כשמתעורר סונג ג'י-הון, הוא שכוב על מיטה באולם שינה ענק, במתחם סגור, על אי בודד, כשיחד עמו 455 אנשים נוספים. הלבוש הוא אחיד, אימוניות ירוקות עם תווית של מספר השחקן, בין 001 ל-456. סונג ג'י-הון, שחקן 456, פוגש את או איי-נאם, איש מבוגר הסובל מגידול במוח שבחר להשתתף גם הוא במשחק. שאר השחקנים כולם, נמצאים גם הם בקשיים כלכליים, כשכולם הוזמנו למשחק בדומה לסונג ג'י-הון. הפרס המובטח למנצח הוא 45.6 מיליארד וון דרום-קוריאני. בנוסף, פוגש סונג ג'י-הון במפתיע חבר ילדות, את צ'ו סאנג-וו, כלכלן שהונה את לקוחותיו, נרדף על ידי המשטרה ובעל חובות של מיליונים.
השומרים במתחם לבושים בברדס בצבע אדום בורדו ועוטים מסכות שחורות עליהן מודפסת צורה בהתאם להיררכיה במתחם - פועלים מסומנים בעיגול, חיילים מסומנים במשולש, ומנהלים מסומנים בריבוע. המנהל הראשי של המשחק לבוש בגלימה ובמסכה שחורות. לתחרות 3 חוקים: אסור לשחקן להפסיק לשחק, שחקן שמסרב לשחק ייפסל, וניתן לסיים את המשחק בהסכמת הרוב. על כל השחקנים לחתום על שלושת הסעיפים לפני המשחק הראשון ואף ניתנת להם ההזדמנות לעזוב מרצונם החופשי באותו הרגע.
המשחק הראשון הוא "דג מלוח" ואת תפקיד הסופר בו ממלאת בובת ענק בצורת ילדה בשם "זו". הבובה אומרת את המשפט 무궁화 꽃 이 피었 습니다 (בתרגום חופשי: "פרחי ההיביסקוס פרחו". המקבילה הקוריאנית לספירה עד שלוש) ומסובבת את ראשה, בעיניה יש חיישני תנועה וכל שחקן שהיא מזהה את תנועתו, (ניתן לראות שגם שחקן 001 שהתגלה כממציא המשחק נסרק על ידי זו), נורה על ידי רובה צלפים. שחקן 324 נפסל ראשון ולאחר שרואים ממנו דם מבינים שמי שנפסל נרצח. סונג ג'י-הון מגיע בשנייה האחרונה לקו הסיום.
לאחר המשחק הראשון, המשתתפים המבוהלים, שהבינו מה פירוש ההפסד במשחק עורכים הצבעה, וברוב קולות (על חודו של קול אחד) הם מסיימים את המשחק בהתאם לחוק השלישי של המשחק. בשובם הביתה נחשפים בשנית למצבם העגום בחייהם ולקשיים הכלכליים עימם הם מתמודדים. סונג ג'י-הון נדרש להשיג כסף כדי לאשפז את אמו החולה בסוכרת. לאחר שמוצע להם לשוב לשחק, מרביתם (93%) חוזרים בשנית אל המתחם להשתתף במשחק.
במשחק השני, מקבלים השחקנים ממתק רחוב קוריאני מוכר בשם "דלגונה" (ישנם אזורים בהם שמו "בופגי"). הממתק הוא למעשה עוגייה המוטבעת בצורה מסוימת, כשמטרת השחקנים היא לשלוף את הצורה הפנימית משאר מעטפת העוגייה, מבלי שתישבר. סונג ג'י-הון מסיים לחתוך את הדלגונה אחרון.
לאחר המשחק השני, מתגלה לשחקנים שהאחראים על התחרות אינם מתערבים בסכסוכים הפנימיים ביניהם, ואף לא ימנעו רצח. המתח בין המתמודדים מועצם על ידי שימוש בהקצבת מזון מצד מארגני התחרות. דוק-סו, האן מי-ניו וחבורתם לוקחים אוכל של אחרים כדי לשבוע אך שחקנית מספרת את זה בפני כולם ודוק-סו מתעמת עם שחקן אחר והורג אותו. בלית ברירה מתחלקים השחקנים לקבוצות בכדי לתקוף קבוצות אחרות או להגן על עצמם לאחר שעת כיבוי האורות. במהלך הלילה מתפרצת קטטה והשחקנית הראשונה שנרצחת היא זאת שהלשינה על דוק-סו וחבורתו שהם גנבו אוכל של אחרים. דוק-סו רוצח אותה בעזרת בקבוק הבירה שגנב מהשחקנים הרעבים והיא צורחת ובכך מעירה את כל השחקנים והם מתחילים לרצוח אחד את השני. עשרות שחקנים נרצחים. הקטטה נפסקת על ידי מנהל המשחק לאחר שראה את איל נאם מתחנן שיפסיקו.
המשחק השלישי - משיכת חבל. השחקנים מתחלקים לקבוצות של עשרה, כשמגרש המשחק נמצא בגובה של עשרות מטרים מעל פני האדמה. הקבוצה המפסידה נמשכת על ידי הקבוצה השנייה אל עבר התהום. הקבוצה של סונג ג'י-הון מצליחה לנצח את הקבוצה מולה התמודדה בזכות עצותיו של שחקן 001, והם חוזרים אל אזור השינה, ללילה נוסף בו הם נדרשים להגן על עצמם מפני התקפות של הקבוצות האחרות. הם מקימים תורנות שמירה בזוגות למשך כל הלילה.
במשחק הרביעי, מתבקשים השחקנים להתחלק לזוגות. לאחר החלוקה מתברר שעליהם להתמודד במשחק גולות מול השותף שבחרו. השחקן שיפסיד את עשר הגולות שלו לשחקן השני, יפסיד במשחק ויוּצָא להורג. צ'ו סאנג-וו מרמה את עלי וגורם לכך שיביא לו את כל הגולות שלו ובכך ניצח ועלי הפסיד. ג'י-יונג מוותרת ומפילה בכוונה את הגולה שלה ובכך גורמת לזה שקאנג סה-ביוק תעבור את המשחק אך הורגים אותה. סונג ג'י-הון, ששותפו הוא או איי-נאם, נאלץ לנצל את התקף השיטיון (דמנציה) שחווה שותפו לטובתו וכמעט מנצח במשחק, כשלשותפו נותרת גולה אחת בלבד, לבסוף נותן לו השותף את הגולה במתנה בעקבות הסכם 'גאנבו' (שותפות) שכרתו ביניהם קודם לכן. סונג ג'י-הון מנצח את המשחק אחרון.
במשחק החמישי, נדרשים השחקנים לעבור על פני גשר בו כל שלב מורכב משני ריבועי זכוכית דומים במראה, כשרק אחד מהם עשוי מזכוכית מחוסמת המאפשרת להחזיק משקל של עד 2 אנשים. הגשר מוצב עשרות מטרים מעל הרצפה, כך שהבחירה בין שני הריבועים היא בחירה שבין חיים למוות. לאחר 16 דקות מתחילת המשחק מתנפצות כל זכוכיות הגשר. 13 שחקנים בוחרים בזכוכית הקלה\נדחפים על ידי אחרים ומתים ושלושה שחקנים נשארים בחיים לאחר המשחק - סונג ג'י-הון, צ'ו סאנג-וו וקאנג סה-ביוק. לשלושת השחקנים האחרונים נערכת ארוחת פאר כשבסופה מושארים להם סכיני החיתוך. במהלך הלילה רוצח צ'ו סאנג-וו את קאנג סה-ביוק שנפגעה קשות במהלך ניפוץ זכוכיות הגשר קודם לכן.
במשחק השישי, מתבקשים שני השחקנים שנותרו לשחק את "משחק הדיונון", במהלך המשחק מביס סונג ג'י-הון את צ'ו סאנג-וו, אך בוחר שלא לנצח במשחק ומבקש מצ'ו שיפרשו יחד מהמשחק. בשלב זה, צ'ו סאנג-וו מבין שכבר אין לו לאן לחזור הביתה ובוחר להתאבד על ידי תקיעת אותו סכין שקיבל בארוחה בצווארו וכך מביא את הניצחון לסונג. לאחר הניצחון, מושב סונג ג'י-הון לסיאול מעולף כשבפיו תחוב כרטיס בנקאי בו הופקד סכום הזכייה שלו. כששב לביתו, הוא מוצא את גופת אמו שכובה על הרצפה.
שנה מסיום התחרות, בוחר סונג ג'י-הון, על אף שזכה בפרס הנכבד, להמשיך לחיות בדומה לחייו הקודמים. הוא מקבל כרטיס מוזהב עם לוגו התחרות בצירוף כתובת אליה הוא מתבקש להגיע. כשהוא מגיע למקום, הוא מגלה לפניו חדר מרווח בקומה גבוהה בבניין יוקרתי, שם מגלה סונג ג'י-הון, שאו איי-נאם, המתמודד הזקן שהיה מספר 001 בתחרות, הוא למעשה ממציא המשחק. סיבת ההמצאה לפי או הייתה מתוך השעמום שמגיע עם חיים של עושר בלתי נדלה. או איי-נאם מבקש מסונג ג'י-הון להתערב עמו פעם אחרונה, כשמחלון קומת החדר הם רואים חסר בית שכוב על הרצפה. או איי-נאם טוען שעד חצות הלילה, לא יגיע אף אדם לעזור לאיש המסכן, ומנמק את דעתו בטבע האדם. סונג ג'י-הון אומר שאם עד חצות יבואו לעזרתו של חסר הבית, זכייתו תהיה לרצוח את או איל-נאם. דקה לפני חצות מגיעה משטרה עם עוברת אורח כדי להציל את חסר הבית השכוב ברחוב, ולפי סונג ג'י-הון זוהי ההוכחה על הטוב שקיים בנפש האדם. ולמרבה הפלא, בדיוק בחצות מת או איל-נאם.
יחד עם התובנה החדשה, בוחר סונג ג'י-הון לפנות לכיוון חדש, הוא צובע את שיערו ומחליף את מלתחתו, הוא מקיים את הצוואות של חבריו - עוזר לאמו של צ'ו סאנג-וו ומוציא מבית היתומים את אחיה הקטן של קאנג סה-ביוק. הוא בוחר לטוס לארצות הברית לבקר את בתו הקטנה, אך בזמן הנסיעה ברכבת הוא רואה את המגייס של "משחק הדיונון" מפתה אדם נוסף להצטרף למשחק. יחד עם התובנה שהמשחקים ממשיכים להתקיים, מטלפן סונג ג'י-הון אל המספר שניתן בכרטיס הביקור של המשחקים - במענה הטלפוני מבקשים ממנו לעלות על המטוס ולהמשיך הלאה, אך סונג ג'י-הון בוחר לשוב על עקבותיו.
עלילת המשנה.
במקביל לעלילה הראשית, שוטר, המחפש אחר אחיו האבוד, חודר לאי בכיסוי של שומר וחושף שהתחרות פועלת כ-30 שנה לצורך בידור של אישים עשירים (המכונים בסדרה VIP) הצופים במשחק ומהמרים על המנצח בדומה להימורים במרוץ סוסים. השוטר מגלה כי אחיו השתתף וניצח באחד ממחזורי המשחק של שנת 2015. בנוסף חושף שמספר שומרים מנצלים את המשחק בשביל לסחור באיברים של המשתתפים שמתו במהלכו, ובאמצעות אחד השחקנים, שהוא רופא מנתח, הם מבצעים את הנתיחות. לאחר כמה ימים זהותו של השוטר נחשפת והוא בורח לאי הקרוב, כאשר רודפים אחריו כמה שומרים. בזמן הרדיפה מנסה לשלוח כמה סרטונים למשטרת החופים אך אין לו קליטה. רגע לפני שהשוטר נורה למוות על ידי אחראי המשחק הנוכחי, אחראי המשחק חושף את עצמו כאחיו האבוד, שמנהל את המשחק. הוא יורה בשוטר אך פוגע בכתפו, והשוטר נופל למים.
סדר המשחקים.
ששת המשחקים בתחרות מבוססים על משחקי ילדות קוריאנים:
הפקה.
תסריט הפרקים נכתב על ידי וואנג דונג-היוק בשנים 2008–2009. התסריט נכתב בהשראת מצוקתו הכלכלית של היוצר שתהה האם הוא היה משתתף במשחק הישרדות כדי להיחלץ ממצבו.
תקציב העונה הראשונה מנה 21.4 מיליון דולר.
מבע קולנועי.
שימוש סמלי בצבע.
ניתן לראות במהלך הסדרה שימוש בשתי מערכות של צבעים. העולם שמחוץ למתחם המשחק מעוצב בצבעים ותאורה שמקנים לו מראה קר, קודר וחשוך, לעומת העולם בתוך המשחק הצבוע לרוב בצבעים חמים כמו צבעי פסטל או בצבעים שמקנים למקום מראה ילדותי ותחושה סוריאליסטית.
שימוש בולט בצבעים ניתן לראות בתלבושות הטורקיז של השחקנים, המדים הוורודים של השומרים, צבעי גרמי מדרגות והסצנה בה השחקן הראשי צובע את שיער ראשו בצבע ורוד בוהק.
מוטיב הצורות.
לאורך הסדרה חוזרות ומופיעות בהקשרים שונים הצורות הגאומטריות עיגול-משולש-ריבוע, מה שהופך אותן למוטיב:
גרם המדרגות.
גרם המדרגות בו צועדים השחקנים לעבר המשחקים השונים ובחזרה מהם עוצב בהשראת היצירה "יחסיות" של האומן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר, יחד עם הצילום מזווית גבוהה והצבעים העזים מתקבלת תחושה סוריאליסטית בעת הצפייה.
מוזיקה.