האלבום נכנס היישר למקום הראשון במצעדי מכירות האלבומים במקומות שונים בעולם (בין השאר, באירלנד, באנגליה, בארצות הברית ובקנדה) וזכה בפרס גראמי לאלבום השנה לשנת 2011. בנוסף לגראמי שקטפה הלהקה עבור אלבום זה, האלבום זיכה אותה גם בפרס אלבום השנה הבינלאומי בטקס פרסי הבריט של 2011, אלבום השנה בטקס פרסי ג'ונו 2011 ובפרס Polaris music לאלבום הקנדי הטוב ביותר של אותה שנה.
לאלבום יצאה מהדורה משודרגת המכילה CD ו-DVD ב-27 ביוני 2011 בכל העולם (למעט בארצות הברית ובקנדה). המהדורה המשופרת, יצאה בארצות הברית ובקנדה גם כן, ב-2 באוגוסט 2011 (לא בכדי, בדיוק שנה מצאת האלבום).
מהדורה זו הכילה שני שירים חדשים שהוקלטו במהלך הקלטת האלבום ולא מצאו את דרכם לתוכו במקור ("Culture War" ו-"Speaking in Tongues", האחרון היה בשיתוף עם דייוויד בירן, סולן הTalking Heads). בנוסף, הכילה המהדורה גרסה מוארכת של השיר "Wasted Hours" שכן נמצא באלבום המקורי וכן סרטו הקצר של ספייק ג'ונז "Scenes from the Suburbs".
רקע.
תוכן השירים באלבום מגיע ומושפע מחוויותיהם של חברי הלהקה וין וויליאם באטלר בהתבגרותם בפרבר של יוסטון, טקסס. לדבריו של וין, האלבום הוא לא שיר הלל וגם לא שיר תוכחה לפרברים, אלא שיר מהפרברים. האלבום הוקלט במקום מגוריהם של וין באטלר ורז'ין שסיין במונטריאול, כאשר חלקים מסוימים הוקלטו באולפן הלהקה בקוויבק ובניו יורק. וין מתאר את צלילו של האלבום כתערובת בין דפש מוד וניל יאנג או לפחות כך הוא כיוון את האלבום שישמע כמו המוזיקה לה האזין כשהיה צעיר. הטריגר לכתיבת האלבום בנושא זה, לפי וין, הוא מכתב שקיבל מחבר ילדות שגדל איתו.
קידום האלבום.
קליפ עבור "Ready to start" יצא ב-20 באוגוסט 2010. הקליפ בוים על ידי צ'רלי לייטנינג וצולם בקונצרט של הלהקה שנערך ב-7 ביולי 2010 בלונדון.
ב-30 באוגוסט 2010, יצא וידאוקליפ אינטראקטיבי של השיר "We used to Wait". הקליפ נכתב ובוים בידי כריס מילק, ועוצב בשיתוף עם גוגל כרום. הקליפ עושה שימוש ב־HTML5, בגוגל מפות וכן בשירות ה־Street View של גוגל. הרעיון של הקליפ - המשתמש מזין את הכתובת של הבית בו הוא גדל, וגיבור הקליפ רץ ברחובות שבקרבת הבית לצלילי השיר ובקצבו.
וידאו נוסף לשיר הנושא של האלבום ראה אור ב-18 בנובמבר 2010. קליפ זה בוים על ידי ספייק ג'ונז ולמעשה הכיל קטעים מהסרט הקצר המדובר. הווידאו שצולם באוסטין, טקסס מספר את סיפורם של קבוצת נערים שחיה בפרברים ומכיל הופעות אורח של וין ושל רז'ין כשוטרים. סרטו בן 30 הדקות של ספייק ג'ונז שנכתב יחד עם וין והכיל מוזיקה מהאלבום, הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. הסרט הוקרן גם בפסטיבל South by Southwest.
עטיפת האלבום.
לאלבום 8 עטיפות שונות.
עיצוב העטיפה נעשה על ידי קרוליין רוברט. מלאכת הניהול האמנותי של העטיפה הופקדה בידיו של וינסנט מוריסט והצילום בוצע על ידי גבריאל ג'ונס.
בחזית העטיפות השונות, מופיע רכב חונה ליד בית טיפוסי בפרברים. באחורי העטיפה מופיע הכיתוב 'ארקייד פייר מציגים: "הפרברים"' על גבי תמונה של חלק מסביבת הבית שמופיע בקדמת העטיפה מוגדל (עץ, גינה, חנייה ריקה, גדר הבית ועוד).
ביקורות.
האלבום קיבל הכרה ביקורתית מוצלחת כלל עולמית. אתר הביקורות Metacritic נתן לאלבום ציון 87 שהתבסס על 43 ציוני מבקרים.
מבקר המוזיקה של BBC Music, מייק דיוור שיבח את האלבום כפרק המרגש והמרתק ביותר עד אז ביצירתם של ארקייד פייר. יצירה שובה, שככל שמתעמקים בה ומאזינים לה שוב מצליחה לשמור על הקסם והמסתוריות של המפגש הזמני הראשון איתה. הוא המשיך והשווה בין שיאם של רדיוהד ב-1997 כשהוציאו את אלבומם השלישי והמאוד מוערך ליציאתו של אלבום זה וקבע שניתן לכנות את אלבום זה הOK Computer של ארקייד פייר.
איאן כהן מפיצ'פורק נתן לאלבום ציון 8.6 בציינו כי זוהי הוכחה שארקייד פייר יכולים להצהיר הצהרות גדולות ומורכבות מבלי להשמע שנושאים את משקל העולם על גבם, בהתייחסו לאלבום הקודר, יחסית, Neon Bible.
קרגולוקס
קָרגוֹלוּקס איירליינס אינטרנשיונל (באנגלית: Cargolux Airlines International S.A) היא חברת תעופה לוקסמבורגית למטענים, בסיסה בנמל התעופה לוקסמבורג-פינדל, והיא מפעילה טיסות מטען ליותר משישים יעדים. החברה היא חברת התעופה למטענים הגדולה באירופה.
תולדות החברה.
קרגולוקס הוקמה ב-4 במרץ 1970 על ידי חברות התעופה לוקסאייר המקומית, לופטלאייר (Loftleiðir) האיסלנדית, וקבוצת משקיעים פרטיים. החברה החלה להפעיל טיסות מלוקסמבורג להונג קונג במאי 1970, עם מטוס בודד מדגם קנדאייר CL-44.
בשנת 1973 היו בצי החברה חמישה מטוסי CL-44, והיא רכשה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם דאגלס DC-8, שאפשר לה להגדיל את מהירות השילוח שלה. בשנת 1974 מיזגו לופטלאייר וקרגולוקס את מרכזי התחזוקה שלהן, ובשנת 1975 עברה החברה למשרדים והאנגרים חדשים.
בשנת 1978 הוציאה קרגולוקס משירות את מטוסי ה-CL-44 שלה, ובמקומם הזמינה מטוסי בואינג 747. באותה השנה הרחיבה את יעדיה, והחלה לטוס גם לארצות הברית. בשנת 1979, בסוף העשור הראשון להקמתה, קבלה קרגולוקס את מטוסי הג'מבו הראשונים שלה.
בשנת 1982 חתמו קרגולוקס וצ'יינה איירליינס על הסכם שיתוף פעולה. בשנת 1983 נכנסה קרגולוקס לשוק טיסות הצ'ארטר, והיא ביצעה מספר טיסות לעולים לרגל לחג'.
בשנת 1984 הוציאה קרגולוקס את מטוסי ה-DC-8 שלה, באותה שנה קבלה את ה-747 השלישי שלה. בשנת 1987 רכשה לופטהנזה 24.5% ממניות החברה, ולוקסאייר הגדילה אף היא את חלקה ל-24.53%.
בשנת 1988 ייסדו קגולוקס ולוקסאייר חברת שכר בשם ליון אייר, בצי החברה החדשה היו שני מטוסי בואינג 747, אך תוך זמן קצר המיזם כשל, וליון אייר נסגרה.
למרות הסתבכות קרגולוקס בהקמת ליון אייר, בשנת 1990 הייתה החברה שוב רווחית. באותה השנה נקלטו בצי המטוסים שלה שני מטוסי 747 נוספים, ובשנת 1993 נקלטו שלושה מטוסים נוספים.
בשנת 1997 רכשה לוקסאייר מניות נוספות, והיא הגדילה את החזקותיה בחברה ל-34%. בספטמבר אותה השנה מכרה לופטהנזה את חלקה לחברות השווייצריות Sair Logistics ו-Swiss Cargo. שנה לאחר מכן הגדילה Sair Logistics את החזקותיה ל-33%.
בשנת 1999 קלטה החברה עשרה מטוסי בואינג 747, ובשנת 2000 פתחה את הקו לסיאול שבקוריאה הדרומית.
באוקטובר 2010 הוגש כתב אישום נגד מנהל העסקים של החברה, לאחר שהודה כי תיאם מחירים. בנובמבר אותה השנה קנסה הנציבות האירופית את קרגולוקס יחד עם עוד עשר חברות תעופה, עקב תיאום מחירים.
ב-8 בספטמבר 2011 רכשה קטאר איירווייז 35% ממניות החברה, והיא הפכה לבעלי המניות השני בגודלו, לאחר לוקסאייר שהחזיקה ב-43.4%. בנובמבר 2012 הודיעה קטאר איירווייז על כוונת למכור את החזקותיה בחברה, עקב חילוקי דעות אסטרטגיים עם ההנהלה. ב-12 באוקטובר 2011 הייתה קרגולוקס לחברה הראשונה שקלטה את הבואינג 747-8.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2020:
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא קרגולוקס באתר Airliners.net
אהרן אבנון
אהרן אבנון (1926 – 15 באוקטובר 2006) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, מפקד פלוגה במלחמת העצמאות, מפקד הנח"ל, מפקד חטיבה 9 במלחמת ששת הימים וראש מינהל הסגל.
ביוגרפיה.
אבנון נולד וגדל בחיפה, למד בגימנסיה ביאליק. התגייס למשטרת היישובים העבריים ושירת בעמק הירדן. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת כרמלי, השתתף כמפקד מחלקה בקרב רמת יוחנן, כמפקד פלוגה לחם בקרבות כיבוש עכו, בחיפה. כמפקד פלוגת בית הספר למ״כים של החטיבה, שהורכבה ממספר כלי רכב משוריינים, לחם בקרב על ג'נין, לקראת סוף המלחמה השתתף במבצע חירם. ב-1949 מונה למפקד גדוד 21 בחטיבה ולאחר המלחמה עבר עמו לחטיבת גולני. השתתף ב-1951 בקרב תל מוטילה, היה ראש מטה בחטיבה 16, ושימש סגן מפקד חטיבת גולני. למד בבית הספר למלחמה בקימברלי שבבריטניה והדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. במלחמת סיני לחם כסגן מפקד חטיבה 4, חטיבת חי"ר מילואים שפעלה בגזרה המרכזית של חצי האי סיני. ב-1957 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המרכז.
ב-1958 מונה למפקד פיקוד הנח"ל, לאחר מכן פיקד על בית הספר לחי"ר. עשה הסבה לשריון ובמלחמת ששת הימים פיקד על חטיבה 9 שהייתה בהליכי הסבה לחטיבה ממוכנת. החטיבה בפיקודו לחמה בשומרון, כבשה את תל תענך ואת העיר ג'נין. לאחר המלחמה שירת כנספח צה"ל בבריטניה ובמדינות סקנדינביה. בספטמבר 1970 מונה לראש מינהל הסגל ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1973.
במלחמת יום הכיפורים שירת כעוזרו של מפקד פיקוד הדרום, מפקד הגשרים על תעלת סואץ, קצין קישור לכוחות האו"ם והשתתף בשיחות הפסקת האש בק"מ ה-101. לאחר המלחמה מונה לממונה על ההסברה, תפקיד חדש שנוצר בעקבות לקחי המלחמה, הוא שירת בתפקיד חודשיים לפני שהתפטר ופרש מצה"ל.
נפטר באוקטובר 2006.
אהרון אבנון
לוצ'יאן בלגה
אבצס רטרופרינגיאלי
נמל התעופה הבין-לאומי סיאטל-טקומה
נמל התעופה הבינלאומי סיאטל-טקומה (באנגלית: Seattle–Tacoma International Airport) ידוע גם כנמל התעופה של סי-טק הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם בתחום השיפוט של העיר סי-טק, ומשרת את הערים סיאטל, טקומה ושאר מערב מדינת וושינגטון.
מנמל התעופה יוצאות טיסות ליעדים בצפון אמריקה, אירופה, המזרח התיכון, ומזרח אסיה. הנמל משמש כבסיס לחברת התעופה אלסקה איירליינס, ולחברת הבת האזורית שלה, הורייזון אייר.