ב-2004 הייתה ווטסון מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "החיים על פי פיטר סלרס" בו גילמה את אן האו, אשתו של פיטר סלרס. ב-2005 כיכבה בארבעה סרטים: "Wah-Wah" סרטו האוטוביוגרפי של ריצ'רד אי גרנט אותו גם ביים, היא השתתפה בפרימיירה של הסרט הזה בפסטיבל אדינבורו; "שקרים נפרדים" שביים ג'וליאן פלוס, התסריטאי של "גוספורד פארק"; סרט האנימציה של טים ברטון "חתונת הרפאים" לצידם של ג'וני דפ והלנה בונהם קרטר; וכן בסרט "ההצעה" של המוזיקאי ניק קייב.
ב-2006 שחקה בתפקיד משנה בסרט "מיס פוטר", סרט ביוגרפי על סופרת ספרי הילדים ביאטריקס פוטר, בבימויו של כריס נונאן ובהשתתפות רנה זלווגר ויואן מקגרגור. עוד ב-2006 הופיעה בסרט "Crusade in Jeans" עיבוד לספרה של תיאה בקמן. ב-2007 השתתפה בסרט "סוס המים" על מוצא המפלצת מלוך נס לפי ספר הילדים של דיק קינג-סמית. ב-2008 כיכבה לצידן של ג'וליה רוברטס וקארי אן מוס בסרט "לחזור בקיץ", ובסרט "סינכדוכה, ניו יורק" סרטו הראשון כבמאי של התסריטאי צ'ארלי קאופמן.
הבמאי ז'אן פייר ז'ונה כתב עבורה את התפקיד הראשי בסרט "אמלי", שנקרא במקור "אמילי". ווטסון דחתה את התפקיד כי התקשתה בדיבור בצרפתית ולא רצתה לשהות רחוק מביתה. התפקיד הפך את השחקנית אודרי טוטו לכוכבת בינלאומית. גם הבמאי שקאר קאפור בחר בווטסון לתפקיד המלכה אליזבת בסרטו "אליזבת", תפקיד שאותו גלמה לבסוף קייט בלאנשט.
ב-2011 שיחקה במיני-סדרה "מבוגר אחראי" על הרוצח הסדרתי פרד וסט, בתפקיד ג'נט ליץ', עליו זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר.
ב-2015 שיחקה בסרט "ילד קטן" על ילד שאביו נשבה בכלא היפני, בזמן מלחמת העולם השנייה והוא עושה כל מה שהוא יכול כדי להחזיר את אביו הביתה.
ב-2019 גילמה במיני-סדרה "צ'רנוביל" את דמותה הבדיונית של אולאנה חומיוק, מדענית מהמכון הביילורוסי לאנרגיה גרעינית.
נייר כרומו
אלכסנדר ומפילוב
לכסנדר ומפילוב (ברוסית: Александр Валентинович Вампилов; 19 באוגוסט 1937 - 17 באוגוסט 1972) היה מחזאי סובייטי.
ביוגרפיה.
אלכסנדר ומפילוב נולד ביישוב קוטוליק שבאזור העיר אירקוטסק ב-19 באוגוסט 1937. אביו היה פדגוג בולט. אמו הייתה מורה למתמטיקה והייתה לה השפעה מכרעת על עיצוב אישיותו של בנה.
בשנת 1955 התקבל לאוניברסיטת אירקוטסק ללימודי היסטוריה ופילולוגיה.
את הסיפור הראשון שלו - "צירוף מקרים" - כתב בשנה השלישית באוניברסיטה. סיפור זה נתן שם לספרו הראשון שיצא לאור ב-1961 וכלל סיפורים וסצנות קומיים.
בהיותו סטודנט התחיל לעבוד בעיתון "נוער סובייטי" ועבד שם עד פברואר 1964 בתפקיד בכיר.
בסתיו 1965, לאחר סמינר לסופרים צעירים, זכה ומפילוב להתקבל לאגודת הסופרים הכלל רוסית.
במהלך עבודתו הספרותית כתב קרוב ל-70 סיפורים, סצנות, כתבות, מאמרים ופליטונים.
ב-1962 כתב מחזה חד-מערכתי "20 דקות עם מלאך".
ב-1963 כתב קומדיה "בית עם חלונות לשדה" וב-1964 כתב מחזה גדול ראשון - קומדיה "פרידה ביוני".
ב-1965 כתב קומדיה "הבן הבכור". המחזה הפך מהר לפופולרי ואף צולם סרט על פיו אשר זכה בפרס בקטגוריה "התסריט הטוב ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בפראג ב-1976.
בישראל ומפילוב מוכר לאוהבי תיאטרון לפי המחזה "הבן הבכור" שבוים בתיאטרון גשר עם משה איבגי בתפקיד הראשי. המחזה זכה להצלחה רבה וביקורות טובות ממבקרים המקומיים.
ב-1968 סיים ומפילוב את המחזה "ציד הברווזים" אשר גם הוא בוים בהרבה תיאטראות ברחבי רוסיה וצולם לפיו סרט.
ב-17 באוגוסט 1972, יומיים לפני יום הולדתו ה-35, נהרג ומפילוב בתאונה בימת באיקל (סירה ממונעת שהיה בה התהפכה ואלכסנדר טבע).
על שולחן העבודה שלו נשארה עבודה לא גמורה – מחזה מוזיקלי.
ניאולוגיזם
אלכסנדר וומפילוב
מיכה רם
מיכאל (מיכה) רם (4 ביולי 1942 - 14 בינואר 2018) היה אלוף בצה"ל, מפקד חיל הים בשנים 1989–1992.
ביוגרפיה.
מיכה רם נולד בתל אביב בשנת 1942 לצבי רימלנד ורנטה לבית גץ.
חיל הים.
סגן מפקד טרפדת - באוקטובר 1960 החל בקורס חובלים מחזור ט' בשנת 1962 הוסמך כקצין ימי. בגמר הקורס הוצב באילת כסגן מפקד טרפדת. ולאחר כשנה הועבר לחיפה באותו תפקיד.
קצין גנ"ק - מתוך שלושת המקצועות שהוצעו אז לקציני סיפון בחר מיכה את ה. בניגוד למקצועות תותחנות ו שהקורסים להם נערכו באנגליה, קורס קציני גנ"ק הועבר בחלקו בבה"ד חיל הים ובחלקו בבסיס ההדרכה של חיל הקשר. ב-1963 עבר רם קורס קציני גנ"ק שכלל גם קורס קציני קשר מתקדם שנלמד בבה"ד 7. במהלך הקורס בינואר 1964 ארעה תאונת רכבת בה נפגעו חלק מאנשי הקורס בהם אברהם אשור אך רם לא נפגע וסייע לחלץ נוסעים שנתקעו ולטפל בפצועים.
מפקד טרפדת - בסיום קורס קציני גנ"ק הוצב רם לפלגת הטרפדות בחיפה וקיבל פיקוד על טרפדת ט-205. בשייטת הטרפדות, עם כלי שיט קטנים ומהירים וצוות מצומצם, ניתן היה לקצין ים להגיע מהר יחסית לפיקוד עצמאי. קבוצת קציני הטרפדות הייתה מגובשת. הדבר תרם להתפתחותו של רם כמפקד ויכלתו להשפיע על הצוות ועל המקבילים לו, לקדם את היחידה.
הטרפדת שבפיקודו הונעה במנועי בנזין ונודעה במהירותה המרבית הרבה.
ספינות סער.
בשנת 1966 הצטרף רם לצוות קליטת ספינות סער שבנייתן החלה בנמל שרבור שבצרפת. יצא במשלחת לביקור בפלגת הטרפדות. ידיעת הגרמנית סייעה לו להיות המתורגמן של הקבוצה.
במהלך הקליטה מונה רם לקצין ה של הספינה הראשונה - אח"י מבטח יחד עם חיים שקד שהיה קצין הנשק כתבו את נוהלי ההפעלה הראשונים. השם סער שבו נקראות ספינות נבע מעבודתם אז. בתקופת מלחמת ששת הימים נמצא רם עם צוות אח"י מבטח בשרבור. ריחוקו מישראל העומדת לפני מלחמה, הסב לרם תסכול רב. הדבר מצא ביטוי כאשר בתקופת ההמתנה פגש ברכבת מכר צרפתי ששמע שאלג'יראים הצטרפו לאויב וסיפר לו כי ישראל הולכת להפסיד בגדול. בכעס לא אופייני ענה לו בצרפתית שכבר ידע - "באחרי צהרים אחד נכבוש את כל צרפת".
אח"י מבטח הגיעה לישראל ואחת המשימות הראשונות היו החיפושים אחרי הצוללת דקר. תנאי הים היו קשים במיוחד מעבר לכושר הפעולה של הספינות. לאחר כחצי שנה עבר לאח"י אילת כקצין מחלקה וסגנו של רס"ן אלי לוי. עבר מבחן פיקוד ספינת טילים וב-13 באוקטובר 1969 קיבל את הפיקוד.
בית ספר מתקדם - מונה למפקד הראשון של בית-הספר מתקדם המכשיר קציני ים לתפקידים של קציני מחלקות ונשק בספינות הטילים. הצבתו לבית הספר גרמה למיכה להשלים את ידיעותיו בתחומי הלחימה של ספינות הטילים. עם הזמן נוסף מקצוע של מחלקת אלקטרוניקה ושם בית הספר נהיה .
אח"י רשף.
בתחילת 1973 מונה רם למפקדה של אח"י רשף, הספינה הראשונה מדגם סער 4 שנמצאה בבנייה במספנות ישראל. רם וקציני הספינה עסקו בכתיבת נוהלים ומדריכי הפעלה למערכות הספינות. הספינה הושקה על ידי ראש הממשלה גולדה מאיר ב-17 בפברואר 1973. להוכחת יכולת יצאה הרשף באחת ההפלגות הראשונות לגיברלטר. ההפלגה עברה בהצלחה והביטחון בספינות סער 4 גבר.
ספינות סער 4 נבנו על מנת לשרת בים סוף על כן נשארו להתבסס במספנות ישראל בפיקוד אלי רהב. באוגוסט 1973 הושקה הספינה השנייה באותו הדגם אח"י קשת. זוג הספינות תוכננו לצאת ב-15 באוקטובר 1973 להפלגה סביב אפריקה ולהתבסס במפרץ שלמה.
מלחמת יום הכיפורים.
קרב לטקיה.
עם תחילתה של מלחמת יום הכיפורים, בלילה שבין 6 ו-7 באוקטובר, השתתפה אח"י רשף עם חמש ספינות נוספות בפיקודו של מיכאל (יומי) ברקאי בקרב לטקיה מול ספינות חיל הים הסורי. אח"י רשף בפיקודו של רם הייתה הראשונה לפגוע באש תותחים בטרפדת הסורית, אף שהייתה הרחוקה ביותר בכוח.
בהתקרבות לחוף הסורי נתגלתה מטרה שזוהתה כמקשת סורית. שוב הייתה אח"י רשף הראשונה לפגוע בטיל גבריאל. תוך כדי הירי במקשת
הופיעו במפתיע מכיוון דרום מזרח טילי סטיקס. היו אלה שלש ספינות טילים סוריות שתקפו מבלי שהתגלו קודם לכן. אח"י רשף הייתה הדרומית ביותר בכוח והקרובה ביותר לסטי"לים הסורים נראה שהטילים כוונו אליה. בספינה הייתה אינדיקציה של מספר טילים נעולים עליה. בירי מתותח תותח אורליקון 20 מ"מ פוצץ טיל אחד באוויר במרחק כ-100 מטר מימין לספינה. שאר טילי סטיקס עברו קרוב מאוד לספינות הישראליות והוטו הצדה על ידי הטעיות מכ"ם ומערכות הלוחמה האלקטרונית. ברגעים הקריטיים התגלו תקלות במערכת הנשק שלא אפשרו ירי טילים ותותחים. התקלות תוקנו בחלקן על ידי הצוות אך הקרב כבר נגמר, כאשר חמישה כלי שיט סוריים הוטבעו.
מנוף כנפיים מיותר – כאשר חזרה אח"י רשף לנמל חיפה. קיבלה הוראה ממפקדת חיל הים להרכיב מנוף כנפיים המאפשר העמסת כלי שיט קטנים של שייטת 13. חימוש אח"י רשף ירד ל-4 טיל גבריאל בלבד היות שהמנוף בא במקומם של 4 טילי גבריאל. שטח החזר המכ"ם הוכפל וכלל לא ברור אם במצב הזה היו מערכות הלוחמה האלקטרונית יעילות.
קרב דמיאט.
ב-8 באוקטובר הוזעקו כל שייטת ספינות הטילים לגזרת החוף המצרי, בהערכה שהתבררה כשגויה שחיל הים המצרי יברח מפורט סעיד. לאח"י רשף לא היה זמן לפרוק את המנוף והגיעה איתו לזירת הלחימה. מחצית השייטת הוחזרה לחיפה בשטח נשארו 6 ספינות סער בפיקוד המש"ט -מיכאל ברקאי. אח"י רשף השתתפה בקרב דמיאט מול ארבע ספינות טילים מצריות אשר ירו טילי סטיקס ופנו מערבה בכל המהירות. ספינות הסער רדפו וקיצרו טווח לספינות האוסה. אח"י רשף ירתה שני טיל גבריאל ופגעה. לאחר מכן ארעה תקלה במערכת הנשק שלא אפשרה ירי טילים ותותחי תותח אוטו מלרה 76 מ"מ. למרות זאת המשיך רם ברדיפה אחרי ספינה מצרית התקרב עד טווח של 7 ק"מ במגמה לחסל אותה בתותח אורליקון 20 מ"מ, אם לא תתוקן המערכת. כאשר נודע לפיקוד העליון שספינות הסער נמצאות מערבית לפורט סעיד החזירו את הכוח, ומפקד השייטת מיכאל ברקאי הורה את רם לנתק מגע.