מילס נולד בלואיזיאנה אך גדל במישיגן. את התואר הראשון שלו עשה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, בנוסף לכך השלים לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים באוניברסיטת טקסס. לאחר מכן הוא עשה תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי באוניברסיטה לביטחון לאומי. לפני עבדותו בשירות החוץ היה מילס עורך דין בוושינגטון די. סי. במספר משרדי עורכי דין.
לאחר שהחל לעבוד בשירות החוץ מילא מילס מספר תפקידים במחלקת המדינה האמריקאית. לאחר מכן הוא היה יועץ כלכלי בשגרירות ארצות הברית שבדבלין, יועץ פוליטי בשגרירות האמריקאית בלונדון, יועץ פוליטי בשגרירות האמריקאית באיסלאמאבאד , יועץ בכיר לענייני דמוקרטיה בשגרירות האמריקאית בבגדאד ובעוד שלל תפקידים אחרים.
ביולי 2014 מונה מילס על ידי נשיא ארצות הברית, ברק אובמה לשמש כשגריר ארצות הברית בארמניה, מילס כיהן בתפקיד זה עד החלפתו באוקטובר 2018.
החל מנובמבר 2018 מילה מילס את תפקיד סגן שגרירת ארצות הברית בקנדה , הוא כיהן כסגן שגריר עד התפטרותה של השגרירה קלי קרפט באוגוסט 2019 ובשל התפטרותה של קפרט הפך לשגריר האמריקאי בקנדה בפועל ואף קיבל את התואר ה"ממונה על היחסים".
בינואר 2020 מונה מילס לתפקיד סגן שגרירת ארצות הברית באו"ם, גם הפעם עבד תחת השגרירה קרפט, המינוי אושר על ידי הסנאט באוגוסט 2020 והוא נכנס לתפקידו בנובמבר של אותה שנה.
מיד עם השבעתו לנשיאות, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הכריז כי מילס ימלא באופן ארעי את תפקיד שגריר ארצות הברית באו"ם עד שהסנאט יאשר את מינויה של לינדה תומאס-גרינפילד.
לאנסייר 360
לאנסאייר 360 הוא מטוס לבנייה עצמית של חברת לאנסאייר. המטוס נועד להגיע לביצועים גבוהים וכוח ג'י גבוה מאוד.
הדיוויזיה השביעית &quot;מירוט&quot; (צבא הודו הבריטית)
הדיוויזיה ה-7 "מירוט" (Meerut) הייתה דיוויזיה של צבא הודו הבריטית שהוקמה באמצע המאה ה-19 ושילבה יחידות הודיות ובריטיות. חיילי הדיוויזיה היו מעורבים במרד ההודי הגדול ב-1857. בתקופת מלחמת העולם הראשונה לחמו במספר חזיתות.
לפני מלחמת העולם הראשונה.
הדיוויזיה הוקמה באמצע המאה ה-19 כגוף אדמיניסטרטיבי טריטוריאלי שבעיקר נועד לפקח על הבריגדות שהיו פזורות בתחנות ומחנות באזור העיר מירוט.
ב-1857 פרץ המרד ההודי הגדול שאחד ממרכזיו היה במירוט. חלק מהחיילים ההודים של הדיוויזיה הצטרפו למורדים ונלחמו בחיילים הבריטים של הדיוויזיה. לאחר סיום המרד נבנתה הדיוויזיה מחדש.
ב-1890 החל פרדריק רוברטס, רוזן רוברטס הראשון ברפורמה של צבא הודו ובמסגרת זו נערך שינוי בדיוויזיה. ב-1902 החל הלורד הוריישו קיצ'נר ברפורמה מקיפה של הצבא וב-1904 ניתן לדיוויזיה מספרה "ה-7" והיא הוכפפה לפיקוד המערבי.
מלחמת העולם הראשונה.
החזית המערבית.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נשלחה הדיוויזיה לחזית המערבית באירופה כחלק מכוח A של חיל המשלוח ההודי. בגלל חשש מפעילות הצי הגרמני באוקיינוס ההודי התעכבה הגעת הדיוויזיות ההודיות לאירופה ורק באוקטובר 1914 נחתו החיילים במרסיי בצרפת. ההגעה לחזית התעכבה עוד בגלל הצורך לצייד את חיילי הדיוויזיה בכלי נשק מודרניים.
הדיוויזיה השתתפה, בשלהי 1914, בקרבות הבאים: קרב לה-בסה (שהיה חלק מקרב המרוץ אל הים), קרב מסין וקרב ארמנטייר . בספטמבר 1915 השתתפה הדיוויזיה בקרב לוס והיה זה הקרב האחרון בו השתתפה הדיוויזיה לפני העברתה.
המערכה במסופוטמיה.
באוגוסט 1915 ביקש גנרל ג'ון ניקסון, מפקד המערכה במסופוטמיה, לתגבר את כוחותיו בזירה זו. באוקטובר אושרה העברת 2 דוייוזיות מחזית צרפת למסופוטמיה (הדיוויזיה השביעית והדיוויזיה השלישית "לאהור"). בתחילת נובמבר יצאו הדיוויזיות מקו החזית לכוון נמל מרסיי על מנת להפליג לבצרה בתחילת דצמבר אולם בגלל פעילות ערה של צוללות נדחתה ההפלגה לסוף דצמבר. בתחילת 1916 הגיעה הדיוויזיה השביעית לבצרה וצורפה ל"כוח חידקל" שניסה לפרוץ את המצור על כות. במסגרת מערכה זו השתתפה הדיוויזיה בסדרת קרבות במעלה החידקל וביניהם קרב שייח' סעד, קרב ואדי, קרב אום-אל-האנה וקרב דוג'יילה.
לאחר נפילת כות ומינוי לוטננט גנרל פרדריק סטנלי מוד למפקד חיל המשלוח ההודי במסופוטמיה קיבלה הדיוויזיה הזדמנות למנוחה ותגבור הכוחות לקראת השלב הבא. בתחילת 1917 הייתה הדיוויזיה מעוורבת במערכה השנייה לכיבוש בגדאד ולאחר קרב כות השני השתתפה בכיבוש בגדאד.
המערכה בארץ ישראל.
לאחר כיבוש ירושלים בתחילת דצמבר 1917 החליט הפיקוד הבריטי לחזק את כוחותיו בחזית המערבית באירופה ובהתאם לכך הוצאו יחידות בריטיות מחזית ארץ ישראל והוחלפו ביחידות הודיות. במסגרת תהליך זה נבחרה הדיוויזיה השביעית להצטרף למערכה בסיני ובארץ ישראל בפיקודו של אדמונד אלנבי. בדצמבר 1917 עברה הדיוויזיה לארץ ישראל וצורפה לקורפוס ה-21 בפיקודו של לוטננט גנרל אדוארד באלפין תוך שהיא מחליפה את הדיוויזיה ה-52 "לאולנד" שנשלחה לאירופה.
במהלך קרב מגידו, בספטמבר 1918, תקפה הדיוויזיה את מורדותיהם המערביים של הרי השומרון לכוון טולכרם ושכם. בהמשך המערכה הגיעה הדיוויזיה עד לבנון שם סיימה את המלחמה באוקטובר 1918.
ב-1920 פורקה הדיוויזיה.
סדר הכוחות והפיקוד על הדיוויזיה.
במהלך פעילותה עברה הדיוויזיה שינויים רבים מבחינת היחידות שהרכיבו אותה. עד הרפורמה של קיצ'נר היוותה הדיוויזיה מפקדה מנהלית למספר רב של יחידות טריטוריאליות ורק לאחר הרפורמה עוצב מבנה הדיוויזיה במתכונת הצבא הבריטי:
SmartTag
סמסונג גלקסי SmartTag
ג'יימס קלארק מק'ריינולדס
ג'יימס קלארק מק'ריינולדס (באנגלית: James Clark McReynolds; ) היה עורך דין ושופט אמריקאי מטנסי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא וודרו וילסון וכשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא כיהן על כס השיפוט מאוקטובר 1914 ועד לפרישתו בינואר 1941. כיום הוא ידוע בעיקר בשל התנגדותו הממושכת למדיניות הפנים של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ובשל האנטישמיות הגלויה שלו.
מק'ריינולדס נולד באלקטון, קנטקי. לאחר סיום לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה הוא עסק בעריכת דין בטנסי. בתקופת נשיאותו של תאודור רוזוולט הוא היה עוזר התובע הכללי ונודע היטב בשל מיומנותו בתחום ההגבלים העסקיים. לאחר תחילת נשיאותו של וודרו וילסון ב-1913, הוא מינה את מק'ריינולדס כתובע הכללי בממשלו. ב-1914 מינה וילסון בהצלחה את מק'ריינולדס כשופט בבית המשפט העליון במקומו של הוראס לארטון שנפטר.
ב-26 שנותיו על כס השיפוט, כתב מק'ריינולדס 506 מחוות דעת הרוב של בית המשפט ו-157 חוות דעת מיעוט, מתוכן 93 היו נגד הניו דיל. מק'ריינודלס היה חלק מקבוצת ארבעת הפרשים שהיו שופטים שמרנים שלעיתים קרובות הצביעו נגד תוכניות הניו דיל. במהלך כהונתו בבית המשפט העליון כתב מק'ריינולדס את חוות דעת הרוב בתיקים כמו "מאייר נגד נברסקה", "ארצות הברית נגד מילר" ו"פירס נגד אגודת האחיות". ב-1941 הוא קיבל "מעמד בכיר" והוחלף בג'יימס פרנסיס ברנס.
ראשית חייו.
ג'יימס קלארק מק'ריינולדס נולד באלקטון, קנטקי לג'ון אוליבר ואלן (לבית ריבס) מק'ריינולדס, שניהם חברי כנסיית "חניכי הנוצרי" . ג'ון אוליבר מק'ריינולדס היה פעיל במיזמים עסקיים ושירת כמנתח בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים. הבית בו נולד ג'יימס קלארק מק'ריינולדס עדיין עומד על תילו וב-1976 נרשם במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון היוקרתי אקדמיית גרין ריבר. בהמשך הוא למד באוניברסיטת ואנדרבילט שבנאשוויל, טנסי, שם הוא סיים את לימודיו ב-1882 וזכה לשאת את הנאום מטעם כיתתו בטקס הסיום. לאחר מכן הוא השלים את לימודיו תוך 14 חודשים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה, שם הוא למד מפי ג'ון ב. מיינור . גם כאן הוא היה המצטיין בכיתתו וב-1884 הוא קיבל תואר במשפטים.
מק'ריינולדס היה מזכירו של הסנאטור האוול ג'קסון, שב-1893 מונה כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית. הוא עסק בעריכת דין בנאשוויל ושימש שלוש שנים כמורה מן החוץ למשפט מסחרי, ביטוח ודיני תאגידים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ואנדרבילט.
מק'ריינולדס נעשה פעיל בפוליטיקה, וב-1896 התמודד ללא הצלחה על מושב בקונגרס מטעם סיעת חסידי תקן הזהב במפלגה הדמוקרטית. כראש המשלחת של טנסי לוועידת המפלגה שהתקיימה באותה שנה, הוא כתב את סעיף "המטבע הקשה" של המפלגה. בממשלו של הנשיא תאודור רוזוולט שימש מק'ריינולדס בשנים 1903–1907 כעוזר התובע הכללי, תפקיד בו הוא שירת עד להתפטרותו כדי לשוב לעריכת דין במגזר הפרטי במשרד עורכי הדין הבולט של "גתרי, קרבת' והנדרסון" בניו יורק.
התובע הכללי של ארצות הברית.
בתקופה זו, בה עסק בעריכת דין במגזר הפרטי, שכרה הממשלה את שירותיו של מק'ריינולדס בנושאים הקשורים לאכיפת ההגבלים העסקיים, במיוחד ההליכים נגד "נאמנות הטבק" בפסק הדין "ארצות הברית נגד חברת הטבק האמריקאית" . תיק זה, שבו הוא עסק ומשך אליו את תשומת ליבו של הנשיא וילסון היה התביעה של הממשלה נגד חברת הטבק האמריקאית, שבו הוא ייצג את הממשלה, בעוד שהחברה יוצגה על ידי קלרנס דרו ו-17 עורכי דין נוספים.