חיסון פייזר-ביונטק, חיסון מודרנה ו-Janssen COVID-19 מספקים הגנה יעילה נגד COVID-19, כולל מפני מחלות קשות, אשפוז ומוות, ו"מספר הולך וגדל של ראיות מצביע על כך שחיסוני COVID-19 גם מפחיתים זיהום והעברה אסימפטומטיים" כאשר שרשראות ההעברה נקטעות על ידי חיסונים. בעוד שאנשים מחוסנים במלואם עדיין יכולים להידבק ועלולים להעביר את הנגיף לאחרים (במיוחד באזורים של העברה קהילתית נרחבת), הם עושים זאת בשיעור נמוך בהרבה מאנשים לא מחוסנים. הגורם העיקרי להמשך התפשטות COVID-19 הוא העברה בין אנשים לא מחוסנים.
מצב זה השתנה כאשר הופיע זן האומיקרון, שאומנם לא פגע ביעילות החיסונים במניעת תחלואה קשה, אך כן הפחית בהגנה מפני הדבקה.
כריסטופר רו
כריסטופר רו (באנגלית: Christopher Rowe) המכונה כריס רו (באנגלית: Chris Rowe) הוא מפיק מוזיקלי, מהנדס הקלטה וגיטריסט אמריקאי המתמחה במוזיקת קאנטרי רוק. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו עם הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
קריירה.
רו החל את הקריירה שלו כגיטריסט פולק וניו-אייג', לפני שעבר לעסוק במוזיקת קאנטרי כטכנאי קול ועורך. הוא היה חלק מצוות ההפקה של האלבום של דיקסי צ'יקס, "Fly". בשנת 2021, עבד רו עם טיילור סוויפט על שני אלבומי ההוצאה החוזרת שלה, ' ו-', אותם הפיק, הנדס וערך ביחד עמה.
כמו כן, עבד רו עם סוויפט על שירים כדוגמת "State of Grace", "Red", "I Knew You Were Trouble", "22" ו-"I Almost Do".
ברם ויילר
אברהם (ברם) ויילר (נולד ב-1939) הוא מעצב טקסטיל ישראלי ממוצא הולנדי; ויילר היה אחד מראשוני מעצבי הטקסטיל שהועסקו בישראל באופן קבוע. ויילר לימד עיצוב אופנה במכללת שנקר בשנים 1976–2008, וכן בבצלאל. מאז 1999 ווילר חבר ב, ארגון תחזיות אופנה עולמי העוסק במגמות בתחום הצבע
קורות חיים.
אברהם ויילר נולד ברוטרדם שבהולנד בשנת 1939. בין השנים 1958–1962 למד ווילר באוניברסיטה ArtEZ בעיר אנסחדה, במחלקה לעיצוב טקסטיל. פרויקט הגמר של ויילר כלל עיצובי בדים ואריגים שונים, שנמכרו בהמשך לחברות טקסטיל ובגדים בבלגיה, שווייץ וצרפת, ואף לבית האופנה איב סן-לורן בפריז. לאחר סיום לימודיו עלה ווילר לישראל. בארץ החל ויילר לעבוד כמעצב טקסטיל, במפעלים כגון אריגים, משכית, טיב טוב, ועוד. בשנת 1965 הציג ווילר תערוכת יחיד של דגמי אריגים בבית וילפריד שבקיבוץ הזורע, וכן הציג דגמים ב'בית אורי ורמי נחושתן' באשדות יעקב. בשנת 1968 השתתף ויילר בתערוכת מעצבי טקסטיל מטעם מכון היצוא הישראלי. בהמשך אותה שנה השתתף ויילר בתערוכת הטקסטיל הבינלאומית 'בוסטו ארסיציו', שהתקיימה במילאנו, וזכה במדליית ארד על עיצוביו. בין השנים 1970–1973 עבד ויילר כמעצב בחברת "דנו טקסטיל" שבדרום אפריקה
בשנת 1976 החל ויילר לעבוד כמרצה במחלקה לעיצוב טקסטיל בשנקר, עלה לדרגת מורה בכיר בשנת 1978 והמשיך בתפקיד זה במשך יותר משלושים שנה. בשנת 1980 הציג תערוכת יחיד נוספת בקיבוץ הזורע. ויילר לימד בשנקר מספר רב של קורסים, בנושאים הכוללים בין היתר עיצוב בסיסי, עיצוב נסיוני, התפתחות העיצוב, תאוריות של צבע, עיצוב גרפי בעזרת מחשב, ועוד. במקביל לימד ויילר קורסים במחלקות לעיצוב אופנה ותעשייה וניהול במכללת שנקר, וכן במכללת ויצו בחיפה ובצלאל. בשנות התשעים חזר וויילר להולנד על מנת ללמוד קורסים משלימים בטקסטיל ועיצוב באוניברסיטאות שונות; בהמשך אותו עשור העביר וויילר מספר קורסים בנושא צבע במכללות שונות בהולנד, וכן לימד בשנות האלפיים קורס באוניברסיטת בואנוס איירס. בשנת 1999 התקבל וויילר כחבר בענף האירופאי של , ארגון בינלאומי בעל 1000 חברים בעשרים מדינות, המתמחה בחיזוי מגמות בתחום הצבע עבור חברות אופנה שונות. באותה תקופה ייצר ויילר לוחות השראה עבור הארגון, וכן עבור מגזינים ותערוכות בינלאומיות, ביניהם מגזין Styling News הגרמני ותערוכת Premier vision הבינלאומית. בשת 2009 השתתף ויילר בתערוכת "מעצבי המאה" לציון 100 שנה לעיר תל אביב, במיצג המושפע מאופנת תל אביב בתחילת המאה העשרים, שכלל שיתוף פעולה עם מעצבת האופנה יעל סיבוני. באותה שנה הגיש וויילר הצעה עבור שירות בתי הסוהר בעניין בחירת צבע לבגדי אסירים.
המשבר האוקראיני-רוסי (2021–2022)
המשבר האוקראיני-רוסי היה עימות צבאי מתמשך בין רוסיה לאוקראינה שהחל במרץ ואפריל 2021 ומהווה המשך של המלחמה בדונבאס והסלמה בסכסוך האוקראיני-רוסי. המשבר גרם למתיחות בינלאומית, שמעורבים בה גם ארצות הברית, ברית נאט"ו והאיחוד האירופי.
במהלך 2021, במהלך חריג קירבה רוסיה כוחות צבא גדולים לגבול אוקראינה הקרוב לאזורי הסכסוך במזרח אוקראינה, הצעד גרם למתיחות בינלאומית ועורר דאגות לגבי פלישה אפשרית, רוסיה הכחישה כוונה זו. בפברואר 2022, הודיעה רוסיה על הכרה בעצמאותן של הרפובליקה העממית של דונצק והרפובליקה העממית של לוהנסק, שהתבדלו מאוקראינה בחסות רוסיה. הכרה זו הובילה לעיצומים על רוסיה מצד מדינות המערב. ב-24 בפברואר 2022 החלה פלישת רוסיה לאוקראינה.
רקע.
לרוסיה יש אינטרסים גאופוליטיים וכלכליים חשובים באזור אוקראינה. המשבר הרוסי-אוקראיני הוא המשך למאמץ של נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, להקים את הגוש האירו-אסיאתי. העימות הצבאי החל בסוף פברואר 2014, על רקע הלחץ הרוסי על קייב שלא להיכנס להסכם סחר עם האיחוד האירופי, לאחר שהודח נשיא אוקראינה הפרו-רוסי ויקטור ינוקוביץ' בתום סדרה של הפגנות, שנמשכו כשלושה חודשים, נגד החלטתו שלא לחתום על ההסכם. במקומו עלו לשלטון חוגים אוקראיניים פרו-מערביים ולאומניים.
השלב הראשון בעימות היה פלישתה של רוסיה לחצי האי קרים, לאחר פלישה והשתלטות מהירה הכריזה רוסיה במרץ על סיפוח חצי האי קרים שבאוקראינה לשטחה. הסיפוח החד-צדדי של שטח ממדינה ריבונית ללא הסכמת ממשלתה הביא בתגובה להטלת סנקציות כלכליות של רוב מדינות המערב כלפי רוסיה. אוקראינה טענה שמעשי רוסיה הם הפרת מזכר בודפשט, היות שזו פגיעה בריבונות ובשליטה הטריטוריאלית של אוקראינה.
בהמשך לתסיסה שלאחר אירועי יברומאידאן ובעקבות ההשתלטות הרוסית על חצי האי קרים, החלו תושבים רוסים במחוזות דונייצק ולוהנסק באוקראינה בהפרות סדר. רוסיה ניצלה את המצב, ועודדה להתנתק מאוקראינה וחבירה לרוסיה או להקים מדינה עצמאית בשם נובורוסיה. הבדלנים זכו לתמיכה של רוסיה, לסיוע בנשק ואף בהשתתפות של "מתנדבים" רוסים בלחימה.
באפריל 2014, החלה לחימה בחבל דונבאס בין הצבא האוקראיני לבין מורדים שנתמכו בסיוע רוסי. באוגוסט, הצבא האוקראיני התקרב להחזרת השליטה בגבול רוסיה-אוקראינה וכיתור המורדים. בתגובה להידרדרות מצב כוחות הבדלנים, רוסיה נטשה את גישתה ההיברידית והחלה בפלישה קונבנציונלית של כוחותיה לאזור והדפה את האוקראינים. בפברואר 2015, למרות הסכמי מינסק, המשיכו קרבות ספורדיים בין הצבא האוקראיני לבין מורדים שנתמכו בסיוע רוסי. עד לספטמבר 2015 ארגון האומות המאוחדות הודיע על מספר משוער של כ-8,000 הרוגים כתוצאה מהמלחמה, ועימותים בין המורדים לממשל האוקראיני המשיכו בעצימות נמוכה עד 2021, כשהמורדים מסתייעים בתמיכה רוסית, בעוד אוקראינה מקבלת תמיכה גוברת מהאיחוד האירופי ומארצות הברית.
מאז 2019, הנפיקה רוסיה למעלה מ-650,000 דרכונים רוסיים בקרב אוכלוסייה בדונבאס, ממשלת אוקראינה ראתה בכך צעד לקראת סיפוח האזור.
ההסלמה בשנת 2021.
הגדלת הכוחות בסמוך לגבול.
בחודשים מרץ ואפריל 2021 העבירה רוסיה כ-100 אלף חיילים וציוד צבאי על יד גבולה עם אוקראינה, שהיווה גיוס הכוח הגבוה ביותר מאז סיפוח חצי האי קרים לרוסיה בשנת 2014. הצעד גרם למשבר בינלאומי ועורר דאגות לגבי פלישה אפשרית. צילומי לוויין הראו תנועות של שריון, טילים וכלי נשק כבדים אחרים. הכוחות הוסרו חלקית עד יוני אבל התשתיות הושארו במקום. ההסלמה ביחסי אוקראינה-רוסיה חודשה באוקטובר ובנובמבר 2021, הפעם בניין הכוח היה עם מספר רב יותר של חיילים ועם פריסות בחזיתות חדשות, כולל בלארוס בצפון וקרים בדרום.
באוקטובר, גורמים רשמיים בארצות הברית ובאירופה החלו לשים לב לתנועות מחודשות של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית באזור הגבול בין רוסיה ואוקראינה.
באפריל 2021, ביצעה אוקראינה הפעלה מבצעית ראשונה של מל"ט צבאי Bayraktar TB2. באוקטובר אישרה אוקראינה שנעשה שימוש במל"ט באזור דונבאס במהלך משימת אש נגד-סוללות באזור שבשליטת הבדלנים. כמעט במקביל לתקרית, הופיע דיווחים בכלי תקשורת רוסים על כיבוש הכפר סטרומארייבקה שבו חיים 37 אזרחים רוסים שקיבלו דרכונים ביוזמה רוסית, אוקראינה הכחישה את הדיווחים. בנאום בישיבת מועצת משרד ההגנה הרוסי ב-2 בנובמבר, ולדימיר פוטין אמר כי רוסיה עוקבת מקרוב אחר השימוש במל"טים "ליד גבולות רוסיה" ועליה לנתח היטב את המצב בהקשר זה.
לטענת משקיפי OSCE, מספר ההפרות של משטר הפסקת האש הוכפל ביחס לשנת 2020 (בתקופה שבין ערב 29 באוקטובר עד ערב 31 באוקטובר, משטר הפסקת האש במחוז דונצק הופר 988 פעמים ובלוהנסק – 471 פעמים). משקיפים של OSCE SMM דיווחו על תנועה מוגברת של ציוד צבאי של הכוחות המזוינים של אוקראינה, כמו גם ניסיונות חוזרים ונשנים לעמעם את האות של המל"טים שלה, המשמשים לניטור השטח. במקביל, הופיעו בתקשורת המערבית פרסומים לפיהם רוסיה שוב מושכת כוחות לגבול אוקראינה. תמונות לוויין של כלי רכב משוריינים רוסיים הובאו כראיה לכך.
מהלכים דיפלומטיים כתגובה להסלמה.