המידע החשאי הראשון שהועבר מארגנטינה לגרמניה עסק בכספים, ארגון הרשת הדרום אמריקאית, פוליטיקה ארגנטינאית והקמת מערכת בלדרים בין ארגנטינה לספרד באמצעות אנשי צוות על סיפונן של ספינות סוחר ספרדיות. לאחר שהרשת נכנסה לפעולה מלאה, נפח התעבורה גדל עד כדי חמש עשרה הודעות ביום. בינואר 1944 עצרה ממשלת ארגנטינה מספר סוכנים גרמנים וספרדים, ובקר ופרנצ'וק נאלצו להסתתר. התקשורת בין ארגנטינה לגרמניה הופסקה למשך כחודש. כשהתקשורת הוקמה מחדש, ביקש בקר מברלין ציוד רדיו, כסף וחומרי דיו סתרים. כדי לספק לבקר את צרכיו להקמת הרשת מחדש תכנן המודיעין הגרמני מבצע נוסף בשם "מבצע ג'ול", שבמסגרתו יחודש הציוד לחידוש הרשת של בקר בדרום אמריקה, אבל תוכנן גם ניסיון להקים תחנות רדיו חשאיות נוספות במקסיקו, ארצות הברית ומרכז אמריקה, שיעבירו מידע לגרמניה באמצעות הרשת הדרום אמריקאית של בקר.
התכנון היה ששני סוכנים בשם האנסן (ש.ק. Cojiba ) ושרואל (ש.ק. Valiente ) יספקו את האספקה לבואנוס איירס באמצעות ספינה, ולאחר מכן היה עליהם להפליג למקסיקו, שם הם תוכננו לבנות משדר לתקשורת עם תחנת השליטה בארגנטינה. ממקסיקו, על שרואל היה להמשיך לדרום מערב ארצות הברית. בארצות הברית הוא היה אמור למצוא עבודה במפעל לייצור אמצעי מלחמה ולשלח את המידע שייאסף להאנסן במקסיקו. בנוסף, שרואל והאנסן היו אמורים לגייס סוכנים חדשים להרחבת הרשת למדינות מרכז אמריקה. המודיעין הנגדי של בעלות הברית ידע על תוכנית המבצע באמצעות יירוטי תשדורות, ולכן באוגוסט 1944, זמן קצר לאחר הגעת האנסן ושרואל לארגנטינה, נעצרו רוב הסוכנים הגרמנים על ידי השלטונות הארגנטינאיים, דבר שהביא לסיימו של מבצע בוליבר לצמיתות כולל כל פעילות ריגול האפקטיבית של מחלקה VID 4. הגרמנים שהצליחו להימלט מארגנטינה המשיכו לבצע פעולות ריגול מינוריות באמריקה הלטינית עד סוף מלחמת העולם השנייה בשנת 1945, אך מעולם לא חזרה כמות תעבורת הרדיו החשאית לרמה הקודמת.
הערכה.
מפקד יחידת מודיעין האותות ויירוט תשדורות הרדיו בצי האמריקאי בדרום אמריקה LT Jones, שהיה גם ראש המבצע לפענוח התשדורות והצפנים של משמר החופים של ארצות הברית בדרום אמריקה, כתב הערכה אודות המאמץ של מודיעין האותות של בעלות הברית כנגד מבצע בוליבר ב-1944. הוא ציין שסוג המידע שהעבירו סוכני האויב היה תלוי במידה רבה במה שבאקראי היה זמין להם, באזורי פעילותם. סוכני בוליבר הצליחו לספק דיווחים על תנועות הספנות המסחריות ועל התפתחויות פוליטיות מקומיות. להערכתו דיווחים אלה היו שימושיים יותר לבעלות הברית מאשר לגרמנים, כי הם חשפו את זהותם של משתפי הפעולה במדינות דרום אמריקה עם הנאצים. כולל את שר הימייה ארגנטינאי לשעבר ומפקד חיל האוויר של פרגוואי. בעלות הברית גם הצליחו להשיג מתעבורת הרשת החשאית את פרטי התכנון של מהפכת 20 בדצמבר 1943 בבוליביה ומהפכה נוספת בצ'ילה שנגדעה לפני שפרצה.
בתחילת 1946, כאשר מחלקת המדינה הכינה תיק משפטי כנגד ממשלת חואן דומינגו פרון בארגנטינה בנוגע לתמיכתה במדינות הציר שפעלו כנגד בעלות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה, מחלקת המדינה ביקשה רשות להשתמש במידע חשאי שנאסף במבצע בוליבר, שיורט על ידי המודיעין הנגדי של בעלות הברית, כחלק מהראיות שלה. חיל הים של ארצות הברית, שהיה אחראי על הריגול הנגדי של בעלות הברית בדרום אמריקה במהלך מלחמת העולם השנייה, סירב לתת אישור גורף לשימוש שכזה. אך לאור פשרה שהושגה, נעשה שימוש במידע מהתקשורת החשאית שהתמזג עם מידע ממקורות אחרים. זו הייתה תרומתו האחרונה של מבצע בוליבר למאמץ המלחמתי של בעלות הברית.
Here We Are (שיר)
Here We Are (בעברית: הנה אנחנו) הוא שיר של הזמרת הקובנית-אמריקאית גלוריה אסטפן אשר הופץ בדצמבר 1989 בארצות הברית ובשאר העולם במהלך 1990. השיר יצא כסינגל השלישי מאלבום הבכורה של אסטפן, "Cuts Both Ways". השיר הופץ כבי-סייד ביחד עם גרסת כיסוי לשיר "Don't Let the Sun Catch You Crying" של אלטון ג'ון ברחבי אירופה ומאוחר יותר גרסת כיסוי הופיעה גם באלבום, "Hold Me, Thrill Me, Kiss Me". לשיר הופצה גם גרסה פורטוגזית בשם "Toda Pra Você", שנכללה מאוחר יותר גם באלבום האוסף, "Éxitos de Gloria Estefan" ובגרסה הפורטוגזית של אלבום הבכורה. בשנת 2019 אסטפן העלתה לחשבון היוטיוב שלה גרסה נוספת של השיר בספרדית בשם "Tu y Yo" ("אתה ואני") לרגל 30 שנה לצאת השיר. גרסה זו נכללה גם באלבום, "Brazil305". הזמרת סלין דיון עשתה גרסת כיסוי לשיר בספיישל הטלוויזיוני, "All The Way Concert".
הצלחה מסחרית.
בארצות הברית השיר זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-6 במצעד האמריקאי ובכך הפך לשיר התשיעי של אסטפן להיכנס לעשירייה העליונה במצעד. בנוסף השיר הגיע למקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים שם נשאר במשך 5 שבועות. בנוסף השיר זכה להצלחה גם בקנדה, יפן ואוסטרליה כאשר נכנס לכל המצעדים של אותם מדינות לעשרים העליונים. באירופה זכה להצלחה פחותה כאשר במצעד האירופאי הכללי השיר הגיע למקום ה-55 בלבד.
נוקי וחברים
נוקי וחברים (באנגלית: Nouky and Friends) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בלגית לילדים, שבוימה על ידי ז'אן-כריסטוף קראפס ודייוויד דגנדה ונכתבה על ידי אלכסנדר רוורנד.
הסדרה שודרה במקור בין השנים 2006–2008. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2011 בערוץ הופ!. לסדרה הופקו 3 עונות הכוללות 78 פרקים באורך 5 דקות.
שיר הפתיחה והסיום של הסדרה בעברית בוצעו על ידי גיתית שובל.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחר שלושה חברים, פאקו, נוקי ולולה, אשר בכל פרק משחקים בבית ובחצר, ולומדים לעזור זה לזה.
דמויות ומדבבים.
הדיבוב העברי בוים על ידי גדי לוי, והופק על ידי רעות סמדר.
פיגוע הגרזן בבת עין
פיגוע הגרזן בבת עין היה פיגוע גרזן שהתרחש ב-2 באפריל 2009, בו נרצח שלמה נתיב בן ה-13 בידי מחבל פלסטיני תושב ח'ירבת סאפא בן 26.
תכנון הפיגוע.
המחבל בידי מוסא אברהים מוסא טיט, רכש גרזן כשבועיים לפני הפיגוע, והסתיר אותו בוואדי הסמוך לבת עין, ובבוקר הפיגוע אסף אותו ויצא לביצוע הפיגוע.
הפיגוע.
בצהרי יום חמישי ח' בניסן תשס"ט (2 באפריל 2009) בסמוך לשעה 12:00 חדר מוסא אברהים מוסא טיט מחבל פלסטיני מחופש ליהודי חרדי, ליישוב בת עין ותקף בגרזן שני נערים בהם שלמה נתיב שנרצח ויאיר גמליאל (בנו של עופר גמליאל ממחתרת בת עין) שנפצע באורח קל-בינוני.
כיתת הכוננות של היישוב ירתה לעבר המחבל, שלא נפגע והצליח להימלט. המחבל נעצר כשבועיים לאחר מכן, ב-16 באפריל, על ידי כוח של צה"ל מג"ב ושב"כ. בחקירתו בשב"כ הודה מוסא טיט בביצוע הפיגוע, ושחזר אותו בפני חוקריו. הוא הסגיר את כלי הרצח אשר שימש לביצוע הפיגוע ונותר מוסתר בזירה.
קרחון בהר
רחוב 155
רחוב 155 (באנגלית: 155th Street) הוא רחוב חוצה מזרח-מערב, המפריד בין שכונות הארלם לוושינגטון הייטס, ברובע מנהטן, ניו יורק. זהו הרחוב הצפוני ביותר מבין 155 רחובות חוצי העיר שהופיע בתוכנית חברי הוועדה משנת 1811, שהגדירה את רשת הרחובות הממוספרים במנהטן. הרחוב מורכב מ"קטע חשוב" המהווה עורק ראשי באזור, וכן "קטע משני" שבשימוש מופחת.
החלק ה"חשוב" של רחוב 155 מתחיל בווסט סייד שבריוור סייד דרייב , החוצה את רחוב ברודוויי, שדרת אמסטרדם ושדרת סט. ניקולס . בסט. ניקולס פלייס, השטח יורד בתלילות, ויוצר את הצוק של קוגן . רחוב 155 נישא על ויאדוקט רחוב 155 באורך 490 מטרים, נקודת ציון עירונית שנבנתה ב-1893, המשתפלת לכיוון נהר הארלם, ממשיכה אל גשר סכר מאקומבס , חוצה (אך לא מצטלבת) את הארלם ריבר דרייב . קטע נפרד, לא מחובר, של רחוב 155 עובר מתחת לווידוקט, ומחבר את שדרת ברדהורסט והארלם ריבר דרייב.
הרכבת התחתית של ניו יורק משרתת את החלק הגבוה של רחוב 155 ברחוב 155/סט. שדרת ניקולס על קו השדרה השמינית של ה-IND והחלק הנמוך ברחוב 155/שדרות פרדריק דאגלס על קו ה-IND Concourse.
נקודת אלמונד (אנטארקטיקה)
נקודת אלמונד (באנגלית: Almond Point; מילולית: נקודת השקד) היא לשון יבשה סלעית, בחצי האי טריניטי, בחלקו הצפוני ביותר של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה נמצאת באזור חוף דייוויס, והיא בולטת לתוך מפרץ שארקו.
נקודת אלמוד ממוקמת בין קרחון וייטקלאוד לבין קרחון מקניל.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנקודה.
לשון היבשה מופתה לראשונה בשנת 1948 על ידי סוקרים מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאו מבסיס מפרץ התיקווה.
מקור השם.
שמה של לשון היבשה ניתן לה בשנת 1948 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
זהו שם תיאורי - ללשון היבשה צורת שקד, "Almond" באנגלית.
לקריאה נוספת.
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, 1960, P 141
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 435
המועדון הספרותי
המועדון הספרותי (בערבית: المنتدى الأدبي, אל-מֻנְתַדַא אל-אַדַבִּי) היה ארגון צעירים ערבי-פלסטיני שפעל בפלשתינה (א"י) בתקופת השלטון הצבאי הבריטי ובראשיתו של המנדט הבריטי על ארץ ישראל. הוא הוקם בירושלים בנובמבר 1918, במקביל להקמת "המועדון הערבי" באותה העת. שניהם קמו כמסגרות לפעילות ערבית לאומית אנטי-ציונית.
"המועדון הספרותי" נשלט בידי משפחת נשאשיבי ופעל לקידום השפה והתרבות הערבית והערכים המוסלמיים. סיסמתו היתה: "בשם הערבים נחיה – ובשם הערבים נמות".