מקדש איראווטסווארה הוא מבנה ריבועי נוסף שהושלם בשנת 1166. החצר הפנימית ששרדה היא כמעט שישה ריבועים צמודים בצלע של 35 מטר, ובסך הכל כ-107 מטרים על 70 מטרים. ה"ננדי " וה נמצאים מחוץ לחצר המקדש הראשית הזו והם מיושרים עם ציר המזרח-מערב של המקדש הראשי.
המקדש מסווג כ"קראקויל" (Karakkoil), מקדש שעוצב בדמות מרכבות המקדש ששימשו בתהלוכות סביב המקדש במהלך פסטיבלים. קודש הקודשים הוא ריבוע שאורך צלעו 12 מטרים, עם קירות עבים שעליהם מבנה העל של הווימאנה (מגדל המקדש) מתנשא לגובה של 24 מטרים. שביל ההקפה המקובל בהינדואיזם לא הוכן סביב קודש הקודשים, כפי שנמצא במקדש הגדול של תנג'אבור ובמקדש גנגאיקונדה. במקום זאת, שביל זה נמצא בחצר. קודש הקודשים (, garbha-griya, מילולית "בית הרחם") מחובר למוקה-מנדפה דרך הארדה-מנדפה (סוגי אולמות במקדש ההינדי) הנתמכת על עמודים, ומוקף על ידי שתי (רוחות שומרי הסף) מסיביות. המהא-מנדפה הוא מלבן שמידותיו 24 על 79 מטרים, עם שש שורות של עמודים בצד ימין (ארבעים ושמונה סה"כ). אלו כוללים תבליטים וגילופים מורכבים. לכיוון מזרח למהא-מנדפה נמצאת האגרה-מנדפה המכונה גם רג'אגמבהירן-טירו-מנדפאם על שם הקיסר. אולם זה מעוצב כמו מרכבה על גלגלים עשויים אבן, הנמשכת על ידי סוסי אבן. העיצוב דומה למקדש נריטה-סבהא (אולם ריקודים קהילתי) של מקדש צ'ידמבארם ומקדש השמש בקונארק ליד פורי, במדינת אודישה.
המדרגות המזמרות.
לאגרה מנדפה יש מרפסת ריבועית צמודה של 7 מטר. יש בה מדרגות מגולפות מעוטרות שכיוונם ממזרח למערב. למדרגות יש מעקות מגולפות בצורה מורכבת. כאשר צועדים או דורכים עליהן, הן מייצרות תו מוזיקלי. לכן הן מכונות "המדרגות המזמרות".
פיסול.
במקדש זה יש כמה גילופי אבן מעולים. אף על פי שמקדש זה קטן בהרבה ממקדש בריהאדיסוואראר או ממקדש גנגאיקונדה, הוא מעודן יותר. הגובה והפרופורציות של כל היחידות אלגנטיות כשהפסלים השולטים בארכיטקטורה. הכן של באליפיתה צמוד למקדש קטן המכיל את דמותו של גנש.
התבליטים לאורך בסיס המקדש הראשי מספרים את סיפוריהם של שישים ושלושה ה, קדושי תנועת הבהקטי של השיוויזם.
על הקירות החיצוניים של המקדש הראשי גומחות פיסול, חמש מכל צד, כשהאמצעית גדולה יותר מהאחרות. בגומחות מוצגות דמויותיהם של אלים הינדים שונים, כאשר הגומחה האמצעית בכל צד מראה את שיווה בהיבטים שונים.
מקדשים אחרים.
בפינה הדרומית-מערבית של החצר נמצאת מנדפה ובה ארבעה מקדשים. באחד מהם מוצגת דמותו של (אל השאול). צמוד למקדש זה לוחות אבן גדולים המפוסלים בדמויותיהן של שבע האימהות. הקמת מקדש נפרד לדווי (לקשמי), מעט מאוחר יותר מהמקדש הראשי, מעידה על הופעתו של מקדש אמאן כמרכיב חיוני במתחם המקדש בדרום הודו.
היסטוריה.
המקדש נבנה על ידי רג'ארג'ה השני, קיסר צ'ולה. הוא שלט באימפריה של צ'ולה בין השנים 1146 ל-1172. בירת האימפריה, שהוקמה על ידי קודמיו, הייתה גנגאפורי, המכונה בכתובים מסוימים גם בשם גנגאיקונדה צ'ולפורם, על שם הנהר גנגס הקדוש והאלה המייצגת אותו. רג'ארג'ה השני, לעומת זאת, בילה את מרבית זמנו בעיר הבירה המשנית אייראטלי (Ayirattali), המכונה גם פזהייאריי (Pazhaiyarai) ורג'ארג'אפורי (Rajarajapuri). מתחם עירוני זה כלל את דראסורם, אתר מקדש איראווטסווארה. הוא היה פטרון הספרות הטמילית ומימן הקמת מקדשים הינדים חדשים באימפריה, במקום שיפורים והרחבות כפי שנהגו אביו וסבו. המקדש באייראטלי, אשר זכה לכינוי מקדש איראווטסווארה בכתובים הוא אחד ממקדשים אלו.
מקדש איראווטסווארה היה גדול בהרבה ממה שהוא עכשיו. על פי הכתובות היו בו שבעה רחובות ושבע חצרות, בדומה למקדש סרירנגם. כולם נעלמו, למעט החצר האחת עם המקדש הראשי ששרד. יש חורבות של גופורם וכמה מבנים במרחק מה ממתחם המבקרים הנוכחי המאשרים שהאתר נפגע קשות בשלב כלשהו כמו שאר המקדשים הגדולים והערים השונות מתקופת צ'ולה, כולל הבירה גנגאיקונדה צ'ולפורם.
הסיבות להרס זה אינן ברורות. לדברי וסאנתי, לדברי וסאנתי, מלכי שהביסו את הקיסרים משושלת צ'ולה בשלהי של המאה ה-13 "אולי הרסו את העיר גנגאיקונדה צ'ולפורם עד היסוד" כפעולת נקמה על התבוסות הקודמות שלהם. עם זאת, לא ברור מדוע מקדשים אחרים נהרסו ומקדש זה נשאר, ומדוע, יש כעשרים כתובות מאוחרות יותר שמקורם באימפריות צ'ולה, פנדיה ואימפריית ויג'איאנגר המעידות על מתנות שונות ומענקים למקדש זה, אם בעבר הרסו את המקום הזה. תאוריה חלופית קושרת את ההרס לפשיטות, לביזה ולמלחמות, במיוחד עם הפלישה לעיר הבירה והטריטוריות של השושלת, שהיו בעבר חלק מאימפריות צ'ולה ומדוראי, על ידי צבאות סולטנות דלהי בפיקודו של המפקד המוסלמי בשנת 1311, ואחריו בשנת 1314, ומוחמד אבן טוגלאק בשנת 1337. בתקופה אחר כך פרצו מלחמות בין המלכים ההינדים לבין הסולטאנים המוסלמים שהחליפו את הסולטנות של דלהי והקימו מדינות חדשות כמו הסמוכה (1335–1378). אימפריית ויג'איאנגר הביסה את סולטנות מדוראי בשנת 1378, ומקדש זה, יחד עם מקדשים אחרים מתקופת צ'ולה, חזרו אז לשליטתם של מלכים הינדים שתיקנו ושיקמו רבים מהם.
לקריאה נוספת.
על המקדשים של צ'ולה קיימת ספרות ענפה, והרשימה להלן מכסה רק חלק ממנה. לרשימה מקיפה יותר מומלץ לעיין בערך המקביל בוויקיפדיה באנגלית.
The Battle Of Evermore
יחסי קרואטיה–שוודיה
יחסי קרואטיה–שוודיה הם יחסי החוץ בין קרואטיה ושוודיה. שתי המדינות חברות ב ובאו"ם.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-16 בינואר 1992, זמן קצר לאחר התנתקותה מיוגוסלביה. ב-29 בינואר אותה שנה פתחה שוודיה שגרירות בזאגרב, אשר הייתה בין חמש השגרירויות הראשונות שנפתחו בה, ובשנת 1993 פתחה קרואטיה את שגרירותה בסטוקהולם. בשנת 1995 הצטרפה שוודיה ל, ובשנת 2013 גם קרואטיה הצטרפה לארגון. בין התאריכים 16–18 באפריל אותה שנה ערכו קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, ואשתו המלכה סילביה ביקור רשמי בקרואטיה.
יחסים כלכליים.
חילופי הסחר בין קרואטיה ושוודיה הם קטנים יחסית. היצוא של קרואטיה לשוודיה בשנת 2013 הסתכם ב-0.48 מיליארד קרונה שוודית. הייצוא של שוודיה לקרואטיה באותה תקופה הסתכם במיליארד קרונה שוודית. בין השנים 1993–2016, שוודיה הייתה במקום ה-12 מבחינת השקעות זרות בקרואטיה. הייצוא של קרואטיה לשוודיה מורכב בעיקר ממוצרי מכונות וריהוט. הייצוא של שוודיה לקרואטיה מורכב בעיקר מציוד טלקום, מכונות ומזון.
באוגוסט 2014, חנות הרהיטים השוודית איקאה פתחה חנות כלבו בזאגרב. זה היה בית הכלבו הראשון של איקאה בקרואטיה ובמדינות יוגוסלביה לשעבר. בין החברות השוודיות הגדולות הפועלות בקרואטיה נמנות ABB, Electrolux, אריקסון, SKF, Tele2 וטטרה פאק.
תיירות.
ענף התיירות הוא אחד הענפים החשובים בקרואטיה. בשנת 2014 ביקרו בקרואטיה 192,113 תיירים משוודיה. בשנת 2015 ביקרו במדינה 203,660 תיירים משוודיה.
יחסי סין–קרואטיה
יחסי סין–קרואטיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין סין לקרואטיה.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-13 במאי 1992. נשיא קרואטיה סטייפן מסיץ' ערך ביקור ממלכתי בסין ב-16 במאי 2002, ואילו נשיא סין חו ג'ינטאו ערך ביקור ממלכתי בקרואטיה ב-19 ביוני 2009.
ב-21 במאי 2007 ביקרה שרת החוץ הקרואטית קולינדה גרבר-קיטרוביץ' בבייג'ינג.
יחסים כלכליים.
הרפובליקה העממית של סין יחד עם יפן היא השותפה החשובה ביותר של קרואטיה במזרח אסיה. היקף הסחר בין שתי המדינות בשנת 2013 היה 1.495 מיליארד דולר, כאשר הייצוא הקרואטי היה בסך 105 מיליון דולר, ואילו הייצוא הסיני היה בסך 1.390 מיליארד דולר.
תרבות וחינוך.
שיתוף הפעולה החינוכי והתרבותי בין שתי המדינות נשמר במסגרת ההסכם לשיתוף פעולה תרבותי שנחתם במרץ 1993.
אוניברסיטת זאגרב מציעה מגמות לימודי סינולוגיה מאז אוקטובר 2004, ואילו האוניברסיטה ללימודי חוץ בבייג'ינג מציעה מגמה לקרואטית.
מכון קונפוציוס בזאגרב נפתח במאי 2012.
במאי 2013 חתמו סין וקרואטיה על "תוכנית לשיתוף פעולה בחינוך לתקופת 2013–2016", והעניקו מלגות שנתיות לסטודנטים סינים וקרואטים.
ראלף טיילר סמית'
ראלף טיילר סמית' (באנגלית: Ralph Tyler Smith; 6 באוקטובר 1915 – 13 באוגוסט 1972) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, שמונה למלא את מקומו של אוורט דירקסן בסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אילינוי במשך כשנה בין 1969–1970.
ביוגרפיה.
סמית' נולד בגרניט סיטי שבאילינוי. סמית' למד במכללת אילינוי וסיים את לימודיו ב-1937. בזמן היותו סטודנט שם הוא היה חבר באחווה "החברה הספרותית פי אלפא". לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס שבמיזורי, והתקבל ללשכת עורכי הדין המדינתית בשנת 1940.
בעקבות ההתקפה על פרל הארבור, התגייס סמית' אל כוחות המילואים של צי ארצות הברית והוזעק לתפקיד פעיל ביולי 1942. סמית' קודם לדרגת נושא דגל ימי צבאי באוקטובר אותה שנה ומילא את שירותו הצבאי עד ינואר 1946. הוא שב לאוולטון שבאילינוי וחידש את עיסוקו בעריכת דין. בשנת 1954 הוא נבחר לבית המחוקקים של אילינוי.
עם מותו של אוורט דירקסן, מושל אילינוי ריצ'רד אוגילבי מינה את סמית' למלא את מקומו של דירקסן בסנאט של ארצות הברית. תקופתו בסנאט נעה בין 17 בספטמבר 1969 ל-16 בנובמבר 1970. בבחירות המיוחדות ב-1970 התמודד למילוי שארית כהונתו של דירקסן, אך הפסיד לעדלי סטיבנסון השלישי, מועמד המפלגה הדמוקרטית. כשסמית' התמודד מול סטיבנסון, הרפובליקנים בקולג' יוטה שלחו סטודנט בן 19 אנונימי בשם קארל רוב לנהל את מסע הבחירות של סמית'.
סמית' נפטר באוולטון ונטמן בבית העלמין סאנסט היל.
לשחרר את שולי