הטורקים הקימו במקום מרכז מנהלי לבני שבט העזאזמה, סביב קבוצה של שלוש בארות בנויות אבן שעמקן 8–10 מטר. במקום התקיים יום שוק שבועי וכן נבנו מסגד וטחנת קמח. במלחמת העולם הראשונה הקימו הטורקים במקום מרכז לוגיסטי לכוח הטורקי-גרמני שנערך ב-1915 לתקוף את תעלת סואץ. הכוח הטורקי נתמך על ידי מסילת ברזל שעברה בסמוך. תלמידי מקוה ישראל שגויסו כפלוגת נוטעים בצבא הטורקי, נטעו כאן חורשת אקליפטוסים הקיימת עד היום.
בתקופת המנדט הבריטי הוקמו בביר עסלוג' תחנה של משטרת המדבר ומחנה צבאי. ב-1943 עלה בקרבת מקום קיבוץ רביבים. היחסים עם הבדווים היו תקינים. עם פרוץ מלחמת העצמאות הפכו ערביי העזאזמה, ובראשם השיח' חאג' סעיד שהתגורר במקום בבית מפואר, עוינים ליהודים.
ב-16 בדצמבר 1947 הותקף רכב שנסע מחלוצה (מקומו הראשון של קיבוץ משאבי שדה) ליד הכפר הבדואי חאלסה. אחד הנוסעים, אהרון שטולץ, נהרג במקום, ונוסע אחר נפצע קשה. כשהגיעו לרביבים התברר שיש לפנות את הפצוע באמבולנס לבית אשל שהיה המקום הקרוב ביותר בו היה רופא יהודי. רכב ובו חברי רביבים עם "מוכתר" הקיבוץ אריה יחיאלי נסע למחנה הבריטי בביר עסלוג'. הבריטים סירבו להקצות אמבולנס לפינוי הפצוע. בינתיים התארגנו ערביי העזאזמה, ופתחו באש על הרכב בדרכו חזרה לרביבים. באש נהרגו שלושה מחברי הקיבוץ.
עם פלישת המצרים במלחמת העצמאות התבססו במקום יחידות מתנדבים מצריים מארגון האחים המוסלמים. לקראת ההפוגה הראשונה הוחלט לכבוש את המקום. ההתקפה בוצעה על ידי הגדוד ה-8 של הפלמ"ח וחברי קיבוץ חלוצה ורביבים. ההתקפה החלה ב-11 ביוני 1948 בשעה 05:30.
בהתקפה נהרגו ארבעה לוחמים. בעקבות מידע מודיעיני שבניין המשטרה ממולכד התבססו הלוחמים מחוץ לבנין, אך שני שבויים סיפרו שבבניין מצוי נשק רב, והלוחמים התפתו ונכנסו פנימה. הערבים הפעילו מוקש חשמלי ממרחק והבניין קרס. 11 לוחמים נהרגו במקום.
תפיסת ביר עסלוג' ניתקה את הכוח המצרי בבאר שבע. המצרים ניצלו את ההפוגה ותפסו משלטים בסביבה, ובחסותם בנו "דרך בורמה" מצרית שעקפה את ביר עסלוג' מדרום.
לקראת סוף קרבות עשרת הימים וכניסת ההפוגה השנייה לתוקף, ניסו המצרים לכבוש את המקום. ב-18 ביולי 1948 הם תקפו מספר פעמים בכוחות חי"ר, טנקים ומטוסים, אך נהדפו באבדות כבדות.
אזור ביר עסלוג' נכבש סופית בידי חטיבת הנגב במבצע חורב ב 27 בדצמבר 1948.
על חורבות בניין המשטרה הוקם גלעד ל-34 לוחמי הפלמ"ח שנפלו בקרבות במקום זה.
כיום יש באזור פארק נופש (פארק גולדה) ומרכז ספא של מים תרמו-מינרלים שנתגלו באזור.
גשר הרכבת הטורקי על נחל רביבים.
הרקע להקמת הגשר.
עם תחילת מלחמת העולם הראשונה חתר השלטון העות'מאני בארץ ישראל לכבוש את תעלת סואץ על מנת לנתק את קווי האספקה של הבריטים. כדי לתמוך לוגיסטית בכוחותיהם שנעו לכוון סיני, בנו הטורקים מסילת רכבת שהחלה בתחנת הרכבת בוואדי צראר, עברה דרך תחנת הרכבת בבאר שבע ותוכננה להגיע עד לקוסיימה שבסיני. כחלק מתשתית המסילה בנו הטורקים גשר מעל לנחל רביבים.
תיאור הגשר וסביבתו.
אורכו של הגשר היה כ-180 מטר, כלל 18 קשתות ונבנה מאבן חול מקומית. מצפון לו הוקמה תחנת רכבת בשם "ביר אל מחטה" ובקרבתה נחפרה באר לאספקת מים לקטרים.
פיצוצו של הגשר.
לאחר תבוסת הבריטים בקרב עזה הראשון (מרץ 1917) והשני (אפריל 1917) חששו הבריטים שהטורקים יחדשו את מתקפתם לכוון סיני ולכן החליטו לחבל במספר נקודות לאורך המסילה. ב-22 במאי 1917 יצא כח גדול מאזור תל שרוחן לנקודות שונות לאורך קטע המסילה וב-23 במאי 1917 חיבלו הכוחות ב-9 גשרים בין ביר עסלוג' לעוג'ה אל-חפיר כשפיצוץ גשר ביר עסלוג' בוצעה על ידי יחידת אנזא"ק.
הגשר כיום.
מאז פיצוצו ב-1917 לא שופץ הגשר. פסי הרכבת והאדנים פורקו ורובם שימש את הטורקים לבניית מסילת הרכבת מנחל שורק לעזה ושלוחת הרכבת לכפר הוג'. עם הזמן הרסו השיטפונות בנחל חלקים גדולים מאומנות הגשר. גשר המכוניות (הגשר על שם אריה יחיאלי) שנבנה מעל הנחל ב-2001, כחלק מכביש 40, חצה את מסלול גשר הרכבת וגרם להריסה נוספת של המבנה. הגשר הוגדר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל אולם נכון ל-2015 לא נערכו במקום פעולות שימור והרס הגשר נמשך. מצפון ומדרום לגשר ניתן לראות את סוללות העפר שתמכו במסילת הרכבת.
תחנת הרכבת הטורקית.
על הגדה הצפונית של נחל רביבים בנו הטורקים תחנת רכבת ששירתה את יחידות הצבא שהיו פרושות באזור. התחנה נקראה "ביר אל מחטה" (תחנת הבאר) מכיוון שבקרבתה נחפרה באר שמימיה שימשו את קטרי הרכבת. התחנה נחנכה במרץ 1916 בעת ביקור ממלא מקום המפקד העליון אנוור פאשה. התחנה פוצצה על ידי הבריטים.
חברי קיבוץ משאבי שדה השתמשו במי הבאר בשנים הראשונות לאחר עליית היישוב על הקרקע.
במהלך סלילת התוואי החדש של כביש 40 מבאר שבע לניצנה נהרס האתר וחלק מהבאר הוזזה ממערב לכביש.
השלוחה המערבית לביר עסלוג.
מדרום לרמת חובב, בקרבת נחל אטדים, התפצלה מהמסילה לניצנה שלוחה מערבית שעברה בקרבת קיבוץ רביבים והגיעה לביר עסלוג'. המטרה של מסילה זו לא ברורה וההשערה ששימשה להובלת עובדים למחנה בביר עסלוג'. הממצאים המעטים בשטח כוללים סוללות נמוכות, חפירים רדודים וחוסר גשרי אבן (אם כי ייתכן ונגנבו) ומצביעים על השקעה נמוכה בתשתית ביחס למסילה הראשית ממזרח. ההשערה הסבירה היא שמסילה זו קדמה למסילה הראשית ונבנתה כמסילה זמנית עד לסלילת המסילה המזרחית (לא היה חיבור, בביר עסלוג', בין שתי המסילות).
המושבה (להקה)
המושבה הייתה להקת רוק ישראלית שהחלה את דרכה בספטמבר 2005.
הלהקה מורכבת מדין כרמל (שירה), אלון לנדא (שירה וגיטרה), רואי דויד (שירה וקלידים), טל כוכבי (תופים) וניצן איזנברג (בס).
ביולי 2008 הוציאה הלהקה את הלהיט המצליח ים שהושמע רבות ברדיו.
בהמשך הוציאה הלהקה את הסינגלים : בוא, חליל (באלבום שונה שמו ל"דרך חדשה") ומחכה לך.
במרץ 2009 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון שנקרא על שמה. את האלבום הם כתבו והקליטו בעזרת חברים שונים מהדג נחש. מפיק האלבום היה בן הנדלר.
ב-2011 הוציא סולן הלהקה קליפ בשם "עוזב את העיר". לאחר מכן הוציא אלבום באותו שם, ובו ניגנו בין היתר ניצן אייזנברג וטל כוכבי חברי להקת המושבה.
סנט-הלנה
דרקוני להבת קיץ
ישראל תפוחי
ישראל (איזי) תפוחי (נולד ב-2 במרץ 1946) הוא רואה חשבון ומנהל ישראלי, כיהן כנשיא הבונדס וכיו"ר דירקטוריון החברות אפריקה ישראל להשקעות ובזק.
ביוגרפיה.
תפוחי נולד בישראל וגדל באוסטרליה אליה היגרו הוריו. בוגר תואר ראשון בכלכלה חשבונאות ומנהל עסקים מאוניברסיטת מלבורן ומוסמך לראיית חשבון מאוניברסיטת RMIT.
את הקריירה המקצועית שלו החל תפוחי ב-1970 בשלוחה האוסטרלית של תאגיד וסטינגהאוס, ב-1971 הצטרף לקבוצת פיליפס בה שימש בתחילה כחשב באחת מחברות הבת האוסטרליות, ב-1975 כרואה חשבון בהנהלה הראשית של פיליפס אוסטרליה בסידני וב-1977 כחשב פיליפס אוסטרליה.
תפוחי היה פעיל ציוני בניו סאות' ויילס וכיהן כיו"ר לענייני עלייה של הקהילה המקומית. ב-1979 עלה לישראל יחד עם משפחתו, עבד תחילה במשרד רואי החשבון ליובושיץ קסירר ושות', ולאחר מכן כחשב בחברות דומיין ופיוניר קונקריט ישראל כשב-1989 מונה לסמנכ"ל הכספים ולדירקטור במועצת המנהלים שלה. ב-1986 התקבל תפוחי ללשכת רואי חשבון בישראל. תפוחי כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של חברת אפריקה ישראל להשקעות וב-1997 מונה ליו"ר דירקטוריון בזק תפקיד בו שימש עד יולי 2000, בתקופתו בבזק נפתח שוק השיחות הבינלאומיות לתחרות, והחלו ההכנות לקראת הפרטתה. לאחר עזיבתו כיהן תפוחי במועצה המייעצת לבנק ישראל, כמנכ"ל החממה הטכנולוגית אינקסופט של רון לאודר, וכחבר דירקטוריון בחברות רבות, בהן שיכון ובינוי, חברת החשמל, הראל השקעות, שטראוס עלית ותדיראן קשר. ב-2016 מונה לדירקטור בבנק הפועלים.
בנוסף לפעילותו העסקית חבר תפוחי באגודת ידידי מכון ויצמן ובחבר הנאמנים של המכון, חבר הנהלת לשכת המסחר ישראל-אוסטרליה ולשכת המסחר ישראל-שווייץ. שימש כגזבר תנועת הליכוד והיה חבר בצוות חשיבה של אנשי כלכלה במשרד ראש הממשלה בעת כהונתו הראשונה של בנימין נתניהו כראש הממשלה. מאז מלווה תפוחי את נתניהו ומשמש כיועצו הכלכלי, הוא שימש כחבר בצוות מאה הימים שהקים נתניהו לקראת כינון ממשלת ישראל השלושים ושתיים. לתפוחי הוצע לשמש כמנכ"ל משרד ראש הממשלה אך הוא סירב. בנובמבר 2011 מונה לנשיא ארגון הבונדס, וכיהן בתפקיד עד ספטמבר 2016.
תפוחי מתגורר בירושלים נשוי ואב לארבעה ילדים.
משטרת תל אביב
משטרת תל אביב הייתה משטרה עירונית שפעלה כמשטרה עצמאית למחצה בעיר תל אביב בתקופת המנדט הבריטי, החל משנת 1921 ועד 1932, כאשר סופחה למשטרת המנדט.
הרקע להקמת המשטרה.
תל אביב הוקמה בשנת 1909, כשכונה עצמאית של יפו, שנקראה "אחוזת בית". היא התפתחה במהירות בשנותיה הראשונות, ואף על פי שתושביה גורשו על ידי השלטונות הטורקיים במהלך מלחמת העולם הראשונה, היא התאוששה במהירות אחרי כיבוש הארץ בידי הבריטיים.
בחודש מאי 1921 התחוללו פרעות תרפ"א, במהלכן התחולל טבח ביהודים ביפו, ונעשה ניסיון מצד הפורעים, להסתער לעבר תל אביב. לוחמים מהגדוד העברי, שישבו במחנה ספרנד (צריפין), והמתינו לפקודה להקמת כוח הגנה מקומי מטעם ממשלת המנדט, בו היו אמורים לשמש כסגל פיקוד, נטלו את נשקיהם, ונסעו ליפו כדי למנוע מההתפרעויות להגיע לאזור תל אביב. בתל אביב עצמה אורגנה במהירות הגנה עצמית למקרה הצורך, בפיקודם של תושבים שהיו חיילים משוחררים מהגדודים העבריים.