ב-30 בינואר 1943 הועלה היינריצי לדרגת גנרל-אוברסט, וב-24 בנובמבר 1943 קיבל היינריצי על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בסוף 1943 הסתכסך היינריצי עם הרמן גרינג שהתלונן עליו בפני היטלר כי בעת הנסיגה מסמולנסק, הפר היינרצי את פקודת "האדמה החרוכה", והשאיר בניינים רבים, בהם הקתדרלה הגדולה של העיר, שלמים. היינריצי הגן על עצמו באומרו שאם הייתה כל סמולנסק עולה בלהבות לא היה יכול להעביר דרכה את גייסותיו. היטלר לא השתכנע מטיעון זה, אבל במקום להעמידו לדין צבאי, שחרר אותו מתפקידו ושלח אותו להחלמה בקרלסבד.
בקיץ 1944 לאחר שמונה חודשים של פרישה כפויה, נקרא שוב לשירות. הוא נשלח להונגריה, וב-17 באוגוסט קיבל את הפיקוד על ארמיית הפאנצר הראשונה, ועל הארמייה ההונגרית הראשונה תחת פיקודו של גנרל פרדיננד שרנר. היינריצי ניהל קרבות בלימה קשים, ולמרות שנאלץ לסגת לסלובקיה, קיבל ב-3 במרץ 1945 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
עם תחילת המתקפה הרוסית בינואר 1945, הקים הרמטכ"ל היינץ גודריאן את קבוצת ארמיות ויסלה שתפקידה היה להגן על חזית האודר ולשמש כבלם אחרון בהגנה על ברלין. לתדהמתו מינה היטלר את היינריך הימלר לעמוד בראש קבוצה זו למרות שלא היה לו כל ניסיון צבאי. תחת פיקודו של הימלר התמוטטה החזית והצבא האדום הגיע עד הים הבלטי. גודריאן נסע למפקדתו של הימלר ושכנע אותו כי לטובת בריאותו כדאי שיוותר על תפקידו כמפקד החזית. לשמחתו הסכים לכך הימלר. לאחר מכן שכנע גודריאן את היטלר למנות את היינריצי לתפקיד זה. ב-28 במרץ 1945 קיבל היינריצי את הפיקוד על קבוצת הארמיות ויסלה.
הקבוצה הייתה מורכבת בעיקר מארמיית הפאנצר השלישית בפיקודו של האסו פון מנטויפל והארמייה התשיעית בפיקודו של תאודור בוסה.
הפעולה הראשונה של היינריצי הייתה לנסות להסיר את המצור מעל העיר קיסטרין לגדת האודר בעזרת כוחות הארמייה התשיעית של בוסה. הפעולה נכשלה לאור עדיפות הרוסים בשריון וארטילריה. דבר זה העלה את זעמו של היטלר שדרש מגודריאן להחליף את בוסה, ומשזה סירב והתפתח ריב בין שניהם, פיטר היטלר את גודריאן ומינה במקומו את הנס קרבס.
היטלר היה משוכנע שריכוז הכוח הרוסי מול ברלין הוא הסחה וכי המתקפה העיקרית תיערך בדרום באזור סקסוניה, ולכן הורה להעביר יחידות שריון מקבוצת ארמיות ויסלה לטובת גנרל פרדיננד שרנר והותיר את היינריצי ללא עתודה.
היינריצי קיבל פקודה לא לסגת משום מקום ללא רשות הפיקוד העליון ולהילחם עד החייל האחרון. לכך הוא לא הסכים וכשפנה אליו פון מנטויפל בבקשה לסגת משטטין לפני שיכותרו, נתן לו אישור על דעת עצמו.
כשנודע הדבר לוילהלם קייטל, המפקד העליון של הורמאכט, הוא הורה לשני המפקדים לפגוש אותו ביער סמוך לקו החזית. קייטל פקד על היינריצי להורות לפון מנטויפל להחזיר את חייליו לקו החזית וכשזה סירב, האשים אותו בפחדנות, חתרנות ובגידה. באותו זמן עברו במקום שיירות חיילים נסוגים. היינריצי אמר לקייטל שאם הוא רוצה לפקוד עליהם לחזור לחזית, שיעשה זאת בעצמו. קייטל פיטר את היינריצי וביקש מפון מנטויפל לקבל את הפיקוד על קבוצה הארמיות ויסלה, אך האחרון סירב.
היינריצי נסע לעיר פלן, וב- 8 במאי 1945 הסגיר עצמו לכוחות הבריטים.
לאחר המלחמה.
היינריצי הוחזק כשבוי מלחמה עד 19 במאי 1948. הוא מת בעיר קרלסרוהה ב-13 בדצמבר 1971 בגיל 84 ונקבר בעיר פרייבורג בטקס צבאי מלא.
היינריצי מופיע כדמות מפתח בספרו התיעודי של קורנליוס ראיין - "הקרב האחרון" המבוסס על ראיונות שלו עם המחבר.
פרס נמרס למתמטיקה
פרס פרדריק אסר נמרס למתמטיקה (אנגלית: Frederic Esser Nemmers Prize in Mathematics) הוא פרס שניתן אחת לשנתיים על ידי אוניברסיטת נורת'ווסטרן. הפרס נוסד בשנת 1994 יחד עם פרס נמרס לכלכלה, בעקבות תרומה של 14 מיליון דולר מאת האחים נמרס, מתוך כוונה ליצור פרס המשתווה ביוקרתו לפרס נובל. הפרס כולל מענק בסך 150,000 דולר, ושהייה של עשרה שבועות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
קוקה קולה
פונקציית השגיאה המשלימה
דיאט קוקה קולה
קוקה קולה בלק
קוקה קולה זירו
מכינה קדם צבאית בני דוד
מכינה קדם צבאית עצם
מכינה קדם צבאית קשת יהודה
מכינה קדם צבאית יתיר
מכינה קדם צבאית בית ישראל
מכינה קדם צבאית אדרת
שלום קרלוביץ
תותח נגד טנקים 6 ליטראות
קהילות שרות
עמותת קהילות שרות פיוט וניגון (קהילות שרות) פועלת משנת 2002 במטרה להביא את מסורות השירה והפיוט של קהילות ישראל, במיוחד של יהדות ארצות האסלאם, אל מרכז ההוויה הישראלית. מאז הקמתה מובילה קהילות שרות את העדנה שהפיוט זוכה לה ואת כניסתו למרכז התרבות הישראלית. פעילותה זו היא תיקון לתוצאות הדרת התרבות של יהדות ארצות האסלאם בידי ההגמוניה בישראל.
עיקר תרומתה של קהילות שרות היא בהפעלת קבוצות לימוד קהילתיות ברחבי הארץ. בקבוצות לומדים משתתפים מכל גוני החברה הישראלית מפיוטי עדות ישראל וזוכים לחיבור לחוויית הכיסופים של דורות של קהילות ישראל.
רקע.
עם הקמת מדינת ישראל, הביאה איתה עליית קהילות יהדות ארצות האסלאם (מרוקו, עיראק וקהילות רבות אחרות) לישראל מסורות מפותחות של פיוט ותרבות הגותית בנות שנים רבות. ואולם, בישראל שלטה בכיפה תפיסה של
"שלילת הגלות" ושל "כור ההיתוך", והעולם הרוחני של יהדות ארצות האסלאם נתפס כדתי, מסורתי ומיושן. בנוסף, נדחו עולמות הפיוט מן המזרח, הקשורים לסולמות המוזיקליים הערביים, הפרסיים והטורקיים. הפיוט הודר לשולי התרבות הישראלית החדשה והצטמצם בעיקר למסגרת בתי-הכנסת ואל תוך קהילות דתיות.
עם חלוף השנים, נוצרה גם בתוך קהילות אלו סכנה לאובדן חלק גדול מעולמות הפיוט. הדור הראשון שהגיע לישראל הלך מן העולם, ורבים מבני הדור השני והשלישי התרחקו ממסורות אלו. במקביל, במהלך המאה ה-20, חלו בישראל שינויים במסורות הפיוט, כגון היווצרות המסורת הספרדית-ירושלמית, השפעת המוזיקה המצרית החדשה ושינויים רבים נוספים.
אמנים-פייטנים ויוצרים שהופיעו והקליטו לאורך השנים סיפקו את המסד לפעילותם של הדורות הבאים. נמנים עליהם ג'ו עמר, אביהו מדינה, ר' חיים לוק, ר' מאיר אלעזר עטיה, שלמה בר ויוצרים אחרים כמו זוהר ארגוב. תרומה חשובה הייתה גם לאנשי ההקלטה והתיעוד מן האקדמיה ומחוצה לה (בית התפוצות; הפונותיקה של הספרייה הלאומית; רננות - המכון למוזיקה ותרבות יהודית) ולפעילים עצמאיים, שפעלו לתיעוד המסורות.
קהילות שרות - הקמה.
בשנת 2002 גיבש יוסי אוחנה, מייסד "קהילות שרות פיוט וניגון", קבוצת פייטנים ממסורות פיוט שונות, פעילי שינוי חברתי, חוקרי פיוט ואנשי רוח ואיתם התחיל את הדרך. בין השותפים בראשית הדרך היו פרופ' מאיר בוזגלו, פרופ' חביבה פדיה, הרב והסופר חיים סבתו, פרופ' אדוין סרוסי, פרופ' אליהו שלייפר, החוקרת והמחנכת ד"ר יעל שי, המוסיקאי יאיר דלאל, הסופר אלברט סויסה, עזרא ברנע ממכון רננות, פרופ' יוסף שטרית, פרופ' אפרים חזן, ד"ר יוסף בן ישראל מקול ישראל, המנצח והמוסיקאי ד"ר אברהם עילם-אמזלג, רבי מאיר אלעזר עטיה.
היוזמה זכתה לתמיכה והשראה של פייטנים מן השורה הראשונה: ר' חיים לוק, רבי מאיר אלעזר עטיה, המלחין והחוקר אהרון עמרם.
עוד בשנת 2002 הקים יוסי אוחנה את הקבוצה הראשונה של "קהילות שרות פיוט וניגון" בירושלים, בתמיכת קרן אבי חי, ובשיתוף פייטנים ומוזיקאים כרוני איש-רן, הרב דוד מנחם, יאיר הראל והרב מימון (מני) כהן.
בהמשך הוקמו קבוצות נוספות ברחבי הארץ.
בקבוצות אלו התוודעו המשתתפים לעולם הפיוט על רבדיו השונים - מוזיקה, טקסט, תרבות, מסורת, היסטוריה, משוררים ופייטנים ממגוון קהילות ישראל לאורך הדורות. כבר מתחילת הדרך היו המלמדים פייטנים הנטועים במסורותיהם מבית אבא.
לדגם של קבוצות הלומדות שירה ופיוט היו תקדימים רבים בעולם היהודי בעבר, אולם הייחוד של קהילות שרות הוא הוצאתו של דגם זה אל מחוץ למסגרת דתית מחייבת. הלימוד מתקיים במשותף לגברים ונשים, והוא מלווה בהרצאות הנשענות על המחקר האקדמי המודרני. באותה מסגרת קבוצתית נלמדות מגוון מסורות פיוט: מרוקו, אלג'יריה, תימן, תוניסיה, כורדיסטן, הודו (קוצ'ין ובני ישראל), ספרד-ירושלים/חלב, עיראק, פרס, טורקיה, לאדינו, חסידות, לוב, אתיופיה, איטליה.
השותפות עם פרופ' מאיר בוזגלו הביאה לתמיכת קרן אביחי בקהילות שרות. תמיכה זו הסתיימה בשנת 2009, ומאז פעלה קהילות שרות במסגרת מרכז תרבות העמים לנוער (בית יהודית), עד להקמתה כעמותה בשנת 2011. משנת 2014 זוכה קהילות שרות לתמיכה ממשרד התרבות ומתמיכה ושיתוף פעולה של רשויות מקומיות. בכל שנותיה כעמותה, פעלה קהילות שרות תחת מגבלות תקציב מצומצם, למרות שרוב אנשיה פעלו ופועלים בהתנדבות.
עקרונות מנחים.
בדיון הראשון של צוות "סיעור המוחות" שנערך ביוני 2002 ועסק בהעמקת הזיקה לתרבות היהודית באמצעות הפיוט, הציג יוסי אוחנה עקרונות למימוש החזון:
מימוש החזון.
מאז הקמתה פועלת עמותת קהילות שרות למימוש החזון שהוגדר בראשית הדרך.
פעילות והישגים.
כדי לממש את היעד העיקרי של הנחלת מסורות הפיוט הרבות שהתפתחו בקהילות ישראל, בוצעו הפעולות המפורטות והונח מסד לשינוי בחברה בישראל:
מסורות פיוט, פייטנים ופייטניות בעבר ובהווה.
עמותת "קהילות שרות פיוט וניגון" שואפת להנחיל בציבור הרחב את מסורות פיוט שהתפתחו בגלויות ישראל השונות.
המסורת המפורטות כאן, כולן לומדו בקהילות שייסדה "קהילות שרות פיוט וניגון" ברחבי הארץ, וכל הפייטנים והפייטניות המופיעים ברשימה להלן לימדו במהלך השנים פיוטים בקרב הקהילות של לומדי הפיוט.
פעולות שנעשו בראשית הדרך.