כמורשת תרבותית, המורשת הבנויה תת-קרקעית מהווה משאב בעל ערך להתמודדת עם אתגרי הקיימות, שיש בכוחם להוות זרזים להתחדשות עירונית/כפרית, לעורר מודעות קהילתית ולהפום קהילות מקומיות עמידות יותר בהתמודדות עם מערכות גלובליות של ייצור וצריכה על ידי שימור ייחודם הסביבתי והתרבותי.
בין הגורמים הבינלאומיים העוסקים בהיבטים השונים של שימור ופיתוח של המורשת הבנויה התת-קרקעית ניתן למנות:
מיזם:Cost Action CA18110: Underground Built Heritage as Catalyser for Community Valorisation  המאגד חוקרים שמייצגים 30 מדינות. הם פועלים בקבוצות עבודה בתחומים הבאים: פיתוח בסיס ידע; שימוש חוזר ואסטרטגיות הוספת ערך; גישות תכנוניות; אסטרטגיות הפצה וניצול.
מרכזי מחקר קשורים לחלל התת-קרקעי העירוני (ACUUS). ארגון בינלאומי, לא ממשלתי, המקדם שותפויות בין כל השחקנים בתחום התכנון, הניהול, המחקר והשימושים בחלל התת-קרקעי העירוני, שנוסד בשנת 1996.
ועדת ITA לחלל תת-קרקעי (ITACUS). ועדה קבועה של איגוד המנהרות והחלל התת-קרקעי הבינלאומי (ITA). המקדמת אירועים ופועלת להעלאת המודעות לצורך בתכנון לעתיד של השימוש בחללים תת-קרקעיים.
בתחום המורשת התת-קרקעית מוקד הידע המרכזי בישראל הוא המלח"ם. המרכז לחקר מערות ישראל הוקם בסוף שנות ה-70 במסגרת החברה להגנת הטבע וכיום כחלק מהמכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים. למן היווסדו שם לו הגוף למטרה את החקר הרב-תחומי של מערות לגוניהן, ממערות טבעיות ועד חללים תת-קרקעיים שנוצרו או עוצבו בידי אדם בתקופות השונות. במסגרת זו, המלח"ם הפך עד מהרה לגוף המוביל במחקר הגאולוגיה והפעילות האנושית הקדומה במערות ישראל.
דוגמאות של עשייה טובה בתחום מורשת התת-קרקע בישראל.
אתרי מורשת עולמית של אונסקו.
16 אתרים בישראל הוכרזו "אתרי מורשת עולמית" בעלי חשיבות בין-לאומית בשימורם. נכללים ביניהם מספר אתרים המהווים דוגמאות מובהקות של עשייה טובה (Best Practice)  בתחות המורשת תרבותית בתת-קרקע:
שמורת טבע נחל מערות.
בשמורה רצף תרבויות פרהיסטוריות הנמשך כמיליון שנה, תופעה נדירה בארץ ובעולם, והיא האתר היחיד בישראל המציג לקהל את החיים בתקופה הפרהיסטורית באתר שבו הם התרחשו. חקר המערות בשמורה החל כבר בשנת 1927, והוא נמשך לסירוגין עד ימינו. שרידים שהותיר אחריו האדם התגלו כבר מתקופת האבן התחתונה.
גן לאומי בית גוברין.
גן הלאומי בית גוברין-מרשה הוא לב לבה של "ארץ אלף המערות". הגן מציג פלא אדריכלי קדום – אינספור מערות שנועדו למגוון רחב של שימושים, אמפיתיאטרון שלם מהתקופה הרומית ושרידים מרשימים של מבצר ושל כנסייה מהתקופה הצלבנית. בגן הלאומי חורש דליל ובתה ים-תיכונית, עשירה במינים רבים של בעלי חיים וצמחים.
גן לאומי בית שערים.
חשיבותה, ערכה ופרסומה של בית שערים באו לה משום שהייתה מקום מושבו של רב גדול – רבי יהודה נשיא – שהיה המנהיג הדתי, הרוחני והמדיני של העם היהודי בתקופה ההיא, ובה ערך את המשנה. הגן כולל מספר מערות קבורה מרשימים: מערת שרה, הארון הבודד, האומנות, הלולבים, 'כאן נחה היקרה', סוחרי האריגים, הקללות, יהודי סוריה, המעלות, הארונות, רבי יהודה הנשיא, המוזיאון, המנורה.
גן לאומי תל מגידו.
מגידו נמנתה עם הערים החזקות והחשובות בכנען. שרידי הארמונות, המקדשים, השערים ומערכת המים המשוכללת של העיר מעידים על עצמה רבה. לפי מסורות נוצריות למרגלות מגידו (ארמגדון) יתרחש אירוע אדיר, ורק המאמינים ישרדו אחריו. הגן כולל בנוסף לשרידים של העיר הכנענית והעיר הישראלית גם מפעל המים התת-קרקעי והמנהרה התת-קרקעית.
גן לאומי תל חצור – מפעל המים.
מפעל המים עשוי שלושה חלקים. חלק אחד הוא מבנה גישה עשוי אבני גזית גדולות. לידו נחצב פיר אנכי. הפיר חודר דרך שכבות התל הקדומות עד סלע האם. לאורך קירותיו נחצבו מדרגות ברוחב כ-3 מ'. עומקו 45 מ'. במקום שבו מסתיים הפיר מתחילה מנהרה באורך 25 מ' והיא יורדת בשיפוע אלכסוני אל השכבה נושאת המים. תכלית המפעל הייתה לספק ליושבי המקום אספקת מים גם בימי מצור, מבלי שיצטרכו לשאוב אותם מן המעיינות שמחוץ לעיר.
מנהרת הטמפלרים בעיר העתיקה של עכו.
מנהרת הטמפלרים היא מנהרה תת-קרקעית הנמצאת מתחת לרחובותיה של עכו העתיקה. המנהרה הובילה מארמון הטמפלרים שחרב ב-1291 ושקע בים במערב, עד לנמל עכו במזרח. המנהרה הוקמה לקראת סוף המאה ה-12 כנתיב תת-קרקעי אסטרטגי על ידי אנשי המסדר הטמפלרי אשר התמקמו בתקופה זו בעכו לאחר כיבוש ירושלים על ידי צלאח א-דין. אורך המנהרה כ-350 מ' והיא משתרעת מתחת לרוב הרובע הפיזאני ההיסטורי של העיר.
להלן מספר דוגמאות לעשייה טובה שאינם אתרי מורשת עולמית של אונסקו
מנהרות הכותל.
מנהרות הכותל הן מערך חללים ומחילות תת-קרקעיות מתקופות שונות לאורך תוואי הכותל המערבי, מתחת לבתי הרובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים. במתחם מבנים מתקופת בית שני, מימי הביניים ומהעת החדשה. ציר הליכה אופקי מחבר את החללים והמחילות, מעניק למבקר חוויה של מסע לאורך ציר הזמן ההיסטורי, ונחשב לאחד מאתרי התיירות הפופולריים בישראל.
הקריה הרפואית רמב"ם: בית החולים הממוגן הגדול מסוגו בעולם.
בבית החולים התת-קרקעי נמצאת תשתית ל־2,000 מיטות ועמדות טיפול הממוינות למחלקות המקובלות בכל בית חולים, חדרי ניתוח, יחידת דיאליזה עם יותר מ־90 מיטות טיפול, חדרי לידה, מחלקות לטיפול אמבולטורי ויחידות דימות. זהו בית החולים הממוגן הגדול מסוגו בעולם.
מרכזי מחקר.
המרכז לחקר המערות (מלח"ם) באוניברסיטה העברית.
מרכז לחקר מערות ישראל (מלח"ם) הוקם בסוף שנות ה-70 במסגרת החברה להגנת הטבע ועבר לאחר מכן לאוניברסיטה העברית בירושלים. מטרתו הוא החקר הרב-תחומי של מערות לגוניהן, ממערות טבעיות ועד חללים תת-קרקעיים שנוצרו או עוצבו בידי אדם בתקופות השונות. הוא נהפך לגוף המוביל במחקר הגאולוגיה והפעילות האנושית הקדומה במערות ישראל.
עבודת השדה מתבצעת בהובלתם של אנשי שדה וסיירים מקצועיים בתחום עבודת השדה במערות ("מערנים", speleologists), ונשענת לא מעט על רוח ההתנדבות, להט הגילוי והמסירות לתחום המערנות.
מפעלים ופרויקטים.
הגילוי והמחקר של מרבית המערות המוכרות כיום בארץ, ומדובר בעשרות אלפי מערות, קשור בפעילות המלח"ם.
בין מפעלי המלח"ם הבולטים שהתקיימו ב-30 השנים האחרונות, נציין כאן את המחקר הרב-שנתי במערות הר סדום, בו נחקרו כ-110 מערות באורך כולל של עשרות קילומטרים שהתפתחו בתנאים ייחודיים במחדר מלח, ובהן מערות המלח הארוכות בעולם; את גילויין ומחקרן של מערות כתף יריחו, בהן נתגלתה הקבוצה הגדולה האחרונה של תעודות כתובות במערות מדבר יהודה; את הפיתוח הספלאולוגי של אזורים עשירים בפעילות קארסטית (דרך ההיווצרות הטבעית של מערות הנפוצה בסלעי ישראל), בהם אזורים שתת-הקרקע בהם היה בבחינת "ארץ לא נודעת", כגון החרמון, הגליל העליון וחבל בנימין, הכולל איתור, מיפוי ולימוד של המערות באזורים אלו; את גילויה ומחקרה של מערת איילון בשפלת לוד, בה נתגלתה מערכת אקולוגית יחידאית המכילה תשעה מינים חדשים למדע ומשפחת עקרבים בלתי ידועה במערת מבוך שהיא מן הגדולות שבמערות ישראל (2.5 ק"מ); וכן את גילוין וחקירתן של רבות ממערכות המסתור (מערות חצובות מהתקופה הרומית הקדומה) המוכרות כיום ממרחבי שפלת יהודה והגליל.
המדור של מחקרים ופרסומים של המלח"ם מהווה בסיס ידע מרכזי בנושא המערות בישראל.
מרכז לחקר תת-הקרקע – אוניברסיטת תל אביב.
המוקד הוקם בשנת 2011 ומטרתו חקר תת-הקרקע הרדוד בשיטות גאופיזיות. המוקד עובד בשיתוף פעולה עם התעשייה ומערכת הביטחון. במסגרת חקר תת-הקרקע הרדוד עורך המוקד סקרי רפלקציה ורפרקציה רדודים בכל הארץ למטרות שונות:
מיפוי תת-הקרקע הרדוד; גילוי העתקים פעילים; חקר תכונות קרקע וסלע; גילוי מערות וחללים תת-קרקעיים; העברת ידע לסטודנטים באמצעות קורסים מעשיים.
מוסדות ממלכתיים.
מינהל התכנון – תמ"א 40/1 :תוכנית מתאר ארצית למיגון ולפיתוח המרחב התת-קרקעי.
לאור התחרות הקיימת בין ייעודי הקרקע השונים והפיתוח המואץ על פני הקרקע, ובהתחשב בכך שמשאב הקרקע סופי ומוגבל, כמו כן לאור העובדה כי מדינת ישראל חשופה באופן תדיר לאיומים ביטחוניים המועצה הארצית סברה כי יש חשיבות רבה בקידום תוכנית מתאר ארצית למיגון ולפיתוח המרחב התת-קרקעי.
מנהל התכנון פרסם מכרז להקמת צוות מקצועי שיגבש את העקרונות לקידום מתחמים תת-קרקעיים. אנשי המנהל מחזיקים בכמה עקרונות שיובילו את התוכנית החשובה: ראשית, מתן תמריצים ליזמים אשר יבחרו לבנות מתחמים תת-קרקעיים – תמריצים כדוגמת זכויות בנייה וזירוז של ההליך התכנוני. אחת הסיבות למיעוט המתחמים התת-קרקעיים בישראל כיום היא חוסר כלכליות, וייתכן שתמריצים אלו יפתרו את הבעיה מהזווית הזאת. עיקרון נוסף הוא קידום של שימושים שאינם מחייבים שימוש מעל פני הקרקע, בדגש על שימושים ציבוריים ומסחריים. כך לדוגמה מתכוונים לקדם במנהל התכנון העברת קניונים, אולמות ספורט, תיאטראות ובתי קולנוע ואף רחובות שלמים למתחמים תת-קרקעיים.
המכון הגאולוגי.
המכון הגאולוגי הוא מוסד מחקר ממלכתי הפועל במסגרת מנהל מחקר האדמה והים במשרד האנרגיה. המכון מופקד על יצירת מרכז ידע מדעי-יישומי ממוקד ומותאם לצרכים הלאומיים של ישראל בתחום מדעי האדמה.
האגף לסטרטיגרפיה וחקר תת-הקרקע מופקד על ביצוע מחקר בסיסי ובניית ידע לגבי המרחב הגאולוגי התת-קרקעי, מעומקים כלכליים ועד טקטוניים, בשטח היבשתי של ישראל ובמרחב המים הכלכליים EEZ)); מיפוי והבנת התהליכים הגאולוגיים העכשוויים והסיכונים הגאולוגים בקרקעית הים במרחב המים הכלכליים של ישראל וברצועת חוף הים התיכון.
רשות העתיקות.