הונאה צבאית היא פעולה יזומה לנסות להונות את האויב, את תפיסותיו בדרכים שונות, ובהן, להחדיר מידע מוטעה, ליצור רושם מגמתי, לנקוט לוחמה פסיכולוגית, ליצור ערפל קרב ועוד. זאת, במטרה להשפיע על תפיסת המציאות שלו, להוליכו שולל ולגרום לו למעשים או למחדלים על סמך הערכה מוטעית, כדי לזכות ביתרון חד צדדי עליו.
היסטוריה.
הונאה בעת העתיקה.
הונאה היא אחת השיטות המומלצות על ידי סון דזה בספרו אמנות המלחמה כדי לנצח במלחמה:
בספר משלי נאמר:
ב, מופיעה דוגמה להונאה צבאית של יהושע בן נון בקרב על העי: בעוד כוח פריצה מסתתר במארב ממערב לעיר, יצא הכוח העיקרי לביים מתקפת דמה ממזרח על ביצורי העיר. כוח זה פתח בנסיגה לכיוון המדבר ובכך הוליך שולל את מגיני העיר, שיצאו לרדוף אחרי הנסוגים והותירו את העיר ללא הגנה. כאשר התרחקו הנסוגים ורודפיהם מהעיר, סבב הכוח העיקרי הנסוג על עקביו והחל ללחום ברודפים. בשלב זה חדר הכוח הפורץ לתוך העיר, העלה אותה באש, ובכך שבר את רוח הכוח שיצא למרדף, ואז יצא בעצמו ללחום באנשי העי מאגפם האחורי, מאלץ אותם ללחום בשתי חזיתות.
הונאה נוספת מיוחסת לגדעון בן יואש בקרב במדיינים המתואר ב. גדעון ריכז 300 לוחמים מובחרים, אך קודם לכן יצר רושם שצבאו מונה 32 אלף איש. את 300 הלוחמים הוא צייד בלפידים, בכדים - בתוכם הסתירו את הלפידים, ובשופרות, וחילק אותם לשלושה כוחות, שאגפו את מחנה המדיינים והתכוננו להסתער עליו משלושה כיוונים שונים.
לפקודתו של גדעון שבר הכוח את הכדים ברעש רב, חשף את הלפידים הבוערים, תקע בשופרות, זעק זעקות רמות והסתער על המדיינים, שהיו מבוהלים ונפוצו לכל עבר.
הונאה מוכרת נוספת מהעת העתיקה היא השימוש בסוס טרויאני במלחמת טרויה ודומה לה הוא סיפור כיבוש יפו על ידי צחותי.
מלחמת העולם השנייה.
לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה היו אלה בעיקר הגרמנים והאיטלקים שנקטו בפעולות הונאה שונות, רובן בתחום של הצגת יכולות צבאיות שנועדו להרתיע את מדינות המערב ואכן הובילו למדיניות הפיוס כלפי גרמניה. פעולת הונאה גרמנית נוספת הייתה תקרית גלייביץ, שנתנה לגרמניה עילה, כביכול, לצאת למלחמה.
ארצ'יבלד וייוול היה, כנראה, הקצין הבכיר הראשון מבעלות הברית שעשה שימוש נרחב בהונאה במהלך המלחמה. בקיץ 1940 הוא הקים בקהיר את "המטה הקדמי של כוח A" , בפיקודו של דאדלי קלארק, שיזם מבצעי הונאה ופיקח עליהם ומבצעיו שימשו השראה לחלק ממבצעי יחידת הבקרה הלונדונית .
הגנרל הבריטי מונטגומרי הונה את הגרמנים בקרב אל עלמיין השני.
לארצות הברית הייתה יחידה הונאה מיוחדת בשם "צבא הרפאים".
שימושי ההונאה.
ההונאה מיועדת להוליך שולל באחד משני עניינים בסיסיים, או שניהם גם יחד:
סיכוני השימוש בהונאה.
השימוש בהונאה עלול לסכן גם את הצד המשתמש בהונאה:
רמות הונאה.
הונאה אסטרטגית.
הונאה אסטרטגית או הונאה מדינית היא הונאה הפועלת כנגד היעדים הרחבים של מדיניות החוץ והביטחון של היריב, דרכי פעולתו, בני בריתו, האסטרטגיה בה הוא נוקט והאחראים להוצאתה לפועל. הונאה בקנה מידה רחב נושקת לתחומי הביון האסטרטגי והריגול ויכולה לכלול מגוון שיטות רחב החל מהונאה גלויה באמצעי התקשורת הגלויים (למשל על קיום פגישות מדיניות שלא היו ולא נבראו) ועד שתילה והפעלת סוכנים.
כדוגמה, ניתן לציין את מבצע פורטיטיוד ומבצע "שומר ראש", ש"עטפו" את מבצע "אוברלורד" לקראת ובמהלך הנחיתה בנורמנדי במלחמת העולם השנייה, והתנהל בזירות שונות מול הגרמנים. מטרתו הייתה להטעות את הגרמנים בקשר למקום פלישתן של בעלות הברית לאירופה, שבוצעה בנורמנדי והייתה כביכול מיועדת לפה-דה-קאלה או לנורווגיה. כחלק ממבצע זה הוקמה קבוצת הארמיות הראשונה (FUSAG) שבראשה הועמד גנרל ג'ורג' פטון.
הונאה מערכתית.
הונאה מערכתית היא הונאה הפועלת נגד הכנות המפקדים ברמת הדרג המערכתי (האופרטיבי) ומטרתה לסכל הפעלת כוחות בזירה המערכתית או לגרום להפניה שגויה של תשומת הלב והמשאבים למקום מסוים. הונאה מערכתית מפורסמת היא מבצע ברקלי, שחלק ממנו היה מבצע קציצה - מבצע הונאה בריטי במלחמת העולם השנייה שנערך לקראת פלישת בעלות הברית לסיציליה, ומטרתו הייתה לשכנע את הפיקוד העליון הגרמני, שבעלות הברית מתכננות לפלוש ליוון ולסרדיניה, במקום לסיציליה, היעד האמיתי; באחד המקרים נשתלו מסמכים ובהם ידיעות מטעות על גופה שהייתה כביכול של קצין בריטי, שנסחפה לחוף בספרד מתוך כוונה שהמידע יגיע לכוחות הביון הגרמניים. גם במסגרת ההונאה המערכתית ניתן להפעיל כלים של ההונאה הטקטית בקנה מידה גדול (לדוגמה הקמת שדה תעופה דמה).
הונאה טקטית.
הונאה טקטית או הונאת שדה קרב היא הונאה במסגרת קרב המופעלת בכל רמות הפיקוד ודרגי היחידות על מנת להטעות את הכוח היריב. בהונאה חזותית מיוצרת פעולת הסחה על ידי דימוי של מצבים באמצעים חזותיים כגון הולכת מטרות דמי מחופשות או הצבת קנה של כלי ירייה בחלון, במטרה למשוך אליהם אש ותשומת לב של האויב, בעת ביצוע פעולה חרישית כנגדו או הסוואת מהלכים באמצעים חזותיים, למשל על ידי מסך עשן. גישה נוספת להונאה טקטית חזותית היא על ידי הרגלה של האויב לשגרה מסוימת המבוצעת בכוונה בגלוי ומיועדת לטשטש פעילות אחרת שתפתיע את היריב. שיטת הונאה טקטית נפוצה נוספת היא הונאה קולית בה מושמעים בכוונה קולות, רעשים, פיצוצים וצעקות על מנת לשדר מסר שקרי לאויב (בנוגע למיקום, לסדר גודל הכוח הניצב מולו, למורל שלו וכדומה). בהונאת קשר משודרים מסרים ברשת הקשר שכל תפקידם להיות מזוהים על ידי האויב ובכך להחדיר למערך ההאזנה שלו דיסאינפורמציה.
שיטות הונאה.
הונאה יכולה להיות "פסיבית" - מבוססת על סודיות והסוואת אמצעים, או "אקטיבית" - חשיפת חצאי אמתות או מבצעי הונאה.
הכללים לביצוע הונאה אקטיבית מוצלחת, בעיקר כשזו נעשית על ידי סוכנים כפולים הם:
לשיטות ההונאה וההטעיה השונות שהוזכרו, יש להוסיף גם את השיטות הבאות:
הסוואה.
ההסוואה היא הסתרת כוחות מעיני היריב ותצפיותיו, כדי להטעותו באשר להיערכות הכוחות, גודלם, מקומם ומגמותיהם, וכך לגרום לאויב לבזבז את מאמציו על מטרות מדומות, ולערוך את כוחותיו באופן ובצורה הנוחה לצד המסתווה, כך שיוכל להפתיעו
הונאה אלקטרונית.
הונאה אלקטרונית או הונאת סייבר היא הונאה העושה שימוש בשידור אותות, בלוחמת סייבר, בחסימה אלקטרונית ובלוחמה אלקטרונית.
תיאודור זאנדל
תאודור זנדל
תאודור זאנדל
אלבורז (פרובינציה)
פרובינציית אלבורז (בפרסית: استان البرز) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן ובירתה כרג'. שטח הפרובינציה הוא הקטן ביותר מבין פרובינציות איראן, 5,833 קמ"ר. באזור נמצאים הרי אלבורז.
הפרובינציה נוצרה בהחלטה של הפרלמנט האיראני ביוני 2010 לחלק את פרובינציית טהראן לשתיים.
שאול אלוביץ'
שאול אלוביץ' (נולד ב-1 באפריל 1948) הוא איש עסקים ישראלי מתחום התקשורת, בעל השליטה בקבוצת יורוקום שבאמצעותה החזיק בשליטה במספר חברות ציבוריות, וקבוצת בזק ביניהן. אלוביץ' כיהן כיו"ר דירקטוריון בזק, וכן כיו"ר דירקטוריון ונושא משרה בחברות אחרות בקבוצת בזק, וביניהן חברת "וואלה!". ב-24 במאי 2020 נפתח משפטו בתיק 4000.
ביוגרפיה.
שאול אלוביץ' נולד ב-1 באפריל 1948 בפולין, בן בכור להורים ניצולי השואה, ובגיל שנתיים עלה איתם לארץ. בגיל 20 נשא את מרים פרונאי, בתו של אלכסנדר פרונאי, שהיה בעל חברת ר.א.פ להתקנת אינטרקומים, אנטנות טלוויזיה וייבוא מכשירי טלפון. אלוביץ' הצטרף לעסק והתקדם בו לעמדות ניהול. הוא החל ללמוד משפטים, אך לא סיים את לימודיו. במסגרת פעילותו בחברה התוודע לשוק התקשורת, ובשנות ה-80 פרש יחד עם אחיו - יוסי אלוביץ' מחברת ר.א.פ והם החלו לבנות את עצמם בתור אנשי עסקים.
בשנת 1985 רכש אלוביץ' את חברת יורוקום, יצרנית ובהמשך יבואנית של מכשירי טלפון, מהמשקיעים המקוריים של החברה. באפריל 1986 נכנסה גם תדיראן כשותפה, לאחר שהחליטה לא להמשיך ולהשקיע בתחום מכשירי הטלפון לשוק הצרכני כיצרן, והעדיפה להיות שותפה של יבואן מאשר להתחרות בו.
חברת יורוקום התמחתה בשיווק מוצרי חברת פנסוניק בישראל. עם כניסת סלקום לשוק התקשורת, הפכה יורוקום ליבואנית הבלעדית של מוצרי נוקיה בישראל. באמצעות יורוקום הקים אלוביץ' את ספקית האינטרנט "אינטרנט זהב" וב-2006 את חברת השיחות הבינלאומיות "סמייל 012". ב-2009 מכר אלוביץ' את סמייל 012 ליוסי מימן תמורת 1.2 מיליארד ש"ח.
בשנת 1998 הצטרף לקבוצה שהקים איש העסקים עזרא הראל והחברות ישפאר, גילת ובזק, שהתארגנה לקבלת רישיון לאספקת שידורי טלוויזיה רב-ערוצית באמצעות לוויין תקשורת בישראל - חברת די.בי.אס שירותי לווין (1998) בע"מ. אלוביץ' החזיק בתחילה 10% ממניות הקבוצה, ב-2000 רכש את חלקו של איש העסקים לוני הרציקוביץ' שהחזיק 20% באמצעות חברת "ישפאר", החברה החלה לפעול ב-28 ביולי 2000 תחת המותג yes. בספטמבר 2000 חתם על הסכם עם קבוצת "גילת די.בי.אס", שהחזיקה ב-15% ממניות yes, לרכישת מניותיה בחברה, במטרה להפוך לבעל השליטה. הקבוצה ביקשה תמורתן לא יותר מסכום ההשקעה בהן, כ-70 מיליון ש"ח. על פי ההסכם הייתה העסקה אמורה להיות מושלמת בתוך 180 יום ממועד החתימה, אך יורוקום לא עמדה בהתחייבותה לבצע את העסקה ולפעול להשלמתה, והחל סכסוך משפטי. במרץ 2010 רכש לבסוף אלוביץ' את השליטה ב-yes מכל בעלי המניות האחרים, למעט בזק שהמשיכה להחזיק 49%. עם זאת היה אמור למכור את אחזקתו כתנאי לעסקת בזק.
בשנת 2000 הקים את חברת "אופק העולם החדש", במטרה להקים רשת תקשורת פנים ארצית שתתחרה בבזק. ההשקעה הדרושה בפרויקט נאמדה בחצי מיליארד דולר אך הוא בוטל לאחר שלא הצליח לגייס משקיעים.