ב-11 בינואר 2011 כחלק משינוי שמו של מערך הנ"מ למערך ההגנה האווירית (בראשי תיבות: הגנ"א), שונה שמו של בית הספר לנ"מ לבית הספר להגנה אווירית (בראשי תיבות: ביסל"א). בביסל"א מתקיימות מספר הכשרות: טירונות בסיסית לטירוני מערך ההגנה האווירית, הכוללת הכשרה רובאית (03) הנמשכת כחודשיים ולאחר מכן עוד חודשיים של הכשרה מקצועית למערכת הנשק של החייל: פטריוט (יהלום), חץ, קלע דוד (שרביט קסמים), גילוי להתראה וכיפת ברזל. מגמת מקצועות בביסל"א אחראית על הכשרה בסיסית. בתוך המגמה ישנו מסלול אימונים והכשרות האחראי להכשיר את החיילים למיירטים לאחר תקופה של כשמונה חודשים בסוללות בכל רחבי הארץ. מגמה נוספת בבית הספר נקראת מגמת פיקוד ותפקידה להכשיר את הלוחמים לתפקיד פיקודי. הקורסים השייכים לאותה מגמה הם קורס מפקדי כיתות (מ"כים), השלמה חילית לאחר קורס קצינים בבה"ד 1 וקורס מפקדי סוללות. בביסל"א פועלות כיום עוד טייסות רבות ומגוונות התומכות בהדרכה ובלוחמים בהן טייסת תחזוקה ותקשוב, הדרכה ותעופה, מנהלה, מגמת פיקוד והטייסת החדשה שנפתחה בינואר 2017 מלה"מ 820.
ב-2012 זכתה היחידה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות.
ב-18 בספטמבר 2017 הוקם בביסל"א מחנה קבע של צבא ארצות הברית. זו פעם ראשונה שנחנך בסיס אמריקאי בשטחי בסיס צה"לי. בבסיס משרתים כ-40 חיילים אמריקנים, המסונפים לפיקוד אירופה של ארצות הברית.
גדוד 137.
גדוד 137 הוקם בשנת 1966, הפעיל את מערכת הנשק "הוק" ונסגר בשנת 1976. הוא הוקם מחדש בשנת 1999 כגדוד ההדרכה של בית הספר להגנה אווירית (ביסל"א).
ב-24 באפריל 2017 עזב גדוד 137 את ביסל"א ובספטמבר 2017 נפתח הגדוד מחדש כגדוד "כיפת ברזל" בצפון.
ביסל"ח 314.
בשנת 2001 ביסל"ח 314 נקלט בביסנ"מ.
ביסל"ח 314 (בית הספר למקצועות החי"ר של חיל האוויר) הוא בסיס צבאי בנגב ליד חצרים המסונף לביסל"א. בבסיס זה מתבצעת תקופת הטירונות של פרחי הטיס ותקופת הטירונות של לוחמי הלוחמה אלקטרונית, בנוסף נערכים בו קורס המ"כים של חיל האוויר, הכשרת לוחמי הגנ"ק (קורס מגן אסטרטגי), הכשרת לוחמי "פלגת הנגב" החרדים, גיבוש והכנה לקצונה וכן גיבושים ומיונים ליחידות השדה השונות של חיל האוויר. בחודש אוגוסט 2014 עבר לפיקוד מביסל״א לבסיס עובדה (בח״א 10).בנוסף הבסיס אחראי גם על מרכז הכלבנות של חיל האוויר אף על פי שהמרכז עצמו נמצא בבסיס חצור
גדוד קשר 533.
בשנת 2008 נקלט גדוד קשר 533 בביסנ"מ מבסיס בח"א 27 בלוד.
מינואר 2010, ממוקם גדוד קשר 533 שהוא תחת פיקודו של "מערך ההגנה האווירית" בבסיס של בית הספר להגנה אווירית.
מרווה מרושתת
מרווה מרושתת (שם מדעי: "Salvia sclarea"), היא עשב דו-שנתי (לפעמים חד-שנתי) מסוג מרווה. תחום תפוצתה בארצות הים התיכון, כולל ארץ ישראל, עד מרכז אסיה, באקלים ים-תיכוני וערבתי. לצמח שימוש ברפואה העממית וכיום הוא מגודל להפקת שמן ארומתרפי, תמציות טעם, חומרים לתעשיית הקוסמטיקה, ושמן עתיר באומגה-3 ALA אשר מופק מזרעי המרווה המרושתת.
תיאור.
המרווה המרושתת מגיעה לגובה של בין 30–40 ס"מ ועד 180 ס"מ. גבעוליה שעירים ובעלי חתך מרובע. העלים גדולים: באורך 30 ס"מ ליד בסיס הצמח ו-15 ס"מ במעלה הגבעול. משטח העלה העליון מחוספס ומכוסה שערות בלוטיות. הפרחים הלבנים-ורודים ערוכים בדורים, עם 2–6 פרחים בכל דור, המוחזקים בעלי גביע גדולים וצבעוניים.
קיימים זנים תרבותיים, הנבדלים זה מזה בצבעיהם וגודליהם. המרווה המרושתת היא צמח שאינו מהונדס גנטית.
היסטוריה.
תיאורים של שימושיו הרפואיים של הצמח מופיעים כבר בכתביו של תאופרסטוס (במאה ה-4 לפנה"ס), דיוסקרידס (המאה ה-1 לספירה) ופליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה).
זרעי המרווה המרושתת מכוסים בשכבה רירית ועקב תכונה זו, נהגו להניח אותם על עיניים שנכנס אליהן חפץ זר, כך שהחפץ יידבק לזרע וניתן יהיה להסירו בקלות.
בימי הביניים השתמשו בתמצית של עלי ופרחי המרווה המרושתת לטובת תיבול מרקים ומנות ביצים, ונעשה גם שימוש בתמציות טעם מהמרווה המרושתת בריבות, מוצרים אפויים, פודינג, ויינות מוסקט.
שימושים.
כיום המרווה מגודלת לשם מיצוי שמן, המשמש כחומר ריח בבשמים וחומר טעם בליקרים. שימוש אחר של השמן הוא בארומתרפיה, שימושים אלו נעשים תוך מיצוי שמנים ושמנים אתרים מפרחי הצמח ועליו.
שמן אשר מופק מכבישה קרה מזרעי הצמח עשיר בחומצת שומן חיונית אומגה 3 מסוג alpha linolenic acid ,ALA, (כ-50%), אומגה 9 (כ 25% ), אומגה 6 (כ 12.5%), פיטוסטרולים, ויטמין E בצורה מסיסה בשמן, פוליפנלים ועוד.
שמן זרעי המרווה המרושתת מציג תוצאות יציבות יוצאות דופן בהשוואה למקורות אחרים של אומגה 3, הוא שומר על תכונותיו גם לאחר שנתיים וחצי בטמרפטורת החדר ללא תוספת חומרים משמרים או מייצבים, ונחשב למקור טבעוני עבור אומגה 3.
פיתוח בישראל- אומגה-3 משמן זרעי המרווה המרושתת.
החל משנות התשעים של המאה הקודמת בדקו חוקרים ממכון וולקני בישראל את המרווה המרושתת, והגיעו למסקנה כי בשמן המופק מזרעי המרווה המרושתת קיים פוטנציאל רפואי ובריאותי גדול. בשנת 2002 מדינת ישראל חברה לקבוצת יזמים בתחום ההייטק והפרויקט עבר משלב הפיתוח R&amp;D לשלב פיתוח מסחרי. כתוצאה מכך הורחב המחקר ונזרעה חלקה נסיונית במכון, במטרה לבדוק את אפשרות גידולה בארץ בהיקפים גדולים. החלקה המסחרית הראשונה (גידול וקציר) הייתה בכפר יחזקאל, בשנים 2003–2004, לאחר מכן גודלו במדינת ישראל עוד כ 3000 דונם באזורים שונים על מנת להבין את פוטנציאל הגידול המסחרי בהיקפים רחבים.
מ 2008 ועד היום מוצרי שמן זרעי המרווה המרושתת החלו להמכר כתוסף תזונה תחת מותגים שונים בישראל, ארצות הברית וקנדה.
מחקרים קליניים ופרה קלינים שבוצעו על שמן זרעי המרווה המרושתת.
על השמן המרווה המרושתת בוצעו יותר מחמישה ניסויים קליניים ופרה קליניים, לא כל המחקרים פורסמו עד עצם היום הזה אבל ניתן למנות את המחקרים בתחומים הבאים:
מאואיזם
מאואיזם, אשר נודע רשמית כ"מחשבת מאו דזה-דונג", הוא זן של מרקסיזם המורכב מתורתו של המנהיג הסיני מאו דזה-דונג, יושם בהרחבה כאידאולוגיה המנחה של הצבא והפוליטיקה בסין מאז עלייתו של מאו לשלטון עד להחלתה של תאוריית דנג שיאופינג והרפורמות הכלכליות בסין בשנת 1978. המאואיזם יושם גם בצורה בינלאומית באותם זמנים, מפלגות וקבוצות מאואיסטיות קיימות ברחבי העולם, כאשר הבולטות בהן קיימות בפרו, בהודו ובנפאל, בה זכתה המפלגה בבחירות הדמוקרטיות החופשיות הראשונות בתולדותיה, בשנת 2008.
עיקרי המאואיזם כוללים מאבק מהפכני של רובה של האוכלוסייה נגד המעמדות המנצלים ומנגנוני המדינה שלהם המכונה "מלחמת העם" בעיקר תוך שימוש באיכרים. האסטרטגיה הצבאית שלה היא לוחמת גרילה בהתמקדות על כיתור הערים המרכזיות מהאזורים הכפריים שסביבה. מאואיזם שונה ממרקסיזם אירופי בהתמקדותו במעמד האיכרים, לעומת התעשייה האורבנית. מפלגות מאואיסטיות בנפאל, פרו והפיליפינים מאמצות דגש שווה על תעשייה וחקלאות בתלות בדרגת הפיתוח של הארץ.
בתקופה הפוסט-מהפכנית, המאואיזם מתואר בחוקת במפלגה הקומוניסטית הסינית כ"מרקסיזם-לניניזם בהקשר סיני", שסונתז על ידי מאו ומנהיגי הדור הראשון של סין. החוקה טוענת שהמאבק המעמדי ממשיך גם אחרי שמעמד הפועלים הדיח את הבורגנות, וישנם אלמנטים פרו-בורגניים בתוך המפלגה עצמה. היא מנסחת עבור המפלגה קווים מנחים תאורטיים להמשך המהפכה הסוציאליסטית, יצירתם של חברה וצבא סוציאליסטיים, ומציינת מספר סתירות בחברה בהן יש לטפל באמצעות בנייה סוציאליסטית. האידאולוגיה שורדת בשמה גם בחוקה המודרנית של המפלגה, ומוצגת כמי שיצרה "סין חדשה" ואת הרעיון המהפכני נגד אימפריאליזם ופאודליזם.
המאואיזם שבר את מסגרת הקפיטליזם ממלכתי בברית המועצות תחת הנהגת ניקיטה חרושצ'וב ופטר אותה כרוויזיוניזם מודרני, מונח המשמש בקרב קומוניסטים כדי לתאר את מי שנלחם עבור הקפיטליזם בשם הסוציאליזם. חלק מהמבקרים טוענים שהמאואיסטים רואים ביוסיף סטלין המנהיג הסוציאליסטי האחרון של ברית המועצות, על אף שההערכות המאואיסטיות לסטלין נעות בין החיוביות מאוד ליותר אמביוולנטיות. פילוסופים פוליטיים מסוימים רואים במאואיזם ניסיון לפשר בין קונפוציאניזם וסוציאליזם, מה שאחד מהם כינה "דרך שלישית בין קפיטליזם לקומוניזם".
ב־13 בפברואר 1996 המפלגה הקומוניסטית הנפאלית החלה את "מלחמת העם" – מרד שמטרתו להפיל את המדינה המלוכנית הקיימת ולייסד רפובליקה קומוניסטית, או "דמוקרטיה עממית" נוסח מאו. המאבק האלים בין ממשלת נפאל לבין המורדים המאואיסטים גבה למעלה מ-12,000 הרוגים.
בהודו, המפלגה הקומוניסטית ההודית המאואיסטית קמה ב-2004 כדי להפיל את הממשל ההודי בדרך התקוממות עממית. ליחידות הגרילה של הקומוניסטיים התחילו לקרוא נקסליטים על שם הכפר נאקסאלברי שם קמה התנועה בשנות ה-60, אך בפועל, כל התארגנות גרילה מאואיסטית נקראת נאקסאלית, בין אם קשורה למפלגה או לא.
ראול טאמודו
ראול טאמודו אי מונטרו (בספרדית: Raúl Tamudo i Montero; נולד ב-19 באוקטובר 1977 בסנטה קולומה דה גרמנט, קטלוניה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.