סיווג ארנה-תומפסון (Aarne-Thompson classification system) הוא כלי מחקרי המשמש באתנופואטיקה לסיווג מוטיבים עלילתיים של מעשיות. במרכז השיטה נמצא קטלוג ממוספר של מוטיבים חוזרים, שלפיהם מסווגות האגדות. את השיטה והקטלוג יצרו חוקר הפולקלור הפיני אנטי ארנה (Antti Aarne; 1867 – 1925) וחוקר הפולקלור האמריקאי סטית תומפסון (Stith Thompson; 1885 – 1976). הקטלוג הבסיסי פורסם על ידי ארנה ב-1910 בגרמנית ותורגם לאנגלית ב-1928 על ידי תומפסון, שגם הרחיב אותו. במהדורה מ-1961 נקבע מספור המוטיבים לפי מספרים המתחילים בתחילית AT. ב-2004 האנס-יורג אות'ר (Hans-Jorg Uther) פרסם מדריך מעודכן ומורחב של הסיווג הנקרא מאז סיווג ארנה-תומפסון-אות'ר.
קטלוג המוטיבים מתבסס על מחקר של יותר מ-2,500 אגדות, מעשיות וסיפורי עם ממקורות אירופיים בעיקר ומספר מקורות מהמזרח התיכון, אפריקה ואסיה.
השיטה.
השיטה מקבצת סיפורי עם וסיפורי מעשיות בהתאם לקו העלילה הכללי; כך מקובצים יחדיו סיפורים בעלי מאפייני עלילה דומים או סדרת אפיזודות דומה. שיטה זו תלויה במידה רבה באותם מאפיינים שבהם בחרו המסַווגים להתמקד.
כך למשל, סיפורים כמו "סינדרלה" – שבה גיבורה נרדפת, בעזרתה של פיה טובה או עוזר קסום אחר, נוכחת באירוע (אחד או יותר) שבו היא זוכה באהבתו של נסיך ומוכרת ככלתו האמיתית – מסווגים כסוג מספר AT 510: "הגיבורה הנרדפת". חולשתה של שיטת סיווג זו נעוץ בעובדה כי היא מסווגת רק מספר חלקים קטן מן העלילה כמוטיבים. הסיפור "פעמונית", לדוגמה, מסווג כסוג 310 AT (המשרתת במגדל), אבל העלילה נפתחת בכך שיש דרישה לתינוק כתמורה לרכוש שנגנב (מוטיב לא מסווג). כך, סיפורי מעשיות אחרים הנפתחים בדרישה לילד כתמורה לרכוש שנגנב, אולם קו העלילה הראשי שונה מזה של פעמונית, לא יסווגו כמספר 310 AT. מנגד, סיפורים שהפתיח לעלילתם שונה לחלוטין מפעמונית, אולם המוטיב המרכזי בהם הוא המשרתת הכלואה במגדל, יסווגו תחת אותו סוג עלילה.
בהדגשת האלמנט המרכזי המשותף ככלי לסיווג, מתעלמת שיטת סיווג זו מן הצבע והפרטים המיוחדים לכל עלילה. זו גם הביקורת המרכזית על השיטה, שהדובר העיקרי שלה היה חוקר הפולקלור הרוסי ולדימיר פרופ, שיצר שיטת סיווג אחרת ב-1920. פרופ סיווג את המעשיות באמצעות התפקיד של כל דמות בעלילה והפעולה שנעשתה על ידה, וכך הגיע למסקנה כי סיפור מורכב מעד-31 מרכיבים ושמונה סוגי דמויות.
סיווג ATU של האנס-יורג אותר.
במהלך השנים, נוספו שיטות סיווג נוספות המבוססות על שיטת הסיווג ארנה-תומפסון ובאות לתקן או להשלים אותה. השיטה המקובלת ביותר כיום היא זו שעדכן והרחיב האנס-יורג אות'ר ב-2004, והידועה כסיווג ATU (ראשי תיבות של Aarne-Thompson-Uther). אות'ר ציין כי רבים מהתיאורים של סיווג ארנה-תומפסון היו שטחיים ושהמערכת המקורית לא מאפשרת הרחבות.
שימוש בשיטה זו בחקר הפולקלור בארץ.
מספר חוקרי פולקלור ישראלים עשו שימוש בשיטת סיווג זו במחקריהם על פולקלור יהודי וערבי בארץ, כמו חיים שוורצבוים למשל, וכן גם דב נוי, תלמידו של סטית תומפסון, שהקים את ארכיון הסיפור העממי בישראל (אסע"י), והטמיע את מפתח הטיפוסים ארנה-תומפסון בעבודותיו ובקרב תלמידיו.
אינדקס ארנה-תומפסון
ארנה-תומפסון
קטרינה מסיינה
מתנדב בקיבוץ
לימודי-חול
הברית הצרפתית-רוסית
הברית הצרפתית-רוסית הייתה ברית הגנה בין הרפובליקה הצרפתית השלישית ובין האימפריה הרוסית אשר התקיימה בין השנים 1892–1917. הברית שמה קץ לבידוד המדיני של צרפת לאחר תבוסתה במלחמת צרפת–פרוסיה (1870–1871) וערערה את העליונות של האימפריה הגרמנית באירופה.
הברית המשולשת משנת 1882 בין הקיסרות הגרמנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית וממלכת איטליה הותירו את האימפריה הרוסית בעמדה פגיעה, בזמן שתבוסתה של צרפת במלחמתה מול פרוסיה משנת 1870 (פרוסיה הפכה בשנת 1871 לגרמניה בעקבות איחוד גרמניה) הובילה לבידודה בזירה הדיפלומטית. בניגוד להבדלים בין צורות המשטר בין שתי המדינות, צרפת הרפובליקנית ורוסיה האוטוקרטית, נוצר בין השתיים חיבור מהיר וחזק.
כבר משנת 1888 החלה צרפת להזרים הלוואות זולות לתעשייה הרוסית באמצעות הבורסה בפריז.
בשנת 1890 פקע הסכם הברית בין רוסיה לגרמניה אשר נחתם על ידי אוטו פון ביסמרק ב-1887. הקיסר הגרמני, וילהלם השני, אשר פיטר את ביסמרק מתפקידו, לא הגיב לבקשות הרוסים לחדש את ההסכם. בכך עורר את חשדם כי פניו אינם לשלום ודחף ליצירת הברית עם הצרפתים, שנתפסה כברית הגנה מול הגוש המרכז-אירופאי החזק. על פי אחד מסעיפי הברית הוסכם כי הברית הצרפתית-רוסית תתקיים כל עוד מתקיים ההסכם המשולש במרכז היבשת.
בשנת 1891 ביקרה משלחת של הצי הצרפתי ברוסיה והתקבלה בחמימות על ידי הצאר אלכסנדר השלישי. היה זה ביקור היסטורי אשר סימל את הפסקת העוינות בין שתי המדינות אשר התקיימה ביניהן מאז כיבושי נפוליאון. הברית שנחתמה ב-1892 נכנסה לתוקף ב-1894 והחזיקה מעמד עד לתום מלחמת העולם הראשונה.
הברית הצרפתית-רוסית יצרה בנוסף בעקיפין גם הבנה מוסכמת ומשולשת עם בריטניה, אשר הייתה קשורה בהסכמי הבנה עם רוסיה בנושאים נוספים שהיו במחלוקת בין המדינות. יחד עם ההסכמה הלבבית בין צרפת לבריטניה, הפכו שלוש המדינות למאוגדות תחת ברית משותפת שכונתה ההסכמה המשולשת.
SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) (בישראל מכונה גם "ג'יפ", "רכב שטח", "כביש-שטח" ו"פנאי שטח") הוא סוג של כלי רכב הנראה מבחוץ כמו רכב שטח (ואף חולק איתו יכולות ומאפיינים מסוימים כמו הנעה כפולה, נעילת דיפרנציאל, גלגל אחורי וכדומה), אך הוא למעשה משמש יותר לנסיעה בכביש סלול מאשר בשטח (על אף נוחות הנסיעה הנחותה יותר של כלי הרכב לעומת מכונית נוסעים).
לרכבי SUV יש בדר"כ שתי גרסאות מרכב: ארוך (המכונה גם סטיישן) וקצר.
רכבי SUV מצוידים בדרך כלל בהנעה כפולה (4×4), בניגוד למכוניות קונבנציונליות בהן מונעים רק הגלגלים האחוריים או הקדמיים של הרכב. רכבי SUV מסוימים כוללים גם יכולת גרירה של טנדר. העיצוב של רכב SUV כולל תא מנוע גדול יחסית, ובדרך כלל גם מנוע בנפח גדול. במדינות בהן הדלק יקר יותר, נוטים רבים להעדיף רכבי SUV בעלי מנועי דיזל, שהם בעלי צריכת דלק נמוכה יותר.
רכבי ה-SUV זכו לפופולריות גדולה בארצות הברית בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ובמהלך תחילת העשור הראשון של המאה ה-21. הפופולריות של רכבי SUV נמצאת בדעיכה מאז בעיקר בשל העלייה המשמעותית של מחירי הדלק ובשל המשבר הכלכלי העולמי ב-2008. בשל כך, רכבי SUV מסורתיים שהתבססו על שלדת סולם בדומה לרכב שטח וטנדר, מוחלפים בהדרגה בסוג כלי רכב המכונה קרוסאובר, שהוא בעל שלדה אחודה בדומה למכונית נוסעים, שמשקלה נמוך יותר ותורמת לצריכת דלק טובה יותר.
בשל צריכת הדלק הגבוהה של רכבי SUV ובשל הסיכון המוגבר שהם גורמים לכלי רכב אחרים, הם ספגו ביקורת רבה לאורך השנים. בין היתר נטען כי הגודל, הקשיחות, והפגושים הגבוהים של רכבי SUV גורמים נזק רב בהרבה למכוניות האחרות ולנוסעיהן בעת התנגשויות עמן. כמו כן, טענו המבקרים כי הפופולריות הרבה לה זכו רכבי SUV בארצות הברית בעשורים האחרונים היא אחת הסיבות לכך שהאוכלוסייה האמריקאית צורכת כיום כמות דלק גדולה בהרבה מאשר בעשורים הקודמים.
קיימים גם רכבי SUV היברידיים כדוגמת הפורד אסקייפ ההיברידי. אולם החיסכון שלהם בדלק מוטל בספק רב (במיוחד בעת נסיעה בשטח), בשל השלדה הכבדה שלהם וגודלם וכן גודל המנוע שלהם, ובשל הצורך להפעיל את מנוע הבעירה הפנימית באופן רציף, במיוחד בנסיעה בשטח. כמו כן קיימים גם רכבי SUV חשמליים, אולם ייצורם מזהם מאוד את הסביבה בהשוואה למכוניות חשמליות רגילות, כך שהם נראים יותר כמו Greenwash מאשר מאמץ לצמצום פליטת גזי החממה.
גיורגיוס קראגוניס
גיאורגוס ספריס
גיורגוס פרינטזיס
הברית הפרנקו-רוסית
רודה (קפואירה)
יהושע דורפמן
יהושע ("שוקה") דורפמן (8 באוקטובר 1950 – 31 ביולי 2014) היה קצין תותחנים ראשי בשנים 1993 עד 1995, ומנכ"ל רשות העתיקות בשנים 2000 עד 2014.
ביוגרפיה.
יהושע דורפמן נולד בבני ברק למשפחה של ניצולי השואה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1968 התנדב לצנחנים ושירת בגדוד הנח"ל המוצנח. עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. השתחרר בדרגת סמל ב-1971. במלחמת יום הכיפורים לחם במילואים כלוחם חיל רגלים בסיני. בשנת 1977 עבר קורס קציני חי"ר במהלך שירותו במילואים. בשנת 1978 התגייס לשירות קבע ועבר הכשרה כקצין תותחנים. לאחר שירות כקצין עמדה ומפקד סוללה בגדוד 411, שירת בתפקידי פיקוד והדרכה בענף יסוד (השלמה חילית של חיל התותחנים) בבית הספר לתותחנות שדה. ב-1981 מונה לסגן מפקד גדוד 55 ועסק בהכנות לקראת מבצע של"ג. במלחמת לבנון הראשונה היה חניך במכללה לפיקוד ולמטה, הוא הצטרף לכוחות התותחנים בלבנון והשתתף בהנחתת כוחות גדוד 412 דרך הים, בהמשך המלחמה הצטרף למטה אגד 215 ולאחר מכן ארגן את קורס קציני החיל (קורס יסוד) כגדוד תותחנים שהצטרף ללחימה. ב-1983 למפקד קורס מפקדים וב-1984 למפקד גדוד 405. לאחר השתלמות בארצות הברית מונה ב-1986 למפקד בסיס טירוני תותחנים בשבי שומרון. ב-1987 מונה למפקד הסיוע הארטילרי בעוצבת הגליל ובמקביל כיהן כמפקד עוצבת אדירים, אגד ארטילרי במילואים. ב-1989 מונה למפקד עוצבת גולן, אגד ארטילרי 282, וב-1991 למפקד התותחנים הפיקודי בפיקוד הצפון.