במחזה וצלב הקדוש (Svatý Václav) (1912) הוא בדק את הנושא של אלימות מוצדקת. בדרמה מיליונים (Miliony) שנכתבה ב-1914 הוא בדק איך העושר הורס את האנושיות של היחיד.
את עיקר פרסומו קיבל במחזה קצווי הכרך (Periférie), סיפורו של המלצר הפושע והג'יגולו פראנצ'י שחוזר אחרי ריצוי עונש בכלא לשכונות העוני בפרברים של "העיר המוזהבת". שם הוא פוגש את אנצ'י הזונה היפה והורג, לא בכוונה את המאהב שלה. המחזה הוצג ב-1932 בתיאטרון הבימה בכיכובה של חנה רובינא בתפקיד אנצ'י הזונה, תפקיד אשר עורר מחלוקות בקרב היישוב היהודי עקב מיניותו התוססת (רובינא אף לבשה חצאית מיני, פריט המזוהה דווקא עם שנות השישים ולא עם שנות השלושים, במהלך ההצגה).
לאנגר קיבל פרס עבור מחזהו פטרול (Jízdní hlídka) בו הוא הסתמך על חוויותיו מהלגיון הצ'כי כדי לבחון את היחס בין האינדיבידואל והקבוצה. הוא מרומם ערכים אנושיים מעל עקרונות אידאולוגיים.
הקומדיה הגמל עובר בקוף של מחט (Velbloud uchem jehly) היה הצלחה קופתית גדולה מאוד בבורגתיאטר של וינה.
במחזה שלו האחים המכבים (U bratří Makabejských), אותו עם ירוסלב האשק, הופיעה לראשונה דמותו של שווייק אותה פיתח האשק מאוחר יותר בספר החייל האמיץ שווייק
לאנגר כתב גם פרוזה. אוסף הסיפורים שלו ונוס המוזהבת (Zlatá Venuše) זכה בפרס של האקדמיה הצ'כית לאמנויות ומדעים. אוספי הסיפורים שכתב מתאפיינים ברעיון שרגע מיוחד בחיים קובע את גורלו של האדם.
ב-1943 פרסם בלונדון סיפור בשם הילדים והפגיון (Děti a dýka) בו מתואר מפגש בין ילדי כפר ליד העיר קלדנו והגסטפו.
חגי רגב
חגי רגב (דצמבר 1943 – 31 בדצמבר 2021) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, ששירת כמפקד חטיבה במלחמת לבנון הראשונה, מפקד אוגדה ומזכיר צבאי לשר הביטחון יצחק רבין.
ביוגרפיה.
רגב נולד בכפר הרא"ה בעמק חפר ולמד בישיבה תיכונית מדרשית נעם. התגייס לצה"ל ב-1963 ועשה את מרבית שירותו בחיל השריון. ב-1964 סיים קורס קציני שריון, היה חבר במשלחת של צה"ל לפורט נוקס בארצות הברית במטרה להשתלם על טנקי הפטון M48 האמריקאים (שזכו בצה"ל לכינוי מגח) והיה בגרעין המייסד של גדוד 79 בחטיבה 7.
במלחמת ששת הימים שימש קצין מבצעים גדודי, לאחר המלחמה יצא לקורס מפקדי פלוגות.
במלחמת ההתשה פיקד על פלוגת טנקים בגדוד 184 והיה אחראי על הגזרה המרכזית בתעלת סואץ, מול איסמעיליה.
במלחמת יום הכיפורים שימש קצין אג"ם בחטיבה 7, בפיקודו של יאנוש בן-גל בקרבות הקשים ברמת הגולן.
בשנים 1976 עד 1978 כיהן כראש לשכת הרמטכ"ל מוטה גור, ליווה אותו בהכנות למבצע אנטבה ובפיגוע כביש החוף, והיה חבר המשלחת הצבאית לשיחות השלום עם מצרים. ב-1978 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבה 401. ב-1980 מונה למפקד בית הספר לשריון (עוצבת בני חיל), ובמבצע שלום הגליל פיקד על צוות קרב חטיבתי שמנה שני גדודי שריון שהורכבו מחיילי בית הספר. צוות הקרב בפיקודו לחם בגזרה המערבית של לבנון, בציר החוף והשתתף בנחיתה צפונית לנהר האוואלי. ב-1982 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד אוגדה 611, אוגדת שריון מילואים בפיקוד הדרום.
ב-1985 מונה למזכיר צבאי לשר הביטחון, יצחק רבין, ושימש בתפקיד 5 שנים. ב-1986 נחשף כי לווה כספים מנהגו שהיה מעורב בסחר בסמים, רגב הועמד לדין משמעתי בפני האלוף במילואים חיים ארז, הורשע בהתנהגות בלתי הולמת ונגזרה עליו נזיפה. הפרקליט הצבאי הראשי, אמנון סטרשנוב שנכנס לתפקידו בנובמבר 1986 דרש שרגב יעזוב את תפקידו אך הוא קיבל גיבוי מרבין, השתחרר באוקטובר 1987 ומונה ליועץ לשר הביטחון לענייני התעשיות הביטחוניות. לאחר מכן שירת כנציג משרד הביטחון בדרום אפריקה עד 1994. במסגרת זו הסתבך בתקרית דיפלומטית כשנחשף שהועברו דרך חשבון הבנק שלו כספים של יהודים מקומיים (שבשל חוקי דרום אפריקה נמנע מהם להוציא כסף מהמדינה) תמורת עמלות. החקירה נסגרה מחוסר אשמה.
ב-2010 מונה למנהל בית החייל ברמת גן. כמו כן שימש מנהל פרויקט "אמץ לוחם" באגודה למען החייל וקיבל אחריות לכל בתי החייל בהמשך.
רגב היה בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ולמד במכללת המלחמה של צבא ארצות הברית בקרליל בארצות הברית.
נפטר ב-31 בדצמבר 2021. הותיר שתי בנות ושלוש נכדות. היה נשוי מ-1966 לאריאלה (לבית פלבנר), ומ-1999 לליזן.
מסילת העמק
מסילת העמק היא מסילת רכבת מחיפה לבית שאן, באורך של כ-60 קילומטר. המסילה מבוססת על מסלול רכבת העמק ההיסטורית שפעלה עד מלחמת העצמאות (ובשירות מקוצר עד עפולה עד שנת 1951), ותוואי המסילה סמוך מאוד לתוואי ההיסטורי בחלקים גדולים מהמסילה. עבודות הבנייה למסילה החלו ב־2011, הושלמו באביב 2016, והקו נחנך באוקטובר 2016, כקו נוסעים פרברי בין בית שאן - עפולה - חיפה - עתלית וכקו משא בין מסוף המטענים בבית שאן לנמל חיפה (ושאר מסופי המטען בארץ).
היסטוריה וההחלטה על חידוש הקו.
רכבת העמק נסללה בראשית המאה ה־20 כשלוחה של מסילת הרכבת החיג'אזית, וקישרה בין נמל חיפה, חיפה, עפולה, עמק יזרעאל, בית שאן, נהריים, צמח ומשם לדרעא ולדמשק שבסוריה. הפעלת הרכבת פסקה בראשית מלחמת העצמאות, בעקבות סדרת חבלות של כוחות ההגנה כנגד המסילה, שהתעבורה בה סייעה ללוגיסטיקה של הכוחות הערביים מסוריה לארץ ישראל. לאחר מלחמת העצמאות חודשה חלקית פעולת המסילה בין חיפה לעפולה (שכמעט ולא נפגעה במלחמה), אך לא פעילות הרכבת לעמק יזרעאל, בית שאן וצמח, שדרשה שיקום נרחב יותר. בנוסף קטע מסילה קצר בין בית שאן וצמח (באזור נהריים) נותר בצד הירדני של הגבול. המסילה הושבתה כליל ב־1951 בשל אי-כדאיות כלכלית להפעלה. לאחר השבתתה פורקו חלקים מהמסילה, על חלק משטחה נסללו כבישים ודרכי עפר, והוקמו מבנים שונים, כדוגמת בסיס רמת דוד, בית סוהר שיטה ופארק בעפולה. חלק ממעברי הכביש של המסילה ההיסטורית, מסילת עפולה-טבריה, הפכו לצמתים עמוסים, כדוגמת צומת הצ'ק פוסט וצומת העמקים.
בשנת 1998 נערך סקר אשר בחן את התאמת השטח להקמת מסילת רכבת מודרנית וב-29 אוקטובר 2002 הכריז שר התחבורה דאז אפרים סנה, שרכבת ישראל החלה בתכנון רכבת העמק. ב-5 בנובמבר 2002 החליטה "ועדת השרים לפיתוח הנגב והגליל", בראשות ראש הממשלה אריאל שרון, כי במסגרת תוכנית החומש של רכבת ישראל, תחודש מסילת רכבת העמק. לשם כך הוגשה לאישור תוכנית לתשתיות לאומיות בה נערכו שינויים נוספים בתוואי המקורי בהתאם להתפתחויות נוספות שקרו בשטח מאז אושרו השינויים בתוואי שהוגדר בשנת 1988. שינויים אלו כוללים את הוצאת מסילת הרכבת מהתוואי ההיסטורי שעובר במרכז העיר עפולה, ותכנון תוואי חדש אשר יעקוף את עפולה מצפון ובחלקו אף יעבור בחפיר. תחנת עפולה החדשה תוכננה למרכז העירוני החדש של האזור הנמצא בנקודה בין עפולה לעפולה עילית. הוועדה לתשתיות לאומיות אישרה עקרונית את התוכנית במרץ 2004.
התוכנית, בהסתייגויות מסוימות, אושרה בידי ועדות התכנון לקראת סוף 2005 והייתה אמורה להיבנות בין השנים 2005–2008 בהשקעה של כ-1 מיליארד ש"ח, אך בפועל עבודות הסלילה בקו החדש-ישן התעכבו בשל מחלוקות על הכדאיות הכלכלית של הקו ובשל עדיפויות קודמות לתקציב.
בשנת 2010 החליטה ממשלת ישראל על הקמתה של מסילת העמק, כחלק ממיזם "נתיבי ישראל", שנועד לקצר זמני נסיעה בין מרכז המדינה לפריפריה. החלטת ממשלה קבעה שמימוש המיזם, בנוסף לסלילתה של מסילת עכו - כרמיאל יתחיל במהלך שנת 2011 ויבוצע על ידי נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה, שעד אז עסקה בהקמת רשת הכבישים הבינעירונית בלבד, ולא על ידי רכבת ישראל, כפי שהיה עד אז. במרץ 2016 הסתיימה הנחת פסי המסילה. כלל העבודות של קו הרכבת הושלמו עד קיץ 2016 והקו החל לפעול באוקטובר 2016, בדיוק 111 שנים לאחר חנוכת רכבת העמק המקורית.
המסילה נבנתה על ידי שותפות סולל בונה, לסיכו ובאנבאו.
לקראת הקצה המערבי של מסילת העמק נמצאת תחנת הרכבת מרכזית המפרץ (שתחילה כונתה "לב המפרץ מזרח") והייתה באחריות חברת יפה נוף החלה להבנות באיחור, ונפתחה לאחר כמה דחיות ב-3 ביולי 2018.
רציף 3 ב"מרכזית המפרץ", בו עוברת הרכבת במסילת העמק נקרא "קו העמק".
יעדי הקו.
ל"רכבת העמק" נקבעו חמישה יעדים:
מסלול הקו.
מסילת העמק המודרנית פועלת במסלול בן 60 קילומטר בין חיפה לבית שאן דרך אזור יקנעם, עפולה ועמק יזרעאל ויש בה 5 תחנות נוסעים מרכזית המפרץ, כפר יהושע-יקנעם, מגדל העמק – כפר ברוך, עפולה ובית שאן. המסלול מיועד להפעלת קווי נוסעים וקווי משא במהירות של עד 160 קילומטר לשעה.
משיקולים של תחזית לשיעור נוסעים נמוך וחסכון תקציבי נבנתה המסילה כמסילה בודדת ועקב כך קיימת מגבלה תפעולית למעבר של רכבות (נוסעים ומשא) בשני הכיוונים ולכן נדרש מפגש רכבות בתחנות הרכבת או בתחנות תפעוליות לאורך הקו ותדירות הרכבות בקו אינה גבוהה.
המסילה נבנתה עם הכנה תשתיתית להכפלתה, נשמר מקום בתוואי למסילה נוספת וגשרים במסלולה נבנו ברוחב המתאים למסילה בודדת (אך עם אפשרות להרחבה).
המסילה מתחברת למסילת החוף בסמוך לגשר פז. מאפייני החיבור מאפשרים חיבור בין חלקה הדרומי של מסילת החוף, אך לא עם חלקה הצפוני, מה שיכול לאפשר בעתיד הפעלת רכבות מכיוון בית שאן לכיוון מרכז הארץ אך לא לכיוון צפון. נוסעים אשר מעוניינים להמשיך צפונה לתחנות בקריות, עכו, נהריה ולכיוון כרמיאל יחליפו רכבת במרכזית המפרץ או בתחנת חיפה מרכז. מרכזית המפרץ הוא מרכז תחבורתי גדול המקשר את הקו עם קווי רכבת נוספים, קווי אוטובוס רבים ואף חיבור עם רכבל לכיוון הטכניון ואוניברסיטת חיפה.