מיריי מאתיה (בצרפתית: Mireille Mathieu; נולדה ב-22 ביולי 1946) היא זמרת צרפתייה. במהלך 50 שנות הקריירה שלה מכרה כ-150 מיליון תקליטים, הקליטה כ-1200 שירים בתשע שפות והייתה הזמר המערבי הראשון שהופיע בסין העממית. היא נולדה באביניון, בכורה ל-14 אחים במשפחה ענייה. את הופעותיה הראשונות על הבמה ערכה כבר בגיל 4, בכנסייה אליה הלכה משפחתה. בנעוריה עבדה במפעל וחסכה כסף לשיעורי הזימרה. הסינגלים שלה, ביניהם "Pardonne-moi ce caprice d'enfant", "Mon Credo" ו-"C'est Ton Nom", הפכוה לכוכבת גדולה בצרפת ובאירופה בכלל, וכן הקנה לה פרסום בצפון אמריקה.
מנואל פראס דה קמפוס סאלס
קלוד אוקילינק
הלורד פיל
Iron Fist
מיכאל אליניקוב
מיכאל אָלֶיְנִיקוֹב (לעיתים אלייניקוב; Алейников; 23 באפריל 1880 – 17 באוגוסט 1938) היה עורך דין, סוחר ותעשיין ברוסיה ובהמשך בחיפה, חבר הוועד המרכזי של ציוני רוסיה וחבר הוועד הפועל הציוני הגדול.
קורות חיים.
אליניקוב נולד בסמולנסק שברוסיה למשפחה לא-ציונית. למד משפטים באוניברסיטת חארקוב, ובעת לימודיו נתוודע לתנועה הציונית. לאחר לימודיו השתלב בתעשיית הנפט בבאקו.
מאוחר יותר עבר אליניקוב לעיר אודסה, וגם בה עסק במסחר בנפט, והשתלב בעשייה הציונית בעיר. הוא ייסד עם זאב ז'בוטינסקי ושלמה זלצמן את הוצאת "קדימה" (בהמשך "ווסטוק", 'מזרח'), אשר הוציאה עשרות ספרים ששיקפו את הרעיון הלאומי ביצירות של גדולי הציונות והופצו ברחבי רוסיה.
לאחר מכן עבר לפטרבורג, שם נלחם להגנת זכויותיהם של יהודי רוסיה ולהרחבתן, והמשיך בפעילותו ציונית. ב-1913 היה חבר המרכז הציוני ברוסיה. ב-1917 נבחר לאספת הנבחרים הזמנית ברוסיה. עד 1919 היה יו"ר מרכז הקהילות היהודיות ברוסיה.
ב-1919 נמלט מרוסיה מאימת הבולשביקים. היה חבר הוועד הפועל הציוני עד 1921. מאז ועד 1924 היה ממלא מקום המזכיר הכללי של ועד המשלחות היהודיות בפריז, ואחר כך כיהן כמנהל המועצה הכלכלית של ההסתדרות הציונית בלונדון. כן היה חבר מערכת העיתון היהודי, שנבחרה על ידי ועידת הפדרציה של ציוני רוסיה-אוקראינה בספטמבר 1922 בשפה הרוסית "ראזסווייט".
ב-1926 עלה לארץ ישראל, והשתקע בחיפה עם אשתו, מרוסיה.
בשנים 1928–1933 היה יו"ר ומנהל חברת הכשרת מפרץ חיפה, שהייתה התאחדותן של שלוש חברות (משק, קהילת ציון אמריקאית וקדם) ביוזמתו של יוסף לוי, אשר הוקמה על מנת לרכוש את אדמות מפרץ חיפה.
גולת הכותרת של פעילותו הציבורית הייתה יו"רות ועד הדר הכרמל בין השנים 1938-1932, שבמסגרתו פעל רבות לקידומה של השכונה העברית הראשונה בעיר. במקביל לעסקיו שימש גם כחבר הוועד המנהל של הטכניון.
ב-1934 היה בין מקימיו של בית החרושת ליציקה וחרושת קרמינר (לימים וולקן) במפרץ חיפה.
ב-1937 קיבל חברות במסדר האימפריה הבריטית מאת מלך בריטניה בשל פעילותו הציבורית לטובת הכלל.
נפטר בשאמוני בצרפת והובא לקבורה במתחם בתי הקברות בחיפה על ידי ועד הדר הכרמל.
על שמו רחוב בחיפה.
הנס קולמיינן
יוהאן פיטרי "הנס" קולמיינן (בפינית: Johan Pietari "Hannes" Kolehmainen; 9 בדצמבר 1889 – 11 בינואר 1966) היה אתלט פיני למרחקים ארוכים. הוא אלוף אולימפי שזכה ב-5 מדליות, 4 מהן זהב ו-3 באולימפיאדה אחת. נודע בכינוי "הפיני המעופף", והיה מסמליה של האומה הפינית הצעירה בתחילת המאה העשרים. מספר שנים הוא התחרה בארצות הברית ובשנת 1921 קיבל אזרחות אמריקאית.
ביוגרפיה.
קולמיינן נולד בקואופיו. הוא היה צמחוני ובנאי במקצוע. שני אחיו הבוגרים, אוגוסט ויאימי "וילי" וטאבטי הייקי "טאטו" היו אף הם אתלטים אולימפיים למרחקים ארוכים. וילי קבע בשנת 1912 את הזמן המהיר בעולם בריצת מרתון. האחים התאמנו ביחד בריצה למרחקים ארוכים וכן בסקי למרחקים.
כמו אחיו תחילת הקריירה של קולמיינן החלה בריצת מרתון. הריצה הראשונה שלו הייתה בשנת 1907 כשסיים במקום השלישי בתחרות בפינלנד. בשנת 1909 רץ 8 פעמים את ריצת המרתון. התוצאה הטובה ביותר שלו הייתה 2.42:59 שעות. לאחר מכן הוא הפסיק לרוץ מרתון מספר שנים והתמקד בתחרויות למרחקים ארוכים באצטדיון. בשנת 1911 הוא ניצח ב-22 מתוך 22 תחרויות שבהן השתתף, כולל אליפות בריטניה ל-4 מייל, התחרות הבינלאומית הגדולה הראשונה שבה ניצח. ב-10 ביוני 1912 הוא קבע שיא אישי בריצת 3 מייל של 14:31.2 דקות והוכיח שהוא מוכן למשחקים האולימפיים.
שיא התהילה.
התהילה של קולמניין החלה באולימפיאדת סטוקהולם (1912) כשזכה ב-4 מדליות, שלוש מהן זהב והיה לאתלט הגדול הראשון בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים שזכה במספר מדליות זהב. מדליות זהב בריצת 5000 מטר בשיא עולם חדש של 14:36.6 דקות, לאחר ריצה צמודה עם שיאן העולם ז'אן בואה מצרפת (14:36.7 דקות) שיפור של 25 שניות לשיא העולם הקודם, בריצת 10000 מטר בשיא עולם חדש נוסף של 31:20.8 דקות, 46 שניות לפני לואיס טואונימה מארצות הברית ובריצת שדה בתוצאה של 45:11.6 דקות ומדליית כסף בריצת שדה קבוצתית. בנוסף, בריצת 3000 מטר קבוצתית הוא קבע שיא עולם חדש 8:36.9 דקות, בשלב המוקדמות אך קבוצתו סיימה במקום הרביעי. באותו הזמן פינלנד הייתה עדיין חלק מרוסיה אבל השתתפה בנפרד במשחקים האולימפיים. הדגל הרוסי התנוסס בטקס הניצחון וקולמיינן אמר ש"הוא כמעט ציפה שהוא לא ינצח".
לאחר האולימפיאדה עבר קולמיינן לארצות הברית, שם התאמן והתחרה עבור שני מועדונים, במועדון האתלטיקה האירי-אמריקאי ובמועדון האתלטיקה הפיני אמריקאי. בשנים 1912, 1913 ו-1915 הוא זכה באליפות ארצות הברית בריצת 5 מייל. לאחר מכן קיבל אזרחות אמריקאית.
עקב מלחמת העולם הראשונה, בוטלה אולימפיאדת ברלין של 1916 וכך הקריירה של קולמיינן ושאר האתלטים הופרעה. מתחרהו, בואה מצרפת נהרג ב-29 בספטמבר 1914, בתקרית בתחילת המלחמה.
ב-1917 סיים קולמיינן במקום הרביעי במרתון בוסטון. בשנת 1920 הוא ניצח את מרתון ניו יורק בתוצאה של 2.47:49.4 שעות.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה קולמיינן במדליית זהב בריצת מרתון (המרתון הארוך בהיסטוריה של המשחקים האולימפיים 42.75 ק"מ), בזמן המהיר ביותר שהושג בריצה זו (במרתון, אין שיאי עולם) של 2.32:35.8 שעות.
לאחר המשחקים האולימפיים שב קולמיינן לפינלנד וב-10 באוקטובר אותה שנה קבע בריצת 25 ק"מ שיא עולם חדש של 1.26:29.8 שעות. ב-22 ביוני 1922 הוא שיפר את שיאו העולמי בריצה זו (1.25:20.0 שעות). לאחר מכן, ב-1 באוקטובר אותה שנה הוא קבע בריצת 30 ק"מ שיא עולם חדש של 1.47:13.4 שעות.
באולימפיאדת פריז (1924) לא הצליח קולמיינן לסיים את ריצת המרתון.
קולמיינן זכה בכבוד להדליק את הלפיד האולימפי בטקס הפתיחה של אולימפיאדת הלסינקי (1952) ביחד עם פאבו נורמי (נחשב לאחד הספורטאים האולימפיים הגדולים ביותר אי פעם, 12 מדליות אולימפיות, מהן 9 זהב), כבוד השמור מסורתית לגדולי הספורטאים של האומה המארחת.
טומי סנדס
טומי סנדס (באנגלית: Tommy Sands; נולד ב-19 בדצמבר 1945) הוא זמר פולק אירי, מלחין ופעיל חברתי.
ביוגרפיה.
נולד בחווה המשפחתית בצפון אירלנד. שני הוריו באו ממשפחות מוזיקליות ובמשפחה היו שבעה ילדים.
בשנת השבעים החלו להופיע כמה מהאחים לבית משפחת סנדס ביחד תחת השם "The Sands Family". בנוסף סנדס פיתח קריירת סולו במהלכה שיתף פעולה עם אמנים שונים כמו פיט סיגר, ג'ואן באאז, הצ'לן וודרן סמילוביץ. אחד משיריו המפורסמים ביותר, There Were Roses, עוסק בסכסוך באירלנד. הוא נישא לקתרין ואב לשני ילדים, שעמם הוא לעיתים מופיע בהופעותיו.
בשנת 2002 הוא קיבל תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת נבאדה-רינו. על "עבודה יוצאת דופן כמוזיקאי ושגריר של שלום והבנה". ביוני 2010, הגיע לישראל ולרשות הפלסטינית לסיבוב הופעות. במהלכו הופיע בשייח ג'ראח שבירושלים במחאה על פינוי התושבים הערבים במקום מבתיהם.
סביקס
טרסם סינג
טרסם סינג (בהינדית: तरसेम सिंह, נולד ב-26 במאי 1961) הוא במאי קולנוע הודי.
ביוגרפיה.
סינג נולד בהודו וגדל בהרי ההימלאיה. בבגרותו למד עיצוב ואמנות בקליפורניה. את דרכו המקצועית החל כבמאי וידאו-קליפים ופרסומות. בין היתר ביים את הקליפ של השיר "Losing My Religion" של להקת אר.אי.אם. שזכה בתואר קליפ השנה של MTV (1991), וביים פרסומות למותגים קוקה-קולה ונייקי.
סרטו הראשון כבמאי היה "תא קטלני" (2000).
סרטו השני "מעבר לכל חלום" (2006), הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ושנתיים לאחר מכו יצא לאקרנים בארצות הברית.
סרטו הבא של סינג, בני אלמוות, היה עיבוד חדש לסיפור מהמיתולוגיה היוונית, והוא יצא לאקרנים ב-2011.
בסרטיו שם טרסם סינג דגש על העיצוב האמנותי והם מתאפיינים בתלבושות מרהיבות ואתרי צילום ייחודיים.
ליפדאב
ליפ-דאב
הפו&quot;ם
הפו"ם (ראשי תיבות של הפעולות המיוחדות או הפלוגות המיוחדות) הייתה יחידה של "ההגנה" שהתקיימה במשך שלושה חודשים, החל מיוני 1939, לשם עריכת פעולות תגמול נגד ערביי ארץ ישראל ולפעולה נגד ממשלת המנדט.
בשנת 1939, לאחר פרסום הספר הלבן, נתעורר לחץ מצד פעילי ההגנה לפעול. היה זה כבר לאחר שמאורעות תרצ"ו-תרצ"ט החלו לדעוך ופלוגות השדה כבר פורקו. מטה ההגנה נענה לדרישות והקים את הפלוגות המיוחדות, הפו"ם, לצורך ביצוע פעולות אקטיביות. בראש היחידה עמד יצחק שדה, והיא הורכבה משלוש יחידות אזוריות: בחיפה, בפיקודו של לוי אברהמי, בתל אביב, בפיקודו של אליהו כהן (לימים האלוף אליהו בן חור) וצבי ספקטור, ובירושלים, בפיקודו של שלמה שמיר.
היחידה פורקה בספטמבר 1939, בעקבות דעיכת הטרור הערבי ופרוץ מלחמת העולם השנייה.
בין פעולות הפו"ם:
הפלוגות המיוחדות
ארבע רוחות שמים
שרון הכהן - בר
גאוקשינג