במאות ה-18 וה-19 התקינו אשנבי תותחים גם באוניות סוחר גדולות. האשנבים שימשו לאוורור הסיפון הראשי והארתו, ואיפשרו לחמש את האוניות בתותחים ולהופכן לאוניות מלחמה בעת הצורך. ב-1720, לדוגמה, לאחר שחברת מיסיסיפי הצרפתית פשטה את הרגל, עבר כל רכושה לידי הכתר ואוניותיה הוכנסו לשירות בצי המלחמתי.
בעידן המפרשים השתמשו לעיתים באוניות-קו להובלת חיילים, ואז חימשו אותן בְּחֶסֶר (en flûte) והוציאו מתוכן חלק מן התותחים כדי לפנות מקום לאפסניה ולאנשים. פרקטיקה זו הקשתה להבחין בין אוניית סוחר תמימה לבין אוניית מלחמה. בקרב ה-4 באוגוסט 1800 התחזתה אוניית הודו המזרחית "אקסטר" לאוניית-קו נושאת 74 תותחים ורדפה אחר הפריגטה הצרפתית "מֶדֶה" (" Médée") החזקה ממנה פי כמה; כששקעה השמש שכללה עוד יותר את האשליה, פתחה את כל אשנביה, אלו החמושים בתותחים ואלו הריקים, והאירה אותם; מעשה התרמית היה כה משכנע, שכאשר השיגה את "מדה" והתקרבה אליה, החליט מפקד הפריגטה הצרפתית כי אין לאונייתו כל סיכוי למול אונייה חזקה פי כמה ונכנע ללא קרב. אך היו גם מקרים הפוכים, כאשר פריגטה תקפה אוניית סוחר לכאורה וגילתה לפתע כי מדובר באוניית מלחמה חזקה ממנה. דוגמה לכך היא נפילת הפריגטה הצרפתית "פורטה" לידי אה"מ "סיביל" ב-2 במרץ 1799.
שימושים נוספים.
באשנבי תותחים נעשו גם שימושים נוספים, כמו פתחי טעינה ופריקה של אספקה, פתחי מילוט ופתחים לפשוט דרכם אל סיפוני היריב לאחר שהאוניות נצמדו זו לזו.
בסביבות 1810 בנו הצרפתים אוניות 74-תותחים אחדות בנמל ונציה, שהיה עמוק דיו להשקת אוניות אך רדוד מכדי לאפשר להן לצאת לים. כדי להתגבר על הבעיה, הרימו את האונייה באמצעות מכלי ציפה וקורות תומכות שהושחלו דרך פתחי התותחים, וכך הקטינו את השוקע שלה. המתקן, שנקרא בצרפתית "שאמו" (chameau, "גמל"), נוצל להוצאתן לים של שתי אוניות: "ריבולי" ("Rivoli") ו"מון סן-ברנאר".
סוף השימוש באשנבי תותחים.
עם פיתוחם של תותחים ימיים כבדים באמצע המאה ה-19, כמו תותח פֶּקְסָן (Paixans), הלכו אשנבי התותחים ונעלמו, כשהם מפנים תחילה את מקומם לברבטה (barbetta), פלטפורמה סובבת על הסיפון, לעיתים עם מיגון חלקי, ואחר כך לצריח התותח המשוריין. קרב המפטון רודס, שבו גבר תותח הצריח של "מוניטור" על סוללת התותחים של "וירג'יניה", בישר את השינוי. האשנבים הוסיפו להתקיים עוד זמן מה באוניות סוללה מרכזית (central battery ship) ובתאים המשוריינים (casemates) של תותחי הסוללות המשניות באוניות מערכה שקדמו לדרדנוט ונועדו להדוף ספינות טורפדו. האשנבים נעלמו לחלוטין עם הופעתה של אוניית המערכה המודרנית הראשונה, אה"מ "דרדנוט" ב-1906.
אילזה קונרדס
אילזה קונרדס (באנגלית: Ilsa" Konrads בלטבית: Ilze Konrade; נולדה ב-29 במרץ 1944) היא שחיינית עבר אוסטרלית, שיאנית עולם במשחים ל-800 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי ובעלת מדליית כסף אולימפית במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי. הייתה לשחיינית האישה הראשונה בעולם ששחתה 1500 מטר חופשי מתחת ל-20 דקות. ביחד עם אחיה, ג'ון, שאף הוא היה אלוף אולימפי ושיאן עולם בשחייה, הם כונו "קונרד קידס" ("Konrad Kids").
ביוגרפיה.
קונרדס נולדה בריגה שבלטביה. באוגוסט 1944, במהלך מלחמת העולם השנייה היגרה משפחתה לגרמניה. בשנת 1949 ניסתה משפחתה להגר לארצות הברית, אך בשל גודלה של המשפחה שלטונות ארצות הברית סירבו לתת להם אשרה, בניגוד לאוסטרליה שהסכימה לתת להם אשרה. בתחילה הם הופנו לגור במחנה מהגרים ליד מייטלנד, שבניו סאות' ויילס ואחר כך עברו למחנה ביורנקוויניטי שבמערב ניו סאות' ויילס ששימש בעבר כבסיס של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי. אביה לימד את הילדים לשחות, מחשש שהם יטבעו בבורות המים שבסביבה.
אביה, יניס קונרדס, עבד בסידני כרופא שיניים, ולכן הם התגוררו בפננט הילס, פרבר של סידני ולאחר מכן בבנקסטאון. אמה, אלזה קונרדס, למדה רפואת שיניים בתוכנית השלמה באוניברסיטת סידני, מאחר שלימודיה באוניברסיטת ריגה לא הוכרו, אך פרשה מהם על מנת לגדל את שלושת ילדיהם.
בשנים 1953 - 1954 התאמנה קונרדס בהדרכתו של דון טלבוט, שאימן מספר אלופים אולימפיים ושיאני עולם ביניהם, יאן אובריאן, קווין ברי, בוב וינדל ועוד. בכל יום, רכבו קונרדס ואחיה הגדול, ג'ון, על אופניהם לאימון בוקר ולאימון ערב, אימונים שערכו כשעתיים, לפני ואחרי הלימודים בבית הספר.
שיאנית עולם.
אימונים קשים אלו נשאו פרי, ובאליפות ניו סאות' ויילס בשחייה שנערכה בסידני ב-9 בינואר 1958, בהיותה רק בת 13, קבעה במשחה ל-800 מטר חופשי ובמשחה ל-880 יארד (804.67 מטר) חופשי שיא עולם חדש, הראשון של "קונרד קידס", בתוצאה של 10:17.7 דקות, יומיים לאחר מכן ובמשך שבוע קבע אחיה ג'ון, 6 שיאי עולם חדשים במשחים ל-200 מטר, ל-220 יארד, ל-400 מטר, ל-440 יארד, ל-800 מטר ול-880 יארד חופשי. חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה במלבורן ב-20 בפברואר היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על תוצאה של 10:16.2 דקות. בתחרות שנערכה בטאונסוויל ב-13 ביוני היא שיפרה שוב את שיאה העולמי והעמידה אותו על 10:11.8 דקות.
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקארדיף שבויילס ביולי אותה שנה, היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-440 יארד חופשי בתוצאה של 4:49.4 דקות, לפני חברותיה לנבחרת, כוכבת השחייה העולמית דון פרייזר (5:00.8 דקות) והאלופה האולימפית ושיאנית העולם במשחה זה לוריין קראפ (5:06.7 דקות).
בתחרות שנערכה בהובארט ב-19 בפברואר 1959 שיפרה קונרדס במשחה ל-880 יארד חופשי את שיאה העולמי והעמידה אותו על תוצאה של 10:11.4 דקות. שיא זה החזיק מעמד שנה וחצי ונשבר על ידי יין קדרקוויסט משוודיה (9:55.6 דקות).
בתחרות שנערכה בסידני ב-9 בינואר 1960 קבעה אילזה במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 4:45.4 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-4 שנים לוריין קראפ (4:47.2 דקות). שיא זה החזיק מעמד 7 חודשים ונשבר על ידי כריס וון סלטצה מארצות הברית (4:44.5 דקות). 4 ימים לאחר מכן ב-13 בינואר היא קבעה במשחה ל-1500 מטר חופשי, שיא עולם חדש של 19:25.7 דקות, שיפור עצום לשיא העולם בן השנתיים וחצי של יאנס קוסטר מהולנד (20:03.1 דקות) ובכך הייתה לשחיינית האישה הראשונה בעולם ששחתה משחה זה מתחת ל-20 דקות. שיא זה החזיק מעמד 8 חודשים ונשבר על ידי יין קדרקוויסט (19:23.6 דקות).
מדליית כסף אולימפית.
באולימפיאדת רומא (1960) זכתה קונרדס במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם דון פרייזר, לוריין קראפ ואלווה קולקהון בתוצאה של 4:11.3 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 4:08.9 דקות ולפני גרמניה (4:19.7 דקות). כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:03.2 דקות. היא השתתפה בשלב המוקדמות במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, כששחתה את סגנון החופשי ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:03.1 דקות ואף על פי שהרביעייה האוסטרלית זכתה במדליית כסף, היא לא זכתה לקבל את המדליה, כי באותה העת רק השחיינים ששחו בשלב הגמר זכו לקבל את המדליות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:57.9 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:04.7 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:04.2 דקות ועלתה מהמקום החמישי. המשחים החזקים שלה (800 מטר חופשי ו-1500 מטר חופשי), שבהם החזיקה בשיא העולם לא נערכו במשחקים אלו.
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בפרת' שבאוסטרליה בסוף חודש נובמבר 1962 זכתה קונרדס במדליית כסף במשחה ל-440 יארד חופשי בתוצאה של 4:55.0 דקות, אחרי דון פרייזר (4:51.4 דקות).
לאחר שפרשה מספורט תחרותי עסקה קונרדס בעיתונאות וערכה מספר עיתונים ביניהם את המגזין ""בל" ("Belle")" בשנים 1975–1979, את אחד העיתונים המובילים בעיצוב פנים ואת "ווג" באוסטרליה בשנים 1979–1984 ו 1992–1999. כמו כן, היא עבדה בעיתון "The Sydney Morning Herald" ומשנת 1999 היא הבעלים שלו.
הורדוס ארכלאוס
איירוספסיאל
איירוספסיאל (Aérospatiale, מצרפתית: "אוויר־חלל") הייתה חברה צרפתית לייצור כלי טיס אזרחיים וצבאיים, אשר ייצרה כלי טיס, טילים ולוויינים. זו חברת התעופה והחלל השלישית בגודלה בעולם (אחרי בואינג ולוקהיד מרטין). היא מחזיקה בנתח של 80 אחוזים בקונסורציום איירבוס תעשייה והיא אחראית על הרכבה הסופי של מטוסי איירבוס.
החברה נודעה בתחילה בשם Société nationale industrielle aérospatiale (SNIAS) ("חברה לאומית לתעשיית אוויר־חלל"), ונוסדה בשנת 1970 ממיזוגן של שלוש החברות הצרפתיות הממשלתיות נורד אוויאסיון ("תעופה צפונית"), סוד אוויאסיון ("תעופה דרומית") ו־SÉREB . בשנת 1984 שונה שמה של החברה ל"איירוספסיאל".
ב־10 ביולי 2000, מוזגה החברה לתוך תאגיד EADS וחדלה להתקיים. החזקותיה ופעילותה בתחום הלוויינים, נרכשו על ידי חברת אלקטל כדי ליצור את חברת אלקטל חלל, הנודעת היום בשם ת'לס אלניה חלל. בתחילת המאה ה־21 העסיקה החברה כ־100,000 עובדים ביותר מ־90 אתרים.
פארק מיל אנדס
פארק מיל אנדס (באנגלית: Mill Ends Park) הוא פארק זעיר בעיר פורטלנד במדינת אורגון שבארצות הברית. לפארק צורה עגולה, בקוטר 61 ס"מ, ושטחו 0.292 מ"ר. לפי ספר השיאים של גינס, זהו הפארק הקטן בעולם.
היסטוריה.
בשנת 1948 הוכשר המקום לשם הצבת פנס רחוב. משבוששה העירייה להציב את הפנס, החליט דיק פייגן, בעל טור בעיתון אורגון ג'ורנל, שהמקום נשקף מחלון משרדו, לשתול במקום פרחים. הוא קרא למקום על שם הטור שכתב בעיתון - מיל אנדס.