קאריירס נולדה ב-26 בספטמבר 1965 בפורטלגרה. בשנותיה הראשונות היא התגוררה בכפר אלפאליאו שם היו הוריה מורים בבית ספר יסודי. בגיל שבע עברה המשפחה לטומאר. היא למדה סוציולוגיה במכון האוניברסיטאי של ליסבון וסיימה את לימודיה ב-1987. ב-1989 היא חזרה למכון כעוזרת הוראה. למרות שבצעירותה הייתה פציפיסטית, בתקופת לימודיה החלה לפתח עניין עמוק בצבא וביטחון. ב-1994 היא השלימה תואר שני עם תזה העוסקת בשילוב נשים בכוחות המזוינים של פורטוגל. ב-1999 היא הוזמנה לארצות הברית כחוקרת אורחת במחלקה ללימודי נשים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-2004 היא השלימה דוקטורט בפוליטיקה ובמדעי החברה במכון האוניברסיטאי האירופי בפירנצה. עבודת הדוקטורט שלה עסקה במדיניות האינטגרציה המגדרית של הכוחות המזוינים של מדינות נאט"ו. לאחר קבלת הדוקטורט חזרה למכון האוניברסיטאי של ליסבון פרופסור חבר לסוציולוגיה, מדיניות ציבורית ומתודולוגיית מחקר. במקביל שימשה כסגן נשיא האגודה הפורטוגזית לסוציולוגיה.
היא הייתה חברת מועצת המנהלים של האגודה הסוציולוגית האירופית בין השנים 2009 ל-2013. בין השנים 2010 עד 2012 הייתה סגנית מנהל המכון להגנה לאומית (IDN), ארגון שאינו תלוי במשרד ההגנה הלאומי ומעניק תמיכה אקדמית לגיבוש ופיתוח חשיבה אסטרטגית לאומית בתחומים הקשורים לביטחון והגנה. ב-2013 מונתה לפרופסור אורח במחלקה לממשל באוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-2016 הפכה לדיקנית בית הספר לסוציולוגיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בין 2017 ל-2019 היא הייתה נשיאת קבוצת המחקר האירופית בנושא צבא וחברה (ERGOMAS). בין 2018–2019 היא הייתה סגנית מנהל המכון למדיניות ציבורית וחברתית במכון האוניברסיטאי של ליסבון. ב-2019 הפכה לאשה הראשונה שעמדה בראש המכון להגנה לאומית.
במהלך הקריירה האקדמית שלה קאריירס חיברה 14 ספרים, 48 פרקי ספרים ו-27 מאמרים שפורסמו בכתבי עת.
ב-23 במרץ 2022 מונתה קאריירס לשרת ההגנה הלאומית בממשלתו של אנטוניו קושטה כפוליטיקאית עצמאית שאינה תלויה באף מפלגה.
הגאוצ'ו הדוהר
הגאוצ'ו הדוהר (באנגלית: The Gallopin' Gaucho) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי שיצא לראשונה בשנת 1928, השני בסדרת הסרטים מיקי מאוס, שאחריו "ריקוד האסם" ולפניו "ספינת הקיטור וילי". אולפני דיסני השלימו את הגרסה השקטה באוגוסט 1928, אך לא הוציאו אותה כדי לעבוד על "ספינת הקיטור וילי". הוא שוחרר, עם שמע, רק אחרי "ספינת הקיטור וילי".
גם מיקי מאוס וגם מיני מאוס כבר עשו את הופעת הבכורה הראשונית שלהם עם הקרנת המבחן של "שיגעון הטיסה" ב-15 במאי 1928. עם זאת, סרט זה גם לא הצליח למשוך את תשומת הלב של המפיצים כשהופק לראשונה כסרט אילם. סרט זה היה שיתוף הפעולה השני של הבמאים וולט דיסני ואב אייוורקס. אייוורקס שימש גם כהאנימטור הבלעדי לסרט.
כפי שהכותרת מרמזת, הסרט הקצר נועד כפרודיה על "הגאוצ'ו" של דאגלס פיירבנקס, סרט שיצא לראשונה ב-21 בנובמבר 1927. כמו בסרט המקורי, אירועי סרט זה מתרחשים בפמפס של ארגנטינה, כשמיקי בתפקיד הגאוצ'ו שמוזכר בכותרת הסרט.
עלילה.
מיקי נראה כשהוא רוכב על ריאה. עד מהרה הוא מגיע לבר ומסעדה המקומי בשם
"קנטינה ארגנטינה". הוא נכנס למבנה מתוך כוונה להירגע עם קצת שתייה ועישון. (על הקיר כרזת מבוקש עם תמונתו והשם אל גאוצ'ו, כלומר מיקי מאוס הוא שודד או נוכל).
בבר נוכחים הברמנית והרקדנית המקומית מיני מאוס ושאר לקוחות, אחד מהם הוא פיט השחור שמוצג כפורע חוק מבוקש. פיט כבר התבסס כאנטגוניסט הן בסדרת קומדיות אליס והן בסדרת אוסוולד הארנב. עם זאת סרט זה מסמן את המפגש הראשון שלו עם מיקי או מיני. גם זוג העכברים נראה שלא מכירים זה את זה, והסרט כנראה מתאר את המפגש הראשוני שלהם.
לאחר שמיני ומיקי מבצעים טנגו וסלסה פיט חוטף אותה ונמלט עם החמור שלו בזמן שמיקי רודף אחריו על הריאה השיכורה שלו. עד מהרה מיקי משיג את יריבו ולאחר מכן פיט מאתגר אותו לדו-קרב חרבות. מיקי, כשידו על העליונה, משחרר את מיני ונמלט עימה. בסוף הסרט מיקי ומיני מתנשקים בעודם רוכבים על הריאה עד שהם מוסתרים לחלוטין על ידי עצים ברקע החזית.
אפיון הדמויות.
בראיונות מאוחרים יותר, אייוורקס אמר שמיקי, כפי שהופיע בהגאוצ'ו הדוהר, נועד להיות הרפתקן פוחז שעוצב על דמותו של דאגלס פיירבנקס עצמו. קהל בתקופה מאוחרת יותר הגיב על כל שלושת הגרסאות המוקדמות של הדמויות של מיקי מאוס, ככאלו מרקע נוקשה ומהמעמד הנמוך, מה שמעט מאוד מזכיר את הגרסאות המאוחרות יותר של הדמויות של מיקי מאוס.
הדמויות המוצגות בהגאוצ'ו הדוהר היו עמומות. כשהסרט מתחיל למיקי ולמיני יש את אותן עיניים כמו שיש להם ב"שיגעון הטיסה", אבל ברגע שפיט השחור מופיע, לפתע יש להם נקודות בתור עיניים כמו ב"ספינת הקיטור וילי". מיקי בהתחלה נחשב כממש דומה לאוסוולד הארנב, מה שאולי עזר להסביר את חוסר העניין של הקהל בו. הקהל המבוגר בעיקר השתעמם עם מה שזכה לכינוי "הנפשת צינור גומי". דיסני התחילו מייד לחשוב על דרכים להבדיל את סדרת "מיקי מאוס" מיצירתו הקודמת וממתחריו. תפקידה של מיני בסרט זה הן כפרפורמרית והן כעלמה במצוקה מגיע לכדי גיבוש. זו גם הפעם הראשונה שהיא לובשת את נעלי העקב הגבוהות והאופייניות שלה, למרות שהן נשמטות ממנה כשהיא נחטפת, והיא מבלה את שארית הסרט ללא נעליים. מיקי נראה גם נועל נעליים בפעם הראשונה, וככל שחלפו השנים האנימטורים היו משנים את מיקי מאוס. בשלושת הסרטים הקצרים הראשונים של מיקי מאוס, הוא דמות שנועדה להביע הזדהות עם קהל בוגר; הוא מעשן, שותה ומתהולל. זמן קצר לאחר שוולט והאנימטורים שלו שינו את הכוכב שלהם (לראשונה, אך לא בפעם האחרונה), הפך מיקי מאוס לגרסת הדמות ה"בריאה" שנועדה לפנות לילדים ולרצות את ההורים.
ביקורת.
עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" ומגזין וראייטי נתנו ביקורות מחמיאות לסרט, במיוחד על העלילה, האווירה הקלילה, כתיבתו של וולט דיסני והעובדה שהוא מצליח להצחיק גם עם שמע וגם ללא.
אורלי עדס
אורלי עדס (נולדה ב-1968) היא מנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית.
עדס נולדה בירושלים. בוגרת התיכון המקצועי "סליגסברג". בצה"ל שירתה במזכירות הפיקוד העליון שבלשכת הרמטכ"ל בתקופתם של משה לוי ודן שומרון. עם שחרורה מהצבא בשנת 1988 תכננה עדס להגשים את חלום הילדות שלה וללמוד עיצוב אופנה, ועד תחילת הלימודים החלה לעבוד במשרה זמנית בוועדת הבחירות המרכזית, ומאז היא עובדת שם. בדרך עברה כמה תפקידים: מנהלת לשכה, עוזרת ראשית, עוזרת בכירה למנכ"לית וסמנכ"לית. במקביל לתפקידיה בוועדה עשתה בכנסת תפקידים נוספים, בין השאר שימשה מזכירה ובהמשך מנהלת קרן פרס יו"ר הכנסת לאיכות החיים. בשנת 2003, כשכיהנה כסמנכ"לית הוועדה, החלה ללמוד משפטים בקריה האקדמית אונו אותם סיימה בהצטיינות בשנת 2006. עם סיום הלימודים לקחה חופשה ללא תשלום מעבודתה בוועדת הבחירות והחלה בהתמחות אצל נורית אלשטיין שכיהנה באותה עת כיועצת המשפטית של הכנסת. עם סיום ההתמחות עמדה בבחינות הקבלה ללשכת עורכי הדין וחזרה לעבודתה בוועדה. כשהודיעה מנכ"לית הוועדה הקודמת, תמר אדרי, על פרישתה, בשנת 2010, פורסם מכרז פומבי לתפקיד מנכ"ל ועדת הבחירות המרכזית ועדס נבחרה לתפקיד. אחת המטרות שהציבה לעצמה עם בחירתה לתפקיד היה קידום נשים, ואכן רוב מוחלט של העובדים הקבועים של ועדת הבחירות המרכזית בשנים האחרונות הן נשים.
השנים 2019 עד 2022 היו מאתגרות במיוחד עבור עדס כאשר הוועדה שבראשה היא עומדת נאלצה להתמודד עם חמש מערכות בחירות (הבחירות לכנסת העשרים ואחת באפריל 2019, הבחירות לכנסת העשרים ושתיים בספטמבר 2019, הבחירות לכנסת העשרים ושלוש במרץ 2020, הבחירות לכנסת העשרים וארבע במרץ 2021, והבחירות לכנסת העשרים וחמש שנקבעו לנובמבר 2022), כאשר שלוש מהן התקיימו בזמן מגפת הקורונה. הבחירות לכנסת ה-25 שיערכו בנובמבר 2022 יהיו הפעם השביעית שעדס תנצח על מערכת הבחירות כמנכ"לית ועדת הבחירות המרכזית, ובסך הכל עברה 15 מערכות בחירות מאז הגיעה כחיילת משוחררת לעבוד בוועדה.
במרץ 2021 נבחרה לאשת השנה של ערוץ קשת.
עדס היא גרושה ללא ילדים.
ארכאולוגי
כתב תנועה
ההספד ביהדות
נקודת קיצ'ן
נקודת קיצ'ן או קיצ'ן פוינט (באנגלית: Kitchen Point) היא לשון יבשה סלעית בקצה המזרחי של האי טיריזיס המצוי למול החוף המזרחי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשב בולטת לתוך מצר ברנספילד.
נקודת קיצ'ן מהווה את הצד הדרום-מזרחי של פתחו של מפרצון קוזלודוי, מפרץ הממוקם מצפון לנקודת קיצ'ן.
כמו כן, נקודת קיצ'ן מהווה את הצד הצפוני של פתחו של מפרצון קרוני.
נקודת קיצ'ן ממוקמת 7.25 קילומטרים צפונית - מזרחית מנקודת רוברט;
נקודת קיצ'ן ממוקמת 1.9 קילומטרים צפונית מנקודת באטוליה;
נקודת קיצ'ן ממוקמת 1.56 קילומטרים דרומית - מזרחית מפסגת גולויאם פרליק;
נקודת קיצ'ן ממוקמת 2.75 קילומטרים דרומית - מזרחית מנקודת סמירננסקי;
וכן נקודת קיצ'ן ממוקמת 12.33 קילומטרים מערבית - דרום-מערבית מנקודת רוס, שבאי נלסון.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי אזור הנקודה.
האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור נקודת אדוארדס, היו צידי כלבי ים, שהגיעו לאזור בתחילת המאה ה-19.
האזור מופה לראשונה על ידי משלחת מיפוי צ'ילאנית בשנת 1951, ולאחר מכן על ידי משלחת מיפוי בריטית בשנת 1968, וכן, לאחר מכן, על ידי ממפים בולגרים בשנת 2009.
מקור השם.
הנקודת נקראת על שם קפטן ג'וזף קיצ'ן (Joseph Kitchen), שהיה רב החובל של אוניית ציד כלבי הים אן (Ann), אשר שהתה באיי שטלנד הדרומיים בקיץ האנטארקטי שבשנים 1821 - 1822.
ראש מטה הכוחות המזוינים (פורטוגל)