קוגן גם כתבה כמה מהשירים שלה. היא כתבה את התקליט שלה "Just Once More" משנת 1963 (תחת השם הבדוי "אל ווסטרן") יחד עם הפסנתרן הוותיק שלה סטן פוסטר; גם התקליט שלה "It's You" מ-1964 היה שיתוף פעולה של קוגן-פוסטר, אם כי הפעם תחת שמה. "Just Once More" הגיע לשיא מס' 10 בטבלת ההצבעות השוודית "Tio i Topp" באוקטובר 1963.
היא המשיכה להיות דמות פופולרית בסצנת השואו ביזנס בבריטניה, כשהציעו לה את התפקיד של ננסי "ב-"אוליבר!"." היא הופיעה בתוכנית הלהיטים של בני עשרה """, וזכתה לכותרת ראשית ב"שיחת העיר" .
חיים אישיים.
קוגן התגוררה עם אמה האלמנה בקנסינגטון היי סטריט (ב-44 Stafford Court) בדירה מקושטת מפוארת בקומת הקרקע, שבה היא אירחה לעיתים קרובות מפורסמים אחרים. המבקרים הקבועים כללו את: הנסיכה מרגרט, נואל קווארד, קארי גרנט, אודרי הפבורן, מייקל קיין, פרנקי ווהן, ברוס פורסיית ' ורוג'ר מור.
ג'ון לנון נזכר שכשהיה נער, בתקופתו במכללת ליברפול לאמנות, הוא נהג לחקות אותה. אשתו של לנון, סינתיה, אמרה, "ג'ון ואני חשבנו על אלמה כמיושנת וחסרת היפ (מלשון: היפית)". אבל אחרי שלנון פגש את קוגן בתוכנית הפופ הטלוויזיונית "היכון הכן צא!" ב-1964, הם הפכו לחברים קרובים מאוד. אחותה של קוגן, סנדרה, אמרה מאוחר יותר שלזוג היה רומן רציני, שהיה צריך להישמר בסוד בגלל האמונה היהודית הנוקשה של משפחתה של אלמה.
קוגן הייתה מקורבת גם לחברי החיפושיות האחרים, במיוחד לפול מקרטני, שניגן לראשונה את הלחן של "Yesterday" על הפסנתר שלה; הוא גם ניגן בטמבורין בהקלטה שלה של "I Knew Right Away".
מחלה ומוות.
קוגן ניסתה לעדכן את התדמית שלה על ידי הקלטת מספר קטעים של החיפושיות, אבל ב-1965 הביעו מפיקי התקליטים חוסר שביעות רצון מעבודתה של קוגן, והיה ברור שיש לה בעיות בריאות. חברתה ועמיתתה אן שלטון ייחסה את הירידה הזו לכמה זריקות 'מאוד ניסיוניות' שלקחה כדי לרדת במשקל, וטענה שאחריהן קוגן לא חזרה לקו הבריאות.
קוגן יצאה לסדרת הופעות במועדונים בצפון אנגליה בתחילת 1966, אך התמוטטה לאחר שתי הופעות והתברר כי חלתה בסרטן הקיבה.  בפעם האחרונה היא הופיעה בטלוויזיה באוגוסט, במקום האורח של התכנית """International Cabaret". בחודש שלאחר מכן היא התמוטטה שוב בזמן סיבוב הופעות בשוודיה כדי לקדם את "Hello Baby", שהוקלט בלעדית לשוק השוודי. היא מתה מסרטן השחלות בבית החולים מידלסקס בלונדון ב-26 באוקטובר, בגיל 34.
קוגן נקברה בבית הקברות היהודי בבושי, הרטפורדשייר.
הנצחה.
הרומן אלמה קוגן מאת גורדון ברן מציג את קוגן כדמות דמיונית, בגיל העמידה, המביטה לאחור על החיים והתהילה בשנות ה-80. הסופר טען שהספר מבוסס על אירועים אמיתיים ואנשים אמיתיים, מלבד מותה המוקדם, וזכה בפרס הספר של ויטבריד בשנת 1991. עיבוד חלקי לרומן זה, היה בסדרת של ה-BBC רדיו 4, סדרת אמא במה, "בת עם פאייטים" (2002) מאת אנני קולפילד. אחותה של קוגן, סנדרה, הרגישה שהסדרה אינה מציגה נכון את אחותה. סנדרה קוגן ואמה, ניסו ללא הצלחה לחסום את הפרסום. בסופו של דבר קבעה ועדת התקנים לשידור, כי ה-BBC יתנצל בפני סנדרה על כך שלא כיבדו את רגשותיהם של בני המשפחה שנותרו בחיים.
הקומדיה הרומנטית "n" הוא סרט בכיכובו של רוג'ר לויד-פאק. הגיבור הוא מנהל מזדקן של תיאטרון המזח המיושן. הוא חווה פלאשבק, למפגש שלו עם אלמה קוגן, שהופיעה בתיאטרון בצעירותו.
לוח כחול המנציח את קוגן הותקן ליד הכניסה ל-44 Stafford Court, מקום מגוריה הוותיק, ב-4 בנובמבר 2001. הלוח שולם על ידי מעריצים ותיקים של הזמרת, ששייכים למועדון המעריצים הבינלאומי אלמה קוגן, בשיתוף עם אגודת וורתינג.
עמוס הוכשטיין
עמוס ג'יי הוכשטיין (Amos J. Hochstein נולד ב-4 בינואר 1973) הוא איש עסקים, יועץ לענייני אנרגיה, דיפלומט ולוביסט אמריקאי ממוצא ישראלי, המשמש כיום כשליח ומתווך מטעם ממשל ביידן לסכסוך הגבולות הימי שבין ישראל ללבנון.
ביוגרפיה.
הוכשטיין נולד בישראל להורים ממוצא אמריקאי. שירת בצה"ל בשנים 1992–1995. עם סיום שירותו הצבאי היגר לוושינגטון ד.סי.
בשנים 2011–2017 תחת ממשל הנשיא ברק אובאמה, עבד הוכשטיין בתפקידים שונים בממשל. ובשנת 2014 מינה אותו מזכיר החוץ ג'ון קרי לדיפלומט האנרגיה הראשי של ארצות הברית. בשנת 2015 מינה אותו הנשיא ברק אובאמה כתת-מזכיר המדינה לענייני אנרגיה. בהיותו סגן הנשיא ארצות הברית עבד הוכשטיין בשיתוף פעולה הדוק עם ג'ו ביידן, וליווה אותו בנסיעות בינלאומיות ופעל לקידום תחום האנרגיה ככלי לקידום מדיניות החוץ של ארצות הברית.
פעילות במזרח התיכון.
הוכשטיין שימש כמתווך המרכזי בעסקת מכירת הגז שנחתמה בשנת 2014 בין ישראל לירדן במסגרת זו ביקר בירדן ארבע-עשרה פעמים. במקביל תרם בשנת 2015 לפתרון הסכסוך על הגבול הימי שבין ישראל ללבנון.
ב-10 באוגוסט 2021, מזכיר המדינה של ארצות הברית, אנטוני בלינקן, הודיע על מינויו של הוכשטיין לשליח מיוחד ומתאם של ארצות הברית לענייני אנרגיה בינלאומיים. כחלק מהמאמצים לקידום ההבנות, הוא הצטרף לביקורו של ביידן כנשיא בישראל ביולי 2022.
חיים אישיים.
הוכשטיין נולד בישראל, דובר עברית ומגדיר את עצמו כיהודי אורתודוקסי מודרני נשוי לג'ולי ריי רינגל. ואב לארבעה. הזוג מתגורר בוושינגטון די סי.
Ready for Your Love
Ready for Your Love (בעברית: מוכן לאהבתך) הוא סינגל של הצמד הבריטי, גורגון סיטי, בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר הבריטי, MNEK. השיר יצא, על ידי חברות התקליטים וירג'ין EMI רקורדס ובלאק באטר רקורדס, ב-26 בינואר 2014, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן הראשון של הצמד, "Sirens". השיר נכתב על ידי גורגון סיטי ו-MNEK, והופק על ידי גורגון סיטי.
נכון לאוגוסט 2022, השיר הושמע למעלה מ-109 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר יצא בערוץ היוטיוב של גורגון סיטי ב-19 בדצמבר 2013. נכון לאוגוסט 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-52 מיליון פעמים.
ביקורת.
רוברט קופסי, מ-"Digital Spy", נתן לשיר דירוג של 3.5 מתוך 5 כוכבים.
ניקולאי מילקוב
ניקולאי מילקוב מילקוב (בבולגרית: Николай Милков Милков; נולד ב-2 באוגוסט 1957, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא דיפלומט בולגרי אשר כיהן במספר תפקידי שגריר והחל מאוגוסט 2022 מכהן כשר החוץ של בולגריה בממשלת המעבר של גלב דונב.
קורות חייו.
ניקולאי מילקוב נולד בסופיה. הוא רכש השכלה אקדמית ביחסים בין-לאומיים באוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית בעיר הולדתו. בהמשך רכש דוקטורט בהיסטוריה של המדע. בין השנים 1992–1997 הועסק בשורת תפקידים במשרד ההגנה של בולגריה ובכללם, קצין קישור לנאט"ו ועוזר לראש אגף המודיעין הכללי. בין השנים 1997–2001 כיהן כראש מנהלת התאום והתכנון במשרד החוץ הבולגרי וחבר המשלחת הבולגרית לאו"ם. בין השנים 2002–2004 כיהן כשגריר בולגריה ברומניה ובין 2004–2005 כיהן כסגן שר החוץ הבולגרי.
בין השנים 2005–2009 כיהן כקונסול הכללי של בולגריה בניו יורק שבארצות הברית, ובהמשך בין 2010–2013 כיהן כמזכיר הראשון של משרד ההגנה. בין 2013–2017 כיהן כשגריר מיוחד של בולגריה בקנדה. בשלהי 2017 מונה למזכירו של נשיא בולגריה רומן ראדב למועצת אירופה ובהמשך מזכירו של הנשיא לענייני יחסי חוץ. ב-31 בינואר 2021 מונה לשגריר בולגריה בצרפת ומונקו וב-2 באוגוסט 2022 מונה לשר החוץ של בולגריה בממשלת המעבר של גלב דונב.
צבי הירש תאומים
ג'ון פיטר אלטגלד
ג'ון פיטר אלטגלד (באנגלית: John Peter Altgeld; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אילינוי ה-20 בשנים 1893–1897. הוא היה מושל אילינוי הדמוקרט הראשון שכיהן מאז 1857. כדמות מובילה בתנועה הפרוגרסיבית, חתם אלטגלד על חוקים שנגעו לבטיחות וגיהות בתעסוקה ולהעסקת ילדים, העניק חנינה לשלושה מבין המורשעים באירועי היימרקט, וב-1894 דחה קריאות לשבור את שביתת פולמן באמצעות שימוש בכוח. ב-1896 הוא היה מנהיג האגף הפרוגרסיבי של המפלגה הדמוקרטית, והתנגד לנשיא גרובר קליבלנד ולאגף "דמוקרטי הבורבון" שהוא הנהיג במפלגה. בבחירות לכהונה שנייה שהתקיימו באותה שנה הוא נוצח במערכת בחירות אינטנסיבית ומרה.
אלטגלד נולד בגרמניה וגדל בחווה בהמערב התיכון של ארצות הברית. לאחר תפקיד שמילא בצבא האיחוד במלחמת האזרחים כנער, הוא למד משפטים במיזורי, כשבמקביל הוא עבד עבודה פיזית, והיה מעורב בפוליטיקה הפרוגרסיבית. בסופו של דבר הוא פתח משרד עורכי דין בשיקגו, והיה ליזם נדל"ן, ולשופט מקומי לפני שנבחר למשרת המושל. בריאותו הייתה לקויה רוב הזמן, והוא נפטר בגיל 54 בעת שעבד במשרד עורכי הדין של קלרנס דרו.
ראשית חייו.
ג'ון פיטר אלטגלד נולד בשם "יוהאן וילהלם אלטגלט" (Johann Wilhelm Altgelt) בעיירה סלטרז (Selters) שבדוכסות נסאו, כבנם הבכור של ג'ון פ. ומרי אלטגלד. כשהיה בן שלושה חודשים היגרה המשפחה לארצות הברית. הם התיישבו בחווה ליד מנספילד, אוהיו. בגיל 16 עזב אלטגלד את הבית כדי להתגייס לצבא האיחוד. הוא שיקר בקשר לגילו, והתגייס לרגימנט הרגלים ה-164 (המשמר הלאומי) של אוהיו. הרגימנט של אלטגלד שירת בווירג'יניה כיחידת עתודה, ביצע משימות סיור, והשתתף רק בקרב אחד. אלטגלד עצמו כמעט ונפטר כתוצאה ממחלה. לאחר המלחמה הוא עבד בחווה של אביו, למד באופן עצמאי בספרייה של שכנו ובבית ספר פרטי בלקסינגטון, אוהיו, ובמשך שנתיים לימד בבית ספר.