סוצ'אן נולד באוקלהומה לאמא פולנייה, כדורסלנית פולוניה ורשה, שבאה ללמוד בארצות הברית ולאב אמריקאי. בילדותו עברה המשפחה מארצות הברית לבריטניה, שם החל לשחק כדורסל, ובגיל תיכון שב לארצות הברית. בתום לימודיו בתיכון, בשל מגפת הקורונה, טס לגרמניה ושיחק במדי OrangeAcademy מהליגה הגרמנית השנייה, קבוצת הפיתוח של רטיופארם אולם.
בקיץ 2021 החל לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ביילור. ב-8 בינואר 2022 נקע את הקרסול במהלך משחק והחמיץ מספר משחקים. בעונתו היחידה בקבוצה הוא העמיד ממוצעים של 9.2 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות למשחק, וב-15 באפריל 2022 הכריז כי יתמודד בדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר סוצ'אן בבחירה התשיעית על ידי סן אנטוניו ספרס והצטרף לסגל הקבוצה לקראת ליגת הקיץ של ה-NBA, אך נמצא חיובי לנגיף הקורונה ולא שיחק בטורניר. ב-8 ביולי 2022 חתם על חוזה בקבוצה.
קריירת נבחרות.
סוצ'אן החל לשחק עבור נבחרת פולין בכדורסל במוקדמות יורובאסקט 2022, וערך הופעת בכורה בניצחון 88–81 על רומניה, כשהוא הופך לשחקן הצעיר ביותר בהיסטוריית הנבחרת הפולנית. הוא שיחק 29 דקות, בהן קלע 18 נקודות.
נבוישה סטפאנוביץ'
האסיפה הלאומית של סרביה
מלעיל דמלעיל
יורובאסקט 2022
נאום הקלון
נאום הקלון הוא נאום שנשא הנשיא ה-32 של ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט, בישיבה של הקונגרס של ארצות הברית ב-8 בדצמבר 1941, יום אחרי המתקפה על פרל הארבור, הוואי והפיליפינים, והכרזת המלחמה של האימפריה היפנית על ארצות הברית והאימפריה הבריטית. הנאום זכור בשל השורה הראשונה שלו: "אתמול, 7 בדצמבר 1941 - יום אשר ייזכר לדיראון עולם...".
נוסחו של נאום הקלון, שהשתמש בעיקרון הקיירוס , נועד לחזק את טענת ארצות הברית כי היא קורבן של התגרות ותוקפנות יפנית שפנתה לפטריוטיות ולא לאידיאליזם. לדברי הסופרת סנדרה זילברשטיין, נאום הקלון היה נאום עוצמתי וחשוב מבחינה רטורית באומרה: "[איך] באמצעות מוסכמות רטוריות, הנשיאים מקבלים סמכויות יוצאות דופן בתפקידם כמפקד העליון, מצמצמים התנגדויות, אויביהם מושמצים, ונאבדים חיים בהגנה אחת על אומה ששוב מתאחדת תחת האל."
לנאום הייתה תגובה חיובית מיידית. נאום הקלון הוא אחד מהנאומים המפורסמים ביותר בפוליטיקה האמריקאית. נאום הקלון, אשר שודר בשידור חי ברדיו, בשיאו הגיע למספר המאזינים הגדול ביותר בתולדות הרדיו האמריקאי (למעלה מ-81%). זמן קצר לאחר הנאום אישר הקונגרס כמעט פה אחד הכרזת מלחמה נגד האימפריה היפנית. מאוחר יותר, הבית הלבן קיבל מספר מברקים המשבחים את עמדתו של רוזוולט. מאז שימש הנאום בסרטים שונים. תיאורו של ה-7 בדצמבר 1941 כ-"יום אשר ייזכר לדיראון עולם" הושווה ל-22 בנובמבר 1963 (יום רצח קנדי), ל-11 בספטמבר 2001 (פיגועי 11 בספטמבר), ול-6 בינואר 2021 (יום ההסתערות על הקפיטול).
לאוטית
מפלי חון
אנטוניו ספר
אנטוניו ולנטין ספר (ברומנית: Antonio Valentin Sefer; נולד ב-22 באפריל 2000 בגאלאץ שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית.
קריירת מועדונים.
ספר גדל במחלקות הנוער של אוצלול גאלאץ ושל חרונינגן. הוא ערך 14 הופעות במדי המועדון במסגרת ליגת המשנה הרומנית, בהן הבקיע שער אחד.
ב-20 בפברואר 2019 חתם ספר על חוזה לארבע עונות וחצי בראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית.
קריירה בינלאומית.
ספר היה חלק מסגל נבחרת רומניה בטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו שנערכה בשנת 2021.
רצח כתוב היטב 2
טיבוע הקורבטה צ'אונן
צ'אונן הייתה קורבטה של קוריאה הדרומית שנפגעה מטורפדו ליד האי באנגניונג, ב, ב-26 במרץ 2010. הקורבטה טבעה עם 46 אנשי צוות הרוגים ו-58 פצועים. צפון קוריאה מכחישה את חלקה בכך.
חקירה רשמית שבוצעה על ידי צוות מומחים בינלאומיים מדרום קוריאה, ארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה ושוודיה, והגיעה למסקנה שספינת המלחמה הוטבעה על ידי טורפדו מצוללת של צפון קוריאה. הירי על ספינת המלחמה נעשה על ידי צוללת ננס מדגם "יונו" מסקנות הדו"ח הביאו למחלוקת משמעותית בתוך דרום קוריאה. בעקבות הטביעה, דרום קוריאה הטילה סנקציות נגד קוריאה הצפונית, המכונות "הצעדים של 24 במאי".
צפון קוריאה הכחישה שהיא אחראית לטביעה. סין דחתה את התרחיש שהוצג על ידי דרום קוריאה וארצות הברית כלא אמין. תוצאות חקירה של הצי הרוסי לא פורסמו ברבים. מועצת הביטחון של האומות המאוחדות פרסמה הצהרה בגנות המתקפה אך מבלי לזהות את התוקף.
גאוגרפיה.
האי באנגניונג הוא אי דרום קוריאני ב, מול חצי האי אונג'ין בצפון קוריאה. הוא נמצא פחות מ-10 מיל ימי מהחוף הצפון קוריאני, ונמצא יותר מ-100 מיל מהיבשת הדרום קוריאנית. האי נמצא מדרום וממערב לקו הגבול הצפוני, הגבול ימי "דה פקטו" המפריד בין דרום קוריאה (ROK) לבין צפון קוריאה (DPRK).
באזור קיים מתח בין שתי המדינות, למרות שנקבע בהסכם שביתת הנשק של מלחמת קוריאה שהאיים עצמם שייכים לדרום, גבול הים לא היה מכוסה על ידי שביתת הנשק, והצפון תובע את הים.
המצב מסובך עוד יותר בגלל הייות האזור עשיר בדיג ומוקד משיכה לספינות דיג של צפון קוריאה וסין. במהלך השנים היו התנגשויות רבות בין ספינות חיל הים משני הצדדים שניסו לשלוט על מה ששני הצדדים רואים כמים טריטוריאליים שלהם. אלה כונו "מלחמות הסרטנים".
היסטוריה של טביעת ספינות משני הצדדים.
בסוף מאי 2010, ברוס קאמינגס, מומחה מאוניברסיטת שיקגו לענייני קוריאה, העיר כי יש לראות את הטביעה כחלק ממתיחות ארוכת טווח בשטח הימי שטח הפקר. הוא ציין את קרב Daecheong, עימות בנובמבר 2009, שבו נהרגו כמה מלחים צפון קוריאנים, ותקרית שנת 1999 כאשר 30 צפון קוריאנים נהרגו ו-70 נפצעו כאשר הספינה שלהם שקעה.
בשתי התקריות, הצפון קוריאנים היו הראשונים שפתחו באש. בתקרית של 1999 הדרום קוריאנים הסלימו את העניינים על ידי ייזום מסע 'חבטות' סירות במטרה לעצור את מה שהדרום ראה בתור הפרה של גבולותיה הימיים. בהתחשב באירועים הקודמים הללו, קאמינגס אמר כי טביעת "צ'אונן" "נתקעה מהקשרה, ההקשר של מלחמה מתמשכת שמעולם לא הסתיימה.
הטבעת צ'אונן.
בליל הטביעה, חיל הים של ארצות הברית ודרום קוריאה עסקו בתרגילי לוחמה משותפים נגד צוללות במרחק של 75 מיילים זה היה חלק מהתוכנית השנתית. תרגיל מלחמה, המתואר כ"אחד מהתרגילים המדומים הגדולים בעולם", הכולל ספינות מלחמה רבות של ארצות הברית ודרום קוריאה.
ביום שישי, 26 במרץ 2010, דווח על פיצוץ שהתרחש ליד הקורבטה צ'אונן בשעה 9:22 זמן מקומי. זהפיצוץ גרם לספינה להישבר מייד ומאוחר יותר בשעה 21:30 בערך לטבוע מול החוף הדרום-מערבי של האי באנגיונג. מזג אוויר גרוע מפריע לחיפושים. דיווחים ראשוניים העלו שהספינה נפגעה על ידי טורפדו צפון קוריאני, ושהספינה הדרום קוריאנית השיבה באש. עם זאת, משרד ההגנה הדרום קוריאני הדגיש בתדריכים הראשונים לעיתונאים לאחר הטביעה כי "אין אינדיקציה למעורבות צפון קוריאנית". ספינה אחרת שהפעילה את הסונאר שלה באותה עת, דיווחה שלא גילתה אף צוללת קרובה. דיווחים מוקדמים העלו גם כי יחידות חיל הים הדרום קוריאני ירו על ספינה לא מזוהה בכיוון צפון קוריאה, אך גורם ביטחוני אמר מאוחר יותר שייתכן שהמטרה הייתה להקת ציפורים שזוהתה בטעות במכ"ם.
בספינה היו צוות של 104 איש בזמן הטביעה, ו-58 אנשי צוות חולצו עד 23:13 שעון מקומי. 46 אנשי הצוות הנותרים נהרגו.
הירכתיים של "צ'אונן" שקעו על הצד השמאלי במים עמוקים של 430 רגל קרוב לאתר הטביעה. חלק החרטום לקח יותר זמן לשקוע ובינתיים נסחף 6.4 ק"מ ושקע בעומק של 66 רגל. כשחלק קטן מהגוף נראה מעל המים.
פעולות החילוץ.
שש אוניות חיל הים ושתי ספינות משמר החופים הדרום קוריאני החלו מייד בחילוץ וכן מטוסים מחיל האוויר של הרפובליקה של קוריאה. ב-27 במרץ דווח כי מקווה למצוא את 46 הנעדרים צוות חי נמוג. זמן ההישרדות במים נאמד כשעתיים וגלים גדולים הפריעו לניסיונות חילוץ. לאחר הטביעה, הודיע הנשיא לי מיונג-בק, שהחלמת הניצולים היא בראש סדר העדיפויות. אוויר הוזרם לתוך הספינה כדי לשמור על ניצולים בחיים.
למעלה מ-24 כלי שיט צבאיים היו מעורבים במהלך מאמץ החיפוש וההצלה, כולל ארבע כלי שיט של הצי האמריקני: USNS Salvor USS Harpers Ferry USS Curtis Wilbur(DDG 54), ו-USS Shiloh (CG-67).
ב-30 במרץ 2010 דווח כי צולל אחד מדרום קוריאה נפטר לאחר שאיבד את הכרתו בזמן חיפוש אחר ניצולים, ואחר אושפז.
ב-3 באפריל 2010, גורמים רשמיים בדרום קוריאה אמרו כי סירת דיג פרטית המעורבת בפעולות החילוץ התנגשה בספינת משא קמבודית וטבעה והרגה לפחות שני אנשים, כאשר שבעה דווחו כנעדרים. באותו יום נמסר כי גופתו של אחד מ-46 המלחים הנעדרים נמצאה.
ב-3 באפריל 2010 ביטלה דרום קוריאה את חיפוש הגופות של הנעדרים. שמשפחות המלחים ביקשו להשהות את המבצע מחשש לנפגעים נוספים בקרב צוללי החילוץ. המוקד של הצבא עבר אז לפעולות הצלה, שהיו צפויות להימשך עוד חודש להשלמתן.
ב-15 באפריל 2010, הורם החלק האחורי של שבר הקורבטה מקרקעית הים על ידי עגורן צף חזק, נוקז ממים והונח על דוברה להובלה לבסיס חיל הים פיונגטאק. וב-24 באפריל הועלה חלק הקדמי.
החלקים שנישלו מהים נלקחו לבסיס חיל הים פיונגטאק לצורך חקירת סיבת הטביעה על ידי מומחים דרום קוריאנים וזרים. גופותיהם של 40 אנשי צוות מתוך 46 שירדו עם הספינה נמצאו והובאו למנוחת עולם בבית הקברות הלאומי דייג'ון.
חקירות.