אין לבלבל או לקשור בין NFC לבין טכנולוגיית Wi-Fi השונה ממנה לחלוטין ומשמשת להעברת נתונים אלחוטית. הבלבול הנפוץ נובע מהדמיון בין הצלמית המסמלת כרטיסי חיוב עם תקן EMV ללא מגע, לבין הצלמית המייצגת שימוש ב-Wi-Fi.
היסטוריה.
בסיס הטכנולוגיה של NFC מגיע מטכנולוגיית RFID שמאפשרת להתקן לשלוח גלי רדיו אל התקן אלקטרוני פסיבי (תג) למטרת זיהוי, אימות (אותנטיקציה) ומעקב.
שימושים.
תקשורת טווח אפס נבנית על בסיס התקני RFID ומאפשרת תקשורת דו-כיוונית בין שני התקנים, זאת לעומת תקנים ישנים יותר כמו כרטיסים חכמים שאפשרו תקשורת חד-כיוונית בלבד. העובדה שתגיות NFC, הפועלות ללא חיבור חשמלי, יכולות להיקרא על ידי התקני NFC מאפשרת גם תקשורת חד-כיוונית באמצעות תקשורת טווח אפס.
השימושים העיקריים בטכנולוגיה הם:
תקן.
NFC הוא סט של טכנולוגיות אלחוטיות קצרות טווח, אשר לרוב דורשות קרבה של 10 ס"מ או פחות. NFC פועל בתדר של 13.56 מגהרץ לפי תקן ISO/IEC 18000-3 על פני מרווחי אוויר, בקצבים של 106, 212 או 424 קילוביט לשנייה, לפי תקן ISO/IEC 18092.
NFC תמיד כולל יוזם ומטרה. היוזם משדר שדה RF (תדר רדיו) אשר יכול להפעיל מטרה פסיבית. המטרה הפסיבית הופכת למשיבה (transponder): היא קולטת אות מסוים ומשיבה עליו באות אחר על ידי אפנון של השדה המשודר. זה מאפשר למטרות NFC להיות קטנות מאוד וללא מקור מתח, כיוון שמקור המתח מגיע מן היוזם. כך, מטרות NFC יכולות להיות תגיות, מדבקות, כרטיסים ומחוללי מפתחות (key fobs).
בתגיות NFC יש מידע והן לרוב לקריאה בלבד, אבל ניתן גם לכתוב עליהן. ניתן לקודד אותן אצל היצרן או באמצעות ספציפיקציות של פורום NFC. התגיות יכולות לאחסן באופן מאובטח מידע אישי, למשל מידע של כרטיסי אשראי וחיוב, מועדוני לקוחות, קודים סודיים. פורום NFC מגדיר ארבעה סוגי תגיות שמספקים מהירויות תקשורת שונות ויכולות שונות במונחים של יכולת קונפיגורציה, זיכרון, אבטחה, עמידות לכתיבה ומדיניות טיפול במידע. בתגיות יש כיום בין 96 ל 8,192 בתים של זיכרון.
כמו בטכנולוגיה של תגי קרבה, NFC משתמש בצימוד הולכה (inductive coupling) בין שני סלילים אלקטרומגנטיים, אשר יוצרים שנאי בעל ליבת אוויר. כיוון שהמרחקים במערכת זניחים בהשוואה לאורך הגל של קרינה אלקטרומגנטית של גלי רדיו בתדר זה (כ-22 מטר), האינטראקציה מתוארת כאינטראקציית שדה קרוב. גלי רדיו הם גלים אלקטרומגנטיים, ויש בהם גם גל חשמלי תונד, אבל בתהליך משתנה רק השדה המגנטי, אז כמעט שלא מוקרן הספק בצורת גלי רדיו. כך נמנעת כמעט לחלוטין התאבכות בין מתקן NFC לבין תקשורות רדיו באותו תדר, או לבין מתקני NFC אחרים מעבר לטווח הפעולה המיועד.
רוב האנרגיה של תקשורת NFC מרוכזת ברצועה של ±7 קילוהרץ סביב 13.56 מגהרץ, טווח תדרים זמין גלובלית שאינו מצריך רישיון. אבל פליטת האנרגיה יכולה להגיע בפועל עד כדי רוחב רצועה של 1.8 מגהרץ, כאשר מועברים קצבי מידע גבוהים.
טווח הפעולה עם אנטנה קומפקטית סטנדרטית והספקים סבירים יכול להגיע עד כדי 20 ס"מ, אבל במציאות טווחי הפעולה אינם עולים על 10 ס"מ. האנטנה הקולטת עלולה לסבול מזרמי מערבולת בגלל משטחים מתכתיים סמוכים. ייתכן שיהיה צורך להרחיק את האנטנה הקולטת ממשטחים כאלה כדי לשפר את הקליטה.
שני סוגי קידוד משמשים להעברת מידע בתקשורת NFC. אם התקן פעיל מעביר מידע ב-106 קילוביט לשנייה, נעשה שימוש בקידוד מילר מותאם עם 100% אפנון. בכל המקרים האחרים נעשה שימוש בקידוד מנצ'סטר בקצב קידוד של 10%.
תכונות.
התקשורת יכולה להתבצע באופן פאסיבי, באמצעות שימוש בתגיות RFID על פי התקנים ISO 14443 או ISO 15693, ובאופן אקטיבי, על ידי שימוש בשני גורמים משדרים.
NFC מאפשר העברה של מידע מסוגים שונים, כגון מספרי טלפון, תמונות, קובצי MP3 או הרשאות דיגיטליות בין שני התקנים קרובים ללא התערבות של אפליקציה אשר מותקנת בשני ההתקנים וללא שגיאות בחיבור של שני ההתקנים.
היבטי אבטחה.
למרות שטווח תקשורת טווח אפס הוא סנטימטרים ספורים, תקני ה-NFC אינם מאפשרים בעצמם תקשורת מאובטחת. בשנת 2006, חוקרים אוסטרים ממעבדות פיליפס תיארו מספר סוגים של מתקפות, ואת עמידות ה-NFC בפניהן. בנוסף על כך, הם הציעו דרך לשפר את עמידות הפרוטוקול בפני התקפות אדם בתווך. הטכניקה שהציעו איננה חלק מתקני ה-ISO של NFC. תקשורת טווח אפס איננה מספקת הגנה מפני ציתותים ושינוי מידע, עם זאת, אפליקציות יכולות לאפשר חיבור מאובטח (לדוגמה באמצעות SSL). הוספת אבטחה לתקשורת טווח אפס תדרוש שיתוף פעולה בין כל הגורמים המעורבים: יצרני ההתקנים, שיצטרכו להצפין את ההתקנים ולספק להם יכולת אימות מתקדמת; הלקוחות שיצטרכו להצפין את המידע שלהם באמצעות סיסמאות; עסקים שמשתמשים ב-NFC, שיצטרכו להשתמש בפתרונות אבטחה על מנת להגן על המערכות שלהם.
היבטים טכניים.
התקן מאפשר תקשורת דו-כיוונית בקצב נתונים של 106Kb/s עד 848Kb/s, פועל בתדר 13.56 מה"צ (תחום תדרים ללא רישוי), כאשר רוב האנרגיה מרוכזת ברוחב סרט של ±7 קה"צ.
פרוטוקולי התקשורת הכלולים בתקן מכסים היבטים מגוונים, החל מאופן קידוד וייצוג הנתונים וכלה בשכבה הפיזית של התקשורת, והם מתבססים על פרוטוקולי RFID קיימים כגון ISO/IEC 14443, FeliCa, ו-ISO/IEC 18092. התקן מוגדר על ידי הפורום ה-NFC, אשר הוקם בשנת 2004 על ידי נוקיה, פיליפס וסוני, ומכיל יותר מ-160 גופים חברים.
מה&quot;צ
מרדף הכבשה
מרדף הכבשה (ביפנית: 羊をめぐる冒険, מבוטא "הִיטסוּג'י אוֹ מֵגוּרוּ בּוֹקֶן") הוא רומן מאת הסופר היפני הרוקי מורקמי שיצא לאור ביפן ב-1982. זהו ספרו השלישי של מורקמי והוא המשך לספרו "פינבול, 1973" והאחרון בסדרת שלושת ספריו הראשונים המכונים "הטרילוגיה של העכבר", העוסקים כולם במספר נטול השם ובחברו המכונה "עכבר".
תקציר העלילה.
העלילה הכעין בלשית מתרחשת בסתיו 1978. המחבר נטול השם (כמו גם כל שאר הדמויות בספר), הוא בעליו של משרד פרסום קטן בטוקיו. הוא כמעט בן 30, גרוש טרי ומרגיש שחייו תלושים וחסרי משמעות. הוא מקבל מכתב מחברו הוותיק המכונה "עכבר" הנודד בשנים האחרונות באי הצפוני, הוקאידו, ללא מטרה מוגדרת. במכתב נמצאת גם תמונה שצילם "עכבר" ובה כבשים הרועות בנוף הררי. המחבר משתמש בתמונה התמימה לעלון פרסומי אותה מפיקה חברת הפרסום שלו. זמן קצר לאחר פרסום העלון מגיע למשרדי חברת הפרסום אדם מסתורי. הוא מציג עצמו כמזכירו של ראש ארגון ימני חשאי השולט, לכאורה, על התקשורת והכלכלה היפנית ודורש מהמחבר להפסיק באופן מיידי את הפצת העלון ולגלות בתוך 30 יום היכן צולמה תמונת הכבשים.
המחבר וחברתו יוצאים להוקאידו כדי לגלות היכן צולמה התמונה והיכן נמצאת הכבשה הנדירה המצולמת בה, הנושאת על גבה סימן כוכב ומסוגלת להיכנס לגופו של אדם ולשעבדו לרצונה. הם מגיעים לבירת האי, ספורו ומשם מתחילים במרדף לגילוי הכבשה. בחיפושיהם הם מגיעים לעיירה מבודדת ונידחת ולחווה המרוחקת מכל ישוב ונטועה בנוף פראי.
סגנון וביקורת.
כמו בספריו האחרים של מורקמי, גם כאן בולט סגנון הריאליזם הקסום המאפיין אותו והסגנון הפוסטמודרניסטי הכולל דמויות ערטילאיות תחושות של זרות וניכור ושימוש בעולמות מקבילים. הביקורת היפנית עסקה רבות בשאלה: מה מסמלת הכבשה בעלת הדימוי השטני? סאבורו קוואמוטו רואה בכבשה כמסמלת את התנועות הסטודנטיאליות המהפכניות ביפן בשנות ה-60 וה-70 ואת ההכחשה העצמית שהתפשטה ביפן באותן שנים. הארוקה פוקאמי רואה בכבשה כסמל לאבסולוטיזם של הרעיונות שהסופר רואה כשולט ביפן; אם במודרניזם ואם בתנועות האנטי-מודרניות. פוקאמי אף מוצא הקבלה בין העליות והירידות בחיי הכבשה ובין המגמות ההיסטוריות ביפן במאה ה-20 כולל המאורעות של הפלישה היפנית למנצ'וריה, דיכוי האיינו בהוקאידו ותיעושה של יפן אשר מתוארים במספר הזדמנויות בספר. קוג'ין קראטאני רואה את הדברים באופן מעט שונה; הוא גוזר מדברי המזכיר את "התנגדות" הכבשה לרעיון של "התפיסה האינדיבידואלית של ההומניזם המערבי", ממנה מתקבל רק עולם של אחידות וודאות בו שורד רק מה שיכול להמדד במספרים. הוא מוצא הקבלה בין הרעיונות אותם מייצגת הכבשה לדעתו ובין רעיונותיו של הסופר המפורסם, יוקיו מישימה, שהתאבד ב-1970. מישימה הטיף ל"הגנה תרבותית" של יפן והתנגד למאבק הסטודנטים אותו ראה כמבוסס על אינדיבידואליזם. פומינובו מורקמי מנסה להבדיל בין שני המבקרים: בעוד שפוקאמי מתמקד בהשוואת השפעת הכבשה להשפעות המערביות הגורמות לאימפריאליזם היפני, לתיעוש ובמקביל לפגיעה בערכי הנוף והטבע, הרי שקראטאני מבכה את אובדן הייחודיות של העם היפני הנובע מתהליך המודרניזציה. הוא מסכם וטוען כי הסיפור "מרדף הכבשה" עוסק במעבר מהאידאולוגיה המודרניסטית, המאמינה כי החזק, המשכיל והחרוץ מקדמים את ההתפתחות ומאפשרת לדכא את החלש, אל הפוסטמודרניות, אותה מגלם בספר "עכבר" המודע לחולשותיו, לכאביו, להנאותיו ולטבע הסובב אותו.
הספר יצא לאור בעברית ב-2004 בתרגומה של עינת קופר.
Gastrocnemius
שי סיאדה
שי סיאדה (נולד ב-1979) הוא שחקן טניס שולחן פאראלימפי ישראלי. 18 פעמים ברציפות אלוף ישראל (2005–2022) דרגה 4, ייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016). בשיאו דורג במקום 12 בעולם.
ביוגרפיה.