ביוני 2009 עבר ג'ונסון לליברפול בתום משא ומתן מתמשך, תמורת סכום של 18 מיליון ליש"ט. בדצמבר אותה שנה הוא מתח רצועה בברכו במשחק מול אסטון וילה, מה שהוביל להערכת מאמנו, רפאל בניטס, כי הוא ייעדר לחודש לפחות, כשבפועל שב לשחק רק בחודש מרץ. ג'ונסון היה שותף לכשלונה של ליברפול באותה עונה, שהודחה כבר בשלב הבתים של ליגת האלופות וסיימה במקום השביעי בלבד בפרמייר ליג.
ב-12 ביולי 2015 חתם לשנתיים בסטוק סיטי.
נבחרת לאומית.
בצעירותו ערך ג'ונסון 14 הופעות בנבחרת אנגליה עד גיל 21, בה שיחק בשנים 2003–2006. בנובמבר 2003 הוא הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת של אנגליה, במשחקה מול נבחרת דנמרק, כאשר נכנס כמחליף 16 דקות מהפתיחה במקומו של גארי נוויל הפצוע.
לאחר שהפגין יכולת חלשה במשחק ידידות מול דנמרק באוגוסט 2005, איבד ג'ונסון ללוק יאנג את מקומו כמחליף של גארי נוויל בנבחרת. הוא לא נכלל בסגל אנגליה למונדיאל 2006, ומאז אותו משחק לא זומן כלל לנבחרת בשארית תקופתו של המאמן סוון יוראן אריקסון או תחת סטיב מקלארן. הוא הוחזר לסגל הנבחרת בינואר 2008, לאחר מינויו של פאביו קאפלו לתפקיד. תחת קאפלו הפך ג'ונסון לשחקן קבע בנבחרת אנגליה וסייע לה להעפיל לטורניר מונדיאל 2010. במשחק מול נבחרת אנדורה הוא מסר ארבעה בישולים ונבחר לשחקן המצטיין בניצחון 0-6. הוא השתתף גם בניצחון 1-5 על נבחרת קרואטיה שהבטיח לאנגליה את ההעפלה לטורניר.
אמ איי אי
בית המשפט העליון (פירושונים)
בית משפט עליון הוא הערכאה השיפוטית הגבוהה ביותר במסגרת הרשות השופטת
למושג הכללי ראו בית משפט של מוצא אחרון.
עין אל ע'זאל
אוברקיל
אוברקיל (באנגלית: Overkill) היא להקת ת'ראש מטאל אמריקנית שנוסדה ב-1980 בניו ג'רזי, והיא פעילה משנת 1984 ועד היום.
הרכב הלהקה עבר שינויים רבים במהלך שנות פעילותה, כאשר הסולן בובי אלסוורת' והבסיסט ד. ד. ורני הם היחידים שנשארו מההרכב המקורי. הרכב הלהקה אף כלל לתקופה קצרה את הגיטריסט דן ספיץ שהיה אחד מהגיטריסטים המוכרים ביותר בלהקת אנתרקס .
הם היו אחת מלהקות הת'ראש מטאל הראשונות שחתמו על חוזה עם חברת תקליטים גדולה (Atlantic Records, ב-1986), אך הם לא זכו להצלחה מסחרית עד הפופולריזציה של הז'אנר בסוף שנות ה-80, עם בני דורם אנתרקס, מגאדת', מטאליקה, סלייר, אקסודוס, וטסטמנט.
ללהקה 18 אלבומי אולפן, 2 מיני אלבומים, 2 אלבומי הופעה חיה ואלבום גרסאות כיסוי.
הלהקה הופיעה בישראל פעם אחת, ב-8 ביוני 2015, ברידינג 3 בתל אביב.
אנק-מורפורק
האוניברסיטה הנעלמת
צבא פרו
צבא פרו (בספרדית: Fuerzas Armadas del Perú) הוא שמם של כלל הכוחות המזוינים של פרו. הצבא הוקם בשנת 1821 ומורכב משלושה חיילות: חיל היבשה של פרו, חיל האוויר של פרו וחיל הים של פרו. מטרתו העיקרית של הצבא היא להבטיח את ריבונותה של פרו ולהגן עליה מאיומים חיצוניים, ומפקדתו הראשית נמצאת בעיר הבירה לימה.
חיל היבשה.
חיל היבשה של פרו מונה כ-75,000 חיילים. מפקדתו הראשית בלימה אך יש לו מספר מפקדות אחרות בעלות חשיבות משנית.
חיל היבשה פורס את כוחות לפי אזורים בפרו- בכל אזור יש בריגדה שאחראית על ביטחונו (ולרוב גם מפקדה באותו אזור).
החיל משתמש בטנקים מסוג T-55 וטנקים מסוג AMX-13, מספר סוגים של משאיות נושאות חיילים מסוג M-113 ו- UR-416, מספר סוגים של תותחים מיושנים כמו: D30, M-101, M-109 ו-M-114.
החיל מפעיל שני סוגים של מסוקים: MIL MI-2, MIL MI-17.
הצי.
הצי של פרו (Marina de Guerra del Perú) מונה כ-25,000 חיילים ומפקדתו הראשית נמצאת בלימה אך יש לו מספר מפקדות בערים אחרות בעלות חשיבות משנית.
תפקידו הוא להגן על המים הטריטוריאליים של פרו.
ספינת הדגל של הצי היא BAP Almnte Grau. הצי מפעיל 8 ספינות טילים מסוג Lupo class, שש ספינות מסוג PR-72P class, ארבע ספינות נחיתה אמפיביות, ארבע צוללות דיזל מסוג Type 209/1100 ושתי צוללות מסוג Type 209/1200- צי הצוללות הגדול ביותר בדרום אמריקה. לצי מספר ספינות סיור, ספינות תובלה ומכולות.
לצי יש גם כוח תעופה ימי, מספר גדודי נחתים ויחידות של כוחות מיוחדים.
חיל האוויר.
חיל האוויר של פרו (CAP, Cuerpo de Aviación del Peru) הוקם ב-20 במאי 1929 כשרות האוויר של פרו.
ב-1950 החיל שינה את שמו לחיל האוויר של פרו (FAP, Fuerza Aérea del Perú).
לחיל האוויר מפקדה ראשית בלימה ומספר מפקדות בעלות חשיבות משנית בערים אחרות.
לחייל האוויר שש מפקדות כנף, 35,00 חיילים והוא מפעיל כלי טיס מסוג: מיג-29 ו- מיראז' 2000.
החייל מפעיל מטוסי סיוע למצבי חירום ומסוקים מסוג:
סוחוי 25, מי 24, מיל מי 17.
החייל מפעיל מטוסי אימונים מסוג:אארמקי MB-339 ו- Embraer EMB 312 Tucano.
החייל גם מפעיל את מטוס התקיפה הקל A-37 Dragonfly.
ב-1995, חיל האוויר לקח חלק במלחמת קנפה שבה נלחמה פרו נגד אקוודור.
לאחר המלחמה, החל החייל לרכוש מטוסים וכלי נשק, בעיקר את המטוס מיג-29 ו- סוחוי 25 שהפכו להיות, ביחד עם המיראז' 2000, מטוסי הקרב העיקריים של החיל.
כוח אדם.
קצינים: 10,337
משק"ים: 38,008
משק"ים שעוברים הכשרה לקצונה: 2,108
טירונים שעוברים הכשרה למשק"ים: 2,549
חיילים בשרות סדיר: 67,356
אזרחים: 26,570
בסך הכול: 120,658
Lundbeck
יאק-1
יאק-1 (ברוסית: Як-1) הוא מטוס קרב סובייטי ששימש את חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה.
הוא היה המטוס הראשון שפותח על ידי "משרד תכנון א.ס. יאקובלב" (לימים: "יאקובלב חברת כלי טיס"). המטוס נכנס לשירות פעיל ב-1940 ושירת עד לסוף מלחמת העולם השנייה.
תכנון המטוס החל בשנת 1939, לאחר החלטת פיקוד חיל האוויר הסובייטי לפתוח מכרז לבניית מטוס יירוט מתקדם, אשר יחליף את מטוסי I-16 - "סוס העבודה" של החיל דאז. תכנון המטוס נמשך כחצי שנה. התוצאה הייתה מטוס חד מנועי, הבנוי מאלומיניום (גוף המטוס) ומעץ (הכנפיים). החימוש העיקרי של המטוס כלל תותח בקוטר של 20 מ"מ, אשר הותקן בגוף המטוס והיה מסוגל לירות מבעד להבי המדחף. החימוש המשני כלל שני מקלעים בקוטר 7.62 מ"מ, ו-4 קני נשיאה לרקטות RC-82, אשר הותקנו כולם בכנפי המטוס.
בינואר 1940 נערכה טיסת הבכורה לאב הטיפוס של המטוס, אשר כונה I-26. המטוס נכנס לשירות בחיל האוויר הסובייטי בסוף אותה שנה. ייצור המטוס הופסק בשנת 1944 ובסה"כ נבנו 8,734 מטוסים מדגם זה.
מפעילים אחרים.
פרט לחיל האוויר הסובייטי סופק המטוס לצבא הפולני ולצבא יוגוסלביה. בשנים 1942-1943 השתמשה במטוסים אלו הטייסת הצרפתית נורמנדי-ניימן, שלחמה במסגרת הצבא האדום.
סיאסת נאמה
הסיאסת נאמה (בפרסית/ערבית: سياست نامه; מילולית: "ספר הממשל"), או בשמו האחר סיר אל-מלוכ (سير الملوك; מילולית: "חיי המלכים") הוא ספרו החשוב ביותר של ניזאם אל-מולכ, הוזיר הפרסי של הסולטאנים הסלג'וקיים אלפ ארסלאן ומאלכ שאה הראשון וכן מייסד הניזאמיה - מדרסה דתית מפורסמת בבגדאד. כוזיר הגדול, היה אמון ניזאם אל-מולכ על כל מעשיה של האדמיניסטרציה הסלג'וקית במשך למעלה משלושה עשורים. ניזאם אל-מולכ קבע נורמות ממשל פרסיות שהתמידו מאות שנים אחריו. רבים מיסודות הממשל ועקרונותיו הותוו בספר ה"סיאסת נאמה", אשר מהווה דוגמה מובהקת לספרות החוכמה והיעץ לשליטים המכונה "מראות למלכים".
הסיאסת נאמה נכתב בפרסית לאור בקשתו של מאלכ שאה הראשון משריו. השרים התבקשו לחבר ספר שיתאר את סדרי הממשל והשלטון התקינים והנחיות להתמודדות עם אתגרים העומדים בפני המדינה. הספר שחיבר ניזאם אל-מולכ היה הספר המנצח בתחרות והוכרז כ"חוק הבסיסי של האומה". הספר כולל 50 פרקים העוסקים בדת, פוליטיקה ונושאים נוספים. 11 הפרקים האחרונים קצרים מקודמיהם ונכתבו על ידי ניזאם מעט לפני הרצחו. פרקים אלו מתארים את הסכנות העומדות בפני המדינה ובראשן עליית האסמאעילים השיעים ברחבי האימפריה.
מטרתו של הספר הייתה בראש ובראשונה להנחות את התנהלות השליט. בפתיחה, מוצג הספר כמדריך המתאר את "מקומם היאות של החיילים, המרגלים, השומרים והגזברים". הספר מדגיש את חשיבות המוסר הדתי של השליט ואת החובה להשליט צדק לטובת העם. לפי ניזאם אל-מולכ, יש להתחשב בכל המעמדות ולדאוג להגנת החלש מפני החזק. עקרונות הצדק הם הקבועים במשפט המקובל ובחוק האיסלאמי, והמלך נותן דין על יישומם בפני האל.
הספר רווי באנקדוטות הלקוחות מהתרבות וההיסטוריה הקדם איסלאמית של פרס. כך נתפש השאה ח'וסרו הראשון כמופת להתנהלות. דמות איסלאמית הזוכה להדגשה רבה היא מחמוד מע'זנה, מייסד השושלת הע'זנווית. מקובל לראות בסיאסת נאמה ספר המספק תובנות ביחס לגישה של האליטה התרבותית הפרסית בת המאה ה-12 לתרבותם הקדם איסלאמית וכן לסדרי משטר שהיו נהוגים בתקופה זו.
העותק הקדום ביותר ששרד הוא כתב יד הנמצא כיום בספריה הלאומית בתבריז. הסיאסת נאמה תורגם לצרפתית בשנת 1891.
מטבע אקסומי
מטבע אקסומי היה המטבע היחידי שנוצר באפריקה ללא שליטה ישירה של תרבות חיצונית כדוגמת הרומאים או היוונים. הטבעתו החלה מאמצע התקופה האקסומית, סביב 270 לספירה, תחת המלך אינדוביס. ופסקה עם היחלשותה של הממלכה במחצית הראשונה של המאה השביעית. לאחר ממלכת אקסום לא הייתה מדינה אפריקאית, שמדרום לסהרה, שטבעה מטבעות עד סולטנות קילווה במאה העשירית.
המטבע האקסומי שימש ככלי תעמולה בהפגנת עושרה של הממלכה, וכן קידם את הדת הלאומית (תחילה את הפוליתאיזם ומאוחר יותר את הנצרות האתיופית האורתודוקסית, וכן את הסחר בים האדום. עקב דלות העבודות הארכאולוגיות באזור, למטבעות היה ערך רב גם בקביעת סדר כרונולוגי אמין של מלכי אקסום.
מקור.
תקופת טרום המטבע.