ב-2013 מונתה לסמנכ"לית וראשת חטיבת מנור וטכנולוגיות. בזמן מינוייה הייתה האישה הראשונה שמונתה לסמנכ"לית וראש חטיבה בתעשייה ביטחונית ישראלית. חטיבת מנור וטכנולוגיות מפתחת מנועי טילים, מערכות הנעה בחלל, ראשי נפץ ופירוטכניקה, התקני פריצה בשלט רחוק ואמצעי הטעייה ימיים חד-פעמיים. כמו כן החטיבה מפתחת מערכות הנעה שנעשה בהן שימוש בלווייני "אופק" ו"ארוס" ובטיל האנטי-בליסטי "חץ", ומגוון של פריטי ציוד לפריצת דלתות וקירות.
בשנת 2017 זכתה בפרס ביטחון ישראל, עבור פרויקט חץ 3. הפרס ניתן באותה שנה לנציגי תעשיות ביטחוניות - התעשייה האווירית כקבלן ראשי, תעש מערכות ורפאל - עם מנהלת "חומה" במשרד הביטחון וחיל האוויר.
לשפירא שלושה ילדים.
יחסי קרואטיה–רומניה
יחסי קרואטיה–רומניה הם יחסי החוץ בין קרואטיה לרומניה. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו. שתי המדינות כוננו יחסים ב-29 באוגוסט 1992.
היסטוריה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, קרואטיה ורומניה, כמו גם סלובקיה, יצרו ברית נגד התפשטות הונגריה. בנוסף, במהלך המלחמה פעלו כוחות סלובקיים וכוחות אוויר וים קרואטיים בידידות מאדמת רומניה. הסכם דומה, ההסכמה הקטנה בין שתי מלחמות העולם, נחתם בעבר בין רומניה, יוגוסלביה (שכללה את רוב קרואטיה של ימינו) וצ'כוסלובקיה.
בשנת 2019, במהלך פגישה בין שרת החוץ הקרואטית מריה פיצ'ינוביץ' בוריץ' לבין מקבילה הרומני תאודור מלקאנו, הם אמרו כי "היחסים בין קרואטיה לרומניה משתפרים". שניהם דיווחו כי הם מרוצים מהטיפול במיעוטים שלהם. הם אמרו כי קרואטיה ורומניה "חולקות יעדים דומים", כמו כניסה לאזור שנגן וגוש האירו. קרואטיה ורומניה חתמו על 47 אמנות והסכמים, מתוכם 38 בתוקף.
מיעוט אתני.
ברומניה, באזור באנאט, קיימת אוכלוסייה של קרואטים. הם מהווים את אחד המיעוטים הקטנים ביותר במדינה, 6,807 איש על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2002. למעלה מ-5,500 קרשובאנים חיים בקומונות קרשובה ולופאק שבמחוז קרש-סוורין, שם הם מייצגים כ-90% מהאוכלוסייה. קומונות אלו מורכבות משבעה כפרים, Carașova עצמה, Nermed, Clocotici, Iabalcea, Rafnic, Lupac עצמה ו- Vodnic . כאן, השפה הקרואטית אינה משמשת רק בקרב המשפחה, אלא בסביבה היומיומית, ומשמשת במוסדות ציבוריים לצד רומנית. למעשה, רומנית מלמדת ילדים בכניסה לגן ילדים, לא קודם לכן. שאר הקרואטים מחוץ לכפרים הללו מתגוררים בעיקר בכפרים Cenei, Checea ו-Recaş, גם הם באזור הבאנאט. ידוע שהקרואטים הרומנים היגרו לבאנאט לפני מאות שנים, אך לא ידוע מתי בדיוק עשתה הקהילה הגדולה שבהם (זו של קרשובה ולופאק).
האיסטרו-רומנים של קרואטיה מתגוררים בשמונה כפרים באיסטריה, בהם הם אינם מהווים את הרוב. בכפרים אלה חיים כ-120 איסטרו רומנים. 450 נוספים גרים בערים ובעיירות בקרואטיה וכ-500 בחו"ל, שניהם תוצאה של הגירה. השפה האיסטרו-רומנית אינה משמשת בתקשורת, בדת ובתחומים אחרים, מה שגורם למיעוט דוברי השפה. שינוי השפה מתקדם, יותר בכפרים מסוימים מאשר בכפרים אחרים. רומניה לוקחת רשמית אחריות על קבוצה אתנית זו וטוענת כי הם "רומנים בחו"ל" וכי הם חלק מהקהל התרבותי והלשוני הרומני. ב-8 בנובמבר 2016 שופץ ונפתח מחדש בית הספר של הכפר שושניצה. פרויקט זה עלה 451,600 קונות (סביב 61,100 אירו). רומניה ייסדה חלק ממנה, והעניקה 100,000 קונות (כ-13,550 אירו). ביום זה השתתפו בהשבעה השגריר הרומני בקרואטיה קונסטנטין מיכאיל גריגוריה וקודמו, קוסמין דינסקו, וכן הרשויות האזוריות של מחוז איסטריה. האיסטרו-רומנים כנראה היגרו מטרנסילבניה לאיסטריה ודלמטיה. הקהילות שלהם נמצאות בסכנה מתמיד, והן עלולות להיעלם בעשורים הבאים.
שארקרסטור
שארקרסטור (בהונגרית: Sárkeresztúr) הוא כפר במחוז פייר, בנפת שארבוגארד.
מיקום.
גבול הכפר הוא החלק של מזפלד במחוז פייר, לאורך נחל השארביז. מבחינת הטופוגרפיה, האזור מתנשא מעט ממזרח לעמק הנחל. העלייה דמוית המדרון נמשכת עד לגבול שארושד. כאן שוכנת הגבעה המפרידה בין גבול הכפר לבין שארושד. גובהה של גבעה זו נע בין 130–140 מטר. הנקודה הנמוכה ביותר של הגבול היא 95 מטר. החלק הסמוך לתעלת נאדור הוא ביצתי למדי, כך שהאדמות כאן עקרות בשנים גשומות. האזורים הפנימיים בכפר גם הם נמוכים יחסית, עם גבהים של 97–102 מטרים בלבד מעל פני הים.
היסטוריה.
אחד הכבישים הרומים הראשיים ההובילו מגורסיום (Gorsium) כיום הכפר טאץ ליישוב סופיאנה (Sopianae) כיום העיר הגדולה פץ' עבר דרך הכפר. קטע ממנו נראה במבט מהאוויר בגבול הכפר. באזור הכפר, בסביבת גבעת בית הקברות וברחוב אורג, נמצאו כלים אופייניים לאוכלוסיית הילידים הקלטית המקומית, ובגבעת בית העלמין נמצאו גם קברים. בשארקרסטור התמזגו הדרך הצבאית של פהרוואר ומה שכונה ה"דרך הגדולה". בתקופת שלטונו של לסלו הרביעי, מלך הונגריה, סייסי המלך של שארושד התדיינו עם סייסי ואשארד בענייני קרקעות. לבסוף אזרחי סקשפהרוואר השיגו קרקעות אלה לעצמם. שמו של הכפר מופיע בגרסאות הבאות: בשנת 1405 Kerezthwr, ואחר כך לאורך המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16 יש כמה גרסאות: Kereztur, Kerezthur, Keresthur, Kerezthwr.השם מופיע לראשונה במקורות בשנת 1351 בין הבעלים מימי הביניים היו גם אלה ששמם היה קרסטורי.
אין מצב (סרט)
אין מצב (באנגלית: Nope) הוא סרט אימה-מתח פסיכולוגי אמריקאי, שנכתב ומבוים ​​על ידי ג'ורדן פיל, ומככבים בו דניאל קלויה, קיקי פאלמר וסטיבן יאון.
הסרט עלה לאקרנים בהפצתה של סרטי יוניברסל ב-22 ביולי 2022. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-18 באוגוסט 2022.
הפקה.
פיתוח וליהוק.
ב-9 בנובמבר 2020, נמסר כי סרט ללא כותרת שנכתב, יבוים ויופק על ידי הקולנוען ג'ורדן פיל יעלה לאקרנים תחת הפצתה של סרטי יוניברסל ב-22 ביולי 2022.
בפברואר 2021, נמסר כי קיקי פאלמר ודניאל קלויה לוהקו לצוות השחקנים הראשי, בעוד דווח כי ג'סי פלמונס דחה את האפשרות לקבל תפקיד בסרט בעקבות השתתפותו בסרט "רוצחי פרח הירח". במרץ 2021, נמסר כי סטיבן יאון לוהק לצוות השחקנים של הסרט.
ב-22 ביולי 2021, יחד עם חשיפת שם הסרט וכרזת הטיזר הראשונה, פיל הכריז על ליהוקם של ברבי פריירה, ברנדון פריאה ומייקל וינקוט לצוות השחקנים.
צילומים.
צילומי הסרט החלו ב-7 ביוני 2021 בלוס אנג'לס, והסתיימו ב-1 בדצמבר באותה שנה.
ברט פיליפס
ברט גיר פיליפס (באנגלית: Bert Geer Phillips; 15 ביולי 1868 - 16 ביוני 1956) היה אמן אמריקאי וחבר מייסד באגודת האמנים טאוס. הוא התיישב בטאוס, ניו מקסיקו (1898) והיה מייסד המושבה לאמנות טאוס. הוא ידוע בציוריו של הילידים האמריקנים, בניו מקסיקו ודרום מערב ארצות הברית.
ראשית חייו.
פיליפס נולד בהדסון, ניו יורק בשנת 1868. במהלך ילדותו הוא הושפע מסיפורי העלילות על הספר האמריקאי על הרפתקאות בהן מעורבים אינדיאנים אמריקאים, כמו בסיפורי ג'יימס פנימור קופר. בזכרונותיו מילדות הוא ציין כי תמיד אפשר היה למצוא אותו עם מכחול ביד. הוא היה אחד הראשונים שנרשמו כשג'ורג' מקינסטרי פתח סטודיו לאמנות בהדסון.
פיליפס עזב את הבית בגיל שש עשרה, עבר לעיר ניו יורק, שם למד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק ובאקדמיה הלאומית לעיצוב. בשנת 1894 נסע לאירופה, שהה זמן קצר בלונדון לפני שעבר לפריז, שם למד באקדמיה ז'וליאן. בהיותו באקדמיה התיידד עם ארנסט בלומנשיין וג'וזף הנרי שארפ.
קריירה אמנותית.
פיליפס חזר לניו יורק בשנת 1896, שם יחד עם ארנסט בלומנשיין שכרו אולפן. באביב 1898 ליווה פיליפס את בלומנשיין במסע למערב האמריקאי. התחנה הראשונה שלהם הייתה דנוור, קולורדו, שם קנו ציוד לקמפינג, עגלה, סוסים ואקדח. כך שהם היו מצוידים ויצאו בכוונה להגיע למקסיקו.
בצפון ניו מקסיקו אחד מגלגלי העגלה שלהם נשבר בגלל תנאי השטח. בלומנשיין רכב על סוס לטאוס הסמוכה, כדי לתקן את הגלגל, בעוד פיליפס המתין עם העגלה. לאחר שבלומנשיין חזר עם הגלגל המתוקן כעבור שלושה ימים, הם המשיכו לטאוס, שם מכרו את סוסם והעגלה, הקימו אולפן והחלו לצייר.
פיליפס החליט להישאר בטאוס כשבלומנשיין שב לניו יורק כעבור כמה חודשים. הוא וחבר עוררו התכתשות במהלך טקס בטאוס כאשר הם סירבו להסיר את כובעיהם. במהלך ההתכתשות נהרג השריף. התקרית הגבירה את המתיחות בין תושבי העיר ההיספאניים והאנגלים. פיליפס כתב במכתב לבלומנשיין, "התחלתי להרגיש כאילו אלו 'חיי הספר' האמיתיים, ורק הלוואי שקיט קרסון הזקן (גיבור ספרותי) היה כאן איתנו."
פיליפס התחתן עם רוז מרטין, אחותו של הרופא המקומי תומאס "דוק" מרטין, בשנת 1899. הוא הגה את הרעיון להקים מושבת אמנות בטאוס, עליה דן בהתכתבות עם בלומנשיין. בשנת 1915 החלום שלו הפך למציאות עם הקמת אגודת האמנים של טאוס, בה פיליפס היה חבר מייסד יחד עם חבריו ארנסט בלומנשיין, ג'וזף הנרי שארפ ושלושה אמנים נוספים. האגודה הוקמה בחדר האוכל של גיסי פיליפס, דוק והלן מרטין, שהייתה בעצמה אמנית בטיק.
מלבד היותו יזם בהקמת האגודה, פיליפס בילה יותר שנים בטאוס מכל חבר אחר.
בית הכנסת הגדול של צ'רנוביץ
בית הכנסת הגדול של צ'רנוביץ היה בית הכנסת הראשי של היהודים האורתודוקסים בצ'רנוביץ.
היסטוריה.
בנייתו של בית הכנסת הגדול התחילה בשנות ה-20 של המאה ה-19 והסתיימה ב-1853. לאחר בנייתו של בית הכנסת הכוראלי בעיר, עברה האוכלוסייה הליברלית יותר להתפלל שם, ובית הכנסת הגדול הפך בית כנסת אורתודוקסי-שמרני בעיקרו. לאחר מלחמת העולם השנייה הוסב מבנה בית הכנסת למפעל לייצור רהיטים.
אדריכלות.
מבנה בית הכנסת נבנה בסגנון נאו-קלאסי.
בית הכנסת בית תפילה בנימין
בית הכנסת "בית תפילה בנימין" הוא בית כנסת בצ'רנוביץ.
היסטוריה.