צ'ארלסון ביקש שיוכרז אחרי מותו כי נפטר מאיידס, על מנת לפרסם את המחלה. הוא היה הראשון בבריטניה בתחום הבידור שפורסם בגלוי שסיבת מותו היא סיבוכים מאיידס, בקשה יוצאת דופן זו של שחקן מפורסם הביאה לקידום המודעות למחלה וקבלה של חולי איידס.
הוא נקבר בבית הקברות פורטובלו באדינבורו
לזכרו.
מאז 1991 מחולק לזכרו של צ'ארלסון "פרס איאן צ'ארלסון" בו נבחר השחקן הטוב ביותר בתפקיד קלאסי לשחקנים מתחת לגיל 30.
בבית החולים "Royal Free Hospital" מחלקה לטיפול בנשאי HIV קרויה על שמו.
כעשרים מחבריו למקצוע ובני משפחה הוציאו ספר לזכרו "For Ian Charleson: A Tribute" (לאיאן צ'ארלסון: מחווה) ובו זכרונות ממנו. בין הכותבים לספר היו איאן מקלן, אלן בייטס, יו הדסון, ריצ'רד אייר, שון מתיאס, הילטון מקריי ודייוויד רינטול. הספר יצא לאור באוקטובר 1990. ההכנסות ממכירות הספר הוקדשו לקרן צדקה על שם צ'ארלסון שפעלה מ-1990 ועד 2007.
ב-1990 הועלה בתיאטרון הלאומי כמחווה לצ'ארלסון המחזמר "ברנשים וחתיכות" עם כמעט כל הצוות המקורי מ-1982. כל הכרטיסים נמכרו מיד, וכן נמכרו כרטיסים לחזרה הכללית. הרווחים מההופעה נתרמו למרפאת איידס שנפתחה ב-"Royal Free Hospital" ולמלגות על שם צ'ארלסון ב-LAMDA.
יו הדסון שביים את מרכבות האש הקדיש את סרטו "My Life So Far" מ-1999 לזכרו האהוב של צ'ארלסון. ב-2005 הופקו שני סרטי תעודה על צילומי הסרט "מרכבות האש", "Wings on Their Heels: The Making of Chariots of Fire" ו-"Chariots of Fire: A Reunion", ואף הם מוקדשים לזכרו.
שיח' סלמאן אל הוזייל
דודו אנתדזה
דוֹדוֹ אַנתַדזֵה (בגאורגית: დოდო ანთაძე; 10 באוקטובר 1900 - 18 באפריל 1978) היה במאי תיאטרון גאורגי.
ביוגרפיה.
דודו אנתדזה נולד בשנת 1900 בכפר ורדזיה שבחבל אימרתי. בשנים 1920-1919 הוא למד בסטודיו לתיאטרון של ג' ג'דברי בטביליסי. בשנים 1925-1920 הוא עבד כעוזר במאי ובשנים 1927-1925 כאחד הבמאים בתיאטרון רוסתוולי שבטביליסי; בתיאטרון זה הוא ביים בשנת 1925 את המחזה "אסירי ליסבון" מאת פוליקרפה קקבדזה.
בשנים 1928-1927, דודו אנתדזה היה במאי בתיאטרון הפועלים של טביליסי (תיאטרון מקצועי בעבור קהל של פרולטרים, שפעל בשנים 1928-1926); בתיאטרון זה, אנתדזה ביים את המחזה "עשרת הימים שזעזעו את העולם" לפי ספרו של ג'ון ריד. בשנת 1928, אנתדזה ניהל את תיאטרון הנערים הצופים של טביליסי (תיאטרון מקצועי עם הצגות שמיועדות לבני נוער).
בשנים 1938-1928, דודו אנתדזה היה במאי בתיאטרון מרג'נישווילי, שנוסד ב-1928 בכותאיסי, הועבר ב-1930 לטביליסי וקיבל את שמו ב-1933 אחרי מות מייסדו - קוטה מרג'נישווילי. לפני מותו של מרג'נישווילי, דודו אנתדזה היה שותפו של המייסד בעבודת הבימוי של מספר הצגות. בתקופת פעילותו בתיאטרון זה, דודו אנתדזה ביים, בין היתר, את המחזות הבולטים הבאים: "האילמים החלו לדבר" מאת הרצל באזוב (1932), "גוריה של נינושווילי" מאת שלווה דדיאני (1934), "הרחוק" מאת אלכסנדר אפינוגנוב (1936) ו"איצקה ריז'ינשווילי" מאת הרצל באזוב (1937).
בשנים 1952-1938, דודו אנתדזה היה המנהל הראשי והאמנותי של תיאטרון מסחישווילי שבכותאיסי; בתקופה זו, אנתדזה ביים, בין היתר, את המחזות הבולטים הבאים: "אנשי האתמול" מאת שלווה דדיאני (1939), "הסיפור שלהם" מאת ו' גבסקיריה (1939), "אותלו" מאת ויליאם שייקספיר (1939), "המלך ליר" מאת ויליאם שייקספיר (1941), "חתונתו של קרצ'ינסקי" מאת אלכסנדר סוחובו-קובילין (1944), "השודדים" מאת פרידריך שילר (1948) ו"רביזור" מאת ניקולאי גוגול (1952).
בשנים 1957-1952, דודו אנתדזה היה מנהל תיאטרון גריבוידוב שבטביליסי (תיאטרון בשפה הרוסית); המחזה הבולט שביים אנתדזה באותה תקופה הוא "זְקַן העמק גוֹצַ'ה" מאת ס' שנשיאשווילי, שהתבסס על ספרו של אלכסנדרה קזבגי (1957).
בשנים 1962-1957, דודו אנתדזה היה מנהל תיאטרון רוסתוולי שבטביליסי. בשנים 1974-1962, אנתדזה היה מנהל "החברה התיאטרלית" של גאורגיה.
דודו אנתדזה כתב שני ספרים; בשנים 1966-1962 הוא חיבר ופרסם בשני כרכים את הספר "ימי העבר הקרוב", שבו גולל את תולדות התיאטרון הגאורגי הסובייטי וסיפר על יצירותיהם של קוטה מרג'נישווילי ותלמידיו. בשנת 1975 הוא פרסם את הספר "לצד מרג'נישווילי" על עבודתו לצד מייסד תיאטרון מרג'נישווילי.
דודו אנתדזה היה חבר המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות משנת 1940 ובשנה זו זכה בתואר "אמן העם של גאורגיה". בשנת 1971 זכה בתואר "אמן העם של ברית המועצות". בשנת 1977 דודו אנתדזה קיבל את הפרס הממלכתי של גאורגיה הסובייטית ע"ש קוטה מרג'נישווילי.
דודו אנתדזה מת בשנת 1978 בטביליסי.
תעלת נ&quot;ט
פארק תעשיות בר-לב
פארק התעשיות בר-לב הוא אזור תעשייה השוכן כקילומטר מזרחית לצומת אחיהוד, סמוך לכביש עכו-צפת. הפארק קרוי על שמו של הרמטכ"ל השמיני, רב-אלוף חיים בר-לב. מנהלת הפארק היא חברת בת של המועצות באזור: מועצה אזורית משגב, מועצה אזורית מטה אשר וכרמיאל.
היסטוריה.
הקמת הפארק החלה בשנת 1970 כשהוקם מפעל סאיקלון מוצרי תעופה ושלצידו מנחת ציקלון למטוסים קלים. במשך שנים רבות היה סאיקלון המפעל היחיד במתחם.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 החל פיתוח המתחם כפארק תעשיות, הוא הוכרז כאזור עדיפות לאומית א' והחל בשיווק מגרשים ופיתוח סביבתי. בין המפעלים הראשונים שהוקמו בפארק היו מחלבת שטראוס שעברה מנהריה, דור כימיקלים ובית הדפוס של עיתון ידיעות אחרונות. באותה עת עלתה גם תוכנית, שלא יצא לפעול, להרחיב את מסלול הטיסה של מנחת ציקלון מש-600 מטר ל-1,200 מטר, במטרה להפעיל קו טיסות לתל אביב ובכך לחסוך לאנשי עסקים את זמן הנסיעה ברכב.
בשנת 2005 נחנך מפעל למשטחי קוורץ של חברת אבן קיסר בפארק.
בשנת 2007 צורפה העיר הערבית שגור (איחוד היישובים בענה, דייר אל-אסד ומג'ד אל-כרום) כשותפה בפארק.
באפריל 2013 החלו עבודות להרחבת הפארק לשטח של 2,030 דונם.
תחבורה.
בספטמבר 2017 נפתחה, בסמוך לפארק, תחנת הרכבת אחיהוד עם השלמת פרויקט מסילת עכו-כרמיאל, מן התחנה ניתן להגיע ישירות לחיפה, לכרמיאל, לתל אביב ובאר שבע.
סם ג'אפה
סם ג'אפה (באנגלית: Sam Jaffe; 10 במרץ 1891 - 24 במרץ 1984) היה שחקן קולנוע אמריקאי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1950 על הופעתו בסרט "ג'ונגל האספלט" ומועמד פרס אמי על תפקידו בסדרת הדרמה "בן קייסי".
ביוגרפיה.
נולד בשם שלום ג'אפה למשפחה יהודייה רוסייה בניו יורק.
אמו איידה הייתה שחקנית יידיש מאודסה, ג'אפה עצמו בתור ילד הופיע עמה בהפקות תיאטרון בשפה היידיש.
את השכלתו בארצות הברית רכש ג'אפה במכללת "הסיטי קולג' של ניו יורק" וב"אוניברסיטת קולומביה".
לפני שפנה לתחום המשחק עסק ג'אפה בהוראה ולימד מתמטיקה.
בתחילת דרכו התחבר לג'ון יוסטון שהיה חבר קרוב שלו עד למותו.
קריירת משחק.
ג'אפה התגלה לראשונה על ידי יוזף פון שטרנברג בשנת 1934 בדרמה ההיסטורית שלו "הקיסרית האדומה" בתפקיד קיסר רוסיה פיוטר השלישי. ב-1937 הופיע ביצירת המופת הקלאסית "האופק האבוד" בתפקיד הלאמה הגבוה מנהיג תושבי עמק שאנגרי – לה. בהיותו בן 47 זכה ג'אפה לתפקיד אייקוני באותה תקופה, הפועל ההודי גונגה דין בסרט ההרפתקאות של ג'ורג' סטיבנס "גונגה דין". ב-1947 השתתף בדרמה של איליה קזאן "הסכם ג'נטלמני" בתור פרופסור פרד ליברמן. בשל דעותיו האישיות נכנס ג'אפה בשנות ה-50 לרשימה השחורה של הוליווד והוחרם על ידי חברות הפקה מרכזיות, צעד שלא גרע מן הקריירה המסגסגת של ג'אפה.
בשנת 1950 שיחק ג'אפה בסרט הפשע הקלאסי של ג'ון יוסטון "ג'ונגל האספלט" בתפקיד הפושע המתוחכם ארווין "דוק" ריידנשניידר, בעבורו זכה ג'אפה בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל ונציה והועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. בשנה שלאחר מכן שיחק ג'אפה בסרטו הבדיוני המפורסם של רוברט ווייז "היום בו עמדה האדמה" בתפקיד המדען פרופסור ג'ייקוב בארנהארדט. ב-1959 השתתף באפוס ההיסטורי "בן חור" בתפקיד סימוניידס עבדו הנאמן של יהודה בן חור (צ'רלטון הסטון).
בשנות ה-60 נודע ג'אפה בזכות סדרת הדרמה הרפואית "בן קייסי" בה שיחק בתפקיד ד"ר דייוויד זורבה, המנטור של המנתח הצעיר בן קייסי (וינס אדוארדס). על תפקידו ב-5 עונות בסדרה הועמד ג'אפה לפרס אמי אחד בשנת 1962. ב-1968 שיחק ג'אפה במערבון הספגטי "אקדחים לסן סבסטיאן" לצידו של אנתוני קווין בתור הכומר האב ג'וזף. ב-1971 זכה ג'אפה לפרסום רב בקרב קהל ילדים בזכות הופעתו כבוקמן סוחר הספרים בפנטזיה המוזיקלית של רוברט סטיבנסון "המיטה המעופפת". את הופעתו המשמעותית האחרונה ערך ג'אפה בשנת 1980 בסרט הפעולה המדע בדיוני "הקרב מעבר לכוכבים" בתפקיד ד"ר הפטסטוס.
חיים אישיים.
ג'אפה היה נשוי במשך 15 לשחקנית ליליאן הייץ עד למותה.
אשתו השנייה הייתה השחקנית בטי אקרמן איתה הופיע בסדרה "בן קייסי", אקרמן וג'אפה נשארו נשואים במשך 28 שנה עד לפטירתו של ג'אפה בגיל 93 ממחלת הסרטן.
לג'אפה לא נולדו ילדים מנישואיו.
נקבר בבית הקברות "פארק הזיכרון עדן" שבמיסיון הילס, לוס אנג'לס.
אזור תעשייה בר-לב
משטרת פריז
משטרת פריז היא גוף השיטור המרכזי האזורי הפועל בפריז וסביבתה, המשטרה מכונה רשמית בשם הפריפקטורה של משטרת פריז (בצרפתית: Préfecture de police de Paris) ובראשה עומד המפקד, "הפריפקט", של המשטרה. בראש המשטרה עומד ברנארד בוקו, מאז ה-30 במאי 2012.