אף על פי שלמעשה לא הייתה החוליה חלק מאף ארגון טרור, הודיע בכיר בגדודי חללי אלאקצא אבו עודאי, שהפיגועים שבוצעו באותו יום הם תגובת הארגון לחיסולו של מוחמד חליל, מפקד פלוגות אל קודס, הזרוע הצבאית של הג'יהאד האיסלאמי ברצועה, וכן לחיסולם של פעילי גדודי אל אקצה בשכם ובג'נין.
פלסטיני שהציג את עצמו כאיש הזרוע הצבאית של ארגון הטרור פת"ח, גדודי חללי אלאקצה, הודיע בשיחה טלפונית עם ynet כי הארגון אחראי לפיגוע הירי בגוש עציון. האיש מסר עוד ש"הפיגוע הוא תגובה לפשעי ישראל האחרונים", בעיקר לדבריו הריגתם של הפלסטינים בטול כרם ובשכם.
יושב ראש הרשות הפלסטינית אבו מאזן לא הגיב לפיגועים. עם זאת, סאיב עריקאת, הממונה על המשא ומתן עם ישראל, פרסם הודעת גינוי לשני הפיגועים שבוצעו באותו יום בגוש עציון ובבנימין, וגינוי לתקרית בה חוסל פעיל הג'יהאד האיסלאמי ליד ג'נין בידי לוחמי צה"ל.
אל־אווירניים
אורגניזמים אל־אווירניים
אורגניזמים אל-אווירניים
פיגוע הירי בצומת זיף
פיגוע הירי בצומת זיף הוא פיגוע ירי ורצח שאירע ב-26 ביולי 2002 (י"ז באב ה'תשס"ב) בצומת זיף שבדרום הר חברון, במסגרת האינתיפאדה השנייה. בפיגוע נרצחו בני הזוג יוסי וחנה דיקשטיין, בנם בן ה-9 שובאל, והחייל אלעזר ליבוביץ'.
הרקע לפיגוע.
מקום הפיגוע.
צומת זיף ממוקם על כביש 365 בדרום הר חברון, ומחבר בין הכביש לעיירה יטא. התל החולש על הצומת מזוהה כמקום היישוב היהודי המקראי זיף. צמוד לצומת נמצא הכפר הפלסטיני זיף. בתל החולש על הצומת ממוקמת עמדת תצפית של חיילי מילואים בצה"ל, ומצוי בה גם כוח כוננות ממונע. עם זאת, הצומת נחשב לנקודת תורפה, מפני שבתי הכפר מצויים במרחק מטרים ספורים ממנו, ומאפשרים מנוסה מהירה ויעילה.
כחודשיים וחצי לאחר הפיגוע, ב-8 בספטמבר 2002, אירע בצומת פיגוע ירי נוסף. בפיגוע זה נרצח עודד וולק, מדריך טיולים תושב מודיעין בן 51, ונפצעו שלושה. לאחר שהתברר שהמחבלים הסתתרו בין עצי זיתים סמוך לכביש, הוחלט לעקור אותם. חמישה חודשים קודם לכן בוצע במקום פיגוע ירי נוסף, בו נפצע אזרח ישראלי כבן 16. שלושת הפיגועים בוצעו בידי אותה חוליה טרור של תושבי יטא, אשר השתייכה לארגון הטרור פת"ח.
לאורך שנים בוצעו במקום פיגועי דקירה, מטעני חבלה, אבנים, בקבוקי תבערה ועוד. סמוך למקום נמצא מצפה זי"ו.
הפיגוע.
פיגוע הירי בצומת זיף אירע ביום שישי, 26 ביולי 2002 (י"ז באב ה'תשס"ב), סביב השעה 18:00 אחר הצהריים, סמוך לכניסת השבת.
יום קודם לכן, ערכו שלושת חברי החוליה – חליל אבו עראם, טאלב מוסא עיד שחאדה מחאמרה (בן חמולת מח'אמרה), ומחמוד אבו חוסה – פגישה בהרים הסמוכים לכפרם יטא בדרום הר חברון, בה תכננו את הפיגוע. למחרת, ביום שישי, פגש טאלב את בכר חליל שחאדה נג'אר, אשר ביקש להצטרף לפיגוע אולם להקדימו ליום שישי. השנים אספו את מחמוד, הצטיידו בכלי נשק שונים (בהם רובה AK-47), והגיעו אל צומת זיף סביב השעה 18:00. טאלב נותר ברכב על מנת להבטיח מילוט מהיר, בעוד בכר ומחמוד יצאו חמושים אל הכביש והתמקמו במקביל בשני צדדיו.
לאחר כשלוש דקות הבחינו השניים ברכבה של משפחה יהודית, בו נסעו בני הזוג הרב יעקב יוסף (יוסי) דיקשטיין, ר"מ בישיבה התיכונית נתיב מאיר בירושלים בן 45, אשתו חנה (חני) דיקשטיין, מורה למחשבים ומתמטיקה בתיכון בת 41, וארבעת ילדיהם איילת-השחר, שלמה, בנייה ושובאל. בני הזוג, הורים לעשרה ותושבי היישוב פסגות בבנימין, נסעו עם חלק מילדיהם אל חברים ביישוב מעון. המחבלים ירו אל עבר הרכב, רצחו את חנה ושובאל בן ה-9, ופצעו את האב יוסי. משנעצר הרכב ויוסף יצא ממנו, התקרב אליו אחד המחבלים וירה בו עד שסיים את המחסנית. שלמה ובניה נפצעו באורח קל.
סמוך לאחר מכן הגיעה אל המקום מכוניתו של סמ"ר אלעזר ליבוביץ', חייל צה"ל בצבא קבע ביחידת עורב של חטיבת הנח"ל, תושב היישוב היהודי בחברון בן 21. שני המחבלים פתחו באש לעבר הרכב וליבוביץ' נפגע מהירי ואיבד שליטה על הרכב. באותה עת התנדב להסיע בני זוג שנישאו באותו שבוע, אל שבת שבע ברכות שנערכה לכבודם בחברון. השניים ישבו בספסל האחורי ולא נפגעו, והגבר נריה בן יצחק תפס את ההגה תוך כדי ירי. במקביל ניסה לסמן למכוניות החולפות שלא להגיע אל הצומת.
אז התקרב למקום מצפון ג'יפ צבאי, והמחבלים נמלטו מן המקום ברכב המילוט.
בעקבות הפיגוע.
הרוגי הפיגוע הובאו למנוחות ביום ראשון שלאחריו. סמ"ר אלעזר ליבוביץ נטמן בבית העלמין היהודי העתיק בחברון. במהלך הלווייתו פרצו עימותים בין משתתפי ההלוויה וערבים תושבי חברון. הלווית בני משפחת דיקשטיין, בהשתתפות אלפים, החלה בישיבת מרכז הרב בירושלים, ונחתמה בבית העלמין ביישובם פסגות.
לאחר הפיגוע פתח צה"ל במצוד הנרחב אחר הרוצחים שביצעו את הפיגוע. כן הטיל צה"ל עוצר על העיירה הפלסטינית יטא. חברי החוליה קיבלו מסתור ומקלט אצל צלאח תעמרי, חבר המועצה הלאומית הפלסטינית ומבכירי הרשות הפלסטינית.
מעצר חברי החוליה והמשפט.
באוקטובר 2002, כחודשיים לאחר הפיגוע, לכד כוח יחידת דובדבן וגדוד לביא את נאג'י טאלב, אשר היה מעורב מרכזי בתכנון הפיגוע. לאחר שדחפור D-9 החל לפגוע בביתו, נכנע ויצא מביתו בידיים מורמות. קודם לכן נעצרו חברי תנזים נוספים. חודש לאחר מכן חשף שב"כ את שאר חברי החוליה. כל חבריה הם פעילי תנזים תושבי הכפא יטא.
ביולי 2004 לכדו לוחמי סיירת אגוז וגדוד לביא את מחמוד אבו חוסה, אחד משני חברי החוליה שביצעו את הרצח, בביתו. הוא פתח באש, אולם לאחר מכן הסגיר את עצמו. בדצמבר אותה שנה גזר בית המשפט על בכר חליל שחאדה נג'אר, השני מבין חברי החוליה שביצעו את הרצח, שישה מאסרי עולם. טאלב מחאמרה, נהג הרכב ומראשי החוליה, נידון לשבעה מאסרי עולם. הוא דודם של חאלד ומוחמד מחאמרה, שני המחבלים בני חמולת מח'אמרה שביצעו את פיגוע הירי במתחם שרונה.
בספטמבר 2003, במסגרת הריסת בתי מחבלים, הרס צה"ל את ביתו של טאלב מחאמרה, בינואר 2004 נהרס ביתו של בכר חליל שחאדה נג'אר, ובאוגוסט 2011 נהרס ביתו של חליל אבו עראם, ראש החוליה.
ביוני 2018 הופצה ברשתות החברתיות הפלסטיניות תמונתו של חליל אבו עראם, ראש החוליה, מכין עוגיות בכלא נפחא. בעקבות שליחתו לצינוק פרצו מהומות בבית הכלא.
שחרור בעסקת שליט.
מחמוד אבו חוסה, אחד מחברי החוליה שביצעו את הפיגוע, שוחרר בעסקת שליט.
אחריות הרשות הפלסטינית לפיגוע.
בשנת 2019 קבע שופט בית המשפט המחוזי בירושלים משה דרורי, כי מכיוון שהפיגוע בוצע בידי חברי חוליית תנזים של ארגון הטרור פת"ח, הפועל תחת חסותו של ארגון הטרור אש"ף, הרשות הפלסטינית – אשר אש"ף פועל תחת סמכותה ואחריותה – אחראית גם לפיגוע. אשר על כן, פסק בית המשפט המחוזי כי הרשות הפלסטינית תשלם פיצויים כספיים גדולים לבני משפחות דיקשטיין וליבוביץ'.
התגובות לפיגוע.
תגובות בין-לאומיות.
מזכ"ל האו"ם קופי אנאן גינה את הפיגוע, ובכללו "כל התקפה על אזרחים".
תגובות ברשות הפלסטינית.
שר העבודה בממשלת הרשות הפלסטינית, ד"ר רסאן אל-חטיב, הגיב כי הפיגוע היה "בלתי נמנע", זאת בעקבות חיסול רב המחבלים סלאח שחאדה, ראש הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס בעזה, ארבעה ימים קודם לכן בסיכול ממוקד. לדבריו, "אלימות גוררת אחריה רק אלימות נוספת".
לאחר הפיגוע נטלה הזרוע הצבאית של הפתח, גדודי חללי אל-אקצא, אחריות על הרצח. דובר מטעם התנועה אמר כי חוליית "השהיד עאטף עביאת", מחבל תושב בית לחם האחראי לרציחתם של חמישה ישראלים, שחוסל כשנה קודם לכן, היא זו שאחראית לביצוע הפיגוע.
בשנת 2014 נפתחו אירועי יום הפת"ח הרשמי בעיירה יטא, בהדלקת לפיד בידי אביו של בכר חליל שחאדה נג'אר.
הנצחה.
במקום הפיגוע הוצב גלעד, המציין את ארבעת הנרצחים במקום. לאחר הפיגוע הוקם כתגובה בסמוך לו מצפה זי"ו.
על שמו של אלעזר שמאי ליבוביץ' הוקמה ברמת גן ישיבת א"ש קודש.
בשנת ה'תשפ"ב הוקם גרעין יחי"ש ציון בדרום בנימין על שם המשפחה.
אמנון לב
אמנון לב (3 במרץ 1930 - 22 במרץ 2017) היה קצין צה"ל ששירת בחיל החימוש. בעל עיטור העוז על פועלו במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה.
לב נולד בביתניה וגדל בכפר ויתקין, בנם של יהודית ויצחק לב ממייסדי המושב. ב-1947 הצטרף לפלי"ם ושירת בפלוגת הנמל בחיפה. הוא השתתף בפעולות הפלי"ם בניסיון שנכשל לפוצץ שני גשרים על נהר הליטני שבלבנון, ובפעולה לאיתור מקום מתאים לנחיתת חבלנים שיפוצצו גשר במטרה לעכב את התקדמות צבא מצרים במהלך מלחמת העצמאות. לאחר כישלון הפעולות עבר לשרת כסמל חימוש בגדוד הפשיטה (גדוד 89) של חטיבה 8. במלחמת סיני שימש סמל חימוש בכוח שריון. במלחמת ששת הימים שירת כקצין חימוש גדודי בחטיבת אגרוף הברזל שלחמה בחזית הדרום.
במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין החימוש של גדוד 61 בחטיבת אגרוף הברזל. על פועלו במלחמה עוטר בעיטור העוז. הוא קצין החימוש היחיד שעוטר בעיטור זה.
תיאור המעשה:
לב היה בעל משק חקלאי בכפר ויתקין. היה נשוי ואב שני ילדים.
פאנג קאנג
פאנג קאנג (בסינית: 庞康, פיניין: Páng kāng; נולד ב-1956) הוא מיליארדר סיני, ויו"ר חברת פושאן האיטיאן טעמים ומזון.
ביוגרפיה.
פאנג קאנג עבד כבכיר בחנות הרטבים הקולקטיבית האיטיאן. בשנת 1995 הוא תרם להתאגדות הקולקטיב כחברה בע"מ והפך לבעל מניות עם השקעה ראשונית של 60 אלף דולר. החברה הפכה ל"פושאן האיטיאן טעמים ומזון" והונפקה בבורסת שאנגחאי בשנת 2014.
בשנת 2014 הונו הוערך בכ-2.5 מיליארד דולר. ובינואר 2021 הוערך במעל 34 מיליארד דולר.
לפאנג אין ילדים.
לונה-25
הרווארד קרימזון
קרחון פאשוק
קרחון פאשוק (באנגלית: Pashuk Glacier; בבולגרית: ледник Пашук) הוא קרחון תלול באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.