בשעה 16:30 החלה דיוויזיית הפאנצר ה-21 להתקדם לבסוף לעבר לביסיי (Lebisey). שם נתקלו הטנקים שלה במארב של טנקי שרמן פיירפליי ורגלים בריטיים המצוידים בתותחים נ"ט 6 ליטראות ובתותחים מתנייעים, מהדיוויזיה הבריטית השלישית. תוך פרק זמן קצר השמידו הבריטים 13 טנקים גרמניים, והסבו נזק למספר טנקים נוספים, מתקפת הנגד הגרמנית נבלמה, אולם יחידות מרגימנט הפנצרגרנדיר 192 שהתקדמו באגף השמאלי, ניצלו את הפער שנותר בין הדיוויזיה הבריטית השלישית לכוחות הקנדיים שנחתו בחוף ג'ונו, והצליחו להגיע בשעות הערב לקו החוף, שם חברו לכיסים מבודדים של חיילים מהרגימנט ה-736 של הדיוויזיה ה-716 בליון-סור-מר. למרות שהצליחו ליצור טריז בין ראש הגשר הבריטי והקנדי, לא היו לגרמנים תגבורות כדי לנצל את ההצלחה. בנוסף לכך, שעה קלה לאחר מכן, בשעה 21:00, החלו להגיע לחוף נורמנדי גלים של מטוסי תובלה עם יותר מ-250 דאונים שהובילו את הגל השני של הדיוויזיה המוטסת הבריטית ה-6, שתוכנן לנחות באזור סן-אובן. מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-21, שחשש כי הצנחנים הבריטיים ינחתו בעורפו ויגרמו לכיתור הדיוויזיה שלו, הורה לכל יחידותיו לסגת ולבסס קו הגנה סביב קאן. הפריצה הגרמנית לקו החוף לא יצרה אמנם איום משמעותי על ראשי הגשר של בעלות הברית, אך גרמה לעצירת התקדמות הדיוויזיה הבריטית השלישית לעבר קאן, עקב החשש ממתקפות נגד גרמניות נוספות. הפעולה של דיוויזיית הפאנצר ה-21 הייתה מתקפת הנגד המשמעותית היחידה של הגרמנים ביום הפלישה.
קסטלבניה
היכל אומנויות הבמה
היכל אמנויות הבמה
קווין סראפן
קווין סראפן (בצרפתית: Kevin Séraphin; נולד ב-7 בדצמבר 1989) הוא כדורסלן עבר צרפתי, אשר שיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2010–2017, ולקח חלק במשחקי אליפות אירופה (2011) ואולימפיאדת לונדון (2012) כשחקן נבחרת צרפת בכדורסל.
קריירה מקצועית.
שולה באסקט.
בדצמבר 2007 הצטרף סראפן לקבוצת הבוגרים של שולה באסקט מליגת העל הצרפתית, אחרי שבילה עונה אחת בקבוצת הנוער של המועדון. באוגוסט 2009 חתם על הארכת חוזהו בקבוצה הצרפתית לשלוש עונות נוספות, עם אופציית יציאה לליגת ה-NBA. עונת הייתה עונת עונת הפריצה של סראפן בליגה הצרפתית לאחר שהעמיד של 6 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק ועזר לקבוצתו לזכות בתואר האליפות המקומי. בסיום העונה זכה סראפן בתואר השחקן המצטיין של הליגה הצרפתית.
וושינגטון ויזארדס.
סראפן נבחר בבחירה ה-17 בדראפט 2010 על ידי שיקגו בולס. כשבועיים לאחר ערב הדראפט, ב-8 ביולי 2010, נשלח סראפן לוושינגטון ויזארדס, יחד עם קירק היינריך, עבור זכויות הדראפט על ולדימיר ורמינקו. ב-20 בספטמבר 2011 חתם סראפן עם קאחה לבורל ויטוריה מהליגה הספרדית על חוזה עד סיום שביתת השחקנים ב-NBA שפרצה בתחילת העונה. סראפן הספיק לשחק שבעה משחקים במדי הקבוצה הספרדית ביורוליג בטרם הסתיימה השביתה ב-NBA, ובסיומה חזר לוושינגטון ויזארדס, בהתאם לחוזהו בקבוצה. ב-10 באפריל 2012 קלע סראפן שיא קריירה של 24 נקודות בניצחון קבוצתו על אורלנדו מג'יק. ב-18 ביולי 2014 חתם על הארכת חוזה בוושינגטון לעונה אחת עבור כ-4 מיליון דולר.
ניו יורק ניקס.
לקראת עונת חתם בניו יורק ניקס על חוזה לעונה אחת עבור כ-2.8 מיליון דולר. בעונתו היחידה בקבוצה התקשה להיכנס לרוטציית השחקנים הקבועה, ורשם ממוצעים מאכזבים של 3.9 נקודות ו-2.6 ריבאונדים למשחק.
אינדיאנה פייסרס.
ב-8 בספטמבר 2016 חתם באינדיאנה פייסרס על חוזה לשתי עונות עבור 3.6 מיליון דולר. ב-31 ביולי 2017, בסיום עונתו היחידה באינדיאנה, נחתך מסגל הקבוצה.
ברצלונה.
ב-4 באוגוסט 2017 חתם סראפן על חוזה לשנתיים בקבוצת ברצלונה מליגת העל הספרדית. בשתי עונותיו בברצלונה זכה עמה בגביע המלך הספרדי.
באוקטובר 2020 הודיע על פרישתו ממשחק, בגיל 30, בשל פציעה בברכו.
קווין סראפין
הילדים עם העיניים השחורות
הילדים עם העיניים השחורות (או הילדים שחורי העיניים) הם אגדה אורבנית על יצורים על טבעיים בדמות ילדים בגילאים 6 עד 16 לערך, עם עור לבן חיוור ועיניים שחורות נטולות אישונים, שלפי דיווחים נראו מבקשים טרמפים או מקבצים נדבות, או נצפו בפתחי בתי מגורים. סיפורים על ילדים שחורי עיניים הופיעו בתרבות הפופולרית מאז סוף שנות התשעים.
היסטוריה.
ישנה טענה שמקור האגדה הוא בשנות השמונים, מפרסומים שנכתבו על ידי הכתב בריאן בית'אל על "רשימת תפוצה הקשורות לרוחות רפאים" הנוגעת למפגשים לכאורה עם "ילדים שחורי עיניים" באבילין, טקסס, פורטלנד ואורגון. עם זאת, מרב המקורות העוסקים בתופעה החלו להופיע בסוף שנות התשעים.
בשנת 2012, הופק סרט האימה "הילדים שחורי העיניים" בעזרת פרויקט מימון המונים שנעשה באתר Kickstarter, מנהלו של הפרויקט ציין כי הילדים שחורי העיניים הם "אגדה אורבנית שכבר מרחפת באינטרנט שנים, אני תמיד חשבתי שזה סיפור מרתק".
בסוף ספטמבר 2014, הציג הצהובון הבריטי "הדיילי סטאר" בעמודו הראשון שלושה סיפורים על תצפיות לכאורה של ילדים שחורי עיניים. התצפיות נלקחו ברצינות על ידי ציידי רפאים, חלקם מאמינים שילדים אלו יכולים להיות חייזרים, ערפדים או רוחות רפאים.
הילדים שחורי העיניים
הנס זקס (פסיכואנליטיקאי)
הנס זקס (בגרמנית: Hanns Sachs; 10 בינואר 1881, וינה, אוסטריה — 10 בינואר 1947, בוסטון, ארצות הברית) מראשוני הפסיכואנליטיקאים, חבר בוועדת השישה של זיגמונד פרויד החל מ-1912 וחבר אישי קרוב של פרויד, שתיאר אותו כמי שאמונו בו הוא בלתי מוגבל על אף שההיכרות ביניהם קצרה.
ביוגרפיה.
זקס היה בנם של עורך הדין סמואל זקס והרמינה לבית הלר. בראשית דרכו עבד גם הנס עצמו כעורך דין, אך אחרי ששמע את הרצאותיו של זיגמונד פרויד באוניברסיטה, הצטרף ב-1910 לחברה הפסיכואנליטית הווינאית. כבר בשנה שלאחר מכן הציג מאמר בקונגרס השנתי של החברה.
ב-1912 החל לערוך את הביטאון Imago, שעסק בשימושים לא רפואיים של פסיכואנליזה.
לאחר שלא גויס לצבא בשל קוצר ראייה סייע לפרויד בתקופת מלחמת העולם הראשונה בהפקת ביטאונים פסיכואנליטיים. ב-1919 נטש סופית את עיסוקו בעריכת דין ועבר לעבוד כמטפל. ב-1920 העביר את הקליניקה שלו מווינה לברלין, וב-1932 עבר לבוסטון. גם לאחר המעבר לארצות הברית נשאר בקשר עם פרויד.
זקס פרסם מאמרים חשובים שעסקו בחלומות (1912) ובחלומות בהקיץ (1920). עוד פרסם מאמרים על קליגולה, על הסופר אגו הנשי ועל הקשר שבין קולנוע ופסיכואנליזה.
ב-1939 ייסד ביחד עם פרויד את הביטאון American Imago, העוסק בתפקיד של הפסיכואנליזה בתרבות, בספרות ובתאוריה החברתית בת זמננו.
שחייה צורנית במשחקים האולימפיים
שחייה צורנית היא ענף במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). זהו אחד משני הענפים היחידים, לצד התעמלות אומנותית, שבו מתחרות נשים בלבד.
היסטוריה.
במשחקים הראשונים בהן נערכו תחרויות שחייה צורנית, הן כללו שני מקצים, יחידות ודואט. באולימפיאדת אטלנטה (1996) נערכה רק תחרות קבוצתית, והחל מאולימפיאדת סידני (2000) הושב הדואט.
בדואט יכול להשתתף זוג אחד מכל מדינה. כל הזוגות משתתפים בשלב המוקדמות, ו-12 הזוגות הראשונים מעפילים לשלב הגמר. בכל שלב מבצעים הזוגות שני תרגילים, טכני וחופשי, והניקוד המצטבר הוא שקובע. התחרות הקבוצתית כוללת שלב אחד, בו מתחרות 8 נבחרות, שבכל אחת מהן 8 שחייניות צורניות. גם בתחרות הקבוצתית מבצעות הנבחרות שני תרגילים, טכני וחופשי.
מדליות.
עד אולימפיאדת אטלנטה (1996) היו נבחרות ארצות הברית, קנדה ויפן הנבחרות הבולטות בענף, והן חלקו בכל המדליות שניתנו עד אז. מאז אולימפיאדת סידני (2000) ניכרת דומיננטיות רוסית. השחייניות הצורניות הרוסיות זכו בכל 10 מדליות הזהב שחולקו בחמש האולימפיאדות האחרונות, ומדליות הכסף והארד התחלקו בין 6 מדינות שונות.
שחייניות צורניות ישראליות במשחקים האולימפיים.
השחייניות הצורניות הישראליות אינה יופה ואנסטסיה גלושקוב השתתפו בתחרויות הדואט שנערכו באולימפיאדת אתונה (2004), אולימפיאדת בייג'ינג (2008) ואולימפיאדת לונדון (2012). הן סיימו במקומות ה-17, ה-15 וה-17, בהתאמה. גלושקוב המשיכה לאולימפיאדה רביעית, אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), יחד עם יבגניה טייטלבאום. השתיים סיימו במקום ה-20.
גולף במשחקים האולימפיים
גולף היה ענף במשחקים האולימפיים בשתי אולימפיאדות: אולימפיאדת פריז (1900) ואולימפיאדת סנט לואיס (1904). בישיבת הוועד האולימפי הבינלאומי שנערכה בקופנהגן ב-2009, הוחלט להשיב את הענף למשחקים החל מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), לאחר למעלה ממאה שנים.
היסטוריה.
במשחקים הראשונים בהם נערך טורניר גולף, באולימפיאדת פריז, נערכו תחרויות לגברים ולנשים. בטורניר הגברים השתתפו 12 שחקני גולף מ-4 מדינות, ובטורניר הנשים השתתפו 10 נשים מ-3 מדינות. האלופים האולימפיים הראשונים היו האמריקנים צ'ארלס סאנדס ומרגרט אבוט. בטורניר הגולף של אולימפיאדת סנט לואיס לא נערך טורניר נשים. בטורניר הגברים התחרו 74 שחקני גולף, מהם 71 אמריקנים ו-3 קנדים, והזוכה היה הקנדי ג'ורג' ליון. לא נערך משחק על המקום השלישי, ושני המפסידים בחצי הגמר זכו במדליות ארד. בנוסף, נערך טורניר קבוצתי, בהשתתפות שלושה מועדוני גולף אמריקנים, שכל אחד מהם יוצג בידי 10 שחקנים. מטבע הדברים, כל השלושה חלקו במדליות, ובמדליית הזהב זכה מועדון וסטרן גולף מאילינוי.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שב הגולף למשחקים האולימפיים, אחרי 112 שנים. במשחקים נערכו טורניר גברים וטורניר נשים.
שחקני גולף ישראלים במשחקים האולימפיים.