הצבע דראב, הנקרא גם "מוד בז'" (אנגלית: Mode Beige) ודיונת חול, הוא גוון מאוד כהה של בז'. השם "דראב" נמצא בשימוש משנת 1986, השם "דיונת חול" נמצא בשימוש מאז 1925 ובשנת 1928 תועד לראשונה השימוש בשם מוד בז'.
גוונים נוספים.
קרם, חאקי, אקרו, בוף, והצבע שזוף. בז' בהיר משולב בגוון אפור או ורוד נקרא צדפה.
גומא אגייר
יי ג'יאנליאן
דאבל דאבל
בי-בי-סי
אוגדן נש
אביחי ידין
אביחי ידין (נולד ב־26 באוקטובר 1986) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה.
ידין החל לשחק כבר בילדותו במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, ושיחק בקבוצות הילדים, הנערים והנוער של המועדון. בעונת 2005/2006 עלה לקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא, וערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל במשחק מול בני סכנין. כבר בעונה זו הפך לשחקן חשוב בקבוצה הבוגרת, כאשר שיחק ב-18 משחקים שבכולם פתח בהרכב וסייע לקבוצה להישאר בליגת העל אחרי חזרה מרשימה מתחתית הליגה. בעונת 2006/2007 המשיך ידין להיות מהשחקנים המובילים של הפועל כפר סבא, והעפיל עמה עד לגמר גביע הטוטו, שם הפסידה למכבי הרצליה. ידין שיחק ב-28 משחקי ליגה בעונה זו וכבש שער אחד. בעונת 2007/2008 הוא כבש שני שערים ב-19 משחקים, אך לא הצליח למנוע את ירידתה של קבוצתו לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום ה-11 בליגת העל.
בתחילת עונת 2008/2009 עבר ידין להפועל תל אביב, והיה אחד מארבעה שחקנים שעברו מכפר סבא לקבוצה זו. בתחילת עונה זו התקשה ידין למצוא מקום בהרכב הקבוצה, אך לאחר פציעתו של שי אבוטבול הפך לשחקן הרכב קבוע וסייע לקבוצה לסיים במקום השני בליגת העל אחרי מכבי חיפה. בעונת 2009/2010 הפך ידין לשחקן מפתח בקבוצה והיה שותף לזכייתה בדאבל ולהגעה לשלב 32 האחרונות בליגה האירופית, לאחר שבשלב הבתים סיימה הקבוצה במקום הראשון בבית. בעונה זו כבש שלושה שערי ליגה ושער אחד במשחק חוץ מול ראפיד וינה במסגרת האירופית. בעונה שלאחר מכן העפיל עמה לשלב הבתים של ליגת האלופות וזכה עמה שנית בגביע. בעונת 2011/2012 שוב העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של הליגה האירופית, ובתום העונה השלים זכייה שלישית ברציפות בגביע, לאחר שפתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר.
ב-20 בספטמבר 2012 עזב ידין את הפועל תל אביב אחרי ארבע שנים במועדון, וחתם על חוזה לחמש שנים בקבוצת מכבי חיפה. בעונתו הראשונה במכבי חיפה סבל מפציעה שגרמה להיעדרותו מהמגרשים למשך שלושה חודשים, והוא שותף ב-16 משחקי ליגה. בעונתו השנייה בקבוצה סבל מפציעה שהשביתה אותו לחודשיים, ורשם 20 הופעות בליגה. בתחילת עונת 2014/2015 נופה ידין מסגל הקבוצה, אך לאחר מינויו של מרקו בלבול למאמן הקבוצה חזר ידין לשחק בפברואר 2015, ועד תום העונה ערך 15 הופעות בליגה. בתחילת עונת 2015/2016 שותף בשישה משחקים בלבד בכל המסגרות, ולקראת חלון ההעברות של ינואר קיבל הודעה כי הוא רשאי לחפש קבוצה חדשה.
ב-7 בינואר 2016 חזר ידין להפועל תל אביב לתקופת השאלה עד לסוף העונה. יומיים לאחר מכן כבר פתח בהרכב הקבוצה בניצחון 3–1 על בני יהודה. בתום העונה סיכם ידין על סיום חוזהו במכבי חיפה, וחתם על חוזה חדש לשלוש שנים נוספות בהפועל תל אביב. במהלך עונת 2016/2017 החל ידין לשמש כקפטן הקבוצה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ידין המשיך כקפטן הקבוצה גם בליגה הלאומית, ובעונת 2017/2018 ערך 19 הופעות ליגה ועלה עם הקבוצה בחזרה לליגת העל. לאחר תקופה בה מחלוקת בין ידין לבין הנהלת הקבוצה הובילה לבוררות בין הצדדים, כולל חודש בו הוא לא שותף במשחקי הקבוצה, ב-11 באפריל 2018 הודיע המועדון כי ידין ימשיך גם בעונה הבאה, אך כעבור שבועיים הודיע כי עקב מחלוקות נוספות שהתגלו בין הצדדים חוזהו של ידין לא יחודש.
ב-12 בדצמבר 2018 חתם ידין בהפועל רעננה. ב-7 באפריל 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 למ.ס. אשדוד. באוגוסט 2020 שוחרר מהקבוצה.
ב-20 ביוני 2022, לאחר שלא שיחק קרוב לשנתיים, הודיע ידין על פרישתו ממשחק פעיל.
נבחרת ישראל.
ידין שיחק לראשונה במדי הנבחרת הצעירה של ישראל במשחק מול מולדובה במרץ 2008, ולזכותו בסך הכול שתי הופעות במדיה. באוגוסט 2009 הוא זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת צפון אירלנד. במשחקי מוקדמות מונדיאל 2010 פתח בהרכב בשני משחקים, ובסך הכול לזכותו עשר הופעות במדי הנבחרת.
מאד טי.וי
סילק אייר
סילק אייר (באנגלית: SilkAir) היא חברת הבת לטיסות אזוריות ליעדים קרובים של סינגפור איירליינס. פירוש שם החברה SilkAir הוא "רוחות משי".
תולדות החברה.
החברה הוקמה ב-1989 בשם Tradewinds.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא סילק אייר באתר Airliners.net
בוגי-ווגי
חלון פנורמי
חלון פנורמי (באנגלית: Revolutionary Road) הוא הרומן הראשון של הסופר האמריקאי ריצ'רד ייטס. הספר יצא לאור בשנת 1961, ולפי עדותו של ייטס עצמו זהו סיפרו הטוב ביותר. חלון פנורמי הוא גם בסיס לסרט הוליוודי שבו משחקים לאונרדו דיקפריו וקייט וינסלט בבימויו של סם מנדס.
עלילה.
העלילה מתרחשת בעיירה קטנה, בשנות החמישים בארצות הברית השמרנית של טרם המצאת הגלולה. אייפריל היפה היא עקרת בית ואם לשניים ובעלה פרנק עובד בעבודה משעממת עד מוות אך מכניסה מספיק כדי לאפשר להם לרכוש בית בפרוורים. דווקא אייפריל, הפשוטה כביכול מבין בני הזוג, מנסה למצוא בחיים משהו קצת מעבר לחיי הבורגנות שלא מצליחים להעניק לה משמעות. היא בטוחה שבבעלה יש שאר רוח ושמגיע לו (ובעקבות כך גם לה) חיים מעניינים יותר, "אמיתיים", בהם יוכלו להגשים את עצמם. לאחר משחק במחזה חובבני וכושל עולה בה הרעיון לעזוב הכול ולנסוע לפריז, שם היא תפרנס אותם ופרנק "ימצא את עצמו". בשלב הראשון פרנק משתף איתה פעולה אך ככל שהתוכנית הופכת ממשית הוא נתקף פחד. לאחר שמוצע לו קידום בעבודה, והפיתוי לוותר על תוכניתה של אייפריל גדל, פרנק מנסה בעקיפין ובאמצעות מניפולציות לשכנע את אייפריל לעזוב את הרעיון. בסופו של דבר את מחיר רצח החלום של אייפריל תשלם המשפחה כולה. עם זאת, פרנק לא מעורר תיעוב מצידו של הקורא. נהפוך הוא, רוב הרומן מסופר מנקודת מבטו וכל הדמויות מדברות מתוך עצמן בצורה משכנעת. בסופו של דבר נגוזות התקוות ומתברר שההידרדרות אל התהום היא בלתי נמנעת.
ביקורת.
ייטס לא זכה לתהילה ספרותית בחייו. כך למשל, ה"ניו יורקר" פרסם לראשונה סיפור שלו כשמונה שנים לאחר מותו ורק בשנת 2008 תורגם חלון פנורמי לעברית בהוצאת אחוזת בית.
עם זאת, חלון פנורמי זכה לשבחים מפי סופרים רבים וטובים שראו בו יצירת מופת. בין היתר אמר על חלון פנורמי קורט וונגוט שהספר הוא גטסבי הגדול של זמנו... ואחד הספרים הטובים ביותר של סופרים בני זמנו. הספר זכה בשנת 2005 להיכנס לרשימת מאה הספרים הטובים ביותר של הניו יורק טיימס החל משנת 1923.
תרגום לעברית.
הספר תורגם לעברית על ידי קטיה בנוביץ' ויצאה לאור בהוצאת אחוזת בית ב-2008.
הכוחות המזוינים העממיים של קוריאה הצפונית
צבא העם הקוריאני (בקוריאנית: 조선인민군, תעתיק: צ'וֹסן אינמינקוּן; האנג'ה: 朝鮮人民軍) הוא צבאה של קוריאה הצפונית הכפוף למשרד הכוחות המזוינים העממיים של קוריאה הצפונית. קים ג'ונג און הוא המפקד העליון שלו ויושב ראש ועד ההגנה הלאומי, שר הכוחות המזוינים העממיים הוא סגן המרשל נו קוואנג צ'ול והרמטכ"ל הוא סגן המרשל רי יונג גיל.
לצבא העם הקוריאני חמישה ענפים:
נכון ל-2018, עמד תקציבו השנתי של הצבא על כ-1.6 מיליארד דולרים אמריקניים. דו"ח ISIS של ארגון המחקר האמריקני מעריך כי בידי קוריאה הצפונית כמות חומר בקיע המספיקה לבין 2 ל-9 ראשי נפץ גרעיניים. מדיניות "הצבא קודם" של הסונגון מעלה את הצבא לבעל תפקיד מרכזי בחברה ובפוליטיקה וכמובילה, תפקיד השמור במרקסיזם קלסי למעמד הפועלים.
בשנת 1978 קבע קים איל-סונג שיום ייסוד הצבא ישונה מה-8 בפברואר ל-25 באפריל, יום הקמתה של מחתרת הגרילה האנטי יפנית בקוריאה בשנת 1932, על מנת לזהות את המחתרת עם הצבא ולטשטש את מוצאו הסובייטי. התעשייה הצבאית הקוריאנית החלה בייצור טילים ארוכי טווח כגון הנודונג-1.
קוריאה הצפונית היא המדינה הצבאית ביותר כיום, בעלת הצבא הסדיר הרביעי בגודלו בעולם, המונה כ-1,106,000 חיילים חמושים. כ-20% מבני 17 - 54 משרתים בשירות צבאי סדיר. האנשים המתאימים משרתים עד כ-10 שנים חובה.
בנוסף ישנו גם כוח מילואים הכולל 1,700,000 חיילים.
הצבא מפעיל מערכת ענפה של מתקנים צבאיים הפזורים בכל רחבי המדינה, מערכת צפופה של הגנה אווירית, ומפעלי נשק גדולים.
מעריכים כי לצבאה של קוריאה הצפונית מאגר נשק כימי גדול, השלישי בגודלו בעולם.
בעוד שהתיישנות הציוד שנובעת ממצוקה כלכלית נחשבת כפגם העיקרי, בכל זאת נחשב הצבא כאיום משמעותי מפאת קרבתו הרבה אל המרכזים המיושבים בקוריאה הדרומית.
צבא העם הקוריאני עומד מול צבא קוריאה הדרומית והכוחות המזוינים של ארצות הברית המוצבים בקוריאה לאורך האזור המפורז מאז הפסקת האש בסיום מלחמת קוריאה בשנת 1953.
היסטוריה.