בשנת 1912 הצטרפה הבליק-לינדמן ל- Werkbund הגרמני. בתור אורגת, היא ניסתה לקרב את טכניקות האריגה המסורתיות לטעמים של זמנה באמצעות דוגמאות ודפוסי צבע לא שגרתיים ולייצר בדים שעומדים בסטנדרטים הגבוהים ביותר. היא הצליחה לעבוד באופן יצירתי ולשלב זאת עם תחושה של הכיוון המעשי. הסדנה שלך מילאה תפקיד מכריע בכך שמסחר האריגה הגרמני צבר מוניטין חדש. היא נחשבה "אם אריגת היד" בחוגי מומחים.
אליזבת הבריק-לינדמן נפטרה ב -15 באוגוסט 1960 באיצהו ונקברה עם בעלה בבית העלמין הפרטי של משפחתה בנורדהסטדט.
מוזיאון ונצל הבריק, על שם בעלה, הקדיש לה תערוכה בשנת 2009.
בתה הביאה את ציוד הסדנה לאשראם סרי אורובינדו בפודוצ'רי, הודו. שם המשיכה לייצר את העיצובים של אליזבת הבריק-לינדמן בעבודת יד.
מוזיאון הטבע סנקנברג
היינריך הרדר
היינריך הרדר (בגרמנית: Heinrich Harder; 2 ביוני 1858 – 5 בפברואר 1935) היה צייר נופים ובעלי חיים קדומים גרמני.
ביוגרפיה וקריירה.
לידתו של היינריך הרדר נרשמה בפנקס הלידות של הכנסיות בפוצאר (Putzar) בשנת 1858. בנו של קרל הרדר, איכר, שבילה את שנות ילדותו הראשונות בפוצאר, בהמשך למד בבית הספר לבנים הגבוה של ד"ר זאקס.
בשנים 1874–1876 למד בבית הספר המלכותי לאמנות בברלין, שמנהלו היה מרטין גרופיוס, ואז הלך לסטודיו של פאול גרופיוס להכשרה מעשית. מאפריל 1890 עד 1892 הוא למד ציור באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות ובתחילה עבד בעיקר כצייר נוף.
בשנת 1900 ייצר הרדר 60 ליטוגרפיות לסדרת בעלי החיים של יצרן הקקאו והשוקולד של המבורג תיאודור רייכארדט, המתארת דינוזאורים, טרילוביטים, אמוניטים ויונקים קדומים.
הסופר וילהלם בולשה (Wilhelm Bölsche) עבד איתו מאז 1898, ותיאר את החיות בגב הקלפים. בשנת 1906 פרסם בולשה מאמרים על כדור הארץ ב-Die Gartenlaube, שאוירו על ידי הרדר. הרדר היה מעורב גם כשרטט בספר החיות של בולשה (1908) ובצעדי בעלי חיים בעולם הקדום (1914). בשנת 1910 הוא סיפק עיצובים לתמונות אספנים של יצרן השוקולד של קלן לודוויג סטולוורק, כולל אלבומים בנוסף, הרדר לימד בשנים 1906 עד 1923, כפרופסור לאמנות, באוניברסיטת ברלין לאמנויות יפות.
עם פתיחת האקווריום של גן החיות של ברלין בשנת 1913, קישט הרדר את החזית בתיאורים של דינוזאורים, ארכילון (צב ים ענק שנכחד), אמוניטים, דו-חיים ראשוני ורכיכות. כאשר האקווריום ההרוס שוקם לאחר מלחמת העולם השנייה, לא ניתן היה לשחזר בתחילה את תמונות הפסיפס שנפגעו קשה בגלל חוסר בכספים.
בשנת 1977, 14 עיצובים מקוריים התגלו מחדש, ששימשו תבנית לשיקום ציורי הקיר בשנת 1978. העבודה הידועה ביותר של הרדר כוללות את פסל איגואנודון מול הכניסה לאקווריום בצד גן החיות.
הרדר נפטר בשנת 1935 בגיל 76. מקום המנוחה האחרון שלו הוא בבית העלמין בסטגליץ.
מושבת האמנים של קצ'קמט
מושבת האמנים של קצ'קמט (בהונגרית: Kecskeméti művésztelep) ממוקמת בפאתי העיר קצ'קמט, במיקרטווארוש (Műkertváros).
היסטוריה.
עד 1920.
מושבת האמנים של קצ'קמט נוסדה בשנת 1909. ראש העיר, אלק קדה, בנה וילה עם שמונה אולמות סטודיו אמנים בתוך המבנה, שתוכנן על ידי האדריכלים בלה יאנסקי וטיבור סיבשי למטרת הקמה של מושבת אמנים. המנהל הראשון של מושבת האמנים היה בלה איוואני-גרינוואלד, שהביא איתו ציירים בסגנונות הניאו (כמו נאו-קלאסיציזם וכדומה) מצוינים ממושבת האמנים של באיה מארה, שרצו לעקוב אחר מגמות האמנות המודרנית, כגון האימפרסיוניזם והפוסט - אימפרסיוניזם.
אחרי 1920.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הפכו אולפני (סטודיו) מושבת האמנים למגורים המוניים, היחסים הוסדרו בשנת 1920, האולפנים הפכו שוב למקום של אמנות והעיר העבירה שתי וילות לאוניברסיטה לאמנויות יפות של בודפשט למטרה זו.
אימרה רווס לקח על עצמו את ניהול האתר מידי בלה איוואני גרינוולד. משנת 1957 תפקדה מושבת האמנים כבית הארחה. השיפוץ נערך בשנת 1982 וכיום אמנים עובדים שוב במושבה הישנה. לפעמים גם סופרים שמחו לעבוד במושבה.
Agatha All Along
Agatha All Along הוא אחד משירי הנושא בסדרת הטלוויזיה "וונדה-ויז'ן", המשודרת בשירות הזרמת המדיה דיסני+ ומופקת על ידי אולפני מארוול. השיר נכתב על ידי מלחיני הסדרה, קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז עבור פרקה השביעי של הסדרה, "Breaking the Fourth Wall", ובוצע על ידי הכוכבת קתרין האן, עם לופז, אריק בראדלי, גרג ויפל, ג'ספר רנדל וג'רלד וייט כזמרי רקע. הוא נוצר בהשראת שיר הנושא של "משפחת מונסטר" ושיר הנושא של "משפחת אדמס", והפך לתופעת אינטרנט לאחר השמעתו במהלך שידור הפרק השביעי, "Breaking the Fourth Wall".
השיר הופץ רשמית ב-23 בפברואר 2021, כחלק מהפסקול "".
השיר קיבל מועמדות בטקס פרסי גראמי ה-64 בקטגוריה השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית.
רקע לכתיבת והפקת השיר.
בדצמבר 2020, הוכרז שזוג הפזמונאים והמלחינים רוברט לופז וקריסטן אנדרסון-לופז יכתבו את שירי הנושא עבור כמה מהפרקים של סדרת הטלוויזיה "וונדה-ויז'ן", שמהווה חלק מהיקום הקולנועי של מארוול. הפרק השביעי של הסדרה, "Breaking the Fourth Wall", הופץ בדיסני+ ב-19 בפברואר 2021, והסתיים בחשיפה כי דמותה של השחקנית קתרין האן, אגנס, שנחשבה עד כה לשכנתם התמימה אך חטטנית של וונדה מקסימוף וויז'ן, היא למעשה אגתה הארקנס, מכשפה רבת-עוצמה ומי שמשכה בחוטים מאחורי אורח החיים הפרוורי האידיאלי שלהם – שלקח השראה רבה מסיטקומים אמריקאים – בעיירת ווסטוויו. החשיפה לוותה בכותרות הפתיחה של הסדרה הפיקטיבית "Agatha All Along" שהוצגה בתוך עלילת הסדרה, והציגה את השיר תוך הצגת קטעי סצנות החושפים רגעים המסבירים כיצד אגתה עמדה ומשכה בחוטים מאחורי האירועים. בכתוביות הסיום של הפרק, שם השיר נרשם בתור "It Was ______ All Along".
השיר נוצר בהשראת שיר הנושא של "משפחת מונסטר" ושיר הנושא של "משפחת אדמס". בני הזוג השתמשו בתחושה ה"מפלצתית" של שני שירי הנושא על מנת להעניק לשיר הנושא של אגתה "תחושה מכושפת ומתועבת" עם "קצת מתחוש אומפה-לומפה טנורית". שיר הנושא מושר בעיקר על ידי קתרין האן, ואותה מלווים לופז יחד עם אריק בראדלי, גרג ויפל, ג'ספר רנדל וג'רלד וייט, זמרי הרקע האחרים ששרו את שירי הנושא הקודמים של הסדרה. לופז ואנדרסון-לופז הפיקו את השיר, שעובד ותוזמר על ידי דייב מצגר.
השיר נפתח בסולם מי מינור, כשלאחר מכן מתחלף צליל הבס לסי במול - שיוצר מרווח דיסוננטי של טריטון בהשוואה למי - כאשר גשר השיר כתוב בסולם סול מז'ור, הסולם המקביל של מי מינור, ומסתיים בסיום בסגנון "Shave and a Haircut". מרווח הטריטון הוא אותו מרווח בו השתמשו אנדרסון-לופז ולופז בשני התווים האחרונים של המוטיב בן ארבעת התווים של הסדרה, שבו נעשה שימוש בשירי הנושא האחרים שלה. השיר מכיל "ריף כלי נשיפה בסגנון ביג בנד, צלילי עוגב חשמלי "קיטשיים", "בריטונים עליזים" וצלילי מחיאות כפיים. מילות השיר חושפות כיצד אגתה משכה בחוטים מאחורי כל האירועים שהתרחשו במהלך הסדרה עד כה.
הפצה.
השיר הופץ בפורמטים דיגיטליים על ידי חברות התקליטים מארוול מיוזיק והוליווד רקורדס ב-23 בפברואר 2021, כחלק מהפסקול, "". במקור, הפסקול היה אמור להיות לצאת לאור ב-26 בפברואר 2021. מגזין "The Verge" שיער שהפצת הפסקול הוקדמה בעקבות הפופולריות של השיר.
ביקורות.
עם הפצת הפרק השביעי, השיר "Agatha All Along" הפך לתופעת אינטרנט פופולרית – הצופים התלהבו מהשיר, ויצרו רמיקסים שונים, ממים וסרטוני טיקטוק בהשראתו בימים שלאחר מכן. עד 23 בפברואר, ההאשטאג לשיר הפך לנושא מדובר בטוויטר, ודיסני קישרו את ההאשטאג לאמוג'י המציג את דמותה של אגתה.
המבקרים כינו את השיר "קליט", וככזה הכולל "מילים מלאות תענוג", תוך שהושווה ל-"Toss a Coin to Your Witcher" מהסדרה "המכשף" שהופקה על ידי נטפליקס, שהפך גם הוא לתופעת אינטרנט פופולרית לאחר שידור הסדרה. השיר כונה גם "השיר הרשמי של קיץ 2021" "שיר השנה", והשיר שיושמע בחגיגות ובמועדוני לילה בעקבות מגפת הקורונה. אלכס זלבן, מהאתר דסיידר, ציין שנראה כי שיר הפך לפופולרי יותר משירי הנושא הקודמים של "וונדה-ויז'ן", משום שחיקוי שיר הנושא של "משפחת מונסטר" איפשר לו להיות שיר קליט שעובד, שיר אמיתי שלא יוצא מהמוח" והוסיף ששירי הנבלים, כפי שניתן לראות ברבים מסרטי אולפני האנימציה של וולט דיסני, הם מהנים יותר ונותנים לנבל של הסרט "להשתגע איתם". אוגוסט בראון, מלוס אנג'לס טיימס, הסכים עם זלבן ש-"Agatha All Along" הוא שיר הנבלים הרשמי של "וונדה-ויז'ן", ותיאר אותו כ"סינגל ערמומי בעל היכולת להפיק ממים, שנתן טוויסט לעלילת הסדרה בשמחה" וש"כנראה יחיה עוד מחוצה ל[סדרה] כמוזיקת נושא לכל מי שמעוניין לעורר כאוס". בראון ציין כי קול שירתה של האן הוא "מושלם". אנטוניו פרם מווראייטי כינה אותו כ"שיר החשיפה הגדול ביותר בכל הזמנים" ושללא ספק מדובר בשיר הנושא האגרסיבי ביותר שלא יוצא מהמוח מאשר שאר שירי הנושא של הסדרה עד כה. ג'ושוע ריברה מהאתר פוליגון, ציין שהשיר הוא הרגע המושלם ביותר שלופז ואנדרסון-לופז הלחינו עבור הסדרה, וציין כי מדובר בשיר הקליט והקצר הראשון של הסדרה שלא יוצא מהמוח וש"מסוגל להפיק ממים רבים". גרגורי לורנס מקוליידר ציין ששיר הנושא היה "שיר מדהים" עם "טון מושלם של מוזיקת סרף-רוק משנות ה-60 ותמת קלישאת סיטקומי האימה".
עם הפצתו הדיגיטלית, השיר זינק למקום הראשון במצעד הפסקולים של אייטונס, וב-24 בפברואר 2021, הגיע למקום החמישי במצעד 100 הסינגלים המובילים של אייטונס.
ושמע האמת ממי שאמרה