סאריס נולד בברוקלין, ניו יורק, לזוג מהגרים יוונים, תמיס (שם משפחתה המקורי קטוולוס) וג'ורג' אנדרו סאריס, וגדל באוזון פארק, קווינס. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קולומביה ב-1951. הוא ידוע כמי שהפך את תאוריית האוטר לפופולרית בארצות הברית וכמי שטבע את המונח במאמרו מ-1962, "הערות לגבי תאוריית האוטר" ("Notes on the Auteur Theory"). מקור התאוריה בכתביהם של מבקרי "מחברות הקולנוע", והיא גורסת כי הסרט הוא בראש ובראשונה יצירה אישית של הבמאי.
סאריס חיבר בשנת 1968 את הספר רב-ההשפעה "The American Cinema: Directors and Directions 1929-1968" ("הקולנוע האמריקני: במאים ובימויים 1929-1968"), ניתוח דוגמטי של אסופת סרטים מעידן הקול, מסודרים לפי במאי. הספר השפיע על מבקרי קולנוע רבים אחרים וסייע בהעלאת המודעות לתפקידו של הבמאי ביצירת הסרט, ובפרט את המודעות לתאוריית האוטר. בספר "The American Cinema" מציין סאריס את ה"פנתיאון" של מי שלדעתו מהווים את 14 הבמאים הגדולים ביותר שפעלו בארצות הברית; הרשימה כוללת את הבמאים האמריקנים רוברט פלאהרטי, ג'ון פורד, ד.וו גריפית', הווארד הוקס, באסטר קיטון ואורסון ולס; הגרמנים פריץ לאנג, ארנסט לוביטש, פרידריך וילהלם מורנאו, מקס אופולס ויוזף פון שטרנברג; הבריטים צ'ארלס צ'פלין ואלפרד היצ'קוק; והצרפתי ז'אן רנואר. הוא ציין גם במאים מהשורה השנייה והשלישית של הבמאים הטובים ביותר, שמערכם הוריד, למשל בילי ויילדר, דייוויד לין וסטנלי קובריק. בספרו משנת 1998 "You Ain't Heard Nothing Yet: The American Talking Film, History and Memory 1927-1949" ("עוד לא שמעת כלום: הסרט המדבר האמריקאי, היסטוריה וזיכרון 1927-1949") שדרג את דירוגו של בילי ויילדר, כלל אותו בדרג ה"פנתיאון" והתנצל על הביקורת הקשה שהפגין כלפיו ב-"The American Cinema".
במשך שנים רבות כתב עבור המגזינים "NY Film Bulletin" ו-"The Village Voice". במהלך שנים אלו נחשב יריבהּ של המבקרת פאולין קייל (Pauline Kael), מבקרת-על אחרת שהייתה ממבקרי תאוריית האוטר, ביקורת שהביעה במאמרה "Circles and Squares" ("עיגולים וריבועים").
בספר "For the Love of Movies: The Story of American Film Criticism" ("בשל אהבת הסרטים: הסיפור של ביקורת הקולנוע האמריקנית") ישנו דיון מעמיק בקריירה של סאריס, שמתחיל בתיאור של מבקרים שונים כיצד הביא סאריס את תאוריית האוטר לארצות הברית מצרפת, ולאחר מכן תיאור בידי סאריס עצמו שמסביר כיצד יישם את התאוריה בביקורת שלו לסרט "פסיכו" בבימויו של אלפרד היצ'קוק. סאריס אף התייחס ליריבות רבת-השנים שלו עם פאולין קייל, שלדבריו הביאה באופן מוזר לכך ש"עשינו אחד את השני. יצרנו אמנות הנמקה קולנועית."
הוא המשיך לכתוב באופן קבוע ביקורת קולנוע בעבור המגזין "The New York Observer" עד לשנת 2009, ושימש פרופסור לקולנוע באוניברסיטת קולומביה, שבה רכש את השכלתו - הוא לימד קורסים בהיסטוריה של הקולנוע הבינלאומי, בקולנוע אמריקאי וקורסים על אלפרד היצ'קוק, עד לפרישתו בשנת 2011. סאריס נמנה עם מייסדי איגוד המבקרים האמריקני המאגד מבקרי קולנוע. מבקרי קולנוע רבים ציינו אותו כמי שהיה לו השפעה על הקריירה שלהם, ובהם ג'יי. הוברמן (J. Hoberman), קנת' טוראן (Kenneth Turan), ארמונד ויית' (Armond White), מייקל פיליפס (Michael Phillips) ואיי.או. סקוט (AO Scott).
סאריס היה נשוי למבקרת הקולנוע מולי האסקל (Molly Haskell). השניים נישאו ב-1969.
ביקורת עליו.
השיטה שבה בחר סאריס לדרג במאים בספרו "The American Cinema" ספגה ביקורת ונטען כלפיה שהיא אליטיסטית וסובייקטיבית. במאים שלא נכנסו ל"פנתיאון" סווגו תחת קטגוריות שונות, בעלות כותרות מזלזלות פחות ויותר: "הצד הזנוח של גן עדן", "הטובים של השוליים", "פחות ממספק", "חביב במקצת", "רצינות מאולצת", "מוזרויות", "במאים של הצלחה אחת, וחדשים בעסק", "דורשים התעמקות נוספת", "פנו מקום לליצנים!" ו"שונות".
מבקרי תאוריית האוטר הדגישו פעמים רבות את הטבע ה"דוגמטי" שלה. סאריס נודע במאמרו "הערות על תאוריית האוטר" כמהפכן וחלוץ, ובספרו "The American Cinema" הוא מגן על עצמו ואומר כי "המאמר נכתב במה שאני תפסתי כסגנון צנוע, ניסיוני וראשוני, זו בהחלט לא הייתה אמורה להיות המילה האחרונה שנכתבת בנושא". בנוסף, אמר כי אין לתפוס את תאוריית האוטר כתאוריה כלל, אלא כ"אוסף של עובדות, תזכורת להחייאה של סרטים, לגאולה של ז'אנרים ולגילוי מחדש של במאים".
רוברט פלהרטי
גדוד הפורצים
גדוד הפורצים הוא כינויו של הגדוד הרביעי של חטיבת הראל של הפלמ"ח על פעולותיהם הנועזות במלחמת העצמאות, בפריצת הדרך לירושלים, סיוע לתושבים הנצורים, ועזרה ללוחמים על הגנת העיר. מפקדיו במלחמת העצמאות היו יוסף טבנקין ודוד אלעזר.
הגדוד הוקם בשנת 1944 והורכב משלוש היחידות המובחרות של הפלמ"ח. הוא השתתף במספר רב של קרבות, אשר שינו באופן משמעותי את פני המלחמה. בין היתר לחם במבצע נחשון, מבצע "מכבי א'" ו"מכבי ב'", מבצע ההר, ובמבצע חורב.
היה זה הגדוד העיקרי מטעם ההגנה שפרץ את הדרך לירושלים, בפעולה שהוגדרה כנקודת מפנה במלחמת העצמאות.
לאחר קום המדינה
רבים מלוחמי הגדוד ומפקדיו התקדמו בסולם הדרגות ומילאו תפקידים חשובים בצה"ל. ביניהם, דוד אלעזר, הרמטכ"ל התשיעי של צה"ל, רפאל איתן הרמטכ"ל ה-11 של צה"ל, אלוף עוזי נרקיס ותת-אלוף אורי בן ארי.
הגדוד הונצח על ידי ועדת השמות של מועצת עיריית ירושלים בקריאת שם רחוב 'הפורצים' על שמו, בדרך המובילה אל אזור לחימתם במערב העיר, כן נקרא על שם הגדוד, רחוב 'פורצי הדרך' באשדוד. בשער ציון, דרכו פרצו לוחמי הגדוד אל העיר העתיקה, נקבע לוח זיכרון לזכר הפורצים.
הגדוד פועל גם כיום במסגרת מבצעית כחלק מחטיבת ירושלים. מפקד הגדוד הוא עידו הורוביץ.
ב-23 ביולי 2020 הגדוד סיים את התרגיל האחרון על טנק מרכבה סימן 2 וחתם את 40 שנות פעילותו של הטנק בצהל.
הגדוד יחל את הסבת חייליו לטנק מרכבה סימן 3 בשנת 2021.
עין תות
ואאל זועייתר
Anatomography
Anatomography היא תוכנה גרפית מבוססת רשת, המחוללת איורים ואנימציות אנטומיים של גוף האדם. אתר התוכנה מופעל על ידי "מרכז מאגר מידע למדע החיים" (Database Center for Life Science), מכון מחקר ללא מטרות רווח באוניברסיטת טוקיו. התוכנה נשענת על מאגר מידע ברישיון CC-BY-SA.
תכונות.
Anatomography נשענת על מאגר מידע בשם "BodyParts3D". המאגר כולל יצוג תלת ממדי, של צורה ושל מנח, של למעלה מ-1500 איברים בגוף האדם. המאגר נבנה בעזרת דימות תהודה מגנטית (MRI) של גוף האדם.
התוכנה מאפשרת בניית איורים אנטומיים מנקודת מבט נבחרת, תוך התמקדות באזורים מסוימים, בחירת האיברים שיופיעו באיור, צבעיהם ושקיפותם. האיורים יכולים להישמר כ-URL דינמי או כקובץ גרפי.
אילת יונגר-הופמן
אילת יונגר-הופמן (נולדה ב-1945) היא מנצחת מקהלות ומורה ישראלית, שהקימה את מקהלות הילדים "פעמונים" ו"ענבלים" ואת מקהלת הבוגרים "מעיין".
חייה.
אילת יונגר-הופמן למדה במדרשה למורים למוזיקה בתל אביב ובאקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ובהמשך השתלמה בניצוח מקהלות ובפיתוח קול בקופנהגן ובפריז.
הייתה חברה במקהלת רינת.
בשנת 1974 ייסדה בתל אביב את מקהלת הבוגרים "מעיין" ובשנת 1977 ייסדה את מקהלת הילדים "פעמונים", עמה הופיעה בקונצרטים א-קפלה והקליטה לקול ישראל ביצועי בכורה של יצירות מאת יוסי מר-חיים ורון וידברג. בין השנים 1979 - 1985 הכינה את המקהלה להופעות ביצירות שונות, בהן האורטוריה "אליהו" של פליקס מנדלסון בניצוח סטנלי ספרבר, האופרה "ווצק" של אלבן ברג, עם האופרה של קלן והתזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוח ג'ון פריצ'רד, הסימפוניה השלישית של מאהלר עם הפילהרמונית הישראלית בניצוח זובין מהטה, חליל הקסם של מוצרט ו"החלילן המהמלין" של ג'ון קוריליאנו.
משנת 1988 משתתפת אילת יונגר בסדנה הבינלאומית של האופרה הישראלית החדשה, שבה לוקחים חלק מורים מן המטרופוליטן אופרה בניו יורק. בשנת 1989 ייסדה אילת יונגר את מקהלת הילדים "ענבלים" בגבעתיים.
אילת יונגר-הופמן מלמדת פיתוח קול. בין תלמידיה דורון שפר.
יוחנן בן נרבאי
מכון סמית'סוניאן
הגדוד הרביעי
הפורצים
Village Voice
12 הפסוקים
שומרי הגלקסיה (סרט)
שומרי הגלקסיה (באנגלית: Guardians of the Galaxy) הוא סרט גיבורי על אמריקאי אשר מבוסס על קומיקס שומרי הגלקסיה, ובהפקה מבית אולפני מארוול. הוא הסרט העשירי ביקום הקולנועי של מארוול. את הסרט ביים וכתב ג'יימס גאן ומככבים בו אנסמבל שחקנים ככריס פראט, זואי סלדנה, דייב בטיסטה, וין דיזל, בראדלי קופר, לי פייס, מייקל רוקר, קארן גילאן, דג'ימון הונסו, ג'ון סי. ריילי, גלן קלוז ובניסיו דל טורו. צילומי הסרט נמשכו בין יולי לאוקטובר 2013 בלונדון.
בסרט, פיטר קוויל, טייס חלל והרפתקן, מוצא כדור עתיק ומסתורי המכיל בתוכו חפץ עתיק יומין בעל אנרגיה הרסנית ורבת עוצמה. על מנת להציל את היקום מפני איש צבא חייזרי פסיכופת וחסר רחמים בשם רונאן המאשים, קוויל צריך לשתף פעולה עם קבוצה של פושעים מוזרים ולא מוצלחים כמוהו.