לאחר הפסקה ארוכה למדי, והצטרפות של חבר נוסף ללהקה (נגן הגיטרה סאש פידלר, שהצטרף ב-2003), באפריל 2005 יצא האלבום "Amaroid". על מנת לקדם את האלבום החדש, הלהקה הצטרפה לסיבוב ההופעות של להקת VNV Nation. באוקטובר 2005 הוציאה הלהקה שני אלבומים נוספים: הוצאה מחודשת של אלבום הבכורה "Pale", עם תוספת של שלושה שירים חדשים, ו-"Re-Pale", אוסף של גרסאות חדשות לשירים ישנים שלהם, רמיקסים ושירים שראו אור בפעם הראשונה. במקביל להוצאת האלבומים, הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות העצמאי הראשון שלה, שנערך בכל רחבי גרמניה.
בסוף 2006 ברנרד לה סיג עזב את הלהקה, וזמן קצר לאחר מכן הצטרף אליה נגן התופים מרקוס האלטר. בפברואר 2007 יצא הסינגל "Synthesize Me", שהפך לאחד מהשירים המוכרים והמזוהים ביותר עם הלהקה, וקידם את האלבום שיצא חודש לאחר מכן ונקרא "A Different Life". שירי האלבום הכילו ביקורת על החברה, הנשלטת על ידי מערכת ערכים מלאכותית וסוטה.
אלבום האולפן השביעי של הלהקה, "Cubed", יצא במרץ 2010, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האלטרנטיביים הגרמני. הסינגל מתוך האלבום, "Child of Entertainment", הפך גם הוא לאחד מלהיטיה המצליחים והמוכרים של הלהקה.
בינואר 2013 יצא "Even The Devil Doesn't Care", אלבום האולפן השמיני של הלהקה. מתוכו יצא הסינגל "The Scale".
שירי הלהקה זוכים להצלחה ולהשמעות רבות במועדונים המשתייכים לסצנת המוזיקה האלטרנטיבית. נכון ל-2013, הלהקה קיימה מעל ל-150 הופעות ביותר מ-20 מדינות, ביניהן מקסיקו, רוסיה, קנדה, סרביה וישראל. ב-23 בפברואר 2012 הופיעה הלהקה במועדון הבארבי בתל אביב. ב-4 באוקטובר 2018 הופיעה הלהקה בשנית בישראל, במועדון הגגארין בתל אביב.
חלק מחברי הלהקה לוקחים חלק במקביל בפרויקטים נוספים: טורבן ונט היה חבר בלהקת הדארק וייב "Diary of Dreams". פליקס מארק הוא סולן להקת הסינת'פופ "Frozen Plasma", שיתף פעולה במספר שירים עם פרויקט הפיוצ'רפופ "Mental Discipline", והוציא שני אלבומי סולו: "Pathways" (2008) ו-"Parallel Worlds" (2011).
דיורמה (להקה)
יאללה בלאגן
התקיפות בנשק הכימי בע'וטה
ווסטוק (משגר)
משגר הווסטוק (ברוסית: Восток, באנגלית: Vostok, תרגום: מזרח) או הווסטוק-K (נקרא גם R-7 8K72K) היה שדרוג של הטיל הבליסטי R-7. הוא שימש לשיגור למסלול של חללית הווסטוק כחלק מתוכנית ווסטוק (התוכנית המאוישת הראשונה של ברית המועצות).
ווסטוק 8K72K
השובבים
השובבים היא להקת קומדי רוק ישראלית שהוקמה בשנת 2005 בתל אביב.
היסטוריה.
למרות שבשנותיה הראשונות לא פנתה לרדיו והחליפה נגנים רבים (נטע ארמה, ישי זומר, איתי איזנברג, שלומי מור, שלומי קזס ואסף אורלב), להקת השובבים הצליחה לבסס את עצמה בקרב מאזינים צעירים לאורך זמן, ומופיעה בהצלחה בפני קהל רב ואדוק בהופעותיה.
השובבים מאופיינים בתלבושות ססגוניות, שירים וקטעי מעבר קומיים, בסגנונות מוזיקליים משתנים, כאשר העיקרי מביניהם הוא רוק אמריקאי, עם נגיעות של פאנק, אתני, וספרדי/קובני. לשובבים קליפים רבים ומגוונים, סרט קצר שהוא מחזמר בשם "מריחוזמר" שזכה להשתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים ב-2009.
בתחילת 2011 החל המפיק המוזיקלי אבי ליבוביץ' (שהפיק מוזיקלית עבור ברברה סטרייסנד, אסף אבידן, "הדג נחש", "פאנקנשטיין", מרינה מקסימיליאן בלומין, "האורקסטרה של אבי ליבוביץ'" ועוד) להפיק עבור השובבים. הצטרפותו היוותה נקודת מפנה מבחינה מוזיקלית ומבחינת תוכן עבור השובבים. יחד עם ליבוביץ', הפיקו השובבים את אלבום האולפן הראשון שלהם "ג'אנק", שהשתחרר רשמית בשנת 2013.
בפברואר 2017, התקיימה הופעת הפרידה של השובבים במועדון הבארבי בתל אביב. ב-2018 הקימו שלושה מחברי השובבים את להקת ביש בש.
אירוחים והתארחויות.
השובבים זכו לחשיפה עם כתבות בידיעות אחרונות, במעריב, בחדשות ערוץ 2, חדשות ערוץ 10, בחדשות HOT3, "לונדון וקירשנבאום", "שי ודרור", "תוצרת הארץ" בערוץ 1, "צינור לילה", ובאתרים רבים נוספים.
במהלך הופעותיהם אירחו השובבים להקות ומוזיקאים רבים, ביניהם "רד בנד", "כל החתיכים אצלי", "לא דובים", "תירס סקסואל", באלדי אולייר, "של נעליך", "דון ויקטור", "הבנים של שמעון", "פישיבום", "צנזורה" ועוד.
מבצע סופת מדבר
דבש בישראל
צריכת הדבש בישראל עומדת על כ-500 גרם לנפש בשנה, והיא כמחצית מהצריכה הממוצעת בעולם המערבי.
תפוקת הדבש בישראל בשנת 2019 עמדה על 4,000 טון וענתה על מרבית הביקוש לצריכה מקומית (80%), יתרת הצריכה המקומית (20%) מקורה ביבוא.
פדיון ייצור מקומי של דבש נאמד בשנת 2019 בכ-68.8 מיליארד שקל.
אטימולוגיה.
המילה דבש מופיעה בתנ"ך 54 פעמים, 21 פעמים מתוכן בביטוי המתאר את ארץ ישראל כ"ארץ זבת חלב ודבש". מהעדר הוכחה לגידול דבורים בארץ ישראל בתקופת המקרא וכן מההקשר שבו מופיעה המילה הסיקו חכמי התלמוד, חז"ל ובעקבותיהם המפרשים המסורתיים כי המילה דבש מתארת מיץ או עיסת פירות מתוקים (רש"י: " כל מתיקת פרי קרוי דבש"), בדומה, בערבית של ימינו codice_1 (דִבְּשׂ) הוא נוזל צמיג בריכוז גבוה של סוכר המופק מפירות דוגמת ענבים או חרובים. רק במקום אחד בתנ"ך ברור שהכוונה לדבש דבורים: , ובמקום נוסף ייתכן כי מדובר בדבש דבורים, אם כי אין כן דעת הפרשנים במקום: .
היסטוריה.
בתקופה שקדמה לכיבוש הארץ, ישבו בארץ ישראל החִתים (1330 לפנה”ס), שהכירו היטב את עולם הדבוראות. באוסף החוקים החִתי מאותה התקופה ישנם סעיפים הדנים בעונש שיש להטיל על גנבי דבורים. על פי החוק החִתי, נחיל דבורים היה שווה בערכו לכבשה (הדבש היה שווה פחות).
תקופת המקרא.
כאמור, חלק נכבד מאזכורי הדבש במקרא, דוגמת ההתייחסות ל"ארץ זבת חלב ודבש" או לאיסור על הקטרת דבש על המזבח (ויקרא, ) קשורים דווקא לתמר, אך התנ"ך מתייחס גם לדבורים, לנחילי דבורים ולדבש דבורים.
האזכור הידוע ביותר לדבש קשור לסיפור שמשון: .
סיפור תנ"כי נוסף הקשור בדבש הוא סיפור מלחמת יונתן בפלשתים במכמש: .
הדבורה שהכירו בני ישראל הקדומים הייתה כנראה הדבורה הארצישראלית הפראית ("Apis mellifera syriaca"), שנהגה להתנחל בינות סלעים; לכך מוצאים סימוכין במספר מקומות במקרא: ; . את הדבש היו רודים באופן חופשי מנחילי דבורים שבטבע: .
אף שכפי הנראה לא היה קיים ענף דבוראות בין תושביה העברים של ארץ ישראל הקדומה, ניתן ללמוד ממספר מקורות כי לתושבי ארץ ישראל היה ידע בסיסי בחיי הדבורים ובטיפול בהן: . . הפסוק האחרון מעיד כי תושבי ארץ ישראל הקדומה הכירו את השימוש בעשן להרגעת הדבורים בכוורת לפני הטיפול בה.
דבש, חמאה, סולת ושמן היו מוצרי מזון עיקריים בתזונת האדם: , . היות שהדבש היה מזון חשוב, היה המסחר בו נפוץ בתקופת המקרא. בתעודות מצריות עתיקות מצוין כי לאחר מות המלך יאשיהו (בערך 600 לפנה"ס) העלו מארץ ישראל מס למצרים: 823 כדי דבש. בספר יחזקאל מצוין: . ואכן, הדבש היה ידוע כמוצר בעל ערך ואיכות גבוהים: .
תקופת בית שני.
קיימות עדויות מעטות על גידול דבורים ושימוש בדבש בתקופת בית שני.
תקופת המשנה והתלמוד.
לעומת תקופת המקרא, שבה לא היה ענף דבוראות, בתקופת המשנה והתלמוד הייתה הדבוראות ענף חקלאי מובהק. ניתן ללמוד על כך מתוך ספרות ההלכה שדנה בבעיות משפטיות הקשורות לגידול דבורים לדבש. כמה דוגמאות:
במשנה מופיעים דיונים על כשרות הכוורת והדבש שרודים ממנה. מהדיונים עולה כי ענף הדבוראות בתקופה ההיא היה ברמה גבוהה. במשנה, במסכת עוקצים משניות י ויא נאמר:
תקופת האסלאם.
בעולם הערבי נהגו התושבים לרדות דבש מנחילים טבעיים או לגדל דבורים בכוורות עשויות מחימר בצורת גליל. הגאוגרף המוסלמי הירושלמי בן המאה העשירית מוקדסי מספר בכתביו על הפקת דבש מצוף פרחים באזור ירושלים, וכי חלת הדבש (בערבית "שַהַד") הייתה בין מוצרי היצוא של אזור ארץ ישראל.
רבי עובדיה מברטנורא ורבי משולם מוולטרה, שחיו בסוף המאה ה-15, מזכירים דבש דבורים שנמכר בשוקי ירושלים. בכתבים עות'מאניים מהמאה ה-16 מדובר על מיסוי על דבורים בכל רחבי ארץ ישראל.
מהמאה ה-19 ועד הקמת מדינת ישראל.
בתחילת המאה ה-19 רוב הדבש היה נרדה מנחילי דבורים טבעיים ("עַסַל בַּרִי"). רק פלחים בודדים גידלו דבורים בכוורות גליליות מחימר או בכדי חרס. פלחים אלה היו רודים דבש פעם בשנה והיו נעזרים לשם כך בבעל מקצוע הקרוי "אַבּוּ נַחַל" שהיה מצויד בכד עישון, כפפות ומסכה. אותו "אבו נחל" היה מוציא את חלת הדבש בסכין מהכוורת ומעבירה לפלחים. אלה סחטו את חלת הדבש בידיים או בין שני קרשים. הדבש שנרדה בצורה זו לא היה מזוקק והכיל גם פירורי שעווה וקרעי פגרי דבורים.
הדבוראות המודרנית בארץ ישראל החלה כשהגיע לארץ המיסיונר הגרמני האב הנרי בַּלְדֶנְסְפֶרגֶר בשנת 1842, למוסד האנגליקני ליתומים שבהר ציון. כאן נולדו לו 5 בנים ובת. הבן הבכור פיליפ הוא שהכניס את ענף הדבוראות לארץ. פיליפ התמסר לגידול דבורים בכוורות שנהג להעביר ממקום למקום בהתאם לעונות הפריחה. בהיותם באזור נס ציונה התיידדו הדבוראים הגרמנים עם משה וראובן לרר שידעו לדבר גרמנית. כאשר ראו הגרמנים כי מצבה הכלכלי של משפחת לרר הורע, הציעו להם להיכנס לענף הדבוראות.
המיזם החל על פי הנחיות הדבוראים הגרמנים עם מאה כוורות. המוצר היה דבש טהור, אך כדי למכרו לערבים, שחשדו כי מדובר בתמיסת סוכר, היו הלררים מוכרחים להוסיף פירורי שעווה וקרעי פגרי דבורים. צאצאי המשפחה ממשיכים עד היום לעסוק בדבוראות. עד היום משמשת נס ציונה כאחד המרכזים הגדולים בארץ ישראל לגידול דבש.
בשנת 1911 הוקמה אגודת הדבוראים הראשונה, "אגודת מגדלי דבורים בארץ ישראל". באגודה היו חברים 27 מגדלי דבורים.