אוגנדה תלויה ביבוא זר לרוב צרכיה הכלכליים. עוד לפני העצמאות, יצירת מסלול סחר קבוע לאוקיינוס ההודי הייתה המטרה העיקרית של מדיניות החוץ של כל ממשלות אוגנדה. לאחר השלמת בניית קו הרכבת ממומבסה לקמפלה, אשר הושלמה במהלך התקופה הקולוניאלית, היחסים עם קניה הפכו למשמעותיים ביותר עבור אוגנדה. בשנות השמונים, בגלל חילוקי דעות כלכליים בנוגע להקמת פדרציה, פרצו פעולות איבה לטווח קצר בין קניה לאוגנדה על הגבול. מאז העצמאות שמרה אוגנדה על קשר הדוק ומיוחד עם בריטניה. אך עם הזמן אוגנדה החלה ליצור קשרים חדשים עם מדינות מתועשות אחרות. במהלך המלחמה הקרה אוגנדה דבקה בעקרון הנייטרליות, אך מדיניות החוץ נועדה לשמור על היחסים עם המדינות הקפיטליסטיות.
בעשור הראשון שלאחר העצמאות הדגישו הפוליטיקאים האוגנדים את הצורך בשיתוף פעולה עם מדינות שכנות ומעצמות על, השתתפו בארגונים בינלאומיים, כמו גם בארגון המדינות הבלתי מזדהות. בשנת 1971, יעדי מדיניות החוץ של אוגנדה השתנו באופן משמעותי לאחר עלייתו של אידי אמין לשלטון. כאשר תפס את השלטון, החל לנהל מדיניות חוץ תוקפנית ובלתי צפויה. אוגנדה החלה לאיים על שכנותיה ולהשתמש נגדם בכוח צבאי. מדיניות כזו של אידי אמין הביאה לבידוד הבינלאומי של אוגנדה.
בשנת 1986 עלה לשלטון יואורי קגוטה מוסבני, שנתמך בהתלהבות על ידי הקהילה הבינלאומית ובעיקר הקהילה האפריקאית. ממשלת מוסבני החלה לבנות הסכמי סחר עם מדינות מתפתחות אחרות על בסיס סחר חליפין ולא מזומן, אם כי מרבית הייצוא האוגנדי עדיין היה מורכב מקפה שנמכר לארצות הברית או למדינות אירופה, עם מרבית היבוא מאירופה. מדינות שכנות החלו להימנע מיצירת קשרים הדוקים עם אוגנדה, מחשש שמוסבני, שעלה לשלטון כתוצאה ממלחמת גרילה, עשוי לסייע למתנגדים בכוונה להפיל את ממשלותיהם. אוגנדה קיימה יחסי ידידות עם לוב, ברית המועצות, צפון קוריאה וקובה, אף על פי שרוב הסיוע הכלכלי התקבל מהמערב. ביולי 1990, מנהיגי אפריקה בחרו במוסווני, כיו"ר ארגון האחדות האפריקאית.
השתתפות באיחודים אזוריים.
עוד לפני העצמאות, אוגנדה, קניה וטנזניה תכננו ליצור פדרציה משותפת. בשנת 1963 נחתמה הצהרת כוונות להקמת פדרציה שהובילה להקמת הקהילה המזרח אפריקאית בשנת 1967. בשנת 1977, ה-EAC חדל להתקיים: אוגנדה וטנזניה חששו מהשליטה הכלכלית בקניה, וקניה וטנזניה היו שליליות כלפי אידי אמין. בשנת 2001 המדינות חידשו את השתתפותן בקהילה המזרח אפריקאית, ושחזרו את איחוד זה. רואנדה ובורונדי הצטרפו לארגון EAC בשנת 2007.
יחסי פולין–קפריסין
יחסי פולין–קפריסין הם יחסי החוץ בין קפריסין לפולין. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוצרו במהלך שנות השישים. לקפריסין יש שגרירות בוורשה ו-2 קונסוליות של כבוד (בגדיניה ושצ'צ'ין). לפולין יש שגרירות בניקוסיה וקונסוליית כבוד בלימסול. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי.
היסטוריה.
אחד המגעים הראשונים שנרשמו בין פולין לקפריסין היה בשנת 1364, במהלך פגישת מלכים, נסיכים ואצילים בקונגרס המפורסם של קרקוב. אחד המשתתפים בה היה המלך פטר הראשון מלך קפריסין, שניסה לגייס תמיכה במסע צלב לשחרור קדושת ארץ ישראל. במהלך ימי הביניים, נוסעים פולנים שהיו בדרך לירושלים דרך נתיב הים התיכון נעצרו לעיתים קרובות בקפריסין, וחלקם התיישבו שם לצמיתות. מבקר בולט היה בוגוסלב הגדול, שליט מערב פומרניה, באפריל 1497. עם זאת, עם כיבוש קפריסין על ידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1570, פסק הקשר בין שתי המדינות כמעט 300 שנה. במאה ה-19 נוסעים פולנים שוב החלו לבקר בקפריסין, עם מספר הולך וגדל לאחר שהבריטים השתלטו על האי לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). במהלך מלחמת העולם השנייה 500 נכבדים פולנים ופליטים ומשפחותיהם הגיעו לקפריסין בספטמבר 1940. ביניהם היה הסופר מלכיאור וונקוביץ'.
קשרי תרבות.
העם הפולני הוא בעיקר רומאי קתולי, אך לכנסייה האורתודוקסית הפולנית יש מעקב משמעותי במזרח פולין והיא נמצאת בקהילה מלאה עם הכנסייה האורתודוקסית הקפריסאית. שתי הכנסיות סבלו מדיכוי במדינותיהן. בשנת 2009 הציע הארכיבישוף ליאון ממקרליה וכל פינלנד לקפריסין, פולין והכנסייה האורתודוקסית הפינית לתבוע את החזרת המורשת התרבותית שלהם מהאיחוד האירופי.
אנשי קשר רשמיים.
בין השנים 1971–2000 סיכמו פולין וקפריסין 15 הסכמים בנושאים כמו הובלה אווירית, סחר, אשרות, שילוח ומיסוי. לדוגמה, בספטמבר 1998 חתמו המדינות על הסכם בניקוסיה המגדיר חילופי דברים בתחומי המדע, החינוך, התרבות, האמנות, הארכאולוגיה, הספורט והתקשורת. באוגוסט 2008 אמר שגריר פולין בניקוסיה זביגניב שימנסקי כי מאז הצטרפותם לאיחוד האירופי שתי המדינות מצאו אזורים נוספים לשיתוף פעולה הדוק יותר, והדגישו את המגעים ההדוקים בין מנהיגי פולין וקפריסין. הוא התייחס גם לתכנון הנשיאות המשותפת של האיחוד האירופי על ידי קפריסין, פולין ודנמרק. פולין תשתלט על נשיאות האיחוד האירופי במחצית השנייה של 2011, ואחריה דנמרק וקפריסין. מנהיגי שלוש המדינות מחויבים לפעולה משותפת בנושא המשבר הכלכלי ותקציב האיחוד האירופי לשנת 2014–2020.
פולנים בקפריסין.
מאז שגם קפריסין וגם פולין היו חברות באיחוד האירופי במאי 2004, כ-350 פולנים הקימו מגורים קבועים בקפריסין, ו-2,500 עובדים פולנים הם תושבים זמניים באי. בית ספר פולני שהוקם בשנת 1999 מסייע לילדים להורים פולנים לשמור על כישורי שפה וידע על פולין.
קשרים כלכליים.
איגוד העסקים הקפריסאי-פולני, בחסות רשמית על ידי ממשלות פולין וקפריסין ועם חברות קפריסאיות/פולניות רבות כחברים, פועל להביא אנשים משתי המדינות לקשר הדוק יותר ולפתח את קשריהם ברמות רבות ושונות. מיסי העסקים היעילים והנמוכים בקפריסין יצרו אמנה למניעת כפל מס בין קפריסין לפולין מעדיפים יזמים שמחליטים לבסס את החברה שלהם בקפריסין, למרות שהם עושים עסקים בפולין. מספר חברות ניצלו את ההזדמנות הזו.
ועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים של ארצות הברית
ועדת הבית הנבחרים של ארצות הברית למדע, חלל וטכנולוגיה היא ועדה של בית הנבחרים האמריקאי. יש לה סמכות שיפוטית לגבי מחקר ופיתוחים מדעיים שלא עוסקים בתחומי הגנה, למעשה לוועדה יש סמכות שיפוטית על הסוכנויות הפדרליות הבאות: נאס"א, המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה, הקרן הלאומית למדע, מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי, רשות התעופה הפדרלית, הסוכנות להגנת הסביבה וסוכניות ורשויות נוספות.
נכון לינואר 2021 יו"ר הוועדה היא חברת המפלגה הדמוקרטית, אדי ברניס ג'ונסון.
היסטוריה.
בעקבות תוכנית הלוויינים הסובייטית, תוכנית ספוטניק שהופעלה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, החליט הקונגרס האמריקאי ב-1958 להקים את הוועדה לאסטרונאוטיקה וחקר החלל, ראש הוועדה היה מנהיג הרוב בבית הנבחרים, ג'ון ויליאם מק'קורמק , ועדה זו הייתה הוועדה שניסחה את חוק האווירונאוטיקה והחלל הלאומי שבעקבותיו הוקמה סוכנות החלל האמריקאית, נאס"א.
היא הפכה לוועדת הקבע למדע ואסטרונאוטיקה כבר בינואר 1959. הוועדה הייתה הוועדה הקבועה הראשונה שהוקמה בבית הנבחרים מאז 1946, כבר ב-1974 הוחלט לשנות את שם הוועדה ל"וועדת המדע וטכנולוגיה של בית הנבחרים", עשור לאחר מכן ב-1987 הוחלט לשנות את שמה הוועדה בשנית ל"וועדת המדע, חלל והטכנולוגיה של בית הנבחרים ", אך המאבק על שמה של הוועדה נמשך גם ב-1994 כאשר המפלגה הרפובליקנית זכתה ברוב בקונגרס והחליט לשנות את שמה של הוועדה ל"וועדת המדע של בית הנבחרים", שינוי השם האחרון של הוועדה נעשה ב-2007 כאשר הדמוקרטים הפכו את הקערה על פיה וזכו ברוב בסנאט, לאחר החזרת הרוב הדמוקרטי בסנאט ב-2007 הוחלט להחזיר את שם הוועדה ל"וועדת המדע והטכנולוגיה של בית הנבחרים ".
בקונגרס ה-112 החליט יו"ר הוועדה, ראלף הול להוסיף את המילה "החלל" לשמה של הוועדה ומאז שמה של הוועדה הוא "ועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים".
טריי פנג'וי
טריי פנג'וי היא במאית וידאו קליפים אמריקאית, שמביימת קליפים לשירי קאנטרי בעיקר. פנג'וי ביימה למעלה מ-150 קליפים. הם הופיעו ב-CMT, VH1, GAC, רשת נאשוויל, CMT קנדה ו-MTV. היא האישה הראשונה שזכתה בפרס האגודה למוזיקת קאנטרי לקליפ השנה, ועד היום האישה היחידה שזכתה בפרס פעמיים ואחת משני האנשים שזכו בפרס שלוש פעמים.
רקע.
לאורך השנים, פנג'וי זכתה להצלחה הן מסחרית והן בפרסי הטקסים השונים. היא הייתה מועמדת מספר פעמים בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי, האקדמיה למוזיקת קאנטרי, פרסי המוזיקה של בילבורד ופרסי פרסי CMT ו-פרסי MTV. בנוסף, היא ביימה קליפים לאמנים מחוץ לארצות הברית.
היא הייתה אחראית על בימוי הקליפ של הלהיט "Whole Again" של אטומיק קיטן, שכבש 30 פסגות מצעדים ברחבי העולם.
וידאו קליפים שביימה.
להלן רשימה חלקית של הקליפים שביימה. בסך הכול, ביימה 212 קליפים למיטב אמני הקאנטרי המצליחים ביותר בארצות הברית כדוגמת טיילור סוויפט, דולי פרטון, מרטינה מק'ברייד ומירנדה למברט.
Trey Fanjoy
מלחמת בני ארץ בבני שחת
מלחמת בני ארץ בבני שחת הוא ספר פנטזיה לבני נוער מאת הסופר דן צלקה המתאר את מסעותיהם של מָרִי, בן המדבר, וחבריו היוצאים לשחרר את המלך שלמה, הכלוא בידי יריבו אשמדאי.
הספר מסופר כמונולוג מפי מרי עצמו ומלבד קו העלילה המרכזי, מתוארות שתי עלילות משנה ובהן שני מסעות נוספים של מרי וחבריו. צלקה בחר לכתוב את שמה של הדמות הראשית, מרי בן עמתל, כשם הכותב ולהוסיף את שמו כמתרגם בלבד: "תורגם מלשון המדבר בידי דן צלקה".
מלחמת בני ארץ בבני שחת יצא לאור ב-1992 בהוצאת עם עובד. בספר ישנם 113 עמודים.
עלילה ודמויות מרכזיות.