הנקודה הגבוהה במחוז היא גבעת הסוס הלבן שגובהה 261 מטרים.
היסטוריה.
מקור שמו של המחוז באנגלית סקסונית: "אוקסנפורד" - "מעבר השוורים", היה מעבר רדוד בנהר התמזה. האזור לא היה מיושב בתקופה הרומית, וראשית ההתיישבות באזור העיר אוקספורד מקורה במאה השמינית. אלפרד הגדול נולד בוואנטאז' שבברקשייר, בתחום המחוז.
ראשיתו של מחוז אוקספורדשייר בראשית המאה העשירית. באותה עת היו גבולות המחוז נהר התמזה בדרום, אזור הקוטסוולדס במערב, אזור הקילטרנס במזרח, ואזור המידנלנדס בצפון.
האזור היה בעל חשיבות היסטורית וכלכלית, בשל השדות הפוריים שבו, ובשל מיקומו במרכז אנגליה. האוניברסיטה שנוסדה בעיר המחוז אוקספורד ב-1096 הייתה למוסד תרבותי רב חשיבות, ששמעו יצא למרחק, כבר בימי הביניים.
אזור הקוטסוולדס היה במהלך המאה ה-13 למרכז של גידול וסחר בצמר.
האזור נותר אזור חקלאי שליו, והמהפכה התעשייתית הגיעה אליו בשלב מאוחר יחסית. חברת מנועי מוריס הייתה חברת התעשייה הכבדה הראשונה שפעלה במחוז, וזו נוסדה בשנת 1912.
המיכון החקלאי והתיעוש במאה ה-20 שינו את פני התעסוקה במחוז. בראשית המאה ה-20 לא היה במחוז כל תיעוש, ובשלהי המאה ה-20 פחות מאחוז מאוכלוסיית המחוז עוסק בחקלאות.
לאורך ההיסטוריה חולק המחוז ל-14 תת-מחוזות: באמפטון, באנבורי, בינפילד, בלוקסהאם, בולינגדון, צ'אדלינגטון, דורצ'סטר, אוולמה, לנגטריי, לווקנור, פיירטון, פלאוליי, תיים וווטון.
כלכלה.
גידול התוצר הגולמי המיוצר במחוז, נתונים במיליוני ליש"ט:
השכלה.
במחוז פועלים 23 בתי ספר פרטיים ו-35 בתי ספר ממלכתיים.
כמו כן פועלות במחוז שתי אוניברסיטאות: אוניברסיטת אוקספורד הנודעת ואוניברסיטת אוקספורד ברוקס. שתיהן ממוקמות בעיר אוקספורד. מכללת וורקסטון ממוקמת בבאנבורי שבמחוז.
מבנים בעלי חשיבות.
בוודסטוק ממוקם ארמון בלנהיים, שנבנה על ידי האדריכל ג'ון ואנברו עבור ג'ון צ'רצ'יל, דוכס מרלבורו הראשון, לאחר ניצחונו בקרב בלנהיים. גני הארמון תוכננו על ידי אדריכל הגנים לנסלוט בראון בצורת מצעד צבאי.
בתי אחוזה גדולים נוספים הממוקמים במחוז הן בית צ'סטלטון ופארק סטונור.
בעיר אוקספורד מבנים היסטוריים רבים, המשמשים את הקולג'ים השונים המרכיבים את אוניברסיטת אוקספורד מאז הקמתה.
כנסיית סנט מרטין
קונסטנטין סאוויצקי
קונסטנטין אפולונוביץ' סאוויצקי (ברוסית: Константин Аполлонович Савицкий; 6 ביוני 1844 - 13 בפברואר 1905) היה צייר ריאליסטי רוסי, חבר בתנועת "הנודדים".
קורות חיים.
סאוויצקי נולד בטאגאנרוג. משפחתו של סאוויצקי התגוררה בבניין בית הספר לבנים של טאגאנרוג, בו עבד אביו של סאוויצקי כרופא. סאוויצקי הראה כישרון לציור מגיל צעיר. בהיות משפחתו בבית הקיץ שלהם בפראקובקה, על גדת ים אזוב, נהג לצייר את חופי הים.
הוריו נפטרו בצעירותו, בהיותו בן 10, וסאוויצקי עבר להתגורר אצל דודו, באזור לטביה של ימינו. סאוויצקי למד בבית ספר פרטי בתנאי פנימייה, ובשנת 1862 סיים את לימודיו והתקבל לאקדמיה הקיסרית לאמנויות שבסנקט פטרבורג, בה למד לצד איליה רפין, איוואן שישקין, ויקטור וסנצוב, מרק אנטוקולסקי, ואסילי סטאסוב וניקולאי קאראמזין, והושפע מהם.
סאוויצקי הצטיין בלימודיו, וזכה במדליות כסף עבור עבודות שונות, ובשנת 1871 זכה במדליית זהב עבור יצירתו "קין והבל".
לאחר סיום לימודיו, למד שנתיים מחוץ לרוסיה באמצעות המלגה שקיבל מהאקדמיה עקב זכייתו, ולאחר שובו הצטרף לקבוצת "הנודדים" והציג בתערוכותיהם. יצירתו "מתקנים את מסילת הברזל" הייתה אחת היצירות הראשונות בתקופה זו המתארת את קשיי פשוטי העם, ומעמד הפועלים.
סאוויצקי השתתף בציור היצירה "בוקר ביער אורנים" של איוואן שישקין. סאוויצקי צייר את הדובים ביצירה זו.
סאוויצקי לימד אמנות בבתי ספר לאמנות במוסקבה, סנקט פטרבורג ופנזה, ובשנת 1897 הפך סאוויצקי לחבר מן המניין באקדמיה הקיסרית.
באקי בול
פוקו (מין)
בדרך אל האושר
בדרך אל האושר הוא אלבום אולפן מאת המוזיקאי והזמר דני רובס. האלבום יצא בשנת 1989 ונחשב למצליח והנמכר ביותר של רובס עד היום. לראשונה בקריירה שלו זכה בתואר זמר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. רובס כתב והלחין את כל השירים, בהם "בדרך אל האושר", "איך הוא שר" ו"משהו מקלקל לי הכל" שהפכו ללהיטי רדיו.
באלבום מופיעים טקסטים אישיים העוסקים בין היתר בקשיי הזוגיות, געגועיו לאחיו, התבגרות ורומנטיקה. עד שנת 2001 הגיע האלבום למעמד פלטינה משמכר האלבום למעלה מ-60 אלף עותקים (הרף לפלטינה היה 40 אלף עותקים), ועד שנת 2012 מכר כמעט מאה אלף עותקים, שהם נחשבים כיום לפלטינה משולשת (הרף לפלטינה באותה השנה הונמך ל-30 אלף עותקים). על כן הוא אחד האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. סיבוב ההופעות עם להקת נגנים וזמרת הליווי שירלי יובל-יאיר קצר הצלחה רבה, ובשיאה הופעה לרגלי המצדה בפסטיבל ערד 89' לעיני 3,000 אנשים, אשר שודרה בערוץ 2 הניסיוני. מסע ההופעות של "בדרך אל האושר" אף נדד בעולם, בין השאר בבריטניה, ארצות הברית, דרום אמריקה וברית המועצות.
את עטיפת האלבום צילם מיכה קירשנר שהעמיד את רובס על פני רקע כהה. לימים סיפר קירשנר כי רצה לבטא את המקום ממנו מתחילים את הדרך לאושר, ולכן בחר ברקע אפל.
בשנת 2009 שודרה ברשת ג' ובתחנת הרדיו קול יזרעאל תוכנית מיוחדת לרגל 20 שנה להוצאת האלבום.
בסוף שנת 2011 החל רובס סיבוב הופעות "20 שנה לאלבום בדרך אל האושר" בליווי להקה.
איך הוא שר - המיתוס.
בשיר "איך הוא שר" דבק סיפור לפיו, הוא נכתב על חייו ומותו של הזמר זוהר ארגוב. את השיר פרסם רובס כשנתיים לאחר מותו של ארגוב. סמיכות זו ומילות השיר, המגוללות את סיפורו של זמר הנישא על כנפיי אהבת הקהל עד לנפילתו לסמים ומותו, חיזקו את ההשערות שהשיר אכן נכתב על ארגוב. השורה מתוך השיר "מה נשאר מהזוהר, מכל השירים שהוא שר" לא הותירה מקום לספק (זאת בעקבות השם "זוהר" אשר הופיעה בשורה). המיתוס נולד עם יציאת השיר כאשר במסגרת התוכנית "ציפורי לילה", אמר המוזיקאי אביהו מדינה: , ואף השמיע את השיר מספר פעמים במהלך התוכנית. רובס השיב בתגובה שהמשפט של מדינה מכיל שלוש טעויות: .
רובס מספר בהופעותיו כי כלל לא חשב על ארגוב בעת כתיבת השיר, אלא על מוזיקאים שאהב בנעוריו, כגון אלביס פרסלי, ג'ניס ג'ופלין, ג'ימי הנדריקס וג'ים מוריסון, שלא הצליחו להתמודד עם ההצלחה, נפלו לסמים ומצאו את מותם בגיל צעיר. עוד הוא מציין כי כתב את השיר בשלב שהיה יוצר צעיר (עוד לפני ההצלחה הגדולה) כמעין תמרור אזהרה אישי, כדי שזה לא יקרה לו. לאחר שפורסמה הפרשנות על ארגוב הוא שב למילות השיר ונוכח לראות שהן אכן מתאימות להפליא, ומבחינתו מי שרוצה לראות בכך שיר על ארגוב מוזמן לעשות כן, מאחר שהשיר שייך למאזינים וכל אחד יכול לקחת אותו למקום האישי שלו.
משגר לוינים וחלליות
משגר לויינים וחלליות
פיה (מוזיקה)
דז'יגאן און שומאכער
שמואל אבואב
שמואל אבואב (נולד ב-21 במרץ 1959) הוא איש חינוך ומנהל ישראלי. שימש כמנכ"ל משרד החינוך. בעבר כיהן כמנכ"ל משרד הבינוי והשיכון וכראש מועצת קריית טבעון, שימש כיו"ר קרן נאור וכמנכ"ל עמותת אור ירוק.
ביוגרפיה.
אבואב עשה שנת שירות באור עקיבא במסגרת גרעין עודד הראשון שהיה ביישוב (1976–1977). שירת בחיל השריון כמפקד פלוגה בדרגת סרן (1977–1981). בין השנים 1982–1989 שימש מנהל מתנ"ס בקריית טבעון. בגיל 30, נבחר אבואב לראשות המועצה המקומית קריית טבעון ובתפקיד זה כיהן שלוש כהונות רצופות, בשנים 1989–2004, מטעם רשימת אמת (מפלגת העבודה) ובלתי מפלגתיים. בזמן כהונתו כראש המועצה זכתה המועצה בפרס על ניהול כספי תקין, פרס המועצה לישראל יפה, פרס נשיא המדינה על פרויקט המחזור בשנת 2003.
בבחירות לכנסת ה-16 שובץ במקום ה-26 ברשימת העבודה-מימד ולא נכנס לכנסת.
בשנת 2005 מונה למנכ"ל משרד הבינוי והשיכון ובשנת 2006, למנכ"ל משרד החינוך, תחת השרה יולי תמיר. באוקטובר 2007 מונה למנכ"ל עמותת "אור ירוק".
בפברואר 2017 מונה בשנית לתפקיד מנכ"ל משרד החינוך, תחת השר נפתלי בנט. מינויו נכנס לתוקף ב-20 במרץ 2017. ביוני 2020 הודיע אבואב כי הוא מבקש לפרוש מתפקידו כמנכ"ל משרד החינוך.
לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הודיע על הצטרפותו למפלגת "ימינה", אך לבסוף לא שובץ ברשימה.
אבואב הוא בעל תואר ראשון במדעי החברה והרוח מהמכללה האקדמית לחינוך אורנים, ותואר שני במנהל שלטון מקומי מאוניברסיטת חיפה.
אבואב נשוי לרונה ואב לארבעה.
המטבח האירי
המטבח האירי הוא סגנון בישול שנוצר באי אירלנד החל מתקופת הדרואידים. בתקופה הקלטית גידלו באי בקר והכינו גבינות, חמאה וחלב כמו כן שימרו בשר לימות החורף. רוב המאכלים קיבלו צורת נזיד ובושלו במשך זמן רב בקדירות גדולות.
משך מאות השנים בהן שלטו הבריטים באירלנד, ספח המטבח האירי השפעות קולינריות בריטיות כגון פיש אנד צ'יפס וכן ארוחת הבייקון בביצים הנאכלת בבוקרו של יום. הוא הושפע גם מהגעת תפוחי האדמה לאירלנד. הירק היה כה דומיננטי בחקלאות האירית עד כי הכימשון שהכה ביבול גרם לרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד. אירים רבים גוועו ברעב ואחרים היגרו לארצות הברית ולמדינות אחרות. עד היום נותר תפוח האדמה מרכיב מרכזי במטבח האירי.
מאכלים.