נדל"ן.
טדי שגיא מחזיק בנכסי נדל"ן בלונדון באמצעות חברת LabTech, אשר מנהלת נכסים בשווי של כ-3.5 מיליארד דולר. באמצעות החברה הוא מחזיק בבעלות מלאה של הקמדן מרקט בלונדון שהוא שוק פופולרי אייקוני במרכז לונדון, הנחשב לאחת מחמש האטרקציות הפופולריות של תיירים בלונדון. ב-16 במרץ 2014 פורסם כי שגיא רכש מאנשי העסקים בבו (אליעזר) קובו וריצ'רד קרינג את שוק קמדן בסכום שנע בין 2.3 ל-2.6 מיליארד ש"ח והנפיק אותו בהנפקה הגדולה ביותר לשנת 2015 בבורסה בלונדון. ביולי 2017 השלים שגיא את מחיקת החברה מרקט טק שהחזיקה את השוק וכן מספר מבנים ומתחמים סמוכים, ממסחר בבורסה המרכזית של לונדון, לפי שווי של 1.1 מיליארד דולר.
בסוף 2016 רכש שגיא את מתחם הולבורן לינקס, הכולל 34 מבנים גדולים בשטח של 43 אלף מ"ר המשתרעים על 16 דונם במרכז לונדון. סכום הרכישה עמד על כ-300 מיליון ליש"ט. מאז רכש שגיא עוד שני מבנים באזור הולבורן בסכום של כ-60 מיליון ליש"ט.
ביוני 2017 רכש שגיא את השליטה (44%) בחברת בראק אן וי, הפועלת בגרמניה ביזום פרויקטים לבניה ומכירת דירות וכן בתחום הנדל"ן המניב, ונסחרת בבורסה בתל אביב תמורת כ-1.1 מיליארד ש"ח. כתשעה חודשים לאחר הרכישה, בפברואר 2018 מוכר טדי שגיא את השליטה בחברה בתמורה ל-1.4 מיליארד שקל ובפרמיה של 12.5% על מחיר המניה הנוכחי.
בחודש יולי 2017 נכנס שגיא לתחום חללי העבודה עם חברת LABS, אשר מפעילה מספר מתחמים בלונדון ומרכז ראשון בישראל בבניין עזריאלי בשרונה.
היי טק.
SafeCharge.
שגיא הוא בעל השליטה (68%) ושותף מייסד בחברה.
SafeCharge נחשבת לאחת החברות המובילות במתן פתרונות טכנולוגיים של תשלומים מקוונים וניהול סיכונים. היא נסחרת בבורסת AIM בלונדון, לפי שווי של כ-530 מיליון דולר, מפעילה פלטפורמת תשלום עבור עסקים, עם קשרים ישירים לחברות אשראי מובילות, בהן Visa, MasterCard ומאפשרת למעלה מ-150 שיטות תשלום שונות.
ב-31 במרץ 2014 הנפיק שגיא את חברת הסליקה ב-Alternative Investment Market (שוק משנה של הבורסה לניירות ערך בלונדון המאפשר לחברות קטנות יותר להנפיק מניות עם מערכת רגולציה גמישה יותר). בהנפקה זו גייסה SafeCharge 126 מיליון דולר אמריקני.
ב-22 במאי 2019 נמכרה חברת SafeCharge לחברת Nuvei הקנדית, שווי העסקה מוערך בכ-889 מיליון דולר. הרווח של טדי שגיא מהחברה מאז הקמתה מגיע לכ-2.5 מיליארד שקלים.
Kape Technologies plc.
בסוף 2012 רכש שגיא את הסטרטאפ קרוסריידר תמורת 37 מיליון דולר. החברה הונפקה בשנת 2014 בבורסת AIM בלונדון לפי שווי של 250 מיליון דולר. בחודש יוני 2016, בעקבות מינויה של הנהלה חדשה לחברה, שונתה האסטרטגיה לסייבר סקיוריטי ומאז תחום פעילותה של החברה הוא בתחומי ההגנה על פרטיות דיגיטלית והגנה על נקודות קצה. בחודש מרץ 2018 שונה שמה של החברה ל-Kape Technologies plc כדי לציין את השלמת השינוי האסטרטגי שעברה החברה. בספטמבר 2021 החברה רכשה שליטה על חברת ExpressVPN.
Stucco Media.
בשנת 2015 רכש שגיא את הסטרטאפ סטוקו מדיה תמורת 43 מיליון דולר. הרכישה בוצעה על ידי חברת מרקט טק, וכעת החברה נמצאת בבעלות מלאה של שגיא. סטוקו מדיה מפתחת טכנולוגיה לאתרי מסחר אלקטרוני.
Glispa.
בשנת 2015 רכש שגיא הסטרטאפ הגרמני גליספה, תמורת 32 מיליון יורו. גליספה מתמחה בשיווק דיגיטלי במובייל ובהפצת אפליקציות והיא משרתת למעלה ממיליארד משתמשים.
Mobfox.
בנובמבר 2018 רכש שגיא את חברת הפרסום במובייל, Mobfox מחברת Matomy Media, תמורת כ-7.5 מיליון דולר.
Pay.com.
בשנת 2021 הקים שגיא את חברת Pay.com המתמחה בשירותי סליקה למסחר מקוון .
חיים אישיים.
שגיא ואביו עמי תרמו להקמת "מרכז שגיא לחקר האינטרנט" שבאוניברסיטת חיפה, הקרוי על שמם, וכן תרמו לבית הספר למדעי המחשב ומתמטיקה במכללה האקדמית נתניה, שאף הוא נושא את שמם.
שגיא גדל בבית שידע בעבר לא מעט שערוריות. אחיו למחצה, רונן שני, הורשע בשנות ה-80 ברצח יועץ ההשקעות יעקב אלטרוביץ', ובזמן מעצרו של שגיא כבר ריצה את עונש המאסר. אביו, עמי שגיא, הורשע בעבר במרמה.
שגיא נודע גם בזכות מערכת יחסים מתוקשרת שלו עם הדוגמנית בר רפאלי. ב-2005 נולדה בתו הבכורה, ממערכת יחסים עם לימור בהט, אמה של הדוגמנית קורל סימנוביץ'. בת זוגו היא הדוגמנית יעל נזרי, ולהם שישה ילדים.
בינואר 2022 התפרסם כי שגיא עזב את קפריסין ועבר עם משפחתו לדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות.
הפועל כ&quot;ס
צ'ארלס בנט
צ'ארלס הנרי בנט (באנגלית: Charles Henry Bennett; נולד ב-1943) הוא מדען מחשב, עמית IBM במעבדות המחקר של IBM. עבודתו מתרכזת בבסיס הפיזיקאלי של תורת המידע ויישומים שונים של מכניקת הקוונטים באלגוריתמים שונים לעיבוד והעברת מידע. פיתח יחד עם ז'יל ברסר את תחום הקריפטוגרפיה הקוונטית והיה לאחד ממיסדי תורת האינפורמציה הקוונטית.
קורות חייו.
נולד בשנת 1943, בוגר תואר ראשון בכימיה מטעם אוניברסיטת ברנדייס (1964), ובוגר תואר דוקטור בדינמיקה מולקולרית מטעם אוניברסיטת הרווארד (1970).
בשנת 1972, לאחר שהצטרף למעבדות המחקר של IBM, עסק בפיתוח תורת החישוב ההפיך, בניסיון להראות שכל חישוב כללי אפשרי לביצוע גם בצורה הפיכה מבחינה לוגית ותרמודינמית. בשנת 1982 הציע פרשנות חדשה לבעיית השד של מקסוול המסבירה את הבעיה בכך שכל מחיקת מידע מצריכה השקעת עבודה. עקרונות החישוב ההפיך ישמשו לאחר מכן כבסיס לחישוב קוונטי, שכן כל שער קוונטי עליו מבוסס המחשב הקוונטי נדרש להיות הפיך.
בשנת 1984 פיתח יחד עם ז'יל ברסר מאוניברסיטת מונטריאול פרוטוקול החלפת מפתחות קוונטית, אשר נקרא לימים על שם יוצריו, BB84. פרוטוקול זה מאפשר תיאום מפתח בין שני גורמים מרוחקים, בעזרת שימוש בערוץ תקשורת קוונטי וערוץ תקשרות קלאסי מאומת. הפרוטוקול מבוסס על עקרון האי ודאות ומספק בטיחות מושלמת, כלומר בטיחות שלא ניתן לשבור גם בעזרת כוח חישוב גדול מאוד (לעומת בטיחות חישובית אשר מוגבלת ביכולת החישוב של היריב). בשנת 1989 בנה בשיתוף ג'ון סמולין מערכת ראשונה המדגימה את יכולות הקריפטוגרפיה הקוונטית.
בשנת 1993, יחד עם ז'יל ברסר ואחרים, פיתח את תאוריית הטלפורטציה הקוונטית, שיטה בה מצב קוונטי של מערכת כלשהי מפורק לרכיב קלאסי טהור ולרכיב קוונטי טהור (הממומש על ידי מערכת שזורה), נשלח על-גבי תקשורת קוונטית ומורכב בחזרה ביעד. באופן זה ניתן "לשדר" מצב קוונטי של מערכת לכל יעד שהוא, מבלי שנדרש למדוד את מצב המערכת במקור, או לדעת את מצב המערכת המקורי.
במהלך 1995–1997, יחד עם חוקרים נוספים, פיתח שיטות לתיקון שגיאות קוונטי, המאפשר העברת מידע קוונטי מעל קווי תקשורת בעלי הפרעות שונות.
בנט הוא חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית ואגודת הפיזיקאים האמריקאית וכן זוכה פרס רנק לשנת 2006. בשנת 2008 זכה בפרס הארווי מטעם הטכניון. ב-2018 זכה בפרס וולף.
בית הכנסת הגדול (וינה)
בית הכנסת הגדול של וינה (בגרמנית: Stadttempel, תעתיק: שטאדטטמפל, משמעות: בית הכנסת העירוני; ידוע גם בשם Seitenstettengasse Tempel) נבנה עבור יהדות וינה ביוזמת הפרנס מיכאל בידרמן ונחנך ב-9 באפריל 1826, והוא ממוקם בסמטת זייטנשטטן, ברובע הראשון של וינה, אינרה שטאט (מרכז העיר).
מיקום בית הכנסת.
בית הכנסת נבנה בין השנים 1825–1826. המבנה המפואר נבנה בתוך קבוצת בתים בסמטה צדדית ללא חזית מפוארת הנגלית לעין, זאת בעקבות צו שהוצא על ידי הקיסר יוזף השני, שקבע כי רק למבני דת קתוליים תינתן הזכות לבנות חזיתות מפוארות הפונות לרשות הרבים. באופן אירוני, דווקא האיסור הזה הוא שהציל את בית הכנסת מחורבן גמור בליל הבדולח. מאחר שלא ניתן היה להצית את בית הכנסת מבלי שהאש תעבור לבניינים הצמודים לו; וכך ניצל המבנה, היחיד מתוך 93 בתי כנסיות ומקומות תפילה יהודיים שהוחרבו על ידי הנאצים בעיר ווינה בליל הבדולח ובמהלך מלחמת העולם השנייה.
ארכיטקטורה.
הבניין נבנה בסגנון בידרמאייר , ועוצב על ידי האדריכל יוזף קורנהויזל (Kornhäusel) , שתכנן מבנים רבים עבור יוזף הראשון יוהאן, נסיך ליכטנשטיין . קורנהויזל אף תכנן את שני הבתים משני צידי בית הכנסת אשר נבנו באותו הזמן, וזאת כדי לעמוד בדרישות החוק. היכל בית הכנסת מעוצב בצורה אובאלית, ושנים עשר עמודים בסדר איוני תומכים בשתי קומות גלריית עזרת נשים. במקור, הסתיימה עזרת הנשים, עמוד אחד לפני ארון הקודש אך מאוחר יותר הורחבה הגלריה כדי ליצור עוד מקומות ישיבה. בתקרת בית הכנסת מתנוססת כיפה והיכל בית הכנסת מואר באמצעות נברשת התלויה במרכז הכיפה.
במוזיאון היהודי של ניו יורק מוצגים ויטראז'ים המתארים את בית הכנסת כפי שהיה נראה בזמן הקמתו.
מבנה בית הכנסת שופץ בשנת 1895, ושוב בשנת 1904. לאחר הפגיעה, הקלה יחסית, בבית הכנסת בליל הבדולח שופץ שוב המבנה. בשנת 1963 עבר בית הכנסת שיפוץ נוסף.
היסטוריה.
חנוכת בית הכנסת.
בחנוכת בית הכנסת ישבו הנשים ביציע מאחורי מחיצת רשת עדינה והגברים ביציע השני ולמטה, עם כיסוי ראש. שלושה מכובדים יהודים, האצילים פון ארנשטיין, פון אסקלס ופון רוטשילד, זכו למיקום מיוחד. בין הנוכחים היו גם נוצרים לא מעטים. הנוכחים האזינו למוזיקה כלית שכללה בין היתר מזמורי תהילים בנבל. המוזיקה הייתה של מלחין לא יהודי והוזמנה במיוחד לאירוע זה, אך כל 33 חברי המקהלה והנגנים, פרט למתופף, היו יהודים.
לכבוד חנוכת בית הכנסת שלח המלחין פרנץ שוברט, תושב וינה וידידו של זולצר, יצירה פרי עטו למזמור תהילים צ"ב.