המרכז הוקם כחלק משליחותו של הוועד להנחיל את הערכים האולימפיים בקרב אוכלוסיית המדינה. מטרת הקמתו היא לייצר בקרב המבקרים דמויות לחיקוי אשר פרט לכישרונם המולד, גם עבדו במשך שנים רבות על התמקצעות בתחומם והגיעו להישגים.
בשנת 2012 קיבל המוזיאון הכרה עולמית כשהתקבל כחבר בארגון המוזיאונים האולימפיים של הוועד האולימפי הבינלאומי.
היסטוריה ומבנה.
את רעיון הקמת המרכז גיבשו ראשי הוועד האולימפי הישראלי לאחר זכייתו של גל פרידמן במדליית הזהב הראשונה לישראל באולימפיאדת אתונה, מתוך רצון להעביר את המסרים של החוויה האולימפית גם לקהל הרחב, באמצעות סיור וירטואלי אטרקטיבי במיוחד.
בהקמתו הושקעו כ-15 מיליון ש"ח והוא מתשתרע על פני 850 מטר מרובע המחולקים לחמישה אולמות גדולים, המייצגים את חמש הטבעות האולימפיות. באולמות מפוזרים אמצעי המחשה טכנולוגיים כגון מסך 360 מעלות, הולוגרמות, מסך כדורי, מיצגים אור קוליים ועמדות אינטראקטיביות, הנעים מתקופת יוון העתיקה ועד ימינו. טבעת אחת מוקדשת כולה למדליסטים הישראלים ולאסון אולימפיאדת מינכן 1972.
האולמות.
המרכז מחולק לחמישה אולמות המייצגים את חמש הטבעות האולימפיות. לאורך כל המסע מלווים את המבקרים צמד השחקנים אמנון וולף ואביגיל הררי המגלמים מאמן וספורטאית ישראליים שיוצאים למסע היסטורי לאורך האולימפיאדה מנקודת המבט הישראלית. מלבד האולמות ניתן לראות במקום לפידים אולימפיים מקוריים, כולל הלפיד של המשחקים האולימפיים במינכן 1972 וכן מדליות מקוריות.
טבעת התהילה.
באולם הראשון מועברים סיפור המסגרת של הסיור והצגה של רגעי השיא הגדולים בתולדות המשחקים האולימפיים במיצג היקפי של 360 מעלות המלווה בתאורה, סרטון ומוזיקה.
טבעת ההיסטוריה.
באולם השני מסע אל תחילת המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה במפגש עם פסל יווני שקם לתחיה ואחריו קפיצה אל פריז של סוף המאה ה-19 עם חידוש המשחקים בעידן המודרני דרך דמות שיוצאת מתוך עיתון צרפתי ישן.
הטבעת הישראלית.
באולם השלישי מפגש אישי של המבקרים עם הולוגרמות נעות ומדברות של ששת המדליסטים האולימפיים של ישראל - גל פרידמן, יעל ארד, שחר צוברי, אריק זאבי, מיכאל קולגנוב ואורן סמדג'ה והיא כוללת גם הנצחה של י"א חללי מינכן באמצעות סיפורה האישי של כלת פרס ישראל האתלטית אסתר רוט-שחמורוב. בחדר זה משולבים קטעים דוקומנטריים מהארכיון של סטיבן ספילברג.
טבעת העתיד.
מסך ענק בצורת כדור עליו מוקרן מיצג הולוגרמה שמבטא את רוח החוויה האולימפית העולמית.
טבעת ההתנסות.
עמדות התנסות מעשית - יכולת ריכוז בטכניקת ביופידבק, סיבולת על גבי מכשיר ריצה המדמה ריצת מרתון, זינוק לבדיקת מהירות התגובה הכוח והניתור, ועמדות מידע וטריוויה אינטראקטיביות וכן תצוגה של הלפידים האולימפיים תרומתו של אלכס גלעדי, חבר הוועד האולימפי הבינלאומי.
נוכלים עם סגנון
נוכלים עם סגנון (באנגלית: Dirty Rotten Scoundrels) הוא סרט קומדיית פשע אמריקאית משנת 1988 בבימויו של פרנק אוז ובכיכובם של סטיב מרטין, מייקל קיין, גלן הדלי ואנטון רוג'רס.
התסריט, אשר נכתב על ידי דייל לאונר, סטנלי שפירו ופול הנינג, מתמקד בשני נוכלים הפועלים בריביירה הצרפתית. למרות שסרט זה איננו מוגדר באופן רשמי כרימייק, עלילתו עוקבת אחרי עלילת הסרט "סיפור לפני השינה" ("Bedtime Story" שהופץ בישראל בשם "נוכלים בריביירה") משנת 1964, בכיכובם של דייוויד ניבן ומרלון ברנדו.
הסרט מדורג כמספר 85 ברשימת 100 הסרטים המצחיקים ביותר, שפרסם ערוץ הטלוויזיה "בראבו".
הסרט חודש בשנת 2019 בסרט ששמו The Hustle.
תקציר העלילה.
לורנס ג'יימיסון (מייקל קיין) הוא אמן הונאה בריטי מעודן ומתוחכם הפועל במלונות היוקרה של הריביירה הצרפתית תחת עינו הפקוחה ושיתוף הפעולה של מפקד המשטרה המקומי, המפקח אנדרה (אנטון רוג'רס), הזוכה אף הוא לחלק מהשלל. דאגתו היחידה של ג'יימיסון הוא אמן הונאה מסתורי הפועל תחת הכינוי "התן" המשמש לו כתחרות בסוג זה של הונאה, בו לובש ג'יימיסון דמות פיקטיבית, כובש את ליבה של אישה עשירה, ומרוקן את כיסה.
פושע אמריקאי זוטר בשם פרדי בנסון (סטיב מרטין) מגיע לעיירה בומון-סיר-מר (Beaumont-sur-Mer) בה פועל ג'יימיסון בחיפוש אחר קורבנות עשירים להונאה. ג'יימיסון חושש כי הוא "התן", ודואג לכך שהמפקח אנדרה יעצור אותו, ויגרש אותו מהעיירה, אך הוא מגלה את זהותו האמיתית של ג'יימיסון, שב לעיירה ומתעמת עמו, בדרישה כי זה יאמן אותו באומנות ההונאה המתוחכמת, ובתמורה הוא ישתוק באשר לזהותו האמיתית. ג'יימיסון מסכים לקחת את בנסון כמתלמד. במשך השבועות הבאים הוא מטפח את נימוסיו, מרחיב את השכלתו, ומשתמש בו בהונאות שונות בתפקידים זוטרים. לרוב "משחק" בנסון את תפקיד אחיו המוגבל שכלית של ג'יימיסון, רופרכט, שבשל התנהגותו הדוחה הוא משמש כעילה לפירוק הקשר עם נשים שאותם הונה ג'יימיסון ואין לו צורך עוד בחברתן.
כאשר החליט פרדי כי אין לו צורך עוד בחניכה, וכי הוא מוכן לצאת לדרכו, דורש ממנו ג'יימיסון לעזוב את העיר. השניים מתערבים, ומי מהם שיצליח להוציא חמישים אלף דולר מקורבן נבחר יישאר בעיירה, ואילו השני ייאלץ לעזוב. השניים בוחרים בתיירת בשם ג'נט קולגייט (גלן הדלי), אמריקאית צעירה ונאיבית, הנראית עשירה. בנסון מתחזה לחייל נכה, שבשל טראומה רגשית איבד את השימוש ברגליו, ואילו ג'יימיסון מתחזה לפסיכיאטר שווייצרי המנסה להביא להחלמתו. עלות הטיפול - חמישים אלף דולר. במהלך התרמית מגלים השניים כי קולגייט אינה יורשת עשירה, אלא אישה פשוטה שזכתה במעט כסף בהגרלה, וכי הכסף שבכוונתה לתת להם הוא שארית כספה. מה שגורם לרגשות אשמה אצל ג'יימסון וזה אינו מצליח לשכנע את בנסון לוותר על ההתערבות ואף מתערב עמו כי בנסון לא יצליח לשכנע ג'נט לקיים איתו יחסי מין. כדי שלא ייכשל בהתערבותו ג'יימסון מסיע את ג'נט לנמל התעופה ומוותר לה על שכרו, בנסון שלא מאמין כי היא נסעה הגיעה לדירתה ולמרבה ההפתעה היא מחכה לו שם ואומרת כי היא מאוהבת בו ורוצה לקיים איתו יחסי מין, היא מבקשת ממנו לסגור את הווילון ואת הדלת. לאחר מכן רואים את ג'יימסון שוחה בבריכה אשר בביתו כשלפתע הוא מקבל שיחת טלפון בה נאמר לו כי למרות שלקח אותה לדירתה היא נראתה שם מיד לאחר שבנסון עלה לשם ג'יימסון מקבל את תבוסתו ומחכה כי בנסון יבוא לביתו להתרברב בניצחונו . אך לפתע נכנסת לביתו ג'נט שמספרת לו כי הם קיימו יחסי מין והיא נרדמה וכאשר היא התעוררה בנסון נעלם ואיתו גם רכושה אשר נעמד על סכום של 50 אלף דולר ג'יימסון שמזועזע מהמעשה של בנסון נותן לג'נט 50 אלף דולר מכספו ושם אותם בתיק לאחר שהעלתה למטוס ג'נט יורדת ממנו ומחזירה לג'יימסון את התיק בטענה שהיא אינה יכולה לקחת כסף שלא שלה והיא טסה. מיד לאחר שהיא טסה בנסון מגיעה לשדה ללא בגדים וטוען כי הם בכלל לא קיימו יחסי מין היא בקשה ממנו ללכת להתקלח וכשיצא היא נעלמה יחד עם בגדיו וכספו של בנסון. ג'יימסון מסתכל מיד בתיק ורואה כי במקום 50 אלף דולר נמצאים שם הבגדים של בנסון יחד עם פתק בו היא מספרת שהיא התן.
בסיום הסרט יושבים בנסון וג'יימסון מול הים ומשוחחים. כאשר הם נפרדים לשלום וכל אחד מתכונן ללכת לדרכו מגיעה ג'נט עם קבוצת תיירים עשירים והיא מתחזה לסוכנת ואומרת להם כי ג'יימסון ובנסון הם האנשים בעלי המניות באי וכי הם מוכנים למכור תמורת 60 מיליון דולר ג'יימסון ובנסון זורמים עם ההונאה והיא מסבירה להם כי בשנה האחרונה היא הרוויחה 3 מיליון דולר מהונאות אבל ה-50 אלף שלהם היו המהנים ביותר.
הם הולכים ביחד אל עבר הבית מה שמסמן שהם מתחילים לעבוד ביחד.
ביקורות ותגובות.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 88% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 32 ביקורות.
טמרין רעמתי שחור-פנים
טמרין רעמתי שחור-פנים (שם מדעי: "Leontopithecus caissara") הוא מין של קוף ממשפחת המרמוסטיים האנדמי לברזיל.
מאפיינים.
לטמרין רעמתי שחור-פנים פרווה זהובה בכל הגוף מלבד פניו, ידיו וזנבו (מלבד קצהו הזהוב). אורכו 30 ס"מ, כאורך זנבו, ומשקלו עד 600 גרם. לטמרין אצבעות דקות וארוכות המאפשרות תפיסת חרקים יעילה כך שחרקים הוא מזונו העיקרי, בנוסף הוא אוכל עלים, פירות ונקטר.
הוא חי בקבוצות של 2 עד 11 פריטים כאשר בדרך כלל בקבוצה חמישה פריטים. הוא נע על צמרות עצים ביערות עד לגובה 300 מטר מעל גובה פני הים.
תחום תפוצתו מצומצם מאוד, כ-170 ק"מ רבוע, בדרום מזרח מדינת סאו פאולו וצפון מזרח מדינת פרנה. מין זה חי ביערות שנמצאים ליד חופי האוקיינוס האטלנטי. בעקבות תפוצתו המצומצמת הוא נתון בסכנת הכחדה חמורה, מעריכים כי נשארו רק 260 בטבע. משנת 1990 הוא מוגן בפארק הלאומי סופראגויי (Superagüi).
הולמארק
קרב ג'יוליאנצ'נג
קרב ג'יוליאנצ'נג (ביפנית: 鴨緑江作戦) היה קרב במלחמת סין–יפן הראשונה שנערך ב-24 באוקטובר 1894 בין כוחות האימפריה היפנית לבין כוחות האימפריה הסינית. קרב פיונגיאנג סיים את הלחימה בקוריאה, והחיילים הסינים נסוגו לתוך סין, תוך שהיפנים בעקבותיהם. הקרב נערך בנהר יאלו, המהווה גבול טבעי בין קוריאה לסין.
רקע.
לאחר תבוסתו בקרב פיונגיאנג נסוג צבא בייאנג מקוריאה, חצה את נהר יאלו לתוך מנצ'וריה, והקים שם את מפקדתו בעיר ג'יוליאנצ'נג. בנוסף, הורה מפקד הצבא, סונג צ'ינג, לבצר קטע באורך 16 קילומטרים על גדת הנהר, באזור המתאים לחצייה, כהכנה להגעת היפנים.
הארמייה היפנית הראשונה, תחת גנרל ימגטה אריטומו, הגיעה לאזור ב-23 באוקטובר.
הקרב.