בית משוגעים הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי רן דנקר. השיר יצא לאור ב-3 במרץ 2021, כסינגל מתוך אלבום עתידי, על ידי חברת התקליטים NMC. השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעד השנתי של גלגלצ ובמצעד של כאן גימל לשנת תשפ"א.
רקע.
שבעה חודשים אחרי יציאת הסינגל הקודם שלו, "כואב אבל מתוק", דנקר הוציא לאור את הסינגל, גם הוא מתוך אלבום עתידי שלו, אותו כתב והלחין יחד עם המוזיקאים ג'ורדי ורון ביטון במהלך מפגש שערכו באולפן ההקלטות של ג'ורדי בחיפה. בשבוע שלפני יציאת השיר פרסם רן דנקר בחשבון האינסטגרם שלו ציטוטים שונים מתוך השיר.
בריאיון לאתר מאקו, דנקר סיפר על תהליך כתיבת השיר: "זה קרה מיד אחרי הפסטיגל. הרגשתי שינוי, רציתי שינוי והבנתי שאני רוצה למצוא את הכיוון המוזיקלי שלי לשנת 2021. הכי חשוב היה לי לשקף את הטוב שאני מרגיש ונמצא בו, והמקום השלם והנינוח אליו הגעתי ברמה האישית. בסוף, אין כמו שיחת גברים טובה לשחרר תחושות, משם זרמנו לכתיבה, ובסוף הלילה היה לנו את זה".
תוכן השיר.
השיר עוסק בחייו האישיים של דנקר, ומדבר בין היתר על הזוגיות שלו עם הזמרת נינט טייב, היציאה מהארון והחתונה עם בן זוגו איתי. בשיר משובצות שאלות שדנקר היה רגיל לשמוע מהסביבה, למשל "מי אתה ומה אתה אוהב?", "זה לא אתה זה שהיה אז עם נינט?", "מתי אתה החלטת לצאת?" וכו'. על שילוב נושאים אלו הוא אמר "אם אתה במקום של חוסר ביטחון זה לא בא טוב, אבל היום אני לא שם והרגשתי שיהיה מאוד כיף לשים את זה בחוץ. [...] לדבר על זה שאני מת על זה שבמדינה שלנו יכולים להגיד לך הכול". הוא הוסיף ואמר "בסוף אני הכי מכור לבית המשוגעים שאנחנו חיים בו. השיר הזה הוא לא רק על רן ברמה האישית, אלא על גם האהבה הגדולה למקום הזה, על הטרפת הזאת, ובוודאי גם על התקופה".
השיר מסודר בהתאמה מלודית וקצבית, כאשר בתחילת כל בית דנקר מציף בסגנון ראפ את השאלות שהוא נשאל על חייו האישיים, ובהמשך הוא מתחיל לענות, וכשמגיע הפזמון בן שתי הפסקאות הוא משחרר הצהרה אישית על חייו ("בא לי בלילות, לרקוד עם כוכבים...").
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דנקר ב-3 במרץ 2021. הקליפ בוים על ידי עומר טובי וצולם במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט שבתל אביב.
מספר הצפיות לקליפ עומד על מעל ל-21 מיליון (נכון למרץ 2022).
הצלחה.
השיר הגיע לראשונה במקום התשיעי במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, עם כ-70 השמעות בתחנות הרדיו בישראל. בשבועות שלאחר מכן הוא הגיע למקום השביעי עם כ-101 השמעות ולמקום החמישי עם כ-98 השמעות. לאחר מכן, הגיע למקום הראשון.
השיר נכנס גם למצעד השבועי של גלגלצ, בו הופיע לראשונה במקום השביעי. בהמשך הגיע למקום הראשון ושהה בו 12 שבועות רצופים – ובכך שבר את שיא היסטוריית התחנה במספר השבועות ברצף במקום הראשון. ובמקום רביעי בהיסטוריית התחנה במספר הכולל אחרי אחרי "הללויה" של חלב ודבש (16 שבועות), "אבניבי" של יזהר כהן (15 שבועות) ו"רסיסים" של רביב כנר (13 שבועות).
השיר זכה בתואר "שיר השנה" במצעדים השנתיים של גלגלצ וכאן ג' לשנת תשפ"א ואף בטקס נבחרי השנה של ישראל בידור.
השיר נבחר למושמע ביותר בספוטיפיי ישראל לשנת 2021, ולקליפ השני הנצפה ביותר ביוטיוב באותה השנה. בסקירת שנת 2021 של ספוטיפיי, "בית משוגעים" הוא השיר הישראלי שסומן הכי הרבה בלב והשיר הפופולרי בקרב בני 25-44.
ביקורות.
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית: "חגיגה קטנה: דאנס, מקצב דבקה אלקטרוני מזיז, מעבר מלודי, שילוב של דיבור ושירה. השיר הוא הצגה מעט מטורללת מסתייעת בהפקה אנרגטית ממדרגה ראשונה. המבנה של השיר מיוחד, מפתיע, חשיבה מחוץ לקופסה, והקליפ הביזארי משדרג. השיר מצליח לחבר פופ, היפ הופ ודאנס בצורה מהוקצעת. טירוף קטן ומדליק". שקד קראוס מאתר פרוגי ביקר את השיר באופן חיובי וציין כי "זכינו בשיר הזה להיחשף לרן חדש, להכיר פן אחר, אישי ומיוחד בו. [...] וכל העומק הזה בא דווקא עם לחן קצבי, ולא כשיר שקט ורגוע". הוא גם ציין לטובה את הווידאו קליפ המלווה את השיר.
אנתון ואן רפרד
אנתון ג'רארד אלכסנדר ואן רפרד (בהולנדית: Anthon Gerard Alexander van Rappard; 14 במאי 1858, זייסט – 21 במרץ 1892, סנטפורט) היה צייר הולנדי. הוא היה תלמידו של לורנס אלמה-טדמה ובמשך כארבע שנים, חברו והחונך של וינסנט ואן גוך, שלדבריו העריך אותו על מעורבותו החברתית, בין היתר.
ביוגרפיה.
על פי המכון ההולנדי להיסטוריה של האמנות, הוא עבד בפריז, בריסל, אוטרכט, אמסטרדם וטרשלינג לפני שעבר לסנטפורט. הוא למד ב-Rijksakademie והיה חבר בחברות האמנים באוטרכט "Kunstliefde" ו-"Utrechtse Kunstkring" (שהקים עם חברו לודוויג וילם ריימרט וונקקבאך), ו-"Arti et Amicitiae" באמסטרדם.
מכתבי ואן גוך לוואן רפרד, במהלך התכתבותם בשנים 1881–1885 הם מקור עיקרי לביוגרפיה ועבודתו של ואן גוך. כיום, עבודותיו של ואן רפרד נדירות בשל חייו הקצרים. ציוריו זוכים להערכה רבה.
מארוקפפי
מארוקפפי (בהונגרית: Márokpapi) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר הוקם בשנת 1941 לאחר איחוד של שני הכפרים מארוק (Márok) ומארוקפפי (Márokpapi).
יהודי מארוקפפי.
יהודים חיו במארוקפפי בתקופות זמן שונות עד להירצחם בשואה.
מאטיוש
מאטיוש (בהונגרית: Mátyus) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית מאטיוש קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-392 תושבים בשנת 1990 עד 311 תושבים בשנת 2020.
יהודי מאטיוש.
יהודים חיו במאטיוש בתקופות זמן שונות עד להירצחם בשואה.
הווליין
פולקסווגן קובלווגן
פולקסווגן קובלווגן (בגרמנית: Volkswagen Kübelwagen ו-VW Kuebelwagen, קרוי גם: פולקסווגן סוג 82, קרוי גם: Safari, Bucket/Tub car) הוא רכב צבאי פתוח מתוצרת יצרנית הרכב פולקסווגן, שיוצר בין השנים 1945–1940 בגרמניה הנאצית.
יוצרו 50,435 יחידות בתקופת מלחמת העולם השנייה עבור הורמאכט והזרוע הצבאית של האס.אס ואפן אס אס.
הרוצחים (סרט, 1946)
הרוצחים (באנגלית: The Killers) הוא סרט פשע אפל אמריקאי משנת 1946, בבימויו של רוברט סיודמק, עם ברט לנקסטר, אדמונד או'בראיין ואווה גרדנר בתפקידים הראשיים.
התסריט מתבסס על סיפור קצר בשם "הרוצחים" שפרסם ארנסט המינגוויי בשנת 1927. הסיפור הוא על שני רוצחים הנכנסים למסעדה ואומרים שהם הולכים לרצוח אדם מסוים. אותו אדם מוזהר, אך אינו נוקט שום אמצעי הגנה, אינו בורח ומחכה שיבואו לרצוח אותו.
ב-1964 הופק רימייק באותו שם. שני הסרטים מתארים בפלשבק את הסיבה שהביאה לרצח הזה. הסיפורים שונים אבל המשותף הוא שוד גדול שבעקבותיו יש בגידה בין המשתתפים ובעיקר אישה פאם פאטאל שמשתפת פעולה עם העבריין הראשי ובוגדת באחרים.
הסרט מ-1946 הוא סרט הבכורה של ברט לנקסטר והסרט מ-1964 הוא סרטו האחרון של רונלד רייגן.
ב-2008 הסרט נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס בשל "חשיבות היסטורית, תרבותית ואסתטית".
תקציר העלילה.
שני רוצחים שכירים נכנסים למסעדה בעיירה ברנטווד בניו ג'רזי ומכריחים את העובדים ואחד הלקוחות לגלות היכן נמצא "סוויד" אנדרסון (ברט לנקסטר). הלקוח ניק אדמס (פיל בראון) שעובד עם סוויד בתחנת דלק, ממהר להזהיר אותו אך סוויד לא מגיב לאיום, נשאר במיטתו עד שמגיעים השניים ומחסלים אותו ביריות אקדח.
לסוויד היה ביטוח חיים והחוקר גיים רירדון (אדמונד או'בראיין) נשלח מטעם חברת הביטוח לחקור את המקרה. בעזרת השוטר סאם לובינסקי (סאם לוין) שהיה חברו של סוויד, הוא מחבר את כל קצוות הסיפור שמופיעים כפלשבק).
סוויד היה מתאגרף מצליח שנאלץ להפסיק את עיסוקו לאחריו שאצבעותיו נשברו בתחרות איגרוף. ידידו סאם הציע לו להצטרף למשטרה אך הוא סירב. במסעדה, אליה הגיע סוויד עם חברתו לילי (וירג'יניה כריסטין), הוא פוגש את קיטי (אווה גרדנר) שמשכה את ליבו. הוא החליף את לילי בקיטי ולילי נישאה לבסוף לסאם.
סוויד נכלא לאחר הודאה בגניבת תכשיטים ובכלא הוא מתיידד עם העבריין צ'מברלין (וינס ברנט) שמסדר לו לאחר השחרור להכיר את ידידיו העבריינים המתכננים שוד גדול. מתכנן השוד הוא ג'ים קולפקס המכונה "ג'ים הגדול" (אלברט דקר), "דום-דום קלארק (ג'ק למברט) ובלינקי פרנקלין (ג'ף קורי). סוויד נפגש איתם ומסכים להצטרף לשוד. איתם נמצאת קיטי שהיא כעת בת זוגו של קולפקס.
הם נכנסים כפועלים למפעל גדול לכובעים ביום חלוקת משכורות ושודדים באיומים 254,912 דולר. הם קובעים להיפגש בחווה כדי לחלק את השלל. קיטי מגיעה לסוויד ומגלה לו כי חבריו בגדו בו והעבירו את מקום הפגישה לאחר שהחווה "נשרפה". סוויד מגיע למקום עם קיטי, מפתיע את העבריינים, לוקח את כל הכסף ונוסע עם קיטי לאטלנטיק סיטי. בלילה בורחת ממנו קיטי עם כל הכסף.
רירדון מגיע לדירה של סוויד לחפש אחר הכסף ונתקל שם בדום-דום שגם הוא מחפש לאחר שהרג את "בלינקי". שוטרים מוזעקים למקום אך דום-דום מצליח להימלט.
רירדון נפגש עם קולפקס שהוא כעת קבלן ישר ומצליח ומוסר לו כל מה שידוע לו על קיטי והשוד. קיטי כעת היא אשתו של קולפקס ולפי הצעתו היא מזמינה את רירדון ל"פגישה" במסעדה בו תגלה לו הכל על השוד. רירדון מגיע למקום עם סאם לובינסקי כמאבטח סמוי. קיטי מבקשת לצאת לפדר את פניה ואז מתקיפים שני רוצחים שכירים של קולפקס את רירדון אך סאם מחסל אותם.
רירדון וסאם ממהרים לביתו של קולפקס ושומעים יריות. הם מוצאים את דום-דום הרוג מאקדחו של קולפקס ששוכב פצוע קשה. קיטי יורדת אליו ומבקשת שיאמר שאינה אשמה אך הוא מת בזרועותיה.
נג'וורשאן