לצד היתרונות היו לפלנקס מספר מגרעות שבגללן הרומאים זנחו את המערך לטובת הלגיון. הפלנקס מגושמת מאוד בקרב. על מנת לשמור על מבנה השורות, החיילים חייבים להיצמד אחד לשני והמבנה נטה להשתבש אם החיילים היו צריכים לנוע במהירות או אם הגיעו לקרקע טרשית. המערך השתבש לחלוטין אם הם היו צריכים לפעול ביערות או בהרים, או בשטחים מבותרים. במקרים כאלה, ההופליטים היו מובסים בקלות על ידי החיילים הקלים.
מגרעת חמורה נוספת של הפלנקס, שנובעת מהמגרעת הראשונה היא חשיפת האגפים. בגלל הנוקשות של המערך, החיילים היו יכולים להילחם רק נגד אויב שנמצא לפניהם והתקשו מאוד לענות לאיומים שבאו מהאגפים. כתוצאה מכך, הפלנקס הייתה זקוקה להגנה תמידית מצידם של חיילים קלים או פרשים על אגפיה, פן תתמוטט וחייליה יטבחו.
צרה נוספת, אם כי קטנה יותר הייתה במספר האנשים שהיה צריך לשלב במערך, על מנת לפרוס אותו בחזית ארוכה. בגלל העומק הרב שעמד לפחות על שמונה, שש עשרה ולעיתים הגיע עד לשלושים ושניים לוחמים בטור עורפי, היה צורך באלפי ולעיתים בעשרות אלפי לוחמים, על מנת לייצב חזית בת קילומטר או שניים.
בעת המודרנית.
הרעיון הבסיסי שעמד מאחורי הפלנקס - גוש גדול של חיילים המגנים על עצמם בחניתות שרד את העת העתיקה והיה בשימוש צבאות העולם עד המאה ה-19. בימי הביניים תפקידי המערך היו דומים לאלה שהיו לו בעת העתיקה ואילו בעת החדשה הריבוע, שהוא למעשה פלנקס המורכבת מחיילים החמושים ברובים מכודנים, נועדו לבלום התקפות פרשים. עם כניסתם של פגזים נפיצים ומכונות ירייה לא היה צורך בקיר חניתות על מנת להדוף את פרשי האויב והאבדות שנגרמו לפלנקס כתוצאה מירי היו חמורות עד כדי כך שהשימוש במערך נזנח.
סנונית
סְנוּנִית (שם מדעי: "Hirundo") היא סוג של ציפור שיר ממשפחת הסנוניתיים. מרבית המינים בסוג זה הם בעלי גב בגוני כחול ופנים ושת בגוני אדום. חלק הגוף התחתון הוא על פי רוב לבן או חום חלודי. הסנונית נפוצה ב"עולם הישן" על אף שאת סנונית הרפתות ניתן למצוא בכל רחבי העולם.
מיני סנוניות.
בסוג זה כ-40 מינים. מתוכם נפוצים בישראל המינים הבאים:
מינים נוספים:
סנונית בתרבות.
הביטוי "הסנונית הראשונה" משמש כדימוי לתופעה המסמנת את תחילתו של שינוי (במצב פוליטי, מזג אוויר, אופנה, תרבות, וכדומה). מקור הביטוי הוא בואה של הסנונית לארצות אירופה בראשית האביב, מה שמסמן את בואן הקרב של שאר ציפורי האביב ותחילת תקופת האביב. הפתגם "סנונית אחת אינה מבשרת את בוא האביב" המיוחס לאריסטו, מזהיר מפני הסקת מסקנה נמהרת על סמך מקרה בודד. בישראל, הגעת הסנונית מסמנת את הסתיו. במיתולוגיה הכנענית מסופר באגדת אקהת על דנאל הערירי שמתבשר שייוולד לו ילד. דנאל מבצע פולחן מקדים להתעברות אשתו, ומכניס לביתו את אלות הפריון וההיריון - הכושרות והסנוניות, זובח לפניהם כמקובל ומתחיל לספור את חודשי ההיריון. לאחר תשעה חודשים נולד בנו אקהת.
מנילה
מנילה (בפיליפינית: Lungsod ng Maynila, "לונגסוד נג מיינילא") היא בירת הפיליפינים, שוכנת על חופו המערבי של האי לוזון, הגדול באיי המדינה, על גדות הנהר פסיג וחוף מפרץ מנילה. בעיר מתגוררים כ-1.6 מיליון תושבים, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה בפיליפינים אחרי קזון סיטי, שנמצאת במטרופולין שלה. במטרופולין שלה, המהווה מחוז בפני עצמו, מתגוררים כ-11 מיליון תושבים, מה שהופך את מנילה לאחד המטרופולינים הגדולות בעולם. באזור האורבני שסובב את המטרופולין של העיר מתגוררים כ-21 מיליון תושבים.
מנילה היא מרכז הפעילות הכלכלית והתרבותית של המדינה, כמחצית מתעשיית האי לוזון מרוכזת בה. מצויים בה מפעלי טקסטיל, הוצאות ספרים, תעשיית מזונות, צבעים, תרופות, אלומיניום, תבלינים, טבק, קוקוס, עץ ועוד. יש בה עשרות מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת סנטו תומאס, העתיקה ביותר בפיליפינים, שנוסדה ב-1611.
מצפון-מזרח למנילה שוכנת קזון סיטי. שתי הערים ביחד עם ערים נוספות באזור יוצרות מטרופולין ענקית. שתי הערים התחלפו ביניהן בתפקיד בירת המדינה: מנילה הייתה הבירה מ-1946 עד 1948, מאותה שנה ועד 1976 הייתה הבירה קזון סיטי, ואז חזרה מנילה להיות הבירה. רוב תושביה של העיר הם פיליפינים, אך יש בה גם מיעוט גדול של סינים, המהווים כעשירית מהאוכלוסייה.
היסטוריה.
ראשיתה של העיר במאחז מוסלמי, שהוקם כדי לגבות דמי מעבר משייטי הפסיג. הספרדים כבשו את האזור ב-1571 והקימו את מבצר אינטרמורוס (בתוך החומות) - גרעינה העתיק של העיר. הם שלטו בה עד 1898, ואז נכבשה בידי ארצות הברית, לאחר שהצי האמריקני הביס את הצי הספרדי במפרץ מנילה. אותו מפרץ עצמו היה כעבור כ-50 שנה זירתו של אחד הקרבות המרים בין ארצות הברית ליפן במלחמת העולם השנייה: חיל המצב האמריקני באי קורגידור שבכניסה למפרץ עמד חמישה חודשים בהתקפות יפניות עזות ביותר, עד שנכנע במאי 1942.
את התוכנית האדריכלית לעיר המודרנית הכין ב-1900 האדריכל האמריקאי דניאל ברנהם (Daniel Burnham), לאחר ניסיונו הרב בשיקגו ובוושינגטון. בשנת 1908 בעיר הוקמה אוניברסיטת הפיליפינים.
במאי 2001 הכריזה הנשיאה החדשה של הפיליפינים על מנילה כעיר "במצב של מרד" בשל פעילות תומכי הנשיא המודח באזור. היא הוציאה צו המעניק זכויות נרחבות לכוחות הצבא, לפיכך יש להימנע מנוכחות בהתאספויות פומביות גדולות בעיר.
גאוגרפיה.
העיר בנויה סביב נהר הפסיג, שחוצה אותה לשניים. במרוצת השנים נהיה הנהר מזוהם בגלל ההתפתחות התעשייתית של העיר, וחיים לא מסוגלים להתפתח בו. מנילה עצמה מחולקת ל-16 מחוזות, כאשר שמונה מהם נמצאים מצפון לנהר ושמונה מדרומו. כל המחוזות פרט לאחד (Port Area) היו פעם ערים עצמאיות, וחלק מהם עדיין שומרים על עצמאות מסוימת.
מנילה היא העיר הצפופה בעולם. שטח העיר הוא 38.52 קילומטר מרובע, ועם יותר מ-11 מיליון תושבים מגיעה צפיפות האוכלוסייה במנילה ל-43,258 נפשות לקילומטר מרובע.
אקלים.
מזג האוויר במנילה הוא טרופי, כלומר חם ולח. במנילה יש שתי עונות: יבשה וגשומה. העונה היבשה משתרעת מדצמבר עד מאי, והגשומה מיוני עד נובמבר. החודשים החמים ביותר הם אפריל ומאי, לפני הגשמים הראשונים. הטמפרטורה הממוצעת במנילה היא 27 מעלות צלזיוס. אחוזי הלחות נעים בין 70% באפריל ל-85% בספטמבר. כמות הגשם השנתית היא בסביבות 2,100 מילימטר.
האי לוזון הוא מקום בו פוגעים טייפונים רבים, בעיקר בעונה הגשומה. שיטפונות גדולים עלולים לחסום עורקי תחבורה ראשיים. בנוסף, קיימים בפיליפינים הרי געש רבים. בשנים 1991 ו- 1993 התפרץ הר הגעש פינטובו, הנמצא מצפון למנילה, וגרם להרס רב. רעידות אדמה גם מתרחשות באזור זה.
כלכלה.
תיירות.
מדי שנה פוקדים את העיר כמיליון תיירים, המבקרים בין היתר בעיר העתיקה אינטראמורוס, בפארק האוקיינוס של מנילה, בבינונדו (צ'יינה טאון) בארמון מאלאקניינג ובגנים שבסביבתו ובגן החיות של מנילה.
נמל התעופה הבינלאומי נינוי אקינו הממוקם בדרום מטרופולין מנילה משרת את העיר.
החל משנת 1975 פועלת מערכת של המטרופולין של מנילה.
וינה
וינה (בגרמנית: Wien, נהגה וין, בווארית: Wean, נהגה במקורב וֶן) היא בירת אוסטריה ואחת מבין תשע מדינות הפדרציה האוסטרית. וינה ממוקמת על נהר הדנובה במרכז אירופה, קרוב לצ'כיה, להונגריה ולסלובקיה. חיים בה 1.91 מיליון בני אדם והיא העיר הגדולה ביותר, וכן המרכז הפוליטי, התרבותי והכלכלי של אוסטריה.
העיר נחשבת בפני עצמה כאחת ממדינות אוסטריה, ואף על פי שהיא הקטנה ביותר בשטחה מביניהן, אוכלוסייתה היא הגדולה ביותר. כחמישית מאוכלוסיית אוסטריה מתגוררת בה. העיר הבאה אחריה בגודל, גראץ, קטנה ממנה פי 7. זוהי העיר דוברת הגרמנית השלישית בגודלה בעולם, אחרי ברלין והמבורג (שתיהן בגרמניה).
וינה היא מהמתויירות שבערי אירופה. המרכז ההיסטורי של וינה הוכרז על ידי אונסק"ו בשנת 2001 כאתר מורשת עולמית, וחלקים עתיקים גדולים של העיר ההיסטורית נשתמרו בצורה טובה מאוד. וינה ידועה בכל העולם בבתי-הקפה הרבים שלה ובתרבות בתי הקפה המשויכת להם.
בווינה ממוקמים משרדים של מספר ארגונים בינלאומיים, בהם ארגון האומות המאוחדות, ארגון המדינות המייצאות נפט, ארגון האו"ם לפיתוח תעשייתי (UNIDO), הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית והארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה. ב-1980 נאספה בווינה אספה דיפלומטית שהובילה בסופו של דבר לכתיבת מוסכמות לחוזים של האומות המאוחדות למכירה בינלאומית של מוצרים. כמו כן נמצא בווינה מושב הארגון לחוקי המסחר הבינלאומי של האו"ם.
היסטוריה.
וינה נוסדה במקור כעיר קלטית בסביבות 500 לפנה"ס. ב-15 לפנה"ס הייתה לעיר גבול ובה הוקם מחנה צבאי בשם Vindobona (פירוש מילולי, ככל הנראה: "רוח טובה"), ששמר על האימפריה הרומית מהשבטים הגרמניים. בימי הביניים הייתה לבית לשושלת בבנברג ולאחר מכן לשושלת הבסבורג ולאחר מכן לבירת האימפריה הרומית הקדושה. הפלישות של העות'מאניים במאות ה-16 וה-17 לאירופה נעצרו בווינה. בשנת 1526, בזמן שלטונו של הסולטאן סולימאן המפואר, עמדה וינה בפני סכנה מוחשית בעקבות המצור שהוטל על העיר ופעם נוספת בשנת 1683.
בשנים 1806–1867 הייתה וינה הבירה של האימפריה האוסטרית והחל משנת 1867 ועד ל-1918 הייתה בירתה של האימפריה האוסטרו הונגרית. ב-1815 נערך בווינה קונגרס וינה, בו שורטטו מחדש הגבולות הלאומיים באירופה לאחר תבוסתו של נפוליאון בונפרטה בקרב ווטרלו. בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 שימשה וינה כמרכז תרבותי ומדעי חשוב ביבשת אירופה.