ארז שפריר שב לקאמרי ב-1995 ושיחק את "למל'ה פוט" בהצגה "בויטרה הגזלן" שכתב וביים הלל מיטלפונקט במהלך החזרות הוא הכיר את רותי גפן, מנהלת ההצגה, הם התאהבו ועברו לגור ביחד ובשנת 1996 נולדה בתם. בין השנים 1995 – 2002 שיחק בתיאטרון הקאמרי את המוודה ב"פעורי פה" מאת חנוך לוין, בבימויו של רוברט סטורואה, תפקיד עליו זכה בפרס רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב-יפו, את "פינגר" בהצגה "תיקון חצות" בבימויו של רמי דנון, "סר אנדרו אגצ'יק" ב"הלילה השנים עשר" בבימויו של מיכאל גורביץ', בהצגה "רצח" מאת חנוך לוין ובבימויו של עמרי ניצן, את צ'יטה ב"פטרה", מאת יהונתן גפן ובבימויו של אלדד זיו, את שאול ב"אטום", מאת מתי גולן ובבימויו של עודד קוטלר, ובהצגה "לכל השדים והרוחות" מאת מייקל אלפרדס על פי יצחק בשביס-זינגר בבימויו של מייקל אלפרדס.
בסוף שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000 גם עיצב תנועה, ביים ושיחק בהצגות ילדים.
בשנת 1999 במסגרת הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה זכה בפרס
הבמאי המצטיין על בימוי ההצגה "בארץ תיק תק" מחזה מאת שהם סמיט.
בין הצגות הילדים הבולטות בהן שיחק נמנות "הרקדן" מאת יענקל'ה יעקובסון בבימויה של דניאלה מיכאלי, "אוצר המילים" מאת אורן נאמן בבימויו של חנוך רעים ולצידו של טוביה צפיר בהצגה "מסיבה ביער" שכתב וביים אחיו עופר שפריר.
במסגרת פסטיבל הצגות הילדים בחיפה שיחק ועיצב תנועה להצגה "מופ ומוריס" שכתב וביים יענקל'ה יעקובסון וזכה בפרס השחקן בשיתוף עם אוהד שחר. ב-2016, ביים ושיחק בהפקה חדשה של ההתגה בתיאטרון המדיטק.
בשנת 2003 זכה בפרס התיאטרון הישראלי על עיצוב התנועה למחזמר "עוץ לי גוץ לי" בתיאטרון הקאמרי.
במקביל שיחק את המלצר הסיני ב "טובים השניים" מאת ריי קוני בבימויו של לזלי לוטון. בסוף שנת 2003 ותחילת שנת 2004 עבר שני ניתוחים להשתלת כליה, האחרון צלח.
במשך התקופה בה החלים המשיך לשחק בהצגות ילדים ולהצטלם לקלטות "מסיבה ביער", "סיפורה של מדינה", "סיפורי התנ"ך", "סיפורים כיד המלך", ו"הפיציקט של רינת".
עיצב תנועה להצגת הילדים "האבטיח" שכתב וביים יענק'לה יעקובסון והשתתף בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "חדר מלחמה", "ראש גדול" ו"החיים זה לא הכול".
החל משנת 2006 שפריר הוא חלק מלהקת השחקנים של תיאטרון החאן. במסגרתו שיחק בהצגות "הקיץ" מאת רומן ויינגרטן, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד "חצי דובדבן"). "המצליחים" מאת דניאל לפין ומיכאל גורביץ', בבימויו של גורביץ', (בתפקיד שמולקי). "נישואים" מאת גוגול, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד פודקולסין) "בידרמן והמציתים" מאת מקס פריש, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד וילי אייזנרינג), "אהובת הדרקון" מאת מיכאל גורביץ' ובבימויו (בתפקיד מר ויצמן), "משחיז הסכינים הסיני" מאת דני הורוביץ בבימויה של מור פרנק (בתפקיד אחיש), "הקסם הגדול", מאת אדוארדו דה פיליפו, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד אוטו מרוולייה), "הקץ של העץ" מאת יענקל'ה יעקובסון ובבימויו, (בשיתוף עם ה"מדיטק"), "תעלולי סקפן" מאת מולייר, בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד סילבסטר), ב"גן הדובדבנים" מאת אנטון צ'כוב, בבימויו של מיכאל גורביץ' (בתפקיד גאייב), "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר בבימויו של אודי בן-משה (בתפקיד סר טובי בלץ'), בהצגה "חוקר פרטי", מאת מיכאל גורביץ' ובבימויו (בתפקיד האבא), בהצגה "משחק של אהבה ומזל" מאת פייר דה מאריבו בבימויה של ג'יטה מונטה (בתפקיד אדון אורגון), ובהצגה "הצוענים של יפו" מאת נסים אלוני, בבימויו של יוסי פולק (בתפקיד סקרסלה), ובהצגה "כנרת כנרת" מאת נתן אלתרמן.
במקביל לעבודתו בחאן, עיצב ב-2007 תנועה להצגה "הרטיטי את לבי", בתיאטרון הקאמרי.
השתתף בסדרת הטלוויזיה "מגדלים באוויר" ובסרט "אוסטרליה שלי".
וביים את הצגות הנוער : "תתחילי לחייך" ו"קוביות של שוקולד" מאת נאוה מקמל עתיר.
בשנת 2011, זכה בפרס התיאטרון הישראלי, על הופעת שחקן בתפקיד משנה בהצגה "הלילה השנים עשר" .
בשנת 2014, ביים בתיאטרון החאן את הקומדיה "הדלת ממול" מאת פאבריס רוז'ה-לאקאן. ומיד אחר כך שיחק במחזה "הנשים העליזות מוינדזור".
בשנת 2017, כיכב בתפקיד הראשי במחזה נפוליון - חי או מת! בתיאטרון החאן.
בשנת 2019, ביים בתיאטרון החאן את הקומדיה "אוי, אלוהים" מאת ענת גוב.
תפקידים בתיאטרון.
תיאטרון החאן
תיאטרון הקאמרי
תיאטרון באר שבע
תיאטרון הבימה
תיאטרון חיפה
הפקת פרינג'
סטודיו למשחק ניסן נתיב
תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער
מרגניות
הצגות בידור:
תפקידים בקולנוע ובטלוויזיה.
קולנוע
טלוויזיה
תיאטרון ארגנטינה
RAID (יחידה)
RAID, או בשמה המלא Recherche Assistance Intervention Dissuasion (בצרפתית: "חיפוש, סיוע, התערבות והרתעה") היא יחידת עילית ללוחמה בטרור ובפרט יחידת השתלטות של המשטרה הלאומית של צרפת.
היחידה אחראית על אזור פריז ופרווריה, על פעולות נגד חטיפת מטוסים, הגנה על כורים גרעיניים, מנהרת התעלה, אבטחת רכבות ואתרים אסטרטגיים אחרים. יחידות עילית נוספות של צרפת ללוחמה בטרור הן GIPN, הגדולה ממנה, וה-GIGN של הז'נדרמריה.
היסטוריה.
היחידה הוקמה ב-1985 על ידי רובר ברוסאר כיחידת השתלטות כנגד פיגועי מיקוח, מצבים של בני ערובה ומעצר מחבלים ופושעים מסוכנים.
ב-13 במאי 1993 אדם מעורער בנפשו החזיק כבני ערובה 21 ילדים בעיר ניי-סיר-סן כאשר הוא חמוש בחומר נפץ. ראש העיר באותה תקופה, ניקולא סרקוזי, הצליח לשחרר חלק מהילדים במשא ומתן. אחרי שהחוטף נרדם, התגנבו לוחמי RAID אל המבנה, שיחררו את 6 הילדים הנותרים והרגו את החוטף בירי 3 כדורים בראשו כאשר ניסה לפוצץ את חומרי הנפץ. הפעולה הסתיימה בהצלחה ואף שוטר או בן ערובה לא נפגע.
ב-1994 ערכה היחידה גל פשיטות ומעצרים כנגד ארגון טרור אלג'יראי. בפשיטות נתגלו מצבורי כלי נשק.
היחידה השתתפה בדיכוי המהומות בצרפת ב-2005 ו-2006.
בעקבות שרשרת פיגועי הירי בדרום צרפת במרץ 2012, איתרה המשטרה הלאומית של צרפת את המחבל, מוחמד מראח', ולוחמי RAID שמו מצור על הדירה בה התבצר. אחרי משא ומתן כושל ומצור ממושך של כ-30 שעות פרצו לוחמי היחידה למבנה. מראח' הצליח לפצוע 3 שוטרים, לפני שנהרג כאשר קפץ מהחלון ונורה על ידי צלף של המשטרה.
מבנה.
RAID כוללת כ-180 אנשי צוות, המחולקים ל-3 מחלקות בנות 60 איש כל אחת.
כדי להצטרף ליחידה על המועמד להיות קצין בעל ותק של 5 שנים במשטרה הלאומית, ולעבור מבחן מקיף. אם הוא עובר את המבחן הוא מתקבל ליחידה למשך 5 שנים, וממשיך ל-5 שנים נוספות רק אם הוא מקבל המלצה. כל הלוחמים חייבים לפרוש מהיחידה הטקטית אחרי 10 שנות שירות. קצינים מעל גיל 40 אינם יכולים להתקבל ליחידה. באימוני היחידה מושם דגש על כושר גופני.
כלי נשק.
רוב אמצעי הלחימה של RAID הם נשק קל מתוצרת אירופה.
פרארי F12 ברלינטה
הפרארי F12 ברלינטה (Ferrari F12berlinetta) היא מכונית גראן טוריסמו איטלקית המיוצרת על ידי חברת פרארי. זוהי מכונית הדגל הדו-מושבית של פרארי המחליפה את הפרארי 599 החל משנת 2012.
הפרארי F12 ברלינטה בעלת מנוע קדמי הממוקם במרכז ובעלת הנעה אחורית. המכונית הוצגה לראשונה בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2012.
עיצוב המכונית נעשה על ידי מרכז העיצוב של פרארי ופינינפארינה (Pininfarina), חברת עיצוב רכב איטלקית. חלק מהאלמנטים באוטו לקוחים מדגמי פרארי אחרים כמו הפרארי FF ופרארי 458 איטליה.
נתונים טכניים.
לפרארי F12 ברלינטה מנוע בנפח 6,300 סמ"ק V12 בעלת הספק מרבי של 730 כ"ס ב-8,500 סל"ד ומומנט מרבי של 70 קג"מ ב-6,000 סל"ד. דבר ההופך אותה למכונית הפרארי השנייה החזקה ביותר בייצור סדרתי. למכונית תיבת הילוכים רובוטית כפולת מצמדים 7 הילוכים.
הפרארי F12 ברלינטה מסוגלת להאיץ מ-0 ל-100 ב-3.0 שניות, מ-0 ל-200 ב-8.5 שניות ולהגיע למהירות מרבית של מעל ל-350 קמ"ש. מנוע ה-F12 תוכנן להיות יעיל יותר ממנוע ה-599, כמו גם חזק יותר. צריכת הדלק יעילה יותר ב-30% מאשר זו של ה-599.
פרארי מדווחת שה-F12 ברלינטה מסוגלת להקיף את המסלול בפיוראנו בדקה ו-23 שניות שזה שנייה אחת מהיר יותר מהפרארי 599 GTO, כמעט 2 שניות מהיר יותר מהפרארי אנזו וה-458 איטליה ו-3.5 שניות מהיר יותר מה-599 GTB.
ב-2015 הוצגה גרסת ה-F12TDF המפיקה 770 כ"ס.
אפקט מילר
באלקטרוניקה, אפקט מילר מתייחס לעלייה בקיבול השקול בכניסה למגבר מתח מהפך בשל הגדלת השפעתו של הקיבול המחובר בין צומתי הכניסה והיציאה של המגבר. קיבול הכניסה המוגבר יינתן על פי הנוסחה formula_1, כאשר formula_2 הוא ההגבר בין הכניסה והיציאה של המגבר, formula_3 הוא הקיבול שמחובר בין צומתי הכניסה והיציאה, ו-formula_4 הוא קיבול הכניסה השקול.
על אף שלרוב נעשה שימוש באפקט מילר לצורך חישוב קיבול שקול בכניסה, הוא נכון לכל עכבה המחוברת בין הכניסה ליציאה של מגבר מתח מהפך, וגם עכבות של רכיבים אלקטרוניים אחרים ניתן "לשקף" לכניסה בעזרת אפקט מילר, באופן שישפיע על עכבת הכניסה של המגבר. תכונות אלו של אפקט מילר מוכללות במשפט מילר.
היסטוריה.
אפקט מילר קרוי על שמו של מהנדס החשמל והפיזיקאי האמריקאי ג'ון מילטון מילר (John Milton Miller). מילר פרסם את מסקנותיו באשר לתופעה ב-1920, עת עסק ברכיבים אלקטרוניים מסוג טריודה (שפופרת ריק בעלת שלוש אלקטרודות) וגילה קיבוליות טפילית, אך התאוריה שפיתח לגבי טריודות תקפה גם לגבי רכיבים אלקטרוניים שנעשה בהם שימוש כיום, כמו טרנזיסטור ביפולרי וטרנזיסטור MOSFET.
הסבר.