מגלן לבן-כתף (שם מדעי: Pseudibis davisoni) הוא מין של עוף מים ממשפחת הכפניים המצוי רק במספר אזורים בדרום-מזרח אסיה והוא מצוי בסכנת הכחדה חמורה, כשהוא נחשב לאחד מהעופות המאוימים בבית גידולו. בעבר נחשב לתת-מין של מגלן אדום-ציצה, קרובו לסוג מגלן אסייתי. הוא נקרא בידי החוקר היהודי הסקוטי אלן אוקטביאן יום ב-1875 להוקרה לחוקר ויליאם רוקסטון דווידסון .
מגלן זה מגיע לאורך 75 עד 85 ס"מ, כשהזכרים גדולים יותר מאשר הנקבות ובעלי מקור מעט ארוך יותר. המגלן בעל נוצות חומות-כהות עם זנב כחול-שחור וראש חשוף מנוצות כהה ובעל אזורים כחולים או לבנים והכיפה, אחורי הראש והעורף בעלי "צווארון" שחור-לבן ולעיתים כחול כהה. המקור אפור ומעוקל מטה והרגליים ורודות. במראהו הוא מזכיר את המגלן אדום-הציצה אך מעט גדול וכבד יותר ובעל צוואר ורגליים ארוכים יותר. בנוסך הזנב נוטה כלפי מטה מעט ולא ישר לאורך הגוף.
בעבר מגלן זה נמצא במיאנמר, תאילנד, מלזיה, קמבודיה, לאוס, וייטנאם וביונאן שבסין. עם זאת כיום המין נכחד ממרבית האזורים בהם חי ונראה רק בדרום-מזרח קמבודיה, דרום וייטנאם ולאוס ובקלימנטן. לרוב הוא מצוי בביצות ושפכי נהרות ובשדות לחים. המין מחפש מזון בביצות בעזרת חיטוט בקרקע עם מקורו, ולעיתים משתף פעולה עם חיות גדולות כמו תאו מים, קרנפים או פיל אסייתי אף שהוא מצליח לפעול גם לצד פרות וחזירי בר באותו אופן.
המגלן מצוי בסכנת הכחדה, בעיקר עקב אובדן בית הגידול לטובת חקלאות תעשייתית, ניקוז מקווי מים ובריכות לטובת חקלאות וכן אובדן קנים וצעירים לטובת ציידים אנושיים, טורפים כמו עורביים וסמוריים ופגעי מזג אוויר קשה או שריפות. מין זה מצוי כיום בסכנת הכחדה גדולה והאוכלוסיות ששרדו מקוטעות אחת מהשנייה.
מגלן קדוש מדגסקרי
מגלן קדוש מדגסקרי (שם מדעי: Threskiornis bernieri) הוא מין של עוף מים מתת-משפחת המגלנים האנדמי לאי מדגסקר וכן באלדברה (חלק מאיי סיישל) שבהאוקיינוס ההודי והוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע. בעבר מין זה נחשב לתת-מין של מגלן קדוש אפריקאי.
מגלן זה גדול יחסית (אם כי יותר קטן מקרובו החי באפריקה) ומגיע לגובה 65–89 ס"מ, ובעל מוטת כנפיים של 112–124 ס"מ, כשהזכרים מעט יותר גדולים מהנקבות אך דומים במראה. נוצות הגוף לרוב לבנות למעט בחלק התחתון של הכנפיים, הצוואר והראש וחלק מנוצות הגב בעלות גוונים כחולים או ירוקים. הרגליים והמקור ארוכים ואפורים-חיוורים.
מין זה נפוץ לחופי מדגסקר ואלדברה במספר איים, גדות נהר, ביצות מלוחות, חופים חוליים ובין ענפי מנגרובים והוא חי בבדידות כשלעיתים נראים עד 3 פרטים ניזונים יחד. המגלן הוא אוכל כל המחפש ירקות, נבלות, חרקים, סרטנים, דגים, צפרדעים וזוחלים ועופות קטנים על הקרקע.
המגלן מקנן במהלך העונה הרטובה של נובמבר ודצמבר ומקנן על העצים, בהם הנקבה מטילה 2 ביצים לבנות. לעיתים המגלנים מקננים עם מגלנים אחרים ועם אנפות כמו אנפית הבקר, כשהקן נמצא בקרבת המים.
מגלן קדוש אפריקאי
הפרופסור המטורף (סרט, 1963)
הפרופסור המטורף (באנגלית: The Nutty Professor) הוא סרט קומדיה ומדע בדיוני אמריקאי משנת 1963, בכיכובו ובבימויו של של ג'רי לואיס.
התסריט, שנכתב על ידי לואיס וביל ריצ'מונד, נכתב בהשראת הרומן "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד" של רוברט לואיס סטיבנסון, בו אדם ממציא שיקוי הגורם לשינוי באישיותו ובמראהו וביחס של הסובבים אותו. על עיקרון זה הופק גם הסרט "הפרופסור המטורף" משנת 1966 בכיכובו של אדי מרפי וסרט אנימציה משנת 2008.
בסרט זה, פרופסור מכוער ומפוזר, קצר ראייה עם דיבור ילדותי, הופך לאחר שתיית התרופה לגבר נאה ושרמנטי, עם ביטחון עצמי רב שנשים נמשכות אליו.
הסרט נחשב על ידי מבקרי הקולנוע כטוב ביותר של ג'רי לואיס. ב-2000 נבחר הסרט על ידי מכון הסרטים האמריקאי במקום ה-99 ברשימת 100 הסרטים המצחיקים ביותר. ב-2004 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס על "היותו בעל ערך תרבותי, היסטורי או אסתטי".
תקציר העלילה.
פרופסר ג'וליוס קלפ (ג'רי לואיס) הוא מרצה לכימיה באוניברסיטה. יש לו מראה של חנון, מוזנח, קצר ראייה שנתקל כל פעם ונופל, שיניים בולטות וקול ילדותי. חלק מהניסויים שלו נגמרים בהתפוצצויות ונזק.
ראש הפקולטה ד"ר וורפילד (דל מור) מזהיר אותו כל פעם כי יפטר אותו.
ג'וליוס נמשך לסטודנטית היפה סטלה (סטלה סטיבנס) אך יודע שאין לו סיכוי. הוא הולך למכון כושר אך אינו מצליח לבצע את התרגילים. הוא מיואש, הולך לספריית הפקולטה, יוצא עם עשרות ספרים ומנסה לרקוח שיקוי קסם שישנה את תדמיתו הגרועה ויעצים אותה.
לאחר עבודה ממושכת בסיוע הציפור שלו ג'ניפר, הוא מצליח לייצר את השיקוי וכשהוא שותה אותו הוא הופך לגבר שרמנטי ונאה בשם "באדי לאב". בצורה הזאת הוא מגיע למועדון הסטודנטים כשסיגריה בפיו, מעליב את המלצר, מראה את יכולו בשירה ובנגינה וברגע זה נמשכת אליו סטלה.
הם יוצאים לבילוי בלילה אך פעילות השיקוי נפסקת ובטרם יהפוך שוב לפרופ' קלפ, הוא נעלם.
עומד להיערך נשף לפקולטה והסטודנטים ובראשם סטלה, מציעים ש"באדי לאב" יופיע בתוכנית האמנותית. הציפור שלו כרסמה את הנוסחה, ולכן הוא מתקשר להוריו-אליהם שלח עותק של הפנקס למשמרת-והם מקריאים לו את ההוראות. בלחץ הזמן הוא מצליח לייצר רק כמות קטנה.
בנשף הוא מופיע בהצלחה אולם כעבור זמן קצר השיקוי מפסיק לפעול והוא חוזר להיות פרופסור קלפ.
הוא מבקש סליחה מכולם וסטלה מבינה לראשונה ש"באדי לאב" הוא למעשה הפרופור קלפ. היא מעדיפה את הפרופסור הצנוע והאדיב על פני באדי לאב השחצן והמתנשא והם מחליטים להינשא. תקופה לאחר מכן מגיעים הוריו של ג'וליוס לאוניברסיטה ונוכח השינוי שחל באישיותם לאחר שצרכו את השיקוי, הם מוכרים את השיקוי לסטודנטים.
סטיבן קרוגר
סטיבן קרוגר (באנגלית: Steven Krueger נולד ב-25 במאי 1989) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי .
ביוגרפיה.
קרוגר נולד באפלטון, ויסקונסין וגדל בסרסוטה, פלורידה.
קריירה.
הופעת הבכורה שלו כשחקן הייתה זמן קצר לאחר שעבר ללוס אנג'לס בסוף 2009 בפרק של סדרת הטלוויזיה 90210. במהלך השנים הבאות הוא התארח ושיחק בתפקידים חוזרים במספר סדרות טלוויזיה בהן, "הורים בשמרה מלאה" ושני גברים וחצי.
בשנת 2013, לוהק קרוגר לתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה המקוריים, ספין-אוף של לסדרת הטלוויזיה יומני הערפד. דמותו, ג'וש, הייתה הדמות הלהט"בית הראשונה שהוצגה בסדרה ובמקור הייתה אמורה להופיע בשלושה פרקים עם זאת, ג'וש הפך במהירות לחביב המעריצים ובסוף 2013, קרוגר נבחר לאחד מ-"גנבי הסצנה המובילים של השנה" של חדשות. הוא הוחתם בהמשך לתפקיד חוזר בסדרה ושיחק בה מהסדרה עד עונתה האחרונה ב-2018.
בנובמבר 2019 פורסם כי קרוגר לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הצהובות, בבימויה של קארין קוסמה. קרוגר מגלם את בן סקוט, עוזר המאמן של נבחרת הבנות בכדורגל של התיכון שנתקעת בהרים לאחר ששרדה מהתרסקות מטוס לפני 25 שנה. הסדרה שודרה לראשונה בנובמבר 2021. באותה שנה שיחק קרוגר בתפקיד חוזר בעונה השלישית של רוזוול, ניו מקסיקו.
מו שין
מו שין (בסינית 木心) הוא שם העט של סון פו (בסינית 孙璞; 14 בפברואר 1927 – 21 בדצמבר 2021) הוא צייר, משורר וסופר סיני. יצירתו מבטאת מסורות סיניות ומערביות גם יחד. שם העט שלו נובע מההגות הבודהיסטית ומשמעו: מחנך עם לב אמיתי.
ביוגרפיה.
מו שין נולד בוו-ז'אן, עיר היסטורית במחוז ז׳ה-ג׳יאנג בסין, בן למשפחה אמידה ומכובדת בעלת זיקה לעסקים בשאנגחאי. בילדותו קיבל מו שין חינוך מסורתי, ובשנת 1946 התחיל ללמוד באקדמיה לאומנות יפה באוניברסיטת שאנגחאי, אך בהמשך הורחק מהלימודים בהוראת ראש עיריית שאנגחאי, לאחר שהנהיג כמה התארגנויות של סטודנטים באקדמיה.
בשנת 1948 סיים מו שין את לימודיו באקדמיה הלאומית לאמנות בהוואנג-ז׳ואו, שבה פגש את המנטור שלו, המשורר הסיני לין פאנג-מיין. אחרי שהוסמך בסוף שנות הארבעים של המאה העשרים, לימד מו שין אמנות בבית ספר תיכון בהוואנג-ז'ואו. בשנות החמישים והשישים, לימד שם במכון לאמנות ומלאכת יד.
במהלך המהפכה התרבותית פוטר מו שין ונכלא, אך ב-1979 זכה לחנינה ושוחרר.
בשנת 1982 הגיע מו שין לניו יורק, וחי בה במשך עשרים וחמש שנים. כשנשאל לפשר שהותו הארוכה בגלות בניו יורק, השיב מו שין: "פשוט יצאתי להליכה ארוכה, והלכתי רחוק מדי...". במהלך חלק משנותיו בניו יורק (1994-1989) לימד מו שין קבוצת אומנים פרקים בספרות העולם. את הרצאותיו אלו אסף והוציא לאור הצייר הסיני צ׳אנג דן-צ׳ינג.
בשנת 2007 חזר מו שין לעיר הולדתו וו-ז'אן, שבה מת ב-21 בדצמבר 2011. שנים אחדות אחר כך, בנובמבר 2015, נפתח בוו-ז'אן "מוזיאון מו שין", המוקדש ליצירתו.
מו שין מעולם לא התחתן. הוא נימק זאת באומרו: "הקדשתי את חיי לאמנות".
המהפכה התרבותית.