בפברואר 1941 פוטר רשיד עאלי אל כילאני, על ידי העוצר העיראקי עבד אל-אילה, והוחלף בטה אל-האשמי באותה תקופה התגבש סביב המופתי ואל-כילאני ועד פעולה חשאי של שיבעה אישים, שכלל קציני צבא בכירים, המכונים "מרובע הזהב", ובראשם סלאח א-דין א-סבאע', וכן אישים פרו-נאצים, לרבות שוכת. באפריל 1941 ביצע הוועד הפיכה צבאית בעיראק, הדיח את העוצר עבד אל-אילה ואת ראש הממשלה אל-האשמי ומינה את אל-כילאני לראש הממשלה. בממשלה זו מונה שוכת לשר ההגנה.
עד מהרה הגיע אל-כילאני לעימות צבאי עם הבריטים, סביב דרישתו כי אלו יסלקו ידם מהבסיסים בעיראק בהם הותר להם להחזיק על פי ההסכם האנגלו-עיראקי. עם פרוץ המלחמה האנגלו-עיראקית במאי 1941 נשלח שוכת על ידי אל-כילאני לאנקרה, לנסות ולהשיג את תמיכתה של טורקיה בעימות, וכן לחדש את הקשר עם פון פאפן. שליחות זו כשלה, ושוכת לא הצליח לקבל את שיתוף הפעולה של הטורקים.
לאחר תבוסת צבא עיראק במלחמה האנגלו-עיראקית, בסוף מאי 1941, נמלט שוכת לאיראן ומשם לדרום אפריקה שם נאסר על ידי השלטונות לתקופה של חמש שנים. שוכת מת בבגדאד במאי 1980.
המשחק של גנרל בלוטו
המשחק של גנרל בלוטו הוא משחק מוכר בתורת המשחקים. זהו משחק סכום אפס, בו על השחקנים לחלק משאבים מוגבלים על פני מספר טריטוריות (שדות קרב).
רקע.
משחק מסוג זה, הוצע על ידי בורל כבר בשנת 1921.
המשחק קרוי על שמו של גנרל בלוטו, דמות דמיונית שעלתה מכתביהם של גרוס וואגנר (1950).
הגרסה הקלאסית של המשחק (שהתפתחה בשלב מאוחר יותר), מתארת קרב בין הכוחות הכחולים, בראשם גנרל בלוטו, לבין הכוחות האדומים, שמנהיגם הוא קפטן קיז'ה.
חוקי המשחק והסברים.
הכוחות נאבקים על כיבוש שטח המורכב מ-K שדות קרב שונים.
גנרל בלוטו מפקד על N חיילים, בעוד שקפטן קיז'ה מפקד על M חיילים.
אם המשחק סימטרי (כאשר N=M), ערך המשחק הוא אפס.
אם כן, כל שחקן מנסה למקסם את מספר שדות הקרב בהם יזכה, תחת אי הידיעה של חלוקת הקצאת יריבו.
דוגמה למשחק בלוטו.
קיימים 3 שדות קרב (K=3). ברשותו של גנרל בלוטו 4 חיילים (N=4) ולקפטן קיז'ה 4 חיילים (M=4).
נבחן את ההקצאה הבאה:
הכוחות הכחולים של בלוטו: (4,0,0)
הכוחות האדומים של קיז'ה: (2,1,1)
ניתן לראות שהחלוקה הנ"ל מביאה לניצחון 1:2 לטובת הצבא האדום.
פתרונות אפשריים למשחק.
נבחן מהם הפתרונות האפשריים למשחק, עבור הדוגמה הנ"ל. אם כל אחד מן המפקדים משחק בצורה אסטרטגית, כיצד עליהם לחלק את חייליהם?
ניתן לראות שלכל שחקן יש חמש עשרה אסטרטגיות אפשריות:
(4,0,0),(2,2,0),(3,1,0),(2,1,1),(0,4,0),(0,0,4),(2,0,2),(0,2,2),(3,0,1),(1,0,3),(1,0,3),(1,3,0),(0,1,3),(0,3,1),(1,2,1),(1,1,2).
כל האסטרטגיות הן למעשה פרמוטציות של ארבע האסטרטגיות הימניות ביותר: (4,0,0),(2,2,0),(3,1,0),(2,1,1).
נראה את האסטרטגיות האפשריות במטריצה הבאה (ב - ניצחון לבלוטו, ק - ניצחון לקיז'ה, ת - תיקו):
מכיוון שבדוגמה שלנו לשני השחקנים אותו מספר חיילים, מסימטריה, ערך המשחק הוא 0. התבוננות במטריצה לעיל, מראה שאין אסטרטגיה טהורה המבטיחה תשלום 0 (כלומר, ניצחון או תיקו) ולכן בדוגמה זו אין אסטרטגיה אופטימלית טהורה. עובדה זו אינה מפתיעה, שכן - לעיתים קרובות, לא קיים שיווי משקל נאש באסטרטגיות טהורות. לרוב, כמו בדוגמה לעיל, עבור מספר גדול של שדות קרב ומספר חיילים גבוה, לכל אסטרטגיה טהורה ניתן למצוא אסטרטגיה טהורה אחרת שמנצחת אותה. במקרים כאלו, האסטרטגיה האופטימלית נתונה באסטרטגיות מעורבות ולא באסטרטגיות טהורות.
בדוגמה זו, שיווי משקל באסטרטגיות מעורבות מתקבל אם נבחר בהסתברות 1/9 בכל אחת מן האסטרטגיות הבאות: (2,2,0),(2,0,2),(0,2,2),(3,1,0),(3,0,1), (1,0,3),(1,3,0),(0,1,3),(0,3,1).
בנוסף, אפילו אם קיים שיווי משקל באסטרטגיות טהורות, ככל שמספר החיילים גדול יותר, כך יהיה קשה יותר לחשב אותו, וזאת בשל מספר האסטרטגיות האפשריות הרבות העומדות בפני כל שחקן. עבור K=3, כאשר N=M=8, לכל שחקן 45 אסטרטגיות אפשריות. כאשר N=M=13, קיימות 105 אפשרויות ועבור N=M=20 קיימות 231 אסטרטגיות אפשריות.
מספר האסטרטגיות עבור כל שחקן עם n חיילים ו-k שדות קרב אפשריים הוא:
formula_1
ננו-טוקסיקולוגיה
ננו-טוקסיקולוגיה הוא ענף בטוקסיקולוגיה העוסק בחקר הרעילות של ננו-חומרים (ננו-חלקיקים). עם התפתחות הננוטכנולוגיה נתגלו ופותחו חומרי ננו רבים, תוך כך נוצר הצורך להבין את פוטנציאל הנזק הסביבתי של חומרים אלו. יישום ננו-חומרים במחקר ובתעשייה מחייב הבנה עמוקה של השפעת חומרים אלו על בריאות בני האדם ועל סביבת החיים. הידע הנצבר בתחום זה מאפשר לקבוע כללי בטיחות ביישום ושימוש בננו-חומרים.
רקע.
ננו-טוקסיקולוגיה הובילה למהפכה בתחום רעילות חומרים. ניתן לחלק את הננו-חלקיקים למס' קבוצות: צינוריות פחמן (carbon nanotubes), נגזרות של חלקיקי בערה כמו פיח (דיזל), חלקיקים הנוצרים מהתפרצויות געשיות ועוד. ננו-חלקיקים הם חומרים פעילים מאוד ומסוגלים להגיב עם סביבתם גם כאשר מיוצרים מחומרים אינרטיים (חומר שאינו מגיב עם סביבתו) כמו זהב.
רעילות ננו-חלקיקים, שקוטרם קטן מ-100 ננומטר, היא גבוהה יותר מחלקיקים גדולים יותר. מאחר שלננו-חלקיקים שטח פנים גדול יחסית לנפחם, כמות קטנה של חלקיק ננומטרי הנספגת בגוף באה במגע עם מספר מולקולות גדול יותר בסביבתה, בהשוואה לחלקיקים גדולים יותר בעלי אותה מסה. עקב כך חומרים אלו יכולים להוביל להגברת התגובה הדלקתית, למשל ברקמת הריאות. במחקרים שנעשו בעבר נמצא כי חלקיקי דיזל פגעו במערכת הלב במודל של עכברים.
ננו-חלקיקים יכולים להעתיק את מיקומם ממקום המצאם לאתרים מרוחקים, כמו למשל הדם והמח. בשל עובדה זאת חל שינוי באופן ההתייחסות להשפעתם של ננו-חלקיקים על רקמות הגוף. לכן, יש צורך לבחון את השפעתם באזורים נוספים בגוף כגון מח, דם, כבד, עור ומעי בנוסף לריאות.
אופן פיזור הננו-חומרים בגוף.
גודלם המזערי של הננו-חלקיקים מאפשר להם לחדור בקלות רבה יותר לתוך גוף האדם מאשר חלקיקים גדולים יותר. אולם, השאלה העיקרית העומדת בעינה היא כיצד מתנהגים חלקיקים אלו בתוך הגוף? התנהגות החלקיקים תלויה בגודל, בצורה ובשטח הפנים. בשל גודלם המזערי שטח המגע עם הרקמה הסובבת גדל ובעקבות זאת גדלה פעילותם. כמות רבה של חלקיקים יכולה להוביל לעומס על התאים הבולעניים בגוף (מאקרופאגים), המעכלים והורסים גופים זרים. כתוצאה מכך נגרמת תגובת דחק המובילה להתפתחות דלקתית ולהחלשת מערכת החיסון כנגד גורמי מחלה אחרים.
ננו-חלקיקים אשר אינם מתפרקים או שקצב התפרקותם איטי, יכולים להצטבר באיברי הגוף. בנוסף הם בעלי פוטנציאל להפרעה לתהליכים ביולוגים בתוך הגוף. שטח הפנים הגדול של הננו-חלקיקים, בחשיפתם לרקמות ונוזלי הגוף, גורם לספיחה מיידית של מקרומולקולות בהם הם נתקלים ובכך משפיעים על מנגנוני ויסות של אנזימים וחלבונים אחרים.
ננו-חלקיקים מסוגלים לחצות ממברנות ביולוגיות, רקמות ואיברים בעוד שחלקיקים גדולים יותר אינם מסוגלים. ננו-חלקיקים יכולים לחדור לזרם הדם על ידי שאיפה או בליעה, לחדור את מחסום הדם-מח (BBB-blood brain barrier) ולהצטבר ברקמותיו. ישנם מספר ננו חומרים היכולים לחדור דרך העור. עור פגוע אינו מחסום יעיל לננו-חלקיקים לכן אקנה, אקזמה, פצעי גילוח או כוויות שמש קשות עלולים להאיץ את ספיגת הננו-חלקיקים דרך העור. ננו-חלקיקים בזרם הדם יכולים להגיע לכל חלקי הגוף כולל המח, הלב, הכבד, הכליות, הטחול, מח העצם, ומערכת העצבים. בניסויים ברקמות אנושיות ותרביות תאים הראו כי ננו-חלקיקים הם רעילים כתוצאה מהגברת התגובה החימצונית (צורות מחוזרות של חמצן היכולות לגרום נזק לתאים), ייצור ציטוקינים דלקתיים ומוות של תאים. בניגוד לחלקיקים גדולים יותר, ננו-חלקיקים יכולים לחדור למיטוכונדריה ולגרעין התא. מחקרים הציגו את הפוטנציאל לגרימת מוטציות לדנ"א על ידי ננו-חלקיקים ולגרימת נזק למבנה המיטוכונדריה היכולים לגרום למוות התא.
השפעה אימונולוגית של ננו-חומרים.
תשומת לב מועטה הופנתה כלפי הפוטנציאל האימונוגני של הננו חלקיק. חלקיקי הננו יכולים להפעיל את מערכת החיסון ולגרום לתגובה דלקתית, אלרגיה, או אפילו להשפיע על תאי מערכת החיסון בצורה מזיקה או מועילה (דיכוי מערכת החיסון במחלות אוטואימוניות ושיפור התגובה החיסונית בחיסונים). עדיין נדרשים מחקרים נוספים בתחום.
מחקרים ננו-טוקסיקולוגים.
בהיעדר תקנים קונבנציונליים לננו-חלקיקים, ישנם הרבה מוצרים רבים העלולים להיות מסוכנים לבני אדם. מחקר מדעי שפורסם מראה כי ננו-חומרים הם בעלי פוטנציאל להיות רעילים לבני אדם או לסביבה. בדיקות שנערכו בשנת 2004 על ידי דוקטור אווה אוברדורסטר, חוקרת רעילות סביבתית, בשיתוף עם אוניברסיטת Southern Methodist בטקסס, נמצא כי דגים אשר נחשפו לפולרנים למשך 48 שעות במינון נמוך של 0.5 חלקים למיליון סבלו מנזק מוחי נרחב. בנוסף הדגים הציגו שינוי בסמנים גנטיים (גן או מקטע דנ"א שמיקומו ידוע בכרומוזום וניתן לעקוב אחר הורשתו) בכבד, דבר המעיד על פגיעה פיזיולוגית כללית. מחקר שנערך במקביל הראה כי שימוש בפולרנים גרם להרג פרעושי מים אשר מהווים חוליה חשובה בשרשרת המזון הימית.
גודלם הזעיר של ננו-חלקיקים מאפשר להם לחדור בקלות גדולה יותר לתוך רקמות חיות, יותר מאשר רעלנים הידועים כיום משום שהממברנות הביולוגיות אינן סלקטיביות להן. ננו-חלקיקים יכולים לחדור לגוף על ידי שאיפה, בליעה, ספיגה דרך העור והזרקה. בנוסף, חלקיקים אלה עלולים בכוונה או בטעות להשתחרר מחומרים המושתלים ברקמה חיה.