בקיץ 1940 הוקם בסקרז'יסקו-קמיינה מחנה עבודה גדול של הקונצרן הגרמני "האסאג" (Hasag), המחנה נועד לנצל עובדי כפייה ליצור נשק לטובת גרמניה ושולבו בו בתי החרושת לנשק ולתחמושת שכבר היו במקום מאז מלחמת העולם הראשונה. התנאים במחנה היו קשים מנשוא. לפי מקורות גרמניים נספו במחנה בתקופה שבין 1 באוקטובר 1942 ל-31 בינואר 1943 3,241 יהודים, בממוצע 26 ביום. ב-30 ביוני 1943 היו בו 6,408 אסירים. המספר הכולל של היהודים שהובאו למחנה לעבודה נאמד ב-30,000-25,000 ומספר הנספים עד לחיסול המחנה באוגוסט 1944 נאמד ב-23,000-18,000 נפש. רוב האסירים היו מפולין ומיעוטם מאוסטריה, צ'כיה, גרמניה, הולנד וצרפת.
בהתחלה עבדו האסירים עם פועלים פולנים חופשיים והחל מ-1942 הועסקו במחנה עובדי כפייה יהודים בלבד שהוכרחו למלא מכסה שהייתה מעל לכוחם. בכל המפעלים עבדו בשתי משמרות, כל אחת בת 12 שעות.
המחנה הוקם באוגוסט 1942 בשלושה מקומות נפרדים: מחנה מפעל Werk A) A) היה הגדול מכולם. מחנה מפעל Werk B) B) היה כפוף מבחינה מינהלית וביטחונית למפעל A. והאסירים משני המחנות, A ו-B, עבדו בעיקר בייצור תחמושת לחיל היבשה. מחנה Werk C) C) היה מסונף למכון למילוי (Füllanstalt) והיה הקשה והמפורסם ביותר, בגלל העבודה בייצור מוקשים ימיים שלמילויים השתמשו בפיקרין, חומר מילוי להכנת המוקשים, שחשיפה אליו מצהיבה את העור ומאכלת תאי גוף ואיברים פנימיים בתהליך תסיסה מואץ. רוב העובדים הצהיבו מהפיקרין, הורעלו ובתוך שלושה חודשים מתו.
תנאי התברואה היו בלתי נסבלים ועד תחילת 1944 לא הייתה במחנות שום עזרה רפואית. האסירים עבדו בבגדיהם, וכשהתפוררו הבגדים, בייחוד במפעל C, התעטפו בשקי נייר. בשלושת המחנות היו מגיפות של דיזנטריה, טיפוס הבהרות ותסמונת התשישות הכרונית, שכונתה בפי האסירים 'האסאגובקה' (Hasagowska), על-שם החברה.
באביב 1944, נוכח מחסור חמור בידיים עובדות, שופרו במקצת תנאי החיים במחנה, בעיקר בהקצבת מזון, תרופות ובגדים. מנת המזון כללה 200 גרם לחם ליום ופעמיים ביום חצי ליטר מרק מימי, ולפעמים כף ריבה או מנת מרגרינה. המחנות היו מעורבים, לגברים ונשים יחדיו, אך הם שוכנו בצריפים נפרדים, על דרגשים בעלי שתי קומות, בלי שמיכות.
מחנה המגורים של האסירים היה מוקף גדרות תיל שלא היו מחושמלות. בלילות אסור היה לצאת מהצריפים, והיוצאים נורו ללא אזהרה. מאות פולנים מהסביבה הקרובה עבדו במפעל, הם היו מדריכים ומשגיחים על האסירים היהודים שעבדו במחלקות השונות של המפעל. בריחות הסתיימו בדרך כלל ברצח הבורחים. מדי פעם נערכו גם סלקציות והוצאות להורג, בידי 'יחידת המחץ' (Stosstruppe) המורכבת משומרי המפעל.
במחנות שהו, בין היתר, הרב יצחק שמואל אליהו פינקלר, הפרטיזן יוסף סרצ'וק, ויהודה קנובלר (לימים פרופ' לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית). במחנה פעלו כמה קבוצות מחתרת. כיומיים לפני חיסול מחנה C אורגנה בריחת כמה מאות אסירים. כמעט כולם נהרגו בעת הבריחה ביערות הסביבה. בסוף יולי 1944 נערכו בכול שלושת המחנות סלקציות וקרוב ל-600 יהודים הוצאו להורג במקום. האסירים הנותרים – יותר מ-6,000 נפש – הועברו לצ'נסטוחובה, לבוכנוואלד, ללייפציג ולמחנות אחרים בגרמניה.
כוורת בקופסא
כוורת בקופסא (נקרא גם כוורת - אנתולוגיה 1971-1976) הוא מארז דיסקים של להקת כוורת המכיל קטעים הרואים אור בפעם הראשונה באופן רשמי המופיעים בשישה דיסקים ושני DVD. במארז נכללים שירים שלא ראו אור, מערכונים, גרסאות נדירות לשירים המוכרים וקטעי וידאו שצולמו בשנות פעילות הלהקה. הקטעים נשמרו על ידי דני סנדרסון במהלך השנים. למארז, שמעוצב בתור קופסה, מצורפת חוברת בת 100 עמודים בה מופיעים סיפור הלהקה מאת יואב קוטנר ותמונות נדירות שצולמו בין היתר על ידי יעקב אגור ומונטי אברמסון.
מארז זה יצא בשנת 2013, מעט לפני מופע האיחוד הרביעי והאחרון של כוורת שנקרא כוורת - המופע האחרון, ומכיל, בין היתר, את "אופרת פוגי" המלאה ו"פינות פוגי" ששודרו בתוכניתו של דורי בן זאב בגלי צה"ל "ממנו אליך", כמו גם הקלטות מחדר החזרות של הלהקה, תוכניות על הלהקה, והופעות מלאות בזמן פעילותה בין השנים 1971–1976.
משתתפים בהקלטות.
ליד כל משתתף מצוין באיזו הקלטה הוא השתתף.
תוכן הדיסקים.
דיסק 1 - בדרך לכוורת.
דיסק זה הכיל את היצירות, שמופיעות לראשונה במלואן, "אופרת פוגי", "המלך ממבו" ו"הסיפור המחריד על הילד מברזיל". ביצירות אלו נמצאות גרסאות מוקדמות לכמה משירי כוורת ושירים מהמשך הקריירה של סנדרסון.
היצירות האלו נכתבו והוקלטו במהלך שירותם הצבאי בלהקת הנח"ל של דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק, מאיר פניגשטיין, אפרים שמיר וגידי גוב, ומהוות שלב חשוב בהתפתחות הלהקה.
ביצירת "הסיפור המחריד על הילד מברזיל" השתתפה הלהקה הפארודית: "מקהלת השפלה בניצוחו של חולילו לומברטה ובהדרכתו". "מקהלה" זו הייתה בעצם "להקת השניצלים" (דני סנדרסון, אלון אולארצ'יק, מאיר פניגשטיין ודייוויד שנן) בצירוף חברם ללהקת הנח"ל מנחם זילברמן בקריינות ובשירה.
דיסק 2 - פינות פוגי.
דיסק זה מכיל את כל פינות פוגי ששרדו בתוספת פינה שלא שודרה מעולם. בזמן שירותו הצבאי של דני סנדרסון, הוא וחבריו ללהקת הנח"ל הקליטו את פינות פוגי ששודרו בתוכניתו של דורי בן זאב "ממנו אלייך" בגלי צה"ל.
דיסק 3 ו-4 - סיפורי פוגי - הופעה חיה בתיאטרון ירושלים.
דיסקים 3 ו-4 במארז הם הקלטה של הופעה מלאה של כוורת בתיאטרון ירושלים בשנת 1974. (יצא שוב על גבי תקליט כפול בשנת 2017)
דיסק 5 - צפוף באוזן - חי באולפני טריטון.
בלילה אחד הלהקה הקליטה באולפני טריטון את רוב שירי האלבום צפוף באוזן כביקורת לפני ההקלטה עצמה.
מלבד שירי האלבום, נכללו גם שלושה שירים שלא נכנסו לאלבום המקורי: שיר הנושא - "צפוף באוזן", "מחכים לשולה" ו"אם היה לי לב זהב".
שלושת השירים האלו הופיעו לראשונה במהדורות הדיסק של "פוגי בפיתה" ו"צפוף באוזן". בנוסף, מופיעים בדיסק מספר מערכונים מתוך התוכנית "צפוף באוזן", שלא הצליחה כמתוכנן, כבונוסים.
דיסק 6 - כוורת בעבודה.
בדיסק זה מופיעים קטעים נדירים של כוורת מתוך חזרות הלהקה שהוקלטו במהלך עבודתם על השירים. כולל גרסאות מיוחדות והופעות חיות.
תוכן הDVD.
DVD 1 - בשחור לבן.
קטעים מתוך ארכיון הערוץ הראשון בין השנים 1973 - 1975, הכולל הופעה חיה.
DVD 2 - איחודים.
חלק זה מלא בקטעים מאיחודי הלהקה בשנים 1984, 1990 ו-1998. כולל הסרט התיעודי "תמונות מחיי הלהקה" ומופע האיחוד בפארק 1998.
בית יעזק
בית יעזק היה מקום בירושלים בו התכנסו עדי קידוש החודש בתקופת בית שני ובו נבדקו על ידי הסנהדרין.
החצר ומטרתה.
ביום ה-30 של כל חודש הסנהדרין נהגה להתכנס בחצר הגדולה בירושלים הקרויה בית יעזק. עדים שטענו כי הם ראו את מולד הירח בלילה הקודם היו מגיעים לתת את עדותם ולהיחקר על ידי חברי הסנהדרין.
הראשונים נחלקו בשאלה אם החצר שימשה את העדים תמיד או רק במצבים מיוחדים. לדעת הרמב"ם החצר שימשה תמיד להתכנסות העדים ולחקירתם, אך לדעת רש"י החצר שימשה להתכנסות העדים ולחקירתם רק עבור עדים שחיללו את השבת (כפי הדין) בשביל לבוא להעיד
בהתחלה, עדי קידוש החודש שחיללו את השבת (כפי הדין) בשביל לבוא להעיד, היו חייבים להישאר בבית יעזק כל השבת כדין "הבא מחוץ לתחום". מאוחר יותר תקנו חז"ל שהעדים יוכלו ללכת 2000 אמה לכל רוח, מאחר שמותר לחלל שבת כדי להגיע להעיד.
רבן גמליאל החזיק במקום חקירת העדים, דמות צורות לבנות,
הליך בדיקת העדים.
המשנה מתארת את הליך בדיקת העדים:
מקור השם.
חז"ל נתנו מספר סיבות לשם בית יעזק.
בתלמוד ירושלמי מוסבר פירוש השם "בית יעזק" "ששם היו עוזקין את ההלכה", על משקל הפסוק "ויעזקהו ויסקלהו".
בתלמוד בבלי מופיעים שני הסברים נוספים לשם. לשון צער על משקל הפסוק "והוא אסור בזיקים". רשי הסביר על שם שאסורים כמו באזיקים, שאינם יכולים לצאת. או לשון מסויג ומעוזק בגדר סביב סביב בעגול כמו טבעת (לפירוש רש"י). על משקל "ויעזקוהו". אביי מוכיח מדברי המשנה דלעיל "סעודות גדולות עושין להן בשביל שיהוא רגילין לבוא", שמקור שם החצר לא נגזר ממשקל צער.
נתן ברון
נתן בְּרוּן (27 באוקטובר 1937 – 20 ביוני 2020) היה עיתונאי ישראלי, דוקטור למשפטים וחוקר תולדות המשפט בארץ ישראל.
ביוגרפיה.
נתן ברון נולד בארץ ישראל בשנת 1937. אביו, עו"ד עקיבא ברון, היה פעיל בתנועה הרוויזיוניסטית, ממייסדי הסתדרות העובדים הלאומית וחבר הלח"י.
בשנות ה-50 היה נתן ברון פעיל בתנועת בית"ר, ובין השאר היה "מפקד מעו"ז".
בשנות ה-60 למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והיה חבר תא הסטודנטים של תנועת החרות. לאחר קבלת תואר הבוגר למד לתואר מוסמך ולאחר מכן לתואר דוקטור למשפטים. את עבודת הדוקטורט שלו עשה על פרשת הדחתו של השופט יוסף סטרומזה בה כתב כי אין שום הוכחה שהשופט סטרומזה קיבל שוחד, אלא רק רצה לסייע בביצוע עסקת קרקעות זיתא.
בשנת 1961 סיקר את משפט אייכמן לעיתון "ידיעות אחרונות" ובשנת 1965 יסד בית ספר לעיתונאות בתל אביב. בשנת 1973 שימש מנהל מסע הבחירות של שלמה להט לראשות עיריית תל אביב, ובשנים 1975–1976 שימש יועץ כללי של ראש העיר להט. בשנת 1978 ניהל את מערכת הבחירות של יהושע מצא מטעם הליכוד בהתמודדות מול טדי קולק לכהונת ראש עיריית ירושלים.
בבחירות לכנסת העשירית, בשנת 1981, היה היועץ לענייני הסברה של הליכוד. הבחירות הסתיימו בניצחונו של הליכוד בראשות מנחם בגין, שזכה לתקופת כהונה נוספת כראש ממשלת ישראל.