בשנת ה2020 הוציאה הלהקה את הסינגל "הפסיקו את המוזיקה", המזדהה עם מחאת בלפור המזוהה עם השמאל. בשיר מכנים הדוברים את ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו "המלך העירום שרכב על הנגיף", המשפט האחרון בשיר הוא "אם לא תקום להיות אזרח הם יעשו אותך נתין."
באלבום "החצר האחורית 2" יצא השיר "הפליט" העוסק ביחס למסתננים בלתי חוקים. הדוברים בשיר צועקים על הפליט בשנאה וקוראים לגרשו.
דבר מצחיק קרה
פהאד
פהאד הוא נגמ"ש אופני מתוצרת מצרים בהנעת 4X4.
הנגמ"ש מיוצר החל משנת 1986 וכ-1,400 ממנו נמצאים בשירות צבא מצרים.
בראשית שנות השמונים הזמין צבא מצרים בחברת החימוש הגרמנית הנשל-והרטכניק (Henschel-Wehrtechnik) את תכנונו של רכב קרבי משוריין לתנאי שטח מגוונים. הייצור החל בשנת 1985 במצרים במפעל "קאדר", סמוך לקהיר. השלדה היא של חברת מרצדס-בנץ.
הנגמ"ש נע על 4 גלגלים עטויים צמיגים בהנעת 4 על 4. הוא חמוש בדרך כלל ב-3 מקלעי 7.62 מ"מ, אך ניתן לחמשו גם בתותח אוטומטי 30 מ"מ רוסי מדגם 2A42 וכן בטילי נ"ט מדגמי 9M111 פאגוט ו-9M113 קונקורס. שריונו פשוט יחסית ומורכב מלוחות פלדה.
בנוסף לצבא מצרים, נמצא "פהאד" בשירות צבאות נוספים - כווית, בנגלדש, אלג'יריה, עומאן, סודאן וקונגו.
בעבר היה גם בשימוש הצבא העיראקי. נגמ"ש פהאד שחטפו מחבלים אסלאמיסטים היה מעורב במתקפת הטרור במפגש הגבולות ישראל-מצרים-רצועת עזה ב-5 באוגוסט 2012 והושמד על ידי צה"ל.
הדסה רלב&quot;ג
הדסה רלב"ג (נולדה באב תש"ו 1946) היא פעילה פוליטית חרדית.
ביוגרפיה.
רלב"ג נולדה באב תש"ו בישראל לשלום ושרה אפשטיין. אביה שלום היה המנהל של ישיבת מאה שערים.
נשואה לרב יצחק רלב"ג, חבר מועצת הרבנות הראשית ולשעבר יו"ר המועצה הדתית ירושלים.
הקימה את המכון להנדסה רפואית ומכשור רפואי בבית החולים הדסה עין כרם.
רלב"ג שימשה כחברת הנהלה בקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה ומשתייכת לחבר הנאמנים של המכללה להנדסה בירושלים. היא שימשה שתי קדנציות כחברה במועצת הכבלים והלוויין, תפקיד שאליו מונתה על ידי אהוד אולמרט והוארך בקדנציה נוספת על ידי דליה איציק ובקדנציה זאת נלחמה נגד החזרת ערוץ פלייבוי למסך.
בתשע"ג התפרסמה במגזין נשים מבית מקור ראשון ברשימת 20 הנשים החרדיות המשפיעות ביותר.
ילדיה.
בתה ציפורה נשואה לרב דוד לאו, הרב הראשי לישראל ולשעבר רב העיר מודיעין. בנה הרב מרדכי הוא דיין ובנה הרב אהרן הוא משיב בישיבת חברון.
שמלה שחורה קטנה
שמלה שחורה קטנה היא שמלה בעלת גזרה פשוטה ובצבע שחור, בעלת גזרה קצרה. שמלה זאת משמשת כבגד ערב ליציאה ואירועים שונים. שם זה ניתן גם לשמלות שחורות באורכים שונים. היסטוריונים של אופנה מייחסים את מקור השמלה לקוקו שאנל.
השמלה השחורה הקטנה מפורסמת, מכיוון שבשילוב אביזרי אופנה, היא מתאימה לשמש כבגד גנרי לכל שעות היום וכמעט לכל אירוע. בנוסף, אפשרי למצוא פריט לבוש זה במחיר נמוך ובכל גזרה, כמעט לכל גיל.
מילון אוקספורד מגדיר אותה: "בגד שחור פשוט לאישה, הנלבש ומתאים לאישה ברוב הנסיבות החברתיות הפורמליות". קרל לגרפלד אמר: "עם שמלה שחורה קטנה האישה אף פעם אינה פחות מדי לבושה או יותר מדי לבושה".
היסטוריה.
לפני שנות העשרים של המאה העשרים, לבוש שחור היה שמור לאבל, ולבישת שחור שלא למטרות אבל, נחשבה למעשה לא מקובל בזמנים אלו.
בשנת 1926 פרסמה קוקו שאנל ב"ווג אמריקה" תמונה של שמלה שחורה קצרה ופשוטה. השמלה הגיעה עד לשוק בצורה ישרה, ועוטרה בחיתוכים אלכסוניים. הכותבים ב"ווג" כינו את הדגם החדש "Channel's Ford", בהתייחסות לפורד מודל T.
אודרי הפבורן הפכה את השמלה השחורה הקטנה לפופולרית בתלבושתה בסרט "ארוחת בוקר בטיפאני".
השמלה השחורה הקטנה הייתה פשוטה ונגישה לנשים מכל המעמדות החברתיים, וב"ווג" אמרו כי LBD תהפוך ל"סוג של מדים לכל הנשים ובכל הסגנונות". גם הוליווד השפיעה על אימוץ השמלה השחורה הקטנה. בשיטת הטכניקולור, השמלה השחורה נראתה טוב יותר על המסך מאשר שמלות בצבעים.
השמלה השחורה הקטנה שימשה גם כמדים וגם כסמל לאישה מפתה ומסוכנת (דמות ה"פאם פאטאל").
עם הופעתו של ז'אנר הסרט האפל ("פילם נואר") בשנות הארבעים פרחה הדמות בתרבות הפופולרית. המאפיין המובהק של דמות הפאם פאטאל הוא נטייתה לנצל לרעה את היופי שלה כדי להפיל ברשת את הגיבור חסר האונים. הפאם פאטל לבשה לרוב שמלה שחורה קטנה. Mary Astor, Veronica Lake, Jane Greer, Barbara Stanwick, Joan Bennett, Lana Turner למשל, גילמו דמויות של "פאם פאטל" בקולנוע.
הופעת "המראה החדש" של כריסטיאן דיור לאחר מלחמת העולם השנייה והשמרנות המינית של שנות החמישים של המאה ה-20 החזירה לגדולתה את השמלה השחורה הקטנה. ב-1995 קלווין קליין ומיוציה פראדה כללו את השמלה השחורה כבסיס לתצוגות האופנה שלהם.
גרסאות מפורסמות.
שמלת הג'יבנשי שלבשה אודרי הפבורן בסרט "ארוחת בוקר בטיפני'ס", שעוצבה על ידי הוברט דה ז’יבנשי תרם את התקן ללובשות השמלות השחורות הקטנות המאובזרות בפנינים (המכונות "שחורה בסיסית"). השמלה קבעה שיא בשנת 2006, כאשר נמכרה במכירה פומבית עבור 410,000 יורו, פי שישה מהאומדן המקורי שלה.
בטי בופ, המבוססת על ה"איט גירל" של שנות ה-20, צוירה לראשונה כאשר היא לבושה בשמלה שחורה קטנה.
ווליס סימפסון, הדוכסית מווינדזור, הייתה ידועה בבעלותה על כמה וכמה שמלות שחורות קטנות, ואף דיברה שבחים על פריט הלבוש במילים: "כאשר שמלה שחורה קטנה היא נכונה, אין סיבה ללבוש בגד אחר".
אדית פיאף, הזמרת הצרפתית, נהגה להופיע בשמלות שחורות קצרות לאורך כל הקריירה שלה, בעקבות הרגל זה היא זכתה לכינוי "ציפור דרור קטנה ושחורה". אך למרות התגובות, פיאף העדיפה שהקהל יתמקד בשירתה ולא בהופעתה החיצונית.
ב"תקרית קובנט גרדן" הידועה לשמצה, פיטר במאי אופרה בלונדון את זמרת הסופרן, דבורה ויגט, מן האופרה, מכיוון שלא התאימה ללבוש "שמלת קוקטייל שחורה קטנה", והחליף אותה באן שואינוילמס, הרזה ממנה.
ידועות שמלות שחורות קטנות של שחקניות כמו: מוניקה ויטי ב"הלילה", אניטה אקברג ב"לה דולצ'ה ויטה", וז'אן מורו ב"יחסים מסוכנים".
דיאנה, הנסיכה מוויילס, לבשה שמלה שחורה קטנה, שכונתה "שמלת הנקמה", מאחר שהיא נלבשה מיד אחרי שהנסיך צ'ארלס התוודה על אהבתו לקמילה, דוכסית קורנוול.
כמו כן, בקולנוע ניתן לראות שמלות שחורות קטנות מפורסמות.
בפריז ב-2013, במרכז האמריקאי לאמנות ותרבות ע"ש מונה ביסמרק, הוצגה תערוכה של שמלות שחורות וקטנות.
סוזן דאוני
סוזן ניקול דאוני (לבית לוין; נולדה ב-6 בנובמבר 1973) היא מפיקת סרטים יהודייה-אמריקאית. עד לפברואר 2009 הייתה מנהלת מחלקת סרטי האימה ב-Dark Castle Entertainment (שלוחה של Silver Pictures). עברה לעבוד עם בעלה השחקן רוברט דאוני ג'וניור, ושניהם הקימו את חברת ההפקות המשותפת Team Downey.
ביוגרפיה.
נולדה בשם סוזן ניקול לוין בפרבר שאומברג של שיקגו שבמדינת אילינוי בארצות הברית, למשפחה יהודית. היא נשאה את נאום הפרידה בטקס סיום בית הספר התיכון שאומברג בשנת 1991. מתוך עניין בקידום קריירה של הפקת סרטים, סוזן עברה לקליפורניה שם סיימה בהצטיינות יתרה את בית הספר לאומנויות הקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
היא התחילה לעבוד בThreshold Entertainment , שם פיקחה על ההתקדמות והפקה של פרויקטים. אלו כללו את הסרטים "מורטל קומבט", "מורטל קומבט 2" וכן את סדרת הטלוויזיה בת 22 הפרקים "".
הפיקה לצד ג'ואל סילבר, את סרט האימה "גוטיקה" בו כיכבו האלי ברי, פנלופה קרוז, ורוברט דאוני ג'וניור.
הפיקה סרטים רבים נוספים, ביניהם "שרלוק הולמס", "איירון מן 2", "אל תלחצי, אני בדרך, בית השעווה" ו"זהות לא ידועה".
חיים אישיים.
מאז 2005 היא נשואה לשחקן רוברט דאוני ג'וניור, ולהם שני ילדים.
אנדרלמוסיה
חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות
חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות מסדיר את העיסוק במקצועות הרפואה המשלימה והפרא-רפואית בישראל. החוק נחקק בשנת 2008 ותוקן בשנים 2010, 2012.
רקע.
בשנת 1988 הקימה שרת הבריאות שושנה ארבלי-אלמוזלינו, את ועדת אלון על מנת להסדיר את העיסוק ברפואה משלימה בישראל. הוועדה המליצה להתיר ביצע טיפולים למי שמבקש זאת מרצונו החופשי; להגדיר את הפעולות המותרות לרופאים קונבנציונליים; ולבטל את האיסור לעסוק ברפואה למי שאינו בעל רישיון לכך.
דו"ח מבקר המדינה משנת 1995 קבע כי הפעולות שנקט משרד הבריאות ליישום המלצות הוועדה אינן מספקות. מבקר המדינה הציע כי משרד הבריאות יפעל לשינוי החוק.
הצעת החוק.
הצעת החוק הועלה בכנסת השבע עשרה ואושרה בקריאה ראשונה. את ההצעה יזמו חברי הכנסת אריה אלדד, אחמד טיבי, וחיים אמסלם.
מטרתו, כפי שהוצהר בו, היא "להסדיר את העיסוק במקצועות הבריאות כדי להבטיח רמה מקצועית הולמת של העוסקים בהם ולהגן על בריאות הציבור." לשם כך הוא עוסק בתנאים לקבלת תעודה במקצוע בריאות, הכשרה מעשית, בחינות ומומחיות, חובות אמון ואתיקה מקצועית ופיקוח על בעלי תעודות במקצועות הבריאות.
הצעת החוק מייחדת את התארים: מרפא בעיסוק, פיזיותרפיסט, קלינאי תקשורת ותזונאי/דיאטן רק למי שהוא בעל תעודה של אחד ממקצועות הבריאות האלה. מי שאינו בעל תעודה לא רשאי להציג עצמו כעוסק באותו מקצוע בריאות. הצעת החוק קובעת את הדרישות לקבלת תעודה בכל אחד מן המקצועות וקובעת כללי אתיקה, כללים מקצועיים והוראות משמעת לבעלי התעודות. עוד קובעת ההצעה כי טיפולים בתחומי מקצועות הבריאות יינתנו רק על ידי בעלי תעודות שינפיק משרד הבריאות.
הוועדה קבעה הוראות מעבר לגבי מי שעסקו במקצועות ערב תחילתו של החוק.
תיקון לחוק.