רייבן וצ'לסי הן עכשיו שתי אימהות גרושות אשר עוברות לגור ביחד ביחד עם כל ילדיהם. הסדרה יצאה בארצות הברית ב-21 ביולי 2017, ובישראל יצאה ב-30 באוקטובר 2017.
יאנוש קורצאק
גמאל אלבנא
פרד דונקל
פרד פרידריך אוטו דוּנקֶל (בגרמנית: Friedrich Otto Fred Dunkel ; (31 במרץ 1891 – 16 במאי 1948) היה עיתונאי, איש עסקים וקולנוען גרמני, ומחלוצי לפני קום המדינה.
חייו.
דונקל נולד בעיר ארפורט שבגרמניה למשפחה פרוטסטנטית. את לימודיו עשה בציריך ובמילאנו, ובשנת 1913 החל לעבוד בהפקת סרטים. בזמן מלחמת העולם הראשונה גויס לשרת כנהג בצבא הגרמני. בתפקיד זה נשלח במסגרת חיל המשלוח הגרמני לארץ ישראל, וחזר ממנה לגרמניה מוקסם כולו.
בתום המלחמה שב לעבוד בתעשיית הסרטים בברלין, ואף נשא לאישה את צילה אנדרמן, יהודייה אמידה, בעלת רשת של חנויות שוקולד בברלין, שבהן נהג לבקר בתכיפות.
בשנת 1932 צילם את מסע הבחירות של אדולף היטלר. במסגרת החוק להגנת הדם הגרמני והכבוד הגרמני שהנהיגו הנאצים נדרש דונקל לגרש את אשתו היהודייה. הוא החליט להימלט מגרמניה, אולם לא רצה להותיר מאחור את כספיהם. הוא משך מחשבון הבנק שלהם סכום כסף גדול, ובעקבות כך נשאל על ידי השלטונות אם הוא מתכנן להוציא את הכספים מגרמניה, פעולה שהייתה בלתי חוקית. חוקרי הגסטפו לא קיבלו את טענתו של דונקל, שהכסף נדרש לו להוצאות שוטפות ולכיסוי חובותיו, והאשימו אותו בכוונה להוציא את הכסף לחשבון הבנק שלו בשווייץ. דונקל הודה כי יש לו חשבון כזה, אך טען כי הוא שריד ממסע עסקים שערך בעבר. הוא הציע לגסטפו לנסוע איתו לשווייץ ולהוכיח את טענותיו. החוקרים התרצו וליוו אותו ואת משפחתו אל מעבר לגבול. רק לאחר שנמצאו בטריטוריה שווייצרית גילו הגרמנים כי דונקל החביא את הכסף באחת המזוודות, אולם לא היו יכולים לעצור אותו. הוא המשיך משם לארץ ישראל, והמשטר הנאצי הכריז עליו כעריק.
בארץ ישראל המנדטורית התיישבה משפחת דונקל ברחוב גורדון בתל אביב. דונקל פתח בביתו את מעבדת הפילם הראשונה בארץ שעסקה בסרטים מדגמי 16, 9 ו-8.5 מ"מ. הוא הקים חברת הפקות בשם "הפילם הארצישראלי" ("פא"י"). בשל העובדה שלא למד עברית מעולם, התיידד בארץ בעיקר עם דוברי גרמנית, בקרב חברי הבוהמה שברחו ארצה מפני רדיפות הגרמנים. הוא הכיר את הלמר לרסקי, במאי הסרטים "עבודה ואדמה", את הקולנוען ירושלים סגל ואת הצלם זולטן קלוגר. על פי עדותו של הצלם רולף קנלר, שאף דונקל להיות "אחד מאיתנו, אבל לא הלך לו כל כך".
בתחילת שנות הארבעים נפטרה אשתו צילה כתוצאה מסיבוך בניתוח. דונקל נישא שנית ב-1943 למרתֶה הרשמן, פליטה יהודייה מפראג, שניצלה מטביעה בפיצוץ אוניית הגירוש "פאטריה". בתחילת 1948 נולדה בתם, רותי. דונקל השקיע מאמצים רבים בהבטחת ביטחונן הכלכלי של בנות משפחתו, והרבה לצלם את בתו בחודשי חייה הראשונים.
ב-16 במאי 1948, יומיים לאחר הכרזת מדינת ישראל, תקפו מטוסים מצריים את תל אביב. שתי פצצות הוטלו בסמוך לבית משפחתו. מעוצמת הרעש לקה דונקל בלבו והתמוטט ליד מיטתה של בתו התינוקת.
למרות העובדה שנרשם בתעודת הזהות הארצישראלית שלו כיהודי, לא התגייר דונקל מעולם. בשל כך סירבו אנשי חברה קדישא לקבור אותו בבית עלמין יהודי. ולכן נקבר בבית הקברות הקתולי "טֶרָה סַנטָה" ביפו, בלוויה חפוזה שנערכה תחת אש.
עבודתו המקצועית בארץ ישראל.
במעבדה שהקים בביתו עסק פרד דונקל בסרטים מסוג 16, 9 ו-8.5 מ"מ. הייתה זו המעבדה הראשונה בארץ שעסקה בסרטי 16 מ"מ, ודונקל, אשר נחשב כחלוץ בתחום זה, פעל רבות לקידום השימוש בסרטים אלו, מטעמי נוחיות, חיסכון ובטיחות. בין השנים 1944-1939 עבד בשיתוף פעולה עם קרן קיימת לישראל בהפקת כמה מסרטי הקרן. דונקל היה היחיד בארץ שהחזיק ברשותו מלאי של חומר גלם וציוד המתאימים להפקת סרטי 16 מ"מ. יצאו לו מוניטין של מי שיכול "לספק את הסחורה" במהירות, ואכן, בעת הצורך היה יכול להשלים פיתוח סרט בתוך יומיים מסיום הצילומים. הוא היה קנאי לשם שיצא לו, וכדי להגן עליו, נמנע מעבודה עם מתחרים פוטנציאליים וכן בשל כמות מוגבלת של חומר גלם מתאים, סירב לאפשר ליוצרים מקצועיים אחרים להשתמש במעבדתו לצורך פיתוח סרטים. בשל כך הפסיקה הקרן הקיימת לישראל את שיתוף הפעולה איתו, ומשנת 1944 נאלץ לעבוד כצלם משפחתי בלבד.
מבחר מסרטיו.
באוסף סרטיו של פרד דונקל, אשר הופקד בארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג בידי בתו של דונקל, רותי גזית, מצויים גם סרטים המתארים את משחקי המכביה, את האונייה פאטריה הטובעת מול נמל חיפה, את מפעלי ים המלח בקלי"ה ותמונות מנמל תל אביב. כמו כן ישנם סרטים ביתיים רבים שצולמו בידי דונקל בחודשי חייו האחרונים, ובהם מככבת בתו התינוקת.
קישורים חיצוניים.
מבחר מסרטיו של פרד דונקל, מתוך אתר ארכיון שפילברג
תאיים
התאיים או משפחת התה (שם מדעי: Theaceae) היא משפחת צמחים דו-פסיגיים מסדרת האברשאים והיא כוללת 7-40 סוגים בהם כ-500 מינים. החשוב במיני המשפחה הוא קמליה סינית ("Camellia sinensis") ממנו מופק התה.
עלי צמחי משפחת התה מסודרים באופן מסורג על גבעול הצמח והם על פי רוב ירוקי עד. לעלים שפה משוננת טיפוסית למשפחה. לפרח חמישה עלי כותרת ואבקנים מרובים. הפרי מסוגים שונים, כגון ענבה, תפוח, או הלקט. טיפוס התפוצה של המשפחה הוא טרופי-סובטרופי בעולם הישן והן בחדש.
קמיליה סיננסיס
מחלף יוספטל
מחלף יוספטל הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בין שדרות יוספטל בבת ים ורחוב אליעזר הופיין בחולון. המחלף נבנה בתצורת מחלף יהלום. גשר המחלף נבנה בתוואי הכביש העירוני.
המחלף נפתח לתנועה ב-25 בינואר 2005 כחלק מתוכנית השלמת המחלפים בקטע הדרומי של נתיבי איילון. עד לבניית המחלף עמד במקום צומת. לקראת בניית המחלף פוצל הצומת לשני חלקים והכביש העירוני המקשר בין חולון לבת ים הורחב והוגבה כחלק מבניית הגשר.
בניית המחלף החלה בשנת 2000 והיא הושלמה בשנת 2004. הפרויקט כלל שיקוע קטע הכביש בנתיבי אילון, סלילת שני מסלולים ברוחב שלושה נתיבים כל אחד, בניית הגשר עצמו, והקמת תשתיות היקפיות (הקמת מערכות ניקוז, בניית קירות אקוסטיים והתקנת מערכות תאורה). עלות הפרויקט כולו מוערכת בכ-55 מיליון שקל.
הקמת המחלף לוותה בהתנגדות ארגונים סביבתיים ואנשי מקצוע מתחום התחבורה, אשר מחו באופן עקרוני נגד תוכנית משרד התחבורה לסלילת כבישים והרחבת תשתיות התחבורה, אשר פוגעת בסביבה, במקום לפתח ולקדם את התחבורה הציבורית.
במחלף נמצאת תחנת הרכבת יוספטל שנחנכה בשנת 2011 כחלק ממסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום.
הצעה לתיקון חוק התכנון והבנייה.
הקמת המחלף לוותה בביקורת ציבורית לגבי דרכי הפרסום לציבור בנוגע להקמת המחלף. המבקרים טענו כי ההודעות אשר פורסמו לציבור פורסמו בשפה משפטית שלא הייתה נהירה לאוכלוסייה המתגוררת באזור זה, אשר מורכבת מעולים חדשים רבים אשר לא הבינו את המשמעויות המשפטיות של הודעות התכנון והבניה המורכבות וכן כי הפרסומים נעשו זמן קצר לפני תום תפוגת שלוש השנים לתביעת פיצויים על פי סעיף 197 לחוק התכנון והבניה וכך נמנעה מהם אפשרות להגשת תביעה לפיצויים. לאחר תחילת הבניה בשטח הספיקו כ-100 תושבים להגיש בקשה לפיצויים. מאות תושבים נוספים זכו להארכה נוספת משר הפנים אך רובם נותרו ללא מענה.
בעקבות המאבק האזרחי והפגיעה בתושבים, יזמו סטודנטים מפרויקט גל תיקון לחוק אשר הוגש בשיתוף עם חבר הכנסת רן כהן. התיקון אשר כונה "הצעת חוק מחלף יוספטל" נועד להגביר את השקיפות בהליכי התכנון והבניה ולמנוע הישנות מקרים דומים בעתיד. הצעת החוק נדחתה בעקבות התנגדות הממשלה, אך לאחר עזיבתו של כהן את הכנסת, היא הוגשה שוב על ידי חברי הכנסת ניצן הורוביץ, אופיר פינס-פז, אילן גילאון, שי חרמש, אריה אלדד, חיים אורון ושלמה מולה.
קוזימו דה מדי'צי
גני סידני
אזור המטרופולין של סידני רבתי כולל מספר רב של גנים, פארקים, חורשות, גנים בוטניים וגנים לאומיים הפתוחים לרווחת הקהל המקומי. גנים אלו מצויים הן בלב מרכז העסקים הראשי של סידני והן בפרברים מרוחקים יותר, כחלק מתכנון עירוני ששם דגש על ריאות ירוקות. רבים מהגנים בסידני תוכננו ומתוחזקים על ידי המחלקה להגנת הסביבה, האקלים והמים של ניו סאות' ויילס (Department of Environment, Climate Change and Water).
בסידני רבתי מאות גנים שונים, ששטחם נע בין 1.89 קמ"ר (סנטניאל פארק) למספר עשרות מ"ר (פארק וורד). הרשימה מטה מונה את הגנים הבולטים המהווים ציון דרך בהתפתחות העיר, מוקד תיירות מקומי, או מארחים אירועי תרבות שונים.
פארקים.
סנטניאל פארק.
סנטניאל פארק (בתרגום ישיר "גן המאה") הוא פארק ציבורי רחב ידיים בן 2.2 קמ"ר, שנבנה ב-1886 לרגל חגיגת מאה שנה להגעתה של המשלחת האירופאית לאוסטרליה. אדמת הפארק נפתחה לשימוש הקהל הרחב על ידי המושל דאז לכלן מקווארי, ואזור האגמים בלב הפארק נודע בשם ביצת מקווארי לכבוד המושל. הפארק נבנה לאורך השנים, כשמרבית אזור הביצות נוקז ומים ממנו הועברו לגנים סמוכים. מסביב לפארק נבנה פרוור שקיבל את שמו, סנטניאל פארק.
נכון לשנת 2011 בסנטניאל פארק מסלול אופניים וריצה בן 4 ק"מ, מגרשי טניס וגולף, קולנוע תחת כיפת השמיים, מגרשי קריקט, כדורגל ופוטבול אוסטרלי, אזור פיקניקים ומספר אגמים המושכים ציפורי מים מקומיות (כגון קורמורנים, איביסים, ברבורים שחורים, אווזים וברווזים). לפארק מספר שערים מרכזיים: שער וולהרה, שער רנדוויק ושער פדינגטון, המובילים לפרוורים השונים מסביב לגן.
מור פארק.