בחלום זה מנסים ארבעה מטפסי הרים לעלות במסלול הררי בעת סופת שלג. הסופה נמשכה שלושה ימים והמטפסים עומדים להיכנע. אחד אחד הם מפסיקים ללכת ונופלים בשלג. מבוגר המטפסים מנסה להמשיך להתקדם ולעודד את חבריו לבוא איתו אולם גם הוא נכנע. אישה מסתורית (יוקי-אונה, אשת השלג מהמיתולוגיה היפנית) מופיעה ומנסה להוביל את אחרון המטפסים למותו בכך שהיא מנסה לשכנע אותו להירדם בשלג. המטפס מצליח להתנגד לפיתוייה, ומגלה כי הסופה שככה, וכי המחנה של המטפסים נמצא כמה מטרים ממיקומם.
המנהרה.
בחלום זה החולם הוא קצין בצבא יפן. הוא הולך לאורך דרך נטושה בשעת השקיעה בדרכו חזרה מהמלחמה. הוא מגיע למנהרה חשוכה להולכי רגל. כלב מעוות הנושא חומרי נפץ (כלב נגד טנקים) יוצא בריצה מהמנהרה ומתחיל לנבוח לעברו. הקצין ממשיך ללכת לעבר המנהרה, ומגיע לקצה השני, שם הוא פוגש חייל שפניו כחולות (המדובר ביוריי - רוח רפאים מהמיתולוגיה היפנית). החייל אינו מאמין שהוא מת, אבל הקצין משכנע אותו שהוא מת ושולח אותו חזרה לתוך המנהרה החשוכה. בהמשך רואה הקצין פלוגה שלמה של חיילים מתים צועדים לעברו מהמנהרה. הוא מנסה לשכנע אותם שהם מתים ועליהם לשוב למנהרה, ומביע חרטה ואשמה על כך שהם נפלו בקרבות. החיילים אינם עונים לו והוא מצווה עליהם לשוב למנהרה. בעקבות הפקודה הם מצייתים וחוזרים אל המנהרה, אבל יוצא ממנה הכלב המעוות מראשית החלום.
סצנה זו היא הסיוט הראשון בסרט. הסצנה בוימה על ידי קורוסאווה בסיוע ידידו אישירו הונדה.
העורבים.
בסצנה זו מגלם הבמאי האמריקאי מרטין סקורסזה את דמותו של הצייר הפוסט אימפרסיוניסטי וינסנט ואן גוך.
החולם הוא תלמיד לאמנות, החובש את הכובע המאפיין את קורוסאווה עצמו. החולם הולך במוזיאון ורואה את יצירותיו של ואן גוך, לפתע הוא מוצא עצמו בתוך אחת היצירות. הוא פוגש את ואן גוך עצמו ביצירה ומדבר איתו. האמן עוזב אותו והחולם רץ בתוך השדות והאתרים המתוארים ביצירות בניסיון למצוא אותו. ברוצו מבעד לשדה החיטה מעיף החולם את העורבים המופיעים ביצירה.
הפסקול של החלום הוא הפרלוד ה-15 של שופן. על מנת לייצר את הצבעים המיוחדים והנופים שבציורי ואן גוך נעזר קורוסאווה בג'ורג' לוקס ובחברת אינדסטריאל לייט אנד מג'יק.
הר פוג'י באדום.
הסיוט השני המופיע בסרט מתאר אירוע בו נהרס כור גרעיני הממוקם בסמוך להר פוג'י. אלפים מתושבי האזור נמלטים מהקרינה לתוך הים. שני מבוגרים ושני ילדים נותרים באזור, ומדען מספר לחולם כי הגזים הצבעוניים שהוא רואה הם גזים רעילים או קרינה העומדים להרוג את כל מי שנשאר.
השד הבוכה.
חלום זה הוא השלישי בסיוטי הסרט.
החולם הולך בשטח הררי המכוסה ערפילים. הוא פוגש אוני - שד מהפולקלור היפני הנראה כמו אדם שלראשו קרן. השד מסביר כי הייתה שואה גרעינית. בעקבות השואה מתו רבים, אולם אלו שנותרו בחיים הצמיחו קרניים לראשיהם. קרניים אלה גורמות להם כאבים רבים, וניתן לשמוע אותם צורחים בלילות. לדברי השד, על אף כאביהם הקשים הם לא יכולים למות והם נידונו לסבול את הכאבים לנצח.
החלום מבוסס על אגדה בודהיסטית בשם זה, שקורוסאווה קישר בינה לבין הסכנה מהשימוש באנרגיית גרעין.
כפר טחנות המים.
החולם מוצא עצמו בכפר שלו, בו זורמים פלגים רבים, וטחנות מים רבות פועלות בו. החולם פוגש אדם זקן המתקן גלגל של טחנת מים. הזקן מסביר כי תושבי הכפר החליטו לוותר על ההשפעות המזהמות של הטכנולוגיה המודרנית ולשוב לתקופה שמחה ונקייה יותר. הם בחרו חיים בריאים ושמחים על חיי נוחות מזהמים ומזיקים המביאים למחלות.
הזקן אומר לחולם כי עליו ללכת ללוויה של אישה. הלוויה היא אירוע שמח, בשל גילה של האישה ובשל החיים הארוכים והטובים אותם חייה. הזקן מספר כי האישה הייתה חברתו הראשונה. הסרט מסתיים כאשר הזקן מצטרף לתהלוכת הלוויה העוברת על פניו. כל הצועדים מנגנים בכלי נגינה, והזקן משתתף בה כאחד המנגנים.
סצנה זו צולמה בחוות דאיו ווסאבי שבנאגנו.
ספינוזה
מכתש פגיעה
מכתש פגיעה הוא שקע שנוצר מפגיעת עצם גדול בפניו של עצם אחר. על פי רוב משמש המונח לתיאור הגומה המעגלית הנוצרת בפני הקרקע של גרם שמימי כלשהו כגון ירח או כוכב לכת, בעקבות פגיעה של עצם קטן יותר, מטאוריט לדוגמה. מכתש פגיעה עומד בניגוד למכתש פיצוץ, שנוצר מקריסה תת-קרקעית טבעית או מעשה אדם.
מכתשי הפגיעה יוצרים את תוואי הקרקע הדומיננטיים ברבים מגרמי מערכת השמש, כגון הירח, כוכב חמה, קליסטו, גנימד ומרבית הירחים הקטנים והאסטרואידים. על פני כוכבי הלכת והירחים החווים פעילות גאולוגית עצימה יותר, כגון כדור הארץ, נוגה, מאדים, אירופה, איו וטיטאן, מכתשי הפגיעה פחות נפוצים בשל תהליכי סחיפה ושינוי שגורמת טקטוניקת הלוחות.
בעידנים מוקדמים של מערכת השמש היה קצב יצירת מכתשי הפגיעה גבוה בהרבה מהקצב כיום. מכתשי פגיעה בקטרים של מאות קילומטרים ומעלה, ככאלה המצויים על כוכב חמה ועל הירח, מתעדים את התקופה המאוחרת של ההפגזה הכבדה ("Late Heavy Bombardment") של מערכת השמש הפנימית שמוערכת בתקופה שלפני 3.8 ו-4.1 מיליארדי שנים. מאז אמנם ירד פלאים קצב יצירת המכתשים, אך הוא עדיין אינו זניח: מעריכים כי כדור הארץ חווה בין פגיעה ניכרת אחת לשלוש, שיש בכוחן כדי ליצור מכתש בקוטר של 20 קילומטרים מדי מיליון שנים בממוצע. נתון זה מעיד על כך שמספר המכתשים הצעירים שאותרו עד כה נמוך בהרבה מזה הצפוי.
על פני כדור הארץ אותרו עד כה כ-170 מכתשי פגיעה, זאת על אף הפעילות הטקטונית ששוחקת ומעלימה אותם בזמן קצר יחסית לשינויים גאולוגיים. קוטר המכתשים שנמצאו נע בין מספר עשרות מטרים ועד ל-300 קילומטרים, ושִערוך תקופת הפגיעה נע בין זמננו הנוכחי (המכתש עקב מטאוריט סיחוטה-אלין נוצר בעקבות פגיעת מטאוריט ב-12 בפברואר 1947) לתקופה שלפני למעלה משני מיליארד שנים. עם זאת מרבית המכתשים מתוארכים לתקופה שעד לפני 200 מיליון שנים. בין היתר אותרו גם כמה מכתשי פגיעה תת-ימיים.
מכתשי פגיעה שונים מצורות קרקע דומות דוגמת קלדרה, מכתש פיצוץ ומכתש סחיפה.
יחסי האו&quot;ם–ישראל
מאז הקמת המדינה ב-14 במאי 1948, לאומות המאוחדות ולמדינת ישראל מערכת יחסים מורכבת. ראשיתה בוועידת סן פרנסיסקו (1945) בה השפיעו הסוכנות היהודית וארגונים ציונים נוספים, ממעמד של משקיפים, על ניסוח סעיף 80 פרק 12 למגילת האומות המאוחדות, המשכה באימוץ המלצת ועדת אונסקו"פ לחלוקת ארץ ישראל על ידי העצרת הכללית בשנת 1947 - אחת מההחלטות המוקדמות החשובות של האו"ם, ושיאה בקבלת מדינת ישראל כחברה מן המניין באו"ם בשנת 1949. מאז, האו"ם שמר על תפקיד מרכזי באזור.
רוב המחלוקות או"ם-ישראל נוגעות לסכסוך הישראלי-ערבי (לרבות הסכסוך הישראלי-פלסטיני). סוגיות אחרות צצות מדי פעם.
האו"ם גם נמנה עם נותני החסות למשא ומתן לשלום בין ישראל לפלסטינים, המבוסס על מפת הדרכים. העצרת הכללית קיבלה גם את החלטה 3379 ב-1975 שקבעה כי "ציונות היא גזענות" עד שבוטלה בשנת 1991.
ארצות הברית נוהגת להטיל וטו על רוב החלטות מועצת הביטחון בנושאים הקריטיים מבחינת ישראל על בסיס השותפות ביניהן, מדיניות המכונה דוקטרינת נגרופונטה. לעומת זאת המדינות האסלאמיות ובמיוחד מדינות ערב נחשבות לגורם העוין ביותר לישראל באו"ם והן היוזמות של מרבית ההחלטות האנטי-ישראליות המתקבלות בו.
בשנים 1961–2000 לא הייתה ישראל חברה באף קבוצה אזורית, בשל התנגדות המדינות האסלאמיות בקבוצה האזורית של אסיה לקבלתה. בשנת 2000 היא קיבלה חברות מוגבלת בקבוצת מערב אירופה ואחרות (WEOG). ב-1 בנובמבר 2005 אימצה העצרת הכללית של האו"ם בפעם הראשונה בהיסטוריה הצעת החלטה ביוזמה ובהובלה ישראלית. מדובר בהחלטה הקובעת יום זיכרון בינלאומי לשואה. ההחלטה אומצה ללא הצבעה, כולל בתמיכה של איראן. לאחריה אומצה בשנת 2007 על ידי העצרת החלטה נוספת המעודדת מדינות וארגונים לפתח טכנולוגיות חקלאיות לשם ביטחון המזון בעולם, ובשנת 2012 אימצה העצרת החלטה העוסקת ביזמות וחדשנות לפיתוח.
רקע.
האומות המאוחדות.
האומות המאוחדות או האו"ם הוא ארגון בינלאומי שמטרותיו המוצהרות הן להקל על שיתוף הפעולה בענייני החוק הבינלאומי, הביטחון הבינלאומי, התפתחות כלכלית, התקדמות חברתית, זכויות האדם והשגת שלום עולמי. האו"ם נוסד בשנת 1945 לאחר מלחמת העולם השנייה כדי להחליף את חבר הלאומים, להפסיק מלחמות בין מדינות ולספק פלטפורמה לדיאלוג בין-מדינתי. האו"ם כולל מספר גופים המסונפים אליו, שהוקמו לצורך השגת ויישום מטרותיו.
רוב המדינות הריבוניות בעולם חברות בארגון זה. האו"ם ותתי-הארגונים שלו מקבלים החלטות בנושאים מהותיים וניהוליים. בארגון שש זרועות עיקריות: העצרת הכללית (המקום העיקרי שבו מתאספות כל המדינות החברות), מועצת הביטחון (שבה מתקבלות החלטות בנוגע לענייני שלום וביטחון), המועצה הכלכלית-חברתית (שמסייעת לקידום שיתוף פעולה ופיתוח בינלאומי בנושאי כלכלה וחברה), המזכירות (שמספקת מחקרים, מידע ועניינים טכניים אחרים שהאו"ם נזקק לו בפעילותו השוטפת), בית הדין הבינלאומי לצדק (הרשות השופטת העיקרית), ומועצת הנאמנות (שכרגע איננה פעילה). ארגוני או"ם בולטים אחרים הם ארגון הבריאות העולמי, תוכנית המזון הבינלאומית, ויוניצ"ף, קרן האו"ם לילדים. נציג האו"ם מול מדינות, ארגונים, אמצעי תקשורת והציבור בעולם הוא המזכיר הכללי.
היחסים עם חבר הלאומים.