השיר "שיר נבואי קוסמי עליז" יצא לאור בשנת 1985 באלבומם המשותף של יוצריו, יוני רכטר ועלי מוהר, "בגובה העיניים".
רקע על השיר.
השיר "שיר נבואי קוסמי עליז" יצא לאור בשנת 1985. יוני רכטר כתב, הלחין וביצע את הבית הראשון בשיר, ועלי מוהר כתב את שאר השיר. השיר יצא באלבומם המשותף "בגובה העיניים".
תוכן השיר.
כל מילה בשם השיר מתארת את התוכן באחד מחלקי השיר:
השיר עוסק במהות החיים, בחוש הטבעי שמנחה את האדם איך ולאן ללכת - "הו, לך ישר לך לבד אל תפחד". לפעמים ללכת כמנהיג "כמו עמוד ענן, כך תלך לפני העדר", כמו שעמוד הענן הלך בראש בני ישראל ביציאה ממצרים. מצד שני, השיר עוסק ביכולת להבין שמגיע רגע בחיים שבו צריך לעצור. בנוסף, השיר מדבר על ה"מצפן" של המנהיג "משהו בך יאמר לך המשך בדרכך" - התחושה הפנימית שלו, הדרך שבה הוא הולך ומוביל בה את האנשים שהולכים אחריו. הענן, הערפל ועמוד העשן מוזכרים בשיר כביטויים לנחישות, לדבקות בדרך ולאמונה בה. המנהיג צריך להתעלם מההפרעות ומהפיתויים שגורמים לו לסטות מהדרך: "אתה הולך ישר, לא שם לב לכוכבים שזוהרים כדי לסנוור את העיניים. משהו בך יאמר לך המשך בדרכך". השיר נותן בכל בית דוגמה מהחיים שממנה אפשר ללמוד איך להתנהג ואיך להמשיך להתקדם בהם.
הבית הראשון עוסק בעמוד הענן המוזכר במסע של בני ישראל במדבר, ההתגלמות האלוהית שהובילה ושהדריכה את בני ישראל בנדודיו: "וַה' הֹלֵךְ לִפְנֵיהֶם יוֹמָם בְּעַמּוּד עָנָן לַנְחֹתָם הַדֶּרֶךְ, וְלַיְלָה בְּעַמּוּד אֵשׁ לְהָאִיר לָהֶם" (ספר שמות, י"ג)..
הבית השני מספר על שביל החלב שממשיך לנוע מבלי להתחשב בכוכבים שמפריעים לו בדרכו.
הבית השלישי עוסק בדימוי בני האדם לתופעת הטבע של נדידת להקת אווזי הבר. האווז בראש הלהקה אינו נרתע מהמרחק, מוביל את הלהקה וטס בראשה. בזמן הנדידה אווזי הבר עפים בשני טורים בצורה של חץ אחרי האווז הראשון. מעוף האווזים דורש אנרגיה רבה משום שאין להם כמעט כושר דאיה, זו תעופה אקטיבית ולכן האווז המוביל מוריד מהאנרגיות הנדרשות לאווזים האחרים שעפים אחריו. אצל האווז מדובר באינסטינקט, אצל האדם מדובר במצפון ובקול הפנימי שקורא לו להמשיך.
הבית הרביעי מדבר על השחקנית בריז'יט בארדו. בשיר בריז'יט, אשר פועלת לשיפור היחס לבעלי חיים ובנושאים חברתיים נוספים, מתוארת כ"צופה מן המרפסת" על כולם.
לעומת שאר הבתים שמתארים פעילות אקטיבית, הבית החמישי והאחרון מתחיל בצורה פסיבית "בלי להתכוון תן לעצמך ללכת". בהמשך הבית מבינים שהכוונה היא להקשיב ל"מצפן הפנימי" שאומר להמשיך ללכת, כלומר שזו הדרך להתמודד על קשיים ומשברים.
קבלה ותפוצה.
העיתונאי יוסי חרסונסקי טען שהמוזיקה בשיר מיוחדת, מלודית וקצבית להפליא. השיר מושמע ומושר במסיבות וטקסי סיום. כמו כן, יש המכנים את השיר כ"שיר חניכה".
ביצועים.
בשנת 2020 יצא ביצוע מחודש לשיר בתוכנית הטלוויזיה "זהו זה!".
שירו של שפשף
"שירו של שפשף" הוא שיר שכתב יאיר ניצני בשנת 1985 לסרט המוזיקלי "שוברים". מאיר בנאי הלחין את השיר וביצע אותו בסרט ואף השתתף בו כשחקן. דמותו בסרט נקראה "שפשף", ומכאן שם השיר.
נושא השיר.
השיר עוסק במשמעות הערך "יחד". בשיר מוצגת מערכת ההפכים של יחד ולחוד.
ה"יחד" של כולם, כפי שנכתב בשיר: "כן ללכת יחד אל האור", אל מול האדם הרגיל שבשגרתו הוא חי ופועל לבד ובבדידות: "מה אני? אני רק בן אדם".
הרקע לשיר.
בסוף שנת 1984 פנה הבמאי אבי נשר אל יזהר אשדות כדי להפיק ולהלחין שיר לסרט המוזיקלי "שוברים". לקראת צילומי הסרט החליט אבי נשר להוסיף דמות חדשה בשם "שפשף", אותה גילם מאיר בנאי. בנאי השמיע לנשר ולאשדות מנגינה חדשה שחיבר לטובת הסרט, אשר מצאה חן בעיני אשדות והוא החל לעבד אותה. יאיר ניצני, שותפו של אשדות ללהקת תיסלם ואשר נמנה עם מפיקי הסרט וצוות שחקניו, הכתיב לאשדות את מילות השיר. השיר זכה לתגובות חיוביות והוחלט שבנאי יבצע אותו.
פרשנות השיר.
השיר "שירו של שפשף" דן בעיקר על כוחו של היחיד מול כוחו של ה"ביחד".
השיר פותח ב"אני - מה אני?", ונועד לעורר מחשבה לגבי משמעות קיומו של הפרט לפני הכלל. השורה "אני חי ועובד כמו כולם" מעבירה אף היא מסר של פשטות.
המילה "יחד" חוזרת בשיר כמה פעמים, ועולה בו בשני היבטים ומעגלים: היבט חברתי-קהילתי-לאומי, "ונַראה לעולם שביחד כולם, אז יחד, כן ללכת יחד ...", ובהיבט האישי-זוגי "ואיתך ביחד לאהוב". ה"יחד" מוצג בשיר בניגוד לשגרת חייו של אדם, שחי ביחידות ואולי בבדידות: "מה אני? אני רק בן אדם, אני חי ועובד כמו כולם...". בשיר מובעת העמדה שה"יחד" הוא כוח, הוא מסמל התאחדות המובילה לעשייה משותפת, להתגברות על קשיים ולהתקדמות משמעותית, וכן מעצימה את הפרט היחיד.
ביצועים.
בשנת 2017, ביצעה יובל דיין את השיר, ביום העצמאות במסגרת טקס מצטיינים בבית הנשיא.
בשנת 2020, נועה קירל, יהונתן מרגי, עדי ביטי, עדן מאירי ונוספים ביצעו את השיר במסגרת משדר יום העצמאות ה-72 למדינת ישראל.
החיים יפים (שיר)
"החיים יפים" הוא שיר שביצעה הזמרת אחינועם ניני. השיר הוא אחד הלהיטים הגדולים של אחינועם ניני. מילות השיר באנגלית ובעברית נכתבו על ידיה ועל ידי גיל דור. הלחן לקוח מפסקול הסרט "החיים יפים", שהלחין ניקולא פיובאני. השיר אינו עוסק באופן ישיר בעלילת הסרט.
הרקע לשיר.
הסרט ״החיים יפים״, שביים רוברטו בניני יצא לאקרנים ב-1997. זה סרט שואה שבניני הפך אותו לקומדיה טרגית העוסקת בשואת יהודי איטליה. לאחר הקרנתו נוספו למנגינת הרקע המילים, שנכתבו בתחילה באנגלית בשם  "Beautiful That Way” ומאוחר יותר נכתבו לשיר מילים בעברית. לדברי אחינועם ניני, פנה המלחין ניקולא פיובאני אליה ואל הגיטריסט והמעבד גיל דור וביקש מהם לכתוב מילים לאחד מהקטעים בפס הקול של הסרט ולהפכן לשיר.
משמעות השיר.
הסרט "החיים יפים" מעביר את המסר המרכזי שהוא החיים יפים, וכל עוד אפשר יש למצות אותם, גם אם לשם כך צריך לפעמים להעמיד פנים. אולי זה משחק, אבל הצחוק מזכיר שהמשחק נמשך, והחיים יפים כל כך. את יופיים של החיים מתארת אחינועם ניני בתיאורי היום יום הטריוויאליים, שהם אלה ההופכים את החיים ליפים כל כך: סתם, חיוך ללא סיבה / תום, ימים של אהבה / שיר ישן לאור ירח / וריח משכר שלך / וכך אותך אני זוכר.
אחכה לך
השיר "אֲחַכֶּה לְךָ" נכתב על ידי דודו ברק, והלחין אותו נתן כהן. השיר מופיע באלבומה היחיד של להקת הנשמות הטהורות, שהופיע בשנת 1974.
רקע על השיר.
בילדותו, השתתף הפזמונאי דודו ברק במקהלת "פינת הילד", שם הכיר את המשוררות לאה גולדברג, מרים ילן שטקליס, אנדה עמיר, ובלהה יפה. הוא עבד שנים רבות כעורך תוכניות מוזיקה ברדיו. נוסף לכך, פרסם שבעה קובצי שירה ובמקביל חיבר פזמונים רבים שהולחנו ושזכו למבצעים מוכרים, להקלטות ולהצלחה רבה.
השיר נכתב בין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים. בעת מלחמת יום הכיפורים השיר סימל את ציפייתן של נשים לאהוביהן שיחזרו מהקרב.
דודו ברק כתב את השיר במיוחד לנאוה ברוכין, סולנית הנשמות הטהורות. השיר נכלל באלבומה היחיד של השלישייה, שכללה לצד נאוה ברוכין את נתן כהן ואת יורם ירוחמי. הוא נכנס למצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל, ובמצעד השנתי לשנת תשל"ג (1973) של התחנה דורג השיר במקום ה־12. השיר המשיך להופיע במצעד עוד 14 שבועות לפחות, ומתוך 14 השבועות הוביל את המצעד למשך שבוע אחד. שיר זה הוא השיר היחיד של הנשמות הטהורות שהגיע למצעדים השנתיים.
ביצועים.
השיר הוקלט במקור על ידי שלישיית הנשמות הטהורות (עם הסולנית נאוה ברוכין) באביב 1973 (לחן ועיבוד: נתן כהן), ונכנס למצעדי הפזמונים ביולי 1973. השיר נכלל באלבומה היחיד של הלהקה.
בשנת 1994 השיר זכה לחידוש מפי הזמרת דפנה דקל, בעיבוד של רועי זו-ארץ ונכלל באלבומה השני של הזמרת ("דפנה דקל").
זמרים נוספים שביצעו את השיר הם ג'וזי כץ, שרון קרלן, ירדן ג'רפי וכן נתן כהן עצמו.
לא סתם
לא סתם הוא שיר מתוך אלבומו השני של אמיר דדון, "יש אין סוף", שיצא בשנת 2013. דדון כתב והלחין את השיר בהשראת המחאה החברתית של קיץ 2011.
גרסה המוזיקלית.
תומר בירן אחראי על ההפקה המוזיקלית, ועיבדו אותו אמיר דדון, תומר בירן, אבי יפרח, גלעד שמואלי, תומר צדקיהו ועדי הר צבי.
הרקע לשיר.
דדון חשב על מילות השיר ועל המנגינה כאשר הלך עם ההמון במחאה החברתית של קיץ 2011. כאשר דדון ראה את העם יוצא מהבית לרחוב למחות על המציאות של חייהם בשנת 2011, הוא התרגש והתעוררה אצלו ההשראה לשיר. הוא האמין שגם אם באותו הזמן לא ראו את השינוי, דברים ישתנו בעתיד בעקבות מחאה זו.
פרשנות השיר.
השיר "לא סתם" זכה לפרשנויות רבות. העיתונאי יוסי חרסונסקי התייחס לשיר באתרו וטען שהמילה "סתם" מופיעה 22 פעמים בשיר. הוא הסיק מכך שדדון רצה לומר שהוא יודע שיש סיבה לאהבה, אך במקום זאת הוא העדיף לחזור 22 פעם על המילים "לא סתם". הוא הוסיף שאומנם דדון לא מרבה לבטא את רגשותיו במילים, אבל הלחן והטון מבטאים את כוונתו "לא סתם אני אוהב". הטון מטפס עוד חצי אוקטבה כדי לבטא את אהבתו, הקצב המדוד והעיבוד האקוסטי מעניקים את התחושה החורפית המהורהרת, כאילו זה שיר מפסקול של סרט שמשתמשים בו כרקע לסיפור אהבה גדולה. בשירו המוזיקה היא יותר מסתם מילים, היא משדרת את מנגינת הלב, ומוסיפה לנו אור לחיים. בשירו יש לחן שמזכיר את הבלדות של מוש בן ארי, לצד אלמנטים שיכולים להפוך אותו לשיר שליווה את אמיר דדון לאורך כל שנת 2013 ובכל השנים אחריה כי הוא עשוי מחומרים קלאסיים.
ביקורת על השיר.