בקמפוס יש תשתית פנאי ובילוי מודרנית. לאחרונה, שני מתקנים גדולים, CRCE ו ARC, שודרגו.
בקמפוס יש יותר מאלף מועדונים וארגונים, בנושאים מגוונים כגון תרבות, דת, ואתלטיקה ואף ארגונים נדבניים.
כל סטודנט רשאי לרשום ארגון כדי לקדם מטרה מסוימת.
תחבורה.
מערכת האוטובוסים שפועלת ברחבי הקמפוס והקהילה מופעלת על ידי Champaign-Urbana Mass Transit District. החברה המנהלת את המערכת מקבלת תשלומים על הסטודנטים דרך האוניברסיטה, כך שכל הסטודנטים רשאים (בהצגת כרטיס סטודנט) להשתמש באוטובוסים בחינם, בכל זמן ובכל מקום. בנוסף, האוניברסיטה משלמת שימוש חינם לכל הסגל והעובדים. כחלק מהסידור הנ"ל, החברה גם מתחזקת קו בין שדה התעופה למרכז הקמפוס ולטרמינל התחבורה המרכזי בעיר.
האוניברסיטה מתחזקת מערכת נרחבת של שבילים המיועדים לרוכבי אופניים ברחבי הקמפוס. כל הסטודנטים מצופים לרשום את האופניים שלהם במחלקת הבטיחות של האוניברסיטה.
אתרי תרבות ופנאי.
האוניברסיטה מהווה מרכז תרבות לכלל המחוז ובבעלותה מוזיאונים ואתרים רבים המהווים רשת חינוכית ותרבותית. בין האתרים:
דירוג.
בדירוג לשנת 2011 של "US News and World Report" התוכנית ללימודי תואר ראשון של האוניברסיטה הגיעה למקום ה47 מתוך כלל האוניברסיטאות המדורגות בארצות הברית ומקום 15 מתוך האוניברסיטאות הציבוריות.
התוכנית ללימודי תארים מתקדמים מכילה 60 תחומי מחקר ומדורגת במקום 30 בארצות הברית, כולל 23 תחומים המדורגים ב-5 הראשונים.
המכללה לעסקים דורגה מקום 12 בארצות הברית. המכללה להנדסה דורגה מקום 4, עם 14 תחומי מחקר המדורגים ב-10 הראשונים.
המכללה לחינוך מכילה 6 תוכניות המדורגות ב10 הראשונים. בית הספר לספרנות ומדענות מדורג במקום הראשון, עם 5 תוכניות ב-10 הראשונים.
כימיה ופיזיקה גם הן מדורגות ב10 הראשונים.
תוכניות אומנות רבות נמצאות ברבעון הראשון, כגון ארכיטקטורה ואומנות יפה. אולם, הנדסה אזרחית, הנדסת חשמל, מדעי המחשב, חשבונאות ופסיכולוגיה הם חלק מהמחלקות הבולטות והמובילות בתחומן באוניברסיטה.
בית הספר לתעסוקה וקשרים עסקיים ידוע באופן עקיב כמקום 2 או 3 במדינה, שני רק לאוניברסיטת קורנל.
בדירוג בינלאומי של The Institute of Higher Education באוניברסיטת ג'יאו טונג שאנגחאי דורגה האוניברסיטה במקום ה19 באוניברסיטאות המובילות בצפון אמריקה, ומקום 25 בעולם. בדירוג האקדמי העולמי על פי נושאי מחקר מאותה אוניברסיטה ב-2008, דורגה האוניברסיטה כמקום 3 בעולם בהנדסה, טכנולוגיה ומדעי המחשב. כמו כן, היא דורגה מקום 19 במדעי החיים ומדעי החקלאות, 20 במדעי הסביבה ומתמטיקה ומקום 51 במדעי החברה.
קהילה יהודית.
בקמפוס קהילה יהודית ענפה, מגוונת ואקטיבית. אירועים רבים מתרחשים בחסות ארגון הלל או חב"ד.
באוניברסיטה הוקם ארגון הלל הראשון בעולם בשנת 1923. משרדי הארגון כיום פועלים בצומת הרחובות ג'ון וחמישי בשמפיין החל משנת 1950.
ארוטיקה הומוסקסואלית
אירוטיקה הומוסקסואלית
דנילו די לוקה
חלף
חִלְף (בערבית: حلف قبلي) הוא מונח המתאר קונפדרציה של מספר שבטים, מדיניות שהייתה נפוצה בחצי האי ערב בתקופה הטרום אסלאמית.
החיים במדבריות חצי האי ערב היו קשים מאוד ושבט יחיד התקשה לשרוד לבדו. לכן מדי פעם היו מספר שבטים מתאחדים ביחד וכורתים ברית. הברית הייתה יכולה להיות מבוססת על אינטרסים כלכליים משותפים כמו סיוע הדדי במסחר, או על אינטרס ביטחוני כמו אויב משותף. קונפדרציית השבטים המאוגדים בחלף נקראה בשם המיוחד לה, בדרך כלל על שם אב קדמון משותף.
סיבה נוספת לקיום קונפדרציה הייתה רצונו של שבט חלש יותר לקבל חסות משבט חזק ובעל השפעה. בגלל שינויים פנימיים במבנה השבטים, במסחר ובעוצמתם, הבריתות האלה לא היו קבועות ולא נמשכו תקופות ארוכות.
כאשר מוחמד עלה לשלטון בעיר מדינה וניסח את עקרונות האסלאם, הוא קבע כי כל המוסלמים הם אומה אחת ואסר על חלף. הוא טען כי אין צורך בבריתות בין שבטים, משום שאין יותר שבטים באסלאם.
סיפאהים
הסיפּאהים היו חיל הפרשים העות'מאני ואחד המעמדות החברתיים החשובים באימפריה העות'מאנית עד הקמת היניצ'רים.
בימיה הראשונים של האימפריה העות'מאנית היה מבוסס הצבא על מתנדבים שחיו מהשלל. הצבא היה קטן ונייד. הלוחמים העות'מאניים פעלו מתוך להט הפשיטות (ע'זו).
כבר בימי הסולטאן אורהן הראשון הוחלט למסד את הצבא. הוקם חיל הסיפאהים והוא נהפך במהרה לכוח המרכזי בצבא העות'מאני.
הצבא הסיפאהי היה צבא מילואים ולא צבא סדיר. הפרשים קיבלו כשכר לשירותם הצבאי חלקת אדמה (טימאר). הם עיבדו את הקרקע ורק בשעת הצורך היו אחראים להביא לקרב מספר מסוים של חיילים מהשטח שברשותם. החיילים צוידו בנשק, במזון ובסוסים על ידי בעל הטימאר.
הסיפאהים הובילו את הכיבושים הנרחבים של האימפריה.
חדית' ע'דיר ח'ם
עַ'דִיר חֻ'ם (ערבית: غدير خم) הוא שמו של חדית' מפורסם באסלאם הקובע, על פי טענת השיעים, כי יורשי מוחמד צריכים להיות צאצאי עלי בן אבי טאלב.
החדית' מספר שכאשר מוחמד ועלי טיילו באזור מכה יחד עם עוד מספר חסידים הם עצרו לנוח ליד מעיין מים חמים. שם אמר מוחמד: "מי שמכיר בי כמַוולַא צריך להכיר בעלי כמַוולַא" (من كنتُ مولاه فعلي مولاه). למילה "מוולא" יש שני פירושים: חבר ואדון. הסונים מפרשים את המילה כחבר והשיעים כאדון.
לטענת השיעים זוהי ההוכחה הדתית לכך שעלי וצאצאיו צריכים להנהיג את המדינה המוסלמית. לעומת זאת טוענים הסונים כי מדובר בהוכחה לידידותם של מוחמד ועלי בלבד.
השיעים עתידים לטעון כי השלטון על המדינה המוסלמית נלקח בזדון מעלי. זה מקור הפילוג בין הסונים והשיעים עד היום.
תנט'ימאת
ענן זהר
ענן זוהר
משפט ויירשטרס
משפט ויירשטראס
קארל ויירשטראס היה מתמטיקאי גרמני פורה שתרם רבות למתמטיקה בכלל ולאנליזה מתמטית בפרט, וישנם משפטים רבים הקרויים על שמו.
מוהאג'רון
מוהאג'רון (בערבית: مهاجرون - מהגרים, תעתיק מדויק מערבית: "מהאג'רון") הוא כינויה של הקבוצה שיצאה עם מוחמד ממכה והתיישבה יחד איתו בעיר מדינה במסגרת ההג'רה בשנת 622.
חברי קבוצה זו נחשבים לחסידיו הראשונים של מוחמד, ויש להם גם הילה דתית מפני שהאמינו במוחמד בשעתו הקשה ביותר. על פי המסורת, הם החליטו להצטרף למוחמד על אף הסיכון הפיזי, החברתי והכלכלי שהיה בהצטרפות לקבוצה נרדפת. הם התנתקו מבני משפחתם, היגרו למדינה, ושם חברו לאנצאר, אחיהם לאמונה תושבי מדינה. שתי הקבוצות האלו, של המהגרים ממכה ושל התומכים ממדינה, יצרו יחד את האומה האסלאמית הצעירה.
לאחר מות מוחמד נקבע כי הקריטריון המרכזי לבחינת המעמד של אדם בחברה המוסלמית יהיה הוותק שלו באסלאם: ככל שאדם קיבל עליו את האסלאם מוקדם יותר, כך זכה למעמד גבוה יותר. מכאן שהמוהאג'רון היו בעלי הייחוס הגבוה ביותר בחברה המוסלמית בראשיתה.
את העיקרון הזה קבע אבו בכר, חתנו של מוחמד ומוהאג'ר בעצמו. עם מותו של מוחמד, רצו בני האנצאר, מאמיניו שהצטרפו אל מוחמד במדינה, לבחור יורש למוחמד מקרבם. כנגדם, טען אבו בכר שאומנם האנצאר היו מסייעיו של מוחמד וסיפקו לו מקום מקלט, ולפיכך מגיע להם מקום של כבוד באומה האסלאמית, אך הזכאות לרשת את מוחמד מגיעה למהאג'רון, משום שהיו הראשונים לעבוד את אללה ולהאמין במוחמד כשליחו, ומשום שהם אלו שסבלו יחד איתו את הנידוי והרדיפות.
ארבעת הח'ליפים הראשונים היו כולם מבני המוהאג'רון.
היפוך טמפרטורות
ג'ואנג'ו
גשר החוקה
גשר החוקה (באיטלקית: Ponte della Costituzione) הוא הגשר הרביעי החוצה את התעלה הגדולה בוונציה שבאיטליה. הגשר תוכנן על ידי האדריכל סנטיאגו קלטרווה ומכונה על שמו "גשר קלטרווה". הגשר הוצב באתר בשנת 2007, עבודות הבנייה הושלמו בשנת 2008 והגשר נפתח לציבור ב-11 בספטמבר 2008.
היסטוריה.
ביוני 1999 החליטה עיריית ונציה להקים גשר רביעי מעל התעלה הגדולה. בעקבות הליך ציבורי נבחר האדריכל סנטיאגו קלטרווה בנובמבר 1999 לתכנן את הגשר. הוא תכנן גשר שנבנה באתר אחר, והועבר בשלמותו לאתר הבנייה.
הגשר ניצב בנקודת מפתח מבחינת חשיבות תחבורתית בוונציה - במקום המקשר בין פיאצלה רומא (שבה נמצאים תחנת האוטובוסים המרכזית של ונציה ומגרשי החנייה של העיר) לבין תחנת ונציה סנטה לוצ'יה (תחנת הרכבת של ונציה). מרבית המבקרים בעיר עוברים דרך צומת דרכים זה בהגיעם אל העיר.
הגשר בנוי פלדת אל-חלד, וניצב על בסיס בטון. דופנות הגשר עשויות זכוכית.
אורכו של הגשר 79.62 מטרים ורוחבו משתנה בין 17.6 מטרים ל-9.38 מטרים. גובה הגשר 7.04 מטרים מעל התעלה.
מנדרין
קונקורדאט
שי360
גשר החירות (ונציה)
גשר החירות (באיטלקית: Ponte della Libertà - "פונטה דלה ליברטה") הוא גשר באורך של 3,850 מטר, החוצה את לגונת ונציה, ומקשר בין העיר ונציה לעיר מסטרה.
הגשר תוכנן בשנת 1931 על ידי האדריכל אוגניו מיוצי ונחנך בשנת 1933 בנוכחות בניטו מוסוליני בשם "גשר ליטוריו" (Ponte Littorio). הגשר, בו שני מסלולים לכל כיוון, נבנה בצמוד לגשר הרכבת אל העיר (שהוקם בשנת 1846 וכלל שתי מסילות ברזל לכל כיוון), במטרה לאפשר הגעת כלי רכב לאיי ונציה. בתום מלחמת העולם השנייה שונה שמו של הגשר לשמו הנוכחי - "גשר החירות", לציון תום השלטון הפשיסטי באיטליה ושחרור העיר ונציה בפרט ואיטליה בכלל מהכיבוש הנאצי.
הגשר מגיע לאי טרונקטו, שם נמצאים מגרשי החניה לכלי רכב, ומאפשר הגעת אוטובוסים לתחנת האוטובוסים המרכזית הנמצאת בפיאצלה רומא (Piazzale Roma). על הגשר שני מסלולים בכל כיוון, והוא נמצא בקצה המזרחי של הכביש הארצי SS11, המגיע מטורינו.
גשר החירות
גשר החירות (נובי סאד)
גשר החירות (בסרבית: Мост слободе - "מוסט סלובוד") הוא גשר מעוגן כבלים החוצה את נהר הדנובה בעיר נובי סאד שבסרביה.