העיצוב של הדייטונה SP3 הוא עיצוב מיוחד לרכבי פרארי ומשלב אלמנטים מהעיצובים של מכוניות המירוץ הישנות של פרארי וכן מכוניות הספורט החדשות של פרארי (בניהם: פרארי רומא, פרארי לה-פרארי, פרארי אנזו, פרארי 812 סופרפאסט, פרארי F8 טריבוטו ופרארי SF90 סטרדלה). העיצוב החיצוני בעיקר בחלק האחורי כולל פסים ארוכים לאורך כל הפגוש האחורי אשר עוברים על הפנסיים האחוריים ומייצרים עיצוב נועז. פנים המכוניות גם כולל עיצוב מיוחד אך עדיין נשאר דומה יחסית לשאר רכבי פרארי האחרונים. בדגם השתמשה פרארי לרוב בסיבי פחמן להורדת המשקל. לדייטונה שתי כונסי אוויר בשני הצדדים כאשר אלו מיועדים לשפר את כוח האווירודינמי של המכונית.
גג המכונית נפתח.
מפרט טכני.
את הדגם ציידה פרארי במנוע האטומוספירי החזק ביותר שיש בעולם. מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר אטומוספירי המספק 840 כ"ס ב-9,250 סל"ד ומומנט מרבי של 71.1 קג"מ ב-7250 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 -100 קמ"ש אורכת 2.85 שניות והמהירות המרבית עומדת על 340 קמ"ש.
לגו.
ב-24 במאי 2022 חשפה חברת לגו ערכת לגו לפרארי דייטונה SP3, היא כוללת 3,778 חלקים, היא מתנשאת לגובה של 15 ס"מ, אורך של 59 ס"מ ורוחב של 25 ס"מ. היא בנויה ממש כמו הדייטונה SP3 וכוללת תיבת הילוכים, מתלים ובלמים. מחיר הערכה עומד על 400 דולר והייצור יוגבל ל-5,000 ערכות.
الله
תזמורת המושבות
תזמורת המושבות (באנגלית: The Israeli Moshavot Chamber Orchestra) היא תזמורת קאמרית עצמאית של נגנים מקצועיים וחובבים מאור עקיבא, פרדס חנה-כרכור, זכרון יעקב, בנימינה-גבעת עדה, נתניה, וכן מיישובים מרוחקים יותר.
התזמורת הוקמה בספטמבר 2011 על ידי רועית פלדנקרייז, שהייתה המנצחת והמנהלת המוזיקלית שלה.
רועית אף הגדירה את החזון החינוכי-קהילתי של התזמורת: "הבאת המצוינות המוזיקלית לאולמות וליישובים שלנו."
פעילותה של התזמורת כיום היא במרכז המוזיקה על שם רפפורט באור עקיבא בו מתקיימות מדי שבוע חזרות של התזמורת וכן מספר קונצרטים בשנה.
התזמורת היא גוף עצמאי, ועיקר מימונה מגיע ממכירת כרטיסים לקונצרטים.
התזמורת מונה כ-30 נגנים, בגילאים שונים, מצעירים ועד מבוגרים, העוסקים במגוון רחב של מקצועות ועיסוקים, שמחויבים לתזמורת ולנגינה.
היסטוריה.
התזמורת הוקמה בספטמבר 2011 על ידי רועית פלדנקרייז, כתזמורת קאמרית עצמאית של מחוז הצפון. הקונצרט הראשון של תזמורת המושבות פתח את חגיגות ה-90 לבנימינה-גבעת עדה.
בשנים הראשונות התזמורת הופיעה פעמיים בשנה, וכיום נערכים לפחות שלושה קונצרטים בשנה לקהל הרחב. התזמורת הופיעה באולמות שונים וביניהם מלון האמנויות אלמא בזכרון יעקב, מוזה - היכל התרבות בחוף הכרמל, בית ניר בזכרון יעקב, היכל התרבות תל מונד, אודיטוריום כפר סבא.
תזמורת המושבות שיתפה פעולה עם סולנים ומנצחים מהארץ ומהעולם, וניגנה עם הפסנתרנית מיכל טל, נגן הקלרינט הברזילאי מאוריציו סילבה, הפסנתרן האיטלקי אנטוניו די כריסטופני, הכנריות הדר רימון וליר וגינסקי והזמרות הדר איצקוביץ', ניבה אשד פרנקל, לואנה לומברדי טלי קצף ועוד.
במסגרת תרומה לקהילה ערכה התזמורת קונצרט התרמה לבית חולים מאיר בשיתוף ארגון ליונס השרון, קונצרטים מוסברים לילדים בבית ספר רימון בפרדס חנה-כרכור, קונצרטים בפארק בנימינה בשילוב ילדים סולנים צעירים, חזרה גנרלית פתוחה לקהל, בבית גיל-פז בכפר סבא..
עם עזיבתה של המנצחת והמנהלת המוזיקלית רועית פלדנקרייז ב-2019, מספר נגני תזמורת ארגנו מחדש את התזמורת ונעשו לוועד שלה. במקום מנהל מוזיקלי יחיד, התזמורת עובדת על כל תוכנית עם מנצח שונה שהיא מזמינה, ומופיעה לאחר כ-3 חודשים. ישנן 3 תוכניות שונות בכל שנה, כשעה כל אחת.
כיום התזמורת מופיעה בעיקר במרכז למוזיקה על שם רפפורט, אור עקיבא, שם גם מתקיימות חזרותיה.
רפרטואר.
התזמורת מנגנת בעיקר מוזיקה תזמורתית של מלחינים מהתקופה הקלאסית והרומנטית כגון יוזף היידן, וולפגנג אמדאוס מוצרט, לודוויג ואן בטהובן, פרנץ שוברט, פליקס מנדלסון, ג'ואקינו רוסיני, ויוהנס ברהמס.
בנוסף, התזמורת מארחת ומלווה סולנים המנגנים קונצ'רטים, זמרות השרות אריות וכן מקהלות.
רוב היצירות שהתזמורת מבצעת כתובות להרכב של זוגות כלי נשיפה (חליל צד, אבוב, קלרינט, בסון, קרן יער, חצוצרה וביצירות מסוימות גם טרומבון), טימפני וכלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולה, צ'לו, וקונטרבס), אך לעיתים התזמורת מזמינה נגנים נוספים כדי לנגן רפרטואר לתזמור רחב יותר.
לצד יצירות המלחינים הקלאסיים והרומנטיים, התזמורת מבצעת גם יצירות ועיבודים של המלחין הישראלי יפתח פרת שהוא נגן ויולה בתזמורת, יצירות של המלחין הברזילאי אברטון מצ'אדו, המלחין ההונגרי לאו ויינר ועוד.
טמאש סירטש
טמאש סירטש (בהונגרית: Szirtes Tamás; בודפשט, 7 בינואר 1945) היה זוכה פרס קושוט (המקביל ההונגרי לפרס ישראל) במאי תיאטרון, מנהל תיאטרון יהודי-הונגרי זוכה פרס מרי יאסאי, פרופסור באוניברסיטה.
ביוגרפיה.
טמאש סירטש נולד במשפחה יהודית מעט לפני תום מלחמת העולם השנייה 11 ימים לפני שחרור גטו בודפשט. בין השנים 1964 לבין 1968 למד באוניברסיטה לאמנויות התאטרון והקולנוע בכיתה של השחקן המפורסם טמאש מיור. בין 1968 לבין 1972 היה חבר בתיאטרון יוז'ף אטילה, ובין 1972 לבין 1973 היה חבר בתיאטרון הלאומי (מישקולץ). הוא עבד כבמאי בתיאטרון מדאץ' מאז 1973. מ-1977 עד 2005 היה מרצה בכיר ולאחר מכן פרופסור חבר באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. החל מ-1 בפברואר 2004, הוא מנהל תיאטרון מדאץ'. החוזה שלו היה עד 1 בפברואר 2022, אך הוא מונה לחמש שנים נוספות בשנת 2021, כך נשאר מנהל התיאטרון עד 2027.
סירטש היה חבר בחבר השופטים של תחרות חיפוש הכישרונות "כוכב נולד" בהונגריה בשנים 2009 ו-2011.
משפחתו.
אביו, לאסלו סירטש (1904–1959), היה מנהל הפקה (מפיק קולנוע) בשנות החמישים. אמו הייתה רוזה בלאו-נויבאואר. אשתו היא השחקנית ז'וז'ה לישקה, אותה נשא ב-1970. יש להם שני ילדים: קריסטינה (1972) ואנדראש (1973).
בימויי התיאטרון שלו.
מספר הצגות הבכורה שלו הרשומות במאגר התיאטרון : 127
Söhne Mannheims
Söhne Mannheims (בעברית: בנים שלך מנהיים) היא להקה גרמנית שנוסדה בשנת 1995.
תיאור פעילות.
הלהקה הוקמה על ידי קסבייה ניידו וחבריו בשנת 1995. בשנת 2000 הם שחררו את אלבום הראשון של הלהקה Zion. בהמשך חברי הלהקה עשו פרויקטים נפרדים עד שבשנת 2005 שחררו את האלבום השני Noiz. האלבום כלל שיר Und Wenn ein Lied שהיה במשך כל תקופת החורף 2005 במקום השני במצעד הפזמונים הגרמני.
בשנת 2005 קלאוס אייזנמן שהיה בין מקימי הלהקה עזב אותה. לטענותיו הוא עזב כי קסבייה ניידו פעל כדיקטטור.
בשנת 2007 הלהקה עשתה סיבוב הופעות באירופה, בעיקר בארצות דוברי גרמנית. לאור ההצלחה הסבב הורחב ל-6 הופעות נוספות.
באוגוסט 2007 סינגל של הלהקה Das hat die Welt noch nicht gesehen טיפס לראש מצעד הפזמונים.
בשנת 2011 שוחרר אלבום הרביעי Barrikaden von Eden. בשנת 2013 הלהקה התמודדה על ייצוג גרמניה באירוויזיון, אך הפסידה לקסקדה.
בשנת 2017 הלהקה עשתה סבב הופעות נוסף באירופה בה השתתף גם ת'ורסטיין איינרסון.
באפריל 2018 נפטר גיטריסט רובי מריאנו שהיה בלהקה מאז שהיא נוסדה.
אודאי
אודאי (באוקראינית: Удай) הוא נהר באוקראינה, אחד מיובליו של הדנייפר ויובלו המרכזי של נהר הסולה.
אורכו של הנהר הוא 327 קילומטרים, ואגן הניקוז שלו הוא כ-7,030 קמ"ר. מקורו הוא במחוז צ'רניהיב, והוא עובר בשפלת הדנייפר בטרם הוא מגיע למחוז פולטבה.
הנהר בדרך כלל קופא בין נובמבר–ינואר למרץ–אפריל, וזרימתו מתחדשת בעוצמה בעת הפשרת השלגים.
הערים המרכזיות ששוכנות לגדותיו הן פיריאטין ופרילוקי.
ירגזי גמבל
ירגזי גמבל (שם מדעי: "Poecile gambeli") הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. ירגזי גמבל דומה מאוד לשאר המינים בסוג פויסילה, אם כי יש לו גבות לבנות, מאפיין שעוזר לזהות אותו באזורים בהם מתקיימת חפיפה בתחום התפוצה. לירגזי גמבל יש מספר התאמות לאקלים האלפיני הקר בהרים שבהם הוא חי.
מאפיינים פיזיים.
ירגזי גמבל הוא עוף קטן, אורכו 11–14 ס"מ ומסתו 11 גרם. ראשו גדול ועגול עם כיפה וגרון שחורים, ולחיים וגבות לבנות. הגב, הכנפיים והזנב אפורים, והבטן בצבע אפור־חום בהיר. הירגזים של הרי הרוקי נוטים להיות חומים יותר ובעלי מקור קצר, ואילו באוכלוסיות של האגן הגדול המקור בינוני באורכו. בסיירה נבדה ורכס קסקייד המקור באורך מקסימלי, והבטן אפורה. הזכר והנקבה דומים. הניצוי של ירגזי גמבל הוא התאמה לאקלים האלפיני; הפלומה שצמודה לגוף משמשת לבידוד חום, ושכבת הנוצות החיצונית צפופה ועמידה במים. בלילות קרים טמפרטורת הגוף יכולה לרדת עד ל–11 מעלות צלזיוס, ופעימות הלב והנשימה מואטות כדי לחסוך באנרגיה. ירגזי גמבל דומה לקרובו, ירגזי שחור־כיפה, אם כי הוא קטן יותר, ויש לו גבות לבנות. הירגזי המבוגר ביותר שתועד היה בן 10 שנים וחודש, ביוטה, 1974. השיר הוא שריקה בת 4 הברות, נשמע כ–"פי-בי, פי-ביי". הוא משמיע קריאה שנשמעת כ-"צ'יקדי-די-די!" מזמזם, מקור שמם באנגלית, צ'יקדי (Chickadee).
התנהגות.
הירגזי מקפץ בזריזות בין ענפים והוא יכול להיתלות במהופך. בחורף, הירגזים מתכנסים בלהקות יחד עם מלכילונים וסיטות.