ריאל קאנו (בספרדית: Real Canoe Natación Club) הוא מועדון כדורמים ספרדי. במועדון ישנן גם מחלקות שחייה תחרותית, שחייה צורנית וקפיצה למים, ובעבר הוא החזיק גם במחלקות טיפוס הרים, סקי, חתירה וקאנו/קיאק. שתי המחלקות המצליחות ביותר שהיו במועדון היו מחלקת הרוגבי (1963–2002), שזכתה ב-4 אליפויות ו-10 גביעים, ומחלקת כדורסל הנשים שזכתה בשלוש אליפויות וגביע.
המועדון הוקם ב-1928 על ידי קבוצת צעירים חובבי ספורט, ונרשם בצורה רשמית בפברואר 1930. באוקטובר 1931 התמזג המועדון עם מועדון שחייה נוסף, וקיבל את שמו הנוכחי.
כרמאשאן
רובי (כדורמים)
מועדון השחייה רובי (בקטלאנית: Club Natació Rubí) הוא מועדון ספורט קטלוני שנוסד בשנת 1971. המחלקות העיקריות במועדון הן כדורמים ושחייה תחרותית, אך יש בו מחלקות נוספות, כגון טריאתלון ועוד.
נכון לשנת 2020 המועדון הוא מועדון הספורט הגדול ביותר בעיר רובי, עם כ-6,000 חברים רשומים ו-200 ספורטאים פעילים.
מחלקת הכדורמים היא המחלקה הבולטת במועדון, וגם קבוצת הגברים וגם קבוצת הנשים משחקות בליגת העל בכדורמים. במועדון התאמנו במהלך השנים מספר ספורטאים אולימפיים.
סיליקון גרפיקס
סיליקון גרפיקס (.Silicon Graphics, Inc; עד 1999 מותגה בשם: SiliconGraphics; לאחר מכן SGI; גם Silicon Graphics Computer Systems או SGCS) הייתה חברה לייצור חומרה ותוכנה ליישומי גרפיקת תלת-ממד, שהתפתחה ליצרנית מחשבי-על. החברה נוסדה ב-1981 על ידי ג'יימס הנרי קלארק במאונטיין ויו, קליפורניה. עקב סדרת החלטות שגויות ותחרות עזה הודיעה החברה ב-2009 על פשיטת רגל ונרכשה על ידי Rackable. החברה החדשה SGI - Silicon Graphics International פעלה בתחום חומרת מחשבי-על עד שנמכרה ל-HP ב-2016.
עלייה והצלחה.
ג'יימס קלארק ומארק האנה פיתחו באוניברסיטת סטנפורד מנוע לייעול חישובי גרפיקת תלת-ממד בשם Geometry Engine, שהיה פיתוח התוכנה הראשון שנצרב על גבי שבב VLSI. החברה שהקים קלארק, סיליקון גרפיקס, התבססה על פתרונות שכללו טכנולוגיה זו. החברה ייצרה תחנות עבודה גרפיות מבוססות מעבדי Motorola 68000 בשם IRIS.
ב-1992 רכשה סיליקון גרפיקס את יצרנית שבבי ה-RISC, MIPS, והחלה לבסס את מוצריה על משפחת מעבדים זו, שהותאמה במיוחד ליישומי גרפיקת תלת מימד וביססה את החברה כמובילת שוק בתחום. במקביל פיתחה החברה את ממשק תכנות היישומים OpenGL ואת מערכת ההפעלה IRIX, המבוססת UNIX עם התאמות קנייניות לחומרת MIPS. שימוש נרחב ב־OpenGL ניתן למצוא בסביבות מציאות מדומה, סימולציות מדעיות, הצגת מידע, סימולטורים מדמי טיסה ופיתוח משחקי מחשב.
ב-1993 הוציאה החברה את אחדת מסדרות השרתים ותחנות העבודה המוצלחות שלה, Onyx. בין היתר, קונסולת המשחקים נינטנדו 64 הייתה מבוססת על Onyx.
ב-1995 רכשה סיליקון גרפיקס את החברות Wavefront Technologies ו-Alias Systems Corporation יצרנית מוצרי אנימציה ממוחשבת תלת-ממדית שעבדה בין היתר עם אולפני ההנפשה של וולט דיסני. ב-1998 הכריזה חטיבת Wavefront/Alias בסיליקון גרפיקס על חבילת התוכנה המקצועית Maya.
ב-1996 רכשה סיליקון גרפיקס את יצרנית מחשבי-העל הוותיקה Cray במטרה להיכנס לתחום מחשבי העל. פעילות זו נמכרה זמן קצר לאחר מכן לסאן מיקרוסיסטמס.
דעיכה ונסיגה.
על אף הצלחת החברה בשווקים ייעודיים כגון יישומים מדעיים, הנדסיים ורפואיים, פיתחה מיקרוסופט פתרונות זולים יותר על גבי מעבדי אינטל לתחום הביתי ולשוק הבידור. ב-1998 זנחה סיליקון גרפיקס את ההתבססות על מעבדי MIPS לטובת הימור על טכנולוגיית איטניום של אינטל. במקביל שינתה החברה את שמם המותג שלה ל-SGI. החלטה זו הסתברה כהרסנית, עקב חוסר הבשלות של הטכנולוגיה. זניחת מעבד MIPS ומערכת ההפעלה IRIX גרמו לירידה בביצועים אליהם היו לקוחות החברה רגילים. זאת לצד תחרות עזה מצד מיקרוסופט הובילו לירידה במכירות. ב-2006 עברה החברה לתשתית מבוססת Xeon, לאחר כישלון פרויקט איטניום.
ב-1 באפריל 2009 הגישה החברה בקשה להסדר פשיטת רגל לפי צ'פטר 11.
SGI - Silicon Graphics International.
לאחר פשיטת הרגל, רכשה Rackable את השליטה בחברה תמורת 25 מיליון דולר ושינתה את סימן המסחר שלה בנסד"ק מ- "RACK" ל "SGI".
החברה ייצרה חומרה עבור מחשבי על ושרתי אחסון נתונים גדולים ואחסון ענן.
ב-2016 נמכרה החברה ל-HP.
קהילת משתמשים.
על אף שהחברה לא הייתה שם מוכר בכל בית, היא זכתה למעמד מיוחד בקרב מעצבים גרפיים ומפתחים שיצרו סביבה וסביב מוצריה קהילת משתמשים יציבה ושוקקת חיים שהמשיכה להתקיים גם לאחר שהחברה פסקה מלהתקיים. בין החברים בקהילה נמנים מפתחי משחקי קונסולת נינטנדו 64, מעצבי הסרטים פארק היורה, צעצוע של סיפור ועוד.
קבוצת השנה ה-50 של ה-NFL
קבוצת השנה ה-50 של ה-NFL (באנגלית: NFL 50th Anniversary All-Time Team) היא רשימה של השחקנים הבולטים בתולדות ליגת ה-NFL, אשר נבחרה בשנת 1969 לרגל חגיגות 50 שנות קיומה של הליגה. הקבוצה הורכבה מ-16 שחקנים - 15 שנבחרו לפי עמדות וג'ים ת'ורפ, שהוגדר כ"אגדה" ונבחר ללא קשר לעמדה שלו במגרש. לכל עמדה היו 3 מועמדים, ומתוכם נבחר שחקן אחד.
ארבעה שחקנים היו עדיין פעילים בזמן בחירת הקבוצה, שבעה שחקנים נבחרו גם לקבוצת ה-75 של הליגה ו-11 שחקנים נבחרו לקבוצת ה-100 של הליגה. הצגתו של ג'רי קרמר בהיכל התהילה של הפוטבול ב-2018, חתמה את כניסתם של כל שחקני קבוצת השנה ה-50 להיכל התהילה של הליגה.
רשימת הנבחרים.
כתב מודגש מציין שחקנים שהיו פעילים בעת הרכבת הרשימה.
דיוקן שמריהו לוין
"דיוקן שמריהו לוין" (1935) הוא פסל מאת זאב בן-צבי, המתאר את הפעיל הציוני שמריהו לוין.
תיאור.
הפסל "דיוקן שמריהו לוין" הוא אחד משני פסלים דומים המתארים את הפעיל הציוני שמריהו לוין. האחד נמצא באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות, ואילו השני, כנראה המוקדם יותר, נמצא באוסף המשכן לאמנות עין חרוד. באוקטובר 1935, כשלושה חודשים לאחר מותו של לוין, הוצב הפסל לתצוגה קצרה בבית הנכות הלאומי בצלאל ארתור ווקופ, הנציב העליון, שביקר במוזיאון הזמין עותק של פסל זה. עם מותו של ווקופ, בשנת 1947, נתרם הפסל מעיזבונו למוזיאון תל אביב.
הפסל נחצב מגוש אבן ירושלמית גדול. בן-צבי בוחר לתאר את ראשו של לוין בצורה מונומנטלית. פניו של לוין, המעוצבים בסגנון קוביסטי רך, מעצימים מונומנטליות זו. בפסל זה הוא אף העצים את הקווים הגיאומטריים ביחס לעותק הנמצא בעין חרוד.
אסף מרוז
אסף (בובי) מרוז (נולד ב-1 באוגוסט 1964) הוא מוזיקאי, מתופף, אשר תופף בלהקות אבטיפוס, קילר הלוהטת ואיפה הילד?.
ביוגרפיה.
מרוז נולד בירושלים ועבר עם משפחתו לחיפה לאחר ארבע שנים.
בגיל 13 החל ללמוד תופים בקונסרבטוריון "אנזאגי" בחיפה. בתקופת הצבא המשיך את לימודי התופים אצל דייוויד ריץ' בתל אביב.
בשנת 1988 עבר לגור במיאמי, שבארצות הברית, כשנה וניגן בהרכב רוק מקומי.
הרכבים.
קילר הלוהטת.
בשנת 1980 שימש מתופף של הלהקה קילר הלוהטת.
ב-1985 הוציא יחד עם הלהקה את האלבום "דופקים את הלבנים".
אבטיפוס.
הלהקה הוקמה בקריות באמצע שנות השמונים ועברה גלגולי הרכב שונים. בגלגולה הראשון בשנת 1985, היה שמה של הלהקה "אב-טיפוס" (בשתי מילים), וחבריה היו אריק שחר, אייל שכטר, אסף מרוז, אמיר בן-דוד, טל יניב וגיא דובדבני. הלהקה הוציאה בשנת 1986 שיר לרדיו בשם "אין לאן לברוח", אשר לא זכה להצלחה.
מקהלת השירות הבולאי.
בשנת 1987 עבר לתל אביב.
ב-1988 היה שותף בהרכב בשם "מקהלת השירות הבולאי" יחד עם אילן לוקאץ' והגיטריסט אופיר לוקיי.
איפה הילד?
בשנת 1990 הצטרף ללהקת איפה הילד? יחד עם אסף שריג, חמי רודנר ואופיר בר עמי. הלהקה התפרקה רשמית בשנת 1999. מופע איחוד נערך בשנת 2001, ניסיון איחוד נוסף נעשה ב־2008 ומאז שנת 2009 מופיע אסף מרוז עם הלהקה ברחבי הארץ.
חיים אישיים.
מרוז גר במרכז הארץ ולו שני ילדים.
הקרב הנשכח
הקרב הנשכח (בהולנדית: De Slag om de Schelde) הוא סרט מסוגת סרט מלחמה המבוסס על קרב שפך הסכלדה מ-1944, במלחמת העולם השנייה, עם תחילת תבוסת הגרמנים באירופה. הסרט עוסק בניסיונות כוחות בעלות הברית לכבוש את נמל אנטוורפן, שהיווה מרכז חשוב וחיוני במאמץ לכיבוש אירופה כולה מידי הגרמנים. הסרט עוקב אחר מספר דמויות ביניהן טייס בריטי, חייל הולנדי בצבא הגרמני שנפצע ונשלח לשרת כמתרגם במשרדו של מפקד הכוח בזילנד, וכמה אנשי מחתרת המתנגדים לכיבוש הנאצי.
עלילה.
הסרט מתרחש בזיילנד הכבושה בהולנד, בספטמבר 1944, אחרי הפלישה לנורמנדי ותחילת תבוסת הגרמנים באירופה. טנטיה פיסר, עובדת בלשכת ראש העיר הכבושה בידי הגרמנים, כאשר אביה העובד כרופא בבית החולים הצבאי הגרמני. הרופא ובתו נמנעים מלהתבטא לגבי משטר הכיבוש, אך בתוך תוכם הם שמחים לתבוסת הגרמנים המסתמנת ומחכים להסתלקותם. תחילה נראה היה שהגרמנים מתפנים, אך עד מהרה מתברר שהם מתכוונים להישאר ומתכוננים לקרב המכריע מול בעלות הברית.