פרנדרגאסט ממשיך לדובב את אמו של פוסטר. הוא מגלה שפוסטר נתון למצבי רוח ושהוא גרוש, ומוצא את זהותן של בת' ואדל. בינתיים מתברר לפרנדרגאסט וטורס שפוסטר מובטל מזה כחודש, למרבה הפתעתה של אמו שפוסטר הסתיר מפניה את פיטוריו.
פוסטר מקצר שוב את דרכו, דרך חצר מטופחת של בית גדול, שבהיעדרם של הבעלים משפחה של עובד בבית מקיימת בו פיקניק. הוא מסתתר מהמשטרה בחצר כשהוא אוחז בילדת המשפחה, דבר הגורם לפחד גדול של ההורים. בינתיים מתברר לו שהבית הגדול שייך למנתח פלסטי, ונתקף תחושה של אי צדק - מנתח פלסטי מתעשר, בעוד הוא, שפיתח מערכות שמגינות על ארצות הברית, נותר עני ומובטל. הוא נבהל ומשחרר את הילדה כשנדמה לו שנפגעה, אך הדם שעליה הוא למעשה דמו-שלו - ידו נחתכה מגדר תיל כשטיפס על גדר הבית.
כשפוסטר מטלפן פעם נוספת לבת', מתברר לה שהוא כבר נמצא בקרבת הבית. היא לוקחת את אדל ונמלטת איתה מהבית, ממש כשפוסטר מגיע אליו. הוא מוצא את הבית ריק. בינתיים מאתרת טורס את כתובתה של בת', ופרנדרגאסט, שבדק את המסלול אותו עשה פוסטר בין המקומות בהם ביצע את מעשיו, מקבל אישור לחשדו שפוסטר נמצא בדרכו לווניס.
פרנדרגאסט וטורס מתכוונים לצאת לכוון ביתה של בת', לאחר שפרנדרגאסט עומד לראשונה על שלו מול אשתו שדורשת שיחזור הביתה, אך מתעכבים בעקבות מסיבת הפתעה שעורכים לו עמיתיו לרגל פרישתו. לראשונה עומד פרנדרגאסט על שלו גם מול עמיתיו הלעגנים - כשאחד מעמיתיו מעיר הערה מעליבה על אשתו, מכה אותו פרנדרגאסט ומפסיק את המסיבה. הוא וטורס יוצאים לכוון ביתה של בת'.
בבית הריק יושב פוסטר וצופה בסרטוני וידאו משפחתיים מתקופת נישואיו. בעוד הוא מצפה לראות סרטונים של משפחה מושלמת ומאושרת, ניכר בסרטונים אופיו העקשני והכפייתי עוד בתקופת נישואיו. באחד הסרטים מוזכר המזח של ווניס, הסמוך לבית, כמקום אהוב על בת', ופוסטר מבין שלשם ברחו בת' ואדל. באותו זמן מגיעים לבית פרנדרגאסט וטורס. פוסטר יורה בטורס ונמלט מהבית לכוון המזח.
פוסטר מגיע למזח ופוגש את בת' ואדל. בעוד אדל שמחה לראותו לאחר שנים, בת' מבועתת - במיוחד כשהיא מגלה שפוסטר חמוש. פרנדרגאסט, שנמצא כבר במזח, מתקרב אל המשפחה ומסיח את דעתו של פוסטר בסיפור על חייו-שלו. כשפוסטר מניח לרגע את אקדחו, רומז פרנדרגאסט לבת' והיא משתלטת על האקדח וזורקת אותו לים. בעוד בת' נמלטת עם אדל, שולף פרנדרגאסט את אקדחו וקורא לפוסטר לעצור.
פוסטר מגלה לתדהמתו שלמרות כל מה שראה בדרכו, הוא נחשב ל"איש הרע" במאורעות היום. פרנדרגאסט מקבל את טענותיו על חוליי החברה שראה, אך מבהיר לו שאין הם מצדיקים את מעשיו. פוסטר מבין שהוא בדרכו לכלא ולא מוצא עוד טעם לחייו. הוא שולף מכיסו אקדח מים שלקח מהבית, כדי לגרום לפרנדרגאסט לירות בו - וכך אכן קורה.
עם תום מאורעות היום חל שינוי בפרנדרגאסט, לאחר שגילה שהוא יכול לעמוד על שלו. את מפקדו, שבז לו לפני כן וכעת מתגאה בו מול העיתונות, הוא מבייש מול מצלמות הטלוויזיה. לאחר מכן הוא מחליט להמרות את פיה של אשתו, לחזור בו מפרישתו ולהישאר במשטרה.
טריוויה.
שם הסרט במקור, Falling Down, המרמז להתמוטטותו הנפשית של פוסטר, לקוח משיר הילדים האנגלי הנודע "London Bridge Is Falling Down" ("גשר לונדון מתמוטט"). השיר מופיע בסרט כמוטיב חוזר - פרנדרגאסט שר אותו לאשתו כדי להרגיעה; כדור הזכוכית שקונה פוסטר לאדל ליום הולדתה מנגן את השיר; העיר אליה מתעתד פרנדרגאסט לעבור עם פרישתו מהמשטרה היא לייק האווסו סיטי שבאריזונה, בה ממוקם גשר לונדון הישן שפורק ב-1967 והועבר לעיר.
התסריטאי, אבה רוי סמית', נדחה פעם אחר פעם אחרי אולפני הקולנוע הגדולים כשהציג להם את התסריט. כשהתייאש ועמד לפנות ולהציג את התסריט לחברות טלוויזיה בכבלים, נתקל במקרה מייקל דאגלס בתסריט. דאגלס, שאמר לאחר מכן שמדובר בתסריט הטוב ביותר שקרא, החליט לקדם את הפקתו.
בשנת 2011 הוציאה להקת פו פייטרס את הסינגל 'Walk' מתוך אלבום האולפן השביעי שלה. השיר לווה בקליפ שבויים על ידי סם ג'ונס ומושפע באופן ברור מהסרט. בקליפ ניתן להבחין בבן דמותו של וויליאם פוסטר (המגולם על ידי דייב גרוהל, סולן הלהקה) המשחזר סצנות נבחרות מהסרט באופן הומוריסטי יחד עם יתר חברי הלהקה.
קבלה ביקורתית ומסחרית.
הסרט התקבל בצורה פושרת מצד הקהל, אך הביקורות עליו נטו לכוון החיובי. משחקו של דאגלס בלט בביקורות החיוביות עליו.
הסרט עורר גם מספר מחלוקות. הטענה העיקרית נגדו הייתה שהוא מעודד לקיחת חוק לידיים על ידי אזרחים פרטיים. מהנדסים מובטלים שעבדו בעבר בתעשיית הביטחון האמריקאית מחו על הצורה בה הוצג פוסטר בסרט. בקוריאה הדרומית עוכבה הפצתו של הסרט בגלל איומי חרם, כמחאה על דמותו הסטריאוטיפית של לי, בעל חנות הנוחות.
ג'ואל שומכר זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן על בימוי הסרט.
הסרט זכה לדירוג 73% באתר הביקורות Rotten Tomatoes.
העצב המצדיד
העצב המצדיד (בלטינית: Nervus abducens, באנגלית: Abducens nerve; נהוג לסמנו: CN VI) הוא זוג עצבי הגולגולת השישי, ואחד משלושת זוגות עצבי התנועה האחראים על תנועות עיניים (יחד עם העצב השלישי והעצב הרביעי).
העצב המצדיד אחראי על תנועת שריר הישר הצידי (Lateral rectus muscle) אשר מניע את גלגל העין הצידה (עין ימין - לכיוון ימינה, עין שמאל - לכיוון שמאלה).
יוצא מהפונס, עוזב את המוח באזור חיבור הפונס עם המוח המוארך, פנימית לעצב הפנים, משם מגביה ומתקדם קדימה עד לארובת העין. חודר לחלל ארובת העין דרך חריץ הארובה העליון (Superior orbital fissure), יחד עם יתר עצבי התנועה האחראים על תנועות עיניים.
חילי טרופר
יחיאל (חִילִי) משה טְרוֹפֶּר (נולד ב-22 באפריל 1978, ט"ו בניסן ה'תשל"ח) הוא שר התרבות והספורט מטעם כחול לבן. בעבר שימש כשר המדע והטכנולוגיה מטעם המפלגה, וכן כמנהל אגף החינוך, הרווחה והתרבות בירוחם. ממקימי העמותות "במעגלי צדק", "שכן טוב" ו"קרן פסיפס". כיהן כסמנכ"ל עמותת "אחריי!", ניהל את בית הספר ברנקו וייס רמלה, ושימש כעוזר בכיר לשר החינוך שי פירון.
ביוגרפיה.
טרופר נולד בירושלים לפייגי ודניאל טרופר. למד בישיבות התיכוניות ישיבת חורב בירושלים וישיבת נווה שמואל באפרת. אביו, הרב ד"ר דניאל טרופר, הוא הנשיא והמייסד של עמותת "גשר" (מפעלים חינוכיים). טרופר הוא אח לתשעה אחים ואחיות. הוא בוגר מחזור א' של המכינה הקדם צבאית "נחשון". שירת כלוחם וכמפקד ביחידת דובדבן. במסגרת שירות מילואים הוא מפקד על הגיבושים ל"דובדבן".
לאחר שחרורו מצה"ל עבד טרופר במשך שנתיים כמדריך חבורות רחוב בירושלים. הוא נמנה עם מקימיה וראשיה של עמותת "שכן טוב", העוסקת בחלוקת סלי מזון למשפחות נזקקות, הקמת מרכזי למידה לילדים ממשפחות אלו וכן רשת של בתי קפה לנוער בסיכון ולאוכלוסיות חלשות. ממקימי וראשי עמותת "במעגלי צדק", המבקשת לקדם צדק חברתי מתוך זיקה למסורת היהודית. ממקימי קרן "פסיפס" - המסייעת לאנשים להיחלץ מקשיים כלכליים באמצעות מימון אבחונים, סיוע ברכישת מקצוע, מלגות לימודים ועוד. פעולתו בעמותות אלו נעשתה ונעשית בהתנדבות.
במשך חמש שנים עבד בתנועת "אחריי!" הפועלת עם נוער בפריפריה, עד לתפקיד סמנכ"ל חינוך של העמותה. לאחר סיום עבודתו בעמותה, הפך לחבר הוועד המנהל שלה.
עבד בעיריית בת ים בחטיבת קהילה, המרכזת את אגף החינוך ואגף הרווחה בעירייה.
טרופר ניהל את בית הספר ברנקו וייס רמלה, המיועד לבני נוער שנשרו מהמערכת ומקבלים הזדמנות נוספת, והתפרסם בסרט התיעודי של בן שני ואילנה דיין - "תיכון ההזדמנות האחרונה".
לטרופר תואר ראשון במדעי הרוח ומדעי החברה מהאוניברסיטה הפתוחה, שם למד במקביל לתפקידו בבית הספר ברנקו וייס רמלה, ותואר שני בהיסטוריה ובחינוך יהודי ממכון לנדר (שהפך להיות הקריה האקדמית אונו).
בפברואר 2020 תרם כליה ממניעים אלטרואיסטיים לאדם שלא הכיר קודם לכן.
פעילות פוליטית.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הודיע טרופר על מועמדותו לרשימת מפלגת העבודה. טרופר הוצב במקום ה-23 ברשימת המפלגה בבחירות לכנסת התשע עשרה, אך לא נבחר. לאחר הבחירות מונה ליועץ לשר החינוך, הרב שי פירון. בשנת 2015, לאחר התפטרותו של פירון מן הממשלה, החל טרופר לשמש כמנהל אגף החינוך, הרווחה והתרבות בירוחם.
בפברואר 2019 נודע כי יתמודד בבחירות לכנסת ה-21 במפלגת "חוסן לישראל" בראשותו של בני גנץ, שהוא אחד ממקימיה. לאחר האיחודים עם תל"ם - תנועה לאומית ממלכתית בראשות משה יעלון ויש עתיד בראשות יאיר לפיד לרשימת כחול לבן הוא מוקם במקום השנים עשר ברשימה ונבחר לכנסת העשרים ואחת. נבחר גם לכנסת העשרים ושתיים ולכנסת העשרים ושלוש. לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע הוצב במקום השלישי ברשימת המפלגה לכנסת.
שר התרבות והספורט.
ב-17 במאי 2020 מונה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וחמש לשר התרבות והספורט. עם אישור "החוק הנורווגי" התפטר מהכנסת, וכהונתו בה נפסקה ב-19 ביוני 2020.
בתחילת יוני, הכריזו טרופר ושר האוצר ישראל כץ על חבילת סיוע בסף 200 מיליון שקל שתוענק למוסדות התרבות. זאת עקב ההשפעה של התפרצות נגיף הקורונה בישראל על עולם התרבות.
באוקטובר 2020 אישר טרופר כי יוקם מתחם ספורט חדש בצמוד למתחם וינגייט הקיים, במתחם יוקמו אולמות אימון, מסלול אתלטיקה, בית מלון בדירוג 5 כוכבים, מסעדות, בניין מגורים, משרדים לאיגודי הספורט, מוזיאון שיעסוק בתיעוד תולדות הספורט הישראלי, מסלול ריצה אולימפי, מכוני כושר ואף מעבדות. בנוסף לכך בעקבות הרחבתה של המכללה והמתחמים שמסביבה תוקם כניסה חדשה לאזור ויבנה מחלף חדש שישמש את הבאים והנכנסים למקום. עלות הפרויקט צפויה להסתכם בכ-150 מיליון שקלים.