בין מאבקיה המתמשכים ניתן למנות את המאבק בבז״ן, הגבלות הדברה במזון ובמרחב העירוני, קידום תוכניות לעידוד שימוש בתחבורה ציבורית, הגנה על ים המלח, קידום חקיקה להטלת הגבלות על שימוש בפלסטיק בכלל ופלסטיק חד-פעמי בפרט, הגנה על החופים, מניעת סלילת כבישים באזורים רגישים מבחינה אקולוגית, דאגה לפעולה תקינה של תאגיד המחזור הארצי, כמו גם תביעה לפינוי חומרים מזהמים מבסיסי צה"ל למען רווחת החיילים וניקיון סביבתם.
דוחות.
מעת לעת, מוציאה העמותה דוחות העוסקים בנושאים סביבתיים שונים. הדוחות הם עצמאיים ובלתי תלויים, ונכתבים על ידי הצוות המקצועי והמשפטי בעמותה. מטרת הדוחות היא להעלות לממשלה ולסדר היום הציבורי נושאים בעלי אינטרס סביבתי מובהק.
תוכנית 100 הימים.
תוכנית שמטרתה להציב דרישות לשינוי בתחום הסביבה בפני ממשלה חדשה. התכנית עוסקת במגוון נושאים: אקלים, הדברה, תחבורה, עצים, תכנון, משאבי טבע, מים, אנרגיה, איכות אוויר, פסולת, מיחזור וחופים. התכנית מופנית למקבלי ההחלטות אך מיועדת בראש ובראשונה לציבור הרחב, מתוך תפיסה שקיום רעיונות התכנית יוביל להבטחת איכות חיי ילדינו בהווה ובעתיד.
תכנון משולב תחבורה ציבורית.
תוכנית אשר בראשיתה עומד הרעיון לפיו תכנון מערך התחבורה הציבורי חייב להיות חלק בלתי נפרד מתכנון מערך שימושי הקרקע. תוצאות הבדיקות בדו״ח מציגות שתי בעיות מרכזיות: הפרדת תכנון מערך התחבורה הציבורית לבין תכנון מערך ייעודי הקרקע והעדפת כלי רכב פרטיים על פני תחבורה ציבורית. אדם טבע ודין יצרה כלי מדידה פשוט לבדיקת תכנון מערך תחבורה ציבורית אשר באמצעותו נמדדו בדו"ח 15 תוכניות בנייה. מטרת הדו"ח היא להטמיע את כלי המדידה בהליכי תכנון עתידיים.
לא מלכלכים על ישראל: פסולת ומיחזור בישראל.
בדו"ח התבצע מיפוי כמות הפסולת לתושב בכל הרשויות המקומיות. בנוסף, ישנה התייחסות לנושא הפלסטיק - מה ביכולתנו לעשות בעצמנו כדי לצמצם את נזקיו (לצמצם למינימום את השימוש במוצרי פלסטיק חד פעמיים, לא להשאיר פסולת בשטח, למחזר וכו') וכן את דרישות אדם טבע ודין מהשר להגנת הסביבה (הרחבת חוק הפיקדון גם על בקבוקים גדולים, הרחבת חוק השקיות לכל החנויות, קידום חוק פסולת בניין וכו').
דוח הלחץ.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 פרסמה העמותה את "דוח הלחץ", המקיף עשרה פרקים העוסקים בתמונת המצב של תחומי החיים הסביבתיים-חברתיים בישראל ערב הבחירות. בין היתר עסק הדוח במצב התחבורה בישראל בראשית שנת 2019 וציין כי כ-70% מן הישראלים נאלצים להשתמש ברכבם הפרטי מדי יום, ולעמוד בפקקים בגלל היעדר תשתיות של תחבורה ציבורית, זאת בניגוד למדינות מפותחות אחרות ב-OECD שבהן כ-70% מהאזרחים נהנים מתחבורה ציבורית איכותית ונוחה. כמו כן ציין פרק התחבורה של "דוח הלחץ" כי למעלה ממיליון וחצי יחידות דיור מתוכננות להיבנות במדינה עד שנת 2040 ללא תכנון לשילוב תחבורה ציבורית הולמת. יתרה מזאת, מצב התחבורה בארץ מחמיר את זיהום האוויר, אשר בתורו מהווה חלק נכבד מן הגורמים לתמותה מוקדמת. זאת משום שזיהום האוויר מעלה את התחלואה, בעיקר בכל הקשור לבעיות לב ריאה, סוגי סרטן שונים ואסתמה. לדברי העמותה יש רבים שמתים טרם זמנם ואילולא זיהום האוויר הייתה תוחלת חייהם גבוהה יותר.
פעולות הממשלה הנדרשות לקראת תום תקופת זיכיון ים המלח.
דו״ח הביניים של אדם טבע ודין נוגע לפעולות שעל המדינה לנקוט כדי לשקם ולשמר את ים המלח לקראת תום תקופת זיכיונו. בשנת 1961 נחקק חוק זיכיון ים המלח, החוק מאפשר את שאיבת המים מהאגן הצפוני של ים המלח אל האגן הדרומי לטובת הפקת אשלגן. מפעלי ים המלח הופעלו על ידי המדינה עד לשנות ה-90, אז הופרטו ונרכשו על ידי חברת כי"ל. מאז העברת הבעלות לכי״ל ועד היום - שאיבת המים הגיעה לרמה הפוגעת בים המלח, זאת מבלי להפר את חוק הזיכיון. בשנת 2012 פנתה אדם טבע ודין לרשות המים בטענה כי ים המלח הוא אגם, המהווה מקור מים, ועל כן כי"ל זקוקה לרישיון הפקת מים. רישיונות הפקת מים ניתנים מכח חוק המים ומטרתם למנוע דלדול מקורות מים. רשות המים הסכימה שחוק המים חל על ים המלח, אך החליטה להימנע מנקיטה בהליכים משפטיים וקביעת הנחיות. בשנת 2017 הגישה אדם טבע ודין ערר מתוקן, שהתבסס על הרעיון שכי"ל זקוקים לרישיון הפקת מים. לטענתה, חוק הזיכיון אינו מאיין את חוק המים, ולכן עליו לחול על אף חוק הזיכיון. באוגוסט 2018 פסק בית המשפט העליון וקיבל את טענותיה של אדם טבע ודין בקביעתו כי על רשות המים לפרסם רישיון הפקה תוך חצי שנה.
פסולת אלקטרונית בישראל.
בשנת 2012 נחקק בישראל החוק לטיפול סביבתי בציוד חשמלי ואלקטרוני ובסוללות, והוא נכנס לתוקף בשנת 2014. החוק נחקק במטרה לטפל בפסולת אלקטרונית אשר לה פוטנציאל זיהום גדול. אף על פי שנכנס החוק לתוקפו, מרביתה של הפסולת החשמלית והאלקטרונית נמצאת בשליטתם של גורמים בלתי מורשים אשר פועלים בניגוד לחוק. בשנת 2017 הפיקה העמותה בשיתוף אג'יק - מכון הנגב ניתוח משפטי של שוק הפסולת החשמלית וקשרי הגומלין בין השוק הפורמלי והבלתי פורמלי. ממצאי הדו״ח הצביעו על פער גדול בין החוק ליישומו בפועל, ובו נכללו ההשלכות הבריאותיות, הכלכליות ודרכי ההתמודדות והטיפול בהן.
מחסור באכיפה ופיקוח על שאריות חומרי הדברה במזון בישראל.
הדו״ח הופק על ידי אדם טבע ודין, בשיתוף פעולה של הקרן לבריאות וסביבה ו-Jacob &amp; Hilda Blaustein Foundation, ומטרתו - הגנה על בריאות הציבור בישראל מפני השפעות של שאריות חומרי הדברה במזון, שהיא שיאנית צריכת הירקות בעולם. בדו״ח מוצעת תוכנית פיקוח ואכיפה על התוצרת הגולמית, תוכנית דיגום והמלצות שונות בנושא. על פי סקרים שנערכו בשנת 2015 ופורסמו על ידי משרד החקלאות ומשרד הבריאות, אחוז החריגות של שאריות חומרי הדברה בתוצרת הטרייה בישראל עומד על כ-12% לעומת כ-3% חריגות באירופה ופחות מ-1% של חריגות בארה״ב.
תומכים, תורמים וחברים.
לעמותה עשרות אלפי תומכים המזדהים עם פעילות העמותה ומטרותיה, עוקבים אחרי פעילות העמותה בדף הפייסבוק וחותמים על עצומות. התמיכה הציבורית מעניקה לעמותה מנדט ציבורי באמצעותו היא חותרת להגנה על הסביבה. תומכים המעוניינים בכך יכולים לתרום לעמותה ולממש את זכותם להצטרף כחברים. התרומה יכולה להיות חד-פעמית או חודשית והיא מקנה חברות בעמותה, זכות הצבעה באספה הכללית ומעניקה זיכוי במס, לפי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.
הזדהות פוליטית.
העמותה א-פוליטית ואינה מצהירה על שיוך לזרם פוליטי מסוים. על אף מאבקה המתמשך בתאגידים וחברות, כמו גם בגופי ממשלה, העמותה מצהירה כי היא רוצה בשגשוגן ובתפקודן התקין של הממשלה והתעשייה על ידי התנהלות בת-קיימא לנוכח ניצול המשאבים הסביבתיים. העמותה לוחצת על גופים פרטיים, רשויות מקומיות והממשלה במטרה לקדם את האינטרס הסביבתי, וכך נאבקת בהפרת זכויות סביבתיות וזכויות אדם. לעיתים קרובות העמותה מצויה במתח עם הממשלה, תאגידים, יזמים וקבוצות אינטרס באוכלוסייה. העמותה אינה נתונה לחסות זרה כלשהי, ופעילותה נוגעת לישראל בלבד.
זיהום מי תהום
אנקרה
אַנְקָרָה () היא בירת טורקיה, מחוז מרכז אנטוליה ונפת אנקרה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ובשנת 2021 אוכלוסייתה נאמדה בכ-5.74 מיליון בני אדם, עובדה ההופכת אותה לעיר השנייה בגודלה בטורקיה, אחרי איסטנבול. העיר הממוקמת במרכזה של אסיה הקטנה, משמשת מרכז שלטוני, מסחרי, חינוכי ותחבורתי חשוב בטורקיה. בדומה לערי בירה אחרות בעולם העיר משופעת באתרים לאומיים, מוזיאונים, פארקים ומוסדות לחינוך גבוה.
תולדות שם העיר.
העיר זוהתה עם העיר החתית אנקוואש (Ankuwaš), אם כי ישנה מחלוקת על זיהוי זה. היוונים הקדומים קראו לעיר "אנקירה" (Άγκυρα), מילה שמשמעותה ביוונית "עוגן" ואשר התגלגלה לשמה הנוכחי, דרך הלטינית – Ancyra; השם שבו קראו לעיר הגלטים היה ככל הנראה דומה. אחרי סיפוחה בידי השושלת הסלג'וקית נקראה העיר בשם "אנגורה" (Angora). השם העניק את שמה לזן חתולי האנגורה (Ankara kedisi), לזן של ארנבונים (Ankara tavşanı) שממנו מפיקים את צמר האנגורה וכן לזן של עיזים (Ankara keçisi). בטורקית עות'מאנית נקראה העיר Engürü.
גאוגרפיה ותכנון עירוני.
אנקרה שוכנת בחלקן הצפון-מערבי של ערבות רמת אנטוליה, סמוך ממערב לקו פרשת המים שבין נהר קיזילאירמאק ונהר סקריה. נחל צ'ובוק (Çubuk Çayı) שהמשכו בנחל אנקרה (Ankara Çayı), יובלו הימני של הסקריה, חוצה את העיר בכיוון כללי ממזרח למערב מצפון למרכז העיר. צפונית-מזרחית לעיר הוקם על הנהר סכר הנושא את שמו, וזה יצר אגם מלאכותי. גם בדרום העיר משתרע אגם אמיר (Emir Gölü) שאורכו כ-3 ק"מ.
כיכר קזלאיי (Kızılay Meydanı) הנחשבת למרכזה של העיר המודרנית נמצאת בגובה של 890 מטר מעל פני הים, ואילו מצודת אנקרה (Ankara Kalesi) שמצפון לה, ניצבת על צוק בגובה של 960 מטר. פרבריה של העיר משתרעים על שטח גדול ומתפשטים על מורדות ההרים הסובבים אותה והמגיעים עד לגובה של 1,280 מטר.
העיר משתרעת על שטח גדול. אורכה כ-40 ק"מ ורוחבה כ-20 ק"מ. שדרות אטאטורק (Atatürk Bulvarı) היא השדרה החשובה בעיר והיא חוצה אותה לאורך 5.5 ק"מ מרובע אולוס (Ulus) בצפון, דרך רובע סיהייה (Sıhhiye) ורובע קזלאיי שבמרכזה, ועד רובע צ'נקאיה (Çankaya) שבדרומה. בצ'נקאיה ניצב מגדל אטאקולה (Atakule) וסמוך לו שוכן המשכן הרשמי של נשיא טורקיה.