55 הנבחרות החברות באופ"א שובצו לארבעה דרגים: דרגים א', ב' ו־ג' הכוללים 16 נבחרות שחולקו לארבעה בתים של ארבע נבחרות ודרג ד', הכולל 7 נבחרות שחולקו לבית אחד של ארבע נבחרות ובית נוסף בן שלוש נבחרות. המשחקים בכל בית יערכו בשיטת משחקי בית וחוץ בין כל הנבחרות בבית. הנבחרות שובצו לכל דרג לפי הדירוג הסופי של ליגת האומות 2020/2021.
ארבע הנבחרות בדרג א' שיסיימו את שלב הבתים במקום הראשון יתמודדו בשלב הגמר של הטורניר ביוני 2023, שם תוכתר אלופת ליגת האומות. העליות והירידות בין הדרגים יקבעו כך: ארבע המנצחות בדרגים ב' ו־ג' ושתי המנצחות בדרג ד' יעלו דרג לקראת העונה הבאה וארבע האחרונות בדרגים א' ו־ב' ושתיים מארבע האחרונות בדרג ג' (יקבעו בפלייאוף) ירדו דרג.
הדירוג.
כל 55 הנבחרות הלאומיות של אופ"א ישתתפו בטורניר. הקבוצות שסיימו בתחתית הבית שלהן בליגות א' ו-ב', כמו גם המפסידות ממשחקי הירידה של ליגה ג', מעונת 2020/2021 ירדו ליגה אחת למטה, בעוד מנצחות הבתים של ליגות ב', ג' וד' יעלו ליגה אחת למעלה. שאר הקבוצות ישארו בליגה בה הן שיחקו בעונה הקודמת.
הדירוג הפנימי בתוך הליגות לעונת 2022/2023 התבסס על דירוג הקבוצות בעונת 2020/2021 בליגת האומות.
ההגרלה.
ההגרלה התקיימה במטה אופ"א בניון, שווייץ. ב-16 בדצמבר 2021 בעקבות מגפת הקורונה ההגרלה נערכה בדלתיים סגורות.
בשל ההתערבות הצבאית הרוסית באוקראינה, לא ניתן היה לשבץ אותן לאותו הבית. בשל הגבלות על ק"מ נסיעות, כל בית יכול היה להכיל לכל היותר אחד מהזוגות הבאים: אנדורה וקזחסטן, מלטה וקזחסטן, צפון אירלנד וקזחסטן, גיברלטר ואזרבייג'ן, ארמניה ואיסלנד, ישראל ואיסלנד.
ליגה א'.
הנבחרות שיסיימו במקום הראשון בכל בית יעפילו לשלב הגמר של ליגת האומות, והנבחרות שיסיימו במקום האחרון בבית ירדו לליגה ב'.
הנבחרות.
דרג 1: , , ו.
דרג 2: , , ו.
דרג 3: , , ו.
דרג 4: , , ו.
ליגה ב'.
הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה א' והנבחרות שיסיימו במקום הרביעי ירדו לליגה ג'.
הנבחרות.
דרג 1: , , ו.
דרג 2: , , ו.
דרג 3: , , ו.
דרג 4: , , ו.
ליגה ג'.
הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה ב'. הנבחרות שיסיימו במקום הרביעי, יתמודדו בפלייאוף, ושתי הנבחרות המפסידות ירדו לליגה ד'.
הנבחרות.
דרג 1: , , ו.
דרג 2: , , ו.
דרג 3: , , ו.
דרג 4: , , ו.
פלייאוף ליגה ג'.
2 המנצחות יישארו בליגה ג' ושתי המפסידות ירדו לליגה ד'
ליגה ד'.
הנבחרות שיסיימו במקום הראשון יעפילו לליגה ג'.
הנבחרות.
דרג 1: , , ו.
דרג 2: , ו.
מג'יד חוסייני
סייד מג'יד חוסייני (בפרסית: سید مجید حسینی; נולד ב-20 ביוני 1986) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הבלם בקייסריספור.
קריירת מועדונים.
חוסייני התחיל את הקריירה שלו באסתקלאל טהראן. ב-8 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד פיכאן. במהלך עונת הושאל לראה-אהן עד לסיום העונה. ב-8 באפריל 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 3-2 נגד מאשין סאזי. בסיום העונה, חזר לאסתקלאל.
ב-30 ביולי 2018 חוסייני חתם בטרבזונספור מליגת העל הטורקית. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד סיוואספור.
ב-27 ביולי 2021 חתם בקייסריספור. ב-1 בדצמבר 2021 הבקיע צמד בניצחון 0-4 נגד איידיר במסגרת הגביע.
קריירה בינלאומית.
ב-19 במאי 2018 חוסייני ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן. חוסייני זומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 ושיחק בכל משחקי הנבחרת בשלב הבתים.
דאי (מטבע מבוזר)
דאי (באנגלית: Dai; קוד: DAI; סימול: ◈) הוא מטבע מבוזר יציב הנצמד לערכו של הדולר האמריקאי באמצעות מערכת אוטומטית של חוזים חכמים הבנויה על גבי הבלוקצ'יין של אתריום. המערכת מתוחזקת על ידי מייקרדאו, ארגון אוטונומי מבוזר המורכב ממחזיקי ובעלי השליטה במטבע מייקר, הרשאים להצביע מעת לעת על שינויים ותיקונים הנעשים בה בכדי לשמור על יציבות המטבע.
מקור השם.
על פי רון כריסטנסן, מייסד ארגון מייקרדאו, שמו של המטבע נגזר מהאות הסינית 貸 אותה תרגם לביטוי, "להלוות או לספק הון עבור הלוואה".
אופן פעולה.
הנפקת המטבע נעשית בידי חוזים חכמים המרכיבים יישום מבוזר שמתוכנת לנהל שירותי לקיחת הלוואות והחזרת תשלומים. משתמשים המפקידים מטבעות מבוזרים המקובלים על שני הצדדים כמשכון, לרוב בדמות אתריום, יכולים להלוות דאי בשווי השקול לביטחון שסיפקו. יחס הערבות הנדרש לקבלת הלוואה כנגד הפקדה של אתריום, לדוגמה, הוא 150 אחוז, כלומר משתמש יצטרך להפקיד אתריום בשווי 150 דולר בכדי לקבל מאה מטבעות דאי השווים בערך ל-100 דולר.
אם ערך הערבות שניתנה נופל מתחת ליחס שנקבע מההתחלה, ההלוואה שנלקחה תעבור הנזלה בידי היישום. מצד שני, אם ערכה יעלה על פני היחס הזה, יוכל המשתמש להלוות עוד מטבעות דאי בהתאם או לשלם את חובו עם הרווח שעשה.
תשלום ההלוואה והריבית שנצברו מוביל לשריפת מטבעות הדאי שהושבו והשבת הערבות שסופקה. בדרך זו ניתן לומר שערך הדולר הצמוד למטבע מגובה על ידי שווי הדולר של הערבות המוחזקת בידי מייקרדאו. באמצעות שליטה בסוגי הערבויות המתקבלות, יחסי ההחלפה, ושיעורי הריבית הנגבית בגין הלוואת או אחסנת מטבעות דאי, יכולים חברי מייקרדאו לשלוט בכמות היחידות הנמצאות בסירקולציה, ובכך לשמור על ערכו ויציבותו של המטבע.
הכוח להציע וליישם החלטות חדשות הנוגעות למכלול הפעולות של המערכת מותנה באמצעות קוד למחזיקי מטבע מייקר. בעלי השליטה בו יכולים להצביע להצעות המועלות, ומשקל קולם נקבע לפי כמות המטבעות שהם מחזיקים. כמו כן משמש דאי להשקעה במייקר; הריבית המתקבלת מידי החייבים מועברת לרכישת מטבעות מייקר נוספים לשם שריפתם, זאת על מנת לגרום לדפלציה ולהעלות את ערכו של הנכס.
היסטוריה.
ארגון מייקרדאו נוסד על ידי היזם הדני רון כריסטנסן ב-2014. כעבור שלוש שנים עלה לאוויר מטבע הדאי יחד עם החוזים החכמים המפעילים אותו על גבי הבלוקצ'יין של אתריום. מחירו של המטבע הצליח להיצמד בקירוב לערכו של הדולר האמריקאי במהלך שנתו הראשונה, אף על פי שמחיר האתריום, שבאותה העת היה המשכון היחיד שניתן היה להפקיד תמורת הלוואתו, צנח ביותר מ-80 אחוז.
בספטמבר 2018 השקיעה קרן הון הסיכון אנדרסן הורוביץ כ-15 מיליון דולר בקבוצת מייקרדאו ורכשה כ-6 אחוז מכלל מטבעות המייקר.
בנובמבר אותה שנה הקימה מייקרדאו את קרן מייקר, ארגון המבוסס בדנמרק הנועד לסייע לאקו-סיסטם בסיפוק שירותים מקצועיים כגון הנדסת תוכנה או קידוד הנדרשים לשם המשך קיומה של הפלטפורמה והסתגלותה למצב השוק.
ב-2019 התקיימה מחלוקת פנימית בין חברי ארגון מייקרדאו בנוגע להשתלבותם בכלכלה הממוסדת וניהול יחסיהם מול בנקים ורשויות מדיניות. כריסטנסן רצה לקדם ציות רגולטורי ניכר יותר במטרה להציע למשתמשי הפלטפורמה את האפשרות להפקיד נכסים שאינם בהכרח מטבעות מבוזרים כערבות לקבלת הלוואות דאי. המחלוקת הובילה לעזיבתו של המנהל הטכני הראשי.
בראשית מגפת הקורונה חווה שוק הקריפטו תנודתיות לא רגילה ותחת השפעתה נסק מטבע הדאי לתוך מערבולת דפלציה שבשיאה הגיע ערכו לשווי של 1.1 דולר לפני שחזר למצבו הטבעי של דולר אחד.
עמית תומר
עמית תומר (נולדה ב-6 באפריל 1993) היא אשת תקשורת, עיתונאית, תסריטאית ומגישת רדיו ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה וגדלה בתל אביב לד"ר רון תומר, תעשיין שלימים נבחר לנשיא התאחדות התעשיינים בישראל, ולאסתי, רוקחת במקצועה. למדה בתיכון אליאנס תל אביב. התחילה את דרכה בתקשורת ב-2007, בגיל 14, ככתבת נוער בשבועון "מעריב לנוער". בהמשך, שימשה ככתבת חינוך במקומון "זמן תל אביב" מקבוצת מעריב. את שירותה בצה"ל עשתה בגלי צה"ל ככתבת לענייני בריאות, צרכנות ותקשורת, עורכת ומגישה.
לאחר שהשתחררה מצה"ל ב-2014, החלה לעבוד ככתבת הבריאות של עיתון "מעריב סופהשבוע" וכן שימשה ככתבת מגזין. במקביל, המשיכה לשמש כמגישת פינות בגל"צ, בדסק התרבות. היא למדה משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אך לא השלימה את התואר.
ב-2016 הצטרפה לתאגיד השידור הישראלי, ומיומו הראשון שימשה ככתבת הכלכלה. ערכה והגישה תחקירים במסגרת מדור "בשביל הכסף" במהדורה המרכזית של כאן 11. ביוני 2021, עזבה את התאגיד.
בדצמבר 2021 הצטרפה תומר לגלי צה”ל והתמנתה לראש תחום כלכלה וחברה, היא מובילה את הדסק הכלכלי-חברתי, משמשת כפרשנית בשידורים השוטפים, ומגישה את הרצועה הכלכלית היומית כשלצידה שותפים בהגשה לסירוגין, סמי פרץ וכתב "גלובס" לשעבר, שי ניב.
היא בעלת טור קבוע בירחון "ליברל" בנושאי כלכלה ופוליטיקה. בוגרת מסלול התסריטאות בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה "סם שפיגל" וסטודנטית לכלכלה וספרות באוניברסיטת תל אביב.
תומר מתגוררת בתל אביב.
הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה
הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה פועלת מכוח ה. ב-1 בינואר 2017 שונה מעמדה של היחידה מ"מרכז ההשקעות" ל"רשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה".
הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה מציעה מגוון מסלולי סיוע:
מנהל הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה ממונה על ידי הממשלה וכפוף לשר. מתוקף תפקידו משמש כיו"ר מנהלת הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה ויו"ר ועדות ההקצאה השונות במסגרת הוראות מנכ"ל. הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה פועלת באופן אוטונומי על-פי החוק לעידוד השקעות הון.
חזון הרשות.