הוועדה לאתרי מורשת עולמית של אונסק"ו רשמה את האתר ההיסטורי של פורט ארתור ואת האתר ההיסטורי של מכרות הפחם כאתר מורשת עולמית ב-31 ביולי 2010, כחלק מ-11 הבניינים שקשורים לאתרי הנידונים האוסטרליים. פורט ארתור הוא אחד מהאתרים ההיסטוריים המתויירים ביותר באוסטרליה, ומקבל למעלה מ-250,000 מבקרים מדי שנה.
טבח.
ב-28 באפריל 1996, התרחש באזור טבח, שבו נהרגו 35 בני אדם ו-23 בני אדם נפצעו. מסע ההרג הוביל להגבלה לאומית על רובה ציד חצי אוטומטי בעל יכולות גבוהות. העבריין, מרטין בראיינט בן ה-28, הורשע לאחר מכן, והוא מרצה כעת 35 מאסרי עולם בתוספת 1,035 שנה ללא תנאי באגף הפסיכיאטרי בכלא ריסדון בהובארט, טסמניה.
רבי אלתר
אַלְתֶּר יַכְנֶס ( נולד ב-21 בינואר 1948, י' בשבט ה'תש"ח), המוכר בשם הבמה רבי אלתר, הוא מוזיקאי, כוכב ילדים ומלמד חרדי ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בארצות הברית ב-1948. למד בישיבת חפץ חיים בבולטימור, לאחר מכן עלה לישראל והתגורר בירושלים. שימש כמלמד בתלמוד תורה המסורה, שם החל לחבר שירים כדי להעביר באמצעותם חומר לימודי. כשנוצר ביקוש להקלטות השירים, הוציא קלטת שמע עם שיריו, באמצעות חברת גל פז. האלבום הראשון שהוציא נקרא 'רבי אלתר עם פרחי פורים', ומאז הוא התפרסם בשם זה.
במשך השנים הוציא לאור עשרות אלבומים בעברית ובאנגלית עם שירים לחגי ישראל ומועדיו ועוד.
בשיריו משתמש יכנס בלחנים ידועים של יוצרים אחרים. בין שיריו המפורסמים: 'פרעה בפיג'מה', 'משיב הרוח' ו'אש אש אש'. בעשור השני של המאה ה-21 עבר להתגורר במיאמי שם מלמד ב'אקדמיה היהודית' ילדי חוזרים בתשובה.
באותו העשור החל להוציא גם סרטים לילדים, בסדרה שבה יצאו הסרטים: פסח עם ר' אלתר וילדים, ושמחת בחגך על סוכות. וכן (בפורמט אחר): פורים עם ר' אלתר, וליל הסדר עם ר' אלתר.
אלתר יכנס
אנטי-פורנוגרפיה
אנטי פורנוגרפיה
אנטי-פורנו
אנטי פורנו
שיחנית זית
יהלי סוקולובסקי
יהלי סוקולובסקי (נולד ב-21 בספטמבר 2006) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן פיד"ה, ואלוף ישראל עד גיל 16 לשנת 2021.
נכון לאפריל 2022, מדורג במקום ה-72 בישראל, ובמקום השני באירופה והרביעי בעולם עד גיל 15, לפי מד כושר.
ביוגרפיה.
נולד בקריית אונו - בה הוא גדל ומתגורר עד היום - לאילנית ורן סוקולובסקי, ילידי ישראל, בעלי משרד רואי חשבון. ליהלי אחות גדולה, סטודנטית להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב.
החל לשחק שחמט בגיל 5 במועדון קריית אונו בהדרכתה של אירנה לן ובהמשך התאמן אצל אמן בינלאומי איליה בוטויניק.
מאמניו, נכון ל-2021 הם: אמן בינלאומי עידו בן-ארצי (החל מ-2015) ורבי אמנים ניצן שטיינברג ואלון גרינפלד, אלוף ישראל בשנים 1984 ו-2018 (השניים האחרונים החל מ-2018).
בשנת 2020 קיבל דרגת אמן פיד"ה. בנובמבר באותה שנה, הגיע לשיא מד הכושר שלו, ודורג במקום השלישי בעולם והראשון באירופה עד גיל 15 לפי מד כושר.
יהלי סוקולובסקי הוא שחקן מועדון באר שבע ובשנת 2021 צפוי לייצג את המועדון בליגה הלאומית.
טק מהינדרה
טק מהינדרה היא חברה רב לאומית שבסיסה בהודו, המספקת שירותי טכנולוגיית מידע ומיקור חוץ של תהליכים עסקיים (BPO). טק מהינדרה היא חברת בת של קבוצת מהינדרה, מטה החברה נמצא בפונה ומשרדה הרשום במומבאי. נכון לאפריל 2020, מחזור המכירות השנתי של החברה הוא 5.3 מיליארד דולר, והיא מעסיקה 125,236 עובדים ב-90 מדינות.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשם Mahindra British Telecom כמיזם משותף של חברת "מהינדרה ומהינדרה" וחברת בריטיש טלקום, כחברת מיקור חוץ לשירותי טכנולוגיית מידע. תחילה עבדה בעיקר עבור חברת בריטיש טלקום, שהחזיקה 30% מהמניות. "מהינדרה ומהינדרה" עצמה היא יצרנית כלי רכב בבעלות "קבוצת מהינדרה" שהיא קונגלומרט שנוסד על ידי יגדיש צ'נדרה מהינדרה ואחיו קאילש צ'נדרה מהינדרה בשנת 1945.
במהלך שנות ה-90 גדלה החברה במהירות באמצעות אספקת שירותי טכנולוגיית מידע לחברות תקשורת באירופה וארצות הברית. בהמשך נכנסה גם לתעשיית הפיננסים, וענפי תעשייה נוספים.
בשנת 2009 רכשה את חברת "סאטיאם" (Satyam Computer Services) חברת הודית מתחרה, שנקלעה לקשיים בעקבות חשיפת ההונאה בחברה. תחילה המשיכה חברת "סאטיאם" לפעול כחברה עצמאית, ובמרץ 2012 מוזגו החברות באופן מלא. בדצמבר 2012 מכרה חברת בריטיש טלקום את יתרת החזקתה בחברה. בינואר 2013 שונה שם החברה ל"טק מהינדרה".
פעילות בישראל.
בדצמבר 2014, רכשה טק מהינדרה את חברת לידקום הישראלית תמורת 240 מיליון דולר. לידקום הוקמה ב-1982 על ידי האחים משה ואלי שושן והאחים גדי ודב סלוק, כחברת בת של קבוצת אלגדקום בה היו בעלי השליטה. החברה עסקה בתכנון, הקמה ותחזוקה של רשתות תקשורת, סלולריות וקוויות. בין לקוחותיה היו מפעילות סלולר דוגמת קבוצת וודאפון, ויצרניות ציוד דוגמת נוקיה וסימנס. החברה צמחה במהירות לאחר שזכתה במספר פרויקטים גדולים להקמת רשתות תקשורת באפריקה ובהודו. באפריל 2005 הונפקה בבורסה לניירות ערך בלונדון וגייסה 22.6 מיליון דולר לפי שווי שוק של 58 מיליון. במרץ 2006 מכרה קבוצת אלגדקום את מלוא אחזקתה בחברה (42%) תמורת 53 מיליון דולר, כששוויה באותה עת היה 127 מיליון דולר. בסוף 2009 הייתה החברה על סף פשיטת רגל, עקב קשיי נזילות. לאחר תוכנית הבראה עסקי החברה התאוששו, היא נרכשה על ידי חברת התקשורת האמריקאית LCC, וכעבור מספר חודשים על ידי טק מהינדרה.
באפריל 2015, חתמה טק מהינדרה על הסכם עם חברת קומברס, שבמסגרתו עברו העובדים המועסקים במחלקת השירותים הדיגיטליים העסקיים של קומברס, 600 בסך הכל, לטק מהינדרה. מתוכם, 400 בישראל והיתר בארצות הברית.
בפברואר 2018, הודיעה החברה על הקמת מרכז פיתוח בישראל לטכנולוגיה פיננסית. באוקטובר 2018, חתמה על הסכם לשיתוף פעולה עם התעשייה האווירית לישראל בתחום אבטחת המידע.
ביולי 2019, הודיע החברה כי זכתה בפרויקט בשווי מאות מיליוני שקלים, להחלפת כל מערכת המחשוב של בנק אגוד לישראל. בספטמבר 2019, זכתה בפרויקט להקמת מערכת שוק ההון, למסחר בניירות ערך ונגזרים עבור בנק מזרחי טפחות.
אסתר קנובל
אסתר (אסתי) קנובל (נולדה ב-14 בינואר 1949) היא יוצרת ישראלית שהכשרתה בתחום הצורפות.
ביוגרפיה.
אסתר קנובל נולדה ב-1949 במחנה עקורים בשלזיה שבדרום פולין להורים שורדי שואה. בקיץ 1950 עלתה עם משפחתה לישראל והתיישבה ברמת-השרון. קנובל למדה בתיכון נוה-מגן במגמה ביולוגית. על הוראת האמנות בבית הספר הופקד רפי לביא הצעיר, מורה משפיע כבר אז. בעקבות לביא המשיכה ללימודי ציור במכון לאמנות פלסטית בבת-ים (1969-1968). בין השנים 1969–1974 למדה קנובל במחלקה לצורפות בבצלאל. באותן שנים שיקפה המחלקה מגמות שונות ולעיתים מנוגדות ביחס להוראת המקצוע שנעו בין דיסציפלינות מסורתיות לבין רוחות חדשות שהגיעו מחו"ל וכללו ניסיונות להגדרה מחודשת ובדיקת גבולותיו של התחום.
ב-1975 זכתה קנובל במלגה של המועצה הבריטית (British Council) ללימודי תואר שני בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון (). מסגרת זו ששילבה תפיסה שמרנית וסביבה של וירטואוזיות טכנית, יצרה עבור קנובל את התנאים שהניעו את התפתחות שפתה האישית כצורפת. בפרויקט הגמר הציגה קנובל בין השאר סדרות של תכשיטים מטיטניום ואלומיניום מגולוונים: שרשרת מחטי אורן וסיכות ביטחון.
בין השנים 1977–1979 התגוררה קנובל באמסטרדם שהייתה באותה עת מרכז של שיח חדש בחשיבה על צורפות לו תרמה במידה רבה גלריה RA. הגלריה שנפתחה באותה עת הייתה לחלון הראווה של מגמה שזכתה מאוחר יותר לכינוי "הצורפות החדשה" בהשראת ספרם של פטר דורמר וראלף טרנר (Peter Dormer &amp; Ralph Turner, "The New Jewelry: Trends &amp; Traditions,"1985)
ב-1978 הציגה בגלריה RA תערוכת יחיד ראשונה לצד פייר דֶגֶן (Pierre Degen). בתערוכה הוצגה סדרה של סיכות טיטניום ופלדה המבוססות על דימויים של כיסא מתקפל (״כסא נח״) בו משולבים המנגנון והדימוי זה בזה, בניגוד לסיכה המסורתית שבה מוסתר המנגנון בגב התכשיט.
בשנת 1979 שבה לישראל והתיישבה בירושלים. בשנת 1980 הוצגה תערוכה ראשונה מעבודותיה בישראל בגלריה דבל בירושלים לצד דגנית שוקן. התערוכה זכתה לסיקור תקשורתי נרחב בעיתונות הישראלית שהעיסוק בשאלות של צורה וחומר בעיצוב תכשיטים היה חדש לה. בראשית שנות ה-80 נטשה קנובל את השימוש בטיטניום לטובת פח ממוחזר מפחיות משקה ומזון. בעקבות מלחמת לבנון השנייה יצרה קנובל סדרות צבעוניות של זרים-ענקים מפח ממוחזר וצבוע כמו למשל העבודה ״הסוואה" (camouflage), זר-ענק המשלב פח עם עלי בד בשימוש חוזר שנצבעו כולם בצבעי הסוואה. לאותה תקופה שייכת גם סדרת ה"לוחמים" המורכבת מסיכות גדולות ממדים המייצגות דימויי לוחמים, מכּבים או צלבנים מסוגננים, בצבעים ססגוניים בהשראת איורי מלחמה היסטוריים. סדרה זו היא דוגמה מובהקת לתפיסת מנגנון הסיכה כחלק מן הדימוי כאשר קשתות וחרבות הלוחמים משמשות כסיכות החיבור לבגד. ענקי הזרים והלוחמים זכו לתשומת לב ועניין והוצגו בתערוכות מפתח של הצורפות החדשה וכמה מהם נמצאים באוספים של מוזיאונים מרכזיים באירופה, ארצות הברית, אוסטרליה, יפן וישראל.
חוק קמיניץ
"חוק קמיניץ" הוא כינוי לתיקון מס' 116 לחוק התכנון והבניה שנחקק ב-5 באפריל 2017 בעקבות פעילותה של ועדה להסדרת הבנייה הבלתי חוקית בראשות המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ארז קמיניץ. התיקון בעיקרו מאפשר אכיפה מנהלית (ללא הליך משפטי) נגד עבירות בנייה, ומחמיר את הענישה על עבירות אלו.