קוויק 2 הוא משחק יריות גוף ראשון שפותח על ידי חברת id Software. המשחק משתייך לסדרה המצליחה של משחקי יריות הנקראת Quake, אך בניגוד למשחק הקודם (והמקורי) - עלילת המשחק שונה לגמרי מהמשחק הראשון, כך שמבחינה עלילתית אין זה המשך למשחק הקודם (למען האמת Quake 2 היה אמור להיות חלק מזיכיון אחר לגמרי, והשם שבסופו של דבר נבחר היה רק שם זמני, אך לא הצליחו למצוא שם אחר). מבחינה עלילתית, משחק ההמשך הוא Quake 4 שיצא ב-2005. המשחק משתמש בגרסה משופרת קצת של מנוע התצוגה id Tech 2, שבגרסה מוקדמת שלו השתמשו עבור המשחק הקודם בסדרה, Quake, שמשתמשת בפריסת התצוגה OpenGL בנוסף לפריסת תצוגה של תוכנה (המתבצעת על ידי המעבד המרכזי).
עלילה.
המשחק מציג עלילה חדשה לחלוטין. לאחר שבני האדם מצליחים להדוף פלישה של גזע קיבורגים חייזרי הנקרא סטרוג (באנגלית: Strogg) שזרעו הרס וחורבן בכדור הארץ, יוצא כוח פלישה גדול של חיילי קומנדו ונחתי חלל לכוכב האם של הסטרוגים במטרה להתנקש במנהיגם העריץ, מאקרון (Makron). לרוע המזל, הסטרוגים עולים על המבצע, ומפעילים תותח גדול שמשמיד את רוב החלליות שהיו אמורות לנחות. הנחיתה לכאורה נכשלת ורוב הצוות נהרג או נשבה בידי הסטרוגים לשם ייצור מפלצות חדשות או ניסויים מדעיים - חוץ מאחד, נחת חלל בכינוי "Bitterman" (בתרגום חופשי: "איש המרירות") אותו מגלם השחקן. על השחקן לשרוד בכוכב העוין תוך כדי ביצוע משימות בתוך בירת הכוכב, חדירה לבסיס הסודי של מאקרון ולחימה בו.
משחקיות.
המשחק הוא משחק יריות בגוף ראשון בתלת מימד, עם משחקיות שמזכירה את המשחק הקודם והראשון בסדרה - Quake מבחינת מקשים ותנועתיות. לעומת זאת, המפות יותר גדולות, יש יותר סודות בתוך המפות ודרכים יותר מתוחכמות להחבאתן, ויש גמישות רבה במעבר בין מפות ואיסוף חפצים ביניהן (ניתן לחזור למפה קודמת בה שיחקת, הכרחי להשלמת הרבה משימות). ישנם במשחק אויבים רבים, החל מחיילי משמר פשוטים החמושים באקדח או בתת-מקלע, עד לאויבים גדולים כמו טנקים החמושים במקלעים ובטילים, ובוסים קטלניים. יש סייבורגים שהם בני אדם שהרכיבו להם חלקים מכניים, חייזרים רובוטיים, ומוטנטים. האויבים יכולים לנוע על היבשה במהירויות שונות, לעופף באוויר, ויש בין האויבים דג מוטנט השוחה במים. במשחק ישנם כלי נשק מסוגים שונים ומשונים איתם השחקן יכול לחסל אויבים, כשחלקם מתבססים על כלי נשק ממשחקים קודמים של id. והם:
משחק מרובה משתתפים.
המשחק מציע גם אפשרות למשחק מרובה משתתפים. קיימים מספר מצבי משחק: שיתוף פעולה, קרב 1 על 1, קרב "כולם על כולם" - האחרון ששורד, וקרב "תפיסת דגל". ניתן לשחק במפות של השחקן יחיד כמו כן ב-4 מפות מותאמות אישית למולטיפלייר וכן במגוון רחב של מפות שיוצרו על ידי שחקני קוויק 2 מומחים. במצב משחק זה, ניתן להתאים אישית את השחקן. ניתן לבחור לו שם, לבוש ומין - לוחם, לוחמת או סייבורג.
ביקורות.
המשחק זכה לביקורות חיוביות, הן על ידי שחקנים והן על ידי מבקרי משחקים ומכר למעלה ממיליון עותקים. קוויק 2 הוא המשחק הפופולרי ביותר של 1998.
קוד מקור.
כמו משחקים אחרים מהסדרה, יצא לאור גם קוד המקור של המנוע של Quake 2 מספר שנים לאחר שחרור המשחק, בדצמבר 2001 כתוכנה חופשית ברישיון GPL.
הרחבות.
למשחק יצאו 2 הרחבות רשמיות שלא פותחו על ידי id וכוללות עלילות צדדיות מהעלילה הראשית של המשחק וכן תוספות חדשות. והם:
דוד בן יהודה מסיר לאון
דוד בן יהודה מסיר ליאון
קלעת אל ג'ונדי
פוליטיקה של סאו טומה ופרינסיפה
סאו טומה ופרינסיפה היא דמוקרטיה ייצוגית פרלמנטרית הכוללת מערכת רב-מפלגתית. הרשות המבצעת במדינה היא מוסד הנשיאות, ותחתיו נמצא ראש הממשלה העומד בראש סאו טומה ופרינסיפה. הרשות המחוקקת היא הפרלמנט, שנקרא האספה הלאומית. הרשות השופטת בסאו טומה ופרינסיפה גם היא גוף עצמאי ונפרד משתי הרשויות האחרות.
המבנה הפוליטי הנוכחי של המדינה, דמוקרטיה פרלמנטרית, התחיל לתפקד באופן זה החל משנת 1990.
הרשות המבצעת.
בראש המדינה עומד הנשיא, הנבחר לתקופת כהונה בת חמש שנים בבחירות כלליות ישירות. הנשיא יכול לכהן לכל היותר שתי כהונות רצופות. ראש הממשלה ממונה על ידי הנשיא, אך המינוי חייב להיות מאושר על ידי המפלגה הגדולה הפרלמנט, ולכן בדרך כלל הוא אחד מחבריה. בממשלה חברים 14 שרים, ממונים על ידי ראש הממשלה מלאחר היבחרו.
הרשות המחוקקת.
האספה הלאומית (Assembleia Nacional), היא בית המחוקקים של המדינה, ומורכבת מ-55 חברים. היא נבחרת לתקופת כהונה של ארבע שנים בבחירות יחסיות.
מפלגות.
מפלגת השלטון הנוכחית, מפלגת הפעולה הדמוקרטית העצמאית, המחזיקה ב-26 מושבים בפרלמנט, הנה מפלגת מרכז. בעבר ישבה בשלטון מפלגת כוח התנועה לשינוי דמוקרטי - המפלגה הליברלית, אך כיום היא מהווה את המפלגה הקטנה ביותר בפרלמנט, ומחזיקה במושב אחד בלבד. מפלגה זו היא מפלגת ימין-מרכז. דעות דומות ישנן גם למפלגת התלכדות המפלגה הדמוקרטית - קבוצת השתקפות, אשר מחזיקה ב-7 מושבים בפרלמנט, בדומה לבחירות הקודמות (2006). מפלגת השמאל היחידה במדינה היא מפלגת התנועה לשחרור סאו טומה ופרינסיפה/המפלגה הדמוקרטית החברתית.
בחירות.
הבחירות לפרלמנט נערכות אחת לארבע שנים.
הרשות השופטת.
בעבר, היה בית המשפט העליון אחראי בפני האספה הלאומית, אך כיום, תחת החוקה החדשה, הרשות השופטת היא עצמאית. בראשה עומד בית המשפט העליון.
שלטון מקומי.
סאו טומה ופרינסיפה מחולקת לחבלי ארץ על שני אייה – הראשון הוא סאו טומה והשני הוא פרינסיפה. סאו טומה מחולקת לשישה מחוזות, ופרינסיפה מהווה מחוז אחד.
יחסי חוץ.
עד עצמאותה בשנת 1975, הייתה סאו טומה ופרינסיפה כמושבה פורטוגזית בעלת קשרים דיפלומטיים מעטים, למעט אלו עם פורטוגל. בעקבות עצמאותה ביקשה הממשלה החדשה להרחיב את יחסיה הדיפלומטיים. בשנים הראשונות בלט בעיקר שיתוף פעולה עם מושבות פורטוגזיות ביבשת אפריקה, ובמיוחד עם אנגולה. יחסים טובים ביבשת ישנם עם מדינות נוספות, בעיקר עם גבון והרפובליקה של קונגו. בדצמבר 2000 הצטרפה סאו טומה ופרינסיפה לאיחוד האפריקאי, לאחר שצעד זה אושר על ידי האספה הלאומית.
ממשלת סאו טומה ופרינסיפה שומרת בדרך כלל מדיניות חוץ המבוססת על נייטרליות ורצון לשיתוף פעולה עם כל מדינה המוכנה לסייע בפיתוח הכלכלי של המדינה. בשנים האחרונות קיים דגש רחב יותר ויותר על קיום קשרים עם ארצות הברית ומדינות מערב אירופה. יחסיה של המדינה עם פורטוגל, המהווה כיום את מקורם של 59% מהיבוא למדינה, נשארו חשובים כתמיד מאז עצמאות המדינה. בשנת 2006 כוננה סאו טומה ופרנסיפה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הסינית, ובכך גרמה לניתוק היחסים עם הרפובליקה העממית של סין. מאוחר יותר סאו טומה ופרנסיפה ניתקה את היחסים עם הרפובליקה הסינית, צעד שקיבל ברכה מהרפובליקה העממית של סין.
המדינה חברה כיום במספר ארגונים בינלאומיים בנוסף לחברות באיחוד האפריקאי, ועמם אפשר למנות את ארגון הסחר העולמי, ארגון התיירות העולמי וארגון הימאות הבינלאומי.
נח פרילוצקי
נח פרילוצקי, בפולנית: Noach Pryłucki; 1882, ברדיצ'ב, אוקראינה – 1941, וילנה) היה עורך דין, בלשן, עיתונאי ומנהיג פוליטי של יהודי פולין בין שתי מלחמות העולם.
ביוגרפיה.
נח פרילוצקי נולד בברדיצ'ב למשפחת סוחרים אמידה. אביו, צב פרילוצקי, היה פעיל בתנועת חיבת ציון. נח פרילוצקי למד עברית אצל הירש הירשפלד תלמידו של ריב"ל. בגיל 8 התחיל פרילוצקי לעסוק בכתיבה ובהיותו בן 10 כתב מאמר בעברית על ההתיישבות היהודית בארגנטינה. ב-1898 סיים את הפרו-גימנסיה והתחיל את השנה החמישית בגימנסיה בוורשה. הוא סיים את הגימנסיה עם מדליית זהב והתחיל ללמוד משפטים באוניברסיטת ורשה. ב-1902 השתתף באספה הראשונה של "יידישן חברים פארבאנד", ארגון שמטרתו הייתה להגן על סטודנטים יהודים מפולין שלומדים באוניברסיטאות בחו"ל. בעקבות השתתפותו באספה נאסר וישב חודשיים בכלא. בשנים 1904-1905 היה פעיל בתנועה הציונית כחבר בארגון הסטודנטים "קדימה" ובוועדת "ציוני ציון" שניהלה מאבק נגד הצעת אוגנדה. ב-1905 גורש מאוניברסיטת ורשה משום שהשתתף באספת סטודנטים שהחליטה לדרוש שהמדינה תממן חינוך יהודי. ב-1907 נכנס לאוניברסיטת פטרבורג וב-1909 סיים שם את לימודי המשפטים. בסוף 1909 עבר לוורשה ופתח שם משרד לעריכת דין.
ב-1916 נבחר פרילוצקי למועצת העיר ורשה שהייתה אז גוף פוליטי חשוב בפולין. בתפקיד זה פעל למען האינטרסים היהודיים ולמען לשון יידיש. פרילוצקי דרש שיידיש תהיה שפת הלימוד הרשמית בבתי ספר יהודים וכן אוטונומיה לאומית אישית ליהודים. הוא נשא כ-80 נאומים במועצת העיר שהקנו לו פופולריות גדולה מאוד בקרב היהודים בפולין. את הנאומים פרסם כספר בשנת 1922 בשם רעדעס אין ווארשאווער שטאט-ראט. (נאומים במועצת העיר ורשה). באותה שנה היה בין מקימי המפלגה הפולקיסטית יידישע פאלקס-פארטיי (מפלגת העם היהודית). הוא היה אחד המייסדים של איגוד בתי הספר וההשכלה העממית (יידישן שול און פאלקסבילדונג-פאראיין). באותו זמן ארגן את הסוחרים הזעירים ועובדי הכפיים שהיוו בסיס כוחה של המפלגה הפולקיסטית. ב-1918 נכנס כציר לסיים הפולני העצמאי הראשון כנציג המפלגה הפולקיסטית היהודית. ב-1920, בזמן הפלישה הבולשביקית לפולין, הוא נלחם נגד גירוש של קהילות יהודיות שלמות. על ידי התערבות אישית הציל יהודים רבים שנשפטו למוות.