המתקפה החלה בסביבות השעה 11:30 (GMT+1) והתרחשה בכנסייה הקתולית של פרנסיס קסבייר הקדוש בנפת אוו כאשר המתפללים השתתפו במיסה וחגגו את חג פנטקוסט. קבוצה של חמושים נכנסה לכנסייה כשהם מחופשים לבני הקהילה, הם נשאו תיקים שבהם הוסלקו רובים ותת מקלעים. קבוצה אחרת תפסה עמדות מחוץ לכנסייה. מטעני חבלה מאולתרים הופעלו מחוץ לכנסייה ושתי הקבוצות החלו לירות על מתפללים. אלה שמחוץ לכנסייה ירו ישירות לתוכה בעוד אלו המחופשים לבני הקהילה ירו מבפנים, הם פגעו בנער שמכר ממתקים בכניסה ובמתפללים שניסו להגיע לשתי היציאות. הכניסה הראשית ננעלה והחמושים שהיו בפנים ירו על כל מי שזז. גם עוברי אורח ברחוב נפגעו מכדורים. בסרטונים שצולמו בתוך הכנסייה נראו גופות של הקורבנות שוכבות בשלוליות דם על הרצפה. לאחר המתקפה החמושים נמלטו באמצעות רכב מסוג ניסן סאני גנוב.
כומר ששרד את הטבח אמר שהפיגוע התרחש כאשר המיסה והתפילות עמדות להסתיים. "אפילו ביקשתי מהמתפללים להתחיל לצאת, בשלב זה התחלנו לשמוע יריות מזוויות שונות. התחבאנו בתוך הכנסייה, כמה אנשים עוד הספיקו לעזוב את הכנסייה כשהחל הפיגוע. הסתגרנו בכנסייה למשך 20 דקות. כששמענו שהתוקפים עזבו, פתחנו את הכנסייה והבהלנו את הקורבנות לבית החולים." כומר אחר שעזב את הבניין לפני הפיגוע ספר שניצולים שרצו החוצה עצרו אותו ואמרו לו שבתוך הכנסייה התרחש טבח.
עד נוסף אמר שהוא ראה וספר חמישה חמושים שביצעו את הפיגוע בתוך הכנסייה. בפיגוע נהרגו שני שוטרי כוחות הביטחון.
נפגעים.
ב-7 ביוני, הסוכנות הלאומית לניהול אירועי חירום של ניגריה (NEMA), דיווחה, שלפחות 22 גופות מהמתקפה הגיעו לחדר המתים של בית החולים המקומי, כולל שני ילדים. בנוסף, הגיעו לבית החולים גם 58 פצועים. גופות רבות שנמצאו בכנסייה נלקחו על ידי בני משפחותיהם לקבורה פרטית בבית, עובדה המעידה על כך שמספר ההרוגים היה גבוה יותר. ב-9 ביוני תיקנה הממשלה את הדיווח והודיעה שמספר ההרוגים עלה ל-40 לפחות, וש-61 פצועים נמצאו עדיין בבית החולים. הדיווח אישר שלפחות חמישה ילדים נהרגו בפיגוע.
עדים וסוכנויות הידיעות העריכו את מספר ההרוגים יותר מ-50. הפוליטיקאי המקומי אדלגבה טימיליין אמר שהיו יותר מ-50 הרוגים כולל ילדים, בעוד שמקורות אחרים העריכו שמספר ההרוגים היה גבוה יותר. אחד הרופאים דיווח שלפחות 50 גופות נמצאו. טימיליין אמר גם שהכומר נחטף, דבר שהכנסייה של מדינת אונדו הכחישה. מנהיג הרוב בבית הנבחרים של מדינת אונדו, Oluwole Ogunmolasuyi, שביקר באתר הפיגוע ספר לפחות 20 הרוגים והעריך את מניין ההרוגים בין 70 ל-100. הרופאים אמרו לכתבים שהפיגוע היה אירוע רב-נפגעים ובתי החולים המקומיים היו מוצפים בקורבנות. חדשות ABC ציטטו מקור עלום שם שדיווח שיש גופות של 82 קורבנות המאוחסנות בחדר המתים המקומי בעוד שמקור אחר עדכן על הערכת המודיעין האמריקאית האחרונה שהעריך את מספר ההרוגים מעל 80.
אחרית דבר.
מושל מדינת אונדו, רותימי אקרדולו , ביטל את נסיעתו לאבוג'ה בירת ניגריה ונסע לזירת הפיגוע; הוא כינה את הפיגוע "שפל ושטני", וכן גם "יום ראשון השחור באוו". אקרדולו נשבע "מתחייב לנצל כל משאב זמין כדי לצוד את התוקפים האלה ולגרום להם לשלם". נשיא ניגריה, מוחמדו בוהארי, גינה את הטבח ואמר כי מדובר ב"מתקפה מתועבת על מתפללים". האפיפיור פרנציסקוס התפלל לזכר הקורבנות ש"נפגעו בכאב ברגע של שמחה וחגיגה". ארגון הילידים של ביאפרה, השואף להחיות את מדינת איגבו הבדלנית ביאפרה, כינה את הפיגוע כפעולה "בלתי מתקבלת על הדעת" וכפיגוע טרור איסלאמי, וטען כי "הנוצרים צריכים להפסיק את תלותם בממשלת ניגריה". נציג הארגון אמר כי קבוצות בדלניות מביאפרה צריכות להגן על כנסיות בדרום ניגריה.
הטבח התקבל בהלם בציבור הניגרי. התגובה של הנשיא בוהארי ומפלגת הקונגרס זכו לביקורת על כך שפעולותיו כנגד הטרור בלתי מספקות. בוהארי עורר מחלוקת לאחר שנתפס מארח במסיבה את חברי APC שעות לאחר הפיגוע. יחידת המשמר הלאומי אמוטקון של 6 מדינות דרום מערב ניגריה, הודיע על פריסת כוחותיה להגנה על כנסיות ומסגדים במדינת אונדו החל מתאריך 12 ביוני 2022.
הלוויה ממלכתית לקורבנות הפיגוע אורגנה והתקיימה על ידי הרשויות הניגריות בתאריך 17 ביוני 2022. בעת המיסה בכנסייה, הבטיח מושל מדינת אונדו, אקרדולו, לשפר את המצב הביטחוני במדינה והודה כי הוא נושא באחריות לאי מתן אבטחה מספקת. הבישוף ג'וד ארוגונדה מתח ביקורת על נשיא ניגריה בוהארי על כך שהבטחות אנשיו הן "הבטחות ריקות" כי הם לא מצליחים לשמור על הביטחון ולמנוע טרור. הוא אמר לבאי הלוויות שהם צריכים "לתבוע את המדינה על כך שאינה פוגעת בהורסים אותה". הבישוף עמנואל באדג'ו דרש מהממשלה "להתעורר, לקום ולפעול כדי להבטיח חיים בכל רחבי ניגריה".
אשמה.
נכון לתאריך 19 ביוני 2022, אף קבוצה עדיין לא לקחה אחריות על הפיגוע, והרשויות או פקידי הממשל לא האשימו איש; תושבי אוו רבים בני הקבוצה האתנית יורובה האשימו את חברי קבוצות הרועים האוסה והפולאני בשיתוף פעולה עם התוקפים. המשטרה מצאה בזירה שלושה מטעני חבלה מאולתרים שלא התפוצצו, כמו גם מספר כדורים של רובה סער רוסי מסוג AK-47 (קלצ'ניקוב).
הממשלה הפדרלית של ניגריה זיהתה את ארגון המדינה האסלאמית - מחוז מערב אפריקה (ISWAP) כמי שעומד מאחורי המתקפה ב-9 ביוני 2022. שר הפנים ראוף ארגבסולה הצהיר כי כוחות הביטחון החלו במרדף אחר האשמים. זקנים מקומיים, כולל מלך אוו, קאבייסי, ניסו להרגיע את הכעס בקרב תושבי העיר לאחר הטבח, כדי למנוע פעולות תגמול. עם זאת, אקרדולו הטיל ספק בהצהרת הממשל הפדרלי, וקבע כי היא "נמהרת מדי" מכיוון ש-ISWAP עדיין נוטה לקחת אחריות על התקפותיה הרצחניות.
בולוזאורוס
בולוזאורוס (שם מדעי: Bolosaurus; מילולית: "לטאת בולו") הוא סוג של זוחל נכחד מסדרת הפרוקולופונומורפה אשר התקיים במשך תחילת הפרם שלפני 289.5 עד 273.6 מיליון שנה מזמננו בצפון אסיה ובאמריקה הצפונית.
סוג זוחל זה תואר בידי החוקר האמריקאי אדוארד דרינקר קופ ב-1878 על סמך שרידי מאובנים מטקסס ואוקלהומה בשטחי "החגורה האדומה של טקסס ואוקלהומה" "(Red Beds of Texas and Oklahoma). השרידים שגילה קופ כללו גולגולת חלקית ומרוסקת בעלת לסת ושרידי שיניים גדולות. ממצאים נוספים חלקיים התגלו בנהר מילבה שברפובליקת קומי, רוסיה.
זוחל זה היה נמוך ודומה מעט ללטאה אך גדול יותר ובעל גולגולת חזקה עם שיניים עבות וחזקות בעלות מבנה דמוי-עלה שהותאמו לתזונה צמחית. זוחל זה חי במדבריות שהיו נפוצים בפרם וניזון מצמחייה קשיחה שמצא.
אדוארד קולס
אדוארד קולס באנגלית: Edward Coles; ) היה בעל מטעים ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושל אילינוי השנים בשנים 1822–1826. מוצאו היה ממשפחה מווירג'יניה, ובצעירותו הוא היה שכן וידיד של הנשיאים תומאס ג'פרסון וג'יימס מונרו, וכן מזכירו של הנשיא ג'יימס מדיסון בשנים 1810–1815.
כמי שהתנגד לעבדות כל ימי חייו, ירש קולס מטע ועבדים, אך בסופו של דבר עזב את וירג'יניה ל כדי לשחרר את עבדיו. ב-1819 הוא העניק ל-19 עבדים את חירותם ורכש להם חלקות אדמה. באילינוי הוא הוביל פעמיים מערכות למניעת חוקיותה של העבדות במדינה החדשה. קולס ניהל התכתבויות הן עם ג'פרסון והן עם מדיסון וייעץ להם לשחרר את העבדים שבבעלותם, ותמך בפומבי בביטול העבדות. בשנותיו האחרונות בפילדלפיה, הוא סייע לעצב את השקפותיהם של ההיסטוריונים בני התקופה על האידיאלים הרפובליקנים של הנשיאים לשעבר.
ראשית חייו.
אדוארד קולס נולד באניסקורתי, חוות מטעים במחוז אלבמארל שבמרכז וירג'יניה, השוכנת על נהר הארדוור שהוא יובל של נהר ג'יימס. הוא היה הבן הצעיר מבין עשרת ילדיהם שהגיעו לבגרות של ג'ון קולס ורבקה טאקר. מוריו הראשונים של קולס הצעיר היו עורך הדין הבולט וילסון קרי ניקולס ומר (ככל הנראה הכומר) וייט. לאחר תקופת לימודים בקולג' של המפדן-סידני שבווירג'יניה, הוא עבר לקולג' ויליאם ומרי שבויליאמסבורג.
בעת לימודיו בקולג' ויליאם ומרי, הושפע קולס עמוקות מרעיונות הנאורות כפי שלימד אותם הכומר ג'יימס מדיסון, שהיה הבישוף האפיסקופלי הראשון של הדיאוקסיה של וירג'יניה ונשיא הקולג'. מדיסון ראה בעבדות דבר שמבחינה מוסרית אין עליו מחילה, ומצד שני בעיה ללא פתרון ברור. קולס הצעיר היה נחוש בדעתו שלא להיות מחזיק עבדים ושלא לחיות במקום בו העבדות תהיה נוהג מקובל. עם זאת, הוא הסתיר את השקפותיו אלו מאביו, שמחלתו, ומחלתו של אחיו הגדול, גרמו לקולס לסיים את לימודיו הפורמליים בקיץ 1807, מתוך חשש שאביו יחליף רכוש אחר במקום עבדים כאשר יכתוב את צוואתו האחרונה. דודיו הרווקים של קולס בנורפוק, טרוויס וג'ון טאקר, שחררו את עבדיהם כאשר הדבר היה לחוקי בווירג'יניה, ואביו של קולס, ג'ון, ציין שכמה מהעבדים ששוחררו על ידי טרוויס, שהיה מתודיסט אדוק, חיו אז על סף חרפת רעב. שמירה על שתיקה הבטיחה שקולס יירש את העבדים, וכך תינתן לו ההזדמנות להעניק להם את חירותם.