בשנת 1903 סבינקוב נמלט לז'נבה, הצטרף למפלגה הסוציאל-רבולוציונרית והיה חבר של הארגון הצבאי שלה. סבינקוד השתתף בארגון מספר פעולות טרור בשטח האימפריה: רצח ויאצ'סלב פלבה, סרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וניסיון התנקשות בשר בפנים איוואן דורנובו ומושל מוסקבה פיודור דובאסוב. סבינקוב היה סגנו של יונה אזף. לאחר הגילוי שאזף הוא סוכן כפול, סבינקוב קודם לראש הארגון הצבאי של המפלגה. בתקופה זו הוא יזם הוצאה להורג של גאורגי גפון שבוצע על ידי פנחס רוטנברג. בשנת 1906 סבינקוב פעל לארגן התנקשות במפקד הצי השחור אך נעצר ונשפט לעונש מוות. סבינקוב הצליח לברוח מהכלא ונמלט לרומניה.
מספר שנים סבינקוב התגורר בצרפת. בשנת 1912 נולד לו בן מאשתו השנייה הוא ניסה לחדש פעילות של הארגון הצבאי אך ללא הצלחה. סבינקוב עזב את הפעילות הפוליטית והתרכז בפעילות ספרותית. הוא פרסם מספר ספרים. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה סבינקוב התנדב לצבא צרפת, לחם בחזית והיה כתב צבאי של מספר עיתונים רוסים.
לאחר מהפכת פברואר.
לאחר מהפכת פברואר חזר סבינקוב לרוסיה כבר ב-9 באפריל 1917. הוא מונה לנציג הממשלה החדשה בצבא, וב-28 ביוני התמנה לקומיסר של החזית הדרום-מערבית. סבינקוב היה בעד המשך השתתפות המדינה החדשה במלחמת העולם הראשונה ותמך בהחלטות פיקודיות של לאוור קורנילוב שהיה מפקד החזית. במחצית יולי 1917 הוא יעץ לאלכסנדר קרנסקי למנות את קורנילוב למפקד העליון של הצבא. במהלך החודש הוא מונה לסגן שר הביטחון. במהלך פרשת קורנילוב, סבינקוב מונה למושל צבאי של הבירה. הוא ביקש מקורנילוב לקבל את עמדת הממשל וב-30 באוגוסט 1917 התפטר מכל תפקידיו בממשל. סבינקוב זומן לוועד המרכזי של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית לבירור בקשר להתנהגותו במהלך פרשת קורנילוב, סירב להתייצב וב-9 באוקטובר הוצא משורות המפלגה.
התנגדות לממשל הסובייטי.
סבינקוב לא קיבל את מהפכת אוקטובר והיה בדעה שהיא הייתה אפשרית רק לאור חולשתו של אלכסנדר קרנסקי. הוא עזב את סנקט פטרבורג וביחד עם פיוטר קרסנוב ניסה להפיל את הממשל הסובייטי אך ללא הצלחה. בסוף 1917 סבינקוב עבר לנובוצ'רקסק והשתתף בהקמת צבא המתנדבים ביחד עם מיכאיל אלכסייב.
בפברואר 1918 סבינקוב הגיע למוסקבה (באותה עת הממשל עבר מסנקט פטרבורג למוסקבה) והקים ארגון מחתרתי "ברית הגנת המולדת והחרות". מטרת הארגון הייתה הפלת הממשלה הסובייטית והמשך השתתפות במלחמת העולם הראשונה. בסוף מאי המחתרת נחשפה ורוב חבריה נעצרו. לאחר דיכוי המרד בירוסלבל, ריבינסק ומורום סבינקוב נמלט לקאזאן שהייתה תחת שליטה של הלגיון הצ'כוסלובקי. זמן קצר סבינקוב לחם ביחידה בפיקוד של ולדימיר קאפל. לאחר מספר חודשים סבינקוב עבר לאופה והיה מועמד לקבל מינוי של שר החוץ בממשל. לפי בקשת השלטונות הוא נסע לצרפת דרך ולדיווסטוק, יפן והודו. בשנת 1919 סבינקוב ניהל שיחות עם ראשי מדינות ההסכמה על מתן עזרה לצבא הלבן.
עם לתחילת מלחמת רוסיה-פולין, סבינקוב הגיע לוורשה לפי הזמנת יוזף פילסודסקי שהכיר אותו בתקופת הלימודים המשותפים בבית הספר. סבינקוב מונה ליושב ראש וועדה רוסית-פוליטית ופעל לארגן יחידות למאבק מזוין נגד הממשלה הסובייטי. באוקטובר 1921 בעקבות סיום המלחמה וניסיון של פולין להסדיר יחסים עם רוסיה הסובייטית סבינקוב גורש מפולין.
ב-10 בדצמבר 1921 בהיותו בלונדון סבינקוב נפגש בחשאי עם דיפלומט סובייטי. הוא דרש מהממשל הסובייטי פיזור הצ'קה, הכרה בבעלות פרטית על הנכסים וארגון בחירות חופשיות תמורת הפסקת המאבק נגד הממשל. סבינקוב דיווח על שיחות אלו לוינסטון צ'רצ'יל ויוזף פילסודסקי. השיחות הסתיימו ללא תוצאות של ממש. לקראת בשנת 1923 סבינקוב איבד את השפעתו על הארגונים הרוסים בגולה.
באוגוסט 1924 סבינקוב נכנס לתחומי ברית המועצות באופן לא לגאלי במטרה להיפגש עם נציגי ארגון מחתרתי בשם ""האיגוד המלוכני של מרכז רוסיה" (Монархическое объединение Центральной России). תוך מספר ימים הוא נעצר והתברר שהארגון המחתרתי שהזמין אותו היה למעשה תרמית של הצ'קה. כבר בסוף אוגוסט נערך משפט בו סבינקוב הודה באשמה והבטיח להפסיק פעולותיו נגד הממשל. ב-29 באוגוסט 1924 הוועדה הצבאית של בית המשפט העליון של ברית המועצות החליטה על גזר דין מוות שהומתק ל-10 שנות מעצר.
סבינקוב הוחזק בכלא במוסקבה בתנאים טובים והיה יכול לעסוק בפעילות ספרותית. הוא כתב מכתבים למספר חברים בגולה עם קריאה להפסיק פעילות נגד המשטר הסובייטי. בהתאם לגרסה הרשמית ב-7 במאי 1925 סבינקוב התאבד.
קסתוריון
שיח-אברהם
חובת הגוף
חובת הגוף היא מצווה שהיא חובה על האדם ללא קשור ותלות במקום הימצאו, וחלה עליו בין אם נמצא בארץ ישראל או בחוץ לארץ. זאת בניגוד למצוות שהן 'חובת הקרקע' (ובלשון המשנה: מצוות התלויות בארץ) שהן מצוות שחיובן חל רק בארץ ישראל.
חיוב זה נלמד ממידת דבר הלמד מעניינו, שהיא אחת מי"ג מידות של רבי ישמעאל שבהן התורה נדרשת.
דוגמאות.
רוב התרי"ג מצוות הן חובת הגוף כגון כיבוד אב ואם, הנחת תפילין ושמירת שבת. אף במצוות לא תעשה ישנן מצוות ששייכות לכלל זה; כגון איסור עריות, הימנעות מאכילת בהמה טרפה ואיסור סירוס אברי המין ועוד רבים שאינם 'תלויים בארץ' וחיובם הוא בכל מקום.
מקור בתלמוד.
בתלמוד הובא דין זה בשם רב יהודה, שאמר שישנו חיוב על כל יהודי שגר בחוצה לארץ לשמור על כל המצוות שהן חובת הגוף שנמצאים בתורה:
גורו (ראפר)
קית' אדוארד אלאם (באנגלית: Keith Edward Elam ; נולד ב-17 ביולי 1961 ונפטר ב-19 באפריל 2010), ידוע גם בשם הבמה גורו (Guru), היה ראפר וחבר בלהקת ההיפ הופ גאנג סטאר שכללה, מלבדו, את די ג'יי פרמייר. שם הבמה גורו (Guru) הוא ראשי תיבות של Gifted Unlimited Rhymes Universal. הוא ידוע גם בכך שדובב את השחקן "8-בול" במשחקים Grand Theft Auto III ו-.
ביוגרפיה.
תחילת חייו.
גורו נולד ברוקסברי ששוכנת ליד בוסטון, מסצ'וסטס. אביו של גורו, אהרי, היה שופט ואימו ברברה הייתה ספרנית בספריה של בית ספר ציבורי בבוסטון. גורו למד ב-Noble and Greenough School ולאחר מכן למד בתיכון Cohasset High School. גורו סיים את לימודיו עם תואר במנהל עסקים בMorehouse College שבאטלנטה והתחיל תואר שני ב-Fashion Institute of Technology שבמנהטן. גורו עזב באמצע התואר כדי להגשים את קריירת ההיפ הופ שלו. בין היתר גורו עבד בשרות הסוציאלי.
קריירה מוזיקלית.
גורו התחיל את קריירת הראפ שלו תחת הכינוי MC Keithy E אבל לאחר מכן שינה את הכינוי שלו לגורו. ב-1987 הוא הקים את גאנג סטאר. בהתחלה הלהקה הוציאה לאור שלוש הקלטות, שהופקו על ידי DJ Mark the 45 King, תחת חברת ההקלטות Wild Pitch Records, אך ההקלטות הללו לא קבלו הרבה התייחסות מצד הציבור. לאחר שינוי בהרכב הלהקה, הלהקה כללה את די ג'יי פרמייר. הלהקה הוציאה את האלבום הראשון שלה No More Mr. Nice Guy בשנת 1989 תחת הלייבל Wild Pitch Records. ב-1998 הוציאה הלהקה את האלבום sizable וב-1999 את האלבום Full Clip: A Decade of Gang Star, שני האלבומים הגיעו לאלבום זהב בארצות הברית על ידי RIAA.
ב-1993 גורו הוציא לאור את אלבום הסולו הראשון שלו Jazzmatazz, Vol. 1, שבה התארחו האומנים MC Solaar, N'Dea Davenport, Donald Byrd ו-Roy Ayers, האלבום קבל ביקורת טובות מצד הקהל ומהמבקרים. אלבום הסולו השני שלו Jazzmatazz, Vol. 2: The New Reality, שכלל את האומנים Chaka Khan, Ramsey Lewis, Branford Marsalis ו-Jamiroquai. האלבום השלישי שיצא בשנת 2000 קבל ביקורות פחות טובות מאשר האלבומים הקודמים.
ב-1994 התארח גורו באלבום Stolen Moments: Red Hot + Cool של Red Hot Organization. האלבום העלה את המודעות ונתן תמיכה כספית לחולי AIDS באוכלוסייה אפריקנית אמריקאית. האלבום הוכרז כאלבום השנה על ידי הטיים מגזין.
גורו הוציא את האלבום הראשון שלא מסדרת האלבומים Jazzmatazz, Baldhead Slick &amp; da Click, בשנת 2001. האלבום הגיע למקום 22 במצעד אלבומי הR&amp;B\היפ הופ של בילבורד. ב-2007 גורו הוציא את האלבום Version 7.0: The Street Scriptures עם הלייבל שלו, 7 Grand Records, האלבום הופק על ידי labelmate Solar והגיע למקום ה54 במצעד אלבומי הR&amp;B\היפ הופ של בילבורד.
ביוני 2007 גורו הוציא לאור את האלבום האחרון שלו בסדרת אלבומי הJazzmatazz . ב-19 במאי 2009 גורו הוציא את אלבום הסולו האחרון שלו Guru 8.0: Lost And Found. אלבום האיחוד של גאנג סטאר תוכנן לצאת, אך בעקבות מותו של גורו הוא אף פעם לא יצא.
מותו.
ב-28 בפברואר 2010, גורו קיבל דום לב ולאחר ניתוח נפל לקומה. היו שמועות שגורו התעורר מהקומה שבה הוא נמצא, אך ב-19 באפריל 2010 בגיל 48 הוא מת מסרטן. גורו הותיר לאחר מותו, את שני הוריו, שלושת אחיו ואת בנו Keith Casim. המפיק של גורו, labelmate Solar, טען שגורו התעורר מהקומה וכתב מכתב לציבור, אך DJ Premier וחברים נוספים של גורו מז'אנר ההיפ הופ טענו שהוא מעולם לא חזר להכרה. משפחתו של גורו טענו שsolar מנע מהם להיות בקשר עם בנם בזמן שהוא היה חולה, קצת לפני שהוא עמד למות. משפחתו של גורו גם פקפקו באמיתותו של המכתב שגורו כתב לפני מותו. בריאיון לרדיו Solar, Conspiracy Worldwide טען שהוא מגן על גורו וכל מה שאמר זה נכון. הריאיון הזה עורר תגובות קיצוניות מצד קהילת ההיפ הופ וקצת הוריד את הערפל בקשר למחלוקת סביב הטענות שאמר.