ב-7 בינואר 2021 פורסם שמיילי סיירוס תוציא לאור גרסת כיסוי שתכלול את אלטון ג'ון על הפסנתר, את המתופף צ'אד סמית מרד הוט צ'ילי פפרז, הבסיסט הנוכחי של מטאליקה רוברט טרוחיו והצ'לן יו-יו מה. סיירוס הודיעה גם באוקטובר 2020 כי היא מתכננת להוציא אלבום מלא של גרסאות כיסוי למטאליקה. סיירוס ביצעה מחדש בעבר את "Nothing Else Matters" במהלך מופע שלה בשנת 2019 בגלסטונברי. גרסת הכיסוי, שהופקה על ידי אנדרו ואט, יצאה לאור ב-22 ביוני 2021 כסינגל שיווקיי מאלבומה הקרוב של מטאליקה "The Metallica Blacklist" שעתיד לצאת לאור ב-10 בספטמבר. הסרטון לגרסה זו הועלה באותו יום לערוץ היוטיוב של סיירוס.
המשרד לשיתוף פעולה אזורי
המשרד לשיתוף פעולה אזורי (או המשרד לפיתוח אזורי) הוא משרד ממשלתי אשר אחראי על תכנון וקידום מיזמים שונים של שיתוף פעולה אזורי בין ישראל לרשות הפלסטינית, ירדן, מדינות ערביות אחרות וטורקיה בתחומים של תעשייה והיי-טק, חקלאות יבשתית וימית, תיירות, איכות הסביבה ועוד. השר הנוכחי לשיתוף פעולה אזורי הוא עיסאווי פריג'.
הרקע להקמת המשרד.
המשרד נוצר לאחר בחירתו של אהוד ברק לראש ממשלת ישראל ב-1999, והשר הראשון במשרד היה ראש הממשלה לשעבר שמעון פרס. ליד המשרד פעלה ועדת שרים לשיתוף פעולה אזורי שהוקמה באמצע אוקטובר 1999. עם הקמתו הופקד המשרד על עבודת המטה לגיבוש עמדת ישראל בנושא שיתוף הפעולה האזורי, ייזום פרויקטים אזוריים ובעקבות אישורם על ידי ראש הממשלה, תיאום ביצועם על פי העניין.
פעולות המשרד עם הקמתו.
המשרד עסק ברשימה ארוכה של פעולות בתחום המדיניות והפרויקטים. מבין הפרויקטים יש לציין את : תעלת הימים - 'מובל השלום' מים סוף לים המלח הנמצא בבדיקת היתכנות על ידי הבנק העולמי ומלווה על ידי וועדה משותפת לישראל, ירדן והרשות הפלסטינית; פרויקט דרך הבשמים (ישראל) שהסתיים בהכרת הערים העתיקות בנגב כמורשת עולמית בשנת 2005; פרויקט המעבר הקבוע שעדיין נמצא ברשימת הנושאים להסכם עם הפלסטינים; הסכמי Qualified Industrial Zones (בראשי תיבות QIZ) עם ירדן ומצרים. לפי הסכמים אלה יזמים המקימים מפעלים ליצוא לארצות הברית באזורי תעשייה מסוימים פטורים ממכס בארצות הברית, אם עומדים בתנאים של רכישה של תשומות בהיקף מסוים מישראל (מעיין שדרוג לרעיון אזורי הסחר המיוחדים). לפי הסכמים אלה מעסיקים המפעלים המורשים עשרות אלפי עובדים בירדן ובמצרים ומייצאים סחורות בהיקף של מיליארדי דולרים בשנה. בנוסף לפרויקטים הגדולים בוצעו עשרות פרויקטים קטני היקף המתקיימים עד היום כמו: הסדרי עבודה של 300 עובדים יומיים ירדניים באילת; שיתוף פעולה בין חקלאי הערבה ועמק הירדן בירדן ובישראל בנושאי גידולים חקלאיים, בארות מים והגנת הצומח כולל על ידי הדברת הזבוב הים תיכוני וגידול תנשמות; שיתוף פעולה עם חקלאי עזה בנושאי וטרינריה, הגנת הצומח, איכות התוצרת, שיווק ויצוא תוצרת חקלאית וכולי; 'הצל ליבו של ילד' - מפעל של ניתוחי לב של ילדים פלסטינים עם מומים מולדים מעזה; שיתוף פעולה עם ירדן בנושא ניקוי הירדן הדרומי.
בניתוח לאחר מעשה מתברר שהפעילות של שיתוף הפעולה האזורי נתקלה בקשיים גדולים שבלמו את היקף וקצב שיתוף הפעולה. תהליך השלום לא חלחל מלמעלה למטה והרעיונות לפרויקטים היו של מתכננים לא מהעולם העסקי הפרטי והציבורי. לא בכל המקרים היו אינטרסים ברורים שהיו זקוקים לפרויקטים בטווח הבינוני והקצר. היו גורמים בולמים נוספים ביניהם: גורמים פוליטיים שהיו חסרי אמון בתהליך השלום ונחיצותו; גורמים ביטחוניים שחששו מפני החשיפה לסיכונים המתלווה לפעילות כלכלית משותפת או פתיחה חופשית יותר של הגבולות; אינטרסים משוריינים של עובדים או גורמים בענפים שהיו נחשפים לתחרות עם גורמים כלכליים מעבר לגבול; פעילות סיכול מוגברת של משרדי הממשלה שבטריטוריה שלהם היו הפרויקטים והיעדר יכולת פוליטית להתגבר על הקשיים ולגיס את המשאבים המתאימים; ופעילות סיכול מוגברת של משרד האוצר שחשש מהפריצה התקציבית האפשרית מפרויקטים חדשים. הבלימה של התפתחות הפרויקטים הייתה משני צידי הגבול. הגורמים השותפים מעבר לגבול נבלמו: על ידי הדעה שהפרויקטים מקדמים נורמליזציה עם ישראל לפני שהבעיה הפלסטינית נפתרת; על ידי גורמים כמו האחים המוסלמים שהתנגדו לתהליך השלום ונלחמו עם מבצעי הפרויקטים; ועל ידי הבירוקרטיה.
מבנה המשרד.
עם הקמתו מחדש בשנת 2009 בעקבות הקמת הממשלה ה-32 וכן בממשלה ה-33, מנכ"ל המשרד לפיתוח הנגב והגליל, היה אחראי גם כמנכ"ל רשמי של המשרד לשיתוף פעולה אזורי, זאת מכיוון שהשר סילבן שלום עמד בראש שני המשרדים. בממשלה ה-34 המשרדים הופרדו מבחינת האחריות המינסטריאלית, ומונה מנכ"ל נפרד למשרד. החל מחודש ספטמבר לשנת 2020, משמש האשם חוסין כמ"מ מנכ"ל המשרד. למשרד הוקצב תקציב של כ-50 מיליון ש"ח. כיום מונה המשרד שלושה אגפים, ובהם תחום פרויקטים וכלכלה, מחקר ופיתוח, ותעלת הימים, ועובדים בו כ-35 עובדים.
שרי המשרד לשיתוף פעולה אזורי.
לאחר הקמת הממשלה ה-29 מונתה לתפקיד ציפי לבני. עם הצטרפות מפלגת המרכז לקואליציה, מונה רוני מילוא לתפקיד, ולבני נאלצה לכהן כשרה ללא תיק, עד מינויה לשרת החקלאות ופיתוח הכפר. עם הקמת הממשלה ה-30 בוטל המשרד וסמכויותיו הועברו למשרד לפיתוח הנגב והגליל, שבראשו עמד המשנה לראש הממשלה שמעון פרס. עם הקמת הממשלה ה-31 נשמעו קולות להחזרת התפקיד, ואף בחודשים הספורים בהם כיהן ראלב מג'אדלה כשר בלי תיק הוא הופקד על שיתוף הפעולה האזורי כשר בלי תיק. עם הקמת הממשלה ה-32 המשרד הוקם שנית, ובראשו עמד המשנה לראש הממשלה והשר לפיתוח הנגב והגליל סילבן שלום, שכיהן בו גם בממשלה ה-33. בממשלה ה-34 השר הממונה על המשרד היה ראש הממשלה בנימין נתניהו תחתיו כיהן ח"כ איוב קרא כסגן שר במעמד שר. בינואר 2017 החליפו השר צחי הנגבי. ביולי 2020 מונה השר אופיר אקוניס. ביוני 2021 מונה לתפקיד השר עיסאווי פריג'. למשרד הוקצו כ-35 עובדים.
סגני שרים:
מנכ"לי המשרד
ק.ד. אוויה
ק.ד. אוויה (באנגלית: KD avia, או בשמה המקורי קלינינגרד אוויה) הייתה חברת תעופה רוסית שבסיסה הראשי נמצא בעיר קלינינגרד. החברה הפעילה טיסות ל-26 יעדים ברוסיה, באירופה וכן לתל אביב.
תולדות החברה.
קלינינגרד אוויה נוסדה בשנת 2002 והתבססה על מטוסים מתוצרת ברית המועצות.
בשנת 2004 החלה החברה בתהליך חידוש החברה והרחבת פעילותה. בשנה זו החלה להפעיל טיסות בינלאומיות, ובשנת 2005 מיתגה את עצמה מחדש בשם KD avia. באותה שנה אף החלה להוציא את מטוסי הטופולב הישנים שברשותה והכניסה לשירות במקומם מטוסי בואינג 737-300 שנקנו מחברות שונות. מהלך החלפת צי המטוסים המשיך ובשנת 2008 הזמינה החברה מטוסי איירבוס A319 חדשים שיחליפו את כל מטוסי הבואינג 737 שגילם הממוצע עמד על מעל 20 שנים.
במסגרת תהליך זה החליטה החברה להפוך את נמל הבית שלה בקלינינגרד לשדה מעבר בטיסות מרוסיה לאירופה, ובעקבות החלטה זאת החלה לבנות טרמינל גדול ומודרני בנמל.
בתחילת ספטמבר 2009 החברה פשטה רגל והפסיקה לחלוטין את פעילותה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה בעת הפסקת פעילותה
פעילות החברה בישראל.
החברה הפעילה 6 טיסות שבועיות בקו בין נמל התעופה קלינינגרד חרברובו לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות הופעלו במטוסי בואינג 737-300.
משרד לשיתוף פעולה אזורי
תרומבוזיס
קצין שלישות
דיאקונסות
סיכון (פירושונים)
סיכון הוא הפוטנציאל לאיבוד של דבר מה בעל ערך.
תורת התורים
תורת התורים היא תורה מתמטית העוסקת בתורי המתנה באמצעות מודל תורים, ונחשבת לענף בחקר הביצועים. התורה כוללת מידול מתמטי של מספר תהליכים קשורים, כמו הגעה לסוף התור, המתנה בתור, ושירות בתחילת התור על ידי נותן השירות (למשל, השרת). תורת התורים מאפשרת חישוב של מספר מדדי ביצועים כמו זמן המתנה ממוצע בתור, זמן המתנה משוער, זמן המתנה מקסימלי, והסבירות של התור להגיע למצב מסוים כמו תור ריק, תור מלא, זמן המתנה גבוה במיוחד וכו'. המחקר בתחום עושה שימוש נרחב בסטטיסטיקה.
תורת התורים מיוחסת לחקר הביצועים, מכיוון שנעשה בה שימוש נרחב בקבלת החלטות עסקיות, על מנת לייעל את כמות המשאבים שצריך להקצות בתהליכים הכוללים תורים. לדוגמה, כמה טלפנים וטלפניות יש להציב בכל משמרת במוקד תמיכה, כדי שלקוחות לא ימתינו למענה יותר משתי דקות, אך גם לא יהיו נותני שירות מחוסרי תעסוקה בזמן המשמרת (כדי למנוע בזבוז כספים של המעסיק).
את תוצאות המחקר בתחום ניתן ליישם בקשת רחבה מאוד של תחומים: עסקים, מסחר, תעשייה, הנדסה ומחשבים. יישומים רבים של התורה ניתן לראות בתחומי המחשב, התקשורת והתחבורה, לרבות בנתבים (בהם הלקוחות הם חבילות מידע והשירות הוא ניתוב ברשת), מערכות הפעלה (בהן הלקוחות הן לרוב תהליכים ותהליכונים והשירות הוא לדוגמה הקצאת זמן מעבד), מערכות טלפוניה ועוד.
היסטוריה.
הבעיות המוקדמות ביותר שנחקרו בתורת התורים היו אלה של עומס תנועה בטלפון. החוקר החלוץ היה המתמטיקאי הדני אגנר קרארוף ארלנג, אשר ב-1909 פרסם מאמר בשם "תורת ההסתברויות והשיחות טלפוניות". העבודה על יישום התיאוריה לטלפוניה נמשכה לאחר ארלנג. בשנת 1927, E. C. Molina פרסם את מאמרו "יישום תורת ההסתברות לבעיות התנעה טלפונית", ואחריו שנה לאחר מכן ספרו של תורנטון קרלה פריי Probability and Its Engineering Uses, שהרחיב חלק ניכר מעבודתו הקודמת של ארלנג.