במהלך הקריירה שלו השתתף לאורידסן במספר קמפיינים גדולים של מותגי אופנה רבים, ביניהם פראדה, גוצ'י, הוגו בוס, ז'יבנשי, לואי ויטון, כריסטיאן דיור, הרמס, פנדי, קלווין קליין, מארק ג'ייקובס, DKNY, טומי הילפיגר, לקוסט, קרולינה הררה, ארמני, קרטייה, ברברי, H&amp;M, דיזל ונינה ריצ'י. הוא הופיע בעשרות מאמרי מערכת של מגזיני אופנה גדולים כמו ווג איטליה, ווג ל'אומו, ווג פריז, נומרו הום ומגזינים בינלאומיים רבים של "GQ" ו-"Details". חלק מהצלמים שעבד עימם כוללים את מריו טסטינו, סטיבן מייזל, קרל לגרפלד, דייוויד סימס, פטריק דמרשלייה, קרייג מקדיאן וריצ'רד אבדון. האחרון מביניהם צילם את לאורידסן לקמפיין של הרמס בשנת 2004.
הוא דורג במקום הראשון ברשימת "50 הדוגמנים המובילים ביותר בעולם" במשך שנתיים. לאורידסן היה הדוגמן הצעיר ביותר שהופיע ברשימה. הוא גם מדורג במקום השני ברשימת הדוגמנים המצליחים בעולם, שפורסמה על ידי פורבס. נכון ליולי 2014 מדורג ברשימות "Top Icons Men" ו-"The Money Guys" שמפורסמות על ידי Models.com.
המאפיין המבדיל שלו הוא צלקת שיש לו על לחיו השמאלית.
קניון מרטין הבן
קניון לי מרטין הבן (באנגלית: .Kenyon Lee Martin Jr; נולד ב-6 בינואר 2001) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקבוצת יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד. בנו של כדורסלן העבר קניון מרטין.
קריירת תיכונים.
מרטין נולד וגדל בלוס אנג'לס, קליפורניה, ובנערותו למד ב"תיכון סיירה קניון" היוקרתי. לאחר סיום לימודיו התיכוניים חזר בו מהתחייבותו ללמוד באוניברסיטת ואנדרבילט, ובמקום זאת בחר ללמוד באקדמיית הספורט "IMG" אשר בפלורידה.
קריירת משחק מקצועית.
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר מרטין בבחירה ה-52 על ידי סקרמנטו קינגס, ומיד הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס. ב-33 המשחקים הראשונים בהם שותף קלע מרטין 6.6 נקודות בממוצע למשחק, אולם ב-12 המשחקים האחרונים של העונה זכה לדקות משחק מרובות יותר, והעמיד ממוצעים של 16.8 נקודות, 7.3 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים למשחק.
קניון מרטין ג'וניור
קיי. ג'יי. מרטין
יהודה גרינוולד
רבי יהודה גרינוולד (בהונגרית: Grünwald Juda ברזוב, 1849 – סאטו מארה, י"ט באדר תר"פ 1920) היה רב הונגרי חסידי, הרב הראשי האורתודוקסי של סאטו מארה במשך 22 שנה.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1849 בברזוב, לרבי יהושע פאלק ולחיה שרה. למד בישיבת פרשבורג אצל הכתב סופר, שהיה לרבו המובהק. לאחר שסיים את לימודיו בישיבה קיבל סמיכה לרבנות. תחילה כיהן כרב בסובוטיס, אחר כך בבוניהאד, אחר כך בשוראני ולבסוף בסאטו מארה. הוא נפטר ללא ילדים.
בחירתו לרב ראשי והתפצלות הקהילה.
הרב הקודם של סאטו מארה היה הרב זאב (וולף) מנדלבאום, רב אורתודוקסי נוקשה שלא סבל חידושים, כולל כאלה שהמסורת האורתודוקסית מאפשרת (למשל, אסר שירת מקהלת ילדים וגברים בבית הכנסת). עם זאת, הוא היה בעל כריזמה אישית, וכוח המנהיגות שלו הצליח להחזיק את הקהילה ביחד. אפילו מתנגדיו החריפים ביותר קיבלו את מנהיגותו ואף הסכימו להשתתף בהנהגת הקהילה. אף על פי כן, מתנגדיו קיוו שלאחר מותו ימונה רב אורתודוקסי מקל יותר.
לאחר מותו של הרב הראשי של סאטו מארה, הרב זאב (וולף) מנדלבאום, הוזמן לכהן כרב על ידי הקהילה שהייתה על סף קרע. ב-22 בפברואר 1898 נבחר לרב הראשי.
בחירתו של רבי יהודה גרינוולד לרב הראשי הייתה מכה גדולה לחלק מהקהילה, בשל היותו רב חסידי בעל הונגרית גרועה, שהעדיף שימוש ביידיש על פני הונגרית. מינויו חתם את הקרע ביהדות הונגריה בקהילת המקומית.
הסכסוך על השימוש בשפה ההונגרית.
באופן מסורתי במחנה האורתודוקסי בהונגריה התקיימו דרשות בהונגרית רק ביום השם של המלך והמלכה וביום השנה לפטירתו של פרנץ דיאק, ובשאר השנה ביידיש. אך עם השנים ננקטו יוזמות להחלפת השימוש ביידיש להונגרית. כזו הייתה הצעתו של הרב וייס מהעיר אסטרגום בשנת 1882 לשאת דרשה בהונגרית אחת לשבועיים.
אף על פי שהרב מנדלבאום התנגד לחידושים אלה, הוא ויתר רבות והנהיג שהספדים בלוויות נישאו בהונגרית על ידי דוברי הונגרית טובה. ויתור זה כובד גם על ידי הרב גרינוולד, אך בכל שאר התחומים הוא הטמיע את שפת היידיש והחסידות בחיי הקהילה (למרות שחסידיו הפכו רובם גם לדוברי הונגרית).
התפצלות הקהילה.
כבר כחודש לאחר בחירתו של גרינוולד לרב ראשי, החלו ראשי הקהילה לעזוב. הרמן טייטלבאום, שהיה ידוע כמחזיק ברעיונות הנאולוגים, היה הראשון שפרש ב-24 במרץ, אחריו מאיר קארוי צ'נגרי וגם בנה מרקוביץ'. הקהילה החדשה שהוקמה לא הייתה ניאולוגית, אלא הגדירה את עצמה כקהילת הסטטוס קוו אנטה.
בחירתו של יהודה גרינוולד לרב הראשי יחד עם עזיבת הנאולוגים היוו תפנית בקהילה והיא הפכה לשמרנית וחסידית עוד יותר מבעבר. שינוי זה התקבע בתקופתו של הרב יואל טייטלבוים, כאשר החסידות המחמירה ביותר במראמורש עברה לסאטו מארה.
פעילותו כרב הראשי של סאטו מארה.
תקופת כהונתו של הרב יהודה גרונוולד הייתה עידן של התחדשות הקהילה האורתודוקסית בעיר. אחד הצעדים הראשונים שנעשו היה שיפוץ המקווה. בנוסף הוא חיזק את תלמודי התורה ושם דגש מיוחד על חיזוק ישיבת סאטו מארה, שהפכה לראשונה לישיבה בולטת ברמתה. בשני העשורים שלו כרב של סאטו מארה, הוא לימד אלפי תלמידים. הוא גם דאג להקמתם של שלושה בתי כנסת: חברה משניות, מחזיקי תורה ובית כנסת ברחוב סנטוור.
הרב גרינוולד כתב מספר חיבורים, שחלקם שרדו בכתב יד בלבד.
הנצחה.
חסידי סאטמר משמרים את זכרו. קברו בבית הקברות היהודי האורתודוקסי בעיר משמש מקום עלייה לרגל עבור החסידים, ששוטחים את תפילותיהם על הקבר.
רומן אייזנברג
רומן אייזנברג (נולד ב-23 בפברואר 1990) הוא משורר ישראלי.
ביוגרפיה.
אייזנברג נולד בטשקנט, אוזבקיסטן. בהיותו בן מספר חודשים עלתה משפחתו לישראל והתיישבה בנשר. אביו בוריס, הוא מהנדס חשמל. אמו זינאידה (לבית קיימן) היא רקדנית. לאייזנברג אחות אחת, צעירה ממנו, פנינה. בנעוריו למד בבית הספר הריאלי בחיפה. הוא בוגר תואר ראשון בפסיכולוגיה ופילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב. למד לתואר שני בספרות עברית באוניברסיטה העברית, ואת עבודת המ.א., שעוסקת בשירתו של המשורר חזי לסקלי, כתב בהנחייתו של פרופ' עמינדב דיקמן. כמו כן למד לתעודת הוראה בספרות, מתוך כוונה ללמד ספרות בבתי ספר תיכוניים. בתקופת לימודיו באוניברסיטה העברית, התגורר בירושלים בשכונת טלביה, ועבד כמלצר בבית הקפה סירה.
פעילותו הספרותית.
אייזנברג פרסם בשנים 2018–2020 כמה קובצי שירה, חלקם במתכונת של חוברות בהוצאה עצמית, המזכירות מבחינת הגרפיקה והעיצוב הבסיסי שלהן את פרסומי הסאמיזדאט, שהיו נהוגים ברוסיה הסובייטית. בשנת 2021 יצא לאור ספר שיריו הראשון, "שירים טחובים לילדים רטובים".
בראיון שנערך עמו למגזין קול קורא, סיכם המראיין, תומר מרבני, את פעילותו האמנותית של אייזנברג:
"רומן אייזנברג הספיק בתוך זמן קצר להפוך לכוכב הבלתי מעורער בנוף השירה המחתרתית בישראל. שיריו הנועזים, החופשיים, הניהיליסטיים, והלא מעט פעמים בוטים קנו להם קהל מעריצים נאמן [...] עד שהזניקו את המשורר הצעיר לעמדת שיא [...] שירתו - עליה הוא חותם בשמו הפרטי בלבד - היא פשוטה, כנה, בוטה מאוד, מצחיקה, וגם לא פעם מרגשת בה בעת. היכרותי עמו החלה במקרה בפייסבוק לפני כשנתיים, כשהוא פעיל מאוד הן בקבוצות של שירה והן בקבוצות של מימים - שהמשותף להן הוא העיסוק המוגבר בהומור שחור, ולא פעם גם פוגעני ביותר. גישתו הסרקסטית והלא מתנחמדת הפעילה גם עליי את הכריזמה האינטרנטית שלו - בשילוב אהבתו לשירים (בניהול קבוצה בשם 'שירים מושלמים שעושים לחלוחית'), האומץ לדבר סרה בלא מעט משוררים (בניהול קבוצה בשם 'שירים מחורבנים שעושים להקיא', שנסגרה זה מכבר), וחוש הומור מפותח להחריד (בניהול קבוצה בשם 'שירים שאן להם מקום בקבוצות שירים'). במהרה קלטתי כי אני לא היחיד - מדובר בסמל סטטוס של סצנת השירה המחתרתית בירושלים."
כתוספת לעיסוקו האמנותי המרכזי, כתיבת שירים, היה אייזנברג גם הסולן של להקת הרוק מהומות, שבה הופיעו בנוסף לו, בר לוי, ולן סולמנקו, תום מקינה וטל אוחנה. כמו כן, הופיע לפרקי זמן קצרים בהרכבים: מקסים ורומן (עם ספיר שרון), שירים טחובים (עם עופר טיסר) ובצים (עם אסיף קאופמן).
גזה מנספלד
גזה מנספלד (בהונגרית: Mansfeld Géza; בודפשט, 26 בפברואר 1882 - ז'נבה, 11 בינואר 1950) היה רופא, פיזיולוג, בקטריולוג, פרמקולוג יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה.
ביוגרפיה.
גזה מנספלד נולד במשפחה יהודית כבנם של פאל מנספלד (1845–1922) סוחר, תעשיין ושל קורנליה שנאַאוּג (Schönaug). סבו וסבתו מצד אביו היו מור מנספלד ופאולה פליישנר. הוא סיים את האוניברסיטה ב-1905 בבודפשט, ואחר כך משנת 1905 עד שנת 1907 עבד במכון לפרמקולוגיה. בין 1907 לבין 1909 התמחה במרפאות בערים ווינה, לונדון וברלין. משנת 1910 הוא היה מרצה בכיר לפרמקולוגיה ניסויית באוניברסיטת בודפשט ומ-1915 היה פרופסור חבר. משנת 1918 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת ארז'בט בעיר פץ' ולראש המחלקה לרוקחות בברטיסלאבה. בין השנים 1923–1944 היה מנהל המכון לרוקחות והמכון לפתולוגיה בפץ'.
ב-27 במאי 1911 התחתן בבודפשט עם המורה מאריה גראנר, בתם של ארנה גראנר ושל גיזלה פיק.
בשנים 1930–1931 היה דיקן הפקולטה לרפואה ורקטור האוניברסיטה בין השנים 1934–1935. בגלל מוצאו היהודי הוא פוטר בשנת 1944 וגורש למחנה השמדה. מנספלד הצליח לשרוד וחזר מאושוויץ ביוני 1945. הוא חזר למחלקה הישנה לתקופה קצרה: 1945–1946 כדיקן הפקולטה לרפואה. בשנת 1947 עבר לגור בבודפשט.
גילי שריר