על פי המקורות ההיסטוריים וכפי שמשתקף בשמו, שורשי משפחתו של מקסימינוס נעוצים בפרובינקיה הרומית של תרקיה. הוא נולד ככל הנראה בתרקיה בשנת 173 או בסמוך לכך. על פי ההיסטוריה הרומית הוא היה בן לאב גותי ואם מהשבטים האלאנים, עם זאת היסטוריונים מודרניים מטילים ספק בגרסה זו, ההיסטוריון רונלד סיים טוען כי ככל הנראה נולד מקסימינוס בפרובינקיה רומית מואסיה (בלטינית: Moesia) שהוא שמו הקדום של חבל ארץ בבלקן, לאורך הגדה הדרומית של הדנובה, למשפחה ממעמד נמוך וכתוצאה מכך ראה בו הסנאט הרומי - כאשר עמד מולו - כברברי. כקיסרים אחרים שבאו אחריו מרקע חברתי דומה הוא עלה ממעמדו הנחות על ידי טיפוס בסולם הדרגות הצבאי מחייל פשוט בלגיון רומאי לשליט של האימפריה. הוא הצטרף לשורות הצבא הרומי כאשר ספטימיוס סוורוס היה קיסר והתקדם לאט עד שמונה למפקד הלגיון הרביעי איטליקה (Legio IV Italica) ובעת התקוממות הלגיונות כנגד הקיסר אלכסנדר סוורוס בחרו החיילים במקסימינוס כקיסר על רקע המוניטין שלו כלוחם קשוח וחסר פשרות. המשמר הפרטוריאני תמך במינוי ובחירת הלגיונות והסנאט נאלץ לאשרר את המינוי.
תפיסת מושכות השלטון.
מקסימינוס גילה חשדנות ועוינות כלפי האליטה הרומאית, הצבאית והאזרחית. גישה זו נבעה ממוצאו הצנוע ומעמדו החברתי הנמוך. גישה זו הדריכה את דרכו בעת שתפס את מושכות השלטון ומאידך מנעה ממנו מלבסס את שלטונו באופן מוחלט. שנות שלטונו הקצרות עמדו בצל ניסיונות הסנאט והאצולה הרומית להורידו מכסאו ולהמליך קיסרים במקביל למקסימינוס.
על רקע זה, ומתוך חשש מבוסס לחתרנות החל מקסימינוס לבסס את כוחו את תהליך על ידי הוצאה להורג של יועציו ומקורביו של הקיסר אלכסנדר סוורוס. בין המזימות שנקשרו נגדו הייתה מזימה לבודד את מקסימינוס והחיילים הנאמנים לו בלב טריטוריה עוינת מעבר לנהר הריין, המזימה נחשפה והקושרים, קצינים וסנאטורים, הוצאו להורג. מזימה אחרת הונהגה על ידי יחידות צבא שנותרו נאמנות לקיסר הקודם, אחד הקושרים החליט לשנות את נאמנותו ולגלות את דבר הקשר למקסימינוס, גם הוא וגם מנהיג הקושרים הוצאו להורג.
במקביל פעל מקסימינוס כנגד האיומים על גבולות האימפריה הרומית בעיקר מצד שבטים גרמניים מצפון, הוא הצליח להדוף בסדרת קרבות בין השנים 235 ו-236 איום של שבטים אלמאנים על אזורי הספר של האימפריה תוך אבדות כבדות לצבא הרומי וזיכה את עצמו בתואר "המנצח הגדול של גרמניה" - גרמניקוס מקסימוס (Germanicus Maximus) את בנו הוא העלה לדרגת פרינקפס ואת אשתו המנוחה פאולינה לדרגת אלה.
בסמוך לכך נפגש הצבא הרומי בפיקודו של מקסימינוס עם שבטים גרמאניים אחרים בסדרת קרבות הידועים היום בשם המדעי קרב הרי הארץ (גרמנית: Harzhornereignis) המיוחד באירוע זה שחשיבותו ההיסטורית לא ברורה הוא ששדה הקרב נחשף במהלך 2008 על ידי ארכאולוגים גרמנים מדובר בשטח של מספר קילומטרים רבועים שעדיין נמצא בחפירה ומחקר ונחשפו בו שרידי כלי נשק מטבעות וחפצים אחרים התורמים לידע על ההיסטוריה והתפקוד של הלגיונות הרומאים.
מלחמה במתנגדים מבית.
בשנת 238 פרץ מרד בפרובינקיית אפריקה לאחר שאצולת הממון המקומית נסחטה על ידי נציגי הקיסרות. ההתקוממות הפכה לעממית והמון מוסת שצויד על ידי האצילים המקומיים עלה על העיר טיסדרוס (Thysdrus) והרג את הפקידים הרומאיים, בשלב הבא פנו בני האצולה המקומית ודרשו ממַרְקוּס אַנְטוֹנְיוּס גוֹרְדִיָאנוּס, אציל רומאי שהיה בעבר מושל הפרובינקיה שייקח על עצמו את משרת הקיסר, גורדיאנוס סירב תחילה בטענה שהוא זקן מדי אך ב-22 במרץ הוא נטל על עצמו את המשרה המסוכנת של קיסר רומא תחת השם גורדיאנוס הראשון בתנאי שבנו ימשול לצידו בשם גורדיאנוס השני. ימים מספר לאחר מכן הוא נכנס בשערי העיר קרתגו וזכה מיידית לתמיכה גורפת של האוכלוסייה וההנהגה המקומית. גורדיאנוס שלח משלחת בראשות פובליוס ליסיניוס ולריאנוס ( לימים הקיסר ולריאנוס) לסנאט ברומא וב-2 באפריל הוא ובנו הוכרזו כקיסרים וזכו לתואר אַוּגוּסְטוּס ("Augustus" בלטינית: "הנשגב" או "הנעלה"). מקסימינוס שהה באותה עת עם הלגיונות הנאמנים לו בסִירְמִיוּם, אסף את עצמו והחל לעלות על רומא במטרה להחזיר לידיו את השלטון.
המרד באפריקה כבה באותה מהירות ופתאומיות בה פרץ. גורדיאנוס היה חסר צבא מקצועי שיתמוך בו ונשען על כוחן של מיליציות מקומיות. הלגיון היחיד באפריקה הלגיון השלישי אוגוסטה, היה תחת פיקודו של מושל נומידיה שתמך במקסימינוס בעיקר בגלל עוינות ארוכת שנים לגורדיאנוס, ובחר לנצל את ההזדמנות ולהתעמת עם הקיסרים לבית גורדיאנוס. הצבאות נפגשו בסמוך לעיר קרתגו. הלגיון הרומי הביס ללא תנאי את צבא של מיליציות לא מאומנות ולא מצוידות של תושבים מקומיים בפיקודו של גורדיאנוס השני שעמד מולו. בתום יום הקרב נהרג גורדיאנוס השני ואביו גורדיאנוס הראשון התאבד בתליה לאחר שקיבל את החדשות המרות.
על מנת לקדם את פני מקסימינוס שעתה עלה על רומא עם הלגיונות הנאמנים לו מינה הסנאט את פופיאנוס ובלבינוס לקיסרים משותפים ב-22 באפריל 238, ההחלטה לא עברה ללא התנגדות ונאמני הקיסרים הקודמים דרשו כי יורשם החוקי גורדיאנוס השלישי יוכתר. לאחר מהומות ברחובות רומא הסכימו פופיאנוס ובלבינוס לפשרה לפיה יתמנה גורדיאנוס השלישי לתפקיד "קיסר" שבתקופה זו היה תואר כבוד חסר סמכויות.
מותו של מקסימינוס.
צבאו של מקסימינוס נכנס לאיטליה מהצפון ובהגיעו אל מול חומות העיר אקוויליה ציפה כי שערי העיר יפתחו לפניו ללא התנגדות. להפתעתו הוא גילה כי תחת הנהגת סנטורים המתנגדים לו העיר התכוננה למצור וסירבה לאפשר לצבאו להצטייד להמשך דרכם. צבאו של מקסימינוס נאלץ להיכנס למלחמת מצור אך נכשל בניסיונות לעלות על החומות או לשכנע את התושבים להיכנע. הצבא שלא היה מצויד למלחמת מצור והתשה החל לסבול ממחסור באספקה והכישלון לכיבוש העיר פגע במורל הגייסות. את הכף הכריעו השמועות כי צבא הנאמן לסנאט נאסף וצועד צפונה על מנת להתעמת עם חיילות הקיסר ולהכריעם. במהלך חודש מאי בעת הפוגה בקרבות נרצח מקסימינוס באוהלו בידי חייליו ועימו נרצחו בניו והקצינים הנאמנים לו.
גורדיאנוס הראשון
מַרְקוּס אַנְטוֹנְיוּס גוֹרְדִיָאנוּס סֶמְפְּרוֹנִיָאנוּס רוֹמָנוּס אַפְרִיקָנוּס או גורדיאנוס הראשון (בלטינית: Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus Africanus; סביבות 159 – 12 באפריל 238), קיסר רומא בשנת 238, תקופה סוערת הידועה בהיסטוריה כשנת ששת הקיסרים. הוא נשא בתואר קיסר רומא ביחד עם בנו, גורדיאנוס השני, למשך חודש ימים בלבד, עד שנפל בשבי הצבא הנאמן לקיסר מקסימינוס התראקי והתאבד.
קורות חייו.
מעט מאוד ידוע על תולדות חייו של גורדיאנוס הראשון עד שהפך למתמודד על כס הקיסר, תקופת ילדותו ותולדות משפחתו לוטים בערפל.
ילדות.
ידוע כי הוא היה בן למשפחת ממעמד הפרשים (לטינית: ordo equester) שהיה אחד משני המעמדות העליונים ברפובליקה הרומית ובראשית ימי האימפריה הרומית. תחילית שמו "מרקוס אנטוניוס" מעידה כי משפחתו קיבלה מעמד של אזרחות רומית על ידי מרקוס אנטוניוס או מי מהמקורבים לו ושמו מעיד כי מוצא משפחתו היה מאנטוליה ייתכן כי מקפדוקיה. על פי ההיסטוריה אוגוסטה הוא נולד לאזרחית רומית בשם אולפיה גורדיאנה (Ulpia Gordiana) ולסנטור מאסיוס מארולוס (Maecius Marullus). היסטוריונים מאוחרים קבעו כי פרטים ביוגרפיים אלו אינם נכונים.
עד לתפיסת כס הקיסר.
על פי ההיסטוריה אוגוסטה היה גורדיאנוס הראשון נשוי לאשה אזרחית רומא בשם פביה אורסטילה (Fabia Orestilla), ההיסטוריונים הרומים מתארים את אילן היוחסין שלה כצאצאית של הקיסרים אנטונינוס פיוס ומרקוס אורליוס, גם מידע זה נפסל כלא נכון על ידי היסטריונים מאוחרים. היא נפטרה לפני שנת 238. ככל הידוע נולדו לגורדיאנוס הראשון ואשתו 2 צאצאים לפחות, בן שנשא את שם אביו מרקוס אנטוניוס גורדיאנוס סמפרוניאנוס רומנוס אפריקנוס אוגוסטוס (Marcus Antonius Gordianus Sempronianus Romanus Africanus Augustus) ונולד ככל הנראה בשנת 192 ובת בשם אנטוניה גורדיאנה (אמו של הקיסר גורדיאנוס השלישי) שנולדה ככל הנראה בשנת 201.
גורדיאנוס הראשון נשא במספר תפקידים רשמיים, הוא פיקד על הלגיון הרביעי "הסקיתי" ששימש חיל מצב בפרובינקית סוריה ושימש כמושל הפרובינציה בריטניה בשנת 216, שמו נמחק מכתובות מתקופת שלטונו שנמצאו בבריטניה, עובדה העשויה להצביע על אי שביעות רצונו של הקיסר ממעשיו של גורדיאנוס. הוא נשא בתפקיד איידיל - מגיסטראט שהיה אחראי על ענייניה המוניציפליים של העיר רומא וזכה לפופולריות בזכות משחקים ומופעים פומביים שיזם וערך. אורח חייו הצנוע והמסוגר הגן עליו מתשומת לבו וקנאתו של הקיסר קרקלה ונאמנותו לקיסר הופגנה בפומבי בפואמה בשם "Antoninias", שכתב לכבודו. בתקופת שלטונו של הקיסר אלאגבאלוס הוא התמנה לקונסול "ממלא מקום" (Suffect Consul) והחל בקריירה פוליטית בשלב מאוחר יחסית בחייו. גישתו העניינית וחוסר העניין בתככים פוליטיים איפשר לו לשמור על מעמדו החברתי והפוליטי ולשמור על רכושו במהלך השלטון הכאוטי של השושלת הסוורנטית. איש הרוח היווני-רומי פילוסטרטוס הקדיש את עבודתו "חיי הסופיסטים" לגורדיאנוס.
בשנת 235, במהלך שלטונו של אלכסנדר סוורוס זכה גורדיאנוס במשרת המושל בפועל של הפרובינקיה אפריקה אך בטרם החל בתפקידו כפרומגיסטראט נהרג הקיסר אלכסנדר סוורוס בידי מקסימינוס התראקי (Maximinus Thrax) שתפס את השלטון ומינה מושל אחר לפרובינקיה אפריקה.
עלייתו לשלטון ומותו.
הכתרתו עם גורדיאנוס השני.