שישקין נולד בעיירה אלאבוגה (כיום בטטרסטן) וסיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיון קאזאן. לאחר תום לימודיו התיכוניים למד במשך ארבע שנים בבית הספר לציור פיסול ואדריכלות של מוסקבה, ובין השנים 1856–1860 למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות שבסנקט פטרבורג אצל סוקרט וורוביוב. הוא סיום את לימודיו באקדמיה בהצטיינות וזכה במדליית זהב בתחרות האקדמיה. המדליה כללה מלגה ללימוד במערב אירופה, ושישקין נסע לשווייץ ולגרמניה.
לאחר שובו לרוסיה הצטרף שישקין לקבוצת "הנודדים" וכן לאגודת אמני הציור בצבעי מים של רוסיה.
לאחר חמש שנים התקבל שישקין כחבר מן המניין באקדמיה הקיסרית, ולאחר זמן קצר מונה לפרופסור באקדמיה ובין השנים 1873–1898 לימד בה ציור. במקביל, באותה עת לימד שישקין את כיתת ציורי הנוף בבית הספר הגבוה לאמנות בסנקט פטרבורג.
שישקין הציג מיצירותיו בתערוכות של האקדמיה, וכן בתערוכות האמנות הרוסית שנערכו במוסקבה בשנת 1882, בניז'ני נובגורוד ב-1896, בתערוכה העולמית של פריז ב-1867, בתערוכה העולמית של וינה ב-1873 ובתערוכה העולמית של פריז ב-1878.
שישקין נודע בגישתו האנליטית והמדויקת לציור ציורי טבע ונוף, ובציורי היערות והטבע הפראי של רוסיה שצייר בצורה ריאליסטית. שישקין התגורר בדאצ'ה באיזה וירה, דרומית לסנקט פטרבורג, וצייר את היערות ובעלי החיים באזור. הוא נפטר בשנת 1898 בסנקט פטרבורג.
האסטרואיד שישקין.
בשנת 1978 נקרא אסטרואיד שישקין 3558 שהתגלה על ידי האסטרונומית הסובייטית לודמילה ז'וראבליובה על שמו.
פאבל טרטייקוב
אחמד סעדאת
אחמד סעדאת (בערבית: احمد سعدات; נולד ב-1953) הוא מזכ"ל ארגון הטרור החזית העממית לשחרור פלסטין, ומתכנן רצח השר רחבעם זאבי.
ביוגרפיה.
נולד באל בירה למשפחת פליטים מהכפר דיר טריף. ב-1969 נעצר לראשונה בידי ישראל על רקע פעילותו בחזית העממית. ב-1981 נבחר לוועד המרכזי של החזית. בשנים 1993-1989 היה במעצר מנהלי במשך שנתיים במצטבר. ב-1994 נבחר לראש החזית בגדה המערבית. סעדאת מונה למזכ"ל החזית העממית באוקטובר 2001 לאחר שצה"ל חיסל את קודמו בתפקיד אבו עלי מוסטפא. כנקמה על חיסולו של אבו עלי מוסטפא הוא תכנן את רציחתו של רחבעם זאבי. לאחר ההתנקשות ב-17 באוקטובר אותה שנה, נמלט למתחם המוקטעה ברמאללה. יאסר ערפאת סירב להסגירו ובתגובה צרה ישראל על המתחם. לאחר שיחות שהתנהלו בין הצדדים בשיתופן של ארצות הברית ובריטניה, הושג הסדר שכונה "הסכם רמאללה" ובמסגרתו סעדאת הובא למשפט צבאי פלסטיני ולאחריו נכלא בכלא ביריחו בפיקוחם של סוהרים בריטיים ואמריקנים.
ב-2002 נהרג אחיו, מוחמד, מאש צה"ל במהלך ניסיון מעצר באזור ראמאללה.
ב-2003 הביע את התנגדותו למפת הדרכים.
לאחר ניצחונו בבחירות למועצה הפלסטינית המחוקקת בינואר 2006, הכריז חמאס על כוונתו לשחרר את רוצחי זאבי ובהם סעדאת. ב-14 במרץ 2006 בשעה 09:00 בבוקר, יצאו הסוהרים הבריטים והאמריקאים מהכלא מחשש לחייהם. בתגובה החל צה"ל במבצע הבאת ביכורים במסגרתו צר על הכלא בו הוחזק סעדאת. לאחר 10 שעות מצור, הוא נלכד והובא לכלא בישראל. בדצמבר 2008 נגזרו עליו 30 שנות מאסר בבית משפט צבאי.
ב-2011 סרבה ישראל לשחרר את סעדאת במסגרת עסקת שליט.
פאבל טרטיאקוב
פאבל מיכאילוביץ' טרטיאקוב (ברוסית: Па́вел Миха́йлович Третьяко́в; 27 בדצמבר 1832 - 16 בדצמבר 1898) היה איש עסקים ואספן אמנות רוסי. אוספיו מהווים כיום את אוספי גלריית טרטיאקוב שבמוסקבה.
קורות חיים.
טרטיאקוב, בן למשפחת סוחרים עשירה, התחנך בנעוריו על ידי מורים פרטיים אשר לימדו אותו בביתו. בשנת 1850 ירש את עסקיו של אביו, וסחר בתחום הטקסטיל. טרטיאקוב הצליח בעסקיו, ויחד עם סוחרים אחרים הקים את הבנק למסחר של מוסקבה (ואף עמד בראש הבנק), וחברות מסחריות רבות. רכושו הוערך ב-4.4 מיליון רובלים וכלל חמישה בתי אחוזה בעיר מוסקבה.
איסוף אמנות.
טרטיאקוב החל לאסוף אמנות בשנת 1854 בהיותו בן 22. רכישתו הראשונה הייתה 10 יצירות של אמנים הולנדים, אולם במהרה החליט טרטיאקוב להתמקד ברכישת יצירות אמנות של אמנים רוסיים בני זמנו, במטרה להקים גלריה לאומית עבור רוסיה.
אוספיו כוללים את יצירות האמנות הידועות והטובות ביותר של האמנים בני תקופתו, אותן רכש בתערוכות שנערכו באותה עת, ובהן יצירות שהוצגו בתערוכות קבוצת "הנודדים". לעיתים רכש טרטיאקוב סדרות שלמות של יצירות של אמן מסוים. כך למשך רכש בשנת 1874 את כל 13 התמונות ולמעלה מ-133 רישומים ו-81 טיוטות של "סדרת טורקסטן" מעשה ידי וסילי ורשצ'אגין, ובשנת 1880 רכש את "סדרת הודו" של ורשצ'אגין ובה 78 רישומים. אוספיו כללו 80 רישומים מעשה ידי אלכסנדר איוואנוב, ובשנת 1885 רכש 102 ציורים מעשה ידי וסילי פולנוב שצוירו על ידי האמן במסעותיו בטורקיה, מצרים, סוריה וארץ ישראל. כמו כן טרטיאקוב רכש את כל הרישומים שיצר ויקטור וסנצוב עבור קתדרלת ולדימיר הקדוש שבקייב.
אוספו של טרטיאקוב כלל את האוספים המקיפים ביותר של יצירות האמנים וסילי פרוב, איוואן קראמסקוי, איליה רפין, וסילי סוריקוב, יצחק לויתן וולנטין סרוב.
על מנת להגדיל את היקף אוספיו החל טרטיאקוב לרכוש ציורי נוף של אמנים רוסיים מהמחצית הראשונה של המאה ה-19 ובהמשך יצירות מהמאה ה-18 - במטרה שאוספו יכלול גם גלריית דיוקנאות של רוסים מפורסמים. במקביל לרכישת דיוקנאות מהמאה ה-18, יזם טרטיאקוב יצירת דיוקנאות חדשים, ושכר את שירותי האמנים המובילים בתחום - אוסיפ בראז, ניקולאי גה, קראמסקוי, ניקולאי נוורב, פרוב ורפין על מנת שיציירו את סופריה, אמניה ומנהיגיה של רוסיה בתקופתו.
בין השנים 1870 -1880 החל טרטיאקוב לאסוף רישומים. בשנת 1893 אוסף הרישומים שלו כלל 471 רישומים שונים. בשנת 1890 החל טרטיאקוב לאסוף איקונות דתיות. האיקונות והרישומים לא הוצגו לציבור בימי חייו, והיו חלק מאוספו הפרטי. טרטיאקוב אסף מספר פסלים אולם מספרם (9 פסלים בשנת 1893) היה מועט, ואף הם היו חלק מהאוסף הפרטי.
האוסף הוצג לראשונה לציבור בביתו של טרטיאקוב, בלאוורשנסקי פראולוק, אולם בשל גודלו של האוסף, הוחלט להציגו במבנה ייעודי, שהוקם בין השנים 1870–1880 בתכנונו של האדריכל קאמינסקי.
זמן קצר לאחר פתיחת הגלריה, בשנת 1881 היא זכתה לפופולריות רבה, ובשנת 1885 ביקרו בה למעלה מ-30,000 איש. בזמן פתיחתה הייתה הגלריה, מבחינת מספר יצירותיה וחשיבותן, אחד המוזיאונים הגדולים והחשובים ברוסיה (ולמעשה הייתה המוזיאון הגדול במוסקבה, והמוזיאון השני בגודלו ברוסיה).
בשנת 1892 ירש טרטיאקוב את אוסף האמנות המערב אירופאית מאחיו, וצירף אוסף זה לגלריה.
באוגוסט 1892 הוריש טרטיאקוב את האוסף והמבנה לעיר מוסקבה, וב-15 באוגוסט 1893 נפתח המוזיאון רשמית בשם "גלריית פאבל וסרגיי טרטיאקוב" - אשר לימים תיקרא - "גלריית טרטיאקוב".
בשנת 1890 ביקרו בגלריה למעלה מ-150,000 מבקרים. טרטיאקוב המשיך להגדיל את הגלריה, ובשנת 1894 תרם לגלריה 30 תמונות נוספות מאוספו הפרטי.
פעילות תרבותית ופעילות צדקה.
נוסף על פעילות איסוף תמונות, פעל טרטיאקוב במיזמי צדקה רבים, וכן היה חבר של כבוד באגודה המוזיקלית של רוסיה (לה תרם סכומים רבים). כמו כן טרטיאקוב תרם כסף להקמת בית ספר לחרשים- אילמים, ותמך במשפחות נופלי מלחמת רוסיה-טורקיה.
מותו.
טרטיאקוב נפטר בשנת 1898 ונקבר בבית הקברות דנילוב. בשנת 1948 הועברו עצמותיו לבית הקברות נובודוויצ'י.
האסטרואיד טרטיאקוב.
בשנת 1977 נקרא אסטרואיד טרטיאקוב 3925 שהתגלה על ידי האסטרונומית הסובייטית לודמילה ז'וראבליובה על שמו ועל שם אחיו סרגיי מיכאילוביץ'.
בקרת הורים
בקרת הורים היא מכלול אמצעים, בחומרה ובתוכנה, המאפשרים למשתמשים כלים לבקרה ושליטה מרחוק על פעילותם של אחרים. שימוש נפוץ לכך הוא שליטה ובקרה של הורים על פעילות ילדיהם, ומכאן השם "בקרת הורים", אך הכלים מאפשרים גם, למשל, בקרה ושליטה של מעביד על עובדיו. כלים אלו כוללים, בין היתר: התרעה ברגע שהילד יוצא משטח בית הספר, הגבלת מהירות המכונית שבה נוהג הילד ושליטה בתכנים הניתנים לצפייה על ידי הילד בטלוויזיה או במחשב.
בקרת ההורים היא תכונה אופציונלית אשר לרוב מתאפשרת במכשירים מתקדמים כטלוויזיות דיגיטליות, משחקי מחשב, טלפונים סלולריים ותוכנות מחשב.
הבקרה במכשירים אלו מתבצעת בארבעה אופנים:
במחשב אישי מוצעת בקרת ההורים במסגרת תוכנות אנטי וירוס ואבטחת המחשב, מערכות הפעלה, דפדפנים ומשחקים.
התכונה קיימת בסוגים שונים המותאמים לאותה תוכנה (לדוגמה: מערכת הפעלה או דפדפן) כמו כן, רמת האבטחה בין תוכנה לתוכנה משתנה בהתאם לאופיה ויכולותיה.
תוכנות ניטור מצלמות מסכים, מאפשרות קריאת הודעות דוא"ל נכנס ויוצא, שמירת ההיסטוריה של כל אתרי האינטרנט שנצפו, קריאת הודעות הנשלחות ומתקבלות בתוכנות מסרים מיידיים ואף הקלטת כל תו שהוקלד על ידי המשתמש.
הארגון הלאומי הטיגראיני
בוקר ביער אורנים
בוקר ביער אורנים (ברוסית: Утро в сосновом лесу) הוא ציור שמן על בד ריאליסטי מעשה ידי האמנים הרוסיים איוואן שישקין וקונסטנטין סאוויצקי.
היצירה מתארת יער בבוקר אביבי, לאחר סופה חזקה אשר הפילה את אחד מעצי היער העבותים. על העץ השבור מטפסים שלושה גורי דובים.
שישקין, שהתמחה בציורי טבע ונוף צייר את נוף היער הבראשיתי הריאליסטי וסאוויצקי צייר את הדובים המופיעים ביצירה.
היצירה זכתה לפופולריות רבה, ונרכשה על ידי אספן האמנות העשיר פאבל טרטיאקוב אשר ציין כי האופי של היצירה והדיוק הריאליסטי של הנוף המתואר בה אופייניים לשישקין ולכן היצירה מוצגת כיצירה שנעשתה על ידו בלבד. טרטיאקוב אף הורה על מחיקת חתימתו של סאוויצקי מהיצירה (אף שבגלריה מצוין כיום שאת הדובים צייר סאוויצקי).