גן הפסלים במוסקבה (ברוסית: Парк искусств, גן האמנות, או Парк скульптуры ЦДХ, גן הפסלים של מרכז האמנים) הוא גן פסלים הממוקם בקרימסקי ואל, מוסקבה, בשכנות לגלריית טרטיאקוב לאמנות חדשה. הגן הוקם ב-1992 ביוזמת עיריית מוסקבה, וכיום מוצבים בו יותר מ-700 פסלים, והוא אתר הפסלים היחיד במוסקבה שממוקם באוויר הפתוח ולא במבנה.
הפסלים בפארק עשויים ממגוון חומרים ובהם אבן, ברונזה ועץ, פרי עבודתם של אמנים רבים, בהם פסלים סובייטיים ידועים כורה מוחינה, ויבגני ווצ'טיץ', וכן אמנים רוסיים עכשוויים. הפארק מחולק לחלקות, ובהן "הגן האוריינטלי", "גן השושנים", "כיכר פושקין", ועוד.
חטיבה מיוחדת בגן מכילה עשרות פסלים של מנהיגים סובייטיים, שהוסרו ממקומם לאחר התפרקות ברית המועצות והובאו אל הגן לתצוגה. פסלים אלה הובאו אל הפארק כבר באוקטובר 1991, עם קריסת ברית המועצות, כאשר במקומות רבים הוסרו פסלים של ההנהגה הסובייטית לדורותיה, וכן פסלים בעלי ניחוח קומוניסטי, והושארו בפארק במצב אופקי. לאחר מכן הוצבו הפסלים שוב על כניהם, וכיום הם מהווים חלק מהתצוגה בפארק. ביניהם ניתן למנות פסלים של לנין, סטלין, פליקס דזרז'ינסקי, מפקד הצ'קה, שפסלו המונומנטלי הועבר לגן מחזית בניין לוביאנקה, וברז'נייב.
ב-1995 התווספה חלקה לרגל 50 שנה לניצחון על גרמניה הנאצית. חלקה זו כוללת פסלים תעמולתיים העוסקים בנושא.
ב-1998 הוקמה בפארק חלקה המוקדשת לקורבנות הרודן העריץ סטלין, שפסליו מוצגים אף הם בסמוך.
קודלקה
יובל נעים
יובל נעים (נולד ב-8 בינואר 1967) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן שמשון כפר קאסם.
קריירה כשחקן.
נעים החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל רמת גן, ובאמצע שנות השמונים עלה לקבוצה הבוגרת. בשנת 1989 היה שותף לעלייתה לליגה הלאומית, הליגה הבכירה דאז. אולם, לאחר שנה בלבד חזרה הקבוצה לליגה השנייה.
בשנת 1993 עזב נעים את הפועל רמת גן ועבר לשחק בהפועל צפרירים חולון. בסיום אותה עונה נשרה רמת גן לליגה השלישית בפעם הראשונה בתולדותיה. נעים חזר להפועל רמת גן ועזר לה לחזור לליגה הארצית ושיחק בקבוצה שנתיים נוספות. משחקו האחרון בקבוצה, באצטדיון המכתש נגד הפועל טייבה, פוצץ 20 דקות לסיום כשרמת גן מובילה בתוצאה 0:2, וזאת בטענה שנגח באפו של הקוון. בעקבות התקרית הורחק נעים עד לסיום אותה עונה.
בקיץ 1996 עבר נעים לבני יהודה תל אביב, ולאחר עונה אחת נדד להכח רמת גן. בהמשך שיחק גם בהפועל אור יהודה ובמכבי רמת עמידר, ובשנת 2001, בגיל 34, פרש ממשחק פעיל.
קריירה כמאמן.
לאחר שפרש מונה נעים למאמנה של מכבי רמת עמידר וכבר בעונתו הראשונה רשם הצלחה כאשר העלה את הקבוצה מליגה א' לליגה הארצית. נעים המשיך לאמן את רמת עמידר במשך 3 שנים נוספות, ולאחר האיחוד בין הכח רמת גן מכבי רמת עמידר בקיץ 2005 שימש כסקאוט של הקבוצה המאוחדת, הכח עמידר רמת גן.
במחזור ה-7 של עונת 2005/2006 התמנה נעים למאמנה של קבוצת נעוריו, הפועל רמת גן, והצליח להשאיר את הקבוצה בליגה הארצית על אף פער של 13 נקודות מהקו האדום, ואף זכה איתה בגביע הטוטו של הליגה הארצית. בעונה שלאחר מכן עלה עם הקבוצה לליגה הלאומית וזכה עם הקבוצה פעם נוספת בגביע הטוטו. בשנת 2009 שבה הפועל רמת גן תחת הדרכתו לליגת העל לאחר 19 שנות היעדרות. את עונת 2009/2010 סיימה הקבוצה במקום ה-14 וניצלה מירידה לליגה הלאומית לאחר ניצחון במשחק מבחן מול הפועל כפר סבא מהליגה הלאומית.
בקיץ 2010 עזב נעים את הפועל רמת גן וחתם בבני סכנין, אך לאחר מספר שבועות פוטר מהקבוצה, עוד לפני תחילת משחקי הליגה. ב-17 באוקטובר 2010 נעים מונה למאמנה של הפועל פתח תקווה, ובאפריל 2011, לאחר סכסוך מתמשך עם תומר סיני, מבעלי המועדון, החליטו נעים והנהלת הקבוצה על סיום תפקידו.
ביוני 2011 נעצר נעים, בצוותא עם חברו בן כהן, כחלק מ"פרשת הכדור המרכזי", בחשד שסחטו באיומים את גל חצור, מבעלי הפועל פתח תקווה.
באוגוסט 2011 חתם יובל נעים לשנה אחת במועדון בית"ר ירושלים, במקומו של דוד אמסלם שהתפטר מתפקידו לפני תחילת העונה. בפברואר 2012 התפטר מתפקידו עקב חוסר הצלחת הקבוצה תחת הדרכתו.
בינואר 2013 מונה נעים למאמנה של הפועל עכו, כמחליפו של שמעון הדרי, לאחר שהקבוצה נקלעה למקום האחרון בטבלה. בתום העונה הצליח נעים להשאיר את הקבוצה בליגת העל. בעונה שלאחר מכן סיים את העונה עם הקבוצה במקום העשירי בליגה, וב-25 במאי 2014 סיים את תפקידו במועדון.
באוגוסט 2014 מונה נעים למאמנה של הפועל אשקלון, לאחר שירדה לליגה א'. תחת הדרכתו של נעים, רשמה הקבוצה שתי עליות ליגה תוך שתי עונות, כאשר בתום עונת 2015/2016 העפילה הקבוצה לליגת העל. כמו כן, באותה העונה זכתה הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית. בעונת 2016/2017 הוביל נעים את הפועל אשקלון להישארות בליגת העל, לראשונה בתולדותיה, לאחר ניצחון 1:2 על עירוני קריית שמונה במחזור הסיום של העונה. ב-12 בפברואר 2018 סיים נעים את תפקידו בהפועל אשקלון, לאחר ארבע שנים כמאמן הקבוצה.
ב-23 בנובמבר 2018 מונה נעים למאמן מועדון ספורט אשדוד, אך פוטר לאחר עשרה מחזורים.
ב-17 בדצמבר 2019 חתם על חוזה לשנה וחצי כמאמנה של הפועל אשדוד מליגה א' דרום. ב-18 באפריל 2021 סיים את דרכו בקבוצה. ב-17 באוקטובר 2021 מונה למאמן שמשון כפר קאסם.
המצור על קאפואה
המצור על קאפואה נערך בין השנים 214 ל-211 לפנה"ס, והיה חלק מהמלחמה הפונית השנייה, בזירה האיטלקית שלה. את המצור הטילו על העיר הרומאים בפיקודם של הקונסולים אפיוס קלאודיוס פולכר וקווינטוס פולוויוס פלאקוס, מפני שבגדה ברומא והצטרפה לצד הקרתגי. חניבעל, המצביא הקרתגי, ניסה להציל את העיר בשיטות שונות ללא הצלחה. לבסוף נפלה העיר בידי הרומאים.
רקע.
המלחמה הפונית השנייה פרצה בשנת 218 לפנה"ס, כאשר חניבעל כבש את העיר סגונטו, ופלש דרך הרי האלפים לאיטליה. באיטליה הביס חניבעל את הרומאים במספר קרבות כאשר האחרון והגדול שבהם היה קרב קאנאי, בו הכה חניבעל בתכסיס מבריק צבא הכפול כמעט מגודל צבאו. לאחר קרב קאנאי הצטרפו אל חניבעל ערים רבות, בעיקר בדרום ומזרח איטליה.
העיר קאפואה הייתה בירת מחוז קאמפאניה, מדרום לרומא, ונחשבה העיר השנייה בכוחה ובעושרה באיטליה, אחרי רומא עצמה. בעקבות קרב קאנאי שינתה קאפואה את נאמנותה והצטרפה אל חניבעל בתנאי שלא יוכל לגייס בה חיילים בכפייה. הייתה זו אחת מהצלחותיו הגדולות של חניבעל שמטרתו במסעו לאיטליה הייתה למוטט את השליטה הרומאית על איטליה, ביחד עם הצטרפותה של העיר סירקוסאי אל הצד הקרתגי והברית שכרת עם פוליפוס החמישי מלך מוקדון.
לאחר קרב קאנאי דגלו הרומאים באסטרטגיה הפביאנית, הם נמנעו מקרבות ישירים עם חניבעל, כי הכירו בגאונותו האסטרטגית של חניבעל, ונקטו מדיניות של מלחמת התשה. הרומאים ניצלו את יתרונם העצום בכוח אדם כדי להחליש את חניבעל שלא יכול היה לפצל את צבאו בבטחה.
מהלך המצור.
החל משנת 214 לפנה"ס הציקו הרומאים לעיר קאפואה. בשנת 212 לפנה"ס הקצו הרומאים שישה לגיונות להתקפה על העיר. מצב האספקה של העיר היה קשה בשל הקושי לגדל את התבואה כרגיל תחת לחץ הלגיונות הרומאיים, ולכן שלח חניבעל את חנון, קצינו, לשלוח אספקה לקאפואה, אבל הקונסול קוונטיוס פולוויוס פלאקוס התקיף את שיירת האספקה של חנון בדרכה, והכה אותה. חניבעל עצמו נסע לקאמפאניה להצלת קאפואה והביס בדרכו את הפרוקונסול טיבריוס סמפרוניוס גרקכוס שניסה לחסום את דרכו, לאחר מותו של טיבריוס גרקכוס וניצחון קרתגי בקרב פרשים קטן, הסירו הרומאים את המצור מן העיר, לא הייתה אפשרות להמשיך לצור על קאפואה בלא להיכנס לקרב גדול כנגד חניבעל.
חניבעל חזר לאפוליה, שם שכן באותה תקופה, מיד שהסירו הרומאים את המצור, כדי לא להכביד על מצב האספקה הקשה ממילא באזור, ואז חזרו הרומאים והטילו שוב מצור על קאפואה. בשנה הבאה (211 לפנה"ס) ניסה חניבעל לפרוץ שוב לקאמפאניה בתקווה להסיר שוב את המצור, אבל הרומאים הכינו מבעוד מועד ביצורים למחנותיהם שסביב לעיר, בתוכם הסתתרו והמצור על קאפואה נמשך. חניבעל ניסה להסיר את המצור בדרך אחרת, הוא פנה, הלך הישר אל העיר רומא ועצר רק כ-6 קילומטרים מרומא, מתוך כוונה שהכוחות הצרים על קאפואה יפנו להצלת הבירה ומתוך כך יפול המצור, אך תקוותיו נתבדו, ארבעת הלגיונות שנועד להגנת רומא נשארו במבצריהם או על חומות העיר והכוחות הצרים על קאפואה נשארו לצור על העיר. לאחר מכן הניח חניבעל את קאפואה לגורלה מחוסר בררה, והיא נפלה באותה שנה.
תוצאות המצור.
מצור קאפואה מראה על איבוד היוזמה של חניבעל באיטליה, ונטילתה על ידי הרומאים. בכיבוש קאפואה הוכיחו הרומאים לעצמם ולבעלות בריתם, שכוחם באיטליה גדול מכוחו של חניבעל ושהשליטה על איטליה חזרה לידיהם, פה נגמרה התאוששותה של רומא מן ההתקפה של חניבעל בתחילת המלחמה, והיא החלה לתקוף את קרתגו על מנת להשיג יתרון עליה.
המצור על קפואה
אמברוטייפ
אמברוטייפ (באנגלית: Ambrotype) היא שיטה לצילום דימוי פוזיטיבי על גבי לוח זכוכית, שטופל בתהליך הקולודיון (מכונה גם לוח רטוב). השיטה הומצאה ב-1854 בידי ג'יימס אמברוז קוטינג (James Ambrose Cutting 1814-1867) והייתה נפוצה בעיקר בארצות הברית. קוטינג השתמש בהמצאת הקולודיון של פרידריך סקוט ארצ'ר מ-1851, אך בשונה מארצ'ר, השתמש קוטינג בתהליך כדי ליצור דימוי פוזיטיבי ישיר. מקור השם מהמילה "ambrotos" ביוונית, שפירושה "בלתי מתכלה". באנגליה השיטה כונתה גם "קולודיון פוזיטיבי" (collodion positive).