בנובמבר 2007 דיווח ה"ניו יורק טיימס "כי לולולמון טענה טענות כוזבות בנוגע למוצר הבגדים שלה Vitasea; המשרד טען כי הבגדים העשויים מאצות מספקים "יתרונות אנטי דלקתיים, אנטיבקטריאליים, מעניקים לחות וגמילה" אך בדיקות מעבדה לא הצליחו למצוא הבדלים משמעותיים ברמות המינרלים בין כותנה רגילה של חולצת טריקו לבין בד Vitasea. לאחר מכן נאלצה לולולמון להסיר את כל טענות הבריאות ממוצריה המבוססים על אצות ים המשווקים בקנדה, בעקבות דרישה של סוכנות פיקוח קנדית, לשכת התחרות בקנדה.
איכות מוצר.
בשנת 2013, חלק מהלקוחות התלוננו כי הבגדים באיכות ירודה, כאשר חלק מהפריטים "שקופים מדי", עם חורים ומופיעים להתפרק לאחר מספר שימושים. בדצמבר 2010 נזכר לולולמון בכמה מהשקיות הרב פעמיות של החנות שיוצרו בסין מפוליפרופילן, על סמך דיווחים על רמות עופרת גבוהות. בשנת 2013 נזכרה לולולמון במכנסי היוגה השחורים שהיו שקופים ודקים מדי, שהסתכם בכ-17% מכל מכנסי הנשים שנמכרו בחנויותיו, השפיע על תוצאותיה הכספיות. ההפסד הכספי והנזקים שנגרמו למותג הביאו לעזיבה הכפויה של מנהל המוצר הראשי של החברה, שרי ווטרסון, ושל מנכ"ליתו, כריסטין דיי.
הצהרות המייסד.
המייסד צ'יפ וילסון מסר הצהרות רבות שנויות במחלוקת. בראיון שנערך בשנת 2004 לעג וילסון להגייה היפנית של שם החברה.
בשנת 2013 הוא אמר כי החברה לא ייצרה בגדים לנשים בגודל פלוס כי זה היה יקר מדי. במאמץ להסיר סילוק מוגזם בבגדי המותג, הוא האשים כמה לקוחות בלבישת בגדיו של לולולמון בצורה לא תקינה או בכך שצורות הגוף לא תואמות את בגדיו. בראיון לבלומברג TV בשנת 2013, הוא ציין כי כמה גודלי גוף של נשים לא מתאימות לבגדי המותג. הטיים כינה את ההערות "שיימינג שומן".
הערות כגון אלה הביאו על פי הדיווחים להתפטרותו של וילסון כיו"ר. ביוני 2016 פרסם וילסון מכתב גלוי לבעלי המניות בו נאמר כי החברה "איבדה את דרכה" וויתרה על נתח שוק לנייקי ואנדר ארמור, לאחר שנשללה ממנו ההזדמנות לדבר בישיבות השנתיות של החברה. מאז, וילסון השתמש באתר האינטרנט שלו "Elevate Lululemon" כדי לבקר את המותג והעסק.
מחלוקות משפטיות.
בשנת 2012 הגישה לולולמון תביעה נגד קלווין קליין והספק G-III Apparel Group בגין הפרת שלושה פטנטים עיצוביים שלה למכנסי יוגה. התביעה הייתה יוצאת דופן במידה מסוימת מכיוון שהיא כללה מעצב המבקש לאשר הגנה על קניין רוחני בלבוש באמצעות זכויות פטנט. התיק הוכרע מחוץ לבית המשפט באותה שנה.
הממלכה המאורו-רומאית
הממלכה המאורו-רומאית (לטינית: "Regnum Maurorum et Romanorum," או ממלכת המאורים והרומים) הייתה ממלכה ברברית נוצרית שמרכזה בעיר הבירה אלטווה (שֵשַכנה בשטח אלג'יריה של ימינו) אשר שלטה על חלק ממאוריטניה שבצפון אפריקה.
רקע.
המאורים (ברברים) הם עם נוודים מהעת העתיקה שמוצאו ממאוריטניה. מאוריטניה נקראה על שמם. מאוריטניה סופחה באופן מלא על ידי האימפריה הרומית בשנת 40 לספירה והפכה לפרובינקיה רומית. הפרובינקיה חולקה לשתי יחידות מנהליות שונות, מאוריטניה של קיסריה (שפוצלה שוב על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס), ומאוריטניה של טינגיס. הערים טיניגס ווולובליס קיבלו מעמד של מוניקיפיום, הוצב נציב, בן למעמד הפרשים, והחל גיוס של ילידים לחיילות העזר של הצבא הרומי.
השם מאורי (Μαῦροι) הוזכר על ידי סטראבון, שכתב בתחילת המאה הראשונה, כשם הילידים, שאומץ גם ללטינית, בעוד שהוא מצטט את השם היווני לאותם אנשים כמו מאורוסי (Μαυρούσιοι). נראה כי השם מאורי כקונפדרציה שבטית או תיאור אתני כללי תואם באופן גס לאנשים המכונים נומידים באתנוגרפיה מוקדמת יותר; שני המונחים מקבצים ככל הנראה אוכלוסיות דוברות שפה ברברית מוקדמת.
המאורים היו חלק מהברברים. הברברים הם תושביה הקדומים ביותר של צפון אפריקה. הם המכונים בשפתם "אמזיגים" ("אימאזיגין"; בני חורין).
במאה החמישית הייתה התמוטטותה ונפילתה של האימפריה הרומית המערבית. בחלקים של צפון אפריקה בהם היה ריק שלטוני בעת התמוטטות האימפריה ולאחר נפילתה, מספר שבטים ברברים פרסו את חסותם באזור, לצד ערים אשר החלו לצבור כוח והשפעה. בשנים אלו המשיכה הנצרות להוות את הדת המשמעותית באזור.
היסטוריה.
הממלכה הוקמה לראשונה במאה החמישית כאשר שליטת האימפריה הרומית במאוריטניה נחלשה. היה צורך לרכז משאבים אימפריאליים במקומות אחרים, בעיקר בהגנה על חצי האי האיטלקי עצמו מפני פלישת שבטים גרמאניים. עם פלישתם של הוונדלים ב־428 לצפון אפריקה נפלה גם מאוריטניה לידיהם והיוותה חלק מממלכתם. במקביל, הפלישה אפשרה למאורים להקים מדינה עצמאית בחלק ממאוריטניה שבירתה באלטווה.
על פי ההיסטוריון פרוקופיוס, המאורים רק החלו להתרחב ולבסס את כוחם באמת לאחר מותו של המלך הוונדלי החזק גאיזריק בשנת 477, ולאחר מכן הם זכו בניצחונות רבים מול ממלכת הוונדלים והשתלטו פחות או יותר על פרובינקית מאורטניה לשעבר.
מלכה המתועד הראשון היה מסונה . תוארו היה מלך המאורים והרומים. מרכזי המנהלה המרכזיים של הממלכה היו ממוקמים בממשק הטריטוריאלי של שתי אוכלוסיות מובחנות, הרומאים שבאזור המיושב והמאורים שבספר. אזרחי הערים הרומיות היו נושאי ממשל רשמי ומאורגן בראשות פקידים ממונים, כמו אלה שמינה המלך מסונה. כוח האדם הצבאי נגזר מהשבטים הברבריים אשר נשמרה השליטה עליהם באמצעות שליטה של אנשים מרכזיים, כמו מנהיגי השבטים. הם קיבלו כבודים ואחוזות. כשהממלכה המאורו-רומאית אימצה את הארגון הצבאי, הדתי והחברתי-תרבותי של האימפריה הרומית, היא המשיכה להיות במלואה בתוך העולם הלטיני המערבי. המבנה האדמיניסטרטיבי ותואר האצולה המשמשים את שליטי הממלכה מעידים על זהות פוליטית מסוימת באזור.
שליטי הממלכה המאורו-רומית היו מגיעים שוב ושוב לסכסוך הממלכה הוונדאלית השכנה. מסונה המלך כרת ברית עם צבאות האימפריה הרומית המזרחית (המכונה גם האימפריה הביזנטית) במהלך כיבושם בצפון אפריקה במלחמה הוונדאלית בשנת 533. לאחר הניצחון הרומאי המזרחי על הוונדלים, הממלכה המאורו-רומאית שמרה על בריתה עם האימפריה הרומית המזרחית, וסייעה לה במלחמות נגד פלישת שבטים ברברים וממלכות אחרות.
בסופו של דבר, הקשרים הדיפלומטיים בין האימפריה הרומית המזרחית לבין הממלכה המאורו-רומאית התפרקו. גרמול המלך היה פולש למחוז אפריקה הביזנטי בניסיון לכבוש שטחים ביזנטיים. תבוסתו בשנת 578 לספירה הובילה כמעט מיד לסופה של הממלכה המאורו-רומאית. האימפריה הרומית המזרחית שילבה חלק משטחה של הממלכה, בעיקר בערי החוף.
את הממלכה ירשו כמה מדינות ברבריות קטנות יותר, כגון ממלכת אלטווה. ממלכות קטנות אלה התקיימו בצפון אפריקה עד כיבוש האזור על ידי הח'ליפות האומיית במאות השביעית והשמינית.
ידז'יי מורצ'בסקי
תפרושת מרחבית
תפרושת מרחבית (או: התפלגות מרחבית; באנגלית: Spatial Distribution) היא התארגנות של תופעה כלשהי על פני כדור הארץ, ותצוגה גרפית של התארגנות כזו היא כלי חשוב בסטטיסטיקה גאוגרפית וסביבתית (ראו איור 1).
בדרך כלל, לתופעה המשתנה במרחב, קיימת חוקיות הקובעת את מיקום נשוא התופעה ועוצמתו או גודלו, בקואורדינטות המרחביות. האתגר המדעי הוא בניסיון לזהות את המשתנים המשפיעים על חוקיות זו. ניתן להדגים את הסוגיה במספר דוגמאות פשוטות:
התפרושת המרחבית של המינים על פני כדור הארץ.
אורגניזמים מופצים על פני כל שטח כדור הארץ. התפלגות הפרטים של כל מין אינה אקראית; להפך, היא תלויה מאוד בביולוגיה ובאקולוגיה של המין, ומשתנים על פני קנה מידה מרחבי שונה. מבנה האוכלוסיות השלמות משקף את המיקום ודפוס הפיצול של סוגי בתי הגידול המועדפים על המינים, ועל הדינמיקה המורכבת של נדידה, קולוניזציה וגידול אוכלוסייה המתרחשת על פני הנוף. בתוך אלה, אנשים מתפזרים על פני המרחב בדפוסים רגילים או גושים, בהתאם ליחסי הגומלין ביניהם: בעוד פרטים של מינים מסוימים דוחים זה את זה ומחלקים את השטח הזמין, אחרים יוצרים קבוצות בגדלים משתנים, הנקבעים על ידי כושרו של כל אחד מחברי הקבוצה.
בהיקפים הגדולים ביותר, המיקום והגדלים של מכלול המינים, עוקבים גם הם אחר דפוסים אופייניים. חקר התבניות הללו שהן למעשה התפרושת המרחבית של מינים שונים, הופך למכשיר חשוב בשימור והגנה על המגוון הביולוגי העולמי.
התפרושת מרחבית של אוכלוסיית בני האדם.
התפרושת המרחבית של האוכלוסייה והפיתוח קשורים זה בזה מאוד, במיוחד בתחום הקשר של קיימוּת. האתגרים הקשורים לתפרושת המרחבית של אוכלוסייה כוללים: עיור מהיר וריכוז אוכלוסייה, אכלוס כפרי, ניהול עירוני ומגורי עוני, ועקורים ופליטים. הגירה היא מרכיב בסיסי בתפרושת המרחבית של אוכלוסייה, והיא עשויה להישאר מניע מרכזי בעשורים הקרובים, במיוחד כמרכיב של עיור במדינות מתפתחות.
התפרושת המרחבית של הפעילות הכלכלית בעולם.
נבדקה התפרושת המרחבית של הפעילות הכלכלית בעולם באמצעות מיפוי האורות המלאכותיים בלילה על פני 250,000 תאי רשת ששטחו הממוצע של כל אחד מהם הוא 560 קמ"ר. נמצא, כי ניתן להסביר 50% מהשונות בפעילות זו באמצעות מערכת תכונות גאוגרפית פיזית.
התפרושת המרחבית של העוצמות הסייסמיות ברעידת אדמה.