במהלך מבצע עמוד ענן ברצועת עזה, נוצר קונצנזוס רחב בקרב תושבי הנגב, בעד המבצע הצבאי, ורוב גדול של התושבים אף דרשו את הרחבתו והארכתו, והתנגדו להפסקת המבצע. פיינגלרנט היה בין המעטים מבין תושבי האזור, שהביעו דעה מתנגדת. הוא פרסם את עמדתו נגד המהלך הצבאי בוויכוחים בפורומים, ובעיתונות המקוונת.
פילמוגרפיה ומיצגים.
סרטים.
מטאדור המלחמה (2010) - מיצב קולנועי רב מסכי הנפרש על פני מספר חללים, מגולל יומן מסע לאורך קו הגבול עזה – ישראל במהלך מבצע עופרת יצוקה. זהו דיוקן אינטימי של אזור ספר פגיע המבקש להציג את פניה של ישראל ברגע של משבר. בד בבד הוא בוחן את תופעת תיירות המלחמה, נהירתם דרומה של ישראלים רבים מכל גוני הקשת הישראלית, על מנת לצפות בעזה המופגזת. יוצרי הסרט מצביעים על שברים וסדקים בחברה הישראלית, המחברת בין כח צבאי לאמונות משיחיות. אקסטזת המלחמה ושכרון הכח המלווה אותם משולים למופע הראווה של הקורידה מלחמת השוורים – זירת המאבק האכזרית בין חיים למוות. הוצג במוזיאון פתח תקווה לאמנות, הגלריה האוניברסיטאית תל אביב.
יומן של ברזילאי (2013) - מופע יחיד, על במה ומסך, המגולל מסע חיפוש זהות ומשמעות של יוצר קולנוע, בעקבות מות אביו. עולמו הישראלי ציוני קיבוצי נחרך באחת והוא יוצא לעבר עולם הגלות ממנו באו וברחו הוריו והורי הוריו. במסעו הוא נודד בין עיירות יהודיות קטנות בערבות אוקראינה, אודסה, ריו דה ז'ניירו וסאו פאולו שבברזיל ועד לברור חיל, קיבוץ בנגב. מסע שמתרחש במציאות ובזיכרון מופשט בו זמנית, ששולטים בו פנטזיה ומפגשי רפאים מהעבר והגלות היהודית של מזרח אירופה וברזיל. במהלך המסע הוא מבקש לחדור לתוך עומק היחסים המורכבים שלו עם אביו סבו ובנו ודרכם לנפשו שלו. נבחר לפסטיבל המונודרמות - מרכז הבמה ז'ראר בכר בשיתוף פסטיבל ישראל והוצג בפסטיבל קולנוע דרום 2013 ובכנס ישראל-שדרות לחברה 2013. בסיום ההצגה בכנס התקיימה שיחה על המופע עם הפרופסור אמנון רז-קרקוצקין.
תיאטרון מיקרו
תיאטרון מיקרו הוא תיאטרון ישראלי הפועל בירושלים. נוסד על ידי הבמאית אירינה גורליק, המשמשת כמנהלת האמנותית של התיאטרון. רפרטואר התיאטרון המבוסס בחלקו הארי על מחזאות מקורית ועיבודים מקוריים ליצירות ספרותיות קלאסיות ומודרניות המתייחסות לישראליות ולתרבות היהודית.
היסטוריה.
התיאטרון החל את דרכו בשנת 1994 כסטודיו למשחק שייסדה אירינה גורליק, לאחר שעלתה לישראל מברית המועצות לשעבר. הסטודיו המשיך את מסורת התיאטרון הרוסי, ברוח עבודתם של קונסטנטין סטניסלבסקי וולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו. במהלך השנים התפתח הסטודיו לכדי קבוצת תיאטרון מקצועית. בשנת 2004 הוכר תיאטרון מיקרו כתיאטרון מקצועי בישראל על ידי מינהל התרבות.
החל משנת 2004 ועד קיץ 2014 הציג התיאטרון דרך קבע באולם הקטן של תיאטרון החאן בירושלים.
באפריל 2018 היה התיאטרון בסכנת סגירה עקב מחסור בתקציב, אך לבסוף גויס תקציב להמשך פעילותו.
פעילות.
גורליק, מייסדת התיאטרון, שימשה כמנהלת האמנותית מיום היווסדו ועד שנת 2021, ועיבדה וביימה לאורך התקופה הזאת הצגות רבות. לצידה פועל צוות מקצועי הכולל להקת שחקנים קבועה, במאים קבועים, מעצבי תפאורה, כוריאוגרפית ומתרגם. הצגותיו הבולטות של התיאטרון כוללות עיבודים מקוריים ליצירות מופת מהספרות הישראלית והעולמית: "יוסף ואחיו" מאת תומאס מאן; "שונאים - סיפור אהבה" מאת יצחק בשביס-זינגר; "כימים אחדים" מאת מאיר שלו. לצד אלה, מעלה התיאטרון גם מחזות נודעים, המוכרים פחות לצופה הישראלי. כך הוצגו "יום נפלא ללב שבור" מאת טנסי ויליאמס, והמחזה "שוזס ובז'יז'ינה" מאת חנוך לוין, אשר הועלה לראשונה בתיאטרון מיקרו.
מאז שנת 2017, פנה התיאטרון לכיוון אמנותי עכשווי - במסגרת זאת התחיל לעבוד התיאטרון עם המחזאי הישראלי רועי מליח רשף ועם הכוריאוגרפית מרים אנגל, אשר יצרו ושילבו בחלק יצירות התיאטרון אלמנטים מתחום האבסטרקט והתנועה.
החל מעונת 15–2014 מציג התיאטרון באולם שנבנה במיוחד בשבילו בתיאטרון ירושלים. פרט לאולם החדש, נבנתה בצמוד לתיאטרון גם קומה נוספת של משרדים, לשימוש הנהלת התיאטרון. בכך זכה תיאטרון מיקרו לבית משלו ולהכרה ברורה בחשיבותו התרבותית וערכו האומנותי. כמנכ"ל התיאטרון משנת 2015, משמש יוסי זינגר.
בסוף שנת 2021 פרשה אירנה גורליק מתפקידה כמנהלת האמנותית ואותה החליף יפים ריננברג, במאי תיאטרון, שחקן, מתרגם וכותב שהיה חלק עוד מהסטודיו לתיאטרון שהוקם בשנת 1994.
עם המעבר לאולם בתיאטרון ירושלים, החל תיאטרון מיקרו לקלוט שחקנים חדשים מבוגרי הסטודיו ע"ש ניסן נתיב בירושלים. וכיום חלק נכבד משחקני התיאטרון הם בוגרי הסטודיו.
הלוגו ושם התיאטרון.
המילה "מיקרו" המשמשת כשם התיאטרון מאויתת בלוגו "MIKRO", שלא על פי הכתיב המקובל באנגלית - "MICRO". הסיבה היא כי הלוגו עוצב כך שיידמה לכתיב ברוסית, בה מאויתת המילה עם האות "K". התיאטרון נושא את שמו של "תיאטרון מיקרו" מיסודו של לב גורליק, אביה של מייסדת התיאטרון. גורליק ייסד תיאטרון קומי בעיר סראטוב שברוסיה.
רחובות הנהר
רחובות הנהר הוא סידור תפילה על פי שיטת רבי שלום שרעבי (הרש"ש). הסידור נערך על ידי הרב בניהו שמואלי, ראש ישיבת נהר שלום, יחד עם רבנים ותלמידים נוספים מהישיבה. הסידור נערך במעבד תמלילים ויצא בחלקים רבים על פי התפילות השונות לימי החול, שבתות ומועדים.
היסטוריה.
הסידורים הראשונים על פי שיטת הרב שרעבי, נכתבו בכתב יד, על אף מהפכת הדפוס. הסיבה הייתה שבסידורים יש שימוש בתווים שלא היו בשימוש בבתי הדפוס, כגון חצאי אותיות, אותיות הפוכות, אותיות בתוך אותיות ועוד. גם העימוד של הסידור היה מורכב בדפוס, מכיוון שהעימוד היווה חלק מהותי לא פחות מהטקסט בהבנת הסידור. בסידור המודפס הראשון, שהודפס בשנת תר"ע (1909) היו טעויות שנבעו מרוחב לב של המדפיס: המדפיס עבר על אותיות שבורות (שכאמור היו מכוונות) ותיקן אותן אחת לאחת; למשל, ניתן לראות זאת בסידור הנדפס בעיקר באות א' שבמילה 'צבאות' שאמורה להיות חצויה, אך הושלמה באופן מלאכותי.
שם הסידור.
רחובות הנהר הוא שם ספרו של הרב שרעבי, והסידור קרוי על שם הספר. הביטוי "רחובות הנהר" מוזכר בספר בראשית בתור מקומו של שאול, אחד המלכים שמלכו בארץ אדום . על פי תורת הקבלה, בפסוקים אלו רמוזים התהליכים שקדמו לבריאת העולם ומכונים "מיתת המלכים".
מבנה הסידור.
הסידור מתחיל בדרך כלל בהקדמה לנושא הסידור, תוך סקירת המקורות התאורטיים שקדמו לסידור, כמו שער הכוונות, פרי עץ חיים ונהר שלום. בחלק זה ניתן להבין חלק קטן משיקולי העריכה של הסידור ואת ההתלבטויות שעמדו בפני העורכים בבואם לערוך את הספר. לאחר מכן, מתחיל השלב המעשי של הסידור. לעיתים בסוף הסידור מופיעות הערות שוליים שהיו ארוכות מכדי להיכנס לגוף הספר.
המעבר למעבד תמלילים.
המעבר מדפוס או כתב יד למעבד תמלילים איפשר לחזור על תפילות דומות פעמים רבות. בסידור הנדפס חלק שבת לדוגמה, מופיעה תפילת העמידה פעם אחת כאשר השינויים שבין תפילת ערבית, שחרית, מוסף ומנחה מופיעים בנפרד מגוף התפילה. שימוש בסידור הנדפס מצריך את המתפלל לדפדף למקומות שונים בסידור, וכך גם בכתב היד. המעבר למעבד תמלילים איפשר להכניס את השינויים בין התפילות בגוף התפילה, דבר שמאפשר למתפלל לקרוא את כל התפילה כסדרה. החסרון בשיטה זו הוא בכמות הגדולה של הסידורים: בעוד שסידור כתב יד היר"א, למשל, מכיל 4 כרכים שמספקים את כל מה שצריך המתפלל במשך השנה, כאן יש צורך בכ-25 כרכים על מנת לכסות את מגוון התפילות.
מקורות הסידור.
הסידור נערך על בסיס סידורים שונים, כמו סידור הרש"ש הנדפס, סידור כתב יד היר"א, סידור כתב יד הרב סלמאן אליהו, וכתבי יד נוספים. בנוסף, התייעץ הרב בניהו שמואלי עם הרב יצחק כדורי לגבי סוגיות והכרעות שעלו על הפרק וכמו כן, מביא פעמים רבות "מעשה רב" מהרב מרדכי שרעבי על מנת להכריע מחלוקות ולפסוק הלכה. לדוגמה, בסידור חנוכה, מהדורה חמישית, תשע"ב, עמוד כו, שם מביא הרב בניהו שמואלי הוכחה לכך שיש להדליק נר חנוכה מיד לאחר הברכה הראשונה וטרם הברכה השנייה, ממנהג רבו הרב מרדכי שרעבי; הכרעה זו משפיעה בצורה ישירה על עריכת הסידור, מכיוון שבזמן בו מדליקים את החנוכיה בפועל יש לכוון את כוונות סיום הברכה של הדלקת נר חנוכה, בעוד אם מדליקים לאחר סיום כל הברכות, יש "להדביק" את הכוונה לאחר סיום כל הברכות.
יוסף אנגל
פרדיננד דוויד
פרדיננד דוויד (בגרמנית: Ferdinand David 19 ביוני 1810 - 18 ביולי 1873) היה כנר וירטואוז ומלחין גרמני.
חייו.
דוויד נולד באותו בית בהמבורג שם נולד פליקס מנדלסון שנה קודם לכן. דוויד גדל כיהודי אך בהמשך המיר את דתו לנצרות. אחותו לואיז (1811-1850) ניגנה בפסנתר והשניים נחשבו לילדי פלא. פרדיננד היה תלמידם של לואי שפור (כינור) ומוריץ האופטמן (תאוריה) בשנים 1823-4. בשנתיים שלאחר סיום לימודיו הופיעו הוא ולואיז בקופנהגן, לייפציג, דרזדן וברלין. בשנת 1826 היה לכנר בתיאטרון המלכותי של ברלין והתיידד עם מנדלסון והרבה לנגן מוזיקה קאמרית עמו ועם האחים ריץ, יוליוס ואדוארד.. ב-1829 היה לכנר הראשון ברביעיית מיתרים בדוֹרְפּאט שבאסטוניה ויצא למסעות קונצרטים בריגה, סנקט פטרבורג ומוסקבה. ב-1835 היה לקונצרטמייסטר בתזמורת הגוונדהאוס בלייפציג וב-1843 התמנה לפרופסור לכינור בקונסרבטוריון של לייפציג בניהולו של מנדלסון, משרה בה התמיד עד סוף חייו. במקביל גם ניצח על תזמורת התיאטרון העירוני ופיקח על המוזיקה הכנסייתית בלייפציג והיה לדמות חשובה בחוגי המוזיקה של העיר.