הלגיון השני הוקם בשלהי תקופת הרפובליקה המאוחרת. לפי סברה אחת הוקם הלגיון על ידי יוליוס קיסר בשם הלגיון השני סבינה או הלגיון השני גאליקה בשנת 48 לפנה"ס לערך. לפי סברה אחרת הוקם הלגיון על ידי הקונסול גאיוס ויביוס פאנסה (Gaius Vibius Pansa) בשנת 43 לפנה"ס. לאחר חיסול הכוחות הרפובליקאים בקרב פיליפי, נשבע הלגיון אמונים לאוקטביוס (לימים אוגוסטוס קיסר). הלגיון השני המקורי פורק לאחר קרב אקטיום (31 לפנה"ס).
בתקופת האימפריה.
בשנת 25 לפנה"ס שב והוקם הלגיון בהיספניה ושימש לביצור הכוח הרומאי בפרובינקיית היספניה טארקוננסיס. לאחר השמדתם של הלגיון השבעה עשר, הלגיון השמונה עשר והלגיון התשעה עשר בקרב יער טויטובורג נשלח הלגיון השני בשנת 9 לספירה לגרמאניה וחנה ליד מיינץ.
בשנת 43 לספירה השתתף הלגיון בכיבוש בריטניה, תחת פיקודו של אספסיאנוס. למרות הקרבות הקשים הוכיח הלגיון עליונות והוכר כאחד הכוחות המעולים של הצבא הרומאי. בשנת 55 הקים מבצר באיסקה דומנונירום (אקסטר של ימינו), שהיווה את בסיסו העיקרי למשך 20 שנה. בשל בגידת אחד ממפקדיו לא השתתף הלגיון בדיכוי מרד בודיקיאה (בשנת 61), דבר שגרם למפקדו להתאבד לאחר מכן. בשנת 66 פוצל חלק מהלגיון והועבר לגלבום (גלוסטר) ובשנת 75 הועבר לאיסקה אוגוסטה (קרליון שבדרום ויילס), שם הקים ביצורים ושהה עד סוף המאה ה-3.
ב-122 סייע הלגיון בהקמת חומת אדריאנוס. וב-142 סייע בהקמת חומת אנטונינוס.
עצלן דו-אצבע של הופמן
עצלן דו-אצבע של הופמן (שם מדעי: "Choloepus hoffmanni") ידוע גם כעצלן דו-אצבעי מערבי ועצלן דו-אצבעי בהיר הוא מין של עצלן דו-אצבע שחי באזורים במערב דרום אמריקה בהונדורס, אקוודור, פרו, ברזיל ובוליביה. העצלן חי ביערות גשם ומבלה את מרבית חייו על עצים.
הם ניזונים מעלים ופירות. הם בהירים יותר מעצלן דו-אצבע של לינאוס, ופניהם לבנות. תקופת ההריון שלהם נמשכת בסביבות שנה. הם כמעט ולא זזים, אך זזים מעט יותר מהר מהסוג שני של עצלן-דו אצבע. הם יורדים מהעצים רק כדי לעבור לעץ אחר או לשחות.
הם מגיעים לאורך של 75 סנטימטר, עם טפרים באורך 6.5 סנטימטר. לפרווה יש לעיתים גוון ירוק שמתקבל מאצות שגדלות בה ומשמשות כהסוואה לעצלן.
אליזבת ריין
אליזבת מונטגיו ריין (באנגלית: Elizabeth Montague Ryan, 8 בפברואר 1892- 6 ביולי 1979) הייתה טניסאית אמריקאית מהטובות ביותר בהיסטוריה במשחקי זוגות, שהחלה להשתתף בתחרויות בעשור השני של המאה ה-20. היא זכתה ב-30 תוארי גראנד סלאם (כולל 4 בתחרות אליפות העולם שהייתה קיימת בטרום אליפות צרפת הפתוחה), כולם במשחקי זוגות. שיא זה החזיק מעמד עד לשנת 1979 כאשר נשבר על ידי בילי ג'ין קינג. יום לאחר שבירת השיא, אליזבת ריין נפטרה.
תולדות חייה.
אליזבת ריין נולדה באנהיים, קליפורניה, אך רוב הזמן התגוררה בבריטניה. כמו טניסאים אחרים מאותה תקופה, היא אף פעם לא השתתפה באליפות אוסטרליה הפתוחה. היא הגיעה למשחקי הגמר ב-3 תחרויות גראנד סלאם נשים אך לא הצליחה לזכות אף פעם. לעומת זאת היא זכתה במספר רב של פרסי גראנד סלאם בתחרויות זוגות נשים וזוגות מעורבים. בתחרויות זוגות נשים היא שיחקה עם הלן וילס, סוזן לנגלן, סימון מאתיה והלן ג'ייקובס.
פארק מאיר כהנא
פארק מאיר כהנא הוא פארק ציבורי לזכר מאיר כהנא בקריית ארבע.
הכניסה לפארק נמצאת בשדרות כלב בן יפונה. בפארק הציבה המועצה המקומית מצבה ועליה נכתב: .
היסטוריה.
ב-1994 רצח ברוך גולדשטיין, תושב קריית ארבע, 29 מתפללים מוסלמים במערת המכפלה. בקשת משפחתו לקוברו בבית העלמין העתיק בחברון נדחתה, והוא נקבר בפארק. לאחר שהוקמה אנדרטה לצד הקבר, והמקום הפך אתר עלייה לרגל, חוקקה הכנסת ב-1998 את "חוק איסור הקמת מצבות זיכרון לזכר מבצעי מעשי טרור", אשר הוחל גם רטרואקטיבית. בפברואר 1999 הרס צה"ל את האנדרטה.
פעילי ימין קיצוני נוהגים לעלות אל הקבר כל שנה בפורים, על מנת לקרוא את המגילה, ולערוך הילולה לזכר גולדשטיין. מדי שנה סוגרים כוחות הביטחון את האזור בצו, וההילולה מתקיימת במרחק מה מהקבר. ב-2008 דחה בג"ץ עתירה של נועם פדרמן לאפשר קיום ההילולה בקבר.
ב-2014 התלוננו פרנסי הקריה כי הפארק מהווה מוקד לפעילות מפוקפקת של צעירים בחסות החשיכה.
פדרו טרוגליו
פדרו אנטוניו טרוגליו (בספרדית: Pedro Antonio Troglio; נולד ב-28 ביולי 1965 בבואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן קבוצת חימנסיה לה פלאטה.
טרוגליו שיחק בנבחרת ארגנטינה שסיימה במקום השני במונדיאל 1990.
קריירת משחק.
טרוגליו החל את הקריירה בקבוצת ריבר פלייט מעיר הולדתו. הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון ב-1983, כשהיה בן 18, ונכלל בסגל הקבוצה שזכתה ב-1986 בארבעה תארים, בהם אליפות ארגנטינה, גביע ליברטדורס, גביע אינטראמריקנה והגביע הביניבשתי. טרוגליו לא שיחק באף אחד ממשחקי הגמר במפעלי הגביע, ורשם הופעת ליגה אחת בלבד. הפריצה שלו הגיעה שנה אחר כך, בעונת , בה הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה.
לקראת עונת עבר טרוגליו להלאס ורונה מהסרייה א'. הוא שיחק בקבוצה עונה אחת בלבד, ורשם במדיה 32 הופעות. טרוגליו כבש את שערו הראשון במדי ורונה ב-14 בספטמבר 1988, בשמינית גמר קופה איטליה מול טורינו, וכבש שער ליגה אחד במדי הקבוצה, שסיימה את העונה במקום ה-11. עונה אחר כך חתם במדי לאציו, בשורותיה שיחק למשך שתי עונות עד שעבר לאסקולי.
בעונת הבכורה של טרוגליו באסקולי, עונת , ירדה הקבוצה לסרייה ב', וטרוגליו הוסיף לשחק במדיה שנתיים נוספות בליגת המשנה. ב-1994 עבר ליפן כשחתם במדי אוויספה פוקואוקה. הוא שיחק באותו המועדון שלוש שנים (בשנה הראשונה נקרא המועדון פוג'יידה בלוקס, בשנייה הוא נקרא פוקואוקה בלוקס, ובשלישית נקרא אוויספה פוקואוקה). בשנה הראשונה לא הספיק לערוך הופעות בליגה בגלל חוסר החפיפה בין מועדי העונות בליגה האיטלקית והיפנית, אך ב-1995 היה לחלק מרכזי בקבוצה, כשכבש 10 שערי ליגה ב-29 הופעות וסייע לקבוצה לזכות באליפות ליגת המשנה ולהעפיל לליגה הבכירה. הוא שיחק במדי הקבוצה עונה אחת בליגה הבכירה, ושחזר את כמות שערי הליגה מהעונה הקודמת, עם שערים ב-27 הופעות.
לאחר התקופה ביפן חזר טרוגליו לארגנטינה, כשחתם במדי חימנסיה לה פלאטה. הוא שיחק במדיה שש שנים, ורשם 124 הופעות בליגה הארגנטינאית עם הקבוצה. הישג השיא שלו במדיה היה סגנות באפרטורה של עונת , ובעונה זו גם כבש שלושה מתוך ארבעת שערי הליגה שלו במדי הקבוצה.
בעונת עבר לקבוצת ויז'ה דלמינה מהליגה הרביעית לעונת פרישה, שם שיתף פעולה עם חברו לסגל נבחרת ארגנטינה, חוסה בסואלדו, ושחקני עבר ותיקים נוספים של נבחרת ארגנטינה. ביחד זכו טרוגליו וחבריו באליפות הליגה הרביעית. באחד ממשחקיו האחרונים בקריירה, ב-27 באוקטובר 2002, כבש טרוגליו במספרת את אחד מהשערים בניצחון שהעלה את קבוצתו לראש הטבלה, בדרך לזכייה באליפות והעפלה לליגה השלישית. בסיום העונה פרש טרוגליו ממשחק פעיל, כשהיה בן 38.
נבחרת ארגנטינה.
עם פריצתו במדי ריבר פלייט, בשנת 1987, רשם טרוגליו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה. הוא נכלל בסגל לקופה אמריקה 1989, בו סיימה ארגנטינה במקום השלישי.
הוא זומן על ידי המאמן קרלוס בילארדו לסגל ארגנטינה לקראת מונדיאל 1990. הוא לא שותף במשחק הבכורה של ארגנטינה בשלב הבתים, בו הפסידה ל. במשחק השני מול טרוגליו פתח בהרכב, ובדקה ה-27 נגח בעוצמה אל הרשת את שער היתרון של ארגנטינה, בדרך לניצחון 2-0. הוא הוסיף לפתוח בהרכב מול רומניה בשלב הבתים (המשחק הסתיים בשוויון 1-1) ובשמינית הגמר מול , במשחק בו ניצחה ארגנטינה בתוצאה 1-0. בשני המשחקים הוחלף במהלך המחצית השנייה. ברבע הגמר מול נכנס טרוגליו כמחליף בדקה ה-51. המשחק הגיע לדו-קרב פנדלים, וטרוגליו ניגש לבעוט רביעי עבור ארגנטינה, וזאת לאחר שדייגו מראדונה החמיץ את הפנדל השלישי של הנבחרת. טרוגליו בעט את הכדור לקורה, אך למרות זאת ארגנטינה הצליחה להעפיל לחצי הגמר. במפגש מול בחצי הגמר עלה טרוגליו מהספסל עם פתיחת המחצית השנייה, ושיחק עד לדו-קרב הפנדלים, אך במשחק זה לא היה בין ארבעת הבועטים של הנבחרת. טרוגליו פתח ושיחק לכל אורך ההפסד במשחק הגמר בו נוצחה ארגנטינה 1-0 על ידי . טרוגליו לא חזר לשחק במדי הנבחרת לאחר הטורניר.
בסך הכל רשם טרוגליו 21 הופעות במדי ארגנטינה, בהן כבש שני שערים.
קריירת אימון.
טרוגליו החל בקריירת אימון ב-2004, כשנה לאחר פרישתו, בקבוצת גודוי קרוס מליגת המשנה בארגנטינה. במרץ 2005 עזב את הקבוצה והתמנה לתפקיד מאמן חימנסיה לה פלאטה, שהייתה מסובכת בתחתית הטבלה. כעבור שלושה חודשים הבטיחה הקבוצה את הישארותה בליגה. עונה אחר כך רשמה הקבוצה את העונה השנייה בטיבה בהיסטוריה שלה עד אז, כשסיימה במקום השני באפרטורה והחמישי בקלאוסורה. כמחווה, עם סיום העונה ביוני 2006, קבעה הקבוצה כי לא ייעשה יותר שימוש בחולצה מספר 21, מספרו של טרוגליו כששיחק בקבוצה. היה זה המקרה הראשון מסוג זה בקבוצה ארגנטינאית.
עונה אחר כך חלה ירידה משמעותית ביכולתה של חימנסיה. ב-15 באוקטובר 2006 רשמה הקבוצה את הפסדה הגדול ביותר בדרבי, כשהובסה 7-0 על ידי אסטודיאנטס לה פלאטה, אותה הוביל באותה עונה דייגו סימאונה לאליפות. באפריל 2007 עזב טרוגליו את הקבוצה עקב חילוקי דעות עם ההנהלה, והוחלף על ידי פרנסיסקו מטוראנה. בקרב האוהדים נותר מעמדו של טרוגליו גבוה, כשעיקר הביקורת הופנתה כלפי הנהלת הקבוצה.