ב-1978 מונה לנספח בשגרירות ישראל בוושינגטון די. סי. והיה חבר המשלחת הישראלית לשיחות קמפ דייוויד בין ישראל למצרים. ב-1983 עזב את משרד החוץ ושימש מנהל שיווק בחברת היי טק. לאחר שובו למשרד עבד באגף משאבי אנוש. ב-1985 מונה לקונסול וקצין המנהלה בשגרירות ישראל בבואנוס איירס שבארגנטינה, במרץ 1992 נרצחה רעייתו אליאורה במהלך הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה. כרמון המשיך לעבוד ולשקם את השגרירות כמשנה לשגריר עד 1995.
ב-1995 מונה לראש מרכז מצב (מרכז השליטה וחדר החירום של משרד החוץ). ב-1996 מונה למנהל מחלקת מידע ואינטרנט באגף ההסברה. בשנת 2000 מונה לראש הלשכה לתיאום וראש לשכת מנהל משרד החוץ. ב-2005 מונה לסגן וממלא מקום לראש המשלחת הישראלית לאומות המאוחדות, במהלך כהונתו הוא שימש יו"ר הוועדה לאוכלוסין ופיתוח וסגן יו"ר הוועדה לפיתוח בר קיימא באו"ם. ב-2011 מונה לסמנכ"ל משרד החוץ וראש המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי. ב-2013 זכה באות יקיר שירות המדינה. ב-2014 מונה לשגריר ישראל בהודו ושגריר לא תושב לסרי לנקה.
דני כרמון
פנגיי נון
פנגיי נון או פאנגיי נון (בסינית מסורתית: 半硬軟) היא אמנות לחימה שמקורה בדרום סין שלומדה על ידי צ'ו טסו הו. משמעות השם היא "חצי רך, חצי קשה", ומתייחסת להגנות הרכות והתקיפות הקשות.
מייסד השיטה.
צ'ו טסו הו (ביפנית: שו שי ווה) חי בין השנים 1869–1945, והיה מייסד השיטה. חייו לא מתועדים היטב בגלל הקשר שלו עם אגודות החשאיות שפעלו להדחתה של שושלת צ'ינג ושיקום של שושלת מינג.
קנבון וויצ'י.
קנבון וויצ'י היה תלמידו הידוע ביותר של צ'ו טסו הו ולאחר סיום לימודיו, פתח מכון משלו, והיה הזר הראשון שלימד שיטה זו בסין. לאחר מותו, בנו, קאניי וייצ'י, לימד את השיטה באוקינאווה בשם "וויצ'י ריו", הדרך של וויצ'י.
סכסוך פוליטי.
בשנת 1978 חבורת תלמידי וויצ'י ריו ובראשם סייקי איטוקאזו (Seiki Itokazu) וטאקאשי קינג'ו (Takashi Kinjo), יצאו מהריו והחיו את שיטת הפנגיי נון. בתחילת שנות התשעים השם שונה לקונן ריו (Konan Ryu). עשר שנים לאחר מכן תלמידי השיטה התחילו להשתמש בשם קובו ריו (Kobu Ryu), למרות זאת, אחד התלמידים, מיקיו נישיוצ'י (Mikio Nishiuchi) חזר להשתמש בשם פנגיי נון ריו.
קוברה יורקת
קוברה יורקת הוא כינוי לקבוצה של נחשים ממשפחת הפתניים, מרביתם בסוג קוברה היורקים ארס מניביהם כאשר הם בסכנה. הארס היוצא מניביהם חסר השפעה על עורם של יונקים, אך יכול להיות קטלני לעיניהם של חיות אלו ואף לגרום לעיוורון.
התזת הארס.
הנחש מתיז ארס בעזרת שרירי הפה אשר דוחפים את בלוטות הארס דרך חורים בעלי צורה גאומטרית ייחודית הנמצאים קרוב לקצה הניב ופונים קדימה.
חלק מהקוברות האלו מבצעות תנועות או רעשים בזמן שהן יורקות את הארס. ישנן השערות כי פעולות אלו מסיעות לדיוק רב יותר של כיוון הארס, אך מדענים אינם תומכים בהשערה זו. הם אומרים שהתנועות הללו נועדו להפחיד או להגביר את הרושם על האויב.
כאשר הקוברה היורקת נדחקת לפינה, מינים מסוימים יכולים לירוק את הארס עד 2 מטרים.
אף על פי שיריקת ארס היא האמצעי העיקרי של חיות אלו להגנה, כולן יכולות בנוסף להעביר ארס באמצעות נשיכה.
מינים שונים של קוברה יורקת.
מינים אסיאתים.
כמו כן ישנו המין קוברה טבעתית ("Hemachatus haemachatus"), היכול לירוק ארס.
מינים נוספים היורקים ארס.
קוברות מסוימות, במיוחד אסיאתיות, אשר אינן מוגדרות כקוברות יורקות, לפעמים יורקות גם, אך לא בצורה יעילה כמו הקוברה היורקת. בנוסף גם מספר מיני צפעיים, למשל כמה מיני גומצנים, יכולים לירות את הארס למרחק קצר.
חליל מוטלו
חליל מוטלו (בבולגרית: Халил Мутлу, נולד בשנת 1973 בבולגריה), הוא מרים משקולות טורקי מקצועי שזכה במספר אליפויות עולם.
חליל מוטלו הוא אחד מארבעת מרימי המשקולות שהשיגו שלוש מדליות זהב ברציפות במשחקים האולימפיים.
הקריירה שלו כמרים משקולות כוללת חמש אליפויות עולם, תשע אליפויות אירופה ויותר מעשרים שיאי עולם ב-52 קילוגרם, 54 קילוגרם ו-56 קילוגרם בשילוב.
קריירה.
מוטלו שלט בקטגוריית המשקל שלו מאז אמצע 1990. הוא עשה את ההופעה האולימפית הראשונה שלו באולימפיאדת ברצלונה בשנת 1992 בקטגוריית 52 ק"ג וסיים במקום החמישי.
בשנת 1994, הוא זכה בשתי אליפויות אירופה ועולם. בשנת 1996, בקטגוריית 54 קילוגרם, חליל מוטלו שבר את שיאו של אלוף העולם המכהן ומחזיק שיא העולם, והמשיך לזכות במדליית הזהב לאחר שהמשקל המצטבר שהרים היה 7.5 קילוגרם יותר מהמקום השני.
באליפות עולם בשנת 1999 הוא ניצח את אדריאן ג'יאגו שזכה במדליית כסף לאחר שהרים בשני התרגילים עשרים קילוגרם יותר, וקבע שיא עולם חדש.
הוא נשאר בלתי מנוצח גם באולימפיאדה בשנת 2000 בסידני, שבה הוא היה אפילו יותר דומיננטי ממה שהוא היה באטלנטה. הוא קבע שיאים אולימפיים הן בהנפה והן בדחיקה וזכה במדליית הזהב בקטגוריית 56 קילוגרם.
הוא סבל מפציעה בכתף בשנת 2003 ובאופן זמני עבר לקטגוריית 62 קילוגרם. היה ספק להמשך הקריירה שלו כשהוא קרע גיד, נפגע בשריר והיה מושבת בשנת 2002.
כשהחלה אולימפיאדת אתונה 2004, מוטלו היה כבר עם חמש זכיות באליפות העולם, אף על פי שהוא החמיץ את העונה בשנת 2002 בגלל פציעה.
הוא זכה במדליית הזהב השלישית ברציפות שלו באולימפיאדה באתונה.
איסור סטרואידים.
בשנת 2005, מוטלו הושעה מן התחרות הבינלאומית על ידי הפדרציה הבינלאומית להרמת משקולות למשך שנתיים עקב שימוש ב- "Nandrolone"- סטרואידים אנאבוליים, אף על פי שהוא טוען שהוא אף פעם לא לקח סטרואידים ביודעין.
חיים אישיים.
מוטלו נשוי ומתגורר באנקרה, טורקיה, מאז תחילת 1990. הוא אומן על ידי איברהים אלמאלי. לצד הרמת משקולות, מוטלו נהנה מהיאבקות.
קלפים נגד האנושות
קלפים נגד האנושות (באנגלית: Cards Against Humanity) הוא משחק קלפים קבוצתי שמומן בקיקסטארטר. המשחק זמין להורדה ללא תשלום באינטרנט, כך ששחקנים יכולים ליצור קלפים משלהם או לרכוש קלפים מודפסים עם הגרסה המקורית. המשחק זכה לשבחים על הרעיון הפשוט שלו, לצד תוכן סאטירי ובוגר.
היסטוריה.
המשחק נוצר על ידי קבוצה של בוגרי התיכון היילנד פארק (Highland Park, מהעיר שיקגו) כמשחק למסיבת ליל השנה החדשה. בגרסה מוקדמת של המשחק, שנקראה Hyper-Theticals, השחקנים התבקשו לכתוב את התגובה הכי מופשטת לשאלה בנושא מסוים. בפועל, התשובות נטו להיות הומוריסטיות.
מאוחר יותר, קיבל המשחק את שמו הנוכחי, קלפים נגד האנושות, ונוספו לו תשובות כתובות מראש (על קלפים לבנים, בנוסף לשאלות הכתובות על קלפים שחורים). בראיון משנת 2011, סיפר אחד מיוצרי המשחק, בן הנטוט (Ben Hantoot), כי את המשחק פיתחו "שמונה שהיו המחברים הראשיים, חמישה או ששה מפתחים נוספים 'במשרה חלקית'" ו-"עשרות חברים ומכרים ששיחקו במשחק". הוא הוסיף כי המשחק נוצר בהשראת ניסיונם של המפתחים עם מגוון משחקים, כגון וחידוני פנטומימה (Charades).
תהליך היצור.
קלפים נגד האנושות מומן בקיקסטארטר, בקמפיין שהחל ב-1 בדצמבר 2010, והגיע תוך שבועיים ליעדו המקורי, 4,000 דולרים. הקמפיין הסתיים ב-30 בינואר 2011, ובפרויקט הגיוס הצטברו אז מעל 15,000 דולר. בזכות הסכום הגבוה שהצטבר למימון המשחק, היוצרים הוסיפו חמישים קלפים נוספים למשחק עצמו.
מהלך המשחק.
בתחילת המשחק, כל שחקן שולף עשרה קלפי "תשובה" לבנים. אחד השחקנים נבחר להיות "קיסר הקלפים" הראשון, והוא מוציא קלף "שאלה" שחור, ומקריא מתוכו את השאלה לקבוצה. כל אחד מהשחקנים האחרים עונה על השאלה באמצעות העברת קלף תשובה, שפניו כלפי מטה, לקיסר הקלפים. לאחר מכן, מערבב קיסר הקלפים את כל קלפי התשובות, קורא אותם בקול רם בצורה הומוריסטית, ובוחר את השילוב המועדף עליו. מי שהתשובה שלו נבחרה מקבל את הקלף השחור, וצובר "נקודה מדהימה" ("Awesome Point"). בתום כל סיבוב, עובר תפקיד קיסר הקלפים לשחקן אחר, וכל שחקן משלים לעצמו עשרה קלפים.
על הקלפים הלבנים מופיע צירוף שמני, שעשוי להיות מילה בודדת או צירוף מורכב יותר. על הקלפים השחורים מופיעות שאלות או משפטים עם חלקים להשלמה. במקרים נדירים, כללים אלו עשויים להיות מופרים הן בקלפים השחורים והן בקלפים הלבנים.
כללי המשחק גמישים וניתן לשנות אותם בחופשיות, לפי חוקי הבית הרבים (ששמותיהם מופיעים במדריך ובאתר האינטרנט) ששחקנים יכולים לאמץ (למשל: יש גרסאות של המשחק שבהן הקלפים הזוכים נבחרים באופן דמוקרטי, וגרסאות שבהן ניתן להמיר נקודות לקלפים, לתת נקודות על פי דירוג, וכן הלאה). גם במשחק המקורי ישנן וריאציות. למשל, ישנם קלפי שאלה שחורים שאפשר למלא בתוכם תשובות ממספר קלפי תשובה לבנים. הכללים הרשמיים מאפשרים גם להמר על נקודות שנצברו בתמורה לזכות לתת תשובה נוספת באותו סיבוב.
פט פארקר
פט פארקר (באנגלית: Pat Parker; 20 בינואר 1944 - 19 ביוני 1989), משוררת ואקטיביסטית אמריקאית שחורה ולסבית.
ביוגרפיה.
פארקר נולדה ב-20 בינואר 1944, בשם פטרישה קוקס (באנגלית: Patricia Cooks). היא גדלה עד גיל 4 בשכונת עוני שחורה ביוסטון אשר בטקסס, ולאחר מכן עברה משפחתה לאזור פרקינסון, שהיה בפריפריית העיר. הם גרו בבית קטן ללא מערכת ביוב באמצע שדה עשבים. אמה, מארי לואיז קוקס, עבדה כעוזרת בית, ואביה, ארנסט נת'ניאל קוקס, חידש צמיגים משומשים לפרנסתו.