בירקין נישאה בשנת 1965 לג'ון בארי, מלחין הידוע בעיקר בכתיבת המוזיקה למספר סרטי ג'יימס בונד, כמו גם לסרטים רבים אחרים. הם נפגשו כאשר בארי ליהק את בירקין למחזמר שכתב. הנישואים הסתיימו ב-1968. בתם, הצלמת קייט בארי, נולדה ב-8 באפריל 1967 ומתה ב-11 בדצמבר 2013, לאחר שנפלה מחלון דירתה בקומה הרביעית.
הייתה לה מערכת יחסים נלהבת ויצירתית עם המנטור שלה סרז' גינסבורג, אותו הכירה על הסט של "סלוגן" ב-1968, מערכת יחסים שנמשכה 12 שנים. הם מעולם לא נישאו, למרות שמועות ודיווח שגוי על כך. הם נפרדו ב-1980. ב-1971 נולדה להם בת, השחקנית והזמרת שארלוט גינסבורג.
ב-4 בספטמבר 1982, היא ילדה את בתה השלישית, השחקנית לו דויון, ממערכת היחסים שלה עם הבמאי ז'אק דויון. הם נפרדו בשנות ה-90. אחר כך, בירקין ניהלה מערכת יחסים עם הסופר הצרפתי אוליבייה רולין.
נכדיה הם רומן דה קרמדק (נולד ב-1987) מקייט בארי, בן (נולד ב-1997), אליס (נולדה ב-2002), וג'ו (נולד ב-2011) משארלוט גינסבורג, ומארלו (נולד ב-2002) מלו דויון.
בירקין מתגוררת בעיקר בפריז מאז סוף שנות ה-60.
ב-6 בספטמבר 2021 דווח כי מצבה של בירקין טוב לאחר שעברה אירוע מוחי. הידיעה נחשפה בהצהרה שהודיעה כי בירקין מבטלת את הופעתה בפסטיבל הסרטים האמריקאי בדוביל, צרפת.
פרסים והוקרה.
בשנת 2001 העניקה לה אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת את תואר קצין "מסדר האימפריה הבריטית" (OBE), על פועלה לקידום שיתוף הפעולה התרבותי בין צרפת ובריטניה. היא קיבלה גם את אות "מסדר ההצטיינות הלאומי" (Ordre national du Mérite) של צרפת, וב-2018 את אות מסדר השמש העולה מיפן.
תיק בירקין.
בשנת 1983, ישב ליד בירקין בטיסה מפריז ללונדון מנכ"ל בית האופנה הרמס, ז'אן לואי דומא. כשבירקין הניחה את תיק הקש שלה בתא שמעל המושב, נפלה התכולה על הרצפה. בירקין הסבירה לדומא שהיה קשה למצוא תיק מעור עם תכולה לסוף שבוע שהיא אוהבת. בשנת 1984, הוא יצר עבורה תיק עור שחור גמיש, "תיק בירקין", המבוסס על עיצוב משנת 1982. בתחילה השתמשה בתיק, אבל אחר כך שינתה את דעתה ואמרה כי היא נשאה בגללו יותר מדי דברים, ולכן כבד מדי לשאת על הכתף. למרות זאת, בירקין אכן השתמש בתיק במשך זמן מה. עם השנים הפך "תיק בירקין" לסמל סטטוס, כשמחירו נע בין 10,000 ל-500,000 דולר.
בשנת 2015, כתבה בירקין מכתב פומבי להרמס וביקשה להסיר את שמה מהתיק, במכתב כתבה: "לאחר שהפנו את תשומת לבי לאכזריות שבשחיטת התנינים על מנת לייצר תיק הרמס שנושא את שמי... ביקשתי מהרמס להסיר את שמי מתיקי הרמס מעור תנין עד שימצאו שיטות טובות יותר שעומדות בנורמות הבינלאומיות".
דמיטרי מטבר
דמיטרי (ברוסית: Дмитрий; 1299–1326) היה נסיך ולדימיר, שכל תקופת שלטונו כנסיך ולדימיר ניהל מאבק נגד יורי ממוסקבה.
ביוגרפיה.
דמיטרי היה בנו של מיכאל מטבר, התמנה לנסיך טבר בשנת 1318. בשנת 1322 נסע לאורדת הזהב ודיווח על כך שיורי ממוסקבה אינו מעביר לחאן את המיסים שהוא אוסף בשבילו בנסיכויות הרוסיות. כתוצאה מכך, החאן מינה את דמיטרי לנסיך ולדימיר, ויורי נמלט לרפובליקת נובגורוד. בשנת 1324 נאלץ יורי להגיע לאורדת הזהב. מאוחר יותר הגיע לחצר החאן גם דמיטרי. במהלך המפגש ביניהם הרג דמיטרי את יורי. יורי היה החתן של החאן והופעלו על החאן לחצים גדולים. אחרי תקופת מעצר ארוכה, ב-15 בספטמבר 1326 דמיטרי הוצא להורג. גופתו הועברה לטבר והוא קבור בקתדרלה בעיר.
הוא היה נשוי לבת של גדימינאס אך הם לא השאירו יורשים.
מונטזומה השני
מכון רוקפלר
אייר נוסטרום
אייר נוסטרום (באנגלית: Air Nostrum), ידועה גם בשם איבריה רג'יונל (Iberia Regional), היא חברת תעופה אזורית ספרדית המפעילה את הרשת האזורית של חברת התעופה איבריה איירליינס. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של ולנסיה. אייר נוסטרום היא חברה בברית התעופה Oneworld, והיא מפעילה 91 מסלולים מקומיים ובינלאומיים ל 51 יעדים, וטיסות שכר, בעיקר משלושה שדות תעופה: ברצלונה, מדריד וולנסיה.
החברה נוסדה בשנת 1994 בוולנסיה ובשנת 1997 חתמה על הסכם עם חברת איבריה לקבלת הזיכיון להפעלת הרשת האזורית של החברה.
בשנת 2015, חברת אייר נוסטרום הצטרפה לשיתוף פעולה עם חברת Amaszonas כדי ליצור חברת תעופה פרגוואית אזורית, Amaszonas Paraguay (כיום Paranair).
בשנת 2018 הודיעה החברה כי בכוונתה להתאחד עם חברת התעופה האזורית האירית סיטיג'ט ובכך ליצור את חברת התעופה האזורית הגדולה באירופה. החברות, אשר שתיהן מפעילות טיסות בעבור חברות אחרות (חכירה רטובה) ימשיכו לפעול כמותגים נפרדים.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
החזון לחקר החלל
החזון לחקר החלל (באנגלית: Vision for Space Exploration) היה חזון כללי לחקר החלל של ארצות הברית שהוכרז בנאום שנשא ב-14 בינואר 2004 נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. החזון היה ככל הנראה תגובה לאסון מעבורת החלל קולומביה והביקורת הרבה שהאסון גרר על תוכנית החלל של ארצות הברית, וכניסיון להלהיב מחדש את הציבור בחקר החלל. החזון לחקר החלל התפתח בהמשך לתוכנית קונסטליישן, עד לביטולה בשנת 2010 על ידי הנשיא ברק אובמה.
כוח המשקיפים הרב-לאומי
כוח המשקיפים הרב-לאומי (באנגלית: Multinational Force &amp; Observers - MFO, בתרגום ישיר: כוח רב לאומי ומשקיפים, ראשי תיבות: כמ"ר) הוא כוח שמירת שלום המפקח על קיום הנספח הצבאי להסכם השלום בין ישראל למצרים.
במסגרת תקיפות דאעש בסיני, סופג הכוח מדי פעם תקיפות של חמושים על בסיסו.
הקמת הכוח.
ב-26 במרץ 1979 חתמו נשיא מצרים אנואר סאדאת, ראש ממשלת ישראל מנחם בגין ונשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר על הסכם השלום בין מצרים וישראל. להסכם השלום נוסף נספח צבאי המפרט את הסדרי הביטחון בחצי האי סיני לאחר נסיגת ישראל ממנו, לרבות הסכמות בנוגע לפירוז חצי האי סיני והקמת כוח שמירת שלום של האו"ם אשר יפקח על ביצוע ההסכמים. במהלך המאמצים להקים את כוח האו"ם, מילא את מקומו כוח ה-SFM האמריקאי שהוצב בסיני בשנת 1975. כוח זה פיקח על מהלכי התיאום והנסיגה מסיני בשלביהם הראשונים.
ב-18 במאי 1981, הודיע נשיא מועצת הביטחון של האו"ם כי האו"ם לא יוכל לספק כוח שמירת שלום לאזור בגלל איומי הטלת וטו מצד ברית המועצות, לבקשת סוריה. כתוצאה ממחדל זה, פתחו ישראל, ארצות הברית ומצרים במשא ומתן עצמאי, במטרה להקים ארגון שמירת שלום מחוץ למסגרת האו"ם. ב-31 באוגוסט 1981, נחתם פרוטוקול הכמ"ר והכוח נוסד רשמית. הכמ"ר נפרס בסיני והחל את משימתו ב-25 באפריל 1982, מועד סיומה הרשמי של נסיגת ישראל מסיני.
אזורי הדילול בסיני.
במסגרת הנספח הצבאי להסכם השלום, חולק חצי האי סיני ל-3 רצועות דילול, בתוספת רצועה נוספת בשטח ישראל. על רצועות הדילול הוטלו הגבלות על סדרי כוחות, אופי הכוחות המותרים לפריסה, נשק וציוד, כדלקמן:
בנוסף להגבלות העקרוניות הנ"ל, לכל אחד מהאזורים הגבלות מפורטות יותר על מספר חיילים, מספר כלי רק"ם וכדומה. ההגבלות מפורטות במלואן בנספח הצבאי להסכם השלום.
כוח משמר הגבול המצרי.
טרם נסיגת צה"ל מרצועת עזה (תוכנית ההתנתקות), נחתם ב-1 בספטמבר 2005 הסכם משותף בין ישראל למצרים המתיר למצרים לפרוס גדוד משמר גבול ייעודי (בניגוד להגבלות המוגדרות בנספח הצבאי) באזור C, בשטח שבין מצרים לרצועת עזה. מטרת כוח משמר הגבול היא להגדיל את היכולת המצרית לספק את תנאי הביטחון הנדרשים בגזרה, לרבות מניעת הברחות נשק ואמצעי לחימה, מניעת הסתננות ממצרים לרצועת עזה ומרצועת עזה לסיני ומניעת פעולות טרור נגד כוחות צה"ל. הנספח הצבאי להסכם השלום לא נפתח וההסכם ניתן לביטול בהסכמת שני הצדדים.
משימה.
משימת הכמ"ר היא:
לביצוע המשימה, מדינות ההסכם הטילו על הכוח את התפקידים הבאים:
מבנה וארגון.
מטה והנהלה.
בראשות הארגון עומד מנכ"ל הכמ"ר. לתפקיד זה מתמנה תמיד שגריר אמריקאי, לכהונה בת 4 שנים. מנכ"ל הכמ"ר הנוכחי הוא השגריר סטיבן ביקרופט (Ambassador Stephen Beecroft)
מטה הארגון ממוקם ברומא ואחראי על נושאי מדיניות, נושאים תקציביים ותיאום עם מדינות ההסכם ברמה מדינית. למטה הכמ"ר ישנן נציגויות בישראל ומצרים, בראשן עומדים נציגי מנכ"ל, שניהם תמיד אזרחים אמריקאים. הנציגויות אחראיות על תיאום בנושאים אזרחיים עם ישראל ומצרים, כגון ענייני כספים, מכס, אישורי שהיה וכדומה.
הכוח.
חלקו העיקרי של כוח המשקיפים הרב-לאומי הוא הכוח הצבאי עצמו. הכוח מונה כ-1600 חיילים מ-11 מדינות תורמות. בראשות הכוח עומד מפקד הכוח, קצין בדרגת אלוף (Major General) אשר לעולם אינו אמריקאי. מפקד הכוח נבחר על ידי מנכ"ל הכמ"ר לכהונה בת 3 שנים. מפקד הכוח הנוכחי הוא האלוף אוון וויליאמס (Major General Evan Williams) מצבא ניו זילנד.
להלן פירוט המדינות התורמות, תפקידן בכוח וסדרי כוחות (נכון ל-1 בדצמבר 2008):
בעבר:
הכוח פרוס ברחבי אזור C. לכוח שתי מפקדות עיקריות. המפקדה הראשית מכונה North Camp (המחנה הצפוני) והיא נמצאת באל-גורה, שדה התעופה איתם לשעבר. המפקדה השנייה, South Camp (המחנה הדרומי), נמצאת בשארם א-שייח'. עיקר המטה והיחידות התומכות ולשכת מפקד הכוח נמצאים ב-North Camp, יחד עם מפקדות הגדוד הפיג'יאני והגדוד הקולומביאני. ב-South Camp ממוקמת יחידת משמר החופים האיטלקית ומפקדת הגדוד האמריקאי. חיילי הגדודים מאיישים תצפיות, מחסומים וסיורים ברחבי אזור C, כפי שמפורט בתפקידי הכוח.
בנובמבר 2020 נהרגו שבעה מאנשי הכוח (חמישה אמריקאים, צרפתי וצ'כי) בהתרסקות מסוק בסיני.
יחידת משקיפים אזרחית.