מדוע הכרזת 1NT מחייבת לסיבוב הכרזה אחד?
נדגים זאת באמצעות היד הבאה של המשיב לאחר פתיחה של 1.
K983
K1083
לאחר שהמשיב הכריז 1NT והפותח חויב להכריז פעם נוספת המשיב יוכל להראות את ההתאמה בסדרת ה ולהזמין את הפותח למשחק מלא של 4. אם לפותח יש 14 נקודות או יותר הוא יענה בוודאות להזמנה.
לאחר הכרזת 1NT, עשוי הפותח להכריז בלית ברירה, 2 או 2 גם עם 3 קלפים בסדרה ובמקרים נדירים גם עם שניים.
דוגמה:
KQJ6
AK543
לאחר שפתח 1 ושותפו הכריז 1NT, הפותח נאלץ להכריז 2 עם שני קלפים. הכרזת 2, תתפרש כ Reverse Bid, המראה 17 נקודות לפחות כשלפותח רק 13 נקודות.
אסכולות בשיטה.
בין המומחים לשיטה לא תמיד יש הסכמה על אופן ההכרזה. בפיסקה זו יוצגו בעיות שבהן יש חילוקי דעות בין מומחים.
חזרה על סדרת מייג'ור על ידי הפותח לאחר הכרזה בגובה 2 של השותף.
האסכולה של מרטי ברגן גורסת כי חזרה על סדרת מייג'ור על ידי הפותח מחייבת שישה קלפים בסדרה. בהיעדר שישה קלפים ובהיעדר סדרה אחרת עם ארבעה קלפים לפעמים אין מנוס מהכרזת 2NT. הבעיה בשיטה זו היא שלפעמים אין לפותח עוצרים בשתי הסדרות או באחת מהן..
על פי האסכולה של מייק לורנס, אפשר לחזור על סדרת הפותח גם עם חמישה קלפים בסדרה. הכרזת 2NT מחייבת עוצרים בשתי הסדרות שלא הוכרזו. הבעיה בשיטה היא שלא ניתן לדעת האם לפותח יש חמישה קלפים בסדרת המייג'ור בה פתח או שיש לו שישה קלפים.
ג'ון שולר הציע שינוי הפותר את הבעיות בשתי האסכולות. השינוי נקרא The Schuler Shift. אופן ההכרזה במקרה של פתיחה במייג'ור וחוסר בסדרה ארוכה להכרזה. על פי שולר חזרה על הסדרה פירושה חמישה קלפים בדיוק בסדרה, ללא סדרה נוספת של ארבעה קלפים. הכרזת 2NT היא הכרזה מלאכותית המראה 6 קלפים בסדרת המייג'ור שהוכרזה.
הכרזת 2 של השותף אחרי פתיחה של 1.
ההכרזות של 2 על 1 מחייבת למשחק מלא, מתייחסות לפתיחה בסדרת מייג'ור. שאלה לגביה יש מחלוקת היא האם הכרזת 2 של השותף לאחר פתיחה של 1 מחייבת אף היא למשחק מלא?
יש מומחים הגורסים כי ההכרזה מחייבת למשחק מלא. לעומתם טוענים אחרים שהמשמעות של ההכרזה, זהה למשמעות של הכרזה כזו כאשר משחקים בשיטה סטנדרטית, כלומר: זו הכרזה המזמינה למשחק מלא, המבטיחה 11 נקודות.
י. גוטהלף
י' גוטהלף
תורה ומדע (ישיבה)
תחש נהרות קריבי
תחש נהרות קריבי (שם מדעי: Trichechus manatus) הוא תחש נהרות, והמין הגדול ביותר של יונקים ימיים מסדרת תחשאים (הכוללת גם את תחש המשכן ואת פרת הים של שטלר שנכחדה).
תיאור פיזי.
כמו תחשים אחרים, תחש נהרות קריבי הסתגל באופן מלא לסגנון חיים ימיים, ללא גפיים אחוריות. כיסוי הפרווה מפוזר בדלילות על פני גופו ועוזר למלא תפקיד בהפחתת הצטברות של אצות על העור העבה של התחש. אורכו הממוצע הוא בין 2.7–3.5 מטר ומשקלו 200–600 ק"ג. הנקבות בדרך כלל גדולות יותר מאשר הזכרים. משקל התחש הגדול ביותר שתועד הגיע ל-1,655 ק"ג ואורכו היה 4.6 מטר. צבעו של התחש הוא אפור או חום. לתחש יש 3–4 ציפורניים בסנפירים, המאפשרים לו להחזיק את מזונו בנוחות בזמן האכילה.
התנהגות ומזון.
תחש נהרות קריבי זריז בצורה מפתיעה, הוא נצפה מתגלגל, עושה סלטות ושוחה הפוך. הם לא מתחלקים בשטחים, אין להם תנועות מיוחדות להימנעות טורפים, מפני שאין להם טורפים טבעיים באזור המחיה שלהם, כגון אורקה וכרישים גדולים, שרק לעיתים רחוקות (אם בכלל) מגיעים לאזור המאוכלס על ידי מין זה.
תחש נהרות קריבי בוגר אוכל כ-10%–15% ממשקל גופו מדי יום. הוא אוכל 60 סוגי צמחים, החלק העיקרי מהם הוא עשבי ים. הם אוכלים גם דגים וחסרי חוליות קטנים. מפני שמזונם העיקרי הוא צמחים שאותם הם שוחקים, השיניים הטוחנות שלהם משתפשפות ומוחלפות ללא הרף למשך כל חייהם.
בית גידול.
תחש נהרות קריבי מסוגל לעמוד בשינוי גבוה ברמת המליחות של המים, כך שהוא יכול לעבור לאזור בעל מליחות גבוהה או נמוכה. ניתן למצוא אותם בנהרות, תעלות רדודות, מפרצי מים מלוחים, ושפכי נהרות באזור החוף. בגלל חילוף החומרים האיטי שלהם, והעדר בשכבת שומן עבה, הם מוגבלים למים באזור טרופי וסובטרופי.
בגלל הגודל שלהם, הם נמנעים ממקומות בעומק של 1–2 מטר. הם שוחים בדרך כלל בעומק של 3–5 מטר, אך הם נמנעים מ-6 מטר והלאה. הם גם מסוגלים לחיות במים צלולים או עכורים. הם גם יכולים לשחות מרחקים גדולים במעלה הנהר (כל עוד הזרם נמוך מ-5 קמ"ש). לעיתים רחוקות ניתן למצוא אותם 200 קילומטר במעלה הנהר.
תחש הנהרות של פלורידה.
תחש הנהרות של פלורידה נחשב כתת-מין של תחש הנהרות הקריבי על ידי ה-ITIS.
בשנת 2013, מתו 830 תחשים, לאחר חשיפה לכימיקלים שהרגו אותם, כאשר רוב בעלי החיים הימיים מתו בלגונת Indian River.
ב-2021, דווח על כ-6,300 תחשי נהרות החיים במים של פלורידה. עם זאת, נרשם משבר, בו גורמים רשמיים במדינה, מסרו, שבשנה זו עד יולי, מתו לפחות 841 תחשים, רובם מרעב, והם יותר מאשר בכל שנה אחרת בהיסטוריה של פלורידה. ביולוגים סבורים כי סיבת התמותה היא מחסור במקור המזון העיקרי של יונק זה, שהוא עשבי ים. לדעת המומחים, עשורים של זיהום המים הנגרם בשל פיתוח עירוני וחקלאות, גרמו לפליטת כימיקלים, שהאיצו גידול של אצות, המשתמשות לצמיחה באותם משאבים כעשבי הים, כמו חמצן מהמים וחסימת אור.
תמותת התחשים נחקרת כדי למנוע הישנות התופעה, ומציאת פתרון למשבר.
אולמוס שעיר
פרקרק פרסי
Part of Me
Part of Me (בעברית: חלק ממני) הוא שיר של הזמרת האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא ב-13 בפברואר 2012 כסינגל הראשון מתוך מהדורתו המחודשת של אלבומה השלישי, .
הקליפ לשיר זכה להצלחה רבה בשל השקעתו, בקליפ קייטי תופסת את חבר שלה בוגד בה, היא מחליטה שלא להישבר ולהצטרף ליחידת נשים מיוחדת בצבא.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100. בנוסף הגיע השיר למקום הראשון במצעדי בריטניה וקנדה.
דניאל קריגר
דניאל קריגר (תשרי תר"ע, אוקטובר 1908 - ג' בשבט תש"י, 21 בינואר 1950) היה ממקימי העיר בת ים, חבר ההגנה כנוטר ושימש אחראי על הנשק ועל הסליקים בעיר. לאחר מלחמת העצמאות התגייס לשורות המשטרה כנָשק וחבלן והיה מראשוני החבלנים במשטרה. סמל ראשון קריגר נהרג בעת מילוי תפקידו והיה לחלל הראשון של חבלני משטרת ישראל.
ביוגרפיה.
קריגר נולד ברוסיה אך בגיל צעיר מאוד עברה המשפחה לליטא ושם הצטרף לנוער הציוני. הוא עבר הכשרה בעיר ממל עם חברים נוספים, ובשנת 1933 עלה לארץ באנייה "וושינגטון" ונקלט בקיבוץ רמת רחל. במסגרת עבודת החוץ של הקיבוץ נשלח למפעל האשלג של ים המלח. שנה מאוחר יותר הגיע לעיר בת ים והיה אחד מחמשת הפועלים הראשונים של העיר.
בשנת 1936, עם פרוץ המאורעות, התגייס מטעם ההגנה לנוטרות. ביום עבד בעבודות שונות כפועל ובלילה דאג לנשק. הוא דאג להטמנתו מפני הבריטים ולטיפולו השוטף. את תיקוני הנשק ביצע בעצמו.
קריגר היה שותף פעיל מאוד בהגנה על העיר בת ים ונחשב לגיבור העיר. בין היתר היה עובר מעמדה לעמדה לחלק תחמושת וגם אוכל ללוחמים. הוא אף חילץ פצועים וגם הרוגים משטחים שהיו מכוסים באש. במקרה אחר, עזר להקים את קיר המגן ברחוב בלפור בעיר, קיר שנבנה תחת אש. מקרה נוסף שבו נחזתה גבורתו של דניאל, היה בהתנדבותו למערכה לשחרור רמלה-לוד ואחרי כן השתתפותו בקרב לטרון במאבק על דרך ירושלים.
בבוקר יום שבת 21 בינואר 1950 נקרא קריגר לחלץ פצועים משדה מוקשים מתחת לגשר באר שבע. כאשר נכנס אל שדה המוקשים כדי לפתוח ציר לכניסת כוח רפואי עלה על מוקש ונפצע קשה. את חבריו שניסו לחלצו הזהיר: "אל ירד איש, יש עוד מוקשים!" וכשנדמה היה לו שחבריו אינם נשמעים להוראותיו, ולמרות פציעתו, שלף את אקדחו ואמר כי יירה במי שירד לשדה המוקשים. הוא הצליח לחלץ את עצמו לבד, אך איבד הרבה דם ונפטר באותו יום בבית חולים. נטמן בבחלקה הצבאית בבית הקברות נחלת יצחק בתל אביב. הותיר אישה ושתי בנות.
הנצחה.
קריגר היה החלל הראשון של חבלני משטרת ישראל. ביום השלושים למותו קראה מועצת העיר בת ים רחוב על שמו, רחוב דניאל, כאות תודה והוקרה לאיש שבזמנים קשים הפיח בחבריו אומץ לב, עודד אותם והיה לדוגמה של מסירות וגבורה בהתנהגותו ובמעשיו. ליד בית מספר 44 הוקמה גם אנדרטה לזכרו בסמוך לפארק בו היה אחד הסליקים שטופלו על ידי קריגר.
בשנת 2011 התעוררה סערה בעיר כאשר חברי המועצה המקומית החליטו לשנות את שמו של חלק מהרחוב לשמו של אהוד קינמון, אחד מראשי העיר שהתגורר ברחוב דניאל.
כפר אולימפי
כפר אולימפי (באנגלית: Olympic Village) הוא מרכז מגורים, שנבנה עבור המשחקים האולימפיים, בדרך כלל בתוך הפארק האולימפי או בכל מקום אחר בעיר המארחת. מטרת הכפרים האולימפיים היא לשכן את כל הספורטאים המשתתפים באולימפיאדה, כמו גם אנשי הנהלה ומאמני ספורט.
לאחר טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן הכפרים נעשו מאובטחים ביותר. רק ספורטאים, מאמנים ובעלי תפקידים מורשים לישון בכפר, אם כי כניסתם של בני משפחה וספורטאים אולימפיים לשעבר (בדרך כלל במטרה לפגוש ולברך ספורטאים נוכחיים כחלק מהמשלחת הלאומית) מותרת אם יש להם אישורים מיוחדים. העיתונות והתקשורת מנועים מלהיכנס לכפר.
את הרעיון לכפר האולימפי הגה פייר דה קוברטן, עד למשחקים האולימפיים בפריז בשנת 1924, הועד האולימפי המקומי שכר מקומות ברחבי העיר המארחת למשתתפים ממדינתם, דבר שגרם להוצאה גבוהה לוועדים הלאומיים. אולם עבור אולימפיאדת פריז המארגנים בנו בקתות בסמוך לאצטדיון האולימפי איב-דו-מנואר כדי לאפשר לספורטאים גישה קלה למקומות בהם שחקו. הכפר האולימפי של אולימפיאדת 1932 בלוס אנג'לס שימש מודל לכפרים האולימפיים המודרניים בהם יש קבוצה של בניינים עם חדרים נגישים לספורטאים מכל המדינות המשתתפות בתחרות.