במציאות חלופית, המוצגת בסרטו של ג'יי ג'יי אברהמס משנת 2009 "סטארטרק", כוכב הלכת וולקן נהרס בשנת 2258 על ידי חור שחור מלאכותי שנוצר על ידי "נאראדה", ספינת חלל רומולאנית עתידנית, המשמשת לצורכי כרייה. ששת מיליארד תושבי וולקן נהרגים. קפטן ה"נאראדה", נירו, רואה בספוק אחראי באופן אישי לאסון ברומולוס יותר ממאה שנים מאוחר יותר. ספוק מעריך כי לא יותר מ-10,000 וולקנים שרדו את רצח העם (שאולי עשויים לכלול וולקנים שהיו ב). עם זאת, הכותבים של הסרט, ציינו שזה לא כולל את הוולקנים שבאותה העת חיו על כוכבי לכת אחרים.
עתיד כוכב הלכת והגזע.
במהלך התקופה שבין המאה ה-24 למאה ה-31 נשאו מאמציו של השגריר ספוק פרי, והוולקנים והרומולאנים התאחדו. הרומולאנים, שכוכב הבית שלהם הושמד, עברו להתגורר על וולקן, ושמו של הכוכב שונה לני'וואר (Ni'Var). על ני'וואר מתקיימת תרבות משותפת שבה משתלבות תורתו של סוראק ודרכן של הקוואט מילאט.
פיתוח דמויות.
לנרד נימוי דן במקורה של ההצדעה הוולקנית בספרו האוטוביוגרפי "I Am Spock". לדבריו, הוא המציא את ההצדעה בהתבסס על סמל יד בו עושים שימוש הכוהנים היהודים בברכת הכהנים. המחווה, למעשה, מחקה את האות ש', האות הראשונה במילה "שמע" (נימוי גם ציין כי האות ש' יכולה להיות ציון של "שדי" או של "שכינה"). במקרים רבים, למשל בתוכנית הטלוויזיה המיוחדת משנת 1983 "Star Trek Memories", נימוי מספר איך כילד, הוא הציץ במהלך הברכה והיה עד למחווה, אף על פי שבני הקהילה אמורים לשים את ידיהם על העיניים או להפנות את מבטם ברגע זה של הכרה בנוכחותו של הקב"ה.
צביטת העצב הוולקנית נוצרה עבור הפרק "The Enemy Within" של "". על פי התסריט המקורי, על ספוק היה להלום עם קת של אקדח פייזר בקירק "הרשע", כך שיאבד את הכרתו. לנרד נימוי הרגיש שהמעשה מזכיר יותר מדי סדרות מערבון (יש המספרים כי הוא התנגד לכך שהוולקני הפציפיסט ינקוט בפעולה אלימה בצורה כל כך גלויה ועוינת שכזו), ועל כן נוצר המהלך הלא-קטלני המפורסם.
וולקן (מסע בין כוכבים)
Baba Yetu
Baba Yetu (בעברית: אבינו) הוא שיר באלבום "Calling All Dawns" של כריסטופר טין, אלבום בשיתוף מקהלת סווטו גוספל. השיר הולחן במקור עבור המשחק "Civilization IV". מילות השיר הן תרגום לסווהילית של התפילה הנוצרית תפילת האדון.
השיר זכה בשני פרסי גילדת האודיו למשחקי מחשב ובפרס גראמי. מועמדותו וזכייתו של השיר היו בטקס הגארמי ה-53 והוא היה המוזיקה הראשונה ממשחק וידאו או מחשב שהועמדה לזכייה ו/או שזכתה בפרס גראמי כלשהו.
השיר הושמע בטקסי הפתיחה של המשחקים העולמיים 2009 שהתקיימו בטאיוואן. השיר גם בוצע במופע במזרקת דובאי, בורג' ח'ליפה.
צילום תת-מימי (וידאו)
צילום תת-מימי (תמונות סטילס)
בוסטון קונסולטינג גרופ
ספר שמע
כוכבי לכת חוץ-שמשיים
סבינה שמיץ
סָבִּינֶה שְמִיץ (בגרמנית: Sabine Schmitz, נהגה: "זָאבִּינֶה שְמִיץ"; 14 במאי 1969 – 16 במרץ 2021) הייתה נהגת מרוצי מכוניות גרמנית מקצוענית. במשך רוב הקריירה נהגה עבור קבוצת BMW ומאוחר יותר נהגה גם עבור פורשה.
בשנת 1996 הפכה שמיץ לאישה הראשונה בהיסטוריה אשר זכתה במרוץ 24 שעות כאשר זכתה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג עבור קבוצת BMW. בשנה שלאחר מכן זכתה שוב במרוץ, ובשנת 2008 הגיעה אל המקום השלישי כאשר נהגה עבור פורשה.
שמיץ נהגה להופיע בתוכניות טלוויזיה רבות והייתה מוכרת כנהגת ה-BMW Ring Taxi במסלול הנורבורגרינג, איתו היא הייתה מזוהה באופן הדוק.
במאי 2016 החלה להנחות לצד צוות מנחים חדש את תוכנית הטלוויזיה טופ גיר של רשת BBC.
נפטרה ב-16 במרץ 2021 ממחלת הסרטן.
ביוגרפיה.
שמיץ נולדה בשנת 1969 בעיר אדנאו שבגרמניה, בה החזיקה משפחתה בבית מלון בסמוך למסלול המרוצים נורבורגרינג, שם גם גרה במשך רוב חייה יחד עם שתי אחיותיה. במשך השנים נחשפה שמיץ לאירועי הספורט המוטורי אשר התקיימו בנורבורגרינג ולנהגים המפורסמים כגון אנטוניו אסקארי ונלסון פיקה אשר היו נוהגים להתארח במלון של משפחתה. במשך כל ילדותה התעניינה בספורט מוטורי, ובגיל 13 החליטה שמיץ כי ברצונה להיות נהגת מרוצים. בגיל 17 כשעדיין אין ברשותה רישיון נהיגה הקיפה שמיץ לראשונה את מסלול הנורדשלייפה כאשר לקחה ללא רשות את מכונית ה-BMW של אימה. בשנים שלאחר מכן שמיץ ושתי אחיותיה המשיכו להתאמן ולנהוג על מסלול הנורדשלייפה עם המכונית המשפחתית ובבגרותן שלושתן החלו להתחרות במרוצים, אולם סבינה היחידה אשר המשיכה וידעה הצלחה וניצחונות. בשנת 1998 זכתה שמיץ באליפות ה-VLN, סבב מרוצי סיבולת יוקרתי, הכולל עשרה מרוצים ומתקיים במסלול הנורבורגרינג בגרמניה. כמו כן הפכה שמיץ לאישה הראשונה בהיסטוריה אשר זכתה במרוץ 24 שעות כאשר זכתה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג במשך שנתיים רצופות בשנים 1997-1996 עבור BMW על ידי מכונית הב.מ.וו M3 יחד עם הנהג השותף יוהנס שייד. בשנת 2008 השתתפה במרוץ שוב ונהגה במכונית הפורשה 997 GT3 עם הנהג השותף קלאוס אבלן, יחד הגיעו למקום השלישי. בשנת 2011 הגיעה שמיץ אל המקום התשיעי במרוץ.
נורבורגרינג.
סבינה שמיץ התפרסמה רבות כאשר נהגה את אחת משתי מכוניות הב.מ.וו M5 באטרקציית ה-BMW Ring Taxi במסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג, בה ניתנת האפשרות תמורת תשלום לקהל הרחב לנסוע במכונית ה-M5 לצידה כאשר היא מקיפה את המסלול אשר אורכו 20.8 ק"מ במהירות האפשרית ביותר ונוהגת עד קצה גבול יכולת המכונית. אטרקציה זו פופולרית כל כך עד שיש להזמין כרטיסים שנה מראש. שמיץ העידה כי הקיפה את הנורבורגרינג בחייה יותר מ-30,000 פעמים, וזכתה לכינוי "נהגת המונית המהירה ביותר בעולם" בנוסף לכינוי "The Queen of the ring".
טלוויזיה.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלה שמיץ להופיע בתוכניות טלוויזיה והחלה לשמש גם כפרשנית אורחת במרוצים שונים. מאז ספטמבר 2006 הנחתה תוכנית נהיגה הנקראת D מוטור בטלוויזיה הגרמנית.
בדצמבר 2004 זכתה שמיץ להכרה ציבורית גדולה בבריטניה ובעולם לאחר שהופיעה בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית טופ גיר (עונה 5, פרק 5) יחד עם המנחה ג'רמי קלארקסון. קלארקסון לקח על עצמו משימה להקיף את מסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג (תחת הדרכתה של שמיץ) עם מכונית יגואר מונעת על ידי מנוע דיזל בפחות מ-10 דקות. קלארקסון הצליח במשימה כאשר הקיף את המסלול בזמן של 9 דקות ו-59 שניות, כאשר הציג את הזמן בפני שמיץ, פנתה אליו בלשון מתריסה ואמרה: "אני אגיד לך משהו, אני יכולה לעשות את זמן ההקפה הזה בטרנזיט מסחרית" לאחר מכן נהגה שמיץ בעצמה במכונית היגואר והקיפה את המסלול בזמן של 9 דקות ו-13 שניות, 47 שניות מהר יותר מקלארקסון. כאשר נהגה שמיץ ביגואר הדיזל של קלארקסון נכשל צוות הצילום של התוכנית בנסיונותיו לצלמה מאחר שלא יכלו לעמוד בקצב מהירותה, על כן נקרא נהגה הרשמי של חברת יגואר לנהוג במכונית היגואר S טייפ R המהירה במיוחד עבור צוות הצילום.
בהופעה השנייה שלה בתוכנית טופ גיר (עונה 6, פרק 7) קיבלה שמיץ משימה לנהוג בפורד טרנזיט מסחרית מונעת דיזל ולהקיף את מסלול הנורדשלייפה בזמן של 9 דקות ו-59 שניות, שמיץ הקיפה את המסלול בזמן של 10 דקות ו-8 שניות. בהמשך הופיעה שמיץ עוד מספר פעמים בתוכנית טופ גיר, אולם הופעתה הראשונה של שמיץ בטלוויזיה הבריטית הייתה בשנת 2002 כאשר הסיעה את ג'רמי קלארקסון במכונית ה-Ring Taxi בנורבורגרינג.
פסטיבל הכליזמרים הבינלאומי בצפת
פסטיבל הכליזמרים הבינלאומי בצפת הוא פסטיבל כליזמר המתקיים מדי קיץ בעיר צפת, ובמסגרתו מופעים סולנים ולהקות המשמיעים מוזיקה יהודית מסורתית ומוזיקת נשמה בין-לאומית.
היסטוריה.
הפסטיבל החל להתקיים בשנת 1987. אחד המובנים של המונח "כלי זמר" על פי מילון אבן שושן הוא: "כינוי עממי למנגנים בחתונות ובמסיבות שמחה משפחתיות לשמח את הקרואים". בגולת מזרח אירופה נהגו לבטא את המונח ברצף אחד "כליזמר" או "כליזמרים" ובהגיית מלעיל. מארגני הפסטיבל בחרו בשם זה כדי להדגיש את שמירת הרציפות של מסורת המוזיקה העממית היהודית בפסטיבל.
הפסטיבל הוא פסטיבל חופשי ופתוח לקהל הרחב. אירועי הפסטיבל מתקיימים בסמטאות העיר העתיקה של צפת מעל מספר במות. הפסטיבל נחשב לגדול מסוגו בארץ, הן במספר האמנים המופעים בו והן מבחינת מספר המבקרים הבאים מרחבי הארץ לחזות בו להאזין לו. עם האמנים שהופיעו במסגרת הפסטיבל נמנים מוסא ברלין, אברהם לייב בורשטיין, חיליק פרנק, להקת פרה אדומה, דוד דאור, גיורא פיידמן, ג'ימי לויד ברי סחרוף אברהם טל, קובי אפללו, חנן בן ארי, בניה ברבי, עקיבא תורגמן, להקת תיסלם ונתן גושן.
בין האמנים שהופיעו בשנת 2012, לצד אמני ישראל, היו למעלה מארבעים אמנים שהגיעו מארצות חוץ, ארצות הברית, בריטניה, סלובניה, גרמניה, אוסטריה וקרואטיה.
מנהלו האמנותי של הפסטיבל הוא אמן הכינור אייל שילוח, המלווה בשנים האחרונות את העיר ומוביל את פרויקט כיתות האומן הבינלאומיות ואת פרויקט 'צפת עיר מנגנת'.
במהלך ימי הפסטיבל מתקיימים בצפת אירועים מיוחדים, סדנאות קבלה ומיסטיקה, סיורים מוזיקליים בליווי כליזמרים, סיורי לילה מודרכים ומומחזים באתרים נבחרים בצפת בליווי שחקנים ומופעי נגנים הפזורים בסמטאות. כן מתקיימים בתקופת הפסטיבל אירועים מיוחדים לילדים כבימת כליזמרים לילדים, מופעי סיפורים ומופעי קסמים.
רוי דוטריס
רוי דוטריס (באנגלית: Roy Dotrice; 26 במאי 1923 - 16 באוקטובר 2017) היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי וקריין של ספרי שמע.
תולדות חייו.