פרנצ'סקה זמבלו החלה את הקריירה שלה כעוזרתם של במאי האופרה הידועים ז'אן-פייר פונל ונתניאל מריל. בשנים 1991-1984 היא שימשה כמנהלת האומנותית של אופרה סקיילייט במילווקי (Skylight Music Theatre). לאחר מכן היא עבדה במטרופוליטן אופרה בניו יורק (בו ביימה בין השאר את האופרה "סיראנו דה ברז'ראק", בכיכובו של פלסידו דומינגו, פרי עטו של פרנקו אלפאנו), באופרה הלאומית של וושינגטון (בו ביימה את "טבעת הניבלונגים" של ריכרד וגנר בקופרודוקציה עם האופרה של סן פרנסיסקו), באופרה של יוסטון, בתיאטרון בולשוי, באופרה לה פניצ'ה בוונציה, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, באופרה בסטיליה, כמו גם בתיאטרון הילדים של סיאטל, ברשת הטלוויזיה BBC, ובפסטיבל ברגנץ, אוסטריה. היא מכהנת כיועצת אומנותית של האופרה של סן פרנסיסקו.
זמבלו זכתה בפרסים על עבודותיה בצרפת, אנגליה, יפן, גרמניה, רוסיה ואוסטרליה (פרס הלפמן).
זמבלו ביימה לראשונה בברודוויי בהפקה המוזיקלית של המחזמר "בת הים הקטנה" של וולט דיסני (2008). זמבלו ביימה את ההפקות המקומיות של המחזמר "מועדון האקסיות" ב-Old Globe Theatre, סן דייגו, קליפורניה ב-2009, אולם זנחה את הפרויקט בשל לוח זמנים צפוף.
היא ביימה את גרסת המחזמר של "בית קטן בערבה", שהציג לראשונה בתיאטרון גוטרי (Guthrie Theate), במיניאפוליס, מינסוטה ביולי 2008 ונמצא כעת בסבב הופעות בארצות הברית.
זמבלו פיתחה גרסה בימתית של The Master Butchers Singing Club, של לואיס אולדריץ', המבוססת על הרומן בשם זה משנת 2003, של המחזאית זוכת פרס פוליצר מרשה נורמן. הצגת הבכורה הייתה ב-11 בספטמבר 2010 בתיאטרון גוטרי.
בשנת 2003 ביימה הפקת אופרה לפי הספר הנסיך הקטן, עם מוזיקה של המלחינה רייצ'ל פורטמן.
ב-1 בספטמבר 2010 זמבלו לקחה לידה את המושכות של אופרה גלימרגלאס בקופרסטאון ניו יורק, כמנכ"ל והמנהלת האומנותית החדשה שלו. מייד היא שינתה את שם החברה לפסטיבל גלימרגלאס (Glimmerglass Festival) ואמרה שהיא תציג מחזמר מדי עונה, ופתחה ב"אנני אוקלי אשת לפידות" בקיץ 2011.
במאי 2011 היא התמנתה ליועצת האומנותית של האופרה הלאומית של וושינגטון, לאחר עזיבתו של המנהל הקודם פלסידו דומינגו.
בקיץ 2011, היא ביימה את מחזור האופרות השלם של "טבעת הניבלונגים" של ריכרד וגנר באופרה של סן פרנסיסקו.
קרן עזרת חתנים
ניקולאס ברגרואין
ניקולאס ברגרואין (אנגלית: Nicolas Berggruen; נולד בפריז ב-10 באוגוסט 1961) הוא איש עסקים ממוצא יהודי בעל אזרחות גרמנית, צרפתית ואמריקאית.
אודות.
אביו של ניקולאס היה היינץ ברגרואין, עיתונאי יהודי-גרמני אשר נמלט מגרמניה והפך לאחד מגדולי סוחרי האמנות מהגדולים בעולם. סבו היה איש עסקים. אמו היא השחקנית הגרמנייה בטינה מויסי ממוצא קתולי. ניקולאס נולד בפריז וגדל בצרפת, שווייץ וארצות הברית. למד בפנימיית לה רוזי בשווייץ. בשנת 1981 סיים תואר ראשון מאוניברסיטת ניו יורק בכלכלה ועסקים ואחר כך החל לעבוד במספר חברות השקעות.
בשנת 1988 הקים את חברת ההשקעות Alpha Investment Management ואחר כך את Berggruen Holdings, שבעזרתן רכש חברות רבות. בשנת 2010 העריך מגזין פורבס את הונו ב-2.2 מיליארד דולר. בשנת 2012 רכש ברגרואין באמצעות חברת Justice Holdings כ-29 אחוז ממניות ברגר קינג.
ברגרואין השקיע לראשונה בישראל בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, בהקמת מגדל מאייר ברוטשילד בתל אביב-יפו.
ברגרואין תמך כספית בקמפיין של צ'אק שומר כסנטור בניו יורק ובמועמדות של ברק אובמה לנשיאות בארצות הברית.
קורטיוס רופוס
שואה (אטימולוגיה)
לה רוזי
לה רוזי (בצרפתית: Institut Le Rosey) הוא בית ספר פרטי ליד העיר רול שבשווייץ, הנחשב לבית הספר היקר ביותר בעולם. בית הספר נוסד בשנת 1880.
אודות.
בית הספר הוקם בשנת 1880 על ידי פול-אמיל קרנל (Paul-Émile Carnal), בטירה Château du Rosey מהמאה ה-14.
בבית הספר ישנו חוק שאוסר על יותר מ-10% מהתלמידים לבוא מאותה ארץ מוצא ולכן הרכב התלמידים הוא הטרוגני. כל התלמידים מחויבים ללמוד בעבור הבגרות הצרפתית (baccalauréat) או הבגרות הבינלאומית (International Baccalaureate). בבית הספר לומדים כ-330 בנים ובנות שעליהם ממונים כ-150 חברי צוות.
לבית הספר שני קמפוסים הנמצאים במקומות שונים ברחבי שווייץ. קמפוס ראשי בטירת לה רוזי וקמפוס נוסף לתקופת החורף. נכון לשנת 2011 מחיר שנת לימודים בבית הספר הוא כ-106,000 דולר, בבית הספר נמצא אתר סקי פרטי והוא ידוע בכך שבני מלוכה ועשירי אירופה נוהגים להתחנך בו.
בין הבוגרים המפורסמים של לה רוזי נכללים: ג'וליאן קזבלנקס, אלברט המונד ג'וניור, ג'ון הולט, ז'ו דסאן, טום ארנולד, ריצ'רד הלמס, חוזה פרר, ניקולאס ברגרואין, אלברט השני, מלך בלגיה, רנייה השלישי, נסיך מונקו, חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד, מארי שנטל, נסיכת יוון, הנסיך אדוארד, דוכס קנט, גיום, נסיך הכתר של לוקסמבורג, וינסטון צ'רצ'יל (הנכד של ראש הממשלה), פואד השני וניקולס נגרופונטה.
ללא חרטה
ללא חרטה (באנגלית: Without Remorse) הוא ספר מאת הסופר האמריקאי טום קלנסי. הספר עוקב אחר ג'ון קלארק איש המבצעים, ובעברו לוחם הקומנדו הימי. עלילת הספר נשענה ברובה על פרטי המבצע הכושל חוף השנהב, בו ניסו אנשי כוחות מיוחדים לחילץ שבויי מלחמה אמריקנים מצפון וייטנאם.
עלילה.
עלילת הספר נפתחת כאשר נודע לג'ון טרנס קלי, לוחם הקומנדו הימי לשעבר וותיק מלחמת וייטנאם, כי אשתו, פטרישה, נהרגה בתאונת דרכים. במקביל מופל מטוס ה-F-105 של קולונל זכריאס, איש חיל האוויר האמריקני מעל שמי צפון וייטנאם. זכריאס נופל בשבי צבא צפון וייטנאם, אולם אלה האחרונים מדווחים עליו כהרוג. זכריאס נשלח למחנה שבויים סודי ונחקר בידי קולונל גרישנוב מחיל האוויר הסובייטי, המתחזה לידידו. בהמשך פוגש קלי בפמלה, יצאנית צעירה ומתאהב בה. כאשר מתברר לקלי כי פמלה מכורה לסמים הוא עושה כל שביכולתו לעזור לה להיגמל ולצאת מחיי הפשע. קלי, הנחוש לברר מי הם הפושעים אשר דירדרו את אהובתו לחיי פשע וזנות, ופמלה עוקבים אחריהם במכוניתו, אולם מתגלים. בסיומו של מרדף מכוניות נרצחת פמלה ואילו קלי נפצע קשה.
קלי נלקח לבית החולים, מנותח וחייו ניצלים. נחוש לנקום את מות אהובתו הוא גוזר על עצמו משטר אימונים קפדני ומתחיל לברר הכל אודות הנרי ופיאג'י סוחרי הסמים שרצחו את פמלה. עד מהרה מתחיל קלי לנהל מבצע חיסול פרטי כנגד מספר סוחרי סמים בעיר, והביא בו לידי שימוש את מיומנותיו כלוחם שרכש בקומנדו הימי. בעקבות מסע הנקמה של קלי מתמנה אמט ראיין, אשר שירת במלחמת העולם השנייה בדיוויזיית הצנחנים ה-101, בלש במחלק הרצח של משטרת בולטימור לחקור את סדרת הרציחות.
במקביל מגויס קלי על ידי אדמירל וינסלאו הולנד "דאץ'" מקסוול, טייס קרב שלחם במלחמת העולם השנייה, לתכנון וביצוע מבצע לחילוץ השבויים מן המחנה שבצפון וייטנאם. זאת משום שקלי, שפעל בקבוצת המבצעים המיוחדים השלישית, הוא החייל היחיד שפעל באזור, בעת שחילץ את בנו הטייס של מקסוול שהופל מעל שמי צפון וייטנאם. מקסוול המליץ על קלי לקידום בעקבות אותה פעולה, ואף הוענק לו צלב הצי. לאחר מפגש עם אדמירל ג'יימס גריר, לשעבר מפקד צוללת, ואיש מודיעין, הוא מגויס כיועץ אזרחי ל-CIA ומכונה "מר קלארק". עד מהרה מוצא עצמו קלי באימונים לקראת משימת החילוץ יחד עם אנשי סיירת חיל הנחתים, ובהם סמל פול אירווין, שהיה חלק מכוח הגיבוי לקלי במהלך הפעולה בווייטנאם בה נפצע. לבסוף לאחר תקופת אימונים קצרה בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו, מתודרך הכוח בידי אדמירל מקסוול ומפליג על גבי ספינה של צי ארצות הברית לעבר היעד.
קלי ביצע חדירה ראשונית לשטח צפון וייטנאם, וסיור בקרבת המחנה. שם מתברר לו כי למחנה ניתנה התרעה מוקדמת והוא ערוך ומתוגבר בכוח אדם כדי להדוף כל התקפה. עם קבלת ההודעה ממריא מן הספינה מסוק חילוץ ועליו סמל ארווין והנחתים כדי לחלץ את קלי. בדרכו לנקודת המפגש עם מסוק הפינוי נתקל קלי ברכב ובו מפקד המחנה, רב-סרן וין מצבא צפון וייטנאם, ובקולונל גרישנוב. קלי הרג את וין, שבה את גרישנוב וחבר למסוק החילוץ. בעקבות לכידת הקצין הסובייטי, מארגן בוב ריטר, איש המבצעים של ה-CIA, עסקה עם הק.ג.ב לפיה יועברו גם השבויים שנחשבו למתים למחנה הילטון האנוי ויוחזרו עם סיום המלחמה יחד עם שאר השבויים במחנה. במקביל מברר הבלש ראיין פרטים על טיב יחידת הקומנדו הימי בה שירת קלי בצי האמריקני. במהלך הספר מופיעה לרגע קט דמותו של בנו ג'ק ראיין העומד לסיים את הקולג' ולהתגייס לחיל הנחתים.
לאחר שקלי מתוחקר על ידי גריר ומקסוול הוא מתוודה בפניהם על המלחמה הפרטית שלו כנגד סוחרי הסמים. בהמשך פושט קלי על מקום מסתורם של סוחרי הסמים פיאג'י והנרי והורג אותם בקרב יריות. הבלש ראיין מגיע לזירת האירוע זמן קצר לאחר מכן אך מסכים לאפשר לקלי שעה אחרונה של חופש כדי להסדיר את ענייניו, וקלי מנצל אותה כדי לביים את מותו בתאונת שיט, בסיוע האדמירלים גריר ומקסוול. נוצרה עבורו זהות חדשה בשם "ג'ון טרנס קלארק". והוא החל לעבוד עבור ה-CIA, כאיש האגף לפעולות מיוחדות. ב-14 במרץ 1973, לאחר חתימת הסכם הפסקת האש בין ארצות הברית לצפון וייטנאם, מתבשר קלארק, הנשוי מחדש לסנדרה או'טול, כי בין חמישים השבויים ששוחררו מן השבי בווייטנאם מצויים כל עשרים השבויים שנחשבו למתים.
עיבוד קולנועי.
סרט קולנוע אמריקאי באותו שם בכיכובו של מייקל בי. ג'ורדן ובבימויו של סטפאנו סולימה תוכנן לצאת לאקרנים בספטמבר 2020, אך בעקבות מגפת הקורונה הוא יופץ על ידי אמזון פריים.
המערכה האווירית במלחמת העולם הראשונה
אינטלקטואליזם
גוגל ארט
גיירמו מרטינס