ב-1953 נסע ישראלי יחד עם איש נהלל, יאני אבידוב, לפרס במטרה להביא 30,000 חוטרים עבור ההתיישבות בערבה לפי בקשת שר הקיצוב דב יוסף. השניים הגיעו עד פקיסטן, אך נאלצו לחזור בשל החום הכבד. לאחר מותו של ישראלי המשיך אבידוב את המפעל. בשנות ה-60 נוסדה ליד אילות חוות איקלום דקלים בשם "נאות בנציון" לזכרו. במטע, השייך לקיבוץ אילות, ישנה אנדרטה לזכרו.
הנצחה.
בקבוצת כנרת הוקם בשנת 1967 בנין ציבורי גדול הנקרא "בית בנציון".
רוכב שמיים
יזרעאלי
גחש&quot;א
ארנסט קונוואלד
ארנסט קונוואלד (בגרמנית: Ernst Kunwald, 14 באפריל 1868 - 12 בדצמבר 1939) היה מנצח אוסטרי.
ביוגרפיה.
ארנסט קונוואלד נולד ומת בווינה. הוא למד משפטים באוניברסיטת וינה וקיבל תואר דוקטור למשפטים בשנת 1891. כמו כן למד פסנתר אצל תאודור לשטיצקי והלחנה אצל הרמן גרדנר. בקונסרבטוריון של לייפציג שבגרמניה למד אצל המלחין סלומון יאדאסזון.
קונוואלד ניצח על אופרה ברוסטוק (1895-97), בזונדרסהאוזן (1897-98), באסן (1898-1900), בהאלה (1900-01), במדריד (1901-02), בפרנקפורט (1902-05) ובקרולאופר בברלין 1905-06).
קונוואלד כיהן כעוזר מנצח של הפילהרמונית של ברלין בשנים 1907 עד 1912. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של סינסינטי בשנים 1912 עד 1917 ועל פסטיבל מאי של סינסינטי בין 1914 ל-1917. גישתו לניצוח הייתה שונה מאוד מזו של קודמו בסינסינטי, לאופולד סטוקובסקי התוסס. הרמן תומאן, ממשמיציו של סטוקובסקי, כתב בביקורת ב"סינסינטי אנקוויירר" שקונוואלד "...איננו רואה צורך לנקוט בתכסיסי וודוויל כדי לרצות את הקהל". ביצועי בכורה בסינסינטי תחת שרביטו של קונוואלד כללו את הסימפוניה השלישית של מאהלר ואת סימפוניית האלפים של ריכרד שטראוס. כמו כן ניצח על ההקלטה הראשונה של התזמורת, לחברת קולומביה, ב-13 בינואר 1917: הברקרולה מתוך סיפורי הופמן של ז'אק אופנבך.
כניסת אמריקה למלחמת העולם הראשונה הנחיתה מהלומה על הקריירה של המנצח האוסטרי בסינסינטי. ב-17 בנובמבר 1917 תבעו "בנות המהפכה האמריקאית" מן הממונה על ביטחון הציבור בפיטסבורג לאסור על קונוואלד לנצח על תזמורתו בעירן. שירות המרשלים של ארצות הברית עצר אותו ב-8 בדצמבר 1917 ושיחרר אותו מן המעצר למחרת היום. הוועד המנהל של התזמורת קיבל באותו זמן את התפטרותו ממשרת המנצח. ב-12 בינואר 1918 הושם בהסגר בהתאם ל"חוק זרים עוינים" ונכלא בפורט אוגלתורפ בג'ורג'יה. במחנה ההסגר הצטרף אליו מנצח אחר, קרל מוק, שנאסר ב-25 במרץ 1918. הראיה שעל פיה נשלח קונוואלד למעצר לא הובהרה מעולם במלואה, אבל ייתכן שניצוח על מוזיקה גרמנית וגאווה במולדתו נחשבו לגילויי תעמולה שלא בשעתם. הוא ניצח על ההמנון האמריקאי לפני קונצרט אחרי שאמר לתזמורת ולקהל (שהיו בו גרמנים רבים), שאהדתו נתונה לארצו הוא. המידע הזה צוין במזכר מיום 19 בדצמבר 1917 ששלח ג'. אדגר הובר לתובע הכללי של ארצות הברית.
אחרי גירושו ניצח קונוואלד בקניגסברג (1920-27) ואחר על תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין (1928-31).
רשימת ביקורת על קונצרט בניצוחו עם הפילהרמונית של ניו יורק בפברואר 1906 תיארה אותו כ"לא מנצח דגול; לא כזה המצטיין ברגשות נעלים או בחוש דק לרבדים העמוקים במוזיקה; אבל הוא מנצח מוכשר, מבחינות רבות מנצח אינטליגנטי, מנצח עז ונמרץ".
פרנק ואן דר שטוקן
אייר אינדיה
אייר אינדיה (באנגלית: Air India; בהינדית: एअर इंडिया) היא חברת התעופה הלאומית של הודו. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה בומביי צ'הטרפטי שיוואג'י.
החברה וחברות הבת שלה מבצעות טיסות מטען ונוסעים למעל 100 יעדים פנימיים ובינלאומיים.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בשנת 1932 על ידי קונצרן טאטא בשם "טאטא איירליינס" וביצעה בתחילתה טיסות דואר עבור "אימפיריאל איירווייז".
לאחר מלחמת העולם השנייה, בשנת 1946, הפכה החברה לחברה ציבורית ושינתה את שמה לאייר אינדיה.
בשנת 1948, לאחר עצמאות הודו, 49% ממניות החברה עברו לבעלות ממשלת הודו. ב-8 ביוני אותה שנה המריאה טיסתה הבינלאומית הראשונה של החברה ממומבאי ללונדון דרך קהיר וז'נבה. בשנת 1960 קנתה החברה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם בואינג 707 שנכנס לשירות בקו מומבאי-לונדון-ניו יורק.
בשנת 2004 ייסדה החברה את חברת הבת לטיסות במחיר נמוך "אייר אינדיה אקספרס".
בשנת 2007 החליטה ממשלת הודו לאחד את חברת התעופה "אינדיאן איירליינס" לתוך חברת אייר אינדיה ויצרה חברת החזקות בשם National Aviation Company of India המאגדת את אייר אינדיה נוסעים, אייר אינדיה טיסות מטען, אייר אינדיה אקספרס, אינדין איירליין ואייר אינדיה רגיונל (לשעבר אליאנס אייר).
בשנת 2017, עקב חובות של יותר מ-8 מיליארד דולר, חתם נשיא הודו על תוכנית למכירת החברה. באוקטובר 2021 נרכשה החברה על ידי קבוצת טאטא תמורת 2.4 מיליארד דולר.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2020:
על פי דיווחים שונים, אייר אינדיה, תחת הבעלות החדשה של חברת Tata, נמצאת במגעים עם יצרניות המטוסים הגדולות במטרה לחדש את צי המטוסים.
פעילות החברה בישראל.
בין השנים 1996–1998 הפעילה החברה קו ישיר בין מומבאי לנמל התעופה בן-גוריון.
ב-16 במאי 2017 הייתה אמורה החברה להתחיל בהפעלת 3 טיסות שבועיות מנמל התעופה בדלהי לתל אביב, אבל בגלל מסלול הטיסה שהיה אמור לעבור מעל מדינות עוינות, ביטלה ישראל את האישור לקו, והחברה לא הסכימה להאריך את המסלול עקב שיקולים כלכליים. הקו נפתח שוב בחודש מרץ 2018. טיסתה של "אייר אינדיה" לישראל מקצרת בשעתיים את מסלול הטיסה, מאחר שנתיב הטיסה עובר מעל עומאן וערב הסעודית.
ב-15 ביולי 2018, החלה החברה להפעיל טיסה רביעית בשבוע.. החל מ-26 בנובמבר 2018 החברה מפעילה החברה 5 טיסות שבועיות בקו. החל מאפריל 2020 תחל החברה להפעיל 6 טיסות שבועיות בקו זה.
בספטמבר 2018 התפרסם, כי בנוסף לטיסה הישירה מדלהי, החברה שוקלת פתיחת קו בין נמל התעופה מומבאי לנמל התעופה בן-גוריון.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא אייר אינדיה באתר Airliners.net
Lizard
Lizard (לטאה) הוא אלבומה השלישי של להקת קינג קרימזון שיצא ב-10 בדצמבר 1970. זהו האלבום היחיד בו השתתף כחבר להקה המתופף אנדי מקלאוך וכן האלבום היחיד בו השתתף הבסיסט והזמר גורדון הסקל .
הסקל היה חבר ילדות ושותף לנגינה של רוברט פריפ בנעוריהם. הסקל השתתף לראשונה בהקלטה של הלהקה באלבומה הקודם בשיר "Cadence and Cascade". לבד מהסקל וממקלאוך, הוזמן גם הסקסופוניסט והחלילן מל קולינס להשתתף כחבר הלהקה באלבום, וכן הוזמנו להשתתף כנגנים מלווים פסנתרן הג'אז קית' טיפט, סולן להקת יס ג'ון אנדרסון, נגן כלי הנשיפה רובין מילר, נגן הקורנית מארק צ'ריג ונגן הטרומבון ניק אוונס.
Lizard הוא האלבום בעל הסגנון הג'אזי ביותר שהקליטה הלהקה, ותמלילן השירים פיטר סינפלד יצר שירים מלאי דמיון ויצירתיות. בשיר "Happy Family", ישנה התייחסות מרומזת לחברי להקת החיפושיות. וכך גם בעטיפת האלבום המורכבת מאותיות שם הלהקה, מופיעים חברי להקת החיפושיות מסביב לאות "I".
שירי האלבום.
Cirkus.
השיר הוא העוצמתי והידוע ביותר באלבום. השיר מתחיל בקטע שקט עם שירתו של הבסיסט/סולן גורדון האסקל לאחר מכן, המוזיקה השקטה הופכת לחזקה, רועמת ומבולבלת. על המלוטרון מנגן מנהיג הלהקה רוברט פריפ. למרות המלוטרון, פריפ מנגן על הגיטרה האקוסטית יחד עם סולו הסקסופון של מל קולינס. המילים נכתבו על ידי תמלילן הלהקה פיטר סינפילד עשירות בסיפורי קרקס.
בעטיפה של "Lizard" באות "C" נמצא הסיפור של השיר.
שם השיר נלקח לאלבום ההופעה של הלהקה, .
על הפסנתר התגייס כאורח פסנתרן הג'אז, קית' טיפט אשר ניגן בשירים רבים של הלהקה מהאלבום In the Wake of Poseidon עד לתקופת Islands.
Indoor Games.
השיר כמו כל השירים ב-"Lizard" המילים נכתבו על ידי תמלילן הלהקה פיטר סינפילד, והמוזיקה הולחנה על ידי מנהיג הלהקה רוברט פריפ.
השיר הוא אחד מן הג'אזיים ביותר של הלהקה.
השיר הוא חסר קצב ומלא בהומור עם מילים אשר עוסקות בהינדואיזם. השירה של הסולן גורדון האסקל בשיר מעוותת. לאחר מכן, האסקל צוחק ללא שליטה ובסוף מנסה לשיר בלא הצלחה את המשפט "hey ho". האסקל הסביר על הצחוק שלו כי צחק מפני שחשב שהמילים של השיר מגוחכות.
בעטיפת האלבום "Lizard" באות "S" מתואר סיפור השיר.
Happy Family.
זהו שיר חסר קצב, מבולבל, מלא אלתורים, מושפע מג'אז ומפסיכדליה.
השיר מדבר על התפרקותם של הביטלס. חברי הביטלס מוצגים בשמות בדויים: "Judas" (ג'ודס כפול מקרטני משירם של הביטלס Hey Jude), "Silas" (סילאס כג'ורג' האריסון), "Rufus" (רופוס כרינגו סטאר) ו"Jonah" (ג'ונה כג'ון לנון).
השיר כמו קודמו באלבום Indoor Games בעל שירה מעוותת של סולן הלהקה גורדון האסקל.
פתיחת השיר מזכירה את השיר של הביטלס While My Guitar Gently Weeps שבאה מיד לאחר השיר הקודם במשפט "hey ho".
בעטיפה של "Lizard" באות "I" נמצאים חברי הביטלס.
בתקופת הלהקה עם אדריאן בלו, תהיה עוד הזכרה של הביטלס על ג'ון לנון בשיר "Coda: I Have a Dream" מהאלבום The ConstruKction of Light.
Lady of the Dancing Water.
זהו השיר הקצר ביותר באלבום. והוא גם שונה מכל שירי האלבום מכיוון שהוא לא מאולתר ומבולבל וגם לא מושפע מהג'אז כמו כל האחרים.
זהו שיר רגוע יותר במילותיו ובלחנו ונותן לו הרגשה של ימי הביניים, כמו "I Talk to the Wind" מ-In the Court of the Crimson King ו-"Cadence and Cascade" מ-In the Wake of Poseidon.
שיר זה מאופיין בחליל צד המנוגן על ידי חבר הלהקה מל קולינס.
בשיר זה אין תופים שנוגנו באלבום על ידי אנדי מקלאוך ולכן, לא השתתף בשיר.