רוברט ריימן זכה במספר פרסים במהלך הקריירה האמנותית שלו. בשנת 1973 זכה במלגת ג'ון סימון מטעם קרן גוגנהיים; בשנת 1985 זכה במדליית סקוהאגן (Skowhegan) ממכללת סקוהאגן לציור ופיסול וכמו כן, הוא היה חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות משנת 1994, ובשנת 2003 גם קיבל על עצמו לשמש כסגן נשיא הארגון. בנוסף על כך, בשנת 2005, רימן זכה בפרס פרמיום אימפריאל ובשנת 2005 זכה ריימן בפרס האפטמן, שהוענק לו על ידי קרן רוסוויטה-הפטמן השווייצרית.
בשנת 2009 ראה אור הספר Robert Ryman: Critical Texts Since 1967, בעריכת ויטוריו קולאז'י וקרסטן שוברט, שפורסם בהוצאת Ridinghouse. הספר משרטט את האבולוציה ההדרגתית של ההתקבלות והתגובה לאמנותו של ריימן לאורך השנים. בכך מאוגדים מעל 60 מאמרים וביקורות תערוכות, כולל טקסטים מאת כמה מהיסטוריוני ומבקרי האמנות החשובים ביותר בזמנם.
הציור של ריימן, "Bridge" (1980), נמכר ב-20.6 מיליון דולר במכירה פומבית של כריסטיס ב-2015.
תערוכות.
תערוכת היחיד הראשונה של ריימן הוצגה בגלריה Paul Bianchini שבניו יורק בשנת 1967, והוא בן 36. שנה לאחר מכן, הוא הציג לראשונה גם באירופה, בגלריה Heiner Friedrich, שבמינכן, גרמניה. בשנת 1969 נכלל ריימן בתערוכה קבוצתית בשם When Attitudes Become Form. המדובר בתערוכה חשובה של יצירות מאת אמנים מינימליסטים וקונספטואליים שאורגנה על ידי המוזיאון לאמנות בברן, שווייץ. בשנת 1972 הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו במוזיאון, כאשר מוזיאון הגוגנהיים בניו יורק הציג 38 מיצירותיו של ריימן שנוצרו מ-1965 עד 1971.
בשנים 1972, 1977 ו-1982, יצירותיו של ריימן הוצגו גם בתערוכה "documenta", תערוכה של אמנות עכשווית המוצגת כל חמש שנים בקאסל, גרמניה. כמו כן, הוא הציג בביאנלה של ונציה בשנת 1976, 1978, 1980 ו-2007. בנוסף על כך, הוא הציג בביאנלה של וויטני בשנים 1977, 1987 ו-1955. התערוכה הרטרוספקטיבית הראשונה שלו אורגנה על ידי מוזיאון סטדליק באמסטרדם, הולנד, בשנת 1974. בשנים 1993–1994 הוצגה הרטרוספקטיבה הגדולה ביותר של ציורי של ריימן, באוצרותו של רוברט סטור, בגלריה טייט, במוזיאון הלאומי לאמנות ריינה סופיה במדריד, במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, במוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית ובמרכז האמנות ווקר במיניאפוליס.
קצ'ומבארי
קצ'ומבארי היא מנת סלט עגבניות ובצל טרי הפופולרית במטבחי אזור של האגמים הגדולים באפריקה.
זוהו סלט לא מבושל המורכב מעגבניות קצוצות, בצל ופלפל צ'ילי. ניתן למצוא וריאציות של קצ'ומבארי בקניה, טנזניה, רואנדה, אוגנדה, בורונדי ובמדינות דרום אפריקה מלאווי וקונגו.
מקור המילה קצ'ומבארי בסווהילית מהמילה ההודית קצ'מברי.
שימושים.
קצ'ומבארי הוא סלט המשמש כתוספת בארוחה עיקרית. בקניה משמש כתבלין המוגש עם פילאו (פילאף), מוקימו, או ארוחה של "ניאמא צ'ומה" (בשר צלוי) "ואוגלי". בטנזניה אוכלים אותו עם פילאו אורז או "ביריאני". במלאווי הוא נאכל בדרך כלל בפני עצמו כמו כל מנת סלט אחרת, בעוד שבאוגנדה אוכלים אותו בדרך כלל עם "ניאמא צ'ומה".
וריאציות.
ניתן להוסיף גם מרכיבים אחרים, כגון מיץ ליים או לימון, כוסברה טרייה (כוסברה או "דניה"), פטרוזיליה, אבוקדו או מלפפון, ובמקרים מסוימים ג'ין או וודקה. וריאציות מסוימות של מתכונים דורשות גם פלפלים של חאבנרו או פלפל סקוטש, עם מגע של פלפל קאיין טחון.
קצ'ומבארי פופולרי באזור האגמים הגדולים באפריקה וניתן לאכול אותו עם פילאף אפריקאי וביריאני אפריקאי. במלאווי קוראים לזה סומו או שום או פשוט "סלט עגבניות ובצל".
Black Velvet
Black Velvet (בעברית: קטיפה שחורה) הוא הסינגל השני של הזמרת-יוצרת הקנדית אלנה מיילס. את השיר הוציאה לאור ב-12 בינואר 1990 חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. הוא נכלל כרצועה השלישית באלבום הבכורה של מיילס, "Alannah Myles". השיר הגיע לפסגת מצעדי הבילבורד הוט 100 ורצועות אלבומי הרוק הטובים ביותר. בנוסף, הגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים הקנדי של "RPM", למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון בנורווגיה, שוודיה ושווייץ.
בשנת 1990 זכה "Black Velvet" בפרס גראמי לביצוע הרוק הטוב ביותר – לאישה, ובשנה העוקבת בפרס ג'ונו לסינגל השנה. מאז פרסומו בלדת הרוק זכתה למספר גבוה של השמעות בתחנות הרדיו השונות. בשנת 2005 השיר אף קיבל את "פרס המיליונר" של ASCAP, לאחר שצבר יותר מארבע מיליון השמעות.
רקע וכתיבה.
"Black Velvet" הוא שיר הודיה לאלביס פרסלי, שדיוקניו צוירו לעיתים קרובות על קטיפה שחורה. פרסלי השתמש בצבע לשיער בשם "Black Velvet". את הרעיון לשיר הגה בן-זוגה של מיילס, כריסטופר ורד, שנסע באותה העת באוטובוס מלא מעריצים של פרסלי. עם שובו לקנדה, הוא הביא את טיוטת השיר למיילס. המפיק, דייוויד טייסון כתב את האקורדים עבור גשרית השיר.
חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, אליה הגיע השיר מטעמה של מיילס, נתנה את "Black Velvet" לאמן הקאנטרי רובין לי. גרסתה של מיילס יצאה לאור בדצמבר 1989, בעוד שהגרסה של לי פורסמה חודשיים אחר כך בפברואר 1990. מיילס קיבלה את תמיכתה של החברה בקידום השיר בתחנות הרדיו הפופ והרוק, ולי בתחנות הקאנטרי.
מיילס הוציאה לאור מחדש את "Black Velvet" בשנת 2007. גרסה זו נכללה במיני-אלבום דיגיטלי שיצא לאור כמחווה לפרסלי, למלאת 30 שנים למותו.
הוא נכתב בסולם מי♭ מינור, והוא בעל קצב בינוני של 92 פעימות לדקה. מנעד קולה של מיילס נע בין התו מי♭ באוקטובה השלישית למי♭ באוקטוה החמישית.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלווה את השיר בוים על ידי דאג פריל. הוא צולם בחווה המשפחתית של מיילס, בבקהורן שבקנדה. בקליפ, מוצגת מיילס שרה במרפסת של אחת מבקתות החווה עם הגיטריסט שלה, קורט שפטר.
הצלחה מסחרית.
"Black Velvet" יצא לאור כסינגל השני מתוך באלבום הבכורה של מיילס. הוא הגיע למקום ה-10 במצעד הסינגלים הקנדי של מגזים "RPM". בניגוד לקנדה, השיר יצא לאור ברחבי העולם כסינגל הבכורה של הזמרת. הוא הפך ללהיט ברוב המדינות שבהן פורסם. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הנורווגי, השוודי, השווייצרי והאמריקאי.
משטרת מונקו
משטרת מונקו היא כוח המשטרה הלאומי של מונקו ומשרתים בו 515 גברים ונשים. זהו כוח המשטרה הגדול במונקו. המשטרה כוללת יחידת מומחים המפעילה סירות סיור ומעקב.
ארגון ומבנה.
המנהלת לבטיחות הציבור (בצרפתית: Direction de la Sûreté Publique) היא הגוף המנהל את משטרת מונקו. המנהלה הוקמה ב-23 ביוני 1902, תחת מחלקת הפנים.
המשטרה עצמה מורכבת ממספר אוגדות שלכל אחת כמה מחלקות:
כרגע יש למשטרה 3 סירות סיור, שאותן הם חולקים עם כוחות משטרה אחרים בנסיכות.
מפרה
מפרה (בפורטוגזית: Mafra ) היא עיר ורשות מקומית ב, בחוף המערבי של פורטוגל, כ-40 קילומטרים צפונית-מערבית לליסבון. בשנת 2011 התגוררו ברשות 76,685 תושבים, בשטח של 291.66 קילומטרים רבועים. מבחינה מנהלית מחולקת הרשות המקומית ל-11 קהילות אזרחיות (פרגזיה).
היא ידועה בעיקר בזכות הארמון הלאומי המפואר של מפרה שנרשם כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. הארמון הלאומי מפרה, שנבנה בסגנון הבארוק, נתן השראה גם לחתן פרס נובל הפורטוגלי, ז'וזה סאראמאגו, לכתוב את הרומן שלו "דברי ימי מנזר". נקודות עניין נוספות ברחבי הרשות כוללים את Tapada Nacional de Mafra, שמורת ציד וטבע סגורה, ושמורת הגלישה העולמית של אריסיירה (Ericeira), השנייה בעולם.
היסטוריה.
השרידים הארכאולוגיים הקדומים ביותר שהתגלו במפרה מתוארכים ליישוב מוקדם של אזור זה בתקופה הנאוליתית. בסיישוסה (Seixosa), בפרגזיה אנקרנאסאו (Encarnação), באזור שהיה פעם חוף, התגלו שרידים ארכאולוגיים מהתקופה הפלאוליתית, המעידים על נוכחות אנושית בין העתיקות ביותר שהתגלו באירופה. שרידים אנושיים דומים התגלו לאורך החוף של סאו ז'וליאו (São Julião), כולל תלוליות צדפים שנוצרו על ידי קהילות בתקופה המזוליתית בפרגזיה קארבויירה (Carvoeira). אף על פי שרבים מהשרידים הללו התגלו שקועים לאורך החוף, הם תוארכו לשנת 7,000 לפני הספירה. בתקופת הנאוליתית (5,000 לפני הספירה), החלו להופיע הקהילות הראשונות של חקלאים-רועים, שהתיישבו בקבוצות קטנות במקומות הניתנים להגנה אסטרטגית. בין המקומות אתרים באיגרז'יה נובה (Igreja Nova), כגון פנדו דו לשים' (Penedo do Lexim, נחשב לנקודה חשובה בהבנת היישובים האיבריים בתקופה הנאוליתית והכלקוליתית), שהיו מיושבים במהלך החלק האחרון של התקופות הנאוליתית, הכלקוליתית והברונזה. מבנים נוספים באזור מהתקופה הנאוליתית, שכבר לא קיימים היום, כוללים את טירת שליירוש (Castelo de Cheleiros) או דולמנים, ששמם נותר ההוכחה היחידה לקיומם, כמו אנטאש-אזואיירה (Antas-Azueira) ואנטאש-גרדיל (Antas-Gradil). בנוסף לפנדו דו לשים', גם בסחה דו סוקוחו (Serra do Socorro) ובטיטואריה (Tituaria), יש קברים מהתקופה הכלקוליתית.