בצע כסף הוא הטיפוס הטיפולוגי המאפיין והנפוץ ביותר של מטמוני הכסף, אותו מאפיינות: הבצע נבצע ידנית בעזרת סיתות בעזרת מכשיר חד (גרזן/יתד), ישנם בצעים שסותתו משני עבריהם (חזית וגב). הבצעים מופיעים בצורת ריבוע, מלבן, משולש, פירמידה, פינה ולעיתים בצורה לא רגולרית. ישנם תתי טיפוס בבצעים: פריטים בצועים מצד אחד ופריטים עם סימני בציעה משני הצדדים. החלוקה של הבצעים למשקלים אקראית וישנם מספר רב של בצעים במשקלים קטנים מ-0.5 גרם. הטיפולוגיה של בצע הכסף מצביעה כי נבצעו באופן ידני, לעיתים מספר פעמים. ממצאים אלו מתחברים ומעידים כי הבציעה נעשתה במעמד המסחר כבקרת איכות של בצעי הכסף. הביטוי האשורי sibiritu המופיע ככינוי לאחת מצורת הכסף, משמעותו שבור, ומהווה עדות לשונית אשורית לשבירת הכסף לבדיקת איכותו.
הביטוי "בצע" מופיע במקרא 15 פעמים בלבד במשמעויות שונות. בשמונה מהם המשמעות של בצע היא ביטוי לשקר ובשש מהפעמים מופיע "בצע" בצירוף פועל מאותה שורש. זוהי עדות כתובה לקשר בין הבצע לשקר, הבא לידי ביטוי בזיוף איכות הכסף ועל הבציעה של הכסף, חלק בלתי נפרד מהבצע.
המסחר הפיניקי בכסף.
ישנן תעודות מסחר אשוריות שהשתמרו בהם מוזכרות מנחות שהתקבלו ממלכי פיניקיה למלכי אשור. מנחות אלו מתפרשות על ידי החוקרים כמיסים שניתנו על ידי מלכי הערים הפינקיות (בעיקר צור וצידון) תמורת הרשות לקיים סחר ימי חופשי מערבה. סידור תעודות אלו באופן כרונולוגי מעלה כי ישנה עלייה מתמדת בשיעור המיסים, ובייחוד של מתכת הכסף שגבו מלכי אשור מן הפיניקים . בעזרת תעודות אלו ניתן להסיק את טיב היחסים בין אשור לפניקיה, מלכי אשור נזקקו לפיניקים, כספקי הכסף שלהם, והביקוש לכסף הלך וגבר. התפשטות הפיניקים מערבה מיוחסת לחיפוש אחר עפרות כסף במערב, הפקתו ומכירתו במזרח ברווח עצום. ככל שגברה הדרישה באשור לכסף, הגבירו הפיניקים את קצב הייצור וסיפקו את הכסף במס אך במקביל גם במכירה .
זכויות להט&quot;ב באתיופיה
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באתיופיה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כפלילית במדינה, הנענשת עד 15 שנות מאסר, בעוד ישנם דיווחים על רמות גבוהות של אפליה והתעללות כלפי אזרחי להט"ב אתיופים.
לאתיופיה ישנה היסטוריה ארוכה של שמרנות חברתית בעוד פעילות הומוסקסואלית נחשבת לתופעה מינורית. בשנת 2008, חברי קהילת הלהט"ב האתיופית הפכו יותר ויותר גלויים כאשר מאות הומוסקסואלים עתרו לשוויון זכויות ופנו לראש הממשלה מלס זנאווי. אולם, נחסמו בדרך ללשכת ראש הממשלה. באותה שנה התקיימו נישואים חד מיניים לא רשמיים במלון שרתון אדיס בבירה אדיס אבבה. בתחילת שנות ה-2010, מספר כלי תקשורת בשיתוף הממשלה הטילו הגבלות על דיונים ב-"אידאולוגיית להט"ב" אם כי מדיניות צנזורה זו טרם הוכנסה לחוק.
עם זאת, רוב האתיופים נותרו עוינים כלפי הומוסקסואליות אשר מכונה לעיתים "סטייה מערבית", בעוד גברים הומוסקסואלים מואשמים באופן נרחב במגפת ה-HIV/איידס במדינה. הומוסקסואלים ולסביות אינם משרתים בגלוי בכוחות המזוינים של אתיופיה אף על פי היעדר חוק לגבי שירות בצבא. בושתי ("Booshtee") הוא כינוי גנאי של הומוסקסואלים באתיופיה, המשמש לעיתים קרובות לסירוגין כעלבון לאישיות בזויה. כתוצאה מאפליה רחבה זו, אזרחי להט"ב אתיופים לרוב מדכאים את נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית או נמלטים מהמדינה כמבקשי מקלט.
היסטוריה.
התייחסות בולטת לפעילות הומוסקסואלית באתיופיה נוכחת בהגיוגרפיה "חייה וההתמודדויות של אמנו וולאטה פְרוֹס" ("The Life and Struggles of Our Mother Wälättä P̣eṭros") משנת 1672. וואלאטה פטרוס וחברתה ללימודים אהטה קרסטוס מהכנסייה האורתודוקסית האתיופית, היו נזירות ידידותיות אשר "חיו יחד באהבה הדדית, כמו נשמה וגוף עד המוות", בעוד נזירות אחרות הוצגו כתאוותניות זו בזו. הספר הוא הדורש הראשון בסגנון "קריאה קווירית" בספרות האתיופית הקדומה ביותר.
תפקידי מגדר בתרבות המעלה.
המחבר דונלד דונהאם הצהיר כי ישנו מיעוט בקרב תרבות אנשי המעלה, קבוצה אתנית קטנה של כ-95,000 איש הממוקמת במדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום של אתיופיה, שהם "גברים המאמצים מדי פעם תפקידים חברתיים נשיים, לובשים לבוש נשי טיפוסי ומדי פעם מקיימים יחסים עם גברים".
מעמד בחוק.
על פי סעיף 629 לחוק הפלילי, פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים מוגדרת כפלילית באתיופיה אשר קובע באומרו:"מי שעושה עם אדם אחר מאותו מין מעשה הומוסקסואלי, או כל מעשה מגונה אחר, דינו מאסר פשוט".סעיף 630 מגדיר את העונשים בשתי דרכים:
1. העונש יהיה מאסר ללא פחות משנה, או, במקרים חמורים מסוימים, מאסר חמור שלא יעלה על עשר שנים.
2. העונש יהיה מאסר מחמיר משלוש שנים עד חמש עשרה שנים.
בחוק האתיופי, נוסח חוק העונשין מתייחס למעשה הומוסקסואלי כאל מעשה של תוקפן כלפי קורבן. לפיכך, עבירת התוקף נחשבת למחמירה, כאשר היא מביאה להתאבדותו של הקורבן מסיבות של "בושה, מצוקה או ייאוש".
תנאי מחיה.
עמדות מסורתיות סביב מין ומיניות רווחות באתיופיה, כאשר אתיופים רבים סבורים כי הומוסקסואליות היא בחירה ולא מולדת, בעודה מוגדרת כ-"יבוא מהמערב" שהחברה האתיופית לא צריכה לקבל את זה כנטייה מינית לגיטימית. אתיופים המחזיקים בדעות מסורתיות או חסידי דת, במיוחד נוצרים אורתודוקסים ומוסלמים, בדרך כלל עוינים בגלוי נגד אזרחי להט"ב. יחס זה מוביל את חברי קהילת הלהט"ב האתיופית להתמודד עם סטיגמה חברתית בקרב האוכלוסייה הרחבה יותר, בעוד צנזורה באינטרנט הגבילה את יכולתם לארגן קמפיינים ועצומות עבור ביסוס זכויות להט"ב במדינה.
בדצמבר 2008, כתריסר אישים דתיים אתיופים (כולל מנהיג המוסלמים האתיופים וראשי הכנסיות האורתודוקסיות, הפרוטסטנטיות והקתוליות) אימצו החלטה נגד הומוסקסואליות, שקוראת למחוקקים להטיל את האיסור על פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בחוקת המדינה. אבונה פאלוס, הפטריארך של כנסיית טווהידו האתיופית-אורתודוקסית, הצהיר באומרו על הומוסקסואליות: "זה משהו מאוד מוזר באתיופיה, ארץ התנ"ך שמגנה את זה בתוקף. כדי שאנשים יתנהגו בצורה כזו הם צריכים להיות מטומטמים, טיפשים כמו חיות. אנו מגנים בחריפות את ההתנהגות הזו. הם צריכים להיות ממושמעים וצריך להפלות את מעשיהם, יש ללמד אותם לקח". על פי דו"ח של ארגון זכויות האדם הבינלאומי "Human Rights Watch" משנת 2008, הייתה "אלימות נרחבת נגד אנשים שזוהו כהומואים, לסביות או ביסקסואלים". משרד החוץ האמריקני האשים את ממשלת אתיופיה בהרג אזרחים שלא כדין, וכן בביצוע פעולות עינויים ומעצר שרירותי.
בשנת 2012, היה אמור להתקיים בבירה אדיס אבבה וועידה בנושא קידום זכויות להט"ב באתיופיה. עם זאת, הוועידה בוטלה עקב לחץ מצד נוצרים פונדמנטליסטים וקבוצות דתיות, שהפגינו נגד הוועידה וכינו את מארגניה "מיסיונרים של רשע".
ביוני 2012, התקיים ועידה נגד הומוסקסואליות במטה ארגון האיחוד האפריקאי באתיופיה בנושא ההשלכות לכאורה של "הומוסקסואליות כגורם ל-HIV/איידס, מחלות המועברות במגע מיני ומספר הפרעות פסיכולוגיות".
ד"ר סיום אנטוניוס, נשיא "United for Life", ארגן ועידה לאומית בשנת 2013 בהשתתפות פוליטיקאים ומנהיגים דתיים בה טען כי הומוסקסואליות היא תוצאה של "בעיה פסיכולוגית עמוקה" הנגרמת מהתעללות או צורה כלשהי של "משבר חברתי".
במרץ 2014, מועצת השרים הציעה הצעת חוק להגנת זכויות להט"ב, אם כי לבסוף לא נחקקה על ידי הפרלמנט בגלל התנגדות ציבורית מרקע דתי.
ביוני 2019, קבוצת טיולים בקרב חברי קהילת להט"ב מקומית שבסיסה בשיקגו, "Toto tour", הודיעה על תוכניתה לביקור באתיופיה. הצהרתה עוררה התנגדויות מצד יוצאי אתיופיה והפזורה מחוץ למדינה, שארגנו בתגובה הפגנות. הבעלים של הארגון, דן וור, אמר כי המחלוקת החלה במאי 2019 כשהקבוצה פרסמה תוכניות לטיולה ברשתות החברתיות. פעיל להט"ב אנונימי הצהיר באומרו לסוכנות הידיעות האמריקאית "Associated Press" על דאגתו כי "קיימות תפיסות שגויות נרחבות במדינה לפיהן הומוסקסואלים עשויים להיות האשמים בשכיחות הולכת וגוברת של מקרי אונס".
ארגוני זכויות להט"ב.
בשנת 2007 הוקמה קבוצת להט"ב בשם "The Ethiopian Gays, Lesbians, Bisexual &amp; Transgender Committee" (הוועדה האתיופית להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים) במטרה לנהל מסע פרסום להכרה בזכויות להט"ב באתיופיה.
בשנת 2013 נוסדה הקבוצה "Dana Social Club" על ידי פעיל הלהט"ב האתיופי בקי אביי. מטרת הקבוצה היא לתמוך בהומואים ולסביות תחת סטיגמה עצמית, להביע את נטייתם המינית בחופשיות ולקדם קמפיין למען גישתם של טרנסג'נדרים אתיופים לניתוח להתאמה מגדרית. הקבוצה פועלת בעיקר באמצעות מסעי פרסום מקוונים בעודה מנהלת ארכיון ספרייה בשם "The Ethiopian Gay Library".
רבי אלימלך מליז'נסק
מבצע דוליטל
נבחרת הנשים של ישראל בכדורגל
ולרי וורונין
ולרי איבנוביץ' וורונין (ברוסית: Валерий Иванович Воронин; 17 ביולי 1939 – 19 במאי 1984) היה כדורגלן סובייטי ששיחק בעמדת הקשר.
וורונין בילה את כל הקריירה שלו בטורפדו מוסקבה, והוא נחשב לאחד השחקנים הטובים בדורו. פעמיים נבחר לכדורגלן השנה בברית המועצות (1964 ,1965), ופעמיים נכלל על ידי פראנס פוטבול בין עשרת השחקנים הטובים באירופה.
במונדיאל 1962 בצ'ילה, וורונין היה אחד ממנהיגי הנבחרת הסובייטית. על פי תוצאות המונדיאל, הוא נכלל בנבחרת הסמלית של הטורניר, מלבדו, אף שחקן כדורגל סובייטי או רוסי אחר לא עשה זאת.