על פי גרסה אחת, יאנה סנזיאנה היא אחותו של אל השמש המאוהב בה. סנזיאנה בורחת מפניו עקב חששה מגילוי עריות. על פי האגדה, השמש חיפש אותה בין כל הכוכבים, עד שמצא אותה וביקש ממנה להינשא לו. יאנה סנזיאנה העמידה תנאי שהשמש ייצור גשר מעל הים והשמש עשה זאת, העמידה תנאי שני של יצירת גרם מדרגות אל השמים והשמש עשה גם זאת. יאנה סנזיאנה הסכימה בלב כבד וביקשה מהשמש שלכלולותיהם היא רוצה כנסייה עשויה משעווה, עם כמרים משעווה, באמצע הים. השמש עשה גם זאת וכשהם צעדו בכנסייה אל כלולותיהם הגיע אביהם, האל העליון, המיס את השעווה והכל שקע במצולות הים. האל העליון קבע לשמש וליאנה סנזיאנה (בתפקיד ירח) מסלולים מנוגדים שאף פעם לא נפגשים.
למרות הדמיון בשמות, אין קשר בין יאנה סנזיאנה ובין אילאנה קוסנזאנה.
קטש
בדתות כנען ומצרים, קֵטֵש (וכן קָטֵש, קָדֵש, קָדֶשֶת, קֻדְשׁוּ או קוֹדֶשׁ) היא אלת אהבה ויופי (אך לא פריון).
היא אלת האהבה והתשוקה, ומתייחסים אליה בתארים: "גבירת השמים" "המאהבת של האל הבורא". שמה נובע מהשורש השמי ק-ד-ש ופירוש שמה הוא "הקדושה". האזכור המוקדם ביותר של קדשו בכתבים מצריים מופיע במאה ה-14 לפנה"ס וחוקרים מציינים כי האלה במקורה איננה מצרית והיא קשורה לאלות עתיקות מהמזרח הקרוב.
סבורים כי במקור הייתה קטש אלוהות שמית שהשתייכה לדת הכנענית, ואומצה מאוחר יותר אל הפנתאון המצרי. בעלה עשוי להיות האל רשף, המזוהה עם נרגל מן המיתולוגיה המסופוטמית, אשר היה מוכר בממלכה התיכונה. בעקבות אימוצה אל תוך האמונה המצרית, הוחלט כי קטש, כאלת המין, תהיה אמו של מין, אל הפריון והכושר המיני. על אף שקטש הייתה אלה פופולרית, היא החלה להיחשב בסופו של דבר לאחד מהיבטיה של האלה חתחור, שהפכה בינתיים לאלת העונג.
היא מזוהה פעמים רבות עם האלה הכנענית-סורית אשרה. ייתכן שהשם קטש היה גם תואר שניתן לאלה אשרה.
קטש תוארה כאישה עירומה הניצבת על גבי אריה, עם סהר ירח (המסמל את הלילה) לראשה. היא הוצגה כאוחזת נחשים (המייצגים את הפין) בידה הימנית, ופרחי לוטוס (המייצגים את הפות) בידה השמאלית.
ז'יל דה רה
ז'יל דה רֶה (צרפתית: Gilles de Rais; 1405 – 1440) היה אביר ברטוני, חברה לנשק של ז'אן ד'ארק, ומפקד בצבא צרפת שזכה לעיטורי כבוד, אך התפרסם בעיקר בשל היותו רוצח ילדים סדרתי.
חייו.
דה רה נולד ב-1405 לגי דה לאוואל-מונמורנסי ומארי דה קראון. עם מות הוריו ב-1415 הועבר לחסות סבו, אצלו גדל. משנת 1427 עד שנת 1435 שירת כמפקד בצבא המלכותי, וב-1429 לחם לצד ז'אן ד'ארק בכמה מבצעים כנגד האנגלים ובני בריתם הבורגונדים במלחמת מאה השנים. בשנים 1434-1435 פרש בהדרגה מחיי הצבא, והחל להוציא סכומים עצומים של כסף לשם בניית קפלה ובהפקת מחזה רב-משתתפים אודות המצור על אורליאן. בשל החובות הרבים שצבר החל למכור את מרבית נחלותיו ורכושו, עד שבני משפחתו פנו למלך שארל השביעי והלה הוציא צו מלכותי שאסר על נתיניו לקנות מדה רה נכסים.
בתקופה זו החל דה רה לעסוק בתורת הנסתר, ועל פי עדותו בבית המשפט, שכנע אותו מורהו כי הונו יושב לו אם יקריב ילדים לשד בשם "בארון".
את הילד הראשון רצח בין אביב 1432 ואביב 1433 (לא ידוע מתי בדיוק), ובעקבותיו רצח כנראה עוד מאות ילדים. ב-1440, בעקבות ויכוח אלים שאירע בינו לבין כומר החלה הכנסייה לנבור בפרטיו וכך התגלו פשעיו. במשפטו, העידו הוריהם של הילדים הנעדרים בסביבה הקרובה ושותפיו לפשעים. בית המשפט הכנסייתי נידה אותו ובית המשפט החילוני הרשיע אותו. הוא הוצא להורג בתלייה בנאנט ב-26 באוקטובר 1440.
במשך השנים צמחו תאוריות קשר בנוגע למעורבות הכנסייה בהירצחו של דה רה.
חייו ועברו שימשו כמקור השראה בעולם המוזיקה, כמו בשיר "Into The Crypts Of Rays" של להקת המטאל הקיצוני Celtic Frost.
וויין שורטר
מפרק ממשחי
ג'קו פאסטוריוס
נווה יאיר
ממלכת נפולי
הילי ילון
הילי ילון (נולדה ב-14 בפברואר 1985) היא שחקנית, מורה למשחק וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה.
הילי ילון נולדה בירושלים. היא בוגרת הסטודיו למשחק ניסן נתיב, בו למדה במשך 3 שנים, ובוגרת קורס דיבוב אצל יפה גבאי (אולפני ג'פטו). בנוסף עברה קורסים למשחק והוראה באנגליה. ילון לא שירתה בצבא מטעמי עודף בנות.
ביולי 2022, נולדה בתה.
קריירה.
משחק.
הילי ילון השתתפה בסרטים "מי מנוחות", "אלנבי רומאנס", "עץ לימון", "הלידה הרעה", "מאיה", "אני לא מאמין, אני רובוט?!" ו"סוף שבוע בתל אביב", בו שיחקה בתפקיד ראשי. כמו כן שיחקה בסרטי הטלוויזיה "מבצע באדי" ו"לילה ללא לולה".
ילון שיחקה במשך חמש עונות בסדרת הטלוויזיה "השמיניה" שם שיחקה את איה דביר, ושיחקה גם בסדרות "משחק החיים", "חשופים", "הנפילים", "ראש גדול", ו"השיר שלנו", ובסדרת האינטרנט של אתר וואלה "אנדו". כמו כן שיחקה בתפקידי אורח בדרמה של ערוץ 10 "המקום", בסדרה "יוני והמחוננים" של ערוץ דיסני, בקומדיה "סברי מרנן" בערוץ 2 שם שיחקה את חברתו של אדם ובעונה השנייה של סדרת המתח "כפולים" שם שיחקה את לני, בת זוגו של שון טילסון.
מוזיקה.
כזמרת הוציאה ילון עד כה את אלבום הבכורה שלה "אולי להישאר". ובנוסף הוציאה את הסינגל "להמשיך הלאה" מתוך האלבום השני עליו היא עובדת. בנוסף הוציאה כסולנית את האלבום "Hili Listening Style" עם הלהקה "אנרגיה חולנית".
הוראת משחק.
בשנת 2007 החלה ילון ללמד משחק בקבוצות עצמאיות במודיעין ותל אביב ולאחר מכן לימדה כשנתיים בסטודיו למשחק "במה" בחדרה. כיום ילון מעבירה סדנאות משחק לנוער ולמבוגרים וכן עובדת עם חברות ומעבירה סדנאות תיאטרון מקצועיות.
ילון גם פעילה בעמותת "אפשר אחרת" המקרבת בין ערבים ליהודים בישראל, ומעבירה מטעמה שיעורי משחק בהתנדבות למען שיפור היחסים בין בני הנוער ומשפחותיהם. בשנת 2012 נסעה לפרויקט קירוב בברלין והעבירה סדנה בת שבוע לבני נוער יהודים, מוסלמים ונוצרים מישראל ומשטחי הרשות הפלסטינית.
קלונימוס קלמן אפשטיין
רבי קלונימוס קלמן הלוי אפשטיין (ניישטאדט, פולין ה'תקי"א 1751 – קרקוב, א' בתמוז ה'תקפ"ג 1823) היה רב ומקובל; מגדולי אדמור"י תנועת החסידות. נודע בכינוי "מאור ושמש", על שם ספרו.
תולדות חייו.
נולד בנובי קורצ'ין למשפחה מעוטת אמצעים בת עשר נפשות, בן לאהרון. כאשר היה בן חמש עברה משפחתו לקרקוב והוא נודע שם כעילוי מגיל צעיר. זמן קצר לאחר נישואיו בגיל שלוש-עשרה, התוודע לרבי אלימלך מליז'נסק כאשר ביקר האחרון בקרקוב והלה פרס עליו את חסותו. רבי קלונימוס קלמן עבר לליז'נסק ועל אף גילו הצעיר, הפך לאחד מבכירי תלמידיו של רבי אלימלך. כעבור מספר שנים, בשנת ה'תקמ"ה, חזר בהוראת רבו לקרקוב, התיישב בה, והחל להפיץ ברבים את תורת החסידות. עם הגיעו לעיר נתקל בהתנגדות עזה מצד הקהילה המקומית המתנגדית ואב בית הדין בעיר, רבי יצחק הלוי לנדא, ובית דינו, אף אסרו עליו בחרם להפיץ את תורתו. התנגדות זו מנעה מרבי קלונימוס קלמן להקים חצר חסידית גדולה ומהמוני חסידים להסתופף בצילו. ברבות השנים ועם התפשטות תנועת החסידות בגליציה המערבית, שככה ההתנגדות ושמו של רבי קלונימוס קלמן יצא לפניו כצדיק וכמקובל. נסע גם לרבי יחיאל מיכל מזלוטשוב ולתלמידו רבי מרדכי מנשכיז. לאחר פטירתו של רבי אלימלך מליז'נסק בשנת ה'תקמ"ז ראה את עצמו כתלמידם של החוזה מלובלין, של רבי מנחם מנדל מרימנוב ושל רבי ישראל מקוז'ניץ. על פי בקשתו, לא הוקם אוהל על קברו.
חיבורו.
מאור ושמש - ליקוטי תורותיו ותורות רבותיו על התורה והמועדים. כתיבתו החלה בשנות חייו האחרונות על ידי בנו רבי אהרן ובפיקוחו של רבי קלונימוס קלמן. יצא לאור לראשונה בשנת ה'תר"ב. שמו של הספר ניתן על ידי רבי אריה לייב ליפשיץ מירוסלב, רב ואדמו"ר בווישניצא, שנתן את הסכמתו עליו. הספר נחשב לאחד מספרי החסידות החשובים ביותר ואף תואר על ידי אחדים ממנהיגי החסידות כ"שולחן ערוך של החסידות". בספר נידונים לעומק נושאים עיקריים בשיטת החסידות, מהות הצדיק ועוד. כיוון שהספר הודפס כפירוש על התורה במספר דפוסי חומשים, הוא זכה לתפוצה רבה ולפופולריות בציבור החסידי ואף מחוצה לו.
שושלתו.
בניו היו; רבי אהרן ממלא מקומו בקרקוב ותלמידו של רבי שלמה מרדומסק, חתן רבי ישראל בן החוזה מלובלין. נפטר בז' בכסלו תרמ"ב. ;רבי יוסף ברוך ('היהודי הטוב') מניישטאט. נפטר בי' באדר תרכ"ז. חתניו היו רבי דוד יצחק ברומברג ("ר' דוד'ל חריף") מפיוטרקוב ורבי משה אב"ד קשונז (-י"ד בתשרי תקצ"ג) בנו של רבי יעקב מאפטא.
רבי קלונימוס קלמן בנו של רבי יוסף ברוך מניישטאט. נפטר בט' טבת תרס"ג.
רבי קלונימוס קלמן (תרי"ג - י' בסיוון תרפ"ה) מוויאדמה. בן בתו של רבי יוסף ברוך מניישטאט. חתן רבי עמנואל מפשדבורז'. כיהן ברבנות ובאדמו"רות בוויאדמה.
רבי משה אבא בעער מאיסטריק חתנו של רבי יוסף ברוך מניישטאט. חתנו היה רבי ישראל הורוביץ רבה של ויסלוביץ.
מנכדתו חנה ברכה בת רבי חיים שמואל מחנצ'ין נולדו רבי קלונימוס קלמיש שפירא מפיאסצ'נה - מחבר ספר 'אש קודש', נרצח בשואה, והאדמו"ר רבי ישעיהו שפירא שכונה האדמו"ר החלוץ.
נינו הוא הרב קלמן בר, הרב האשכנזי הראשי של נתניה.
יצחק גת
יצחק גת (נולד ב-13 באוגוסט 1947) הוא תת-אלוף (במילואים) בחיל האוויר הישראלי, יו"ר חברת רפאל. כיהן כמנכ"ל הרשות לפיתוח אמצעי לחימה (רפא"ל) וכמנכ"ל חברת אלישרא.
ביוגרפיה.