לאחר הבחירות ב-2012, המפלגה סבלה מכמה עריקות של חברי הפרלמנט למפלגות חדשות. כולל זה של המרכז הפוליטי החדש הליברטריאני-גירצ'י על ידי חבר הפרלמנט לשעבר של המפלגה זוּרָאבּ גָּ'אפָּארִידזֶה ושלושה אחרים. יש הסבורים כי עריקות אלה זכו לעידוד של קואליציית "החלום הגאורגי" השלטת על מנת להחליש את יריבתה העיקרית.
המפלגה קיבלה 27.11% מהקולות בבחירות לפרלמנט בגאורגיה בשנת 2016. זמן קצר לאחר מכן התפצלה המפלגה ב-12 בינואר 2017, כתוצאה מסכסוך בין דוד באכרדזה, ראש עיריית טביליסי לשעבר גיגי אוגולאווה, תומכיהם וחברי המפלגה הנאמנים לנשיא לשעבר מיכאיל סאקשווילי. סאקשווילי דחה את החלטת המפלגה להיכנס לפרלמנט לאחר הבחירות והתנגד בנוסף ליוזמת חברי המפלגה למנות יו"ר במקומו, תפקיד שהיה פנוי רשמית בשל מעמדו הגולה של סאקשווילי. ביום הפיצול קבע אוגולאווה: "אדם אחד אחראי על פירוק המפלגה - האדם שהקים את המפלגה." רוב רשימת הבחירות של המפלגה ערק לתנועת גאורגיה האירופית והשאיר את המפלגה עם שישה חברים בפרלמנט.
ב-24 במרץ 2019 התפטר סאקשווילי ממשרת יו"ר המפלגה. הוא הוחלף על ידי המועמד שלו, גריגול ואשאדזה. ב-15 בדצמבר 2020 התפטר ושאדזה כיו"ר המפלגה. בבחירות הבאות ניצח ניקה מליה, נגד לְוָאן וַארְשָׁלוֹמִידזֶה .
מודל bag of words בראייה ממוחשבת
ניקה מליה
נִיקָנוֹר "נִיקָּה" מֶלְיָה (בגאורגית: ნიკანორ (ნიკა) მელია נולד ב-21 בדצמבר 1979) הוא פוליטיקאי גאורגי, שכיהן כיו"ר התנועה הלאומית המאוחדת והיה חבר הפרלמנט מטעמה, מ-2016 עד 2019. הוא הוחלף על ידי בַּדְּרִי בָּאסִישְׁוִוילִי . הוא בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת אוקספורד ברוקס.
הוא היה המועמד היחיד מהאופוזיציה שתפס את המקום הראשון בכל אחד מהסבבים של הבחירות הפרלמנטריות בשנת 2020, אך הוא החרים ולא השתתף בסיבוב השני.
ביוני 2019 הוא שוחרר בערבות לאחר שהואשם בארגון או בניהול אלימות קבוצתית או בהשתתפות בה, במהלך ההפגנות ב-20–21 ביוני בטביליסי.
בדצמבר 2020, לאחר התפטרותו של גְּרִיגוֹל וַאשַׁאדזֶה , הוא נבחר ליו"ר התנועה הלאומית המאוחדת.
ב-23 בפברואר 2021 כוחות מיוחדים ומשטרה הסתערו על משרדי התנועה ועצרו את מליה.
החלום הגאורגי
החלום הגאורגי - גאורגיה הדמוקרטית בגאורגית ქართული ოცნება – დემოკრატიული საქართველო; כְּאַרְתּוּלִי אוֹצְנֶּבָּה - דֵּמוֹקְרַטִיוּלִי סָכָּרְתְּוֵולוֹ) היא מפלגת השלטון בגאורגיה. המפלגה הוקמה ב-19 באפריל 2012 על ידי איש העסקים המיליארדר והפוליטיקאי בידזינה איוואנישווילי. זו הייתה המפלגה המובילה בקואליציה הפוליטית "החלום הגאורגי" עם שש מפלגות שניצחה בבחירות לפרלמנט ב-2012.
חלום גאורגי
הפקולטה לאמנויות ע&quot;ש יולנדה ודוד כץ
הפקולטה לאמנות על שם יולנדה ודוד כץ היא הפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב. היא כוללת את החוג לתולדות האמנות, החוג לאמנות התיאטרון, בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה על שם סטיב טיש, בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, בית הספר לאדריכלות ע"ש דויד עזריאלי, התכנית הרב-תחומית באמנויות, התוכנית הבינתחומית באמנויות לתואר שני, תוכנית המצטיינים בעיצוב במה, קולנוע וטלוויזיה, תוכנית מיוחדת להבעה ויצירה באמנויות ולימודי תעודה באוצרות ומוזיאולוגיה.
היסטוריה.
ב־11 במרץ 1964 החליטה וועדת ההיגוי של סנאט אוניברסיטת תל אביב על הקמתה של הפקולטה לאמנויות וב-1 ביולי באותה שנה הונחה אבן הפינה של בניין מקסיקו, משכנה של הפקולטה לאמנויות מאז. באירוע הנחת אבן הפינה נכחו: קדיש לוז יו"ר הכנסת, אבא אבן מ"מ ראש הממשלה, מרדכי נמיר ראש עיריית תל אביב, כ-30 מראשי הקהילה היהודית במקסיקו סיטי ובראשם הנדבן סם וישניאק, שהבניין נקרא על שם אשתו פאני וישניאק.
בניין מקסיקו נחנך ב-4 במאי 1967. עלות הקמת הבניין הייתה 2.5 מיליון ל"י, בעת חנוכתו הוא כלל שתי קומות וקומת מרתף, 18 כיתות לימוד וחדרי סטודיו, שני אולמות לתצוגות ולתערוכות, ספרייה ואודיטוריום לכ-300 איש. אולם הקמת הפקולטה בפועל נמשכה מספר שנים. במרץ 1971 הציעה אוניברסיטת תל אביב למשה לזר, שהיה ראש המכון לאמנויות ב שיעמוד בראש הפקולטה החדשה. האוניברסיטה העברית התלוננה שלזר הסכים לעבור מכיוון שאוניברסיטת תל אביב הציעה לו תנאי שכר טובים יותר. למרות שהמינוי היה לשנת הלימודים הבאה, בטלו סמכויותיו של לזר כראש המכון ובתגובה הוא התפטר מתפקידו מיד. אוניברסיטת תל אביב ומשה לזר הכחישו שקיבל תנאי שכר טובים יותר בכדי להסכים לעבור.
הפקולטה החלה לפעול בשנת 1972, בשם "הפקולטה לאמנויות ותקשורת", כאשר החלה לרשום תלמידים לשנת הלימודים שהתחילה באוקטובר. הפקולטה כללה בתחילה את החוגים הוותיקים: החוג לתיאטרון, החוג לתולדות האמנות, והחוג למוזיקולוגיה יחד עם החוג לקולנוע וטלוויזיה שהוקם באותה עת. האיחוד לפקולטה אחת נבע מתוך עיקרון, לפיו שיתוף הפעולה בין המחקר התאורטי, ההוראה והיישום המעשי יובילו להפריה הדדית של הדיסציפלינות האמנותיות והעשרת הפעולה היוצרת בכל התחומים. השילוב בין לימודים מעשיים ותאורטיים בכל רמות ההוראה האקדמית התגלה עם השנים כמוצלח במיוחד בהכשרת שחקנים, מעצבים, מוזיקאים, במאים ועוד. רבים מהחוגים, כגון בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה החוג לתולדות התיאטרון ובבית הספר למוזיקה, מציעים מגמות מעשיות לצד מגמות תאורטיות.
בשנת 1977 החלה לפעול הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, ביוזמות מרדכי עומר, והיא שכנה תחילה באולם הכניסה של בניין מקסיקו של הפקולטה לאמנויות. בדצמבר 1988 נחנך מבנה נפרד עבור הגלריה.
בשנת 1991 הוקמה קרן מיוחדת למימון פעולותיה של הפקולטה על ידי מר דוד כץ מוונצואלה ביחד עם ילדיו לזכר אשתו המנוחה יולנדה וכך קיבלה הפקולטה את שמה, "הפקולטה לאמנויות ע"ש יולנדה ודוד כץ".
בתחלת שנות ה-2000 פקד משבר כספי את אוניברסיטת תל אביב, בעקבותיו שקלה האוניברסיטה לסגור את האקדמיה למוזיקה ואת החוג למוזיקולוגיה, בנוסף בוטלו מספר תוכניות לימוד בפקולטה לאמנויות. הנדבן יוסף בוכמן הסכים לתרום להבטחת המשך הפעילות של האקדמיה, תרומה חד פעמית של כמה מיליוני דולרים, וסיוע כספי שנתי של חצי מיליון דולר, והוקם "בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה", שכולל גם את החוג למוזיקולוגיה.
החוגים ובתי הספר בפקולטה.
בית הספר לאדריכלות ע"ש עזריאלי.
בית הספר לאדריכלות ע"ש דוד עזריאלי הוקם בשנת 1994 במטרה להרחיב את לימודי האדריכלות בישראל. עד להקמת בית הספר, בישראל אדריכלות נלמדה בטכניון ובבצלאל בלבד. בית הספר הציע לשלב בין לימודי אדריכלות, לימודי רוח וחברה, ולימודי הנדסה וטכנולוגיה. בוגרי בית הספר לאדריכלות מסיימים עם תואר , המקנה להם אופציה להירשם כאדריכלים על ידי רשם המהנדסים והאדריכלים.
בשנת 2010, פתח בית הספר תוכנית לתואר שני (עם תזה ובלי תזה) ותוכנית לדוקטורט. בתוכניות אלו יכולים סטודנטים להתמחות בתחומי ההיסטוריה והתיאוריה של האדריכלות, אורבניזם, אדריכלות דיגיטלית, לימודי הנדסה טכנולוגיה ושימור. בבית הספר מלמדים חוקרים ואדריכלים מהמובילים בישראל. בין מרצי בית הספר: אמיר מן, תאה קיסלוב, ליאורה קיסלוב קיי, דני לזר, מוטי בודק, דני קייזר, אילה רונאל, אמנון בר אור, שם טוב צוריה, טולה עמיר, אלי אליקים, ערן נוימן, אפרת בלומנפלד-ליברטל, טליה מרגלית ורועי קוזלובסקי. בבית הספר לימדו גם מרצים אורחים מהעולם, וביניהם: גרג לין, מרטין ברזני, מארי מקלאוד, אנטואן פיקון, ברנרד קאש, דני קרוון, מייקל ויינסטוק, טרי נייט, לארי סאס ואחרים.
בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה.
בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה נוסד בשנת 2005 כתוצאה מאיחוד של האקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש סמואל רובין, החוג למוזיקולוגיה של אוניברסיטת ת"א ותוכנית ההכשרה התזמורתית של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בית הספר משתף פעולה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקמפוס אוניברסיטת ת"א כחלק מן הפקולטה לאמנויות. בית הספר קרוי על שמו של איש העסקים יוסף בוכמן מפרנקפורט, שתרומתו אפשרה את הקמת בית הספר, והמנצח זובין מהטה, המשמש כנשיא הכבוד של בית הספר. בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה מכשיר את דור העתיד של מוזיקאי ישראל בכל תחומי הנגינה, השירה, הניצוח, הקומפוזיציה והמחקר העיוני, תוך שימת דגש מיוחד על הכשרת דור חדש של נגנים בכלי תזמורת – עתודה לתזמורת הפילהרמונית ולתזמורות האחרות בישראל. בית הספר למוזיקה מעניק B.A ו-M.A בכל תחומי הלימוד, תואר שלישי במוזיקולוגיה משולב עם קומפוזיציה ו"תעודת אמן". המגמות המעשיות הן המגמה האינסטרומנטלית - כלי תזמורת וכלי-מקלדת, המגמה הווקאלית - ביצוע קולי ואנסמבל אופרה, והמגמה לקומפוזיציה וניצוח. המגמה העיונית בבית הספר למוזיקה מיועדת ללימודי מוזיקולוגיה. הלימודים מקנים הזדמנויות מרובות לצבירת ניסיון בימתי ולפיתוח מקצועי. כל גופי הביצוע בבית הספר, כגון התזמורת הסימפונית של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, המקהלה האורטורית, אנסמבל האופרה ועוד רבים, משתתפים בסדרות הקונצרטים הפומביות של בית הספר.