חברה – כאשר נער או נערה מתמודדים עם קשיים במיומנויות התקשורת, כגון: קושי בהיכרות חדשה, חוסר פתיחות, קושי ביצירת ופיתוח שיחה, או לחלופין: אגרסיביות יתר בקשר, חוסר שיתוף פעולה, או אפתיות כלפי אנשים אחרים, נוצר סביבם דימוי בלתי חברתי וישנה התרחקות וניכור חברתי אשר מובילים לדימוי עצמי שלילי. מחשבות אלו עלולות להביא לדיכאון, מחשבות אובדניות, התנתקות מהסביבה, רצון להתנקם בסביבה ועוד.
דימוי גוף נמוך – החברה המערבית בה אנו מצויים כיום משדרת הערכה רבה כלפי מראה חיצוני נאה ואופנתי. על פי צו האופנה, בקרב נערות מראה נאה משמעו (בקווים כלליים): רזה, חשוף, גבוה, בולט. בקרב נערים מראה נאה משמעו: שרירי, שזוף, גבוה. כאשר נער או נערה מבקשים למצוא חן בעיני החברה, הם עלולים להתקל במציאות נתוני גופם שאינה הולמת את רצונם ואת תכתיבי החברה. בעקבות כך, עלול לרדת ביטחונם העצמי, ואף מעמדם החברתי. הם עשויים לנסות לשפר את מראה גופם אף אם הדבר כרוך בצעדים קיצוניים, למשל: לעשות דיאטה מוגזמת עד כדי הגעה לתת-תזונה ואנורקסיה, וסיכון עצמי של ממש. לעיתים ההתעסקות בדימוי גופם כה אובססיבית עד שכל עולמם מתרכז סביב גופם, והם מאבדים קשר עם החברה, המשפחה והלימודים.
התמכרות – כל נער חשוף, במידה זו או אחרת, לגורמים ממכרים מסוגים שונים. אין הכוונה רק לגורמים המביאים להתמכרויות קשות כגון: סמים קשים וקלים, אלכוהול וסיגריות, אלא גם לגורמים מצויים ומותרים העלולים, על ידי שימוש בלתי מבוקר בהם, להביא להתמכרות. בין גורמים אלו: אוכל, טלוויזיה ומחשב, עבודה, טלפון, ואף לימודים.
כאשר הנער מגיע לכדי התמכרות, הוא מאבד איזון בין התחומים השונים בחייו ומזניח את חלקם. הנער המכור מאבד עניין בלימודים, במשפחה, בבילויים, בחברה. הוא משקיע את זמנו וכספו באופן בלתי מבוקר במושא ההתמכרות, ולמעשה אינו שולט בעצמו. בנוסף, הוא מתנתק מכל גורם העלול למנוע ממנו להמשיך בהתמכרותו. לרוב הנער מבין שהוא נמצא במצב בעייתי, אך אין בידו כוח לצאת ממצבו.
מסגרות הטיפול.
בישראל.
בעקבות תופעה זו של נוער בסיכון, מיקדו שירותי הרווחה, משרד העבודה ומשרד החינוך מאמצים לטיפול בבעיות השונות של הנוער בסיכון על ידי הכשרת עובדי נוער, שתפקידם לאתר נערים אלו, "לחזר אחריהם" על מנת להביאם לכדי הסכמה להשתתף בטיפול אישי, לאבחן את הבעיה עמה מתמודד הנער ולעבור עמו תהליך טיפולי שבמהלכו יוצפו הבעיות ויוצבו מטרות להתקדמות הכוללת עבודה אישית של הנער ועבודה משותפת עם חונכו.
בשנים האחרונות מופעלת תוכנית לאומית לילדים ונוער בסיכון, מדובר בתוכנית בין משרדית המשותפת למשרדי הרווחה והשירותים החברתיים, החינוך, הבריאות, העלייה והקליטה וביטחון הפנים. מטרת התוכנית לשנות את הדרך שבה החברה הישראלית מתמודדת עם ילדים ובני נוער בסיכון ולהיטיב ולעבות את השירותים בקהילה המיועדים להם.
עובדי הנוער מסתייעים בעובדים סוציאליים, קציני ביקור סדיר, יועצים בית ספריים, עובדי רווחה ומורים, המפנים אליהם את הנערים אשר הם מאתרים אותם כמצויים בסיכון.
משרד העבודה והרווחה מספק מספר אופציות לנערים ונערות בסיכון, המסגרת נקבעת על ידי המצב הנתון שבו שוהה הנער או הנערה, קיימים פנימיות, מועדוניות, בתי קפה טיפוליים, מוקדי טיפול ובתי אומנה. אלו אופציות הפזורות ברחבי הארץ אשר ההתמחות שלהם משתנה בחומרת המקרים שאותם הם קולטים.
עיקר עבודתם של עובדי קידום הנוער היא ב"מרכזי קידום נוער", שם הם עובדים עם הנערים באופן פרטני ובאופן קבוצתי. הטיפול הקבוצתי כולל טיפול דינמי, המאפשר לנערים הצפה חופשית של בעיות ואתגרים המעסיקים אותם ועוזר להם להתקדם לקראת פתרונם, וטיפול מעשי בו הנושא מוגדר על ידי המנחה – אם דיון ואם פעילות מסוג שונה.
בנוסף, העובדים פועלים במועדוניות נוער, בתי הספר ומרכזים לימודיים המציעים לנער מסגרת לימודים חלופית המתאימה יותר לצרכיו האישיים. העובדים מגיעים אף למקומות הבילוי של הנוער במטרה לאתר שם נוער בסיכון וליצור עמו מגע.
אחת מתוכניות ההתערבות המובילות בארץ לטיפול בקידום נוער בסיכון היא התוכנית הלאומית לילדים ונוער בסיכון ('360 מעלות'). במסגרת התוכנית מתקיימת פעילות שוטפת ומשותפת למגוון רחב של ארגונים אשר באים לתת מענה מיטבי לקידום ולשיפור מצבם של ילדים ובני נוער בסיכון. אחת האוכלוסיות שבקרבה יש שיעורים גבוהים של ילדים בסיכון היא האוכלוסייה הערבית, ולצורך כך ניתן מענה ייחודי ודיפרנציאלי אשר משפר את מצבה של אוכלוסייה זו.
הכשרת עובדי קידום הנוער היא תחום עצמאי בלימודי החינוך באוניברסיטאות ובמכללות, אך היא נכללת במידה מסוימת גם בלימודי קרימינולוגיה ולימודי סוציולוגיה, הכשרה והתמחות בהתמודדות וטיפול עם נוער בסיכון והדרה.
משרד העבודה והרווחה בישראל מספק מסגרת חינוכית נוספת ביחידה להכשרת נוער. בתי ספר אשר מאפשרים הכשרה מקצועית וטכנולוגית לצד הקניית מיומנויות אקדמיות במקצועות הליבה ולצד הקניית מיומנויות חבריות.
נוער בסיכון בטלוויזיה הישראלית.
בשנים האחרונות תופעת הנוער בסיכון באה לידי ביטוי גם בסדרות טלוויזיה ישראליות במספר סדרות:
ג'וזף בנקס
סר ג'וזף בנקס (באנגלית: Joseph Banks; 13 בפברואר 1743 - 19 ביוני 1820) היה חוקר טבע ובוטניקאי בריטי, ופטרון לפעילות המדעית בבריטניה.
חייו.
בנקס נולד בלונדון, לוויליאם בנקס שהיה חבר בבית הנבחרים הבריטי ואדם אמיד, ושרה, בתו של ויליאם בייט. כילד נהג לשוטט במרחבי לינקולנשייר ובטיולים אלה פיתח את ההתעניינות בטבע, בבוטניקה ובהיסטוריה. בנקס למד באיטון קולג' החל משנת 1756, ובאוניברסיטת אוקספורד החל מסוף 1760. לימודיו באוניברסיטת אוקספורד לא התמקדו כמקובל בלימודים הקלסיים אלא בעיקר במדעי הטבע. הוא השתוקק ללמוד בוטניקה ולצורך כך שילם מכספו לבוטניקאי מקיימברידג' כדי שיתן סדרת שעורים באוניברסיטת אוקספורד.
בנקס השתתף במסעו הראשון של קפטן קוק להקפת כדור הארץ. בנקס הביא לאירופה לראשונה מספר רב של מינים, בהם האקליפטוס, השיטה והמימוזה. כיום קרויים על שמו 80 מינים. כמו כן קרויים על שמו האי בנקס בקנדה, וחצי אי בניו זילנד.
בנקס היה נשיא החברה המלכותית במשך 42 שנים (1820-1778), יותר מכל אדם אחר. בנקס היה חבר במסדר הבונים החופשיים. הוא היה אח בלשכת "אינברנס" מס' 4367. לפי הרשומות הוא הצטרף ללשכה זמן קצר לפני שיצא למסע הראשון של קפטן קוק.
ריאליזם מדעי
ריאליזם מדעי (אנגלית: Scientific Realism) הוא זרם בפילוסופיה של המדע הגורס כי יש ביכולתן של תאוריות מדעיות נכונות לתאר את העולם האמיתי כפי שהוא. מחזיקי השקפה זו מאמינים שישויות בלתי ניתנות לצפייה כמו אלקטרונים או שדות חשמליים ואפילו משוואות, באמת קיימות במציאות.
יש מגוון רחב של השקפות ריאליסטיות, אולם על פי רוב משותפות להן שלוש תזות:
הריאליזם המדעי החל כפילוסופיה של השכל הישר וכתגובה לפוזיטיביזם הלוגי. הפוזיטיביסטים חשבו שלמשפטים מטאפיזיים, כלומר משפטים על מה שלא ניתן לתפוס ישירות בחושים, אין ערך אמת, כי לא ניתן לוודא אותם. למשפטים במדע על ישויות לא נראות כגון אלקטרונים יש ערך אמת רק אם אפשר לעשות להם רדוקציה למשפטים על ישויות נראות (למשל "שבילים" בתא ערפל). הריאליסטים התקוממו נגד ההשקפה זו וטענו לעומתם שלמשפטים "מטאפיזיים" יש ערך אמת בלי קשר לפרוצדורת אימות או ליכולת לעשות להם רדוקציה למשהו אחר. אם לדוגמה מדען אומר: "לאלקטרון יש מטען 1-" הוא מתכוון לדבריו כפשוטם, זהו משפט על ישות בעולם שיש לה תכונה מסוימת - לטענה זו יש ערך אמת או שקר בלי קשר ליכולת שלו לדעת את ערך האמת הזה.
נקודת המוצא של זרם מחשבה זה מתבססת על הקביעה הלוגית שאמיתותה של תאוריה מדעית אינה עניין פרגמטי אלא מוחלט: מתוקף חוק השלישי הנמנע תאוריה מדעית יכולה להיות או אמיתית או שקרית ("או מוציא", XOR). כך, אם תאוריה מדעית היא אמיתית הרי שמושאיה קיימים במציאות: מושאי המדע החומריים אכן קיימים בחלל ובזמן. מונחי המדע אינם רק כלים להבנת הטבע אלא מצביעים על ישויות ממשיות. בנוסף, הריאליסטים מאמינים שכשמדובר בתאוריות מדעיות מצליחות, הטענות שהן טוענות על העולם הן אכן אמיתיות, לפחות בקירוב.
גרסאות של ריאליזם מדעי.
ישנן מספר גרסאות של ריאליזם מדעי, השונות זו מזו בהתחייבויותיהן המטאפיזיות. ריאליזם נאיבי מניח שכל הישויות המתוארות בתאוריות מדעיות אכן קיימות. גרסאות מתוחכמות יותר של ריאליזם בוחרות להאמין באופן סלקטיבי בקיומם של ישויות מסוג מסוים, אך לא באחרים.
ריאליזם חלקיקים (entity realism) הוא ההשקפה שחלקיקים בלתי נראים, כגון אלקטרונים ופוטונים, המאכלסים תאוריות מדעיות, אכן קיימים וההוכחה לכך היא שמדענים מצליחים לשלוט בתופעות שהם מזהים עם חלקיקים אלה ולבצע עליהן מניפולציות באופן שיטתי. ריאליזם חלקיקים מזוהה בעיקר עם הפילוסופים איאן האקינג וננסי קרטרייט.
ריאליזם מבני (structural realism) מזהה את המציאות עם מבנים מתמטיים המאכלסים תאוריות שונות. ריאליזם מבני מזוהה עם הפילוסוף ג'ון וורל.
טיעונים בעד ונגד ריאליזם מדעי.
ישנם מספר טיעונים בעד ונגד ריאליזם על גרסאותיו השונות. טיעון מפורסם בעד ריאליזם הוא "טיעון הנס", על פיו אלמלא ההנחה שהישויות התאורטיות אכן קיימות - ההצלחה הכבירה של המדע לתת חיזויים מדויקים היא בבחינת נס. טיעון זה מזוהה עם הפילוסופים ריצ'רד בויד והילרי פטנאם (פטנאם חזר בו מטיעון זה וכיום הוא מחזיק בעמדה של ריאליזם פנימי, שהיא, למרות שמה, עמדה אנטי-ריאליסטית).