קייס נתן את חסותו ל-36 הצעות חוק בין השנים 2003–2006. מתוך הצעות חוק אלו, קיבל הקונגרס החלטה המכירה ב-100 שנות הגירה פיליפינית-אמריקאית לארצות הברית; חוק תוספת הפארק ההיסטורי הלאומי קאלוקו-הונוקוהאו המייעד את מתקן שירות הדואר של ארצות הברית בפאיאה כבניין הדואר ע"ש פטסי טאקמוטו מינק; ואת חוק הרחבת מקלט חיות הבר הלאומי קילוואה פוינט. אמנם קייס נכנס לבית הנבחרים מאוחר מדי בשביל להצביע בעד ההחלטה לצאת אל מלחמת עיראק, אך הוא הביע תמיכה עקבית במלחמה לאורך כל כהונתו. לראיה, כבר ב-2006 התנגד למיסוד לוח זמנים לנסיגת הכוחות המזוינים של ארצות הברית מעיראק. פעמים תכופות צידד קייס ברפובליקנים בהצבעות על חקיקות מיסוי. הוא היה אחד מ-34 הדמוקרטים (שהתייצבו לצד 196 רפובליקנים) אשר תמכו בהפחתת מס עיזבון. הוא גם היה אחד מ-15 דמוקרטים (שחברו ל-229 רפובליקנים) שתמכו בהפחתת מיסוי הכנסות מהשקעות.
במדבר הפוליטי.
במהלך הבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2006, קייס קרא תיגר בפריימריז הדמוקרטים על הסנאטור המכהן דניאל אקאקה, ולבסוף הפסיד ביחס של 46%-53%. אקאקה מיקד את מסע הבחירות בהבדלים בינו לבין קייס מבחינת התמיכה במלחמת עיראק. אקאקה היה אחד מקומץ הסנאטורים הדמוקרטיים שהצביעו נגד היציאה למלחמה, וקייס, אף על פי שלא היה חבר הקונגרס בזמן ההצבעה, אמר שהיה מצביע בעד ההחלטה. קייס יצא קירח ומכאן ומכאן – מחד גיסא הפסיד לאקאקה ומאידך איבד את מושבו בבית הנבחרים; חרף הפסדו החליט קייס להמשיך בעשייה הפוליטית.
ב-29 במרץ 2009 הכריז קייס על מועמדותו לייצוג מחוז הקונגרס הראשון של הוואי, לאחר שהתפנה בידי ניל אברקרומבי. יריביו העיקריים היו עמיתתו הדמוקרטית קולין הנבוסה והמועמד הרפובליקני צ'ארלס דז'ו . קייס והנבוסה ייצגו אגפים שונים במפלגה הדמוקרטית: קייס היה דמוקרטי שמרן וחבר ב"קואליציית הכלבים הכחולים", בעוד הנבוסה הייתה יקירת האגף הפרוגרסיבי. הנבוסה זכתה לתמיכתם של "רשימת אמילי", הממסד המקומי של המפלגה ואיגודי עובדים מקומיים. לעומתה, קייס היה מסוכסך עם הממסד המפלגתי על שהתמודד נגד הסנאטור המכהן אקאקה ב-2006.
קייס והנבוסה הציעו האחד לשני לפרוש מהמירוץ לטובת אחדות המפלגה. ועדת הקמפיין הדמוקרטית בקונגרס (DCCC) שלחה נציג להוואי בתקווה להבטיח לכל הפחות שלא יצוץ מתמודד נוסף בתוך המפלגה הדמוקרטית. חרף מאמצי הוועדה לפשר בין השניים, לא היה סביר שאחד מן השניים יפרוש; הם ייצגו דעות שונות של מחנות שונים וכבר התמודדו בבחירות מיוחדות ב-2002 למחוז הקונגרס השני של הוואי, בהן ניצח קייס. ב-10 במאי 2010, ב-DCCC החליטו שלא להשתמש בעוד משאבים בבחירות המקדימות, והעדיפו לשמור משאבים אלה לבחירות בנובמבר.
הבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית התקיימו ב-22 במאי 2010. דז'ו הפך לרפובליקני הראשון שזכה בבחירות לקונגרס בהוואי מאז 1988. הוא גרף 39% מהקולות, יותר מכל מועמד אחר. הנבוסה העפילה למקום השני עם 31% וקייס סיים במקום השלישי עם 28% מקולות הבוחרים. קייס אמר תחילה שהוא יתמודד בפריימריז הבא מול הנבוסה, אך מאוחר יותר שינה את דעתו ופרש מהמירוץ, בנימוק שחשובה לו אחדות המפלגה ושהוא מכיר בהגיעו למקום השלישי בבחירות המיוחדות.
בבחירות לסנאט האמריקאי שהתקיימו ב-2012, התמודד קייס אל מועמדות המפלגה הדמוקרטית, בשאיפה להחליף את הסנאטור הפורש דניאל אקאקה. פעם נוספת ניצב בפני מזי הירונו, והפסיד לה בפער של 17%.
כהונה שנייה בקונגרס.
ביוני 2018 התמודד קייס על ייצוג מחוז הקונגרס הראשון של הוואי במסגרת בחירות האמצע שנערכו באותה השנה. בבחירות המקדימות ניצח עם 40% מהקולות, והביס שישה מתמודדים אחרים, בהם דאג צ'ין, סגן המושל המכהן. ביום הבחירות הכלליות ניצח קייס בפער בן חמישים אחוזים (23.1%-73.1%) ונבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית לאחר מספר שנים מחוץ לפוליטיקה. הוא הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. ב-29 בינואר 2019 הצטרף מחדש לקואליציית הכלבים הכחולים.
ב-25 ביולי 2019 הקים קייס ביחד עם טד יוהו, דון יאנג ובראד שרמן את "שדולת האיים הפסיפיים בקונגרס" במטרה להגדיל את תשומת הלב של חברי הקונגרס לאזור האינדו-פסיפי. בדצמבר אותה שנה הצביע בעד שני סעיפי ההדחה של דונלד טראמפ.
אסון תעלת למאנש
אסון תעלת למאנש התרחש ב-24 בנובמבר 2021 בתעלת למאנש, ובמהלכו התהפכה ספינה שהובילה מסתננים לבריטניה, וגרמה למותם של 27 איש על הסיפון. מדובר באסון הטביעה הקטלני ביותר הידוע בהיסטוריה המודרנית של התעלה.
רקע.
משבר ההגירה באירופה שהחל בשנת 2015 כלל הגירה הולכת וגוברת של פליטים ומהגרי עבודה לאירופה.
בתקופה האחרונה, מספר משמעותי של מהגרים חצו את תעלת למאנש מצרפת כדי להסתנן לבריטניה באופן לא חוקי. זה כלל 25,700 מהגרים שחצו את הערוץ בין תחילת 2021 למועד התקרית.
האסון.
ב-24 בנובמבר 2021, דוגית נושאת 30 מהגרים התהפכה בתעלת למאנש ליד קאלה ודנקרק, צרפת, בדרכה לאנגליה. 27 בני אדם טבעו למוות, שניים נוספים שרדו וניצלו, ועוד נעדר. בין ההרוגים חמש נשים וילד. האירוע הוא אסון הטביעה הגדול ביותר אי פעם בתעלה.
חקירת האסון.
4 אזרחים החשודים כמבריחי מהגרים נעצרו.
הוצאת בלומסברי
הוצאת בלומסברי (באנגלית: Bloomsbury Publishing plc) היא חברת הוצאה לאור בריטית של ספרי סיפורת ועיון. היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרת בבורסה לניירות ערך בלונדון. המשרד הראשי של החברה ממוקם בבלומסברי, אזור בקצה הדרומי של רובע קמדן, במרכז העיר לונדון. יש לה משרד הוצאה לאור בארצות הברית הממוקם בעיר ניו יורק, משרד הוצאה לאור בניו דלהי בהודו, ומשרד מכירות בסידני, אוסטרליה. הצמיחה של החברה בשנות ה-2000, מיוחסת בעיקר לסדרת ספרי פנטזיה המצליחה "הארי פוטר", מאת ג'יי קיי רולינג, ומשנת 2008, לפיתוח חטיבת ההוצאה לאור האקדמית והמקצועית שלה.
היסטוריה.
הוצאת בלומסברי הוקמה בשנת 1986 על ידי יזם אמריקני, נייג'ל ניוטון, בן למשפחה עשירה, שהגיעה בשנת 1973 ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת קיימברידג'. ניוטון נשאר בבריטניה, והחל בקריירה בעסקי הספרים, ועבד במספר הוצאות ספרים מהגדולות בעולם. ניוטון החליט להקים הוצאה בה יהיו לסופרים נתח גדול יותר בהכנסות, הוא גייס מספר עובדים ותיקים בענף, חיבר תוכנית עסקית מפורטת בת 50 עמודים. ובספטמבר 1986, גייס הון של 2.9 מיליון דולר מקרנות הון סיכון.
הצוות שגייס הצליח כבר בשנת 1987, להוציא לאור תשעה רבי-מכר. ב-1990 התרחבה ההוצאה לצרפת שפרסמה את ספר הזיכרונות של הציירת פרנסואז ז'ילו על פבלו פיקאסו ואנרי מאטיס. הצלחה מוקדמת נוספת הייתה ההוצאה לאור של הרומנים של הסופרת הבריטית ג'ואנה טרולופ. ב-1993 הדפיסה ההוצאה 1.3 מיליון עותקים של הפרק הראשון של ספר שלה וחילקה אותו יחד עם עותקים של העיתון סאנדיי טיימס. והספר קפץ מיד למקום הראשון ברשימת רבי המכר.
במאי 1994 ביצעה החברה הנפקה ראשונה לציבור בבורסת לונדון, גייסה 5.5 מיליון ליש"ט והחלה לפעול גם בארצות הברית. עד שנת 1997 פרסמה ההוצאה 59 רבי-מכר, והסופרים שאת ספריהם פרסמה זכו ב-25 פרסים ספרותיים, כולל פרס נובל, פרס פוליצר ופרס בוקר.
בשנת 1997, עורך ההוצאה בארי קנינגהם בחר לפרסם את הספר "הארי פוטר ואבן החכמים" של ג'יי קיי רולינג, לאחר ש-12 בתי הוצאה אחרים דחו את כתב היד ושילם לה מקדמה של 1,500 ליש"ט. ביוני 1997 פרסמה הוצאת בלומסברי את "הארי פוטר ואבן החכמים" עם הדפסה ראשונית של 1,000 עותקים, מתוכם 500 הופצו לספריות. חמישה חודשים לאחר מכן, זכה הספר בפרס הראשון שלו, פרס הספרים של נסטלה. באוקטובר 1998, פורסם הספר בארצות הברית, אם כי בהוצאה אחרת שלה נמכרו הזכויות, הוצאת "סקולסטיק" (Scholastic). בהמשך תרגום הספר לשפות רבות, ויחד עם ספרי ההמשך הפך לרב מכר בינלאומי. עד שנת 2003 מכרו 4 הספרים הראשונים בסדרה 200 מיליון עותקים והם תורגמו ל-55 שפות. כשיצא לאור הספר החמישי בסדרה, "הארי פוטר ומסדר עוף החול", בסוף 2003, נמכרו בתוך 24 השעות הראשונות לפתיחת החנויות כ-1.7 מיליון עותקים, ממוצע של 20 ספרים בשנייה. שיא בהיסטוריה של הספרות. המהדורה הראשונה של הספר השישי שוב שברה שיאים, שבבריטניה הודפסה ב-1.7 מיליון עותקים, ואילו בארצות הברית בכ-10 מיליון עותקים.
את המזומנים שהצטברו בקופתה, בין השאר הודות להארי פוטר, ניצלה ההוצאה על מנת להרחיב את תחומי פעילותה. החברה ביצעה כמה רכישות, והתרחבה בארצות הברית ובגרמניה. כמו כן, ניצלה החברה את קופת המזומנים להשקעה בסופרים חדשים.
Moscow Pride '06
"Moscow Pride '06" הוא סרט תיעודי המתאר את אירועי ההכנות וקיום מצעד הגאווה הראשון במוסקבה במאי 2006, בפעם הראשונה ברחבי רוסיה.
תקציר.
הסרט התיעודי מציג את האירועים שהתרחשו סביב קיום מצעד הגאווה הראשון של מוסקבה, בירת רוסיה, בין ה-25 ל-27 במאי 2006.
מספר מוקדים של הסרט כוללים את הפסטיבל הנורדי, תחרות תרבות הלהט"ב הרוסית, הרצאתו של מרלין הולנד על סבו הסופר אוסקר ויילד, והכנס העולמי הראשון של ציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה (IDAHO).
"Moscow Pride '06" מתמקד גם בצרות סביב הקרמלין ובית עיריית מוסקבה כאשר המשתתפים התאספו למחות על איסור קיום המצעד בעיר וכן על החלטת בית המשפט המחוזי בטברסקי לאשר את איסורו של ראש העיר יורי לוז'קוב על התרת ציונו.
הסרט לא נמצא באינטרנט ואינו זמין בדי וי די בעוד ניתן להשיג עותקים ממקורו מארגון זכויות הלהט"ב הרוסי, "Gayrussia.ru".
הקרנה פרטית ראשונה במוסקבה.