רווח בנאואנג (Banaoang Gap) הוא פתח באורך של כ־9 קילומטרים שיצר הנהר אברה לאורך זמן דרך שלושה רכסי הרים גבוהים בהרי האילוקוס. הוא מפריד בין הערים סנטה לבַּנטאי, ומשתרע עד לסן קינטין שבאברה. מעליו פרושים שני גשרים – גשר קירינו הישן וגשר קירינו החדש – אשר מחברים את שתי הערים. בברנגאי באנאואנג שבסנטה ישנה מרפסת תצפית אשר מציעה נוף דרמטי של הגשר ושל נהר האברה הרחב, על רקע הר טטאס דה סנטה, הר ביניטאלו, והרים אחרים ברכס האילוקוס.
הפארק הלאומי גבעת הגיבורים של צפון לוזון.
מדרום־מזרח לסנטה, ובחלקו בעיר נארוואקאן, שוכן הפארק הלאומי גבעת הגיבורים של צפון לוזון. הפארק הוקם ב־9 ביולי 1963, על ידי הכרזה מס' 132, והוא מקיף כ־13,000 דונם של נוף הררי מרשים.
פארק ההנצחה לגבריאלה סילאנג.
ממערב לפארק הלאומי, לאורך הכביש המהיר הלאומי, נמצא מעבר פּידֶג הישן, שהוא הכניסה ההיסטורית לסנטה. בשנת 1976 שונה שמו לשם "מעבר דייגו–גבריאלה סילאנג". הפארק מנציח את גבריאלה סילאנג, אשר נולדה בבאריו הישן קניוגאן, בסנטה, ב־19 במרץ 1731, ונחשבת לגיבורה הראשונה של אילוקוס.
שסטה (פירושונים)
אלן מקרגור
סנטה (פירושונים)
ארדיאן נוהיו
ארדיאן נוהיו (במקדונית: Ардијан Нухии; נולד ב-7 בדצמבר 1978) הוא כדורגלן עבר מקדוני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה.
נוהיו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וארדאר סקופיה. בקבוצה הבוגרת של המועדון רשם רק הופעה אחת. בקיץ נוהיו חתם בסלוגה יוגומאגנט במדיה שיחק שלוש עונות.
בקיץ חתם ברבוטניצ'קי בה שיחק שנתיים, בהן זכה בשני אליפויות. בקיץ הצטרף לדינמו טירנה מליגת העל האלבנית, כעבור שנה חתם באלבסני. בקיץ חזר לקדנציה שנייה ברבוטניצ'קי וכעבור חצי שנה הצטרף למטאלורג סקופיה.
בקיץ הצטרף להפועל עכו מליגת העל במדיה רשם 3 הופעות בלבד ושוחרר מהמועדון כעבור חודש בלבד. לאחר ששוחרר מעכו חזר לקדנצייה שנייה בווארדאר סקופיה. בהמשך הקריירה שיחק בשקנדייה, 11 אוקטומברי, דריטה בוגווינה ושקופי.
לזכותו של נוהיו 3 הופעות בנבחרת מקדוניה הצפונית.
בקיץ פרש מכדורגל ומונה לעוזר מאמנה של שקופי, המועדון האחרון בו שיחק כדורגל. ב-29 בנובמבר 2016 מונה למאמן הראשי של המועדון, בו כיהן כשנה ו-4 חודשים. בספטמבר מונה לעוזר מאמנה של דריטה גיליאן מליגת העל הקוסובנית וכעבור כחמישה חודשים הפך למאמן הראשי.
נימפית הרגלה
נִימְפִית הָרְגֵלָה (שם מדעי: Hypolimnas misippus) הוא מין פרפר ממשפחת הנימפיתיים. מין זה ידוע בתכונות הפולימורפיזם (הופעה במספר צורות) והחקיינות שלו. הזכרים שחורים עם כתמים לבנים בולטים בעלי שוליים כחולים. לנקבות יש מספר הופעות הכוללות צורות הדומות לזכר בעוד שאחרות דומות מאוד לפרפרים הרעילים דנאית הדורה ודנאית מלכותית.
נימפית הרגלה היא פרפר נדיר בישראל ומקום המדינה נצפו פרטים בודדים. אופייה החקייני של הנקבה מקשה גם הוא על הזיהוי בנוסף להיותו פרפר מזדמן ונדיר בישראל.
תפוצה.
המין נפוץ ברחבי אפריקה, אסיה, ואוסטרליה. ביבשת אמריקה, הם נמצאים באיי הודו המערבית, עם אוכלוסיות שהתרבו עד מרכז וצפון אמריקה.
תיאור.
הכנפיים העליונות של הזכר כהות בצבע חום-שחור קטיפתי. לכנף הקדמית יש כתם אליפטי לבן רחב בין ורידים 3 ו-7. קיים גם כתם קטן יותר בקצה הכנף. כתמים אלו נחצים על ידי ורידים שחורים ותחומים במעטפת כחולה-סגלגלה הנראית רק בזוויות מסוימות. לכנף האחורית כתם לבן גדול יותר אך הורידים החוצים אותו צהבהבים ואינם בולטים כמו בכנף הקדמית. ישנן כמה נקודות לבנות בפינה התחתונה של הכנף העליונה והשוליים התחתונות של הכנף בשחור ולבן.
הצד התחתון של הכנף הקדמית: בסיס הכנפיים התחתון הוא בצבע ערמוני בהיר, מרכז הכנף בצבע חום אפרפר בהיר; המשך הכנף בצבע חום זהוב; הבסיס של גבול הכנף מנוקד נקודות לבנות קטנות: התא בכנף שחור-חום כהה חום עם שלושה כתמים לבנים; כתם לבן צר, רוחבי, קצר מאוד, בפינת התא; כתם דיסקתי לבן רחב מאוד, מעט אליפטי, מקביל לאזור הנתחם בין וריד 2 לוריד 3; כתם לבן נוסף מתחת לפינה כמו בחלק העליון של הכנף, אך לא מוקף בכחול; על הגבול השחור שבסוף הכנף שתי שורות של כתמים לבנים בצורת קשתות.
הכנף האחורית: קרוב לגוף הפרפר הצבע הוא חום ערמוני עם כתם שחור על בסיס וריד 8 התחום בגבולות לבנים דקים; רצועה לבנה רחבה חוצה אנכית את הכנף, בתחתית הרצועה קיים פס שחור דק אופקי, בחלק העליון של הרצועה הלבנה פס שחור אנכי עבה; רצף נקודות לבנות קטנות ממשיך את אלה שעל הכנף הקדמית; בתוך גבול שחור על קצה הכנף זוגות של כתמים בצורת משולשים לבנים קטנים, מעליהם קשתות לבנות דקות, המופרדות מהמשולשים בקו שחור דקיק. שיערות דקיקות בקצה הכנף בצבעים לבנים ושחורים. האנטנות, הראש, בית החזה והבטן בצבע חום כהה; מתחת לצבע החום הכהה, הראש ובית החזה בצבע לבן והבטן בצבע חום ערמוני.
נקבה - פולימורפיה.
צורה ראשונה: הצד העליון בצבע חום-כתום עשיר. כנף קדמית: פינת הכנף וגבולה העליון בצבע שחור, מהגבול עד הגבול התחתון עובר החלק השחור במהין אלכסון מעוגל עד הפינה התחתונה של הכנף; במרכז הפינה השחורה יש כתם לבן; רצועה של כתמים לבנים מוארכים גדולים חוצה את החלק השחור, סדרה של שלושה או ארבע נקודות לבנות קטנות נמצאת על החלק השחור הקרוב יותר לבסיס הכנף. בנוסף, שתי שורות של קשתות לבנות דקות המופרדות ביניהן בקו שחור דק.
כנף אחורית: כתם עגול רוחבי בחלק העליון של הכנף, שולי הכנף הם פס שחור עבה, אותו חוצות שתי סדרות רוחביות של קשתות לבנות קטנות. שיערות דקיקות בכנפיים קדמיות והאחוריות הן לבנות ושחורות לסירוגין. החלק התחתון בצבע צהוב חיוור, החלק האמצעי של הכנף הקדמית בצבע חום-כתום עמוק יותר; הכתמים דומים לחלק העליון אך נבדלים באופן הבא: כנף קדמית: שלושה כתמים לבנים לאורך השוליים הקדמיים של התא, השחור באזור פינת הכנף בצד הרצועה הגדולה של הכתמים הלבנים מוחלפת בזהב. כנף אחורית: כתם שחור בבסיס וריד 8, כתם נוסף בבסיס של רווח 5, וסדרה רוחבית של כתמים לבנים קטנים בחלק השחור בנוסף לכתמים כמו בחלק העליון.
צורה שניה: דומה לצורה הראשונה, אבל אמצע הכנף האחורית בצד העליון ובצד התחתון הוא לבן, מופע זה מכונה אליציפוס.
צורה שלישית: דומה לצורה הראשונה, אבל על הכנף הקדמית קבוצת הכתמים המוארכים הגדולה היא בצבע צהבהב והחלק האמצעי בקצה הכנף השחור הוא צהבהב.
מחזור החיים.
החוקר טסט מור תיאר את הזחל כגלילי, שחור עם קו שחור כהה לאורך גבו עם פסים חומים חיוורים לרוחבו; מתחתיו בצבע חום-זית כהה; רגליים וראש אדומים לבנים; ראש מרוהט בשני קוצים עבים שחורים ארוכים; שאר המקטעים מלבד המקטע האנאלי עם עשרה קוצים מסועפים, מלוכלכים למראית עין, בצבע לבן שקוף וממוקמים אורכית בשורות, המקטע אנאלי עם שני קוצים דומים.
צמחי המזון העיקריים של המין הוא רגלת הגינה ו-"Asystasia lawian".
הגולם תלוי, קצר ועבה. בצבע חום בהיר, ללא כתמים מתכתיים, ססגוני ובעל כתמים בצבע חום עצי, במיוחד לכיוון הראש והזנב.
חקיינות.
נקבות נימפית הרגלה מחקות במראה את הדנאית ההדורה אשר בגודל דומה, פרפר רעיל שהצמח הפונדקאי שלו שרעיל גם כן הוא פתילת המדבר. הצבעים הבולטים של הדנאית ההדורה מציגים את אופיו המסוכן למאכל לטורפים בסביבה, כך שנקבת נימפית ההרגלה שולחת את אותו אות, אף שהיא עצמה אינה רעילה.
כדי לסייע להתנהגות זו, הנקבות גם נוטות לפעמים להתעופף עם פרפרי נימפית הדורה. ישנם הבדלים זעירים מאוד במראה של שני הפרפרים.
יוֹ היא אות באלפבית הקירילי אשר משמשת בשפות רוסית, בלארוסית, רוסינית ומונגולית, בכולם היא מהווה כאות השביעית בסדר האלפבית (פרט לרוסינית בה היא מהווה כאות התשיעית). זוהי האות היחידה באלפבית הרוסי אשר אינה מהווה חלק מהאלפבית הקירילי הבסיסי. אות זו מהווה גם כאות חיצונית לשפת הדונגאן ובעבר שימשה גם בשפה האוקראינית.
צורת האות היא כשל Е עם אומלאוט.
האות מייצגת צליל י' עיצורית עם הגיית חולם והיא אחת מ-5 האותיות באלפבית המייצגות צלילי י' עיצורית עם תנועה, יחד עם Ю, Ї, Е ו-Я (למרות זאת, היא והאות Ї אינן מהוות חלק מהאלפבית הקירילי הבסיסי).
היום הבינלאומי להפחתת הסיכון מאסון
היום הבין-לאומי להפחתת אסונות
היום הבינלאומי לאי-אלימות
יום השלום הבינלאומי
יום הכלב הבינלאומי
האף (סיפור)
"האף" הוא סיפור סאטירי מאת ניקולאי גוגול, שהתפרסם לראשונה בשנת 1836, בעת שהותו של גוגול בסנקט פטרבורג. בתרגומו הראשון לעברית על ידי יצחק שנהר, נקרא הסיפור: "החוטם". נילי מירסקי פרסמה בשנת 1992 את הסיפור בשם "האף", שנכלל בספר: "סיפורים פטרבורגים"; אוסף סיפורים של גוגול שתורגמו מחדש על ידה. הסיפור מופיע בספר לצדו של סיפור ידוע אחר של גוגול: "האדרת".
האף עוסק בעלילה מטא ריאליסטית בדיונית, שארעה לפקיד קובאליוב בדרגה בינונית בשרות הציבורי הרוסי בסנקט פטרבורג, אשר התעורר בוקר אחד ומצא לתדהמתו שאפו נעלם. במהלך הסיפור, הוא פוגש באפו מטייל ברחובות העיר, כשהוא לבוש בגדי שרד הדורים משלו, משמע, דרגתו גבוהה מדרגת קובאליוב.
"האף" נחשב בעיני מבקרים רבים כיצירה ששמה ללעג את החשיבות היתירה שמקדישה החברה הרוסית לתוארי מעמד בירוקרטיים, וחושפת מעט מן השחיתות שפשתה בקרבם.
עלילה.
הסיפור פותח בסצנת ארוחת הבוקר בביתו של הספר, איוואן יאקובלביץ' ואשתו. הספר מוצא לתדהמתו של אפו של המאיור, קובאליוב, אותו הוא מגלח מדי יום, בתוך הלחם שאפתה אשתו. הוא מאמין שהוא עצמו כרת מבלי משים את האף מפניו של הפקיד המכובד, והוא ממהר להיפטר מהאף ומשליך אותו לנהר. לדאבון לבו, צפה במעשהו שוטר הרובע.