צ'וי נולד ב-9 בנובמבר 1918 ב- Hwa Dae, Myŏngch'ŏn county, בזמן הכיבוש היפני בקוריאה, במה שהוא היום חלק מקוריאה הצפונית. אביו של צ'וי שלח אותו ללמוד קליגרפיה אצל האן איל דונג, שהיה "מאסטר בטאי קיון, האמנות הקוריאנית העתיקה של לחימה ברגליים
צ'וי נסע ליפן, שם למד אנגלית, מתמטיקה וקראטה.
בקיוטו הוא פגש עמית קוריאני ששם משפחתו קים, שהיה מדריך קראטה ולימד את צ'וי אמנות לחימה זו.
צ'וי גם למד קראטה שוטוקאן תחת הדרכתו של גיצ'ין פונאקושי.
זמן קצר לפני שעזב את קוריאה, נקלע צ'וי לוויכוח עם המתאבק הו, והאפשרות של עימות עתידי דחפה אותו להשקיע בלימודי הקראטה, במילותיו שלו: "דמיינתי לעצמי שיהיו אלה הטכניקות שבעזרתן אני אגן על עצמי נגד המתאבק, מר הו, אם הוא ינסה לממש את איומו ולתלוש מגופי איבר אחרי איבר כששבתי לבסוף לקוריאה".
צ'וי הגיע לדרגת דאן 1 בקראטה ב-1939 ולדאן 2 זמן מועט לאחר מכן.
הקריירה הצבאית.
צ'וי נאלץ לשרת בצבא היפני במהלך מלחמת העולם השנייה, אבל היה מעורב במרד והושם במעצר, במהלך הזמן הזה הוא המשיך לתרגל אמנויות לחימה. בעקבות המלחמה, בינואר 1946, הוסמך צ'וי לסגן משנה בצבא קוריאה. בשנים 1946–1951 קודם צ'וי לדרגות סגן ואחר-כך לסרן, רב-סרן, סגן-אלוף, אלוף-משנה ותת-אלוף (brigadier general)
צ'וי קודם לדרגת אלוף (major general) בשנת 1954.
טאקוונדו.
צ'וי הצהיר שהוא צירף את המרכיבים של טאי קיון וקראטה כדי ליצור את אמנות הלחימה אותה כינה "טאקוונדו" (태권도) שמשמעה "רגל, יד, אמנות" או " אמנות היד והרגל" וכך היא נקראה ב-11 באפריל 1955.
צ'וי ייסד את הארגון "הו דו קוואן" (Oh Do Kwan) והחזיק בדרגה של כבוד דאן 4 בארגון "צ'ונג דו קוואן" (Chung Do Kwan). מכיוון שהוא הואשם במרמה, הוסרו דרגותיו בארגון "צ'ונג דו קוואן".
במהלך שנות השישים, צ'וי ונאם טאי הי (Nam Tae Hi), המאסטרים המקוריים של הטאקוונדו קידמו את הטאקוונדו ברחבי העולם ומאז הרבו לסייר ברחבי תבל ולעשות נפשות לאמנות הלחימה. ארגוני הטאקוונדו. ארגון ITF זקף לזכות צ'וי את תחילת ההפצה בעולם של הטאקוונדו בכך שחנך מדריכי טאקוונדו ברחבי תבל,
וכתב בספר הלימוד שלו שסגנון הטאקוונדו של ITF הוא הסגנון האותנטי היחידי של טאקוונדו.
צ'וי גם היה המחבר של הספר הראשון להוראת הטאקוונדו בשפה האנגלית, "Taekwon-Do" שפורסם בידי ההוצאה לאור Daeha ב-1965.
במקביל כיהן גם כשגריר קוריאה הדרומית במלזיה בשנים 1962–1965.
ב-1972 צ'וי גלה בקנדה וממשלת קוריאה הדרומית הקימה את World Taekwondo Federation (WTF) ב-1973.
הוא התגורר בטורונטו עד ששב לקוריאה הצפונית ב-2000.
מותו.
צ'וי הלך לעולמו מסרטן ב-15 ביוני 2002 בפיונגיאנג, קוריאה הצפונית.
הוא נכלל בהיכל התהילה של הטאקוונדו במגוון, שם נכתב עליו: "מייסד ונשיא ראשון של פדרציית הטאקוונדו הבינלאומית", ו"מייסד ההו דו קוואן".
צ'וי השאיר אחריו אשה, צ'וי ג'ון הי ובן, צ'וי ג'ונג הווא, שתי בנות, סאני ומיון, ומספר נכדים.
הנריק כהן
שלמה דובער פנחס לאזאר
רבקה שכטר
רבקה שכטר (נולדה ב-1929) היא פילוסופית ישראלית. כתבה ספרי הגות העוסקים במגוון נושאים כמו הפילוסופיה של השפה, של הרעיונות, של האידאולוגיות ושל התנ"ך.
אודות.
נולדה ב-1929. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים בין השנים 1953 ל-1962 היסטוריה, מקרא, ומדע הדתות, ואחר כך המשיכה לתואר מוסמך במוסד זה. נושא עבודת הגמר שלה, שכתבה בין השנים 1958–1959 באוניברסיטת קיימברידג', היה "The Irish Home Rule".
בהמשך דרכה החלה לעבוד על דוקטורט בנושא האנטישמיות. באותה תקופה החלה לפרסם מסות במוספים ומגזינים. היא הרגישה כי יכולתה לבטא רעיונות חדשים תתאפשר בקלות רבה יותר מחוץ למוסדות אקדמיים, ועיקר עיסוקה משנת 1961 היה פרסום מסות במוספים ספרותיים ובמגזינים. במשך השנים פרסמה כ-200 מסות.
בין השנים 1967 ל-1969 למדה פילוסופיה באוניברסיטת ברנדייס בניו יורק. מאוחר יותר, בין השנים 1994-1996, למדה פילוסופיה באוניברסיטת New-School בניו-יורק.
עד היום (2013) פרסמה שכטר 12 ספרים. ספרה הראשון, 'מיסטיקה וקיומיות', פורסם בשנת 1966. בשנת 1975 פורסם ספרה השני, 'האדם-האל'. אסופת הרצאות שלה ראו אור באוניברסיטה המשודרת תחת השם 'קוסמולוגיה ושפה', בשנת 2000. ספרים נוספים על נושא פילוסופית השפה שפורסמו הם: '"בראשית היה הדבר" – האומנם?', בשנת 2005; 'האדם בורא את עולמו', בשנת 2007; ו'התנ"ך כמשל' בשנת 2008.
בספר "אושוויץ כממלכת פאוסט, במה לקורבנות אדם" היא מציגה תזה שלפיה ההנהגה הנאצית פיתחה אמונה שדרשה מהם להקריב קורבנות אדם, ואושוויץ הייתה מעיין מזבח, שעליו הוקרבו קורבנות אדם.
בסוף שנות ה-90 החלה שכטר לכתוב בנושא הפילוסופיה של השפה. נושא זה היה תולדה טבעית של עיסוקיה הקודמים – הנצרות, האידאולוגיה הגרמנית מצד אחד, ועיסוקה במחשבת התנ"ך מאידך. היא פיתחה תאוריה, בעזרת השוואה בין התרבות הנוצרית והאידאולוגיה הגרמנית, והניגוד ביניהם לבין מחשבת התנ"ך, הטוענת כי תרבות התנ"ך היא מקור הפילוסופיה הלשונית, בעוד התרבות הנוצרית, ובהמשך האידאולוגיה הגרמנית, הן מרד נגד פילוסופית השפה.
מאז ראשית שנת 2008 מפרסמת מאמרים ורשימות באתר "רשימות" תחת השם "אוניברסיטה ווירטואלית". נושא כתיבתה שם הוא פילוסופית השפה.
שכטר הייתה נשואה למשורר והכימאי אבנר טריינין. אם לשתי בנות, הילה קנובלר, משוררת ופרופסור לרפואה, ומילאת טריינין, דוקטור לביולוגיה.
גנרל צ'וי
תמר אריאב
תמר אריאב (נולדה ב-1949) היא פרופסור לחינוך, המשמשת כיום כמנהלת האקדמית של קרן מנדל ישראל.
בעברה כיהנה כנשיאת המכללה האקדמית בית ברל וכן כחברה במועצה להשכלה גבוהה (המל"ג).
השכלה.
תמר אריאב נולדה בחיפה והיא בוגרת בית הספר התיכון "רוטברג" ברמת השרון. היא שירתה בחיל האוויר שם שימשה כמדריכת סימולטור טיסה.
אריאב מתגוררת ברעננה עם בעלה, גדי אריאב, פרופסור (בדימוס) בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב והיא אם לשניים.
תמר בעלת תואר B.A. בכלכלה וסטטיסטיקה מאוניברסיטת תל אביב, M.A (בהצטיינות) בתכנון לימודים מאוניברסיטת תל אביב, ודוקטורט בתכנון לימודים והוראה מאוניברסיטת פנסילבניה, פילדלפיה. בנוסף, היא בעלת תעודת הוראה מאוניברסיטת תל אביב ובוגרת קורס דירקטורים באוניברסיטת תל אביב.
קרן מנדל ישראל.
במרץ 2021 התחילה תמר אריאב את תפקידה כמנהלת האקדמית של קרן מנדל ישראל. במסגרת זו היא מובילה את הפיתוח של
התכנית המתחדשת למנהיגות חינוכית ומסייעת בקידום תוכניות שונות בקרן.
המכללה האקדמית בית ברל.
תמר אריאב החלה עבודתה במכללה האקדמית בית ברל בשנת 1985. במהלך השנים, בנוסף להיותה מרצה במכללה, היא  מילאה מגוון תפקידים: ראש היחידה למדעי החינוך, ראש המרכז לתכנון לימודים,  יו"ר המועצה האקדמית, וראש תוכנית לתואר שני בתכנון לימודים והערכה.
כמו כן, היא כיהנה כיו"ר ועדת ההיגוי של תוכנית המצוינים של המכללה  ויו"ר הוועדה לתכנון ופיתוח.
בשנת 2008 מונתה אריאב לנשיאת המכללה האקדמית בית ברל, אותו סיימה בשנת 2020 לאחר שמילאה את מספר שנות הכהונה המקסימליות האפשריות. אחד המהלכים המרכזיים אותם היא הובילה במכללה הוא העברת המכללה מחסות משרד החינוך לתכנון ולתקצוב של ות"ת (הועדת לתכנון ולתקצוב של המועצה להשכלה גבוהה). מאז 2015, כאשר המכללה האקדמית בית ברל עברה לות"ת, התאפשר למכללה לקדם תוכניות אקדמיות חדשות, להעביר חלק מחברי הסגל לתנאי העסקה כמקובל במערכת ההשכלה הגבוהה ולקדם את פיתוח הקמפוס בהתאמה לצורכי הכשרת מורים ומחנכים בעידן הנוכחי.
בין היוזמות העיקריות של פרופ' אריאב כנשיאה ניתן למנות את הרחבת הקשרים הבינלאומיים של המכללה, המקיימת כיום למעלה מ-25 קשרים בהוראה, במחקר ובפרויקטים  עם מוסדות אקדמיים בחו"ל. היא יסדה את רשות המחקר, המרכז להוראה ולמידה, המרכז לקידום חיים משותפים, היחידה ללימודי חרדים ויחידת היזמות. היא קידמה את ההכשרה הקלינית בהוראה ואת שימושי טכנולוגיה בהוראה ובלמידה. מהלכים אלה משקפים את תפיסתה לפיתוח איכות אקדמית לצד גיוון אוכלוסיית הסטודנטים במכללה.  תחת נשיאותה הרחיבה המכללה את תיק האקדמי שלה, התחילה במסלולי תארים מתקדמים עם תזה ובנתה מרחבי למידה חדשניים.
תפקידים ותרומה מעבר למכללה.
קריירת ההוראה של תמר החלה בשנת 1971, כמורה בבתי ספר בישראל, ולאחר מכן בגרמניה ובארצות הברית. לאחר סיום לימודי הדוקטורט היא שימשה כמנהלת הקונסורציום להוראת ישראל בצפון אמריקה (ניהול פיתוח תוכניות לימודים בצוותים ממדינות שונות בארצות הברית ובקנדה) ופעלה כמנהלת רשת המשאבים החזותיים בחינוך היהודי בארגון הגג של החינוך היהודי בצפון אמריקה (JESNA).
תמר אריאב שימשה כמרצה אורחת, במחלקה להכשרת מורים, באוניברסיטת קליפורניה, אירווין (UCI). היא כיהנה בוועדות מדיניות לאומיות של משרד החינוך, בוועדות שמעניקות פרסים או מימון מחקר כמו ISF, בוועדת חינוך לערכים של היוזמה למחקר בחינוך, וכחברה בוועדות כנסי הכשרת מורים.
בין השנים 2002–2008 תמר הייתה חברה במועצה להשכלה גבוהה (מל"ג) ובמסגרת זו כיהנה כיו"ר ועדות אקדמיות, כמו הוועדה לניהול אקדמי במכללות בישראל וועדת המתווים החדשים בהכשרה להוראה, שקבעה סטנדרטים מקצועיים להכשרת מורים ברמה הלאומית.
בשנים 2008–2013  תמר אריאב שימשה כיו"ר רמ"א, הפורום של 21 ראשי מכללות לחינוך ברחבי ישראל.
בשנת 2021 מותנה פרופסור אריאב למנהלת האקדמית של קרן מנדל ישראל, תפקיד אותו היא ממשיכה למלא עד היום.