הרודוניט הוא מינרל נפוץ למדי. מקומות בהם ניתן למצוא את המינרל כוללים את מכרות הברזל והמנגן בפאיסברג (Pajsberg) בסמוך לפיליפשטד (Filipstad) ולנגבן (Långban) במחוז ורמלנד (Värmland) שבשוודיה, שבהן ניתן למצוא גבישים קטנים שקופים ומבריקים המכונים פאיסברגיט. סוג שקוף בגוון אדום-דם מצוי במכרה ברוקן היל (Broken Hill) במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. מקום נוסף בו נמצא הרודוניט בשפע הוא אתר המינרלים פרנקלין במחוז ססקס בניו ג'רזי שבארצות הברית, אם כי כיום כמעט שלא מוצאים גבישים של המינרל אלא רק כמסה חסרת הצורה. באותו אתר מצוי גם פאולריט כגבישים גדולים, גסים הדומים במידת מה לפצלת השדה ורודה, יחד עם פרנקליניט ובצר של אבץ באבן גיר גרגרית. מקומות נוספים כוללים אזור יקטרינבורג בהרי אורל שברוסיה; בצ'יקלה בהודו; במורו דה מינה (Morro da Mina) במדינת מינאס ז'ראיס בברזיל; במחוז נודה-טאמגאווה ביפן; ובקמינגטון (Cummington) שבמסצ'וסטס, בקמברלנד היל (Cumberland Hill) ברוד איילנד ובמחוז קוביי קריק (Cowee Creek) במחוז מקון (Macon) בצפון קרולינה שבארצות הברית.
ורטיגו (תסמין)
יעקב שמואל
יעקב שמואל (נולד ב-7 באוגוסט 1968) הוא מתאגרף ישראלי מקצועני לשעבר במשקל נוצה. מאזנו כמקצועני הוא 7 ניצחונות ו-0 הפסדים.
שמואל ייצג את ישראל באולימפיאדת סיאול בשנת 1988, הגיע לשלב רבע הגמר וסיים במקום החמישי באולימפיאדה. הוא גם היה אלוף ישראל במשקל נוצה פעמים רבות ואלוף מדינת ניו יורק לחובבים ב-1986.
קריירה.
שמואל גדל באור יהודה. החל את קריירת האיגרוף בשנת 1980 אצל המאמן פימה ליפמנוביץ'. בהיותו בן 14 ערך שמואל את הקרב הבינלאומי הראשון שלו נגד אלוף בתי הספר של אנגליה וניצח, בתחרות שנערכה בין נבחרת ישראל ולבין נבחרת צפון אנגליה. בגיל 15 זכה לראשונה באליפות ישראל לנוער. ייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות ברחבי אירופה.
בשנת 1986 יצא לתחרות בניו יורק וזכה במדליית זהב בטורניר הספניש גלובז (אליפות מדינת ניו יורק לחובבים). ב-1987 זכה בטורניר בפולין.
בשנת 1987 התגייס לצה"ל במעמד של ספורטאי מצטיין ושירת באשקלון.
בשנת 1988 השתתף שמואל באולימפיאדת סיאול שבקוריאה הדרומית. בקרב הראשון הוא ניצח את ירמו אסקלינן מפינלנד, ובקרב השני את ריקרדו פיטמן מאיי קוק, אך בשלב רבע הגמר נוצח על ידי האיטלקי ג'ובאני פאריסי, שהמשיך וזכה במדליית הזהב.
בשנת 1990, לאחר שרותו הצבאי, עבר שמואל לצרפת ושם עבד כשנתיים כמתאגרף מקצועני.
בין 3 בדצמבר 1988 ו-10 בפברואר 1991 ערך שמואל שבעה קרבות כמקצוען, וניצח בכולם. הוא התאגרף עם מיק פאול, מוסטפא ורקווי, פסקל ראגאוט, רדהא ג'ין עבאס, ג'ין מארק אוגוסטין, ליונל ג'ין ואנק ריגל.
בשנת 1995 הגיע למקום חמישי באליפות העולם שנערכה בברלין. אך בעקבות הפסד למתאגרף טורקי באליפות אירופה, נמנעה ממנו האפשרות להתחרות באולימפיאדת אטלנטה (1996).
בשנת 1996 פרש שמואל מאיגרוף תחרותי בעקבות פציעה ביד. הוא עבר לאימון, אימן חמש שנים בקבוצת מכבי תל אביב באיגרוף, ובמקביל אימן בנבחרת ישראל באיגרוף. נכון ל-2013 משמש כמאמן ומדריך לאיגרוף במכון שפתח באור יהודה.
גרוש ואב לשלושה.
אותו ואת בנו
אדריכלות גותית אנגלית
אדריכלות גותית אנגלית היא קבוצה של תת-סגנונות של האדריכלות הגותית שהיו נפוצים באנגליה של ימי הביניים מ-1180 עד לסביבות 1520.
הקדמה.
כמו האדריכלות הגותית בצרפת ושאר אירופה, האדריכלות הגותית האנגלית מאופיינת בקשתות מחודדות, קמרונות מחודדים, תמיכות, חלונות גדולים עם ויטראז'ים וצריחים מחודדים. הסגנון הגותי הגיע מצרפת, שם אלמנטים אלה הופיעו לראשונה ביחד בבזיליקת סן-דני, צפונית לפריז. הבזיליקה נבנתה על ידי סוגריוס החל מ-1136 ונחנכה ביוני 1144. הגורמים העיקריים שהביאו את הסגנון הגותי לאנגליה היו:
באנגליה, האדריכלות הגותית התפתחה בכיוונים שונים מהאדריכלות הגותית בשאר אירופה, אם כי בהתחלה וגם מאוחר יותר השתיים השפיעו אחת על השנייה. היו מספר סיבות להתפתחות השונה:
כדוגמה, אפשר להביא את הקתדרלה של סלסברי (Salisbury) שנבנתה בין השנים 1220-1266. בניגוד לקתדרלות הגותיות באירופה:
היסטוריונים של תולדות האמנות מחלקים את האדריכלות הגותית ותת-סגנונותיה באנגליה למספר תקופות, שאותן ניתן לחלק לתת-תקופות כדי להגדיר במדויק סגנונות שונים. האדריכלות הגותית המשיכה לפרוח באנגליה גם אחרי הרנסאנס ואדריכלות הרנסאנס שנולדה בפירנצה בתחילת המאה ה-15. במאות ה-16 וה-17 פינתה האדריכלות הגותית את מקומה לאדריכלות הרנסאנס והבארוק, אך קמה לתחייה במאות ה-18 וה-19 בסגנון שנודע כהתחייה הגותית או הסגנון הנאוגותי.
רבים ממבני הפאר של האדריכלות האנגלית, בייחוד קתדרלות, בנויים ברובם בסגנון הגותי. כך גם טירות, ארמונות, אחוזות, אוניברסיטאות ומבנים חילוניים אחרים. קבוצה נוספת של מבנים גותיים חשובים הן כנסיות קהילתיות, שבדומה לקתדרלות רבות מימי הביניים באנגליה, בנויות על יסודות נורמנים.
מאפיינים כלליים.
המאפיינים הכלליים של הגותיקה האנגלית הם: בסגנון הגותי האנגלי הדגש עבר מבנייה לגובה (בלא מעט מקרים, הבנייה היוותה המשך של קתדרלה נורמנית או רומנסקית קיימת, והבנייה הגותית שמרה על גובה המבנה הקודם), לבנייה לאורך (קתדרלות אנגליות רבות הן ארוכות ביותר), הדגשת הקו האופקי (על חשבון הקו האנכי) והתמקדות בפרטים עשירים, מורכבים ומפותחים. קתדרלות ללא תמיכות דואות (קתדרלת סולסברי וקתדרלת ולס), ויתור על חלון רוזטה בחזית המערבית, קתדרלות ללא מגדלים בחזית (כגון קתדרלת ולס וקתדרלת סולסברי), קתדרלות עם מגדל מצלב גדול במרכז ומעליו צריח מחודד (אם כי רבים מצריחים אלה נהרסו במהלך השנים), קתדרלות עם סיומת מזרחית ישרה (כגון קתדרלת יורק) ופיתוח קמרונות הצלעות הבסיסיים לקמרונות מורכבים ומפותחים. קתדרלות רבות באנגליה נבנו במהלך מאות שנים ולכן חלקים שונים שלהן בנויים בסגנונות שונים, ללא ניסיון ליצור אחדות סגנונית.
חלוקה לתת-סגנונות של אדריכלות גותית אנגלית.
חלוקת הסגנון האדריכלי הגותי האנגלי לתת-סגנונות בוצעה על ידי ההיסטוריון תומאס ריקמן, בחיבורו "Attempt to Discriminate the Style of Architecture in England" בשנים 1812–1815. היות שלחלוקה זאת יש גם מרכיב כרונולוגי, ההיסטוריונים מתייחסים לתת-סגנונות אלו כ"תקופות" (באנגלית: "periods"), לדוגמה: "Perpendicular period". הסגנונות השונים נראים בהתפתחותם המלאה בקתדרלות, כנסיות מנזר ובנייני קולג'ים. כמעט כל הקתדרלות באנגליה בנויים במספר סגנונות, כתוצאה מהתמשכות הבנייה על פני מאות בשנים והתפתחות הגותיקה האנגלית במהלך הזמן.
להלן הסגנונות והתקופות:
יש חוקרים שמוצאים תת-סגנונות נוספים (ראה להלן).
סגנון גותי אנגלי מוקדם.
תקופת הסגנון גותי אנגלי מוקדם התמשכה מסוף המאה ה-12 עד לקראת הרבע השלישי של המאה ה-13, לפי ניקולאוס פבסנר (4), או בשנים 1189-1307, לפי תומאס ריקמן, שקבע את התאריכים האלה לפי תקופת שלטונם של מלכים אנגלים.
בסוף המאה ה-12 הסגנון הגותי המוקדם דחק את האדריכלות הרומנסקית והאדריכלות הנורמנית (שידועה יותר באנגליה עקב הכיבוש הנורמני) והחלה כייבוא של הסגנון הגותי הצרפתי המוקדם והתאמתו למאפיינים של אנגליה. בסוף המאה ה-13 סגנון זה התפתח לסגנון גותי מקושט, שנמשך עד סוף המאה ה-14. בכל הסגנונות הללו יש חפיפה בין התקופות. כאשר האופנות השתנו, אלמנטים חדשים הופיעו לצד אלמנטים ישנים יותר, במיוחד במבנים גדולים ככנסיות וקתדרלות, שבנייתם נמשכה פרק זמן ארוך. לכן, נהוג לזהות פאזה של מעבר בין אדריכלות רומנסקית לאדריכלות גותית אנגלית מוקדמת החל מאמצע המאה ה-12.
למרות שהסגנון ידוע כ"סגנון גותי אנגלי מוקדם", מוצאו למעשה בצרפת, באזור פריז, ומשם התפשט לאנגליה, בה הוא היה ידוע בהתחלה כ"הסגנון הצרפתי". סגנון זה נראה לראשונה באפסיס של בזיליקת סן-דני בפריז, שנחנך ב-1144. קתדרלת דרהאם, שנבנתה מוקדם יותר, הציגה מספר מאפיינים קדם-גותיים. סגנון זה הגיע לאנגליה באמצעות קשרים בין הכמורה הגבוהה של צרפת לזאת של אנגליה (ראו למשל את ויליאם מסנס) וכן באמצעות כנסיות מנזרי העוני. עד 1175, הסגנון ביסס את עצמו באנגליה עם השלמת בית המקהלה של קתדרלת קנטרברי על ידי ויליאם מסנס.
מאפייני הסגנון.
המאפיין המשמעותי ביותר של הסגנון הגותי האנגלי המוקדם היה הקשת המחודדת, שנקראת גם lancet. הקשת המחודדת שימשה בכל חלקי המבנה, ולא רק בקשתות הארקדה. הן שימשו לשערים, חלונות, קמרונות ועוד. החלונות המקושתים בדרך כלל צרים ביחס לגובהם ונטולי תחרת חלונות. מסיבות אלה הסגנון הגותי האנגלי המוקדם ידוע כ-"Lancet" או "First Pointed". למרות שקשתות מחודדות רחבותעדיין הופיעו לעיתים, קשתות מחודדות עם פרופורציות חדות משמשות לעיתים קרובות ומאפיינות מאוד את הסגנון. דוגמה ידועה לקשת מחודדת גבוהה וצרה ניתן למצוא בארדקה באפסיס של מנזר וסטמינסטר.
החלונות בעלי הקשת המחודדת והארקדות הקישוטיות בדרך כלל קובצו בזוגות או בשלשות. מאפיין זה נראה בכל המבנה של קתדרלת סולסברי בה יש זוגות חלונות באגפים ושלשות חלונות בקומת התאורה. בבית הרוחב הצפוני של קתדרלת יורק ישנה חמישיית חלונות בעלי קשת מחודדת, הידועה כ"חמש האחיות", כל חלון בגובה של כ-15.24 מטר (50 רגל). חלונות אלה שמרו על הזכוכית המקורית מימי הביניים.