תיעוד ראשון על מעיינות המרפא קיים מהמאה ה-18. בשנת 1702 נערכה מפת האזור עם ציונם של המעיינות המינרליים. בספרו "Dacia Siculia" (דאקיה סיקוליה) הנזיר הישועי פרנץ קוניץ' ציין קיומם של מעיינות מרפא באזור. החל מ-1821 ביקרו בטושנאד תיירים ופליטים מהנסיכויות הרומניות השכנות.
באמצע המאה ה-19 התארגנו כמה מרחצאות משפחתיות. אתר המרחצאות טושנאד פותח על ידי חברה מקצועית החל משנת 1845, אחרי שבסביבות שנת 1842 נפוץ סיפורו של ילד של רועה צאן שהתרפא בנס הודות למימי אחד המעיינות. האתר נהרס בימי הלחימה של של 1848 ובעקבות שריפתו של ידי תושבים שהרגישו מקופחים. בשנת 1852 בביקורו במקום, הורה הקיסר פרנץ יוזף לשקם את המרחצאות. בהמשך נבנו במקום בתים בסגנון שווייצרי.
אחרי שנת 1860 בראש ועד המרחצאות עמד הרוזן בנדק מיקש. ב-1868 הוא שלח דגימות ממימי שני מעיינות פקוט (Főkút) ואשקוט ( Őskút), אל הכימאי גוסטב דיטריך בציריך אשר חקר את הרכב המים. בעקבות זאת הוחל בשיווק המוצלח של בקבוקי מים מינרליים מאותם המעיינות עד בערך שנת 1900 כשמימיהם הידלדלו.
עם זאת המרחצאות המשיכו לשגשג, במיוחד בשנים 1880–1914, 1940-1928 ו-1948–1989.
ידועים עד היום מעיינות רז'ה (Rezső) ואילונה - בצפון, מעין מיקש מס. 3, מעיין אפור, (Apor) - שנקרא לפי הברונית תרז אפור, אנה 1 ו-2, ורודי. במעיין רז'ה נבנתה ב-1893 בריכה "מזותרמלית".
בשיפוע מעל האגם צ'וקאש נמצא מעיין הכמרים או העניים. מדרום לאגם המעיין רודי. בדרום - על יד תעלת קומלוש זורם המעיין קומלושארוקי. ה"מופטה" המפורסמת של טושנאד נתגלתה בשנת 1895 על ידי הכומר והמורה פילפ יאקו אימץ' (1912-1837).
בשנת 1875 ביקרו במרחצאות טושנאד 1,164 תיירים, מתוכם 780 מרומניה. עם המבקרים המפורסמים נמנו הסופר הרומני יון לוקה קאראג'אלה שנפש כאן בשנת 1896 וההיסטוריון והסופר ניקולאיה יורגה.
ב-1890 הוקם בטושנאד מרכז המרפא "שטפניה", לימים "אנה הקדושה" (סנט אנה) שהיה מצויד בזמנו בציוד החדיש ביותר ופעל כמרכז טיפולי תחת השלטון ההונגרי והרומני עד שנת 1975.
המעיינות אנה1 ו- אנה-2 מספקים מים לסנטוריום המחובר בפרזודור למלון "טושנאד".
בשנת 1900 הוקם ביישוב האגם המלאכותי צ'וקאש. במיזם השתתף הסוחר הרומני טאקה סטנסקו מבראשוב.
בימי מלחמת העולם הראשונה עברו דרך באילה טושנאד יחידות צבאיות רומניות שהצליחו לחדור זמנית לטרנסילבניה אולם אחר כך נהדפו בחזרה לשטח רומניה. המלחמה גרמה לנזקים למרחצאות והן שוקמו על ידי רומניה החל משנת 1928.
נבנו וילות חדשות, מתקני טיפול ומגרשי ספורט. בשנת 1928 האגם צ'וקאש הפך לחוף רחצה ומצפון לו נבנה מרכז פנאי.ב-1927 נבנתה הקפלה הקתולית הראשונה. בשנים 1920–1938 בראש חברת המרחצאות טושנאד עמד חתנו של סטנסקו, יוסיף בלאגה ואחריו בשנים 1938–1940 הפרופסור מיכאי שרבאן שהיה רקטור האקדמיה לחקלאות של קלוז' וחתנו של בלאגה. מיוזמתו של שרבאן בשנת 1937 החליט משרד הפנים הרומני להפריד בין הכפר טושנאד למרחצאות טושנאד - "באילה טושנאד" שהפכו לכפר עצמאי.
אירועי מלחמת העולם השנייה השביתו שוב את פיתוח אתר הנופש.
באצר חזר לשלטון רומניה ב-1944 ואחרי ההלאמה בשנת 1948 הווילות הפכו לרכוש המדינה והתחילו להידרדר בהדרגה.
עם החלוקה המנהלית החדשה שלך ממשלת רומניה ב-27 במאי 1968 (החלטה מס. 1136) הכפר טושנאד-ביי הפך לעיירה ביילה טושנאד והוכרזה לעיר תיירות.
המדינה השקיעה שוב בפיתוח המרחצאות ששימשו כאתר פנאי חשוב של חברי האיגוד המקצועי הרשמי. בשנות ה-1970 נבנו 3 בתי מלון גדולים. בשנות ה-1970 נבנו בתי המלון הגדולים ביישוב ומרכזי טיפול. היישוב חובר לרשת חמשל וצויד בהסקה מרכזית, הווילות שופצו והוסדרו מקומות לקמפינג.
אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי מספר המבקרים הצטמצם, ביתנים רבים נשארו ללא שימוש והידרדרו וכל האתר נחרב.
החל משנות ה-2000 אט-אט חזר אתר הנופש לפעילות. נבנו בתי מלון חדשים, בתי ארחה, אולמות ספורט, מסלולי סקי והבניינים הישנים שופצו.
אפיוני המרחצאות והטיפולים.
הטיפולים במרחצאות טושנאד מתבססים על גורמי מרפא טבעיים: האקלים ההררי המתון, ה"מופטה" (mofeta - שחרור דו תחמוצת פחמן ממקור וולקני באחוזים המגיעים ל 78-90%), מים קרים וחמים ועם חומצה קרבונית (טמפרטורות בין 8 - 57 °C ). מים קרבוניים מתונים הכוללים גם ברזל משמשים לטיפול בשתייה או לבריכה.
המרחצאות נועדו למקרים של מחלות לב וכלי דם, הפרעות נפשיות ונוירולוגיות, וכן הפרעות של מערכת העיכול, מערכת השתן והכליות.
דמוגרפיה.
לפי נתוני מפקד האוכלוסין ב-2011 מספר התושבים היה 1,641, פחות מבשנת 2002 כשנספרו 1,728.
על שטח של 1890 דונם של היישוב היו בשנת 2002 602 משקי בית ב-376 בדירות.
"מגמות דמוגרפיות לפי מפקדי האוכלוסין:"
ההרכב האתני של אוכלוסיית היישוב הוא כלהלן: הונגרים (רוב רובם - כ-95% סלקרים) - 89.15%, רומנים 6.33%, צוענים - 1.7%, לא ידוע - 2.62%, מוצאים אחרים= 0.18%
לפי דתות: נוצרים רומים-קתוליים - 82.44%, נוצרים אורתודוקסים - 6.94%, נוצרים רפורמים - 5.36%, לא ידוע - 2.74%, דתות אחרות - 2.49%.
הרכב התושבים לפי מוצא אתני בשנת 2002:
לפי שפת האם - בשנת 2002:
הרכב האוכלוסייה לפי הדת :
אתרים חשובים ואטרקציות תיירות.
על גדתו תושבי קוזמאש וטושנאד בנו בשנת 1765 קפלה רומית-קתולית שנשרפה בשנת 1842. בצד השני של האגם נבנתה ב-1775 קפלה נוספת שקרסה בשנת 1860. הקפלה הנוכחית נבנתה ב-1977 ויום חגה הוא 26 ביולי.
גאוגרפיה.
אקלים.
העיירה מוקפת עצי אשוח עתירי שנים. האקלים הוא תת-אלפיני. המקום מצטיין באוויר הצח, עתיר אוזון, אירוסולים ויונים שליליים. הקיצים הם צוננים והחורפים קרים. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 8 °C (ביולי - 17.5 °C - בינואר -7 °C). החורפים קרים והעננות מצומצמת. הכמות הממוצעת השנתית של המשקעים היא 600–700 מילימטר.
הצומח.
בסביבה - יערות של אשוחית נורווגית, אשוח, אשור, אלון, אלון סיסילי ובחיקם גדלים פירות יער רבים:
פטל, חמוציות, אוכמניות הרריות, אוסנות, ומגוון רחב של פטריות אכילות וצמחי מרפא.
החי.
עולם החי עשיר מאוד בזכות היערות של עצים מחטניים ועצים נשירים המכסים ב-34.5 % את ההרים מסביב
ביערות עצי המחט ניתן לפגוש יונקים אופייניים לרכסי הקרפטים:הדב החום הקרפטי, הזאב, האייל הקרפטי, השונר, הדלק האירופי. במקומות סלעיים ומאבן גיר של ההר השמאשול מארה חי דלק האבן.
פוגשים צפורים כמו השכווי הענק, עקב חורף, העיט ההרים, הלילית המצויה
האוח המצוי, צלוב-המקור המצוי, קיק האגוזים המנוקד, הירגזי השחור וירגזי ההרים, העלווית ואחרות.
דגת הנהרות והנחלות באזור כוללת דגים כמו הטרוטה החומה, ה"זלוואוקה" (Cottus poecieopus), הצדפון וזאב הנהרות הצפוני.
חינוך.
בבאילה טושנאד פועלים גן ילדים ובית ספר יסודי.
כלכלה.
הענף הכלכלי העיקרי הוא התיירות.
ביישוב פועלים 6 בתי מלון - "פורטונה", "טושנאד", "צ'וקאש", "אולט", "אוניקס", "אסטוריה", 60 ביתני הארחה ("וילות") ו- 152 בתי נופש.
במחוז הרגיטה שפע משאבי טבע כגון עץ, ברזל, מלח, כלקופיריט, קאולין, בזלת קרבין.
פוליטיקה ומנהל.
העיר באילה טושנאד מנוהלת על ידי ראש עיר, כיום ז'ולט בוט'קה ומועצה המורכבת מ-11 חברים.
אחרי הבחירות בשנת 2020 הרכב מועצת העיר הוא כדלקמן:
קישורים חיצוניים.
Orbán Balázs - A Szekelyföldleirása (באלאז' אורבאן - תיאור חבל הסקלרים) פרק 9
כוונת MARS
כוונת MARS (באנגלית: Multi-purpose Aiming Reflex Sight) היא כוונת המשלבת שני מכשירי תצפית, כוונת reflex וכן כוונת לייזר, וגם כוונת ברזל כגיבוי. היא תוכננה ומיוצרת על ידי חברת ITL Optronics, שבסיסה בישראל. הלייזר עשוי להיות גלוי או אינפרא אדום וניתן להפעיל אותו לפי הצורך באמצעות מתג לחץ. הכוונת נרכשה על ידי מספר צבאות, כולל צבא ארצות הברית, עבור סדרת ה-M16; צה"ל, עבור רובה התבור; וצבא הודו (בייצור מקומי ברישיון כ-Raptor sight), עבור רובה INSAS, כמו גם לקוחות אחרים.
אופטיקה וחיישנים:
אהרן קפיטולניק
אהרן קפיטולניק (נפטר ב-14 ביוני 2014) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי. קפיטולניק, שהיה ידוע בכינוי "קפי", נחשב לאחד מגדולי שחקניה של הכח רמת גן.
קריירה.
קפיטולניק, יליד שכונת פלורנטין, החל את דרכו בכדורגל כבלם במכבי רמת גן, ששיחקה באותן שנים בליגה ב'. ב-1959 התאחדה הקבוצה עם הכח תל אביב וביחד יצרו השתיים את הכח מכבי רמת גן. ב-1962 עלתה הקבוצה לליגה הלאומית, ותוך שתי עונות בלבד הפכה לאלופת ישראל בעונת 1964/1965. בעונה עצמה במחזור האחרון נוצחה הפועל תל אביב (יריבתה העיקרית לתואר ביחד עם הפועל פתח תקווה) בחוץ על ידי מכבי נתניה 1-0, בזמן שהכח גברה באצטדיון בגלי גיל על מכבי תל אביב 1–3 וטיפסה למקום הראשון, כשהיא מקדימה את הפועל פתח תקווה בהפרש שערים בלבד וזוכה באליפות בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון. קפיטולניק שימש כקפטן הקבוצה, והיה אחד מגיבורי האליפות ביחד עם יהודה שהרבני ולופא קדוש.
בתקופת השיא שלו כשחקן, נכלל קפיטולניק בסגל הרחב של נבחרת ישראל וערך בה הופעה אחת. כמו כדורגלנים ישראלים רבים באותה תקופה, הוא סירב לעבור לשחק בחוץ לארץ, לאחר שקיבל הצעה מקבוצה דרום אפריקאית.
בינואר 1967 מונה כמאמן-שחקן בהכח רמת גן. ביולי 1968, עזב את הכח, לאחר שעבר קורס מאמנים במכון וינגייט ועבר לשמש מאמן-שחקן בהפועל הרצליה.
בעונת 1973–1974 אימן הפועל חולון ולקראת סוף העונה חזר לאמן את הכח רמת גן.
בעונת 1977–1978 אימן את הפועל פתח תקווה, וחזר לאמן אותה בעונת 1983–1982.