על פי ההלכה, את הבדיקה יש לבצע לכתחילה קרוב ככל האפשר לשקיעת החמה, אולם אין לבצעה לאחר השקיעה. בדיקה שתתבצע לאחר השקיעה, אינה מועילה, כיוון שלא ניתן למנות את היום הראשון של שבעת הימים הנקיים (המתחיל מהלילה) כנקי אם הוא איננו כזה כבר מרגע כניסתו. עם זאת, יש סוברים שאם הבדיקה התבצעה בזמן בין השמשות (כשלוש עשרה דקות לאחר השקיעה) היא מועילה בדיעבד, מכיוון שבין השמשות נחשב לזמן של ספק יום ספק לילה, ולשיטתם (או לשיטה עליה הם סומכים) חיוב הפסק טהרה הוא רק מדברי חכמים, וממילא ניתן להקל בו במקום ספק. בדיקה לאחר זמן זה תשתייך ליום הבא והמשך תהליך הטהרה - שבעת הימים הנקיים - יוכל להתחיל רק ביום שלאחר מכן.
מכיוון שמומלץ לרחוץ את אזור הבדיקה היטב, ולעיתים יש לבצע כמה בדיקות, יש מי שכתב להקדים את הבדיקה לפרק זמן מסוים לפני השקיעה, בדרך כלל פרק זמן של כחצי שעה. לדעת הרמ"א, אישה שבדקה עצמה בכל שעה משעות היום עלתה לה בדיקה, על אף שאת הימים הנקיים האשה מתחילה בכל מקרה לספור רק לאחר השקיעה, וכן פסקו אחרונים. לדעת קצת מהפוסקים, במקום צורך ניתן לבצע את הבדיקה זמן ארוך לפני השקיעה אף לכתחילה.
אשה שראתה דם באופן חד פעמי (למשל אם ראתה כתם המטמא אותה) וחוששת שתשכח לבדוק בסוף המתנת ימי פולטת שכבת זרע, יש שכתב שיכולה לעשות את הבדיקה בכל זמן אחר ראיית הדם, ואם תזכור תעשה אותה שוב לפני תחילת שבעת הימים הנקיים.
הפסק טהרה בזמנים מיוחדים.
את בדיקת הפסק הטהרה ניתן לבצע בכל הימים בשנה, גם בשבת, בחג, ביום כיפור או בתשעה באב.
ערב שבת.
כאשר אשה רוצה להפסיק בטהרה בערב שבת, לכתחילה עליה לעשות זאת לפני הדלקת נרות, שכן לדעת חלק מן הפוסקים בהדלקה זו היא מקבלת עליה שבת וממילא מחשיבה את הזמן שמרגע ההדלקה ואילך כלילה. בדיעבד, ניתן להפסיק בטהרה אחר הדלקת נרות, ובלבד שתבצע את הבדיקה לפני השקיעה, אפילו אם הציבור כבר התפלל ערבית וקיבל על עצמו שבת.
שבת.
כאשר היא רוצה להפסיק בשבת עצמה, עליה לוודא לפני השבת שיש לה עד מוכן כדי שלא תצטרך לחתוך בד בשבת, ואת ניקוי הנרתיק לפני הבדיקה תבצע באמצעות מים שהוחמו לפני שבת או במים קרים. במידה ולא חתכה בד לפני השבת, כתב הרב מרדכי אליהו שיכולה לחתוך צמר גפן בשינוי, או להשתמש בחלק מבגד גדול. כמו כן לדעתו מרגע שהניחה האשה את העד מידה אסור לה לטלטלו אלא אם צריכה את מקומו או אם לוקחת אותו לצורך שאלת חכם. במידה והאשה נמצאת במקום בו אין עירוב, לדעת הרב מרדכי אליהו מותר לאשה לצאת כשהמוך הדחוק עדיין בתוך גופה
כאשר אשה רוצה להפסיק בטהרה בשבוע של תשעה באב, כתבו הפוסקים שלמרות המנהג שלא לרחוץ, היא רשאית לרחוץ את הנרתיק כדרכה מאחר שמדובר בצורך מצווה.
בתשעה באב עצמו, בזמן שבעת ימי אבילות, וביום הכיפורים, על אף שנפסק להלכה שמותר לבצע בדיקת הפסק, על האשה לנקות את הנרתיק בצורה מינימלית, מאחר שבימים אלה ישנו איסור רחיצה.
שלבי הבדיקה.
רחיצה.
לפני הבדיקה מומלץ ביותר לרחוץ את הנרתיק היטב על מנת לנקות אותו משאריות של דם הנמצאות שם ועלולות להטעות את תוצאות הבדיקה. עם זאת, לדעת רבים מגדולי הפוסקים אין לבדוק מיד אחר הרחיצה, אלא יש להמתין מספר דקות (הרב פיינשטיין, למשל, הצריך להמתין רבע שעה) ורק לאחר מכן לבדוק.
הכנסת העד לנרתיק.
כדי לבדוק את בדיקת הפסק טהרה על האישה לקחת בד לבן, רך ונקי (יש לוודא כי הוא נקי מכתמים העלולים להטעות את תוצאות הבדיקה). בד זה מכונה "עד בדיקה".
בחנויות רבות נמכרים כיום בדי בדיקה מוכנים של חברות שונות (ובהשגחה של גופי כשרות שונים). הבד המוכן מגיע לאחר בדיקה שהוא נקי מכתמים ובשקית אטומה למניעת כתמים. לבד מצורף שובל קטן המסייע בשליפת הבד מהנרתיק לאחר הבדיקה (במיוחד בבדיקת "מוך דחוק"). אולם, אין כל חובה להשתמש דווקא בבד קנוי, כל בד (אך לא נייר) לבן, יבש ונקי יהיה כשר לבדיקה (ישנם המצריכים שהוא יהיה מכובס על מנת שלא יפצע את פנים הנרתיק).
את הבד האישה מחדירה באמצעות אצבעה לתוך הנרתיק, מסובבת היטב ומוציאה.
את הבדיקה ניתן לבצע כמה פעמים שרוצים (תוך התחשבות במצב הגופני שמא תפצע את עצמה בגלל התעסקות יתר במקום הרגיש). אם בדיקה אחת לא יצאה נקייה מספיק, ניתן לשטוף ולבדוק שוב באמצעות בד חדש. אם בוצעו מספר בדיקות, הבדיקה האחרונה היא הקובעת, ובלבד שנעשתה לפני שקיעת החמה.
בדיקת "מוך דחוק".
הרשב"א, ובעקבותיו השולחן ערוך ורוב האחרונים כתבו כי לכתחילה, חובה על האישה לבצע בדיקת מוך דחוק ביום בו היא עושה את בדיקת הפסק הטהרה. בדיקה זו מתבצעת על ידי החדרת בד בדיקה נקי לתוך הנרתיק והשארתו שם למשך כל זמן בין השמשות. כלומר, משקיעת החמה ועד צאת הכוכבים. לאחר מכן, יש לבדוק את הבד ולוודא כי הוא נקי מכתמים. את המוך הדחוק יש לשמור עד ליום המחרת ולבודקו באור היום. מטרת בדיקה זו היא לוודא באופן מוחלט שאכן הדימום נפסק כליל.
בדיקה זו אינה חובה גמורה, אלא חומרא. ואם יש קושי לבצעה (גופני, נפשי או טכני) האישה יכולה להמשיך את תהליך הטהרה גם ללא בדיקה זו, אך רק לאחר פסיקת חכם בנושא. אם האישה מבצעת את בדיקת הפסק הטהרה ביום הראשון לתחילת הדימום (דבר נדיר ביותר במציאות ימינו), היא חייבת לבצע גם בדיקת "מוך דחוק" כדי שתוכל להמשיך בתהליך הטהרה. (ישנם פוסקים הסוברים כי אם בדקה סמוך ממש לשקיעת החמה תוכל להמשיך בתהליך בדיעבד).
בחינת העד.
לאחר הבדיקה, יש לבדוק את הבד ואת המוך הדחוק. בדיקה זו צריכה לכתחילה להתבצע באור יום (אך לא מול שמש ישירה) או באור הדומה בצבעו לאור יום, אם כי גם בדיקה באור נר או חשמל מועילה בדיעבד. ישנם צבעים רבים ושונים שיכולים להופיע על בד הבדיקה, חלקם טהורים וחלקם טמאים. אם הכתם שנמצא על הבד שחור או אדום במובהק- על האשה לבצע בדיקה חוזרת, ואם לא נותר זמן לכך עליה להמתין ליום המחרת כדי לבצע בדיקה זו. אם אין על הבד שום מראה אדמומיות- האשה יכולה להתחיל ולספור את שבעת הימים הנקיים. אם בני הזוג מסופקים האם יש במראה גוון אדום, נהוג לשאול חכם בעל ניסיון בראיית כתמים.
לגבי אשה הסובלת מקשיים שונים שאינם מאפשרים לה לבצע את הבדיקה בצורה זו, כתבו הפוסקים כי באפשרותה ללכת לגינקולוג או לבודקת טהרה (אחות מוסמכת שעברה הסמכה לבדיקת טהרה הלכתית של נשים), שיבדקו האם הדימום מן הרחם פסק לחלוטין. דרך זו נחשבת גם היא כהפסק טהרה.
לבישת בגדים לבנים ונקיים.
כתב ר' אליעזר מגרמייזא בעל ספר "הרוקח", שלאחר הפסק הטהרה על האשה ללבוש בגדים לבנים ולפרוש על מיטתה סדין לבן, וכך נפסק בשולחן ערוך וברמ"א. בימינו, כתבו אחרונים כי די לה ללבוש תחתונים לבנים, אם כי יש שהצריכו להחליף לכתחילה את הסדין לסדין לבן גם בימינו. מטרת החלפת הסדינים ולבישת הלבנים היא לוודא שאכן הדימום פסק, שהרי אם הוא לא פסק יהיה אפשר להבחין בכך בנקל על התחתונים הלבנים. יש לוודא שהתחתונים נקיים לפני הלבישה.
לכתחילה, הצריכו הפוסקים כי כתמים אותם תראה האשה על התחתונים הלבנים יוכלו לאסרה על בעלה מבחינה הלכתית, ועל כן עליהם להיות לבנים לגמרי ועשויים מחומר שאינו מקבל טומאה. עם זאת, במקרה של אשה שרואה כתמים מרובים, יש פוסקים המתירים ללבוש בגד צבעוני.
גם אם האשה עדיין אינה בטוחה שהבדיקות יצאו נקיות והיא מחכה להזדמנות לברר זאת, היא יכולה להתחיל את שבעת הימים הנקיים ולהחליף את התחתונים.
בכל מקרה, ייחשב היום שלאחר בדיקת הפסק הטהרה (כלומר מאחר צאת הכוכבים ואילך) ליום הראשון של שבעת הימים הנקיים.
אווטאר (דמות וירטואלית)
אווטאר או יַצְגָן (מסנסקריט: अवतार - אווטאר) הוא מונח מתחום משחקי המחשב ומשחקי האינטרנט המשמש לתאר את דמותו של השחקן בעולם הווירטואלי (המציאות המדומה) של משחק המחשב או משחק האינטרנט. בנוסף לכך, אווטאר הוא שם משתמש, שם משחק, שם בדוי, תג גיימר, שם מסך. הוא שם שאומץ על ידי גיימר וידאו ומשמש כדרך הזיהוי המועדפת לקהילת המשחקים. השימוש של שמות משתמש נפוץ בעיקר כאשר משחקים במשחקים מרובי משתתפים באינטרנט, או בכנסי ספורט אלקטרוניים.
אווטאר יכול גם לשמש לביצוע הונאות באינטרנט, למשל, על ידי השתתפות ב"פורומים", "חדרי צ'אט" וכיוצא בזה, תוך שימוש ב"אווטאר" במקום בזהות האמיתית.
מקור המונח.
בדת ההינדית, המונח "אווטאר" מתאר את ההתגשמות הגולמית של וישנו או של אל על פני האדמה. מקור המילה בסנסקריט, ופירושה על פי רוב ירידה ממצב של ישות עליונה (אל) אל ישות רגילה (אדם).
ההיסטוריה של השימוש במונח.
השימוש הראשון במונח בתחום משחקי המחשב מקורו בשנת 1985 במשחק הווידאו "אולטימה". סדרת משחקי האולטימה החלה בשנת 1981. בשנת 1985 שווק המשחק "אולטימה IV" שבו הוצג לראשונה המונח "אווטאר", כאשר מטרת המשחק במשחק הייתה להגיע לסטטוס אווטאר. במשחקים יותר מאוחרים בסדרה הייתה דמותו הווירטואלית של המשחק בסטטוס זה ובהתאם נקראה אווטאר.
ברומן "Count Zero" מאת ויליאם גיבסון משנת 1986 נעשה שימוש במונח על מנת לתאר את דמותו של השחקן בעולם של מציאות מדומה.
שימוש נוסף במונח היה במשחק התפקידים "מרוצללים" משנת 1989 ובמשחק הווידאו "האביטט" משנת 1987.
השימוש במונח הפך נפוץ בעקבות הצלחת ספרו של ניל סטיבנסון "Snow Crash" משנת 1992. ברומן זה שימש המונח לתאר את דמותו של האדם בהיותה בעולם הווירטואלי של האינטרנט.
שימוש באווטאר.