משמעותו של השם "מ.ק. 22" היא "מחנה קבע 22". השם נבחר משום שהוא מזכיר בהגייתו את הביטוי "מלכוד 22".
הפקה.
יצירה.
הסדרה נוצרה בהשראת חוויותיהם המשותפות של שניים מיוצריה, ירון ניסקי ודורון צור, במהלך שירותם הצבאי באגף האפסנאות. עוד לפני שהשתתפו ביצירתה של "מ.ק. 22", שיתפו ניסקי וצור פעולה בכתיבתו ועריכתו של עיתון הקומיקס "סטיות של פינגווינים". דמויותיה של הסדרה נוצרו תוך שימוש בהנפשת דו-מימד, בסגנון דומה לזה של הסדרה האמריקאית "סאות' פארק", אם כי הסדרה עושה שימוש גם בהנפשת תלת-מימד. הסדרה כולה מאוירת תוך הימנעות כמעט מוחלטת משימוש בקווים מעוגלים: כל עצם שבאופן טבעי אמור היה להיות מעוגל, מלבד קסדותיהם של החיילים וגלגליהם של כלי הרכב, מופיע בסדרה כמצולע. כך למשל מאוירת השמש כמרובע צהוב בשמים.
מטרתם הראשונית של יוצרי הסדרה הייתה יצירת סאטירה על ההווי הישראלי והצה"לי בסגנונו של הסרט "גבעת חלפון אינה עונה", תוך אימוץ סגנונה הסאטירי המוקצן של "סאות' פארק". בדומה ל"סאות' פארק", הסדרה שודרה בערוץ כבלים, דבר שאיפשר את שידורם של תכנים בוטים מן הרגיל. הסדרה אף אימצה לעצמה תניית פטור הומוריסטית הדומה לזו של "סאות' פארק". עם זאת, הסדרה הושפעה גם מסדרות אמריקאיות מונפשות נוספות, ביניהן "משפחת סימפסון" ו"פיוצ'רמה".
הסדרה מתוארת לעיתים כסדרה המונפשת הישראלית או העברית הראשונה, אולם תיאור זה אינו נכון מכיוון שקדמו לה הסדרות "משלים שועליים" ו"אגדות המלך שלמה" שעשו שימוש בהנפשת סטופ מושן בפלסטלינה.
תוכן.
עלילת הסדרה מתמקדת בעלילותיהם של הרב"טים איתי שולמן ושלומי חנוכה, שני אפסנאים במ.ק. 22 – בסיס טילים גרעיניים סודי בדיוני בדרום ישראל. הסדרה מתאפיינת בהומור שחור, בוטה ומוקצן ונחשבת לבלתי תקינה פוליטית. בין השאר עוסקת הסדרה בהתבדחויות על חשבונם של נכים וערבים. כמו כן מבוטאים בסדרה מספר סטריאוטיפים שליליים ישראליים וצה"ליים, ביניהם "המזרחי הערס", "האשכנזי החנון", "נגד המשמעת הטיפש", "הש"ג האתיופי", ו"הערבי הישראלי המהווה גיס חמישי".
הנושאים בהם עסקה הסדרה כוללים בין השאר את יחסה של התקשורת הישראלית כלפי אילן רמון ערב שיגורו לחלל (הפרק "מים כבדים"), קליטת יהודי אתיופיה בישראל ("שבת בבסיס"), פרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה ("יזכור"), העמימות הגרעינית של ישראל (הסדרה כולה ובמפורש ב"אחת משלנו"), הקמת גדר ההפרדה ("הגדר הטובה"), היחס של צה"ל כלפי המיונים ל-קורס הטיס ("זאב זאב"), ההתנגדות הדתית ל"מצעד הגאווה" ("רובו רבי"), ופרשת המסך המפוצל ("אחת משלנו"). כמו כן יצרה הסדרה פרודיות על מספר סרטי קולנוע (ביניהם "אחד משלנו", "יוסי וג'אגר", "הסנדק", "", "ממנטו", "מבצע יונתן" ו"השעה ה-25") ותוכניות טלוויזיה ("יאיר לפיד", "רובוטריקים") ועל פוליטיקאים וידוענים ישראלים (שמעון פרס, טומי לפיד, שרי אריסון, סאבלימינל והצל, מוחמד בכרי ויעקב אילון). בתפקידי אורח השתתפו מנשה נוי בתפקיד הרמטכ"ל שאול מופז וארז טל ודליה שימקו בתפקיד עצמם.
שידור.
לאחר שידורה המקורי של העונה הראשונה בת עשרת הפרקים בערוץ הכבלים ביפ, שודרה "מ.ק. 22" בשידורים חוזרים מצונזרים במקצת בערוץ 2, תוך הימנעות כליל משידורו בערוץ של הפרק השביעי "רובו רבי" העוסק ביחסים בין חרדים והומוסקסואלים בישראל. נטען כי ההחלטה לצנזר את הפרק נבעה מחששה של חברת קשת מהתעמתות עם מועצת הרשות השנייה לקראת מכרז ערוץ 2. כל פרקי הסדרה זמינים לצפייה באתר ערוץ "ביפ" ובספריית הוידאו על פי דרישה של אתר התוכן Mako.
בנובמבר 2004 דווח באתר nrg מעריב כי ערוץ ביפ מנהל מגעים עם חברת ההפקה שורטקאט בנוגע להפקתה של עונה שנייה לסדרה. הכוונה הייתה להעלות עונה נוספת ב-2005 בערוץ ביפ ובהמשך גם בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת, אך מאז לא חלה כל התקדמות בנושא. צור וניסקי המשיכו לשתף פעולה עם אסף הראל בכתיבה עבור תוכנית האירוח בהנחייתו, "כל לילה עם אסף הראל", שנחשבה אף היא לפרובוקטיבית ושידורה הופסק לאחר כשישה חודשים.
ב-2010 יצרו צור וניסקי גרסה אמריקאית לסדרה, בת 20 פרקים של 4 דקות כל אחד. גרסה זו נמכרה לרשת פוקס.
תגובות.
הסדרה זכתה לביקורות משבחות. רענן שקד מ-ynet שיבח את הסדרה וכינה אותה "סידרת האנימציה הסאטירית המושקעת הראשונה כאן (בישראל)". באתר המסך המפוצל כונתה הסדרה "סרקאזם במיטבו" תוך ציון לחיוב של הביקורת שמעבירה הסדרה על צה"ל, ושל הצלחתה להפוך לסדרה המונפשת הראשונה המשודרת בפריים טיים בטלוויזיה הישראלית. באתר עין הדג הובאה הסדרה כדוגמה להתפתחות ההנפשה בישראל וכונתה "סדרת פולחן".
הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לסדרה הקומית-דרמטית הטובה ביותר לשנת 2004.
ביפ
ביפ היה ערוץ טלוויזיה ישראלי בכבלים, ששידר בשנים 2001–2010, בתחילה הוגדר ערוץ לנוער ולצעירים, בהמשך הגדיר עצמו כ"ערוץ הצחוק" והחלק להתמקד בתכני הומור בלבד. ביפ היא חברת בת של "שידורי קשת". לאחר הורדתו מהאוויר של הערוץ, קשת ייסדה רצועת שידור שבועית בערוץ 2 בימי השידור שלה, בשם "לילה ביפ". נכון ל-2015 עיקר פעילותו קיימת באינטרנט.
הקמה.
בעבר היה ביפ ערוץ טלוויזיה ישראלי, אשר שודר תחילה בחברות הכבלים מת"ב ותבל, ומאוחר יותר עלה גם ב"ערוצי זהב". הערוץ שודר באפיק 4, ולאחר מכן, במסע פרסום גדול יחסית, עבר לערוץ 6 ב-HOT ובאתר האינטרנט Mako.
החל מהקמתו נוהל המותג ביפ על ידי "שידורי קשת".
מנכ"ל ביפ ועורכו הראשי הוא עורך המגזין רייטינג לשעבר יובל נתן, רונה תבור המפיקה הראשית, מנהלי התוכניות הם יוני גולן וישי אוריין.
כערוץ ביפ סיים את שידוריו ב-31 בדצמבר 2010. לאחר סיום שידוריו שונתה המתכונת למבנה של פורטל אינטרנט ורצועה לילית בערוץ 2 בשם 'לילה ביפ'. עקב כך, משמש ביפ כחברת הפקות ותוכן לכל דבר ועניין.
ערוץ הצחוק.
ביפ שידר תוכן מקורי, תוכן בידורי של קשת ותוכן קנוי מחו"ל. הערוץ היה ידוע כחממת גידול לכוכבי פריים טיים. עידו רוזנבלום, שחר חסון, אבי נוסבאום ואחרים החלו דרכם בערוץ ועברו לתוכניות עוגן בערוץ 2.
2001-2007.
עם עלייתו בשנת 2001 מותג ביפ כ"ערוץ הנוער של הכבלים". בשנת 2003 שונה מיתוגו ל"ערוץ הצחוק". על פי סקרים שונים שערכה "HOT" לאורך השנים, "ביפ" היה אחד הערוצים המובילים של החברה, עם אחוזי צפייה גבוהים, בייחוד בקרב בני נוער.
בשנת 2004 שודרה התוכנית "האקדמיה לצחוק", שהייתה תחרות בין סטנדאפיסטים מתחילים לתוכנית ספיישל בערוץ 2. הרייטינג בתוכניות האולפן בערוץ 2 לא עמד בציפיות והתוכנית בוטלה לאחר עונה אחת בלבד.
2007-2010.
בשנת 2007 עבר הערוץ שינוי תדמית שכלל לוגו חדש ומספר תוכניות חדשות, ביניהן: תוכנית הבידור היומית "מהדורה מוגבלת", תחרות הסטנד-אפ בשיתוף עם דומינו גרוס "פרויקט ביפ", התוכנית שליוותה את "האח הגדול" "האחות הקטנה" והסדרה הקומית "בובי ואני".
בשנים 2009–2010 שודרה תוכנית הלייט נייט "לילה בכיף" בהנחיית דודו ארז ובהשתתפות שחר חסון ואבי אטינגר.
במהלך יולי 2010 הופצו שמועות ברשת לפיהם חברת הכבלים HOT לא מתכוונת לחדש את החוזה שחתמה עם הזכיינית "קשת" בנוגע להמשך שידור הערוץ. בעקבות כך, החלו אנשי הערוץ לפעול דרך עמוד המעריצים של "ביפ" בפייסבוק ולקרוא למעריצים לעזור ולמנוע את הורדת הערוץ. במהלך 3 חודשים ניסו אנשי הערוץ באמצעות סרטוני רשת וכתבות בעיתונות לפרסם את הדבר ולגרום בסופו של דבר להשאיר את הערוץ באוויר, ללא הועיל. ב-29 ביולי 2010 נודע כי הוט מתכוונת להחליף את "ביפ" בערוץ האמריקאי "קומדי סנטרל" שיעלה בגרסה ישראלית בינואר 2011. שידורי ביפ כערוץ בהוט הסתיימו ביום שישי ה-31 בדצמבר 2010.
2011-2016.
לאחר סגירת הערוץ בהוט שידורי הערוץ המשיכו ב-MakoTV. שידורי הערוץ נסגרו ב-2016 וחלק מתכניו זמינים לצפייה ב-MakoTV.
רצועת שידור לילית.
מ-2011, לאחר סגירת הערוץ, הוקם אתר ביפ המתפקד כגוף עצמאי ומתמחה בתוכן הומוריסטי בשילוב תכנים שנוצרו על ידי גולשים ויוצרים צעירים, כולל קטעי אינטרנט בעלי אופי קומי מהעולם, לצד תוכניות מקור ששודרו בערוץ ביפ בעבר. בהמשך נוסף לאתר ערוץ התוכן "ביפ לייב", אשר מהווה תחליף מקוון לערוץ ביפ הטלוויזיוני ומשדר במשך 24 שעות ביממה תוכניות מלאות של ביפ מהעבר ומההווה וכן מספר תוכניות קומיות של הזכיינית "קשת". מעבר לאתר האינטרנט, משודרות תוכניות מקור של הערוץ בכל יום שישי בלילה בערוץ 2, ברצועה שנקראת "לילה ביפ". לצד תוכניות מהעבר משודרות תוכניות חדשות כמו "ביפ קומדי בר" (אשר מהווה למעשה המשך לתוכנית "ביפ קומדי האוס"), "מטר שבעים", ו"טלוויזיה במיטבה" - תוכנית המסקרת את שבוע הטלוויזיה החולף ומארחת ידוענים. משתתפי "טלוויזיה במיטבה" הם דודו ארז, שחר חסון ואבי אטינגר, שהשתתפו גם בתוכניות הערוץ "מהדורה מוגבלת" ו"לילה בכיף". מאוחר יותר עלתה רצועת השידור "לילה ביפ" גם בלילות שבת. ברצועה עלו בהמשך תוכניות חדשות כגון "האיש הכי מטומטם בעולם" (בהגשת גיל קופטש) ו"מצעד הביפ", וכן עונות נוספות של תוכניות שהחלו בערוץ ביפ כגון "אל תשאל", "מ'שתגידי" ו"בובי ואני".
היסטוריה של הקולנוע הישראלי
היסטוריה של הקולנוע הישראלי היא מונח לתיאור תקופת זמן היסטורית בתחום הקולנוע, בה נוצרו והופקו תוצרי הקולנוע הישראלי, החל מההפקות הראינוע הציוניות בארץ ישראל בראשית המאה ה־20 ועד הקולנוע הישראלי העכשווי במדינת ישראל.