ב-5 בינואר 2019, ניומן עבר בטרייד לקאנטון צ'ארג' (עמנואל טרי עבר לסו פולס סקייפורס). ב-21 בנובמבר, ניומן רשם 26 נקודות, 3 ריבאונדים, 4 אסיסטים ו-3 חטיפות במהלך הניצחון על אירי בייהוקס. בינואר 2020, הוא קלע למעלה מ-20 נקודות בחמישה משחקים רצופים. ניומן סיים במקום שני עם הקבוצה וקלע 16.1 נקודות למשחק.
ב-9 בפברואר 2020, חתם ניומן בקליבלנד קאבלירס לעשרה ימים.
ב-29 ביוני 2020, ניומן חתם בבורסאספור מהליגה הטורקית.
ב-16 בינואר 2021, חתם ניומן בעירוני נהריה מהליגה הישראלית.
ג'ירולמו נרלי
ג'ירולמו נרלי (באנגלית: Girolamo Nerli; 21 בפברואר 1860 - 24 ביוני 1926), היה צייר איטלקי, שעבד ונסע באוסטרליה וניו זילנד בסוף המאה ה-19 והשפיע על צ'ארלס קונדר ופרנסיס הודג'קינס, ויצירת אמנות אוסטרלית וניו זילנדית בכיוונים חדשים.
ביוגרפיה.
נולד בסיינה באיטליה לאריסטוקרט איטלקי, מרצ'יס פרדיננדו פיירי פצ'י באלטי נרלי, שמו המלא היה ג'ירולמו פיירי פצ'י באלטי נרלי. הרביעי מבין שישה ילדים הוא לא היה 'רוזן', אלא 'פטריציו די סיינה', הבחנה מינורית המסמנת את המסורת העתיקה הגדולה של משפחתו. אביו התחתן עם הנרייטה מדווין, אנגלייה. אביה תומאס מדווין היה דמות ספרותית במעגל של ביירון.
ג'ירולאמו למד אמנות בפירנצה אצל אנטוניו סיסרי וג'ובאני מוזיולי והיה חבר צעיר בבית הספר האיטלקי במאקיאיולי, 'ציירי הטלאים', תנועה איטלקית מקבילה לאימפרסיוניזם הצרפתי.
הוא נסע לאוסטרליה בשנת 1885 ובילה במלבורן ובסידני שם היה מקורבם של טום רוברטס וארתור סטריטון והשפיע על צ'ארלס קונדר בתקופת אסכולת היידלברג. תרומתו של נרלי בתנועה זו לא ברור, אך אין להכחיש את נוכחותו והשפעתו.
הוא נסע תחילה למלבורן אך בשנת 1887 היה בסידני שם פגש את קונדר. הוא עורר התרגשות בסוף אותה שנה בתערוכת ציוריו של אורגיות בכחנליות. בשנת 1888 ציור דיוקנה של מיירה קמבל השחקנית, משך תשומת לב רבה בתערוכה של החברה המלכותית לאמנות של ניו סאות' ויילס בסידני. עבודות המכחול החופשיות והמראה הלא גמור של העבודות היו מרגשים לקהל הרחב. בשנת 1889 הוא שב למלבורן, ככל הנראה בחברתם של ציירי היידלברג. בסוף שנת 1889 נסע לדנידין שבניו זילנד לתערוכת ניו זילנד והים הדרומי שם פגש באומן אלפרד הנרי אוקיף. הוא חזר לאוסטרליה בשנת 1890.
באוגוסט 1892 ביקר בסמואה וצייר את דיוקנו הידוע של רוברט לואי סטיבנסון, שנמצא בגלריית הדיוקנאות הלאומית של סקוטלנד. דיוקן בפסטל שנעשה במהלך אותו ביקור נקנה על ידי המוציא לאור האמריקאי, Scribner and Sons, שבסיסו בניו יורק, בשנת 1923. סטיבנסון כתב כמה פסוקים הומוריסטיים שתיעדו את המפגש שלהם.
בשנת 1893 חזר נרלי לדנידין שם קיים את עצמו כמורה פרטי לאמנות. 'סיגנור נרלי' נותר בעיר קצת יותר משלוש שנים והביא כוח חדש למעגל בראשותו של הודג'קינס וזוהר קוסמופוליטי למעגל הבוהמייני בדנידין של ציירים צעירים יותר. הוא לימד את פרנסיס הודג'קינס, נתן השראה לאלפרד אוקיף ולפי הדיווחים ניהל רומן עם גרייס ג'ואל, אמנית צעירה שאולי הכיר גם במלבורן. בשנת 1893 נרלי נבחר למועצה של האגודה לאמנות באוטגו ובשנת 1894 הקים את בית הספר לאמנויות, יחד עם ג'יי.די פרט ל. וילסון באוקטגון של דנידין. בשיעורי ציור אנשים השתמשו במודל עירום מקצועי, והם היו כה מוצלחים, עד שהנהלת בית הספר לאמנות בדנידין נאלצה להעסיק את נרלי בהמשך. נראה שזה היה הזמן בו נחנך בבית הספר ציור העירום.
בסוף 1896 עזב נרלי את דנידין לפתע, נשאר לזמן קצר בוולינגטון והמשיך לאוקלנד. הוא פתח שם סטודיו והציג באגודת אוקלנד לאמנויות באפריל 1897. לאחר מכן פיתח יחסים עם מארי ססיליה ג'וזפין בארון, אותה נשא בכריסטצ'רץ' ניו זילנד, במרץ 1898. היא הייתה בת 23, והוא אמר שהוא רווק ואמן בן 38. הזוג הפליג לאוסטרליה והתיישב תחילה בסידני ואחר כך במלבורן. נרלי ואשתו חזרו לאירופה בשנת 1904 שם בילה האמן את שארית חייו, ונע בין ערים באיטליה ללונדון.
הוא נפטר ללא ילדים באיטליה ב-24 ביוני 1926.
מורשת.
נרלי הביא איתו לאוסטרליה וניו-זלנד מההשפעות החדשות שצצו באירופה. הוא עזר לשנות את כיוון האמנות האוסטרלית והניו זילנדית. על צ'ארלס קונדר ופרנסיס הודג'קינס הוא השפיע במיוחד. כמה מיצירותיו הבטיחו לו מקום ברור בתולדות האמנות של אוסטרליה וניו זילנד.
הנופים שלו מתקופת היידלברג, סצנת החוף, הסלע השחור וגני פיצרוי (1889) הראו אותו בשילוב האובייקטיביות החדשה שהחליפה את הנוף הרומנטי עם ליריקה הראויה לאימפרסיוניסטים הצרפתים.
עם זאת, הישגיו הגדולים הם כמה פורטרטים כמו זה של רוברט לואיס סטיבנסון, דיוקנו של ד"ר ד.מ. סטיוארט (1894), ודיוקנה של אומנית צעירה (1889). עבודות אלה מתעדות מצבים פסיכולוגיים חמקמקים, מחלתו של סטיבנסון והתקרבותו של סטיוארט למוות. דיוקן נערה של נרלי (1894?) באוסף הגלריה לאמנות ציבורית של דנידין הוא יצירת מופת המעוררת בצורה מבריקה את האמביוולנטיות של גיל ההתבגרות.
נרלי מיוצג בגלריה הלאומית של אוסטרליה (NGA), ברוב הגלריות הממלכתיות באוסטרליה ובאוספים הציבוריים העיקריים של ניו זילנד.
מדבקת יום הזיכרון
יחסי אירלנד–הונגריה
יחסי אירלנד–הונגריה הם יחסי החוץ בין הונגריה לאירלנד.
היסטוריה.
יחסי אירלנד-הונגריה החלו בימי הביניים. במאות ה-14 וה-15 ביקרו שני עולי רגל הונגריים בבית המקדש המפורסם של סנט פטריק בלוף דרג וניסיונם המגולל תרם לתובנה מעמיקה יותר של חיי האירים באותה תקופה. באמצע המאה ה-17 הבישוף של קלונפרט, וולטר לינץ' מצא מקלט מרדיפת הכוחות האנגלים בעיר גיור בהונגריה. לינץ' שמר תמונה של הבתולה מרי וילד גאלווי והביא אותה לאורך מסעו לגיור. לאחר מותו של הבישוף לינץ' הונחה התמונה על עמוד בתוך קתדרלת גיור. הפוליטיקאי והסופר האירי ארתור גריפית' פרסם בשנת 1904 את ספרו "תחיית הונגריה: מקבילה לאירלנד" על המהפכה ההונגרית בשנת 1848, בה העלה את רעיונותיו לעצמאות אירלנד תחת מלוכה כפולה, מהווה דוגמה לבני דורו האיריים את ההגדרה העצמית ההונגרית לחופש. במהלך מלחמת העולם הראשונה ניצבו שתי המדינות משני צידי המתרס, כאשר הונגריה הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית ואילו אירלנד הייתה חלק מבריטניה. אירלנד קיבלה בנדיבות מאות פליטים הונגרים לאחר מהפכת 1956 ומאבק החופש נגד הדיקטטורה הקומוניסטית.
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין אירלנד להונגריה כוננו בשנת 1976. בעקבות המעבר הדמוקרטי של 1989 בהונגריה, נפתחה שגרירות הונגריה בדבלין בשנת 1991 ושגרירות אירלנד בבודפשט בשנת 1996. יש ערך סמלי שאירלנד החזיקה בנשיאות המועצה האירופית בשנת 2004 כאשר הונגריה הצטרפה ל.
יחסים כלכליים.
הייצוא ההונגרי לאירלנד הסתכם ב-159.6 מיליון אירו, ואילו הייבוא ההונגרי מאירלנד הסתכם ב-484 מיליון אירו בשנת 2017. הונגריה היא יעד פופולרי בקרב משקיעים אירים, למשל אתנול פאנוניה בדונויובארוס, קינגספן באוג'ארטיאן, ומקלה (מכונות חקלאיות) בסולנוק. CRH הפכה לאחת מיצרניות חומרי הבנייה המובילות בהונגריה.
הונגריה הפכה ליעד תיירותי פופולרי ובשנת 2017 ביקרו 90,000 אירים בהונגריה. בעקבות הצטרפותה של הונגריה ל, אירלנד פתחה את שוק העבודה שלה להונגרים; בימים אלה כ-10–12 אלף הונגרים חיים ועובדים באירלנד.
נורמן ארמיטאג'
נורמן קדוורת' ארמיטאג' נולד בשם נורמן קדוורת' כהן (באנגלית: Norman C. Armitage as Norman Cudworth Cohn; 1 בינואר 1907 – 14 במרץ 1972) היה סייף (חרב) יהודי-אמריקאי. זכה במדליית ארד אולימפית (לונדון 1948) בחרב קבוצתי. 10 פעמים אלוף ארצות הברית (1930, 1934–1936, 1939–1943, ו-1945) חרב אישי ובעל 17 תוארי אליפות בחרב יותר מכל סייף חרב אמריקאי אחר. הוא ייצג את ארצות הברית ב-6 אולימפיאדת (אמסטרדם 1928 - מלבורן 1956).
ארמיטאג' זכה לכבוד לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה של שתי אולימפיאדות (הלסינקי 1952 ומלבורן 1956).
ביוגרפיה.
נורמן כהן נולד וגדל באולבני, מדינת ניו יורק. הוא למד באוניברסיטת קולומביה ושם החל לראשונה להתאמן בסיף. הוא עבד כמהנדס כימי. בהמשך למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק. הוא קיבל תואר במשפטים בשנת 1937 ובשנת 1939 הוא קיבל תואר דוקטור למשפטים בדיני פטנטים.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) הוא סיים במקום 11 בחרב קבוצתי ובמקום 19 בחרב אישי.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הוא סיים במקום רביעי בחרב קבוצתי ובמקום תשיעי בחרב אישי.
ארמיטאג' עבר תאונה כימית בינואר 1936 וסבל מכוויות מדרגה שלישית באמה ובזרוע של יד ימין. היה חשש כבד שהוא לא יוכל להמשיך להשתתף בתחרויות, אך באמצעות פיזיותרפיה, פעילות גופנית ונחישות הוא חיזק את הזרוע מספיק עד שהצליח להגיע לנבחרת האולימפית שהשתתפה באולימפיאדת ברלין (1936). במשחקים עצמם הוא סיים במקום חמישי בחרב קבוצתי ובמקום 46 בחרב אישי.
מדליית ארד אולימפית.
באולימפיאדת לונדון (1948) זכה ארמיטאג' במדליית ארד בחרב קבוצתי.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) הוא זכה לכבוד לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם הוא סיים במקום רביעי בחרב קבוצתי.
באולימפיאדת מלבורן (1956) הוא זכה לכבוד בפעם השנייה ברציפות לשאת את דגל ארצות הברית בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם הוא סיים במקום חמישי בחרב קבוצתי.
הנצחה.
ב-1963 הונצח ארמיטאג' בהיכל התהילה של ארצות הברית בסיף והיה למונצח הראשון בהיכל.
איזאייה קורדינייה
איזאייה קורדינייה (בצרפתית: Isaïa Cordinier; נולד ב-28 בנובמבר 1996) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בעמדת הקלע בנאנטר.
קריירה.