&lt;/small&gt;
לואי-איג וינסן
וינסנט דה-פול
וינסנט דפול
ונסאן דה פול
עבאס קיארוסטמי
עבאס קיארוסטמי (בפרסית: عباس کیارستمی, תעתיק מדויק: עבאס כיארסתמי; נולד ב-22 ביוני 1940 – 4 ביולי 2016) היה משורר, במאי קולנוע, תסריטאי, צלם ומפיק קולנוע איראני.
ביוגרפיה וסגנון.
קיארוסטמי נחשב לאחד מבמאי "הגל האיראני החדש", תנועה קולנועית משנות השישים המאוחרות שמאפייניה כוללים דיאלוג פואטי וסיפורים אלגוריים העוסקים בנושאים פוליטיים ופילוסופיים. מאז שנת 1970 ביים מעל ארבעים סרטים, בהם סרטים תיעודיים, וצבר מוניטין של אחד מהחשובים בבמאי העולם. ב-1977 ביים את הסרט "הדיווח" בהשתתפותה של שוהרה אע'דאשלו. סרטו "איפה גר החבר שלי" זכה במקום השלישי בפסטיבל לוקרנו בשנת 1989.
קיארוסטמי קיים שיתוף פעולה פורה מאוד עם ג'עפר פאנאהי. תחילה היה פאנאהי עוזר הבמאי שלו, ולאחר שנים מספר החל להשתתף בכתיבת התסריטים לסרטיו של פאנאהי, לאורך תקופה ניכרת.
סרטיו של קיארוסטמי נפסלו להקרנה על ידי ממשלת איראן במשך שנים רבות. ב-2003 היה "עשר" לסרט הראשון בבימויו שהוקרן בישראל.
מוטיבים חוזרים בעבודתו של קיארוסטמי כוללים שימוש בילדים כפרוטגוניסטים, סרטים נרטיביים בסגנון של סרטים תיעודיים, סיפורים המתרחשים בכפרים, ושיחות המתנהלות בתוך מכוניות המצולמות במצלמות המקובעות בתוך גוף המכונית. הוא גם ידוע בשימושו בשירה איראנית קלאסית ומודרנית בדיאלוגים, בשמות ובנושאים של סרטיו. יצירותיו המוכרות ביותר כוללות את "טרילוגיית רעידת האדמה" (או "טרילוגיית קוקר"), "טעם הדובדבן" – שזיכה אותו בפרס דקל הזהב, ו"הרוח תישא אותנו".
קבלה וביקורת.
אקירה קורוסאווה אמר על סרטיו של קיארוסטמי: "מילים אינן מסוגלות לבטא את תחושותיי כלפיהם... כאשר סטיאג'יט ריי הלך לעולמו, הייתי מדוכא מאוד. אך לאחר שצפיתי בסרטיו של קיארוסטמי, הודיתי לאל על שהעניק לנו בדיוק את האדם הנכון למלא את מקומו". מרטין סקורסזה אמר על קיארוסטמי כי הוא "מייצג את הרמה הגבוהה ביותר של כישרון אמנותי בתחום הקולנוע".
דואומו
הדזבה
סלדוניט
סֵלָדוֹנִיט הוא מינרל פילוסיליקטי - (סיליקט במבנה בצורת לוחיות), המכיל אשלגן, מגנזיום, ברזל, אלומיניום, והידרוקסיל, אחד מסוגי הנציצים.
תכונות.
הרכב כימי.
נוסחת המבנה הכימי של הסלדוניט היא K (Mg,Fe2+)(Fe3+,Al)Si4O10(OH)2.
הסלדוניט יוצר תמיסה מוצקה עם המוסקוביט (KAl2(AlSi3O10)(F,OH)2). הרכבי ביניים מכונים:
קריסטלוגרפיה.
הסלדוניט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" formula_1 או "מונוקלינית המימורפית" (formula_2), וחבורת סימטריות מרחבית "C2/m" או "C2". הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=5.23, b=9.06Å, c=10.13Å, וגודלה של זווית β הוא 100.55°.
המבנה הפנימי של הסלדוניט, כמו של המינרלים בקבוצת הנציצים, הוא של לוחיות זעירות ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוחית בנויה משני סוגי שכבות:
הסוג הראשון הוא שכבה של טטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה המהווה את הקודקוד הרביעי של הטטרהדרון מתקשר עם השכבה הבאה, כאשר כל אטומי החמצן "מצביעים" באותו כיוון. אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי שבא בצורת קטיון אשלגן.
הסוג השני הוא שכבה הבנויה מאוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם אלומיניום, ברזל או מגנזיום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
בסלדוניט שכבה אחת של אוקטהדרונים מקושרת משני צדדיה לשתי שכבות של טטרהדרונים. בין הלוחיות מפרידה שכבת ביניים המכילה יונים ספוחים. גביש המינרל בנוי מלוחיות הנערמות זו על גבי זו וביניהן יש שכבות ביניים, הפצילות המושלמת של המינרל מתרחשת לאורך שכבות הביניים אלו.
תכונות פיזיקליות.
המינרל מופיע כמקבץ קשקשי או כמסה חסרת צורה. לסלדוניט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד ({001}). הקשיות של המינרל נמוכה, 2 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 3 גרם לסמ"ק.
תכונות אופטיות.
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הסלדוניט הם: nα=1.606-1.644, nβ=1.63-1.662 ו-nγ=1.63-1.663. גבישי הסלדוניט שקופים למחצה עד אטומים, הם חסרי צבע או שהם מופיעים בגוונים של ירוק אפור, ירוק כחלחל, ירוק-זית, ירוק-תפוח. הברק של הסלדוניט הוא עמום, והנפיצה שלו בינונית. הסלדוניט ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). מזווית אחת (X) המינרל ירוק צהבהב ירוק כחלחל, ומשתי הזוויות האחרות (Y ו-Z) ירוק או ירוק אזמרגד.
גילוי ומקור השם.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1847 על הר בלדו (Monte Baldo), נפת טרנטו מחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה על ידי המינרלוג הגרמני ארנסט פרידריך גלוקר (Ernst Friedrich Glocker). מקור השם מצרפתית סלדון (celadon) שפירושו ירוק כצבע הים, מתייחס לצבעו של המינרל. ורוניט הוא שם נוסף למינרל המתייחס לקרבת העיר ורונה לאתר הגילוי הראשוני של המינרל.
שימושים.
בסלדוניט נעשה שימוש כמקור לצבע ירוק בצבע שמן.
מקור ותפוצה.
סלדוניט מצוי כמסה בגוונים של ירוק-אפור או ירוק כחלחל כשהיא ממלאה חללים בבזלת או באנדזיט, כשהוא מחליף מינרלים סיליקטיים פרומגנזיים בסלעי פרץ בינוניים עד מאפיים שעברו התמרה נסוגה (התמרה שבמהלכה הטמפרטורה והלחץ יורדים).
הסלדוניט הוא מינרל נפוץ. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את הר בלדו (Monte Baldo), נפת טרנטו מחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה (שם נמצא המינרל לראשונה); עמק צילר (Zillertal) במדינת טירול שבאוסטריה; סטרימוי (Streymoy) וסוּדוּרוֹי (Suduroy) באיי פארו; הפארק הלאומי הר רנייה (Mt. Rainier National Park) מחוז פירס (Pierce) במדינת וושינגטון, וקניון הסלע האדום (Red Rock Canyon) במחוז קרן (Kern) בקליפורניה שבארצות הברית; איי הפנינה (Islas de las Perlas) מול חופי ניקרגואה; ומכרה הוסוקורה מחוז מייאגי, ובמקומות רבים נוספים ביפן.
נציץ
סלאדוניט
מארי ז'וזף לגראנז'
מרי-ז'וזף לגרנז'
מארי-ז'וזף לגרנז'
מרי ז'וזף לגראנז'
מארי ז'וזף לגרנז'
מרי ז'וזף לגרנז'
מרי-ז'וזף לגראנז'
האדזה
עריכת לשון
ירון אילתי
ירון אילתי (נולד ב-9 בנובמבר 1962) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באליפות העולם בשחייה (גואיאקיל 1982) במדי נבחרת ישראל. החזיק בשיא הישראלי במשחה ל-200 מטר פרפר כ-14 שנים. בעל שלוש מדליות מהמכביה.
ביוגרפיה.
ירון אילתי נולד וגדל בקיבוץ כפר סאלד. הוא התאמן בקבוצת השחייה של הפועל גליל עליון, תחת הדרכתם של המאמנים מיכה שטראוס וחנן גלעד. בשנת 1980 נסע לקליפורניה, שם התאמן בקבוצת השחייה דיאנזה, תחת הדרכתו של המאמן ג'ורג' היינס, עד שנת 1981.
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי 1978 זכה אילתי במדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:07.37 דקות, אחרי יורם כוכבי (4:50.10 דקות) ואמיר גניאל (5:04.10 דקות), שניהם ממכבי תל אביב.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף אוגוסט 1979 זכה אילתי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:11.61 דקות, אחרי יורם כוכבי שקבע שיא ישראלי חדש של 2:08.30 דקות ולפני בועז שעשוע מהפועל חולון/בת ים (2:14.91 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:56.74, אחרי כוכבי שקבע שיא ישראלי חדש של 4:40.32 דקות ורון קרמן ממכבי חיפה (4:45.42 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.11 דקות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי 1981 סיים אילתי במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.72 שניות, במקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב יחד עם יורם כוכבי, רון קרמן וזוהר וייס, בתוצאה של 4:07.40 דקות, ובמקום שמיני במשחה ל-4x200 מטר חופשי ביחד עם וייס, יוחאי ליפשיץ וכוכבי בתוצאה של 8:18.61 דקות.
המכביה ה-11.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-11, שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב מספר ימים לאחר מכן, זכה אילתי בשלוש מדליות, שתי מדליות כסף ומדליית ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי ראשון של 58.01 שניות, מאית השנייה לאט יותר ממייקל ספיר מארצות הברית (58.00 שניות); במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:06.02 דקות, אחרי כוכבי שקבע שיא ישראלי ושיא מכביה חדש (2:05.74 דקות). מדליית ארד, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם כוכבי, קרמן וניר שמיר בשיא ישראלי חדש של 4:01.55 דקות.
אליפות השיא.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף אוגוסט 1981, זכה אילתי בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 57.61 שניות, לפני ירון כוכבי שאף הוא שיפר את השיא הישראלי (57.94 שניות) ונדב שנל מהפועל גליל עליון (1:00.16 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש נוסף של 2:03.58 דקות, לפני כוכבי, שגם הוא שיפר אף הוא את שיאו הישראלי (2:03.79 דקות) ויובל רותם מהפועל גש"ם (2:09.52 דקות) שיאו זה של אילתי החזיק מעמד 14 שנים עד שנישבר על ידי יואב מאירי מהפועל ירושלים.
אליפות העולם.