עמד בראש איגוד יוצאי ליטא בישראל, עשה רבות להנצחת השואה של יהדות ליטא, השתתף בהוצאה לאור של כרך ג' "יהדות ליטא", פרסם מאמרים בנושאים אקטואליים של המדינה.
כתב בקביעות בעיתון "לעצטע נייעס" ('חדשות אחרונות').
נפטר בתל אביב בשנת 1967.
פרסומיו (מבחר מצומצם).
תחת שם העט ר. כרמי:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:פעילים ציונים בליטא]]
[[קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה]]
[[קטגוריה:עובדי משרד הביטחון]]
[[קטגוריה:יוצרים יידישאים]]
[[קטגוריה:סופרים כותבי יידיש]]
[[קטגוריה:עיתונאים ישראלים]]
[[קטגוריה:עורכי דין יהודים ליטאים]]
[[קטגוריה:סגל ראזסווייט]]
[[קטגוריה:סגל די אידישע שטימע]]
[[קטגוריה:עיתונאים יהודים ליטאים]]
[[קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים ליטאים]]
[[קטגוריה:קובנה: אישים]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1891]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967]]
איגוד ערים לאיכות הסביבה מפרץ חיפה
אלברט מוסה
איזק אלברט מוֹסֶה (בגרמנית: Isaac Albert Mosse; 1 באוקטובר 1846 – 31 במאי 1925) היה שופט יהודי-גרמני ומומחה למשפט חוקתי ומשפט אזרחי-קונטיננטלי. סייע לקיסרות יפן בכתיבת חוקת מייג'י.
תולדות חייו.
מוסה נולד ב-1846 בעיר גרֶץ (Grätz) שבדוכסות פוזנן, ממלכת פרוסיה, בנו של הרופא מרקוס מוסה. למד משפטים באוניברסיטת ברלין, תוך סיוע כספי של אחיו, רודולף מוסה, שעשה את הונו בתחום הפרסום והוצאה לאור. ב-1876 התמנה לשופט בשפנדאו ולאחר מכן התקדם למשרה הגבוהה ביותר אליה יכל יהודי להגיע במערכת המשפט הגרמנית, שופט בבית משפט של המדינה (Landgerichtsrat) בברלין.
ב-1882, בהמלצת משרד המשפטים הגרמני, נפגש עם איטו הירובומי, ראש ממשלת יפן וראש משלחת שנשלחה מיפן לאירופה על מנת לאתר מערכת חוקתית שתוכל להתאים לארצו. מוסה שכנע את היפנים שחוקת ממלכת פרוסיה והקיסרות הגרמנית יכולה להתאים במיוחד לקיסרות היפנית ושקד על כתיבת טיוטות החוקה. בהמשך עבר ליפן ושימש כיועץ לראש הממשלה יאמגאטה אריטומו בכתיבת חוקים ומערכות משפט ומנהל. בסך הכל חי מוסה ביפן בין 1886 ל-1890.
עם שובו התמנה לשופט עליון בקניגסברג ומ-1904 כיהן כפרופסור למשפט פרוצדורלי באוניברסיטת קניגסברג. ב-1907 פרש ועבר לברלין, שם כיהן כחבר מועצת העיר וכיועצה המשפטי.
בתו, מרתה מוסה, הייתה האשה הראשונה בפרוסיה שכיהנה כמפקחת משטרה, היא שרדה את גטו טרזיינשטט והעידה במשפטי נירנברג.
Multiple sequence alignment
MSA - Multiple sequence alignment הוא עימוד של שלושה או יותר רצפים ביולוגיים, כדוגמת DNA ,RNA או חלבון. במקרים רבים, הקלט להגדרת רצפי שאילתא מניח שיש קשר אבולוציוני שבו הם חולקים את השושלת וצאצאים של אב קדמון משותף. ניתן לבצע ניתוח פילוגנטי כדי להעריך מקורות אבולוציוניים המשותפים של הרצפים.
תיאורים ויזואליים של רצפי המולקולות ממחישים אירועי מוטציה כגון מוטציה נקודתית (חומצת אמינו אחת או שינויי נוקלאוטידים) המופיעה כאותיות שונות בעמודה אחת בעימוד, ומוטציות החדרה או מחיקה (indels או פערים) המופיעות כמקפים באחד או יותר מהרצפים בעימוד.
עימוד רצפים מרובה משמש לעיתים קרובות כדי להעריך את שימור רצף של חומצות האמינו בחלבונים ונוקלאוטידים בחומר התורשתי.
עימוד מספר רצפים דורש שיטות מתוחכמות יותר מעימוד רצפים פשוט של שתי מחרוזות שכן הוא מסובך יותר חישובית. רוב התוכנות העושות עימוד מרובה רצפים עושות שימוש בשיטות היוריסטיות ולא בהכרח מוצאות את האופטימום הגלובלי. גישה ישירה לבעיה יכולה להיעשות באמצעות תכנון דינמי למציאת עימוד אופטימלי גלובלית, בדומה לעימוד רצפים פשוט - אולם לצורך עימוד N רצפים נדרש מילוי של מטריצה הכרוך ב-formula_1. קיימות גישות להגבלה ולצמצום מרחב החיפוש בתכנון הדינמי, למשל עימוד מקדים של כל זוג רצפים בעימוד רצפים פשוט. אחת הגישות הנפוצות ביותר להתמודדות עם הבעיה היא חיפוש היוריסטי בשיטת התקדמות (או שיטה היררכית או שיטת עץ): באמצעות שימוש תחילה בזוג הרצפים הדומה ביותר בכל שלב. גישה זו נמצאת בשימוש בכלי הפופולרי Clustal. קיימות גישות איטרטיביות, הדומות לחיפוש בשיטת התקדמות, אך מאפשרות לבחון מחדש רצפים ששולבו בעימוד - כך עשוי להתקבל עימוד טוב יותר, במחיר של זמן ריצה ארוך יותר. גישה נוספת לעימוד רצפים מרובה היא שימוש במודל מרקוב חבוי (HMM) - באמצעות מודל משערכים הסתברות לעימודים שונים, וניתן לבחור את העימודים שלהם הנראות המקסימלית.
הברית הבלקנית
הממשלה ה-33
נערת הטלפון והבלש
נערת הטלפון והבלש (באנגלית: Klute) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת מתח בבימויו של אלן ג'יי פאקולה משנת 1971. תסריט הסרט נכתב על ידי אנדי ודייב לואיס. בסרט משחקים ג'יין פונדה, דונלד סאת'רלנד, צ'ארלס סיופי ורוי שיידר.
"נערת הטלפון והבלש" הוא אחד משלושת סרטיו של אלן ג'יי פאקולה המתעסקים בפרנויה. שאר הסרטים הם "ממבטו של פראנואיד" (1974) ו"כל אנשי הנשיא" (1976).
ג'יין פונדה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הראשון שלה על תפקידה בסרט זה.
עלילה.
הסרט מגולל את סיפורו של טום גרונמאן, מנהל בחברה מפנסילבניה הנעלם באופן פתאומי. לחוקרים מגיעים מכתבי זימה שהוא כביכול שלח לפרוצה בשם ברי דניאלס (ג'יין פונדה). לאחר שישה חודשים של היעדרותו של גרונמאן עמיתו לעבודה, פיטר כייבל (צ'ארלס סיופי), שולח את החוקר הפרטי, ג'ון קלוט (דונלד סאת'רלנד), לבדוק מה עלה בגורלו.
קלוט מגיע לניו יורק ומתחקר את דניאלס שלא זוכרת אפילו את גרונמאן. במהלך הסרט השניים מתאהבים. לבסוף מתברר שפיטר כייבל היה אחראי למותו של גרונמאן שהיה עד לרצח שכייבל ביצע. דניאלס וקלוט עוברים לגור יחדיו בפנסילבניה.
קבלה.
ג'יין פונדה זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
פונדה גם זכתה בפרסי איגודי מבקרי הסרטים מניו יורק, מקנזס ומאיגוד המבקרים האמריקני בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
הסרט זכה לדירוג של 96% מהאתר "Rotten Tomatoes" בהתבסס על 28 ביקורות.
גיומנדרד
גיומנדרד (בהונגרית: Gyomaendrőd) היא עיר במחוז בקש, על גדת נהר קרש בדרום מזרח הונגריה. העיר נוסדה בשנת 1981 מאיחוד של העיר גיומה (Gyoma) עם הכפר אנדרד (Endrőd) ומספר קהילות נוספות. הכפר אנדרד הוזכר לראשונה במאה ה-15 כמקום משכנן של כמה עשרות משפחות אצולה.
בשנת 1989 קיבלה גיומנדרד מעמד של עיר. בעיר 98% הונגרים, והיתר צוענים, גרמנים, רומנים וסלובקים. העיר מהווה מרכז נופש ודיג, בין היתר בזכות העובדה שהנהר קורוס נחשב לאחד הנהרות הנקיים ביותר בהונגריה. בעיר מתקיימים אירועים ופסטיבלים מעת לעת, בהם פסטיבל גבינה, מרוצי מכוניות, וכן חג "יום הקדוש סטפן" המצוין במאכלי דגים.
בעיר מוזיאון לטיפוגרפיה ומצבה לקורבנות מלחמת העולם הראשונה וכן מצבה לקורבנות מלחמת העולם השנייה. סמוך לעיר ישנם מעיינות מרפא.
תולדות העיר.
העיר גיומה מוזכרת במסמכים משנת 1332 בתור כפר בו חיו כ-150 נפש. בתקופת השלטון האוסטרו-הונגרי סבלה העיר מהצפות. בתחילת המאה ה-18 נפגעה העיר בהתקפות של סרבים. ב-1830 קיבל היישוב מעמד של עיר. בתקופה זו הייתה גיומה העיר הגדולה ביותר באזור. בסוף המאה ה-19 היו בעיר כ-10,800 הונגרים, 90% מהם פרסביטריאנים, וכ-600 גרמנים. כמו כן התיישבו במקום מספר סלובקים.
קהילה יהודית.
ב-1941 היו בגיומנדרד כ-90 יהודים. עם כיבוש הונגריה על ידי גרמניה, במרץ 1944 רוכזו יהודי גיומנדרד בגטו שהוקם במחסן מקומי. הם גורשו לגטו אחר ומשם למחנות ריכוז ושילוח שונים. רובם גורשו לבסוף לאושוויץ.
ריצ'רד טיילור (פיזיקאי)
ריצ'רד טיילור (באנגלית: Richard E. Taylor; ) היה פיזיקאי קנדי, חתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 1990.
ביוגרפיה.
ריצ'רד טיילור נולד בקנדה. למד פיזיקה באוניברסיטת אלברטה שבאדמונטון. קיבל דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד. שהה גם באקול נורמל סופרייר ובמעבדה הלאומית לורנס ברקלי.
המחקרים שלו עסקו בתחום החלקיק האלמנטרי. בשנים 1968–1969, יחד עם עמיתיו, ביצע מספר ניסויים במאיץ חלקיקים SLAC. הם קבלו את העדויות הראשונות על המבנה הפנימי של הפרוטון - קיום הקווארק.
קיבל פרס נובל לפיזיקה בשנת 1990 (ביחד עם ג'רום פרידמן והנרי קנדול).
אנופול
אנופול (בפולנית: Annopol ביידיש אניפולי או האניפול) היא עיירה קטנה בדרום מזרח פולין (לשעבר בשטח פולין קטן). אנופול קיבלה זכויות עיר בשנת 1761, איבדה אותן ב-1869, לאחר המרד הפולני של 1863–1864, ושבה וקיבלה זכויות עיר בשנת 1969. העיר קרויה על שם הקדושה אנה, פטרונית העיר, ולשמה צורפה המילה היוונית Polis, שמשמעותה "עיר". הקדושה אנה מוצגת במגן העיר. העיר מרוחקת מתשתית מסילות הברזל אך נמצאת על דרך לאומית מספר 74, מפיוטרקוב טריבונלסקי לגבול אוקראינה. בשנת 1967 נבנה גשר כדי לשפר את הדרך הצמודה לנהר הוויסטולה, מיובליו של נהר הוויסלה, הסמוך לעיר.
יהודי אנופול.
לא ידוע מתי החלו יהודים להתיישב באנופול.
ב-1926 היוו היהודים שבה, כשני שלישים מתוך 1,800 תושבי העיירה. בתקופת השלטון הסובייטי בין מלחמות העולם פעלו באנופול בית ספר יהודי ביידיש ופנימייה לילדים יהודים. בשנת 1931 הוקמה במקום מועצה חקלאית יהודית ורבים מיהודי העיירה עבדו בקולחוז שהוקם לשם כך.
העיירה נותרה בתחילת מלחמת העולם השנייה תחת שלטון הסובייטים, אך עם פלישת הגרמנים היא נכבשה ביולי 1941. 25 יהודים נרצחו סמוך לעיירה, הרכוש היהודי הופקע, והיהודים נדרשו ללבוש טלאי צהוב. בסוף אותו חודש נרצחו 200 יהודים נוספים סמוך לעיירה.