לטענת מוסקה, המעמד השליט יהיה תמיד המיעוט אשר ממלא את הפונקציות החשובות במדינה, ושולט על מקורות העוצמה בה. המעמד הנשלט מאידך הוא הרוב, הנמצא תחת פיקוחו של המעמד השליט לו הוא נותן את הכלים לשלוט.
לפי מוסקה, מתקיימות שתי תופעות בולטות נוספות בגופים מדיניים. האחת, שבכל קבוצת מיעוט יהיה אדם אחד שיעמוד בראש המעמד השליט. אדם זה, לא חייב להיות האיש החזק מבחינת החוק, למשל, זה יכול להיות ראש החצר של המלך. השנייה, שעל אף כי הכוח נמצא בידי המיעוט, המדיניות של המעמד השליט תנווט בהתאם ללחצים שיפעיל ההמון. המעמד השליט לא יוכל לשלוט ללא תמיכה ולגיטימציה של ההמון וללא מעמד רחב שיבצע את פקודותיו.
שני יתרונות מרכזיים של המעמד השליט הם:
נוסחה מדינית
לפי מוסקה, הנוסחה המדינית היא זו שמשעתקת ומסייעת לאליטה להמשיך לשלוט בהמון. דהיינו, מעין מסכה שלובשת האליטה אשר מסייעת לה להצדיק את מיקומה המעמדי (סוציו-אקונומי) הרם, אך זו נשענת על הסכמה רחבה בציבור שהמסכה הזו מוצדקת.
לדידו של מוסקה, המעמד השליט הוא לא רק מיעוט, אלא מיעוט מאורגן במיוחד, היכול לפעול בתאום ולכן בהכרח יוכל לשלוט טוב בהמון. גם, אם מעמד שליט מסוים ייפול עקב מרי של ההמון נגדו, יקום מיעוט מאורגן אחר אשר ייקח את מושכות השלטון ויהפוך למעמד שליט.
שנית, לטענת מוסקה על המעמד השליט להיות בעל תכונה הנחשבת יקרת ערך בחיים החברתיים והפוליטיים של המדינה. אין זה אומר בהכרח כי למעמד השליט אכן יש את התכונה הנחשבת ליוקרתית, אלא כי ההמון מאמין או רואה במעמד שליט זה, כבעל תכונה זו.
לאונרד כהן
לאונרד נורמן כהן (באנגלית: Leonard Norman Cohen; 21 בספטמבר 1934 – 7 בנובמבר 2016) היה זמר-יוצר, מוזיקאי, משורר, סופר וצייר יהודי-קנדי. יצירתו התאפיינה בביטויי רגשות עזים, במורכבות מילולית ובמטאפורות. עבודתו השפיעה על מוזיקאים רבים בעולם, ולשיריו הוקלטו גרסאות כיסוי רבות. כהן עוטר באות מסדר קנדה (CC) והונצח כחבר היכל התהילה של הרוק אנד רול.
קורות חיים.
ילדות וראשית הדרך.
כהן נולד למשפחה יהודית ממוצא פולני וליטאי ממעמד הביניים במונטריאול שבמחוז קוויבק בקנדה. שמו העברי המלא הוא אליעזר בן ניסן הכהן. הוא גדל בווסטמאונט , צפונית-מזרחית למונטריאול ומשפחתו השתייכה לקהילת שער השמים. אביו, נתן, היה מהנדס חייט ובעל חנות בגדים, ונפטר כשלאונרד היה בן 9, ועל חינוכו הופקד סבו מצד אמו מאשה, הרב שלמה זלמן קלוניצקי. בגיל העשרה הקים כהן את להקתו הראשונה, "The Buckskin Boys", שניגנה בעיקר שירי פולק אמריקאיים.
בשנת 1951 החל כהן את לימודיו באוניברסיטת מקגיל, שם החל את קריירת כתיבת השירה שלו, כשהוא נתמך בקרן שהוריש לו אביו. ספר שיריו הראשון," Let Us Compare Mythologies" ("בואו ונשווה מיתולוגיות"), יצא לאור ב-1956. מי שהדריכו אותו בראשית דרכו בכתיבת שירה ועזרו גם בהוצאה לאור של הספר, היו המשורר היהודי-קנדי אירווינג לייטון, בין החשובים והחדשניים שבמשוררי קנדה, ששירתו הייתה בעלת השפעה רבה על כהן וכן המשורר לואיס דודק - "Louis Dudek".
ספרו השני, "The Spice Box of Earth" ("קופסת התבלינים של העולם"), פורסם ב-1961 והביא לו פרסום רב בקרב חובבי השירה בקנדה. לאחר שקיבל את התואר במקגיל, למד במשך סמסטר אחד בבית הספר למשפטים באותו מוסד ושנה אחת באוניברסיטת קולומביה הבריטית. כהן המשיך בכתיבת ספרים גם לאחר שעבר להתגורר באי הידרה שביוון. הוא פרסם קובץ שירים בשם "Flowers for Hitler" ("פרחים להיטלר", 1964) וכן את שני ספריו הראשונים "המשחק הכי אהוב" (1963) ו"מפסידנים יפים" (1966 על חייה של קטרי טקקויטה). שני האחרונים ראו אור בעברית בהוצאת אסטרולוג.
שנות ה-60 וה-70.
בשנת 1967 עבר כהן להתגורר בארצות הברית במטרה להפוך לזמר ולמלחין. שירו "Suzanne" הפך ללהיט, ולאחר הופעות בכמה פסטיבלי זמר נתגלה כהן על ידי מאתר הכישרונות של קולומביה רקורדס - ג'ון האמונד. האמונד "גילה" בין היתר גם את בוב דילן וברוס ספרינגסטין.
אלבומו הראשון, Songs of Leonard Cohen, יצא בשנת 1967. האלבום לא זכה להצלחה מסחרית גדולה בארצות הברית בשל כבדותו והמלנכוליות שלו, אך זכה לשבחים מקהל מאזיני הפולק. באירופה זכה האלבום להצלחה ונשאר בטבלת המצעדים האנגלית במשך כשנה. תופעה זו חוזרת ומאפיינת את חלקה הגדול של הקריירה המוזיקלית שלו.
אלבומו השני Songs from a Room שיצא ב-1969 הביא לו הצלחה. בו מוצגים כמה משיריו הידועים ביותר של כהן כגון "Bird on the Wire" ("ציפור על תיל"), שזכה ליותר מ-80 גרסאות כיסוי. בהמשך הוציא כהן שני אלבומים נוספים: Songs of Love and Hate ב-1971 (ממנו התפרסם במיוחד השיר Famous Blue Raincoat) ו-"Live Songs" ב-1973 (אלבום הופעות). בסוף שנות ה-60 ותחילת ה-70 הופיע כהן בסיבוב עולמי שכלל את צפון אמריקה ואירופה. בשנת 1972 יצא לסיבוב הופעות באירופה. ההופעה האחרונה בסיבוב הופעות זה נערכה בירושלים. ההופעה כמו גם השתתפותו של הקהל גרמה להתרגשות רבה בקרב כהן ולהקתו. סיבוב הופעות זה תועד ונערך לסרט ששודר ב-yes דוקו.
זיקתו הגדולה של כהן ליהדות ולמדינת ישראל הביאה אותו לישראל בשנת 1973 במהלך מלחמת יום הכיפורים ועד לכחודשיים לאחר סיומה. כהן הופיע עם שלישיית התאומים, מתי כספי ואילנה רובינא בפני חיילים במוצבים בחצי האי סיני. עם שובו לאולפן ההקלטות בשנת 1974 הוציא את האלבום New Skin for the Old Ceremony שהושפע מחוויותיו לאחר מלחמת יום הכיפורים. ניתן לראות השפעה זו בשירים "Who by Fire" ("מי באש"), המבוסס על קטע מתוך "ונתנה תוקף", אחד מפיוטי יום הכיפורים, וכן בשירים "There Is a War" ו-"Lover Lover Lover" (שנכתב במהלך סדרת הופעות בחזית כשהוא מלווה על ידי מתי כספי). אחד השירים המפורסמים ביותר באלבום זה הוא" Chelsea Hotel #2". דווקא שיר זה אינו קשור למלחמה, אלא נכתב בעקבות מותה של הזמרת ג'ניס ג'ופלין. בשיר מתאר כהן פגישה עם ג'ופלין במלון צ'לסי, מקום מפגש ידוע לאמנים באותה תקופה, ובו רשמים מאופיה ומהתנהגותה. השיר מתאר יחסי מין ארעיים וחסרי חשיבות בין ג'ופלין לכהן כדוגמה לאופן ההתייחסות של האמנים המפורסמים לאהבה.
בשנת 1977 יצא לאור האלבום Death of a Ladies' Man בהפקתו של פיל ספקטור (שנה לאחר מכן פרסם גם ספר שירים בשם דומה:" Death of a Lady's Man"). ההפקה הייתה גרנדיוזית ומשופעת בכלי ליווי ולא תאמה את סגנונו המינימליסטי של כהן עד אז, והאלבום הפך מיד מטרה לביקורות נוקבות. כבר בזמן הקלטת האלבום התגלעו חילוקי דעות בין כהן לספקטור, שהביאו בסופו של דבר להרחקתו של כהן מאולפני ההקלטות באמצעות אנשי ביטחון, בטרם הסתיימו הקלטות האלבום. עריכת השירים נעשתה על ידי ספקטור בלבד, ללא התייעצות עם כהן. כהן עצמו אמר על התוצאה כי היא "מגוחכת, אך גם חצי-גאונית". באלבום זה השתתפו בקולות רקע בוב דילן ואלן גינסברג.
כהן חזר לסגנונו המוכר ב-1979, עם יציאת האלבום Recent Songs (שירים מן הזמן האחרון), בו היה כהן שותף מלא בהפקה. באלבום נעשה שימוש בכלי נגינה מגוונים, בהם עוּד, מנדולינה וכינור צועני. ב-2001 הוציא גרסה נוספת של הופעות חיות לאלבום זה אשר הוקלטו במהלך סיבוב ההופעות של אותה שנה.
שנות ה-80 וה-90.
בשנת 1984 הוציא כהן את האלבום Various Positions, הכולל בתוכו את השיר "הללויה", שזכה לגרסאות כיסוי רבות. קולומביה-רקורדס סירבו להוציא אלבום זה בארצות הברית בשל מידת הפופולריות המעטה לה זכה כהן במדינה.
אלבום מחווה בשם "Famous Blue Raincoat" שהוציאה ב-1987 הזמרת ג'ניפר וורנס (אשר שימשה כקולות רקע לכהן במסעי הופעות קודמים), הביא לעלייה מיידית בפופולריות של כהן. שנה לאחר מכן הוציא את האלבום "I'm Your Man" (אני הגבר שלך), אשר זכה להצלחה הגדולה ביותר מאז אלבומו הראשון וכלל את אחד השירים המוכרים ביותר שלו "First We Take Manhattan" (תחילה נכבוש את מנהטן). האלבום נחשב כנקודת מפנה בקריירה המוזיקלית שלו, הן מבחינת הכלים (נעשה שימוש רב בסינתיסייזר) והן מבחינת המילים שהיו בחלקן ביקורת חברתית נוקבת. בסרט "Pump Up the Volume" ("רדיו חזק", 1990) הושמע השיר "Everybody Knows" (כולם יודעים) מתוך אלבום זה והצלחתו התפשטה גם בקרב קהל צעיר יותר.
ב-1992 הוציא כהן את האלבום The Future (העתיד) שמכיל טקסטים כמו-נבואיים וקוראים לשינוי בטרם יגיעו התחזיות הקודרות. שלושה שירים מהאלבום הושמעו בסרט המצליח "רוצחים מלידה".
למרות הצלחת אלבומיו האחרונים, החליט כהן לפרוש בשנת 1994 מעולם המוזיקה ועבר להתגורר במנזר זן בודיהסטי קרוב ללוס אנג'לס שבקליפורניה. בשנת 1996 אף הוסמך כנזיר וקיבל על עצמו את שם הדהרמה ג'יקאן, שמשמעותו ביפנית "שתיקה". כהן חי במנזר במשך 5 שנים, עד שנת 1999. לאורך השנים נתן מספר סיבות לעזיבתו את המנזר, בין השאר שהיה "נזיר חסר תועלת" לטענתו.
המאה ה-21.
בשנת 2001 הוציא אלבום חדש, "Ten New Songs". אלבום זה נחשב למלנכולי ביותר מבין אלבומיו. באוקטובר 2004 הוציא אלבום לרגל יום הולדתו ה-70 בשם "Dear Heather", בו שיתף פעולה עם זמרת הג'אז אנג'אני תומאס. ב-2006 הוציאה תומאס אלבום שנכתב במשותף עם כהן.
באוקטובר 2005 תבע כהן את המנהלת המוזיקלית הקודמת שלו, קלי לינץ', וטען כי מעלה בכספיו בסכום של מעל ל-5 מיליון דולר. במרץ 2006 זכה כהן בתביעה ונקבע כי על לינץ' לפצות אותו ב-9 מיליון דולר. אולם עקב בעיות כספיות של הנתבעת לא ברור אם כהן קיבל את הכסף.