עיר הבה"דים, או "קריית ההדרכה של צה"ל בנגב" בשמה הרשמי במשרד הביטחון היא השלב השני והראשון במורכבותו. במסגרתו הועברו בסיסי הדרכה (בה"דים) רבים למחנה בשטח של 1,600 דונם ליד צומת הנגב. את ההחלטה על העברת בסיסי ההדרכה ממחנה צריפין (בית הספר ללוגיסטיקה, בית הספר לחימוש, בית הספר לרפואה צבאית, בית הספר למשאבי אנוש, בית הספר לתקשוב) ממחנה בית ליד (בית הספר למשטרה צבאית) וכן את בית הספר לחינוך משערי אברהם, קיבל האלוף (מיל') אודי אדם בתפקידו כראש אגף טכנולוגיה ולוגיסטיקה. מכרז קריית ההדרכה נוהל על ידי תא"ל מהרן פרוזנפר אשר שירת בתפקיד היועץ הכספי לרמטכ"ל וראש אגף התקציבים של משרד הביטחון במקביל להיותו יו"ר ועדת ההיגוי למעבר יחידות צה"ל לנגב בשיטת BOT וכן יו"ר ועדת המכרזים של עיר הבה"דים. כתיבת הפרוגרמה והאפיון נעשתה על ידי מנהלת ההקמה בראשותו של סא"ל (מיל') אלפסי שלום אשר ליוותה את ההקמה עד אכלוס המחנה בראשוני חייליה. מכרז קריית ההדרכה היה הבסיס ליתר מכרזי ה-BOT במשרד הביטחון וכלל חידושים משמעותיים ביחס למכרזי BOT אחרים שבוצעו במדינה. החדשנות במכרז כללה ניהול דיאלוג תכנוני עם כל המציעים בתוך התהליך המכרזי כך שכל קבוצת מציעים יכלה להציע תכנון אחר/שונה מהתכנון המקורי של צה"ל/משהב"ט. בנוסף, לראשונה בישראל בוצעה סגירה פיננסית מלאה על ידי 2 הקבוצות שהגיעו להליך התימחור הסופי, בטרם הכרזה על הזוכה. כל זאת בלוח זמנים מוגדר מראש של 180 ימים. שפיר הגישה הצעה עם סגירה פיננסית מלאה בליווי בנק לאומי. מנרב הגישה הצעה עם סגירה פיננסית מלאה בליווי בנק הפועלים. לאחר תהליך מכרזי קצר במיוחד במונחים של פרויקטי שותפות ציבורית-פרטית/בנה-הפעל-העבר בישראל, נבחרה בפברואר 2012 קבוצת "מבט לנגב" כזכיין שיתכנן, יממן, יקים, יתפעל ויתחזק את עיר הבה"דים לתקופה של 25 שנה. "מבט לנגב" היא קונסורציום שמורכב מהחברות מנרב, אלקטרה ורד בינת. בשלב מאוחר יותר רכשה קרן נוי מניות מהחברה.
בפרויקט עיר הבה"דים בוצעה לראשונה בישראל תהליך של סגירה פיננסית כחלק מההליך המכרזי. המודל החדשני של סגירה פיננסית מלאה בטרם הכרזה על הזוכה בוצע בהמשך גם בפרויקט התקשוב ובהמשך אומץ על ידי החשב הכללי במסגרת מתקן ההתפלה שורק 2.
קריית התקשוב.
השלב השלישי בקושיו, הוא הקמת בסיס תקשוב גדול, בסמיכות לאוניברסיטת בן-גוריון שבבאר שבע. לבסיס החדש יעברו בסיסי חיל התקשוב במרכז ישראל. כמו כן בסמוך, תוקם מפקדת פיקוד הדרום החדשה אשר תצא מעיר העתיקה של באר שבע. החלטת ממשלה 3161 קבעה כי לטובת מהלך זה יוקצו שבעה מיליארד ש"ח. בשנת 2012 מונה אילן לוין, לשעבר הממונה על השכר באוצר לעמוד בראשות ועדת המכרזים הייעודית שהוקמה לטובת מימוש הפרויקט בשיטת בנה-הפעל-העבר. ביולי 2013 עם פרסום מסמכי המיון המוקדם (PQ) החל התהליך המכרזי לבחירת הזכיין שיתכנן, יממן, יקים ויתפעל את הפרויקט לתקופת זמן ארוכה. בנובמבר 2018 נחתם הסכם בנייה עם הזכיין, שותפות של שתי חברות: שיכון ובינוי ואפי נכסים.
קריית מודיעין.
השלב הכי גדול בהיקפו, ובהתאם לכך גם המורכב ביותר במהלך, הוא הקמתו של בסיס אגף המודיעין בשטח של 2,000 דונם, מהם 300 דונם בנויים, ממערב לצומת שוקת במרחב ליקית. לבסיס יעברו יחידות מודיעין שונות מאזור גוש דן. הבסיס יאוכלס על ידי 10,000 חיילי אמ"ן וקציניו, ובמעבר אליו יתפנה שטח של 236 דונם בגוש דן. הבניה תהיה בשיטת בנה-הפעל-העבר.
ב-13 ביולי 2020 הודיע משרד הביטחון כי חברת שיכון ובינוי זכתה במכרז לתכנון, הקמה, מימון ותפעול של קריית המודיעין. התעשייה האווירית (מפעל מל"מ של חטיבת החלל וחברת TSG), כקבלן המשנה של שיכון ובינוי, תספק את הקמה ותפעול שירותי התקשוב, הכולל חוות שרתים ומערך סייבר.
פעולות תומכות.
על מנת לעזור לאנשי הקבע במעברם למגורים בנגב, הוקמה תוכנית סבסוד עלויות הבנייה וקניית הקרקעות בנגב לאנשי הקבע, והוקמו פרויקטי דיור אשר ישווקו לאנשי הקבע באזור הדרום.
רשימת מחנות שיפונו.
לפי החלטת הממשלה מאפריל 2011 יפונו מחנות הבאים:
כמו כן במסגרת מעבר לנגב מתוכנן לעבור לחצרים בית הספר למקצועות הטכניים של חיל האוויר ששטחו 1,010 דונם.
רשימת מחנות נטושים.
ברחבי הארץ קיימים מספר בסיסים נטושים שצה"ל מתכוון להעביר בזמן הקרוב לידי רשות מקרקעי ישראל.
פרויקטים נוספים.
במסגרת פינוי מחנות צה"ל מאזורי הביקוש קודמו תוכניות הנוספות שלא בהכרח יועברו לנגב:
הרחבת בסיסים קיימים לטובת המחנות המועברים.
4 מחנות צה"ל יחודשו ויורחבו לטובת קליטת יחידות רבות היוצאות מבסיסים במרכז הארץ. המחנות הישנים, שהוקמו בתקופת המנדט הבריטי יעברו שיפוץ מאסיבי הכולל הריסת צריפים ישנים והחלפתם במבנים חדשים.
הקמת בסיסים חדשים.
הבסיסים להלן יורחבו או ישופצו עד היסוד כחלק מהעברת הבסיסים:
צ'ולי זכאי
צ'ולי זכאי הוא מוזיקאי, פזמונאי ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה.
זכאי נולד וגדל ברמת גן. בביתו הייתה מקובלת שירתה של אום כולתום, אך זכאי הושפע רבות גם ממוזיקת הרוק שהייתה פופולרית בשנות ה-70. דרכו המוזיקלית החלה בגיל 14, לאחר שרכש בכספו את הגיטרה הראשונה. במהלך שירותו הצבאי השתתף זכאי כנגן גיטרה בס בצוות הווי ובידור והופיע בבסיסים רבים ברחבי ישראל.
בשנת 1989 הוציא אלבום סולו בשם "ככה" על טהרת הרוק נ' רול. בין השירים שבאלבום ניתן למצוא את השיר "עיר הלכה לישון", אשר הגיע במסגרת פסטיבל חיפה למקום השלישי אחרי השירים הידועים "אצל הדודה והדוד" של דני סנדרסון ו"עוף גוזל" של אריק איינשטיין.
לאחר שירותו הצבאי החל זכאי לנגן לפרנסתו בלהקה שהופיע באירועים קטנים ובמקביל הצטרף כגיטריסט ללהקת רוק בשם "Crime" שלימים הפכה ללהקת "ווילד קרוז". בסוף שנות ה-90 עבד זכאי בתיאטרון הארצי לנוער ברמת אביב כמנהל הצגה.
זכאי החל לכתוב שירים לאמנים לאחר פגישתו עם מפיק שהיה אחראי על הפקת אלבום לזמרת מוג'דה - הילדה הטורקייה. השיר הראשון שנכתב לאלבום היה "מלאכים". לאחר שהפקת האלבום לא יצאה לפועל, פנה זכאי בשנת 2000 למעבד המוזיקלי יעקב למאי עם החומרים אותם כתב והלחין, ובשיתוף פעולה ראשון ביניהם עובדו השירים לאלבום "מלאכים" בביצועה של הזמרת רינת בר.
הפריצה הגדולה לעולם הזמר הים-תיכוני החלה כאשר פגש זכאי את המעבד המוזיקלי שי ראובני בתחילת שנת 2005. השניים החלו לעבוד יחד כאשר שירם המשותף הראשון היה "כל הכוח" בביצועו של הזמר קובי פרץ. זכאי כתב את השיר, וראובני הלחין ועיבד. השיר הפך ללהיט.
בשנת 2007 הקימו זכאי ושי ראובני חברת הפקות משלהם בשם "שי ראובני הפקות". תחת בית היוצר הופקו בין השנים 2007 ל-2009 מעל 100 שירים המאוגדים ב-9 אלבומים. בין האמנים להם השניים הפיקו שירים ניתן למצוא את ליאור נרקיס, מושיק עפיה, זהבה בן וכן זמרים צעירים כגון לירן אביב, מאור דניאל, אופיר כהן ועוד.
הדואט "יחד" אותו כתב צ'ולי זכאי עם הזמרת אישתאר והלחין ועיבד שי ראובני, זכה בקטגוריית השיר הים תיכוני הטוב ביותר במסגרת תחרות ה-Big Apple Music Awards בניו יורק. בשנת 2009, כתב את השיר "מקודשת", עבור הזמרת שרית חדד, שנכלל באלבומה ה-18 מרוץ החיים.
בשנת 2013, כתב את השיר "קול העולם" עבור מרגלית צנעני וזהבה בן. השיר הפך ללהיט וכבש את פסגת המצעד של מדיה פורסט. בשנת 2018 כתב את "צועקת" עבור עדן בן זקן.
ברבעון האחרון לשנת 2019, השיר ״את״, מתוך אלבומו של אייל גולן-הלב על השולחן, שנכתב והולחן ע״ זכאי ואלי קשת, דורג במקום השלישי במצעד שירי העשור.
זכאי נשוי לאוסנת ולהם שלושה ילדים.
גויאס וליו
סמוריים (משפחה)
פייטרו גראדניגו
פייטרו גראדניגו (באיטלקית: Pietro Gradenigo; 1251 - 13 באוגוסט 1311) היה הדוכס ה-49 של ונציה. כיהן כדוג'ה משנת 1289 ועד פטירתו.
חייו.
בעת בחירתו לדוג'ה כיהן גראדניגו כפודסטה בקופר שבדלמטיה. במהלך כהונתו, בשנת 1291, ספגה ונציה מפלה קשה, עם כיבוש עכו - המוצב הצלבני האחרון בארץ הקדוש. בשנת 1294 פרצה מלחמה בין ונציה לבין ג'נובה. במקביל בזז קיסר האימפריה הביזנטית אנדרוניקוס השני את כרתים ואסר את הוונציאנים בקונסטנטינופוליס. בתגובה על מעשים אלה תקף הצי הוונציאני את גאלאטה וצר על הארמון הקיסרי בבלכרנאה. בקרב קורזולה שנערף בשנת 1298 הביסו הגנואים את הוונציאנים, ולבסוף בשנת 1299 נאלצו הוונציאנים לחתום על הסכם שלום עם גנואה.
גראדניגו שינה את שיטת הממשל בוונציה בכך שהביא לחקיקת ה"סראטה דל מאג'ור קונסיליו" ("Serrata del Maggior Consiglio") - "נעילת המועצה הגדולה של ונציה". חוק זה, שהתקבל בפברואר 1297, קבע כי למועצה יכולים להתקבל אך ורק צאצאים של חברי המועצה, ובכך יצר למעשה אוליגרכיה בוונציה.
בשנת 1308 פרצה מלחמה בין ונציה לבין מדינת האפיפיור במאבק על השליטה בפרארה. ב-27 במרץ 1309 הורה האפיפיור קלמנס החמישי להטיל חרם על העיר ותושביה ולהוציאה אל מחוץ לכנסייה, ואסר על הנוצרים לסחור עם הסוחרים הוונציאנים.
הביקורת הציבורית על השינוי החוקתי והצעדים שהביאו לפגיעה הדתית והכלכלית הביאו לניסיון להדיח את הדוג'ה והמועצה הגדולה. בראש הניסיון עמד באיאמונטה טייפולו, ולצדו פעלו בני משפחות אצולה נוספות. הניסיון לרצוח את הדוג'ה ב-15 ביוני 1310 נכשל, ומנהיגיו הוצאו להורג. בעקבות קשר זה הוקמה מועצת העשרה - מוסד שנועד להיות מוסד זמני, אך הפך למוסד של קבע שניהל למעשה את הרפובליקה.
גראדניגו נפטר ב-13 באוגוסט 1311. בשל החרם הנוצרי לא נערכו טקסים דתיים בעת מותו, והוא נקבר בקבר לא מסומן באי מוראנו.
פייטרו גרדניגו
אוספיסיו קבאניאס