הרב פיוטרקובסקי היה נשוי לשרה, ביתו של הרב אברהם צוקרמן, ובנם הוא העיתונאי שלמה פיוטרקובסקי.
דייוויד ראוזר
דייוויד צ'סטון ראוזר (באנגלית: David Cheston Rouzer; נולד ב-16 בפברואר 1972) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת קרוליינה הצפונית. טרם היבחרו אל הקונגרס האמריקאי היה נציגו של מחוז הבחירה ה-12, שבתוכו מחוזות ויין וג'ונסון, בבית המחוקקים של קרוליינה הצפונית.
ביוגרפיה.
ראוזר נולד ב השוכן בעיר לנדשטול במדינת ריינלנד-פפאלץ, אז בשטחי גרמניה המערבית, שם הוצב אביו במסגרת שירותו בצבא ארצות הברית. הוא גדל בדורהאם שבקרוליינה הצפונית, שם למד בבית הספר התיכון "נורת'ן". את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, שם היה חבר באחווה פי דלתא תטא. בשנת 1994 קיבל תואר ראשון בניהול עסקים חקלאיים, בכימיה, ובכלכלה חקלאית.
בעבר היה ראוזר בעל עסק קטן בשם "חברת ראוזר והפצת המחסנים". בין השנים 2001–2002 היה עוזרו של הדיקן במכללת מדינת קרוליינה הצפונית לחקלאות ומדעי החיים. מ-2005 עד 2006 היה מנהל אזורי משותף במחלקת החקלאות של ארצות הברית. בשנים 1996–2001 היה ראוזר עוזר פרלמנטרי ומנהל מדיניות בכיר עבור הסנאטורים ג'סי הלמס ואליזבת דול. בשנת 2000 התמודד לתפקיד נציב החקלאות של קרוליינה הצפונית אם כי הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית. ב-2008 החליט פרד סמית', חבר הסנאט של קרוליינה הצפונית, לפרוש כדי להתמודד למשרת מושל קרוליינה הצפונית. ראוזר התמודד על המושב שנטש סמית' בסנאט המדינתי וגבר על ננה ריבס בבחירות המקדימות הרפובליקניות, ביחס של 32%-68%. בבחירות הכלליות ניצח את קיי קרול, עם 52% מקולת הבוחרים. בבחירות אמצע הכהונה של 2010 נבחר ראוזר מחדש עם 70% מהקולות.
בסנאט המדינתי עבד על חיזוק חקיקות שהתירו לבני נוער לקבל רישיון נהיגה. הוא גם תמך בבחקיקה בנושא "עליית מפלס הים" מ 2012, שביקשה לחייב נתונים היסטוריים גרידא ככלי לחיזוי מגמות סביבתיות עתידיות. ראוזר מתנגד נחרץ לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה; במסע הבחירות שלו משנת 2012 פרסם תעמולה טלוויזיונית בה הבטיחה סבתו שאם ייבחר, לא יקצץ בתוכנית המדיקר. הוא מאמין שעל מנגרים לארצות הברית לשלוט היטב בשפה האנגלית בטרם יקבלו אזרחות אמריקאית, ומתנגד להפלות. בבחירות 2014 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית.
ב-3 בינואר 2015 ראוזר הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-114 של ארצות הברית. החל ממאי 2019 נתן את חסותו ל-24 הצעות חוק במהלך כהונתו, שמתוכן שתיים קיבלו מעמד חוק בארצות הברית.
בדצמבר 2020 נמנה ראוזר בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
רבי אלעזר איש ברתותא
פספורטכארד
פספורטכארד היא חלק מקבוצת דיוידשילד, חברת ביטוח בריאות וביטוח נסיעות לחו"ל בינלאומית; לה סניפים וסוכנויות בגרמניה, אוסטרליה, קפריסין וישראל.
לקוחות המבוטחים בפספורטכארד משתמשים בכרטיס נטען מראש כדי לשלם לספקי שירותי הבריאות במעמד קבלת השירות ובכך מייתרים את הצורך בהגשת חשבוניות.
היסטוריה.
פספורטכארד נוסדה בשנת 2014 בידי אלון קצף כחברת בת של סוכנות ביטוח החיים דיוידשילד, שהוקמה בשנת 2000 בידי קצף וגד חיטרון.
פספורטכארד גרמניה נוסדה ב-2020 בהמבורג והיא מציעה מוצרי ביטוח רפואי פרטי, המנכ"ל הוא איתן וולף;
קדם לה שיתוף פעולה עם אליאנץ שהחל ב-2015.
פספורטכארד אוסטרליה (TravelCard) נוסדה ב-2018 כשיתוף פעולה עם קבוצת הולארד .
ב-2015, רכשה קבוצת הביטוח וייט מאונטיינס 50% מפספורטכארד תמורת 21 מיליון דולר במיזם משותף עם דיוידשילד. ב-2018, וייט מאונטיינס רכשה את חלקו של חיטרון בדיוידשילד תמורת 42 מיליון דולר. וייט מאונטיינס המשיכה להחזיק 50% מפספורטכארד/דייוידשילד, ואלון קצף 50%.
ב-2020 וייט מאונטיינס השקיעה 15 מיליון דולר בפספורטכארד/דייוידשילד והגדילה את אחזקתה בהן ל-53.8%.
בסוף 2019 היו לדיוידשילד ופספורטכארד 2.1 מיליון לקוחות עם פרמיות של 159 מיליון דולר ורווח של 17 מיליון דולר, לעומת 1.6 מיליון לקוחות בסוף 2017 עם פרמיות בהיקף של 134 מיליון דולר ורווח של 16 מיליון דולר.
וייט מאונטיינס נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק ושווי השוק שלה עמד בינואר 2020 על כ-3.5 מיליארד דולר.
פספורטכארד היא סוכנות ביטוח הנסיעות הגדולה בישראל. ב-2018, TheMarker דיווח שהיא מחזיקה ב-40% מביטוח הבריאות בשוק הישראלי.
בינואר 2020, דיוידשילד קיבלה אישור מבטח בישראל. יחס הלימות ההון של החברה (סולבנסי) עמד ביולי 2021 על 241%.
בראשה מכהן כמנכ"ל רן מזרחי; עד אותה עת חברות הקבוצה תיפקדו כסוכנויות ביטוח והמבטחת הייתה הפניקס חברה לביטוח.
משנת 2014 מנכ"ל סוכנויות ביטוחי הנסיעות פספורטכארד ודיוידשילד ישראל היה יואל אמיר,
בפברואר 2021 התמנתה לתפקיד רונית סגל.
ב-2020 הוגשה בקשה לתובענה ייצוגית בבית המשפט נגד פספורכארד והפניקס בגין אי-תשלום כספים ללקוחות שנסיעתם בוטלה בשל מגפת הקורונה.
טכנולוגיה.
המערכת מאפשרת תשלום הוצאות רפואיות בזמן אמת, המגנה על כספי ותקציבי המטיילים. כשהלקוח נזקק לטיפול רפואי, הוא משלם עבורו באמצעות הכרטיס.
טרם יציאתם לחו"ל מונפק למבוטחים כרטיס המקובל בידי המוסדות הרפואיים הסולקים כרטיסי ויזה או מאסטרקארד. אם המבוטחים נזקקים לטיפול רפואי, הם מפעילים את כרטיס התשלום באמצעות אפליקציה ייעודית ומשלמים לספק השירות הרפואי במעמד קבלת השירות. בעת הצורך, ניתן להשתמש בכרטיס למשוך כסף מהכספומט כדי לשלם לספק הרפואי או לשפות את הלקוח עבור תביעה מסוימת המפורטת בחוזה הביטוח.
יומן חוף ברייטון (סרט)
יומן חוף ברייטון (באנגלית: Brighton Beach Memoirs) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1986, בבימויו של ג'ין סאקס, עם ג'ונתן סילברמן, בלית' דאנר, בוב דישי וג'ודית איווי בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על מחזהו "יומן חוף ברייטון" שהועלה בברודוויי ב-1982 וזכה בשני פרסי טוני. זהו המחזה הראשון מטרילוגיית יוג'ין הסמי-אוטוביוגרפית (השני הוא טירונות והשלישי הוא בדרך לברודוויי).
העלילה מתרחשת בשנת 1937 משפחה יהודית בשכונת ברייטון ביץ' ברוקלין מנסה להתמודד עם קשיי הקיום על רקע השפל הכלכלי בארצות הברית. ג'ק, האב, מפרנס בדוחק את משפחתו הכוללת את אשתו קייט, שני בניו יוג'ין וסטנלי וכן את אחות אשתו האלמנה ושתי בנותיה. המחזה מסופר מנקודת מבטו ולבטי התבגרותו של בנו יוג'ין בן ה-15. ג'ונתן סילברמן גילם את דמותו של יוג'ין גם בתיאטרון גם כן בבימויו של ג'ין סאקס.
יוג'ין כותב יומן על קורות משפחתו ומשתף את הצופה ברגשותיו לאורך כל הסרט.
תקציר העלילה.
משפחת ג'רום היהודית, גרה בדירה צפופה בברייטון ביץ' - האב ג'ק (בוב דישי), האם קייט (בלית' דאנר), הבן סטנלי (בריאן דילינג'ר) בן ה-18 והבן הצעיר יוג'ין (ג'ונתן סילברמן) בן ה-15. אתם גרות גם בלנש (ג'ודית איווי) אחותה האלמנה של קייט ובנותיה נורה (ליסה וולץ) בת ה-16 ולורי (סטייסי גליק) בת ה-13.
האב עובד קשה כסוכן בדים ובגדים לחגיגות ילדים. סטנלי עובד במפעל לכובעים רב עם הבוס, מפוטר משם, משקיע את כספו בהימור בסנוקר ומאבד אותו. הוא מדריך את יוג'ין בכל הקשור להתבגרות מינית ואוננות. יוג'ין רושם הכל ומתעתד להיות סופר. בינתיים הוא מציץ לשכנה ומתענג על צילום של בחורה עירומה שסטנלי מספק לו.
לורי רוצה להיות שחקנית ולהפסיק את לימודיה. בלנש מסרבת וג'ק לא רוצה להתערב ולבסוף היא בורחת מהבית אך חוזרת.
מר מרפי (ג'יימס הנדי) מחזר אחרי בלנש והיא נענית לו למרות אזהרותיה של קייט שהוא שתיין כרוני. בלנש מתעתדת לצאת אתו לפגישה במסעדה אבל מתברר שהיה מעורב בתאונת דרכים ועלול לעמוד לדין על שכרות. קייט מוכיחה את אחותה על כך והן רבות ומחליפות האשמות והעלבות עוד מתקופת ילדותן, מי הייתה יפה יותר ואת מי ההורים חיבבו יותר. בלנש בוכה ורוצה לעזוב ולמצוא עבודה.
ג'ק מפוטר מעבודתו בגלל השפל הכלכלי ומתחיל לעבוד קשה בלילה כנהג מונית. הוא לוקה בהתקף לב שמרתק אותו לבית. ג'ק מודאג מהחדשות על הנעשה באירופה וממשפחת בן דודו שנתקלת בקשיים לצאת משם.
סטנלי עוזב את הבית כדי להתגייס אך ברגע האחרון לפני החתימה הסופית, הוא מתחרט וחוזר הביתה לשמחת כולם.
לבסוף כולם שמחים בדירה וג'ק מקבל מכתב מבן דודו כי הצליח לצאת לצאת מאירופה ולעלות עם משפחתו על אנייה בדרך לניו יורק.
אי כה אומר
אֵי כֹּה אֹמֶר היא קינה לתשעה באב, שחיבר רבי אלעזר בירבי קליר. הקינה נקלטה בסדר הקינות לתשעה באב לפי מנהגי אשכנז.
תוכן הקינה הוא פירוט הבטחות וציוויים שונים שאמר ה' לעם ישראל, או מאורעות שונים שאירעו לו במשך הדורות, שנעשה בהם שימוש במילה "כה", והנגדתם למצב בשעת חורבן בית המקדש, תוך תמיהה להיכן הם נעלמו. בשל כך הקינה פותחת במילים "אי כה", שפירושן "איה ההבטחה שפתחה במילה 'כה'". הפייטן מונה והולך מקומות שונים כאלו.
מבנה הקינה ואמצעים קישוטיים.