במיתולוגיה הנורדית ישנם אזכורים רבים לגמדים. לרוב הגמדים המוזכרים הם משניים למדי, ולעיתים קרובות לא ידוע דבר על שמות גמדים אשר מופיעים במקורות הנורדיים. לגמדים תפקידים שונים בתוך הסיפורים במקורות, שהם לרוב משניים. לפי חלק מהמקורות, הגמדים הם כורים ונפחים מיומנים ולעיתים הם מתוארים כמתוחכמים. בסיפורים רבים הגמדים מספקים טובין לאלים, ולעיתים מתוארים סכסוכים בינם לבין האלים. מאזכורים שונים של גמדים משתמע שתפשו את הגמדים כחיים בהרים או בתוך האדמה. באדה הפואטית ובאדה הפרוזאית מופיעים שמות של מעל מאה גמדים. לפי האדה הפרוזאית, ארבעה גמדים בשם צפון, דרום, מזרח ומערב מחזיקים את השמיים, והם מופיעים בסיפורים שונים ביחד עם אלים. ב"הטעיה של גילבי" מתוך האדה הפרוזאית מסופר שבמקור הגמדים היו רימות אשר חיו בבשרו של הענק הבראשיתי יימיר, ושבהחלטת האלים ניתנה להם צורה דמוית אדם.
במקורות מאוחרים הגמדים מתוארים כנמוכים יותר מבני אדם, חסונים ושעירים יותר ולרוב בעלי זקן מלא. הגמדים הנורדים לא מתוארים כנמוכי קומה עד המאה ה-13 (בתקופה זו כל העמים הסקנדינביים כבר התנצרו). לאורך השנים הגמדים הנורדיים השתנו רבות. ההבדלים בין הגמדים הנורדים לבין הגמדים המאוחרים יותר הם גדולים למדיי. השפעות חיצוניות, כגון פריחת הנצרות בחברה הנורדית, כנראה השפיעו רבות על השינויים הללו.
המיתולוגיה הנורדית בתרבות המודרנית.
שמות השבוע.
שמות חלק מימי השבוע בשפות גרמאניות באים משמות אלים:
ספרות.
בולטים במיוחד ספרי הפנטזיה של ג'.ר.ר. טולקין והספרים הרבים אשר באו בעקבותיהם שהושפעו מהמיתולוגיה הנורדית. גזע האלפים, אשר נהיה אחד מהנפוצים ביותר בספרי הפנטזיה נוצר בהשראת תיאורי האלפים של המיתולוגיה הנורדית. כמו כן שמו של העולם שיצר טולקין, "הארץ התיכונה", מרמז לשם "מידגארד", עולם בני האדם. שמות דמויות רבות בסיפוריו של טולקין, כגון גנדלף, שאולים ישירות מטקסטים מהמיתולוגיה הנורדית.
ניתן אף למצוא שימוש ישיר יותר בדמויות מיתולוגיות, כגון בספר "אלים אמריקאיים" של ניל גיימן, סדרת ספרי הקומיקס של מארוול ומגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד של ריק ריירדן.
בסדרת ספרי הילדים "הארי פוטר" של ג'יי קיי רולינג מתואר איש זאב נורא הקרוי פנריר גרייבק, על שם דמות הזאב המיתולוגית.
מוזיקה.
יצירתו של ריכרד ואגנר "טבעת הניבלונג" ("Der Ring des Nibelungen") מבוססת על המיתולוגיה הנורדית.
להקות רבות כתבו על ובהשראת המיתולוגיה הנורדית, במיוחד להקות בז'אנרי המטאל והרוק הכבד.
משחקים.
גזעים רבים ממשחקי מבוכים ודרקונים מבוססים על יצורים מהמיתולוגיה הנורדית (כגון אלפים וגמדים).
משחקי מחשב כדוגמת מקס פיין ו-God of war מביאים מספר דמויות ומקומות הנושאים שמות מהמיתולוגיה הנורדית או מתייחסים אל המיתולוגיה בצורה יותר ישירה.
טלוויזיה וקולנוע.
בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" המגוללת את עלילותיו של הוויקינג רגנאר לודברוק מוזכרים אלים רבים כגון אודין, ת'ור ופריה, והמיתולוגיה הנורדית משחקת בה תפקיד חשוב.
הסרט תור משנת 2011 והמשכיו, (2013), (2017) ו העתידי, יחד עם סדרת הטלוויזיה לוקי משנת 2021, הביאו אלמנטים רבים מהמיתולוגיה הנורדית אל זיכיון היקום הקולנועי של מארוול הפופולרי.
סדרת הטלוויזיה הנורווגית "ראגנארוק" (Ragnarök) מאת התסריטאי והבמאי הדני אדם פרייס, שעלתה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-31 בינואר 2020 מציגה גרסה מודרנית של קרבות האלים והענקים על רקע משבר האקלים וזיהום הסביבה. הסדרה מציגה את האלים והענקים הנורדיים כדמויות כמו-אנושיות הנטמעות בקרב בני האדם.
חידה
חידה היא בעיה המוצגת לשם שעשוע וכאתגר חשיבה.
מאפיינים.
לעיתים החידה היא בתבנית קבועה (תשבץ, למשל), ולעיתים היא בלתי שגרתית ודורשת פתרון בלתי שגרתי. לא תמיד הגבול בין חידה לבעיה חד וברור. חידה נראית לעיתים בלתי שגרתית רק עקב ניסוחה המיוחד או משום שהיא מתבססת על ידע שחסר לנשאל. החידה "בקבוק בלי פקק עולה 20 אגורות יותר מהפקק, ושניהם יחד (הבקבוק והפקק) עולים 22 אגורות - מה מחיר הבקבוק?" היא בעיה אלגברית קלה בשני נעלמים, וחידה מאתגרת עבור ילדים.
סוגים.
ניתן לחלק חידות לקטגוריות, כגון:
אינטואיציה.
לעיתים מתאפיינת החידה בפתרון שמנוגד לאינטואיציה. דוגמה:
היסטוריה של החידות.
העיסוק בחידות החל לפני אלפי שנים. דוגמה אחת לחידה עתיקת יומין שזוכה לפופולריות עד ימינו אלה היא הטנגרם. חידות מופיעות גם במיתוסים עתיקים. אחת המפורסמות שבהן היא החידה שהציג הספינקס לאדיפוס: "מי הולך בבוקר על ארבע רגליים, בצהריים על שתיים ובערב על שלוש?" פתרונו של אדיפוס: האדם, שבשחר ימיו זוחל על ארבע, בשיא אונו הולך על שתיים, ובערוב ימיו נעזר במקל הליכה.
בתנ"ך מופיעה מלכת שבא, שבאה לנסות את שלמה המלך בחידות. התנ"ך אינו מספר לנו את חידותיה, אך המדרשים משלימים את החסר.
שמשון חד לבחורים המרעים חידה: . התשובה לחידה היא האריה אותו המית שמשון ואחר רדה מגוויתו דבש לאחר שעדת דבורים הקימה בה את כוורתה. זו אינה חידה שגרתית, משום שעסקה בפרט ביוגרפי של שמשון, שלנשאלים לא הייתה ידיעה עליו, ולכן פתרו את החידה באמצעות הפעלת לחץ על אשתו של שמשון, שתיאר זאת: .
בישראל.
חידות מתפרסמות, בין השאר, במוספי סוף השבוע של יומונים. לדוגמה: מוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות" שמשתתפיו מפרסמים את חידותיהם שם במשך עשרות שנים:
בשנות השישים והשבעים היה פופולרי בישראל החידון, שהוא מופע בפני קהל או תוכנית רדיו, שבו מוצגות חידות לשומעים, הנדרשים להפגין את שנינותם וזריזות מחשבתם. שדרן הרדיו שמואל רוזן הוביל תחום זה, והמשיך בכך עד מותו, בסוף מרץ 2015. תקופה מסוימת פעל בתחום במקביל שבח וייס, מי שלימים היה ליושב ראש הכנסת. גם דן חמיצר התפרסם בחידות המורכבות שלו ששודרו בתוכנית "הכל דיבורים" עם רזי ברקאי. ישנן גם תוכניות טלוויזיה העוסקות בחידונים. אחת מתוכניות החידונים הפופולריים של סוף שנות ה-50 זה חידון התנ"ך שמשודר מידי יום עצמאות עד היום. בשנות השבעים הייתה תוכנית "123 בול" בה היו מתחרים צוותים של שלושה ילדים בנושאי ספורט, ידיעת הארץ ומתמטיקה. בזמנה הייתה פופולרית התוכנית "אלגרו", שהייתה חידון מוזיקלי, שהנחה אותה יצחק שמעוני, שגם הנחה מאוחר יותר את חידון הידע "מקבילית המוחות". בשנים האחרונות זכה ז'אנר החידונים בטלוויזיה בישראל לפופולריות עם תוכניות כמו "מלך הטריוויה", "מי רוצה להיות מיליונר", "הכספת", "החוליה החלשה", "1 נגד 100".
ספרי חידות בעברית.
ספרי חידות לילדים.
ידועים בעיקר ספרי החידות של שלמה אבס ובנו מיכאל אבס, בין הידועים שבהם:
חברה (סוציולוגיה)
בסוציולוגיה ובאנתרופולוגיה, חברה היא קבוצת בני אדם המאוגדת על ידי פעילות משותפת אחת לכל הפחות. בעולם (ובהיסטוריה האנושית) קיימות חברות רבות, הממויינות באופנים שונים. למעשה, כל צורת ארגון אנושית (לאום, יישוב, מקום בילוי וכו') יוצרת מפגש על בסיס כלשהו בין בני אדם, ולכן יוצרת חברה מסוימת.
סוגים של חברות.
קיימים שני סוגים של חברה הנבדלים אחד מהשני בצורה ניכרת:
יסודות החברה.
בחברה רלוונטית, שבה הרוב המוחלט של בני האדם מקיים יחסים חברתיים כלשהם עם בני אדם אחרים, מלבד אנשים בודדים החיים בפרישות מוחלטת כל חייהם, מבוססים היחסים החברתיים על הגורמים הבאים:
על פי יסודות אלו קיימת תלות הדדית חזקה ביותר בין האדם והחברה בה הוא חי. תלות זו באה לידי ביטוי בתחומים רבים ושונים שיש להם חלק בחייו של האדם. התחומים העיקריים הם: כלכלה, תעשייה, אמנות, ממשל, משפט, שפה, השכלה, דת, רפואה ומידע.
האדם והחברה.
מלבד ההשפעה ההדדית של האדם והחברה, בכל חברה מתקיימת סינרגיה שמתבטאת על ידי קיומה של ישות חברתית, הניתנת להתייחסות מובחנת מלבד ההתייחסות לכל אחד מהפרטים שלה. החברה במובנה זה היא התלכדות של המגמות הקיימות בה עם הגורמים השונים המרכיבים אותה. לכל חברה יש היסטוריה, מבנה, החלטות משותפות וכדומה. על-פי השקפות מסוימות, המושג "חברה" קודם, מבחינה לוגית ואמפירית, למושג "פרט". פירוש הדבר הוא שהאדם הפרטי ותודעתו, אינם אלא נגזרת של מצבים-חברתיים שיוצרים בנסיבות מסוימות גם את התודעה שאנו מכנים "פרטית" או "אינדוידואלית". על פי גישה זו, ההיסטוריה האנושית היא היסטוריה חברתית כלומר, שמעולם לא התקיים מצב טרום-חברתי (כפי שהציעו הוגי המאה ה-18, במושג "המצב הטבעי"), וכי אין כל משמעות לדון בבני-אדם מחוץ להקשר החברתי. במובן אחר, זו השקפה הרואה בחברה ישות רחבה בעלת הגיון-היסטורי משלה שחורג מעבר לפעולותיהם, רצונותיהם ותודעתם של האנשים שמרכיבים אותה - החברה היא יותר מסך-כל מרכיביה (גישה המאפיינת, למשל, חלק מן ההשקפות הסוציאליסטיות, אולם לא רק).
חלק מהגדרות החברה הם גבולותיה:
גבולות אלו לעיתים קרובות אינם מוחלטים ומכילים תחום אפור.
התהליך המשלים את הסינרגיה החברתית הוא התפלגות חברתית - שהיא אופייה של חברה המתפתחת על ידי תהליכים, מתחים וחברות-משנה רבים ומגוונים שמתרחשים בה.
במקרים רבים, תהליכים אלו מרובדים:
הם פועלים במישורי התייחסות שונים המשולבים זה בזה - תהליכים כלכליים, תרבותיים ולשוניים שעשויים להתקיים במישורי התייחסות שונים אך שזורים אלו באלו במכלול של השפעות הדדיות.
ההתפלגות החברתית יוצרת בכל חברה חלוקת כוח מסוימת בין חלקיה השונים (פרטים ותת-חברות) ומביאה לעיצוב פוטנציאלי של פני החברה. כוח זה נקרא הכוח החברתי והוא לעולם אינו מחולק באופן שווה בין כל הפרטים בחברה, אופן חלוקתו נקבע על פי שני הקריטריונים הבאים:
חשיבות המוסר והאתיקה בחברה.