דמוגרפיה.
במפקד אוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בעיר 1,012 תושבים, 326 משקי בית ו-215 משפחות המתגוררות בעיירה. צפיפות האוכלוסייה הייתה 124.9 בני אדם לקמ"ר.
בנוסף לכך, מפקד האוכלוסין מציג את הפילוג הגזעי של מילאן, 64.7% לבנים, 34.88% אפרו-אמריקאים ו-0.40% מגזעים אחרים.
ב-28.8% מתוך 326 משקי הבית בעיירה יש ילדים מתחת לגיל 18, 52.5% הם זוגות נשואים שמתגוררים ביחד, 10.7% משפחות חד הוריות ללא אב, ו-34.0% הם לא משפחות.
18.2% מכלל העיירה הם קטינים, 14.9% בני 18 עד 24, 32.1% בני 25 עד 44, 21.6% בני 45 עד 64 ו-13.1% הם בני 65 ומעלה. חציון הגילאים הוא 36. על כל 100 נשים ישנם 154.9 גברים ועל כל 100 נשים בנות 18 ומעלה ישנם 166.2 גברים.
חציון ההכנסה למשק בית הוא 25,461 דולר וחציון ההכנסה למשפחה הוא 33,438 דולר. לגברים יש חציון הכנסה של 28,750 דולר לעומת 18,750 דולר של נשים. ההכנסה הממוצעת לנפש אחת היא 12,451 דולר. כ-19.8% משפחות וכ-22.8% מכלל האוכלוסייה הם מתחת לקו העוני, וכולל גם 29.7% מבני הנוער מתחת לגיל 18 וכ-28.8% מבני 65 ומעלה.
רבי הושעיא איש טריא
המצור השישי על גיברלטר
המצור השישי על גיברלטר (1411) היה קרב שהתנהל בין שתי ממלכות אסלאמיות, גרנדה ומרוקו, על השליטה בגיברלטר.
לאחר כישלון המצור החמישי על גיברלטר בשנים 1349-1350, שהסתיים עם מותו של אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה כתוצאה ממגפת המוות השחור, הייתה קסטיליה טרודה במלחמת האזרחים הקסטיליאנית ותוצאותיה. בשנת 1369 ניצל מוחמד החמישי, סולטאן גרנדה את היסח הדעת של קסטיליה והטיל מצור על אלחסירס, עיר הנמל שבצד המערבי של מפרץ גיברלטר אותה כבש אלפונסו בשנת 1344. מוחמד החמישי הצליח לכבוש את העיר, ולאחר שהפך אותה לעיי חורבות, חתם על שלום עם אנריקה השני, מלך קסטיליה, המנצח במלחמת האזרחים.
ההסכם חודש שוב על ידי יורשיו של אנריקה, חואן הראשון ואנריקה השלישי. בנקודת זמן מסוימת במהלך ההסכמים, השליטה בגיברלטר עברה מן המרינים ממרוקו, שהחזיקו בה משנת 1333, לידי אמירות גרנדה. הסיבה לכך אינה ברורה כל צרכה; יש המשערים כי העברת השליטה על גיברלטר הייתה התנאי שהציבה גרנדה בתמורה לעזרתה בדיכוי מרידות שפרצו במרוקו.
בפברואר 1407, במהלך תקופת שלטונו של חואן השני, מלך קסטיליה המטורף, קרס הסכם השלום בין גרנדה לקסטיליה כתוצאה מהתנגשות קטנה בין הממלכות; צי קסטיליאני הנחיל תבוסה לכוח מורי במצר גיברלטר. השליטים של מרוקו וגרנדה נפגשו בגיברלטר והחליטו לכרות ברית ביניהם, אך הברית הופסקה לאחר זמן קצר עקב מחלוקות בין שני השליטים.
חיל המצב של גיברלטר מרד בשנת 1410 כנגד סולטאן גרנדה, יוסוף השלישי, והצהיר אמונים לאבו סעיד עות'מאן השלישי, מלך מרוקו. אבו סעיד עות'מאן שלח את אחיו, שמו אבו סעיד גם כן, לגיברלטר בראש צבא שמנה 1,000 פרשים ו-2,000 חיילי רגלים. בהמשך כבש אבו סעיד מספר מבצרים באזור וכן את הנמלים של אסטפונה ושל מרבלה.
מתקפת הנגד של גרנדה בשנת 1411 אילצה את אבו סעיד לשוב לגיברלטר, שם הוא מצא מקלט. בנו של יוסוף השלישי סולטאן גרנדה, אחמד, הטיל מצור על גיברלטר והצליח להכשיל מספר ניסיונות הימלטות מרוקניים. לבסוף, חייל מחיל המצב הנאמן לגרנדה סייע לצרים להיכנס. הם הסתערו על המצודה המורית והכניעו את אבו סעיד, והחזירו את השליטה בגיברלטר לידי גרנדה. הסולטאן אבו סעיד עות'מאן השלישי כתב ליוסוף השלישי שיוציא להורג את אבו סעיד בגלל חוסר הנאמנות שלו. במקום זאת, שלח יוסוף השלישי את אבו סעיד עם צבא בשביל לחולל מרידה במרוקו אך הניסיון לא צלח.
תמרוד
תַמַרֻּד (בערבית: تمرد – "מרד", "מרי"), ובהגייה מצרית גם תַמַרּוֹד, היא תנועה שורשית מצרית המתנגדת לנשיא מצרים מוחמד מורסי, ששמה לעצמה מטרה לכפות על מורסי בחירות חוזרות על ידי איסוף של 15 מיליון חתימות עד ה-30 ביוני 2013 (היום בו מורסי הושבע לנשיאות מצרים).
תנועת המרי החלה את דרכה ב-28 באפריל 2013. התנועה הכריזה כי אספה יותר מ-22 מיליון (22,134,460) נכון ל-29 ביוני 2013.
חברי התנועה הצהירו על תמיכה במינוי נשיא בית המשפט העליון החוקתי, מאהר אל-בחיירי, להחליף זמנית את הנשיא מורסי אם זה האחרון יתפטר.
ב-19 באוגוסט 2013 הודיעה תנועת המרי כי בהשראת ההצלחה במצרים היא קוראת למהפכה נגד שלטון חמאס ברצועת עזה תחת השם "המרד נגד העושק בעזה".
נפת אבאשה
נפת אֲבָּאֲשָׁהּ (בגאורגית: აბაშის მუნიციპალიტეტი, מילולית: אֲבָּאֲשִׁיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה, במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת מרטווילי ונפת חוני, ממזרח ודרום-מזרח בנפת סמטרדיה, מדרום ודרום-מערב בנפת לנצ'חותי וממערב וצפון-מערב בנפת סנקי.
הנפה מאוכלסת ב-22,341 תושבים בצפיפות אוכלוסין של כ-69,3 איש לקמ"ר. העיר אבאשה מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. כמו כן ישנן 13 תמי: גַזַאתִי, זַאנַאתִי, קֵתִילַארִי, מַארַאנִי, סַאֵסַאקוֹבוֹ, נוֹרִיוֹ, אוֹנטוֹפּוֹ, פּירווַלִי מַאִיסִי (ה-1 במאי), סַאמִיכַּאוֹ, סוג'ונה, טקווִירִי, כּוֹלוֹבַּאנִי וצקֵמִי.
עד שנת 1917 נכללה הנפה באוייזד סנקי, פלך כותאיסי. בין השנים 1917-1930 באוייזד סנקי ומשנת 1930 נפה נפרדת, כאשר בשנים 1963-1966 נכללה בנפת גגצ'קורי (כיום נפת מרטווילי).
הנפה ממוקמת במישור קולכתי בגובה 20-25 מטר מעל פני הים. שטח הנפה כולל 320.8 קמ"ר מתוכם 210 קמ"ר אדמה חקלאית.
בשטח הנפה זורמים הנהרות: ריוני, צחניסצקאלי, אבאשה ונוֹרְ'לָה .
אקשן של הורים
אקשן של הורים (באנגלית: Action Dad, בתרגום חופשי: "אבא אקשן") היא סדרת אנימציה מקורית שנוצרה על ידי אנדרו דיקמן. הסדרה נוצרה במקור בארצות הברית אך מעולם לא שודרה שם, נכון ל-2 ביולי 2013 המקום היחיד בו פורסמה הסדרה הוא באינטרנט על ידי Toon Goggles באתרים כגון יוטיוב ועוד. הסדרה נרכשה לשידור בישראל בערוץ ZOOM החדש של חיים סבן ועלתה לראשונה ב-2 ביולי 2013.
עלילה.
הוריהם של ליז ומיק רמזי הם שני סוכנים חשאיים. אביהם צ'אק הוא סוכן ב"שוש" הפועלת למען הצדק, ואמא שלהם היא סוכנת ב"ארג" הפועלת למען הרשע. שני הסוכנים חיים בסודיות תחת אותה קורת גג יחד עם ילדיהם, נישואיהם נסתרים מידע הכלל מכיוון שבמידה ויתגלה כי הם אוהבים- הם יודחו מתפקידם. לעיתים הם אף נאלצים להילחם אחד בשני, אף בסופו של דבר הם יעשו את הכל למען הילדים.
שלמה יהודה לייב אליעזרוב
האנה יונגברי
האנה קרולינה יונגברי (; נולדה ב-8 בינואר 1979 באומאו) היא כדורגלנית עבר שוודית ששיחקה בעמדת החלוצה. יונגברי נחשבה לאחת מהכדורגלניות האירופאיות הטובות בדורה, כשההוכחה לכך היא המקום השלישי בו סיימה בקרב על פרס כדורגלנית השנה בעולם ב-2003. בזמן פרישתה, הייתה יונגברי למלכת השערים של נבחרת שוודיה בכל הזמנים עם 72 שערים ב-130 הופעות.
קריירה.
יונגברי החלה את הקריירה הבוגרת שלה כבר כשהייתה בת 15, כשהתחילה לשחק בסונאנו מליגת העל השוודית ב-1994. שנתיים לאחר מכן, ב-6 בפברואר 1996, ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת שוודיה במשחק הניצחון 0-8 על ספרד. יונגברי וחברתה לחוד השוודי, ויקטוריה סוונסון, נחשבו לאחד מצמדי החלוצות הטובים בעולם, כשהן חולקות ביניהן 140 שערים בינלאומיים (72 ליונגברי ו-68 לסוונסון).
לאחר ארבע עונות בסונאנו, עברה יונגברי לקבוצת הצמרת, אומאו. באותן ימים, הייתה יונגברי אחת מהכדורגלנית המקצועיות היחידות בליגה השוודית הראשונה. בקיץ 2001, נסעה יונגברי עם נבחרתה לאליפות אירופה שנערכה בגרמניה, שם הובילה את שוודיה עד לגמר (הפסידה לגרמניה) ואף נבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר. שנה לאחר מכן, היא קבעה את שיא הכיבושים לעונה בליגה השוודית, כשהבקיעה 39 שערים ב-22 משחקים (ממוצע של 1.78 שערים למשחק), והובילה את קבוצתה לאליפות שוודיה. בעקבות הישגיה בליגה, היא נבחרה לכדורגלנית השנה בשוודיה.
שנה לאחר מכן, במסגרת הגביע העולמי, היא כבשה שלושה שערים ובישלה אחד, והצליחה להוביל את שוודיה עד לזכייה במקום השני בטורניר (דירוג השיא של הנבחרת). במשחק הגמר נגד גרמניה היא כבשה את שער היתרון, אך הגרמניות הצליחו להפוך את התוצאה ולנצח 2-1. באותה שנה ובשנה שאחריה, היא זכתה עם אומאו במפעל הקבוצות היוקרתי ביותר באותן ימים - גביע אופ"א. בזכייה הראשונה היא הייתה שותפה בכירה להישג, כשלזכותה שלושה שערים במשחקי הגמר. בעקבות יכולותיה הגבוהות, קיבלה יונגברי הצעה מפתיעה מנשיא קבוצת כדורגל הגברים האיטלקית, פרוג'ה, להצטרף אליו ולחתום בקבוצה. יונגברי וסוונסון (שגם היא זכתה להצעה דומה), דחו את העסקה מחשש ל"תעלול שיווקי".
ב-2007 זכתה יונגברי להופיע ביחד עם אגדות הכדורגל השוודי, תומאס ראבלי ונילס לידהולם, על בולי המדינה במסגרת חגיגות מאה שנים להתאחדות הכדורגל השוודית. באוגוסט 2009, לאחר שכבשה 196 שערים ב-227 משחקים באומאו, הודיעה יונגברי על פרישה מכדורגל עקב פציעה בברך. הפציעה הופיעה ליונגברי כבר ב-2004, אך הפעם היא ורופאיה החליטו לא להסתכן, ולכן היא נאלצה לפרוש. מיד לאחר פרישתה היא התמנתה לעוזרת מאמן באומאו, והחלה ללמוד פיזיותרפיה באוניברסיטת אומאו. היא סיימה את לימודיה ביוני 2012 והחלה לעבוד כמאמנת כושר אישית.
האני סכאפט
האני סכאפט (Hannie Schaft; 16 בספטמבר 1920 - 17 באפריל 1945) הייתה לוחמת במחתרת הקומוניסטית בהולנד במהלך מלחמת העולם השנייה. היא נודעה כ"נערה אדומת השיער", שהוא גם שמם של ספר וסרט על אודותיה.
ביוגרפיה.