אביבי הוא בעל תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל מטעם אוניברסיטת חיפה ותואר שני בכלכלה ומנהל עסקים. הוא שימש סמנכ"ל קבוצת אלדד פרי.
קרל גרימברג
קרל גוסטב גרימברג (בשוודית: Carl Gustaf Grimberg, 22 בספטמבר 1875 גטבורג -11 ביוני 1941 דיורסהולם ) היה היסטוריון, מורה ומוציא לאור שוודי. ספרו הידוע ביותר היה "היסטוריה של שוודיה" (במקור: "Svenska folkets underbara öden" 1924-1913) .בשנת 1926 התחיל לפרסם "היסטוריה של העולם" ("Världshistoria") אך לא הספיק להשלים אותה.
ילדותו ולימודיו.
קרל גוסטב גרימברג נולד בגטבורג למורה יואל גרימברג ולאשתו, שרלוטה לבית אנדרסון.
בשנים 1893-1896 למד לתואר B.A במכללת גטבורג, אחר כך למד באוניברסיטת גטבורג היסטוריה ושפות סקנדינביות) וב-1902 סיים את התואר הראשון בפילוסופיה. בשנת 1903 סיים את הדוקטורט בפילוסופיה עם העבודהבתחום ההיסטוריה - "היחסים הדיפלומטיים בין שוודיה לפרוסיה בשנים 1808 - 1804".
הוא לימד היסטוריה בבתי הספר התיכונים Högre latinläroverket (1897-1901) ו- Göteborgs högre samskola (1903-1901) בגטבורג.
בגטבורג. אחר כך בשנים 1903-1904 היה מורה במדרשה לבנות ואלין בסטוקהולם וב-1908-1906 בבית הספר לונדסברג בוורמלנד.
בשנים 1906-1908 כיהן כמרצה להיסטוריה במכללת גטבורג, לאחר מכן באוניברסיטת אופסלה (1907-1908). בשנים 1908-1918 היה יועץ ספרותי של ההוצאה לאור "נורסטט ובניו".
גרימברג נודע במיוחד הודות לספר "היסטוריה של שוודיה" (במקור:גורלם המופלא של בני שוודיה) פורסם בשנים 1924-1913 בתשעה כרכים.
בשנים 1939-1932 פורסם כרך מלואים ואחרי מותו, בשנים 1963-1959 יצאה לאור מהדורה מתוקנת.
ספרים מקיפים אחרים על ההיסטוריה של שוודיה כתבו בזמנם גם מחברים כמו אנדרס פריקסל במאה ה-19 ובימינו הרמן לינדקוויסט, אך בשונה מהם, היה גרימברג היסטוריון מקצועי. ההיסטוריה של שוודיה שכתב, מבוססת על תעודות כתובות ומקורות רבים, כללה גם נושאים שלא נידונו אצל פריקסל, כמו תולדות הכרייה, החקלאות, מערכת החינוך וציד המכשפות. ספרו נחשב לנכס צאן ברזל של התרבות השוודית לדורותיה.. ברוח התקופה, בהצגת העם השוודי, גבוריו והישגיו גישת המחבר הייתה אפולוגטית והוא נטה להציג באור שלילי יותר את היריבים הדנים או הרוסים.
גרימברג התחיל בשנת 1926 לכתוב היסטוריה של העולם ב-14 כרכים, מהם ששת הראשונים חוברו על ידו, בעוד הכרכים 7-10 נכתבו על ידי רגנר סבנסטרם, על בסיס רישומיו של גרימברג. החוזה שלו איפשר לגרימברג להיות אחד הסופרים השוודים הראשונים שיכלו להתקיים מכתיבה בלבד.
חלק מעמל הכתיבה עשה על סיפון סירת המפרש שלו, בה טייל, בין השאר, ברחבי הים התיכון.
אחרי שנת 1907 חיבר גרימברג גם ספרי לימוד להיסטוריה לבתי ספר יסודיים, גימנסיות ראליות ובתי ספר תיכון.
ספרי לימוד אלה זכו להערצה רבה בקרב החוגים השמרניים, בעוד שחוגי השמאל ובראשם יילמאר ברנטין מתחו בקורת נוקבת עליהם על שביטאו גישה לאומנית מדי והאדרת מלחמות. העלאת סוגיית ספריו בפרלמנט השוודי לא פגעה כלל במוניטין החיובי של ההיסטוריון. עם זאת גרימברג ביקש לא להיות תלוי במפלגה פוליטית כלשהי והשתדל בהמשך להפחית בגוון הלאומני בכתיבתו וזכה להערכה רחבה עוד יותר בדעת הקהל.
כתב גרימברג יחד עם אמיל הילדברנד ספר בשני כרכים על "מקורות ההיסטוריה של שוודיה" (1912-1911)
"מלחמות השוודים" (עם הוגו אוגדרן, 1914) ו"היסטוריה קצרה של התעשייה השוודית" (1925),
חייו הפרטיים.
גרימברג היה נשוי משנת 1919 לברונית אווה קרלסדוטיר ספארה (1982-1895),מוציאה לאור, בתם של קרל קרלסון ספארה ולילי לבית סייקרונה.
בשנים 1927-1925 בנה הזוג וילה ביישוב דיורסהולם, לפי תוכנית האדריכל קרל-אוטו הלסטרם.
קרל גרימברג הלך לעולמו בשנת 1941 והובא לקבורה בבית הקברות של דיורסהולם.
הלגיון השלושה עשר גמינה
הלגיון השלושה עשר גמינה ("Legio tertia decima Gemina") היה לגיון רומי שגויס בשנת 57 לפנה"ס על ידי יוליוס קיסר, במהלך המלחמה בגאליה, לקראת הפלישה לאדמות הבלגים.
הלגיון המשיך לשרת במשך כל מלחמת גאליה. הוא נותר נאמן לקיסר במהלך מלחמת האזרחים, והיה ללגיון איתו חצה קיסר את הרוביקון. הוא השתתף בין היתר בקרב פרסלוס (48 לפנה"ס) ובמסעי המלחמה באפריקה. בהמשך הוצב באזור צ'כיה והשתתף במסע עונשין נגד השבטים הגרמאניים לאחר תבוסת הרומאים בקרב יער טויטובורג. השתתף בפלישתו של טראיאנוס לדאקיה ונותר לשרת באזור זה. סמלו של הלגיון היה אריה.
היסטוריה.
בתקופת הרפובליקה הרומית.
הלגיון השלושה עשר גמינה גויס בשנת 57 לפנה"ס על ידי הגנרל הרומי יוליוס קיסר, במהלך המלחמה בגאליה, לקראת הפלישה לאדמות הבלגים. קיסר מזכיר את קיומו של הלגיון בתיאוריו על קרב סאביס (57 לפנה"ס), ומציין כי הוא נכח במצור על גרגוביה (52 לפנה"ס). כפי הנראה הלגיון גם נכח במצור על אלסיה (בערך 52 לפנה"ס).
הלגיון התלווה לקיסר בעת שזה חצה את הרוביקון במלחמת האזרחים בשנת 49 לפנה"ס.
חייליו נותרו נאמנים לקיסר במהלך מלחמת האזרחים, והם השתתפו בקרב דירכיום (48 לפנה"ס) ובקרב פרסלוס (48 לפנה"ס). בתום הניצחון המכריע על כוחותיו של פומפיוס בקרב פרסלוס, נשלחו חיילי הלגיון השלושה עשר חזרה לאיטליה. בשנת 46 לפנה"ס הם נקראו חזרה לשירות והשתתפו בקרב תאפסוס ובקרב מונדה (45 לפנה"ס). לאחר קרב מונדה, פיזר קיסר את הלגיון והעניק לאנשיו אדמות באיטליה.
בתקופת הקיסרות הרומית.
הלגיון מוזכר שוב בשנת 41 לפנה"ס, בעת שהוא הוקם מחדש על ידי יורשו של קיסר, אוגוסטוס, כדי לשים קץ לכיבושה של סיציליה על ידי בנו של פומפיוס, סקסטוס פומפיוס. לאחר שהובס פומפיוס, הלגיון תחת אוגוסטוס לחם בקרב אקטיום (31 לפנה"ס) כנגד כוחותיו של מרקוס אנטוניוס. לאחר מכן נשלח הלגיון לאיליריקום. בשנת 15 לפנה"ס בערך, הועבר הלגיון לפאנוניה, שם נאלץ להתמודד עם מרידות מקומיות.
לאחר תבוסת הכוחות הרומאים בקרב יער טויטובורג (שנת 9 לספירה), נשלח הלגיון כתגבורת לאאוגסבורג, לוינדוניסה (Vindonissa), ולבסוף לרייטיה, כדי להגן מפני התקפות אפשריות נוספות של השבטים הגרמאניים.
במהלך מלחמת האזרחים של שנת ארבעת הקיסרים (69 לספירה), תמך תחילה הלגיון השלושה עשר בקיסר אותו, ולקח חלק בקרב בדריאקום (נקרא גם קרב קרמונה). לאחר מכן תמך הלגיון באספסיאנוס כנגד ויטליוס.
בשנת 86, תחת שלטונו של הקיסר דומיטיאנוס (96-81) פלשו כוחות מדאקיה לתחומי האימפריה הרומית. שנתיים מאוחר יותר, קובץ כוח רומי גדול בן תשעה לגיונות - לרבות הלגיון השלושה עשר - שפלש לדאקיה.
הלגיון השתתף במלחמות דאקיה (102-101, 106-105), ובתום המערכה נשאר באפולום (כיום אלבה יוליה ברומניה) כחיל מצב. הלגיון השלושה עשר נותר שם עד אשר פונתה דאקיה.
הלגיון השלושה עשר תמך במושל פאנוניה עילית, לוקיוס סוורוס, שצעד לעבר רומא בסוורוס בשנת 193 כדי להדיח את דידיוס יוליאנוס, שזכה לתמיכת המשמר הפרטוריאני בבירה והוכתר לקיסר. מספר יחידות מהלגיון נלוו לסוורוס לרומא, ומאוחר יותר לחמו בפיקודו כנגד יריביו. ייתכן כי הלגיון גם השתתף במערכה של סוורוס כנגד האימפריה הפרתית.
קסבייה דולן
קסבייה דולן (בצרפתית: Xavier Dolan; נולד ב-20 במרץ 1989) הוא במאי ושחקן קולנוע קנדי.
דולן הוא הומו, ונושאי מגדר, זהות מינית ומיניות נוכחים בסרטיו. הוא נוהג לכתוב ולביים את סרטיו, לגלם באחדים מהם את הדמויות הראשיות, ולעיתים גם לעסוק בעיצוב האמנותי ובעיצוב התלבושות.
ביוגרפיה.
דולן נולד במונטריאול שבקוויבק, לז'נבייב דולן, מורה, ולמנואל טאדרוס, שחקן וזמר קנדי יליד-מצרים ממשפחה נוצרית-קופטית ממוצא לבנוני. בילדותו שיחק במספר סרטים וסדרות טלוויזיה בקנדה.
קריירה.
בגיל 19, בעזרת חסכונות מקריירת המשחק שלו, הפיק וביים את סרטו הראשון "הרגתי את אמא שלי", ואף גילם בו את הדמות הראשית. הסרט עוסק במערכת יחסים סבוכה בין אם לבנה ההומו. הוא מבוסס בחלקו על סיפור חייו של דולן, שכתב את התסריט בעודו בן 16. הסרט נמכר להפצה ב-20 מדינות; זכה בשלושה פרסים במסגרת "שבועיים של במאים" (Directors' Fortnight) בפסטיבל קאן 2009; ונבחר לייצג את קנדה באותה שנה בקטגוריית הסרט הזר בתחרות האוסקר, אך לא נכנס לרשימה המצומצמת של המתמודדים.
"פעימות לב", סרטו השני, הוקרן לראשונה במסגרת "מבט מסוים" (Un Certain Regard) בפסטיבל קאן 2010. הסרט עוקב אחר משולש רומנטי בו נמשכים זוג ידידים, בחור ובחורה, לבחור שלישי, עד כדי פגיעה בחברותם. גם בסרט זה גילם דולן את אחת הדמויות הראשיות. ביוני 2010 זכה הסרט בפרס הראשי בפסטיבל הסרטים של סידני. באותה שנה שיחק דולן גם במותחן הקנדי "Good Neighbors".
סרטו השלישי, "לורנס, בכל מקרה", הוקרן בפסטיבל קאן 2012, אף הוא במסגרת "מבט מסוים". הסרט עוסק בטרנסג'נדריות. בניגוד לסרטיו האחרים כבמאי, בסרט זה דולן לא משחק.
סרטו הרביעי הוא מותחן פסיכולוגי, עיבוד באותו שם למחזהו של מישל מרק בושאר "טום בחווה". הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בפסטיבל הסרטים ה-70 של ונציה, והוא זכה בו בפרס איגוד מבקרי הקולנוע הבינלאומי FIPRESCI. הסרט עוסק בין השאר באלימות, הומופוביה וסדיזם.
"מאמי", סרטו החמישי, עוקב אחר ניסיונותיה של אם חד-הורית לגדל את בנה הסובל מהפרעת קשב ושמזגו אלים. הסרט חלק עם סרטו של ז'אן-לוק גודאר את פרס חבר השופטים בפסטיבל קאן 2014.
לצד קריירת הבימוי והמשחק שלו, דולן מדבב סרטים וסדרות שונות לצרפתית, הידועה שבהן היא הגרסה הקנדית המשודרת בקוויבק ל"סאות' פארק", בה הוא מדבב את דמותו של סטן.
באוקטובר 2015 ביים וערך את הקליפ לשירה של אדל "Hello".