האלבום יצא בהוצאה מחודשת עם מיקס סטריאו חדש (5.1) על ידי רוברט פריפ וסטיבן וילסון. האלבום כולל שתי יצירות ארוכות. Formentera Lady שנמשך 10 דקות, ושיר הנושא בעל 11 דקות.
הנסיכה אליזבת מבלגיה
פצצת דלק-אוויר
דב לנדא
טורקמניסטן במשחקים הפאראלימפיים
טורקמניסטן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים סידני (2000), כששלחה למשחקים ספורטאי אחד, ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה טורקמניסטן חלק מעולם.
היסטוריה.
המשלחת אותה שלחה טורקמניסטן למשחקים בסידני בשנת 2000 כללה ספורטאי אחד, אטיין בגנייזוב, שהתחרה בהרמת כוח וסיים במקום השמיני בתחרות לגברים (עד 48 ק"ג). בגנייזוב סיים את התחרות עם הרמה של 135 ק"ג, ובמקום השמיני. הספורטאים הנכים אותם שלחה טורקמניסטן למשחקים התחרו כולם בתחרויות הרמת הכוח. ספורטאיה הנכים של המדינה מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
מגדלור יפו
מגדלור יפו הוא מגדלור הנמצא באזור יפו העתיקה ופעל בין השנים 1865 – 1966.
היסטוריה.
מגדלור יפו הוקם לראשונה בשנת 1865 כחלק מפעולות לשיפור מתקני נמל יפו שבנה השלטון הטורקי בעיקר בשל הגידול ביצוא מהארץ. הוא נבנה על בית המשקיף על הנמל. המבנה הנוכחי נבנה על ידי הבריטים בשנת 1936, והוא מתנשא לגובה של כ-29 מטרים מעל פני הים. בשנת 1966 הופסקה הפעילות במגדלור עקב פתיחת נמל אשדוד, ובעקבות כך גם פורקו חלקים מן המגדלור והורכבו במגדלור אשדוד.
המגדלור האיר בארבעה נצנוצים לבנים כל 14 שניות.
בשנת 2009 הונצח המגדלור בבול שהונפק בישראל.
אחמד דבאח
אחמד דבאח (בערבית: احمد ذباح; נולד ב־27 בינואר 1955) הוא ראש המועצה המקומית דיר אל אסד. בעבר היה חבר הכנסת מטעם קדימה וראש עיריית שגור.
ביוגרפיה.
בצעירותו היה דבאח מורה בבית ספר יסודי. דבאח היה מנכ"ל חברת "סאלח דבאח ובניו", הכוללת רשת סופרמרקטים, חווה לגידול ושיווק בשר, והוא מקימו של קניון דבאח בדיר אל-אסד. בבעלות משפחתו יש משחטה המספקת את רוב הבשר הטרי בארץ
בשנת 1992 הצטרף דבאח לליכוד. עבר לקדימה עם הקמתה. בבחירות לכנסת השבע עשרה הוצב במקום ה־51 ברשימת קדימה
ובבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב במקום ה־36. לאחר התפטרותו של אבי דיכטר מהכנסת באוגוסט 2012 התמנה דבאח לחבר הכנסת ושימש בתפקיד קרוב לחצי שנה עד הבחירות לכנסת התשע עשרה בינואר 2013, בה הוצב במקום ה-9 ולא נכנס לכנסת. דבאח היה מתומכיה של ציפי לבני בבחירות 2008 ובשנת 2012 העביר את תמיכתו לשאול מופז.
דבאח פקד אנשים רבים לקדימה ובשל כך יש שכינו אותו "קבלן קולות".
לאחר סיום כהונתו בכנסת נבחר לראשות מועצת דיר אל אסד בשנת 2013 ברוב של 93.5% מהקולות בסיבוב השני.
דבאח נשוי ואב לתשעה. תושב דיר אל אסד.
אנדוקרדיטיס זיהומית
אנדוקרדיטיס זיהומית (באנגלית: Infective endocarditis) היא דלקת של פנים הלב, ובכלל זה של מסתמי הלב, כתוצאה מזיהום, על פי רוב חיידקי, ובמיעוט המקרים פטרייתי. המחלה מתאפיינת בהיווצרות וגטציות – צבר של טסיות דם, פיברין ומושבות חיידקים – על פני מסתמי הלב ועל פני מכשירים מלאכותיים בלב דוגמת קוצבי לב. וגטציות אלו עלולות להביא לפגיעה בתפקוד הלב וכן לפגיעה מערכתית הנובעת משליחת תסחיפים מזוהמים לאיברים שונים.
שכיחות המחלה עומדת על 3–10 מקרים ל-100,000 איש לשנה. בעבר, גורם הסיכון העיקרי למחלה זו היה מחלת לב שיגרונית, אולם במדינות מפותחות גורמי הסיכון העיקריים קשורים להימצאותם של גופים זרים כגון מסתמים תותבים, קוצבי לב ודפיברילטורים, וכן לשימוש בסמים בהזרקה.
התמותה המקושרת עם מחלה זו היא עדיין גבוהה יחסית, למרות יכולות ההדמיה המתקדמות, טיפול אנטיביוטי מסיבי ואפשרויות טיפול ניתוחי כגון החלפת מסתם.
אפידמיולוגיה.
לזאר ריבייר, רופא צרפתי, היה הראשון שדיווח בספרות הרפואית, בספרו "Opera Medica Universa" בשנת 1674, על מקרה שמאוחר יותר יוחס לתיאור של אנדוקרדיטיס זיהומית. בספרו הוא תיאר מטופל שהתייצג עם פעמת ודופק לא סדיר ונפטר לאחר זמן קצר. בנתיחתו נמצאו נגעים עגולים בחדר השמאלי שצורתם כצבר אגוזי לוז ואשר ממלאים את פתח אבי העורקים. מתיאורו עולה גם כי מסתם אבי העורקים היה קשיח – ביטוי אולי לגורם סיכון של מחלת לב מסתמית.
שיעור ההיארעות של אנדוקרדיטיס זיהומית עומד, נכון ל-2016, על 3–10 מקרים ל-100,000 איש בשנה. בעוד שבעולם המתפתח אופי המחלה, על גורמי הסיכון והמחוללים האופייניים, דומה לאופייה בראשית העידן האנטיביוטי, בעולם המפותח המחלה מופיעה בגילאים מבוגרים יותר ונקשרת בגורמי סיכון אחרים, לרבות גורמי סיכון הקשורים בנוכחות מכשירים רפואיים. בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 עמד הגיל הממוצע על אמצע העשור החמישי לחיים, ואילו בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 חצה הגיל הממוצע את ה-70. שכיחות המחלה בקרב גברים גבוהה יותר מבנשים. הסיבה לכך אינה ברורה, אך ייתכן שיש מרכיב של מחלות ניווניות של מסתמי הלב, שלהן גורמי סיכון מולדים אשר בחלקם נפוצים יותר בגברים.
אטיולוגיה.
מחוללים.
ניתן לחלק את החיידקים הגורמים לאנדוקרדיטיס בכמה דרכים. דרך אחת היא על פי אופן הגעתם ללב - כך למשל, חיידקים מקבוצת Viridans Streptococci, "Staphylococcus" ומקבוצת ה-HACEK ("Haemophilus", "Aggregatibacter", "Cardiobacterium", "Eikenella " ו-"Kingella"). מגיעים מהלוע, העור ודרכי הנשימה העליונות. "Enterococci" הם חיידקים ששכיחותם נמצאת בעליה בגרימת אנדוקרדיטיס, הם חיידקים המגיעים לרוב דרך מערכת הדם ממערכת המין והשתן (המערכת הגניטו-אורינרית). החיידק ה-"Streptococcus bovis", מגיע ממערכת העיכול ונמצא מקושר עם פוליפים וגידולים במעי הגס.
אצל מזריקי סמים, החיידק השכיח ביותר הוא "Staphylococcus aureus", אשר לרוב פוגע בלב הימני (המסתם הטריקוספידלי בעיקר). לא נדיר למצוא מספר סוגים שונים של חיידקים בתרבית אצל חולים אלו (הדבקה פולי-מיקרוביאלית). גם החיידק "Coxiella burneti" הגורם לקדחת Q יכול לגרום לאנדוקרדיטיס בשלב הכרוני של המחלה.
חולים עם מסתם תותב (מכני או ביולוגי) נמצאים בסיכון לפתח אנדוקרדיטיס בעיקר במהלך החודשים הראשונים שלאחר הניתוח. במידה ומתפתח זיהום בחודשיים הראשונים שלאחר הניתוח, הזיהום נחשב ככזה שנרכש במהלך הניתוח או בשלב שלאחר הניתוח, דהיינו "זיהום נוזוקומיאלי" (שלרוב מערב גם קוצבים או דפיברילטורים מושתלים). זאת מאחר שהפתוגנים (מזהמים) הם כאלה הנרכשים בעיקר בבתי חולים, כגון "Staphylococcus aureus" או Coagulase-negative "Staphylococci" אשר עמידים למתיצילין ולכן דורשים טיפול אנטיביוטי משודרג. במידה וחולים עם מסתם תותב פיתחו אנדוקרדיטיס לאחר יותר משנה לאחר הניתוח, הסיבה לכך איננה נוזוקומיאלית אלא לרוב זיהום שנרכש בקהילה.
אצל כ-5% עד 15% מהחולים עם אנדוקרדיטיס לא ניתן למצוא עדות לחיידקים בתרבית דם. כלומר, תרביות הדם הן שליליות. הסיבה אחת לכך יכולה להיות שימוש באנטיביוטיקה טרם ביצוע התרבית (עד מחצית מן המקרים), או חיידקים מסוימים שלא גדלים על תרבית סטנדרטית (קרויים גם fastidious organisms).
גורמי סיכון.
בעולם המתפתח, כמו גם בעבר בעולם המפותח, גורם הסיכון העיקרי לאנדוקרדיטיס זיהומית הוא מחלת לב שיגרונית. המניעה של קדחת שיגרונית, וכתוצאה מכך של מחלת לב שיגרונית, באמצעות טיפול אנטיביוטי מתאים לדלקות גרון סטרפטוקוקליות, יחד עם ההתפתחות הרפואית בהשתלת מסתמים תותבים ומכשירים רפואיים מלאכותיים אחרים, כגון קוצבי לב ודפיברילטורים, הביאו לשינוי במפת גורמי הסיכון בעולם המפותח. מומי לב מולדים שלא תוקנו או שתוקנו חלקית, מסתמים תותבים, בין אם ביולוגיים או מלאכותיים, וקוצבי לב ודפיברילטורים מושתלים הם גורמי סיכון לפיתוח אנדוקרדיטיס זיהומית. בנוסף, נוכחות צנתרי עירוי ורידי ממושכים ודיאליזה הם גורמי סיכון נוספים הקשורים במערכת הבריאות. שימוש בסמים בהזרקה הוא גורם סיכון בלתי תלוי במערכת הבריאות לאנדוקרדיטיס זיהומית.
פתוגנזה.
האנדוקרד מהווה את השכבה הפנימית המצפה את הלב, לרבות מסתמי הלב. במצב רגיל, האנדוקרד הוא שכבה הנחשבת עמידה בפני התיישבות של חיידקים, אלא אם מתרחשת פגיעה מסוימת באנדוקרד המאפשרת התיישבות של חיידקים בו. כך, חיידקים יכולים להתרבות על גבי האנדוקרד, באמצעות התיישבותם על גבי פקיק דם לא זיהומי, הנוצר מסיבות שונות (כגון היצרות מסתם אבי העורקים, אי-ספיקת המסתם הצניפי, פגם במחיצה הבין-חדרית וכן מצבים של קרישיות יתר בדם). מצב זה קרוי התיישבות חיידקים על גבי nonbacterial thrombotic endocarditis, ובראשי תיבות, NBTE.
החיידקים מתיישבים ומתרבים באזור שעל גבי המסתם, לרוב יחד עם טסיות ופיברין העוטפים אותם. יכולתם להתיישב ו"להידבק" לרקמה תלויה בהימצאותם של מולקולות תאחיזה (אדהזיה) שונות, כאשר חיידקים אלימים במיוחד כגון "Staphylococcus aureus", מבטאים יכולת היצמדות וחדירה לאנדוקרד בריא לחלוטין.
תסמינים קליניים וממצאים גופניים.
לאנדוקרדיטיס זיהומית תסמינים קליניים מגוונים. אולם במרבית המקרים יש חום (90%) וניתן למצוא איוושה לבבית (ב-85%, בד״כ אוושה שהייתה קיימת בחולה עוד טרם הזיהום עקב פתולוגיה לבבית כלשהי). במקרים מסוימים ניתן לאבחן גם אוושה חדשה או שינויים של האוושה הקיימת (3-5%). חיידקים מסוימים מביאים להסתמנויות קליניות שונות: "Staphylococcus aureus" לרוב יביא לתמונה קלינית חריפה, בעוד ש-Viridans Streptococci מביאים לתמונה קלינית שהיא סאב-אקוטית במרבית המקרים.
בדיקות מעבדה.
תוצאות בדיקת מעבדה יציגו את הממצאים הבאים:
אבחנה.