אלבום הבכורה של קארי נחשב לאחד האלבומים היוקרתיים ביותר שנעשו אי פעם בקולומביה רקורדס והמושקעים ביותר עבור אמן בתחילת דרכו. חצי מיליון דולר למשל, הוקצו לשם צילומי הקליפ של "Vision of Love", בלבד. פאנל של מפיקים ויועצים הפיקו את האלבום ואף בחלקם כתבו כפי שציינה קארי בחוברת האלבום, ארבעה שירים נוספים יחד איתה. אף על פי שהיא כתבה עם בן מרגוליס מעל 20 שירים, רק 6 מהם זכו להיכנס לעריכה הסופית של האלבום ולצאת לאור אי פעם. בנוסף, האלבום לווה גם במסע יחסי ציבור נרחב, במהלכו קארי התארחה במרבית התוכניות בטלוויזיה האמריקאית, ואף שרה את הדגל זרוע הכוכבים, ההמנון האמריקאי, במשחק הגמר של ה-NBA.
במרוצת השנים, האלבום ושיריו, במיוחד "Vision of Love", הפכו לבעלי השפעה רבה בתחום הפופ והרית'ם אנד בלוז העכשווי. זמרות רבות כמו כריסטינה אגילרה, ביונסה, ליאונה לואיס ואחרות, מציינות שהושפעו מהאלבום ומשיריו. אמנים שונים אף הקליטו גרסאות כיסוי לחלק משירי האלבום או הושפעו מהם מוזיקלית בעבודתם.
אופיר קותיאל
קותי
מספר משולש
קותימאן
קנסורינוס
קנסורינוס (בלטינית: Censorinus) היה סופר ומדקדק רומאי, בן המאה השלישית לספירה.
קנסורינוס כתב ספר בשם "De Accentibus" שאבד, וספר נוסף בשם "De Die Natali" (על יום הלידה) אשר הגיע לידינו. ספר זה נכתב בשנת 238 כמתנת יום הולדת לפטרונו קווינטס קרליוס. הספר עוסק במגוון נושאים, בהם ההיסטוריה הטבעית של האדם, אסטרולוגיה, מוזיקה, טקסים דתיים, אסטרונומיה ופילוסופיה יוונית. החלק השני של הספר עוסק בכרונולוגיה ושאלות מתמטיות, ושימש חוקרים מודרניים בסידור התקופות בכרונולוגיה של העולם העתיק. המקורות הראשיים של הספר הם הסופרים וארו וסווטוניוס. ישנם חוקרים הטוענים שהספר כולו הוא גרסה של החיבור האבוד "Pratum" של סווטוניוס. קטעים מתוך חיבור בשם "De Natali Institutione", העוסק באסטרונומיה, גאומטריה, מוזיקה ומשקל (שירה), ומודפס בדרך כלל יחד עם "De Die Natali" של קנסורינוס, אינם פרי עטו. חלק מכתב היד המקורי, הכולל את סופו של החיבור המקורי ואת שמו של מחבר הפרגמנט, אבדו.
על שמו של קנסורינוס נקרא מכתש קנסורינוס על הירח.
קנסורינוס מזכיר את היהודים בחיבורו, כשהוא מבחין בין שני סוגי היריון, ומציין שהארוך יותר, בן 10 חודשים, נספר בעיקר על ידי "המספר 7, השולט בכל החיים האנושיים, כפי שסולון כותב, והיהודים פועלים לפי זה בחלוקה הכללית שלהם את הימים וכך גם נראה שמציינים הספרים האטרוסקים העוסקים בטקסים דתיים".
רחוב בזל
רחוב בזל הוא רחוב רוחבי בצפון הישן של תל אביב. הוא מוביל מרחוב דיזנגוף לרחוב אבן גבירול ואורכו 650 מטר. הוא קרוי על שם העיר בזל בה נערך הקונגרס הציוני הראשון - "קונגרס בזל". אזכור לאירוע זה נמצא בכניסה לחניון בזל מתחת ל"כיכר בוני העיר" ברחוב.
גאוגרפיה.
במרכז הרחוב נמצא מתחם מסחרי-ציבורי המכונה "מתחם בזל". במתחם זה נמצאת "כיכר בוני העיר" וסביבה מספר מבנים, בהם תחנת מגן דוד אדום, בית רופאים, מגדל המגורים "מרום בזל" ושלט הנצחה לבונים-קבלנים שנטלו חלק בהקמת תל אביב. בעבר שכנו במתחם, נוסף על תחנת מגן דוד אדום, תחנת כיבוי האש המרכזית של תל אביב ומגרש חנייה למשאיות זבל. מגרש החנייה פונה ותחנת מכבי האש הועברה לקצהו הצפוני של רחוב אבן גבירול. המתחם התפתח ובצדדיו הדרומי (רחוב בזל) והמזרחי (רחוב אשתורי הפרחי) נפתחו בתי קפה ומאפיות, מסעדות וחנויות ייחודיות. בתי הקפה הרבים וחנויות העיצוב שבמתחם הקנו לו עם השנים תדמית כמעוז ה"יאפיות" וה"צפוניות" של תל אביב.
ברחוב דיזנגוף, סמוך למפגשו עם רחוב בזל, שכנה תחנת משטרת לב תל אביב. מרחב ירקון של המשטרה עבר משם לרחוב ראול ולנברג בצפון תל אביב ואילו מרחב יפתח נמצא כיום ברח' שלמה סמוך לגבול יפו. במקום תחנת המשטרה נבנה במקום חניון. בצידו האחר, בסמוך למפגשו של הרחוב עם רחוב אבן גבירול, נמצאת שגרירות מצרים.
היסטוריה.
הרחוב תוכנן בשנות ה-30 ונבנה בעיקר בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20. מיקומו נקבע כבר בתוכנית גדס המקורית מ-1927 כאחד מרחובות הרוחב של צפון העיר. התוכנית למתחם מסחרי וציבורי במקום קיימת כבר בתיקון התוכנית מ-1938 (). התוכנית ייעדה את כל המבנן שבין הרחובות בזל, אשתורי הפרחי, השל"ה ואלקלעי להיות מתחם ציבורי ומסחרי בדומה למתחם הבימה אלא עם מוסדות ציבור אחרים.
עיריית תל אביב הציבה שתי לוחיות זיכרון ברחוב בזל:
שוק בזל.
בשנת 1938 הוקם במרכז הרחוב "שוק בזל" שהיה מבנה שוק מקורה עד לסגירתו בשנת 1986 והריסתו לאחר מכן והקמתם של מרכז מסחרי ומגדלי מגורים בשטחו (כיום: "כיכר בוני העיר", מגדלי מרום בזל, תחנת מגן דוד אדום, ובניין משרדים)
קורבן עוף
קורבן עוף בהלכה הוא תור או יונה המובאים כקורבן בבית המקדש. קורבן עוף בא רק בתור קורבן עולה ("עולת העוף") או קורבן חטאת ("חטאת העוף"), ולא כקורבן שלמים או קורבן אשם.
חטאת העוף לעולם אינה באה לבדה, אלא היא תמיד מלווה בעוף ממין זהה הבא כקורבן עולה, וזוג עופות כזה מכונה בשם קן. המקרים המחייבים להביא קן מפורטים בספר ויקרא: יולדת, זב, זבה, ומצורע עני. כמו כן, זוהי האפשרות האמצעית עבור החייבים בקורבן עולה ויורד.
עולת העוף יכולה לבוא כבת זוג של חטאת העוף, אך יכולה גם לבוא לבדה כקורבן נדבה. כמו כן, גר שמתגייר חייב להקריב זוג עופות הבאים שניהם לעולה. לדעת הרמב"ם ניתן לקיים גם את מצוות עולת ראיה בעולת העוף.
ישנו הבדל משמעותי בין דיני חטאת העוף לבין דיני עולת העוף, ולכן הייתה חשיבות בהבדלה ביניהם ובמניעת ערבובם. מסכת קינים עוסקת במקרים שונים בהם התערבבו הקינים כך שלא ידוע איזו עוף הוא חטאת העוף ואיזו הוא עולת העוף.
ההגיון בבחירה של התורים ובני היונה בייצוג כלל העופות.
בתלמוד מובא שיסוד הדבר שנבחרו התורים ובני היונה לייצג את כלל העופות, נעוצה היא בעובדה שהם העופות החלשים והנרדפים ביותר, כמובא בשמו של רבי אבהו; .
הסכסוך הסינהאלזי-טמילי
נמרי השחרור של טמיל אילם
אל-אביאר
אל-אביאר הוא אתר ארכאולוגי בעיר מודיעין הנמצא צמוד לחניון הדרומי של פארק ענבה.
המקום אינו מסומן במפות ואין וודאות בשמו. ישנה סברה לזהות את המקום כאל-אביאר שמוזכר ומתואר בכתביו של החוקר הצרפתי שארל קלרמון-גנו. במקום נחשפו שרידי מבנה מאורך ומתקנים חצובים רבים. לידם התגלתה מערה אליה מובילות מדרגות חצובות. שרידי מבנה מאורך הם מנזר ביזנטי קטן - אחד ממספר מנזרים שהתגלו באזור מודיעין.
הארכאולוג אלכסנדר און חפר במקום הזה. לדבריו, המקום היה מיושב בשתי תקופות: התקופה הביזנטית ותחילת התקופה הערבית הקדומה. אף על פי שרשות העתיקות אסרה לבנות באתר, המקום נפגע על ידי כלים כבדים שביצעו עבודות באזור. לעת עתה לעיריית מודיעין אין תוכנית לשימור האתר ושילובו בפארק.
בשנת 2012 התגלה בקרבת מקום בית בד מהתקופה הביזנטית.
החץ הירוק
החץ הירוק (באנגלית: Green Arrow) הוא דמות בדיונית המופיעה בחוברות קומיקס בהוצאת DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "More Fun Comics #73" מנובמבר 1941, בכתיבתו של מורט ויזינגר ובאיורו של ג'ורג' פאפ. זהותו הסודית היא אוליבר קווין, מיליונר וראש עיר לשעבר של סטאר סיטי הבדיונית. החץ הירוק הוא קשת ללא יכולות על-אנושיות האופייניות לגיבור-על אשר מתלבש בדומה לרובין הוד, ויוצר לעצמו חיצי תכסיס בעלי מגוון שימושים כמו חיצי דבק, חיצי רשת, חיצים מתפוצצים, חיצי פצצות זמן, חיצי תפיסה, חיצים לכיבוי אש, חיצי הבזק, חיצי גז מדמיע, חיצי הקפאה, חיצים מקליטים, חיצי כפפת אגרוף ואפילו חץ קריפטונייט.
דמותו נוצרה בתחילה כאנלוגיה לדמותו האפלה של באטמן, והתפתחה בהמשך כדמות ליברלית השונה מאוד מדמותו של האביר האפל. במשך 25 השנים הראשונות לקיומו, החץ הירוק לא היה דמות חשובה במיוחד. אולם, בשנות ה-60, הכותב דניס אוניל בחר לפשוט את הדמות מהונה הרב ולהפכה לצלבן רחוב עבור מעמד הפועלים וחסרי המזל. בשנות ה-70, הוא צוות לגרין לנטרן שומר החוק במיני סדרה מהפכנית וטעונה במסרים חברתיים. מאז, דמותו הפכה לפופולרית, וכותבים רבים נקטו בגישה אורבנית ומחוספסת בבואם לכתוב על הדמות. הדמות נהרגה בשנות ה-90 והוחלפה בידי בנו, קונור הוק, אך דמותו לא הייתה פופולרית כאביו, ואוליבר קווין הוחזר לחיים במיני סדרה " משנת 2001.
דמותו של החץ הירוק לא הייתה דומיננטית במדיות אחרות נוסף לקומיקס. כל זה השתנה בסדרות וסרטי האנימציה של שנות ה-2000 - ליגת הצדק ללא גבולות, הבאטמן, " ו-"DC Showcase: Green Arrow", סרטון אנימציה קצר המתמקד על דמותו. החץ הירוק הופיע כדמות מרכזית בסדרת הטלוויזיה סמולוויל החל מעונתה השישית, ונכון להיום הוא מככב בסדרת לייב אקשן בשם "החץ", המשודרת ברשת The CW.
דמותו של החץ הירוק מדורגת במקום ה-30 ברשימת גיבורי-העל הגדולים, לפי אתר IGN.
היסטוריה פרסומית.
התחלות, 1941 - 1968.
החץ הירוק ושותפו הצעיר ספידי הופיעו לראשונה בחוברת "More Fun Comics #73" (נובמבר 1941) באיורו של ג'ורג' פאפ. הכותב מורט ויזינגר קיבל השראה לדמותו של החץ הירוק לא רק מרובין הוד, אלא גם מסרטוני טלוויזיה קצרים משנת 1940 בשם "הקשת הירוק", בהתבסס על נובלה מאת אדגר ואלאס. הוא עיצב את הרעיון לדמות של קשת גיבור-על בעל אפיונים זהים לדמותו של באטמן. אפיונים אלה כללו את הוספת דמותו של ספידי, מכונית החץ ומטוס החץ, שימוש במערת החץ כמפקדה, האלטר אגו שלו כמיליונר נהנתן, השימוש בזרקור חץ על-מנת להזעיק אותו, ויריב מושבע בעל פני ליצן, בדומה ליריבו של באטמן הג'וקר.