ב-25 בפברואר 1994 אירע טבח מערת המכפלה, בו נרצחו 29 מוסלמים שהתפללו באולם יצחק במסגד. לאחר הרצח הופרדו המתחמים המיועדים למתפללים היהודים ולמוסלמים, והשערים שבין החלקים ננעלו. האולם המרכזי של מסגד אל-ג'וואלי, אולם יצחק ורבקה, פתוח למתפללים מוסלמים בלבד רוב ימות השנה.
ביולי 2017 החליטה ועדת המורשת העולמית של אונסק"ו כי מערת המכפלה והעיר העתיקה של חברון הן אתרי מורשת של הרשות הפלסטינית. העיר העתיקה נרשמה כאתר מורשת עולמית בסיכון.
אקדמיק נאביקו
אקדמיק נאביקו אפ. אמ. פי (במקדונית: Навико Академија ФМП) היא קבוצות כדורסל מקדונית מהעיר סקופיה, המשחקת בליגת העל המקדונית בכדורסל ובליגה הבלקנית.
היסטוריה.
המועדון נוסד כאקדמיה לפיתוח שחקנים בשנת 2013, את עונתה הראשונה עשתה הקבוצה בליגה המקדונית השלישית בעונת 2014/15, בסיום עונה זו הייתה הקבוצה במקום ה-2 והעפילה לראשונה לליגת המשנה בה שיחקה ברציפות עד לעונת 2018/19 אז סיימה במקום הראשון ללא הפסדים, במשחקי הפלייאוף על העלייה הישירה הפסידה הקבוצה למזט סקופיה 2, בעקבות כך התמודדה בסיבוב הפלייאוף השני כנגד שאוקפי שסיימה במקום האחרון בפלייאוף הירידה מליגת העל. במשחק הראשון ניצחה הקבוצה 94–67 והמשחק השני הסתיים בניצחון טכני לאחר ששאוקפי לא הופיעה למשחק הגומלין. בעקבות הניצחון העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הראשונה.
עונתה הראשונה בליגה הייתה עונת 2019/20 שנעצרה לאחר 17 מחזורים בעקבות מגפת הקורנה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום ה-8 מתוך 10 במאזן של 4 ניצחונות ו-14 הפסדים.
בעונתה השנייה, עונת 2020/21 סיימה הקבוצה במקום ה-8 מתוך 12 עם מאזן של 10 ניצחונות ו-11 הפסדים והעפילה לפלייאוף העליון, ברבע הגמר הפסידה 2–0 לראשונה בטבלה פליסטר ביטולה.
לקראת עונת 2021/22 נרשמה הקבוצה לראשונה לליגה הבלקנית.
ולדימיר שבצ'נקו
ולדימיר ניקיטוביץ' שבצ'נקו (23 בדצמבר 1929 — 30 במרץ 1987) היה במאי קולנוע סובייטי-אוקראיני. איש אמנות מוערך, קיבל לאחר מותו את פרס ברית המועצות (1988), פרס אוקראינה הסובייטית (1978) ופרס ניקה (1989).
ביוגרפיה.
ולדימיר שבצ'נקו נולד ב-23 בדצמבר 1929 בעיר באלטה (כיום מחוז אודסה, אוקראינה).
בשנת 1967 סיים את לימודיו במחלקת הצילום של VGIK. לאחר התאונה בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל, כבמאי ותסריטאי, במוקד האסון, הוא צילם סרט תיעודי-פובליציסטי ייחודי "צ'רנוביל. כרוניקה של שבועות קשים", שזכתה במספר פרסים גבוהים.
ולדימיר שבצ'נקו מת ב-30 במרץ 1987 בקייב ממחלות קרינה והרעלה כימית קשה, שהתקבל כתוצאה משהותו בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל.
יהדות האמזונס
אוגוסטוס וינסנט טאק
אוגוסטוס וינסנט טאק (באנגלית: Augustus Vincent Tack; ) היה צייר אמריקאי של דיוקנאות, נופים וציור מופשט.
שנים מוקדמות.
טאק נולד בפיטסבורג שבפנסילבניה ועבר עם משפחתו לניו יורק בשנת 1883. לאחר שסיים את לימודיו במכללה בניו יורק בשנת 1890, למד טאק בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק עד 1895.
הוא הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריות קראושה בניו יורק בשנת 1896. בשנה שלאחר מכן עבר להתגורר במושבת אמנים בדירפילד, מסצ'וסטס, שם פגש ואחר כך התחתן עם אנייס גורדון פולר, בתו של האמן ג'ורג' פולר.
קריירה מקצועית.
טאק החזיק סטודיו בניו יורק משנת 1894 ועד סוף ימיו. היו לו תערוכות תכופות בגלריות בניו יורק. משנת 1900 ועד שנות העשרים הוצגו עבודותיו באופן קבוע במוזיאון האמנות של וורסטר, בתערוכות הבינלאומיות של קרנגי בפיטסבורג ובאקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה בפילדלפיה.
הוא לימד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בין השנים 1906 ל-1910 ובאוניברסיטת ייל בשנים 1910 עד 1913. הוא גם שיתף סטודיו עם חברו, עמיתו האמן ויל האצ'ינס בדירפילד, מסצ'וסטס במהלך שנות ההוראה האלה.
בשנים 1914 ו-1915 עבודתו משכה את תשומת לבו של אספן האמנות והמבקר דאנקן פיליפס, שהפך לחברו הקרוב ולפטרון הראשי שלו. פיליפס וטאק שיתפו פעולה גם בארגון סלון המלחמה של בעלות הברית בשנת 1918.
טאק נפטר בשנת 1949 בניו יורק.
סגנון.
דיוקנאותיו וציורי הקיר של טאק היו בסגנון מסורתי, אך הוא צייר גם נופים חצי-מופשטים מיסטיים ויצירות מופשטות בנושאים רוחניים. ציורים אלה, הביעו חקירות טבע סובייקטיביות ופיוטיות לא הצליחו מבחינה מסחרית. הציור "זמן ומחוץ לזמן" הוא דוגמה המציגה סגנון החצי מופשט של טאק במקרה זה עננים.
אף על פי שטאק המשיך לצייר דיוקנאות קונבנציונליים וציורי קיר בהשראה קלאסית בהמשך הקריירה שלו, הישגיו המקוריים ביותר נותרו ציורי הנוף החצי-מופשטים, שרבים מהם היו בהשראת תצלומי הנוף של המערב האמריקאי. אלה בוצעו כמעט אך ורק עבור פיליפס. משנת 1941 ואילך, טאק החזיק סטודיו בוושינגטון, שם הוא הפיק פורטרטים של מנהיגים פוליטיים וצבאיים, כולל אייזנהאואר וטרומן, תוך שהוא ממשיך לצייר את הציורים המופשטים הפיוטיים שלו.
ציוריו של טאק באוסף פיליפס דומות לציוריו של קליפורד סטיל וציירים אקספרסיוניסטים מופשטים ידועים יותר. הוא נחשב כמבשר חשוב לאקספרסיוניזם האמריקני המופשט.
המוזיאון לאמנות של ברוקלין, מוזיאוני האמנות של אוניברסיטת הרווארד, מוזיאון האמנות של הונולולו, המוזיאון המטרופוליטן לאמנות, הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון הבירה, אוסף פיליפס, וושינגטון הבירה ומוזיאון טלפייר לאמנות, (ג'ורג'יה) הם בין האוספים הציבוריים המכילים יצירות מאת אוגוסטוס וינסנט טאק.
Insomniac Games
Insomniac Games היא מפתחת משחקי מחשב, מארצות הברית. החברה פיתחה מספר משחקים אשר זכו להצלחה מסחרית. כמו כן היא פיתחה מספר דמויות קמע לפלייסטיישן.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1994 בברבנק שבקליפורניה. הפרויקט הראשון שלה היה Disruptor שלא הצליח והחברה כמעט נסגרה. הפרויקט השני היה ספיירו הדרקון שזכה להצלחה ותוך שנתיים פותחו משחקי המשך. לאור ההצלחה פותחו סדרות משחקים Ratchet &amp; Clank ו-Resistance ( בשנת 2006 ובהמשך עוד 5 משחקים).
בשנת 2014 החברה החליטה להרחיב את סדרות המשחקים והחל בפיתוח Sunset Overdrive ו- Song of the Deep. בשנת 2018 שוחרר משחק ספיידרמן המותאם לפלייסטיישן 4
עד לשנת 2019 Insomniac הייתה חברה עצמאית ששיתפה פעולה עם חברות הפצה כמו Microsoft ו-Electronic Arts. בשנת 2019 היא נרכשה על ידי Sony Interactive Entertainment ומאז פועלת כחטיבה של תאגיד.
חברת High Impact Games הוקמה על ידי פורשי אינסומניאק. תקופה ארוכה החברה משתפת פעולה עם Naughty Dog והם מעבירים פיתוחים טכנולוגיים בין החברות.
IGN כללה את החברה ברשימת ה־20 חברות מפתחות המשחקים הכי טובות בכל הזמנים.
צ'רנוביל. כרוניקה של שבועות קשים
צ'רנוביל. כרוניקה של שבועות קשים (ברוסית: Чернобыль. Хроника трудных недель) הוא סרט תיעודי סובייטי-אוקראיני, שביים ולדימיר שבצ'נקו וצולם בשנת 1986. מדורג במקום ה-49–50 ברשימת 100 הסרטים הטובים ביותר בתולדות הקולנוע האוקראיני.
פרטי העלילה.
סרטים רבים נעשו שנים לאחר התפוצצות כור 4 בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל. אך רק אנשים בודדים היו עדים לטרגדיה עצמה.
רק שתי קבוצות צילום הצליחו לעבור דרך המכשולים הביורוקרטיים ולצלם במקום זמן קצר לאחר האסון, אחד מהם היה במאי צוות "האולפן האוקראיני לסרטי תעודה" ולדימיר שבצ'נקו. ב-14 במאי 1986, הם הלכו לצלם בתחנה ובילו את מאה הימים הבאים עם כבאים, מהנדסי חשמל, אנשי צבא ומהנדסי תחנות כוח גרעיניות, שעבדו בחיסול ההשלכות של אסון צ'רנוביל. כולם הבינו את הסכנה אליה נחשפו. חלקם נענו לפקודות, לחלקם לא הייתה ברירה, אך בין יוצרי הסרט היו רק אלה שהגיעו מרצונם החופשי. יתר על כן, שבצ'נקו עבר מחסום של חסמים ביורוקרטיים רבים אך הכרחיים כדי להגיע למוקד האסון. כבר במחלקה בבית החולים, לאחר שקיבל מנה גדולה של קרינה, כתב הבמאי ביומנו: "אם מישהו יגיד לי שאם לא הייתי מטפס, הייתי עם הריאות, אני מיד אענה: עדיף בלי ריאה, כמו כמה, בלי כבוד."
הצילומים בוצעו ברציפות באזורים המסוכנים ביותר, בהם שברי גרפיט עדיין עישנו מתחת לרגליהם. בסך הכל נלקחו צילומים באורך עשרים אלף מטרים של פילם. הצילומים שצולמו ממסוק מעל הכור שנהרס מוארים על ידי קרינה והפילם נדחה. אבל הבמאי שם צילומים עם תאורה בעריכה ועל המסך הם מופיעים תחת המכות התכופות של מונה הגייגר.
כל מה שקשור לצ'רנוביל סונן בקפידה על ידי הרשויות: כל חומרי ההדפסה, האודיו, הצילום והווידאו נאלצו לעבור דרך קבוצת מומחים בין מחלקתית שנועדה במיוחד, שכללה נציגים של 33 משרדים ומחלקות ממשלתיות. לאחר מכן נאלצו הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית, הפוליטביורו ומועצת הקולנוע הממלכתית לתת את רשותם. גופי המדינה קיוו שהיוצרים הסובייטים יהללו את עבודתם ההירואית של המפרקים והנהגתם, אשר מכוונת אותם בדרך ההישג. הבמאי הגן על הזכות להשקפה כנה, כי ביחס לאנשים שעבדו ומתו שם, בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל, עמדה אחרת תהיה פשע. כתוצאה ממאבק ממושך, הסרט כן יצא לאקרנים.
הסרט, שנרכש מאוחר יותר להפצה על ידי 132 מדינות, זכה בפרסים בתשעה פסטיבלי קולנוע בינלאומיים ונכנס להיסטוריה של עיתונאות הקולנוע האוקראינית והעולמית של המאה העשרים. היוצר מת מחלת קרינה רק חודש לאחר הקרנת הבכורה של הסרט.
צופי ערוץ "1+1" האוקראיני, נחשפו לראשונה לגרסה אוקראינית של הסרט, שדובבה לאוקראינית על ידי השחקן אנדריי פודובינסקי.
פרסים.