אקוש הבשי נולד במשפחה יהודית כבנם של ד"ר וילמוש הבשי (לשעבר ברנאט הק), רופא ושל לנקה וקסמן. (לפי המקור ההונגרי משפחתו המירה את דתה לקלוויניסטית ב-7 באוגוסט 1889, אך אין לכך כל תיעוד, ראיה, מקור כתוב). בסיום לימודיו בתיכון, אקוש נרשם למכללה לכלכלה בקולוז'וואר ובסיום לימודיו יצא למסע לימודים בגרמניה, שם, בנוסף לרכישת ידע מקצועי, התוודע גם לרעיונות סוציאליסטיים. בשובו להונגריה עבד כמנהל משק חקלאי. בשנת 1909 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP). הוא גויס לצבא בשנת 1916 ונשלח לחזית האיטלקית, שירת בסך הכל שנתיים. במהלך מהפכת החרציות הצטרף כמזכיר הקבוצה של "ההתאחדות הלאומית של פועלים חקלאים וחקלאים זעירים". בתחילת 1919 הצטרף למפלגת הקומוניסטים של הונגריה. הוא הצביע בעד הקמת קואופרטיבים חקלאיים ונגד רפורמת הקרקעות של תוכנית השר ברנה בוזה. בפברואר 1919 מינה אותו ינה המבורגר, שהיה אז סגן שר החקלאות, להכין תוכנית לקולקטיביזציה של החקלאות ההונגרית. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, החלה הקמת "הקואופרטיבים המפיקים" על פי תוכניותיו. הוא הופקד על הנהלת המחלקה השיתופית בקומיסריאט העם לחקלאות ולאחר מכן מונה לסגן קומיסר העם (סגן שר) במשרד החקלאות. ב-30 באפריל 1919 נשא לאישה את הרמינה ורטהיימר, מנהלת שוק למוצרי חלב, בתם של מור ורטהיימר ושל פאני קוהן (כהן). הבשי הצטרף לצבא האדום ההונגרי, ושירת בארמייה השנייה. מאוחר יותר מונה כמפקד העיר סקשפהרוואר והפך גם לקומיסר הצבאי של מחוז פייר. לאחר נפילת הרפובליקה נעצר ב-23 באוגוסט 1919. הוגשו נגדו יותר מארבע תביעות והואשם בהעלבת המלוכה, במרד, בהפרת חירות אישית של אזרחים, בסחיטה, בהסתה וברצח. בית המשפט הכללי בבודפשט גזר עליו 10 שנות מאסר בספטמבר 1920, אך בשנת 1922 שוחרר לרוסיה הסובייטית במסגרת חילופי שבויים ואסירים. שם עבד תחילה בקומינטרן ולאחר מכן הפך לראש מחלקת השכנוע והתעמולה באינטרנציונל האיכרים ומאוחר יותר סגן נשיא הארגון. הוא עבד גם במכון הבינלאומי למדעי החקלאות. הבשי נסע לברלין בשנת 1929 והתגורר שם עד 1933. בתקופה זו התפרנס מכתיבת ספרים ומאמרים. הוא השתתף במלחמת האזרחים בספרד, על פי כמה מקורות בשם הבדוי פאל נייבונג, אך על פי מקורות אחרים בשם אקוש טאר. הוא עסק באימון חיילים של "גדוד ראקושי", שהוא גם נלחם בו כמפקד הגדוד. מאוחר יותר הפך למפקד הגדוד ההונגרי של הבריגדות הבינלאומיות, אך נפל בקרבות במחוז וסקה.
יחסי אסטוניה–הונגריה
יחסי אסטוניה–הונגריה הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת אסטוניה לרפובליקת הונגריה. האסטונים וההונגרים חלקו קשרים תרבותיים ולשוניים גם לפני כינון היחסים המודרניים בין שתי המדינות משום ששני העמים דוברי השפות הפינו–אוגריות.
כיום מתקיימים יחסים מלאים בין המדינות, יחסים המתבטאים בשיתוף פעולה במסגרות האיחוד האירופי, נאט"ו ובברית שלושת הימים .
היסטוריה.
הקשר המדיני הראשון בין המדינות נוצר בתקופת שלטונו של מלך פולין סטפאן באטורי שמוצא הונגרי. באטורי שלט, בין היתר, על אזור אסטוניה של ימינו בין השנים 1582–1588 והעניק לעיר ולגה פריווילגיות. לאחר מכן, בשנת 1583, הקים בעיר טרטו בית ספר אשר היווה בסיס לאוניברסיטת טרטו.
במאה התשע עשרה הבלשנים ההונגרים אנטל רגולי ופאל הונפאלבי חקרו את הדמיון בין השפה ההונגרית לשפה האסטונית, כחלק ממחקרם בשפות הפינו–אוגריות. לעבודתם הייתה השפעה רבה על היחסים בין המדינות במאה העשרים.
הכרה.
הונגריה הכירה באופן רשמי ברפובליקת אסטוניה ב־24 בפברואר 1921, לאחר קבלת עצמאות אסטוניה. בשנים 1924–1928 התגורר שגריר הונגריה בעיר טאלין, בירת אסטוניה, אך בשנת 1928 הועברה השגרירות להלסינקי שבפינלנד.
לאחר העצמאות המחודשת של אסטוניה מידי ברית המועצות, השתקמו היחסים הדיפלומטיים בין אסטוניה להונגריה וב־2 בספטמבר 1991 הונגריה הייתה המדינה השלישית שהכירה בעצמאותה (אחריי איסלנד וליטא). הונגריה פתחה השגרירות באסטוניה בבירה טאלין בנובמבר 1999.
השגריר האסטוני הראשון בהונגריה מונה בשנת 1999, אך השגריריה הראשונים התגוררו בווינה בירת אוסטריה. השגריר תושב הראשון בהונגריה מונה ב־2001, והתגורר בבודפשט.
יחסים דיפלומטיים.
בפברואר 1998 נפתח סניף של המכון האסטוני בבודפשט בירת הונגריה במטרה לקדם את התרבות האסטונית ואת הקשר הפינו–אוגרי בין המדינות. בודפשט נבחרה להיות העיר השנייה בה מוקם סניף, לאחר הלסינקי בירת פינלנד.
בשנת 2004 הצטרפו אסטוניה, הונגריה ושמונה מדינות נוספות לאיחוד האירופי. בשנת 2014 החליטה ממשלת הונגריה לסגור את שגרירותה בטאלין. ביוני של אותה שנה החליטה ממשלת אסטוניה החלטה דומה. עם זאת, באוגוסט 2018 אסטוניה פתחה מחדש את שגרירותה בבודפשט, ובספטמבר של אותה שנה ממשלת הונגריה פתחה מחדש גם היא את שגרירותה בטאלין.
כיום היחסים בין המדינות טובים. הונגריה מחזיקה שגרירות בטאלין, בירת אסטוניה, ולאסטוניה יש שגרירות בבודפשט, בירת הונגריה. כמו כן, הונגריה מחזיקה כוח אווירי באסטוניה, כחלק מפעילותן המשותפת בנאט"ו. על אף היחסים הטובים, אסטוניה מעבירה ביקורת על מדיניותו של ראש ממשלת הונגריה, ויקטור אורבן, ועל הצעדים הבלתי־ליברליים של ממשלתו הנוגדים את הגישה של האיחוד האירופי.
יחסים כלכליים.
היקף הסחר הדו־צדדי בשנת 2017 בין אסטוניה להונגריה הסתכם ב־148.4 מיליון אירו. נכון לאותה השנה, היצוא מאסטוניה להונגריה הסתכם ב־37.3 מיליון אירו, שמתוכם 37% על מכשירים מכניים, 17% על מתכות ו־13% על ניירות. לעומת זאת, באותה שנה הייבוא מהונגריה לאסטוניה נמדד ב־101.1 מיליון אירו, שמתוכם 34% על מכשירים מכניים, 25% על כלי רכב, ו־13% על מוצרי פלסטיק וגומי. בשנת 2018 ההשקעות הישירות של הונגריה באסטוניה הסתכמו ב־16 מיליון אירו, ואילו ההשקעות הישירות של אסטוניה בהונגריה הסתכמו ב־4 מיליון אירו.
תיירות.
על פי נתוני הנסיעות הבינלאומיים, בשנת 2017 כ־14,000 אזרחים הונגרים ביקרו באסטוניה ו-30,734 אזרחי אסטוניה ביקרו בהונגריה.
Savage (מיני-אלבום)
Savage (מעוצב: פְּרָאִי) הוא המיני-אלבום הראשון בשפה הקוריאנית של להקת בנות הקיי-פופ הדרום קוריאנית אספה. המיני-אלבום יצא לאור ב-5 באוקטובר 2021, על ידי חברות התקליטים דרימוס ו-SM אנטרטיינמנט. הסינגל המוביל מתוך המיני-אלבום, "Savage", הוא גם שיר הנושא מתוכו.
המיני-אלבום כולל בתוכו שירים מסוגת הקיי-פופ, שבוצעו בשפה האנגלית והקוריאנית.
רקע והפקה.
ב-13 בספטמבר 2021, SM אנטרטיינמנט הודיעה כי Aespa תוציא את מיני-אלבום הבכורה שלה, "Savage", ב-5 באוקטובר והוסיפה שהוא יכיל שש רצועות. ב-27 בספטמבר פורסמה רשימת הרצועות הרשמית שלו: "Aenergy", "Savage", "I'll Make You Cry", "Yeppi Yeppi", "Iconic" ו-"Lucid Dream".
"Savage" תואר כשיר טראפ בעל מקצב דומיננטי. לאחר ההכרזה על המיני-אלבום, קידמה אותו Aespa באמצעות הרשתות החברתיות.
Interview 2016
Interview 2016 הוא המיני אלבום השני של להקת ההיפ הופ הניסיונית האמריקאית דת' גריפס, שיצא בהוצאה עצמית על ידי הלהקה ב-22 במרץ 2016.
המיני אלבום, המורכב משש רצועות אינסטרומנטליות, משמש כאלבום פסקול לסרטון ראיונות שפורסם בעבר עם המארח מתיו הופמן, שהציג את השירים במקום את שמע הראיון.
ביקורות.
מבקרת פיצ'פורק מדיה, זואי קאמפ, הייתה חיובית בסקירתה וקבעה: "למרות שאם סי רייד עשוי להיתפס כאלפא ואומגה של דת' גריפס, "Interview 2016" מדגיש כי [זאק] היל ו[אנדי] מורין די אדירים בעצמם". קאמפ גם חשבה שההוצאה היא "הרבה יותר מעניינת מ-'Fashion Week', אלבום באורך מלא וכפול מגודלו, וזה מצביע על כך שאסור לזלזל בכוחו של דת' גריפס כישות אינסטרומנטלית".
משתתפים.
דת' גריפס
אברהם פאר
אברהם פאר (נולד ב-11 ביולי 1937) הוא תעשיין ישראלי, אשר שירת בחיל הים בתפקידים טכניים בכירים בנושאים הקשורים לשייטת הצוללות.
ילדות בפורטוגל.
נולד בליסבון בפורטוגל למקס ורבקה רגינה פלוצקר (Plocker), שהגיעו מפולין לפורטוגל בשנת 1923. לפאר שתי אחיות, רחל ואסתר. בבעלות האב מפעל לייצור נברשות. הוריו היו מסורתיים וציוניים, חלק מהקהילה היהודית הקטנה, ליברלית וציונית של ליסבון. פאר למד עד סיום כיתה ח' בבתי ספר מקומיים.
עליה ולימודים.
פאר היה חבר בתנועת "מכבי הצעיר" ובמסגרת פעילות התנועה נולדה התשוקה לעלות ארצה, במיוחד לאחר שחזה באוניית סוחר עם דגל ישראל שעברה בנמל ליסבון. אחותו הגדולה רחל עלתה ארצה ב־1950. ב – 1951, שמע פאר על בית הספר הימי בחיפה והחליט לעלות ארצה תוך זמן קצר במטרה ללמוד בו. במסע שארך כחודש עלה פאר ארצה לבדו בשנת 1951 באונייה "נגבה" שהפליגה ממרסיי לחיפה. עם הגיעו לישראל השתלב, במסגרת עליית הנוער, בלימודי אולפן בכפר הנוער "נווה הדסה".
בספטמבר 1952 החל פאר ללמוד במגמת מכונה בבית הספר הימי. לאחר שנת הלימודים הראשונה, הפך בית הספר הימי ל"בית הספר לקציני ים עכו ופאר למד במחזור א'. במתכונת החדשה.
שירות בחיל הים.
קורס חובלים ה'.
פאר, התגייס בשנת 1956 לקורס קצינים בבה"ד 1 במסגרת שנת הלימודים החמישית בבית הספר לקציני ים עכו. במהלכו, פרצה מלחמת סיני והוא שירת כצוער בתפקידי שמירה על הגבול עם ירדן. בהמשך, סיים בהצלחה את מחזור ה' בקורס החובלים בבה"ד חיל הים והוסמך כקצין מכונה בחיל הים.
אח"י יפו (ק-42).
בגמר קורס החובלים הוצב פאר כקצין מכונה מתמחה באח"י יפו (ק-42) שהייתה אחת משתי המשחתות שהתקבלו בחיל הים זמן קצר לפני מלחמת סיני.
שייטת הטרפדות.