נלד בחלב בשת ה'תקנ"ח - 1798, לרבי דוד שרים, צאצא למשפחת שרים העניפה.
נחשב לשקדן ולמתמיד גדול, והרב מרדכי עבאדי מעיד עליו כי "שקד על לימודו לילות כימים, לילי טבת הארוכים".
מוזכר כאחד מגדולי רבני ארם צובא, ובהסכמה לספר 'נבחר מכסף' לרבי יאשיהו (ב"ר יוסף) פינטו, חותם בראש המסכימים, לצד הרב שאול עזרא דוויק הכהן, רבי משה סוויד ועוד.
משפחתו ואף הוא נחשבו לאמידים יחסית, והוא השתמש בכספו להחזקת תלמידי חכמים נוספים שלמדו עמו, וכן להדפסת ספריו 'הדר עזר' ו'באר יצחק', אשר לצורך הדפסתם נדד לטורקיה. לספרים אלו זכה להסכמות נלהבות מאת חכמי ארם צובא, ביניהם הרב מרדכי עבאדי, הרב אברהם דיין ועוד.
חיבר את הפיוט "יודו שמים פלאך" המבטא את הציפייה לביאת גואל צדק.
נפטר ביום טוב ראשון של סוכות בעודו יושב בתוך הסוכה, ט"ו בתשרי ה'תרל"ג, 17 באוקטובר 1872, ונטמן במערת הצדיקים בחלב.
משפחתו.
הותיר אחריו ארבעה בנים; רחמים, יוסף, משה ודוד.
נכדו הרב יצחק שרים (ב"ר יוסף) הקרוי על שמו, היה חבר בית הדין של העדה החרדית הספרדית בירושלים, מחבר הספר "שמות הגיטין" ועוד.
נכדו הרב רחמים שרים (ב"ר דוד), הוא מחבר הספרים "שערי רחמים" (ירושלים, ה'תרפ"ו), ו"שערי דרך החיים" (ירושלים, ה'תרצ"א), ומזכיר את סביו בספריו.
חיבוריו.
הרב יצחק שרים הותיר כתבי יד רבים. ספריו שיצאו לאור
הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים
קיים קונצנזוס מדעי חזק באשר לעובדה שכדור הארץ מתחמם, ושההתחממות הזו נגרמת בעיקר מפעילות אנושית. קונצנזוס זה נתמך על ידי מחקרים שונים על עמדותיהם של מדענים ועל ידי תצהירי עמדה של ארגונים מדעיים, שרבים מהם מסכימים במפורש עם דו"חות הסינתזה של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC), אשר מצוטטים באופן נרחב ברוב הדיונים הנוגעים לשינוי האקלים, וקיבלו הכרה כמקור סמכותי ומהימן.
כמעט כל מדעני האקלים הפעילים (97%–100%) סוברים שבני האדם גורמים לשינויי אקלים. סקרים של הספרות המדעית הם דרך נוספת למדוד קונצנזוס מדעי. סקירה משנת 2019 של מאמרים מדעיים מצאה כי הקונצנזוס באשר לגורם לשינויי האקלים עומד על 100%, ומחקר משנת 2021 הגיע למסקנה שלמעלה מ-99% מהמאמרים המדעיים מסכימים על הגורם האנושי לשינויי האקלים. מאמרים אשר חלקו על הקונצנזוס אינם ניתנים לשחזור מדעי (כדי להשיג תוצאה עקבית) או מכילים שגיאות.
נקודות ההסכמה.
הקונצנזוס המדעי הנוכחי הוא ש:
נעשו מספר מחקרים על הקונצנזוס המדעי. בין המצוטטים ביותר הוא מחקר משנת 2013 של כמעט 12,000 תקצירי מאמרים על מדעי האקלים שעברו ביקורת עמיתים, אשר פורסמו מאז 1990, מתוכם קצת יותר מ-4,000 מאמרים הביעו דעה בנוגע לסיבה להתחממות הגלובלית לאחרונה. מתוכם, 97% מסכימים, במפורש או במרומז, שההתחממות הגלובלית מתרחשת ונוצרת על ידי האדם. "סביר מאוד" שהתחממות זו נובעת מ"פעילות אנושית, במיוחד פליטות גזי חממה" באטמוספירה. לשינוי טבעי לבדו היה אפקט קירור קל ולא אפקט חימום.
דעה מדעית זו באה לידי ביטוי בדו"חות סינתזה, על ידי גופים מדעיים בעלי מעמד לאומי או בינלאומי, ועל ידי סקרי דעה בקרב מדעני אקלים. מדענים בודדים, אוניברסיטאות ומעבדות תורמים לחוות הדעת המדעית הכוללת באמצעות פרסומיהם שעוברים ביקורת עמיתים, ותחומי ההסכמה המשותפת והוודאות היחסית מסוכמים בדו"חות ובסקרים המוערכים הללו. דו"ח ההערכה החמישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (AR5) הושלם בשנת 2014. להלן עיקרי מסקנותיו:
אקדמיות ואגודות מדעיות לאומיות ובינלאומיות למדע העריכו את העמדה המדעית הנוכחית על ההתחממות הגלובלית. הערכות אלו תואמות בדרך כלל את המסקנות של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים.
מספר גופים מדעיים המליצו על מדיניות ספציפית לממשלות, והמדע יכול למלא תפקיד במתן מענה אפקטיבי לשינויי האקלים. עם זאת, החלטות מדיניות עשויות לדרוש שיפוט ערכי ולכן אינן נכללות בחוות הדעת המדעית.
אף גוף מדעי בעל מעמד לאומי או בינלאומי אינו מחזיק בדעה רשמית החולקת על כל אחת מנקודות ההסכמה העיקריות הללו. הגוף המדעי הלאומי או הבינלאומי האחרון שנטש את ההתנגדות היה האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט , אשר ב-2007 עדכנה את דבריה לעמדתה הנוכחית הבלתי-מחייבות. כמה ארגונים אחרים, בעיקר אלה המתמקדים בגאולוגיה, מחזיקים גם הם בעמדות בלתי-מחייבות.
דו"חות סינתזה.
דו"חות סינתזה הם הערכות של ספרות מדעית אשר מעבדות את התוצאות של מגוון מחקרים עצמאיים על מנת להגיע לרמה נרחבת של הבנה, או לתאר את מצב הידע לגבי נושא מסוים.
הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (2014).
דו"ח ההערכה החמישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים שמר על אותו מבנה כללי כמו דו"ח ההערכה הרביעי, והוא מורכב משלושה דו"חות קבוצת עבודה ודו"ח סינתזה מתכלל. דו"ח קבוצת העבודה 1 (WG1) פורסם בספטמבר 2013. בסיכום עבור קובעי המדיניות בדו"ח נקבע כי התחממות המערכת האקלימית היא 'חד משמעית' ומתבטאת בשינויים חסרי תקדים על פני עשרות עד אלפי שנים, ביניהם התחממות האטמוספירה והאוקיינוסים, אובדן שלג וקרח ועליית מפלס הים. פליטות גזי חממה, המונעות בעיקר כתוצאה מצמיחה כלכלית וגידול אוכלוסין, הובילו לריכוז גזי חממה חסר תקדים לפחות ב-800,000 השנים האחרונות. אלה, יחד עם גורמים אנתרופוגניים אחרים, הם "בסבירות רבה" (כלומר הסתברות של יותר מ-95%) הגורם הדומיננטי להתחממות הגלובלית הנצפית מאז אמצע המאה ה-20.
בדו"ח נכתב כי:
בדיווח של הגרדיאן על פרסום הדו"ח, נכתב כי:
הניו יורק טיימס דיווח כי:
עוד נכתב בדיווח כי באן קי-מון, מזכ"ל האו"ם, הצהיר על כוונתו לזמן פגישה של ראשי מדינות ב-2014 כדי לפתח הסכם כזה. הפגישה האחרונה מסוג זה, שהתקיימה בקופנהגן ב-2009, הסתיימה באי-סדר, כפי שדיווח הניו יורק טיימס.
הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (2007).
בפברואר 2007 פרסם הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים את התקציר של דו"ח ההערכה הרביעי. לפי תקציר זה, דו"ח ההערכה הרביעי מצא ש"סביר מאוד" שפעולות אנושיות הן הגורם להתחממות הגלובלית, כלומר הסתברות של 90% או יותר. ההתחממות במקרה זה אופיינה על ידי עלייה של 0.75 מעלות בטמפרטורה העולמית הממוצעת במהלך 100 השנים האחרונות.
להלן עיקרי ממצאי הדו"ח הרביעי:
הניו יורק טיימס דיווח כי "הרשת הבינלאומית המובילה של מדעני אקלים הגיעה לראשונה למסקנה שההתחממות הגלובלית היא 'חד משמעית' ושהפעילות האנושית היא המניע העיקרי, אשר 'קרוב לוודאי' גורם לרוב העלייה בטמפרטורות מאז 1950".
עיתונאי בדימוס של הניו יורק טיימס, ויליאם ק' סטיבנס כתב: "הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי אקלים אמר שהסבירות היא בין 90% ל-99% שפליטות של גזי חממה לוכדי-חום כמו פחמן דו-חמצני, שנפלטים מצינורות מפלט (של כלי רכב וכו') ומארובות, היו הגורם הדומיננטי להתחממות הנצפית ב-50 השנים האחרונות. בעגה של הפאנל, רמת הוודאות הזו נקראת 'סביר מאוד'. רק לעיתים נדירות חישובי-סיכויים מדעיים מספקים תשובה מוחלטת יותר מזו, לפחות בענף זה של המדע, והיא מתארת את נקודת הקצה, עד כה, של התפתחות".
סוכנות הידיעות Associated Press סיכמה את העמדה לגבי עליית פני הים:
תוכנית המחקר לשינויים גלובליים של ארצות הברית.
13 סוכנויות פדרליות, בראשות מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי (NOAA), עבדו יחד בחסות "תוכנית המחקר לשינויים גלובליים של ארצות הברית" (USGCRP) כדי להכין את הערכת האקלים הלאומית הרביעית של המדינה, שפורסמה בשני כרכים כמתואר להלן.
"הדו"ח המיוחד של מדע האקלים: הערכת אקלים רביעית, כרך א'" (אוקטובר 2017) סיפק את הסיכום הבא:
רקע כללי.
ביוני 2009, תוכנית המחקר לשינויים גלובליים של ארצות הברית דיווחה כי:
בדו"ח משנת 2009, שעוסק בהשפעות שיש לשינוי האקלים בארצות הברית, נכתב גם:
הערכת ההשפעה על האקלים הארקטי.
בשנת 2004, המועצה הארקטית הבין-ממשלתית והוועדה הבינלאומית למדע הארקטי (ארגון לא-ממשלתי) פרסמו את דו"ח הסינתזה של הערכת ההשפעה על האקלים הארקטי :
מדיניות.
קיים דיון נרחב בספרות המדעית בנוגע לאיזו מדיניות עשויה להיות יעילה בתגובה לשינוי האקלים. כמה גופים מדעיים המליצו על מדיניות ספציפית לממשלות (אלה מפורטים בהמשך הערך). מדעי הטבע ומדעי החברה יכולים למלא תפקיד במתן תגובה יעילה לשינוי האקלים. עם זאת, החלטות מדיניות עשויות לדרוש שיפוט ערכי. לדוגמה, המועצה הלאומית למחקר של ארצות הברית ציינה כי:
ערך זה מתמקד בעיקר בדעותיהם של מדעני טבע. עם זאת, גם סוציולוגים, מומחים רפואיים, מהנדסים ופילוסופים התייחסו למדע ולמדיניות של שינוי האקלים, והעמדות השונות כלפי מדיניות בנוגע לשינוי האקלים נידונות בערכים אחרים (כדוגמת הנדסת אקלים).
עמדות ארגונים מדעיים לאומיים ובינלאומיים.
זוהי רשימה של גופים מדעיים בעלי מעמד לאומי או בינלאומי, שהוציאו הצהרות דעה רשמיות בנושא שינוי האקלים, המסווגת את אותם ארגונים לפי עמדתם: האם הם מסכימים עם עמדת ה-IPCC, בעלי עמדה בלתי מתחייבת כלפיה, או מתנגדים לה. אתר האינטרנט של משרד מושל קליפורניה מפרט כמעט 200 ארגונים מדעיים ברחבי העולם המחזיקים בעמדה ששינוי האקלים נגרמים כתוצאה מפעילות אנושית.
הסכמה.
אקדמיות למדעים.
מאז 2001, 34 אקדמיות לאומיות למדעים, שלוש אקדמיות אזוריות, וגם המועצה הבין-אקדמית והמועצה הבינלאומית של האקדמיות להנדסה ומדעי הטכנולוגיה הוציאו הצהרות רשמיות המאשרות את ההתחממות הגלובלית מעשה ידי אדם וקוראות למדינות להפחית פליטות גזי חממה. 34 ההצהרות כוללות 33 אקדמיות למדעים שחתמו על הצהרות משותפות והצהרה אישית אחת של האקדמיה הפולנית למדעים בשנת 2007.
האקדמיה הפולנית למדעים.