בחודש יולי 2010, Rackspace Hosting ונאס"א במשותף השיקו יוזמה חדשה בקוד פתוח למחשוב ענן בשם "OpenStack". מטרת הפרויקט היא לאפשר לכל ארגון ליצור ולהציע שירותי מחשוב ענן הפועלים על חומרה סטנדרטית. שחרור הגרסה הרשמי לקהילת הקוד הפתוח, בשם קוד "אוסטין", היה כעבור 4 חודשים תוך כוונה לשחרר עדכונים שוטפים של תוכנה כל מספר חודשים.
רכיבים.
ל-OpenStack יש ארכיטקטורה מודולרית הכוללת את הרכיבים הבאים:
רכיבים שיתווספו למהדורה הבאה:
אזוטוס
קומנדר טאקר
לואיס אצ'ווריה אלווארס
לואיס אצ'ווריה אלווארס (בספרדית: Luis Echeverría Álvarez; 17 בינואר 1922 – 8 ביולי 2022) היה פוליטיקאי מקסיקני, אשר כיהן כנשיא מקסיקו בין השנים 1970–1976.
אצ'ווריה נולד במקסיקו סיטי. הוא היה חבר המפלגה המוסדית המהפכנית (PRI) כבר משנת 1940. במשך השנים השתלב בפוליטיקה המקסיקנית ומילא תפקידים שונים. הוא היה שר הפנים בממשלתו של גוסטבו דיאס אורדס, בין השנים 1964 ל-1970. ב-1968, ימים ספורים לפני פתיחת אולימפיאדת מקסיקו סיטי, נערכו בבירה הפגנות גדולות בקרב סטודנטים פעילי שמאל. ההפגנות דוכאו על ידי המשטרה והצבא בהוראת אצ'ווריה, ונהרגו בהן עשרות מפגינים, במה שנודע כטבח טלטלולקו.
בשנת 1970 נבחר אצ'אווריה לנשיא מקסיקו, וכיהן בתפקיד עד 1976. בשנת 2006 הורה שופט בבית המשפט הפדרלי במקסיקו להעמיד לדין את אצ'ווריה בגין מעורבותו בטבח הסטודנטים ב-1968, ובטבח נוסף שאירע ב-1971, בעת שכיהן כנשיא. בסופו של דבר בוטלו האישומים בשל התיישנות.
ביוגרפיה.
אצ'ווריה היה למזכיר הפרטי של נשיא המפלגה המוסדית המהפכנית (PRI) השלטת במקסיקו מאז המהפכה המקסיקנית בשנת 1940 וקיבל תואר במשפטים מהאוניברסיטה האוטונומית הלאומית של מקסיקו בשנת 1945. במסגרת תפקיד זה שירת את לאסרו קארדנאס, מנואל אבילה קמאצ'ו, מיגל אלמאן ולדס, אדולפו רואיס קורטינס ואדולפו לופס מטאוס. הוא עלה במהירות במעמדו בקרב החוגים הפוליטיים והחזיק בכמה תפקידים חשובים בממשלה ובתוך מפלגת ה-PRI. כל זאת לפני שהתמנה למזכיר הפנים של מקסיקו בשנת 1964 על ידי הנשיא גוסטבו דיאס אורדס. הוא ספג ביקורת קשה על התנהלותו בהפגנות הסטודנטים ב-1968 איפה שהשתמש בדיכוי משטרתי של המחאות אשר הגיעו לשיאן ב"טבח טלטלולקו", בו נהרגו או נפצעו יותר מ-300 מפגינים ואלפים נעצרו. בשנת 1970 מינה אותו הנשיא אורדס ליורשו בנשיאות בקביעתו כמועמד למשרה מטעם ה-PRI בבחירות של אותה השנה.
לאחר שהפך לנשיא, עבר אצ'ווריה בצורה חדה אל מחנה השמאל במפלגה. הוא שחרר את מרבית האסירים שנעצרו בשנת 1968, חילק מיליוני דונמים מחדש בקרב החקלאים חסרי הקרקעות, הרחיב את התשתיות הממשלתיות עבור הביטוח הלאומי, הדיור והתחבורה, והשליך סכומי עתק גדולים לטיפוח של תשתיות ציבוריות חדשות. בהיפוך של עמדתו הקודמת, אצ'ווריה הציג תוכנית ארצית לתכנון הסדר הילודה בתוך המשפחה הממוצעת להפחתת גידול האוכלוסייה. הממשל שלו הוטרד מאינפלציה נרחבת שפגעה בערך הפסו המקסיקני, אבטלה גבוהה ואחוז לא יודעי קרוא וכתוב גבוהה ברחבי המדינה, בין לבין עקב הזנחת התחום החינוכי בידי הממשל שהיה אחראי עליו.
הצעותיו הכלכליות של אצ'ווריה התאימו לאידיאלים הפוליטיים שלו ונגעו, בין לבין, לרכישה ממשלתית של מפעלים רבים שהיו קודם לכן בבעלות פרטית, גרמו לניכור נרחב של אינטרסים עסקיים וגרמו להפחתת השקעות מקומיות כמו גם השקעות זרות אשר החריפו את המשבר הכלכלי. גורם נוסף שפגע בכלכלה המקסיקנית היה משבר האנרגיה העולמי בשנת 1973. מאזן סחר בירידה אילץ את פיחותו של הפסו המקסיקני ב-50 אחוזים בשנת 1976, מה שיצר חוסר ביטחון ואנטגוניזם בקרב גורמים מתוך מעמד הביניים. במדיניות חוץ, אצ'ווריה פתח ביחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין ותמך בהבעת עמדת סולידריות של אמריקה הלטינית בנושאים בינלאומיים. לאחר שעזב את תפקידו בשנת 1976, כיהן כשגריר מקסיקו באוסטרליה וניו זילנד (1977–1980) תחת יורשו, הנשיא חוסה לופס פורטייו.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה חקירה משפטית רשמית של אצ'רווריה על מעורבותו בטבח ב-1968 והרג של למעלה מעשרה מפגינים בידי המשטרה בשנת 1971. מאוחר יותר הוא עמד בפני אישומי רצח בגין פעילותו ומעורבותו בשני האירועים, אך לאחר תמרונים משפטיים רבים, בית משפט פדרלי בשנת 2007 קבע כי לא ניתן לשפוט את אצ'ווריה בגין הרג והתיק נגדו נסגר בשנת 2009.
נפטר ב-8 ביולי 2022.
טריפ טאקר
חאן אל-סולטאן
חאן אל-סולטאן הוא החאן השוכן ברובע המוסלמי, בדיוק במרכזה של העיר העתיקה בירושלים. החאן נמצא בקצה הצפוני של סמטה מקורה, היוצאת מרחוב השלשלת צפונה, סמוך ממזרח לרחוב שוק הצורפים.
בגג הסמטה המוליכה אל חצר החאן קבועים פתחים לאוורור ולתאורה, ומי גשם החודרים דרכם מתועלים אל בורות מים. בשער הסמטה הייתה דלת רחבה שאפשרה מעבר בהמות משא, וניתן היה לסוגרה ולבודד את החאן מהרחוב. בסמטה וסביב רחבת החאן ניצבים מבנים בני שתי קומות - בראשונה חדרים גדולים לבהמות ולסחורה, ובשנייה חדרים קטנים יותר עם מרפסות, ששימשו כאכסניה לסוחרים.
המבנה הוקם בשנות ה-80 של המאה ה-14 בידי ברקוק, ראשון הסולטאנים הממלוכים משושלת הבורג'ית, תוך שימוש במבנים צלבנים קודמים. הבנייה הצלבנית נכרת בכרכובים אופייניים התומכים במרפסות. הסוחרים הורשו לבצע מסחר בחצר החאן, ורק בה. מוג'יר א-דין כתב כי הכנסות החאן השנתיות, בסך ארבע מאות דינר (סכום ניכר) מאספקת לינה ושירותים, היו קודש לאחזקת מסגד אל-אקצא. במאה ה-18 שופץ החאן וכתובת במקום מעידה על כך. שיפוצים נוספים במקום נערכו בידי המחלקה הטכנית של הווקף בסוף שנות השמונים של המאה ה-20, ולאחרונה על ידי עיריית ירושלים.
Brannon Braga
חוסה לופס פורטייו
חוסה לופס פורטייו אי פאצ'קו (בספרדית: José López Portillo y Pacheco; 16 ביוני 1920 - 17 בפברואר 2004) היה נשיאה ה-51 של מקסיקו. לופס נולד במקסיקו סיטי ולמד משפטים באוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו. לאחר מכן למד גם תאוריה פוליטית ומדע המדינה. בשנת 1959 הצטרף למפלגה המוסדית המהפכנית (PRI). הוא מילא מספר תפקידים פוליטיים בממשלות שני קודמיו. בין השנים 1973 ל-1975 היה שר האוצר בממשלתו של לואיס אצ'ווריה אלווארס.
בשנת 1976 נבחר לופס לנשיא מקסיקו. במהלך נשיאותו, הביא תחילה לשיפור בכלכלת המדינה על ידי הגדלת ייצוא הנפט. אך מאוחר יותר, בשל ירידת מחירי הנפט, הגיעה המדינה לחובות גבוהים ולאינפלציה. האופוזיציה במדינה האשימה אותו בשחיתות. כהונתו הסתיימה ב-1982.
קורות חיים.
לופס פורטייו למד באוניברסיטה הלאומית האוטונומית של מקסיקו ובאוניברסיטת צ'ילה. לאחר מכן עסק בעריכת משפטים ובהמשך היה פרופסור למשפטים, מדעי המדינה ומנהל ציבורי באוניברסיטה הלאומית במקסיקו לפני שהחל את דרכו הפוליטית. הוא הפך לחבר בהמפלגה המוסדית המהפכנית ומילא תפקידים אדמיניסטרטיביים שונים תחת הנשיאים גוסטבו דיאס אורדס ולואיס אצ'ווריה אלווארס לפני שהתמנה לשר האוצר בשנת 1971. בתפקיד זה הוא קידם מודרניזציה של הליכי גביית המס, רדף אחר העלמות מס והפחית את ההוצאות הציבוריות.
כנשיא מקסיקו, לופס פורטייו נקט בגישה שמרנית יותר מזו של קודמתו, אצ'ווריה, כשהוא שם דגש על חלוקת קרקעות מחדש והעדיף יצירת מקומות עבודה שאינם מבוססים על מערכת חברתית-תרבותית, זיקוק נרחב של נפט וגז טבעי וויתורי מיסים לעידוד פיתוח תעשייתי ומשיכה של השקעות זרות. הוא המשיך בתוכנית בקרת האוכלוסין של אצ'ווריה, שהשיגה ירידה מתונה בשיעור הילודה הגבוה במדינה. הרפורמה הפוליטית המשמעותית ביותר של לופס פורטייו הייתה הגדלת גודל לשכת הצירים ל-400 חברים, עם מינימום 100 מושבים שמורים למפלגות האופוזיציה. צעד זה נועד לאפשר יותר השתתפות מיעוטים בפוליטיקה המקסיקנית, שנשלטה על ידי מפלגת המהפכה המוסדית מאז 1929. דה פקטו, מפלגות האופוזיציה שוחדו בידי הממשל בשביל להימנע מביקורת נגד ה-PRI.
לופס פורטייו הקים בתקופת נשיאותו תוכנית תשתיות שאפתנית לניצול עתודות נפט ענקיות שהתגלו זמן קצר קודם לכן במדינות וראקרוס וטבסקו על ידי סוכנות הנפט המקסיקנית הממלכתית 'פטרולוס מקסיקוס' (Pemex). התוכנית הביאה לצמיחה כלכלית מהירה ולעלייה דרמטית בייצוא הנפט של מקסיקו, אך חלק ניכר מהעושר שנוצר הועבר לידי מפעלים ממשלתיים לא יעילים או נשלל על ידי גורמים ממשלתיים ואיגודי עובדים לכיסיהם של אלו. שחיתות שלטונית מהוללת והלוואות ממשלתיות חסרות מעצורים הביאו לחובות זרים בסך 60 מיליארד דולר אמריקאי, וכשמחירי הנפט העולמיים קרסו ב-1981, מקסיקו לא הייתה מסוגלת לשלם את החוב שלה, מה שגרם למשבר חוב עולמי. עד לסיום כהונתו ב-1982, ממשלתו פגשה התנגדות עממית נרחבת, ולופס פורטייו התגורר בחו"ל מספר שנים כדי להימלט מהאיבה שחשו האזרחים המקסיקנים כלפיו. בסופו של דבר חזר למקסיקו ופרסם את ספר זיכרונותיו בשנת 1988, "הזמנים שלי: ביוגרפיה וברית פוליטית" (בספרדית: Mis tiempos: Biografía y testimonio político).
קודם לסיום כהונתו קבע לופס פורטייו את מיגל דה לה מדריד ליורשו כמועמד לנשיאות מטעם ה-PRI. לופס פורטייו אימץ גישה מפויסת ביחס לקודמיו כלפי אספקת נפט וגז עבור ארצות הברית תוך שהוא מפעיל לחץ להקלת מגבלות הסחר וההגירה בין שתי המדינות. בשנת 1978 מקסיקו פתחה מחדש את היחסים הדיפלומטיים עם ממלכת ספרד לאחר הפסקה של 38 שנים שבהם הייתה קיימת הדיקטטורה של המדינה הספרדית. בשנת 1983 הנשיא החדש מיגל דה לה מדריד יצא בקו תוקפני נגד ממשל קודמו פורטייו, והאשים אותו בהחמרת משבר חלוקת הקרקעות ובהונאות.
מיגל דה לה מדריד