ב-3 באוקטובר 1903 הוכרז "שלטון עצמי" באיסלנד במסגרת תיקון לחוקת דנמרק. האלת'ינגי, שמנה 40 חברים, השביע שר-מבצע שהיה אחראי על הוצאה לפועל של החלטות הפרלמנט באמצעות מנגנון ממשלתי עצמאי. ב-1908 אומצה שיטת בחירות חשאיות. ב-1915 אימצה איסלנד חוקה ובמסגרתה הוחלפו ששת ממוני המלך בשישה נציגים שנבחרו בבחירות ארציות כלליות.
ב-1918 חברה איסלנד לדנמרק במסגרת אוניה פרסונלית והאלת'ינגי זכה למעמד שווה לפרלמנט הדני. מספר החברים והרכבם עלה במשך השנים. ב-1942 עמד מספר המושבים על 52: 21 אוישו על ידי נבחרים ממחוזות בחירה שבחרו נציג אחד, עוד 12 בשישה מחוזות שבחרו שני נציגים, שמונה נציגים נבחרו בריקייוויק ו-11 נוספים בבחירות כלליות.
ב-1930 נחוג ציון המילניום לאלת'ינג בפסטיבל גדול בת'ינגווליר, בהשתתפות בין 30,000 ל-40,000 איש (כ-15% מאוכלוסיית המדינה אותה עת).
ב-17 ביוני 1944 התכנס האלת'ינגי בת'ינגווליר על מנת לציין את עצמאותה של איסלנד ואת הפיכתה לרפובליקה עצמאית. רפורמה מ-1952 הקטינה את מספר מחוזות הבחירה ל-8 והעלתה את מספר הנציגים ל-60. ב-1968 הונמך גיל הבחירה ל-20 וב-1984 הונמך ל-18.
מ-2003 ואילך.
בתיקון לחוקה משנת 2003 שונתה שיטת הבחירות ומבנה הפרלמנט. הוא הפך להיות חד-ביתי (ללא בית עליון), מספר מחוזות הבחירה הונמך לשישה ומספר המושבים הועמד על 63.
על מושבי הפרלמנט מתמודדות חמש מפלגות: התנועה האזרחית, מפלגת העצמאות, המפלגה השמאלית-ירוקה, הברית הסוציאל-דמוקרטית והמפלגה הפרוגרסיבית. אחוז ההצבעה גבוה מאוד ביחס לעולם הדמוקרטי, ועומד על כ-85%.
בבחירות של שנת 2013 הייתה מפלגת הפיראטים למפלגת הפיראטים הראשונה בעולם שנבחרה לפרלמנט בבחירה דמוקרטית.
אלת'ינג
האריפראסאד צ'אוראסיה
פאנדיט האריפראסאד צ'אוראסיה (הינדי: हरिप्रसाद चौरसिया; יליד 1 ביולי 1938) הוא נגן בנסורי המנגן מוזיקה הודית קלאסית, תוך הכנסת חידושים מקוריים משלו בתחום הטכניקה ותפקידי הכלי ושיתופי פעולה עם מוזיקאים מערביים.
חייו ויצירתו.
צ'אוראסיה נולד בעיר אללהאבאד. בניגוד למוזקאים הודים רבים צ'אוראסיה לא נולד למשפחה של מוזיקאים. אביו היה מתאבק, ורצה שגם בנו יהיה מתאבק.
בגיל 15 החל ללמוד שירה, אולם שנה לאחר מכן כבר עבר לחליל הבנסורי לאחר ששמע את פנדיט בהולנאט' החלילן הידוע מוראנאסי. ב-1957 בעודו נער קיבל את חסות רדיו כל הודו (Al India Radio) והיה לחלק מצוות האמנים הקבוע של התחנה.
צ'אוראסיה הוא אמן נדיר שהצליח לשמר את המוזיקה המסורתית ההודית ואם זאת התפתח לכיוונים נוספים. לצד ראגות רבות שהקליט ומוזיקה מדיטטיבית ניסה תמיד לשלב בין המוזיקה הצפון הודית לסגנונות שונים. כך למשל ב 1987 חבר לסקסופוניסט יאן גרברק לגיטריסט ג'ון מקלפלין ולנגן הטאבלה זקיר חוסיין לפרויקט "Making Music" ששילב בין הסגנון הצפון הודי של צ'אוראסיה וחוסיין לבין הסגנון המערבי של גרברק ומקלפלין.
צ'אוראסיה פתח בבומבאי בית ספר ללימודי חליל שנקרא "VRINDABAN GURUKUL". בבית הספר לומדים נגינה על בנסורי בשיטה ההודית הקלאסית וחיים בצורה הודית מסורתית. הריפרסד משמש כגורו של המקום.
צ'אוראסיה הקליט בחייו כמות אדירה של ראגות, שירי עם, יצירות ופסקולים לסרטים. הוא זכה לעשרות פרסים ותארים ביניהם פרסים מממשלת הודו, ממשפחת המלוכה ההולנדית ומאוניברסטאות בהודו וברחבי העולם. הייתה לו השפעה אדירה על המוזיקה בעולם כולו ועל חשיפת המוזיקה ההודית למערב. הוא אחד האמנים הפורים והיצרתיים בהודו ובעולם.
צ'אוראסיה הופיע מספר פעמים בישראל. הופעתו במסגרת פסטיבל ישראל ב-1996 הוקלטה ויצאה על גבי CD בשם Hariprasad Chaurasia - Nada in Jerusalem.
מלון אי המטמון
פרס קרפורד
קנונניאגדפנצר
קַנוֹנֵנְיַאגְדְפָנְצֶר (בגרמנית: Kanonenjagdpanzer; טנק צייד, תותח), היה משחית טנקים חסר צריח מערב-גרמני מתקופת המלחמה הקרה. תכנונו של הקנונניאגדפנצר התבסס במידה רבה על משחית הטנקים הגרמני יאגדפנצר 4 מתקופת מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1966 ו-1967 נבנו 770 קנונניאגדפנצרים עבור הצבא המערב גרמני, הבונדסוור. היו אלה כלים מהירים מאוד, בעלי ניידות גבוהה אך בעלי שריון קל, בעלי 4 אנשי צוות - מפקד, נהג, תותחן וטען. באפריל 1985 הועברו 80 קנונניאגדפנצרים לצבא הבלגי.
התותח בן 90 המ"מ בו צויד הקנונניאגדפנצר, לא היה מסוגל לחדור את שריונם של הטנקים הסובייטיים מדגמי ה-T-64 וה-T-72, ועם הצגתם הפך הכלי למיושן. בנוסף, הניסיון שנצבר בשימוש במשחיתי טנקים חסרי צריח, בהם הוגבל צידוד החימוש הראשי לזווית צרה בחזית הכלי, במהלך מלחמת העולם השנייה, המשיך והדגיש את המגבלות המבצעיות של כלים אלו. לפיכך, במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 הוסבו 163 מכלים אלה למשחיתי טנקים מטיפוס יגואר 2, על ידי החלפת התותח במערכת לשיגור טילים נגד טנקים מסוגי טאו או הוט ועיבוי השריון, בעוד הכלים הנותרים הוסבו לרכבי סיור ואיכון ארטילרי על ידי השמטת התותח לחלוטין.
אראגון (סרט)
אראגון (באנגלית: Eragon) הוא סרט פנטזיה-הרפתקאות משנת 2006 שמבוסס על הספר אראגון, מאת כריסטופר פאוליני (אך בעלת הרבה הבדלים) והסרט היחיד של הסדרה הירושה. את הסרט ביים סטפן פנגמייר, שעבד בעבר כבמאי אפקטים מיוחדים ב"סדרה של צרות" ואת התסריט כתב פיטר בקמן, שכתב גם את התסריט לסרט ההמשך השלישי של פארק היורה. הסרט צולם בעיקר באולפני Mafilm Fót בהונגריה, החל מה-1 באוגוסט 2005. את האנימציה והאפקטים המיוחדים ערכו Weta Digital ו-Industrial Light &amp; Magic.
הסרט הופץ בכל העולם בין ה-13 בדצמבר ל-15 בדצמבר 2006, על ידי חברת פוקס המאה ה-20. הסרט הגיע למקום ה-10 ברשימת הסרטים שזכו לביקורות הגרועות ביותר בשנת 2006, ולמקום ה-31 במכירות לאותה השנה בארצות הברית.
עלילה.
לפני אלף שנים שלטו רוכבי דרקונים בעולם ושמרו על השלום בממלכת אלאגייזיה אך אחד מהרוכבים בגד בחבריו, הרג אותם והמליך את עצמו על הממלכה. קבוצת מורדים בשם "הווארדן" ניסתה להילחם בו ללא הצלחה ונמלטו לאזורים מבודדים מהם לא יצאו. עם זאת הם הצליחו לגנוב למלך אבן יקרה וחשובה והוא הוביל את "יצור הצל" דורזה למצוא ולהחזיר אותה.
בתחילת הסרט אלפית אריה נודדת עם האבן היקרה לצד שני מלוויה. ואולם דורזה וחבורת האורגלים שלו הורגת את חבריה וכמעט גונבים לה את האבן. כצעד אחרון היא מעבירה אותה באמצעות קסם הרחק ואז דורזה תופס אותה. באותו הזמן נער בן 17 בשם אראגון יוצא לציד איילים ומוצא ביער אבן כחולה המתגלה בלהבות. הוא מתקרב אליה בחשדנות ומחליט להביא אותה לכפר קרווהל, כדי לסחור בה. לצערו הקצב סלואן מסרב לקחת את האבן הקסומה מחששו מהקיסרות של המלך.
כשאראגון חוזר לבית דודו, גארו, האבן שלו מתבקעת ומתוכה יוצאת דרקונית כחולה. הוא נוגע בה ויוצר קשר נפשי עם הדרקונית. אראגון מחליט להסתיר את הדרקונית וללמוד על הדרקונים וכך גם על הדרקונית ממספר הסיפורים ברום, היודע הרבה עליהם. לאחר כמה ימים מגיעים לכפר שליחי המלך ה"ראז'אק" ומחפשים את אראגון. הקצב סלואן נאלץ לגלות להם את מקומו ואראגון רץ למצוא את דודו, אך סאפירה חוטפת אותו ועפה הרחק. היא מחזירה אותו אך בינתיים דודו נהרג, דבר שמכעיס אותו והוא מסלק את סאפירה מהאזור. ברום מגיע ואומר לו לברוח מיד, בהבינו שהוא הפך לרוכב. אראגון רוצה לחכות לקבורה אז ברום שורף את גופתו יחד עם כל המבנה ומורה לאראגון לברוח על סוסים וכן להחזיר את הדרקונית שלו.
כדי להימלט מהמלך ומהאורגלים ששלח אחריהם הם מחליטים להצטרף לווארדן ובמסעם מתקרבים לכפר דארט אראגון וברום נפרדים. אראגון נכנס לחנות של מגדת העתידות אנג'לה המסכימה לנבא לו את עתידו. כשהוא יוצא מגיחים אליו אורגלים וברום לצידו מצליחים להילחם בהם אך אראגון משתמש בקסם "בריסינגר" ומפוצץ את הגשר, דבר שכמעט עולה לו בחייו וממוטט אותו. ברום מוציא אותו ולאחר שהוא מתעורר מסביר לו את הסכנות של הקסמים. ברום גם מאמן אותו להילחם בחרב. סאפירה מגיעה ואראגון מסכים לרכוב עליה. אראגון מגלה שכף ידו של ברום בעלת סימן דומה לשלו ודורש ממנו הסבר. ברום מתוודה שהייתה לו דרקונית והיא מתה בקרב האחרון של גאלבטוריקס בידי הרוכב מורזן, אותו הרג ברום ולקח את חרבו ז'ארוק, איתה ברום משתמש. בעת טיסה של סאפירה הראז'אק רודפים אחרי ברום והיא ואראגון נוחתים לקרב איתם. החבורה מצליחה להרוג אותם.
אראגון חולם על האסירה האלפית אריה שכלואה בגיליד. הוא מתעורר ואומר לברום שחייבים להציל אותה, אך ברום מתנגד לכך ואומר שהוא חשוב מדי. אראגון בורח ממנו עם סאפירה והם מגיעים למבצר בגיליד, בו כלואה אריה. אראגון מצליח להתחמק פנימה ולמצוא אותה אך היא מורה לו לברוח - הצל דורזה נמצא שם ועורך איתו דו-קרב. הוא זורק אליו כידון אך לפני שהוא פוגע בו ברום מגיע ונדקר במקומו. אראגון יורה לו חץ בראש והצל מתפוגג בחיוך.
הם מנסים להימלט מהחיילים הצובאים עליהם ואדם זר יורה חצים על אויביהם וצועק שיברחו. סאפירה לוקחת את אריה, אראגון וברום הרחק ושם מתברר שהפצע של ברום היה קטלני. לפני מותו סאפירה מחליטה להרכיב אותו והוא מוריש לאראגון את חרבו. אראגון מכין לו קבר אותו סאפירה מכשפת לקבר יהלומים.