כמו כן עודד חינוך נכון של כל האנושות, כלומר גם של אינם יהודים, במסגרת זו יזם הרבי את "רגע של שתיקה" בכל בתי הספר בארצות הברית, במסגרתו, פותחים התלמידים כל בוקר את יום הלימודים ב'רגע של שתיקה' לחשיבה על מציאות כח עליון והשפעתו להנהגה טובה.
שנים-עשר הפסוקים.
כחלק ממבצע חינוך הכריז הרבי על 'שנים עשר הפסוקים ומאמרי חז"ל', שהם לקט של דברי תורה, משנה, תלמוד ותניא, שנבחרו על ידי הרבי. הרבי ביקש שילדי צבאות השם ידעו את זה בעל פה, ושיכריזו את הפסוקים בכל כינוסי ילדים כמו תהלוכות ל"ג בעומר ועוד.
הפסוקים:
אהבת ישראל.
"מבצע אהבת ישראל" הוגדר על ידי הרבי כ'מבצע כללי' הכולל את כל 'המבצעים' כמאמר הלל הזקן "זהו כל התורה כולה".
הרבי דרש אכפתיות והתנהגות של "אהבת ישראל" כלפי כל יהודי מבלי קשר למעמדו ומצבו הדתי-רוחני, תוך שהוא מציין את אדמו"רי החסידות כסמל ודוגמה לאהבה ללא תנאי, גם כלפי אנשים מהשכבות הנחשלות בעם. הרבי הדגיש שלמצווה זו סגולה מיוחדת להבאת הגאולה, ודיבר אודות נושא זה בהזדמנויות רבות.
במידה רבה מושתת מפעל השליחות של בתי חב"ד ברחבי העולם על הערך של אהבת ישראל.
הכשרה
הכשרה היא תהליך הכנתו של אדם להתיישבות בארץ ישראל על סמך הבסיס האידאולוגי הציוני-הסוציאליסטי. יש להבדיל בין ההכשרה בארץ ישראל, לבין ההכשרה בחו"ל, שהוותה בסיס לעלייה והתיישבות בארץ ישראל, בוצעה בעיקר על ידי תנועת החלוץ והייתה בשיאה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20.
הכשרה בארץ ישראל.
בשנות המנדט הבריטי ובתקופה הראשונה לקיום מדינת ישראל הייתה מקובלת ההכשרה לחקלאות. קבוצות של צעירים וצעירות אשר התארגנו ל"גרעין" לקראת התיישבות חקלאית היו יוצאים לקיבוץ לתקופת הכשרה. היה זה תנאי מוקדם ליציאה להתיישבות ביישוב קיים וכל שכן ליישוב חדש. ההכשרה כוללת הכנה מקצועית ואידאולוגית.
הכשרה מחוץ לארץ ישראל.
ההכשרה החלה באימפריה הרוסית בסוף המאה ה-19 ובארצות הברית בתחילת המאה ה-20.
בקונגרס הציוני ה-12 בשנת 1921 נערך כנס היסוד של ההסתדרות העולמית של החלוץ, בהשתתפות נציגים מכל רחבי העולם.
ההכשרה נערכה לרוב בחוות או במשקים חקלאיים, המשתתפים חולקו לקבוצות ולמדו את מכלול הנושאים הנדרשים להקמת יישוב חקלאי. רוב המשתתפים היו בעלי רקע עירוני וחסרי ידע חקלאי, לכן ההכשרה כללה עבודה חקלאית, לימוד מלאכות מכניות-טכניות ולימוד עברית. עם התפתחות ההכשרה נוספה גם ההכשרה בתחום הזהות היהודית שכללה לימוד היסטוריה וספרות יהודית. קבוצות ההכשרה חיו לרוב בקומונה וחגגו את החגים היהודיים. לעיתים רחוקות נשלחו גם מועמדים בודדים לעלייה ללימוד אצל חקלאים או בעלי מלאכה לא-יהודים. בגרמניה הוכשרו בשנת 1934 כ-3,500 צעירים ב-32 מתקני הכשרה שונים.
דולפין ורוד
הכשרה צבאית
צ'לסי קיין
צ'לסי קיין סטאוב (באנגלית: Chelsea Kane Staub; נולדה ב-15 בספטמבר 1988) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. היא ידועה בשל תפקידה כסטלה מאלון בקומדיית המצבים של ערוץ דיסני "ג'ונאס", ותפקידה כריילי פארין בסיטקום "בייבי דאדי".
ביוגרפיה.
סטאוב נולדה וגדלה בפיניקס שבאריזונה, כבתם היחידה של ג'ון ובקי סטאוב. היא בוגרת תיאטרון "עמק הנוער". היא למדה שנה אחת בתיכון ולאחר מכן עברה ללוס אנג'לס.
קריירה.
בשנת 2007 קיבלה סטאוב את תפקידה הקולנועי הראשון כמרדית בקסטר, היריבה של בנות הבראץ, בסרט הלייב אקשן "", המבוסס על סדרת בובות האופנה "בראץ". בסרט היא ביצעה שני שירים מתוך הפסקול. באותה שנה היא קיבלה תפקיד ראשון בתיאטרון.
בשנת 2008 היא הופיעה בסרט של ערוץ דיסני "חנון על הזמן". בנוסף היא הופיעה בפרק בסדרה "המכשפים מוויברלי פלייס" ובסרט "התאהבתי בכוכב". בשנת 2009, היא זכתה בפרס בחירת הנוער בקטגוריית "כוכבת הטלוויזיה".
בשנת 2009 החל לגלם את מעצבת האופנה סטלה מאלון עם האחים ג'ונאס בסדרה של ערוץ דיסני "ג'ונאס", וב-2010 בעונתה השנייה. בנוסף היא דיבבה את אחד התפקידים הראשיים בסדרת האנימציה "הדגים".
בשנים 2012-2017 סטאוב שיחקה בתפקיד ראשי בקומדיית מצבים "בייבי דאדי" ברשת ABC Family, וגילמה את ריילי פארין במשך 6 עונות.
פחווה (פירושונים)
האנומן
סמל מיוט
סמל מָיוֹט (בצרפתית: Armoiries de Mayotte) הוא סמל לא רשמי המייצג את מיוט, הטריטוריה הצרפתית שמעבר לים. סמל זה הוא גם החלק העיקרי בדגל מיוט. הוא מורכב ממגן בצורת ענן, סהר מאוזן ופרחים צהובים על רקע אדום. משני צדדיו של הסמל ניצבים שני סוסוני ים. המוטו, שמופיע על סרט אפור בתחתית, הוא "Ra hichiri" ("אנחנו על המשמר").
הבארן
הבארן (אנגלית: The Burren ; אירית: Boireann, "סלע גדול", גם Boirinn) הוא אזור קרסטי, בצפון מערב מחוז קלייר, אירלנד, בסמוך לחוף האוקיינוס האטלנטי ולצוקי מוהר.
הבארן נחשב לאחד מהשטחים הקרסטיים הגדולים באירופה. שטחו כ-250 קילומטר מרובע, והוא גובל במערב באוקיינוס האטלנטי ובצפונו במפרץ גולוויי. האזור שזור בסלעי גיר קרחים ומחורצים. נופו הסלעי והייחודי של הבארן מהווה ניגוד משמעותי לנופה הירוק של אירלנד, ובשל ייחודו הוכרז חלק קטן ממנו כפארק לאומי, 15 קמ"ר שטחו, והוא הקטן שבששת הפארקים הלאומיים של אירלנד.
למרות נופו הצחיח, מחוסר העצים, בין סלעי הגיר צומח מגוון של צמחים ארקטיים, אלפיניים וים תיכוניים.
בחבל יש אתרים ארכאולוגיים בשפע, בהם קברים מגאליתים רבים ודולמנים, שאחד הידועים שבהם הוא דולמן פולנברון. הבארן מאוכלס בדלילות, והכפר הבולט בו הוא דולין (Doolin), השוכן בדרום מערבו של החבל לחוף הים, והמהווה מוקד עלייה לרגל לחובבי מוזיקה אירית. צוקי מוהר הסמוכים הם אחת האטרקציות התיירותיות המובילות באי האירי.
מתתיהו סלע
מתתיהו (אדי) סלע (1 במרץ 1911 - פברואר 1990) היה ניצב במשטרת ישראל.
ביוגרפיה.
סלע נולד בשם אדמונד זילברשטיין באינסברוק שבאוסטריה. בסיום לימודיו התיכוניים למד באוניברסיטת אינסברוק וקיבל תואר דוקטור למשפטים. בצעירותו ובמהלך לימודיו היה פעיל האגודה הציונית "בלאו וייס" וייסד בעירו את סניף בית"ר. ב-8 באפריל 1936 עלה לארץ ישראל ועבד בחקלאות בבנימינה. בשנת 1937 התגייס למשטרת היישובים העבריים ושירת כשוטר ברחובות עד 1945, אז הוסמך לעריכת דין והצטרף למשרד בתל אביב.
לאחר הקמת מדינת ישראל נקרא לשוב לשירות במסגרת משטרת ישראל כסגן מפקד נפת טבריה וזמן קצר לאחר מכן מונה למפקד הנפה. עם הקמת מחוז צפון, בשנת 1949, עבר לשמש סגן מפקד המחוז, ובהמשך אותה שנה נתמנה לסגן מפקד מחוז תל אביב (1949 - 1951). לאחר מכן עבר לשמש בתפקידים בכירים והיה ראש המחלקה הכלכלית (1951–1954), מפקד מחוז חיפה (1954–1958) וראש אגף חקירות (1958–1963). בתפקידו האחרון היה הראשון למלא את התפקיד לאחר הקמת האגף, ובתקופת כהונתו היה נציג המשטרה בכינוסי האינטרפול וממונה על חקירת מפכ"ל המשטרה לשעבר יחזקאל סהר.
לאחר פרישתו לגמלאות עסק בייעוץ משפטי. בשנת 1977 מונה לחבר הוועדה לבירור נושא הפשיעה בישראל.
סלע היה נשוי לפרידה-יהודית עד למותה ב-1986 ואב לשני בנים.
יד הנדיב
יד הנדיב (נקראת גם: קרן רוטשילד) היא קרן נדבנית של משפחת רוטשילד בישראל.
יד הנדיב שמה לה למטרה יצירת משאבים לשם קידום ישראל כחברה דמוקרטית, תוססת ובריאה המחויבת לערכים יהודיים ולשוויון הזדמנויות למען כל תושביה, וזאת על מנת להמשיך ולפתח את המסורת הפילנתרופית של משפחת רוטשילד.
יד הנדיב פועלת בכמה תחומים מרכזיים: חינוך, סביבה, מצוינות אקדמית, החברה הערבית והספרייה הלאומית.
היסטוריה.
יד הנדיב הוקמה לזכרו של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד ("הנדיב הידוע"), וממשיכה את רוחו ומורשתו.
הקרן, שהוקמה במתכונתה הנוכחית ב-1958, פועלת בהנהגת חבר נאמנים, בהובלה של בני משפחת רוטשילד.
יושבת הראש הראשונה שלה הייתה דורותי דה רוטשילד והיא שימשה בתפקיד עד לשנת 1988. בשנת 1989 התמנה לורד ג'ייקוב רוטשילד ליושב ראש והוא משמש בתפקיד זה עד היום (2019). המנכ"ל הוא אריאל וייס.
מיזמים מרכזיים.
יד הנדיב סייעה לאורך השנים, בהקמתם של בניין משכן הכנסת בשנת 1966, בניין בית המשפט העליון, הטלוויזיה החינוכית, האוניברסיטה הפתוחה, המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מט"ח), חמד"ע, המרכז למוזיקה ירושלים שבמשכנות שאננים, המכון הישראלי ללימודים מתקדמים ב, המכון לחקר המים בטכניון, הקרן לבריאות וסביבה, המכון הישראלי למנהיגות בית ספרית (אבני-ראשה), מאגר העמותות - גיידסטאר, ספרייה אזורית גזר, כפר הנוער מנוף ועוד.
בנוסף, יד הנדיב מממנת את פעילות גני רמת הנדיב, מקום קבורתם של הברון אדמונד והברונית אדלייד דה רוטשילד, ושותפה למיזם חידוש הספרייה הלאומית.
יד הנדיב מעניקה גם את מלגות רוטשילד ואת פרסי רוטשילד (פרס רוטשילד ופרס רוטשילד לחינוך).
הפעילות הנוכחית של הקרן מתמקדת בארבעה תחומי ליבה: מצוינות אקדמית, חינוך, סביבה, וחברה ערבית:
מיזם הספרייה הלאומית.
יד הנדיב, פועלת יחד עם הספרייה הלאומית וממשלת ישראל על מנת לסייע לספרייה הלאומית בתהליך התחדשותה. במסגרת התהליך מונגשים נכסי הספרייה לציבור החדש ברשת האינטרנט ובמשכנה החדש של הספרייה. משכן הספרייה החדש, אשר תוכנן על ידי משרד האדריכלים השווייצרי הרצוג ודה מרון, זוכי פרס פריצקר לשנת 2001, משלב אולמות קריאה וחדרי סמינרים למחקר ועיון יחד עם גלריות תצוגה, אודיטוריום, מתחם ילדים ונוער ומרכז מבקרים לפעילויות תרבות וחינוך. המבנה החדש שהוקם בירושלים, במגרש שהוקצה למטרה זו על ידי ממשלת ישראל, למרגלות משכן הכנסת ובשכנות למוזיאון ישראל, כולל גם מתקני אחסון אוטומטיים מאובטחים ומאוקלמים לשמירת אוצרות הספרייה, משרדים ומעבדות שימור ודיגיטציה.
רמת הנדיב.