יצירותיה הידועות ביותר הן "במערבולת" ("Spinning Into Butter") 1999, הדנה בנושאי ה"תקינות הפוליטית" והזהות הגזעית ו"בן לוקח בת" (Boy Gets Girl) 2000, שנכללה בשנת 2001 ברשימת ה"טיים מגזין" של המחזות ומחזות הזמר הטובים ביותר של העשור.
רבקה גילמן מכהנת כמרצה בחוג לקולנוע ורדיו-טלוויזיה ובתוכנית לתסריטאות באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו.
בריאיון לכתב העת "אמריקן ת'יאטר" בשנת 2002 סיפרה שהמחזאים האהובים עליה הם ואלאס שון, כמו כן דונלד מרגוליס, קנת' לונרגן, קונור מקפרסון, קריל צ'רצ'יל, קייה קורתרון וג'יימי פצ'ינו משיקגו. לדבריה היא הושפעה במידה רבה בקריירה שלה על ידי הבמאים בוב פולס מתיאטרון גודמן בשיקגו וסוזן בות' מתיאטרון אליאנס.
ב-2006 לקחה חלק בכתיבת התסריט לסרט הקולנוע "במערבולת", בכיכובם של שרה ג'סיקה פרקר ובו ברידג'ס.
מחזות.
בפרס "After Dark", דיפלומה ג'ף, פרס ג'ורג' דיוויין, ובפרס של העיתון "איבנינג סטנדרד" למחזאים מבטיחים ביותר
משה אשכנזי
בית הכנסת העתיק בחאלב
דינו סקוורץ
רות פוקס
רות גם-פוקס-הלמן (בגרמנית: Ruth Gamm-Fuchs-Hellmann; נולדה ב-14 בדצמבר 1946) היא פוליטיקאית גרמניה ואתלטית מזרח גרמניה בעבר. היא אלופה אולימפית פעמיים ברציפות (מינכן 1972 ומונטריאול 1976), אלופת אירופה פעמיים ברציפות (רומא 1974 ופראג 1978) ושיאנית עולם בהטלת כידון.
פוקס הייתה מטילת הכידון הטובה ביותר בשנות ה-70 וזכתה בתואר ספורטאית העשור, על ידי עיתון "חדשות האתלטיקה" ("Track &amp; Field News").
ביוגרפיה.
פוקס נולדה באגלן שבסקסוניה-אנהלט. בשנת 1964 החלה ללמוד בבית הספר לרפואה בקמניץ ובשנת 1966 קיבלה תואר טכנאית רפואי. משנת 1968 התאמנה בהדרכתו של קרל הלמן.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי שבפינלנד באוגוסט 1971 זכתה פוקס במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 59.16 מטר.
שיאנית עולם ואלופה אולימפית.
בתחרות שנערכה בפוטסדאם ב-11 ביוני 1972 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 65.06 מטר. שלושה חודשים לאחר מכן, באולימפיאדת מינכן (1972) היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 63.88 מטר, לפני בת ארצה ז'קלין טודן (62.54 מטר) וקייט שמידט מארצות הברית (59.94 מטר).
בתחרות שנערכה באדינבורו סקוטלנד ב-7 בספטמבר 1973 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 66.10 מטר
אלופת אירופה.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה ברומא שבאיטליה בספטמבר 1974 זכתה פוקס במדליית זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש של 67.22 מטר.
בתחרות שנערכה בברלין ב-10 ביולי 1979 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 69.12 מטר. שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת מונטריאול (1976) היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 65.94 מטר, לפני מריון בקר ממערב גרמניה (64.70 מטר) וקייט שמידט (63.96 מטר) ובכך הגנה על תוארה והייתה למטילת כידון אישה הראשונה שזכתה פעמיים במדליית זהב אולימפית.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג אז צ'כוסלובקיה בספטמבר 1978 זכתה פוקס במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אירופה חדש של 69.16 מטר ובכך הגנה על תוארה.
בתחרות שנערכה בדרזדן אז מזרח גרמניה ב-13 ביוני 1979 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 69.52 מטר.
בתחרות שנערכה בספליט אז יוגוסלביה ב-29 באפריל 1980 קבעה פוקס בהטלת כידון שיא עולם חדש של 69.96 מטר. חודשיים וחצי לאחר מכן, באולימפיאדת מוסקבה (1980) היא סיימה במקום שמיני בהטלת כידון בתוצאה של 63.94 מטר ולא הצליחה לזכות בפעם השלישית ברציפות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 64.26 מטר.
לאחר הקריירה הספורטיבית.
בשנת 1981 קיבלה פוקס תואר דוקטור בחינוך גופני בלייפציג. לאחר שפרשה מספורט תחרותי, בשנים 1984 - 1990 היא שימשה בתפקיד סגן נשיא התאחדות האתלטיקה של מזרח גרמניה ועבדה כעוזרת מחקר באוניברסיטת פרידריך שילר בעיר יינה. לאחר איחוד גרמניה, הייתה חברת פרלמנט בבונדסטאג במפלגת השמאל, מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי (PDS) בשנים 1990 ובין השנים 1992 ו-2002. בשנים 2004 עד 2009 היא הייתה חברת פרלמנט של תורינגיה.
תוכנית האימרוץ.
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. פוקס הודתה שהשתמשה באימרוץ.
חיים אישיים.
בשנת 1966 נישאה לאצן למרחקים בינוניים אולריך פוקס. לאחר גירושיהם היא נישאה למאמנה בעבר, קרל הלמן.
שיאיה האישיים.
אצטדיון פתוח
מאקלמור
בן האגֵרְטי (Ben Haggerty), המוכר בשם הבמה מאקלמור (Macklemore) (ובעבר בשם פרופסור מאקלמור), הוא ראפר ומוזיקאי אמריקאי.
קריירה.
מאקלמור פעיל מאז שנת 2000, ומאז אסף קהל מעריצים אינטרנטי גדול. הוציא לאור שני אלבומים, שני מיני-אלבומים וקסטת מיקסים אחת, כולם באופן עצמאי. הקליפ לשירו "Thrift Shop" ("חנות יד שנייה" באנגלית), שיצא ב-2013, נצפה מעל מיליארד פעמים באתר יוטיוב והגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, לאחר שמכר חמישה מיליון עותקים.
שיתוף הפעולה שלו עם המפיק ראיין לואיס הניב להיטים רבים. ב-2012 יצא לאור אלבום הסטודיו שלהם, "The Heist" ("השוד"), שהגיע למקום השני במצעד בילבורד 200, עם 78,000 מכירות בשבוע הראשון לצאתו. השניים היו מועמדים לשבעה פרסי גראמי ב-2014, וזכו בארבעה מהם: תגלית השנה, אלבום הראפ הטוב של השנה, שיר הראפ הטוב של השנה, והופעת הראפ הטובה של השנה.
מאקלמור תומך בזכויות קהילת הלהט"ב. ביטוי לתמיכה זו ניתן למצוא בשירו "Same Love", שמוקיע את ההומופוביה בחברה ובתקשורת.
מאקלמור תכנן להופיע בישראל בשנת 2017 יחד עם ראיין לואיס וגם ניסים בלאק כאורח, במסגרת פסטיבל "פלייליסט" בראשון לציון, אך המופע בוטל.
אנחנו לא לבד
אנחנו לא לבד הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2012 בבימויו של ליאור הר-לב. זוהי דרמה קומית רומנטית בעלת אופי של סרטי אינדי העוסקת בבדידות וניכור אורבני.
הסרט הופק בעזרת "קרן הקולנוע הישראלי" והופץ על ידי יונייטד קינג.
הקרנת הבכורה שלו הייתה בפסטיבל חיפה שנערך באוקטובר 2011 והוא עלה לאקרנים בפברואר 2012.
עלילה.
אדי (אוהד קנולר), הוא איש ביטחון בודד ותמהוני הבודק את הנכנסים בשערי הקניון הגדול בו הוא עובד (דיזנגוף סנטר). אדי מאמין בכל ליבו בתאוריה המבוססת על נבואה עתיקה, אשר חוזה את קיצה הקרוב מאוד של התרבות האנושית. אותה תאוריה מבטיחה כי אלו שיגיעו לאי הפסחא בתאריך ה-23 במאי, יינצלו על ידי תרבות חוצנית מתקדמת.
בזמן שאדי עסוק בהכנות האחרונות לקראת הנסיעה בה הוא תולה את תקוותו להינצל, הוא פוגש במאי (אפרת בן יעקב), צעירה מרדנית וחסרת בית אשר משתכנת זמנית בקניון. בימים המעטים שנותרו לו לפני נסיעתו המיועדת מכניסה את עצמה מאי בהדרגה לחייו ולליבו עד שלבסוף על אדי לבחור האם להישאר איתה ולוותר על תקוותו להימלט מהקץ הקרב, או לצאת לדרכו לעתיד חדש ולוותר על האפשרות לאהבה וקשר אמיתי.
נוא אמון
משה אשכנזי (רב)
הרב משה אשכנזי (כ"א באב תר"פ, 5 באוגוסט 1920 - כ"ג בטבת תשס"ז, 13 בינואר 2007) היה רב קהילת חב"ד בתל אביב וחבר בהנהלות מוסדות חב"ד בישראל.
ביוגרפיה.
אשכנזי נולד בולדיווסטוק לרב מאיר אשכנזי, ששימש כרב הקהילה היהודית במקום, וליונה (ליבא), בת הרב חיים אליעזר סולובייצ'יק. בגיל שש עברה משפחתו מוולדיווסטוק לשאנגחאי שבסין, ואביו החל לשמש כרב הקהילה בעיר.
בשנת תרצ"ו, בהיותו בן 15, בשל חוסר בחינוך תורני מתאים, נסע ללמוד בישיבת תורת אמת שבירושלים. במהלך שנים אלו הושפע מדמותו של הרב אלתר שימחוביץ, משפיע הישיבה.
באלול תש"ב נשא את דבורה, בתו של הרב אליעזר קרסיק, רבם של חסידי חב"ד בתל אביב שם התגורר ולמד בכולל. התגייס לצה"ל ושירת במלחמת העצמאות, כלוחם ואחר כך כמש"ק דת. לאחר שחרורו מצה"ל נכנס לעסקי מסחר ביהלומים. בשנים אלו תמך בכספו במוסדותיו של חותנו.
בשנת תשי"ח עקר לברזיל וניהל (עם גיסו, צבי הירש חיטריק) את מוסדות חב"ד. בשנת תש"כ, עם פטירת חמיו, חזר לישראל ונטל על עצמו את תפקידיו של חמיו כרב הקהילה בתל אביב.
היה חבר בהנהלת ישיבת תומכי תמימים המרכזית בישראל. ייצג את חסידות חב"ד בפני רבנים שונים, בהם מועצת גדולי התורה והרבנים הראשיים לישראל. בשנת תשל"ו מונה לחבר בבית דין רבני חב"ד, אך פרש לאחר זמן קצר כדי לאפשר לבנו, הרב מרדכי שמואל אשכנזי, לכהן כחבר בבית הדין. היה מזוהה עם הפלג המשיחסטי בחב"ד.
בימי התרגיל המסריח היה ממובילי הקו שטען כי על חב"ד לתמוך ביצחק שמיר, קו שזכה מאוחר יותר לאישורו של הרבי מחב"ד. בשנת תשנ"ו התנגד, כחבר באגודת חסידי חב"ד, לקמפיין "נתניהו טוב ליהודים", בטענה שלחב"ד אסור להתערב בפוליטיקה. בשנת תשס"ד הוביל את ההתנגדות למינוי יוסף יצחק אהרונוב ליו"ר אגודת חסידי חב"ד.
במשך קרוב לחמישים שנה שימש כרב קהילת חב"ד בתל אביב. אשתו דבורה הייתה היו"ר הראשון של ארגון נשי ובנות חב"ד.
במשך שנים חילק צדקה לנזקקים עם המשפיע הרב משה וובר. בין הנזקקים היו גם חלק מ'חבורת הצדיקים הנסתרים' של תל אביב (עליהם נמנו גם הרב משה יעקב רביקוב והרב יוסף וולטוך).
נפטר בבית החולים רבקה זיו בצפת בשבת, כ"ג בטבת תשס"ז, לאחר התקף לב קשה. נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה.
שניים בלילה
דמסקינוס פפנדראו
פלרגוניום הגננים
פלרגוניום הגננים (שם מדעי: "Pelargonium hortorum") ידוע גם כגרניום, הוא מין של פלרגוניום ממשפחת הגרנאים בעל שימושים רבים, במקורו מדרום אפריקה. הוא אחד מהצמחים הפופולריים בגינות ביתיות, תודות לתפרחת העמידה שלו ולצורכי ההשקיה הנמוכים שלו.