בהמשך, הוציאה שני סינגלים נוספים על מנת לעזור בקידום של האלבום. בנוסף לכך, הוא יצא בפורמט של תקליט בספרד בלבד.
סיגריד (זמרת)
סיגריד סולבאק רבה (בנורווגית: Sigrid Solbakk Raabe; נולדה ב-5 בספטמבר 1996), ידועה בשמה הפרטי סיגריד, היא זמרת-יוצרת נורווגית. בשנת 2017, סיגריד הוציאה לאור את המיני-אלבום הראשון שלה, "Don't Kill My Vibe". במרץ 2019, הוציאה את אלבום בכורתה, "Sucker Punch", שנכנס למצעד אלבומי המוזיקה הנורווגי והגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים הבריטי.
שנותיה הראשונות.
סיגריד נולדה במחוז אלסונד, מזרח נורווגיה. כנערה, סיגריד הושפעה רבות מהזמרים אדל, ג'וני מיטשל וניל יאנג. בגיל 17, היא וחברתה יוהאנה הקימו להקה בשם "Sala Says Mhyp", על שם החתול של סיגריד.
קריירה.
בשנת 2013, סיגריד הוציאה לאור את סינגל הבכורה שלה, "Sun". בשנת 2014, היא חתמה חוזה הקלטות עם חברת התקליטים "פטרולאום רקורדס" והופיעה במספר פסטיבלים נורווגים, דוגמת "Øyafestivalen".
בשנת 2016, סיגריד חתמה חוזה הקלטות נוסף עם חברת התקליטים "איילנד רקורדס" והוציאה את הסינגל "Don't Kill My Vibe". ב-5 במאי 2017, המיני-אלבום אלבום הראשון שלה, "Don't Kill My Vibe", יצא לאור, וזכה לשבחים בנורווגיה ומחוצה לה. המיני-אלבום נכנס למצעדים רבים במדינות שונות דוגמת נורווגיה, אוסטרליה והממלכה המאוחדת. באותה השנה, סיגריד הופיעה בפסטיבל גלסטונברי ובפסטיבל רדינג ולידס.
בשנת 2018, סיגריד זכה בפרס "...Sound of" לשנת 2018. באותה השנה, סיגריד הועמדה לפרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2018 בקטגוריה "אמן הפוש‑אקט הטוב ביותר" אך לא זכתה. ב-11 ביולי היא הוציאה את השיר "Schedules" כרצועה השנייה מתוך המיני-אלבום "Raw". בדצמבר 2018, סיגריד הכריזה כי אלבום בכורתה, "Sucker Punch", עתיד לצאת ב-8 במרץ 2019. האלבום מכיל 7 רצועות חדשות וחמישת השירים שיצאו לפני האלבום. באותה שנה, סיגריד הצטרפה לסיבוב ההופעות של הלהקה האמריקאית מארון 5, "Red Pill Blues Tour". בדצמבר 2019, סיגריד ערכה את סיבוב ההופעות הראשון שלה כזמרת מובילה, כדי לקדם את האלבום "Sucker Punch".
GIF (פירושונים)
לואי אוזאווה צ'אנגצ'יין
לואי אוזאווה צ'אנגצ'יין (באנגלית: Louis Ozawa Changchien; נולד ב-11 באוקטובר 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה.
צ'אנגצ'יין נולד בקווינס, ניו יורק וגדל בעיר ניו יורק וביפן, בן לאם יפנית, מעצבת תכשיטים ואב טייוואני. הוא למד בבית הספר "קאנטרי" בריברדייל וכן בתיכון סטויבסנט ובאוניברסיטת בראון, שם סיים תואר שני במשחק.
קריירה.
צ'אנגצ'יין הופיע לראשונה בסרט "On the QT" משנת 1999 בתפקיד קנת. מאז הוא הופיע בסרטים פופולריים רבים, בהם "סיפורי רובוטים", משחק הוגן, "הטורף" ו"זהות גנובה". הוא גם הופיע בתפקידי אורח בסדרות, חוק וסדר, "Lights Out" ושוטרים בדם.
טיילר יאנג
טיילר מת'יו יאנג (באנגלית: Tyler Matthew Young; נולד ב-17 בדצמבר 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי, אשר מוכר מתפקידו בתור פיליפ שיי בסדרה "עדי ראייה" ברשת USA, ובשל הופעתו בסרט האימה "פולארויד".
ביוגרפיה.
יאנג נולד בשיקגו, אילינוי, וגדל בפרבר קילדר. הוא התחנך בבית הספר התיכון סטיבנסון בלינקולנשייר, אילינוי, וסיים לימודי פרסום ויחסי ציבור באוניברסיטת דה פול. יאנג בוגר לימודי תואר ראשון מאוניברסיטת דה פול בשיווק ויחסי ציבור שם גם לקח שיעורי משחק, ולאחר מכן למד תיאטרון ואלתור בתיאטרון "העיר השנייה". הוא ממוצא יהודי.
קריירה.
בשנת 2016 לוהק יאנג לתפקיד ראשי במיני סדרה בהפקת רשת USA, "עדי ראייה". הוא גילם את פיליפ שיי, נער הומו באומנה של שריף בעיירה קטנה (ג'וליאן ניקולסון), העד לרצח משולש. יאנג גם כיכב בסרט האימה "פולארויד" (2019) בתפקיד קונור בל, לצד קתרין פרסקוט ומדליין פטץ'.
הוא הופיע בתפקידי אורח בפרקים בסדרות "שיקגו FIRE" של רשת NBC בסדרה "אימפריה" של רשת פוקס, ובסדרה "קוד בלאק" של רשת CBS.
2020 בווייטנאם
אירועים בשנת 2020 בווייטנאם.
קטע וידאו
ורה צ'ילאג
ורה צ'ילאג (בהונגרית: Csillag Vera; בודפשט, 5 בדצמבר 1909 – אוסטרליה, סידני 29 באפריל 1997) הייתה מעצבת גרפית יהודייה-הונגרייה, אומנית ספרים מפורסמת.
ביוגרפיה.
משפחתה.
ורה צ'ילאג נולדה במשפחה יהודית בבודפשט. אחיה, שאנדור צ'ילאג, היגר לאוסטרליה בשנת 1939 בגלל האנטישמיות בהונגריה. אביה, בני צ'ילאג היה עורך דין שנרצח באוקטובר 1944 על ידי אנשי פלוגות מפלגת צלב החץ. אמה שרדה את השואה. בשנת 1967, כשברשותה דרכון שהיה קשה מאוד להשגה שאיפשר לה להגר אל בנה באוסטרליה, היא נפטרה ממש "בין המזוודות הארוזות" יום לפני שהייתה אמורה לעזוב.
נישואיה הראשונים.
צ'ילאג נישאה לג'רג' באלינט במאי 1933. ג'רג' באלינט היה סופר, עיתונאי, מבקר, פובליציסט ומתרגם, עובד היומון פשטי נפלו. כתביו הופיעו גם בעיתוני האשט (Est), בכתב העת הספרותי החשוב ניוגט ועוד. הוא עבד גם ככתב של עיתוני הדיילי אקספרס (Daily Express) ובעיתוני ויליאם רנדולף הרסט האמריקאים.
לאחר נישואיהם הם התגוררו במשך שנה וחצי בבודה, בכתובת רחוב קלטי קיראי 35, ואחר כך בפשט עברו לדירת שני חדרים בבית מספר 5 בפארק סנט אישטוואן היוקרתי. באפריל 1942 נעצרו באשמת ריגול ונכלאו בכלא הצבאי בשדרת מרגיט בבודפשט. ורה צ'ילאג בילתה שם יום כאסירה, אך בעלה שוחרר רק בספטמבר. לאחר מכן הם יכלו להיות ביחד רק שבועיים, מכיוון שג'רג' באלינט גויס לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) הוא נפטר בחזית המזרחית באוקראינה בינואר 1943.
נישואיה השניים.
בעלה השני היה ג'רג' קאלדור (מקודם: קוהן-כהן), עיתונאי שמאל שהיה שייך לחוג החברים של בעלה הראשון. קאלדור היה עורך דסק מדיניות החוץ של הפסטר לויד לפני מלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה ראש המחלקה למדיניות חוץ של הרדיו ההונגרי. לאחר חזרתו להונגריה מהשבי בברית המועצות הם התחתנו ב-1947. בין השנים 1950–1955 ריצה ג'רג' קאלדור עונש המאסר (במקור נידון ל-15 שנים!) כקורבן של אשמת שווא במשפט ראווה. הוא שרד את שחרורו רק שלוש שנים. ורה צ'ילאג התאלמנה בפעם השנייה בתחילת 1958. לא היו לה ילדים משלה והיא ראתה בילדים של קאלדור את משפחתה.
נישואיה השלישיים.
בשנת 1967 היגרה לאוסטרליה. שם חיכה לה אחיה. היא התחתנה בפעם השלישית והתאלמנה שוב. היא נפטרה בשנת 1997 בסידני. היא ביקרה בהונגריה מספר פעמים בעשור האחרון לחייה.
עבודותיה.
ורה צ'ילאג למדה בבית הספר לאמנות לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון. בין השנים 1925–1929 למדה בית הספר הפרטי של אלמוש יאשיק, והפכה למעצבת גרפית ולטיפוגרפית. כמעצבת גרפית וטיפוגרפית עשה את עבודותיה הראשונות בתחום אמנות הספרים החל מ-1933, איורים, וכריכות ספרים למוציאים לאור: פרנקלין, רוואי (Révai), צ'רפפאלבי (Cserépfalvi) ופנתיאון. בין השנים 1937–1938 הייתה המאיירת של המגזין טוקור (Tükör). אחרי מלחמת העולם השנייה ב-1945 הפכה לעובדת של סיקרה (Szikra) ושל מול האמנות (Szépművészeti Kiadó).
בית הכנסת בסטופבה
בית הכנסת בסטופבה, הוא בית כנסת שהוקם בתחילת המאה ה-19 בסטופבה מחוז מלקי, סלובקיה.
ארכיטקטורה.
בית הכנסת הוקם בשנת 1803 הבניין המלבני עשוי מקירות מסיביים עם חלונות בארוק פשוטים. גרם מדרגות חיצוני, המחובר באלכסון לחזית המערבית, נותן גישה לעזרת הנשים. כמה פתחי אוורור אובלים בגמלון אופייניים לאדריכלות המקומית של האזור.
בתוך המבנה, אולם התפילה המרכזי עם פרוזדור וחדר לימוד פונים לכיוון המערב. מעל אלה נמצאת עזרת הנשים. באולם נשען הקמרון על ארבעה עמודים גבוהים ועל פילסטרים מקבילים. העמודים והפילסטרים ממוקמים במרווחים שווים ומחלקים את שטח הגג לתשעה חלקים שווים. הבמה נמצאת המרכז האולם. בית הכנסת סטופבה ובית הכנסת בברדיוב הם שני המבנים היחידים ששרדו מסוג זה בסלובקיה.
מהריהוט המקורי לא נותר דבר, אף כי הבימה נשמרה ומיקומו של ארון הקודש עדיין נראה ומסומן על ידי גומחה בקיר.
הבניין הרעוע שוחזר בשנת 2008 משמש את הקהילה היהודית בסלובקיה לאירועי תרבות.
שלושה יוסי
"שלושה יוסי" הוא סרט תיעודי משנת 2020, בבימויים של יעל קיפר ורונן זרצקי. "שלושה יוסי" הוא המשך לסרט משנת 1999 בשם "שני יוסי" מאת יעל קיפר ועינת פישביין, אשר הביא את סיפורן של מספר משפחות מחוסרות דיור שפלשו לבניין נטוש ברחוב יהודה הימית 35 ביפו. בסרט "שלושה יוסי" עקבו קיפר וזרצקי אחר המשפחות שתועדו בסרט הראשון, ובדקו מה עלה בגורלם של המבוגרים, אבל בעיקר של מי שהיו ילדים בזמן הצילומים של הסרט המקורי.
גופים תומכים ומשדרים: כאן 11 – תאגיד השידור הישראלי, הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב – פרויקט קולנוע גלילי. הסרט זכה לפרס העריכה הטובה ביותר בפסטיבל דוקאביב 2020.
רקע ועלילת הסרט.
בשנת 1999 יצא הסרט "שני יוסי", ששודר בערוץ 1 והשתתף בפסטיבל דוקאביב בשנתו הראשונה. הסרט עקב אחר מספר משפחות מחוסרות דיור, שפלשו לבניין נטוש ברחוב יהודה הימית 35 ביפו. הסרט התמקד ביוסי בן ברוך שעבד ככבאי בתחנת יפו מצד אחד, ומצד שני היה מחוסר דיור שגידל לבדו שלושה מילדיו. יוסי חי חיים כפולים (מכאן שם הסרט, "שני יוסי"). במהלך הסרט רואים כי הדיירים בבניין הנטוש היו מציתים אש במחאה על מצוקתם ועל הכוונה לפנות אותם משם, ויוסי היה מגיע במסגרת עבודתו לכבות את השריפות במקום.