יורי גריגורוביץ' נולד בלנינגרד למשפחה פקידים. הוא למד ריקוד בבית הספר לבלט ובשנת 1946, לאחר סיום הלימודים התקבל לבלט מריאינסקי. במקביל להופעות כרקדן הוא החל בבימוי הופעות בלט במסגרות שונות. בשנת 1957 הוא ביים לראשונה בלט על במת תיאטרון מריאינסקי ובשנים 1961–1964 הוא היה הבמאי הראשי של התיאטרון לנושאי בלט.
בשנת 1964 גריגורוביץ' עבר לתיאטרון בולשוי במוסקבה וכיהן ככוריאוגרף ראשי של התיאטרון עד לשנת 1995. בתקופה זו בלט התיאטרון זכה להכרה בינלאומית כלהקת בלט מהטובות בעולם. בתקופה זה נערכו מעל ל-100 נסיעות מחוץ לגבולות ברית המועצות והלהקה הופיעה בכל העולם.
בשנת 1975 גריגורוביץ' העלה על במה בלט "ספרטקוס" עם מריס ליאפה וולדימיר ואסילייב. הבלט זכה בפרס לנין. בהמשך יחסיו עם מריס ליאפה התקררו וגריגורוביץ' לא קידם את הרקדן. במהלך עבודתו בתיאטרון בולשוי גריגורוביץ' ערך מחדש מספר יצירות קלאסיות של מריוס פטיפה. אשתו, שהייתה רקדנית בלט בתיאטרון ריקדה בתפקידים ראשים במספר הצגות שהוא העלה על הבמה.
החל משנות ה-70 לגריגורוביץ' הותר לעבוד בתיאטראות באירופה והוא העלה על הבמה מספר הצגות בלט בווינה, פריז ומילאנו.
בשנת 1980 גריגורוביץ' היה במאי של טקסי הפתיחה והנעילה של אולימפיאדת מוסקבה.
בשנת 1991 גריגורוביץ' הקים להקת בלט משלו וניהל אותה עד לשנת 1994. בשנת 1996 גריגורוביץ' הקים תיאטרון בלט חדש בעיר קרסנודר והוא מכהן כמנהל אמנותי של התיאטרון עד היום.
בשנת 1995 גריגורוביץ' עזב את התיאטרון בולשוי כתוצאה מהאשמות באי-קידום רעיונות חדשים. לאחר העזיבה גריגורוביץ' הרחיב את עבודתו עם תיאטראות שונות ברוסיה ומחוץ לגבולותיה. בשנת 2001 הוא חזר לביים בלט על במת תיאטרון בולשוי.
מספר הצגות בלט שהוא ביים צולמו לסרטים.
יחסי ארגנטינה-בריטניה
רצועת קפריבי
רצועת קפריבי (בגרמנית: Caprivizipfel) או רצועת אוקבנגו, היא רצועת אדמה צרה בנמיביה, הנמצאת 450 ק"מ מזרחית למחוז אוקבנגו, בין בוטסואנה בדרום לבין אנגולה וזמביה בצפון. רצועת קפריבי נתחמת בגבולות טבעיים של ארבעה נהרות: אוקבנגו, קוונדו, צ'ובה וזמבזי. העיר הגדולה ביותר בקפריבי היא העיר קאטימה מולילו, ונכון לשנת 2001 יש בה 22,134 תושבים.
היסטוריה.
רצועת קפריבי נקראת על שמו של לאו פון קפריבי, שהיה קנצלר גרמניה בין השנים 1890–1894 אחרי ביסמרק. ב-1 ביולי 1890 נחתם הסכם בין גרמניה לבריטניה, הסכם הידוע בשם הסכם הליגולנד-זנזיבר שבו הוחלפו טריטוריות באפריקה בין גרמניה ובריטניה, ובמהלכו קיבלה גרמניה את השליטה ברצועת קפריבי. האינטרס של גרמניה בקפריבי היה נהר הזמבזי שעובר בה, משום שעל ידו הם ביקשו לפרוץ להם נתיב בתוך היבשת בין מזרח אפריקה הגרמנית לבין דרום-מערב אפריקה הגרמנית. לרוע מזלם של הגרמנים, כ-64 ק"מ מזרחית משם נמצאים מפלי ויקטוריה שלא איפשרו זאת.
רצועת קפריבי היא בעלת חשיבות צבאית פוליטית-אסטרטגית, כיוון שהיא כעין פרוזדור מעבר בין הטריטוריות באזור. במהלך הפעולות של הקונגרס הלאומי האפריקני כנגד ממשלת דרום אפריקה (1965-1994), מלחמת העצמאות של זימבבואה (1970-1979) וכן במהלך מלחמת האזרחים באנגולה (1975-2002) ראו תושבי קפריבי פעילות צבאית ממושכת וחוו פלישות רבות של צבאות שונים שהשתמשו ברצועה על מנת לעבור מטריטוריה לטריטוריה.
המנהל הדרום אפריקאי בדרום-מערב אפריקה (בתקופה שנמיביה הייתה טריטוריה של דרום אפריקה) החליט לתת לקפריבי בשנת 1976 ריבונות. הדבר נתקיים בחלקו, כאשר "ממשלת קפריבי" הוקמה, ניתן לה דגל משלה, המנון משלה וכן מעטה של צבא.
הסכסוך על האי קסיליקי.
הסכסוך בין בוטסואנה לנמיביה היה לגבי חלקה הדרומי של רצועת קפריבי שם נמצא נהר הצ'ובה. בנהר, בדיוק בגבול בין נמיביה לבוטסואנה ישנו האי קסיליקי/סדודו ("קסיליקי" - השם הנמיבי לאי; "סדודו" - השם הבוטסואני לאי) שגודלו 5 קמ"ר, אשר שתי המדינות רצו שיהיה טריטוריה שלהם.
הרקע לסכסוך הוא אי בהירות בנוגע להסכם הליגולנד-זנזיבר בו הועברה רצועת קפריבי מבריטניה לגרמניה. המדינה הנקראת כיום "נמיביה" הייתה ב-1890 "דרום-מערב אפריקה הגרמנית"; "בוטסואנה" הייתה מדינת חסות בריטית.
בהסכם מוזכר גבול ההשפעה בין שתי המעצמות בדרום רצועת קפריבי ב"ערוץ המרכזי של נהר הצ'ובה. טענת בוטסואנה הייתה שהמילים "הערוץ המרכזי" מתייחסים לערוץ שזורם צפונית לאי קסיליקית, ולכן האי שייך לה. לעומתה, טענה נמיביה ש"הערוץ המרכזי" מתייחס לערוץ הנע מדרום לאי ולכן האי שייך לה.
ע"פ החלטה מיוחדת של נמיביה ובוטסואנה, הגישו הנ"ל את תביעותיהם לבית הדין הבינלאומי לצדק בהאג על מנת ש"יגדיר, על בסיס הברית האנגלית-גרמנית מ-1890 ועל בסיס החוקים והעקרונות של החוק הבינ"ל, את הגבול בין נמיביה לבוטסואנה מסביב לאי קסיליקי/סדודו וכן את מעמדו החוקי של האי".
בית הדין בדק בין היתר את גובה הערוצים, רוחבם, עוצמת הזרם (נפח המים שהנהר נושא) וכן נעשו סקרים שונים בקרקעיות הערוצים בעונות שונות ועוד. בית הדין הצהיר כי לא יוכל להסיק מסקנות מהחומר הקרטוגרפי שהוגש לו "לנוכח היעדר כל מפה רשמית שתוכל לשקף את כוונת הצדדים בברית מ-1890" ו"לאור חוסר הוודאות וחוסר העקביות" של המפות שהוגשו לו על ידי נמיביה ובוטסואנה.
לבסוף הכריע בית הדין הבינ"ל כי "הערוץ הצפוני של נהר הצ'ובה שסביב האי קסיליקי/סדודו מוכרח להיחשב כערוץ המרכזי שלו". ולכן, ע"פ החלטה זו, האי קסיליקי/סדודו הוא טריטוריה של בוטסואנה.
ניסיון הבדלנות בקפריבי.
בשנת 1994 הקימו קבוצת מורדים את צבא שחרור קפריבי (CLA), בהנהגת מישאקה מויונגו במטרה להפריד את קפריבי מנמיביה. הפעולה העיקרית שלהם הייתה ב-2 באוגוסט 1999, כאשר הם התקיפו את העיר קאטימה מולילו והשתלטו על תחנת רדיו, תחנת משטרה, מעבר גבול ובסיס צבאי. כוחות צבא נמיביה הצליחו לדכא את ניסיון הבדלנות בתוך ימים ספורים.
סם רוברדס
סמואל פרידו "סם" רוברדס (באנגלית: Samuel Prideaux "Sam" Robards; נולד ב-16 בדצמבר 1961) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון יהודי-אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות תפקידיו בסרטים "אינטליגנציה מלאכותית", "גברת פארקר והחוג המרושע", "אמריקן ביוטי" ובסדרות "אחת שיודעת" ו"הבית הלבן".
ביוגרפיה.
רוברדס נולד בניו יורק, בנם של כוכבי הקולנוע האמריקאי-נוצרי, ג'ייסון רוברדס, זוכה 2 פרסי אוסקר ושל שחקנית הקולנוע האמריקאית-יהודייה, לורן באקול.
רוברדס בוגר "מכללת שרה לורנס" למד דרמה ב"סטודיו הרברט ברגהוף" שבניו יורק ותיאטרון ב"מרכז יוג'ין אוניל לתיאטרון" שבקונטיקט.
קריירה.
רוברדס החל את דרכו כשחקן בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 בדרמה הקומית "סערה" בכיכובם של ג'ון קסאווטס וג'ינה רולנדס ובקומדיה "פנדנגו".
ב-1988 השתתף בתפקיד קטן בדרמה הביוגרפית בבימויו של קלינט איסטווד "בירד".
ב-1989 שיחק בסרט המלחמה של בריאן דה פלמה "חטאי מלחמה"
בתחילת שנות ה-90 התפרסם רוברדס בזכות תפקידו בסיטקום שיצר כריס אליוט "תמצא חיים" ובזכות תפקיד גדול בדרמה של אלן רודולף "גברת פארקר והחוג המרושע", בה שיחק בתור העיתונאי הארולד רוס מייסד עיתון ה"הניו יורקר".
ב-1999 השתתף רוברדס בסרטו המפורסם של סם מנדס "אמריקן ביוטי" בתפקיד השכן ההומו של משפחת ברנהם.
בשנת 2001 זכה רוברדס לתפקיד גדול בהפקתו העתידנית המרשימה של סטיבן ספילברג "אינטליגנציה מלאכותית", בה שיחק בתפקיד הנרי סווינטון המביא אל ביתו את הילד המלאכותי דייוויד (היילי ג'ואל אוסמנט).
ב-2002 הועמד רוברדס לפרס טוני על הופעתו במחזה "האיש שהיה לו את כל המזל".
ב-2004 שיחק רוברדס בקומדיית ההרפתקאות "תפוס את הילדה" בתפקיד טום אביה של הילדה מאדי פיליפס (קריסטן סטיוארט) והופיע בעונה החמישית סדרת הדרמה "הבית הלבן", בתפקיד כתב הבית הלבן גרג ברוק.
ב-2007 הופיע מותחן הפשע "סכין בלב" בתור אביו של קליי ברספורד (היידן כריסטנסן), בנוסף באותה שנה החל את תפקידו בסדרת הדרמה "אחת שיודעת" בתור יואי "הקפטן" ארצ'יבלד אביו של נייט ארצ'יבלד (צ'ייס קרופורד).
ב-2011 השתתף רוברטס בדרמה הרומנטית "" בתפקיד ג'ק סרג'נט אביו החורג של תלמיד התיכון ג'ורג' (פרדי היימור).
ב-2012 שיחק רוברדס בעונה השלישית של סדרת הדרמה "טרמיי" בתור המסעדן טים פיני.
חיים אישיים.
לו בן אחד מאשתו הראשונה לה היה נשוי בשנים 1986–1994: השחקנית ודוגמנית העבר האמריקאית, סוזי איימיס; ושני בנים מאשתו השנייה לה נישא ב-1997: הדוגמנית הדנית, סידסל ינסן.
ענן אורט
רשות התקשורת הפדרלית
רשות (ועדת) התקשורת הפדרלית (באנגלית: The Federal Communications Commission, בראשי תיבות: FCC) היא סוכנות עצמאית של ממשלת ארצות הברית, שנוצרה בעקבות חקיקה של הקונגרס האמריקאי, שאת חבריה ממנה נשיא ארצות הברית. הרשות עוסקת בשישה תחומים – פס רחב, תחרותיות, ספקטרום תדרים, מדיה, הגנה על הציבור (מבחינת תוכני שידור) וביטחון לאומי. הרשות הוקמה בשנת 1934 מכח חוק התקשורת האמריקאי, אשר הפך את רשות הרדיו הפדרלית לרשות התקשורת הפדרלית, ונטל מידי רשות המסחר הבין-מדינית תפקידי רגולציה של תקשורת קווית.
תחום שיפוטה של הרשות הוא על חמישים מדינות ארצות הברית, מחוז קולומביה ונכסים אמריקאיים. הרשות גם עובדת בשיתוף פעולה עם גופים דומים במדינות אחרות בצפון אמריקה. נכון לשנת 2012, הועסקו בה 1,898 עובדים פדרליים, ותקציבה הוערך כ-354.2 מיליון דולר. משרדי הרשות שוכנים בדרום מערב וושינגטון בשיטת חכירה ל-20 שנה החל משנת 1996.
היסטוריה.