בית המשפט העליון בפינלנד גזר מאסר עולם בכלא על מטיף רואנדי בשנת 2010, על השתתפותו ברצח העם ברואנדה בשנת 1994. פרנסואה באזארמבה, בן 59, עבר בשנת 2003 לפינלנד וביקש מקלט. פינלנד מאפשרת העמדה לדין בגין פשעים נגד האנושות בכל מקום בו הם מבוצעים. בזמן רצח העם הוא היה כומר בכנסייה הבפטיסטית בניאקיזו שבדרום רואנדה. על פי העיתון הפיני הלסינגין סנומט, בית המשפט מצא אותו אשם בתיאום פיגועים קטלניים, ובארגון הצתת בתים של בני הטוטסי. בית המשפט אמר כי הוא הפיץ תעמולה נגד הטוטסי והסית נגדם. במהלך המשפט שמע בית המשפט 68 עדים שנסעו לרואנדה וטנזניה כדי לשמוע עדויות.
קנדה.
כדי ליישם את אמנת רומא, קנדה העבירה את חוק הפשעים נגד האנושות ופשעי מלחמה. מייקל ביירס, פרופסור למשפטים באוניברסיטת קולומביה הבריטית, טען כי חוקים אלה הולכים רחוק יותר מאמנת רומא, ומספקים סמכות שיפוט לבתי משפט בקנדה בנוגע למעשים שקדמו להקמת בית הדין הפלילי הבינלאומי והתרחשו בשטחים מחוץ למדינות החברות בו; כתוצאה מכך, "כל מי שנמצא בקנדה ונטען כי ביצע רצח עם, עינויים ... בכל מקום ובכל זמן, יכול להעמיד לדין בקנדה".
Girl at Home
Girl at Home (בעברית: יַלְדָּה בַּבַּיִת) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבומה הרביעי, "". השיר יצא לאור ב-22 באוקטובר 2012, בסמוך ליציאת מהדורת הדלוקס של האלבום, על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס, כסינגל שיווקי רשמי.
השיר הגיע למקום ה-51 במצעד השירים הדיגיטליים הקנדיים.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט והופק על ידה, יחד עם המפיק המוזיקלי נייתן צ'פמן. היא הצהירה כי:
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-15 מיליון השמעות.
ביקורת.
ברולינג סטון הוא דורג במקום ה-192 ברשימת "כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג".
(בעברית: ילדה בבית (גרסתה של טיילור)) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. ההקלטה החוזרת של סוויפט לשירה "Girl at Home" משנת 2012, היא הרצועה התשע עשרה מאלבום ההקלטה החוזרת השני שלה, '; הקלטה חוזרת של אלבומה "Red", משנת 2012. ' יצא לאור ב-12 בנובמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. סוויפט כתבה את השיר לבדה. "" כולל את אותן המילים של "Girl at Home" המקורי, אך ההפקה והמכשור בו שונים; הוא הופק על ידי המפיקה המוזיקלית השוודית אלווירה אנדרפיירד.
חנה דרורי קשי
חנה דרורי קשי (נולדה ב-1 ביוני 1955) היא במאית, מפיקה, יוצרת, תסריטאית ומדבבת ישראלית.
ביוגרפיה.
דרורי קשי נולדה ברומניה בשנת 1955, ועלתה לארץ ישראל בשנת 1965, בעודה בת 10. היא שירתה בחיל האוויר הישראלי.
למדה קולנוע וטלוויזיה בבית צבי, בית ספר לאמנות הבמה והקולנוע. בפרויקט הגמר שלה ביימה את הסרט הדוקומנטרי "לקראת שידור", ששודר בטלוויזיה החינוכית.
ב-1984 יצרה את הסדרה "נשים על נשים" לטלוויזיה של דרום אפריקה בהפקת אולפני הרצליה, וכמו כן ביימה את הסרט Dancing to another" drum" על חייה של רקדנית חירשת.
ב-1985 הייתה עוזרת הפקה בסרט העלילתי "אסתר לנצח" של איתן גרין, עוזרת במאי בסרט העלילתי "בובה" ובסרט העלילתי "רומן בהמשכים".
ב-1990 הייתה התסריטאית והבמאית של "הרביעייה של עמל", סרט דוקומנטרי על רביעייה שנולדה אחרי 16 שנות טיפולי הפריה.
מ-2004 הייתה כתבת בנושאי תיירות, תרבות ואומנות במגזין "עלונדון" ובאתרי שונים.
ב-2017 הפיקה את הסרט התיעודי "מכתב מלונדון" (50 ד') – על הצהרת בלפור – קופרודוקציה עם צוות בריטי.
ב-2021 ביימה וכתבה את הסרט התיעודי "ובחרת בחיים", העוסק בפרטיזן שהציל יהודים בשואה.
דרורי קשי גרה בראשון לציון, נשואה ואם לשתי בנות.
תחום הדיבוב.
דרורי קשי ביימה הפקות דיבוב רבות שנעשו בישראל, בעיקר בטלוויזיה החינוכית, בשנים 1986 עד 2004, ביניהן "דן-דין השופט", "אליחדק וחברים", "הזחלילים", "דובי דב", "היי! בינבה", "עמיקו וחבריו", "רובימא", "פיטר פן", "הקטר הקטן", "אמא אווזה", "פשוש", "פשוט אמרו לא", "לכלוכית", "קוסמים קטנים", "עלילות בבאי", "המעופפים הנועזים", "עופל בופל", "במצולות הים עם דלפי", "פילוני וחבריו", "קופידו", "ג'ימבו", "הנעלולים", "מסיפורי אבא בונה", "משלים בצורות", "הזעפן", "דר דוור", "להציץ ולגלות", "הקוסם מארץ עוץ", "מופע החיות", "באדג'י", "התחנה הקטנה", "הפלא שבחיות הפרא", "הבילבילים", "אדון וגברת בשינוי אדרת", "בנימין התנין", "שלגיה ושבעת הגמדים", "העיפרון הקסום", "דובון חיבוקון", "המשפחה של דולי", "הסייח הכסוף", "נאנוק", "הכתמים", "המומינים", "", "בננות בפיג'מות", "נוני התמנון", "דוקטור אוטור", "השלג הראשון של החורף", "חבורת האוטובוסים", "הצעצועים העזובים", "ממלכת אוקיאנה", "אנג'לינה בלרינה", "אינוק", "רוחות רפאים" ו"הג'ירף הצהוב". כמו כן היא דיבבה בחלק מן ההפקות. וגם תרגמה תסריטים ושירים בסדרות שונות.
אליקים בן יוסף
רבי אליקים בן יוסף (בערך ד'תת"ל – בערך ד'תתק"ה–ד'תתקי"ב) או רבי אליקים בן יוסף ממגנצא היה אחד מחכמי מגנצא במחצית השנייה של המאה ה-11, והמחצית הראשונה של המאה ה-12.
רבי אליקים בן יוסף נודע כחותנו של רבי אליעזר בן נתן (ראב"ן) ואבי-סבו של רבי אליעזר בן יואל הלוי (ראבי"ה), ורוב מה שידוע עליו ומה ששורד מתורתו בא מספר אבן העזר וספר אבי העזרי מאת שני חכמים אלה. רבי אליקים בן יוסף היה בן דורו של רבי קלונימוס בר יהודה ממגנצא.
לידה ופטירה.
ידוע מכתיבת רבי אליעזר בן נתן (ראב"ן) שרבי אליקים בן יוסף היה חותנו, והוא מכנהו "מורי חמי". לכן שיער אביגדור אפטוביצר ששנת הלידה של רבי אליקים בן יוסף מוקדמת בכעשרים שנה משנת הלידה של ראב"ן. מכיוון שרבי אליעזר בן נתן נולד בשנת ד'תת"ן (1090), אפטוביצר שיער שרבי אליקים בן יוסף נולד קרוב לשנת ד'תת"ל (1070).
כמו שנת לידתו, שנת פטירתו של רבי אליקים בן יוסף לא ידועה באופן מדויק. החוקרים סבורים שרבי אליקים בן יוסף נפטר אחרי ד'תתק"ה. עובדה זו באה מהערה בספר אבי העזרי מאת רבי אליעזר בן יואל הלוי (ראבי"ה) שהוא למד אצל סבו רבי אליקים בן יוסף.
החוקרים עוד סבורים שרבי אליקים בן יוסף נפטר לפני ד'תתקי"ב. מסקנה זו באה מאירוע שמתואר בספר אבן העזר מאת רבי אליעזר בן נתן (ראב"ן):
מדובר בקטע זה ברבי אליקים בן יוסף כי בספר "אבן העזר רבי אליעזר בן נתן מכנה את רבי אליקים בן יוסף "מורי" (סימן י"ט), "מורי חמי" (סימן כ"ו, סימן ס"ה, סימן תתתט"ו), ו"חמי" (סימן ק"ח). מפני שרבי אליעזר בן נתן כותב בציטוט זה שחמיו נראה לו בחלום, אפטוביצר הסיק שרבי אליקים כבר לא היה חי בשנת ד'תתקי"ב.
עוד ידוע שבשנת תתק"ח רבי אליעזר בן נתן היה חייב למלא את מקום רבי אליקים בן יוסף לעבודת דוכן במגנצא (ראב"ן סימן י"ט). בהתחשב בטווח השנים ד'תתק"ה-ד'תתקי"ב שבו נפטר רבי אליקים בן יוסף, אפטוביצר הסיק מכך שרבי אליקים בן יוסף "נפטר בסוף שנת תתק"ז או בתחלת תתק"ח." בזמן זה, רבי אליקים בן יוסף היה כבר בעת זקנתו כי כתוב "ויחר אף מורי חמי רבי אליקים ואמר 'אם חכמה אין כאן, זקנה יש כאן'".
קורות חייו.
לרבי אליקים בן יוסף הייתה ישיבה במגנצא והיה אב בית דין. כנזכר לעיל, רבי אליקים בן יוסף היה בן דורו של רבי קלונימוס בן יהודה ממגנצא, ושניהם למדו יחדיו. רבי אליקים בן יוסף פעל במגנצא בוועידה אשר נערכה בעיר. "כל חכמי הדור" התקבצו עם תלמידיהם בבית הכנסת במגנצא על מנת להתעסק בעניין קידושין ברמאות עקב אירוע שאירע בקולוניא. (חלק בף רפג, א; מבוא פרק ג).
רבי אליקים בן יוסף ותלמידיו התכתבו בעניינים הלכתיים עם רשב"ם, ורשב"ם ראה רבי את אליקים בן יוסף כמלומד מצטיין.
כינויו ליאונטין.
כתוב בספר אבן העזר: "תשובות אילו השיב לי רבינו שמואל הרמתי. אל מי דמית בגודלך, יפה נוף משוש כל הארץ דור ודור צדיק יסוד עולם פטיש כל הארץ עמוד הימין, מכנף הארץ זמירותיך שמעתיך, צבי צדקותיך כהררי אל, את כרוב ממשח הסוכך, כלך כלילת יופי הנך כמורג חרוץ לדוש הרים ולטחון זה בזה, מימיך לא אכזב מים (נאמנו) [נאמנים], פיריך מתוק ועלייך לתרופה הלא אתה מורי וגאוני אדוני ורביני לבוש צדק וענוה ויראת יוצרך אוצר הרב חמדת ישראל ר' אליעזר בר נתן חתן לרבינו לייאונטין ראש שבטי ישראל הממולא רוח חכמה ובינה רוח דעת ויראת השם יגדל שמו ושלומו כירח יכון עולם וכסאו כשמש כגאון יוצרו יצהל וירון הקראו בצדק ומחזיק בידו לתת לאור גוים (ועניי) [ועיניים] עורות לפקח מתוך עין חוכמותיו ועימקי ערמותיו להפליא עצה להגדיל תושייה, ואני הצעיר שמואל בר מאיר לאו מן חוכמתא דאית בי מכל חייא פקד נדיבי עלי לשאל ממני דברים כי קטנו עבה ממתניי אכן ענוותו תרביני וצניעות שבו גרמה לו לנסות תלמידו לחדדו ואני גם אני אשיב לפניו על ראשון ראשון כפי מיעוט כחי ושיכלי."
חוקרים העלו כמה השערות לגבי זהות ה"ליאונטין" הזה, רוב סבורים שיש קשר בין השם הצרפתי לשם העברי "יהודה". אך הוסק שמפני סיבה כלשהי נקרא רבי אליקים בן יוסף עצמו "ליאונטין". אפטוביצר היה סבור ש"ליאונטין" היה שם נוסף שהרב קיבל במשך מחלה, אך אין להשערה זה הוכחה. לפי אורבך הכתיב "ליאונטין" הוא "קרוב לוודאי" שיבוש בכתב יד לשם "אליקים".
אין לבלבל "רבי ליאונטין" שהוא רבי אליקים בן יוסף עם רבו של רבינו גרשום רבי יהודה בן מאיר שנקרא גם "רבי ליאונטין".
אוכמניות (קומיקס)