בדור הראשון לאניסות הקימו הרב יוסף כהן ומולא כודאדאד בתי כנסת, כל אחד במרתפו. הרב מרדכי שהיה רב הקהילה בדור השני לאניסות פתח בביתו בית כנסת נוסף וכך עשה גם רבי בנימין אמינוף. בבית הכנסת שניהל במרתפו, לימד הרב מרדכי את הנערים המצטיינים דינים והלכות, תלמידים אלו הפיצו את מה שלמדו במרתפים ובבתי כנסת אחרים. לבית הכנסת הקטן הגיע הציבור מדי שבת לשמוע את דרשת פרשת השבוע מפי הרב.
כשאביו נפטר החליפו בכיסא הרבנות במשהד בשנת 1883. כרב העדה פסק עבור בני עדתו, סידר קידושין בסתר, מהל את בני הקהילה ובהיותו שוחט ובודק גם הבטיח שחיטה כשרה, הרב לא לקח כסף מהקהילה על פעלותיו אלא התקיים מחנות שהקים.
פעילותו של הרב מרדכי יחד עם יתר רבני הקהילה והמלמדים שבה, עזרו לשימור היהדות במשהד. רק יהודים בודדים קיבלו עליהם את האסלאם מרצון.
הרב התכתב עם רבני ירושלים ושלח להם עזרה כספית, וכך כתב לו הרב יעקב שאול אלישר:
בשנת ה'תרפ"ז (1927) עלה רבי מרדכי לארץ ישראל. רבי מרדכי נפטר בירושלים בה' בתמוז התרצ"ו ונטמן בהר הזיתים.
בנו הרב רפאל אקאלר הנהיג את קהילת משהד לאחר עליית אביו ארצה. הרב רפאל שמש כרב, שוחט, דרשן ומוהל. בהנהגתו סייעו בני העדה לפליטי יהדות בוכארה שברחו מברית המועצות בראשית שנות השלושים לעלות ארצה. הרב עלה לארץ ישראל בשנת 1949 (התש"ט), ובכ"ט בניסן תש"י נפטר.
בנו משה פרסם בשמו את הסיבה להתאסלמות הקהילה:
ספריו.
רבי מרדכי כתב גם ביאור לכמה מספרי התנ"ך, ביאור המצוי בכתבי יד, ועוד כמה חיבורים שלא זכו לראות אור, ביאורו על התורה בשלבי הוצאה לאור.
בז'ז'ינסקי
בז'ז'ינסקי (בפולנית: Brzeziński) הוא שם משפחה.
חיים קשלס
חיים קֶשָלֶס (בבולגרית: Хаим Кешалес; 1 באוקטובר 1907, פלובדיב, נסיכות בולגריה – 9 ביולי 1977, בת ים, ישראל) היה היסטוריון, חוקר תולדות יהדות בולגריה. קשלס נמנה עם ראשי מפלגת פועלי ציון והתנועה הציונית בבולגריה שלאחר מלחמת העולם השנייה ובהמשך, שירת כדיפלומט מטעם מדינת ישראל, עת כיהן כקצין העלייה של ישראל בבולגריה. חתן פרס יצחק בן-צבי לשנת תשל"א בתחום קהילות ישראל במזרח.
קורות חיים.
חיים קשלס נולד בפלובדיב ליצחק שהיה מורה לעברית, מחנך ואיש ציבור בבולגריה ולחנה לבית כהן. בנעוריו, הצטרף ל"הסתדרות לשפה ולתרבות העברית" בראשות אלברט רומנו. ב-1925 הצטרף לתנועת השומר הצעיר וב-1936 הצטרף למפלגת פועלי ציון. במהלך מלחמת העולם השנייה שימש איש קשר למשלחת הארץ ישראלית בקושטא שתפקידה היה ליצור קשרים עם הקהילות היהודיות בארצות הכיבוש, ולהוציא לפועל פעולות עזרה והצלה.
ב-18 בספטמבר 1944 לאחר הפיכת חזית המולדת כוננה מחדש ההסתדרות הציונית בבולגריה והוקמה מחדש מפלגת פועלי ציון. קשלס נמנה עם חמשת ראשי ועד המפלגה. ביולי 1948 מונה חיים קשלס לקצין העלייה בבולגריה מטעם ממשלת ישראל. במקביל, כיהן כנציג הסוכנות היהודית לבולגריה. קשלס כיהן בתפקידו עד 15 בנובמבר 1948 עת עלה לישראל.
בעת כהונתו התחוללו מאבקי שליטה על מנגנוני העלייה כאשר "התא הקומוניסטי היהודי" בחזית המולדת פעל להשתלטות על מפעל העלייה לישראל ושיבושו. באופן רשמי הועבר ניהול נושא העלייה לידי הקונסיסטוריה היהודית שנשלטה על ידי הקומוניסטים. עם זאת שייקה דן שליח המוסד לעלייה ב' לבולגריה רקם קשרים אישיים עם שלטונות בולגריה וראשי מנגנוני הביטחון של המדינה. בשל קשריו ריכז שייקה דן בפועל את העלייה מבולגריה. חיים קשלס לא זכה לשיתוף פעולה מספק מהגורמים השונים בבולגריה ותפקידו נותר כמעט ריק מתוכן.
לאחר עלייתו לישראל עסק בחקר תולדות יהודי בולגריה, היה חבר מערכת ושותף לכתיבת הכרך העוסק ביהדות בולגריה באנציקלופדיה של גלויות. בשלהי שנות ה-60 של המאה ה-20 החל בהוצאה לאור של עבודתו המרכזית, עת הופצו בהדרגה חמשת כרכי "קורות יהודי בולגריה". כרך שישי נכתב, אך לא הוצא לאור. ספריו, בעיקר אלו העוסקים בהיבטים שונים של בולגריה המודרנית ומציגים גם כרוניקות שלחלקן היה שותף, היוו בסיס ואסמכתאות למחקרים מאוחרים יותר. בשנת תשל"א זכה בפרס יצחק בן-צבי בתחום קהילות ישראל במזרח. בנימוקי מתן הפרס נכתב בין השאר:
מאידך הייתה גם ביקורת על מחקריו שטענה שסגנון כתיבתם האקדמי לקוי, ומשום שהספרים העוסקים בהיסטוריה המוקדמת של הקהילה התבססו על מקורות שחלק מקביעותיהם לא התקבלו במחקר המודרני, כגון חלק ממחקריו של שלמה אברהם רוזאניס.
את ארכיונו תרם לארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי שבאוניברסיטה העברית.
חיים קשלס היה נשוי ללאה לבית ביבאס ואב לחנה ויצחק. קשלס ורעייתו הלכו לעולמם ב-9 ביולי 1977.
Flying Bulgar Klezmer Band
Flying Bulgar Klezmer Band (להקת הכליזמר של הבולגרים המעופפים), בימינו The Flying Bulgars(הבולגרים המעופפים) היא להקת פולק ומוזיקת עולם קנדית המתמחה
בעיבודים ריקודיים ומבדחים של מנגינות כליזמר קלאסיות וקטעים מקוריים המבוססים על מסורת הכליזמר והפולקלור ממזרח אירופה והבלקן. הלהקה, שהוקמה בשנת 1987 על ידי החצוצרן והמלחין דייוויד בוכבינדר, משתמשת גם ביסודות של רוק, ג'אז וסלסה
ההרכב העכשווי של הלהקה כולל את דייוויד בוכבינדר, דייב וול, מקס סניט, פיטר לוטק, טניה גיל וויקטור בייטמן.
ההיסטוריה של הלהקה.
The Flying Bulgars היא להקה מטורונטו. היא שיחקה תפקיד חשוב בטרנד של "תחיית הכליזמר" שהתחילה בשנות ה-1980 המוקדמות, בכל העולם, לרבות בקנדה. מייסדה בשנת 1987 היה החצוצרן והמלחין דייוויד בוכבינדר, המנהל אותה עד היום יחד עם הזמר דייב וול (Dave Wall). הלהקה קמה בזמנו על רקע ההתעוררות מחדש של העניין בתרבות היידיש בצפון אמריקה.
דייוויד בוכבינדר למד אצל אמני ג'אז ידועים כמו פרדי סטון, קני וילר, מוחאל ריצ'רד אברמס.
הוא למד לנגן סגנונות שונים של מוזיקה בת זמננו ופרץ לזירת הבידור כמלחין של מוזיקת סרטים ומוזיקת קונצרטים.
בהרכב השתתפו: הפסנתרנית והאקורדיוניסטית אוולין דאטל ובעקבותיה סאשה לומינסקי, נגן אקורדיון שניגן שלוש שנים בתזמורת הצבא האדום, המתופף באקי ברגר, חבר לשעבר של להקת הפאנק Rough Trade מטורונטו ואחריו ג'ון לנרד, הכנרת (פידלר) אן לדרמן, נגנית הגיטרה באס אקוסטית לורה סיזר, נגן הקלרינט מרטין ואן דר ון, הזמר אלן מארוביץ, ולאחריו הסולנית אדריאן קופר. היא הוחלפה בהמשך בסולן הקולי הנוכחי דייב וול, שהתמחה בעבר בגוספל,מוזיקת נשמה וריתם אנד בלוז והגיע ל"בולגרים המעופפים" מלהקת הרוק האלטרנטיבי הקנדית Bourbon Tabernacle Choir איתה הקליט 3 תקליטורים.
למתופף הנוכחי של הלהקה, מקס סניט, יש להקה משל עצמו. הוא התמקד בעבר במוזיקה לטינו-אמריקאית וניגן עם מקצוענים כמו הקובני הילריו דוראן.
טניה גיל היא פסנתרנית ומלחינה בשביל להקות ג'אז. נגן הבאס, ויקטור בייטמן, ששב ללהקה אחרי היעדרות ארוכה, ידוע על עבודתו עם אינספור אמנים בסוגות של ג'אז, פולק, מוזיקת עולם ופופ.
פיטר לוטק הוא נגן סקסופון טנור וסופרן וקלרינטן שניגן בכמה תזמורות פילהרמוניות.
בשנת 2008 הקבוצה חגגה את 20 שנות קיומה ופרסמה את התקליטור השישי שלה בנובמבר 2008.
גם חומר מוזיקלי מקורי עם שירים שנכתבו בהתחלה באנגלית מוצג עם סאונד פולק/אלטרנטיבי עם יסודות מבוססים על נושאים יהודים.
בשנים האחרונות שאפה הלהקה להיפתח לקהלים רחבים יותר. נעזרה בין השאר בסאונד המתוזמר שהוקלט בעזרתו של דייב נויפלד.
Flying Bulgars ממזגים ביצירותיהם אהבה למסורת עם מחויבות חסרת מורא לניסויים מוזיקליים שמשכו אליהם מעריצים ברחבי קנדה ובעולם. הם השתתפו בפסטיבלים כמו Folk on the Rocks בילונייף, WOMAD במורקומב, אנגליה, טולווד במינכן, וBell Atlantic Jazz Festival בניו יורק, הפסטיבלים האשכנזים השנתיים בטורונטו וברבים אחרים. הם הקליטו 6 תקליטורים שזכו למועמדויות לפרס Juno וסרטון וידאו שזכה לזמן אוויר משמעותי בערוץ הקנדי MuchMusic.
האלבום השישי Tumbling Into Light של The Flying Bulgars, יצא לאור בנובמבר 2009.
דיסקוגרפיה.
אלבומים:
גופמן
גופמן הוא שם משפחה שהוא הווריאנט הרוסי של השם הופמן.
אנטופגסטה (מחוז)
מחוז אנטופגסטה (בספרדית: Región de Antofagasta) הוא מחוז בצפון צ'ילה. שטחו 126,049 קמ"ר, והוא המחוז השני בגודלו במדינה, אחרי מחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה. הוא גובל במחוז טרפקה בצפון, במחוז אטקמה בדרום, בבוליביה ובארגנטינה במזרח, וכמרבית מחוזות צ'ילה - באוקיינוס השקט במערב. בירת המחוז היא העיר אנטופגסטה, שעל שמה הוא קרוי. בשנת 2017 התגוררו במחוז 607,534 תושבים.
גאוגרפיה.
המחוז נמצא בשטחו של מדבר אטקמה, המדבר הצחיח בעולם, ובחלקים ממנה כמות המשקעים השנתית אינה עולה על מילימטר אחד. חלקו המזרחי יותר של המחוז הוא חלק מהאזור האקולוגי של הפונה, האופיינית לאלטיפלאנו - הרמות הגבוהות של הרי האנדים. חלקים ניכרים מהאזור הם בגובה של למעלה מ-3,000 מטר, וחלק מפסגותיו מכוסות שלג. בשל צחיחותו של אזור, כמה אגמים קדומים הפכו במרוצת השנים למדבריות מלח, בהם מדבר המלח השלישי בגודלו בעולם, סאלאר דה אטקמה, ששטחו כ-3,000 קמ"ר, והמדבריות הקטנים יותר, סאלאר דה טאלאר (476 קמ"ר) וסאלאר דה קרקוטה (108 קמ"ר). אגמים אחרים לא יבשו לחלוטין, אך הם מכילים מים מליחים.