קווין חוזר לבית הספר ומוצא שהוא נשרף. הבלש הממונה כל החקירה הוא לוביק (מגולם על ידי ג'יימס טולקין) והלה לוקח את קווין לביתה של ג'ולי כדי לאתר אותה. ג'ולי מתקשרת לביתה וקווין עונה. היא מספרת לו את חשיבותו של המפתח אותו טעה לחשוב שהוא סינתיסייזר יפני ואומרת לו לשמור עליו, אך לוביק רוצה להחרים אותו בחשדו שהוא ציוד גנוב ועוזב את ביתה לחנות המוזיקה. המכשפה אווילין לוכדת את קווין וחוקרת אותו באמצעות קולר לקריאת מחשבות ומתחילה לרדוף אחרי לוביק.
ג'ולי פוגשת בקווין ומסירה ממנו את הקולר וממהרת לחנות המוזיקה, לשם הלך לוביק כדי לקחת את המפתח. המכשפה אווילין מגיעה לשם אף היא וקרב מתחולל. ג'ולי מצליחה להשיג את המפתח ומתחבאת איתו בחדר האחורי של החנות. המכשפה אווילין מתחפשת לאימה המתה של ג'ולי ומפתה אותה לצאת ממקום מחבואה ולוקחת ממנה את המפתח. עם הידיעה שהמפתח בהישג ידו, מגיע סקלטור לכדור הארץ. הי-מן מצליח להשיב את המפתח לידיו אך סקלטור יורה ברקים ופוצע את ג'ולי. הי-מן נכנע כדי שסקלטור יחוס על חבריו וחוזר לטירת גולגולת בתור עבדו של סקלטור.
באיטרניה, הי-מן נכבל לרצפה על ידי חייליו של סקלטור בחדר הכס של הטירה. סקלטור מודיע לו שכל איטרניה יחזו בו כורע ברך בפניו ובו אז הוא ימית אותו. ברוח מרד פתאומית, צוחק הי-מן ומודיע לסקלטור שהוא לעולם לא יכרע ברך לפניו. סקלטור הזועם מורה לעושה דברו לענות את הי-מן בהצלפות שוט-לייזר. הי-מן החבול והשבור צופה בעין הגדולה של טירת גולגולת נפתחת ובסקלטור סופג ממנה את הכוחות של היקום. סקלטור בטוח כי כעת הוא שליט היקום ומורה להי-מן בשנית לכרוע בפניו ברך. הי-מן מסרב שוב וסקלטור מדגים בפניו את כוחותיו החדשים כדי לשכנעו.
בינתיים, בכדור הארץ, גווילדור מצליח להרכיב מפתח נוסף ממקלדת מחשב וציוד איטרני שהשיג מאיש-שריון וטילדה. קווין המוזיקאי הצליח לשנן את הטונים שהפיק המפתח ומשחזר אותם. המפתח המאולתר לוקח אותם בחזרה לאיטרניה ולתוך טירת גולגולת בצירוף לוביק. סקלטור מצווה שהם יושמדו ובטעות משחרר את הי-מן משלשלאותיו. הי-מן מביס רבים מפקודיו של סקלטור ומצליח להשיג את החרב של טירת גולגולת. החרב מעניקה להי-מן כוחות והוא נלחם בסקלטור. הוא משמיד את מטהו וסקלטור מאבד את כוחותיו החדשים. ביאושו, שולף סקלטור את חרבו, אך הוא לא מהווה תחרות להי-מן, שמפיל אותו למי החפיר שמסביב לטירה.
המכשפה של הטירה מרפאת את ג'ולי והשער נפתח כדי שבני האדם יחזרו לכדור הארץ. לוביק שמתקבל באיטרניה כגיבור, מחליט להישאר. ג'ולי מתעוררת ומגלה כי היא שבה לבוקר בו הוריה נהרגו בהתרסקות מטוס והיא משכנעת אותם לא לעלות על טיסת המוות. היא נפגשת עם קווין וזה מאשר לה כי הם אכן עברו יחד את החוויה וזה לא היה רק חלום. הוא מחזיק בידיו מתנה קטנה מאיטרניה: גולה קטנה וכחולה ובה הולוגרמה של הי-מן העומד מול טירת גולגולת.
לאחר כתוביות הסרט, רואים את סקלטור מרים את ראשו מתוך החפיר אליו נפל ואומר "אני עוד אשוב".
ביקורת.
הסרט קיבל ביקורות שליליות מאוד. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 18%, המבוססת על ידי 17 מבקרים.
הופ אמרסון
הופ אמרסון (באנגלית: Hope Emerson; 29 באוקטובר 1897 - 25 באפריל 1960) הייתה שחקנית אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1950 על הופעתה בסרט "נעולה".
ביוגרפיה.
אמרסון נולדה בעיר האוורדן שבמדינת איווה. לאחר שסיימה את לימודייה נסעה לניו יורק כדי להשתתף כשחקנית חובבת במופעי וודוויל. ערכה את הופעת הבכורה שלה כשחקנית בשנת 1930 בהפקת תיאטרון של נורמן בל גדס. היא התגלתה בתפקידי משנה בסרטים "צלע האדם" ו"זעקת העיר".
בשנת 1950 הייתה אמרסון מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד הסוהרת הסדיסטית אוולין הרפר בדרמת כותלי הכלא של ג'ון קרומוול "נעולה".
אמרסון המשיכה לשחק בתפקידי משנה גם במערבון של ויליאם ולמן "נשים בכיוון מערב" ובסדרות הטלוויזיה "פיטר גאן" בתור הזמרת והפסנתרנית "אמא" ו"המופע של דניס אוקיפי".
אמרסון מעולם לא נישאה ולא הביאה ילדים, היא נפטרה ממחלת כבד ב-25 באפריל 1960 בהוליווד כשהיא בת 62. היא נקברה ב"בית הקברות גרייס היל" שבעיר הולדתה.
פרובסקיט
פֶּרוֹבְסקיט (Perovskite) הוא שמו של המינרל קלציום טיטנאט, בעל הנוסחה CaTiO3. תא יחידה של פרובסקיט כולל אטום סידן, אטום טיטניום ושלושה אטומי חמצן.
רקע.
המינרל התגלה בהרי אורל שברוסיה על ידי גוסטב רוז (Gustav Rose) בשנת 1839 והוא נקרא על שם המינרלוג הרוסי לב פרובסקי (Lev Perovski, 1792-1856).
המבנה הגבישי של הפרובסקיט פוענח על ידי גולדשמידט (Goldshmidt) בשנת 1926, ובהמשך פורסם המבנה המבוסס על קריסטלוגרפיה בקרני רנטגן של החומר באריום טיטנאט בעל מבנה כמעט זהה, על ידי הקריסטלוגרפית האירית הלן מגאו.
הפרובסקיט הפך לשם עבור משפחה גדולה של חומרים בעלי מבנה גבישי דומה. חומרים רבים במשפחה זו מאופיינים במבנה אלקטרוני מורכב, הכולל רגישות גבוהה של התכונות האלקטרוניות לשינויים קטנים במבנה הגבישי של החומר, וצימודים שונים בין האלקטרונים לבין עצמם. תכונות אלה מקנות לחומרים הללו שפע של תכונות המהוות מוקד למאמצי מחקר המופנים להבנת המדע הבסיסי שמאחוריהן כמו גם יצירת יישומים טכנולוגיים.
מבנה הפרובסקיט.
הנוסחה הכללית של מבנה הפרובסקיט היא ABX3, כאשר A ו-B מסמנים קטיונים בעלי גדלים שונים מאוד, ו-X מסמן אניון הקשור לשניהם - בדרך כלל חמצן. אטומי A גדולים יותר מאטומי B, הנמצאים במרכז תא היחידה.
במבנה הקובי האידיאלי, הקטיון הקטן יותר B הוא בעל מספר קואורדינציה של 6, והוא מוקף על ידי אוקטהדרון של אניוני X. הקטיון הגדול יותר A הוא בעל מספר קואורדינציה של 12.
דייוויד סינקלייר
דייוויד אנדרו סינקלייר (באנגלית: David Andrew Sinclair, נולד ב-26 ביוני 1969) הוא ביולוג וגנטיקאי אוסטרלי - אמריקאי, ממוצא יהודי. משמש כפרופסור לגנטיקה וביולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. מהידועים בחוקרי ההזדקנות והארכת תוחלת חייו של האדם.
קורות חיים.
סינקלייר נולד בסיינט אייבס ("St. Ives"), פרבר של סידני, אוסטרליה. סבתו ורה, הונגריה במוצאה, ילדה את אביו בהיותה בת 15 בלבד. ב-1956 ברחה עם בנה, ממולדתם, לאוסטרליה, בעקבות כישלון המרד ההונגרי כנגד הסובייטים. אביו של סינקלייר שינה את שם המשפחה, מ-Szigeti ל-סינקלייר.
סינקלייר הוא בוגר אוניברסיטת ניו סאות' וויילס שבסידני, במדעים, בהצטיינות. גם את הדוקטורט שלו בגנטיקה מולקולרית, הוא סיים באוניברסיטה זו, ב-1995. מכהן באוניברסיטת ניו סאות' וויילס עד היום (2014), כפרופסור במחלקה לפיזיולוגיה ופרמקולוגיה, בנוסף לעבודתו בהרווארד. את הפוסט דוקטורט שלו הוא עשה ב-MIT, שם היה החל מ-1995 תלמידו של לאונרד גוארנטה ("Leonard Guarente") וגילה יחד עמו את אחד מגורמי ההזדקנות בשמרים. החל מ-1999 הוא חוקר, ומרצה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד והחל מ-2008 הוא מכהן שם כפרופסור מן המניין.
המעבדה של סינקלייר מתמקדת בחקר ההשפעה של החלבון סירטואין ("Sirtuin") על ההזדקנות והמחלות הקשורות בה, כגון ניוון המוח, התדרדרות יכולת הלמידה והזיכרון, מחלת הסרטן ועוד. בקשר ישיר לכך, סינקלייר חוקר גם את השפעתו של החומר רסברטרול ("resveratrol"), אשר נטען כי הוא מעכב הזדקנות, על הסירטואין.
סינקלייר הקים יחד עם שותפים נוספים כמה חברות ביוטכנולוגיות, המתמקדות בניסיון למצוא תרופה להזדקנות. כמו כן, היה אחד ממייסדי כתב העת "אייג'ינג" ("Aging"), בו הוא מכהן גם נכון ל-2014, כאחד משלושת העורכים הראשיים. בין החברות הביוטכנולוגיות שהוא היה ממייסדיהן, לפחות שלוש נסחרות כיום (2014) בנאסד"ק: "Sirtris Pharmaceuticals" ,"OvaScience" ,"Genocea Biosciences". החברה האחרונה, סירטריס, שנוסדה ב-2004 נרכשה ב-2008 ב-720 מיליון דולר על ידי חברת התרופות הבריטית הענקית גלקסו סמית' קליין (GlaxoSmithKline, GSK).
באפריל 2014 בחר בו ה"טיים מגזין", כאחד ממאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם.
הארכת תוחלת החיים הבריאים.
במאי 2014, בריאיון לטלוויזיה האוסטרלית ABC אמר סינקלייר: "מצאנו מולקולות, המאריכות את משך חייהם של עכברים למשל, בכ-20% עד 30%, וכעת השאלה איננה אם נוכל לעשות זאת גם בבני אדם, אלא רק מתי נוכל להגיע לכך... הסיבה לאריכות ימים זו היא שמחלות הזיקנה בעכברים אלה, סרטן, מחלות לב, אלצהיימר וכו', נדחות לגיל מאוחר יותר... בשנה האחרונה הצלחנו להראות היפוך של סימני זיקנה מסוימים, בתוך שבוע אחד בלבד מרגע שהוחל במתן התרופה... אנו מנסים כיום את המולקולות האלה על בני אדם בכל רחבי העולם ויש לנו סימנים ראשונים של השפעה חיובית, אף כי יעבור עוד זמן רב בטרם נוכל לדעת שאכן תוחלת החיים עלתה". ובהקשר אחרון זה, הוא הוסיף וגילה באותו ראיון, שהוא מנסה את הגלולה שלו על עצמו, מזה כעשר שנים כבר.
בראיון קודם הישווה סינקלייר את עכברי הניסוי שלו, לבני אדם בני 60, שלאחר קבלת התרופה במשך שבוע אחד בלבד, קיבלו שרירים של בני עשרים, העמידות שלהם לאינסולין ירדה דרמטית ועוד.
פרסים מדעיים.
זכה בעשרות פרסים מדעיים שונים בגין מחקריו, ביניהם:
ועוד.
דיויד סינקליר
דיויד סינקלייר
דייויד סינקליר
דייויד סינקלייר
החקיקה ברשות הפלסטינית