סטל משער שבפירושו של רבי אלעזר אזכרי נשמטו מספר מילים, ובמקור נכתב "כדאיתא בספר . . . במסכת חגיגה", ובמקום שלוש הנקודות היה כתוב שמו של הספר, שככל הנראה נסדר על פי סדר המסכתות בתלמוד ובחלק על מסכת חגיגה הביא את המעשה, סטל מוסיף שאם השערתו נכונה, ניתן להצביע על הספר 'כונת האגדות' כשם הספר החסר, ספר זה נדפס לראשונה בזמנו של רבי אלעזר אזכרי וייתכן שרבי אלעזר אזכרי ראהו, ובאמת, סטל מביא הוכחה להשערתו מגרסת כתב יד אוקספורד שם כתוב "אמך. היינו תורה, כמו מסכת חגיגה שהספידה לאותו תלמיד בדמות אמו כדאיתא בסו"ס חגיגה", פענוח ראשי התיבות בסו"ס הוא 'בסוף סימני' וסטל כותב שהכוונה לספר כפתור ופרח, בו מובא המעשה בתחילת סימן נט, הסימן האחרון במסכת חגיגה.
בספר מנורת המאור (אבוהב), במעבר יבק, בברכת שמואל ובגיא חזיון, הביאו את המעשה בשם מדרש תנחומא.
באגרת שנתשמרה בידינו מרבי יצחק לינטיראנו הממוענת לרבי מרדכי דאטו כותב רבי יצחק שלא מצא את המעשה בתנחומא, גם רבי שמואל אשכנזי כותב "מעשה זה לא מצאנוהו בשתי התנחומות", אולם הוא מוסיף "ברם נאמן עלינו ר' יצחק אבוהב המעיד שבתנחומא שלפניו נמצאה הוספה זו", כדעתו סבר כנראה גם יעקב נחום אפשטיין שמונה את קטע המעשה הזה בין קטעי תנחומא שהיו בידינו ואבדו. לעומת זאת, גינצבורג וסטל משערים שהמעשה מעולם לא הובא בתנחומא וכנראה הוא הוספה חדשה או 'גיליון' שעמד לפני רבי יצחק אבוהב.
בעקבות המעשה.
במהלך הדורות נפוצו מספר אגדות המבוססות על מעשה מסכת חגיגה, בשנת תש"פ התפרסם סיפור על הרב אברהם משה קלר שלמד כל ימיו בספר קיצור שולחן ערוך ובהלוויתו הופיע יהודי לא מוכר שהזדהה בשם 'גנצפריד', כשמו של מחבר הספר 'קיצור שולחן ערוך', רבי שלמה גאנצפריד, אולם הסיפור הופרך.
בתרבות.
אהרן רזאל הלחין את המעשה בשירו 'חגיגה'.
הקונגרס הציוני העולמי ה-15
הקונגרס הציוני ה-15 התקיים ב-30 באוגוסט – 11 בספטמבר 1927 ב' באלול - י"א באלול, ה'תרפ"ז בעיר בזל בשווייץ.
רקע.
הקונגרס התקיים על רקע של משבר כלכלי ביישוב העברי באמצע תקופת העלייה הרביעית שהיה הקשה ביותר בזמן המנדט הבריטי, הגם שבטרם החל המשבר בשנת 1926, חווה היישוב גל עלייה המוני של כ-60,000 איש בשנתיים. כך שהיישוב גדל בשנתיים מ-95 אלף איש ל-155,000 שיעור גידול חסר תקדים.
למעשה לראשונה בתולדות הציונות הפכה ארץ ישראל בשנים 1924/25 ליעד ההגירה הגדול ביותר עבור יהודים. בעוד שכבר בתום העלייה השלישית בראשית 1924 סבל היישוב משפל כלכלי בשל הקושי לקלוט את כמות העולים עד אז.
בנוסף הקונגרס התקיים מספר שבועות לאחר רעידת אדמה חריגה במיוחד שפקדה את ארץ ישראל וגרמה לנזק בנפש ורכוש ובפרט בירושלים.
מספר היורדים בשנת 1927 היה גדול ממספר העולים לארץ ודבר זה שימש כביקורת מטעם סיעות האופוזיציה כנגד ההנהלה הציונית. במקביל ממשלת המנדט ניצלה את המצב בכדי להקטין את מספר הסרטיפיקטים שהוקצבו לעלייה.
ככלל גם בעלייה הרביעית אשר הקונגרס הציוני ה-ט"ו התקיים באמצע תקופתה, צמח היישוב בצורה ניכרת. מחצית מהעולים הגיעו מפולין. תל אביב הכפילה את עצמה ל-40 אלף תושבים וגם חיפה העברית צמחה בשיעור ניכר. וההיבטים של ההתיישבות העירונית, בעלי המלאכה והתעשייה, קיבלו גם הם מקום של חשיבות במפעל הציוני. בעוד קודם לכם תשומת הלב הייתה יותר על ההתיישבות החקלאית.
משכך עמד הקונגרס בסימן של הבראת המצב הכלכלי וייצובו באמצעות הקפאה של תוכניות פיתוח והתרחבות.
הרכב הקונגרס.
הבחירות המקדימות.
הבחירות המקדימות התקיימו ב-ג' באב, ה'תשפ"ז, ה-1 באוגוסט 1927, לפי ספר המתפקדים המבוסס על תורמי השקל הציוני.
בבחירות אלו לראשונה נקבע ספר הבוחרים לפי "השקל האחיד" זאת אומרת שעד אז השקל הציוני היה מונפק על ידי כל מפלגה ותת ארגון מקומי בפני עצמם והם היו מנהלים את הכל הן מול הבוחר והן מול ההנהלה הציונית.
בבחירות המקדימות בארץ ישראל התמודדו לרשימות:
הבחירות בתפוצות
בתפוצות התמודדו ברשימות בפני עצמן. בחלקן כשם המפלגות בארץ ישראל לעיתים בשם ושיתופי פעולה אחרים.
לפני הקונגרס הט"ו הוכנסו שינויים בשיטת הבחירות בתפוצות.
לפי השיטה החדשה נערכו בחירות בכל ארץ בתור אזור בחירות בפני עצמו ממנו נבחרו צירים על שם המדינה כחלק מרשימה עולמית. כאשר את עודפי הקולות בכל הארצות מנו יחד כך שניתן היה לזכות בצירים נוספים תחת הרשימה עולמית של המפלגה.
נבחרי הקונגרס להנהלה הציונית.
מבנה ההנהלה הציונית כלל בעיקר את הוועדות הבאות: מדינית, אוצר, עבודה, עלייה, התיישבות, חינוך, בריאות, ארגון.
שינוי מבנה ההנהלה הציונית.
במהלך הקונגרס הושקעו דיונים רבים על קביעת הנהלה ציונית חדשה ובמסגרת שונה, כך שההנהלה לא תהיה תלויה בכוחות פוליטיים אלא בניהול של מומחים בתחומם. על מנת שתוכל להתמודד עם המשימה לחלץ את המשבר הכלכלי שגם ההנהלה הציונית נקלעה אליו ואף שקעה בחובות. לבסוף הוסכם למנות בראש ההנהלה הציונית המצומצמת, ועדת מומחים שכללה בין היתר את הארי סאקר
, קולונל פרדריק קיש והנריטה סולד.
מאחר שפירוש הקמת וועדת המומחים בלתי-מפלגתית הייתה הקפאת תוכניות התרחבות ופיתוח, התנגדו להקמת הוועדה נציגי הרוויזיוניסטים, המזרחי והרדיקלים הציונים. סיעות הפועלים נמנעו.
פתיחת הקונגרס.
ב-30 באוגוסט 1927, ב' באלול ה'תשפ"ז, נפתח הקונגרס הציוני העולמי החמישה עשר בבזל. בניגוד לקונגרסים הציוניים הקודמים שהתרחשו בבזל למן הקונגרס הציוני הראשון אשר נערכו באולם הקונצרטים של העיר, המכונה גם בשם בית הקזינו, הרי שמהקונגרס החמישה עשר קיימו את הוועידות במבנה מרכז הירידים החדש של העיר שנחנך שנה קודם לכן.
לכבוד ציון "יובל" 30 שנה לקונגרס הציוני הראשון, נופקה עבור צירי הקונגרס, סיכת דש מוזהבת לבגד שהייתה העתק של הסיכה עליה הופיע סמל הקונגרס הראשון: דמות אריה נתונה בתוך מגן דוד ושבעה כוכבים - סמלים שאומצו על ידי ראשי התנועה הציונית
אף על פי שהקונגרס עמד בסימן חגיגי לציון "יובל" 30 שנה להקונגרס הציוני העולמי הראשון, הרי שקשיי היישוב העברי באותה התקופה העיבו על האווירה בצורה ניכרת.
תחילה נשא הנשיא חיים ויצמן אם נאום הפתיחה הראשון בפני הקונגרס. לאחריו נשא נחום סוקולוב את נאום הפתיחה השני לאחר מכן החלו נאומי הברכה של נציגי ממשלות וארגונים.
לאחר נאומיהם של ראשי הקונגרס הגיע שלב דברי הברכה.
תחילה נשא דברים דר' וויק נציג ממשלת קנטון בזל אשר הדגיש את החיבה הרבה שרוחשת ממשלת שווייץ אל הציונות מיום היווסדה.
בא כוחו של ציר בריטניה בברן ברך בשם ממשלת בריטניה ואישר בדבריו את ההתעניינות הרבה של ממשלת בריטניה בבניין הבית היהודי הלאומי.
לאחריהם נשא דברי ברכה יולס דרייפוס ברודסקי נשיא הקהילה היהודית בבזל ונשיא אגודת הקהילות היהודיות בשווייץ. אחריו נשא דברי ברכה רבה של שווייץ הרב א. וויל. לאחריהם נשאו דברי ברכה ראשי ההסתדרות הציונית בשווייץ.
לאחר שהקריא ויצמן דברים שכתב ג'וספה מוטה, נשיא שווייץ שנבצר ממנו להשתתף באירוע, ברך נציגים נוספים מטעם המנהיגות המקומית והארצית כמו גם את הרקטור של אוניברסיטת בזל.
לאחר מכן בירך חיים ויצמן את נציגי המדינות אשר באו לכבד את פתיחת הקונגרס וישבו בבימה העליונה מאחורי שולחן נשיאות הקונגרס, בהן נציגי ממשלות בריטניה, שווייץ, בלגיה, דנמרק, גרמניה, צרפת, יוון, איטליה, ניקרגואה, אוסטריה, פולין, פורטוגל, רומניה, שוודיה, סרביה, ממלכת יוגוסלביה, צ'כוסלובקיה, ארצות הברית אורוגוואי, ונצואלה, ניקרגואה ופרו.
בא-כח חבר הלאומים הגיע לשמש כמשקיף על מנת למסור לארגון דו"ח על הקונגרס.
לאחר מכן בירך ויצמן אורחי כבוד נוספים בהם גב' סמואל אשת הנציב העליון הראשון לשעבר, סר הרברט סמואל, ונציגת למשפחתו של לורד בלפור.
כמו כן הוקראו דברי ברכה שנשלחו מההסתדרות הבין-לאומית של נשים ציוניות וכן מהגביר נתן שטראוס.
לאחר מכן הודיע יו"ר הוועד הפועל, ליאו מוצקין על שמות המינויים ובעלי התפקידים המוצעים להנהלה הציונית. מינויים אלו אושררו על ידי הקונגרס.
בחלקה האחרון של הישיבה נערכה אזכרה לאשר צבי גרינברג - "אחד העם" הוגה זרם הציונות הרוחנית, אשר נפטר חצי שנה לפני מועד הקונגרס.
לאחר דברי ההספד שנשא נחום סוקולוב, הרצה מרטין בובר על דמותו והגותו של אחד העם.
את הישיבה המיוחדת לפתיחת הקונגרס, סיימו במעמד שירת התקווה.
מנושאי הקונגרס.
בין ההחלטות של ועדות ההנהלה הציונית (רשימה חלקית) היו:
נושאים נוספים.
פניות מקדימות שנשלחו אל הקונגרס לתשומת לב:
ביקורות.
בפתח דבריו של ברל כצנלסון ביקר כצנלסון את המצב לפיו הקונגרסים מתקיימים בנכר ובשפה זרה. בין דבריו אמר:
אירועים בולטים הנוגעים ליישוב העברי או התפוצות שהתרחשו בשנת 1927.
הגם שאירועים אלו אינם קשורים ישירות לאירוע הקונגרס הרי שהם נמצאים ברקע הגאו-פוליטי שלו בשל משמעותם על היישוב היהודי בארץ ישראל ומעורבות הנהגת היישוב וההנהלה הציונית בהם.
קוליה
קוליה הוא סרט דרמה צ'כי משנת 1996 על אדם שחייו עוצבו מחדש באופן בלתי צפוי. את הסרט ביים יאן סבייראק ומככב בו אביו, זדנייק סבייראק, שגם כתב את התסריט לסיפור מאת פאבל טאוסיג. קוליה קיבל ביקורות חיוביות וזכה בפרס האוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.
עלילה.