הצלף יכול לבחור קליבר ותחמושת בהתאם למשימה וזמינות התחמושת. תחמושת ה-0.338 לפואה מגנום היא בעלת טווח ירי ארוך ודיוק גבוה, אך היא יקרה יותר מתחמושת ה-7.62 מ"מ המשמשת את רוב הצלפים, כולל כדורי Match Grade. התחמושת מוזנת ממחסנית חיצונית נתיקה, המאפשר החלפה מהירה של סוגי תחמושת. תפס המחסנית דו-צדדי על מנת לאפשר נוחות מרבית הן ליורה ימני והן ליורה שמאלי. מודול ההדק ניתן להתאמה אישית וכן להסרה והתקנה מהירה לצורכי תחזוקה.
ניתן לבחור גם באורך הקנה, כאשר חברת הנשק בארט מציע קנים באורכים שונים בהם , , , ו-. בנוסף תומך הבארט MRAD בקנים מושתקים אינטגרלית, בהם העמעם (משתיק קול) מותקן מסביב לכל הקנה במקום כתוספת על הלוע. הצלף יכול בקלות להחליף קנה רגיל בקנה מושתק אינטגרלית לפי צורכי המשימה.
המעצה - השלד שמחזיק את הרובה ומשמש גם כממשק בין הרובה ליורה - עשוי מאלומיניום (סדרה 7000), ותוכנן בצורה ארגונומית עם דגש על מודולריות, התאמה ליורה, נוחות ירי ופשטות אחזקה. ידית האחיזה שליד ההדק דומה לזו של רובי AR-15, M16 ו-M4 קרבין (מכונה גם pistol grip בשל דמיונה לידית של אקדח חצי-אוטומטי). הקת בנויה בצורה ארגונומית ומאפשרת לכוונן את אורך עקב הקת ואת גובה תמוכת הלחי, כך שיתאימו ליורה. הקת מתקפלת ובנויה כך שהיא לא בולטת החוצה מעבר לקו ידית הבריח כאשר היא מקופלת, וזאת על מנת לאפשר נשיאה קומפקטית יותר כאשר לא בשימוש. למעשה, כאשר הקת סגורה היא מקיפה את ידית הבריח ובכך מאבטחת אותה. על הרובה מותקנות מסילות פיקטיני רבות (מלמעלה ולמטה, מימין ומשמאל) המאפשרות להתקין עזרים טקטיים שונים כגון כוונות טלסקופיות, אמצעי ראיית לילה, כוונות קליפ-און, דורגל וחצובה בקלות ובנוחות.
לאורך החלק העליון של המעצה יש מסילת פיקטיני קבועה באורך בשיפוע 20 דקות קשת, כאשר בדגמים המוקדמים השיפוע היה 30 דקות קשת (דקת קשת היא יחידה למדידת זוויות קטנות). צבע המעצה ניתן לבחירה על ידי הלקוח כאשר הצבעים הסטנדרטיים הם שחור, חום-חאקי כהה, חאקי בהיר, ירוק ואפור.
החל משנת 2020 משווקת חברת הנשק בארט נגזרת של ה-MRAD בשם MRAD SMR כאשר SMR = Single Mission Rifle. זוהי גרסה של הבארט בה אי-אפשר להחליף קליברים והקת קבועה ואיננה מתקפלת. דגם זה זול יותר מה-MRAD.
ביצועים.
הביצועים של הבארט MRAD מבחינת דיוק (0.5–0.35 דקת קשת) וטווח ירי, נוחות האחזקה וההתאמה ליורה, מציבים אותו בשורה הראשונה של רובי הצלפים בעולם וכאחד הטובים מסוגו.
הרובה מדויק מאוד ומקבץ באופן עקבי מתחת ל-1 דקת קשת (MOA) עם תחמושת רגילה כאשר בארט מתחייבת ל-"sub-MOA accuracy". עם תחמושת צליפה ייעודית (כגון כדורים באיכות של Match Grade) הדיוק מגיע לחצי דקת קשת () באופן עקבי, ואף למטה מכך: מקבצים של 0.35 דקת קשת אינם נדירים. צלפי הימ"מ וצלפי צה"ל מצליחים לפגוע עם הרובה בסטייה מרבית של מהמטרה בירי לטווח 100 מטר, דיוק השקול ל-0.35 דקת קשת. עם תחמושת צליפה 0.338 אינץ' תואמת של IMI, צלפי הימ"מ מקבצים בפיזור מרבי של בירי לטווח , דיוק השקול ל-0.4 דקת קשת. דיוק זה (0.4–0.35 דקת קשת, MOA) נחשב למצוין הן לצליפה צבאית והן לצליפת לוט"ר.
טווח הירי האפקטיבי המרבי של הרובה תלוי בקליבר ובתחמושת. עם תחמושת 7.62x51 מ"מ נאט"ו (0.308 וינצ'סטר) הטווח היעיל המרבי עומד על כ-. עם תחמושת 0.338 לפואה מגנום הטווח היעיל המרבי עומד על אך ה-MRAD מסוגל לפגוע במטרת דמות גם בטווחים של . עם תחמושת 0.338 נורמה מגנום הטווח היעיל המרבי צפוי לגדול לכ-.
עם תחמושת 0.338 לפואה מגנום מסוגל ה-MRAD לחדור שריון גוף מודרני בטווחים של עד כ-.
היסטוריה.
ה-MRAD תוכנן עבור מכרז Precision Sniper Rifle של הכוחות המזוינים של ארצות הברית לבחירת רובה צלפים לכוחות המזוינים של ארצות הברית, שאחת הדרישות בו הייתה שהרובה יהיה מדויק (פיזור זוויתי של מתחת לדקת קשת אחת, 1 MOA) בטווחים של עד . למרות שעמד בדרישות, ה-MRAD הפסיד במכרז ורובה הרמינגטון MSR נבחר על פניו.
רובה ה-MRAD זכה בפרס "רובה השנה של איגוד הרובאים הלאומי של ארצות הברית" לשנת 2012.
ב-2013 רכשה הימ"מ, היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של ישראל, 12 רובי בארט MRAD לניסוי. מטרתם הייתה להחליף את רובי הצליפה לטווח ארוך מדגמי ה-PGM 338 וה-PGM Hecate בתפקיד זה, עקב אמברגו אירופאי שמנע מכירת חלקי חילוף ותחמושת לרובי ה-PGM הצרפתיים. הניסוי הצליח ובדו"ח שפורסם על ידי קצין האמל"ח של הימ"מ נכתב על ה-MRAD: "הנשקים שנרכשו בסוף שנת 2013 נכנסו כבר לשימוש מבצעי, וקיימת שביעות רצון מלאה מרמת הביצועים ומאיכות הנשק". בעקבות כך הוחלט לרכוש 15 רובי MRAD נוספים. כיום זהו הרובה העיקרי במערך הצליפה של הימ"מ, לצד ה-SR-25 Mk 11 החצי-אוטומטי.
בעקבות הניסיון החיובי בימ"מ החל צה"ל גם הוא לבחון את הרובה. בשנים 2017 ו-2018 נראו מספר תמונות מתערוכות ותצוגות פנימיות של צה"ל, בהן הופיע הבארט MRAD (בחלקן עם מעצה בצבע שחור ובחלקן עם מעצה בצבע חאקי). לקראת סוף שנת 2018 נכנס ה-MRAD לתפוצה רחבה בכלל היחידות המיוחדות בצה"ל ונבדקת כעת האפשרות לרכישת קנים בקליבר 0.338 אינץ'. בזכות הארגונומיה שלו, הבארט נוח לירי מכל מצב: שכיבה, כריעה, ישיבה ועמידה. בשל כך ובזכות דיוקו הוא משמש את צה"ל לצליפת לוט"ר וצליפה בשטח בנוי, בנוסף לצליפה כללית, ומיועד להחליף את המאוזר 86SR הוותיק. חלק מרובי ה-MRAD של צה"ל כוללים קנה מושתק אינטגרלית למשימות צליפה מיוחדות וחשאיות. הבארט MRAD רשם טבילת אש מבצעית במהלך העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה (2018–2021) בידי צלפי חטיבת עוז (חטיבת הקומנדו של צה"ל).
ב-2019 נבחר הבארט MRAD במכרז של פיקוד הכוחות המיוחדים של ארצות הברית (US SOCOM) כרובה הצלפים של הכוחות המיוחדים במיזם "Advanced Sniper Rifle" ("רובה צלפים מתקדם", בראשי תיבות: ASR). בעקבות כך נחתם חוזה עם חברת הנשק בארט על סך כ-50 מיליון דולר ל-5 שנים. הרובה החדש זכה לציון Mk 22 ASR (רובה צלפים מתקדם סימן 22).
ב-2020 הגישו צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית (המרינס) בקשה לרכוש כמויות גדולות של הבארט MRAD במיליוני דולרים במטרה לאמץ אותו כמערכת נשק הצלפים העיקרית שלהם. הצבא מייעד אותו להחליף את רובי הצלפים לטווח ארוך מדגמי M2010 ESR ובארט M107, ואילו המרינס מעוניינים להחליף את רובי ה-M40A6 הבריחיים הישנים ורובי ה-Mk 13 Mod 7 שלהם בבארט MRAD.
ב-2021 החלו להגיע רובי הבארט Mk 22 לצלפי הכוחות המזוינים של ארצות הברית, מתוך 3,000 רובים בסך הכל. ב-2021 הזמין צבא ארצות הברית רובי MRAD תחת הציון Mk 22 PSR. באוגוסט 2022 הזמין גם חיל הנחתים של ארצות הברית את הרובה.
דוב ים אנטארקטי
דוב ים אנטארקטי (שם מדעי: "Arctocephalus gazella") הוא מין של דוב ים החי בימים הדרומיים ובקצה יבשת אנטארקטיקה.
מאפיינים.
זהו דוב ים די גדול, אפו רחב וקצר יחסית. פרוותו חומה כהה יחסית אצל הזכרים, אבל הנקבות אפורות והבטן בהירה יותר. הגורים חומים כהים או שחורים, למרות שמדי פעם יש גם גורים "בלונדיניים".
אורכם עד 2 מ' ומשקלם 91-215 ק"ג.
הם חיים לבד אך בעונת הרבייה הזכרים מארגנים להקות רבייה כשכל זכר יכול להחזיק ביותר מתריסר נקבות בעת ובעונה אחת.
המזון המועדף עליהם הוא קריל אנטארקטי והוא נפוץ ביותר באזור המושבות שלהם באי ג'ורג'יה הדרומית. כל דוב ים יכול לאכול יותר מטון קריל בשנה.
הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה, אם כי בעבר היה ציד אינטנסיבי שלהם לשם הפרוות.
מירי מילמן
מירי מילמן (נולדה ב-3 באוקטובר 1982), היא זמרת מטאל וכותבת ישראלית. ידועה בעיקר כסולנית הלהקות דיסטורטד וסיסטם דיווייד.
ביוגרפיה.
נולדה בישראל. החלה לעסוק במוזיקה בגיל צעיר, תחילה בלימודי פסנתר בגיל 5 ובהמשך לימודי גיטרה בגיל 14. בגיל 16 הייתה ממייסדי להקת המטאל הישראלית דיסטורטד, ובה פעלה במשך עשר שנים. הלהקה הוציאה שני אלבומים דרך חברת התקליטים "Candle-Light", והופיעה בישראל ובאירופה.
בשנת 2010 הופיעה ברשימת "הנשים החמות ברוק הכבד" של המגזין האמריקאי "ריבולבר".
בגיל 26 הקימה את הלהקה סיסטם דיווייד יחד עם בעלה לשעבר. הלהקה הוציאה EP ואלבום תחת חברת ההקלטות Metal Blades, והופיעה ברחבי העולם (ארצות הברית, קנדה, אירופה ויפן).
לאחר פירוק סיסטם דיווייד, עברה מילמן לקריירת סולו, והוציאה סינגל בשם "האור שלך".
ניקופורי מזארקי
קרלמו מזארקי
שושלת הע'למאן
ע'למן
אילטוטמיש
פגידה
אינדוקציה נתרית
באלגברה קומוטטיבית, אינדוקציה נתרית (Noetherian induction) היא שיטת הוכחת טענות על אלגברות נתריות, שדומה במובן מסוים לאינדוקציה הרגילה.
הגדרה והסבר.
תהי formula_1 אלגברה נתרית. כדי להוכיח עליה טענה מסוימת, ניתן להיעזר באינדוקציה נתרית - ניתן להניח שהטענה לא נכונה עבור אלגברה כלשהי, אבל נכונה לכל אלגברת מנה formula_2 עבור כל אידיאל formula_3, ואז להמשיך באינדוקציה.
הסבר - יהי formula_4 אוסף כל האידיאלים formula_5 של formula_1 כך ש-formula_2 דוגמה נגדית לטענה. האוסף אינו ריק, משום שאידיאל האפס שם. formula_1 נתרי, ולכן ל-formula_4 יש מקסימום, נאמר formula_10. בכך למעשה הוכחה הטענה, משום שמתקבלת אלגברה formula_11 שאינה מקיימת את הטענה, ולכל אידיאל אמיתי שלה formula_12 המנה מקיימת את הטענה, משום ש-formula_13, ו-formula_14.
דוגמה.
טענה: אם formula_1 נתרי, קיימים אידיאלים ראשוניים formula_16 כך ש-formula_17.