מבקרים מסוג שלישי זה הפסיקו לבקר באיים בשלהי שנות ה-70, כאשר גברה תנועת התיירות לאיים, בזכות שיפור התחבורה הימית והאווירית בנתיבים המובילים אליהם. דוגמה בולטת לסוג זה של מבקרים ניתן לקרוא בספר "קינת אראן" של אנדרו מקניל, סופר אשר שהה באיים בשנת 1968.
סוג מבקרים רביעי לאיים, הבולט בתחילת המאה ה-21, מגיע לאיים מסיבות רוחניות ומתוך הערכה לנצרות קלטית אשר שרידיה קיימים באיים, או על רקע אמונות העידן החדש. לבסוף, אלפי מבקרים מדי שנה מגיעים לאיים כתיירים גרידא: לראות את החורבות העתיקות, לשמוע אירית מדוברת כשפת העם בפאבים המעטים שעל האיים, לצפות בנופים מעוררי ההשראה ובגאולוגיה הייחודית של האיים. מספר התיירים המגיעים לאיים במאה ה-21 עולה בהרבה על מספרם של סוגי המבקרים שתוארו לעיל. אולם מעטים מן התיירים מפרסמים את תיעוד ביקורם במקום. ספריו של טים רובינסון "סלעי אראן: עלייה לרגל" ו"סלעי אראן: מבוך" מתמקדים בתיאור הגאוגרפיה של האיים והשפעתה על תרבות אוכלוסייתם מימי תקופת הברזל ועד לעידן המודרני.
אומנויות מקומיות.
האיים ידועים כמקום יצורו של סוודר ייחודי, אשר זכה לשם "סוודר אראן", העשוי צמר כבשים מקומי בסריגה גסה, והפך למוצר הנמכר ברחבי תבל במהלך המאה ה-20. סירות הדייגים המקומיות, העשויות בד קנבס מרוח בזפת, המתוח על שלדה קלה, מסוגלות להתמודד עם תנאי הים הסוער לעיתים תכופות סביב האיים ואף לצאת לאוקיינוס הפתוח. בתחילת המאה ה-21 מעטות מסירות הדיג יוצאות עוד לדוג בים הפתוח, ורוב הדייגים עוסקים בדיג לובסטרים סמוך לחוף. חלק מן הסירות משמשות במרוצי סירות שנתיים הנערכים במקום.
כיוון שדופן סירות אלה עלולה להתנקב בקלות, הדייגים המקומיים אינם נועלים נעליים בעלות סוליה נוקשה בעת הדיג, אלא נעלי מוקסין רכות העשויות עור עגלים או עזים, והמכונות "פמפוטיס" (pampooties).
לב הדברים
מרגל השמפניה
פול רייזר
פול ד. רייזר (באנגלית: Paul D. Reiser; נולד ב-30 במרץ 1957) הוא סטנד-אפיסט, שחקן, איש טלוויזיה, סופר, תסריטאי ומוזיקאי יהודי-אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בגין תפקידו כפול באקמן בסיטקום "משתגעים מאהבה" (1992–1999), בו כיכב לצידה של הלן האנט.
ביוגרפיה.
רייזר נולד בניו יורק, להלן וסם רייזר. בילדותו רייזר למד בבית הספר היהודי "East Side Hebrew Institute" בשכונת הלואר איסט סייד שבמנהטן. בהמשך רייזר למד בתיכון "Stuyvesant" שבניו יורק.
הוא קיבל את התואר הראשון מאוניברסיטת בינגהמטון, שם למד מוזיקה (פסנתר וקומפוזיציה). רייזר היה פעיל בקמפוס בהפקות תיאטרון וייסד את "התיאטרון הקטן שיכול", תיאטרון קהילתי בקמפוס הממוקם באזור המעונות של רייזר. רייזר בסופו של דבר מצא את ייעודו כאשר הוא החל להופיע במועדוני סטנדאפ בניו יורק במהלך חופשות הקיץ מהאוניברסיטה.
קריירה.
הקריירה הקולנועית של רייזר החלה בשנת 1982 כאשר שיחק בסרט "Diner" לצד קווין בייקון, סטיב גוטנברג ומיקי רורק. בשנת 1984 שיחק בסרט "השוטר מבוורלי הילס", ושלוש שנים לאחר מכן, שיחק גם בסרט ההמשך.
הפריצה הגדולה של רייזר הייתה בשנת 1986 כאשר שיחק בסרטו של ג'יימס קמרון "שובו של הנוסע השמיני".
במהלך שנות ה-90 זכה לפרסום רב כאשר כיכב בסיטקום "משתגעים מאהבה" בתפקיד פול בוכמן לצד הלן האנט. עבור תפקיד זה הוא היה מועמד, בין היתר בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי.
רייזר פרסם גם לאורך השנים 3 ספרים: "Couplehood" העוסק בזוגיות, "Babyhood" העוסק בחוויותיו כאב לבנו הראשון, ו-"Familyhood" המכיל אוסף של מאמרים הומוריסטיים שונים. "Babyhood" ו-"Couplehood" הצליחו להגיע לרשימות רבי המכר בארצות הברית.
בשנת 2019 שיחק במיני-סדרה הביוגרפית "פוסי/ורדון" אודות חייו של בוב פוסי, ששודרה ברשת FX Networks.
חיים אישיים.
ב-21 באוגוסט 1988 נישא לפאולה רייבטס, עימה יש לו שני בנים: עזרא שמואל וליאון. רייזר ומשפחתו מתגוררים בלוס אנג'לס.
New Divide
New Divide הוא שיר של להקת הרוק לינקין פארק, שיצא לאור כסינגל ב-18 במאי 2009. השיר נכתב עבור פסקול הסרט . השיר קיבל שבחים רבים וכבש את המקום הראשון בשלושה ממצעדי הבילבורד, הגיע אל המקום השישי במצעד הבילבורד הוט 100 ואל המקומות הראשונים במספר מצעדים ברחבי העולם. בווידאו קליפ של השיר ניתן לראות חלקים מעורבבים של קטעים מהסרט משולבים בצבעים שונים ואת הלהקה מנגנת במערה כלשהי. הקליפ זכה ללמעלה מ-100 מיליון צפיות ביוטיוב.
סקירה כללית.
בעקבות הצלחתו של הסינגל What I've Done בסרט הראשון בסדרה, ביקש הבמאי מייקל ביי שהלהקה תעבוד על השיר שיוביל את הסאונד של הסרט גם הפעם.
השיר נכתב כאשר הלהקה עבדה על אלבומה הרביעי A Thousand Suns, אך לא נכנס אל האלבום. תהליך העבודה על השיר תועד בפרק LPTV של הלהקה.
לפי מה שתועד, השיר היה אמור להיקרא בשם "New Divide" או "Megatron" (על שם אחת הדמויות בסרט). מייק שינודה, שכתב את המילים לשיר והפיק אותו, תכנן לכתוב אותו כשיר שקט מאוד אבל הלהקה הסכימה שגרסה שהיא גם שקטה אך גם רועשת עדיפה.
חוות שער הגיא
חוות שער הגיא הייתה מקום יישוב בלתי-רשמי (חוות בודדים) מזרחית לשער הגיא שהוקם בתקופת המנדט הבריטי (כיום על דרך מתל אביב לירושלים) אשר שימש לגידול כלבים מגזעי כלב כנעני וקולי. מבני החווה שימשו בתקופת המנדט את הפועלים והמהנדסים שעסקו בבניה ובתפעול תחנת השאיבה הסמוכה ("תחנת ברוך ג'מילי"). לאחר מלחמת העצמאות ננטש המקום.
בשנת 1970 התיישבה במקום מירנה שיבולת יחד עם אגודה של מגדלי כלבים. חברי האגודה שיקמו את המבנים וטיפחו במקום חווה לגידול כלבים. בין 1970 ל-1980 סברו המתיישבים שהקרקע שייכת לחברת מקורות, בעליה של תחנת השאיבה וחתמו עמה על הסכם שכירות. אולם, ב-1980, לאחר שמקורות סירבה להמשיך את הסכם השכירות, התברר שהקרקע אינה שייכת כלל ל"מקורות" אלא למינהל מקרקעי ישראל. במשך כ-30 שנה ניסו המתיישבים להגיע להסכם עם המינהל, אולם ללא הועיל, איש לא דרש את פינויים ואיש לא דרש מהם דמי שכירות. מאידך, הרשויות לא התעלמו מקיומו של המקום. במקביל להתפתחות כביש 1 נסלל למקום כביש גישה והוא חובר לרשת החשמל הארצית ולקווי המים, המועצה האזורית מטה יהודה גבתה ארנונה ודאגה להסעת תלמידים ומע"צ התקינה שלט הכוונה בולט, הנראה לעיני כל העולים לירושלים בכביש הסואן.
במרץ 2011 הגיש מינהל מקרקעי ישראל תביעת פינוי לבית משפט השלום בירושלים, לפיו לדיירי החווה אין ולא היו זכויות על הקרקע וכי הם מתגוררים בניגוד לחוק בשטח גן לאומי מוכרז. דיירי החווה יצאו למאבק ציבורי בו הם מדגישים את חשיבות הגידול המקצועי של הגזע הכנעני ואת החשיבות שבמיקום החווה במקום מבודד, בשל נביחות הכלבים העזות והבלתי פוסקות, זאת יחד עם הטיעון המשפטי לפיו היו אלה המתיישבים שניסו להגיע להסכם במשך עשרות שנים ונענו בהתעלמות המינהל, שלא הסדיר עמם כל הסכם למרות פניותיהם.
בחודש ינואר 2016 קיבלת בית משפט השלום את תביעת הפינוי, והורה לפנות את החווה בתוך 90 ימים. על פסק הדין הוגש ערעור, ובמסגרת הדיון בערעור הגיעו הצדדים להסכמה שלפיה החווה תפונה תוך 18 חודשים החל מחודש נובמבר 2016.
בשלהי שנת 2016 פינתה מירנה שיבולת את החווה, והעתיקה את פעילותה לאיטליה יחד עם 12 כלבים.
אחמתא
אַחְמְתָא (בפרסית עתיקה: 𐏃𐎥𐎶𐎫𐎠𐎴 הַנְגְמַתַנַא; בפרסית אמצעית: 𐭠𐭧𐭬𐭲𐭠𐭭; בפרסית: המדאן, همدان) היא עיר מקראית, מזוהה בעיר המדאן אשר באיראן.
בספר עזרא מסופר (בארמית) על תעודות הקשורות להכרזת כורש, שנמצאו בבית גנזיא, כלומר גנזך, באחמתא, לאחר שציווה המלך דריווש לבדוק אחריהן בערי הממלכה:
זיהוי אתרים בעיר.
יהודי איראן מזהים את המדאן עם שושן שמופיעה במגילת אסתר, אך הזיהוי איננו מקובל במחקר. בהמדאן נמצא ציון קבר אסתר ומרדכי.
מגנוליה
מַגנוֹליה (שם מדעי: Magnolia) הוא סוג צמח ממערכת בעלי הפרחים ובו כ-210 מינים. שמו ניתן לו על שם הבוטנאי הצרפתי פייר מַניוֹל .
צמח זה, שהתפתח לפני היות הדבורים, האבקתו מתבצעת על ידי חיפושיות. כדי להימנע מנזק שעלולות לגרום החיפושיות, שחלותיו חזקות ביותר. התגלו מאובנים של המין "Magnolia acuminata" מלפני 20 מיליון שנים, וצמחים אחרים ממשפחת המגנוליים התגלו במאובנים מלפני 95 מיליון שנים. מאפיין נוסף המיוחס להיותו צמח ראשוני וקדום הוא עלי גביע ועלי כותרת משותפים.
התפוצה הטבעית של המגנוליה מתרכזת במזרח אסיה ובדרום-מזרח אסיה ומרכז נוסף נמצא במזרח אמריקה הצפונית ובמרכזה, אזור הקריביים ומינים מסוימים באמריקה הדרומית.
סורספורג'
סורספורג' (באנגלית: SourceForge: סדנת [קוד] מקור) הוא אתר שנועד לספק שירותי אירוח למיזמי תוכנה חופשית. הוא מספק למיזמים אפשרות לבנות אתר אינטרנט לתוכנה, אחסון גרסאות להורדה, מערכת ניהול גרסאות, מערכת מעקב אחרי באגים, ועוד - כמעט כל מה שנדרש למיזמי תוכנה.
האתר היה במשך שנים רבות המקום הפופולרי ביותר לארוח תוכנה. הוא מארח מיזמים רבים כגון Pidgin ו־Firebird. הסיומת "Forge" משמשת מאז באתרים רבים לארוח תוכנה שרבים מהם משתמשים גם בתוכנה שמבוססת על התוכנה של סורספורג' (לדוגמה: NovellForge ו־RubyForge).
שירותים.
משתמשים באתר יכולים להיות חלק ממיזמי תוכנה ואף לנהל אותם וליצור מיזמים חדשים. כל מיזם תוכנה יכול לקבל::
היסטוריה.