ב-2019 התקיימה אליפות אירופה בישראל, ובה זכתה נבחרת ישראל. ים מדר נבחר לחמישיית הטורניר יחד עם דני אבדיה, שנבחר ל-MVP של האליפות. בינואר 2020 מינתה הוועדה המיקצועית של איגוד הכדורסל את גיא גודס למאמן הנבחרת. ליטא יועדה לארח את אליפות אירופה ב-2020 אך הטורניר בוטל בשל מגפת הקורונה. אליפות אירופה לשנת 2021 בוטלה אף היא בשל מגפת הקורונה ובמקומה התקיים טורניר צ'לנג'. נבחרת ישראל השתתפה בבית שמשחקיו נערכו ביוון וסיימה את הטורניר עם מאזן של שלושה ניצחונות ושני הפסדים.
ישראל משתתפת באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2022 והעפילה לשלב חצי הגמר, בו תשחק נגד נבחרת ספרד.
הישגים לפי טורניר.
מקור:
סגל נבחרת העתודה.
סגל הנבחרת לאליפות אירופה דרג א' במונטנגרו:
צרמן
צֻרְמָן (בערבית: صرمان, מוכר גם בתור צרמניה (صرمانيه), אל-עדוניה ואל-עדנאניה (العدنانيه)) הוא כפר צ'רקסי נטוש ברמת הגולן סמוך לגבול ישראל-סוריה, כ-3 ק"מ מדרום-מזרח לקוניטרה וכ-4 ק"מ ממזרח לקיבוץ עין זיוון.
היסטוריה.
היישוב נוסד בשלהי התקופה הרומית, ונזכר ב"מכתב הארכימנדריטים" משנת 570 לספירה בשם כפר צורמנין.
היישוב נושב מחדש רק בשנת 1878 על ידי הצ'רקסים. בשיאו מנה הכפר 1090 תושבים ו-200 בתים שרובם כוסו ב"רעפי מרסיי" מתוצרת צרפת, שהיו נפוצים מאמצע המאה ה-19 באירופה ומראשית המאה ה-20 במזרח התיכון. שרידים רבים של הרעפים פזורים עדיין בשטח הכפר.
הכפר ננטש בשנת 1967 בעקבות מלחמת ששת הימים ותושביו ברחו לסוריה.
במלחמת ההתשה שימש הכפר כבסיס לפעילות המסתננים והפח"ע שביצעה סוריה כנגד מטרות ישראליות ברמת הגולן. בעקבות זאת הוחלט להרוס את מרבית בתי הכפר, פרט למבנה המסגד ומבנים בודדים נוספים. בין היתר הוקם על הגבעה השולטת על הכפר מוצב 109 של צה"ל כחלק מתפיסת המגננה ברמת הגולן.
בימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים ניסתה הדיוויזיה הממוכנת התשיעית הסורית, בפיקודו של חסן עלי טורקמאני, לפרוץ אל הגולן משטח הכפר כחלק מהמאמץ ההתקפי המשני. עם תחילת המלחמה הופגז מוצב 109, אשר אויש על ידי מחלקת חי"ר מחטיבת גולני וכח שריון מחטיבה 188, על ידי ארטילריה סורית. בהמשך הצליחו טנקי חטיבה 188 להדוף שני ניסיונות התקפה חטיבתיים. הראשון, בבוקר ה-7 באוקטובר, אשר התבצע על ידי החטיבה המשוריינת מס' 52 והשני, ב-9 באוקטובר, אשר התבצע על ידי החטיבה המשוריינת מס' 43.
צרמן כיום.
כאמור, רוב בתי הכפר נהרסו על ידי צה"ל במהלך מלחמת ההתשה, בעקבות ריבוי פעולות הפח"ע וההסתננות מתוך שטח הכפר, וכיום פרט למבנה המסגד ומספר מבנים בודדים ניתן לראות בשטח רק ערמות אבנים.
מעל הכניסה לצריח המסגד בכפר ניתן להבחין באבן בעלת עיטור הפרח האופייני לבתי כנסת מתקופת המשנה והתלמוד. ככל הנראה שולבה האבן בדופן המבנה בבנייה מאוחרת.
בתחומי הכפר נמצא בוסתן גדול המכיל עצי תאנה, שקד מצוי, תות עץ, גפנים ואגוזי מלך, המניבים פירות לקראת סוף הקיץ.
הכפר נחקר לראשונה על ידי הארכאולוג ממוצא גרמני יליד ארצות הברית גוטליב שומאכר בין השנים 1884-1885 ופעם נוספת בשנת 1913.
גיברלטר (פירושונים)
שרגא אברהמסון
מכונת טיורינג אי דטרמיניסטית
ייבין
ורטהיימר
ורטהיימר הוא שם משפחה יהודי ממקור גרמני, שפירושו "יוצא ורטהיים".
חסידות בוהוש
חסידות בוהוש היא חצר חסידית, ענף של בית רוז'ין. תחילתה של החסידות בעיירה בוהוש ברומניה, וכיום מרכזה בישראל. מייסד השושלת היה רבי יצחק פרידמן. האדמו"ר הנוכחי הוא רבי יעקב מנדל פרידמן.
דור ראשון.
רבי יצחק פרידמן (ה' בכסלו תקצ"ה, 1834 - י' באלול תרנ"ו, 1896), נכדו של מייסד חסידות רוז'ין רבי ישראל מרוז'ין, היה בנם של בלומא רייזיל ורבי שלום יוסף פרידמן מסאדיגורה. לאחר פטירת אביו, בשנת תרי"א (1851), כאשר היה בן 17, החל לכהן באדמו"רות בפוטיק, אחוזת אדמו"רי רוז'ין. אשתו שיינא רחל הייתה בתם של פסיה לאה (בת רבי משה לייב מסאסוב) ורבי דוד הגר מזבלטוב (בן רבי מנחם מנדל הגר מקוסוב).
בתרט"ז (1856) עבר רבי יצחק לאיזמאיל, שבדרום בסרביה ובתרכ"ו (1866) קבע את מושבו בעיירה בוהוש, בקרבת העיר בקאו ברומניה. לאחר שהתיישב בבוהוש, הפכה זו למרכז חסידי גדול ואלפי חסידים היו פוקדים אותה.
דור שני.
בניו של רבי יצחק פרידמן מבוהוש:
דור שלישי.
לאדמו"ר רבי ישראל שלום יוסף פרידמן היו רק בנות, ומשום כך אחרי פטירתו הוכתרו על פי צוואתו לממלאי מקומו שניים מחתניו שהיו אף נכדי אביו: רבי מנחם מנדל פרידמן (בנו של רבי דוד בן רבי יצחק האדמו"ר הראשון) ורבי דוד טברסקי (בן רבי מרדכי זוסיא מטריסק-הוצלאס-יאס חתן רבי יצחק האדמו"ר הראשון).
השניים הנהיגו יחד את החצר, קיבלו בצוותא את החסידים, וחתמו יחד על המכתבים שיצאו מן החצר. עוד קודם לכן, בין השנים 1916-1909, עמדו השניים בראש ישיבה בשם "בית ישראל". בישיבה למדו כ-100 תלמידים בחמש כיתות. רבי דוד נפטר בכ"א בכסלו תרצ"ד. רבי מנדל נפטר בי"א בתשרי תש"ג. חתנו של רבי מנדל, רבי יצחק פרידמן, מילא את מקומו.
דור רביעי.
לאחר פטירת רבי מנדל, המשיך את שושלת בוהוש חתנו רבי יצחק פרידמן מבוהוש-שפיקוב. רבי יצחק היה בנו של רבי שלום יוסף מבוהוש-שפיקוב, אחיו של רבי מנדל. לפני כן הוא כיהן בשפיקוב ובבוקרשט כאדמו"ר משפיקוב. בשנת תש"ג החל גם למלא את מקום חמיו. בשנת תשי"א עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. בסוף ימיו עבר לבני ברק. נפטר בי"ד באב תשנ"ב.
דור חמישי.
לרבי יצחק הייתה בת יחידה, שנישאה לקרוב משפחתה, רבי ישראל שלום יוסף פנחס פרידמן, בנו של רבי יעקב דוד מפשקאן, נכדו של רבי יצחק אבי שושלת בוהוש. בנם, רבי יעקב דוד מנדל לייב פרידמן ממלא את מקום סבו בבני ברק. נשוי להדסה רייזיל בתו של הרב יהושע השיל ברים, ראש ישיבת רוז'ין.
החסידות בארץ ישראל.
האדמו"ר הראשון, רבי יצחק, עודד את חסידיו לעלות לארץ ישראל. אחריו גם בנו רבי ישראל שלום יוסף המשיך בדרך זו, ובזמנו היו שישה בתי כנסת של החסידות בארץ ישראל, בירושלים ('רומנישער שול' ברחוב מאה שערים, בית הכנסת פעיל עד היום), בטבריה (נוסד בשנת תרמ"ה, 1885) וארבעה בצפת.
רבי יצחק השני מבוהוש שעלה לארץ ישראל התגורר בתל אביב שם פתח בית כנסת בשדרות רוטשילד. רבי יצחק גילה יחס אוהד למדינת ישראל ונהג ללכת ביום העצמאות לתפילת שחרית בבית הכנסת הגדול. בסוף ימיו, בשנת תשמ"ז עבר לבני ברק, שם נפתח מרכז החסידות, ברחוב חגי. בית הכנסת בתל אביב משמש כיום את בית המדרש באר מים חיים בראשות רבי אפרים דב טייטלבוים, האדמו"ר מהוסאקוב.
לאחר פטירת רבי יצחק פרידמן מהוסיאטין הצטרפו חלק מחסידיו לחסידות בוהוש. כמו כן רבים מחסידי בויאן היו מגיעים אליו בשנים שבין פטירת רבי מרדכי שלמה מבויאן למינויו של רבי נחום דב ברייאר, וחלקם הצטרפו לחסידות.
החסידות מונה כ-200 משפחות. לחסידות בית כנסת וישיבות בבני ברק ובתי כנסת בבית שמש, באחוזת ברכפלד ובירושלים. מלבד החסידים האדוקים יש לחסידות מאות אוהדים בארץ ובעולם.
ישיבת בוהוש.
בשנת תשמ"ה פתח רבי יצחק בבני ברק את הישיבה לצעירים "אור שרגא יצחק". מאוחר יותר נפתחה גם ישיבה גדולה של החסידות. בראשות הישיבות עומד רבי יהושע השיל ברים.
גזע בוהוש-שפיקוב.
רבי שלום יוסף (תרל"ז-י"ד באדר תר"פ), בנו של רבי דוד בנו של רבי יצחק הראשון בשושלת בוהוש כיהן אף הוא כאדמו"ר. היה חתן רבי מרדכי טברסקי משפיקוב והתגורר בשפיקוב אצל חותנו. לאחר פטירת סבו רבי יצחק החל לכהן כאדמו"ר בשפיקוב. היה האדמו"ר היחיד מבית רוז'ין שגר תחת השלטון הרוסי אחר מלחמת העולם הראשונה וכל חסידי רוז'ין ברוסיה הסתופפו אצלו. מילא את מקומו בנו רבי יצחק, שמילא אחר כך גם את מקום דודו וחותנו רבי מנדל מבוהוש.
בנו הבכור רבי דוד (תרנ"ח-כ"ז בחשוון תש"א) נרדף על ידי השלטון הרוסי ונאלץ להימלט, ואת מקום אביו תפס אחיו רבי יצחק. נישא לבת שבע בת רבי אהרן טברסקי מאזארניץ (בן רבי ברוך מאזרניץ בן רבי מנחם נחום מלויעב). שימש משנת תר"צ כאדמו"ר בפלויטש שברומניה. הואשם על ידי הרומנים שתומך ברוסים והוצא להורג. בהיותו במאסר עודד את האסירים היהודים וחיזק את אמונתם. בט"ז בתמוז תשכ"ט הועלה ארונו לארץ ישראל ונקבר בנחלת יצחק בחלקת אדמו"רי רוז'ין. בתו צפורה נישאה לרב ישראל חיים לבנון מחיפה, אביו של הרב דוד דב מירושלים דיין באשקלון.
נבחרת נורווגיה בכדורסל
נבחרת נורווגיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של נורווגיה.
הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר.
ורטהימר
סטף ורטהימר
זאב ורטהימר
גבריאל תורג'מן
גבריאל תורג'מן (נולד ב-1957) הוא אנס סדרתי ישראלי אשר זכה לכינוי "הפדופיל החמקן".
תורג'מן, תושב אשדוד, נשוי ואב לארבעה ילדים ריצה תקופות מאסר ארוכות בכלא הישראלי בגין עבירות סמים ורכוש שביצע לפני הרשעתו בעברות מין. ב-6 באפריל 2009 נגזרו על תורג'מן 45 שנות מאסר בפועל, העונש הגבוה ביותר שהוטל אי פעם על עבריין מין בישראל. תורג'מן הואשם באונס של חמש ילדות.
במהלך המצוד שערכה משטרת ישראל אחריו, הצליח תורג'מן לחמוק מידיה ועל כן זכה לכינויו. דגימות ה-DNA שנלקחו מתורג'מן תאמו ממצאים מזירת תקיפה שאירעה תשע שנים קודם לכן, בה הותקפה ילדה בת תשע תושבת אשדוד. תורג'מן הואשם בעבר באותה תקיפה, אך בית המשפט מצא אותו זכאי.
במהלך ההליכים המשפטיים הכחיש שביצע את העבירות שמיוחסות לו. בגזר הדין כתבה השופטת רויטל יפה כץ כי . נוכח העונש הכבד שגזרו השופטים, הדגישה כי .
הערכת המשטרה היא שתורג'מן אנס עשר ילדות.
מפלי מרמורה