דוברי השפה חיים בדרך כלל אורח חיים נוודי-למחצה, ומגדלים פרות וגמלים בהרים.
כמו רוב דוברי שפות דרום-ערב המודרניות בעומאן ובתימן, דוברי שחרית רבים הם דו-לשוניים: שחרית וניב אחד או יותר של ערבית, במיוחד הניב הט'פארי (זופרי).
שחרית היא בעיקר שפה מדוברת, וחסרת מסורת של כתיבה פרטית או ציבורית בשפה. לחץ מצד הערבית גרם לשינויים רבים בשחרית, עד כדי כך שבקרב דוברים צעירים ניכר דקדוק שונה משמעותית.
פונולוגיה.
עיצורים.
עיצורים בסוגריים מסמנים אלופונים או הגייה חלופית בניבים מסוימים.
תנועות.
בשחרית יש 8 תנועות, הכוללות את מערכת התנועות השמית הרגילה של i-u-a, בנוסף לתנועה מרכזית (שווא) ולתנועות מתוחות (מוגבהות) ורפויות (מונמכות).
לא ברור מה מעמדו של אורך התנועה.
דקדוק.
שמות עצם
שמות העצם בשחרית משתמשים בסמנים דקדוקיים הייחודיים לשפות דרום-ערב המודרניות, בעירוב עם סמני שם-עצם שקיימים גם בערבית ובשפות אתיופיות.
מין דקדוקי: שמות עצם נושאים מין דקדוקי זכר או נקבה. סמני המין הנקביים הנפוצים הם סופית "-(תנועה)ת" (V)t- או סופית "-ה" h-, כמו בערבית ובערבית.
מספר: בשמות עצם יש רק יחיד ורבים, ואין זוגי, כך שמשתמשים במקום זאת בסופית של הספרה 2 עצמה. כינויי הגוף הזוגיים כבר אינם בשימוש בקרב הנוער, המשתמשים במקומם בכינויי הגוף ברבים.
פעלים
נטיית הפועל: לפעלים הרגילים יש שתי קבוצות נטייה, ובנוסף נטייה שונה לפרפקט (אספקט מושלם), לאימפרפקט (בלתי מושלם) ולמודוס הסוביונקטיב (תילוי).
סדר המילים: משפטים פועליים תמיד מוחפיעים בסדר פועל–נושא–מושא (VSO) או נושא–פועל–מושא (SVO). אם הנושא הוא כינוי גוף פרוד, הוא בא לפני הפועל.
בניינים: יש בשפה ארבעה בניינים – אינטנסיבי-קונָטיבי (לפעול במתכוון, בדומה לבניין פע ّל בערבית), גורם (קוזטיבי), חוזר (רפלקסיבי) עם תוֹכית "ת" -t- (כמו בניין אפתעל בערבית), וגורם-חוזר (קוזטיבי-רפלקסיבי). בזמן עתיד, התחילית הפועלית "חְ-/חַ-" חוברת לצורת הסוביונקטיב, בדומה לחלק מניבי הערבית המודרנית.
לפעלים עם עיצורים גרוניים יש תבנית משלהם.
שם המספר
מספרים מונים: שמות המספר "1" ו-"2" משמשים כשמות תואר. כמו בכל השפות השמיות, חל היפוך במין הדקדוקי במספרים בין "3" ל-"10": המספרים שנראים כזכריים למעשה מונים שמות עצם בנקבה (כמו בעברית: "שלוש בנות"), ואילו המספרים הנראים כנקביים למעשה מונים שמות עצם בזכר (כמו בעברית "שלושה בנים"); ההתאם במין חוזר לסדרו במספרים 11–19.
ספירת בעלי חיים מציגה מקרה מיוחד החורג מהערבית, במקום זאת באמצעות מערכת בדואית עתיקה, שבה מעל 13, שם העצם יכול להופיע ברבים או ביחיד.
אוצר מילים לדוגמה.
בטבלה להלן כמה דוגמאות של מילים וביטויים בשחרית בהשוואה לערבית חג'אזית ובתרגום לעברית.
פניה
פרנק בנקר גילברט
ליליאן מולר גילברט
אברהם שלום חיים
אברהם (אברהמל'ה) שלום חיים (5 באוגוסט 1943 – 30 בינואר 2019) היה פרופסור אמריטוס לזואולוגיה באוניברסיטת חיפה ובמכללת אורנים.
ביוגרפיה.
אברהם חיים נולד בשדה התעופה וילהלמה (לימים נמל התעופה בן-גוריון), לדוד, איש קשר בחיל האוויר המלכותי ופאני (לבית דיין), ילידת העיר חלב שבסוריה. עם פרוץ מלחמת העצמאות עברה המשפחה להתגורר בתל אביב שם גדל והתחנך.
את לימודיו התיכוניים סיים בשנת 1962 בגימנסיה גאולה. בשנת 1962 התגייס לצהל ושרת בגדוד 50 של הנח"ל כחובש קרבי. במלחמת ששת הימים סופח יחד עם חבריו לגדוד לפיקוד מרכז והשתתף בקרב על גבעת התחמושת.
חיים עשה את לימודיו הגבוהים מהתואר הראשון עד השלישי באוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר תואר ראשון בזואולוגיה וגנטיקה ותואר שני בזואולוגיה.
בשנת 1977 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה; נושא התזה: "פיזיולוגיה השוואתית של משק החום בשתי אוכלוסיות של הקוצן הזהוב" והיא נעשתה בהנחיית פרופסור אריה בורוט. עשה פוסט-דוקטורט באקופיזיולוגיה וכרונוביולוגיה, המכון לחקר יונקים באוניברסיטת פרטוריה שבדרום אפריקה אצל פרופ' ג'ון סקינר.
הוא בעל תעודת הוראה מהאוניברסיטה העברית. בשנים 1967–1981 ניהל ביחד עם פרופסור יהודה ליאופולד ורנר סקר בסיני.
בשנת 1976 החל חיים ללמד ביולוגיה באוניברסיטת חיפה ובמכללת אורנים, לימד באוניברסיטה העברית, הטכניון, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מכללת ליפשיץ וב-Everyman’s University. ב-1982 התמנה למרצה בכיר עם קביעות, ב-1992 התמנה לפרופסור חבר, ב-1996 התמנה לפרופסור מן המניין. ב-2014 פרש מאוניברסיטת חיפה כפרופסור אמריטוס. שהה כחוקר אורח במכוני מחקר באוניברסיטאות אואולו, פינלנד; פרטוריה, דרום אפריקה; אוסלו, נורווגיה; אנטוורפן, בלגיה; קולומביה הבריטית, קנדה; האקדמיה הפולנית למדעים; אברדין, סקוטלנד; האוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB), בלגיה; קוואזולו-נטאל, דרום אפריקה ואוניברסיטת לינפילד, אורגון. הוא כתב 183 מאמרים בכתבי עת שפיטים והנחה קרוב למאה תלמידי מחקר לתארים מתקדמים.
עמד בראש החוג לביולוגיה אורנים-אוניברסיטת חיפה; בין תפקידיו באוניברסיטת חיפה: דקאן הפקולטה למדעים והוראתם; ראש החוג לניהול משאבי טבע וסביבה. ראש המרכז הישראלי למחקרים בינתחומיים בכרונוביולוגיה, מ"מ ראש בית הספר למדעי הים ע"ש ליאון צ'רני וראש הנהלת מרכז המחקר יצחק שמיר.
בשנים 2008–2016 כיהן חיים כסגן נשיא החברה הבינלאומית למדעי הזואולוגיה . בשנת 2012 היה ממארגני הכנס ה-21 של החברה בחיפה. בשנים 1999–2002 כיהן כיו"ר העמותה לזואולוגיה בישראל. שימש כסגן נשיא האגודה הישראלית לתאורה וסגן יו"ר הוועדה האירופאית להעלאות המודעות לזיהום אור (LONNE).
אברהם שלום חיים היה נשוי מאז 1974 ועד למותו לנעמי לבית רייזנר, להם שלושה ילדים; התגורר משנת 1984 ביישוב תמרת שבעמק יזרעאל.
מחקריו.
מחקר באקולוגיה.
אברהם חיים חקר את תגובתם האקולוגית של מיני יונקים קטנים לשריפה שפרצה בכרמל ב-1989. הוא מצא שהיונקים הקטנים מתאוששים מהשריפה בשלבים, בתהליך של סוקצסיה (מעקובת), במקביל להתאוששות הצומח ומיני צמחוניים נוספים. בשלב הראשון פולשים לבית הגידול השרוף שלושה מינים אוכלי זרעים: גרביל סלעים ("Gerbillus dasyurus"), מריון מצוי ("Meriones tristrami") ועכבר מקדוני ("Mus macedonicus"). אחרי כשלוש שנים שבים לבית הגידול השרוף שני מיני היערונים, יערון צהוב-צוואר ("Apodemus flavicollis") ויערון גדול ("Apodemus mystacinus") וחדפים קטנים ("Crocidura suaveolens"). המחקר בכרמל האיר את השפעות משטרי הניהול השונים ביער השרוף (כמו כריתה של העצים השרופים) על התאוששות המערכת האקולוגית לאחר השריפה בטווח זמן קצר. בטווח הזמן הארוך נמצא שהמגוון הביולוגי בקבוצות שונות, כולל יונקים קטנים, מגיע לשיאו כעבור כ-25 שנה מאז פרוץ השריפה ולאחר מכן יורד.
זיהום אור.
את שני העשורים האחרונים בחייו הקדיש אברהם חיים לחקר ההשלכות הפיזיולוגיות והבריאותיות של אור בלילה הן על חיות מעבדה והן על בני אדם.
מחקריו הראו שהארה מלאכותית בלילה משפיעה על קשת רחבה של מדדים מטבוליים, הורמונליים ופיזיולוגיים; בכללם טמפרטורת גוף, תצרוכת מזון ואנרגיה, תצרוכת חמצן, סוכר בדם, חלבוני עקת חום, רבייה, יצור חלב בבקר והתנהגות דמוית דיכאון.
אברהם חיים הקים מרכז לחקר אור מלאכותי בלילה על מערכות ביולוגית שנקרא "המרכז הישראלי הבין תחומי לכרונוביולוגיה". חלק נכבד ממחקריו עסקו בחקר ההשפעות השליליות של חשיפה לאור כחול בלילה על הביולוגיה של יונקים כולל בני אדם. מחקרי מעבדה ומחקרים אפידמיולוגיים שניהל במרכז הצביעו על קשר ישיר בין הפרעות אור בלילה להפרעות שינה וסיכוני תחלואה שונים לרבות סיכון גבוה להתפתחות סרטן השד בנשים וסרטן הערמונית בגברים.
מחקרים שנערכו במעבדה שלו על מודל עכברי, אפיינו את סף הרגישות להתפתחות סרטן שד בסוגי תאורה שונים כך שתאורה כחולה (LED) מציגה את הרגישות הגבוהה, לעומת תאורת להט ופחם (אור צהוב), שהציגו את הרגישות הנמוכה ביותר.
אברהם חיים עם חוקרים נוספים פרסם מאמרי סקירה בנושא הקשר בין אור כחול בלילה לבין הפרעות מטבוליות (בעיקר השמנת יתר) ותחלואה בסרטן השד כולל דיון נרחב במנגנון הפעולה המולקולרי והצעות לשינויים התנהגותיים באורח החיים בכדי להפחית את סיכון התחלואה.
בנוסף ליונקים, המרכז שהקים ערך מחקרים על השפעת אור מלאכותי בלילה על הביולוגיה של ציפורים בתנאי שבי. מחקרים אלה הראו שחשיפה לאור בלילה גורמת לירידה חדה במשקל, פוגעת ברבייה, גורמת לעקה ומקטינה באופן מובהק תצרוכת מזון ומים.
מחקרים אלה, מציעים שחשיפה לאור בלילה מעלים את הסיכון לתחלואה במחלות זיהומיות בציפורים בתנאי שבי ושניתן לבטל השפעות שליליות אלה באמצעות מתן מלטונין במי השתייה בשעות הלילה.
קישורים חיצוניים.
הרצאות מצולמות
כתבות
הפדרציה הסורית
הפדרציה הסורית (בערבית: الاتحاد السوري; בצרפתית: Fédération Syrienne), רשמית הפדרציה של המדינות האוטונומיות של סוריה (בצרפתית: Fédération des États Autonomes de Syrie), נוסדה ב-28 ביוני 1922 על ידי הנציב העליון גורו. היא כללה את מדינות חלב, דמשק ושל העלווים, והשתרעה על שטח של 190,000 עד 200,000 קמ"ר (46,000 מ"ר).
בראש הפדרציה הועמדה "מועצה פדרלית" בת 45 חברים, שהורכבה מנציגי המועצות המינהליות של שלוש המדינות, 15 איש מכל "מדינה". המועצה הפדרלית הורשתה לבחור נשיא, ובישיבתה הראשונה ביולי 1922 היא בחרה את סובחי ברכאת, מחלב לנשיאה. באפריל 1923 נקבע כי דמשק תהיה מקום מושבה הקבוע של המועצה. המפגשים הפדרליים שימשו רקע להתקרבות בין ראשי חלב ודמשק.
הפדרציה פורקה רשמית בצו מ-5 בדצמבר 1924, שנכנס לתוקף החל מ-1 בינואר 1925.
מדינת דמשק