על פי חוק מיוחד שהוגדר על ידי הממשל האמריקאי, תפקיד הארגון הוא איסוף מודיעין ותיאום פעולות שמירת הביטחון הלאומי של ארצות הברית. מנהל הארגון וסגנו ממונים ישירות על ידי הנשיא. הפיקוח על פעולות הארגון מבוצע על ידי ועדות שונות של הסנאט ובית הנבחרים, כל פעולות הארגון מבוצעות מחוץ לארצות הברית, אך במקרה הצורך בפעולה פנימית חייב הארגון לתאם את הדבר עם ארגון ה-FBI, האחראי על פעולות הפנים.
מבנה הארגון.
מנהל הארגון וסגנו ממונים ישירות על ידי נשיא ארצות הברית. הארגון מחולק לארבעה אגפים ראשיים, המתפקדים כאוספי מידע שטח ומידע לווייני:
להלן מבנה חלקי של הארגון:
ה-CIA בתרבות.
תיאורים בדיוניים של ה-CIA קיימים בספרים, סרטים ומשחקי וידאו רבים. חלק מבדיוני מושלך, לפחות בחלקים, על אירועים היסטוריים, בעוד שעבודות אחרות הן בדיוניות לחלוטין. סדרת הטלוויזיה צ'אק (2007), התבססה אך ורק על אדם שרואה בטעות הצפנות CIA סודיות והופך בסופו של דבר לנכס / התחייבות, ובהמשך על סוכן בסוכנות. הסרטים כוללים את מלחמת צ'רלי וילסון (2007), המבוססים על סיפורם של חבר הקונגרס האמריקני צ'רלי וילסון ואופר ה-CIA, גוסט אברקוטוס, שתמך במוג'הדין האפגני, וה"הרועה הטוב "(2006), סרט ריגול בדיוני שהופק וביים על ידי רוברט דה נירו מבוסס באופן רופף על פיתוח מודיעין נגדי ב-CIA. הדמות הבדיונית ג'ק ראיין בספריו של טום קלנסי הוא אנליסט של ה-CIA. "האמריקאי השקט" של גרהאם גרין עוסק בסוכן CIA הפועל בדרום-מזרח אסיה. בסדרת סרטי ג'יימס בונד בונד משתף פעולה לעיתים קרובות עם סוכן ה-CIA פליקס לייטר.
תיאורים בדיוניים של ה- CIA משמשים גם במשחקי וידאו, כמו תא הספלינטר של טום קלנסי, Call of Duty: Modern Warfare 2 ו- Call of Duty: Black Ops.
סי איי איי
הליגה הבויאוטית
הליגה הבויאוטית הייתה ברית פולייס בחבל בויאוטיה, ביוון התיכונה, בתקופה הארכאית והקלאסית ביוון העתיקה. בניגוד לערי מדינה גדולות אחרות דוגמת אתונה וספרטה לא התאחדה ביוטיה לכדי פוליס גדולה אחת, אלא נותרה קונפדרציה רופפת של מספר ערים שהתחרו ביניהן על השליטה בליגה. רוב הזמן תבאי הייתה הפוליס הדומיננטית בליגה.
הליגה הגיעה לשיא פריחתה באמצע המאה ה-4 לפנה"ס תחת הנהגתו של אפמינונדס, אך כשלה בהשגת הגמוניה ביוון. הליגה נחלשה במהלך מלחמת הקודש השלישית ופורקה על ידי אלכסנדר הגדול בעקבות הריסת תבאי בשנת 335 לפנה"ס. ערי הליגה המשיכו לשמור על קשרים ביניהם עד אשר שולבה בויאוטיה במאה ה-3 לפנה"ס בליגה האיטולית.
סוני
תאגיד סוני (באנגלית: Sony Corporation; ביפנית: ソニー株式会社; באפריל 2021 שונה שמה לקבוצת סוני, Sony Group) הוא תאגיד יפני רב-לאומי, שבסיסו ברובע מינאטו שבטוקיו. התאגיד מתמחה בעיקר בייצור ושיווק מוצרי בידור, בדגש על תחום האלקטרוניקה הביתית והמקצועית, אך המגוון העסקי שלו רחב יותר וכולל גם שירותים פיננסיים.
סוני היא אחת מהחברות המובילות בעולם במוצרי צילום, אלקטרוניקה, וקונסולות משחקי וידאו. בבעלות התאגיד גם חברה להפקת והפצת סרטים בשם סרטי סוני.
נכון לשנת 2021, עובדים בתאגיד 109,700 איש.
הסלוגן הנוכחי של החברה הוא: BE MOVED, הסלוגן הקודם (2009–2014) היה "make.believe". והסלוגן שלפניו (מ-2005), "like.no.other".
בדירוג ה"Global 500" של המגזין פורצ'ן, מוקמה החברה ב-2011 במקום ה-73.
החל מאפריל 2012, ונכון לשנת 2017, מנכ"ל ונשיא החברה הוא קאזו היראי, יו"ר הדירקטוריון הוא אוסאמו נאגאיאמה .
היסטוריה.
סוני נוסדה על ידי מסארו איבוקה ואקיו מוריטה ב-7 במאי 1946 בשם "Tokyo Tsushin Kogyo". השם השתנה לבסוף לסוני בשנת 1958.
בשנת 1960 ייסדה החברה את התאגיד האמריקאי שלה. בתקופה זו החלה החברה את דרכה כפורצת דרך בתרבות הארגונית שהייתה נהוגה ביפן באותה תקופה. כך למשל, נדהמו בכירי החברה לגלות מה רבה הניידות בשוק התעסוקה של ארצות הברית, ובהשראה מכך החלו לעודד בכירים ותיקים בחברות מתחרות להצטרף לסוני, ובתורה היוותה החברה השראה לחברות יפניות נוספות לנהוג כמוה. במהלך שנות ה-60, ה-70, וה-80, חברת סוני הייתה גורם משמעותי ביצוא של יפן לארצות הברית, והייתה בין הגורמים המשמעותיים לשינוי בתדמית האמריקאית על השוק היפני בעשורים אלו. תדמיתה של סוני - כחברה המוכרת מוצרים איכותיים - סייעה לחברה להתחיל למכור במחירים גבוהים ביחס למחיר השוק המקובל.
שינויים בחטיבות החברה.
כחברה שחולשת על מספר תחומים בשוק דינמי כמו שוק הטכנולוגיה העולמי, חברת סוני מבצעת מפעם לפעם השקעות שונות בתחומים שונים, וכן, צמצומים של חטיבות שונות של החברה שלא עומדות ביעדיהן.
בתחילת דרכה של החברה בשנות ה-40 של המאה ה-20, היא העסיקה 20 עובדים. מוצרם הראשון היה כריות חימום.
בשנת 1955 התרחבה החברה והחלה לייצר רדיו טרנזיסטורים והחל משנות ה-70 החלה לבצע השקעות בתחומים שונים, ביניהם ענף התקליטורים. בעשורים אלו ביססה עצמה כאחת מהחברות המובילות בעולם במוצרי צילום, אלקטרוניקה ועוד.
בשנת 1968 הוקמה חברת בת Sony Music Entertainment Japan לפעילות בתחום המוזיקה ובידור.
בסוף שנות ה-80 ביצעה סוני מספר השקעות בתחום הקולנוע, כשקנתה את קולומביה רקורדס ואת סרטי קולומביה.
בתחילת שנות ה-90 נכנסה החברה לתחום קונסולות המשחקים עם מכשירי הפלייסטיישן שפיתחה החברה. בשנת 1995 הוקמה Aniplex לריכוז פעילויות החברה בתחום אנימה.
בינואר 2006 הודיעה חברת מינולטה היפנית שהיא מוכרת את חטיבת הצילום שלה לחברת סוני. מצידה של סוני הרכישה נועדה לאפשר דריסת רגל בשוק מצלמות ה-DSLR, באמצעות קו מצלמות שנקרא Alpha, המבוסס על הטכנולוגיה של חברה מינולטה.
החל משנת 2011 החלה סוני לייצר טלפונים חכמים.
באפריל 2012 הודיעה סוני כי מאחר שנקלעה לקשיים כלכליים היא עתידה לצמצם ב-6% את כח העבודה העולמי שלה.
בפברואר 2014 הודיעה החברה על ארגון מחדש של החברה שבמסגרתה מכירת חטיבת המחשבים VAIO, הפרטתה של חטיבת הטלוויזיות שלה לחברה פרטית, ופיטורי 5,000 עובדים, זאת לאחר שהחברה הודיעה על צפי הפסד של 1.1 מיליארד דולר.
ב-25 בינואר 2016, סוני רכשה את חברת אלטייר הישראלית תמורת 212 מיליון דולר. בעת הרכישה, מדובר היה בעסקה הגדולה ביותר עד כה שנוגעת לאינטרנט של הדברים.
במהלך העשור השני של המאה ה-21 זכו סוני להישגים ופופולריות עם פיתוחים בתחום האוזניות ביטול רעשים.
סוני בפרשת ראיון סוף.
ב-10 באוקטובר 2014 התכוונה סוני לקיים את הקרנת הבכורה של הסרט הקומי ראיון סוף, שעלילתו סביב שני אנשי תקשורת אשר נשלחים לראיין את שליט קוריאה הצפונית, קים ג'ונג און, ובעקבות כך אנשי סוכנות הביון האמריקאית מנצלים זאת ומנחים אותם כיצד להתנקש בו.
במהלך חודש יוני של שנת 2014 סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית הודיעה כי ממשלת קוריאה הצפונית מבטיחה "נקמה חסרת רחמים" אם הסרט יופץ וקראה לסרט "מעשה בלתי נסבל של טרור ומלחמה".
בעקבות איומי האקרים על חברת סרטי סוני, מפיצת הסרט, דחתה החברה את הקרנת הבכורה ל-11 בדצמבר באותה שנה. בתחילה סוני לא נשמעה לאיומי ההאקרים, אך לאחר מתקפת האקרים עליה, שכללה בין היתר איומי טרור כשל ה-11 בספטמבר 2001 לכל בית קולנוע שיקרין את הסרט, הודיעה חברת סוני כי היא תפיץ את הסרט להקרנות במספר מצומצם של בתי קולנוע.
לאחר החלטתה של סוני, אישים רבים בהוליווד ומעריצים רבים כינו את המעשה של סוני "פחדני" ואמרו כי הוא מהווה כניעה לטרור ופגיעה בחופש הביטוי. הפרשה עוררה דיון ציבורי רחב, וסוני, להגנתם, טענו, שהגבלת הפצת הסרט לא הייתה תלויה בהם, שכן לא מעט רשתות קולנוע החליטו שלא להקרין בהם את הסרט.
שם החברה.
עם התבססות החברה ביפן, רצו מוריטה ואיבוקה כי חברתם תהיה בינלאומית ולכן החליטו לשנות את שם החברה לשם שיהיה קליט במדינות המערב.
השם סוני נבחר משילוב של המילה הלטינית sonus (צליל, קול) ומהמילה האנגלית - sonny (בן).
אולם השם sonney נשמע כמו soh-nee - ביפנית: עסק לא מצליח ולכן נפסל. כמו כן, הבעלים לא רצו ששם החברה יהיה בעל פירוש בכל שפה, וכך נבחר השם "סוני" (Sony). כמו כן הם בחרו לרשום את שמם באותיות לטיניות במקום בכתב היפני המסורתי. באותו זמן לחץ עליהם הבנק להקרא Sony Electronic Industries או Sony Teletech, אך אקיו מוריטה התעקש עד שהבנק הסכים לרשום את החברה בשם SONY.
חדשנות טכנולוגית.
חברת סוני הייתה במשך שנים סממן לחדשנות טכנולוגית, כשרשמה על שמה פיתוח מוצרים וטכנולוגיות מתקדמות כמו הרדיו טרנזיסטור הראשון בעולם, שפופרת המסך לטלוויזיות, "טריניטרון" ונגן הקלטות הנייד ווקמן לצד המצאות אחרות. חברת סוני נחשבת עד היום לחלוצה ומובילה בתחום האלקטרוניקה הבידורית, אך באותה מידה היא ידועה בקשיחותה בכל הקשור לשיתוף פעולה עם חברות אחרות על מנת לפתח סטנדרטים משותפים ובגביית סכומי כסף נכבדים עבור רישיונות להשתמש בפיתוחיה.
עובדה זו הובילה לכך שטכנולוגיות מסוימות, על אף היותן עדיפות טכנולוגית, ננטשו לטובת טכנולוגיות של חברות מתחרות. הדוגמה הבולטת לכך היא מלחמת הפורמטים בשוק מכשירי הקלטת הוידאו. שיטת "בטאמקס" שפותחה על ידי סוני נדחקה הצידה בשוק הביתי לעומת "VHS" שפותחה על ידי JVC, אף על פי ש-VHS נחותה טכנולוגית מ"בטאמקס". בשני העשורים האחרונים הרחיבה החברה את פעילותה ופנתה גם להפקת תכנים בנוסף לייצור מכשירי אלקטרוניקה.