לאחר המלחמה החזיק דה לרמינא בכמה משרות, ושירת בין היתר כמפקד הכללי של צבאות צרפת מעבר לים. ב-1956 פרש משירות צבאי. ב-1962 נקרא לשוב ולשרת, כחבר בית הדין הצבאי שדן את הקצינים שמרדו בדה גול במאורעות באלג'יריה בשנת 1961. בטרם התכנס בית הדין, התאבד.
פרשת פובלו
גדעון רז
גדעון רז (2 ביולי 1939 – 17 בפברואר 2015) היה תת-אלוף בחיל הים הישראלי, שירת כמפקד צוללת ואחר כך כמפקד שייטת הצוללות. היה מפקד פלגה (מפל"ג) בשייטת ספינות הטילים בעת מלחמת יום הכיפורים. פיקד על העברת זוג הסטי"לים הראשון מדגם סער 4 סביב אפריקה לים האדום ושירת בהמשך כמפקד הזירה. הקים את מחלקת אמצעי לחימה במפקדת חיל הים והתקדם לראש מספן הים בדרגת תת-אלוף. בתפקיד זה שימש כממלא מקום מפקד חיל הים מספר חודשים. לאחר סיום תפקידו כראש מספן ים מונה רז כסגן מבקר מערכת הביטחון של האלוף (מיל') מאיר זורע והאלוף שלמה אראל שבא אחריו.
ילדות ונעורים.
גדעון רז נולד ב-2 ביולי 1939 בבית החולים בלינסון בפתח תקווה, בכור לזהבה ושמואל רייז, בן בכור לקיבוץ מעלה החמישה. בילדותו המשפחה עברה לקריית מוצקין וגדעון החל את לימודיו בשלוחת בית הספר הריאלי במוצקין. כשהיה בן 11 עברה משפחתו לנהריה. האב שמואל היה מדריך חקלאי לישובי העולים החדשים, שהוקמו אז באזור הגליל המערבי. רז המשיך את לימודיו בבית הספר היסודי על שם חיים ויצמן בנהריה. והצטרף לאגודת השיט בסקציה הימית של הפועל בנהריה. באגודת השיט פגש חברים מבוגרים ממנו שלמדו בבית הספר הימי שליד הטכניון בחיפה. המשיכה לים שנוצרה באגודת הפועל הניעה אותו להירשם לבית הספר הימי.
ב-1953 הצטרף לבית הספר לקציני ים עכו, ולמד במחזור ב'. הלימודים בבית הספר ארכו חמש שנים. מהן ארבע בבית הספר, ושנה חמישית בקורס חובלים. רז לא הצטיין בלימודים העיוניים, אך בשיט מעשי קיבל באופן קבוע ציון טוב מאוד. בחופשות המשיך להשתתף בשיט מפרשים בקבוצת השיט של הפועל נהריה.
שירות בחיל הים.
בשנת 1957 התגייס רז, עם כל בני מחזורו מבית הספר לקציני ים עכו, לקורס קצינים בבה"ד 1, שהתקיים באותם ימים במחנה סירקין. בסיום הקורס השתלבו הבוגרים במחזור ו' של קורס חובלים בבה"ד חיל הים. בקורס החובלים נקלע רז לקשיים ובסיומו קיבל דרגת ממ"ק בעוד חבריו קיבלו דרגת סגן משנה.
פלגת הטרפדות - תפקידו הראשון של רז לאחר סיום קורס חובלים היה כסגן מפקד טרפדת. הוא הוצב לשייטת הטרפדות בחיפה, תחת פיקודו של רס"ן יצחק שושן. השירות בטרפדות היה כרוך בהפלגות רבות ותפקידו כסגן מפקד טרפדת חייב ניהול שוטף של הספינה ושל הצוות. עד מהרה עמד מפקד הפלגה על כישוריו של רז ועל פי המלצתו הוענקה לו דרגת סג"ם רטרואקטיבית מיום סיום קורס החובלים.
שירות בשייטת הצוללות.
רז נענה להצעתו של סא"ל יוסף דרור ויחד עם חברו אברהם ברקאי התנדבו לשייטת הצוללות. ביולי 1960 הוסמך כצוללן והיה אז בדרגת סגן. רז שירת בצוללות 13 שנים ברציפות. מילא תפקידי קצונה ופיקוד עד הגיעו לתפקיד מפקד השייטת בדרגת סא"ל עד שנת 1973.
הצוללות הראשונות היו אח"י תנין (צ-71) שהגיעה לישראל בדצמבר 1959 ואחותה אח"י רהב (צ-73) שהגיעה ביוני 1960. סא"ל יוסף דרור, מפקד שייטת הצוללות, הזמין קצינים צעירים מהטרפדות והמשחתות להפלגות היכרות בצוללות. רז וחברו אברהם "בומי" ברקאי התנדבו לשירות בצוללות והחלו בלימודים בארץ. ב-1961 יצאו לקורס קציני מחלקות בצוללות בצי הבריטי, שארך כחצי שנה. כנהוג באותם ימים, לקראת היציאה מחוץ לישראל עברת את שם משפחתו (רייז) לרז.
רז שירת כקצין ניווט וקצין טורפדו באח"י תנין וכקצין באח"י רהב, שתיהן צוללות מדגם "S" בצי הבריטי. בקיץ 1965 הגיע רז לפורטסמות' באנגליה, שם בוצע במספנה שיפוץ לצוללות ה"T" שנרכשו באותה העת. יחד עמו הגיעו ראשוני הצוות הטכני ו-10 אנשי צוות שתפקידם היה ללוות את השיפוץ ולאבטח את הצוללות. רז היה אחראי על הכנת קורסי הסבה להכרת הצוללת.
ב-1966 עבר יחד עם "בומי" ברקאי קורס סגני מפקדים באנגליה. ברקאי יועד להיות סגן מפקד באח"י דקר ורז הוצב באח"י לויתן (צ-75) כסגנו של רס"ן זאב אלמוג (אברוצקי). באפריל 1967, בגמר השיפוץ, יצאה אח"י לויתן (צ-75) לבסיס הצי בפזליין, סקוטלנד לניסויי הים אותם הספיקה לבצע רק בחלקם.
במאי 1967, נקראה הצוללת להפליג בדחיפות לארץ בגלל המתיחות שהשתררה בתקופת ההמתנה טרם מלחמת ששת הימים. עקב כך בוצעו רק ניסויי ים חלקיים למערכות העיקריות. הצוללת הפליגה על פני הים במהירות גבוהה כדי להספיק להגיע למלחמה הצפויה. במהלך ההפלגה החליט מפקד למחוק את מספר הצוללת המסומן על מבנה הגשר. שני המבצעים נפלו למים ואבדו. במפרץ ביסקאיה אירעו נזקים ולכן עם הכניסה לים התיכון הוכנסה הצוללת למפרץ בדרום סרדיניה לשם ביצוע תיקונים הכרחיים. ב-11 יוני 1967, יום לאחר מלחמת ששת הימים, הגיעה אח"י לויתן לנמל חיפה.
אח"י לויתן ביצעה הפלגות רבות, ביניהן תצפיות בקרבת חופי אויב ואימונים רבים, לרבות ירי טורפדו. הפיקוד על הצוללת הוחלף וזאב אלמוג (אברוצקי) העביר את הפיקוד לרס"ן מיכאל ברקאי כשרז המשיך בתפקיד סגן המפקד.
לאחר קורס מפקדי צוללות בצי הבריטי ב-1969 קיבל רז את הפיקוד על אח"י לויתן והחליף את מיכאל ברקאי. כמפקד חדש השקיע רבות בהטמעת סדר ומשמעת לבוש. כמו כן החל להכשיר את סרן ישראל לשם כסגן מפקד הצוללת. ההכשרה כללה אימון יסודי בהתקפות טורפדו בעומק פריסקופי ובעומק ללא פריסקופ, בהפעלת פריסקופ ובתמרון הצוללת, עד להוצאת תעודת מפקד צוללת מאושרת על ידי מפקד החיל. בהמשך פיקד רז על אח"י דולפין (צ-79).
קורס מפקדי צוללות נערך באותה תקופה בצוללות בריטיות. ב-1971 ביטלו הבריטים את הזמנת הישראלים לקורס מפקדי הצוללות באנגליה. גדעון רז כמפקד צוללת, בהנחייתו של אברהם דרור מפקד שייטת הצוללות, בנה קורס מפקדי צוללות עבור ישראל לשם.
באוגוסט 1972 החליף גדעון רז את אברהם דרור כמפקד שייטת הצוללות ושירת בתפקיד זה עד אוגוסט 1973. בתפקידו כמפקד שייטת הצוללות היה רז קפדן ומקצוען. עידן צוללות ה-"T" נחשב בשייטת הצוללות כתקופת מעבר ולימוד לקראת קליטה והפעלה של דור צוללות הגל.
שירות בספינות הטילים.
בסיום השירות בצוללות שימש רז כקצין מבצעים בבסיס חיפה. בתקופה זו השתתף שלוש פעמים כמפקד בכיר במבצע מלט להעלאת יהודים שנמלטו מסוריה דרך לבנון.
באוגוסט 1973, חודשיים לפני מלחמת יום הכיפורים הגיע רז לשייטת ספינות הטילים לשם התמחות בפיקוד על ספינת טילים. את ההתמחות עשה באח"י סופה אצל מפקדה, סרן שאול חורב.
רז הגיע להתמחות באח"י סופה כשהוא בדרגת סא"ל ולאחר פיקוד על צוללות ועל שייטת הצוללות. בספטמבר 1973 עבר רז בהצלחה את מבחני ההסמכה וקיבל את הפיקוד על הסטי"ל אח"י סופה בה התמחה. במקביל התמנה גם למפקד פלגה 33 של שייטת ספינות הטילים והחליף בתפקיד זה את סא"ל אלי לוי.
ב-6 באוקטובר 1973, פרצה מלחמת יום הכיפורים. בצהרי יום פרוץ הקרבות פיקד רז כמפל"ג על זוג הסטי"לים אח"י סופה ואח"י חרב - בנוסף להיותו מפקד אח"י סופה, שנשלחו לגזרת חוף מערב סיני והצטרפו לארבעה סטי"לים בפיקוד אלי רהב שנערכו למארב בקרבת החוף. באותו ערב התפתח בגזרה הקרב הימי הראשון מול הצי המצרי במלחמה זו שנקרא קרב פורט סעיד ובמהלכו טובע סטי"ל מצרי.
סא"ל גדעון רז ופלגת הסטי"לים שבפיקודו השתתפו בקרבות סט"לים נוספים במלחמת יום הכיפורים, לרבות קרב דמייט ב-8 באוקטובר שבו טובעו שלושה סטי"לים מצרים והפגזת החוף הסורי ב-11 באוקטובר 1973.
הפלגה סביב אפריקה - מבצע מוניטין - לאחר מלחמת יום הכיפורים מונה גדעון רז למפקד פלגת הספינות מדגם סער 4 בשייטת ספינות הטילים (לימים פלגה 45), והחליף בתפקיד זה את סא"ל אלי רהב שמונה במקומו למפל"ג 33. רז הוביל שני סטי"לים במסע מסביב לאפריקה מבסיס חיפה לבסיס חיל הים בשארם א-שייח' על מנת להקים כוח סטי"לים קבוע בים האדום. הסטי"לים אח"י רשף ואח"י קשת מדגם סער 4 יצאו מבסיס חיפה ב-25 בפברואר 1974 להפלגת הסטי"לים הראשונה מסביב ליבשת אפריקה שכונתה מבצע מוניטין. מרבית ההפלגה עברה בהתאם לתוכנית. בעת העגינה בדרום אפריקה בוצעה בפני חיל הים הדרום אפריקאי תצוגת יכולות. מאוחר יותר רכש חיל הים הדרום אפריקאי ספינות סער 4 במספנות ישראל.
לאחר היציאה מנמל דרבן בעת הפלגה ב לאורך חופה המזרחי של אפריקה הסתבך חבל עבה במדחפי אח"י רשף ומנע את המשך הפלגתה במהירות המתוכננת. הטיפול לשחרור הציר והסרת המפגע חייבו צלילות ממושכות שהתעכבו בגלל נוכחות כרישים סקרנים שאיימו על הצוללים. לאחר מאמץ של שלושה ימים שוחרר החבל ואח"י רשף המשיכה בהפלגה באמצעות שלושה מנועים.
ב-1 באפריל 1974 הגיע רז עם ספינות הטילים אח"י רשף ואח"י קשת לבסיס מפרץ שלמה של חיל הים בשארם א-שייח'.
פיקוד בכיר.
פיקוד על זירת ים סוף - ביוני 1974 מונה רז למפקד זירת ים סוף והועלה לדרגת אל"ם. הזירה השתרעה באותה תקופה על פני מפרץ אילת, מפרץ סואץ והים האדום וכללה חמישה בסיסים ומספר רב של כלי שיט. בתפקידו זה יישם רז את התארגנות הזירה בתקופה שלאחר מלחמת יום הכיפורים תוך שמירה על כשירות ומוכנות של פלגת הנחתות ואוניות האם של סיירות הדבורים ובמקביל קליטת ספינות טילים נוספות.
התעצמות חיל הים בזירה חייבה גם הרחבה והתאמה של המערך הטכנו-לוגיסטי עבור סדר הכוחות שגדל. באוגוסט 1975 סיים גדעון רז את תפקידו כמפקד זירת ים סוף.