מריה פורטוני (בספרדית: Maryà Fortuny; 11 ביוני 1838 – 21 בנובמבר 1874) היה הצייר הספרדי המוביל בתקופתו, בעל מוניטין בינלאומי. הקריירה הקצרה שלו כללה יצירות במגוון נושאים נפוצים באמנות התקופה, כולל המשיכה לנושאים אוריינטלים, ציור ז'אנר היסטורי, ציור צבאי של התפשטות הקולוניאלית הספרדית.
ביוגרפיה.
הוא נולד בראוס, עיר ליד טרגונה, בקטלוניה, ספרד. אביו נפטר כשהיה תינוק, ואמו כשהיה בן 12. לפיכך, מריה גדל על ידי סבו, יוצר ארונות שלימד אותו להכין פסלוני שעווה. בגיל 9, בתחרות פומבית בעירו, צייר, מורה ופטרון מקומי, דומנק סובראנו, עודד אותו ללימוד נוסף. בגיל 14 עבר לברצלונה עם סבא שלו. הפסל Domènec Talarn הבטיח לו פנסיה שאפשרה לו ללמוד בבית הספר לאמנויות ואומנות בברצלונה. הוא למד במשך ארבע שנים אצל קלאודי לורנזלה ופאו מילה וב־1857 זכה במלגה שזיכתה אותו בשנתיים של לימודים ברומא החל משנת 1858. שם למד רישום וסגנונות מפוארים, יחד עם ג'וזפ ארמט וריקרדו דה מדרסו.
ב-1859 הוא נקרא על ידי ממשלת מחוז ברצלונה לצייר את קרבות המלחמה הספרדית-מרוקאית. הוא נסע למרוקו מפברואר עד אפריל של אותה שנה, עשה סקיצות של נופים וקרבות, אותם הראה במדריד ובברצלונה כשחזר. אלה ישמשו לו מאוחר יותר כסקיצות ראשוניות ליצירה המונומנטלית שלו, הקרב על טטואן, במוזיאון הלאומי לאמנות של קטלוניה.
בשנת 1870 עברו האמן ומשפחתו לגרנדה. במקור, זה היה אמור להיות שלב בטיול תיירותי מורחב ביישובים שונים באנדלוסיה. עם זאת, לאחר שהגיע לגרנדה, פורטוני חש כי זה מקום להתיישב בו ולעבוד. הם הגיעו בקיץ 1870 ונשארו עד סתיו 1872 - שהות של כשנתיים וחצי. לפי כמה מהביוגרפים שלו, פורטוני הקים בגרנדה אטלייה. המיקום המדויק שלו לא ברור.
מאז ימי ולסקס הייתה מסורת בספרד של הנצחת קרבות וניצחונות בציורים מונומנטליים. על בסיס חוויותיו, פורטוני הוזמן על ידי מועצת מחוז ברצלונה לצייר דיורמה בד גדולה של לכידת המחנות של מולי אל עבאס ומולי אל חאמד על ידי הספרדים. הוא התחיל את הציור של קרב טטואן על בד באורך 15 מטרים; אבל אף שעבד עליו לסירוגין במהלך העשור הבא, הציור מעולם לא הסתיים.
ההשפעה הגדולה יותר של מסעו במרוקו היה המשיכה שלו לאחר מכן לנושאים האקזוטיים של מרוקו. הוא צייר יחידים וגם סצנות מדומיינות.
הוא ביקר בפריז ב-1868 וזמן קצר לאחר מכן התחתן עם ססיליה דה מדרסו, בתו של פדריקו דה מדרסו, שהפך לאוצר של מוזיאון הפראדו במדריד. ססיליה הייתה אחות של חברו של פורטוני, האמן האוריינטליסטי, ריקרדו דה מדרסו, שליווה בעבר את פורטוני במסעות באירופה. לפורטוני ולססליה נולד בן, מריאנו פורטוני, שהפך למעצב אופנה ושטיחים ידוע. ביקור נוסף בפריז ב-1870 ולאחריו שהה שנתיים נוספות בגרנדה.
הוא חזר לרומא, שם מת באופן פתאומי משהו ב-21 בנובמבר 1874, מהתקף של מחלת המלריה, שחלה בזמן שצייר בנאפולי ובפורטיצ'י בקיץ 1874.
לאחר מותו של פורטוני, גיסו, ריקרדו דה מדרסו, טיפל בסטודיו שלו. קטלג את יצירותיו וארגן אותן למכירה פומבית.
אחד מתלמידיו של פורטוני היה אטיליו סימונטי.
KeePassXC
קיפס אקס סי (באנגלית: KeePassXC) הוא מנהל סיסמאות מבוסס קוד פתוח ונכתב בשפת C++.
הכלי מאפשר לאחסן סיסמאות של יישומים שונים ולייבא אותם בעת הצורך, נבנה באמצעות ספריות Qt5 וזמין להורדה במערכות הפעלה שונות כגון: Linux, Windows, Mac OSX.
הכלי פותח על ידי צוות פיתוח קהילתי ושוחרר בגרסה ראשונה בתאריך 2 במאי 2012.
Lubuntu
We Don't Talk About Bruno
We Don't Talk About Bruno (בתרגום חופשי: אנחנו לא מדברים על ברונו; בדיבוב בעברית: אל תזכירי את ברונו) הוא שיר בסגנון פופ לטיני וסלסה מתוך סרט הקולנוע "אנקאנטו" של חברת וולט דיסני, אשר הולחן, נכתב והופק על ידי לין-מנואל מירנדה, כאשר הפיק אותו גם מייק אליזונדו. השיר יצא לאור על ידי וולט דיסני רקורדס כחלק מהפסקול "Encanto" ב-19 בנובמבר 2021. השיר בוצע במקור על ידי מספר מדבבים שדיבבו בסרט, אשר כוללים בעיקר את קרולינה גייטאן, מאוריסיו קסטיו, אדסה, רנזי פליז, דיאן גוררו וסטפני ביאטריס. השיר תואר כאחד משירי דיסני הטובים ביותר, כמו כן כקרוסאובר המוזיקלי הגדול והמוצלח ביותר של החברה.
השיר מורכב מרכילות ואנקדוטות על ברונו מדריגל, הדוד של מיראבל מדריגל, שמתנת הנבואה שלו נקשרה בחוסר מזל והותירה אותו מנוכר משאר המשפחה. השיר מציג למה בני המשפחה ותושבי העיר בה הם חיים לא מדברים על ברונו. השיר רומז שברונו הוא נבל, פרט מרכזי בעלילת הסרט. השיר מתנער מהסגנונות הנרטיביים של שירי נבל קונבנציונליים של דיסני, על ידי פירוט נקודות המבט של הגיבורים על הנבל.
השיר התקבל בצורה חיובית על ידי המבקרים, אשר שבחו את האלמנט המסתורי שלו ואת קצבו הקליט. השיר זכה להצלחה מסחרית במצעדי המוזיקה ברחבי העולם, כמו כן הוא השיר היחיד של דיסני במאה ה-21 שהגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100, כאשר הוא שבר את שיא כל הזמנים של הזמרים המוכרים ביותר במצעד. השיר גם הוא השיר המקורי הראשון של דיסני שהגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי.
ב-10 בינואר 2022 הוציאו דיסני קליפ וידאו הכולל דיבובים של השיר ב-21 שפות שונות.
רקע.
השיר הוא שיר מתוך הפסקול "Encanto" שמושמע במהלך סרט הקולנוע "אנקאנטו" של חברת וולט דיסני, כאשר זהו הסרט ה-60 של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. השיר מוצג כרצועה הרביעית בפסקול הסרט, שיצא ב-46 שפות, כאשר הוא הולחן, נכתב והופק על ידי לין-מנואל מירנדה, כאשר הפיק אותו גם מייק אליזונדו. מירנדה לקח חלק בעבר בעבודה על פסקול הסרט "מואנה" משנת 2016, שהוא גם של דיסני. השיר מבוצע במקור בעיקר על ידי שישה מדבבים, הכוללים את קרולינה גייטאן, מאוריסיו קסטיו, אדסה, רנזי פליז, דיאן גוררו וסטפני ביאטריס. כמו כן, חואן קסטנו ואולגה מרדיז תורמים שירה משנית לשיר.
במהלך הפיתוח המוקדם של הסרט, דמותו של ברונו נקראה במקור אוסקר. מירנדה בחר בשם ברונו כדי שיוכל להכניס לשיר את המילים "Bruno, no, no, no".
תוכן.
השיר מתאר את ברונו מדריגל מנקודות המבט של בני משפחתו ותושבי העיר המקומיים. ברונו הוא אחד משלושה ילדים שנולדו לאבואלה ופדרו מדריגל, לצד אחיותיו חולייטה ופפה. כמו שאר בני משפחתו, יש לו יכולת קסומה - לחזות חזיונות של העתיד. השיר הראשון בסרט, "The Family Madrigal", קובע שברונו לא נראה כבר שנים ושאסור לדבר עליו. מיראבל מדריגל, אחייניתו של ברונו והיחידה במשפחה ללא יכולת קסומה, מאמינה שנבואותיו של ברונו עשויות לחשוף את הסיבה לסדקים שהופיעו במבנה ביתם, ובשיר "We Don't Talk About Bruno" היא מחפשת מידע על דודהּ הנעדר.
השיר ממחיש כיצד האירועים השליליים שברונו חזה השפיעו על בני משפחתו והתושבים. פפה, אחותו של ברונו, ובעלה פליקס מספרים למירבל כיצד תחזית הגשם של ברונו הרסה את יום חתונתם. בתם של פפה ופליקס, דולורס, מסבירה שנבואותיו של ברונו הפחידו ובלבלו את המשפחה, ואחיה קמילו מציג את ברונו כדמות מפחידה ש"חוגגת על הצרחות שלך". אחותה של מירבל, איזבלה, טוענת שברונו חזה שחייה יהיו מושלמים, ודולורס מקוננת על תחזית שהגבר שאהבה יהיה מאורס לאחרת. כשהמשפחה מתכוננת למסיבת ארוחת ערב עם החבר של איזבלה, מאריאנו, מירבל מרכיבה מחדש את החלקים המרוסקים של הנבואה האחרונה של ברונו לפני שנעלם, ומגלה עם סיום השיר שהיא מראה את מירבל עצמה במרכז הסדקים בבית.
מירבל מגלה מאוחר יותר שברונו חי בסוד בין כותלי הבית, הוא מספר לה שהוא ניפץ את הנבואה והסתתר כדי להגן עליה, מחשש שהחזון שלו יגרום למשפחה לפנות נגדה. בסוף הסרט, כאשר ברונו חוזר, הוא מתאחד בשמחה עם משפחתו.
ביקורות.
השיר זכה לביקורות נלהבות ממבקרי המוזיקה והקולנוע. ג'יימי קני מאתר Romper כינתה את השיר כשיר הבולט של הסרט. קרוליין קאו מהבלוג Film/ כתבה שהשיר הוא הטוב ביותר בפסקול, ותיארה אותו כהומוריסטי וניואנסי. עוד היא כתבה שהיא רואה את השיר כיצירה מושלמת שמאירה את כל הדמויות, שופכת אור על הנושאים הכוללים של הסיפור, ומציעה כמות חסרת תקדים של תובנה על העולם של הסרט.
קריסטן בראון מאתר Screen Rant כינתה גם את השיר כשיר הטוב ביותר של הסרט. אשלי ספנסר מהניו יורק טיימס כתבה שהשיר שונה משאר להיטי הפריצה של דיסני שהם "סולו של גיבור עצבני או בלדת כוח במערכה השלישית", כאשר השיר הוא "רצועה של אנסמבל בסגנון ברודוויי". כריס ווייט מסלייט טען שהצלחת השיר היא בזכות קצבו, מנגינתו ואלמנט המסתורין שבו. טיילר פוזי מ-Far Out Magazine תיאר את השיר כשיר קליט ללא הרף עם הרכב מגוון מבחינה סגנונית ומילים כבדות באקספוזיציה, שלא מנעו ממנו להשיג את סוג ההצלחה שהשירים "Let It Go" ו-"Beauty and the Beast" קיבלו.
הופעות מסחריות.
השיר זכה להצלחה בינלאומית. תוך שבוע לאחר שהסרט הפך זמין בשירות דיסני+, השיר הגיע למקום הראשון בספוטיפיי, בעוד שסרטוני המוזיקה והליריקה זכו ליותר מ-30 מיליון צפיות ו-10 מיליון צפיות בשבוע הראשון שלו, בהתאמה. עד 7 בינואר 2022, קליפ השיר נשאר הסרטון הפופולרי ביותר ביוטיוב מאז העלאתו ב-28 בדצמבר. השיר הגיע גם לראש המצעדים באייטונס ובאפל מיוזיק, והפך לסאונד פופולרי בטיקטוק.
בארצות הברית השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים בילבורד הוט 100, והפך לשיר השני של דיסני שהגיע להישג זה לאחר השיר "A Whole New World" מהסרט "אלאדין". בבריטניה השיר הגיע לראש מצעד הסינגלים הבריטי. בישראל הסרט נכנס למצעד השבועי של גלגלצ.
מורשת.