השחתת זיכרון
השחתת זיכרון (Memory corruption) הוא סוג של באג, אשר קורה כאשר מיקום בזיכרון מחשב או אוגר משוכתב באופן מקרי ולא מבוקר, כתוצאה משגיאה בתוכנית, תקלה בחומרה (Hard Error) או אירוע חיצוני הגורם לשינוי תוכן הזיכרון (). טעות כזו יכולה לגרום לקריסה מיידית של התוכנה (למשל במקרה של כתיבה לכתובת 0, התוכנית תיזרק על ידי מערכת ההפעלה בעקבות שגיאת סגמנטציה). מנגד, ייתכן גם שהשגיאה לא תבוא לידי ביטוי למשך זמן רב, ורק עבור קלטים מסוימים יופיע פלט שגוי.
דוגמה בולטת להשחתת זיכרון היא ניסיון כתיבה לתא במערך כאשר הוא אינו קיים. בעיה זו ניתן למצוא במרבית שפות התכנות, בחלקן תהיה הודעת שגיאה ובחלק - לא. למשל בשפת התכנות C, תאים במערך מקבלים ערכים סדורים החל מ־0 ולא מ־1, ולכן למעשה התא ה־n (והאחרון) מקבל את התווית 1-n. טעות תכנותית נפוצה היא ניסיון כתיבה לתא הלא קיים n, דבר אשר גורם להשחתת זיכרון שלא בניהול המערך (אם כי, יש לציין שרוב הסיכויים שהזיכרון הנפגע שייך לתוכנית הרצה ולא למערכת ההפעלה, כך שאין סכנה ממשית לתפקוד המחשב).
תקיפה זדונית של גלישת חוצץ (Buffer Overflow).
השחתת זיכרון עשויה להיות גם חור אבטחה. התקיפה הנפוצה ביותר מסוג זה מכונה גלישת חוצץ.
בתכנות, כאשר קוראים לפונקציה מתוך תוכנית, למעשה עוצרים את רצף הקוד הנוכחי כדי לבצע סדרה של פקודות שנמצאת במקום אחר (שבו מוגדרת הפונקציה). המעבד "קופץ" משורת הקוד שקראה לפונקציה אל שורת הקוד הראשונה של הפונקציה, ושומר מספר פרמטרים על גבי המחסנית שמשמשת את התהליך. פרמטרים אלה הם פרטים שהפונקציה צריכה כדי לפעול, ובנוסף להם צריך לשמור גם את כתובת החזרה, על מנת שבסיום ביצוע הפונקציה המעבד יוכל "לקפוץ" חזרה למקום שממנו הפונקציה נקראה ולהמשיך לבצע את הקוד של התוכנית.
כל הפרמטרים האלה וגם המשתנים הפנימיים של הפונקציה מוגדרים על המחסנית, ושם מוקצה להם כמות הזיכרון הדרושה להם.
פונקציות שמתעסקות עם קלט שמושם לתוך מערכים ולא בודקות את גודלם לפני שהן מבצעות את ההשמה חשופות להתקפה של הצפת מערך. אחד הפרמטרים שניתנים לפונקציה במקרה זה הוא התוכן שיש לשים במערך.
התוקף יבקש למלא את המערך בתוכן שהוא בכוונה גדול מאוד, גדול יותר מהממדים של המערך.
כאשר הפונקציה מנסה למלא את המערך בתוכן שקיבלה, נגמר לה המקום במערך לפני שנגמר התוכן למילוי. מאחר שהיא מבצעת את ההשמה בלי לבדוק, היא תמשיך למלא את המחסנית בתוכן ותדרוס נתונים אחרים שנכתבו בה (מעבר לחומות של הפונקציה). הקלט הזדוני דורס בכוונה את כתובת החזרה מהפונקציה עם הכתובת של קטע קוד אחר. בצורה זו, כשיסתיים ביצוע הפונקציה, המעבד "יקפוץ" לא להמשך התוכנית שקראה לה, אלא לתוכנית אחרת. הפקודות הללו יכולות להיות כל דבר שהוא, ולכן התוקף למעשה יכול לבצע כל שברצונו על המחשב שהריץ את התוכנית הזו.
התמודדות עם השחתת זיכרון.
בשפות תכנות מסוימות, כגון Java מתבצעת בדיקה אוטומטית לתחומי המערך, ובדרך כלל ניסיון להשחתת זיכרון יוציא הודעת שגיאה.
בנוסף, קיימים כלי תכנות אשר מזהים טעויות של גישה מעבר לגבולות מערך באופן אוטומטי, כגון Valgrind.
כיוון שמרבית התוכנות המסחריות מורכבות מקבצי מקור שונים שיצאו תחת ידיהם של מתכנתים שונים, זיהוי באגים אלה הופך לכמעט בלתי אפשרי, וגם פוגע בעקרון ההכמסה של תכנות מונחה עצמים.
מנוע
מנוע הוא מכונה הממירה אנרגיה לעבודה מכנית. מנועים מסוגים שונים ממירים סוגים שונים של אנרגיות לעבודה מכנית. ניתן להמיר אנרגיית חום, לחץ או חשמל לאנרגיה מכנית.
במנוע בעירה פנימית, למשל, הופכים את אנרגיית החום הנוצרת בשריפת הדלק לאנרגיית לחץ של גזי שרפה, אשר דוחפים בוכנה ועל ידי כך מבצעים עבודה מכנית. את האנרגיה (עבודה) המכנית המתקבלת מנצלים לסיבוב גלגלי רכב, מדחף של אנייה וכדומה.
בכל מנוע קיימים הפסדים מסוימים - חלק מהאנרגיה המושקעת אינו הופך לאנרגיה מכנית. אנרגיה זו הופכת ברוב המקרים לאנרגיית חום, ומתפזרת לסביבה. נצילות המנוע היא היחס בין כמות האנרגיה המתקבלת מן המנוע לבין כמות האנרגיה המושקעת בו, ובדרך כלל מבוטאת באחוזים. בכל המקרים בהם המנוע הופך אנרגיית חום לעבודה מכנית, נצילות המנוע מוגבלת, ולא יכולה לעבור את הנצילות של מנוע קרנו התאורטי. במנועי דיזל ובנזין מודרניים, למשל, הנצילות הגבוהה ביותר שהושגה היא כ-50%.
מובנים אחרים למילה.
במונח "מנוע" נעשה שימוש גם כדי לתאר רכיב המקבל קלט מסוים והמבצע עבודה כלשהי גם אם היא אינה עבודה מכנית. שימוש זה נפוץ במיוחד בתחום המחשוב. דוגמה לכך אפשר לראות במונח מנוע חיפוש, המקבל מילות חיפוש, המבצע עבודת חיפוש והמספק תוצאות חיפוש. כמו כן, קיים המונח מנוע גרפי (או בשם הכללי מנוע משחק), המייצג רכיב תוכנה שמטפל בעיקר בגרפיקה של משחקי מחשב.
מיץ פטל (ספר)
מיץ פטל הוא ספר ילדים ישראלי שכתבה חיה שנהב ואיירה תמרה ריקמן. הוא יצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 1970.
הספר מעביר מסרים חינוכיים רבים, כגון שיתוף פעולה, סליחה על טעויות, סקרנות וסיפוקה, יצירתיות וחברות. הסיפור זכה לשלל עיבודים והומחז פעמים רבות, בין עיבודיו נמצא סרט הנפשה אשר הופץ עם עוד שני סרטים נוספים בקלטת "להיטים מצוירים משלנו", לספר גם יצא משחק מחשב אינטראקטיבי באותו השם על ידי חברת Impact Plus.
בשנת 2020 הלחין יונתן קרת אופרה בעקבות הספר מיץ פטל.
חיה שנהב סיפרה שכתבה את הספר לבנה הבכור, שקיבל סיפור על מיץ פטל במקום כוס מיץ פטל לפני השינה.
עלילה.
"הבית של מיץ פטל עמד בקצה החורשה: היו לו וילונות צהובים, חלונות ירוקים ותריסים אדומים. החיות בחורשה שאלו: 'מי הוא מיץ פטל?' אבל אף חיה לא ידעה", כך מתחיל הספר מיץ פטל, שמספר את סיפורם של ג'ירפה ואריה שמנסים לברר את זהותו של מיץ פטל המסתורי. ג'ירפה ואריה עוברים מסע נפשי ומנסים (ואף מצליחים) בדרכי תחבולה לגלות מיהו מיץ פטל, מה שמוביל לתחרות ריצה ומסתיים בשתיית מיץ פטל צונן שמוגש בכוסות גבוהות.
עיצוב הספר.
הספר "מיץ פטל" אויר בידי האמנית תמרה ריקמן. הוא מתאפיין באיורים פשוטים, בעלי צבעוניות עזה, בדגש על צבעי היסוד (כחול, אדום וצהוב).
במהדורה המקורית בהוצאת "עם עובד", בחלק בסיפור בו מוצג מיץ פטל "ואז - נפתחה הדלת..." לא נראה באיור דבר פרט לביתו. הקורא, יכול לגזור את הדלת המוצגת בצדו השמאלי של הדף בצורת 'ר' הפוכה, באופן המאפשר את פתיחתה. על ידי כך, מציצה דמותו של מיץ פטל המצוירת בדף הבא - דרך הדלת.
קילומטר רבוע
קילומטר רבוע (סמל: ק"מ² או קמ"ר) היא יחידת מידה השייכת למערכת היחידות הבינלאומית (SI) למדידת שטח של משטח כלשהו.
קילומטר רבוע אחד שווה ל:
ובחישוב הפוך:
עיטורי ברית המועצות
עיטורי ברית המועצות כוללים את העיטורים הצבאיים והאזרחיים שהוענקו בברית המועצות עד התפרקותה. הטרמינולוגיה הסובייטית הגדירה שלושה סוגים של עיטורים: עיטור, מדליה ותואר. לאחר התפרקות ברית המועצות נשמרו חלק מהעיטורים כפי שהם, אחרים שונו כדי להתאימם לרוסיה וחלקם התבטלו לגמרי.
עיטורים.
עיטור לנין.
עיטור לנין (ברוסית: орден Ленина) נוסד בשנת 1930 והיה לעיטור הגבוה ביותר בברית המועצות. הוא הוענק לאזרחים על שירות יוצא דופן למדינה ולחיילים שהיו בעלי אומץ לב יוצא מגדר הרגיל. עיטור לנין הוענק לראשונה ב-23 במאי 1930 לעיתון "קומסומולסקאיה פראבדה", עיתון תנועת הנוער הסוציאליסטית. בדומה לעיטורים סובייטים רבים, הוא הוענק לא רק לאנשים אלא גם לערים, ארגונים, מפעלים, מוסדות ציבור, יחידות צבאיות ועיתונים.
גיבורי ברית המועצות וגיבורי העמל הסוציאליסטי קיבלו עיטור זה יחד עם העיטורים שמתאימים לתארים אלו.
לחלק מהמעוטרים הוא הוענק מספר פעמים. ה"שיאן" מבין מקבלי עיטור לנין הוא המדינאי הסובייטי ניקולאי פטוליצ'ב, שקיבל 12 עיטורי לנין. בסך הכול עד לפירוקה של ברית המועצות הוענקו 462,184 עיטורי לנין.
עיטור מהפכת אוקטובר.
עיטור מהפכת אוקטובר (ברוסית: Орден Октябрьской Революции) נוצר ב-31 באוקטובר 1967 לציון 50 שנה למהפכת אוקטובר, השני בגובהו בברית המועצות. העיטור הוענק לאזרחים אשר תרמו לפעילות המהפכנית ולביסוס השלטון הקומוניסטי בברית המועצות, עבור הישגים בפיתוח הסוציאליזם והמדינה, על הישגים במדע ובתרבות, עבור הצטיינות בקרב, עבור תרומה להגנת המדינה, עבור פעילות ציבורית פורה ועבור קידום וייצוא הסוציאליזם למדינות אחרות באירופה.
העיטור עשוי מכסף, פרט לפטיש ומגל בחלק המרכזי התחתון, אשר עשויים מזהב טהור. המשקל הכולל של העיטור - 31 גרם.
עיטור זה הוענק לראשונה ב-6 בנובמבר 1967 לערים לנינגרד ומוסקבה, על תרומתם במלחמת העולם השנייה. כמו כן, זכו בעיטור ספינת הקרב אברורה, מרשלי ברית המועצות גאורגי ז'וקוב, איבן בגריאמן, איבן קונייב, מפקד הצי הסובייטי אדמירל סרגיי גורשקוב ועוד. כמו כן, זכה גם העיתון הסובייטי פראבדה בעיטור זה. בסה"כ, עד התמוטטות ברית המועצות הוענקו 106,462 עיטורים אלו.
עיטור הניצחון.
עיטור הניצחון (ברוסית: Орден Победа) היה העיטור הצבאי הגבוה ביותר בברית המועצות, הניתן לאנשי הפיקוד העליון של הצבא האדום על "פעולה מוצלחת במסגרת חזית אחת או יותר שהביאה לשינוי משמעותי של המצב לטובתו של הצבא האדום".
העיטור נוסד בשנת 1943 והוענק לראשונה ב-10 באפריל 1944 לגיאורגי קונסטנטינוביץ' ז'וקוב, אלכסנדר ואסילבסקי ויוסיף סטלין על חלקם בשחרור אוקראינה המזרחית. שלושתם קיבלו את העיטור פעם נוספת בשנת 1945 - והם היחידים שקיבלו עיטור זה יותר מפעם אחת.