ווייט נולד בעיירת דרומראן, ליד בלקו , במחוז פרמנה, אלסטר אירלנד, בערך ב-1756, ולא בסאסקס, אנגליה, כפי שנכתב ב-Dictionary of Australian Biography וב-Australian Dictionary of Biography. ב-18 ביוני 1778, ג'ון ווייט הוסמך לדרגה עמית מנתח , לאחר מבחן בחברת המנתחים בלונדון. הוא גויס לצי המלכותי הבריטי ב-26 ביוני 1778 כעמית מנתח על סיפון HMS "Wasp". הוא קודם לדרגת מנתח ב-1780, ושירת על סיפון HMS "Irresistible" עד ל-1786, כאשר אנדרו המונד המליץ עליו כמנתח האונייה הראשי להפלגה של הצי הראשון לאוסטרליה.
במרץ 1787, הצטרף וייט לצי הראשון בספיטהד, פורטסמות' כמנתח של אוניית הנידונים "Charlotte", שם מצא שהאסירים חיו זמן מה על בשר מלוח, אשר היווה כהכנה רעה למסע ארוך. הוא הצליח להשיג עבורם אספקת בשר וירקות טריים, וקבע שיאפשרו להם לעלות על הסיפון בקבוצות בשביל להשיג אוויר צח. עם הגעתו לאוסטרליה, וייט ביקש מאחד מהנידונים, תומאס בארט , ליצור מדליה מכסף בשביל לציין את האירוע שעברו. המדליה, שנקראת "מדליית שרלוט" , מוצגת ב .
ב-1788, מונה וייט למנתח הכללי של המושבה ניו סאות' ויילס. וייט ארגן בית חולים למושבה החדשה, שהיה קשה ליצור עקב היעדר ציוד רפואי. הוא התחיל להתעניין בצומח ובבעלי החיים המקומיים של הארץ החדשה וחקר את הפוטנציאל של צמחים אוסטרליים לשימוש כתרופות. הוא הבחין את יתרונותיו בתכונות הריח של שמן אקליפטוס מזוקק ב-1788.
ווייט כתב את הספר "A Journal of a Voyage to New South Wales" (1790), שתיאר לראשונה מינים אוסטרלים רבים. בספר, נכתבו 65 תחריטים על צלחות מנחושת של ציפורים, בעלי חיים וצמחים, שרבים מהם התבססו על ציורי צבעי המים של שרה סטון . במהלך חמש השנים שלאחר הוצאת הספר, תורגם הספר לגרמנית ולצרפתית. על פי הביוגרף האלמוני שלו, הוא האמין כי הנידון תומאס ויליאם פאר הועסק כאמן מערכונים על ידי ווייט בשביל לייצר רישומי היסטוריה טבעית כנקודת מוצא להתפתחות וצביעה על ידי אמנים אחרים. וייט היה הראשון שתיאר את זן הצפרדעים האנדמי באוסטרליה ובגינאה החדשה, אילנית אוסטרלית לבנה. ב-1792, האמן הנידון תומאס ווטלינג , מונה על ידי הממשלה לסייע לוייט בהפקת עותקים של איורים של צמחים, חרקים ובעלי חיים שונים. דיוקן של ג'ון ווייט, על גבי מיניאטורה משנהב, חתום על ידי תומאס ווטלינג ומתוארך ל-1792, נמכר במכירה פומבית בדצמבר 2006.
על פי ספרו, וייט לא אהב מאוד את אוסטרליה, ותיאר אותה כ-"ארץ ומקום כל כך אסור ושנוא כל כך שרק לזכות בהפללה ובקללות". הוא הגיש בקשה לחופשת היעדרות ב-1792, וקיבל אותה רק כשנתיים מאוחר יותר, ב-1794. הוא הפליג חזרה לאנגליה ב-17 בדצמבר 1794, ומאוחר יותר נסע לאירלנד. ב-1796, כאשר ניתנה לו האפשרות לחזור לאוסטרליה, הוא בחר להתפטר מתפקידו. לפני שפרש מתפקידו, וייט נבחר לעמית של האגודה הלינאית של לונדון, וב-10 במרץ 1797, העניק לו הסנאט של אוניברסיטת סנט אנדרוז את התואר דוקטור לרפואה. וויט היה מנתח למשך 20 שנה ב-HMS "Royal William", תחילה הוצג בשירנס מ-1799, ולאחר מכן הוצב במספנת צ'טהאם מ-1803. הוא פרש לפנסיה ב-1820, ונפטר בוורת'ינג , אנגליה ב-20 בפברואר 1832.
מורשת.
מפרץ וייט בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה נקרא על שמו.
ג'ון ווייט מונצח בשמו המדעי של זן לטאה אוסטרלית, "Egernia whitii" .
משה אלמגור טיקוצקי
משה אלמגור טיקוצקי (נולד ב-11 במרץ 1951) הוא פסיכולוג ישראלי, פרופסור אמריטוס בבית הספר למדעי הפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה.
חיים אישיים.
משה אלמגור טיקוצקי נולד ברמת גן, והתחנך בתיכון בליך. שירת בחיל הנדסה כלוחם וכקצין. באוקטובר 1971, במהלך שירותו הסדיר, נפצע ואיבד את רגלו ושמיעתו ונאלץ לעבור תהליך שיקום ממושך. לאורך השנים שירת במילואים בתפקיד מפקד פלוגת רפואה פיקודית של פיקוד מרכז עד שנת 2000, עת נפצע שנית בגבו ונאלץ לפרוש משירות. בשנת 1973 נישא לעמליה השלס, בת זוגו משנות התיכון. להם שני ילדים טלי ואורן וחמישה נכדים. מאוחר יותר התגרש ולאחר מכן נישא לנילי גור. היא הביאה לנישואין ארבעה ילדים: אורן, רותם, אלון ותמר. מילדים אלו יש 11 נכדים. הוא התגורר איתה בחיפה במשך 18 שנים, עד פטירתה ב-2007. מאז 2011 נשוי לאורנה גבע-אלמגור והם חיים יחד בנשר. אורנה הביאה שני ילדים לנישואין: אילת ויאיר. מילדים אלו יש ארבעה נכדים.
קריירה.
את לימודיו לתואר ראשון בסוציולוגיה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה סיים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1975, משם עבר לאוניברסיטת בר-אילן ללמוד תואר השני בפסיכולוגיה שיקומית. בתקופה זו היה שותף להקמתה של היחידה לשיקום בגבעתיים אשר טיפלה בפגועי ראש. בשנת 1978 עבר לארצות הברית, לאוניברסיטת מינסוטה, לעשות את התואר השלישי בפסיכולוגיה קלינית. שם כתב את עבודת הדוקטורט שלו תחת הנחייתו של פרופ' אאוקה טלגן .
בסיום לימודיו הצטרף לסגל החוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת חיפה. הקים את המעבדה להערכת האישיות, אשר עסקה בין השאר בפיתוח הגרסאות הישראלית של שאלון האישיות הרב שלבי של מינסוטה MMPI.. בשנות ה-80, הקים יחד עם ד"ר אלי זומר ופרופ' שלמה ברזניץ, את מרכז מ.י.ט.ל. בשנת 1992 הקים יחד עם ד"ר רות לירון ועם אשתו, נילי גור, את מרכז "מפנה" בחיפה לטיפול אינדיבידואלי, זוגי ומשפחתי.
במהלך השנים לימד אלמגור טיקוצקי גם באוניברסיטת מינסוטה , ישיבה יוניברסיטי בניו יורק ובמשך למעלה מ-20 שנה באוניברסיטת המדינה של קנט באוהיו, ארצות הברית. פרופ' אלמגור-טיקוצקי היה חבר במועצת הפסיכולוגים ושימש כיו"ר האגודה הישראלית לטיפול זוגי ומשפחתי.
במהלך השנים 2010–2011 השתתף בסדרה דוקומנטרית "בטבעת זו" של גלית גוטמן על חיי הנישואין, ובשנת 2012 השתתף בסדרת הדוקומנטרית על יחסי אחים - "אחים לכל החיים". בשנת 2021 השתתף כמדריך של היועצת הזוגית בסדרה הדוקומנטרית "טיפול זוגי".
הגישה הטיפולית.
גישתו הטיפולית של אלמגור-טיקוצקי היא גישה ממוקדת פתרון וקצרת מועד. הגישה מבוססת על שלושה עקרונות. העיקרון הראשון מבוסס על כך שהאדם הוא חלק ממערכת (משפחה, עבודה,  חברתית) ושאין להבין את התנהגותו ללא התייחסות להקשר המערכתי שלה. העקרון השני הוא שההתנהגות שלנו היא התנהגות פונקציונלית, להתנהגות יש תמיד מטרה ונועדה להביא לסיפוק צרכיו הבסיסיים: לסדר, ביטחון, שייכות, וזהות. את המטרה ניתן להבין בהקשר המערכתי. העקרון השלישי- האלמנט הדיאלקטי, בכל ההתנהגות יש את ההפך שלה. אי אפשר להבין תלות ללא עצמאות ולהפך. בכל תלות יש גם עצמאות ולהפך. התנהגותו של האדם מורכבת ורבת-משמעות; לעיתים קרובות מה שאנו מתכוונים אליו בא לידי ביטוי בצורה הפוכה: ריב שנתפס כהתנהגות שלילית עשוי לבטא דווקא צורך בקרבה; התנהגות שנראית בעייתית, ואפילו מוגדרת כפתולוגית, מהווה לא אחת ניסיון לפתור בעיה מאיימת יותר. באמצעות הבנת הפונקציה של ההתנהגות אנו יכולים לעזור לאדם להבין את מטרת התנהגותו ואת הבעיה שאותה הוא מנסה לפתור. בגישה זו מוחזרת לאדם שליטה על חייו ואת זכותו לעשות בחירות מושכלות המתאימות לחיים שבהם הוא רוצה. הגישה מאפשרת לאדם לראות במשבר הזדמנות לשינוי, גדילה, התפתחות והעצמה אישית.
פסיכולוגיה משפטית.
פרופסור אלמגור-טיקוצקי תרם רבות להחדרת השימוש האתי והמקצועי במבחנים פסיכולוגיים לצרכים משפטיים. כתיבתו צוטטה בבתי המשפט השונים, כולל בית המשפט העליון. אלמגור-טיקוצקי השתתף בכתיבת הקווים המנחים לכתיבת חוות דעת פסיכולוגית של מומחה לבית המשפט. כמו כן לימד קורסים בפסיכולוגיה משפטית הן בחוג לפסיכולוגיה והן בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת חיפה.
תיאוריות אישיות.
תחום עניין מרכזי נוסף הוא תיאוריות והערכת האישיות. אלמגור-טיקוצקי תרגם והתאים לשימוש בישראל לא רק את הגרסאות השונות של שאלון ה-MMPI, אלא גם את השאלון האישיות של טלגן (DPQ) שאלון אישיות ממדי. מחקריו על מצב הרוח, היו בין הראשונים שעסקו במקומו המרכזי של מימד המצוקה בהערכת מצבו הנפשי של האדם, ועמדו על השינויים המחזוריים במצב הרוח אצל נשים והשפעת ימי השבוע על השינויים במצב הרוח.
כמו כן פיתח אלמגור טיקוצקי את גישתו לתאוריית האישיות. גישה זו משתייכת לזרם תיאוריות התכונה ונקראת DHOT (ארגון דינמי הירארכי של התכונות). התכונה היא מוגדרת כנטייה להתנהגות, חשיבה והרגשה. יש לה בסיס ביולוגי והיא מושפעת מהסביבה. לכל אדם יש את כל התכונות וההבדלים הבין-אישיים הם ברמת התכונה. התכונות מאורגנות בשבעה ממדים עצמאיים עיקריים שהם יציבים מעבר לזמן ולסיטואציה. ארגון התכונות והממדים הוא הירארכי כאשר דומיננטית התכונה תלויה במידת הרלוונטיות שלה לסיטואציה הספציפית. כאשר הסיטואציה קוראת לתוקפנות תהייה תכונה זו דומיננטית באותה הסיטואציה כאשר תכונות כמו נדיבות וחברותיות תהיינה ברמה נמוכה.
פרסומים.
ספרים:
סקוט קורץ
סקוט ר. קורץ (באנגלית: Scott R. Kurtz; נולד ב-15 במרץ 1971) הוא קומיקסאי רשת אמריקאי. הוא מוכר בזכות יצירת רצועת הקומיקס המקוון היומי PvP. קורץ הוא בין הקומיקסאים המקועיים הראשונים שלמעשה התפרסנו מהובקומיקס שלהם.
קריירה.
קורץ נולד למשק בית קתולי בווטסנוויל, קליפורניה. הוא למד באוניברסיטת צפון טקסס, שם יצר ופרסם קומיקס "Captain Amazing" מדי יום בעיתון הסטודנטים צפון טקסס דיילי. הקומיקס רץ במשך ארבעה סמסטרים. עבודתיו הראשונות באינטרנט היו Tales from the Tavern, Wedlock, ו-Samwise אותן החל בשנת 1998. קורץ גם כתב יחד עם אהרון ויליאמס את הקומיקס "Truth, Justin and the American way".