אליסה פריינדליך נולדה בשנת 1934 בלנינגרד למשפחת שחקני תיאטרון. אביה ברונו פריינדליך היה ממוצא גרמני שמשפחתו עברה לרוסיה במהלך המאה ה-18. כבר בילדותה אליסה התעניינה בתיאטרון. במהלך הטיהורים הגדולים רוב קרובי משפחה של אביה נעצרו או גורשו מלנינגרד. בשנת 1941 הוריה נפרדו ואביה נסע עם התיאטרון לטשקנט. כל תקופת מצור לנינגרד אליסה פריינדליך עברה בעיר הנצורה, לילדה עם שורשים גרמנים תקופת המלחמה הייתה קשה מאוד.
לאחר מלחמת העולם השנייה אביה חזר ללנינגרד אך כבר עם המשפחה החדשה. בשנת 1953 אליסה פריינדליך סיימה את בית הספר וחלמה על קריירה של השחקנית. היא חשבה על אופרה, אך בהתאם לייעוץ שקיבלה מאביה הלכה לכיוון תיאטרון דרמה. היא התקבלה ללימודים במכון למשחק תיאטרון בלנינגרד. בשנת 1955 פריינדליך שיחקה לראשונה בקולנוע בתפקיד משני. בתקופה זו התחתנה עם חבר לימודים אך הזוג התגרש לאחר מספר שנים.
בשנת 1957 סיימה פריינדליך את לימודיה והחלה לעבוד באחד התיאטראות בעיר. בשנת 1961 היא עברה לתיאטרון בו הבמאי הראשי היה איגור ולדימירוב. תוך זמן קצר הם התחתנו. בתקופה זו הייתה השחקנית הראשית של התיאטרון והשתתפה כמעט בכל הצגותיו. לעומת זאת, היא לא שיחקה בקולנוע. אלדר ריאזנוב רצה שהיא תשחק בסרטיו, אך מסיבות שונות הדבר לא צלח.
בשנת 1974 אלדר ריאזנוב החליט לעבוד על סרט על פי הצגה שכתב כמה שנים לפני כן. הסרט רומן בעבודה עם פריינדליך בתפקיד הראשי לצד אנדריי מיאכקוב זכה להצלחה גדולה בכל רחבי ברית המועצות. על תפקיד זה השחקנית זכתה בתואר "שחקנית השנה" בברית המועצות לשנת 1976. למרות שרוב הצוות שעבד על הסרט קיבל פרס ברית המועצות, הוא לא הוענק לשחקנית ששיחקה את התפקיד הראשי.
בשנת 1979 הופיעה פריינדליך בסרט סטאלקר של אנדריי טרקובסקי.
תפקיד נוסף שהגדיל את הפופולריות של פריינדליך היה תפקיד של מלכת אנה בסדרה שלושת המוסקטרים. בשנת 1992, 1993 2009 היא שיחקה את אותו התפקיד גם בסרטי המשך.
בשנת 1981 התגרשה מבעלה. עוד שנתיים היא עבדה בתיאטרון שלו ובשנת 1983 היא עברה לתיאטרון הדרמה הגדול. אליסה פריינדליך נקלטה היטב בתיאטרון זה ומשחקת בו גם היום. באותה שנה היא התחתנה בפעם השלישית, אך התגרשה בשנת 1990.
במהלך הקריירה אליסה פריינדליך זכתה בפרסים רבים על תפקידיה בקולנוע ובתיאטרון.
בדצמבר 2020 אושפזה בבית חולים למחלות זיהומיות מספר 122 בסנקט פטרבורג אחרי שנמצאה חיובית לקורונה.
מטען דמות
נבן סובוטיץ'
נבן סובוטיץ' (בסרבית: Heвeн Cубoтић; נולד ב-10 בדצמבר 1988 בבאניה לוקה שביוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הבלם.
קריירה.
קריירת מועדונים.
סובוטיץ' נולד בבאניה לוקה שביוגוסלביה להורים סרבים. בגיל 7 החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית ט.ס.ב שוורצנברג.
בעונת 2006/2007 החל לשחק במינץ, באותה סוף עונה ירד עם קבוצתו לבונדסליגה השנייה.
ב-4 ביוני 2008 הוכרז כי סובוטיץ' חתם בבורוסיה דורטמונד על חוזה לחמש שנים. את משחקו הראשון במועדון ערך נגד באיירן מינכן במסגרת הסופר קאפ הגרמני בו דורטמונד השיגה ניצחון 2:1. לאורך עונה 2008/2009 הבקיע 6 שערים בליגה. ביוני 2009 חידש את חוזהו עם הקבוצה עד קיץ 2014. בעונת 2009/2010 שיחק בכל דקות המשחק בליגה. ב-15 בדצמבר 2010 הבקיע את שערו הראשון בטורניר אירופי כאשר הבקיע בליגה האירופית מול סביליה. ב-27 ביולי 2013 זכה עם קבוצתו בסופר קאפ הגרמני מול באיירן מינכן.
ב-28 במאי 2015 חתם על חוזה חדש בדורטמונד עד 2018. ב-26 בינואר 2017 הושאל לפ.צ. קלן עד לסוף העונה. בסיום ההשאלה חזר לדורטמונד. ב-25 בינואר 2018 עזב את דורטמונד אחרי 10 שנים וחתם בסנט אטיין מהליגה הצרפתית.
ב-4 ביולי 2019 חתם סובוטיץ' על חוזה באוניון ברלין, העולה החדשה לבונדסליגה, עד 30.6.2021.
קריירה בינלאומית.
לאחר שייצג מספר נבחרות כמו נבחרת ארצות הברית, קרואטיה וגרמניה, הוחלט שישחק בנבחרת סרביה. עד כה שיחק בנבחרת 36 משחקים והבקיע שני שערים.
כן נחיתה
כן היא מילת חיוב, אישור או הסכמה.
מעמד (פירושונים)
מסד
סבירסקי
ירדן ג'רבי
ירדן גֶ'רְבִּי (נולדה ב-8 ביולי 1989) היא ג'ודוקא עבר ישראלית, זוכת מדליית ארד באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), אלופת עולם (2013), סגנית אלופת עולם (2014) וסגנית אלופת אירופה (2012), זוכת שתי מדליות ארד באליפות אירופה ושמונה פעמים אלופת ישראל (2009-2007, 2015-2011). עם 33 מדליות בסבב הג'ודו העולמי, ירדן היא הג'ודוקא המעוטרת ביותר בישראל.
במאי 2013 הגיעה למקום הראשון בדירוג העולמי, והחזיקה בו תקופה ארוכה. במקביל, נבחרה לג'ודוקא הטובה ביותר בעולם לשנת 2013 על ידי איגוד הג'ודו העולמי.
ביוגרפיה.
ג'רבי נולדה בכפר סבא וגדלה בנתניה. אמה, נורית, היא אדריכלית ושמאית מקרקעין. אביה, שמואל (שמוליק) ג'רבי, הוא מנכ"ל חברת מוניטקס, שהמציא את המונה הראשון שמשולב בקופה רושמת במוניות.
ג'רבי החלה להתאמן בג'ודו בגיל 6. הוריה הקפידו להסיע אותה למכון וינגייט לאימונים ותמכו בה כלכלית, על ידי מימון חלק מנסיעותיה לתחרויות בינלאומיות מחוץ לישראל כנציגת נבחרת ישראל.
היא התאמנה במועדון "מיטב נתניה" ובמכון וינגייט, בהדרכתו של שני הרשקו, שמשמש גם כמאמן נבחרת ישראל לנשים.
בשנת 2008 זכתה בהישג המשמעותי הראשון שלה, מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 20.
באליפות העולם שנערכה בצרפת באוגוסט 2011 הודחה ג'רבי בשלב שמינית הגמר ולא נכללה במשלחת הישראלית לאולימפיאדת לונדון (2012), זכות שנפלה בחיקה של יריבתה אליס שלזינגר.
סגנית אלופת אירופה.
באליפות אירופה בג'ודו שנערכה בצ'ליאבינסק שברוסיה באפריל 2012 זכתה ג'רבי במדליית כסף בתחרות במשקל עד 63 ק"ג. ביוני אותה שנה היא חתמה על חוזה חדש בקבוצת גלטסראיי הטורקית, על מנת להתחרות בשורותיה בליגה המקומית וגם באליפות אירופה למועדונים.
ג'רבי זכתה בפעם השנייה ברציפות באליפות ישראל בג'ודו בדצמבר 2012.
בפברואר 2013 היא סיימה חמישית בגרנד סלאם פריז. במרץ אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בתחרות גראנד פרי סמסון שנערכה בטורקיה, לאחר שניצחה בחצי הגמר את אליס שלזינגר.
מדליית ארד באליפות אירופה.
באליפות אירופה בג'ודו שנערכה בבודפשט שבהונגריה באפריל 2013 זכתה ג'רבי במדליית ארד בתחרות במשקל עד 63 ק"ג, לאחר שניצחה את אדוויג גוונד מאיטליה בקרב על המדליה. שבועיים לאחר מכן, בתחרות גראנד סלאם שנערכה בבאקו, אזרבייג'ן היא זכתה במדליית זהב, ונבחרה לג'ודוקא המצטיינת של התחרות.
במאי 2013 חתמה על חוזה לארבע שנים במסגרת המועדון הטורקי גלאטסראיי, ותתחרה במדי הקבוצה הטורקית במסגרת אליפות אירופה לקבוצות. באותו חודש זכתה במדליית כסף בתחרות המאסטרס ברוסיה, לאחר שהפסידה בגמר במשקל של עד 63 ק"ג ליפנית קנה האבה.
במאי 2013 הגיעה לדירוג הראשון בדירוג העולמי, שמרה עליו קרוב לשנתיים ובכך קבעה את השיא הישראלי בכול ענפי הספורט בכול הזמנים.
ביולי 2013 זכתה במדליית זהב במשקל עד 63 ק"ג בטורניר גראנד סלאם מוסקבה היוקרתי, כשניצחה את אניקה ואן אמדן ההולנדית.
אלופת עולם.
באוגוסט 2013 זכתה ג'רבי במדליית זהב באליפות העולם שנערכה בריו דה ז'ניירו. היא התחרתה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג והייתה לישראלית הראשונה שזכתה במדליית זהב באליפות העולם בג'ודו, לאחר שניצחה את כל חמשת הקרבות באיפון. בגמר היא ניצחה את אלופת אירופה ומספר שתיים בדירוג קלריס אגבניינו. בחצי הגמר ובגמר הניצחונות שלה הושגו בעזרת תרגיל חניקה מיוחד שקיבל את הכינוי "חניקת ג'רבי" (לפני כן נקרא "עניבה פרוביאנית"), בו היא משתמשת בשולי ז'אקט הגי שלה (התלבושת הנהוגה בתחרויות ג'ודו) כדי לחנוק יריב בעמדת צב. תרגיל החניקה היה כל כך חזק ומפתיע עד שיריבתה בגמר התעלפה. בנובמבר 2013 הכריז איגוד הג'ודו העולמי על שינויים בחוקת הענף, ובהם איסור על ביצוע חניקה תוך שימוש בדש הבגד או החגורה, כלל האוסר גם על חניקת ג'רבי.
ב-5 בדצמבר 2013 זכתה בפעם השישית באליפות ישראל בג'ודו, לאחר שניצחה בגמר את רותם שור באיפון.
בפברואר 2014 זכתה במדליית הכסף בגרנד פרי היוקרתי של דיסלדורף, גרמניה.
סגנית אלופת עולם.
באוגוסט 2014 זכתה ג'רבי במדליית כסף באליפות העולם שנערכה בצ'ליאבינסק ברוסיה בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. את ארבעת הקרבות הראשונים בטורניר ניצחה באיפון, אך בגמר הפסידה באיפון לקלריס אגבניינו, אותה ניצחה בגמר 2013.
באליפות אירופה שנערכה במסגרת המשחקים האירופיים בבאקו ב-2015, זכתה ג'רבי במדליית הארד בתחרות הג'ודו במשקל עד 63 ק"ג.
ביולי 2015 זכתה במדליית ארד בטורניר גראנד סלאם שנערך בטיומן שברוסיה. ברבע הגמר נוצחה ג'רבי בידי אליס שלזינגר שייצגה את בריטניה, ואף היא זכתה במדליית ארד בתחרות.
באליפות העולם בג'ודו שנערכה בקזחסטן באוגוסט 2015, נוצחה ג'רבי בחצי הגמר וגם בקרב על מדליית הארד ובסיום האליפות דורגה במקום החמישי.
ב-17 באוקטובר 2015, זכתה במדליית ארד בטורניר גראנד סלאם פריז, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לג'ול פראנסן (Juul Franssen) מהולנד, ולאחר מכן ניצחה את מיהו מיניי מיפן בקרב על הארד.
ב-31 באוקטובר 2015 זכתה במדליית ארד בגראנד סלאם באבו דאבי לאחר שניצחה בקרב על המדליה את ג'ול פראנסן מהולנד.
ביוני 2015 חזרה לראשות הדירוג העולמי.
ב-23 בינואר 2016 זכתה במדליית זהב בגרנד פרי הוואנה, לאחר שגברה בגמר על אספינוסה מקובה.
במאי 2016 דורגה במקום ה-4 בעולם.
מדליית ארד אולימפית.