הסרט מתחיל ב-1987, תחילת הקריירה של ג'ורדן בלפורט (לאונרדו דיקפריו) כברוקר (סוכן מניות) בחברה מצליחה בוול סטריט. מנהלו (אשר מגלם מתיו מקונוהיי) מייעץ לו לאמץ את אורח החיים ההדוניסטי של סוכני המניות המצליחים, המתבסס על סמים ושירותי מין. אחרי יום שני השחור (1987) אשר הפיל את החברה בה עבד ג'ורדן, הוא מחפש מקור פרנסה חדש ובעקבות המלצתה של אשתו טרזה (כריסטין מיליאוטי) מגיע לחברה קטנה הסוחרת במניות זולות אשר אחוז העמלה עליהן גדול.
בעזרת טכניקות המכירה המפוקפקות שרכש בוול-סטריט מהר מאוד הוא צובר הון פרטי ואף מלמד את הקולגות שלו כיצד להרוויח ממכירה, אפילו ללקוחות בעלי הון עצמי מועט.
ג'ורדן פוגש באקראי את שכנו דוני האזוף (ג'ונה היל), סוכן מכירות, והם הופכים לחברים טובים ויוצרים יחד עם עוד מספר חברים חסרי ניסיון חברת מניות משלהם שעושה רושם רציני ונקראת בשם חסר הפשר "Stratton Oakmont", אך בעצם מוכרת מניות זולות ומפוקפקות לעשירים ונוטלת לעצמה עמלות מופרזות, תוך שימוש בטקטיקות המכירה של ג'ורדן. מהר מאוד החברה מצליחה והעסק גדל מאוד.
מאות סוכני מניות מבקשים להצטרף לחברה לאחר שמתפרסמת כתבה במגזין "פורבס" אשר מכנה את ג'ורדן "הזאב מוול-סטריט" והולידה את כינויו. במקביל ג'ורדן יוצר בחברה דינמיקה קבוצתית מיוחדת שמבוססת על תאוות בצע, עשיית כסף רב ככל האפשר ללא נקיפות מצפון, נהנתנות חסרת גבולות הכוללת צריכת סמים ושירותי מין, ופולחן אישיות לג'ורדן עצמו. עם הצלחת החברה ופרסומה החל סוכן FBI לאסוף מידע על ג'ורדן, חבריו ועסקיהם.
באחת מהמסיבות שעורך ג'ורדן בביתו, הוא פוגש בנעמי לפגליה (מרגו רובי) היפהפייה ומפתח עמה רומן שמוביל לגירושין מאשתו טרזה ולנישואיהם. יחד הם מנהלים אורח חיים מלא בסמים מכל הסוגים וג'ורדן מתמכר לקוקאין ולתרופות. כאשר חייו הפרטיים ממשיכים לפרוח ולזוג החדש אף נולדת בת משותפת, מתעצמת חקירת ה-FBI ואליה מצטרפת חקירה הרשות לניירות ערך והלבנת הון של ארצות הברית. אחרי שהזמין שני סוכני FBI ליאכטה שלו ובעקיפין ניסה לשחד אותם, הבין ג'ורדן שכדי להגן על כספם ולהסתיר את מעשי הנוכלות שביצעו הוא צריך לפתוח חשבונות בנק בשווייץ על שמה של אמה, דודתה של אשתו נעמי, ועל שם קרובי משפחה שווייצרים אחרים של שותפיו. לצורך זה מבריחים הקרובים השווייצרים כ-20 מיליון דולר לז'נבה, שם נמצא הבנקאי שמלשין על ג'ורדן בהמשך.
נקודת המפנה בעלילה מגיעה כאשר השותף דוני מעורב בקטטה עם בראד (ג'ון ברנטל), אחד מהאנשים העוזרים בהעברת הכספים לשווייץ. כתוצאה מהקטטה נאסר בראד והעברות הכספים מתחילות להתגלות. עקב הלחץ מחליט דוני לסמם את ג'ורדן כדי שהבשורה תתקבל ביתר קלות. בטרם מספיק דוני לספר לו מה קרה, החוקר הפרטי מעדכן את ג'ורדן כי ה-FBI מבצע האזנות סתר בביתו ובמשרדו. ג'ורדן מבין שדוני נמצא בביתו ומנהל שיחות טלפון בנוגע לחשבון בשווייץ. הוא נוהג הביתה תחת השפעה חזקה של סמים, ובדרך הורס את המכונית ופוגע באחרות. הוא נעצר מיד באותו לילה בחשד לנהיגה תחת השפעת סמים, אולם משתחרר בהיעדר ראיות. ג'ורדן מסרב לעסקה שהציע לו ה-FBI.
במהלך טיולם של ג'ורדן, דוני ונשותיהם ביאכטה באיטליה, נעמי מתבשרת כי דודתה אמה (דרכה רשם ג'ורדן את כספו בשווייץ) נפטרה מהתקף לב ובעצם הכסף שהופקד בחשבון על חשבונה אבוד. הם מפליגים למונקו ושם מתכננים לעבור לשווייץ אך היאכטה מתהפכת כתוצאה מסערה פתאומית. לאחר שחולצו על ידי ספינה שנמצאה בסביבתם, ג'ורדן מבחין בהתפוצצות המטוס שאמור היה לקחת אותם לז'נבה, ומתחיל להבין שמזלו עומד להשתנות ועליו להתעשת.
שנתיים לאחר המקרה, הבנקאי שניהל את חשבונו בשווייץ נתפס על ידי ה-FBI ומספר את כל האמת על ג'ורדן וחבריו. כתוצאה מכך, ג'ורדן נעצר וה-FBI מציעים לו לשתף פעולה ולהפוך לעד מדינה וכך להמתיק את עונשו. לאחר מריבה קשה עם אשתו נעמי, המודיעה לו שהיא מתכוונת להתגרש ממנו, נעתר הפעם ג'ורדן להצעת ה-FBI ומוסר להם תמורת חסינות את שמות כל האנשים שעזרו לו במהלך השנים. כאשר הוא חוזר למשרדו הוא מנהל בשליחות חוקריו שיחה עם דוני אך מעביר לו בחשאי פתק שבו רשום כי הוא נושא מכשיר ציתות. הפתק, ועמו הפרת ההסכם מתגלים לאנשי ה-FBI וג'ורדן נשלח לבית סוהר בנבדה לתקופה של 36 חודשים בלבד ובתנאי מעצר קלים יחסית. סצנת הסיום מראה את ג'ורדן משתחרר ממאסרו והופך למרצה מוערך ומבוקש בתחום המכירות - הוא מוצג ברוב פאר לקראת מתן הרצאה בכנס אנשי מכירות בניו זילנד (את מנחה הכנס משחק ג'ורדן בלפורט האמיתי).
כנופיית ליפתא
כנופיית ליפתא (בלשונם: "כת בני יהודה") הייתה התארגנות של ארבעה יהודים שביקשו לפוצץ את מסגדי הר הבית. הארבעה (שמעון ברדה, מחסיה עוזי העליון, יהודה לימאי ואליהו סרור) התגוררו בבית נטוש בכפר ליפתא. ההתארגנות נחשפה ב-1984 לאחר שחברי הכנופיה הצליחו לחדור לתחום הר הבית עם תרמילים ובהם מטעני חבלה בני עשרות קילוגרמים של חומר נפץ, אך התגלו על ידי שומר וקף. נדב שרגאי כתב בספרו "הר המריבה": "כנופיית ליפתא הייתה קרובה לפיצוץ מסגדי הר הבית יותר מכל קנאי יהודי אחר לפניה, ואך כפסע היה בינה לבין מימוש התוכנית".
התארגנות הכנופיה וניסיון הפיצוץ.
שמעון ברדה היה עבריין שחזר בתשובה והחל להעמיק בקבלה. דרך חברו מילדות, אליהו סרור, הוא התחבר ללימאי והעליון שהתגוררו בחורבה ליד מעיין ליפתא בלב הכפר הנטוש, במנותק ממשפחותיהם, ועסקו בלימוד כתבים משיחיים. עד מהרה הפך ברדה למנהיג החבורה. ימאי והעליון היו מעורבים כבר קודם בארגון "ט.נ.ט" (טרור נגד טרור).
הארבעה נהגו להסתובב בירושלים ולחפש סימנים לקץ העולם, לבוא המשיח או לכך שהוא כבר מסתובב בין בני האדם. באותה תקופה התחולל גל פיגועים בעיר שעורר אותם לפעולה. באחת הפעמים בהן עלו לתצפית על הר הבית ממלון אינטרקונטיננטל שעל הר הזיתים גמלה בליבם החלטה להסיר את ה"עורלות" כלומר המסגדים המוסלמיים המטמאים את מקום בית המקדש ומונעים את הגאולה. חברי הכנופיה גנבו מצה"ל או רכשו מעבריינים אמצעי לחימה רבים, בהם לבנות חבלה תקניות, נפצים ותחמושת.
בליל ה-26 בינואר 1984, לילה סוער במיוחד, נסעו חברי הכנופיה, מצוידים באמצעי לחימה בהם תת-מקלע עוזי ופצצות ררנ"ט אל מרגלות שער הרחמים. הם טיפסו אל חומת הר הבית באמצעות סולם עץ שהביאו והעלו את התרמילים ובהם מטעני החבלה אל רחבת ההר באמצעות חבל. אולם, לאחר שטיפסו הארבעה אל הרחבה והחלו בתנועה עם התרמילים לכיוון המסגדים גילה אותם שומר וקף ושרק במשרוקית. הארבעה נסו וירדו, תוך שהם מותירים מאחוריהם את התרמילים ושבו לליפתא.
המעצר וההרשעה.
בלשי משטרת ישראל זיהו את השם "נ. סרור" רקום על אחד התרמילים הצבאיים שהכילו את חומרי החבלה שהושארו על ההר. כך עלו על עקבותיו של נסים סרור, אחיו של אליהו. אולם הקשר בין אליהו לבין משפחתו נותק עם חבירתו לכנופיה והוא הצליח להימלט מישראל זמן קצר לאחר הפעולה. עקבותיו לא נודעו. אולם קצה החוט הוביל לליפתא שם נתפסו לימאי והעליון. ברדה הצליח להימלט במשך מספר חודשים, אך נתפס אף הוא לבסוף ביולי 1984 בנתניה.
ימאי והעליון נשלחו להסתכלות ממנה עלה כי הם אינם כשירים לעמוד לדין, והם אושפזו בבית חולים פסיכיאטרי, ושוחררו לאחר שנה. ברדה הועמד לדין, נשפט והורשע ביולי 1985, ונידון ל-8 שנות מאסר. הוא ערער על ההרשעה לבית המשפט העליון, בטענה שההרשעה הייתה מבוססת על עדותם של חולי נפש, אך ערעורו נדחה.
ביולי 1988 נמלט מבית הסוהר השרון, לאחר שפרץ דלת וקפץ מעל הגדר. במשך שנה התחמק מהמשטרה, לאחר שאותר בירושלים ביולי 1989 הצליח לברוח בעת ניסיון המעצר, לאחר שירה לעבר השוטרים. בספטמבר הוא נלכד לבסוף בדירת חברו בשכונת שמואל הנביא בירושלים, על ידי צוות ימ"מ. ברשותו נתפסו אקדח, תחמושת ורימון הלם
לואנה
לואנה (Luena) היא עיירה שמשמשת כבירת מחוז מוזיקו באנגולה. עד שנת 1975 היא נקראה לוסו (Luso). באין נתונים מדויקים על גודל אוכלוסייתה, נעות ההערכות בין 60,000 לבין 200,000 תושבים, כולל מספר בלתי ידוע של פליטי מלחמת האזרחים באנגולה שהסתיימה ב-2002.
העיירה ידועה כמקום קבורתו של מנהיג UNITA, ז'ונאס סאווימבי שנורה ונהרג על ידי כוחות צבא אנגולה ב-22 בפברואר 2002. ב-3 בינואר 2008 חולל קברו וארבעה חברי תנועת הנוער של התנועה העממית לשחרור אנגולה (MPLA), נעצרו ונשפטו.
סמים משכרים
סאורימו
סאורימו (Saurimo, לפני 1975 "אנריקה דה קרבאלו", בפורטוגזית: Henrique de Carvalho), היא עיירה שמשמשת כבירת מחוז דרום לונדה בצפון מזרח אנגולה, כ-150 ק"מ מהגבול עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. אוכלוסיית סאורימו מונה כ-393,000 תושבים. האוכלוסייה גדלה עקב זרם פליטים שהגיע מאזורים שנפגעו במלחמת האזרחים באנגולה.
העיירה נקראה בעת הקמתה על שם אנריקה דה קרבאלו, מגלה ארצות פורטוגזי שביקר באזור ב-1884 ויצר קשר עם עם הלונדה (Lunda). העיירה נמצאת בגובה 1,081 מטרים מעל פני הים.
כיום עיקר הפעילות הכלכלית המקומית היא חקלאות ותעשיית היהלומים. ענפי הגידול החקלאיים העיקריים הם: מאניוק, תירס ובטטה. פעילויות כלכליות אחרות הם מלאכת יד ודיג. בעיר נמצא גם שדה תעופה, ועובר בה גם כביש EN180 שמחבר בין צפון מזרח המדינה לדרום מזרחה.
התעתמנות
לינקד-אין
מיכאל פרידלנדר
מיכאל פרידלנדר (באנגלית: Michael Friedländer; 29 באפריל 1833 - 10 בדצמבר 1910) היה מזרחן ומנהלו של בית הספר ללימודי יהדות של לונדון (Jews' College). ידוע במיוחד בשל תרגומו לאנגלית של ספר מורה נבוכים של הרמב"ם. היה זה התרגום הנפוץ ביותר עד תרגומו החדש יותר של שלמה פינס והוא עדיין מופץ בחנויות.
קורות חיים.