סבו מצד אביו, מוריץ בראונר (טורה, 1841 או 1842 – בודפשט, 1912) היה פקיד. בשנת 1868 נולדו חמישה ילדים מנישואיו לאידה פיש (נפטרה בסביבות 1932), השני היה ארמין בראונר, אביו של ג'רג' באלינט, ארמין בראונר (סוצובצה, 19 במאי 1876 – בודפשט, 12 בפברואר 1945). יש להניח שסיים גימנסיה, כלומר לימודי תיכון כיוון שידע יוונית ולטינית ובנו ג'רג' שמע ממנו לראשונה על סופרים יוונים קדומים. המשפחה שגרה באזור "הונגריה העליונה" (כיום סלובקיה) עברה מאוחר יותר לבודפשט. הוריו של באלינט התחתנו שם ב-20 באוגוסט 1905, ובנם ג'רג' (ילד יחיד) נולד כמעט שנה לאחר מכן. בשנת 1907 שינה האב את שם משפחתם לבאלינט. באותה תקופה המשפחה התגוררה ברחוב פודמניצקי. בסביבות 1910 הם עברו לדירת שלושה חדרים, אז ברחוב הסוכן 8 (לימים הפך שמו לרחוב קרס גזה 16), שם התגורר ג'רג' באלינט עד ראשית שנות השלושים.
בזמן שהאב עבד, המשפחה חיה טוב: הם החזיקו עוזרת בית, הילד קיבל מורה פרטית לשפה הגרמנית, לימים לימדו אותו גם אנגלית וצרפתית וכל שנה יצאו לחופשת קיץ באוסטריה. המשפחה נשלטה על ידי אמו הנחושה וההחלטית של הסופר. לאחר נישואיה היא ויתרה על ההוראה לתמיד ובעצם מילאה את תפקיד ראש המשפחה והעניקה לבנה חינוך קפדני. בעלה שהיה תמיד בצלה עמד בראש המזכירות של הבנק ההונגרי-איטלקי והחזיק בתואר "מנהל עסקים". הוא הזדהה בדעותיו עם צורת שלטון של הרפובליקה, ותמך בטרנספורמציה דמוקרטית אזרחית בהונגריה במקום המלוכה שנשלטה אז על ידי עוצר צבאי בדמותו של האדמירל מיקלוש הורטי. ג'רג' באלינט היה דומה יותר לאביו עם דמותו השקטה, המעט מרוחקת. הוא כתב גם על עמתיו הסופרים, משוררים ובין היתר על ארנה שבשי ותיאר אותו בספרו המילה הסופית: "ארנה שבשי הוא משורר מוזר. למעשה שני משוררים נפרדים. אחד ארנה שבשי שכותב בקול רענן ומעניין, עם הרבה רעיונות עוצמתיים, הרבה סרקזם תוסס ולעג עצמי. ארנה שבשי האחר, לעומת זאת, אוהב קיטש, סנטימנטלי ומתוק, ולעיתים לא מעניין לחלוטין. לו רק אחד מארנה שבשי אלה היה כותב את הכרך, זה היה ספר יפה לשבח."
בית ספר וקריירה.
לאחר בית הספר היסודי למד בגימנסיה דניאל ברז'ני ברחוב מרקו משנת 1916 וסיים את לימודיו בשנת 1924.שנה מעליו למד שאנדור פירסט שלימים הוצא להורג ביחד עם אימרה שלאי שניהם היו דמויות דומיננטיות של מפלגת הקומוניסטים של הונגריה הבלתי חוקית. באלינט לקח חלק בפעילות חוג החינוך העצמי בבית הספר ובכיתה ח' זכה בפרס על תרגומי השירה שלו מצרפתית ומאנגלית; בשלב זה הוא כבר כתב שירים בעצמו ולמד גם איטלקית. פגישות התקיימו עם חבריו אצל אחד מהם שלמד איתם בכיתה, שאנדור צ'ילאג, בדירת מגוריו ברחוב קאדאר ושם פגש את אשתו לעתיד, ורה צ'ילאג.
בשנת 1924 סיים את לימודיו בתיכון ברחוב מרקו. לאחר סיום לימודיו פנה למחלקה ההונגרית-צרפתית בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט, אך קבלתו נדחתה. תרם לכך חוק הנומרוס קלאוזוס (1920), שמנע מלאומים ובמיוחד מיהודים להמשיך בלימודים אקדמיים באמצעות הגבלה מספרית אדמיניסטרטיבית. באותה שנה אביו פרש בטרם עת מהבנק וג'רג' באלינט נאלץ לחפש פרנסה. לבקשת אביו, הוא סיים קורס בן שנה באקדמיה למסחר, אך בינתיים, שני שיריו שהוגשו לכתב העת הספרותי החשוב ניוגט הופיעו בגיליון אפריל 1925.
הוא החל את הקריירה שלו ביומון אשט בשנת 1926. בזכות שיריו ובעזרת דודו הוא הגיע ללאיוש מיקש, העורך הספרותי של עיתוני "אשט". בסוף 1926 הועסק כעוזרו של כתב המשטרה, אך עד מהרה ערך גם ראיונות עצמאיים, ובאמצעות כישורי השפה שלו נשלח לראיין את הסלבריטאים שהגיעו להונגריה. כך החלה דרכו כעיתונאי וככותב, שמילא את כל חייו בעשור שלאחר מכן.
דרך חיים נוספת.
בשנים 1929–1939 עבד בעיקר כעובד של פשטי נפלו, בעודו עובד גם ככתב בעיתון דיילי אקספרס ושל עיתוני ויליאם רנדולף הרסט האמריקאים. עיתוני אשט השתייכו לאימפריה העיתונאית של אנדור מיקלוש (שנשלטה אז כבר על ידי אשתו פרידה גומבסיגי בשל מותו של מיקלוש בשנת 1933). עבודתו כמתרגם רומנים החלה בשנת 1928 ובשנת 1929 פורסם הכרך הראשון. אוסף השירים הזה, שפורסם על חשבונו, היה גם האחרון, שכן כתיבת שירה הוחלפה לחלוטין על ידי פרוזה ועיתונות.
הכריכה של הכרך השירים הזה "חרוזים" (Strófák) היה בעיצובה של אשתו ורה צ'ילאג (5 בדצמבר 1909 – אוסטרליה, סידני, 29 באפריל 1997), איתה התחתן בשנת 1933. אביה של ורה היה עורך הדין בני צ'ילאג שנרצח באוקטובר 1944 על ידי אנשי מפלגת צלב החץ, הפשיסטים ההונגרים משתפי הפעולה עם הנאצים. אמה שרדה את השואה ומתה ב-1967. אחיה, שאנדור צ'ילאג, היגר לאוסטרליה בשנת 1939 בגלל האנטישמיות ורדיפת היהודים בהונגריה. לאחר שורה סיימה את לימודיה בתיכון, למדה בבית ספר לאמנות והפכה לגרפיקאית. לאחר נישואיהם, ממאי 1933, הם התגוררו במשך שנה וחצי בבודה, ברחוב קארוי קלטי 35, ואז עברו לדירת שני חדרים של בית מס' 5 בפארק סנט אישטוואן היוקרתי ברובע 13 בבודפשט.
בשנת 1939 פורקו העיתונים של אשט והופיעו בשם חדש, הפשטי נפלו חדל להתקיים. כמעט ולא נותרו עיתונים שבהם יכול היה ג'רג' באלינט לפרסם. "העיתון" (Újság), נפסבה ו"מאדיאר צ'ילאג" (Magyar Csillag) פרסמו חלק מכתבותיו. עם זאת, בשל החוקים (האנטי) היהודיים ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השליש, הוא וגם אשתו לא יכלו להיות מועסקים יותר בשום מקום כעובדים מן השורה (תמורת משכורת חודשית). העיתונים שילמו מדי פעם שכר סופרים עבור עבודותיהם. עם זאת, ביקורו בלונדון בשנת 1939 כבר לא היה טיול תיירותי. בשל השכיחות הכללית של הפשיזם ואיום החוקים היהודיים בהונגריה, אשתו החליטה להגר. שניהם קיבלו את תעודות הנסיעה שלהם, אך בסופו של דבר ג'רג' באלינט נסע לבד ב-15 במאי כדי לחפש פרנסה; אשתו הייתה אמורה לבוא אחר כך. באלינט לא הצליח למצוא הזדמנות מתאימה, הוא חזר הביתה ב-15 ביולי. המצב בבית השתנה במהירות, הימין הקיצוני התחזק מאוד וההכנות למלחמה התגברו. הוא הגיש בקשה לוויזה שוב באוגוסט, אך לא קיבל אישור כניסה מהבריטים. כך הם נשארו בבית, בתנאים בלתי נסבלים יותר ויותר.
צבא, שירות עבודה, כלא.
לפני שעזב ללונדון, הוא זומן לצבא פעמיים. לאחר שחזר מלונדון, הוא נאלץ להתגייס שוב באוקטובר, לא בפעם האחרונה.
תרגומי הרומנים שלו.
תרגומים לפי סדר הופעה:
הנצחה.
בשנת 1986, התאחדות הלאומית של עיתונאים הונגרים קראה למוסד החינוכי שעוסק בהכשרת עיתונאים, הפועל כיום בשם כאקדמיה לעיתונאות ג'רג' באלינט.
היינריך גוסטב מגנוס
היינריך גוסטב מגנוס (בגרמנית: Heinrich Gustav Magnus; : ; 2 במאי 1802 – 4 באפריל 1870) היה כימאי ופיזיקאי גרמני, שהתפרסם בניסוייו. את עיקר הקריירה המדעית שלו עשה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, מחקריו המאוחרים התמקדו בפיזיקה, בדגש על הידרודינמיקה ותרמודינמיקה, אף שהכשרתו העיקרית הייתה בכימיה.
ידוע על שם אפקט מגנוס, ועל שם תרכובת אורגנית שיצר ומכונה "המלח הירוק של מגנוס" חוק המעגלים ההומוגניים שניסח בתחום התרמואלקטריות, קרוי אף הוא על שמו 'חוק מגנוס'.
מגנוס לא השתמש בשמו הראשון 'היינריך' והיה מוכר בחייו בשם 'גוסטב מגנוס' בלבד. הוא נולד למשפחה יהודית ולפי האנציקלופדיה היהודית המיר את דתו לנצרות פרוטסטנטית. אחיו הבכור הוא הצייר הגרמני אדוארד מגנוס.
ארץ ישראל העות'מאנית
ארץ ישראל העותמאנית
מערכות תקשורת
גוסטב מגנוס
אדוארד מגנוס
אדוארד מגנוס (בגרמנית: Eduard Magnus; 7 בינואר 1799 – 8 באוגוסט 1872) היה צייר גרמני ממוצא יהודי, שנודע בעיקר בדיוקנאות שיצר. מגנוס הוא אחיו הבכור של הכימאי והפיזיקאי היינריך גוסטב מגנוס.
Colors (שיר של הלסי)
Colors (בתרגום לעברית: צבעים) הוא שיר של הזמרת והכותבת האמריקאית הלסי מאלבום האולפן הראשון שלה Badlands. הוא יצא ב 9 בפברואר 2016, דרך Astralwerks כסינגל השלישי של האלבום. השיר הועמד לרשותו כסינגל בגודל 7 אינץ 'ועם מיני-אלבום רמיקס "Complementary Colors" המכיל חמישה שירים. נכון לינואר 2020 הגיע השיר ליותר מ-240 מיליון סטרימינג בספוטיפיי.
רקע כללי.
שיר אלקטרופופ, נכתב על ידי הלסי ודילן באולד, והופק על ידי דילן ויליאם. היא הצהירה במהלך הופעה במוזיאון גראמי כי היא כתבה את רוב השיר כפואמה, בגיל 17, ובהמשך עיבדה אותו לשיר שנתיים לאחר מכן. היא גם הצהירה שזה אחד השירים האהובים עליה שכתבה.
הלסי אמרה במגזין "Complex"; "[כחול הוא] רק הצבע היצירתי שלי. זה כמו כל כך הרבה דברים בבת אחת. זה חשמלי, וזה בהיר, אבל זה גם רגוע. זה גם אתרי. כחול זה השמיים. כחול הוא הים. כחול מבחינתי מייצג את השטח שלא נחקר".
בראיון אחר אמרה:
ב־21 בינואר 2016 חשפה הלסי את יצירות הסינגל באמצעות טוויטר. האמנות נצבעה בצד של בניין שנמצא בצומת רחוב פרנקלין ושדרת מסרול בוויליאמסבורג, ברוקלין. התמונה מציגה צללית אנושית שחורה הניצבת מול רקע ירוק כהה. צבע לילך מתיז סביב ראש הדמות, וזה התייחסות לגשר השיר. עם שחרורו, תורמת MTV מדלין רוט השוותה את החשיפה לקמפיין הפרסום שקדם לאלבומו של ג'סטין ביבר Purpose.
קליפ.
הווידאו קליפ בוים על ידי טים מאטיה ויצא לאור ב-25 בפברואר 2016. לפני שחרורו חשפה הלסי שתי הצצות של הקליפ בחשבון הטוויטר והפייסבוק שלה. היא גם הודיעה כי הסרטון יוקרן בבכורה ב-25 בפברואר 2016, בכיכובו של השחקן טיילר פוזי.
הסרטון זכה לקבלת פנים חיובית עם שחרורו, כאשר המבקרים התמקדו בעיקר בטוויסט העלילתי של הסרטון. מגזין "Nylon" ציין את הניגוד בקליפ בין ה"טבע החלומי" למעבר לתחנת רכבת.
הקליפ צולם בווסטצ'סטר פלייס 1120.
הופעות חיות.