אלימלך בינדיגר (ה'תר"ך, 1865 - ה'תרפ"ה,1925) היה רב העיר שינאווא ולאחר מכן כיהן כאדמו"ר בעיר דעש. הוא היה נכדו של הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם אשר ייסד את חסידות שינאווא.
תולדותיו.
אלימלך בינדיגר נולד בשנת ה'תר"ך (לערך) בפולין. אביו, הרב אלעזר בינדיגר, היה רב בעיר שינאווא. סבו מצד אביו, היה הרב שמואל זנוויל בינדיגר שכיהן כרב בעיר בארדיוב. סבא-רבא שלו, הרב ברוך אברהם בינדיגר, כיהן כרב בעיר האנשווייץ. אימו של הרב אלימלך הייתה הרבנית חיה שרה, בתו של הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם, שהיה אבי שושלת חסידות שינאווא ובנו של הרב חיים הלברשטאם, מייסד שושלת חסידות צאנז.
הרב אלימלך נישא לרבנית פייגא, בת הרב משה הלברשטאם שהיה האדמו"ר משינאווא. בנם היחיד היה הרב חיים אלעזר בינדיגר שהיה רב בעיר שינאווא. בנם נישא לרבנית רייצא, בת הרב מנחם מענדל הלברשטאם שהיה האדמו"ר מסטרפקוב.
רבנות.
בבחרותו, כשהתחנך אצל סבו, הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם, עבר הרב אלימלך לעיר צאנז בשנת ה'תרס"ו. אחרי שהתגורר בעיר זו הוא היגר לעיר שינאווא, שם כיהן כרבה של העיירה.
בעיר דעש הפך הרב אלימלך בינדיגר לאדמו"ר חסידות דעש, והמשיך לכהן בתפקיד זה גם כשהיגר לעיר וורסהלי. הרב נפטר בוורסהלי בשנת ה'תרפ"ה (לערך).
פארק אירופה
פארק אירופה (בגרמנית: Europa-Park, "אוירופה-פארק") הוא פארק השעשועים הגדול ביותר בגרמניה, והשני בגודלו באירופה. הוא ממוקם ביישוב רוּסט במדינת באדן-וירטמברג בדרום-מערב גרמניה, בסמוך לעיר פרייבורג.
הפארק מסוגל להכיל כ-60,000 מבקרים ביום. בשנת 2017 ביקרו בפארק כ-5.7 מיליון מבקרים; מספר המבקרים בפארק הוא השני בגודלו באירופה, אחרי דיסנילנד פריז
בפארק נמצאים 13 רכבות הרים, העתיקה מביניהן היא "Alpenexpress Enzian" () והחדשה מביניהן היא "Ba-a-a Express".
ב-28 בנובמבר 2019 נפתח פארק מים מקורה בשם "Rulantica" בצמוד לפארק שכולל 25 אטרקציות מים הכוללות 17 מגלשות מים.
אטרקציות.
בפארק מעל ל-100 אטרקציות ומתקנים שונים ומגוונים, ובהם כ-13 רכבות הרים שונות.
כל אזור בפארק קרוי על שם מדינה אירופית אחרת (כמו: צרפת, ספרד, איסלנד, פורטוגל, גרמניה ואיטליה), מעוצב בהתאם, וקיימות בו מסעדות שמגישות אוכל מאותו מטבח מקומי. לדוגמה: ב"ספרד" יש אורוות ובהן סוסים אמיתיים ומסעדות שמגישות צ'ורוס, וב"איטליה" יש פיצריות.
בנוסף, בפארק יש 3 עולמות: עולם הילדים, עולם האגדות ועולם ההרפתקאות.
בפארק שלל רכבות הרים, מתקני ילדים, שיט בסירות, מסעדות, הופעות, תערוכות, מלונות, סרטים, אנימטרוניקים ועוד.
תחבורה.
פארק אירופה מצויד בשלושה סוגי רכבות המסיירות בפארק:
השרפה בפארק.
ב-26 בנובמבר 2018 פרצה שרפה באזור אחזקה שהתפשט במהירות אל עבר המתקן "The Pirates of Batavia". תחילה, הפארק נשאר פתוח פרט לאזורי השרפה, אולם ככל שהתפשטו הלהבות, הפארק כולו פונה ללא נפגעים, פרט לשבעה לוחמי אש שנפצעו באורח קל כתוצאה משאיפת עשן.
אלימלך ויסבלום (רודניק)
רבי אלימלך ויסבלום (ר' מיילך רודינקער, תקע"ז, 1817 - י"ט בטבת תר"ט, 1849) היה אדמו"ר גליציאני, נינו של רבי אלימלך מליז'ענסק.
ביוגרפיה.
בנו של רבי מנחם ישכר בער מפשבורסק בנו של רבי אלעזר בנו של רבי אלימלך מליז'נסק. בילדותו נסע לחצרו של רבי נפתלי מרופשיץ. היה ידידו של רבי חיים מצאנז. נישא לבתו של הגביר יצחק מרודניק. גיסו היה הרב צבי יוסף טייטלבוים רבה של רודניק.
לאחר פטירתו של רבי נפתלי מרופשיץ החל לכהן באדמו"רות ברודניק. בהמשך התיישב בלנצהוט. בתקופה זו התפרסם שמו כ"פועל ישועות" ורבים שיחרו לחצרו.
נפטר בסוקולוב ונקבר בה. בנו היחיד, רבי אלעזר ויסבלום, החל לכהן אחריו.
דברי תורתו ותולדותיו יצאו בספר "דבש השדה".
אליעזר הורוביץ
רבי אליעזר הורוביץ (ה'תק"ן, 1789/1790 - ג' בחשוון ה'תרכ"א, אוקטובר 1860) היה בנו של הרב נפתלי צבי הורוביץ, מייסד שושלת חצר החסידות רופשיץ. הרב אליעזר היה מייסד שושלת חסידות דז'יקוב והאדמו"ר הראשון בשושלת.
תולדותיו.
נולד בגליציה, לרב נפתלי צבי הורוביץ – מייסד שושלת חסידות רופשיץ. סבו של הרב אליעזר היה הרב מנחם מענדל רובין מלינסק, "מענדלע מלינסק". אמו של הרב אליעזר הייתה הרבנית רבקה גולדהמר, בתו של הנגיד צבי הירש גולדהמר מדוקלא.
אחיו של הרב אליעזר הורוביץ היו הרבנים אברהם חיים הורוביץ (נפטר ה'תקצ"א–1830/1831) ויעקב הורוביץ (מעליץ) (נפטר ה'תקצ"ט–1838/1839). אחותו של הרב אליעזר הייתה הרבנית רייצא הורוביץ, אשת הרב אשר ישעיה רובין.
הרבנות והאדמו"רות.
בנעוריו למד אצל אביו, אצל הרב נפתלי צבי הורוביץ ואצל הרב ישכר בר מרדושיץ. לאחר מכן היה גם תלמיד של הרב צבי הירש מרימנוב. כמו כן היה חזן בבית הכנסת ברופשיץ.
נישא לחיה בת הרב יחיאל מיכל רוזנפלד מראווה רוסקה. הוא לא שימש כרב של עיר כלשהי עד שנת ה'תר"ח (1847/1848). בשנה זו ייסד את חסידות דז'יקוב בעיר טרנובז'ג שבדרום-מזרח פולין. בסוף ימיו נודע כאדם המרבה להסתגר עם עצמו.
נפטר בג' חשוון ה'תרכ"א, ובנו הרב מאיר הורוביץ הוכתר כממלא מקומו כאדמו"ר השני לחסידות דז'יקוב.
משפחה.
הרב הורוביץ נישא לרבנית חיה בת הרב יחיאל מיכל רוזנפלד מראווה רוסקה, בנו של הרב שלום רוזנפלד מקומינקא. ילדיהם:
Sony Music Entertainment
אטיין דבל
אטיין דבל (Etienne Debel; איזגם (Izegem), בלגיה, 21 בנובמבר 1931 - ישראל, 19 במאי 1993), היה שחקן, במאי תיאטרון, טלוויזיה וסרטים, מעצב במה, תפאורן, מתרגם ובעל גלריה דבל בירושלים.
חייו.
נעוריו ותחילת דרכו.
נולד בעיר איזגם, בחלק הפלמי של בלגיה. למד בבית ספר קתולי והוריו ייעדו אותו להיות כומר. בגיל 16, בתמיכת כומר-מורה שהבין לרוחו ושכנע את הוריו, עבר ללמוד תיאטרון בעיר גנט וסיים את לימודיו באקדמיה לתיאטרון באנטוורפן בהצטיינות יתרה. שיחק שם זמן מה בתיאטרון בתפקידים ראשיים.
בגיל 23 יסד בבריסל תיאטרון משלו, Het Vlaamse Schouwtoneel. את התיאטרון מימן מכספו הפרטי. אטיין דבל הושפע מאוד מרעיונותיו של ז'אן וילאר שיסד אז בצרפת את "התיאטרון הלאומי העממי" (TNPׁ) וכמוהו דגל בהבאת התיאטרון אל מחוץ לעיר הגדולה. בטנדר עבר עם שחקניו ממקום למקום בפלנדריה. לקראת כל הצגה הוציא לאור חוברת בשם "דיאלוג" (Dialoog). אחרי ההצגות התקיימו דיונים עם הקהל. הרפרטואר שלו כלל מחזות קלסיים מיוון ועד שייקספיר וקלייסט אך גם מחזות בני זמנו שנכתבו על ידי סופרים בלגיים או אחרים. הוא נאלץ לסגור את התיאטרון בשנת 1962 מטעמים כלכליים ועבר לעבוד כבמאי בטלוויזיה הבלגית בשפה הפלמית.
המעבר לישראל.
ב-1963 הגיע לתל אביב על פי הזמנת "הבימה" וביים את "כל אדם והאמת שלו" של פירנדלו עם חנה רובינא. באותה שנה ביים שם גם את "המלך נוטה למות" של אז'ן יונסקו עם נחום בוכמן. דליה רביקוביץ', אז מבקרת התיאטרון של "למרחב", כתבה: "חבל שאין לי שלוש ידיים להריע בהן לבמאי אטיין דבל".
ב-1964 התגייר והתחתן עם רות קופל שאותה הכיר בבריסל, כאשר עבדה בשגרירות ישראל שם. באותו הזמן עבד עם דן אלמגור על תרגום "קומדיה של טעויות" של שייקספיר בשביל "הבימה", לציון מאתיים שנה למות המחזאי. ההצגה רצה יותר ממאתיים פעמים. הוא המשיך לביים מחזות בתיאטרונים שונים בארץ ותסכיתים לרדיו ב"קול ישראל". כמו כן ביים בשנות ה-60 של המאה ה-20 סרטים למרכז ההסברה הישראלי: "צפת" ו"תכשיטים בישראל".
שירת בצה"ל ביחידת נ"מ.
ב-1965 קיים הזוג דבל מגעים עם ראש עיריית באר שבע, אליהו נאווי, על הקמת תיאטרון בעיר. על אף שהצליחו לגייס תרומות מיהלומן בלגי, ועל אף טקס השקה שבו השתתפה חנה רובינא, התוכנית לא יצאה אל הפועל.
היה במאי בצוות ההקמה של הטלוויזיה הישראלית והקים תיאטרון אוניברסיטאי ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים (1966-7). יחד עם אשתו רות ייסד וניהל את "גלריה דבל" בעין כרם (1973-1990).
ב-1993 הלך לעולמו ונקבר בהר המנוחות בירושלים. השאיר אחריו שני בנים, גיורא ויונתן ושני נכדים, עדי וליאור.
בעשר השנים האחרונות לחייו חקר את דמותה של הנסיכה החשמונאית ברניקי שהציתה את דמיונו.
קרא בשמה לפרקי זכרונות שכתב וגם למחזה שכלל בתוכו קטעים של סופרים אנגליים וצרפתיים. המחזה תורגם לעברית בידי רות דבל. ביוזמתו של פרופ' יהודה מוראלי, המחזה "ברניקי" (עוזרת- במאי: לי עברון) הועלה בפסטיבל התיאטרון של האוניברסיטה העברית ב-1993, מיד לאחר מותו של אטיין דבל.
לאחר מותו.
ארכיון אטיין דבל נתרם על ידי משפחתו למוזיאון וארכיון התיאטרון על שם גור באוניברסיטה העברית בירושלים. הספרייה שלו, שבה היו יותר מאלף ספרים חשובים (רובם בלועזית) על תיאטרון, פילוסופיה, סוציולוגיה ועוד נתרמה על ידי המשפחה, על פי בקשתו המפורשת של אטיין דבל, לבית-ספר לתיאטרון. באמצעות הקרן לירושלים הועברו הספרים לבית-הספר לתיאטרון חזותי בירושלים. הארכיון על פעילותו בבלגיה נתרם למוזיאון לתרבות פלמית באנטוורפן.
אליעזר זוסיא פורטוגל
רבי אליעזר זוסיא פורטוגל (פרטיגול; א' בחשוון תרנ"ח, 18 בדצמבר 1897, סקולן – כ"ט באב ה'תשמ"ב, 18 באוגוסט 1982, ארצות הברית) היה מייסד חסידות סקולען ואדמו"רה הראשון. ייסד את הרשת "חסד לאברהם" המסייעת לניצולי השואה. בבגרותו עסק בשחרור יהודים ממאסר בכלא השלטון הקומוניסטי.
ילדותו.
פורטוגל נולד בעיירה סקולן שבמולדובה לרב ישראל אברהם פורטוגל (שהיה תלמיד הרב ישעיה שור, בסוף ימיו היה רב קהילת העיר סקולן שבבסרביה) ולאמו, לאה ריזל בת הרב חיים שור אב"ד סלפקוביץ, בחבל פודוליה. הרב זוסיא היה חסיד בוהוש וסדיגורה.