בשנת 1939 לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיר כ־2,800 יהודים ולאחריה לא נשאר זכר לקהילה היהודית.הצבא הגרמני כבש את חוז'וב כבר בימים הראשונים של ספטמבר 1939. במחצית השנייה של ספטמבר 1939 הוקם היודנראט. תפקידו הראשון היה לבצע מיפקד של כל יהודי חוז'וב והעיירות הסמוכות: ליפין , נובה-ווייש, שוויינטוחלוביצה, שיימיאנוביצה, טארנובסקה גורי. הרכוש היהודי הוחרם והעסקים הועברו לידי "הנאמנים". כבר בספטמבר עזבו את עירם חלק ניכר מיהודי העיר שמוצאם מפולין ופנו מזרחה. אחדים מצאו מפלט בערים השכנות של מחוז קראקוב. ב־20 ו- 27 באוקטובר גורשו מחוז'וב גברים יהודים משלזיה העילית לניסקו במסגרת "תוכנית ניסקו" ושם אולצו לחצות את הגבול הסובייטי. אף-על-פי כן חזר חלק מן המגורשים לעיר.
בדצמבר 1939, אילצו הנאצים את רוב היהודים לעזוב את חוז'וב ולעבור, בעיקר לדומברובה גורניצ'ה. לפני סוף 1939 הנאצים שרפו והרסו את בית הכנסת המקומי. בינואר 1940 נאלצו יהודי חוז'וב למסור לגרמנים את כל חפצי הפרווה שברשותם וב־15 ביוני 1940 גורשו רוב היהודים מחוז'וב לאולקוש. השאר נשלחו ליאבוז'נו. מאוחר יותר כולם הועברו למחנה הריכוז הנאצי הגרמני אושוויץ-בירקנאו. בעיר נשארו באורח בלתי- ליגאלי יהודים אחדים שמוצאם מגרמניה, וגם הם נכלאו וגורשו בשנת 1940. סך הכל נצלו מהשמדה 22 יהודים מתושבי העיר; 14 מהם בזכותו של ה"פולקסדויטשה" גורבל, שהבריח אותם בשעת חיסול הגיטו בסוסנובייץ והחביאם.
בחוז'וב הוקמה שלוחה של מחנה-המוות באושוויץ ועל-ידו מחנה לעבודות כפייה ליהודים. ידוע שב־1944 הגיעה למחנה זה קבוצה של כ־50 ילדים יהודים מאושוויץ שהועסקו במפעלי תעשייה צבאית (מפעל לתותחים) ליד קטוביץ. בקיץ 1944 אירע במחנה ניסיון בריחה של שלושה יהודים. הללו חפרו תעלה מתחת לגדר, אך נתפסו ונתלו לעיני כל האסירים. היו גם ניסיונות בריחה נוספים. לקראת גמר המלחמה הועברו כל היהודים למחנה מאוטהאוזן. ימים ארוכים הוסעו הובלו היהודים ברכבות משא בלא אוכל ושתייה. רבים מהם נספו בדרך. במכרה האשלגן שבסביבת חוז'וב היה ביולי 1943 מחנה-עבודה ליהודים שרובם מצרפת. האסירים, ובהם ילדים בני 14- 15, עבדו במכרה, חיו מתחת לפני האדמה, ורק אחת לשבועיים היו יוצאים לאור היום.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
בתום המלחמה, לאחר השחרור מהמחנות חזרו לחוז'וב כ־120 יהודים שניצלו מן השואה וגם כאלה ששהו בזמן המלחמה בברית-המועצות. בשנות הארבעים האחרונות התקיים בחוז'וב ישוב יהודי קטן בן כמה מאות נפשות שגילה פעילות ציבורית ותרבותית. במקום הוקם בית-יתומים יהודי, ובו היו במארס 1946 כ־90 ילדים בגילאי 3–17. בגלי ההגירה של היהודים מפולין לארצות המערב ולישראל נטשו היהודים את העיר. הקהילה היהודית בחורזוב לא קמה לתחייה.
בתי הכנסת.
בעיר הוקמו שני בתי כנסת.
בית הכנסת הראשון.
בית הכנסת הראשון בחוז'וב, וכנראה גם בית המדרש, נבנה בסביבות שנת 1850 ברובע ארדמנסוויל ( Erdmannswille) בחלק המרכזי של רחוב וולנושי - Wolności. לא ידוע המיקום המדויק. אך ייתכן שמראה הבניינים יכול לרמוז על הבניין שהיה בית הכנסת העתיק, שהזכיר ד"ר כהן - הרב מקטוביץ' בנאום שנשא רגע לפני טקס חנוכת בית הכנסת החדש בחוז'וב שהוקם ברחוב וולנושי 12 ( ul. Wolności 12 ) .
בית הכנסת הגדול.
בית הכנסת הגדול בחוז'וב נבנה בשנת 1874. בכתובת: רחוב וולנושי 12 (12 Wolności). הוא נחנך ב־23 בספטמבר 1875. בעת פתיחתו היו בקהילה היהודית בעיר כ־900 יהודים .
במהלך מלחמת העולם השנייה, בסתיו 1939, הנאצים שרפו את בית הכנסת אך קירותיו המשיכו לעמוד. כעבור שנה בסתיו 1940 נהרסו קירות בית הכנסת עד היסוד על ידי יהודי העיר שהנאצים כפו עליהם לעשות זאת. במקומו הוקם במהלך המלחמה, מתחם בונקר הגנה מפני אש. לאחר תום המלחמה, בניין בית הכנסת לא נבנה מחדש. לאחר חיסול בונקר ההגנה הוקמו במקום חניון ובזאר. נכון לשנת 2016 במקום עומד מרכז קניות בשם אוטניק "Hutnik" שנמצאים בו: סופרמרקט של רשת החנויות PSS Społem, מסעדת מקדונלד'ס ובנק ING.
ארכיטקטורת בית הכנסת.
בית הכנסת הגדול היה בניין שנבנה מלבנים. הוא תוכנן על ידי האדריכל בנו גרואצל ( Benno Groetschel ). הבניין תוכנן להיות מבנה מלבני בסגנון הנאו-רומנטי עם אלמנטים של אדריכלות מורית, עם קשתות רבות, הרבה עמודי ברזל יצוק מעוטרים ובנוסף עיטורים רבים.
לבית הכנסת היו שלוש שערים שהיוו את הכניסה הראשית לבית הכנסת (האמצעית לגברים ושתי הכניסות הצדדיות לנשים) בצמוד לבית הכנסת שכן בית ספר יהודי. מצד רחוב וולנושצ'י הייתה הכניסה המיועדת לרב ולזקנים. רחוב קצר חבר את בית הכנסת לתחנת הרכבת.
האולם הראשי שהיה בקומת הקרקע, היה בגודל 19 מטרים אורך ו- 19 מטרים רוחב. מהכניסה עד לאולם הראשי היתה. מבואה. האולם המרכזי הכיל 402 מושבים לגברים. עזרת הנשים הייתה בשלוש גלריות/ מרפסות שהיו מעל לאולם הראשי והקיפו אותו משלושה צדדים. הגלריות נתמכו מתחת על ידי עמודי ברזל יצוק. מספר המקומות בעזרת הנשים התאים למספר הנשים.
בית הקברות.
בית העלמין היהודי בחוז'וב הוקם בשנת 1862, זמן קצר לאחר הקמת הקהילה היהודית במקום. בית הקברות היה ממוקם בקצה הדרומי של העיר, מחוץ לשטח הבנוי, ברחוב קריזבה (Krzywa 18). מהשוואת מפות בין השנים 1890–1941 עולה כי שטח בית הקברות הוגדל בשלב מסוים והגיע בסופו של דבר לשטח של 8,000 מטרים רבועים (כ־8 דונם). לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, בית הקברות התפרס על חלקה מלבנית ארוכה. הכניסה לבית הקברות הייתה ממוקמת ברחוב קריזבה 18 והוא הגיע כמעט עד רחוב ג'יי קילנסקייגו ( J. Kilińskiego). בית הלוויות, שנבנה בשנת 1898, היה ממוקם בשער הכניסה. אין מידע מפורט אודות מצבו של בית העלמין בזמן מלחמת העולם השנייה וזמן קצר לאחר סיום המלחמה. לדברי רנאטה סקוצ'ק ממוזיאון חוז'וב, בית הקברות "שרד את תקופת מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1949וועד הקהילה הדתית היהודית הכריז על תוכניות לשיפוץ בית העלמין. עד 1949 התגוררה בבית הלוויות משפחה יהודית.
לאחר סיום המלחמה המשיך בית העלמין לשרת את הקהילה היהודית. בשנים 1945–1954 ככל הנראה נערכו במקום כ־24 לוויות, אך המספר המדויק אינו ידוע.
בשנת 1958 קיבלה נשיאות המועצה הלאומית העירונית בחוז'וב החלטה על סגירת בית העלמין. ההחלטה אושרה על ידי משרד הכלכלה העירוני. בשנת 1959 העביר בית המשפט המחוזי בחוז'וב את הבעלות על חלקת בית הקברות מהקהילה הדתית היהודית לאוצר המדינה.
בית ההלוויות, שננטש בשנת 1959 ונפגע לאחר מכן בחלקו, בשנת 1964 הופסק השימוש בבית הקברות היהודי. למרות ניסיונות מזדמנים לאבטח את בית הקברות (כמו תיקון שער), הרס המקום נמשך בהדרגה. מצבות נגנבו או נמכרו באישור הנשיאות של המועצה הלאומית העירונית בחוז'וב
בשנים שלאחר מכן תכננו רשויות העיר לחסל את בית העלמין מכיוון שרצו להשתמש בקרקע למטרות בנייה (לבניית בית ספר וגן ילדים). ב־25 במאי 1972 הנשיאות של המועצה הלאומית העירונית בחוז'וב קבלה החלטה על חיסול בית העלמין. בין התאריכים 15 בפברואר עד 3 במרץ 1973, נחפרו הקברים ושרידי הנפטרים הובאו לקבורה בבית הקברות היהודי בעיר ביטום Bytom. אחר כך הוסרו שרידי המצבות. כ־400 טונות של הריסות ומצבות הועברו לאחסון ברחוב סקלאדובה Składowej. בשנת 2006 חלקת האדמה בה היה בית הקברות, עובדה וטופחה ובמקום הוקם פארק בשם פארק עץ הערמונים. התוכניות לבנות בית ספר וגן ילדים במקום בית העלמין המחוסל לא בוצעו בסופו של דבר.
ב־25 באוקטובר 2006 עוצבה בקצה הפארק אנדרטה שתוכננה על ידי הפסל ( Gerard Grzywaczyk ) האנדרטה המורכבת משני לוחות גרניט שצורתם מזכירה את לוחות הברית. עליהם נחרטה כתובת: "אל מלא רחמים" בעברית ובפולנית נכתב, אלוהים יברך אותם ... להנצחת הקהילה היהודית בחוז'וב. תושבי העיר, 2006. "
שום מצבה לא שרדה עד היום בבית העלמין של חוז'וב. האזור אינו מגודר, ושאריות קיר הלבנים של בית הקברות, עדיין נראות לעין. גבולות אתר הקבורה אינם ברורים. בתי מגורים ממוקמים בסביבתו הקרובה. האנדרטה הסמלית מזכירה למבקרים את יהודי חוז'וב, אך אין כל לוח זיכרון, המציין שזהו אתר בית קברות יהודי.
הנצחת קהילת יהודי העיר.
בעיר חוז'וב בשנת 2020 גרו למעלה מ־111,000 תושבים מאידך, נמצאים בה רק 3 מרכיבים המנציחים את קהילת יהודי העיר שמנתה בערב פתיחת מלחמת העולם השנייה למעלה מ־2,800 נפש. כפי שהוזכר למעלה בעיר נשמר בית הספר היהודי המשמש את המחלקה האפידמיולוגית והסניטרית של העירייה ברחוב ק. ווילקייגו 6 (ul. K. Wielkiego ). המצבה בדמות לוחות הברית בפארק שבעבר היה בית הקברות היהודי של הקהילה היהודית. המרכיב השלישי והחשוב ביותר להנצחת הקהילה היהודית הוא בית הספר ל"דיאלוג" בין בני הנוער אודות המורשת של הקהילה היהודית שחיה בעיר.
האנדרטה להנצחת יהודי חוז'וב.
האנדרטה לזכר הקהילה היהודית בחוז'וב (ברחוב קריזבה 18) הוקמה ב־25 בנובמבר 2006 ביוזמת עמותת חובבי חוז'וב בפארק הערמונים שברחוב קריזבה 18. האנדרטה בנויה משתי מצבות גרניט בגובה 1.6 מטר. המדמות את לוחות הברית. בצד אחד קטע מפסוק תפילה בעברית ובפולנית שנחרט על אחת המצות ואילו המצבה השנייה מציגה חנכיה. הפסל, ג'רארד גרז'ביצ'יק. תרגום הטקסט מפולנית הוא: "אלוהים יברך אותם ... להנצחת הקהילה היהודית בחוז'וב, תושבי העיר, 2006."
בונזו
בונזו הוא מותג מזון לכלבים של חברת ביופט, פרי פיתוח ישראלי-צרפתי-אמריקאי. מותג זה הוא בין הנפוצים ביותר בתחום בישראל עד כדי הפיכתו לשם גנרי למזון לבעלי חיים.
מוצרים.