עם הגיעה ארצה, בדצמבר 1944, הצטרפה לקיבוץ אילון, שעל חבריו נמנו כבר חברי השומר הצעיר מפולין. בתוך זמן קצר היא ערכה הרצאות ופגישות בכל הארץ, שבהם העלתה את סיפור הפרטיזנים מיערות רודניקי. היא הייתה השליחה הראשונה של ארגון הפרטיזנים שנשלחה במיוחד ארצה להביא את דבר הלוחמים וסיפור ההשמדה.
בעת ועידת ההסתדרות הכללית השישית בתל אביב 1944/45, הביאה רוז'קה קורצ'אק דו"ח טראגי ודראמטי, ובו סיפור השמדת יהדות ליטא ומזרח אירופה לאוזני הקהל הנדהם והמזועזע. היא נשאה את דבריה ביידיש. בתום דבריה עלה לדוכן דוד בן-גוריון, ופתח את דבריו במשפט: "זה עתה דיברה פה חברה בשפה זרה וצורמת על הצרות שפקדו את..." באולם קמה סערה, והקהל השמיע צעקות וקריאות: "זאת השפה בה מדברים שני שלישים מן העם היהודי בדורות האחרונים..". אך בן-גוריון לא נכנע, הוא תפס את המיקרופון וצעק לתוכו: "זרה וצורמת, זרה וצורמת...". לימים הפכה שאלה זו לשאלה היסטורית נכבדה שזכתה למחקרים שלמים.
את ספר העדות שלה "להבות באפר", ששמו שאול מכותרת הרצאה של אבא קובנר בפני חיילי הבריגדה היהודית הלוחמת בצפון איטליה, כתבה ביידיש. המשורר והמספר בנימין טנא (טננבוים), שהיה גם הוא חבר בקיבוץ אילון אז, תרגם מדי יום את כתיבתה לעברית. הספר היה אחד מספרי העדות הראשונים מהשואה. אברהם שלונסקי תרגם את המנון הפ.פ.או. לעברית כפי ששמע אותו מרוז'קה קורצ'אק, והוא ידוע כשיר הפרטיזנים. גם השיר שכתבה לאה גולדברג "את תלכי בשדה" נקשר לרוז'קה קורצ'אק, על אף שבראשונה נכתב ופורסם לפני שפגשה המשוררת בלוחמת גטו ופרטיזנית זו.
בעת מגוריה בקיבוץ אילון ארגן אבא קובנר את קבוצת "הנוקמים" והחל בהכנת תוכניות פעולה בעבורה. קורצ'אק הביעה את התנגדותה לפעילותו זו וסברה שהשיקום ובניית חיים חדשים בארץ הם הנקמה הטובה ביותר בנאצים. עם שחרורו של קובנר ממאסרו בירושלים היא הצטרפה אליו בהכנת קבלתם של חברי גרעין הנוקמים מפריס שבצרפת. גרעין הנוקמים שמנה כמה עשרות חברים הופנה בקיץ 1946 לקיבוץ עין החורש. קורצ'אק עברה לשם ונשארה בעין החורש כל חייה. בעין החורש הכירה את אבי מרלא, יליד אוסטריה, שעלה לארץ ישראל במסגרת "עליית הנוער" ב-1939. לשניים נולדו שלושה ילדים. בשנת 1963 הקימו אבא קובנר וחבריו בסיוע הקיבוץ הארצי את "מכון מורשת" כדי להנציח את גבורתם של פעילי המחתרות והמורדים בגטאות. קורצ'אק הייתה גם היא פעילה במכון ויזמה החל משנת 1983, לרגל 40 שנה למרד גטו ורשה, יציאה של משלחות נוער לפולין. משלחות אלה עברו הכנה במכון מורשת לקראת יציאתם.
רוז'קה קורצ'אק נפטרה ב-1988 ונטמנה בבית העלמין של קיבוץ עין החורש, ליד קברם של אבא קובנר וויטקה קמפנר. שני בניה הם היסטוריונים ובתה פעילה כרכזת פדגוגית במכון מורשת משנת 1991.
כתביה.
ספר העדות שלה:
בעריכתה:
הערות שוליים.
[[קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות]]
[[קטגוריה:לוחמי מחתרת יהודים בשואה]]
[[קטגוריה:פרטיזניות יהודיות]]
[[קטגוריה:בורחים מכליאה על ידי גרמניה הנאצית]]
[[קטגוריה:עולות במלחמת העולם השנייה]]
[[קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה]]
[[קטגוריה:נשות חינוך ישראליות]]
[[קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים]]
[[קטגוריה:עין החורש: אישים]]
[[קטגוריה:אסירים בגטו וילנה]]
[[קטגוריה:סופרות השואה]]
[[קטגוריה:לוחמות הארגון היהודי הלוחם]]
[[קטגוריה:לוחמי הארגון היהודי הלוחם]]
[[קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר]]
[[קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר]]
[[קטגוריה:ישראליות ילידות פולין]]
[[קטגוריה:ישראלים ילידי פולין]]
[[קטגוריה:אישים הקבורים בעין החורש]]
[[קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1921]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921]]
[[קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1988]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988]]
תחנת אטוצ'ה
תחנת אטוצ'ה (בספרדית: Estación de Atocha) היא תחנת הרכבת הגדולה ביותר במדריד, בירת ספרד. התחנה משרתת את רשתות הרכבת הפרברית והרכבת התחתית של מדריד וכן רכבות בין-עירוניות ומחוזיות מדרום, בנוסף לרכבות AVE המהירות מברצלונה ומסביליה.
אטוצ'ה הייתה תחנת הרכבת הראשונה של מדריד כאשר נחנכה ב-9 בפברואר 1851 בשם Estación de Mediodía - 'תחנת הדרום'. התחנה ממוקמת בקצה הדרומי של שדרת פראדו והציר החוצה את העיר מצפון לדרום. לאחר שמבנה התחנה נפגע ברובו משריפה, הוא נבנה ונפתח מחדש ב-1892. את המבנה החדש, המבוסס על קונסטרוקציית ברזל יצוק, תכנן האדריכל אלברטו פלאסיו בסיועו של גוסטב אייפל.
בשנת 1992 הוסב המבנה הישן למרכז מסחרי שמכיל חנויות, בתי קפה, מועדון לילה וגן טרופי. מסוף רכבות חדיש שהחליף את המבנה הישן, תוכנן על ידי האדריכל רפאל מונאו. קווי הרכבות הבין-עירוניות והרכבות המהירות מגיעים למסוף החדש, בעוד הרכבות הפרבריות מסיימות את דרכן ברציפים תת-קרקעיים. בסמוך לתחנה ממוקמות שתי תחנות של הרכבת התחתית, אחת מהן מקושרת ישירות למרכז המסחרי של אטוצ'ה.
בסדרת הפיגועים ב-11 במרץ 2004, אירע אחד הפיגועים ברכבת בתחנת אטוצ'ה ופיגוע נוסף אירע ברכבת כ-500 מטרים מדרום לה.
יאנדקס
יַאנְדֶקס (רוסית: Яндекс) היא חברת תוכנה ומחשבים רוסית שבסיסה במוסקבה, מחברות התוכנה הגדולות במדינות ברית המועצות לשעבר. אחד המוצרים הידועים של החברה הוא מנוע החיפוש הנחשב לרביעי בגודלו בעולם.
יאנדקס הופעלה תחילה כמנוע חיפוש על ידי חברת CompTek ובשנת 2000 הוקמה בנפרד חברת יאנדקס, הממשיכה לתפעל את מנוע החיפוש.
במאי 2011 החברה הונפקה בנאסד"ק לאחר גיוס של 1.3 מיליארד דולר והייתה להנפקת האינטרנט הגדולה ביותר בארצות הברית מאז הנפקת גוגל ב-2004.
נכון ל-2016 ליאנדקס למעלה מ-50 שירותים, כשהפופולרים מביניהם הם: יאנדקס. חיפוש (Яндекс.Поиск), יאנדקס. שוק (Яндекс.Маркет), המהווה שירות מסחר אלקטרוני, יאנדקס. תמונות (Яндекс.Картинки), יאנדקס. דואר (Яндекс.Почта), שירות האי-מייל של יאנדקס, יאנדקס. מפות (Яндекс.Карты), יאנדקס. חדשות (Яндекс.Новости), יאנדקס. תחזית (Яндекс.Погода) ועוד. יאנדקס תופסת נתח של למעלה משני שלישים מסך הכל החיפושים בשפה הרוסית.
מטה החברה נמצא בבניין בן 7 קומות ברחוב לב טולסטוי 16 במוסקבה. חוץ ממנו ליאנדקס 12 סניפים ברוסיה ובעבר גם כללה משרדים באודסה ובקייב שבאוקראינה.
היסטוריה.
ב-1988, איש העסקים ומתכנת התוכנה, ארקדי וולוז', התעניין בהקמת מנוע חיפוש בכתב הקירילי ויחד עם מומחה המחשבים ארקדי בורקובסקי הם הקימו את חברת "ארקדיה" ב-1989, עם חקיקת חוק העסקים הפרטיים שהתיר לראשונה רכוש פרטי ברוסיה. ב-1993 ארקדיה התאחדה עם חברת התוכנה הרוסית CompTek, שבה עבד באותה עת חברו לכיתה של וולוז', איש התוכנה איליה סגלוביץ'. באותה שנה הוקמה תוכנת למנוע חיפוש בדיסק הקשיח של המחשב, בשיתוף פעולה עם המכון לבעיות העברת מידע ע"ש אלכסנדר חרקביץ' של האקדמיה הרוסית למדעים. באותה שנה הקימה CompTek את המילון המקוון הקירילי הראשון ומנוע חיפוש בעל קידוד קירילי וב-1994 הוקמה אנציקלופדיה מקוונת תנ"כית בשפה הרוסית. כאשר ב-1995 הוחלט להקים מנוע חיפוש כלל רוסי, הוא התמקד רק בכמה אזורים ורק לאחר מכן הפך למנוע החיפוש הנפוץ ביותר באינטרנט הרוסי. רשמית, מנוע החיפוש Yandex.Ru נרשם ב-23 בספטמבר 1997, בתערוכת Softool, תערוכת טכנולוגיית מידע חד-שנתית ברוסיה.
בשנת 2000 הוקמה חברת המניות יאנדקס, כמפעילת מנוע החיפוש, והורחבו שירותי יאנדקס. לאורך העשור הראשון של המאה ה-21 התרחב שוק האינטרנט הרוסי בהתמדה, וכך גם יאנדקס וב-2011 הונפקה לראשונה בנאסד"ק.
ביוני 2008 ועד 2012 החברה הפעילה גם את מעבדות יאנדקס (Yandex Labs) בקליפורניה שבארצות הברית.
בשנת 2013 החברה העבירה ל-UCoz את הכלי שלה לבניית אתרים ללא תשלום במזומן.
פעילות בישראל.
בשנת 2010 השקיעה לראשונה בישראל, בחברת הסטרטאפ face.com. במרץ 2014 החליטה החברה על פתיחת מרכז פיתוח בישראל, זאת לאחר שרכשה את חברת הסטארט אפ הישראלית, KitLocate. במאי 2014, הודיעה החברה על השקעה של 4.1 מיליון דולר בחברת הסטארטאפ הישראלית SalesPredict של ד"ר קירה רדינסקי. בספטמבר 2018 שירות המוזיקה יאנדקס. מוזיקה נכנס לשוק הישראלי והחל להציע שירים ורצועות בעברית. בדצמבר 2018 נכנסה יאנדקס לתחרות על שוק המוניות והשיקה את שירות יאנגו ומפעילה דרכו את שירות יאנדקס. טקסי שבשלב הראשון פועל באזור גוש דן ובאשדוד.
אזור התעשייה סגולה
אזור תעשייה סגולה
כתובת מלכותית מואבית
כתובת מלכותית מואבית הוא כינויה של כתובת מואבית, בה מספר מלך מואב על כיבוש בני עמון, שבייתם של אסירים רבים, בניית שער, ארמון מלך ומכרה בעזרת האסירים העמונים. הכתובת היא ככל הנראה כתובת ניצחון, ודומה בסגנונה לכתובת אזתוד. הכתובת חקוקה על עמוד בזלת מתומן שבור. מן הכתובת שרדו רק שבע שורות, החקוקות על שלוש מתוך שמונה הצלעות. הכתובת לא נמצאה בחפירה מסודרת ומקורה לא ידוע, אך לפי תוכנה היא ממואב. הכתובת מוצגת כיום בתערוכת הקבע של מוזיאון ישראל.
החוקר שמואל אחיטוב פענח ופירש את הכתובת, והוא סבור כי אינה זיוף. על פי ניתוח הכתב הוא תיארך את הכתובת לאמצע או לסוף המאה השמינית לפני הספירה. הוא משער כי הכתובת נכתבה בתקופה שבין סוף שלטונו של ירבעם השני, מלך ישראל, אשר השתלט מחדש על עבר הירדן, למסע תגלת-פלאסר השלישי, מלך אשור. מניתוח זה עולה כי הכתובת מאוחרת לכתובת מישע.
הכתובת.
תעתיק הכתובת והניקוד מובא לפי שמואל אחיטוב. הניקוד נועד להקל את הקריאה על הקורא הרגיל לניקוד המקרא, ולא לשקף את ההגיה המקורית.
סאות'האמפטון
ינדקס
פרשנדתא
דלפון
אספתא
פורתא
אדליא
ארידתא
פרמשתא
אריסי
ארידי
ויזתא
המכללה האקדמית תל-חי