הוא היה קומיקאי בעל כישורי ריקוד מצוינים, שכישורי האלתור ויצירת דמויות הקריקטורה שלו השתלבו יחד עם מצבי הרוח הקומיים חסר המעצורים שלו. קולו המתרעם-מתלונן, תנועותיו שנראו מסויגות, כאחד אין לו תרגולת ביחסים בין אישיים ולכן מתנהג בצורה מביכה, חסרת אונים בחברה, הוא שיחק "מגושם" וירטואוזי, בעל הומור אינדיבידואלי מיוחד, בזכות כל אלה זכה לפופולריות עצומה. הוא יכול היה לחצות את הבמה מצד לצד, מבלי להוציא הגה מפיו, והקהל לא היה יכול להפסיק לצחוק. קלמן עם ארפאד אחיו הופיעו לעיתים קרובות בדואטים גרוטסקיים. כל תפקידיו הוכנו בזהירות ובדאגה בלתי רגילים. הסוד להצלחת "אלתורי הבמה" שלו היה החזרות המרובות, התרגול המדויק. במשחקו לא שם אף פעם, אף אחד על "עמוד הקלון", כלומר לא הביך אף אחד. הוא אהב אנשים ואת הצחוק המשוחרר שלהם. יצירתו זכתה להכרה בפרס קושוט בשנת 1950, הוא הפך לאמן מצטיין באותה השנה ובשנת 1953 קיבל את פרס האמן הדגול.
לטאבאר סבל מהחמרה במחלת הסוכרת שלו, שהטיפול בו נפגע עקב הדחק והלחץ המתמידים של מקצוע המשחק שלו ואורח חייו הלא מסודר. חודשיו האחרונים חלפו בין דירתו לבין בית החולים והשבועות האחרונים שלו רק בבית החולים. מצבו הפך לקריטי בתחילת 1970 והמצחיקן הגדול עצם את עיניו לנצח ב-11 בינואר. "המסלול נסגר", דיווחה הטלוויזיה על מותו באותו הלילה. מדינה שלמה התאבלה על מותו של השחקן הדגול, הקומיקאי, הליצן, ההומוריסטן, הרקדן הווירטואוזי. העיתונות וחבריו השחקנים ספדו לו וביכו את מותו. הדמויות הבלתי נשכחות שעיצב עדיין שמורות לדורות הבאים. במלאת 75 שנה להולדתו, בשנת 1977, הציבה מועצת העיר קצ'קמט שלט זיכרון על בניין בית הולדתו. הלוח שופץ בשנת 2008.
ספירת מלאי (שיר)
ספירת מלאי הוא שיר שכתב יוסי בנאי והלחינה נעמי שמר. זהו השיר הראשון שאת מילותיו כתב בנאי.
מבנה ותוכן.
השיר מחולק לארבעה בתים, אשר כל אחד מהם מורכב משלושה זוגות של שורות מתחרזות, ומסוכם בציטוט מהפיוט אחד מי יודע: . רוב תוכן הבתים הוא מעין ספירת מלאי של מושגים הקשורים למדינת ישראל אשר כביכול "נספרים" - למעשה, למעט פתיחת השיר וספירת המלחמות, כל המספרים מומצאים.
המושגים אותם "סופר" בנאי מגיעים מתחומי הגאוגרפיה, ההיסטוריה, יהדות, תרבות, פוליטיקה, צבא ועוד. חלק מהמושגים מופיעים בהקשר חיובי ("יום של ניצחון", "עם אחד חכם"), חלקם שליליים ("ילדות קשה", ילדים במקלט) אך לחלק מהביטויים השליליים מתייחס בנאי בהומור (אסיר עולם "בחודש השישי" - כפל משמעות, כאילו שהאסיר בהריון) או מוציא מהם את העוקץ (הילדים אמנם במקלט, אך הם צוחקים).
מעבר לספירה עצמה, משלב בנאי הערה המתייחסת לספירה: , אמירה שמעבירה מסר כי הרשימה כולה, על הטוב ועל הרע שבה, היא המשמעות של עצמאות המדינה.
רקע.
את השיר כתב בנאי עת עבד על חומרים לתוכנית חדשה. בתחילה ביקש מנעמי שמר לכתוב עבורו שירים לתוכנית, ובפרט הציג בפניה את הרעיון של שיר ספירת מלאי, אולם שמר עודדה אותו לכתוב את השיר בעצמו. עם זאת, התחייבה שמר להלחין את השיר לכשייכתב. השיר נכתב בתקופה של מלחמת יום הכיפורים ואחריה, והמציאות הביטחונית בולטת מאוד בשיר, אשר מרבית המושגים המוזכרים בו קשורים לביטחון המדינה.
את ההשראה לשיר קיבל בנאי מהפיוט "אחד מי יודע", שבעיניו היה "ספירת מלאי" של היהדות.
ביצועים.
השיר נכלל באלבום אוסף של שירי בנאי שיצא בשנת 2001, ושנקרא על שם השיר.
גרסאות כיסוי הוקלטו על ידי להקת סקסטה, הגרובטרון, ירדנה ארזי וגיא זוארץ (דואט).
נקודת וונד
נקודת וונד (באנגלית: Vund Point; בבולגרית: нос Вунд) היא לשון יבשה היוצרת את הקצה המזרחי של האי ראגד הממוקם למול החוף המערבי של חצי האי ביירז הממוקם בקצה המערבי של האי ליווינגסטון שבאיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
נקודת וונד ממוקמת 1.05 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת ראדב;
נקודת וונד ממוקמת 1.31 קילומטרים דרומית-מזרחית מנקודת הרינג;
נקודת וונד ממוקמת 2.03 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מנקודת לאגר;
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנקודה.
הנקודה התגלה על ידי צידי כלבי ים בראשית המאה ה-19.
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968; מיפוי מדויק נעשה על ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1992; מיפוי מדויק נוסף נעשה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
מקור השם.
הנקודה נקראת על שם וונד, שליט בולגר אשר שלט בקווקז והקים את נסיכות ואנאנד בארמניה בשנים 20–32 לפני הספירה.
השם אומץ רשמי ב-15 בדצמבר 2006.
סדרת הטוב מ-3
VScode
VS code
סיגה, בטה ואלין
חיים אלגאזי
הרב חיים אלגאזי (אלגזי) היה רב ודיין באזמיר וברודוס במאה ה-17. מחבר ספר בני חיי.
תולדותיו.
נולד לרבי מנחם ולאמו שהייתה אחותו של רבי יעקב אלפנדארי, אותו מביא רבי חיים רבות בספרו. היה תלמידו המובהק של רבי שלמה אלגאזי, וכן למד אצל הרב אהרן לפפא. היה רבו המובהק של רבי מאיר דאנון, שהיה רבו של הרב אברהם אבן עזרא. תלמידו זה גם הוציא לאור את ספרו. היה לו בן אחד, שנפטר בחייו. באזמיר התבקש לשלם מיסים על ידי הקהילה מכיוון שלא הסכים, מרוב חסידותו, לכהן בתפקיד רבני רשמי בעיר שייקח מזמנו אלא ללמוד תורה. עבר לרודוס, שם כיהן כרב. באחרית ימיו יצא לקושטא, לשם לא הספיק להגיע עד שנפטר.
דוד חי ביטן
סלומון הרמן מוזנטל
סלומון הרמן מוזנטל (בגרמנית: Salomon Hermann Mosenthal; קאסל, 14 בינואר 1821 – וינה, 17 בפברואר 1877) היה סופר, מחזאי ומשורר יהודי-גרמני שבילה חלק ניכר מחייו באוסטריה. הוא נודע גם בזכות ליבריות האופרה שלו. שמו נכתב לפעמים גם כהרמן סלומון פון מוזנטל, סולומון הרמן מוזנטל או סולומון הרמן פון מוזנטל .
ביוגרפיה.
סלומון הרמן מוזנטל הגיע ממשפחת סוחרים יהודית-גרמנית. אביו, הרץ מוזס אברהם מוזנטל (1782–1850), היה בעל בית מסחר, אדם אדוק ומתון באופיו, אציל בהתנהגותו ובמראהו. חולשתו הייתה האמון המוגזם שלו באנשים ויחסו הבלתי מעורער בעניינים עסקיים. לאביו היו ששה ילדים מנישואיו הראשונים. לאחר מות אשתו הראשונה, האלמן בן ה-35 בחר בנערה בת 21, בטי אמיליה מוזנטל (לבית וייל, 1796-1868, אחותו של הפדגוג מפרנקפורט יעקב וייל, (והפובליציסט חבר המועצה קארל ריטר פון וייל). אשתו השנייה, אמו של סלומון הרמן, הייתה מוכשרת, אינטלקטואלית ויפה. היא נישאה לאביו בגלל אופיו האצילי וההבטחה לשגשוג וביטחון כלכלי. היא לא הבחינה בין ילדיו לבין ילדיה (בנם הראשון היה יוליוס). כל הילדים זכו בטיפולה המסור וחונכו באופן שווה מבחינה רוחנית ומוסרית.
מוזנטל למד בגימנסיה בעיר הולדתו קאסל ובבית הספר הפוליטכני בקרלסרוהה (כיום שמו: מכון קרלסרוהה לטכנולוגיה) בשנת 1841 נסע לווינה כמורה פרטי.
מחזותיו.
בשנת 1846 הופק סיפור העם המומחז שלו "מישל ההולנדי" (Der Hollander Michel), וב-1847 הדרמה בת שלוש המערכות שלו "השפחה" (Die Sklavin) זכתה להצלחה, אך לאף אחד ממחזותיו אלה לא הייתה הצלחה מתמשכת.
ב-1849 התקבלה בחום הדרמה הפואטית שלו "ססיליה מאלבאנו" (Cäcilia von Albano) הן על ידי הציבור והן על ידי המבקרים. לאחר מכן היו לו הזדמנויות בבורגתיאטר, וססיליה הוצגה גם בבודפשט ב-1851. ההפקה הבאה שלו, "דבורה" (Deborah) (בודפשט, 1849; פרסבורג, 1875), תורגמה למספר שפות. באנגלית התפרסם המחזה תחת השם "לאה, העזובה" (או הנעזבת) (Leah, the Forsaken). המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון המלכותי בברלין ב-1850.
שירה וסיפורת.
כרך משיריו של מוזנטל ראה אור בווינה ב-1847, ומהדורה מלאה ב-1866. הוא כתב גם רומן, "בתו של יפת" (Jephtha's Tochter), שנכלל ב"אוצר הנובלות הגרמני החדש" (Neuer Deutscher Novellenschatz) מס' 2, מינכן, 1884.
מהדורת אסופה של כתביו, שלגבי סידורם השאיר הוראות, יצאה לאור בשישה כרכים בשטוטגרט ב-1878 עם דיוקנו.
סופיה הובליץ
סופיה הובליץ (באנגלית: Sofia Hublitz נולדה ב-1 ביוני 1999) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור שרלוט בירד בסדרת דרמת הפשע של נטפליקס, אוזרק.
ביוגרפיה.
הובליץ נולד בריצ'מונד, וירג'יניה, ב-1 ביוני 1999. אמה עובדת בתעשיית הבידור. המשפחה עברה לניו יורק ב-2007.
קריירה.
הובליץ הופיעה לראשונה בטלוויזיה כמתמודדת בתוכנית המציאות מאסטר שף לילדים בשנת 2013. באחד הפרקים, היא בכתה בגלל טעות שעשתה במהלך אחת המשימות, כשגורדון רמזי מנחם אותה ומסייע לה לבצע מחדש את המשימה. בשנה שלאחר מכן, היא זכתה בתפקיד המשחק הראשון שלה בתור דניאל הופמן בשני פרקים בסדרת הטלוויזיה של לואי סי. קיי. לואי, וסילביה הצעירה בפרק של סדרת הטלוויזיה הוראס ופיט ב-2016. משנת 2017 עד 2022, הופיעה בסדרת הטלוויזיה, אוזרק, בה גילמה את שרלוט בירד.
סלומון הרמן מוסנטל
אנסימבה מוקאנו
רוברט אנסימבה מוקאנו (בצרפתית: Robert Nsimba Mukanu; נולד ב-8 באוגוסט 1985) הוא כדורגלן עבר גבונזי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה.
מוקאנו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל ויטה קלאב המקומית. ב-30 בינואר 2008 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל. מוקאנו שיחק רק בשלושת המשחקים האחרונים של הקבוצה בליגה. בקיץ הצטרף למכבי עירוני קריית אתא מהליגה הלאומית, בה שיחק חצי עונה.
בינואר חזר לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו וחתם במוטמה פמבה. בקיץ הצטרף למיסילה הגבונזית. בהמשך, שיחק גם במונאנה וליברוויל 105. בשנת פרש מכדורגל.
ב-28 ביולי 2013 מוקאנו ערך את הופעתו היחידה בנבחרת גבון בהפסד 0–1 ל.
כוונתיות
לואי האג