בשובו לקנדה נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית לאמנויות בקנדה בשנת 1925, וכיהן כנשיא האקדמיה בשנים 1952-1954.
תערוכת היחיד הראשונה שלו היה בשנת 1927 בגלריות האמנות וטסון. הוא זכה בפרס ג'סי דאו באותה שנה ובשנת 1934.
הוא התגייס מחדש בשנת 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, כיהן כקפטן בחיל רגלים, ושירת באיטליה. הוענקה לו מדליית ההכתרה של המלכה אליזבת השנייה בשנת 1953.
ציורים של פיילוט הוצגו בפני וינסטון צ'רצ'יל ולמלכה אליזבת השנייה והדוכס מאדינבורו. אחרים נמצאים באוסף הגלריה הלאומית של קנדה והמוזיאון הלאומי של ביו-ארטס קוויבק.
פיילוט נפטר במונטריאול ב־17 בדצמבר 1967.
תערוכה רטרוספקטיבית של עבודותיו התקיימה במוזיאון מונטריאול לאמנויות יפות בשנת 1969.
ReWalk
ReWalk היא מערכת ביונית לסיוע בהליכה של משותקים בגפיים התחתונים, המסייעת להם לעמוד זקוף, ללכת ולעלות במדרגות.
המערכת מופעלת באמצעות סוללה הנמצאת בתרמיל, והיא נשלטת על ידי שלט רחוק פשוט המותקן על פרק כף היד שמזהה ומשפר את תנועות המשתמש.
המערכת תוכננה ביוקנעם, על ידי ד"ר עמית גופר, בחברת ReWalk Robotics ומחירה כ-85,000 דולר ליחידה.
המכשיר עבר ניסויים קליניים ב-MossRehab שבפילדלפיה.
גרסאות.
בזמן שחרורו של המוצר הראשוני, ReWalk היה זמין בשתי גרסאות:
דגם ReWalk I שימש מוסדות רפואיים לצורך מחקר או טיפול לשימוש בפיקוח של איש מקצוע בתחום הבריאות. ודגם ReWalk P יועד לשימוש אישי על ידי מטופלים בבית או בציבור.
גרסה מעודכנת יותר היא, ReWalk Rehabilitation 2.0, ששוחררה בינואר 2013. גרסה זו כללה התאמת גודל המערכת לאנשים גבוהים יותר ושיפור מסוים בתוכנות השליטה.
בשנת 2014 פיתח ד"ר גופר מוצר נוסף המבוסס על רעיון הסיוע לבעלי מוגבלויות, כיסא גלגלים בעמידה המיוצר בחברת UPnRIDE הנמצאת בהובלתו.
תכונות.
משקל מערכת ה-ReWalk הוא כ-23.3 קילוגרמים ומשקל התרמיל הוא 2.3 קילוגרמים. התרמיל מכיל את הסוללה ואת המחשב בעל מערכת הפעלה Microsoft Windows. הרגליים הרובוטיות שוקלות בערך 21 קילוגרמים.
המשתמשים יכולים להשתמש במוצר בשלושה מצבים: הליכה, ישיבה ועמידה. האותות למצבים אלה נשלחים למחשב באמצעות מכשיר דמוי שעון יד.
משתמשים.
ה-ReWalk אושר לשימוש בבתי החולים בארצות הברית על ידי מינהל המזון והתרופות (FDA) בשנת 2011.
אישור ה-FDA לשימוש ביתי וציבורי ניתן ביוני 2014.
בשנת 2010 הופיע אב טיפוס ReWalk בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "Glee" בו השלד החיצוני משמש את הדמות הבדיונית ארטי אברמס במהלך פרק בעונה 2 בשם "A Very Glee Christmas".
ב-8 במאי 2012, אישה בריטית משותקת, קלייר לומאס, הפכה לאדם הראשון שסיים מרתון באמצעות חליפת סיוע ביונית. לומאס, שהייתה משותקת מהמותניים ומטה בעקבות תאונת רכיבה משנת 2007, השלימה את מרתון לונדון תוך 17 יום עם מערכת ה-ReWalk שלה.
מאוחר יותר בשנת 2012, לומאס הפכה לאדם הראשון שלקח את חליפת ReWalk הביתה לסיוע במשימות יומיומיות, והשתתפה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת הנכים של קיץ 2012 עם ה-ReWalk שלה.
עד 2015, יצרנית הרובוטיקה היפנית Yaskawa Electric Co. הפיצה את ReWalk באסיה, במסגרת עסקה שנחתמה בשנת 2014 עם ReWalk Robotics. עם זאת, ביפן עצמה ReWalk עדיין לא מאושרת לשימוש בשל חוקי רגולציה מחמירים ביפן שנכנסו לתוקף בעשור האחרון.
ביקורת.
משקלו ועיקרו של השלד החיצוני של ReWalk נחשב לגדול מדי עבור משתמשים מסוימים על ידי יוצרו, עמית גופר.
בנוסף, עם מחיר של בין 69,500 דולר ל-85 אלף דולר, המערכת חורגת מהישג ידם של חולים רבים, במיוחד משום שנכון ליולי 2014 ביטוח הבריאות בארצות הברית עדיין אינו מכסה את המוצר.
לארי ג'אסינקי, מנכ"ל ReWalk, הצהיר בשנת 2014 כי החברה "עובדת עם מבטחים ועם ספקי כיסוי אחרים בתחום הבריאות על מנת להבטיח כי אנשים הזכאים להשתמש ב-ReWalk יהיו מסוגלים לרכוש מערכת".
נורווק (קונטיקט)
נורווק (באנגלית: Norwalk) היא עיר, הממוקמת בדרום מערב קונטיקט, בדרום מחוז פיירפילד, על החוף הצפוני של לונג איילנד סאונד. נורווק שוכנת הן במטרופולין ניו יורק והן במטרופולין ברידגפורט.
נורווק הוקמה בשנת 1640, והיא העיר השישית המאוכלסת בקונטיקט, עם אוכלוסייה מוערכת של 88,816 בשנת 2019.
היסטוריה.
האזור נקנה על ידי האינדיאנים ב-1640 וב-1651 נקרא בשם אלגונקווין מהמילה "noyank", כלומר "נקודת אדמה", או יותר כנראה מהשם האמריקני של הילידים "Naramauke".
קרב נורווק , הידוע גם בשם קרב סלעים המערביים או Battle of the Rocks, היה סדרה של התכתשויות בין שלוש עשרה המושבות ובריטניה הגדולה במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. המתקפה הייתה חלק אחד מסדרת פשיטות על עיירות החוף בקונטיקט הידועות ביחד בשם הפשיטה של ​​טריון. הקרב נערך בנורווק ב-12 ביולי 1779.
בשנת 1836 הוקם רובע נורווק, המקיף את האזור המרכזי של העיר. בשנת 1853 אירע אסון הרכבות הראשון הגדול אי פעם בארצות הברית. התאונה התרחשה מעל נהר נורווק, בתאונה נהרגו 48 בני אדם.
בשנת 1955 פגעו בעיר הוריקנים מרובים וגרמו להצפות בנמל נורווק.
דמוגרפיה.
נכון למפקד האוכלוסין של שנת 2010, התגוררו בעיר 85,603 בני אדם, 35,415 משקי בית, ו-21,630 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 2,358.2 תושבים לקילומטר רבוע. האופי הגזעי של העיר היה 68.7% לבנים, 14.2% אפרו אמריקאים, 0.4% אינדיאנים, 4.8% אסיאתיים, 0.1% תושבי האוקיינוס השקט, 9.0% מגזעים אחרים ו-2.8% משני גזעים או יותר. התפשטות האוכלוסייה הייתה 22% מתחת לגיל 18, עם 7.3% בין 18 ל-24, 31.7% בין 25 ל-44, 31.2% בין 45 ל-64, ו-12.8% בגיל 65 ומעלה. על כל 100 נקבות היו 96.2 גברים.
ממשל ופוליטיקה.
נורווק בחרה בנציג הדמוקרטי לנשיאות ארצות הברית מאז שנת 1992. עם זאת, בין השנים 1928–1992, העיר הצביעה למועמד הדמוקרטי רק פעמיים: ב-1936 וב-1964.
מוג'ודין
מוג'ודין (בערבית: موجودين; מילולית: [אנחנו] קיימים), או יוזמת מוג'ודין לשוויון, הוא ארגון לא-ממשלתי הדוגל בזכויות אדם של מיעוטים מיניים, ובמיוחד בזכויות להט"ב בתוניסיה.
היסטוריה.
הארגון הוקם ב-2014, על ידי פעילים פמיניסטיים ולהט"בים, ששיתפו פעולה במאבק בהטרוסקסיזם, הומופוביה, ביפוביה, טרנספוביה, אפליה מינית, או כל צורה אחרת של אפליה על בסיס נטייה מינית, זהות מגדרית, ביטוי ומאפיינים מיניים.
משימה.
העמותה מציעה מרחבים בטוחים לתמיכה ולמעקב פסיכולוגי לנפגעי האפליה. הוא מציע קווי קשר בין חברי הקהילה הגאה, ומספק מידע על זכויות להט"ב.
מודעות ומעקב.
העמותה מספקת באופן קבוע דיווחים על מצב זכויות הלהט"ב וזכויות האדם בתוניסיה. חבריה של העמותה מציעים התערבויות במרחבי האוניברסיטאות בתוניסיה.
לארגון יש רשת של אנשי רפואה (פסיכותרפיסטים, פסיכולוגים ורופאים), משפטנים ועורכי דין מקצועיים. הארגון מתמקד בהסברה, ומדווח על מקרים של מעצרים שרירותיים שקשורים אך ורק לזהות המגדרית של האדם או נטייתו המינית, ואף דיווח על מקרים של עינויים שבוצעו על ידי המשטרה המקומית.
הארגון גם מציע סדנאות שמאפשרות להרחיב את רשת הפעילים הלהט"בים, ומבצעים סולידריות חברתית עם הקהילה הגאה.
הארגון יצר שתי רצועות קומיקס שמבוססות על עדויות של להט"בים בתוניסיה.
פסטיבל סרטי קווירי.
מדי שנה, מאז 2018, מארגן הארגון את פסטיבל הסרטים הקווירי של מוג'ודין, הפסטיבל הראשון מסוגו בתוניסיה ובצפון אפריקה, במרכז העיר תוניס.
מובי דיק (סרט, 1956)
מובי דיק (באנגלית: Moby Dick) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1956, בבימויו של ג'ון יוסטון, עם גרגורי פק, ליאו גן וריצרד בייסהארט בתפקידים הראשיים.
במרכז העלילה רב חובל שברצון כפייתי להרוג ליווייתן ענק שפצע אותו קשות. התעקשותו גורמת לטביעת אנייתו עם כל האנשים פרט למלח אחד שנשאר לספר על מה שקרה.
התסריט מבוסס של הרומן מובי דיק של הרמן מלוויל משנת 1851.
תקציר העלילה.
בשנת 1841 מגיע המלח ישמעאל (ריצ'רד בייסהארט) לעיירה ניו בדפורד בניו אנגלנד כדי להצטרף לאחת האניות העוסקות בציד ליווייתנים.
בפונדק הוא נאלץ לחלוק מיטה אחת עם קוויקווג (פרידריך פון לדבור), הרפוניסט מקצועי ממוצא פולינזי שכל גופו מכוסה בכתובות קעקע. לאחר ריב קצר הם נעשים ידידים. למחרת הם הולכים לאספה בכנסיית הדייגים שלאורך הקירות יש שלטי הנצחה לדייגים שנספו. הכומר מאפל (אורסון וולס) עולה על דוכן שמעוצב בצורת ספינה ונשוא דרשה על יונה והליווייתן. לאחר מכן הם בוחרים בספינה "פיקווד". לפני שהם עולים לספינה הם פוגשים באדם תמהוני בשם "אליהו" שמנבא להם שכל אלה שיהיו בספינה הזאת ייספו, פרט לאחד.
הם מתקבלים על ידי הקציין הראשון סטרבאק (ליאו גן) והקצין השני סטאב (הנרי אנדרוז). רק כעבור מספר ימים מופיע רב החובל אחאב (גרגורי פק) לפני המלחים. על לחיו צלקת גדולה והוא מתהלך בעזרת קב עשוי מעצם לוייתן לאחר שנפצע קשה בהתקלות על ליווייתן לבן ענק בשם מובי דיק.
הוא מסביר להם כי מטרתו העקרית היא ללכוד ולהרוג את מובי דיק וכי הראשון שיבחין בו יזכה למטבע זהב יקר. הם שטים לעבר אטול ביקיני וצדים ליווייתנים בהצלחה אלא שמגיעה ספינה ורב החובל שלה, גארדינר (ג'יימס רוברטסון ג'סטיס) אומר לאחאב כי ראה את מובי דיק ליד מדגסקר. אחאב מורה להפסיק את הציד ולשוט למדגסקר. סטרבאק מתנגד ומנסה להמריד את המלחים נגדו אך לא מצליח.
קוויקווג נכנס לדיכאון ורוצה למות הוא מבקש מנגר הספינה (נואל פרסל) להכין עבורו ארון קבורה בתשלום. הוא נשאר קפוא ואחד המלחים רוצה להסיר את עורו. ישמעאל נאבק אתו ואז מתעורר קוויקווג והורג את התוקף.