בשנת 1984 כיכב אברהם בסרטו של מילוש פורמן, "אמדאוס", שזכה בשמונה פרסי אוסקר. אברהם גילם את דמותו של המלחין והמנצח האיטלקי אנטוניו סליירי, אחד המוזיקאים החשובים ביותר בתקופת המאה ה-18 והמאה ה-19.
על תפקידו קיבל אברהם את פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר לשנת 1984, את פרס גלובוס הזהב ומועמדות לפרס באפט"א.
לאחר זכייתו בפרס האוסקר החל אברהם להתמקד יותר בתחום התיאטרון, וכיכב במיטב המחזות השייקספיריים, בהם "אותלו" ו"ריצ'רד השלישי". כמו כן שיחק במחזותיו של סמואל בקט.
ב-1986 שיחק אברהם בעיבוד הקולנועי של ז'אן-ז'אק אנו לרומן "שם הוורד", בסרט גילם אברהם את דמותו הספרותית של ברנרדו גוּי. ב-1993 שיחק לצד ארנולד שוורצנגר בסרט הפעולה הקומי "אחרון גיבורי הפעולה", ובקומדיית הפשע "מת לצחוק" לצד אמיליו אסטבז.
ב-1995 שיחק אברהם לצד מירה סורבינו בקומדיה המצליחה של וודי אלן, "אפרודיטה הגדולה".
ב-1998 שיחק בחלק התשיעי בסדרת סרטי מסע בין כוכבים, "", בסרט גילם אברהם את דמותו של אדהר רואפו.
לאחר מכן השתתף בסרטים "למצוא את פורסטר" של גאס ואן סנט לצד שון קונרי, ובסרט האימה "הרוח ה-13" לצד טוני שלהוב.
שיחק בסדרת "הומלנד" בתור דר עאדל, סוכן CIA.
מגפת השפעת (2009)
במרץ 2009 דווח על זיהוי נגיף שפעת A חדש מתת הזן H1N1, ועל תחילת התפשטות המונית שלו בצפון אמריקה, בעיקר במקסיקו. תוך זמן קצר החלו להגיע דיווחים רבים נוספים, ועד קיץ 2009 התפשטה המחלה כמעט לכל רחבי העולם. אף שמחלה זו היא מחלה שפעת אנושית ואינה פוגעת בחזירים, והנגיף גורם המחלה עובר בצורה ישירה בין בני אדם ללא קשר למגע עם חזירים, המחלה כונתה באופן לא רשמי בשם שפעת החזירים, זאת בשל השערה כי מוצא הנגיף החדש הוא בנגיפי שפעת אנדמיים לחזירים, השערה שהועלתה בשל העובדה כי הנגיף החדש מכיל מקטעים גנטיים של נגיפי שפעת אנדמיים לחזירים. למעשה התגלו בנגיף החדש מקטעים גנטיים משפעות חזירים מאירופה ומאסיה, משפעת עופות ומשפעת בני האדם. המחלה מכונה גם שפעת מקסיקו כיוון שמקור המגפה היה במקסיקו.
ביוני 2009 הוכרזה המחלה באופן רשמי כמגפה על ידי ארגון הבריאות העולמי. עם זאת ציין הארגון כי במרבית מקרי ההידבקות במחלה מדובר בתסמינים קלים. ההערכות הן שבין 2009 לסוף ל-2010 נדבקו בשפעת בין 11% ל-21% מכלל אוכלוסיית כדור הארץ- בין 700 מיליון ל-1.4 מיליארד בני אדם. עם זאת, שיעור התמותה מהשפעת היה נמוך יחסית בין 0.01% ל-0.08%, וההערכה היא שכתוצאה מהשפעת וסיבוכיה נפטרו בין 151 ל-575 אלף בני אדם. ארגון הבריאות העולמי הכריז על סיום המגפה ב-10 באוגוסט 2010. התפרצויות נוספות של המחלה התרחשו במדינות שונות מאז 2010, ביניהן ניתן למנות את ההתפרצות בהודו ב-2015 שהביאה למותם של כ-1,900 חולים.
ביוני 2010 פורסם דו"ח של המועצה האירופית המציין מספר ליקויים באופן הטיפול של ארגון הבריאות העולמי במגפה.
סימפטומים והדבקה.
סימפטומי המחלה בבני אדם זהים לסימפטומי השפעת הרגילה ואין דרך להבדיל ביניהם. הסימפטומים כוללים: חום (38 מעלות או יותר), כאב ראש, תשישות, כאבי בטן, חוסר תיאבון, שיעול, נזלת, קוצר נשימה, כאב גרון, צמרמורות וכאבי שרירים. בחלק מהמקרים יופיעו גם הקאות, שלשול. ההדבקה נעשית באמצעות מגע עם הפרשות נשימתיות של החולה, כדוגמת שיעול ועיטוש. ההעברה נעשית בצורה ישירה על ידי האוויר, או באמצעות מגע עם חפצים מזוהמים בנגיף (כדוגמת ידית דלת) בהם נגע אדם חולה, ולאחר מכן מגע בפה, באף ובעין, וזאת לאחר שהחולה נגע בידיו בפיו או באפו קודם שנגע בחפצים. צורות הדבקה אלו שכיחות בעיקר בעת קרבה פיזית אל החולה, לדוגמה שהייה בחדר שיש בו חולה, או טיסה עם נוסע חולה.
תיאור הנגיף מחולל המגפה.
הנגיף שבודד זוהה כנגיף חדש שטרם נצפה של תת-המין H1N1. בנגיף החדש זוהו מקטעים גנטיים שנראים כשילוב של נגיף שפעת החזירים, נגיף שפעת אנושי ונגיף שפעת העופות. הנגיף מחולל המגפה כונה בשם 'שפעת החזירים' אף שהוא עובר בצורה ישירה בין אדם לאדם ללא קשר למגע עם חזירים, היות שהוא מכיל בתוכו מקטעים גנטיים של נגיפי שפעת החזירים. רוב המקרים הקשים ומקרי המוות שנצפו היו בקרב אנשים בקבוצות שנחשבות לקבוצות סיכון עקב מחלות אחרות, או בקרב אנשים שלהם מערכת חיסון חלשה, וזאת בעיקר עקב התדרדרות של המחלה והתפתחותן של מחלות אחרות כסיבוך משני של המחלה. זמן הדגירה של הנגיף הוא בין יום לשבוע. הנגיף יכול לשרוד בין 2 ל-8 שעות על משטחים נקיים. הוא נהרס בטמפרטורה שמעל לכ-70 מעלות צלזיוס, ואפשר להשמידו עם חומרי חיטוי כמו כלור, מי חמצן, דטרגנטים, אלכוהול וחומרים מבוססי יוד. סיבוכי השפעת הידועים עד כה הם בעיקר דלקת ריאות ואי ספיקה נשימתית.
הנגיף אינו עובר במזון מבושל, אף לא בבשר חזיר, היות שהוא מושמד בהיחשפות לטמפרטורה גבוהה מכ-70 מעלות, אך מדינות מסוימות אסרו על יבוא בשר חזיר ממקסיקו ומצרים אף הוציאה צו להריגת כל החזירים בשטחה. אולם נגיף זה בודד עד כה רק בבני אדם ולא בקרב חזירים.
חוקרים העלו חשש מפני שינוי גנטי בנגיף, שיהפוך אותו למסוכן יותר. במספר מדינות דווח על נגיף של מחלה זו שמגלה עמידות כנגד התרופה המקובלת לטיפול בו, טמיפלו. הועלה גם חשש בפני התפרצות עתידית עזה יותר של הנגיף בסתיו 2009, בדומה לכשאירע בשפעת הספרדית.
הכרזת המחלה כמגפה.
לאחר זיהוי הנגיף באפריל 2009 ובשל ההידבקות ההתחלתית המהירה עלה חשש מפני התפרצות מגפת שפעת כלל עולמית, בשל שילוב של כמה גורמים: וירוס חדש בעל מאפיינים גנטיים ייחודיים, העברה מאדם לאדם ותפוצה גאוגרפית רחבה של הנגיף.
בסוף אפריל 2009 הודיע ארגון הבריאות העולמי כי בהתאם לתוכנית ששת השלבים שלו להתפרצותה של מגפת שפעת, שפעת החזירים הגיעה לשלב החמישי, המצביע על מגפה פעילה, וביוני 2009 הודיע הארגון על מעבר לשלב השישי, החמור ביותר.
ארגון הבריאות העולמי פרסם הודעה רשמית והגדיר את שפעת החזירים כמצב חירום בריאותי ברמה בינלאומית והעלה את רמת הכוננות לרמה 6. מספר מדינות הכריזו על מצב חירום. עד אוגוסט 2009 התאמתו ברחבי העולם מאות אלפים של חולים במחלה. עקב התפוצה הגדולה של המחלה הוחלט על ידי ארגון הבריאות העולמי ומדינות רבות (בהן ישראל) שלא לבצע עוד בדיקות אבחון בכל החולים. בפברואר 2010 הותיר ארגון הבריאות העולמי את הגדרת המחלה כמגפה, על אף שבארצות רבות נצפתה ירידה בשיעור ההידבקות במחלה, שיעור ההידבקות במערב אפריקה נמצא בעלייה, והיה חשש לגידול בתחלואה בחצי הדרומי של כדור הארץ, כשהחל שם החורף.
לאחר ירידה בממדי התחלואה, בסוף שנת 2009 החל גל שני של המחלה, שהיה קשה יותר מהגל הראשון. עד לאמצע פברואר 2010 דווח על יותר מ-1.6 מיליון מקרי הידבקות ועל לפחות 17,690 מקרי מוות, בעיקר עקב הידרדרות של המחלה והתפתחות מחלות אחרות, כדוגמת דלקת ריאות קשה, שבאות כהדבקה משנית לאחר השפעת הראשונית.
מניעת הידבקות.
הדרכים למניעת הידבקות בשפעת החזירים דומות לדרכים למניעת הידבקות בשפעת רגילה, ועיקרן שמירה על היגיינה וחיטוי איברי הגוף באמצעותם יכול לעבור הנגיף מבחוץ אל תוך הגוף: הקפדה על שטיפת ידיים בסבון, מניעת מגע של ידיים לא נקיות בפה, באף ובעיניים, הקפדה על שיעול אל המרפק ולא אל כף היד, וכן הקפדה על שיעול וקינוח האף לתוך נייר טואלט או נייר טישיו, המושלכים לאשפה לאחר השימוש, ולא לתוך ממחטות בד רב פעמית.
בניגוד לתפיסה העממית כי השימוש במסיכה כירורגית, מוריד את הסיכוי להידבקות מהסובב, ארגון הבריאות העולמי וכן משרד הבריאות הישראלי שוללים את השימוש במסיכה כדרך למנוע הידבקות. הם אף טוענים כי שימוש במסיכה עלול להגביר את הסיכוי להתדבקות, זאת בשל אמונת שווא כי די במסכה למנוע הידבקות, והזנחת כללי היגיינה אחרים בעקבות כך. לדברי גרגורי הארטל, נציג ארגון הבריאות העולמי השימוש במסיכה גורם לאנשים לגעת בפניהם באופן רב מהרגיל ועלול להעצים את ההדבקה. הוא ממליץ שימוש במסיכה רק לאנשים שכבר נדבקו כדי שלא ידביקו אחרים.
כחלק מהניסיונות למניעת התפשטות המגפה בשלביה הראשוניים נסגרו באופן זמני מקומות ציבוריים בהם שהו אנשים שנדבקו בשפעת החזירים, כדוגמת בתי ספר וגני ילדים, וכן הוחל בתיעוד וביקורת של אנשים שביקרו במקסיקו בזמן התפרצות המגפה. בתחילת ההתפרצות חולים בישראל שנחשדו שנדבקו במחלה אושפזו בבידוד וטופלו בתרופה אנטי ויראלית. כחלק מתהליכי המנע, משרד הבריאות הישראלי ממליץ לאנשים החוששים שנדבקו בשפעת, לא לנסוע בתחבורה ציבורית בדרך אל הרופא ובחזרה ממנו.
טיפול.
על פי המלצת משרד הבריאות הישראלי באוגוסט 2009 לאדם ללא גורמי סיכון החשוד במחלה, אם המחלה קלה אין הכרח להיבדק על ידי רופא, אך עליו להסתגר בביתו, עד 24 שעות מחלוף התסמינים, על מנת למנוע הדבקה נוספת. בכל מקרה של הידבקות בחולים רגילים ללא תסמינים קשים או חולים שאינם בסיכון, ההמלצות הן כבכל שפעת: להרבות במנוחה, כדי לאפשר למערכת החיסון להילחם באופן מיטבי במחלה, ולהרבות בשתייה, כדי למנוע התייבשות.
במקרה של חולים עם תסמינים קשים כגון טכיפנאה (נשימות מהירות ושטוחות) או דלקת ריאות, או חולים בקבוצות סיכון עם מחלות רקע כגון מחלות ריאה, מחלות כליות ומחלות מטאבוליות כרוניות, ונשים בהריון החל מהשליש השני להריונן, משרד הבריאות הישראלי ממליץ על מתן טיפול אנטי-ויראלי טמיפלו (Oseltamivir). את התרופה יש ליטול מתחילת הופעת התסמינים ולא יאוחר מ-48 שעות מזמן הופעתם.
בבריטניה לעומת זאת, כל מי שנחשד כחולה יכול לקבל את התרופה בבית מרקחת, לאחר יצירת קשר טלפוני עם נציג משרד הבריאות.
התפרצות המגפה ברחבי העולם.
באמריקה הצפונית.