ג'ורג' ג'ון ליונל מָדוּרוֹ (George John Lionel Maduro; 15 ביולי 1916 – 9 בפברואר 1945) היה איש צבא ולוחם מחתרת הולנדי ממוצא יהודי, שזכה בעיטור הגבורה הגבוה ביותר של הולנד על לחימתו במהלך הפלישה הגרמנית להולנד ב-1940. לזכרו הוקם פארק המיניאטורות מדורודם בעיר האג.
קורות חייו.
מדורו נולד במושבה ההולנדית קורסאו שבים הקריבי למשפחה יהודית אמידה ממוצא ספרדי. בבגרותו יצא להולנד ללמוד משפטים באוניברסיטת ליידן. בנובמבר 1939 התמנה לקצין זוטר בחיל המילואים של צבא הולנד. כשהחלה פלישת גרמניה להולנד ב-10 במאי 1940 הוא הוצב בעיר האג. הוא הצטיין שם בקרב שבו הוביל כמפקד מחלקה הסתערות תחת אש על מבנה שבו החזיקו צנחנים גרמנים. הגרמנים שבמבנה נחלו מפלה בקרב זה ונפלו בשבי.
לאחר כניעת הולנד ב-15 במאי נאסר מדורו על ידי הגרמנים והוחזק במעצר בהאג במשך חצי שנה. כיהודי היה עליו לשאת טלאי צהוב, אך הוא סירב לעשות זאת. הוא פעל במסגרת המחתרת ההולנדית ועסק בהברחת טייסי בעלות הברית שהופלו בהולנד אל מקום מבטחים. הוא נתפס וברח מכלאו, אך ב-1943 הוסגר לגרמנים על ידי משתף פעולה בלגי ונאסר שוב. הוא הוחזק בסארברוקן שבגרמניה ובנובמבר 1944 הועבר למחנה הריכוז דכאו. ב-9 בפברואר 1945 הוא מת שם ממחלת הטיפוס.
הנצחה.
בשנת 1946 הוענק למדורו לאחר מותו עיטור גבורה על לחימתו ב-1940. היה זה עיטור אביר המסדר הצבאי של ויליאם (Militaire Willems-Orde), העיטור הצבאי ההולנדי הגבוה ביותר. הוא ההולנדי היחיד מן האנטילים ההולנדיים שעוטר בעיטור זה.
לאחר מלחמת העולם השנייה יזמו הוריו של מדורו את הקמת פארק המיניאטורות מדורודם בהאג לזכר בנם ותרמו את הממון לשם כך. הפארק נפתח בשנת 1952. בכניסה לפארק ניצב דגם של בית ילדותו של מדורו בקורסאו. על שמו של מדורו נקראת גם הכיכר שבפתח הפארק.
בשנת 2001 הופק סרט תיעודי על חייו של מדורו.
המעקב
המעקב (באנגלית: The Following) הייתה סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת מותחן פשע-דרמטי שנוצרה על ידי קווין ויליאמסון ("דוסון קריק", "יומני הערפד") והופקה על ידי האחים וורנר.
הסדרה שודרה ברשת הטלוויזיה FOX. כוכבי הסדרה הם קווין בייקון וג'יימס פולק, ובסדרה שיחקו גם שון אשמור, נטלי זי וג'סיקה סטרופ.
העונה הראשונה שכוללת 15 פרקים, הוקרנה בבכורה ב-21 בינואר 2013 והסתיימה ב-29 באפריל 2013. ב-4 במרץ 2013 הסדרה חודשה לעונה שנייה, שהוקרנה בבכורה ב-19 בינואר 2014 והסתיימה ב-28 באפריל 2014. חידוש הסדרה לעונה שלישית הוכרז ב-7 במרץ 2014, והעונה עלתה לראשונה ב-2 במרץ 2015. ב-8 במאי 2015 פוקס ביטלה את ההסדרה לאחר שלוש עונות, כאשר הפרק האחרון שודר ב-18 במאי 2015.
עלילה.
עונה ראשונה (15 פרקים).
העונה הראשונה עוקבת אחר סוכן ה-FBI לשעבר ראיין הרדי (בייקון) וניסיונותיו ללכוד את הרוצח הסדרתי ג'ו קרול (פיורפוי), בעקבות בריחתו של האחרון מהכלא. הרדי מגלה עד מהרה כי קרול הקיף את עצמו בקבוצה של אנשים בעלי דעות דומות, אותם הוא פגש תוך כדי לימודו ושהיה בכלא והפך אותם לכת של רוצחים קנאים, כולל יד ימינו, אמה היל (כורי). כאשר בנו של קרול, ג'ואי מת'יוס (קאטלט) נחטף על ידי חסידיו של אביו, הסוכנים מייק ווסטון (אשמור), דברה פרקר (פארסי), ושאר צוות ה- FBI מגלים שזה הצעד הראשון הרחב של קרול בתכנון לברוח מהמשמורת, להשפיל את הרדי ולהתאחד עם אשתו לשעבר קלייר מתיוס (זי).
עונה שנייה (15 פרקים).
העונה השנייה מתרכזת בכת חדשה, בהובלת לילי גריי (נילסן) ובניה התאומים מארק ולוק גריי (שניהם שיחקו על ידי סם אנדרווד), כשהם מתחילים להשמיע הצהרות פומביות לפתות את קרול מתוך המסתור בזמן שאר העולם מאמין שהוא מת. ווסטון מגויס מחדש על ידי הסוכן המיוחד מנדז (קרוז) וה-FBI במטרה למצוא את הכת החדשה, ואילו הרדי ואחייניתו מקס הארדי (סטרופ) בתכנונים משלהם לאתר אותם ולמצוא את קרול, אם הוא חי בכלל.
עונה שלישית (15 פרקים).
העונה השלישית עוקבת אחר חייו של הרדי לאחר מעצרו של קרול ומציגה את הרדי במקום טוב יותר. הוא קרוב לאחייניתו ויש לו בת זוג. ווסטון הולך בדרך אחרת ובוחר לצוד את מארק גריי. קרול נמצא בשורת המוות, ממתין להוצאתו להורג, אך ממלא תפקיד חשוב בעונה. ורוצח סדרתי אחר מוכיח שהוא מסוכן ומסוגל באותה מידה להוות איום כמו ג'ו קרול.
קארין אלהרר
קארין אלהרר-הרטשטיין (נולדה ב-9 באוקטובר 1977, כ"ז בתשרי ה'תשל"ח) היא שרת האנרגיה וחברת הכנסת בהפסקת כהונה מטעם מפלגת יש עתיד. עורכת דין במקצועה, שימשה כמנהלת מערך הקליניקות המשפטיות באוניברסיטת בר-אילן וכיו"ר הוועדה לביקורת המדינה. היא האישה הראשונה העומדת בראש משרד האנרגיה. בנוסף כיהנה אלהרר כשרת משאבי המים עד לפירוק המשרד והשבת סמכויותיו אל משרד האנרגיה.
ביוגרפיה.
ראשית חייה.
אלהרר נולדה וגדלה בחולון למוטי וקולט אלהרר, ילידי מרוקו. בוגרת תיכון קוגל. סיימה תואר ראשון במשפטים במסלול האקדמי המכללה למינהל, ותואר שני במשפטים עם התמחות בזכויות אדם בבית הספר למשפטים של אמריקן יוניברסיטי (Washington College of Law, American University), בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית, במסגרת תוכנית המשפטנים של הקרן החדשה לישראל. במהלך לימודי התואר השני התמחתה במסגרת ארגונים אמריקאיים העוסקים בזכויות אנשים עם מוגבלות: AAPD – ארגון הגג של אנשים עם מוגבלות; ו-MDRI, העוסק בזכויות ובשילוב בקהילה של אנשים עם מוגבלות נפשית בארצות מתפתחות.
קריירה.
תחום המשפט.
לאחר סיום לימודיה, בשנת 2005, שבה לישראל, והחלה לעבוד בקליניקה המשפטית לזכויות אנשים עם מוגבלות בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן. ב-2008 מונתה לתפקיד מנהלת מערך הקליניקות המשפטיות של הפקולטה. בתקופת ניהולה הוקמו במסגרת המערך, קליניקה למשפט עברי וקליניקה לזכויות קשישים וניצולי השואה, והמערך גדל לשמונה קליניקות משפטיות.
תחום החקיקה.
אלהרר פעילה בתחום החקיקה לקידום זכויות אנשים עם מוגבלויות. היא הגישה מספר עתירות עקרוניות בתחום זה, שתרמו לשינויים בנושא העסקת סייעות אישיות והסעות במסגרות החינוך המיוחד ובפעילות מול המוסד לביטוח לאומי באשר לתשלום גמלת ילד נכה לילדים עם לקות בתחום הקשת האוטיסטית.
פעילות ציבורית.
הייתה ממייסדי התנועה למלחמה בעוני בישראל, בה פעלה בתחום הסיוע המשפטי למעוטי יכולת כלכלית. נמנית עם מקימי התוכנית שכר מצווה, המאפשרת סיוע משפטי חינם לנזקקים. ניהלה את התוכנית "הלכה למעשה" בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, שנועדה להגביר את מעורבותם של סטודנטים בקורסים במשפט ציבורי במסגרת הקהילה.
חברה בוועדה המייעצת לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, ובוועדת הסיוע המשפטי של לשכת עורכי הדין בישראל; חברה בוועד המנהל של ארגון קשר, המסייע למשפחות של ילדים ובוגרים עם מוגבלות; חברת המועצה הציבורית של ארגון כל-זכות; חברת המועצה הציבורית של ארגון מידות לבדיקת היעילות של עמותות בישראל.
פעילות פוליטית.
הכנסת ה-19.
באוקטובר 2012 הצטרפה אלהרר למפלגת יש עתיד והוצבה במקום העשירי ברשימת מועמדי המפלגה בבחירות לכנסת ה-19. היא נבחרה לכנסת לאחר שמפלגתה זכתה ב-19 מנדטים, ושימשה כחברה בוועדת הכספים, בוועדת הכלכלה, בוועדת החוקה, חוק ומשפט ובוועדת האתיקה. שימשה כראשת קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-מונקו וכיושבת-ראש השדולה למען שילוב ילדים עם מוגבלויות במערכת החינוך.
ביוני 2014 החלה לכהן כיו"ר הוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק השידור הציבורי. הוועדה הכינה לקריאה שנייה ושלישית את חוק השידור הציבורי החדש, שקבע כי ב-2015 תיסגר רשות השידור ותחתיה יקום תאגיד שידור ציבורי חדש. פעילות הוועדה עוררה מחאה מצד ועדי העובדים ברשות השידור ומצדם של חברי כנסת מהאופוזיציה. עובדי הרשות אף הפגינו מול ביתה של אלהרר. ביולי 2014 סיימה הוועדה את הדיונים בהצעת החוק. שבועיים לאחר מכן אושר החוק במליאת הכנסת. ביום תחילת החוק פוטרה ההנהלה הבכירה ברשות השידור וסמכויות הניהול עברו לידיו של הכונס הרשמי במשרד המשפטים עד ליום הקמתו של תאגיד השידור החדש, במסגרת הרפורמה ברשות השידור.
הכנסת ה-20 וה-21.
לקראת הבחירות לכנסת ה-20 הוצבה במקום השמיני ברשימת יש עתיד לכנסת, ונבחרה לכהונה שנייה לאחר שמפלגתה זכתה ב-11 מנדטים. עם הרכבת הקואליציה, והישארותה של מפלגתה באופוזיציה, מונתה לכהן כראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה בכנסת עד ל-24 באוקטובר 2017, אז החליפה אותה בתפקיד שלי יחימוביץ'.
בישיבתה של הוועדה לביקורת המדינה, באולם הסנאט של אוניברסיטת חיפה, בנושא זיהומי האוויר בחיפה, ח"כ אלהרר הזהירה בדברה על הזיהומים בחיפה: "מדובר בפצצת זמן מתקתקת". לדבריה, "כולם מודעים - וכמעט לא עושים דבר. זו סכנה יומיומית לאזרחי הצפון, ואסור למדינה להפקיר את תושבי מפרץ חיפה, מבחינה ביטחונית ובריאותית. לא ניתן לעוד ועוד דו"חות לחלוף בלי לעשות דבר".
בשנת 2016, זכתה באות "אבירת איכות השלטון" מטעם התנועה למען איכות השלטון בישראל.
בשנת 2017, זכתה באות "הפרלמנטר המצטיין" של המכון הישראלי לדמוקרטיה.
הכנסת ה-22 וה-23.
בבחירות לכנסת העשרים ואחת בשנת 2019, לאחר השתלבותה של מפלגת יש עתיד ברשימת כחול לבן, הוצבה במקום ה-16, ונבחרה לכהונה שלישית בכנסת כשהרשימה קיבלה 35 מנדטים.
אלהרר הוצבה באותו המיקום גם בבחירות לכנסת ה-22 וה-23 ונכנסה לכנסת.
הכנסת ה-24 - שרת האנרגיה.
ב-5 במאי 2021, מונתה אלהרר ליו"ר הועדה המסדרת בכנסת ה-24.