המשיב בערעור מינהלי יהיה כל מי שהיה בעל דין להליך לפני בית הדין, למעט המערער. מכיוון שהערעור מוגש כנגד החלטה קיימת, לא נדרש המשיב להגיש כתב תשובה (בניגוד לעתירה מנהלית, שבה המשיב רשאי להגיש כתב תשובה).
בית המשפט רשאי לקיים דיון מקדמי בערעור המנהלי לצורך הכנת הדיון בערעור ובמגמה לייעלו, ולשם כך הוא רשאי לתת כל החלטה הנדרשת לעניין זה. כמו כן רשאי בית המשפט לבחון אפשרות של סיום הערעור בהסדר מוסכם בין הצדדים, ולתת תוקף של פסק דין להסדר שהושג בין הצדדים.
על פסק דין של בית משפט לעניינים מנהליים בעניין ערעור מנהלי אין זכות ערעור, אך ניתן לבקש רשות ערעור מאת שופט של בית המשפט העליון שנשיא בית המשפט העליון קבע לכך. בקשת רשות לערער תוגש בתוך 30 ימים ממועד פסק הדין. אם ניתנה הרשות לערער, יוגש הערעור בתוך 30 ימים נוספים לבית המשפט העליון.
ג'רג' באלינט (אגרונום)
ג'רג' באלינט (במקור בראון-Braun, בהונגרית: Bálint György; ג'נג'ש, 28 ביולי 1919 – קישטרצ'ה, 21 ביוני 2020) היה אגרונום, מהנדס גננות וחקלאות יהודי-הונגרי, סופר, עורך, אישיות תקשורת, עיתונאי, פוליטיקאי. הוא זכה להכרה לאומית בשם "החקלאי בלינט" (Bálint gazda) בתוכנית הקבע שלו במגזין הטלוויזיה ההונגרי "אבלאק" (Ablak) כלומר "חלון", שרץ במשך 28 שנה. הוא אביו של יאנוש בלינט אגרונום ומהנדס גננות ודיקן האוניברסיטה בפקולטה לחקלאות.
ביוגרפיה.
ג'רג' באלינט נולד במשפחה יהודית בעלת מסורת חקלאית. אביו, שלא היה אביו הביולוגי, היה איז'ו בראון (שהשתמש גם בשם איזידור), היה יזם שדיבר שפות רבות, בעל אמצעים ובעל אחוזה חקלאית, אמו הייתה רוזליה קוך. מנעוריו גדל לאהוב ולדעת חקלאות. היו לו שתי אחיות מבוגרות - בז'י מבוגרת בעשר שנים ולילי בארבע עשרה. אף על פי שלא היה לו קשר דם עם אביו, נוצר קשר קרוב מאוד בין איזידור בראון לבנו. בקושי מלאו לו שלוש שנים, כשכבר נסעו יחד לשדות. אביו לימד אותו הכל על החווה כדי שיוכל להמשיך את עיבוד וניהול האחוזה. את אביו הביולוגי, שהיה קצין הוסארים בצבא האוסטרו-הונגרי - זאת למד מאמו במהלך מלחמת העולם השנייה - מעולם לא מצא.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר היסודי והתיכון בעיר הולדתו. בשנת 1933 השתתף בג'מבורי של העיר גדלה בתנועת הצופים. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בשנת 1937. בגיל 18–20 רכב בתחריות רכיבה על סוסים ואהב לנהוג במכוניות. בשנת 1941 קיבל תואר בהנדסת גננות ב"אקדמיה ההונגרית המלכותית לגננות" בבודפשט.
אביו נפטר בגיל 67 ב-23 ביולי 1942 לאחר מחלה ממושכת. בשלב זה, החוקים (האנטי) יהודיים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) הקשו את החיים על המשפחה ועל מחייתה. בחורף זומן באלינט לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) משם נשלח תחילה למחנה הריכוז מאוטהאוזן ולאחר מכן למחנה הריכוז גונסקירכן. הם ברחו ממחנה יחד זה עם שני חבריו יום לפני שחרור המחנה והעבירו את הלילה בחזית הגרמנית-אמריקאית בוולס שבאוסטריה. למחרת בבוקר נודע להם משיירה צבאית אמריקאית שהמחנה שוחרר. עם רגליים קפואות ובמשקל של ארבעים ושלושה קילוגרם הוא נשלח לסנטוריום בבאד שאלרבך (בעמק האינבך), שם הציע כומר הקהילה של הכפר לקבל עליו את הדת הקתולית. במהלך השואה (1939–1945) הוא איבד את כל משפחתו פרט לאחיו הגדול. אמו הרעילה את עצמה לפני שהועלתה לרכבת, אחותו הקטנה ובתה מתו במחנה השמדה.
לאחר המלחמה חזר לאחוזתו המשפחתית. הוא התחיל לעסוק בחקלאות בחלקי האחוזה שנותרו שלמים. הוא נרשם לאוניברסיטה ההונגרית למדעי החקלאות בגדלה, שם סיים את לימודיו בשנת 1949 כמהנדס חקלאי (אגרונום). לאחר ההשתלטות הקומוניסטית (1947–1949) איימו עליו במאסר וכל אדמתו הוחרמה.
באלינט הצעיר פוטר מכמה מקומות עבודה בין השנים 1949–1952 וכמה אנשים ניסו לעזור לו. הוא עבד במשרד החקלאות, ואז משם הצטרף למכון מחקר כלכלי חקלאי - בניהולו של ראש הממשלת הונגריה לשעבר לאיוש דיניש - ואז התקבל לתקופה קצרה במכון לחקר הגננות שהוקם זה מכבר ליד האקדמיה ההונגרית למדעים. בסוף עבר לקישפשט ועבד כגנן. בין השנים 1955–1959 הוא היה האגרונום הראשי של חוות ממשלתיות, ואחר כך הועסק על ידי מנהל חוות המדינה של מחוז פייר כגנן ראשי. במשך חמש שנים נוספות, בין השנים 1964–1967 היה מומחה במנהל הכללי לביטוח נזקי חקלאות בבודפשט, שם היה למעשה השמאי שאמד הנזק האלמנטי בהחקלאות באסונות. לאחר מכן, עד לפרישתו בשנת 1981, עבד בשני מו"לים ממשלתיים (Hírlapkiadó Vállalat), שם שימש כעורך הראשי של מדור הגננות וגידול הגפנים בין השנים 1969 עד 1981 ומשנת 1970 עד 1981 ערך את כתב העת המדעי של משרד החקלאות והמזון.בשנת 1994 הצטרף ל"ברית הדמוקרטים החופשיים". הוא התמודד בתמיכת המפלגה בבחירות לפרלמנט 1994 ונבחר לפרלמנט ברשימת מחוז פשט. הוא היה חבר פרלמנט בין השנים 1994 ל-1998, כולל חבר בוועדת החקלאות של הפרלמנט משנת 1994.
באלינט נפטר מדלקת ריאות בערב 21 ביוני 2020 בגיל 100. הידיעה פורסמה בעמוד הפייסבוק שלו (500,000 עוקבים): "החקלאי באלינט עזב הלילה בשתיקה." לפני מותו, לבקשת משפחתו, נסע להסגר מרצון לבית הנופש שלו בשיופוק ביחד עם אשתו, שם היה חולה כבר עם הגעתו. הוא הועבר לראשונה לבית החולים המקומי ולאחר מספר ימים לבית החולים בקישטרצ'ה. מאוחר יותר התגלה כי רק הבדיקה השלישית שלו הראתה כי דלקת ריאות הדו-צדדית שלו נגרמה כנראה על ידי COVID-19.
Revelación
Revelación (בעברית: התגלות) הוא המיני-אלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית סלינה גומז. האלבום יצא לאור ב-12 במרץ 2021 על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים.
האלבום קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה אלבום הפופ הלטיני הטוב ביותר והיה מועמדות הגראמי הראשונה של גומז.
רקע והכרזה.
בדצמבר 2020, גומז הצהירה כי יש לה , ומגזין בילבורד הצהיר כי זה . ציורי קיר שונים נצפו במקסיקו, כשהם מציינים את כותרות השירים "De Una Vez" ו"Baila Conmigo", מה שהביא להשערות בקרב המעריצים והתקשורת כי גומז תוציא בקרוב מוזיקה לטינית.
ב-14 בינואר 2021, הכריזה גומז על צאת הסינגל "De Una Vez". מאוחר יותר באותו יום, היא "ציטטה" ציוץ מחודש ינואר 2011 שהפנה לאלבום בשפה הספרדית שמעולם לא יצא, וציינה: , השיר יצא כסינגל הרשמי הראשון של גומז בשפה הספרדית, בסוף סיומת הקליפ של השיר הופיעו מילות השיר "baila conmigo". ב-25 בינואר, פרסמה גומז תמונה עם הכיתוב "Próximamente.🍊" (מתורגם ל"בקרוב") על ברשתות המדיה חברתית שלה. יום לאחר מכן, ב-26 בינואר, הכריזה גומז על יציאת השיר שייצא ב-29 בינואר 2021.
ב-27 בינואר, הכריזה גומז על צאת המיני-אלבום הראשון שלה בשפה ספרדית שייקרא "Revelación".
תגובות וביקורות.
האלבום זכה לתשבחות עם צאתו. ב-Metacritic נתנו לאלבום ציון מנורמל של 83 מתוך 100, בהתבסס על 4 ביקורות. נכון לשנת 2021, זהו האלבום בעל הציון הגבוה ביותר של גומז באתר, שלאחריו Rare עם ציון של 74.
AllMusic כתבו כי גומז היא "חסרת פחד מבחינה אמנותית" בהקשר לאלבום וכי NME ציינו כי האלבום מחליף את שירי הפופ המוזוהים עם שיריה הישנים של גומז ברגאטון ו-R&amp;B בטוב טעם שמדגיש את הביטחון של גומז שהיה בולט גם באלבומה האחרון. אנטרטיינמנט ויקלי כתבו כי . מגזין הרולינג סטון תיאר את האלבום כ"פלירטוט שובה לב" של גומז עם המוזיקה הלטינית וכתב כי היבט של המוזיקה שלה ראוי לצאת כפרויקט של אלבום אולפן שלם, כמו כן - ציין לטובה את קולה של גומז וההפקה של טייני.
בחודש יוני 2021 נכלל האלבום ברשימת "האלבומים הטובים ביותר של שנת 2021 עד כה" של מגזין הרולינג סטון. גם "AllMusic" סקר את האלבום וכלל אותו ברשימתם "האלבומים הגלובלים/הלטינים הטובים ביותר לשנת 2021".
הצלחה מסחרית.
האלבום היה למיני אלבום מאת אישה המושמע ביותר ביום הראשון לצאתו בספוטיפיי, עם כ-8.577 מיליון השמעות.
האלבום הגיע למקום ה-22 במצעד הבילבורד 200, כשמכר 23,000 יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון לצאתו. נתון זה הוא שבוע הפתיחה החזק ביותר של אלבום לטיני מאת אישה מאז אלבומה של שאקירה, El Dorado שיצא בשנת 2017. בנוסף, הגיע האלבום לראש מצעד האלבומים הלטיניים והיה אלבומה הראשון של אישה שהגיע להישג מאז אלבומה של שאקירה, El Dorado. ארבע רצועות מתוך האלבום נכנסו למצעד השירים הלטיניים החמים: "Baila Conmigo" שהגיע למקום החמישי, "Selfish Love" שהגיע למקום ה-18, "Dámelo To" שהגיע למקום ה-20 ו-"De Una Vez" שהגיע למקום ה-50.
ערן זילברברג
ערן זילברברג (נולד ב-1 בנובמבר 1969) הוא בסיסט, יוצר ומפיק ישראלי.
השכלה מוזיקלית.
זילברברג החל את הכשרתו כמוזיקאי בשנת 1978 בקונסרבטוריון גבעתיים, שם למד עד שנת 1985. בין השאר למד כינור ממורים כמו ולריה (ולי) בלוטנר וורה ויידמן, תאוריה של המוזיקה מצבי צרי ועוד. בין השנים 1983–1987 במגמת מוזיקה בבית הספר התיכון תלמה ילין והתמחה ככנר. במהלך לימודיו ביקש להחליף את תחום התמחותו לבס, כלי אותו למד אצל המורה קרלוס בן ארי. הבקשה נחשבה יוצאת דופן, אך זכתה לתמיכת צוות בית הספר. זילברברג היה התלמיד השני בהיסטוריה של בית הספר שניגש לרסיטל ג'אז לבגרות (הראשון היה אריה וולניץ, לימים ראש מגמת הבס בבית הספר רימון), מה שהוביל בהמשך להקמת מגמת הג'אז בתלמה ילין.