בריטניה תוכננה באופן שניתן יהיה להסב אותה בעת מלחמה לאוניית בית-חולים. דבר זה מעולם לא נעשה. במקרה של מלחמה גרעינית נועדה היאכטה לשמש כמקום מקלט למלכה ולהסתתר במפרצים שבצפון מערב סקוטלנד.
תולדות היאכטה.
בריטניה יצאה להפלגת הבכורה שלה בחודש אפריל 1954 מפורטסמות' אל האי מלטה. היא הובילה את הנסיכים צ'ארלס ואן (אז בני שש וארבע) לפגישה עם הוריהם, שיצאו לביקור מלכותי באזור. המלכה והנסיך פיליפ עלו על סיפון האונייה ב-1 במאי. מאז שימשה האונייה את המלכה ובני המשפחה המלכותית ב-696 ביקורים מחוץ לבריטניה ו-272 ביקורים בבריטניה עצמה. במהלך שירותה גמאה האונייה מרחק של 2,014,278 קילומטרים. למלכה מיוחסת האמירה כי על סיפונה של בריטניה היא הרגישה עצמה חופשייה יותר מבכל מקום אחר.
ביולי 1959 הפליגה בריטניה דרך נתיב המים סנט לורנס, שנפתח זה מקרוב, בביקור הראשון של מונרך בריטי בקנדה, ועגנה בעיר שיקגו. במהלך ההפלגה בנתיב המים שהה על סיפונה נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר. גם הנשיאים ג'רלד פורד ורונלד רייגן התארחו לימים על סיפון האונייה.
ב-1981 יצאו הנסיך צ'ארלס והנסיכה דיאנה לירח דבש על סיפון האונייה. לעומת זאת, ב-1986 פינתה האונייה מעדן 1,000 פליטים של מלחמת האזרחים שם.
לקראת הבחירות הכלליות בבריטניה ב-1997 עמדה האונייה בת ה-43 בפני הוצאה משימוש. המפלגה השמרנית דגלה בהחלפת האונייה ביאכטה מלכותית אחרת, בנימוק שההוצאות הכרוכות בכך הן מוצדקות נוכח התועלת שמביאה יאכטה מלכותית בקידום יחסי החוץ של בריטניה והאינטרסים שלה בחו"ל. מפלגת הלייבור, שזכתה בבחירות, החליטה להוציא את האונייה משימוש בלי לבנות יאכטה מלכותית אחרת במקומה.
הפלגתה הבינלאומית האחרונה של האונייה הייתה כאשר הובילה מהונג קונג את המושל הבריטי האחרון שלה, כריס פאטן, ואת הנסיך צ'ארלס לאחר העברת השלטון שם לידי סין ב-1 ביולי 1997. היא הוצאה משירות ב-11 בדצמבר 1997. בטקס ההוצאה משירות, שבו נכחו בכירי המשפחה המלכותית, הזילה המלכה דמעה.
האונייה הוכללה באוסף הצי הלאומי ההיסטורי של בריטניה.
בינואר 2012 אמר ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון כי הוא תומך ברעיון שלמלכה תהיה יאכטה מלכותית חדשה לרגל יובל היהלום למלכותה – כל עוד לא הציבור יישא בעלות שלה.
לאחר ההוצאה משירות.
לאחר מחלוקת מסוימת על מקום עגינתה הוצבה האונייה בנמל רובע ליית' (Leith) באדינבורו שבסקוטלנד והיא פתוחה שם לביקור הציבור. האונייה מנוהלת על ידי קרן היאכטה המלכותית בריטניה. בכל שנה מבקרים בה 250 אלף איש.
בין השאר פתוחים לביקור באונייה חדר האירוח המלכותי, חדר האוכל המלכותי וחדר השינה של המלכה (המוגן בקיר זכוכית). ב-2009 נפתח לציבור גם סיפון התה המלכותי. עוד נמצאת לתצוגה על סיפון האונייה מכונית רולס-רויס פנטום V, ששימשה את המשפחה המלכותית בשנות השישים.
האונייה גם מושכרת לאירוח אירועי ערב שונים. כך, ביולי 2011 נערכה על סיפונה מסיבת קוקטייל לקראת נישואי נכדת המלכה זארה פיליפס וארוסה מארק טינדל.
קייזון
טלקסיאנים
והזהיר
והזהיר הוא ספר פרשנות ופסיקת הלכה מסוף תקופת הגאונים. ישנה מחלוקת בין החוקרים אודות זהות מחברו.
הוצאת הספר לאור.
ספר והזהיר יצא לאור בסוף המאה ה-19 על ידי הרב ישראל מאיר פריימן (חתנו של הרב יעקב אטלינגר), שההדיר את הספר מתוך כתב יד שמצא בספריית מינכן. הכרך על ספר שמות יצא לאור בשנת 1873 בעיר לייפציג והכרך על ספרים ויקרא ובמדבר יצא לאור בשנת 1880 בעיר ורשה.
שם הספר והמחבר שלו.
הספר מכיל קבצים של פסקי הלכה ושל דרשות על פי סדר הפרשות. חלק מקבצי ההלכה מתחילים במיליה "והזהיר" או "והזהיר הק'[דוש]" - ומכאן קיבל הספר את שמו. מהדיר הספר, הרב ד"ר ישראל מאיר פריימן הוא אשר קבע את שם הספר וכן את ייחוסו למחבר חפץ אלוף. את ההוכחות לשם הספר ולייחוסו הוא מפרט במבוא לספר שמות, אך יש חולקים על הייחוס למחבר הנ"ל. אודות מר חפץ אלוף לא ידוע לנו הרבה אך הרי"ף מצטט משמו הלכה במקום אחד.
תוכן הספר.
ניכר בספר שהוא מרבה בציטוטים מקבצי הלכות או מדרשים שקדמו לו, וכנראה שלא עבר עריכה מדוקדקת, שכן הוא מביא לעיתים יותר מפתיחה אחת לפרשה או לנושא, ונראה שהעתיק את מקורותיו לנושא מסוים בזה אחר זה ולא טרח לשלב ביניהם. חשיבותו של הספר היא בעיקר בהבאת פסקי הלכה שאינם מוכרים מימי הגאונים, וכן בעדות על נוסח של פסקים ומדרשים, כגון המכילתא דרבי ישמעאל לספר שמות, שישה פרקים של הירושלמי על מסכת שקלים ועוד.
טלאקסיאנים
אברהם פרסטר
אברהם פרסטר (נולד בשנת תשל"ו, 1976) הוא עיתונאי ואיש רדיו חרדי לשעבר. בשנת 2014 יצא בשאלה.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים למשפחה מחסידות בעלז. אביו, מרדכי פרסטר, כיהן כחבר מועצת עיריית ירושלים מטעם דגל התורה. למד במוסדות בעלז בירושלים, תל אביב ואשדוד. בין השנים 2000–1998 שימש תחקירן בשבועון משפחה. לאחר מכן עסק בפעילות הסברה ומסירת הרצאות על המגזר החרדי. תקופה מסוימת ניהל את המרכז העולמי ובית המדרש של חסידות בעלזא בירושלים.
בשנות 2000–2010 העביר שיעורים בגמרא ובמחשבת ישראל ופעל בתפקידים קבועים בישיבות צאנז בבני ברק ופיטסבורג באשדוד.
בתחילת שנת 2010 הוא התחיל להגיש ולהנחות תוכניות ושידורים חיים ברדיו קול חי. הוא הנחה את המגזין "הילוך שישי" בימי שישי. כמו כן הוא מופיע כפרשן לנושאי חרדים בתחנות רדיו ישראליות. במהלך שנות עבודתו הגיש את "המהדורה המרכזית" ברדיו קול חי ונגע גם בנושאים שהמגזר החרדי נוטה שלא לעסוק בהם.
הוא מרצה לחניכי קורסים קדם-צבאיים על המגזר החרדי במסגרת סיורים בשכונות החרדיות בהשתתפות חיילות וחיילים שהתגייסו לגלי צה"ל.
ציוני דרך בקריירה הרדיופונית שלו: תחקיר מקיף על הרב ניר בן ארצי, שבו תקף קשות הראשון לציון הרב שלמה משה עמאר את בן ארצי. הוא ראיין את הרב אמנון יצחק לאחר שנים שבהן החרים את התקשורת החרדית. הראיון גרר תגובות קשות מצד תנועת ש"ס.
בשנת 2014 יצא בשאלה עם אשתו ושמונת ילדיו. לדבריו, תהליך התרחקותו מהציבור החרדי ומהדת התחזק בעקבות רצונו בחינוך שונה לילדיו. ביולי 2016 זכתה בתו ריקי באליפות ישראל עד גיל 17 בהרמת משקולות.
בינואר 2018 פרסמו עובדים של העיתון החרדי יום ליום שתבעו את העיתון טענות שפרסטר ערך את העיתון תחת השם "יוסי בן אבו". הבעלים החדש של העיתון, נעמה עידן, אמרה שהוא ייעץ לה במשך זמן קצר לאחר שקנתה את העיתון.
לאחר יציאתו בשאלה עסק בייעוץ ואבחון נומרולוגי. כיום הוא יועץ משכנתאות ואשראי.
מרב גריפין
מרב גריפין (באנגלית: Merv Griffin; 6 ביולי 1925 - 12 באוגוסט 2007) היה מנחה טלוויזיה, מוזיקאי, שחקן תיאטרון וקולנוע, ואיל תקשורת אמריקאי.
ביוגרפיה.
גריפין נולד בסן מטאו, קליפורניה, למרווין אדוארד גריפין האב, סוכן בורסה, וריטה אליזבת גריפין (לבית רובינסון), עקרת בית. המשפחה הייתה ממוצא אירי-אמריקאי. גריפין, שגדל כקתולי, התחיל לשיר במקהלת הכנסייה שלו כילד, ובגיל ההתבגרות שלו הרוויח כסף נוסף כאורגניסט של הכנסייה. יכולותיו כפסנתרן מילאו חלק בכניסתו המוקדמת לעסקי השעשועים.
בראשית הקריירה היה זמר בתסכיתי רדיו ובביג בנד של פרדי מרטין. בהמשך הופיע במספר סרטים ובהופעות שונות בתיאטראות ברודוויי. מ-1965 ועד 1986 הנחה את הטוק שואו "המופע של מרב גריפין", ששודר בערוצי חטיבת השידורים של וסטינגהאוס.
את עיקר הונו עשה באמצעות חברת ההפקות שהקים, "Merv Griffin Enterprises", במסגרתה יצר את התוכניות "גלגל המזל", "ג'פרדי!" (מלך הטריוויה) ומספר שעשועוני טלוויזיה נוספים.
במאי 1986 מכר את החברה, לחטיבת הטלוויזיה של סרטי קולומביה, שהייתה אז בבעלות חברת קוקה קולה, תמורת 250 מיליון דולר. זו הייתה הרכישה הגדולה ביותר של חברת בידור בבעלות אדם יחיד עד אז. בעקבות המכירה, המגזין פורבס כינה אותו כפרפורמר ההוליוודי העשיר בהיסטוריה. הוא שמר על תואר "היוצר" של שתי תוכניות המשחק שלו, שהמשיכו להיות משדורים ברחבי העולם.
אחר כך העביר את מוקד עסקיו לנדל"ן ומלונאות. בשנת 2003 הוערך הונו בכ-1.2 מיליארד דולר. בין השאר החזיק במלון בברלי הילטון היוקרתי, שמארח את טקס חלוקת פרסי גלובוס הזהב.
גריפין שב לקריירת השירה בשנת 2001, שבה הוציא את האלבום "It's Like a Dream".
ב-1998 נוסף כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ב-1996 אובחן כחולה בסרטן הערמונית. התפרצות חוזרת של המחלה הובילה לבסוף למותו בשנת 2007.
טום פאריס
תומאס יוג'ין "טום" פאריס (באנגלית: Thomas Eugene "Tom" Paris) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "". פאריס משמש כהגאי הראשי וחובש על סיפון ספינת החלל "וויאג'ר". שמה האמצעי של הדמות, "יוג'ין", הוא מחווה ליוצר "מסע בין כוכבים" - ג'ין רודנברי. את דמותו מגלם השחקן רוברט דאנקן מקניל.
ביוגרפיה בדיונית של הדמות.
רקע.
טום פאריס הוא בנו של אדמירל אוון פאריס ונצר למשפחה עם היסטוריה ארוכה של שירות מפואר בצי הכוכבים. בעקבות המסורת של משפחתו, פאריס הצטרף לאקדמיה של צי הכוכבים מתישהו בשנות ה-50 של המאה ה-24, והתמחתה בתחום האסטרופיזיקה. בגין היותו טייס מוכשר, פאריס זכה להיות מוצב בטייסת הכבוד של האקדמיה.