מאחורי קווי האויב (ספר)
מאחורי קווי האויב הוא ספר אוטוביוגרפי משנת 2002, שנכתב על ידי ניצולת השואה מרתה כהן ווונדי הולדן.
עלילה.
הספר מפרט את מעלליו של מרתה כהן כיהודייה צרפתייה במהלך השואה ומלחמת העולם השנייה. כשעבדה כאחות נסעה לשטח גרמניה כדי לאסוף מודיעין עבור הצבא הצרפתי.
הפצה.
הספר יצא לאור ב-2002, בעיר ניו יורק שבארצות הברית
המטוואה בטומיאוקה
פרס המוזיקה האמריקאית לשיר הנשמה/R&amp;B האהוב ביותר
פרס המוזיקה האמריקאית לשיר הנשמה/R&amp;B האהוב ביותר הוא פרס המוענק מאז שנת 1974.
שיאני מועמדויות וזכיות.
שיאני זכיות.
3 זכיות
2 זכיות
שיאני מועמדויות.
4 מועמדויות
3 מועמדויות
2 מועמדויות
ענבל שוקי
ענבל שוקי (נולדה ב-1968 ברמת השרון) היא מעצבת תלבושות ישראלית, זוכת שני פרסי אופיר ופרס עדשת הזהב.
ביוגרפיה.
ענבל שוקי נולדה ב-1968 ברמת השרון שם גם גדלה. השתחררה מהצבא בדרגת סרן. לאחר שירותה, למדה עיצוב חלונות ראווה וגרפיקה.
ב-1992 נכנסה שוקי לתחום עיצוב התלבושות, ומאז עובדת בתעשייה הקולנוע והטלוויזיה בעשרות סרטים, סדרות, פרסומות ותשדירים.
שוקי בעלת מותג וינטג' מפריס בשם "קונפטי", חברה במועצת הקולנוע ולימדה 8 שנים קורס בשם "הלבשה בקולנוע" במכללה לחינוך לטכנולוגיה ולאמנויות בסמינר הקיבוצים.
פילמוגרפיה חלקית.
שוקי עיצבה את התלבושות בסרטים הבאים:
סדרות.
בנוסף, שוקי עיצבה את התלבושות בסדרות הבאות:
יאן הנדריק שלטמה
יאן הנדריק שלטמה (בהולנדית:Jan Hendrik Scheltema ; 23 באוגוסט 1861 - 9 בדצמבר 1941), היה צייר הולנדי, שהיגר לאוסטרליה. לאחר שעבד כצייר פורטרטים בהולנד, התמחה באוסטרליה כצייר בעלי חיים ונוף. באוסטרליה צייר בעיקר בוויקטוריה והתגורר זמן רב במלבורן, שם היה גם מורה לציור ורישום.
חינוך.
שלטמה למד בשנים 1880–1882 באקדמיה המלכותית לאמנות בהאג, לאחר מכן נסע לאנטוורפן ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות. שלטמה זכה במלגות של המלך ויליאם השלישי של הולנד.
יצירה.
בהולנד וגם באנטוורפן, שלטמה היה צייר פורטרטים. זמן קצר לאחר הגעתו לאוסטרליה בשנת 1888, החליט כי ציור פורטרטים אינו יכול לספק לו פרנסה במלבורן והתמחה בהצלחה בציור נופים כפריים, כאשר בעלי החיים בציור הם המוקד ולא האנשים. הוא צייר באפקטים אטמוספיריים עדינים, כולל משיכות מכחול בולטות, סגנון המתאים לאימפרסיוניסטים. ידועים כמעט אלף ציורים מסוג זה. ובכל זאת הוא צייר שם גם כמה פורטרטים.
שיתופי פעולה.
שלטמה הגיע למלבורן שבאוסטרליה ב־7 ביולי 1888 על סיפונה של אונייה צרפתית. הוא הצטרף לחברת האמנים הוויקטוריאנית. באוסטרליה עבודותיו הוצגו במהרה בתערוכות כמו אמנים מקומיים: צא'רלס קונדר, ארתור סטריטון, טום רוברטס ופרדריק מק'קבין. היו לו כ-20 כתובות מגורים שונות במהלך מחצית המאה בה התגורר באוסטרליה.
משנת 1889 היה לו הסדר עם צייר הנוף האיטלקי בפירנצה צ'ארלס רולנדו (1844–1893). רולנדו היה בתפקיד המעסיק, שכן מצבו הבריאותי המידרדר של רולנדו דרש ממנו לשכור סיוע מומחה בציור ובהוראת שיעורי האמנות שלו. באותו הזמן שלטמה נזקק להכנסה קבועה.
לעיתים קרובות הם שיתפו פעולה באותו ציור. שלטמה הכניס לציור הנוף של רולנדו בעיקר בעלי חיים, אך גם צמחייה. הם גם הציגו יחד במלבורן בשנת 1891.הם היו לוקחים את תלמידיהם לאזור כפרי רחוק למדי כדי לצייר שם. בחלק מהפרסומות למכירת אמנות הוצגו מאוחר יותר עבודותיהם של 'שלטמה ורולנדו'. שני האמנים חתמו על הציורים האלה. לאחר מותו של רולנדו בשנת 1893 המשיך שלטמה ללמד את תלמידיו של רולנדו עד תחילת 1895. מאוחר יותר הוא שיתף פעולה מדי פעם עם ציירים אחרים בתנאים שונים.
מסעות.
שלטמה טייל וצייר באירופה, פעמיים. בשנים 1898–1899 ביקר במולדתו הולנד, וכן באיטליה, בלגיה, שווייץ ותוניסיה. ציורים מנסיעה זו הוצגו בשובו בסטודיו שלו בשנת 1910 בילה זמן מה גם בצרפת, סקוטלנד, אנגליה והולנד. עם שובו ממסע שני זה הציג תערוכת אמנים אחת בין התאריכים 1 ל-24 בספטמבר 1911 עם 88 מציוריו במלבורן, כולל עבודות רבות שצוירו בנסיעה האחרונה.
הכרה.
בתולדות האמנות, שלטמה הוא 'אמן חשוב באוסטרליה'. הוא צבר מוניטין של צייר מופת של סצינות פסטורליות, במיוחד כמומחה לבעלי חיים בנוף, ז'אנר שפיתח פאולוס פוטר בהולנד של המאה ה-17.
ההתייחסות שלו לבעלי חיים לא הייתה מוגבלת להפיכתם למרכיב מוקדי בציור, לעיתים קרובות הוא הראה אותם בפעולה, כמו שתייה, ריצה, רדיפה גזיזה או האכלה. הוא מציג אינטראקציה של בעלי החיים ובני אדם וגם בנוף. ציוריו לא היו רק תמונות נעימות, אלא נטו לספר סיפור בסביבת הערבות האוסטרליות הטיפוסיות שצייר היטב, לפעמים עם ערפל או אובך.
אף שהתחנך באירופה הוא פיתח עין חדה לצבעים ולמרקמים של הנוף האוסטרלי, מכיוון שהוא לא רק צייר בחוץ בכל רחבי ויקטוריה הכפרית, אלא חקר מקרוב מיני עצים ושיחים בודדים. רבות מעבודותיו הכפריות מתמקדות בעץ מסטיק גדול אחד, כתכונה המאחדת.
בפרק על תרומתם של ההולנדים לאוסטרליה שלפני המלחמה בספר "לא רק בריטים באוסטרליה" מאת ג'יי לינג משנת 1927, מוזכרים רק שני שמות של מהגרים הולנדים: גיום דלפראט, המנהל הכללי של BHP, ויאן הנדריק שלטמה. השם שלו הפך לשם מוכר ברחבי מלבורן ובעולם האמנות האוסטרלי. הוא הושווה לטובה עם לואי ביבלו, צייר מהגר אחר.
משפחה.
יאן שלטמה היה בנם הצעיר של סגן אלוף ניקולאס שלטמה (1810–1901) ואשתו השנייה אנה מריה שרפ (1819–1887) מהאג, הולנד, שהיו להם שישה ילדים וארבעה שרדו לבגרות. המשפחה התגוררה גם בהארלם וברוטרדם ועברה לגאודה כאשר יאן הנדריק היה בן חמש עשרה. אחיו הבכור פטרוס הרמן הפך לאדריכל, לאחר מכן ערך וניהל מגזין אדריכלי והתמנה למשגיח הראשי על ארמונות בהאג.
רק ב-16 בפברואר 1917 התחתן שלטמה עם אדית ביילי סמית'(1876–1947) ממלבורן, והם התגוררו בבריזביין כמעט שנה לפני שחזרו למלבורן. בנם, ניקולס הרברט, נולד ב־22 ביוני 1918. אדית, הייתה מוזיקאית, הלחינה ופרסמה שיר פטריוטי אוסטרלי, Loyalty, בשנת 1939.
יאן שלטמה נפטר בבית החולים הכללי של בריזביין בסוף שנת 1941. אדית נפטרה במרץ 1947. ניקולס התגורר תקופה מסוימת בראבול שבגינאה החדשה; הוא נפטר במאי 1952 ונקבר בבית העלמין בריסביין לוטוויץ'.
פרס המוזיקה האמריקאית לאלבום הקאנטרי האהוב ביותר
פרס המוזיקה האמריקאית לאלבום אהוב – קאנטרי מוענק מאז 1974. הראשון שזכה בפרס היה צ'ארלי פרייד עם אלבומו "A Sunshiny Day with Charley Pride", שנחשב גם לאחד מאלבומי הקאנטרי המצליחים ביותר בשנת 1974. בשנה שלאחר מכן, הפכה אוליביה ניוטון-ג'ון לאישה הראשונה שזוכה בפרס עם אלבומה, "Let Me Be There". האמן עם מרבית הזכיות בפרס היא הזמרת-יוצרת האמריקאית קארי אנדרווד, שזכתה בו לראשונה בשנת 2007 עם אלבומה "Some Hearts".
סופי פון לה רוש
מארי סופי פון לה רוש (בגרמנית: Marie Sophie von La Roche; 6 בדצמבר 1730 – 18 בפברואר 1807) הייתה סופרת גרמנייה. היא נחשבת לסופרת המקצועית העצמאית הראשונה בגרמניה.
ביוגרפיה.
סופי פון לה רוש נולדה בקאופבורן , גרמניה, ב-6 בדצמבר 1730, כבתם הבכורה של הרופא ג'ורג' פרידריך גוטרמן, ואשתו רג'ינה ברברה גוטרמן (לבית אונולד). גוטרמן היה במקור מביבראך אן דר ריס . לה רוש בילתה את רוב ילדותה באאוגסבורג, בחינוך פייטיסטי קפדני, וביקרה תכופות בביבראך אן דר ריס. היא התחתנה עם ג'ורג' מייקל אנטון פרנק (Georg von La Roche) ב-1753, אף על פי שהיא התארסה לכריסטוף מרטין וילנד לפני כן (באותה תקופה, וילנד התגורר בשווייץ).
ללה רוש, היה 2 ילדים מחוץ לנישואים: קתרינה לה רוש וג'ורג' פון לה רוש. אביה של קתרינה אינו ידוע, ואילו אביו של ג'ורג' היה הרוזן יוהאן פיליפ סטדיון . סטדיון לקח את המשמורת על ג'ורג', וסיפק לו את השכלתו כמזכיר. ללה רוש, יחד עם בעיה, נולדו 8 ילדים, ורק 5 מהם שרדו את גיל ההתבגרות.
ב-1761–1768, סופי לה רוש הייתה גברת בית המשפט בטירת וורת'האוזן , בסמוך לביבראך אן דר ריס . שם שוב נפגשו סופי ווילנד. בטירה הייתה ספרייה מקיפה (1,440 כרכים, 550 עבודות), שנמצאת היום בעיקר בטירת קוזל , ליד פלזן. היא כתבה מכתבים בצרפתית שהוסמכו על ידי בית המשפט, ולעיתים קרובות, ליוותה את הרוזן, לטירת הוחשטיין בבוניגהיים . באמצעות צוואת הרוזן, מונה בעלה של לה רוש כמפקח על טירת הוחשטיין. לה רוש הלכה בעקבות בעלה לטירה ב-1770, ושם השלימה, בעצת חבר כהן, את הרומן שכבר התחילה בוורת'האוזן, "Geschichte des Fräuleins von Sternheim". הרומן פורסם על ידי וילנד ב-1771.
ג'ורג' פון לה רוש פיקח על טירת וורת'האוזן עד 1771, אז נהיה חבר מועצה חסוי של ארכיבישוף טרייר . השינוי בקריירה גרם למעבר של המשפחה לקובלנץ-אהרנברייטשטיין . ללה רוש היה סלון ספרותי בביתם ברובע קובלנץ. הסלון הספרותי הוזכר על ידי גתה ב-"Dichtung und Wahrheit" . בין המבקרים הקבועים לסלון הספרותי היו יוהאן ברנהרד באזדוב, יוהאן יעקב וילהלם היינסה , האחים פרידריך היינריך יעקבי ויוהאן קספר לווטר. היא התיידדה עם יוהאן היינריך יונג , שהציג לה את אשתו השנייה, מריה סלומה פון סנט ג'ורג'.