העיר סיודאד חוארס נוסדה ב-1659 כ"אל פאסו דל נורטה" (El Paso del Norte; בספרדית - "השער הצפוני"), על ידי הספרדים, שחיפשו מסלול לאזור הרי הרוקי הדרומיים. המיסיון של נואסטרה סניורה דה גוואדלופה היה אחד מיישובי הקבע הראשונים באזור. העץ ממנו נבנה הגשר מעבר לריו גראנדה הובא מהעיר סנטה פה במהלך המאה ה-18. הסכם גואדלופה אידלגו שסיים את מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בשנת 1848 קבע כי הריו גראנדה יהיה הגבול בין שתי המדינות, והפריד בין היישובים שעל שתי גדות הנהר. המרכז העירוני מצפון הפך לאל פאסו שבטקסס ואילו המרכז העירוני שמדרום הפך לעיר סיודאד חוארס. גורל דומה נפל בחלקן של 13 ערים נוספות במקסיקו. במהלך הפלישה הצרפתית למקסיקו, בין השנים 1862 ל-1867, שימשה אל פאסו דל נורטה כתחנת מעבר לכוחותיו הרפובליקניים של בניטו חוארס עד שייסד את ממשלתו הגולה בצ'יוואווה. ב-1888 הוחלט לקרוא את העיר על שמו, סיודאד חוארס (עירו של חוארס).
במהלך השלבים הראשונים של המהפכה המקסיקנית שימשה העיר כבירה זמנית, כאשר כוחות הנאמנים למועמד האופוזיציה פרנסיסקו מדרו, שהונהגו על ידי פנצ'ו וייה, כבשו את העיר ב-20 בנובמבר 1910. לאחר לוחמה שנמשכה כעשור, החלימה העיר בתקופת חוק היובש בארצות הברית (1919–1933), בה שימשה כמרכז בידורי לתושבי ארצות הברית שרצו ליהנות משתייה חריפה באופן חוקי. חוארס המשיכה לקלוט תיירים מצידו הצפוני של הגבול במהלך שנות ה-40 ושנות ה-50, ופיתחה מרכז ובו בארים, מועדוני לילה, בתי בושת, ומרכזים למלחמת שוורים. פיתוח מרכזי המאקילדורס, מפעלים להרכבה המתבססים על ייבוא של חומרי גלם ללא מכס, הביא לעיר אנשים רבים שמצאו בהם עבודה. המפעלים משכו לעיר תאגידים כדלפי, מפעל גדול לייצור חלפים לרכב, שביסס בעיר את המרכז הטכנולוגי שלו בחצי הכדור המערבי, ומעסיק יותר מ-2,000 מהנדסים. אך קרבתה של העיר לגבול
ותהליכי העיור הביאו גם ליצירת שכונות עוני המכונות "קולוניות".
ארצות הברית מקיימת קונסוליה כללית בעיר, בנוסף ל-שגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי
דמוגרפיה.
הצמיחה השנתית באוכלוסיית העיר במהלך שנות ה-90 הייתה 5.3%. היא נבעה במיוחד מהגעתם של תושבים חדשים מתוככי מקסיקו, ויש המעריכים כי כיום, 32% מתושבי העיר הגיעו מחוץ לתחומי מדינת צ'יוואווה. על אף שרוב המהגרים הם מקסיקנים, ישנם רבים המגיעים ממדינות אחרות במרכז אמריקה כגואטמלה, הונדורס וניקרגואה.
פשע.
קרטל הסמים חוארס.
חוארס ידועה לשמצה באלימות ובפשע השוררים בה, חלקם נובעים מפעילותו של קרטל חוארס, העוסק בסחר בסמים.
אלימות בין קרטלי סמים מתחרים הביאה לכך שיותר מרבע מ-3,800 הרציחות המתרחשות במקסיקו מדי שנה על רקע של סחר בסמים התרחשו בחוארס. העיר היא בעלת אחד משיעורי הרצח הגבוהים ביותר במקסיקו. הרציחות בעיר הן לא רק רבות אלא גם אכזריות. בשנת 2009 קיבלה העיר את התואר המפוקפק "בירת הרצח העולמית" והפכה לעיר המסוכנת בעולם עם מספר מקרי הרצח הרבים ביותר ביחס לאוכלוסייה.
רציחות הנשים בחוארס.
משנת 1993 הייתה חוארס זירה לרצח של יותר מ-400 נשים שנרצחו, רבות מהן לאחר התעללות מינית, ונמצאו כשהן זרוקות לצד הדרך. רבות נוספות טרם נמצאו. על אף לחץ לתפוס את הרוצחים ואיתורם של מספר חשודים, האחראים למעשים טרם נתפסו. ספר בשם "בנות חוארס" מאת העיתונאית תרסה רודריגס, שיצא לאור בשנת 2007 טוען כי האחראים לרציחות הם גורמים בכירים במשטרה ואזרחים מכובדים בעיר.
חינוך.
על פי ההערכות האחרונות אחוז ידיעת קרוא וכתוב בעיר הוא בין הגבוהים במקסיקו, ו-97.3% מתושבי העיר מעל לגיל 15 יודעים קרוא וכתוב. בעיר יש שלוש אוניברסיטאות ציבוריות ושתי אוניברסיטאות פרטיות. המוסד הטכנולוגי של סיודאד חוארס (Instituto Tecnológico de Ciudad Juárez) שנוסד ב-1964, היה המוסד הציבורי הראשון ללימודים גבוהים בעיר. לאחר מכן, ב-1968 נוסדה האוניברסיטה "Universidad Autónoma de Ciudad Juárez", והיא הייתה לאוניברסיטה הגדולה בעיר, ולאחת מהאוניברסיטאות הטובות במקסיקו. האוניברסיטה פזורה על פני מספר אתרים בעיר. כן פועלת בעיר הפקולטה למדע המדינה של "האוניברסיטה האוטונומית של צ'יוואווה". "המוסד לטכנולוגיה ולחינוך גבוה של מונטריי" ו"האוניברסיטה האוטונומית של דוראנגו" הן אוניברסיטאות פרטיות הפועלות בעיר. המוסד הטכנולוגי של מונטריי נפתח ב-1983 והוא אוניברסיטה פרטית המועדפת על בעלי האמצעים בעיר. המדובר בשלוחה מקומית של רשת לחינוך גבוה.
בית הספר הקתולי "Instituto Latinoamericano", הוא מוסד דתי המפעיל מוסדות חינוך שונים, לחינוך בסיסי וחינוך גבוה, במגמה המוצהרת לעצור את התפשטות הדת הפרוטסטנטית במקסיקו.
באופן כללי ניתן לומר שהעיר מציעה אפשרויות נרחבות לחינוך, המותאמות לכל טעם ולכל מעמד כלכלי. עם זאת רבים מעדיפים ללמוד בעיר השכנה אל פאסו.
ספורט.
כדורגל הוא הספורט האהוב בחוארס. קבוצת הכדורגל המקומית היא "Indios de Ciudad Juárez", המשחקת בליגת העל המקסיקנית. האינדיוס משחקים באצטדיון האולימפי על שם בניטו חוארס (Estadio Olímpico Benito Juárez) כמו כן יש בעיר קבוצות בייסבול, כדורסל, פוטבול אמריקני ומועדון טניס שזכה להישגים. העיר היא גם המקום שבו מתקיים מרוץ האופניים "צופקבראס 100", למרחק מאה קילומטר, מדי שנה מאז שנת 1997.
בעיר פועל מרכז לספורט אתגרי המכונה "Parque Extremo", הכולל משטחי בטון ועפר לרכיבת אופני BMX וסקייטבורד.
תקשורת.
רוב ערוצי הטלוויזיה המקסיקנים והאמריקנים הכלל-ארציים נקלטים בעיר. שלוש רשתות טלוויזיה בתשלום מוצעות לתושבים, וכן 24 רשתות רדיו AM ו-21 רשתות רדיו FM. בעיר פועלים ארבעה עיתונים מקומיים: "El Mexicano", "El Diario", "El Norte" ו-"El PM".
דלקת כלי דם
דלקת כלי דם (אנגלית: Vasculitis) היא קבוצת דלקות של כלי הדם העלולות לפגוע בכל אחת ממערכות הגוף.
בקבוצת דלקות כלי הדם נכללות דלקת של דופן כלי הדם, הן עורקים והן ורידים. וכן דלקת כלי הלימפה. הדלקות מופיעות בדרגות חומרה שונות ועלולות להביא במקרים מסוימים למוות.
גורמים.
הסיבה לחלק מדלקות כלי הדם אינה ידועה עדיין, בין הגורמים המוכרים נמנים:
כלי דם תקין - היסטולוגיה.
כלי דם (הצינור בו עובר הדם) מורכב מארבע שכבות עיקריות:
סיווג.
יש מספר דרכי סיווג לדלקות כלי דם, בהן גורמי המחלה, מיקום כלי הדם הדלקתיים, אולם הדרך המקובלת לסווג דלקות כלי דם שונות היא לפי קוטר העורקים הנפגעים: גדול, בינוני או קטן.
סמח'
מדליית רובלינג
מדליית רובלינג (באנגלית: Roebling Medal) הוא הפרס היוקרתי ביותר של החברה המינרלוגית של אמריקה (Mineralogical Society of America), וניתן עבור הצטיינות מדעית כפי שבאה לידי ביטוי בעיקר על ידי פרסומים מדעיים של מחקר מקורי בולט במינרלוגיה. כללי הפרס מדגישים את נושא המחקר המקורי. כך למשל לא יינתן הפרס בשל הצטיינות בהוראה או במנהל הקשורים למינרלוגיה. הפרס אינו מוגבל לאזרחי ארצות הברית בלבד, ואיננו מוגבל בגיל.
ההחלטה על חלוקת המדליה התקבלה ב-1929, עשר שנים לאחר הקמת החברה המינרלוגית של אמריקה, אבל רק ב-1937, משנאסף סכום מספיק, החלה חלוקה סדירה של הפרס. הפרס כולל מדליה מוזהבת וחברות לכל החיים בחברה המינרלוגית של אמריקה.
הפרס קרוי על שמו של הקולונל וושינגטון אוגוסטוס רובלינג (Washington Augustus Roebling 1926-1837) שהיה מהנדס, בונה גשרים, אספן מינרלים ועמית בולט של החברה המינרלוגית של אמריקה.
קפבלנקה - מרשל תחרות ניו-יורק ב-1909
במהלך חודש מרץ 1909, לאחר שכוחו השחמטאי של חוסה ראול קפבלנקה היה ברור, נעשו הסידורים המתאימים לארגון דו-קרב בין פרנק מרשל לבין קפבלנקה. לא היה קושי לארגן את ההתמודדות, בעיקר משום שמרשל לא הטיל ספק בניצחון קל על הצעיר מקובה.
השחקנים.
חוסה ראול קפבלנקה, יליד קובה (1888) היה כוכב עולה בעולם השחמט הבינלאומי. פרנק ג'יימס מרשל (10 באוגוסט 1877 - 9 בנובמבר 1944), שחמטאי אמריקני, אחד מחמשת רבי האמנים המקוריים ומתמודד על אליפות העולם בשחמט (מול עמנואל לסקר ב-1907); אלוף ארצות הברית במשחק המלכים בשנים 1936-1909. תוצאת ההתמודדות, 8 ניצחונות לקפבלנקה לעומת הפסד בודד ו-14 תוצאות תיקו, הכו את העולם השחמטאי בהפתעה מוחלטת. לקפבלנקה זו הייתה התמודדות ראשונה עם אמן שחמט מהמובילים בעולם, ועל פי עדותו שלו עצמו עד לדו-קרב זה לא עיין בספרי שחמט לנושא הפתיחות. לדבריו, לו היה מרשל בוחר בפתיחות קלסיות, כמו פתיחה וינאית או גמביט דני, התוצאה הייתה עשויה להיות שונה. הפתיחה היחידה עליה קפבלנקה קרא ניתוח הייתה הפתיחה הספרדית; הניתוח נכתב על ידי עמנואל לסקר. גם מניתוח זה לא התרשם קפבלנקה וקבע כי הניתוח שגוי, שכן לא הביא בחשבון את התגובות החזקות ביותר של השחור.
הניצחון בדו-קרב מיקם את קפבלנקה בשורה הראשונה של טובי האמנים, ועם זאת בלטה חולשתו היחסית בשלב הפתיחה, הבנתו העמדתית הטובה אבל מעבר לכל בלט חוזקו הגדול בשלב הסיום של המשחק. גם כושרו ההגנתי בלט, שכן מרשל הסתער על עמדות קפבלנקה במשחקים רבים, אך נהדף פעם אחר פעם.
המשחק החמישי בדו-קרב.
לפני משחק זה ניצח קפבלנקה במשחק אחד ושלושה הסתיימו בתיקו.
(לבן):פרנק מרשל ו (שחור) חוסה ראול קפבלנקה
1. ד4 ד5 2. ג4 ה6 3. פג3 פו6 4. רז5 רה7 5. ה3 פה4
המסע האחרון של השחור הוא שגיאה, המסע הנכון הוא 0-0. קפבלנקה כותב בספרו כי לא היה חוזר ומשחק מסע זה (פה4) אך בזמן המשחק הוא היה בעמדה לא מוכרת כבר בשלב מוקדם זה של המשחק, ולא ידע מה לשחק. הוא זכר כי נאמר לו שלאסקר השתמש בהצלחה במסע זה ולכן החליט לשחק אותו. רק לקראת סוף הדו-קרב שינה את אופן ההגנה שלו.