בשנת 2003, החברה פיתחה וקיבלה ליישום תוכנית לבניית צינורות גז חדשים. נעשה שימוש בצינורות פוליאתילן שאינם דורשים הגנה אלקטרוכימית, שימוש בשיטות חיבור מודרניות. כאחת הראשונות בענף, כלכלת הגז באזור החילה מערכת אספקת גז לבנייני מגורים בודדים בהתאם לתוכנית הלחץ הבינוני, המאפשרת לווסת את ערך הלחץ עבור כל צרכן ספציפי, בהתאם למכשירים המשמשים אותו.
בית הספר המלכותי לבלט
בית הספר המלכותי לבלט (באנגלית: The Royal Ballet School) הוא בית ספר בריטי לבלט קלאסי, שנחשב לאחד המרכזים הטובים בעולם להכשרה בתחום. מטרת בית הספר היא להכשיר ולחנך רקדנים מצטיינים לבלט קלאסי בשביל הבלט המלכותי, בבסיסו שבבית האופרה המלכותית שבלונדון, ובשביל הבלט המלכותי של ברמינגהאם. הקבלה לבית הספר מבוססת אך ורק על כישרון ועל פוטנציאל, ללא קשר ליכולת אקדמית או נסיבות אישיות, ו-90% מתלמידי בית הספר מסתמכים על תמיכה כספית כדי ללמוד בו.
בית הספר מבוסס בשני מקומות: הלשכה הלבנה בפארק ריצ'מונד (לתלמידים בגילאים 11–16) וקובנט גארדן (לתלמידים בגילאים 16–19) באולפנים ייעודיים ברחוב פלוראל, סמוך לבית האופרה המלכותית. בית הספר המלכותי לבלט חינך במשך דורות רקדנים וכוריאוגרפים בעלי מוניטין בינלאומי ביניהם מרגוט פונטיין, בריל גריי, קנת' מקמילן, דארסי באסל, אלסנדרה פרי, ויויאנה דוראנטה, סרגיי פולונין ומנהל הבלט המלכותי הנוכחי, קווין או'הר. בוגרי בית הספר משתלבים בתעסוקה גם בתחום מחזות הזמר, מחול מודרני, מחול ג'אז, טלוויזיה וקולנוע.
היסטוריה.
בשנת 1926, הרקדנית ילידת אירלנד, נינט דה ולואה, הקימה את האקדמיה לאומנות הכוריאוגרפית, בית ספר לריקוד עבור בנות, אשר היווה את קודמו של בית הספר המלכותי לבלט. כוונתה של דה ולואה הייתה ליצור להקת בלט רפרטוארית ובית ספר, מה שהוביל אותה לשיתוף פעולה עם מפיקת התיאטרון ליליאן בייליס. בייליס הייתה הבעלים של תיאטרון אולד ויק, וכמו כן רכשה את תיאטרון סאדלר'ס וולס בשנת 1925. ב-1928 בייליס חיברה את דה ולואה להופעות המחול בשני התיאטראות, ופתחה מחדש את תיאטרון סאדלר'ס וולס בשנת 1931. לאחר פתיחת התיאטרון, דה ולואה העבירה את בית הספר לסטודיו שבאתר תחת השם "בית הספר לבלט של סאדלר'ס וולס", והחלה ללמד בנים ובנות יחד. במקביל, להקת הבלט ויק-וולס נוצרה, תוך שהיא משלבת תלמידים מבית הספר ורקדנים בולטים מאותה התקופה. בית הספר והלהקה התפתחו שניהם במהירות, ולאחר שנפסקו ההופעות באולד ויק הלהקה שינתה את שמה ל"בלט סאדלר'ס וולס".
ב-1946 הלהקה הפכה להיות להקת הבית של בית האופרה המלכותית, שנפתח מחדש בקובנט גארדן. כתוצאה מכך, ב-1947 בית הספר עבר מסאדלר'ס וולס לברונ'ס קורט שבמערב לונדון, כאשר לראשונה הוצעו לימודים אקדמיים לתלמידים הצעירים. לאחר ההתרחבות המהירה של בית הספר, ב-1955 בית הספר הבטיח לעצמו מיקום חדש בלשכה הלבנה שבפארק ריצ'מונד בלונדון, כך נוצר "בית הספר הנמוך" של הבלט המלכותי. בית ספר הפועל בצורת פנימייה עבור ילדים בגילאים 11–16, תוך שילוב לימודים אקדמיים כלליים עם אימוני בלט מקצועיים. בית הספר הגבוה נוסד באתר הקיים של בית הספר בברונ'ס קורט, עם תלמידים בגילאים 16–19 הלומדים בלט במשרה מלאה.
באוקטובר 1956, ניתן צ'רטר מלכותי רשמי אשר חיבר בין הלהקה ובית הספר, והפך אותם לבלט המלכותי ולבית הספר המלכותי לבלט. להקה נוספת, קטנה יותר, אשר המשיכה להופיע בסאדלר'ס וולס וקיימה סיבובי הופעות ברחבי ההמלכה המאוחדת, הפכה לבלט המלכותי של סאדלר'ס וולס. נינט דה ולואה פרשה מתפקידה כבמאית ומנהלת הלהקה בשנת 1970. ב-1990, להקת סאדלר'ס וולס הפכה להיות להקת הבית בהיפודרום של ברמינגהאם, שם היא שינתה את שמה לבלט המלכותי של ברמינגהאם ויצרה קשרים חדשים עם בית הספר לבלט אלמהרסט בשנת 2002.
בינואר 2003, התלמידים הבוגרים של בית הספר המלכותי לבלט עברו לקומפלקס אולפנים חדש ברחוב פלוראל, סמוך לבית האופרה המלכותית בקובנט גארדן, שם הבלט המלכותי נותר להקת הבית. נבנה גשר בין בית הספר ובית האופרה, אשר מקשר בין מבנה בית הספר לתיאטרון ולאולפנים של הבלט המלכותי עצמו. הגשר נקרא בשם "גשר השאיפות", ומעצבו קיבל פרס אדריכלי.
הלשכה הלבנה White Lodge.
היסטוריה.
התלמידים הצעירים של בית הספר המלכותי לבלט עברו ללשכה הלבנה בפארק ריצ'מונד ב-1955, כאשר בית הספר פוצל לראשונה. הבניין הג'ורג'יאני הוא מגורים מלכותיים ובקתת ציד לשעבר, והוא נבנה בתקופת מלכותו של ג'ורג' השני. בניין זה הוא בית הקבע של בית הספר וחלו בו שיפוצים נרחבים כדי לספק תנאים לריקוד, ללימודים אקדמיים ולמגורים לתלמידים. ילדים מגיעים לבית הספר בין הגילאים 11–16 והקבלה אליו נעשית על ידי אודישן בלבד. בית הספר מקבל מעל עשרים אלף מועמדויות מדי שנה, ועקב המוניטין הבינלאומי שלו מגיעים אליו גם תלמידים ממדינות זרות. בית הספר פועל כפנימייה, כך שרוב תלמידי בית הספר גרים באתר. עם זאת, ישנו מספר קטן של תלמידים החיים בביתם ומגיעים מדי יום.
לימודים.
בריקוד, תלמידי בית הספר לומדים בלט קלאסי, ריקודי אופי, מחול מודרני, התעמלות וכן מחול אירי וסקוטי ו. מאוחר יותר בהכשרתם, התלמידים לומדים רפרטואר בלט, סולואים ופה דה דה. החל מהשנה הראשונה, הבנות מקבלות שיעורי פוינט שנועדו לחזק את כף הרגל והקרסול בהדרגה. הבנים מתחילים שיעורי פיתוח פלג הגוף העליון בשנתיים האחרונות ללימודים בבית הספר, כדי להכין אותם לדרישות של פה דה דה. בשנה הראשונה ללימודים, התלמידים מקבלים בסיס באמצעות טכניקות מבוססות דלקרוז (Dalcroze-based techniques), שמטרתן לבצע הפנמה של עקרונות הקצב והתזמון. בשנה האחרונה ללימודיהם בלשכה הלבנה, התלמידים מוזמנים לאודישנים עבור בית הספר הגבוה, במטרה להמשיך את לימודיהם שם. תלמידי בית הספר מקבלים הזדמנויות שונות להופיע עם הבלט המלכותי, כאשר הבולטת ביניהם היא בתפקידי הילדים בבלט מפצח האגוזים.
בית הספר מציע גם לימודים אקדמיים ברמה של בית ספר תיכון טיפוסי בבריטניה. הלימודים האקדמיים מתקיימים באנגלית, על כן תלמידים שאינם דוברים אנגלית כשפת אם נדרשים לעבור תוכנית ללימודי אנגלית טרם תחילת לימודיהם. תלמידים אלו מקבלים תמיכה מבית הספר, ומותאמת להם תוכנית לימודים אישית. בשנים הראשונות ללימודים בבית הספר כלל התלמידים מקבלים שיעורי אנגלית, מתמטיקה, מדעים, גאוגרפיה, היסטוריה, שפות, מוזיקה, דרמה ואומנות. בשנתיים האחרונות ללימודים התלמידים מתחילים להתכונן לבחינות GCSE או iGCSE. בחינות GCSE כוללות לימודי אנגלית, מתמטיקה, ביולוגיה, כימיה ופיזיקה, וכן בחירה בנושאים: צרפתית, לימודי מחול, אומנות, מוזיקה, גאוגרפיה, היסטוריה ודרמה. המבחנים הסופיים נערכים בסוף השנה האחרונה ללימודים.
בבית הספר פועלת תוכנית התלמידים הבינלאומיים. מטרתה של תוכנית זו היא לאתר מספר מצומצם של תלמידים מצטיינים מרחבי העולם, ולהציע להם הזדמנויות שונות ללימודים בבית הספר. התוכנית מיועדת לתלמידים בגילאים 11-15, אשר אינם מוכנים לגור מחוץ לארץ המוצא שלהם, או שאין להם אמצעים מתאימים לכך. למספר שבועות בשנה, תלמידים אלו מוזמנים לבית הספר במטרה להתאמן במערכת של בית הספר בלשכה הלבנה. אותם תלמידים משמשים גם כשגרירים של בית הספר בארצות המוצא שלהם, וחלקם מתקבלים בהמשך ללימודים במתכונת מלאה.
מתקנים.
בית הספר מכיל שישה אולפני ריקוד, ביניהם סטודיו פונטיין, על שם מרגוט פונטיין בוגרת בית הספר. סטודיו פונטיין הוא אולם תיאטרון מצויד בעל תכולה של 250 אנשים, והוא יכול להיות מומר לסטודיו ריקוד גדול, או לשניים קטנים. בית הספר כולל גם מתקני פנאי שונים, כגון בריכה פנימית מחוממת, מגרש טניס/נטבול, וכן מגרש כדורגל קטן. מועדוני התלמידים כוללים משחקי הטלת חיצים, סנוקר, טניס שולחן, משחקי וידאו וטלוויזיה. מבנה בית הספר כולל בתוכו את מעונות התלמידים, המופרדים לפי מגדר ולפי קבוצות גילאים. בנוסף, ישנו חדר אוכל משותף בו מתקיימות הארוחות מדי יום.
בית הספר הגבוה.
היסטוריה.
בית הספר המלכותי לבלט לתלמידים בוגרים התבסס בשנת 1955, לאחר מעבר התלמידים הצעירים ללשכה הלבנה. בית הספר נשאר בסטודיו הקיים במערב לונדון, כאשר נוספו לו לראשונה לימודים אקדמיים. מאוחר יותר, בינואר 2003, בית הספר עבר לבסיסו החדש, והמבנה הישן מארח כיום את האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. במנה החדש של בית הספר, אשר נבנה למטרותיו, וממוקם בקובנט גארדן, ולומדים בו תלמידי בית הספר בגילאים 16–19.
הכשרת מחול.