אשתו של אנדראש הייתה משושלת רוריק, היא הייתה בתו של יארוסלאב הראשון, נסיך קייב שלימים כונה רק "החכם", ושל אנסטסיה מקייב, בתו השלישית של הדוכסית הגדולה אינגיגרדה השוודית מבית מונסה . נישואיהם התקיימו במהלך שהותו של אנדראש בקייב, מתישהו בין 1037 ל-1039, על פי טקס אורתודוקסי. לאשתו נולדו שלושה ילדים, ילדה ושני בנים. בתה, הנסיכה אדלהייד , נולדה אי שם בסביבות שנת 1040. היא הפכה לנסיכה הבוהמית מבית Přemysl, לימים אשתו השנייה של ורטיסלב . בנו הבכור, הנסיך שאלאמון, נולד בשנת 1053, מאוחר יותר הפך למלך הונגריה בין 1063 לבין 1074, בעוד שבנו השני, הנסיך דוד, שנולד בסביבות 1055 בחר בחיי נזירות. לאנדראש היה גם בן לא חוקי, ג'רג', שנולד לאישה ששמה לא ידוע מתישהו בסביבות 1037. כל מה שידוע על פילגש המלך, שהייתה מהכפר מארוט. הוא לא הכיר בילד ומעולם לא מינה אותו ליורש. משפחת דראמונד הסקוטית מחשיבה עצמה כצאצא שלו.
לאסלו הראשון הקדוש
דמוקרטTV
Smash Hit Combo
לורן אולרד
לורן אולרד (באנגלית: Loren Allred; נולדה ב-7 בספטמבר 1989) היא זמרת אמריקאית. בשנת 2017 שרה את השיר "Never Enough" בסרט המוזיקלי "האמן הגדול מכולם". השחקנית רבקה פרגוסון שגילמה את דמותה של זמרת האופרה ג'ני לינד, עשתה ליפ סינק לשיר.
ביוגרפיה.
אולרד נולדה וגדלה בפיטסבורג, פנסילבניה בת בכורה מתוך 4 בנות להורים מוזיקאים. אמה, קרול אן אולרד, היא מורה קלאסית לפיתוח קול וזמרת סופרן ואביה, בריידי ר. אולרד, היה בעבר מנהל מקהלת הבאך של פיטסבורג ומנהל אמנותי ומנצח של מקהלת סולט לייק.
אולרד למדה במשך כשנה לימודי תיאטרון מוזיקלי באוניברסיטת ובר סטייט באוגדן, יוטה ומשם עברה ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון, מסצ'וסטס. בזמן שהותה בבוסטון, היא התגלתה על ידי ני-יו, מה שהוביל לחוזה עם חברת התקליטים "The Island Def Jam Music Group".
קריירה.
בשנת 2012, הופיעה אולרד כמתחרה בעונה השלישית של תוכנית הטלוויזיה The Voice ובחרה באדם לוין כמאמן שלה. היא הודחה לאחר השבוע הראשון של ההופעות החיות, וסיימה במקום 13.
ב-2014, היא צורפה להקלטות למחזמר הקולנועי "האמן הגדול מכולם" שנכתב על ידי בנג' פאסק וג'סטין פול. היא לוהקה כקול השירה (ליפ סינק) של דמותה של רבקה פרגוסון, ג'ני לינד, בשיר "Never Enough". הפסקול והשיר של הסרט זכו להצלחה גדולה. בינואר 2018, הפסקול של הסרט הגיע לראש מצעד האלבומים של בילבורד והשיר "Never Enough" הגיע למקום ה-88 בבילבורד הוט 100 ולמקום ה-24 בבריטניה.
בשנת 2019 שרה עם מייקל בובלה את הדואט "Help Me Make it Through the Night." שיצא באלבום "Love" .
בשנת 2021 הצטרפה אולרד להופעות נבחרות בארצות הברית של אנדריאה בוצ'לי.
באפריל 2022 היא נבחנה בעונה ה-15 של Britain's Got Talent. אמנדה הולדן העניקה לה את זמזם הזהב והעבירה אותה לשלב חצי הגמר. ב-2 ביוני זכתה בהצבעת הקהל שהעניק לה את המקום הראשון בשלב חצי הגמר שבו השתתפה, לאחר ששרה את השיר "You Say" של לורן דייגל .
הביצוע הווקאלי המרשים של אולרד ל-"Never Enough" זכה להערכה רחבה. אמנים בולטים הקליטו גרסת כיסוי לשיר, ביניהם: קלי קלארקסון, ג'ניפר הדסון, ניקול שרזינגר, קתרין מקפי, מריה סימורנגקיר ומוריסט אמון. ביצוע השיר שלה העניק השראה לאלפי זמרים בתוכניות הזמר הבינלאומיות וברשתות החברתיות.
דינה פוליאקוף-שטילר
דינה פוליאקוף-שטילר (Dina Poljakoff-Stiller; 8 ביולי 1919, לוביסה , חבל אוסימה, פינלנד – 13 בפברואר 2005, פתח תקווה, ישראל) הייתה אחת משלושת היהודים בצבא הפיני שדחו את קבלת עיטור צלב הברזל הגרמני במלחמת העולם השנייה.
קורות חייה.
דינה נולדה בפינלנד לבן-ציון פוליאקוף, יליד ליטא, ולרעייתו קטיה לבית שטיינבוק, ילידת פינלנד.
בתקופת מלחמת העולם השנייה שירתה כחובשת במסגרת ארגון הנשים ההתנדבותי "לוטה סוורד" (Lotta Svärd). ה"לוטות", כפי שכונו, לא נשאו נשק, אבל מילאו תפקידי סיוע שונים כאחיות רחמניות, כמשקיפות בעמדות להתרעה מפני התקפה אווירית ובמשימות עזר נוספות. הן פעלו באזורי הקרבות שבהם הפינים נלחמו ברוסים לצד יחידות צבא גרמניות.
הגרמנים התרשמו ממסירותה של דינה פוליאקוף לפצועיהם והמליצו על הענקת צלב הברזל (דרגה 2). מלבדה הומלץ על מתן העיטור הגרמני לשני יהודים נוספים בצבא פינלנד – לרופא הצבאי ליאו סקורניק ולסרן סלומון קלאס, שדחו את העיטור על הסף ונמחקו מרשימת המומלצים. פוליאקוף ניגשה ביום הטקס לראות את העיטור שיועד לה, אך פנתה לאחור וסירבה לקבלו. דודניתה של דינה פוליאקוף, חיה שטיינבוק, ששירתה אף היא כסייעת סיעודית במסגרת זו, שמרה אוסף של מכתבי תודה מחיילים גרמנים שבהם טיפלה.
דינה פוליאקוף-שטילר עלתה לישראל ועסקה ברפואת שיניים. נפטרה ב-2005 והותירה בת, מרגלית-מאי חלוץ, ושלושה נכדים.
סבב הלחימה בין ישראל לאש&quot;ף (1981)
משפחת גאלנטי
אליזבטה דה גמבריני
אליזבטה דה גמבריני (7 בספטמבר 1730 - 9 בפברואר 1765) הייתה מלחינה, זמרת מצו-סופרן, נגנית עוגב, צ'מבלו, ופסנתר, מנצחת וציירת אנגליה שחיה ופעלה במאה ה-18, בתקופת הבארוק המאוחר. היא הצטיינה במגוון תחומים במוזיקה, הופיעה והלחינה מוזיקה כלית וקולית. היא הייתה האישה הראשונה בבריטניה שפרסמה אוסף של מוזיקה למקלדת.
משפחה.
אליזבטה דה גמבריני נולדה ב-7 בספטמבר 1730 ברחוב הולס, סנט מרילבון, מידלסקס, אנגליה. אביה, צ'ארלס גמבריני (נפטר ב-1754) היה אציל מלוקה שבאיטליה. אמה הייתה אצילה ממעמד דומה מדלמטיה. אליזבטה הייתה השלישית מתוך ארבעה ילדים והיחידה מביניהם שהגיעה לבגרות.
חיים אישיים.
ב-20 במרץ 1764 אליזבטה התחתנה עם אטיין שאזל בסנט מרטין בשדות. הספיקה לנגן בקונצרט אחד בלבד תחת השם גברת שאזל בחודש מאי שבאותה השנה. לאחר מספר חודשים, ב-9 בפברואר 1765, נפטרה בביתה שבווסטמינסטר. היא נקברה בסנט ג'יימס, ווסטמינסטר, ב-14 בפברואר. צוואתה של אמה מגלה שלאליזבטה הייתה בת, ג'ובאנה ג'ורג'יאנה שאזל.
חינוך מוזיקלי.
מלבד היותה זמרת מצו-סופרן, גמבריני ניגנה בכינור ובכלי מקלדת (פסנתר, עוגב וצ'מבלו). אין מידע ספציפי לגבי השכלתה המוזיקלית הפורמלית של אליזבטה דה גמבריני, אולם ישנה השערה שגמבריני הייתה תלמידתו של המלחין והכנר פרנצ'סקו ג'מיניאני.
קריירה מוזיקלית.
אליזבטה החלה את הקריירה שלה כזמרת בביצועי אורטוריות של הנדל. היא שרה בתפקיד מרכזי באורטוריה יהודה המכבי, משיח ועוד.
עד 1748 המוניטין של אליזבטה אפשר לה לקדם ולבצע קונצרטי צדקה משלה. היא שרה וניגנה בעוגב יצירות שהלחינה. היא גם הוציאה שני כרכי מוזיקה שהיו הכרכים הראשונים שלה. הייתה האישה הראשונה בבריטניה שפרסמה אוסף של מוזיקה למקלדת, "The Six Sets of Lessons for the Cembalo", ששת הסטים לשיעורי צ'מבלו, שיצא לאור בשנות העשרה שלה. אוסף זה הוקדש לויקונטס האו מממלכת אירלנד. למוזיקה שלה היה קהל רב, ביניהם היו מוזיקאים מפורסמים, כגון הנדל ופרנצ'סקו ג'מיניאני וכן גם דוכסים, עורכי דין, ברונים, אדונים, לורדים וגם קפטנים. מאוחר יותר באותה שנה היא פרסמה "שיעורים לצ'מבלו בשילוב שירים איטלקיים ואנגלים", שהוקדשו לנסיך מוויילס. מאוחר יותר פרסמה גם "את 12 השירים באנגלית ואיטלקית, לחליל גרמני ובאסו קוניטנואו."
במהלך הקריירה שלה אליזבטה הופיעה בתיאטרון היימרקט ובחדר הקונצרטים הגדול ברחוב דין, סוהו. בהמשך הקריירה שלה היא נתנה כמה קונצרטי תרומה, הופיעה כמלחינה, צ'מבלו, נגן עוגב וזמרת. במהלך אחד מקונצרטי התרומה שלה, היא שאלה את הפרטיטורה של פרנצ'סקו ג'מיניאני "The Inchanted Forest", מסיבה זו יש מי שמאמין שהיא הייתה יכולה להיות אחת מתלמידותיו.
מעמד המוזיקאיות בתקופתה.
במאה ה-18, לקראת המאה ה-19, השתנה המעמד החברתי של הנשים שהלחינו מוזיקה והשתנה התוכן שבחרו להלחין. : בעוד שנשים אצילות מהמאה השבע-עשרה כתבו שירים פשוטים למשפחותיהן ולחבריהן להופעות פרטיות, בנותיהם של מוזיקאים ומלחינים החלו בהדרגה להלחין מוזיקה רצינית ושאפתנית יותר: קנטטות קדושות וחילוניות, אופרה, בלט, אופרה קומית ואפילו אורטוריות שונות.. נשים רבות השיגו הישגים מוזיקלית בתקופה זו. תחילת הדרך של נשים במוזיקה וגידול מספר הנשים העוסקות בהלחנת מוזיקה מיוחסת במידה רבה להתרחשויות פוליטיות וחברתיות ברחבי אירופה בתחילת עד אמצע המאה השמונה עשרה.
העיסוק במוזיקה נחשב להישג חברתי לנשים, ששיקף את הגוון של משפחתה, מילא את שעות הפנאי והרחיק את הנפש, ובמקרה של אישה צעירה, היה נכס ברכישת בעל.  נשים צעירות הפכו מעורבות במוזיקה על ידי השמעת קונצרטים בבתיהן ומאוחר יותר כמוזיקאיות חצר. הם שרו וניגנו בלאוטה או בצ'מבלו לשעשועיהם הפרטיים ומדי פעם שמרו על הרכבים קטנים של מוזיקאים - אולי אפילו כולל מלחין - לבידור שלהם.
התפתחויות משמעותיות ומרחיקות לכת במוזיקה נזקפות גם לזכות המצאת הפסנתר וספרות הסולו והקאמרי שלו - שגם מילא תפקיד מכריע ביצירת אקלים מוזיקלי המסייע למעורבות רבה יותר של נשים כמלחינות.
רפרטואר.
"ששת הסטים לשיעורי צ'מבלו" של אליזבטה הן יצירות דו-קוליות נעימות. ב-1759 פרסמה שלושה סטים של שירים וקטעי צ'מבלו בין השנים 1748 ו-1750. (ארבעת השירים הראשונים כתובים באיטלקית, השיר החמישי כתוב בצרפתית וששת השירים האחרונים כתובים באיטלקית). כמו יצירות אחרות מהז'אנר הזה, ניתן היה לבצע את השירים שלה במגוון דרכים: בקול, בחליל, במקלדת, בקול ובחליל יחד עם קטעים מתחלפים.
מפעיל (בקרה)