אנדרסן, המחזיק גם בדרכון דני, נמנה עם סגל נבחרת אוסטרליה, והיה שותף לזכייתה במקום ה-7 באולימפיאדת בייג'ינג 2008. בינואר 2014 חתם בשטרסבורג עד סוף העונה. ב-11 בספטמבר חתם באסוול ליון-וילרבאן מאותה הליגה לשנתיים.
בשנת 2000 זכה במדליית הספורט האוסטרלית .
תארים.
תארים קבוצתיים.
עם קינדר בולוניה
עם מונטפסקי סיינה
עם צסק"א מוסקבה
עם ברצלונה
עם נבחרת אוסטרליה
פיטר אורצג
חרונינגן (מחוז)
מחוז חרונינגן (בהולנדית: ) הוא המחוז הצפוני ביותר בהולנד. המחוז גובל בצפון עם גרמניה, במערב עם פריסלנד, בדרום עם דרנתה ובמזרח עם סקסוניה התחתונה, גרמניה. עיר בירת המחוז היא חרונינגן שהיא גם העיר הגדולה ביותר במחוז.
במחוז 573,614 תושבים, הוא המחוז ה-9 במספר התושבים בהולנד. שטח המחוז עומד על 2,333 קמ"ר, והוא המחוז ה-8 בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 246 איש לקמ"ר, הצפיפות ה-9 בגודלה בהולנד.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, ל-59% מאוכלוסיית המחוז אין דת, 28% מהתושבים פרוטסטנטים, 6% קתולים, 2% מוסלמים ו-5% מגדירים את עצמם אחרת.
סרז'יו בוסקטס
מורילו בקר
מורילו בקר (בפורטוגזית: Murilo Becker; נולד ב-14 ביולי 1983) הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת מינאס טניס מליגת העל הברזילאית. גובהו 2.07 מטרים.
קריירה.
בקר החל את דרכו בכדורסל המקצועני בקבוצת קוריאנתיאנס הברזילאית. לאחר מכן עבר לפרנקה סאו פאולו. ב-2005 הוא נרשם לדראפט ה-NBA, אך יצא ממנו בסופו של דבר. הוא שיחק בסאו פאולו במשך שלוש עונות, כאשר עונת השיא שלו הייתה , שבה הוא קבע ממוצעים של 16.6 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק והוביל את קבוצתו לגמר אליפות הליגה, בו היא הפסידה לאוניברסאו. הוא נבחר לחמישייה השנייה של העונה.
באוגוסט 2007 חתם בקר על חוזה של שלוש שנים במכבי תל אביב, קבוצה ישראלית המשחקת ביורוליג. עם זאת, הוא לא הצליח להשתלב בסגל הקבוצה, ועקב כך הושאל לאקדמיק סופיה, כאשר היה מועמד לעבור גם לעירוני רמת גן.
הוא הציג יכולת טובה במדי סופיה, ושיחק עימה אף בגביע יול"ב. במרץ 2008 הוא הוחזר למכבי תל אביב מההשאלה, לאחר פציעה של הסנטר המוביל שלה מרכוס פייזר שחייבה אותה להביא שחקן חיזוק. אף על פי כן, הוא לא שותף במדי מכבי גם לאחר חזרתו, ובסיום העונה חזר לברזיל, אל קבוצת מינאס טניס.
בקר הוא מהשחקנים המובילים של נבחרת ברזיל. הוא זכה עם הנבחרת במשחקים הפאן-אמריקאיים ב-2003 וב-2007, בזכות ניצחונות במשחקי הגמר על ו בהתאמה. הוא שיחק מספר פעמים גם באליפות אמריקה בכדורסל, וזכה עם נבחרת ברזיל באליפות ב-2005.
בקר הוא בעל יכולת פיזית גבוהה וידוע כמצטיין בלקיחת ריבאונדים.
אח&quot;י חנה סנש
איי קיו ועושר האומות
איי קיו ועושר האומות (באנגלית: IQ and the Wealth of Nations) הוא ספר של הפרופסורים ריצ'רד לין וטאטו והנן הטוען שישנו מתאם גבוה בין התמ"ג לנפש של מדינות העולם, לבין האינטליגנציה הממוצעת של אותן המדינות, כלומר: ככל שהאינטליגנציה הממוצעת של מדינה כלשהי גבוהה יותר, אחוזי הצמיחה והתמ"ג לנפש, של אותה המדינה, יהיו גבוהים בהתאם. הספר יצא לאור בשנת 2002. בשנת 2006 הוציאו המחברים ספר המשך בשם: איי קיו ואי שוויון בינלאומי.
תוכן.
הספר סוקר נתונים של מבחני מנת משכל משישים מדינות וטוען למתאם של 0.82 (ערכו של מתאם המבטא התאמה מוחלטת הוא 1) בין מנת המשכל הממוצע של המדינה לתוצר מקומי גולמי שלה.
התאחדות הטיפוס הספורטיבי והאתגרי בישראל
התאחדות הטיפוס הספורטיבי והאתגרי בישראל (בעבר: מועדון המטפסים הישראלי ולפני כן המועדון האלפיני הישראלי) היא עמותה רשומה, שמטרתה קידום ספורט הטיפוס בישראל. במועדון חברים מאות מטפסים, ביניהם מטפסים ספורטיביים, מטפסי סלע ואלפיניסטים.
המועדון הוא הגוף היציג של ספורט הטיפוס ומוכר על ידי מינהל הספורט ככזה. הוא פועל כיום בעיקר בטיפוס צוקים, ופחות בטיפוס אלפיני. המועדון חבר בהתאגדות הבינלאומית של האיגודים האלפיניים.
היסטוריה.
המועדון הוקם בשנת 1939 ונקרא במקור "המועדון האלפיני הארץ-ישראלי". המועדון נוסד על ידי משה (מוסא) חבצלת (1904–1981), שהיה גם הנשיא הראשון של המועדון, ויועד בעיקר לעולי מרכז אירופה, ששאפו להקים מועדון סקי. בהיעדר אתרי סקי בארץ ישראל, עברו לעסוק בטיפוס אלפיני, שבתורו הפך לטיפוס סלע. האמיר עבדאללה, סבו של המלך חוסיין, ואבי סבו של המלך עבדאללה, היה חבר במועדון האלפיני הארץ-ישראלי.
המועדון נרשם כעמותה בשנת 1987 ופועל כמוסד ללא כוונת רווח. מטרות המועדון הן להרחיב את חוג המטפסים ואת המתקנים לטיפוס בישראל תוך הנחלת ערכי טבע והשמירה עליו, מקצועיות ובטיחות. המועדון מעודד את חבריו להיפתח לסוגים שונים של טיפוס.
בשנת 2011 שינה המועדון את שמו ל"מועדון המטפסים הישראלי". השינוי התבצע במטרה לפנות לכל המטפסים בישראל, ולא רק לאלו המגדירים עצמם "מטפסים אלפיניים". למעט השם, מטרות המועדון נותרו כשהיו. התאחדות היא הגוף היחידי בישראל המפיק את אליפויות ישראל ושולח מטפסים לתחרויות בין לאומיות. כתוצאה מהכרה זו שונה שוב השם בשנת 2019 להתאחדות הטיפוס בישראל, וכך הוא מוכר כיום בישראל ובעולם.
פעילויות.
בין הפעילויות הבולטות של המועדון: פיתוח אתרי טיפוס ומסלולים חדשים, הוספת מסלולים לאתרים קיימים, שיפור הבטיחות במסלולי הטיפוס השונים ותמיכה במשלחות טיפוס בעולם. כמו כן, עורך המועדון פעילויות היכרות, קורסי טיפוס, וכינוס מפגשים ובהם הרצאות לקידום הידע המקצועי והבטיחותי של המטפסים. המועדון התקין ציוד ומינה אחראים לתחזוקתם של מספר אתרי טיפוס: שילת, אתר בית אריה, מצוק גיתה ורכס רמים. בנוסף לכל אלו, מספק המועדון שירותים לחבריו כדוגמת תיקון נעלי טיפוס וביטוח המכסה תאונות טיפוס. המועדון מפרסם עלון ומקיים אתר אינטרנט ופורום פעיל בנושא טיפוס, ובו סיפורים, מאמרים, מידע מקצועי ועדכונים על אתרי טיפוס חדשים ומתחדשים.
איזאק קאראבצ'בסקי
רויאל ארסנל
רויאל ארסנל (באנגלית: Royal arsenal. במקור ווליץ' ארסנל) היה מפעל נשק ותחמושת בשכונת ווליץ' שברובע גריניץ' שבדרום-מזרח לונדון. המפעל שימש כייצרן נשק, מעבדת חומרי הנפץ ושדה הניסויים של הכוחות המזוינים של בריטניה מראשית המאה ה-18 ועד לאחר מלחמת העולם השנייה. המפעל נודע במיוחד בשל קבוצת הכדורגל ארסנל שנוסדה על ידי עובדי המפעל שגם התגוררו בשכונת ווליץ'.
היסטוריה.
מייסוד המפעל ועד ראשית המאה ה-20.
בשטח המפעל היה החל מ-1671 מגרש לאחסנת ארטילריה על שטח 125 מ"ר. בשנת 1695 נוספה מעבדת תחמושת (Royal Laboratory) וב-1717 נוסד מפעל ייצור הנשק — Royal Brass Foundry שייצר רובים ותותחים. רבים מבנייני המפעל נבנו על ידי האדריכל ג'ון ונברו (John Vanbrugh). עד שנת 1777 גדל שטח המפעל לכ-400 מ"ר וב-1804 הוא הוקף בחומת לבנים בגובה 6 מטר, גבולו המזרחי של מתחם המפעל נתחם על ידי תעלה שנחפרה בין 1814 ל-1815 על ידי פועלי כפייה.
ב-1805 הוחלף שם המפעל מווליץ' לרויאל ארסנל על ידי המלך ג'ורג' השלישי. בסמוך למפעל קמו מספנת ווליץ', האקדמיה הצבאית המלכותית ומפקדת כוחות הארטילריה, שהפכו את ווליץ' לאתר צבאי.
בתקופת מלחמת קרים (1854–1856) נערכו במפעל ניסויים ופיתוחים רבים, בהם שימוש יעיל ראשון בניטרוצלולוזה ורכישת זכויות הפטנט על קורדיט (סוג של דינמיט) מאת ממציאו, אלפרד נובל ויישומו לפגזים.
פעילות חברתית.
עובדי המפעל בתקופה זו חיו כקהילה והתגוררו בסמוך. ב-1868 התאגדו פועלים שעבדו במפעל במסגרת קואופרטיבית והקימו שותפות צרכנית שמטרתה הייתה רכישה סיטונאית של מצרכי יסוד במחירים נמוכים יחסית, תוצאה של כוח הקנייה של הקבוצה, וחלוקתם לחברים תמורת תשלום נמוך. במהלך 115 השנים שלאחר מכן גדלה האגודה והקיפה בשיאה (1975) חצי מיליון חברים בלונדון, שמלבד צרכניות נהנו משירותי ביטוח, סיעוד, ספריות ושירותים קהילתיים נוספים.
ב-1886 התארגנו מספר עובדים ויצרו קבוצת כדורגל. ב-1893 נכנסה הקבוצה כמועדון מקצועני לליגה האנגלית כ"ווליץ' ארסנל" והיא קיימת עד היום. ב-1913 עבר המועדון לצפון לונדון. עם כניסת מועדון ארסנל לליגה המקצוענית הוקם על ידי העובדים מועדון חובבים בשם "מועדון הכדורגל של מפעלי התחמושת המלכותיים" (Royal Ordnance Factories FC).
מלחמות העולם.
במלחמת העולם הראשונה הגיע הייצור לשיא. שטח המפעל השתרע על 5.3 קמ"ר והוא העסיק 80,000 עובדים. ב-1916 בנתה ממשלת בריטניה שיכון בן 1,500 דירות לשיכון הפועלים בשכונת אלת'ם הסמוכה. המפעל קושר במסילת ברזל פרטית אל תחנת פלמסטד. לאחר תום המלחמה עסק המפעל בייצור קטרי רכבת.
במהלך שנות השלושים נכנס המפעל שוב לייצור מוגבר של כלי נשק לקראת מלחמת העולם השנייה. כל מפעלי הנשק והתחמושת הבריטיים אורגנו במסגרת "מפעלי התחמושת המלכותיים" (Royal Ordnance Factories (ROFs)) והוכפפו לניהול ממשלתי מכוון על יד משרד המלחמה. 30,000 איש עבדו במפעל ארסנל עצמו. המפעלים, שכללו חומרי נפץ, נפגעו במהלך הבליץ ועובדי מפעל "אי הצפרדע" (אי בנהר התמזה) שנפגע בפגיעה ישירה פונו בספטמבר 1940. 103 פועלים נהרגו ו-770 נפצעו במהלך המלחמה.
לאחר המלחמה חזר המפעל לייצר קטרי רכבת. ייצור נשק ותחמושת התחדש עם פרוץ מלחמת קוריאה.
שקיעה ופיתוח.
לאחר המלחמה, כחלק מן הצעדים לשיקום לונדון, נמכרו רבים משטחי המפעל, תוך שהם מפנים מקום לבניית פרבר בשם תמזמיד (Thamesmead) ופריצת דרכים חדישות שעברו דרך שטח המפעל שהיה מוקף בחומה, תוך הריסת חלקים ממנה. ב-1991 הוקם על חלק משטח המפעל ההיסטורי בית הכלא בלמרש (Belmarsh HM Prison).