בעונת 2014/15 זכתה קבוצת ראשון דווילס באליפות ישראל בפעם השלישית ברציפות והשוותה את שיא האליפויות הרצופות של קבוצת הוקס חיפה מעונת 2007/08. באותה עונה זכתה קבוצת ראשון דווילס 2 באליפות הליגה הלאומית ובכך עלתה לליגת העל והרחיבה את חטיבת המרכז ל-6 קבוצות.
בעונת 2015/16, זכתה קבוצת מועדון הוקי בת ים באליפות ישראל, 21 שנים לאחר האליפות הראשונה והיחידה של המעדון בעונת 1994/95.
בעונת 2019/2020 פעילות הליגה הושעתה עקב התפרצות מגפת הקורונה העולמית, והיא חזרה לפעילות באפריל 2021, לקראת עונת 2020/2021.
קאחון
מועדון הוקי בת ים
מ. ה. בת י-ם הוא מועדון הוקי קרח ישראלי שנוסד ב-1988, קבוצת המועדון משחקת בליגת ההוקי קרח הישראלית וזכתה באליפות ישראל לראשונה בעונת 1994/95.
קבוצת המועדון משחקת במדים בצבעים כחול, לבן ושחור. בעונת 2015/16 זכתה קבוצת המועדון באליפות ישראל, 21 שנים לאחר הזכייה הראשונה. בעונת 2017–2018, לאחר שמועדון הוקי בת ים סיימה ראשונה בטבלת הליגה הסדירה, השלימה מועדון הוקי בת ים זכייה נוספת לאחר ניצחון בגמר 2:5 מול קבוצת CIHS מטולה, במרכז קנדה .
סטטיסטיקה.
מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים, הפה' = הפסדים בהארכה, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה.
הוקס חיפה
מועדון ההוקי הנצים חיפה הוא מועדון הוקי קרח ישראלי מהעיר חיפה שהוקם בשנת 1990 ומשחק בליגת העל בהוקי קרח. צבעי מדי הבית הם אדום ולבן. הקבוצה הוקמה בעקבות פתיחת מגרש להחלקה על הקרח הראשון באזור חיפה, בעיר קריית מוצקין. כעבור זמן מוקד ההחלקה על הקרח עבר לקניון לב המפרץ.
סטטיסטיקה.
מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים, הפה' = הפסדים בהארכה, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה.
תארים.
ליגת העל בהוקי קרח
אייסטיים הרצליה
אייסטיים הרצליה (בתרגום מאנגלית: זמן קרח הרצליה) הוא מועדון הוקי קרח ישראלי אשר מתמודד בליגת ההוקי קרח הישראלית וזכה באליפות 2009 אחרי שגבר על מ.ה. מעלות בגמר הליגה. צבעי המדים של הקבוצה הם צהוב, לבן וכחול כהה. הקבוצה חברה באגודת מכבי.
מונפורט מעלות
מונפורט מעלות הוא מועדון הוקי קרח ישראלי מליגת ההוקי קרח הישראלית שנוסד בשנת 1999. מדי הבית הם שחור ולבן. בשנת 2010 הקבוצה זכתה באליפות הרביעית בתולדותיה לאחר ששנה קודם לכן הובסה על ידי מ.ה. הרצליה בגמר הליגה. בעונת 2011, שוב הפסידה את גביע האליפות לאחר שהובסה 5:1 על ידי מ.ה. מטולה.
סטטיסטיקה.
מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים, הפה' = הפסדים בהארכה, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה.
הילוך חוזר
הילוך חוזר הוא שידור חוזר של קטע וידאו מתוך אירוע או תקרית, המשודר זמן קצר מאוד לאחר ההתרחשות ששודרה בשידור חי. הילוכים חוזרים משודרים בטלוויזיה בעיקר במהלך שידורים חיים של אירועי ספורט, כדי לחזור ולהראות מהלכים במשחק שהם חשובים, ראויים לציון או שנויים במחלוקת. ההילוכים החוזרים משודרים בדרך כלל בזמן הפסקה במהלך המשחק, הם יכולים להיות גם בהילוך איטי או ממספר זוויות צילום שונות, ולרוב הם מלווים בדברי ניתוח ופרשנות מצד שדרני ופרשני הספורט. חלק מאיגודי הספורט מאפשרים לשופטים במשחק לצפות בהילוכים חוזרים בזמן אמת, לפני שהם מקבלים או משנים החלטה בנוגע למהלך גבולי או שנוי במחלוקת. איגודי ספורט אחרים מאפשרים שימוש בהילוכים חוזרים רק לאחר סוף המשחק, למשל לצורך העמדה לדין משמעתי של שחקן שהתנהגותו הלא ראויה חמקה מעיניהם של השופטים במהלך המשחק.
היסטוריה.
השימוש הראשון בטכניקת ההילוך החוזר נעשה בשנות ה-50 של המאה ה-20, במהלך שידור משחק הוקי קרח של ליגת ה-NHL ברשת CBC הקנדית. במאי השידור החליט על דעת עצמו, בלא שקיבל לכך אישור מוקדם, לשדר בהילוך חוזר שער שהובקע במשחק, כ-30 שניות לאחר שידור השער בשידור חי.
במהלך אולימפיאדת החורף של 1960, שנערכה בארצות הברית וצולמה על ידי רשת CBS, נעשה שימוש בהילוכים חוזרים על ידי השופטים, כדי להכריע במקרים לא ברורים בתחרויות הסקי. השופטים צפו בצילומי הווידאו של CBS מספר דקות לאחר תום התחרות, ולאחר מכן קיבלו את החלטתם הסופית. הפעם הראשונה שבה נעשה שימוש בטכניקת ההילוך החוזר בשידור חי בארצות הברית הייתה ב-7 בדצמבר 1963, במהלך שידור משחק פוטבול ברשת CBS. בשל קשיים טכניים, שודר רק הילוך חוזר אחד, של הטאצ'דאון שהוביל לניצחון במשחק. הילוכים חוזרים בהילוך איטי שודרו לראשונה על ידי רשת ABC מספר שנים לאחר מכן.
שימושים רשמיים בהילוכים חוזרים.
החל ממונדיאל 2018 הוכנסה לשימוש מערכת VAR להילוכים חוזרים, שהיא בעלת סמכות גדולה הרבה יותר.
47 בטוקאן
47 בטוקאן (מצוין גם כ-ξ (קסי) בטוקאן או כ-NGC 104) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים טוקאן הנמצא במרחק כ-13,400 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כמיליון כוכבים. זהו הצביר הכדורי השני הכי הבהיר בשמים (אחרי ω בקנטאור) ואחד הקרובים ביותר לכדור הארץ.
היסטוריה.
הצביר התגלה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי בשנת 1751 ותואר על ידו כערפילית. למעשה הוא זוהה עוד לפני כן ככוכב וקיבל בשנת 1603 את ציון באייר "ξ בטוקאן". האסטרונום הסקוטי ג'יימס דנלופ זיהה בשנת 1826 שמדובר בצביר כדורי וכלל אותו בקטלוג של גרמי שמיים עמוקים שפורסם על ידו ב-1828. למרות זאת ואף על־פי שגם ג'ון הרשל זיהה את הצביר בשנת 1834, קיבל הצביר את הציון "47 בטוקאן" בקטלוג בכוכבים "אורנומטריה ארגנטינה" שפורסם בשנת 1874 על ידי בנג'מין גולד וכינוי זה הוא המקובל כיום (לצד NGC 104). ציון זהו אחד משני הציונים היחידים (השני הוא 82 בארידנוס) ששרדו מהקטלוג וסופחו לציוני פלמסטיד.
תצפית.
הצביר נמצא בקצה הדרומי של קבוצת טוקאן, מעט מערבית לענן מגלן הקטן. בשל מיקומו הדרומי לא ניתן לראותו כלל מאירופה או מהמזרח התיכון. ללא ציוד עזר נראה הצביר כמו כוכב חלש, אך די במשקפת כדי להבחין שמדובר בגרם שמים עגול עם בהירות נראית גדולה יותר במרכז מאשר בהקף. טלסקופ חובבים איכותי מאפשר להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם מדרגת בהירות 14.
מאפייני הצביר.
קוטרו של 47 בטוקאן הוא כ-120 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש כ-13,400 שנות אור, כך שגודלו הזוויתי הוא כ-31 דקות קשת - כגודלו הזוויתי של הירח המלא. הצביר מכיל כמיליון כוכבים, מסתו הכוללת היא כמיליון מאסות שמש ועוצמת הארתו הכוללת גדולה פי 360,000 משל השמש. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי G4. גילו מוערך למעלה מ-10 מיליארד שנים.
תצפיות שנערכו בצביר גילו 22 פולסארים בעלי זמן מחזור של 1-10 מילישניות - קצר בהרבה מזמן המחזור של רוב הפולסארים. כמו כן התגלו במרכז הצביר 21 כוכבים כחולים מתעכבים - כוכבים מאסיבים וחמים שגילם אינו תואם את גילם של שאר כוכבי הצביר, שכן כוכבים בעלי מאסה גדולה אינם חיים מיליארדי שנים, כגילו של הצביר. ההסבר המקובל לשתי התופעות הוא שבמרכז הצפוף של הצביר, שם המרחק הממוצע בין כוכבים סמוכים עשוי להיות כעשירית שנת אור בלבד, מתרחשות התנגשויות של כוכבים קטנים יותר. התנגשויות אלו עשויות ליצור כוכבים מאסיבים וחמים יותר מהכוכבים המקוריים וכן להביא לקריסה של מערכת זוגית לכוכב יחיד שמתוך שימור תנע זוויתי יסתובב סביב עצמו במהירות גבוהה במיוחד, ולאחר שיסיים את חייו, יהפוך לכוכב נייטרונים המסתובב סביב עצמו במחזוריות של אלפיות השנייה.
קסי בטוקאן
סי-סי-אייץ' פאונדר
קרול כריסטין הילריה פאונדר (באנגלית: Carol Christine Hilaria Pounder; נולדה ב-25 בדצמבר 1952), המוכרת כסי-סי-אייץ' פאונדר, היא מדבבת ושחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית ממוצא גיאני, מועמדת ארבעה פרסי אמי. מוכרת בעיקר בשל הופעותיה בסרטים "קפה בגדד", "עימות חזיתי", "סוף העולם" ו"אווטאר", ובסדרות הטלוויזיה "ER", "המגן" ו-"".
ביוגרפיה.
פאונדר נולדה בג'ורג'טאון, גיאנה הבריטית (כיום גיאנה), בתם של ונלד ארלינגטון פאונדר ובטסי אניד ארנלה (לבית ג'יימס). פאונדר גדלה והתחנכה באנגליה, בהיותה בת 17 עברה לארצות הברית שם למדה במכללת אית'קה שבניו יורק.
קריירה.
הופעתה הקולנועית הראשונה של פאונדר הייתה בדרמה המוזיקלית "כל הג'אז הזה" ב-1979. פריצתה של פאונדר הייתה 9 שנים לאחר מכן ב-1987 בסרט הגרמני "קפה בגדד" בו גילמה פאונדר את דמותה הראשית של ברנדה, שנתיים קודם לכן הופיעה בתפקיד משני בקומדיית הפשע "הכבוד של פריצי".
עד לתחילת שנות ה-90, הופיעה פאונדר בהופעות אורח בסדרות טלוויזיה כ"קגני ולייסי", "בלוז לכחולי המדים", "פרקליטי אל איי", "מיאמי מחלק מוסר", "זינוק לאתמול" ו"משפחת קוסבי". הופעות מצליחות אלה, נוסף להשתתפות בסרטים "גלויות מהחיים", "בני וג'ון" ו"רובוקופ 3" הובילו את פאונדר לתפקיד מפתח מבחינתה בשלוש עונות בסדרה "ER" בהן הופיעה כד"ר אנג'לה היקס וזכתה על תפקידה במועמדות לפרס אמי. הופיעה בעונה השנייה של "תיקים באפלה", בה גילמה בתפקיד אורח סוכנת בשם סוזי קאזדין וזכתה למועמדות אמי שנייה. את שנות ה-90 סגרה פאונדר עם שתי הופעות בסרטי האקשן שוברי קופות, "עימות חזיתי" בתור ד"ר הוליס מילר המשתתפת בניתוח החלפת הפנים ו"סוף העולם" בו הופיעה בדמותה של בלשית משטרת ניו יורק מארג' פרנסיס אשר הופכת לפעילה בכירה בארגונו של השטן (גבריאל ביירן).
ב-2002 החלה פאונדר להופיע בסדרת הפשע "המגן" בתור הבלשית קלודט וימס, על עבודתה בסדרה במשך שש שנים רצופות קיבלה פאונדר מועמדות לפרס אמי, שלישית במספר.