בשנת 1878 נערכה תערוכה של עבודותיה של מריאן נורת' בקנזינגטון, בה הוצגו 512 ציורי שמן שלה. במאמר ארוך, שיבחו את נורת' על "יכולותיה האמנותיות, טוהר וזוהר הצבע והניסוח המדויק של אמן מושלם".
בשובה לבריטניה הציגה נורת' מספר רישומים שלה בלונדון. היא הציעה לתת את אוסף ציוריה לגני קיו ולהקים גלריה שתאכלס אותם. הצעתה התקבלה, והבניינים החדשים, שתוכננו על ידי ג'יימס פרגוסון, נבנו באותה שנה.
לפי הצעתו של צ'ארלס דרווין, נורת' נסעה לאוסטרליה בשנת 1880, ובמשך שנה ציירה שם ובניו זילנד. בשובה הציגה לדרווין את תמונותיה האוסטרליות. הציורים החדשים שלה זכו להערכה רבה. הגלריה שלה בגני קיו נפתחה בשנת 1882. בתצוגת הפתיחה הוצגו 800 שמן על ציורים, שייצגו עשרים שנות חייה ומסעותיה.
בשנת 1883, לאחר ביקור בדרום אפריקה, נפתח חדר נוסף בגלריית קיו, ובשנים 1884–1885 עבדה נורת' באיי סיישל ובצ'ילה.
כשבריאותה התדרדרה, היא צמצמה את נסיעותיה, ועברה לאלדרלי שבגלוסטשייר שם מתה ב -30 באוגוסט 1890 ונקברת בחצר הכנסייה המקומית.
מורשת.
הדיוק המדעי שבו תיעדה את חיי הצמחים בכל חלקי העולם, לפני שהצילום, הפך לערך נוסף שעניקה ליצירתה חשיבות גדולה. מספר מיני צמחים נקראו על שמה.
בשנת 2008 קיבלו גני קיו מענק משמעותי מהלוטו הלאומי, שאפשר להם לשקם את הגלריה והציורים באופן משמעותי.
ב־26 בספטמבר 2016 שידרה תחנת הטלוויזיה BBC 4 את הסרט התיעודי "המלכה הנשכחת של קיו", שסיפר את סיפור חייו של נורת'.
mynet הוא שמם של אתר חדשות ואפליקציית מובייל המופעלים בידי חברת "ידיעות תקשורת", זרוע המקומונים של קבוצת "ידיעות אחרונות".
היסטוריה.
בשנת 2008 הקימו העורך הראשי של ynet, יון פדר, והעורכת הראשית של ידיעות תקשורת, יעל אדמוני, ערוץ חדשות מקומיות בשם mynet. השם שנבחר מורכב מהלחם בסיסים של המילים my ו-ynet, המבטאות את הרעיון לספק שירות חדשות "אישי" שיביא לתושבים עדכונים וידיעות מהסביבה המקומית שלהם.
תחילה, האתר הוגש בפלטפורמה של ערוץ משנה של ynet, שריכז ידיעות מהערים השונות. בשלוש השנים הראשונות, העורך הראשי של האתר היה העיתונאי נועם רשף. עם עזיבתו בשנת 2011, מונה גיא בניוביץ' לתפקיד העורך הראשי.
בשנת 2017 עברה רשת mynet תהליך מיתוג ועיצוב-מחדש והפכה לאתר חדשות עצמאי, שתחתיו פועלים 19 אתרי חדשות משניים והוא מפעיל מערכת כתבים, עורכים וצלמים משלו.
בשנת 2019 השיקה הרשת אפליקציה חדשה שפותחה על ידי "ידיעות טכנולוגיות", הזרוע הדיגיטלית של "ידיעות אחרונות", ומנגישה את תוכני האתר למשתמשי הטלפונים הסלולריים.
תוכני האתר.
האתר מספק חדשות מקומיות במגוון תחומים: פוליטיקה, ספורט, תרבות, חינוך, בריאות, נדל"ן, רכילות, פנאי ואוכל. כמו כן, במהלך השנה משיק האתר מספר פרויקטים גדולים השמים דגש על קידום עסקים קטנים ועצמאיים.
מבנה ותפעול.
דסק החדשות המרכזי של mynet ממוקם בבית ידיעות אחרונות בראשון לציון וממנו נערכים מרבית אתרי הרשת. אתר "mynet ירושלים" ואתר "mynet קריות" מתופעלים ממערכות הממוקמות בערים עצמן.
נכון ל-2022, ברשת mynet ישנם 19 אתרים מקומיים, המתופעלים על ידי כ-30 עורכים וכתבים ברחבי הארץ:
שורש 68
שורש 68, או דוֹאוּ בּוּ (בסינית: 斗部, פיניין: Dòu bù) הוא השורש השישים-ושמונה של הכתב הסיני. פירושו "מצקת" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים.
במילון קאנגשי יש 32 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
市斗 (פיניין: "shìdǒu") ולפעמים סתם 斗, משמש לסימול יחידת נפח של 10 ליטרים.
אנטל גוט
אנטל גוט (בהונגרית: Guth Antal; סמושקורוד, 31 במרץ, 1886 – פריז, אחרי 1938) היה רופא יהודי-הונגרי, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בין ה-3 באפריל 1919 עד ה-24 ביוני, היה קומיסר העם (שר בממשלה) לענייני עבודה וגם הבריאות (הציבורית), המתרגם הראשון של הקפיטל, ספרו של קרל מרקס להונגרית.
ביוגרפיה.
אנטל גוט נולד במשפחה יהודית כבנם של אדה גוט ושל אאוגניה מיטלמן. לימים המיר את היהדות בנצרות הרומית-קתולית. לפני שהתחיל את הקריירה הפוליטית שלו, עבד בכתב העת השבועון הרפואי. ב-31 ביולי 1915, בבודפשט, נשא לאישה את היינריך אליס גאורגינה מאריה קרולינה, סטודנטית לרפואה. ממנה התגרש בשנת 1917. במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש כרופא צבאי בסולנוק, שם התוודע לתנועה הסוציאל-דמוקרטית. הוא הצטרף בסולנוק למפלגת הקומוניסטים של הונגריה שנוסדה ב-24 בנובמבר 1818, ובתחילת 1919 התמנה ליו"ר המפלגה בסולנוק. אחרי שרוב הנהגת המפלגה נעצרה בפברואר, גוט השתתף בעבודת מה שנקרא אז "הוועד המרכזי השני". במהלך הרפובליקה הסובייטית ההונגרית דז'ה בוקאני מינה אותו כקומיסר העם לעבודה ורווחה, והוא קיבל את מינויו ב-24 במרץ. מסוף החודש שלאחר מכן, הוא היה בחזית כמפקד קטע בחזית. ב-9 במאי 1919 הצהיר ב"עיתון האדום" כך:
" [...] סוף סוף תתקיים סוציאליזציה של הפעולה הרפואית [...]. המטרה היא שלכל האנשים העובדים תהיה גישה לטיפול רפואי הולם ולתרופות. באופן זמני נשיג מטרה זו על ידי הרחבת הפעילות של קופות ביטוח העובדים בהיקף נרחב, כי בקרוב כל הפרולטרים העובדים יהפכו לחברים בקופות."
בכך הוא הרגיע את הרופאים, וגם את הרופאים מחוץ לקרן, לגבי ההתפתחויות הצפויות. ב-17 במאי 1919 הוזמן על ידי הסוציאל-דמוקרט ז'יגמונד קונפי לחקור את אירועי "מהפכת הנגד" בסקשפהרוואר. ב-19 במאי, מטעם המועצה השלטונית המהפכנית, מונה לנציב (מושל) של מחוז פייר, וב-24 ביוני נבחר לנציב העם לרווחת הציבור ולבריאות הציבור. בנוסף, היה חבר במנהלת מועצת העובדים והצבא המרכזית של בודפשט, כמו גם במועצת העיר, האספה הלאומית של המועצות וועדת הניהול המרכזית של הפדרציה שנבחרה על ידי האספה הלאומית. לאחר נפילת הרפובליקה, במשטר החדש, החליטו בין היתר, למנות ועדה בת 15 חברים בהתאחדות הרפואית המלכותית של בודפשט, כדי להציע גירוש 22 חברים ולנזוף ב-11 חברים נוספים, זאת בהצבעה מיוחדת. האספה הכללית התכנסה ב-19 במאי 1920. גם אנטל גוט נכלל בין המגורשים מההתאחדות. לאחר נפילת הרפובליקה גוט היגר לווינה, שם, על פי לקסיקון של תולדות תנועת הפועלים, הוא תרגם את הכרך הראשון של הקפיטל של קרל מרקס. באוקטובר 1919 הוא נעצר בווינה באשמת ניסיון סחיטה ואיומים ונמסר לבית המשפט הלאומי של וינה. על פי גיליון העיתון של בודפשט משנת 1928, גוט היה אז בברית המועצות. מאוחר יותר עבר לצרפת ומת בפריז במועד לא ידוע, אך אחרי שנת 1938. ייתכן וכבר בתקופת הכיבוש הגרמני.
ג'אקומו אורפיצ'ה
ג'אקומו אוֹרֶפִיצֶ'ה (באיטלקית: Giacomo Orefice; 27 באוגוסט 1865 – 22 בדצמבר 1922) היה מלחין איטלקי.
אורפיצ'ה נולד בויצ'נצה הוא למד אצל אלסנדרו בוזי ולואיג'י מנצ'ינלי בבית הספר למוזיקה של בולוניה, ובהמשך היה למורה להלחנה בקונסרבטוריון של מילאנו.
אורפיצ'ה מת במילאנו ב-1922.
יצירותיו.
מוזיקה קאמרית.
" ריפלסיוני אד אומברה" (חמישייה)
נויהופן על הקרמס
נויהופן על הקרמס (בבווארית: Neuhofen an der Krems) היא עיירה במחוז לינץ שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
גאוגרפיה.
העיירה נויהופן על הקרמס שוכנת על משולש הגבולות העירוניים של הערים לינץ, ולס, ושטייר. כ-10% מאדמות העיירה מיוערות, ו-75% הן אדמות חקלאיות.
סוציולוגיה פוליטית
סוציולוגיה פוליטית היא תחום מחקרי המתמקד בהיבטים של כוח ודיכוי ברמות ניתוח שונות, וכיצד הם פועלים בחברה. הסוציולוגיה הפוליטית מתעסקת באופן בו חלוקת הכוח מתבצעת, סדר העדיפויות שלה והשלכותיה לאורך זמן על החברה. היא יכולה להתמקד במגוון חברות סוציולוגיות, ממשפחות ועד למדינות.
מבוא.
סוציולוגיה פוליטית נתפסת כתת-תחום של סוציולוגיה ופוליטיקה. בתחילת שנות השלושים ולאור השיבושים החברתיים והפוליטיים שהתרחשו עם עליית הקומוניזם, הפשיזם ומלחמת העולם השנייה צמח תחום זה. פילוסופים רבים כגון אלכסיס דה טוקוויל, ג'יימס ברייס, רוברט מיכלס, מקס ובר, אמיל דורקהיים וקרל מרקס הבינו כי המוקד המרכזי בתחום זה הוא אלמנט הכוח.
ההגדרה שהעניקו סוציולוגים פוליטיים ל'כוח' משתנה על פי הגישות והמסגרת הרעיונית המשמשת במחקרם. אולם ההגדרה הבסיסית של 'כוח' היא היכולת להשפיע או לשלוט באנשים או בתהליכים אחרים בספירה החברתית.
סוציולוגים פוליטיים מציעים שכדי להבין כוח, יש ללמוד חברה ופוליטיקה יחדיו ואין להתייחס אליהם כאל תחומים נפרדים.
מקור.
התפתחות הסוציולוגיה הפוליטית משנות השלושים ואילך התרחשה כאשר אנשים בעלי תחומי ידע משותפים לסוציולוגיה ולפוליטיקה ניסו לבחון אפשרות לחבר בין שני תחומי המחקר. ניתן לראות את הסוציולוגיה כניתוח רחב של החברה האנושית ואת יחסי הגומלין בין החברות השונות בה. ההתמקדות היא בעיקר ביחסים שבין ההתנהגות האנושית של הפרט מול החברה. מדע המדינה או פוליטיקה כתחום מחקר ממוקם בתוך הגדרה זו של סוציולוגיה ולעיתים נחשב כתת-תחום מפותח של הסוציולוגיה, אך הוא נתפס כתחום מחקרי עצמאי בשל היקף היריעה המדעית הנעשית בו. הפוליטיקה מציעה הגדרה מורכבת ויש לציין כי המשמעות של המילה 'פוליטיקה' סובייקטיבית וכפופה לפרשנותו של המחבר ולהקשר. החל מחקר מוסדות השלטון, מדיניות ציבורית, כלכלה ביחסי כוח.
סוציולוגיה פוליטית זכתה להכרה בקרב דמויות כגון ממוסקה לפארטו, אשר הבינו שפוליטיקאים ופוליטיקה אינם פועלים בריק החברתי, והחברה פועלת מחוץ לפוליטיקה. זו הנקודה בה סוציולוגיה פוליטית מתחילה להתמקד ביחסים בין החברה והפוליטיקה.