ב-11 בדצמבר הוועידה ה-45 לתמיכה וסולידריות עם עם הסהרה (EUCOCO) בלאס פלמאס קראה לאו"ם ולמעצמות בעלות הברית עם מרוקו לפעול לסיום המלחמה בסהרה המערבית. אלג'יריה הודיעה כי היא מתכננת לקיים באלג'יר ועידה המפגישה חברי פרלמנט בינלאומיים כדי לדון בסוגיית הסהרה.
ב-12 בדצמבר ברהים ע'אלי, אמר במחנות הפליטים הסהרהיים בדכלה, כי הכובש המרוקאי הוא מקור הסכסוך בגרגראט לאור התקיפות שביצע נגד העם הסהרה.
ב-14 בדצמבר ה-SPLA ממשיך בהפצצת ביצורים של הכוחות המרוקאים לאורך החומה הצבאית המרוקאית.
ב-15 בדצמבר יחידות ה-SPLA פתחו בהפצצות מרוכזות נגד עמדות וביצורים של הכוחות המרוקאים בגזרות האוזה, גואלטה ופרסיה.
ב-16 בדצמבר יחידות ה-SPLA ביצעו התקפות חדשות נגד עמדות של הכוחות המרוקאים לאורך החומה המרוקאית, באזורי אודייט צ'אדידה (פרסיה), טרקאנט, לקטיטה ולקסיבי למלס (האוזה) וכן באזור אסטילה אולד בוגרין במגזר של אאוסרד.
ב-17 בדצמבר יחידות ה-SPLA ביצעו התקפות חדשות נגד עמדות של הכוחות המרוקאים לאורך החומה המרוקאית, באזורי אאודי דהמרנה ואאודי אום ארקאבה בגזרת מהבס.
ב-19 בדצמבר יחידות ה-SPLA ביצעו פיגועים אינטנסיביים שכוונו לביצורים של חיילי הכיבוש המרוקאי בגזרות חאוזה, אווסארד ומחבס.
ב-20 בדצמבר יחידות ה-SPLA ביצעו התקפות חדשות נגד עמדות של הכוחות המרוקאים בגזרות של בקארי, אאוסרד ומאבס.
ב-21 בדצמבר יחידות ה-SPLA ריכזו את התקפותיהן נגד הכוחות המרוקאים באזורים של האפרת אחיאף, גאלב אנאס וגראראט אל-פירסיק בגזרות בגארי, אוזרד ומחבס, בהתאמה.
ב-23 בדצמבר יחידות ה-SPLA תקפו כמה עמדות של הכוחות המרוקאים לאורך החומה המרוקאית. כך המשיכו גם בימים הבאים.
ב-27 בדצמבר יחידות ה-SPLA מעצימות את התקפותיהן על ביצורי הכוחות המרוקאים בשתי הגזרות של מהבס ואווסארד.
ב-28 בדצמבר יחידות ה-SPLA תקפו מספר עמדות של הכוחות המרוקאים לאורך החומה המרוקאית, באזור עדים אום ג'לוד, גזרת אוזרד בנוסף לרוס סאבטי וצ'ידמיה, בגזרת מהבס.
תגובות.
תגובות מקומיות.
מרוקו.
ב-13 בנובמבר, מקורות סהראים הצהירו כי היו הפגנות המוניות בלעיון, הבירה הבלתי רשמית של סהרה המערבית, המנוהלת דה פקטו על ידי מרוקו, נגד העימותים. התקשורת המרוקאית הכחישה את הטענות הללו, וקבעה שאוכלוסיית העיר תומכת בכוחות המרוקאים, תוך ציטוט של ראש עיריית לעיון. למרות זאת, כלי התקשורת הלא ממשלתיים "Équipe Media" דיווחו כי ממשלת מרוקו מפעילה כוח משטרה חזק, ועצרה כמה פעילים.
ב-14 בנובמבר, כמה ממנהיגי השבטים הסהריים פרסמו הצהרה משותפת התומכת בהתערבות המרוקאית להחזרת התנועה החופשית בגרגראט. יותר מחמישים רוכבים מן מועדון אופנוענים מרוקאית ומועדון פטנק המלכותי המאורגן ב-27 בדצמבר עד 4 בינואר 2021 נסעו מקזבלנקה למעבר הגבול בגרגראט במטרה להביע את תמיכתם בתנועה של הצבא המרוקאי למטרה לאבטח את המעבר.
תגובות בינלאומיות.
מדינות.
אזרבייג'ן, בחריין, הרפובליקה המרכז אפריקאית, קומורו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, צ'אד, ג'יבוטי, גינאה המשוונית, גבון, גמביה, גינאה ביסאו, האיטי, ירדן, כווית, ליבריה, עומאן, הרשות הפלסטינית, קטר, סאו טומה ופרינסיפה, ערב הסעודית, סנגל, סיירה לאון, סומליה, טורקיה, תימן (ממשלת עבד רבו מנסור האדי), איחוד האמירויות הערביות וארצות הברית הביעו את תמיכתם מרוקו. גיאנה ביטלה את הכרתה בסהרה המערבית כמדינה.
משרד החוץ הפלסטיני אמר שהוא "לא מתערב בענייניהן הפנימיים של מדינות ערב אחיו". מצרים, מאוריטניה, רוסיה וספרד דחקו כולן בשני הצדדים לכבד את הפסקת האש.
דרום אפריקה, אלג'יריה ועוד כמה מדינות תמכו בחזית פוליסריו, האשימו את מרוקו בהפרת הפסקת האש ודחקו באו"ם למנות שליח לסהרה המערבית חדש כדי להתחיל מחדש את השיחות. אלג'יריה שלחה גם 60 טונות של מזון וסיוע רפואי לפליטים בסהרה המערבית. סגן ראש הממשלה השני של ספרד פבלו איגלסיאס טוריון, קובה, וכן ונצואלה (ממשלת ניקולס מדורו) הצהירו כי הם תמכו בזכות של סהרה המערבית לקבל עצמאות.
מיעוטים סהראיים בעולם.
ב-15 בנובמבר ערכה קבוצה של סהראים עצרת מול הקונסוליה המרוקאית בוולנסיה, ספרד. המפגינים פירקו את דגל מרוקו מהקונסוליה, והניפו את דגל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית מעל בניין הקונסוליה. ספרד ומרוקו גינו את האירוע.
טום טומסק (כדורגל נשים)
טום טומסק הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר טומסק, המהווה חלק מועדון הכדורגל טום טומסק.
היסטוריה.
הקבוצה נוצרה לראשונה ב-2011, אך בשל תוצאה סופית לא מספקת, היא פורקה בסוף העונה.
בספטמבר 2020, הוחלט על הקמת קבוצת נשים שתשתתף בתחרויות הליגה הראשונה.
ב-3 באוקטובר 2020, הקבוצה שיחקה את המשחק הראשון שלה נגד מועדון צ'יטה (1:1). את השער הראשון כבשה אמנדה חומושקה מבישול של ויקטוריה רוגילו.
ב-9 במאי 2021, הקבוצה שיחקה את משחק הבכורה גביע הרוסי אך הפסידה למועדון קוזבאס-SShOR (0:1).
אופה (כדורגל נשים)
אופה (ברוסית: Уфа) הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר אופה שברוסיה. המועדון הוקם בשנת 2013 כחלק ממועדון הכדורגל אופה, על בסיס מועדון אידל.
היסטוריה.
לפני תחילת עונת 2013, מועדון הכדורגל אופה לקח את הקבוצה תחת חסותו, וקבוצת הנשים שנושעה תחילה בשם אידל שינתה את שמה לאופה. המועדון משחק בליגה משנית.
מונטה אלבאן
מונטה אלבאן (בספרדית: Monte Albán) הוא אתר ארכאולוגי של עיר מהתקופה הפרה-קולומביאנית בשטח השיפוט של העיר במדינת ואחאקה שבדרום מקסיקו. האתר ממוקם על רכס הררי נמוך המתנשא מעל למישור בקטע המרכזי של . ואחאקה, בירת המדינה של ימינו, שוכנת כ-9 קילומטרים מזרחית למונטה אלבאן.
המרכז הטקסי האזרחי של אתר מונטה אלבאן, שנחפר בחלקו, ממוקם על גבי רכס מפולס באופן מלאכותי. גובהו כ-1,940 מטרים מעל גובה פני הים, והוא מתנשא כ-400 מטרים מקרקעית העמק, במיקום קל להגנה. בנוסף לגרעין המונומנטלי, האתר מאופיין בכמה מאות טרסות מלאכותיות, ובתריסר מקבצים של תלים המכסים את כל קו הרכס והאגפים שמסביב. גם החורבות הארכאולוגיות על גבעות אצומפה (Atzompa) ואל גאיו (El Gallo) הסמוכות מצפון נחשבות באופן מסורתי לחלק בלתי נפרד מהעיר העתיקה.
מלבד היותה אחת הערים המוקדמות ביותר במסו-אמריקה, הייתה מונטה אלבאן חשובה במשך כמעט אלף שנים כמרכז החברתי-פוליטי והכלכלי של התרבות הזפוטקית. מונטה אלבאן נוסדה לקראת סוף התיכון בסביבות 500 לפני הספירה. בהגיע שלב העיצוב המאוחר (בערך 100 לפנה"ס עד 200 לספירה) הפכה מונטה אלבאן לבירת ישות בעלת שאיפות התפשטות רחבות היקף, ששלטה בחלק ניכר מרמות ואחאקה וקיימה יחסי גומלין עם מדינות אזוריות אחרות במסו-אמריקה, כמו טאוטיווקאן מצפון. העיר איבדה את הבכורה הפוליטית שלה עד סוף המאוחר (בערך 500–750 לספירה), וזמן קצר לאחר מכן ננטשה ברובה. התיישבות מחודשת בקנה מידה קטן, שימוש חוזר אופורטוניסטי במבנים ובקברים קדומים יותר וביקורים פולחניים אפיינו את ההיסטוריה הארכאולוגית של האתר עד לתקופה הקולוניאלית.
האטימולוגיה של שמו של האתר כיום אינה ברורה. הצעות לגבי מקורו נעות מעיוות משוער של שם ילידי זפוטקי ועד להתייחסות מהתקופה הקולוניאלית לחייל ספרדי בשם מונטאלבאן (Montalbán) או ל באיטליה. שמה הזפוטקי העתיק של העיר אינו ידוע, שכן הנטישה של העיר התרחשה מאות שנים לפני כתיבת המקורות ה המוקדמים ביותר הזמינים.
תולדות המחקר.
בהיותם גלויים מכל מקום בחלק המרכזי של עמק ואחאקה, משכו החורבות המרשימות של מונטה אלבאן מבקרים ומגלי ארצות לאורך התקופה הקולוניאלית והמודרנית. בין היתר, גיירמו דופה (Guillermo Dupaix) חקר את האתר בתחילת המאה ה-19, ח. מ. גרסיה פרסם תיאור של האתר בשנת 1859, והארכאולוג האמריקני ממוצא שווייצרי ביקר ופרסם תיאורים נוספים של האתר בשנות ה-90 של המאה ה-19. מחקר ארכאולוגי אינטנסיבי ראשון של האתר נערך בשנת 1902 על ידי לאופולדו באטרס (Leopoldo Batres), אז המפקח הכללי על המונומנטים עבור ממשלת מקסיקו בראשות הרודן פורפיריו דיאס.
רק בשנת 1931 נערכו חפירות מדעיות רחבות היקף, בניהולו של הארכאולוג המקסיקני . בשנת 1933 סייעה המחנכת והאנתרופולוגית המקסיקנית בחפירת קבר 7. במהלך שמונה עשרה השנים הבאות, חפרו קאסו ועמיתיו איגנסיו ברנאל (Ignacio Bernal) וחורחה אקוסטה (Jorge Acosta) חלקים גדולים בתוך הליבה המונומנטלית של האתר. הרבה ממה שנראה כיום באזורים הפתוחים לציבור שוחזר באותה תקופה. מלבד חפירה של מספר רב של מבני מגורים ומבנים אזרחיים-טקסיים ומאות קברים ואתרי קבורה, אחד ההישגים של הפרויקט של קאסו ועמיתיו היה הכנת כרונולוגיה של כלי חרס (שלבים מונטה אלבאן I עד V) עבור התקופה שבין הקמת האתר סביב 500 לפנה"ס עד סוף בשנת 1521.
חקירת התקופות שקדמו להקמת מונטה אלבאן הייתה בסוף שנות השישים של המאה ה-20 מוקד מרכזי ב"פרויקט הפרהיסטוריה והאקולוגיה האנושית" שהחל הארכאולוג האמריקאי קנט פלנרי (Kent Flannery) מאוניברסיטת מישיגן. במהלך שני העשורים הבאים, פרויקט זה תיעד את התפתחות המורכבות החברתית-פוליטית בעמק מהתקופה הארכאית הקדומה ביותר (בערך 8000-2000 לפנה"ס) ועד לשלב רוסאריו (700-500 לפנה"ס) מיד לפני הקמת מונטה אלבאן. המחקר היווה את הבסיס להבנת מסלול הייסוד וההתפתחות של מונטה אלבאן. בהקשר זה, בין ההישגים העיקריים של עבודתו של פלנרי בוואחאקה הם החפירות הנרחבות שלו במרכז הזפוטקי המעצב החשוב של , פרויקט בשיתוף עם ג'ויס מרקוס (Joyce Marcus) מאוניברסיטת מישיגן.