שוואבה נולד באלטונה, הולשטיין, ועבר לז'נבה, שווייץ בגיל צעיר, שם קיבל את האזרחות השווייצרית. לאחר שלמד אמנות בז'נבה, עבר להתגורר בפריז, שם עבד כמעצב טפטים, והוא התוודע לאמנים, מוזיקאים וסופרים. בשנת 1892, הוא היה אחד הציירים של סלון דה לה רוז המפורסם שאורגן בגאלרי דורנד-רואל.
הכרזה שלו לסלון הראשון היא יצירה סמלית חשובה של האמנות החדשה האידיאליסטית. הוא הציג בסלון ד'אוטום ונכח בתערוכה העולמית של שנת 1900 (וזכה במדליית זהב), וגם במינכן, ציריך, וינה ובריסל. ציוריו הציגו בדרך כלל נושאים מיתולוגיים ואלגוריים עם חזון אישי ואידיאליסטי מאוד ועניין חברתי.
יצירתו החשובה La Vague (הגל), ורישומי ההכנה שלה הם עדות למעורבות האמן במהלך פרשת דרייפוס. שוואבה הוא אחד ממאיירי הספרים הסימבוליסטים החשובים ביותר. הוא אייר רומן מאת אמיל זולא, ושל שארל בודלר וטקסטים אחרים. שוואבה קיבל את אות ליגת הכבוד הצרפתית בשנת 1902.
שוואבה התגורר בצרפת עד סוף ימיו ונפטר באבון, סן-א-מארן בשנת 1926.
יצירה.
שני סגנונות מוכרים באמנותו של שוואבה. לפני שנת 1900, ציוריו של שוואבה היו אינדיבידואליים וניסיוניים יותר, דבר המצביע על האידיאליזם של הסמליות. סצינות אלגוריות קונבנציונליות מהטבע הפכו בולטות יותר בעבודתו המאוחרת. דימויי נשים היו חשובים, לעיתים מייצגות מוות וסבל, ופעמים אחרות יצירתיות והדרכה. אשתו הראשונה הייתה המודל שלו למלאכים ובתולות, אך גם ל"מוות והקברן"(1895). מותו של חבר קרוב בשנת 1894, המוזיקאי גיום לקאו, כאשר שוואבה היה בן 28, הוליד את התעניינותו בייצוג המוות ועולם הבריאה האידיאלי.
שוואבה יצר כרזה בצבעי מים לליתוגרפיה עבור סלון דה לה רוז בשנת 1892, הראשונה מבין שש התערוכות שהוכיחו את הנטיות של הסימבוליזם הצרפתי. הכרזה של שוואבה תיארה בגווני כחול טקס חניכה - שלוש נשים העולות אל הישועה הרוחנית - והיא דוגמה לאמנות הסמלית.
העבודות החשובות ביותר של שוואבה שייכות למוזיאון ד'אורסה בפריז, למוזיאון ד'ארט והיסטורי בז'נבה, למוזיאון הלאומי דה בלאס ארטס בריו דה ז'ניירו, למוזיאון ואן גוך באמסטרדם, למוזיאונים המלכותיים של אומנויות יפות של בלגיה בבריסל ובאוספים פרטיים.
מארק מרון
מארק מרון (באנגלית: Marc Maron: נולד ב-27 בספטמבר 1963) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, תסריטאי, סופר, שחקן ומנחה טלוויזיה אמריקאי-יהודי.
ביוגרפיה.
מארק מרון נולד בג'רזי סיטי למשפחה יהודית. הוריו הגיעו לארצות הברית מפולין ומאוקראינה. לאחר מספר שנים, אביו הצטרף לחיל האוויר של ארצות הברית וכל המשפחה עברה לאלסקה. לאחר סיום השרות הם עברו לאלבקרקי בה מארק מרון סיים את בית הספר. בשנת 1986 הוא קיבל תואר בספרות אנגלית מאוניברסיטת בוסטון.
את הופעת סטנד-אפ הראשונה מארק מרון עשה בשנת 1987. הוא החל להופיע בלוס אנגלס ועבר לניו יורק. לאחר קבלת פרסום, הוא הופיע במספר תוכניות טלוויזיה. מארק מרון הופיע מספר רב של פעמים אצל דייוויד לטרמן ב-CBS. הופעת היחיד הראשונה שלו, Jerusalem Syndrome, הוצגה בשנת 2000 ובשנת 2001 הוא כתב ספר על בסיסה.
החל משנת 2004 הייתה למארק מרון תוכנית ברשת רדיו Air America.
בשנת 2009 השתתף מארק מרון בסבב הופעות לצד קומיקאים אמריקאים נוספים. בשנת 2009 הוא החל לשדר פעמיים בשבוע תוכנית WTF with Marc Maron. עד לשנת 2020 הוא הוציא כ-1,000 שידורים בהשתתפות שחקנים, זמרים ופוליטיקאים. גלגאגר עזב את התוכנית במהלך הראיון לאור אי-הסכמה עם מארק מרון על השאילות.
בשנת 2013 עלתה ברשת IFC סדרת טלוויזיה בכיכובו בשם "מרון", שבה מרון מגלם דמות פיקטיבית של עצמו. הסדרה שודרה במשך ארבע עונות עד לסיומה ב-2016.
בשנת 2020 שיחק בסרט "Stardust", ביוגרפיה אודות חיו של המוזיקאי דייוויד בואי. בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "ריספקט" המבוסס על חייה של הזמרת האמריקאית אריתה פרנקלין, מרון גילם את דמותו של העיתונאי והמפיק המוזיקלי ג'רי וקסלר. בהמשך השנה שיחק בסרט ביוגרפי אחר, "מחיר החיים""," אודות פיגועי 11 בספטמבר לצד השחקן מייקל קיטון.
בשנת 2022 דיבב את מר נחש בסרט "לא רעים בכלל".
יונתן איבשיץ
לירון ויגדור
לירון ויגדור (נולדה ב-24 באוקטובר 1988) היא שחקנית, זמרת, רקדנית וכוריאוגרפית ישראלית.
ביוגרפיה.
לירון ויגדור גדלה בהרצליה, למדה בתיכון היובל במגמת מחול וסיימה בהצטיינות.
בחטיבת הביניים והתיכון למדה בלט קלאסי באופן מקצועי אצל לאה מנור, ואת אהבתה למשחק ולשירה גילתה בלהקת "על הבמה", הלהקה הייצוגית של הרצליה.
לאחר שהשתחררה מהצבא טסה לניו יורק ולמדה בסטודיו "Steps On Broadway".
כשחזרה לארץ התחילה את לימודי המשחק בבית הספר לאומניות הבמה בית צבי.
במהלך לימודיה השתתפה בהפקות "האביב מתעורר" ובתפקיד ונדלה, "עלובי החיים" בתפקיד קוזט.
קריירה.
תיאטרון.
ב-2012, עם סיום לימודיה, החלה לשחק בהצגה "הפרדס" בתיאטרון בית ליסין, בבימויו של אבישי מילשטיין. בנוסף שיחקה בהצגה "והילד הזה הוא אני" של התיאטרון הארצי לילדים ונוער, בבימויו של גלעד קמחי. כמו כן היא גילמה את נורית בהצגה "פרח נתתי לנורית" של תיאטרון הקיבוץ ותיאטרון גושן, בבימויו של נועם שמואל.
ב-2013, במסגרת פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים, שיחקה באופרטה לילדים "יש דרקון בירקון", בבימויה של נועה לב ובניהולה המוזיקלי של שוש רייזמן.
ב-2014 החלה לשחק בתיאטרון הבימה, והשתתפה בהצגה "גבירתי הנאווה" בבימויו של משה קפטן. כמו כן גילמה את התפקיד הראשי במופע המחול "החלום הוא צייר גדול", יחד עם להקת המחול של נעה דר. היא שיחקה בהצגה "אוויטה" ב-2015, בבימויו של משה קפטן. בנוסף שיחקה גם בהצגה "ילד פלא" של ברלינר הפקות, בבימויו של עודד פז ובניהולו המוזיקלי של קובי אשרת.
ב-2016 שיחקה בהצגה "הלילה הקצר ביותר בשנה" בתיאטרון הסימטה, בבימויו של אבישי בן גל, וזכתה עמה בפרס קיפוד הזהב להצגת השנה.
ב-2017 החלה לשחק בתיאטרון הקאמרי, וגילמה את מגי ווינסלו במחזמר "שורת המקהלה", בבימויו של צדי צרפתי ובניהולו המוזיקלי של אמיר לקנר.
ב-2018 שיחקה בתיאטרון הספרייה במופע המוזיקלי "שבתות וחגים" בבימויו של אבישי בן גל, ובערב מחווה ליוסי בנאי "מרוב אהבה" בבימויו של עידו רוזנברג.
ב-2019 שיחקה בהצגה "פלפלים" של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, בבימויו של גיל צרנוביץ ובניהולו המוזיקלי של נדב רובינשטיין.
ב-2020 השתתפה במחזמר "החיים הם קברט", בבימויו של עוז מורג.
ב-2021 השתתפה במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי, באחד התפקידים הראשיים - בת שבע הופשטטר.
ב-2022 שיחקה במחזמר "הלהקה" המבוסס על סרטו של אבי נשר.
טלוויזיה וקולנוע.
לאורך השנים השתתפה בפרסומות לחברת "קינדר" העולמית, ובנוסף ל"טבעול", "סמינר הקיבוצים" ו"אלטמן".
ב-2016 שיחקה ב"אלואטה", סרט גמר מוזיקלי של הבמאי שי יצהר באוניברסיטת תל אביב, בתפקיד אלואטה.
ב-2021 החלה לשחק בסדרה "השוטרים" ב"קשת 12", שיצרו יובל יפת ורותם שמיר. היא מגלמת את הדס, אשתו של קובי אדרי, אותו מגלם מאור שוויצר.
חיים אישיים.
לירון היא בתם של סרג׳יו ואודליה, ואחותו של ליעם.
ב-2017 נישאה לשחקן, המדבב והמוזיקאי יהונתן מגון.
תהילים צ&quot;ט
תהילים צ"ט הוא המזמור ה-99 בספר תהילים (ה-98 בתרגום השבעים ובוולגטה). המזמור מכיל המנון המלכה המתאר את מלכות ה' בעם ישראל.
מבנה ותוכן המזמור.
המזמור מתאר את מלכות ה' בעולם ובכך דומה למזמורי המלכה נוספים בספר תהלים, אך הוא חריג כיוון שהוא מתמקד בקשר בין ה' לעם ישראל. בעוד במזמורים אחרים מוזכר שה' משליט צדק ומישרים בעולם (מזמור צ"ו, צ"ח), במזמור זה מוזכר שהוא משליט אותם בעם ישראל בלבד (פסוק ד').
יש המחלקים את המזמור כך:
יש שחילקו באופן מעט שונה וטענו שפסוקים ו'-ט' הם יחידה אחת, והמזמור מחולק לשלוש יחידות, שכל אחת מהן מסתיימת בפזמון.
המזמור בליטורגיה.
המזמור נאמר כחלק מרצף מזמורי תהלים בקבלת שבת.
פסוקים ה' וט' נאמרים בפסוקי דזמרא ובהוצאת ספר תורה ביום חול.
אספרנטה ציוויטו
אספרנטה ציוויטו (באספרנטו: Esperanta Civito, מילולית: אזרחות האספרנטו) היא קבוצה חסרת טריטוריה ודוברת אספרנטו, המבקשת להיות קולקטיב ריבוני שהוא סובייקט של החוק הבינלאומי. לשם כך הקימה הקבוצה מוסדות דמוי-לאומיים כגון פרלמנט, ועדה מבצעת, ובית דין; גיבשה אמנה-חוקה, חוקקה מספר חוקים, ואף השיקה מטבע משלה. היא מתייחדת בכך שהיא מציעה אפשרות לרכוש 'אזרחות' אספרנטית.
האזרחות נולדה מתוך הגישה הראומיסטית שנולדה בתנועת האספרנטו בשנות ה-80, השוללת את רעיון 'הניצחון הסופי' של האספרנטו והפיכתה לשפה הבינלאומית השלטת. במקום זאת, מבקשת האזרחות לכונן קהילה תרבותית וזהותית אוטונומית של דוברי השפה, שתהא כאמור מוכרת על ידי החוק הבינלאומי. אין עוד גוף דומה לאזרחות מבחינה זו, אך אפשר להשוות אותה לגופים דוגמת הכס הקדוש, המסדר הריבוני הצבאי של מלטה, איחוד בני הרומה הבינלאומי, הממשלה הטיבטית הגולה או במובנים מסוימים אף ההסתדרות הציונית העולמית שהם גופים הפועלים בזירה הבינלאומית ומוכרים על ידה באופנים שונים, אך אינם גופים בעלי ריבונות טריטוריאלית. דרישתם להכרה בינלאומית נשענת בין היתר על ההצהרה לכל באי עולם בדבר זכויות לשוניות (המכונה גם הצהרת ברצלונה) של ארגון הסופרים הבינלאומי משנת 1996.