רנאטו איבארה
איבארה
איבארה (בשמה המלא: סן מיגל דה איבארה; בספרדית: San Miguel de Ibarra) היא עיר בצפון אקוודור ובירת מחוז אימבאבורה. העיר שוכנת למרגלות הר הגעש אימבאבורה ולגדות נהר טוואנדו, בגובה של 2,225 מטר מעל פני הים. בשנת 2010 התגוררו בה כ-140 אלף תושבים.
היסטוריה.
איבארה נוסדה ב-1606 על ידי מושלהּ הספרדי של קיטו, מיגל דה איבארה. בעיר נבנו מספר מבני ציבור וכנסיות, אך היא נחרבה ברעידת אדמה שפקדה את האזור ב-16 באוגוסט 1868. ב-1872 הוחל בהקמת העיר מחדש.
איבארה כיום.
השוק של איבארה, רחובות האבן שלה ובתיה הקולוניאליים מהווים מוקד משיכה לתיירים. מדי שנה נערך בעיר פסטיבל בשבוע האחרון של ספטמבר, וכן נערכות בעיר תהלוכות מדי 16 באוגוסט לציון רעידת אדמה שהחריבה את העיר.
ספנסר הייווד
ספנסר הייווד (באנגלית: Spencer Haywood; נולד ב-22 באפריל 1949) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק במשך 12 עונות בליגת ה-NBA מעמדת הפאוור פורוורד. בשנת 2007 הועלתה גופייתו עם המספר "24" לתקרת אולמה הביתי של סיאטל סופרסוניקס, כהוקרה על תרומתו לקבוצה. בספטמבר 2015 הוצג הייווד כחבר היכל התהילה של הכדורסל כשחקן.
קריירת תיכונים ומכללות.
הייווד נולד בסילבר סיטי שבמדינת מיסיסיפי בשנת 1949, ובשנת 1964 עבר עם משפחתו לדטרויט, מישיגן. בשנתו האחרונה בתיכון מקומי, הוביל את קבוצתו לאליפות התיכונים של דטרויט. את לימודיו האקדמיים החל במכללת טרינידד סטייט שבקולורדו, בה קלע בעונתו היחידה 28.2 נקודות והוריד 22.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בשנת 1968, בעודו סטודנט, הוביל את נבחרת ארצות הברית למדליית זהב באולימפיאדת מקסיקו סיטי. בעונה הבאה עבר לאוניברסיטת דטרויט מרסי, והעמיד במהלכה 32.1 נקודות ו-21.5 ריבאונדים למשחק.
קריירה מקצועית.
דנוור רוקטס (ABA).
לאחר שנתיים בלבד במכללות, החליט הייווד לעזוב את הלימודים ולפתוח בקריירה מקצועית. מאחר שחוקי ה-NBA לא איפשרו לשחקני מכללות לשחק בליגה עד שבני גילם יסיימו את 4 שנות לימודיהם, בחר הייווד להצטרף לדנוור רוקטס מליגת ה-ABA. בעונת הרוקי שלו ב-ABA, הוביל הייווד את הליגה בממוצע נקודות למשחק, עם 30, ובממוצע ריבאונדים למשחק, עם 19.5. קבוצתו הודחה בשלב גמר המערב בפלייאוף, אך הדומיננטיות של הייווד זיכתה אותו בתואר רוקי העונה וכן בתואר ה-MVP של העונה. בכך הפך לשחקן הצעיר ביותר הזוכה בפרס ה-MVP, בגיל 21. הייווד זכה גם בתואר ה-MVP של משחק האולסטאר, לאחר שקלע בו 23 נקודות, אסף 19 ריבאונדים וחסם 7 זריקות. את העונה סיים עם 986 סלי שדה, 1,637 ריבאונדים ו-19.5 ריבאונדים בממוצע למשחק, כולם שיאי ABA לשחקן בעונה אחת.
סיאטל סופרסוניקס.
בניגוד לחוקי ליגת ה-NBA, חתם הייווד ב-1970 על חוזה בסיאטל סופרסוניקס מה-NBA, מה שהוביל לפרשה משפטית מתוקשרת שהגיעה עד בית המשפט העליון של ארצות הברית. פסק הדין, שניתן רק במרץ 1971, הכריע לטובתו של הייווד והסופרסוניקס ובעקבותיו הוכנס לחוקת ה-NBA "סעיף המצוקה" (Hardship Case). החוק למעשה מאפשר לשחקני מכללות לעזוב ל-NBA לפני שסיימו את לימודיהם, בתנאי שיוכיחו כי הם נמצאים במצב כלכלי קשה שמחייב אותם להתפרנס באופן מיידי.
באמצע עונת , בתום ההליכים המשפטיים, הצטרף הייווד לסופרסוניקס, בשורותיה שיחק עד סוף עונת . מבחינה אישית, תקופתו בסיאטל הייתה הטובה ביותר בקריירה. לאורך תקופה זו העמיד הייווד ממוצעים של 24.9 נקודות ו-12.1 ריבאונדים למשחק, נבחר ארבע פעמים לחמישיות העונה (פעמיים לחמישייה הראשונה ופעמיים לשנייה), השתתף בארבעה משחקי אולסטאר ובעונתו האחרונה אף הוביל את הקבוצה לשלב הפלייאוף, לראשונה בתולדות המועדון.
ניו יורק ניקס.
לפני עונת נשלח הייווד בטרייד לניו יורק ניקס, שם שיתף פעולה עם הכוכבים וולט פרייזר, ארל מונרו ובוב מקאדו. תפוקתו של הייווד נחלשה בתקופתו בניקס, שלא צלחו את הסיבוב השני בפלייאוף למרות הסגל המרשים שהציגו.
ניו אורלינס ג'אז.
במהלך עונת הועבר הייווד בטרייד לניו אורלינס ג'אז. במדי הג'אז חזר הייווד להציג יכולת טובה, כשקלע 24 נקודות למשחק עד סיום העונה.
לוס אנג'לס לייקרס.
בתחילת עונת שלחו הג'אז את הייווד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לכוכב העולה אדריאן דאנטלי. עונתו בלייקרס הייתה החלשה ביותר בקריירה, והוא קלע במהלכה 9.7 נקודות למשחק בלבד. לקראת סוף העונה התברר כי השחקן התמכר לסם הקוקאין, ובמהלך סדרת הגמר אליו הגיעו הלייקרס הושעה הייווד על ידי מאמן הקבוצה, לאחר שנרדם במהלך אימון כתוצאה ממצבו הבריאותי. באותה סדרת גמר ניצחו הלייקרס את פילדלפיה 76' בתוצאה 4-2, ובכך זכה הייווד באליפות ה-NBA בפעם היחידה בקריירה.
קררה די ונציה.
בעונה הבאה הושעה הייווד מליגת ה-NBA לעונה אחת, בעקבות השימוש בסמים אסורים, וחתם בשורות קררה די ונציה האיטלקית, בה שיתף פעולה עם חבר היכל התהילה דראז'ן דליפאגיץ'.
וושינגטון בולטס.
בעונות - חזר ל-NBA כשחתם כשחקן חופשי בוושינגטון בולטס. במהלך עונת 1982/83 נחתך הייווד מסגל הבולטס והודיע על פרישה ממשחק. ממוצעי הקריירה של הייווד ב-NBA, לאורך 12 עונותיו בליגה, עומדים על 20.3 נקודות, 10.3 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.1 חסימות למשחק.
חיים אישיים.
ב-1977 נישא לדוגמנית אימאן וב-1978 נולדה להם בת. ב-1987 התגרשו.
פרדיננד פון קוואסט
פרדיננד פון קוואסט (בגרמנית: Ferdinand von Quast; 18 באוקטובר 1850 – 27 במרץ 1939), היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות בחזית המערבית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון קוואסט נולד ב-18 באוקטובר 1850 לפרדיננד פון קוואסט שהיה שר התרבות הפרוסי ולמריה לבית פון דיאסט שהייתה בתו של הגנרל הפרוסי היינריך פון דיאסט, ברנדסלבן שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1870 התגייס לצבא הפרוסי ולחם במלחמת צרפת–פרוסיה, וקיבל את עיטור צלב הברזל. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1910 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36, ומעט לאחר מכן מונה למפקד הדיוויזיה ה-6, ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-9.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון קוואסט מפקד הקורפוס ה-9 שהיה חלק מהארמייה הראשונה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות מונס, לה קאטו ובקרב על המארן. ב-11 באוגוסט 1916 קיבל פון קוואסט את העיטור פור לה מריט על חלקו בלחימה בקרב על הסום, וב-24 בינואר 1917 מונה פון קוואסט למפקד קורפוס המשמר במקום קרל פון פלטנברג.
ב-9 בספטמבר 1917 מונה פון קוואסט למפקד הארמייה השישית במקום אוטו פון בלוב שעבר לפקד על הארמייה ה-14. ב-9 באפריל 1918 תקף פון קוואסט את הכוחות הבריטיים בפלנדריה בקרב איפר הרביעי כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, ובתחילה זכה להצלחה מרובה, אך לבסוף נבלמו כוחותיו על ידי הבריטים. ב-10 באפריל 1918 קיבל פון קוואסט תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט, וב-7 במאי קיבל את עיטור המסדר הצבאי של סנט היינריך ממלך סקסוניה. באוגוסט 1918 הותקפה הארמייה שבפיקודו על ידי כוחות מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. נסיגת הארמייה נמשכה עד סיום המלחמה.
ב-18 בינואר 1919 לאחר שביתת הנשק, מונה פון קוואסט למפקד פיקוד הגבולות הצפוני. ב-7 ביולי 1919 פרש משירות צבאי. פון קוואסט נפטר בפוטסדם ב-27 במרץ 1939 והוא בן 88 שנים.
שאמיר ליטל
סמל העיר נתניה
סמל העיר נתניה הוא הסמל הרשמי של העירייה, שמשמש את המוסדות המוניציפליים בעיר. עד שנת 2015 שימש את העיר סמל משנת 1951 שעוצב על ידי יעקב צים, ובשנת 2015 עוצב סמל נוסף שהתגלה כהעתק ובוטל, ולאחר מכן הוחלט לחזור לסמל המקורי שונה במקצת ומותג מחדש תחת הסלוגן "הריביירה של ישראל".
תיאור הסמל.
רקע הסמל מעוצב בצורת מגן, על מנת לסמל את ערכה הביטחוני של נתניה (שכן 15 ק"מ מפרידים בינה לבין טול-כרם, ובלעדיה היה נוצר רצף טריטוריאלי ערבי עד לים התיכון) המוטען במרכזו איור הפרח חבצלת השרון, הצומח לאורך המצוק החופי של נתניה. בחלקו העליון של הסמל, מסמלות ארובות העשן את התעשייה המפותחת בעיר. גלי הים המופיעים בסמל מסמלים את הים שלחופיו שוכנת העיר, והיהלום במרכז מסמל את תעשיית היהלומים שהייתה מפותחת בעיר.
צבעי הסמל הם כחול-לבן כצבעי דגל ישראל.
היסטוריה.
סמלה הראשון של העיר עוצב בשנת 1951 על ידי יעקב צים ושימש את העיר עד שנת 2015. הסמל שבשימוש כיום הוא גרסה מחודשת של סמל זה, אך כלל את הצבע הכתום כדי לסמל את תעשיית הפרדסנות שהייתה בעיר. סמל זה הונצח על בול של דואר ישראל שהונפק ב-9 ביולי 1969 בערך נקוב של 0.40 ל"י בעיצוב האחים שמיר.
עיצוב סמל העיר מחדש וביטולו.
ביולי 2015 המעצב דני זילברמן ממשרד WMbranding עיצב סמל חדש לעיר שהושק בטקס חגיגי לפתיחת אירועי קיץ 2015. "הייחוד של הלוגו הוא בחיבור בין לב ושמש הסובבים יחד בתנועה, ובונים סמל חדשני ותוסס, בשילוב צבעוניות סמלית. ירוק - שמורות טבע, צהוב – שמש, כחול – ים, ואדום – שמחת חיים", נאמר בעירייה. במסגרת עיצוב הסמל מחדש מותגה העיר באופן רשמי כעיר תיירות, "הריביירה של ישראל", עם זאת בתחתית הסמל נותר הסמל היישן שחודש מעט.
פרופסור אבי אברהם מהחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה כתב ב"ידיעות נתניה" כי-
תושבים רבים ביקרו את הסמל ברשתות החברתיות. חיים פרידריך, יושב ראש סיעת הליכוד בנתניה, טען כי מרים פיירברג איכר ניסתה להחליף את סמל העיר לכזה עם האות פ' (כשמה).
כמה ימים לאחר ההשקה התגלה כי בסיס הסמל דומה מאוד ללוגו מסעדת "קוקוהאט" שבטבריה. העירייה זימנה לבירור את המעצב דני זילברמן ולאחר מכן החליטה לגנוז את הלוגו ולהפסיק את ההתקשרות עמו. בעקבות כך נגרם לעירייה נזק כלכלי.