כדי להשיג הכרעה היה צריך להביא את כל הגדוד השלישי של הפלמ"ח. הפעם היה צריך להעביר יחידה צבאית גדולה ולכן היה צריך לכבוש קודם את ביריה ועין זיתון. כפרים אלה נכבשו ב-1 במאי 1948. מפקד הכוחות הערבים באזור, אדיב שישקלי, פתח באותו יום בהתקפה קשה על רמות נפתלי במטרה להקל את הלחץ על צפת. מגיני רמות נפתלי בקשו מיגאל אלון לשלוח להם תגבורת אך אלון, שהבין שהקרב על צפת הוא שיכריע את המצב באזור, סירב לבקשתם והורה לכוחות להמשיך בתוכנית.
לאחר כיבוש הכפרים, נכנס הגדוד השלישי לצפת ומפקדו, משה קלמן, התמנה למפקד כל הלוחמים בעיר; במקביל, בהיעדר שלטון אזרחי תפקדו מפקדי הקטעים כ"מושלים אזרחיים".
ההתקפה הראשונה.
ב-6 במאי 1948 בשעה 01:00 החלה התקפה לכיבוש המצודה והפטמה שמעליה. לפני ההתקפה החלו להפגיז את קווי הערבים במרגמות דוידקה. הערבים היו מוכנים להתקפה והתוקפים לא הצליחו להתגבר על ביצורי הערבים. לפנות בוקר ניתנה פקודת נסיגה. כדי להימנע מנפגעים רבים בנסיגה התבצרו הלוחמים בבית הספר המקצועי (היום נמצא במקום מלון "רון") והדפו את כל ההתקפות עליהם. בלילה למחרת הם נסוגו והשאירו בבנין מוקש חשמלי. עם כניסת הערבים לבנין הופעל המוקש. הבניין פוצץ וקבר מתחתיו 16 ערבים. בהתקפה נהרגו שישה לוחמים יהודים ו-20 נפצעו.
בינתיים הזרים שישכלי לאזור כוחות ערביים רבים נוספים על מנת לסייע ללוחמיו. בין היתר, צורפה לקרבות סוללת תותחים מאזור רמות נפתלי, שהחלה בהפגזה על הרובע היהודי וגרמה לקרבנות בנפש וברכוש. כישלון המתקפה וההפגזות הביאו לדמורליזציה בקרב יהודי צפת. יגאל אלון הצליח להסתנן לעיר. הוא ביקר במטה, סייר בעמדות ועודד את הלוחמים באמרו "החזיקו מעמד, עוד קצת והגלגל יתהפך".
בהיעדר פתרון אחר ומתוך הבנה כי הכוחות הערביים מתכננים מתקפה כללית, הוחלט כי יש להתחיל מיד בקרב המכריע על העיר.
ההתקפה השנייה – שחרור העיר צפת.
הקרב המכריע שהביא לכיבוש צפת התחיל ב-9 במאי 1948 בשעה 21:35. הסיסמה הייתה "צפת המשוחררת". ההתקפה, בראשות הגדוד השלישי של הפלמ"ח, התקיימה בשלושה מוקדים עיקריים: "בית שלווה" בכניסה לעיר, המצודה והפטמה והמשטרה העירונית. במקביל כבש הגדוד הראשון של הפלמ"ח את הכפר עכברה מדרום לצפת, וכך כותרה העיר הערבית מדרום, מזרח וצפון.
ההתקפה החלה בהרעשה של מרגמות "דוידקה" ולאחר מכן הסתערו הלוחמים על הר המצודה ופיצחו את העמדות בעזרת פגזי פיא"ט. בית שלווה נכבש בקרב מחדר לחדר בקרב נהרג מפקד הפלוגה . הקרב העקרי נערך על תחנת המשטרה העירונית. גדר האבן שהגנה עליה פוצצה ודרך הפרצה הסתערו הלוחמים. קרב קשה נוהל מחדר לחדר ומקומה לקומה. מפקד הפלוגה הפורצת, נהרג בשוגג בהתקפה זו. אחרוני הלוחמים הערבים התבצרו על הגג. חלקם נסוגו בלילה לכיוון מירון וחלקם נפל בשבי. בעקבותיהם ברחו גם התושבים הערבים של צפת.
בבוקר ה-10 במאי 1948 היו בית שלווה, המצודה והמשטרה העירונית בידי הלוחמים היהודים. בזמן שבעיר הערבית שררה דממה – פרט ליריות בודדות – בעיר היהודית יצאו אנשים מהמרתפים וחזרו לבתיהם.
ב-11 במאי 1948 החלו יחידות הפלמ"ח לסרוק את העיר שנמצאה ריקה. במטהו של שישקלי בבית הסראיה נמצאו מאות ק"ג של חומר נפץ, מאות אלפי כדורים וציוד רב. משטרת הר כנען נמצאה ריקה ובשעה 16:25 הונף מעליה הדגל העברי. באותו יום שלח מפקד הגדוד השלישי של הפלמ"ח משה קלמן (שכונה "הזאב") את המברק הבא ליגאל אלון:
הקרב המכריע היה בפיקודו של מ"מ אבינועם חדש, בן קיבוץ כנרת. מתוך עדותו:
מורשת.
באתרי הקרבות השונים בצפת, הוקמו לאחר המלחמה לוחות זיכרון עם שמות הנופלים היהודים ולוחות עם תיאור הקרבות. במרכז העיר נמצאת כיכר ה"דוידקה" ובה מרגמת "דוידקה" שהיה לה חלק חשוב בקרב על צפת.
קונדור קליפורני
קונדור קליפורני ("Gymnogyps californianus") הוא עוף היבשה הגדול בצפון אמריקה. צבעו שחור עם טלאים לבנים תחת כנפיו, ראשו קירח וצבע עורו צהוב עד אדום בהיר. מוטת הכנף שלו הנה הגדולה ביותר בין העופות של צפון אמריקה. כיום חי הקונדור הקליפורני רק בגרנד קניון, בפארק הלאומי ציון והרי החוף המערביים של קליפורניה וצפון באחה קליפורניה. מין זה הוא היחיד ששרד בסוג "Gymnogyps".
הקונדור הקליפורני הוא אוכל נבלות ונזון מכמות נכבדת של נבלות. אורך חייו הוא כ-50 שנה, ולפיכך הוא אחד העופות בעלי אורך החיים הארוך ביותר.
במהלך המאה ה-19 ירד מספרם של הקונדורים הקליפורנים באופן דרמטי בעקבות הרעלת עופרת, ציד, והרס בית הגידול. תוכנית שימור שקידמה ממשלת ארצות הברית הביאה לתפיסתם של 22 פרטים שנותרו בטבע עד 1987, וגידולם בשבייה בפארק סן דייגו ובגן החיות לוס אנג'לס. הם הורבו בשבי, ומ-1991 החלו להחזיר קונדורים לטבע. תוכנית שימור זו היא התוכנית היקרה ביותר לשימור מינים שנעשתה בארצות הברית. הקונדור הקליפורני הוא אחד העופות הנדירים בעולם, ונכון ל-2017 חיים 463 פרטים ממין זה.
טקסונומיה.
הקונדור הקליפורני תואר על ידי חוקר הטבע ג'ורג' שאו ב-1797 כ-"Vultur californianus". בתחילה סווג הקונדור הקליפורני באותו הסוג עם קונדור האנדים ("V. gryphus"), אולם עקב שוני במראם, באורך הכנפיים, ונטייתו של קונדור האנדים להרוג חיות קטנות כמזון, מסווג כיום הקונדור הקליפורני בסוג נפרד, "Gymnogyps".
סיווגו המדויק של הקונדור הקליפורני, כיתר הקונדוריים (המכונים לעיתים "נשרי העולם החדש"), איננו ברור. אף על פי שנשרי העולם החדש ונשרי העולם הישן בעלי מראה ונישות אקולוגיות דומות, שתי קבוצות אלו התפתחו מאבות קדמונים אחרים בחלקים שונים של העולם.
היסטוריה אבולוציונית.
במהלך תקופת הפליסטוקן היה סוג זה נפוץ באמריקה. על סמך ממצאים ממאובנים תוארו מינים נוספים בסוג זה: "Gymnogyps kofordi" שהתקיים בפלורידה בפליסטוקן התחתון ו-"Gymnogyps howardae" שהתקיים בפרו בפליסטוקן העליון. שרידי קונדור שנמצא בשכבה מהפליסטוקן העליון בקובה תואר כ-"Antillovultur varonai"; אולם בהמשך התברר כמין נוסף בסוג "Gymnogyps", או אולי אף כתת-מין של הקונדור הקליפורני.
הקונדור הקליפורני הוא המין היחיד בסוג "Gymnogyps" החי כיום. בפליסטוקן העליון התקיים "Gymnogyps californianus amplus", שתחום תפוצתו חפף את מרבית תחום התפוצה ההיסטורי של מין זה ואף הגיע עד פלורידה, אך הוא היה גדול יותר ומשקלו היה דומה לזה של קונדור האנדים. בעבר למין זה היה מקור רחב יותר, אולם עם השתנות האקלים במהלך עידן הקרח האחרון, הפכה אוכלוסייתו לקטנה יותר והתפתחה לתת המין המוכר כיום - "Gymnogyps californianus californianus".
תיאור.
קונדור קליפורני בוגר הוא בעל צבע שחור אחיד, למעט פסים או כתמים משולשים לבנים גדולים על החלק התחתון של כנפיו, בפרט בזכרים. רגליו אפורות, מקורו בצבע לבן צהבהב ועיניו אדומות. ציצית נוצות שחורות מקיפה את בסיס הצוואר. קונדורים צעירים הם ברובם בעלי כתמים חומים כהים, ראשם בצבע שחור, וצבע הכתמים תחת נוצות התעופה הוא אפור ולא לבן.
כאדפטציה הגיינית, על ראשו וצווארו של הקונדור הקליפורני יש נוצות מעטות, וכך העור מתייבש ונחשף לקרינת על-סגול מהשמש בגובה רב, אלו תורמים לסטריליות. הראש והצוואר יכולים להאדים בתגובה למצב רגשי, יכולת העשויה לשמש לתקשורת בין פרטים. צבע העור משתנה בין צהוב לאדום כתמתם.
בשונה מרוב העופות הדורסים הנקבה קטנה מן הזכר. הגודל הכולל יכול לנוע בטווח של 109–140 ס"מ, ומוטת הכנפיים 2.49–3 מטר. המשקל יכול לנוע בין 7 ל-14 ק"ג, כשהמשקל הממוצע הוא כ-8-9 ק"ג. רוב המדידות מקורן מעופות שגודלו בשבייה, ולכן קביעה אם יש הבדלים משמעותיים בין עופות שגודלו בשבייה לעופות שחיים בטבע קשה.
מוטת הכנפיים של הקונדור הקליפורני היא הגדולה מבין העופות של צפון אמריקה. מבחינת משקל ואורך הגוף הם שניים רק לברבור המחצצר ("Cygnus buccinator") ולברבור המצוי ("Cygnus olor") שהובא לאמריקה על ידי האדם. מבחינת אורך הגוף הוא קטן גם מהשקנאי האמריקאי ("Pelecanus erythrorhynchos") ומהעגור האמריקאי ("Grus americana").
ב-2021 דווח על רבייה א-זוויגית של נקבה בגן חיות בארהב. הנקבה הטילה 2 ביצים אשר הגוזלים שבקעו מהן אינם קשורים גנטית לאף אחד מהזכרים בגן החיות.
אשת האפוקליפסה
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובית
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית המולדובנית (במולדובנית: Република Советикэ Сочиалистэ Молдовеняскэ) הייתה אחת מ-15 הרפובליקות של ברית המועצות. מולדובה נכבשה על ידי הצבא האדום ב-2 באוגוסט 1940 בזמן מלחמת העולם השנייה. כשהתפרקה ברית המועצות הכריזה מולדובה על עצמאותה ב-27 באוגוסט 1991.
היסטוריה.
הסובייטים הקימו ישות אוטונומית במקום בשנת 1924. לבסוף, מולדובה עצמה נכבשה מידי הרומנים פעם במלחמת העולם השנייה והאוטונומיה הסובייטית חודשה בקיץ 1940. בשנים שלאחר מכן נשלחו עשרות אלפי אנשים שנחשדו כמאיימים על השלטון ל"חינוך מחדש" בסיביר או בקזחסטן. בנוסף על כך, השלטון הסובייטי רדף את הכמורה וגירש גרמנים אתניים. בסוף העשור היה רעב כבד ברפובליקה.
עם שלטונו של ניקיטה חרושצ'וב בשנים 1953–1964 אט אט מולדובנים החלו לחזור לארץ מהגולאגים. בשנות ה-70 וה-80 הרפובליקה קיבלה כספים רבים מהשלטון על מנת לפתח את האזור.