בספטמבר 2001, לאחר שהוציאו 3 אלבומים ו-13 סינגלים, ועם מכירות של למעלה מ-10 מיליון אלבומים ברחבי העולם, התפרקה הלהקה. ארבעה מחבריה (רובינסון, לאב, נוויל ובראון) חזרו לפעילות והופעות בספטמבר 2006, תחת הנהלה חדשה, אך התפרקו בשנית בחלוף 8 חודשים, לאחר שכשלו במציאת חברת תקליטים שתחתים אותם. ב-2012 התאחדו בשנית במסגרת תוכנית הריאליטי הבריטית "The Big Reunion", הפעם בהרכב שכלל את קונלון, לאב, נוויל ורובינסון. בעקבות האיחוד יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ברחבי בריטניה. בשנת 2014, לאב עזב את הלהקה בשל חילוקי דעות יצירתיים.
בין הפרסים בהם זכתה הלהקה בשנות פעילותה: הבריט להרכב הפופ הטוב ביותר (2000), פרס המוזיקה של MTV אירופה בקטגוריית MTV Select (1998).
סיבובי הופעות.
ראשיים
משותפים
מועמדויות ופרסים.
פרסים.
הבריט
פרס המוזיקה של MTV אירופה
National Reality TV Awards
Silver Clef Awards
Smash Hits Poll Winners Party
TMF Awards (הולנד)
TV Hits Awards
סבו (פירושונים)
בני ערובה (סדרה)
ברונקס (נהר)
נהר הברונקס הוא נהר המים המתוקים היחיד בעיר ניו יורק. מסלול הנהר אורך כ-39 ק"מ ועובר דרך רובע הברונקס של העיר ניו יורק, ומהווה קו גבול שבין מזרח הברונקס למערב הברונקס.
מקור הנהר היה מאגר קנסיקו במחוז ווסצ'סטר, צפונית לעיר ניו יורק, עד לבניית סכר קנסיקו בשנת 1885. עם בניית הסכר נותק נהר הברונקס ממקורו הטבעי וכיום ניזון הנהר מנחלים קטנים המובילים אליו. הנהר מתנקז אל האיסט ריבר, בין השכונות סאונדוויו והאנטס פוינט, בעיר ניו יורק.
שכבת מחסור
קני ברטרם
קני ברטרם (באנגלית: Kenny Bartram; נולד ב-23 באוגוסט 1978) הוא אופנוען פריסטייל מוטוקרוס אמריקאי. ברטרם נולד באוקלהומה וידוע בכינויו "הקאובוי". לפני שהוא עבר לפריסטייל, ברטרם זכה פעמים רבות באליפות אוקלהומה במוטוקרוס. ברטרם היה חבר ב"קרקס נייטרו" וב"שדי קראסטי".
אנרי ברביוס
אנרי ברביוס (בצרפתית: Henri Barbusse; 17 במאי 1873 - 30 באוגוסט 1935) היה סופר, פובליציסט ופעיל קומוניסטי ופציפיסט צרפתי, מזוכי פרס גונקור.
ברביוס נולד בצרפת כבן לאב אנגלי ואם צרפתייה.
בשנת 1914, בגיל 41, גויס לצבא הצרפתי, למלחמת העולם הראשונה ושירת בחזית במשך 17 חודשים, עד סוף 1915.
ברביוס פרסם כבר ב-1908 את הנובלה L'Enfer, אך לפרסום זכה ב-1916, לאחר פרסום הרומן Le Feu, המבוססת על ניסיונו בשדה הקרב. עבור רומן זה זכה בפרס גונקור היוקרתי.
ב-1918 נסע לברית המועצות, שם נשא לאישה רוסיה והצטרף למפלגה הבולשביקית. ב-1923 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית ובהמשך היה פעיל מאוד בקידום התעמולה והמטרות הקומוניסטיים. ב-1927 נערך במוסקבה קונגרס של ידידי ברית המועצות וברביוס השתתף בו.
ב-1928 ייסד שבועון בינלאומי בשם Monde ועמד בראשו עד מותו ב-1935.
ב-1932 הוא עמד בראש הקונגרס העולמי נגד מלחמה אימפריאליסטית, שנערך באמסטרדם. ב-1933 הוא עמד בראש הוועד העולמי נגד מלחמה ופשיזם.
ברביוס היה מתומכי לאון טרוצקי ואף הקדיש לו ספר, אך לאחר שטרוצקי הודח מתפקידיו נטש אותו ברביוס, תקף אותו, חבר למחנה סטלין וכתב ביוגרפיה של סטלין.
ברביוס הוביל מתקפה חריפה נגד פנאיט איסטרטי, לאחר שזה פרסם את ספרו וידוי עבור מנוצחים ובו ביקורת על הנעשה בברית המועצות.
סקרז'יסקו-קמינה
סקרז'יסקו קמינה
מיאלופיברוזיס ראשונית
מיאלופיברוזיס
ידידיה שלמה נורצי
ידידיה שלמה מנורצי
ידידיה מנורצי
ידידיה נורצי
ידידיה שלמה רפאל מנורצי
שלמה ידידיה נורצי
כריסטיאן לופה
כריסטיאן לופא
קריסטיאן לופה
רובי מדיסון
רוברט ויליאם מדיסון (באנגלית: Robbie Maddison; נולד ב-14 ביולי 1981) הוא אופנוען פריסטייל מוטוקרוס אוסטרלי.
פרדריק סלומון
פרדריק סלומון (באנגלית: Frederick Charles Salomon; 7 באפריל 1826 - 8 במרץ 1897) היה בריגדיר גנרל (עם דרגת ייצוג זמנית של מייג'ור גנרל) בצבא הצפון במלחמת האזרחים האמריקנית. הגנרל היהודי הראשון בצבא ארצות הברית. אחד מארבעת האחים היהודים סלומון, אשר שניים מהם היו גנרלים בצבא ארצות הברית (פרדריק וצ'ארלס סלומון) ואחד מושל מדינת ויסקונסין (אדוארד סלומון) (הרביעי היה סמל הרמן סלומון). גם בן דודם, אדוארד זליג סלומון היה גנרל בצבא הצפון, בנוסף להיותו מושל טריטוריית וושינגטון.
חייו.
ארבעת האחים סלומון (ועוד שתי אחיות) נולדו בפרוסיה, בעיירה סטרובק ("Stroebeck"), שליד הלברשטאדט, כיום במדינת סקסוניה-אנהלט שבמזרח גרמניה. ההורים היו זוג יהודי גרמני, כריסטוף סלומון (1786–1872) ודורותיאה לבית קלסמן (1793–1871). האב, כריסטוף סלומון היה סרג'נט מייג'ור בצבא פרוסיה שאולץ להילחם לצד נפוליאון. השתתף בפלישה הצרפתית לרוסיה ובנסיגה ממוסקבה, ואף נפצע בקרב ווטרלו. קיבל שלוש מדליות אומץ שונות, לרבות צלב הברזל של הצבא הפרוסי. פרדריק סלומון היה בנו השני.
משסיים בית ספר תיכון הפך פרדריק סלומון למודד קרקעות ממשלתי והתגייס לחיל התותחנים בצבא הפרוסי, בו שירתו גם מודדים מסוגים שונים. במסגרת זו הוא הגיע עד לדרגת לוטננט. השתחרר מהצבא, והחל ללמוד בבית הספר לארכיטקטורה בברלין, שם כבר למד אותה עת אחיו הצעיר אדוארד. כמו סטודנטים רבים תמכו השניים בצד הדמוקרטי בהפגנות הסוערות של "אביב העמים" בברלין.
בסוף 1848, עם דיכוי מרד הפועלים והסטודנטים בברלין ודיכוי מהפכת "אביב העמים" בגרמניה בכלל, ברח סלומון מברלין לארצות הברית ואילו אדוארד סיים תואר בהיסטוריה כעבור שנה ואז עזב אף הוא את ברלין והיגר לארצות הברית. גם אחיהם הבכור צ'ארלס השתחרר מהצבא הפרוסי בעקבות דיכוי "אביב העמים" והצטרף לפרדריק ולאדוארד. סלומון השתקע בעיירה מניטוואק שבויסקונסין וחזר לעסוק במשך כ-13 שנים במקצועו כמודד קרקעות ולאחר מכן רשם קרקעות ממשלתי ומהנדס עבור חברת הרכבות. במהלך תקופה זו, הצטרפו אליו גם אדוארד, שעבד תחילה אצלו ואחר כך פנה ללימודי משפטים במילווקי, וצ'ארלס, אשר הפך להיות מודד ורשם קרקעות גם הוא, בעיר סנט לואיס, מיזורי. ב-1855 הביאו שלושת האחים למניטוואק את הוריהם, כריסטוף ודורותיאה סלומון, יחד עם שאר המשפחה.
ב-1853 נישא סלומון לאשתו הראשונה, מת'ילד לבית אבל (1834–1867), יהודיה ילידת גרמניה אף היא. נולדו להם שישה ילדים, שהבכור בהם נפטר בילדותו, בן ארבע בלבד. מת'ילד סלומון נפטרה 13 יום לאחר לידת בתה הצעירה, שנקראה אף היא מת'ילד, על שמה.
ב-1869, שנתיים לאחר הפטירה, נישא סלומון בשנית, לאחותה הבכורה של מת'ילד, הנרייטה (1824–1905). הנרייטה התאלמנה ב-1865, ארבע שנים קודם לכן, מבעלה הראשון צ'ארלס קוהן (1818–1865), שהיה בשעתו שר האוצר של מדינת ויסקונסין.
מלוטננט ועד גנרל.
ב-1 במאי 1861, עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית התנדבו סלומון ואחיו הבכור צ'ארלס סלומון, לצבא הצפון, לרגימנט החמישי של מיזורי (סדר גודל של בין גדוד לחטיבה בערך). סלומון קיבל דרגת לוטננט ראשון וכעבור שבועיים בלבד קפטן. אחיו הבכור צ'ארלס נבחר על ידי מתנדבי הרגימנט למפקדו בדרגת קולונל. סלומון לחם במסגרת הרגימנט של אחיו כבר בקרבות הראשונים של המלחמה, למול "חיל המשמר של מיזורי" שצידד בדרום, בחזית של דרום מערב מיזורי. הקרב הראשון שלהם היה מעין היתקלות יותר מקרב, בקרתגו, מיזורי ב-5 ביולי 1861 ואחר כך לחם הרגימנט בקרב קל יחסית בדאג ספרינגס ב-2 באוגוסט. שמונה ימים אחרי קרב זה השתתף סלומון לראשונה, תחת פיקודו של אחיו, באחד הקרבות הגדולים הראשונים של המלחמה, הקרב בוילסון קריק ב-10 באוגוסט 1861, קרב שמכונה לעיתים "קרב בול ראן של המערב". שני הצדדים הלוחמים ספגו בקרב זה מאות אבדות ובסופו היה זה הצפון שהפסיד.
עם תום הקרב בוילסון קריק, ולאור הצלחתו האישית בו, הועבר סלומון מיחידתו המקורית במיזורי, הועלה לדרגת קולונל ומונה על ידי מושל ויסקונסין דאז, אלכסנדר רנדל, למפקדו של "רגימנט חיל הרגלים המתנדבים התשיעי של ויסקונסין" ("9th Wisconsin Volunteer Infantry Regiment"). הרגימנט היה בשלבי הקמה באותה עת ומשסיים סלומון את מלאכת ארגונו הוא מנה כאלף לוחמים, רובם מיוצאי גרמניה כמו סלומון עצמו.
הרגימנט החדש נכנס לפעילות מלאה בצבא הצפון החל מאוקטובר 1861, והועבר בינואר 1862 לקנזס, שם הפך לחלק מהבריגדה השנייה (סדר גודל של מעל חטיבה - בערך 5,000 לוחמים). סלומון מונה למפקדה, בעוד אחיו צ'ארלס מקבל את הפיקוד על הרגימנט שלו, במקומו. בכך התחלפו האחים ביניהם בתפקידי הפיקוד, כאשר צ'ארלס הבכור, שהיה המפקד ברגימנט החמישי של מיזורי, הופך כעת לפקודו של אחיו הצעיר. הבריגדה כולה סופחה לכוח משימתי, שנשלח להילחם בחזית המערבית, באזור אוקלהומה, תחת פיקודו של קולונל בשם ויליאם ויר (William Weer).
הכוח של ויר זכה תחילה להישגים, בעיקר למול האינדיאנים משבט צ'רוקי, שתמכו אותה עת בקונפדרציית הדרום, אולם מהר מאוד התדרדר מצבו בשל ניתוק דרכי האספקה ובשל נוהגו של ויר לשתות לשוכרה.
בשלב מסוים, תוך כדי הקרבות עם האינדיאנים ולנוכח מצבו הקשה של הכוח, התארגנו קציניו ביניהם, הדיחו את מפקדם קולונל ויר, ומינו את סלומון במקומו. היה זה סלומון שהחזיר את הכוח המשימתי כולו, בשלום, לבסיסו בפורט סקוט.
גנרל בלאנט, מפקד החזית באותה עת שפט את סלומון בגין הדחת ויר תוך כדי קרב, זיכה אותו וב-16 ביוני 1862 מינה אותו הנשיא אברהם לינקולן, גם באופן פורמלי, למפקד כוח המשימה במקומו של קולונל ויר, תוך שהוא מעלה את סלומון לדרגת בריגדיר גנרל. ההעלאה בדרגה אושרה על ידי הסנאט ב-10 ביולי 1862. קולונל ויר לא הודח לחלוטין, אלא הוצב מתחת סלומון, כאחד מקציניו הכפופים לו.