בהגיעו אל טירתו של הלורד, מתפרץ שרק במהירות לאולם החתונה בדיוק לפני שפיונה הספיקה לנשק את פרקוואד (במטרה להישאר יפהפייה) ואמר לה כי פרקוואד חפץ להתחתן אתה לא בשל אהבתו אליה אלא רק בשל רצונו למלוך. פיונה הפגועה נוזפת בו, אולם בסתר לבה היא מבינה משתיקתו כי הוא באמת אוהב אותה. פיונה מחליטה לחשוף בפניו ובפני הקהל כולו את סודה. פרקוואד נגעל ממראה אשתו, ומצווה להשליך את זוג העוגים לכלא. בשומעו את שריקת העזרה של שרק, החמור פרץ אל תוך האולם עם הדרקונית אשר טרפה את הלורד ופלטה את כתרו.
לאחר נשיקה של שרק ופיונה, היא נשארת בצורת עוגית משום שזו היא צורת אהבתה האמיתית. חתונתם של שרק ופיונה מתרחשת בביצה. הסרט מסתיים בתמונתם של שרק ופיונה בכרכרת הבצל שלהם, נוסעים אל עבר השקיעה. תמונה זו מופיעה כסוף של ספר האגדה "שרק", המסתיים במשפט "והם חיו מכוערים ומאושרים, עד עצם היום הזה".
דמויות.
שרק.
שרק (באנגלית: Shrek) הוא עוג ירוק, המדובב בסדרת הסרטים על ידי השחקן מייק מאיירס ובעברית על ידי הזמר יובל דור.
שרק, לעומת פיונה נולד כעוג ולא כבן אדם, הבדל שמשפיע על יחסה אליו.
שרק, הרגיל להיות בודד בשלוותו, מאבד אותה כאשר כל היצורים הקסומים ממלאים את אזור ביתו על פי פקודת הלורד פאקוורד. שרק מתעצבן ופונה יחד עם החמור לממלכתו, 'דולוק', משם הוא נשלח להציל את הנסיכה פיונה, משימה שאם תצליח, על פי מילותיו של הלורד, תחזיר את הביצה השלווה של שרק. אט אט, שרק מבין שמצא את אהבתו האמיתית ועובר תהליך חשוב ומשמעותי שמשנה את חייו לגמרי. בסוף הסרט, שרק מונע את החתונה בין פיונה לפאקוורד וזוכה בליבה.
על פי שמועות שלא אושרו על ידי דרימוורקס מבוססת דמותו של שרק על אדם אמיתי בשם מוריס טייה, שהיה מתאבק ומשורר. הוא נולד בשנת 1903 וסבל מאקרומגליה, מחלה נדירה שבה עצמות כפות הידיים, כפות הרגליים והגולגולת ממשיכות לגדול באופן לא פרופורציונלי.
פיונה.
הנסיכה פיונה (באנגלית: Princess Fiona) מדובבת בסרטים על ידי השחקנית קמרון דיאז ובעברית על ידי שרונה נסטוביץ'.
בילדותה, נפלה על פיונה קללה נוראית שעל פיה היא הופכת לעוגית לאחר שקיעת השמש בכל יום. הוריה, מלכי ממלכת 'הרחק הרחק מכאן', על פי הצעתה של הפיה הסנדקית, העבירו אותה אל תוך מגדל גבוה המוקף בלבה ונשמר על ידי דרקון אימים. רק כאשר היא תינצל על ידי אביר שיתאהב בה אהבת אמת הקללה תוסר.
פיונה ניצלת לבסוף על ידי שרק, עוג בעצמו, ולאחר אירועי הסרט הם מתאהבים ומתחתנים.
החמור.
החמור (באנגלית: Donkey) מדובב על ידי השחקן אדי מרפי בסרטי שרק ובעברית על ידי השחקן ליאור כלפון.
הוא ניצל בתחילת הסרט על ידי שרק ואט אט נוצר קשר חברותי ביניהם, תוך כדי מסע קשה של שניהם לעבר הטירה בה כלואה פיונה וחזרה. החמור הוא פטפטן, חייכן, בלתי נסבל, נודניק, מציק, ודמות קומית מלאת חיים.
הלורד פרקוואד.
הנבל הראשון ששרק פוגש, שולט בשטחה של ממלכת דולוק, הלורד גירש את כל היצורים אל הביצה בה מתגורר שרק, בטענה כי הם מקלקלים את עולמו המושלם. הלורד, רודן חסר-לב, אכזר ונמוך למדי, חפץ בכל לבו להפוך למלכה של דולוק. על פי ההוראות שקיבל מראי הקסמים של שלגייה, על מנת להפוך אותו למלך עליו להינשא לנסיכה.
בסוף הסרט נהרג על ידי הדרקונית אשר אכלה את הלורד ופלטה רק את כתרו. בסרטון שרק 4D הדרקונית הוציאה אותו מבטנה וקברה אותו בבית קברות והוא מוצג כרוח רפאים.
דמויות משניות.
איש לחם הג'ינג'ר ("ג'ינג'י").
איש לחם הג'ינג'ר (מבוסס על מעשיית הילדים "איש לחם הג'ינג'ר", Gingerbread Man), המכונה עקב כך "ג'ינג'י", הוא איש-עוגייה אמיץ, אשר לא מוותר לאף אויב. בסרט הוא נראה לראשונה כלוא בטירתו של הלורד פארקוואד כשהוא סובל עינויים אך לא מוכן לגלות פרטים סודיים.
הדרקונית.
דרקונית אדומה ששמרה על הטירה שפיונה והרגה כל אביר שניסה להיכנס לטירה, היא נקשרה מאוד לחמור מאז שגילה שהיא נקבה.
היצורים מן האגדות.
היצורים מין האגדות כמו הזאב, כיפה אדומה, שלושת החזירונים, העכברים העוורים, פינוקיו ועוד, הם דמויות מהאגדות המופיעות בכל סדרת הסרטים. הם נראים לראשונה לאחר פלישתם לביתו של שרק עם שאר היצורים מהאגדות בסרט.
ראי הקסמים.
הראי הקסום משלגיה ושבעת הגמדים. בסרט הראי נלקח ללורד פרקוואד והיה שייך לו הוא שירת ועזר לו לבחור נסיכה לה יינשא. לאחר שפארקווד מת הראי השתחרר.
מדבבים.
בתחילה, השחקן כריס פרלי היה מועמד לדבב את קולו של שרק, אך לאחר מותו, מייק מאיירס קיבל את התפקיד. לאחר שהקליט את כל שורותיו בסרט, הוא התבקש להקליט אותן מחדש עם מבטא סקוטי, שהתאים יותר לסרט לדעת הבמאים.
המחזמר.
הסרט עובד למחזמר בתיאטרון ברודוויי, עלה ב-14 בדצמבר 2008 וזכה להצלחה אדירה. המחזמר היה מועמד לזכייה בפרסים רבים כגון: שמונה פרסי טוני (כולל ל"מחזמר הטוב ביותר"), שנים עשר פרסי "דרמה דסק", עשרה פרסי "מעגל מבקרים חיצוני" ועוד. המחזמר זכה בפרס טוני על "עיצוב התלבושות הטוב ביותר".
המחזמר תורגם לעברית והוצג בהיכל התרבות במהלך אוגוסט 2010 בבימויו של עוז מורג. שיחקו בו דביר בנדק בתפקיד שרק, יעקב כהן בתפקיד דונקי, ציון ברוך בתפקיד לורד פרקוואד, דנה פרידר בתפקיד פיונה וטל מוסרי בתפקיד פינוקיו.
סרטי המשך.
הסרט זכה בפרס אוסקר לשנת 2002 ולהצלחה אדירה ברחבי העולם, שהביאה ליצירת מספר סרטי המשך, אשר יצאו אחת לשלוש שנים. סרטי ההמשך הם שרק 2, שרק השלישי ושרק לנצח. בנוסף יצאו שלושה סרטונים קצרים - האחד בתלת ממד המספר על ירח-הדבש של שרק ופיונה, השני שילב סיפור חג מולד בעלילות הגיבורים והשלישי מספר על מה שקורה בליל כל הקדושים הראשון של הילדים שלהם. בנובמבר 2011 יצא הסרט: החתול של שרק, סרט ספין אוף לסדרת הסרטים של שרק.
שרק 4D.
Shrek 4-D הוא סרטון מיוחד בתלת ממד שיצא בשנת 2003 מחברת דרימוורקס והופץ בפארק יוניברסל ובעקבות הצלחתו יצא גם בתקליטור DVD.
עלילה.
הסרטון מספר על ירח-הדבש של שרק ופיונה אבל תלוניוס, העוזר של לורד פרקוואד חוטף את פיונה ודוהר עם פיונה על סוס. שרק וחמור דהרו עם הכרכרה שלהם עד שתלוניוס, הסוס שלו ופיונה נעלמו ושרק וחמור מגעים לבית קברות ששם קבור לורד פרקוואד. חמור מאוד פחד וחשב שיש בבית הקברות רוחות רפאים ואז הגיעה הרוח של פרקוואד עם דרקון מפסל שחי ופרקוואד אמר שפיונה צריכה למות כדי שהוא יתחתן איתה והוא יהיה המלך של עולם המתים ודרקונית, אשתו של חמור מגיעה להציל את שרק וחמור. אחרי זה תלוניוס קושר את פיונה לרפסודה שקרובה למפל כדי שפיונה תמות ואז היא תהפוך לרוח אבל דרקונית, חמור ושרק הצילו את פיונה ואז דרקונית ירתה אש ברוח של לורד פרקוואד ואז פרקוואד התפוצץ. בסוף דרקונית לוקחת את שרק, פיונה וחמור לבית מלון ששרק ופיונה יהיו בירח הדבש שלהם.
הסרטון נקרא שרק 4D אף על פי שהוא בתלת ממד. הממד הרביעי הוא המים, הרוח והאפקטים הנוספים שמרגיש הקהל שיושב באולם וצופה בסרט בזמן שהדברים מתרחשים על המסך. הסרט הופץ ב-DVD, בו לא ניתן להוסיף את הממד הרביעי, לכן הוא נקרא שרק 3D.
הרבי מלובביץ'
נירון קיסר
נֵירוֹן קְלַאוּדִיוּס קֵיסָר אוֹגוּסְטוּס גֶרְמָנִיקוּס (בלטינית: Nero Claudius Caesar Augustus Germanicus; 15 בדצמבר 37 - 9 ביוני 68) היה קיסר רומאי, החמישי והאחרון מהשושלת היוליו-קלאודית. הוכתר לקיסר בשנת 54, לאחר מות דוֹדהּ של אמו, שהיה גם אביו המאמץ, הקיסר קלאודיוס. יצא לו שם כאחד הראוותניים, המטורפים והאכזריים שבשליטי רומא מאז ומעולם. נירון הודח בשנת 68, ומסופר כי התאבד. בתקופת שלטונו פרץ ביהודה המרד הגדול.
המקורות ההיסטוריים הראשוניים על תקופה זו הם במיוחד כתבי טקיטוס וסווטוניוס, החשודים בהטיה פוליטית לרעתו של נירון, ומשום כך יש להתייחס בספקנות לכמה מן הסיפורים השליליים המסופרים במקורות אלו אודותיו.
מוצא משפחתי.
נירון נולד באנטיום (כיום אנציו באיטליה), כלוקיוס דומיטיוס אהנוברבוס, בנו היחיד של גנאיוס דומיטיוס אהנוברבוס, אציל רומי, בן למשפחה עתיקה ומיוחסת (ובין היתר צאצא למרקוס אנטוניוס), ולאגריפינה הצעירה, נינתו של הקיסר אוגוסטוס, בת למשפחת השליטים מן השושלת היוליו-קלאודית, אחותו של הקיסר קליגולה, ולדברי אחדים מן ההיסטוריונים אף המאהבת של אחיה.
חייו.
לפי סווטוניוס, עם לידתו של נירון התבקש קליגולה לקרוא לו בשם. כבוד זה יכול היה לסמל כי הילד עתיד להיות יורש לדודו, אך קליגולה, שהיה קפריזי כשם שהיה אכזר, הציע לקרוא לילד על שם דודו קלאודיוס. סווטניוס מתאר את ההצעה של קליגולה כבדיחה ומוסיף שאגריפינה לא הסכימה לקרוא לילד בשם זה, משום שקלאודיוס היה מושא לגיחוך. סווטוניוס הוא המקור היחיד לסיפור זה; ואם קליגולה אכן התערב בבחירת השם, ייתכן שהצעתו לא נועדה להעליב, שכן קלאודיוס סבל מהשפלות בחלק המאוחר של שלטון קליגולה, אך בזמן לידתו של נירון התייחסו אליו בכבוד והוא אף מונה לקונסול בשנת 37.