לאחר חתימת הסכם השלום וכינון היחסים הדיפלומטיים עם רומניה, יצא אליה סטמבוליסקי לביקור רשמי, במהלך ינואר 1921. במהלך הביקור הזה ניסה סטמבוליסקי לקדם שתי מטרות, יצירת ברית אירופאית של מפלגות איכרים ובמסגרתה התקרבות בין מפלגתו ובין מפלגת האיכרים הרומנית ויצירת איחוד בין רומניה ובין בולגריה על ידי נישואין בין המלך הבולגרי הצעיר ובין אחת מבנותיו של המלך פרדיננד הרומני. שתי התוכניות התנפצו לאחר ביקורו, כשהעיתונות הרומנית הפיצה סיפור על ניסיון לקנות את הפוליטיקאים של מפלגת האיכרים הרומנית לשם קידום ויתור של רומניה על הקדרילטר.
צעדי ההתקרבות לממלכת יוגוסלביה היו בבחינת "הקש האחרון", שהקים על ממשלתו את כל חוגי הצבא, קציני המילואים, המפלגות האזרחיות האחרות, אשר התאחדו לארגון חצי פוליטי וחצי מחתרתי בשם מפלגת העם. חברי המפלגה הקומוניסטית החזקה "ישבו על הגדר" בשלב זה, בשל שנאתם לשני הצדדים היריבים. ב-9 ביוני 1923, פרצה הפיכה צבאית בממלכה, שהובלה אמנם רשמית על ידי ארגון "הליגה הצבאית", אך למעשה היא הובלה על ידי כוחות הצבא הסדיר שהחלו בתנועה לעבר ערי בולגריה ותפסו עמדות מפתח בעיר סופיה. המלך בוריס השלישי נמלט מארמון הכפר שלו והסתתר שעות בשדות חקלאיים בליווי שומר ראשו, עד שהוברר לו שאין ההפיכה מכוונת נגדו. הצבא עצר את סטמבוליסקי והוביל אותו למעצר בית בכפרו סלאבוביצה, ממנו ניסה להימלט ולארגן הפיכת נגד של איכרים. הוא נתפס שוב, עונה במשך מספר ימים בידי אנשי הצבא הבולגרי ולבסוף נורה למוות. ראשו נערף ונשלח לסופיה בתוך ארגז קרטון וגופתו הושחתה. לאחר מותו הוקמה ממשלה חדשה בראשות הפרופסור אלכסנדר צאנקוב מנהיג מפלגת הימין "האיחוד הלאומי", אשר בעצמו היה חלק ממנגנון ההפיכה הצבאית.
השלכות הרצח על בולגריה.
ממלכת בולגריה נותרה תאורטית מונרכיה חוקתית, אך למעשה הממשלה החדשה שהוקמה בראשות אלכסנדר צאנקוב הופעלה על ידי גורמים צבאיים בסדיר ובמילואים. הייתה זו הפיכה פרו פאשיסטית כנגד ממשלה שיש המגדירים את מדיניותה הכלכלית כקומוניזם אגררי. הממלכה שקעה ב-11 שנים של חוסר יציבות פוליטית, אנרכיה, פיגועים, רציחות פוליטיות וניסיונות התנקשות במלך. כבר בספטמבר 1923 פרץ מרד קומוניסטי עקוב מדם כנגד הממשלה החדשה אשר דוכא בברוטליות על ידי כוחות הצבא, תוך הוצאה להורג של מאות חשודים כקומוניסטים. בהמשך אירעה סדרת ניסיונות התנקשות במלך בוריס, רובן בהשראה קומוניסטית, ששיאן הפיגוע בכנסיית סווטה נדליה בסופיה, אשר גבה את חייהם של 160 בני אדם ועוד 320 שנפצעו. המלך ניצל, אך חלק נכבד מאצולת הפיקוד הצבאי הבולגרי הבכיר נהרגו ונפצעו. ב-1934 בוצעה הפיכה צבאית נוספת ובולגריה הייתה נתונה תחת משטר צבאי מלא למספר חודשים. עד לשנה זו היה המלך בוריס יותר דמות סמלית מאשר מעשית, ושימש לא אחת חותמת גומי לרצונותיהם של הגנרלים המושכים בחוטים. רק ב-1935 הצליח להחזיר אליו את רסן השלטון, בתמיכת גרמניה הנאצית.
הנצחתו.
בשנת 1979 שונה שמה של העיר נובי קריצ'ים, אשר במחוז פלובדיב לשם סטמבוליסקי, לזכרו של ראש הממשלה שנרצח. כמו כן, במחוז דובריץ' נקרא כפר על שמו.
צ'ארלי טיילור
צ'ארלס רוברט טיילור (באנגלית: Charley Taylor; 28 בספטמבר 1941 – 19 בפברואר 2022) היה שחקן פוטבול אמריקאי.
חייו.
טיילור נולד בגרנד פריירי, טקסס. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אריזונה שם שיחק פוטבול כרץ אחורי בהתקפה ומגן אחורי בהגנה. ב-1963, בשנתו האחרונה במכללה נבחר לשחק במשחק האול סטארס של המכללות. בסופו הוענק לו תואר ה-MVP של המשחק. טיילור נבחר בסיבוב הראשון בדראפט של שנת 1964 על ידי וושינגטון רדסקינס שם שיחק כרץ אחורי. בסוף עונתו הראשונה נבחר כרוקי השנה. אף על פי שנודע כרץ אחורי מוצלח, ב-1966 טיילור הועבר לעמדת תופס. בשתי עונותיו הראשונות כתופס הוביל את הליגה בתפיסות. בסוף עונת 1977 פרש וב-1984 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.
נפטר ב-19 בפברואר 2022.
ברוס סמית'
ברוס ברנארד סמית' (באנגלית: Bruce Smith; נולד ב-18 ביוני 1963 בנורפוק, וירג'יניה) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר. סמית' שיחק פוטבול באוניברסיטת וירג'יניה טק בה למד. סמית' נבחר בבחירה הראשונה בדראפט של שנת 1985 על ידי באפלו בילס. יחד עם הבילס שיחק בארבעה משחקי סופרבול רצופים (25, 26, 27, 28). בשנת 2000 עבר סמית' לשחק בוושינגטון רדסקינס שם שיחק עד שפרש בסוף עונת 2003. בעונתו האחרונה הצליח סמית' לשבור את שיאו של רג'י וויט, 198.5 סאקים (הפלות קוורטרבק) בקריירה ושיאו עומד על 200 סאקים בקריירה. בשנת 2009 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.
אלכסנדר סטאמבולייסקי
רעידת האדמה בצ'ילה (2010)
רעידת האדמה בצ'ילה בשנת 2010 התרחשה מול חופי מחוז מאולה (בספרדית: VII Región del Maule) שבצ'ילה ב-27 בפברואר 2010 בשעה 03:34 לפי שעון צ'ילה (06:34 UTC) בגודל 8.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט ונמשכה כשלוש דקות. הערים שהושפעו במידה החזקה ביותר - VIII (הרסנית) בסולם מרקאלי - הן טלקוואנו, אראוקו, לוטה, צ'יגואינטה, קנייטה וסן אנטוניו. הרעש הורגש גם בבירה סנטיאגו בעוצמה VII (חזקה מאוד) לפי סולם מרקאלי. רעידות קלות הורגשו גם בערים רבות בארגנטינה, בהן בואנוס איירס, קורדובה, מנדוסה, ולה ריוחה. בעקבות הרעש, קיבלו 53 מדינות אזהרות צונאמי, וצונמי בגובה כ-2.6 מטרים תועד בים מול ולפראיסו שבצ'ילה. נשיאת צ'ילה, מיצ'ל בצ'לט, הכריזה על מצב אסון במדינה ודיווחה שמניין ההרוגים עומד על 795 לפחות, אולם מאז השתנה המספר פעמים רבות, ולבסוף נקבע על 562 הרוגים, לאחר שנעדרים רבים יצרו קשר עם משפחותיהם. בחלקים מעיר הבירה סנטיאגו נפלו רשתות החשמל והטלפון, מה שהקשה על הדיווחים מהאזור.
רקע גאולוגי.
רעידת האדמה התרחשה לאורך הגבול שבין שני לוחות טקטוניים: הלוח הדרום-אמריקאי ולוח נסקה. הלוחות מתקרבים אחד לכיוון השני בקצב של כ-8 סנטימטרים בשנה, במסגרתה חודר לוח נסקה אל מתחת ללוח הדרום-אמריקאי. תנועה זו יוצרת פעילות סייסמית וגעשית ערה לאורך צ'ילה.
אזור החוף של צ'ילה ידע בעבר רעידות אדמה חזקות בגבול זה בין הלוחות, בהן רעידת האדמה בוואלדיביה (1960) (הנקראת גם "רעידת האדמה הצ'יליאנית הגדולה") בה נהרגו אלפי אנשים, ורעש האדמה שהתרחש שם ב-2007, שגרם לשני הרוגים ולהרס של כ-4,000 בתים.
רעשי משנה.
רעש משנה במגניטודה 6.2 תועד כ-20 דקות לאחר רעידת האדמה. שניים נוספים במגניטודות 5.4 ו-5.6 באו בעקבותיו. המכון הגאולוגי האמריקאי (ה-USGS) הודיע כי רצף של רעידות משנה חזקות צפוי לאחר רעידת האדמה הזו. עד ל-1 במרץ בשעה 00:00 לפי ה-UTC, תועדו יותר מ-100 רעידות משנה, מהן 8 במגניטודה שמעל 6.0.
נזקי רעידת האדמה.
מניין ההרוגים הרשמי, כפי שאושר על ידי נשיאת צ'ילה, עמד על 795, אך עודכן כאמור ל-562. אחד הגורמים למיעוט הנפגעים הוא האוכלוסייה הדלילה באזור זה. מאות אלפי תושבים ביפן ובמדינות נוספות נקראו לפנות את בתיהם בעקבות אזהרות צונאמי. מוערך כי כ-1,500,000 בתים ניזוקו כתוצאה מהרעש. רוב הבתים שהתמוטטו היו ישנים יותר, וביניהם מבנים רבים בעלי ערך היסטורי. כ-90% ממרכז העיר ההיסטורי של קוריקו נהרסו. כבישים וגשרים רבים באזור רעידת האדמה נפגעו או נהרסו כליל. באי רובינזון קרוזו נהרס רוב הכפר ו-5 בני אדם נהרגו, הגלים הגיעו לגובה של 5 מטר.
דייוויד וכסלר
דייוויד וכסלר (באנגלית: David Wechsler; 12 בינואר 1896 – 2 במאי 1981) היה פסיכולוג יהודי-אמריקאי יליד רומניה.
פיתח את המבחנים למדידת מנת משכל הידועים כמבחן וכסלר לאינטליגנציית מבוגרים (Wechsler Adult Intelligence Scale, WAIS) ומבחן וכסלר לאינטליגנציית ילדים (WISC). מבחני וכסלר למשכל הם המבחנים הפסיכולוגים הנפוצים ביותר בשימוש בעולם.
קורות חייו.
דייוויד וכסלר נולד ב-12 בינואר 1896 למשפחה יהודית בכפר לֶסְפֶּז (Lespezi) שעל יד יאשי ברומניה, הצעיר בין שבעה ילדים של הרב מויסה (משה) וכסלר, תלמיד חכם, ולאה לבית דסקל, בעלת חנות. בשנת 1902, כשהיה בן 6, היגרה המשפחה לארצות הברית.
למד בסיטי קולג' של ניו יורק (City College), ואחר כך באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1917 קיבל תואר שני בפסיכולוגיה, עם תזה בתחום הפסיכופתולוגיה הניסויית, בהדרכתו של רוברט וודוורת (Woodworth). כעבור 8 שנים, בשנת 1925, סיים תחת הדרכתו של וודורת את עבודת הדוקטור שלו, שדנה במדידת תגובות רגשיות (The Measurement of Emotional Reactions) בעזרת התגובה הגלוונית בעור.
בזמן מלחמת העולם הראשונה, תוך כדי המתנה כמתנדב לשיבוץ בבסיס הצבאי קמפ יאפהנק Camp Yaphank בלונג איילנד, סייע וכסלר להיסטוריון של הפסיכולוגיה אדווין בורינג (Boring) בהערכת תוצאות אחד מהיישומים ההמוניים הראשונים של המבחנים הקבוצתיים לאינטליגנציה, "אלפא ארמי טסט". בהמשך הוצב וכסלר כפסיכולוג בבסיס הצבאי קמפ לוגן בטקסס, באגף הפסיכולוגי של חיל הרפואה. שם עסק בהערכת נתוני החיילים על סמך מבחני משכל פרטניים כגון "סולם סטנפורד-בינה לאינטליגנציה", והשתכנע ממגבלות המבחנים הללו במקרים של נבדקים חסרי השכלה או ילידי ארצות זרות.