בשנת 1992, כשלוש שנים לאחר שנגנז, יצא אלבום נוסף שנקרא Separations. אלבום זה היה בעל סאונד מגוון המושפע ממוזיקת האסיד האוס וזכה להצלחה יחסית לשני קודמיו. ההצלחה עודדה את הלהקה להוציא סינגלים נוספים ועם כל סינגל שיצא, הלכה וגדלה הצלחת הלהקה. בין הסינגלים מאותה תקופה ניתן למנות את "Babies" ,"Razzmatazz" ו-"Do You Remember the First Time?". במהלך תקופה זו הקליטה הלהקה את האלבום "His 'n' Hers" המסמן את תחילת הפריצה המסחרית שלה ואף היה מועמד בשנת 1994 לפרס המרקורי. מה שתרם לעליה בפופולריות של הלהקה היה הסיקור התקשורתי הנרחב לו זכה באותה תקופה סגנון הבריטפופ וכך קוטלגה פאלפ לצד להקות מצליחות כמו אואזיס ובלר. ההצלחה המטאורית של הלהקה הגיעה עם הלהיט "Common People" שהגיע למקום השני במצעד הבריטי וכעבור מספר חודשים, בסוף 1995, יצא אלבומם המצליח ביותר של הלהקה, "Different Class", שהגיע למעמד של פלטינה בתוך שבועיים ומיצב את פאלפ כאחת הלהקות החשובות והפופולריות ברוק הבריטי של אמצע שנות התשעים. אחד הדברים המבחינים את פאלפ מלהקות אחרות השייכות לזרם הבריטפופ הוא הטקסטים. מילות השירים באלבומי הלהקה מתקופה זו, שנכתבו כולם על ידי קוקר, מאופיינות בהומור, בביקורתיות ובסרקזם ועוסקים בצורה צינית ביחסים בין המינים, ובאהדה לבני מעמד הפועלים. פעמים רבות מבנה השירים הוא סיפורי.
קריירה מאוחרת (2002-1997; 2013-2011).
בשנת 1998 הוציאה הלהקה את אלבומם "This Is Hardcore" שאופיין בצליל אפל ומאתגר ועסק בנושאים כמו מין, פחד מסלבריטאות והזדקנות. מבחינה מסחרית, היווה האלבום כישלון ביחס לקודמיו, אולם קיבל ביקורות חיוביות בארצות הברית העניקו לו 3.5 כוכבים מתוך 4 עיתונים כגון השיקגו טריביון, לוס אנג'לס טיימס והפיטסבורג-פוסט גאזט. בשנת 2001, הוציאה להקת פאלפ את אלבומה האחרון "We Love Life" בהפקת סקוט ווקר ולאחר סיבוב הופעות בשנת 2002 הפסיקה הלהקה את פעילותה.
ב-2011–2012 חזרו חברי הלהקה לסיבוב הופעות חד פעמי באירופה, ובו ביצעו שירים מאלבומיהם מ-1992 ועד 2002. למרות שסיבוב ההופעות לא הוביל לאיחוד, כן יצא בעקבותיו שיר חדש אחד נוסף, "After You", אותו הוציאו כסינגל להורדה, וביצעו אותו בפברואר 2013 בתוכנית של ג'ונתן רוס. הקלטת הדמו לשיר נעשתה במקור במהלך העבודה על אלבומם האחרון "We Love Life" אך נזנחה ולא עובדה לגרסת אלבום דאז. לאחר פירוק הלהקה, קוקר היה מעורב במספר פרויקטים כולל הקלטת האלבום "Room 29" בשיתוף פעולה עם צ'ילי גונזלס, והקליט שני אלבומי סולו. בפברואר 2015 חתם קוקר על עצומה לחרם אמנים על ישראל במחאה על הכיבוש.
גמדות (פירושונים)
גמד חום
גמד לבן
גמדות (צמחים)
גימוד צמחים
מרטין מוסקוביץ'
מרטין מוסקוביץ (15 ביוני 1938 – 31 באוקטובר 2008) היה מלחין, מעבד מוזיקלי, מנצח ומנהל מוזיקלי ישראלי.
עסק תקופה ממושכת כמנהל מוזיקלי ומעבד לשורת אמנים כיהורם גאון, אילנית, יוסי בנאי, בועז שרעבי, אריק לביא, יפה ירקוני, רבקה מיכאלי, אביהו מדינה, דודו דותן, האחים והאחיות, צמד רעים ואחרים.
הופיע והושמע בתוכניות טלוויזיה ובתוכניות רדיו רבות, כמלחין, כמעבד וכמנהל מוזיקלי, ושיריו זכו במספר פרסים בפסטיבלים שונים. בהמשך דרכו פנה לעסוק עם הרכבים קוליים כמקהלות וכחבורות זמר במקומות שונים בישראל.
עם הרכבים אלה "חרש" בישראל במועדוני זמר, בפסטיבלים ובערבי שירה (גם באירופה), ופיתח פעילות ענפה שעיקרה הבאת מוזיקה מעובדת ומגוונת, המבוצעת בידי חובבים להנאת קהלים רבים ושונים.
המקהלות וחבורות הזמר בניצוחו זכו בפרסים בפסטיבל ערד ובפסטיבלים בגרמניה.
ביוגרפיה.
מרטין מוסקוביץ נולד בשנת 1938 ברומניה. כבר בגיל 5 הופיע על במה, ומאז עסק במוזיקה עד יום מותו - בליווי אמנים מהשורה הראשונה, עיבודים, הלחנה לרדיו ולטלוויזיה, וניצוח על מקהלות. בגיל 9 עלה לארץ ישראל. בסוף שנות החמישים היה האקורדיוניסט של להקת פיקוד מרכז.
הרבה להשתתף בפסטיבלים שונים, כמלחין וכמעבד. בפסטיבל שירי הילדים הראשון חיבר את הלחן לשיר "לצבי יש בעיה" למילותיו של יוסי בכר, בביצועה של רבקה מיכאלי (השיר זכה במקום השני).
בפסטיבל השני חיבר את הלחן לשיר "דודה סמנטה" למילותיו של יורם טהר לב, בביצועה של ציפי שביט (זכה במקום השלישי).
בפסטיבל השלישי חיבר את הלחן לשיר "למה לא יכול להיות" למילותיה של לאה לופנפלד, בביצועו של דודו דותן.
בפסטיבל השישי עיבד את הלחן לשיר "שוקי התוכי" של גידי קורן, בביצוע האחים והאחיות (השיר זכה במקום השני).
בפסטיבל השביעי עיבד את הלחן לשיר "שובי דובי" של גידי קורן, בביצוע האחים והאחיות (השיר זכה במקום הראשון).
בלט במיוחד בעיבוד שירים לפסטיבל הזמר המזרחי, שחלקם זכו במקומות ראשונים. עיבד שירים לפסטיבל הזמר החסידי, שחלקם זכו בפרסים.
בפסטיבל הזמר 1975 היה אחראי על עיבוד השיר שזכה במקום הראשון "שיר פרטי" למילים של אילן גולדהירש ולביצוע וללחן של ניסים סרוסי.
היה המנהל המוזיקלי, המעבד והמנצח על תזמורת גדולה בתוכנית של יהורם גאון שהוקלטה בהופעה חיה בהיכל התרבות (המופע יצא בתקליט).
בשנת 1982 הלחין ועיבד את כל השירים לסרט הישראלי ביידיש "כשנותנים - קח!" ("איז מען גיפט, נעמט מען").
מוסקוביץ כתב עיבודים רבים לשירת הלאדינו והשמיע את הרומנסות עם המקהלות שלו בבמות רבות (לרבות אירוע פתיחה לכינוס ארצי של דוברי לאדינו בטבריה ב-2004 במעמד יצחק נבון, יו"ר הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו). לפסטילאדינו הראשון, שהתקיים גם הוא בחסות הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, הלחין שיר למילותיו של יצחק רודיטי "פאיז דה ליצ'ה אי מיאל" ('ארץ חלב ודבש').
ב-20 השנים האחרונות לחייו עבד עם מקהלות וחבורות זמר, בהן "גלרון" ו"קולות הכפר" מכפר סבא, "צליל ירוק" מניר צבי, "רמים" רמלה, "תות" מרמת השרון וחבורת הזמר באורנית. הקים בהתנדבות בתל השומר את חבורת הזמר – "סדנת גל" שחבריה הלומי קרב.
כל החבורות הופיעו על במות שונות בארץ, וחלקן בחו"ל.
ברפרטואר של המקהלות שבניצוחו הופיעו גם שירי יידיש.
ביצועים מוקלטים ורבגוניים של יותר מ-1,000 שירים שעיבד מצויים ב"קול ישראל", בדיסקים שהופקו על ידי חבורות הזמר, וכן בהקלטות באולפני רשת ג' במסגרת התוכניות "שרים עם גימל", בהן הרבה להופיע.
חיים אישיים.
מרטין מוסקוביץ התגורר בדרך נמיר בתל אביב. הותיר את אשתו, שרי מוסקוביץ ושלושה ילדים.
אוניברסיטת מקגיל
אוניברסיטת מקגיל (באנגלית McGill) היא אוניברסיטה קנדית ציבורית אשר הוקמה ב-1821 בעיר מונטריאול בפרובינציית קוויבק. היא נחשבת לאחת מאוניברסיטאות המחקר החשובות בקנדה ובעולם.
היסטוריה.
אוניברסיטת מקגיל נקראת על שם מייסדה ג'יימס מקגיל שהיה סוחר אמיד ופוליטיקאי ממוצא סקוטי שהתגורר במונטריאול. הוא תרם את ההון הראשוני להקמתה של האוניברסיטה למרגלות הר מונט-רויאל אשר על שמו קרויה העיר.
אוניברסיטת מקגיל היא בין הוותיקות בקנדה. ייסודה בשנת 1821 היה כ-46 שנים לפני ייסוד הקונפדרציה הקנדית. כאוניברסיטה דוברת אנגלית בקוויבק משכה אליה סטודנטים מהפרובינציה ומקנדה כולה, וכיום לומדים בה גם סטודנטים בינלאומיים רבים.
במהלך שנות קיומה של האוניברסיטה זכו שני מרצים ועוד שישה מבין בוגריה בפרסי נובל. הפילוסוף החשוב צ'ארלס טיילור כיהן כמרצה באוניברסיטה שנים רבות. שלושה מבין ראשי הממשלה של קנדה הם בוגרי האוניברסיטה: ג'ון אבוט, וילפריד לורייה, וג'סטין טרודו וכן הפרמקולוגית פרנסיס קלסי.
לאוניברסיטת מקגיל חלק חשוב ביצירתו של הוקי הקרח המודרני, ענף הספורט הלאומי החורפי הרשמי של קנדה. באוניברסיטה הוקם המועדון הראשון של הענף, וסטודנטים שלה שיחקו את המשחק הראשון המתועד באולם והגו את חוקי היסוד הראשונים של המשחק.
ג'יימס נייסמית', ממציא ספורט הכדורסל, הוא בוגר של מוסד זה. לאונרד כהן בוגר מוסד זה בלימודי ספרות אנגלית. לאחר סיום התואר נרשם ללימודי משפטים במוסד אך נשר בגלל כישלון בלטינית.
כיום.
באוניברסיטת מקגיל לומדים כ-31,000, סטודנטים מתוכם 9,000 לומדים לתארים מתקדמים, ב-40 מחלקות אקדמאיות, הנמצאות ב-11 הפקולטות של האוניברסיטה. כמעט שליש מכלל הסטודנטים שייכים לפקולטה לאמנויות, כאשר תלמידי הפקולטה למדעים, הפקולטה להנדסה ותלמידי הרפואה מהווים יחדיו 40% מהתלמידים. בשנת 1956 נוסד בית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה אשר מעניק היום קורסים מתקדמים ובסיסיים במנהל עסקים לכלל האוכלוסייה ובפרט לממשלה. הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה מפעילה רשת בתי-חולים אוניברסיטאיים בעיר ונחשבת לאחד מפקולטות הרפואה היוקרתיות ביותר בצפון אמריקה. באוניברסיטה כ-75 מרכזי מחקר גדולים אשר עורכים כ-100 כנסים אקדמאים בשנה. כ-10% מהסטודנטים באוניברסיטה הם יהודים, פי 10 מאחוזם היחסי באוכלוסיית קנדה. האוניברסיטה חברה באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, חברה בקבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15 וחברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.
לאוניברסיטה קשרי מחקר עם עשרות מוסדות מחקר בעולם, ומעודדת פעילות חילופי סטודנטים ענפה. אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית ואוניברסיטת בן-גוריון מקיימות חילופי סטודנטים וקשרי מחקר קבועים עם אוניברסיטת מקגיל.
רוברט בריידווד
אוניברסיטת מק־גיל
אוניברסיטת מק'גיל
מדע מהפכני
קשיות מוס
יוניון ג'ק (ארצות הברית)
היוניון ג'ק (באנגלית: Jack of the United States) הוא כינויו של קנטון הדגל האמריקאי כאשר הוא משמש כדגלון חרטום על ספינות אמריקאיות. עיצובו הוא כעיצוב הקנטון, חמישים כוכבי כסף על רקע כחול.