בשנת 1994 הנחה פינה קבועה בתוכנית האירוח של דן מרגלית בערוץ 2, בה חזה את מספרי הגרלת הלוטו.
בשנים 1997–1998 היה הקוסם הישראלי הראשון שקיבל תוכנית טלוויזיה משלו. התוכנית "קלף חזק" שודרה בערוץ 1 ורצה במשך שתי עונות. במהלך התוכנית, בין היתר, עצר את הדופק, פתר חידה של דן חמיצר, ונהג ברחבי תל אביב עם עיניים מכוסות. בשנים 1999–2000 הנחה פינה קבועה בתוכנית של רפי רשף, בה חזה לראשונה את תוצאות בחירות 1999 ועצר את שעון הספירה לאחור למילניום על בנייני עזריאלי.
בנוסף לפעילותו בתחום הקסמים, מנור פעיל חברתי בתחום הסוכרת, מחלה עימה מתמודד מעל 27 שנים. ב-2013 צוטט בספר "המדריך לעתיד" של ד"ר רועי צזנה, חוקר ביחידה לחיזוי טכנולוגי וחברתי באוניברסיטת תל אביב, בהקשר לטיפול שבמסגרתו מתוכנתים מחדש תאים בגוף ומשנים את צורתם ואת תפקודם. מנור צוטט כחולה סוכרת שיעדיף לקבל את הטיפול קודם ורק אחר כך לדון בסוגיות האתיות.
מנור נשוי ואב לשלושה.
פתרון בעיות
פתרון בעיות היא היכולת להתגבר על אתגרים או מכשולים כדי להשיג מטרה מסוימת.
יכולת פתרון הבעיות מתאפשרת הודות לאינטראקציה מורכבת בין הקוגניציה למטא-קוגניציה והיא מקושרת לתפקודים הניהוליים.
פתרון בעיות יכול להיות תוצר של צורות רבות של חשיבה יצירתית, שכן לעיתים קרובות היא מתעוררת מתוך הצורך להתמודד עם בעיה כלשהי. יש הטוענים כי חשוב יותר ללמוד כיצד ניתן לפתור בעיה כלשהי, מאשר להגיע לפתרון של בעיה ספציפית.
יכולת פתרון בעיות יכולה לסייע בשלב התכנון והביצוע של תוכנית פעולה.
היבטים קוגניטיביים.
מגבלת הקיבולת של זיכרון העבודה יוצרת את הקושי לעבד מספר רב של פרטי מידע בו זמנית ולפתור בעיות.
עם זאת, ניתן לשתמש במיומנויות חשיבה כדי להתגבר על מגבלה זו. לדוגמה: אחת הדרכים להתגבר על מגבלת הקיבולת היא קיבוץ מספר בלתי מוגבל של פריטים ליחידת משמעות בודדת המכונה "גוש" (chunk). דרך נוספת לפתרון בעיות מורכבות היא על ידי פירוקן לבעיות משנה, כך שניתן לטפל בכל אחת מהן בנפרד ולאחר מכן לצרף אותן לצורך יצירת הפתרון השלם.
בהתאם לכך, אנשים בעלי יכולת מטא קוגניטיבית נוטים להיות טובים יותר בפתרון בעיות.
לחשיבה מסתעפת, הכוללת המצאה של פתרונות מרובים עבור בעיה או מטלה מסוימת, יש חשיבות מרכזית ביכולת לפתור בעיות.
כמו כן, נדידת מחשבות יכולה לתרום ליצירתיות בפתרון בעיות, על ידי הגברת התועלת היצירתית של מרווחי האינקובציה.
אסטרטגיות לפתרון בעיות.
אלגוריתם הוא דרך שיטתית (כלומר כזו שצעדיה מוגדרים היטב) לביצוע של משימה מסוימת, על נתונים, במספר סופי של צעדים. האלגוריתם יכול להיות מאוד מדויק, אך גם לגזול זמן ומשאבים מרובים. לעומתו היוריסטיקה היא כלל חשיבה פשוט, מעין כלל אצבע המבוסס על הגיון פשוט או אינטואיציה, המציע דרך קלה ומהירה לקבלת החלטות ופתרון בעיות, ללא התעמקות ובמחיר דיוק נמוך. על כן לשימוש באלגוריתם יש יתרון במקרים בהם ישנה חשיבות רבה לדיוק ולהיוריסטיקה יש יתרון במקרים בהם המהירות יותר חשובה.
במקרים רבים עבור התמודדות מול מצבים חדשים אין מספיק מידע כדי להשתמש באלוגריתם או היוריסטיקה ולכן נדרשת אסטרטגיה שונה.
ניסוי וטעייה היא דרך לפתרון בעיה באמצעות ניסוי פתרונות שונים לבעיה עד לקבלת פתרון נאות.
יכולת הפשטה מאפשרת לאדם להשתמש בסמלים כדי להעלות חלופות שונות לפתרון בעיה, ללא צורך לנסות כל אחת מהן באופן מעשי.
השפעות על יכולת פתרון בעיות.
יכולת פתרון הבעיות מושפעת מהתפקודים הניהוליים.
בהתאם לכך, פגיעה בתפקודים הניהוליים עלולה לגרום להנמכה ביכולת פתרון הבעיות.
פגיעה בתפקודים ניהוליים יכולה להיגרם כתוצאה מהפרעה נוירו-התפתחותית, כמו הפרעת קשב ריכוז והיפראקטיביות שההנמכה בתפקודים ניהוליים היא מאפיין מרכזי שלה.
היא יכולה להיגרם גם כתוצאה ממצבים רגשיים כמו דיכאון וחרדה.
באותו האופן ניתן גם לשפר את יכולת פתרון הבעיות על ידי פיתוח התפקודים הניהוליים.
למשל, אימון אישי הוא תהליך שמערב בין היתר גם פיתוח של תפקודים ניהוליים ויכולת פתרון בעיות.
קבוצה של אנשים יכולה לגייס מגוון רחב של ידע וכשרים שלא בהכרח יהיו מצויים אצל האדם הבודד. על ידי כך העבודה בקבוצה מעלה את איכות פתרון הבעיה ומונעת הטיות.
משחק השחמט, כמו משחקים נוספים, יכולים להיות כלי ללימוד מיומנויות בפתרון בעיות.
אופסה
אופסה (בבלארוסית וברוסית: Опса, בפולנית: Opsa, ביידיש: אָפּשע) היא עיירה בבלארוס לחופי אגם אופסה, 18 ק"מ מדרום לכביש ברסלב-פסטאווי.
תולדות היישוב.
אזכורה הראשון של אופסה במקורות היסטוריים מופיע ב-1500, כשהדוכס הגדול אלכסנדר יגיילו אישר לנסיך מקומי להשתמש באזור.
במאה ה-17 נבנתה במקום כנסייה מעץ שהשתייכה לקהילת ברסלב ומסוף המאה ה-18 התקיימו במקום כנסייה קתולית ובית ספר. ב-1829 פרצה בעיירה שרפה בה עלו באש כמחצית מבתי העיירה.
בתחילת המאה ה-20 היו בעיירה כ-460 תושבים. במלחמת העולם הראשונה היו בעיר מתקנים של הצבא הרוסי וכן בית חולים, כנסייה, בית כנסת, שני בתי ספר, סניף דואר ותחנת רכבת. ב-1929 שוב פרצה בעיירה שרפה קשה.
ערב מלחמת העולם השנייה היו בעיירה כ-900 תושבים. בקיץ 1941 כבשו הגרמנים את אופסה. העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ופרטיזנים בלארוסים בפברואר 1944.
בשנת 1995 היו בעיירה כ-250 בתים וכ-600 תושבים.
יהודי אופסה.
בשנת 1921 היו כ-714 תושבים בעיירה ומתוכם נמנו כ-334 יהודים.
בעיירה אופסה רוב היהודים עסקו בחקלאות, נפחות, בעסקי העגלונות, הם עסקו גם בסחר, בשחיטה, עבדו כאופים, בעלי חנויות קטנות, סנדלרים, חייטים ומתווכים.
חוץ מזה הם נעזרו גם בארגוני סעד שונים.
היהודים במלחמת העולם השנייה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה חיו באופסה כ-450 יהודים, הם היו כמחצית אוכלוסייתה של אופסה.
בעקבות השתלטות הסובייטים על העיירה ב-19 בספטמבר 1939 הולאמו חנויות בעיירה והיהודים עברו לעבוד במסגרת הקואופרטיבים שהיא מסגרת של גופים כלכליים שיתופיים ותעשייתיים שהוקמו כדי לרכוש חומרי גלם, ייצור מוצרים ולבסוף מכירתם.
ביוני 1941 כבשו הגרמנים את העיירה וכעבור כמה ימים אחרי הכיבוש התחילו להתעלל ביהודי אופסה, קבוצה של נערים ונערות יהודים הוצאו להורג מחוץ לעיירה.
לאחר מכן הגרמנים הקימו בעיירה יודנראט ובראשו עמד דוד לוין.
בדצמבר 1941 נשלחו מרבית יהודי אופסה לגטו ברסלב ונרצחו שם עם שאר יהודי העיירה ברסלב ב-3 ביוני 1942.
כ-60 יהודים בעלי מקצוע ומשפחותיהם רוכזו בגטו סגור ומגודר שהפך למעין מחנה עבודה, לתוך הגטו הסתננו גם יהודים מעיירות אחרות שניצלו מאקציות בעיירותיהם.
ב-1 ביולי 1942 נמנו בגטו באופסה כ-300 יהודים.
גטו אופסה חוסל בשנת 1942 מפני שהגרמנים העבירו את היהודים לגטו אחר שהקימו בברסלב.
ב-6 ביוני 1942 כמאה צעירים מתוך יהודי אופסה נשלחו למחנה עבודה ליד ביאליסטוק, בנובמבר 1942 הם נשלחו עם טרנספורט מביאליסטוק למחנה המוות טרבלינקה, ביחד עם עוד הרבה יהודים נדחסו לתוך קרונות בקר.
היו הרבה יהודים שבצעדה מאופסה התמוטטו בשל אפיסת כוחות, חלק מאלו שכן שרדו את הצעדה ועלו לקרונות הבקר בסופו של דבר, מתו בנסיעה ורק יחידים נשארו בחיים, כ-17 צעירים יהודים שהיו בטרנספורט למחנה המוות טרבלינקה הצליחו לקפוץ מן הקרון, אך לא כולם שרדו בבריחתם. לאחר מסע ארוך הגיעו ליערות באזור אושמיאנה וחברו לפרטיזנים כלוחמים.
לאחר המלחמה.
לאחר שנגמרה המלחמה העיירה שוחררה על ידי הצבא האדום והפרטיזנים, בשנת 1995 היו בעיירה כ-250 בתים וכ-600 תושבים ( אך לא ידוע על יהודים).
אורושהזה
אורושהזה (בהונגרית: Orosháza) היא עיר במחוז בקש בהונגריה, על גדות הנהרות מארוש (Maros) וקרש (Körös). פירוש שם העיר הוא "ביתו של אורוש". העיר היא מרכז חינוך, תרבות ונופש אזורי, ופועלים בה מוזיאון, ספרייה, גלריה לאמנות, וארבורטום (גן אקלום לעצים) ובו כאלפיים מיני צמחים.
בעיר קיימת כנסייה לותרנית שבנייתה החלה בסוף המאה ה-18.
קהילה יהודית.
לפני הכיבוש הגרמני היו בעיר כ-580 יהודים, מתוך כ-25,000 תושבים. רוב חברי הקהילה היו נאולוגים, ועם מוסדותיה נמנו בית ספר יסודי יהודי ואגודות חברתיות ודתיות.
כחודש לאחר , (מבצע מרגרטה) באפריל 1944, ירו הגרמנים בעשרות גברים יהודים. במאי 1944 הוקם גטו בו רוכזו גם יהודים מהנפה.
ביוני גורשו רוב הכלואים בגטו למחנה שטרסהוף (Strasshof) שבאוסטריה. היתר גורשו לאושוויץ.
זרימה
אן של אלף הימים
אן של אלף הימים (באנגלית: Anne of the Thousand Days) הוא סרט קולנוע מסוג דרמה היסטורית משנת 1969 המגולל את סיפור יחסיהם של הנרי השמיני, מלך אנגליה ואן בולין, אשתו השנייה במשך פחות משלוש שנים (כ-1,000 ימים), מהיכרותם ועד הוצאתה להורג, תוך התמקדות בדמותה של אן בולין. הסרט הוא עיבוד קולנועי של מחזה מאת מקסוול אנדרסון, שהועלה בברודוויי בכיכובו של רקס הריסון ב-1948. את הסרט הפיק האל ואליס וכיכבו בו ז'נבייב בוז'ולד בתפקיד אן (הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וזכתה עבור התפקיד בגלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר), ריצ'רד ברטון בתפקיד הנרי (מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר) ואנתוני קווייל בתפקיד הקרדינל תומאס וולזי (מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר). הסרט היה מועמד לעשרה פרסי אוסקר, בהם פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר וזכה באחד - על התלבושות. כן זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר.
עלילה.
הספר נפתח ב-1536, ערב הוצאתה של אן בולין להורג, וכמעט כולו פלאשבק בו נזכר הנרי השמיני בהשתלשלות האירועים מפגישתו הראשונה עם אן ועד אותו רגע.