יתר פרולקטין בדם עלול להביא להפרעות במחזור החודשי אצל נשים, היפוגונדיזם וגינקומסטיה אצל גברים, אוסטאופורוזיס ותופעות נוספות.
בקרה על הפרשת פרולקטין.
פרולקטין הוא הורמון המופרש מההיפופיזה הקדמית, ונמצא תחת השפעה מעכבת של דופמין. כלומר, כל עוד מופרש דופמין, מדוכאת הפרשת הפרולקטין. אולם, אם הפרשת הדופמין מעוכבת כתוצאה מסיבות שונות, ישנה עלייה ברמת הפרולקטין.
לדופמין ישנם 5 רצפטורים, כאשר הרצפטור D2 נמצא על תאים לקטו-טרופיים והוא האחראי לעיכוב פרולקטין.
הדופמין מיוצר בגרעינים הגבוהים במוח ומופרש בסירקולציה פורטלית המגיעה לבלוטת יותרת המוח.
לחץ על הגבעול (אינפונדיבולום) המחבר את ההיפופיזה למוח או שימוש בתרופות אנטי-דופמינרגיות (כמו תרופות לטיפול בסכיזופרניה), יכול לגרום ליתר פרולקטין בדם, כמו גם לחסימת רצפטורים לדופמין.
גירוי להפרשה של פרולקטין נעשית בעיקר על ידי ההורמון אסטרוגן, שמכין את שד האם להנקת תינוק. גם הפרשה של ההורמון TRH מביאה להפרשה של פרולקטין, כמו במצבים של תת-תריסיות ראשונית שאינה מטופלת לאורך זמן. בנוסף, קיימים מצבים פיזיולוגיים המשפיעים על הפרשת פרולקטין. כך למשל, אכילה גורמת לעלייה בהפרשת פרולקטין (למעט במצבים של פרולקטינומה, גידול המפריש פרולקטין אשר אכילה אינה מביאה לעלייה בהפרשתו). רמת הפרולקטין עולה גם במצבי לחץ נפשי ולאחר קיום יחסי מין ופעילות גופנית.
במהלך היום לפרולקטין יש הפרשה פולסטיבית, כאשר מרבית ההפרשה היא בלילה. הרמות הגבוהות ביותר של פרולקטין הן בזמן השינה ולפנות בוקר, ועל כן בדיקת דם לזיהוי רמות פרולקטין צריכה להיעשות לפחות שלוש שעות לאחר הקימה.
תסמינים.
התסמין הראשון והנפוץ ביותר להפרשת יתר של פרולקטין אצל נשים, הוא הפרעות במחזור החודשי. ההפרעה יכולה להיות קיצונית (הפסקה מוחלטת של הווסת), או קלה יותר (מחזור לא סדיר או מחזור סדיר עם פגיעה קלה בפוריות). סממן נוסף הוא גלקטוריאה, הפרשת חלב מהשד שאינה קשורה בהנקה שלאחר לידה, אך לרוב אין מדובר בתופעה שכיחה (30% בלבד), ובחלק מהמקרים קיימת גלקטוריאה שאינה קשורה ליתר פרולקטין.
סימנים נוספים המשותפים לנשים ולגברים הם היפוגונדיזם, ירידה ברמת הגונדוטרופינים, ורמות נמוכות של הורמוני מין. אצל נשים עלול מצב זה לגרום ליובש בנרתיק, ירידה בתשוקה המינית, ואצל גברים, לעקרות (בגלל ירידה בספירת הזרע), אין-אונות וירידה בתשוקה המינית. אצל גברים, בנוסף, יכולה להיווצר גינקומסטיה (דדנות הזכר - הגדלה של השד).
הן אצל נשים והן אצל גברים, עלול יתר פרולקטין בדם להביא לאוסטאופורוזיס (דלדול עצם), עקב חסר ממושך בהורמוני מין (בעיקר תלוי ברמות האסטרוגן).
גורמים.
הגורמים יכולים להיות מחלות בהיפופיזה, בהיפותלמוס, שימוש בתרופות, או גורמים נוספים.
טיפול.
הטיפול יכול להיות במקרים נדירים באמצעות ניתוח להוצאת גידול המפריש יתר פרולקטין, ובדרך כלל באמצעות טיפול תרופתי, או הפסקת טיפול תרופתי המעודד הפרשת יתר של פרולקטין. הטיפול התרופתי הוא באמצעות מתן אגוניסטים לדופמין המעודדים את הפרשת הדופמין, כמו ברומוקריפטין. תופעות הלוואי הן בחילה וסחרחורת.
חיוי אל-בלכי
גיברלטרים
גיברלטרים היא קבוצה אתנית ותרבותית המורכבת מתושבי הטריטוריה הבריטית הזעירה גיברלטר שבדרום החצי האי האיברי.
מקורות.
האוכלוסייה בגיברלטר מורכבת מצאצאי מהגרים ממדינות אירופאיות שונות שהגיעו אליה במשך 300 שנה מאז הכיבוש הבריטי, וממדינות נוספות בשנים האחרונות.
בשנת 1704 כבשה בריטניה את גיברלטר ובעקבות כך ברחו ממנה כ-4,000 תושבים ספרדים מקומיים, שהיוו את מרבית האוכלוסייה באותה העת. מעט התושבים הספרדים שנשארו עזבו בזמן המצור הספרדי בשנת 1727.
מהגרים מג'נובה שבאיטליה ומקטלוניה היוו את מרב האוכלוסייה בגיברלטר בעת שנכבשה על ידי הולנד ולאחר מכן על ידי אנגליה. יהודים רבים מטטואן שבמרוקו שהיו בקשרי עסקים עם האנגלים החלו להתיישב בגיברלטר, ובשנת 1755, הם היוו כחמישים אחוז מאוכלוסיית האזור, שמנתה כ-1,300 תושבים. בשנת 1888 השלטון הבריטי החל בבניית נמל חדש ויבא לצורך כך עובדים רבים ממלטה ומפורטוגל, שחלקם הגדול התיישב בגיברלטר לאחר מכן.
לאומים ואזרחויות.
תושבי גיברלטר הם אזרחים בריטים, אולם בעלי תחושת זהות גיברלטרית ייחודית. הם מכונים לעיתים לאניטו, על שם השפה המקומית.
הדת העיקרית בגיברלטר היא הנצרות, וכשרוב משמעותי מתושבי האי שייכים לכנסייה הקתולית. כמו כן ישנם נוצרים המשתייכים לכנסייה האנגליקנית, הכנסייה של סקוטלנד, עדי יהוה, מורמונים, הכנסייה המתודיסטית של גיברלטר ולכנסיות אחרות. בנוסף, ישנה אוכלוסייה הינדית, אוכלוסייה מרוקאית מוסלמית ובהאים. בגיברלטר אוכלוסייה קטנה של יהודים (כמה מאות) המהווים את יהדות גיברלטר, שהיא בעלת היסטוריה ייחודית וארוכה.
שפה.
שתי השפות העיקריות באי הן האנגלית, המשמשת במסמכים רשמיים ובבתי הספר, וספרדית. רוב הגיברלטרים משוחחים בלאניטו, שהיא ניב של ספרדית אנדלוסית עם השפעות חזקות של אנגלית בריטית. בנוסף ישנן בשפה מילים רבות מליגורית וחכיתיה. דוברי ספרדית ואנגלית יתקשו לרוב להבין דוברי לאניטו.
בנוסף ישנה אוכלוסייה מרוקאית קטנה הדוברת ערבית-מרוקאית ואוכלסיה הודית הדוברת הינדי וסינדהי. מספר משפחות ממוצא מלטזי דוברת את השפה המלטזית.
קישורים חיצוניים.
קהילת גיברלטר - חכמיה יצירותיהם וקשריהם עם חכמי מרוקו, מאת אליעזר בשן, סיני קכג-קכד
נשאטל (קנטון)
נֶשַאטֶל (צרפתית: Neuchâtel, גרמנית: Neuenburg, נוֹיֶנבּוּרג) הוא אחד הקנטונים של שווייץ, במערב המדינה. בירתו היא העיר נשאטל. אוכלוסייתו דוברת צרפתית, ומונה כ-176,400 נפשות, נכון ל-2013.
גאוגרפיה.
קנטון נשאטל נמצא בצפון-מערב שווייץ, ברכס הרי היורה. הוא כולל אזור נמוך - בדרום-מזרח הקנטון, לאורך גדותיו של אגם נשאטל, בו נמצאת הבירה נשאטל, ואזור הררי גבוה מצפון-מערב, בו נמצאות הערים לה לוקל ולה שו-דה-פון, העיר הגדולה בקנטון.
הקנטון גובל בצפון-מזרח בקנטון ברן, בדרום-מזרח באגם נשאטל, בדרום-מערב בקנטון וו ובצפון-מערב בחבל פראנש-קונטה שבצרפת.
היסטוריה.
מקור השם "נשאטל" בשם הלטיני Novum Castellum ("מבצר חדש"). בין המאות ה-11 וה-15 היו העיר נשאטל וסביבתה טריטוריה וסאלית של דוכסות בורגונדיה, ולאחר מכן נסיכות במסגרת האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1531 הפיץ המטיף הצרפתי גיום פארל את הרפורמציה הפרוטסטנטית בנשאטל, ובעקבות ביטול צו נאנט ב-1685 היגרו לאזור הוגנוטים רבים. ב-1707 בחרו תושבי הנסיכות במלך פרוסיה להיות להם לריבון, מצב שאיפשר להם לשמור על אוטונומיה יחסית בשל המרחק הרב ממקום מושבו.
ב-1815 הצטרפה נסיכות נשאטל לאיחוד השווייצרי, והייתה הקנטון הראשון באיחוד שלא היה בעל משטר רפובליקני. על פי החלטות קונגרס וינה נותרה הנסיכות כפופה למלך פרוסיה גם בהיותה קנטון שווייצרי, ורק לאחר הפיכה שקטה ב-1 במרץ 1848 הפכה לרפובליקה וניתקה את קשריה עם פרוסיה.
פוליטיקה.
נשאטל היה אחד הקנטונים הראשונים בשווייץ שהעניק זכות הצבעה לנשים (1959) וגם שהעניק את זכות ההצבעה לזרים בעלי אשרת שהייה (2002), וכן שהוריד את גיל ההצבעה ל-18.
במועצה המחוקקת של הקנטון יש 115 מושבים שמחולקים בין ששת המחוזות באופן יחסי. במועצת המדינה (ממשלת הקנטון) יש 5 שרים.
העם גם בוחר את נציגיו לפרלמנט הפדרלי פעם בארבע שנים: חמישה מתוך 200 חברי המועצה הלאומית (הבית התחתון) ושני חברי מועצת הקנטונים (הבית העליון).
דמוגרפיה.
האוכלוסייה היא כמעט לחלוטין דוברת הצרפתית. לאורך ההיסטוריה הקנטון היה מאוד פרוטסטנטי, אך בעשורים האחרונים הייתה אליו נהירה של הגירה קתולית, בעיקר מפורטוגל ומאיטליה. בשנת 2000, האוכלוסייה התחלקה באופן הדוק בין הפרוטסטנטים (38%) וקתולים (31%).
177,327 תושבים (נכון ל-2014) גרים באופן שווה למדי בעיירות קטנות וכפרים רבים לאורך החוף של אגם נשאטל. צפיפות האוכלוסייה הממוצעת היא 209 נפשות לקמ"ר. רבע מהאוכלוסייה הם ממוצא זר. העיר נשאטל היא העיר הגדולה בקנטון.
יהדות.
בקנטון פועל בית כנסת אחד בעיר לה שו-דה-פון (La Chaux-de-Fonds). בית הכנסת מארגן פעילויות ללימוד השפה העברית וללימוד תורה ומייבא אוכל כשר ליהודי המקום.
בנשאטל כ-100 יהודים.
Another Day
Another Day הוא שיר שהוקלט על ידי פול מקרטני בניו יורק בשנת 1970, בזמן עבודתו על התקליט Ram. הוא יצא לאור כסינגל בחברת ההקלטות אפל רקורדס בפברואר 1971, כאשר השיר "Oh Woman, Oh Why" נמצא בצדו השני של התקליטון.
הפקה.
"Another Day" נכתב בסגנון שירים קודמים של מקרטני במסגרת הביטלס, כמו "Eleanor Rigby" ו-"She's Leaving Home". מילות השיר מתארות את החדגוניות, האכזבה והעצב שחווה אישה (ששמה לא מוזכר) בחייה, בעבודה ובביתה. המלודיה המתנגנת בקלילות של הבתים וה-"דו דו דו" השמח משהו של הפזמון מנוגדים לטון האפל של השיר (גם מבחינת מלל וגם מבחינת לחן) ששורר במעברים. לינדה מקרטני סיפקה את קולות הליווי. בעלה נתן לה קרדיט ככותבת שותפה לשיר. למרות זאת, צעד זה נחשב כתכסיס עסקי שנעשה בעקבות חילוקי הדעות העסקיים שהיו לו עם אפל רקורדס.
השיר היה להיט גם בארצות הברית וגם בבריטניה, הגיע ל-5 המובילים במצעדי המכירות משני צידי האוקיינוס. מקום חמישי בארצות הברית ומקום שני בבריטניה באפריל 1971. באוסטרליה השיר ניצב במקום הראשון במשך שבוע. גם בצרפת השיר הגיע למקום ראשון. בישראל השיר הגיע למקום הראשון במשך שבוע בגל הקל ומאוחר יותר הגיע למקום ה-5 במצעד השנתי הלועזי של התחנה.
קרן (מלגות)
אג'יליטי
אנטילופה סוסית חומה
מירפק