כמעט לכל הצפנים הקלאסיים חשיבות היסטורית בלבד והם אינם בטוחים כיום לשימוש בשל העובדה שהם סובלים מבעיית היתירות. בכל שפה ישנן אותיות ששכיחותן גבוהה מזו של האחרות. בשפה העברית למשל, האות יו"ד מופיעה בשכיחות של 11.5 אחוז בערך מסך כל האותיות בטקסט נפוץ לעומת האות טי"ת ששכיחותה היא 1.2 אחוז בקירוב. מידע סטטיסטי על התפלגות האותיות בשפה ספציפית, עשוי לסייע בידי מנתח הצופן בחשיפת המסר ללא צורך במפתח, או אף בחשיפת המפתח עצמו מתוך טקסט מוצפן קצר יחסית.
קיימות מספר שיטות לפענוח צופן רב-אלפביתי עם מפתח קצר, בהן שיטת קסיסקי או מבחן קסיסקי, בה מנסים לאתר את גודל המפתח מתוך מקטעים החוזרים על עצמם בטקסט המוצפן. משנמצא אורך המפתח, מחלקים את הטקסט המוצפן לגושים באורך המפתח ומפעילים ניתוח סטטיסטי על כל גוש בנפרד בהתבסס על שכיחות האותיות. וכן שיטת מדד צירופי מקרים של ויליאם פרידמן שפענח את צופן PURPLE היפני, בה המתקיף מנסה לחשוף את מחזוריות הצופן (אורך המפתח) על ידי מדידת שכיחות יחסית של מקבצי אותיות בטקסט המוצפן בהתבסס על טבלת שכיחויות שהוכנה מראש, שיטה זו טובה כנגד צופן רב-אלפביתי, כגון ספר-צופן (Running key) וכן צופן ויז'נר.
פיצוח האניגמה.
פיצוח צופן האניגמה היה אירוע שהשפיע רבות על התפתחות ההצפנה. פיצוח האניגמה מורכב ממספר אירועים שלא היה די בכל אחד מהם בנפרד, אולם שילובם יחד הביא לפיצוח המוצלח של הצופן ולשבירת המצור הימי על בריטניה. בנוסף, יש להבדיל בין פיצוח האניגמה הרגילה, ששימשה את כוחות היבשה וחיל האוויר, פיצוח שהתרחש במועד מוקדם יותר, לבין פיצוח האניגמה של הצי, שהייתה מורכבת יותר וקשה יותר. בתום המלחמה המשיכו הבריטים לשמור על סוד הפיצוח. בריטניה המליצה למושבותיה לשעבר כולל ישראל, להשתמש באניגמה בטענה כי צופן המכונה "אינו בר פיצוח". הסוד נחשף רק בשנות השבעים.
מסופר שפרופסור שהיה חבר בצוות של אלן טיורינג בפיצוח האניגמה שמע מפי סטודנט ישראלי שלו שהבריטים מסרו במתנה 30 מכונות אניגמה לידי צה"ל והרגיש צורך להזהירו אולם לא רצה לבגוד בבני עמו, לכן מצא דרך מקורית להעביר את המסר. הוא שאל את הסטודנט: "שמעת על הסוס הטרויאני?". המסר הועבר לצה"ל, והאגדה מספרת שראש הממשלה דוד בן-גוריון בכבודו ובעצמו הורה להוציא את ה"אניגמה" משימוש, עוד לפני שהוכנסה לשימוש מבצעי.
קריפטואנליזה מודרנית.
קריפטואנליזה של צפנים סימטריים.
שיטות הפיצוח הקלאסיות שהסתמכו על ניתוח תדירויות של אותיות לפי יתירות השפה, אינן ישימות כנגד אלגוריתמים סימטריים מודרניים כיוון שנעשה שימוש בבלוקים גדולים (64 סיביות ומעלה) ומספר הצירופים האפשרי במקרה כזה אסטרונומי, עובדה שמאלצת את המתקיף לנתח כמות עצומה של טקסטים ולרוב אינה מעשית. מלבד זאת קיימות שיטות לביטול יתירות אם על ידי הוספת אקראיות מכוונת או בשיטות אחרות (ראה מצבי הפעלה). השיטות המודרניות המקובלות כיום לניתוח אלגוריתמים סימטריים מסתמכות בעיקר על סטטיסטיקה ואנליזה ליניארית ודיפרנציאלית. ביניהן ניתן למנות את:
קריפטואנליזה של צפנים אסימטריים.
אלגוריתמים א-סימטריים נשענים בעיקר על קושיין (התאורטי/חישובי) של מספר מצומצם של בעיות מתמטיות קשות. בהן נמנות בעיית פירוק לגורמים (עליה מבוססת, למשל, הצפנת RSA), בעיית לוגריתם דיסקרטי (עליה מבוסס DSA) ובעיית הוצאת שורש ריבועי מודולו מספר פריק (עליה מבוססת הצפנת רבין). בעיות אלו מאפשרות יישום פונקציה חד כיוונית עם דלת סתרים (Trap-door), שהיא פונקציה קלה לחישוב בכיוון אחד אולם קשה לשחזור בכיוון ההפוך, אלא כן קיים "מידע נסתר" (למשל בבעיית פירוק לגורמים, דלת הסתרים יכולה להיות הגורמים הראשוניים או חלקם), בהקשר זה דלת הסתרים היא המפתח הפרטי. אף שמשערים כי הפונקציות בהן משתמשים היום בפועל הן חד-כיווניות, מעולם לא ניתנה לכך הוכחה פורמלית ושאלת קיומן של פונקציות חד-כיווניות קשות באופן ודאי היא בעיה פתוחה חשובה במדעי המחשב (בפרט, תשובה חיובית לשאלה זו תהווה הוכחה לכך ש-P שונה מ-NP, מה שישים קץ לשאלה הפתוחה המרכזית במדעי המחשב).
טרם נמצא אלגוריתם יעיל המסוגל לפתור בזמן ריצה פולינומי את אחת מהבעיות שבבסיס האלגוריתמים האסימטריים הנפוצים בימינו ובכך להוציאם מכלל שימוש. עם זאת קיימים אלגוריתמים לפתרון בעיות יסודיות אלו בסיבוכיות זמן היעילים במידה ניכרת מכוח גס. מסיבה זו רצוי שמפתחות ההצפנה יהיו גדולים במידה ניכרת כדי להשוות את רמת בטיחותן לאלגוריתמים סימטריים. הדוגמה הידועה ביותר היא בעיית פירוק לגורמים עתיקת היומין, שמתמטיקאים רבים וטובים התחבטו בה. האלגוריתם הטוב ביותר הידוע כיום לפתרונה הוא נפת שדה מספרים.
בנובמבר 2005 הצליח צוות מתמטיקאים לפרק לגורמים את RSA-200 (בגודל 663 סיביות) מתוך מספרי האתגר של מעבדות RSA במאמץ שנמשך כמעט שלוש שנים, תוך שימוש במספר גדול של מחשבים שעבדו במקביל. במאי 2007 הצליח צוות מתמטיקאים לפרק לגורמים את המספר formula_10 (המכונה מספר מרסן) המספר הגדול ביותר שפורק לגורמים נכון לשנה זו. ההשלכה היא שמפתח בגודל 1024 סיביות בר פיצוח. בספטמבר 2013 בעקבות פרשת סנואודן, רוברט דייוויד גראהם מומחה אבטחת מחשבים מחברת אראטה העריך כי ביכולת הטכנולוגית הנוכחית עם המשאבים של ארגון כמו NSA אפשר לבנות חומרה ייעודית בעלויות של כמילארד דולר, שתוכל לפצח מפתח הצפנה של RSA או דיפי-הלמן בגודל 1024 סיביות בתוך מספר שעות. אין סיבה שלא להאמין ש-NSA הצליחו לעשות זאת.
קריפטואנליזה של צפני זרם.
בין ההתקפות הידועות כנגד צפני זרם נימנות:
התקפת ערוץ צדדי.
התקפת ערוץ צדדי מתמקדת בסביבה בה מוטמעת המערכת הקריפטוגרפית ובאופן יישומה, על ידי ניסיון לחלץ מהמערכת מידע רגיש כלשהו אם על ידי בדיקת תיזמון (timing) או צריכת אנרגיה, קרינה אלקטרומגנטית שמאפשרת לנטר מרחוק פעולת מחשבים או לסרוק מסכים, שינויים בטמפרטורה או בתדר השעון וכן ניצול תקלות, או הדרך שבה המערכת מטפלת בהודעות שגיאה במקרה תקלה (תמימה או מכוונת).
טיאק
אברהם הלוי בן שמואל אבן חסדאי
יוסף אבן זבארה
המודל הקליני לניהול מקרה
המודל הקליני לניהול מקרה (אנגלית: Clinical case management) הוא אחד המודלים הקיימים בשיטת ניהול מקרה (case management) בתחום בריאות הנפש, הרואה במנהל המקרה מטפל קליני, בנוסף להיותו מספק הפונקציות השונות של הטיפול.
רקע.
ניהול מקרה (case management), הוא פתרון כוללני למטופלים בתחום בריאות הנפש, המבוסס על ראייה מערכתית רחבה על מנת להעניק טיפול וליווי מקצועיים רב תחומיים לאנשים הזקוקים לטיפול. שיטת ניהול המקרה, התפתחה בשנות ה – 60 וה – 70, מתוך ניסיון למצוא פתרון לחולים כרוניים ולבעלי בעיות נפשיות הזקוקים לטיפול ארוך טווח. שיטה זו התפתחה בד בבד עם ההכרה בבעיות הפרקטיות בטיפול ארוך טווח הקלאסי, בשל מוגבלות המשאבים. הכרה זו הובילה להבנה כי יש לעבור מטיפול פרטני לניהול מקרה רב תחומי שמטרתו לייצב את המצב עד כמה שניתן באותם אנשים הזקוקים לטיפול מורכב ומתמשך.
ניהול המקרה מוציא לפועל תוכנית טיפול מקצועית, אשר נבנית בשיתוף של המשפחה, אנשי מקצוע שונים וגורמים נוספים, תוך זיהוי צרכים, ניתוח אפשרויות טיפול וניהול שיתוף הפעולה בין גורמים שונים. שירותי ניהול מקרה מתאימים בעיקר למצבים בהם אין ביכולת בני המשפחה להתמודד עם מורכבות המקרה וכן כאשר ישנו צורך במתן טיפול בתחומים מגוונים, הכולל מגע עם גורמים ביורוקרטיים שונים.
במהלך השנים התפתחו ויושמו מודלים מגוונים לאופן בו יש לעבוד בניהול המקרה, אחד מהם הוא המודל הקליני לניהול המקרה (מודלים אחרים הם: המודל השיקומי, מודל התיווך, מודל מבוסס הכוחות, טיפול קהילתי אסרטיבי וניהול מקרה אינטנסיבי).
הגדרה.
המודל הקליני לניהול מקרה, מוגדר כדרך בה נוצר שילוב בין האחזקה הכללית של הסביבה הפיזית והחברתית של המטופל לבין שימוש בעקרונות הטיפול הקליני בהתאם למאפייניו הפסיכיאטריים הייחודיים של המטופל.
עקרונות.
קיימים חמישה עקרונות מרכזיים במודל הקליני לניהול מקרה:
עקרון הרצף הטיפולי.
ישנה חשיבות למתן טיפול ותמיכה לקליינט, לאורך תקופה ממושכת ורציפה. חשיבות שמירת הרצף הטיפולי נובעת מהקושי של קליינטים בביסוס אמון בקשר הטיפולי ומהקושי שלהם לראות את הדברים בפרספקטיבה של העבר. קליינטים אלו יפיקו תועלת רבה מקשר ארוך טווח עם מנהלי טיפול שמכירים את ביטויי המחלה בעבר ובהווה, רמת התפקוד האישי בעבר ובהווה ואת הרשת החברתית שלהם . כמו כן, מחקרים הראו שהתקדמות טיפולית מתרחשת דרך הכרות ממושכת בין המטפל והמטופל, המאפשרת ניסיון והערכה של מגוון התערבויות.
שימוש ביחסים הנוצרים במסגרת ניהול הטיפול.
טיפול ממושך כולל גם פיתוח שיתופי פעולה עם בני משפחה ומטפלים נוספים. יחסים אלו מאפשרים למנהלי טיפול לקיים התערבויות אפקטיביות ולמנוע משברים והידרדרות כאשר המצב הקליני או משאבי תמיכה חיצוניים משתנים. למשל, הידרדרות יכולה להימנע בעקבות פנייה של בן משפחה המזהה סימני הידרדרות למנהל הטיפול . כמו כן, הקשר הנוצר בין מנהל טיפול למטופל כולל דינמיקה בינאישית של העברה והעברה נגדית.כמו כן, במסגרת היחסים הנוצרים בניהול הטיפול, מנהל הטיפול משמש כמעין "מדריך טיולים" שמטרתו לסייע למטופל להתמודד עם סביבה מורכבת לאור ליקויים במיומנויות החברתיות, ביכולת השיפוט והיזימה של המטופל. כמו כן, הקשר מאפשר לבצע הערכה ממושכת של יכולות והמגבלות של המטופל.
מינון התמיכה וההבנייה עבור המטופל.