בשנת 1927 התרשם הארי פרומרמן, שחקן יהודי מובטל, מהופעת "המתהוללים" (The Revelers) הרכב ווקאלי אמריקאי פופולרי, שהושפע מתרבות הג'אז, ובהשראתו החליט להקים הרכב גרמני בפורמט דומה. פרומרמן קיים מבחני-קול בדירתו שבברלין, ההרכב התגבש והחזרות החלו.
חברי ההרכב המקורי.
לאחר כמה כישלונות התחלתיים, לא איחרה לבוא ההצלחה. "קומדיאן הרמוניסטס" זכו לפופולריות ברחבי אירופה, ביקרו בארצות הברית והופיעו ב-21 סרטים..
הצלחת ההרכב עמדה בעינה עד שנות ה-30' הראשונות של המאה ה-20. עם עליית המשטר הנאצי נקלע ההרכב לקשיים. שלושה מחברי הלהקה - פרומרמן, קולין וצ'יקובסקי - היו יהודים או ממוצא יהודי, ובוּץ התחתן עם יהודייה. הנאצים הקשו על חייו המקצועיים של ההרכב, תחילה בהטלת איסור על ביצוע יצירות של מלחינים יהודים ולבסוף במניעת הופעתו של ההרכב בפומבי. ההופעה האחרונה של ההרכב התקיימה בהנובר ב-25 במרץ 1934.
פרומרמן, ציקובסקי וקולין נמלטו לאחר זאת מגרמניה והקימו הרכב חדש, שהופיע בשמות "קומדיאן הרמוניסטס" ו"קומדי הרמוניסטס" עם שותפים חדשים בתפקידי הפסנתרן, הטנור הגבוה והבס. החברים שנשארו בגרמניה החליפו גם הם את נושאי התפקידים שעזבו בהרכב המשך, שנקרא "Das Meistersextett" ("שישיית האמנים"), כיוון שהשלטונות אסרו על השימוש בשם אנגלי. אף אחד מן ההרכבים החדשים לא הצליח לשחזר את ההצלחה המקורית של ה-"קומדיאן הרמוניסטס". את ההרכב הגרמני הכניעו המאבק הפוליטי הפנימי והצנזורה הכבדה, בד בבד עם הגיוס המלחמתי; ההרכב הגולה לא הצליח למצוא עבודה בארצות הברית בגלל גילויי עוינות לבדרנים גרמנים, ונבצר מהם לחזור לגרמניה, שם נהנו מהצלחה ניכרת בשנות ה-30'. בשנת 1934 התפרקו שני ההרכבים. אף כי כל החברים שרדו במלחמה, הם לא התאחדו שוב לאחר המלחמה.
ההרכב נשכח במידה רבה, עד שמפיק הסרטים אברהרד פכנר יצר סרט תעודה טלוויזיוני שחור-לבן בן ארבע שעות, שבמסגרתו ראיין את החברים הנותרים, שנפוצו ברחבי העולם. סרט התעודה שודר במשך שני ערבים בגרמניה בשנת 1975 ועורר עניין מחודש במוזיקה של הקומדיאן הרמוניסטס, כולל הוצאת תקליטיהם. בשנות ה-80 של המאה ה-20 החל הזמר מקס ראבה לבצע משירי הלהקה ושירי קברט אחרים מהתקופה.
ההרכב זכה להכרה בתעשיית הבידור המוזיקלי בשנת 1998 עם זכייתו בפרס אקו מטעם ה- "דויטשה פונואקדמי".
לאחר מותו של אחרון חברי ההרכב, רומן ציקובסקי, כתב הרכב א-קאפלה הגרמני, Wise Guys, שיר מחווה להרכב בשם ה-"קומדיאן הרמוניסטס", שפורסם כחלק מן האלבום "סקנדל" באביב 1999.
ביוגרפיה מוסרטת.
בשנת 1997 יצא סרט ביוגרפי ("Comedian Harmonists") על האנסמבל. השחקנים בו הניעו את שפתיהם בביצועי המוזיקה בתיאום עם הקלטות מקוריות של ההרכב.
קזינו ליסבון, מקאו
שמואל צ'רנוביץ
בוקי נאה
ברוך (בּוּקִי) נאה (נולד ב-25 ביוני 1957) הוא עיתונאי ובעל טור ישראלי. עוסק בעיקר בסיקור פלילים.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב להורים יוצאי מרוקו. את שירותו הצבאי עשה נאה במסלול גרעין נח"ל וכלוחם במחלקת חבלה בפלוגה המסייעת של גדוד 50 מחטיבת הצנחנים. לקראת תום שירותו שימש ככתב בעיתון במחנה נח"ל. לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1979, שימש ככתב העיתון "מעריב" בנגב. לאחר מכן שימש ככתב העיתון בגוש דן והשומרון. בשנים 1986–2009 שימש ככתב פלילים. תפקיד שביצע בעיתונים "מעריב", "חדשות" ו"ידיעות אחרונות".
משנת 2005 מדריך נאה בתל אביב טיול ייחודי - "סיור בין פחי הזבל בחצר האחורית של העיר תל אביב", שבמסגרתו הוא לוקח את אורחיו למפגשים עם עבריינים ומוביל אותם בין אתרי פשיעה, בתי בושת וכדומה. סיורים אלו עוררו ביקורת חברתית חריפה כנגדו
ב-2009 חשף כי מפקד חיל הים דאז, האלוף אלי מרום, בילה במועדון חשפנות. באותה שנה פוטר מ"ידיעות אחרונות", ומאז הוא יוצר סרטים בנושא פלילים בערוץ 10 ובערוץ 2. מאז אותה שנה הוא גם מגיש בתוכנית הבוקר של שידורי קשת ב"ערוץ 2" את סיכום הפלילים השבועי, בדרכו ההומוריסטית. הוא אף מופיע בסרטי פרסומת.
בשנת 2012 השתתף בעונה השישית של תוכנית הריאליטי "הישרדות", "עונת ה-VIP", שם היה למודח האחרון לפני הגמר. במסגרת התוכנית ביצע את אחד המהלכים השנויים במחלוקת בתוכנית, כשלקח פסלון חסינות מתיקה של ענת הראל ללא ידיעתה ובכך ניצל מהדחה. בספטמבר אותה שנה החל להגיש פינה בנושא פלילים בתוכנית "כלבוטק" בהנחיית רפי גינת בערוץ 10, ולאחר שהתוכנית ירדה משידור החל להגיש את פינתו בתוכנית "סירנות" בערוץ 1. בשנת 2013 הנחה את תוכנית המציאות "הכפר" בערוץ 10. בינואר 2014 החל להנחות תוכנית שבועית בענייני פלילים ברדיו לב המדינה, ביחד עם ענבל גבריאלי.
ב-2014 יצא לאור ספרו "החבר'ה הטובים" ובו תיאור פרשיות פליליות שהיו בישראל.
חיים אישיים.
נאה הוא גם ראש חוג אוהדי קבוצת הכדורגל הכח עמידר רמת גן. הוא נשוי לרות אלפסי ואב לשלוש בנות, ביניהן השחקנית שרון נאה. מתגורר בשכונת רמת חן ברמת גן.
חישובי קצין
חישובי קצים
ביטול איסור לכתחילה
אין מבטלים איסור לכתחילה הוא כלל מהלכות תערובות. לפי כלל זה אסור לערב בכוונה תחילה (מזיד) איסור והיתר בצורה כזו שיחול על האיסור דין ביטול ברוב (בתערובת יבש ביבש) או ביטול בשישים (בתערובת לח בלח), ואסור להוסיף מאכל היתר לתערובת כדי להביא לידי ביטול איסור שנמצא בה. במקרה ואדם עבר על איסור זה, חכמים קנסו אותו ואת כל מי שהוא ביטל עבורו את האיסור ואסרו עליהם להנות מביטול התערובת.
תוקף האיסור.
במסכת חולין ישנו ניסיון ללמוד מקרבן איל נזיר שניתן לבטל איסור לכתחילה, שהרי שמבשלים את הזרוע, שהיא אסורה מדאורייתא לישראל, עם שאר האיל שהוא היתר עבור ישראל.
סברה זו נדחתה מכיוון שלגבי קרבן איל נזיר חידשה התורה במפורש לעשות כך: (), ולכן לא ניתן ללמוד ממקור זה לשאר איסורים.
בעקבות דברי הגמרא הללו, נחלקו הראשונים האם תוקף האיסור לבטל איסור לכתחילה מהתורה או מדברי חכמים:
הסוברים שאיסור ביטול איסורים לכתחילה הוא מהתורה.
לדעת ראב"ד וראב"ן בגמרא מובא שיש חידוש בתורה לגבי הזרוע של קורבן איל נזיר, שניתן לבטלה לכתחילה. אולם, מכיוון שהתורה חידשה זאת דווקא על מקרה זה, בשאר איסורים ביטול איסור לכתחילה הוא איסור מדאורייתא. אך אם נעשה הביטול במזיד, התערובת אסורה מתוקף קנס של חכמים (כדברי הרמב"ם ב). דרכי תשובה (לה) כתב שגם לדעת הסוברים שתוקף האיסור מהתורה, הוא אינו נחשב ללאו שלוקים עליו. הפרי תואר כתב שהדין הוא הלכה למשה מסיני.
הסוברים שאיסור ביטול איסורים לכתחילה הוא מדברי חכמים.
לדעת הרשב"א, תוקף איסור ביטול איסורים לכתחילה הוא מדברי חכמים, וכך כתב גם הר"ן בשם תוספות. הם תירצו את הגמרא שהחידוש המבואר בתורה לגבי ביטול הזרוע, הוא לא עצם ההיתר לבטלה, אלא שיש מצווה לבטלה, מה שאין כן בשאר איסורים שבהם אין מצווה של ביטול איסור לכתחילה (ואפילו גנאי הוא לעושה כן).
גם הש"ך הביא שהרמ"ע מפאנו סובר שתוקף האיסור מדרבנן.
הרב יחזקאל לנדא כתב בספרו נודע ביהודה שכן דעת רוב הפוסקים. כך כתבו רבי שלמה קלוגר, ערוך השולחן, ותורת חסד (או"ח, כח, ח). הרב פפויפר כתב שנראה שזו מסקנת רבותינו האחרונים.
כך פסק החת"ס אך הוסיף והסביר שנחלקו דווקא בתערובת לח בלח, אבל בתערובת יבש ביבש לכולי עלמא נחשב האיסור לאיסור דאורייתא. כך כתבו גם המהרי"ץ חיות הנו"ב וערוה"ש (צט כז).
כמות ההיתר המבטלת איסור.
נחלקו האם שעת ידיעת התערבות האיסור בהיתר משפיעה על דין התערובת בגלל דין חתיכה נעשית נבילה (חנ"נ). לדוגמה: חתיכה הבלועה מאיסור שאין בה ששים כנגדו, וקודם שנודע לו שנאסרה נפלה לתבשיל שיש בו ששים נגד האיסור אך לא נגד כל החתיכה. וכן חתיכת איסור שנפלה לתבשיל שאין בו ששים נגדה, והוסיף בשוגג היתר כך שכעת יש ששים נגדה.
לפי או"ה הכל תלוי בידיעת התערובת: אין אומרים חנ"נ אם לא נודעה התערובת, ואם נודעה התערובת צריך שישים בהיתר הנוסף כנגד כל התערובת גם במקום שלא שייך חנ"נ.
רמ"א הביא את דברי האו"ה בלשון "יש אומרים". ערוה"ש הסביר שרמ"א הביאו משום שחשש לדבריו לחומרא במקרה שנודעה התערובת שצריך פי ששים נגד כולה אף בתערובת שאין בה חנ"נ, אבל ודאי רמ"א לא סובר כמותו להקל כך שאם לא נודעה התערובת לא אמרינן חנ"נ.
ש"ך (טו) כתב שאין הלכה כלל כאו"ה, דשום פוסק לא חילק כך. וכ"פ יד יהודה (בפי' הארוך כא) וחוו"ד (חידושים יג) ועוד.
חכ"א (מד י) הוסיף שניתן להקל בש"א במקום הפס"מ וסעודת מצווה יחד, שאם הוסיף היתר לתערובת קודם שנודע שנפל בה איסור, מצטרף היתר זה להיתר שבתערובת לששים כנגד האיסור).
מנחת יעקב (פה לח) הוסיף שבתערובת לח בלח בש"א אפשר להקל לכתחילה כשהוסיף היתר קודם שנודעה התערובת.
פרטי דינים.
כאשר אדם מבטל מאכל אסור, אך כוונתו העיקרית בפעולה זו היא לדבר אחר, והוא לא מתכוון ליהנות מהאיסור - מותר לאכול את התערובת. לדוגמה: מותר לטחון חיטה וליצור קמח, על אף שסביר שתהיינה תולעים בין החיטים (שאינן כשרות לאכילה). הסיבה לכך היא שהכוונה העיקרית בטחינה איננה ביטול התולעים ברוב החיטים, אלא ייצור קמח.
איסור זה של ביטול איסור לכתחילה חל רק כאשר מנסים לבטל את האיסור המועט בתוך כמות רבה של היתר, אולם מותר במגבלות שונות להשתמש באיסור לצורך פעולה כל שהיא בהיתר, כאשר האיסור וההיתר אינם מתערבבים (היתר פעולה זו תלוי גם בדין "זה וזה גורם").