באוקטובר 1999 כבשו כוחות הממשלה את באילונדו. בשלב זה היו כבר כמה ערים חשובות במחוז כבר תחת שלטון הממשלה ובדצמבר 1999 חזר הניהול הממשלתי בכל הערים. בתקופה זו הפכה המלחמה למלחמת גרילה. UNITA שעדיין שלט באזורים הכפריים, תקף באופן שוטף מתקנים של הצבא ושל המשטרה ולעיתים גם יישובים אזרחיים.
גל הפליטים שזרם לתוך הואמבו הגיע לשיא חדש. בראשית שנת 2000 היו יותר מ-25,000 פליטים בכפר קאלה (Caála) שליד הואמבו ויותר מ-40,000 פליטים בעיר עצמה. ככל שהוחמרו העיצומים על UNITA, כן פעולותיו הצבאיות של הארגון נעשו תדירות יותר והרסניות יותר והאלימות הגיעה לשיאה בסוף שנת 2000.
באוקטובר 2001 שיגרה מחדש הממשלה מתקפה כנגד UNITA מעבריו הצפוניים והדרומיים של המחוז והפעם הם שילבו פעולה צבאית עם מבצעי פינוי המוניים של אוכלוסייה אזרחית מהאזורים הכפריים שרוכזה בכמה מקומות. הרעיון מאחורי אסטרטגיה זו היה לנתק את לוחמי הגרילה ממקורות התמיכה שלהם שהם מצאו בכפרים. בטווח הקצר גרם צעד זה לסבל רב לאוכלוסייה שנותרה באזורים אלה. תקופה זו מהווה את שיא הסבל שהיה מנת חלקם של אזרחי האזורים הכפריים במחוז הואמבו במהלך כל המלחמה.
לאחר מלחמת האזרחים.
מותו של ז'ונאס סאווימבי בפברואר 2002 והחתימה על הסכם הפסקת האש שבאה בעקבותיו, החזירו את השלווה למחוז והתוו את הקווים לתהליך שלום ולתחילתה של תקופה של התחדשות. עקבות המלחמה עדיין ניכרים על בנייני העיר, אך התחדשות הדרגתית של חיי הכלכלה, המסחר, התעשייה והחקלאות ניכרת בהואמבו. רשת הרכבות חודשה ותחנת רכבת חדשה נבנתה. השקעות זרות זורמות לאנגולה בכלל ולהואמבו בפרט, בין השאר מסין ומישראל.
אקלים.
בהואמבו האקלים הוא אקלים ממוזג יבשתי עם עונה לחה בחודשים אוקטובר-אפריל ועונה יבשה בחודשים מאי-ספטמבר. למרות מיקומה ברצועה הטרופית, הודות לגובהה, הואמבו נהנית מטמפרטורות אביביות במהלך כל השנה. כמות המשקעים השנתית מגיעה ל-1,500 מ"מ. הטמפרטורות גבוהות רק במקצת מאלה של העיר פרטוריה ששוכנת 2,000 ק"מ מדרום-מזרח להואמבו.
שמורת חוטם הכרמל
שְׁמוּרַת חֹטֶם הַכַּרְמֶל היא שמורת טבע השוכנת בדרום-מערב הכרמל, ממערב לרמת הנדיב. השמורה אשר הוכרזה ביום 24 באוגוסט 2003, משתרעת על פני שטח של 486 דונם, למרגלות "מצוקי חוטם", בין מחצבת בנימינה בדרום וקיבוץ מעיין צבי. תא שטח נוסף המכסה 435 דונם בראש המצוק אושר בשנת 1982 אך לא הוכרז כשמורה. אורכה של השמורה כשלושה קילומטרים מצפון לדרום, וגובהה נע בין 15 מטרים מעל פני הים ועד 140 מטרים בשיאה של רמת הנדיב.
עם מיני החי בשמורה נמנים שפני סלע, שועלים, דרבנים, גיריות וכן מספר מיני עופות דורסים. הצומח מורכב מיער פארק של עצי חרוב מצוי ואלת המסטיק, שיזף השיח ומינים שונים של גאופיטים.
האתר המוכר ביותר בשטח השמורה הוא מערת כבארה, ושביל ישראל עובר דרך חלקה הדרומי.
השמורה נמצאת בחוטם הכרמל שהוא הקצה הדרומי המאורך של רכס הכרמל, שהוא החלק הצפון-מערבי של הכרמל. גבולות חוטם הכרמל הם: מדרום השרון הצפוני ליד בנימינה, ממערב בקעת כבארה, ממזרח בקעת הנדיב ומצפון נחל דליה הזורם בואדי מילק. בחלקו הדרומי מערבי של חוטם הכרמל נמצאים מצוקים הנקראים "צוקי החוטם" (ובערבית: אלח'שם = החוטם). צוקים אלה מתנשאים לגובה של 130 מטר מעל מישור החוף.
משמורן
ג'ימי פאלון
ג'יימס תומאס "ג'ימי" פאלון (באנגלית: James Thomas "Jimmy" Fallon; נולד ב-19 בספטמבר 1974) הוא קומיקאי, שחקן ומנחה טלוויזיה אמריקאי. החליף ב-17 בפברואר 2014 את ג'יי לנו בהנחיית התוכנית The Tonight Show ברשת NBC. לפני כן הנחה את התוכנית "Late Night with Jimmy Fallon".
ביוגרפיה.
פאלון נולד בברוקלין, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. אביו עבד ב-IBM. בנעוריו ניגן בגיטרה. הוא החל ללמוד מדעי המחשב בקולג', אך הפסיק ועבר ללמוד תקשורת, ולאחר מכן הפסיק את לימודיו סמסטר אחד לפני קבלת התואר. במאי 2009 הוא קיבל תואר ראשון בתקשורת. ביוזמת אמו השתתף בתחרות כישרונות במועדון סטנד-אפ וזכה בתחרות. לאחר מכן הרבה להופיע כסנדאפיסט. בשנת 1998 הופיע כאורח בעונה השנייה של התוכנית ספין סיטי.
הוא השתתף בתוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב בשנים 1998 - 2004. בשנת 2005 שיחק בגרסה האמריקנית של הסרט קדחת המגרש.
בשנת 2009 החליף את קונאן או'בריאן בהגשת תוכנית הלילה של NBC, ששינתה את שמה ל-"Late Night with Jimmy Fallon" ובהפקתו של לורן מייקלס. באפריל 2013 הודיעה רשת NBC כי פאלון יחליף את ג'יי לנו בהגשת תוכנית הלילה The Tonight Show. בעקבות השינוי, ב-7 בפברואר 2014 הגיש פאלון את תוכניתו האחרונה, ורשם שיא רייטינג מאז עזב אותה דייוויד לטרמן ב-1993. את פאלון החליף סת' מאיירס. פאלון החל להנחות את תוכניתו החדשה ב-17 בפברואר 2014, והתוכנית עברה לניו יורק, ועמו גם חלק מצוות ההפקה של תוכניתו הקודמת ובראשם לורן מייקלס.
פאלון הופיע גם בהופעות אורח בתוכניות אחרות בטלוויזיה, כדוגמת "איי קרלי", וכן בסרטים, כדוגמת "עולם היורה" ו"תתחתני איתי".
באוגוסט 2010 הנחה פאלון את טקס פרסי האמי ובינואר 2017 הנחה את טקס פרסי גלובוס הזהב ה-74.
חיים אישיים.
ב-22 בדצמבר 2007 נישא פאלון למפיקה ננסי ג'ובונן. ביולי 2013 נולדה לזוג בת דרך הליך פונדקאות. בדצמבר 2014 נולדה לזוג בת נוספת, גם כן באותו הליך.
דב מעייני
הרב דב מעייני (תרס"ג, 1903 – תמוז תשי"ב, 1952) היה רבה של מגדיאל.
תולדותיו.
נולד בפולין, בנו של משה יצחק קריקסטינסקי. למד בישיבת גרודנה ובישיבת טלז. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת חברון בחברון והיה מתלמידי הסבא מסלבודקה. בפרעות תרפ"ט, שבהן נהרגו עשרות מתלמידי ישיבת חברון, שהה בירושלים וכך ניצל. לאחר הפרעות שב לחו"ל ולמד בישיבת ראדין.
נישא לפרידה, בתו של הרב יואל ברנצ'יק, ראש ישיבת נובהרדוק בריגה. סבה היה הרב בצלאל סמרניק, שעלה בסוף ימיו לארץ ישראל והתיישב בחברון, ונרצח במאורעות תרפ"ט.
לאחר נישואיו כיהן כרב של העיירה ילובקה בפולין. בשנת 1932 עלה בשנית לארץ ישראל והתיישב בבני ברק. היה מראשוני ישיבת היכל התלמוד, שהוקמה על ידי תלמידי הסבא מסלבודקה. לאחר מכן היה מגרעין המייסדים של בית מדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה. אשתו עבדה כמורה למקצועות תנ"ך ויהדות בפתח תקווה.
בשנת 1934 נפטר רבה הראשון של המושבה מגדיאל, שהוקמה עשור לפני כן, ותושבי המקום בחרו ברב מעייני לרב המושבה. הוא עברת את שמו ל"מעייני". היה מקורב לחזון איש ופעל בשליחותו. הקים תלמוד תורה במגדיאל והיה פעיל מאוד בנושאי דת וחינוך תורני ביישוב החדש. היה חבר המועצה של מרכז חינוך התורה בארץ ישראל שפעל בתל אביב ואיגד את מוסדות החינוך הדתיים בארץ ישראל. סייע למרכז הארצי לטהרת המשפחה שייסד הרב אפרים זלמן הלפרין. נסע לשליחויות ציבוריות לחו"ל. בשנת 1937 היה ציר בכנסייה הגדולה השלישית מטעם אגודת ישראל בארץ ישראל. בסוף שנות השלושים שהה בריגה בשליחות לטובת ענייני הדת בארץ ישראל. בעקבות חילול יריעות של ספרי תורה בקיבוץ הבחרות הסוציאליסטית פעל הרב מעייני להוצאתן מן הקיבוץ ולהבאתן לקבורה.
בתקופת מלחמת העצמאות שהה בארצות הברית בשליחות ציבורית. בעקבות המצב הביטחוני במגדיאל עזבו בני משפחתו את המושבה למשך תקופה ושהו בבני ברק בביתו של השופט ד"ר יצחק קיסטר.
הרב מעייני ניחן בחוש מוזיקלי. הוא הלחין מספר לחנים, שלימים יצאו בדיסק, כשהם מושרים על ידי בנו הרב בצלאל מעייני.
נפטר בשנת 1952, בגיל 49. נקבר באוהל בבית הקברות במגדיאל. לאחר פטירתו נקרא על שמו רחוב במגדיאל, בו התגורר ממלא מקומו ברבנות, הרב פרץ אריאל.
בנו, הרב בצלאל מעייני, כיהן כרבה של מגדיאל-הוד השרון. בתו היא הבמאית והמחזאית רבקה מנוביץ. נכדו הוא הרב יואל מנוביץ ראש ישיבת הגולן.
ז'ראר נהון
ז'ראר נהון (בצרפתית: Gérard Nahon; 19 בינואר 1931 – 19 בפברואר 2018) היה היסטוריון צרפתי יהודי.
ילדותו ולימודיו.
ז'ראר נהון נולד בשנת 1931 בפריז, ברובע התשיעי. למד בבתי ספר יסודיים במונמוראנסי, בפריז ובפו. את לימודי התיכון עשה בתיכון על שם לואי בארטו בפו, בתיכון על שם "אוֹש" בוורסאי ובתיכון "אנרי הרביעי" בפריז.
הוא קיבל התואר הראשון שלו ב-1953 בעברית מודרנית ב-"Institut national des langues et civilisations orientales" (המכון הלאומי לשפות ותרבויות מזרחיות). את הדוקטורט עשה בהיסטוריה בסורבון X ב-1969 וכן קיבל תואר ב"École pratique des hautes études" ב-1976.
הקריירה.
בין 1955–1965 לימד היסטוריה וגאוגרפיה בבית ספר תיכון לפני שהתחיל בקריירה אקדמית במהלכה עבד בסורבון במחלקה למדעי הדת שם לימד יהדות ימי ביניימית ומודרנית (1977–2000) הוא גם לימד בבית המדרש הרבני של צרפת מ-1972 עד 2000. היה פרופסור חבר במרכז האוניברסיטאי למחקרי יהדות באוניברסיטה החופשית של בריסל (1972-1996). הוא עבד גם במרכז הלאומי למחקר מדעי. הוא ניהל את כתב העת Nouvelles Gallia Judaica (1981–1992) המוקדש להיסטוריה של היהודים בצרפת. הוא היה המזכיר ואחרי כן העורך, יחד עם שרל טואטי של Revue des Études Juives מ- 1980–1997 ומנהל, עם שרל טואטי וסימון קלוד מימוני של אוסף מאמרים של Revue des Études Juives
הוא חיבר כמה ספרים ומאמרים על ההיסטוריה של היהודים ובמיוחד על היהודים בצרפת, על היהודים הפורטוגזים במערב במאות ה-16 עד ה-18. הוא השתתף ב-Encyclopædia Universalis – אנציקלופדיה כללית בצרפתית היוצאת לאור על ידי אנציקלופדיה בריטניקה.
נהון היה נשוי למאריבון רורה ואב לארבעה ילדים: מרים, ז'אק, אריאל ואליזבט.
האנדרטה נגד מלחמה ופשיזם