בשנת 1954 הוקם גדוד 3 של מג"ב שמנה שתי פלוגות והיה אחראי על הקטע הצפוני של גבול ישראל ירדן ועל גבול הצפון. בשנת 1969 הוקם על בסיס גדוד זה מחט"ב מג"ב צפון. לקראת מלחמת ששת הימים נלקה האחריות על גבול הצפון ממג"ב לצה"ל והושבה לו לקראת מלחמת יום כיפור. במהלך מלחמת ההתשה וקצת לפניה, נלחמו לוחמי מג"ב צפון מפלוגה ז' של מג"ב, שהייתה מופקדת על אזור עמק בית שאן בחדירות רבות של מחבלים שהגיעו לכמות של בין 600 ל-800 תקריות אש בחודש. לאחר מלחמת יום כיפור הוקמה פלוגת מג"ב שקיבלה אחריות ברמת הגולן ופורקה לאחר כמה שנים. במלחמת לבנון הראשונה נכנסו לוחמי מג"ב, לאו דווקא מג"ב צפון ללבנון לסייע בפעילות צה"ל שם, הפיקוד על כוחות מג"ב בלבנון הוטל על מג"ב צפון, כשנסוגה ישראל לרצועת הביטחון הוצאו כוחות מג"ב מלבנון. מג"ב צפון ממשיך לפעול בצפון הארץ עד ימינו. בשנת 2011 פוצל מג"ב חוף ממג"ב צפון וקיבל את האחריות על אזור מישור החוף בצפון הארץ.
שטח האחריות של מג"ב צפון חופף ברובו לשטח מחוז הצפון למעט אזור רמת הגולן. מפקדת מג"ב צפון יושבת בבסיס גן נר, מפקד המרחב הוא קצין בדרגת ניצב משנה.
יחידות מג"ב צפון.
במג"ב צפון כמה יחידות מסוגים שונים המבצעות את פעילות מג"ב בצפון. יחידות מג"ב צפון הן:
קונולופוס
קוֹנוֹלוֹפוּס (שם מדעי: Conolophus) הוא סוג של לטאות ממשפחת האיגואניים. סוג זה הוא אנדמי לאיי גלאפגוס.
מקור השם הוא מיוונית עתיקה שבו κώνος (קונוס) משמעותו רכס ו-λοφος lophos גב שמתאר את הרכס שנמצא במרכז גבם של מיני האיגואנות שבסוג זה.
מינים.
בסוג זה שלושה מינים:
שלמה שלוש
כלב משטרה
כלב משטרה הוא כלב שהוכשר במיוחד לצרכים משטרתיים כמו חילוץ, רחרוח אחר חומר נפץ, תפיסה של פושעים ואכיפת חוק כלשהו. הכלבים מופעלים על ידי יחידות כלבנים שהוכשרו במיוחד לאמן ולהפעיל את הכלבים. יחידות אלו מכונות באנגלית "K9" מאחר שצירוף זה נהגה כמו Canine שפירושו "כלביים".
הזנים הנפוצים ביותר של כלבי המשטרה הם רועה גרמני ורועה בלגי, הנפוצים בעיקר בגלל זמינותם. גזעים מסוימים משמשים לאכיפת סדר חוק ציבורי על ידי איום על חשודים, רדיפה אחר חשודים וכדומה. גם בצבאות יש יחידות כלבנים, ואלו מבצעים תפקידים דומים. עם זאת כל כלב צריך אימון כדי שיהפוך לכלב משטרה פעיל ואינו נולד עם מודעות לביצוע יכולות אלה.
היסטוריית שילוב כלבים במשטרה.
יש הסוברים, כי כלבים שימשו כבר בזורואסטריות לזיהוי זהותו של הנפטר במסגרת טקס ( "מבט כלב"). באירופה, לפחות מאז ימי הביניים, שלטונות השתמשו בכלבים במסגרת חיפוש אחרי אנשים שהסתתרו מהעונשים שהטילו עליהם אותם השלטונות.
שהשימוש הראשון בכלבים החל בבריטניה ב-1889 במסגרת חקירת רציחות שנעשו על ידי ג'ק המרטש. בהמשך התרחב השימוש הממוסד, תחילה בצירוף כלבים במשטרת העיר גנט שבבלגיה מאז 1899 אחרי שטרם לכך עזרו למשטרת פאריס להשתלט על כנופיות רחוב בעיר. בהמשך השימוש הממוסד התרחב לאוסטרו-הונגריה והאימפריה הגרמנית.
בארץ ישראל רעיון כלבי משטרה הגיע בתקופת המנדט הבריטי מרוי ספייסר, מפקד משטרת המנדט, ששמע עליו בזמן שירותו במושבת קניה משוטרים ששירתו באיחוד דרום אפריקה. עד להגעת משפחת מגדלי כלבים מאוסטריה מנצ'ן שהיה להם ניסיון בגידול כלבים למטרות שמירה. הפקודות שהכלבים לומדים עד אז הן באנגלית.
עם הקמת מדינת ישראל באוקטובר 1948 בתחנת משטרה קריית חיים מקימים בית ספר להכשרת כלבים ונוהגיהם. עקב שיתוף הפעולה עם משפחת מנצ'ין הפקודות לכלבים בתחילה היו בגרמנית. ב-1949 בית הספר עובר לבית דגן.
בישראל.
בישראל נעשה שימוש בכלבים הן במשטרת ישראל ומשמר הגבול והן בצה"ל. במשטרה ובמג"ב יש יחידות כלבנים המפעילות כלבי משטרה לצורכי אכיפת חוק, איתור חשודים, רחרוח אחר חומרי נפץ וסמים ומשימות משטרה נוספות. בנוסף אליהן כוללת הימ"מ (היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור) לוחמים-כלבנים המפעילים כלבי משטרה לצורכי לוחמה בטרור, איתור חשודים ותקיפתם במקרה הצורך. יחידת הכלבנים בצה"ל, הנקראת "עוקץ", מפעילה כלבים למשימות שונות בהן חילוץ, ביטחון שוטף ולוחמה בטרור.
טגו (סוג)
טֵגו (שם מדעי: "Tupinambis") הוא סוג של לטאות ממשפחת הטגואיים. תפוצת הסוג היא בדרום אמריקה וכל המינים הם טורפים.
קיימים בין 4 ל-7 מיני לטאות בסוג זה.
דוד מתתיהו ליפמן
דוד מתתיהו ליפמן (בזמנו נכתב: ליפמאן; בליטאית: Matys Dovydas Lipmanas; 1888 – 1941) היה חוקר תולדות יהודי ליטא והעיר קובנה, ממייסדי החברה ההיסטורית אתנוגרפית יהודית בליטא, הוגה רעיון לימוד פרק יומי בתנ"ך. רוקח במקצועו.
קורות חיים.
ליפמן נולד בשנת 1888 בעיירה נמוקשט (ביידיש: נעמאָקשט; בליטאית: Nemakščiai ) שבפלך קובנה, בצפון-מערב האימפריה הרוסית (ליטא), בנם של חנה בת שמואל בן אריה בקר ("ר' שמואל טויבה'ש") ויצחק-אייזיק מרדכי ליפמן. אבי-אביו, ר' זבולון ליב בן יום-טוב ליפמאן, היה אב"ד קהילות דרשונישוק, גודלבה (גודלעווע), פיליפובה (פיליפּאָווע), קראז' (קראָזש) ופלונגיאן (פלונגה) (באחרונה שימש יותר מעשרים שנה). בילדותו למד אצל סבו ר' זבולון, ואחר-כך התחנך בישיבת טֶלְז. לאחר מכן למד רוקחות, נבחן באוניברסיטת דוֹרפַּאט (טַרטוּ) וקיבל תואר רוקח מוסמך.
פעל במחלקה לתרבות של הוועד הלאומי של יהודי ליטא, וייסד בה עם דר' אבא לפין את המדור ההיסטורי, שלימים היה להחברה ההיסטורית אתנוגרפית יהודית בליטא.
בשנת 1925 השתקע בעיירה צ'ייקישוק (צייקישאק; Čekiškė ), ורכש בה בית מרקחת. את מרבית זמנו הקדיש לחקר תולדות יהדות ליטא. פרסם שורת מאמרים בנושא בעיתוני יהודי ליטא "די אידישע שטימע", "הד ליטא", "נתיבות" ו-"דאָס וואָרט".
את מאמרו הראשון פרסם בשנת 1920 ב"אידישע שטימע", ובו קרא לציבור היהודי במדינה לאסוף חומר היסטורי-אתנוגרפי. ממאמריו: "נפוליאון בליטא", "פרטים על הגאון מווילנה", "חיי רי"ס", "תולדות הגאון ר' אלכסנדר לפידות".
חיבר מונוגרפיה "לתולדות היהודים בקובנה וסלבודקה" בשנים 1400–1850, שנועד להיות הכרך הראשון בחיבור שיכסה את ההיסטוריה היהודית בעיר עד מלחמת העולם הראשונה (1915); היה זה החיבור היהודי הראשון שעסק בתולדות קובנה היהודית. בנוסף פרסם מבוא על תולדות היהודים בזאמוט (ליטא תחתית) ומדור לפולקלור (תרצ"א; נדפס שנית: תרצ"ד). תוכניתו של ליפמן הייתה להכין סדרת מונוגרפיות היסטוריות על תולדות היהודים בליטא-זאמוט מהעבר הקדום ועד ימיו. הסדרה נועדה לכלול התמקדות מיוחדת בעיר קובנה ובחבל זאמוט, בפולקלור (אגדות, פתגמים, שירי עם ועוד), וכן לקסיקון ביוגרפי מונומנטלי ל"גדולי ליטא" ב-300 השנים האחרונות, שעבורו ליקט חומר במשך 11 שנה; אולם השואה שמה קץ לתוכניותיו.
ליפמן היה הוגה הרעיון של לימוד פרק תנ"ך יומי, שהתפשט בליטא ולאחר מכן גם בארץ ישראל.
היה נשוי לבתיה לבית כץ ואב לבן, בנציון. ליפמן ביקר בארץ ישראל ותכנן לעלות אליה.
ליפמן נספה ב-1941 בשואה באקציה של העיירה צ'ייקישוק (בסמוך לה) עם אשתו ובנם בן ה-12.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
דוד מתתיהו ליפמאן
ד. מ. ליפמן
ד. מ. ליפמאן
האם סוואה
האם סווֶאה או האם סבֶאה (משוודית: Moder Svea) היא דמות נשית המסמלת האנשה של האומה השוודית.
האם סוואה מיוצגת בדרך כלל כלוחמת שאוחזת בחרב ולצידה נמצא אריה. שמה הוא שם פופולרי יחסית בשוודיה והוא נגזר מהביטוי השוודי "של השוודים". זהו סמל פטריוטי שוודי, וההערכה היא שהוא הופיע לראשונה בשנת 1672 בפואמה "Svea Lycksaligheets Triumph" שנכתבה על ידי אנדש ליונסטדט.
דמותה הייתה נפוצה מאוד בספרות ובתרבות השוודית במהלך המאה ה-19. היא אף הופיעה על שטר 5 כתר שוודי למשך כ-70 שנה בסוף המאה ה-19 ועד לאמצע המאה ה-20.
עידן הטרור
שלטון הטרור
שלטון הטרור (או "הטרור", בהקשר המתאים; בצרפתית: la Terreur) היה פרק במהפכה הצרפתית שנמשך מספטמבר-אוקטובר 1793 ועד לאוגוסט 1794 והתאפיין בדיכוי אלים ואכזרי של כל מי שנחשד כאויב המהפכה מבית ובהוצאות להורג ומעשי טבח והרס רבים.