מעט מאוד ידוע על ילדותו ונעוריו של פריאולי מעבר לעובדת הולדתו בוונציה בסביבות 1575. לעשרים וחמש שנות חייו הראשונות אין שום תיעוד. החל ב-1600 היה בקשרים קרובים עם ג'ובאני גבריאלי ויש משערים, שייתכן והיה תלמידו; הקשרים ביניהם נמשכו לאורך כל הקריירה הוונציאנית של פריאולי. באזכור הראשון של פריאולי ברשומות כנסיית סן מרקו, הוא כבר מוזיקאי מנוסה, שנשכר פעמים אחדות בין 1600 ל-1605 כעוזר לנגן העוגב גבריאלי. במאי 1607 קיבל מעמד קבוע יותר של משנה לנגן עוגב: עד אז עולה מרשומות התשלומים, שכל הזמנה שלו הייתה אירוע יחיד, ללא המשכיות. כיון שבסן מרקו היו שני נגני עוגב קבועים, המשנה תפקד כחיזוק באירועים מיוחדים וכמחליף, כשאחד הנגנים הקבועים יצא למסע או חלה. נגן העוגב הראשון במשך רוב התקופה היה פאולו ג'וסטו; ג'ובאני גבריאלי היה נגן עוגב שני.
נוסף לחובותיו בסן מרקו, המוסד המוזיקלי היוקרתי ביותר בוונציה, עבד פריאולי כנגן עוגב בסקואולה גראנדה של סן רוקו, אגודה שעושרה המוזיקלי היה שני רק לזה של סן מרקו. תאריכי העסקתו בסן מרקו מתחילים ב-1609, ואף כי איננו יודעים אם העסקתו הייתה רצופה בשנים הבאות, הרי פיקח על אירועי המוזיקה של חגיגת סן רוש, הקדוש הפטרון של האגודה, שחלה ב-16 באוגוסט 1612, ארבעה ימים בסך הכל אחרי מותו של גבריאלי.
בסביבות 1614 או 1615 עזב פריאולי את ונציה לבנות לו קריירה בחצר הבסבורג באוסטריה. הוא התמנה לממונה ראשי על המוזיקה (Hofkapellmeister) בשירות הארכידוכס פרדיננד, מי שיהיה משנת 1619 פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. עם עליית פרדיננד לכס נסע עמו לווינה, לכהן כממונה ראשי על המוזיקה בחצר הווינאית. פריאולי מת בנוינקירכן באוסטריה התחתית.
המוזיקה שלו.
פריאולי כתב הן מוזיקת קודש והן מוזיקה חילונית, בסגנונות שמרניים ומתקדמים כאחד, בהם סגנון הפוליכוראלי הוונציאני; הוא היה בין המלחינים שייבאו סגנון זה לארצות דוברות הגרמנית. המוזיקה שלו כוללת יצירות ווקאליות א'קאפלה (ללא ליווי), מוזיקה ווקאלית עם ליווי אינסטרומנטלי, ומוזיקה שכולה אינסטרומנטלית. על פי תאריכי ההוצאה לאור של קבציו, נראה שחיבר את רוב מוזיקת הקודש והמוזיקה האינסטרומנטלית שלו בשירות ההבסבורגים ואילו את רוב המוזיקה החילונית שלו - בייחוד המדריגלים האיטלקיים, כצפוי - בעת שהותו בוונציה.
המדריגלים של פריאולי, הכוללים כפי הנראה את החלק המוקדם ביותר של תפוקתו המוזיקלית, ראוים לציון בכך שהם מציגים את השינוי מסגנון הפרימה פראטיקה של תקופת הרנסאנס, של פוליפוניה א'קאפלה ווקאלית מאוזנת בשני הספרים הראשונים אל סגנון הקונצ'רטאטו והמונודיה של תקופת הבארוק בשלישי. בספר זה, השלישי, כלל פריאולי מוזיקה שאפשר לבצע בקולות בלבד או בקולות בליווי אינסטרומנטלי; כן יש בו בסו קונטינואו, המתפתח מהכפלה גרידא של קו הבס בכמה מן הקטעים לכדי חלק עצמאי, שמעליו כתובים תפקידי סולו, דואטים ושאר הרכבים, במקרים רבים בסגנון אנטיפונאלי.
מוזיקת הקודש של פריאולי כוללת מיסות, מוטטים ומונודיות קודש. המיסות שלו כוללות דוגמאות ב"סטיל אנטיקו" מן המאה ה-16, שכבר היה לארכאי, בדומה למוזיקה של פלסטרינה, כמו גם אחרות בסגנון הקונצ'רטאטו המתפתח, שעזר להגדיר את ראשית תקופת הבארוק. המוטטים והמונודיות שלו מתקדמים יותר, ככלל, ומכילים מאפיינים משותפים לו ולמלחינים אחרים מראשית הבארוק, שהושפעו מן הוונציאנים.&lt;
הקובץ המכונה Sacrorum concentuum מן השנים 19–1618, כולל מוטטים ומוזיקה כלית. המוזיקה הכלית של פריאולי, כוללת קנצונות ל 6, 7, 8, 10 ו 12 קולות. כמה מן היצירות עושות שימוש באפקטים של הד, המזכירים את רפרטואר המלחינים שעבדו בסן מארקו, שם התפתח הסגנון לראשונה. כל היצירות הללו מיועדות לביצוע בכנסייה.
גינה
Last.fm
Last.fm הוא אתר שמספק רדיו אינטרנטי ורשת חברתית מקוונת, שעיקרה עיסוק במוזיקה. האתר הוקם בשנת 2002 ומשרדיו הראשיים נמצאים בלונדון שבממלכה המאוחדת. בדומה לשירותי מוזיקה מקוונים אחרים, כגון פנדורה, האתר מספק המלצות מוזיקה המבוססות על טעמו האישי של הגולש. ייחודו בכך שהוא מאפשר בניית פרופיל האזנות ייחודי לכל משתמש, המאפשר למערכת לקלוע לטעמו באופן "מדויק" יותר. בין היתר, יכולים המשתמשים לבנות רשימות השמעה אישיות, להאזין לתחנות רדיו המבוססות על סגנון מסוים, לצפות ולערוך דפי מידע ולחלוק את טעמם המוזיקלי עם גולשים נוספים. כמו כן, האתר מספק סטטיסטיקות האזנה אישיות וגלובליות, המתעדכנות באופן תדיר.
בעבר, שירות הרדיו האינטרנטי של Last.fm ניתן בצורה חינמית, והאתר כלל אפשרות לשדרוג השירות במינוי בתשלום. החל מאפריל 2009, לא ניתן להזרים (stream) מדיה באתר, אלא בהרשמה בתשלום חודשי (3$ לחודש), זאת עקב סוגיית תשלום התמלוגים לאמנים ולחברות התקליטים. השינוי לא תקף כיום בארצות הברית, מדינות הממלכה המאוחדת ובגרמניה, בהן אין מניעה להפעיל רדיו אינטרנטי מבוסס פרסומות. לכל גולש מוצעת "תקופת ניסיון", במהלכה ניתן להזרים עד 30 שירים בחינם.
נכון ל-2009, לאתר יותר מ-30 מיליון משתמשים מכ-200 מדינות מסביב לעולם. ב-30 במאי 2007 נרכש האתר על ידי CBS Interactive בעבור כ־140 מיליון פאונד (כ-280 מיליון דולר).
אוחיון
אוחיון הוא שם משפחה יהודי-מרוקאי ברברי, שפירושו בנו של .
שווייק
בהמות גמדי
סמנכ&quot;ל
אוזבקיסטן במשחקים האולימפיים
אוזבקיסטן משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996). עד 1991 הייתה אוזבקיסטן חלק מברית המועצות, וספורטאיה התחרו במסגרת המשלחת הסובייטית. באותה שנה התפרקה ברית המועצות ל-15 מדינות נפרדות, ו-12 מהן, בהן אוזבקיסטן, שלחו משלחת מאוחדת לאולימפיאדת ברצלונה (1992). בארבע האולימפיאדות בהן השתתפה אוזבקיסטן, צברו הספורטאים האוזבקים 32 מדליות, מהן 9 מדליות זהב. הענפים הבולטים ביותר הם היאבקות ואיגרוף.
היסטוריה.
המשלחת העצמאית הראשונה של אוזבקיסטן, באולימפיאדת אטלנטה, כללה 71 ספורטאים. שניים מהם זכו במדליות הראשונות בתולדותיה: הג'ודוקא ארמן בגדסרוב זכה במדליית כסף והמתאגרף כרים טולגנוב זכה במדליית ארד. באולימפיאדת סידני (2000) נטלו חלק 70 ספורטאים אוזבקים. המתאגרף מחמטקודיר עבדולאייב זכה במדליית הזהב הראשונה בתולדות אוזבקיסטן (במשחקי הקיץ). שני מתאגרפים נוספים, סרגיי מיחאילוב ורוסטם סאידוב, זכו במדליות ארד, ומתאגרף רביעי, רוסלאן צ'גאייב, העפיל לשלב רבע גמר. בהיאבקות בלט ארתור טאימזוב, שזכה במדליית כסף.
גם באולימפיאדת אתונה (2004) השתתפו 70 ספורטאים אוזבקים. טאימזוב זכה במדליית זהב, וכמוהו גם המתאבק אלכסנדר דוקטורשווילי. מתאבק שלישי, מגומד איברגימוב זכה במדליית כסף. והמתאגרפים בחודירג'ון סולטונוב ואוטקירבק חיידרוב זכו במדליות ארד, ושלושה מתאגרפים אוזבקים נוספים, טולאשבוי דוניורוב, דילשוד מחמודוב ושרזוד חוסאנוב, העפילו לשלב רבע הגמר. בהרמת משקולות בלט אלכסנדר אורינוב, שסיים במקום השמיני. על השתתפותה של אוזבקיסטן במשחקים אלה העיבה פסילתה של מיידה הפטיש אולגה שצ'וקינה, בשל שימוש בסמים.
לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) שלחה אוזבקיסטן משלחת קטנה יותר, בת 58 ספורטאים. המתאבק ארתור טאימזוב זכה במדליית זהב שנייה ברציפות, ועמיתו סוסלן טיגייב זכה במדליית כסף, אך זו נשללה ממנו ב-2016 בשל הרשעה באמרוץ. דילשוד מנסורוב סיים במקום החמישי וקורבן קורבנוב במקום השביעי. הג'ודוקא עבדולו טנגרייב זכה במדליית כסף, בעוד שרישוד סובירוב זכה במדליית ארד. ג'ודוקא נוסף, מיראלי שריפוב, סיים במקום החמישי. בנוסף, שני מתעמלים אוזבקים זכו לראשונה במדליות ארד - אנטון פוקין בתרגיל המקבילים ויקטרינה חילקו, שהייתה לספורטאית האוזבקית הראשונה, והיחידה עד כה, שזוכה במדליה האולימפית במשחקי הקיץ - בטרמפולינה. חותר הקאנו ואדים מנקוב היה קרוב לזכייה ראשונה במדליה גם בענף זה, אך סיים במקום הרביעי במקצה הספרינט ל-1,000 מטר. בענף הטאקוונדו בלט אקמאל אירגשב, שסיים במקום החמישי. המתאגרפים האוזבקים לא הצליחו במשחקים אלו לזכות במדליות, אך שניים מהם, דילשוד מחמודוב ואלשוד רסולוב, העפילו לשלב רבע הגמר.
באולימפיאדת לונדון (2012) השתתפו 54 ספורטאים אוזבקים. טאימזוב זכה במדליית זהב שלישית ברציפות, שהייתה גם מדליית הזהב היחידה לזכותה של המשלחת. מתאבק נוסף, סוסלאן טיגייב, זכה במדליית ארד, אך זו נשללה ממנו חודשים ספורים לאחר המשחקים, לאחר שנמצא כי נטל סמים. שני ספורטאים אוזבקים נוספים שזכו במדליות היו הג'ודוקא רישוד סובירוב והמתאגרף אבוס אטוייב, שזכו במדליות ארד. ארבעה מתאגרפים נוספים הודחו בשלב רבע הגמר. ספורטאים אוזבקים נוספים שבלטו בלונדון כללו את חותר הקאנו ואדים מנקוב (מקום רביעי במקצה ל-1000 מטרים), מרים המשקולות רוסלן נורודינוב (מקום הרביעי), רוכב האופניים סרגיי לגוטין (מקום חמישי במרוץ אופני כביש), הג'ודוקא רמזידין (מקום חמישי), המתאבק קורבן קורבנוב (מקום חמישי), מרים המשקולות איוואן אפרמוב (מקום חמישי); האתלטית סבטלנה רדזיוויל (מקום שביעי בקפיצה לגובה) והג'ודוקא דילשוד צ'ורייב (מקום שביעי).