ג'יינון, קיסר סין
גְּ'ייֵנװֶן (במנדרינית: 建文, נולד בשם ג'וּ יוּ'ן-װֶן; 5 בדצמבר 1377 – 13 ביולי 1402?) היה קיסר סין השני של שושלת מינג אשר שלט בין השנים 1398–1402. ג'יינוון היה נכדו של חונגוו, קיסר סין ואבי השושלת מבנו הבכור, ומכאן היה ליורשו של סבו לאחר מות אביו יורש העצר. ג'יינוון היה נתון להשפעתם של פקידים בחצר המלוכה ומסעו לטיהור פוליטי הביא לעליית התמיכה בדודו, ג'ו-די, נסיך ון, אשר בסדרת מערכות צבאיות כבש את הבירה והפך בשנת 1402 ליונגלה, קיסר סין. עם כיבוש הבירה בידי כוחותיו של ג'ו-די, נעלמו עקבותיו של הקיסר ג'יינוון.
ביוגרפיה.
שושלת מינג הוקמה לאחר מרד המצנפת האדומה על ידי חונגוו, קיסר סין בשנת 1368, והוא זה שהיה בעל הסמכות בחצר הקיסרית לקבוע על מי להיות ליורשו. בעיית הירושה הייתה, שאף על פי שלחונגוו היו 26 ילדים, היורש המלומד בקפידה, בנו הראשון ג'ו ביאו, נפטר בטרם עת בשנת 1392. במקום לבחור את השני לבנו הבכור, החליט חונגוו על בנו הבכור של ג'ו ביאו להיות ליורשו. מדיניות זו הפכה למוסכמה בכל שושלת מינג – בנו הבכור של הקיסר יירש את כס המלוכה, ואם הוא מת לפני שהדבר אפשרי, תועבר הירושה לבנו הבכור. חוקי ירושה אלו נקבעו בידי הקיסר חונגוו. כתוצאה מכך, כשנפטר חונגוו בשנת 1398, ירש את מקומו ג'וּ יוּ'ן-װֶן, שהיה בנו של ג'ו ביאו. בן 21 בלבד, השליט החדש של סין קיבל את השם הקיסרי גְּ'ייֵנװֶן, שפירושו "אדיבות".
לרוע מזלו של הקיסר החדש, מדיניותו של סבו להתקדם דור אחד קדימה בחוקי הירושה החדשים שקבע, לא התקבלה בברכה על ידי כל מקורבי השלטון, במיוחד לא בידי בנו השני של חונגוו, ג'ו-די, הנסיך ין. הנסיך היה שאפתן, הוא כבר הוכיח עצמו כמפקד צבאי מסוגל במערכות נגד המונגולים משושלת יואן והוא פעל להשיג את כס המלוכה לעצמו. באופן משמעותי, תביעתו של הנסיך נתמכה על ידי צבאו הגדול שהוצב במחוזות צפון-מזרח סין ונועד להגן על האזור סביב בייג'ינג. ג'יינוון היה נתון להשפעה ממושכת מצד הסריסים והפקידים בחצר הקיסרית ואלו שכנעו אותו לצד בטיהור פוליטי במטרה להחליש את ההתנגדות לשלטונו. הקש האחרון ביריבות עם ג'ו-די היה החלטתו של ג'יינוון להסיר את תואר הנסיך מבניו החוקיים של הקיסר חונגוו, כולל הנסיך ין. הנסיך לשעבר החל להסית מרד, הטיל ספק בלגיטימיות של ג'יינוון לשלוט והפיץ שמועות לפיהן הקיסר הצעיר הושפע יתר על המידה מפקידים מושחתים אשר משרתים את עצמם.
בעקבות זאת החלה מלחמת אזרחים מרה, אשר נמשכה, לסירוגין, במשך שלוש שנים. הנסיך ין, עם צבא מסודר יותר ומפקדים מסוגלים יותר שעמד לרשותו, היה המנצח הסופי במלחמת האזרחים. מבסיסו הצפוני בבייג'ינג כבש צבא תומכיו של ג'ו-די את צפון סין ולבסוף נכנס בשערי הבירה, נאנג'ינג. לאחר מכן מונה ג'ו-די בטקס רשמי ליונגלה, קיסר סין. עם כיבוש הבירה בייג'ינג הקיסר ג'יינוון פשוט נעלם ואבדו עקבותיו. היו כמה טענות מצד תומכיו של יונגלה, שג'יינוון נהרג במהלך מלחמת האזרחים כאשר פרצה שריפה בארמון הקיסרי בבירה נאנג'ינג. שמועה נוספת אשר סקרנה את יונגלה ואשר התפשטה הטענה כי הקיסר לשעבר הצליח להימלט מהעיר לאחר שהתחפש לנזיר. ללא קשר לגורלו, מעולם לא נשמע שוב הקיסר השני של שושלת מינג.
רובן דיאס
הר מארי (אנטארקטיקה)
הר מארי או הר מורי (באנגלית: Mount Murray) הוא פסגת גרניט חדה, בהרי הנסיך אלברט באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהו של ההר 1,005 מטרים מעל פני הים; הר מארי הוא ההר ה-2,165 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם 11 קילומטרים דרומית-מזרחית מהר סמית'.
ההר ממוקם 15 קילומטרים ממערב לנקודת ברוס; מצידו הצפוני של קרחון מוסון.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת נמרוד.
הקרחון נקרא על שמו של ג'יימס מארי (James Murray), ביולוג המשלחת.
לקריאה נוספת.
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 235
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 195
• Adriaenssens, E. M., Kramer, R., Van Goethem, M. W., Makhalanyane, T. P., Hogg, I., &amp; Cowan, D. A. (2017), Environmental drivers of viral community composition in Antarctic soils identified by viromics, Microbiome, 5(1), 83. https://doi.org/10.1186/s40168-017-0301-7
קרחון מוסון
שרון בלבן
שרון בלבן (נולדה ב-1971) היא אמנית וידאו ישראלית וראש המסלול לווידאו במחלקה לאמנויות המסך בבצלאל.
ביוגרפיה.
שרון בלבן נולדה בירושלים. למדה לימודי קולנוע וטלוויזיה במכללת הדסה. בשנת 1999 סיימה תואר ראשון בצילום באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. מ-2001 למדה בהאנטר קולג' בניו יורק וב-2003 קיבלה תואר מוסמך לאמנויות יפות (M.F.A).
עבודתה.
בלבן יוצרת עבודות וידאו ארט קצרות שמשכן ממספר שניות ועד 6 דקות. סרטיה הקצרים מייצגים אובייקטים וסצנות מהחיים, ועושים שימוש בחפצים יומיומיים, פרטים מתוך הסביבה הטבעית של כל אחד, פירות או מוצרי צריכה אחרים, ומנצלת את נושא הקרבה בין הגוף לבין החפצים, מסבון כלים וניקוי סירים ועד צחצוח שיניים. בדרך כלל היא משנה את המשמעויות המקוריות של חפצים על מנת להציג את מושגיה. היא מפסלת נעל מתוך לחם (לחם, 1997), סוחטת תפוז מתוך חזה (תפוז,1997), ובסרט אחר היא מכניסה תפוז אל פיה ומשנה אותו ללשון (לשון, 1998). בסרטים אחרים, בלבן מקימה לחיים - אם כי רק למראית עין - חומרים דוממים, למשל על ידי הצגת צורה דמוית גוף אדם הנוצרת על ידי מים הזורמים מברז (בסדרת הסרטים נופים ביתיים, 2002). בסרטים אלו, אפילו ציפור מתה (ציפור, 2005) או קליפת בננה (בננה, 2005) מעופפים בשמיים. היא שואפת להביא פוליטיקה לעבודותיה בעקיפין, ומשתמשת בחפצים ביתיים כדי ליצור דיון על תפקידי המגדר ועל מקומה של האישה בבית.
בראיון בג׳רוסלם פוסט מסבירה בלבן: "אמנות עוסקת ביומיום, בצרכנות, וגלריות אמנות משדרגות את החפצים שהם מציגים - הן מבחינת המקום והן מבחינת המחיר". בלבן כמעט ולא עושה שימוש בצילומי חוץ ועבודותיה נוצרות בעיקר בבית או בסטודיו. בעבודותיה משתמשת לעיתים קרובות באובייקטים, תקריבים, שברי גוף וטבע. ובטכניקות פשוטות, קטעי וידאו קצרים, תאורת סביבה וללא תרשים.
אנה אשו
אנה א. ג'ורג'ס אשו (באנגלית: Anna A. Georges Eshoo; נולדה ב-13 בדצמבר 1942) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה. בראשית דרכה ייצגה את מחוז הקונגרס ה-14 בשנים 1993–2013, מאז התכנסות הקונגרס ה-113 של ארצות הברית מייצגת את מחוז הקונגרס ה-18. בהווה היא מייצגת, בין היתר, את הערים סאניווייל, פאלו אלטו, מאונטיין ויו, השוכנות בעמק הסיליקון. היא אחת משתי חברות הקונגרס היחידות ממוצא ארמני, לצד ג'קי ספיר. כמו כן, היא בעלת שורשים אשורים.
ביוגרפיה.
אנה אשו נולדה בניו בריטיין שבקונטיקט, בת למשפחה בעלת ורשים ארמנים ואשורים. אמה נמלטה אל עיראק מארמניה, ובהמשך היגרה לארצות הברית. אביה, פרד ג'ורג', צורף ושען, היה במקור נוצרי סורי. בשנת 1960 השלימה אשו את לימודיה התיכוניים בתיכון המרכזי של ניו בריטיין, ומאוחר יותר עברה אל קליפורניה. ב-1975 קיבלה תואר ראשון ממכללת קנדה (Cañada College) השוכנת ברדווד סיטי. בשנים 1978–1982 הייתה יושבת ראש המפלגה הדמוקרטית במחוז סן מתייאו. כמו כן, במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 הייתה חברה בהנהלת הוועדה הדמוקרטית הלאומית.
בין השנים 1981–1982 הייתה אשו ראשת הסגל של ליאו מקארתי, יושב הראש של האספה המדינתית בקליפורניה. מתפקיד זה נבחרה במהלך 1982 למועצת המפקחים של מחוז סן מטייאו, תפקיד שמילאה עד 1992. יתרה מזאת, ב-1986 נבחרה לעמוד בראשות הנהלת המועצה. באמצע הקדנציה השנייה של אשו במועצת המפקחים של סן מטייאו, ההשיקה מסע בחירות אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-12 של קליפורניה. אמנם היא זכתה בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הדמוקרטית עם 43% מקולות הבוחרים, אך בבחירות הכלליות הפסידה לטום קמפבל, פרופסור למשפטים באוניברסיטת סטנפורד, בפער של כחמישה אחוזים.
בבחירות 1992 פרש קמפבל מבית הנבחרים האמריקאי לאחר שהחל להתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית אל הסנאט של ארצות הברית. אשו התמודדה בשנית על מועמדות מפלגתה לייצוג מחוז הקונגרס ה-12 וזכתה הן בבחירות המקדימות עם 40% מהקולות והן בבחירות הכלליות עם 57% מקולות הבוחרים כשגברה על המועמד הרפובליקני טום הונינג. ב-3 בינואר 1993 אשו הושבעה לתפקידה כחברת בית הנבחרים. בשנת 2003 נבחרה אשו על ידי עמיתיה הדמוקרטיים בקונגרס ה-108 כמצליפה כללית בסיעה, תפקיד אותו היא מאיישת גם בהווה. ב-30 בינואר 2008 הביעה אשו באורח רשמי את תמיכתה בהתמודדותו של הסנאטור ברק אובמה לנשיאות ארצות הברית. לצד חבר בית הנבחרים אד מרקי, הציגה אשו את "חוק שימור חופש המרשתת של 2009", שמיסד בחוק את נייטרליות הרשת.