במוזיקה זו נעשה שימוש במרכזי מסחר, בקניונים, עבור מוזיקת המתנה בטלפון, בחדרי המתנה של רופאים ורופאי שיניים ובמעליות. כמו כן, זהו שם כללי לשירים שהם "קלים להקשבה", כגון: ג'אז רך, שירים בעלי מלודיות פשוטות. לרוב אכן למוזיקת מעליות יש מלודיה פשוטה, כדי שיהיה ניתן לחזור בלולאה על אותו שיר מבלי משים לב. תופעה זו מוכרת כאשר ישנה מוזיקת המתנה בטלפון אשר חוזרת על עצמה.
יש המעדיפים מוזיקת מעליות על פני שידורי תחנות הרדיו, בגלל הפרסומות והקריינות שאופייניים לרדיו, אשר אינם נמצאים במוזיקת מעליות.
מהר&quot;י
אל-גיזה
מחוז אל-גיזה (בערבית: الجيزة) הוא מחוז במצרים. עד אפריל 2008 השתרע המחוז על שטח של כ-85,153 קמ"ר. ב-2008 הפך חלקו המערבי של המחוז למחוז חדש - מחוז שישה באוקטובר וחלקו המזרחי הפך למחוז חלואן. ב-2011 המחוזות החדשים בוטלו, מחוז שישה באוקטובר סופח מחדש למחוז אל-גיזה ואילו מחוז חלואן סופח למחוז קהיר.
זוט סימס
ג'ון היילי "זוט" סימס (באנגלית: John Haley "Zoot" Sims; 29 באוקטובר 1925 – 23 במרץ 1985) היה מוזיקאי ג'אז (סווינג), נגן סקסופון אמריקאי.
ביוגרפיה.
סימס נולד למשפחת רקדנים במופעי וודוויל בקליפורניה, הצעיר בין שבעה אחים. כבר מגיל צעיר ניגן בקלרינט ותופים, אך בעקבות האזנה ללסטר יאנג החל לנגן בסקסופון. סימס, שכונה "זוט" כבר בשלב מוקדם של הקריירה שלו, ניגן בתזמורות ביג בנד רבות, בין השאר ניגן עם ארטי שו, סטן קנטון, באדי ריץ' ובני גודמן (עמו ניגן בשנים 1946 - 1947 ושב והופיע עם תזמורתו במסע הופעות בברית המועצות ב-1962).
ב-1947 היה לאחד מ"ארבעת האחים" (רביעיית הסקסופונים המובילה) ב"עדר", תזמורתו של וודי הרמן יחד עם סטן גץ, אל כהן וסרג' צ'אלוף. הייתה זו חטיבת הסקסופונים הנודעת והמשפיעה ביותר בהיסטוריית תזמורות הג`אז.
סימס נהג להופיע גם בהרכבים קטנים במקביל, בעיקר עם ג'רי מאליגן ואל כהן (עמו הקליט תחת הכינוי Al and Zoot), השניים הופיעו בעיקר במועדון הניו יורקי "The Half Note". במשך הקריירה עלה סימס לטונים הגבוהים של סקסופון הטנור ועבר לנגן גם באלט ובסופרן.
בשנות השבעים המוקדמות יצר צמד מצליח עם הכנר ג'ו ונוטי.
בובת נגן הסקסופון בתזמורת החבובות מעוצבת על פי דמותו ונקראת על שמו "זוט".
זוט סימס נפטר ב-1985, באותה שנה בחרו בו מבקרי דאון ביט להיכנס להיכל התהילה של הג'אז.
דומניקו קונטאריני הראשון
דומניקו קונטאריני הראשון (באיטלקית: Domenico Contarini; נפטר בשנת 1071) היה הדוכס ה-30 של ונציה. דומניקו כיהן כדוג'ה מאז מותו של דומניקו פלאבאניקו בשנת 1043 ועד פטירתו.
קורות חייו.
דומניקו היה בן לאחת מהמשפחות הוונציאניות הוותיקות ביותר. במהלך שלטונו כבשו הוונציאנים מחדש את זאדר ואת החוף של דלמטיה אשר נכבשו מספר עשורים קודם לכן על ידי ממלכת קרואטיה. דומניקו הגדיל את הצי הוונציאני, וכלכלת לה סרניסימה פרחה, ולמעשה הפכה הרפובליקה לגורם הסחר המשפיע ביותר בים התיכון. דומניקו שמר על קשרים טובים הן עם האימפריה הביזנטית, הן עם האפיפיור שברומא והן עם האימפריה הרומית הקדושה. בתקופתו נבנו מספר מנזרים וכנסיות ובהן סן ניקולו די גיגלי שבלידו וסנט'אנג'לו די קונקורדיה. בשנת 1071 יזם עבודות הרחבה ושיקום של בזיליקת סן מרקו.
דומניקו נפטר בשנת 1072 ונקבר בכנסיית סן ניקולו שבלידו.
דרו ניקולס
אנדרו "דרו" לורנס ניקולס (אנגלית: Andrew "Drew" Lawrence Nicholas; נולד ב-17 במאי 1981 בהמפסטד, ניו יורק, ניו יורק) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע. גובהו 1.93 מטר.
קריירה.
ניקולס החל לשחק כדורסל בקבוצת בית ספרו, לונג איילנד לות'רן, ולאחר סיום לימודיו התיכוניים שיחק עבור אוניברסיטת מרילנד במשך ארבע עונות. במדי מרילנד נבחר לחמישייה השנייה של הקונפרנס האטלנטי, 2000. לאחר זמן של ארבע עונות, נרשם לדראפט ה-USBL ונבחר בבחירה מספר 59 על ידי הטקסס רימרוקרס. למרות בחירתו, ניקולס לא נכלל בסגלה ופתח בקריירה אירופית, לאחר ששיחק שלוש שנים באיטליה, למעט חודשיים בטאו ויטוריה. לאחר מכן, עבר לשורותיה של אפס פילזן. בעונת 2006/07 העמיד ממוצעים של כ-14 נקודות וכ-5 אסיסטים שהכתירו אותו למלך הסלים של היורוליג.
ב-24 ביוני 2008 חתם בפנאתינייקוס,
ולבש את מדייה במשך שלוש עונות. השנים בקבוצת הפאר היוונית הקנו לו מעמד של כוכב בקנה מידה אירופי, עימה זכה בשתי אליפויות אירופה (2009,2011), שלוש אליפויות יוון (2009-2011), ובגביע היווני (2009).
ב-16 ביולי 2011, סיים את דרכו המוצלחת בפאו, והצטרף לאולימפיה מילאנו.
ב-13 ביולי 2012, חתם ניקולס לעונה אחת בשורות צסק"א מוסקבה הרוסית.
ב-14 ביולי 2013 הודיע על פרישה ממשחק.
מחמוד השני
7 אפ
עוסמאן דאבו
עוסמאן דאבו (בצרפתית: Ousmane Dabo; נולד ב-8 בפברואר 1977 בלבאל, מיין) הוא כדורגלן עבר צרפתי.
דאבו שיחק בעבר ברן מהליגה הצרפתית, אינטר מילאנו, ויצ'נזה, פארמה, מונקו, אטאלנטה, ס.ס לאציו ומנצ'סטר סיטי. כמו כן, שיחק שלושה משחקים במדי בנבחרת צרפת.
קריירה.
דאבו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת רן הצרפתית.
בשנת 1998 חתמו דאבו וחברו לקבוצה מיקאל סילבסטרה באינטר מילאנו. דאבו לא היה בסגל הקבוצה באופן קבוע, ולאחר מספר חודשים הושאל לוויצ'נזה, במדיה הוא השתתף במשחקי הסריה א'. בעונה הבאה עבר דאבו לפארמה תחת אריגו סאקי, שם שיחק 16 משחקים. ביוני 2000 הוא עבר שוב, הפעם בחזרה לליגה הצרפתית לקבוצת מונקו, בעסקת חילופים במקום סברי למושי. לאחר כחצי שנה הוא חזר לוויצ'נזה בהשאלה, ובסוף העונה עבר לאטאלנטה. שם דאבו הבטיח לעצמו מקום בהרכב הראשון, ובשנת 2003 הוא קיבל זימון ראשון לנבחרת צרפת עבור גביע הקונפדרציות, זימון שדאבו כינה "מפתיע", והיה שותף לזכייה בתואר. בקיץ 2003 הצטרף דאבו ללאציו, שם הוא הפך לחלק חשוב בקישור הקבוצה, בזכות סגנון משחקו המאורגן.
לאחר שמספר קבוצות מהפרמייר ליג גילו בו התעניינות בקיץ 2006, הצטרף דאבו למנצ'סטר סיטי כשחקן בוסמן, וחתם לשלוש שנים. הופעת הבכורה שלו הייתה במשחק פתיחת העונה, הפסד 0–3 לצ'לסי. בהופעתו השלישית בקבוצה דאבו קיבל כרטיס אדום על כניסה אווירית בשחקן רדינג, והושעה לשלושה משחקים. פציעה ברצועת הברך שנגרמה לו במהלך אימון גרמה לו להיעדרות גדולה הרבה יותר, והוא לא שיחק עד אמצע דצמבר באותה שנה. בחזרתו למגרשים הוא שיחק 13 משחקים רצופים, ואז הושבת שוב כתוצאה מפציעה. בחזרתו לכושר הוא נאבק להשיב את מקומו בקבוצה, ושיחק משחק אחד בלבד בעונת 2007/2006.
ב-1 במאי 2007 הותקף דאבו על ידי חברו לקבוצה ג'ואי ברטון במגרש האימונים של הסיטי, ונאלץ להתפנות לבית חולים לטפל בפצעיו. דאבו התלונן במשטרה על תקיפה, ובארטון נעצר ונחקר במשטרת מנצ'סטר.
דאבו הוצב ברשימת ההעברות על ידי סוון-גוראן אריקסון, יחד עם חבריו לקבוצה דני מילס ופול דיקוב. מילס ודיקוב הושאלו לקבוצות אחרות, אך דאבו נשאר בקבוצה. ב-30 באוגוסט 2007 חתם על חוזה בלאציו עד יוני 2010. ב-13 במאי 2009 הבקיע את הפנדל המכריע בגמר הגביע האיטלקי 2009 נגד סמפדוריה.
מרתון טבריה הבינלאומי
יום הכרזת הנגול
יום האלפבית הקוריאני
איגור אנדרייב
איגור אנדרייב (ברוסית: Игорь Валерьевич Андреев; נולד ב-14 ביולי 1983) הוא טניסאי עבר רוסי שנולד במוסקבה הידוע כמומחה על משטח החימר. בשיאו דורג במקום ה-18 בעולם בדירוג הסבב ה-ATP. זכה ב-3 תארים במשחקי יחידים ותואר אחד בזוגות.
קריירת טניס.
אנדרייב הוא אחד מטניסאי רוסיה הבכירים, והוא משחק עם ציוד של חברת בבולט. בסבב ה-ATP ניצח אנדרייב 182 משחקי יחידים והפסיד 153. בסבב ה-ITF ניצח אנדרייב 97 משחקי יחידים והפסיד 52. בגביע דייוויס ניצח אנדרייב 13 משחקי יחידים והפסיד 11. בסבב ה-ATP ניצח אנדרייב 43 משחקי זוגות והפסיד 64. בסבב ה-ITF ניצח אנדרייב 42 משחקי זוגות והפסיד 26. בגביע דייוויס ניצח אנדרייב 3 משחקי זוגות והפסיד 4.
כבר במשחקו הראשון בסבב הצליח אדנרייב לנצח מדורג בכיר, כאשר הביס את בן ארצו ניקולאי דוידנקו בטורניר בוקרשט בשנת 2003. בטורניר הקרמלין קאפ באותה שנה הצליח לראשונה לעלות לרבע גמר טורניר, תוך ניצחון על המדורג הבכיר ביותר בסיבוב הראשון. את השנה סיים במקום ה-88 בדירוג הטניסאים.
לראשונה סיים אנדרייב את השנה בין 50 הטניסאים הבכירים, תוך עלייה לשני גמרים בטורנירים, בטורניר גשטאט בו הפסיד לרוג'ר פדרר ובטורניר בוקרשט בו הפסיד לחוסה אקסוסו. בנוסף לכך ערך אנדרייב את הופעתו הראשונה בגביע דייוויס בשנה זו, ואף הצליח לנצח את מקס מירני.
בשנת 2004 השתתף אנדרייב לראשונה בטורניר גראנד סלאם, כאשר הפסיד בסיבוב הראשון באליפות אוסטרליה הפתוחה. את ניצחונו הראשון בטורניר גראנד סלאם השיג ברולאן גארוס באותה שנה כאשר העפיל לרבע הגמר. בווימבלדון העפיל לסיבוב השני, ואילו באליפות ארצות הברית הפתוחה הפסיד כבר בסיבוב הראשון. כמו כן, לראשונה זכה אנדרייב בטורניר זוגות, טורניר הקרמלין קאפ ביחד עם ניקולאי דוידנקו.
באולימפיאדת אתונה (2004) הפסיד אנדרייב בסיבוב השלישי לצ'יליאני ניקולס מאסו, שהמשיך וזכה במדליית הזהב באותה שנה.
באפריל 2005 זכה לראשונה אנדרייב בטורניר ATP, לאחר ניצחון בגמר טורניר ולנסיה על דוד פרר, והדחת המדורג הרביעי בעולם באותה עת, רפאל נדאל, ברבע הגמר. במהלך השנה זכה אנדרייב בשני טורנירים נוספים, והגיע לגמר של טורניר נוסף. את השנה סיים אנדרייב במקום ה-26 בדירוג הטניסאים. בגביע דייוויס תרם אנדרייב להגעת נבחרת רוסיה לגמר הטורניר.