בשנת 1996, כעבור שתי מפלות שנחל בראשית שנות ה-90, שב מקלינטוק לאספה המדינתית כנציג מחוז הבחירה ה-38. ב-1998 נבחר מחדש ללא התנגדות אל תקופת כהונתו השביעית סך הכל. מקלינטוק הגה את השימוש בזריקות רעל במסגרת חקיקת חוק עונש המוות בקליפורניה. בבית המחוקקים התנגד להעלאת מסים ותמך בקיצוץ הוצאות ממשלת המדינה, והיה תומך נלהב בביטול המיסוי על כלי רכב. בבחירות 2000 פרש מהאספה המדינתית והתמודד אל הסנאט של קליפורניה במחוז הבחירה ה-19. בבחירות הכלליות ניצח את דניאל גונזלס הדמוקרטי עם 58% מקולות הבוחרים, ונבחר מחדש ב-2004. ב-Recall election שנערכו ב-2003 התמודד מקלינטוק לתפקיד מושל קליפורניה מטעם המפלגה הרפובליקנית, אך סיים שלישי לאחר המועמד הרפובליקני הנוסף ארנולד שוורצנגר וסגן המושל קרוז בוסטאמנטה .
בבחירות לתפקיד סגן מושל קליפורניה ב-2006 היה מקלינטוק מועמד המפלגה הרפובליקני, אך הפסיד לג'ון גרמנדי בפער בן 4%, אחרי שגרף 45.1% מקולות הבוחרים. בבחירות 2008 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של קליפורניה, וזכה בבחירות לאחר תחרות עיקשת מול המועמד הדמוקרטי צ'ארלי בראון. מקלינטוק הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2009. במהלך הקונגרס ה-112 נמנה מקלינטוק בין 40 חברי ועדת המחקר הרפובליקנית שהצביעו תכופות נגד הנהגת הסיעה שלהם והביעו מורת רוח מהצעות החוק של עמיתהם למפלגה. ב-2011, הצביע נגד חוק הרשאות ההגנה הלאומית לשנת הכספים 2012 בשל הוראה שתאפשר לממשלה הפדרלית ולצבא ארצות הברית לעצור ללא הגבלת זמן אזרחים אמריקאים ואחרים ללא הליך הוגן. ב-2017 קרא מקלינטוק לתובע המיוחד רוברט מולר לחקור את נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ אחרי שפיטר את מנהל לשכת החקירות הפדרלית ג'יימס קומי. באוקטובר 2021 הצביע מקלינטוק עם הנשיא ג'ו ביידן ב-5% מהזמן.
פלגת הארמייה נארווה
פלגת הארמייה נארווה (בגרמנית: Armeeabteilung Narwa) הייתה פלגת ארמייה קצרת ימים של הוורמאכט, שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
לאחר מתקפת הנגד של חזית לנינגרד בינואר 1944, נסוגו היחידות הגרמניות מערבה. שרידי דיוויזיית הרגלים ה-227, דיוויזיית הרגלים ה-61 וקורפוס הפאנצר אס אס ה-3 נסוגו לאסטוניה. הם הובלו על ידי גנרל חיל הרגלים אוטו שפונהיימר, מפקד קורפוס הפאנצר ה-56. הכוח כונה "קבוצת שפונהיימר". בסוף ינואר 1944 התמקמה הקבוצה לאורך הנארווה. דיוויזיית הרגלים ה-61 התרעננה בנארווה. ב-13 בפברואר 1944 קיבל הגנרל וילהלם ברלין את הפיקוד על "קבוצת שפונהיימר", ששמה שונה לפלגת הארמייה נארווה ב-23 בפברואר. באותו יום קיבל גנרל לויטננט יוהנס פריסנר את הפיקוד על הכוח. עמדת הפיקוד הייתה ב-Jöhvi, ומה-4 במרץ ב-Püssi. בצפון היווה החוף הבלטי את הגבול השמאלי של גזרת היחידה, בדרום, החוף הצפוני של אגם פייפוס. בצפון ניצב קורפוס הפאנצר אס אס ה-3, באמצע הקורפוס ה-43 ובדרום הקורפוס ה-26. בחודשים פברואר ומרץ 1944 ניסה הצבא האדום מספר פעמים לפרוץ את חזית פלגת הארמייה נארווה. בדרום קרסו השרידים הקטנים של כמה דיוויזיות תחת מתקפה סובייטית חדשה זמן קצר לאחר מכן, כך שב-24 בפברואר השתלט הצבא האדום על קו הרכבת הראשי שאבטח את האספקה של הכוח ואיים לכתר את קורפוס הפאנצר אס אס ה-3. שרידי דיוויזיית הרגלים ה-61 לא הצליחו לעצור את ההתקדמות הרוסית, כך שהיה צורך להשתמש בעתודת פלגת הארמייה (דיוויזיית הפאנצרגרנדיר פלדהרנהאלה וגדוד הפאנצר הכבד ה-502) לתיקון המצב. ב-26 במרץ 1944 החל הקורפוס ה-43 עם דיוויזיית הרגלים ה-11 וה-227 בהתקפת נגד. במהלך לחימה מרה נדחקו הכוחות הסובייטים לאחור לעבר הנהר בדרום. רק את ראש הגשר הסובייטי מדרום-מערב לנארווה לא ניתן היה לחסל גם לאחר קרבות קשים. בחודשים שלאחר מכן נרגעה החזית באזור פלגת הארמייה. ביוני 1944 שוב התגברו ההתקפות הרוסיות על פלגת הארמייה. ב-24 ביולי 1944 החלה המתקפה הרוסית החדשה נגד פלגת הארמייה. הלחימה הקשה נמשכה עד סוף יולי, במהלכה הצליחה פלגת הארמייה לשמור על חזיתה. עם זאת, היא נאלצה לוותר על כוחות נוספים לדרום על מנת לתמוך בזרוע הדרומית הנצורה של קבוצת ארמיות צפון. בנוסף, נאלצה פלגת הארמייה להרחיב את חזיתה מערבה עד ל-Wirzsee על מנת לתגבר את החזית הגרמנית דרומה. הם עברו לעמדת אמבאך (האמבאך זורם מ-Wirzsee לתוך פייפוסי), שהותקף קשות על ידי הצבא האדום מה-21 באוגוסט. יחידת השריון של גראף שטראכוויץ שובצה בפלגת הארמייה על מנת להדוף את ההתקפות הרוסיות. המערך הרוסי הצליח לפרוץ בין פלגת הארמייה נארווה לארמייה ה-18 ולהתקדם לכיוון פרנאו. תחת קרבות קשים הצליחה פלגת הארמייה להחזיק בעמדותיה. ב-18 בספטמבר 1944 החל "מבצע אסטר", נסיגת פלגת הארמייה מעמדת נארווה, וב-25 בספטמבר 1944 שונה שם הפיקוד לפלגת הארמייה גרסר.
Nvidia GameWorks
Nvidia GameWorks היא תווכה המהווה אוסף של תוכנות המפותחות על ידי Nvidia לצורך שימוש ברינדור גרפיקת תלת-ממד, בעיקר במשחקי וידאו. ערכות הפיתוח תוכנה של רכיבי ה-VisualFX, PhysX ו-Optix מביאים מגוון רחב של שיפורים המותאמים במיוחד למעבדים גרפיים תוצרת Nvidia. GameWorks היא בחלקה קוד פתוח. התווכה המתחרה ל-GameWorks היא GPUOpen תוצרת AMD, אשר חופשית ומופצת תחת רישיון MIT.
רכיבים.
התווכה מכילה 4 רכיבים עיקריים:
בנוסף, האוסף מכיל קטעי קוד לדוגמה למפתחי DirectX ו-OpenGL וכן כלים לניפוי שגיאות, פרופיל ואופטימיזציה וכן כלי פיתוח למערכת ההפעלה אנדרואיד.
GameWorks
מבצע ניצוץ (1943)
קרב לדוגה השני (נקרא גם מבצע ניצוץ, ברוסית: Операция Искра) היה מבצע צבאי שתוכנן על ידי מרשל גאורגי ז'וקוב של הצבא האדום בין ה-12 ל-30 בינואר 1943 במטרה להסיר את המצור על לנינגרד.
רקע.
לאחר סיום ההתקדמות הגרמנית בסוף 1941, לא הצליחו הכוחות הסובייטים לסיים את המצור על לנינגרד בקרב וולחוב בתחילת 1942 ובקרב לדוגה הראשון (אוגוסט – אוקטובר 1942).
הקרב.
לחזיתות הסובייטיות בהנהגתם של הגנרלים לאוניד גובורוב וקיריל מרצקוב עמדו לרשותם 21 דיוויזיות עם 302,800 איש. בקרבות קשים נגד הארמייה ה-18 הגרמנית, ניתן היה לפרוץ את טבעת המצור ולפתוח מסדרון צר על החוף הדרומי של אגם לאדוגה.
ב-12 בינואר נפתחה ההתקפה על ידי הארמייה ה-67 בפיקודו של גנרל מיכאיל דוכנוב ממערב וכוחות ארמיית ההלם השנייה בפיקודו של גנרל ולדימיר רומנובסקי ממזרח. ביום הראשון זכו הכוחות הסובייטים בראש גשר קטן בגדה השמאלית של נבה ליד מרג'ינו בגזרת דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-170. ממזרח, דרומית לכפר ליפא ומשני צידי גאיטלובו, דיוויזיות הרובאים הסובייטיות 128 וה-256 פרצו את החזית של דיוויזיות הרגלים הגרמניות ה-1 וה-227 ביום הראשון של המתקפה. מפקד הארמייה ה-18, גנרל גאורג לינדמן חיזק את הקורפוס ה-26 (גנרל ארנסט פון לייזר) מיד עם דיוויזיית הרגלים ה-96, אשר נלקחה מהקורפוס ה-28.
עד ה-18 בינואר נכבשה העיר שליסלבורג מחדש על ידי הצבא האדום. באותו יום, בשעה 9:30 בבוקר, נפגשו יחידות של דיוויזיות הרובאים ה-18 (ממזרח) וה-136 (ממערב) במחנה עבודה מס' 1, ופתחו מסדרון יבשתי לעיר הנצורה. גם מחנה העבודה מס' 5 נכבש. דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-61, אשר נותקה בצפון, השאירה את הציוד הכבד שלה מאחור, ובפיקודו של לוטננט גנרל ורנר היהנר, פרצה דרך לסיניאווינו. עד ה-21 בינואר ניסה הצבא האדום לדחוף עוד יותר דרומה לכיוון סיניאווינו, אך הצליח לכבוש רק את מחנה העבודה מס' 6 מיד ממערב ליישוב, וב-30 בינואר הסתיים המבצע.
לאחר מכן.
על החוף הדרומי של אגם לאדוגה, הסובייטים יצרו מסדרון ברוחב 8 עד 11 קילומטרים, דרכו ניתן היה ליצור מחדש את הקשר היבשתי הישיר ללנינגרד. כבר ב-22 בינואר החל הצד הסובייטי לחדש את קו הרכבת ללנינגרד.
מה-6 בפברואר, ניתן היה לתספק שוב את לנינגרד באמצעות רכבת, מה ששיפר מאוד את מצב האספקה בעיר. עם זאת, המסדרון הצר עדיין היה בטווח הארטילריה הגרמנית, אשר תפסה עמדות ירי מצוינות ברמת סיניאווינו. במסגרת מבצע כוכב הצפון (10 בפברואר - 1 באפריל 1943) ובקרב לדוגה השלישי (22 ביולי - 25 בספטמבר 1943), ניסה הצבא האדום ללא הצלחה לפרוץ סופית את המצור. רק במבצע לנינגרד-נובגורוד מינואר עד מרץ 1944 הצליח הצבא האדום לשחרר סופית את לנינגרד מהמצור הארוך.
האבדות הסובייטיות במהלך המבצע כללו ל-115,082 לוחמים (33,940 מהם הרוגים ונעדרים).
כמה טנקי טיגר שנתפסו במהלך המבצע שימשו את משרד ההגנה הסובייטי לפיתוח טקטיקות נגד יעילות יותר נגד טנקים גרמניים.
קרב לדוגה השני
מחבר (פירושונים)
MQ-20 אוונג'ר
ה- MQ-20 אוונג'ר (לשעבר Predator C) הוא הגרסה הכי חדשה של מל"טי תקיפה, בעל יכולת חמקנית. שנבנה על ידי General Atomics Aeronautical Systems (חברת בת של ג'נרל אטומיקס) עבור צבא ארצות הברית.
עיצוב ופיתוח.
בניגוד למל"טים הקודמים של החברה ה-MQ-1 פרדטור ו- MQ-9 ריפר, ה- MQ-20 מופעל על ידי מנוע טורבו-פאן, והעיצוב שלו כולל תכונות חמקנות כמו אחסון נשק פנימי ומפליטה בצורת S להפחתת חתימות אינפרא אדום ורדאר .
הטיסה הראשונה שלו התרחשה ב-4 באפריל 2009.
ה- MQ-20 יתמוך באותם כלי נשק כמו ה-MQ-9, וישא את מכ"ם הצמצם הסינתטי Lynx וגרסה של מערכת המיקוד האלקטרו-אופטית של ה-F-35, המכונה מערכת ALERT. האוונג'ר ישתמש באותה תשתית תמיכה קרקעית כמו ה-MQ-1 וה-MQ-9, כולל תחנת הבקרה הקרקעית ורשתות תקשורת קיימות.
מפרט.
מאפיינים כלליים
ביצועים
חימוש
מפרץ נשק פנימי עם קיבולת של 1,600 ק"ג. 6 נקודות קשיחות חיצוניות. מטען כולל של 2,900 ק"ג.
מחלף מעוין
מחלף לולאות
הנס שמידט (1895–1971)