ביולי 2019 קנסה נציבות הסחר הפדרלית את חברת פייסבוק בסכום של 5 מיליארד דולר, הקנס הגדול ביותר בו נקנסה אי פעם חברה טכנולוגית,עד לאותה עת בשל מעשיה בפרשת קיימברידג' אנליטיקה.
בסוף יוני 2020, החל קמפיין הקורא לחרם נגד פייסבוק ואינסטגרם בשם "Stop Hate For Profit" (די לשנאה בעד רווח). לקמפיין, אותו יזמה הליגה נגד השמצה, הצטרפו יותר מ-100 גופים ובהם תאגיד יוניליוור, Verizon, פטגוניה, בן &amp; ג'ריס, לנדינג ונורת' פייס. זאת כחלק מביקורת על האלגוריתם של החברה. בתגובה, המנכ"ל מארק צוקרברג הודיע על שורה של שינויים במדיניות הפרסום ברשת החברתית.
בדצמבר 2020 נציבות הסחר הפדרלית וקבוצת מדינות בארצות הברית, בראשות מדינת ניו יורק, הגישו תביעות נגד החברה, בטענה כי ניצלה לרעה את כוחה המונופוליסטי בשוק כדי לחסל מתחרות. הם דרשו לבטל את הרכישות של וואטסאפ ואינסטגרם בשל חוקי ההגבלים העסקיים. בית המשפט הפדרלי של ארצות הברית דחה את התביעה והתיר לפייסבוק להמשיך ולהחזיק בחברות הבת שלה.
ב-4 באוקטובר 2021 נתקלה חברת פייסבוק בתקלה עולמית, בה כל הרשתות החברתיות שבבעלותה הושבתו למשך 7 שעות. בשל התקלה רשמה החברה הפסדים של מיליארדי דולרים.
באותו תאריך פרנסס האוגן, מהנדסת שהייתה עובדת החברה, התפרסמה כחושפת שחיתות של פייסבוק. היא חשפה מסמכים פנימיים, המעידים על העדפת האינטרסים הכלכליים של החברה על פני כל שיקול אתי, חינוכי וחברתי.
ב-28 באוקטובר 2021 שינתה החברה את שמה מ"פייסבוק בע"מ" (באנגלית: .Facebook, Inc) ל"מטא פלטפורמות בע"מ" (באנגלית: ) ובקיצור Meta (מטא או מטה), כדי למתג עצמה מחדש כחברת מטאברס.
המשבר בשנת 2022.
בחודש פברואר 2022, לאחר פרסום הדוחות הרבעוניים של שנת 2021 הודיעה החברה, לראשונה בתולדותיה, על ירידה במספר המשתמשים היומיים בפייסבוק, כתוצאה מכך, מניית החברה ירדה ב־26 אחוז, ומחקה כמאתיים וארבעים מיליארד דולר משווי החברה. הייתה זו הירידה החדה ביותר בהיסטוריה של שוק ההון.
במחצית הראשונה של שנת 2022 מניית החברה ירדה 59 אחוז, כאשר הגיע לשפל ב-22 ביוני 2022. הייתה זו הנפילה החדה ביותר לחברת ביג טק מאז שנת 1999.
ביוני 2022 נודע שמנהלת התפעול של החברה, שריל סנדברג, תפרוש מתפקידה במהלך סתיו באותה שנה. מארק צוקרברג הודיע שאת תפקידה של סנדברג יתפוס חאבייר אוליבאן, אחד המנהלים החזקים, אך פחות מוכר. עם זאת, היא תשמור על מקומה בדירקטוריון החברה. על פי הוול סטריט ג'ורנל, פרישתה של סנדברג היא על רקע חקירת מעשי שחיתות מצידה, פרסום שהוכחש על ידי דוברת מטעם "מטא".
פעילות בישראל.
חברת פייסבוק ישראל בע"מ נוסדה בשנת 2010 ופועלת בשני תחומים.
בדצמבר 2014 נחנכו משרדיה החדשים של פייסבוק במגדל רוטשילד 22 בתל אביב. בשנת 2017 שכרה החברה שבע קומות במגדל עזריאלי שרונה.
רכישות נוספות של פייסבוק בישראל:
סופרין
Hot Mobile
נטלי דדון
נטלי דדון (נולדה ב-24 ביוני 1983, י"ג בתמוז תשמ"ג) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה.
דדון נולדה וגדלה בקריית ביאליק למשפחה מיהדות מרוקו. היא הבכורה בין שלוש בנות, להורים בעלי מסעדת דגים ומועדון לילה. ב-1995, כשהייתה בת 12, התגרשו הוריה. לדדון אח נוסף מנישואיה השניים של אמה, ואח מנישואיו השניים של אביה.
דדון החלה בלימודי הוראת המתמטיקה במכללת אורנים, אך עזבה את הלימודים כדי לפתח קריירת דוגמנות.
דדון החלה בקריירת הדוגמנות כשהשתתפה בתחרות מלכת היופי 2002. בשנת 2008 נבחרה להשתתף בתוכנית הריאליטי "הדוגמניות", בה הייתה אחת המתמודדות הבולטות וסיימה במקום הרביעי. לאחר התוכנית, השתתפה בכמה פרסומות, וחזרה למסך כשהשתתפה בתוכנית "לילה בכיף" (בפינת "הבכיפיות") בערוץ ביפ. בהמשך הנחתה בביפ תוכנית בשם "קומדי בר", שבה התארחו קומיקאים בתחילת דרכם. בנוסף, כיכבה עם אמה בסדרה הדוקומנטרית "חלומות מפלסטיק" בהוט בידור ישראלי.
נוסף על קריירת הדוגמנות, בשנת 2012 השתתפה בתוכנית המציאות "הישרדות VIP" בערוץ 10. בהמשך, הגישה את התוכנית "לייק בישראל", במסגרת שידורי הקיץ של ערוץ 24.
בנובמבר 2014, הנחתה את טקס פרסי המוזיקה של MTV ישראל לצדו של ג'ייסון דנינו-הולט.
בפברואר 2018 הופיעה בווידאו קליפ לשיר "כוכבת" של איב אנד ליר.
ב-2019 השתתפה בתוכנית "האח הגדול VIP עונה 3" ברשת 13, כשבגמר התוכנית, הגיעה למקום הרביעי. במרץ אותה שנה, עם סיום דרכה ב"האח הגדול", הצטרפה לפאנל התוכנית "הדו"ח היומי" ברשת 13.
מחודש אפריל 2022, החלה להתבטא בנושאים חברתיים ופוליטיים בתקשורת וברשתות החברתיות ובשדולה לחיזוק הזהות היהודית בכנסת. ביולי 2022 ערכה לראשונה סיור בשומרון כאורחת יו"ר המועצה, יוסי דגן, ושיתפה את עוקביה ברשמים מהסיור.
דדון היא אם לבן ומתגוררת בהרצליה פיתוח.
קטמנדו (סדרת טלוויזיה)
קטמנדו (נקראה בתחילה "קהילת קודש קטמנדו") היא סדרת דרמה ישראלית, שעלתה במאי 2012 ושודרה בערוץ 2 תחת רשת השידור רשת, ובהמשך שודרה בשידור חוזר בערוץ 20. הסדרה עוסקת בזוג חב"דניקים הנוסע לשמש בשליחות לנפאל להקים שם בפעם הראשונה בית חב"ד בבירה קטמנדו. הסדרה, המבוססת ברובה על סיפורים אמיתיים שהתרחשו, עוקבת אחרי התמודדות הזוג עם הקמת הבית חב"ד.
עלילה.
בפרק הראשון, עוברים הזוג החרדי שמוליק (מיכאל מושונוב) ומושקי (ניצן לברטובסקי) לקטמנדו שבנפאל. שם מקימים הזוג בית חב"ד מול גסטהאוס של ישראלי לשעבר בשם גיאני (לירון לבו) שעזב את ישראל לפני 12 שנה.
כשהם מגיעים לקטמנדו, הם לא מוצאים את המפתח לדירה, שמוליק פורץ לדירה והם נעצרים. מושקי משוחררת מהכלא בעוד שמוליק נשאר, והיא נאלצת לארגן לבדה את סדר הפסח הראשון בקטמנדו.
הסדרה עוקבת אחרי הזוג במהלך שהותם בקטמנדו והתמודדות עם הסיטואציות היום יומיות - התמודדות עם תיירים ישראליים שמגיעים לבית חב"ד, דאגה לצורכי היום יום, צניעות, כשרות וחתונה. בנוסף, הסדרה עוקבת גם אחרי מספר ישראלים נוספים - ימית (גל גדות) שמגיעה לקטמנדו לחפש אחרי אחותה, אופירה, (קרן ברגר) אשר נמצאת במערכת יחסים עם אחד ממפקדי המחתרת המאואיסטית, תומר (רועי גוראי), תייר ישראלי אשר מתחבר לזוג ועוזר להם בניהול הבית חב"ד.
בסוף הסדרה, מושקי לא מחזיקה מעמד, ושניהם מחליטים לחזור לישראל ושליח אחר מגיע להחליפם. בסוף הפרק האחרון, מושקי משנה את דעתה ונרמז שהם החליטו להישאר כשלוחים בקטמנדו.
שיר הנושא של הסדרה הוא עיבוד ייעודי (ללא מילים) לשיר "שירת העשבים" של נעמי שמר.
לנה הורן
לנה מרי קלהון הורן (באנגלית: Lena Mary Calhoun Horne; 30 ביוני 1917 - 9 במאי 2010) הייתה זמרת, שחקנית, רקדנית ופעילת זכויות אזרח אמריקאית ממוצא מעורב. הורן הייתה כהת העור הראשונה שזכתה לחוזה ארוך טווח עם אולפן הוליוודי גדול (MGM), אך שובצה רק בקטעים מוזיקליים, שלא היוו חלק מן העלילה הראשית, כך שניתן היה לחתוך אותם בקלות בעריכה על מנת להציג את הסרטים בדרום ארצות הברית. עקב דעותיה הפוליטיות אותן לא הסתירה וידידותה עם הזמר הקומוניסט פול רובסון, הוכנסה בשנות החמישים לרשימה השחורה ונמנעה ממנה עבודה בהוליווד. עקב כך פיתחה קריירה של זמרת הקלטות ומועדונים. ב-1981 זכתה לקאמבק כאשר העלתה בברודוויי את מופע היחיד "Lena Horne: The Lady and Her Music" ("לנה הורן: הליידי והמוזיקה שלה"), שזיכה אותה בפרס טוני. כן זכתה בארבעה פרסי גראמי, בהם פרס למפעל חיים ובפרס מרכז קנדי.
שנים ראשונות.
הורן נולדה בברוקלין והוריה נפרדו כאשר הייתה כבת שלוש. אמה הייתה שחקנית ורקדנית בוודוויל אפרו-אמריקאי ונדדה רבות עם הלהקה. בגיל חמש עברו הון ואמה להתגורר בג'ורג'יה, בגיל 12 שבה לניו יורק, ב-1933, ביותה בת 16 הצטרפה ללהקת מועדון הכותנה בהארלם ובגיל 18 עברה להתגורר עם אביה בפיטסבורג, שם למדה אצל הפסנתרן, המלחין והמעבד בילי סטרייהורן, אותו הגדירה כאדם שהשפיע עליה יותר מכל.
הוליווד.
ב-1943, לאחר מספר שנים בהוליווד, נבחרה על ידי מגלה כישרונות של אולפני MGM להופיע בסרטים המוזיקליים של האולפנים. מבין הסרטים בהם הופיעה, ושבהם כאמור רק שרה בקטעים מוזיקליים, בלטה בשיר הנושא מן הסרט "Stormy Weather", שהיה לשיר המזוהה עמה ביותר אותו שרה כמעט בכל הופעה שלה מאז, בסרט "Cabin in the Sky" לפי המחזמר של הרולד ארלן וורנון דיוק ובסרט הפטריוטי עתיר הכוכבים "רבבות מריעים", שנועד לרומם את רוחם של חיילי צבא ארצות הברית, כולם הופקו ב-1943. לאחר הפסקה בה הופיעה בפני חיילים (והביעה את דעתה על האפליה לה זוכים חיילים אפרו-אמריקאים), שבה ב-1946 והופיעה בסרט "שיגיונות זיגפלד" ובסרט "עוד תעלה תזרח השמש", בו הופיעה כשחקנית בקטע מהפקת "ספינת השעשועים" המשולבת בסרט. הייתה זו הפעם היחידה בה זכתה בתפקיד דיבור בו היא פונה לשחקן לבן. כאשר לוהקו התפקידים לסרט על-פי המחזה "ספינת השעשועים" שהופק ב-1951 נשקלה השתתפותה באותו תפקיד, אך היא הפסידה אותו לשחקנית לבנה, אווה גרדנר.
הקריירה של הורן בהוליווד נקטעה עקב פעילותה הפוליטית ודעותיה. היא הוכנסה לרשימה שחורה ולא יכלה לעבוד בהוליווד עד 1957.
פעילת זכויות אזרח.
עוד ב-1941 הופיעה הורן, יחד עם פול רובסון ב"קפה סוסייטי" בניו יורק, שהיה קברט פוליטי מול קהל מעורב. בעת הופעותיה מול חיילים במלחמת העולם השנייה סירבה להופיע מול קהל נפרד וכך קרה שפעמים רבות הופיעה מול קהל שהורכב מחיילים אפרו-אמריקאים ושבויי מלחמה גרמנים, כיוון שחיילים אמריקאים לבנים לא ישבו יחד עם שחורים בהופעות.