לפי גישה זו, השתוקקות לדבר מה מתבטאת בעוררות פסיכולוגית וגופנית. במפגש עם אדם שאליו קיימת משיכה (גופנית או אחרת), קיים פרץ כמעט מידי של תשוקה. עוררות זו מתגברת במהירות אך גם דועכת באופן מהיר יחסית. בשיאה של העוררות, התשוקה פוחתת ובהדרגה אנו "מתרגלים" לרגשותינו בכל הנוגע לאותו אדם. התשוקה היא חלק ממעגל המשיכה המינית - ארבעה שלבים המרכיבים את מערכות היחסים אצל כל בני האדם, כאשר אחד מהשלבים זוהי התשוקה. טענה זו תוקפה בעזרת מדדים רבים על ידי חוקרים בתחום. המסקנה הייתה שיש שלב שבו האדם חווה הרגשת תשוקה וזה מובע באמצעות הפרשה של הגוף או בהתנהגות מגוונת של האדם. תהליך זה הוא פיזיולוגי. פרויד טען שגם הפיזיולוגיה וגם הפסיכולוגיה שלנו מוליכות אותנו לדחפים ותשוקות ומדובר בתהליך נפשי פיזיולוגי מולד ולא תלוי חברה.
הגישה התרבותית.
גישה זו גורסת כי תשוקה היא חוויה תלוית הקשר. נשיקה למשל, תקבל משמעויות שונות בתרבויות שונות. אם אדם מסוים יקיים יחסים עם מספר אנשים, כל אדם שהוא יקיים יחסים עמו, יקבלו משמעות שונה.
השילוב בין הגישות.
הסקסולוג אלפרד קינזי טען כי תשוקה היא טבע פזיולוגי הנובע בתוכנו אך לחברה השפעה רבה; היא משפיעה על תחושות האדם ותשוקותיו ולמעשה מגדירה לנו משהו ספציפי בו נחשוק. קינזי מבחין בין שני סוגי תשוקות:
תאוריית הרדט לסיווג תשוקות מיניות.
גילברט הרדט הוא אנתרופולוג המתמחה במיניות וזהות מגדרית - תלויות תרבות ופרופסור למיניות באוניברסיטת סן-פרנסיסקו. אחד ממחקריו הגדולים נערך בגינאה החדשה על שבט ה'סמביה' (שם בדוי לשבט שחקר), שם הוא בחן את השפעותיהן של התרבות והחברה על יצירת משמעויות מיניות והתנהגות על פיהן. רבים רואים במחקרו שם את הדוגמה הבוטה ביותר לחוסר השפעתן של חוויות ילדות על ההעדפה המינית.
הרדט מציין שלושה סוגים של תשוקה:
הטענה היא כי הבחירה איך נחיה היא השילוב בין שלושת השלבים שהוזכרו. אצל רוב בני האדם השלבים משתלבים יחדיו כאשר שני השלבים הראשונים מופיעים בדרך כלל בשלבים יותר מוקדמים של החיים בעוד שהשלב השלישי מופיע מאוחר יותר.
עדויות ביו-פסיכולוגיות.
עדות מחקרית חדשה מייחסת הבדלים אינדיבידואליים בתשוקה המינית של בני אדם לשונות גנטית. ממצאי המחקר עשויים לסייע לבני אדם להבין את מיניותם וכן לטפל בהפרעות מיניות. המחקר מספק לראשונה נתונים המראים כי הבדלים פשוטים ברצף ה-DNA משפיעים על התשוקה המינית, על העוררות ועל התפקוד המיני ומובילים להבדלים ולגיוון בתכונות הגנטיות הנראות לעין. מעט מאוד ידוע על הבסיס הביולוגי להבדלים בין בני אדם בהתנהגות מינית נורמלית. השינויים המשמעותיים ביותר בביטוי המיניות האנושית מיוחסים היסטורית להתנהגות נלמדת או לבעיות פסיכולוגיות.
מחקרים מראים כי להבדלים אינדיבידואליים בהיבטים רבים של המיניות האנושית, בדומה לתכונות אנושיות אחרות, יש בסיס מוצק בתחום מדעי המוח. המחקר הוא פרי מאמצים משותפים של חוקרים בראשותו של הפסיכולוג פרופ' ריצ'רד אבשטיין, ראש מרכז שיינפלד לגנטיקה אנושית בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית ומבית חולים הרצוג ושל קבוצת מחקר בראשותו של פרופ' חיים בלמקר מהיחידה לפסיכיאטריה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
הפרעות בתשוקה המינית.
הפרעות בתשוקה המינית עלולות להיגרם עקב גורמים פסיכולוגים או נפשיים של אחד מבני הזוג או בעקבות מערכת היחסים בין בני הזוג. לעיתים, הפרעה בתשוקה היא סימפטום ראשוני להתחלה של מחלת הדיכאון. גם מצבי לחץ יכולים לגרום לירידה ואף להעלמות תחושת יצר התשוקה.
גורם נוסף שיכול להפריע לתשוקה המינית הם ההורמונים המיוצרים על ידי הבלוטות בהפרשה פנימית; לא ידוע בדיוק כיצד הם פועלים על מנגנון התשוקה אך מה שידוע הוא כי האנדרוגנים הזכריים דוגמת הטסטוסטרון הנוצרים באשכים (ובשחלות) קשורים ביצר המיני אצל שני המינים.
מכאן, שהפרעה בתשוקה מינית עלולה להיווצר בעקבות רמת טסטוסטרון נמוכה מהתקין. תופעה זו מופיעה בדרך כלל בגיל מבוגר בשלב בו הגוף מייצר, באפן טבעי, פחות הורמונים. במהלך חילוף החומרים של הטסטוסטרון הוא עלול להיהפך לאסטרוגן ובכך לגרום לירידה בתשוקה המינית. סיבות נוספות לירידה בתשוקה המינית הן סיבות נפשיות שבדרך כלל נובעות מגורמים סביבתיים: שומן, גודל חזה, חרדות והשפעות שלאחר הלידה.
Geni הוא אתר גנאלוגי המהווה גם רשת חברתית מקוונת.
האתר עלה לרשת האינטרנט ב-16 בינואר 2007 בגרסת בטא. נכון לדצמבר 2010 נרשמו לשירות למעלה מ-5.8 מיליון משתמשים שיצרו למעלה מ-98.6 מיליון פרופילים של קרובי משפחתם. לדברי מפעילי האתר, בג'ני יש מספר הקשרים הגדול ביותר מבין אתרי האינטרנט העוסקים בנושא וזאת בזכות מנוע גרפי ומנוע חיפוש פנימי מובנה. מנוע החיפוש מחפש מאפיינים דומים ובראשם כתובות דואר אלקטרוני. אם נמצאת זהות בין פרופילים בעצי משפחה שונים מקבלים מעלי הפרופילים הצעת איחוד היוצרת (אם מאשרים אותה) עץ משפחה נרחב.
המשקיעים במיזם הם קרן הון הסיכון Charles River Ventures שהשקיעה כ-10 מיליון דולר וקרן הון הסיכון "The Founders Fund", שהשקיעה עד סוף 2008 כ-1.5 מיליון דולר.
כל משתמש רשום יכול להזמין לעץ המשפחה שלו קרובי משפחה, המזוהים בעזרת כתובת הדואר האלקטרוני. הזנת כתובת שולחת הזמנה באופן אוטומטי.
בנובמבר 2012 נרכשה Geni על ידי MyHeritage.
ב-11 בינואר 2016, כמות הפרופילים באתר עברה את המאה מיליון.
סוגי מנויים.
בתחילתו האתר אפשר שימוש בחינם ברוב השירותים שלו. אך לקראת סוף 2011 האתר הגביל את החינמיות של שירותים אלו. סוגי המנויים באתר:
בהתחלה שני סוגי המנויים הראשונים הגבילו גם את מספר בני המשפחה שניתן להוסיף, אך הגבלה זו הוסרה לקראת סוף 2012.
אלתור במוזיקה
אמנון הירדן
אמנון הגליל
אמנון מצוי
אמנון מצוי (שם מדעי: "Coptodon zillii") הוא מין של דג ממשפחת האמנוניים שבסדרת הדקראים והוא חלק מקבוצת דגי האמנון הלא-טקסונומית. דג זה נפוץ במימי אפריקה והמזרח התיכון לרבות ישראל בה הוא מצוי בעיקר בכנרת וכן בנהר הירדן.
מאפיינים.
אורך הדג עד 40 ס"מ והוא בעל ראש גדול, שפתיים מגודלות וסנפיר גבי היוצר מפרש קשתי עד לסנפירי השת המוגבהים. הזנב קטן בהרבה אך שריר ועוזר לדג לנוע קדימה. צבעו חום-ירקרק כשהקשקשים מובלטים והסנפירים כחלחלים. הבטן לבנה ותחתית הראש ורודה-אדומה.
הדג שוכן במקווי מים עומדים, נהרות איטיים ולעיתים נמצא אפילו בלגונות לצד החוף. בדלתת הנילוס הדג מגיע כמעט עד לחוף, מה שהופך אותו לאחד ממיני האמנוניים הנדירים החיים במים מלוחים או מליחים. הדג יכול לשרוד גם במים בטמפרטורה של מעל 36 מעלות.
הדג ניזון מאצות ומזואופלנקטון שהוא מסנן עם לסתותיו. הצעירים טורפים זחלי חרקים.
כמו מרבית האמנוניים זהו מין מונוגמי והנקבה בונה קן ומטילה בו ביצים.
טברנון סימון כנרתי
טברנון לסתני
אמנונית יוסף
Sinatra and Strings
Sinatra and Strings הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-31 של סינטרה, והרביעי שיצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס.
האלבום מכיל בלדות רומנטיות והוא נחשב לאחד מאלבומיו החושניים ביותר של סינטרה. קולו הקטיפתי והליווי התזמורתי הכבד התאימו לבלדות, שלחלקן היה זה הביצוע השני של סינטרה.
היה זה האלבום הראשון עם המעבד המוזיקלי דון קוסטה. האלבום זכה להצלחה מסחרית והגיע למקום החמישי במצעד המכירות האמריקני.
לורנס פישבורן
לורנס ג'ון פישבורן השלישי (באנגלית: Laurence John Fishburne III; נולד ב-30 ביולי 1961) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון זוכה פרס אמי ופרס טוני, במאי תיאטרון, מחזאי ומפיק אפרו-אמריקאי.
קריירה.
פישבורן החל את קריירת המשחק שלו כאשר היה בן 7 ושיחק בתפקיד אורח באופרת הסבון של רשת ABC "לחיות את החיים" בכיכובה של ג'ודית לייט.
הוא מוכר בעיקר בזכות תפקידו בדמותו של מורפיאוס בטרילוגיית המדע הבדיוני "מטריקס" ומתפקידו בדמותו של פיוריוס בדרמת הפשע האפרו־אמריקאית "החבר'ה מהשכונה".
פישבורן הוא השחקן האפרו־אמריקאי הראשון שגילם את דמותו של אותלו בסרט קולנוע, כאשר הופיע בסרטו משנת 1995 של אוליבר פארקר.
פישבורן זכה בפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה על תפקידו במחזה בשם "שתי רכבות נוסעות" בשנת 1992, וכן בפרס אמי לשחקן אורח בסדרת דרמה על הופעתו בסדרת הטלוויזיה "טרייבקה" משנת 1993.
בשנת 2022 גילם את דמותו של דוני בחידוש השלישי של ברודוויי למחזה "אמריקן באפלו" פרי עטו של דייוויד מאמט.
רוברטו דונדוני
אלקאיד
אלקאיד (בכתיב לועזי: Alkaid מערבית "המוביל"), נקרא גם בנטנאש או η (אטא) בדובה הגדולה, הוא הכוכב בקצה הזנב של הדובה הגדולה (או בקצה היצול של העגלה הגדולה). לאלקאיד דרגת בהירות נראית 1.84, והוא הכוכב השלישי בבהירותו בדובה הגדולה ואחד הכוכבים הבהירים בשמים.
ציון באייר η (אטא) ניתן לו מכיוון שיוהאן באייר ציין את שבעת כוכבי הקבוצה הבהירים על פי מיקומם ממערב למזרח ולא על פי בהירותם. מקור שני השמות של הכוכב מתייחס לזיהוי עתיק של הקבוצה כשלוש מקוננות (הכוכבים אלקאיד, מיזר ואליות) העומדות ליד מיטת המת (הכוכבים דובהה, מראק, פקדא ומגרז). שמו המלא של הכוכב בערבית היה "אל-קאיד בנאת אל-נאש", כלומר המקוננת המובילה, וממנו נגזרו שני השמות.
אלקאיד מהווה את כוכב התקן לפיו מוגדרת המחלקה הספקטרלית B3V.
תכונות.