התערבות כירורגית נדרשת כדי להפריד את האצבעות, רק אם המום גורם לבעיות תפקודיות. ניתוח הסינדקטיליה הוא ניתוח מורכב ודורש ניסיון רב של המנתח. לפני הגיל המתאים לביצוע הניתוח, רופאים לא מתערבים אם אין בעיות. במצב של סינדקטיליה מורכבת, מקבלים ההורים הוראות לשטוף את ידיו של הילד ביסודיות עם מים וסבון, ולפעמים נדרשים לתת לילד אנטיביוטיקה, או למרוח משחות. היקף האצבעות המחוברות קטן יותר מההיקף של שתי אצבעות מופרדות, ולכן אין מספיק עור כדי לכסות את שתי האצבעות ברגע שהן מופרדות בזמן ניתוח, כך שנוצר צורך בהשתלת עור. כל ההליך הזה דורש תכנון של חודשים לפני הניתוח. מטרת ניתוח הסינדקטיליה היא לשפר את מראה היד או כף הרגל מבחינה אסתטית ותפקודית, ולמנוע סיבוכים מורכבים יותר, שיתפתחו כאשר הילד יגדל.
לכל אצבע יש שני עורקים המזינים אותה. כתוצאה מהניתוח נוצרת בצקת באזור בו עוברים כלי הדם, בצקת עלולה לעכב או להפסיק את זרימה הדם, אי לכך אין מפרידים באותו זמן אצבעות שנמצאות משני צידי האצבע, על מנת שבמקרה של סתימת אחד העורקים, יוותר תמיד עורק אחד שמזין את האצבע. כשקיימת סינדקטיליה ביותר משתי אצבעות, המנתח יתחיל בהפרדת "אצבעות השוליים". באצבעות אלו נמצא ההבדל הגדול ביותר בין שתי אצבעות סמוכות, בשל כך כל עוד הסינדקטיליה מחברת אותן יחדיו, האצבע הקצרה תעכב את צמיחת האצבע הארוכה יותר.
סיכונים וסיבוכים.
הסיכונים הכרוכים במהלך הניתוח, כבכל הליך שכולל הרדמה כגון: תגובת נגד לתרופות, בעיות נשימתיות, דימום מוגבר וזיהומים. סיכונים ספציפיים לניתוח זה הם אובדן שתל העור, או פגיעה באספקת הדם לאצבע כתוצאה מהגבס או התחבושות. חשוב לציין שלא ניתן לתקן סינדקטיליה באופן מוחלט דרך ניתוח, ולעיתים יש צורך לחזור על הניתוח בסיום שלב הצמיחה, מפני שחלק מהעיוות עלול לחזור, ולאבד חלק מהתיקון. על כן עדיף לדחות, לעיתים, את הניתוח עד סיום הצמיחה.
עכן (סוג)
עכן (שם מדעי: "Cerastes") הוא סוג של נחש ארסי בתת-משפחת הצפעונים. הוא נפוץ באזורי מדבר מצפון אפריקה מזרחה עד לחצי האי ערב ואיראן. קיימים שלושה מינים המוכרים בסוג זה, שאת כולם ניתן למצוא בישראל.
תיאור.
העכן הוא נחש קטן, עם אורך ממוצע של קצת פחות מ-50 ס"מ, אך בעל מבנה מוצק. הראש רחב, שטוח ונבדל מן הצוואר. הראש מכוסה בקשקשים קטנים כאשר במינים מסוימים מופיעים כמעין קרניים מעל העיניים. החוטם קצר והעיניים רחבות ובגודל קטן עד בינוני. הגוף קצר ומוצק והזנב קצר.
למרות שעכנים מכונים בדרך כלל "צפעים מקורננים", רק לשני המינים הגדולים יותר, עכן חרטומים ועכן גדול, יש קרניים, וגם במינים אלו, לא בכל הפרטים הם קיימים. ייתכנו פרטים ללא קרניים אפילו בין פרטים מאותה השרצה.
כאשר קיימת, הקרן בנויה מקשקש אחד ארוך, דמוי קוץ, המצוי מעל כל עין. הקרניים שכיחות יותר בפרטים שחיים באזורי מדבר חוליים לעומת פרטים מאזורי מדבר סלעיים.
מרחב גאוגרפי.
העכן מצוי במדבריות של צפון אפריקה מזרחה דרך חצי האי ערב ועד איראן במערב. הנגב משמש כמין אזור חציצה בין 3 המינים של העכן, וכולם מצויים בו.
התנהגות ותזונה.
העכן הוא נחש לילי שוכן קרקע, שלעיתים קרובות מתחבא על ידי התחפרות בחול. למרות שלרוב מתוארים כאיטיים, נחשים אלו מסוגלים לנוע בתנועה צידית. כאשר הם נעים כך, הם מסוגלים לנוע במהירות על החול.
הנחש לא ידוע כבעל מזג חם, אך כאשר הוא מאוים הוא לרוב יעבור למצב סלילי דמוי "C", בו קשקשיו יתחככו זה בזה וייצרו רעש מרתיע (בדומה לאפעה) וישיב מלחמה.
העכן צד מן המארב, שקוע בחול, ממתין לטרף שיעבור לידו. התזונה שלהם כוללת בעיקר מכרסמים, לטאות וציפורים.
שלושת המינים של העכן מטילי ביצים. הביצים של עכן קטן בוקעות שעות לאחר ההטלה, בעוד הביצים של שני המינים האחרים בוקעות שבועות אחרי.
ארס.
בניגוד לאפעה, בעל המראה הדומה, לעכן אין מזג רגזני, וארסו לא ארסי כמו זה של האפעה. הכשה יכולה להיות כואבת ותמיד צריך להתייחס אליה ברצינות. אולם, מעט ארס מוזרק, ומספר מועט בלבד של מקרי מוות מוכרים. רוב הנשיכות קורות באזור סואץ.
אדקות האצבעות
סינדקטילי
עיגול היחידה
מומים מולדים
הפרעה מולדת
בעיה מולדת
תת זרחן בדם
מחלה מולדת
תפיסה אודיטורית
תסמונת פארא-נאופלסטית
התסמונת הפארא-נאופלסטית (או: הסינדרום הפארא-נאופלסטי) – התבטאות או סימפטום הנובע מנוכחותו של סרטן בגוף, אך לא מנוכחותם המקומית של תאים סרטניים. תופעות אלה מתווכות על ידי גורמים הורמונים או ציטוקינים, המופרשים על ידי תאי הגידול או כתגובה חיסונית נגד גידול. הסינדרום שכיח בקרב אנשים מבוגרים (בדרך כלל בשנות השישים לחייהם), ונפוץ ביותר במקרים של סרטן הריאות, השד, השחלות או מערכת הלימפה (לימפומה). לעיתים הסימפטומים של התסמונת הפארא-נאופלסטית מופיעים לפני אבחונו של הסרטן, לכן מניחים שהוא אחד מתהליכי התפתחות המחלה. בפרדיגמה הזו, תאים סרטניים יוצרים אנטיגנים בעלי רקמה מוגבלת (כגון חלבוני עצבים), אשר מעוררים תגובה חיסונית נגד הגידול. תגובת-נגד חיסונית עשויה להיות יעילה באופן חלקי, ולעיתים נדירות, יעילה לחלוטין בדיכוי התפתחות הגידול והסימפטומים שלו. במקרים כאלה, החולים יוחזרו לטיפול קליני, כשהתגובה החיסונית של הגידול עוברת את סף העמידות והגידול מתחיל לתקוף את רקמת התא הרגילה. תהליך זה מתבטא בגוף בצורת חלבון (למשל: חלבון עצבי), וכך מתגלה בבדיקות רפואיות.
סיווג.
ניתן לסווג את התסמונת הפארא-נאופלסטית לארבע קטגוריות: האנדוקרינית, נוירולוגית, מוקוקוטנאוס והמטולוגיות, גם כן עוד שאינם שייכים להקבוצות שנזכרו :
תסמונת פארא-נאופלסטית נוירולוגית (של מערכת העצבים).
צורה הרסנית במיוחד של התסמונת הפארא-נאופלסטית היא קבוצת הפרעות המסווגות כהפרעות פארא-נאופלסטיות נוירולוגיות (PNDs). הפרעות אלה משפיעות על מערכת העצבים המרכזית או ההיקפית. חלקן ניווניות, על אף שאחדות (כגון ) עשויות להשתפר תוך טיפול במחלה או בגידול.
הסימפטומים של התסמונת הפארא-נאופלסטית הנוירולוגית יכולים להיות אטקסיה (קשיים בהליכה ואיזון), סחרחורת, ניסטגמוס (תנועות עיניים לא רצוניות מהירות), קושי בבליעה, אובדן מסת שרירים, אובדן קואורדינציה מוטוריקה עדינה, דיבור לא ברור, אובדן זיכרון, בעיות ראייה, הפרעות בשינה, דמנציה, התקפים ואובדן תחושה בגפיים.
סוגי הסרטן הנפוצים ביותר הקשורים לתסמונת הפארא-נאופלסטית הנוירלוגית הם: סרטן השד, סרטן השחלות וסרטן הריאות, אך גם סוגים רבים אחרים של סרטן יכולים לייצר סימפטומים פארא-נאופלסטיים.
אפשרויות הטיפול כוללות:
במקרה של הופעת הסינדרום, אבחון וטיפול מהיר בחולה הוא קריטי, ומשפיע באופן ישיר על סיכויי ההחלמה. מאחר שהפרעות אלה הן נדירות יחסית, חשוב שחולי ה-PNDs יתייעצו עם מומחה בעל ניסיון באבחון וטיפול בתסמונת פארא-ניאופלסטית נוירולוגית.
אריאל בן ציון
אריאל בן-ציון (לוי) (7 במאי 1880 - 9 בנובמבר 1932) היה פילוסוף, היסטוריון, רב ומשורר בן היישוב הספרדי בירושלים. נודע כפעיל ציוני כריזמטי והיה בעל תרומה משמעותית להפצת הציונות בתפוצה הספרדית-מזרחית.
קורות חיים.
אריאל בן ציון (לוי) נולד בירושלים בשנת 1880 (תר"מ), בן למשפחה ספרדית-מרוקאית המייחסת את מוצאה לר' אברהם אבן חסדאי מברצלונה. אביו היה ר' יהושע ציון הלוי ממנהיגי קהילת יהודי פאס שבמרוקו, שעלה לארץ ישראל במהלך המאה ה-19 והיה פעיל בחוגי ישיבת המקובלים בית אל.
בנעוריו קיבל בן ציון חינוך יהודי מסורתי ולמד מפי אביו בישיבות "בית אל", "חסד אל" ו"תפארת ירושלים". כבר בעודו בן 15 כתב סיפור בהמשכים בשם "הנולדה בקדושה", שיצא לאור בעיתון "היהודי" הלונדוני.
בצעירותו שהה אצל קרובים של אביו באלג'יר, ולאחר מכן המשיך ללימודי היסטוריה, ספרות ופילולוגיה שמית בחמש אוניברסיטאות בשווייץ וגרמניה. הוא השלים בהצטיינות תואר ד"ר בפילוסופיה ובשפות שמיות באוניברסיטת ברן עם דיסרטציה שעסקה בשומרונים ומסורותיהם (1912), ולאחריו חזר לארץ ישראל.
בשנים 1912–1913 שהה בא"י ועסק בהוראה ובכתיבה קבועה של מאמרים לעיתונות העברית. בשנת 1913 כיהן כרב של קהילת ביטולה (מונסטיר) בסרביה (במקדוניה של היום). בשנים 1913–1920 שהה בגרמניה, שם הוציא לאור בתרגום לגרמנית את ספרו הראשון "חופת המוות" (Die Hochzeit des Todes) ועסק בפעילות ציונית באגודות ספרדיות מקומיות כגון "אספרנסה" (וינה). לאורך תקופה זו ביקר לפרקים בארץ ישראל.
כשליח ציוני.
מראשית שנת 1920 עבד בשירות ההסתדרות הציונית, ומאותה שנה עד סוף חייו שימש כשליח מגייס תרומות עבור קרן היסוד. לשם גיוס התרומות נסע בין קהילות יהודיות ברחבי העולם, ובעיקר בין קהילות ספרדיות ומזרחיות בסוריה, עיראק, הודו, סין, סינגפור, מצרים, צפון אפריקה, תימן, מקדוניה, ספרד, פורטוגל, דרום אמריקה ועוד. במהלך נסיעותיו בעולם פעל כדי לגייס יהודים לתרום ולפעול למען הציונות ובניין היישוב היהודי בארץ ישראל, וכן עבור הסברה של הרעיון הציוני ומטרות יהודיות אחרות למנהיגים ומובילי דעת קהל לא-יהודיים בארצות שבהן ביקר (כגון חברו המשורר ההודי רבינדרנת טאגור). בביקוריו בארצות המזרח התיכון הוא נפגש אף עם מדינאים ערביים, כולל עם המלך פייסל הראשון בשנת 1922.