הרגרוב נולד בווייקו, טקסס. כתלמיד תיכון התגלה על ידי וינטון מרסליס, שסייע לו להתקדם ולנגן לצידם של מוזיקאים מובילים.
ב-1989 למד במשך שנה במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון ולאחר שנה זו עבר לניו סקול בניו יורק, במקביל צבר ניסיון רב במסגרת הופעות בג'אם סשן במועדוני העיר. ב-1990 חתם בחברת RCA/Novus והוציא את אלבום הבכורה שלו "Diamond in the Rough", הראשון מסדרה של חמישה אלבומים בחברה זו.
בשנת 1993 הופיע עם תזמורת הג'אז של מרכז לינקולן (אותה ניהל וינטון מרסליס). ב-1995 הוציא את "Parker's Mood" עם כריסטיאן מקברייד בקונטרבס וסטיבן סקוט בפסנתר. התקליט, הכולל פרשנות לקטעים של צ'ארלי פארקר זכה לשבחי הביקורת. במקביל הוציא את תקליטו "Family" שכלל סטנדרטים וקטעים פרי עטו. ב-1998 הופיע והקליט עם להקת מוזיקה קובנית בשם "Crisol", אלבומם המשותף, "הבנה" זכה בפרס גראמי.
ב-2002 הקליט עם מייקל ברקר (בסקסופון טנור) והרבי הנקוק (בפסנתר) את "Directions In Music" שבמרכזו שלושה קטעים מאת ג'ון קולטריין ולחנים של ברקר ברוחו. התקליט זכה בפרס גראמי באותה שנה.
ב-2003 הקליט עם הזמרת אריקה בדו ובמקביל הוביל את ההרכב "The RH Factor" שהוציא ארבעה תקליטים ויצר מוזיקה קצבית תוך שילוב סגנונות ג'אז, פ'אנק, היפ-הופ ומוזיקת נשמה ומיצב את הרגרוב כאחד ממחדשי הרית'ם אנד בלוז. ב-2008 הקליט שני תקליטים שונים ביותר "Earfood" עם רביעייה ו-"Emergence" עם ביג בנד בת 19 נגנים.
הרגרוב נפטר ב-2 בנובמבר 2018 כתוצאה מדום לב.
מיינרד פרגוסון
מיינרד פרגוסון (באנגלית: Maynard Ferguson; 4 במאי 1928 - 23 באוגוסט 2006) היה חצוצרן ג'אז שנודע ביכולתו לנגן ברגיסטרים הגבוהים ביותר של החצוצרה תוך שמירה על דיוק. בשנות חמישים והשישים היה חדשן בתחום הנגינה בחצוצרה ומוביל הרכב חשוב, אך בשנים שלאחר מכן דעכה הקריירה שלו והוא מצא את פרנסת בעיקר בחינוך צעירים ובנגינת נעימות פופולריות בווירטואוזיות חלולה וקרקסית, עד ששב לפעילות יצירתית ב-1988. בנוסף, המציא חצוצרה חדשנית קטנה בשם "Firebird" ("ציפור אש"), עם שלושה שסתומים וחָליק, כמו בטרומבון.
תולדות חייו.
וולטר מיינרד פרגוסון נולד סמוך למונטריאול בקוויבק, קנדה. הוא היה ילד פלא וניגן בגיל ארבע בפסנתר וכינור, בגיל עשר עבר לנגן בקורנית ובגיל 13 ניגן כסולן עם תזמורת איגוד השידור הקנדי (CBC). הוא זכה למלגת לימודים ולמד בקונסרבטוריון המוזיקה של קוויבק בין השנים 1943 עד 1948, בשנה זו עבר לארצות הברית בתקווה לנגן בתזמורתו של סטן קנטון.
ב-1950 החל פרגוסון לנגן עם קנטון ב"Kenton's Innovations Orchestra" בת 40 הנגנים ולאחר מכן בגרסתה בת 19 הנגנים. נגינת הסולו שלו, בגבהי צליל ובווירטואוזיות שלא נודעו עד אז, הפכה אותו לכוכב. בין 1950 ו-1953 זכה ברציפות במשאל הקוראים של דאון ביט בתואר "החצוצרן הטוב ביותר".
ב-1953 עזב את קנטון ועבר לעבוד בהוליווד וב-1957 הקים את "תזמורת החלומות", ה"Birdland Dreamband" שבסיסה היה במועדון בירדלנד. בתזמורת זו, שפעלה עד 1965 ניגנו בין השאר דון אליס, ג'ו זאווינול, ג'קי ביירד, ג'ון באנץ' ועוד. בין המעבדים לתזמורת זו היה ג'ימי ג'ופרה.
לאחר התפרקות התזמורת, מחוסר עניין ציבורי בסוגה זו, עבר פרגוסון לבריטניה. ב-1969 נסע להודו ולמד בודהיזם. לאחר מכן חזר לבריטניה וניגן בתוכניות טלוויזיה עיבודים לשירים פופולריים בסגנונו הייחודי הגבוה והצלול.
ב-1971 חזר לארצות הברית ועסק בעיקר בחינוך, הוא הפעיל תוכניות ללימוד חצוצרה, בין היתר במכללת ברקלי למוזיקה. ב-1976 הופיע בקטע סולו בטקס הנעילה של אולימפיאדת מונטריאול (1976).
בין 1976 ו-1988 הוציא פרגוסון אלבומים רבים בהם ניגן עיבודים לנעימות פופולריות (ממוזיקה לטינית ועד נעימות נושא של סרטים כמו רוקי ומלחמת הכוכבים).
ב-1988 הקים מחדש ביג בנד בת 19 נגנים בסגנון בי בופ בשם "Big Bop Nouveau Band", שזיכתה אותו שוב בהכרה. בשנת 1992 קיבלה הכרה זו הוכחה כאשר התקבל פרגוסון להיכל התהילה של הג'אז. הוא המשיך להופיע ולהקליט במסגרת זו עד מותו מכשל בכבד.
מפרק לסתי רקתי
כצט
כצט בע"מ היא חברת תרופות ישראלית פרטית הפועלת בישראל משנת 1921 וכיום ברחבי העולם, באירופה ובמזרח התיכון בפרט.
כצט בעלת שלושה מפעלים בהם פעילות פיתוח וייצור של חטיבות החברה:
כצט מחולקת לשלוש חטיבות:
היסטוריה.
שנים ראשונות.
כצט החלה את דרכה בקהיר, כחברה המשווקת תרופות ומוצרי חבישה בשם "האחים גרין". עם השנים החברה התרחבה לשלוש מחלקות: חקלאות, תרופות וצילום, אשר הפכו אותה לאחת מבין החברות המובילות במצרים. בהמשך להצלחתם יצגו האחים גרין חברת תרופות גרמנית בשם באייר וכן את חברת אגפא.
בשנת 1921 נפתח סניף של חברת האחים גרין ביפו. עם השנים התרחב הסניף והועתק לתל אביב. בשנת 1928 הצטרף לחברה אברהם כהן זוסמן, קרוב משפחה של האחים גרין. האחים גרין רשמו הצלחות רבות במחלקת הצילום ובמחלקת התרופות: פיתוח תרופות נגד מלריה וכן נסיוב הפועל נגד הכשת נחש. עם עליית הנאציזם נותק הקשר בין החברה בישראל לחברת באייר הגרמנית ואגפא, אולם קשרים חדשים נוצרו עם חברות בינלאומיות אחרות משווייץ ובריטניה.
האח הצעיר הד"ר אברהם חיים גרין יועד להשתלב בחברה, אך בחר להיות רופא העיר צפת ונפטר בגיל 26 מטיפוס הבהרות בעת שטיפל בחולי היישוב בימי מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1942 שינתה החברה את שמה מהאחים גרין ל"י.ג ושות' (פלסתינה) בע"מ" והחלה לייצר תרופות עבור השוק המקומי והבריטים בשיתוף חיים ויצמן, מכון זיו (לימים מכון ויצמן) וחברת P.HP.P (חברת תרימה).
לאחר קום המדינה.
לאחר קום המדינה החלה החברה לייצר חומרי דשן, ובנוסף הפעילה מחלקת קולנוע המספקת ציוד צילום למוסדות השכלה. בשנת 1956 שינתה החברה את שמה מ"י.ג ושות'" ל"כצט" (כימיקלים וציוד טכני)ועברה מבעלות משפחת גרין לבעלות משפחת כהן זוסמן.
בשנת 1971 מונה מאיר ז. כהן למנכ"ל החברה ורכש את מפעל התרופות "נוביס" על מנת לחזור לייצור תרופות לשוק המקומי. כצט התרחבה ועברה למפעלים בקריית מלאכי: התהליך המשיך עם קניית מפעל תוצרים כימיים, ייצור מוצרי היגיינה וטיפול בבעלי חיים.
בעשור הראשון של המאה ה-21 המשיכה כצט להתרחב בתחום ייצור התרופות ושינתה את שמה ל"כצט תעשיות כימיות". בנוסף לייצור התרופות החלה כצט לייבא תרופות לאפילפסיה ולהקלה על כאבים, ולשווק מוצרי היגיינה מסדרת "פמינה" לשווקים שונים בעולם. החברה סיפקה זרעים לגידולי שדה, השיקה את סדרת מוצרי ד"ר פט לבעלי חיים, פיתחה את חטיבת אנימל קר ומייצאת תרופות גנריות בפעם הראשונה. ונכנסה גם לתחום הרפואה מותאמת אישית עם בדיקות גנטיות ומולקולריות חדשות כמו בדיקת גנומיטי, בדיקת נוירופרמג'ן, אפירמה ועוד.
הנהלת כצט.
יו"ר כצט הוא מאיר כהן, המשמש בתפקיד החל משנת 2001. טרם מינויו שימש כמנכ"ל החברה משנת 1971. מנכ"לית החברה היא סיגל פירסט אשר כיהנה לפני כן בתפקיד מנהלת שיווק של חטיבת התרופות.
סחוס סיבי
מישור חיצי
מפרק לסתי-רקתי
מפרק לסתי-רקתי או מפרק הלסת התחתונה (TA: Articulatio temporomandibularis. מוכר גם בראשי תיבות של שמו באנגלית: TMJ) הוא שמו של המפרק המחבר בין הלסת התחתונה לעצם הרקה של הגולגולת.
ישנם שני מפרקים כאלו - אחד בכל צד של הלסת התחתונה. המפרק הלסתי-רקתי הוא מפרק סינוביאלי מסוג מפרק ציר שהוא גם מפרק החלקה. המפרק נע גם בתנועה צירית המעלה ומורידה את הלסת התחתונה, וגם בתנועת החלקה של הלסת התחתונה קדימה ואחורה. תנועות המפרק מאפשרות לעיסה ודיבור.
אנטומיה.
מפרק לסתי-רקתי כולל מצידו התחתון את המשטח המפרקי של הראש או העילי של הלסת התחתונה, ומצידו העליון מבנים בשם גומץ הלסת התחתונה (Fossa mandibularis), והגבשושית המפרקית (Tuberculum articulare ossis temporalis), שנמצאים בחלק השטוח של עצם הרקה. את המפרק עוטפת קופסית מפרק דקה הנמשכת מצוואר הלסת התחתונה עד לאזור המפרקי בעצם הרקה.
מפרק לסתי-רקתי כולל דיסק מפרקי (Discus articularis temporomandibularis; Discus articulationis temporomandibularis) אליפטי העשוי סחוס סיבי החוצה אותו ומפריד אותו לשני חללים. התנועה במפרק מתקיימת בין הלסת התחתונה לדיסק המפרקי ובין הדיסק המפרקי לעצם הרקה. החיבור בין הדיסק ללסת התחתונה חזק יותר מהחיבור בין הדיסק לעצם הרקה, כך שהדיסק צמוד לראש של הלסת התחתונה יותר מאשר לעצם הרקה.
רצועות.
למפרק לסתי-רקתי שלוש רצועות המחזקות אותו:
תנועות.
במפרק לסתי-רקתי מתרחשות שתי תנועות: החלקה וסיבוב. ראש הלסת התחתונה יחד עם הדיסק המפרקי מחליקים קדימה על עצם הרקה ומגיעים עד מתחת לגבשושית המפרקית. תנועה זו נקראת קידום (באנגלית: protrusion). כאשר הראש והדיסק נעים אחורה בחזרה לגומץ הלסת התחתונה מכונה התנועה הסגה (retrusion). בין ראש הלסת התחתונה לדיסק המפרקי מתרחשת תנועה נוספת של סיבוב הראש על פני הדיסק. סיבוב הראש מסביב לציר מוריד או מרים את הלסת התחתונה.
התנועה משולבת של קידום וסיבוב מתרחשת בפתיחת הפה, תנועת הסגה וסיבוב לכיוון הנגדי מתרחשת בעת סגירת הפה. תנועה של הלסת התחתונה לצדדים מתאפשרת כאשר מפרק אחד מתקדם והמפרק בצד השני נסוג בה בעת.
שרירים.
השרירים העיקריים של המפרק הלסתי-רקתי הם שרירי הלעיסה. שרירי הלעיסה מניעים את הלסת התחתונה לכיוון הרמה, קידום, הסגה וסיבוב (תנועה לצדדים). פתיחת הפה נעשית בדרך כלל בעזרת הכבידה ורק במקרים של פתיחה כנגד התנגדות פועלים מספר שרירים אחרים לפתיחת הפה. השרירים הפועלים על המפרק הם:
משמעות קלינית.
כאבים.