החל משנת 2015 טייכמן פיקחה על מספר דוקטורנטים כולל מדן באבו, ורודום צ'ארנסאווה סבהג'יוטי דה ג'יי האן, שרה קיי קומפרפלד טינה. פריקה, וג'ינג סו, וכמה חוקרים פוסט-דוקטורט שהפכו לחוקרים ראשיים (PI).
פרסים.
טייכמן זכתה במספר פרסים;
בשנת 2010 הוענקה לה מדליית Colworth מהאגודה הביוכימית. בשנת 2012 הוענקה לטייכמן מדליה של פרנסיס קריק, חברות בארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית (EMBO) ופרס ליסטר מטעם מכון ליסטר לרפואה מונעת.
בשנת 2015 הוענק לה פרס הביאל-מיכאל וקייט ברני לחוקרים צעירים מטעם האגודה הביו-פיזית ומדליית הזהב של EMBO. טייכמן נבחרה לעמיתת האקדמיה למדעי הרפואה (FMedSci) בשנת 2015. בטופס של האקדמיה שהסביר את בחירתה נכתב: "היא מייצגת זן חדש של מדענים בממשק שבין ביולוגיה מולקולרית חישובית וניסיונית"..
טייכמן הייתה גם פעילה למען קריירת נשים במדע, באמצעות מתן אפשרות למדענים עם משפחות לקדם את הקריירה תוך כדי עבודה במשרה חלקית. היא עמדה בראש דיון על מין במדע בקרן וולקום על איזון חיי המשפחה עם עבודה במחקר. טייכמן נבחרה לעמיתת ISCB בשנת 2016 על ידי האגודה הבינלאומית לביולוגיה חישובית.
בשנת 2020 הוזכרה טייכמן ברשימת הכוחות המדעיים של "טיימס" בזכות עבודתה באטלס התאים האנושיים ונבחרה לחברת החברה המלכותית. היא זכתה בפרס "Suffrage Science" בשנת 2012.
חיים אישיים.
לטייכמן שתי בנות.
טייכמן היא המחברת המשותפת לרומן "גילאי גיל העשרה" לחינוך ל"שפת הילדים", שכתבה כנערה יחד עם אמה ד"ר וירג'יניה טייכמן, מרצה באוניברסיטה בקרלסרוהה.
שרה גפי
שרה גפי (; 1770-1852) הייתה מהנדסת וממציאה באנגליה במאה ה-19 ועזרה בהקמה של .
ביוגרפיה.
שרה גפי נולדה בשם שרה מריה ביץ' בשנת 1770 בברמינגהם למשפחה עשירה שעסקה בסחר בפליז. ב-1795 עברה לבריסטול והתחתנה עם סמואל גפי איש עסקים שעסק גם כן בתחום הפליז והברזל. בתחילת הנישואים שלה, גפי עבדה ביחד עם בעלה בעסקיו. בשנים הללו סמואל הוציא כמה פטנטים שעסקו בייצור מסמרים שעזרו למנוע היצמדות של בלוטי-ים לספינות, עסק שהפך אותו ואת גפי למאוד עשירים.
בו בזמן גפי גידלה שישה ילדים והוציאה כמה סיפורים לילדים. בנוסף, גפי עסקה באותו הזמן בחייה המקצועיים והוציאה מספר פטנטים משלה.
ב-1830 סמואל בעלה נפטר, ולאחר 7 שנים היא התחתנה מחדש עם צ'ארלס קוט. נישואיה השניים היו הנושא של ביקורת רבה בתקופה, מאחר שצ'ארלס היה צעיר ממנה ב-30 שנה. צ'ארלס הרבה להמר ובזבז את הכסף של גפי במהירות. בעקבות זאת ובגלל סיבות אחרות בסוף חייה לא נשאר לה ההון המוקדם שצברה אך עדיין המשיכה להחזיק בהרבה השקעות בתחומים שונים.
דוגמה חשובה להשקעותיה היא הרכבת המערבית הגדולה שתוכננה על ידי איזמבארד קינגדום ברונל אותו פגשה ככל הנראה במהלך עבודתה על הגשר בקליפטון ושהיה גם שותף עסקים עם בנה תומאס.
ב-1852 גפי נפטרה בגיל 72 ונאמר שחוכמתה לא נעלמה גם בזקנתה.
הגשר בקליפטון.
בשנת 1811 גפי הוציאה פטנט שקשור לבנייה של גשרים תלויים. הפטנט של גפי היה משמעותי ביצירת העיצוב המודרני של גשרים תלויים, אך לא היה פורץ דרך. בזמן הזה גפי עבדה על תכנון של גשר מעל נהר האייבון שידוע בשם גשר קליפטון על שם העיר שלידו. גפי לא קיבלה תמיכה מספקת על מנת לבנות את הגשר בזמנה. כמה שנים לאחר מכן ב-1820 החלה תחרות עיצוב לגשר שייבנה, אך העיצוב של גפי לא נבחר. מי שכן זכה היה איזמבארד קינגדום ברונל שהיה מקורב לגפי. גפי ככל הנראה הכירה את ברונל לא מעט זמן וככל הנראה חלק מרעיונותיה הגיעו אליו והשפיעו על התכנון שלו. בנוסף גפי עבדה קשה על מסע הפרסום של הגשר ותרמה חלק מהכסף שהלך לבנייתו. גפי לא תכננה את הגשר בקליפטון, אך תרמה רבות להקמתו.
ב-2016 יצא הערך שלה במילון אוקספורד לביוגרפיות אנגליות, שבו שויך לה בטעות התכנון של הגשר בקליפטון. המידע השגוי שאמר שגפי תכננה את הגשר הארוך ביותר בתקופה בזמן שהייתה אמא לשישה ילדים היה סיפור טוב ולכן התפשט מאוד מהר. מאוחר יותר, הערך תוקן, אך השמועה השגויה שגפי תכננה את הגשר בקליפטון עדיין נפוצה.
פעילותיה האחרות.
גפי הייתה פעילה מאוד בחברה ועסקה בהמצאות רבות במטרה של שיפור איכות החיים. בשנת 1811, גפי כתבה מכתב לארתור יאנג שהיה מזכיר הוועדה לחקלאות, שבו היא מציעה תוכנית שבה ייצרו דשן לחקלאות מערמות צואה שהצטברו בצדדים של דרכים ופגעו בנוחות של השימוש בדרך. זו דוגמה טובה לאופי הפעיל של גפי שאומנם לא המציאה את הדברים הכי יוצאי דופן, אך ידעה להוציא לפועל את הפרויקטים הקטנים שלה בצורה שתרמה רבות לקהילה. באותה שנה גפי גם כתבה ללורד של ליברפול על התכנון מחדש של שוק הבשר בלונדון על מנת למנוע סכנות בריאותיות והתאכזרות לחיות.
בנוסף לפעולות החברתיות, גפי עבדה גם על המצאת פתרונות לבעיות מינוריות שגרמו בעיקר לחוסר נוחות. למשל בשנת 1812 הוציאה פטנט לקומקום שנועד לבשל ביצים ולחמם טוסט בנוסף לשתייה. גם לאחר שהתאלמנה המשיכה להוציא פטנטים הנוגעים בעיקר בשיפור איכות החיים לעקרות בית ביניהם, פמוט שמאפשר לנר לבעור לזמן ארוך יותר, בידוד לתנור בישול שכולא את החום בפנים ומקטין את חימום הסביבה, ותנור נייד.
נאנדה דווי
נאנדה דווי (בהינדי: नन्दा देवी पर्वत) הוא ההר השני בגובהו בהודו, וההר הגבוה ביותר שנמצא כולו בשטחי המדינה.
טופוגרפיה.
נאנדה דווי הוא רכס בעל שתי פסגות שאורכו כ־2 ק"מ. הפסגה המערבית היא הגבוהה מבין השתיים וזוכה למעמד מקודש בפולקלור ההודי. בנוסף להיותה הפסגה העצמאית הממוקמת המקום ה־23 מבין הפסגות הגבוהות ביותר בעולם, נאנדה דווי בולטת גם בזכות מדרונותיה התלולים המתנשאים מעל פני השטח המקומי: מעל 3,300 מטר מעל בסיסה הדרומי־מערבי כאשר גובהה מצידה הצפוני דומה. עובדה זו הופכת אותה לאחת הפסגות התלולות בעולם. גובהו של ההר מרשים גם להשוואה לשטחים מרוחקים יותר, שכן הוא מוקף בעמקים נמוכים יחסית. לדוגמה, הוא מתנשא לגובה העולה על 6,500 מטר מעל עמק הגוריגנגה שנמצא במרחק של 50 ק"מ בלבד. נאנדה דווי מוקף בקרחונים: קרחון אוטרי נאנדה נווי מצפון, קרחון דקהיני נאנדה דווי בצידו הדרום־מערבי, קרחון פאצ'ו ממזרח וקרחוני ננדאגונטי ולואן מדרום־מזרח לו. מאחורי ההר שוכן מקדש נאנדה דווי.
היסטוריה.
בשל מדרונותיו התלולים של ההר נדרשו מאמצים רבים על מנת להעפיל אל פסגתו או לחצות אותו.
מטפס ההרים יו רוטלדג' ניסה שלוש פעמים להעפיל לפסגת ההר בשנות השלושים אך נכשל בכל אחת מהן.
בשנת 1936 הצליחה משלחת בריטית–אמריקאית בהנהגתם של המטפסים ביל טילמן ואריק שיפטון להגיע לפסגת ההר דרך הרכס הדרומי. הייתה זו הפסגה הגבוהה ביותר שנכבשה אי פעם, עד לשנת 1950. לאחר כמה ניסיונות כושלים, בשנים 1957 ו־1961, הצליחה משלחת הודית בשנת 1964 להעפיל לפסגה בפעם השנייה, באותו מסלול בו טיפסה המשלחת הבריטית–אמריקאית.
בשנים 1965–1968 נעשו ניסיונות של ה־CIA להציב מכשיר האזנה ממסר טלמטרי ממונע גרעיני על הפסגה. מכשיר זה תוכנן ליירט אותות טלמטריה משיגורי ניסויי הטילים שנערכו במחוז שינג'יאנג, במסגרת תוכנית הטילים של סין. המשלחת נסוגה עקב תנאי מזג אוויר קשים, והותירה את המכשיר ליד פסגת נאנדה דווי. הם חזרו באביב הבא לחפש את המכשיר אך הוא לא נמצא. כתוצאה מפעילות זו של ה־CIA, המקדש היה סגור לזרים לאורך רוב שנות השישים. רק בשנת 1974 נפתח המקדש מחדש.
בשנים מאוחרות יותר סרק הצבא ההודי את המקום, הציב בו אנדרטה לזכר המטפסים שנספו וחקר את חיי הטבע של האזור.
אחרי פתיחתו מחדש של המקדש בשנת 1974 בפני מטפסים זרים, מטיילים ותושבים מקומיים, המערכת האקולוגית נפגעה במהירות מכריתת עצים להסקה, אשפה ורעייה. פגיעות סביבתיות חמורות נצפו כבר בשנת 1977, והמקדש נסגר שוב בשנת 1983. נכון לעכשיו, נאנדה דווי מהווה חלק מרכזי משמורת הטבע נאנדה דווי (הכוללת את הפארק הלאומי נאנדה דווי), שהוכרזה על ידי ממשלת הודו בשנת 1982. בשנת 1988 הוכרז הפארק הלאומי נאנדה דווי כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, כאתר בעל "חשיבות תרבותית וטבעית יוצאת דופן למורשת המשותפת של האנושות".
בפולקלור.
בפולקלור ההודי נאנדה דווי נחשב להתגלמות של האלה נאנדה דווי, ופעם ב-12 שנה מתקיימת עלייה לרגל אל ההר. העלייה לרגל נמשכת שלושה שבועות והמאמינים הולכים 280 קילומטר, בנתיב שבו ברחה האלה נאנדה דווי מפני נסיך שחיזר אחריה. הם עוברים ליד אגם רופקונד וממשיכים מעלה עד הומקונד (Homekund), שם לפי האמונה היה בית אביה של נאנדה דווי.
הבחירות לפרלמנט ג'מייקה 2020
הבחירות לפרלמנט ג'מייקה 2020 התקיימו ביום חמישי, 3 בספטמבר 2020 ולבחירת 63 חברי פרלמנט. מכיוון שהחוקה קובעת קדנציה פרלמנטרית בת חמש שנים, הבחירות לא היו צפויות עד 25 בפברואר ל-10 ביוני 2021. עם זאת, ראש הממשלה אנדרו הולנס קרא למועד בחירות בעקבות המגפה המתמשכת של הקורונה. בעצת הולנס,
המושל הכללי פטריק אלן פיזר את הפרלמנט ב-13 באוגוסט 2020.
התוצאה הייתה ניצחון מוחץ של מפלגת הלייבור השלטונית בג'מייקה, שקיבלה 57% מהקולות וזכתה ב-49 מושבים; המפלגת העם הלאומית נותרה מפלגת האופוזיציה ואיבדה 16 מושבים. על רקע מגפת הקורונה ומגפת הקדחת דנגי בין השנים 2019–2020, שיעור ההצבעה היה 37% בלבד, הנמוך ביותר בבחירות מאז 1983.
רקע כללי.
לפני הבחירות הקימה מפלגת הלייבור בג'מייקה בראשות ראש הממשלה אנדרו הולנס ממשלת רוב. מפלגת האופוזיציה הגדולה ביותר הייתה המפלגת העם הלאומית, בראשות פיטר פיליפס. מפלגת הלייבור בג'מייקה או המפלגת העם הלאומית היו בשלטון מאז הונהגה זכות הבחירה הכללית בשנת 1944.
מערכת בחירות.