בנובמבר 2012, קבע בית המשפט הגבוה לחוקה בפולין כי שחיטה כשרה אינה חוקית. הפניה לערכאה משפטית נעשתה על ידי ארגוני זכויות בעלי חיים. זאת מפני שהשחיטה הכשרה נוגדת את החוק על הגנת בעלי חיים מ-1952. בתגובה הכריז סגן שר החקלאות הפולני, קז'ימייז' פּלוֹצקֶה, כי "שחיטה דתית קיימת בפולין מזה מאות שנים והיא מקובלת בכל העולם. במדינתנו מחייב חופש הפולחן הדתי ולכן אי אפשר לאסור אותה". לפסיקה לא הייתה משמעות רבה כי האיחוד האירופי התיר שחיטה על פי צווי הדת בכל המדינות, החל מינואר 2013. בנוסף הורה ראש ממשלת פולין, דונלד טוסק, על הקמת ועדה מיוחדת למציאת פתרון שיאפשר את השחיטה הכשרה בפולין, ושינוי החוק במידת הצורך. בדצמבר 2014 קיבל בית המשפט הגבוה לחוקה בפולין את עתירת הקהילה היהודית, וקבע כי השחיטה הכשרה מותרת על פי חוק המדינה. כי "חופש הדת הינו ערך עליון על פי חוקתה של פולין והאיחוד האירופי ועומד מעל כל חוק אחר".
בישראל.
בישראל הועלתה הצעת חוק המחייבת הימום לפני השחיטה מספר פעמים על ידי חברי כנסת מטעם מפלגת שינוי.
השחיטה היהודית בעולם בשנים האחרונות.
גם בשנים האחרונות ישנן דרישות מצד ארגונים שונים בעולם להגביל את השחיטה היהודית. מנגד ישנם חוקרים שטוענים שהשחיטה היהודית היא ההמתה ההומאנית ביותר, ביניהם ד"ר נורברטו קליין, הבעלים של המרפאה הווטרינרית "מזור לחי" שחקר את הנושא והגיע למסקנה שהשחיטה הכשרה איננה מכאיבה לבעלי חיים הכשרים למאכל על פי ההלכה היהודית. הרב ד"ר ישראל מאיר לוינגר כתב דוקטורט על נושא השחיטה והגיע למסקנה שהשחיטה הכשרה איננה מכאיבה לבעל החיים הכשרים, בשונה מבעלי החיים שאינם כשרים.
דמעות שחרזאדה
צ'יקי בגיריסטיין
אייטור בגיריסטיין מוחיסה (בבסקית: Aitor Begiristain Mújica; נולד ב-12 באוגוסט 1964 באולבריה שבספרד), הידוע בשם צ'יקי בגיריסטיין, הוא כדורגלן עבר בסקי-ספרדי ששיחק בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20. בגיריסטיין ידוע בשל תקופתו בריאל סוסיאדד ובברצלונה. שיחק בעמדת הקיצוני או הקשר ההתקפי. לאחר פרישתו ממשחק עבד בעבור "טלביסיו דה קטלוניה", לפני שהתמנה להיות המנהל הטכני של מועדון הכדורגל ברצלונה, כיום הוא ממלא את תפקיד המנהל הטכני במנצ'סטר סיטי.
קריירת כדורגל.
בגיריסטיין החל את הקריירה שלו בריאל סוסיאדד. את בכורתו בליגת העל הספרדית ערך ב-1982, ובמשך שש עונות בקבוצה שיחק ב-187 משחקי ליגה והבקיע 23 שערים. בגמר גביע המלך 1987 הבקיע את השער השני של קבוצתו. המשחק נגמר בתיקו 2 ובדו-קרב בעיטות העונשין ריאל סוסיאדד ניצחה. בעונה הבאה עזר לקבוצתו לסיים במקום השני הן בליגה והן בגביע המלך. בגמר ריאל סוסיאדד הפסידה לברצלונה, שכעבור חודש החתימה את בגיריסטיין ושניים מחבריו לקבוצה, חוזה מריה באקרו ולואיס לופס רקרטה, שהיו אחראים לרבים מהצלחות הקבוצה.
ב-1988 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת ספרד בהפסד 1 - 2 לנבחרת צ'כוסלובקיה. באותה שנה ייצג את ספרד ביורו 1988.
בגיריסטיין הפך לשחקן מרכזי בקבוצה, שאימן יוהאן קרויף, במהרה. בעונתו הראשונה הבקיע 12 שערי ליגה ב-38 משחקים והקבוצה סיימה במקום השני בליגה. התואר הראשון שלו עם הקבוצה היה גביע אירופה למחזיקות גביע ב-1989. בארבע העונות הבאות זכתה ברצלונה בארבע אליפויות הליגה הספרדית ופעם אחת בגביע אירופה ב-1992 (אף על פי שלא שותף במשחק הגמר) והגיעה לגמר פעם נוספת ב-1994, בו בגיריסטיין שותף, אך לא הצליח לעזור לקבוצתו שהפסידה 4-0 למילאן. בזכות הצלחתה בתקופה זו כונתה הקבוצה "קבוצת החלומות". בסך הכול, בגיריסטיין הופיע 223 פעמים במדי הקבוצה וכבש 63 שערים. מבין רגעי השיא שלו נמנים המשחק מול ריאל ואיאדוליד ב-1991 והמשחק מול ריאל סרגוסה ב-1993, שבכל אחד מהם כבש שלושער. עונת השיא שלו הייתה עונת 1992/93, בה כבש 15 שערים ב-37 משחקים.
ההפסד בגמר הוביל את קרויף לערוך מספר שינויים. בשתי העונות הבאות דעך מעמדו של בגיריסטיין בקבוצה והוא שותף במספר מופחת של משחקים. בעונת 1993/94 שותף ב-20 משחקים בלבד, ובעונה שלאחריה ב-24 משחקים. העובדה שכבר לא היה שחקן הרכב הובילה אותו לעבור קבוצה.
בגיריסטיין זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית. הוא הוביל את הנבחרת עם שער אחד (מתוך שלוש) לניצחון על נבחרת שווייץ בשמינית הגמר, אך לא שותף בשלב הבא. היה זה משחקו האחרון במדי הנבחרת.
ב-1995, לאחר שדחה הצעה מאתלטיק בילבאו, חתם בדפורטיבו לה קורוניה, שם חבר למאמנו מריאל סוסיאדד. המשחקים הרשמיים הראשונים שלו בקבוצה היו בסופר קאפ הספרדי מול ריאל מדריד. בגיריסטיין כבש שער במשחק החוץ מבין השניים ועזר לדפורטיבו לזכות בתואר. בעונתו הראשונה שיחק ב-33 משחקים, אך בניגוד לשאיפתה לא הצליחה בליגה וסיימה במקום התשיעי בלבד. בעונה הבאה דפורטיבו הצליחה בליגה, אך לבגיריסטיין היה חלק קטן בה, שכן שותף רק בעשרה משחקי ליגה בעונה הזו. במדי דפורטיבו לה קורוניה הבקיע ארבעה שערים, הרביעי שבהם היה שער ניצחון מול אקסטרמדורה במחזור האחרון של עונת 1996/97, שבזכותו דפורטיבו סיימה במקום השלישי בליגה והעפילה לגביע אופ"א.
בשתי העונות הבאות שיחק ביפן, לפני שפרש ממשחק. לאחר פרישתו החל לעבוד בתקשורת כשדרן של משחקי ברצלונה בכדורגל. תפקידו הבולט ביותר היה ב-TV3, ערוץ הטלוויזיה הקטלאני, שם היה אחד השדרנים המרכזיים וכן מגיש ספורט.
מנהל טכני.
ב-1999 בגיריסטיין השתתף בבחירות לנשיאות מועדון הכדורגל ברצלונה, כחלק מהצוות של לואיס בסט (שבו היה גם ז'ואן לפורטה). בסט הודיע שאם היה זוכה בבחירות, הוא היה ממנה את בגיריסטיין כמנהל הטכני של המועדון. לבסוף ז'ואן גספרט ניצח בבחירות, ובגיריסטיין חזר לעבוד כשדרן ומגיש ספורט ב-TV3.
ב-2003 נערכו בחירות נוספות לנשיאות המועדון. בגלל מחלוקת בין בסט ללפורטה, השניים נפרדו והקימו שתי קבוצות שונות. בגיריסטיין הצטרף ללפורטה, שניצח בבחירות, ומינה את בגיריסטיין להיות המנהל הטכני.
המטרה של לפורטה ובגריסטיין הייתה לשלב בקבוצת הכדורגל וירטואוזים, כוכבים עולמיים, לצד הבאת שחקנים צעירים שכמהים לזכייה בתארים.
תחת ניהולו החתים המועדון את פרנק רייקארד כמאמן הקבוצה וכדורגלנים כרונאלדיניו, דקו וסמואל אטו. אלו עזרו להביא את ברצלונה לקדמת הכדורגל האירופי - זכייה בשתי אליפויות ובליגת האלופות. מאוחר יותר, עם ז'וזפ גוארדיולה כמחליפו של רייקארד, זכה המועדון בטרבל (זכייה באליפות הליגה, גביע המלך הספרדי וליגת האלופות באותה השנה) ראשון בהיסטוריה הספרדית ב-2009 ובאליפות ספרד שנה מאוחר יותר. בתום העונה, עת הסתיימה תקופתו של לאפורטה כנשיא המועדון, עזב גם בגיריסטיין את המועדון, והחליפוֹ בתפקיד אנדוני זוביזארטה.
ב-2012 הצטרף בגיריסטיין למנצ'סטר סיטי בתפקיד המנהל הטכני.
ועד ההצלה (ארצות הברית)
ועד ההצלה היה ארגון יהודי-אמריקאי, שנועד בתחילתו להצלת בני ישיבות ורבנים מהשואה באירופה. הארגון הוקם בנובמבר 1939 על ידי "אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה"
הארגון גם העביר מידע מאירופה הכבושה לארצות הברית על אודות מצב היהודים במקום, בניגוד למדיניותה של מחלקת המדינה של ארצות הברית, שאסרה על העברת מידע בנוגע ליהודי אירופה.
ממייסדי הארגון היו הרב אהרן קוטלר, הרב יחיאל מרדכי גורדון, הרב מרדכי שולמן והרב אליעזר סילבר, שהיה נשיא הארגון. סגן נשיא ועד ההצלה היה הרב ישעיה קרלינסקי.
הרב נתן ברוך היה ממייסדי הארגון בגרמניה.
היסטוריה.
ועד ההצלה הוקם על ידי "אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה" שהייתה באותה התקופה העמותה הגדולה והחשובה ביותר של רבנים אורתודוקסים בצפון אמריקה. ההחלטה על הקמת הוועד הייתה בישיבת חירום שהתקיימה בניו יורק בתאריכים 13-14 בנובמבר בשנת 1939.
מטה ועד ההצלה היה בניו יורק, אך על מנת לתעל את פעילות הוועד גם לרחבי אירופה, הוקמו סניפים של הוועד גם בגרמניה, צרפת ושווייץ. סניפים אלו פעלו בתוך המדינות ועזרו להובלת קשר רציף יותר בין אירופה הכבושה לארצות הברית.
מטרתו הראשונית של ועד ההצלה הייתה גיוס כספים על מנת לתמוך ברבנים, תלמידי ישיבה ובני משפחותיהם שנאלצו להימלט מפולין לווילנה לאחר פלישת הגרמנים לפולין ב-1939.
מטרתו המשנית של הוועד הייתה לארגן את ההגירה ההמונית הצפויה של אותם רבנים ותלמידי ישיבות אל ארצות הברית ולעוד מדינות אשר לא היו מעורבות במלחמת העולם השנייה.
על אף שמטרותיו העיקריות היו לעזור בעיקר לציבור האורתודוקסי להימלט ממצוקות השואה, הוועד תרם רבות ליהודים שאינם אורתודוקסים, בכך שעזר להם להגר למקומות מבטח, למצוא בני משפחה ועוד.
עם הקמתו ביקש הוועד תמיכה ותקציבים אך ורק ממקורות אורתודוקסים, אך כאשר מספר תלמידי הישיבות והרבנים שברחו מפולין לליטא עלה, הוועד ביקש להרחיב את מאמצי גיוס הכספים לכלל יהודי אמריקה.
ביקוש הרחבת מאמצי גיוס הכספים הוביל למתיחות בין ועד ההצלה לבין הוועד היהודי-האמריקאי, שרצה אף הוא לעזור לכלל היהודים, ללא קשר לשייכותם לזרם האורתודוקסי.
בינואר 1939 הוחלט לאחד את גיוס התרומות של יהודי אמריקה לראשונה. אף על פי שגיוס זה לכאורה היה מבוסס על שיקולים מעשיים המשפיעים על גיוס תרומות, הוויכוחים בין הוועד ל-JDC (הג'וינט) ול-CJFWF (Council of Jewish Federations andWelfare Funds) התייחסו גם לשני נושאים חמורים ביותר: עדיפות הצלה; כלומר, את מי צריך להציל תחילה, תלמידי ישיבות או את שאר היהודים שנקלעו למצוקות השואה. הנושא השני היה היחס לתקנות ארצות הברית, המחמירות יותר ויותר, שפוגעות במאמצי ההצלה.
בשנתיים הראשונות לפעילות הוועד, הוא הצליח להעניק שירותי סעד לכ-2,500 תלמידי ישיבה ורבנים שנמלטו מפולין לליטא.