דונכאד מק קונייג או דונכאד מק דוביין (בגאלית סקוטית: Dúnchad mac Conaing - "דונכאד בנו של קונייג" או Dúnchad mac Dubáin - "דונכאד בנו של דוביין"; נפטר בשנת 654) היה מלך דאל ריאטה, ביחד עם קונאל קראנדומנה החל משנת 650 ועד פטירתו.
על פי "דברי ימי טיגרנאך", דונכאד נהרג בשנת 654 לאחר שהובס בקרב על ידי טלורקן מלך הפיקטים בקרב סטרת' את'יירט (Strath Ethairt).
בשל צורות כתיבה שונות של שם אביו, לא ברורה זהות האב. על פי "דברי ימי טיגרנאך" שם אביו הוא קונייג, ואילו על פי ה"סנכוס פר נ-אלבן" שם אביו הוא אידאן מק גאבראן.
ככל הנראה היה לדונכאד בן אחד - קונאל קאאל, אשר נפטר בשנת 681, וישנה סברה לפיה דונכאד בק הוא אחד מצאצאיו.
דנכאד בק
הגנה (כדורסל)
בסיס נליס
דוד אבוחצירא
הרב דוד אבוחצירא (ה'תרכ"ו, 1866 - י"ד בכסלו ה'תר"פ, 6 בדצמבר 1919) היה ממנהיגי הקהילה היהודית בתאפילאלת שבמרוקו ומחבר ספרים. הוצא להורג במרוקו, בידי מנהיג מקומי.
תולדות חייו.
נולד בשנת ה'תרכ"ו (1866) כבנו הבכור של הרב מסעוד אבוחצירא בעיר תאפילאלת, בעת הנהגתו של סבו הרב יעקב אבוחצירא. למד תורה מפי סבו ומדודו רבי יצחק וכן מפי רבי משה תורג'מן בישיבת תפילאלת, ונודע כעילוי. לאחר פטירת הסב קיבל אביו את הנהגת הקהילה והישיבה. באותן שנים עסק רבי דוד לבדו בתורה, נהג במנהגי פרישות, ולא התערב בהנהגת הקהילה.
לאחר פטירת אביו בשנת ה'תרס"ח (1908), בגיל 42 קיבל על עצמו רבי דוד את הנהגת הקהילה, אולם פחות משנה לאחר מכן חילק את סמכויותיו לקרובי משפחתו: דודו, הרב יצחק אבוחצירא נטל על עצמו את הניהול הכספי של הישיבה. בן דודו הרב אליהו אבוחצירא היה אחראי על הקשר בין הקהילה היהודית לממשל המרוקאי. אחיו הבאבא סאלי, שהיה באותו זמן בן שמונה עשרה, מונה לראש הישיבה.
משנת ה'תרס"ט (1909) ועד סוף שנת ה'תרע"ד (1914), הסתגר רבי דוד עם חמיו הרב אליהו ועם הרב משה תורג'מן בעליית הגג של ביתו, שם עשו תעניות וסיגופים ולמדו את תורת הנגלה וקבלה.
רבי דוד התחתן והתאלמן פעמיים, ונולדו לו שמונה בנים ובת אחת. כל בניו, למעט הצעיר שבהם נפטרו בחייו. אחת מבנותיו, אסתר, התחתנה עם אחיו הקטן הרב יצחק אבוחצירא, ולאחר מותה הוא נישא בשנית.
על אף שסבל ממחלות רבות, היה ידוע כאדם שמח.
מותו.
בשנת ה'תרע"ז (1917) כבש צבא צרפת את מרוקו. הערבים התארגנו בראשות מולאי מוחמד בן קאסם ונלחמו בצרפתים, ולאחר תקופה ארוכה נסוגו הצרפתים. מולאי מוחמד נלחם אז מול משפחת המלוכה המרוקנית, הרגם ותפס את כס השלטון. בשנת ה'תר"פ (1919) הוציא גזירה להרוג את כל היהודים הדרים במחוז תאפיללת, בטענה שהם קושרים קשר חשאי עם הכובש הצרפתי על מנת לגרש את שלטון המורדים בראשותו.
על מנת להגביר את החרדה לא פרסם תאריך לביצוע הגזירה. בשבת י"ד כסלו ה'תר"פ (דצמבר 1919) לבש רבי דוד בגדי חול שחורים במקום בגדי השבת הלבנים שאותם נהג ללבוש. בשבת בצהרים החל מולאי מוחמד לרכז את יהודי האזור, על מנת להוציאם להורג. החיילים של מולאי מוחמד הקיפו את המלאח וגרמו לפחד רב. אז החל רבי דוד לעודד את הקהילה, באומרו כי התפלל לריבונו של עולם שבמקום שיהרגו כל אנשי הקהילה, ימות רק הוא עצמו. לאחר שהתקבצו כל היהודים אל הכיכר המרכזית, שכנעו יועציו של מולאי מוחמד אותו שכדאי לו להרוג רק את רבם של היהודים, מאחר שאם ימותו כולם לא יוכלו לגבות מהם מיסים ותשלומים אחרים.
מולאי מוחמד ציווה לקחת את רבי דוד ואת שני עשירי העיר רבי יצחק בן שמחון ובנו רבי דוד ולהציב את גופם מול לוע של תותח ולירות ממנו. לפי גרסה עממית הוא הוכנס לתוך התותח ונורה ממנו. לאחר מותו גזר מולאי מוחמד כי אסור להתאבל על מות רבי דוד, ומי שיימצא מתאבל יוצא גם כן להורג.
מספר ימים אחרי הירצחו של הרב אבוחצירא הועברה גופתו אל ראשי הקהילה, והוא נקבר בלוויה צנועה שאף בה בלשו חילי המורדים לבל יעיז איש להתאבל ולבכות על רבי דוד.
בראשית שנות החמישים הקימו יוצאי מרוקו בית כנסת על שמו, בוואדי סאליב בחיפה. מבנה בית הכנסת הוא אחד המבנים היחידים בשכונה ששרד לאחר שהשכונה פונתה מתושביה.
חיבוריו.
רבי דוד חיבר ספרים רבים, והם:
בשנת ה'תשע"ד יצאו לאור כל הספרים במהדורה חדשה בתוספת ביאורים והערות, ביוזמת הרב דוד חי אבוחצירא, על ידי מכון אור לישרים בשיתוף עם מכון עוז והדר.
שיריו.
בנוסף, חיבר וכתב שירים ופיוטים, אשר קובצו יחד בספר יגל יעקב.
מנחם כרמל
מנחם כרמל (נולד ב-18 בנובמבר 1954) הוא עסקן ציבור ואיש עסקים חרדי ישראלי, מנכ"ל והבעלים לשעבר של רשת השיווק הקמעונאית ברכל.
ביוגרפיה.
כרמל נולד בתל אביב למשפחה חרדית יוצאת פולין מחסידות סטריקוב (שמם המקורי: קרימולובסקי). חניך ישיבת קול תורה וישיבת חברון, ובעל הסמכה לרבנות.
בשנות השמונים עסק בענף היהלומים. עם הקמת תנועת דגל התורה היה בין פעיליה וממקורבי הרב שך. בשנות התשעים כיהן מטעם דגל התורה כנציג במועצת העיר בני ברק וכסגן ראש העיר.
בתחילת שנות התשעים הקים רשת מרכולים מוזלים שנועדה לשרת את ציבור האברכים והמשפחות ברוכות הילדים בריכוזים החרדיים. הפעלת הרשת הייתה חלק ממדיניותה של מפלגת דגל התורה ובתחילה אף נקראה הרשת בשם "צרכניית דגל התורה" (ובשמה המקוצר: "דגל"). בשנים הראשונות פעלה הרשת כמלכ"ר והמכירה התאפשרה לחברים רשומים בלבד. בעקבות הוראת מבקרת המדינה דאז, מרים בן-פורת, שונה מעמדה לחברה בע"מ, והיא קיבלה את השם "בר-כל". מאז התפתחה הרשת באמצעות חברת האם ברכת הארץ, והיא מונה כ-50 סניפים, בעיקר בריכוזים החרדיים, בהם גם סניפי מכולת תחת השם "ברכולית" וכן רשת חנויות פירות וירקות בשם "שוק האיכרים". מותג הבית של הרשת הוא "ברטיב", תחתיו משווקים מוצרים בתחום המזון. היקף מכירותיה של בר-כל הוערך ב-2014 בכ-525 מיליון ש"ח.
בתחילת 2002, חודשים ספורים לפני שהתגלתה המעילה בבנק למסחר, רכש כרמל כ-10% ממניות הבנק למסחר. בנוסף לעסקיו הקמעונאיים בקבוצת ברכת הארץ, כרמל החזיק במספר אולמי שמחות לציבור החרדי, עד לעשור השני של המאה ה-21, אז מכר אותם. הוא פעיל בתחומי הנדל"ן, היהלומים ותעשיית הפלסטיק, ובעבר היה בעל אחזקות בחברת "אדומים כימיקלים" ובחברת הקבלנים "יעקובינסקי-לרר" (כיום גאון אגרו תעשיות).
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה, הוצב כרמל במקום השביעי ברשימת יהדות התורה. בהסכם רוטציה בין אגודת ישראל לדגל התורה הוסכם שאם תקבל המפלגה 6 מנדטים יתפטר ח"כ מאיר פרוש בתום מחצית הכהונה כדי לאפשר את כניסתו של כרמל. בסופו של דבר הצליחה הרשימה לגרוף חמישה מנדטים בלבד. כרמל היה מועמדם של בית הרב יוסף שלום אלישיב, בעוד בבית הרב אהרן יהודה לייב שטינמן העדיפו שבמקום השלישי ברשימת דגל התורה יוצב ראש עיריית מודיעין עילית יעקב גוטרמן. לאחר הבחירות מונה כרמל למ"מ מזכ"ל דגל התורה. לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הוחלף כרמל ביעקב אשר ברשימת דגל התורה לכנסת, על רקע היותו מזוהה עם מחנהו של הרב שמואל אוירבך והדחה זו הובילה לריצה נפרדת של רשימת נצח, לימים מפלגת בני תורה.
במרץ 2019 פורסם כי רשת "ברכל" תמוזג עם רשת "נתיב החסד" שבבעלות שמואל אטיאס, כאשר אטיאס יקנה את הרשת המתחרה תמורת כ-600 מיליון שקלים.
ישרוטל
ישרוטל בע"מ היא חברה ציבורית המפעילה רשת בתי מלון בישראל, מרבית מלונותיה שוכנים באילת. נכון לאוגוסט 2022, מונה הרשת 24 מלונות, ומפעילה מוצרים נלווים לחופשה, בהם מסעדות, ספא, מועדון צלילה ואטרקציות נוספות.
היסטוריה.
בשנת 1980 יצר קשר שר התיירות, גדעון פת, עם איש העסקים הבריטי דייוויד לואיס בניסיון לשכנע אותו להשקיע בישראל. לאחר ביקור שערך באילת, בימים בהם היו בה מעט מלונות, הוא זיהה את הפוטנציאל התיירותי והחליט להשקיע בה, והקים את חברת ישרוטל. צעדה הראשון של ישרוטל באילת היה בהקמתו של מלון "המלך שלמה" בשנת 1984, שהמעניק לאורחיו את כל צורכיהם תחת קורת גג אחת: מסעדות, ברים, חנויות, בידור וחוויות אירוח ייחודית.
בתוך זמן קצר הפך "המלך שלמה" למלון מבוקש ביותר. לאחריו המשיכה ישרוטל להתפתח באילת והחלה לנהל ולהקים מלונות נוספים, כאשר כל אחד מהם מבודל מהאחר ומעניק סגנון חופשה שונה. בין השאר, הייתה ישרוטל הראשונה שפתחה מלון בסגנון הכל כלול עם מלונות "לגונה" ו"ספורט קלאב".
בשנת 2012 הקימה ישרוטל את קבוצת מלונות היוקרה של הרשת, ובמרץ 2018 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, וכיום (2022) היא נסחרת בשווי 5.7 מיליארד ש"ח. לאחרונה הקימה ישרוטל את קבוצת מלונות הריזורט של הרשת, ובנוסף גם את קבוצת מלונות ה"קונספט" של הרשת.
בעקבות מגפת הקורונה נפגעה מאוד רשת המלונות, וברבעון השני של 2020 צללו הכנסותיה ב-80% לעומת השנים הקודמות. בחודשים לאחר מכן התאוששה הרשת וסגרה את 2020 בהפסד של 20 מיליון ש"ח בלבד. לאחר מכן המשיכה ההתאוששות, ואת הרבעון השלישי של 2021 היא סיימה ברווח של 135 מיליון ש"ח.
בדצמבר 2021 הציגה את תוכנית הפיתוח שלה לחמש השנים הקרובות והודיעה כי תשקיע כ-3 מיליארד ש"ח בהקמת מלונות חדשים וכ-270 מיליון ש"ח בחידוש המלונות הקיימים. בשנת 2022 יושקו שלושה בתי מלון חדשים - אחד בכנרת ושניים בתל אביב. במסגרת התכנית הכריזה הרשת גם על מיתוג חדש, שבין היתר יסווג את בתי המלון בבעלותה לשלושה סגמנטים שונים בהתאם לקהלי יעד שונים.
בסוף 2021 ישרוטל חברה לאחים דיין והם מנהלים מגעים לרכישת קבוצה של מעל 60 בתי מלון ברחבי יוון ובקפריסין, תמורת סכום של 1.2 מיליארד יורו (כ־4.2 מיליארד שקל), לאחר שישרוטל הגיעה למסקנה שמיצתה את יכולת ההתרחבות שלה בישראל.
מלונות הרשת.
רשת ישרוטל מנהלת 24 בתי מלון ברחבי ישראל: