בשנת 2014 מותנה לשמש כראש "אשכול הנדל"ן" במחלקה זו, האמון על תחומי עיסוק מגוונים בתחום הנדל"ן, ביניהם דיני קניין ומקרקעין, דיני התכנון והבניה, התחדשות עירונית, דיני מקרקעי ישראל, הדיור הציבורי, מכר דירות, שמאות מקרקעין, נכסי נפקדים, עתיקות, רישום והסדר זכויות במקרקעין וכן אמון על דיני המקרקעין והתכנון בשטחי יהודה ושומרון. במסגרת זו עסקה בדיונים הקשורים לעמונה, עפרה, נתיב האבות, הרחבת כביש 60 באזור אל ערוב ועוד.
במסגרת תפקידיה הייתה אחראית על ייעוץ משפטי למשרדי הממשלה, ליווי הליכים משפטיים בבתי משפט וכן על הליכי חקיקה במשרד המשפטים וליווי הליכי חקיקה שבאחריות משרדים נוספים העוסקים בתחום הנדל"ן, דוגמת חוק קמיניץ. כן ניהלה והייתה שותפה בצוותים בין משרדיים ואחרים. שימשה כחברת מועצת שמאי המקרקעין וכיועצת המשפטית של מועצת שמאי המקרקעין, כנציגת שר המשפטים במועצה הארצית לתכנון ובנייה ובוועדה למתחמים מועדפים לדיור (הותמ"ל), ויו"ר ועדת השגות על שומות ברשות מקרקעי ישראל.
בין היתר הייתה מעורבת בדיונים על חוק ההסדרים, גיבשה את דו"ח החסמים בתחום ההתחדשות העירונית, הייתה מעורבת בקידום חקיקת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, חוק פינוי ובינוי (מיזמי פינוי בינוי), חוק התחדשות עירונית (הסכמים לארגון עסקאות התחדשות עירונית), תיקון לחוק המקרקעין לעניין בעלות בחלקה תלת-ממדית, גיבשה את הצוות לבחינת השלכות מגפת הקורונה בישראל על קיום חוזים, חברה בוועדה הציבורית לנושא פינויים מדירות הדיור הציבורי ובצוות ממשלתי לבחינת המדיניות בתחום הכרייה והחציבה בישראל.
במרץ 2019 טענה שרת המשפטים איילת שקד כי המשנה ליועץ המשפטי לממשלה ארז קמיניץ ויוליס קידמו מהלך הסדרתי ללא ידיעת השרה. באותה שנה נבחרה בידי העיתון TheMarker לרשימת 40 הצעירים המבטיחים בתחום המשפטים. בספטמבר 2020 נבחרה בידי האתר "מגדילים – הפורטל הישראלי להתחדשות עירונית" לרשימת 40 הצעירים המבטיחים בתחום הנדל"ן.
המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט אזרחי).
באוקטובר 2021 נבחרה לתפקיד משנה ליועץ המשפטי לממשלה לענייני משפט אזרחי, כמועמדת יחידה מטעם ועדת האיתור. מינויה אושר בידי ממשלת ישראל השלושים ושש. במסגרת תפקידה משמשת נציגת שר המשפטים במועצת מקרקעי ישראל, במועצה הארצית לתכנון ובנייה (החל משנת 2013) וכן בוועדה למתחמים מועדפים לדיור (החל משנת 2014).
במאי 2022, לאחר שמנכ"לית משרד הרווחה סיגל מורן הורתה לרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב שלא לאכוף עבירות בנייה מסוימות בפזורה הבדואית, כתבה יוליס כי הוראה זו מנוגדת לדין ונעשתה בחוסר סמכות.
ביוני 2022 הודיעה כי "נוהל מוכתר" אשר שרר במזרח ירושלים החל משנות ה-90 – לפיו הצהרת שני מוכתרים מהווה הוכחה לזיקת אדם לקרקע – יבוטל, ובמקומו ייכנס לתוקף מתווה חדש עם תנאים קשיחים להוכחת בעלות על קרקע.
חיים אישיים.
נשואה לעמיחי, בנו של שמעון יוליס, מבקר משרד הדתות בשנות ה-80 ומוותיקי היישוב אלון שבות שבגוש עציון, ואם לחמישה. מתגוררת ביישוב אלון שבות. מקיימת אורח חיים דתי.
שורש 119
שורש 119 או מי בּוּ (בסינית: 米部, פיניין: Mǐ bù) הוא השורש ה-119 של הכתב הסיני. פירושו "אורז" והוא אחד מתוך 29 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משישה קווים.
במילון קאנגשי יש 318 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
ארנולד דניאל
ארנולד דניאל, (במקור עד 1902 שנוולד- Schönwald, בהונגרית: Dániel Arnold; טטה, 15 בספטמבר 1878 –Leatherhead, בריטניה, דצמבר 1967 או פברואר 1968) היה כלכלן יהודי-הונגרי, עיתונאי וסופר.
ביוגרפיה.
ארנולד שנוולד נולד במשפחה יהודית כבנם של מור דוד שנוולד ושל ליאונרה סרווש. הוא למד באוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) ואז קטע את לימודיו ועבר לקריירה של עיתונאות. בתחילת המאה ה-20 הצטרף לתנועה הסוציאל -דמוקרטית, ואז בשנת 1905, למפלגה הסוציאל -דמוקרטית ההונגרית (MSZDP). בקונגרס ה-12 של המפלגה הוא דגל בארגון האיכרים העניים והלאומים השונים בהונגריה. הוא עסק גם בנושא החקלאות, ומאמריו הופיעו באופן קבוע בכתב העת ה"מאה העשרים" (Huszadik Század).
ב-31 באוקטובר 1909, בבודפשט, נשא לאישה את תרזה אלואיז אנגלסמן, בתם של פאל אנגלסמן ושל אנה לאנגהמר. בסתיו 1918 (מהפיכת החרציות) הציע למפלגה את חלוקת הקרקעות. דניאל יצא לחו"ל בפברואר 1919 והתגורר תחילה בשווייץ ולאחר מכן בווינה. הוא התיישב בצ'כוסלובקיה בשנת 1934, משם נסע מאוחר יותר לבריטניה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 הוא בא שוב בקשר עם ה-MSZDP והשתתף בהכנת התוכנית החקלאית של המפלגה בשנת 1930. דניאל הפך מאוחר יותר למומחה חקלאי עבור ממשלת בריטניה ובמהלך מלחמת העולם השנייה היה קשור בלונדון להגירה האנטי-פשיסטית ההונגרית לבריטניה. ארנולד דניאל פרסם בממלכה המאוחדת מחקרים בנושאים חקלאיים בשנות ה-40 של המאה ה-20 והיה מרצה קבוע במועדון ההונגרי בלונדון.
מדיניות הילד היחיד
יוז'ף קמפנר
יוז'ף קמפנר (בהונגרית: Kempner József; טטה, 1823 – טטה, 26 בפברואר 1882) היה רופא יהודי-הונגרי, הרופא הראשי של מחוז קומארום-אסטרגום, רופא צבאי במהלך מהפכת 1848 בהונגריה (המכונה שם מלחמת העצמאות בשנים 1848–1849).
ביוגרפיה.
יוז'ף קמפנר נולד במשפחה יהודית בעיר טטה. הוריו היו בעיקר דוברי גרמנית וזו השפה שהוא התכתב איתם על פי עדותו. בשנת 1848 קיבל תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת פשט (היום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) והיה בין מעט היהודים (אולי הבודדים) שהשיגו תואר כזה אז בממלכת הונגריה. ואחר כך התיישב בעיר הולדתו טטה כרופא כללי ומאוחר יותר היה הרופא הראשי של מחוז קומרום (תפקיד בכיר מאוד באותם הימים). הוא השתתף במהפכה ובמלחמת העצמאות בשנים 1848–1849 כאלוף-משנה. על מותו דווח ב"עיתון ראשון" (עיתון יום ראשון היה שבועון חינוכי בתמונות ובמאמרים שהופיע בין השנים 1854–1921.
שי-ין
וודאנגשאן
עומאר מרמוש
עומאר חאלד מוחמד מרמוש (בערבית: عمر مرموش; נולד ב-7 בפברואר 1999) הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת החלוץ בשטוטגרט ובנבחרת מצרים.
קריירה.
מרמוש החל לשחק בקבוצת הנוער של ואדי דגלה, וב-8 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל המצרית.
באוגוסט 2017 חתם בוולפסבורג, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-26 במאי 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בבונדסליגה, כשנכנס כמחליף בניצחון 4–1 על באייר לברקוזן.
ב-5 בינואר 2021 הושאל לזנקט פאולי מהבונדסליגה השנייה עד לתום העונה. במדי הקבוצה כבש מרמוש שבעה שערים ובישל שלושה ב-21 משחקים, ושב לוולפסבורג.
ב-30 באוגוסט 2021 הושאל לשטוטגרט עד לתום העונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-12 בספטמבר 2021 בתיקו 1–1 נגד איינטרכט פרנקפורט, ובדקה האחרונה של המשחק כבש את שער השוויון.
קריירת נבחרות.
למרות שהוא בעל דרכון קנדי, בחר מרמוש לשחק בנבחרות הצעירות של מצרים.
ב-8 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, וכבש את השער היחיד בניצחון 1–0 על .
רון קיינד
רולנד ג'יימס קיינד (באנגלית: Ronald James Kind; נולד ב-16 במרץ 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת ויסקונסין. קיינד, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז קונגרס זה – המשתרע על כל דרום-מערב ויסקונסין – ברציפות מאז 1997. הוא הוותיק מבין נציגי ויסקונסין בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית. באוגוסט 2021 הודיע על פרישתו מהחיים הפוליטיים לקראת בחירות 2022, ובכך כהונתו עתידה להיחתם עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
קיינד נולד וגדל בלה קרוס, השלישי מבין חמשת ילדיהם של גרטה ואלרוי קיינד. הוא הדור החמישי למשפחתו שגרה באזור. אמו של קיינד עבדה בעבר כעוזרת מנהלית לענייני כוח אדם במחוז בתי הספר של לה קרוס. לאביו הייתה קריירה בת 35 שנה כטכנאי טלפונים ומנהיג איגוד עובדים בחברת הטלפונים לה קרוס. קיינד רכש את השכלתו בבתי הספר העירוניים בלה קרוס ובעת לימודיו בבית הספר התיכון היה לספורטאי בפוטבול ובכדורסל. הוא קיבל מלגה במכללת הרווארד, שלוחה של אוניברסיטת הרווארד, שם סיים ב-1985 את לימודיו בהצטיינות.
בהרווארד, קיינד שיחק בנבחרת הפוטבול בעמדת הקוורטרבק ועבד במהלך הקיץ בוושינגטון הבירה עבור ויליאם פרוקסמייר , נציגה של ויסקונסין בסנאט של ארצות הברית. בעת שעבד אצל פרוקסמייר השתתף בחקירות שסייעו לקבוע את זהות ה"זוכים" ב"פרס גִּזַּת הַזָּהָב", אותו העניק פרוקסמייר בציניות לפקידי ממשל האחראים על הוצאות ממשלתיות. לקיינד תואר שני מבית הספר לכלכלה של לונדון ותואר שני נוסף במשפטים מאוניברסיטת מינסוטה. במשך שנתיים עסק בעריכת דין במשרד עורכי דין מקומי במילווקי, עד ששב ללה קרוס כדי לשמש כעוזר לתובע המחוזי. מאוחר יותר שימש כתובע מיוחד בוויסקונסין ובכמה ממחוזות מערב המדינה.