לעיתים הכוונה בביטוי אפרה סקי היא ללגלג על גולשים שמגיעים לאתרי ספורט החורף רק בשביל האפרה סקי ונגזרותיו, כמו מותגי אופנת הסקי; כל זאת במקום להתמקד בספורט עצמו.
קישורים חיצוניים.
אתרי אפרה סקי מומלצים
ארנסט היינריך ובר
ארנסט היינריך ובר (בגרמנית: Ernst Heinrich Weber; 24 ביוני 1795, ויטנברג – 26 בינואר 1878, לייפציג) היה רופא, פיזיולוג ואנטומיסט גרמני הנחשב למייסד הפסיכולוגיה הניסויית.
תולדות חייו ופועלו.
ובר היה בנו של התאולוג מיכאל ובר (1754–1833), ואחיהם של הפיזיקאי וילהלם אדוארד ובר (1804–1891) ושל הפיזיולוג והאנטומיסט אדוארד פרידריך ובר (1806–1871).
למד רפואה באוניברסיטת ויטנברג. בשנת 1817 השלים את מחקר ההביליטציה שלו, וב-1818 מונה לפרופסור חבר לאנטומיה השוואתית באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1821 נתמנה לפרופסור מן המניין לאנטומיה (משׂרה שבה כיהן עד 1871), ובין השנים 1840–1866 כיהן גם כפרופסור לפיזיולוגיה.
בסביבות 1860 עבד ובר בשיתוף עם גוסטב תאודור פכנר (1801–1887) על מחקר בתחום התפיסה האנושית, שהניח את היסודות לפסיכופיזיקה, והיה הראשון אשר תיאר באופן כמותי את הקשר בין גירוי לתפיסה – מה שהוביל לניסוח חוק ובר-פכנר.
סביב פרישתו מהאקדמיה, בשלהי שנות ה-60 ובראשית שנות ה-70 של המאה ה-19, גילה ובר עם אחיו אדוארד פרידריך את התפקיד המעכב של העצב התועה (עצב הגולגולת ה-10).
ב-1859 זכה בעיטור פור לה מריט. ב-1871 הוענק לו תואר "אזרח כבוד" של העיר לייפציג.
בראשית 1878 נפטר בלייפציג.
ארנסט ובר
ארנסט וובר
היינריך ובר
היינריך וובר
ארנסט היינריך וובר
כרג'
כַּרַג' () היא עיר הבירה של פרובינציה אלבורז בצפון איראן. העיר שוכנת באזור הרי אלבורז בגובה 1,312 מטרים מעל פני הים כ-42 ק"מ מערבית לבירה טהראן. אוכלוסיית העיר מונה 1,592,492 בני אדם ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון של איראן משנת 2016 והיא העיר הרביעית בגודלה באיראן אחרי טהראן, משהד ואספהאן.
היסטוריה.
ההיסטוריה של העיר כרג' החלה בתקופת ימי קדם. עדות להנחה זו היא מקדש "Takht-e-Rostam" השוכן בעיר, אשר נבנה בתקופת האימפריה הפרתית, על ידי מאמיני דת הזורואסטריות.
אתרים בעיר ובסביבתה.
אתרים היסטוריים נוספים בעיר:
אזורים.
העיר מחולקת למספר אזורים עיקריים:
כלכלה.
יתרונה הכלכלי של כרג' הוא הסמיכות שלה לבירה טהראן, והמיקום שלה על עורקי תחבורה (כבישים מהירים וגם מסילות רכבת) של ייצוא וייבוא מוצרים בין טהראן לים הכספי.
כלכלתה נשענת בעיקר על עיבודים חקלאיים, מפעלים כימיים ומפעלים לייצור דשנים.
אקלים.
כרג' מאופיינת במזג אוויר קריר יחסית לחום הרב השורר בבירה הסמוכה. מדי שנה יורדים בעיר בממוצע 260 מ"מ של גשמים.
סטיבן ואן זאנדט
סטיבן ואן זאנדט (באנגלית: Steven Van Zandt, נולד ב-22 בנובמבר 1950) הוא מוזיקאי, משורר, תקליטן רדיו, מעבד ומפיק מוזיקלי אמריקאי.
זאנדט משתמש לרוב בשמות הבמה שלו ליטל סטיבן (סטיב הקטן) או מיאמי סטיב. הוא ידוע בעיקר כחבר בלהקת אי סטריט בנד של ברוס ספרינגסטין בה הוא מנגן בגיטרה ובמנדולינה. הוא התפרסם גם בזכות משחקו כסילביו דנטה בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס".
ב-1985 הקים את הקבוצה "אמנים מאוחדים נגד אפרטהייד", שכללה 49 אמנים ולהקות, ביניהם ספרינגסטין, U2, בוב דילן, פיט טאונסנד, ג'ואי רמון, טום פטי וראן די אם סי. הקבוצה הקליטה שיר מחאה בשם "סאן סיטי".
כריסטיאן ציגה
כריסטיאן ציגה (גרמנית: Christian Ziege; נולד ב-1 בפברואר 1972 בברלין) הוא כדורגלן עבר ומאמן גרמני, אשר שיחק כמגן שמאלי וכקשר שמאלי. ציגה היה בסגל הנבחרת הגרמנית שזכתה ביורו 1996, וערך 72 הופעות בינלאומיות.
קריירת מועדונים.
באיירן מינכן.
ציגה החל לשחק בבוגרים של באיירן מינכן בעונת 1990/91. בעונתו הראשונה בקבוצה, ערך ציגה 13 הופעות, ובעונתו השנייה, 1991/92, הפך לשחקן הרכב ושיחק כקשר, כשהוא משתף פעולה בקישור עם שטפן אפנברג, אולף תון, מנפרד שוואבל, מנפרד בנדר ומיכאל שטרנקופף. בעונה זו הבקיע ציגה שני שערים, אך הקבוצה סיימה במקום העשירי המאכזב. בעונת 1992/93 הבקיע ציגה תשעה שערי ליגה, ובאיירן מינכן סיימה במקום השני בבונדסליגה, מרחק נקודה מהאלופה ורדר ברמן. בעונת 1993/94 הודחו ציגה ובאיירן מינכן מגביע אופ"א כבר בסיבוב השני על ידי נוריץ' סיטי, לאחר שעברו בסיבוב הראשון את טוונטה אנסחדה ההולנדית בתוצאה המצטברת 3–7, עם שלוש הבקעות של ציגה. למרות האכזבה בגביע אופ"א, זכה ציגה עם באיירן מינכן באליפות הראשונה שלו בתום עונה זו, מרחק נקודה אחת מהסגנית קייזרסלאוטרן, כשהוא מבקיע שלושה שערי ליגה. בעונת 1994/95 הבקיע ציגה 12 שערי ליגה, כאשר שיתוף הפעולה שלו בקישור היה עם מהמט שול, כריסטיאן נרלינגר, דיטמר האמאן, אלן סוטר ודיטמר פריי. עונה זו הסתיימה באכזבה עבור באיירן מינכן, שסיימה במקום השישי בליגה. בליגת האלופות הגיעו באיירן מינכן וציגה לחצי הגמר בעונה זו, שם הובסו על ידי אייאקס אמסטרדם בתוצאה 2–5 במשחק הגומלין, לאחר 0-0 במשחק הראשון. בעונת 1995/96 הבקיע ציגה שלושה שערים בבונדסליגה, בה סיימה באיירן במקום השני, מרחק שש נקודות מהאלופה בורוסיה דורטמונד. באותה עונה זכה ציגה עם באיירן מינכן בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על בורדו בתוצאה המצטברת 1–5. בדרך אל הגמר, הבקיע ציגה שער בניצחון החוץ 1–5 על נוטינגהאם פורסט. עונת 1996/97 הייתה האחרונה של ציגה בבאיירן מינכן. בעונה זו, כשלה באיירן מינכן בגביע אופ"א כאשר הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי ולנסיה לאחר הפסד 0–3 במסטאייה וניצחון 0–1 באולימפיהשטדיון, בו הבקיע ציגה את שער הניצחון שלא הספיק לבאיירן מינכן. בבונדסליגה הבקיע ציגה בעונה זו שבעה שערי ליגה, והיה חלק משמעותי בזכייה של באיירן מינכן באליפות הבונדסליגה, בפעם השנייה בקריירה שלו. בתום העונה, עזב ציגה את באיירן מינכן לאחר שבע עונות, בהן הבקיע 38 שערי ליגה, וחתם במילאן.
מילאן ומידלסברו.
בקיץ 1997 עבר ציגה למועדון הסרייה א' האיטלקית מילאן שם שיחק שתי עונות, ושיתף פעולה עם בן ארצו אוליבר בירהוף ובהמשך גם עם ינס להמן. בעונת 1997/98 עבר ציגה עם מילאן עונה מאכזבת, בה הקבוצה סיימה במקום העשירי בליגה. בעונת 1998/99 זכו מילאן וציגה באליפות הסרייה א', מרחק נקודה אחת מהסגנית לאציו. בכל אחת משתי העונות הבקיע ציגה שני שערים, אך לא הצליח להשתלב כראוי בקבוצה. בקיץ 1999 עזב ציגה את מילאן וחתם במידלסברו מהפרמייר ליג. ציגה שיחק במידלסברו בעונת 1999/00, בה הבקיע שישה שערים, וקבוצתו סיימה במקום ה-12 בפרמייר ליג. בתום עונה אחת במידלסברו, עזב ציגה את הקבוצה וחתם בליברפול, שרכשה אותו תמורת 5.5 מיליון פאונד.
ליברפול.
בקיץ 2000 חתם ציגה כאמור בליברפול, שם שיתף פעולה בליברפול עם בני ארצו מרקוס באבל ודיטמר האמאן. ציגה ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול במשחק הניצחון הביתי 2–3 נגד מנצ'סטר סיטי ב-9 בספטמבר 2000, אחרי שנכנס כמחליף במקומו של סטיבן ג'רארד במהלך המחצית השנייה של המשחק. ציגה זכה בעונה זו בגביע ה-FA, בו לא שותף בגמר, ובגביע הפוטבול ליג, בו נכנס כמחליף בגמר מול בירמינגהאם סיטי במהלך ההארכה שהסתיימה בתיקו 1-1, והבקיע את הפנדל שלו בבעיטות ההכרעה, בהן ניצחה ליברפול. ציגה היה שותף גם לזכייה בגביע אופ"א בפעם השנייה בקריירה שלו, לאחר שזכה בגביע זה גם עם באיירן מינכן, כאשר ליברפול ניצחה בגמר את דפורטיבו אלאבס בתוצאה 4–5 לאחר הארכה, בגמר בו ציגה לא שותף. אף על פי שהקהל המקומי אהב את הופעותיו של ציגה, סדרה של פציעות בברך והתחרות על המקום בהרכב מול ג'יימי קראגר, גרמו לכך שליברפול מכרה אותו כבר בסוף עונתו הראשונה בלבד במועדון. לאחר 32 משחקים בכל המסגרות עבור ליברפול, חתם ציגה בטוטנהאם הוטספר.
טוטנהאם הוטספר ובורוסיה מנשנגלדבך.
ציגה חתם בקיץ 2001 בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג. בעונת 2001/02 סיים ציגה עם הקבוצה במקום התשיעי בפרמייר ליג, והבקיע חמישה שערי ליגה. בעונה זו הגיע ציגה לגמר גביע הפוטבול ליג מול בלקברן רוברס. טוטנהאם הפסידה בגמר זה 1–2, כאשר ציגה הבקיע את השער השוויון הזמני לטוטנהאם. החל מעונת 2002/03 סבל ציגה מפציעות רבות, דבר שהתבטא בכך שערך רק 12 הופעות ליגה בעונה זו, ורק שמונה הופעות ליגה בעונת 2003/04, ובסופו של דבר חוזהו עם טוטנהאם הופר הדדית בתום עונת 2003/04. בקיץ 2004 חזר ציגה לבונדסליגה, כאשר חתם בבורוסיה מנשנגלדבך. ציגה ערך 13 הופעות במהלך עונת 2004/05, אך נפצע בצורה חמורה בקרסול בשלב מוקדם של העונה, ובאוקטובר 2005 נאלץ להודיע על פרישתו ממשחק, אחרי שלא שיחק כ-10 חודשים בעקבות פציעה זו.
קריירה בינלאומית.
ציגה שיחק 72 פעמים עבור נבחרת גרמניה, והבקיע במדיה תשעה שערים. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים ערך ציגה ביוני 1993 בתיקו 3-3 מול נבחרת ברזיל במשחק ידידות. הטורניר הגדול הראשון אליו זומן ציגה היה יורו 1996 שנערך באנגליה, בו פתח ציגה בכל ששת משחקיה של גרמניה בטורניר ולא החמיץ ולו דקה אחת. ציגה הבקיע את השער הראשון של גרמניה ביורו 1996, במשחק הראשון בשלב הבתים מול נבחרת צ'כיה, בו ניצחה גרמניה 0–2. בחצי הגמר מול נבחרת אנגליה, שהסתיים בתיקו 1-1 והוכרע בבעיטות הכרעה, הבקיע ציגה את הפנדל שלו. במשחק הגמר, ציגה היה חלק מהניצחון של גרמניה 1–2 על נבחרת צ'כיה משער זהב של אוליבר בירהוף, וזכה עם הנבחרת בטורניר.