בסוף המאה ה-9, השתרעה האימפריה הבולגרית, מתסליה דרך חבל אפירוס בדרום, אזור בוסניה של ימינו במערב, רומניה והחלק המזרחי של הונגריה המודרנית בצפון. לפרקים הרחיבה האימפריה את שליטתה מערבה עד חבל מוראביה. באזור הצפון מערבי, גבלה הישות הבולגרית עם הנסיכות הסרבית שהוקמה בעידוד הביזנטים והן הפכו ליריבות, עד שהסרבים נכנעו והפכו וסאלים של הבולגרים, תחת סימאון הראשון. תקופת שלטונו הארוכה של סימאון (927-893), נחשבת לתור הזהב של האימפריה הבולגרית, תקופה בה דחקה את רגלי הביזנטים מהבלקן ואיימה על ההגמוניה האזורית שלהם, הן הפוליטית והן הכלכלית. הבולגרים ריכזו את מרבית הסחר הפנימי והאזורי שלהם בעיר סלוניקי, במקום בקונסטנטינופול. בתחילת המאה ה-10, לאחר סדרת קרבות מוצלחים מול הביזנטים נחתם חוזה שלום אשר במסגרתו הוחזרה סלוניקי לידיהם ובתמורה הועברו לחזקת האימפריה הבולגרית שטחים נרחבים בחבל מקדוניה ובאלבניה של ימינו. השלום הלא יציב, החזיק מעמד עד שנת 917 כאשר שתי המעצמות נפגשו ב-20 באוגוסט לעימות כולל במלוא כוחן הצבאי, בקרב אכילוי, ליד העיירה פומוריי שבמחוז בורגס בבולגריה המודרנית. הצבא הביזנטי הוכה קשות, הבולגרים פשטו על תראקיה וכבשו את נסבר של ימינו ואודרין. הצבא הביזנטי נסוג באי סדר לכוון קונסטנטינופול, כאשר הבולגרים דולקים אחריהם, במטרה להטיל מצור על העיר ולהכריע אותה. כוחות נסיכות סרביה, פתחו חזית שנייה ותקפו את הבולגרים מצפון מערב. אף על פי שהסרבים ניגפו בקרב ונסיכם נפל בשבי הבולגרים, הרי שהצאר סימאון נאלץ להקצות כוחות למערכה זו, עניין שהקל על הביזנטים ואפשר להם להיערך מחדש. עם מותו של הצאר סמיאון הראשון, שלטה האימפריה הבולגרית בכל חצי האי הבלקני, להוציא את הבירה הביזנטית והפלופונסוס.
דעיכת האימפריה.
לאחר מותו של סימאון הראשון, החלה נסיגה בכוחה של האימפריה הבולגרית, אשר הפכה בהדרגה לישות וסלית של הביזנטים, ש"משכו בחוטים" הפוליטיים באימפריה ובכלל זה, כמעצמה אזורית הכירו בשליט החדש של האימפריה, פטר הראשון. בנוסף, החלו עימותים מול הסרבים, כאשר השלטון הבולגרי נאלץ להכיר בעצמאות נסיכות רשקה ושרד אך בקושי, התקפות חוזרות ונשנות מצד ממלכת הונגריה מחד והפצ'נגים, מאידך.
בין השנים 969–972 פלשה נסיכות רוס של קייב לשטחי האימפריה הביזנטית והאימפריה הבולגרית. הפולשים החריבו את עיר הבירה הראשונה של הבולגרים פליסקה והיא נותרה מאז בחורבנה. בהמשך, שיתפו הבולגרים פעולה עם הקייבים בהנהגת סוויאטוסלב, נסיך קייב, כנגד האימפריה הביזנטית. הביזנטים השיבו מלחמה, בשנת 971 יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית פלש לשטחי האימפריה הבולגרית ובאפריל נכבשה עיר הבירה פרסלב, הצאר הבולגרי בוריס השני נלקח בשבי והבולגרים נאלצו להעתיק את בירתם לעיר סקופיה.
תקופתו של סמואיל הראשון, משושלת קומיטופולי הייתה למעשה האחרונה, בה ניסתה הישות הבולגרית להפגין עוצמה ויציבות ואף זכתה במספר ניצחונות צבאיים כנגד הצבא הביזנטי וצבא נסיכות רשקה. אך העוצמה הביזנטית תחת בסיליוס השני, אחד הקיסרים הגדולים בתולדות האימפריה הביזנטית, הכריעה את האימפריה הבולגרית הדועכת. ב-29 ביולי 1014 נערך קרב בלאסיצה בו נטבח הצבא הבולגרי ונפוץ לכל עבר. אלפי חיילים בולגרים נפלו בשבי והקיסר הביזנטי, חילק אותם לקבוצות של 100 לוחמים, עקר את עיני 99 לוחמים מכל מאה והשאיר לוחם בודד שיוביל את העיוורים חזרה לבתיהם, מובסים, מושפלים ונכים. פעולה זו זיכתה את בסיליוס השני בתואר בולגרוקטונוס, דהיינו, ממגר הבולגרים. בפולקלור הבולגרי מצוין כי הצאר סמואיל, מת משברון לב כשראה את חייליו העיוורים חוזרים מושפלים לביתם. בנו גבריל ראדומיר, ירש את מקומו, אך האימפריה הייתה שסועה ונתונה במאבק בין מצדדי הפיכת הבולגרים לווסלים של הביזנטים, לבין המיליטנטים שביקשו להמשיך במאבק חסר פשרות כנגדם. ראדומיר נרצח באוגוסט 1015, פחות משנה לאחר עלייתו לשלטון, בידי שליחיו של בן דודו איוואן ולדיסלב, שאף ירש את מקומו. הביזנטים המשיכו בהשתלטות על כל מעוזי האימפריה ובכלל זה הבירה אוחריד. בפברואר 1018, ניהל איוון ולדיסלב קרב מאסף כנגד הצבא הביזנטי, ליד העיר דורס, אך צבאו ניגף והוא נהרג בקרב. בנו ויורשו פרסיאן השני, ניסה במשך מספר חודשים לנהל מלחמת גרילה כנגד הביזנטים ממעוזים בהרי הבלקן, אך בקיץ של שנת 1018 נאלץ להיכנע. הקיץ הקץ על האימפריה הבולגרית הראשונה.
הקהילה היהודית.
בשטחי האימפריה הבולגרית הראשונה, חיו זה מאות שנים קהילות ממוסדות של יהודים, שכונו רומניוטים. היהודים היו אוריינים, רובם סוחרים או בעלי מלאכה והיוו בסיס עזר ראשוני לאימפריה המתגבשת. בהמשך, הגיעו לשטחי האימפריה הבולגרית, יהודים נרדפים או מגורשים משטחי האימפריה הביזנטית. היהודים שימשו לא אחת, כמתווכים בין האימפריה הבולגרית לממלכה הכוזרית, אשר היו נתונות בעימותים בלתי פוסקים ביניהן, במיוחד מסוף המאה ה-8, עת קיבלו על עצמם שליטי הממלכה את הדת היהודית.
גם לאחר שבתקופת בוריס הראשון, קיבלה על עצמה האימפריה את הדת הנוצרית, פנו נציגיו של בוריס לאפיפיור ניקולאוס הראשון בשאלות הלכתיות, המעידות על ההשפעה היהודית, כגון האם מותר לעבוד בשבת, להמשיך ולהתפלל להורדת הגשם או לחלופין להמשיך ולהביא את פרי הביכורים. עם זאת, השפעה יהודית מהותית זו, מיוחסת ברובה לכוזרים ורק במיעוטה לקהילה שחייה בשטח האימפריה הבולגרית.
ההיסטוריון והבלשן שלמה אברהם רוזאניס, טוען שליהודים הייתה השפעה ממשית על ייסוד האלפבית גלגוליטי שהתפתח בהמשך לכתב הקירילי, כאשר האחים קירילוס ומתודיוס, שאלו מספר אותיות מאלף בית העברי כגון, האותיות ש (Ш בכתב קירילי), צ (Ц בכתב קירילי) ו ב (Б במהופך בכתב קירילי).
קונבורודאו
קורינבי
מאואידאו
מאקונודאו
נאיבאדאו
נלאידאו
נייקורנדאו
נולהיואראם
ואיקאראדאו
הירימאראדאו
מנואל מונט
מנואל פרנסיסקו אנטוניו חוליאן מונט טורס (בספרדית: Manuel Francisco Antonio Julián Montt Torres; 4 בספטמבר 1809 – 20 בספטמבר 1880) היה מדינאי וחוקר צ'יליאני. מונט נבחר פעמיים לנשיאות צ'ילה, וכיהן בתפקיד בשנים 1851–1861.
על שמו נקראת העיר פוארטו מונט בדרום צ'ילה, שנוסדה בתקופת כהונתו כנשיא.
אליטליה אקספרס
אליטליה אקספרס (באיטלקית Alitalia Express) הייתה חברת תעופה אזורית, חברת בת של אליטליה. החברה הפעילה טיסות מתוזמנות וטיסות שכר. בסיסה הראשי היה נמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו ברומא, ובסיסה המשני היה נמל התעופה מילאנו מלפנסה. החברה נוסדה ב-1997, והחלה להפעיל טיסות ב-1 באוקטובר 1997. החברה הפעילה טיסות ליעדים שונים באירופה. החברה הוקמה ממה שנשאר מאביאנובה שהושבתה. לאחר קריסת אליטליה בשנת 2008, אליטליה אקספרס שולבה יחד עם CityFlyer של אייר וואן באליטליה החדשה בתור אליטליה סיטלינר. החברה הפעילה מטוסי בומברדיה מקנדה ומטוסי אמבראר מברזיל.
ב-6 בפברואר 2015, פורקה חברת התעופה ומוזגה לחברת האם, אליטליה.
הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני האנטומיסטים
הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני האנטומיסטים (International Federation of Associations of Anatomists (IFAA)‎) היא ארגון ששם לו למטרה לקדם ולפתח מדעים הקשורים לאנטומיה ולביומורפולוגיה, לתאם ולתמוך במינוח מתוקנן באנטומיה ובביומורפולוגיה ולספק קווים מנחים לחינוך במדעים אנטומיים. הארגון הפועל משנת 1903 מקיים כל מספר שנים כנסים בינלאומיים על אנטומיה ומייסד ועדות המתקננות מונחים באנטומיה, היסטולוגיה ואמבריולוגיה.
הקמת הפדרציה.
בשלהי המאה ה-19, ריבוי מונחים לתיאור מבנים אנטומיים והבדלי מינוח בין מקום למקום פגעו ביכולת של אנטומיסטים מכל העולם לפעול בשיתוף פעולה. ב-1895 יצאה לאור לראשונה רשימת מונחים באנטומיה בשם בסלה נומינה אנטומיקה (Basle Nomina Anatomica) אך זו התקבלה על ידי רק חלק מהאנטומיסטים בעולם. ב-1903 יסדה קבוצת אנטומיסטים את הפדרציה הבינלאומית של ארגוני האנטומיסטים במטרה להפיל את מחסומי השפה והמינוח בין העוסקים במדעי האנטומיה. אחד המייסדים, פרופסור ניקולס מצרפת קרא להקמת הארגון "שחבריו ידברו את אותה השפה לשם התקשורת ביניהם. אוצר המילים של שפה כזו יכלול רשימה של מונחים לטינים שיתורגמו לשפתה של כל אומה. כל מונח יתייחס למבנה אנטומי אחד בלבד". ב-1903 נערך בז'נבה כנס הפדרציה הבינלאומי לאנטומיה (Federation International Congress of Anatomy (FICA)‎) הראשון ובמהלכו הוחלט להקים את הפדרציה הבינלאומית של ארגוני האנטומיסטים, לערוך כנסים תחת חסות הפדרציה כל כחמש שנים ולהקים ועדות ביצועיות שיפעלו בענייני הפדרציה בתקופות שבין הכנסים.
פעילות.
בשנת 1910 נערך בבריסל כנס הפדרציה הבינלאומי לאנטומיה השני. במהלך הכנס הוקמה ועדה לטיפול במינוח היסטולוגי. מלחמת העולם הראשונה קטעה את רצף הפעילות המתוכנן של הפדרציה והכנס השלישי נערך באמסטרדם רק ב-1930. ב-1936, הוחלט בכנס הרביעי שנערך במילאנו על הקמת הוועדה הבינלאומית למערכת מונחים באנטומיה (International Anatomical Nomenclature Committee (IANC)‎), אלא שבתקופת מלחמת העולם השנייה לא יכלה הוועדה, כמו גם הפדרציה, לפעול.
בכנס השישי שנערך בשנת 1955 בפריז התקבל פה אחד תקן המינוח החדש, הפריסיאנסיה נומינה אנטומיקה (Parisiensia Nomina Anatomica) שלימים כונה הנומינה אנטומיקה, פרי עבודתה של הוועדה הבינלאומית למערכת מונחים באנטומיה. הנומינה אנטומיקה היה תיקון שמרני של הבסלה נומינה אנטומיקה שנוספו לו 1,354 מונחים חדשים, הוא יצא לאור ב-1956 וכלל סך הכל 5,640 מונחים.