מוזיאון המושבה נקרא על שם בן המושבה ערן שמיר - סגן מפקד סיירת הצנחנים שנהרג ב-1997 במבצע מרכבות האלים בלבנון. המוזיאון מוקדש לתולדות המושבה מזכרת בתיה. המוזיאון כולל את המבנה המרכזי, שהיה "בית הפקידות", אחר כך בית ועד המושבה, בית המועצה המקומית, והדואר. בסמוך בקזראמה שמימין למוזיאון בקומת הקרקע בו היה בית הרוקח, חדר נוסף המשמש להקרנת סרט מראשית המושבה. מעבר לרחוב קזארמת בית לוין, ברפת שבקצה החלקה תצוגת כלי עבודה ובתווך מבנה עם מכונות ויצירות מבית היוצר של חתן פרס קפלן - אשבל.
אתרים נוספים המשמרים את עברה של המושבה וכלולים בסיורים הנערכים בה:
במוזיאון שתי קומות: בקומה הראשונה שרידי בית הכנסת הראשון של המושבה שנהרס, שולחן לימוד לתלמידים, פריטי לבוש, כלי עבודה ותפירה, כלי בית, כלי אוכל ורהיטים. בקומה שנייה תערוכות מתחלפות. בחזית הבית שובך יונים מאותם הימים. בסמוך למוזיאון ניצב תא טלפון אדום בריטי עם סמל הוד מלכותו כמו בלונדון.
מוזיאון הרב מוהליבר.
מוזיאון הרב מוהליבר נחנך בי"ט בסיון תשס"ט (11.6.09). מטרתו להאיר מעט ממורשתו החינוכית והציונית של הרב שמואל מוהליבר הרלוונטית לימינו בהרבה מתחומי החיים. הוא הוקם על ידי "ציוני דרך", מרכז סיור ולימוד מזכרת בתיה בתוך מבנה חקלאי מראשית ימי המושבה הממוקם במפגש הרחובות רוטשילד והרב מוהליבר. המוזיאון שופך אור על דמותו של הרב מוהליבר באמצעות מיצג אור-קולי הסוקר ציוני דרך בתולדות חיבת ציון ובחייו של הרב מוהליבר. המוזיאון מהווה תחנה אחת כחלק מהסיור באתרי המושבה בהדרכת "ציוני דרך" מרכז סיור ולימוד.
יהדות במזכרת בתיה.
מעשר עני.
מייסדי המושבה היו יהודים דתיים, שהקפידו בקיום מצוות. אף על פי שרבנים שונים ניסו להקל עליהם, למשל במצוות מעשר עני, אותה הציעו להם להחליף בתשלום למלמדים, האיכרים הקפידו עם עצמם והגישו מעשר עני לעניי ירושלים.
בתי הכנסת.
בית הכנסת הראשון.
נחנך בשנת תרמ"ו (1886) במרכז המושבה במבנה בן שלוש קומות והזדקר מעל כל בתי המושבה. בית הכנסת הראשון במזכרת בתיה היה בית הכנסת הראשון שנבנה במושבות יהודה. הקומה הראשונה שימשה כבית הספר, בקומה השנייה הייתה עזרת הגברים, ובקומה השלישית - עזרת הנשים. בית הכנסת שימש את התושבים במגוון צרכים במעגל החיים, ולפיכך היה למקום כינוס מרכזי בחיי המושבה. מול בית הכנסת הוקם מבנה ציבור נוסף ששימש כבית פקידות הברון והיום משמש כמוזיאון המושבה. בית הכנסת הראשון עמד על תילו ושימש את תושבי המושבה כארבעים שנה.
בית הכנסת הגדול.
נחנך בשנת תרפ"ח (1928), לאחר שבית הכנסת הראשון היה צר מלהכיל את תושבי המושבה שגדלה. ישנה סברה לפיה היה צורך בבניית בית כנסת חדש מכיוון שנתגלה סדק באחד מקירותיו של בית הכנסת הראשון. בית הכנסת המכונה "הגדול" ממוקם במה שהיה אז קצה המושבה, בצומת הרחובות רוטשילד, מוהליבר ואליהו - על שם הברון והרב שאחראים להקמת המושבה, ועל שם בן המושבה אליהו הרשקוביץ, שנפל כלוחם בבריגדה היהודית בסוף מלחמת העולם השנייה, באיטליה. "בית הכנסת הגדול" שהפך עם השנים לסמלה של המושבה הוא בית כנסת יפה, הן בחזותו החיצונית המזכירה בתי כנסת באירופה, והן במראהו הפנימי ובארון הקודש העשוי עץ, שהיה עוד בבית הכנסת הראשון.
נוסח התפילה הרשמי בבית הכנסת הוא נוסח אשכנז כמנהג הגר"א.
הרבנים.
מזכרת בתיה הייתה המושבה הראשונה במושבות יהודה שהעסיקה רב במשרה מלאה. רבני המושבה השפיעו לא רק על הנעשה בתוככי בית הכנסת ועל לימוד התורה ופסיקת הלכה, אלא גם על התנהלות המושבה בשלל תחומים. הרבנים שכיהנו במושבה:
1884-1888 הרב שמחה לוי בונים אוסוביצקי. בניו בוריס ויהושע אוסוביצקי היו פקידים של הברון רוטשילד.
1890-1894 הרב ברוך חומה. פעל רבות לחיזוק החינוך והתמנה ל"ראש המורים" במושבות יהודה.
1894-1909 ר' מאיר אהרן הלוי. שימש שוחט ובודק במושבה.
1904-1908 הרב מרדכי לייב רובין. בהשראתו פתחה חברת "שערי תורה" מירושלים תלמוד תורה במזכרת בתיה.
1908-1912 הרב יעקב יוסף הלוי דזימיטראובסקי. נבחר בהמלצת הרב קוק והשפעתו על בני המושבה הייתה רבה.
1911-1919 הרב משה המאירי אוסטרובסקי. בימי כהונתו התעוררו שאלות הלכתיות רבות כמו קיום שנת המיטה, והרב השתדל להקל על תושבי מזכרת בתיה ולמצוא פתרון הולם לשאלות.
1920-1948 הרב אברהם אליהו אלטמן. שימש גם כמוהל ושוחט ובודק. בתקופתו נעשה המעבר מבית הכנסת הראשון לבית הכנסת הגדול.
1961-1948 הרב משה דוד הרץ. עלה לישראל מרמברטוב שבפולין טרם פרוץ מלה"ע השנייה. בנו היה הרב גדליה הרץ, ראש ישיבת חידושי הרי"ם שבתל אביב.
מאז שנת 1969 מכהן כרב המושבה הרב אפרים זלמנוביץ. בתקופת כהונתו התרחבה המושבה וגדלה וכן נוספו בה מאות משפחות דתיות. בתקופה זו הוקמו מספר בתי כנסת חדשים ומוסדות חינוך דתיים. בשבתות בהן עולה לתורה חתן בר מצווה בבית הכנסת הגדול, כמעט כל שבת, בטרם הוצאת ספר התורה בסוף שחרית, דורש הרב בענייני פרשת השבוע. כמו כן הוא מעביר שיעור בין מנחה של שבת לערבית.
הווי דתי.
זוגות צעירים דתיים הגיעו למושבה בשלהי שנות השמונים, בשנות השלושים לחייהם, עת בבית הכנסת פעל הגבאי משה שקולניק ובתורה קרא באופן קבוע אברום-אברהם. הקהילה הזו מונה כעשרים משפחות המתמידות לקיים כל שבת התכנסות לשיעור.
בנוסף לבית הכנסת הגדול הוקמו לאורך השנים בתי כנסת נוספים ליוצאי הגלויות ממרוקו, מתימן, מלוב, ומאתיופיה וכן בית כנסת בנוסח חב״ד.
במהלך תשס"ט הוקם מניין משותף בו מתקיימת תפילות במעורבות של נשות הקהילה תוך שמירה על עקרונות ההלכה האורתודוקסית. המניין מתכנס מדי שבת וחג בתיכון "קשת".
בשנות האלפיים, עם בניית שכונות חדשות, התגבשו במושבה שתי קהילות נוספות:
ב-2006 הוקמו מוסדות חינוך קשת וקהילת גשר במזכרת בתיה. מדובר בהתארגנות משותפת של תושבי מזכרת בתיה, דתיים וחילונים. היוזמה התחילה בהקמת כיתה א' וגן משותפים לילדים של תושבי המושבה מכל גוני הקשת. יחד עם מוסדות חינוך אלה, הוקמה קהילת גשר מזכרת בתיה אשר מציעה שלל פעילויות לכל המשפחה: בית מדרש, הרצאות, קריאת מגילה ומסיבת פורים, פעילות לכבוד חנוכה ול"ג בעומר. בתשס"ט (2008) נפתח בית ספר "קשת" במזכרת בתיה, בית ספר צומח שבו מתחנכים ילדים דתיים וחילונים ביחד לערכי היהדות ולתרבות יהודית תוך מתן דגש על סובלנות ופיתוח הזהות של כל קבוצה, הן הדתית והן החילונית. בעשור השני של המאה ה-21, ישנם שני גנים (חובה וטרום חובה), בית ספר יסודי ובית ספר תיכון. הקהילה ובית הספר שמו להם למטרה לגשר על הפערים בחברה הישראלית בין מגזרים תוך טיפוח הזהויות של כל אחד תוך מתן כבוד לזולת באשר הוא.
במהלך 2015 הוקם מניין שוויוני של התנועה המסורתית, המניין פועל במבנה בית הספר בן-גוריון ומקיים תפילות בערבי שבת וחג.
במקביל, התגבשה קהילה דתית לאומית שמרבית חבריה גרים בשכונת "נאות ראשונים", קהילה זו מונה כ-100 משפחות ומרבית ילדיה מתחנכים בזרם החינוך הממלכתי-דתי. הקהילה הקימה בית כנסת חדש בו מתקיימות תפילות בנוסח משותף לכל עדות ישראל - אשכנזים וספרדים, וכן בית כנסת קטן בו מתקיימות תפילות בנוסח יהודי תימן. בשנת תשע"ב בפרשת מטות-מסעי נכנסו למבנה הקבע.
עם בניית שכונת "בר לב", משנת תשע"ג (2013) ואילך, התגבשו גם בה מספר קהילות: קהילה ספרדית ברוח מסורתית בשם "ידיד-נפש", המקיימת את תפילותיה באחד מגני הילדים בנוסח עדות המזרח; קהילה דתית לאומית צעירה, המונה כ-80 משפחות, המתפללת בשבתות ובחגים באחד מבתי הספר, בנוסח ספרד וברוח אורתודוקסית פתוחה, ומאפשרת לנשים לקחת חלק במגוון תפקידים בתפילה במסגרת ההלכה; וכן מניין בנוסח משולב אשכנזי-ספרדי בשם "מניינטו".
אוהל הרב מוהליבר.
הרב שמואל מוהליבר, מראשי חובבי ציון, אשר יזם את הקמת המושבה והלך לעולמו בשנת תרנ"ח (1898), נקבר בביאליסטוק ועל קברו הוקם "אוהל". ה"אוהל" הפך למוקד עליה לרגל בקרב יהודים רבים ממרכזי היהדות באירופה. במהלך השואה, חולל בית העלמין של ביאליסטוק, "אוהל" הרב מוהליבר נופץ, ומקום קבורתו לא נודע במשך עשרות שנים. בשלהי שנת תש"ן (1990) יצא שמואל סולץ, יליד העיר ביאליסטוק, למצוא את קברות אביו וסבו בבית העלמין היהודי בעיר, ובמהלך ביקורו במקום הצליח לאתר את הגבעה בה עמד "אוהל" הרב שמואל מוהליבר. הוא פרסם על כך בעיתון "הצופה". בעקבות הכתבה הנ"ל העלה הרב אפרים זלמנוביץ', רבה של מזכרת בתיה, את רעיון העלאת עצמות הרב מוהליבר לארץ והטמנתן בבית העלמין של המושבה. במקביל מר דוד בגון, גם הוא יליד העיר ביאליסטוק עסק בשיקום בית העלמין בביאליסטוק ואיתר את יסודות ה"אוהל" שהיה בנוי מלבנים אדומות. לרעיון העלאת העצמות גויסו רפי אלול, ראש המועצה המקומית, ואחיעזר ארקין, נין למייסדי המושבה.
מפרסום הכתבה בעיתון "הצופה" ועד לביצוע הרעיון בפועל חלפה מעל שנה, ובג' בכסלו תשנ"ב (1991) במבצע חשאי כמעט, הועלו עצמות הרב שמואל מוהליבר, ונטמנו בטקס מרגש ברוב עם ובמעמד אישי ציבור נכבדים באדמת ארץ ישראל במושבה שאת הקמתה יזם. על קברו של הרב מוהליבר במזכרת בתיה, שוחזר ה"אוהל" לפי תמונה שמסר מר דוד בגון, (אשר איתר את יסודות ה"אוהל" בביאליסטוק), בה צולם יחד עם חברי "השומר הדתי" בחודש סיוון תרפ"ט בחזית ה"אוהל". מאז הטמנת עצמות הרב מוהליבר במזכרת בתיה נערכת מדי שנה ביום פטירתו, י"ט בסיוון, אזכרה בה מעלים את זכרו ואת פעילותו של הרב מוהליבר לחידוש היישוב היהודי בארץ ישראל.
חינוך.
במזכרת בתיה קיימים מספר מוסדות חינוך מגנים ועד תיכון.
תנועות וארגוני נוער
בנוסף במזכרת בתיה קיימות מספר תנועות וארגוני נוער:
מזרעה