בריאיון שנערך עם גיורא חמיצר ב-4 באוגוסט 2019, חמיצר חשף לראשונה שהוא שוקד על כתיבת והפקת סדרה לבני הנעורים שתתמקד בחייזרים. ב-16 בספטמבר 2019, הוכרז על ליהוקם של רביד רונן, עידו טאקו, מעיין רחימה, אופק פסח, עופרי פרישקולוניק, דולב סלע, בר מיניאלי, שחר טבוך, דניאל גד, לידור אדרי וחי דוידוב.
ב-1 במרץ 2021, שלושה שבועות לפני שידור בכורת הסדרה, כבר נודע כי חמיצר ופניני שוקדים על כתיבת והפקת עונה שנייה, שהחלה את צילומיה בקיץ 2021.
צילומים.
צילומי העונה הראשונה החלו ב-17 בפברואר 2020, והתקיימו בין היתר ביישוב כרמי יוסף, מועצה אזורית חבל מודיעין, כפר הנוער בן שמן, כפר הרא"ה ובבית אלעזרי. צילומי הסצנות שמתקיימות בביתם של בני משפחת גבאי התקיימו במושב גאליה. בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בישראל, הצילומים הוקפאו למשך שלושה חודשים והתחדשו רק ביוני 2020. צילומי העונה הראשונה הסתיימו באוגוסט 2020.
צילומי העונה השנייה החלו ב-10 בינואר 2022.
פרסים.
הסדרה הייתה מועמדת ל-11 פרסים בתחרות פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער ה-1, כשבסופה, רועי ניצן זכה בקטגוריית אנימציה ואיתן חתוכה בקטגוריית צילום.
קישורים חיצוניים.
כתבות
ביקורות
ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש
סופרקום
סופרקום בע"מ (באנגלית: .SuperCom Ltd) היא חברה ישראלית המתמחה בפיתוח ושיווק פתרונות אבטחה, אימות וזיהוי דיגיטלי. סופרקום היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בנאסד"ק.
היסטוריה.
הקמת החברה.
חברת סופרקום הוקמה בשנת 1988 על ידי אלי רוזן, אבי לנדמן ויעקב חסן. החברה עסקה תחילה בפיתוח טכנולוגית הדפסה נגד זיופים. ועיקר פעילותה היה הפקת תעודות זהות מסוגים שונים (פנקסים, תעודות פלסטיק וכרטיסים חכמים) עבור מדינות. הפתרון כלל הטמעת תמונה בתוך פלסטיק, לעיתים בשילוב עם שבב, ותוכנה לניהול מרשם מקבלי התעודות. בשנת 1998 הגיעו הכנסות החברה לכ-7 מיליון דולר, לאחר שנבחרה במכרז להדפסת דרכונים בבריטניה, בשיתוף עם חברת סימנס. כמה חודשים אחר כך נבחרה עם סימנס גם במכרז להנפקת דרכונים בברזיל.
הנפקה בבורסה.
באפריל 1999, הנפיקה החברה את מניותיה בבורסת איסד"ק (EASDAQ) בבלגיה. בורסה שהייתה אמורה לחקות במתכונת פעילותה את בורסת הנאסד"ק בארצות הברית והוקמה בסוף 1996. במסגרת ההנפקה גייסה החברה 26 מיליון דולר לפי שווי שוק של 126 מיליון דולר. לאחר שבורסת איסד"ק נסגרה ב-2003, עברו מניות החברה להיסחר בבורסת Euronext בבריסל. בנובמבר 2004, נרשמה גם למסחר מעבר לדלפק בארצות הברית. במהלך 2007 נרשמה למסחר גם בנאסד"ק.
לאחר ההנפקה הרחיבה החברה את תחומי פעילותה, השקיעה במספר חברות הזנק ונכנסה לתחום של הנפקת תעודות זיהוי ביומטריות. חברת הבת הבולטת בה השקיעה הייתה חברת אינקשור (InkSure), שעסקה בפיתוח דיו מיוחד למערכות הדפסה, המאפשר זיהוי הדיו נגד זיוף באמצעות קורא בגודל עט. במהלך שנת 2002 מכרה סופרקום את כל החזקתה באינקשור לחברת ICTS ומשקיעים נוספים. בעקבות המכירה שנת 2002 הייתה השנה הראשונה שהסתיימה כשהחברה ברווח.
באוקטובר 2004, נבחרה סופרקום במכרז לאספקת דרכונים חכמים לממשלת ארצות הברית, ונבחרה כספק ראשי לפרויקט שהיקפו הוערך ב-50 מיליון דרכונים במשך חמש שנים. מייד אחר כך גייסה 3.5 מיליון דולר ממשקיעים מוסדיים לפי שווי של 17 מיליון דולר.
בנובמבר 2006, רכשה חברת און-טראק אינוביישנס (On Track Innovations) את פעילות הדרכונים החכמים של סופרקום בעסקת מניות. לאחר השלמת העסקה התרכזה החברה בשני תחומים. חטיבת ה-IRMS, המפתחת מערכות המיועדות לכוחות הצלה הפועלים באזורי אסון. וחטיבת ה-Active RF, המפתחת פתרונות איתור אלחוטיים המיועדים לאיתור בני אדם, נכסים ופריטים חיוניים.
שינוי בעלות.
בשנת 2008 דיווחה החברה על הפסד של 13.6 מיליון דולר מתוך מכירות של 18 מיליון דולר בלבד. ההפסדים נמשכו בשנים הבאות ומניית החברה צנחה עד למחיר של סנטים בודדים, נמחקה מהמסחר בנאסד"ק והחלה להיסחר מעבר לדלפק, ברשימת ה"פינק שייט". בשנת 2010 הייתה החברה על סף פשיטת רגל כאשר אריה טרבלסי נכנס להשקעה בחברה כשרכש, דרך החברה הפרטית סיגמא ווייב שבבעלותו, את חוב החברה לקרן אמריקאית תמורת כמה מיליוני דולרים. אחר כך רכשה סיגמא ווייב את השליטה באמצעות המרת החוב למניות. אריה טרבלסי מונה למנכ"ל ונשיא החברה ושני בניו למנהלי חטיבות בחברה.
במהלך 2013 ביצע איחוד הון של מניות החברה במטרה לחזור ולהיסחר בנאסד"ק. בסוף אותה שנה גייסה סופרקום 12 מיליון דולר. בנוסף רכשה בחזרה את הפעילות שנמכרה לחברת און-טראק 7 שנים קודם.
במרץ 2016 רכשה את חברת Safend הישראלית תמורת כ־6 מיליון שקל. Safend פיתחה פתרונות אבטחת מידע למחשבים ניידים ונייחים לארגונים, כולל פתרונות הצפנה מניעת זליגת מידע וחסימת התקנים נתיקים.
ביוני 2016 רכשה את חברת אלווריון הישראלית תמורת 2 מיליון דולר.
במרץ 2021, בעקבות מגפת הקורונה בישראל החלה החברה בפרויקט פיילוט של משרד הבריאות, המציע לנוסעים הנוחתים בנתב"ג, והמחויבים בבידוד, לקבל אזיקים אלקטרוניים תוצרת סופרקום כחלופה לשהות במלונית.
יחסי אוסטרליה–הונג קונג
יחסי אוסטרליה–הונג קונג הם יחסי החוץ בין אוסטרליה והונג קונג. היחסים נבדלים מיחסי אוסטרליה–סין. להונג קונג יש מעמד של אזור מנהלי מיוחד של הרפובליקה העממית של סין, והיא מקיימת יחסים בין-לאומיים משלה, כולל אלה עם אוסטרליה, כפי שהיא מוסמכת לעשות זאת על פי חוק יסוד הונג קונג. אוסטרליה תומכת בהצהרה המשותפת הסינית-בריטית, במיני חוקה של הונג קונג, חוק היסוד, ובהתאם למדיניות של סין לשמור על "מדינה אחת, שתי שיטות". מנגד, סין היבשתית הצהירה כי הונג קונג נמצאת בתחום העניינים הפנימיים של סין.
לאוסטרליה אינטרסים כלכליים נרחבים ומתמשכים בהונג קונג.
לאוסטרליה קונסוליה כללית בהונג קונג. הונג קונג מנהלת משרד כלכלה וסחר בסידני.
היסטוריה.
האינטראקציה הראשונה בין האוסטרלים לסינים הדרומים הייתה במהלך הבהלה לזהב באוסטרליה בשנות ה-50 של המאה ה-19, כאשר הונג קונג הבריטית הייתה נקודת המוצא של מהגרים מדרום סין. הגירה לבנה בתוך האימפריה הבריטית המשיכה לאורך קווי התקשורת הימית בין הונג קונג, סינגפור, אוסטרליה / ניו זילנד.
לאחר הקמת הפדרציה של אוסטרליה בשנת 1901, אימצה אוסטרליה את מדיניות אוסטרליה הלבנה והעבירה את חוק הגבלת ההגירה 1901 שהגביל את ההגירה הלא לבנה (כולל אירואסייתים) לאוסטרליה. ההגירה הסינית האתנית התחדשה באטיות כאשר מדיניות אוסטרליה הלבנה נפגעה בשנות החמישים והשישים.
האוסטרלים מילאו תפקידים בכירים ובינוניים במוסדות ובממשלת הונג קונג. הפיזיולוג של HKU לינדזי רייד מניוסטד, ויקטוריה, הקים ופיקד על קבוצת הסיוע של הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה. פיליפ האדון-קייב מהובארט, טסמניה המשיך במדיניות ממשלת הונג קונג של אי התערבות חיובית בתקופת כהונתו כשר הפיננסי בהונג קונג.
הסכמים דו-צדדיים.
סעיפים 151, 153 ו-155 לחוק יסוד הונג קונג מאפשרים להונג קונג לסכם הסכמים דו-צדדיים לא צבאיים עם מדינות זרות, בעוד שסעיף 152 מאפשר להונג קונג להצטרף לארגונים בינלאומיים.
הונג קונג ואוסטרליה חברות מלאות ב-APEC וב-FATF, (לסין יש חברות משלה) והן משתתפות דו-צדדיות בהסכם שירותי האוויר (מאז 1993), הסכם קידום השקעות והגנה (מאז אוקטובר 1993) שהוחלף על ידי הסכם השקעות אוסטרליה - הונג קונג (2019), הסכם סיוע משפטי הדדי (משנת 1999), הסכם כניעת עבריינים נמלטים (מאז יוני 1997), הסכם העברת נידונים (מאז 2006).
לאחר הטלת חוק הביטחון הלאומי בהונג קונג של סין היבשתית על הונג קונג, אשר אוסטרליה רואה כמפרה את חוק יסוד הונג קונג, הוציאה ממשלת אוסטרליה אזהרת מסע רשמית המזהירה מטיילים ובעלי דרכון אוסטרלי המתגוררים בהונג קונג: "אם אתה מודאג מהחוק החדש, שקול מחדש את הצורך שלך להישאר בהונג קונג." ב-9 ביולי 2020, אוסטרליה השעתה את הסכם ההסגרה שלה עם הונג קונג, שהיה קיים מאז 1993 והציעה להאריך ויזות בחמש שנים לתושבי הונג קונג הנמצאים כיום באוסטרליה, ופתיחת מסלול לתושבות קבע של עד 10,000 איש העובדים ולומדים באוסטרליה.
יחסים פוליטיים.
מדיניותה של אוסטרליה כלפי הונג קונג מתבססת על האינטרסים המסחריים המהותיים שלה ועל ידי נוכחותה של קהילה אוסטרלית גדולה המתגוררת בהונג קונג.
סעיף 82 לחוק יסוד הונג קונג מתיר להונג קונג להזמין שופטים מתחומי שיפוט מקובלים אחרים לשבת בבית הדין לערעורים סופיים. ממשלת הונג קונג ממשיכה לשכור ולמנות אוסטרלים, עם או בלי זכות מגורים בהונג קונג, לתפקידים בכירים במערכת המשפט בהונג קונג. מנהלי התביעות הציבוריות לשעבר בהונג קונג, איאן מקוולטרס וקווין זרבוס, מונו לשופטי בית הדין העליון בשנת 2011 ובשנת 2013 בהתאמה, ושניהם הועלו לאחר מכן לבית הדין לערעורים בשנת 2014 ובשנת 2018 בהתאמה. סר אנתוני מייסון, מאריי גליסון, ג'יימס שפיגלמן, ויליאם גומוב ורוברט פרנץ' מונו לבית המשפט לערעורים סופיים כשופטים שאינם קבועים מתחומי שיפוט אחרים במשפט המקובל.
הקונסוליה הכללית של אוסטרליה מייצגת את ממשלת אוסטרליה בהונג קונג. כמה מדינות באוסטרליה מקיימות משרדי מסחר או עסקים בהונג קונג, כולל קווינסלנד וויקטוריה. על פי חוק יסוד אסור להונג קונג לקיים יחסים דיפלומטיים עם מדינות אחרות, אך היא מנהלת את משרד הכלכלה והסחר של הונג קונג בסידני, אוסטרליה.
סחר והשקעה.