יקיר סיים את חוק לימודיו בגימנסיה העברית "מגן דוד" בקישינב, שם למד תקופה מסוימת עם המשורר נתן אלתרמן. בשנות השלושים, בבוקרשט, ייסד ירחון ספרותי בשם "אנזאג" (בשורה), בשיתוף עם חבריו הסופרים, ובאותה תקופה החל גם לפרסם סיפורים ורשימות ביקורת בעיתונות היידית.
בשנת 1940, לאחר סיפוח בסרביה לברית המועצות, המשיך יקיר לכתוב בקישינב ועמד בקשר עם עמיתיו הספרותיים, בהם מוטל סקציאר (מאָטל סאקציער) ושרייבמן. בגיל 28 נישא למאניה, וכעבור שנתיים נולדה בתו בלימאלע (סבטלנה), שהפכה ברבות השנים לסופרת ילדים בזכות עצמה. בזמן המלחמה שהה באוזבקיסטן, שם עבד כמנהל בית ספר ושם נולד בנו שלום. במשך הזמן הזה שמר על קשר התכתבות עם סופרי יידיש במוסקבה. בתום המלחמה שבה משפחת יקיר לקישינב. יקיר עבד במערכות עיתונים, כתב פרוזה והרצה בנושאי ספרות. שליטתו הרב-לשונית, ידיעותיו הרבות והיותו מרצה כריזמטי הקנו לו שם והפכו אותו לנואם מבוקש.
ב-1949, יחד עם עסקנים יהודים רבים, סופרי יידיש, משוררים ואנשי תיאטרון, נעצר יקיר. הוא הואשם בחתירה נגד השלטון ובקשר עם סופרי יידיש כאיציק פפר ופרץ מרקיש. הוא הוגלה לסיביר לעשר שנים, שם שהה במחנה קולימה. ב-1955, עם מותו של סטלין, שב לקישינב (על הרהביליטציה נודע לו מפי הסופר איליה ארנבורג). בין השנים 1971-1955 המשיך יקיר לכתוב ולהופיע בקישיניב ולפרסם את סיפוריו בכתבי העת הספרותיים, בהם "נייע פרעסי" (פריז), "סאָוועטיש היימלאַנד" (מוסקבה) ו"פולקס שטימע" (ורשה).
בשנת 1971, בהיותה בת 35, נפטרה בתו של יקיר, בלימאלע. כעבור שנה, ב-1972, עלה יקיר לישראל עם אשתו ובנו והשתקע בנתניה, שם עבד כרכז תרבות בקרב העולים מטעם מחלקת החינוך והתרבות של העירייה. הוא פרסם סיפורים ומאמרים ב"מאזנים" וב"מעריב" וכן ב"די גאלדענע קייט", בירושלימער אלמאנאך ובעיתונות היידית ברחבי העולם. במשך שנות פעילותו כסופר בארץ הוזמן יקיר להרצות ברחבי העולם, וביקר באנגליה, בארגנטינה ובדרום אפריקה.
יקיר נפטר בנתניה בשנת 1980. לפני מותו זכה בפרס פיכמן לספרות יידית.
יעקב יקיר הוא קרוב משפחתו של יונה עמנואלוביץ' יקיר (גנרל יקיר) וסבה של הסופרת עינת יקיר.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
על כתיבתו.
על ספרו המתורגם לעברית, "ירח נוהג בכוכבים", כתב העורך, הסופר והמתרגם שלמה אבן-שושן: "סיפוריו של יעקב יקיר הם אוצר בלום של פולקלור יהודי תוסס וגילום אמנותי מובהק של ההוויה היהודית הבסרבית על שלל טיפוסיה, על אווירתה הייחודית".
כמי שנולד בכפר שמר יקיר בכתיבתו על שפה עממית ועסיסית ועל להט ספרותי הניכר בעלילות החושניות שבדה ובגיבורים הצבעוניים ומלאי תשוקת החיים שיצר. יקיר שילב בכתיבתו בין העממיות הפולקלוריסטית שינק בביתו לבין ידיעותיו הספרותיות הרבות וחריפותו המחשבתית והביקורתית.
יונה עמנואלוביץ' יקיר
גידולי הריאה
גידולי ריאה הם גידולים בריאה הנובעים מהתחלקות לא תקינה של רקמת תאים. קיימים גידולים שפירים, אך רוב גידולי הריאה המוכרים לרפואה הם ממאירים ומכונים "סרטן הריאה", והם בין גורמי התמותה הראשיים בעולם המערבי, הן אצל גברים והן אצל נשים.
גידולים שפירים.
גידולים שפירים בריאה נדירים, ורק מעטים מהם מגיעים לגודל המאפשר גילוי קליני. אחד הגידולים השפירים השכיחים בריאה הוא tumorlet: מורכב מתאי אפיתל כישוריים. גידול שפיר נוסף הוא פפילומה, וישנם גם גידולים ממקור מזנכימאלי (נדיר), למשל המרטומה כונדרואידית, גוש של המרטומה המורכב מסחוס, שומן וחלקים המצופים באפיתל ברונכיאלי.
גידולים ממאירים.
הגידול הריאתי המרכזי בריאה הוא קרצינומה, בעל קשר מובהק לעישון אשר הוכח חד משמעית. גורמי סיכון נוספים הם זיהום תעשייתי כגון קרינה מייננת, חשיפה לאזבסט, או חשיפה לראדון. קרצינומה מתפתחת במרבית המקרים מהאפיתל המצפה את הברונכים או הברונכיאולות, אולם לרוב לא מהאלוואולי. זיהוי מוקדם של קרצינומה: ניתן לבצע בדיקת כיח, אולם אצל מעשנים מעל ל-10 שנות חפיסה, בדיקה ציטולוגית של הכיח אינה יעילה, מאחר שהסרטן נמצא בשלב מאוחר מדי. לכן מבצעים באותם חולים בדיקת spiral CT: חתכים דקים ומרובים מכיוונים שונים של הריאה- זוהי בדיקה אשר יכולה להציל חיים - כריתה של נגע בשלב מוקדם יכולה להאריך משמעותית את חיי החולה. אם זוהה נגע ריאתי, ניתן לבחון אותו באמצעות ביופסיה (למשל על ידי ברונכוסקופ) או בטכניקת BAL - החדרה של נוזלים לברונכוס תחת טשטוש, שאיבת הנוזל, ריכוזו ובדיקה ציטולוגית שלו, ביופסיית מחט, או ניקור פלאורלי (במידה והנגע הריאתי מלווה בתפליט פלאורלי).
גידולים בריאה גורמים למספר תסמינים קליניים, כגון:
נהוג לסווג את הקרצינומות של הריאה ל-4 קבוצות:
קרצינומה קשקשית.
קרצינומה קשקשית (squamos cell carcinoma) מהווה בין 25%-40% מכלל הקרצינומות בריאה. מבחינה הסטולוגית, ניתן להבחין בפניני קרטין ודסמוזומים (גשרים בין תאיים). הקרצינומה הקשקשית מתחילה לרוב ברירית של ברונכוס גדול בקרבת שער הריאה- על רקע של מטאפלזיה קשקשית של אפיתל הברונכוס כתוצאה, לרוב, מעישון, והיא צומחת באופן איטי יחסית. הגידול נוטה להתמקם באזורים מרכזיים של הריאה וקיים נמק. (במקרה של גידול פריפרי, משערים שבין הסיבות לכך הוא עישון סיגריות עם פילטרים הגורמים להתפזרות פריפרית יותר- בברונכיולות). קיימות מספר רמות של התמיינות של הגידול: ברמת מיון פחות טובה (למשל, מצבים בהם יש קרצינומה ממאירה עם סיווג בעייתי) נהוג לסווג את הקרצינומה כקרצינומה של small cells (ראו להלן) או קרצינומה non small cells (מאחר שהגישה הטיפולית בין שני סוגי הגידולי שונה). מבחינה קלינית, לרוב מגלים את הגידול בשלבים מתקדמים: החולה סובל משיעול, פליטת כיח, גניחת דם וקוצר נשימה. האונקוגנים המזוהים עם קרצינומה של הריאה הם למשל P53.
אדנוקרצינומה.
זוהי הקרצינומה השכיחה ביותר אצל נשים ואצל אנשים שאינם מעשנים. היא מהווה כ- 25%-40% מכלל הקרצינומות בריאה (בדומה לקרצינומה קשקשית). ההתמיינות של הגידול טובה יותר, הגידול הוא חודרני, אך לא חודר סחוס. תאים מונוציטים מפרישים הרבה ריר. מאחר שהגידול נוטה להיות פריפרי וגורם למעט סימפטומים, הוא מתגלה מאוחר יחסית והפרוגנוזה שלו אינה טובה. הגידול מאופיין במוטציות ב- k-ras.
Broncho-alveolar carcinoma: סוג של אדנו קרצינומה- לרוב גידול פריפרי, עם פרוגנוזה מעט יותר טובה מאשר אדנוקרצינומה. ההתפשטות של הגידול היא לאורך חללים מבלי להרוס מבנים (כמו פרפרים על גדר). – lepidic growth. לרוב מדובר בגידול פריפרי.
קרצינומת תא קטן.
זהו גידול ממאיר מאוד, אשר קיים בכ- 25% מהמקרים, ומקורו בתאים נוירואנדוקריניים של הריאה. גידול זה צומח במהירות רבה ושולח גרורות בשלב מוקדם מאוד- בעיקר למוח, מח העצם, לכבד ולבלוטת האדרנל. רקמת הגידול היא לבנה ורכה עם אזורים של נמק. התאים דומים ללימפוציטים, אך גדולים פי 2, ודומים לגרגרי שיבולת שועל- oat cells- כישוריים. התאים לא מייצרים קרטין אלא ממלאים משטחים דיפוזיים בתאי גידול. במקרים רבים קיים נמק מרכזי. קיים קשר הדוק לעישון סיגריות- רק אחוז קטן מאוד מהגידולים הנ"ל מופיע באנשים שאינם מעשנים. הגידול גורם באופן שכיח יחסית לסינדרום הפרנאופלסטי: הוא מאופיין בהפרשה אקטופית של הורמונים שונים. הוא מאופיין במוטציות בגנים c-mic ו- bcl2.
הסינדרום הפרא- נאופלאסטי: זהו מצב שבו תאי גידול מפרישים חומר הורמונלי או חומר דמוי הורמונים. סינדרום זה לרוב מרמז על כך שקיים גידול, כאשר הגידול השכיח ביותר הוא small cell carcinoma. גידול זה יכול להפריש הורמונים כגון ADH, ACTH, PTH ועוד, ולגרום למספר רב של תופעות קליניות (למשל, היפונתרמיה, היפרקלצמיה ועוד).
קרצינומת תא גדול.
זוהי הקרצינומה הכי פחות שכיחה מתוך כלל קרצינומות של הריאה. ההתמיינות נמוכה ולכן המקור לא תמיד ידוע- מנחים שהגידול מייצג צורה אנאפלסטית של קרצינומה קשקשית או של אדנוקרצינומה. מדובר בתאים גדולים (ומכאן השם) עם ריבוי של מיטוזות. מקור הגידול בברונכים הגדולים או הסגמנטליים.
גידולים נוספים בריאה.
גידולים נוירואנדוקריניים.
זוהי קבוצה של גידולים שאינם קרצינומה אלא גידולים אחרים ממקור נוירואנדוקריני. העיקרי בהם הוא ה- carcinoid tumor שמקורו בתאי אפיתל נוירואנדוקריניים (דומה ל- small cell carcinoma אולם הגישה אליו והפרוגנוזה שלו שונות מאד). גידול זה אופייני באנשים מתחת לגיל 40 שרובם אינם מעשנים- מתבטא כפוליפ אשר בולט לתוך הברונכוס וגורם לשיעול. מורפולוגיית הגידול ייחודית- הכרומטין הוא בצורה של salt &amp; pepper ללא גרעינונים, הארכיטקטורה של הגידול היא בצורה של רוזטות. אין מאפיינים משמעותיים של ממאירות (אחוז התאים אשר עוברים פרוליפרציה הוא רק 30%-40% לעומת כמעט 100% במצב של small cell carcinoma.
לימפומה.
גידול ריאתי נוסף- חושדים בו כאשר יש תהליך דלקתי או אינטסטיציאלי המאופיין בתסנין לימפואידי כבד.
המרטומה.
זהו גידול שפיר, מוגבל היטב, אשר מורכב מרקמות שונות הנמצאות באופן רגיל בריאה, אך לא בצורתן הנורמלית. הנגע הוא דמוי מטבע.
גרורות לריאה.
גרורות לריאה שכיחות יחסית ויכולות להופיע במוקדים מרובים כתוצאה מאספקת הדם העשירה שמגיעה אל הריאה. ישנם גידולים אשר חודרים ישירות לרקמת הריאה (ואל דרך הדם) כגון תימומה (גידול של בלוטת התימוס), גידולי בלוטת התירואיד, ועוד.
כללי- staging של גידול.
האפיתל בדופן של הברונכוס הוא פסאודו רב שכבתי (ראה- מערכת הנשימה) עם cilia. במצבי נזק לאפיתל, כגון עישון של סיגריות, ישנם מספר דרגות לשינויים באפיתל עצמו:
ראו גם.
פתולוגיה של מערכת הנשימה