סה-מה צ'יין היה גם זה שהציג דרך כתיבה חדשה לסינים - היא כתיבת היסטוריה בצורה של סדרת ביוגרפיות. עבודתו הידועה ביותר, שה ג'י, כוללת יותר מ-130 פרקים ומחולקת לנושאים ספציפיים בצורת תולדות, דיווחים וחיבורים, ולא בצורת ציר זמן כפי שנהוג במערב. בין שאר הנושאים שבהם סה-מה צ'יין עוסק בחיבורו אפשר למצוא דיווחים על כלכלה, מוזיקה, טקסים, דת, לוח השנה הסיני וביוגרפיות מורחבות. השפעתו של סה-מה צ'יין על כתיבת היסטוריה לא הצטמצמה לסין בלבד אלא הגיעה גם למקומות אחרים כדוגמת הממלכות הקוריאניות.
חייו.
מקום לידתו של סה-מה צ'יין נקרא בתקופתו לונגמן, ליד המקום שבו שוכנת כיום העיר האנצ'נג אשר במחוז שאאנשי. בתור צאצא למשפחת היסטוריונים ותיקה, אביו, סה-מה טאן, היה מנהל הספרייה הקיסרית והמְתארך הצופה למועד החגיגות של הקיסר האן וו-די. תחת השגחתו של אביו, החל סה-מה צ'יין ללמוד מגיל צעיר מאוד, וכבר בגיל עשר היה בקיא בחלק ניכר מהכתבים הסינים הקלאסיים שנכתבו עד לתקופתו. כאשר התבגר עוד החל סה-מה צ'יין ללמוד אצל צמד הקונפוציאנים הידועים קוֹנג אנְגְווֹ ודונג ג'ונְגשוּ. כאשר הגיע לגיל עשרים החל סה-מה צ'יין בעידודו של אביו לנדוד ברחבי סין במטרה לאסוף חומרים לעבודתו ההיסטורית שה ג'י. במהלך מסעו ניסה לברר את אמיתותן של אגדות ושמועות שרווחו במקומות שבהם ביקר. כמו כן הוא גם ביקר באנדרטות ידועות בזמנו כאשר הבולטות ביניהן היו האנדרטות שייצגו את קברי המלכים המלומדים המיתולוגיים יו ושון.
מריה שרייבר
מריה אווינגס שרייבר (באנגלית: Maria Owings Shriver, נולדה ב-6 בנובמבר 1955) היא עיתונאית, מפיקת טלוויזיה וסופרת אמריקאית, זוכת פרסי אמי על סדרת התעודה לטלוויזיה "The Alzheimer's Project" שהפיקה בפועל לרשת HBO.
שרייבר היא בת למשפחת קנדי. אמה, יוניס קנדי, הייתה אחותם של נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי ושל הסנטורים רוברט קנדי ואדוארד קנדי.
ביוגרפיה.
שרייבר נולדה בשיקגו שבארצות הברית למשפחה קתולית. אביה סרג'נט שרייבר אף הוא פוליטיקאי. היא הכירה את ארנולד שוורצנגר במשחק טניס לצורכי צדקה בשנת 1977, שנערך בבית אמה, ונישאה לו ב-26 באפריל 1986 במסצ'וסטס. לזוג יש ארבעה ילדים. במאי 2011 הודיעו השניים כי הם נפרדים לאחר 25 שנות נישואים. כעבור מספר ימים נודע כי העילה לפרידת השניים הייתה רומן שניהל שוורצנגר 10 שנים קודם לכן עם עוזרת הבית של הזוג, וילד מחוץ לנישואים שנולד מקשר זה. שוורצנגר תמך בילד כלכלית מלידתו. העוזרת עזבה את משרתה בביתם של בני הזוג שוורצנגר בינואר 2011.
בעקבות הסיקור התקשורתי המופרז של מותה של השחקנית אנה ניקול סמית', הודיעה שרייבר שלא תחזור יותר לסיקור החדשות.
אלון פנקס
אלון פנקס (נולד ב-6 באוגוסט 1961) הוא דיפלומט ויועץ פוליטי ישראלי. שירת כקונסול הכללי של ישראל בניו יורק בשנים 2000–2004.
ביוגרפיה.
פנקס נולד בתל אביב וגדל ברחובות. את שירותו הצבאי עשה בחיל השריון. הוא סיים תואר ראשון במדע המדינה בהצטיינות יתרה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן השלים תואר שני בממשל ופוליטיקה באוניברסיטת ג'ורג'טאון שבוושינגטון.
הוא כיהן כראש מטה שר החוץ במהלך כהונתם של שלמה בן עמי ודוד לוי כשרי חוץ. לאחר מכן היה יועץ מדיניות חוץ לאהוד ברק ויועץ פוליטי לשמעון פרס. שירת כקונסול הכללי של ישראל בניו יורק בשנים 2004–2000.
ב-2006 התמודד בפריימריז של מפלגת העבודה, אך לא נבחר למקום ריאלי לכנסת.
פנקס הוא בין הכותבים הבולטים למגזין הגברים "בלייזר", וכן בעל טור בנושא ארצות הברית באתר ynet. משמש כפרשן חדשות חוץ לערוץ "פוקס ניוז" האמריקאי ולעיתים מופיע בערוצי החדשות המרכזיים ובתחנות הרדיו בישראל כפרשן בדיונים בנושא ארצות הברית.
בנובמבר 2009 אושרה מועמדותו לתפקיד שגריר ישראל באו"ם, אך לבסוף המינוי לא יצא אל הפועל בשל מחלוקת בעניין בין ראש הממשלה בנימין נתניהו לשר החוץ אביגדור ליברמן.
פנקס גרוש, ואב לשתי בנות.
הודו במשחקים האולימפיים
הודו השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באופן רשמי באולימפיאדת אנטוורפן (1920), בה יוצגה על ידי חמישה ספורטאים. מאז משתתפת המשלחת ההודית באופן קבוע במשחקי הקיץ. אולם, קודם לכן השתתף ספורטאי הודי בודד באולימפיאדת פריז (1900), האתלט נורמן פריטצ'רד, שהתחרה תחת דגל המשלחת הבריטית. פריטצ'רד יליד כלכותה, בן להורים ממוצא אנגלי, השתתף בתחרויות הריצה הקצרות וזכה בשתי מדליות כסף, בריצה ל-200 מטר משוכות ובריצת 200 מטר. ההתאחדות האולימפית ההודית זוקפת את המדליות של פריטצ'רד לזכותה של הודו וכיום גם הוועד האולימפי הבינלאומי רושם אותן לזכותה של הודו.
לאורך השנים צברו הספורטאים ההודים 35 מדליות, בהן 10 מדליות זהב. גאוות המשלחת ההודית לאורך השנים היא נבחרת ההוקי שדה, הספורט הלאומי בהודו. הנבחרת זכתה שש פעמים ברציפות במדליית הזהב בתחרויות האולימפיות בין 1928 ל-1956. באולימפיאדת רומא (1960) נקטע הרצף עם הפסד בגמר ליריבה המושבעת פקיסטן. הנבחרת זכתה בעוד שתי מדליות זהב, בטוקיו ובמוסקבה, אך הדומיננטיות שלה נעלמה בעשורים האחרונים, ומאז 1980 ועד אולימפיאדת טוקיו בה זכתה במדליית ארד, לא זכתה באף מדליה. בסך הכל, עומדים הישגי נבחרת ההוקי שדה ההודית על 12 מדליות, מהן 8 מדליות זהב, יותר מכל מדינה אחרת.
במשחקי החורף השתתפה הודו לראשונה באינסברוק (1964). היא מעולם לא שלחה יותר מארבעה ספורטאים ולא הגיעה להישגים משמעותיים. השתתפותה באולימפיאדת סוצ'י (2014) הוטלה בספק, לאחר שהוועד האולימפי הבינלאומי השעה אותה בשל מעורבות פוליטית בוועד האולימפי שלה. בתחילה, נקבע כי שלושת הספורטאים ההודים שנסעו לסוצ'י יתחרו כמשתתפים עצמאיים, אך יומיים לאחר תחילת המשחקים בחר הוועד האולימפי ההודי יושב ראש חדש, דבר שאפשר את המשך השתתפותם של הספורטאים ההודי במשחקים תחת הדגל ההודי.
היסטוריה.
הופעת הבכורה של המשלחת ההודית הייתה באולימפיאדת אנטוורפן (1920), עוד בהיותה מושבה בריטית. המשלחת כללה חמישה ספורטאים, והמצליח בהם היה המתאבק ראנדיר שינדס, שסיים במקום הרביעי.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכתה נבחרת ההוקי שדה במדליה האולימפית הראשונה של הודו. הנבחרת גברה 0-3 על הולנד במשחק הגמר, וזכתה במדליית הזהב. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) השתתפו רק שלוש נבחרות הוקי שדה. הנבחרת ההודית הביסה את נבחרת יפן 1-11 ואת נבחרת ארצות הברית 1-24, ושמרה על תוארה. באולימפיאדת ברלין (1936) זכתה הודו בתואר האולימפי בפעם השלישית ברציפות, לאחר שהביסה את נבחרת גרמניה במשחק הגמר בתוצאה 1-8.
באולימפיאדת לונדון (1948) השתתפה הודו בפעם הראשונה כמדינה עצמאית. בפעם הרביעית ברציפות הוכתרה נבחרת ההוקי שדה כאלופה האולימפית, לאחר שגברה על המארחת, בריטניה, 0-4 במשחק הגמר. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה הודו בפעם החמישית ברציפות, לאחר ניצחון 1-6 על הולנד. באותם משחקים זכה לראשונה ספורטאי הודי במדליה אולימפית בענף שאינו הוקי שדה. המתאבק חשאבה דאדאסאהיב ג'דהאב זכה במדליית ארד. באולימפיאדת מלבורן (1956) המשיך רצף הזכיות ההודי, לאחר שבמשחק הגמר גברה 0-1 על פקיסטן. נבחרת הכדורגל סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 4-1 ליוגוסלביה, ובמשחק על מדליית הארד הפסידה 3-0 לבולגריה.
באולימפיאדת רומא (1960) נקטע לראשונה רצף הזכיות של נבחרת ההוקי שדה ההודית, לאחר שהפסידה במשחק הגמר 1-0 לנבחרת פקיסטן. האתלט מילחה סינג סיים במקום הרביעי בריצת 400 מטר, מאית השנייה אחרי הדרום אפריקאי מלקולם ספנס שזכה במדליית הארד. באולימפיאדת טוקיו (1964) שבה הודו וזכתה בתואר האולימפי בהוקי שדה. בדומה לשני משחקי הגמר הקודמים, גם הפעם התמודדה מול נבחרת פקיסטן, וגברה עליה 0-1. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) נעצרה הנבחרת בשלב חצי הגמר, בו הפסידה 2-1 לאוסטרליה. היא זכתה במדליית הארד, לאחר שגברה 1-2 על גרמניה המערבית. באולימפיאדת מינכן (1972) שוב זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 2-0 לפקיסטן, וגברה על הולנד 1-2 במשחק על המקום השלישי. באולימפיאדת מונטריאול (1976) רשמה הנבחרת את ההישג החלש בתולדותיה עד אז וסיימה במקום השביעי. לראשונה מזה 52 שנה, לא זכה אף ספורטאי הודי במדליה אולימפית.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) השיבה לעצמה נבחרת הודו את התואר האולימפי, אחרי 16 שנה. זכייתה זו, השמינית במספר, הגיעה אחרי ניצחון 3-4 על נבחרת ספרד, והיה אקורד הסיום של הנבחרת בצמרת האולימפית. נבחרת הנשים השתתפה אף היא במשחקים אלה, ודורגה במקום הרביעי. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיימה הנבחרת במקום החמישי, באולימפיאדת סיאול (1988) במקום השישי, ובאולימפיאדת ברצלונה (1992) במקום השביעי.
לאחר שלוש אולימפיאדות רצופות ללא מדליה, זכה הטניסאי לאנדר פאס במדליית הארד באולימפיאדת אטלנטה (1996). פאס הפסיד בחצי הגמר לאמריקני אנדרה אגאסי, וגבר על הברזילאי פרננדו מליגני במשחק על המקום השלישי. נבחרת ההוקי שדה דורגה באותם משחקים במקום השמיני, הנמוך אי פעם. באולימפיאדת סידני (2000) זכתה מרימת המשקולות קרנאם מאלסוורי במדליית ארד, והייתה לאישה ההודית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית. נבחרת ההוקי שדה סיימה במשחקים אלה במקום השביעי.