בהתאם לכך, גן ה-COMT מקושר לתפקודי הקשב ויכולת הוויסות העצמי של האדם.
כמו כן, אללים שונים בגן ה-COMT מקושרים להפרעת קשב.
גן ה-COMT משפיע גם על התגובה של אנשים שונים לאמפטמין. עבור חלק מהאנשים אמפטמין יכול להעלות את מצב הרוח ולשפר את התפקוד במטלות קוגניטיביות, עם זאת אצל אנשים אחרים הוא עלול ליצור תגובה הפוכה.
נועם בן-צבי
נעם בן צבי (נולד ב-1951 בכפר יהושע) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. פיקד בעבר על יחידת מגלן וחטיבת הגזרה המערבית של יחידת הקישור ללבנון.
שירות צבאי.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1969 התנדב בן צבי לשרת בחטיבת הצנחנים, ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, והשתתף באימונים ובפעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה. נוסף על כך, עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר בהצטיינות. לאחר סיום הקורס, שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד 890.
בן צבי לחם במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה. במסגרת שירותו במילואים, שימש במספר תפקידי פיקוד, ואף השלים קורס מפקדי גדודים. לאחר מכן, נענה בן צבי לבקשת האלוף נחמיה תמרי, שב לשירות קבע ומונה למפקד יחידת מגלן, עליה פיקד במהלך הלחימה ברצועת הביטחון בדרום לבנון. לאחר תום תפקיד זה, שימש כסמח"ט חטיבת צמח וחטיבת שומרון. עם תום תפקיד זה, מונה בן צבי למפקד חטיבת הגזרה המערבית של יחידת הקישור ללבנון. בהמשך, מונה למשרת נספח צה"ל בהולנד. במסגרת שירותו במילואים, משרת בן צבי במטה גיס לבנון.
בן צבי הוא בוגר אוניברסיטת חיפה (תואר בלימודים כלליים), ובעל תעודת מורה דרך מוסמך של משרד התיירות.
אי-שרדות כוכבי על
עודד לבינסון
עודד לבינסון (נולד ב-19 בינואר 1961) הוא עורך דין ומגיש בגלי צה"ל, לשעבר המנהל הכלכלי ונציב תלונות הציבור של גלי צה"ל.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, בנם של הצייר והפרסומאי אברהם לבינסון ורות, צ'לנית. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני בלימודי רדיו וטלוויזיה מאוניברסיטת המדינה של ניו יורק (SUNY).
במשך שנים רבות הוא מגיש את "התוכנית הכלכלית", הרצועה הכלכלית היומית של גלי צה"ל המשודרת בימים א'-ד' בשעה 19:00–19:30. בנוסף, החל משנת 2012 הוא מגיש את התוכנית "יוצאים לאור" בגלי צה"ל בימי שישי ב-6 בבוקר.
בשנות ה-90 שימש כמנהל הכלכלי של גלי צה"ל. בעשור הראשון של המאה ה-21 התמנה לנציב תלונות הציבור של גלי צה"ל. בפברואר 2013 סיים את תפקידו, וממשיך בהנחיית תוכנית הכלכלה של גלי צה"ל. בשנת 2013 החל בהגשת התוכנית "חיות בלילה" ברדיו ירושלים.
לבינסון הוא עורך דין, שותף במשרד "ניומן, לבינסון, הדרי ושות' עורכי דין" בירושלים. ושימש כחבר דירקטוריון בחברת נתיבי הגז הטבעי לישראל.
חיים אישיים.
לבינסון חזר בתשובה ונמנה עם חסידי אמשינוב ומתגורר בירושלים.
אחיו הם הבמאי מיכה לבינסון, המוזיקאי פרופ' גדעון לבינסון וג'ימי - יועץ שיווק לחברות.
מארס 019
019 מארס
ישראל גור-אריה
ישראל גור-אריה (אינגרלייב) (8 באוקטובר 1925 - 19 במאי 2014) היה איש שירות הביטחון, דיפלומט בשירות החוץ הישראלי וצייר.
ביוגרפיה.
גור אריה נולד בשנת 1925 בעיר אקרמן שבמחוז בסרביה ברומניה, בנם של הרב הראשי שלמה אינגרלייב והרבנית ציפורה לבית הלוי. עם עליית הנאצים לשלטון הועסק בעבודות כפייה שבמסגרתן נאלץ לפרק מוקשים שהטילו האמריקאים. בשנת 1944 הצליח לברוח מרומניה בסירה רעועה והגיע לארץ ישראל.
עם קום מדינת ישראל גויס לצה"ל. בשנת 1952 עבר לשב"כ ושימש כמנהל המחלקה הצבאית בשב"כ. משנת 1960 שירת בניו יורק כאחראי על נציגויות השב"כ באמריקה (בין השאר טיפל בפרשת יוסל'ה שוחמכר).
שירות החוץ.
בשנת 1969 נשלח לתפקידו הראשון בשירות החוץ כציר-יועץ בשגרירות ישראל בבואנוס איירס בירת ארגנטינה, ושימש שם כשגריר בפועל עד לחזרתו לישראל ב-1974.
בשנים 1974–1979 שימש כסמנכ"ל למִנהל במשרד החוץ בתחילת 1980 מונה לשגריר ישראל בארגנטינה, אולם מסיבות רפואיות לא יכלה משפחתו לצאת לארגנטינה והוא נותר בישראל כאחראי על ענייני אמריקה הלטינית. בשנת 1981 מונה לשגריר ישראל במקסיקו. במהלך שליחותו זו קיבל מידי נשיא מקסיקו את העיטור הגבוה ביותר הניתן לאזרחים זרים.
בין השנים 1983–1987 כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ לענייני אמריקה הלטינית. עד 1983 השתתף גור אריה במימוש מדיניות של אי-התערבותה של ישראל בבירור גורלם של נעדרי המלחמה המלוכלכת. בשנת 1987 מונה כשגריר ישראל בקנדה, שם כיהן עד לפרישתו לגמלאות ב-1991.
ציור.
בשנת 1974 החל גור-אריה לצייר. הוא הציג מספר תערוכות יחיד בארץ בערים תל אביב, ירושלים ורמת גן וכן במקסיקו ובקנדה. כמו כן השתתף בתערוכות קבוצתיות בפלורידה, בפנסילבניה ובירושלים.
בשנת 2010 נבחרה עבודתו "Colors in flight" ככרטיס הברכה הרשמי לשנה החדשה אשר נשלח מטעם שגרירויות ישראל ברחבי העולם.
גור-אריה נפטר במאי 2014, בגיל 89. הותיר את אשתו שולמית ובתו שירה ומשפחתה. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
אקוסייד
המונח אקוסייד (באנגלית: Ecocide) הוא הרס שטחים גדולים בסביבה הטבעית כתוצאה מפעילות אנושית. התנועה הסביבתית רואה באוקוסייד פעילות עברינית המפרה את עקרונות הצדק הסביבתי. למשל: נזק או הרס נרחב של הטבע או הפרעה למערכת אקולוגית בשטח מסוים בקנה מידה המעמיד את תושבי המקום בסכנה. ההרס עלול להיות בלתי הפיך, כאשר מערכת אקולוגית ניזוקה מעבר ליכולתה לשיקום עצמי. המושג מתייחס לרוב להרס הנגרם על ידי בני אדם, באופן ישיר, או עקיף. בני אדם עלולים להוביל אקוסייד על ידי דחיקת מספיק מינים מן המערכת האקולוגית, עד כדי שיבוש מבנה המערכת ותפקודה. אקוסייד יכול גם לנבוע מזיהום סביבתי, כגון עליית ריכוזים של חומרי הדברה אשר הורסים את הצמחייה המקומית באופן נרחב.
רקע.
המונח אקוסייד נטבע בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. ישנן שתי גרסאות מי יצר אותו. בכנס שהתקיים בפברואר 1970 בוושינגטון בנושא מלחמה ואחריות בינלאומית, שילב בדבריו פרופ' ארתור גלסטון, בוטנאי וחוקר ביואתיקה מאוניברסיטת ייל, את המונח אקוסייד. הוא הגדיר אקוסייד כהרס מכוון של הסביבה. בדבריו, הביא כדוגמה את פגיעתה של ארצות הברית בדרום וייטנאם. ארצות הברית פעלה במכוון לפגיעה בגידול המקומיים ויבוא גידוליים חלופיים. גלסטון אמר כי יש עדויות לנזק בלתי הפיך לכלל המערכת האקולוגית, ולנזק עלולות להיות השפעות ארוכות טווח גם על בעלי חיים ובני אדם. ב-1972 התקיימה ועידת האומות המאוחדות בנושא הסביבה האנושית בסטוקהולם. אולוף פלמה, ראש ממשלת שוודיה דאז השתמש במונח בוועידה. הוועידה קבעה כללים למניעת נזק סביבתי באזורים בסמכותן או שליטתן של מדינות, פגיעה במדינות אחרות או בנחלת הכלל. האחריות של המדינות הייתה לא רק לפגיעה ישירה אלא גם למניעת פגיעה ודאגה לדורות הבאים. הוועידה הייתה הבסיס לניסיונות לקדם חקיקה בינלאומית בתחומי הסביבה ולטענה כי אקוסייד כפשע.
חקיקה בינלאומית.
בשנות מאז שנות השבעים של המאה הקודמת, פעלו פעילים סביבתיים לקידום חקיקה בינלאומית שתאפשר להעמיד לדין בבית הדין הפלילי הבינלאומי אנשים, חברות ומדינות שפגעו בסביבה בצורה בלתי הפיכה. ב-1996 פרסם מארק אלן גריי מאמר בו הוא מציע מסגרת משפטית להכרה באקוסייד כפשע בינלאומי.
בתחילת שנות אלפיים עם אשרורה של אמנת רומא, נוצרה הזדמנות לנסות וכלול את אקוסייד באמנה. סעיף 8 (2)(b)(iv) מתייחס גם לפגיעה בסביבה: ב-2010, עורכת הדין הסביבתית פולי היגינס הציע תיקון לאמנת רומא. היא הגדירה שני סוגים של אקוסייד זו הנגרמת על ידי בני אדם וזו הנגרמת על ידי הטבע. היגינס פנתה אל ועדת המשפט הבינלאומי (International Law Commission) המומנה על ידי העצרת הכללית של האו"ם בבקשה להוסיף את אקוסייד כפשע חמישי באמנת רומא.
טלקסקלה
טלקסקלה (בספרדית: Tlaxcala; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של טלקסקלה, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Tlaxcala) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. טלקסקלה נמצאת במרכז מקסיקו וגובלת בפואבלה בצפון, במזרח ובדרום, מקסיקו במערב ואידלגו בצפון-מערב. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא טלקסקלה.
זו המדינה הקטנה ביותר בשטחה במקסיקו, וגודל שטחה הוא 3,997 קמ"ר.
היסטוריה.
בתקופה הפרה-קולומביאנית, בשטחי מדינת טלקסקלה של ימינו הייתה קיימת מדינה ילידית של אנשי נאווה, שהוקמה בסביבות המאה ה-14 לספירה והתרכזה סביב העיר טלקסקלה. מאז הקמתה, טלקסקלה הייתה במאבק כמעט רצוף עם אצטקים, שהורכבו גם מבני נאווה אחרים, ולמרות שהם הצליחו להקים את האימפריה הגדולה במסו-אמריקה, הם לא הצליחו לכבוש את טלקסקלה. עם בוא הספרדים במאה ה-16, המדינה הייתה כמעט מוקפת כולה על ידי האצטקים.
לאחר שהקונקיסטאדור הספרדי הרנאן קורטס נחת בחופי מקסיקו ב-1519, הוא פגש קבוצה ילידית שרצתה להשתחרר משלטון האצטקים וראו בספרדים בני ברית להשגת מטרה זו. הם כרתו ברית עם קורטס, וכשהוא רצה ללכת לכבוש את בירת האצטקים טנוצ'טיטלאן, הם קישרו אותו לקבוצות ילידיות אחרות שרצו בנפילת האצטקים, במיוחד אנשי טלקסקלה, אך כשקורטס נכנס לטלקסקלה הוא פגש בכוח של כ-30,000 חיילים. הספרדים הצליחו לגרום אבדות כבדות לטלקסקלנים, למרות יתרונם המספרי העצום של הטלקסקלנים. מלך טלקסקלה התרשם מהמיומנות של הספרדים, ונתן להם לעבור בארצו ואף הזמין אותם לבירתו. הם כרתו ברית ותוך שנתיים הכוחות המשולבים כבשו את כל האימפריה האצטקית.