בשנת 1998 יצא האלבום על גבי תקליטור.
אנסמבל היליארד
אנסמבל היליארד (באנגלית: Hilliard Ensemble) הוא הרכב מוזיקלי בריטי המורכב מרביעיית גברים השרים מזמורי מוזיקה עתיקה (מתקופות ימי הביניים וה-רנסאנס) ומוזיקה מודרנית המושפעת ממוזיקה עתיקה. לרוב הם שרים א-קפלה כלומר בשילוב קולות ללא ליווי כלי נגינה. ההרכב קרוי על שם הצייר ניקולס היליארד מהמאה ה-16.
ההרכב הוקם ב-1973 או 1974 על ידי פול היליגר (Paul Hillier, בריטון), פול אליוט (Paul Elliott, טנור) ודייוויד ג'יימס (David James, קונטרה טנור). עד סוף שנות השמונים היה ההרכב הבסיסי גמיש והצטרפו אליו זמרי טנור שונים נוספים ליצירת מבנה הרביעייה. ב-1990 עזבו היליגר ואליוט את ההרכב. היליגר הוחלף על ידי גורדון ג'ונס (Gordon Jones) ואליוט הוחלף על ידי ג'ון פוטר (John Potter) שהוחלף ב-1998 על ידי סטיבן הארולד (Steven Harrold) ואל ההרכב הצטרף באופן קבוע הטנור רוג'ר קווי-קרמפ (Rogers Covey-Crump).
ההרכב מבצע מוזיקה עתיקה, מזמורים גרגוריאנים ללא ליווי כלי ומוזיקה מודרנית של מלחינים כארוו פרט, פטריס ואסקס, ארקי-סוון טיור, וליו טורמיס וג'ון קייג' הכותבים להם במיוחד. ההרכב הוציא את רוב הקלטותיו בהוצאת ECM New Series. בשנת 1994 פנה מפיק ECM, מנפרד אייכר, בהצעה לשתף פעולה עם הסקסופוניסט יאן גרברק, כך נוצר התקליט "Officium", שזכה להצלחה אדירה ובעקבותיו הוקלטו שיתופי פעולה נוספים של גרברק ואנסמבל היליארד. האנסמבל משתף פעולה גם עם אמנים אחרים, זמרים, זמרות ותזמורות בהופעות, הקלטות ופרויקטים שונים (אחד מהם הוא הקלטת כל המוטטים של יוהאן סבסטיאן באך במסגרת ECM New Series).
חיוי הכלבי
קפה פלוריאן
קפה פלוריאן (באיטלקית: Caffè Florian) הוא בית קפה הממוקם במבנה הפרוקוראטי נואובה שבכיכר סן מרקו בוונציה שבאיטליה.
בית הקפה הוקם בשנת 1720 והוא אחד מבתי הקפה העתיקים ביותר בעולם הפועלים עד היום.
מאז שנת 1893 מוצגות בבית הקפה תערוכות אמנות.
היסטוריה.
הוונציאנים פגשו לראשונה את הקפה בטורקיה בשנת 1585. יבוא הקפה לוונציה החל בשנת 1638 ובמהרה נפתחו בתי קפה בעיר.
קפה פלוריאן נפתח ב-29 בדצמבר 1720 בשם "קפה ונציה המנצחת" (Caffè alla Venezia trionfante). זמן קצר לאחר מכן שונה שמו לקפה פלוריאן על שם בעליו - פלוריאנו פרנצ'סקוני.
בין מבקרי בית הקפה ניתן למנות את המחזאי קארלו גולדוני, המשורר גתה, קזנובה (אשר אהב את בית הקפה בשל הנשים שנהגו לשתות בו), וכן את לורד ביירון, מרסל פרוסט וצ'ארלס דיקנס.
בראשית המאה ה-19 החל ולנטינו פרנצ'סקוני, נכדו של פלוריאנו, לנהל את בית הקפה, ולימים הוריש אותו לבנו אנטוניו. בשנת 1858 נמכר בית הקפה לויצ'נזו פורטה, ג'ובאני פארדלי ופייטרו באקאנלו, אשר יזמו את שיפוץ המבנה תחת פיקוחו של האדריכל לודוויקו קאדורין. השיפוץ, אשר שינה את מראה בית הקפה גרר אחריו מחאה ציבורית, אולם בסיומו עוצב בית הקפה מחדש וקיבל את מראהו הנוכחי. "חדר הגברים המכובדים" (Sala degli Uomini Illustri) עוטר בציורים מעשה ידי ג'וליו קארליני ועל קירותיו צוירו גולדיני, מרקו פולו, טיציאן, פייטרו אורסאולו השני, אנדראה פאלאדיו, בנדטו מארצ'לו, פאולו סארפי, וטור פיזאני ואנריקו דאנדולו.
על קירות "חדר הסנאט" (Sala del Senato) צוירו סצנות המתארות את האמנות והתעשייה. בחדר הסיני (Sala Cinese) ובחדר האוריינטלי (Sala Orientale) צוירו נאהבים בלבוש אוריינטלי - ציורים מעשה ידי פאסקוטי.
"חדר העונות" (Sala delle Stagioni) המכונה גם "חדר המראות" (Sale degli Specchi) עוטר בציורי מעשה ידי רוטה המתארים נשים המסמלות את ארבע עונות השנה. "חדר החירות" (Sala Liberty) אשר נוסף לבית הקפה בראשית המאה ה-20 עוטר במראות שצוירו ביד.
בשנת 2003, משיקולי תקינות פוליטית צוירו על קירות "חדר הגברים הנכבדים של בית הקפה ציור המכונה "הנשים הנכבדות של ונציה" מעשה ידי אירין אנדסנר - המתאר נשים מההיסטוריה של ונציה.
תערוכות.
החל משנת 1893, ביוזמת ריקארדו סלוואטיקו, מוצגת בבית הקפה תערוכה המכונה "התערוכה הבינלאומית של אמנות בת זמננו" (Esposizione Internazionale d'Arte Contemporanea) - תערוכה משתנה המציגה אמנים בני התקופה.
סניפים.
בסוף המאה ה-20 פתח בית הקפה סניפים נוספים בפירנצה שבאיטליה, בדובאי ובאבו דאבי.
BLU הוא משקה אנרגיה מתוצרת חברת BLU הפולנית. המשקה הושק לראשונה בשנת 2000 בפולין. כיום יותר מ-100 מיליון פחיות BLU נמכרות מדי שנה, ביותר מ-21 מדינות.
בישראל.
המשקה משווק בישראל החל מ-2008 על ידי חברת "צ’צל משקאות בע״מ". היא שיווקה את המשקה XL, איבדה את הזיכיון למשקה לטובת חברת "סידס", והתחילה לשווק את המשקה BLU בישראל. אחרי חצי שנה של שיווק, הצליחה "BLU" לנגוס בנתחי השוק של XL ולהתמקם במקום השני, עם נתח שוק של 26%, אחרי XL, שלה נתח שוק של 56%. בשנת 2018 היוו מכירות המשקה כ-34% משוק משקאות האנרגיה בישראל.
המוצר מופץ על ידי חברת "דובק", ובפרסום מטפלת חברת "סמא" מנצרת. פעילות הפרסום מתמקדת בעיקר במסיבות ובחיי לילה, בניגוד למתחרה השנייה שלה, רד בול, שמתמקדת בעיקר בספורט.
המשקה משווק בישראל בגרסאות משקה BLU רגיל, BLU נטול סוכר, ובטעמים חמוציות, למון ליים ופסיפלורה. עם הזמן הגיעו גם טעמים חדשים - מוחיטו, אבטיח, בזוקה וענבים. כמו כן ישנה גרסה BLU DAY בעלת צבע כחול והיא מתוקה יותר, היא תפסה פופולריות רבה בקרב הישראלים.
באסטה ריימס
באסטה ריימס (באנגלית: Busta Rhymes) הוא שם הבמה של טרוור סמית' (נולד ב-20 במאי 1972), ראפר אמריקאי זוכה גראמי ושחקן קולנוע.
באסטה ריימס הוציא תשעה אלבומים.
ביוגרפיה.
טרוור סמית נולד בברוקלין, ניו יורק להורים מוסלמים ג'מייקנים. בגיל 12 עבר עם משפחתו ליוניונדייל, פרבר של ניו יורק, שם גדל.
בשנת 1991 הוא נזרק מבית הספר והחל לעסוק במוזיקה.
קריירה מוזיקלית.
סמית' החל את הקריירה שלו בגיל 17 בהרכב לידרס אוף ניו סקול. ההרכב חתם בחברת התקליטים אלקטרה רקורדס והחלו להופיע כלהקת חימום בסיבוב ההופעות של פאבליק אנמי שם גם סמית' קיבל את הכינוי שלו 'באסטה ריימס' מצ'אק די, חבר בהרכב פאבליק אנמי.
ההרכב הוציא אלבום בכורה בשנת 1991 בשם "A Future Without a Past" ואת האלבום השני "T.I.M.E. (The Inner Mind's Eye)" בשנת 1993. זמן קצר לאחר צאת האלבום התפרק ההרכב בגלל חילוקי דעות ועימותים בין חברי הלהקה.
אחרי פירוק ההרכב באסטה הוא היחידי שהמשיך לעסוק במוזיקה ובשנת 1994 הקים לייבל משלו שעם הזמן הפך לחברת תקליטים, פליפמוד אנטרטיינמנד רקורדס.
בשנת 1996 יצא אלבום סולו הראשון שלו "The Coming" בחברת התקליטים 'אלקטרה רקורדס'. האלבום הצליח מאוד ומכר פלטינה.
שני סינגלים יצאו מהאלבום הזה: "Woo Hah!! Got You All in Check" שהצליח מאוד והסינגל השני, "It's a Party" שהצליח מעט פחות.
בשנת 1997 יצא האלבום השני שלו, "When Disaster Strikes". האלבום הצליח למכור הרבה העתקים ונחשב להצלחה גדולה. שני הסינגלים מתוכו הצליחו מאוד: "Put Your Hands Where My Eyes Could See" ו-"Dangerous".
בשנת 1998 הוא הוציא לאור את אלבום הסולו השלישי שלו "E.L.E. (Extinction Level Event): The Final World Front". מתוכו יצאו שני סינגלים: "Gimme Some More" והדואט עם ג'נט ג'קסון, "What's It Gonna Be?!".
בשנת 1999 באסטה ריימס נעצר על ידי המשטרה על אחזקת אקדח ללא רישיון וקיבל 5 שנות מאסר על תנאי. חברת התקליטים 'אלקטרה רקורדס' נבהלו מההד התקשורתי השלילי שהיה סביבו באותו זמן והפחיתו לו את שעות ההקלטה באולפן. הדבר גרם לזעם מצד באסטה ריימס שרצה לעזוב את החברה אך נאלץ להוציא עוד אלבום ב'אלקטרה'. בשנת 2000 הוא הוציא לאור את האלבום 'Anarchy' דרך אלקטרה ומיד עזב את חברת התקליטים וחתם על חוזה בחברת ג'יי רקורדס.
בשנת 2001 הוא הוציא אלבום אוסף שכלל את הלהיטים הגדולים ביותר שלו. זה היה אלבום הראשון של באסטה בחברת התקליטים החדשה שלו, 'ג'יי רקורדס'.
מאוחר יותר באותה שנה יצא אלבום החמישי שלו "Genesis" שכלל בתוכו שיתופי פעולה עם פי דידי, מרי ג'יי בלייג' וקליס, פארל ויליאמס ועוד.
שני סינגלים יצאו מתוך האלבום: ""Break Ya Neck" ו- "Pass The Courvoisier Part 2" שהצליח היטב גם באירופה והגיע לעשרת הגדולים במצעד של בריטניה. למרות הצלחת הסינגלים האלבום לא מכר כמו קודמיו.
בשנת 2002 יצא אלבום הסולו השישי שלו, " It Ain't Safe No More". לעומת האלבום הקודם האלבום הזה הצליח היטב במכירות כמו גם שני הסינגלים בו: "I Know What You Want"- דואט עם מריה קארי ו- "Make It Clap".
בשנת 2004 באסטה עזב את 'ג'יי רקורדס' וחתם ב'אפטרמת' אנטרטיינמנט/אינטרסקופ רקורדס, שתיהן בראשותו של ד"ר דרה.
האלבום השביעי שלו, "The Big Bang" שיצא בשנת 2006 הוא האלבום המצליח ביותר שלו אי פעם. האלבום הצליח למכור 209,000 העתקים בשבוע הראשון, הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד 200 ולמקום ה-19 במצעד הבריטי (הדירוג הגבוה ביותר שלו במצעד הבריטי). לפני שהאלבום יצא, מספר שירים שלו דלפו לאינטרנט ועל כן הוא נאלץ להוציא מספר שירים מהאלבום ולהקליט חדשים ברגע האחרון.
ביולי 2008 באסטה ריימס עזב את אינטרסקופ ואפטרמת' בגלל חילוקי דעות.
ב-19 במאי 2009 יצא האלבום השמיני שלו, "Back on My B.S" בחברת התקליטים יוניברסל רקורדס.
אנג'ליקה ון ביורן
וובמייל
כוח מיליטנטי
פנט
מונפורט
כתר משולש (כדורסל)