החלק "Ultimate-Guitar.TV" מכיל שלל קטעי וידאו של ראיונות של נגני גיטרה, שיעורי גיטרה, שיעורי כתיבת שירים, כמו גם וידאו קליפים.
הערות שוליים.
__noTOC__
ישראל שרון
ישראל שרון (25 במאי 1966) הוא פסנתרן, מלחין, מנצח ומעבד ישראלי.
ביוגרפיה.
ישראל שרון למד בצעירותו פסנתר אצל אלכסנדר וולקוב והלחנה אצל אבל ארליך. מאוחר יותר למד באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב, שם המשיך בלימודי ההלחנה שלו אצל לאון שידלובסקי. אחרי כן למד באוניברסיטת רייס ביוסטון, טקסס.
מאז 1992 הוא היה חבר-מוביל של אנסמבל "קפריזמה" הישראלי כמלחין, מנצח ופסנתרן. הוא הלחין יצירות רבות לאנסמבל שרבות מהן הוקלטו על ידי האנסמבל.
עיבד יצירות שונות, כולל את הבלט "דפניס וכלואה" של ראוול ל-16 כלים.
יצירותיו בוצעו על ידי קפריזמה כמו גם על ידי אמנים בינלאומיים מובילים, כגון: פייר שטראוך, אלן דאמיין, יוליוס ברגר, וולפגנג מאייר, סיהאט אסקין, סאווה סטויאנוב וכן על ידי חברי האגודה למוזיקה קאמרית של מרכז לינקולן. יצירותיו בוצעו בקונצרטים ובפסטיבלים במדינות רבות ובהן גרמניה, אוסטריה, רוסיה, קוריאה הדרומית, ארצות הברית, קפריסין, הונגריה וישראל.
פעילויות חינוכיות.
ישראל שרון הוא ראש מגמת המוזיקה בתיכון הישראלי למדעים ואמנויות בירושלים, וחבר סגל בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
מאז 2007 הוא מוביל תוכנית חלוצית של לימודי קומפוזיציה למוזיקאים צעירים במסגרת המסגרות של המרכז הישראלי למצוינות בחינוך.
פרסים.
בשנת 2002 זכה ישראל שרון בפרס ראש ממשלת ישראל להלחנה.
הקלטות.
רבות מיצירותיו של ישראל שרון הוקלטו על ידי אנסמבל קפריזמה וזמינים בחינם להאזנה ולהורדה באתר האינטרנט של ההרכב.
אדם גרנט
אדם גרנט (באנגלית: Adam M. Grant); הוא פרופסור לפסיכולוגיה בבית הספר וורטון למנהל עסקים באוניברסיטת פנסילבניה. הוא המרצה הקבוע הצעיר ביותר באוניברסיטה, ובאותה עת המרצה שזכה לציונים הגבוהים ביותר. הוא מחברו של רב-המכר "תן וקח" (Give and Take: A Revolutionary Approach to Success).
ביוגרפיה.
נולד ב-13 באוגוסט 1981, בן לעורך דין ולמורה, וגדל בפרבר של דטרויט. הוא מעיד על עצמו שהיה ילד עליז אם כי חנון, וסבל מאלרגיות שונות. בילדותו שאף להיות שחקן כדורסל מקצועי, והתאמן כמעט באובססיביות על קליעות לסל, לפעמים תוך וויתור על ארוחת הערב עד שהשיג את מספר הקליעות שרצה.
סיים לימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה בהצטיינות יתרה באוניברסיטת הרווארד בבוסטון, וקיבל תואר שני ותואר שלישי בפסיכולוגיה ארגונית מאוניברסיטת מישיגן.
פיתוח תזת ההנעה באמצעות נתינה.
בעת היותו סטודנט לתואר ראשון, עבד למחייתו כאיש מכירות למודעות בסדרת מדריכי הטיולים "לטס גו" (Let's Go). לדבריו, הוא היה איש מכירות גרוע, ולא הביא הכנסות לחברה, עד שפגש סטודנטית שהצליחה בעבודתה וכך מימנה את לימודיה. לדבריו, ברגע שהבין את התועלת שתצמח לעובדים עצמם מהצלחה במכירות, החל לנהל עם מפרסמים שיחות אגרסיביות יותר. בתוך שנה שבר את שיא המכירות של החברה, וקודם למשרת מנהל מחלקת המודעות.
כסטודנט לתואר שני בפסיכולוגיה ארגונית, החליט גרנט לעשות ניסוי בחשיפת הגורמים לתפוקה בעבודה, ובחר בקבוצת טלפנים שעבדו בגיוס תרומות לאוניברסיטה. הוא הפגיש את הטלפנים עם סטודנט לשעבר, שעבד כטלפן והסתייע בתרומות שגויסו בכך שקיבל מלגת לימודים. בעקבות שמיעת הסיפור, עלתה תפוקת התרומות שגויסו בעשרות אחוזים. גרנט חזר על הניסוי חמש פעמים, כדי לנסות לשלול השפעה של גורמים חיצוניים, מלבד שיחות המוטיבציה. האפשרות להציג את ההשפעה של השיחות בתוצאות מספריות, כמו משך השיחות וסכומי הכסף שגויסו, הביאו לפרסומו של גרנט בקרב חוקרים מהאקדמיה בתחום של פסיכולוגיה ארגונית, כמו גם של מנהלים מהתעשייה שהתרשמו מעלותה הנמוכה של השיטה, ומתוצאותיה המידיות.
בניסוי אחר שהגה גרנט, הוא תלה שני שלטים מעל שני כיורים לשטיפת ידיים בבית חולים. באחד רשם: "שמירה על היגיינה מונעת מכם להידבק במחלות", ובשני כתב: "שמירה על היגיינה מונעת מחולים להידבק במחלות". את השפעתם של השלטים העריך גרנט באופן פשוט, על ידי מדידה של כמות הסבון שנצרכה בכל כיור. התוצאה הייתה מובהקת מאוד: בעמדה השנייה השתמשו ב-33% יותר סבון.
בחלוקה גסה, גרנט מחלק את בני האדם ל"נותנים", "משווים" ול"לוקחים". התזה שהוא מקדם גורסת, של"נותנים" כדאי מאוד לתת ל"נותנים" אחרים ול"משווים", גם מבלי לצפות לתמורה מידית. לטענתו, הנתינה כדאית הן מבחינה תועלתנית, מפני שבמקרים רבים הנותן מקבל תמורה ממשית בחזרה; וגם מבחינה ערכית - באמצעות תחושת הסיפוק והמשמעות לחיים.
גרנט מרצה כיום בבית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה. הוא זכה בתואר המרצה המצטיין בכל הקורסים אותם הוא מלמד. מחקריו עוסקים בגורמי הנעה (מוטיבציה) בעבודה, חקר הפסיכולוגיה של הנתינה והעזרה לזולת, פיתוח תחושות של משמעות ושביעות רצון בעבודה, יוזמה ומנהיגות.
גרנט נודע בקרב תלמידיו ועמיתיו כאדם המממש בעבודתו ובחייו הפרטיים את אופן ההתנהגות בחברה שהוא מקדם. בניגוד לאנשי אקדמיה רבים במעמדו, פרטי ההתקשרות איתו בדוא"ל וברשתות החברתיות גלויים, והוא נוהג לענות בעצמו לכל פניה ובקשת סיוע בתחומי התמחותו, ובעצות כלליות בענייני עבודה, קריירה ותכנון זמן.
גרנט מרצה על משנתו האלטרואיסטית ועל ממצאיו האקדמיים בפני ארגונים הידועים בהדגשתם את המצוינות, וביניהם: גוגל, ה-NFL, פיקסאר, גולדמן סאקס, פייסבוק, מיקרוסופט, אפל, ארגון האומות המאוחדות, הפורום הכלכלי העולמי, הצבא האמריקאי, חיל הים האמריקאי, חיל האוויר האמריקאי.
תחביביו.
גרנט היה קופץ לבריכה ברמה לאומית; הוא השתתף פעמיים במשחקים האולימפיים לצעירים כחבר נבחרת ארצות הברית, ולאחר מכן שימש כמאמן הנבחרת של האוניברסיטה. כמו כן, הופיע במשך כעשור כקוסם מקצועי.
כתביו.
מאמרים.
יותר מ-70 מאמרים בכתבי עת מובילים, ביניהם:
פרסים והשגים.
להלן רשימה חלקית של הפרסים העיקריים שזכה בהם:
רוקסן
רוקסן (סרט)
רוקסן (באנגלית: Roxanne) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1987 בבימויו של פרד שפיסי. זהו עיבוד קולנועי מודרני של המחזה סיראנו דה ברז'ראק משנת 1897 מאת אדמון רוסטאן. את התסריט כתב סטיב מרטין, אשר מככב בסרט לצידה של דריל האנה.
תקציר העלילה.
אדם עם אף גדול במיוחד ושמו צ'ארלי, מפקד מכבי אש בעיירה, עוזר לגבר נאה ריקני למדי (כריס) להשיג אישה יפה ושמה רוקסן החושבת שהוא הגבר המושלם.
הכל יוצא מכלל שליטה כאשר רוקסן מתאהבת בכריס.
מיזוץ'
מיזוץ' (באוקראינית: Мізоч; ברוסית: Мизоч; בפולנית: Mizocz; ביידיש: מיזאָטש) היא עיירה בראיון זדולבוניב, מחוז רובנו, אוקראינה (בעבר בפלך ווהלין). האזכור הכתוב הראשון לקיומה של העיר הוא משנת 1322, והאימות הוודאי המוקדם ביותר לקיומה של מיזוץ' הוא משנת 1429.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר העיירה הייתה חלק מ פולין ותחת כיבוש נאצי, נרצחה כמעט כל הקהילה היהודית בעיר, שמנתה יותר מ-1000 יהודים.
מיזוץ' במלחמת העולם השנייה.
ב-22 ביוני 1941, מעט לאחר תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה מיזוץ' על ידי צבא גרמניה הנאצית. לאחר כשבוע, הקים הממשל הצבאי בעיירה יודנראט, והעמיד בראשו את אבא שטיוול (Shtivel), לשעבר ראש המועצה. הצבא הנאצי חייב את היהודים לשאת סרט שרוול ועליו מגן דוד, בדומה לטלאי הצהוב שבו חויבו היהודים תחת הכיבוש הנאצי. מרבית היהודים גויסו לעבודות כפייה בעיירה.
גטו מיזוץ'.
במרץ 1942 הוקם במיזוץ' גטו, ובו שוכנו כל יהודי העיירה ועיירות שכנות. בשיאו מנה הגטו כ-1700 יהודים. הגטו הוקף בזקיפים אוקראינים וכן שוטרים גרמנים, אשר אסרו על הכנסת מזון לתוכו. כל העוברים על האיסור נתלו בפומבי במרכז הגטו. משהגיעו שמועות לתושבי הגטו על חיסולים שמבצעים הנאצים בגטאות, התארגנה בגטו מחתרת. חברי המחתרת, שחלקם נמנו על היודנרט, אספו כלי נשק חם ונפט להצתת בתים, וכמו כן נשק קר כמו גרזנים, מוטות ברזל וסכינים.
בלילה של ה-12 באוקטובר 1942, הבינו חברי המחתרת שחיילים גרמנים ואוקראינים עומדים להטיל מצור על הגטו, מתוך כוונה לחסלו. הם הזהירו את תושבי הגטו, ומאות מהם ברחו בחסות החשכה. יום למחרת, תקפו צעירים יהודים חמושים את השוטרים שנכנסו לגטו, הציתו בתים, ותושבים נוספים ברחו בחסות האש והעשן שאפף אותו. לאחר כיומיים חוסל הגטו סופית, וכל הנותרים בו הובאו לגיא סמוך על ידי איינזצגרופה C ועוזרים אוקראינים ונרצחו למעלה מ-1000 יהודים.
משה אליהו לוי
משה אליהו לוי (באנגלית: Moses Elias Levy; 1782, אסואירה, מרוקו - 7 בספטמבר 1854, וירג'יניה) היה איש עסקים ורפורמיסט יהודי-מרוקאי-אמריקאי, תומך התנועה לביטול העבדות.
קורות חיים.
לוי נולד בשנת 1782 באסואירה (מוגדור) שבמרוקו, בן למשפחת אבן יולי שהתיישבה במרוקו לאחר גירוש ספרד. אביו, אליהו הלוי אבן יולי, היה סגן שר האוצר ודיפלומט לשירותו של הסולטאן מוחמד השלישי, ואף היה מעורב במאמצים למען הסכם השלום בין ארצות הברית למרוקו בשנת 1786. דודו היה שמואל הלוי אבן יולי, שכיהן לתקופה כנגיד של יהדות מרוקו.
משה אליהו לוי היה סוחר בינלאומי עשיר, שבמסעותיו הגיע לג'יברלטר, אנגליה, פוארטו ריקו, קובה, ולבסוף התיישב ב-1820, בפלורידה, ארצות הברית. דיבר שפות רבות, והותיר את חותמו בכל ארץ שביקר בה.