולן, אשר נחשב לשיר פופי יותר, דעכה מוזיקת הדיכאון הכבדה ועלה חינה של המוזיקה הים תיכונית. באותן השנים פרצה הזמרת שרית חדד, שהחלה כזמרת ליווי של שריף, ושיריה היו בלחנים משירים טורקיים ובשפה הערבית, ובהמשך פנתה למוזיקת הפופ במיינסטרים. אייל גולן שיתף פעולה עם להקת אתניקס, אשר הפיקו לו את האלבום "בלעדייך", את האלבום "חייל של אהבה" ואת חלק משירי האלבום "הסתכלי אלי". שיתוף פעולה זה נמשך עד לסיבוב הופעות משותף עד שדעך.
בעשור השני של המאה ה-21, פועלים הזמרים זהר אשירוב, חיים דדון, מיכאל חן וחיים איפרגן.
פיצוח פחמימנים
פיצוח פחמימנים (Hydrocarbons Cracking) הוא תהליך כימי של שבירת שרשרות פחמימנים ארוכות לשרשרות קצרות בריאקטורים הנקראים פצחנים (Crackers). לתהליך זה ערך כלכלי רב מכיוון שהוא הופך מוצרי נפט זולים וכבדים (כמו מזוט ושאריות זיקוק - Residual) לחומרים בעלי ערך כלכלי גבוה כמו סולר, קרוסין, נפטא ועוד. נהוג לחלק את תהליך הפיצוח לשני סוגים: פיצוח תרמי ופיצוח קטליטי. בבתי הזיקוק בארץ מותקנים פצחנים משני הסוגים.
היסטוריה.
תהליך זיקוק הנפט הגולמי סיפק תוצרי אנרגיה לתעשיות השונות (גז פחמימני לבישול, למנועי גז ולתעשייה הפטרוכימית, בנזין למכוניות, קרוסין למטוסים, סולר למנועי דיזל וכו'). בין השאר סיפקה תעשיית הנפט תזקיקים כבדים (בעיקר מזוט) לתחנות הכוח. תזקיקים אלו, המופקים מתחתית עמודת הזיקוק, נמכרו במחיר נמוך לתחנות כוח ושימשו לשריפה בתנורים על מנת לייצר קיטור וחשמל.
תזקיקים אלו כוללים חומרים מזהמים כגון גופרית וחנקות ולכן שריפתם מביאה לזיהום אוויר רב. עם החמרת התקנים הבינלאומיים לזיהום אוויר נדרשו תחנות הכוח להתאים עצמן לחוקים אלו על ידי מעבר לדלקים קלים ונקיים יותר, לפחם ולגז.
תהליכים אלו הקטינו את הביקוש למוצרים כבדים ואילצו את בתי הזיקוק להתמודד עם השינוי. הפתרון שנעשה בו שימוש בתעשייה הוא פיצוח התזקיקים הכבדים לתזקיקים קלים ולגזים בהם ניתן להשתמש בתעשיות אחרות (כגון הפטרוכימיה).
פיצוח תרמי.
תהליך זה הומצא ב-1891 על ידי המהנדס הרוסי ולדימיר שוחוב. בתהליך, המבוצע בריאקטור בלחץ גבוה, מחממים את הפחמימנים לטמפרטורה גבוהה שגורמת לפירוק השרשרת הפחמימנית לשרשרות קצרות יותר, לגזים ולמימן. התהליך הוא תהליך רציף המבוצע בריאקטור, כשקיטור מוזרק לתהליך על מנת לשפר את הפיצוח.
תהליך זה השיג את מטרתו, אך דרש הגעה לטמפרטורות גבוהות מאוד, דבר שגרם לאחוז גבוה של פחם (Cock) ולתפוקה נמוכה (Low Yield).
פיצוח קטליטי.
השימוש בקטליזטור בתעשיית הנפט נוסה כבר ב-1915 אך רק ב-1936 נעשה בו שימוש בהיקף תעשייתי.
התהליך הקטליטי הרציף משפר את התהליך התרמי על ידי שימוש בקטליזטור. הקטליזטור מזרז את התהליך הכימי ומאפשר פיצוח פחמימנים בטמפרטורות נמוכות יותר מהנדרש בתהליך התרמי הקונבנציונלי דבר המביא להקטנת הפיחום (Cocking) ולהגדלת יעילות התהליך.
כחלק מהתהליך הרציף, עובר הקטליזטור תהליך רענון רציף בטמפרטורה גבוהה שמנקה את הפחם המצטבר על גרגרי החומר.
מרכיבי מתקן פיצוח קטליטי.
פצחן קטליטי כולל 4 יחידות עיקריות:
גרינוולד
גרינוולד (ביידיש: גרינוואלד), הוא שם משפחה יהודי נפוץ, שפירושו בתרגום חופשי מגרמנית "יער ירוק".
אלי רוה
אלי רוה (נולד ב-1945) הוא סופר ומשורר ישראלי.
ביוגרפיה.
אביו ברח מגטו ורשה לרוסיה בראשית שנת 1940, אמו גרה בויזנה במחוז ביאליסטוק, פולין; במלחמת העולם השנייה הגיעו שני הוריו בנפרד להרי אורל, רוסיה, שם אלי נולד. כשאלי היה בן שישה חודשים חזרו לעיר לגניצה בפולין, שם גדל.
הוא עלה לישראל בגיל 11, בשנת 1957 והתיישב עם משפחתו בפתח תקווה,
בה הוא מתגורר עד היום. אלי הוא הבן הבכור, לו אח ושתי אחיות. אלי למד בבית הספר פיק"א ואחר כך בפנימיית כפר הנוער ניצנים, אביו עבד כחייט וכל המשפחה התגוררה בחנות, שגם שימש את האב לעבודתו כחייט. סיים כתה ט' ובהיותו בן 15 הלך לעבוד כדי לעזור לפרנסת המשפחה. עד הצבא עבד כשוליית צבע ומשנת 1974 ועד היום עובד כצבע באופן פרטי.
הוא מספר:
בצבא שירת כחבלן בהנדסה קרבית ובכך המשיך בשירות המילואים שלו.
במלחמת יום הכיפורים לחם בחזית המצרית ושירת שישה חודשים בראס סודר. ב-1979, כשהיה בן 34, התפרסמו שיריו הראשונים, הוא מספר:
הוא התחיל לקרוא בערבים ספרי ילדים רבים והשתתף בסדנה לספרות ילדים.
בינה אופק, עורכת המוסף לילדים צילצלה אליו והזמינה אותו לכתוב סיפורים. במשך השנים פרסם למעלה מארבע מאות סיפורים בכל עיתוני הילדים.
הוא כתב שירים על חגים, שלח אותם להוצאות, כולן החזירו לו את כתבי היד, פרט להוצאת מסדה שהחליטה לפרסמם כספר בשם "חג בלב", אשר הופץ בכ-17,000 עותקים.
הספר ראה אור ב-1984, כשהיה בן 39 ורוה זכה עליו בפרס משרד החינוך.
שיריו מפורסמים בעשרות אנתולוגיות ומקראות לימוד לבתי הספר.
עד לשנת 2014 פרסם רוה 42 ספרים, 40 לילדים ונוער ושניים – ספר שירה מצולם ורומן.
הוא הוציא לאור דיסק-קלטת, בו רוחמה רז שרה 14 שירים מתוך ספרו "ספינה משוקולד", בהלחנת רוברט ניסנסון.
רוה כתב ביקורות על ספרי ילדים ב"מאזנים". הוא פעיל באגודת הסופרים העבריים ובסומליו"ן – ארגון סופרי ילדים ונוער.
משנת 2010 יושב בוועד של פרס היצירה לסופרים ומשוררים.
הנחה סדנאות לכתיבה יוצרת והיה סופר אורח.
שנתיים הדריך בפרויקט של המחלקה הפדגוגית במפעל "סיפור נולד". ובמשך שלוש שנים השתתף בפרויקט סופר אורח.
במשך כחמש עשרה שנה הדריך בספריית רמלה וביחד הוציאו עשרות חוברות ושלושה ספרים. הוא לקח חלק בפרויקטים "סיפור נולד" ו"סופר אורח" של משרד החינוך והופיע ב"מפגש עם סופר" במסגרת סל תרבות ארצי.
אלי רוה נשוי מאז שנת 1969 לחיה, ולהם שלושה ילדים.
Hello (שיר של ליונל ריצ'י)
Hello (הֶלוֹ) היא בלדת פופ של ליונל ריצ'י, שיצאה לאור בשנת 1984. השיר נכלל באלבומו "Can't Slow Down", ושווק כסינגל השלישי מתוכו. הוא דורג במקום הראשון בשלושה מצעדי בילבורד: בילבורד הוט 100 (במשך שבועיים), מצעד שירי הרית'ם אנד בלוז (במשך שלושה שבועות) ומצעד ה-Adult contemporary music (במשך 6 שבועות). כמו כן דורג השיר במקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי. השיר מזוהה במיוחד עם השורה "Hello, is it me you're looking for?" (שלום, האם אני האחד אותו חיפשת?).
סולו הגיטרה בשיר נוגן על ידי הגיטריסט לואי שלטון. בתי השיר מנוגנים במפתח לה מינור והפזמון במינור מלודי.
הווידאו-קליפ לשיר מציג את אהבתו הנכזבת של ריצ'י לסטודנטית עיוורת לאמנות (בגילומה של לורה קרינגטון). לקראת סוף השיר, מציגה הסטודנטית לריצ'י פרוטומה של ראשו, מעשה ידיה, וריצ'י מבין כי במשך כל הזמן היו רגשות האהבה הדדיים.