במקביל לעבודתה בתיאטרון מרג'נישווילי, המשיכה להצטלם לסרטי קולנוע גם אחרי תקופת הסרט האילם; היא גילמה בקולנוע, בין היתר, את הדמויות הבאות: מַנַנַה בסרט "אַרסֵנַה" (1937); רוּסוּדַן, אשתו של הדמות הראשית, בסרט בן שני הפרקים "גיורגי סאקדזה" (1943-1942); אמו של האנס בסרט הרוסי "נפילת ברלין" (1949); דפינה בסרט הרוסי-אלבני "המצביא הגדול של אלבניה - סקנדרבג" (1953); התפקיד הראשי בסרט "אלמנת אותרשווילי" (1957); אמו של הרוזן הכפרי בסרט הקומי "מה שראית, חלף לבלי שוב" (1965); פלגיה בסרט "פגישה עם העבר" (1966); וַרדוֹ (בזקנתה) בסרט "סיפורו של מבצר סוראמי" (1984). בסך הכול, וריקו אנג'פרידזה הופיעה ב-32 סרטי קולנוע (שלושה מהם רוסיים, אחד מהם אזרי ואחד רוסי-אלבני).
וריקו אנג'פרידזה זכתה בשלושה עיטורי "הדגל האדום של העמל" (1944, 1950, 1958), בתואר "אמן העם של ברית המועצות" (1950), בשני עיטורי לנין (1950, 1979), בפרס קוטה מרג'נישווילי של גאורגיה הסובייטית (1975), בתואר "גיבורת העמל הסוציאליסטי" (1977) ובפרס שותא רוסתוולי של גאורגיה הסובייטית (1979).
וריקו אנג'פרידזה מתה בשנת 1987 בטביליסי ונקברה בפנתאון מתאצמינדה שבעיר.
אלכסנדר (סרט)
אלכסנדר (באנגלית: Alexander) הוא סרט דרמה היסטורי המבוסס על דמותו של אלכסנדר הגדול. הסרט שנכתב ובוים על ידי אוליבר סטון יצא בשנת 2004 ומככבים בו קולין פארל ואנג'לינה ג'ולי.
עלילת הסרט.
הסרט מבוסס על חייו של אלכסנדר הגדול. הסרט מתאר את שנותיו הראשונות ואת יחסיו עם אביו, פיליפוס השני, מלך מוקדון. הסרט מתאר את כיבוש האימפריה הפרסית על ידי אלכסנדר וניסיונותיו לבצע רפורמה באימפריה שלו. לאחר שמראים את יחסיו המתוחים של אלכסנדר עם הוריו, אביו נרצח ואלכסנדר הופך למלך מוקדון.
מרגריטה פילוסופיקה
מרגריטה פילוסופיקה, היא אנציקלופדיה כללית המכילה את הידע האנושי שהיה קיים בימי הביניים המאוחרים. היא נכתבה בשפה הלטינית על ידי גרגור רייך בין השנים 1489–1496 וראתה אור לראשונה בשנת 1503 בגרמניה. עבודה זו נועדה להעניק לסטודנטים באוניברסיטאות את הידע הבסיסי בשבע האמנויות החופשיות הכוללות את הטריוויום - "שלוש הדרכים": דקדוק, רטוריקה ולוגיקה ואת הקוארדיוויום - "ארבע הדרכים": אריתמטיקה, גאומטריה, אסטרונומיה ומוזיקה. כמו כן ישנה התייחסות בפרקים השונים למדעי הטבע ולפילוסופיה של המוסר. חשיבותה נובעת אף מהאפשרות להבין את תוכנית הלימודים של האוניברסיטאות באותה עת, שדגלו בלימודי שבע האמנויות החופשיות, כתנאי להתקבלות הסטודנטים ללימודי תאולוגיה, משפט ורפואה. האנציקלופדיה יצאה לאור ב-11 מהדורות ושימשה סטודנטים רבים בכל רחבי אירופה למעלה מ-100 שנה. אלכסנדר פון הומבולדט, חוקר טבע ומגלה ארצות גרמני, יליד המאה ה-18, אמר כי מרגריטה פילוסופיקה היא אנציקלופדיה שתרמה באופן משמעותי להפצת הידע.
תוכן.
האנציקלופדיה מחולקת ל-12 פרקים, בהם מופיעים עשרות רבות של חיתוכי עץ פרי יצירתם של אמנים אנונימיים, הכוללים תווים מוזיקליים מוקדמים, מפות, דימויים ואלגוריות מתחום האסטרונומיה, האסטרולוגיה, גוף האדם, זואולוגיה ועוד. הטקסט נכתב במתכונת של דיאלוג הנערך בין סטודנט השואל שאלות לבין מורה המשיב על שאלותיו.
סווטלנה מסטרקובה
סווטלנה אלכסנדרובנה מסטרקובה (ברוסית: Светлана Александровна Мастеркова; נולדה ב-17 בינואר 1968), היא אתלטית רוסיה בעבר. היא אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות זהב (אטלנטה 1996), אלופת עולם (סביליה 1999), אלופת אירופה ושיאנית העולם הנוכחית (2019) בריצה ל-1000 מטר ובעבר החזיקה כ-23 שנים בשיא העולם בריצת מייל.
ביוגרפיה.
מסטרקובה נולדה באצ'ינסק שבמחוז קרסנויארסק.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו שביפן בשנת 1991 סיימה מסטרקובה במקום שמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:02.92 דקות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 1:59.15 דקות.
בשנים 1994–1995 לקחה מסטרקובה הפסקה מתחרויות לאחר שנישאה לרוכב אופני כביש מהטובים בעולם (7 באולימפיאדת סיאול) אסייט סייטוב וילדה את בתם, אנסטסיה.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה מסטרקובה בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:57.73 דקות, לפני אנה פידליה קירוט מקובה (1:58.11 דקות) ומריה מוטולה ממוזמביק (1:58.71 דקות) ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:00.83 דקות, לפני גבריאלה סאבו מרומניה (4:01.54 דקות) ותרזיה קיסל מאוסטריה (4:03.02 דקות). 11 ימים לאחר המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בציריך, שבשווייץ ב-14 באוגוסט קבעה מסטרקובה בריצת מייל שיא עולם חדש של 4:12.56 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-7 שנים של פאולה איוואן מרומניה (4:15.61 דקות). במהלך ריצה זו היא קבעה בריצת 1500 מטר את שיאה האישי בתוצאה של 3:56.77 דקות. 9 ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל שבבלגיה ב-23 באוגוסט 1996 היא קבעה בריצת 1000 מטר שיא עולם חדש של 2:28.98 דקות, שיפור לשיא שנקבע באותה תחרות, שנה קודם לכן על ידי מריה מוטולה (2:29.34 דקות).
באליפות העולם שנערכה באתונה שביוון בשנת סיימה מסטרקובה במקום 24 ואחרון בשלב חצי הגמר בריצת 1500 בתוצאה של 4:22.74 דקות, לאחר שנפצעה בגיד אכילס. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4:10.22 דקות.
באליפות אירופה שהתקיימה בבודפשט שבהונגריה בשנת זכתה מסטרקובה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:11.91 דקות.
בשנת 1999 באליפות העולם שנערכה בסביליה שבספרד זכתה מסטרקובה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:59.53 דקות, לפני רג'ינה ג'ייקובס מארצות הברית (4:00.35 דקות) וקוטר דולצ'ה מאתיופיה (4:00.96 דקות) ומדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:56.93 דקות, אחרי לודמילה פורמנובה מצ'כיה (1:56.68 דקות) ומריה מוטולה (1:56.72 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000) השתתפה מסטרקובה בריצת 1500 מטר בשלב המוקדמות, אך לא סיימה את הריצה ולכן לא הצליחה להגן על תוארה.
מרטין גומפרט
מרטין גומפרט (בגרמנית: Martin Gumpert; 13 בנובמבר 1897 - 18 באפריל 1955) היה רופא עור ומין יהודי-גרמני, שהיגר לארצות הברית לאחר עליית הנאצים לשלטון. מחלוצי הרפואה האסתטית והקוסמטית והניתוחים הפלסטיים.
תולדות חייו.
רפואה אסתטית.
נולד בברלין למשפחה מן המעמד הבינוני-הגבוה, גם אביו היה רופא. במלחמת העולם הראשונה שירת בחזית המזרחית בטורקיה כחובש. מיד לאחר המלחמה השלים את לימודי הרפואה באוניברסיטת היידלברג, אותם סיים ב-1921. הוא התמחה ברפואת עור ומין וחקר את מחלת הסיפיליס. בהסבריו המפורטים על מהלך המחלה השתמש הסופר תומאס מאן בספרו דוקטור פאוסטוס.
במהלך טיפוליו בפצועי מלחמת העולם, הבחין גומפרט כי טיפול בפגעים אסתטיים, בעיקר בפצועים שפניהם הושחתו, גם אם אינם חמורים או מסוכנים מבחינה רפואית, הוביל לשיפור דרמטי בהחלמתם של הפצועים מבחינה פיזית ונפשית גם יחד. גומפרט פיתח שיטות לניתוחים פלסטיים וליצירת תותבות, כולל לאברים רכים כגון אף ואוזניים.
מן הטיפול בפצועים הגיע גומפרט לטיפול כללי. הוא הבחין כי טיפול בפגמים אסתטיים יכול להוציא אנשים מבידוד חברתי ולהוביל לשיפור בתפקודם של מובטלים שלא יכלו לזכות בתעסוקה ההולמת את כישוריהם בשל עיוות גופני. לפיכך הקים ב-1928, יחד עם סוזן נואל, את "תחנת הייעוץ העירונית הציבורית לטיפול בעיוותים קוסמטיים" בברלין. התחנה העניקה טיפולים בחינם או במחיר סמלי, בעיקר למובטלים שסיבת אי-העסקתם הייתה נעוצה בפגם אסתטי חמור (מלידה או כתוצאה מתאונה או מחלה). במקביל פעל גומפרט להעברת חוק ברייכסטאג שיכניס את הטיפול הקוסמטי למובטלים או עריריים אלה למסגרת הביטוח הרפואי שניתן על ידי משרד הרווחה.
גומפרט, שהיה, כאמור, יהודי, טיפל גם במספר בלתי ידוע של יהודים שביקשו להפוך את המראה החיצוני שלהם ליהודי פחות ו"ארי" יותר. מרפאתו של גומפרט נסגרה ב-1933 עם עליית הנאצים לשלטון, אך נפתחה מחדש ב-1938, בהיעדרו וטיפלה באנשים ממוצא ארי שלא נראו "אריים" מספיק.
ב-1931 חיבר גומפרט ספר שסקר את כל הידוע על תחום הקוסמטיקה ("Die gesamte Kosmetik"). הטיפוח הקוסמטי, קבע, מבדיל את האינדיבידואל מן ההמון ומאפשר לאדם נראות. בניגוד לפסיכולוגיה, המנסה לטפל בבעיות הקיום באמצעות חדירה פנימה, ניסה גומפרט להראות שפעמים רבות יכול לבוא מזור נפשי באמצעות טיפול וטיפוח המראה החיצוני. בין היתר סקר גומפרט את הפיתוחים בתחום של מקס פקטור והלנה רובינשטיין.
לאחר עליית הנאצים לשלטון.
ב-1933 נסגרה מרפאתו של גומפרט בהוראת צו והוא התמסר לכתיבה ספרותית וכתיבת ביוגרפיות (בהן "Hahnemann - Die abenteuerlichen Schicksale eines ärztlichen Rebellen und seiner Lehre, der Homöopathie", בה סקר בחיוב את ההומאופתיה).
ב-1936 היגר גומפרט לניו יורק. בניו יורק עסק, בנוסף לפעילות במרפאת עור ומין, בכתיבה. הוא כתב ספרי מדע פופולרי, ספרים על חוקרים וכן שימש כיועץ לענייני רפואה לעיתון הניו יורק טיימס וכפרופסור בקולג' לרפואה הומאופתית של ניו יורק (New York Homeopathic Medical college). ב-1940 התפרסם ספרו "Heil Hunger! Health under Hitler" (הייל רעב! בריאות תחת היטלר) בו תיאר את ניצול מערכת הבריאות במשטר הנאצי. ב-1942 קיבל אזרחות אמריקאית.
מוזיקה כנסייתית