ב-1907-8 הוציא את השבועון היידי המאויר הראשון בפולין ורוסיה: "ראָמאַנ-ציַיטונג" – שבועון מאויר לספרות, אמנות ומדע בעריכת אברהם לייב יעקבוביץ' (עקביא),
בשנת 1911-2 הוציא את השבועון העברי המאויר לבני הנעורים "השחר" ("קֹבץ ספרותי מצֻיַּר לבני הנעורים"), שערך עם משה בן-אליעזר, עם מוסף מנוקד לקוראים מתחילים בשם "בן-שחר". כתב העת הופיע מל' בשבט תרע"א ועד י"ג בתשרי תרע"ב.
ב-1910 היה ממייסדי היומון היידי "דער מאָמענט" ('הרגע').
פרסם ב"ראָמאַנ-ציַיטונג" וב"מאָמענט" שורת מאמרים בנושא חינוך (שהופיעו גם בצורת ספר), אורתוגרפיה יידית ועוד.
ערך עם מ' אוֹסיפּוֹב (אָסיפּאָוו) את המאסף "דער הומאָריסט: יִידישע וויצען און אַנעקדאָטען" ('ההומוריסט: בדיחות ואנקדוטות יהודיות'; תרס"ח 1908).
בנוסף חיבר וערך מערכונים ומופעים לילדים, שהוצגו על ידי תלמידיו בנשפי בית הספר. מהם הופיע בדפוס המחזה לחנוכה "ערבונות" (1916).
היה חבר "אגודת חובבי שפת עבר" בוורשה, וחבר ועד אגודת הסופרים והעיתונאים היהודים בעיר.
מותו ומשפחתו.
מגנוס קרינסקי נפטר בוורשה בכ"א בתשרי תרע"ז (1916), ביום הושענא רבה, בתום מחלה קצרה וקשה, בגיל 53.
למחרת, ביום שמיני עצרת, בשעה שתיים אחר-הצהריים, נערכה תהלוכת לוויה המונית שבה צעדו בין היתר משלחות מבתי הספר היהודיים ותנועות הנוער בעיר, האגודות העבריות והיהודיות הציבוריות. רבבות אנשים הגיעו לחלוק לו כבוד אחרון.
קרינסקי נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב אוקופובה בוורשה. המצבה שעל קברו פוסלה על ידי הפסל היהודי הוורשאי אברהם אוֹסטשֶגה.
בנקרולוג ב"הצפירה" נכתב כי קרינסקי "היה הראשון, אשר הוציא ספר למוד לקריאה עברית בדפוס יפה, על נייר משובח ועם ציורים... בכלל היה המנוח בעל רוח יפה, אהב את היופי וכל הספרים והעיתונים שהוציא השתדל שיהיו יפים גם בתכנם וגם בחיצוניותם וגם התאמץ בכל יכלתו להשכין את היופי בבתי הספר שלו".
המילונאי יעקב רמברג הספידו: "הכי קרא שמו מגנוס, וגדול היה באמת [פירוש השם בלטינית הוא 'גדול']: יהודי גדול, אדם גדול: רחוק מקטנות דמוחין, חולם גדול לראות את פרי מחשבתו בשכלולו ופדגוג גדול".
קרינסקי הותיר אישה ובנים.
בנו מיכאל (Michał) קרינסקי, כימאי בהכשרתו, ניהל אחריו את בית הספר שמיסודו במשך יותר מעשרים שנה.
בנו שמעון (Szymon) קרינסקי היה פעיל בתרבות העברית בעיר.
נכדו, מגנוס ג'ון (יאן) קרינסקי (Magnus J. Krynski; 1922–1989), בן בנו שמעון וסטֶפניה לבית בּוֹרַקְס, היה פרופסור ללימודים סלאביים וראש המחלקה לשפות סלאביות באוניברסיטת דיוק בדורהם שבקרוליינה הצפונית, מומחה לספרות הפולנית של המאה ה-20 ומתרגם מהשירה הפולנית, פעיל בפא"ן האמריקאי וחבר מועצת המנהלים של המכון הפולני של אמריקה לאמנויות ומדעים במשך שנים רבות.
קישורים חיצוניים.
פרסומיו:
אירינה שייק
אירינה ולרייבנה שייחלאיסלאמובה (ברוסית: Ири́на Вале́рьевна Шайхлисла́мова; ידועה בשם הבמה אירינה שייק; נולדה ב-6 בינואר 1986) היא דוגמנית-על רוסייה.
ביוגרפיה.
שייק נולדה בעיר ימנזלינסק שבמחוז צ'ליאבינסק שבברית המועצות דאז (רוסיה של ימינו), לאב וולגה-טטרי ולאם רוסייה. לאחר לימודיה התיכוניים החלה ללמוד שיווק, אך טרם סיום הלימודים היא פרשה ונרשמה יחד עם אחותה הגדולה לבית ספר ליופי. שם צד יופייה את עינו של סוכן דוגמניות. בשנת 2004 זכתה בתחרות היופי "מיס צ'ליאבינסק".
שייק החלה לדגמן בגיל 19 בפריז, ושימשה כפרזנטורית של חברת אינטימיסי במשך שלוש שנים, וכן הצטלמה לגיליון של ויקטוריה'ס סיקרט. בשנת 2009 חתמה על חוזה עם סוכנות הדוגמנות IMG.
שייק הופיעה חמש פעמים בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד והייתה לנערת שער שלו.
שייק תורמת כספים רבים לבית החולים שבעיר הולדתה ימנזלינסק וכן לפרויקטים שונים של צדקה ברוסיה.
ב-2011 ביקרה בישראל ודגמנה לדני מזרחי.
בשנת 2014 השתתפה בשתי סצנות בגרסה המחודשת ל"הרקולס", בכיכובו של דוויין "דה רוק" ג'ונסון.
חיים אישיים.
בשנים 2015-2010 בן זוגה היה הכדורגלן הפורטוגלי כריסטיאנו רונאלדו. בינואר 2015 הם נפרדו.
באפריל 2015 החלה שייק במערכת יחסים עם השחקן האמריקאי בראדלי קופר, ב-21 במרץ 2017 נולדה בתם ליה. ביוני 2019 דווח כי קופר ושייק נפרדו.
האיים הארגו-סרונים
טרונדור
טרונדור (בספרדית: Tronador) הוא הר געש רדום באנדים הדרומיים, הממוקם לאורך הגבול בין ארגנטינה וצ'ילה בקרבת העיר ברילוצ'ה. ההר נקרא "טרונדור" (בספרדית: "הרועם") על ידי מקומיים בשל הרעש, שמייצרים גושי הקרח הנופלים ממנו.
ההר המתנשא לגובה של 3,491 מטרים, גבוה ביותר מאלף מטרים משאר ההרים שמסביבו, דבר ההופך אותו כיעד מטפסים פופולרי. ההר הממוקם בין שני פארקים לאומיים: נאוול ואפי בארגנטינה, ווויסנטה פרס רוסאלס בצ'ילה. ההר מכיל 8 קרחונים, הנמצאים כרגע בנסיגה כתוצאה מהתחממות של הטרופוספירה העליונה.
גאוגרפיה וגאולוגיה.
הטרונדור ממוקם באנדים הרטובים, אזור בעל משקעים רבים בצורה של גשם ושלג. האקלים הממוזג של האנדים הדרומיים מאפשרים היווצרות מספר קרחונים כתוצאה מקצב הצטברות גבוה של הקרחונים. הטרונדור הנמצא בקו רוחב 41° דרום, הוא חלק מנוף אלפיני של פיורדים, אגמים קרחוניים ועמקים קרחוניים.
כמו במקרה של הר הגעש לנין הקרוב, הטרונדור בנוי ברובו מבזלת.
קרחונים.
הטרונדור נודע בקרחונים הרבים המכסים חלקים שונים שלו. 8 קרחונים תועדו: אלרסה (Alerce), וונטיסקרו נגרו (Ventisquero Negro - הקרחון השחור), קאסה פנגה (Casa Pangue), קסטנו אוברה (Castaño Overa), ריו בלנקו (Río Blanco -נהר לבן), פריאס (Frías), פאולה (Peulla) ומנסו (Manso). במהלך העשורים האחרונים הקרחונים של הטרונדור, כמו מרבית הקרחונים של האנדים הדרומיים, נמצאים בנסיגה.
הקרחון השחור הנמצא בבסיס הטרונדור בפארק הלאומי נאוול ואפי הוא קרחון ייחודי. הצבע החום כהה המיוחד שלו מגיע מלכלוך בוצי וממשקעים הנמצאים באזור הצטברות של הקרחון, אשר מוזנים על ידי קרחון ריו מנסו כמה מאות מטרים גבוה יותר בהר. גושי קרח חומים מתנתקים מהקרחון ולאחר מכן צפים באגם קטן עד אשר הם נמסים.
פסגות.
לפי מפת אונקר (Aoneker), אלה הם הפסגות של ההר: אנון או בינלאומי (3,484 מטר), ארחנטינו (3,187 מטר), צ'יליאנו (3,262 מטר), טורה אילסה (2,585 מטר). רכסים: פילו סור (3,054 מטר), פילו בלאנקו (3,146 מטר), פילו לה וייחה (2,715 מטר), פילו למוט (2,340 מטר).
תיירות וטיפוס הרים.
הרמן קלאוסן טיפס לראשונה על הטרונדור לבדו ב-29 בינואר 1934, לאחר מספר ניסיונות. הבקתה על ההר, רפיוחו אוטו מאיילינג (Otto Meiling), היא היעד הפופולרי לטרקים יומיים. הבקתה קרויה על שמו של מטפס הרים אשר טיפס עשרות פעמים על ההר ובילה שנים בהדרכת אנשים מסביב להר. הבקתה ממוקמת בערך 1,200 מעל פמפה לינדה, בבסיס ההר.
מרבית הקיצים פסגת אנון או הפסגה הבינלאומית ניתנת לטיפוס. אולם, קיץ חם במיוחד הגביר את מפולות הסלעים לרמה מסוכנת במהלך ינואר ופברואר 2008.
חסאן ביי שוכרי
איז'ו ליבוביץ'
יצחק (איז'ו) ליבוביץ' (נולד ב-2 ביוני 1964) הוא שחקן, במאי ומחזאי ישראלי, חוזר בתשובה חסיד ברסלב. נשוי ואב לשישה, מתגורר בבית שמש.
ביוגרפיה.
נולד ברומניה, כשהיה בן שנה עלה עם משפחתו לישראל והם התיישבו בקריית ביאליק. בצה"ל שירת בתחילה בלהקה צבאית, אך כשראה שהוא לא נהנה ביקש לעבור להיות מחסנאי של הלהקה. בשנת 1986 סיים 3 שנות לימודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב לצד קרן מור ויוסף אל דרור. לאחר מכן ייסד תיאטרון פרטי לילדים ולנוער בשם "התעוררות", בו העלה 8 הצגות אותם כתב, ביים והשתתף בהן. בין השאר, שיחק בתיאטרון בית ליסין ותיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער.
ב-1994 כתב וביים את ההצגה "אני פה בגלל אשתי" - קומדיה על חיי נישואין שעלתה 1,600 פעם (בהפקה האחרונה שעלתה בין השנים 2004–2012 שיחקו בין השאר ניקי גולדשטיין, שרון חזיז, הילה סורג'ון, חן שילוני ואלין לוי). ב-1997 כתב וביים את ההצגה "לשחרר את שווילי" שהופקה על ידי יוכלמן - אשר הפקות והתיאטרון העממי. לתיאטרון השעה הישראלי כתב וביים את ההצגות: "החב'רה הטובעים" על נער המכור לאלכוהול - בהשתתפות ניר שעיבי ועודד מנסטר; את ההצגה "לי זה לא יקרה" על שני נשאי איידס; ואת ההצגה "די לסמים" המספרת את סיפורם של נערים מבית טוב המתנסים בעישון סמים ובהשפעתם על בחינות הבגרות והגיוס לצה"ל; ב-2010 עלתה ההצגה "הבית שאני אוהב" שכתב ליבוביץ' בבימויו של רזי אמיתי.
שיחק בהצגות: ב-1998 השתתף לצד יוסף אל דרור בהצגה "שחור היה הלילה" שכתב וביים מיכאל גורביץ'. השתתף בהצגה שכתבה חגית רכבי "שמוליק של זוהרה", בהצגה "תרנגול כפרות" ועוד.
לאחר החזרה בתשובה.
למד בישיבת הליכות שלמה של הרב מרדכי אוירבך - רב קהילת אביר יעקב בתל אביב.
גם לאחר חזרתו בתשובה ממשיך ליבוביץ' לכתוב ולביים בתיאטרון.
ב-2010 כתב וביים את ההצגה "תוציאו את השטיח מהבית" - קומדיה למבוגרים על חיי נישואין שהועלתה בתיאטרון עמוקה. בהצגה זו גם גילם את דוד לצד השחקן אושרי מימון. ב-2011 כתב, ביים ושיחק בהצגה "הכל כאילו" לצד מתי סרי וניר שעיבי שהועלתה בתיאטרון בזמן. ב-2011 כתב וביים את ההצגה "תעשה לי לייק" שהועלתה בתיאטרון בזמן. ב-2012 כתב את ההצגה הקומית "ככה זה לא תשובה" אותה גם ביים לצד גולן אזולאי. ההצגה מספרת על בני זוג הנמצאים במשבר נישואין עקב חזרתו בתשובה של הבעל. בהצגה שיחקו גולן אזולאי, גלעד פרלמן, חיים זנאתי ויניב נחמיאס.