לאימדוטה סטראויומה (בלטבית: Laimdota Straujuma; נולדה ב-24 בפברואר 1951) היא כלכלנית לטבית אשר כיהנה בתור ראש הממשלה של לטביה החל מ-2014 עד פברואר 2016. היא האישה הראשונה שכיהנה כראש הממשלה בלטביה.
ביוגרפיה.
לאחר סיום בית הספר למדה מתמטיקה באוניברסיטת לטביה בריגה וסיימה אותה בשנת 1973. היא עבדה במוסדות הממשל והתמחה בתחום הכלכלה. בשנת 1992 סיימה את עבודת הדוקטורט בתחום זה.
מ-2000 עד 2006 היא כיהנה כמזכירת המדינה של המשרד לחקלאות, ומ-2007 עד 2010 כיהנה כמזכירת המדינה של המשרד לפיתוח אזורי. לפני היבחרה לראש הממשלה כיהנה כשרת החקלאות מ-2011 עד 2014.
בשנת 2014 הייתה סטראויומה מועמדת מפלגת "האיחוד" לראשות הממשלה, עקב התפטרותו של ואלדיס דומברובסקיס (שהיה ראש הממשלה הקודם). היא זכתה עקב תמיכה של מפלגת "הרפורמה", מפלגת "הברית הלאומית" ומפלגת "איחוד הירוקים והחקלאים".
ב-7 בדצמבר 2015 התפטרה מתפקידה כראש ממשלת לטביה.
קוונדיש
קוונדיש הוא שם משפחה אנגלי
חיים בלצן
חיים בַּלצָן (1910 – 14 באוגוסט 2002) היה עיתונאי ב"הבוקר" וב"הארץ", ממייסדי סוכנות הידיעות עתי"ם, עורכה הראשי ומנהלה הכללי, בלשן, מילונאי ופעיל למען רפורמה בכתיב העברי.
קורות חיים.
חיים בלצן נולד ב-1910 בקישינב שבבסרביה (אז באימפריה הרוסית; כיום במולדובה). בנם של אסתר בת גור אריה קרימנשטיין ובן ציון בלצן (1885–1941), שהיה פרשן תנ"ך, סוחר ופעיל ציוני. סבו, שמואל בלצן, היה נשיא "המזרחי" בבסרביה וציר בקונגרס הציוני ה-12. חיים בלצן היה ממסיימי המחזור הראשון של הגימנסיה העברית "מגן דוד" בקישינב (המשורר נתן אלתרמן היה בן כיתתו בגימנסיה זו). את עיסוקו בעיתונות החל בלצן עוד בסוף שנות ה-20, בתקופת לימודיו בגימנסיה, כשיסד וערך ירחון בשם "אחדות". בהמשך, בסוף שנת 1927, כשהיה כבן 17, היה לכתב היומון העברי "הצפירה" בקישינב.
בשנת 1935 סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בוקרשט. ב-1935 עלה לארץ ישראל. הוא החל לעבוד ככתב בירושלים בעיתון "הבוקר" וסיקר בו בין היתר את אירועי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט. בהמשך מונה לתפקיד הסופר הפוליטי של העיתון וראש הסניף שלו בירושלים.
בשנת 1941 עבר לתל אביב לשמש עורך החדשות בסניף מערכת "הבוקר" בתל אביב. באותה שנה עמד בבחינות החוק הארצישראלי לעורכי דין זרים והתקבל כחבר באגודת עורכי הדין.
בשנת 1942, במלחמת העולם השנייה, התנדב לצבא הבריטי ונשלח לטורקיה. במהלך שהותו שם שימש סופרו של עיתון הארץ בטורקיה ובארצות אירופה שונות ופרסם בעיתון זה סדרת מאמרים וידיעות תחת הכותרת "מאחורי הפרגוד של ארצות הכיבוש", שבהם חשף בצורה מפורטת את ממדי השואה באירופה. בהמשך עסק בלצן בסיוע לעליית יהודים מאירופה, והיה מנהל ב"היאס" (חברת הסיוע היהודית-אמריקנית למהגרים) ושימש מנהל כללי של סניפי החברה בצ'כוסלובקיה. עם שובו ארצה ב-1948 גויס לצה"ל ומונה למזכיר האגף להסברה במשרד הביטחון.
בשנת 1949 נישא בלצן לרות (רוזליה) גַרטי (1925–1999), סטודנטית לרפואה ילידת בולגריה, לימים רופאת ילדים ומתבגרים, בוגרת האוניברסיטה העברית בירושלים, והחל מ-1983 מנהלת השירות הרפואי הציבורי בעיריית תל אביב. הרומן בין השניים החל עוד בשנת 1946 בבולגריה רות עלתה לארץ ב-14.4.49 והשניים התחתנו שבועיים אחר כך.
בשנת 1950 ייסד ביחד עם שורה של עורכי עיתונים את סוכנות הידיעות עתי"ם ("עיתונות ישראלית מאוגדת") והיה מנהלה ועורכה הראשי במשך כ-26 שנה.
בתקופת כהונתו קשרה עתי"ם קשרי גומלין עם סוכנויות ידיעות ברחבי העולם, בהן רויטרס, סוכנות הידיעות הצרפתית (סי"ץ), יונייטד פרס אינטרנשיונל, Associated Press (AP) וסוכנות הידיעות היהודית (סט"א), ושימשה המפיצה הבלעדית בישראל של שירותי סוכנויות אלה. בזמן עבודתו בעתי"ם חידש בלצן מילים בעברית שאומצו בידי התקשורת : כך הגה את המילה "מבזק" כתרגום למילה האנגלית Flash, כהתראה ראשונה לעיתונות על ידיעה חדשה ומורכבת. כמו כן הנהיג שימוש במושג "דו קיום" כתרגום למילה האנגלית Coexistence.
בשנת 1976 פרש בלצן מעתי"ם והוחלף על ידי אלתר ולנר. לאחר פרישתו הקדיש את זמנו ומרצו למטרה שפעל למענה עוד שנים קודם לכן: רפורמה בכתיב העברי, שתקל על הקריאה בכתיב חסר הניקוד. הוא ביקש להנהיג שיטת כתיב עברי מחודש – לא מלוטן, אלא כתיב עברי פונטי וחד-משמעי, שסבר שעשויה להקל על מאות אלפים. הוא חיבר ב-1974 הצעה לרפורמה בכתיב ("הצעה לכתיב עברי מחודש פוניטי וחד-משמעי"), ואף נפגש בעניין זה ב-18 ביולי 1976 בפגישה מיוחדת עם נשיא מדינת ישראל דאז אפרים קציר והגיש לו חוברת שהוציא ובה פירוט הצעתו. בעיתונות שדיווחה על פגישה זו נכתב: "הנשיא הבטיח לעיין בנושא תוך יחס חיובי".
מיזם חברתי נוסף שבו עסק הוא הקמת איגוד המשתמשים בתחבורה הציבורית (1978), שמטרתו המוצהרת להביא לשיפורים בתחבורה הציבורית, והוא נמנה עם חברי הנהלתו.
בנוסף, כיהן כסגן יו"ר האיגוד העולמי של יהודי בסרביה.
בין השנים 1990–2000 ערך בלצן והוציא לאור סדרת מילונים בארבע שפות: אנגלית, צרפתית, ספרדית ורוסית. המילונים נועדו לשרת קהל המתקשה בקריאת עברית ללא ניקוד, "לכל המבקש לטעום מהעברית החיה של ימינו ללא לימודים שיטתיים בה". כל מילה מופיעה גם באיות הנכון שלה, וגם בכתיב פונטי באופן שניתן למצוא אותה על פי "הצלצול" בלבד (בתעתיק לטיני מקורי).
בשנת 1999 נפטרה רעייתו, ד"ר רות בלצן. חיים בלצן נפטר ב-14 באוגוסט 2002, בגיל 92. נקבר בבית העלמין קריית שאול לצד אשתו.
הותיר אחריו שתי בנות ובן: ד"ר רויטל בלצן שסקין (רופאת שיניים), ד"ר אסתרית בלצן (פסנתרנית ומרצה למוזיקולוגיה) ואביקם בלצן, מהנדס ומנהל חברת היי-טק (אחיה התאום של אסתרית).
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
סרמיינטו
חוויאר פרס דה קוויאר
האיש הסופג
האיש הסופג (באנגלית: Absorbing Man) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס תור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Daredevil #1" מאפריל 1964, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ביל אברט.
האיש הסופג הוא האלטר אגו של קארל קריל, מתאגרף לשעבר וכעת פושע. בעקבות שתיית נוזל המהול ברכיבים אסגרדיים, קריל צבר כוח חיקוי צורת חומר או אנרגיה באמצעות מגע. יכולת זו היא גם חולשתו; יריביו, גיבורי העל, מסוגלים לשטות בו לצבור צורה של חומר באמצעותו ניתן להביסו, כדוגמת הליום.
את דמותו של האיש הסופג גילם בסדרת הלייב אקשן "סוכני" השחקן בריאן פטריק וייד.
ביוגרפיה בדיונית.
תחילת הקריירה כנבל.
לפני שהתדרדר לפשע, קארל קריל לחם כמתאבק תחת שם הזירה "רוקי דייוויס" כמחווה לבן דודו. בשלב מסוים, הוא נתקל בג'ק מורדוק בזירה. כאשר משקה ששתה נמהל על ידי לוקי ברכיבים נדירים מאסגרד, קריל גילה על כוחותיו, וברח מהכלא. הוא נלחם בתור, הוכח כיריב ראוי אך הקרב נפסק עקב חטיפתה של ג'יין פוסטר. כאשר קריל פרץ לבית והחל לתקוף את דייריו, תור הגיע למקום וגרם לו לשנות את צורתו לצורת הליום. כך, קריל נסחף לאטמוספירת כדור הארץ. זמן קצר לאחר מכן, לוקי חילץ את קריל באמצעות טכנולוגיה אסגרדית ושלח אותו להיאבק בתור. אחרי שקריל הובס, לוקי לקח אותו לאסגרד ומגלה לו את מקורו; קריל נעשה לסוכן של לוקי, ומביס לגיונות אסגרדים רבים. בקרב נגד אודין עצמו, קריל סופג את כוח אודין ואת מאפייניה של אסגרד עצמה. לוקי וקריל הובסו בתחבולה, והוגלו מהמקום.
קריל חזר על שביט, ונלחם בענק הירוק אשר נשלח להסיט את השביט מחשש שהוא רדיואקטיבי. קריל ספג את כוחו של הענק, וניסה לקבור אותו תחת הר. כשהענק פנה לאחור, קריל איבד את אחיזתו ונמעך. הוא נאבק בגיבורים כדוגמת קבוצת האוונג'רס, דרדוויל, דאזלר, הענק הירוק וספיידרמן. הוא השתתף באירוע המלחמות הסודיות, שם התחיל במערכת יחסים רומנטית עם נבלת העל טיטניה.
המשך הקריירה.
טיטניה וקריל הצטרפו לקבוצת אדוני הרשע, וקריל לבדו נאבק בתור ובת'נדרסטרייק. לאחר ששרד קרב נגד קוואזר, קריל נכלא בכלא נסיוני שאסיריו מכווצים באמצעות חלקיקי פים. ניסיון בריחה מהכלא סוכל על ידי הענקית הירוקה. הוא חזר חופשי בסוף אירוע מלחמת אזרחים, ונהרג לכאורה על ידי הסנטרי. מאוחר יותר, קריל מופיע בהלווייתו של סטילט-מן.
קריל וטיטניה נאבקים בענקית הירוקה ובחברתה מגזע הסקרול, וזאת לאחר שניסו לעצור את בן-דודו של קריל. במהלך אירועי שלטון אפל, קריל הצטרף לקבוצת הלגיון הקטלני של גרים ריפר. לאחר שהובס, קריל הוכיח כי ביכולתו לספוג את מאפייני הקובייה הקוסמית.באמצעות חרב קסומה שביטלה את כוחותיו והוענקה לו על ידי לוקי, נורמן אוסבורן הצליח להביס את קריל, אשר מתגלה כאביו של גיבור-העל סטונוול מקבוצת הלוחמים הסודיים.
עידן הגיבורים, הפחד עצמו, הציר.
באירוע עידן הגיבורים, קריל תקף את מגדל האוונג'רס ומובס בהתערבותן של מריה היל, שרון קרטר ו-ויקטוריה האנד. קריל מסומם, ואקדמיית האוונג'רס מבילה אותו למעצר. הוא מצליח לשלוט באופן טלקינטי בכדור ההרס שלו, ובורח; הוא הובס בקרב נגד הנרי פים. קריל התחנן לפים שלא ייקח אותו לכלא, בטענה שלאור העובדה שהוא מסומם, הוא אינו מסוגל לספוג מאפיינים של חפצים והוא שונא את גופו האמיתי. פים חס עליו, ומציב אותו בתא כלא מיוחד אשר אינו מצריך כי ישהה תחת הרדמה.