הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, "Watermark". השיר יצא לאור בדצמבר 1988, על ידי חברות התקליטים גפן רקורדס והאחים וורנר, כסינגל השני מתוך האלבום. הוא תואר כשיר מסוגת העידן החדש ונכתב על ידי אניה ורומא ראיין.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים האירי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אניה ורומא ראיין והופק על ידי ניקי ראיין. ב-"Music &amp; Media" הפנו כלפי השיר ביקורת חיוביות, תוך שציינו אותו ליד סדרת הדרמה "Harry's Game". מבחינה מסחרית, הגיע השיר למקום השלישי במצעד הסינגלים האירי והפך לאחד מהמצליחים ביותר באלבום. גם במצעד הסינגלים הבריטי זכה להצלחה.
כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-15 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
"" הוא שיר שתיארה רומא כ"שיר בעל משב רוח לנסיעות וטיולים". הוא מבוסס על סיפור רפאים שרומא שמעה, על אישה שחלמה חלומות על בית באמריקה. במרוצת השנים היא נתקלה בו בטעות באנגליה. עם כניסתה לבית, בעליו נבהלו ממנה בטענה שהיא רדפה את הבית בכל פעם שהיא חלמה עליו.
ניקי חשב שהמנגינה שהלחינה אניה מתאימה לסיפור, מה שהוביל את רומא לכתוב ליריקה בהשראתה.
Storms in Africa
Storms in Africa הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, "Watermark". השיר יצא לאור ביוני 1989, על ידי חברות התקליטים גפן רקורדס ו-EMI, כסינגל השלישי מתוך האלבום. בנוסף לגרסה הרגילה שלו, הופצה גם גרסה בשם "".
השיר הגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים האירי, ולמקום הרביעי במצעד הסינגלים הצרפתי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אניה ורומא ראיין והופק על ידי ניקי ראיין, בדומה לסינגל הקודם "". בהמשך, נכלל כשיר הנושא של הסרט "גרין קארד" שנכתב, הופק ובוים על ידי הבמאי האוסטרלי פיטר ויר בכיכובם של ז'ראר דפארדיה ואנדי מקדואל. חברת אנסט אוסטרליה עשתה שימוש בשיר גם כן.
כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-15 מיליון השמעות.
ביקורת.
נד ראגט מ-AllMusic ציין כי ב-"Storms in Africa" יש שימוש בתופים, עליהם היה אחראי כריס יוז. ראגט ציין כי השיר מעורר השראה בדיוק כמו שמו.
ג'ים היימס
ג'יימס אנדרו היימס (באנגלית: James Andrew Himes; נולד ב-5 ביולי 1966) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת קונטיקט, ברציפות מאז 2009. היימס, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז קונגרס המכסה את דרום-מערב קונטיקט החולש בו זמנית הן על קונטקיט עצמה והן על המטרופולין של ניו יורק. מחוז הקונגרס כולל חלקים מהמחוזות פיירפילד וניו הייבן, לרבות הערים נורווק, ברידג'פורט, סטמפורד ופיירפילד.
ביוגרפיה.
היימס נולד בראשית יולי 1966 בלימה, עיר הבירה של פרו, לזוג הורים אמריקאים בשעה שאביו עבד בקרן פורד. אביו, ג'יימס ר. היימס, עבד בנוסף עבור קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים, שם ניהל את מרכז אינוצ'נטי של יוניצ"ף בפירנצה שבאיטליה. אמו, ג'ודית א. היימס, הייתה בעבר מנהלת פעילויות המועצה של מועצת ההשלכה הגבוהה של ניו ג'רזי בטרנטון. את שנות ילדותו המוקדמות העביר היימס בלימה ובבוגוטה. לאחר גירושי הוריו עבר היימס הצעיר ביחד עם אמו ואחיותיו לפנינגטון שבניו ג'רזי, שם רכש לראשונה את השכלתו וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון הופוול ואלי סנטרל.
בעת היותו סטודנט לתואר ראשון באוניברסיטת הרווארד, היה היימס קפטן נבחרת החתירה הקלה של האוניברסיטה ובשנת 1988 השלים לימודי תואר ראשון. ב-1990 היה למוסמך במדעי אמריקה הלטינית, אחרי שלמד במכללת סנט אדמונד הול של אוניברסיטת אוקספורד על בסיס מלגת רודס. ב-5 במאי 2021 הוסיף לקבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ברידג'פורט. ב-1995 החל היימס לעבוד בגולדמן זקס כבנקאי באמריקה הלטינית ובניו יורק. במרוצת השנים אייש משרת סגן נשיא. בשנת 2003 החל לעבוד במלכ"ר "שותפי יזמה קהילתית" (Enterprise Community Partners) הפועלת בניו יורק רבתי. בשנים הבאות ועד היבחרו לקונגרס עבד במגזר הפרטי בקונטיקט.
בבחירות 2008 התמודד היימס מול כריס שייס , חבר הקונגרס המכהן כנציג מחוז הקונגרס הרביעי של קונטיקט. היימס הביס את שייס כשגרף 51% מקולות הבוחרים, בעד שייס גרף כ-47% מהקולות. בעוד שייס זכה ב-14 מתוך 17 העיירות השוכנות במחוז קונגרס זה, היימס זכה בכל שלוש הערים הגדולות של המחוז — ברידג'פורט, נורווק ו]סטמפורד. בסופו של דבר, ניתן לזקוף את ניצחונו של היימס על שייס לדריסת הרגל שלו בברדיג'פורט, שם זכה ב-80% מהקולות. באותו היום התקיימו גם הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, ובמחוז ניצח המועמד הדמוקרטי ברק אובמה עם 60% מהקולות, מה שסייע במידה מסוימת לניצחונו של היימס. מיד עם השבעת הקונגרס ה-111 של ארצות הברית, היימס הושבע לתפקידו. כניסתו לתפקיד הפכה את משלחות המדינות בניו אינגלנד לקונגרס לדמוקרטיות לחלוטין בפעם הראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית.
בבית הנבחרים להיימס דפוב הצבעה ליברלי. הארגון "הורות מתוכננת" העניק לו דירוג בן 100% על תמיכתו בזכות להפיל, והוא תומך בחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. ב-2010 הצביע נגד "תיקון סטופאק–פיטס" המגביל את המימון הפדרלי להפלות כתיקון לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. גם הארגון "הקמפיין לזכויות אדם" העניק לו דירוג בן 100% על תמיכתו בזכויות להט"ב בארצות הברית. בשנת 2011 הצביע נגד הצעת חוק שאפשרה להכניס כלי נשק אל הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 שידל היימס את חבר האלקטורים שלא להצביע למנצח בבחירות, מועמד המפלגה הרפובליקנית דונלד טראמפ, אלא למועמדת הדמוקרטית הילרי קלינטון. מאמצים אלה לא הניבו פרי.
סקו קייטה
סקו קייטה (בצרפתית: Seckou Keita; נולד ב-14 בפברואר 1978) הוא נגן קורה ומתופף מסנגל. מופיע רבות בפסטיבלים באירופה, בהם הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה, אמנות וריקוד ופסטיבל גלסטונברי. קייטה תורם 50% מהכנסותיו לוועד הבינלאומי של הצלב האדום.
תולדות חייו.
נולד בעיר זיגינשור שבדרום סנגל. אביו הוא בן לשושלת קייטה, משפחת המלוכה של אימפריית מאלי. אמו היא משבט גריוטים (שאנשיו משמשים באופן מסורתי כמוזיקאים וכרוניקאים).
ב-1996 הופיע לראשונה עם דודו, סולו קיאוחו, בפסטיבל בנורווגיה, לאחר מכן הופיע בהודו ולאחר מכן עבר לבריטניה. בשנת 1998 שימש כנגן כלי הקשה בלהקת הפיוז'ן Baka Beyond והשתתף בהקלטת אלבומם East To West. בשנת 2001 ניגן בליל הבכורה של העלאת המחזמר מלך האריות בלונדון.
בשנת 2001 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו Baiyo ("יתום"). צלילי הנבל של הקורה מלווים במנדולינה, כינור, תופים וקולות. בשנת 2002, לאחר מסעי הופעות מוצלחים בבריטניה ושיתופי פעולה עם מוזיקאים אפריקאים (בהם סאליף קייטה ויוסו נ'דור), מערביים והודים, היה מועמד לפרס רדיו 3 BBC למוזיקת עולם (BBC Radio 3 Awards for World Music).
ב-2002 הקים קייטה שתי מסגרות עמן הוא מרבה להקליט ולהופיע. האחת היא להקת Jamoral, במסגרתה ביקש לשלב בין צלילי הקורה למוזיקה קצבית. הלהקה, ובה עשרה נגנים בכלים אפריקאים מסורתיים ושתי זמרות, הציעה שילוב של מסורת מוזיקת המנדינקה האפריקאית עם ג'אז וסווינג. המסגרת השנייה מונה נוסף אליו עוד ארבעה נגנים בני משפחתו. תקליטם הראשון Lindiane ראה אור ב-2003. שנה לאחר מכן הקים קייטה מסגרת נוספת, "רביעיית/חמישיית סקו קייטה" (Seckou Keita Quartet/Quintet או SKQ), המשלבת את המסורת המערב אפריקאית (סנגל, גמביה, גינאה ביסאו ומאלי) עם מוזיקה מערבית ומוזיקה אלקטרונית. ברביעייה חברים נגן הקונטרבס דוידה מנטובאני (Davide Mantovani), נגן כלי הקשה אלקטרוניים, סורבטה סוסו (Surahata Susso), נגן הכינור סמי בישאר (Samy Bishai) והזמרת בינטה סוסו (Binta Susso). אלבומה הראשון של SKQ, Afro Mandinka Soul...Tama Silo ראה אור ב-2006.
ב-2013 החל לשתף פעולה עם נגנית הנבל הוולשית קתרין פינץ' , ביוזמת המפיק גאי צ'יימברס. תקלטם הראשון, Clychau Dibon ראה אור באותה שנה. תקליטם מ-2018, SOLAR, התקבל בביקורות חיוביות במיוחד, שהתפעלו משיתוף הפעולה בין שני קולות הנבל, הנדמים כמגיעים ממסורות רחוקות כל-כך (מערבית/קלטית מזה ומערב-אפריקאית מזה) ועם זאת פועמים יחד בהרמוניה.
שמש (שיר של חנן בן-ארי)
חוזה חכם
חוזה חכם (באנגלית: Smart contract) הוא חוזה דיגיטלי מבוזר על רשת בלוקצ'יין, אשר מסוגל לקבל ו/או לייצא נתונים ולבצע פעולות מסוימות באופן אוטומטי (בדומה לתוכנה רגילה). הוא פומבי, אינו בר שינוי, ופעולותיו נבדקות ומאומתות על ידי רשת הבלוקצ'יין.
החוזים יכולים להכתב בשפות תכנות שנכתבו במיוחד בשביל חוזים אלו כמו סרפנט/, אך ניתן גם בשפות יותר פופולריות כגון ג'אווה ופייתון. השפה תלויה בסוג הבלוקצ'יין.
רשת הבלוקצ'יין הפופולרית כיום בנושא זה היא של אתריום.
שימושים וחשיבות.
החוזים יכולים לשמש כדרך להעביר טובין באופן מבוזר, בטוח, שקוף ואמין.
בשל הצורה בה עובד הבלוקצ'יין, לאחר שהחוזה משוחרר- הוא מאובטח באופן מיידי כך שאף צד אחד לא יכול לחזור בו מההסכם או לשנות אותו, גם לא יוצר ההסכם המקורי.
הצורך לטכנולוגיה הזו עלה מהעבודה שאף על פי שניתן במטבעות מבוזרים לשלם ולקנות באופן עצמאי (ללא ישות מרכזית כמו בנק) כתחליף מלא למערכת בנקאית מרכזית, עדיין חסרה היכולת לבטוח בצד השני שיעמוד בהתחייבויות שלו להעברת כספים עתידית או תחת תנאים מסוימים.