בהתאם להוראות המעבר לתיקון, בעל נייר ערך למוכ"ז שאינו מניה, שיחזיר את נייר הערך לחברה ערב כניסת החוק לתוקף, יקבל תחתיו נייר ערך על שם, בעל זכויות זהות ונייר הערך יבוטל. נייר ערך שלא יוחזר כאמור, לא יקנה לאוחז בו זכויות עד אשר יוחזר לחברה ויונפק תחתיו נייר ערך בעל זכויות זהות כאמור.
סוגיות בניירות ערך למוכ"ז.
הבעיה העיקרית שמעוררים ניירות ערך למוכ"ז נוגעת לאופן העברת הזכויות לבעליהם בעת אירועי מימוש זכות, כגון תשלום דיווידנד או כינוס אספה כללית. נייר ערך על שם אינו מעורר בעיה זו, שכן החברה (או, במקרה של חברה ציבורית, החברה לרישומים ומסלקת הבורסה) יודעת את זהותו של בעל נייר הערך ויכולה להעביר לו את הזכות הנדונה או לאפשר לו לממשה. לאחר הכרזה על אירוע מימוש זכות, בעל נייר ערך למוכ"ז יכול להגיע אל משרדי החברה, להציג את השטר ולממש את זכותו. עם זאת, ממגוון סיבות, ייתכן שהבעלים ישכח כליל מקיומו של השטר או שלא יגיע לקבל את הזכויות הנובעות ממנו. פתרון אפשרי אחד לבעיה זו הוא הפקדת התשלום בנאמנות לטובת בעלי ניירות הערך למוכ"ז. כאשר אלו יבקשו לקבל את התשלום המגיע להם, הם יוכלו לפנות אל הנאמן. מנגנון זה אפשר שיחול לגבי כל תשלום או תמורה העשויים להתקבל עבור מניות, לרבות דיווידנד, תמורה כפויה בהצעת רכש מלאה, פדיון של מניה ניתנת לפדיון, תשלום על שברי מניה באיחוד מניות, תמורת מיזוג וחלוקת עודף הנכסים בפירוק. על החברה או הנאמן לקיים רישום של כל אירוע מימוש זכות מכוח שטר נייר ערך למוכ"ז, כדי שאותן זכויות לא יתקבלו יותר מפעם אחת על אותה יחידת נייר ערך. בישראל, נעשה שימוש במנגנון זה לטובת בעלי המניות למוכ"ז של Jewish Colonial Trust Limited וכן לטובת בעלי המניות למוכ"ז של מלון המלך דוד בע"מ. מנגנון אחר, שהיה נפוץ מאוד בעבר, הוא שימוש בתלושים או קופונים שנתלשו משטר המניה עצמו, בכל פעם בה בעל המניה הגיע לקבל דיווידנד. מנגנון זה הוא מוגבל יחסית (מתאים רק לדיווידנד או לתשלום תקופתי) ולא נותן מענה לצורך לתעד את זהותו של בעל המניה במעמד מימוש הזכות.
בעיה אחרת הקשורה למניות למוכ"ז נובעת מכך שמניות אינן מקנות רק זכויות, אלא גם חובות. החיוב העיקרי המוטל על בעל מניה הוא לשלם עבור מנייתו – דבר שחייב להיעשות ממילא כתנאי להקצאתה של כל מניה למוכ"ז. אולם, על בעל מניה מוטלים גם חיובים לא-כלכליים, הנוגעים לצד הממשלי של מערכת היחסים הנובעת מהמניות. אם לא ניתן לאתר את בעל המניות, לא ניתן לתבוע ממנו את קיום החיוב. בעיה זו נפתרת באמצעות הדרישה שבמעמד מימוש הזכות הממשלית (בעיקר הצבעה באספה הכללית), בעל המניה למוכ"ז יהיה חייב להזדהות ולמסור את אותם פרטים הנרשמים לגבי בעל מניה על שם. בנוסף, לפי הקבוע בתקנונים רבים, תנאי להצבעה באסיפות החברה הוא הפקדת שטר המניה במשרד החברה ורישום שמו של המפקיד לפני ההצבעה, כאילו הייתה זו מניה על שם.
גם אובדן של שטר נייר ערך למוכ"ז עשוי להוות בעיה, בשני היבטים שונים: ראשית, בעל נייר ערך למוכ"ז, אשר טוען כי שטר נייר הערך אבד לו, עשוי לדרוש מהחברה לקבל שטר חלופי תחתיו. במקרה כזה, קיים סיכון שאדם שלישי, אשר ימצא את שטר נייר הערך המקורי, יטען שהוא בעל נייר הערך, כך שלכאורה יתקיים כפל זכויות. לכן, נהוג לדרוש מבעל השטר שאבד לתת התחייבות לשיפוי החברה, כתנאי להוצאת שטר נייר הערך החלופי. ההיבט השני של הבעיה מקורו בכך שאם שטר נייר ערך אבד או הושמד, ייתכן שבעליו לעולם לא יוכל לדרוש את הזכויות הנובעות מנייר הערך. במקרה כזה, לא תהיה אפשרות לקיים אירועי מימוש זכות לגבי אותו נייר ערך וישרור חוסר התאמה בין הנתונים שבידי החברה לגבי ניירות הערך שהנפיקה, כפי שהם משתקפים במרשם בעלי ניירות הערך, לבין היקף ניירות הערך הקיים במציאות.
סוגיה נוספת הנוגעת לניירות ערך למוכ"ז היא מיקום ה-"" (מושב הזכות) לפי נייר הערך. באופן קלאסי, נהוג לערוך הבחנה בין ניירות ערך על שם לניירות ערך למוכ"ז, כאשר מקום המושב של הראשונים הוא מקום מרשם בעלי ניירות הערך (משרדה הרשום של החברה) ואילו האחרונים נעים בהתאם למיקומו הפיזי של השטר. יש לכך נפקות, למשל, במשפט הבינלאומי הפרטי, לעניין הדין החל על זכויות התביעה של בעל נייר הערך. אולם, בפועל, מקום המושב של ניירות ערך למוכ"ז הוא חצוי: באופן רגיל, מיקום השטר אכן מכריע; אך לצורך ביטול מניות, העברה כפויה של מניות, תחולת צווי בית משפט המכוונים כלפי מרשם בעלי ניירות הערך ומצבים אחרים בהם הדין או הסכם מאפשר פעולה "ריכוזית" בנוגע לניירות הערך, כזו שאינה על פי רצון בעליהם, גם ניירות ערך למוכ"ז נשלטים ב-"situs" של מרשם בעלי ניירות הערך.
בתרבות הפופולרית.
ניירות ערך למוכ"ז מציתים את הדמיון בשל העבירות הגבוהה שלהם והאפשרות לגלם ערך רב באמצעותם. לכן, הם מתאימים לשמש בתור מקגאפין. בסרט מת לחיות, פושעים מנסים לשדוד איגרות חוב למוכ"ז בשווי 640 מיליון דולר. אולם, נראה כי גם אם היו מצליחים במזימתם, השודדים היו נתקלים בקשיים בבואם לפדות את איגרות החוב, שכן גנב אינו "אוחז כשורה" לפי דיני השטרות ואינו זכאי לזכויות שבשטר. אם האגרות היו נמכרות הלאה, לקונים תמי לב, ייתכן שאלו היו יכולים ליהנות מהן, אם היו עומדים בתנאי תקנת השוק.
מניה למוכ&quot;ז
מניות למוכ&quot;ז
אגרת חוב למוכ&quot;ז
אגרות חוב למוכ&quot;ז
אג&quot;ח למוכ&quot;ז
ני&quot;ע למוכ&quot;ז
קרל שווארץ
קארל שווארץ
יוסף צבי הרמן הרץ
אביגדור כהן צדק
מאפייני אורות ניווט
מבצע טייפון
הריאט אליזבט ביצ'ר סטו
אפוקליפסה - מלחמת העולם השנייה
"אפוקליפסה - מלחמת העולם השנייה" (בצרפתית: "Apocalypse, la 2e Guerre mondiale", ידוע גם בשם מלחמת העולם השנייה - סרט מלחמה) היא סדרת טלוויזיה תיעודית צרפתית אשר שודרה בשנת 2009, לציון 65 שנה לסיום מלחמת העולם השנייה, ומספרת על ההיסטוריה של מלחמה זו מזווית הסתכלותן של בעלות הברית.
את הסדרה הפיקו וערכו דניאל קוסטל ואיזבל קלארק.
הסדרה מורכבת מצילומים נדירים מחזית המלחמה כפי שצולמו בידי כתבים צבאיים, חיילים, לוחמי תנועת ההתנגדות הצרפתית, ואזרחים. קטעי הצילום שבסדרה, אשר צולמו במקור בשחור-לבן, נערכו והוסבו לצילום צבע, למעט מספר קטעי צילום, העוסקים לרוב בשואה, שנשמרו בצילום השחור-לבן המקורי.
הסדרה עלתה לראשונה ב-20 באוגוסט, 2009, תחילה בבלגיה ובהמשך בצרפת, ארצות הברית, נשיונל ג'יאוגרפיק, הממלכה המאוחדת, קנדה, אוסטרליה ואסיה. בישראל שודרה לראשונה הסדרה במאי 2010, עם קריינותו של אלכס אנסקי.
דמויות.
הסדרה כוללת פורטרטים של המנהיגים ודמויות המפתח במלחמת העולם השנייה:
יפנים.
דמויות נוספות:
צנזור הקשרים בין הנאצים לאל-חוסייני.
ביוני 2020 חשף העיתונאי ינון מגל שערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק בישראל המשדר את הסדרה בליווי הקריינות של אנסקי, צנזר את הקטע המתעד את קשריו של שייח אמין אל חוסייני עם היטלר, את צילומו סוקר פלוגת חיילי אס אס מוסלמים ואף את קריינותו של אנסקי המתארת את זהותו של חוסייני.
ביקורת.
המבקר דוד רוזנטל כתב באתר וואלה על הסדרה כי: "לראות את מלחמת העולם השנייה בצבע ולא בשחור-לבן זו חוויה יוצאת דופן, אבל כשהסיפור שחוק ומוכר, כפי שקורה ב"אפוקליפסה", התוצאה לא יותר טובה מעמוד האש".
מאידיך, העיתונאי יאיר אטינגר כתב ב"הארץ" ביקורת טובה לסדרה, ובין השאר כתב: "אך התוצאה היא סדרה מרתקת ומרשימה, חובה בעיקר למי שלומדים המון על השואה, וכמעט כלום על הקטל מסביב."
תרמילאות קלה
היסטוריה של מאלי
ההיסטוריה של מאלי תחילתה בערך במאה ה-11 במאלי המודרנית והיא נמשכת עד ימינו.
היסטוריה מוקדמת (700 - 1591).
בהיסטוריה המוקדמת של מאלי המדינה נשלטה על ידי שלוש אימפריות מערב-אפריקאיות - אימפריית גאנה, אימפריית מאלי (כונתה: Manden Kurufa) ואימפריית סונגהאי. אימפריות אלו שלטו על מעבר הסחורות במדבר סהרה שכללו זהב, מלח וסחורות יקרות אחרות והיו בקשר עם המזרח התיכון והתחברו עם התרבות ששלטה בו. כל האימפריות הללו קמו באזור שמכונה סודאן המערבית במדבר סהרה שהוא אזור מלא בסוואנות שממוקם בין מדבר סהרה מצפון לבין יערות הגשם הטרופיים לאורך החוף של גינאה מדרום. האימפריות התאפיינו במנהיגות חזקה וקשוחה אשר מבוססת על קשרים ופרוטקציות במינוי בעלי המעמד ומינוי קרובי משפחה לתפקידי המפתח.
אימפריית גאנה.
אימפריית גאנה נשלטה על ידי הסונינקים שאזור מגוריהם היו בגבול המדינות מאלי ומאוריטניה. היא הוקמה כנראה במאה ה-5 לספירה והייתה השולטת העיקרית במעבר הסחורות במדבר סהרה בין השנים 700–1075. האימפריה התרחבה בעיקר ברחבי מזרח מאוריטניה, מערב מאלי, וצפון סנגל.
האימפריה התפרקה בשנת 1078 בעקבות מריבות משפחתיות בין חברי השלטון.
אימפריית מאלי.
אימפריית מאלי הייתה אימפריה מסחרית שפרחה במערב אפריקה מהמאה ה-13 עד המאה ה-16 לספירה. האימפריה הוקמה על ידי סונדיאטה קייטה והתפרסמה בזכות עושרם של שליטיה, במיוחד של מנסא מוסא הראשון, מלך מאלי. זאת הייתה האימפריה הגדולה ביותר במערב אפריקה והיא השפיעה עמוקות על התרבות של מערב אפריקה באמצעות התפשטות השפות שלה, חוקיה ומנהגיה.