העורק התרדמני (הקארוטיד) החיצוני וסעיפיו נכנסים לגבולה התחתון של בלוטת מיצד האוזן ולעיתים עוברים עמוק לגבול זה.
כאשר העורק ממשיך כלפי מעלה, מתפצל ממנו עורק הפוסטיריור אוריקולר, לפני פיצולו לשני סעיפיו הסופיים (העורק המאקסילארי, והעורק הטמפוראלי השטחי) בקרבת הגבול התחתון של האוזן.
העורק המאקסילרי עובר אופקית, עמוק למנדיבולה, והעורק הטמפורלי השטחי ממשיך כלפי מעלה ומגיח מגבולה העליון של הבלוטה לאחר פיצול עורק הפנים הרוחבי.
וריד הרטרומנדיבולר והסתעפויותיו.
וריד הרטרומנדיבולר נוצר בבלוטת מיצד האוזן, במקום שבו מתחברים הווריד הטמפוראלי השטחי והווריד המקסילארי, ועובר אינפריורית. וריד זה מתפצל לשלוחה אנטריורית ופוסטריורית מתחת לקצה האינפריורי של הבלוטה.
אספקת דם.
בלוטת מיצד האוזן מקבלת אספקת דם עורקית ממספר עורקים העוברים בה.
עצבוב הבלוטה.
עצבוב תחושתי של הבלוטה מסופק על ידי העצב האוריקולוטמפורלי, המהווה סעיף של עצב הלסת התחתונה (V3ׂ). שלוחה זו של העצב המשולש (עצב קרניאלי מס' 5), יוצאת מהגולגולת דרך פוראמן אובלה.
העצב האוריקולוטמפוראלי נושא גם סיבים מוטוריים לבלוטת מיצד האוזן. סיבים פוסטגנגליוניים, פאראסימפתטיים אלו, מקורם באוטיק גנגליון, המקושר לעצב הלסת התחתונה והם מצויים אינפריורית לפוראמן אובלה. סיבים פרהגנגליוניים פאראסימפתטיים לאוטיק גנגליון מקורם בעצב הלשון והלוע (עצב קרניאלי מס' 9).
פתולוגיה.
גידולים סרטניים בבלוטת מיצד האוזן.
גידולים סרטניים בבלוטה הם בדרך כלל שפירים ומערבים את הבלוטה השטחית. חשיבותם קשורה במיקומם האנטומי ויחסם עם עצב הפנים ושלוחותיו, העוברות בבלוטה, מחשש לפגיעה באחת מהן. כאשר הגידולים מתפשטים לעומק הבלוטה, קיים חשש לפגיעה בעצב הפנים.
אבנים בבלוטה.
התפתחות אבנים בבלוטת מיצד האוזן אינה שכיחה, כיוון שהן מופיעות בדרך כלל בתעלת הבלוטה ולא בתוך הבלוטה עצמה. במקרים אלה, הפציינט יתקשה בבליעה ויתלונן על כאב בניסיון לבלוע ויימנע ממזונות, שבליעתם מעוררת כאב זה. ניתן לשחזר כאב זה בקלות בקליניקה, על ידי טפטוף מיץ לימון סחוט לפיו של הפציינט. התערבות ניתוחית תלויה במיקום האבן. אם היא נמצאת בחלק האנטריורי של הבלוטה, חתך פשוט ברירית הבוקאלית עשוי לאפשר את הסרתה. אם האבן מצויה עמוק יותר בתעלה, חיתוך מלא של הבלוטה עשוי להיות הכרחי.
דלקת מיצד האוזן (פארוטיטיס).
זיהום של אחת או יותר מבלוטות מיצד האוזן מכונה דלקת מיצד האוזן (פארוטיטיס), והגורם העיקרי לו הוא נגיף החזרת. חיסון נגד וירוס זה מוריד בצורה ניכרת את שכיחות הדלקת.
הרפורמה הכלכלית בברית המועצות (1965)
הרפורמה הכלכלית בברית המועצות (ברוסית: Экономи́ческая рефо́рма 1965 года) הייתה רפורמה נרחבת בניהול המשק שבוצעה בשנים 1965–1970. היא ידועה גם כרפורמת קוסיגין (שהיה ראש הממשלה באותן שנים) ובמערב כרפורמת ליברמן (שפרסם לראשונה את העקרונות).
רקע.
לקראת מחצית שנות ה-60 כלכלת ברית המועצות כללה כ-300 ענפי תעשייה, 47 אלף מפעלים וארגונים כלכליים וכ-12,800 חברות בנייה. ראשי המשק ניסו למצוא דרך לניצול מלא של יתרונות הכלכלה הריכוזית. לצורך כך הם חיפשו דרכים לשיפור אפקטיביות של שעות העבודה וניצול מרבי של המשאבים. היה ברור שהשיטה הקיימת אינה גורמת למנהלי המפעלים לעלות את התפוקה ולהכניס לשימוש שיטות ייצור מתקדמות. כמו כן הדעה הרווחת הייתה ששינוי שבוצע על ידי ניקיטה חרושצ'וב בסוף שנות ה-50 כאשר הוא ביטל משרדי תעשייה ענפיים כלל-ארציים ובמקומם הקים מועצות אזוריות לניהול המשק נכשל.
עקרונות הרפורמה פורסמו לראשונה על ידי פרופסור לכלכלה של אוניברסיטת חרקוב יבסיי ליברמן במאמרו בעיתון פראבדה. מספר כלכלנים סובייטים בולטים תמכו בעקרונות שפרסם ליברמן. לצורך בדיקה יישומית של העקרונות, הם הופעלו במספר מפעלים כניסיון ניהולי והצלחות היו מהירות. כחלופה אחרת הוצאו רעיונות של כלכלן ויקטור גלושקוב שהציע להכניס את כול הנתונים למערכת מיחשוב מתקדמת. לאור העלויות הגבוהות של יישום רעיונותיו הם לא התקבלו.
עקרונות הרפורמה.
הרפורמה התבססה על 5 עקרונות:
בתחום החקלאות, מחירים שבהם הממשל קנה תוצרת חקלאית הוגדלו פי 2, היה ניתן לשלם בנפרד לסחורה שסופקה מעבר לתוכנית והוקטנו באופן ניכר עלויות חלקי חילוף למכונות חקלאיות.
תיאור השיטה החדשה נכלל בחוקה חדשה שאושרה בשנת 1977.
יישום הרפורמה.
יישום הרפורמה בוצע במהלך חומש עד לשנת 1970. באפריל 1969 בשיטה חדשה פעלו 32 אלף מפעלים שיצרו כ-77% מכלל תוצרת של המדינה. בחומש זה גידול התוצרת התעשייתית הגיע לכ-6.1% בשנה וזו הייתה רמה גבוהה מאוד שלא הושגה באף חומש אחר במהלך תקופת שלטונו של ליאוניד ברז'נייב.
אומנם לאחר שנת 1970 קידום הרפורמה נעצר. לכך היו מספר סיבות: ניקולאי פודגורני התנגד לתחילת הרפורמה, ניקולאי טיחונוב שהייתה לו השפעה גדולה על הכלכלה היה יריב של קוסיגין, דמיטרי אוסטינוב דרש הגדלה של משאבים שמופנים לפיתוח תעשייה ביטחונית. הגדלת רווחים ממכירת נפט השפיעה גם על התמריצים לשיפור יעילות המשק. בשנת 1971 אלכסיי קוסיגין ציין בשיחה עם ראש ממשלת צ'כוסלובקיה שקידום הרפורמה הופסק ובניהול המשק נמצאים אנשים שלא מעוניינים לקדם אותה.
אמביוריקס
אמביוריקס (בלטינית: Ambiorix) היה מלך גאלי ששלט יחד עם שותפו לשלטון, קאטיבולקוס, על השבט הגאלי האבורונים שישב באזור הבלגי של גאליה במאה הראשונה לפני הספירה. אמביוריקס מוכר לנו בעיקר בזכות ספרו של יוליוס קיסר, מלחמת גאליה, בו מתאר קיסר את כיבוש גאליה על ידו, ומלחמתו בשבטים השונים שבהתנגדותם הוא נתקל. בספרו מציין קיסר את אמביוריקס ואת שבטו האבורונים, כשבט החשוב ביותר מבין השבטים הגרמאנים בם נלחם.
בזמן ההתעוררות הלאומית ששטפה את מדינות אירופה במאה ה-19, הפך אמביוריקס לסמל בלגי לאומי חשוב בזכות התמרדותו ההירואית כנגד קיסר שמתוארת בפירוט בספר מלחמת גאליה.
מלחמת גאליה.
רקע לפרוץ המרד.
ב-57 לפנה"ס כבש קיסר את גאליה לרבות החלק הבלגי שלה (שמורכב מבלגיה של ימינו, צפון צרפת, לוקסמבורג, חלק מהולנד שמתחת לנהר הריין וחלקו הדרום-מערבי של דרום הריין-ווסטפליה של גרמניה). מספר שבטים אכלסו שטח זה ונהגו להילחם אחד בשני באופן קבוע. האבורונים נשלטו על ידי אמביוריקס וקאטיבולקוס. ניתן להניח שבתחילה היו האבורונים אסירי תודה לרומאים, שכן הרומאים שיחררו את כל השבטים מיחסי השליטה שהיו מקובלים ביניהם, הווה אומר - שום שבט אינו נמצא תחת חסותו של שבט אחר. זאת משום דרישת הרומאים עם כניסתם כי על השבטים להיות כפופים כולם לרומא בלבד. טענה זו מקבלת אישוש מהעובדה שלא שמענו על התנגדות השבטים הבלגים לרומאים וכניסתם לשטח שלוש שנים מתחילת הכיבוש. במשך 3 שנים לא היו עימותים בין השבטים לרומאים. בשנת 54 לפנה"ס כוחותיו של קיסר אשר שבו למגוריהם לאחר המערכה בבריטניה נזקקו באופן דחוף למזון. לפיכך השבטים המקומיים אולצו להעביר חלקים מיבולם, שלא היה מוצלח באותה השנה, ללגיונות הרומיים. נושא זה גרם לתסיסה רבה בקרב השבטים כלפי הרומאים. בעקבות התסיסה, חבר אמביוריקס לקאטיבולקוס בתוכנית להתקוממות כנגד הכוחות הרומאיים ששלטו באזור.
לסלי ג'ורדן
לאס מנינס
דורון מירן
דורון מירן (נולד ב-14 במרץ 1963) הוא זמר ישראלי, השר מוזיקה מזרחית וגם בסגנון יווני.
קריירה.
נולד בגבעתיים בשם דורון מזרחי. שרת כשוטר מג"ב בנמל התעופה בן-גוריון, וכספר צבאי. הוא החל את הקריירה שלו בשנת 1987, כשהתגלה על ידי האחים ראובני.
בשנת 1988, אחרי שחסך כסף, הוציא את אלבומו הראשון "החלום שלי" בחברת התקליטים של "האחים ראובני". את שירי האלבום עיבד רובי בן-שמעון, כשבהקלטות ניגן גם אחיו הגדול של מירן - 'סטלוס' בבוזוקי ובגיטרות. בין כותבי השירים באלבום ניתן למנות את שלמה כישור ורוני אחיאל (רובם ללחנים יווניים), כשמירן עצמו כותב את שיר הנושא ללחן יוגוסלבי. בין השירים באלבום היו "שובי אל חיי" (שנכתב ללחן טורקי שבוצע על ידי איברהים טטליסס), "סוד האהבה", "מה את רוצה ממני?" ו-"ילדונת", שזכה להצלחה רבה גם בביצועו של ליאור נרקיס.
ב-1991 הוציא את האלבום "אש הקינאה" בעיבודו של יעקב למאי שניגן בקלידים ותיכנות תופים. משתתפים נוספים בהקלטות היו: יהודה קיסר ואבי סינגולדה בגיטרות, 'סטלוס' בבוזוקי, מוססטפא הפאוקור בבגלמה וסלים נדף בעוד. מרבית שירי האלבום כללו לחנים יווניים וטורקיים, לצד שני שירים מקוריים שהלחין מירן עצמו. האלבום כלל גם דואט עם הזמרת ענת המהממת.
ב-1994 הוציא את האלבום "בואי ונאהב" כלל בעיקר לחנים טורקיים למילים של דני שושן, אלי ('קפה') לוי, יוש גרנות, רוני אחיאל, ושלמה כישור. רובי בן שמעון עיבד את שירי האלבום.
ב-1995 הקליט את האלבום "לבדי" בעיבודו של מיכי חייק שכלל דואט עם גילי ארגוב, וכן גרסה עברית לשיר הטורקי "שקדם".
עוד באותה תקופה הוציא את האלבום "נערה מדליקה" עם עיבודים של רובי בן-שמעון ואריה ברקוביץ'. שלמה כישור, יוש גרנות, גבי דהאן ועופר לוי כתבו טקסטים ללחנים יווניים וטורקיים.
בין להיטיו המוכרים של מירן: "נערה מדליקה", "ילדונת", "שמרי עלי", "סוד האהבה", "בואי ונאהב" ועוד. בין אלבומיו גם "אש הקנאה", "השתניתי", "בואי ונאהב", "אתה שנתת" "נשבע לך לא בוגד" (קאבר לשירו של זמר בשם נחמיה אסף, בשנת 2000 חידש מירן את השיר שהפך ללהיט).
בשנת 2004, לאחר הפסקה ממושכת, הוציא מירן את אלבומו "היא מקנאה" אשר זכה להצלחה. בשנת 2007 עבד מירן במזנון בצילומי הסרט ״רמבו 3״ ביפו.
בשנת 2009 הקליט עם בתו מירן את השיר "חי בחלום" (במקור בוצע על ידי שר-אל (זמר) ויסמין סוויסה),