אלכסיי אוסיפוב נולד ב-31 במרץ 1938 בעיר בליוב , מחוז טולה, במשפחת עובדים. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר ב-1955, הוא סירב להיכנס לשום אוניברסיטה ולמד את ראשית התאולוגיה בבית במשך שלוש שנים תחת הדרכתו של הגומן ניקון (וורובייב) .
ב-1958, לאחר שקיבל ממנו המלצה בכתב התקבל לכיתה הרביעית (אחרונה) של הסמינר התאולוגי במוסקבה , לאחר שעבר את הבחינות של שלושת הכיתות הקודמות.
לאחר שסיים את לימודיו בסמינר התאולוגי במוסקבה ב-1959, המשיך את לימודיו באקדמיה התאולוגית של מוסקבה , סיים את לימודיו ב-1963 עם תואר בתאולוגיה.
בשנת 1964 עבר קורס לתואר שני באקדמיה התאולוגית המוסקבאית. באותה שנה מונה באקדמיה כמורה בדיסציפלינה החדשה לגמרי במונחי התקופה "אקומניזם" . בשנת 1965 הוזמן להרצות על תאולוגיה בסיסית באקדמיה, ולאחר מכן בשנה שלאחר מכן באותו נושא בסמינר. בשנים שלאחר מכן, בבית הספר לתארים מתקדמים, הוא הרצה על ההיסטוריה של המחשבה הדתית והפילוסופית הרוסית, פרוטסטנטיות ובעיות תאולוגיות מודרניות; באקדמיה, למעט תאולוגיה בסיסית, על פי וידויים מערביים.
אוסיפוב בהיותו סלבופיל , הוא אפולוגט של נצרות אורתודוקסית המבוססת על תורתם של אבות הכנסייה וחושף ליקויים לכאורה בתורות הקתוליות.
בשנת 2007 אוסיפוב נבחר להיות חבר באקדמיה הרוסית למדעי הטבע .
המשבר הסיני-טאיוואני (2021-2022)
תייסיר ג'עברי
פיגועי 29 באוגוסט 1955
מפלגת יש עתיד
גלונית פלשתית
גַּלּוֹנִית פְּלִשְׁתִּית (.Ballota philistaea Bornm), צמח רב-שנתי, ים-תיכוני שעיר, רב-גבעולים בסוג גלונית ממשפחת השפתניים. מין זה אנדמי לישראל ולדרום ממלכת ירדן. צמח נדיר ועל סף איום הכחדה.
מאפיינים.
הגבעולים זקופים ונוטים כלפי מעלה. מעוגלים ולא רבועים, שעירים מעט.
הפטוטרות קיימות, הלוואים נעדרים.
העלים נגדיים, פשוטים, שעירים, ביציים ושפתם חרוקה ושטחית כמשור.
הפרחים ערוכים בדורים צפופים רבי פרחים בחיקי עלי תפרחת ארוכים מאורך הדור.
הפרחים דו-מינים, בעלי עטיף כפול, דו-שפתנים (שתי השפתיים ברורות למדי ונראות יפה מבחוץ), צבעם ורוד או ארגמני, אורכם 10 מ"מ. כל פרח יושב בחיק חפיות זעירות ושעירות.
הגביע מאוחה כולו, דמוי פעמון או משפך רחב שקוטרו 8 מ"מ דומה לזה של גלונית מצויה. אוגן הגביע, רחבה ופרושה לרווחה וגלונית. בשפת הגביע 5 שיניו ברורות, זקופות, רחבות, אורכן כמעט כרוחבן, שמסתיימות בחוד קצר ומתפשקות לעת הבשלה.
הכותרת דו-שפתנית, גודלה 10 עד 12 מ"מ, צבעה ארגמן חיוור, והיא בולטת מהגביע. השפה העליונה שעירה מאוד. השפה התחתונה מאופיינת בעורקים לבנים חיוורים ומרושתים.
בית גידול.
בית גידולו האופייני של מין זה בישראל הוא מצע של חולות מיוצבים וחול חמרה, בצל עצי חרוב ושקמה, בקרבה הדוקה לשבכי שיחים גבוהים של שיחי אלת המסטיק, אטד החוף ורותם המדבר. בדרום ירדן בית גידולו מצומצם לאבן חול מאזור פטרה ועד שובק. שם הוא גדל בצל עצי זית בבוסתנים, וגם בחריצים עמוקים ולרוב מוצלים בין מצוקי אבן חול.
תפוצה.
גלונית פלשתית היא מין אנדמי לישראל ולדרום ממלכת ירדן, שתפוצתה מקוטעת למישור החוף ולהרי אדום. תפוצתה בישראל היא לאורך מישור החוף. היא נדירה מאוד בחוף הכרמל (במעט אתרים באזור חוף דור–הבונים); מצויה בשרון ובדרום שפלת החוף בעשרות אתרים. היא מוגנת בשמורת שיטה מלבינה אשדוד ובשמורת כרמיה.
תפוצתה בדרום ממלכת ירדן בלבד, ומצומצמת בתפוצתה לאבן חול מאזור פטרה ועד שובק. שם היא גדלה בצל עצי זית בבוסתנים, וגם בחריצים עמוקים ולרוב מוצלים בין מצוקי אבן חול. גלונית פלשתית נחשבת לצמח נדיר ואנדמי המצוי תחת סכנת הכחדה למרות שהוא נמצא ב-100 אתרים בארץ. שטחי הגידול הטבעיים הולכים ומצטמצמים בגל עיור מוגבר. פריחה מסוף מרץ ועד תחילת יולי.
רכבת גלגלי שיניים (בודפשט)
רכבת גלגלי השיניים של בודפשט (בהונגרית: Budapesti fogaskerekű vasút) היא רכבת גלגלי השיניים היחידה בבודפשט, שנוסעת ברובע 12 של העיר בין תחנות וארושמיור (Városmajor) לבין רכבת הילדים עד גבעת סצ'ני. בשפה המקובלת, אמצעי התחבורה מכונה רק "בעל שיניים" (fogas). החל מ-21 באוגוסט 2008, הוא נקרא פורמלית חשמלית מספר 60.
היסטוריה.
גבעת השוואבים (Svábhegy), שהיה נטוע בגפנים ומכוסה בחורש החלה להתפתח באופן משמעותי מהמאה ה-19, הווילות הראשונות נבנו כמקום מנוחה לשחקנים, סופרים ואמנים, ולאחר מכן היא הפכה למקום טיול פופולרי עבור תושבי העיר. כדי לענות על הדרישה המוגברת לתחבורה, "חברת הרכבות של בודה" הפעילה רכבת קרוניות סוסים משנת 1868, שאת מסלולה בנתה מראש מגשר השלשלאות בבודה עד זוגליגט (Zugliget) - חלק מרובע 12.
בניה.
ניקלאוס ריגנבאך, המעצב והבונה של רכבת גלגלי השיניים האירופית הראשונה, מסילת הרכבת ויצנאו-ריגי, שנפתחה ב-1871, הגיש בקשה להקמת רכבת גלגלי שיניים לגבעת השוואבים בשנת 1873 מטעם חברת Internationale Gesellschaft für Bergbahnen מבזל. בניית הקו אושרה בשנת 1873. הבנייה התחילה מיד לאחר האישור ב-3 ביולי. מנהל עבודות הבנייה היה פרנץ קתרי סלז, יליד שווייץ, שבנה את הווילה שלו, שעדיין עומדת היום, בקרבת מסילת קו הרכבת. לאחר שנה של עבודות בניית הרכבת, היא נמסרה, אך חמש שנים לאחר מסירת הרכבת הציבורית הראשונה הדומה בעולם. הנסיעה הראשונה הייתה ב-24 ביוני 1874 והרכבת יצאה לדרך לראשונה.
המסילה החד-מסלולית באורך 2,883 מטר נבנתה לכל אורכה לתפעול בגלגלי שיניים, ללא קטעי אדהזיה. הפרש הגובה בין תחנות הקצה בעמק ובגבעה היה 264 מטר, המסלול נבנה ללא מכשולים, בעלייה מתמשכת קבועה.
כתוצאה מהתפשטות הווילות בגבעות בודה, גדלה מאוד התנועה של רכבת גלגלי השיניים, מה שהפך את הארכת קו הרכבת לאטרקטיבית. קטע הקו מגבעת השוואבים לגבעת סצ'ני נבנה ב־1890. הוא נפתח ב-17 במאי, כך שאורכו של קו הרכבת גדל ל-3,733 מטר, ההפרש בבגובה לתחנה הסופית החדשה היה 315 מטר.
חשמול.
קו הרכבת קיבל רישיון עד 1926. תוקפו פג ב-1 באוקטובר, אז הפכה החברה לבעלות עיריית בודפשט. בשנת 1927 החלה חברת התחבורה לחדש את המסילה ולהחליף את רכבת גלגלי השיניים המיושן שמצבה הידרדר מבחינה טכנית. כאספקת אנרגיה לחישמול  נבחר מתח DC 550V שהתאים למהירות הנסיעה הנמוכה יחסית. עקב החישמול זמן הנסיעה התקצר ל-15 דקות. הרכבת המחושמלת נפתחה ב-1929.
כלי הרכב.
מפעל קטר קיטור.
כשמסילת הרכבת נפתחה בשנת 1874, היו שלושה קטרי קיטור זמינים, שיוצרו על ידי ה-Schweizerische Locomotiv- und Maschinenfabrik בווינטרטור, שווייץ. הרכבות נסעו לרוב עם קרון אחד או שניים, רק לעיתים רחוקות עם שלושה קרונות. קטרי הקיטור הדו סרניים היו מסוגלים להספק של 90 קילוואט, עבור מהירות של 12 קמ"ש בעלייה. הקטרים היו תמיד בקצה העמק של הרכבת, הדוד והארובה שלהם פנו לעמק, הדוד והארובה של הקטר הרביעי שנרכשו כעבור שנה פנתה אל צלע ההר. הקטר החדש סופק על ידי מפעל הקטרים באראו, אף הוא בשווייץ, ונרכשו שני קרונות נוסעים נוספים בעיצוב זהה לקודמות.
סטיבן ביגון
בולקלובן 1903
בולקלובן 1903 (בדנית: Boldklubben 1903 בקיצור: B 1903, פירושו: מועדון הכדור 1903) הוא מועדון ספורט דני וקבוצת כדורגל שבסיסה בפאתי העיר קופנהגן, גנטופטה. הקבוצה כיום משחקת בליגה הדנית החמישית ובליגות האזוריות של דנמרק, אולם בעבר הייתה אחת הקבוצות הבולטות בכדורגל הדני כששיחקה בליגת העל הדנית וזכתה בשבעה תוארי אליפות הליגה הדנית (בהם זכתה משנת 1920 ועד 1976), ובשני גביעי מדינה דנים בשנים 1979 ו-1986. ב-1991 התמזג המועדון עם קבוצת קופנהגן בולקלוב (KB), והפכו לפ.צ. קופנהגן, שנהייתה לקבוצה העיקרית של העיר קופנהגן, ואחת המובילות בדנמרק.
היסטוריה.
המועדון נוסד ב-2 ביוני 1903 באוסטרברו שבקופנהגן, ובתחילה שיחק באצטדיון ה"אוסטר פאלד" ולאחר מכן באידרספטפארקן לפני שהעביר את כל משחקי הבית לאצטדיון גנטופטה ב-1976.
מועדון B 1903 הייתה בן הקבוצות ההבולטות ביותר בדנמרק בשנות ה-20 וה-30 כאשר זכתה שלוש פעמים באליפות המקומית, וב-1938 בטורניר הדני. מאז הקמת הטורניר הדני ב-1928 ועד למיזוגו עם KB בשנת 1991, המועדון שיחק ב-62 מתוך 65 עונות של הליגה הבכירה בדנמרק.
מ-1969 עד 1979 המועדון שוב היה בין הדומיננטיים בכדורגל הדני עם שלוש אליפויות ותואר גביע. ב-1968, B 1903 סיימה במקום הראשון בליגה השנייה עם אריק דנונג כמאמן, אך לעונה שלאחר מכן הגיע לקבוצה בוסה האקנסון בן ה-26 כמאמן. השוודי הציג מושגים חדשים לחלוטין של תוכנית אימונים, ו-B 1903 זכה במפתיע באליפות דנמרק בשנת 1969. בעונה שלאחר מכן, B 1903 זכתה שוב באליפות. הפעם אחרי סיום מורט עצבים. לפני המחזור האחרון, הווידורה הייתה במקום הראשון, אבל הווידורה הפסידה 1-3 בחוץ לויילה. לאחר מכן B 1903 ניצחה את 3-2 אולבורג, והקבוצה זכתה באליפות רק בזכות יתרון של שער אחד בהפרש השערים.
גם האליפות האחרונה של B 1903 ב-1976 הוכרעה ביום האחרון של העונה. פורוורד הוביל אחרת את הליגה הראשונה עם הפרש שערים טוב יותר, אבל המשחק האחרון הסתיים בתוצאה 0-0 בנסטבד, כך ש-B 1903 ניצחה את ויילה ולקחה את האליפות בפעם השביעית בהיסטוריה.
ב-1979, המועדון הבטיח את ניצחון הגביע הראשון שלו עם ניצחון 1-0 בגמר על קוגה. ב-1982, B 1903 שוב הגיעה לגמר הגביע והגיעה למקום השלישי בליגה הבכירה, אך בשנה שלאחר מכן המועדון ירד לליגת המשנה. עם זאת, המועדון חזר בזריזות לליגה הבכירה לאחר שסיים ראשון ב-1984, וב-1986 זכתה B 1903 בגביע המדינה הדני בפעם השנייה.