כאשר החלו החיסונים נגד וירוס הקורונה להיות מופצים בעולם, ישראל צוינה לשבח במדד בלומברג כחלוצה עולמית שהוכיחה לעולם כי החיסון כופף את זיהומי הקוביד, והצליחה בין ינואר ליוני 2021 בשל קצב החיסונים המהיר והגבוה בעולם, לדכא את המגפה ולקפוץ למקום הרביעי העולמי מהמקום ה-17. וגם במגפת וריאנט הדלתא הצליחה להשתלט עליו באמצעות חיסון הבוסטר, והתברר ממנה כי הלא מחוסנים נמצאים תחת סיכון להדבק ולחלות באופן קשה.
ואילו במדד דצמבר 2021 אוסטריה, אוסטרליה וניו זילנד קפצו בהתאמה 17, 16 ו-11 מקומות כאשר המדינות הללו הסירו מגבלות משמעותיות על האזרחים. ולעומתן נורווגיה, יפן וגרמניה ירדו בהתאמה 18, 12 ו-10 מקומות לאחר שחזרו לאמצעי בלימה קשוחים והטלת מגבלות על האזרחים בשל התפרצות המגפה.
מדינות שהגיעו למקום הראשון בדירוג: ניו זילנד, ארצות הברית, נורווגיה, אירלנד וצ'ילה.
קובעי המדד, מציינים על סמך הנתונים במהלך שנת 2021 כי ביצועי העבר בהתמודדות עם המגפה אינם ערובה להצלחה עתידית - או לכישלון. הרבה מהמדינות עברו מראש הטבלה לתחתיתה ולהפך, ורק שבע מדינות הבאות מעולם לא נפלו בחצי התחתון של הליין-אפ: נורווגיה, דנמרק, פינלנד, איחוד האמירויות, קנדה, דרום קוריאה ושווייץ.
קובעי המדד מציינים כמכנה משותף להן את איכות שירותי הבריאות, לכידות חברתית, אמונה בממשלה ונכונות לציית לכללים, שעזרו להכיל את הנגיף, בעוד שהעושר היחסי וכח הקנייה של מדינות אלה, איפשר להם לצבור את אספקת החיסונים הראשונה.
בפברואר 2022 אוסטרליה קפצה במדד יותר משאר המדינות, 42 מקומות למקום החמישי העולמי לאחר שבוטלה במדינה איסור נסיעות שנמשכו שנתיים ומקרי האומיקרון ירדו משיאם. איראן לעומת זאת חוותה את הירידה הגדולה ביותר, וירדה ב-25 מקומות למקום ה-32, כאשר הידקה את ההגבלות וסגרה כמה בתי ספר עם התפשטות האומיקרון במדינה.
במאי 2020 ניצבים בראש הטבלה נורווגיה (83.4) שהצליחה להפתח עם שיעור גבוה של חיסון מבוגרים העומד על 91% המונע תמותה גבוהה, אירלנד (81) ודנמרק (80.6). ישראל (76.5) קפצה 14 מקומות (השיפור הגדול ביותר החודש) ושיפרה למקום 11. ארצות הברית (69.2) ירדה מקום אחד והגיעה למקום 31. בתחתית הטבלה: טייוואן (57.4), שחווה גל נרחב של זיהומים ומקרי תמותה, הרפובליקה העממית של סין (54.2) שחווה התפרצויות אומיקרון בערי מפתח ונוקטת במדיניות סגרים דרקונית, ורוסיה (53.1) שהתדרדרה לסוף הטבלה למקום ה-53 בשל כושר טיסה נמוך, תחזית צמיחה נמוכה וקפיאה בחיסונים.
פרנק קיטינג
פרנסיס אנתוני קיטינג השני (באנגלית: Francis Anthony Keating II; ) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אוקלהומה ה-25 בשנים 1995–2003.
נכון ל-2021, קיטינג הוא אחד מארבעת מושלי אוקלהומה היחידים שכיהנו בשתי תקופות כהונה רצופות, והרפובליקני הראשון מביניהם. כמושל, הנהיג קיטינג את המדינה בעת הפיגוע באוקלהומה סיטי. תקופת כהונתו גם עמדה בסימנם של יישום רפורמה במערכת הרווחה וקיצוצים במיסים.
ראשית חייו.
פרנק קיטינג נולד בסנט לואיס, מיזורי, כבנם של מרי אן (לבית מרטין) ואנתוני פרנסיס קיטינג. בעת לידתו הוא נקרא דייוויד רולנד קיטינג (David Rowland Keating), אך כאשר היה בן שנתיים, שונה שמו לפרנסיס אנתוני קיטינג השני. עוד טרם מלאו לו שישה חודשים, עברה משפחתו לאוקלהומה והתיישבה בעיר טולסה. כנוצרי קתולי, למד קיטינג בבית הספר המכין קאסקיה הול בטולסה וסיים את לימודיו בו ב-1962. הוא למד באוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון הבירה, שם הוא היה נשיא אגודת הסטודנטים ועורך עיתון הסטודנטים The Hoya, וב-1966 סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה בהיסטוריה. ב-1969 הוא סיים לימודי תואר במשפטים בקולג' למשפטים של אוניברסיטת אוקלהומה, וגם שם הוא היה נשיא אגודת הסטודנטים.
עם סיום לימודי המשפטים, החל קיטינג את הקריירה שלו בכוחות אכיפת החוק. הוא מונה כסוכן מיוחד ב-FBI, עבר אל החוף המערבי, והיה אחראי על חקירת פעולות טרור באזור ועסק במשימות נוספות. לאחר שנים בחוף המערבי, שב קיטינג לטולסה, והיה לעוזר התובע המחוזי שם.
ב-1973 נבחר קיטינג לבית הנבחרים של אוקלהומה. הוא כיהן תקופת כהונה אחת, עד 1975, עת נבחר לסנאט של אוקלהומה. בסנאט הוא כיהן עד 1981, ובעת כהונתו בו הוא היה מנהיג המיעוט.
קריירה בממשל הפדרלי.
הקריירה של קיטינג ב-FBI והתבלטותו במפלגה רפובליקנית באוקלהומה הניעו את הנשיא הנבחר רונלד רייגן למנות אותו כתובע הפדרלי של המחוז הצפוני של אוקלהומה. בתפקיד זה שימש קיטינג בשנים 1981–1983, ובחלק מזמן זה כיושב הראש של כל התובעים הפדרליים. הוא פרש ממשרה זו כדי להתמודד על מושב מחוז הבחירה הראשון של אוקלהומה בבית הנבחרים של ארצות הברית וניהל מערכת בחירות תחרותית שלא הספיקה כדי להביס את חבר בית הנבחרים המכהן מטעם המפלגה הדמוקרטית, יושב ראש ועדת התקציב של בית הנבחרים ג'יימס ג'ונס, שניצח בבחירות לאחר שזכה ב-52 אחוזים מן הקולות, אף על פי שהנשיא הרפובליקני רייגן הוביל את הבחירות במחוז.
זמן קצר לאחר השבעתו של רייגן לתקופת נשיאותו השנייה, הוא מינה את קיטינג כעוזר מזכיר האוצר ובהמשך קידם אותו לתפקיד עוזר התובע הכללי, התפקיד השלישי בחשיבותו במחלקת המשפטים של ארצות הברית. מינויים אלו הפכו את קיטינג לאיש אוקלהומה הבכיר ביותר בממשל רייגן. בתפקידים אלו כעוזר מזכיר האוצר וכעוזר התובע הכללי, פיקח קיטינג על סוכנויות אכיפת החוק הן במחלקת המשפטים והן במחלקת האוצר. אלו כללו את , הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ, השירות החשאי, מכרזי ההכשרה הפדרליים לאכיפת החוק, לשכת בתי הכלא הפדרלית, שירות המרשלים של ארצות הברית, , כל 94 התובעים הפדרליים ויחסיה של ארצות הברית עם האינטרפול.
בשלב מאוחר יותר בתקופת נשיאותו של רייגן, המשיך קיטינג לשמש בתפקידו במחלקת המשפטים כעוזר התובע הכללי. ב-1990 קידם הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש את קיטינג כיועץ המשפטי הראשי וכסגן מזכיר השיכון והפיתוח העירוני בפועל, התפקיד השני בחשיבותו במחלקת השיכון והפיתוח העירוני תחת המזכיר ג'ק קמפ. הוא המשיך לשמש כסגן המזכיר עד 1993. כפי שהיה בתקופת נשיאותו של רייגן, היה קיטינג איש אוקלהומה הבכיר ביותר בממשל הפדרלי גם תחת הנשיא בוש.
ב-14 בנובמבר 1991 מינה בוש את קיטינג לכהן בבית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים, אך עם השליטה הדמוקרטית בוועדת המשפט של הסנאט, מועמדותו של קיטינג התמסמסה ולא נערכו שימועים בנוגע אליה עד לתום נשיאותו של בוש. הנשיא הבא, ביל קלינטון, בחר שלא להגיש את מועמדותו של קיטינג לתפקיד, ותחת זאת מינה את התובע הכללי לשעבר של אוקלהומה, רוברט הרלאן הנרי, שבסופו של דבר אושרה מועמדותו.
מושל אוקלהומה.
הבחירות לכהונה הראשונה.
ב-1994, לאחר שנתיים כאזרח פרטי, זכה קיטינג במועמדות המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל אוקלהומה. בבחירות הכלליות הוא התמודד מול מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ק מילדרן, ונגד המועמד העצמאי וס ווטקינס, ובהם הוא זכה בכמעט 47 אחוזים מהקולות. התמודדותו של ווטקינס, חבר בית הנבחרים לשעבר מטעם הדמוקרטים, סייעה ללא ספק לקיטינג להיבחר. ווטקינס זכה בקולות שככל הנראה היו ניתנים למילדרן, אם הבחירות היו אך ורק בין מילדרן לבין קיטינג. 233,300 הבוחרים שהצביעו לווטקינס, עלו במספרם על 171,000 הקולות שהיוו את ההפרש שבזכותו ניצח קיטינג. ב-9 בינואר 1995 הושבע קיטינג כמושל אוקלהומה ה-25. הוא היה הרפובליקני השלישי שאי פעם כיהן במשרת המושל.
הפיגוע באוקלהומה סיטי.
ב-19 באפריל 1995, שלושה חודשים לאחר השבעתו של קיטינג כמושל, נחרב הבניין הפדרלי על שם אלפרד פ. מורה באוקלהומה סיטי בפיגוע באוקלהומה סיטי, שבו איבדו את חייהם 168 איש, ויותר מ-800 איש נפצעו. הפיצוץ גרם להרס או לנזק של יותר מ-300 בניינים בסביבה הקרובה, הותיר כמה מאות אנשים חסרי בית וגרם לסגירתם של בתי עסק רבים.
המושל קיטינג גייס את צוותי החילוץ וההצלה כדי לנהל את המשבר. יותר מ-12,000 איש לקחו חלק בפעולות החילוץ וההצלה בימים שלאחר הפיצוץ. התגובה ההומניטרית הלאומית והעולמית הייתה מידית ומדהימה. קיטינג הכריז על מצב חירום, בכך התאפשר לסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום להפעיל 11 מצוותי החילוץ וההצלה האורבניים שלה לסיוע בפעולות באתר האסון.
תשומת הלב הלאומית הגיעה לשיאה ב-23 באפריל כאשר הנשיא ביל קלינטון, יחד עם המושל קיטינג והכומר בילי גרהאם נאמו באוקלהומה סיטי. בשבועות שלאחר הפיצוץ פסקו פעולות ההצלה והבניין פוצץ במלואו. בזכות פעולותיו שלו ושל רעייתו קאתי קיטינג, משך קיטינג הן את תשומת הלב הלאומית והן את תשומת הלב העולמית על רקע מאמציו לסייע לקורבנות הפיגוע ובני משפחותיהם. קיטינג דאג גם להקמת קרן סיוע לקורבנות בסכום של 6 מיליון דולר, שתספק מלגות ללימודים בקולג' לילדים שאיבדו את הוריהם באסון.
תקופת כהונתו הראשונה.
קיטינג התווה את סדר היום של ממשלו, כאשר רבות מיוזמותיו צלחו, על אף עוינותו התכופה של בית המחוקקים המדינתי שנשלט על ידי הדמוקרטים. רבות מהצעותיו של קיטינג היו צעדי מדיניות שנועדו לצמיחה ולרפורמה באוקלהומה. אלה כללו רפורמות במערכת החינוך, הגנת הסביבה, הקלה במיסים, סלילת כבישים, פיתוח כלכלי, ביטחון הציבור, ואכיפת חוק קשוחה יותר. קיטינג יצר שותפות פרטית-ציבורית כדי להבטיח טיפול בשכבות החלשות לצד תוכנית חזקה לחינוך בריאותי.