אֶסְטָאש, לה סואר הקדיש את זמנו לציור של תמונות מיתולוגיות והתפרסם בתמונותיו הדתיות. הוא נמנה עם מייסדי הסגנון הברוק הקלאסי הצרפתי כש"אלכסנדר ורופאו", "הולדתו של קופידון" ו"התכנסות של חברים"הם אחד משיאי יצירתו. בן עבודותיו: "הגר וישמעאל", "יעקב שולח את יוסף לחפש את אחיו בשכם", המוזות: קליאו (המספרת) המוזה הממונה על רישום ההיסטוריה ועל שירת הגבורה, אוטרפה (עונג) פטרונית המוזיקה, השירה הלירית והנגינה בחליל ותליה (עליזות) מוזת הקומדיה ושירת הרועים הפסטורלית - אוחזת במסכה, נושאים דתיים נוספים כ"הצגת הבתולה בבית המקדש", "הבשורה", "צְנִיעוּת", ועוד נושאי חולין כגון "התכנסות של חברים" שהוזכר לעיל, בהשראת הסעודה האחרונה של טינטורטו בנוסף לציורי דיוקן. אחת מעבודותיו הגדולות ביותר היא ״אונס תמר״ על-פי הנושא מספר שמואל ב' שמוצגת בניו יורק.
אונס תמר.
בגיל 23, בשנת 1640 אֶסְטָאש, לה סואר התמודד עם נושא כבד של תככים, מזימות וכיבוש של נבל הנכון לעשות כול שביכולתו על-מנת להשיג את יעדו. בספר שמואל ב' מתוארת עלילת התחזות בה אמנון מציג עצמו כחולה חלש הזקוק לעזרה. הוא מנצל את מיטת חוליו ותמימותה של אחותו למחצה הבאה לעזרתו, כדי לאנוס אותה.
בציור "אונס תמר" מתאר לה סואר את הנסיכה העברייה שעה שהיא פוגשת בכוחו של נבל ותדהמה מציפה אותה. היא מנסיגה עצמה בבת אחת מפניו. הצייר מוסיף לאירוע אווירה דחוסה של חדר עמוס באווירה של ארמון קלסי, עם וילאות בצבע בורדו, כבדים שמונחים כמי שעברו תזזית ועמודים יווניים דוממים ברקע. מאחור נערה נסה על נפשה כשגבה מופנה לאחור.
"אונס תמר" מוצג כיום במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק.
קישורים חיצוניים.
France in the Golden Age
בית יעקב הנרי
בית יעקב הנרי הוא ביתו של החבר היהודי הראשון בבית המחוקקים של קרוליינה הצפונית, יעקב הנרי (1775-1847), שנבחר לתפקידו זה ב-1808 לאחר מאבק נגד התקנה החוקתית שהייתה תקפה בקרוליינה באותם ימים, שחייבה הצהרת אמונים של נבחרי ציבור בברית החדשה, וחסמה למעשה בני דתות שאינן נצרות להיבחר לתפקידים אלו.
נאומו של הנרי נגד התקנה, היה בין הביטויים הראשונים של זכויות יהודים בארצות הברית, ונחשב לאבן דרך ביחסי דת ומדינה בארצות הברית.
הבית ממוקם בעיר בופרט , שבמחוז קרטרט בקרוליינה הצפונית, והוא נכלל ברשימת האתרים ההיסטוריים הלאומיים (ה-NRHP) , החל משנת 1973
הערות שוליים.
רומאריו פירס
רומאריו סנטוס פירס (בפורטוגזית: Romário Santos Pires; נולד ב-16 בינואר 1989) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק באוניברסיטטה קלוז' בעמדת הקשר אחורי.
קריירה.
פירס גדל במחלקות הנוער של בוטפוגו ובואבישטה. בקיץ עבר לאולאירה ואחרי חצי שנה הוא עבר לדוקה דה קצ'יאס ובמהלך התקופה שלו שם הושאל למרסיליו דיאס ומקאה. בקיץ חתם בגלוריה ביסטריצה הרומנית. בינואר חתם בפטרולול פלוישט עימה זכה בגביע הרומני.
ב-23 בספטמבר 2014 חתם במכבי נתניה. ב-21 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנתניה בניצחון 2–4 נגד הפועל באר שבע.
ב-3 בפברואר 2016 עזב את מכבי נתניה שניצבה במקום האחרון בטבלה, וחתם במכבי חיפה. ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה במדי מכבי חיפה כשנכנס כמחליף במשחק הבית בניצחון 0–4 על מכבי פתח תקווה. בסיום העונה זכה עם חיפה בגביע המדינה, בניצחון 1:0 על מכבי תל אביב במשחק הגמר. לאחר הגמר שוחרר פירס מהקבוצה.
בקיץ 2016 חתם במכבי פתח תקווה.
SIOE (ראשי תיבות של: Stop Islamisation of Europe, תרגום: לעצור את התאסלמות אירופה) היא קבוצה אשר שמה למטרה "לעצור את הפיכת האסלאם לכח פוליטי בעל משמעות באירופה". הקבוצה פעילה בדנמרק וכן ארגנה הפגנות אנטי-אסלאמיזציה באנגליה. הקבוצה נוצרה תוך איחוד של קבוצה מקומית בדנמרק שנקראה "לעצור את התאסלמות דנמרק" יחד עם פעילויות בעלות אופי דומה באנגליה.
מטרת הקבוצה להתנגד ל"קיצוניות אסלאמית". הקבוצה מקדמת את המוטו האומר: "גזענות היא הצורה הנמוכה ביותר של הטיפשות האנושית, אך איסלמופוביה היא הגבוהה בחכמת החיים".
לירן דן
לירן דן (נולד ב-26 ביוני 1977) הוא סמנכ"ל האסטרטגיה והפיתוח העסקי של חברת פרטנר תקשורת. קודם לכן כיהן כראש מערך ההסברה הלאומי במשרד ראש הממשלה, וכסמנכ"ל הדיגיטל של חברת החדשות.
ביוגרפיה.
את שירותו בצה"ל עשה דן בדובר צה"ל
ב 1999 הצטרף לחברת החדשות כעורך התוכנית "פגוש את העיתונות", ולאחר מכן כמפתח מהדורת חדשות מוצאי השבת עם דני קושמרו.
בשנים 2004 – 2007 שימש עורך מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 2. בהמשך, עד 2011, מילא שורה של תפקידים בחברת החדשות של ערוץ 2, שהאחרון בהם היה "סמנכ"ל מדיה דיגיטלית". במסגרת תפקיד זה הקים דן את הדסק הדיגיטלי של חדשות ערוץ 2, תפקיד שכלל את ניהול ושיווק כלל הפעילות באינטרנט, בסלולר, וברשתות חברתיות. בפברואר 2009 נבחר לאיש השיווק של החודש מטעם איגוד השיווק הישראלי על הקמפיין להחדרת חדשות 2 למדיה הדיגיטלית. הבחירה כאיש השיווק של החודש נעשתה לאחר שלירן דן הוביל להחדרת ערוץ 2 לאינטרנט, אחרי שנים שבו הערוץ היה טלוויזיוני בלבד. המהלך הוביל לכך שערוץ 2 באינטרנט הפך לאחד משלושת ערוצי החדשות באינטרנט הפופולריים ביותר בישראל
בשנת 2011 הצטרף ללשכת ראש הממשלה בתפקיד מנהל מערך התקשורת והדוברות ובפברואר 2012 החליט ראש הממשלה בנימין נתניהו למנותו לראש מערך ההסברה הלאומי וליועץ התקשורת שלו בתקופה זו כיהנו בישראל הממשלות ה-32 וה-33 ובזמן זה התקיימו בישראל שתי מערכות בחירות (הבחירות לכנסת ה-19 בשנת 2013 והבחירות לכנסת ה-20 בשנת 2015).
דן שימש בתפקיד עד למאי 2015.
החל מחודש אוקטובר 2015 משמש סמנכ"ל האסטרטגיה והפיתוח העסקי בחברת פרטנר. בהודעה שפרסמה החברה נאמר שדן יעסוק באסטרטגיה ופיתוח עסקי ותחת אחריותו תהיינה גם פעילות הדיגיטל, פעילות הטלוויזיה, תקשורת ואחריות תאגידית ודוברות החברה.
ללירן דן תואר ראשון במדעי המדינה והיסטוריה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים למנהלים (Executive MBA) מאוניברסיטת תל אביב.
עננות
שרה שוהם
שרה שוהם (נולדה ב-1946) היא מלחינה ומנצחת מקהלות ישראלית.
ביוגרפיה.
שוהם נולדה בתל אביב ב-1946, היא בוגרת האקדמיה למוזיקה תל אביב, שם למדה את מקצועות הניצוח, נגינה בפסנתר והלחנה. לאחר גמר לימודיה השתלמה בישראל ומחוצה לה במוזיקה ווקאלית.
כותבת בעיקר למקהלות, בישראל ובעולם. יצירתה "דברו אמת!", קוראת לשלום בין יהודים, נוצרים ומוסלמים, באמצעות נקודות חיבור חילוניות ואנושיות, בהשראת הסובלנות ופתיחות המחשבה והלב. הטקסטים שביצירה הם בעברית, בערבית ובלטינית ולקוחים מן התנ"ך, מספר ישעיהו, מספר זכריה ומתהילים. לצורך הלחנת היצירה, השמיטה שוהם את הביטויים המפרידים בין שלוש הדתות והשאירה רק אמירות אנושיות וחילוניות. וכך מתארת שוהם את כתיבת היצירה: "אף במוזיקה העדפתי את המשותף, אותו ליקטתי מן המוזיקה היהודית, האיסלמית והנוצרית, שלשלושתן אותו השורש."
בשנת 2007 הלחינה מוזיקה עבור סרטה הדוקומנטרי של זיוה פוסטק "באנו חושך לגרש".
שוהם הרבתה לעסוק בהנחיית מורים פלסטינים וישראלים למוזיקה ולדרמה, במיזם מיוחד של שיתוף פעולה חינוכי מטעם "אגודת ילדי המזרח התיכון" (MECA).
מקהלת לי-רון, מקהלה צעירה בניצוח רונית שפירא, ביצעה את יצירותיה של שוהם בתחרויות בינלאומיות וזכתה לפרסים ראשונים ולמדליות זהב.
באפריל 2012, במסגרת "הזמריה הים-תיכונית הראשונה" בעכו, בוצעו כמה מן ה"יצירות למען השלום" של שרה שוהם, בעברית, בלטינית, באנגלית ובערבית.
זאב ייבין
זאב יֶיבין (11 ביולי 1926 - 20 בינואר 2015) היה ארכאולוג ישראלי, מבכירי רשות העתיקות. בנו של יהושע ייבין, חבר מחתרת לח"י וארגון מלכות ישראל. פרסם מאמרים וסיפורים בכתב העת "סולם" וחקר את שירת אורי צבי גרינברג.
תולדות חייו.
ייבין נולד בעמק יזרעאל ולאחר מכן עבר עם משפחתו לתל אביב. הוריו היו מרים מרגולין-ייבין, מורה וסופרת ילדים, בת המו"ל והעורך פייבל מרגולין; וד"ר יהושע השל ייבין, מהוגי הדעות של התנועה הרוויזיוניסטית בארץ ישראל וממקימי "ברית הבריונים". אחיו הבכור, ישראל ייבין, היה חתן פרס ישראל לחקר הלשון העברית (דודתו מצד אמו, קציעה ראטנר-מרגולין, הייתה משוררת יידית; ובתה מרינה ראטנר הייתה מתמטיקאית, כלת פרס אוסטרובסקי וחברת האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית).
בשנת 1943 החל ייבין לעבוד בתעשיית ליטוש היהלומים, במקביל להשלמת השכלה בלימודי ערב. כן למד אמנות בסטודיו אבני. בשנת 1946 הצטרף ללח"י, שם ניתן לו השם המחתרתי "נפתלי". תחילה עסק בהדבקת כרוזים, הפצת חומר מחתרתי וגיוס ולאחר מכן נטל חלק בפעילות מבצעית. ב-17 בפברואר 1948 נפצע בגבו כאשר השתתף בפעולת תנועת המרי העברי נגד מסגד באבו כביר ליד יפו, ממנו צלפו ערבים על רחובות תל אביב. בעקבות הפציעה היה מאושפז כשנתיים. למרות הפציעה התגייס לצה"ל ושוחרר ב-1951. ב-1953 הורשע בחברות ב"מחתרת צריפין" ונגזר עליו מאסר בפועל. באפריל 1955 העניק שר הביטחון דוד בן-גוריון חנינה לחמשת אחרוני אסירי המחתרת ובהם ייבין. באותה שנה נשא לאישה את הסופרת עדה אמיכל ייבין. נולדו להם שלושה ילדים, ובהם ברק ייבין.