אישה בהיריון בדרך כלל לא רואה דם, ולכן נחשבת למסולקת דמים. אולם, ההלכה מתייחסת רק לאישה ש"הוכר עוברה" כלומר לאחר שלושה חודשים, כאישה בהיריון.
לכן, אישה שיש לה וסת קבוע, צריכה להמשיך ולפרוש מבעלה בכל פעם שיגיע זמן הווסת הקבוע עד שתסיים את שלושת החודשים הראשונים להריונה. אולם, אם הווסת הקבוע שלה הוא וסת ההפלגה חל עליה דין פרישה רק בהפרש הראשון של הימים. למשל, אם רגילה לראות כל 31 יום עליה יהיה עליה לפרוש אחרי 31 יום מהפעם הקודמת, ואם לא תראה דם ביום זה (מפני ההיריון) אינה צריכה לפרוש יותר.
אישה שאין לה וסת קבוע צריכה לפרוש בשלושת ימי הפרישה (עונת החודש, עונה בינונית ועונת הפלגה) בפעם הראשונה, ואם לא תראה דם בימים אלו אינה צריכה לפרוש יותר. יש שכתבו שטוב לפרוש בעונה בינונית (כל שלושים יום) עד שלושה חודשים לתחילת ההיריון, אך אף לדבריהם, אין בכך חובה.
מעוברת שרואה דם במהלך ההיריון דינה כנידה גמורה, ומתייחסת לראייה זו כווסת שאינו קבוע, וצריכה לפרוש באותו תאריך עברי בחודש הבא. יש פוסקים הסבורים שאינה צריכה לפרוש בעונה בינונית, ויש שמחמירים שעליה לפרוש גם בעונה בינונית. אם ראתה פעמיים או יותר - עליה לפרוש גם בעונת ההפלגה.
בזמן ההיריון לא נקבע וסת אף אם במשך שלושה חודשים תראה באותו יום.
ישנם פוסקים הסבורים, שאם האישה יודעת שהיא בהריון מכוח בדיקה מהימנה, נחשבת מיד למסולקת דמים ואינה צריכה לפרוש סמוך לווסתה. וכן במהלך ההיריון, אם ראתה דם, אף שנטמאת על ידי כך וצריכה לספור שבעה נקיים ולטבול, מכל מקום אינה צריכה לחשוש לראייה זו לעניין פרישה סמוך לווסת.
מיניקה.
אישה שילדה, נחשבת מסולקת דמים במשך 24 חודשים מהלידה. מדין התלמוד, קביעה זו זה אינה תלויה בהנקה בפועל, ואף אם אינה מניקה את התינוק בפועל נחשבת מיניקה למשך 24 חודשים. ואף אם היה לה וסת קבוע לפני הריונה - אינה צריכה לפרוש בעונת וסתה.
אם במהלך 24 החודשים הללו רואה דם - עליה לפרוש בחודש הבא באותו תאריך עברי. אם רואה פעם נוספת - עליה לפרוש בחודש הבא ביום החודש ובעונת ההפלגה, ויש אומרים שצריכה לפרוש גם בעונה בינונית. אם במהלך 24 החודשים הללו קבעה וסת חדש, קביעות הווסת תקפה למשך 24 החודשים הללו, ולאחריהן חוזרת למה שהיה לפני ההיריון.
כאשר מסתיימים ימי ההנקה, 24 חודשים, עליה לחזור לכל הדינים שהיו לה לפני ההיריון. אם היה לה וסת קבוע - עליה לפרוש ביום זה. אם לא היה לה וסת קבוע, אין היא צריכה לפרוש בתאריכים הישנים שהיו לפני ההיריון אלא מתחילה לספור מחדש את ימי החודש וזמני ההפלגה.
מבוגרת.
אישה שהגיעה לגיל זקנה והפסיקה לראות דם במשך 90 יום נחשבת מסולקת דמים ואינה צריכה לפרוש יותר אף בימים בהם הייתה לה וסת קבועה. ואף אם תראה שוב דם, אינה צריכה לפרוש שוב בחודש הבא. אולם, אם תראה דם בתאריך בו הייתה לה וסת קבועה או שראתה דם במשך שלוש פעמים - אינה נחשבת מסולקת דמים וצריכה לחזור ולפרוש מבעלה כדיני הפרישה. אישה כזו יכולה אף לקבוע וסת אחת ל-90 יום ותצטרך לפרוש כל תשעים יום. אם לא ראתה דם במשך חצי שנה - אינה צריכה לפרוש יותר, ואינה צריכה לחשוש שוב לראיית דם.
מעקב אחרי הווסתות.
מובא בספר חכמת אדם של הרב אברהם דנציג:
אכן, עצה זו חשובה ביותר, מפני שהווסתות באות בהפרשים של חודש (ולעיתים בהפרשים גדולים יותר) וקל לשכוח מתי היה הווסת האחרון ומתי צריך לפרוש. בייחוד כאשר מדובר בווסת שאינו קבוע, או בצורך לקבוע וסת שבא במשך שלושה חודשים.
כדי לזכור את ימי הווסתות ולהקל על חישובם מוצע בספרי ההדרכה לזוגות כי בני הזוג ינהלו יומן או לוח שנה מיוחד לצורך זה. בלוח זה ירשמו את ראיות הדם של האישה, את ההרגשות שחשה בעת הראייה ואת ימי הפרישה הבאים. בצורה כזו יהיה קל יותר לבדוק אם ישנה עקביות בצורת הופעת הווסת ואם ניתן לקבוע וסת קבוע. עוד מוצע בספרים, כי בחורות רווקות ינהלו יומן כזה עוד לפני האירוסין כדי שידעו ויכירו את צורת הווסת שלהן עוד לפני הנישואין ולפני שההתרגשות של ימי החתונה תשנה את הווסת.
Philodendron bipinnatifidum
Tonight
Tonight הוא אלבום אולפן של המוזיקאי דייוויד בואי משנת 1984.
באלבום מתארחים הזמרת טינה טרנר בשיר הנושא, ואיגי פופ בשיר Dancing with the Big Boys. כמו כן כלולה בו גרסת כיסוי של בואי לשיר God Only Knows של להקת The Beach Boys.
בואי קיווה לשחזר את ההצלחה של האלבום הקודם Let's Dance, אותו הוציא שנה קודם לכן, אך Tonight לא עמד בציפיות. הווידאו קליפ החדשני של השיר Blue Jean נמשך 21 דקות. קליפ זה זיכה בואי בפרס גראמי היחיד שלו.
ז'אן ז'אק גוסו גוסו
ז'אן-ז'אק גוסו גוסו (בצרפתית: Jean-Jacques Gosso Gosso; נולד ב-15 במרץ 1983 באביג'אן שבחוף השנהב) הוא כדורגלן עבר ששיחק כקשר אחורי.
קריירה.
בשנת 2003, ייצג את חוף השנהב באליפות העולם לנבחרות צעירות. בעונת זכה באליפות מרוקו עם קבוצתו, וידאד קזבלנקה.
בשנת 2006, הגיע גוסו גוסו לישראל כדי להיבחן בקבוצת מכבי תל אביב. העברת השחקן לא בוצעה, מכיוון שמכבי לא הגיעה להסכמה בעניין סכום דמי העברה שקבוצתו וואידד קזבלנקה הגישה. לאחר מספר חודשים, הגיע גוסו שוב לישראל כדי להיבחן בקבוצת מועדון ספורט אשדוד שהגיעו להסכמה בעניין דמי ההעברה של השחקן, ולבסוף קנתה את כרטיסו והחתימה אותו בינואר 2007 על חוזה לעונה וחצי. במשחק הליגה הראשון שלו במחזור ה-15, פגש גוסו את מכבי תל אביב. בסך הכל שיחק באשדוד עונה וחצי (43 משחקים) וכבש שני שערים.
ב-8 ביולי 2008, הגיע גוסו גוסו להבחן בקבוצת מונקו מהליגה הצרפתית. ב-22 ביולי 2008 הוחתם לשלוש שנים בקבוצה, ששילמה לאשדוד סכום המוערך במיליון דולר. בשלוש שנותיו בקבוצה רשם גוסו גוסו 61 הופעות ושער אחד.
החל מיולי 2011 משחק גוסו גוסו בליגת העל הטורקית. תחילה שיחק באורדוספור, ובאוקטובר 2012 שוחרר מהקבוצה. בינואר 2013 הצטרף לקבוצת מרסין אידמניורדו, אך לא הצליח לסייע לה להינצל מירידה לליגת המשנה. ביולי 2013 חתם בגנצ'לרבירליגי. בשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת גזטפה.
גוסו גוסו הוא שחקן נבחרת חוף השנהב החל משנת 2008, במדיה שיחק בגביע אפריקה לאומות 2010 וגביע אפריקה לאומות 2012.
תוכנית שוכנת זיכרון
Keep Process
בוריס קוסטודייב
בוריס מיכאילוביץ' קוסטודייב (ברוסית: Бори́с Миха́йлович Кусто́диев; ) היה צייר ומעצב תפאורות רוסי.
קורות חיים.
ילדותו.
בוריס קוסטודייב נולד באסטרחן. אביו היה פרופסור לפילוסופיה, היסטוריה של הספרות ולוגיקה. אביו נפטר בצעירותו, ואימו נאלצה לדאוג לפרנסת המשפחה. המשפחה שכרה אגף קטן בביתו של סוחר עשיר. המגורים בבית זה השפיעו על השקפת עולמו של קוסטודייב, ועל ציוריו במשך השנים.
לימודי אמנות.
בין השנים 1893–1896 למד קוסטודייב בסמינר התאולוגי שבאסטרחן. במקביל החל ללמוד אמנות תחת פאבל ולאסוב, תלמידו של וסילי פרוב.
בין השנים 1896–1906 למד ציור תחת איליה רפין באקדמיה הקיסרית לאמנות שבסנקט פטרבורג. במקביל למד פיסול תחת דמיטרי סטלצקי ורישום תחת ואסילי מייט.
קוסטודייב הציג את התערוכה הראשונה של יצירותיו בשנת 1896.
בעקבות תערוכה זו כתב רפין:
לאחר שרפין הוזמן לצייר את "", הוא הזמין את קוסטודייב לסייע לו בציור היצירה רחבת הממדים. רפין וקוסטודייב הכינו סקיצות רבות עבור היצירה, וקוסטודייב צייר את חלקה הימני של היצירה.
בתקופה זו צייר קוסטודייב סדרת דיוקנאות של חבריו ללימודים. סדרה זו כללה את הדיוקנאות של איוואן ביליבין (1901, המוזיאון הרוסי), מולדובצב (1901, מוזיאון קראסנודאר לאמנות) ומייט (1902, המוזיאון הרוסי).
בשנת 1903 נשא קוסטודייב לאישה את יוליה פרושינסקאיה (1880–1942).
בעקבות מלגה שקיבל מהאקדמיה הקיסרית, נסע קוסטודייב לצרפת ולספרד בשנת 1904, ולמד בסטודיו של רנה מנארד בפריז.
קוסטודייב נסע לאיטליה בשנת 1907 ולאוסטריה וגרמניה ב-1909. בשנה זו שב וביקר בצרפת ובאיטליה. במהלך מסעות אלה צייר דיוקנאות רבים וציורי נוף.
השפעת מהפכת 1905.
למהפכת 1905, אשר על אף כישלונה זעזעה את התרבות הרוסית, הייתה השפעה רבה על יצירותיו של קוסטודייב. קוסטודייב תרם בתקופה זו יצירות למגזין הסאטירי "זופל" ו"אדסקאיה פוצ'טה" (דואר השטן), וכן פגש את חברי קבוצת "מיר איסקוסטבה" (עולם האמנות), והצטרף אליהם לבסוף בשנת 1910.
בשנת 1905 החל קוסטודייב לאייר ספרים, ובין היתר אייר את ספריו של ניקולאי גוגול: "נשמות המתים", "המרכבה", "המעיל" ואת ספרו של מיכאיל לרמונטוב "הצאר איוואן ואסילייביץ', האופרצ'ניק הצעיר והסוחר האמית קלאשניקוב", ואת ספריו של לב טולסטוי: "כיצד השטן גנב את לחמו של האיכר" ו"הנר".
בשנת 1909 התקבל קוסטודייב לאקדמיה הקיסרית לאמנות.
קוסטודייב סבל באותה עת משחפת שפגעה בחוט השדרה שלו. בעצת רופאיו, נסע קוסטודייב לשווייץ לקבלת טיפול רפואי, ושהה שם בקליניקה פרטית, אולם המחלה לבסוף הביאה לשיתוקו בשנת 1916. בתקופת שהותו בשווייץ המשיך קוסטודייב לצייר יצירות המתארות את נופי רוסיה ואנשיה, אליהם התגעגע. בין היצירות ניתן למנות את "יום שלישי של מסלניצה" (1916) ואת "פונטאנקה" (1916) אשר צייר בהתבסס על זכרונותיו.
בשנת 1918 צייר את היצירה "אשת הסוחר" שהייתה לידועה שביצירותיו.
מהפכת אוקטובר, בשנת 1917, היוותה השראה רבה לקוסטודייב, אשר שילב בציוריו את רוח המהפכה. בתקופה זו אייר את כתבי העת "שדה החיטה האדום" ו"פנורמה אדומה" וציוריו זכו להצלחה רבה.
עיצוב תפאורות.