מיגל דה לה מדריד אורטאדו (בספרדית: Miguel de la Madrid Hurtado; 12 בדצמבר 1934 - 1 באפריל 2012) היה כלכלן, עורך דין ופוליטיקאי מקסיקני שכיהן כנשיא מקסיקו בין השנים 1982–1988. מיגל דה לה מדריד למד משפטים באוניברטיטת הרווארד. לאחר שסיים את לימודיו הוא החל לעבוד בבנק המרכזי של מקסיקו. בין השנים 1970–1972 הועסק בחברת הנפט פמקס. לאחר מכן מילא תפקידים בממשלו של לואיס אצ'ווריה אלווארס. בשנת 1976 מונה לשר התקציב והתכנון בממשלתו של חוסה לופס פורטייו. הוא נבחר לנשיא מקסיקו בשנת 1982. עם כניסתו לתפקיד סבלה מקסיקו מבעיות כלכליות קשות ומאינפלציה גבוהה, והוא נאלץ לבצע צעדי צנע. הוא וממשלתו הואשמו בשחיתויות, באוזלת יד ובסירוב לסיוע בינלאומי בעת רעידת האדמה הקשה שהתחוללה במדינה בשנת 1985.
ביוגרפיה.
מיגל דה לה מדריד נולד בקולימה, מדינת קולימה, מקסיקו, בשנת 1934. אביו היה עורך דין מפורסם שנרצח כאשר היה בן שנתיים בלבד וסבו היה מושל מדינת קולימה. מיגל דה לה מדריד קיבל תואר במשפטים מהאוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו (UNAM) במקסיקו סיטי בשנת 1957 ותואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד בקיימברידג' (מסצ'וסטס), ארצות הברית, בשנת 1965. הוא עבד בבנק הלאומי לסחר חוץ ובבנק הלאומי של מקסיקו, ועד 1968 לימד משפטים באוניברסיטה הלאומית האוטונומית.
מיגל דה לה מדריד היה חבר במפלגת השלטון המקסיקנית, המפלגה המוסדית המהפכנית (Partido Revolucionario Institucional; PRI), משנת 1963, דה לה מדריד נכנס לראשונה לשירות הממשלתי במשרד האוצר בשנת 1965. בין השנים 1970–1972 עבד בחברת זיקוק הנפט וייצואו הממלכתית (Petróleos Mexicanos ;Pemex) אשר הייתה מקושרת לממשל, אך הוא חזר לשירות ממשלתי לאחר מכן, ונכנס למספר תפקידים בירוקרטיים כלכליים עד שהפך לשר התכנון והתקציב תחת נשיא מקסיקו המכהן; חוסה לופס פורטייו (1976–1982). מיגל דה לה מדריד היה המתכנן העיקרי של תוכנית פיתוח כלכלית בהשראת ההכנסות מגילויים חדשים עצומים של נפט מקסיקני.
כאשר סיים את כהונתו, קבע הנשיא פורטייו את מיגל דה לה מדריד ליורשו בנשיאות בתוך המועמד של מפלגת ה-PRI למשרה. שמרן פוליטי וידיד הקהילה העסקית, דה לה מדריד קידם, בתחילת כהונתו כנשיא, דרישה למאבק נגד השחיתות השלטונית, בתעשיות הממשלתיות ובאיגודי עובדים. הוא המשיך לנהל מדיניות חוץ שמשקפת את הרוח הרווחת של מקסיקו עצמאית אשר הייתה מקושרת יותר בבחינה גלובלית. הממשל שלו התאפיין במשבר כלכלי, אולם את בסיסיו הניחו קודמיו. אינפלציה גבוהה וחוב זר גובר גרמו לסדרה של צעדי צנע הכוללים ביטול של יותר מ-50,000 משרות פדרליות והקפאת שכרם של עובדים רבים במשרות שונות ברחבי המדינה.
מיגל דה לה מדריד קבע, לקראת סיום כהונתו כנשיא, את קרלוס סלינס להיות ליורשו כאשר מינה אותו למועמד המפלגה לנשיאות בבחירות 1988. דה לה מדריד המשיך להיות מעורב במהלך הממשל המקסיקני עד לנפילת שלטון ה-PRI בשנת 2000 ולאחר מכן הפך לאזרח פרטי ופרסם סדרת ספרים על פעילותו הפוליטית ועל המערכות הפוליטיות במקסיקו. ב-1 באפריל 2012, מיגל דה לה מדריד נפטר מדלקת ריאות בבית החולים הספרדי במקסיקו סיטי. למחרת הוקדשה לו מחווה ממלכתית בארמון הלאומי הנשיאותי בבירה. בין הנוכחים היה הנשיא לשעבר קרלוס סלינס.
טלי זלינגר
ריימן אוריגינס
זאנוני
זאנוני (סיפור רוזנקרויצרי) (באנגלית: Zanoni) הוא רומן אנגלי מאת הסופר הבריטי אדוארד בולוור-ליטון שהופיע בשנת 1842. זהו סיפור אהבה וחניכה רוחנית.
עלילה.
הסיפור מתחיל בעיר נאפולי, בה שוכן זאנוני. אליה מגיעים צעירים בריטיים על מנת לממש את אמנות הציור והמוזיקה. אחד מהם הוא הצייר גלינדון, המתאהב בשחקנית התיאטרון ויולה. במהלך התאהבות זו פוגש את המורה הרוחני שלו. תחילה הוא מתעמת עמו ולאט לאט במהלך הסיפור, זוכה להתגלויותיו ברמות רוחניות וארציות שלא הכיר קודם. גלינדון עובר לאחר מכן ללמוד אצל מז'נור המורה הרוחני המדעי, בעל החזות הנוקשה, מתוך רצון לרכוש ידע רוחי. הוא מתקדם לאט מדי, בתהליך החניכה של האגודה הרוחית. לאחר מכן מגיע ללונדון ושם בונה את חייו מחדש. פוגש שוב את ויולה כעבור מספר שנים, ומצליח לשכנע אותה לצאת עמו למסע מפרך. בפריז, הוא מתמודד על חייו מול רובספייר, וזוכה לפתע לתמיכה בלתי צפויה. במקביל אנו עדים להתמודדות עזה של זאנוני בין שאיפותיו המנוגדות לארציות ולרוחניות. בין אהבתו לבני האדם ואהבתו לאלוהים. במהלך התחבטויותיו אלה הוא נועד לא פעם עם ידידו המורה מז'נור, שאיננו מביע כל תמיכה בהחלטתו של זאנוני, להפך.
בית&quot;ר רמת גן
בית"ר רמת גן הייתה קבוצת כדורסל ששיחקה בעברה בליגה הראשונה למשך שתי עונות. לאחר ירידתה לליגה השנייה התאחדה הקבוצה עם מכבי רמת גן לקבוצה עירונית אחת - עירוני רמת גן.
היסטוריה.
בית"ר רמת גן העבירה את מרבית שנותיה בליגות הנמוכות. בשנת 1988 נשרה הקבוצה לליגה ג', הליגה הנמוכה בישראל. שנה לאחר שירדה לליגה ג' החלה הקבוצה לעלות במעלה הליגות. בשנת 1989 שבה הקבוצה לליגה ב' אחרי שנה אחת של היעדרות. בשנת 1990 העפילה הקבוצה לליגה א', ובחלוף עונה נוספת העפילה לליגה ארצית, ובכך רשמה הקבוצה עלייה של שלוש ליגות בשלוש שנים. במשך שלוש השנים הללו לא נוצחה הקבוצה באף משחק ליגה, כשלזכותה מאזן של 66 ניצחונות מול 0 הפסדים.
בשנת 1992 רשמה הקבוצה עליית ליגה נוספת אל הליגה הלאומית. ב-1993 רשמה הקבוצה הישג מרשים, כאשר העפילה לליגת העל, ובכך רשמה עלייה של 5 ליגות ב-5 שנים, מליגה ג' עד לליגת העל. במחזור האחרון של הליגה הלאומית נפגשה הקבוצה עם מכבי ירושלים למשחק שבו המנצחת מעפילה לליגת העל ובית"ר רמת גן ניצחה בהארכה בהפרש של נקודה. מאמן הקבוצה באותה תקופה היה מאיר קמינסקי, היושב ראש היה המזרחן, עוזי רבי, המנהלת אדמיניסטרטיבית הייתה סמדר דורון ומנהל הקבוצה היה יורם נאג'י שאת אותו ההישג של עליית ליגה שנה אחר שנה עשה נאג'י כמה שנים קודם לכן גם עם קבוצת מ.מ גבעת שמואל (כדורסל).
את עונתה הראשונה בליגת העל סיימה במקום העשירי, מתוך 14 קבוצות. ללא מבחני ירידה לליגת המשנה (מקומות 11 ו12). את הקבוצה הובילו בעונה זו, הרכז, גלעד כץ, יואל כהן, מילטון ואגנר, אמיר בינו והסנטר, אדי פיליפס, שהיה אחד מהמובילים בליגה ברשימת בעלי ממוצע הריבאונדים למשחק. בעונה זו רשמה הקבוצה גם ניצחונות על קבוצות צמרת כמו הפועל תל אביב, הפועל חולון ומכבי ראשון לציון.
לאחר שנשארה הקבוצה בליגת העל החליטה עיריית רמת גן לאחד את מכבי רמת גן ובית"ר רמת גן לקבוצה עירונית אחת. בית"ר רמת גן לא הגיעה עם העירייה להבנות לגבי האיחוד וכתוצאה מכך החליטה עיריית רמת גן לא לתקצב את בית"ר רמת גן כלל, כשמנגד מכבי רמת גן זכתה לתקציב גבוה במיוחד. כתוצאה מכך ובהחלטה נדירה של יורם נאג'י הופיעה בית"ר רמת גן למשחקיה בעונתה השנייה בליגת העל עם הרכב של שחקני נוער, רובם תלמידי תיכון וסרטים שחורים על הגופיות לאות מחאה כנגד ההחלטה של עיריית רמת גן והקבוצה הובסה בכל משחקיה. הפסדי הקבוצה היו חסרי תקדים, כולל תבוסות בהפרש של מעל למאה נקודות להפועל תל אביב ולמכבי תל אביב, וממוצע הפסדים בהפרש של 70 נקודות למשחק. הקבוצה נשרה חזרה לליגה השנייה בתום 2 עונות.
לאחר שנשרה לליגה השנייה התאחדה הקבוצה עם מכבי רמת גן לקבוצה אחת - עירוני רמת גן. במקביל לאיחוד העבירה בית"ר רמת גן את פעילות הקבוצה הזאת לרמלה, וקבוצת בית"ר רמת גן (שלולא האיחוד הייתה משחקת בליגה הלאומית) נקראה בית"ר רמת גן/רמלה, ושיחקה שנתיים בליגה הלאומית. לאחר שנתיים היא נשרה לליגה הארצית והקבוצה התפרקה סופית.
תום אינס
תומאס כריסטופר "תום" אינס (באנגלית: Thomas Christopher "Tom" Ince; נולד ב-30 בינואר 1992 בסטוקפורט) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר ברדינג. אביו הוא קפטן נבחרת אנגליה לשעבר, פול אינס.
קריירת מועדונים.
ליברפול.
אינס חתם בליברפול כשחקן נוער בשנת 2008, והצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת בתחילת עונת . ב-29 ביולי 2010, הוא נכלל בסגל בפעם הראשונה, במשחק מוקדמות הליגה האירופית נגד רבוטניצ'קי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-22 בספטמבר 2010, כשעלה מהספסל בדקה ה106 במשחק של ליברפול נגד נורת'המפטון במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הליגה האנגלית.
נוטס קאונטי (השאלה).
ב-1 בנובמבר 2010, הצטרף לאביו בנוטס קאונטי כשחתם לחוזה השאלה קצר בקבוצה עד ינואר 2011. הוא ערך את הבכורה שלו בקבוצה ב-6 בנובמבר 2010 בניצחון 0–2 על גהטסד בגביע האנגלי. ב-11 בדצמבר 2010 הוא כבש את שערו הראשון בקבוצה בניצחון הקבוצה בליגה על מילטון קינז דונס בתוצאה 0–2.
בלקפול.
ב-3 באוגוסט 2011, אינס חתם על חוזה לשנתיים בבלקפול. הופעת הבכורה של אינס הייתה במסגרת גביע הליגה האנגלית נגד שפילד ונסדיי ב-11 באוגוסט 2012. ב-18 באוקטובר באותה שנה, כבש אינס את שער הבכורה שלו בקבוצה.
ב-31 בינואר 2014 אינס הושאל לקריסטל פאלאס עד סוף העונה.
האל סיטי ודרבי קאונטי.
ב-7 ביולי 2014 חתם בהאל סיטי לשנתיים. ב-30 באוקטובר הושאל לנוטינגהאם פורסט לחודשיים. ב-2 בפברואר 2015 הושאל לדרבי קאונטי מהצ'מפיונשיפ. ב-7 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בה כבש צמד בניצחון 1–4 על בולטון וונדררס, בתקופת ההשאלה הבקיע 11 שערים, אך לא הצליח להעפיל לפרמייר ליג עם הקבוצה. ב-3 ביולי 2015 חתם באופן קבוע בדרבי עבור 4.75 מיליון יורו, והפך לשחקן היקר ביותר בתולדות המועדון.
האדרספילד טאון.