אוסקה התמודדה מול ברלין ובודפשט על אירוח האליפות, אך ב-1 באוקטובר 2002 ברלין ובודפשט נסוגו מהצעותיהן וב-15 בנובמבר באותה שנה אוסקה הוכרזה כעיר המארחת על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית.
אירועים מרכזיים.
באליפות לא נשבר אף שיא עולם, אך נשברו שני שיאי אליפות (בריצת 3000 מטר מכשולים לנשים ובריצת 200 מטר לגברים).
ריצות קצרות.
נשים.
ריצת 100 מטר לנשים הייתה צמודה מאוד והסתיימה רק לאחר פוטו פיניש צמוד. ורוניקה קמפבל-בראון זכתה בזהב עם זמן של 11.01 והקדימה באלפית השנייה בלבד את לורין ויליאמס האמריקנית. במקום השלישי סיימה כרמליטה ג'טר האמריקנית עם 11.02 שניות. קמפבל לא הצליחה להשלים זכייה גם בריצה למרחק הכפול של 200 מטר, וסיימה שנייה עם זמן של 22.34 שניות, אחרי אליסון פליקס האמריקנית שזכתה בזהב עם 21.81 שניות.
בריצה ל-400 מטר שלטו הבריטיות, כשזכו בשני המקומות הראשונים לאחר ששברו את שיאיהן. ראשונה סיימה כריסטין אוהורוגו עם 49.61 שניות ושנייה סיימה ניקולה סנדרס עם תוצאה של 49.65 שניות.
במרוצי השליחות שלטו האמריקניות לאחר שזכו בריצה ל-100X4 מטרים ובריצה ל-4X400 מטרים.
גברים.
האצן האמריקני טייסון גיי זכה בריצה ל-100 מטרים כשקבע זמן של 9.85 שניות. אסאפה פאוול מג'מייקה, שהיה יריבו הגדול של גיי באותה תחרות, אכזב כשסיים רק במקום השלישי עם תוצאה של 9.96 שניות, אחרי דריק אטקינס שסיים במקום השני עם זמן של 9.91 שניות.
גיי זכה גם בריצה ל-200 מטר וקבע שיא אליפות חדש עם תוצאה של 19.76 שניות. באותה ריצה, יוסיין בולט הג'מייקני סיים במקום השני וואלאס ספירמון האמריקני סיים במקום השלישי.
במרוץ השליחים ל-100X4 מטרים, זכתה נבחרת ארצות הברית לאחר שרביעיית השליחים שלה גמאה את המרחק ב-37.78 שניות. בקרב על המקום השני הקדימה נבחרת ג'מייקה את נבחרת בריטניה לאחר שקבעה זמן של 37.89 שניות.
בריצה ל-400 מטר, האמריקנים הפגינו שליטה מלאה כשזכו בשלושת המקומות הראשונים. במקום הראשון זכה האצן ג'רמי וורינר כשהוא מקדים את לאשון מריט ואת אנג'לו טיילור.
ריצות בינוניות וארוכות.
נשים.
בריצה ל-800 מטר זכתה הקנייתית ג'נט ג'פקוסגאי ובריצה ל-1500 מטר זכתה מרים יוסוף ג'מאל מבחריין. בריצות הארוכות שלטו האתיופיות: מסרט דפאר זכתה בריצה ל-5000 מטרים וטירונש דיבאבה זכתה בריצה ל-10000 מטרים. בריצה ל-3000 מטר מכשולים קבעה הרוסייה יקטרינה וולקובה שיא אליפות חדש, עם תוצאה של 9:06.57 דקות.
גברים.
בריצה ל-800 מטר, הקדים אלפרד קירווה יגו הקנייתי את יריבו הקנדי גארי ריד במאית השנייה בלבד. יגו סיים עם תוצאה של 1:47.09 דקות וריד סיים כאמור מאית שנייה אחריו. ברנרד לגט האמריקני זכה בריצות למרחק של 1500 מטר (3:34.77 דקות) ול-5000 מטר (13:45.87 דקות). בריצה ל-10000 מטרים זכה שיאן העולם קנניסה בקלה עם תוצאה של 27:05.90 ובריצת המרתון זכה הקנייתי לוק קיבט לאחר שגמא את המרחק ב-2:15.59 שעות.
ענפי שדה.
נשים.
בגמר הקפיצה לרוחק שלטו האתלטיות הרוסיות וזכו בשלושת המקומות הראשונים. טטיאנה לבדייבה זכתה במקום הראשון ואחריה סיימו לודמילה קולצ'נובה וטטיאנה קוטובה.
בגמר התחרות להדיפת כדור ברזל הובילה נדזיה אוסטפצ'וק מבלארוס עד לסבב ההדיפות האחרון, ואז עברה אותה ואלרי אדמס מניו זילנד, שקבעה תוצאה של 20.54 מטר וזכתה במקום הראשון.
בתחרות קרב שבע זכתה קרולינה קלופט השוודית עם תוצאת מרשימה של 7032 נקודות, ובכך קבעה שיא אירופי חדש.
בתחרות יידוי הפטיש הובילה בטי הידלר הגרמנייה עם תוצאה של 74.76 מטר. יריבתה הקובנית יפסי מורנו קבעה ביידויה האחרון תוצאה של 74.74 מטר וסיימה במקום השני.
גברים.
שלושה קופצים לגובה השיגו תוצאה 2.35 מטר, ודירוגם נקבע לפי מספר הפסילות שלהם. דונלד תומאס מאיי בהאמה הפתיע וזכה במדליית הזהב, ירוסלב ריבקוב הרוסי זכה במדליית הכסף וקיריאקוס יואנו הקפריסאי זכה במדליית הארד, שהיוותה מדליה היסטורית עבור מדינתו. סטפן הולם השוודי אכזב כשסיים רק במקום הרביעי.
גמר הקפיצה לרוחק היה צמוד מאוד. דוויט פיליפס, אלוף העולם מ-2005, קפץ בקפיצתו הראשונה למרחק של 8.30 מטרים. לאחר מכן, אירווינג סלדינו מפנמה קפץ למרחק של 8.46 ועלה למקום הראשון. בקפיצתו השישית והאחרונה של אנדרו האו האיטלקי הוא ניתר למרחק של 8.47 מטרים, קבע שיא לאומי ועלה למקום הראשון. אך מיד לאחר מכן, הגיב סלאדינו בקפיצה ל-8.57 מטר וזכה בזהב.
בדו-קרב הגדול בין אנדראס ת'ורקילדסן הנורווגי לטרו פיטקמקי הפיני, ניצח האחרון עם תוצאה של 90.33. בתחרות לקרב עשר ניצח רומן שברלה הצ'כי עם 8676 נקודות.
בריאן קליי, אלוף העולם בקרב עשר מ-2005, פרש במהלך התחרות בעקבות פציעה.
האמריקני בראד ווקר, שזכה במקום השני בתחרות הקפיצה במוט ב-2005, זכה במקום הראשון בתחרות זו ב-2007.
באליפות.
באליפות השתתפו 7 אתלטים ישראלים. אלכס אברבוך הגיע להישג הגבוה ביותר, כשבאליפות העולם האחרונה שלו, הוא סיים במקום ה-7 בגמר עם תוצאה של 5.81 מטר.
איתי מגידי וניקי פאלי אכזבו כשלא עלו לגמרים בריצת 3000 מטר מכשולים ובקפיצה לגובה, בהתאמה. מגידי סיים במוקדמות במקום ה-30 עם תוצאה של 8:43.00 ופאלי סיים במקום ה-27 עם 2.19 מטרים.
בקרב רצי המרתון נרשמה הצלחה מצד הרץ היילה סטאין, שסיים במקום ה-19 עם זמן של 2:22.27 שעות והבטיח את השתתפותו באולימפיאדת בייג'ינג. וודג' זביידה סיים במקום ה-34 ואסף בימרו סיים במקום ה-40. המרתוניסטית נילי אברמסקי, בת ה-37, סיימה במקום ה-41 אצל הנשים.
פטיט טריאנון
Epoch times
בריאן מהון
סר בריאן מָהוֹן (באנגלית Bryan Mahon; 2 באפריל 1862, גולוויי, הממלכה המאוחדת – 29 בספטמבר 1930, דבלין, אירלנד) היה גנרל בריטי, מפקד אוגדה במערכת גליפולי ומפקד קורפוס בחזית המקדונית. מהון כיהן כמפקד הצבא הבריטי באירלנד עד פרוץ מלחמת העצמאות האירית.
ראשית הקריירה.
ב-1883 סיים מהון את האקדמיה הצבאית, הוסמך כקצין פרשים בדרגת סגן והוצב בגדוד ההוסרים המלכותי ה-8. במהלך מלחמת הבורים השנייה פיקד קולונל מהון על חטיבת מתנדבים דרום אפריקנים, אשר בין אוקטובר 1899 ועד מאי 1900, נלחמה בגזרת העיר מפיקנג והובילה להסרת המצור מהעיר אשר תושביה היו נתונים בסכנת רעב.
מלחמת העולם הראשונה.
במלחמת העולם הראשונה פיקד מהון על הדיוויזיה ה-10 (האירית) במערכת גליפולי ולאחר פינוי כוחות מדינות ההסכמה מחצי האי גליפולי הונחת עם כוחותיו בנמל סלוניקי, נשלח לגזרת סרביה והשתתף בקרבות המאסף במערכה על סרביה. כוח המשלוח הבריטי נחת באיחור ולא הצליח למנוע את כיבוש הממלכה הסרבית בידי כוחות מעצמות המרכז והדיוויזיה של מהון נסוגה במהירות מהגבול הסרבי כדי לייצב קו הגנה סביב העיר סלוניקי. ב-נובמבר 1915 החליף מהון את הגנרל צ'ארלס קרמייקל מונרו בתפקיד מפקד הכוח הבריטי בחזית המקדונית ותחת פיקודו של מפקד הזירה, הגנרל הצרפתי מוריס סראי פעל לביצור קווי ההגנה אל מול התקפות צבא ממלכת בולגריה. במאי 1916 מונה מהון לתפקיד מפקד הצבא הבריטי במצרים ובמקומו מונה לתפקיד מפקד ארמיית סלוניקי הבריטית, הגנרל ג'ורג' מילן.
לאחר המלחמה ואחריתו.
ב-1917 מונה מהון לתפקיד מפקד הצבא הבריטי באירלנד. הוא פרש מתפקידו ומשירות פעיל בצבא הבריטי בראשית 1919, עם פרוץ מלחמת העצמאות האירית. מהון נבחר לכהן כחבר הפרלמנט של אירלנד הדרומית ב-1922 וב-1925, נבחר לבית הנבחרים התחתון של אירלנד וב-1928 לבית הנבחרים העליון. מהון כיהן בתפקידו כסנטור עד ליום מותו ב-1930 והוא בן 68 שנים.
הקרנת בכורה
אלכסנדר קולארוב
אלכסנדר קולארוב (בקירילית: Александар Коларов; נולד ב-10 בנובמבר 1985 בבלגרד) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
קריירה.
קולארוב החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון המקומי הסרבי צ'וקריצ'קי סטנקום, ובפברואר 2006 חתם ב-OFK בלגרד. הוא שיחק שם עונה וחצי, וזכה לתשומת לבם של מאתרי כישרונות מטעם לאציו מהסרייה א'. הוא עבר לקבוצה האיטלקית בקיץ 2007 תמורת 800,000 אירו. הוא הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו מול רג'ינה ב-30 בספטמבר 2007. בעונתו השנייה בלאציו ביסס את מעמדו כמגן השמאלי הבכיר, במהלכה הבקיע מספר שערים למרות היותו שחקן הגנה, ואף זכה עם לאציו בגביע האיטלקי ובסופר קאפ האיטלקי. בתחילת עונת החליף את מספר חולצתו מ-3 ל-11 כהוקרה לכוכב הסרבי סינישה מיכאילוביץ', ששיחק לפניו בלאציו.
ב-24 ביולי 2010, חתם בשורותיה של הקבוצה האנגלית, מנצ'סטר סיטי, תמורת 16 מיליון ליש"ט. במדיה זכה בחמישה תארים.
ב-22 ביולי 2017 קולארוב חתם לשלוש שנים ברומא בעבור סכום של 5 מיליון יורו. ב-29 בספטמבר 2018, הוא כבש שער בניצחון 1–3 על קבוצתו בעבר והיריבה העירונית, לאציו, והפך לשחקן השני בלבד בהיסטוריה של הדרבי של רומא, שכבש בדרבי עבור שתי הקבוצות של העיר רומא.
ב-8 בספטמבר 2020 חתם קולארוב באינטר מילאנו לעונה אחת.
קריירת נבחרות.
קולארוב היה חלק מנבחרת סרביה הצעירה שהעפילה לגמר היורו עד גיל 21 לשנת 2007 בהולנד. בשנת 2008 נכלל בסגל הנבחרת הסרבית שהשתתפה באולימפיאדת בייג'ינג. באותה שנה ערך גם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת. קולארוב סייע לנבחרתו להעפיל למונדיאל 2018, ואף כבש בבעיטה חופשית בניצחון 0–1 על קוסטה ריקה, אך נבחרת סרביה לא צלחה את שלב הבתים.
הקרן למפעלי שיקום
סיטואציוניזם