הצליל המדויק ביותר עשוי להגיע מהמקור האמיתי, כך למשל צליל מכונת ירייה מוקלט מירי מכונות ירייה. למרות זאת, כאשר ההקלטה המקורית אינה אפשרית או לא נשמעת ריאלית, משתמש איש האפקטים בחפצים אחרים. רעש טיגון עשוי להיות ממעיכת טלפון סלולרי, וטפטוף גשם יוקלט ממלח בישול נופל על פיסת נייר אלומיניום.
חלק מהצלילים מופקים באופן דיגיטלי על ידי סינתיסייזר, או דגימה ועיוותה באמצעים דיגיטליים.
כאשר מדובר בצליל "קטן" כגון חיתוך במספריים, קריעת בגדים או צעידה, הדרך הקלה ביותר לשחזור היא באמצעות הקלטה באולפן כאשר הקלטת צלילים מסוימים אינה אפשרית כגון פיצוצים, ירי באקדח, רכב נוסע או המראת כלי טיס.
כאשר מדובר בצליל "גדול", איש האפקטים יוצר קשר עם מומחים נוספים, למשל מומחים לחומרי נפץ שמסייעים בפיצוץ מבוקר של מבנים, או מומחה להיסטוריה של כלי נשק שיוודא כי השחזור מדויק ככל האפשר.
צוות ההקלטה עשוי להיות נרחב במיוחד, כאשר למשל מוקלט ירי מתותח: מיקרופון אחד יוצב בסמוך לתותח, אחד במחצית הדרך ואחד בסמוך למקום הנפילה המשוער כדי להקליט מגוון צלילים נרחב לשימוש בקטעים שונים של הסרט או סדרת הטלוויזיה. אנשי צוות כטכנאי קול, עוזר מקליט ומפיק מוזיקלי יפעלו יחדיו ליצירת ההקלטה.
חלק מהצלילים נבנים בשכבות באמצעות תוכנת מחשב כדי ליצור צליל מגוון ומעניין יותר. ירי כדור לעבר בעל חיים, מוקלט בצורה שונה כגון לעבר פרי קשה כמלון או אבטיח המעניק לצליל גוון "דביק". בסרט מדע בדיוני מוסף אפקט "ווש" ובסרט אימה מוסף אפקט "רירב" לאפקט קלימטי ודרמטי.
הד מלאכותי מעניק תחושה של חלל גדול.
מוזיקה.
ב-1981 יצר המלחין קלאוס דולדינגר את פסקול הסרט הצוללת שכלל מוטיב סונאר שסימל את שייט הצוללת.
מלחין סרטי ג'יימס בונד, ג'ון בארי, כלל בפסקול הסרט מונרייקר צליל ביפ שחיקה את הלווין ספוטניק 1.
האגן (עיר)
הָאגֵן (בגרמנית: Hagen) היא עיר בחבל הרוהר שבמדינת נורדריין-וסטפאליה בגרמניה. היא נמצאת כ-15 ק"מ דרומית לדורטמונד, בנקודת מפגש הנהרות רוהר, לנה, וולמה ואנפה.
נכון ל-2010 זוהי העיר ה-39 בגודלה בגרמניה. בעיר נמצאת אוניברסיטת האגן, מוסד הלמידה מרחוק היחיד הממומן על ידי המדינה בגרמניה. נכון למרץ 2010 לומדים באוניברסיטה כ-67,000 סטודנטים, מה שהופך אותה לאוניברסיטה הגדולה בגרמניה.
לעיר קבוצת הכדורסל פיניקס האגן.
אבן טין
אבן טין היא סלע משקע שהגרגירים הבונים אותו קטנים מגרגירי אבן החול וגדולים יותר מגרגירי סלעי החרסית.
תיאור.
אבן טין היא סלע משקע קלאסטי. כפי ששמו מרמז הוא בנוי בעיקר (למעלה משני שלישים) מגרגירי טין, המוגדרים כגרגרים שגודלם בין 1/16 מ"מ (0.063 מ"מ) ל-1/256 מ"מ (0.002 מ"מ) על פי סולם ונטוורת, או בין 4 ל-8 על פי סולם פי (φ). גודל זה לא מאפשר לראות את הגרגירים בעין בלתי מזוינת, אבל ניתן לחוש בהם. אבני טין שונים בצורה משמעותית מאבני חול בשל הנקבוביות הקטנות יותר שלהם והנטייה שלהם להכיל כמות משמעותית של חרסית. טעות מקובלת היא לזהות אבן טין כפצלים, אבל אין באבן טין את תכונת הפצילות והלוחות הדקים הנוצרים ממנה האופייניים לפצלים. אבני טין יכולות להכיל תרכיזים. השיכוב באבני טין נוטה לעבור בליה בזוויות שאינן קשורות לשיכוב ועקב כך קשה לראות בעין בלתי מזוינת את השכבות המרכיבות את הסלע. סלע טין נוצר לרוב בסביבה צחיחה למחצה ומורכב בעיקר מקוורץ ופצלת השדה, ובנוסף, תחמוצות ברזל, כלוריט, אלומינה ואשלג. מינרלים אלו מקנים לסלע גוון כהה: אפור עד שחור או חום. תפוצת סלע אבן הטין היא עולמית, אבל הוא נפוץ בעיקר באזורים טרופיים.
אבן בוץ או פצלים הם סוגי סלעים שהכילו במקור בוץ, חומר שבו יש הן טין והן חרסית. אבני טין נבדלות משני סוגי סלעים אלו בכך שהן מכילות בעיקר טין ולא חרסית.
תהליכים.
סלעי הטין מתפוררים במגוון של תהליכים פיזיקליים המפרקים גבישי קוורץ בגודל של גרגרי חול קטנים מתוך הסלעים. תהליכים אלה כוללים בליה כימית של סלע ורגוליט ובליה מכנית כגון:
לאחר בליה מוסעים הגרגרים על ידי זרמי מים בנחלים ושוקעים באגמים, בשפכי נהרות ובחופים, או שהם מוסעים כאבק וחוברים לחרסית ולגיר ליצירת לס.
תחת לחץ וחום עוברים אבני הטין התמרה והופכים ללווחה או לגנייס.
יואן קוקוזל
יואן קוקוזל או יוחנן קוקוזל הקדוש (בבולגרית: Свети Йоан Кукузел ,
במקדונית: Свети Јован Кукузел, ביוונית: Άγιος Ιωάννης Κουκουζέλης איוס יואניס קוקוזליס, באלבנית: Jan Kukuzeli, בסביבות 1280 - 1360) היה מלחין ("מלודוס") וזמר כנסייתי ("פרוטופסלטוס") ממוצא בולגרי ויליד אלבניה, תאורטיקן ורפורמטור של המוזיקה הכנסייתית האורתודוקסית שפעל בימי הביניים באימפריה הביזנטית. בגלל קולו המרשים כונה "בעל הקול של מלאך".(Ангелогласния - אנגלוגלאסניה, ,αγγελόφωνο Καλλικέλαδο ). כונה גם "האמן" או ביוונית "או מאיסטור". יש המחשיבים אותו ליוצר השני בחשיבות בתולדות המוזיקה הכנסייתית האורתודוקסית בימי הביניים, אחרי יוחנן מדמשק. הצטיין גם בסגנון הלחנתו המקושטת והמליסמטית. עשה שינויים במערכת התווים -על ידי סימנים הנקראים הנוומות של קוקוזל או מערכת התווים הנאו-ביזנטית.
מקור השם "קוקוזל".
ככל הנראה, מקור השם "קוקוזל" הוא במילה היוונית "קוקיא" שמובנה "פול" והמילה היוונית ממקור סלבי "זליה" שמשמעותה "כרוב". אומרים ששם זה נדבק בו מפני שכשהיו שואלים אותו מה אכל, היה עונה" פול עם כרוב" (κουκιά καί ζέλια). אך ייתכן כי השם בא מ"קוקוזליה", כינוי לזמיר בפי תושבי צפון יוון.
שנותיו המוקדמות.
קיימים מעט פרטים על חייו ופעילותו של יואן קוקוזל. חוקרים רבים חשבו שהוא חי במאה ה-12 בימי קיסרים משושלת קומננוס. אגון ולס, דימיטרי קונומוס ואחרים סבורים שפעל במאה ה-14 בתקופה שלאחר מסע הצלב הרביעי והיה בן זמנם של הפטריארכים מימי שושלת הקיסרים פאלאולוגים. המידע עליו נובע בעיקר מכתב יד על חייו מן המאה ה-14 הנמצא בספרייה הלאומית על שם "הקדושים קיריל ומתודי" בסופיה. על חייו מספור גם בכתב יד הנמצא במנזר הבולגרי זוגרפו בהר אתוס ובסיפור של אגאפיוס מן המאה ה-17, "גאולה לדייגים".
יואן קוקוזל נולד בדוראצו בממלכה האלבנית שבשליטת שושלת אנג'ו בשלהי המאה ה-13. הוא התייתם מאביו בילדותו ואמו הייתה בולגריה. לדעת רוב החוקרים, לרבות דייוויד מרשל, הוא היה ממוצא בולגרי. חוקר בשם רוברט אלזי גם כן סבור שהיה ממוצא סלבי, אולי מקדוני. יוונים ניסו למצוא לו גם מוצא יווני וטענו, ככל הנראה טענות לא מבוססות, ששם משפחתו היה פפדופולוס. גם סרבים טענו לבעלותם עליו וכי נולד בשטח ארצם, ביוטיניאניה פרימה, על יד ניש.
זמר בחצר הקיסר.
יואן קוקוזל או קוקוזליס, כפי שנקרא ביוונית, התחנך בבית הספר לזמרה שליד חצר הקיסרים הביזנטים בקונסטנטינופול וככל הנראה, היה תלמידו של יואניס גליקיס ("המתוק"). הוא הפך מהר לאחת הסמכויות המובילות בתחום בתקופתו. הוא כבש באיכויות קולו את לבו של הקיסר (קרוב לוודאי אנדרוניקוס השני פלאולוגוס) והתמנה לזמר כנסייתי ראשי.("פרוטופסלטוס" או "ארכימוזיקיס") בכנסיות המרכזיות של בירת האימפריה (קתדרלת איה סופיה וכנסיית הארמון המלכותי - "תואוטוקוס וולאכרנון").
התנזרותו.
מספרים שהקיסר ביקש לחתן אותו, אך הוא נמלט מהחצר מפני ששאף להתנזר מן החיים החילוניים וללכת למנזר. הוא ניצל את הזדמנות ביקורו של ראש לאוורה הגדולה (מייאסטי לאוורה) מאתוס (הלאוורה של אתנאסיוס הקדוש מאתוס) כדי להתוודות בפניו ולהודיע לו על רצונו להיות נזיר. ראש הלאוורה ברך אותו על כוונותיו. בהגיעו לשער הלאוורה הציג עצמו בפני השוער כרועה צאן וביקש רשות להיכנס כדי להתקבל לשורות הנזירים. השוער העיר בפניו שהוא צעיר מאוד. אז השיב לו קוקזל במילות ירמיה הנביא: "טוב לגבר כי ישא עול בנעוריו" (איכה,ג,כ"ז). הוא התקבל ללאוורה ונשלח לרעות את כבשי המנזר. בינתיים, כשנודע לקיסר על בריחתו של האמן הצעיר הוא רתח מזעם וציווה שיחפשו אותו.
יואן הסתיר מכולם את כשרונותיו פן יזהו אותו ויגיע הדבר לאוזני הקיסר. עד שיום מן הימים בעת ששהה עם הכבשים במרעה הרגיש דחף בלתי נשלט לשיר שירי הלל לאלהים. נזיר שהתגורר במערה בסביבה שמע את קולו המלאכי וסיפר על כך אב הלאוורה. קוקוזל אישר בפני אב הלאוורה שהוא זה השמר הנמלט מחצר הקיסר שאותו פגש בעבר בקונסטנטינופול.
אב הלאוורה התייצב בפני הקיסר וביקש את מחילתו. אחרי ששמע את דבריו כבש הקיסר את כעסו ושלח לקוקוזל את מחילתו ואת ברכתו. יש אומרים שאפילו ביקר באתוס כדי לראות אותו ולמחול לו בעצמו.
קוקזל קיבל רשות לבנות לעצמו כנסייה קטנה בשם הארכנגלים הקדושים עם כוך למגורים, במרחק כ-500 מ' מן הלאוורה הגדולה. בילה ששה ימים בשבוע בתאו במדיטציה דתית ובתפילה. בימי ראשון ובחגים נהג לשיר במקהלה בכנסייה כזמר מן השורה.
יום אחד בעת שהתפלל ושר אקתיסטוס בפני איקונין של מרים הקדושה נרדם וחלם חלום. הבתולה הופיעה בפניו ופקדה בו לשמוח וציוותה לו לא להפסיק לשיר שירי הלל לכבודה והבטיחה כי היא לא תשכח אותו. הקדושה נתנה לו בחלום מטבע זהב. כשהקיץ משנתו ראה קוקוזל מטבע זהב ליד האיקונין והתרגש עד דמעות. מאז השקיע עוד יותר מאמץ בהשתתפותו במקהלת יום ראשון. האיקונין של הבתולה הנמצא עד היום בקפלה בתוך המנזר נקרא בעבר "המדונה של קוקוזל".("קוקוזליסה" או "קוקוזליצה")
פעם אחרת כשלקוקוזל התנפחו הרגליים ונאכלו על ידי תולעים עקב מעשי ההסתגפות הקשים והעמל הרב שהטיל על עצמו, הופיעה שוב הבתולה בחלום ואמרה לו:"מעכשיו תבריא" ואכן רגליו החלימו וחזרו להיות כפי שהיו קודם.