קורמק מקארתי (באנגלית: Cormac McCarthy; נולד ב-20 ביולי 1933) הוא סופר אמריקאי, זוכה פרס פוליצר על ספרו מ-2006 "הדרך". ספרו מ-2005 "לא ארץ לזקנים" (באנגלית: No Country For Old Men) עובד לקולנוע על ידי האחים כהן לסרט ארץ קשוחה. הסרט זכה בפרסי האקדמיה ובהם פרס הסרט הטוב ביותר.
מקארתי כתב 10 ספרים אודות דרום ארצות הברית, ביניהם Blood Meridian מ-1985 שהוכתר על ידי הירחון טיים מגזין כאחד מ-100 הספרים הטובים ביותר בספרות האנגלית משנת 1925 עד שנת 2005. המבקר הרולד בלום הכתיר אותו כאחד מארבעת הסופרים האמריקאיים המובילים בזמננו, ביחד עם דון דלילו, תומאס פינצ'ון ופיליפ רות.
ביוגרפיה.
קורמק מקארתי נולד ב-20 ביולי 1933 בפרובידנס, רוד איילנד ועבר ב-1937 לנוקסוויל, טנסי. הוא השלישי למשפחה בת 6 ילדים ואביו היה עו"ד מצליח בטנסי. בין השנים 1951–1953 סיים את לימודיו באוניברסיטת טנסי בתואר באמנות. ב-1953 התגייס לחיל האוויר האמריקאי בו שירת 4 שנים, בחלקם באלסקה.
כתיבה.
ספרו הראשון The Orchard Keeper התפרסם ב-1965. ספרו החמישי Blood Meridian התפרסם בשנת 1985 וגרר תגובות מעורבות. עם השנים עלתה חשיבותו הספרותית ובשנת 2006, במשאל שערך הירחון טיים מגזין בין סופרים וקוראים לבחירת 100 הספרים האמריקאיים החשובים ברבע המאה האחרונה, נבחר ספרו Blood Meridian במקום השלישי, אחרי חמדת של טוני מוריסון ותת עולם של דון דלילו. ב-1992 זכה בפרס הספרות הלאומי בארצות הברית על ספרו כל הסוסים היפים, שהיה הראשון ב"טרילוגיית הגבול", שהמשיכה ב-"The Crossing " וב-"Cities of the Plain". ב-2005 פרסם את "לא ארץ לזקנים" שעובד לסרט בשם ארץ קשוחה על ידי האחים כהן וזכה ב-75 פרסי קולנוע ברחבי העולם. ב-2006 זכה בפרס פוליצר על ספרו "הדרך" אשר עובד לסרט בשם זה שיצא לאקרנים בשנת 2009. זכה בפרס פן על מפעל חיים ב-2009.
בשנת 2013 כתב את התסריט לסרט "היועץ" שביים רידלי סקוט.
הכתיבה של קורמק מקארתי נחשבת לפסימית, והרבה מהספרים שכתב נחשבים לאלימים.
אפר געשי
אפר געשי או אפר וולקני הוא אחד מסוגי החלקיקים הנפלטים מהר געש בעת התפרצות געשית, אשר במהלכה מאגמה יכולה לפרוץ החוצה ולזרום בצורת לבה, או ליצור תגובה עם מים הגורמת להתפוצצויות, שחרור כמויות גדולות של עשן וקיטור, העפת סלעים, ושחרור אפר געשי וחלקיקים נוספים לאוויר.
את החלקיקים הנפלטים בעת התפרצות הר געש נהוג לחלק לשלושה סוגים על פי גודלם:
עמוד העשן שנראה פעמים רבות מעל הר געש מתפרץ מורכב בעיקר מאפר ומקיטור. החלקיקים הזעירים יכולים להיות מועפים למרחקים רבים, בהתאם למהירותה וכיוונה של הרוח. שלא כמו אפר שנוצר לאחר שרפה של עץ או חומר דליק אחר, אפר געשי הוא חומר שוחק וקשה, אינו מסיס במים ואף מוליך חשמל, בעיקר כשהוא רטוב.
כשאפר מתחיל ליפול במהלך שעות היום, השמים מתמלאים באובך, וצבעם נעשה צהבהב, אך לפעמים האפר הנופל יכול להיות כל כך צפוף עד שהראות נעשית לקויה ואף בלתי אפשרית וצבע השמים נעשה שחור.
בעת הנפילה, הטמפרטורות צונחות, רעמים וברקים נשמעים וריח חזק של גופרית נישא באוויר, ואם מתלווה להתפרצות גם גשם, אזי הבוץ הנוצר זורם במהירות עצומה ויוצר נהר בוץ הנקרא "להאר" והמסוגל להרוס כמעט כל מה שימצא בנתיבו.
בהתאם לכמותם, משקעי אפר על הקרקע לאחר התפרצות יוצרים השפעה הרסנית על המערכת האקולוגית המקומית והאזורית – קריסת גגות של מבנים, נפילת עצים, זיהום מקורות מים, הרס תשתיות ועוד.
אפר געשי כשלעצמו איננו רעיל, אך אם הוא נשאף על ידי בני אדם או בעלי חיים, הוא יסכן את חייהם שכן הוא יוצר בצקות בריאות, ויכול אף לגרום לחנק (לאפר געשי ישנה יכולת עצומה של סיפוח נוזלים ואם הוא מגיע לריאות, אדי המים נספחים אליו ונוצר משקע מוצק בריאות).
חלקיקי אפר קטנים מאוד יכולים להישאר באטמוספירה למשך שנים רבות והם יכולים להתפזר בכל העולם באמצעות רוחות וזרמי סילון (דוגמה לכך היא זיהויו של הר הגעש טובה באינדונזיה שהתפרץ לפני כ-76,000 שנים). לחלקיקים הנשארים באטמוספירה ישנה גם משמעות אקלימית שכן הם חוסמים מעבר של קרני אור וגורמים לצניחת טמפרטורות עולמית כמו במקרה של התפרצות הר הגעש פינטובו בפיליפינים בשנת 1991.
מקורה של המאגמה יכול להיות בתא מאגמה או בצינור הזנה. בשני המקרים, המאגמה תפרק חתיכות מהסלע שיוצר את תקרת תא המאגמה או צינור ההזנה (וייווצרו קסנוליתים) ולעיתים אף יתחילו להתגבש מינרלים מסוימים, לפי שורת בואן, אם הטמפרטורה נמוכה מספיק כדי לגרום לגיבוש מינרלי.
כשמאגמה עולה ממעמקי האדמה, מתנדפים ממנה מים וגזים שהיו מומסים בה עוד בהיותה בבטן האדמה, בתהליך של הפחתת לחץ (דקומפרסיה), בדומה לפתיחה של פחית משקה מוגז. לכן, כאשר מתרחשת התפרצות געשית היא מלווה בענני עשן שצבעו בדרך כלל לבן, אלא אם כן הוא מכיל גם חלקיקים מוצקים ואז יהיה צבעו אפור עד שחור.
בעת ההתפרצות המאגמה עולה לפני השטח כתערובת של גזים לוהטים וחלקיקים מותכים. החומר המוצק נקרע לרסיסים ומתפשט במהירות ונע במהירויות עצומות של יותר מ-160 קמ"ש.
אפר געשי יכול לסכן מטוסים ויושביהם מכיוון שהוא יכול לחדור למטוס דרך מערכות הקירור ולשתק את המנועים, ומכשירי האלקטרוניקה ואף להמית את הטייסים.
הפועל פתח תקווה (כדוריד, נשים)
ניסים אמון
ניסים אמון (נולד 7 באפריל 1963) הוא זן מאסטר, מורה למדיטציה, מנחה קבוצות, סופר ומפתח שיטת הטרילותרפיה.
ביוגרפיה.
אמון נולד באפריל 1963 בירושלים למשפחה חילונית. הוא שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת הנח"ל והשתתף במלחמת לבנון הראשונה. לאחר שירותו הצבאי יצא לטיול במזרח הרחוק והכיר את הבודהיזם. הוא חזר לישראל, ונרשם ללימודי בודהיזם באוניברסיטה העברית.
בעקבות המלצה של המרצה לחוות מדיטציה הוא נסע שוב למזרח, והצטרף למנזר זן בודהיזם בקוריאה, שאיפשר תוכנית לימודים באנגלית. במנזר "Hwa Gye Sa" הוא הפך בפועל לנזיר הישראלי הראשון בקוריאה, בהנחיית זן מאסטר סונג סאן (Seung Sahn). שם קיבל תואר של Dharma Teacher. לאחר מכן, המשיך ליפן, שם הצטרף לדוג'ו של זן מאסטר (G. W. Nishijima) ממסדר Soto Zen.
בהמשך עבר לפונה, ולימד זן במשך כשנה ב-Multiversity של אושו, שם גם נחשף לשיטות טיפוליות המשלבות ריפוי בגישות פסיכולוגיות מערביות, ובראשן גישת הגשטאלט.
עם חזרתו לישראל הקים במכללת מדיסין את המגמה לתודעה גבוהה וניהל אותה במשך 6 שנים.
הוא פרסם מספר ספרים בתחום המדיטציה ומנחה קבוצות וסדנאות. התפרסם כאשר הנחה סדרת טלוויזיה בשם "סוד האושר הפנימי" בערוץ 8.
ב-2001 עבר להתגורר באי פארוס שביוון, בו הקים מרכז סדנאות ומדיטציה בשם "טאוס" (Tao's).
אמון עיבד והשלים את פיתוחה של שיטה טיפולית בשם "טרילותרפיה" (Trilotherapy). בשיטה זאת, פונה המטפל אל שתי דמויות נפרדות באישיותו של המטופל – הראש והרגש, "הילדים הפנימיים" על פי התאוריה - ומתקשר איתן בנפרד. תקשורת זו מעירה את הדמות השלישית – האמצע, "ההורה" על פי השיטה – שמהווה את ה"אני האותנטי" (True Self), אליו מכוונת דרך הזן.
בתקופת מגוריו ביוון הוא הוזמן ליפן לקבל תעודת זן מאסטר בטקס חגיגי.
כיום הוא חזר לישראל ומפעיל, יחד עם אשתו, בית ספר להכשרת מדריכים בשיטת הטרילותרפיה בשבע ערים שונות.
אמון נשוי למרב ואב לבתו ג'ושין, ולבנו עדן.
גן אברשה
גן אבראשה
היכל המשפט תל אביב
היכל המשפט בתל אביב, השוכן ברחוב ויצמן 1, הוא המבנה המשמש את בית המשפט המחוזי בתל אביב ואת בית משפט השלום הגדול והחשוב במחוז תל אביב.
המבנה הישן: 2014-1966.
המבנה שוכן בין רחוב ויצמן ממזרח לכיכר מוזיאון תל אביב ממערב; ובין שדרות שאול המלך מדרום לרחוב ברקוביץ' מצפון. מעבר לרחוב ברקוביץ' ניצב מגדל המוזיאון והיכל המשפט מחובר אליו באמצעות גשר להולכי רגל. הבניין תוכנן על ידי האדריכלים זאב רכטר, משה זרחי ויעקב רכטר בשנים 1959–1960. בנייתו הסתיימה בשנת 1966. עד לאותו מועד שכן בית משפט השלום בתל אביב ברחוב יהודה הלוי 14. סגנונו של היכל המשפט ברוטליסטי והוא משלב משטחי בטון חשופים, גם במעטפת החיצונית וגם בחללו הפנימי של הבניין. בקירות הבטון החשופים בתוך הבניין משולבים תבליטים של דוגמאות גאומטריות ושל פסוקים הקשורים בדין ובמשפט.
היכל המשפט בנוי משני מבנים נפרדים הניצבים על קומת מסד משותפת שלה שני שערים הניצבים זה מול זה. שער שלישי נמצא בקומת המרתף ופונה אל צדו הצפוני של הבניין. מרכזה של קומת המסד נמצא בין שני המבנים הנפרדים ומשתרעת בו מבואה גבוהה ורחבת ידיים.
במבנה הצפוני שניצב על קומת המסד שש קומות והוא משמש את בית המשפט המחוזי. עד שנת 2008 לא פעל במחוז מרכז בית משפט מחוזי, ובית המשפט המחוזי בתל אביב שירת את שני המחוזות. בשנת 2008 הוקם בית המשפט המחוזי מרכז בפתח תקווה, שעבר לימים ללוד.
המבנה הדרומי רבוע ובו ארבע קומות. מבנה זה משמש את בית משפט השלום ובמרכזו חצר פנימית גדולה.
בית משפט השלום לנוער ובית משפט השלום לתעבורה שכנו ברחוב שוקן בדרום העיר והועברו לבת ים, בית המשפט לענייני משפחה נמצא ברמת גן ובשנים האחרונות הועבר חלק מהאגף האזרחי של בית המשפט לבית אסיה הסמוך.
המבנה החדש: החל מ-2014.