בשל ריחוקו היחסי שימש הקיבוץ כמחנה הכשרה ואימונים עבור פלוגות של הפלמ"ח. בנוסף, היווה הקיבוץ תחנה במסלול הבאת עולים ארצה בדרך היבשה במסגרת עלייה ב'. חברי הקיבוץ סייעו לאנשי הפלמ"ח בהברחת אותם עולים, שהגיעו מעיראק, פרס וארצות ערב נוספות, ועזרו להעבירם את הירדן ולתת להם מחסה בקיבוץ בדרכם מערבה.
עם פרוץ מלחמת העצמאות המשיך היישוב להנות מהתמיכה שנתנו הבריטים למפעלי ים המלח אולם במאי 1948 עזבו הבריטים והלגיון הצטרף למערכה ולכן החליטו המוסדות הציוניים לפנות את המפעלים ואת בית הערבה. אנשי הקיבוץ המפונים הקימו את הקיבוצים גשר הזיו וכברי.
ההיסטוריה של בית הקברות.
עד פרוץ מלחמת העצמאות.
מ-1939 עד 1948 שימש המקום את הקיבוץ הצעיר ונקברו בו 5 נפטרים: 2 חברי קיבוץ, תינוק שנולד במקום, עולה חדש ולוחם פלמ"ח.
לאחר קום המדינה.
לאחר פינוי היישוב ב-20 במאי 1948 נותרו חמשת הקברים מאחור בתחומה של ממלכת ירדן. במהלך השנים נזנחו הקברים ואף חוללו באופן שלא איפשר זיהוי מיקומם.
לאחר מלחמת ששת הימים.
בשנת 1967, לאחר מלחמת ששת הימים, אותרו עצמות הנפטרים והובאו לקבורה בקבר אחים בסמוך לבית העלמין המקורי בו היו קבורים. קיימות מספר גרסאות המתייחסות לאופן בו אותרו הקברים:
בקבר אחים זה מופיע עדיין שמו של המעפיל אברהם בן אברהם שנפטר ב-1947 ונקבר כאלמוני.
בשנות ה-90.
ב-1990 הקים צה"ל במקום קבר אחים חדש (לצד קבר האחים שהוקם ב-1967) והניח במקום 5 אבני ראש במתכונת האבנים המשמשות בקברי חללי צה"ל וזאת אף על פי שבמקום נטמן רק חלל צה"ל אחד. חנוכת המצבה החדשה התקיימה ב-25 בספטמבר 1990 בטקס צבאי מלא ובנוכחות נציגי צה"ל ובני משפחה. מאחר שעד אותה שנה זוהה כבר המעפיל האלמוני נרשם שמו המלא על המצבה
בית העלמין כיום.
האזור בו נמצא בית הקברות מוגדר כשטח צבאי סגור והגישה אליו אפשרית לאחר תיאום עם מועצה אזורית מגילות ים המלח. כמו כן עורכת המועצה, מדי שנה, את צעדת "ראשוני ים המלח", בעקבות ראשוני המתיישבים באזור. במסגרת צעדה זו נפתחים לציבור מסלולי טיול לאזור שפך הירדן, לארץ המנזרים ולבית הקברות הזה.
הנקברים בבית העלמין.
כאמור נקברו בבית העלמין 5 נפטרים:
The Divine Comedy
The Divine Comedy (בתרגום לעברית: הקומדיה האלוהית) היא להקת פופ מצפון אירלנד, שהוקמה בשנת 1989 על ידי סולנה ניל האנון. האנון היה החבר הקבוע היחיד בלהקה, שניגן, בחלק מהמקרים, את כל כלי הנגינה שאינם תזמורתיים למעט תופים. בין השנים 1996–1999 הוציאה הלהקה תשעה סינגלים שהגיעו למצעד הסינגלים הבריטי, כולל הלהיט "נשיונל אקספרס" שנכנס לעשירייה הפותחת. נכון ל-2021 הלהקה הוציאה שנים עשר אלבומי אולפן.
חברי להקה.
בזמנים מסוימים הלהקה כללה את ניל האנון (שירה, גיטרות, קלידים, בס) בלבד, אך לאורך השנים היא כללה גם את:
ברת'ה שיפאן
מייק קוויגלי
מייקל ברוס קוויגלי (באנגלית: Michael Bruce Quigley; נולד ב-17 באוקטובר 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת אילינוי, ברציפות מאז שנבחר בחירות מיוחדות באפריל 2009. קוויגלי, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז קונגרס בו שוכן רוב החלק הצפוני של שיקגו כמו גם פרוורים מערביים של העיר. טרם היבחרו לקונגרס היה קווייגלי חבר במועצת הנציבים של מחוז קוק.
ביוגרפיה.
קוויגלי נולד באינדיאנפוליס בירת אינדיאנה, וגדל בכפר קרול סטרים (Carol Stream) שבאילינוי. ביישוב זה סיים בשנת 1977 את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון גלנברד נורת'. לאחר מכן למד באוניברסיטת רוזוולט, שם השלים לימודי תואר ראשון. קוויגלי עבר לאזור לייקוויו שבשיקגו ב-1982, והיה מעורב בפעילות קהילתית. הוא למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו לויולה, שם קיבל תואר שני במשפטים, ובאוניברסיטת שיקגו קיבל תואר שני נוסף במדיניות ציבורית.
קוויגלי נבחר לראשונה למועצת המפקחים של מחוז קוק בשנת 1998, במקומה של מריה פאפאס שנבחרה לגזברית המחוז. במהלך כהונתו יצא לו מוניטין של רפורמטור, משום שהתנגד להעלאות מסים אותן יזם נשיא מועצת מחוז קוק, ג'ון סטרוגר, ובהמשך נתמכו בידי בנו ויורשו טוד סטרוגר. לטענת קוויגלי, המחוז יכול היה לפעול בצורה יעילה יותר, והוא הציג דו"חות התומכים בעמדתו. קוויגלי גם ערער על המנהג למצוא מקומות עבודה לפקידי ציבור דמוקרטיים בשמורת היערות של המחוז.
בראשית 2009 התפטר רם עמנואל, חבר בית הנבחרים האמריקאי ממחוז הקונגרס החמישי של אילינוי, לשם מינויו לראש סגל הבית הלבן בממשלו החדש של נשיא ארצות הברית ברק אובמה. המושב הריק שנותר אחרי עמנואל גרר קיום בחירות מיוחדות. קוויגלי היה אחד מתריסר מועמדים שהגישו מועמדותם בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, מה שהיה התחרות האמיתית במעוז דמוקרטי זה. קוויגלי זכה לתמיכת העיתון "שיקגו סאן-טיימס", שכינה אותו "תומך מתמיד באחריות פיסקלית וכלב שמירה נגד בזבוזים ושחיתות". בנוסף, גם העיתון "שיקגו טריביון" יצא לתמיכתו של קוויגלי. תמיכות משמעותיות אלה סייעו למסע הבחירות של קוויגלי, והוא ניצח בבחירות המקדימות עם 22% מהקולות. ביום הבחירות מיוחדות גבר בקלות על רוזאנה פולידו, מועמדת המפלגה הרפובליקנית, וגרף 69% מקולות הבוחרים.
ב-7 באפריל 2009 קוויגלי הושבע לתפקידו בקונגרס. בבחירות אמצע הכהונה ב-2010 נבחר לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. במאי 2011 העניק קוויגלי את חסותו לתיקון חוק הפטריוט, האוסר על מכירת כלי נשק לאנשים ברשימת מעקב הטרור של ה-FBI. קוויגלי האמין שההגבלות הרפובליקניות על זכויות אזרח מכוח חוק הפטריוט סותרות את חוסר נכונות הרפובליקנים להגביל את הזכות לשאת נשק. הצעת חוק זו ספגה ביקורת נוקבת מחברי בית הנבחרים ג'ים סנסנברנר ולואי גומהרט, שגרסו כי ההצעה מהווה פגיעה בזכויות התיקון השני לחוקת ארצות הברית בקרב אנשים שנכנסו בשוגג לרשימת המעקב של ה-FBI. בסופו של דבר הצעת החוק לא עברה את אישור ועדת המשפט בבית הנבחרים.
קוויגלי תומך בהפלות ובהרחבת זכויות להט"ב בארצות הברית. מאז היותו תלמיד תיכון הוא חבר במועדון סיירה, ותמיכתו בסביבתנות אף דרבנה אותו להיות מעורב בפוליטיקה. ב-12 ביולי 2017 הציג קוויגלי את חוק COVFEFE, הצעת חוק שתחייב את הארכיון הלאומי של ארצות הברית לשמר ולאחסן פוסטים ברשתות החברתיות של נשיא ארצות הברית. הצעת החוק הועברה אל ועדת הפיקוח והרפורמה של בית הנבחרים באותו היום, אולם לא ננקטו צעדי חקיקה נוספים.
מיכאל בן-ארי
פולקסווגן טרמונט
פולקסווגן טרמונט (בשפות סיניות: 大众途昂, באנגלית: Volkswagen Teramont) הוא קרוסאובר מתוצרת יצרנית הרכב הסינית SAIC Volkswagen Automotive Co., Ltd מיזם משותף של קבוצת פולקסווגן והחברה הממשלתית סאיק מוטור.
"פולקסווגן טרמונט".
"פולקסווגן טרמונט X".
רכב השטח בעל שתי השורות ערך את הופעת הבכורה העולמית שלו בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי ב־17 באפריל 2019 כאחיו הספורטיבי של דגם פולקסווגן אטלס. לטראמונט X קו גג תחתון, שער מעלית אחורי בולט יותר ומנורות אחור מובחנות בהשוואה לפולקסווגן אטלס. עם זאת, Teramont X צפוי להיות מרווח כמו האטלס, אפילו עם שתי שורות מושבים
משנת 2019 מיוצר דגם "Teramont X​" בתצורת קופה. הדגם כולל גריל קדמי שונה בהשוואה ל"אטלס קרוס ספורט" של צפון אמריקה
בדרום פופ
בדרום פופ או פופ חדר שינה (באנגלית: Bedroom pop) הוא ז'אנר מוזיקלי, שתכונתו היא הקלטת שירים ואלבומים בבית, ולא באולפני הקלטות. הוא מאופיין בשימוש כביכול בטכניקות נלמדות באופן עצמי, וצלילים שקטים וחולמניים. המונח בדרום פופ לעיתים קרובות מאוזכר באופן שגוי. הענף של בדרום פופ-צ'ילוייב מדגיש את האסתטיקה של הלו-פיי. פופ היפנוטי מאמצע שנות האלפיים עוקב אחר המסורות של בדרום פופ.
מארון
מארון (המכונה גם מארו, בארמית סורית: ܡܪܘܢ, בערבית: مارون) היה נזיר סורי נוצרי מהמאה הרביעית, בהרי הטאורוס שבסוריה שחסידיו ייסדו לאחר מותו תנועה נוצרית דתית שנודעה ברבות הימים ככנסייה המארונית. בני הקהילה הדתית שצמחה מתנועה זו הם המארונים שמרביתם יושבים בלבנון.
מארון מתואר לעיתים קרובות לבוש בגלימה שהייתה אופיינית לנזירים בני זמנו, מלווה במטה כמורה שבקצהו כדור עם צלב. יום החג לזכרו בכנסייה המארונית הוא 9 בפברואר.
ביוגרפיה.
מארון נולד בסוריה באמצע המאה הרביעית. בתחילת דרכו היה כומר שהפך לימים לנזיר, ופרש להרי טאורוס באזור כורש, ליד אנטיוכיה שבאימפריה הרומית (בעקבותיה האימפריה הביזנטית). מנהיגותו וסגפנותו משכו אליו חסידים רבים מרחבי האימפריה. יוחנן כריסוסטומוס כתב לו בסביבות 405 לספירה והביע כלפיו כבוד והערכה, וביקש ממארון להתפלל עבורו. מעריכים כי מארון ויוחנן כריסוסטומוס למדו יחד במרכז הלמידה הנוצרי הגדול באנטיוכיה, שהייתה אז העיר השלישית בגודלה באימפריה הרומית.
מארון אימץ חיים של בדידות וסגפנות בהרים שמצפון-מערב לחלב. הוא היה ידוע בפשטותו וברצונו יוצא הדופן לגלות את נוכחותו של האל בכל דבר בחיים.
מארון נחשב לאבי התנועה הדתית המכונה כיום הכנסייה המרונית.
אורח חייו כנזיר.
דרכו של מרון הייתה נזירית מאוד עם דגש על ההיבטים הרוחניים והסגפניים של החיים. עבור מארון, כל דבר ועניין בחיים קשור לאלוהים ואלוהים היה מחובר לכולם. הוא לא הפריד בין העולם הגשמי והרוחני ובעצם השתמש בעולם הגשמי להעמקת אמונתו וניסיונו הרוחני עם אלוהים. הוא הצליח להשתחרר מהעולם הפיזי על ידי תשוקתו ורצונו העז לתפילה וחיבור מיסטי עם אלוהים.