לורנס שיחק בסרטו של סרג'ו לאונה "הצלפים" ב-1965, כחברה של אחותו של קולונל מורטימר (בגילומו של לי ואן-קליף) שנרצח על ידי אינדיו. סרטים נוספים בהם שיחק: "ימים של אלימות" (1967), "הזעם של ג'וני קיד" (1967), "האיש שהרג את בילי הנער" (1967), ו"הקסם השחור" (1971).
לורנס מת ב-19 באפריל 1974 כנראה מגידול במוח, אולם יש הטוענים כי התאבד.
תוכנה גרפית
תוכנה לעריכה גרפית
Appetite for Destruction
Appetite for Destruction (בתרגום מאנגלית: תיאבון להרס) הוא אלבום הבכורה של להקת ההארד רוק האמריקאית Guns N' Roses. האלבום, שיצא לשווקים ב־21 ביולי 1987, לא צבר פופולריות בשנת יציאתו, וחווה התעלמות מסוימת מרוב הקהל. הוא הצליח להיכנס למיינסטרים רק שנה לאחר מכן כשהלהקה החלה להופיע עם שירי האלבום, שהסינגלים ממנו "Welcome to the Jungle", "Paradise City" ו-"Sweet Child o' Mine", צברו פופולריות בתרבות המיינסטרימית ובתחנות הרדיו, ובהמשך זכה לאהדת המבקרים והקהל. בנוסף להתמקמות בראש מצעד האלבומים של מגזין הבילבורד, והסינגלים ממנו שהצליחו מאוד, הוא עודנו נחשב לאלבום הבכורה הנמכר בהיסטוריה וגם האלבום ה-11 הנמכר ביותר בהיסטוריה בארצות הברית, ועם מכירות של מעל ל־30 מיליון עותקים ברחבי העולם עד היום – הוא נחשב לאחד האלבומים הבינלאומיים הכי נמכרים בכל הזמנים.
למרות ביקורות מקצועיות פושרות שקיבל בתחילה, "Appetite for Destruction" נחשב כיום לאחד האלבומים הטובים ביותר שנעשו, בז'אנר הרוק במיוחד. ב-2018 יצא האלבום לאור בהוצאה מחודשת במארז תקליטורים.
רקע.
ההקלטות הראשונות של גאנז נ' רוזס תוכננו להיות חלק ממיני-אלבום שתוכנן להיות משוחרר ב-1985, אולם התוכניות השתנו עקב עזיבתו של גיטריסט הלהקה המקורית, טרייסי גאנז, שהוחלף על ידי סלאש. לאחר שהרכב הלהקה הפך לקבוע בו לקחו חלק: אקסל רוז, דאף מק'אגן, סלאש, סטיבן אדלר ואיזי סטראדלין, החלו חברי הלהקה להופיע במועדונים בלוס אנג'לס, וצברו פופולריות שגרמה להחתמתם בלייבל גפן רקורדס במרץ 1986. בדצמבר של אותה שנה שחררה הלהקה את המיני-אלבום "Live ?!*@ Like a Suicide", ששמר על העניין בלהקה, למרות שזאת פרשה מההופעות הקטנות בלוס אנג'לס, והחלה להקליט את האלבום הראשון שלה באולפנים. המיני-אלבום הראשון של הלהקה למעשה יצא בזריזות על מנת להרגיע את הלייבל שחתמה בו, כיוון שהלייבל לא היה בטוח לגבי הצלחתה של הלהקה, ולא חשב שיש לה מספיק שירים על מנת לשחרר אלבום באורך מלא.
כתיבת והקלטת האלבום.
הסולן אקסל רוז התייחס לגבי כתיבת השירים וטען כי רוב האלבום למעשה נכתב בזמן שהלהקה הייתה בסיבוב הופעות בסצנת המועדונים בלוס אנג'לס, שם גם כתבו חלק מהשירים לאלבומים ששוחררו רק באלבומים הבאים כמו "Back Off Bitch", "You Could Be Mine", "November Rain" ו-"Don't Cry". הסיבה לכך שהשיר (שעם השנים הפך ללהיט) "November Rain" לא נכלל באלבום היא כי היה בו כבר את השיר "Sweet Child O' Mine", והלהקה רצתה רק בלדת רוק אחת באלבום (למרות שבדיעבד בשני האלבומים הבאים של הלהקה ישנה יותר מבלדת רוק אחת בכל אלבום).
המפיק ספנסר פרופר נשכר על מנת לבדוק אם הוא מתאים לכימיה של הלהקה על מנת להקליט איתה את השירים "Sweet Child O' Mine" ו-"Nightrain", מה שלבסוף הפך להיות הקלטה של 9 שירים מתוך ה-12, אך הקלטות אלה לבסוף נגנזו והלהקה המשיכה לחפש מפיק. באמצע 1986 הקליטה הלהקה דמויים של שירי האלבום עם גיטריסט להקת נזרת', מאני צ'ארלטון, שגם נגנזו. דמויים אלו שוחררו רק ב-2018 בגרסה מיוחדת של האלבום. הלהקה שקלה גם את מועמדותו של פול סטאנלי מלהקת קיס להיות המפיק של האלבום, אך לבסוף הוא נדחה כיוון שרצה להחליף את סט התופים של אדלר, שלא הסכים לשנות אותו. שמו של רוברט ג'ון "מאט" לאנג גם נשקלה, אולם הלייבל לא היה מעוניין לממן מפיק כל כך יקר ומפורסם עבור להקה צעירה כל כך שהייתה בתחילת דרכה המוזיקלית. לבסוף המפיק מייק קלינק שהפיק מספר אלבומים ללהקת "Triumph", נבחר להפיק את האלבום, והשיר הראשון שהקליטה הלהקה הוא "Shadow of Your Love", על מנת לבדוק את הכימיה איתו, מה שעבר בהצלחה.
לאחר מספר שבועות של חזרות, הלהקה נכנסה לאולפן "Rumbo Recorders" בינואר 1987. דווח כי קלינק, לפחות בתחילת העבודה, עבד לא פחות מ-18 שעות ביום על האלבום, כאשר סלאש התקשה למצוא את הצליל גיטרה שהוא מעוניין בו, עד אשר חיבר את גיטרת הגיבסון לס פול שלו למגבר מארשל שלו והחל לנגן. סלאש בילה שעות עם קלינק לחיבור ובניית הסולואים שלו במהלך השירים. לדברי המתופף סטיבן אדלר, הקלטת כלי ההקשה ארכו 6 ימים בלבד, אבל קולו של רוז הוקלט הרבה יותר מכך כיוון שהוא התעקש על לשיר את השירים שורה אחר שורה, ובשלמות רבה, מה שגרם לכך שהוא נשאר לעבוד לבד המון שעות בעוד שאר הלהקה כבר הלכה הביתה.
עבודות מיקסינג ותכנות נוספים נערכו באולפני "Mediasound Studios" ומסטרינג נעשה באולפני "Sterling Sound" בניו יורק. תקציב האלבום היה כ-370 אלף דולר.
שירים רבים מהאלבום החלו כשירים בודדים ללא הקשר קונספטואלי, שחברי הלהקה כתבו לבדם ללא הלהקה, אך הם הושלמו במסגרת הלהקה כמו: "It's So Easy" (שכתב דאף מק'אגן), "Think About You" (שכתב איזי סטראדלין) ולבסוף הושלמו על ידי כלל הלהקה. כמו כן "Rocket Queen" היה שיר לא גמור שכתבו סלאש, מק'אגן ואדלר שנכתב בלהקה המוקדמת המשותפת שלהם "Road Crew", והושלם במסגרת הלהקה. מירב השירים מבוססים על חוויות וחיי היום יום של חברי הלהקה, כמו "Welcome to the Jungle" (בתרגום: "ברוך הבא לג'ונגל") שאת ההשראה לשיר קיבל אקסל רוז, אחרי שנתקל באיש ברחוב לכשהגיע מאינדיאנה לניו יורק ב-1980 על מנת להגשים את חלומו להיות זמר והלן אמר לו את המשפט, וגם כמו "Mr. Brownstone" שהוא למעשה על בעיית צריכת ההרואין של חברי הלהקה. חלק מהמילים באלבום מכוונים לאוזניים יותר צעירות כמו השיר "Out ta Get Me", שהתמקד בהסתבכותו של סולן הלהקה אקסל רוז עם החוק בתור נער שגדל באינדיאנה.
עטיפה.
במקור עוצבה לאלבום עטיפה סוריאליסטית שבה הוצג מעין אנס רובוטי ולידו שרועה בחורה עם חולצה פתוחה ותחתונים מופשלים - קורבן האונס, רגע לפני שהוא מותקף על ידי מפלצת מתכתית. לאחר שמספר רשתות סירבו למכור את האלבום עקב העטיפה השנויה במחלוקת חברת התקליטים החליפה את העטיפה לזו המציגה חמש גולגולות על צלב, כאשר הגולגולות מייצגות את חברי הלהקה, והעטיפה המקורית הועברה לחלקו הפנימי של האלבום..
שבחים ודירוגים.
בשנת 2020 דירג מגזין הרולינג סטון את האלבום במקום ה-62 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.
הרפובליקה הסוציאל פדרלית של יוגוסלביה
סמואל הנמן
איסלה מוחרס
אִיסְלָה מוּחֶרֶס (בספרדית: Isla Mujeres, "אי הנשים") הוא השם של אי ושל העיירה הנמצאת עליו במדינה המקסיקנית קינטנה רו. האי הממוקם לא רחוק מחופיו הצפון-מזרחיים של חצי האי יוקטן בים הקריבי, כ-13 קילומטרים צפונית מזרחית לעיר קנקון. אורכו של האי כ-7 קילומטרים ורוחבו 650 מטרים. העיירה היא הבירה של המועצה האזורית איסלה מוחרס. במפקד האוכלוסין שנערך ב-2010 נרשמו 12,642 תושבים.
העובדה שהאי ממוקם קרוב יחסית לקובה הפכה אותו לאחד היעדים המועדפים על מהגרים קובניים המנסים להסתנן לארצות הברית דרך האי בשנים האחרונות.
היסטוריה.
בתקופה הפרה-קולומביאנית היה האי מקום מקדשם של אלילי בני המאיה הזקנים; אל הרפואה ואל הלידה והיה קרוי אישצ'ל (Ixchel). השם איסלה מוחרס שפירושו "אי הנשים" ניתן על ידי הספרדים שהגיעו לאי במאה ה-16 בשל העובדה שבאי נמצאו איורים רבים של אלילות מכתות שונות. בקצה הדרומי של האי היה בעבר מקדש של בני המאיה, אך בשנת 1988 סערת ההוריקן גילברט גרמה נזק קשה למקדש. חלק קטן מהמקדש שרד וכן רוב יסודות המבנה.
החל משנות ה-70 התפתח ענף התיירות באופן ניכר באיסלה מוחרס בעקבות העיר השכנה קנקון.
תחבורה ותיירות.
תחבורת האי מורכבת בעיקר ממוניות או רכבי גולף וקטנועים. לפי נתוני 2005 נרשמו באי כ-121 מוניות, 500 רכבי גולף ו-1,500 קטנועים.
בכל חצי שעה במהלך שעות היום מפליגות מעבורות נוסעים מפוארטו חוארס או מפוארטו קנקון אל האי ובחזרה. במהלך היום מגיעים מטיילים רבים לביקור יומי באי אך היקף הפעילות יורדת בשעות הערב כשקבוצות תיירים עוזבות את האי. ישנם מספר רב של מקומות המגישים מאכלי ים טריים, וכן תבשילים מאיהיים (של בני המאיה). מחירי המלונות עשויים להיות זולים מאוד אך גם יקרים למדי כמו למשל בתי המלון באזור הדרומי-מערבי או כמו הוטל וילה רולנדי. החוף המזרחי הוא חופו של הים הקריבי שהוא סלעי וגלי יותר, ומהחוף המערבי של האי ניתן לראות את קו הרקיע של קנקון מעל המים הצלולים. בקצה הצפוני נמצא "אל סנטרו", מרכז העיירה והאזור המסחרי של האי בו חולש ציר מרכזי - רחוב אידלגו - שאליו ולסביבתו מתרכזים רוב המסעדות ומקומות הבילוי. החוף המפורסם פלאיה ביץ' גם הוא ממוקם בקצהו הצפוני של האי ששוחזר במהירות לאחר שהכתה את האזור סופת ההוריקן וילמה בשנת 2005.
באי ישנו בית חב"ד מצליח בניהולו של הרב מענדי דיין והרב יוסי בן שמעון.
האי איסלה מוחרס ממוקם קרוב לאחת משוניות האלמוגים הרבות, וצלילה ושנירקול הם ספורט פופולרי באי. בנוסף האי מהווה ביתם של אוכלוסיית צבי ים. לאור סכנת ההכחדה המאיימת על צבי הים באזור הוחלט להקים בקצה חופו הדרומי של האי מתקן המתמחה בהרבייה ושיקום הצבים. מתקן זה פתוח לקהל הרחב תמורת סכום סמלי.
אולובורון
מדליית ניוברי