הקו האדום נפתח ב-28 בינואר 2000, ביחד עם הקו הכחול. הקו האדום הוא הקו הראשון במערכת שכולו מתחת לאדמה. הקו עבר בהתחלה בין תחנת ספוליה (Σεπόλια) לתחנת סינטגמה (Σύνταγμα) שבמרכז העיר. בנובמבר של אותה שנה, הסתיימה הרחבת הקו דרומה עד לפרוור דפני (Δάφνη). ב-2004 הורחב הקו עוד פעם ונוספו שתי תחנות נוספות, תחנת אגיוס דימיטרוס (Άγιος Δημήτριος) ותחנת אגיוס אנטוניוס (Άγιος Αντώνιος). ב-2013 בוצעה ההרחבה האחרונה, הקו הורחב צפונה לתחנת אנטופולי (Ανθούπολη) וגם דרומה לתחנת אליניקו (Ελληνικό).
נקודות ציון חשובות שהקו עובר לידן: נמל התעופה הבינלאומי אליניקון הנמצא לא רחוק מתחנת אליניקו, האקרופוליס ומוזיאון האקרופוליס בתחנת אקרופולי (Ακρόπολη), בניין הפרלמנט היווני וכיכר סינטגמה בתחנת סינטגמה.
הקו נפגש עם הקו הכחול בתחנת סינטגמה ועם הקו הירוק הוא נפגש בתחנת אומוניה ואטיקי.
אורך הקו הוא 18.2 קילומטרים והוא עובר ב-20 תחנות.
הקו הכחול.
הקו הכחול נפתח ב-28 בינואר 2000. הקו מחבר בין נמל התעופה הבינלאומי של אתונה לפרוור ניקאיה (Νίκαια) הממוקם מערבית לאתונה. חלק מתחנות הקו הן תת-קרקעיות, וחלקן הן עיליות. כשהקו רק נפתח, הוא הגיע עד לתחנת סינטגמה. ההרחבה הראשונה הסתיימה ב-2003, שהקו הגיע עד לתחנת מונסטיראקי. ב-2007 נוספו לקו עוד שלוש תחנות נוספות והוא הגיע עד לפרוור אגאלאו (Αιγάλεω). ב-2013 נוספה לקו תחנת אגיה מרינה (Αγία Μαρίνα). ב-2020 הוא הורחב עד לפרוור ניקאיה. כיום, מתבצעות הרחבות של הקו עד לפיראוס, שם הקו ייפגש עם הקו הירוק ויהווה מסוף תחבורתי ביחד עם נמל העיר.
נקודות ציון חשובות שהקו עובר לידן: נמל התעופה הבינלאומי של אתונה בתחנה הסמוכה לו, כיכר סינטגמה בתחנת סינטגמה והאוניברסיטה הטכנית הלאומית של אתונה בתחנת קתאקי (Κατεχάκη).
אורך הקו הוא 41 קילומטרים והוא עובר ב-24 תחנות.
ויקטוריה כספי
ויקטוריה מישל כספי (באנגלית: Victoria Michelle Kaspi; נולדה ב-30 ביוני 1967 באוסטין, טקסס) היא אסטרונומית יהודית-קנדית ידועה בעיקר בשל מחקריה בנושא התמוטטות כוכבים, כמו ופולסרים. בשנת 2016, הפכה כספי לאישה הראשונה שזכתה במדליית הזהב של גרהרד הרצברג בקנדה - פרס המדע המוביל במדינה שהוענק לה על ידי המועצה למדעי הטבע וההנדסה.
קורות חיים.
ילדות והשכלה.
את שנותיה הראשונות בחייה בילתה כספי בטקסס. משפחתה גרה זמן קצר גם בשיקגו, ואז בישראל, לפני שהתיישבה במונטריאול כשהייתה בת שבע. את התואר הראשון שלה במדעים עשתה באוניברסיטת מקגיל בשנת 1989, ותואר שני (1991) ותואר דוקטורט (1993), שניהם בפיזיקה, באוניברסיטת פרינסטון. מנחה התזה שלה היה זוכה פרס נובל ג'וזף טיילור.
עבודה.
כספי מילאה תפקידים במכון הטכנולוגי בקליפורניה, במעבדת הנעת הסילונים של נאס"א ובמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס לפני שהצטרפה לפקולטה של ​​אוניברסיטת מקגיל ב-1999.
בשנת 2006 מונתה כספי כיו"ר לורן טרוטייה באסטרופיזיקה וקוסמולוגיה באוניברסיטת מקגיל. היא עמיתה בתוכנית הכבידה ותוכנית היקום הקיצוני במכון הקנדי למחקר מתקדם משנת 2002, ומכהנת כמנהלת התוכנית משנת 2017. כספי היא גם מייסדת ומנהלת מכון החלל מקגיל, שנפתח בשנת 2015.
כספי זכתה במדליית הזהב של גרהרד הרצברג בקנדה שהוענק לה על ידי המועצה למדעי הטבע והנדסה (NSERC) בשנת 2016. NSERC ציינה את "ההשפעות העיקריות בתחום האסטרופיזיקה" שהשיגה קבוצת המחקר שלה. כספי, שהייתה אז בת 48, הייתה האדם הצעיר ביותר שקיבל את הפרס. היא גם האישה הראשונה שזכתה במדליה, הנחשבת לפרס המדע המוביל בקנדה.
כספי היא המחברת או השותפה לחיבור של מעל ל-280 מאמרים מדעיים. המחקר שלה צוטט על ידי מדענים אחרים יותר מ-18,000 פעמים.
חיים אישיים.
כספי יהודיה ואביה הוא יליד ישראל. כספי נשואה לדייוויד לנגלבן, פרופסור לרפואה במקגיל והראש לקרדיולוגיה בבית החולים היהודי הכללי סר מורטימר ב. דייוויס במונטריאול. לזוג שלושה ילדים.
פעילות מחקרית.
בסיס מדעי.
אחד מתחומי העניין העיקריים של כספי הוא שרידי הכוכבים שהתמוטטו בעקבות פיצוץ סופרנובה. אם ליבות שרידי כוכבים שהתמוטטו כבדות מספיק, הן יוצרות חור שחור. ואם לא, הן יכולות ליצור כוכבים נייטרונים צפופים במיוחד. המסה של כפית מהחומר הזה יכולה לשקול מיליארד טון. ידוע כי חלק מכוכבי הנייטרונים מסתובבים במהירות רבה. הם יכולים גם לשחרר אלומות אינטנסיביות של גלי רדיו, שאותן ניתן לזהות כסדרה קבועה של "גלים" באמצעות טלסקופי רדיו על כדור הארץ. עצמים נדירים אלו ידועים כפולסרים. הפולסרים הם הבזקים מסתוריים יוצאי דופן המופיעים לעיתים על פני השמיים. פרצי קרינת הרדיו הללו התגלו לראשונה במקרה בשנת 2007.
תרומתה לתחום.
ב-2017, החלה כספי לחקור את נושא זה ("פרצי קרינת רדיו מהירים"(FRBs),) היא הייתה שותפה לבניית טלסקופ שמטרתו הייתה לחבר את האינטרפרומטר למעבר גלי קרינת רדיו החדשני הנקרא The Canadian Hydrogen Intensity Mapping Experiment) CHIME) למחשבים עוצמתיים. בשנת 2019, מאמציה של כספי ועמיתיה השתלמו. CHIME הפך ל"צייד" פרצי הרדיו היעיל והטוב בעולם. המכשיר, הממוקם בדרום קולומביה הבריטית, הבחין במאות הבזקי פרצי רדיו, הרבה יותר מכל טלסקופ אחר. הטלסקופ תוכנן במקור למפות פליטת מימן מגלקסיות רחוקות, כדי לענות על שאלות אודות היקום המוקדם. אך מפני שהפרויקט התחבר בתחילת שנות העשרים, כך גם היה התחום המתפתח של ה- FRBs, מכיוון שהראשון שבהם התגלה בשנת 2007. בשנת 2013 דיווחו האסטרונומים על ארבע דוגמאות נוספות, שאישרו כי ההבזקים היו תופעה אמיתית הזקוקה להסבר. לכספי היה תפקיד מרכזי במתן יכולות זיהוי של ה- FRBs ל-CHIME.
כספי הוכרה על ידי כתב העת Nature בשנת 2019 בזכות עבודתה בנושא גילוי פרצי רדיו מהירים באמצעות הטלסקופ CHIME.
כמו כן, ביצעה כספי תצפיות מרובות על פולסרים בינאריים (שני פולסרים המקיפים זה את זה). תצפיותיה בנושא אפשרו בדיקות מדויקות יותר של תורת היחסות הכללית של אלברט איינשטיין.
נוסף על כך, כספי הייתה שותפה למחקר האחראי על גילוי המגנטר השני בגלקסיה שלנו. (מגנטר- עצם דחוס עם שדה מגנטי עוצמתי במיוחד). התצפיות על המגנטר הייחודי זכו לתשומת לב רבה.
פרסים חשובים.
במהלך הקריירה המלאת גילויים ותגליות של כספי, היא זכתה בפרסים מרובים:
לודוויג קוך
לודוויג קוך (בגרמנית: Ludwig Koch: 13 בדצמבר 1866 - 26 בנובמבר 1934) היה צייר ומאייר אוסטרי.
חיים.
קוך התפרסם בעיקר כצייר סוסים וציורי ז'אנר. הוא התארח בבית הספר הספרדי לרכיבה במשך שנים רבות, ותיעד את חיי בית הספר באופן אמנותי. בנוסף, הוא התמסר לתיאורי היסטוריה צבאית.
הוא למד באקדמיה לאמנויות בווינה בין השנים 1883–1891 והיה תלמידם של זיגמונד ואוגוסט אייזנמנגר. לאחר מכן הוא התפרסם בזכות ציורים של ההיסטוריה הצבאית האוסטרית, וקיבל את פרס בית הספר המיוחד, לציור "גנרל פפנהיים" בשנת 1889. בשנת 1891, בתערוכה השנתית הווינאית, הציג את הציור "טבילת האש של גדוד הדרקון ווינדיש-גרץ בקרב קולין".
עוד לפני 1914 צייר קוך דיוקנאות ומדים של אנשי הצבא האוסטרו-הונגרי, שהועתקו לרוב בגלויות. הוא שימש זמן קצר במלחמה כצייר בחזית האיטלקית, אך נאלץ לפרוש בגלל מחלת כליות. גם לאחר נפילת האימפריה האוסטרו-הונגרית הקדיש קוך עבודות רבות לצבא הישן, אך גם יצר ציורים לאנשי צבא הרפובליקה הראשונה.
בנוסף לנושאים צבאיים, הנושאים העיקריים בציורי הז'אנר שלו היו מראות של וינה והחצר הקיסרית.
קוך פרסם כמה ציורי נוף והיה מאייר של עבודות רבות. אחת היצירות המפורסמות ביותר שלו, "אמנות הרכיבה בתמונה" ידועה במיוחד בקרב הרוכבים. הוא היה גם חבר במועדון שנקרא Siebener, אגודת אמנות שהורכבה בעיקר מאדריכלים.
בשנות העשרים של המאה העשרים הוזמן קוך לארצות הברית על ידי איגוד הפולו האמריקני, שחבריו שמעו עליו כ"צייר הסוסים הטוב ביותר בעולם", לבוא ולצייר את משחקי הפולו הבינלאומיים
למרות ניסיון ההתאחדות לפרסמו, קוך נותר עלום יחסית ולבסוף החליט לחזור לאירופה.
לודוויג קוך נקבר בווינה בבית העלמין בהייצינג.
אנדרטת השואה (הייד פארק)
אנדרטת השואה (באנגלית: The Holocaust Memorial) היא אנדרטה להנצחת זכר השואה, הממוקמת בהייד פארק, ברובע הסיטי של וסטמינסטר, שבמרכז העיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
זו האנדרטה הציבורית הראשונה בבריטניה שהוקדשה לקורבנות השואה.
האנדטה שוכנת במרכז הפארק, ממזרח לאגם סרפנטין, באזור ה"דל" (The Dell) - מישור עשבוני פתוח.
האנדרטה הוקמה ונחנכה בשנת 1983, ומאז, נערכים לצידה טקסי זיכרון לשואה מדי שנה.
הקמת האנדרטה.
האנדרטה נבנתה בשנת 1983, במימון ועד שליחי הקהילית של יהודי בריטניה (Board of Deputies of British Jews), ביוזמת נשיא הוועד, גרוויל ג'אנר (Greville Janner), שהיה חבר פרלמנט מטעם מפלגת הלייבור.
האנדרטה תוכננה על ידי מארק באדג'ר (Mark Badger), ריצ'רד סאיפרט (Richard Seifert), דרק לאבג'וי (Derek Lovejoy ) ושותפיהם.
האנדרטה נחנכה ב-28 ביוני 1983.
בטקס נחנכו השר לאיכות הסביבה דאז, של בריטניה, פטריק ג'נקין, הברון ג'נקין מרדינג, ו-500 צופים, בהם סר עמנואל יעקובוביץ, הברון יעקובוביץ - באותה עת הרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות (United Hebrew Congregations) של חבר העמים הבריטי. בטקס החנוכה ג'נקין ציין כי האנדרטה היא "תזכורת לעבר ואזהרה לעתיד", הרב יעקוביץ קרא פרקי תהילים, ואמר קדיש, ומשתתפי הטקס שרו את הפיוט "אדון עולם".