משום שהיה נתון להגבלת כהונה כנציב מחוז בולטימור, בחר רופרסברגר ב-2002 להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של מרילנד. בוב ארליק , נציג המחוז הכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, פרש מהקונגרס והתמודד לתפקיד מושל מרילנד. בית המחוקקים באנאפוליס שינה משמעותית את הרכבו הגאוגרפי של מחוז הקונגרס השני באמצעות העברה של רוב מחוז הרפורד למחוז הראשון ולמחוז השישי. במקום זאת, בית המחוקקים סיפח למחוז השני חלקים רבים מהעיר בולטימור בהם התגוררו מצביעים דמוקרטיים רבים, מה שחיזק את דריסת הרגל של רופרסברגר במחוז החדש. ביום הבחירות הכלליות נבחר אל בית הנבחרים והושבע לתפקידו בראשית ינואר 2003.
רופרסברגר היה הדמוקרטי הטרי הראשון שמונה לוועדת המודיעין של בית הנבחרים האמריקאי. הוא מונה לוועדה זו מכיוון שבמחוזו שוכן מטה הסוכנות לביטחון לאומי. מ-3 בינואר 2011 ל-3 בינואר 2015 היה החבר הבכיר מטעם סיעת המיעוט הדמוקרטית בוועדה. התפקיד הציב את רופרסברגר ב"כנופיית השמונה" המובחרת, המתייחסת ליושבי הראש של ועדת המודיעין בבית הנבחרים ושל ועדת המודיעין של הסנאט של ארצות הברית ולחברים הבכירים בהן, למנהיגי הרוב המיעוט בשני בתי הקונגרס וליושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. על פי החוק, על נשיא ארצות הברית מוטלת החובה לעדכן את כנופיית השמונה בכל פעילויות קהילת המודיעין האמריקאית במטרה להבטיח פיקוח פרלמנטרי נאות.
בעיצומה של פרשת הציתותים בארצות הברית, גינה רופרסברגר את הדלפותיו של חושף השחיתויות אדוארד סנודן ביחד עם עמיתו הרפובליקני מייק ד. רוג'רס.
יוסף ליג'י
הרב חיים יוסף ליג'י (?-1835) היה רב, ש"ץ ומלמד באזמיר ובקושטא.
תולדותיו.
היה רבו של הרב רפאל מאיר חסן. גדולי הרבנים באזמיר משבחים את מידותיו ומביאים מדברי תורתו , הרב אברהם פאלאג'י כותב: .למד כנראה אצל הרב דוד אמאדו. חלק מדרשותיו הנדפסות בספרו נאמרו בפני קהל בקושטא.
היה נוהג להרבות בתעניות ובשאר סיגופים. עשה למעלה מ40 תעניות הפסקה (תענית מיום ראשון עד יום שישי) ולא היה עובר עליו חודש מבלי שהתענה. היה מתעסק רבות בגביית צדקה ובחלוקתה לעניים, כדי לקיים את אמרת חז"ל: "גדול המעשה יותר מן העושה".
היה חולה מאוד במשך רוב ימיו וסבל מכאבים בעקבות חולי מעיים עד ש. זכה לזקנה מופלגת, ונפטר בח' בשבט תקצ"ה (1835). הוספד על ידי הרב יאושע אברהם קריספין, רבי נסים רפאל יצחק צורייאנו והרב נסים אברהם אשכנזי.
חיבורו.
ספר עושה חיל נדפס יחד עם ספר "מנת חלקי" (אזמיר תרמ"ט) לתלמידו, הרב רפאל מאיר חסאן, כמתואר שם על ידי בנו של האחרון: . הספר מכיל דרושים להספד אמו של המחבר בתשלום שנתה, דרוש למעלת הצדקה, למצוות הכנסת אורחים, למעלת תורה וצדקה, שני דרושים לצדקה וגמילות חסדים, לברית מילה, וכן קצת פירושים על התנ"ך ובעיקר על תהלים.
איסאק סיגל
איסק (יצחק) סיגל (נולד ב-31 במרץ 1927, ויניצה) הוא מדען אוקראיני בתחום שריפת דלק והגנה על אטמוספירת כדור הארץ מפני זיהום תעשייתי. הוא ראש המחלקה של מכון הגז של NASU - האקדמיה הלאומית למדע של אוקראינה.
איסאק סיגל למד באוניברסיטה הטכנית בקייב וסיים אותה בשנת 1948. בהמשך הוא סיים עבודת דוקטורט.
איסאק סיגל עסק במחקר בתחום שריפת דלק והיה שותף לפיתוח התקנים שבהמשך הותקנו באלפי מקומות ברחבי ברית המועצות וסיפקו חום לבתי מגורים. על תרומתו לפיתוח הנדסה הוענקו לו מספר עיטורים אוקראינים. בשנת 2012 הוא קבל "פרס אוקראינה למדע והנדסה" ביחד עם כמה מדענים נוספים לרבות יוסיף מיסאק על תרומתם לפיתוח דוודים לתחנות כוח.
איסאק סגל קודם לדרגת פרופסור ועסק בהדרכת דוקטורנטים במכון בו עבד. במהלך עבודתו הוא פרסמו מאות מאמרים, 14 ספרים וקיבל 60 פטנטים על ההמצאות.
ויקטור קריידרמן
הדיוויזיה התשיעית (ארצות הברית)
הדיוויזיה התשיעית (באנגלית: 9th Infantry Division) הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם השנייה ומלחמת וייטנאם.
היסטוריה.
מלחמת העולם הראשונה.
הדיוויזיה התשיעית הוקמה ב-18 ביולי 1917 במחנה שרידן, אלבמה, שלושה חודשים לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-17 שהורכבה מהרגימנטים ה-45 וה-67, ומהבריגדה ה-18 שהורכבה מהרגימנטים ה-46 וה-68. הדיוויזיה לא נשלחה לאירופה, ובפברואר 1919 פורקה הדיוויזיה.
בין המלחמות.
ב-15 בפברואר 1919 הושבתה הדיוויזיה בשל קיצוצים תקציביים, אולם חלק מיחידותיה נשארו פעילות, ושאר היחידות השתייכו לכוחות המילואים. מפקדת הדיוויזיה השתתפה בתרגילים שונים במשך השנים.
מלחמת העולם השנייה.
ב-1 באוגוסט 1940 הופעלה הדיוויזיה מחדש, והועמדה תחת פיקודו של פרנסיס הוניקאט. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-39, ה-47 וה-60. בנובמבר 1942 הדיוויזיה השתתפה במבצע לפיד וכוחותיה שחררו את אלג'יריה, ולאחר מכן היא לחמה ב. באוגוסט 1943 הדיוויזיה השתתפה בפלישת בעלות הברית לסיציליה, ולאחר מכן נשלחה לאנגליה להתארגנות מחדש הדיוויזיה נחתה ב-10 ביוני 1944 בחוף יוטה והשתתפה הטיהור חצי האי קוטנטן, ולאחר מכן לחמה במבצע קוברה ובקרבות בכיס פאלז. לאחר מכן היא לחמה במהלך הקרב על יער הירטגן, שם ספגה אבדות כבדות, ובהמשך השתתפה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה עד סוף המלחמה. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 3,856 הרוגים ו-17,416 פצועים.
לאחר המלחמה.
הדיוויזיה ה-9 הופעלה מחדש ב-15 ביולי 1947 בפורט דיקס, ניו ג'רזי ולקחה על עצמה תפקיד מוכנות ואימונים בזמן שלום. בשנות החמישים התמקמה הדיוויזיה בגרמניה המערבית. מאוחר יותר היא עברה לפורט קרסון, קולורדו, שם הושבתה ב-31 בינואר 1962.
מלחמת וייטנאם.
הדיוויזיה ה-9 הופעלה מחדש ב-1 בפברואר 1966, והגיעה לדרום וייטנאם ב-16 בדצמבר 1966 מפורט ריילי, קנזס. עם פריסת הדיוויזיה היא הוקצתה לאזור הטקטי של הקורפוס השלישי של וייטנאם, שם היא החלה בפעילות במחוזות דין טוונג ולונג אן (6 בינואר-31 במאי 1967) במבצע פאלם ביץ'. אזור הפעילות שלה היה בנהרות ובתעלות של דלתת המקונג משנת 1967 עד 1972.
לאחר מכן.
לאחר מלחמת וייטנאם, דיוויזיית הרגלים ה-9 הוצבה בפורט לואיס, וושינגטון עד לפירוקה ב-1992. בשנות ה-80 הוגדרה הדיוויזיה כדיוויזיה קלה והיא נועדה להילחם בדיוויזיות החי"ר הממונעות של ברית ורשה. לאחר פירוק ברית המועצות פורקה הדיוויזיה, אם כי חלק מיחידותיה לחמו בעיראק במהלך מלחמת המפרץ.
רפאל מאיר חסן
הרב רפאל מאיר חסן היה רב ודרשן באזמיר וביוזיל חיסאר.
תולדותיו.
נולד לרושא רבקה ולרב חיים משה, שנפטר בשנת ה'תקפ"א. למד אצל הרב יוסף ליג'י. נישא לרבקה, בתה של רושא אירמוזה. התאמץ מאד בחינוך ילדיו. למד בביתו בחברותא עם הרב בכור יעקב יעבץ פעמיים בשבוע בלילה, וללימוד זה צירף את בנו משה לעיתים, שהעיד כי הרב יעבץ אמר לו. בנו מעיד עליו .
בשנת התרל"ב דרש בק"ק בית אברהם שביוזיל חיסאר הספד לפטירת גביר העיר.
את ספרו סיים לכתוב בי"ח בסיוון תר"ד, ונפטר בכ"ה בסיון תר"ד (1844). סמוך לפטירתו היו בביתו בנו משה וחברת בקור חולים, שם ברך את בנו שקרא לפניו אדרא זוטא, ולאחר מכן נפטר.
היו לו שני בנים ובת המוזכרת בהספדו של בנו עליו הידועים לנו: הרב דוד מרדכי, שנפטר בחיי אביו מחולי הקולירע, והרב חיים משה חסן, שמעיד כי את רוב תורתו קיבל מאביו, מחבר ספר ויכתב משה (אזמיר תרנ"ו) - פירוש על ספר תהלים. בשנת התקע"ו דרש בנישואי בן דודו הרב יצחק דיאש מירקאדו
ספרו.
ספר מנת חלקי (אזמיר תרמ"ט) - דרושים קצרים על סדר חומשים בראשית ושמות וכן שני דרושים לנישואין, שני דרושים לברית מילה ובאחד מהם ליקוטי מאמרי סופרים וספרים על ברית מילה, דרושים להספד, ודרוש לפורים. בסוף הספר נדפסו ליקוטים על התנ"ך. שם החיבור הוא ראשי תיבות של שם המחבר (המקורי, לפני שנוסף לו השם "חיים" כשחלה) וכן בגימטריה "אני רפאל מאיר ה"י". מדף קי"ז עמוד א', הודפס ספר עושה חיל, לרבו, רבי חיים יוסף ליג'י.
ספרו זה כתב לאחר השריפה שאירעה באזמיר בשנת התר"א, שכילתה את כל כתביו: .
הפיגוע בישיבת חיצים (2002)
הפיגוע בישיבת חיצים הוא פיגוע ירי שביצע מחבל פלסטיני בליל 28 במאי 2002 (י"ח בסיוון ה'תשס"ב) בישיבה התיכונית חיצים שבאיתמר, ובו נרצחו שניים מתלמידי הישיבה, וכן תלמיד ישיבת כפר הרא"ה שביקר בישיבה כדי לבדוק מעבר אליה, ונפצעו שניים נוספים.
הרקע לפיגוע.
הפיגוע בוצע כשבועיים לאחר סיום מבצע חומת מגן, אשר הופעל במטרה למגר את קיני הטרור הפלסטיני בשטחי יהודה ושומרון.
ביום הקודם לפיגוע, ה-27 במאי 2002 (י"ז בסיוון ה'תשס"ב), נרצחו בפיגוע התאבדות בפתח תקווה רותי פלד ונכדתה סיני קינן בת השנה. מוקדם יותר בערב הפיגוע נרצח אלברט אברהם מלול, תושב ירושלים, בפיגוע ירי סמוך ליישובים בית אל ועפרה שבוצע בידי מחבלים פלסטינים.
הפיגוע.
בליל ה-28 במאי 2002 (י"ח בסיוון ה'תשס"ב), סמוך לשעה 23:00, חדר את גדר היישוב איתמר בשומרון חבש חנני, מחבל פלסטיני כבן 16, חבר גדודי חללי אל-אקצה הזרוע הצבאית של ארגון הטרור פת"ח. חנני, תושב הכפר בית פוריכ, עלה אל היישוב מהוואדי הסמוך אל מגרש הכדורסל של הישיבה התיכונית חיצים בו שיחקו מספר תלמידים, פתח לעברם באש, פגע בגלעד שטיגליץ אשר נהרג במקום ופצע תלמיד נוסף.
לאחר מכן המשיך המרצח ממגרש הכדורסל לעבר אזור המגורים של הישיבה, שמורכב מקרוואנים, וירה לעבר תלמידים נוספים שניסו להימלט ממנו. אברהם סיטון ונתנאל ריאחי נהרגו במקום. שניים נפצעו מרסיסים באורח בינוני וקל. הפצועים פונו בידי כוחות צה"ל במסוק לבית החולים תל השומר.