יהודים חיו באטאן במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
איסט ניו יורק
אנדורה (כדורסל)
מועדון כדורסל אנדורה (בספרדית: Bàsquet Club Andorra), הידוע מטעמי חסות גם כמורה בנק אנדורה (MoraBanc Andorra) הוא מועדון כדורסל מאנדורה לה ולה, בירת אנדורה, המשחק בליגת העל הספרדית בכדורסל. אף על פי שבסיסו באנדורה, המועדון משחק במערכת הכדורסל בספרד.
היסטוריה.
ב-12 ביוני 1970 נוסד המועדון בשם Club de Basket Les Escaldes, ושינה את שמו ל-Bàsquet Club Andorra ב-12 באפריל 1971. אנדורה התחילה לשחק בתחרויות האזוריות של ליידה ובעונת 1975/76 עלתה לפרמיירה קטאלנה, ליגת העל של קטלוניה בכדורסל. לאחר עונה פרשה מהליגה עקב בעיות כלכליות, אך חזרה בעונת 1980/81. המועדון עלה לליגה הספרדית השלישית בסוף עונת 1981/82 ולליגת המשנה בעונת 1983/84. בעונת 1991/92 עלתה אנדורה לליגה הספרדית בכדורסל, שם נשארה 4 עונות. בעונת 1995/96 השתתפה הקבוצה בגביע קוראץ', והודחה בשלב הבתים (16 האחרונות) כשסיימה ללא ניצחונות בבית עם אפס פילזן, קאגיבה וארזה ופאניוניוס. בסיום אותה עונה ירדה אנדורה בחזרה לליגה השנייה. החל מעונת 1997/98 השתתפה אנדורה ברמות הנמוכות של קטלוניה וספרד עד עונת 2009/10, אז התחרתה בליגה השלישית. בעונת 2012/13 עלתה אנדורה לליגה הספרדית השנייה, ובעונה שלאחר מכן זכתה באליפות הליגה כשניצחה בגמר את פורד בורגוס, עלתה לליגה הבכירה אחרי 18 שנים וגם הגיעה לגמר גביע הנסיך (הגביע המשני לגביע המלך). בעונת 2016/17 העפיל המועדון לראשונה אחרי 22 שנים לפלייאוף ה-ACB, והודחה ברבע הגמר על ידי ריאל מדריד. העפלה זו לפלייאוף איפשרה לאנדורה לחזור תחרויות האירופאיות, ובעונת 2017/2018 החלה להשתתף ביורוקאפ, אך הודחה בשלב הבתים הראשון. גם בעונה הבאה השתתפה הקבוצה, והודחה בחצי הגמר על ידי אלבה ברלין, לאחר שניצחה ברבע הגמר את אסוול ליון-וילרבאן. גם בעונת 2019/2020 השתתפה הקבוצה במפעל והודחה בשלב הבתים השני (16 האחרונות), כמו גם בעונת 2020/2021.
משה מרלין לוין
משה (מרלין) לוין (1921-דצמבר 2016) היה צלם, עיתונאי, וסופר ישראלי ממוצא אמריקאי. לוין נולד בשנת 1921, ועלה לארץ בשנת 1947. לאחר העלייה, לוין עבד כעיתונאי וסיקר חדשות מקומיות ובינלאמיות עבור עיתונים, רשתות רדיו וטלוויזיה, ביניהם מגזין טיים, ג'רוזלם פוסט וסוכנות הידיעות United Press . לוין צילם במהלך שהותו בארץ אלפי צילומי צבע, המתעדים רגעים רבים משנותיה הראשונות של המדינה, וכן מאירועים כמלחמת העצמאות, ביקור סאדאת בארץ ומלחמת יום הכיפורים, אשר חלקם נחשבים וירטואוזיים והוצגו במספר תערוכות.
ביוגרפיה.
לוין נולד בהאריסברג, פנסילבניה בשנת 1921. בצעירותו למד עיתונות באוניברסיטת טמפל שבפלורידה. שלוש שנים לאחר תחילת לימודיו, גויס לוין לצבא ארצות הברית. לוין שרת במלחמת העולם השנייה כמפענח צפנים במפקדתו של הגנרל אייזנהאוור באירופה, וכן תחת רוברט אייכלברגר בקורפוס השמיני של הצבא האמריקאי ביפן. לאחר המלחמה סיים לוין את חוק לימודיו, וכן התחתן עם אשתו, בטי שופמן, איתה הוא עלה לישראל בשנת 1947, והשתקע בירושלים.
זמן קצר לאחר הגעתו מונה לוין כעורך משנה בעיתון "פלסטיין פוסט", אשר הפך לימים לעיתון "ג'רוזלם פוסט" המודרני, בו הוא עבד במשך 13 שנה, ובמהלכן תפקד כעורך חדשות, עורך דיפלומטי וכתב. במהלך מלחמת העצמאות עבד לוין ככתב בסוכנות הידיעות "יונייטד פרס". בזמן המלחמה, לוין צילם מספר רב של תמונות צבע, המתעדות את חיי היום יום בזמן המצור על ירושלים. ב 1 בפברואר 1948 לוין שרד פיצוץ מכונית תופת ברחוב הסולל (כיום רחוב החבצלת), מול מערכת פלסטיין פוסט בה עבד.
בשנת 1952 החל לוין לעבוד ככתב ברשת ABC. לוין המשיך לעבוד ברשת זו גם בשנות החמישים והשישים, וכן הפך בשנת 1958 לכתב עיתון טיים בירושלים. בסוף שנות החמישים סיקר לוין את משפט אייכמן עבור ABC-TV הדיילי מייל, טיים ולייף. משנת 1976 עד 1980 היה לוין כתב טיים בבוסטון. ב-1980 חזר לוין לירושלים, בה הוא המשיך לעבוד ככתב המגזין, עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1990. לוין כתב במהלך חייו את הספרים “Balm in Gilead” ו- "It Takes a Dream" וכן פרסם 27 ספרים פרי עתו בהוצאת TIME-LIFE.
רוטב החווה
מורה בנק אנדורה
המפלגה האדומה של נורווגיה
המפלגה האדומה (בנורווגית ספרותית: "Rødt", נורווגית חדשה: "Raudt)" היא מפלגה בנורווגיה. המפלגה נוסדה במרץ 2007 על ידי איחוד של "מפלגת העובדים הקומוניסטית" ו"הברית האלקטורלית האדומה".
אידאולוגית, המפלגה תוארה כמפלגה השייכת לשמאל הפוליטי, וספציפית לאגף הרדיקלי בספקטרום הפוליטי. במצע הפוליטי של המפלגה, האדומים מציבים את הקמתה של "חברה ללא מעמדות" כיעדה האולטימטיבי, אשר המפלגה אומרת אשר "לזה קרל מרקס קרא קומוניזם". יעדיה האחרים של המפלגה הם להחליף את הקפיטליזם בסוציאליזם, מגזר ציבורי רחב, והלאמה של תעשיות גדולות. למפלגה אידאולגיה סוציאליסטית מהפכנית, אשר מכוונת לכך שהרשות המחוקקת תישלט על ידי מעמד העובדים. עם זאת, המפלגה לא תומכת ב"מהפכה מזוינת" ואלימה, בניגוד למנהיגי המפלגה בשנות השבעים והשמונים. המפלגה מתנגדת בתקיפות להצטרפות נורווגיה לאיחוד האירופי.
למפלגה האדומה יש בסך הכל 10 נציגים במועצות המחוזיות בכל נורווגיה ו-80 נציגים במועצות המוניציפליות. בבחירות הכלליות בנורווגיה ב-2013, היא הייתה מפלגה הגדולה ביותר אשר כשלה בהשגת מושב בבחירות. המפלגה נכנסה לפרלמנט הנורווגי בבחירות הכלליות של 2017, בהן זכתה ב-2.4% מהקולות ובמושב הראשון שלה אי פעם בסטורטינג. הפעם האחרונה בה מפלגת שמאל רדיקלי זכתה בייצוג בסטורטינג הייתה "הברית האלקטורלית האדומה" שזכתה בכיסא בבחירות הכלליות של 1993. בבחירות הכלליות של 2021 המפלגה הגיעה לתוצאת הבחירות הטובה ביותר שלה אי פעם, 4.69% מהקולות, אשר זיכו אותה בשמונה מושבים בפרלמנט.
אידאולוגיה ועמדות.
המפלגה מצדדת במנגנון מדינת רווחה ובמיסוי גבוה של בעלי ההון והעשירים כאמצעי לחימה באי השיויון המתמשך בנורווגיה. מאז הקמתה, התמזגו קבוצות מסוימות במפלגה. הדוגמה הבולטת ביותר היא "הסוציאליסטים הבין-לאומיים" הטרוצקיסטים. במפלגה כמה מחנות פנימיים, בין היתר הטרוצקיסטים, המרקסיסטים-לניניסטים והדמו-סוציאליסטים.
אחד היעדים החשובים של המפלגה האדומה הוא הגנה על מדינת הרווחה הנורווגית. היא קראה לממשלה להוציא 30–40 מיליארד כתרים נורווגים על המגזר הציבורי כדי להילחם בהשלכות המשבר הכלכלי של 2008. הפוליטיקאי האדום מימיר קריסטיאנסון טען ש"מפלגות הימין הוכיחו את נכונותן לפרק את הבסיס של מדינת הרווחה שלנו". לפי קריסטיאנסון, המפלגות הסוציאליסטיות, יחד עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הנורווגית, צריכות לאמץ מדיניות אשר מגנה בחוזקה על המודל הנורדי עבור העניים.
תוצאות הבחירות הכלליות של 2009, אשר היו מאכזבות עבור המפלגה, גרמו למהומות במפלגה ולכך שכמה חברי מפלגה רצו להזיז את האידאולוגיה של המפלגה קרוב יותר לזו של מפלגת השמאל הסוציאליסטי.
היסטוריה.
גיבוש המפלגה.
המפלגה האדומה נוסדה ב-7 במרץ 2007 על ידי מיזוג של "האיחוד האלקטורלי האדום" ו"מפלגת העובדים הקומוניסטית". שתי המפלגות חלקו את אותה ההיסטוריה עשרות שנים, מפני שמפלגת העובדים הקומוניסטית יסדה את האיחוד האלקטורלי האדום כמפלגה שתקדם ערכים סוציאליסטים וקומוניסטים.
האגף הצעיר של המפלגה הוא "הנוער האדום", אשר נוסד ב-1963, לפני הקמתם של האיחוד האלקטורלי האדום ומפלגת העובדים הקומוניסטית. הנוער האדום תמך במיזוג של שתי המפלגות.
היסטוריה אלקטורלית וסקרים.
בבחירות המחוזיות של 2007, המפלגה האדומה זכתה ב-2.1% מהקולות. לאחר הבחירות, קנוט הנינג ט'ייגסן נהיה ראש העיר הראשון והיחיד של המפלגה אשר נבחר בבחירות ישירות לראשות המחוז ריסור. בבחירות המחוזיות של 2011, המפלגה זכתה ב-1.7% מהקולות. בבחירות הכלליות של 2009, המפלגה זכתה ב-1.3% מהקולות, מה שלא זיכה את המפלגה במושבים בפרלמנט. המפלגה הייתה הכי קרובה לזכות במושב באוסלו, שם היא זכתה בכמעט 4% מהקולות. בבחירות שהתקיימו בשנת 2021 זכתה המפלגה ב-8 מקומות בסטורטינג.
פרנץ זאבר דורש
פרנץ זאבר דורש (בגרמנית: Franz Xaver Dorsch; 24 בדצמבר 1899 – 8 בנובמבר 1986) היה מהנדס אזרחי גרמני שהפך למהנדס הראשי של ארגון טודט, קבוצת הנדסה אזרחית וצבאית בגרמניה הנאצית שהייתה אחראית על מגוון פרויקטים הנדסיים בגרמניה ובשטחים שכבשו הגרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא מילא תפקיד מוביל ברבים מהפרויקטים ההנדסיים הגדולים ביותר של הרייך השלישי, כולל הקמת קו זיגפריד, החומה האטלנטית ועוד מספר ביצורים בגרמניה ובאירופה הכבושה. לאחר המלחמה הקים את חברת הנדסת הייעוץ "דורש קונסולט" (Dorsch Consult) בוויסבאדן.
ביוגרפיה.
דורש נולד באילרטיסן באזור אלגאו שבבוואריה. הוא שירת בצבא הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה בין 1 ביוני 1917 עד 2 בינואר 1919, ופרש בדרגת סמל. לאחר שחרורו הצטרף לפרייקור והשתתף בדיכוי הרפובליקה הסובייטית הבווארית במאי 1919. מאוחר יותר באותה שנה נרשם כסטודנט להנדסה אזרחית בבית הספר הגבוה לטכנולוגיה של שטוטגרט (Technische Hochschule Stuttgart), כיום אוניברסיטת שטוטגרט, והוסמך כאדריכל בשנת 1928. בשנים 1929–1933 עבד עם פריץ טודט, לימים מייסד ארגון טודט, בחברת ההנדסה במינכן זאגר וורנר (Sager und Wörner).
מעורבותו המוקדמת במפלגה הנאצית.