פופוביץ' זכתה במדליית זהב שלישית במקצה ל-50 מטרים בסגנון פרפר, עם שיא עולם שלישי בתוצאה של 39.13 שניות, ושתי מדליות כסף אישיות. במשחה ל-200 מטרים מעורב זכתה במדליית הכסף עם 3:19.87 דקות, אחרי הצרפתייה ביאטריס הס (3:13.58 דקות) ובמשחה ל-50 מטרים בסגנון חופשי עם תוצאה של 36.23 שניות נכנעה לשיא עולם של גונזלס שזכתה בזהב עם 36.02 שניות.
במשחה הקבוצתי ל-4X50 מטרים בסגנון חופשי (20 נקודות) זכתה עם נבחרתה במדליית הכסף עם תוצאה של 3:02.47 דקות, כשנכנעו לנבחרתה של יפן עם 3:01.31 דקות.
מאר דל פלאטה 2002.
באליפות העולם בשחייה לנכים שנערכה במאר דל פלאטה בשנת 2002 זכתה פופוביץ' במדליית הזהב במקצה ל-100 מטרים בסגנון חזה עם שיא עולם של 1:44.30 דקות, במדליית הכסף במשחה ל-50 מטרים בסגנון פרפר, עם תוצאה של 40.03 שניות, אחרי הסלובקית מרגיטה פרוקינובה (39.53 שניות) ובמדליית כסף נוספת במשחה ל-200 מטרים בסגנון מעורב כשעצרה את השעון על 3:17.37 דקות, אחרי כריסטין הקונרדוטיר האיסלנדית שניצחה בתוצאה של 3:14.13 דקות.
אתונה 2004.
באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) זכתה פופוביץ' במדליית הזהב בכל המקצים בהם לקחה חלק. היא קטפה במשחקים חמש מדליות זהב פאראלימפיות אישיות, ושתיים קבוצתיות תוך שהיא שוברת שלושה שיאי עולם אישיים, וקובעת שיא פאראלימפי אחד.
במקצה ל-50 מטרים בסגנון פרפר קבעה פופוביץ' שיא עולם חדש עם תוצאה של 37.37 שניות, במקצה ל-50 מטרים חופשי קבעה שיא עולם של 34.34 שניות, ובמשחה ל-200 מטרים בסגנון מעורב העמידה את שיא העולם בקטגוריית הנכות שלה על 3:05.57 דקות. פופוביץ' קבעה שיא פאראלימפי במשחה ל-100 מטרים בסגנון חופשי כשעצרה את השעון על 1:14.61 דקות, וזכתה במדליית זהב אישית חמישית במקצה ל-100 מטר חזה עם תוצאה של 1:38.66 דקות.
נוסף על המדליות האישיות, זכתה פופוביץ' גם במשחה הקבוצתי ל-4X100 בסגנון חופשי (34 נקודות) עם תוצאה של 4:40.57 דקות, ומדליית זהב נוספת במקצה הקבוצתי ל-4X100 בסגנון מעורב עם תוצאה של 5:14.08 דקות.
דרבן 2006.
באליפות העולם שנערכה בדרבן, דרום אפריקה בשנת 2006 זכתה פופוביץ בשש מדליות אישיות, מהן ארבע מדליות זהב, ושתי מדליות זהב קבוצתיות. במשחה ל-50 מטרים חופשי זכתה בזהב עם תוצאה של 34.24 שניות, ובמקצה ל-100 מטר חופשי עם תוצאה של 1:12.05 דקות. פופוביץ' המשיכה וזכתה בשתי מדליות זהב אישיות נוספות, במקצה ל-400 מטרים בסגנון חופשי עם תוצאה של 5:23.65 דקות, וב-200 מטרים מעורב עם שיא עולם של 3:03.72 דקות.
על ארבע מדליות הזהב הוסיפה פופוביץ' שתי מדליות כסף אישיות. במקצה ל-100 מטר חזה עם תוצאה של 1:35.91 דקות, אחרי בת ארצה ג'סיקה לונג שזכתה עם 1:32.86 דקות, וב-50 מטר פרפר סיימה עם 37.10 שניות, ונכנעה לשיא עולם של הסינית מין יואן עם 36.85 שניות. במשחים הקבוצתיים סייעה פופוביץ' לחברותיה לנבחרת לזכות בשתי מדליות זהב. במשחה ל-4X100 חופשי (34 נקודות) זכתה המשלחת האמריקאית עם שיא עולם של 4:30.66 דקות, ובמקצה ל-4X100 מעורב עם 5:07.88 דקות.
בייג'ינג 2008.
באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) זכתה שוב פופוביץ' במדליה בכל אחד מהמקצים בהם השתתפה. במקצה ל-100 מטר בסגנון חזה זכתה במדליית הזהב עם שיא עולם של 1:31.60 דקות, במשחה ל-100 מטרים חופשי זכתה בזהב עם 1:11.82 דקות, לפני בת ארצה קורטני ג'ורדן (1:12.09 דקות) והגרמנייה קריסטן ברון שסיימה עם 1:12.93 דקות. במשחה ל-200 מטרים בסגנון מעורב קבעה פופוביץ' שיא פאראלימפי של 3:01.21 דקות במקצה המוקדם ובמקצה הגמר שברה את שיאה וקבעה שיא עולם של 2:54.61 דקות, ובמקצה ל-400 מטר חופשי עם שיא פאראלימפי נוסף של 5:17.41 דקות.
במקצה ל-50 מטר פרפר סיימה פופוביץ' עם מדליית הכסף, כשגמאה את המרחק בזמן של 37.87 שניות, אך נכנעה לשיא עולם של הסינית מין יואן עם 34.47 שניות, ובמקצה ל-50 מטרים חופשי סיימה בתוצאה של 33.92 שניות, שנייה רק לקורטני ג'ורדן שזכתה בזהב עם שיא פאראלימפי של 33.84 שניות.
רני לאקשמיבאי
לָאקשמי בַאי, הרָני של ג'האנסי (במראטהית: झाशीची राणी लक्ष्मीबाई; 19 בנובמבר 1835 - 18 ביוני 1858) הייתה המלכה האחרונה של הנסיכות ג'האנסי של האימפריה המראטהית ומהדמויות הבולטות של המרד ההודי הגדול.
קורות חייה.
במאי 1842 נישאה לאקשמיבאי למהארג'ה של ג'האנסי (נמצאת כ-210 ק"מ דרומית לאגרה), ראג'ה גנגדהאר ניווקר (Gangadhar Newalkar). לאחר נישואיה נקראה לאקשמיבאי כהוקרה לאל ההודי לקשמי ובהתאם למסורות. ב-1851 נולד בנה הבכור דמודר ראו, שנפטר לאחר מספר חודשים. לפני מותו של המארג'ה, אימצו בן שנקרא על שמו של הבן שנפטר.
המרידה בבריטים.
תחת פיקודה של רני לאקשמיבאי מרדה ג'האנסי, שהייתה עיר בעלת מבצר, במסגרת המרד ההודי הגדול. בעיר ישבו כ-11,000 מורדים (מתוכם כ-9,500 אזרחים חמושים). בין 60 ל-70 בריטים שהוצבו בעיר הסתגרו במצודת העיר, שלושה ימים לאחר מכן הם נכנעו והובטח להם שישוחררו בבטחה. בדומה לאירועים בקאנפור, הבטחה זו לא נשמרה והבריטים בעיר נטבחו ברגע שיצאו מהמצודה.
כוח המורדים במרכז הודו, בפיקודם של טאנטיה טופי, רני לאקשמיבאי וראו סאהיב, איבד את אחיזתו בג'האנסי וקלפי והיה במנוסה מפני הכוח הבריטי בפיקודו של הגנרל יו רוס. כהימור אחרון, הגיע כוח המורדים לעיר גוואליור מצפון לג'האנסי, 122 ק"מ דרומית לאגרה.
העיר גוואליור הייתה עיר מבוצרת ונחשבה למעוז חשוב במרכז הודו ולאחד המבצרים החזקים ביותר בהודו. שליט העיר (המהרג'ה של גוואליור) שהיה נאמן לבריטים, ניסה להילחם במורדים באזור מוראר (Morar) עם מי מכוחותיו שנותרו נאמנים לו, אך נכשל וברח מהעיר. עם עזיבת המהרג'ה, כוחות העיר הצטרפו לכוח המורדים והעיר נפלה לידיו יחד עם מצבור נשק נרחב.
ב-17 ביוני, נתקל יו רוס בכוח המורדים באזור קוטה-קי-סראי (Kota-Ki-Serai) והביס אותו בקרב פרשים. בקרב זה נפצעה לאקשמיבאי באופן אנוש ונפטרה לאחר יומיים מפצעיה. יומיים לאחר מכן, לאחר כ-5 שעות לחימה כנגד כ-10,000 מורדים מחוץ לעיר, כבש לבסוף רוס את גוואליור מידי המורדים.
סרט (חומר)
סרט הוא רצועת חומר, משמשת לאיסוף עצמים, כרכיב במכונות, ולקישוט. בשימושיהם המגוונים, סרטים עשויים מנייר, בד, עור, מתכות וחומרים פולימריים.
דימוי הסרט הוא מרכיב ברוב סמלי בתי המלוכה והאצולה במערב.
סרטים, ממגוון חומרים, נלווים אל זרי פרחים. סרטי מוּדעות צבעוניים הנענדים על החולצה או דש הצווארון, מסמלים עמדות חברתיות ופוליטיות, לפי המשמעות הידועה או המקובלת של צבע הסרט.
בטקסים של חנוכת מיזמי בנייה, נוהגים למתוח אותם בפתחו, עד לגזירתם בידי דמות מוערכת, טקס גזירת הסרט מסמל את חנוכתם ופתיחתם הרשמית לציבור.
סרטי נייר משמשים לקישוט, והם חומר גלם להכנת שרשראות נייר.
סרטי בד עשויים ממגוון חומרים: כותנה, צמר וחומרים סינתטיים. משי, סאטן וקטיפה, הם הבדים האהודים ליצירת קישוטים חגיגיים.
פיגוע הירי באורורה
פיגוע הירי באורורה אירע ב-20 ביולי 2012, בבית הקולנוע "סנטורי 16" בעיר אורורה, שבמדינת קולורדו, ארצות הברית, בעת הקרנת הבכורה של הסרט "עלייתו של האביר האפל". לבוש בביגוד טקטי, ג'יימס הולמס זרק רימוני גז מדמיע וירה בקהל עם מספר כלי נשק. 12 בני אדם נהרגו ו-70 נוספים נפצעו, 58 מהם מירי. זה היה הירי הקטלני ביותר בקולורדו מאז הטבח בתיכון קולומביין בשנת 1999.
הולמס נעצר דקות לאחר מכן במכוניתו מחוץ לבית הקולנוע. קודם לכן, הוא הציב בדירתו חומרי נפץ תוצרת בית ואמצעי תבערה. אלה נוטרלו על ידי חוליית הפצצות של משרד השריף של מחוז ארפהו כיום לאחר הירי.
הולמס הודה בירי, אך טען לחפותו בשל אי שפיות. ב-7 באוגוסט, הולמס נידון למאסר עולם ללא אפשרות שחרור על תנאי, וזאת לאחר שהמושבעים לא הסכימו פה אחד על גזר דין מוות. חברת מושבעים אחת התנגדה לגזר דין מוות של הולמס עקב בעיותיו הנפשיות, בעוד שני מושבעים אחרים לא היו בטוחים. ב-26 באוגוסט, גזר סמור רשמית על הולמס 12 מאסרי עולם רצופים ללא אפשרות שחרור על תנאי בגין האשמות ברצח (אחד לכל אדם שהרג), ו-3,318 שנים נוספות בגין ניסיון הרצח והחזקת חומרי נפץ.
הטבח.
הירי התרחש באולם 9 שבבית הקולנוע "סנטורי 16", הממוקם במרכז העיירה בקניון אורורה. המשטרה אמרה שהולמס קנה כרטיס, נכנס לאולם והתיישב בשורה הראשונה. כ-20 דקות לתוך הסרט, הוא יצא מאולם 9 דרך דלת יציאת חירום ליד מסך הקולנוע, עם גישה ישירה לאזור החניה בשימוש קל בחלק האחורי של המתחם, תוך כדי פתיחה קלה של הדלת עם מחזיק מפה מפלסטיק. באולם 9 היו כ-400 איש.
בשלב זה, הולמס הלך למכוניתו (שהחנה ליד דלת היציאה), החליף לביגוד מגן, והוציא את הרובים שלו. כ-30 דקות לתוך הסרט, אומרים במשטרה, בסביבות השעה 12:30, הוא נכנס שוב לאולם דרך דלת היציאה. הולמס היה לבוש שחור ולבש מסכת גז, אפוד נושא עומס (לא להתבלבל עם אפוד חסין כדורים), קסדה בליסטית, מכנסיים חסיני כדורים, מגן גרון חסין כדורים, מגן מפשעות וכפפות טקטיות. הוא הקשיב למוזיקת טכנו דרך סט אוזניות, כך שלא יכול היה לשמוע דבר מאנשים שבאולם. בתחילה, מעטים בקהל ראו בהולמס איום. כמה עדים חשבו שהוא לובש תחפושת, כמו חברי קהל אחרים שהתחפשו להקרנה. חלקם האמינו שהוא מבצע מתיחה, בעוד שאחרים חשבו שהוא חלק ממערך אפקטים מיוחדים להקרנת הבכורה של הסרט, או תעלול פרסומי של הנהלת האולפן או בית הקולנוע.