טין המושקע לאורך נהר ובדלתה שלו באמצעות שיטפונות יוצר קרקע עשירה ופוריה, כמו זו שביססה את התרבות המצרית העתיקה לאורך הנילוס. הסיבה העיקרית להימצאות כמות גדולה של טין בנהרות הסמוכים ליישובים עירוניים היא הרס קרקעות כתוצאה מבנייה מואצת, ובאזורים כפריים כתוצאה מחרישת שדות וכריתת יערות.
מחסור במשקעי טין עשוי לגרום לשינוי סביבתי משמעותי: בנהר המיסיסיפי פחתה השקעת טין במהלך המאה ה-20 בשל מערכת סכרים, עובדה שתרמה להיעלמותם של ביצות ושרטונים בדלתה של הנהר. היעלמות מחסומים טבעיים אלה הייתה אחד מן הגורמים המשמעותיים שתרמו להצפת ניו אורלינס כתוצאה מהוריקן קתרינה באוגוסט 2005.
תפוצה.
טין הוא אחד המרכיבים העיקריים באבק מדברי ובלס, ונפוץ בעיקר כמשקע בנהרות, אגמים ודלתות. בארץ ניתן למצוא טין באזור המכתשים בנגב ובערבה הדרומית (בקעת תמנע ואילת).
תומר אטלס
תומר אטלס (נולד ב-30 בינואר 1975) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הפורוורד. כיום משחק באליצור גבעתיים מהליגה הארצית בכדורסל. גובהו 1.97 מטר. תומר הוא אחיו של הכדורסלן מנחם אטלס.
קריירה.
גדל במחלקת הנוער של הפועל גבעתיים. עלה לקבוצה הבוגרת, שיחק בה כארבע עונות וירד עימה ליגה ב-1995. אחרי פירוקה של הקבוצה עבר לשחק בהפועל תל אביב למשך שתי עונות. לאחר מכן עבר לשחקן בדן הלדר ההולנדית תחת הדרכתו של בוב גונן. ב-2001 חזר להפועל תל אביב וחגג עימה את העלייה לליגת העל. לאחר עונה נוספת שוחרר מהקבוצה והחל לנדוד ברחבי הליגות. בין השאר עבר בעירוני אשקלון, מכבי ראשון לציון, ירד ליגה עם רמת השרון ב-2006.
בהמשך עבר להפועל חולון תחת מיקי דורסמן והיה שותף לשתי עליות ליגה רצופות לליגת על כשחקן שישי. עם זאת לאחר שבפעם השנייה החליט דורסמן לממש את זכותו לעלות ליגה שוחרר אטלס מהקבוצה ועבר להפועל באר שבע, שם שימש כשחקן מפתח.
לאחר שפורקה הקבוצה בבאר שבע הוחתם במכבי אשדוד. העונה חתם בקבוצה המאוחדת של כוכב יאיר/כפר סבא. באוקטובר 2012 חתם בקבוצת האוהדים של הפועל רמת גן מליגה א' ועזר לה לעלות באותה עונה לליגה הארצית.
אטלס המשיך לשחק בקבוצה שנתיים נוספות ושנתיים מאוחר יותר עזר לקבוצה לעלות לליגה הלאומית ואף שיחק עם הקבוצה בעונתה הראשונה בלאומית (עונת 16–2015) בסיומה פרש אטלס מכדורסל.
בעונת 2020/21 הצטרף אטלס לאליצור גבעתיים בליגה א' עמה העפיל לליגה הארצית.
אוכל עשב
אוכלי עשב
וריקוצלה
וריקוצלה (דליות בוורידי האשכים) היא ליקוי בשסתומי הוורידים המנקזים את הפסולת שמייצרים האשכים אשר עלול לגרום לליקויי פוריות בקרב גברים. עקב הליקוי נחסמת כניסת חמצן לאשכים, דבר הפוגע בייצור התקין של תאי הזרע. תופעה זו מוגדרת כגורם המרכזי לבעיות פוריות בגברים. וריקוצלה לעיתים מלווה גם בכאבים עזים המקרינים מאזור האשכים לרגלים והבטן התחתונה.
ההיבט הגופני.
האשכים מתפקדים בגוף האדם כמפעל המייצר תאי זרע וטסטוסטרון. פעולתם גוררת ייצור פסולת האמורה להתנקז מהם החוצה וכלפי מעלה – בניגוד לכוח הכובד. בתנועה כלפי מעלה מסייעים שסתומים חד כיוונים שתפקידם למנוע מחומרי הפסולת לזרום חזרה לאשכים. במצב בו קיימת וריקוצלה, נפגמים השסתומים, ואינם מונעים מהפסולת לשוב. כתוצאה מחזרת הפסולת, קיימת הפרעה באספקת החמצן לאשכים, החיוני בייצור זרע תקין ופורה.
מאחר שתופעה זו פוגעת בדרכי הייצור של הזרע, היא פוגמת בכל המאפיינים החשובים בתהליך, כמו בריכוז התאים, במהירות תנועתם, ובמורפולוגיה שלהם (צורת התא החיצונית המייצגת את תקינות החומר הגנטי שבתוכו), עקב כך קיים סיכוי גבוה למומים בילוד.
שכיחות התופעה.
התופעה נצפית בגברים כבר בגילאי 20+ והיא מתגברת ומחמירה ככל שעולה הגיל.
וריקוצלה עלולה להתפתח גם בגברים שכבר הפכו להורים, והיא עלולה להפריע בניסיונות להביא ילדים נוספים. זאת משום שהתופעה היא הדרגתית והשפעתה על ייצור תאי הזרע הולכת וגוברת עם השנים.
במחקרי הפוריות שפורסמו בירחונים היוצאים בין היתר באוקספורד ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, התגלה כי וריקוצלה היא הסיבה לכ-90% מבעיות פוריות הגבר בעולם.
הגילוי המאוחר.
תופעת הווריקוצלה ידועה לרפואה עוד מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, אך רק לאחרונה התגלתה במחקרי הפוריות כגורם העיקרי לליקויי הפוריות בקרב גברים. זאת מאחר שבמשך שנים רבות נחשבה הווריקוצלה בטעות כתופעה הקיימת רק באשך אחד – האשך השמאלי. בפועל, התקיימה וריקוצלה גם באשך הימני, אך לא ניתן היה לאתרה בבדיקה פיזית פשוטה וללא הציוד הטכנולוגי המצוי כיום.
כתוצאה מאבחון לא נכון של התופעה, הטיפולים שבוצעו לתיקון הווריקוצלה היו חלקיים ובוצעו רק בצד אחד. תוצאותיהם היו, לפיכך, מוגבלות וזמניות והובילו גורמים רפואיים רבים להאמין כי אין קשר בין וריקוצלה לבעיות אלו.
בשנת 2004 פרסם ירחון הפוריות העולמי Fertility &amp; Sterility מחקר שנערך על ידי שני רופאים ישראלים (גת וגורן) תחת הכותרת Varicocele: a Bilateral Disease. מחקר זה הדגים כי תופעת הווריקוצלה קיימת בשני האשכים ברוב מוחלט של המקרים. מחקרים רבים שבוצעו לאחר מכן ופורסמו בירחוני רפואה נוספים, איששו את הממצאים, והדגימו את הצורך בטיפול בווריקוצלה בשני האשכים.
בדיקה לגילוי וריקוצלה.
בעבר נהוג היה לבצע בדיקה פיזית בלבד לאיתור וריקוצלה. כיום ידוע כי בדיקה זו מוגבלת ויכולה לאתר את הבעיה רק באשך השמאלי (זאת על אף שווריקוצלה היא בעיה בשני האשכים).
כיום מתבצעת הבדיקה באמצעות בדיקת אולטרה סאונד רפואית מסוג דופלר, אשר ביכולתה לכמת את זרימת הדם לאשכים ומהם. גם בבדיקה זו דרושה מומחיות מיוחדת החיונית לזיהוי מצב הווריקוצלה. בדיקת טמפרטורה של האשכים יכולה להוסיף לדיוק האבחנה באשך הימני. בכל מקרה שהתלונה באשך הימני, יהיה צורך לבצע בדיקת לחיצה.
במקרים חמורים (שבהם אי אפשר לתקן את הבעיה עם צנתור או שאר סוגי הניתוחים על הוריד עצמו) יבוצע ניתוח שבו יחליפו את וריד האשך עם וריד הנלקח מאיבר המין.
שיטות הטיפול.
הואיל ולא ניתן לתקן את הוורידים המורחבים או את השסתומים הפגומים, הטיפול בווריקוצלה מתבסס על חסימת הוורידים המורחבים בהם זרימת הדם אינה תקינה והסטת זרימת הדם לוורידים תקינים. ניתוח לתיקון וריקוצלה הוא הטיפול השכיח ביותר בווריקוצלה. ישנם מספר סוגי ניתוחים עיקריים: ניתוח קשירה גבוהה, ניתוח לפרוסקופי, ניתוח קשירה מפשעתית וניתוח מיקרו-כירורגי. בניתוח המיקרו-כירורגי המתבצע תחת מיקרוסקופ ניתוחי עם מכשור עדין במיוחד, מאתרים וקושרים גם ורידי וריקוצלה קטנים מאוד תוך שמירה קפדנית שלא לפגוע בעורקי האשך ובכלי הלימפה שלו.
הדרך לטיפול בווריקוצלה ללא ניתוח מתבצעת באמצעות צנתור שפותח על ידי שני הרופאים הישראלים (גת וגורן) שחקרו את תופעת הווריקוצלה וגילו את הקשר שלה לבעיות ייצור תאי זרע. השיטה, שקרויה על שמם, מאתרת את רשת הוורידים הפגומה ומטפלת בתופעה משני צידיה. הצנתור מתבצע בבטן התחתונה בטיפול אמבולטורי בהרדמה מקומית, ואינו דורש ניתוח, אשפוז או התאוששות. השיטה הישראלית זכתה להכרה בינלאומית כבעלת נתוני הצלחה גבוהים, ומופיעה בספר פוריות הגבר העולמי - Andrology For The Clinician.
במקרים הנדירים בהם הווריקוצלה נמצאת רק בצד אחד, ניתן לבצע גם ניתוח רגיל לקשירת הווריד הראשי, המתבצע בהרדמה מלאה (קרוי גם "קשירה עליונה"). לאחר הקשירה מתפתחים ורידים המחזירים את הדם מהאשך באופן תקין.
בנוסף, קיימים טיפולים נוספים לווריקוצלה כמו צנתור בעזרת סלילים חוסמי ורידים, וטיפולים אלטרנטיביים כגון רפואה סינית.
סנדרה שונוולד
סנדרה שונוולד (נולדה ב-10 באוקטובר 1964) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
שונוולד נולדה באורוגוואי שבדרום אמריקה ובגיל 18 עלתה לישראל. ב-1987 התקבלה לבית הספר למשחק, "בית צבי". שם הכירה את יותם זילברמן, עמו התחתנה בהמשך.
שונוולד שיחקה בהצגות של הקאמרי, שם נבחרה כשחקנית המבטיחה, ובתיאטראות צוותא, התיאטרון הערבי-עברי ביפו, תיאטרון הבימה ותיאטרון חיפה ותיאטרון בית ליסין. במרוצת השנים השתתפה שונוולד בין היתר בהצגות: "דבורה בארון", "בדלתיים סגורות", "הבטחה", "כריתת ראש", "ליל העשרים", "הקוסם מברוקלין", "הגולם", "אשכבה", "הבכיינים", "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה", "אהבת מוות", "שגעון המוזיקה". השתתפה גם בהצגות הילדים "חנה סנש" ו"הנסיכה והקיפוד" וכן בהצגות נוספות.
בקולנוע השתתפה שונוולד בסרטים "מסעות ג'יימס בארץ הקודש", "קרוב לבית" ו"אנתרקס".
שונוולד שיחקה גם בסדרות הטלוויזיה "תיק סגור", "שלווה", בדרמה "אבידות ומציאות" וכן כשחקנית אורחת בסדרות "המובילים", "האי" ו"גאליס".
מחוזות אורוגוואי
מבחינה מנהלית אורוגוואי מחולקת ל-19 מחוזות ( departamentos, דפרטמנטוס). המחוזות מחולקים לנפות (municipios).
במקור (בשנת 1816) המדינה חולקה ל-6 מחוזות. עם הזמן, במהלך המאה ה-19 נערכו שינויים ומספר המחוזות גדל ל-19. השינוי האחרון התבצע בשנת 1885
דוד כהן (איש חינוך)
דוד (לייב) כהן (בין א' ל-י' בתשרי תרנ"ה, בין 1 ל-10 באוקטובר 1894, סלובודקה, האימפריה הרוסית (כיום בלארוס) – כ"ב באב תשל"ו, 18 באוגוסט 1976, אלונים) היה פעיל ציוני, מאבות הנוער העובד.
נעורים.