ארנסט נולד ב-31 בדצמבר 1564 והיה השני מבין חמישה עשר ילדים של וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובת זוגו דורותיאה מדנמרק. לאחר לימודיו בוויטנברג, לייפציג ושטרסבורג הוא חזר לצלה כתוצאה מהחמרת בריאותו של אביו. בשנת 1592, לאחר מות אביו, הוא השתלט על מושכות השלטון. בתחילה הוא הוגבל לשלטון של 8 שנים על ידי הסכם עם אחיו כריסטיאן והאצילים. עם זאת, בעקבות חתימת ההסכם הבא, הוא קיבל סמכויות מלאות עד מותו ב-2 במרץ 1611. שלטונו כלל ניסיונות לשפר את המצב הכלכלי הן של הנסיכות והן של משפחתו, משום שאביו השאיר את המדינה בחובות כבדים. ראוי להזכיר גם את הסכם משפחת צלה שנחתם על ידו ב-1610, אשר הבטיח את אי-חלוקה של הנסיכות ואשר אושר על ידי הקיסר מתיאס ב-1612.
כריסטיאן, דוכס בראונשווייג-לינבורג
כריסטיאן הזקן, דוכס בראונשווייג-לינבורג, (9 בנובמבר 1566–8 בנובמבר 1633) היה נסיך לינבורג והנסיך-בישוף של מינדן.
ביוגרפיה.
כריסטיאן נולד ב-9 בנובמבר 1566, והיה בנם השני של וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ודורותיאה מדנמרק. ב-1597 הוא נבחר כקואדיוטור של הנסיך-בישוף של מינדן וב-1599 נכנס בעצמו לתפקידו כבישוף. לאחר מותו של אחיו הבכור, ארנסט השני ב-1611, הוא ירש את השלטון בנסיכות לינבורג וב-1617 ירש גם את נסיכות גרובנהאגן שאוחדה עם נחלותיו.
כשפרצה מלחמת שלושים השנים הוא הצטרף, עם הדוכס פרידריך מהולשטיין, לצד של הקיסר, הפך לקולונל של כוחות החוג הסכסוני התחתון וביקש במיומנות רבה לשמור את זירת המלחמה רחוקה משטח הבישופות ככל האפשר; למרות זאת בשנת 1623 כבשו הכוחות הקיסריים תחת גנרל טילי את נחלותיו. כאשר אצילים מסכסוניה התחתונה התכוננו להגן על עצמם, כריסטיאן התפטר מתפקידו כקולונל החוג. רק בשנת 1629, כאשר התקבל צו ההשבה, הוא הצטרף לאמונה הפרוטסטנטית.
הוא מת ב-8 בנובמבר 1633.
אמנה ח'אנום קזוויני
אמנה ח'אנום קזוויני (בפרסית: آمنه‌خانم قزوینی; 1787-1851) הייתה משוררת ומורה, מלומדת ומשפטנית בחוק האסלאמי במאה ה-19 באיראן. בתה טאהרה קורת אל-עין הייתה גם היא מלומדת ומשכילה, מאותיות הח"י של הבאב, ונתפסת כמודל לחיקוי עבור הבהאים.
קורות חייה.
אמנה ח'אנום קזוויני נולדה בשנת 1787 למשפחה של אנשי דת. היא הייתה בתם של השייח' סייד מוחמד עלי קזוויני (בנו של סייד חוסיין קזוויני) ופאטמה (בתו של סייד מוחמד מהדי בחר אל-עולום). סביה וגם אחיה, עבד אל-והאב קזוויני (אביו של עלאמה קזוויני) היו משפטנים ומלומדים מפורסמים.
בגיל 17 נישאה אמנה ח'אנום קזוויני למולא מוחמד סאלח ברע'אני, והמשיכה את לימודיה באגף הנשים במדרסה של בעלה (מדרסה סאלחיה). מלבד לימודי קוראן וחדית', אמנה למדה גם פילוסופיה, מיסטיקה ומשפט. לאחר שלמדה אצל גדולי העולמא וקיבלה את האסמכתא, שהגיעה לדרגת האיג'תהאד, הקימה מוסד ללימודי דת לומד בקזווין ולאחר מכן בכרבלא. לאמנה ח'אנום נולדו שלושה ילדים: שתי בנות (פאטמה ומרדיה) ובן.
קזוויני חיברה קצידה ארוכה בת ארבע מאות ושמונים בתים, המסופרת מנקודת מבטה של זינב בנת עלי במהלך קרב כרבלא ועד נפילתה בשבי.
יאנקי בחצר המלך ארתור (סרט)
יאנקי בחצר המלך ארתור (באנגלית A Connecticut Yankee in King Arthur's Court) הוא סרט מוזיקלי קומי אמריקאי משנת 1949 בבימויו של טאי גארנט, עם בינג קרוסבי ורונדה פלמינג בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס באופן רופף על הרומן "יאנקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור" של מארק טוויין משנת 1889. הבסיס דומה - עלילה דמיונית על אדם מקונטיקט נקלע לממלכתו של המלך ארתור בשנת 528 ומלמד אותם דברים שלא ידעו.
הפסקול המוזיקלי הוא של ויקטור יאנג והשירים הולחנו על ידי ג'ימי ון הויזן למילים של ג'וני ברק מהם התפרסם השיר "עסוק בלעשות כלום" (""Busy Doing Nothing").
תקציר העלילה.
בשנת 1912 מבקר הנק מרטין (בינג קרוסבי), נפח מקונטיקט, בטירת פנדרגון באנגליה שם יש מוזיאון לאבירי השולחן העגול הוא רואה תמונה גדולה על הקיר של ליידי אליסנדה ונפגש עם בעל המקום לורד פנדרגון (סר סדריק הרדוויק) ומספר לו סיפור מוזר על היכרותו עם הליידי הזאת.
שנה לפני כן הוא רכב על סוס בגשם שוטף, נפל ממנו ואיבד את הכרתו. כשקם ראה לידו אביר מכוסה בשריון שהודיע לו כי שמו הוא סגרמור (ויליאם בנדיקס) וכי השנה היא 528 והוא נמצא על אדמתו של המלך ארתור. הוא מוביל אותו לחצר המלך ארתור ושם הוא נעצר כזר שחדר לממלכה. נגדו פועלים הקוסם מרלין (הנרי וילקוקסון), סיר לוגריס (ג'וזף ויטלה) ומורגן לה פיי (ויריג'יניה פילד).
הנק מראה את יכולתו בהבערת גלימתו של מרלין על ידי מיקוד קרני האור על ידי זכוכית שעונו ואחר כך על ידי הצתת גפרור. המלך ארתור (סר סדריק הרדוויק) מכיר בכישרונו, נותן לו תואר סר וממנה את סגרמור לעוזרו. הנק מקים בית מלאכה לתיקון ושיפוץ אביזרי אבירים וגם מייצר אקדח.
הנק מתאהב באליסנדה היפה (רונדה פלמינג) קורא לה אליס ואחר כך סנדי. אליסנדה מאורסת לאביר האימתני לנסלוט (מרוין ויי) שמזמין את הנק לתחרות הפלה ברומח. כולם יודעים שלהנק אין סיכוי, הוא אינו מסוגל לעלות על הסוס עם השריון. הוא מסיר את השריון ומנצח לבסוף את לנסלוט על ידי הפלתו בעזרת פלצור.
הנק מגלה את מצבם הגרוע של נתיני המלך ארתור ומשכנע אותו להתלבש כאדם פשוט ולצאת אתו ועם סגרמור לפגוש את האנשים הפשוטים. הם יוצאים בשמחה ושרים "עסוק בלעשות כלום". הם נעצרים ומושלכים לכלא ומועמדים להימכר לעבדות. הנק מצליח בעזרת מגנט לצוד את המפתח וסגרמור מחסל את השומר. הם נתפסים ומובלים בתור לעריפת ראשיהם בגרזן בנוכחות העם. באותו זמן נכבלת אליסנדה בטירת לנסלוט.
כאן קורה נס - הנק מעיין באלמנך ומוצא שבאותו יום בצהרים (21 ביוני 528), ייתרחש ליקוי חמה מלא. הוא מכריז כי בכוחו להחשיך את השמש ואכן זה קורה והאנשים המפוחדים דורשים לשחרר אותם. בחסות החשיכה הם נמלטים והנק ממהר לטירת לנסלוט, הורג את השומר ומציל את אליסנדה.
כאן נגמר הסיפור של הנק. לורד פנדרגון מבקש מהנק לפגוש את אחייניתו בחצר והנק פוגש שם אחת הדומה בכל לאליסנדה ושמה סנדי (רונדה פלמינג)...
סלים זעפראני
הרב סלים (שלמה) זעפראני (31 באוקטובר 1894 - 24 בפברואר 1965) היה רב, פוסק, חזן וראש ישיבה. כיהן כראש ישיבת 'דגל תורה' בחלב במשך כחמישים שנה, והיה ממצילי כתר ארם צובא.
ביוגרפיה.
נולד בחלב בא' בחשון ה'תרנ"ה, לחכם אברהם זעפראני - שמש בית הדין הגדול בארם צובא.
בילדותו למד תורה מפי הרב ישעיה דיין, הרב שלמה צפדיה, הרב יצחק בכור מזכחי, הרב יעקב (ב"ר שאול) דוויק והרב משה מזרחי. את עיקר תורתו קיבל מרבו הרב עזרא עבאדי שעיו, לצד רבי יהודה אצלאן עטיה, רבי יצחק דיין, רבי אליהו לופס, רבי מאיר דיין ורבי שאול מטלוב עבאדי ועוד.
כשהוקם בית הספר אליאנס בחלב, התמנה הרב למשרת חכם בית הספר, והיה אמור ללמד תנ"ך ותלמוד. אחר תקופה קצרה פרש מהתפקיד, בטענה כי "כוונות המוסד אינן טהורות" וכי אינו מחנך ליראת שמיים כשאר בתי הספר האחרים בעיר.
בראשות ישיבת 'דגל התורה'.
בשנת ה'תרס"ט התמנה לראש ישיבת "דגל תורה לתלמידים" - הישיבה המרכזית בחלב, יחד עם חברו הרב משה טוויל - רבה הראשי של חלב. בישיבה למדו לאורך השנים תלמידים רבים, ויצאו ממנה רבנים מפורסמים. בתפקיד זה שימש במשך חמישים שנה. בשנת ה'תרפ"ד נולד בנו הרב יצחק זעפראני.
בנוסף שימש כרב וכחזן בית הכנסת הגדול בארם צובא, וכממונה ומפקח על המקוואות, הכתובות ושירותי הדת הנוספים בעיר.
העלייה לארץ ופטירתו.
בשנת ה'תשי"ט עלה ארצה והתיישב בתל אביב. את בנו הרב יצחק זעפראני שלח ללמוד בישיבת פורת יוסף.
כעבור זמן מה עבר הרב סלים תאונת דרכים ונפל למשכב, אך גם ממיטת חוליו סירב לתבוע את הנהג הפוגע, בטענה כי "גזירה היא מלפני השם ואין להרהר בה". קודם פטירתו הורה בצוואתו שלא יקראוהו 'חכם' או 'רב', ולא יספידוהו או יפרסמוהו במודעות, וכן לא ירשמו על מצבתו תארים כגון 'רב' או 'חכם' אלא רק את שמו, שם אביו ותאריך הפטירה.
הרב סלים זעפראני נפטר ביום רביעי כ"ב באדר א' ה'תשכ"ה.
משפחתו.
בנו הוא הרב יצחק זעפראני, מקים ת"ת 'תורת משה' ליוצאי ארם צובא, וכולל 'כתר תורה' בירושלים, ובית הכנסת 'מגן דוד' בתל אביב.
נכדו הוא הרב שלמה ידידיה זעפראני - נשיא איגוד עמלי התורה וראש אב בית דין כתר תורה, הקרוי על שמו.
הצלת כתר ארם צובא.
בארון הקודש בבית הכנסת הגדול בארם צובא, שכן ספר תנ"ך עתיק שנכתב בטבריה בשנת 930 בקירוב על פי כללי המסורה הטבריינית, ונחשב לנוסח המדויק ביותר של התנ"ך. מקובל כי הרמב"ם הגיה את ספר התורה שלו, מתוך עותק זה של התנ"ך בהיותו בקהיר.
יומיים לאחר ההכרזה על תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר 1947, החלו להתרחש "פרעות חלב" ביהודי העיר. אספסוף ערבי נהר לרובע היהודי והרס, שדד ושרף בתים רבים ואת רוב בתי הכנסת. הרב משה טוויל סיפר כי בצהרי היום התאספו גויים רבים ליד בית הכנסת, והכריזו: 'פלסטין בִּלָאדְנָא ויָאהוּד כִּלָאבְּנָא' (פלסטין היא ארצנו והיהודים כלבינו). אחרי הצהריים התנפל ההמון בסיוע צבא סוריה על בית הכנסת הרחיב והבעיר את המקום. בנוסף הוצאו כארבעים ספרי תורה ושרפו אותם בחוץ בנפט ובשמן לעין כל.
במשך שלושה ימים הסתגרו יהודי חלב הנפחדים בבתיהם, ורק לאחר מכן העזו לצאת. לא היו אמנם נפגעים בנפש, אך החיפושים בין החורבות המפויחות של בית הכנסת העתיק העלו כי הכתר נעלם.