שירות הביון הפדרלי של גרמניה (בגרמנית: Der Bundesnachrichtendienst, בראשי תיבות: BND) הוא ארגון הביון של גרמניה מאז שהוקם ב-1 באפריל 1956 כיורש לארגון גהלן. הארגון כפוף לממשלת גרמניה ולמשרד לעניינים מיוחדים ומדווח ישירות לקנצלר גרמניה. הארגון מהווה סוכנות לאיסוף מודיעין באמצעות מודיעין אנושי, מודיעין אותות ומודיעין ממקורות גלויים למען האינטרסים הלאומיים של גרמניה.
מטות הארגון נמצאים בפולאך, סמוך למינכן, ובברלין הבירה. נכון לשנת 2005, 6,050 סוכנים שירתו בארגון - עשרה אחוזים מהם חיילי הבונדסווהר (Bundeswehr, הצבא הפדרלי) ומהמשרד למדעי הצבא (Amt für Militärkunde).
רקע.
מתחילה נועד הארגון לשמש מערכת התרעה לממשלה הפדרלית הגרמנית מפני איומים של מדינות זרות, בעיקר גרמניה המזרחית. עד היום הארגון מחזיק בציוד ציתות ואחראי לפיקוח אלקטרוני על התקשורת הבינלאומית מטעם גרמניה. אי לכך, עוסק הארגון לא רק בפעילויות ביון שונות אלא גם אחראי על מודיעין אותות. כסוכנות הביון היחידה בגרמניה, הארגון אחראי גם לאיסוף מודיעין אזרחי וצבאי, על אף שהצבא הפדרלי מחזיק בשירות ביון משלו - פיקוד הסיור האסטרטגי (Kommando Strategische Aufklärung). עקרונית, פיקוד הסיור האסטרטגי אינו נחשב לשירות ביון עצמאי אף שהוא אחראי לאיסוף מודיעין; על כל פנים, היחסים בינו ל-BND קרובים מאוד (ישנו ארגון ביון צבאי נפרד בשם השירות לסיכול ריגול צבאי, MAD, Militärischer Abschirmdienst).
שירות הביון הפנימי של גרמניה הוא ה-BfV, המשרד הפדרלי להגנת החוקה (Bundesamt für Verfassungsschutz), שמחזיק ב-16 משרדים ממלכתיים בכל אחת מהמדינות הפדרליות בגרמניה - "המשרדים הממלכתיים להגנת החוקה" ("Landesämter für Verfassungsschutz"). ה-BfV נחשב לשירות הביטחון.
היסטוריה.
בתחילת שנות השישים, כ-90% מהמודיעים של הארגון במזרח גרמניה היו סוכנים כפולים של השטאזי.
ב-2005 נחשד הארגון בציתות לעיתונאים שעמדו לחשוף את מעורבות הארגון במלחמת עיראק. בפברואר 2008, הארגון נחשד במעורבות באחסון כספים לא כשרים בבנקים בליכטנשטיין. באותה שנה נתפסו סוכני BND בקוסובו בחשד שניסו לפוצץ את בניין האיחוד האירופי במדינה.
כמה מבכירי הארגון היו מעורבים במשימות תיווך בין ישראל לארגוני טרור, בנושאי שבויים ונעדרים. כך למשל, בכיר ה-BND, ברנד שמידטבאואר היה המתווך הגרמני בעסקת גלעד שליט ובעסקת החילופים של ישראל מול חזבאללה בעניין החיילים אהוד גולדווסר ואלדד רגב.
מבנה.
מאז 2009, הארגון מחולק לשורת מינהלות:
חוק הלחצים החלקיים של דלטון
מונפלייה (פירושונים)
ירון דן
ירון דן (1939 – 20 באפריל 1984) היה חוקר ישראלי של ארץ ישראל בעת העתיקה.
דן נולד ברחובות להורים שעלו מליטא. הוא שירת בנח"ל מוצנח והיה חבר הכשרה במנרה. ב-1960 החל ללמוד היסטוריה של עם ישראל, ארכאולוגיה ותולדות יוון ורומא באוניברסיטה העברית. דן נפטר ב-20 באפריל 1984.
עבודתו המחקרית.
תחום התמחותו בזמן לימודיו היה תקופת בית שני על רקע ההיסטוריה ההלניסטית והרומית. את תקופת הבית השני המשיך ללמד בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית עד סוף ימיו.
כבר לקראת עבודת הדוקטורט שלו החליט לקבוע את מוקד התעניינותו בשלהי הזמן העתיק, במאות הרביעית-השביעית לספירה. מאות שנים אלו זכו בדרך כלל להתעניינות פחותה ממאות השנים שקדמו להן.
הוא הכין את עצמו לקראת עבודה בחקר התקופה הזאת על ידי לימוד הלשונות העתיקות (יוונית, לטינית, סורית) ולשונות המחקר החדישות, וגם תלמוד. כמו כן, השתלט גם על מקצועות עזר מגוונים שהיו נחוצים למטרה זאת.
פרסומיו.
פרסם מחקרים העוסקים בהיבטים שונים של תולדות ישראל וארץ-ישראל בסוף הזמן העתיק, וכן פרקים של סינתזה בספרי סיכום היסטוריים. גולת הכותרת ביצירתו המדעית היא ספרו "חיי העיר בארץ-ישראל בשלהי העת העתיקה", שאותו השלים על ערש דוויי, וראה אור לאחר מותו. ספר זה משרטט בצורה מרתקת פרקי חיים בתחומים השונים של העיר הארץ-ישראלית בתקופה הביזנטית. הספר הוא מונוגראפיה יסודית על בעיה מרכזית בתולדות התקופה ומכיל דיון ממצה על העיר בארץ-ישראל, צורתה הפיזית, ריבודה החברתי, הנהגתה, יחסיה אל השלטונות, בעלי המקצועות החופשיים שבה, המסחר וחיי הכלכלה שלה. גם חיי היום-יום מתוארים בכללותם. פרקי הספר דנים במאות החמישית, השישית והשביעית לספירת הנוצרים, כלומר עד כיבושי האסלאם (640 לספירת הנוצרים).
"עיונים בתולדות ארץ-ישראל בתקופה הרומית-ביזאנטית" הוא אסופה של שלושה-עשר ממאמריו שיצאה לאחר מותו. המאמרים שופכים אור חדש על היבטים רבים של ההיסטוריה העדתית, הכלכלית והיישובית של ארץ-ישראל בתקופה הרומית-ביזנטית.
שניים ממחקריו של ירון דן "סחר פנים וסחר חוץ בארץ-ישראל בימי הבית השני" ו"החיים הכלכליים בארץ-ישראל בתקופה הביזאנטית" פורסמו בקובץ המחקרים "פרקים בתולדות המסחר בארץ ישראל" בעריכת ב"ז קדר, טרודה דותן ושמואל ספראי.
מחקרים נוספים של ירון דן על התקופה הביזנטית בארץ-ישראל פורסמו במסגרת הכרך החמישי של "ההיסטוריה של ארץ ישראל" בהוצאת כתר ויד יצחק בן-צבי. כרך זה בעריכת משה דוד הר עוסק בתקופה הרומית-ביזנטית.
סימנים מקובלים במתמטיקה
נוה אחיעזר
נוה אחיעזר היא שכונה בדרום־מזרח בני ברק, מהוותיקות שבעיר. השכונה הוקמה על ידי תנועת פועלי אגודת ישראל ונקראת על שמו של הרב חיים עוזר גרודזנסקי, בעל שו"ת "אחיעזר".
היסטוריה.
השכונה הוקמה בשנת ה'תש"ח מיד לאחר השואה, על ידי חברת "פיתוח" של תנועת פועלי אגודת ישראל כשיכון עולים בו שוכנו פליטים ממלחמת העולם השנייה. במשך השנים התרחבה השכונה והתיישבו בה חוגים חרדיים שונים ביניהם גם מבני עדות המזרח ותימן. באפריל 1957 הונח אבן פינה לשלב ד' של השכונה שכלל 100 יחידות דיור לעולים חדשים.
גאוגרפיה.
נוה אחיעזר גובלת בכביש גהה ובשכונת רמת עמידר שבעיר רמת גן. רחובה הראשי של השכונה נקרא על שם הרב ד"ר נתן בירנבוים, הוגה הדעות אשר היה מראשי הציונות וחזר בתשובה והצטרף לשורות אגודת ישראל. רחוב אחר נקרא על שם יהודה לייב אורליאן, מחנך והוגה דעות ונשיא פועלי אגודת ישראל בפולין שנהרג בשואה. לפני כמה שנים הוסב שמו של אחד מרחובות השכונה ונקרא על שמו של יהודה נחשוני, עיתונאי והוגה דעות, מראשי פועלי אגודת ישראל, שאף ערך במשך שנים את ביטאון התנועה שערים.
פארק אחד בשכונה נקרא "גן משה" על שם ר' משה ארשטר, עסקן ציבורי איש תנועת פועלי אגודת ישראל. פארק אחר נקרא "גן נח" על שם ר' נח דננברג, מבוני השכונה.
בשכונה קיימים כמה בתי כנסת, ישיבות גבוהות וקטנות, כשהמרכזית שביניהם היא ישיבת "בית מדרש עליון" בראשות הרב ירחמיאל אונגרישר ומונה למעלה מ-500 תלמידים. כמו כן קיימים בשכונה כוללים לאברכים, תלמודי תורה, בתי ספר לבנות, סמינרים - יסודי ועל יסודי, גנים ופעוטונים.
רבני השכונה.
עם תושבי השכונה נמנים הרב יגאל כהן מגדולי המחזירים בתשובה, והרב יצחק רצאבי מחשובי רבני תימן.
רציפות במדה שווה
דן בן-עמוס
דן בן-עמוס (Dan Ben-Amos; נולד ב-3 בספטמבר 1934) הוא חוקר פולקלור ישראלי המתגורר בארצות הברית, פרופסור באוניברסיטת פנסילבניה.
דן בן-עמוס נולד ב-3 בספטמבר 1934 בארץ ישראל. הוא החל ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בלימודי מקרא וספרות אנגלית, במהלך הלימודים עבר ללמוד ספרות עברית עם דגש על פולקלור. הוא סיים את התואר בשנת 1961. במהלך לימודיו עזר לפרופ' דב נוי באיסוף חומרים בעבור ארכיון הסיפור העממי בישראל. בעצתו של נוי המשיך בלימודיו בארצות הברית ולמד באוניברסיטת אינדיאנה לתואר שני אותו קיבל בשנת 1964 ולתואר דוקטור אותו קיבל בשנת 1967. אוניברסיטת אינדיאנה, הייתה בזמנו המוסד האקדמי היחיד בארצות הברית שהעניק תואר דוקטור בפולקלור. בין השנים 1966 ל-1967 היה מרצה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1967 החל ללמד באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה, בשנת 1970 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1977 לפרופסור מן המניין במחלקה לפולקלור.
משפחה.
השחקן עמנואל בן-עמוס הוא אחיו של דן בן עמוס.
צבעי קומסי
צבעי קומסי (באנגלית: Coomassie dyes) הם משפחת צבעים המשמשים לצביעת חלבונים, במקור הצבעים פותחו לצביעת צמר וכונו בשם זה לציון הכיבוש הבריטי של העיר קומאסי שבגאנה (בשנת 1896). הצבע הראשון שהתגלה והנפוץ ביותר הוא קומסי כחול R-250 (האות R מציינת reddish- אדמדם, 250 חוזק הצביעה). סוגים נוספים של צבעי קומסי הם: כחול G-250 (ירקרק) וסגול R-150 (אדמדם).
צבעי קומסי נקשרים בסביבה חומצית לחלבון בשיירים בעלי קבוצות ארומטיות (היסטדין, פנילאלנין טריפטופן וטירוזין) וכן לארגינין. קישור הצבע לחלבון הוא בקשר בין מולקולארי די-פולרי.
שירות הביון החשאי האוסטרלי
שירות הביון החשאי האוסטרלי (באנגלית: Australian Secret Intelligence Service) נוסד ב-13 במאי 1952 כסוכנות הביון הממשלתית של אוסטרליה האחראית לאיסוף מודיעין חיצוני.
היסטוריה.
ב-13 במאי 1952 במועצה שכינס ראש הממשלה האוסטרלי רוברט מנזיאס הוחלט להקים את ASIS ועפ"י סעיף 61 בחוקת הקהילייה האוסטרלית, מונה אלפרד דיקין ברוקס למנכ"ל הסוכנות. במשך תקופה של שני עשורים, נותר הארגון בלתי ידוע לציבור.