בשנת התרס"ז נסע לקובנה על מנת להתכונן לבחינות "בגרות" אקסטרניות של הממשל הרוסי, וסבל מעוני. בתרס"ח חזר לבית הוריו בקונוטופ, מבלי שהשלים את הבחינות, והתקבל למורה בבית ספר מתוקן. בתרס"ט נסע ללמד בתלמוד תורה בעיר שאוול. בסתיו תר"ע (1909) החל ללמוד באקדמיה למדעי היהדות של הברון גינצבורג בסנט פטרבורג. על תקופה זו הוא כותב: "הנני שב לבית המדרש, בדרך חדשה". לאחר כשלוש שנים שם עבר ללמוד באוניברסיטת פרייבורג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורש מגרמניה והמשיך בלימודים אקדמיים באוניברסיטת בזל בשווייץ.
הקשר עם הראי"ה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה, כאשר היה דוקטורנט לפילוסופיה בשווייץ, פגש שם את הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ומפגש זה שינה את מסלול חייו. את הפגישה תיאר בהקדמה לספר "אורות הקודש" (שיצא בעריכתו):
אחרי מלחמת העולם הראשונה עלה ארצה והחל ללמוד בישיבת מרכז הרב בירושלים, תוך שהוא מתמסר לעריכת כתביו של הרב קוק באופן שיבהיר ויסדר את שיטתו ההגותית של רבו.
חיים אישיים.
נשא את בת דודתו שרה, בת הרב חנוך אטקין.
נפטר ביום כ"ח באב תשל"ב ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.
בתו, צפיה גורן, נישאה לרב שלמה גורן, לימים הרב הראשי לישראל. בנו, הרב שאר ישוב כהן, היה רבה הראשי של חיפה.
תפיסת עולמו.
תפישת עולמו הושפעה רבות מעולם הסוד והנסתר. נהג מנהגי נזירות כאי שתיית יין וגידול שער, ובמנהגי פרישות נוספים כמו צמחונות ושתיקה מרובה שגזר על עצמו בעיקר בשבתות, ובארבעים הימים שבין תחילת חודש אלול ליום כיפור. עם זאת היה חוקר, פילוסוף ובקיא בשפות, בהן יוונית, לטינית, אנגלית, גרמנית וצרפתית.
על שולחנו התארחו מדי שבת עניים וגלמודים. בתקופת המנדט שימש ביתו מקלט ללוחמי המחתרות ומקום מפגש לחברי ברית החשמונאים. לימים הצטרף בנו הרב שאר ישוב הכהן, בברכת אביו, לברית החשמונאים ההגנה וצה"ל. כן שכר לבנו מורים פרטיים שילמדוהו לימודי חול ועודד את בנו ובתו צפיה לנגן בכינור.
הנזיר האמין שהנבואה צריכה לחזור לעם ישראל בעת החדשה. בספרו "קול הנבואה" עסק רבות בעניין זה, והדגיש את היתרון שיש לשמיעה על הראייה כיסוד מרכזי בתפיסת היהדות לאורך הדורות. במסגרת חיפוש הנבואה נהג לשוטט במדבר יהודה כדי למצוא מקורות השראה.
תוכנית הלימודים של ישיבת מרכז הרב.
לבקשת הרב קוק כתב הרב כהן תוכנית לימודים לקראת יסוד ישיבת מרכז הרב. לפי עדותו, הרב קוק עיין בתוכנית עיון מתון וממושך ולבסוף אמר שאילו היה כותב בעצמו היה כותב תוכנית דומה, אולם הסתייג מהכנסת "הפילוסופיה האשכנזית" של משה מנדלסון ובייחוד זו של נחמן קרוכמל. בפועל לא יושמה התוכנית בישיבה.
התוכנית רחבת היקף, בולטת בה חשיבות ההקדמות והרקע לכל אחד מתחומי התורה. היא כוללת עשרה ראשי פרקים: תנ"ך, מדרש התורה, מבוא המשנה והתלמוד, סדר הדורות ותולדותיהם, מבוא המדרשים האגדיים, תלמוד, ש"ס, פוסקים, שימוש מדעי הטבע לתלמוד, חכמת האלהות, החכמה הפנימית העברית. לדברי הנזיר,
כתביו ופרסומם.
ספריו של הרב כהן כמעט לא יצאו לאור במהלך חייו, אף על פי שהרבה לכתוב. החל משנת תרפ"ב (1922) התמסר הנזיר לעריכת ספרי "אורות הקודש", ועריכתם דחתה את עריכת כתביו שלו. הוא הכין את כתביו לדפוס והשאיר לתלמידיו הנחיות מפורטות כיצד להוציאם לאור. ההנחיות נדפסו בספר נזיר אחיו. חלק ניכר מכתביו עדיין לא פורסם.
ספרי היסוד של האמונה.
הרב כהן לימד במשך עשרות שנים בישיבת מרכז הרב (ובכך החל עוד בחיי הרב קוק) את חמשת ספרי מחשבת ישראל שאותם הגדיר הרב קוק כספרים שכל תלמיד חכם חייב להיות בקיא בהם: חובות הלבבות, אמונות ודעות, ספר הכוזרי, מורה הנבוכים וספר העיקרים. הוא גם כתב מבואות שיטתיים ופירושים לספרים אלו, מלבד מורה הנבוכים.
כתבים שפורסמו לאחר מותו.
העבודה על עריכת כתביו החלה מייד עם מותו, ובמשך מספר שנים הופיע חלק ניכר מן הכתבים. לאחר מכן חלה האטה בקצב ההוצאה, שהתחדשה בקצב משמעותי רק בעשור האחרון. רשימה חלקית של הכתבים שפורסמו במהלך העשור הראשון לאחר מותו:
עוד יצאו ספרי ליקוטים של כתביו שלא על פי תוכנית האב לפרסום הכתבים, ובהם:
הנצחתו.
מכון "נזר דוד" בבית אריאל בירושלים, המנוהל על ידי הרב הראל כהן, הוקם לשם הוצאת כתביו ולהנצחתו.
בית הספר הממלכתי דתי "פסגת דוד" בפסגת זאב, קרוי על שמו. (בעבר פעל בשכונת הגבעה הצרפתית בעיר בית ספר ממ"ד נוסף על שמו, "נזר דוד". כיום בית הספר לא קיים).
רחוב "נזר דוד" בדרום בית וגן, כמו כן קרויים על שמו רחובות בשכונת משכנות זבולון בנתניה וביישוב בית אל.
הגוש המזרחי
בזמן המלחמה הקרה המונח - הגוש המזרחי (או הגוש הסובייטי) תיאר את ברית המועצות ואת בעלות בריתה במרכז אירופה (גרמניה המזרחית, צ'כוסלובקיה והונגריה) ובמזרח אירופה (פולין, בולגריה, רומניה ועד שנות השישים של המאה ה-20 גם אלבניה). מדינות הגוש היו גם חברות בארגון הכלכלי קומקון.
הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה לא הייתה חלק מהגוש המזרחי או מברית ורשה, אף על פי שהיא מדינה קומוניסטית, מנהיגה, יוסיפ ברוז טיטו, עלה לשלטון בזכות פועלו כפרטיזן במהלך מלחמת העולם השנייה. בניגוד לשאר המדינות הקומוניסטיות, טיטו, לא מונה על ידי ברית המועצות ולא הביע כל נאמנות אליה. יוגוסלביה הצטרפה מאוחר יותר לברית המדינות הבלתי-מזדהות.
בדומה ליוגוסלביה, הממשלה הסטליניסטית באלבניה גם עלתה לשלטון בעצמה ולא כמינוי של הצבא האדום. אלבניה התרחקה מברית המועצות לאחר הפיצול הסיני-סובייטי, והביעה תמיכה בסין ולא בברית המועצות.
המדינות בגוש המזרחי נהגו להענות לתכתיבי ברית המועצות (עקב עוצמתה הצבאית) שהשתלטה עליהן לאורך מספר שנים, פוליטית, כלכלית, צבאית ותרבותית, במה שכונה לימים שיטת הסלאמי. בשנת 1953 פרצה במזרח גרמניה התקוממות של עובדים שדרשו רפורמות כלכליות. ההתקוממות דוכאה על ידי משטרת מזרח גרמניה והצבא האדום ובעקבותיה הצטרפה מזרח גרמניה ב-1954 לברית ורשה. בשנת 1956 פלש הצבא האדום להונגריה לאחר שהממשלה הפרו סובייטית הוחלפה בממשלה דמוקרטית יותר. כשמנהיגיה הקומוניסטים של פולין ניסו לבחור מנהיג חדש למפלגתם, הם קיבלו אולטימטום מהצבא האדום, שדרש לבטל את הבחירה. גם צ'כוסלובקיה זכתה לראות את הטנקים הסובייטים נכנסים לבירתה בשנת 1968 לאחר שהחלו תהליכי דמוקרטיזציה במדינה.
בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 הביעו מדינות הגוש המזרחי תמיכה מלאה בעמדות הפלסטינים במאבקם נגד ישראל.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה נודעה המערכת העולמית כמערכת דו גושית. בסוף שנות ה-80, אחרי נפילת חומת ברלין, בנובמבר 1989 והתפוררות ברית המועצות, הגוש המזרחי קרס וזה גרם לסיומה של המלחמה הקרה.
C-4 הוא חומר נפץ תקני חזק, המשמש בעיקר ליישומים צבאיים ובהנדסה אזרחית להריסת מבנים.
למעשה, C-4 הוא תערובת של חומר נפץ – RDX עם מאגדים פלסטיים עמידים במיוחד.
C-4 הוא חומר נפץ פלסטי, והרכבו הכימי המלא נקרא ציקלוטרימיטלין-טרינוטרימין. כיוון ש-C-4 הוא חומר פלסטי, הוא חסין ולא מגיב למים. C-4 אינו מגיב לחבלות או לרעידות, בניגוד לניטרוגליצרין, ולכן אינו דורש טיפול זהיר כמו חומרי נפץ אחרים.
מסב כדורי
מסב כדורי (מכונה גם קוּגֶלָגֶר). הוא מסב הגלגול הנפוץ ביותר, הנושא את העומס על גבי כדוריות פלדה קשה. תפקידו להקטין את החיכוך והשחיקה בין ציר מסתובב לבין חלק המכונה הנושא את הציר. מסב כדורי מתאים למגוון רחב של שימושים וקל לייצרו בדיוק רב.
המסב בנוי משתי טבעות פלדה קשה בעלות מסילה פנימית חצי עגולה. בין שתי הטבעות מפרידים כדורי פלדה מוקשית, הנעים בתוך המסילות. כלוב (cage) העשוי משני חלקים שומר על הכדורים במרחקים שווים זה מזה בתוך המסילות. על פי רוב הטבעת הפנימית מושחלת בכוח או בחום על הציר ונעה יחד אתו, בעוד הטבעת החיצונית מוכנסת בכוח לתוך בית המסב ואינה מסתובבת כלל, אך קיים גם מצב הפוך.
יכולת העמיסה של מסבים כדוריים קטנה משל מסבים גליליים, משום שהמגע שלהם נקודתי, אך לעומת זאת הם מסוגלים לפעול במהירויות גבוהות יותר, מאחר שהחיכוך בהם קטן יותר. מסבים כדוריים יכולים גם לשאת עומס צירי בנוסף לעומס האנכי.
מסבים כדוריים נמצאים במכונות ובמנועים מכל הסוגים, בגלגלים של גלגשת ושל מכוניות, בדלתות הזזה כבדות, בגלגלי אופניים, בצעצוע הספינר ועוד.
כדי להשתמש במסבים למהירויות גבוהות מאוד (24,000 סל"ד ויותר) משתמשים בכלוב (cage) שעשוי מחומר ספוגי שבו מוספג השמן שמשמש לשימון המסב ומשתחרר בקצב איטי עקב חימום השמן בזמן הסיבוב ,מכיוון ששמן במצב חופשי על הכדוריות ייזרק בגלל הכוח הצנטריפוגלי שמתפתח בזמן סיבוב במהירויות גבוהות.
הגוש המערבי
הגוש המערבי, המכונה גם הגוש הקפיטליסטי, היה קואליציה של מדינות שהיו בעלות ברית עם ארצות הברית והזדהו עם האידאולוגיה שלה, רוב החברות בגוש היו חברות בנאט"ו או התנגדו לברית המועצות, נגד הגוש המערבי הוקמה ברית ורשה. הממשלות והעיתונות של הגוש המערבי נטו לכנות את עצמן כ"עולם החופשי" או "העולם המערבי", ואילו הגוש המזרחי נקרא לעיתים קרובות "העולם הקומוניסטי" או העולם השני".
אלפבית צלילי
אָלֶפְבֵּית צְלִילִי, הנקרא גם "איות פונטי", הוא שיטה בה משתמשים במילה כדי לציין אות או ספרה.
השימוש באלפבית צלילי נדרש בעיקר לעזר כאשר יוצרים קשר שיחה בין שני אנשים ורוצים לוודא כי הצד המקבל שומע (או מקבל) בדיוק את האות שאנו מבקשים להעביר. במקרה זה משתמשים במילים מוסכמות מראש לציון אותיות או מספרים, כאשר במקום אות מציינים מילה.