פון נוימן היה מחלוצי מדעי המחשב, ותרם לבסיס התאורטי שלהם. בצד המעשי של המחשוב היה בקשר הדוק עם מפתחי המחשבים הראשונים ועיצב את הארכיטקטורה המוכרת לנו של המחשב, לפיה מכיל הזיכרון את התוכנית לביצוע ואת הנתונים שעליהם היא פועלת, והוראות התוכנית מתבצעות באופן סדרתי בזו אחר זו. מחשב מסוג זה קרוי ארכיטקטורת פון נוימן. המחשב שפיתח במכון למחקר מתקדם שימש מודל למחשבים נוספים, ובהם ויצק של מכון ויצמן למדע - המחשב הראשון בישראל. פון נוימן התייחס בזלזול לפיתוחן של שפות התכנות הראשונות, בעיניו די היה בשפת מכונה. במאמר שפרסם נוימן בשנת 1949 כבר הופיעו ניצני הרעיון המקורי של תוכנות "המתרבות" מעצמן, קרי וירוס מחשב.
פון נוימן שילב בין תחומי הפעילות המגוונים שלו. הוא היה מהאסטרטגים של "המלחמה הקרה": הוא רתם את המחשב לפיתוח נשק גרעיני, ואת תורת המשחקים ככלי לחשיבה אסטרטגית אודות השימוש בנשק זה. בין היתר תמך בהתקפה גרעינית על ברית המועצות, מעין מכה מקדימה שתמנע ממנה לפתח פצצה גרעינית. פון נוימן היה אדם אוהב חיים, והרבה לערוך מסיבות בביתו שבפרינסטון. השם MANIAC, שניתן לאחד מראשוני המחשבים (ראשי תיבות של Mathematical Analyzer, Numerical Integrator And Computer), מיוחס לחוש ההומור שלו.
פון ניומן סייע לפרסומו של קורט גדל ושל משפטי האי שלמות שלו בקרב הקהילה המתמטית.
פון נוימן נפטר ב־8 בפברואר 1957 בוושינגטון, כשנה וחצי לאחר שהתגלה בגופו סרטן. לקראת מותו על ערש דווי הזמין כומר לצורך וידוי, לפי עיקרון ההימור של פסקל.
לאחר מותו זכה לאותות הוקרה רבים. בסוף שנת 1997 הוקם במכון ויצמן למדע מרכז מחקר על שמו לאימות של מערכות ריאקטיביות.
שמו של פון נוימן.
נדודיו של פון נוימן, אשר נבעו מרצון לקדם את הקריירה שלו, משתקפים גם בשמות שסיגל לעצמו. הוא נולד בבודפשט בירת הונגריה, נימול כיוחנן (יאנוש) נוימן (Neumann János, בהונגרית שם המשפחה מקדים את השם הפרטי), וזכה לשם החיבה יאנצ'י (Jancsi). בשנת 1913 רכש אביו את תואר האצולה ההונגרי "מרגיטאי" המקביל לתואר האוסטרי "פון מרגיטה". כאשר עבר ללמוד בגרמניה שינה את שמו ליוהאן פון נוימן (Johann von Neumann), וכאשר התאזרח בארצות הברית שינה את שמו הפרטי לג'ון (John), ואת שם משפחתו ביטא "פון ניוּמֶן" (אם כי לא שינה את הכתיב שלו). בארצות הברית כונה ג'וני בפי חבריו. באנציקלופדיה העברית הוא נמצא תחת הערך "נוימן, ג'ון (ינוש) פון".
גם מבחינת דתו, בדומה ליהודים מתבוללים רבים במאות ה-19–20, הפגין פון נוימן גמישות והסתגלות לסביבה. הוא נולד כיהודי למשפחה ניאולוגית. בגיל 26, הוא הוטבל לנצרות הקתולית לצורך נישואיו עם אשתו הראשונה, מרייט. מנישואין אלו יש לו בת, מרינה, פרופסור ידועת שם ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת מישיגן. במכתביו הביע הסתייגות מדת, והציג עצמו כאתאיסט, אך על ערש דווי ביקש להתוודות בפני כומר, לפי עקרון ההימור של פסקל. ייתכן גם שטקס הווידוי נערך ביוזמת הכנסייה בשעה שפון נוימן כבר לא היה בהכרה מלאה "על מנת למנוע טעות".
חולית (ספר)
חולית (באנגלית: Dune) הוא ספר מדע בדיוני מאת פרנק הרברט. הספר, זוכה פרס נבולה (1965) ופרס הוגו (1966), זכה להצלחה מסחרית ונמכר בלמעלה מעשרים מיליון עותקים. בעקבות הצלחת הספר נכתבו חמישה המשכים ונוצרו סרטי קולנוע, מיני סדרה וסדרת משחקי מחשב שמתרחשים ביקום חולית. לאחר מותו של פרנק הרברט, כתב בנו, בריאן הרברט, יחד עם הסופר קווין ג'יי אנדרסון עוד מספר ספרים בסדרה. שלושה מתוכם מהווים קדימונים עלילתיים רציפים לספר חולית עצמו, ושלושה נוספים מתארים תקופות מוקדמות מאוד ביקום חולית, שאין להן קשר ישיר לעלילתם של שאר הספרים.
הספר ייחודי בכך שהוא דן באקולוגיה באופן מפורט, ומבסס את התרבויות המופיעות בו דווקא על תרבויות אסיה והמזרח התיכון ולא על התרבות האירופית-מערבית, כפי שהיה מקובל לרוב במדע בדיוני של אותה התקופה ואצל סופרים מערביים מפורסמים. ניתן לזהות בספרי הסדרה מילים בשפות כמו ערבית ועברית, ואלמנטים עלילתיים המבוססים על מנהגים של שלל עמים; בין השאר יש בו מונחים קבליים-יהודיים כמו 'קפיצת הדרך', ו'ספר א-זהר' (ספר הזוהר). לדררים, העם המרכזי בסיפור, דמיון גדול לבדואים ולקווקזים. לטענתו של הרברט, מנהגיהם מבוססים על אמונות הזן בודהיזם.
תקציר העלילה.
אקספוזיציה ורקע לעלילה.
עלילת חולית מתרחשת ברובה על כוכב הלכת אראקיס בשנת 23,346 לספירה הנוצרית שהיא שנת 10,191 על פי הספירה הנהוגה ביקום "חולית", ספירה שהחלה מחדש עם הקמת גילדת החלל. אראקיס הוא כוכב מדברי והמקור היחיד להפקת ה"מרקוח", סם המאפשר לנווטי הגילדה לקפל את החלל ולבצע מסע בין כוכבי המגשר בן רגע על שנות אור רבות. צורת תחבורה זו חיונית לקיום הקיסרות על אלפי עולמותיה ובלעדיה יבודד כל עולם ממשנהו. על כן נחשב סם המרקוח לחומר היקר והחשוב ביותר ביקום והשולט בו ובתהליך כרייתו אוצר כח עצום. על רקע זה בנה פרנק הרברט עולם דמיוני עשיר ומפורט השואב השראה רבה מתרבויות ערב, מהמיסטיקה הסופית והיהודית.
הספר נפתח כאשר הגלקסיה מצויה במשבר בעקבות הצורך ב"מרקוח", או בפשטות "הסם". הסם נמצא אך ורק בכוכב אחד, ושמו אראקיס (או "חולית" בפי המקומיים), הכוכב הוא מדברי, שומם וחסר חיים למראית עין, חסר מים, ובו שולטות תולעי ענק (עקלתונים) שלצידם חיים הדררים, נוודי המדבר המאמינים בבואו של משיח שיחזיר את המים לכוכב. מקור הסם לא ידוע, אך בהתפתחות העלילה מבין הגיבור את המקור.
הפאדישאח שאדאם הרביעי לבית קורינו (קיסר הגלקסיה) קרא תיגר על שני בתים בעלי יכולת שליטה, שיווק ואיסוף הסם מהכוכב, אשר יאיישו את הכוכב לשימוש הגלקסיה. הבית הראשון הוא בית "אַטרֵיאִידֶס". בית אַטרֵיאִידֶס הוא בית של אצילים המאופיינים במידות טובות שבאו מכוכב הלכת קלדן בעל המשקעים והמים. הבית השני הוא בית "הארקונן". בניגוד לאַטרֵיאִידֶס באו אנשי הארקונן מכוכב לכת געשי בשם גאידי פריים והם אנשים קרי לב וחסרי תרבות, החיים חיי אלימות הכוללים רצח ובגידה כמעשה שבשיגרה. בין שני הבתים שוררת מלחמה על השליטה בכוכב.
הקרב על אראקיס.
פול אַטרֵיאִידֶס הוא פרי אהבתם של הדוכס לטו ופילגשו הגבירה ג'סיקה. במשך דורות ארוכים עסק מסדר בנות הגישרית, שג'סיקה נמנית עמו, בהפעלת תוכנית רבייה מבוססת הנדסה גנטית. התוכנית עתידה הייתה על פי תפיסתן להביא ללידתו של "קפיצת הדרך" (כך בעברית במקור) – האדם האולטימטיבי. תפקידה של הגבירה ג'סיקה על פי תוכנית זו היה ללדת בנות בלבד (בת שתזווג עם אחיינו של הברון הארקונן, פייד ראותה, ושזיווגם עשוי להביא לפי התוכנית להולדתו של "קפיצת הדרך"), אך בעקבות אהבתה לדוכס ורצונה לספק לו יורש, המרתה את פי המסדר וילדה לו בן. כאשר מלאו לפול 15, התבקש בית אַטרֵיאִידֶס על ידי הקיסר ליטול את השליטה על אראקיס מידי בית הארקונן ומנהיגו הברון ולדימיר הארקונן, אויבם המושבע. לכאורה מדובר בכבוד גדול והזדמנות שאין לסרב לה, אך מאחורי כוונות הקיסר מסתתרת תכלית שונה לגמרי. תוכניות בתוך תוכניות נרקמו על מנת להביא להפלתו של הדוכס לטו ובית אַטרֵיאִידֶס ובשעה שזה מבסס את שלטונו החדש באראקיס, נאסף נגדו צבא רב בסתר.
ד"ר יואה, רופאו האישי של הדוכס, נסחט בחשאי על ידי בית הארקונן ונאלץ לבגוד באדונו. בעל כורחו שימש הרופא ככלי משחק בידיו של הברון הארקונן וכשניתן האות חיבל במנגנוני ההגנה הטאקטיים של בית אדונו ואיפשר את פלישת גייסות הברון מחוזקים בלגיונות חיילי העילית של הקיסר, הסרדאוקר. צבאו של הדוכס הובס והוא עצמו ומשפחתו נפלו בשבי הברון. לטו מצא את מותו בשבי אך פול ואמו ג'סיקה הצליחו להימלט ומצאו עצמם בעומק המדבר, שם פגשו את הדררים, ילידי המדבר של אראקיס. במשך דורות, מסדר בנות הגישרית עסק בהפצת נבואה, לפיה יבוא משיח אשר ישחרר אותם משיעבוד לבית הארקונן. הדררים האמינו כי הנבואה התגשמה, ופול הוא המשיח אשר לו ציפו. פול חובר אל הדררים, וגובר על הברון הארקונן ואף על גייסות הקיסר, תוך שהוא מפצח את סודה של חולית ומביא להגשמת חלומם של הדררים – הפרחת המדבר ושליטה על מקור הכוח העצום ביותר ביקום הידוע: סם המרקוח.
תרגום לעברית.
הספר תורגם לעברית לראשונה בשנת 1976, בידי המתרגם עמנואל לוטם, והוצא לאור בידי הוצאת עם עובד. את התרגום ביצע לוטם בעת עבודתו במרכז למחקר מדיני של משרד החוץ, אשר נקרא באותו זמן, "המרכז למחקר ולתכנון מדיני". חלק גדול מהעובדים היו חובבי מדע בדיוני, וסייעו במלאכת התרגום. מירון גורדון, שעתיד להיות שגריר ישראל בפולין וברה"ם, סייע בזיהוי פסוקים ומובאות מהתנך המופיעים בספר, על מנת שלא לתרגמם מאנגלית; דוד מתני, לימים שגריר ישראל במספר ארצות במזרח אסיה, סייע בתרגום ביטויים ערביים לא מדויקים המופיעים בספר, ואראלה הדר, לימים שגרירה בפראג, תרגמה ביטויים מן התקופה הפאודלית.
סדרת הספרים.
הסדרה המקורית.
ששת הספרים האלו ידועים כ"הסדרה המקורית", שכולה תורגמה לעברית, והם נכתבו על ידי פרנק הרברט. ארבעת הראשונים בסדרה עוסקים בשושלת אטריאידס, ואילו השניים האחרונים מתמקדים במסדר בנות גשרית ובמאבק ההישרדות שלהן נגד מסדר מתחרה. ספרי ההמשך של חולית היו אהודים פחות מהספר הראשון וזכו לפופולריות פחותה בהרבה.
סדרות ההמשך.
לאחר מותו של פרנק הרברט, כתבו בנו בראיין הרברט, וקווין ג'יי. אנדרסון ספרים המבוססים על הסדרה, תוך שימוש (לטענתם) בטיוטות וכתבים מכספתו של פרנק הרברט. הספרים אומנם יצאו לאור לאחר "חולית", אך עלילתם מתרחשת בזמן שקדם לאירועי הספר המקורי.