בסוף תקופת השושלת הקדומה השלישית (2600–2350 לפנה"ס לערך) העיר התרחבה מאוד והגיע לשטח של כ-1000 דונם. שלב זה נהרס בשריפה שצרפה את לבנות הבוץ של חומות העיר ועל כן הן שרדו במשך כאלף שנים. מתקופה זו שרדו טקסטים מנהליים רבים המתעדים את ניהול העובדים באדמות החקלאיות. בנוסף נמצאו גם טקסטים ספרותיים. נראה ששורופק שיתפה פעולה עם ערים אחרות בפרויקטים גדולים כמו בנייה וצבא, על ידי שיתוף עובדיה עם ערים כמו ארך, אדב (Adab), ניפור ולגש.
שני מלכים של שורופק מוזכרים בטקסטים שנמצאו. ברשימת המלכים השומרית מופיע המלך אובר-תותו כמלך שורופק והמלך האחרון לפני המבול. ביצירה האפית עלילות גילגמש בלוח מס' 11, מופיעה דמותו של המלך אותנפישתים בנו של אובר-תותו, ומציין שם שהוא מלך שורופק. על פי היצירה האל אאה בהשפעת האל אנליל החליט להחריב את שורופק ולכן מורה לאותנפישתים לפרק את ביתו ולבנות ספינה. דמויות אלה יכולות להיות מיתולוגיות, לא נמצאו ממצאים ארכאולוגיים התומכים בקיומם.
דמות מיתית נוספת המוזכרת בקשר לשורופק היא זֶיאוּסוּדְרַה (Ziusudra) (מקבילו השומרי של אותנפישתים האכדי), המופיע בטקסטים עתיקים כמו "מותו של גילגמש" (The Death of Gilgamesh) בפואמה של השליטים הקדומים (The Poem of Early Rulers) וביצירה "הוראות שורופק" (או משלי שורופק") שהוא ספר הכולל אמרי חכמה. ביצירה זאת, שורופק הוא מלך קדמון וחכם, בנו של אובר-תותו, אביו של זיאוסודרה שהיה ביצירה אחרת קטועה שנמצאה בניפור, גיבור המבול השומרי. בטקסט מאוחר יותר מהתקופה הנאו-אשורית, זיאוסודרה מלך בעיר שורופק אחרי אביו אובר-תותו.
סיפור אחר שנמצא הוא סיפורו של אַתְרַחַסִיס (Atrahasis). הטקסט נכתב במאה ה-17 לפנה"ס על ידי סופר בבלי בשם אלת-איה, והוא עוסק בסיפור בריאת העולם וסיפור המבול שבו משתלב סיפורו עם סיפורו של אותנפישתים בעלילות גילגמש. אותו אתרחסיס מופיע בטקסט נוסף כמלך האחרון שמלך בשורופק לפני המבול.
ברשימת המלכים השומרית, העיר שורופק הייתה העיר החמישית שבה התקיים השלטון על שומר, שתחילתו הייתה בעיר ארידו, המשכו בעיר באד-טיבירה, עבר ללרסה וסיפר ומשם לשורופק בשלטונו של אובר-תותו ולאחר מכן הגיע המבול.
ארכאולוגיה.
תל פארה, האתר של העיר העתיקה, נמשך לאורך יותר מק"מ מצפון לדרום. האתר של שורופק משתרע על שטח כולל של כ-1200 דונם, מתוכם כ-30 דונם שטח תלוליות בגובה של 3 מטר מעל פני השטח שסביבם.
האתר נסקר קצרות בשנת 1900 על ידי האשורולוג הגרמני-אמריקאי הרמן פולראט הילפרכט (Hermann Volrath Hilprecht), ונחפר לראשונה בשנת 1902 במשך שמונה חודשים על ידי רוברט קולדווי (Robert Koldewey) ופרידריך דליטש מהחברה האוריינטלית הגרמנית (Deutsche Orient-Gesellschaft). הם חפרו שלוש שכבות של שרידי מבני מגורים בנויים היטב מתקופת אור 3 המאה ה-21 לפנה"ס. בנוסף, כללו הממצאים שלהם מאות לוחות חרס מהתקופה שקדמה לסרגון מאכד (המאה ה-24 לפנה"ס), שהועברו בהמשך למוזיאון בברלין ולמוזיאון לארכאולוגיה באיסטנבול. החפירה שלהם נערכה על ידי יצירת שוחות לאורך ורוחב התלוליות, ללא הקפדה על חפירה סטרטיגרפית מתאימה.
בשנת 1932 נערכה חפירה נוספת במשך 6 שבועות בצוות משותף של בית הספר האמריקאי לחקר המזרח ואוניברסיטת פנסילבניה. בחפירה זאת השתתפו אריך שמידט כמנהל החפירה ושמואל נח קרמר כאפיגרף. החפירה התמקדה בארבע נקודות על התל. הם גילו 87 לוחות חרס ושברים לא צרופים, 84 מתוכם מהתקופה שקדמה לסרגון מאכד, אחד מתחילת תקופת סרגון, ושניים מתקופת אור 3. הלוחות נמצאו בעומק שנע בין 0.2 עד 1.3 מטר מתחת פני השטח. מחפירתם ניתן לדעת שהתל היה מאוכלס בין השנים 3000 עד 2000 לפנה"ס. בשנת 1973 נערך במשך שלושה ימים סקר פני שטח על ידי הארייט פ. מרטין (Harriet P. Martin). הסקר אסף חרסים שאישרו שקדמותו של האתר מגיעה לפחות לתקופת ג'מדט נאסר, ושהעיר התרחבה מאוד בתקופת השושלת הקדומה והייתה גם חלק מהאימפריה האכדית והשושלת השלישית של אור.
Tech N9ne
קצלקואטל
קֶצַלְקוֹּאַטְל (מנאוואטל, בספרדית: Quetzalcóatl, אלפבית פונטי: kɛtsɑːlˈkoʊɑːtəl [ket͡saɬˈkowaːt͡ɬ]) הוא אל בתרבות מסו-אמריקה. מקור השם הוא במשפחת שפות הנאוואטל, ופירוש שמו הוא "נחש מנוצה". עבודת אל בדמות נחש מנוצה תועדה לראשונה בטאוטיווקאן במאה הראשונה לספירה או במאה הראשונה לפנה"ס. תקופה זו נמצאת בין סוף התקופה הקדם-קלאסית לבין תחילת התקופה הקלאסית (400 לפנה"ס-600 לספירה) של תרבות מסו-אמריקה, והערצת אל זה נפוצה לכל האזור עד לסוף התקופה הקלאסית (900-600).
בתקופה הפוסט-קלאסית (1519-900), עבודת אל הנחש המנוצה התבססה במרכז הדתי המקסיקני הראשי בצ'ולולה. בתקופה זו הוענק שמו של האל על ידי חסידיו, בני הנהואה. באזור המאיה, הוא מקביל לאלים קוקולקאן (Kukulcan) או גוקומאץ (Gujkumatz), אשר מתפרשים בשפות המאיה השונות ל"נחש מנוצה".
בתקופה שלאחר כיבושי הספרדים במאה ה-16, במספר מקורות מזהים את קצלקואטל כצה אקאטל טופילצין, שליט העיר המיתית טולאן. קיים ויכוח בין היסטוריונים האם התיאורים במקורות האלו מתארים אירועים היסטוריים. בנוסף, מקורות ספרדים ראשוניים, אשר נכתבו על ידי אנשי דת, מזהים את קצלקואטל דווקא כהרנאן קורטס או תומאס הקדוש. גם על זיהוי זה קיימת מחלוקת לגבי טיבו של קצלקואטל.
בקרב האצטקים, שכתבי הקודש שלהם תועדו היטב, קצלקואטל נקשר באלי הרוח, נוגה, השחר, הסוחרים, האומנויות, המלאכה והידע. הוא היה גם פטרונם של אנשי הדת האצטקים. קצלקואטל היה אחד מהאלים החשובים בפנתיאון האצטקי, יחד עם האלים טלאלוק וטסקטליפוקה.
אדמונד גוון
אדמונד גוון (באנגלית: Edmund Gwenn; 26 בספטמבר 1877 - 6 בספטמבר 1959) היה שחקן קולנוע אנגלי זוכה שני פרסי גלובוס הזהב ופרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1947 על הופעתו בסרט "נס ברחוב 34".
ביוגרפיה.
גוון נולד בשם אדמונד ג'ון קלאוויי בוונדוורת' שבדרום מערב לונדון, למד ב"מכללת המלך" והחל לשחק בגיל צעיר תחת הדרכתו של המחזאי המפורסם ג'ורג' ברנרד שו שגילה אותו.
גוון נאלץ להקפיא את הקריירה שלו בתקופת מלחמת העולם הראשונה מאחר ששירת כלוחם בצבא בריטניה.
קריירת משחק.
גוון החל את דרכו בקולנוע הבריטי בשנות ה-20 של המאה ה-20, התגלה לראשונה על ידי אלפרד היצ'קוק בשנות ה-30 בסרטיו "משחק ההונאה" בו שיחק גוון בתפקיד ראשי ו "הואלסים מווינה" בתפקיד המלחין האוסטרי יוהאן שטראוס.
את הופעותיו הראשונות בהוליווד עשה גוון בקומדיה של ג'ורג' קיוקור "סילביה סקרלט" לצידם של אגדות הקולנוע קרי גרנט וקתרין הפבורן ובדרמה של מרווין לרוי "אנתוני אדוורס" בתפקיד ג'ון בוניפאטר. בשנת 1940 שיחק בפעם השלישית עבור אלפרד היצ'קוק בסרטו המפורסם "כתב חוץ" בתור שומר הראש רוולי וכמו כן גם בעיבוד ההוליוודי הראשון לרומן "גאווה ודעה קדומה".
ב-1941 הופיע גוון בקומדיה של סם ווד "השטן ומיס ג'ונס" ובדרמה "הריעו לגברת בישוף" ב-1943 השתתף בקומדיית הילדים "לאסי שובי הביתה" ב-1944 שיחק גוון בדרמה הבריטית "מפתחות הממלכה" בתור איימיש מקנאב. גוון זכה בשנת 1947 בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בתור קריס קרינגל המגלם את סנטה קלאוס בפנטזיית חג המולד "נס ברחוב 34".
גוון זכה בפרס גלובוס זהב שני בקריירה בשנת 1950 על תפקידו בתור סקיפר מילר בקומדיה "מר 880", על הופעתו הועמד גם בשנית לפרס האוסקר אותו הפסיד לג'ורג' סנדרס. את תפקידיו האחרונים עשה גוון בקומדיה השחורה של אלפרד היצ'קוק "מי רצח את הארי?" בתפקיד קפטן אלברט וויז ובסרט האימה הבדיוני "הם!" בתור ד"ר הארולד מדפורד.
חיים אישיים.
היה נשוי במשך תקופה קצרה לשחקנית מיני ביאטריס טרי.
גוון נפטר ב-6 בספטמבר 1959 מדלקת ריאות בגיל 81 בשכונת וודלנד הילס שבלוס אנג'לס. גופתו של גוון נשרפה ואפרו נשמר במשרפת "צ'אפל אוף פינס".
על שמו של גוון כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
שטרסבורג (כדורסל)
שטרסבורג אילקירש-גראפנסטדן באסקט (בצרפתית: Strasbourg Illkirch-Graffenstaden Basket) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר שטרסבורג, הקבוצה מתמודדת בליגת העל הצרפתית ובליגת האלופות.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1929. בשנת 1938 החל להשתתף בליגה הבכירה. בעונת 1948/49 הקבוצה ירדה לליגה השנייה. בעונת 1960/61 העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל. מאז החלה היסטוריה של עליות וירידות מהליגה הראשונה לשנייה. בעונת 1993/94 העפילה לליגה הבכירה תוך שהיא מגיעה גם לגמר הגביע הצרפתי ומפסידה בו לקבוצת אנז'ה 49.
בעונת 2004/05 (עם הישראלי אפיק ניסים) זכתה הקבוצה באליפות צרפת לאחר ניצחון 68-72 במשחק הגמר מול קבוצת נאנסי. בעונת 2012/13 הגיעה לסדרת גמר האליפות והפסידה לקבוצת נאנטר 3-1. בעונת 2013/14 הפסידה בגמר הסופרקאפ הצרפתי 77-69 לקבוצת גראבלין דנקירק. בנוסף הפסידה שוב את האליפות, הפעם לקבוצת לימוז' לאחר 3-0 בסדרת הגמר. בעונת 2014/2015 זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הצרפתי לאחר ניצחון 70:68 על לה מאן.
במסגרת אירופאית.
הקבוצה השתתפה במפעלים היבשתיים במסגרת גביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב, היורוצ'לנג' והיורוקאפ. ההישג הגדול ביותר של הקבוצה היה בהגעה לגמר היורוקאפ בעונת , בו הפסידה לגלאטסראיי. עונת 2013/2014 הייתה העונה הראשונה והיחידה של הקבוצה בשלב הבתים של היורוליג.
הקבוצה מארחת בהיכל רנוס ספורט המכיל 6,200 מקומות ישיבה.
אוליבר סמיתיס