המשלחת הראשונה אותה שלחה בחריין למשחקים הפאראלימפיים שנערכו בשנת 1984 כללה 12 ספורטאים (עשרה גברים ושתי נשים). כבר במשלחת הבכורה, הצליחה בחריין לזכות בשתי מדליות פאראלימפיות ראשונות, כשהאתלט אדל סולטאן זכה במרוץ ל-100 מטרים במדליית הארד עם תוצאה של 17.58 שניות במקצה הגמר, ואתלט נוסף שקטף את המליית הארד בהטלת כידון.
במדליית הזהב הראשונה בתולדות בחריין זכתה המשלחת באולימפיאדת הנכים סיאול (1988), כשחאלד אל סאקר זכה בתחרות הסלאלום (קטגוריה A1) עם תוצאה של 3:08.8 דקות. המשלחת הבחריינית לא הצליחה לזכות במדליית זהב נוספת, עד אולימפיאדת הנכים ריו דה ז'ניירו (2016), אז זכתה האתלטית פטימה נדהם בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה F53) כשזרקה למרחק של 4.76 מטרים.
בנגלדש במשחקים הפאראלימפיים
בנגלדש השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) כששלחה ספורטאי בודד להשתתף במשחקים. במשחקי החורף לא נטלה בנגלדש חלק מעולם.
הספורטאים הנכים אותם שלחה בנגלדש למשחקים מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
יא ברעכען
1839 במדע
מקוב
חברת אחזקות
דריו אסטבן חוזה פרננדס אסקיאל
דריו אסטבן חוזה פרננדז אסקיאל
טנגו וקאש
טנגו וקאש (באנגלית: Tango and Cash) הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 1989 מז'אנר סרטי הפעולה בכיכובם של סילבסטר סטאלון וקורט ראסל. זהו סיפורם של שני שוטרים מתחרים המפילים את ברוני הסמים ונאלצים לעבוד יחד אחרי שהופללו ברצח. את הסרט ביים אנדריי קונצ'לובסקי ולוקחים בו חלק גם השחקנים ג'ק פאלאנס וטרי האטצ'ר.
תקציר העלילה.
ריי טנגו (בגילומו של סילבסטר סטאלון) וגבריאל קאש (קורט ראסל) הם שני שוטרים שעובדים במחלק הסמים ומפילים בזה אחר זה את ברוני הסמים והבלדרים. הסרט מתחיל כשטנגו מצליח לעצור משאית מלאה קוקאין ואילו קאש נמצא בתחנת המשטרה יחד עם עבריין אחר ומאלץ אותו תחת עינויים לספר לו על עסקה גדולה המתוכננת להתקיים.
אלא שה"עסקה" המתוכננת היא להפיל את השניים ומי שאחראי להפללתם הוא ברון הסמים איב פרט. פרט מצליח להקליט את קולם של השניים ובעריכת סאונד מקצועית משנה דברים כך שיישמע כאילו הם מתכננים את העסקה הגדולה. הם נעצרים, מורשעים לפי הודאתם בעסקה עם הפרקליטות ומובלים לבית מעצר השונה מזה שסוכם בעסקה, שם נאסרים עם רבים מ"לקוחותיהם".
אף על פי שאין אהבה גדולה בין שניהם, הם מבינים כי הופללו ואין להם ברירה מלבד לשתף פעולה כדי להציל את עצמם. הם מצליחים לברוח מהכלא בעזרת סיוע שהם מקבלים מאחד הסוהרים. הם יודעים כי יש להם 24 שעות למצוא את פרט ולנקות את שמם לפני שייעצרו מחדש על בריחה מהכלא.
שני הבלשים מצליחים להגיע למקום מושבו של פרט תוך שהם נעזרים גם באחותו של טנגו, קיקי (האטצ'ר). בדרך הם מגיעים לאיש הסאונד שערך את קולותיהם והוא מודה בביצוע העבירה. הם ממשיכים לתקוף ולהרוג את כל חייליו של פרט עד שהם מגיעים אליו ישירות ויורים בראשו. בסצנת הסיום חוגגים השניים את ניצחונם כשהם רואים את כותרות העיתונים המפרטת את הפרשה, ההפללה והאמת שיצאה לאור.
ביקורות.
הסרט נכשל בקופות וגם המבקרים לא ממש התלהבו. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל את הציון הנמוך של 39% מתוך 33 ביקורות. בתחרות פרס פטל הזהב שנערכה בשנת 1990 קיבל הסרט שלוש מועמדויות. סילבסטר סטאלון היה מועמד לפרס בקטגוריית השחקן הגרוע של השנה, קורט ראסל היה מועמד לפרס שחקן המשנה הגרוע של השנה ורדני פלדמן היה מועמד בקטגוריית התסריט הגרוע. אף אחד מהם אמנם לא זכה אך סטאלון נבחר לשחקן הגרוע של העשור באותה תחרות.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
ריזו העכברוש
מעגל הקבוצות והקהילות השיתופיות
מעגל הקבוצות הוא פדרציה של קבוצות, קיבוצים עירוניים וקהילות על בסיס שיתופי-סוציאליסטי. הקבוצות החברות במעגל שונות באופי השיתוף וברמתו אך מוגדרות כשיתופיות וסוציאליסטיות. במעגל חברות שתים-עשרה קבוצות: חורש, שיטה ותמר מירושלים, קבוצת מפרש ורעות מחיפה, קבוצת אדמה מתל אביב, וקבוצת חרמש מפרדס חנה. שני הקיבוצים עירוניים - תמוז מבית שמש ומגוון משדרות, וקבוצות נמרוד, רוח וחמה מקיבוץ פלך.
את מעגל הקבוצות מרכזת נגה שמיר מקהילת רעות. היא החלה את תפקידה בספטמבר 2019.
התפתחות מעגל הקבוצות.
מעגל הקבוצות נוסד ב-2001 על ידי חברי הקבוצות השיתופיות ואגף המשימות של התנועה הקיבוצית כגוף שמטרתו יצירת קשר בין קבוצות שיתופיות עצמאיות. בהתארגנות הראשונית היו חברים הקיבוצים העירוניים תמוז, מגוון ובית ישראל, קיבוצי תנועות הבוגרים רביד, אשבל, נערן ופלך, הקבוצות במגדל העמק ובנצרת עילית, שייסדו מאוחר יותר את קיבוץ משעול, וחברי קומונות עירוניות נוספות של תנועת הבוגרים של הנוער העובד והלומד (דרור ישראל). חברי מעגל הקבוצות במתכונתו המקורית נפגשו מספר פעמים מדי שנה והיו שותפים להפקת ימי עיון, ביניהם יום שעסק בנושא צמצום פערים חברתיים בישראל ויום נוסף שעסק בנושא: משיתוף לקבוצה לסולידריות בחברה הישראלית.
מוליק בר אשד, שליווה את מעגל הקבוצות בתחילת דרכו, דיווח על מטרת המעגל לאתר האינטרנט של התנועה הקיבוצית: "מעגל הקבוצות זוהי התארגנות בלתי מאורגנת של מאות חברה צעירים הרוצים לחיות חיים שיתופיים תוך עשייה וערבות הדדית. זה עשרות קבוצות הפזורות ברחבי הארץ, בעיירות הפיתוח, בשכונות המצוקה. הקבוצות מאורגנות בצוות וכמעט אין קבוצה דומה לשנייה. המשותף לכל הקבוצות כולן זה משימת החינוך בחברה הישראלית... פעילות חינוכית–ערכית – אולי תשובה אמיתית וכנה למערכת דתית".
בשנים האחרונות חלו מספר שינויים במעגל הקבוצות כשהעיקרי ביניהם הוא פרישתן של תנועות הבוגרים ממנו. במקביל, הצטרפו למעגל מספר קבוצות שיתופיות וקהילות בעלות אופי שיתופי חלקי. כתוצאה מכך, השתנה אופיו של המעגל וחלק מחבריו חשו שאינו משמעותי עוד. במהלך 2009 החל ניסיון מחודש להעניק משמעות למעגל ולמקד את המכנה המשותף של הקבוצות החברות בו סביב אורח חיים סוציאליסטי-שיתופי במסגרת של קבוצות עצמאיות.
פעילות.
קבוצות המעגל הצטרפו ביחד למטה השיתופי בתנועה הקיבוצית ולחוג יסו"ד, והחליטו במשותף על מעורבות בארגון העובדים הדמוקרטי כח לעובדים. חלק מחברי המעגל ממלאים תפקידים שונים בארגון.
למעגל הקבוצות שלושה אגפי פעילות. כל אגף מנוהל באורח דמוקרטי על ידי צוות מהיגוי המורכב מנציגי כלל הקבוצות.
אגף החינוך של המעגל מפעיל ארבעה מסלולי הצמחת קבוצות: שנת שירות גרעין במעגל, מסלול נח"ל משותף עם התנועה הקיבוצית, פרויקט ליווי קבוצות מתנועות וארגונים שונים בפרק המשימה בצוותא, ומרחב ליווי ותמיכה לקהילות צעירות.
אגף הקואופרציה של המעגל, קם בעקבות החלטת הנהגת מעגל הקבוצות מאוקטובר 2019 ללוות ולהקים קואופרטיבים קהילתיים, שיענו על צורכי החיים של הקהילות וסביבתם, ויקדמו כלכלה דמוקרטית ושוויונית ברת קיימא.
אגף הקבוצות הבוגרות של מעגל הקבוצות, מקדם תרבות, למידה ופיתוח החיים הקהילתיים ושיתופיים, ומפתח יוזמות חברתיות ופוליטיות ברוח הסוציאליזם והשיתופיות.
ולאדימיר קראמניק
הנרי כהן (ספורטאי)
הנרי כהן (בצרפתית: Henri Cohen; נפטר בשנת 1930) היה שחקן כדורמים יהודי-בלגי.
ביוגרפיה.
באולימפיאדת פריז (1900) זכה כהן במדליית כסף בכדורמים במסגרת קבוצתו מועדון השחייה והכדורמים של בריסל. בטורניר השתתפו 7 קבוצות. בשלב רבע הגמר קבוצתו ניצחה 0-2 קבוצה מצרפת מועדון תלמידי נפטון מליל (קבוצה מס' 2). בשלב חצי הגמר קבוצתו ניצחה 1-5 קבוצה מצרפת, מועדון ליבלול (שפירית) מפריז. במשחק הגמר קבוצתו הפסידה 7-2 לקבוצת מועדון השחייה אוסבורן מבריטניה שזכתה במדליית זהב. במדליית ארד התחלקו שתי הקבוצות מצרפת, מועדון ליבלול (שפירית) מפריז ומועדון תלמידי נפטון מליל (קבוצה מס' 2).
ג'אווה (שפה)
ג'אווה היא השפה של עם הג'אווה. השפה מדוברת בחלקים המזרחיים והמרכזים של האי ג'אווה שבאינדונזיה
אך יש גם כמה אזורים של דוברי ג'אווה בחוף הצפוני של מערב האי. זוהי שפת האם של יותר מ-75,500,000 אנשים. שפת ג'אווה הוא חלק ממשפחת השפות האוסטרונזיות, והיא דומה לכמה שפות מלאיות. רוב דוברי ג'אווה מדברים גם אינדונזית למטרות רשמיות, למטרות מסחר ולצורך תקשורת עם שאר התושבים באינדונזיה. מחוץ לאינדונזיה, יש כמה דוברי ג'אווה במדינות שכנות כמלזיה וסינגפור וכן מיעוט באזורים אחרים. השפה נכתבת בעיקר באלפבית של ג'אווה.
אלפבית.
שפת הג'אווה נכתבת לרוב על ידי אותיות האלפבית של ג'אווה. אלפבית הג'אווה הוא אבוגידה - כל אחת מעשרים האותיות בשפה מייצגת הברה עם עיצור והתנועה אַ המבוטאת כ-/ɔ/. דיאקריטים שונים מתווספים מסביב לאות בכדי לציין שמדובר בתנועה שונה מ-[ɔ].
שפת הג'אווה יכולה להיכתב גם באלפבית הערבי והאלפבית הלטיני.
האסון הגרעיני בפוקושימה
האסון הגרעיני בפוקושימה הוא שמה של סדרת אירועים תאונתיים שאירעו בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 ביפן, כתוצאה מנזקי רעידת האדמה בסנדאי, ב-11 במרץ 2011, והצונאמי שבא בעקבותיה. האסון הגרעיני בפוקושימה הוגדר כ בסולם הבין-לאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי והוא, נכון ל-2020, אירוע התאונה החמור ביותר בעולם מאז אסון צ'רנוביל, שהתרחש ב-1986.