למקויסט היה חלק משמעותי בהעפלתה הראשונה בהיסטוריה של סקוטלנד לטורניר אליפות אירופה. במסגרת מוקדמות יורו 1992, כבש מקויסט ארבעה שערים בארבעה משחקים שונים מתוך השישה בהם שותף. הוא פתח בכל משחקי סקוטלנד בשלב הבתים של טורניר יורו 1992, אך לא מצא את הרשת בשלושתם, והוחלף בכל אחד מהמשחקים במהלך המחצית השנייה.
ב-27 במרץ 1996 שיחק מקויסט בפעם היחידה בקריירה כקפטן הנבחרת. הוא שימש כקפטן וכבש את השער היחיד במשחק ידידות ביתי בו ניצחה סקוטלנד את בתוצאה 1-0.
שלושה חודשים אחר כך זומן על ידי המאמן קרייג בראון לסגל נבחרת סקוטלנד ליורו 1996. לאחר שלא שותף במשחק הראשון של סקוטלנד בטורניר, עלה מקויסט כמחליף במשחקה השני בו הפסידה 2-0 ל. במשחק השלישי והאחרון של סקוטלנד בטורניר, מול , פתח מקויסט בהרכב וכבש שער בבעיטה מרחוק בדקה ה-36, שנתן לנבחרתו ניצחון 1-0. אמנם, הניצחון לא הספיק לסקוטלנד להעפיל והיא סיימה את דרכה לאחר שלב הבתים. השער מול שווייץ היה שערו ה-19 והאחרון של מקויסט במדי הנבחרת.
הופעתו האחרונה של מקויסט הייתה במסגרת מוקדמות יורו 2000, ב-10 באוקטובר 1998, בניצחון 3-2 על . בסך הכל רשם מקויסט 61 הופעות במדי סקוטלנד, בהן רשם 19 שערים, שהציבו אותו במקום החמישי בכל הזמנים בטבלת הכובשים בנבחרת.
קריירת אימון.
תחילת קריירת של מקויסט הייתה קשורה בזו של מאמנו לשעבר בגלאזגו ריינג'רס, וולטר סמית'. כשסמית' מונה לתפקיד מאמן נבחרת סקוטלנד, הוא מינה את שחקנו לשעבר לתפקיד עוזר המאמן. במהלך תקופתו כעוזרו של סמית' בנבחרת, הוא אף דחה הצעה לשמש כמאמן קבוצת אינברנס.
בינואר 2007 חזר סמית' לתפקיד מאמן קבוצת ריינג'רס, ומקויסט המשיך איתו לתפקיד עוזר המאמן. יחד הם הובילו את ריינג'רס לזכייה בשלוש אליפויות ושני גביעים. לאחר הזכייה בגביע בעונת , חשף סמית' כי מקויסט היה זה שאימן את הקבוצה בפועל לאורך כל טורניר הגביע. ב-22 בפברואר 2011, הודיעה הנהלת הקבוצה כי מקויסט יתפוס את מקומו של סמית' כמאמן הקבוצה החל מעונת , ולמעשה ישמש לראשונה כמאמן ראשי.
בעונת הבכורה שלו על הקווים, העונה האירופית של הקבוצה הסתיימה בשלב מוקדם. מקויסט כשל להעפיל עם קבוצתו לליגת האלופות, לאחר שהקבוצה הודחה בשלב המוקדמות מול מאלמה השוודית, ונשרה למוקדמות הליגה האירופית. בשלב זה, הודחה הקבוצה על ידי מריבור הסלובנית. הקבוצה פתחה טוב את הליגה והובילה את הטבלה לאחר חמישה מחזורים. מקויסט הוביל את קבוצתו לניצחון במשחק הדרבי של גלאזגו הראשון שלו כמאמן, 4-2 על סלטיק. אמנם, במקביל ספגה הקבוצה הדחות מוקדמות ומפתיעות מהגביע הסקוטי ומגביע הליגה הסקוטית. אמנם, מסעה של הקבוצה בצמרת הטבלה הסתיים באופן מעשי ב-14 בפברואר 2012. הקבוצה נכנסה להליך של פשיטת רגל, וכתוצאה מכך הורדו 10 נקודות ממאזנה. מקויסט לא נרתע מהעונש, ולמרות הורדת הנקודות הוביל את קבוצתו למקום השני בסיום העונה. למרות המשבר הכלכלי הגדול, מקויסט בחר לחדש את חוזהו בקבוצה.
לקראת עונת , הורדה הקבוצה לליגה הרביעית והחלה בתהליך השיקום. למרות הערכות כי מקויסט יבחר שלא להמשיך בקבוצה, הוא נותר מאמן הקבוצה גם בליגה הרביעית, וכבר בעונה זו הוביל אותה למקום הראשון ולהעפלה לליגה השלישית. בעונת , רשמה ריינג'רס של מקויסט את העונה היחידה לאחר 115 שנים מהיווסדה בה לא רשמה אף הפסד ליגה. הקבוצה סיימה במקום הראשון והעפילה לליגת המשנה. במקביל, הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע האתגר הסקוטי ולחצי גמר הגביע הסקוטי.
בעונת שיחקה הקבוצה בליגת המשנה, שם רשמה שני הפסדים במהלך העונה ליריבתה לתואר, הארטס. בדצמבר 2014, לאחר שהקבוצה כשלה להשיג את המקום הראשון במהלך העונה, התפטר מקויסט מתפקידו כמאמן ריינג'רס.
קריירה תקשורתית.
מקויסט החל בקריירה תקשורתית עוד במקביל לקריירה ככדורגלן. ב-1996 הצטרף כקפטן קבוצה לשעשועון הטריוויה הטלוויזיוני הוותיק של רשת BBC הבריטית, "שאלה של ספורט". הוא הופיע בתוכנית 363 פעמים, יותר מכל מתמודד אחד בהיסטוריה של התוכנית, המשודרת למעלה מ-40 שנים. הוא הופיע בתוכנית עד למינויו כעוזר המאמן של ריינג'רס בינואר 2007. בין השנים 1998 ל-1999 הנחה, בצוותא עם קומיקאי סקוטי בשם פרד מקוליי, תוכנית לילית ברשת BBC הסקוטית שנקראה "מקויסט ומקוליי".
בשנת 2000 השתתף מקויסט בתפקיד מרכזי בסרט הקולנוע "בעיטה לתהילה", לצידם של רוברט דובאל ומייקל קיטון. מקויסט גילם את דמותו של ג'קי מקילן, כדורגלן ששיחק בעברו בקבוצת סלטיק (באופן אירוני, בהתחשב בעברו של השחקן בריינג'רס, יריבתה הגדולה).
מקויסט שימש גם כפרשן כדורגל ברשת ITV ספורט, ואף דיבב באופן מסורתי את דמות הפרשן בסדרת משחקי FIFA הפופולרית של חברת EA Sports, לצידו של השדרן ג'ון מוטסון. השניים הוחלפו החל ממשחק פיפ"א 2006, אך חזרו להופעה אחת בסימולציית האימון של החברה, פיפ"א מנג'ר 2008. בשנת 2010, שימש מקויסט כפרשן לצידו של השדרן מרטין טיילר בסיקור מונדיאל 2010 של רשת ESPN.
Arista
Arista תקליטי
בנימין זאב (וילהלם) בכר
וילהלם בכר
וילהלם באכר
ב&quot;ז באכר
ב&quot;ז בכר
זעליקמן מבינגא
פרס למדא לספרות
פרס למדא לספרות (הידוע גם כפרס "לאמי", באנגלית: Lammy) הוא פרס ספרותי שנתי המוענק על ידי קרן למדא לספרות, המבוסס בארצות הברית, לכתבים בנושאים להט"ביים. קטגוריות של הפרס כוללות הומור, רומנטיקה, וביוגרפיה. החזון של הפרס הוא "לחגוג את ספרות הלהט"ב ולספק משאבים לסופרים, קוראים, מוכרי ספרים, מוציאים לאור, וספרנים - לכלל הקהילה הספרותית".
תוכנית הפרסים.
תוכנית הפרסים, שנוסדה ב-1989 על ידי למדא רייזינג, צמחה מ-14 קטגוריות בשנים המוקדמות ל-22. קטגוריות שהיו בתחילה גם נשמטו בהתאם לסדרי עדיפויות של הקהילה, כמו למשל קטגוריית AIDS/HIV שהייתה פופולרית בשנות השמונים והתשעים בוטלה כשהנושא דעך בקרב הקהילה הגאה, בעוד קטגוריות כמו ספרות ביסקסואלית וטרנסג'נדרית לא היו בתחילה, ונוספו ככל שהקהילה נהייתה יותר כוללנית. בשתי הקטגוריות האלה, אם ישנם ספרים מרובים המועמדים לפרס, ייתכנו שני פרסים בשנה - פרס אחד לספר אקטואליה ופרס אחד לסיפורת.
בנוסף לפרסים הקבועים לפי קטגוריות, קרן למדא לספרות מעניקה גם פרסים מיוחדים. פרס החלוציות מוענק כפרס מפעל חיים לדמות בולטת בהיסטוריית הספרות הלהט"בית; פרס בניית גשרים מוענק למישהו - ללא קשר לזהות מינית או מגדרית - שתרם כבעל ברית לקהילה הלהט"בית; ופרס הנאמן מוענק לסופר שתרם באופן משמעותי להרחבת התודעה לגבי חייהם של להט"בים.
החל מ-2011, תוכנית הפרסים גם אימצה את הפרס על שם ג'ים דאגינס, שעד אותה שנה היה חלק מפסטיבל הקדושים והחוטאים (Saints and Sinners Literary Festival). שני פרסים מוענקים כל שנה - לסופרת ולסופר - שהקריירה שלהם עדיין בבנייה. ב-2013 הקרן יסדה גם את פרס ד"ר בטי ברזון לסופרים חדשים, המוענק לסופרים צעירים שפרסמו לפחות ספר אחד.
קטגוריות.
הקטגוריות בפרס למדא לספרות נכון לשנת 2015 כוללות:
מחלוקות.
ייצוג ביסקסואלי.
ב-1992, למרות בקשות נשנות מהקהילה הביסקסואלית לייסוד קטגוריה מתאימה, הספר פורץ הדרך Bi Any Other Name: Bisexual People Speak Out, אנתולוגיה של לוריין האצ'ינס ולאני קהומנו, נאלץ להתמודד - ולהפסיד - בקטגוריה "אנתולוגיות לסביות".
בנוסף, ב-2005, אוסף השירים Directed by Desire: Collected Poems, של המשוררת הביסקסואלית ג'וּן ג'ורדן הוכרח להשתתף (ולזכות) בקטגוריה "שירה לסבית".
ייצוג טרנסג'נדרי.
ב-2004, הספר The Man Who Would Be Queen: The Science of Gender Bending and Transsexualism, של החוקר השנוי במחלוקת ג'. מייקל ביילי, הוכרז כפיינליסט בקטגוריה הטרנסג'נדרית לשנת 2003.
חברי הקהילה הטרנסג'נדרית מיד הקימו מחאה נגד המועמדות, ותוך מספר ימים אספו אלפי חתימות בעצומה לביטולה. לאחר שהוגשה העצומה, חבר השופטים בדק שוב את הספר, והחליט שהוא אכן טרנספובי והסירו אותו מרשימת המועמדים. תוך שנה, ג'ים מרקס, מנכ"ל העמותה אשר אישר את הספר למועמדות, התפטר. מחליפו, צ'ארלס פלוורס, הצהיר שהמקרה חשף את הבעיות בתהליך בחירת ספרים מועמדים, ולדבריו החיל בו שינויים נרחבים
פרס למבדה לספרות
צא&quot;י
פלכאו
פלכאו (בגרמנית: Flachau) הוא כפר במחוז סנט יוהאן פונגאו במדינת זלצבורג, אוסטריה.
היסטוריה.
עד המאה ה-19 שימשה פלכאו כמרכז להתכת ברזל בפונגאו. שרידי המפעלים נהרסו מאז ורק שמות הרחובות נותרו ומעידים על העיסוק בתחום הזה בעבר. בשנות ה-70 נבנה הכביש המהיר A10 ומאז מתבססת כלכלת היישוב על תיירות.
תיירות.
התיירות היא ענף כלכלי עיקרי בפלכאו משתי סיבות:
פוליטיקה.
עד שנת 2004 הייתה שייכת פלכאו למחוז רדשטאט והחל מ-1 בינואר 2005 היא שייכת למחוז סנט יוהאן פונגאו.
מועצת העיר.
תוצאות הבחירות למועצה המקומית שנערכו ב-2014:
ראש העיר שנבחר הוא תומאס אוברייטר מטעם המפלגה האוסטרית.
מיקום.
העיר מרוחקת כ-20 קילומטר מעיר הבירה של המחוז.
העיר מתחברת לזלצבורג דרך כביש A10.
חלקי הכפר.
פלכאו מחולקת לארבעה חלקים:
החלקים מתפצלים בכיכר המרכזית של פלכאו.
אזרחים מפורסמים.
פלכאו מייצרת אלופים רבים בתחומי הגלישה, בהם:
למב אוף גאד
אליזבת מבוואריה, מלכת הבלגים
אליזבת מבוואריה (בגרמנית: Elisabeth Herzogin in Bayern ; 25 ביולי 1876 - 23 בנובמבר 1965), הייתה מלכת בלגיה לאחר נישואיה לאלברט הראשון, מלך הבלגים, ודוכסית בוואריה מלידה. היא הייתה אמם של לאופולד השלישי, מלך הבלגים ושל מארי ז'וזה, מלכת איטליה, וסבתם של בודואן, מלך הבלגים ואלברט השני, מלך הבלגים.
ביוגרפיה.