בשנת 1934 הופיע בתפקיד הבלש ניק צ'ארלס בסרט "האיש הרזה", הראשון בסדרה בת שישה סרטים לפי ספריו של דשיל האמט. הסרט זיכה אותו במועמדות לפרס אוסקר והחל שיתוף פעולה קולנועי פורה עם מירנה לוי, ששיחקה את אשתו. ב-1936 גילם את דמותו של פלורנץ זיגפלד בסרט זוכה האוסקר זיגפלד הגדול, שגם בו שיחקה לוי את אשתו. באותה שנה היה מועמד בשנית לאוסקר על סרטו "אישי גודפרי".
ב-1935 כיכב לצידה של ג'ין הארלו בסרטו של ויקטור פלמינג "Reckless" ("פוחזת"), במהלך הצילומים הפכו השניים לזוג, אם כי לא התחתנו. מותה של הארלו, בגיל 26, קטע את יחסיהם. לאחר מותה של הארלו נכנסה הקריירה של פאוול להאטה. בשנות הארבעים הופיע במספר קטן של סרטים, אחד מהן היה "החיים עם אבא" בבימויו של מייקל קורטיז משנת 1947, לצידה של אליזבת טיילור, עליו היה מועמד לפרס האוסקר בפעם האחרונה. סרטו האחרון היה "מר רוברטס" בבימויו של ג'ון פורד משנת 1955 לצידם של הנרי פונדה, ג'יימס קאגני וג'ק למון. לאחר פרישתו לא הופיע עוד על הבד או בטלוויזיה.
מעלה קרחות
מעלה קרחות הוא ספר ילדים מאת אפרים סידון המאויר על ידי יוסי אבולעפיה.
תקציר העלילה.
הסיפור מתרחש בעיר "מעלה קרחות" שבה אין לשום תושב או תושבת אפילו שערה בודדה על הראש.
בוקר אחד, ראש-העיר נדהם לגלות שערה שצמחה על ראשו, ולמרבה האימה לא הפסיקה להתארך. הוא לא העז לצאת מהבית, אך לבסוף מצא פתרון לבעיה: חבש לראשו כובע שממדיו עצומים ש"קרחת נוכרית" בקצהו העליון, ואלה שוו לו קרחת בעודו נואם.
אלא שבאמצע הנאום נשבה לפתע רוח, הכובע עף, והתושבים הבחינו בשערה. הדבר גרם למהומה וראש העיר נאלץ לעזוב את עירו בבושת פנים. בעודו עושה דרכו לגלות, קרו כמה אירועים אשר גרמו לאנשי העיר להעריך את שערתו: תחילה הציל תאומים מצרה, וזכה לתשואות. לאחר מכן נקלע לשריפה ושזר משערתו רשת-הצלה וכך הציל אנשים עוד לפני שהכבאים הגיעו. פעם נוספת הצילו הוא ושערתו את המצב כאשר הוא תפר בה את כפתוריהם של השוטרים.
ראש העיר לא גורש מעירו, ושערתו הייתה כעת דבר-מה להתגאות בו. הוא הופיע איתה בתרגילים שונים, והיו אף אנשים שתפקידם היה לטפל בשערתו, לחפוף אותה, לסרקה ולסלסלה. בשלב מסוים הוא החל אף להתנשא על בני עירו שאינם "שעירים" כמוהו, והחליט לעבור לגור בעיר "תל תלתלים" שהיא ההפך מ"מעלה קרחות".
אלא שה-"שעירות" של ראש העיר התגמדה למראה חייל שכל-כולו שעיר. הסיפור מסתיים כשהחייל צועק בבוז על ראש העיר שהוא קירח, ושיחזור בחזרה לעירו.
עיבוד.
הסיפור עובד להצגה בבימויה של ציפי פינס ומוזיקה של דובי זלצר. שחקן והמדבב שמעון כהן בתפקיד ראש העיר קרחהמור, רבקה גור בתפקיד אשת ראש העיר. בשנת 2011 שיחק את תפקיד ראש העיר ערן איווניר ואת תפקיד אשת ראש העיר הילה סורג'ון, יונתן פז בוגנים בתפקיד הבן, פדחתומר.
קיואורה קייגו
קיואורה קייגו (ביפנית: 清浦 奎吾; 14 בפברואר 1850 - 5 בנובמבר 1942) היה פוליטיקאי יפני וראש הממשלה היפנית ה-23 במהלך תקופת "הדמוקרטיה של טאישו."
ראשית חייו.
קיואורה נולד בהאן היגו (כיום מחוז קוממוטו) בשם פוג'קו, בנו החמישי של כומר בודהיסטי בשם אוקובו ריושי. הוא החל ללמוד בבית ספר פרטי בשנת 1865, שם התחבר עם נומורה מוריהידה, וקיבל את השם קיואורה קייגו.
קריירה פוליטית.
כשנבחר נומורה למושל מחוז סאיטאמה ב-1873 הוא מינה את קיואורה למשרה ציבורית שם. קיואורה הצטרף למשרד המשפטים ב-1876, שם שימש תובע וסייע בניסוח חוקי המשפט הפלילי הראשונים ביפן המודרנית. יאמגאטה אריטומו התרשם מיכולותיו, ומינה אותו לראש המשטרה ביפן ב-1884, אף על פי שהיה רק בן 34 באותה עת. קיואורה המשיך לאחר מכן לתפקיד סגן שר המשפטים, ולבסוף התמנה לשר המשפטים.
קיואורה קיבל מושב בבית האצילים של הדיאט של יפן ב-1891, ובתור בין טיפוחיו של אריטומו, הוא כיהן בתפקיד שר המשפטים בממשלותיהם של מצוקטה מאסיושי, אריטומו וקאצורה טרו. ב-1902 קיבל את תואר הקזוקו "דאנשוקו" (ברון), ובשנה לאחר מכן הוענק לו עיטור מסדר האוצר הקדוש בדרגה הראשונה. כמו כן, הוא קיבל את עיטור מסדר השמש העולה בדרגה הראשנה ב-1906, ושנה לאחר מכן קיבל את התואר "שישאקו" (ויקונט).
בעת כהונתו כיושב ראש מועצת חותם הקיסר ב-1914, קיבל קיואורה זימון מהקיסר לתפוס את מקומו של ימאמוטו גונבאה בראשות הממשלה. עם זאת, קיואורה סירב בשל מעורבותו בפרשיית שחיתות בה היו מעורבים הצי הקיסרי היפני וחברת סימנס, ואוקומה שיגנובו מילא את מקומו.
ראש הממשלה.
כשנקרא פעם נוספת לראשות הממשלה על ידי הקיסר ב-1924, קיבל קיואורה את ההזמנה והפך לראש ממשלת יפן ה-23. עם זאת, בתקופת כהונתו ירדה התמיכה הציבורית בממשלות אריסטוקרטיות ללא שיוך מפלגתי, והבית התחתון התנגד למרבית הצעותיו.
אחד האירועים החשובים ביותר בתקופת כהונתו היה החתונה הקיסרית של יורש העצר הירוהיטו (לימים הקיסר שווה) ונאגקו קוניושי (לימים קוג'ון, קיסרית יפן) ב-26 בפברואר 1924.
עוד ב-1924, פיזר קיואורה את הבית תחתון כשנתקל באופוזיציה של המפלגות קנסייקאי, ריקן סייוקאי וקאקושין קוראבו, שהחזיקו ברוב של 150 מושבים בבית. בבחירות הבאות נחל קיואורה מפלה, וממשלתו נאלצה להתפטר. לאחר מכן הוא פרש מהחיים הפוליטיים, והצטרף למועצה הקיסרית, בה ישב עד מותו ב-1942. הוא קיבל קידום לדרגת "האקושאקו" (רוזן) ב-1928. לאחר מותו הוענק לו עיטור מסדר החרצית.
אביר (בירה)
אביר היא בירה לאגר ישראלית בהירה עם 6.4% אלכוהול. הבירה יוצרה לראשונה בתחילת שנות החמישים כמותג הדגל של "מבשלת שיכר לאומית" בנתניה. ייצורה הופסק כעבור כמה עשורים, ובשנת 2010 חברת טמפו השיקה אותה מחדש, הפעם כבירת בוטיק המיוצרת בכמויות קטנות.
היסטוריה.
בשנת 1952, קבוצת משקיעים בראשות לואיס הרצברג מניו יורק ייסדה בנתניה מבשלה לייצור בירה, בשם "מבשלת שיכר לאומית". בחיפוש אחר שם לבירה החדשה שתייצר המבשלה, הוכרזה תחרות להמצאת שמות ולבחירת הלוגו שיתנוסס על בקבוקי הבירה, כשאחת הדרישות היא שהשם יהיה בעל משמעות בעברית ובאנגלית. אחד השמות שהוצעו היה שיא-ביר ובאנגלית SEE BEER. השם הזוכה היה אביר ובאנגלית A BEER, שהוצע על ידי ד"ר אהרון אברהם. אברהם אשר התמחה בשפות שמיות, בחר את השם אביר על בסיס האיכויות הרבות עליהן מעיד השם וביסס אותן על הופעת המילה בתנ"ך ובשפות אחרות. כמו כן, סבר שהשם נאה גם באנגלית ויקל על תפוצתה בשפה זו. את הנימוקים שלח למבשלה במסגרת תחרות בחירת השמות אשר בה זכה וקיבל עקב כך פרס כספי של מאה לירות ישראליות. נתן פרג'ון צייר את הלוגו ובו מופיעה דמות אביר הרוכב על סוס.
מבשלת שיכר לאומית גדלה במהירות וכבשה לעצמה מקום של כבוד בשוק המקומי. היה זה המפעל הראשון שהוקם באזור הדרומי של נתניה שהתפתח מאוחר יותר לאזור התעשייה פולג. היה זה עוד לפני שהוקמו השכונות הדרומיות של העיר. על גג המפעל ניצב במשך שנים בקבוק בירה אביר ענק עשוי מתכת בגובה של 8 מטר. הבקבוק סימל את הכניסה לנתניה לכל המגיעים מדרום על רקע החולות. את הבקבוק ייצר תושב נתניה, המסגר שלמה עמבר.
אחת מהסיסמאות של הקמפיינים של אביר הייתה "אין מעל - אביר רויאל".
בשנת 1965 נערך מיזוג גדול בין "מבשלת שיכר לאומית" ל"תעשיית בירה א"י בע"מ" שמפעליה בראשון לציון ובבת ים ייצרו את הבירות נשר וגולדסטאר. בשנת 1985 רכשה חברת טמפו, בראשותו של משה בורנשטיין, את "מבשלת שיכר לאומית".
השקה מחודשת.
לאחר שנים רבות בהן לא ניתן היה להשיג את הבירה פיתח בשנת 2010 דוד הרלינג, הברומאסטר הוותיק של טמפו, בירה חדשה בהשראת בירה אביר המקורית. בתחילה הושקה בירה אביר החדשה כ-Private label ונמכרה בלעדית במסבאה "אביר" בצפון רחוב דיזנגוף בתל אביב.
מגוון.
מבשלת שיכר לאומית ייצרה כמה בירות תחת המותג אביר. בירה אביר הרגילה נמכרה עם תווית אדומה, וגרסת המאלט שלה נמכרה עם תווית ירוקה. בנוסף שווקו "אביר רויאל", "אביר דה לוקס" ו"אביר אקסטרא".
לכבוד יום העצמאות ה-64 של מדינת ישראל וכמחווה לשישים שנות "אביר", השיקה טמפו מהדורת אספנים, ובה 800 בקבוקי 750 מ"ל של בירה אביר.
דן מיכמן
אלכסנדרל
מטריאכאנטוזאורוס
מטריאכאנטוזאורוס (שם מדעי: "Metriacanthosaurus") הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת המטריאכאנטוזאוריים ובו מין יחיד "Metriacanthosaurus parkeri". המטריאכאנטוזאורוס הוא תרופוד ופירוש שמו הוא "לטאה בעלת מפרש בינוני". הוא חי בסוף תקופת היורה מלפני כ-160 מיליון שנה. מאובנים שלו נמצאו באנגליה. הוא נתגלה לראשונה ב-1923 ואורכו הממוצע הוא כ-6 מטרים.
בתרבות הפופולרית.
בסדרת סרטי פארק היורה, המטריאכאנטוזאורוס נראה ב-פארק היורה מ-1993 כששמו רשום על אחד הבקבוקונים בחדר הקירור של העוברים, אותם גונב נדרי. הוא נראה גם בסרט עולם היורה בתוך מחשב, אך מעולם לא מופיע על המסך.
בנוסף הוא מופיע בסדרת המשחקים היפנית "מלך הדינוזאורים".
אלישיב שמשי
אלישיב שמשי (נולד ב-28 באוגוסט 1941 בתל אביב), הוא איש צבא ישראלי. היה תת-אלוף בצה"ל, אשר עוטר בעיטור המופת על תפקודו כמג"ד שריון במלחמת יום הכיפורים. בתפקידו האחרון בצה"ל היה ראש מטה גיס. בוגר אוניברסיטת בר-אילן בכלכלה ובמנהל עסקים. לאחר שחרורו מצה"ל עסק בין היתר בכתיבת ספרים בתחום הצבאי שבהם הוא שם דגש על תיאור וניתוח קרבות ברמה הטקטית והמערכתית.
שירות צבאי.