כשהוא היה בן שבע עשרה, הוא החל ללמוד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות. קבנל למד יחד עם פרנסואה אדוארד פיקו. ב-1844, כשהיה בן עשרים ואחת, הוא הציג ב"סלון" בפעם הראשונה, ושנה לאחר מכן, כשהיה רק בן 22, זכה קבנל במלגת פרס רומא. קבנל נבחר לחבר המועדון ב-1863. הוא התמנה לפרופסור בבית הספר לאמנויות יפות ולימד בו עד מותו.
הוא היה קשור באופן הדוק לסלון פריז: "הוא נבחר לחבר מושבעי הסלון באופן קבוע ותלמידיו יכלו להיספר במאות בסלונים. דרכם, קבנל עשה יותר מכל אמן אחר מדורו כדי ליצור את דמותו של הציור הצרפתי בבל אפוק". סירובו יחד עם ויליאם אדולף בוגרו לאפשור לצייר האימפרסיוניסטי אדואר מאנה ולעוד המון ציירים להציג את עבודותיהם בסלון של 1863, הובילה להקמתה של "סלון הנדחים" על ידי הממשלה הצרפתית.
קבנל היה צייר אקדמאי מצליח, ציורו משנת 1863, "הולדת ונוס", הוא אחד הדוגמאות הידועות ביותר לציור אקדמי במאה ה-19. התמונה הובאה על ידי השליט נפוליאון השלישי; ישנו העתק מדויק קטן, שצויר ב-1875, בשביל הנקאי ג'ון וולף, הנמצא כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק סיטי. הציור ניתן למוזיאון על ידי וולף ב-1893.
תלמידים.
תלמידיו של קבנל כללו את:
זאור קלואב
זַאוּר קַלוֹאֵב (בגאורגית: ზაურ კალოევი זַאוּר קַלוֹאֵבִי, ברוסית: Заур Григорьевич Калоев; 24 במרץ 1931 - 23 בדצמבר 1997) היה שחקן כדורגל גאורגי ממוצא אוסטי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ.
ביוגרפיה.
זאור קלואב נולד בשנת 1931 בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית; קבוצת הבוגרים הראשונה שבה שיחק הייתה ספרטק טביליסי; הוא הופיע במדיה בשנים 1952-1950, שבמהלכן שיחק ב-26 משחקים והבקיע 13 שערים.
בשנת 1953 קלואב עבר לקבוצת דינמו טביליסי; באותה עונה הוא זכה עם קבוצתו החדשה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות; אחרי 67 הופעות במדיה והבקעת 23 שערים לזכותה, בשנת 1957 הוא עזב ללוקומוטיב מוסקבה; בסוף אותה עונה, קלואב זכה עם קבוצתו החדשה בגביע ברית המועצות. קלואב נשאר בקבוצה הרוסית עד סוף עונת 1958; בסך הכול, הוא שיחק במדי "לוקומוטיב" ב-21 משחקים והבקיע שבעה שערים לזכותה.
בשנת 1959 קלואב חזר לשחק בדינמו טביליסי; באותה שנה הוא הפך למלך השערים של ליגת העל הסובייטית, וגם הוכר כחלוץ המרכזי השני בטיבו של עונת האליפות (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן ראשון של החלוץ המרכזי שבין 11 המצטיינים); בשנת 1959 קלואב גם זכה עם קבוצתו במדליית ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות והוזמן לנבחרת האולימפית של ברית המועצות, שבמדיה ערך שלוש הופעות.
בשנת 1960 קלואב צורף לנבחרת ברית המועצות לקראת השתתפותה באליפות אירופה הראשונה; הוא לא שותף במשחקי הטורניר, אך זכה בתואר אליפות אירופה יחד עם הנבחרת הסובייטית; באותה שנה הוא המשיך להיות המבקיע המוביל בדינמו טביליסי והוכתר שנית כמלך השערים של ליגת העל הסובייטית (קלואב הצטיין במיוחד בנגיחת כדורים לרשת).
בשנת 1962 קלואב זכה במדליית הארד השנייה שלו עם דינמו טביליסי - על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; בשנת 1963 הוא זכה בתואר "אמן ספורט נכבד של ברית המועצות".
בשנת 1964 קלואב זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות הראשונה שלה; בסוף אותה עונה הוא סיים את קריירת המשחק שלו.
מאז חזרתו לדינמו טביליסי בשנת 1959 ועד פרישתו בשנת 1964, קלואב שיחק במדי הקבוצה ב-138 משחקים והבקיע 75 שערים לזכותה; בסיכום שתי תקופות המשחק שלו בקבוצה, הוא הופיע במדיה ב-205 משחקים והבקיע לזכותה 98 שערים (תוצאותיהם של שלושה מאותם 205 משחקים בוטלו בדיעבד, כך שרשמית, קלואב שיחק במדי דינמו טביליסי ב-202 משחקים והבקיע 96 שערים לזכותה).
בשנת 1996 קלואב זכה בעיטור הכבוד של גאורגיה.
זאור קלואב מת בשנת 1997 בטביליסי; נכון לשנת 2014, הוא ניצב במקום ה-24 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 139 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכול המסגרות).
תארים ופרסים.
לוקומוטיב מוסקבה
דינמו טביליסי
אישיים
חימנה אקרדי
מריה חימנה דה לוס מילאגרוס אקרדי (בספרדית: María Gimena de los Milagros Accardi, נולדה ב-27 במאי 1985; בואנוס איירס, ארגנטינה), המוכרת בשם חימנה אקרדי, היא שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית. הידועה במיוחד מהטלנובלה הארגנטינאית ׳כמעט מלאכים׳ שם שיחקה את ׳מלווינה בדוג׳ה אגווארו׳.
ידועה בעיקר בתפקידה בטלנובלות "כמעט מלאכים" ו"אלמה פיראטה".
ביוגרפיה.
בשנת 2000, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "אהבה אסורה" של היוצר אנריקה אסטבנס, בה גילמה את דמותה של ג'סיקה סנטנה.
בשנת 2003, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "המורדים", בה גילמה את דמותה של סברינה.
בשנת 2006, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "אלמה פיראטה", בה גילמה את דמותה של ברנרדה דה מרקו.
בשנת 2007, שיחקה בסרט הקולנוע הארגנטינאי "Cartas para Jenny" ("מכתבים לג'ני") שצולם בסן לואיס, ארגנטינה, ולאחר מכן בישראל. בסרט, גילה אקרדי את דמותה של השחקנית הראשית, ג'ני.
בשנים 2007–2008 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", בה גילמה את דמותה של מלווינה.
בשנת 2009, שיחקה בסרט הארגנטינאי "Papá por un día" ("אבא ליום אחד"), בה גילמה את דמותה של ססיליה.
בשנת 2010, שיחקה בשנית בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", בה גילמה את דמותה של מלווינה.
בשנים 2011–2012 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "Los unicòs" ("היחידים"), בה גילמה את דמותה של דולורס. באותן השנים, שיחקה גם בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של צ'ינה.
בשנים 2012–2013 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Sos mi hombre" ("אתה הגבר שלי"), בה גילמה את דמותה של ברנדה.
בשנת 2013, שיחקה בסדרה ארגנטינאית מיוחדת שהופקה לכבוד יום האיידס העולמי, בשם "Una vida posible" ("חיים אפשריים"), בה גילמה את דמותה של קרלה. באותה השנה, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Solamente vos" ("רק את"), בה גילמה את דמותה של קנדלה.
בשנת 2014 הופיעה אקרדי בוידאוקליפ של הזמר הארגנטינאי אקסל , לשירו "Afinidad", יחד עם השחקן ניקולס ואסקס.
בשנת 2018 שיחקה לצד נטליה אוריירו בסרט הקומדיה "סופר משוגעת. באותה שנה כיכבה בטלנובלה "האח שלי הוא שיבוט" לצד בנחמין רוחאס.
בשנת 2020 שיחקה בטלנובלה "מופרדים" את דמותה של קרולינה פרננדז, לצדם של מרסלה קלוסטרבואר ואגוסטינה צ'רי.
חיים אישיים.
משנת 2007, מנהלת אקרדי מערכת יחסים עם השחקן הארגנטינאי ניקולס ואסקס, אשר הופיע לצדה בטלנובלה הארגנטינאית "כמעט מלאכים".
ב-2013 דווח שאקרדי הרתה, אולם היא עברה הפלה טבעית.
ב-10 בדצמבר 2016, נישאו ואסקס ואקרדי. ב-16 בדצמבר 2016, כ-6 ימים לאחר נישואיה עם ואסקס, גיסה ואחיו של בן זוגה, השחקן הארגנטינאי סנטיאגו ואסקס, נפטר בפתאומיות בחופשה ברפובליקה הדומיניקנית.
ג'וזף ליונס
ג'וזף אלויסיוס ליונס (באנגלית: Joseph Aloysius Lyons; 15 בספטמבר 1879 – 7 באפריל 1939) היה מדינאי אוסטרלי. הוא כיהן כראש ממשלת טסמניה בין השנים 1923 – 1928 וכשר בממשלתו של ג'יימס סקאלין החל משנת 1929 ועד לפרישתו ממפלגת הלייבור במרץ 1931. לאחר מכן הוא הנהיג את מפלגת אוסטרליה המאוחדת ונבחר להיות ראש ממשלת אוסטרליה העשירי מינואר 1932 ועד ליום מותו.
ראשית חייו.
ג'וזף אלויסיוס ליונס נולד בעיירה סטנלי שבטסמניה. הוא היה נכד למהגרים אירים. אביו, מייקל ליונס היה חוואי מצליח שמאוחר יותר היה מעורב בעסקי הקצבות והאפיה, אך הפסיק לעסוק בעבודות אלה עקב בריאותו הגרועה, ובסופו של דבר נאלץ לעבוד כפועל. אמו של ליונס עשתה רבות כדי לשמור על לכידות משפחתה בת שמונת הילדים, אך ג'וזף נאלץ להפסיק את לימודיו בבית הספר בגיל תשע כדי לעבוד כשליח וכשוליית מדפיסים. אך בעזרתן של שתי דודותיו, הוא הצליח לחדש את לימודיו בקולג' בהובארט והוכשר כמורה. במקביל הוא הפך להיות פעיל באיגודים מקצועיים והיה אחד החברים הראשונים במפלגת הלייבור בטסמניה.
ראשית הקריירה הפוליטית.
ב-1909 נבחר ליונס לאספת הנבחרים של טסמניה כנציג מחוז הבחירה של ווילמוט שבמרכז טסמניה. בין השנים 1914 – 1916 הוא שימש כשר האוצר וכשר החינוך והרכבות בממשלתו של ראש ממשלת טסמניה, ג'ון ארל מטעם מפלגת הלייבור. כשר החינוך הוא דאג לביצוען של כמה רפורמות, כולל ביטול שכר הלימוד בבתי הספר של המדינה, שיפור שכר המורים ותנאי העסקתם ומימון בתי הספר התיכוניים הראשונים בטסמניה.
ב-1913 ערכה אלייזה ברנל, אחת המשתתפות בקבוצת דיונים של הלייבור, הכרה בין בתה בת ה-15, אניד ברנל (Enid Burnell), סטודנטית להוראה, לבין ליונס ושנתיים לאחר מכן השניים נישאו. אניד הייתה אישה בעלת מודעות חזקה והייתה לה השפעה על בעלה ובמקביל גידלה את אחד עשר ילדיהם.
כאשר התפלגה מפלגת הלייבור האוסטרלית ב-1916, על רקע הוויכוח על גיוס החובה במלחמת העולם הראשונה, ארל, שהיה תומך בגיוס החובה, הלך בעקבותיו של ראש הממשלה, בילי יוז ופרש ממפלגת הלייבור. כמו אוסטרלים רבים ממוצא אירי, התנגד ליונס לגיוס החובה והמשיך להיות חבר בלייבור ומנהיגה החדש של המפלגה בטסמניה.