הקומיקס האמיתיים הראשונים החלו להופיע במאה ה-19. היפני קצושיקה הוקוסאי יצר בשנים 1814–1820 את סדרת הספרים הוקסאי מנגה שהייתה תחילתו של הקומיקס ביפן. בספרד ובמיוחד בקטלוניה נוצר סוג של סיפור מצויר הדומה במאפייניו לקומיקס ומכונה בכינוי אאוקה. שורשי האאוקה מגיעים למאה ה-17. בשנות השלושים של המאה ה-19 יצר השווייצרי רודולף טופפר יצירות בעלות מאפיינים ברורים של קומיקס - חלוקת העלילה לריבועים, אולם הטקסט נכתב מתחת לתמונה. הגרמני וילהלם בוש יצר את מקס ומוריץ (1865) וספרים נוספים. בשנת 1884 החלה להופיע בבריטניה סדרת הקומיקס אלי סלופר, שהייתה ככל הנראה סדרת הקומיקס הראשונה. בשנות ה-90 של המאה ה-19 החלו עיתונים בארצות הברית ובאירופה להדפיס סדרות קומיקס בין עמודיהם. בארצות הברית נוצרה בשנת 1895 סדרת הילד הצהוב מאת ריצ'רד פ. אאוטקלט. בשנת 1897 החלה להופיע סדרת הקומיקס ילדי קצנג'מר מאת המהגר האוסטרי רודולף דירקס, סדרה זו הושפעה בבירור ממקס ומוריץ. הסדרה ממשיכה להופיע עד היום בכך היא הופכת לסדרת הקומיקס הוותיקה ביותר.
המאה ה-20.
במאה ה-20 חל זינוק בהתפתחות הקומיקס. בסין החלו להופיע ספרונים מצוירים שנקראים לאינוואנווה, שהיו תחילתה של תעשיית המאנווה בארצות דוברות הסינית. בבריטניה החלו להופיע חוברות קומיקס הומוריסטיות כמו דאנדי ובינו שמופיעות עד היום.
בשנת 1929 יצאו לאור רצועות הקומיקס של "באק רוג'רס" ו"טרזן", אשר היו בעלות השפעה מכרעת על התפתחות ז'אנר קומיקס ההרפתקאות. ב-1929 יצאה לאור רצועת הקומיקס הראשונה של "הרפתקאותיו של טינטין" בעיתון הבלגי השבועי לנוער "Le Petit Vingtième". רצועות הקומיקס המקוריות של הסדרה אוגדו לספר אשר יצא ב-1930. טינטין תורגם בהמשך לשפות רבות וזכה להצלחה רבה בכל רחבי העולם.
עד שנות ה-30 היה הפורמט העיקרי של הקומיקס בארצות הברית - העיתונים. בשנות ה-30 החלו לצאת חוברות קומיקס, וכך החל תור הזהב של הקומיקס האמריקני. בשנת 1938 יצאה חוברת הקומיקס "Action Comics #1", אנתולוגיית קומיקס שכללה תשעה סיפורים נוספים, בלתי קשורים, בהם הקומיקס הראשון של "סופרמן". דמותו של סופרמן זכתה לפופולריות עצומה והייתה בעלת השפעה מכרעת על התפתחות ז'אנר גיבורי-העל. יוצריו של סופרמן, ג'רי סיגל וג'ו שוסטר, מיהרו למכור את הזכויות עליו לחברת הקומיקס DC, ובכך הפסידו את הרווחים כתוצאה מהפופולריות שלו. ברבות השנים הפך סופרמן לאייקון אמריקאי ודמותו היא מדמויות הקומיקס הפופולריות ביותר גם כיום. ב-1939 נוצרה דמות הקומיקס באטמן, גיבור "על" ללא כוחות על-אנושיים שנלחם בפשע. כיום, סופרמן ובאטמן הם מדמויות הקומיקס הפופולריות ביותר. במלחמת העולם השנייה יצאו חיילים אמריקניים להילחם כשחוברות קומיקס מונחות בתרמיליהם, והחלה עלייה של גיבורי-על פטריוטיים כמו קפטן אמריקה.
בתקופה זו פרח קומיקס ההרפתקאות האמריקני גם בעיתונים וגם בחוברות. קומיקס כמו פלאש גורדון, טרזן, באק רוג'רס ואחרים לצד קומיקס הומוריסטיים כמו פופאי ומיקי מאוס. בשנת 1938 יצאה חוברת הקומיקס ספירו, שממשיכה להופיע עד היום. ב-1946 החלה לצאת החוברת המתחרה טינטין. באותה תקופה החל לשגשג גם הקומיקס ביוגוסלביה.
תור הזהב של הקומיקס האמריקני נמשך אל תוך שנות ה-50. בשנת 1954 יצא בארצות הברית הספר פיתוי התמימים מאת פרדריק ורתהם. הספר דיבר נגד תעשיית חוברות הקומיקס האמריקנית, וטען שהיא משחיתה את נפשו של הנוער האמריקני במסרים של מין ואלימות. הספר הביא למשבר בתעשיית הקומיקס בארצות הברית ולהתמוטטותן של חברות קומיקס רבות, במיוחד כאלו שהתמחו בקומיקס מז'אנר האימה. החברות ששרדו הכפיפו את עצמן לשורה של מגבלות שכונו קוד הקומיקס; בין השאר אסר קוד הקומיקס על הצגת עירום, דם וסיפורים בהם הרע מנצח. פיתוי התמימים השפיע גם על מדינות אחרות כמו אוסטרליה והונגריה, שאסרו ייבוא של קומיקס אמריקני, מה שסייע בדיעבד לתעשיות הקומיקס המקומיות.
בבריטניה הגיע באותה תקופה מגזין הקומיקס Eagle, שהתמקד במיוחד בקומיקס הרפתקאות ומדע בדיוני, בעיקר בזכות קומיקס המדע הבדיוני דן דייר של פרנק המפסון. בשיאו נמכר איגל ביותר ממיליון עותקים. ב-1959 החל להופיע בצרפת מגזין הקומיקס Pilote, שהיה פופולרי בקרב סטודנטים והעסיק אמנים מרחבי אירופה. באותה שנה החל להופיע במגזין הקומיקס אסטריקס, שתורגם לשפות רבות והפך לאחד מהקומיקס הנמכרים בעולם. ב-1960 החל לצאת בארצות הברית הקומיקס של סנופי והפינאטס, שהפך לקומיקס הנמכר והמתורגם ביותר בכל הזמנים. באותה תקופה שגשג הקומיקס במערב אירופה ונפתחו בה הוצאות ספרים המתמחות בקומיקס, כמו Dargaud ו-Casterman הפרנקו-בלגיות, Brugera הספרדית, Carlsen הדנית, Bonelli האיטלקית, Big Balloon ההולנדית ועוד.
בשנות ה-60 חלה התאוששות בחברות הקומיקס האמריקניות, בכפוף לתנאי קוד הקומיקס. בין השאר החלה עלייתה של חברת מארוול קומיקס בראשות סטן לי, והחלו להתפרסם קומיקס כדוגמת ספיידרמן ואקס מן.
כתגובה לקוד הקומיקס החלה להתפתח בארצות הברית תעשיית קומיקס אלטרנטיבית, שאינה כפופה לחברות הקומיקס ולסינדיקטים של האמנים. בין היוצרים האלטרנטיביים החשובים ניתן למנות את רוברט קראמב וארט ספיגלמן.
ביפן, תרבות הקומיקס וסגנון המאנגה התפתחו במיוחד לאחר מלחמת העולם השנייה, בהשפעת רצועות הקומיקס האמריקניות. אוסמו טזוקה (Osamu Tezuka) הוא אמן יפני אשר השפיע באופן ניכר על התפתחות סגנון המאנגה בתקופה שלאחר המלחמה, ונחשב לאבי המאנגה של ימינו. משנות ה-80 ובעיקר בשנות ה-90 של המאה ה-20, חוברות המאנגה הפכו פופולריות גם מחוץ ליפן, בעיקר סדרות כגון סיילור מון ודרגון בול.
סוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21.
במהלך השנים צבר הקומיקס פופולריות רבה ברחבי העולם גם בקרב מבוגרים ואף נוצרו קומיקס למבוגרים בלבד. בצרפת החלה לצאת בסוף שנות ה-70 חוברת הקומיקס Métal Hurlant שהציגה קומיקס למבוגרים בלבד. גרסה אמריקנית של אותה חוברת נקראת Heavy Metal והיא מופיעה עד היום. יוצרי קומיקס שונים החלו להתמקד ביצירת קומיקס ארוטי, בהם האיטלקים מילו מנארה וגידו קרפקס. גם עיתוני מבוגרים כמו פנטהאוז ופלייבוי מפרסמים קומיקס. עיתוני קומיקס אחרים למבוגרים החלו להתפרסם באירופה, בהם Fluide Glaciale הצרפתי ו-El Vibora הספרדי.
עם השנים צבר הקומיקס יותר ויותר מעמד של אמנות עם יוצרים כמו פרנק פרזטה וויל אייזנר האמריקנים, מואביוס הצרפתי, בילאל הסרבי ואחרים. עליית הקומיקס כאמנות הביאה להולדת המושג רומן גרפי. במסגרת זו נוצרו קומיקס העוסקים בנושאים רציניים כמו מאוס סיפורו של ניצול של ארט ספיגלמן על השואה; ג'ו קומיקס של השווייצרי ז'וב העוסק בנערה חולת איידס; פרספוליס של מרג'אן סטרפי מאיראן שעוסק במהפכה האיראנית; המזימה של ויל אייזנר על הפרוטוקולים של זקני ציון; היפני קייג'י נקזאווה יצר קומיקס על פצצת האטום בהירושימה. גם הקומיקס הפופולרי החל לעסוק בנושאים פוליטיים וחברתיים: פוגו של וולט קלי עסק במלחמה הקרה; הקומיקס הארגנטיני מפלדה עסק במצב הפוליטי בארגנטינה; והקומיקסאית הצרפתייה קלייר ברטשר יצרה קומיקס פמיניסטי.
קומיקס בעולם.
אמריקה.
ארצות הברית.
הקומיקס התפתח בארצות ואזורים שונים במישורים שונים. בארצות הברית התפתח הקומיקס בעיקר בשני פורמטים: Comic Books - חוברות קומיקס שיוצאות לאור בידי חברות קומיקס, ורצועות קומיקס (Strips) המתפרסמות בעיתונים (ומאוחר יותר גם באינטרנט).
שתי חברות הקומיקס הגדולות מתמחות בקומיקס מז'אנר גיבורי-העל ומדע בדיוני.
לפי מדד צרכנים מינואר 2014 חברות הקומיקס השלישית עד החמישית בגודלן הן
חברות אחרות מתמחות בקומיקס הומוריסטי כמו חברת ארצ'י קומיקס, שמוציאה את הקומיקס של חבורת ארצ'י. בונגו קומיקס מוציאה קומיקס של משפחת סימפסון ויצירות אחרות של מאט גריינינג. הארווי קומיקס שהוציאה קומיקס כמו קספר השדון הידידותי, ריצ'י ריץ' ועוד. חברת וולט דיסני הוציאה בעבר קומיקס עם דמויותיה הידועות.
עד שנות ה-50 פרח ז'אנר קומיקס האימה במיוחד בידי חברת EC קומיקס וסדרת הקומיקס Tales from the Crypt. אולם, פרסום קוד הקומיקס, שכפה צנזורה על תעשיית חוברות הקומיקס, הביא לדעיכת הז'אנר.
חברות הקומיקס מחזיקות בזכויות על הדמויות והיוצרים שלהן משתנים פעמים רבות. חוברות הקומיקס נקראות לרוב בידי חובבים ואספנים בלבד. סוג אחר של קומיקס הוא רצועות הקומיקס שמכונות גם קומיקס עיתונים, המופיע בעיתונים וכתבי עת, לרוב הומוריסטי (לכן מכונה גם Funnies) אם כי ישנן גם רצועות קומיקס מז'אנר ההרפתקאות. רצועות הקומיקס מופצות לרוב בסינדיקציה כאשר חברות הסינדיקציה מאגדות את אמני הקומיקס ומסייעים להם להפיץ את הקומיקס שלהם בעיתונים וכתבי עת. בין הסינדיקטים בארצות הברית ניתן למנות את KING FEATURES, UNIVERSAL PRESS ו- UNITED FEATURES. רצועות הקומיקס מופיעות במרבית עיתוני ארצות הברית. בימי חול בשחור לבן וביום ראשון במוסף צבעוני שמכונה Sunday Comics. ז'אנר זה פופולרי בקרב כל שכבות החברה בארצות הברית ומזוהה על פי רוב עם האמן היוצר אותו, לכן פעמים רבות הקומיקס לא ממשיך להופיע אחרי מות האמן או פרישתו. בין רצועות הקומיקס ניתן למנות את גארפילד, סנופי, קלווין והובס, דילברט, פוקס טרוט, בלונדי ואחרים מהז'אנר ההומוריסטי. דיק טרייסי, טרי והפיראטים, פלאש גורדון, באק רוג'רס ואחרים בתחום ההרפתקאות. בנוסף על אלה ישנה גם סצנה של קומיקס שאינו שייך לשתי הקטגוריות כמו הירחון ההומוריסטי מד מגזין.
קנדה.