מטרתה העיקרית של InSight‍‍ היא לחקור את השלבים המוקדמים של התהליכים אשר עיצבו את מאדים. InSight תחקור את הגודל, העובי, הצפיפות ואת מצב הצבירה של ליבת מאדים (נוזלית או מוצקה), המעטפת והקרום של מאדים, וכן את קצב עזיבת החום מפנים כוכב הלכת. בכך InSight תפתח פתח להבנת תהליכי היווצרות כוכבי הלכת הארציים במערכת השמש הפנימית, הכוללת את ארבעת כוכבי הלכת הארציים - חמה, נוגה, כדור הארץ ומאדים. כוכבי הלכת הארציים נוצרו באופן דומה בתהליך המכונה "ספיחה על ליבה" המוכר מכוכבי לכת גזיים, אך הם התפתחו ועוצבו בצורה שונה. לאחר ספיחת מרבית החומר, כוכב הלכת הארצי עובר תהליך המכונה "התבדלות" , אותו נועדה הנחתת לחקור. בתהליך זה מתבדלים חומרים כבדים מחומרים קלים ונוצרות השכבות שמרכיבות את כוכב הלכת, הקרום, המעטפת וליבת הכוכב.
מטרה נוספת של המשימה היא לחקור פעילות טקטונית במאדים, וכן את קצב פגיעת מטאוריטים בפני השטח של מאדים.
הנחתת שוגרה למאדים יחד עם שני לוויינים זעירים (קיובסאט) זהים, המכונים Mars Cube One (MarCO), אשר יהיו לווייני הקיובסאט הראשונים שישוגרו מעבר למסלול לווייני נמוך סביב כדור הארץ. זוהי משימה ניסיונית שאינה חיונית להצלחת משימת InSight. הלוויינים מיועדים לבחון טכנולוגיית תקשורת מהירה יותר בין הנחתת InSight‍‍ למרכז הבקרה בכדור הארץ במהלך השלבים הקריטיים של החדירה לאטמוספירה והנחיתה על פני מאדים. הנחתת תתקשר עם מרכז הבקרה גם באמצעות הגשושית MRO.
מהלך הפרויקט.
InSight היא חלק מתוכנית דיסקברי, הכוללת משימות מחקר בעלות זולה יחסית, ועלותה היא 675 מיליון דולר (דחיית השיגור הוסיפה כ־153 מיליון דולר לעלות המשימה). היא הוצעה יחד עם 27 משימות נוספות ב־2010, לאחר שנאס"א הכריזה על פתיחת תחרות למשימת הדיסקברי הבאה. מתוכם 3 עברו לשלב הסופי ב־5 במאי 2011, ו־InSight נבחרה לפיתוח ושיגור באוגוסט 2012. המשימה מפותחת על ידי המעבדה להנעה סילונית, בשיתוף פעולה עם ארגונים ממדינות נוספות.
מבנה.
הנחתת מבוססת על העיצוב של הנחתת פיניקס אשר נחתה על מאדים בשנת 2008. אורך הנחתת הוא כ־5.5 מטר עם פריסת הלוחות הסולאריים, ומשקלה 350 קילוגרם. האנרגיה להפעלתה תסופק משני לוחות סולאריים, כל אחד בקוטר של 2.15 מטר, אשר יפרסו לאחר סיום הנחיתה על מאדים בצורה המזכירה מניפה.
ציוד מדעי.
המטען הייעודי של הנחתת יכלול שלושה מכשירים:
הנחתת כוללת חיישני טמפרטורה ורוח שסופקו על ידי , וחיישני לחץ, כדי לנטר אחר מזג האוויר באזור הנחיתה. מגנטומטר ימדוד הפרעות מגנטיות אשר נגרמות על ידי היונוספירה.
לנחתת יש זרוע רובוטית (Instrument Deployment Arm) אשר עליה מותקנת מצלמה שתוכל לצלם בשחור־לבן את רכיבי הנחתת ותאפשר מבט תלת־ממדי על הקרקע שעליה יונחו המכשירים המדעיים. המצלמה תאפשר למפעילי הנחתת ממרכז הבקרה בכדור הארץ לפרוס את הסייסמוגרף ו־HP3 על הקרקע. מצלמה דומה נוספת תוצב על גבי גוף הנחתת.
אתר נחיתה.
אתר הנחיתה של הנחתת InSight אינו קשור לאזור ספציפי על פני השטח של מאדים, אולם הוא נדרש לענות על מספר קריטריונים: להימצא באזור קו המשווה על מנת שהלוחות הסולאריים עליהם פועלת הנחתת יחשפו למספיק אור שמש; להימצא באזור נמוך על מנת לאפשר בלימה אטמוספירית מספקת במהלך החדירה לאטמוספירה; להיות שטוח ונקי מסלעים כדי למנוע סיבוכים במהלך הנחיתה; וכן להיות רך מספיק על מנת לאפשר למכשיר המדידה לחדור אל תוך האדמה. האזור שעומד בקריטריונים אלו הוא אזור המכונה Elysium Planitia, והאתר המדויק לנחיתה נבחר מתוך אזור זה.
מהלך המשימה מרגע הנחיתה.
הצפי הוא כי רכב החלל יסיים את משימתו בסוף שנת 2022, בשל האבק שהצטבר על הפאנלים, מה שלא יותיר לו מספיק אנרגיה להמשך הפעילות.
פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (באנגלית: Research Park at the University of Illinois at Urbana-Champaign) הוא מתחם מחקר ופיתוח בחלקה הדרום-מערבי של אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין בעיר שמפיין, אילינוי בארצות הברית. הפארק מהווה מרכז מחקרי לטכנולוגיה עילית וכולל חברות הזנק ומחקר ופיתוח של חברות ממוסדות. למעלה מ-90 חברות פועלות בפארק וביניהן אנהאוזר-בוש, קטרפילר, ג'ון דיר ועוד.
פארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי משלב אלמנטים עסקיים ואלמנטים מחקריים מתוך אוניברסיטת אילינוי. חוקרים מהאוניברסיטה נעזרים בפארק המחקר כדי לפתח, לייצר ולמסחר פטנטים מדעיים פרי מחקרם. חברות פרטיות מקבלות גישה לכוח העבודה הסטודנטיאלי והמחקרי של האוניברסיטה. מאז הקמתו של הפארק למעלה מ-202 חברות פעלו בשטח המתחם והעסיקו למעלה מ-1,500 עובדים ומתוכם כ-450 סטודנטים מתמחים. תפוקת כח האדם והפעילות המסחרית של הפארק מהווה נדבך חשוב בפיתוח הכלכלה של מרכז אילינוי. תפוקתו הכלכלית של הפארק עומדת על קרוב ל-170 מיליון $.
חממת אנטרפרייז וורקס.
אינקובטור אנטרפרייז וורקס (באנגלית Enterprise Works Incubator) הוא חממה לפיתוח מיזמי הזנק עבור חוקרים, סטודנטים וחברי פקולטה של אוניברסיטת אילינוי. המרכז מנוהל על ידי אוניברסיטת אילינוי ומציע שטח למיזמים שונים הכולל מעבדות, משרדים ושטחי מחקר ופיתוח. בנוסף המרכז מציע למפתחים שירותי ייעוץ שונים הכוללים את תוכנית "יזם הבית" של החממה הכוללת שבעה יזמים מנוסים המאמנים ומדריכים יזמים חדשים. בנוסף מציעה החממה שטח ציבורי המאפשר ליזמים השונים הזדמנויות להתרשת, לשתף רעיונות ולשפר את מוצריהם ביחד.
היסטוריה.
הקמת הפארק אושרה על ידי חבר הנאמנים של אוניברסיטת אילינוי בנובמבר 1999 והנהלתו הורכבה רשמית בחודש מרץ של שנת 2000. אוניברסיטת אילינוי חברה לחברת ההחזקות פוקס\אטקינס אשר חכרה את השטח החקלאי שעליו יועד הפארק מהאוניברסיטה והיא החברה הבונה ומתחזקת את מבני הפארק מאז. הפארק פתח את שערי הבניין הראשון במתחם בשנת 2001 וכיום חולש על שטח של 800 דונם. בשנת 2003 העניקה מדינת אילינוי מענק לאוניברסיטה להקמת חממת אנטרפרייז וורקס לקידום יוזמות הזנק במסגרת פעילות הפארק. הבניין נחנך והחל את פעילותו בשנת 2004. פיתוח הפארק תורם לתקציב מדינת אילינוי 4.1 מיליון$ בכספי מיסים מדי שנה והכנסות המיסים מעלויות הבנייה מאז הקמת הבניין הראשון מוערכת בכ-7.2 מיליון$ נוספים. מספר החברות הפעילות בפארק עלה בהדרגה. בשנת 2013 פתחו אנהאוזר-בוש ודאו כימיקלים מעבדות בפארק. בשנת 2015 קטרפילר, אבווי ואמראן, חברת החשמל המקומית של המערב התיכון, פתחו מעבדות בפארק.
אוגר יער הררי
אוגר יער הררי (שם מדעי: "Drymoreomys albimaculatus") הוא מין יחיד בסוגו בתת-משפחת אוגרי העולם החדש החי רק באזורים קטנים של היער האטלנטי בברזיל, במדינות סאו פאולו וסנטה קטרינה ונטען שגם בפרנה. מאז 1992 היו דיווחים על מכרסם כמותו בסאו פאולו, אך הוא לא תואר בטבע עד 2011.
נפוץ בעיקר ביערות הגשם של הרי סיירה דה מאר בטווח 1,200-650 מטר, אך תפוצתו אינה סדירה ופגיעה מעט והוא כנראה במצב קרוב לסיכון. הוא קרוב משפחתם של האוגרים והנברנים ונחשב למקורב למין "Eremoryzomys polius" החי בפרו באזור הרי האנדים.
מאפיינים.
אוגר יער הררי הוא מכרסם בינוני שמשקלו 44-64 גרם, אורכו 1222-139 מ"מ ואורך זנבו 140-175 מ"מ. יש לו בעל פרווה ארוכה בצבע תום עד אדמדם-צהבהב או אפור עם כתמים והבטן לבנה. הוא בעל אצבעות ורודות ארוכות עם שיער חום עליהם והזנב חום ומסתיים בציצה לבנה.
למכרסמים אלה גולגולת ושיניים מוארכות מעט ואינם מזכירות אוגרים רגילים. האוזניים קצרות אך העיניים גדולות והוא מומחה בטיפוס.
הוא חי רק ביערות ההרריים האטלנטים והוא מעדיף יערות טרופיים אך יכול לחיות בכל מיני סוגי יערות נמוכים יותר. למרות שהם מומחי טיפוס על עצים רוב חייהם הם נמצאים על הקרקע. כנראה שהם מתרבים כל השנה. כמו רוב האוגריים הוא אוכל כל המתבסס בעיקר על זרעים למאכל.
מארה פטגונית
מארה פטגונית (שם מדעי: "Dolichotis patagonum") היא מין של מארה ממשפחת הקביתיים החיה בדרום אמריקה בפמפס של ארגנטינה וברוב חלקי פטגוניה. היא מין מכרסם צמחוני המזכיר ארנבת והיא בעלת רגליים ארוכות העוזרות לה להימלט מטורפים. למארה קרובת משפחה אחת - מארת צ'אקו.
המארה מזכירה ארנבת והיא בעלת אוזניים ארוכות, גפיים ארוכים ורגליים אחוריות חזקות עם 4 טפרים דמויי פרסות ברגליים האחוריות ו3 בקדמיות. הפרווה רכה וחומה-אדמונית והזנב כמעט בלתי נראה. אורכה של המארה 69-75 ס"מ ומשקלה 8-16 ק"ג. היא קרובת משפחה של הגדול במכרסמים הקפיבארה.
אלו הם חיות צמחוניות לגמרי והם ניזונים בעיקר מעשבים הצומחים בפמפס כמו: Chloris, Pappophorum, Trichloris ועוד מינים וכן מפירות וירקות. הם יאכלו גם עשבים מלחים יותר.
המארות חיים בקבוצות קטנות העוזרות להם להבחין בטורפים ולברוח בזמן. הטורפים העיקריים הם: פומה, זאב הרעמה, גריזון גדול, חתול הפמפס ושועלים שונים וכן עופות דורסים.
קרול קיי
קרול קיי (נולדה 24 במרץ 1935, אוורט, וושינגטון, ארצות הברית) היא בסיסטית יהודיה-אמריקאית, אשר נמנית עם מוזיקאי האולפן הפוריים ביותר אי פעם. היא ניגנה בכ-10,000 מפגשי הקלטה לאורך קריירה בת כ-55 שנה.
כנגנית הקלטות, שימשה קיי בסיסטית ברבות מההפקות של פיל ספקטור ובריאן וילסון בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20. למשל, היא ניגנה גיטרה בלהיט La Bamba, ניגנה בס בלהיטים של סיימון וגרפונקל ובפסקולים מאת קווינסי ג'ונס ולאלו שיפרין. אולי האלבום הידוע ביותר שבו השתתפה קיי הוא Pet Sounds של הביץ' בויז.
ביוגרפיה.