במערכת בה אין מימוש חומרתי ניתן ליישם אמולציה של נקודה צפה בכמה רמות: במעבד כמיקרוקוד (לא נפוץ), כפונקציה של מערכת הפעלה או בקוד במרחב משתמש כספריה נפרדת. החישוב נעשה לרוב בעזרת אלגוריתם CORDIC.
ברוב הארכיטקטורות המודרניות, ישנה הפרדה בין פעולות נקודה צפה לפעולות על מספרים שלמים. ההפרדה ממומשת באופן שונה בכל ארכיטקטורה; בחלק מהארכיטקטורות יש אוגרי נקודה צפה ייעודיים, בעוד שחלקם, כמו אינטל x86, ההפרדה מוחלטת עד כדי שיש אותות שעון נפרדים.
פעולות נקודה צפה מבוצעות לרוב בצינור עיבוד נתונים. במעבדים סופר-סקלריים לפעמים פעולות של נקודה צפה התרחשו בנפרד מפעולות על מספרים שלמים. בנוסף יש מעבדי עזר מתמטיים שתומכים ברמת החומרה בריבוי תהליכונים.
ספריית נקודה צפה.
חלק מהמימושים החומרתיים של נקודה צפה תומכים רק בפעולות הפשוטות ביותר: חיבור, חיסור וכפל. אבל אפילו לחומרה המורכבת ביותר יש מספר סופי של פעולות שהיא יכולה לתמוך בה – לדוגמה אין מעבדים התומכים ברמת דיוק אינסופית.
כאשר מעבד מבצע תוכנית שקוראת לפעולת נקודה צפה שאינה נתמכת ישירות על ידי החומרה, המעבד משתמש בסדרה של פעולות נקודה צפה פשוטות יותר על מנת לדמות את הפעולה. במערכות ללא חומרה של נקודה צפה כלל, המעבד מחקה את הפעולה באמצעות סדרה של פעולות פשוטות ושימוש בנקודה קבועה בעזרת יחידת החישוב המרכזית.
האלגוריתם התוכנתי הכולל את סדרת הפעולות הנחוצות כדי לחקות פעולות נקודה צפה ארוז לרוב בספריית נקודה צפה.
מעבד עזר מתמטי משולב.
במקרים מסוימים, מעבדי עזר מתמטיים עשויים להיות מעבדים ייעודיים בעל יכולת לבצע פעולות פשוטות יותר של נקודה צפה (בעיקר חיבור וכפל) ולא בהכרח פעולות מסובכות יותר (כמו חלוקה). במקרים בהם ניתן ליישם רק את הפעולות הפשוטות בחומרה או במיקרוקוד, הפעולות המורכבות יותר מיושמות בתוכנה.
בחלק מהארכיטקטורות המודרניות, מעבדי עזר מתמטיים משולבים עם יחידות SIMD.
מעבד עזר מתמטי נפרד.
בשנות ה-80, היה נפוץ במחשבי PC ומיקרו-מחשבים תואמים שמעבד העזר היה נפרד לחלוטין מהמעבד הראשי, ונמכר בדרך כלל כתוספת אופציונלית. המעבד היה נרכש במידת הצורך כדי להאיץ או לאפשר תוכניות עתירות חישובים מתמטיים.
היו כמה אופציות חיבור שהשתנו ממחשב למחשב, ובנוסף היו מעבדי עזר מתמטיים שונים למחשבים ומיקרו-מחשבים מסוגים שונים.
מלכת שבא (אופרה, גונו)
מלכת שבא (בצרפתית: La reine de Saba) היא אופרה בחמש מערכות של שארל גונו. האופרה שהוצגה בבכורה בפריז ב-28 בפברואר 1862 נכשלה בהצגת הבכורה, אך נחשבה לאופרה האהובה ביותר על המלחין.
ההיסטוריה של האופרה.
בהצגת הבכורה של היצירה, הקהל מחא כפיים בהתלהבות, אך המבקרים גינו את האופרה. בביקרות שיחק כנראה תפקיד חשוב דעתו המגנה של נפוליאון השלישי שסבר כי הגיבורים האמיתיים של האופרה הם פועלי הבניין ונוכחות החצר המלכותית רק מספקת הזדמנות להכללתם. ייתכן שגם הפחד שלו מהבונים החופשיים שיחק תפקיד בשיפוטו זה (הוא האמין בגילוי עקבות של קונספירציה סודית בפעולה הבימתית של פועלי הבניין באופרה). כמה מבקרים היו מרותקים עד כדי כך שהאופרה נקראה "קרב ווטרלו של גונו", אחרים האשימו את המחבר בעושר מלודי דל יותר מאשר ביצירותיו המוקדמות יותר ובתזוזה לכיוון הדרמה המוזיקלית הגרמנית. הם מתחו ביקורת על השפעתם של וגנר, שומאן ומנדלסון ביצירה. בפריז הגיעה מלכת שבא רק לחמש עשרה הופעות, אך הועלתה בבריסל בשנת הבכורה שלה, דחוסה לארבע מערכות בעיבוד מחדש.
האופרה הוצגה שנה לאחר מכן בדרמשטאדט, שנתיים לאחר מכן בהופעה דמוית קונצרט בלונדון, ב-1880 במנצ'סטר, ולאחר מכן ב-1889 בניו אורלינס, אבל בשום מקום לא הצליח לקצור הצלחה מתמשכת. האופרה חודשה בפריז בשנת 1900, אך לאחר כמה הופעות הוסרה שוב מהבמה. גרסת ארבע המערכות נשכחה כעת לחלוטין. הגרסה המקורית התחדשה בהופעה ב-1969 בטולוז. בשנת 2001 הוצגה גרסה משוחזרת של הפרטיטורה המקורית בפסטיבל מרטינה פרנקה באיטליה, שיצאה גם בתקליטור. זו יכולה להיחשב כגרסה אותנטית של האופרה ובו בזמן להקלטה הראשונה בעולם של אופרה זו.
עלילה.
מערכה 1.
בירושלים מתחילים לבנות בית מקדש ענק להנצחת שמו של שלמה המלך. הבנייה מנוהלת על ידי האדריכל האהוב על המלכה, אדונירם. בנוני תלמידו של אדונירם מביא את החדשות שבלקיס (מלכת שבא) ושלמה יגיעו בקרוב כי המלכה רוצה לראות את הבנייה באופן אישי. כשהמלכה מגיעה, פאנור, אמרו ומתוסאל מתייצבים לפני אדונירם ומבקשים ממנו להתמנות למאסטר. עם זאת, האדריכל עדיין לא רואה אותם בוגרים מספיק, לכן דוחה את בקשתם. שלושת העובדים נשבעים לנקום ואז עוזבים. שלמה אומר למלכה שאדונירם הוא ממוצא מסתורי עם כוחות כישוף. בלקיס נשבית באיש ממבט ראשון וגם האדריכל מבחין ביופייה של המלכה.
מערכה 2.
יצירת המופת של אדונירם, תבנית הים, מבוצעת מול המלך, המלכה, פועלי הבניין ותושבי העיר בהר ציון. האדריכל קורא לאל האש תובל-קין לחשוף את מוצאו האלוהי שלו לכולם. דבריו אינם נעלמים מעיני הנוכחים: הברונזה מתחילה להפך לנוזל ולרתוח, אבל בשל השינויים בהרכב שבוצעו על ידי שלושת פועלי הבניין, חומר הגלם לא הוכן מהמרכיבים הנכונים והוא פשוט עף לאוויר פתאום. בעיר פורצת שריפה כתוצאה מכך, רבים נפצעים, וגם המלכה מאבדת את הכרתה.
מערכה 3.
אי ההצלחה לא שינתה את רגשותיה של בלקיס: היא התאהבה באדריכל והזמינה את האיש לפגישה בעיירת האוהלים שלה בהר תבור. אדונירם מגיע, אך בשל נאמנותו למלכו, הוא אינו מתרצה לפיתיי המלכה תחילה, אך נשבר ושני האוהבים מתוודים על רגשותיהם זה בפני זה. בנוני מביא אז את החדשות שכוח מסתורי שיקם את יצירת המופת המפורקת של אדונירם וכעת היא בשלמות מוחלטת. החדשות מגיעות גם לירושלים, והעצב של אתמול הופך לחגיגה של שמחה.
מערכה 4.
ניסיון התקרבותו של שלמה למלכה נדחה על ידי המלכה. לאחר עזיבתו, מופיעים שלושת פועלי הבניין מבקשי הנקמה ומספרים לו שבלקיס בילתה את הלילה עם אדונירם. שלמה לא יכול לדעת אם הם דוברי אמת אז הוא מכניס אותם לכלא ומצווה על הבנאי הראשי שלו להופיע לפניו. האיש מגלה את רגשותיו למלכו כלפי בלקיס ומציע לעזוב את העיר מיד. בסופו של דבר שלמה משחרר אותו משרותו ומאחל לו למצוא אושר. לאחר מכן מופיעה בלקיס לפני המלך כדי לדרוש בחזרה את טבעת היהלום שהיא נתנה לו כסימן לאהבתה. שלמה לא רוצה להחזיר את התכשיט היקר ואז המלכה שופכת במשקה שלו אבקה שגורמת לחלום ולשכוח. כשהמלך מתאושש, הוא עדיין זוכר את הטבעת ומבחין בהיעלמותה. במבט מבעד לחלון הארמון הוא רואה את ספינתה היוצאת של בלקיס.
מערכה 5.
אדונירם מחכה לאהובה בקצה המדבר, אך שלושת פועלי הבניין מופיעים במקום המלכה. הם דורשים את ההסכמה בכתב הנדרשת לתואר מאסטר. כאשר האדריכל מסרב שוב לעשות זאת, שלושת הפועלים הורגים את אדונירם ובורחים. המלכה מוצאת את אהובה גוסס. היא מצליחה להלביש את הטבעת על ידו ואז הוא מת בזרועותיה. כשהוא ממהר אחרי הפועלים, שלמה עומד בהלם מול גופת האדריכל שלו לשעבר. בלקיס מבקשת ממנו לבנות להנתחה ראויה לאהובה. אז נפתחים השמים ושליחי אל האש מופיעים כדי לשאת את אדונירם לשמיים בליווי להבות שמאותתות על האלמוות שלו.
יצחק מירילשוילי
יצחק מירילשוילי (ידוע גם כויאצ'לב מירילשוילי או סלבה מירילשוילי; נולד ב-1984) הוא משקיע, מיליארדר, יזם ונדבן ישראלי. הוא שותף מייסד של הרשת החברתית VK, הגדולה ביותר ברוסיה. מירילשוילי מתגורר בישראל, וממקום מושבו מנהל ומפקח על עסקיו. בנוסף, מירלשווילי הוא בעל השליטה של ערוץ עכשיו 14.
חיים אישיים.
מירילשוילי נולד בסנקט פטרבורג ב-1984. הוא למד באוניברסיטת טאפטס בארצות הברית, ובשנת 2006, סיים תואר בכלכלה. בשנת 1995 עלה לישראל, וכיום מתגורר בהרצליה פיתוח עם אשתו ושני ילדיו.
מירילשוילי הוא בנו של ד"ר מיכאל מירילשוילי, איש עסקים ופילנתרופ גאורגי-ישראלי.
פרויקטים.
מירישוילי הוא שותף מייסד של הרשת החברתית VK אותה הקים בשנת 2006 עם לב לבייב ופאבל דורוב, וכיהן כיו"ר וכבעל מניות. VK הפכה לרשת החברתית הגדולה ביותר ברוסיה. עם למעלה מ-500 מיליון משתמשים פעילים. מירילשוילי, לבייב ודורוב גייסו הון מ-Digital Sky Technologies, בראשות יורי מילנר. בשנת 2013, בגיל 29, מכר מירילשולי את שאר מניותיו ב-VKontakte תמורת יותר ממיליארד דולר, מה שהפך אותו לאחד האנשים העשירים בישראל.
פלאריום.
מירילשוילי החזיק ב-35% מהמניות של חברת פלאריום, חברת אפליקציות ומשחקים מקוונים שנוסדה בשנת 2009. מירילשוילי החזיק בנתח מהותי בפלאריום, אשר בשנת 2017 נמכרה לחברת אריסטוקרט, חברה אוסטרלית בבעלות ציבורית, תמורת סכום מוערך של כ-500 מיליון דולר.
קוף דלת נדל"ן מניב בע"מ.
מירילשוילי הוא בעל המניות היחיד ויו"ר חברת קוף דלת נדל"ן מניב בע"מ. חברת אחזקות המנהלת את תיק ההשקעות של קבוצתו ומרכזה בהרצליה. החברה משקיעה בנדל"ן ובתשתיות בעיקר בארצות הברית, ישראל, רוסיה ואירופה.
פרויקטים אחרים.
מירילשוילי הוא בעל השליטה בערוץ עכשיו 14 ובפורטל החדשות 0404.
שערוריות.
פרשת דרעי.