הסרט מתחיל בכך שפרטרידג' מקבל מהפנטגון את סגן-אלוף ג'יימס בורטון שיפקח מטעמם על תהליך הבדיקות לנגמ"ש. סא"ל בורטון מעוניין לעשות את עבודתו אך הוא מגלה כי מפתחי הנגמ"ש מעגלים פינות ולא מאפשרים לו לבצע את עבודתו. הוא יורד לחקר האמת, החל מההיסטוריה של פיתוח הנגמ"ש שהחל 17 שנה קודם לכן ועד לביצוע בדיקות בפועל, ולא מסתפק בקבלת תוצאות הבדיקות. הוא מגלה כי פרטרידג' וכל האחראים על הפרויקט מונעים ממנו לבצע את עבודתו בגלל שהם מעוניינים להביא את הנגמ"ש לייצור - אז הם יקבלו קידום. לעומתם, סא"ל בורטון מעוניין לבדוק את הנגמ"ש כך שהחיילים שישתמשו בו לא ימצאו בסכנת מוות בתוכו.
לייב פופיק
חירבת חיזעה
מיהאי צ'יקסנטמיהאיי
מיהַאי צִ'יקסֶנְטְמִיהַאיִי (; 29 בספטמבר 1934 – 20 באוקטובר 2021) היה פסיכולוג אמריקאי ממוצא הונגרי, פרופסור לפסיכולוגיה חיובית באוניברסיטת קלרמונט. צ'יקסנטמיהאיי ידוע בזכות מחקריו על אושר, יצירתיות ו"זרימה" (Flow).
חייו.
צ'יקסנטמיהאיי נולד בעיר פיומה, אז בממלכת איטליה, כיום – בקרואטיה, למשפחה הונגרית. הוא בילה את ילדותו וצעירותו באיטליה. הוא היגר לארצות הברית בגיל 22, שם השלים לימודי תואר ראשון (1960) ודוקטורט (1965) באוניברסיטת שיקגו. צ'יקסנטמיהאיי כיהן כראש המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת שיקגו, ועד למותו היה מרצה באוניברסיטת קלרמונט.
זרימה.
צ'יקסנטמיהאיי ניסה להבין במחקריו כיצד אנשים חשים בעת הנאה עצומה, ומדוע. בעקבות כך פיתח תאוריה של "חוויה מיטבית" המבוססת על עקרון הזרימה. בספרו "זרימה - הפסיכולוגיה של החוויה המיטבית" (1990) טען כי אנשים הם מאושרים במידה הרבה ביותר כאשר הם במצב "זרימה".
צ'יקסנטמיהאיי טען שזרימה דומה להרגשה של להיות במקום אחר או מעין ריחוף. מצב הזרימה הוא חוויה מיטבית של הנעה פנימית בה האדם שקוע במעשיו. הוא טען שזוהי תחושה המוכרת לכל אדם ומאופיינת על ידי הרגשה של קליטה, מחויבות, מלאות וכישרון. במצב זה מתבטלים צרכים זמניים של זמן, מזון או אגו.
כדי להגיע למצב זה צריכה להיות התאמה בין רמת האתגר לרמת הכישרון. אם המשימה לביצוע היא קלה מדי או קשה מדי, לא תוכל להתרחש זרימה. אולם אם מדובר במשימה לא מאתגרת הדורשת כישרון מועט, תיווצר אדישות.
שליטה בחוויה הפנימית מאפשרת לקבוע את איכות החיים ולמעשה מהווה מאפיין של אושר.
מקלארן (פירושונים)
מיכל יהודה לפקוביץ
הקול היהודי
הקול היהודי הוא אתר חדשות ישראלי בבעלות עמותת "יהודים שמחים" מיצהר. האתר הוקם על ידי תלמידים של הרב יצחק גינזבורג בשנת 2010.
עורך האתר הוא אלחנן גרונר. מטרת האתר, כעולה מפרסומיו, היא "לייצר תקשורת עם אג'נדה יהודית ברורה, על רקע טשטוש הזהות הקיים היום בישראל". האתר מזוהה עם הימין הקיצוני.
באתר מובאות ידיעות העוסקות בסירוב אקטיבי ופסיבי לפינוי מאחזים וכדומה, וכן פרסומים התומכים בעבודה עברית.
ביוני 2017 הורשע אחד מעורכי האתר, אברהם בנימין, בעבירות של הסתה לאלימות והסתה לגזענות, ושוקי הס, שעמד בראש עמותה הקשורה לאתר, הורשע בעבירות של סיוע להסתה לאלימות וסיוע להסתה לגזענות, בגין פרסומים באתר ובעלונים מודפסים.
באותו חודש הוגש כתב אישום על הסתה לאלימות, נגד הרב יוסף אליצור, בגין מאמרים שפרסם באתר.
האתר מסקר את תופעת ההתבוללות בארץ ישראל ואת פעילות הארגונים להב"ה ויד לאחים שעוסקים במניעתה. במסגרת זאת עסק האתר ב"התבוללות בשירות הלאומי" וב"בעיות המשת"פים בשכונות".
ביולי 2018 יצא האתר בקמפיין מימון המונים באתר Giveback לשם הקמת מערכת תחקירים.
חשיפות האתר.
ביוני 2011 חשף האתר מסמך בחתימתו לכאורה של תא"ל ניצן אלון, הקורא שלא לשתף חיילים דתיים או מתנחלים במידע מתוכנן על פינוי. בתגובה פשטה המשטרה על משרדי המערכת ביצהר, החרימה ציוד ועצרה שלושה מאנשי האתר.
בינואר 2013 חשף האתר סרטון שתיעד חגיגת אירוסין שחגגו מחבלים פלסטינים בבית סוהר אשל. בעקבות החשיפה העביר השב"ס 27 אסירים לבידוד.
תחקיר שפורסם באתר באוקטובר 2019, חשף נתונים של משרד הרווחה על מספרן הגבוה של הקטינות שנעדרו ממוסדות חסות הנוער של משרד הרווחה.
באוקטובר 2020 חשף האתר כי ברחבי יו"ש מוצבים שלטים המזהירים את תושבי ישראל מכניסה כביכול לשטחי A הנמצאים בשליטה פלסטינית, ואוסרים עליהם נסיעה בכבישים המובילים לשטחים אלו, בעוד שחלק משלטים מתייחסים לשטחי B הנתונים בשליטה ביטחונית ישראלית (כגון הכפרים אום צפא, נעלין, בידיא, דיר אל-חטב, עין סיניא ואחרים), ולעיתים אף לשטחי C הנתונים בשליטה ישראלית מלאה (כגון הגן הלאומי סבסטיה), והובאה תגובת דובר צה"ל, לפיה הטעיה זו של הציבור נעשית במכוון, "בהתאם להערכת המצב בשטח, ניתוח האיומים ובהתאם לנוכחות צה״ל במקומות הנ״ל".
באוקטובר 2021 פרסם האתר שהעוזרת של חבר הכנסת רם בן ברק, יושב ראש ועדת החוץ והביטחון, השתתפה בקורס שבו חלק מהמרצים היו אסלאמיסטים שנחשדו או הורשעו בהסתה או בתמיכה בטרור, ואף הצטלמה עמם. בעקבות החשיפה השעה בן ברק את העוזרת עד לבירור, ובהמשך החזיר אותה לתפקידה, והצהיר כי הוא סומך עליה.
באוגוסט 2022 פורסם באתר תחקיר 'השתלטות מאורגנת', שבו נחשפו פרטים מפעילותה של הוועדה נגד גדרות והתנחלויות של הרשות הפלסטינית, הפועלת באמצעות אלימות וטרור להשתלטות בלתי חוקית על קרקעות ביהודה ושומרון, כולל בשטחי C. באתר מוצגים הפעילים המרכזיים, עם פירוט על תמיכתם ברצח יהודים, הרשעות קודמות שלהם, והתחזות חלקם לחקלאים מקומיים או אנשים נורמטיביים, שכביכול נקלעים בעל כרחם שוב ושוב לאירועי הפרות סדר. לטענת האתר, מדובר באירועים מתוכננים בקפידה, שנועדו להשחיר את שמו של צה"ל ולהכשיר השתלטות בלתי חוקית על קרקעות, תוך יצירת פרובוקציות על בסיס יום-יומי.
אבן בגליל
אבן בגליל הוא פסטיבל וסימפוזיון פיסול באבן המתקיים באגם מונפורט ומאורגן על ידי עיריית מעלות-תרשיחא.
הפסטיבל מתקיים החל משנת 1991, במסגרתו מארח הפסטיבל פסלים מישראל וממדינות שונות בעולם העוסקים בפיסול באבן. גושי האבן הענקיים ליצירת הפסלים מגיעים למשקל של 10 טון כל אחד, והם נחצבים בגליל על פי דרישות הפסלים. תחילתו של הפסטיבל בפנייה שעשה בשנת 1991 הפסל משה פלרמן לראש עיריית מעלות שלמה בוחבוט לקיים בעיר סימפוזיון פיסול. הפסטיבל הראשון התקיים באתה שנה במימון עיריית מעלות במשך השנים הצטרפו לפסטיבל גם משרד התרבות והספורט, מפעל הפיס הרשות לפיתוח הגליל ועוד.
בקשה להגשת הצעות על פי נושא מוביל מתפרסמת באינטרנט. פסלים הרוצים להשתתף בפסטיבל מגישים הצעות עיצוביות לוועדה אמנותית הבוחרת מתוך ההצעות 10 עד 15 יצירות. העירייה חוצבת את גושי האבן ומביאה אותם לאתר הפיסול ליד האגם. במשך שבועיים עד שלושה שבועות לפני חג הפסח, הפסלים מפסלים את הפסלים במקום. שיאו של הפסטיבל מתקיים כל שנה בחג הפסח, במועד זה מוזמן הקהל לצפות בעבודת הפסלים. לפסטיבל יש מפיק ומפיק בפועל ומנהל אמנותי המתחלפים מדי פעם. לפסטיבל יש הנהלה ציבורית ובראשה עומד ראש העיר. עד הפסטיבל של 1996 פעל הפסטיבל בעיר עצמה. בשנת 1997 נבחר יעקב אגמון כמפיק על. יחד עם המנהל האמנותי, האמן הבינתחומי פנצ'ו אדלברג והמפיק ברוך סולצ'ינר ובגיבוי ההנהלה הציבורית, עבר אתר הפסטיבל לאגם מונפורט ובכך בעצם נחנך האגם לקהל הרחב.
בסיום הפסטיבל מוצבים הפסלים ברחבי מעלות-תרשיחא ובאזורים נוספים בגליל. עד שנת 2011 נוצרו כ-250 פסלים.
תהילים קל&quot;ו
תהילים קל"ו הוא המזמור ה-136 בספר תהילים, הנקרא בשם הלל הגדול. בפרק ישנם 26 פסוקים. הפרק פותח במילים: , ומסיים כל פסוק במילים:.
חשיבותו של הפרק נודעת בעיקר בתוכנו המיוחד המדבר על כלכלת כל העולם מידי ה'.
הלל הגדול.
פרק קל"ו ידוע בשם הלל הגדול. אולם קיימת מחלוקת במקורות האם הלל הגדול כולל רק את תהלים קל"ו או גם פרקים אחרים. ב, מובאות דעות שונות על נוסח הלל הגדול. הדעה המרכזית, היא דעת רבי יהודה האומר שהלל הגדול הוא פרק קל"ו בתהילים, דעה שנייה היא דעתו של רבי יוחנן הסובר שהלל הגדול מורכב מהפרקים: קל"ד, קל"ה וקל"ו ודעה שלישית היא דעתו של רב אחא בר יעקב, הסובר כי הלל הגדול מתחיל בפרק קל"ה פסוק ג' ומסתיים בתחילת פרק קל"ז.
בשולחן ערוך נפסק שהלל הגדול בליל הסדר כולל רק את פרק קל"ו, וככה נוהגות רוב הקהילות, אולם יהודי איטליה אומרים גם פרק קל"ה לפני קל"ו בליל הסדר. לגבי פסוקי דזמרא בשבת, פרק קל"ה מופיע לפני קל"ו, אבל לפני קל"ה מופיעים עוד כמה פרקי תהילים לא קשורים, ולכן אי אפשר לקבוע האם פרק קל"ה מופיע בתור חלק מהלל הגדול או ככל פרק אחר שנאמר.
גיזרון.
המקור לשם "הלל הגדול" מופיע בתלמוד הירושלמי:
"אי זו היא הלל הגדולה, רב פרנך בשם רב חנינא, הודו לאלהי האלהים כי לעולם חסדו הודו לאדוני האדונים כי לעולם חסדו". בתלמוד הבבלי מובאת הסיבה לכך:"ולמה נקרא שמו הלל הגדול? אמר רבי יוחנן: מפני שהקב"ה יושב ברומו של עולם ומחלק מזונות לכל בריה" - דכתיב:... . הרשב"ם פירש: והיינו דבר גדול.
כלומר שנקרא שמו כך, משום שמהולל הקב"ה בפרק זה, על מעשה גדול שעושה עם כל בריה.
הזמנים שבהם נאמר.
"הלל הגדול" - דהיינו פרק קל"ו כאמור, נהוג לאמרו בפסוקי דזמרא בתפילת שחרית של שבתות וחגים.
מועד נוסף בו הפרק נאמר קבוע, הוא ליל הסדר, שבו הפרק נאמר לאחר ההלל שבהגדה. ישנה מחלוקת אם הלל הגדול נאמר על כוס רביעית או חמישית מארבע כוסות.
נכתב במשנה, בפירוט התעניות בסדר מועד, ש"הלל הגדול" נאמר אף בשעת ירידת גשמים שלאחר תענית גשמים לפי ר' טרפון, במקרה שירד גשם קודם חצות.
לפי מנהג הגר"א המזמור משמש כשיר של יום לאחרון של פסח (יום טוב שני של גלויות).