ב-1917 יצר סטרווינסקי פואמה סימפונית, "שירת הזמיר" (Le chant du rossignol), למוזיקה מתוך האופרה, כיצירה קונצרטנטית נפרדת.
לאחר הקמתה ב-1956, בעשור הראשון לקיומה, העלתה האופרה של סנטה פה, ניו מקסיקו, אופרות רבות מאת סטרווינסקי, בהן - בעונת הפתיחה שלה ב-1957 - דרכו של הולל. ב-1962 היו הצגות אחדות של "הזמיר", בניצוח סטרווינסקי עצמו, חלק מחגיגות ה-80 להולדת המלחין; הפקות אחרות התקיימו ב-19673, 1969, 1970 ו-1973.
ב-2014, זווגה האופרה ל"אימפרסריו" של מוצרט להפקה חדשה של להקת סנטה פה, שהציבה את עלילתה בפריז של שנות ה-20 של המאה ה-20. בצוות היו אנתוני מייקל-מור, ברנדה ריי, מרדית ארוואדי וארין מורלי.
בעונת 2017–2018 ביצעה להקת האופרה הקנדית את האופרה בטורונטו יחד עם עוד שתי יצירות קצרות מאת סטרווינסקי, תחת הכותרת "הזמיר ועוד אגדות קצרות", כחידוש של הפקה של רובר לפאז' משנת 2011, שבוצעה לראשונה בטורונטו לפני שיצאה לניו יורק.
תפקידים.
צוות הצגת הבכורה.
מנצח - פייר מונטה
עלילה.
הדייג מופיע כפרשן לאירועי הסיפור.
מערכה ראשונה.
על חוף הים, ממש לפני הזריחה, שומע דייג את שירת הזמיר, המשכיחה ממנו את צרותיו. הטבחית מביאה פקידים גבוהים מחצר הקיסר לשמוע את הזמיר, ומספרת על יפי זמרתו. אלא שקול הזמיר אינו נשמע. מנהל המשק בחצר הקיסר מבטיח לטבחית משרה כטבחית פרטית של הקיסר, אם תוכל למצוא את הזמיר, שמופיע לבסוף, ומקבל הזמנה מן הטבחית ומנהל משק הבית לשיר לפני הקיסר. הזמיר נענה להזמנה, אך אומר, ששירו נשמע ערב ביותר ביער.
מערכה שנייה.
חצרנים מעטרים את הארמון בפנסי חג לקראת שירת הזמיר. הטבחית מתארת את הזמיר לפני החצרנים כקטן, אפור וכמעט נסתר מן העין, אבל שירו מביא את שומעיו לידי בכי. תהלוכה מציינת את בוא הקיסר. הוא מצווה על הזמיר לשיר, ושירתו נוגעת כה עמוק בלבו, שהוא מציע לציפור כגמול נעל זהב לענוד על צווארו. בהמשך, שלושה שליחים יפניים מציעים לקיסר זמיר מכני, שפוצח בשיר. הקיסר שש על החידוש הזה. הזמיר האמיתי נעלב, פורש כנפיים ועף, והקיסר הזועם מצווה לגרש אותו מממלכתו. הוא מעטר את הציפור המכנית בתואר "זמר ראשון".
מערכה שלישית.
הקיסר נופל למשכב ונוטה למות; דמות המוות מופיעה בחדרו של הקיסר. רוחות מעלליו הקודמים של הקיסר פוקדים אותו והוא מזעיק אליו את נגני החצר שלו, אבל הזמיר האמיתי חוזר ומופיע, בניגוד לצו הגירוש הקיסרי, ומתחיל לשיר. המוות שומע את שירת הזמיר ונרגש מאוד; הוא מבקש מן הזמיר להמשיך לשיר, וזה מתנה את הסכמתו בכך, שהמוות ישיב לקיסר את כתרו, חרבו ושרביט המלכות שלו. המוות נענה לבקשה ומסתלק בהדרגה מחדר הקיסר, בעוד הזמיר ממשיך לשיר. הקיסר חוזר אט-אט לאיתנו, ובראותו את הזמיר, הוא מציע לו את התואר "זמר ראשון" בחצרו. הזמיר אומר, שהוא רואה בדמעות הקיסר גמול מספק, ומבטיח לזמר למענו מדי לילה, משעת ערביים עד עלות השחר.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:יצירות מאת סטרווינסקי]]
[[קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20]]
[[קטגוריה:בלט]]
[[קטגוריה:יצירות מוזיקליות על פי אגדות]]
פרקינס 6.372
פרקינס 6.372 הוא מנוע דיזל המיוצר על ידי מנועי פרקינס. ייעודו 6.372 מציין שישה צילינדרים והקיבולת שלו היא 372 אינץ' מעוקב (6.1 ליטר). הוא נגזר ממנוע 6.354 (שישה צילינדרים, מנוע 354 ב -3 או 5.8 ליטר, L6). הוא מייצר 112 כוחות סוס בצורה תעשייתית.
ייצור המנוע החל בשנות ה-70 והופסק בהדרגה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20.
גרסת טורבו.
ה- T6.3724 הוא הגרסה המונעת בטורבו של המנוע הנ"ל, וה- "4" בקצה המינוח, מציין מנוע מסדרת DOT 4 (מאוחר יותר, משופר).
פרקינס 4.182
פרקינס 4.182 היה מנוע דיזל, שנבנה על ידי מאזדה (טויו קוגיו) ברישיון מנועי פרקינס, והותאם לכלי רכב קלים רבים של מאזדה; בעיקר טנדרים ומשאיות קלות. היא הייתה ידועה בשם סדרת HA מאזדה דיזל, וכונתה דגם 3000 ברכבים (3.0L).
גרסאות.
הגרסה המוקדמת השתמשה במנוע של 31.75mm, עם הזרקת דלק עקיף, ופח.
הגרסה המאוחרת היא בגודל 30 מ"מ, משתמשת במנוע דיזל, ויש לה מכסה מסגסוגת אלומיניום.
פרארי אסקרי
פרארי אסקרי היא מכונית קונספט של פרארי, שזכתה בתחרות עיצוב המכוניות "פרארי: קונספטים חדשים למיתוס" בשנת 2005. המכונית תוכננה על ידי מנואלה אמפרימו, ורנר גרובר ויו ג'ה-צ'ול מ- Istituto Europeo di Design (IED, "המכון האירופי לעיצוב"), טורינו, איטליה. שופטי התחרות כללו את לוקה קורדרו די מונטזמולו, פיירו פרארי (בנו השני והיחיד החי של אנזו פרארי), ז'אן טוד, אמדיאו פליסה, מאסימו פומארולה, פינינפארינה, ולמעלה מ-22,000 משתמשים באתר המקוון של פרארי וורלד. דגם להרכבה נערך לתחרות. כתוצאה מתחרות זו, יש לפרארי אסקארי סיכוי גדול יותר להתפתח ממכונית קונספט למכוניות בייצור סידרתי.
קיה K8
קיה K8 היא מכונית מנהלים במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי קיה משנת 2021. נחשפה ב-17 בפברואר 2021, היא המחליפה של קיה K7. בניגוד לקודמתה, המכונית לא תהיה זמינה בשוק הצפון אמריקאי.
עיצוב.
העיצוב החיצוני מעוצב בהשראת יונדאי סונטה ויונדאי אלנטרה הכולל, פגוש זהה וכן הקימורים בבטן המכונית, פנים המכונית כולל עיצוב יוקרתי כיאה למכונית מנהלים מודרנית, לוח המחוונים דיגיטלי ומחובר במסגרת אחת למסך המגע המציג את המולטימדיה שניהם בקוטר 12 אינץ'.
מפרט טכני.
היא משווקת עם ארבעה מנועים, שניים בנזין, אחד גז ואחד היברידי. מלבד המנוע היברידי כל המנועים משווקים עם תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים בעוד שהמנוע היברידי משווק עם אותה תיבה אך עם שישה יחסי העברה.
להלן פרטי המנועים:
ליליאנה לרה
ליליאנה לרה (בספרדית: Liliana Lara) (נולדה ב-30 ביוני 1971 בקראקס) היא סופרת ונצואלית הכותבת בסוגות הסיפור הקצר, הרומן והמסה. בעלת דוקטורט בספרות איברו-אמריקאית מהאוניברסיטה העברית בירושלים. כיום מתגוררת בישראל. חלק מסיפוריה ומאמריה תורגמו לאנגלית, גרמנית, פולנית ועברית. כותבת ועורכת בלוג בשם Desvíos y dislocaciones (דיסלוקציות).
ביוגרפיה.
ליליאנה נולדה וגדלה ברובע בקראקס עד גיל שבע, אז נאלצה לעבור עם הוריה ואחותה הצעירה למטורין () עקב הצעת עבודה שקיבל אביה. בעיר מטורין, אשר הייתה גם עיר הולדתה של אמה, גדלה ליליאנה וסיימה את בית הספר היסודי ואחר כך את בית הספר התיכון.
ב-1998 סיימה תואר ראשון בחינוך במגמת ספרדית וספרות באוניברסיטת המזרח () בעיר .
ב-2002 סיימה תואר שני בספרות אמריקה הלטינית, באוניברסיטת סימון בוליבאר () בקראקס.
ב-2018 קיבלה תואר דוקטור (PhD) בספרות איברו-אמריקאית באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא המחקר: דיסלוקציות. מרחב ושיח ביצירתם של שלושה מחברים נודדים לטינו-אמריקניים עכשוויים (מריו בז'טין, קרינה בר ומרסלו כהן).
ב-2002 נישאה ליליאנה ועברה עם בעלה לישראל להתגורר בקיבוץ ברור חיל. לזוג שני ילדים.
בתחילת דרכה בישראל כתבה עבור השבועון הוונצואלי .
חברת ועדת המקצוע במשרד החינוך – הפיקוח על הוראת הספרדית (Comisión ELE - Ciclo Lectivo 2019 - 2021).
מרצה באקדמיה גורדון על ספרות לטינית-אמריקאית ואורינות בשפה זרה"במסגרת התוכנית לתעודת הוראה.
מרצה בסמינרים בנושא ספרות לטינית אמריקאית עכשווית ב בתל אביב.
מלמדת ספרדית בגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב.
בלתי מנוצח (סדרת טלוויזיה)
בלתי מנוצח (באנגלית: Invincible) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמת גיבורי-על מונפשת למבוגרים, שמבוססת על קומיקס באותו שם מאת רוברט קירקמן.
עונתה הראשונה של הסדרה עלתה לשידור בפריים וידאו ב-26 במרץ 2021. ב-29 באפריל 2021, דווח שפריים וידאו חידשה את הסדרה לשתי עונות נוספות.
תקציר העלילה.
מארק גרייסון הוא נער רגיל, למעט העובדה שאביו, נולאן, הוא גיבור-העל החזק ביותר על פני כדור הארץ. זמן קצר לאחר יום הולדתו השבע עשרה, מארק מתחיל לפתח כוחות משלו ומתחיל לקבל את הדרכתו של אביו במטרה לשלוט ביכולותיו בצורה טובה יותר, אך בחלוף הזמן, מארק מתחיל להבין שמורשתו של אביו אינה הרואית כפי שחשב.
צוות המדבבים והדמויות.
מגיני העולם.
המקוריים:
החדשים:
הפקה.
פיתוח.
ב-19 ביוני 2018 הוכרז כי פריים וידאו הזמינה סדרת גיבורי-על מונפשת, שעונתה הראשונה תכלול שמונה פרקים. הסדרה, המבוססת על סדרת הקומיקס באותו שם מאת רוברט קירקמן, מופקת על ידי המפיק סיימון רסיופה, שמפיק אותה לצדם של קירקמן, דייוויד אלפרט וקתרין וינדר.
ליהוק.
צוות מדבבי הסדרה כולל אנסמבל שחקנים רחב, ביניהם נמנים: סטיבן יאון, ג'יי קיי סימונס, סנדרה או, מארק המיל, סת' רוגן, גיליאן ג'ייקובס, אנדרו ראנלס, זאזי ביטס, וולטון גוגינס, ג'ייסון מאנזוקס, מיי ויטמן, כריס דיאמנטופולוס, מאלז ג'ו, קווין מייקל ריצ'רדסון, גריי גריפין, מקס בורקהולדר, מהרשלה עלי, קלנסי בראון, ג'ונתן גרוף, וג'ון האם. בצירוף מקרים מוחלט, הוכרז על כך שרוגן שוקד על עיבוד סרט לייב אקשן לסדרת הקומיקס, בנפרד מסדרת ההנפשה. ב-18 ביולי 2020, רוברט קירקמן אישר את חדשות הליהוק בסרטון לייב בחשבון הטוויטר שלו.
שידור.
ב-8 באוקטובר 2020, במהלך הפאנל של הסדרה בכנס הקומיק-קון בניו יורק, הקדימון הראשון של הסדרה הופץ רשמית. ב-22 בינואר 2021, במהלך שידור לייב שחגג את יום השנה ה-18 ליציאת סדרת הקומיקס לשווקים, חשף קירקמן כי הסדרה תעלה לשידור ב-26 במרץ 2021, כאשר שלושת הפרקים הראשונים יהיו זמינים באופן מיידי והפרקים הבאים ישודרו על בסיס שבועי. ב-19 בפברואר 2021, הקדימון המלא הראשון של הסדרה הופץ ברשת.
ביקורות.