בטינה אופנהיימר
בטינה אופנהיימר (22 בינואר 1919–6 בינואר 1972) הייתה צלמת ישראלית ילידת גרמניה.
ביוגרפיה.
בטניה אופנהיימר, בת אמיל (אליעזר) וארנה סנדר, נולדה בשטוטגרט, גרמניה, בשנת 1919. בספטמבר 1939 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה דרך אנגליה והתגוררה בירושלים. בראשית שנות ה-50 החלה לעסוק בצילום לאחר שקיבלה הכשרה אצל אפרים דגני. עסקה בצילום מסחרי, בצילום דיוקנאות ועוד לצד צילום עיניים עבור בית החולים "הדסה". יצירותיה מאופיינות בנטייה ליצירת קומפוזיציה נקיה. במהלך שנות ה-60–70 של המאה ה-20 פיתחה סגנון אישי המשלב רישום עם טכניקה של פוטוגרמה.
בטינה אופנהיימר נפטרה ב-6 בינואר 1972 והובאה לקבורה בהר המנוחות.
צל רעידת האדמה
צל רעידת אדמה הוא אזור שנמצא בכיוון המרוחק מכיוון התקדמות הגלים סייסמיים, והסמוך לאזור שחלה בו הגברה של האנרגיה הסייסמית כתוצאה מתגובת אתר סייסמית. כתוצאה מהשתחררות מוגברת של אנרגיה באזור שסבל מתגובת האתר הסייסמית, הרי שהאזור שמעבר לו המרוחק מהאפיצנטר, יסבול מאנרגיה סייסמית מופחתת, ויתרחשו בו תאוצות קרקע מופחתות ביחס לצפוי על פי המרחק מהאפיצנטר. התיאוריה הזו הייתה מבוססת על תצפיות שנעשו עד שנות ה-70 של המאה ה-20, ולא נראה שהיה לה המשך בעיסוק ומחקרים מדעיים.
צ'ארלס ריכטר הציג את התופעה בספרו משנת 1958, והביא דוגמה מקליפורניה, שם רעידות אדמה שמוקדן היה ממזרח לרכס הסיירה נבאדה, גרמו להגברה משמעותית ולתגובת אתר סייסמית במישורים האלוביאליים שממערב לרכס. בעקבות שחרור משמעותי זה של האנרגיה הסייסמית שם, עמק סאן יואכים שנמצא ממערב למישורים הללו, "נהנה" מדרגת עוצמה סייסמית מופחתת משמעותית, ביחס לאתרים דומים המרוחקים מרחק דומה מהמוקד. בספרו שם, הוא מכנה את התופעה כ"צל רעידת האדמה", בדומה ל"צל הגשם" שלו משמעות דומה, אך בתחום האקלים.
בישראל, זיהו החוקרים ורד ושטרים צל רעידת אדמה באזור מישור החוף, שממערב לאזור רמלה-לוד. זאת מכיוון שאזור רמלה-לוד, הנמצא למרגלות הרי יהודה, ספג אנרגיה מוגברת שבאה לידי ביטוי בתגובת אתר סייסמית בשתי רעידות האדמה ההרסניות שהתרחשו בארץ ישראל בשנים 1837 ו-1927.
יש להבחין בין תופעה זו הנקראת צל רעידת האדמה, לבין "אזור הצל של כדור הארץ" , שנובע מכך, שגלי הגזירה שמשוגרים בזמן רעידת אדמה, לא עוברים דרך גלעין כדור הארץ שלו תכונות של נוזל, ויוצרים אזור "צל" שלא ניתן לאכן בו רעידות אדמה מרוחקות.
ג'ון ואיהי השלישי
ג'ון ואיהי דייוויד השלישי (באנגלית: John David Waiheʻe III; נולד ב-19 במאי 1946) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-4 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 1986–1994.
ביוגרפיה.
ואיהי נולד בהוואי. הוא למד באוניברסיטת אנדרוז ובאוניברסיטת הוואי במנואה.
בשנת 1978 הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו, השנייה חבר בוועדת החוקה המדינתית. בשנים 1981–1983 היה חבר בבית הנבחרים של מדינת הוואי מטעם המפלגה הדמוקרטית. במהלך כהונתו דחף ואיהי לקבלתה של השפה ההוואית כשפה רשמית במדינה.
בשנת 1982 בחר בו מושל הוואי ג'ורג' אריושי לסגנו, והשניים ניצחו בבחירות, שהיוו את תחילת הקדנציה השלישית של אריושי כמושל.
בבחירות ב-1986, בהן לא התמודד אריושי בשל חוקי הגבלת כהונה, התמודד ואיהי למשרת המושל כשהוא ממנה את בן קאייטנו לסגנו, וניצח. בכך הפך ואיהי למושל הראשון במדינה שהוא ממוצא מקומי. השניים התמודדו וניצחו שוב גם בבחירות ב-1990.
לאחר שסיים את כהונתו כמושל, פתח ואיהי משרד עורכי דין, ועסק בעריכת דין ובלובינג.
בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית שנערכו בנובמבר 2002 ובינואר 2003 ערב מותה של פטסי מינק שקל ואיהי להתמודד על מקומה, אך בחר שלא לעשות זאת.
לוקומוטיב ליסקי
לוקומוטיב ליסקי (ברוסית: «Локомоти́в» Лиски) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר ליסקי שבמחוז וורונז'. המועדון נוסד לראשומה בשנת 1936 והתמודד שנים רבות באליפות רוסיה בקרב מועדוני כדורגל חובבניים (מחוז צ'רנוזמיה). בתום עונת 2021 העפילה לליגה הרוסית השנייה בכדורגל, בה תתמודד החל מעונת 2022/2023.
היסטוריה.
הקבוצה התמודדה במרבית שנותיה בתקופה הסובייטית בתחרויות של מחוז וורונז'. בשנת 1993 סיימה במקום השלישי באליפות המחוז. בשנת 1994 שיחקה בליגה החובבנית וסיימה כסגנית בית א' מרכז. בשנת 1995 סיימה כסגנית בית 2 בליגה השלישית. בשנים 1996—1997 שיחק המועדון באליפות המערב של הליגה השנייה (וסיים במקום השני בעונת 1997, שהיה לתוצאה הטובה ביותר בתולדות המועדון). בשנים 1998—2002 המועדון השתתף באליפות המרכז של הליגה השנייה.
ברם, בשנים 2003—2004 ירדה לליגה השלישית והתמודדה באליפות צ'רנוזמיה. בשנים 2005 ו-2016 התמודד בליגה החובבנית עד 2016 עת אולצה לרדת מהליגה בשל בעיות כלכליות.ב-8 באפריל 2017, התאחדות הכדורגל הרוסית החליטה לשלול מהקבוצה התמודדות בטורנירי ההתאחדות. בעונת 2019 חזרה לליגה השלישית והתמודדה בה בהצלחה עד עונת 2020 כאשר זכתה באליפות המרכז של הליגה השלישית. בעונת 2021 התמקמה בצמרת הטבלה והצליחה להבטיח השתתפות בליגה השנייה וחזרה למסגרות המקצועניות של רוסיה מעונת 2022/2023.
המנון הקיסרות הגרמנית
Heil dir im Siegerkranz, בגרמנית (בעברית: תרועה לקיסר) היה ההמנון הלאומי הרשמי של האימפריה הגרמנית בשנים 1871 עד 1918.
לפני הקמת האימפריה ב-1871, השיר היה ההמנון המלכותי של פרוסיה מאז 1795 ונשארה ככזה לאחר 1871. הלחן של הפזמון נגזר מההמנון הבריטי "אלוהים נצור את המלך". מסיבות אלו, השיר לא הצליח להיות פופולרי בכל גרמניה. לא רק שהוא לא הצליח לזכות בתמיכת רוב הלאומנים הגרמנים, למעשה, הוא מעולם לא הוכר על ידי מדינות דרום גרמניה, כמו בוואריה או וירטמברג. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעה האימפריה הגרמנית לקיצה ו"שירתם של הגרמנים" הפך להמנון הלאומי של רפובליקת ויימאר.
מילים.
היינריך הארי כתב את המילים ב-1790 לכבוד כריסטיאן השביעי, מלך דנמרק. זאת ניתן לראות בשורה "Heil, Kaiser, dir" שבמקור נכתבה "Heil, Christian, dir". בשנת 1793, הטקסט של הארי עבר עיבוד על ידי בלתזאר גרהארד שומאכר (1755–1805) לשימוש בפרוסיה. שומאכר קיצר את הטקסט של הארי והחליף את המילה כריסטיאן בקייזר (קיסר).
מילים.
הצמד "קייזר וילהלם" התייחס במקור לוילהלם הראשון שמלך עד 1888. את בנו, פרידריך השלישי, שמלך רק 99 ימים, ירש וילהלם השני. אחת הבדיחות בזמנו הייתה שכותרת השיר השתנתה ל"Heil Dir im Sonderzug" ("נריע לך ברכבת המלכותית שלך"), עקב נסיעותיו התכופות של וילהלם השני.
לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה ב-1914, הוגו קאון הלחין לטקסט מוזיקה חדשה כדי להפריד בין המנון לבין לאלוהים נצור את המלך.
פזמונות אחרים.
משמר הריין היה גם שיר הלל פטריוטי כל כך פופולרי עד שלעיתים קרובות הוא נחשב כהמנון לא רשמי.
בממלכת בוואריה, הפזמון הרשמי היה "Bayerische Königshymne ("Heil unserm König, Heil!")", המושר גם הוא ללחן של אלוהים נצור את המלך. המנון נוסף שמושר לאותה מנגינה, הוא המנון ליכטנשטיין משנת 1920.
המנון הוואי "Hawaiʻi Ponoʻī", שהלחין הקפלמייסטר הפרוסי אנרי ברגר, הוא וריאציה של המנגינה.
Heil dir im Siegerkranz
נוער ריבונות
נוער הריבונות
ג'ורג' הודלי
ג'ורג' הודלי (באנגלית: George Hoadly; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-36 בשנים 1884–1886.
ראשית חייו.
ג'ורג' הודלי נולד בניו הייבן, קונטיקט, כבנם של ג'ורג' הודלי ומרי אן ווסלי הודלי. שם לידתו היה Hoadley, אך מאוחר יותר הושמטה ממנו האות e. הוא היה צאצא של ג'ורג' (ג'וריס) וולסי, אחד מהמתיישבים הראשונים בניו אמסטרדם, ושל תומאס קורנל, מראשוני המתיישבים בבוסטון, רוד איילנד והברונקס.
ג'ורג' הודלי הבן סיים את לימודיו בקולג' וסטרן ריזרב והמשיך ללמוד בבית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד, שם בין חבריו לספסל הלימודים היו רתרפורד הייז וג'ון לוול. לאחר מכן הוא למד משפטים בהדרכתו של צ'ארלס קונברס מזיינסוויל, והמשיך להתלמד במשרד עורכי הדין של פלמן בול וסלמון צ'ייס. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין, החל הודלי לעסוק במקצוע בסינסינטי, בתחילה בשותפות עם בול וצ'ייס.
ראשית הקריירה.
בשנים 1851, 1859 ו-1864 מונה הודלי כשופט בבית המשפט הגבוה בסינסינטי. בשנים 1855–1859 הוא היה הפרקליט העירוני. הודלי גם לימד בבית הספר למשפטים של סינסינטי ושימש כחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת סינסינטי. בראשית דרכו הוא היה בעל זיכה למפלגה הדמוקרטית, אך במהלך מלחמת האזרחים הוא הצטרף למפלגה הרפובליקנית בשל התנגדותו לעבדות ותמיכתו באיחוד. באמצע שנות ה-70 של המאה ה-19 הוא נטש את הרפובליקנים ושב לחיק המפלגה הדמוקרטית.
מושל אוהיו.
ב-1883 התמודד הודלי מטעם הדמוקרטים על משרת מושל אוהיו וניצח בבחירות. הוא כיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת של שנתיים מינואר 1884 ועד ינואר 1886. במהלך כהונתו כמושל פרצו ב-1884 המהומות בסינסינטי על רקע מקרה בו פסק חבר מושבעים על מקרה של הריגה במקום רצח. מתוך אמונה שהמקרה היה רצח באופן ברור, וכעס על ההאשמות ארוכות הטווח על שחיתות בממשל המקומי, הגיע הציבור למסקנה שפסק הדין היה מבוים. המהומות התרחשו לאחר שתושבים בסינסינטי ניסו לאתר את הרוצח ולבצע בו מעשה לינץ', ו-45 עד 50 איש נהרגו במהלך שלושת ימי המהומות עד שכוחות המיליציה השיבו את השקט. הודלי הואשם על ידי מתנגדיו הפוליטיים ועל ידי משקיפים על כך שהתיר למהומות להתפשט כאשר הגיב באיטיות.