ביולי 2007 חתם אריקסון לשלוש שנים כמאמן מנצ'סטר סיטי. הוא היה למאמן הראשון בתולדות הקבוצה שמוצאו אינו מהאי הבריטי. למרות פתיחה טובה של הליגה סיימה מנצ'סטר במקום התשיעי בלבד, והוענק לה המקום בגביע אופ"א רק כיוון שזכתה בפרס "המשחק ההוגן" (הקבוצה ההגונה ביותר באירופה). ביוני 2008, לאחר עונה אחת בלבד כמאמן מנצ'סטר סיטי, עזב לטובת משרת המאמן בנבחרת מקסיקו. כעבור 10 חודשים בלבד, באפריל 2009, הוא פוטר לאחר הפסד 3-1 לנבחרת הונדורס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. במרץ 2010 מונה כמאמן נבחרת חוף השנהב, והוא אימן אותה במונדיאל 2010.
סוון גוראן אריקסון
סוון-גוראן אריקסון
סוון יוראן אריקסון
סוון גורן אריקסון
קרולין ווזניאקי
קרולין וזניאקי
מסכת קינין
מסכת קנין
מסכת קנים
עמנואל נובוגרבלסקי
רביץ
רביץ וראוויטש הם שמות משפחה שמקורם בעיירה ראביץ' (ראוויטש) שבקרבת העיר פוזנן בפולין.
חריף (פירושונים)
הת'ר נובה
הת'ר נובה (באנגלית: Heather Nova; נולדה ב-6 ביולי 1967) היא זמרת רוק, אשר כותבת ומלחינה את מרבית שיריה בעצמה. להיטה המפורסם ביותר הוא השיר "Walk This World" משנת 1994.
ביוגרפיה.
השנים הראשונות.
הת'ר נובה נולדה בשם הת'ר אליסון פרית' בברמודה, לאם ממוצא קנדי ולאבא יליד ברמודה. את מרבית שנות ילדותה העבירה ביחד עם משפחתה (הוריה, אחותה ואחיה) על סירה באורך 12 מטרים שבנה אביה. במשך רוב שנות השבעים וחלק משנות השמונים הפליגה המשפחה במרחבי האוקיינוס האטלנטי והים הקריבי.
נובה החלה לנגן בגיטרה ובכינור בגיל צעיר, ואת שירה הראשון כתבה בגיל 12. בשנות נעוריה היגרה משפחתה לניו אינגלנד, והיא למדה בבית ספר תיכון בורמונט. כשסיימה את לימודי התיכון נרשמה ללימודים בבית הספר לעיצוב של רוד איילנד, שם סיימה את לימודיה בשנת 1989.
קריירה.
לאחר סיום לימודיה ברוד איילנד היא התגוררה זמן קצר בניו יורק, שם היא נכשלה במאמציה לעניין חברות תקליטים בשירים שכתבה והקליטה. לאחר מכן עברה להתגורר בלונדון, שם נשארה במשך 12 שנים (היא החזיקה כבר באזרחות בריטית, בשל מוצאה הברמודי). ב-1990 היא הוציאה מיני-אלבום ראשון שנקרא בפשטות "Heather Frith". בתקופה זו היא עדיין לא שינתה את שמה. שינוי השם הגיע שנה לאחר מכן, במטרה ליצור לעצמה שם קליט יותר.
שמה החדש נחשף לראשונה ב-1993, שנה שבה היא הוציאה מיני-אלבום שני בשם "Spirit in You", וכן אלבום מלא ראשון בשם "Glow Stars", שזכה לביקורות נלהבות. הצלחת האלבום הובילה אותה להקליט ולשחרר אלבום ראשון בהופעה חיה, "Blow", ולצאת לסיבוב הופעות ראשון באירופה. בשנת 1994 יצא לאור אלבומה המצליח ביותר מבחינה מסחרית, "Oyster", שבו נכלל גם הלהיט "Walk This World". בעקבות הצלחת האלבום היא יצאה לסיבוב הופעות עולמי שנמשך שנתיים. אלבום נוסף בהופעה חיה, "Live from the Milky Way", יצא ב-1995. אלבום האולפן הבא שלה, "Siren", יצא ב-1998. האלבום עורר ציפייה רבה, אך לא זכה להצלחה מסחרית גדולה.
לאחר מסע הופעות עולמי לקידום האלבום "Siren", נובה לקחה הפסקה מהקלטות והופעות. בשנת 2001 יצא לאור אלבומה "South". באלבום נכללה גרסת כיסוי שהקליטה לשיר "Gloomy Sunday". השיר זכה להצלחה גדולה בגרמניה והגיע שם למקום הראשון במצעד מכירות הסינגלים, לאחר שנכלל גם בפסקול של סרט קולנוע גרמני שעסק במלחמת העולם השנייה.
ב-2002 הוציאה לאור בעצמה ספר, "The Sorrowjoy", שהכיל שירים ואיורים פרי עטה. ב-2006 הוציאה גם אלבום באותו שם, שבו היא מקריאה את שיריה מהספר לצלילי מוזיקת אמביינט. את האלבום ניתן היה לרכוש רק בהופעות החיות שלה, באתר האינטרנט הרשמי שלה ובשני אתרי מעריצים. כמו כן, היא שיתפה פעולה עם אומן הדאנס הגרמני ATB בשירים "Love Will Find You" ו-"Renegade".
אלבום האולפן האחרון שלה, "The Way It Feels", יצא במאי 2015. ב-11 בנובמבר 2015 הופיעה לראשונה בישראל, במועדון הבארבי.
חייה האישיים.
נובה מתגוררת כיום בברמודה עם בעלה, המפיק המוזיקלי פליקס טוד, ועם בנם סבסטיאן, שנולד ב-2004.
ספרות שבחים
האגיוגרפיה
הגיוגראפיה
האגיוגראפיה
איבר אחרון
איבר ראשון
איבר מינימלי
איבר מקסימלי
ז'וזף מרי
ז'וזף מרי (בצרפתית: Joseph Méry, 1798 - 16 ביוני 1866) היה סופר, מחזאי ומשורר צרפתי. כרומנטיקן נלהב שיתף פעולה עם אוגוסט ברתלמי ברבות מן הסאטירות שלו וכתב סיפורים רבים, שנשכחו עם השנים. כיום הוא זכור ביותר כלבריתן-שותף לגרסה המקורית בצרפתית לדון קרלוס של ורדי, שעלתה בהצגת בכורה בפריז במרץ 1867. כמו כן, חיבר את המחזה "הקרב על טולוז", שוורדי עיבד לאופרה "הקרב על לוניינו" בינואר 1849.
בשעתו נודע מרי בשנינותו ובכושר האלתור שלו. הוא הפיק כמה יצירות בתיאטראות פריז ואף עבד עם ז'ראר דה נרוואל בעיבודים של מחזות שקספיר ואחרים.
אלכסנדר דיומא האב הזמין, ב-1864, את כל משוררי צרפת להפגין את כישורי היצירה שלהם בכתיבת שירה לפי סיומי שירים, שז'וזף מרי בחר למטרה זו. באחרית ימיו זכה מרי לקצבה מנפוליאון השלישי.
מקורות.
ערך זה מסתמך על אנציקלופדיה בריטניקה מהדורת 1911, שהיא כיום ברשות הציבור.
שרלוט הורנטס
אנטוניו גיזלנצוני
אנטוניו גיזלנצוני (באיטלקית: Antonio Ghislanzoni; 25 בנובמבר 1824 - 16 ביולי 1893) היה עיתונאי, משורר וסופר איטלקי, שכתב לבריות בשביל ורדי ובשביל מלחינים אחרים. הידועות ביותר ביניהן הן אאידה והגרסה המתוקנת של כוחו של גורל.
חייו.
גיזלנצוני נולד בלקו, לומברדיה ולמד זמן קצר בסמינר לכמרים, אך סולק משם בגלל התנהגות לא-נאותה ב-1841. הוא החליט ללמוד רפואה בפאוויה. אבל ויתר על כך כעבור זמן קצר והחל בקריירה של זמר בריטון ובטיפוח נטיותיו הספרותיות.
בשנת 1848, בהשראת רעיונותיו הלאומיים של ג'וזפה מציני, ייסד גיזלנצוני כמה עיתונים רפובליקאים במילאנו, אבל בסופו של דבר נאלץ למצוא מקלט בשווייץ. כאשר נסע לרומא להשתתף בהגנה על הרפובליקה בהתהוותה, נעצר גיזלנצוני בידי הצרפתים ונכלא לזמן קצר בקורסיקה.
באמצע שנות ה-50' של המאה ה-19 הסתלק גיזלנצוני מן הבימה והשקיע את מרצו בפעילות עיתונאית בחוגי הבוהמה של מילאנו, בניהול "איטליה מוזיקלה" ובעריכת "גאזטה מוזיקלה די מילאנו". כן ייסד את המגזין Rivista minima בשיתוף פעולה עם אריגו בויטו, בין היתר.
ב-1869 פרש גיזלנצוני מעיתונאות וחזר ללומברדיה, מחוז ילדותו, שם הקדיש את זמנו לספרות ולכתיבת לבריות לאופרות. הוא הרבה לכתוב סיפורים קצרים בחרוזים וחיבר רומנים שונים, ביניהם, Angioli nelle tenebre (1865), La contessa di Karolystria (1883), AbracadabraUn suicidio a fior d'acqua (1864) ו-Storia dell'avvenire (1884). הרומן שלו בנושא החיים בתיאטרון, Gli artisti da teatro משנת 1865 יצא לאור מחדש במאה ה-20. כמו כן הוציא לאור מסות מוזיקליות, שהחשובה בהן היא Reminiscenze artistiche
גיזלנצוני כתב כשמונים וחמש לבריות, בהן "אדמה" בשביל קאטאלאני (1866), "פוסקה" (1873) ו"סלבטור רוזה" (1874) בשביל גומז, "הליטאים" בשביל פונקיילי והגרסה השנייה של "כוחו של גורל, (1869). כמו כן תרם כמה בתי שיר לתרגום המחודש לאיטלקית של "דון קרלוס" מאת ורדי.
גיזלנצוני מת בקפרינו, ברגמו בשנת 1893, בן 69.
חילזון הגינה
ריצ'ארד דאן
בואה (פירושונים)
ריקרדו רושה
ריקרדו סרז'יו רושה אזבדו (בפורטוגזית: Ricardo Sérgio Rocha Azeved; נולד ב-3 באוקטובר 1978) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי, אשר נולד בעיר סנטו טירסו. נכון להיום, שיחק כמגנה של קבוצת הפרמייר ליג טוטנהאם הוטספר.
קריירת מועדונים.
רושה שיחק בראשית הקריירה שלו בקבוצה הקטנה פאמלישאו, ממנה עבר לשחק בספורטינג בראגה. אחרי שהרשים רבים בעת הקמפיין של בראגה בטורניר גביע אופ"א, בנפיקה ליסבון רכשה אותו ב-2001, יחד עם חברו לסגל טיאגו. במהלך 4 וחצי העונות שבהן שיחק בבנפיקה, הוא שיחק סך הכל 162 משחקים וכבש 3 שערים.
ב-17 בינואר 2007, החלו להתפרסם מודעות בתקשורת האנגלית ובפורטוגל אודות מעברו של רושה לטוטנהאם. ביום שלמחרת, פורסם בתקשורת הפורטוגלית שהעסקה אושרה סופית, באמצעות סוכנו רוני רוזנטל, תמורת 3.2 מיליון פאונד ו-2 משחקי ידידות בין המועדונים שבהם בנפיקה תקבל את כל ההכנסות ממכירת כרטיסים.
משחקו הראשון של רושה בטוטנהאם היה ב-27 בינואר 2007, בניצחון 3-1 על סאות'נד יונייטד במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA, כאשר שיחק במקומו של הקפטן הפצוע של הקבוצה, לדלי קינג. ב-10 בפברואר 2007, רושה שיחק את משחקו הראשון בפרמייר ליג, במשחק נגד שפילד יונייטד. ב-14 במאי 2008, נפוצו שמועות על כך שרושה ביקש להיכנס לרשימת ההעברות של המועדון עקב העובדה שלא שותף במספיק משחקים.
ב-31 באוגוסט 2009 חתם לעונה אחת בקבוצה הבלגית סטנדרד ליאז'. לאחר חצי עונה חזר לאנגליה וחתם בפורטסמות' לשנתיים.
קריירה בינלאומית.
אחרי שערך את הופעת הבכורה המלאה הראשונה שלו עבור פורטוגל נגד סקוטלנד, ב-2002, הוא זומן מחדש לסגל הנבחרת רק לאחר 3 שנים נוספות, לקראת משחקי שלבי המוקדמות של יורו 2008 נגד דנמרק ופינלנד.
תארים.
בנפיקה ליסבון
ריקארדו רושה
צבאו של צלאח א-דין
פציעת מאמץ חוזרנית
בניין לב רם
בניין לב רם הוא בניין משרדים ברחוב הנביאים 26 בירושלים, המשמש כיום את משרד החינוך.
רקע.
בניין לב רם עומד במקביל לחלקו האחורי של בית החולים האיטלקי, ונבנה על מגרש שהיה חלק ממתחם בית החולים. בית החולים עצמו נבנה בתחילת המאה ה-20 ובמהלך מלחמת העולם השנייה הופקע מבעליו, ממשלת איטליה, והועבר לרשות חיל האוויר המלכותי שהשתמש בשטח למגרשי טניס.