המאה ה-21 הביאה עמה חשיבה חדשה לגבי דרכי קטלוג. ככל שהלך מספר הפורמטים הדיגיטליים וגדל, התחזק הצורך להמציא שיטת קטלוג שתכיל את השינויים. הדרך לכך נסללה כאמור על ידי לובצקי. הפדרציה הבינלאומית של אגודות וספריות הוציאה מסמך הבהרה: הדרישות הפונקציונליות לרשומות ביבליוגרפיות (FRBR), והדגישה את תפקיד היצירה בהקשר הביבליוגרפי. ה-FRBR מציג את הישות הביבליוגרפית: פריט, ביטוי, ביטוי, עבודה. פריט מתייחס לצורתו הפיזית של הספר. ביטוי מתייחס לפרסום. ובמקרה של תרגום- מתייחס ליצירה המתורגמת. העבודה- מתייחסת לתוכן ולרעיונות של הספר. נקודת מבט זו שולבה בכללי הקטלוג לאחר AACR2-R, המכונה תיאור משאב וגישה (RDA).
באנגליה.
הספרייה הבודליינית באוניברסיטת אוקספורד פיתחה קוד קטלוג ב-1674. קוד זה שם דגש על מחבר היצירה. ספרים של אותו מחבר נרשמו יחד בקטלוג. ניתן ללכת אחורנית בזמן עד לשנות השלושים של המאה השבע עשרה כדי לאתר את המקורות לשיטת הקטלוג המודרני, ב-91 הכללים של אנתוני פאניצי. פאניצי הבין שקטלוג גדול מצריך עקביות. קוד הקטלוג הגדול הראשון בשפה האנגלית פותח על ידיו ושימש לקטלוג המוצגים במוזיאון הבריטי. 91 הכללים של פאניצי אושרו על ידי המוזיאון הבריטי ב-1839, ופורסמו ב-1841. כללים אלה נהגו במוזיאון עד 1936. לאחר מכן, ב 1937, מחלקות הספרייה של המוזיאון הבריטי הפכו לחלק מהספרייה הבריטית החדשה.
גרמניה ופרוסיה.
ב-1899, ממשלת פרוסיה קבעה כללים סטנדרטיים הנקראים (PI) (הוראות פרוסיה) לכל ספריותיה. כללים אלה התבססו על כללים שהנהיג קרל פרנץ אוטו דז'יאטקו בספריית האוניברסיטה בעיר ורוצלב. הקטלוג הפרוסי היווה מערכת כללים סטנדרטית. כותרים של ספרי פרוזה קוטלגו לפי סדר דקדוקי, כל הספרות נכנסת תחת הקטגוריה 'ספרות'. כללים אלה אומצו בספריות ברחבי גרמניה, פרוסיה ואוסטריה. בין 1961 ל-1976, גרמניה אימצה את עקרונות פריז (PP) ואילו ב-1977, היא פיתחה את שיטת RAK .מטרת עקרונות הקטלוג של פריז הייתה לשמש בסיס לתקינה בינלאומית. ואכן רוב קודי הקטלוג שפותחו ברחבי העולם מאז אותה תקופה הלכו אחר עקרונות פריז.
קודים של קטלוג.
הקוד שנבחר, קובע איזה פריט מידע ביבליוגרפי ייכלל ברשומת תיאור היצירה ובאיזה אופן יוצג המידע למשתמש; קוד זה מסייע למיין חלק מהערכים בקטלוג המודפס. נכון להיום, רוב קודי הקטלוג מבוססים על תיאור ביבליוגרפי סטנדרטי בינלאומי (ISBD), ועל מערכת כללים שהופקה על ידי הפדרציה הבינלאומית לספריות (IFLA) ומטרתם לתאר את המגוון העצום של חומרי הספרייה. כללים אלו יוצרים תיאור ביבליוגרפי של פריט בשמונה תחומים הבאים:
יוזמה חדשה בשם "בִּיבּפְרֵיים" Framework Library (Bibframe) שמה לה למטרה לפתח תקן לתיאור ביבליוגרפי מקוון, שיאפשר למידע להיות שימושי יותר בתוך קהילת הספרייה ומחוצה לה, גם יחד. קוד הקטלוג הנפוץ ביותר בעולם דובר האנגלית היה כללי הקיטלוג האנגלו-אמריקאים, מהדורה שנייה (AACR2). ה-AACR2 סיפק כללים לקטלוג תיאורי בלבד ואינו נוגע לקטלוג נושאים . AACR2 תורגם לשפות רבות, לשימוש ברחבי העולם. העולם דובר הגרמנית משתמש ב-Regeln für die alphabetische Katalogisierung (RAK), המבוסס גם הוא על ISBD. ספריית הקונגרס יישמה את המעבר ל-RDA מ-AACR2 במרץ 2013. במאגרי מידע כמו Chemical Abstracts (אנג') ו-PsycINFO, פורמט התקשורת הנפוץ CCF, )Comon Communication Format) משמש כתקן בסיסי. ואילו בארכיונים ובמוזיאונים יש תקנים אחרים לקטלוג כגון CIDOC-CRM. ה-RDA מהווה ניסיון חדש לעשות סטנדרטיזציה שתחצה גבולות תחומים ומוסדות במורשת התרבותית.
פורמטים דיגיטליים.
רוב הספריות משתמשות כיום בקטלוג קריא למכונה (קק"מ) ובשמו: תקן MARC - אשר הושק בינואר 1966 ושימש עד יוני 1968 - כפורמט על פיו נערך קידוד להעברת נתונים ביבליוגרפיים. תקנים אלה איבדו חלק מהרלוונטיות שלהם עם התפתחות הטכנולוגיות, לכן ספריית הקונגרס מפתחת בימים אלה את BIBFRAME, סכמת RDA לביטוי נתונים ביבליוגרפיים. BIBFRAME עובר שינויים ופיילוט כרגע על ידי ספריית הקונגרס, אך עדיין אינו זמין לציבור. תחילה הוא יהיה זמין לספקים - שינסו אותו, לאחר מכן תהיה צורה המשלבת מערכות (MARC ו-BIBFRAME) עד שניתן יהיה לתרגם את הנתונים במלואם.
לעיתים קרובות הפורמטים המשמשים לקטלוג אוספים דיגיטליים פשוטים יותר לאחסון המטא -נתונים אודות המשאבים. סכמות מבוססות XML, במיוחד Dublin Core ו-MODS, אופייניים לרישום נתונים ביבליוגרפיים על אוספים אלה.
תעתיק.
פריטי ספרייה הכתובים בשפה זרה, במקרים מסוימים, בתעתיק אל התסריט של הקטלוג. בארצות הברית ובכמה מדינות אחרות, קטלוגים בדרך כלל עושים שימוש בטבלאות של ALA-LC לצורך כך. אחרת יש צורך בקטלוגים נפרדים עבור כל פריט קטלוג בשפה זרה.
אתיקה מקצועית.
פריס (Ferris Anna M. 2008) טוענת, שהמקטלגים הם שומרי הסף של היושרה בניהול המידע וכי למקטלגים יש "ערך מוסף" באפשרם לקהילת המשתמשים של הספרייה למצוא את החומרים הנדרשים להם. הערך המוסף שלהם עלול גם לפגוע אם לא עשו עבודה טובה, כי בכך נפגעת אפשרות קהל המשתמשים להגיע אל המידע. טעויות בקטלוג רשומות עלולות ליצור סטיגמה לקבוצה של אנשים, להדביק להם תוויות לא מדויקות או משפילות, וליצור רושם שנקודות מבט אחרות הן יותר נורמליות משלהם".
אחריות מוסרית חברתית העומדת בבסיס עבודת הקטלוג היא להבטיח את זכותו של כל אדם למצוא מידע רלוונטי, מתאים, מדויק ולא מצונזר, במועד ובלא משוא פנים. דהיינו, עבודת הקטלוג צריכה לתת מידע אובייקטיבי ושיקול הדעת של המקטלג צריך להיות לטובת השגת פריטי מידע מדויקים ובכמות הנחוצה, שיובילו למירב נקודות הגישה למשאב. באייר קובעת כי חובתם המקצועית של מקטלוגים, היא לספק רשומות מדויקות ואיכותיות ולתרום לכך שלכל אדם תהיה אפשרות הוגנת ושוויונית להגיע למידע". באייר ממליצה למקטלגים להשתתף באופן פעיל בפיתוח רפורמה ויישום הוגן של כללי קטלוג, תקנים וסיווגים, כמו גם מערכות אחסון מידע ודלייתו. כפי שצוין על ידי נולטון, נקודות גישה צריכות להיות אלה, ש"סביר להניח שפטרון הספרייה היה מחפש דרכן" - ללא קשר למידע הקיים ברשומות ביבליוגרפיות אוניברסליות".
ברוב המקומות אין קוד אתי למקטלג, ולכן מקטלגים פועלים לפי מדיניות הספרייה או המחלקה כדי לפתור קונפליקטים המתעוררים סביב עבודתם. איגוד הספריות האמריקאי יצר "קוד אתי", פריס (Ferris) מבקרת אותו בטענה שהקוד כללי מכדי להבחין בין המקטלגים לאנשי ספרייה אחרים. קוד אתי למקטלגים עשוי "לעורר, להדריך, לחנך ומשמעת" (כפי שצוטט ב- Bair, 2005, עמ'. 22). באייר מנסה לקדם קוד אתי שיבטא את השאיפה לדון בהתנהלות ובפעולות ספציפיות למקטלגים, שימשו אבן בוחן ק במצבים שיכולים לקרות בפועל. באייר הציגה גם את המבוא לקוד אתי לקטלוג".
ביקורת.
סנפורד ברמן, ספרן מקטלג מוערך באוניברסיטת קליפורניה, מונה להיות מבקר הקטלוג מטעם ספריית הקונגרס. חיבורו מ-1971 מנה 225 כותרות שיש לשנות בשל טעויות, או משום היותן מבטאות גזענות, סקסיזם, הומופוביה או שחיתות שלטונית. נולטון, שהלך בעקבותיו, בחן אילו מההמלצות של ברמן יושמו בפועל. בטבלה שהוא פרסם עלה כי מתוך 225 הכותרות שיועדו לשינוי, רק 88 (39%) שונו באופן מדויק ובהתאם להצעותיו של ברמן, (עמ' 127). עוד 54 (24%) מהכותרות שונו באופן חלקי והניסוח החדש לא פתר את הבעיה שהייתה מראש, 80 (36%) כותרות לא שונו כלל.
תורת הקוויר וקטלוג.
בהתבסס על הביקורת של ברמן על שיטות הקטלוג, תאוריקניות קוויריות כמו אמילי דרבנין, אמבר ביילי ו ק.ר רוברטו כתבו על ההשלכות שיש לקטלוג הזהות המגדרית. הלקיחה בחשבון את עבודתן נבעה מפתיחות ותמיכה באדם באשר הוא אדם. עבודה זו הביאה לשינוי תקנת חוק 9.7 של ה- RDA, המסדירה כיצד המגדר מיוצג ביצירת רשומות. בישיבת ALA Midwinter בינואר 2016 בוטל אוצר המילים המבוקר למגדר ב-RDA, מה שאפשר לקטלג במונחים המייצגים את יוצר היצירה לפי החופש שלו לבחור האם היה גבר או אישה או מה היה שמו- בזמן שיצר את היצירה המסוימת לקטלוג .
יאניס בוטאריס
יאניס בוטאריס ( נולד ב -13 ביוני 1942 ) הוא איש עסקים ופוליטיקאי יווני, לשעבר ראש עיריית סלוניקי. ידוע בדעותיו כנגד אנטישמיות ולאומניות.
ביוגרפיה.
יאניס בוטאריס נולד בסלוניקי בשנת 1942, בנו של היינן סטליוס בוטאריס ופני ולצ'וס. שני הוריו ממוצא ארומאני. מוצאה של משפחת אמו בעיר קרוסבו, כיום בצפון מקדוניה, ואילו משפחת אביו מהעיירה מוסקופול, כיום באלבניה.
השכלתו היסודית הייתה בבית הספר היסודי הניסיוני של אוניברסיטת אריסטו בסלוניקי, השכלתו התיכונית במכללת אנטוליה, והוא סיים לימודי כימיה באוניברסיטת אריסטו בסלוניקי בשנת 1965 ובתורת היין ממכון היין של אתונה בשנת 1967. בצעירותו היה קשור למפלגה הקומוניסטית של יוון (KKE).
בשנים 1969 עד 1996 עבד בחברת היין המשפחתית Boutari, שבסיסה בנאוסה. הוא עזב את החברה כדי ליצור את חברת היין Kir-Yianni, המבוססת על שתי אחוזות בכפר הנטוש Giannakochori וב Amyntaio, בשנת 1998.
בוטאריס דיבר כמה פעמים בגלוי על מאבקו באלכוהוליזם ועל מאמציו המוצלחים להפסיק לשתות בשנת 1991. הוא גם תומך בזכויות להט"בי ולגליזציה של קנאביס .
בתחילת שנות ה-90 הקים את "ארקטורוס", מקלט הדובים הראשון שהוקם בבלקן. באותה תקופה החוק לא התיר להחזיק דובים כרכוש פרטי אך מאחר שלמדינה לא הייתה דרך לטפל בדובים שהוחרמו החוק לא נאכף. מקלט הדובים פתר בעיה זו ואפשר להילחם בתופעת הדובים המרקדים וזימן תיירים למקום שתמכו בכלכלת הכפר נימפאיו.