ויויאן צ'רויוט זכתה במדליית זהב בריצת 5000 מטר, עם שיא אולימפי חדש (14:26.17 דקות) ובמדליית כסף בריצת 10000 מטר. סגניתה בריצת 5000 מטר הייתה הלן אובירי, ומרסי צ'רונו סיימה רביעית. גם בריצת 10000 מטר דורגו רצות קנייתיות במקומות גבוהים אחרי צ'רויוט, אליס אפרוט סיימה במקום הרביעי ובטסי סאינה הגיעה חמישית. פיית' קיפייגון זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר, וג'מיימה סומגונג ניצחה בריצת המרתון. בריצת 3000 מטר מכשולים זכתה הייווין ג'פקמוי במדליית כסף, ובאטריס צ'פקואץ' סיימה במקום הרביעי.
אצל הגברים שמר דייוויד רודישה על תוארו בריצת 800 מטר. פרגוסון רוטיץ' הגיע חמישי ואלפרד קיפקטר הגיע שביעי. קונסואלוס קיפרוטו קבע שיא אולימפי חדש בריצת 3000 מטר מכשולים (8:03.28 דקות) וברימין קיפרוטו סיים במקום השביעי. האלוף האולימפי היוצא, אזקייל קמבוי, סיים שלישי, אך לאחר מכן נפסל. גם בריצת המרתון לגברים ניצח קנייתי, אליוד קיפצ'וגה, לו הייתה זו מדליה אולימפית שלישית, אחרי שאת השתיים הקודמות השיג בריצת 5000 מטר. פול טנוי זכה במדליית כסף בריצת 10000 מטר, ובדאן קרוקי מוצ'ירי סיים במקום החמישי. בוניפייס טומוטי זכה אף הוא במדליית כסף, בריצת 400 מטר משוכות והיה הקנייתי הראשון שזוכה במדליה אולימפית במרוץ זה. קנייתי נוסף העפיל לשלב הגמר, הארון קואץ', שסיים במקום השביעי. היסטוריה נוספת רשם ג'וליוס יגו, שהיה לאתלט הקנייתי הראשון שזוכה במדליה אולימפית במקצוע שאינו ריצה. יגו זכה במדליית הכסף בהטלת כידון. אתלט בולט נוסף, אסבל קיפרופ, סיים שישי בריצת 1500 מטר.
מבין הספורטאים ביתר הענפים רשם את ההישג הגבוה ביותר המתאגרף פיטר מונגאוי וארוי, שהודח בשלב רבע הגמר.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
Aqua הוא לוויין מחקר רב-לאומי המופעל על ידי נאס"א ונע במסלול סביב כדור הארץ.
שמו של הלוויין, הוא המילה הלטינית למים וזאת מאחר שאת רוב המידע הוא אוסף מעל האוקיינוסים.
הלוויין שוגר ב-4 במאי 2002 והמכשירים שעליו נועדו לאסוף מידע אודות התאיידות מים מהאוקיינוסים, אחוז האדים באטמוספירה, תנועות, כמות וסוגי עננים, עוצמת אנרגיית הקרינה, כמויות וסוגי משקעים בפיזור גאוגרפי על פני רצף זמן, מעקב אחר נסיגת הקרחונים בים וביבשה, מידת האובך, אחוזי לחות הקרקע וכמות הכיסוי הצמחי, וכן מדידת הטמפרטורות בים, ביבשה ובאוויר.
Aqua נושא שישה מכשירי מדידה שסופקו ומופעלים על ידי סוכנויות שונות:
קישורים חיצוניים.
מעקב אחרי הלווין באתר stuffin space
אל פאסו
אל פאסו (באנגלית: El Paso) היא העיר השישית בגודלה במדינת טקסס, וה-22 בגודלה בארצות הברית. בעיר יש כ־674,433 תושבים ובמטרופולין שלה כ־831,036 תושבים (2013).
העיר נמצאת על חוף נהר הריו גראנדה בגבול עם מקסיקו, כאשר מעבר לגבול שוכנת סיודאד חוארס.
היסטוריה.
לפני גילוי אמריקה.
באתרים הארכאולוגים "Keystone Wetlands" וב-"Hueco Tanks" שבאזור, נמצאו עדויות לכך שהאדם התיישב במקום כבר לפני אלפי שנים. מתיישבים אלו עסקו בחקלאות לרבות בגידול תירס. לחקלאות היה תפקיד מרכזי בחייהם ובין אלפיים דמויות שנוצרו על ידי יושבי המקום ונמצאו באתר Hueco, מופיעה דמות צבועה שחור ולבן של טלאלוק, אל הגשם האצטקי.
החוקרים הספרדיים הראשונים גילו כי השבטים האינדיאנים: המנסו, הסומה והגומנו חיו באזור בעבר. שבטים אינדיאנים אלו הוטמעו באוכלוסייה המתיישבת, דבר שיצר את חלק מתרבות המסטיסים שנפוצה ביותר במקסיקו ולפעמים גם בדרום-מערב ארצות הברית. אחרים השתלבו עם שבטי המסקלארו שנדדו באזור למשך שנים.
הגעת הספרדים.
חואן דה אונייטה הספרדי היה המגלה האירופאי הראשון שהגיע לריו גראנדה בקרבת העיר (באזור של העיר הקטנה סן אליזאריו שנמצאת 48 ק"מ דרומית לעיר).
אל פאסו דל נורט (באנגלית: אל-פאסו הצפונית, כיום סיודאד חוארס), הוקמה על הגדה הדרומית של הריו בראבו דל נורט (כיום ריו גראנדה) ב-1659 על ידי כובשים ספרדיים. בגלל היותה ערבה, החקלאות שגשגה וכרמים ופירות היו חלק מהייצור המקומי. הכתר הספרדי והרשות המקומית של אל פאסו דל נורט ויתרו על כמה שטחים כדי לפתח את תעשיית החקלאות בגדה הצפונית שם נמצאת כיום אל פאסו, אולם השבטים האינדיאנים עכבו את ההתפתחות צפונה. המים היוו הגנה טבעית כנגד הספרדים.
ב-1680 לאחר הצלחותיו של פאובלו רוולט בהריסת המושבות הספרדיות בצפון ניו מקסיקו, הפכה אל פאסו למרכז הממשלה הספרדית בטריטוריית ניו מקסיקו. באל פאסו הונהגו הספרדים על ידי דייגו דה וארגאס, הם התאחדו כדי ליישב מחדש את הטריטוריות הספרדיות יקרות הערך שמרכזן היה בסנטה פה, והן השתרעו מסוקורו ועד טאוס.
מקורות היסטוריים מציינים כי הפרויקט החקלאי הראשון באזור היה "פונס דה לאון ראנץ'" על אדמה שהוענקה ב-1825.
עצמאות טקסס.
אל פאסו הייתה המיקום הדרומי ביותר במחוז נואווה מקסיקו (כיום ניו מקסיקו). העיר קושרה לסנטה פה ולמקסיקו סיטי על ידי "הדרך המלכותית". רק כמה מטיילים זרים הסתכנו להגיע למקומות כה רחוקים שהדרך אליהם ארכה זמן רב בתנאי אותם ימים. מרגלים, סוחרים וציידי פרוות אמריקנים הגיעו עוד מאז 1804 וגם כמה זוגות מעורבים עם אליטה היספנית. האינדיאני יו סטפנסון מקנטקי שנישא לדוני חואנה מריה דה אסקראט הוא דוגמה טובה לזוג כזה. בין המטיילים באזור, נמנה גם זבולון פיק, חייל אמריקני נודע. ב-1849, לאחר מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, הגיעו לעיר קבוצות גדולות של משפחות אמריקאיות שבאו להתיישב באזור.
דמוגרפיה.
בשנת 2006 אמד משרד מפקד האוכלוסין של ארצות הברית את תושבי האזור המטרופוליני של העיר ב-736,310 נפשות.
ב-3 בדצמבר 2007 דורגה אל פאסו כעיר השנייה בבטיחותה בארצות הברית מבין הערים שמספר תושביהן גדול מ-500,000.
גאוגרפיה.
אל פאסו נמצאת במדינת טקסס, קרוב לגבול עם מדינת ניו מקסיקו, ולגבול בין ארצות הברית ומקסיקו, מול המדינה המקסיקנית צ'יוואווה. העיר נמצאת באזור זמן שונה מרוב טקסס.
גובה העיר הממוצע הוא 1,140 מטר מעל פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר בעיר היא הר פרנקלין הצפוני שגובהו 2,192 מטר מעל פני הים. פסגת ההר ניתנת לצפייה ממרחק של 97 קילומטר מכל הכיוונים. שטח העיר עומד על כ-648.9 קמ"ר.
בעיר נמצא הגן האורבני הגדול ביותר בשטח של כ-97 קמ"ר ונקרא פארק הרי פרנקלין. העיר מוקפת במדבר הצ'יוואי.
סדק ריו גראנדה עובר דרומית לסוף הרי פרנקלין באזור של הריו גראנדה. הנהר משמש כגבול וחוצץ בין הערים אל פאסו וסיודאד חוארס.
לעיר מספר פרוורים בטקסס ופרוורים נוספים הנמצאים מעבר לגבול ושייכים לניו מקסיקו. הפרברים העיקריים בטקסס הם:
הפרוור הגדול ביותר מהעבר השני השייך לניו מקסיקו היא העיר סאנלנד פארק (Sunland Park).
פוליטיקה.
רוב העיר אל פאסו שייכת למחוז הבחירה ה-16 של טקסס לבית הנבחרים, ומיוצגת על ידי תושב העיר חבר הקונגרס הדמוקרטי בטו או'רורק. חלק קטן במזרח העיר שייך למחוז הבחירה ה-23 של טקסס ומיוצג על ידי חבר הקונגרס הרפובליקני ויל הארד.
ערים תאומות.
לאל פאסו 6 ערים תאומות:
פול טפנל
קלוד-פול טפנל (בצרפתית: Claude-Paul Taffanel, 16 בספטמבר 1844 - 22 בנובמבר 1908), היה חלילן, מלחין ומנצח צרפתי. הוא נחשב למייסד האסכולה הצרפתית לנגינה בחליל צד, אשר הייתה דומיננטית לאורך ראשית המאה ה-20, ולמעשה עד ימינו.
שנים ראשונות.
טפנל נולד בבורדו שבצרפת, ואת שיעורי החליל הראשונים קיבל מאביו כשהיה בן תשע. שנה לאחר מכן הופיע לראשונה בקונצרט, והחל את לימודיו אצל לואי דורו, פרופסור בקונסרבטואר של פריז. בשנת 1860 סיים את לימודיו בקונסרבטואר, וזכה בתחרות הראשונה בשורה של תחרויות לעתיד לבוא. במשך שלושים השנים הבאות, בנה לעצמו טפנל קריירה של סולן ונגן תזמורת, והיה לחלילן מפורסם בימיו, בהחזירו לחליל את מעמדו ככלי סולני מן השורה, שכן באותן שנים נזנח על ידי המלחינים הגדולים.
פרופסורה.
ב-1893 קיבל טפנל את משרת הפרופסור לחליל בקונסרבטואר של פריז. כפרופסור, הוא ערך מחדש את הרפרטואר המנוגן ואת שיטת הלימוד הקיימת, בבטלו את השיעור הקבוצתי המסורתי על מנת להקדיש תשומת לב אישית לכל אחד מתלמידיו, בעוד הוא בונה לעצמו שם של מורה מעורר השראה. את תלמידיו הנחה לנגינה בסגנון חדש, שהיה חלק ומעודן יותר מקודמו, אשר כלל בין השאר נגינת ויברטו קליל ומהוקצע.
חזרה למוזיקה עתיקה.
בראשית שנת 1894 החליף טפנל חלק מן הרפרטואר של המאה ה-19 לחליל אשר נלמד עד אז בקונסרבטואר, אשר תלמידו לואי פלורי כינה "צפצופי סרק", ביצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך ושל אמנים אחרים מן המאה ה-18. עד לאותה העת, מוזיקאים צרפתים רבים התעלמו מן הגל האומנותי לחידוש נגינת יצירותיו של באך אשר החל אצל מוזיקאים מאנגליה, מגרמניה ומאוסטריה. המלחין אלפרדו קאזלה, אשר למד מיצירותיו של באך כבר באיטליה קודם הגיעו לפריז, מציין שאף לו אחד מתלמידי כיתתו לא הכיר יצירה מאת באך.
מנצח.
בנוסף לחובותיו כמורה, טפנל היה גם מנצח תזמורת ואופרה חשוב. בין השנים 1890-1906 הוא כיהן כמנצחן הראשי של תזמורת האופרה של פריז ושל תזמורת הקונסרבטואר (כיום תזמורת פריז). קודם לכן, משרות רמות אלו הוענקו לנגני כלי קשת; טפנל היה החלילן הראשון שהחזיק במשרות אלו. כחלק מתפקידיו כמנצח ראשי של האופרה, היה עליו להכין הפקות לפרמיירות. בין האופרות שזכו לביצוע צרפתי ראשון תחת שרביטו נמנות אופרות מאת ריכרד וגנר ו"אותלו" של ג'וזפה ורדי. הוא גם ניצח על הבכורה העולמית של "Quattro Pezi Sacri" מאת ורדי.
מוזיקה קאמרית.