רקס קאולי נולד ב-1938 בהיילנד פארק שבמדינת מישיגן. בנעוריו למד בבית הספר התיכון "פרמינגטון" שבמישיגן אותו סיים ב-1959. כבר בתקופת בית הספר החל לעסוק בתחומי ספורט שונים (ריצה, ריצת משוכות, קפיצה במוט ועוד) אך בסופו של דבר התמקד בריצת משוכות. ב-1960 החל ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה.
ב-1965 פרש מפעילות ספורט תחרותי והחל לעבוד בתחום מכשור אלקטרוני רפואי. בהמשך הפך לסוכן מכירות. נפטר ב-2022
קריירה ספורטיבית.
קבע שיא בית הספר התיכון בריצת 100 יארד (9.7 שניות) שלא נשבר עד היום.
באליפות ארצות הברית זכה מדליית ארד בריצת 220 יארד מכשולים. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 110 יארד מכשולים ושישי ב-440 יארד מכשולים.
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת רומא, שנערכו ביולי בסטנפורד שבקליפורניה, סיים במקום שביעי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 50.6 שניות ולא השתתף באולימפיאדה
בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-8 באפריל 1961 הוא קבע בריצת 400 מטר תוצאה של 45.9 שניות, שדירגה אותו במקום החמישי בעולם בסוף השנה. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בפרזנו, קליפורניה ב-13 במאי קבע בריצת 400 מטר משוכות תוצאה של 49.9 שניות, השנייה בטיבה בעולם בשנה זו.
אלוף ארצות הברית.
באליפות ארצות הברית זכה קאולי במדליית זהב בריצת 440 יארד משוכות בתוצאה של 50.4 שניות.
באליפות המכללות זכה במדליית זהב בריצת 440 יארד משוכות בתוצאה של 49.6 שניות.
בתחרות שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו באמצע יוני קבע בריצת 400 מטר משוכות את תוצאת השנה בעולם של 49.3 שניות ובריצת 400 מטר תוצאה של 45.7 שניות שידרגה אותו בסוף השנה במקום חמישי בעולם בריצה זו.
שיאן עולם.
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת טוקיו, שנערכו בלוס אנג'לס ב-13 בספטמבר, זכה קאולי במדליית זהב בריצת 400 מטר מכשולים בשיא עולם חדש של 49.1 שניות, לפני בילי הארדין (49.8 שניות) וג'יי לאק (50.4 שניות), שיפואר לשיא העולם בן השנתיים של סלווטורה מורלה מאיטליה (49.2 שניות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונשבר על ידי ג'ף וונדרסטוק מארצות הברית (48.8 שניות).
אלוף אולימפי.
במשחקים האולימפיים עצמםזכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.6 שניות, לפני ג'ון קופר מבריטניה (50.1 שניות) וסלווטורה מורלה (50.1 שניות).
באליפות ארצות הברית זכה במדליית זהב בריצת 440 יארד משוכות בתוצאה של 50.4 שניות.
בתחרות שנערכה בסן דייגו, קליפורניה ב-26 ביוני אותה שנה הוא קבע בריצת 400 מטר משוכות תוצאה של 50.0 שניות, השנייה בטיבה בעולם בשנה זו.
2022 במוזיקה
בערך זה מצוינים אירועים שהתרחשו במהלך 2022 ונוגעים לעולם המוזיקה.
אלכסנדר אלכסנדרוני
אלכסנדר אלכסנדרוני (אלכסנדרוביץ') (11 בספטמבר 1903 – 18 באוקטובר 1971, כ"ט בתשרי ה'תשל"ב) היה עיתונאי ועורך ספורט ישראלי יליד פולין, מחלוצי ובכירי עיתונאי הספורט בישראל. עורך הספורט של העולם הזה, חדשות הספורט, ידיעות אחרונות, מעריב וקול ישראל וממייסדי אגודת העיתונאים.
ביוגרפיה.
אלכסנדר אלכסנדרוביץ' נולד ב-11 בספטמבר 1903 בוורשה, ארץ הוויסלה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום במדינת פולין) לשמואל אלכסנדרוביץ', בעל בית חרושת למשקאות ממשפחת רבנים ומלכה לבית מלובנצ'יק ממשפחת רבנים גם כן. הוא למד בבית הספר תיכון בוורשה ובמשך שנתיים בבית הספר הגבוה לכלכלה – במחלקת העיתונות של בית הספר.
הוא היה כתב ספורט בעיתון "פשגלונד ספורטובי" והיה ממייסדי ועורך המשנה של שבועון הספורט "ספורטצייטונג". בנוסף היה עורך הספורט של עיתון "נובה סלובו" בוורשה. עוד בפולין היה חבר הנהלת מרכז המכבי ומנהל מחלקת העיתונות וההסברה של תנועת המכבי בפולין.
אלכסנדרוביץ' עלה לארץ ישראל במרץ 1935, הצטרף והיה חבר בארגון ההגנה ועברת את שמו לאלכסנדרוני. בארץ ישראל הוא החל לעבוד כעיתונאי ספורט ועורך והיה מייסד מדורי הספורט של העיתונים "הבקר", "ידיעות אחרונות", "מעריב" ו-"ג'רוזלם פוסט". עורך מדור הספורט של השבועונים "הגלגל" ו-"העולם הזה" וברדיו תחילה ב-"קול ירושלים" ולאחר מכן ב-"קול ישראל". הוא הקים בשנת 1958 עם נחמיה בן אברהם את תוכנית הספורט הראשונה ברדיו, "ממגרש הספורט". הוא ערך את התוכנית, וגם נהג להקריא תוצאות ספורט מרחבי העולם.
בשנת 1954 נמנה בין שבעת מייסדיו של עיתון הספורט הפופולרי "חדשות הספורט".
אלכסנדרוני היה חבר פעיל בתנועת מכבי בארץ ישראל והיה חבר הנהלת מרכז המכבי בישראל, הוועד הפועל של מכבי העולמית ומנהל העיתונות והרדיו של שלוש מכביות בישראל. הוא השתתף בכל הכינוסים והקונגרסים של תנועת המכבי בישראל וברחבי העולם. בנוסף היה חבר בוועד תל אביב של עיתונאי הספורט בישראל, הוועד הפועל של הוועד למען החייל וממייסדי אגודת העיתונאים בתל אביב.
ביולי 1971 ראה אור ספר היובל של תנועת "המכבי" בהוצאת הסתדרות עולמית "מכבי" ובעריכתו של אלכסנדרוני.
חיים אישיים ומותו.
בשנת 1945 התחתן אלכסנדרוני עם סימה לוי ולהם נולדה בת, ליאורה. בשנת 1969 לקה אלכסנדרוני בהתקף לב שממנו הצליח להתאושש ולחזור לפעילות, אך אז גילה כי הוא חולה בסרטן. אלכסנדר אלכסנדרוני הלך לעולמו ב-18 באוקטובר 1971 במרכז הרפואי שיבא בתל השומר. הוא הובא למנוחות למחרת בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
לרגל המכביה התשיעית ביולי 1973 ובמלאת שנה למותו, הודיעה תנועת מכבי העולמית על חלוקת פרס בסך 1,500 לירות שישא את שמו של אלכסנדרוני, פרס בו זכה עיתונאי "מעריב", ישעיהו פורת.
JONAH (ראשי תיבות של Jews Offering New Alternatives for Healing, "יהודים מציעים חלופות לריפוי") היה ארגון יהודי-אמריקאי שהציע טיפולי המרה לגברים שהיו מעוניינים בשינוי נטייתם המינית. שאיפת הארגון הייתה "לחנך את הקהילות היהודיות ברחבי העולם שגורמים חברתיים, תרבותיים ורגשיים הם אלה המובילים למשיכות חד מיניות". מנהיגי הארגון לא הסכימו עם הקונצנזוס המדעי שקבע כי נטייה מינית שאינה הטרוסקסואלית אינה הפרעה נפשית.
בשנת 2015 נקבע במשפט שהיווה ציון דרך כי הטענות של JONAH בדבר המסוגלות לשינוי נטייה מינית היוו הונאה צרכנית . הארגון חויב לשלם פיצויים לתובעים ולהיסגר תוך שלושים יום. 11 ימים לאחר פסק הדין הקימו מייסדי הארגון ארגון טיפולי המרה חדש בשם JIFGA (ראשי תיבות של Jewish Institute for Global Awareness, "המכון היהודי למודעות גלובלית"), תוך שימוש בנכסים ובמשאבים הארגוניים. ביוני 2019, שופט בניו ג'רזי הורה ל-JIFGA להיסגר תוך שלושים יום ולשלם 3.5 מיליון דולר לקורבנות.
חלק מהטיפולים כללו בין היתר התפשטות של המטפלים והמטופלים, ואף "חיבוק אבהי" ממושך (Touch Therapy). בנוסף, דווח כי במהלך הטיפולים התבקשו המטופלים לעמוד בעירום מול מראה, או אף לעמוד במעגל, בטיפול קבוצתי, כאשר כולם עירומים. במקרים אחרים, הוכרחו המטופלים לחלל תמונות של אימותיהם.
בישראל.
ישנם דיווחים כי מטפלים שעבדו עם הארגון מצאו מקלט לעבודתם בישראל, תחת ארגון שהתקרא People Can Change (PCC).
שלמה אסבאג
הרב שלמה אסבאג (מכונה: מהרש"א) (סביב ה'ת"ק, 1740 - ד' סיוון ה'תק"ף, 17 במאי 1820) היה מקובל, פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של מרקש שבמרוקו בראשית המאה ה-19.
קורות חייו.
נולד במרקש לאביו רבי שלום שהיה רב ומקובל בעיר. למד אצל חכמי עירו. נשא את חנינא. בהמשך היה לרב בישיבה, ומתלמידיו ידוע רבי רפאל מסעוד אבן מוחא.
נפטר בד' סיוון ה'תק"ף בחולי המגפה בה נפטרו דיינים נוספים. לאחר פטירתו נכתבו קטעי פיוטים לכבודו.
משפחתו.
אשתו חנינא, נפטרה בחדש טבת שנת ה'תר"ב.
בניו הם: רבי משה ורבי יעקב שנמנו עם חכמי מרקש.
בתו זוהרה נישאה לרבי אלעזר חזן.
רבנותו.
סמוך לשנת ה'תקכ"ט התמנה לדיין בבית הדין בראשות רבי אברהם קורקוס, רבי יצחק חרוש ורבי אברהם פינטו. לאחר פטירת האחרון, בשנת ה'תקס"ה, נתמנה לאב בית הדין ולרבה של מרקש. בין הדיינים ששימשו בבית דינו נמנים רבי משה בן עטר, רבי יעקב פינטו השני, רבי יוסף חרוש, רבי מוסא בן דוד וחיון ורבי שלמה אזנקוט. בית דינו הוציאו מאות פסקי דינים שחלקם ניתנו במסגרת משא ומתן הלכתי עם דיינים נוספים ברחבי מרוקו. בין השאר התכתב בית הדין עם רבי שאול ישועה אביטבול רבה של צפרו, ועם רבי רפאל בירדוגו רבה של מקנס, וכן עם חכמי טיטואן ואזמור. פסקי בית דינו התפרסמו ברחבי מרוקו והועתקו מפעם לפעם גם לאחר פטירתו. באופן אישי עמד בקשר עם רבי דוד חסין ואף כתב הסכמה לספרו תהלה לדוד. כמו כן עמד בקשר עם שד"רים.
Deep in Love
Deep in Love (בעברית: עמוק באהבה) הוא שיר של המפיק הרומני טום בוקסר והזמרת מורנה, ובו ישנם קולות של המוזיקאי האנגלי ג'יי וורנר. הוא יצא לאור כסינגל באיטליה ב-31 באוקטובר 2011 בהוצאת סטפ אנד גו רקורדס, בעוד שמאוחר יותר, היה זמין להורדה דיגיטלית במדינות שונות ב-14 בפברואר 2012, בהוצאת רוטון מיוזיק. הרצועה נכתבה על ידי וורנר ובוקסר, והופקה אך ורק על ידי בוקסר; הוא הלחין את השיר במרוקו ב-2011 ובהמשך הקליט גרסת דמו בעת שהופיע שם. בסופו של דבר, הוא עבד על הרצועה במשך ארבעה חודשים. "Deep in Love" תואר כשיר אהבה; המילים שלו כוללות התייחסות לפרדיגמה הפופולרית לפיה גברים ממאדים ונשים מנוגה.