הארגון לזכויות בעלי-חיים, "אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים" (PETA) גער בווסט על הבחירה בקוף ללא עור כעטיפה לאחד הסינגלים שלו, וטען כי התמונה מזכירה את רוב הקופים שהארגון הציל מהתעללות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר פורסם לראשונה כפוסט באינסטגרם ב-2 במרץ 2022. הווידאו הוא אנימציה בפלסטלינה בחציו הראשון. הוא ספג ביקורות חריפות שכן הוא מציג את וסט חוטף, קובר בחיים ועורף את ראשו של פיט דייווידסון, בן-זוגה החדש של קים קרדשיאן, גרושתו של וסט.
Emo Girl
Emo Girl (בעברית: ילדת אימו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי משין גאן קלי, בהשתתפות וילו סמית'. הוא יצא לאור ב-4 בפברואר 2022, על ידי חברות התקליטים באד בוי רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל שני מתוך האלבום "Mainstream Sellout".
רקע וכתיבה.
השיר הופק על ידי טראוויס בארקר. בשנת 2021, על פי דיווחים שפורסמו באתרי מוזיקה שונים, עבד משין גאן קלי על שיתוף פעולה עם סמית'. באותה העת שם השיר היה "Emo Prom", והוא נחשף לראשונה ב-30 בינואר 2022 בחשבון הטיקטוק של קלי תחת הכותרת "Cherry Red Lipstick". עד יום צאת השיר, 4 בפברואר, צבר הסרטון של קלי כ-17 מיליון צפיות. הגרסה המלאה של השיר, בשם "Emo Girl", פורסמה ב-4 בפברואר, מיד לאחר שקלי הודיע ששם האלבום הבא שלו שונה מ-"Born with Horns" ל-"Mainstream Sellout".
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-58 מיליון השמעות.
קבלה.
מגזין הבילבורד שיבח את השיר, ואף לקח אותו כדוגמה טובה לאופן שהוא קלי מיתג עצמו מחדש כאמן פופ-פאנק. "NME" כינו את "Emo Girl" כ"רצועה בולטת" באלבום "Mainstream Sellout". הם שיבחו על שיתוף הפעולה בין קלי לסמית' ובארקר. כתבי הרולינג סטון אהבו את קולו החזק שקלי הפגין לאורך השיר. ביקורות שליליות לא איחרו לבוא גם כן: העיתון "Loudwire" ראו במילות השיר כסתמיות ללא כל מקוריות וחדשניות, בעוד ש-"The Daily Californian" ציין לרעה את הפזמון החוזר על עצמו.
(מעוצב באותיות קטנות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי משין גאן קלי, בהשתתפות ליל ויין. הוא יצא לאור ב-4 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים באד בוי רקורדס ואינטרסקופ רקורדס, כסינגל שלישי מתוך האלבום "Mainstream Sellout".
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי והופק על ידי קלי, סטפן באסיל, בראנדון אלן, גרגורי היין וטראוויס בארקר, שגם הפיק את השיר יחד עם בייזXX וסליםXX. בפברואר 2022 ביצע קלי חלק מהשיר ב-"The Late Late Show" עם ג'יימס קורדן. הביצוע כלל גם חלקים מ-"Maybe", שלא פורסם באותה עת, ו-"Emo Girl".
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-39.2 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של פורסם ב-4 במרץ 2022, ביום צאת השיר. הוא צולם בביתו של קלי מאייפון, בלילה לפני שפורסם. הוא מציג את קלי ואת ארבעת חבריו בחדר הלבשה בו מתלבשים בבגדים נוצצים שונים. ליל ויין אינו נוכח באופן פיזי בווידאו, אך ציור שלו מופיע על דף נייר.
האוניברסיטה המורמונית בירושלים
נורית סיבוני
נורית סיבוני (נולדה ב־29 באוגוסט 1971 ) הידועה בשמה הפרטי Nourith, היא זמרת ופזמונאית ישראלית הפעילה ומתגוררת בפריז. היא שרה בעיקר בעברית, צרפתית, אנגלית וערבית.
ביוגרפיה.
נורית סיבוני נולדה בבאר-שבע. היא עברה לצרפת בגיל 20. היא למדה שיעורי דרמה בתיאטרון הלאומי דה שאיו, ובשנת 1995 השתתפה בפסקול הסרט האלמנט החמישי מאת לוק בסון .
בשנת 1997 היא התגלתה על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, בזמן ששרה ברחוב. החוזה עם פולידור רקורדס איפשר לו להוציא שני אלבומי סולו בעברית ובצרפתית, ולשחק את התפקיד של ציפורה במחזמר "עשרת הדברות" של אלי שוראקי.
ב-2014 הוציאה את אלבומה השלישי "Here I am".
כיום נורית מתגוררת בפריז, שם היא מנהלת תזמורת של מוזיקת עולם וכן תזמורת מזרחית לאירועים פרטיים בצרפת ומחוצה לה.
שנאת גברים
פרס ויטברד
פרסי הספרים של ויטברד, ולימים פרסי הספרים של קוסטה היו פרסים ספרותיים שנתיים שהוענקו בחמש קטגוריות לספרים בשפה האנגלית של סופרים תושבי בריטניה ואירלנד. הפרסים נוסדו ב־1971 על ידי חברת ויטברד, שהייתה באותה עת מבשלת בירה ובעלים בזכיינות של רשתות מסעדות כגון פיצה האט בבריטניה. בשנת 2006 שונה שם הפרסים לפרסי קוסטה, כאשר רשת קפה קוסטה, אז חברה־בת של ויטברד, העניקה את חסותה לפרסים. בשנת 2012 נוספה קטגוריה של סיפור קצר לחמש הקטגוריות הוותיקות. בשנת 2018 רכשה חברת קוקה־קולה את קפה קוסטה; בשנת 2022 הודיעה החברה על סיום חלוקת הפרס, ומאז לא חולק.
הפרסים הוענקו הן עבור ערך ספרותי גבוה, והן על קריאוּת, לספרים שמנחילים את הנאת הקריאה לקהל הרחב. ככאלה, הם נחשבו פרסים עממיים יותר מהפרס הספרותי הבריטי הוותיק, פרס בוקר.
קטגוריות הפרסים מאז ייסודו הן: ביוגרפיה, ספרות ילדים, רומן ביכורים, רומן, ושירה; מאז 2012, מחולק הפרס גם בקטגוריית הסיפור קצר.
כל אחד מהסופרים הזוכים בחמש הקטגוריות המקוריות מקבל סך 5,000 ליש"ט. במקביל, מו"לים שספריהם עומדים להיכלל ברשימה הקצרה לפרס נדרשים לשלם עמלה בסך 5,000 ליש"ט לצורכי שיווק והוצאות האירוע.
הזוכה בקטגוריית הסיפור הקצר מקבל סך 3,500 ליש"ט, וסך 1000 ליש"ט ניתן למקום השני, ו־500 ליש"ט לשלישי.
הסיפור המנצח נקבע בהצבעה ציבורית, מתוך רשימה קצרה של שישה סיפורים, שאותה בוחר חבר שופטים. התהליך בסמיוּת בשני השלבים: הסיפורים המועמדים נשפטים בעילום שם המחבר הן מועדת השיפוט והן מהציבור הרחב.
שערוריית 1989.
בשנת 1989 הוכרז כי הפרס לרומן הטוב ביותר יוענק לאלכסנדר סטיוארט על הרומן "The War Zone". אך אחת השופטות בוועדת הפרס, ג'יין גארדם, סברה שהספר "דוחה", ופנתה ישירות לחברת ויטברד בטענה שהענקת הפרס לרומן של סטיוארט תהפוך אותה ל"בדיחה". לאחר עשרה ימים, והדלפת הסיפור לעיתונות, שני השופטים האחרים, דייוויד קוּק ו־ואל הֶנֶסי, השתכנעו לשנות את החלטתם, וכך הוענק הפרס בסופו של דבר ללינדזי קלארק עבור הרומן "The Chymical Wedding." השערורייה הייתה כה בלתי נעימה עבור קוק והנסי, ששניהם נשבעו לעולם לא לשפוט עוד בוועדת פרס.
זוכי הפרס.
להלן טבלה של הזוכים בכל קטגוריה לפי שנה. הכותר המודגש בכל שנה הוא הזוכה בתואר "ספר השנה" של פרס ויטברד.
Maybe (שיר של משין גאן קלי)
Maybe (בעברית: אולי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי משין גאן קלי, בהשתתפות להקת Bring Me the Horizon. הוא יצא לאור ב-16 במרץ 2022, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ובאד בוי רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך האלבום "Mainstream Sellout".
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים השוודי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי קלי, אוליבר סייקס, ג'ורדן פיש, עומר פדי, ניק לונג, ברנדון אלן, סטפן באסיל וטראוויס בארקר, שגם הפיק את השיר. "Maybe" נחשף לראשונה ב-4 במרץ 2022, בערב מועדון האירועים "Emo Nite" בלוס אנג'לס. הוא יצא לאור כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השישי של קלי, "Mainstream Sellout", לאחר "Papercuts", "Emo Girl" ו-"". בשיר מופיעה להקת הרוק הבריטית Bring Me the Horizon – שיתוף הפעולה השני שלהם ב-2022, לאחר גרסת הרמיקס ל-"Bad habits" עם אד שירן.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-50 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-25 במרץ 2022, ובוים על ידי מארק קלספלד. הוא צולם במגדל השארד, שממוקם בלונדון שב.
נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-11 מיליון צפיות.
פרנץ האר
פרנץ האר (בהונגרית: Haár Ferenc; באנגלית: Francis Haar; צ'רנאטפאלו (אז הונגריה, היום רומניה), 8 ביולי 1908 – הונולולו, 22 בדצמבר 1997) היה צלם, צלם קולנוע, במאי קולנוע יהודי-הונגרי, הגיס של הסופרת היהודייה-הונגרייה רֶלִי פאפה (1917–1984) ושל בעלה הצייר ארנה שוברט.
ביוגרפיה.
בהונגריה.
פרנץ האר נולד במשפחה יהודית כבנם של אַנְשל (ארנולד) האר (1873–1942), אמן חוטים דקורטיבים (חוטים שנשזרו מחוטי זהב, מחוטי כסף או מחוט יקר אחר, ושימשו לקישוט בגדים), ושל אדל רייטר (1880–1967). שמקום מנוחתם בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט. בין 1924 לבין 1927 היה סטודנט באקדמיה הלאומית ההונגרית לאמנויות שימושיות, שם למד אצל דיולה קס (אדריכל, מעצב פנים, מעצב רהיטים, מעצב גרפי ידוע). ב-1928 החל לעבוד כמעצב פנים ומעצב כרזות ולמד בעצמו צילום. בשנת 1930 התוודע ל"חוג העבודה", שהונהג על ידי לאיוש קשאק, משורר אוונגרד סוציאליסט ואמן חזותי שחזר להונגריה מווינה. קשאק ציין ש"תצלום הוא יותר מציור ויכול לגשת לחלקי מציאות שלציירים אין גישה אליהם". המוטו של קשאק היה: "צילום הוא הילד האמיתי של זמננו, לא הציור". אמירה זו שימשה השראה לכל החיים עבור פרנץ הצעיר. הוא הפך לחבר פעיל ומוביל בחוג העבודה (Munka Kör), יחד עם שאנדור גנצי, ארפאד סלפאל (מקודם שוורץ) ולאיוש לנדייל, שלימים הפך למעצב גרפי ומעצב ספרים מפורסם. בשנת 1932 אורגנה בממלכת הונגריה תערוכת הצילום החברתי הראשונה, שהביאה לפרנץ האר את הצלחתו הראשונה. סטודיו הצילום הראשון שלו (Haár Stúdió) נפתח ב-1935 בבודפשט.
ברחבי העולם.