המאבק רב העוצמה, שהוא מן הפראיים בטבע, יכול להימשך אף מחצית השעה. לעיתים, אם הזכרים שווי כוחות, מתים שניהם משטפי דם כעבור ימים אחדים, וזכר צעיר יותר תופס את מקומם, אולם לרוב אין הקרב מסתיים במוות. הזכר השליט אוסף אליו את הנקבות ומונע מזכרים אחרים להתקרב. העופרים הנולדים בתחילת הקיץ הם יפי מראה וכהים מן הבוגרים. על פרוותם כתמים בהירים רבים, בדומה לפרוות הקיץ של הבוגרים. העופרים הרעבים הם הקוראים לאמם לבוא להניקם וזו בוחנת היטב את ריח גופם טרם לכן כדי לוודא שהם אכן צאצאיה.
היחמור והאדם.
היחמור ניתן לביות בקלות רבה, ולעיתים קרובות נשאר מבוית למחצה גם כשהוא באזור טבעי, בפארק או שמורת טבע מוגנת.
היחמור הובא למערב אירופה ואנגליה לפני דורות רבים ובניגוד לקרוביו האיילים, גם בפציעתו יירתע מהתקפה כלפי הפוגעים בה, ולכן קרוי היחמור בלעז dama - מלכה, וזאת משום הצורך שנתעורר לאפשר לנשים ליהנות מתחביב הציד ולא לפחד שמה בפציעתו יסתער עליהן היחמור הפצוע, כמעשה של מפלט אחרון.
מזה שנים ניצוד היחמור, הן הפרסי והן האירופי, בעיקר בשל בשרו הערב ופרוותו היפה, אולם המין המצוי יותר בסיכון הוא היחמור הפרסי שנכחד לחלוטין מאזור ארץ ישראל וגם מאוכלוסייתו העולמית נותרו מאות פרטים בודדים. בין הסכנות העיקריות האורבות ליחמורים מצד האדם ניתן למנות: ציד לא חוקי, פגיעה בתאונות דרכים והריסת בית הגידול הטבעי שלו. למרות זאת, גם ברחבי העולם וגם בישראל נעשים מאמץ להחזרת היחמור לטבע - אם נכחד, או לשימור האוכלוסייה במקרה של סכנת הכחדה.
בשל הסכנה הרובצת על אוכלוסיית היחמור, פרטים רבים מוחזקים בשמורות טבע או גני חיות.
זיהוי היחמור התנ"כי.
כיום ישנם שתי דעות עיקריות בין החוקרים באשר לזיהוי היחמור המקראי. יש הסוברים כי מדובר בבובאל איילי. זיהוי זה נסמך על תרגום השבעים והוולגטה שתרגמו "Bubalis". בזיהוי זה החזיק החוקר הנרי בייקר טריסטראם, וכן הזואולוג יהושע מרגולין. בימינו מחזיק בשיטה זו הפרופ' זהר עמר.
לעומת זאת, חוקרים רבים סבורים כי הסוג הקרוי כיום "יחמור" (Dama), ובאופן ספציפי המין יחמור פרסי (Dama mesopotamica) הוא היחמור המקראי. זיהוי זה מופיע בתרגום המלך ג'יימס לתנ"ך משנת 1611 הקובע כי החיה הקרויה Fallow deer - יחמור אירופי היא היחמור שאליו מתכוון המחבר המקראי. עד להמאה ה-19 היחמור האירופאי היה מצוי בחורשות הירדן המזרחי, ובגליל.
היחמור נקרא כך בצפון מערב איראן, שם נמצאה אוכלוסיית היחמורים הטבעית האחרונה. צורת ה-dama המקראית מצויה בלוחות בגוזן מן המאה ה-10 לפנה"ס - תל חלף. השם 'יחמור' מופיע בכתבי אוגרית ברשימת בעלי החיים שטבחום לבעל הכנעני, וכנראה קיבל את שמו משום צבעו החום-אדום (חמרא בערבית - אדום).
במאה ה-19 היו שזיהו את היחמור כאייל הכרמל.
מוזכר בתורה ככשר למאכל:
כמו כן, בשר היחמור נחשב לבשר משובח מאוד, ובתנ"ך אף מוזכר כי בשרו עלה על שולחנו של שלמה המלך:
יחמור אירופי
יחמור אירופי (שם מדעי: "Dama dama") הוא מין בסוג יחמור, ממשפחת האייליים.
מאפיינים.
היחמור האירופי מכוסה פרווה חומה מגוונת בכתמים לבנים שבולטים ביותר בקיץ. מקרים בהם הפרווה היא לחלוטין לבנה או שחורה ידועים, אולם הם נדירים מאוד.
אורכו בין מאה וארבעים סנטימטרים עד לשני מטרים לא כולל זנב (אורך הזנב נע בין כ-19–20 סנטימטר), גובהו כ-110 סנטימטר ומשקלו נע בין 80 ל-140 קילוגרם. רגלי היחמור ארוכות בכל רגל כארבע אצבעות ותחתיתן פרסה.
היחמור מעוטר בקרניים רחבות, כשהקרניים מגיעות לכובד מסוים הן נושרות, אך גדלות מחדש במרחב זמן של כ-שלושה חודשים. לאחר הריון של כ-30 שבועות ממליטה נקבת היחמור האירופי עופר אחד אשר מלידתו עיניו פקוחות אזניו שומעות וגופו מכוסה בפרווה.
מהפכה
מהפכה (בלועזית: רֵבוֹלוּצְיָה) מוגדרת כאירוע היסטורי המשנה, בזמן קצר יחסית, את פני החברה, בעקבות קפיצת מדרגה ביכולתו הטכנולוגית של האדם, או בעקבות שינוי רדיקלי בתפיסתו החברתית והפוליטית. סמואל הנטינגטון הגדיר מהפכה כ"שינוי מהיר, עמוק ואלים, המשפיע על הערכים הדומיננטיים בחברה, על המוסדות הפוליטיים ועל המבנה החברתי". עם זאת, משתמשים במונח "מהפכה" גם במקרים בהם השינוי הוא עמוק אך אינו מהיר (כמו במקרה של המהפכה התעשייתית). אלימות, החלפת שליטים וחוסר לגיטימציה אינם קריטריונים להגדרת מהפכה אלא תופעות לוואי או תוצאות שלה.
להבדיל ממהפכה, להפיכה משמעות מצומצמת יותר, של החלפת הקבוצה השלטת ולעיתים, גם של המשטר, במדינה. השפעתה של הפיכה אינה חורגת, בדרך כלל, ממסגרת המדינה שבה אירעה. פעמים רבות נעשה שימוש במילה "מהפכה" לתיאור הפיכה שבה נעשה שינוי מהותי בסוג המשטר, גם אם תוצאות ההפיכה אינן חורגות מגבולותיה של המדינה שבה אירעה. דוגמה לכך היא מהפכת הציפורנים, שבה הוחלף המשטר בפורטוגל מדיקטטורה לדמוקרטיה. ברשימה שלהלן יובאו רק מהפכות ששינו את פני החברה האנושית, כל האחרות מופיעות בערך הפיכה. יש להבדיל, גם, בין מהפכה, שהיא אירוע מקיף ומעמיק, ומרד או התקוממות המוגבלים בהיקף ובמטרות.
בשיח הפוליטי, הכח המניע את החלפת השלטון במהפכה הם האזרחים. לעומת זאת, הפיכה היא לרוב אקט צבאי, בו אנשי הצבא מנצלים את כוחם לצורך כיבוש השלטון. בהקשר זה, מהפך הוא החלפת השלטון באופן דמוקרטי.
אבן הבוחן להחלטה האם התרחשה מהפכה או שהיה זה רק ניסיון מהפכה היא התשובה לשאלה: "האם בעקבות האירוע התרחש שינוי של קבע". אם לא נוצר שינוי, אם המצב חזר לקדמותו - לא התרחשה מהפכה.
אטימולוגיה.
בלטינית מהפכה היא revolutio ומכאן המילה רבולוציה בחלק משפות העולם. משמעות המילה היא "סיבוב". ומקורה מהתנועה הסיבובית החוזרת על עצמה של גרמי השמים. המילה העברית לא מדגישה את תהליך החוזר על עצמו ונגזרת מ"הפך" כלומר מנוגד.
חקר המהפכות.
את המהפכות ממיינים לפי שני קריטריונים:
החלוקה הזאת היא מעט מלאכותית היות שלרוב, במהפכות משתתפים יותר ממעמד אחד וגם יש יותר ממטרת יעד אחת. קיימות סיבות רבות היכולות להביא לפרוץ מהפכה. המהפכה פורצת, בדרך כלל, בעת משבר כולל וממושך. משבר זה יכול להיות בתחום המעמדי - הבדלים וניגודים חריפים בין מעמדות, בתחום הכלכלי, לאחר מלחמה קשה וכושלת, שחיתות ומשבר שלטוני, משבר אגררי ועוד. משברים אלו מביאים לשני גורמים חשובים הפועלים בתהליך המהפכני:
מהלך קלאסי של מהפכה הוא - החלפת המשטר הישן במשטר מהפכני מתון. בהדרגה המשטר המתון מתחלף למשטר יותר ויותר רדיקלי היכול להגיע עד לכדי משטר של טרור. לעיתים פורצת מלחמת אזרחים בין קבוצות של המשטר הישן, המתונים והרדיקלים. השליטים המודחים יכולים גם לארגן מהפכה-שכנגד המנסה להחזיר את המשטר הקדם מהפכני על כנו.
מזהים ארבעה דורות של חוקרי המהפכות. הדור הראשון מתייחס למהפכות כאל ביטוי של ההתנהגות הרגשית של ה"המון" ותוך ניתוח מתחומי הפסיכולוגיה החברתית. דור שני של חוקרים של מהפכות פוליטיות וחברתיות התמקדו בסיבות להתרחשות מהפכה, מנקודת מבט רחבה יותר, שכללה ניתוח של התנהגות חברתית. דור שלישי של חוקרים התמקד בחקר יחסי הכוח החברתיים שמובילים למהפכות, תוך התמקדות במאבק מעמדי. הדור הרביעי של החוקרים מתמקד בגורמים אחרים - שיכולים להסביר מהפכות אשר לאו דווקא תואמות תאוריות בדבר מאבקי מעמדות, ולאו דווקא מתרחשות בהקשר של מדינות מערביות (אלא דווקא בעולם השלישי. חוקרים אלה מתמקדים בדמיון בין חקר מהפכות לחקר תנועות חברתיות.
אחת המסקנות העולות מכל המחקרים בנושא היא שכל המהפכות שהצליחו נעשו בעידודו ושילובו של העם או לפחות שכבות רחבות ממנו. מהפכות שלטוניות שנעשו על ידי שכבת השליטים לא הצליחו, למעט חילופי שלטון המכונים אף הם מהפכה, אולם אינם מהפכה כי השינוי הוא רק פרסונלי ולא תוכני.
כדוגמה - ברוסיה הייתה תסיסה של העם וניסיונות שינוי כבר מהמאה ה-16. כאשר פרצה המהפכה הבולשביקית הצטרפו אליה המוני העם והם אלו שהביאו להצלחתה.
הפיכה
הֲפִיכָה (שני מונחים לועזיים הפכו בינלאומיים: המונח הצרפתי coup d'état "קוּ דֵטָה", ובקיצור coup "קוּ", והמונח הגרמני Putsch "פּוּטְשׁ") היא החלפת הקבוצה השלטת במדינה שלא על פי הכללים הקיימים לחילופי שלטון, אך ללא שינוי רדיקלי של סוג המשטר. הפיכה מצומצמת במיוחד היא הפיכת חצר, שבה נמנה השליט החדש עם הקבוצה השלטת עוד בטרם היותו לשליט.
הפיכה צבאית.
הפיכה צבאית היא הפיכה שבה משתלט הצבא על מרכזי הכוח במדינה, לרוב תוך מינוי חלק מראשיו לתפקידי ההנהגה הבכירים (כינון שלטון של כת צבאית או "חונטה"). הפיכות צבאיות מתרחשות בעידן המודרני בעיקר במדינות עולם שלישי, שבהן הצבא הוא אחד ממייצבי המשטר הבולטים, ומעורב בחיים האזרחיים. על מנת להפחית את האיום בהפיכה צבאית, מקפידות ממשלות רבות להצר את צעדי הצבא בתחומים האזרחיים, ולעיתים גם מחליפות את מפקדי הצבא הבכירים בקצב גבוה כך שלא יוכלו לצבור כוח רב.
מהפכה.
לעיתים חורגת השפעתה של הפיכה מגבולותיה של המדינה שבה אירעה, ומשנה את פני כלל התרבות והחברה האנושית; במקרה זה היא נקראת מהפכה. דוגמה לכך היא מהפכת אוקטובר, שהחלה כהפיכה ברוסיה, וייצאה את הקומוניזם לרחבי העולם. לפעמים משתמשים במושג "מהפכה" לתיאור הפיכה שבה לא נעשה שינוי מהותי בסוג המשטר, לרוב מסיבות של נקודת מבט לאומית מצומצמת, ובעיקר מסיבות של רטוריקה ותעמולה. לעיתים מזומנות מחלחל השיח התעמולתי גם להיסטוריוגרפיה, על אף שהדבר אינו מדויק מבחינה מושגית.
דוגמאות להפיכות.
ניסיונות הפיכה שצלחו.
טעות נפוצה היא לחשוב כי המצעד על רומא של בניטו מוסוליני בשנת 1922 היה הפיכה, אך למעשה מוסוליני קיבל את כוחו באופן חוקתי לגמרי.