ברכה קול עוסקת גם בהוראת זמרה וחליליות. היא מלמדת מוזיקה בקונסרבטוריון רמת גן, שם היא מדריכה הרכבים קאמריים, מלמדת שיעורים פרטניים וכן מפיקה, עורכת ומנחה את קונצרטי התלמידים.
ברכה קול עוסקת גם בהדרכת דיקציה והדרכה קולית לשחקני תיאטרון.
ברכה קול מלמדת פיתוח קול, מוזיקה ודיקציה בבית הספר הגבוה למשחק ואמנויות הבמה והמסך "הדרך" - בניהולו של איל כהן ובייעוץ האמנותי של רות דייכס.
בתקופת משבר הקורונה באפריל 2020, הוזמנה ברכה ללמד שיעורי מוזיקה ונגינה בחלילית במסגרת מערכת השידורים הלאומית בהוראה מקוונת, מטעם משרד החינוך ומט"ח.
רם גופנא
רם גופנא (3 באוקטובר 1928 – 5 ביולי 2021) היה ארכאולוג ישראלי ופרופסור בחוג לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
גופנא נולד בתל אביב לאפרים וריטה קפלן. דודו היה הארכאולוג יעקב קפלן בצעירותו היה חבר בתנועת "המחנות העולים" וב"תנועה המאוחדת". היה חבר בארגון "ההגנה" ושרת בפלמ"ח ובצה"ל. בין השנים 1951 –1956 למד גופנא ארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, שם השלים תואר ראשון ושני. לאחר מכן עבד כארכאולוג באגף העתיקות לימים רשות העתיקות ושימש בתפקיד כעשרים שנה. ב-1974 קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת תל אביב, עבר ללמד באוניברסיטה ופרש לגמלאות בדרגת פרופסור מן המניין ב-1997.
פעילות ארכאולוגית.
בשנות פעילותו המדעית עסקו מחקריו בתהליך ההתיישבות הקדומה בארץ ישראל, בעיקר בתקופות הפרוטוהיסטוריות: התקופה הכלקוליתית, תקופת הברונזה הקדומה, תקופת הברונזה הביניימית ותקופת הברונזה התיכונה.
גופנא החל בחקירותיו עוד בהיותו סטודנט. כבר בשנת 1953, ערך לבקשת המועצה האזורית עמק חפר סקר ארכאולוגי מקיף ברחבי האזור. בראשית שנות השישים ערך סקר ארכאולוגי באזור חבל הבשור, בין תל שרוחן לרוביה (באר רבובה), בעזרת חברי הקיבוצים באזור. גופנא השתתף בסקר השומרון שהחל לאחר מלחמת ששת הימים, וסקר בתחום נחלות שבט מנשה ושבט אפרים. הוא ויוסף פורת זיהו את תהליך ההתנחלות של שבטים אלו בשומרון. גופנא הרבה לחקור את תולדות ההתיישבות הקדומה במישור החוף ועמד גם בראש סקר ארכאולוגי שיטתי שנערך בשנות השבעים בדרום-מערב השרון ובעמק לוד.
מבין החפירות הרבות שערך בולטות החפירות הבאות: בתל פולג בשנות השישים, שם נחשפו ביצורים מתקופת הברונזה התיכונה ויישובי פרזות מהתקופות הישראלית והפרסית; בסוף שנות השבעים חשף יחד עם איתן איילון שרידי מצודה מתקופת הברונזה התיכונה בח' א-זוריקייה, לא הרחק מתל פולג, שהייתה ככל הנראה גם היא חלק ממערך ההגנה של ממלכת אפק הכנענית. בסוף שנות השבעים חפר גופנא שרידי עיר מבוצרת מתקופת הברונזה הקדומה בתל דלית (מזרחית למושב בית נחמיה); בין השנים 1970–1983 הוא חפר עם דן גזית לסירוגין בתל עין הבשור, השוכן בפארק אשכול שבחבל הבשור, ותרם למחקר ה"התרבות הבשורית" (תרבות חומרית ייחודית שהתפתחה באזור, בשלב מוקדם של התקופה הכלקוליתית). בעין בשור נחשפו ארבע שכבות יישוב, שלוש מהן מתקופת הברונזה הקדומה. באחת מהן נתגלה מבנה מצרי מראשית ימיה של השושלת הראשונה במצרים (סוף אלף רביעי לפנה"ס), ששימש תחנת דרכים. השכבה הרביעית היא מהתקופה ההלניסטית. בשנות פעולתו בשטח התעמת גופנא לא אחת עם הרמטכ"ל לשעבר, משה דיין, ששדד עתיקות בניגוד לחוק.
לאחר שפרש סייע לדני רכט בכתיבה לאתר האנציקלופדיה העירונית "תל אביב 100" שהקים רכט.
נפטר ב-5 ביולי 2021. הותיר אחריו את רעייתו רות (לבית לאוטרבך) ואת שלושת ילדיהם, ביניהם המיקרוביולוג פרופ' אורי גופנא.
בית המאירי
בית המאירי הוא מוזיאון היסטורי, המתעד את קורות היישוב היהודי בצפת מן המאה ה-19 ועד המאה ה-20. המוזיאון ממוקם בתחתית העיר העתיקה בצפת, בסמוך לקריית ברסלב אשר מעל בית הקברות. הוא נוסד על ידי יחזקאל המאירי, ונחנך בשנת 1980 כמוזיאון וכמרכז לפעילות חינוכית מגוונת. ייעודו - לקרב את הקהל הרחב לקורותיה של צפת דרך המוצג והסיפור, ולהאיר פרק חשוב בתולדות ההתיישבות בארץ ישראל. מוזיאון בית המאירי הוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.
המבנה.
מבנה המוזיאון בנוי חדרים רבים, המתפרסים על פני מפלסים וקומות, אשר שימשו בתקופות שונות. בצפת, למודת רעידות האדמה, היו מבנים רבים שנקברו תחת ההריסות, ומפלסי מבנים אחרים שנבנו על גבם. בשנות חייו עמל המאירי על חשיפת האולמות הרבים באזור ועל חיבורם לקומפלס אחד, הכולל חדרים, מסדרונות, מעברים מקומרים ואולמות גדולים.
הקומה התחתונה כוללת חדרי מגורים מהמאה ה-16, לצד מקווה טהרה קטן (סגור למבקרים). בקומה זו מצויים גם שרידיו המשוחזרים של בית כנסת של בני העדה הפרסית, אשר הוקם בידי ראשוני משפחת המאירי, במחצית הראשונה של המאה ה-19.
מעל לקומה הקדומה, ששרדה כמעט בשלמותה, מצויה חצר ובה שרידי מבנים שחרבו בשתי רעידות האדמה הקשות שפקדו את צפת: ב-1759 וב-1837. מבנים אלה שימשו כבתי מגורים טיפוסיים ברובע הספרדי בצפת.
המבנה ניזוק במהלך עבודות בנייה במבנה סמוך שהתבצעו בשנים 1974–1977 ללא הקמת קיר תומך. בשנים 2005–2009 המבנה שופץ, בעיקר במימון המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומשרד החינוך, כדי לחזק את המבנה ולמנוע את הסכנה מהנזקים שנגרמו.
התצוגה.
בלב הבית שני אולמות גדולים, אשר שימשו את בית הדין הרבני ששכן בסמוך, מאמצע המאה ה-18 ועד לראשית המאה ה-20. בימי מלחמת העולם הראשונה כונסו בהם מאות ילדים יתומים, אשר נותרו בודדים בעקבות הרעב וטיפוס הבהרות שפשטו בה. באולמות אלה מוצגים היום דיוקנאות זקני צפת בדורות האחרונים, ובהם דמויות, בגדים, תעודות שד"רים וכלים ישנים הממחישים את אופי היישוב הישן. הכניסה לאולמות אלה הייתה דרך המסדרון המוביל היום אל הקומה העליונה.
בקומה העליונה שכן בית הספר העברי הראשון בצפת, שנוסד בימי הברון רוטשילד. בית הספר נסגר בתקופת מלחמת העולם הראשונה מחמת הרעב והמגפה. חדריו שמשו למגורים, ובאחד מהם גר רבה הראשי של צפת באותם הימים, הרב שלמה אליעזר אלפנדרי. במאורעות 1936 הוקמה במרפסת עמדת תצפית, ששמשה את מגיני צפת גם בקרבות תש"ח. חדרי בית הספר משמשים כיום לתצוגה. האחד מדגים בית צפתי מראשית המאה ה-20, על פינותיו השונות; החדר "צפת בקדושתה" מציג אוסף תשמישי קדושה, אבנים חקוקות, תעודות מעוטרות, פמוטות ופרוכות; החדר "צפת בגבורתה" כולל מסמכים ומוצגים, על מאבק בני הרובע היהודי בפגעי טבע ואדם עד שחרור העיר בתש"ח. החדר שימש כעמדה קידמית במלחמת העצמאות, חלונותיו נאטמו – ובקירות נפערו חרכי ירי, לבלום פשיטה מנגד. החדר הרביעי מנציח את מייסד המוזיאון, יחזקאל המאירי, ובו כתבותיו העיתונאיות, ספריו ומחקריו וכן תיעוד מפעל חייו – הקמת המוזיאון.
מהמרפסת שבקומה העליונה ניתן לצפות לכוון מערב, אל הר מירון. למרגלות הבית בית הכנסת האר"י הספרדי, בית העלמין העתיק בצפת, מקווה האר"י ושרידי הרובע הערבי מדרום.
בסמוך למבנה המוזיאון נבנה בית כנסת של חסידות ברסלב כחלק מקרית ברסלב שנבנתה באזור הרובע העתיק של צפת החל משנות ה־60. הבניה שנעשתה ללא התחשבות בתוואי המדרון התלול הובילה לגלישת קרקע ולערעור מבנים סמוכים, ובתוכם מבנה המוזיאון. בעקבות ערעור המבנה הוחל בפעולות הנדסיות שונות ויקרות לייצובו.
ניקבת נפטון
הפועל לב השרון
הפועל לב השרון היא קבוצת כדורסל ישראלית מהמועצה אזורית לב השרון, המתמודדת בליגה הארצית ומארחת באולם הספורט של קריית החינוך דרור.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1979. לאחר שהוקפצה מהליגה הארצית לליגה הלאומית בעקבות התפרקותה של הפועל אילת, הושגה העונה הטובה ביותר של הקבוצה (2000/01) כשסיימה במקום הראשון בלאומית עם השחקנים: ג'רון רוברטס (26.5 נק' למשחק, סגן מלך הסלים), דוויט וולטון, יניב ויצמן, דורון קרמר, אבי מצליח, תומר חולי ומושון יעקוסי. במשחקי המבחן על המקום בליגת העל נוצחה הקבוצה על ידי עירוני אשקלון ולא עלתה לליגת העל. בעונת , כשבשורותיה שיחקו בין השאר אדריאן יוטר ועמית שמחון, סיימה את העונה הסדירה במקום השביעי ובסדרת רבע גמר הפלייאוף הדיחה את קבוצת מכבי אשדוד 1-2 ללא יתרון ביתיות. בסדרת חצי הגמר הפסידה להפועל עפולה 3-2. בסיום עונת סיימה הקבוצה במקום האחרון ונשרה חזרה לליגה הארצית.
בי"ס לכדורסל.
מועדון הכדורסל מאגד בתוכו קבוצות בית ספר לכדורסל מגילאי גן חובה ועד כיתה ד הפעילים במספר מוקדים: בי"ס הדר השרון, נורדיה/גנות הדר. במסגרת הפעילות ניתן דגש על לימוד יסודות משחק הכדורסל, שיפור הקואורדינציה, התמצאות במרחב, חינוך ואהבה לספורט והכנה למסגרת הליגה.
מכיתה ה ועד י"ב פועלות קבוצות תחרותיות המשחקות במסגרת הליגה של איגוד הכדורסל בישראל.
סה"כ מחלקת הנוער של המועדון מונה 10 קבוצות. מועדון הכדורסל מקיים בנוסף לפעילות הספורטיבית גם ימי גיבוש, הרצאות, מפגשים חינוכיים, ימי התרמה ועוד.
רוב פעילות הכדורסל מתרכזת באולם הספורט של קריית חינוך דרור ובאולם בית הספר הדר השרון תחת הדרכתם של מאמנים מוסמכים ומנוסים בוגרי מכון וינגייט וסמינר הקיבוצים.
זוידברג
ברנדון האנטר
ברנדון למאר האנטר (באנגלית: Brandon Lamar Hunter; נולד ב-24 בנובמבר 1980 בסינסינטי, אוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד. כיום הוא סוכן שחקנים. גובהו 2.03 מטרים. האנטר ידוע כשחקן חזק ומאסיבי וריבאונדר מצטיין.
חייו.