ראשיתה של לוחמה מסוג זה באירופה של ימי הביניים, אך היא הגיעה לשיאה בעידן אוניות המפרשים, בתקופה שבין אמצע המאה השמונה־עשרה לאמצע המאה התשע־עשרה לערך. הזכות לתפוס שלל בים הייתה מתמיד ועודנה זכותו הבלעדית של הכתר או הריבון. בעבר נהגו שליטים ומדינות להנפיק כתבי הרשאה (letters of marque), המתירים לאנשים פרטיים (פריבטירים) לתפוס אוניות סוחר של האויב בתמורה לנתח משווי השלל. חוקי השלל הימי שחקקו המדינות השונות הסדירו את חלוקת שווי השלל בין הריבון לצוות האונייה הלוכדת, בין אם פריבטיר בין אם אונייה של הצי המלחמתי. נוסף על כך קבעו החוקים אימתי נחשבה אונייה לשלל ימי לגיטימי, וזאת כדי להגן על חופש השיט של כלי שיט אחרים על פי משפט בינלאומי פומבי. משעה שהובאה אוניית השלל אל נמל ידידותי, עברה ההכרעה בעניינה לבית דין ימי לענייני שלל (prize court) מטעם הכתר או הריבון; ההליך המשפטי היה כלפי האונייה והמטען עצמם (in rem) ולא נגד בעליו, ובית הדין החליט מה מעמדו המשפטי של הרכוש שנתפס ומה יש לעשות בו – להחזירו לבעליו, למוכרו, להשמידו ועוד.
נעם יעקובסון
נעם יעקובסון (נולד בי"ט באב תשל"ה, 27 ביולי 1975) הוא מוזיקאי, שחקן, חקיין וקומיקאי ישראלי.
קורות חייו.
יעקובסון נולד וגדל בפתח תקווה לאב שעסק במחשבים ולאם פסיכולוגית. למד בישיבת נחלים, באמי"ת גוש דן, בישיבת הר עציון ובישיבת עתניאל. שירת בצבא בגולני במסגרת ישיבת הסדר. לאחר מכן עסק בהדרכת טיולים. למד בבית ספר רימון, ובמקביל לתואר ראשון במוזיקולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. במהלך הלימודים שיתף פעולה עם מורתו ריקי גל והם כתבו יחדיו את השיר "בסוף היום אני צריכה אותך" שיצא כסינגל ב-2018 ובמסגרת אלבומה רואים את השנים ב-2009. מאוחר יותר גל תשתתף באלבום הסולו הראשון של יעקובסון.
יעקובסון הוא סולן ומנהל להקת החתונות "עניין אחר", שהקים עם חברים מבית הספר רימון בשנת 2000. החתונה הראשונה שבה ניגנה הלהקה הייתה חתונת בתו של הרב מנחם פרומן, לצד אהוד בנאי. בשנת 2012 הוציא אלבום סולו ראשון בשם "ארבעים יום".
בסוף שנת 2012 התחיל להגיש ברדיו גלי ישראל תוכנית רדיו שבועית בשם "משחק הכיסאות" עם מתן צור, חבר ההרכב אנדרדוס. משנת 2014 מגיש ברדיו גלי ישראל את התוכנית "מ'מצב?" עם גדי וייסברט.
היה שחקן ראשי במהדורת החדשות הסאטירית של לאטמה "מהדורת השבט". בשנת 2013 הגיש פינה יומית על ספירת העומר ששודרה מדי ערב בערוץ הראשון, במסגרת פרויקט המחלקה למורשת ישראל של הערוץ. בשנת 2014 הגיש את התוכנית "בשביל ישראל" בערוץ מאיר, שעסקה במפגשים עם מקומות ואנשים בארץ ישראל בבימויו של נעם דמסקי. ב-2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה "הכל שפיט" ששודרה בערוץ הראשון. ב-2017 שיחק בסדרה מעמול בערוץ מאיר לילדים.
לקראת הבחירות לכנסת ה-22 הופיע בתשדירים של מפלגת ימינה.
נשוי ואב לארבעה, מתגורר באפרת.
דפורטיבו אלאבס
דפורטיבו אלאבס (בספרדית: Deportivo Alavés, S.A.D) הידועה לרוב בשם הקיצור אלאבס, היא קבוצת כדורגל ספרדית מן העיר ויטוריה שבחבל הבסקים. המועדון הוקם בשנת 1921, ומשחק בליגת המשנה הספרדית. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון מנדיסורוצה, המכיל 19,840 מקומות ישיבה. הקבוצה משחקת בצבעים כחול ולבן.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1921, ו-8 שנים לאחר מכן אלאבס העפילה לליגה הבכירה לראשונה, שם שיחקה במשך שלוש עונות רצופות.
אחרי שנים רבות רוויות אכזבות והיעלמות מהליגה הבכירה בספרד, אלאבס זכתה בהעפלה לליגה הספרדית השנייה רק בסוף עונת 1994–1995, לאחר שזכתה שנתיים ברציפות במקום לשלבי הפלייאוף לעלייה בליגה הספרדית השלישית, ונכשלה בשניהם.
בעונת 1998–1999, אלאבס שבה ללה ליגה, לאחר 42 שנות היעדרות. בעונת השיבה שלה לליגה, עונת 1990–2000, ניצחה את ברצלונה בשני המשחקים ביניהן במסגרת הליגה. הקבוצה התבססה על פליטי קבוצות אחרות כמו הבוסני הבינלאומי מהו קודרו וההולנדי ז'ורדי קרויף, שניהם שחקנים לשעבר בברצלונה, ושחקנים שהיו אלמוניים לגמרי כמו המגן הרומני קוסמין קונטרה או החלוץ הספרדי חאבי מורנו. אלאבס סיימה את העונה במקום השישי וזכתה בכרטיס לגביע אופ"א.
בעונה שלאחר מכן אלאבס טיפסה במעלה השלבים בטורניר גביע אופ"א במקביל להמשך ההצלחה היחסית בליגה. בחצי גמר הטורניר האירופאי פגשה אלאבס את הקבוצה הגרמנית פ.צ. קייזרסלאוטרן. אלאבס ניצחה את הגרמנים בניצחון 1–4 במשחק הראשון וניצחון 2–4 בגומלין והעפילה לגמר גביע המפעל. משחק הגמר עצמו מול ליברפול האנגלית הסתיים לאחר 90 דקות בתוצאת תיקו 4-4. במסגרת תוספת הזמן, תחת חוקי שער הזהב, ספגה אלאבס שער והפסידה בתוצאה 4–5. באותה העונה סיימה הקבוצה במקום ה-10 במסגרת הלה ליגה.
לאחר עונת הצלחה זו מכרה אלאבס את כוכביה הגדולים. חאבי מורנו וקוסמין קונטרה עברו לקבוצת איי סי מילאן האיטלקית. הקבוצה שירדה מנכסיה לא הצליחה לשמור על מעמדה בספרד ובסוף עונת 2002–2003 ירדה לליגה השנייה בספרד.
שנתיים לאחר מכן חזרה לליגה הבכירה. בסוף עונת 2005–2006, ירדה הקבוצה שוב לליגת המשנה, ואחרי שתי עונות במאבקי ירידת ליגת נוספת, בעונה השלישית שלו בליגת המשנה, אלאבס ירדה לליגה הספרדית השלישית. הקבוצה שיחקה בליגה השלישית במשך 4 עונות, מעונת 2009/2010 ועד עונת 2012/2013 שבסיומה עלתה לליגה הספרדית השנייה.
שלוש שנים מאוחר יותר, ב-29 במאי 2016, עשר שנים לאחר עונתה האחרונה בליגה הבכירה, אלאבס שבה אליה לאחר ניצחון 0–2 על קבוצת נומנסיה.
בעונת 2016/2017 סיימה אלאבס במקום התשיעי והעפילה לגמר גביע המלך והפסידה לברצלונה 1-3.
בסיום עונת 2021/2022 סיימה במקום האחרון בלה ליגה ונשרה לליגת המשנה.
סגל נוכחי.
נכון ל-4 בפברואר 2022
(בהשאלה מצ'לסי)
(קפטן שני)
(בהשאלה מלאציו)
(בהשאלה ממנצ'סטר יונייטד)
(בהשאלה מולנסיה)
(בהשאלה מאלמריה)
אמירה חכמוביץ
אמירה חכמוביץ' (נולדה ב-5 בינואר 1960) היא סופרת, מתרגמת ועורכת חרדית. עורכת מוסף יתד נאמן לילדים "יתד שלנו".
ביוגרפיה.
נולדה בנוף ים לסופרים אוריאל אופק ובינה אופק, ואחותה של הסופרת והמתרגמת עטרה אופק. לימים חזרה בתשובה. נישאה לרב סנדר חכמוביץ, גם הוא חוזר בתשובה, יליד ברזיל, כיום ראש ישיבת בנין עולם לחוזרים בתשובה. מתגוררת בירושלים.
מאז הקמת העיתון יתד נאמן, בשנת 1985, היא עורכת המוסף לילדים "יתד שלנו", תחת שם העט "רות". כותבת גם תחת שם העט חדוה אופק.
אמירה אופק
קרב הקסטל
קרב הקסטל במלחמת העצמאות נערך בתאריכים 3 באפריל 1948 - 9 באפריל 1948 במסגרת מבצע נחשון, בין כוחות ההגנה שכללו יחידות מחטיבת עציוני ומהפלמ"ח לבין כוחות ערבים לא סדירים. לאחר אבדות כבדות לשני הצדדים, הסתיים הקרב בנסיגת הערבים מהאזור ובפתיחה זמנית של הדרך לירושלים.
בקרב נהרג עבד אל-קאדר אל-חוסייני, מנהיג הכוחות הערבים באזור ירושלים במלחמת העצמאות.
רקע היסטורי.
מיד עם פתיחת המלחמה החלו באזור הקסטל לפתוח באש על מכוניות בכביש לירושלים. רבים מן הנוסעים בדרך נהרגו או נפצעו.
לאחר הכישלון הקשה בשיירת חולדה ב-31 במרץ 1948 הוחלט להפסיק את שיטת השיירות ולהתחיל במבצע גדול לתפיסת שטחים לאורך הדרך לירושלים. על המבצע שנקרא מבצע נחשון הופקד שמעון אבידן. המבצע חולק לחלק מערבי (מחולדה עד שער הגיא) ומזרחי (משער הגיא עד ירושלים). בחלק המזרחי בלט הכפר הערבי הקטן (104 תושבים) אל-קסטל שישב על פסגת הר בגובה 790 מטר וחלש על הכביש.
ב-25 בינואר 1948 התפתח קרב גדול בין יחידת פלמ"ח ולוחמים ערבים מקומיים שהסתיים לאחר התערבות הצבא הבריטי. בקרב נהרגו 10 לוחמי פלמ"ח.
בליל ה-18 במרץ 1948 פשטו שתי מחלקות פלמ"ח מהגדוד השישי בפיקודו של גדעון פלאי (ג'וני) על הקסטל והרסו בחומר נפץ אגף בבית המוכתר. בהתקפה נהרג פלאי ונפגעו ערבים רבים. לאחר אותה התקפה החלה נטישת התושבים את הקסטל.
מדרום לקסטל הייתה מחצבה שהייתה מטרה להתקפות עוד משנת 1936. בראשית המלחמה הוקמו שלושה משלטים להגן על המחצבה: משלט נחשון-מדרום למחצבה, המשלט המזרחי ומשלט "בועז" מצפון למחצבה. במערכה על הקסטל כאשר ההתקפות הגיעו מסיבות טופוגרפיות מצד דרום, היוו משלטים אלה חיץ בין הקסטל ובסיסי הערבים בצובא, סטף ועין כרם.
תחילת המערכה, 8-3 באפריל.
בסוף מרץ 1948 נודע למטה מחוז ירושלים על תוכניתו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני להשתלט על רכס הקסטל ולנתק את ירושלים ואז לתקוף אותה ממערב. דוד שאלתיאל ביקש מעוזי נרקיס שהיה מפקד הפלמ"ח באזור באותו הזמן, לכבוש את הקסטל על אף שידע שיש חשש שיסתבך עם הצבא הבריטי. נרקיס הסכים ובלבד שהפלמ"ח יכבוש את הכפר אבל יוחלף מיד על ידי כוח חי"ש מחטיבת עציוני שיתבסס במקום ויגן עליו.
בליל ה-3 באפריל 1948 התקיף כוח פלמ"ח בפיקודו של אליהו סלע (רעננה) את הקסטל. הכוח יצא מקריית ענבים. בשעה 03:15 הגיעו לוחמי הפלמ"ח לקסטל ולאחר הפגזת מרגמות פרצו לכפר ולא נתקלו בהתנגדות. למחרת הם הוחלפו על ידי פלוגה א' מגדוד מוריה של חטיבת עציוני בפיקודו של מרדכי גזית.
באותו יום הגיע למקום קמאל עריקאת, סגנו של עבד אל-קאדר, עם 100 לוחמים וסביבם התקבצו מאות לוחמים מכפרי הסביבה. בשעה 14:00 החלה ההתקפה על המשלטים. המגינים במשלט נחשון נאלצו לנטוש את המשלט ולסגת.