בשנותיו הראשונות שהו בבית הסוהר רק אסירות ערביות. ב-26 ביולי 1934 נכלאה בבית הסוהר קבוצה של 32 נשים יהודיות, שנתפסו בעת ניסיון לעלות לישראל בעלייה בלתי ליגאלית. אלה היו הנשים היהודיות הראשונות שנכלאו בבית הכלא, בו שהו עד אז רק אסירות ערביות. הקבוצה עברה את הגבול בלבנון, ונתפסה בכפר נחום על ידי הבריטים. הנשים הגיעו ככל הנראה מפולין. בין הנשים הייתה פרידה לויפר (שם לאחר נישואין: גורסקי), אשר הייתה מאורסת למרדכי גורסקי שכבר היה בארץ באותו הזמן. הנשים נשפטו למאסר של שלושה חודשים בבית המשפט בחיפה. השופט היה אוון קורי. בסיום המאסר נקבע שהן יישלחו בחזרה ליוון. האירוע עורר סערה גדולה וסוקר בהרחבה בעיתונות התקופה, מכיוון שזו הייתה הפעם הראשונה שקבוצה גדולה הגיעה והושמה במאסר בבית כלא. האסירות שוחררו בספטמבר 1934 ונשלחו בחזרה לאירופה.
ב-13 בנובמבר 1934 הועבר בית הסוהר למבנה מרווח יותר, בשכונת ג'בל דאוד, קרוב לרחובה הראשי של העיר. ארבע חברות בית"ר הגיעו לבית הסוהר במרץ 1935.
בשנת 1939 פונה בית הסוהר למשך עשרה חודשים, והאסירות הועברו למבנה בית החולים ליולדות. בשנת 1944 הועברו העצירות ל"וילה סאלם" הסמוכה לבית הסוהר, ובבית הסוהר נותרו רק האסירות. בין שני הבניינים קישר שביל פנימי. בשנים הראשונות לא היו ב"וילה סאלם" מים זורמים.
עם לוחמות אצ"ל ולח"י שנכלאו בבית סוהר זה נמנו גאולה כהן (שהצליחה להימלט ממנו), אסתר רזיאל-נאור (שנכלאה כשהיא בהריון), שרה לבני, שולמית שמיר וצלה עמידרור. האסירות היהודיות זכו לביקוריהם של הרבנים אריה לוין ויעקב גולדמן וכן של ראש אגודת "לאסירינו", שמחה אבן-זהר.
פעולת בית הסוהר הסתיימה בחודש מאי 1948, עם סיום שלטון המנדט. לאחר מכן הפך המבנה לבית יתומים.
גיום בנז'מן דושן דה בולון
1863 במדע
לולו (ספר)
לולו הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופר יעקב אשמן ואויר על ידי אלישבע נדל-לנדאו. הספר יצא לאור במהדורה הראשונה בהוצאת הדר בשנת 1958 על בסיס קטעים שפורסמו בעיתון הילדים "הארץ שלנו" החל מחודש מאי 1952. בשנת 1978 יצאה מהדורה מחודשת של הספר ובשנת 1979 יצאה מהדורה נוספת כקלטת שמע.
הדמות.
הבסיס לדמותו של הילד לולו הוא ככל הנראה דמותו של אשמן עצמו בתקופת ילדותו.
לולו הוא ילד עירוני בגיל שבין 10-14 . הוא רגיש וחולמני המרבה בקריאה ובעל ידע רב יחסית לילדים אחרים בני גילו. עם זאת לולו אינו מנותק מסביבתו ובספר מתוארות אינטראקציות רבות בינו לבין בנות ובני כיתתו וחבריו.
שמו של הגיבור לולו נגזר מתיאורי הגיגיו הדנים בנושאים שונים כגון אירועים היסטוריים, דמויות מתוך ספרים, בין עמים שונים (כגון האסקימוסים או האינדיאנים), ומה היה מתרחש לו הוא עצמו היה שותף או מעורב בהם במועד התרחשותם ובמהלך חייהם.
תוכן.
פרקי הספר אינם מהוים מכלול אחיד הן מבחינה לשונית והן מבחינה תוכנית. חלקם מתאר פנטזיה פרי דמיונו של לולו, חלקם תיאורי אירועים שעברו עליו בפועל ואיך היה שואף לשנותם לו היה הדבר ביכולתו, וחלקם דמיונות המשלבים אותו עצמו בתוך אירועים היסטוריים שהתרחשו באמת. כל פרק דן בנושא מסוים מתוך מכלול מחשבותיו, חלומותיו ואו אירועים שונים אשר בהם מעורב הילד לולו.
ביקורת.
אוריאל אופק ידידיו ויריבו של אשמן כעורך העיתון המתחרה "דבר לילדים" כינה את "לולו":
עורך "הארץ שלנו" בנימין תמוז, כתב על הסדרה כשהחלה להופיע:
רוני דותן
רוני דותן (נולדה ב-10 באוקטובר 1983) היא שחקנית, זמרת וכותבת ישראלית.
ביוגרפיה.
רוני דותן נולדה וגדלה ביבנה. הוריה הם קיבוצניקים במקור, שעזבו את הקיבוץ ועברו ליבנה. אמה, רבקה דותן, היא מורה למוזיקה, ממנה ירשה רוני את האהבה למוזיקה. אביה, ישי דותן, הוא תת-אלוף במילואים בעל עיטור המופת שכיהן כמפקד חיל ההנדסה וכמנהל נתיבי תחבורה ציבוריים. לרוני אח גדול ממנה בשמונה שנים, בוגר הנדסה בטכניון. מגיל ארבע רקדה, בסגנונות שונים: מחול קלאסי, מודרני, ג'אז וג'אז מודרני. למדה ציור, נגינה בפסנתר ועשתה בגרות במחול. רקדה ב"16 תנועות", להקת המחול הייצוגית של יבנה ויצאה עמה להופעות בחו"ל. אחר-כך רקדה במשך חצי שנה בלהקתה של סאלי-אן פרידלנד בחולון. בתיכון שרה בלהקה עם חבריה מבית הספר, הם הופיעו במקומות שונים (מועדון ה'קולטורה', חוף גורדון ועוד).
בצה"ל שירתה רוני דותן כמ"כית וסמלת טירונים. בתום שירותה הצבאי לקחה קורס משחק אצל חיים בוזגלו ולמדה בסדנה בסטודיו למשחק ניסן נתיב. באותה עת שיחקה ורקדה סטפס בהצגה "המפיקים" בתיאטרון הקאמרי.
דותן למדה משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים וסיימה את לימודיה ב-2009. היא זכתה במלגה מטעם "קרן אלי לאון" על הצטיינות בלימודי המשחק בשנת 2009 ובפרס "קרן לאון" על ביצוע ועיבוד במסגרת ערב מלגות שירה באותה שנה.
חלק מההצגות בהן היא משחקת כעת התחילו כהפקות שנה ג' של סמינר הקיבוצים, בהן "פטר והזאב", בתיאטרון אורנה פורת, עליה הייתה מועמדת לפרס התיאטרון לילדים ונוער לשנת 2009 בקטגוריית שחקנית המשנה. ההצגה "בגלל הלילה", בה היא משחקת, התחילה כהפקה שנה ג' בסמינר הקיבוצים, הציגה כהצגה אורחת בתיאטרון הסימטה ורצה החל מיוני 2012 בתיאטרון הבימה. ההצגה עוסקת בלילה האחרון בחייה של תרצה אתר, בו היא נזכרת בשלבים שונים בחייה, דותן מגלמת את דמותה תרצה כילדה. היא מועמדת על תפקידה בה לפרס קיפוד הזהב לשחקנית המשנה לשנת 2012.
ב-2010 דותן שיחקה בהצגה "המזוודה של חנה" בתיאטרון הנפש, בבימויו של האוורד ריפ. ההצגה מבוססת על סיפור אמיתי בו קיבלו ילדים מיפן מזוודה של ילדה מהשואה - חנה בריידי - ומנסים לברר מי הייתה. היא גילמה את דמותה של הילדה היפנית מאיקו. ההצגה זכתה בפרס אסיטז' עבור ההצגה הבינתחומית הטובה ביותר לשנת 2010–2011 והייתה בסבב הופעות בעולם.
ב-2011 דותן שיחקה בהצגה "מזריץ'", שהציגה בתיאטרון המדיטק, בבימויו של איציק ויינגרטן. היא גילמה את דמותה של אינה המספרת. ההצגה מספרת על שמונה יהודים שהסתתרו בעליית הגג מעל מפקדת הגסטפו בעיירה מזריץ' שבפולין.
בשנת 2011 השתתפה בהצגה "יופי של עברית", ללימוד השפה העברית, לצידו של אבשלום קור. באותה שנה החליפה את ציפי שביט בהצגה "101 כלבים וגנבים".
כיום דותן משחקת גם בהצגה "גאווה ודעה קדומה", בתיאטרון הסימטה. משחקת שלוש דמויות: לידיה – הבת הצעירה והפוחזת, שרלוט – חברתה הטובה ביותר של הגיבורה, וג'ורג'יאנה דארסי – אחותו של דארסי, הדמות הראשית הגברית.
ב-2009 השתתפה בתוכנית "בוחרים מנחה" בערוץ הילדים.
ב-2011 רוני דותן שיחקה בסרט הנשים החרדי "הגדר", בבימויה של טלי אברהמי, שצולם בקייב, אוקראינה. היא גילמה את דמותה של אלקה, צעירה פוחזת בכפר יהודי. דודתה אלזה (רות רסיוק) חברה בתנועת ההשכלה היהודית ומשחיתה את רוחה. אלקה בורחת יחד עם חברתה הטובה לעיר, מפסיקה לשמור מצוות, מתחתנת עם גוי ומשפחתה מנתקת עמה את הקשר. בסרט שיחקו גם סיגלית תמיר, אלינור פכט, דינה לימון, פנינה ברט-צדקה, אילת קורץ יוסף ומיקי ברקן.
רוני דותן משחקת בתפקיד הנשי הראשי בסרט "גולדברג ואייזנברג", בבימויו של אורן כרמי (2013). זהו מותחן אורבני בסגנון הפילם נואר המספר על גולדברג (יצחק לאור) שמסתבך עם בחור בשם אייזנברג (גל יהב). דותן מגלמת את דמותה של נועה, חברתו של גולדברג.
דותן משחקת בסדרת המקור האינטרנטית "הפסיכופת" שתשודר ב־ynet, בשיתוף עם ערוץ אגו, במהלך 2012. זוהי סאטירה על עולם הריאליטי. הסדרה מספרת על בחור שלוקח באיומי אקדח תריסר בחורות וכולא אותן במרתף ביתו ברמת גן. הוא עורך להן מבחנים בסגנון תוכניות המציאות, על-מנת לבחור את אשתו לעתיד ואת זו שנכשלה הוא הורג. נכתב על ידי אלי חביב ודניאל נחנסון, בוים על ידי דניאל נחנסון.
היא מנגנת בפסנתר, שרה ומלחינה מזה שנים רבות, למדה שירה באופן פרטי ובבית ספר רימון ב-2011. למדה משחק מול מצלמה בסדנאות הבמה, בניסן נתיב ובסטודיו גלית רוזנשטיין.
כיום דותן שרה בקפה ביאליק במופע שירים שהפיק דניאל סלומון, היא מבצעת שירים להם כתבה את המילים והלחנים. כתבה שיר ליעל בדש.
לוקחת חלק במאבקים למען זכויות שחקנים ופעילה מזה שנים רבות בארגוני זכויות בעלי חיים, בהם אנימלס והאגודה הישראלית נגד ניסויים בבעלי חיים.
בספטמבר 2013 נבחרה לוועד המנהל של שח"ם.
באוקטובר 2013 הוציאה את "מחכה לשיחה", סינגל מתוך ה־EP הראשון שלה.
בשנת 2017 שיחקה דותן לצדם של אסף גולדשטיין וטל טלמון בסרט האירוטי "זוג יונים" שביים דובר קוסאשווילי, בו גילמה את דמות הפילגש המקיימת יחסי מין משותפים עם בני זוג נשוי במהלך יום הנישואין שלהם.
ב-2018 דיבבה את דמותה של קוטנונת בסרט "פיטר ראביט".
הערות שוליים.
__לחיפוש__
דורון שורר
דורון שורר (נולד ב-8 במאי 1953) הוא רואה חשבון ישראלי, שכיהן כמנכ"ל משרד התחבורה, הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר, יו"ר קרן הפנסיה "מבטחים", יו"ר חברת הביטוח "הפניקס" ויו"ר "ליטו גרופ". בשנת 2012 נבחר לנשיא איגוד קופות הגמל הענפיות. ומאמצע 2012 עד 2015 כיהן כיו"ר ועד ההנהלה של "אופק" - אגודה שיתופית שמטרתה להקים בנק קואופרטיבי.
ביוגרפיה.
שורר נולד בעיר בקאו ברומניה ועלה לישראל בגיל 10. לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטה העברית במחלקה לכלכלה ולחשבונאות. הוא רואה חשבון ומוסמך בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית, שם שימש כחבר בסגל ההוראה.