האתר מתעדכן באופן-יום-יומי, כשהוא מכסה את התחום המוטורי הדו-גלגלי על כל רבדיו: החל מחדשות יום-יומיות מהמתרחש בארץ ובעולם בענף הדו-גלגלי, אופנועים חדשים שנחשפים, מבחני דרכים לאופנועים ולקטנועים, מבחנים השוואתיים, ספורט מוטורי מהארץ ומהעולם, ראיונות עם אנשי מפתח בתחום, מדריכים טכניים, וכתבות מגזין שונות על תחומים ענפים.
המגזין מוכר על-ידי לשכת העיתונות הממשלתית כגוף תקשורת רשמי בישראל, ועיתונאיו מחזיקים בתעודת עיתונאי של לע"מ.
היסטוריה.
מגזין פול גז הוקם ב-18 באוגוסט 2002 על-ידי תומר (כרובי) ברעם ורונן רוזנר. האתר הוקם בתחילה בשם בולשיטדוטקום (bullshitdotcom.com), כתוכחה נגד טור העורך במגזין מוטו שפורסם חודש לפני כן, בו לעג הכותב לאתרי האינטרנט בתחום האופנועים. באותו הטור נטען שאתרים ברשת אינם מסוגלים לספק מידע מהימן, ועל כן כונו על ידו כ-"אתרי בולשיט דוט קום".
תוך זמן קצר המגזין תפס תאוצה והחל לתפקד כמערכת עיתונאית לכל דבר ועניין, עם עורך ראשי, כותבי תוכן, צלמים ורכז מערכת. אל המערכת הצטרפו ככותבים אבי פרידמן שבעברו כתב טור במגזין מוטו, ואלון סקיאנו.
כשנה אל תוך הפעילות של בולשיטדוטקום, השתנה השם ל'פול גז', כאשר הדומיין fullgaz.co.il נתרם לחברי בולשיטדוטקום על-ידי דויד מארק ורן ורדי – שהפעילו אתר אופנועי שטח בשם פול גז ואשר נסגר חודשים ספורים קודם לכן.
עם השנים הצטרפו כותבים חדשים ועזבו ותיקים, כשבין הכותבים הבולטים היו אביעד אברהמי, אייל פרדר, מוטי גלברט, עזרא יצחק, נעם יעקובסון, אסי ארנסון, אורי ארגמן, נמרוד ארמן ואסף זומר, וגם צלמים כמו טל זהר, שהיה גם למנכ"ל הראשון של האתר, וכן אסף רחמים, בני דויטש ואופק דנון. בין כותבי טורי האורח באתר היו ניר זמיר, טל שביט, רועי בן משה, אבי ששון, אלי פנגס ועוד.
העורך הראשי הראשון של פול גז היה תומר (כרובי) ברעם, ששימש בתפקיד כ-4 שנים. את מקומו תפס אבי פרידמן, שהיה לעורך הראשי מ-2006 עד 2013. ממרץ 2013 משמש בתפקיד העורך הראשי אביעד אברהמי.
בשנת 2015, בשל חילוקי דעות משמעותיים בין הבעלים של החברה, הבעלות עברה לגורם שלישי שאינו קשור לתחום האופנועים. בשלב זה חברי המערכת נאלצו לעזוב את החברה, והם פתחו את אתר פול גז מחדש, כשרוב התוכן שהיה באתר הישן נגנז, ואיתו גם הפורום העשיר.
את פול גז בגרסתו השנייה פתחו אביעד אברהמי, אייל פרדר ואריאל אלסיבוני, כשהשניים האחרונים פנו לעיסוקים אחרים אחרי זמן קצר, ומאז ועד היום אביעד אברהמי הוא הבעלים של האתר והעורך הראשי של המגזין.
תוכן וסגנון.
מגזין פול גז דגל מאז ומתמיד בכתיבה בגובה העיניים – 'מרוכבים אל רוכבים'. כך, גם הסלוגן בשנים הראשונות היה 'מגזין מוטורי בגובה המשקף'.
בעשור האחרון תחום הווידאו תופס חלק נכבד מפעילות האתר, כשלמגזין יש ערוץ יוטיוב פעיל שבו מתפרסם סרטון וידאו לכל מבחן דרכים שנכתב במגזין.
במקביל למגזין עצמו קיים גם פורום אופנועים, המאגד בתוכו אלפי גולשים שדנים ביניהם על נושאים שונים בקטגוריות שונות. נכון ליוני 2022 הפורום פעיל וגולשים ממשיכים להצטרף לדיונים בו, וזאת למרות ההתחזקות המשמעותית של הרשתות החברתיות.
תפוצה ושיתופי פעולה.
מגזין פול גז נוכח בכל הרשתות החברתיות המובילות, בהן מופץ התוכן על בסיס קבוע. לאתר עמוד פייסבוק פעיל עם כ-43 אלף עוקבים, חשבון טוויטר פעיל, חשבון אינסטגרם, ערוץ טלגרם, וכן למעלה מ-6,000 מנויים ברשימות תפוצה בוואטסאפ המקבלים ישירות את כל התוכן שמתפרסם בפול גז.
התפוצה האינטרנטית של המגזין עומדת על בין 100 ל-120 אלף משתמשים ייחודיים בחודש ויותר. ע"פ מידע שפרסם האתר, גולשים בו כ-12 אלף גולשים ביממה.
פרט לאתר עצמו, מתקיימים גם שיתופי פעולה אסטרטגיים עם גופי תקשורת נוספים: המגזין מספק תוכן דו-גלגלי למדור הרכב של ידיעות אחרונות ולמוסף הרכב התלת-שנתי של העיתון, ובנוסף משדר תוכן דו-גלגלי באופן קבוע בתוכנית 'עולם הרכב' של ערוץ ספורט 5. בנוסף, תוכני האתר מוטמעים באתר מחירון האופנועים של 'לוי יצחק' כחלק משת"פ תוכן בין שני הגופים, כשכתבות של פול גז מתפרסמות במחירון האופנועים המודפס של לוי יצחק.
קישורים חיצוניים.
אתר האינטרנט של מגזין פול גז
פול גז ברשת החברתית פייסבוק
פול גז ברשת החברתית אינסטגרם
פול גז ברשת החברתית טוויטר
פול גז ברשת החברתית יוטיוב
ערוץ הטלגרם של פול גז
הוצאת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
הוצאת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית (או בקיצור: UNC Press), שנוסדה בשנת 1922, היא הוצאה אוניברסיטאית השייכת מערכת האוניברסיטאות של קרוליינה הצפונית. ההוצאה יושבת בעיירה צ'אפל היל, היכן שממוקמת האוניברסיטה הראשית במערכת - אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. ההוצאה חברה באיגוד ההוצאות האוניברסיטאיות האמריקאיות (AU Presses).
היסטוריה.
ההוצאה היא מוסד ללא כוונת רווח להוצאת ספרים וכתבי עת אקדמיים, וכן ספרי עיון לציבור הרחב, והיא ההוצאה האוניברסיטאית הראשונה שנוסדה בדרום ארצות הברית. ההוצאה מקדמת את המשימה המשולשת של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית – הוראה, מחקר, ושירות לציבור – באמצעות הוצאה לאור של ספרים וכתבי עת עם ביקורת עמיתים עבור סטודנטים, חוקרים, והציבור הרחב. היא נתמכת כספית על ידי קרוליינה הצפונית ועל ידי תורמים פרטיים ומוסדיים, אשר הקימו עבורה הקדש ציבורי.
ההוצאה הייתה הראשונה שפיתחה סדרה ארוכת־טווח של ספרים מאת ועל סינים־אמריקאים, החל מסוף שנות ה־20 של המאה ה־20. עשרות כרכים הופיעו בסדרה, כולל ספרו הראשון של ההיסטוריון ג'רלד הופואי פרנקלן, "הכושי החופשי בקרוליינה הצפונית, 1790–1860", שפורסם ב־1943. בשנות ה־70 הייתה ההוצאה בין הראשונות שהכירו במקצוע הבינתחומי המתהווה, לימודי נשים, ופרסמה יצירות ספרותיות והיסטוריות פמיניסטיות בולטות. הן לימודים אפרו-אמריקאים והן לימודי מגדר ונשים ממשיכים להיות אבני יסוד בקטלוג הפרסומים של הוצאת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית. במאה ה־21, סייעה ההוצאה לטפח את התחום המתפתח לימודי אינדיאנים וילידים.
בשנים הראשונות לאחר ייסודה, הוציאה ההוצאה לאור אך ורק חיבורים עבור חוקרים ומאת חוקרים, בעיקר אלה מסגל האוניברסיטה של קרוליינה הצפונית עצמה. מאז התרחב הקטלוג ומכיל פרסומים מאת מחברים מרחבי העולם.
ההוצאה משתפת פעולה עם מוסדות תרבות וקבוצות ציבוריות אחרות, לרבות מכון אומוהונדרו להיסטוריה ותרבות אמריקאית מוקדמת, המרכז ללימודים תיעודיים באוניברסיטת דיוק, מרכז קלמנטס ללימודי דרום מערב ארצות הברית באוניברסיטה המתודיסטית הדרומית ורשות הארכיונים וההיסטוריה של קרוליינה הצפונית.
בשנת 2006, הקימה ההוצאה חברת בת בשם Longleaf Services, אשר מספקת שירותי הפצה להוצאות ספרים אקדמיות אחרות.
פרסומי ההוצאה.
נכון ל־2022, יובל המאה לייסוד ההוצאה, בקטלוג ההוצאה למעלה מ־6,000 ספרים, מתוכם למעלה מ־4,000 עודם בדפוס.
על המחברים הבולטים שפרסמו ספרים בהוצאה נמנים ההיסטוריונית גרדה לרנר, וחוקרי הספרות והסופרים קליאנת' ברוקס, פיליס ויטלי, ותומאס וולף, ורבים אחרים.
ההוצאה הפיקה סדרות מרובות כרכים של מקורות ראשוניים, כגון "מסמכי ג'ון מרשל", "מסמכי הגנרל נתנאל גרין", "מסמכי מתנגדי־העבדות השחורים", ו"כל כתבי קפטן ג'ון סמית'".
חיבורי יען בולטים שראו אור בהוצאה הם "האנציקלופדיה לתרבות הדרום", "האדריכלות של צפון קרוליינה", ו־"האנציקלופדיה של צפון קרוליינה".
הטבח בבית הספר היסודי רוב
אסון קריסת הגג בבית הספר מקיף ו'
יחידת החילוץ והפינוי בהיטס
מכונת מצבים סופית
אוטביו
אוטביו אדמילסון דה סילבה מונטירו (בפורטוגזית: Otávio Edmilson da Silva Monteiro; נולד ב-9 בפברואר 1995), הידוע בכינויו אוטביו (בפורטוגזית: Otávio או Otavinho) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקשר או הקיצוני בפורטו ובנבחרת פורטוגל.
אוטאביו, שנולד וגדל בברזיל, ייצג את נבחרות ברזיל עד גיל 20, אך מאוחר יותר העדיף לייצג את נבחרת פורטוגל.
קריירת מועדונים.
אינטרנסיונל.
אוטביו החל את הקריירה באינטרנסיונל לאחר שהצטרף לאקדמיה של מועדון פורטו אלגרה בגיל 15. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית רק שנתיים לאחר מכן, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה בתיקו 0–0 מול סנטוס ב-15 ביולי. שער הליגה הראשון שלו הגיע ב-8 ביוני 2013 בתיקו 2–2 מול קרוזיירו.
פורטו.
ב-1 בספטמבר 2014 עבר אוטביו לפורטו כשחקן חופשי לאחר שאינטרנסיונל ויתרה על זכויותיו, וחתם על חוזה לחמש שנים. הוא שובץ בתחילה לקבוצת המילואים שהתחרתה בליגה הפורטוגלית השנייה.
בינואר 2015 הושאל לויטוריה דה גימארייש. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-8 בפברואר בהפסד 0–1 לבלננסש.
עסקת השאלתו של אוטביו הוארכה למשך כל עונת 2015/2016.
במהלך עונת 2019/2020 הופיע אוטביו ב-48 משחקים וכבש שני שערים, ועזר לקבוצה לזכות בדאבל.
קריירת נבחרות.
זמן קצר לאחר שערך את הופעת הבכורה שלו באינטרנסיונל, זומן אוטביו לנבחרת ברזיל עד גיל 20. הוא הופיע בה 4 פעמים וכבש שער אחד.
במרץ 2021 קיבל אוטביו אזרחות פורטוגלית. ב-26 באוגוסט באותה שנה, הוא זומן לנבחרת פורטוגל למשחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד אירלנד ואזרבייג'ן ומשחק ידידות נגד קטר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו וגם כבש שער ראשון בניצחון 3–1 על קטר.
תארים.
אינטרנסיונל
פורטו
דברו עם הסוכן שלי
מגילות ים המלח
אביעד בר-חיים