פיליפ, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Philipp von Sachsen-Coburg-Gotha; 28 במרץ 1844 - 3 ביולי 1921) היה הנסיך השני של סקסוניה-קובורג-גותה והלורד של צ'אבראג וסזיטניה, שניהם בסלובקיה של ימינו.
ביוגרפיה.
פיליפ נולד ב-28 במרץ 1844 בארמון טווילרי בפריז והיה בנו הבכור של אוגוסט, נסיך סקסוניה-קובורג וגותה. אמו, קלמנטין, הייתה בתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים. הוא היה חבר בענף הקתולי של סקסה-קובורג וגותה-קוהארי ואחיו הבכור של פרדיננד, הצאר של בולגריה.
ב-1870 הוא מונה למיור בצבא ההונגרי. הוא היה איש סודו הקרוב של גיסו, יורש העצר רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה. בבוקר ה-30 בינואר 1889, הוא והרוזן יוזף הויו-שפרינצנשטיין והשרת יוהאן לושק גילו את גופותיהם של רודולף ופילגשו הברונית מרי וטסרה, שגם היא נורתה למוות.
את שנותיו האחרונות בילה פיליפ ב- בקובורג, שם נפטר ב-3 ביולי 1921, בן 77. הוא נקבר בקריפטת קוהארי בכנסיית סנט אוגוסטין בקובורג.
משפחתו.
ב-4 בפברואר 1875, התחתן פיליפ בבריסל עם לואיז, נסיכת בלגיה, בת דודתו השנייה, בתו של לאופולד השני, מלך הבלגים ונכדתו של לאופולד הראשון, מלך הבלגים, אחיו של סבו של פיליפ, פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה.
נישואיהם של פיליפ ולואיז היו הרי אסון והיא עזבה את בעלה ב-1896. בשנת 1898, היא איבדה את הכוח ההורי על ילדיה וב-15 בינואר 1906, הגירושים הוכרזו בגותה. הסיבה לפרידה הייתה מערכת היחסים ארוכת השנים שלה עם הרוזן גזה ממאטצ'יץ'-קגלביץ' (1867–1923), עימו ניהל פיליפ דו-קרב בהוראת הקיסר פרנץ יוזף הראשון. ללואיז היו רומנים אחרים לפני שפגשה את גזה, בין היתר עם עוזרו של פיליפ.
נולדו להם שני ילדים:
דורותיאה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה
דורותיאה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Dorothea von Sachsen-Coburg und Gotha'; 30 באפריל 1881 - 21 בינואר 1967) הייתה נסיכת סקסוניה-קובורג וגותה מלידה ודוכסית שלזוויג-הולשטיין דרך נישואיה לארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין.
ביוגרפיה.
דורותיאה נולדה ב-30 באפריל 1881 בווינה, אוסטריה, והייתה הילדה השנייה והבת היחידה של פיליפ, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה והנסיכה לואיז מבלגיה.
דורותיאה התחתנה עם ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין, בנם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ב-2 באוגוסט 1898 בקובורג, דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה.
לדורותיאה ואלרנסט גינתר לא היו ילדים. בשנת 1920, הם אימצו את הנסיכה מארי לואיז ואת הנסיך יוהאן גאורג משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בנם ובתם של הנסיך אלברכט משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גלוקסבורג ורעייתו הרוזנת אוטרוד מאיזנבורג ובידינגן. מארי לואיז ויוהאן גאורג היו נכדיו של פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, אחיו הגדול של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק .
הנסיכה דורותיאה מתה ב-Schloss Taxis, דישינגן, באדן-וירטמברג, גרמניה, בגיל 85.
וושינגטון פוטבול טים
קומנדרס
קאובויס
פרדריק וילהלם, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג
פרדריק וילהלם, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (בדנית: Frederik Vilhelm af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg; 18 בנובמבר 1668 – 3 ביוני 1714) היה חבר בית אולדנבורג ונסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.
ביוגרפיה.
פרדריק וילהלם נולד ב-18 בנובמבר 1668 בזונדרבורג והיה בנם הצעיר של הדוכס ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ושל אשתו, אוגוסטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. בשנת 1675, כשאביו ניהל משא ומתן עם הרוזן פדר גריפנפלד על נישואים עם אחותו של פרדריק וילהלם, הובטח לו תפקיד כפרובוסט של הקתדרלה בהמבורג ומושל אלס. הוא מונה לפרובוסט בהמבורג ב-1676, לאחר מותו של היו"ר קילמנסגה. כאשר נפטר אביו בשנת 1689, צוין בצוואה כי רכושו יעבור לאלמנתו, שתהיה לה הזכות ליישב את הירושה. היא קיבלה החלטה, שאושרה על ידי המלך ב-1692. בנה החי הבכור, ארנסט אוגוסט, הודר מהירושה, משום שהוא המיר את דתו לקתולית, והותיר את הדוכסות לפרדריק וילהלם, שהיה עד אז הבן היחיד שנותר בחיים. כמעט במקביל, פרדריק וילהלם מונה גם למושל זונדרבורג.
עם זאת, כאשר חזר ארנסט אוגוסט ללותרניות ב-1695, הוא מונה למושל זונדרבורג, משום שהתגורר שם. ארנסט אוגוסט הוחזר גם כיורש של שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג. אף על פי כן, כאשר ארנסט אוגוסט מת ללא ילדים בשנת 1731, בנו של פרדריק וילהלם, כריסטיאן אוגוסט הראשון, יירש את הדוכסות.
כשאמו מתה ב-1701, ירש פרדריק וילהלם את ארמון אוגוסטנבורג, אחוזת רומוהרסגורד ואחוזת אוולגונדה. בשנת 1703, הוא רכש את אחוזת אבנבולגורד בסונדב.
פרדריק וילהלם שירת כמייג'ור גנרל בצבא הדני.
ב-27 בנובמבר 1694 הוא התחתן עם סופיה אמליה, רוזנת אהלפלד-לנגלאנד, בתם של הקנצלר פרדריק, רוזן אהלפלד-לנגלאנד ומריה אליזבת, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג. היא מתה ב-24 בדצמבר 1741, והוא מת באוגוסטנבורג ב-3 ביוני 1714.
משפחתו.
ב-27 בנובמבר 1694 התחתן פרדריק וילהלם עם סופיה אמליה, רוזנת אהלפלד-לנגלאנד, בתם של הקנצלר פרדריק, רוזן אהלפלד-לנגלאנד ומריה אליזבת, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג, ממנה נולדו לו חמישה ילדים:
תהילים ס'
תהילים ס' הוא המזמור השישים בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-59). פתיחת המזמור מדברת על "שושן" ("לַמְנַצֵּחַ עַל שׁוּשַׁן") לפי המפרשים מדובר בכלי נגינה, או במקום במקדש שבו עמדה המקהלה לשירת המזמור בסמוך לעמודים המעוטרים בדגם השושן.
המזמור נחשב סגולה נגד עצת "היצר הרע".
תוכנו של המזמור.
המזמור מכיל ארבע עשרה פסוקים ונחלק לארבעה חלקים, הנושא המרכזי הוא תלונה לאומית לאחר תבוסה במלחמה ובקשת ישועה.
א'-ב'.
כותרת המזמור קושרת בינו ובין תקופת מלחמות דוד בארם ובאדום. מלחמות שהובלו על ידי יואב בן צרויה שר הצבא של דוד.
פסוקים ג-ה'.
חלקו הראשון של הפרק הוא תלונה של המשורר כלפי האל על הפקרת בני האדם "אֱלֹהִים זְנַחְתָּנוּ" מתלונן המשורר בשם העם. וההזנחה מתבטאת ב"פְרַצְתָּנוּ" דימוי לפריצה של שורת לוחמים ונחלת תבוסה במערכה "הִרְאִיתָ עַמְּךָ קָשָׁה".
ו'-י"א.
בחלק השני מספר המשורר שפעם היה אחרת. בעבר "נָתַתָּה לִּירֵאֶיךָ נֵּס לְהִתְנוֹסֵס", כמו דגל מונף אלוהי ישראל הוביל את המערכה. הוא בחר בעמו והראה לאויביהם מי בעל הבית "מוֹאָב סִיר רַחְצִי, עַל אֱדוֹם אַשְׁלִיךְ נַעֲלִי, עָלַי פְּלֶשֶׁת הִתְרוֹעָעִי".
י"ב-י"ד.
ומסיים המשורר בתפילה לשינוי. למרות שבהווה "הֲלֹא אַתָּה אֱלֹהִים זְנַחְתָּנוּ וְלֹא תֵצֵא אֱלֹהִים בְּצִבְאוֹתֵינוּ", מתוך זיכרון העבר ולטובת העתיד, מבקש המשורר "הָבָה לָּנוּ עֶזְרָת מִצָּר... בֵּאלֹהִים נַעֲשֶׂה חָיִל"
ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג
ארנסט גינתר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (בדנית: Ernst Günther 1. af Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg; 14 באוקטובר 1609 – 18 בינואר 1689) היה דוכס שלזוויג-הולשטיין מענף זונדרבורג. הוא היה הראשון שקבע את מושבו הדוכסי בארמון אוגוסטנבורג, אותו בנה וקרא לכבוד אשתו. הוא שלט מ-1647 ועד מותו ב-1689.
ביוגרפיה.
ארנסט גינתר נולד ב-14 באוקטובר 1609 בזונדרבורג והיה בנם השלישי של אלכסנדר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג והרוזנת דורותיאה משוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של יוהאן גינטר הראשון, רוזן שוורצבורג-זונדרסהאוזן ואנה מאולדנבורג-דלמנהורסט.
אביו מת ב-1627 ב-Sønderborg והשאיר דוכסות בעלת חוב כבד. בצוואתו, הוא קבע שאשתו תשב בעיזבון ללא שינוי כדי לקבל את החוב, וכי הבן הבכור, הנס כריסטיאן, יורש את כל המחוז. הדוכסית האלמנה הייתה אחראית על הדוכסות במהלך שנות המלחמה שלאחר מכן, אך לא הצליחה לפרוע את החוב, שלהפך, עדיין גדל. לפיכך היא הסכימה ב-17 בדצמבר 1633 שהאחים יחתמו על הסכם ירושה, לפיו הנס כריסטיאן נכנס לדוכסות עם התחייבויות משמעותיות כלפי אמו ואחיו.
בעוד אחיו של ארנסט גינתר, למעט הנס כריסטיאן, היו מפוזרים בגרמניה לאחר הסדר הירושה, ארנסט גינתר שירת תחת מלכי דנמרק והיה אורח נאמן בחצר. ב-15 ביוני 1651, הוא נישא בטירת קופנהגן לבת דודתו אוגוסטה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ולאחר מכן מינה אותו פרדריק השלישי, מלך דנמרק למושל בכפרים סטאבנסבול וסבבלב על יד אלס. זמן קצר לאחר מכן הוא הקים על שטחי סטאבנסבול את טירת אוגוסטנבורג, על שם הדוכסית. בשנת 1653 הוא השתלט על טירת זונדרבורג. עם זאת, כאשר דוכסות זונדנבורג פשטה רגל ונכללה בכתר ב-1667, הוא ויתר על נחלתו ובמקום זאת רכש את רומוהרסגארד על אלס. מאוחר יותר הוא קיבל מהמלך את הערים ברו וגונדסטרופ, וכן קיבל את הזכות לציד באזור. בשנת 1675 הוא מונה למושל אלס עם מגורים בטירת Sønderborg, אך כבר בשנה שלאחר מכן הוא נאלץ לוותר על Nørborg Len לאוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-פלן-נורבורג.
ארנסט גינתר מת ב-18 בינואר 1689 בטירת אוגוסטנבורג. אלמנתו חיה אחריו עד 1701, ולפי צוואתו שמרה על האחוזות עם הזכות להיפטר מהן לאחר מותו. כאשר הבן הבכור, פרדריק, נפל בקרב סטינקרקה (1692), והבכור השני ארנסט אוגוסט הפך לקתולי, היא הציבה את הצעיר, פרדריק וילהלם, כיורש יחיד. לארנסט אוגוסט הייתה רק קצבה שנתית של 500 ריגסדלר.