הגרסה המוערת נכתבה על ידי לִי דָאויְוֵּ'אן בתקופת שושלת וֵיי הצפונית. פרשנות זו היא היחידה ששרדה לימינו.
היקף היצירה גדול, ובאחד הכרכים מתוארים אף נהרות הגנגס והאינדוס שבהודו, וההידרולוגיה של מפרץ בנגל.
הפרשנות מתפרשת על 300,000 סימנים, וכוללת תיאורים של 1252 נהרות ב40 כרכים. מתוארים ומאוירים בה נתיבי המים בסין העתיקה, כאשר כל נהר מקבל מקטע שמיוחד לו. לכל נהר מתוארים מקורותיו, מסלולו ותכונותיו העיקריות. התיאורים אינם מוגבלים לנושא הגאוגרפי, אלא מכילים גם מידע היסטורי ותרבותי, מעשיות ומיתוסים שלא נכללו בקלאסיקה של הנהרות. בפועל הפרשנות היא למעשה יצירה עצמאית אשר משתמש בקלאסיקה של הנהרות כשלד. כדוגמה, בקלאסיקה של הנהרות נכתב על "נהר גְ'ייֵן" "נהר גְ'ייֵן נובע מבירת שלושת הקיסרים, בצפון עובר ביוּ'הָאנְג, ובמזרח נשפך לים" - פיסקה של 16 סימנים, אך ב"פרשנות" מגדילות ההערות את הערך לכדי 6000 סימנים.
הפרשנות גולשת גם לתיאורים של תהומות, ביצות, איים, גשרים וסכרים ואף ארמונות וקברים, והאבחנות בנוגע למקומות השונים מגיעות לדקויות, כגון קביעת חמש רמות של טמפרטורת מים למעיינות חמים, ציון רוחבם של נקיקים, עומקם של ערוצים, שינויי מפלס בעונות שונות, הרכב החול וכו'. מפורטים בה גם מחצבים ומאובנים, כולל מאובנים של שרידים אנושיים, ומגוון עשיר של ירק ובעלי חיים. הדבר איפשר לדורות מאוחרים יותר להסיק מהיצירה את טכניקות החקלאות הקדומות, את התפוצה של גידולים חקלאיים ושל בעלי חיים, ואת המנהגים העונתיים. בנוסף לאלו, גם כתובות ותחריטים מתוארים ביצירה.
השפה ביצירה מדויקת - ישנם, לדוגמה, עשרה צירופים למילה "מפל", על מנת להפריד בין סוגי מפלים שונים.
היצירה מוזכרת לראשונה בספר סווי, שם מצוין שהיא מספקת הבהרות רבות בתחום חקר הנהרות. ישנן גרסאות שונות של היצירה, אך מתוכן רק שבע נחשבות מפורסמות.
חשיבות היצירה.
הפרשנות לקלאסיקה של הנהרות היא החיבור הגאוגרפי המקיף והשיטתי ביותר שנוצר בסין העתיקה. היא מכילה תיעוד של תחריטים, יצירות, ושירי עם רבים, שפתה מרהיבה ובהירה, וערכה הספרותי רב יחסית.
מאחר שרבים מן הספרים המצוטטים ביצירה אבדו עם השנים, היא משמשת מקור למקורות אבודים רבים.
שגיאות ביצירה.
היצירה מכילה מספר שגיאות עובדתיות. את מקורות הנהר הצהוב קושר הכותב להרי קונלון על בסיס מקורות קודמים, טענה שהופרכה כמה מאות שנים לאחר מכן על ידי דוּ יוּאוּ בספר מהלך המוסדות. במקום אחר הוא מעיר על נהר שכנראה כבר יבש, כאשר נראה שאין זה כלל שם של נהר אלא חלק מתיאור תפקיד.
מאחר שהיוצר חי בסין הצפונית, לא בהכרח יכול היה לבקר בעצמו באזורים המתועדים בדרום, ולפיכך תיאוריהם מתומצתים ומכילים לא מעט שגיאות. בנוסף, מסתמכת "הקלאסיקה של הנהרות" על מקורות קדומים אף יותר כגון הקלאסיקה של ההרים והימים וביוגרפיה של בן השמיים מוּ, אשר נוטים לערב דיווחים עם מיתוסים, ומקורות שהמידע בהם אפוף בעשן הזמן כגון הקלאסיקה של ההיסטוריה, ולפיכך קורה שהוא מציג מידע חסר שחר, או אפילו עוסק בנהר שאינו קיים.
לימודי לִי.
מלומדי תקופת שושלת צ'ינג ייחסו חשיבות גדולה לפרשנות לקלאסיקה של הנהרות, ואף נתנו כינוי למחקר הנוגע ליצירה: "לימודי לִי", על שם היוצר לִי דָאויְוֵּ'אן. במסגרת לימודי לִי התקיימו שלוש אסכולות: אסכולת הביקורת הטקסטואלית, האסכולה הספרותית והאסכולה הגאוגרפית.
בנוסף לאלו, ביצע המלומד דָאי גֶ'ן הגהה ליצירה, תוך גנבה-לכאורה מיצירה של גָ'או יִיצִ'ינְג, פרשה אשר המשיכה להעסיק מלומדים במאות השנים שחלפו מאז.
כיום נחשבת היצירה "ביקורת על המסורות של לִי דָאויְוֵּ'אן" של ההיסטוריון צֶ'ן צְ'יָאויִי (יליד 1923) למחקר השלם ביותר על לִי דָאויְוֵּ'אן.
חוּ שְׁה חקר את היצירה בזמנו הפנוי במשך יותר מ20 שנה, וכתב מעל 70 מאמרים בנושא, אשר פורסמו במסגרת האוסף "כתבי היד של חוּ שְׁה".
מיסטריו
מיסטריו (באנגלית: Mysterio) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. דמותו של מיסטריו הופיעה לראשונה בחוברת "Amazing Spider-Man #13" מיוני 1964 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו. קוונטין בק ללא שם הופיע לראשונה בחוברת "Amazing Spider-Man #2" ממאי 1963 בכתיבתו של סטן לי ובאיורו של סטיב דיטקו.
מיסטריו הוא האלטר אגו אותו חלקו שלוש דמויות. מיסטריו המקורי והידוע מכולם הוא קוונטין בק, אמן אפקטים ופעלולן לשעבר שהחליט להשתמש באפקטים למטרות פשע. מיסטריו השני, דניאל ברקהרט, היה חבר טוב של בק שקיבל תשלום מידי עורך העיתון "הדיילי ביוגל" ג'יי ג'ונה ג'יימסון להתחזות למיסטריו לאחר שבק ביים את מותו. מיסטריו השלישי, פרנסיס קלום, הוא יהודי אשר קיבל בירושה מוטגן מהוריו ניצולי השואה, בהם ערכו מדענים נאצים ניסויים. לאחר תאונה בה איבד את רגלו, הוא החל לנטור טינה לספיידרמן. הוא יצר קשר עם קינגפין ורכש את ציודו של מיסטריו כדי להטיל את חתיתו על העיר. מיסטריו הרביעי, מיסטריון, הוא פושע אפרו אמריקאי שקיבל את חליפתו של בק מהובגובלין המקורי.
דמותו של מיסטריו מדורגת במקום ה-85 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו של מיסטריו בסרט "" כחלק מהיקום הקולנועי של מארוול מגלם השחקן ג'ייק ג'ילנהול.
ביוגרפיה בדיונית.
מקור, ששת המרושעים, נבל-על.
קוונטין בק היה אמן אפקטים מיוחדים ופעלולן שעבד באולפני הסרטה בהוליווד וביקש להקנות לעצמו שם של דבר בתעשיית הקולנוע. אולם לרוע מזלו, הוא ראה שמדובר בעבודה חסרת מוצא. נסיונותיו להפוך לשחקן התקבלו בלעג, אם כי ניסיונו כאמן אשליות עשה אותו לנבל-על אפקטיבי ביותר. הוא נראה כחבר בכנופייתו של הטינקרר כפושע רגיל, ומאוחר יותר כנבל-העל מיסטריו. בקרבו הראשון עם ספיידרמן הוא הפליל אותו בשדידת מוזיאון וחסם את חוש העכביש שלו, אך ספיידרמן מראה כי קוונטין הוא זה ששדד את המוזיאון ומכניס אותו לכלא. הוא הצטרף לששת המרושעים המקוריים של דוקטור אוקטופוס, ויחד איתם חטף את מיי פארקר ואת בטי בראנט. הוא נלחם בספיידרמן מלווה ברובוטים של האקס-מן אותם יצר, אך הובס.
בק יצר את זהותו של ד"ר לודוויג ריינהארט, פסיכיאטר בעל שם עולמי. הוא ניסה להניע את ספיידרמן לשיגעון באמצעות טכנולוגיה והיפנוזה, ואף על פי שכמעט שכנע אותו לחשוף את זהותו הסודית, ספיידרמן יצא משליטתו והביס את בק. הוא חבר למכשף בניסיון כושל להרוג את ספיידרמן והלפיד האנושי, איים בטלוויזיה כי יהרוס את ניו יורק, ניסה לשכנע את ספיידרמן כי הוא זעיר אך ספיידרמן ראה דרך האשליה ובק הובס. בעוד בק כלוא, דניאל ברקהרט השתמש בשמו באישורו.
מתוך הכלא, בק כלודוויג ריינהארט ניסה לתמרן את מיי פארקר לחשוף בפניו את מיקומו של אוצר החבוי בביתה. כאשר הצליח להפחיד אותה עד שגילה זאת, התגלה כי הכסף נאכל בידי דגיג כסף. הוא גרם לספיידרמן להאמין שהרג בטעות עובר אורח, הובס בידי קבוצת פאוור פאק והצטרף לששת המרושעים החדשים למרות השפלתו בקרב נגד פאוור פאק.
שד שומר, האחר והכפפה.
במהלך עלילת "", בק מקבל שחרור מוקדם מהכלא כאשר אובחן כחולה סרטן הריאה וכסובל מגידול מוחי כתוצאה מהקרינה מציודו. נאמר לו כי נותרה לו שנה אחת לחיות, והוא נעשה אובססיבי לנקמה בספיידרמן. כאשר גילה כי ספיידרמן הנוכחי הוא שיבוט, הוא החליט לשנות את תוכניתו ולהתמקד בדרדוויל. הוא קיבל מהקינגפין את כל המידע שהיה לו על עברו של דרדוויל, והחל לתכנן תוכנית שתניע את דרדוויל לשיגעון וסימם אותו בתחילה. הוא הפעיל עליו מניפולציה לנסות להרוג תינוקת אותה הוא החשיב לאנטיכריסט, גרם לקארן פייג' לחשוב כי היא חולה באיידס בגלל עברה ככוכבת סרטים פורנוגרפים, הפליל את פוגי נלסון ברצח וייסר את דרדוויל עצמו בהזיות של כוחות הגיהנום. קארן פייג' נרצחה בידי בולזאיי מאוחר יותר, מה שתרם לתוכניתו של בק. כוח רצונו של דרדוויל היה חזק מהצפוי, ודוקטור סטריינג' הסיר את סמיו של בק מדמו. דרדוויל גילה כי בק הוא האחראי, שבר את קסדתו אך לא הרג אותו בטענה כי הקינגפין ניסה בעבר לעשות לו דבר דומה. ב קרייבן הצייד, בק שלף אקדח והתאבד.
בק חוזר מהמתים, ומופיע בתלבושת מיסטריו אדומה-שחורה במהלך קרב בין ספיידרמן לבין דניאל ברקהרט ופרנסיס קלום. הוא מתעמת בקצרה עם ברקהרט, ועוזב כדי להתעמת עם מיס ארוו - אלטר-אגו אותו אימץ הישות הקוסמית "האחר". האחר חושף כי חצי מראשו של בק חסר מפצע ירייה, ומסביר כי בק נשלח מהגיהנום חזרה לחיים כדי לשמור על האיזון הקוסמי. בק נעלם, ברקהרט נלכד וקלום נהרג. בק הופיע שוב באירועי "", כאשר עבד חבר משפחת הפשע מאגיה קרמיין ויצר אנדרואידים של ראשי המאגיה המתים, דוגמת סילברמיין, כדי להניע את מלחמת הכנופיות בין המאגיה למיסטר נגטיב. הוא גורם למרד בראש פטיש, ומנסה להניע את ספיידרמן לשיגעון כאשר הוא יוצר אשליות בהן אנשים מתים מעברו חוזרים לחיים. ספיידרמן מבין כי בק עומד מאחורי כך, ונשבע לפגוע בו על שפגע בו אישית. לאחר שבק משתמש באנדרואיד סילברמיין כדי להרוג את קרמיין ובכך להשתלט על המאגיה, הוא מותקף ומובס בידי ספיידרמן. בק בורח למצוא מקלט אצל זיקית, שמודיע לו כי ישנם "חברים" המחכים לו. ה"חברים" מתגלים כבני משפחת קרבינוף, ובק נוכח בריטואל בו ספיידרמן נהרג לכאורה כדי להחיות את קרייבן הצייד.
מוצא המינים, קצוות הארץ ויקום האולטימייט.