נכון לאוגוסט 2022, אוכלוסיית כדור הארץ עומדת על כ-7.96 מיליארד בני אדם. מדי שנה, נוספים לאוכלוסיית העולם (נכון ל-2017) כ-83 מיליון בני אדם, שהם כ-1.1 אחוזים מאוכלוסייתו.
היבשת בה גידול האוכלוסייה הוא המהיר ביותר היא אפריקה, שקצב הגידול השנתי בה הוא כ-2.5 אחוז לשנה, או כ-31 מיליון בני אדם כל שנה (נכון ל-2017), או כ-36 אחוז מהגידול העולמי, וזאת בשל שיעורי פריון גבוהים; יתר מדינות העולם גדלות (נכון ל-2017) בכ-52 מיליון בני אדם כל שנה. בקצב הנוכחי, צפויה אוכלוסיית העולם להגיע ל-8 מיליארד בני אדם לקראת תום שנת 2022.
אוכלוסיית העולם.
כ-60% מהאוכלוסייה מתגוררים ביבשת אסיה (כ-4.5 מיליארד נכון ל-2017, מתוכם כ-2.7 מיליארד בסין והודו לבדן). הצפיפות הממוצעת היא כ-50 איש לקילומטר רבוע (ללא התחשבות באנטארקטיקה).
שיעור הפריון העולמי הוא כ-2.4 ילדים לאשה, נכון ל-2018.
במהלך המאה ה-20 אוכלוסיית העולם הכפילה את עצמה למעלה מפי שלושה, כאשר בשנת 1900 הייתה כ-1.65 מיליארד ואילו ב-1999 כשישה מיליארד. עד אמצע המאה ה-19 קצב הגידול של אוכלוסיית העולם היה איטי למדי, והיא הכפילה את עצמה אחת לכמה מאות שנים. במאה ה-20 גבר מאוד קצב הגידול, ואוכלוסיית העולם הכפילה את עצמה מ-1927 ל-1974 (47 שנים), מ-1950 ל-1987 (37 שנים) ומ-1960 ל-1999 (39 שנים). החל משנות ה-70, במקביל לירידה בפריון, יורד קצב הגידול של אוכלוסיית כדור הארץ בהתמדה. בסוף שנות ה-60 הגיעה העלייה השנתית ל-2.06 אחוז לשנה, ועל פי הערכות האו"ם בשנת 2000 היא ירדה ל-1.2%, ונכון ל-2013 לכ-1.1%.
הקבוצה האתנית הגדולה בעולם היא האן ומהווה כ-16% מאוכלוסיית העולם וכ-90% מאוכלוסיית סין.
ילודה, פריון, תמותה ותוחלת חיים.
שיעורי פריון.
שיעור הפריון (TFR) העולמי מאופיין בירידה חדה (חורף דמוגרפי) החל משנות ה-70. בשנת 1950 היה שיעור הפריון העולמי כ-5, וכיום הממוצע נע סביב 2.4 (2019). שיעורי הפריון בעולם מתאפיינים בשונות רבה, ונעים בין לידה אחת בקירוב בקוריאה הדרומית לבין מעל 7 לידות בניז'ר. נכון ל-2010, שיעור הפריון הממוצע ביבשת אפריקה היה בסביבות 4.8, ובאפריקה שמדרום לסהרה בסביבות 5.3. ללא אפריקה, שיעור הפריון הממוצע ביתר מדינות העולם למעט אפריקה נכון ל-2015 נאמד בקרוב ל-2. שיעור הפריון של מדינות בעלות רמת הכנסה גבוהה נאמד, על פי נתוני האו"ם ל-2015, ב-1.7 בקירוב.
שיעור התחלופה הדמוגרפי העולמי, שמתחשב גם ביחס המינים בלידה ובתמותת תינוקות ותמותת ילדים אינו ידוע, אך הוא נאמד בטווח שבין 2.2 ל-2.3.
נכון ל-2014, כמעט מחצית מאוכלוסיית העולם חיה במדינות שבהן שיעור הפריון נמוך או שווה לשיעור התחלופה הדמוגרפי למדינות מפותחות - 2.1, ובכמחצית מאוכלוסיית העולם שיעור הפריון גבוה יותר. כ-8% מאוכלוסיית העולם חיה במדינות בהן שיעור הפריון שווה או גבוה מחמישה ילדים לאשה.
לשם השוואה, נכון ל-2016 שיעור הפריון בישראל עמד בסביבות 3.1 ילדים לאשה, יותר מכל מדינה אחרת בארגון ה-OECD
צניחת הפריון העולמי.
במהלך המאה ה-20 חלה ירידה גדולה בפיריון העולמי. הירידה התרחשה בעיקר במדינות המערב המבוססות אירופה, מזרח אסיה וצפון אמריקה. אך במאה ה-21 מסתמנת ירידה גם בפיריון בדרום אסיה, המזרח התיכון ואמריקה הלטינית המומחים משערים שהצניחה נובעת ממספר שינויים עיקריים:
שיעור הפריון העולמי.
בחצאי עשורים, על פי אומדני האו"ם:
עיור.
החל מאמצע המאה ה-20 חלה מגמה מובהקת של עיור, כאשר אחוז התושבים העירוניים ב-1950 היה כ-29% ואילו ב-2006 הגיע לכ-50%. המטרופולין הגדולה ביותר בעולם היא טוקיו, עם כ-37 מיליון תושבים, אולם העיר הגדולה בעולם היא שאנגחאי עם כ-24 מיליון תושבים.
אוריינות.
אחוז נמוך במיוחד של יודעי קרוא וכתוב נמצא בשני ריכוזים עיקריים:
דתות.
ארבע הדתות הגדולות המקיפות כ-70% מאוכלוסיית העולם, הן הנצרות, שמאמיניה נאמדים בכ-2.2 מיליארד, האסלאם, לה 1.6 מיליארד מאמינים בעולם, ההינדואיזם, לה כמיליארד מאמינים והבודהיזם, לה כחצי מיליארד מאמינים.
התפלגות ההון העולמי.
לפי נתוני ה-OECD ב-2012 - כ-42 מיליון איש (כ-0.6% מאוכלוסיית העולם) - החזיקו כל אחד בהון שערכו לפחות מיליון דולר. כ-12 מיליון מתוכם הם מיליונרים לפי נתוני דוח העושר העולמי על פי החזקת אחזקות ונכסים, מלבד מקום מגוריהם המרכזי שערכם עולה על מיליון דולר.
קיימים פערים משמעותיים בחלוקת ההון העולמי הנמדדים לפי מדד ג'יני עולמי של 0.893 לפי דוח ה-OECD לחלוקת הון, חלוקה הרבה פחות שוויונית מחלוקת ההכנסות העולמית שהוערכה ב-2009 בידי ה-CIA ב-0.38 בלבד בהשוואה. דוגמה לאי השוויון בהון ניתן לראות בעובדה כי 85 העשירים בעולם מחזיקים נכון ל-2014 בהון ששוויו זהה לזה של החציון התחתון של העולם המהווה 3.5 מיליארד בני אדם.
ה-0.6% העליון, המהווה 42 מיליון איש, החזיק ב-2012 ב-39.3% מההון העולמי לעומת 32.3% ל-4.4% הבאים, המהווים 331 מיליון בני אדם, ולעומת 28.4% ל-95% הנותרים מהווים 6.734 מיליארד בני אדם.
מדוח ה-OECD עולה כי מרבית הפערים הם בין מדינות ואזורים גאוגרפיים המהווים ברובם את "העולם המערבי", לבין מדינות העולם השלישי והשני, כאשר עם צמיחת כלכלת סין ומזרח אירופה החל מסוף המאה ה-20, הפערים בין המדינות צפויים להצטמצם.
המטרופולינים הגדולים.
חלק מהמטרופולינים הגדולים בעולם כוללים את הערים הגדולות בעולם.
בריאות.
ממוצע מספר המיטות ל-1,000 איש הוא 2.94. בשווייץ 1.1 ובמקסיקו 18.3.
ל-96% מהאוכלוסייה האורבנית יש גישה למים משופרים, לעומת 78% באזורי ספר. הממוצע הכולל הוא 87%.
ל-76% מהאוכלוסייה האורבנית גישה למתקנים סניטריים, לעומת 45% באזורי ספר. ממוצע כולל 61%.
נכון ל-2009 ישנם כ-33 מיליון אנשים החיים עם HIV/AIDS שהם 0.8% מאוכלוסיית העולם. 1.8 מיליון מקרי מוות יוחסו ל-HIV/AIDS.
נכון ל-2010, ישנם כ-925 מיליון אנשים החיים בתת-תזונה.
תוחלת חיים בלידה:
תמותת תינוקות (מתוך 1,000 לידות של תינוקות חיים)
שפות.
לעולם אין שפה רשמית בינלאומית, אולם אנגלית נמצאת בשימוש גלובלי דה פקטו: אנגלית מדוברת על ידי 1.8 מיליארד ברחבי העולם, 400 מיליון מהם - שפת אם.
יש ניסיונות ליצור שפות עזר בינלאומיות, והנודעת שבהן היא אספרנטו, אך ניסיונות אלו אינם זוכים לתפוצה רחבה דיה בעולם (על פי ההערכות המקובלות, לאספרנטו יש כ-2 מיליון דוברים ברחבי העולם.).
השפה הדומיננטית הנמצאת בשימוש כשפה ראשונה על ידי 14.8% מהאוכלוסייה וכ-1.12 מיליארד דוברים היא סינית מנדרינית, ספרדית מדוברת על ידי כ-400 מיליון אנשים בעיקר באמריקה וספרד. ערבית מדוברת על ידי כ-280 מיליון אנשים. הינדי על ידי כ-200 מיליון, בעיקר בהודו. בנגלית על ידי כ-230 מיליון. פורטוגזית על ידי כ-230 מיליון בעיקר בברזיל, פורטוגל ומדינות דרום אפריקה.
ישנן שפות אחרות המתחלקות לתשע משפחות:
כמו כן קיימות מאות שפות סימנים (לא ורבליות (מדוברות)) שונות.
חלק ניכר משפות הסימנים מתבסס על שפת האם המקומית ומאפייניה הייחודיים, ולכן, השפות נבדלות זו מזו בצורה ניכרת.
אנשים שדוברים שפות ורבליות שונות, מתקשים להבין (או כלל לא מבינים) אחד את השני. כך גם דוברי שפות סימנים שונות, לעיתים רבות, עלולים לא להבין אחד את השני, חלקית או כלל.
סיודד דה דורנגו
סיודאד דה דורנגו
תפוז ולנסיה
אלי רוזיק
אלי רוזיק רוזן (1932 – ינואר 2017) היה פרופסור בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. היה ראש החוג ודיקן הפקולטה לאמנויות.
ביוגרפיה.
רקע משפחתי.
אלי רוזיק נולד בבאיה בלנקה, ארגנטינה, לבנימין וקטלינה רוזיק, בשנת 1932. הוריו היו מהגרים יהודים ממחוז ווהלין. הוריו היגרו לארגנטינה ב-1924. הם עסקו במסחר קמעונאי, ועלו ארצה ב-1954. רוזיק היה האח הצעיר לישראל ולרוזה.
רוזיק היה חבר בתנועת הנוער דרור החלוץ הצעיר. במסגרת התנועה המחיז וביים את הסיפור "חדווה ואני" מאת אהרן מגד. הוא עלה ארצה במחצית הראשונה של שנת 1953, עם גרעין של התנועה, שנשלח להשלמה לקיבוץ כפר סאלד. במשק זה עבד בתור רועה צאן. עזב את הקיבוץ בסוף שנת 1954, עבד למחייתו בחיפה ובתל אביב בעבודות שונות, והכין עצמו ללימודים אוניברסיטאיים.
היה נשוי ואב לשתי בנות, גלי (מאשתו הראשונה, שרה קמין) ומאיה (מאשתו עטרה לבית מינץ). הוא התגורר בירושלים, ישראל.
לימודים.
רוזיק למד בבית הספר היסודי מס' 6 במאר דל פלאטה, ובבית הספר התיכון העיוני באותה העיר. קבל תעודת בגרות בשנת 1950.
הוא למד באוניברסיטה העברית בחוגים לספרות עברית וסוציולוגיה לקראת התואר ב.א., אותו קיבל בשנת 1964; ובחוג לספרות השוואתית לקראת התואר מ.א., אותו קיבל בשנת 1968. נושא התזה למ.א.: "הפואטיקה של פייר קורניי", בהדרכת פרופ' לאה גולדברג. רוזיק קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בשנת 1974. נושא התזה: "היסודות הפיגורטיביים בדרמה הספרדית – לופה דה וגה, קלדרון דה לה ברקה ופדריקו גארסיה לורקה", בהדרכת פרופ' משה לזר. עבודה זאת סללה את הדרך לתורת הפיגורות הלא-מילוליות, שרוזיק גיבש בהמשך עבודתו המחקרית.