מתי מאיר (נולדה ב-1953) היא חוקרת של אמנות ביזנטית ופרופסור חבר (בגמלאות) במחלקה ללשון, לספרות ולאמנויות באוניברסיטה הפתוחה. שימשה חוקרת-אורחת באוניברסיטת קולומביה (2017) ובאוניברסיטת פרינסטון (2014) בארצות הברית.
ביוגרפיה.
מאיר נולדה בבוקרשט, רומניה ועלתה לישראל בשנת 1966.
בשנים 1966–1971 למדה בחוות הנוער הציוני בירושלים. לאחר סיום בחינות הבגרות, התגייסה לשירות חובה בצה"ל, ושירתה, בין השנים 1971–1973, כחיילת בממשל הצבאי הישראלי בשטחים.
בשנים 1973–1976 למדה לתואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית. לאחר שעבדה כמה שנים כעובדת סוציאלית בתחום בריאות הנפש, החליטה ל"שנות כיוון", ובין השנים 1982–1986 למדה לימודי תיאטרון לתואר ראשון ולתואר שני באוניברסיטת תל אביב, אך לא סיימה את התואר (לא השלימה כתיבתה של עבודת גמר).
תוך כדי עבודתה במוזיאון ישראל (ראו בהמשך), החליטה ללמוד תולדות האמנות. היא למדה לתואר ראשון נוסף בתולדות האמנות (אותו התחילה במשך שנה אחת באוניברסיטת סורבון 1 בפריז, ואחר כך השלימה אותו באוניברסיטה העברית וסיימה בשנת 1995), והמשיכה ללמוד במסלול ישיר לדוקטורט בתולדות האמנות. בעבודת הדוקטור שכתבה בהנחייתה של פרופ' אלישבע רבל-נהר, היא חקרה היבטים של המציאות כפי שאלה משתקפים בדמויות נשים מקראיות בכתבי יד ביזנטיים מאוירים. בשנת 2002 סיימה תואר שלישי באוניברסיטה העברית.
במקביל ללימודים של תולדות האמנות, עבדה מאיר, באוצרות ובהוראה אקדמית: בשנים 1983–1999 - עבדה כאוצרת-משנה במוזיאון ישראל (היא עסקה במחקר לקראת תערוכות, ואצרה בעצמה מספר תערוכות). בשנים 1996–2007 - עבדה כמתרגלת, כמורה וכמרצה מן החוץ (חברת סגל-זוטר) באוניברסיטה העברית (2007-1996), באוניברסיטת בן-גוריון (2004-1999), ובכמה מכללות נוספות.
בשנת 2007 התקבלה מאיר כחברת סגל בכיר באוניברסיטה הפתוחה, והועלתה לדרגת פרופסור חבר בשנת 2014.
בשנת 2021 פרשה לגמלאות, אך היא ממשיכה לעסוק בכתיבה ובמחקר.
מחקרה.
מחקריה של מאיר מתמקדים בסוגיות של מגדר, מיניות, רגשות והתקבלות באמנות הביזנטית. מאיר בוחנת את ההיבטים החזותיים המוכמנים בעבודות האמנות, בניסיון לפענח את המשמעויות בהקשר החברתי-היסטורי של הזמן והמקום. שלושת ספריה "אמנות ימי הביניים באירופה ובביזנטיון" (ראו בפרק "פרסומיה") מציעים תמונה מקיפה של האמנות בימי הביניים, משלהי העת העתיקה ועד שלהי ימי הביניים, ובפריסה גאוגרפית רחבה - מאנגליה במערב ועד סוריה ביזנטיון במזרח, תוך התבוננות ביקורתית בהקשרים היסטוריים, דתיים, חברתיים ואסתטיים של היצירה האמנותית.
בספר שערכה יחד עם (ראו בפרק "פרסומיה"), היא מתמקדת בזיקה שבין רגשות למגדר בתרבות הביזנטית בתחומי דעת שונים. במחקרים אחרים שערכה, היא בודקת ייצוגים של הגוף הנשי על היבטיו האסתטיים והמגדריים, וכן דמויות נשיות מהתנ"ך, כפי שהופיעו ביצירות בעלות צביון נוצרי שנוצרו בימי הביניים.
בשנים 2013–2016 היא קיבלה מענק מחקר מהקרן הלאומית למדע (ישראל) לפרויקט המחקרי:
.Resisting Female Bodies: Female Corporeality in the Byzantine Illuminated Book, 9th-12 Centuries
פרסומיה.
ספרים שכתבה או ערכה.
.Press, 2009
מבחר ממאמריה.
מאיר פרסמה יותר מ-30 מאמרים או פרקים בספרים.
להלן כמה מן הבולטים שבמאמריה:
תפקידי ניהול אקדמי.
במקביל לעיסוקה במחקר, מילאה מאיר תפקידי ניהול אקדמי באוניברסיטה הפתוחה.
בין הבולטים שבהם:
משפחתה.
נשואה (משנת 1978), ואם לשלושה.
מתגוררת בשכונת רחביה בירושלים.
מאט לונג
מת'יו קלייטון לונג (באנגלית: Matthew Clayton Long; נולד ב-18 במאי 1980) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור ג'ק מקליסטר בסדרה "ג'ק ובובי" ובזכות תפקידו בתור זיק לאנדון בסדרת הדרמה "מניפסט".
ביוגרפיה.
לונג נולד בווינצ'סטר, קנטקי, לאב סוכן ביטוח ולאם עוזרת הוראה. יש לו אח אחד קטן, זאק. הוא למד באוניברסיטת ווסטרן קנטקי שם הכיר את אשתו לורה. הוא גם היה חבר באחוות סיגמא אלפא אפסילון. לאחר סיום הלימודים, עבר לונג לניו יורק, שם החל לשחק בתיאטראות שונים.
קריירה.
בשנת 2004 לוהק לונג לתפקיד ראשי בסדרה "ג'ק ובובי" קצרת הימים. הוא כיכב בהמשך בכמה פיילוטים לטלוויזיה. בשנת 2007 הופיע בסרטים, גוסט ריידר ו-"סידני וויט".
לונג שיחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה קצרת הימים "הסוף העמוק" בשנת 2010. באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הדרמה "מד מן".
בשנת 2012 לוהק לפיילוט של הסדרה "Gilded Lilys", שנוצרה והופקה על ידי שונדה ריימס. מאוחר יותר ליהקה אותו ריימס לדרמה הרפואית "מרפאה פרטית" בתפקיד חוזר בתור ד"ר ג'יימס פיטרסון. בשנת 2013, לונג לוהק לתפקיד הראשי בסדרת דרמה "Lucky 7" .
בשנת 2019 החל לונג להופיע בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "מניפסט" בתפקיד חוזר ובעונה השנייה הועלה לתפקיד ראשי.
חיים אישיים.
בשנת 2005 נישא לחברתו מימי הלימודים לורה צ׳אפינס; לבני הזוג יש שני ילדים.
אנדרה בראט
אנדרה בראט (בהונגרית: Barát Endre; נג'קאטה, 24 באפריל 1907 – בודפשט, 17 במרץ 1976) היה סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי. שמותיו הבדויים הספרותיים היו: André L'Amie, Endre Baráth, A Friend, Andrew Friend, B. Friend, BE Friend, E. Friend, BE Friends.
ביוגרפיה.
בתום בחינות הבגרות אנדרה בראט סיים קורסים בכלכלה. הקריירה שלו החלה בתחילת שנות ה-30 ושיריו פורסמו בכתב העת ז'ידו יבה. הוא היה גם לקטור, עורך ועובד ובשנות ה-50 של המאה ה-20 היה גם עובד כפיים מזדמן. הוא התחיל כמשורר, אבל למעשה הפך לסופר ולעורך לאורך כל הדרך.
משנת 1938, היה עובד המערכת של "העיתון הטרי" (Friss Újság), יומון, ופרסם בעיתון זה את הרומנים והשירים שלו. הוא שרד את השואה ולאחר השחרור הסובייטי שאחריו בא הכיבוש הסובייטי, עבד כעורך בעיתונים שבועיים ויומיים שונים. משנת 1945 ב"חירות" (Szabadság), משנת 1950 עד 1951 ב"צבא העם" (Néphadsereg) בתקופה 1957 עד 1959 בטיקר (Tükör) ומ-1959 במשך עשור ב"ארץ-עולם" (Ország-Világ). הוא היה עמית בכיר ופרסם בקביעות גם ב"האומה ההונגרית" (Magyar Nemzet).
יצירתו.
ביצירתו העשירה לאורך כ-35 שנים ראו אור כמעט ארבעים כרכים שלו וביניהם ניתן למצוא אוספי שירה, רומנים, סיפורים קצרים וספרי מסעות. הוא ניסה כתבים בהשראת נושאים עממיים ובנושאי פועלים (מצאת החמה עד צאת הנשמה, 1939; ההיסטוריון, 1947; ברזל לוהט, 1954), הוא כתב רומני מלחמה לנוער (הפרלמנט, 1954; הם היו שבעה, 1955) ותיאורים היסטוריים בנוסף לביוגרפיות על אמנים (האקורד האחרון, 1938). הוא שאב חלק מהנושאים שלו מניסיונו כעיתונאי-כתב, אבל הוא גם השתמש בכתביו באמפתיה ובידע הפסיכולוגי שלו.
לאחר עבודות די שבלוניות שכתב באמצע שנות ה-50 (הפמוט הדולק, 1954; זהב שחור, 1954; ברזל לוהט, 1954) שב ומצא את הכישרון שלו על ידי כמה מדריכים מרגשים (מגבעת גלרט עד הפירמידות, 1957; בחיזיון מבחצ'יסריי (Bakhchysarai), 1958 עם רעיתו קלרה ביהרי ביחד, פסלים מזמרים (1960) השטיח המעופף, (1966) .
עבודתו כסופר מסתיימת במה שמכונה רומנים אמנותיים, שבהם הוא מנתח את הרבדים העמוקים ביותר של נפש האדם: הכוחות המניעים של הכישרון האמנותי, קונפליקטים של החיים והכישרון החריג עבור אדם הפשוט.
"הפמוט הדולק" הוא דרמה שלו שהוצגה על ידי התיאטרון הלאומי, "הזהב השחור" על ידי התיאטרון הלאומי של סגד. רעייתו הייתה קלרה ביהרי.
יצירותיו העיקריות (מבחר).
בשפת המקור:
בתרגום:
ג'יי. אר. רמירז
ג'יי. אר. רמירז (באנגלית: J. R. Ramirez נולד: 8 באוקטובר 1980) הוא שחקן אמריקאי-קובני. הוא מוכר בין היתר בשל תפקידו בתור חוליו רומנו בסדרה "כוח" ברשת Starz ובשל תפקידו בתור הבלש ג'ארד ואסקז בסדרה "מניפסט" ברשת NBC.
ביוגרפיה.
רמירז נולד במטנזאס , קובה. כשהיה תינוק, משפחתו עברה לארצות הברית והוא גדל בטמפה, פלורידה .
קריירה.
רמירז החל את הקריירה בתפקיד חוזר בסדרה "Tyler Perry's House of Payne". בשנת 2010 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הרשת "אסיינדה הייטס". באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "I Will Follow". בשנתיים לאחר מכן שיחק בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בהן 90210 ו-"ביצ'יות מבית טוב". בשנת 2012 שיחק בסרט הקולנוע "The Coalition". הוא שיחק דמות חוזרת בעונה הראשונה של "כוח" לפני ששודרג לתפקיד ראשי בעונה השנייה. לאחר מכן הוא לוהק לתפקיד טד גרנט/ווילדקאט בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "החץ".
בשנת 2015 שיחק בסרט בקולנוע "Drunk Wedding". רמירז לוהק לתפקיד חוזר בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה ג'סיקה ג'ונס בתפקיד אוסקר ארוצ'ו.
בשנת 2017 שיחק בסרט הקולנוע "כלבי השמש" לצד אליסון ג'ני.
בפברואר 2018 לוהק רמירז לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה העל-טבעית "מניפסט" מבית NBC. בסדרה הוא מגלם את הבלש ג'ארד ואסקז, ארוסה לשעבר של מייקלה (מליסה רוקסבורו).
בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע "lazy Suzan" בתפקיד קארל.
קרן תרבות אמריקה-ישראל
תהילים קל&quot;ה
תהילים קל"ה הוא מזמור בספר תהילים הפותח במילים: ” הַלְלוּיָה הַלְלוּ אֶת-שֵׁם ה' הַלְלוּ עַבְדֵי ה'" המזמור מפאר את גדולת הבורא ומעשיו, תוך ציון אירועים היסטוריים מיציאת מצרים וקריאה לקבוצות בעם ולעם כולו להלל את שם האל.
לדעת תוספות שני הפסוקים הראשונים במזמור: הם חלק ממזמור קל"ד, ואילו מזמור קל"ה, מתחיל .
תוכן המזמור ומבנהו.
המזמור פותח בפסוקים שבהם תופעת האפיפורה, דהיינו סיום זהה ובו שם האל בסוף מחציתו הראשונה של ששת הפסוקים הראשונים:
א הַלְלוּיָהּ הַלְלוּ אֶת-שֵׁם ה' הַלְלוּ עַבְדֵי ה'.