זמן מסוים התגורר במקום בשם "שום טמיא", שאינו ידוע ממקורות אחרים.
כאמור, יש מזהים את רב ירמיה בר אבא עם "רבי ירמיה רבה" שמוזכר פעם אחת בלבד. כחכם בעיר בצרה. על פי זה גר גם בבצרה.
ממאמריו.
העוסק בצרכי ציבור - נחשב כעוסק בתורה. עבד רשאי לעלות לתורה כאחד משבעת העולים בשבת. קובץ מאמרותיו באגדה מסר רב חסדא, ביניהן:
רב ירמיה בר אבא השני.
יש אומרים שהיו שני חכמים בשם 'ירמיה בר אבא'; האחד בדור השני, והשני בדור השלישי, וזאת על סמך דברי עולא, שרב ירמיה בר אבא הוא תלמידו של רב הונא, תלמיד רב. על פי דעה זו, דבריו של רבי ירמיה בר אבא בשם רבי יוחנן שייכים למאוחר שבהם.
פומפיוס לונגינוס
פומפיוס לונגינוס (שמו המלא: גנאיוס פינריוס אמיליוס קיקטריקולה פומפיוס לונגינוס, לטינית: Gnaius Pompeius Longinus) היה איש צבא רומאי, ומשנת 86 עד 90 לספירה שימש כנציב יהודה ומפקד הלגיון העשירי פרטנסיס. בשנת 90 נתמנה לתפקיד של קונסול.
תולדות חייו.
אביו הביולוגי של לונגינוס נשא את השם פומפיוס לונגינוס ושימש טריבון אצל הפריטורינים בשנת 69, ואילו אביו המאמץ היה גנאיוס פינריוס אמליוס קיקטריקולה, אשר שימש כקונסול בשנת 79 או 80. פומפיוס לונגינוס מוזכר בשלוש דיפלומות צבאיות רומיות מהפרובינקיה יהודה מהתאריך 13 במאי 86, וכן בשלוש דיפלומות צבאיות רומיות משנת 87. באוקטובר 90 הוא כבר שימש כקונסול מוסף. לאחר הקונסולוט היה לונגינוס נציב קונסולרי של הפרובינקיה מואסיה העליונה בשנת 94, ושל פאנוניה בשנת 98. ייתכן כי "לונגינוס" שהנהיג את הצבא הרומאי בדאקיה בשנת 105, נפל בשבי והתאבד, הוא גנאיוס פומפיוס לונגינוס.
נורן
נוֹרְן (Norn) היא שפה נכחדת מקבוצת השפות הגרמאניות של משפחת השפות ההודו-אירופיות, אשר הייתה מדוברת באיי שטלנד, באיי אורקני ובקייטנס שבסקוטלנד.
לאחר שנורווגיה העבירה את השליטה על האיים לידי סקוטלנד במאה ה-15, הוחלפה הנורן בהדרגה על ידי הסקוטית.
היסטוריה.
התיישבות נורדית באיים החלה כנראה בתחילת המאה התשיעית לספירה. הסברה היא שאותם מתיישבים הגיעו בכמויות גדולות מאוד, ככל הנראה מהחוף המערבי של נורווגיה. השם "שטלנד" מגיע מנורדית עתיקה ומזכיר בצורתו שמות של מקומות בצפון-מערב נורווגיה. לעומת זאת, מרמז אוצר המילים הנורני על קשרים עם המחוזות הדרומיים יותר של נורווגיה.
אורקני ושטלנד נשבעו אמונים למלך ג'יימס השלישי בשנים 1468 ו-1469, בהתאמה, וההחלפה של נורן בסקוטית מיוחסת בעיקר לשבועות האמונים הללו. עם זאת, שקיעתה של הנורן באורקני החלה ככל הנראה ב-1379, כשרוזנות אורקני הועברה לידיו של שבט סינקלייר. בשטלנד השינוי החל מאוחר יותר, אבל עד סוף המאה ה-15 היו שני האיים דו-לשוניים. עם זאת, התהליך שבו עקפה הסקוטית את הנורן בתור השפה המדוברת הראשית באיים לא היה מהיר, ורוב הילידים באורקני ושטלנד דיברו כנראה נורן כשפה ראשונה עד סוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17, בהתאמה.
ג'יגה-בית
התחנה המרכזית של כרמיאל
בארט ואן מרוויק
למברטוס "בארט" ואן מרוויק (בהולנדית: Bert van Marwijk; נולד ב-19 במאי 1952, בדוונטר, אוברייסל) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל הולנדי.
כשחקן ואן מרוויק שיחק 393 משחקים במסגרת ליגת העל ההולנדית, ואף הופיע פעם אחת במדי נבחרת הולנד.
כמאמן הצליח ואן מרוויק להביא את פורטונה סיטארד עד לגמר הגביע ההולנדי בשנת 1999. בשנת 2002 הוליך את פיינורד לזכייה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במשחק הגמר, 3-2 על בורוסיה דורטמונד. ביולי 2004 התמנה למאמנה של דורטמונד, והוחלף בפיינורד על ידי רוד חוליט. בדצמבר 2006 לאחר דשדוש של שנתיים במרכז טבלת הבונדסליגה פוטר ואן מרוויק מאימון הקבוצה.
ביוני 2007 חזר ואן מרוויק לפיינורד במטרה להחזיר אותה לצמרת הליגה. לצורך כך החזיר לקבוצה את ג'ובאני ואן ברונקהורסט ורכש את רוי מקאיי וטים דה קלר. חזרתו לקבוצה הייתה מוצלחת, מכיוון שעוד באותה העונה זכה ואן מרוויק עם פיינורד בגביע ההולנדי, אך קצרה. עוד לפני שתמה עונת 2007/2008 הוכרז כי ואן מרוויק יירש את מקומו של מרקו ואן באסטן כמאמן נבחרת הולנד בתום טורניר יורו 2008.
ואן מרוויק הדריך את נבחרת הולנד בטורניר גביע העולם 2010, בו הפסידה לנבחרת ספרד בגמר, 1-0 בהארכה משער של אנדרס אינייסטה.
הוביל את הנבחרת לטורניר מוקדמות יורו 2012 מוצלח, בו ניצחה הנבחרת ההולנדית את כל משחקיה והעפילה ליורו 2012 בפולין ואוקראינה.
ביורו עצמו הנבחרת נכשלה והפסידה את כל שלושת משחקיה, לגרמניה, דנמרק ופורטוגל, מה שהוביל את ואן מרוויק ב-28 ביוני 2012, להתפטר.
ב-24 בספטמבר 2013 מונה ואן מרוייק למאמן המבורג הגרמנית. הוא אימן במועדון ב-17 משחקים בלבד, ובפברואר 2014 פוטר לאחר רצף של שבעה הפסדי ליגה.
באוגוסט 2015 מונה למאמן כמאמן נבחרת ערב הסעודית הצליח ואן מרוויק להוביל את הנבחרת למונדיאל. הוא עזב את הנבחרת אחרי קמפיין מוקדמות המונדיאל .ב-25 בינואר 2018 מונה למאמן נבחרת אוסטרליה.
ציון הלא תשאלי
צִיּוֹן, הֲלֹא תִשְׁאֲלִי הוא שיר כיסופים לארץ ישראל מאת רבי יהודה הלוי.
השיר יצר את קבוצת ה"ציונים", קבוצה של פיוטים שנכתבו במבנה של "ציון הלא תשאלי", שהוכנסו לסדר קינות לתשעה באב בשני מנהגי אשכנז וכוללים פניות לציון.
נעימות אחדות חוברו לשיר במרוצת הדורות, בין השאר, על ידי המלחינה נורית הירש במאה ה־20, והושר בין השאר, על ידי הזמרות: אופירה גלוסקא, שושנה דמארי ורוחמה רז.
אתרי ארץ ישראל המוזכרים בשיר.
ציון היא כינוי לארץ ישראל וגם לירושלים. בשיר זה הוא משמש ככינוי לארץ ישראל, כפי שניתן ללמוד ממקומות רבים המוזכרים בתנ"ך ונמנים בשיר:
הקשרים מקראיים נוספים בשיר.
מלבד אתרים מקראיים יש בשיר מגוון של התייחסויות למובאות מקראיות נוספות.
רעיונות השיר בספר הכוזרי.
רבי יהודה הלוי כתב באריכות בספר הכוזרי כמה רעיונות שביטא בשיר זה:
מעמדו של השיר.
חוקר הספרות עזרא פליישר כתב:
השיר בתרבות הישראלית.
השפעות השיר ניכרות בתרבות העברית, ובכלל זה בספרות העברית, ונעשה במילותיו שימוש בתנועות פוליטיות.
חתול פאלאס
חתול פאלאס (שם מדעי: "Otocolobus manul", מכונה לעיתים גם מאנול) הוא מין חתול יחיד בסוגו, המצוי במרכז אסיה. גודלו הוא כגודל חתול בית, כ-60 ס"מ, ומשקלו בממוצע 3.6 ק"ג. ישנם מספר מאפיינים המבדילים אותו מיתר המינים בסוג חתול: אישוני עיניו עגולים יותר מאשר אלה של שאר החתולים, רגליו קצרות יחסית, ופרוותו ארוכה ועבה, גדלים מהר יותר מחתולים "רגילים".
אזורי המחיה של חתול פאלאס הם במרכז אסיה, עד לגבהים של 5,050 מטר מעל פני הים ברמה הטיבטית. בנוסף, הם מאכלסים חלקים ממונגוליה, טג'יקיסטן, קירגיזיסטאן, הודו, קזחסטן, פקיסטן וחלקים ממערב סין, כמו גם בחלקי רוסיה (נדיר למצוא אותם ברוסיה) שמעבר לימת באיקל.
סקסטוס הרמטידיוס קמפנוס
סקסטוס הרמטידיוס קמפנוס (לטינית: Sextus Hermetidius Campanus) היה איש צבא רומאי, ומשנת 93 עד 96 לספירה שימש כנציב יהודה וכמפקד הלגיון העשירי פרטנסיס. בשנת 97 התמנה לקונסול.
על פי אחת הסברות מוצאו של קמפנוס היה מיוון או מהמזרח ההלניסטי. הוא החל את הקריירה שלו כאיש צבא בחיל המזרחי של אספסינוס בשנת 59, ונכנס למעמד הפרשים באותה השנה באמצעות אדלקטיו. לפי סברה אחרת מוצאו היה איטלקי.
קמפנוס מתועד כנציב יהודה בתעודת שחרור ללגיונרים מיום 28 בדצמבר 93. לוחית עץ זו מתעדת הענקת אזרחות רומית לחייל, ומזכירה כדרך אגב: "חיילים ששירתו בירושלים בלגיון העשירי פרטנסיס" ("milites qui militaverunt Hierosolymnis in legion x frerense").
שבטי ישורון
רון מייברג
ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן
ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן (בצרפתית: Jean-Georges Vongerichten; נולד ב-16 במרץ 1957) הוא "אחד השפים המפורסמים ביותר על פני כדור הארץ".
הוא נולד באלזס, צרפת וכעת מתגורר בארצות הברית. בבעלותו של וונגריכטן מסעדות בערים גדולות רבות שכוללות את: לאס וגאס, לונדון, פריז ושאנגחאי, כמו גם "ז'אן ז'ורז'", מסעדה בעלת שלושה כוכבי מישלן בניו יורק הקרויה על שמו.
הוא מחברם של ארבעה ספרי בישול, שניים מהם כתב ביחד עם מרק ביטמן.
שנותיו הראשונות בצרפת.
נולד וגדל בפרוורי שטרסבורג באלזס, צרפת, הזכרונות המוקדמים של וונגריכטן ממשפחתו הם על אוכל. ביתם של הוונגריכטן סבב סביב המטבח, שם אמו וסבתו הכינו מדי יום ארוחת צהרים עבור קרוב ל-50 פועלים בעסק שבבעלות משפחתם. אהבתו לאוכל התגבשה והוא בחר בבישול כקריירה בהיותו בן 16, כשהוריו הזמינו אותו לארוחת ערב באוברז' דה ל'איל, מסעדת שלושה כוכבי מישלן, על מנת לחגוג את יום הולדתו.
חינוך קולינרי.
וונגריכטן החל ללמוד בישול כשוליה באוברז' דלאיל של השף פול האברלן. הוא המשיך והתלמד אצל כמה מטובי השפים של צרפת, בכללם פול בוקיז ולואי אוטייה בל'אואזיס, דרום צרפת. בזמן עבודתו עם אוטייה, וונגריכטן פתח 10 מסעדות ברחבי תבל בשנים 1985-1980, בכללן במלון מנדרין אוריינטל, בנגקוק, במלון מרידיאן בסינגפור, ובמלון מנדרין בהונג קונג.
המעבר לארצות הברית.
וונגריכטן הגיע לארצות הברית ב-1985 בתור יועצו של השף לואי אוטייה, פתח את מסעדת לה מרקיז דה לאפאייט בבוסטון. שנה אחרי כן הוא הגיע לניו יורק כשף המבצע של לאפאייט בדרייק סוויסוטל, וזכה לביקורות משבחות בשל פרשנותו החדשנית למטבח הצרפתי הקלאסי וקיבל ארבעה כוכבים מהניו יורק טיימס בהיותו בן 29. לפי דבריו בתקופה זו הוא המציא עוגת שוקולד מותך. שם הוא פגש את בעל ההון פיל סוארז, שסעד דרך קבע במסעדתו.