השלטון הגרמני ערך מפקד תושבים ורכוש והקים יודנראט שבין תפקידיו היה צריך ליצור גטו ליהודי העיר והסביבה. כל בעלי החיים, אמצעי התחבורה ומכשירי הרדיו שהיו ברשות יהודים הוחרמו. בספטמבר 1941 לקחו הגרמנים 30 מנכבדי העיר ודרשו מהיודנראט כופר גבוה עבורם. יהודי העיר התגייסו למצוות "פדיון שבויים" ומסרו את רכושם – אולם הגרמנים לא שיחררו את בני הערובה, לקחו אותם ליער הסמוך, הכריחו אותם לחפור בור והרגו את כולם. מאז לא פסק ההרג.
במהלך השואה הושמדה הקהילה על ידי האוקראינים בפיקוח הגרמנים, במחלות רעב וצמא, בבורות ירי, בבלזץ ודרך גירוש שארית אנשי הקהילה (בספטמבר 1942) לסטניסלב (איוואנו-פרנקיבסק) והריגתם שם או שליחתם למחנות השמדה. מכ-3,300 יהודי העיר שרדו את השואה 15 איש.
אורבן לה-ורייה
אורבן ז'אן ז'וזף לה-וריה (צרפתית: Urbain Le Verrier; 11 במרץ 1811 - 23 בספטמבר 1877) היה מתמטיקאי צרפתי אשר התמחה במכניקה שמיימית – ענף אסטרונומי העוסק בתנועתם של גרמי שמיים. ידוע בעיקר בשל החלק שנטל בגילויו של כוכב הלכת נפטון.
ביוגרפיה.
לה-וריה נולד בקומונה סיינט-לו שבצרפת, שם למד באקול פוליטקניק. בתחילה, המתחה בכימיה בהדרכתו של לואי ז'וזף גה-ליסאק אך לאחר תקופה קצרה החליף את תחום התמחותו לאסטרונומיה ובפרט למכניקה שמיימית. הוא התקבל לעבודה במצפה הכוכבים של פריז, מוסד בו בילה את מרבית חייו המקצועיים, עד שלבסוף כיהן כמנהלו.
הישגו הנודע ביותר של לה-ורייה הוא תחזיתו של כוכב לכת שטרם היה ידוע באותה תקופה, ושלימים נקרא נפטון, על סמך ניתוח מתמטי של סטיות מן המסלול הצפוי של כוכב הלכת אורנוס. בעידודו של הפיזיקאי פרנסואה ז'אן דומיניק אראגו, מנהל מצפה הכוכבים של פריז באותה התקופה, הקדיש לה-וריה מספר חודשים של חישובים מאומצים שמטרתם הייתה להסביר את הסטיות הקטנות אך השיטתיות במסלולו של אורנוס כפי שתאם את התצפיות ביחס למסלולו כפי שנחזה על ידי תורת הכבידה הניוטונית. מסקנתו, על פיה כוכב לכת שטרם נחזה הוא הגורם לעיוות בצורת המסלול, נמסרה לאקדמיה הצרפתית בתאריך 31 באוגוסט בשנת 1846. לאחר שלא הצליח לעניין את חבריו הצרפתים למצפה בעבודותיו, פנה אל יוהאן גלה, אסטרונום במצפה הכוכבים של ברלין. המכתב הגיע ליעדו חמישה ימים לאחר מכן, בתאריך 23 בספטמבר באותה השנה, וגלה הצליח להשיג את אישורו של מנהל המצפה ולערוך תצפית בהתאם לתחזית שהעביר אליו לה-ורייה. עוד באותו הערב כבר התגלה כוכב הלכת החזוי על ידי יוהאן גלה ועוזרו היינריך לואי ד'ארה, כשתחזיתו של לה-ורייה סוטה במעלה מן המיקום החזוי. על תגלית זו, כינה אותו אראגו "האיש שגילה כוכב לכת עם קצה עטו".
בעקבות הצלחתו הרבה בחיזוי נפטון, ניסה לה-ורייה להסביר בדרך דומה את הסטיות של כוכב חמה ממסלולו וכך חזה את קיומו של כוכב לכת לו ניתן השם "וולקן" על שם האל הרומי וולקן. תחזיותיו של לה-ורייה הובילו לחיפושים רבים במהלך השנים אחר כוכב הלכת החזוי, חיפושים אשר העלו חרס בידי האסטרונומים. הפתרון לבעיה זו הופיע עם פרסום תורת היחסות הכללית של איינשטיין בשנת 1915.
את עשרים וחמש השנים האחרונות לחייו הקדיש לה-ורייה לתיאור מסלוליהם של שמונת כוכבי הלכת, פרויקט אשר הסתיים זמן קצר לאחר מותו מבלי שהספיק לה-ורייה לחזות בסיומו ובהוצאתו אל הדפוס.
לה-ורייה היה נשוי ואב לשני בנים ובת. הוא מת בפריז ונקבר בבית הקברות מונפרנאס.
מחלוקת על זכות הראשונים על גילויו של נפטון.
על זכות הראשונים על גילויו של נפטון התעוררה מחלוקת משהתגלה כי במקביל ללה-ורייה, ערך חישובים דומים אף המתמטיקאי הבריטי ג'ון קואוץ' אדמס, אם כי בהיקף מצומצם יותר, והגיע לתוצאות קרובות. אדמס לא הרבה בניסיונות לאשש את חישוביו, פרט לפנייה אל האסטרונום המלכותי של בריטניה דאז, ג'ורג' בידל איירי, אשר סירב להתייחס אליהם ברצינות. משהגיעו לבריטניה הידיעות אודות חישוביו של לה-ורייה, ניסו הבריטים למצוא את כוכב הלכת בעצמם על סמך חישוביו של לה-ורייה, אך לא צלחו בזיהויו.
עם הכבוד שהוענק ללה-ורייה, סערו הבריטים וטענו כי על אדמס ולה-ורייה לחלוק את התואר "מגלי נפטון". איירי הציג את חישוביו של אדמס ובעולם התגבשה ההכרה כי לאדמס זכות ראשונים על הגילוי במקביל ללה-ורייה. עם זאת, מחקר עדכני שערכו היסטוריונים ופורסם בכתב-העת סיינטיפיק אמריקן, גורס כי תיק המסמכים הבריטי שהוצג היה מסולף ומוגזם וכי זכות הראשונים על הגילוי שמורה ללה-ורייה.
חוסם גאלי
חוסאם גאלי
חוסם ע'אלי
וונדררס
מועדון הכדורגל וונדררס (באנגלית: Wanderers Football Club) היה מועדון כדורגל חובבני מאזור באטרסי שברובע וונדסוורת' הלונדוני, אשר היה אחד מהמועדונים הבכירים בכדורגל האנגלי בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-19. המועדון ידוע בזכות זכייתו בטורניר גביע ה-FA הראשון ב-1872, שלאחריו הוסיף וזכה בארבעה טורנירים נוספים בשנות ה-70.
היסטוריה.
המועדון הוקם ב-1859 תחת השם "מועדון הכדורגל פורסט", ושכן באזור וולת'אם פורסט שבלונדון. הוא היה אחד מהמועדונים המייסדים של התאחדות הכדורגל האנגלית ב-1863. שנה אחת לאחר מכן השתנה שם המועדון לוונדררס, בעקבות "השיטוט" ("wandering") לאורך לונדון אל אזור פארק באטרסי. רוב שחקני המועדון היו תלמידים לשעבר בבתי ספר ציבוריים, והקפטן שלו היה צ'ארלס אלקוק אף כיהן כיושב-ראש ההתאחדות בין 1870 ל-1895 והיה הוגה הרעיון של גביע ה-FA.
המועדון ניצח במשחק הגמר הראשון של גביע ה-FA, שנערך בקנינגטון אובל ב-16 במרץ 1872. במשחק התמודדו שחקני המועדון מול שחקני רויאל אנג'ינירס, וגברו עליהם בתוצאה 1 - 0 משער של מורטון בטס. המועדון זכה בחמישה מתוך שבעת משחקי הגמר הראשונים של גביע ה-FA, שנערכו בין 1872 ל-1878, וגם בשנת 2016 המועדון נמצא במקום השנים עשר בטבלת הזוכים של הגביע. למרות שלמועדון לא היה מעולם אצטדיון בית קבוע (כפי שניתן ללמוד משמו), ידוע כי הוא שיחק בגשר לילי ובפארק באטרסי.
המועדון התפרק בשנת 1887, בתקופה שבה בתי ספר החלו להקים מועדונים משלהם (כגון אולד איטוניאנס).
מועדונים רבים, כגון בולטון וונדררס ווולברהמפטון וונדררס, אימצו את השם של וונדררס במילה נוספת בשמם.
בשנת 2009, מעל 120 מאז משחקו האחרון, המועדון הוקם מחדש במטרה לשחק במשחקי צדקה, ובשנת 2011 נרשם לליגה של דרום מזרח סארי, המשמשת כדרג ה-12 עד ה-17 במבנה הליגות האנגלי. וונדררס קודמה לדרג ה-16 בשנת 2013 לאחר שסיימה במקום השני בדרג ה-17. עונה מאוחר יותר, בעונת 2013/2014 הקבוצה קודמה לדרג ה-15 לאחר שזכתה באליפות. כיום הקבוצה משחקת הדרג ה-14. קבוצת המילואים של המועדון משחקת בדרגת ה-16 במבנה הליגות.
שחקנים ידועים.
15 שחקנים השתתפו במשחקים בינלאומיים של נבחרת אנגליה בין 1872–1880 (בסוגריים: מספר ההופעות בנבחרת):
מועדון הכדורגל וונדררס
האנס קראנקל
זלאטקו זחוביץ'
זלאטקו זחוביץ' (; נולד ב-1 בפברואר 1971) הוא כדורגלן עבר סלובני, וכיום המנהל הספורטיבי של קבוצת מריבור.
קריירה.
זחוביץ' נולד בעיר מאריבור, שבסלובניה, אשר באותה העת הייתה חלק מיוגוסלביה. הוא החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת קובינר מאריבור. בשנת 1989, הוא נצפה על ידי הכדורגלן היוגוסלבי הנודע מילקו דורובסקי (אשר באותה העת היה חייל שהוצב בעיר מאריבור). זחוביץ', נקנה על ידי מועדון הפאר היוגוסלבי-סרבי פרטיזן בלגרד, שם שיחק בין השנים 1989–1993. במהלך היותו שחקן פרטיזן, הושאל זחוביץ' לקבוצת פרולטר זרניאנין בעונת 1990/1991. בשנת 1993, עבר זחוביץ' לשחק בפורטוגל, כאשר חתם בקבוצת ויטוריה דה גימארייש, שם שיחק עד שנת 1996. פורטו קנתה אותו ב-1996, והוא שיחק בה שלוש שנים, עד שעבר לשחק בשנת 1999, בקבוצה היוונית אולימפיאקוס. אחרי עונה אחת בלבד ביוון, עבר זחוביץ' לשחק בקבוצת הלה ליגה הספרדית ולנסיה. גם בוולנסיה, שיחק עונה אחת בלבד, לפני שעבר לקבוצה האחרונה בקריירה הפורה שלו, בנפיקה ליסבון, בה שיחק בין השנים 2001–2005.
בשנת 2001, כאשר היה שחקנה של ולנסיה, הוא הגיע עימה את לגמר ליגת האלופות, בו הפסידה ולנסיה בדו-קרב בעיטות עונשין לאלופת הבונדסליגה באיירן מינכן. זחוביץ', היה אחד משחקניה חסרי המזל של ולנסיה שהחמיצו את בעיטת העונשין שלהם. ליתר דיוק, אוליבר קאן, שוערה של באיירן עצר בצורה מדהימה את הבעיטה המדויקת של זחוביץ'.
משחקו הראשון עבור נבחרת סלובניה היה ב-7 בנובמבר 1992, משחק ידידות נגד קפריסין. הוא העפיל יחד עם נבחרתו לטורניר הגמר של יורו 2000 בבלגיה ובהולנד, ובמהלך הטורניר שיחק זחוביץ' בכושר טוב, כאשר כבש 3 מתוך ארבעת שעריה של סלובניה בטורניר. לאחר הטורניר המרשים מבחינתו, הציעה עבורו קבוצת פולהאם מהפרמייר ליג סכום בגובה 18 מיליון פאונד, אך זחוביץ' סירב לעבור לשחק באנגליה וההצעה נדחתה.
סלובניה הצליחה גם להעפיל למונדיאל 2002 בקוריאה הדרומית ויפן, אך לזחוביץ' היו מחלוקות רציניות עם מאמן הנבחרת, סרקו קטאנץ, והוא נשלח הביתה מיד לאחר משחקה הראשון של הנבחרת נגד ספרד. קטאנץ התפטר מיד לאחר הטורניר, ובעקבות כך זחוביץ' חזר לשחק בנבחרת. משחקו האחרון בנבחרת היה ב-28 באפריל 2004, נגד שווייץ. סך הכל, זחוביץ' שיחק 80 משחקים בנבחרת סלובניה (שיא לאומי), בהם כבש 35 שערים (גם כן שיא לאומי), ובעקבות נתונים אלו, הוא נחשב לכדורגלן הסלובני המצליח ביותר מאז שהמדינה זכתה בעצמאות ב-1991.