בבחירות בשנת 2017, זכתה מפלגת השמרנים ב-45 מושבים בפרלמנט והייתה למפלגה השנייה בגודלה לאחר מפלגת הלייבור שזכתה ב-49 מושבים. מפלגת השמרנים הייתה למפלגה הגדולה בגוש הימין-ליברלים וסולברג הצליחה להרכיב קואליציה שהביאה למינויה לראש ממשלה בינואר 2018. כך, לראשונה מאז שנת 1985 הצליחו השמרנים לשמור על השלטון.
בספטמבר 2021, גוש המרכז-שמאל בנורווגיה ניצח בבחירות לפרלמנט. סולברג כיהנה בתפקיד במשך 8 שנים.
פרשת ואנונו.
באפריל 2008 נחשף כי ב-2004 סולברג, שכיהנה כשרת השלטון המקומי והפיתוח האזורי, דחתה את בקשתו של מרדכי ואנונו למקלט בנורווגיה. כאשר מינהל ההגירה הנורווגי הכין מסמכים לקליטת ואנונו, הוחלט כי לא יוענק לו מקלט. במסמך פנימי נחשף כי סולברג והממשלה באותה עת העריכו כי הענקת מקלט לוואנונו עלולה להתפרש כפעולה נגד מדינת ישראל באופן שאינו תואם את מדיניותה של ממשלת נורווגיה כידידה של ישראל ופעילה מדינית במזרח התיכון.
יבגני רויזמן
יבגני ואדימוביץ' רויזמן (ברוסית: Евгений Вадимович Ройзман; נולד ב־14 בספטמבר 1962) הוא סופר, פעיל חברתי, פוליטיקאי יהודי-רוסי וראש־העיר יקטרינבורג, מספטמבר 2013 עד מאי 2018.
רויזמן ידוע כסופר ופעיל חברתי ומייסד ארגון "עיר ללא סמים" וחבר מפלגת "המצע האזרחי" של מיכאיל פרוחורוב. בבחירות לראשות עיריית יקטרינבורג ב-2013, הוא התמודד מול יעקב סילין, מועמד מטעם רוסיה המאוחדת והצליח לזכות בהפרש קל.
בעבר היה חבר מפלגת רוסיה הוגנת והמפלגה הרוסית לחיים.
ביוגרפיה.
רויזמן נולד ב-14 בספטמבר 1962 בעיר סברדלובסק למשפחה יהודית. אביו ואדים פולביץ' (יליד 1936) היה מורה לספרות ושפה רוסית, אמו הייתה נינה פאבלובנה, אמנית.
לדברי רויזמן, הוא יצא מבית הוריו בגיל 14 ויצא לטיול מסביב למדינה. עבד במפעל אוראלמאש.
רויזמן התחנך באוניברסיטת אוראל בפקולטה להיסטוריה. לאחר לימודיו החל באיסוף אייקונות ותמונות והיה לחבר כבוד באקדמיה הרוסית לאומנויות. יחד עם ואדים צ'ורקין הקימו את חברת "בית המזכרות" (Ювелирный дом).
רויזמן כותב שירים והוציא לאור 3 ספרי שירה. בזמן לימודיו באוניברסיטה היה חלק מהקבוצה הפואטית "אינטרנציונל" וכן הוציא לאור את ספרו "עיר ללא סמים"
רויזמן ניהל ארגון חברתי במשך למעלה מעשור שעסק בסיוע לגני ילדים ובתי יתומים. בשנת 1999 הקים מוזיאון פרטי המוקדש לאייקונות שנוהג לאסוף.
עיר ללא סמים.
רויזמן הקים את קרן "עיר ללא סמים" ב-1999 העוסקת במאבק בסחר בסמים ביקטרינבורג ובפרבריה. הקרן אחראית לניהול 5 מרכזים לשיקום מכורים לסמים.
באוגוסט 2011 רויזמן חנך את פרויקט "מדינה ללא סמים" כחלק מקרן 'עיר ללא סמים' למאבק בהתמכרויות לסמים בכל רחבי רוסיה.
קריירה פוליטית.
מדצמבר 2003 עד דצמבר 2007 היה חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית מטעם מחוז המשנה אורדז'וניקידזה של מחוז סברדלובסק, משגרף 40% מקולות המצביעים. היה וחבר ועדת הביטחון הפרלמנטרית והוועדה לענייני צפון הקווקז. היה גם חבר בוועדה הממשלתית ללוחמה בסמים.
ב-2007 עמד בראש סניף יקטרינבורג של המפלגה הרוסית לחיים עד למיזוגה עם רוסיה הוגנת. בספטמבר 2007 הועמד בראש הרשימה המפלגתית של מפלגת רוסיה הוגנת במחוז סברדלובסק לקראת הבחירות לפרלמנט בדצמבר 2007. ברם, באוקטובר 2007 הוסר מהרשימה המפלגתית ונטל פסק זמן מהחיים הפוליטיים. ביולי 2011 מיכאיל פרוכורוב הזמין אותו להצטרף למפלגת "המעשה הנכון". אולם בספטמבר 2011 הוא ופרוכורוב עזבו את המפלגה והקימו את מפלגת "המצע האזרחי" שהריצה אותו כמועמד לבחירות לדומה העירונית של יקטרינבורג.
הבחירות לראשות העיר יקטרינבורג.
ביולי 2013 רויזמן התמודד בבחירות לראשות העיר יקטרינבורג מטעם מפלגת "המצע האזרחי". בספטמבר 2012 זכה ב-26.5 אחוזי תמיכה בסקר שהציב אותו כמועמד עיקרי לזכות בבחירות ובבחירות לראשות העיר הצליח לזכות ברוב ומינויו לראש העיר יקטרינבורג אושר על ידי הדומה העירונית של יקטרינבורג ב-24 בספטמבר 2013.
ראש עיריית יקטרינבורג.
לאחר כניסתו לתפקיד, רויזמן תלה במשרדו דיוקן של המשורר יוסף ברודסקי במקום לתלות את דיוקנו המסורתי של נשיא רוסיה.
בדצמבר 2013 הציע להעניק לעיר מעמד של עיר פדרלית, הצעה שזכתה לתמיכה של 82% בהצבעה שהתקיימה באתר Znak.com. בפברואר 2014 נטל חלק במחאות נגד הצנזורה הרוסית ובמעורבות הרוסית באוקראינה. במרץ 2014 נערך סקר בעיר ולפיו הפופולריות של רויזמן צמחה בשליש וחרף היותו נציג האופוזיציה לשלטון פוטין הוא זוכה לתמיכה רבה בקרב תושבי העיר על פעילותו החברתית. באפריל 2017 הכריז על כוונתו להתמודד לתפקיד מושל מחוז סברדלובסק, בבחירות שתתקיימנה בספטמבר 2017, אך לבסוף לא נבחר.
לקראת סוף כהונתו כראש העיר שלטונות מחוז סברדלובסק החליטו לבטל את הבחירות הישירות לראשות העיר, מתוך כוונה למנוע את ריצתו לקדנציה נוספת. מעתה ראש העיר נבחר בבחירות חשאיות בקרב חברי הדומה העירונית. זאת לאחר שבאפריל 2018 מושל מחוז סברדלובסק הגיש הצעת חוק לביטול הבחירות הישירות לראשות העירייה, הצעה שהתקבלה ברוב קולות באספה המחוקקת המחוזית. רויזמן מחה נגד שלילת זכותם הדמוקרטית של התושבים להחליט על עתידם והצהיר על התפטרותו, ב-21 במאי 2018, משום שאינו רוצה ליטול חלק בשלטון שכזה.
לאחר כהונת ראשות העיר.
ב-2018 ייסד את "קרן רויזמן" (Фонд Ройзмана), ארגון חברתי שבראשותו. לקראת הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2021, הודיע על כוונתו לרוץ למושב בבית התחתון בפרלמנט. ב-24 באוגוסט 2022 נעצר על ידי השלטונות הרוסיים.
כריס וייץ
כריסטופר ג'ון "כריס" וייץ (באנגלית: Christopher John "Chris" Weitz, נולד ב-30 בנובמבר 1969) הוא מפיק, תסריטאי, במאי ושחקן קולנוע אמריקאי ממוצא יהודי. ידוע בעיקר בשל עבודתו עם אחיו, הבמאי פול וייץ, על סרטים כגון "אמריקן פאי", "רווק פלוס ילד" ו"חיים טובים יותר".
ביוגרפיה.
וייץ נולד בניו יורק שבארצות הברית למשפחה יהודית בעיקרה, אם כי סבתו מצד אמו קתולית. החל את הקריירה שלו כשותף לכתיבת הסרט עבודת נמלים. ב-1999 ביים והפיק יחד עם אחיו את הסרט אמריקן פאי אשר נחל הצלחה קופתית. כריס השתתף בתור מפיק שותף בשני סרטי ההמשך שיצאו לאחר מכן. ב-2002 עבד שוב עם אחיו על הסרט רווק פלוס ילד אותו כתב וביים. הסרט הניב לשניים מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. וייץ הפיק מספר סרטים אשר בוימו על ידי אחיו וביניהם בחברה טובה ואמריקן דרימז.
ב-2007 נבחר וייץ לביים את העיבוד לספר הראשון בסדרת חומריו האפלים של פיליפ פולמן. וייץ פרש במהלך העבודה על הסרט אך לאחר מכן החליט להמשיך לעבוד עליו. בסרט כיכבו ניקול קידמן וסם אליוט ולאחר יציאתו הוא קיבל ביקורות מעורבות למרות שהכניס למעלה מ-300 מיליון דולר ברחבי העולם.
בדצמבר 2008 אושר כי וייץ החל לעבוד על הסרט אשר מבוסס על ספרה של סטפני מאייר. הסרט זכה להצלחה רבה ושבר שיאי הכנסות ביום הראשון ליציאתו. הסרט הכניס קרוב לשלוש מאות אלף דולר בשבוע הראשון ליציאתו.
בינואר 2011 יצא סרטו של וייץ אשר נקרא חיים טובים יותר בכיכובו של דמיאן ביצ'יר. בימים אלה עובד וייץ על עיבוד ספרי אלריק ממלניבונה של הסופר מייקל מורקוק.
חיים אישיים.
וייץ נולד בניו יורק, בנה של השחקנית סוזן קוהנר ומעצב האופנה ג'ון וייץ. יש לו אח, פול וייץ, אשר גם הוא במאי במקצועו. וייץ למד בלונדון וסיים תואר בקיימברידג'. וייץ נשוי למרצדס מרטינז ולהם ילד אחד, סבסטיאן.
פילמוגרפיה.
כריס ופול וייץ:
כריס וייץ:
משחק:
כתיבה:
Reflektor
Reflektor (מילולית: שיבוש של המילה Reflector שפירושה מחזיר אור) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת האינדי-רוק הקנדית, ארקייד פייר. האלבום יצא ב-28 באוקטובר 2013. זהו אלבום כפול בהפקתו של ג'יימס מרפי (סולן ומייסד להקת LCD Soundsystem) ושל מרקוס דראבס.
אלבום זה סימן תפנית בצליל הלהקה והביא ניסיון ללכת בכיוונים מוזיקליים חדשים ביחס לאלבומים הקודמים. בעקבות כך, בין השאר, מצא את המבקרים חצויים בין ההתלהבות משבירת הנוסחה והכיוון לאלו שחשו שמדובר בניסיון גדול מדי ואף מצאו רגעים משעמים באלבום.
לקראת האלבום.
ב-12 ביולי 2013, צייץ מעריץ תוך תיוג חשבון הטוויטר של הלהקה שהם הלהקה האהובה ביותר עליו. הלהקה, בתגובה לציוץ, כתבה לו: "תודה, האלבום החדש שלנו יצא ב-29 באוקטובר".
במהלך חודשי הקיץ, אייקון הנושא את הכיתוב 'reflektor' החל מופיע בכתובות רחוב בערים שונות בעולם כמו גם בשלטים (ללא כל אזכור של הלהקה). בסוף אוגוסט 2013, לראשונה נעשה הקישור הרשמי ללהקה כשאחד מחשבונות הטוויטר שלה צייץ תמונה של כתובת גראפיטי כזו. בתחילת ספטמבר 2013 הוציאה הלהקה לאור שני קליפים מקדימים שאורכם פחות מדקה שהבהירו שנית שמי שעומדת מאחורי האייקונים, היא לא אחרת מארקייד פייר. הקליפים המקדימים סימנו את התאריך תשעה בספטמבר בשעה תשע כזמן שבו יתרחש משהו שקשור באלבום החדש.
בסמוך לשחרור הסינגל הראשון- כחלק מקמפיין רווי ה-9 ב-9.9.2013 בשעה 9 בערב ובעבור 9 דולר, קיימה הלהקה הופעה סודית ברגע האחרון תחת השם 'The Reflektors' במועדון סלסה במונטריאול. רק בשעות הספורות שלפני ההופעה אישרה הלהקה שאכן זוהי הופעתה. דברים מסוג זה כבר נעשו בעבר על ידי הלהקה (קיום מופע חינמי תחת כיפת השמיים לקראת יציאת אלבומם הקודם וכדומה).
הכרזה ושחרור.