בהתחלה חשבה נאס"א לצייד את שלב העזיבה של כדור הארץ (שישמש בבלוק II ב-SLS) בשלושה מנועי J-2X באיזשהו שלב החליטה לצייד אותו רק בשני מנועים כאלו, אך הרעיון בוטל לטובת הexploration upper stage.
שימושים נוספים.
בנוסף לייעודו המרכזי של שלב העזיבה של כדור הארץ כמרכיב במשימות מאוישות לירח, נאס"א מתכננת להשתמש בו או בשדרוגים שלו לשימושים נוספים:
עולמו המופלא של דיסני
עולמו המופלא של דיסני (באנגלית: The Wonderful World of, לפעמים נקראה בישראל גם עולמו של וולט דיסני, עולמו הנפלא של דיסני ועולמו המופלא של וולט דיסני) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית לילדים שהופקה בין השנים 1954 ל-2008 לערוצים ABC, NBC, CBS וערוץ דיסני.
התוכנית כללה אוסף של סרטים בנושאים שונים החל מסרטוני אנימציה וכלה בסרטי הרפתקאות, סרטים תיעודיים וסרטי טבע. חלק מהסרטונים התיעודיים ששודרו בתוכנית התמקדו באמנות ובטכנולוגיה שמאחורי האנימציות עצמן.
על אף שהמטרה המקורית של התוכנית הייתה ליצור מודעות בקרב קהל הצופים לפארק השעשועים דיסנילנד, הושם בתוכנית גם דגש רב על הפן הבידורי של התוכנית. כמו כן, בהמשך שימשה התוכנית גם לקידום סרטים חדשים של דיסני לפני יציאתם לאקרנים.
את התוכנית הנחה וולט דיסני עצמו בין השנים 1954 ועד מותו בדצמבר 1966. בשנים 1986–2005 הנחה את התוכנית מנכ"ל חברת וולט דיסני מייקל אייזנר.
בישראל, שודרה הסדרה (עם כתוביות תרגום) בשנות השבעים, בשנות השמונים ובשנות התשעים תחילה בטלוויזיה הישראלית ומאוחר יותר בערוץ 2 הניסיוני וכן בערוץ 2 המסחרי.
ליאו ליונס
ליאו ליונס (באנגלית: Leo Lyons; נולד ב-25 במאי 1987 בטופיקה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד, ומתנשא לגובה של 2.06 מטרים.
ליונס שיחק שלוש עונות במכללת מיזורי ובעקבות עונה שלישית טובה בה קלע 13.1 נקודות והוריד 5.7 ריבאונדים, החליט להירשם לדראפט 2008, אך מספר ימים לפני הדראפט החליט למשוך את שמו ולחזור לעונה נוספת במיזורי, בה קלע 14.6 נקודות והוריד 4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.
באוגוסט 2009 חתם ליונס בקבוצה הישראלית הפועל ירושלים, ובאוקטובר אותה שנה זכה עמה בגביע ווינר.
בספטמבר 2010 חתם בקבוצת הפועל גלבוע גליל למשך שנה, אך שוחרר כעבור מספר חודשים.
שטפן וולה
שְטֶפַן ווֹלֶה (בגרמנית: Stefan Wolle; נולד ב-22 באוקטובר 1950 בהאלה) הוא היסטוריון גרמני המתמחה בחקר גרמניה המזרחית.
וולה למד היסטוריה במזרח ברלין. ב-1972 הביאו סיבות פוליטיות לסילוקו מאוניברסיטת הומבולדט. בין השנים 1976–1989 היה חבר הסגל האקדמי באקדמיה למדעים של גרמניה המזרחית, וממנה קיבל בשנת 1984 תואר דוקטור. אחרי נפילת חומת ברלין הוא הפך מומחה לתיקי השטאזי, חבר הוועדה לפירוק המשרד לביטחון המדינה וראש הנציבות הפדרלית לשמירה על ארכיוני המשרד לביטחון המדינה של מזרח גרמניה (BStU). בין השנים 1991–1996 היה עוזר מחקר באוניברסיטת הומבולדט ולאחר מכן התקבל כחבר מן המניין בחברה הגרמנית למחקר. בין השנים 1998–2000 שימש כדובר הקרן לחקר הדיקטטורה בגרמניה המזרחית, ומאז 2002 הוא חבר רשת המחקר של גרמניה המזרחית של האוניברסיטה החופשית של ברלין. ב-2005 התמנה למנהל המדעי של מוזיאון גרמניה המזרחית. בנוסף משמש היום וולה גם כחבר בוועדה המדעית המייעצת של המוסד להיסטוריה של בון, חבר המועצה המייעצת של מרכז התיעוד של חומת ברלין ברחוב ברנאואר, וחבר המועצה ההיסטורית של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה.
מוזיקה מנוונת
מוזיקה מנוּונת (בגרמנית: Entartete Musik) היה כינוי בו השתמשו הנאצים בשנות השלושים לתאר סוגים מסוימים של מוזיקה, שעל פי האידאולוגיה הנאצית היו "מזיקים" או "דקדנס". הנאצים הוציאו לקסיקון בשם זה, שכלל את רשימת המלחינים אשר יצירותיהם נכללות בתואר. היחס ל"מוזיקה המנוונת", היה חלק מקמפיין נרחב בשם "אמנות מנוונת", אשר נועד לבודד, לדכא, ולהחרים את היצירות הללו.
על דיכוי המוזיקה המנוונת הייתה אחראית לשכת המוזיקה של הרייך.
קריטריונים.
כל מוזיקה שהיוותה באופן כלשהו ניגוד לאידאולוגיה הנאצית, בין בגלל אופייה ובין בגלל הדעות הפוליטיות או הלאום של המלחינים או המבצעים, נכללה במושג "מנוונת". כך נכללו ברשימה מלחינים יהודים, או מלחינים מרקע יהודי, דוגמת פליקס מנדלסון, ארנולד שנברג, פרנץ שרקר, קורט וייל, גוסטב מאהלר, רוברט קאהן וברתולד גולדשמידט. כמו כן מלחינים שיצרו יצירות שכללו דמויות חיוביות של יהודים או אפריקאים, דוגמת ארנסט קרנק. גם מלחינים בעלי אוריינטציה מרקסיסטית, דוגמת הנס אייזלר נכללו ברשימה, וכאלה שהביעו סימפתיה כלפי מתנגדי המשטר הנאצי, דוגמת אנטון וברן, שהיה ונותר ידידו הקרוב של שנברג.
מוזיקה מודרנית, נתפסה בעיני הנאצים כמזלזלת במוזיקה הקלאסית השמרנית, ולפיכך כזלזול ופגיעה בתהליך התקדמות הציוויליזציה על פי הנאצים, ובפרט בנאמנותם והערצתם לגדולי המלחינים הגרמניים מהדורות הקודמים. יצירותיהם של הינדמית, אלבן ברג ושנברג היו בין אלו שנאסרו בגלל הטענה הזו. מוזיקת ג'אז נאסרה אף היא מטעם זה, ומאחר ושורשיה נעוצים בקרב אפריקאים אמריקאים.
השפעה.
השפעת פרסום הרשימה הייתה קריטית על פועלם המוזיקלי של המלחינים שנכללו בה. חלקם נאלצו לעזוב את ארצות הכיבוש (שנברג, וייל, הינדמית, גולדשמידט ועוד). אחרים נאלצו להפסיק להלחין (וברן, קרל אמדאוס הרטמן, בוריס בלכר), וחלקם אף נשלחו למחנות ריכוז (ויקטור אולמן, ארווין שולהוף, פאבל האס, מרסל טיברג, גדעון קליין, אלמה רוזה ורפאל שכטר).
על פי ספרה של דנה אריאלי-הורביץ "רומנטיקה מפלדה: אומנות ופוליטיקה בגרמניה הנאצית" המשטר הנאצי כמו משטרים דיקטטוריים אחרים (הקומוניזם בברית המועצות והפשיזם באיטליה), עשה המשטר הנאצי מניפולציות רבות באמצעות האמנות. הרעיון שעמד מאחורי מניפולציה זו שירת עבור המשטר שתי מטרות. האחת, היא הרצון לייחס לאמנות כוח רב מאוד בעטיו יש לרדוף אותה ולהוקיע אותה, והשניה הייתה על מנת לעצב את התודעה ואת המציאות המדומיינת שאמנות זו ביקשה להציג. בניגוד לשני הרודנים האחרים (סטלין ומוסוליני) היטלר מייצג את המקרה הקיצוני. עבור היטלר, אמנות הייתה חלק מחייו וגם כך הוא הציג את עצמו: כאמן שמבקש להציב בחיים הפוליטיים ממדים תיאטרלים וסימבוליים.
כמו באמנות מנוונת, גם במוזיקה הציגו הנאצים תערוכה של "המוזיקה המנוונת". בתערוכה הראשונה, שהוצגה ב-1938 בדיסלדורף, נשא דברים אדולף ציגלר (Ziegler), הממונה על התיאטרון הלאומי הגרמני בוויימאר, באומרו כי המוזיקה הזו נאסרה בגלל השפעה יהודית וקפיטליסטית. התערוכה חולקה לשבעה נושאים: השפעת היהדות; שנברג; קורט וייל וארנסט קרנק; "בולשביקים קטנים"; ליאו קסטנברג; "האופרות והאורטוריות של הינדמית"; איגור סטרווינסקי.
אחרי המלחמה.
בסוף שנות ה-80, הוצגה שוב התערוכה "מוזיקה מנוונת" ברחבי העולם, הפעם מהצד השני - לתת פרסום לאותן יצירות שדוכאו על ידי הנאצים.
חברת דֶקה (Decca), הפיקה בשנות ה-90 סדרת תקליטים בכותרת: "מוזיקה מנוונת: מוזיקה שדוכאה ברייך השלישי", בסדרה נכללות יצירות פחות ידועות מתוך "הרשימה השחורה".
קונטקט
"קונטקט" היא מילה לועזית שפירושה מגע.
אאוחניה סוארס
מָרִיָּה אֵאוּחֶנְיָה "צִ'ינָה" סוּאָרֶס רִיבֶּיְרוֹ (בספרדית: María Eugenia "China" Suárez Riveiro; נולדה ב-9 במרץ 1992), הידועה בשם צִ'ינָה סוּאָרֶס, היא שחקנית, זמרת ודוגמנית ארגנטינאית.
סוארס ידועה בתפקידיה בטלנובלות הארגנטינאיות של כריס מורנה; "פינת אור", "פלוריסיינטה" ו"כמעט מלאכים".
ביוגרפיה.
סוארס נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה לגיז'רמו סוארס ומרסלה ריביירו מיצומורי. יש לה אח גדול ושמו אגוסטין. סבתה מצד אמה, מרתה מיצומורי, ילידת ארגנטינה והיא ממוצא יפני. במהלך ילדותה, עברה סוארס בין בתי ספר רבים. סוארס הודתה לאחר מכן כי סבלה מבריונות על ידי כמה מחבריה לבית הספר, מכיוון שהייתה מפורסמת והופיעה בטלוויזיה.
אביה של סוארס, גיז'רמו סוארס נפטר ב-17 באוקטובר 2012.
קריירה.
סוארס התחילה את הקריירה שלה בתור דוגמנית בגיל שש. את הופעת הבכורה שלה כשחקנית ערכה בגיל 11 בסדרה "פינת אור" (2003), שנוצרה על ידי כריס מורנה. ב-2004 שיחקה בסדרה "פלוריסיינטה" את דמותה של פאס, שנה לאחר מכן שיחקה בטלנובלה "אהוב שלי" בתפקיד ויולטה וב-2006 השתתפה בתוכנית "עקרת בית", שם שיחקה את דמותה של קאטלינה.
בין השנים 2007 -2010 גילמה את חסמין רומרו בסדרת הנוער של כריס מורנה, "כמעט מלאכים". הסדרה לוותה בלהקת נוער - טין אנג'לס, שבה סוארס לקחה חלק. בתחילת שנת 2011 עזבה סוארס את הלהקה, ובמקומה הלהקה צירפה אליה את רוסיו איגרסבל. על תפקידה בסדרה "כמעט מלאכים" קיבלה את פרס השחקנית בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון בארגנטינה.
בשנת 2011 שיחקה בטלנובלה "Los unicòs" ("היחידים") מסוגת גיבורי על, בה גילמה את דמותה של סופיה רייס, לצדם של מריאנו מרטינס, ניקולס ואסקס, ברנדה אסניקר וחימנה ברון. הסדרה הצליחה מאוד בארגנטינה וזכתה לקהל מעריצים שבוי. ב-2012 שבה הסדרה לעונה שנייה עקב רייטינג נמוך הסתיימה לאחר 53 פרקים. בשנת 2011 שיחקה לצד ניקולס פאולס במיני סדרה "30 ימים ביחד".
ב-2013 השתתפה בטלנובלה "רק אתה", לצד עמיתתה מכמעט מלאכים, מריאנה אספוסיטו, וב-2014 כיכבה בסדרה "דרך לאהבה" לצד מריאנו מרטינס וקרינה סמפיני. באותה השנה התארחה בעונתה השנייה של התוכנית "Tu cara me suena", שם חיקתה את ניקול קידמן בסרט מולן רוז'. בנוסף, השתתפה בקליפ של דויד ביסבל.