Millarworld נרכשה תמורת סכום שלא פורסם על ידי נטפליקס באוגוסט 2017, הרכישה הראשונה של נטפליקס והפעם השלישית בהיסטוריה, ציין מילר, כי חברת קומיקס נרכשה על ידי סטודיו. מילר ינהל גם את Millarworld עם אשתו לוסי מילר, ויפרסם קומיקס חדש תחת החותם נטפליקס, אשר יעבדו אותם לקולנוע ולטלוויזיה. קיק-אס וקינגסמן לא היו חלק מהעסקה.
פרסים ותשבחות.
ביוני 2013 מונה מילר לחבר בסדר המצוין ביותר של האימפריה הבריטית (MBE) עבור שירותו לקולנוע וספרות ברשימת יום ההולדת של המלכה.
עמדותיו הפוליטיות.
מילר תומך בפרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי. מילר העיר בעבר הערות שתמכו בעצמאות סקוטלנד והצהיר "אחרי עידן בלייר התפתיתי לשנה-שנתיים", אך מאז הביע אמביוולנטיות כלפי עצמאות ונסוג מהרעיון בטענה כי ייתכן והעלויות הכלכליות גדולות מדי וכי ממילא סקוטלנד לא באמת תהיה עצמאית אם היא תצטרף מחדש לאיחוד האירופי. הוא גם מתח ביקורת על מדיניות המפלגה הסקוטית הלאומית הן בנושאי חינוך והן בנושאי חופש הביטוי.
2020 בכף ורדה
אירועים בשנת 2020 בכף ורדה.
אירועים.
מתמשך – מגפת הקורונה בכף ורדה
מארק מילאר
מוריץ פון שווינד
מוריץ פון שווינד (בגרמנית: Moritz von Schwind; 21 בינואר 1804 – 8 בפברואר 1871) היה צייר אוסטרי, יליד וינה. הוא שאב השראה מפולקלור ושירי העם. שווינד נפטר בבוואריה, ונקבר באלטר סודריפהוף במינכן.
חיים וקריירה.
הוריו היו פרנץ אדלר פון שווינד (1752–1818) ואשתו פרנציסקה פון הולצמייסטר (1771–1842), שהייתה מהאצולה האוסטרית מאז 1799. אביו הגיע מבוהמיה, היה מזכיר בחצר המלוכה והוכתר לאבירות בשנת 1792. למוריץ פון שווינד היו חמישה אחים.
מוריץ פון שווינד חי כנער מאושר וחסר דאגות בווינה. בין חבריו היה המלחין שוברט, שחלק משיריו הוא אייר.
בשנת 1828, בעצתו של פטר קורנליוס, עבר למינכן, שנתן לו משימה לצייר את חדר הספרייה של המלכה הבווארית בסצינות משירתו של לודוויג טיק. לאחר נסיעה באיטליה בשנת 1835, הוא יצר עיצובים עבור בית המגורים במינכן וטירת הוהנשוואנגאו - המבוססים על סצנות מחייו של קרל הגדול. עבודות נוספות מסקסוניה ובאדן הגיעו לאחר מכן.
קרלסרוהה ופרנקפורט.
בשנים 1840–1844 מוריץ פון שווינד התגורר ועבד בקרלסרוהה. כאן פגש את אשתו לואיזה זאקס, בתו של רב-סרן. בתמונה הידועה שלו "ירח הדבש", מזהים אותה. בקרלסרוהה הוא יצר שמונה מדליונים עגולים לחדר הישיבות של בית המלוכה ושם עיטר גם בציורי קיר את גרמי המדרגות ואת אולמות קומת הקרקע.
בשנת 1844 הוא גר בפרנקפורט, שם יצר כמה מתמונות הציור הטובות ביותר שלו, בעיקר "תחרות הזמרים" בורטבורג (1846), וכן עיצובים לחגיגת גתה. היו לו גם איורי ספרים רבים.
בשנת 1847 חזר שווינד למינכן לאחר שהתמנה לפרופסור באקדמיה. שמונה שנים מאוחר יותר התהילה שלו הייתה בשיאה עם השלמת הציורים בטירת ורטבורג עם תמונות קיר הממחישות את "תחרות הזמרים" ואת ההיסטוריה של הנסיכה אליזבת מהונגריה.
הקומפוזיציות זכו לשבחים רבים, ונערך פסטיבל מוזיקלי מפואר לכבודם, שווינד עצמו היה אחד הכנרים. במינכן עבד גם בכמה כנסיות, במיוחד על המזבח והחלונות של כנסיית גבירתנו.
המחזור הבוגר במיוחד שלו, מסיפורי האגדות של האחים גרים הופק בשנת 1857.
באותה שנה ביקר באנגליה כדי לדווח רשמית למלך לודוויג על אוצרות האמנות במנצ'סטר. הוא עיצב חלק מחלונות הכנסייה והצטרף לחברו הוותיק שנור בעיצוב הזכוכית הצבועה בקתדרלת גלאזגו.
בשנת 1866/67 הוא עבד על ציורים באופרה הממלכתית החדשה בווינה. כאן צייר ציורי קיר המתארים סצנות מ"חליל הקסם "של מוצרט, ובמבואה יש ציורי קיר מיצירות של מלחינים אחרים.
ויטולד זכרביץ'
ויטולד זכרביץ' (בפולנית: Witold Zacharewicz; 26 באוגוסט 1914 – 16 בפברואר 1943) היה שחקן קולנוע פולני שהיה ידוע בשנות ה-30 של המאה ה-20. במהלך הכיבוש הגרמני של פולין הוא נעצר ונרצח במחנה ההשמדה אושוויץ בגיל 28.
ביוגרפיה.
בשנת 1938 קיבל ויטולד זכרביץ' הצעה לחתום על עסקה עם אולפני יונייטד ארטיסטס. זכרביץ' שלט בכמה שפות כולל אנגלית, צרפתית וגרמנית. באותה תקופה הוא כיכב בסרטו האחרון "Gehenna" וניסה לדחות את שירותו הצבאי כדי שיוכל להגיע להוליווד. אף אחת מתוכניותיו לפתוח בקריירה קולנועית בארצות הברית לא התרחשה וב-1 בספטמבר 1938 הוא התגייס לצבא הפולני.
ב־1 באוקטובר 1942 נעצר זכרביץ' על ידי הגסטפו, בגין סיוע ליהודים. עם 10 אנשים נוספים, כולל אמו, היה השחקן מעורב בהפקת מסמכים מזויפים ליהודים המסתתרים בוורשה. בנובמבר 1942 גורש השחקן למחנה אושוויץ-בירקנאו, שם נרצח ב־16 בפברואר 1943. ישנם שני דיווחים על מותו, האחד קובע כי הוא נרצח בזריקת פנול ללב (על פי שני עדי ראייה) או שאולי הוצא להורג (כטענת שאר האסירים).
אבא מרי בר משה הירחי
יחסי איטליה–תוניסיה
יחסי איטליה-תוניסיה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האיטלקית לרפובליקה של תוניסיה.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1957.
שתי המדינות חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון. הייתה קהילה איטלקית חשובה שהתגוררה בתוניסיה לפני עצמאותה. יש קהילה תוניסאית המתגוררת באיטליה.
במגפת הקורונה באיטליה, תוניסיה הייתה אחת המדינות הבודדות ששלחו רופאים צבאיים לאיטליה.
מירי ברק
מירי ברק (נולדה ב-1965) היא חברת סגל בדרגת פרופסור חבר בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון. חוקרת טכנולוגיות מבוססות מיקום המעודדות שאילת שאלות ולמידת חקר, כמו גם פיתוח מתודולוגיות לעיצוב משחקים לימודיים. היא ראש המעבדה למדע וטכנולוגיות למידה שמטרתה לקדם שימוש ביישומי מחשוב ענן בחינוך המדעי-הנדסי, בדגש על קידום מיומנויות המאה ה-21. מחקריה בוחנים היבטים קוגניטיביים וסוציו-תרבותיים בלמידה שיתופית בקבוצות קטנות וגדולות, מכוונות עצמית בלמידה מרחוק וקידום חשיבה חדשנית וגמישות מחשבתית. היא מומחית בתחום פיתוח והערכה של תוכניות לימודים ופרויקטים מתוקשבים.
ביוגרפיה.
ברק נולדה בחיפה ב-1965, והיא בוגרת בית הספר עירוני ה' (1983). שירתה בצבא כמדריכת שריון בין השנים 1984–1986. קיבלה תואר ראשון (1986–1990), למדה בטכניון בפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון מתוך אהבה גדולה למקצועות הכימיה והביולוגיה (גוף האדם ותזונה) ורצון ללמוד מקצוע "מעשי" שעוסק בתחום. בשנת 1991 החלה לעבוד כמהנדסת מזון במחלקת מחקר ופיתוח של חברת בלובנד-תלמה.
במקביל לעבודתה בתעשייה, התנדבה לתת שיעורי העשרה במדעים, דבר שהוביל אותה לעסוק בהוראת הכימיה וללימודי תעודת הוראה. היא הקימה מעבדת כימיה חדשה בבית ספר נשר ולימדה שם בין השנים 1993–1998. היא השלימה תואר שני ותואר שלישי בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה מהטכניון בהנחיית פרופ' יהודית דורי, ובשנת 2003 בצעה מחקר בתר-דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), ארצות הברית. כאשר חזרה לישראל השתלבה כחברת סגל בטכניון והקימה קבוצת מחקר בתחום מדע וטכנולוגיות למידה. ברק היא פרופסור חבר בפקולטה לחינוך מדעי וטכנולוגי בטכניון.
ברק נשואה ואם ל-3 ילדים.
מחקרה.
המחקר של ברק מתמקד בפיתוח ושילוב טכנולוגיות מתקדמות בחינוך מדעי-הנדסי במטרה לקדם למידה משמעותית. המחקרים שלה מתמקדים בליווי ותמיכה במורים בראשית דרכם כמו גם בקידום מיומנויות המאה ה-21 בדגש על למידה שיתופית, חשיבה יצירתית וגמישות מחשבתית. עבודת המחקר שלה החלה עוד באמצע שנות ה-90, בפיתוח חומרי למידה בתחום הביוכימיהתוך שילוב של הדמיות ממוחשבות בקרב תלמידים בבתי ספר. בסוף שנות ה-90 כשהאינטרנט הפך למגמה עולמית, מחקריה בחנו סוגיות הקשורות לפיתוח אתרים לימודיים. בתחילת שנות ה-2000, כשיצאו המחשבים הניידים הראשונים, מחקריה בחנו היבטים של "למידה ניידת" ובהמשך פרסמה מחקרים שבחנו וויסות עצמי בלמידה מרחוק. ב־2014, הובילה יחד עם פרופ' חוסאם חאיק, מהפקולטה להנדסה כימית בטכניון, קורס מקוון פתוח, רב משתתפים (MOOC), הראשון בעולם שניתן במקביל בשתי שפות – אנגלית וערבית.
ברק חוקרת טכנולוגיות מבוססות מיקום המעודדות שאילת שאלות ולמידת חקר, כמו גם פיתוח מתודולוגיות לעיצוב משחקים לימודיים. בין השנים 2018 ל־2020, הובילה קונסורציום של חוקרים ממדינות שונות באירופה במיזם בשם 'משחקי מזון' (Games of Food), במימון האיחוד האירופאי. המיזם התמקד בפיתוח מתודולוגיה למשחקי בריחה חינוכיים, כשהשותפים הם חוקרים מבלגיה, פולין, אנגליה ופינלנד.
מירי שימשה בתפקיד העוזרת למשנה הבכיר לקידום הלמידה וההוראה בטכניון, והיא יו"ר לשעבר של הוועדה לאתיקה למחקר במדעי ההתנהגות בטכניון. היא עמיתת מחקר כבוד במחלקה לחינוך של אוניברסיטת אוקספורד, אנגליה.
פרסומים.
ברק פרסמה למעלה משבעים מאמרים בכתבי עת ובכנסים בינלאומיים, פרקים בספרים וחוברות לימוד.
אנה שטיינר-קניטל
אנה שטיינר-קניטל (בגרמנית: Anna Stainer-Knittel; 28 ביולי 1841 – 28 בפברואר 1915) הייתה ציירת פורטרטים וציירת פרחים אוסטרית.
ביוגרפיה.
אביה היה יצרן נשק שעודד את כישרונותיה ושאיפותיה של בתו. הפסל, יוזף אלואה קניטל, היה דוד שלה והצייר, יוזף אנטון קוך, היה דודו הגדול.
היא החלה את לימודיה בשנת 1859 באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, אך היא לא הורשתה ללמוד בבית הספר הראשי משום שהייתה אישה. היא נאלצה לחזור הביתה בשנת 1864 בגלל מחסור בכספים. בתקופה זו היא ציירה דיוקנאות רבים של אנשי המשפחה והנוף בסביבה. בהמשך עברה לאינסברוק והצליחה לפרנס את עצמה כציירת פורטרטים. בשנת 1867, בניגוד לרצון הוריה, נישאה לקרמיקאי בשם אנגלברט שטיינר. במהלך שהותם יחד, היא יצרה עיצובים פרחוניים רבים עבור כוסותיו וצלחותיו.