בשנת 2005 גורש מאוסטרליה הקונסול הישראלי אמיר לאטי משום שנחשד כי ניסה לגייס עובדות במערכת הביטחון האוסטרלית. במאי 2010 גירשה אוסטרליה דיפלומט ישראלי בשל השימוש שעשתה ישראל בדרכונים אוסטרליים עבור התנקשות בבכיר החמאס מחמוד אל-מבחוח. שר החוץ האוסטרלי סטפן סמית' אמר כי השימוש לרעה בדרכונים "אינו מעשה חברי" והוסיף כי בעוד "אוסטרליה נותרה ידידה נחרצת של ישראל... מערכת היחסים שלנו חייבת להתנהל על בסיס אמון וכבוד הדדיים".
המתיחות בין המדינות גברה באותה שנה לאחר המשט לעזה בשנת 2010, בו נפצעו אזרחים אוסטרלים בעקבות פעולת צה"ל לעצירתו. ראש ממשלת אוסטרליה דאז קווין ראד גינה את פעולת ישראל.
בתחילת שנת 2013 נוצר משבר בין המדינות לאחר שפורסם כי אזרח אוסטרלי שהיה עצור בישראל בשם בדוי התאבד בכלאו. באוסטרליה פורסם כי האיש, בן זיגייר, היה בעבר סוכן מוסד שעבר עבירות ביטחון.
בשנת 2008 נמלטה לישראל מלכה לייפר, ישראלית שניהלה בית ספר חרדי לבנות במלבורן, אשר תלויים נגדה 74 אישומי אונס ותקיפה מינית של תלמידותיה. ב-2014 הגישה אוסטרליה בקשת הסגרה בעניינה. באוסטרליה הובעה מורת רוח מכך, במיוחד על רקע המלצת המשטרה להגיש כתב אישום נגד שר הבריאות, יעקב ליצמן, בחשד שהפעיל לחץ על גורמי בריאות הנפש, על מנת שלייפר תוכרז כבלתי כשירה לעמוד לדין. ב-26 במאי 2020 קבע בית המשפט המחוזי בירושלים שלייפר כשירה לעמוד לדין. לאחר שנדחו ערעוריה היא הוסגרה לאוסטרליה בינואר 2021. בינואר 2022 חתם ליצמן על הסדר טיעון בו יודה בהפרת אמונים בפרשה ויתפטר מתפקידו כחבר כנסת במסגרתו, לאחר שבאוגוסט 2019 הגיעה משטרת ישראל למסקנה כי יש תשתית ראייתית להגשת כתב אישום נגד ליצמן בגין הדחת עד, מרמה והפרת אמונים אשר לדבריה, ניסה להשפיע על פסיכיאטרים לתת חוות דעת המונעת את הסגרת לייפר. ביוני 2022 התפטר ליצמן מהכנסת בעקבות ההסדר.
מסחר.
בין המדינות מתקיים סחר בתחומים שונים. הסכם בדבר יחסי הסחר והכלכלה בין המדינות נחתם לראשונה בשנת 1951, ומאז עולה בהתמדה היקף הסחר בין המדינות. בשנת 2008 הגיע לקרוב למיליארד דולר. עיקר הסחר הוא בענף הכימיקלים ובענף היהלומים. חברות ביטחוניות מייצאות מערכות צבאיות שונות לצבא האוסטרלי. חברת רפא"ל סיפקה למשרד ההגנה האוסטרלי מערכות נשק מתוצרתו, אשר הותקנו על גבי ספינות סיור של משמר החופים. באוקטובר 2012 זכתה חברת אלביט מערכות במכרז של כוחות ההגנה של אוסטרליה לספק מערכות ניהול קרב לכוח הנחתים בימיה האוסטרלית המלכותית.
בשנת 2013, משרד החוץ של אוסטרליה תיאר את אוסטרליה וישראל כבעלות "יחסים מסחריים בריאים עם סחר דו-כיווני בשווי 919 מיליון דולר". בשנים 2015–2016, שווי הסחורות במסגרת הסחר הדו-כיווני הסתכמו ב-1.3 מיליארד דולר, כאשר היצוא האוסטרלי עמד על 349 מיליון דולר והייבוא מישראל על 952 מיליון דולר.
בשנים 2017–2018, סך עלות הסחורות בין אוסטרליה לישראל הייתה שווה יותר ממיליארד דולר, בעוד ההשקעה של ישראל באוסטרליה ב-2017 עמדה על כ-301 מיליון דולר. בדצמבר 2019 נחתמה אמנה למניעת כפל מס בין ישראל לאוסטרליה שמבוססת על אמנת המודל של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD).
ישראלים באוסטרליה.
אוסטרליה מוגדרת כיעד מרכזי להגירה של ישראלים, במידה רבה בשל איכות החיים הגבוהה יחסית במדינה, וכן בשל מדיניות ההגירה האוסטרלית אשר מעודדת הגירת בעלי מקצועות נדרשים. בכל שנה מקבלים כמה מאות ישראלים מעמד של תושבות קבע אוסטרלית, והיא למעשה השלב העיקרי הראשון בתהליך ההגירה לאוסטרליה. מהגרים אלה מצטרפים לקהילה של כמה אלפי ישראלים החיים באוסטרליה, ומרוכזים בעיקר בערים מלבורן וסידני.
Il divo
איל דיבו (באנגלית: Il Divo) היא להקה שהוקמה בבריטניה בשנת 2004, על ידי סיימון קאוול. להקה הורכבה מארבעה חברים: דייוויד מילר, סבסטיאן איזמברד, אורס בוחלר וקרלוס מרין שנפטר ב-19 בדצמבר 2021.
היסטוריה.
הרעיון מאחורי היצירה של Il Divo בא לקאוול לאחר ששמע את השיר "Con te Partiro" בביצועו של אנדראה בוצ'לי תוך כדי צפייה ב"סופרנוס". בשנת 2004 הופיעה בבריטניה רביעיית זמרי האופרה "G4" והשתתפה בתוכנית הטלוויזיה של סיימון קאוול - "The X Factor". הם סיימו במקום השני, אך הוחתמו על ידי סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. קאוול כבר היה מודע להערכה חדשה זו לקולות ליריים ומוזיקה קלאסית, והחליט להקים רביעייה בינלאומית (חברי הלהקה מגיעים מספרד, שווייץ, צרפת וארצות הברית, אם כי שם הלהקה הוא באיטלקית) שמשחזר את סגנון שלושת הטנורים.
דיסקוגרפיה.
ללהקה ישנם 10 אלבומים:
הופעות.
הלהקה הופיעה במדינות רבות ברחבי העולם, ובנובמבר 2017 קיימה שייט סביב מקסיקו וארצות הברית.
ב-19 ביוני 2018 הופיעה הלהקה לראשונה בישראל, בהיכל מנורה מבטחים בתל אביב. שנה לאחר מכן, ב-26 באוקטובר 2019, הגיעה הלהקה להופעתה השנייה בישראל.
מותו של קרלוס מרין.
ב 19 בדצמבר 2021 קרלוס מרין נפטר ממחלת הקורונה לאחר שנכנס לקומה בבית החולים במנצ'סטר.
בריכות בית חיסדא
כנסיית הבשורה היוונית-אורתודוקסית
כנסיית הבשורה האורתודוקסית
שרה קולדוול
שרה קולדוול (באנגלית: Sarah Caldwell 6 במרץ 1924 - 23 במרץ 2006) הייתה מנצחת אופרה, אמרגנית ובמאית אופרה אמריקאית ידועת-שם.
חייה.
קולדוול נולדה במריוויל, מיזורי וגדלה בפאייטוויל, ארקנסו. היא הייתה ילדת פלא והופיעה ככנרת מאז היותה בת עשר. את בית הספר התיכון בפאייטוויל סיימה בגיל ארבע-עשרה.
בשנת 1944 סיימה קולדוול את לימודיה בהנדריקס קולג' ולמדה באוניברסיטת ארקנסו ובקונסרבטוריון ניו אינגלנד. ב-1946 היא זכתה במלגת לימודים כוויולנית במרכז ברקשייר למוזיקה. בשנת 1947 ביימה את "הרוכבים אל הים" של ווהן ויליאמס. במשך 11 שנים כיהנה כעוזרת ראשית לבוריס גולדובסקי.
קולדוול עברה לבוסטון, מסצ'וסטס בשנת 1952 והייתה לראש סדנת האופרה של אוניברסיטת בוסטון ב-1957 הקימה את "קבוצת האופרה של בוסטון", שהייתה ללהקת האופרה של בוסטון, שם ביימה מגוון רחב של אופרות ורכשה מוניטין של הפקת יצירות קשות בתנאי לחץ. עוד נודעה בהרכבת וריאציות מעניינות על אופרות סטנדרטיות. הופעות בולטות שעליהן ניצחה ו/או ביימה בבוסטון כוללות את "המסע לירח" מאת ז'ורז' מלייס, אותלו של ורדי (עם טיטו גובי בתפקיד יאגו), "הצגה בצו מלכותי" (Command Performance) (הצגת בכורה עולמית), "מאנון" של מאסנה ו"פאוסט" של גונו (שתיהן עם בברלי סילס ונורמן טרייגל, "לולו" של ברג (בכורה בחוף המזרחי של ארצות הברית), "הפוריטאנים" של בליני (עם ג'ואן סאתרלנד "אי סובלנות" (בכורה אמריקאית), "בוריס גודונוב" (של מוסורגסקי (גרסה מקורית), "איפוליט ואריסי" (בכורה כהצגה בימתית בארצות הברית, עם פלאסידו דומינגו), לה בוהם של פוצ'יני (עם רנאטה טבאלדי ודומינגו), "משה ואהרון" של שנברג (בכורה אמריקאית), דרכו של הולל של סטרווינסקי, "טירת כחול הזקן" של בארטוק, כרמן של ביזה (עם מרילין הורן), "מקבת'" של ורדי(גרסה מקורית), "החייל האמיץ שווייק" של רוברט קורקה, "הדייג ואשת הדייג" (בכורה עולמית, עם מיוריאל קוסטה-גרינספון) ועוד רבות אחרות.
באופרה של ניו יורק ביימה קולדוול את "הלורד הצעיר" של הנס ורנר הנצה ואת "אריאדנה בנאקסוס" של ריכרד שטראוס (עם קרול נבלט)" שתיהן ב-1973. ב-1976 הייתה הן במאית והן מנצחת והפקת הספר מסביליה של רוסיני (עם סילס ואלאן טיטוס), הצגה ששודרה בטלוויזיה, וכך גם בפלסטף של ורדי (עם דונלד גראם) ב-1979.
ב-1976 הייתה קולדוול למנצחת הראשונה במטרופוליטן אופרה, בהפקה של לה טרוויאטה (עם סילס). ב-1978 ניצחה שם על "שיקוי האהבה" של גאטנו דוניצטי, עם חוסה קאררס וג'ודית בלגן. היא הופיעה עם הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת פיטסבורג, תזמורת סיינט פול והתזמורת הסימפונית של בוסטון.
עוד בשנת 1976 ביימה את האופרה של ג'ון להמונטיין ליובל המאתיים של ארצות הברית, "שמחי אפוא אמריקה" עם אודטה (מוזה לאמריקה), דונלד גראם (פטריוטים שונים), ריצ'רד לואיס (המלך ג'ורג' השלישי), המקהלה של אוניברסיטת פנסילבניה ותזמורת פיטסבורג.
כמו כן ביימה הפקה אחת שאינה מוזיקלית, הצגת מקבת' של שקספיר במרכז לינקולן בשנת 1981, ששודרה בטלוויזיה בכבלים
בשנת 1982.
בשנת 1982 התמנתה שרה קולדוול למנהלת האמנותית של האופרה הישראלית החדשה.
בשנות ה-80' פעלה אופרה ניו אינגלנד, סניף של להקת האופרה של בוסטון שהקימה קולדוול, כשגרירת אופרה נודדת במדינות ניו אינגלנד. קולדוול העסיקה זמרים מקצועיים צעירים בהפקות בבימוי מלא ועם תזמורת. המימון בא מקרנות שונות, הן מקומיות ומדינתיות והן פדרליו
כבמאית נחשבה שרה קולדוול לממשיכת דרכו של וולטר פלסנשטיין, אבל גישתה לאופרה הייתה כולה שלה; במיטבה ראו אותה כאחת מבמאיות האופרה המשפיעות ביותר בארצות הברית.
שרה קולדוול מתה בגיל 82 במרכז הרפואי בפורטלנד, מיין, מדום לב.
ציטטות.
נלקח מן הערך () שרה קולדוול, מתוך wikiinfo ברישיון GNU Free Documentation License."
התפלגות נורמלית סטנדרטית
מרק חינאווי
מרק חינאווי (בערבית: مارك حناوي; נולד ב-12 באפריל 1997) הוא שחיין ערבי-ישראלי, אלוף ישראל בשחייה ושיאן ישראל. הוא בעל מדליית ארד מאליפות אירופה לנוער (באקו 2015).
ביוגרפיה.
חינאווי נולד וגדל ביפו למשפחה ערבית נוצרית-יוונית-אורתודוקסית. בנם של תאופיק ומהא. משפחתו בעלת רשת המשקאות חינאווי ניקולא. מרק החל לשחות בגיל 5, ומתאמן בקבוצת השחייה של הפועל בת ים בהדרכתו של מאיר לויה. בוגר בית הספר התיכון של הכנסייה הסקוטית ביפו טביתא.