בשנת 1995 החל לכהן כיו"ר מועצת המנהלים של בנק לאומי, תפקיד בו כיהן עד 2010. בדצמבר 2014 חתם בנק לאומי על הסכם כופר בסכום עתק מול רשויות המס בארצות הברית על כך שסייע לאזרחים אמריקאים להעלים מיסים. בספטמבר 2016 אושר הסדר פשרה שבו חויב איתן רף, יחד עם מנכ"לית הבנק גליה מאור וראש החטיבה הבינלאומית צבי איצקוביץ' להחזיר חלק מהבונוסים שקיבלו בסכום של 5.1 מיליון ש"ח.
לאחר מכן מונה ליועץ במורגן סטנלי ודירקטור בחברה לישראל ובאפריקה ישראל להשקעות.
רף מכהן בוועד המנהל של מרכז מציל"ה ושל אחריי!, ובדירקטוריון של קרן אלרוב מיסודו של אלפרד אקירוב.
רף הוא אביהם של הבמאי גידי רף ("חטופים") ושל הצלמת אורית רף.
רשיד רדא
עבד אלרחמן אל-כוואכבי
תחנת הכח ירושלים
דדי פרלמוטר
דוד (דדי) אלימלך פרלמוטר (נולד בשנת 1954) הוא איש מחשבים, מהנדס ומנהל ישראלי, שהיה סגן נשיא בכיר בחברת אינטל העולמית. מייסד עמותת "משלנו" לבני יורדים ישראלים.
ביוגרפיה.
פרלמוטר נולד ב-1954 וגדל ברמת גן. שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת הצנחנים, ולאחר שאחיו, , נהרג במלחמת יום הכיפורים, עבר לשרת באגף המודיעין.
ב-1980, לאחר שסיים לימודי הנדסת חשמל בטכניון, הצטרף לחברת אינטל. תחילה עבד במרכז הפיתוח של אינטל ישראל, וב-1984 היה אחראי על קבוצת פיתוח המעבדים המתמטיים של אינטל, i387. ב-1987 זכה בפרס נשיא המדינה לחדשנות בפיתוח תעשייתי עבור אותו מעבד. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 מונה למנהל של קבוצת אדריכלות מעבדים ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 התמנה כאחראי על הובלת פיתוח מעבדי הפנטיום, ולאחר מכן ניהל חלק מקווי המוצר של מעבדים אלו. ב-1992 עבר לארצות הברית ומונה למנהל האחראי על פיתוח מעבדי פנטיום פרו ופנטיום 2. ב-1995, התמנה למנהל מרכז הפיתוח של החברה בחיפה; בתקופה זו פותח במרכז מעבד הסנטרינו. ב-2001, מונה לסגן נשיא החברה ולמנהל קבוצת הפלטפורמות הניידות של אינטל. בתפקידו זה היה האחראי על התכנון, על הפיתוח ועל השיווק של פתרונות אינטל עבור פלח שוק המחשוב הנייד.
ב-2006 עבר לארצות הברית וקיבל אחריות על כל ההחלטות הטכנולוגיות הנוגעות לפיתוח מעבדים באינטל. ב-2009 מונה למנהל משותף של חטיבת ארכיטקטורת השבבים ולאחר מכן סמנכ"ל מוצרים וסגן נשיא בכיר.
באינטל הוביל פרלמוטר את התפיסה, לפיה עדיף לחברה להתמקד בפיתוח מעבד חדש המיועד למחשבים ניידים תוך שימת דגש על חיסכון באנרגיה, במקום על הגדלת הביצועים בלבד. בנוסף, סבר כי חלקה של אינטל בבניית מוצר צריך להיות רחב יותר, בכלל זה פיתוח שירותים ותוכנות מעבר לחומרה עצמה.
ב-23 באוקטובר 2013 הודיע על כוונתו לעזוב את אינטל, מספר חודשים לאחר שדירקטוריון החברה מינה בריאן קרזניץ' למנכ"ל החברה, במקום פול אוטליני. עם מינויו של קרזניץ' למנכ"ל הוא הוביל שינוי מערכתי שרוקן, למעשה, את תפקידו של פרלמוטר מסמכויותיו. ב-21 בפברואר 2014, עת מלאו 34 שנים לעבודתו באינטל, עזב פרלמוטר את תפקידו וחזר לישראל.
במאי 2014 מונה לדירקטור בחברת השבבים הישראלית מלאנוקס. הוא יושב-ראש משותף של ״המועצה הציבורית לקידום היי-טק בחברה הערבית״, מייסודה של עמותת צופן.
ב-17 בפברואר 2019 הצטרף פרלמוטר למפלגת "גשר", במסגרתה התמודד בבחירות לכנסת העשרים ואחת ושוביץ במקום השני ברשימה, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.
בשנת 2021 יצא לאור ספרו "מוליכים להצלחה" (בהוצאת ידיעות ספרים), מדריך להתמודדויות בעולם העסקי וכלי לתיקון החברה הישראלית.
חיים אישיים.
פרלמוטר נשוי ואב לארבעה ומתגורר בחיפה.
פרלמוטר, בצוותא עם אשתו חיה, הקימו בארצות הברית את עמותת "משלנו", אשר פועלת בקרב ילדיהם של ישראלים שהיגרו לארצות הברית, בעיקר בקמפוסים בקליפורניה, פלורידה ומדינת ניו יורק; העמותה פועלת בשיתוף ההסתדרות הציונית, הסוכנות היהודית ותנועת הצופים. מטרות העמותה הן חיזוק הזהות הישראלית-יהודית, בניית קהילת סטודנטים ישראלית-אמריקאית חזקה, חיזוק קשרי משפחה וזהות יהודית סביב ערכים יהודיים משותפים, קידום תחושת השייכות באמצעות בניית ידע ונוחות במסורת והיסטוריה יהודית, וחיזוק הקהילה הרחבה יותר - פיתוח מבוגרים אמריקאים-ישראלים צעירים, המנהיגים העתידיים בקהילותיהם. פרלמוטר כיהן כיו"ר העמותה וכיום הוא חלק מוועדת ההיגוי.
מאונטנבורד
מַאוּנְטֶנְבּוֹרְד (באנגלית: Mountainboard) ידוע גם בשם דרטבורד (באנגלית: Dirtboard), הוא ספורט אתגרי מפותח אך לא מוכר במיוחד אשר נובע מסנובורד. מאונטיינבורד מורכב מכמה רכיבים בסיסים הכוללים: קרש (Deck), תופסני רגליים (Bindings) אשר מחברים את הרוכב לקרש, ארבעה גלגלים פנאומטיים ושני צירי מתכת (Trucks).
ייחודו של המאונטנבורד הוא שהוא מאפשר רכיבה במגוון מקומות, אזורים ושטחים שונים כגון גבעות, מדשאות, הרים, כבישים, סקייטפארקים, מסלולי אופניים, אתרי סקי, שבילי חצץ, עפר ואדמה.
הספורט לרוב מוגדר כשווה ערך לסנובורד ללא שלג או לסקייטבורד שטח.
אסכולות.
קיימות ארבע אסכולות בולטות בספורט זה:
יוסף פרלמוטר
יוסף פרלמוטר (Yosef Perlmutter) (17 ביוני 1922 - 26 באוגוסט 1988) היה ממקימי קיבוץ מפלסים שבמועצה אזורית שער הנגב שבנגב הצפוני. בין השנים 1965-1974, ריכז את אגף הכלכלה של איחוד הקבוצות והקיבוצים ובשנים 1981-1985 כיהן בצוות הראשון של מזכירי התק"ם לצידו של אלי זמיר.
ביוגרפיה.
ב-17 ביוני 1922 נולד פרלמוטר בעיירה צ'ורטקוב (Czortkow) שבמחוז טרנופול שבפולין, לעדה ולשלמה פרלמוטר. אמו עדה, בתם של שבח ולאה מורדרור, ואביו, שלמה, היו שניהם נצר למשפחות חסידים. בשנת 1928 היגר עם הוריו ואחותו לאה לארגנטינה.
באוגוסט 1944, סיים תואר רואה חשבון מוסמך בבואנוס איירס שבארגנטינה. הוא סבר כי עם קום המדינה, יש לעלות לישראל, ולכן ב-8 בספטמבר 1948, עלה לישראל במסגרת מח"ל. ב-12 ביוני 1949, היה בין מייסדי קיבוץ מפלסים, ושימש בתפקידים רבים בקיבוץ, בהם 14 שנים לסירוגין כמרכז משק.
בשנים 1956-1959, שימש כ"קצין פיתוח הנגב" במסגרת משרד החקלאות. בשנים 1965-1973 שימש בתפקיד בכיר במרכז-החקלאי בשיתוף פעולה הדוק עם אברהם הרצפלד. ריכז את אגף הכלכלה של איחוד הקבוצות והקיבוצים, בשנים 1965-1974 (בשנים אלו כיהנה סנטה יוספטל כמזכירת איחוד הקבוצות והקיבוצים).
בשנת 1981 החליף פרלמוטר את משה חריף כמזכיר מטעם איחוד הקבוצות והקיבוצים, לצידו של אלי זמיר, שנבחר מטעם הקיבוץ המאוחד, בצוות הראשון של מזכירי התק"ם, ושימש בתפקיד זה עד 1985.
בשנת 1988 סיים בהצטיינות תואר מוסמך במחשבת ישראל מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.
בתאריך 26 באוגוסט 1988 נפטר יוסף פרלמוטר, ונקבר בקיבוץ מפלסים.
משפחה.
ב-20 ביוני 1948 נישא לשרה פרלמוטר לבית גוטמן. נולדו להם שלושה ילדים: ורדה (1950), אדירה (1954) ושלמה (1962).
ורדה נשואה לבני שילה, פרופ' לגנטיקה במכון ויצמן למדע, ומתגוררת ברחובות. אדירה ובן זוגה, ישעיהו בן-אהרון, היו בגרעין המייסד של הקיבוץ האנטרופוסופי הרדוף שבגליל. בנו שלומי, ואשתו אפרת לבית מלט, חיים בירושלים. שלומי מלמד בבית מדרש אלול. בנו הבכור, שנולד בשנת 1992 קרוי על שם סבו: יוסף פרלמוטר.
שמואל יצחק מודילינו
רבי שמואל יצחק מודילינו (– י"ג חשוון ה'תס"ד (1703), היה רב, פוסק, דרשן. מחכמי ורבני סלוניקי.
ביוגרפיה.
שמואל יצחק נולד למשפחת מודילינו אשר גדלה תלמידי חכמים ופוסקי הלכה מתוכה. חמיו היה מהר"מ אנג'יל.
רבי שמואל יצחק שהיה הרב הכולל בעיר סלוניקי ועסק רבות בצרכי ציבור, השפיע רבות על חיי היהדות במקום, ובתקופתו הייתה העיר מלאה חכמים וסופרים.
בתשובותיו שבספרו נאמן שמואל הוא מתאר מאורעות שונות אשר עברו עליו ועל קהילתו באותם ימים, ובין היתר הוא מציין את המגפה שהפילה חללים בעירו. באחת התשובות כתב על עצמו: ואנכי אדם רך המזג לא אוכל ללכת אנה ואנה מחולי הרגלים, ואביון בעבור נעליים.
חיבוריו.
חלק מכתביו אבדו בצוק העיתים. אך נדפסו ממנו החיבורים הבאים:
כמו כן, נדפסו חידושיו למסכת שבועות בתוך הספר אוריין תליתאי לנכד אחיו רבי יוסף שמואל, מי שגם היה המגיה של הספר ארוחת תמיד.
גלוריה גראהם
גלוריה גראהם (באנגלית: Gloria Grahame; 28 בנובמבר 1923 - 5 באוקטובר 1981) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית שזכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בשנת 1952 על הופעתה בסרט "הרע והיפה".
ביוגרפיה.
גרהאם נולדה בשם גלוריה האלוורד בלוס אנג'לס. בתם של השחקנית והמורה למשחק ג'יין גרהאם ושל הארכיטקט רגיינלד מייקל האלוורד. אחותה הבוגרת הייתה השחקנית ג'וי הלוורד. גרהאם למדה משחק מאמה והתגלתה על ידי המפיק ההוליוודי לואי ב. מאייר שהבחין בה משחקת על בימות ברודוויי.
קריירת משחק.
גראהם החלה את קריירת המשחק שלה בהוליווד בשלהי שנות ה-40 של המאה ה-20 עם הופעות בסרט הפשע של אדוארד דמיטריק "אש צולבת" בתפקיד עדת הרצח ג'יני טרימיין עליו היא הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובסרטו הקלאסי של פרנק קפרה "אלו חיים נפלאים" בו שיחקה בתפקיד ויולט ביק. בשנת 1950 חיזקה גראהם את מעמדה כשחקנית הולוודית בזכות תפקיד ראשי לצידו של כוכב הקולנוע המפרי בוגרט בסרטו של ניקולס ריי "במקום בודד".
בשנת 1952 הייתה גראהם לכוכבת קולנוע באופן רשמי לאחר שזכתה בפרס האוסקר לתפקיד משני על הופעתה בתור רוזמרי בארטלוו בדרמה של וינסנט מינלי "הרע והיפה". לזכייה באוסקר הוסיפה גראהם הופעות מרשימות גם בדרמה של ססיל ב. דה-מיל "ההצגה הגדולה בתבל" ובמותחן "פחד פתאומי" בתפקיד איירין נבס.