Three of a Perfect Pair (שלושה מזוג מושלם) הוא האלבום העשירי של קינג קרימזון שיצא ב-1984. זהו האלבום האחרון בהרכב הזה של הלהקה (רוברט פריפ, אדריאן בלו, טוני לוין וביל ברופורד). בתקליט הויניל, יש שני צדדים וקראו להם הצד הימני והצד השמאלי ב-2001, יצאו רצועות בונוס שנקראו הצד האחר. באלבום נמצא החלק השלישי של היצירה, Larks' Tongues in Aspic החלקים הראשונים נמצאים באלבום בעל אותו השם. האלבום כולל להיטים כמו שיר הנושא ו-Sleepless. אלבום זה נכשל מבחינה מסחרית ונחשב לאחד מהאלבומים החלשים של הלהקה. מעריצים רבים חשבו שבגלל אלבום זה, קינג קרימזון כבר לא הלהקה אשר הייתה בעבר. לבסוף הלהקה התפרקה שנית, והתאחדה מחדש בשנות ה-90 בשנים אלו קינג קרימזון חזרו אל צלילם המוכר וכך חזרו המעריצים ופופולריות הלהקה עלתה שוב.
Thrak הוא האלבום האחד-עשר של קינג קרימזון. המיני אלבום Vroom, כלל כמה שירים מהאלבום לפני צאתו של התקליט. האלבום הוקלט בהרכב של "דאבל טריו" של הלהקה. זהו האלבום הראשון בו השתתפו פאט מאסטלוטו וטריי גאן. זהו האלבום האחרון שבו השתתפו ביל ברופורד וטוני לוין.
The ConstruKction of Light
The ConstruKction of Light הוא האלבום ה-12 של להקת קינג קרימזון שיצא לאור בשנת 2000. זהו האלבום הראשון ללא ביל ברופורד (שהצטרף ב-1973 בשל שעזב את להקת יס) וטוני לוין (שהצטרף ב-1981). באלבום זה, הלהקה התרחקה מסגנון הרוק המתקדם הידוע שלה ולעומת זאת ניכרת ההשפעה של מוזיקת המטאל, אשר באה לידי ביטוי גם באלבום הבא. באלבום הזה יש את החלק הרביעי (מתוך חמישה) של היצירה Larks' Tongues in Aspic שחלקיה הראשונים נמצאים באלבום בעל אותו השם והחלק השלישי שנמצא ב-Three of a Perfect Pair.
The Power to Believe
The Power to Believe הוא אלבום ה-13 של קינג קרימזון שיצא בשנת 2003. המיני אלבום, Happy With What You Have to Be Happy With מכליל כמה משירי האלבום לפני יציאתו של האלבום. גרסות אלטרנטיביות לשירים Eyes Wide Open ו-Happy With What You Have to Be Happy With נמצאים במיני אלבום. הלהקה חזרה לפעולה ב-2009. ב-2012 בראיון, רוברט פריפ שהוא לוקח הפסקה מתעשיית המוזיקה ומשאיר את עתידה של קינג קרימזון כלא בטוח.
ויילון ג'נינגס
ויילון ארנולד ג'נינגס (באנגלית: Waylon Arnold Jennings; 15 ביוני 1937 – 13 בפברואר 2002) היה זמר ויוצר קאנטרי אמריקאי וחלוץ של מוזיקת Outlaw country. ב-2001 נכנס להיכל התהילה של הקאנטרי.
קריירה.
לאורך הקריירה נחשב לזמר שערורייתי, שובר מוסכמות ואנטי ממסדי באופן חריף ונרדף על ידי תעשיית המוזיקה עד לכדי יצירת ז'אנר רק עבורו ובודדים כמוהו. הוא היה חברם הטוב של אמני קאנטרי נודעים כמו ג'וני קאש, וילי נלסון וקריס קריסטופרסון. בין 1966 ל-1995 הוציא לאור 54 אלבומים, 11 מהם הגיעו למקום הראשון במצעד הקאנטרי בארצות הברית.
השפעתו של ג'נינגס ניכרת אצל אמנים עכשוויים כמו להקתו של מארשל טאקר, האנק ויליאמס ג'וניור, סטיב ארל, ג'ון אנדרסון ואחרים. ויילן היה ידוע בנאשוויל בתור "The Singer of Sad Songs" - קולו העמוק סיפר תמיד על כאב ואהבה נכזבת.
שנים רבות עברו עד שזכה להכרה שהתקרבה לזאת של אמנים אחרים בני זמנו, ועיקר חשיפתו הייתה בזכות ביצועים משותפים ואלבומים משותפים לו ולאמנים מפורסמים ממנו כמו ווילי נלסון, ובזכות השתתפותו בתוכניות הקאנטרי של ג'וני קאש. ג'נינס היה חברו הטוב ביותר של קאש בתעשייה, השניים הוציאו ביחד אלבומים משותפים והיו שותפים בדירתם בנאשוויל הרבה לפני שהם פרצו. ידידות ארוכת שנים זאת תרמה רבות לפופולריות של ג'נינגס - למרות מאמצים כבדים של התעשייה להשתיק ולהתעלם ממנו עקב חוסר הקונפורמיות וציות למוסכמות ששררו בתעשיית המוזיקה ובנאשוויל בפרט באותם זמנים. לבסוף זכה למעט עדנה ואחרי עשורים של עשייה זכה לדריסת רגל במוסדות המיינסטרים של הקאנטרי - בין התארים שזכה בהם היו ווקליסט השנה של ה-CMA, ומספר פרסי גראמי על ביצועיו כזמר וכיוצר קאנטרי.
ב-1969 נישא לאמנית הקאנטרי ג'סי קולטר. לזוג נולד ילד אחד, שוטר ג'נינגס, שהמשיך את דרכו של הוריו בתור זמר.
ג'נינגס שחרר 67 אלבומי סטודיו, 21 אלבומי קומפילציה ו-95 סינגלים ש-25 מתוכם הגיעו למקום הראשון במצעד הקאנטרי.
ג'נינגס השתמש בסמים במהלך חלק נכבד מחייו, דבר שהביא למותו ב-2002 באריזונה. על יד קברו שרה אשתו ושותפתו הארוכה לחיים ג'סי קולטר את שירם "Storms Never Last".
ספיניס
ספיניס (באנגלית: Spinneys) היא רשת סופרמרקטים הפועלת ברחבי המזרח התיכון. הרשת סיפקה מצרכי מזון לבריטים ברחבי שטחי המנדט הבריטי, ובכללם בשטח ישראל של היום. כיום רוב מניותיה של הרשת מוחזקות על ידי חברת ההשקעות Abraaj Capital מדובאי.
אודות.
הרשת הוקמה על ידי ארתור ספיני (Arthur Rawdon Spinney) בבריטניה. ספיני התלווה אל הגנרל אדמונד אלנבי והקים חנות של הרשת בפרבר של אלכסנדריה שבמצרים בשנת 1924, תחילה כספק של חברת הרכבות ואחר כך החל להפעיל שירותי אוטובוס. לאחר מכן הקים חנות בחיפה, אשר מכרה סחורות שקיבל מבריטניה ואחר כך פתח סניפים נוספים, בהם ברחוב ממילא שבירושלים. בעכו הקימה החברה מפעל ששאב מים מינרליים ממעיינות כברי.
הפרסידיו של סן פרנסיסקו
הפרסידיו של סן פרנסיסקו (אנגלית: Presidio of San Francisco) הוא פארק בעיר סן פרנסיסקו שבארצות הברית. מתחם הפארק, ששטחו כששה קילומטרים מרובעים, שוכן לחופי האוקיינוס השקט ומפרץ סן פרנסיסקו, בצמוד לגשר שער הזהב. הוא שימש במשך 218 שנים (1776-1994) כבסיס צבאי - תחילה של ספרד, בהמשך של מקסיקו, ולבסוף של ארצות הברית. כיום משמש הפארק כאזור נופש וכמקום מושבם של מוסדות ועסקים שונים.
תולדות הפרסידיו.
מחנה צבא מבוצר הוקם בשטח הפרסידיו דהיום בספטמבר 1776, לאחר ראשית מלחמת העצמאות של ארצות הברית. ספרד, שליטת קליפורניה, הקימה אותו אז על מנת להשיג מאחז בשטח מפרץ סן פרנסיסקו. ב-1821, עם קבלת עצמאותה של מקסיקו מידי ספרד, עבר לידיה הבסיס, שבאותה עת היה קטן, נידח ומוזנח.
ב-1846 נתפס הבסיס על ידי כוח צבאי אמריקני קטן במסגרת מרד של המתיישבים האמריקניים בקליפורניה בשלטון מקסיקו שם (Bear Flag Revolt), בראשיתה של מלחמת ארצות הברית–מקסיקו. לאחר תפיסת הבסיס על ידי ארצות הברית הוא הוגדל והוקמו בו ביצורי חוף.
בשנות קיומו כבסיס צבאי אמריקני שכנו בפרסידיו יחידות ומפקדות רבות. האחרונה שבהן הייתה הארמייה השישית של ארצות הברית. מספר מפקדים אמריקניים ידועים ובהם ויליאם שרמן וג'ון פרשינג התגוררו במחנה במהלך שירותם. המחנה שימש כאזור היערכות לכוחות שהשתתפו במרבית מלחמות ארצות הברית, החל ממלחמת ארצות הברית–ספרד וכלה במלחמת המפרץ.
לאחר רעידת האדמה בסן פרנסיסקו ב-1906 סייעו חיילי הבסיס בפעולות ההצלה בעיר ומחנות אוהלים הוקמו בשטח הפרסידיו עבור אזרחים שאיבדו את בתיהם באסון.
בשנים 1919–1936 פעל בשטח הפרסידיו שלחוף מפרץ סן פרנסיסקו שדה תעופה קטן (Crissy Field). משנות התשעים של המאה התשע עשרה ועד סגירת המחנה שכן בו גם בית חולים צבאי. בשטח הפרסידיו היו גם שני בתי קברות (אחד ניצב עדיין על תילו).
ב-1946 הציע הנשיא טרומן לארגון האו"ם להקים את מטהו בשטח הפרסידיו, אך העצרת הכללית של האו"ם העדיפה את האתר בניו יורק בו ניצב מטה הארגון כיום.
ב-1962 הוכרז הפרסידיו כאתר היסטורי לאומי (National Historic Landmark) של ארצות הברית.
בשנת 1989, במסגרת תוכנית קיצוץ בתקציב הכוחות המזוינים של ארצות הברית, החליט הקונגרס לסגור את מחנה הפרסידיו וההחלטה הוצאה לפועל ב-1 באוקטובר 1994. בעת סגירתו היה הפרסידיו מחנה הצבא האמריקני בעל הפעילות הרצופה הממושכת ביותר בהיסטוריה.
הפרסידיו כיום.
ב-1996 הקים הקונגרס את קרן הפרסידיו (The Presidio Trust) לשם ניהול המתחם, למעט 20 אחוזים משטחו, הצמודים לחוף הים, אשר מנוהלים על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. הקרן מממנת את פעילותה על ידי השכרת מבנים בפארק למוסדות ועסקים שונים.
הפרסידיו מהווה כיום חלק מאזור הנופש הלאומי שער הזהב. יש בו אזורים מיוערים נרחבים, גבעות ונקיקים. עם סגירת הבסיס הצבאי נותרו בשטח המתחם כ-800 מבנים, שרבים מהם היו בעלי ערך היסטורי.
אזורי הפארק שוקמו על ידי קרן הפרסידיו או מיועדים לפעולות שיקום. הוקמו בו חמישה מרכזי מבקרים. שטח שדה התעופה לשעבר משמש כאתר לפעילויות חינוכיות שונות ופעילויות נופש. כמחצית המבנים שנותרו בפארק שוקמו בתוך עשר השנים שלאחר הקמתו. כמו כן הוצאו לפועל פרויקטים של בנייה חדשה בשטח הפרסידיו, אף על פי שבנייה שכזו היא שנויה במחלוקת ונתקבלת בהתנגדות ציבורית רבה מצד השואפים לשמר את המתחם ההיסטורי כפי שהוא. כמו כן, ב-2008 החלה בנייה מחדש של הכביש המוביל אל גשר שער הזהב (Doyle Drive), המשתרע לרוחב המתחם, והיא צפויה להסתיים ב-2015.
מתחם הפרסידיו הופיע במספר סרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה שהופקו בארצות הברית וכן במשחקי מחשב. בין השאר מופיע הפרסידיו בסדרת המדע הבדיוני כמקום משכנה של האקדמיה של צי הכוכבים.
אדואר-אנרי אבריל
אדואר-אנרי אבריל (בצרפתית: Édouard-Henri Avril; 21 במאי 1849 – 28 ביולי 1928) היה צייר ופסל צרפתי. הוא נודע תחת שם העט פול אבריל (Paul Avril) בזכות ציוריו הפורנוגרפיים.
אבריל נולד באלג'יר. אביו היה מפקד בלגיון הזרים של הצבא הצרפתי. כמו אביו גם אדואר-אנרי הפך לקצין ושירת ברגימנט ה-51 בחיל הרגלים ואף לחם במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870.
אבריל שימש כמאייר לספרים רבים בני זמנו, בהם שלמבו של גוסטב פלובר.
ג'יימס ריצ'רד דייקרז (1788–1853)