ג'ורג' פרסם שתי אוטוביוגרפיות רשמיות: ב-1995 פורסמה האוטוביוגרפיה הראשונה, "קבל את זה כמו גבר" (Take It Like A Man), במקביל ליציאת אלבום הסולו שלו, "Cheapness and Beauty". האוטוביוגרפיה הייתה רב-מכר בבריטניה. ב-2004 פורסמה אוטוביוגרפיה נוספת, בשם "סטרייט" (Straight). אוטוביוגרפיה זו התחילה במקום שבו האוטוביוגרפיה הראשונה הסתיימה, והיא הופיעה ברשימת רבי המכר של ה"סאנדיי טיימס" במשך שישה שבועות. ב-2010 שודר ב-BBC הסרט "כשג'ורג' היה בוי", דרמה ביוגרפית על חייו.
חייו האישיים והסתבכותו בפלילים.
בתקופת "מועדון תרבות" מראהו האנדרוגיני של ג'ורג' משך תשומת לב רבה, ועורר ספקולציות רבות בנוגע לנטיותיו המיניות. אף על פי שהוא מעולם לא הכחיש שהוא הומו, כשנשאל בראיונות על נטייתו המינית, נתן ג'ורג תשובות שונות. תשובה ידועה שלו בראיון אחר הייתה שהוא מעדיף כוס תה טוב על פני סקס. באוטוביוגרפיה הראשונה שפרסם, "קח את זה כמו גבר", הוא חשף את גרסתו שלו לרומן הסודי שהיה לו עם מתופף "מועדון תרבות" ג'ון מוס. הוא ציין שרבים מהשירים שכתב ללהקה כוונו בעצם למוס. ב-2006, במסגרת סרט דוקומנטרי בשם "השגעון של בוי ג'ורג'" שנעשה אודותיו, הוא הצהיר מול המצלמה שהוא "גיי מיליטנטי". במסגרת סרט דוקומנטרי נוסף שנעשה אודותיו ב-2008, הוא חשף פרטים אודות הפעם הראשונה בה הבין שהוא הומוסקסואל, והפעם הראשונה שבה שיתף בכך את הוריו.
שמו של ג'ורג' נקשר בכמה פרשיות פליליות. במהלך השנים הוא נעצר כמה פעמים באשמת אחזקת מריחואנה וקוקאין. בשנת 2006 הוא ריצה עונש של עבודות שירות במחלקת התברואה של ניו יורק, לאחר שהורשע בדיווח כוזב על שוד בדירתו. בדצמבר 2008 הוא הורשע בכליאתו ובהכאתו של נער ליווי בדירתו שבלונדון, לטענתו לאחר שתפס את נער הליווי גונב תמונות ממחשבו האישי. בינואר 2009 הוא נידון לחמישה עשר חודשי מאסר, אך בפועל ריצה ארבעה חודשי מאסר בלבד, אחריהם שוחרר למעצר בית של שלושה חודשים נוספים.
הוא מתגורר בלונדון, וברשותו גם בית באי איביזה שבספרד ודירה בניו יורק.
דיסקוגרפיה נבחרת.
לרשימת האלבומים והסינגלים של מועדון תרבות, ראו: מועדון תרבות - דיסקוגרפיה נבחרת.
זורו 2
המחלקה לשירותים חברתיים
פולין שבין מלחמות העולם
פאוול הוכמן
פבל הוכמן
פאבל הוכמן
אחות (מקצוע)
אלירן עטר
אלירן עטר (נולד ב-17 בפברואר 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי בבני יהודה תל אביב.
קריירה.
עטר גדל בשכונת התקווה בתל אביב, והחל את דרכו ככדורגלן במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב. כבר מילדותו הפגין כישרון רב, כאשר שיחק בקבוצות הילדים והנערים של המועדון, וקודם בגיל צעיר מאוד לקבוצת הנוער. לקראת סוף עונת 2003/2004, בגיל 17, שותף עטר לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת של בני יהודה בליגת העל, במשחק מול הפועל פתח תקווה ובו בישל את שער הניצחון בדקה ה-94. בקיץ שלאחר עונה זו לקח עטר חלק במחנה האימונים של הקבוצה הבוגרת, ובעונות שלאחר מכן שיחק במספר משחקים לסירוגין.
בעונת 2007/2008 החל עטר להפוך לחלק משמעותי מהקבוצה הבוגרת של בני יהודה, תחת המאמן אלי כהן. לאחר ששיחק קודם לכן בעיקר באגפים, הוא הוסט לעמדת החלוץ המרכזי, והיה חלק עיקרי בחזרתה של בני יהודה מתחתית הטבלה. לקראת סיום העונה, נפצע עטר בתיקול עם אלין טופוזאקוב מהפועל תל אביב, והושבת ממשחק למשך שבעה חודשים.
עטר חזר לשחק לאחר תחילת עונת 2008/2009. לאחר חזרתו, הוא הצטיין והפך לשחקן מוביל של הקבוצה, ואף כבש 14 שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים של הליגה, בצוותא עם ברק יצחקי ושמעון אבו חצירא. במהלך העונה, במשחק מול מכבי נתניה, כבש עטר שער במספרת, שנחשב בכלי תקשורת רבים לשער היפה ביותר של העונה בישראל, ואף נבחר למקום הרביעי בתחרות "שער השנה" של פיפ"א. עטר סייע לבני יהודה לסיים במקום החמישי בליגת העל, שהקנה לה השתתפות במוקדמות הליגה האירופית.
ב-23 במאי 2010 נרכש עטר מבני יהודה בסכום המוערך ב-1.2 מיליון דולר וחתם על חוזה לארבע שנים במכבי תל אביב. בסיום העונה הראשונה בקבוצה סיים כמלך השערים של הקבוצה וסגן מלך השערים של ליגת העל, עם 18 שערים. בעונת 2011/2012 כבש 13 שערים בליגה. בעונת 2012/2013 זכה עם מכבי תל אביב באליפות. בעונה זו כבש 22 שערים שזיכו אותו בתואר מלך שערי ליגת העל בפעם השנייה בקריירה, ונבחר לכדורגלן העונה בישראל.
ב-24 ביוני 2013 חתם עטר לארבע שנים בקבוצת סטאד ריימס מליגת העל הצרפתית, תמורת 450 אלף אירו לעונה. בתמורה, קיבלה מכבי תל אביב סכום של 1.8 מיליון דולר בתוספת 10% מהעברה עתידית. ב-10 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה במשחק הליגה מול ראן כשעלה כמחליף בדקה ה-70. בסך הכל ערך 23 הופעות בעונתו הראשונה בקבוצה, וכבש שני שערים. בתחילת עונת מיעט עטר לשחק, ורשם הופעה אחת בלבד.
ב-20 בינואר 2015 חזר עטר לישראל וחתם לשלוש שנים וחצי במכבי חיפה. ארבעה ימים לאחר מכן ערך עטר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשעלה כמחליף בניצחון 1–0 על הפועל באר שבע. ב-14 בפברואר 2015 כבש עטר את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 5–0 על מ.ס אשדוד, ובמשחק הבא, ב-23 בפברואר, כבש צמד במשחק מול הפועל תל אביב, שהסתיים בתיקו 2-2. בסך הכל ערך עד תום העונה 15 הופעות בליגה, בהן כבש שישה שערים. לאחר המחזור הראשון של עונת הושעה עטר על ידי מאמנו רוני לוי, אולם הוא שב לסגל בחלוף כשבועיים. את העונה סיים עטר עם עשרה שערי ליגה ושלושה שערים בגביע המדינה, בו זכתה הקבוצה בתום העונה, אך החמיץ את משחק הגמר מול מכבי תל אביב בעקבות פציעה. ב-11 ביולי 2016 האריך עטר את חוזהו בעונה נוספת. בעונת 2016/2017 סבל מפציעות וכבש שבעה שערים ב-24 הופעות ליגה.
באוגוסט 2017 חזר עטר לשחק בשורות מכבי תל אביב, ששילמה עבורו 625,000 דולר בנוסף להעברתו של שלומי אזולאי למכבי חיפה, ובעונת 2017/2018 כבש שבעה שערים ב-25 הופעות ליגה. בעונת 2018/2019 כבש 12 שערים ב-30 הופעות ליגה, וזכה עם הקבוצה באליפות. בתחילת עונת 2019/2020 פחת מעמדו בקבוצה, והוא שותף בחמישה משחקי ליגה בלבד.
ב-5 בפברואר 2020 חתם עטר לעונה וחצי בבית"ר ירושלים, עם אופציה לעונה נוספת, תמורת שכר של 250 אלף אירו לעונה. כעבור חמישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון וכבש את שערו הראשון, בניצחון 2–0 על מכבי חיפה.
ב-15 ביולי 2021 חזר עטר לבני יהודה תל אביב כשחתם במועדון לשנתיים.
נבחרת ישראל.
בשנת 2005 זומן עטר לסגל נבחרת הנוער של ישראל, ושיחק במדיה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנוער ואף כבש שער אחד בטורניר. בסך הכל ערך עטר שמונה הופעות במדי נבחרת הנוער, בהן כבש שלושה שערים.
חרף הצטיינותו בעת ששיחק בבני יהודה, הורתה ההתאחדות לכדורגל בישראל שלא לזמנו לנבחרת ישראל, בשל עברו הפלילי. על החלטה זו נמתחה ביקורת, ובסופו של דבר נענתה ההתאחדות לבקשתו של מאמן הנבחרת, דרור קשטן, ואפשרה את זימונו. עטר זומן לראשונה לסגל הנבחרת למשחק מול נבחרת לטביה במוקדמות מונדיאל 2010, אך נעדר מהמשחק בשל פציעה. עטר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנובמבר 2012 בהפסד 1–2 לנבחרת בלארוס במשחק ידידות.
עטר זומן לסגל הנבחרת במרץ 2015, הודח ממנו לאחר זמן קצר ולא שב אליו עד סוף קמפיין מוקדמות יורו 2016, לאחר סכסוך שהתגלע בינו ובין מאמן הנבחרת אלי גוטמן. ב-12 בנובמבר 2016 הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 3–0 על נבחרת אלבניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
חיים אישיים.
עטר נולד לשפיק עטר, יליד עיראק, ולאסתר לבית שטרית, ילידת מרוקו.
בדצמבר 2006 הורשע עטר ביחד עם נתן דגן בשני אישומים של קשירת קשר לביצוע פשע ובסיוע לשוד, ובאישום נוסף של קשירת קשר לביצוע עוון וסיוע לגנבה, לאחר שהיה מעורב בשלושה אירועים של חטיפת תיקים מנשים בתל אביב וברמת גן. עטר נידון לשישה חודשי מאסר (אותם ריצה בעבודות שירות), לשנים עשר חודשי מאסר על תנאי, לקנס של 5,000 ש"ח ולמתן פיצוי לנפגע עבירה בסך 2,500 ש"ח לכל אחת מקורבנותיו. בעקבות זאת ספג במגרשים קריאות גנאי רבות.
עטר נשוי ואב לשלושה. מתגורר עם משפחתו בגבעתיים.
My Way (אלבום)
My Way הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, אשר יצא בשנת 1969. זהו אלבום האולפן ה-54 של סינטרה וה-27 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס.
האלבום הוא אוסף של שירי פופ עכשוויים, ביניהם שירם של סיימון וגרפונקל, "גברת רובינסון", השיר "Yesterday" של להקת הביטלס, וכן מספר שירים צרפתיים. אך את מלוא תשומת הלב תפס שיר הנושא, שמאוחר יותר הפך למזוהה ביותר עם סינטרה, "My Way". את המילים לשיר כתב פול אנקה כשהוא חושב על סינטרה כמבצע. המנגינה לקוחה מהשיר הצרפתי "Comme D'habitude".
בעזרתו של המעבד המוזיקלי דון קוסטה הצליח סינטרה למזג באלבום בין סגנון הפופ הקלאסי אותו אהב ובין הפופ/רוק העכשווי ששלט במצעדי הפזמונים של סוף שנות ה-60. בשירתו של סינטרה אין את אותה תחושת ה"מאצ'ו" בה התהדר בזמן שהנהיג את חבורת הראט פאק, אלא יותר את הכיוון אליו פנה עתה, זמר ההולך ומתבגר.
תקרית דינשאווי
תקרית דינשאווי היא תקרית שאירעה בכפר דינשאווי (כיום במחוז אל-מנופיה) שבאזור הדלתה של הנילוס במצרים ב-13 ביוני 1906, ומהווה בעיני היסטוריונים רבים את ראשית הלאומיות המצרית המודרנית.
רקע.
בתקופה זו שלטה בריטניה במצרים בצורת פרוטקטורט, ולמעשה, שימשה מצרים כמדינת חסות בריטית. כוחות בריטיים רבים שהו שם, בסיסים בריטיים מוקמו במדינת החסות ובריטניה שלטה במדינה באמצעות הנציב העליון במצרים, שהיה באותה תקופה הלורד קרומר.
התקרית.