ב-4 במאי 2022 נסעו השניים לרמאללה, בילו את הערב במסעדה וערכו צוואות. למחרת, המחבלים ביצעו טקס "היטהרות" ורכשו שני גרזנים, שני סכינים ושני "קאטרים" לחיתוך גדר ההפרדה. צבחי רכש גם נעלי ריצה. בהמשך היום, צבחי ביקש מאדם בשם צחר והדאן שיסייע להם לחצות את גדר ההפרדה ולהגיע לעיר אלעד, בתואנה שהוא רוצה לפגוש את מעסיקו לשעבר. צחר נפגש עם המחבלים ברנטיס, הוליך אותם לאזור פרצה בגדר. מכיוון שהפרצה לא הייתה פתוחה, צבחי חתך את גדר התיל במקום, והמחבלים נכנסו לשטח ישראל והסתתרו בחורשה סמוכה. בעוד השניים ממתינים לרכב שיאסוף אותם ויסיעם לאלעד, החליטו כי אם נהג רכב האיסוף יהיה יהודי, הם ירצחו אותו בהגיעם לאלעד ויגנבו את רכבו לצורך המשך ביצוע הפיגוע.
בסמוך לשעה 17:13 צחר התקשר לאורן בן יפתח וביקש ממנו להסיע את השניים לאלעד. אורן השיב בחיוב וזמן קצר לאחר השעה 19:36 הגיע לחורשה ואסף את המחבלים ברכבו. במהלך הנסיעה לאלעד, צבחי שלח צוואה אותה ערך מבעוד מועד לקרוב משפחתו, ואסעד שלח את צוואתו לאיברהים.
הפיגוע.
בשעה 20:23 לערך, במוצאי יום העצמאות ה-74 למדינת ישראל, 5 במאי 2022, הגיע הרכב לרחוב אבן גבירול פינת יהודה הנשיא באלעד. בתחילה הם רצחו את הנהג שהסיע אותם ודחפו אותו אל מחוץ למכוניתו. לאחר שניסיונות המחבלים להתניע את הרכב לא צלחו, החליטו להמשיך בביצוע הפיגוע ברגל, תוך שימוש בגרזנים. הם המתינו ברכב ההסעות עד לרדת החשיכה, ואז המחבלים תרו ברחובות העיר אלעד בחיפוש אחר קורבנות. תחילה רדפו אחר משה פרנקל, אשר הצליח להימלט מהם לאחר שגרזנו של צבחי נשמט מידו. לאחר זאת, אסעד תקף בגרזנו את הרכב בו נסעו רות וחיה וינטרוב, ואולם האחרונה האיצה את הרכב ונמלטה מהמחבלים בנסיעה מהירה.
בהמשך, ירדו במדרגות לעבר האמפיפארק העירוני ותקפו בפאתי הפארק עוברי אורח, בהם שני נרצחים. אחד המותקפים נפצע קשה לעיני ארבעת ילדיו, ואחד הנרצחים התעמת עם המחבלים.
המחבלים ניסו להמשיך את מסע ההרג ולהיכנס לתחומי הלונה פארק, שבתחומו שהו משפחות וילדים. השומר מנע את כניסתם, התעמת איתם ואף ניסה לבצע ירי. המחבלים פצעו אותו באורח קשה, ונמלטו.
כאשר המחבלים הגיעו לרחבת חניה, הבחינו ברכב בו ישבו אלחנן מאיר עלוש וצמח דוד עמרוסי. המחבלים ניפצו את חלונות הרכב בניסיון לפגוע ביושביו. אלחנן התעמת עם אסעד ומנע ממנו מלפגוע בו באמצעות גרזנו. במקביל, צמח הצליח אף הוא למנוע מצבחי מלהכותו באמצעות הגרזן. בשלב זה, המחבלים נמלטו לשטח פתוח סמוך.
בפיגוע נרצחו יונתן חבקוק ובועז גול, תושבי העיר, ואורן בן יפתח נהג רכב ההסעות, תושב לוד. ארבעה נוספים נפצעו, שלושה מהם במצב קשה.
המצוד אחר המחבלים.
מיד לאחר הפיגוע החלו כוחות הביטחון בסריקה אחר המחבלים, תוך חסימת צירי תנועה והיעזרות בכוחות מיוחדים ובמסוק משטרתי. בהמשך פרסמה המשטרה לציבור את שמות ותמונות המחבלים במטרה לקבל סיוע בלכידתם. לבקשת המשטרה הוטל צו איסור פרסום על פרטי המרדף וחקירת הפיגוע.
בבוקר 8 במאי, לאחר מצוד של כ-60 שעות, המחבלים נתפסו ונעצרו ללא התנגדות על ידי אנשי שב"כ וקצין מגלן ביער נחשונים, הממוקם בין אלעד לראש העין, קרוב לכפר הפלסטיני רנתיס (כקילומטר ממקום ביצוע הפיגוע).
בעקבות הפיגוע.
ישראל האריכה את הסגר הכללי על יהודה ושומרון (שהחל לפני יום העצמאות), וכן על המעברים ברצועת עזה. נשללו היתרי עבודה מכל אנשי החמולה שאליה היו שייכים המחבלים. מפכ"ל המשטרה קובי שבתאי הודיע על מבצע למעצר שב"חים והמסייעים להם.
ב-8 במאי, כוחות צה״ל ומג"ב פעלו בכפר רומאנה הסמוך לעיר ג'נין, למיפוי בתיהם של המחבלים שביצעו את הפיגוע. המיפוי בוצע לצורך בחינת האפשרות להריסת הבית. יום לאחר מכן, כוחות צה"ל, מג"ב ושב"כ עצרו שני מבוקשים החשודים בסיוע לשני מחבלים שביצעו את הפיגוע.
ב-12 במאי, לוחמי צה"ל וכוחות הביטחון פעלו בכפרים רומאנה וברוקין ועצרו שני מבוקשים נוספים החשודים בסיוע למחבלים שביצעו את הפיגוע.
ב-30 במאי, צה"ל הודיע על כוונתו להרוס את ביתו של אחד מהמחבלים, אסעד אלרפאעי. וב-9 ביוני, מפקד פיקוד המרכז, יהודה פוקס חתם על צו הריסת הבית, וצה"ל הודיע על כוונתו להרוס את ביתו של המחבל השני.
ב-8 באוגוסט הרסו כוחות צה"ל את בתיהם של שני המחבלים בכפר רומאנה שבנפת ג'נין.
תגובות לפיגוע.
בערים רבות ברשות הפלסטינית, הביעו תמיכה ושמחה על הפיגוע. דובר חמאס חאזם קאסם הצהיר כי הפיגוע היה מימוש האיום של ארגונו, בתגובה לפתיחת שערי הר הבית ליהודים.
נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, אמר כי "הריגתם של פלסטינים וישראלים רק מובילה לעוד הידרדרות במצב בזמן שבו כולנו משוועים להשיג יציבות ולמנוע הסלמה" והוסיף ש"יהודים צריכים להפסיק לפגוע באתרים מוסלמים ונוצריים". כמו כן אבו מאזן הזהיר מפני ניצול "האירוע הראוי לגינוי" לביצוע "התקפות ותגובות של מתנחלים ואחרים כלפי עמנו הפלסטיני".
מנהיגים בעולם, בהם נשיא צרפת, עמנואל מקרון, שר החוץ של איחוד האמירויות הערביות, שייח' עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן ומזכיר המדינה של ארצות הברית, אנתוני בלינקן גינו את הפיגוע והביעו את תנחומיהם.
פיגוע הטרור באלעד
מהומות הר הבית (2009)
מהומות הר הבית היו עימותים שפרצו בין פלסטינים למשטרת ישראל בהר הבית ב-27 בספטמבר 2009 ונמשכו עד סוף אוקטובר. האלימות התפשטה במזרח ירושלים ובחלקים ביהודה ושומרון, וכללה יידוי בקבוקי תבערה ואבנים לעבר כוחות הביטחון ואזרחים יהודים. בתגובה משטרת ישראל פתחה במבצעי מעצרים נגד מתפרעים והגבילה את הכניסה להר. כמה עשרות מתפרעים, שוטרים ואזרחים יהודים נפצעו.
הר הבית הוא האתר הקדוש ביותר ליהדות: באתר ממוקמים גם מסגד אל-אקצא וכיפת הסלע, והוא האתר השלישי בקדושתו לאסלאם. ישראל כבשה את הר הבית מירדן במלחמת ששת הימים ב-1967, וסיפחה אותו יחד עם שאר מזרח ירושלים לבירתה ירושלים (הלא מוכרת על ידי רוב מדינות העולם ככזו). המקומות הקדושים למוסלמים בהר מנוהלים על ידי הווקף האיסלאמי, בעוד שישראל אחראית על המינהל הכולל. מעמדו הקבוע של הר הבית נחשב בדרך כלל ככזה שיקבע על ידי משא ומתן עתידי בין ישראל לרשות הפלסטינית.
אירועי המהומות.
27 בספטמבר.
בערב יום כיפור נכנסה קבוצת תיירים להר הבית בליווי שוטרי משטרת ישראל. כ-150 מתפללים מוסלמים התאספו סביבם, חלקם יידו לעברם אבנים. 18 שוטרים ו-17 מתפללים נפצעו באורח קל. באותו ערב, יידו פלסטינים בשכונת עיסאוויה שבצפון ירושלים בקבוקי תבערה ואבנים לעבר כוחות הביטחון הישראליים והציתו מספר עצים. חמישה שוטרים נפצעו באורח קל.
28 בספטמבר.
פלסטינים השליכו שני בקבוקי תבערה לעבר בתי יהודים בשכונת סילוואן במזרח ירושלים, אך לא גרמו לנפגעים או לנזק.
4 באוקטובר.
קבוצה של כ-150 פלסטינים השליכו אבנים ובקבוקי תבערה לעבר כוחות הביטחון הישראליים בשכונת ואדי אל-ג'וז בירושלים.
5 באוקטובר.
קבוצת פלסטינים משכונת ראס אל-עמוד שבדרום-מזרח ירושלים יידו אבנים לעבר גברים יהודים חרדים שעצרו להתפלל בבית העלמין בהר הזיתים הסמוך. בהמשך היום שוב הושלכו אבנים לעבר שוטרים בתוך ראס אל-עמוד. יידוי אבנים לסירוגין וצורות אחרות של התפרעויות נמשכו במזרח ירושלים לאורך כל היום. סמוך למחסום הביטחוני בשכונת שועפאט בצפון ירושלים, צעירים פלסטינים יידו אבנים לעבר שוטרי מג"ב ופצעו שוטר אחד באורח קל. אחר הצהריים, צעיר פלסטיני דקר בצווארו של שוטר מג"ב. צעירים משועפאט החלו אז להתפרע, ויידו אבנים על שוטרי מג"ב לאורך כל הערב. בפאתי רמאללה יידו כ-50 צעירים פלסטינים אבנים ופסולת לעבר חיילים ישראלים שהוצבו בקרבת מקום.
25 באוקטובר.
מתפרעים יידו בקבוקי תבערה ואבנים לעבר כוחות משטרת ישראל המוצבים בהר הבית. כוח משטרה נכנסו למתחם הר הבית ועצרו 18. תשעה שוטרים נפצעו באורח קל ו-21 מתפרעים נעצרו. עיתונאית אוסטרלית נפצעה באורח קל מסלע. שלושה גברים ערבים רעולי פנים נעצרו אחר הצהריים לאחר שיידו אבנים לעבר כוחות הביטחון הישראליים בשכונת ראס אל-עמוד שבמזרח ירושלים. בעיר העתיקה בירושלים יידו ערבים אבנים לעבר עוברי אורח ושוטרים. לא היו דיווחים על נפגעים או נזק.
וילהלם בוהנשטדט
וילהלם בונשטדט (בגרמנית: Wilhelm Bohnstedt; 5 באוקטובר 1888 – 11 באוגוסט 1947) היה גנרל גרמני בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה שפיקד על דיוויזיית הרגלים ה-32.
ביוגרפיה.
בוהנשטדט נולד ב-5 באוקטובר 1888 בשמארזו, שהייתה חלק מהקיסרות הגרמנית, והיה אחיו הצעיר של אברהרדט בוהנשטדט. במרץ 1909 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-52 (קוטבוס), שם שירת במשותף עם ולטר מודל, ולחם בשורותיו כקצין במלחמת העולם הראשונה. בספטמבר 1914 הוא נפצע ובתחילת 1915 חזר לחזית עם רגימנט המילואים ה-270, שם הועלה לדרגת אובר-לויטננט ב-25 בפברואר 1915. ב-18 בדצמבר 1917 הועלה לדרגת האופטמן, ומקיץ 1918 הוא שימש גם ביחידות שונות אחרות.
לאחר המלחמה הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוגוסט 1933 מונה למפקד גדוד ההדרכה של רגימנט הרגלים ה-8 (הפרוסי) בליגניץ. ב-1 ביוני 1934 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 באוקטובר 1934, מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-51 בגלוגוב, וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת אוברסט.