המעגלים הספרתיים מהווים את הבסיס לפעולתו של המחשב האלקטרוני. יש לציין כי המחשב מבוסס על מהות הפונקציות הספרתיות עצמן, ולא בהכרח על המעגלים החשמליים המממשים אותן. את אותן פונקציות ספרתיות אפשר לממש על ידי מערכות אחרות, כגון פניאומטיות, או אופטיות, או מבוססי מכניקה קוונטית. היום, מכל מקום, מבוססים המחשבים על מימוש חשמלי של הפונקציות הספרתיות בעזרת מוליכים למחצה.
כפר מסריק
כְּפַר-מַסָּרִיק הוא קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי בגליל המערבי הנמצא בשפלת עכו, ליד נחל נעמן. הקיבוץ, שעלה להתיישבות במקום הקבע בשנת 1940, נקרא על שמו של הנשיא הראשון של צ'כוסלובקיה, טומאש גאריג מסריק. הקרקע נרכשה על ידי קק"ל בשנות ה-30 של המאה ה-20. שייך למועצה אזורית מטה אשר.
שטח הקיבוץ, כולל השטח החקלאי המעובד, הוא כ־8,000 דונם.
היסטוריה.
הקיבוץ נוסד בשנת 1933 בשכונת בת גלים בחיפה על ידי קבוצות חלוצים חברי תנועת השומר הצעיר מליטא וצ'כוסלובקיה שעלו כחלק מהעלייה החמישית, ולכן נקבע שמו הראשון של הקיבוץ: "צ'כו־ליטא".
בשנת 1934 עבר הקיבוץ לקריית חיים המערבית, מערבה לפסי מסילת הברזל, היכן ששכן בסיס צבאי, מצפון מערב לאצטדיון קריית חיים של היום. הוא נשא אז את השם "משמר זבולון". בתקופה זו הוקמו משפחות של חברי הקיבוץ והוקם משק חקלאי ראשון שכלל גן ירק ורפת.
בשנת 1937 הצטרף לקיבוץ גרעין "היוצר" מפולין. בתאריך 29 בנובמבר 1938, הקים הקיבוץ את ישוב חומה ומגדל מספר 28 בסמוך לבית חרושת ללבנים "נעמן". בשנת 1940, הוא עבר לאתר הקבע מצד מזרח לכביש חיפה-עכו, ומדרום לקיבוץ עין המפרץ. במקום זה הוא שוכן עד היום. מאז נקרא שמו "כפר מסריק", על שמו של טומאש גאריג מסריק.
חדר האוכל הבנוי בכפר מסריק תוכנן על ידי האדריכל מוניו גיתאי-ויינרויב ונחנך בשנת 1965.
המועצה לשימור אתרים הציבה שלטי הסבר על מבנים ישנים באזור "חצר ראשונים" כמו המאפיה, מגדל המים, מחסן הירק, חדר האוכל ועוד.
ליד הקיבוץ נמצא בית הספר היסודי "גוונים" בו מתחנכים ילדי הקיבוץ והסביבה. עד 1996 התקיים באותו מתחם מוסד החינוך העל יסודי "נעמן" אשר לאחר מכן אוחד עם בית החינוך אושרת בקיבוץ עברון ונוצר "בית חינוך אופק".
נמש
נמש או בהרת קיץ הוא כתם צבען חום־צהבהב ואף כתום המופיע על עור האדם דרך קבע או רק אחרי חשיפה לשמש, בחלקי עור שיש בהם ריכוז יתר מהפיגמנט מלנין, האחראי לצבע העור.
נמשים מתפתחים בעיקר על הפנים, הצוואר, הכתפיים וגב כפות הידיים. הם שכיחים יותר אצל אנשים בעלי שיער בהיר או אדמוני. בדרך־כלל, הנמשים לא מופיעים אצל ילדים לפני גיל חמש.
הנטייה לנמשים היא במידה רבה נטייה תורשתית, שאיננה מחלה ואין מתלווים אליה שינויים אחרים כלשהם, אלא אם נמשכת החשיפה לשמש והנמשים עלולים להפוך ממאירים. בגיל מבוגר עשויים הנמשים להפוך לכתמים חומים כהים שפירים אשר מכונים "כתמי זקנה". אפשר למנוע הופעת נמשים על ידי הימנעות מחשיפת הפנים לאור שמש עז בקיץ.
תפלת השתן
תַּפֶּלֶת הַשֶּׁתֶן (Diabetes insipidus; בלטינית: שתן תפל; ידועה גם בשם סוכרת תפלה) היא מחלה נדירה הנובעת מייצור-חסר של הורמון נוגד השתנה (ADH) המופרש מן האונה האחורית של יותרת המוח ומווסת את הפרשת השתן. הורמון זה מווסת את כמות המים הנספגת מחדש באבוביות הכליות לאחר שהשתן הסתנן מן הדם. סוכרת תפלה הנגרמת עקב ייצור לקוי של הורמון זה, קרויה סוכרת תפלה מרכזית.
במצב של תפלת השתן מופרשות כמויות גדולות מאוד של שתן - לפעמים עד 20 ליטר ביום - ולכן החולה צמא כל העת, ושנת הלילה שלו מופרעת על ידי הצורך להפריש שתן. בדיקת אלקטרוליטים בדם תגלה עליה בריכוז הנתרן עקב איבוד נוזלים. המחלה עשויה להתגלות גם עקב לחץ של גידול על האונה האחורית של יותרת המוח.
אטימולוגיה.
המונח בעברית סוכרת תפלה, מקורו בטעות בתרגום. אין למחלה זו כל קשר לסוכרת, למעט תופעה של ריבוי שתן בשתי המחלות. מחלת הסוכרת נקראת בלטינית Diabetes mellitus (שמשמעותו: "שתן מתוק"), ובשפות אירופאיות רבות נהוג לקרוא למחלה בקיצור במילה אחת Diabetes.
לעומת זאת, מחלה זו, של חוסר הורמון נוגד השתנה נקראת Diabetes insipidus, בלטינית: "שתן תפל". המילה Diabetes (שתן) תורגמה בטעות ל"סוכרת" וכך נקראה המחלה בטעות "סוכרת תפלה".
על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית משנת 1999, תקרא המחלה בעברית תַּפֶּלֶת הַשֶּׁתֶן.
תפלת שתן מרכזית.
תפלת שתן מרכזית (באנגלית- central Diabetes insipidus) היא מצב כרוני או אקוטי, המתאפיין בהשתנה מרובה ושתייה מרובה כתגובה למחסור בהורמון נוגד השתנה.
קיימים שלושה סוגים: משפחתית, אידיופתית (ממקור לא ידוע), ומשנית.
תפלת שתן מרכזית משפחתית.
מדובר במחלה המועברת בתורשה אוטוזומלית דומיננטית. בחלק מהמשפחות נמצאה מוטציה בגן המקודד את הורמון נוגד השתנה.
ישנן צורות תורשתיות שכיחות פחות כגון מוטציה ב- AVP  הממוקמת על כרומוזם 20. מוטציות ב WFS1 גן המקודד לחלבון טראנסממברנלי ופוגעת במוח ובמערכת העצבים ולכן עלול לגרום בין היתר ל- Diabetes insipidus. מוטציות בגן PCSK1 המקודד לאנזים Proprotein convertase 1 ומשפעל את הפורוהורמון תוך ביקוע קשרים פפטידים, קיים רק בתאים נוירואנדוקרינים כמו במוח. תינוקות הטרוזיגוטים  נולדים עם מחלה שאינה באה לידי ביטוי עד לגיל מאוחר וחומרתה משתנה בהתאם למוטציה שגרמה למחלה.
תפלת שתן מרכזית אידיופתית (ממקור לא ידוע).
שכיחותה של מחלה זו נעה בין 10% ל-30%. המחלה נובעת כתוצאה מירידה בתפקוד של בלוטת ההיפופיזה האחורית, שמביאה לירידה בייצור של הורמון נוגד השתנה. בחלק מהמקרים נמצאו נוגדנים נגד נוירונים מגנו-סלולריים שהם יצרנים של ההורמון, לכן ההשערה היא כי מדובר במחלה אוטואימונית, בפרט כאשר הגבעול המחבר בין ההיפותלמוס להיפופיזה הוא מעובה כתוצאה מתהליך דלקתי.
תפלת שתן מרכזית משנית.
זו מחלה משנית לגידולים, לטראומה, להפרעות וסקולריות ועוד, אשר גורמים לפגיעה בהיפופיזה, וכתוצאה מכך לירידה בהפרשת הורמון נוגד השתנה. גרורות יכולות להביא למצב של תפלת השתן מרכזית, בדרך של שליחת הגרורה להיפופיזה האחורית. ניתוחים עלולים גם הם להביא להופעה של תפלת השתן מרכזית- כך למשל, ניתוח להוצאת מאקרו-אדנומה יכול לגרום להתפתחות של תפלת שתן מרכזית, בדרך כלל בשלושת שלבים:
תפלת שתן כלייתית.
כאשר תפלת השתן נוצרת כתוצאה מחוסר תגובה של קולטנים להורמון נוגד השתנה, מצב זה נקרא תפלת שתן כלייתית.
יכול להיות תורשתי או נרכש:
תורשתי- עמידות הכליות להורמון לוזופרסין. תוצאה של תגובה לא מספקת של הכליות לזופרסין  למשל בגלל מוטציות בקולטן להורמון AVP רצפטור 2 (AVPR2) או בקולטן אקוופורין 2 (AQP2) .
נרכש- השפעה שלילית של תרופות כגון ליתיום או היפרקלצמיה. כניסת ליתיום לPrinciplr call  מעכבת גליקוגן סינתאז קינאז (GSK3B) שהוא גורם מזרחן ומפחיתה את הביטוי של AQP2. . היפרקלציוריה עלולה להפעיל את הקולטן הרגיש לסידן casR אשר מגביר את רמות הסידן בתא וגורם לAutophay.
קישורים חיצוניים.
Mirjam Christ-Crain, Daniel G Bichet, Wiebke K Fenske, Morris B Goldman, Soren Rittig, Joseph G Verbalis, &amp; Alan S Verkman. (2019). Diabetes insipidus (Primer). "Nature Reviews. Disease Primers". https://doi.org/10.1038/s41572-019-0103-2
יוג'ין או'ניל
יוּג'ין גלדסטון אוֹ'ניל (באנגלית: Eugene Gladstone O'Neill; 16 באוקטובר 1888 - 27 בנובמבר 1953) היה מחזאי אמריקאי, זוכה פרס פוליצר ופרס נובל לספרות.
ביוגרפיה.
יוג'ין אוניל נולד בברודוויי, בחדר מלון. אביו היה שחקן ואת רוב ילדותו העביר במסעות עם הוריו.
אוניל סולק מאוניברסיטת פרינסטון בגלל מעשה קונדס שעשה ובשל סכסוך עם ההנהלה. לאחר סילוקו מהאוניברסיטה עבר בין עבודות ועיסוקים שונים, ביניהם כתב בעיתון לונדוני, שחקן תיאטרון ומחפש זהב בהונדורס. אולם, לאחר שקרא ספר של ג'וזף קונרד, החליט לצאת אל הים והפליג באניה לבואנוס איירס, המשיך לאפריקה הדרומית ומשם חזר לבוסטון.
לאחר שלקה במחלת השחפת אושפז בבית חולים, שם החל לכתוב את מחזותיו הראשונים. בהמשך, פגש אוניל בניו יורק קבוצת שחקנים, שייסדו תיאטרון ניסיוני וחיפשו כישרונות חדשים. שם החלו מחזותיו, שזכו לאהדה רבה מחברי הקבוצה, להיחשף לציבור.
בשנת 1924 חבר אוניל לאנשי תיאטרון נוספים בעיר והחל לכתוב מחזות המבוססים על ניסיונו כימאי.
מחזותיו מתאפיינים בגיוון רב מבחינת הנושאים העולים בהם וכן מבחינת המבנה שלהם: בחלק ממחזותיו בחר אוניל להאריך את המחזה ל-9 מערכות אשר הוצגו במשך שלושה ערבים רצופים.
במהלך חייו צצו בעיות שונות במחזותיו של אוניל, משהביע אובדן תחושת שייכות לעולם וכן איבד את אמונתו באלוהים, רגשות אשר השפיעו על כתיבתו.
בתו אונה נישאה לקולנוען צ'ארלי צ'פלין כשהייתה בת 18 וצ'פלין בן 54. בעקבות זאת, החרים או'ניל את בתו ולא ראה אותה שוב עד יום מותו. נכדתו היא השחקנית ג'רלדין צ'פלין ונינתו היא השחקנית אונה צ'פלין.
בשנת 1936 זכה אוניל בפרס נובל על הישגיו בספרות והיה למחזאי האמריקאי הראשון אשר זכה בפרס זה. כמו כן, זכה בלא פחות מ-4 פעמים בפרס פוליצר.
מחזותיו הנודעים ביותר: "מסע ארוך אל תוך הלילה", "מעבר לאופק", "לכל ילדי האלוהים יש כנפיים", "האל הגדול בראון", "הפסקה מוזרה", "מוכר הקרח בא", "האבלות יאה לאלקטרה".
בישראל הוצגו מחזותיו: "הקיסר ג'ונס", "תשוקה בצל האילנות" (שהוצגו על ידי התיאטרון הקאמרי) "ניצוץ של משורר", "אנה כריסטי" (שהוצג על ידי הבימה) אסירי הקרח (שהוצג על ידי סטודיו דרמטית משכן בירושלים) ו"מסע ארוך אל תוך הלילה" שהוצג בארץ כמה פעמים.