בנובמבר 2013 התרסק לראשונה מזל"ט של היחידה ברצועת עזה כקילומטר מגבול ישראל, מול נחל עוז. ההתרסקות נבעה מכשל טכני. גורמים פלסטיניים פרסמו תמונה של המזל"ט שהתרסק וטענו כי הם שאחראים להפלתו. במרץ 2014, שוב התרסק מזל"ט בדרום רצועת עזה בעקבות תקלה. באוגוסט 2015, הזרוע הצבאית של החמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם, הודיעה כי יחידה מיוחדת של הארגון השתלטה מזל"ט של היחידה והצליחה להפעילו ולהכניסו לשירות מבצעי. בנוסף, פורסם ביוטיוב סרטון של המזל"ט לכאורה.
בספטמבר 2014, שולבו לראשונה נשים במסלול ההכשרה לתפקידים ביחידה. באותה חודש גם התרסק מזל"ט של היחידה באזור מרג' עיון בלבנון, עקב תקלה.
במבצע צוק איתן הפעילו לוחמי היחידה את הסקיילרק על מנת לסייע לכוחות היבשה של צה"ל במודיעין חזותי בעת התמרון הקרקעי.
ביולי 2017 התרסקו שני מזל"טים של היחידה באותו שבוע, אחד ליד בית לחם והשני בשטח הרצועה. חברת אלביט הודיעה כי קיים כשל טכני ודפוס המקשר בין ההתרסקויות.
ב-2018 שופרו הכטב"מים של היחידה ומערכת ההפעלה שודרגה לבלוק 3 ונוספה אפשרות לסימון מטרות. כמו כן הוקמה ביחידה פלגת קומנדו שייעודה הוא הפעלת המערכת בעומק האויב.
באפריל 2018, מצאה תושבת הצפון במקרה מזל"ט של היחידה, שנעלם שנה וחצי קודם במהלך תרגיל. המזל"ט הושב ליחידה.
ביוני 2018 נפל מזל"ט של היחידה בשטח סוריה.
ב-5 בספטמבר 2019 הועברה כפיפותה הפיקודית של היחידה לעוצבת עמוד האש.
במאי 2021 יירטה סוללת כיפת ברזל בשוגג מזל"ט של היחידה, לאחר שמפעיליו לא עדכנו את הבקרה של חיל האוויר על הפעלתו, והוא יורט לאחר שלא זוהה.
שם היחידה.
שם היחידה לקוח מהפסוק
הפסוק מכנה את אלוהי ישראל כ'רוכב שמיים' ומשבח על עזרתו לעם ישראל. משמעות שם היחידה שרוכב השמים, הכתב"מ של היחידה העף באוויר, יסייע לצה"ל ויהיה בעזרת כוחות השדה.
סמלי היחידה.
הפגסוס (סוס מכונף), המסמל את התמחותה האווירית של היחידה, הוצע כסמל על ידי תום זיידרמן מגרעין ההקמה שלה בשנת 2007. באותה השנה עיצב נדב אמבון, קצין ביחידה, את סיכת הלוחם. הסיכה מורכבת ממספר סמלים:
כטב"מ היחידה.
היחידה עוסקת בהפעלת כלי טיס בלתי מאויש (כטב"מ) מסוג סקיילרק 1.
הכטב"ם נישא על גב הלוחמים ומורכב בשטח בעת הצורך, דקות טרם העלייה לאוויר. משקל המערכת ללא ציוד לחימה או ציוד נלווה הוא כ-70 קילוגרם. משקל הכטב"ם כ-7 ק"ג, עלותו כ-200 אלף ש"ח והוא מיוצר על ידי אלביט מערכות. בעתיד תצטייד היחידה בסקיילרק 3, דגם משופר של הסקיילרק, שכינויו בצה"ל הוא "דוהר שמיים"
הכשרה.
מסלול הלוחם ביחידה.
מסלול הלוחם ביחידה מחולק לשלושה חלקים: טירונות, "אימון פרט" ו"אימון צוות". אורך המסלול הוא שנה, כאשר אורך כל פרק הוא כ-4 חודשים. מסלול הלוחם ביחידה מורכב ביותר ודורש מן החיילים במסלול יכולות רבות בהן בעיקר יכולות טכניות ומוטוריות גבוהות, כושר גופני גבוה, והיכולת לתחקר ולהשתפר במהירות.
בתום הגיבוש החיילים מגיעים לפלוגת הטירונים ייעודית של היחידות המובחרות בחיל. זוהי פלוגה נפרדת משאר הטירונים שהתגייסו לחיל. הטירונות נמשכת כ-4 חודשים בשבטה. הטירונות מורכבת משני חלקים- טירונות חי"ר רגילה בה החיילים מוכשרים לדרגת רובאי 05 שאורכת כחודשיים, וטירונות יחידה בה החיילים עוברים מספר רב של ניווטים. הטירונים בפלוגה זו מנווטים בזמן המוקדם ביותר לזמן השירות שלהם בצבא עד כה, בהשוואה ליחידות מובחרות ומיוחדות אחרות שמנווטות בשלבים מאוחרים יותר במסלול ההכשרה.
בסיום שלב הטירונות החיילים מתחילים את השלב השני של ההכשרה, שנקרא "אימון פרט". אימון הפרט מתחלק לשלושה תחומים עיקריים:
בסוף אימון הפרט ממשיכים החיילים ל"אימון צוות". בתחילת אימון הצוות מתבצע מסע עלייה לאימון הצוות, כאשר בו לראשונה הלוחמים יחולקו לצוותים ויפגשו את מפקדי הצוותים שלהם, אשר איתם יעברו לפעילות המבצעית. בתחילת אימון הצוות עובדים על האורגניות של הצוות, מתרגלים לשאת את המנשאים הייעודיים שמכילים את האמל"ח, ומתרגלים את הפעלת המטוס כצוות לראשונה. בהמשך הלוחמים לומדים על כוחות חי"ר, שריון, הנדסה, חיל אוויר, אמצעי אש ועוד, על מנת שהלוחמים יכירו את הכוחות אליהם הם חוברים. הצוותים חוברים לתרגילים מורכבים של כוחות סדירים ומתרגלים לחימה תוך חבירה לכוחות גדולים (מרמת גדוד ומעלה). במהלך אימון הצוות עוברים הלוחמים תכנים פיקודיים, כאשר בסוף המסלול הלוחמים מוכשרים כמ"כים. בסופו של אימון הצוות חל הפרק המסכם, אשר מורכב מחבירה לשבוע מלחמה של מגמת האימון המתקדם של חטיבת הצנחנים, ופרק מסכם היחידה, בו הלוחמים מתורגלים בכל החומר המקצועי והמעשי אשר למדו מתחילת הטירונות ועד הלום. הפרק המסכם נגמר במסע אשר נקרא "מסע הסיכה", בו הלוחמים מבצעים את המסע הארוך ביותר שיבצעו במהלך המסלול, אשר בסופו יקבלו את סיכת הלוחם ודרגת הסמל.
ביחידה עוברים הלוחמים קורס צניחה במהלך שירותם הסדיר, זמן קצר לאחר שסיימו את הכשרתם.
שומרי הסף
שומרי הסף הוא סרטו התיעודי של הבמאי דרור מורה, קופרודוקציה ישראלית-צרפתית-בלגית, שזכתה לתמיכתם של קרן רבינוביץ' והערוץ הראשון, משנת 2012. הסרט בוחן נושאים מסוימים בסכסוך הישראלי-פלסטיני מנקודת ראותם של שישה מראשי השב"כ. הוא משלב ראיונות עומק עם צילומי ארכיון והנפשה ממוחשבת כדי לסקור את התפקיד שהשב"כ מילא בביטחונה של ישראל, מאז מלחמת ששת הימים ועד למועד צילום הסרט.
הסרט הופק בתקציב של 1.3 מיליון אירו, והוא הסרט התיעודי היקר ביותר שנעשה בישראל עד היום.
הסרט נכלל בין חמשת המועמדים הסופיים לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט התיעודי.
ב־9 בפברואר 2013 זכה בפרס הדוקומנטרי החשוב ביותר לשנת 2012 מטעם Cinema for Peace המתקיים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. חבר השופטים הורכב מאנשי קולנוע ופעילי שלום ובראשו עמד הדלאי לאמה.
הסרט וחומרי הגלם שממנו הופק עובדו לסדרת טלוויזיה בת חמישה פרקים, שב־2 ביוני 2013 החל שידורה בערוץ הראשון.
הפקת הסרט.
בראיונות סיפר מורה כי הוא קיבל את הרעיון לסרט אחרי שעבד על סרטו הקודם "שרון" (2008). בריאיון לנירית אנדרמן סיפר:
באותה עת צפה מורה גם ב"ערפל המלחמה" ("Fog of War"), סרטו התיעודי זוכה פרס אוסקר של הבמאי ארול מוריס. מוריס ראיין בסרט את רוברט מקנמארה, שהיה מזכיר ההגנה של ארצות הברית ומילא תפקיד מכריע במלחמת וייטנאם ובמשבר הטילים בקובה.
מורה המשיך וסיפר לאנדרמן: "הייתי אז בטריפ על 'ערפל מלחמה'. ראיתי את הסרט הזה ועפתי, ואז אמרתי לעצמי שאני צריך לנסות להביא את אנשי השב"כ האלה ולשכנע אותם לקום ולדבר בפעם הראשונה על הסכסוך הישראלי-פלסטיני מנקודת המבט שלהם".
מורה פנה קודם כל אל עמי אילון, שנאות לשתף עמו פעולה וסייע בשיכנוע יתר ראשי השב"כ להתראיין אף הם בסרט. מורה נפגש עמם, הם ראיינו אותו ולבסוף הסכימו להצטלם לסרט. היחידי אותו לא גייס היה יובל דיסקין, שבאותה עת עדיין עמד בראש השירות, אותו גייס מורה מאוחר יותר. כל המרואיינים לא הציבו לו תנאים, פרט לאברהם שלום, שאמר שלא ידבר על פרשת קו 300 (פרשה שבגינה התפטר). אולם במרוצת הזמן, אחרי שמורה שכנע אותו, הוא הסכים לשוחח אפילו על כך, וזהו כעת אחד משבעת נושאי הסרט.
הפקת הסרט נמשכה שלוש שנים.
מבנה הסרט ותוכנו.
לסרט שבעה חלקים:
הסרט כמעט שאינו הולך ברצף כרונולוגי, לעומת זאת כל אחד מהחלקים הללו מתמקדים בנושאים כמו המחלוקת סביב הפגיעה ההיקפית, היעילות בנקיטת עינויים, והמוסריות בשימוש בסיכולים ממוקדים. וידויים ומחשבות אישיים אלו הם בין הרגעים העוצמתיים ביותר שבסרט. בולטת במיוחד את הצהרתו של אברהם שלום:
אבי דיכטר, שכיהן כראש השב"כ בשנים 2005-2000 אומר בסרט:
בסרט מוצג טקסט שכתב ישעיהו ליבוביץ ב־1968:
יובל דיסקין, שכיהן כראש השב"כ מ־2005 עד 2011, הגיב לכך: "אני מסכים עם כל מילה".
האירועים המתוארים בסרט מודגמים על ידי צילומי ארכיון ו־Computer-generated Imagery שמפיחים חיים בצילומים היסטוריים. דוגמה לכך היא שיחזור מחשב של פרשת קו 300, המבוסס על תצלומים ודיווחים מפי עדי ראייה. ההנפשה ממוחשבת נוצרה בידי החברה הצרפתית Mac Guff.
הפצת הסרט.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע ירושלים בנוכחות ראשי השב"כ שרואיינו בו. בצפון אמריקה, הוא הוקרן לראשונה בידי חברת סוני פיקצ'רס קלאסיקס בפסטיבל הסרטים של טלרויד בקולורדו
בנוכחותו של ארול מוריס, ושבוע לאחר מכן (ב־6 בספטמבר 2012), בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
הוא גם הוקרן בפסטיבל הקולנוע של ניו יורק.
הקרנת הבכורה שלו באירופה התקיימה בפסטיבל הסרטים התיעודי הבינלאומי באמסטרדם. בארצות הברית יצא הסרט ב־1 בפברואר 2013.
ביקורות בישראל.
אורי קליין כתב על הסרט: "'שומרי הסף' הוא אחד הסרטים התיעודיים האינטליגנטיים, הממושמעים והבוגרים ביותר שהופקו כאן בעת האחרונה."
מרט פרחומובסקי כתב:
שמוליק דובדבני כתב: 'נקודת המוצא של "שומרי הסף" מנוסחת בהחלטיות - הדרג הפוליטי בישראל לא החמיץ הזדמנות להחמיץ הזדמנות, וכפי שמעיד על עצמו יעקב פרי, "אחרי הפרישה אתה הופך קצת לשמאלן".'
מתי גולן כתב על הסרט, "הוא פשוט לא סרט. אפילו לא ממש דוקומנטרי. למעשה מדובר בכתבה טלוויזיונית, מן הסוג המוכר: ראיונות [...] אין בסרט שום חדש. כלום. אין מילה אחת היוצאת מפי ראשי השב"כ שהם לא ביטאו אותה בתקשורת עשרות פעמים. [...] אנחנו שומעים בלי סוף על הפאשלות שלנו בתחום זה של חתירה להסדר [עם הפלסטינים], ומעט מאוד, אם בכלל, על הצד השני."