אריק איינשטיין היה אחד הזמרים הראשונים שהקליט את פזמוניה. את השיר "בתי עינת" שכתבה לופנפלד עם הולדת בתה עינת, הלחין משה וילנסקי והקליט איינשטיין באחת מהקלטותיו הראשונות כסולן. בשנת 1974 הופיע שירה הראשון במצעדים השנתיים "מודה אני לפנייך" בביצועה של עדנה לב ולחנו של משה וילנסקי.
בשנת 1982 הגיע השיר "מלודי", שהלחין רוני וייס וביצעו להקת איזולירבנד, למקום השלישי במצעד השנתי, לאחר שהתחרה בקדם אירוויזיון והגיע לאותו מקום. הצלחתו הובילה להמשך שיתוף הפעולה בין חברי הלהקה ובאלבומם הראשון, כתבה לופנפלד את השירים "ישן וגם נחר" ו"חג על הגג".
בשנת 1986 השתתף חיים משה בקדם-אירוויזיון וזכה במקום השלישי עם שירה "לחיים" שהלחין אבי טולדנו. השיר נכלל מאוחר יותר באלבומו "כל נדריי", שאת השיר הנושא את שמו כתבה לופנפלד והלחין יאיר קלינגר.
לופנפלד כתבה מספר שירים לתחרויות ה"שירוויזיון". בהם "סופר ילד" שביצעה ציפי שביט (1979), "סוף טוב" של להקת בצל ירוק 80 (1980) ו"זאפטה מהסבתא" של אברהם מור (1982).
לופנפלד כתבה את השיר "אברא קדברא", אותו הלחין משה וילנסקי, עבור שלישיית "שוקולד מנטה מסטיק", איתו הופיעו ב"פסטיבל שירי הילדים" השלישי והגיעו למקום השני. לאותו הפסטיבל כתבה גם את השיר "למה לא יכול להיות" שהלחין מרטין מוסקוביץ' וביצע דודו דותן. בשנת 1976 נכלל בפסטיבל שירה "סיבה למסיבה", אותו הלחין שמוליק צ'יזיק וביצע אלי גורנשטיין, ובפסטיבל הישראלי לשירי ילדים מספר 15, בשנת 1984, שרה רבקה מיכאלי את "ילד טוב של אמא", שירה של לופנפלד בלחן של משה וילנסקי. בשנת 2007 כתבה את השיר "פיל מפיל" שזכה במקום השלישי בפסטיבל שירי הילדים "ילד פלא".
בשנת 2010 שודר בערוץ הראשון ספיישל משירי הילדים שכתבה במסגרת פסטיבל שירי הילדים "ילד פלא".
בשנת 2020 היא קיבלה פרס מפעל חיים ב"פסטיבל השיר הבא".
לופנפלד הייתה נשואה לאדריכל משה לופנפלד (נפטר ב-2010), ולהם שתי בנות.
טלגרם (פירושונים)
שודדי ים ברברים
הַקוֹרְסָארִים הַבֶּרְבֶּרִים היו שודדי־ים שפעלו מצפון אפריקה, ובמיוחד מתוניסיה, טריפוליטניה ואלג'יריה.
היסטוריה.
אזור זה נקרא בפי עמי אירופה "חוף בֶרְבֶּרְיָה" או "חוף הַבֶּרְבֶּרִים" על שם הבֶּרְבֶּרִים, יושביו הילידיים הקדומים. הקורסארים הברברים פעלו בכל חלקי הים התיכון ואף מעבר לו. הם יצאו אל האוקיינוס האטלנטי והגיעו בהפלגותיהם אל חופי מערב אפריקה ואפילו לדרום אמריקה, והרחיקו שוט צפונה עד איסלנד. ברם, את רוב מסעות השוד והחמס שלהם ביצעו במערב הים התיכון. בנוסף ללכידת ספינות סוחר תמימות פשטו הם על עיירות וכפרים, בעיקר בחופי איטליה, צרפת, ספרד ופורטוגל, אך גם באנגליה, סקוטלנד, ארצות השפלה, אירלנד ואפילו איסלנד. מטרתם העיקרית הייתה לקחת בשבי את תושבי החוף הנוצרים ולמוכרם לעבדות.
פשיטות הקורסארים החלו לאחר הכיבוש המוסלמי של האזור, אולם הכינויים "פירטים בֶּרְבֶּרִים" ו"קורסארים בֶּרְבֶּרִים" מתייחסים בדרך כלל לשודדי הים שפעלו בו מהמאה ה-16 ואילך; באותה תקופה הלכו התקפות השוד וגברו הן במספרן הן במרחקן, ואלג'יריה, תוניסיה וטריפוליטניה היו אז חלק מן האימפריה העות'מאנית, בין כפרובינציות בניהולו הישיר של מושל ובין כיחידות אוטונומיות המוכרות בשם "המדינות הַבֶּרְבֶּרִיוֹת". פשיטות פירטיות יצאו גם מסָלֶא, בּוֹ רֶגְרֶג ונמלים נוספים במרוקו, אם כי מרוקו לא הייתה חלק מן האימפריה העות'מאנית.
הקורסארים לכדו במהלך תולדותיהם אלפי אוניות. רצועות־חוף ארוכות בספרד ובאיטליה ננטשו בעטיים כמעט לחלוטין, וההתיישבות בהן התחדשה רק במאה ה־19. חוקרים מעריכים, כי מהמאה ה־16 ועד המאה ה־19 שבו הקורסארים ומכרו לעבדות בין 800,000 ל־1,250,000 איש. הקורסארים הידועים ביותר הם האחים ברברוסה, ח'יר א-דין וערוג', שכבשו את אלג'יריה מידי הספרדים בתחילת המאה ה־16 ומסרוה לימים לידי הסולטאן העות'מאני. קורסארים אחדים היו פירטים אירופים שקבעו כאן את מושבם, כמו ג'ק ווֹרְד, סִימֶן דָּנְצִיגֶר והנרי מֵיינוֹרִינְג. הפירטים האירופים הביאו עימם ידע מתקדם בבניית אוניות והשטתן, מה שאיפשר לקורסארים להרחיב את פעילותם אל האוקיינוס האטלנטי.
פעילותם של הקורסארים הברברים הגיעה לשיאה בתחילת המאה ה־17. היא הלכה ונחלשה לקראת סוף אותה מאה, כאשר ציים אירופיים חזקים יותר אילצו את המדינות הברבריות לחדול מהתקפותיהם. ארצות הברית ניהלה בתחילת המאה ה־19 שתי מלחמות נגד שודדי הים של טריפוליטניה ואלג'יריה, הראשונה בין השנים 1801–1805 והשנייה ב-1815. עם סיום המלחמות הנפוליאוניות נפנו גם המעצמות האירופיות לדיכוי הפירטיות, אך היא נעלמה לגמרי רק ב־1830, לאחר כיבוש אלג'יריה על ידי צרפת.
בתרבות.
שיר המלחים Coast of high Barbary מהמאה ה-18 היה פופולרי בקרב מלחים בריטים ואמריקאים. השיר מספר על התקלות עם ספינת שודדי ים ברברים שמציגים עצמם כשוחרי שלום ואז תוקפים במפתיע. בשיר המותקפים גוברים על התוקפים ומשאירים אותם לטבוע בספינתם הבוערת .
ניקאב
נִיקַאבּ (בערבית نقاب, "כיסוי") הוא רעלה מוסלמית מסורתית לנשים המכסה את כל פניה של האישה מלבד פתח צר לעיניים. הוא עשוי בדרך כלל מבד שחור.
הניקאב נפוץ בעיקר במרכז אסיה ובמדינות ערב.
חיילי צעצוע
חיילי צעצוע (במקור: Toy Soldiers) הוא סרט פעולה אמריקני משנת 1991 אשר ביים דניאל פטרי ג'וניור ובכיכובם של שון אוסטין, ויל ויטון, קיית קוגן, אנדרו דיווף, דנהולם אליוט ולואיס גוסט ג'וניור.
העלילה סובבת סביב בית הספר התיכון רג'יס לבנים שנחטף על ידי חוליית מחבלים קולומביאניים. הרשויות נשארות חסרות אונים, אך מספר תלמידים מרדנים מחליטים לקחת את העניינים לידיים ומצליחים להעביר מידע על הנעשה בתוך כותלי בית הספר ובכך לשחררו.
עלילה.
טרוריסט בשם לואיס קאלי (אנדרו דיווף) מנהיג כנופיה של שכירי חרב רצחניים ומשתלט על בית המשפט בברנקייה, קולומביה. הוא דורש שת שחרורו של אביו, ברון הסמים אנריקה קאלי, ונאמר לו על ידי השופט שאביו כבר הוסגר לארצות הברית והובל לשם למשפט. לואיס ואנשיו נמלטים מבית המשפט באמצעות מסוק, ובסיוע הלוגיסטי והצבאי של סגנו של לואיס, אמריקאי בשם ג'ק ת'ורפ (מייקל צ'מפיון), הם חוצים את הגבול לארצות הברית דרך מקסיקו.
בארצות הברית, בית הספר רג'יס הוא פנימייה לבנים שתלמידיו הם הבנים של אנשים עשירים ובעלי השפעה, ומחציתם הגיעו לבית הספר לאחר שכבר הושעו מבתי ספר אחרים. הקבוצה הבעייתית ביותר מורכבת מבילי טפר (שון אסטין), ג'ואי טרוטה (ויל ויטון), הנק גיילס (טי אי ראסל), ג'ונתן ברדברי (קית' קוגן), ריקרדו מונטויה (ג'ורג' פרז) ופיל דוהניו (נול ג'ונסון). התלמידים נתונים למשמעת הקפדנית של הדיקן פרקר (לואיס גוסט ג'וניור), שמנהל עימותים קבועים מול בילי על היעדר המשמעת שלו.
אביו של פיל הוא השופט הפדרלי שמנהל את משפטו של אנריקה קאלי, ופיל נלקח על ידי סוכני האף בי איי ביחד עם כל משפחתו למקום מקלט לאחר שנודע להם על פעילותו של לואיס קאלי בקולומביה. לואיס, שאינו מודע לכך, משתלט על בית הספר, לוקח את כל התלמידים כבני ערובה, הורג את אחד מהמורים ואת שומר בית הספר וממלכד את בית הספר בחומרי נפץ. לאחר שהוא לא מוצא את פיל הוא מבין כי העובדה שהתלמידים הם בניהם של כמה מהאנשים החזקים ורבי ההשפעה בארצות הברית מאפשרת לו להשתמש בהם כקלף המיקוח החדש שלו ומאיים להרוג אותם ולפוצץ את כל בית הספר אם אביו לא ישוחרר מהכלא. השריף המקומי מנסה להיכנס לבית הספר כדי לנהל משא ומתן, אבל שכירי החרב מפוצצים את הניידת שלו עם מקלעים כבדים ועם טילים נגד טנקים. האף בי איי וכוחות הצבא נקראים לבית הספר, והם מציבים חיילים מסביב כדי למנוע התקרבות. לואיס משחרר את סגל בית הספר למעט המנהל רוברט גולד (דנהולם אליוט) ומנהל ספירות ראש קבועות בכל שעה כדי לעקוב אחר התלמידים ולשמור עליהם בשליטה.
בילי וחבריו בוחרים לסייע לכוחות הצבא מחוץ לבית הספר והם משתמשים בידע ובהכרה שלהם את בית הספר כדי לאסוף מידע טקטי על שכירי החרב. בפעולת הסחה מורכבת מצליח בילי לצאת על מחוץ לבית הספר ולמסור את המידע שלהם לכוחות הצבא אך החיילים מסרבים לתת לו לחזור בחזרה לבית הספר מחשש שייהרג. בילי מצליח לברוח מהם בעידודו של הדיקן פרקר, אותו הוא פוגש במפקדה של הצבא, ומספיק להצטרף לספירת הראשים הבאה, ובכך מונע את הוצאתם להורג של חמישה תלמידים כעונש על היעדרותו.
אביו של ג'ואי, המאפיונר אלברט טרוטה (ג'רי אורבך), מנצל את קשריו עם אנריקה קאלי כדי לשכנע את לואיס לשחרר את ג'ואי. ג'ואי, ששונא את אביו ובז לו על קריירת הפשע שלו, מסרב ללכת ולהשאיר את חבריו מאחור, והוא משתלט על אחד משכירי החרב ולוקח את נשקו ומנסה לירות על שכיר חרב אחר אך נהרג ביריות. לואיס טוען בפני הדיקן פרקר, שבא לקחת את הגופה, כי היה מדובר בתאונה, אבל אלברט טרוטה מחליט לנקום על מותו של ג'ואי ודואג לכך שאנריקה יירצח בבית הכלא.