מקובל לראות נשים מבוגרות קושרות לתיירים חוט אדום סביב פרק היד לסגולה. חוטים מעין אלה נמכרים בעיקר בסביבת המקומות הקדושים דוגמת הכותל המערבי קבר רחל וקבר רשב"י. נימוקים רבים נאמרו לסיבת קשירת החוט, הנימוק הרווח הוא נגד "עין הרע", או מנימוק קבלי דומה, מפורסמים רבים דוגמת בריטני ספירס, מדונה, מייקל ג'קסון, לאונרדו דיקפריו, אריאנה גרנדה, רוזי אודונל, אשטון קוצ'ר, דייוויד בקהאם, זאק אפרון, ונסה הדג'נס ואחרים נוהגים לענוד על ידם חוט אדום. שרגא ברג תרם לפופולריות הרבה של ענידת החוט.
אמונה נוספת שרווחה בעבר היא שהשדה לילית מפחדת מצבע אדום ועל כן עונדים חוט אדום כדי לגרשה, היו ש"החמירו" וענדו חוטים שהעבירו סביב קבר רחל.
מקורות לסגולה.
בגמרא נאמר שנוהגים לקשור לילדים חוטים אדומים לרפואה ונגד הכשפים.
עוד נאמר בגמרא שנוהגים לקשור על סוס חוט אדום, ובפירוש רבי יהונתן מלוניל מפרש שזהו נגד עין הרע, וכך כתבו רבים דוגמת המנחת אלעזר, הבאר משה האדמו"ר מפאשוורסק, ואחרים.
רבי דוד פרדו בספרו חסדי דוד כתב שהמנהג להשים חוט אדום למקרים שבהם העור התנפח.
הרב אברהם חיים מאלכסנדר כתב בשם דודו ה"ישמח ישראל" שהמנהג הוא לקחת חוט אדום שהועבר על קבר רחל והוא מועיל לנשים בהריון.
על יעקב מסופר שהוסיף למלבושו של יוסף בידו חוט אדום, בדרשות חתם סופר כתוב שיעקב העניק לו כתונת פסים נגד עין הרע.
מקורות יהודיים המסבירים כסמל וסימן.
מקור ראשון לסגולה זו מופיע בדברי הפילוסוף רבי שמואל בן חפני גאון, בפירושו לתורה, אשר מפרש שהמיילדת קשרה חוט שני לידו של זרח מפני ש"הוא סימן הצלה וישועה ומשום שמחילת עוונות נמשלה לזה", בדבריו מופיעים שתי סיבות, סמל להצלה ולמחילה.
רבי אברהם סבע בספרו צרור המור המליץ לאנוסי ספרד אשר נמנעו מלבישת תפילין לקשור על היד חוט אדום אשר הוא גם זכר לברית מילה, יש ראו בדבריו מקור לעניין זה.
התנגדות לסגולה.
בתוספתא הובאה מחלוקת האם מותר לקשור חוט אדום או שאסור מדין דרכי האמורי, בעקבות כך יש שפסקו לאסור קשירת חוט אדום, פוסקים אחרים הצביעו על דברי הבית יוסף שכתב שלא נאסרו מדרכי האמורי אלא מה שנכתב בגמרא.
קיצור סמ&quot;ג
קיצור סמ"ג הוא ספר הלכות על סדר המצוות, אשר מהווה קיצור של ספר מצוות גדול, זהות מחברו נתונה במחלוקת קוטבית, היו שאמרו שמחברו נוצרי והיו שאמרו שמחברו יהודי.
הספר.
תוכן הספר הוא קיצור של ספר מצוות גדול של רבי משה מקוצי אשר הוא פירוש למניין המצוות, בקיצור לא מובאים הפלפולים ההלכתיים המצויים בסמ"ג, אלא מביא בעיקר את הדינים וביאוריהם, אם כי לעיתים מאריך בצורה חריגה, הספר נדפס לראשונה על ידי סבסטיאן מינסטר בתרגום ללטינית בבזל רצ"ג.
פירושים לספר.
שלושה פירושים נכתבו לספר:
הספר נדפס בהסכמת רבי נתנאל וויל בעל הקרבן נתנאל.
פולמוס המחבר.
בדפוס הראשון של הספר, הקיצור יוחס לסמ"ג בעצמו וכך כתבו מפרשי הספר, הרב נתנאל וויל, והחיד"א, אך כיום ברור שייחוס זה מוטעה מכמה נימוקים, המחבר מזכיר את גירוש פורטוגל, בחלק עשין אות מג מצטט מילה במילה מספר הטור, כמו כן מכנה את עצמו "משה בן יעקב הספרדי" בעוד רבי משה מקוצי דר בצרפת, הועלו הצעות שונות לזהות המחבר האמיתית.
המחבר הוא סבסטיאן מינסטר.
ראובן אליצור (מנהלה של ספריית הרמב"ם בעבר) העלה מספר תמיהות על הספר, כוונת המחבר אינה ברורה לכאורה מהות הספר הוא קיצור אך לעיתים מאריך בצורה חריגה, לדבריו מחפש המקצר להביא נקודות מעניינות דוגמת דברי הקראים וכו', קושייתו המרכזית היא דבריו בהלכות תפילין (עשין כא) שבזמן גירוש פורטוגל נהגו לכרוך על היד חוט אדום זכר לתפילין דבר הנוגד לכאורה להלכה הנוקטת שאף כשאין אתרוג אסור לקחת רימון, ועל כן הסיק שסבסטיאן מינסטר לא היה רק מתרגמו של החלק השני אלא גם מחבר החלק הראשון, מינסטר אף הדפיס בספר שני עמודים העוסקים בהוכחות לנצרות.
על דבריו הסכימו הרב פינחס שרייבר, הרב שלמה זלמן אולמן, הרב נסים קרליץ, הרב יעקב אדלשטיין, והרב ישראל אליהו וינטרוב.
המחבר הוא יהודי עלום שם.
אברהם חבצלת (מהדיר ספרות תורנית במכון ירושלים) עמד על תמיהותיו של אליצור אך בכל זאת היסס לקבוע מסמרות בדבר ושיער שמחברו הוא יהודי תלמיד חכם ממגורשי פורטוגל, ומינסטר העתיק את דבריו, את דבריו ביסס על הטענה שהעברית בפיו של מינסטר עילגת ולשונו של מחבר ספר זה צחה ויפה.
מכיוון שבספר מתוארים את מאורעות הגירוש שיער חבצלת שהמחבר הוא ממגורשי פורטוגל.
המחבר הוא רבי אברהם סבע.
ישראל דנדרוביץ במאמר מסכם של דברי קודמיו חלק בתוקף על דברי אליצור וטען שמינסטר לא היה זייפן כלל ולא היה ביכולתו לזייף, ועל כך קיבל את הנחת חבצלת.
דנדרוביץ' טען שאותו "חכם עלום שם ממגורשי ספרד" (כדברי חבצלת) אינו אלא רבי אברהם סבע, הוכחתו היא שה"דין המוזר" הסובר שכשאין תפילין יש עניין לקשור חוט אדום נמצא מילה במילה בספר צרור המור פרשת ואתחנן, בעקבות מציאה זו השווה טקסטים רבים בין הספרים והביא לזיהוי המחבר כרבי אברהם סבע.
קיצורי סמ"ג נוספים.
קיצורים נוספים הם:
בן משק בשנת חופש
ז'יטנו
ז'יטנו (בפולנית: Żytno) הוא כפר בגמינה ז'יטנו במחוז ראדומסק בפרובינציית לודז' במרכז פולין. הוא שוכן במרחק של כ-20 קילומטרים דרום-מזרחית לראדום ומהווה בירת הגמינה.
קיימות עדויות על יישוב במקום עוד מסוף המאה ה-12.בשנת 1760 היישוב איבד זכויות עירוניות. לאחר חלוקת פולין ביחד עם כל האזור, הכפר נכלל בתחומי האימפריה הרוסית. לאחר חתימת חוזה ורסאי והקמת פולין הוא נכלל במדינה החדשה. בשנים 1973–1998 הוא היה חלק ממועצה מקומית שכללה מספר כפרים בסביבה. בעקבות רפורמה בשלטון המקומי שנערה בשנת 1998, ז'יטנו הפך להיות מרכז גמינה. גמינה זו כוללת כמה עשרות ישובי הסביבה לרבות בואגי שלמעשה צמוד לז'יטנו.
בכפר פועל בית ספר יסודי שמשרת את ילדי הכפר והסביבה. החל משנת 1992 הוא נקרא על שם הנריק סנקביץ' (לפני בניית בניין חדש לבית הספר הוא שכן באחוזה בה התארס הסופר עם אשתו).
במרכז כפר ממוקמת כנסייה שנבנתה בשנים 1860–1865.
יצחק אייזיק רוזנבוים (קליבלנד)
רבי יצחק אייזיק רוזנבוים (ח' בכסלו תרצ"ג 7 בדצמבר 1932 – ל' בשבט תש"פ, 25 בפברואר 2020) היה האדמו"ר מקליבלנד, באחרית ימיו כונה 'זקן אדמו"רי בית נדבורנה'.
ביוגרפיה.
נולד בסטורוז'ינץ, רומניה (כיום אוקראינה), לרבי ישכר בער מסטרוז'ניץ ולחיה אסתר בת רבי ישכר בער (בערצ'י) מסאטמר. לאחר מלחמת העולם השנייה היגרו הוריו לארצות הברית והוא נכנס ללמוד בישיבת נייטרא. למד אצל רבי שלום משה אונגר וגיסו, רבי מיכאל דב ויסמנדל, וכמו כן שמע שיעורים מרבי יונתן שטייף שהיה אז ר"מ בישיבה. למד גם אצל רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ובישיבת תורה ודעת.
בשנת תשט"ו נסמך להוראה על ידי רבי יעקב קמינצקי.
בט"ו סיון תשי"ט (1959) נשא לאשה את בת דודתו אלטע חנה אסתר, בת רבי מאיר איזקסון, האדמו"ר מרומאן, בשנת תשכ"ה (1964) שלחו סבו רבי איתמר מנדבורנה להתגורר בקליבלנד והכתיר אותו לאדמו"רות, בחנוכה תשל"ה (1974) עלה לארץ ישראל בהוראת אביו ולבקשת ראש המועצה הדתית ברעננה והקים את בית מדרשו 'היכל הברכה' ברעננה, בראשית שנות האלפיים הקים בית כנסת וקהילה בביתר עילית.
נפטר בל' בשבט תש"פ (2020) לאחר מחלה, ונטמן באוהל נפרד בחלקת אדמו"רי נדבורנה בהר הזיתים. מקום קברו משמש כאתר תפילה בכל ימות השנה ובפרט בתשעת הימים.
כשנה לאחר פטירתו הדפיסו חסידיו את ספרו 'תפארת יצחק' ובו דברי תורה שנכתבו על ידו בחייו.
משפחתו.
רבי יצחק אייזיק ורעייתו לא זכו לילדים, בשנת תשל"ח אימצו בני הזוג את אורי לייב כהן, קרוב משפחתם בן עשרה חודשים שהתייתם מהוריו. הרב אורי לייב ממלא את מקום אביו המאמץ ברעננה ובביתר.
יצחק אייזיק רוזנבוים (רעננה)
הגוררת חוגלה
הגוררת חוגלה היא גוררת שהוטבעה ומשמשת כאתר צלילה. היא עומדת זקופה על קרקעית הים מול חופי אשקלון, כ-2.5 קילומטרים מערבית למרינה באשקלון, בעומק 32 מ'. אורכה 25 מ', וגשר הפיקוד שלה מזדקף מעלה עד לעומק של 22 מ'.
הטבעתה.
היא טובעה בשנת 1996 על ידי ההתאחדות הישראלית לצלילה על מנת להוות אתר צלילה נוסף בדרום הארץ, היכן שאתרי הצלילה הטבעיים מעטים יחסית. הגוררת חוגלה היא ‘אחותה’ של הגוררת איתנה, שהוטבעה צפונית ל”קניון אכזיב”, בסמוך ל”איי אכזיב”.
חוגלה הוכנה להטבעה ע”י ההתאחדות הישראלית לצלילה. הגוררת הוכנה בחיפה, חברת ק.צ.א.א. כתרומה, שלחה גוררת לחיפה לצורך גרירת החוגלה לאתר ההטבעה באשקלון.
כאתר צלילה.
כיום מהווה הגוררת אתר צלילה, ובעלי חיים מכסים אותה באופן קבוע או מבקרים בה לעיתים. האונייה סי גארד הוטבעה גם היא מול חופי אשקלון.
הגוררת חוגלה מונחת על קרקע חולית. חרטום הגוררת מוטה כלפי מעלה ונמצא בעומק של כ–27 מטר בעוד הירכתיים, נמצאים בעומק של כ-32 מטר. במהלך 20 השנים שעברו מאז טובעה, התפתחו במקום מושבות של אלמוגים ים-תיכוניים (גם מסוג אוקולינה, הנדירים יחסית לעומקים כאלה) או ספוגים גדולים וצבעוניים וניתן למצוא חשופיות צבעוניות, להקות סרגוסים ודגי ים פתוח, לעיתים ניתן למצוא את הלובסטר הים תיכוני, הכפן הגושמני או בדג דקר (לוקוס).