אך במהירה, מתגלה כי טוד ולה רו מנהלים רומן, ורוקמים מזימה לגזול מפרנסים את הסדר הגירושים שלה ולגרום לה לאבד את שפיותה. בינתיים, אלמר וסנדרה פורצים לבית כדי לרצוח את פרנסין, אך פוגשים בדקסטר ולולו אשר מסכלים את מזימתם. דקסטר רוקע על רגלה של סנדרה, והיא יורה באלמר בטעות. לולו משתמשת במקרמה שלה לחנוק את סנדרה. קאדלס והנהג הגרמני שלה, היינץ - שהוא גם ארוסה - מגיעים אף הם, ודורסים את לה רו ואת טוד.
הפקה.
בסרט לוהקו רבים מהשחקנים הקבועים שלו מקבוצת ה"דרימלנדרס", שכללה את דיוויין, אדית מאסי, מינק סטול, מרי ויוויאן פירס, קוקי מילר, שרון ניספ, מרינה מלין, סוזן לאו, וג'ין היל. אך בשונה מסרטיו הקודמים, רק שניים מהם - דיוויין ואדית מאסי - היו בתפקידים מובילים בפוליאסטר, ואילו האחרים שיחקו תפקידים קטנים אם כי חשובים לעלילה.
זה היה הסרט הראשון של ווטרס שהתקרב באיזשהו אופן למיינסטרים, ואפילו זכה לדירוג R (מתחת לגיל 17 רק בליווי מבוגר) בניגוד לסרטיו הקודמים שכולם היו בדירוג X (מוגבל לגיל 17 ומעלה) או ללא רייטינג. לראשונה, ווטרס זכה למימון והפצה מאולפנים גדולים ולא פעל כהפקה עצמאית. שינוי נוסף הוא במיקום של הסרט, שמתרחש בפרברים ולא בשכונות העוני והפשע כמו בסרטיו הקודמים.
לקריאה נוספת.
עידו רוזן. 2022. Divine Smells: Odorama, Melodrama, and the Body in John Waters' Polyester. בכתב העת "Open Screens" 5(1).
V15 או ניצחון 2015 הייתה תנועה ישראלית על-מפלגתית שנוסדה לקראת הבחירות לכנסת ה-20 (שנערכו ב-17 במרץ 2015) כדי להחליף את ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. התנועה כשלה במטרתה זו.
התנועה פעלה במהלך מערכת הבחירות לכנסת ה-20, בדרכים של "ציד קולות" וקמפיין ציבורי בחוצות ובאינטרנט, שבהם נמתחה ביקורת על מעשיה של הממשלה בראשות נתניהו. התנועה ניסתה להעלות את אחוזי ההצבעה של גוש המרכז-שמאל.
בנובמבר 2015 מוזגה התנועה עם תנועת "קול אחד" לתנועה חדשה בשם "דרכנו".
הקמה.
התנועה הוקמה בדצמבר 2014, על ידי איתמר ויצמן ונמרוד דוויק. בכנס ההקמה, שבו נשא דברים ראש השב"כ לשעבר יובל דיסקין, הונחו היסודות לפעילותה של התנועה במחקר, בשטח, ברשת האינטרנט ועוד. לאחר הקמתה סיכמה התנועה על שיתוף פעולה עם תנועת "קול אחד".
פעילות.
לאורך התקופה שלפני הבחירות לכנסת ה-20 ניהלה התנועה קמפיין למען החלפת השלטון בישראל תחת הסיסמה "פשוט מחליפים". מטרת הקמפיין הייתה שכנוע בחשיבות החלפת השלטון והפגת הפחד משינוי. מערך השטח של הארגון כלל מטות בערים בישראל, במטרה להעלות את אחוזי ההצבעה בקרב אנשי מרכז ושמאל. פעילות ציד קולות של התנועה, שנעשתה באמצעות הסברה מדלת לדלת, הגיעה אל מעל ל-100 אלף מצביעים פוטנציאליים במטרה להוציא אותם להצביע. התנועה הפיקה חומרי הסברה וסרטונים.
עם קבלת תוצאות הבחירות התברר שהתנועה כשלה במשימתה להחלפת הממשלה - מפלגת הליכוד הגדילה את כוחה ל-30 מנדטים וב-14 במאי 2015 הושבעה ממשלת נתניהו הרביעית. מנתוני הצבעה עולה כי במקומות שפעלה התנועה עלו אחוזי ההצבעה בשיעור של בין 0 ל-3 אחוזים. עם זאת, בכלל מדינת ישראל עלו אחוזי הצבעה בבחירות לכנסת ה-20 בשיעור של 4.6%.
התנועה המשיכה בפעילותה לאחר הבחירות לזמן קצר, ולאחר מכן מוזגה עם "קול אחד" לכדי תנועה חדשה בשם "דרכנו".
חקירת הפעילות על ידי תת-ועדה של הסנאט האמריקאי.
תת-ועדה של הסנאט של ארצות הברית קבעה כי בעקבות שיתוף הפעולה של ניצחון 2015 עם "קול אחד", עשתה התנועה שימוש בתשתית שנבנתה בעזרת 349 אלף דולרים שהעביר משרד החוץ האמריקני לארגון "קול אחד" בשנת 2014 כדי לתמוך בקידום פתרון שתי המדינות. לפי הדוח של תת-הוועדה השתמשה "קול אחד" בכסף לצורך קמפיין שכלל "הרחבת הנוכחות ברשתות החברתיות, בניית מאגר בוחרים גדול יותר, ושכירת חברת ייעוץ פוליטי אמריקנית כדי שתכשיר פעילים ומנהלים בשיטות ניהול קמפיין עממי למען תמיכה בתהליך השלום הישראלי־פלסטיני". הארגון השתמש בתשתיות אלה כדי סייע לקמפיין של ניצחון 2015. כך למשל, הפעילים שגויסו ואומנו בתקופת המענק ממשרד החוץ האמריקני נרתמו לפעילות ניצחון 2015. "קול אחד" דיווח על כך לקונסול האמריקני הכללי בירושלים, אך זה אמר שלא קרא את האימיילים בעניין משום שהיו ארוכים מדי. הסנטורים קבעו כי מחלקת המדינה לא הציבה מלכתחילה תנאים לגבי השימוש בכסף ולכן לא נעברה עבירה, אולם נמצאו כשלים בדרך שבה מקצה הממשל כספים לעמותות והאופן שבו הוא מפקח עליהם. יושב ראש תת-הוועדה, הסנטור רוב פורטמן, אמר כי הדבר לחלוטין אינו מקובל שנעשה שימוש בכספי משלם המיסים האמריקני לבניית תשתית של קמפיין פוליטי שנערך מיד לאחר סוף המענק נגד ידידתה הקרובה ביותר של ארצות הברית במזרח התיכון.
ביקורת.
מראשית פעילותה של התנועה עלתה ביקורת כלפי פעילותה, בעיקר בקרב ארגוני הימין וכלי התקשורת המזוהים עימם. בסוף ינואר 2015 פתחה מפלגת הליכוד בקמפיין נגד "ניצחון 2015" שכלל ראיונות שונים בערוצי התקשורת ומסיבת עיתונאים בהשתתפות מירי רגב, ציפי חוטובלי, אופיר אקוניס, יריב לוין ודוד שמרון, שבה טענו בדבר מימון והתנהלות התנועה. הליכוד טען שהארגון משמש כשלוחה של רשימת המחנה הציוני תוך הפרת חוק מימון מפלגות, התלונן על כך בפני ועדת הבחירות המרכזית והגיש בקשה לצו מניעה נגד הארגון. לאחר שלא הצליח להוכיח את טענותיו ביטל הליכוד את בקשתו לצו מניעה, ולאחר מכן דחה ראש ועדת הבחירות המרכזית את עתירת הליכוד, וחייבו בתשלום הוצאות בסך 48,000 ש"ח. בד בבד, התפרסמו כתבות ב"ישראל היום", אשר כינו את פעילות התנועה "פרשת העמותות 2" (באזכור לפרשת עמותות ברק), ושטחו טענות דומות לאלו שהופיעו בעתירה.
בעקבות פעילות התנועה, הודיע חבר הכנסת יואב קיש בחודש מרץ 2016 כי בכוונתו ליזום חוק שנועד להגביל את סך התרומות לעמותות פוליטיות בתקופת בחירות. היוזמה קיבלה תמיכה מצד נתניהו. ב-20 במרץ 2017 אושר החוק בכנסת.
בדו"ח מבקר המדינה לעניין בחירות 2015 יש התייחסות גם ל"פעילות גופים חוץ-מפלגתיים", בלי לנקוב במפורש בשמו של גוף כלשהו. בדו"ח נאמר: "אין להתעלם מהמסרים הישירים שמצאו ביטוי בחלק מהפרסומים של הגופים החוץ-מפלגתיים, לרבות פרסומים הקוראים להחלפת הממשלה ואחרים המעודדים הצבעה עבור גושים שונים. חרף האמור, ובשים לב לחשיבותו של חופש הביטוי הפוליטי של יחידים וקבוצות בחברה דמוקרטית, הגעתי לכלל מסקנה כי לא ניתן לראות במסרים מעין אלו תעמולה מובהקת לטובת סיעה ספציפית עד כדי קביעה שנוצרה חזקה של זיקה ארגונית לסיעה מסוימת כלשהי".
גאנגנם סטייל
מתקפת הטרור במסגדי צנעא (2015)
מתקפת הטרור במסגדי צנעא הייתה סדרת פיגועי התאבדות מתואמים בשני מסגדים בצנעא בירת תימן, שהתרחשה ביום שישי 20 במרץ 2015, בשעות הצהריים. היה זה הפיגוע הקטלני ביותר בתולדותיה של תימן, 142 נהרגו ו-351 נפצעו. ארגון הטרור המדינה האסלאמית לקח אחריות על המתקפה.
המתקפה.
על רקע המתיחות ששררה בתימן בתקופת ביצוע המתקפה בין מוסלמים שיעים לסונים, בעקבות אי-היציבות השלטונית המתמשכת, והשתלטות השיעים החות'ים על צנעא בירת תימן, ביצעו אסלאמיסטים סונים קיצונים מתקפת טרור שכללה שימוש ב-4 מחבלים מתאבדים כנגד מתפללים שיעים חות'ים. עם סיום תפילות צהרי יום השישי, פוצץ עצמו מחבל מתאבד במסגד אל-באדר שבדרום צנעא, מחבל נוסף המתין בשערי המסגד ופוצץ את עצמו בתוך קהל הנמלטים מהתופת שבתוך המסגד. במקביל פוצצו עצמם שני מחבלים מתאבדים במסגד אל-חשחוש בעיר.
היה זה פיגוע הטרור החמור ביותר בהיסטוריה התימנית, זאת לאחר שבינואר 2015 נהרגו 40 שוטרים מתחילים בפיצוץ מכונית תופת, באקדמיה לשוטרים בצנעא.
רובין האודן
השיח ההיסטוריוגרפי אודות הקמתה של האימפריה העות'מאנית
עד המאה ה-20 והתפתחותה של ההיסטוריוגרפיה המודרנית בהשפעת המחשבה הפוזיטיביסטית, לא נעשו מחקרים המסבירים את הקמתה ועלייתה של האימפריה העות'מאנית אשר שלטה בחלקים נרחבים של המזרח התיכון ואירופה במשך 600 שנים. אך עם נפילתה של האימפריה בראשית המאה ה-20 פורסמו מספר מחקרים אשר עוררו ויכוח היסטוריוגרפי חריף בין חוקרים רבים של האימפריה העות'מאנית אודות הסיבות להקמתה.
רקע היסטורי.
לאחר קרב מנזיקרט ב-1071 בו הביסו הסלג'וקים המוסלמים את צבאה של האימפריה הביזנטית הנוצרית, החלו שבטים טורקיים רבים לנדוד ממרכז אסיה לאנטוליה ולשנות את המרקם הדמוגרפי באזור. חוסר היציבות הפוליטית של האימפריה הסלג'וקית במאה ה-12 גרם להיווצרותן של נסיכויות טורקיות רבות באנטוליה. אחת מהן, הסולטנות הסלג'וקית של רום, צמחה ושלטה במרכז אנטוליה עד המאה ה-13 ויצרה דפוסים שלטוניים רבים אשר העות'מאנים אימצו אותם מאוחר יותר. הכיבושים המונגוליים באמצע המאה ה-13 ערערו את יציבות הסולטנות הסלג'וקית של רום והובילו ליצירת תוהו ובוהו פוליטי נוסף באנטוליה. בתקופה זו שוב הוקמו מספר נסיכויות טורקיות, ביניהן הנסיכות של עות'מאן באזור בית'יניה שבצפון מערב אנטוליה.
ההיסטוריוגרפיה אודות עליית האימפריה העות'מאנית.
גיבונס (1916).