במחקר בו המשתתפים היו ללא רקע מקדים של פעילות גופנית וסבלו מהשמנת יתר, השוו חוקרים את התועלת והתוצאות של אימון קרדיו-ואסקולרי, בעצימות האופטימלית הספיציפית לחימצון שומן, למול אימון HIIT. במחקר התגלה כי אימון ה-HIIT היה אפקטיבי פחות מזה הראשון."
Buckwild
מידנייט רד
מידנייט רד (באנגלית: Midnight Red) היא להקת בנים אמריקנית בת חמישה חברים, שהוחתמה על ידי אינטרסקופ רקורדס, חברת תקליטים אמריקאית. הופעת הפתיחה של הלהקה הייתה בשנת 2011, במהלך הסיבוב הופעות של NKOTBSB, וכיום מקליטה סינגלים לאלבום הבכורה שלהם הצפויים להשתחרר בשנת 2013.
היסטוריה.
2009: FLYTE וההתחלה של מידנייט רד.
הלהקה הוקמה על ידי חברי הלהקה, אריק, אנתוני ותומס.
ב-2007 אריק ותומאס היו חברים בלהקה שנקראה בשם "Menudo". הלהקה גייסה את ג'ואי דיגס ג'וניור ואת קולטון, שהתגלה ביוטיוב. בשנת 2009, לאחר המעבר לקליפורניה, הקבוצה יצרה את FLYTE. לאחר חזרות רבות וקשות, הקבוצה תפסה את התעניינותו של אחד המפיקים הגדולים בעולם, RedOne, שעבד עם אקון, ליידי גאגא, פיטבול וג'ניפר לופז. לאחר מכן, הלהקה שינתה את שמה ל"מידנייט רד" (חצות אדום). הרעיון לשם של הלהקה הגיע בחלום של ג'ואי. באחד הסרטונים, תומאס אמר ש"חצות" זה הזמן שכולם רוצים להתגנב החוצה ולחגוג וה"אדום" הוא דומיננטי מאוד, שמתאר את מה שהם רוצים לעשות עם המוזיקה שלהם.
2011: מיני-אלבום, סיבוב ההופעות של NKOTBSB והאלבום הראשון.
באביב של שנת 2011, אינטרסקופ רקורדס הוציא לאור מיני-אלבום לiTunes. המיני אלבום כלל את השיר "One Club At A Time" והקאבר Step by Step של ניו קידס און דה בלוק. הלהקה זכתה לביקורות נלהבות בסיבוב ההופעות של NKOTBSB בקיץ של שנת 2011. לאחר סיבוב ההופעות הלהקה טסה לפריז בחודש דצמבר 2011, כדי להמשיך להקליט סינגלים לאלבום הבכורה שלהם.
2012: הסינגל "Hell Yeah" והקליפ הראשון.
הקבוצה הופיעה באירועים רבים. הסינגל הרשמי הראשון, "Hell Yeah" שוחרר לרדיו במחצית השנייה של חודש מאי 2012. הקליפ לסינגל צולם באפריל 2012 בקליפורניה על ידי דיקלן ווייטבלום (Declan Whitebloom), שעבד עם אמנים כמו טיילור סוויפט וואן דיירקשן. "Hell Yeah" שוחרר ל-iTunes ב -19 ביוני 2012.
שירים.
A Night To Remember
Body Talk
Get you Back
Hell Yeah
One In a Million
Take Me Home
I Think She Got Me
One Club At A Time
Lockdown
Strobe Light
Rockstar Lover
Look Like A Lover
השם המיוחד
מנפרד שטרן
מנפרד שטרן (1896 – 1954) היה איש צבא סובייטי, קצין בשירות המודיעין של הצבא האדום. במלחמת האזרחים הספרדית (תחת השם אמיליו קלבר) הוא פיקד על הבריגדה הבינלאומית מס' 11, אשר הצליחה לבלום את ניסיון הכוחות הלאומנים לכבוש את מדריד בנובמבר-דצמבר 1936.
מנפרד (משה) שטרן נולד בינואר 1896 בכפר וולוקה בצפון בוקובינה באימפריה האוסטרו הונגרית (כיום משתייך הכפר למחוז צ'רנוביץ של אוקראינה) במשפחה יהודית אמידה. לאחר סיום בית ספר תיכון בצ'רנוביץ נסע לווינה, שם התקבל ללימודים בבית הספר לרפואה. בשנת 1915 התנדב לצבא האוסטרו הונגרי ושירת כפרמדיק בחזית הרוסית. בשנת 1916 נפל בשבי הרוסי ונכלא במחנה שבויי מלחמה בסיביר.
בתחילת 1918 שוחרר מן השבי (יחד עם שאר השבויים האוסטרו-הונגריים) לאחר שרוסיה יצאה מהמלחמה, בעקבות חתימת הסכם השלום בברסט ליטובסק. עוד בהיותו בשבי הוא נחשף לתעמולה הסוציאליסטית והפך לתומך נלהב של הבולשביזם. לכן, לאחר שחרורו מהשבי, הצטרף אל שורות הצבא האדום. במהלך מלחמת האזרחים הרוסית לחם בכוחות הצבא הלבן במערב סיביר. בשנת 1921 הצטרף אל קומינטרן. בתום מלחמת האזרחים נשאר לשירות קבע בצבא. הוא למד באקדמיה צבאית במוסקבה ועם סיום הלימודים הצטרף אל שירות המודיעין הצבאי (גה.רה.או).
בשנת 1923 שהה באופן בלתי לגאלי בגרמניה (תחת השם לזר שטרן) כיועץ צבאי למפלגה הקומוניסטית הגרמנית. הוא היה בין מארגני מרד המבורג באוקטובר 1923, במהלכו ניסוי הקומוניסטים להפיל שלטון ויימאר. לאחר דיכוי המרד שטרן נמלט לברית המועצות.
בשנים 1929 – 1931 שהה בארצות הברית במסווה של מהגר גרמני בשם מארק זילברט. הוא ניהל רשת ריגול סובייטית, אשר התמקדה בריגול תעשייתי במפעלים צבאיים.
בשנת 1932 נשלח לסין, שם היה יועץ צבאי בצבאו של מאו דזה-דונג. בשנת 1935 חזר לבית המועצות.
לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בספרד נשלח לשם כיועץ צבאי לכוחות הרפובליקנים. הוא הגיע לספרד במסווה של אזרח קנדי בשם אמיליו קלבר. עם הקמת הבריגדות הבינלאומיות הוא מונה למפקד הבריגדה ה-11, אשר הורכבה ממתנדבים מגרמניה, צרפת ופולין. בנובמבר-דצמבר 1936 הצטיינה הבריגדה בפיקודו בקרבות בלימה נגד הצבא הלאומני בפאתי מדריד. בעיתונות הספרדית, כונה גנרל קלבר (שם, תחתיו היה ידוע מנפרד שטרן בספרד) "המושיע של מדריד".
בשנת 1938 נקרא על ידי הממונים לשוב למוסקבה להתייעצות דחופה. עם שובו נעצר שטרן במסגרת "הטיהורים הגדולים" שערך סטלין בפיקוד הצבא האדום. הוא הואשם בפעילות אנטי סובייטית ובמאי 1939 נידון ל-15 שנות מאסר. את עונשו ריצה במחנה עבודה במחוז אירקוטסק
הוא נפטר ב-18 בפברואר 1954 ונקבר בבית הקברות של המחנה.
משפט דה-מואבר
Europaeum
אנורתסיס פמגוסטה
ברונו מאוהב
ברונו מאוהב הוא סרט טלוויזיה ישראלי מסוגת הקומדיה הרומנטית, בבימויו של אילן הייטנר משנת 2005. הסרט הופק עבור פרויקט 'סרטים מכאן' של חברת HOT.
עלילה.
ברונו (אוהד קנולר) הקים בצעירותו מפעל קטן לייצור חומוס, שהפך כעבור שנים לא רבות לעסק גלובלי שמוכר חומוס לכל העולם. הוא איש צעיר, שחי חיי רווחה בבית הייטקיסטי, מעסיק אצלו במפעל את הוריו (אילן דר ותחיה דנון)
ומשכן את סבו וסבתו בבית אבות מפואר. בת זוגו, ענת (מיכל פורס), שהיא גם מנהלת השיווק של החברה שלו, אוהבת אותו מאוד ומחכה שהוא יציע לה נישואים. אבל ברונו לא משוכנע שהיא האחת שהוא רוצה לחיות איתה כל חייו. הוא הולך ארבע פעמים בשבוע לפסיכולוג (צבי שיסל), כדי שיסייע לו לפתור את בעיותיו האישיות, אבל ללא הועיל.
יום אחד הוא פוגש במקרה את רייצ'ל (שמרית לוסטיג), שנולדה בישראל, אבל חיה כל חייה בחו"ל וכעת באה לביקור בארץ. ברונו מתאהב בה ומנהל שתי מערכות יחסים מקבילות: עם ענת ועם רייצ'ל. במהלך העלילה הוא משאיר כל אחת מהן לבדה, את ענת למשך שבוע, ואת רייצ'ל למשך עשרה ימים, ואיננו מסביר להן מה קורה לו.
ענת מתחילה לעלות על הקשר שיש לו עם האחרת. אך ברונו חומק מהסברים. במקביל, הוא משוחח עם שני חבריו ואחד מהם צביקי (רפי רום), אומר לו שיעבור את הסדנה שהוא עבר והוא יוכל אחריה להתאהב אפילו בג'וק. ברונו עובר את הסדנה בה מנקים לו את הצ'אקרות, מרביצים לו, שופכים עליו מים חמים וקרים לחלופין ופעילויות אלימות נוספות.
ברונו גם מקבל עצות לגבי מצבו מאנשים שונים בדרך, מחליט באיזו מהנשים לבחור, משנה את דעתו ולבסוף בסוף הסרט מחליט סופית למי להציע נישואים.
מיכאל היימן
מיכאל היימן (Heyman; 5 באפריל 1928 - 22 בינואר 2008) היה חוקר ציונות, מנהל הארכיון הציוני המרכזי ויו"ר האיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע.
ביוגרפיה.
היימן נולד בפרייבורג בדרום מערב גרמניה ב-1928. משפחתו התגוררה באמריך (Emmerich) שבריינלנד. בשנת 1936, עם ההרעה במצבם של היהודים בגרמניה, נסעו בני המשפחה לפלשתינה, לבדוק אפשרויות של הגירה. אביו קנה בנהריה משק חקלאי קטן.
ביוני 1937, הגיעה המשפחה לנהריה, והיימן החל ללמוד בבית הספר התיכון "חוגים" בחיפה. בשנת 1947 הוא החל ללמוד היסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1951 זכה בפרס על שם חיים נחמן ביאליק לסטודנטים מצטיינים. לאחר סיום לימודיו ב-1953 עבד מספר חודשים בארכיון הציוני, ואז נסע לאוניברסיטת קיימברידג', לשם כתיבת הדוקטורט שלו. נושא עבודת המחקר היה: "המדיניות הבריטית ודעת הקהל בשאלה הטורקית 1908–1914". היימן הגיש את עבודת הדוקטור באפריל 1957, וסיים את לימודי התואר בהצטיינות יתרה. עם סיום לימודיו חזר לישראל, לעבודה בארכיון הציוני, אותו ניהל בשנים 1971–1990. הוא המשיך בעבודתו המחקרית גם לאחר פרישתו לגמלאות. בין השאר פרסם יחד עם יוסף ונקרט, את יומניו של תיאודור הרצל.
היימן ראה את ייעודו בהתמקצעות תחום ההיסטוריה של הציונות ובעידוד גישה מדעית-למדנית בחקר התנועה הציונית. גולת הכותרת של עבודתו היא עריכתו המדעית לשלושת הכרכים: תיאודור הרצל, עניין היהודים – ספרי יומן.
היימן הרצה בבית הספר לארכיונאות ולספרנות באוניברסיטה העברית והיה יו"ר האיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע. היה ממייסדי מכון חיים וויצמן לחקר הציונות באוניברסיטת תל אביב. היה פעיל במכון ליאו בק לחקר ההיסטוריה של היהדות דוברת הגרמנית, ובהיברו יוניון קולג'. היימן לקח חלק מרכזי בתכנון ובהקמת בניין חדש ומודרני לארכיון הציוני המרכזי, שנחנך בנובמבר, 1987.
היימן נפטר ב-2008. השאיר אחריו אישה בשם צלינה (ליניקה) לבית ספיר, וילדים: שלומית ומוטי.
הליכוד ישראל ביתנו
קייטלין סטארק
מישל פיירלי
מישל פיירלי (באנגלית: Michelle Fairley; נולדה ב-17 בינואר 1964) היא שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה צפון-אירית.
ביוגרפיה.
מישל פיירלי נולדה בצפון אירלנד לתרזה ובריאן פיירלי בעיירה קורליין, ולאחר מכן גדלה בעיירה בייליקאסל. כיום מתגוררת בלונדון.