ב-26 ביולי 2019 הציג צ׳אנס את אלבומו הראשון ״The big day” שמדבר בעיקר על יחסיו עם אשתו, האלבום ספג ביקורות מפולגות בעיקר בטענה שזהו ״היפ הופ רך מידי״ אך עם זאת הגיע למקום השני במצעד בילבורד 100 עם למעלה מ-100,000 אלבומים שנמכרו.
בסוף שנת 2019 עלתה לרשת נטפליקס התוכנית ״זרימה״ שמטרתה היא למצוא את אמן הראפ והיפ הופ הגדול הבא, צ׳אנס היווה את אחד משלושת השופטים הראשיים בתוכנית לצד קארדי בי וT.I.
משטרת קטרה
משטרת קטרה (Qatra Police Station) היא מצודת טגארט הממוקמת בקרבת גדרה. הוקמה על ידי המנדט הבריטי לחיזוק הביטחון באזור. התחנה נקראה על שם הכפר הערבי קטרה ששכן בסמוך, ממערב למבנה. לאחר מלחמת העצמאות שימשה את כוחות הביטחון במשך שנים רבות. בהמשך שימשה כמרכז קליטה לעולי אתיופיה עד לנטישתה. הוגדרה כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
ההיסטוריה של התחנה.
התחנה היא אחת ממצודות טגארט שהוקמו בשנים 1940-1941. עד מלחמת העצמאות הוחזקה התחנה על ידי שוטרים בריטים וערבים.
ב-27 בספטמבר 1944 תקף כוח של אצ"ל את המשטרה מכל עבריה והשתלט עליה. לאחר זמן מה עזבו הלוחמים את המקום עם שלל רב של רובים, אקדחים, רימוני יד, תחמושת ומקלע.
ב-17 באפריל 1948, לאחר שהגיע מידע על כוונה להעביר את התחנה לידי הערבים, ובמסגרת המדיניות של השתלטות חטיבת גבעתי על משטרות ומחנות בריטים במרחב הדרום, השתלטה החטיבה על משטרת קטרה. בבוקרו של אותו יום הגיע יחיאל לנגר לתחנה עם מספר שוטרים יהודים ושכנע באיומים את השוטרים הבריטים והערבים לעזוב את התחנה, בעת שלוחמי גדוד 53 מחטיבת גבעתי חיכו מחוץ לתחנה. לאחר שהשוטרים הבריטים והערבים עזבו את התחנה, נכנסו אליה לוחמי גבעתי, ללא קרב.
בעיתונות התקופה פורסמו דיווחים שונים על נסיבות העברת התחנה:
כיבוש כפר קטרה והאזור הושלם במסגרת מבצע כיתור.
לאחר מלחמת העצמאות הייתה התחנה בשימוש כוחות הביטחון עד שנות ה-90.על פי עדותו של אלי גייסלר, במאי 1967 שימשה התחנה את מערכת הביטחון והוצבה בה בחשאיות ובאופן זמני מערכת הנשק הגרעיני הראשון שיוצרה באותם ימים בישראל.
לאחר יציאת כוחות הביטחון מהמקום שימשה התחנה, במשך מספר שנים, כמרכז קליטה לעולי אתיופיה.
החל מתחילת שנות ה-2000 עומד המבנה נטוש והוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרים.
מבנה התחנה.
המבנה של תחנת קטרה דומה למספר מצודות נוספות בארץ כמו בלטרון, מצודת יואב, בית גוברין ומשטרת הר-טוב.
מבנה המשטרה בנוי בצורת מרובע כאשר בחלקו המערבי ישנו מגדל שמירה גבוה בעל פתחי ירי ותצפית. למבנה 2 קומות.
בחצר הפנימית קיימים מבני השירות המקוריים של התחנה. אלו הוסבו במהלך השנים לחדרי מגורים ומשרדים.
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני
אנדרטת חטיבה ומחוז אלכסנדרוני ניצבת בעיר נתניה ומנציחה את קרבות החטיבה במלחמת העצמאות ואת חלליה במלחמה זו. האנדרטה הוקמה באתר בו חנתה מפקדת החטיבה במלחמה.
מבנה.
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בנויה כמתחם מעוגל, הניצב בתחומי גן ציבורי. לפניו משתרעת גדר לבנים ועליה שלט הנושא את שם האתר.
האנדרטה בנויה כחומת בטון מעגלית, המקיפה רחבת טקס מרוצפת שבחלקה נטוע דשא. שביל הליכה מתמשך לאורך החומה.
לפני מרכז החומה משתרעת רחבה מוגבהת. על הכותל שמעליה נקבעו לוחות זיכרון מארד המציגים דמויות של לוחמים ומספרים את סיפור החטיבה וקרבותיה במלחמת העצמאות. מאחורי מרכז החומה מתנשא עמוד אבן, שעליו נקבע תבליט ארד. בשמאלה של החומה נקבעו כן ללהבת זיכרון ותרנים לדגלים, ומעבר להם נרשם על החומה שם החטיבה. על החומה הארוכה המתמשכת מימין נקבעו לוחות מוארכים ועליהם לוחיות המנציחות את שמות 447 חללי החטיבה במלחמה. לצידם נקבעה הכתובת "זכור".
האנדרטה הוקמה ביוזמת עמותת אלכסנדרוני ועיריית נתניה. היא תוכננה על ידי האדריכל יהודה יהב. יצירות האמנות נעשו על ידי הפסל סול בסקין, מחיילי החטיבה. היא נחנכה בשנת 1992.
ציבא
צִיבָא הוא דמות מקראית, המתוארת בספר שמואל כעבד שאול המלך, ולאחר מכן כעבד לנכדו מפיבושת.
שמו ומוצאו.
נראה שמוצא שמו של ציבא הוא מן הלשון הארמית, מהמילה, סיב, שפירושה: לשון ענף. משה צבי סגל מפרש משורש צ-ב-ה, כלומר - רצה, הזדקק לדבר, או שהשם ציבא הוא קיצור של השם ציביהו. רד"ק בפירושו לשמואל ב', ט' דורש בעקבות רז"ל: .
ברשימת היחס של שבט בנימין בספר דברי הימים א', ח', ט' מופיע השם: צִבְיָא, אך לדעת מיכאל קוכמן חוקר המקרא מדובר במשפחה או קבוצה נבדלת מבני בנימין.
סיפור המעשה.
הקורא נפגש לראשונה עם דמותו של ציבא ב. הסיפור המסופר במרכזו של פרק ט' הוא החסד, שעשה דוד למפיבושת בן יהונתן. עיקרו של סיפור זה הוא החסד וקיום ההבטחה, שעושה דוד עם הנותרים בבית שאול. דוד מבקש לברר אם יש עוד צאצא לבית שאול על מנת לעשות עמו חסד. לשם כך הוא מזמן אליו את ציבא, עבד שאול. ציבא מספר לדוד כי ליהונתן נשאר בן נכה רגליים הנמצא בבית מָכִיר בֶּן עַמִּיאֵל בעיר לִדְבִר. דוד בתגובה קורא למפיבושת ומודיע לו על החסד שיעשה עמו: הוא ישיב לו את הנחלה שירש מפיבושת משאול אביו - וכמסתבר הוחרמה ממנו - וישים אותו בין אוכלי שולחנו. בין מפיבושת וציבא נערו קיים ניגוד. המחבר המקראי מספר כי נכדו של שאול הוא נכה וחסר כל ויש לו ילד אחד ואילו נערו ציבא, הוא בעל מעמד ורכוש. לציבא חמישה עשר ילדים ולרשותו עומדים עשרים עבדים. דוד מכנה את ציבא 'עבד' או 'נער'. על דרך הניגוד מכונה מפיבושת בפי דוד כ'בן אדוניך'. דוד מצווה על ציבא ועבדיו לעבוד את האדמה אשר למפיבושת. תשובת ציבא מנומסת והיא ביטוי להכנעה: .
בשמואל ב', ט"ז מסופר על דוד הבורח מירושלים מפני אבשלום. נערו של שאול אשר לאחר מותו של שאול 'עובר בירושה' למפיבושת בא לקראת דוד וברשותו אספקה לדוד ולצבאו. בהיותו ממונה על רכושו של מפיבושת, יש ביכולתו לספק לדוד וצבאו מזון. חשיבות פירוט המזון בשמואל ב' ט"ז א'-ד', היא בהבלטת המחווה של ציבא. לשאלתו של דוד עונה ציבא בפירוט רב. מתוך נימוס לדוד הוא אומר, שהתוצרת ברשותו מיועדת לבית המלך ולנעריו, כלומר לצבאו.
דוד שואל את ציבא: וְאַיֵּה בֶּן-אֲדֹנֶיךָ. שאלתו של המלך נועדה לברר את סיבת העדרו של מפיבושת. ציבא עונה כי אדונו נמצא בירושלים והוא מוסיף את הסיבה כך שתצטייר כנאמרה בפי מפיבושת עצמו: כִּי אָמַר, הַיּוֹם יָשִׁיבוּ לִי בֵּית יִשְׂרָאֵל אֵת מַמְלְכוּת אָבִי. דוד פוסק מבלי לשאול את מפיבושת: הִנֵּה לְךָ, כֹּל אֲשֶׁר לִמְפִיבֹשֶׁת. בתגובה זו בולטת צורת הדיבור המנומסת של ציבא.
ייתכן כי סיפור משני זה בצד מרד אבשלום משקף אנטגוניזם, שהיה קיים בקרב שבט בנימין, שבטו של שאול, שאיבד את המלוכה.
בשמואל ב' י"ט, מסופר המעשה מנקודת מבטו של מפיבושת. מפיבושת יורד לקראת דוד. הוא טוען בפני דוד, כי ציבא שיקר. דוד פוסק שוב כי: אַתָּה וְצִיבָא, תַּחְלְקוּ אֶת-הַשָּׂדֶה. יוסף בן מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים מתאר את דברי מפיבושת בפירוט רב, ואילו פסיקתו של דוד באה אצל בן מתיתיהו בצורה שונה מן הכתוב במקרא, מפיבושת על פי יוסף בן מתתיהו מקבל את דברי דוד בהכנעה: 'יהי הכל לציבא דיי שהוחזרה לך המלכות'.
דמותו.
הערכת דמותו של ציבא תלויה בשאלה אם הדברים שסיפר לדוד על אודות מפיבושת היו נכונים, או שציבא שיקר, ודברי מפיבושת הם הנכונים. אם ציבא סיפר לדוד את האמת, משמע שהיה אחד מתומכיו הנאמנים ביותר של דוד, שסייע לו בשעתו הקשה. לעומת זאת אם שיקר לדוד - וכך סבורים רוב המפרשים - הרי שהיה תככן ואופורטוניסט, המוכן לבגוד באדונו ברגע שהוא סבור שיש ביכולתו להפיק מכך תועלת, ובוודאי לא הנאמנות לדוד היא שהניעה אותו. בסיפור עצמו אין תשובה חד-משמעית לשאלה זו, והיא נמסרת להכרעתו של הקורא. הפרשנים הקלאסיים סבורים שציבא שיקר לדוד. במחקר המודרני הדעות חלוקות. רוב הפרשנים סבורים, כאמור, שציבא שיקר, אך חלק מהם מאמינים שהוא דיבר אמת ומפיבושת הוא ששיקר. יש הסבורים שהטקסט מעורפל במתכוון ומאפשר את שתי הפרשנויות הסותרות. הפרשנים הסבורים שציבא שיקר מסתמכים בעיקר על עדות הכתוב שמפיבושת נהג מנהג אבלות: "ולא עשה רגליו ולא עשה שפמו ואת בגדיו לא כבס" למן היום, שדוד נמלט מירושלים בשל המרד ועד שובו. הם טוענים, שלמפיבושת לא הייתה סיבה לנהוג כך אם קיווה לנפילת בית דוד והעובדה שעשה זאת, מעידה על צערו הכן.
אה&quot;מ סנדוויץ' (1759)
אוניית הוד-מלכותו "סנדוויץ'" (באנגלית: HMS Sandwich) הייתה אוניית קו מדרגה שנייה ,נושאת 90 תותחים, של הצי המלכותי הבריטי. היא הושקה ב-14 באפריל 1759 במספנת הצי המלכותי בצ'טם.
"סנדוויץ' השתתפה בקרב כף סנט וינסנט, בו שימשה כאוניית הדגל של אדמירל רודני.
היא הוסבה ב-1780 לסוללת תותחים צפה, ומ-1790 שימשה כגווה בנמל. ב-1810 פורקה האונייה ונגרטה.
ב-1797, במהלך מרד המלחים בנור בו נטלו חלק 28 אוניות, הייתה "סנדוויץ' "אוניית הדגל" של ריצ'רד פארקר. לימים ניתלו מסקריות האונייה 29 ממנהיגי המרד ובהם פארקר עצמו.
בציור מאת הצייר הצרפתי אוגוסט מייר, המנציח את קרב טרפלגר, נראית אה"מ "סנדוויץ'" יורה מתותחיה אל אוניית הדגל הצרפתית "ביסנטור" (האונייה שכל תרניה התמוטטו, משמאל למרכז הציור). תוך כדי כך נאבקת האונייה הצרפתית גם עם אה"מ "ויקטורי" (מאחוריה) ואה"מ "טמרר" (בצד השמאלי של הציור). האמת היא, כי אה"מ "סנדוויץ' לא לחמה כלל בקרב טרפלגר, והימצאותה בציור היא פרי טעות של הצייר.
חיל האוויר הדרום אפריקאי
שרל טואטי