בלב העלילה נמצא סיפורם של מאסטרס וג'ונסון - ד"ר ויליאם מאסטרס (בגילומו של מייקל שין) ווירג'יניה ג'ונסון (בגילומה של ליזי קפלן), צמד חוקרים שהתפרסמו בשל מחקרם החלוצי בתחום מיניות האדם - ההתנהגות המינית האנושית והפרעות בתפקוד המיני. העלילה המרכזית מתרחשת החל בשנות ה-50. מאסטרס הוא גינקולוג מצליח בבית החולים האוניברסיטאי של אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, המחליט לפתוח, בנוסף לעבודתו בבית החולים, במחקר על מיניות האדם. לאחר מאבק הוא מצליח לקבל את הסכמתו של הרקטור למחקר לא שגרתי זה, שאותו הוא עורך לאחר שעות העבודה השגרתיות. ג'ונסון מתחילה כמזכירתו של מאסטרס, ולאחר שהוא מכיר בתרומתה להצלחת המחקר, הוא משנה את הגדרת משרתה לעוזרת מחקר.
במחקרם השניים צופים במתנדבים העוסקים בפעילות מינית (אוננות ויחסי מין), תוך שהם מחוברים לאמצעי מדידה, כגון אלקטרוקרדיוגרם ואלקטרואנצפלוגרם. בהתאם לתצפיות השניים מנתחים את ההתנהגות המינית של אוכלוסיית המדגם. בחלק מהמקרים הופכים מאסטרס וג'ונסון עצמם מצופים למשתתפים בניסוי.
בעונה השנייה עובר מאסטרס לבתי חולים אחרים, לאחר שאיבד את תמיכתו של בית החולים האוניברסיטאי. בנוסף למיניות עולה בעונה השנייה נושא יחסי לבנים-שחורים, בבית החולים לשחורים שאליו מצטרף מאסטרס, וביחסיה של אשתו עם קורל, מטפלת צעירה של בנם התינוק, ועם רוברט פרנקלין, אחיה של קורל, פעיל למען זכויות אפרו-אמריקנים.
העונה הרביעית מתחילה במשבר שבו נפרדות דרכיהם של וירג'יניה ג'ונסון וביל מאסטרס ומסתיימת בנישואיהם זה לזה.
עלילות משנה בסדרה עוסקת בחייהם האישיים של מאסטרס (קשריו עם אשתו, אותה מגלמת קייטלין פיצג'רלד, המתקשה להרות עקב ספירת זרע נמוכה שלו, ועם אמו) ושל ג'ונסון - גרושה המגדלת שני ילדים קטנים, ובסובבים אותם:
הפקה.
ערוץ "Showtime" הזמין פיילוט של הסדרה באוגוסט 2011, וביוני 2012 אישר המשך הפקה של סדרה בת 12 פרקים. שידורה של העונה הראשונה החל ב-29 בספטמבר 2013. ב-13 ביולי 2014 החל שידורה של העונה השנייה. החל ב-12 ביולי 2015 שודרה העונה השלישית של הסדרה. שידור העונה הרביעית החל ב-11 בספטמבר 2016. תחילה פורסם כי עונה זו תכלול 12 פרקים כמו קודמותיה, אך מאוחר יותר היא הופחתה ל-10 פרקים. עונה זו הסתיימה ב-13 בנובמבר 2016, וזמן קצר לאחר מכן הודיעה רשת שואוטיים כי הסדרה בוטלה ולא תשוב לעונה חמישית.
את דמותו של ברטון סקאלי הרכיבה מפיקת הסדרה, מישל אשפורד, מדמותם של גברים אחדים שמאסטרס הכיר. אחד מהם היה הומוסקסואל, אך לא היה זה הרקטור בזמן מחקרו של מאסטרס.
אחראי האביזרים בסדרה, ג'פרי ג'ונסון, הצביע על הקושי להשיג אביזרי מין בני התקופה או מידע עליהם, כיוון שהעיסוק בכך היה בגדר טאבו.
קרב סן-קנטן (1914)
קרב סן-קנטן (בצרפתית: St. Quentin), שנקרא גם קרב גיז (Guise), נערך במחוז האן (פיקרדי) שבצפון צרפת, סמוך לגבול בלגיה, ב-29 וב-30 באוגוסט 1914. הקרב נערך כהתקפת נגד אל מול ההתקפה הגרמנית שבתחילת קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, סמוך לאחר פרוץ המלחמה. בקרב זה, בו לא נרשם ניצחון מובהק לאחד הצדדים, הצרפתים הצליחו לעכב מעט את התקדמות הגרמנים. עיכוב זה, מצידו, תרם במשהו, ככל הנראה, לבלימת ההתקדמות הגרמנית כשבוע לאחר מכן.
רקע.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, ב-4 באוגוסט 1914, החלו הגרמנים ליישם את תוכנית שליפן. לפי התוכנית, הגרמנים כבשו את רובה של בלגיה בדרכם אל צרפת, עת התגברו על הבלגים בקרבות לייז' ואנטוורפן. עם כניסת הגרמנים לבלגיה נכנסו גם צרפת ובריטניה למלחמה, אולם גם מעצמות אלה לא הצליחו תחילה לעצור את הגרמנים. כך אירע בקרב מילוז ובקרב שרלרואה.
בעוד הצבא הצרפתי נשלח ברובו אל גבולותיה של צרפת עם גרמניה ובלגיה, החלו הבריטים לשלוח חיילים אל מעבר לתעלת למאנש, ואלה שהגיעו, החלו לתפוס את מקומם במערך מדינות ההסכמה בין מובז' (Maubeuge) ללה קטו (Le Cateau) עד ה-20 באוגוסט. ב-21 באוגוסט החלו הבריטים להתקדם לעבר מונס שבבלגיה, ובקרב מונס, אם כי נסוגו לאחריו, הצליחו לעכב מעט את הגרמנים ולגרום להם אבדות ניכרות. בכל זאת, התקדמות הגרמנים אילצה את צבאות מדינות ההסכמה לסגת כמעט לכל אורך החזית. למרות שנסוגו, צבאות מדינות ההסכמה שמרו על סדר יחסי ועל כושר לחימה. ב-26 באוגוסט הם נסוגו מלה קאטו עד סמוך לסן קנטן ולגיז. באותה גזרה נוצר פער בן כ-6.5 ק"מ בין חיל המשלוח הבריטי, ממערב, לבין הארמייה הצרפתית החמישית, ממזרח. מפקד הצבא הצרפתי, הגנרל ז'וזף ז'ופר, פקד שעל הארמייה הצרפתית החמישית, בפיקוד הגנרל שארל לנרזאק, שהחזיקה באותה גזרה, להפוך פניה אל האויב הגרמני - בגזרה זו הארמייה השנייה שבפיקוד קרל פון בילוב - לבצע התקפת נגד, ובכך לעכב את התקדמותו. כמו כן, התקפה כזו עשויה לסגור את הפער האמור, שנוצר בחזית צבאות מדינות ההסכמה. לנרזאק לא היה שלם עם רצונו של ז'ופר לתקוף, וכיוון שכך, ז'ופר עצמו, שלא נתן אמון מלא בלנרזאק, נותר במפקדתו של האחרון. ב-28 באוגוסט החלה הארמייה החמישית, שחזיתה פנתה צפונה, להפנות את חזיתה מערבה. לפיקוד הארמייה הגרמנית השנייה היו ידיעות מוקדמות על כוונתה זו של הארמייה החמישית, הודות למסמכים שנפלו בידיהם עם שבייתו של קצין צרפתי.
הקרב.
ה-29 באוגוסט.
ב-29 באוגוסט הארמייה החמישית תקפה במלוא עוצמתה. באגף השמאלי, ההתקפה על סן קנטן לא עלתה יפה, ההישגים היו מועטים, והאבדות - קשות. ימינה משם, בגיז, הצרפתים אילצו את הגרמנים לסגת, כאשר חלק חשוב בהצלחה הצרפתית נודע לקורפוס הראשון שבפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה. הגרמנים, אם כי יכלו על ידי התקפת נגד מסיבית ללפות משני האגפים את הכוחות הצרפתיים בטרם נסוגו, לא עשו זאת, וזאת כיוון שהמרחק הגדול למדי בין האגפים האמורים לתקוף, כ-15 ק"מ, היה עשוי לפתוח בפני הצרפתים אפשרויות תמרון, אשר היו מציבות בסכנה גם את הגרמנים. בסופו של דבר, עד לשעות אחר הצהריים הגרמנים הצליחו לבלום את התקפות הצרפתים. כן ביקש פון בילוב מן הארמייה הראשונה, שבפיקוד אלכסנדר פון קלוק, אשר תקפה בקטע החזית שמימינו (מערבו), להיות נכונה לסייע בקרבות הצפויים ביום המחרת, מועד בו תכנן לתקוף את הארמייה החמישית. בסופו של דבר, משנודעה עוצמתו של הכוח הצרפתי, וכן כשניתברר עד כמה הכוחות המיועדים לתקוף שחוקים, בוטלו תוכניות אלה. מן הצד הצרפתי, למרות ההצלחה החלקית, הרי בשל המצב האסטרטגי הכללי, הסתפק ז'ופר בכך, ובלילה פקד על לנרזאק להמשיך לסגת, תוך הריסת הגשרים על נהר האואז בדרכו.
ה-30 באוגוסט.
הפקודה של ז'ופר הגיעה ליעדה רק בבוקר ה-30 באוגוסט, ולפיכך, הנסיגה החלה באיחור של כמה שעות. בינתיים, כל התקפותיהם של הצרפתים בתחילת אותו יום, המלוות בהפגזות כבדות משני הצדדים, נהדפו על ידי הגרמנים, אשר ערכו לפני הצהרים גם מספר התקפות נגד מקומיות. שני הצבאות התקשו לתמרן באדמתו הבוצית, המחורצת בנחלים עמוקים, והמכוסה בסבך שיחים, של עמק האואז. בסופו של דבר, הגרמנים כמעט שלא ניסו לתקוף את הצבא הצרפתי הנסוג, ואף לא ניסו לבצע רדיפה, פרט לשיגור כוחות קטנים. אלה לכדו ארבעה תותחים, 16 מכונות ירייה וכ-1,700 חיילים צרפתים.
קרב זה סימן את ראשית עלייתו בסולם הפיקוד של פיליפ פטן. ימים מספר אחריו קודם מתפקיד של מפקד חטיבה למפקד אוגדה.
אחרית דבר.
הצבא הצרפתי המשיך אמנם לסגת, אך עם זאת, המשיך לשמור על סדר יחסי ועל כושר לחימה. בחמישי לספטמבר החליף פרנשה ד'אספרה את לנרזאק בפיקוד על הארמייה החמישית. בימים הבאים נבלמה סופית ההתקדמות הרצופה של הגרמנים, כתוצאה מן הקרב הראשון על המארן. עם זאת, בארבע השנים הבאות, קו החזית במערב נמתח ברובו בטריטוריה צרפתית. סן-קנטן וסביבתה סבלו קשות, הן מכיבוש גרמני, הן בכך שהייתה סמוך לקו החזית, שלא השתנה כמעט עד סוף המלחמה, ובאזור בו נערכו קרבות מהקשים באותה מלחמה.
Forbidden
Forbidden הוא אלבומה השמונה עשר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור ביוני 1995.
אודות האלבום.
האלבום הוקלט בין 1994 ל-1995 באולפני "Parr Street Studios" שבליברפול ובאולפני "Devonshire Studios" שבלוס אנג'לס. אלבום זה הוא אחרון עם הזמר טוני מרטין לאחר שהשתתף עם הלהקה בחמישה אלבומים. למעשה, לאחר הוצאת אלבום זה פרשה הלהקה מעבודתה, עד לאלבום האיחוד 13 שיצא בשנת 2013, שבו לראשונה מאז 1978, השתתף הסולן המקורי של הלהקה אוזי אוסבורן. חברי הלהקה באלבום זה כללו את ההרכב שניגן באלבום Tyr.
קבלת האלבום.
בארצות הברית נמכר האלבום בסך הכל בכ-190,000 עותקים.
מבחינה ביקורתית נקטל האלבום על ידי כל מבקרי המוזיקה. בראדלי טוריאנו (Bradley Torreano) מאתר Allmusic העניק לאלבום כוכב אחד מתוך חמישה וכתב: "עם שירים משעממים, הפקה איומה וביצועים חסרי השראה, בהחלט ניתן היה למנוע את זה"; טוריאנו הוסיף כי "קשה להצביע על אלבום של בלאק סבאת' גרוע יותר מזה".
רשימת השירים.
כל מילות השירים נכתבו על ידי טוני איומי, מלבד השיר "The Illusion of Power" שנכתב על ידי טוני מרטין ואייס-טי; המוזיקה נכתבה על ידי חברי הלהקה
מבצעים.
חברי הלהקה
משתתפים נוספים
לה ספציה (נפה)
נפת לה ספציה או פרובינציה דלה ספציה (באיטלקית: Provincia della Spezia) היא נפה במחוז ליגוריה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של
882 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 219,456 נפש. בירתה של הנפה בעיר לה ספציה.
הנפה גובלת בנפת ג'נובה במערב ובנפת פארמה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון ובנפת מאסה-קרארה במחוז טוסקנה במזרח. בדרום נפת לה ספציה גובלת בים הליגורי.
יישובים בנפת לה ספציה הנמצאים על הריביירה האיטלקית.