האנימה, בבימויו של טאטסיואה נגמינה ובהפקה של טואי אנימציה, שודרה ביפן בABC ובתחנות אחרות של ANN בין ה-7 בפברואר 2010 ל-30 בינואר 2011. האנימה משתמשת בשלושה סוגים של מוזיקת רקע. מוזיקת הפתיחה באנימה היא Alright! HeartCatch PreCure! שנכתב על איה איקדה. מוזיקת הסגירה בין פרקים 1 ל24 קרויה HeartCatch Paradise שנכתב על ידי מאיו קודוו,בתוך כדי שמוזיקת הסיום בין פרקים 25 ל49 נקראה Tommorow Song - Ashita no Uta ונכתבה גם כן על ידיו של מאיו קודוו.
מאנגה.
ערך מאנגה שנכתב על ידי פוטאגו קמיקיטה ופורסמה במגזין Kodansha של Nakayoshi הוצא לאור בין מרץ 2010 לפברואר 2011.
ביקורת.
ביפן, סדרה זו היא סדרה הPretty Cure הכי פופולרית וגם הסדרה הכי 'חשוכה', עם רמיזות לדרמה בין הדמויות הראשיות לרשעים. הצלחת הסדרה הביאה ליצירת כת מעריצים אשר תמכה ביצור הסדרה. מעצב הדמויות, יושיהיקו אומקושי, זכה בפרס מעצב הדמויות הטוב ביותר של טוקיו לשנת 2010 ופרס טוקיו 2011 להוגנות אנימה.
אנימה זה היה גם אחד מאלו שנבחרו לאנימה השנה לשנת 2010 של המגזין הבריטי Impact.
ארצ׳י בנקר
אנדרה מרטינש
אנדרה רנאטו סוארש מרטינש (בפורטוגזית: André Renato Soares Martins; נולד ב-21 בינואר 1990 בסנטה מריה דה פיירה שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל באר שבע מליגת העל הישראלית.
קריירת מועדונים.
ספורטינג ליסבון.
לאחר שגדל במחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון, הושאל מרטינש יחד עם ששה שחקנים נוספים לריאל מסאמה מהליגה הפורטוגלית השלישית. לקראת עונת , מאמן ספורטינג ליסבון הנכנס פאולו סרז'יו זימן אותו בחזרה לאימוני קדם העונה, ובחודש אוגוסט 2010 הוא הושאל למשך עונה לבלננסש מהליגה הפורטוגלית השנייה.
במהלך עונת ישב מרטינש לעיתים על ספסל ספורטינג ליסבון, בעיקר בשל פציעות של חבריו לקבוצה. ב-20 באוקטובר 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 2-0 על ספורטינג וסלוי במסגרת שלב הבתים של עונת 2011/2012 בליגה האירופית.
בעונת , בה סיימה ספורטינג ליסבון כסגנית אלופת פורטוגל, הבקיע מרטינש שלושה שערים ב-29 הופעות – הראשון מביניהם ב-15 בספטמבר 2013, בניצחון 2-0 על אולהאננסה. לאחר מינויו של ז'ורז'ה ז'זוש למאמן הקבוצה, התבקש מרטינש למצוא קבוצה חדשה, וב-30 ביוני 2016 עזב את המועדון.
אולימפיאקוס.
ב-8 באוגוסט 2016 חתם מרטינש כשחקן חופשי באולימפיאקוס, אלופת ליגת העל היוונית שש פעמים ברציפות. בעונתו הראשונה הוא ערך 24 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, וזכה עם המועדון באליפות השביעית ברציפות.
בעונת ערך מרטינש תשע הופעות ליגה בלבד, בהן לא הבקיע שער.
לגיה ורשה.
ב-6 בספטמבר 2018 חתם מרטינש על חוזה לעונה אחת בלגיה ורשה מליגת העל הפולנית, עם אפשרות להארכת החוזה. הוא זכה עם המועדון בשתי אליפויות פולין רצופות. בסך הכל שיחק במועדון במשך שלוש עונות וחצי, בהן ערך 94 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.
הפועל באר שבע.
ב-13 בינואר 2022 חתם מרטינש על חוזה לעונה וחצי בהפועל באר שבע מליגת העל הישראלית.
קריירה בינלאומית.
ב-10 ביוני 2013 ערך מרטינש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, בניצחון 1-0 על נבחרת קרואטיה במשחק ידידות.
תארים.
הפועל באר שבע
אלווש
אלווש (בפורטוגזית: Elvas ) היא עיר ומועצה עירונית ב, חלק מ, כ-200 קילומטרים מזרחית לליסבון בפורטוגל. העיר שוכנת על גבעה החולשת על המישור, כ-15 קילומטרים מערבית לעיר בדחוס בספרד, על מסילת הרכבת מדריד-בדחוס-ליסבון. בשנת 2011 התגוררו במועצה 23,078 תושבים, בשטח של 631.29 קילומטרים רבועים. בעיר גופא התגוררו ב-2011 16,640 תושבים. מבחינה מנהלית מחולקת המועצה העירונית ל-7 קהילות אזרחיות (פרגזיה)
אלווש היא בין הדוגמאות הטובות ביותר לשימוש אינטנסיבי במצד כוכב באדריכלות צבאית, והיא מוכרת כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו מאז 30 ביוני 2012 בשם "עיר חיל המצב והגבול אלווש וביצוריה".
היסטוריה.
מהפרהיסטוריה ועד הכיבוש הערבי.
הממצאים העתיקים ביותר מגיעים מהתקופה הפלאוליתית, אך מעל לכל 23 הקברים (בפורטוגזית Antas) מהתקופה הכלכוליתית המוקדמת מתעדים את ההתיישבות הפרהיסטורית באזור במשך כ-6,000 שנה. היישוב המבוצר הראשון קם כאן בתקופת הברזל. בתקופת , היה אז סחר קבוע עם אזור הים התיכון. כלי חרס פיניקים ויוונים נמצאו בקשטרו דה סגוביה (Castro de Segóvia) בין אלווש לקמפו מאיור.
במהלך מסעות הכיבוש שלהם בתחילת המאה ה-2 לפני הספירה, הרומאים הכניעו גם את היישובים המקומיים של ה, שהפכו אז לחלק מהפרובינקיה הרומית לוסיטניה.
הרומאים ביצרו את המקום, שהיה עמדת ביטחון בנתיב המסחר בין אמריטה אוגוסטה (היום מרידה) דרך אבּוּרה (היום אבורה) לאוליסיפו (היום ליסבון). החפירות החשובות ביותר מימי הרומאים כוללות כאן, בין היתר. 23 וילות, 15 קברים ושתי מחצבות אבן.
מסביבות שנת 470 לספירה פלשו שבטים גרמניים למחוזות הרומאים בחצי האי האיברי. מאמצע המאה ה-6 היה אזור אלווש תחת שלטון הוויזיגותים, אך יש מעט ממצאים מאותה תקופה. שני עמודי שיש מיוחסים להם כאן.
הערבים כבשו את חצי האי האיברי משנת 711. היישוב הקודם לא היה קיים בדיוק על הגבעה שעליה קם הכפר הערבי לאחר 884. לכן, אלווש נתפסת לרוב כמיזם ערבי ובהקשר זה נחשבת למודל חי של תכנון ערים אסלאמי בפורטוגל. המייסד המקומי כנראה שיקם את היישוב המקומי וביצר את שרידי הביצורים הרומיים, כמקום אסטרטגי בשם אילבקס או יאלבס, ליד בירתו בבטאליאו (כיום בדחוס). בסביבות 913 הוקם באילבקס מבצר מחוזק. במאה ה-11 נוספה חומת עיר שנייה עם מספר שערי עיר. הסיבה הייתה הגידול באוכלוסייה כתוצאה מחשיבותה ההולכת וגוברת. העיר הייתה על נתיבי המסחר האזוריים, בעיקר לאורך הדרכים הרומיות המקוריות, בין בטאליאו (בדחוס), אל-קוסר (), צ'נטיריין או סנטרין (סנטרם) ואושבונה או אל-אוסבונה (ליסבון). הגאוגרף מוחמד אל-אדריסי תיאר את המקום כמבוצר חזק, כמעט בלתי חדיר, עם מסחר נמרץ ונשים יפות.
מהמאה ה-12, איאלבקס הייתה יעד להתקפות נוצריות במהלך הרקונקיסטה. המורים כבשו מחדש את העיר בשנת 1166 לאחר שנכבשה לראשונה על ידי המלך אפונסו אנריקש. רק לאחר מצור מוצלח באופן זמני בלבד בשנת 1226 על ידי סנשו השני, מלך פורטוגל, נפלה אלווש לידי הצבאות הנוצרים בשנת 1229 (מקורות אחרים טוענים שהכיבוש סופי היה רק בשנת 1230).
מהכיבוש הנוצרי ועד השבת המלוכה ב-1640.
אלווש קיבלה את זכויות העיר הראשונות שלו בשנת 1229, אשר אושרו בשנת 1263, לאחר נסיגת הערבים וסיום הרקונקיסטה הפורטוגלית. אלווש הפכה למקום מושבו של מחוז בדיוקסיה של אבורה עם ארבע קהילות. הביצורים הערביים הקיימים הורחבו ונבנו מחדש במאה ה-14 לאחר שסבלו מהזנחה. לדוגמה, המלך אפונסו הרביעי הורה על הקמת חומת מבצר שלישית סביב המקום לאחר ששהה כאן זמן מה. היא הושלמה בתקופת שלטונו של המלך פרננדו הראשון והיו בה 22 מגדלים ו-11 שערים.
במהלך העימותים בין מלך פורטוגל פרננדו הראשון לבין ממלכת קסטיליה, הייתה אלווש יעד להתקפות של קסטיליה בשנת 1381. הודות לביצוריה, עמדה העיר במצור של 25 יום שמנע מהצבא הצרפתי-ספרדי להתקדם הלאה אל ליסבון. כתוצאה מכך, כוחות אנגלים שהוזעקו לעזרה בפיקודו של אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק הצליחו להגיע לשם באין מפריע ולסייע לאלווש הנצורה. לאחר התכתשויות קלות, נמנע קרב בין הצבאות שנפגשו כאן כתוצאה מחתימת הסכם השלום ב-17 ביולי 1381. הסכסוכים המזוינים הבאים לאחר שעוררה מלחמת אזרחים ומלחמה עם קסטיליה, הסתיימו לאחר קרב אלז'וברוטה ב-14 באוגוסט 1385, והחל שלב של התאוששות ושלום. ממלכת פורטוגל המאוחדת התפתחה לאחר מכן, התעצמה, והפכה למעצמה ימית.
המלך מנואל הראשון קידם את אלווש למעמד של עיר (Cidade) בשנת 1513, והיא תוכננה מחדש בסגנון הרנסאנס. כמה רחובות, הכיכר המרכזית של העיר, בית העירייה ואמת מים חדשה החדשה, שהושלמה רק ב-1622, נבנו על פי תוכניות של האדריכל פרנסיסקו דה ארודה (Francisco de Arruda). בשנת 1570 הפכה אלווש לבישופות ונבנו כאן כמה מנזרים חדשים. אלווש הייתה שותפה לשגשוג של המדינה, הודות לעושר שהגיע כתוצאה מהפעילות של האימפריה הפורטוגזית. בעקבות המשבר של משפחת המלוכה הפורטוגלית, והאוניה הפרסונלית שלאחר מכן עם ספרד (1580–1640), גם אלווש חוותה דעיכה. כבר ב-3 בדצמבר הכריזה העיר על תמיכתה במהפכה שפרצה ב-1 בדצמבר 1640, שבעקבותיה הושבה העצמאות לפורטוגל. ב-1659 הטילו הספרדים מצור על העיר, אך הובסו ב.
מהשבת המלוכה ועד הדיקטטורה של "המדינה החדשה".