במחקר בדרום אפריקה נמצא שעדר של אנטילופת סוס שחורה שהוכנסה לשמורה אקולוגית
התרבתה באופן המצופה רק בשנה החמישית לאחר הכניסה לשמורה. שתי השערות הועלו כדי להסביר התנהגות זאת. השערה אחת היא שלוקח לאנטילופת הסוס השחורה מספר שנים כדי להכיר את אזור המחיה החדש שלה ולהתרגל אליה. השנייה היא שהשנים הראשונות היו שחונות ולא היה מספיק גשם כדי לגדל עשב ירוק בכמות מספקת.
וו דזה טיין
וו דזה טיין (בסינית: 武则天; 625 - 16 בדצמבר 705) הייתה האישה היחידה בהיסטוריה שנשאה בתואר קיסר סין.
הקיסרית וו דזה טיין שלטה על סין כ-40 שנה. בהתחלה, לא כמעשה חריג בהיסטוריה הסינית, שלטה למעשה בזמן שלטון בעלה ובניה (בשנים 665–690). מאוחר יותר וו דזה טיין שברה את כל התקדימים כאשר נטלה את השלטון באופן רשמי בחודש אוגוסט בשנת 690 לספירה והקימה את שושלת ג'ואו השנייה, שושלת בת שליט אחד, ששלטה עד שנת 705.
תקופת שלטונה זכורה כתקופה של שיגשוג בסין. הקיסרית נחשבה כאישה אכזרית, ולאורך השנים זכתה להשמצות רבות מידי ההיסטוריונים הסינים (שהתקשו לקבל את העובדה שאישה הפכה לקיסרית). בשנת 705 בהשפעת יועציה, היא ויתרה על כיתרה לטובת הקיסר ג'ונְגדְזונְג, אותו הדיחה בשנת 684. פחות משנה אחרי הוויתור על כיתרה, מתה הקיסרית ווּ דְזֶה טְייֵן, בגיל 80.
הקיסרית ווּ דְזֶה טְייֵן, היא אחת משלוש הנשים המשפיעות ביותר בתולדות סין, יחד עם הקיסרית האלמנה צְה-שִׂי (1840-1908), וג'יאנג צ'ינג אשת מאו דזה-דונג (1914-1991).
בתקופתה ביקרו אותה ואת מעשיה, אולם היסטוריונים בני המאה ה-20 שחקרו את ההיסטוריה של סין שינו את הערכתם לגביה.
ביוגרפיה.
ימי נערותה.
ווּ טְייֵן נולדה בשנת 625 לספירה ובשנת 638 ובהיותה בת 13, נבחרה להיות פילגשו של הקיסר טָאידְזונְג משושלת טאנג וכונתה מאי (היפה). היא לא הפכה להיות פילגש מועדפת והייתה חשוכת ילדים ולכן, לאחר מות הקיסר האהוב (השני) טָאידְזונְג ב-649, הייתה אמורה על פי המסורת לעבור לחיות כנזירה בודהיסטית (Bhikkhuni) באחד המנזרים.
הקיסרית וואנג, אשתו של גָאודזונג בנו החורג של טָאידְזונְג, רצתה פילגש יפה נוספת שתבדר את הקיסר גָאודְזונְג בנוסף לפילגש שְׂיָאו, ממנה חששה ואיתה היו לה מאבקי שליטה וכוח. לכן הובאה וו טיין חזרה לארמון כפילגש הקיסר והצליחה לזכות בחיבתו.
היסטוריונים סיניים טוענים כי על מנת לבסס את כוחה ולהפליל את הקיסרית וואנג היא הרגה את בתה, הרגה את בנה, לי הונג, במהלך מאבק כוח ומאוחר יותר הדיחה והגלתה את בנה השני, לי סיאן.
שתי יריבותיה על ליבו של הקיסר גָאודְזונְג, הקיסרית וואנג והפילגש שְׂיָאו, מתו בפתאומיות ולכן הפכה וו לקיסרית.
וו כקיסרית (הרעיה).
בשנת 655 הפכה וו לקיסרית (הרעיה). כקיסרית ביססה את מעמדה כמקבלת ההחלטות החשובות בקיסרות, ולקראת סוף תקופת שלטון הקיסר גָאודְזונְג היא הפכה לשליטה בפועל של הקיסרות.
הדחת הקיסר הרביעי של טאנג: עם מות הקיסר גָאודְזונְג בשנת 683, נטל את כתר הקיסרות בנם של וו ושל הקיסר, לי סיאן שנטל לעצמו את השם המלכותי ג'ונְגדְזונְג. כאשר הוא החל להמרות את פי אימו, וו בסיוע החצר והגנרלים החליפה אותו בפברואר 684 כקיסר בבנה הצעיר, לי דאן, שהומלך בשם רוזונג כקיסר החמישי בשושלת. רוזונג היה תחת בקרת אימו והיה נטול כוחות משלו.
וו כקיסרית סין.
באוגוסט 690, היא נטלה את הכתר, הכריזה על עצמה כקיסרית הראשונה של שושלת ג'ואו השנייה.
שם השושלת, ג'ואו השנייה על בסיס המשכיות לשושלת ג'ואו הראשונה ששלטה בסין, אחרי שושלת שאנג.
תקופתה אופיינה בשיגשוג חסר תקדים, סין התפשטה לכל הכיוונים, הסחר עם הודו, פרס, המזרח התיכון, מרכז אסיה, ואירופה הגיעו לשיאים חדשים.
הקיסרית ווּ-זי-טיאן, נטתה לכיוון הבודהיזם.
הקיסרית וו החליפה את המינויים הפוליטיים בקיסרות שלה, במלומדים ומשכילים שעברו בחינות.
השינוי שהכניסה לקיסרות, הכנסת פקידים מלומדים, והפחתת המינויים הפוליטיים, פעלו לבסוף כנגדה ובשנת 705 יועציה אילצו אותה לוותר על כיתרה, והחזירו את שושלת טאנג, והקיסר ג'ונְגדְזונְג לשלטון (לקדנציה שנייה).
הספר "הקיסרית".
על בסיס סיפורה של הקיסרית וו, נכתב הרומן "קיסרית" שנכתב על ידי שאן סה ויצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה ביתן.
כביש מעגלי
כרומוזום פילדלפיה
כרומוזום פילדלפיה (Ph) הוא פגם כרומוזומלי מסוים הקשור ללוקמיה מיאלואידית כרונית (CML). הפגם הוא תוצאה של טרנסלוקציה רציפרוקאלית בין כרומוזום 9 ו-22 המסומנת: (t(9;22)(q34;q11 (ראה איור 2). אצל 95% מהחולים ב-CML קיים כרומוזום פילדלפיה ולכן הוא מהווה מדד בעל רגישות גבוהה למחלה. אמנם, בדיקה חיובית לכרומוזום פילדלפיה אינה מדד מספיק לאבחנת CML משום שהוא קיים גם בהרבה מהמקרים של לוקמיה לימפובלסטית חריפה (ALL) ובחלק מהמקרים של לוקמיה מיאלואידית חריפה (AML).
בעבר חשבו כי הכרומוזום הוא סימפטום של הלוקמיה, אך התברר כי הוא הגורם למחלה: הטרנסלוקציה גורמת לאיחוי בין שני גנים BCR- ABL היוצרים יחדיו טירוזין קינאז שגורם לשיגשוג תאי הלוקמיה.
תרופה יעילה (במיוחד בשלב ראשוני יחסית של המחלה) נגד מצב זה היא אימטיניב או בשמה המסחרי - גליבק.
על-ענק כחול
על-ענק כחול הוא כוכב על-ענק הנמצא בחלקה העליון של דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל, כלומר דרגת הבהירות של על-ענק כחול היא I והסיווג הספקטרלי שלו הוא O-B. כוכבים אלו הם בעלי טמפרטורת פני שטח חמה במיוחד בין 20,000 ל-50,000 קלווין והם הכוכבים החמים ביותר והבהירים ביותר שנתגלו עד כה. הכוכב ריג'ל מקבוצת הכוכבים אוריון, הוא דוגמה לעל-ענק כחול.
התפתחות.
כוכב על-ענק כחול הוא כוכב מסיבי עם מסה של 10 - 50 מסות שמש שנמצא בסוף התפתחותו ומסיבה כלשהי תהליכי ההיתוך הגרעיני שבו הואטו. כתוצאה מכך הכוכב התכווץ לרדיוס של עשרות רדיוסי שמש (בהשוואה לרדיוס של מאות רדיוסי שמש בעל-ענקים אדומים), שטח פניו הצטמצם, אך כמות האנרגיה הנפלטת ממנו לא קטנה בהרבה כך שטמפרטורת פני השטח שלו עלתה בהרבה. כוכב על-ענק אדום עשוי להפוך באופן זה לעל-ענק כחול כאשר בזמן המעבר הוא עובר דרך הסוגים הספקטרלים השונים כעל-ענק צהוב וכעל-ענק לבן. אם תהליכי ההיתוך הגרעיני מאיצים שוב, הכוכב יכול להפוך בחזרה לעל-ענק אדום כשהוא שוב עובר דרך אותם סוגים ספקטרלים וחוזר חלילה.
על-ענק כחול מתאפיין ברוח שמש מהירה ודלילה לעומת רוח שמש איטית וצפופה של על-ענקים אדומים. מכיוון שעל-ענק כחול היה בעברו על-ענק אדום, רוח השמש המהירה שלו מתנגשת ברוח השמש האיטית והדחוסה שנפלטה בשלב העל-ענק האדום ודוחסת אותה ליצירת מעטפת גז דקה ודחוסה. אם הכוכב עובר מספר מחזורי מעבר בין על-ענק אדום ועל-ענק כחול, ייווצרו מספר מעטפות כאלו זו בתוך זו. כמעט לכל על-ענק כחול שנצפה עד כה יש לפחות מעטפת אחת כזאת, מה שמרמז שעל-ענקים כחולים נוצרים בדרך כלל מעל-ענקים אדומים.
בשל מסתו הגבוהה תוחלת חייו של על-ענק כחול היא קצרה למדי - בין מיליוני שנים לעשרות מיליוני שנים בלבד שבסופן הכוכב צפוי להתפוצץ כסופרנובה. על-ענקים עם מסה נמוכה יחסית, סביב 10 מסות שמש עשויים לאבד מספיק מסה בתהליכי ההתרחבות וההתכווצות ולסיים את חייהם כננס לבן נדיר שעשוי מחמצן ומניאון. בעבר היה מקובל להניח שרק על-ענקים אדומים הופכים לסופרנובות, כך שעל-ענקים כחולים יהפכו תמיד לעל-ענקים אדומים לפני סוף חייהם. הנחה זו נסתרה כאשר סופרנובה 1987A נוצרה ישירות מעל-ענק כחול. מכיוון שמוצאים כיום הרבה יותר על-ענקים אדומים מאשר על-ענקים כחולים וכמעט כל אירועי הסופרנובה נוצרו מעל-ענקים אדומים, סביר להניח שכוכבים על-ענקים נמצאים רוב הזמן במצב של על-ענק אדום ורק חלק קטן מהזמן כעל-ענק כחול. שכיחותם הגדולה יחסית בין הכוכבים הבהירים בשמים נובעת מבהירותם המוחלטת הגדולה כך שניתן לראותם גם ממרחקים גדולים מאוד.
על-ענק
על-ענקים הם מהכוכבים המסיביים ביותר, בעלי הרדיוס הגדול ביותר והמאירים ביותר. בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל הם נמצאים בקצה העליון של הדיאגרמה (בהירות מדרגה Ia או Ib) והם בעלי בהירות מוחלטת מדרגה 5- ועד ל 12-. הכוכבים הבהירים ביותר מביניהם נקראים לפעמים גם היפר-ענקים (דרגת בהירות 0).
לעל-ענקים יש מסה גדולה מ-10 מסות שמש שיכולה להגיע גם ל-70 מסות שמש. הרדיוס שלהם משתנה בין עשרות רדיוסי שמש ועד למעל 1,000 רדיוסי שמש ועוצמת ההארה שלהם נעה בין פי עשרות אלפים לפי מאות אלפים מעוצמת הארתה של השמש. ככל שרדיוסם של העל-ענקים גדל, טמפרטורת פני השטח שלהם יורדת, כך שעל-ענקים בעלי רדיוס גדול במיוחד הם תמיד על-ענקים אדומים או כתומים בעוד שאלו בעלי רדיוסים קטנים יותר עשויים להיות גם צהובים, לבנים או כחולים.
בשל המסה הגדולה, תוחלת החיים של על-ענקים היא קצרה יחסית - בין מאות-אלפי שנים לעשרות-מיליוני שנים בלבד. הם נצפים בעיקר במקומות בהם נוצרים כוכבים חדשים כמו הזרועות של גלקסיות ספירליות או בגלקסיות לא סדורות וכן בצבירים פתוחים ופחות מכך באזור המרכז של גלקסיות ספירליות. נדיר למצוא אותם באזורים של כוכבים זקנים כמו צבירים כדוריים או בגלקסיות אליפטיות. העל-ענקים בעלי מסה נמוכה יחסית (עד 12 מסות שמש) עשויים להפוך בסוף חייהם לננסים לבנים של חמצן וניאון, אך בדרך כלל על-ענקים מסיימים את חייהם בסופרנובה. בעבר שיערו שרק על-ענקים אדומים יכולים ליצור סופרנובות, אך סופרנובה 1987A נוצרה דווקא מעל-ענק כחול.