ב-1996 החליטה להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-8 של מישיגן. היא הביסה את יריבה הרפובליקני, חבר הקונגרס המכהן דיק קרייזלר, ונבחרה לשרת כחברה בבית הנבחרים. היא נבחרה בשנית ב-1998. בשנת 2000 לא רצה לכהונה שלישית נוכח שאיפתה לאתגר את הסנאטור הרפובליקני המכהן ספנסר אברהם. היא ניצחה בפריימריז הדמוקרטים ללא תחרות, וגברה על יריבה הרפובליקני בבחירות הכלליות לאחר מרוץ צמוד. סטייבנו נבחרה בשנית לכהונה שנייה ב-2006,לכהונה שלישית ב-2012, וכן לכהונה רביעית ב-2018.
בסנאט היא כיהנה כיושבת ראש הוועדה לחקלאות בשנים 2011–2015. עם פרישתו של הסנאטור הוותיק קארל לוין בינואר 2015, הפכה סטייבנו לסנאטורית הבכירה ממדינת מישיגן.
חיים אישיים.
סטייבנו היא גרושה בשנית. יש לה שני ילדים מנישואיה הקודמים וכן ילדה חורגת. היא מתודיסטית באמונתה.
סעד למג'רד
סַעְד לַמְגַ'רֵּד (בערבית: سعد لمجرد; נולד ב-7 באפריל 1985) הוא זמר פופ ושחקן מרוקאי.
ביוגרפיה.
סעד נולד במרקש למשפחת אמנים מוכרת במרוקו, אביו הוא הזמר המרוקאי אל-בשיר עבדו ואמו היא השחקנית המרוקאית נזהה אל-רגראגי.
בזכות כמה להיטים בודדים בעלי מילים ולחנים קלילים הצליח סעד לכבוש את העולם הערבי דרך יוטיוב והרשתות החברתיות. הסינגלים שלו זכו לעשרות מיליוני צפיות ביוטיוב, שגם כוכבים בינלאומיים לא זוכים להן והוא נעשה מבוקש בכל הפסטיבלים בעולם הערבי.
סעד כותב ומלחין רבים משיריו, מנגן על פסנתר, דבק במסורת המרוקאית ובלהג המרוקאי מחד גיסא ומאידך גיסא מכניס חידושים. הרוב המכריע של שיריו הוא בערבית מרוקאית מדוברת, אך הוא מיטיב לשיר לא רק בלהג המרוקאי אלא גם באנגלית ובצרפתית וביתר הלהגים הערביים. סעד מצליח לפרוץ את מחסומי השפה המתבטאים בהבדלים בין הלהגים הערביים ברחבי המזרח התיכון. הוא מקרב דרך שיריו בין עמי ערב השונים בהציבו אתגר מאוד גדול בפני מעריציו, כיוון שהלהג המרוקאי ידוע בתור להג "קשה" להבנה וללמידה עבור חלקים רבים בעולם הערבי, שלא מבינים אותו בקלות ונזקקים לעיתים לתרגומים שלו.
קריירה מוזיקלית.
סעד גדל באווירה מוזיקלית ולמד בבית הספר למוזיקה ברבאט ואף העתיק את מגוריו לארצות הברית כדי להמשיך שם את לימודיו, ובסוף נשאר שם למשך עשר שנים.
בגיל 22 הוא הגיע מארצות הברית למזרח התיכון לגיחה קצרה כדי להשתתף בעונה הרביעית של תוכנית תחרות השירה "סופר סטאר" ששודרה בלבנון בשנת 2007. הוא סיים במקום השני אחרי מרוואן עלי, והמתמודדת התוניסאית יוסרא מחנוש סיימה במקום השלישי אחריו. המלחין הלבנוני הנודע אליאס רחבאני ששימש כשופט בתוכנית, כינה אז את סעד "חוּליו (איגלסיאס) של הערבים".
הזכייה במקום השני לא היטיבה עם סעד ולא הניבה הצלחה גדולה מבחינתו. בשנת 2008 הוא השתתף בתחרות נוספת בשם "למין אל-ע'ניה" (של מי השיר) בלבנון עם השיר "בחב אללי ביכרהני" (אני אוהב את מי ששונא אותי), שיר פופולרי בהופעותיו עד היום. שנה לאחר מכן הוא החליט להפיק בעצמו את שירו הראשון שנקרא "וועדיני" (תבטיחי לי), ואת הקליפ שלו הוא צילם בקליפורניה. השיר הביא לפרסומו של סעד בקרב בני נוער במרוקו. בשנה זו גם הקליט דואט עם אביו אל-בשיר עבדו בשם "עזיז וע'אלי" (אהוב ויקר).
מגזיני הרכילות משנת 2010 מספרים כי הוא נכלא בארצות הברית לאחר שהואשם באונס של בחורה ממוצא אלבני. לבסוף הוא שוחרר בהיעדר ראיות מפלילות וחזר לחיות במולדתו מרוקו.
בשנת 2011 המשיך את מסורת המשחק של אמו כשניסה את מזלו בתחום וגילם בכישרון רב את "נַסִים" כשחקן הראשי בטלנובלה המרוקאית "אחלאם נסים". באותה השנה ביצע דואט עם סופיה מונתסר, זוכת העונה השישית בתוכנית ריאליטי מוזיקלית מרוקאית בשם "סטודיו דוזים". השניים חידשו את השיר "סאעה סעידה" (שעת שמחה) של הזמר המרוקאי המוערך מחמוד אל-אדריסי. הם שינו וריעננו את הלחן המקורי כדי שיתאים לקהל צעיר.
ב-2012 הוא החל את הפריצה הגדולה שלו, בזכות להיטים שהוציא כמו "סאלינא סאלינא" (זה נגמר בינינו), שיר בלהג מרוקאי ובמקצב ח'ליג'י, שהפך אותו למוכר ברחבי מדינות המפרץ, או הסינגל המצליח "יא לְ-מימה" (הוי אמא), שהוא כתב והלחין והקדיש בראש ובראשונה לאמו וגם לכל האימהות באשר הן. בשנת 2013 הוציא את אלבום "וולא עליכ" שמתוכו הצליח במיוחד השיר "מאל חביבי מאלו" (מה יש לאהובי?). הוא הפך לאחד השירים הפופולריים והאהובים אי פעם בעולם הערבי מרגע שפורסם, ועד כה חצה את 70 מיליון הצפיות ביוטיוב. גם השיר "למין נשכי חאלי" (בפני מי עליי להתלונן?) מתוך האלבום אהוד על הקהל של סעד.
בשנת 2014 הוציא דואט בשם "וואנא מעאכ" (כשאני איתך) עם הזמרת המרוקאית אסמאא למנוור שהפך ללהיט ענק. כמו כן הקליט את הדואט "יא אנסאן" (הוי בנאדם) עם הזמר הלבנוני סלאח אל-כורדי. השיר מבכה את הטבח שמבצעות קבוצות האסלאם הקיצוני במזרח התיכון בשם אללה, וקורא לשלום, לאהבה ולסובלנות.
את התהילה של סעד במזרח התיכון הוא קצר בזכות השיר "אינתי באע'יה וואחד" (את רוצה אחד). השיר מדבר על חוסר התאמה בין בני זוג שהרצונות שלהם לא עולים בקנה אחד, ובעיקר הגבר לא מוכן שבת הזוג תנצל אותו. השיר העמיד את סעד בשורה הראשונה בין זמרי הפופ הערביים המובילים. השיר צבר תוך זמר קצר מעל 40 מיליון צפיות ביוטיוב. הפופולריות האדירה והחשיפה הויראלית לשיר הממכר גורמים לזמרים ולזמרות מכל רחבי העולם הערבי לבצע אותו בכל מיני תוכניות ולמתמודדים בתוכניות ריאליטי לשיר אותו עד כי הוא הפך להמנון של ממש, ואפילו הצטרפו תנועות קבועות ומוכרות לשיר שסעד מבצע והקהל אחריו. הישגו הגדול של סעד הוא בכך שרבים שלא הבינו את המילים בלהג המרוקאי כעת מסוגלים לדלקם את השיר ולהסביר כל מילה ומילה בו. גם במערב הוא קיבל חשיפה מסוימת, כשסעד היה מועמד איתו בשנת 2014 לטקס פרסי המוזיקה של MTV.
מכאן נסללה והובטחה הדרך של סעד להצלחה מהירה בעולם הערבי. הוא החל להתגלגל מהופעה להופעה וממדינה למדינה. כך, בין היתר הוא הופיע באלג'יריה, במצרים, בדובאי וכמובן במרוקו. כשהגיע בשנת 2014 להופיע בקניון בכווית הסתערו עליו מאות נשים מעריצות ששרו את הפזמונים של שיריו. ההתנפלות הייתה כה גדולה והביאה להתפרצות של עימותים בין המעריצות ובין אנשי האבטחה בקניון, שיצרו קשר עם המשטרה על מנת לסייע לסעד ולחלצו. בחודש אפריל 2015 הגיע סעד להופיע במלון גראנד פארק שברמאללה. את ההופעה הוא נתן בחליפה מיוחדת עשויה כאפייה בעיצובו של המעצב חסן חג'אג'. במסגרת הביקור באזור הוא גם הגיע למסגד אל-אקצא ולכיפת הסלע והצטלם שם.
בתחילת חודש מאי 2015 הוציא סעד את השיר המצליח ביותר שלו עד עתה, "לְמְעַלֵּם" (אתה המורה). תוך יומיים בלבד הפך הסינגל ללהיט וחצה את מיליון הצפיות ביוטיוב, ותוך עשרים ימים חצה את רף 20 מיליון הצפיות - הישג שהכניס אותו לספר השיאים של גינס בתור הזמר הערבי השני שהצליח להגיע להישג זה (לאחר הזמר מאיחוד האמירויות חוסיין אל–ג'סמי עם השיר "בושרת ח'יר"). כעת הוא מועמד לזכות בטקס פרסי המוזיקה של MTV עם השיר.
מלאכי הכהן
רבי מלאכי הכהן (כ"ב בתמוז ה'ת"ס, 10 ביולי 1700 - כ"א בחשון ה'תקל"ב, 29 באוקטובר 1771) היה רב איטלקי, מגדולי רבני ליוורנו במאה ה-18. נודע בספרו האנציקלופדי לכללי התלמוד "יד מלאכי".
ביוגרפיה.
נולד לרב יעקב הכהן בליוורנו, הוא למד אצל רבני ליוורנו ובהם הפוסק והמקובל רבי אברהם חיים רודריגס מחבר "ארח לצדיק". רבו המובהק היה המקובל רבי יוסף אירגס מחבר "שומר אמונים", ממנו למד תלמוד, הלכה וקבלה. עם פטירת רבו זה, הפקיד את כל כתביו בידי תלמידו רבי מלאכי, והוא שהדפיס את ספריו הקבליים "שומר אמונים", "מבוא פתחים" ו"שאלות ותשובות"; ואת ספר השו"ת ההלכתי שלו "דברי יוסף".
הוא ידע את מלאכת כתיבת הסת"ם, וספר תורה שכתב בכתב ידו, מתואר בידי רבי חיים פלאג'י.
בהיותו מרבני ליוורנו הוא חתום על הסכמות ספרים רבים שנדפסו בעיר. הוא חתום גם על מכתב התמיכה ברבי יהונתן אייבשיץ בעת המחלוקת שהתגלעה בינו לבין רבי יעקב עמדין. איגרת ממנו בלועזית, חתומה לטינית הנוגעת לתיבת ספריו של רמח"ל בעת הפולמוס בעניינו, התפרסמה בטעות בעילום שמו בידי שמעון גינצבורג, "ר' משה חיים לוצאטו ובני דורו, אוסף אגרות ותעודות".
הוא נפטר בכ"א בחשון ה'תקל"ב, 29 באוקטובר 1771. נחום סלושץ משער שנפטר בטריפולי, לוב, אך מכל מקום, קברו נמצא בליוורנו. רבי אברהם כלפון מחכמי טריפולי כתב עליו קינה בשם "על מצבת הרב יד מלאכי".
על מצבת קברו נחרתו השורות:
הרב דוד שלוש מסר בשם יהודה לייב ביאלר שהשתתף במשלחת הישראלית להעברת קברו של החיד"א מליוורנו להר המנוחות בירושלים, כי בעת חפירת הקבר, פגעו החופרים בקבר הסמוך, קברו של רבי מלאכי הכהן, וגילו את רגלו עטופת התכריכים.
ספריו.
הוא סידר רבים מחידושיו ככללים המקיפים סוגיות רבות בתלמוד ובדברי הראשונים והאחרונים. הגהותיו לספר הליכות עולם נדפסו במהדורות מאוחרות של הספר, בחתימה הרמ"ך. ספרו "יד מלאכי" נדפס לראשונה בחייו בשנת ה'תקכ"ז ובפעם השנייה בברלין בשנת ה'תרי"ז. הספר נחשב לאחד מספרי הכללים היסודיים ביותר ומצוטט תדיר בכל ספרות הכללים שלאחריו. הוא זכה למהדורות רבות, לאחרונה גם הודפס בסדר חדש בשנת ה'תשס"א על ידי מישור ובשנת ה'תשע"ו על ידי מכון ירושלים בשלושה כרכים. בשני כרכים הראשונים הודפס הספר יד מלאכי ובכרך השלישי הודפסו כתבים נוספים: ביאורו על התורה וכמה משניות, שו"ת ופסקים, "השיר והשבח" - פיוטים, כל אלו בתוספת מפתחות והערות רחבות.
מלבד ספרו זה חיבר גם ספרון תפילה בשם "שבחי תודה" לאחר רעידת אדמה שפקדה את ליוורנו.