ניתן לטעון כי התנהגות מסוימת יכולה לגרום לפגיעה במרקם החברתי או מנהגים חברתיים, גם אם היא אינה פוגעת בכל מי שאינו מסכים, או אפילו אם קורבנותיה אינם בני אדם. לדוגמה, עינויי בעלי החיים עשויים להיות מחוץ לחוק לא משום שיש לבעלי חיים זכויות, אלא משום שהפקת תענוג בגרימת כאב לחסרי ישע נתפסת כבעיה חברתית חמורה, ולכן יש להוקיע אותה. כאמור, גם ב"מבצע מפתח הברגים" קבעו בתי המשפט בבריטניה שלא אמורה להיות הנאה בסדיזם מיני, ולכן יש להוציא מחוץ לחוק את המעשה. באופן דומה, באירלנד חילול השם נחשב בלתי חוקי.
הגבלת פעולות אלה קשורה לשמירת מוסר בקהילה בכללותה, או למניעת עבירה נגד אלוהים (חילול הקודש). זו תפיסה אשר מושרשת במנהגים של דתות, קוד אתי או קוד חברתי המשמשים כבסיס לחוקים. טיעונים כאלה לעיתים קרובות שנויים במחלוקת בחברה חילונית.
בדומה לכך, פעולה עשויה להיות מחוץ לחוק משום שהיא מאוד תורמת לפשע שאינו חסר קורבנות.
על פי גישה זו, פיקוח ממשלתי עם הפללה מופחתת, יכול לשמש כשיטה חלופית להתמודדות עם בעיות מסוג זה.
טובת הפרט.
חוקים הנובעים מדאגה לטובתו של הפרט מבוססים על העיקרון שאדם לא צריך להיות מעורב בפעולות מסוימות שהן לכאורה מזיקות לו. זאת משום שהנזק לכאורה שעלול להיגרם לאדם בפעולות אלו גדול כל כך, עד כי עדיף להפוך אותן לבלתי חוקיות.
למשל זנות, כאשר היא לא נחשבת עבירת אלימות שאינה בהסכמה (כגון עבדות מינית או אונס בפועל של העוסק בזנות), נחשבת לעיתים קרובות פשע ללא קורבן. עם זאת, גם בנסיבות כאלו, רבים מחשיבים זנות כסוג של קורבנות, כי מצבו של העוסק בזנות נתפס כניצול. לדוגמה, מדינות כמו שוודיה, נורווגיה ואיסלנד העבירו חקיקה שאוסרת על קניית שירותי מין - אבל הן לא אסרו את המכירה.
חוקים אחרים הנוגעים לעבירות מין עולים כדי להגן על קטינים, כגון אונס סטטוטורי, מגבלות על תכנים אלימים וגסים בתקשורת, ומגבלות על שימוש בטבק ואלכוהול. בבסיס חוקים אלו עומדת הטענה כי לבני נוער אין יכולות חשיבה מספיקות כדי להבין את מעשיהם, ולכן צריך למנוע מהם פעולות אלו עד גיל מסוים; זאת גם אם איסורים אלו עלולים ליצור מכשול גם למבוגרים.
לגליזציה של מעשים ללא קורבן.
פעילויות רבות שנחשבו פעם פשעים, כבר נחשבות חוקיות בחלק מהמדינות; לפחות בחלקן בוצעה הלגליזציה בגלל מעמדן של פעולות אלו כפשעים ללא קורבנות.
למשל, בעקבות המהפכה הבולשביקית ב-1917 בראשות ולדימיר לנין ולאון טרוצקי, הפכה רוסיה למדינה הראשונה שהסירה את האיסור על הומוסקסואליות. הקוד המשפטי הבולשביקי החדש כלל את הרעיון כי אם לא היה קורבן, לא היה פשע. אך כאשר יוסיף סטלין עלה לשלטון, בוטלו בהדרגה שינויים אלו, עד שההומוסקסואליות חזרה אל מחוץ לחוק.
דוגמה נוספת: בבריטניה של שנות ה-50, הדו"ח של וולפנדן המליץ על לגליזציה של הומוסקסואליות מאותן סיבות. כמעט חמישים שנה מאוחר יותר, בתיק לורנס נגד טקסס, נפסלו חוקי סדום בטקסס.
בהקשר לסמים, המריחואנה הפכה לחוקית בהולנד ובמדינות נוספות. באוסטרליה ובפורטוגל ניתן להחזיק ולהשתמש במריחואנה באופן חופשי עד 50 גרם. כמו כן בפורטוגל החזקה ושימוש בכל סוג של סם היא עברה אזרחית ולא פלילית, הממשלה בפורטוגל מתייחסת למכורים כאנשים חולים ולא כפושעים ומפנה אותם לגמילה במקום למאסר. איסור האלכוהול בוטל בארצות הברית לאחר תקופת היובש, ויש מאמצים להכשיר בה גם את סם הקנאביס.
הזנות היא חוקית בצורה כזו או אחרת במדינות רבות, כולל ארגנטינה, אוסטרליה, ברזיל, פורטוגל, קנדה, קולומביה, צרפת, גרמניה, יוון, מקסיקו, איטליה ועוד. גם בישראל הזנות היא חוקית, אך השידול לזנות אינו חוקי.
שופט קו
קיסו (נהר)
קיסוֹ (ביפנית: 木曽川) הוא נהר ביפן הזורם באי הונשו, העיקרי מבין שלושת נהרות קיסו הזורמים במישור נובי ונשפכים למפרץ איסה.
מקורו של הנהר הוא בהר הצ'ימורי שברכס הרי הידה במחוז נאגנו. הנהר זורם לכיוון דרום-מערב מצדו הדרומי של הר הצ'ימורי, ולאחר מכן פונה מערבה לאחר התמזגותו עם נהר אוטאקי. בהמשך נשפך אליו נהר הידה, ואז הוא פונה דרומה לעבר שפכו במפרץ איסה לאחר 229 ק"מ. בעתות קדומות היו ערוציהם של שלושת נהרות קיסו משתרגים זה בזה באזור שפכיהם למפרץ איסה, אולם מיזמי בקרת שיטפונות אשר הוקמו במאות ה-18 וה-19 הפרידו ביניהם.
בדרכו בין העיר מינוקאמו לעיר אינויאמה, מקטע בן 13 ק"מ, מכונה נהר קיסו "הריין היפני" בשל דמיונו לנהר אירופי זה.
על הגדה הדרומית של הנהר ממוקמת העיר קונאן.
אישיקארי (נהר)
נהר אישיקארי (ביפנית: 石狩川 ) הוא נהר באי הוקאידו שביפן, הנהר השלישי באורכו במדינה והשני בשטח אגן ניקוזו. מקור השם של הנהר הוא בשפת האיינו, ומשמעותו מתפתל.
מקורו של הנהר בהר אישיקארי שברכס טאיסצו. הנהר זורם לאורך 268 ק"מ דרך הערים סאפורו ואסהיקאווה לכיוון ים יפן, ובדרכו הוא מנקז שטח של 14,330 קמ"ר. עד לפני 40,000 שנה נשפך הנהר לאוקיינוס השקט, סמוך לטומאקומאי, אולם התפרצויות געשיות של הרי שיקוֹצוּ הזרימו לבה אשר חסמה את דרכו גרמה להסטת שפכו לכיוון ים יפן. בעבר גם התפתל הנהר במישור אישיקארי במידה שאורכו היה כאורך נהר שינאנו, אולם בנייה נרחבת קיצרה את הנהר ב-100 ק"מ, תוך הותרת ימות נפתול רבות במישור.
רצח העם בבורונדי
רצח העם בבורונדי היה רצח עם מכוון ושיטתי שהתבצע על ידי ממשל בורונדי (טוטסי) כנגד בני ההוטו בשנת 1972 ובו נהרגו כ-200,000 - 300,000 בני אדם.
רקע.
בורונדי היא מדינה קטנה באפריקה, ענייה וצפופה אשר רוב תושביה חיים בכפרים ועוסקים בחקלאות. בורונדי הייתה במשך מאות שנים ממלכה מאוחדת שבה חיו שלוש קבוצות אתניות עיקריות – ההוּטוּ (84%), הטוּטסִי (15%) והטוּוָה (1%). שלוש הקבוצות האתניות חלקו שפה שנקראת קִירוּנדי, תרבות ומנהגים משותפים, ואף התקיימו ביניהן לא מעט נישואי תערובת.
התקופה הקדם קולוניאלית.
ממלכת בורונדי נוסדה לקראת סוף המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18, והורכבה משלוש קבוצות אתניות ששכנו במרחב – הטוּטסִי, ההוּטוּ והטוּוָה. הטוטסי נקראים גם וָטוּסִי – עם של נוודים, רועי בקר, גבוהים, החיים בשבטים לוחמים ושייכים כנראה לשבטים הנילוטיים שהגיעו מאזור אתיופיה בסביבות המאה השש-עשרה. ההוּטוּ נקראים גם בָהוּטוּ – עם של חקלאים, נמוכים, מצאצאי הבָנְטוּ, שהגיעו לאזור בין המאה השישית למאה השתים עשרה. מיסיונרים וחוקרים שעברו שם במסעותיהם תיארו את צורת הארגון של הממלכה הקטנה כדומה לאימפריה היוונית. הטוּטסִי ברובם היו רועי בקר והיוו את הרוב במעמד השליט בממלכה. עובדי האדמה (רובם הוּטוּ ומיעוט טוּטסִי) השתייכו למעמד נמוך יותר. הבעלות על הבקר, שהיוותה כאמור את "כרטיס הכניסה" למעמד השליט, נאסרה בחלק מהמקרים על בני ההוּטוּ. ההוּטוּ סיפקו את תוצרתם החקלאית לבעליהם הטוּטסִי ובתמורה קיבלו את הגנתם. כן היו נהוגות עבודות כפייה בממלכה שחלו על ההוּטוּ בלבד.
עד היום חלוקים החוקרים באשר לדמותה האתנית של בורונדי הקדם קולוניאלית – האם ההוּטוּ, הטוּוָה והטוּטסִי היו בני שבטים שונים שהרכיבו יחד כל אחד מהקלנים והממלכות באזור, או שמא היו אלה שמות למעמדות כלכליים שונים בתוך הקלאנים ולא הייתה להם כל משמעות אתנית. בכל סברה שהיא, מוסכם כי הטוּטסִי היוו את המיעוט השליט שנהנה מזכויות יתר לעומת המוני העם, שהיו בעיקר מבני הוּטוּ וטוּוָה. בין כה וכה, החוקרים האירופאיים הראשונים שהגיעו לאזור בסוף המאה ה-19 מצאו חברה שבה בני שלוש הקבוצות מחזיקים בלשון ותרבות משותפת, משרתים בצבא משותף וחולקים אזורי מחיה משותפים. חרף החלוקה, בבורונדי הקדם-קולוניאלית התקיים גורם מאחד אחד והוא המלך, שמוצאו על פי האמונה הוא אלוהי, ועל סמכותו אין מערערים. כבר בתקופות קדומות אלה, רובם המוחלט של הצ'יפים (ראשי הקלאנים) הם מבני הטוּטסִי.
הקולוניאליזם הגרמני 1899- 1916.
בשנת 1899 הפכה בורונדי לחלק ממזרח אפריקה הגרמנית, אחת משלוש הקולוניות הגרמניות באפריקה, ושטחה העצום כלל את בורונדי, רואנדה, טנזניה ועוד. הכובש הגרמני היה ידוע באכזריותו כנגד ניסיונות מרד. הגרמנים גבו מיסים בעזרת המערכת המקומית של המלוכה וראשי השבטים. בתחילה התנגד המלך בבורונדי להשפעה האירופאית, ושלא כמו שכנו ברואנדה סירב לשלם מס וללבוש בגדים אירופאים. בתגובה הגרמנים השתמשו בכוח וארגנו מרד נגד המלך שבסופו של דבר קיבל על עצמו את השלטון הגרמני.
הקולוניאליזם הבלגי 1962-1916.