לאחר מלחמת העולם הראשונה, השיגו המנצחים שינויי גבול. חוזה סן-ז'רמן משנת 1919 קבע על פי ברית לונדון משנת 1915, כי יש למסור את חלקה הדרומי של ארץ הכתר האוסטרית של טירול לממלכת איטליה, לרבות שטחה של הבישופות לשעבר בטרנטו, התואמת בערך את טרנטינו של ימינו, כמו גם דרום רוזנות טירול מימי הביניים, המחוז של דרום טירול כיום. כך השתלטה איטליה על קו פרשת המים האלפינית החשובה מבחינה אסטרטגית במעבר ברנר ומדרום לדרום טירול עם רובו הגדול דובר הגרמנית. מאז 1949 שני החלקים מהווים את אזור טרנטינו-אלטו אדיג'ה/דרום טירול האיטלקי האוטונומי. החלק הצפוני של טירול שנשמר על ידי הרפובליקה האוסטרית הראשונה מהווה היום את מדינת טירול האוסטרית יחד עם מזרח טירול.
בשנת 1945 בעקבות מלחמת העולם השנייה, ניסיונות אוסטריה ועתירות דרום טירול לאחד מחדש את דרום טירול עם אוסטריה לא צלחו. איטליה שמרה על השליטה. משנת 1972 ואילך, הרפובליקה האיטלקית העניקה אוטונומיה נוספת למחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה/דרום טירול.
רוזני טירול.
קו זכר נכחד.
בית מיינרדין.
הרוזנות הורשה לחתנו של אלברט:
קו זכר נכחד, הרוזנת מרגרטה, בתו של היינריך השני, התחתנה עם:
גירושין ונישואין עם:
קו נכחד.
בית הבסבורג.
הרוזנות הורשה
קו נכחד, אדמות הבסבורג התאחדו מחדש מתחת
יורש העצר ההבסבורגי של טירול ואוסטריה הנוספת:
קו נכחד, אדמות הבסבורג התאחדו מחדש מתחת
נימרק
ניימרק
ניימארק
ניומרק
מיון שפות
בבלשנות ובפילולוגיה, מיון שפות הוא תחום החוקר את הדרך שבה השפות האנושיות מקובצות לקבוצות בעלות המכנה המשותף העיקרי או החשוב ביותר. קיימים שתי שיטות עיקריות למיון שפות: מיון גנאלוגי או גנטי, ומיון טיפולוגי.
מיון גנאלוגי (או גנטי).
בשיטת מיון זו, מקבצים את השפות לפי קשר דיאכרוני (היסטורי) למשפחות שפות. השפות מקובצות על פי אופן השתלשלותן והתפתחותן לאורך ההיסטוריה: שפות שנבעו מאב קדמון משותף (פרוטו-שפה) מקובצות לאותה משפחת שפות. זו השיטה המסורתית מראשית ימי הבלשנות המודרנית, כאשר הבריטי ויליאם ג'ונס גילה לראשונה את הקשר בין סנסקריט, יוונית ולטינית, והעלה את רעיון המשפחה ההודו-אירופית.
בשל ההסתמכות של שיטת מיון זו על תיעוד היסטורי בכתב, כלומר על הפילולוגיה והארכאולוגיה, קיימת חפיפה גבוהה בין הקשרים הגנאלוגיים בין שפות לבין התיאור ההיסטורי של העמים הדוברים אותן.
שיטת המיון ה"גנֵאַלוגי" מכונה כך בהשאלה מתחום הגנאלוגיה, כלומר קיבוץ שפות למשפחות באילן יוחסין. שמה השני, מיון "גנטי", מושאל מתחום הגנטיקה בביולוגיה, כלומר איך שפה אחת "מולידה" שפות אחרות. עם זאת, השימוש במטפורות מתחומי האנתרופולוגיה והביולוגיה אינו מוסכם על כלל הבלשנים, משום שאינו מסתכם בניסוח בלבד, אלא עלול ליצור הטיה ולהגביל את החשיבה התאורטית. כך, למשל, שפות רבות שתועדו במאות ה-20 וה-21 אתגרו את המיון הגנאלוגי. כמה שאלות לדוגמה שהועלו:
הסוגיות שעלו הביאו לצמיחת שיטת המיון הטיפולוגי כחלופה.
מיון טיפולוגי.
בשיטת המיון הטיפולוגי, השפות מקובצות לפי המאפיינים המבניים והתפקודיים שלהן. שפות בעלות מאפיינים דקדוקיים דומים עשויות להיכלל באותה קבוצה, גם אם אין ביניהן שום קשר גנאלוגי, תרבותי או גאוגרפי.
פישוט
רויטל שרון
רויטל שרון (נולדה ב-2 בדצמבר 1970) היא מתעמלת עבר ישראלית. אלופת ישראל (1987). ייצגה את ישראל באולימפיאדת סיאול (1988).
ביוגרפיה.
רויטל שרון (כיום בר שלום) נולדה בחיפה וגדלה בקריית ביאליק. למדה בתיכון אורט ביאליק. בילדותה הייתה חברה במועדון ההתעמלות הפועל קריית ביאליק. מאוחר יותר עברה למועדון ההתעמלות הפועל תל אביב תחת המאמנת זהבה זיסמן.
ייצגה את ישראל באליפויות העולם בשנת 1985 בקנדה ו-1987 בהולנד. שרון ייצגה את ישראל באולימפיאדת סיאול.
כיום עובדת כמורה לחינוך גופני בבית ספר תיכון רוגוזין בקריית אתא. נשואה ואם לשלושה ומתגוררת בקריית מוצקין.
רייצ'ל גריידי
רייצ'ל גריידי (באנגלית: Rachel Grady) היא במאית ומפיקת קולנוע אמריקאית ממוצא יהודי.
רייצ'ל גריידי נולדה למשפחה יהודית. אביה הוא ג'יימס גריידי, עיתונאי אמריקאי.
בשנת 1997 היא הכירה את היידי יואינג ובשנת 2001 הן הקימו חברת הפקה Loki Films. החברה מתמחה בסרטי תעודה אך גם בסרטי טלוויזיה ופרסומות.
סרט תעודה The Boys of Baraka על נוער בעייתי של בולטימור זכה בפרס מיוחד ב-South by Southwest והיה מועמד לקבלת פרס אמי.
בשנת 2006 היא הפיקה סרט Jesus Camp על חוויית מחנה קיץ נוצרי לילדים. בעקבות הקרנת הסרט, המחנה בו נערכו צילומים נסגר. הסרט היה מועמד לקבלת פרס אוסקר.
סרט Detropia הופק בשנת 2012 והוקדש למצב הקשה של העיר דטרויט. הסרט היה מועמד לקבלת פרס אוסקר.
בשנת 2017 הופק סרט One of Us על קהילה יהודית-חסידית בברוקלין.
ב-2020 הופק סרט Love Fraud, שכולל 4 פרקים והוקדש לנושא פשעים באינטרנט. באותה שנה היא הייתה שותפה להפקת סרט תיעודי אלוהי התינוקות.
המדינה האסלאמית בסהרה
הר רבוט
הר רבוט או הר ראבו (באנגלית: Mount Rabot) הוא הר ברכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 3,335 מטרים מעל פני הים.
הר רבוט הוא ההר ה-130 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר הוא השלישי מבין שלושה הרים הממוקמים 83 קילומטרים ממערב למדף הקרח רוס, 55.5 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מהר מרקהאם, ו-5 קילומטרים ממערב להר לקוינט.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר התגלה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907 – 1909.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת נמרוד.
ההר נקרא על שמו של שארל ראבו (Charles Rabot), עורך כתב העת "הגאוגרפיה" (La Geographie), עלון החברה הגאוגרפית, אשר מקום מושבה בפריז בירת צרפת, וחוקר קרחונים ידוע באותה עת, ואחד מהתומכים של משלחת החקר של ז'אן-באטיסט שארקו - המשלחת הצרפתית הרביעית לאנטארקטיקה - שנערכה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1908–1909.
לקריאה נוספת.
• Peter J. Barrett, STRATIGRAPHY AND PETROLOGY OF THE MAINLY FLUVIATILE PERMIAN AND TRIASSIC BEACON ROCKS, BEARDMORE GLACIER AREA, ANTARCTICA , Institute of Polar Studies, The Ohio State University, Columbus, Ohio
צ'ואנג'ואו
צ'ואנג'ואו (בסינית: 泉州; בפין-יין: Quánzhōu) היא נציבות עירונית ועיר נמל בדרום מחוז פוג'יין שבדרום-מזרח הרפובליקה העממית של סין. שטחה של צ'ואנג'ואו היה שטח המטרופולין המורחב ה-12 בגודלו בסין בשנת 2010.
צ'ואנג'ואו הייתה הנמל העיקרי של סין עבור סוחרים נוכרים במהלך המאות ה-11 עד ה-14, שהכירו אותה בשם "זייתון" (Zayton). בעיר ביקרו גם מרקו פולו וגם אבן בטוטה, ושניהם שיבחו אותה כאחת הערים המשגשגות והמפוארות ביותר בעולם. זה היה הבסיס הימי העיקרי שממנו יצאו הפלישות המונגוליות ליפן ול, ומרכז קוסמופוליטי עם מקדשים ו, וכנסיות נוצריות, כולל קתדרלה קתולית ומנזרים פרנציסקניים. גרר טבח בקהילות הנוכרים של העיר בשנת 1357. בעיות שונות, כולל פיראטיות ותגובת יתר של הקיסרות הסינית אליה במהלך השושלות מינג וצ'ינג, פגעו קשה בכלכלת העיר, כאשר הסחר היפני עבר לערים נינגבו ו, וסחר חוץ אחר הוגבל לגואנגג'ואו. צ'ואנג'ואו הפכה למרכז הברחת אופיום במאה ה-19, אך סתימת הנמל בטין מנעה מסחר באמצעות אוניות גדולות יותר.
שמות.
צ'ואנג'ואו (ידועה גם בשם "זייתון" (Zayton) במקורות היסטוריים בריטיים ואמריקאיים) הוא תעתיק לעברית של Quánzhōu, שהוא תעתיק שמה הסיני של העיר בפין-יין, תוך שימוש בהגיית השם במנדרינית תקנית. מקור השם בהיותה של העיר לשעבר מושב הנציבות "צ'ואן" (מעיין) של הקיסרות הסינית.
השם הערבי "זייתון" (زيتون), שהיה בעבר השם הנפוץ של העיר באנגלית, פירושו "[עיר] הזיתים" והוא תרגום שאילה של הכינוי הסיני בעבר של צ'ואנג'ואו "צְה-טונְג צֶ'נְג" (Citong Cheng) שפירושו "עיר עץ הטונג", שנגזר משדרות עצי הטונג ("Vernicia fordii"), עץ שמהזרעים שלו מפיקים שמן המשמש לצביעה. העצים נשתלו בעיר בהוראת לְיוֹ צונְגְשְׂיָאו מושל העיר במאה ה-10. מקור המילה סאטן, המתארת סוג של מארג טקסטיל אשר הופך את הבד למבריק, הוא משם העיר זייתון, משום שהעיר הייתה נמל הסחר העיקרי במשי.
גאוגרפיה.
צ'ואנג'ואו משתרעת על פני שטח כולל של 11,198 קמ"ר על לשון אדמה בין שפכי נהרות הג'ין והלוו כשהם זורמים למפרץ צ'ואנג'ואו במצר טאיוואן. הנציבות שמסביב משתרעת מערבית לאזור האורבני דרך המחוז והיא הררית. יחד עם שיאמן ו מדרום לה ו מצפון לה היא מהווה את אזור החוף הדרומי של מחוז פוג'יין. בחלקה הפנימי ההררי היא גובלת בבירת המחוז פוג'ואו מצפון-מזרח ובנציבויות העירוניות ו מצפון-מערב.
אקלים.
אקלים העיר הוא אקלים סובטרופי גשום. בצ'ואנג'ואו יש ארבע עונות מובחנות. הטמפרטורה בה נעה בין 0 ל-38 מעלות צלזיוס. בקיץ, יש לעיתים טייפונים שמביאים איתם גשם רב ונזקים לעיר.
רעידות אדמה.
העיר חוותה רעידות אדמה גדולות בשנת 1394 וב-29 בדצמבר 1604.
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת.
וָאנְג גְווֹצִ'ינְג (王國慶) השתמש באזור כבסיס לפעולות של מדינת לפני שהוכנע על ידי המצביא יָאנְג סוּ משושלת סווי בשנת 590. צ'ואנג'ואו הוקמה תחת שושלת טאנג בשנת 718 על לשון אדמה בין שני יובלים של הנהר ג'ין. סוחרים מוסלמים הגיעו לעיר בתחילת קיומה, במקביל למסחר שהם ניהלו גם בגואנגג'ואו וגם ביאנגג'ואו.
שושלת סונג.