בבחירות ייבחרו חברי בתי מחוקקים ב-88 מתוך 99 בתי המחוקקים של מדינות ארצות הברית ובמרבית בתי המחוקקים בטריטוריות ובאזורים המבודדים, כל אחת ואחד לפי השיטה הנוהגת בהם. בסך הכל יועמדו לבחירה 56 אחוזים מהמושבים בבתים העליונים במדינות, בטריטוריות ובאזורים המבודדים ו-92 מהמושבים בבתים התחתונים בהם. בארבע מדינות בלבד (וירג'יניה, לואיזיאנה, מיסיסיפי וניו ג'רזי) לא ייערכו כלל בחירות לבתי המחוקקים המקומיים.
בבחירות ייבחרו גם ממלאי משרות ציבוריות רבים (כגון תובעים כלליים, מזכירי מדינה ומזכירי אוצר) במדינות השונות וכן ראשי עיריות רבים, כולל וושינגטון די. סי., לוס אנג'לס, אוקלהומה סיטי ומילווקי.
שמחה גתהון
ד"ר שמחה גִּתְהוֹן (נולדה ב-1968) היא המייסדת ויו"ר התאגיד הממלכתי מרכז מורשת יהדות אתיופיה, אחת ממקימי עמותת עלם המסייעת לבני נוער במצבי סיכון ומרצה לחינוך באקדמיה. גתהון הדליקה משואה ביום העצמאות ה-74 למדינת ישראל, ובשנת 2022 נבחרה לרשימת הנשים החזקות ביותר בישראל של מגזין פורבס ישראל.
ביוגרפיה.
גתהון נולדה בכפר סרמלה שבמחוז צפון גונדר באתיופיה, בת בכורה לסנאיט ושמעון צגהון, שעבד כמורה ופעיל ציוני. עלתה לישראל בשנת 1984, אחרי שקיבלה היתר לעזוב את אתיופיה ולנסוע ללימודים בארצות הברית. ב-1988, לאחר שנתיים במכינה ובאולפן, החלה גתהון ללמוד לתואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטת בר־אילן. בהמשך למדה גם לתואר שני וב-2011 קיבלה תואר דוקטור בפילוסופיה של החינוך מטעם אוניברסיטת בר-אילן. מאז היא משמשת גם כמרצה בכירה בבית הספר לחינוך במרכז ללימודים אקדמיים אור יהודה, אוניברסיטת בר-אילן ובמכללת סמינר הקיבוצים.
בשנת 2014 מונתה לנציגת הציבור בוועדת סל התרופות לשנים 2014 ו-2015.
בשנת 2022 נבחרה גתהון להדליק משואה בטקס יום העצמאות ה-74 למדינה. בנימוקי הוועדה לבחירת משיאי המשואה נכתב: "מודל לבני ולבנות קהילת יוצאי אתיופיה".
ביוני 2022 הוציאה גתהון ספר ביחד עם עדנה בוסטין בשם "שונים אבל דומים, דומים אבל שונים"
חיים אישיים.
גתהון נשואה לזלאלם, בנו של ד"ר טלהון גתהון, שהיה רופא הקהילה באתיופיה. אם לשתי בנות ומתגוררת בחולון. ביתה שקד השתתפה כקצינה העומדת בחזית טקס הדלקת המשואות בשנת 2021. אחיה של גתהון הוא שאול צגהון, חבר מועצת העיר רחובות.
ג'ורג' באטרוורת'
ג'ורג' סיינטון קיי באטרוורת' (באנגלית: George Sainton Kaye Butterworth; 12 ביולי 1885 – 5 באוגוסט 1916) היה מלחין וקצין בריטי.
באטרוות' לא הספיק לפרסם יצירות רבות לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה בה שירת כקצין ונהרג ב בגיל 31, אך נחשב למלחין מבטיח והיה קרוב למספר יוצרים בתקופה בהם רייף וון ויליאמס עליו גם השפיע בתחילת דרכו. יצירתו המוכרת ביותר "גדות הערבה הירוקה" הפכה לאחר מותו למזוהה עם דור הלוחמים שנפלו במלחמה ובמיוחד עם אלו שמקום קבורתם לא נודע, שכן באטרוורת' עצמו נהרג בהפגזה וגופתו מעולם לא נמצאה.
חיו.
באטוורת' נולד ב-12 ביולי 1885 בשכונת פדינגטון בלונדון, מעט לאחר מכן משפחתו עברה ליורק כאשר אביו קיבל משרה ניהולית במסילת הרכבת הצפון מזרחית. הוא החל ללמוד מוזיקה מגיל צעיר מאמו שהייתה זמרת והחל להלחין עוד בילדותו, כשהיה בבית ספר יסודי ניגן בעוגב בכנסייה ולאחר מכן התקבל ללימודים באיטון קולג' היוקרתי. לאחר איטון התקבל באטוורת' לאוניברסיטת אוקספורד שם למד ועסק במוזיקה ואף עמד בראש מועדון המוזיקה של האוניברסיטה.
באטרוורת' התחבר עם יוצרים ומוזיקאים אחרים בהם ססיל שארפ, אדריאן בולט ורייף וון ויליאמס איתו יצא למספר סיורים ברחבי אנגליה לאיסוף מנגינות עממיות עתיקות. באטרוורת' עצמו אסף כ-450 מנגינות כאלו בעיקר באזור סאסקס, חלקן אף הקליט, אלו השפיעו רבות על היצירות שלו, של וון ויליאמס ושל יוצרים אחרים בתקופה. הוא היה ממייסדי אגודת השירה והריקוד האנגלי העממי (English Folk Dance and Song Society) ב-1906.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס באטרוורת' לשורות הצבא הבריטי בתור טוראי ברגימנט הרגלים הקל של הדוכס מקורנוול ובהמשך קודם לדרגת לוטננט משנה בגדוד ה-13 של רגימנט הרגלים הקל דורהאם. עת התגייס לצבא, השמיד באטרוורת' חלק נכבד מיצירותיו מחשש שיפול במלחמה ויפורסמו יצירותיו בטרם סיים לעבוד עליהן.
ביוני 1916 באטוורת' השתתף עם חייליו בלחימה סביב פוזייר כחלק מהמאמץ של הדיוויזיה ה-23 בתקיפה הבריטית בסום. ב-16–17 ביולי הוא פיקד על הסתערות על עמדות גרמניות וחיליו הצליחו אף לכבוש מספר חפירות כשהוא עצמו נפצע קל, על פיקודו ולחימתו באזור פוזייר הוענק לו עיטור צלב המלחמה (הוענק לאחר מותו). ב-4 באוגוסט באטוורת' הוביל התקפה וכבש עם חייליו חפירה גרמנית בשם "סמטת מונסטר", תחת הפגזה קשה ותוך אבידות קשים לחייליו העמדות הגרמניות נכבשו, אך בשעות הבוקר המוקדמות של 5 באוגוסט הכוחות הגרמנים ניסו לכבוש בחזרה את החפירה ובמהלך הלחימה באטרוורת' נורה בראשו על ידי צלף ונהרג במקום. חייליו קברו אותו בדופן החפירה תוך כדי הלחימה וגופתו נותרה במקום ומעולם לא הוצאה משם, יצירתו המפורסמת ביותר "על גדות הערבה הירוקה" הפכה למזוהה עם גבורת הלוחמים שנפלו במלחמת העולם הראשונה ובמיוחד עם אלו שלא זכו לקבורה.
גריפית'ס
יחסי הפיליפינים–ערב הסעודית
יחסי הפיליפינים–ערב הסעודית הם היחסים הבילטרליים של הפיליפינים וערב הסעודית. יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות כוננו ב-24 באוקטובר 1969.
יחסי סחר.
ב-2012, ערב הסעודית הייתה שותפת הסחר העשירית בגודלה של הפיליפינים, השוק ה-31 וה-8 בגודלם בתחומי היצוא והיבוא בהתאמה. ערב הסעודית הייתה גם שותפת הסחר וספקית היבוא הגדולה של הפיליפינים, ושוק היצוא השני בגודלו במזרח התיכון. לפי נתוני ממשלת סעודיה, הסחר בין ערב הסעודית לפיליפינים הסתכם ב-2011 ב-3.6 מיליארד דולר, נתון גדול יותר בהשוואה לנתון הסחר של השנה הקודמת שהסתכם ב-2.7 מיליארד דולר.
יחסי עבודה.
נכון ליוני 2013, עבדו בסעודיה כ-674,000 פיליפינים לפי נתוני משרד הפנים הסעודי. הסכם על עובדי שירות משק בית פיליפינים נחתם בין ערב הסעודית לפיליפינים באותה שנה. ההסכם היה הראשון עבור ערב הסעודית עם מדינה המספקת עבודה.
בשנת 2012, כ-150,000 אחיות פיליפיניות עבדו בערב הסעודית, 25 אחוז מהמספר הכולל של העובדים הפיליפינים בממלכה.
דיוויזיית השריון התשיעית (בריטניה)
דיוויזיית השריון התשיעית של הצבא הבריטי היא דיוויזיית שריון בריטית שהוקמה במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לא השתתפה בלחימה ככוח דיוויזיוני.
היסטוריה.
דיוויזיית השריון ה-9 הוקמה ב-1 בדצמבר 1940 ופורקה ב-31 ביולי 1944. היא מעולם לא לחמה כדיוויזיה שלמה במהלך המלחמה, אם כי חטיבת השריון ה-27 שלה לחמה ב ובצפון מערב אירופה ב-1944.
גרפץ
דיוויזיית השריון השמינית (בריטניה)
דיוויזיית השריון השמינית של הצבא הבריטי היא דיוויזיית שריון בריטית שהוקמה במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה נפרסה במצרים ביוני 1942 אך מעולם לא פעלה כמערך שלם ופורקה בינואר בשנה שלאחר מכן.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-4 בנובמבר 1940, וביוני 1942 נשלחה לצפון אפריקה אך מעולם לא לחמה כמערך שלם. מאחר שלא ניתן היה לספק לדיוויזיה חטיבת חי"ר עם משאיות, היא פורקה לבסוף במצרים ב-1 בינואר 1943.
בעקבות קרב אל-עלמיין השני הועלתה תוכנית להשתמש בשרידי הדיוויזיה ככוח מרדף עצמאי כדי לזנק קדימה אל העורף הגרמני-איטלקי עד טוברוק, אולם התוכנית להשתמש בדיוויזיה נגנזה ובמקום זאת נעשה שימוש ביחידות באזור הקדמי. לאחר מכן שימשה שם הדיוויזיה לצורך הטעיה צבאית.
הדיוויזיה המשוריינת השמינית (בריטניה)
גיא בן־פורת
גיא בן-פורת
הארפו הפקות
הארפו הפקות (Harpo Productions) (או הארפו אולפנים, Harpo Studios) היא חברת הפקות מולטימדיה אמריקאית שהקימה אופרה וינפרי בהוליווד. היא חברת הבת היחידה של חברת המדיה והבידור שלה Harpo, Inc. באנגלית, השם "Harpo" הוא "אופרה" בהיפוך אותיות, וזה היה גם שמו של בעלה של דמותה בסרט הצבע ארגמן.
אנדרום היא מילה שכתיבתה נגזרת על ידי היפוך כתיב של מילה אחרת, לפיכך הוא מקרה פרטי של אנגרמה. למשל Harpo הוא אנדרום של Operah, הכוונה ל-Oprah Winfrey שהיא בעלת חברת ההפקות.
תולדות החברה.
וינפרי הקימה את החברה בשנת 1986.
בשנת 1988 נאלצה וינפרי, באמצעות הארפו הפקות, לרכוש את תוכנית האירוח "המופע של אופרה וינפרי" מרשת ABC O&amp;O WLS-TV בשיקגו, וחידשה אוטומטית את העסקה עם King World Productions, שהחזיקה מניות מיעוט, שתוקפן היה אמור להסתיים ב־1991.
חברת ההפקות הזו מחזיקה בחברות בנות: הארפו פרינט, בית הוצאה לאור, ומניות מיעוט ברשת הכבלים Oprah Winfrey Network (OWN). במקור החזיקה הארפו הפקות ב־50% מ־OWN יחד עם חברת דיסקברי, שרכשה 24.5% מ-OWN ב־2017 ועוד 20.5% ב־2020, מה שהותיר את הארפו מחזיקה ב־5% בעלות.
בעבר, החזיקה החברה גם בחברות בנות נוספות: Harpo Films, אולפן סרטים שנסגר בתחילת 2013, ו־Harpo Radio, חטיבת שידורי רדיו, שנסגרה ב־1 בינואר 2015. בעבר שכן מטה החברה בשיקגו, ב־West Loop של שכונת ניר וסט סייד. הבניין נהרס ב־2016, ומטה חדש של מקדונלד'ס נפתח במקום ב־2018.
החברה הפיקה סרט תיעודי על ווינפרי עבור אפל TV פלוס בשם "The Me You Can't See", בהנחיית וינפרי והנסיך הארי, דוכס סאסקס.
חטיבות.
רשת אופרה ווינפרי (OWN).