אוקה נולד בטוקיו, יפן. הוריו התגרשו כאשר היה בן חודש אחד בלבד. אוקה גדל במשפחה חד הורית ומעולם לא פגש את אביו. בגיל 6, היגר עם אמו לארצות הברית והם התיישבו בלוס אנג'לס, קליפורניה. כאשר היה בן 8, השתתף בשעשועון "משחק ילדים" ברשת CBS. כאשר אוקה היה בן 12, הוא הוצג כאחד מכמה ילדים על שער המגזין "טיים", עבור המאמר "Those Asian-American Whiz Kids". למרות שהוא לא הוצג במאמר עצמו, הוא הכיר את הצלם שערך את הצילומים. שנה לאחר מכן, הוא הגיע למקום הרביעי בתחרות המתמטיקה "MATHCOUNTS" של מדינת קליפורניה והיה אחד מארבעת התלמידים שייצגו את קליפורניה בתחרות הלאומית.
אוקה למד באוניברסיטת בראון, שם היה המנהל המוזיקלי של קבוצת האקפלה. הוא סיים את לימודיו ב-1997 עם תואר ראשון במדעי המחשב ומתמטיקה ותואר שני באמנויות הבמה
קריירת משחק.
בשנת 2000, הוא ניסה את מזלו במשחק בקולנוע. אחר כך, הוא עבר ללוס אנג'לס במטרה להמשיך את קריירת המשחק שלו. הוא קיבל מספר תפקידי אורח בסדרות, כמו: "סקראבס" ו"Yes, Dear", ושיחק בתוכנית המתיחות "הניסוי של ג'יימי קנדי" ברשת The WB.
ב-2006, הוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "גיבורים", בה גילם את הדמות הירו נקאמורה. תפקידו בסדרה זיכה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב. בשנת 2015 חזר לגלם את דמותו של הירו נקאמורה בסדרת הבת "גיבורים - התחייה".
בשנת 2008 אוקה השתתף בשני סרטים: "שחק אותה סמארט" ו"".
בשנת 2009 שיחק בקומדיה "מעודדים צמודים" של ויל גלאק.
בשנת 2011 הצטרף אוקה לסדרת הרימייק "הוואי 5-0", בה הוא מגלם את הפתולוג מקס ברגמן. ושיחק בסרט "מחפשים את סוני".
ב-2018 שיחק בסרט האימה "אימה במצולות". ב-2019 נתן את קולו לסרט האנימציה "מרגלים לא רגילים".
חיים אישיים.
אוקה דובר אנגלית, יפנית וספרדית באופן שוטף. הוא עבד באולימפיאדת ברצלונה 1992 כמתרגם לאנגלית, ספרדית ויפנית.
הוא שיחק שחמט בצעירותו והיה לו דירוג של 1800. הוא בעל חגורה שחורה בקנדו.
הומור פיזי
סלאפסטיק
דונכאד בק
דונכאד בק (Dúnchad Bec) היה מלך קינטייר שבדאל ריאטה בראשית המאה השמינית.
דונכאד אינו מוזכר בסנכוס פר נ-אלבאן המזכיר את שמות המלכים עד אמצעו המאה השביעית אולם הוא מוזכר בכתבים היסטוריים מאוחרים יותר (ובהם "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך").
בשנת 719 לחם דונכאד בראש קנל נגבריין (שבט גבריין) נגד סלבאך מק פרכייר מקנל לואריין (שבט לואריין). קרב נוסף נערך בשנת 721 ובקרב זה מצא דונכאד את מותו.
לא ידוע מי ירש את דונכאד ועמד בראש שבט גבריין לאחר מותו - וייתכן שמדובר באאוכייד מק אכדאך, אשר הדיח את דונגל מק סלבאך בשנת 726.
קושנר
הגברת עדנה
דונגל מק סלבאך
דונגל או דונגל מק סלבאך (באנגלית: Dúngal mac Selbaig - "דונגל בנו של סלבאך") היה מלך דאל ריאטה, בין השנים 723 עד שהודח מכסאו בשנת 726.
דונגל עלה לשלטון לאחר פרישת אביו סלבאך מכס המלוכה וכניסתו למנזר. דונגל הודח על ידי אאוכייד מק אכדאך מקנל נגאבריין (שבט נגבריין). אירוע זה מוזכר ב"דואן אלבאנאך" אולם שם צוין כי דונגל היה "חסר הרסן" וכי מלך שבע שנים.
לאחר הדחתו של דונגל בשנת 726, המשיך דונגל, כנראה, לשלוט בקנל לואיירן (שבט לואיירן). בשנת 731 שרף את טיירפרט בוייטרי (ככל הנראה טרברט שבקינטייר, על גדת לוך פיין).
על פי "דברי ימי אלסטר" בשנת 733 כבש את האי טורי וגירש ממנו את ברויד, בנו של אואנגוס מק פרגוסה, מלך הפיקטים. לאחר אירוע זה מצוין כי בשנת 734 נמלט דונגל לאירלנד, להימלט מאואנגוס, ואחיינו, מוירדאך מק איינבכלייג עלה לשלוט במקומו על שבט לוריין.
דונגל חזר לסקוטלנד בשנת 736 ונתפס על ידי אואנגוסה, יחד עם אחיו פרדאך, וככל הנראה שניהם הוצאו להורג על ידיו.
קוסקוס ישראלי
מנהרות מתחת נהר התמזה
חוקי מגן לעובדים
אאוכייד מק אכדאך
אאוכייד או אאוכייד מק אכדאך (באנגלית: Eochaid mac Echdach - "אאוכייד בנו של אכדאך") היה מלך דאל ריאטה, בין השנים 726 ועד מותו בשנת 733.
אאוכייד היה בנו של אאוכייד מק דומאנגארט - אף הוא מלך דאל ריאטה.
אאוכייד עלה לשלטון כמלך דאל ריאטה בשנת 726 לאחר שהדיח את דונגל מק סלבאך. סלבאך, אביו של דונגל, ניסה לסייע לשנו לשוב לשלטון ולחם נגד אאוכייד באירוס פיוכנאה בשנת 727 אולם נחל תבוסה. על פי חלק מכתבי ההיסטוריה של התקופה שלח אאוכייד צי מדאל ריאטה לאירלנד על מנת לסייע לפלייתברטאך מק לוינגסיך במלחמתו נגד אאד אלאן.
לאחר מותו עלה לשלטון בנו, אאד פינד ומלך על דאל ריאטה.
ברוס ריוק
ברוס דייוויד ריוק (באנגלית: Bruce David Rioch; נולד ב-6 בספטמבר 1947 באלדרשוט, אנגליה) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל סקוטי בהווה. ריוק היה המאמן של אולבורג בולדספילקלאב מליגת העל הדנית עד לפיטוריו ב-23 באוקטובר 2008. הוא ייצג את נבחרת סקוטלנד ב-24 משחקים, והיה הקפטן הסקוטי הראשון שנולד באנגליה. ברוס ריוק הוא אביו של גרגורי, שהיה גם כן כדורגלן מקצועני ומשמש כמאמן הראשי של אקדמיית הכדורגל של קובנטרי סיטי.
קריירת כשחקן.
ריוק עבר ללוטון בגיל 14 והצטרף למועדון המקומי לוטון טאון. על חוזה המקצוען שלו הוא חתם בספטמבר 1964. משחקו הראשון היה בסוף ספטמבר, והבכורה בליגה הייתה בהפסד 0 - 1 לסאות'נד יונייטד בנובמבר 1964. הוא שיחק בלוטון במשך שנתיים וביסס את מעמדו כשחקן הרכב קבוע, הבקיע 24 שערים בליגה, וסייע למועדון לזכות באליפות הליגה הרביעית ב-1968. ביולי 1969 הוא עבר לאסטון וילה תמורת סכום של 100,000£, שהיה סכום שיא ששולם על ידי מועדון מהליגה השנייה. הוא זכה עם וילה במקום השני בגביע הליגה של 1971, לאחר הפסד במשחק הגמר לטוטנהאם הוטספר.
ריוק עבר לדרבי קאונטי ב-1974, וזכה עם המועדון באליפות. הוא הצטרף לאברטון בדצמבר 1976, אך חזר לדרבי בספטמבר 1977. בעקבות מחלוקת עם המאמן טומי דוקרטי הוא הושאל למשך תקופות קצרות לברמינגהאם סיטי (דצמבר 1978) ושפילד יונייטד (מרץ 1979). לאחר מכן הוא עזב את אנגליה ועבר לשחק בסיאטל סונדרס מארצות הברית. בזמן ששיחק עבור סיאטלה הוא נבחר לאחד משחקני העונה של 1980. הוא חזר לאנגליה באוקטובר 1980 והצטרף לטורקי יונייטד כמאמן-שחקן, בתחילה תחת מייק גרין ולאחר מכן תחת פרנק או'פרל.
קריירה כמאמן.
ריוק הפך רשמית למאמן של טורקי יונייטד ביולי 1982, אך עזב את המועדון בינואר 1984 בעקבות תקרית אימון עם השחקן קולין אנדרסון. ריוק לא עבד במשך 13 חודשים לאחר מכן, ובפברואר 1985 חזר לעבוד והתמנה למאמן של קבוצת סיאטל סטורם האמריקנית. ריוק התפטר כעבור שבעה חודשים בלבד וחזר לאנגליה.
לאחר חזרתו הוא החל לאמן את מידלסברו בפברואר 1986. הצלחתו הראשונה עם מידלסברו הגיעה ב-1987 כאשר הוביל את המועדון למקום השני בליגה השלישית ולהעפלה לליגה השנייה בסיום עונה שבתחילתה המועדון היה שקוע בחובות. שנה אחת לאחר מכן הוא העפיל ליגה פעם נוספת, הפעם כמנצח במשחקי העלייה של הליגה השנייה/ירידה מהליגה הראשונה. שחקני מידלסברו הפגינו יכולת טובה בחצי הראשון של עונת 1988/1989, אך בהמשך לא היטיבו לשחק וביום האחרון של העונה המועדון ירד ליגה למרות שקודם לכן לא היה ולו פעם אחת במקום המוביל לליגה השנייה. ריוק פוטר במרץ שלאחר מכן כשהמועדון היה על סף ירידת ליגה נוספת, אך גם על הופעת בכורה באצטדיון ומבלי במסגרת טורניר גביע מקומי. ריוק זוכה לאהדה רבה מאוהדי מידלסברו, ובדרך כלל כאשר הוא מגיע לעיר כמאמן של מועדון יריב הוא זוכה לתשואות מהקהל על תרומתו הרבה למועדון.
חודש אחד לאחר שעזב את מידלסברו הוא התמנה למאמן מילוול, והוליך את המועדון למקום בפלייאוף הליגה השנייה של עונת 1990/1991. אולם, הוא עזב את המועדון במרץ 1992.
תפקידו הבא של ריוק היה מאמן בולטון וונדררס, אותו החל במאי 1992. בעונתו הראשונה המועדון סיים במקום השני בליגה השנייה, וזכה בכרטיס העפלה לליגה הראשונה. שתי עונות לאחר מכן המועדון הפסיד לליברפול בגמר גביע הליגה, וגבר על רדינג בגמר הפלייאוף נגד ירידה מהליגה הראשונה. משחק הניצחון בפלייאוף היה הפעם האחרונה שבה ריוק אימן את בולטון. מספר שבועות לאחר מכן הוא התמנה למאמן ארסנל, והוחלף בבולטון על ידי ריי מקפרלנד. אוהדי בולטון מחשיבים אותו לאחד המאמנים הטובים בהיסטוריה של הוונדררס.
בעונתו היחידה של ריוק בארסנל (1995/1996) הוא הוביל את המועדון לזכייה בכרטיס לגביע אופ"א בעקבות סיום העונה במקום החמישי בטבלה. הישג זה נקבע במשחק האחרון של העונה על חשבון אברטון, בלקברן רוברס וטוטנהאם הוטספר. ריוק הוביל את ארסנל גם לחצי גמר גביע הליגה (הפסד בגלל שערי חוץ לאסטון וילה), ומנגד להדחה בסיבוב השלישי של גביע ה-FA לשפילד יונייטד.
זמן קצר לפני תחילת עונת 1996/1997 ריוק פוטר על ידי הנהלת ארסנל בגלל מחלוקות על גובה התקציב להבאת שחקנים. הוא הטביע את חותמו על ארסנל באמצעות הבאתו של דניס ברגקאמפ מאינטר מילאנו בקיץ 1995; בשנים שלאחר ריוק ברגקאמפ הפך לאחד מגדולי השחקנים בהיסטוריה של ארסנל. אולם, הוא זכור לרעה בגלל שמיקם את איאן רייט באגף השמאלי של ההתקפה, מה שגרם לכך שרייט כמעט עזב את ארסנל.
לאחר שעזב את ארסנל הוא עבד כעוזר מאמן תחת סטיוארט יוסטון (שהיה עוזרו בארסנל) בקווינס פארק ריינג'רס, אך עזב ביחד עם יוסטון כשנה לאחר שהחל בתפקידו.