המינוי והן העברתה מהתפקיד, חייבים בדווח חיצוני לרשות לקידום מעמד האישה ולשר הפנים סעיף 2 (ב); סעיף 6 (ב).
אי מינוי יועצת ברשות מקומית אינה אפשרית כפי שמופיע בסעיף 2 (ב3) "חדלה יועצת לקידום מעמד האישה ברשות מקומית למלא את תפקידה דרך קבע, תפעל אותה רשות מקומית בלא דיחוי למינוי יועצת חדשה."
ובסעיף 2 (ג) "לא מינתה רשות מקומית יועצת חדשה לקידום מעמד האישה בתוך שלושה חודשים מיום שהיועצת הקודמת חדלה למלא את תפקידה, יורה השר לאותה רשות מקומית למנות יועצת לקידום מעמד האישה בתוך שלושה חודשים; לא מונתה יועצת כאמור, ימנה השר בלא דיחוי יועצת לקידום מעמד האישה לאותה רשות מקומית, אשר מתקיימים בה תנאי הכשירות לפי סעיף 3; היועצת לקידום מעמד האישה שמינה השר תכהן עד למינוי יועצת לקידום מעמד האישה בידי הרשות המקומית לפי הוראות סעיף זה."
חשוב להדגיש כי חובת המכרז לתפקיד מאפשרת מינוי מרצון לתפקיד בניגוד לתהליך העבר שהמינוי לא חייב מכרז ונעשה לרוב באמצעות פנייה ישירה של ראש הרשות למועמדת למלא את התפקיד.
הקריטריונים למינוי שצוינו בחוק:
3. (א) לא תמונה ליועצת לקידום מעמד האישה אלא מי שנתקיימו בה כל אלה:
(1) היא בעלת תואר אקדמי מוכר מאת מוסד להשכלה גבוהה בישראל, כמשמעותם בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958, או תואר אקדמי שהוא שווה ערך לתואר אקדמי בישראל מאת מוסד להשכלה גבוהה בחוץ לארץ שהוא מוסד מוכר במדינתו או תעודה המעידה על סיום לימודים אחרים המוכרים בישראל כשווי ערך לעניין דרגת שכר אקדמית;
(2) היא בעלת ניסיון מקצועי או מעשי מוכח של שלוש שנים בתפקיד ניהולי או ציבורי או בעיסוק בתחומים הנוגעים למעמד האישה.
תחומי פעילות היועצת.
ראשית הוגדרו גבולות גזרת הפעילות של היועצת, סעיף 3 (א) "...לפעול בתחום הרשות המקומית, בקרב אוכלוסיית הרשות המקומית ועובדיה...". להגדרה זו חשיבות רבה לגבי נפח הפעילות כיון שרשויות מקומיות שונות מבחינת מספר תושבי/ות הרשות וכן מבחינת גיוון האוכלוסייה (יהודים, ערבים, צעירים וקשישים, עולים וותיקים וכו') ההגדרה לגבי פעילות בקרב עובדי/ות הרשות המקומית כאוכלוסייה מובחנת, מאפשרת לראות את תפקיד היועצת כמי שמובילה שינוי פנים ארגוני, לצד שינוי חוץ ארגוני.
עוד ניתן להסיק מהגדרה זו כי אוכלוסיית היעד היא נשים וגברים כאחד וזו הרחבה משמעותית לגבי תפיסת התפקיד.
מעבר לציון גזרת הפעילות הרחבה, יש אזכור לעבודה שנעשית עם מקבלי ההחלטות וקובעי המדיניות - סעיף 4 (ג) "היועצת לקידום מעמד האישה תפעל בתיאום עם ראש הרשות המקומית, להתוויית מדיניות לקידום מעמד האישה בתחום הרשות, לביצועה ולהקצאת משאבים לשם כך" ; סעיף 5 (א) "היועצת לקידום מעמד האישה תוזמן לכל ישיבה של מועצת הרשות המקומית ושל כל ועדה מוועדותיה ותינתן לה הזדמנות להביע את עמדתה בעל פה או בכתב לפני קבלת כל החלטה הנוגעת לתחומי הפעולה של התפקיד, לתושבות הרשות המקומית או לעובדות הרשות המקומית." ; (ג) " ביקש חבר מועצת הרשות המקומית שהיועצת לקידום מעמד האישה תחווה את דעתה בנושא העומד על סדר יומה של מועצת הרשות המקומית, תינתן ליועצת לקידום מעמד האישה הזדמנות לחוות את דעתה בעניין."
דגש מיוחד בעבודתה מתייחס לנושא כוח אדם ולכן סעיף 5 (ב) מציין כי " היועצת לקידום מעמד האישה או עובד הרשות המקומית שהסמיכה לכך זכאים להשתתף בישיבות מועצת הרשות המקומית ובישיבות הוועדות שבהן מתקבלות החלטות הנוגעות למצבת כוח האדם ברשות המקומית, לרבות בוועדות מכרזים. "
בשנת 2008 חוקקו שני תיקוני חקיקה חשובים - תיקון לפקודת הסטטיסטיקה המחייב התייחסות מגדרית לנתונים סטטיסטיים וחוק השלכות מגדריות שני כלים משמעותיים בדרך לקביעת מדיניות שהוטלה על היועצת וכן מתן חוות דעת כמתבקש מסעיף 5 לחוק.
בתיקון החוק משנת 2008 מצוינים במפורש נושאים ספציפיים שבהם על היועצת לעסוק סעיף 3 א. (א) "...קידום מעמד האישה והשוויון בין המינים, לביעור ההפליה נגד נשים ולמניעת אלימות נגד נשים (בחוק זה – תחומי הפעולה של התפקיד)." בהמשך אותו סעיף (ב) לשם ביצוע תפקידיה תנקוט היועצת לקידום מעמד האישה, בין השאר, פעולות אלה:
(1) מעורבות בהתוויית המדיניות של הרשות המקומית, בתיאום עם ראש הרשות המקומית ומועצת הרשות המקומית, לשם קידום תחומי הפעולה של התפקיד;
(2) פיקוח על ביצוע המדיניות כאמור בפסקה (1) ועל הקצאת המשאבים לשם כך, לרבות לשם יישום הוראות הדין המחייבות מתן ביטוי הולם לייצוגם של בני שני המינים בקרב עובדי הרשות המקומית ועובדי חברה עירונית; בפסקה זו, "חברה עירונית" – חברה עירונית כהגדרתה בסעיף 21 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, שאמצעי השליטה בה כאמור בהגדרה הם בידי אותה רשות מקומית;
(3) בחינת ההשלכות של החלטות הרשות המקומית הנוגעות לתחומי הפעולה של התפקיד על השוויון בין המינים, והגשת חוות דעת בדבר ההשלכות האמורות;
(4) איתור צרכים וקבוצות אוכלוסייה ברשות המקומית בתחומי הפעולה של התפקיד לשם הכנת תוכניות המתאימות להם;
(5) הרחבה ושיפור של שירותים קיימים בתחומי הפעולה של התפקיד;
(6) שיתוף פעולה עם אנשים, גופים וארגונים הפועלים בתחום הרשות המקומית בתחומי הפעולה של התפקיד;
(7) איסוף מידע ונתונים הנוגעים לתחומי הפעולה של התפקיד, לרבות בכל הנוגע לתנאי התעסוקה והשכר של נשים;
(8) טיפוח תודעה ציבורית בתחומי הפעולה של התפקיד באמצעות חינוך, הדרכה והסברה.
למעשה תחומי הפעולה של היועצת נפרשים על פני שלושה תחומים מרכזיים ורחבים:
תחום תודעתי, תחום תכנוני ותחום ביצועי.
מועצת נשים.
בנוסף לקהלי היעד - אוכלוסיית היישוב ועובדות ועובדי הרשות המקומית, מוזכר גוף- "מועצת הנשים", שעמו על היועצת לעבוד- סעיף 4 (ב). "מועצת נשים" - מועצה, ועדה או גוף אחר המייצגים את מי שפועלים לקידום מעמד האישה בתחום הרשות המקומית או הפועלים לקידום מעמד האישה בתחום הרשות המקומית" סעיף 1 הגדרות.
המושג נולד בשנות ה-80 של המאה ה-20. אילנה צ'רנוברודה ז"ל, הגתה את הרעיון בהיותה יועצת לקידום מעמד האישה בעיר חיפה,עוד טרם חקיקת החוק. בשנת 1995, התמנתה אילנה צ'רנוברודה, לשמש כיועצת לקידום מעמד האישה במרכז השלטון המקומי והעבירה את הרעיון להקמת מועצות נשים לרשויות נוספות. חלק מהפעילות בשטח, עד לחקיקת חוק היועצות התמקדה בקבוצות של נשים פעילות מסקטורים שונים, אשר דחפו לשינוי במצב של העדר ייצוג לנשים, דחפו להשגת תקציבים עבור נשים ועוד, כפי שמעידה על כך ח"כ יעל דיין בעצמה בישיבת הוועדה מיולי 2001. כמי שהתנסתה בדגם עבודה זה ואף ראתה בו ברכה והצלחה הכניסה ח"כ יעל דיין את נושא מועצת הנשים כחלק אינטגרלי לתוך החוק וכדבריה "...אנחנו מעודדים כל מקום שתהיה בו מועצת נשים..."
בהיעדר הגדרה ברורה, מועצות הנשים פעלו באופנים שונים, לעיתים הוקמו על ידי אשת ראש הרשות שאף עמדה ברש המועצה, לעיתים הוקמו על ידי סגנית ראש הרשות או חברות מועצה/ פעילות פוליטיות, או על ידי פעילות קהילתיות שונות שעמדו בראש המועצה. אופי הפעילות היה תלוי מקום והאישיות של העומדת בראש הגוף. בחלק מהישובים המועצה לא פעלה ברציפות ואין תיעוד מסודר של פעילויות אלה. חברות המועצה הגיעו מרקעים שונים ועל כן פעלו בדרכים שונות, החל מארגון אירועי תרבות ועד הובלת מאבקים חברתיים הקשורים לנשים, לאפליה כלפי נשים ולהשגת תקציבים או משאבים לפעילויות אלה.
עם חקיקת חוק הרשויות המקומיות ומינוי יועצות, נוצרו בשטח מאבקי כוח בין יו"ר המועצה לבין היועצת, בגלל כפילות בפעילות ומאבק על 'טריטוריה'. בראשית הדרך, יועצות הבינו שעליהן להקים מועצת נשים, בהסתמך על אזכורה בחוק, במקומות אלה מינתה היועצת את עצמה כיו"ר המועצה במטרה למנוע מאבק, אך המאבק בין היועצת לחברות מועצה נותר בעינו.
מדווח שנמסר לרשות לקידום מעמד האישה בשנת 2017, פועלות מועצות נשים ב-19 רשויות מקומיות מ-45 הרשויות שמסרו דיווח והיועצות פעילות בה. בחמש רשויות נוספות ציינו היועצות שהן פועלות להקמת מועצה כזו.
לאחר מינוין של היועצות, ברשויות אחדות הוקמה ועדת רשות לתחום מעמד האישה, אשר בראשה עמדה חברת מועצה/סגנית ראש רשות, הוועדה הורכבה מנשים לרוב בהרכב כמו של מועצות הנשים. הוועדות הללו זכו לעיתים לתקצוב מעצם כוחה של חברת המועצה ובכך היוו לעיתים מקור לפעילות מקבילה לזו של היועצת.
תהליך נוסף שהתרחש היה כניסתן של יותר נשים לפעילות פוליטית, אשר הובילה אותן להיבחר למועצת הרשות המקומית וכן עלה מספרן של הנשים שרצו לראשות היישוב מתוכן זכו 14 נשים להיבחר למשרה בשנת 2018. מהלכים ושינויים אלה שינו את המצב בו לא היה ייצוג לנשים והיה צורך בהקמת גוף ייחודי כמו מועצת הנשים.
בחלק מן היישובים, היועצות הפעילו קורסי מנהיגות והעצמה אשר סייעו להצמיח מנהיגות מקומית, בעלת אוריינטציה מגדרית. קבוצות אלה הובילו מהלכים בשטח בחלקם פיתוח והפעלת פעילויות ברמת שינוי תודעה והסברה וכן ברמת פתרון בעיות ומענה לצרכים מקומיים. בחלק מן הרשויות נעשו שיתופי פעולה בין היועצת לארגונים הפועלים בשטח הרשות או לארגוניים ארציים והוקמו צוותי היגוי שפעלו לטווחי זמן קצרים או ארוכים, בחלק מהמקרים הפעילות מוקדה ליצירת תשתיות ביישוב לטובת נשים, השגת משאבים וגיבוש מדיניות.
בעולם קיימת מועצת נשים בינלאומית ( InternationalCouncil of Women )
מיצוב התפקיד.
המיצוב הארגוני של התפקיד מורכב משתי רמות: הרמה הפורמלית, הנסמכת על מדרג המורכב מדרגות בסדר עולה (היררכי), כאשר ככל שעולים בסולם הדרגות משתנים גם סמלי הסטטוס הנלווים- מקום העבודה, מספר העובדות/ים הכפיפים, היקף הסמכות והאחריות, משאבים וכו' וכל אלה מקנים מרכיב חשוב - כוח השפעה.