במהלך חודש דצמבר 2018, התפרקה הממשלה בעקבות התפטרותה של מפלגת NVA מן הקואליציה, כתגובת נגד לתמיכתו ביוזמת האו"ם בנושא הגירה. בהמשך קיבל מישל שוב את המנדט ממלך בלגיה להקים ממשלה, והצליח להקים ממשלה צרה, המכונה ממשלת מישל 2 (בהולנדית: regering-Michel II). הממשלה היא הצרה ביותר מאז ממשלת 1940-1944 שאז התקיימה הממשלה בלונדון עקב הכיבוש הגרמני.
בבחירות שהתקיימו במאי 2019 נחלשה מפלגתו, אך הוא נותר ראש ממשלה עד להקמה של קואליציה קבועה חדשה. ביולי 2019 הוא נבחר לנשיא המועצה האירופית. בעקבות המינוי שייכנס לתוקף בחודש דצמבר, בסוף אוקטובר מונתה סופי וילמס, חברת מפלגתו ושרה בממשלתו של מישל, למחליפתו בראשות הממשלה הזמנית.
פרנק פורד
פרנסיס מייקל פורד (באנגלית: Francis Michael Forde; 18 ביולי 1890 – 28 בינואר 1983) היה מדינאי אוסטרלי שכיהן כראש ממשלת אוסטרליה החמישה עשר בשנת 1945. פורד הוא ראש הממשלה האוסטרלי שתקופת כהונתו היא הקצרה ביותר, שמונה ימים.
ראשית חייו.
פורד נולד בעיירה מיטשל שבקווינסלנד כשני מבין ששת ילדיהם של מהגרים אירים. בעת לידתו של פורד עבד אביו כאיכר. פורד התחנך בבית ספר בעיר טוומבה שבקווינסלנד ובסופו של דבר הוכשר כמורה. הוא התיישב בעיר רוקהאמפטון והיה לפעיל במפלגת הלייבור האוסטרלית ובקבוצות לימוד לפועלים.
קריירה פוליטית.
ב-1917 נבחר פורד לאספת המחוקקים של קווינסלנד כנציג הלייבור מטעם מחוז הבחירה של רוקהאמפטון. ב-1922 הוא התפטר ונבחר לפרלמנט האוסטרלי מטעם מחוז הבחירה של קפריקורניה.
עד מהרה התקדם פורד בשורות מפלגת הלייבור. כאשר ניצחה המפלגה בבחירות הכלליות של 1929, הוא מונה להיות עוזר שר המסחר והמכס בממשלתו של ג'יימס סקאלין. בסוף תקופת כהונתה של הממשלה הוא מונה להיות שר המסחר והמכס. כאחד מחברי הפרלמנט הבכירים היחידים של הלייבור ששרדו את התבוסה בבחירות של 1931, נעשה פורד סגן מנהיג האופוזיציה ב-1932. עם פרישתו של סקאלין ב-1935, התמודד פורד בבחירות לתפקיד מנהיג המפלגה, אך הובס בהפרש של קול אחד על ידי ג'ון קרטין, בעיקר בשל העובדה שהוא תמך במדיניותו הכלכלית של סקאלין.
פורד היה סגן נאמן, וב-1941, כאשר שבה הלייבור לממשלה, הוא מונה להיות שר הצבא, תפקיד חיוני בתקופת המלחמה. ב-5 ביולי 1945 מת קרטין באופן פתאומי וכסגן מנהיג המפלגה הושבע פורד כראש ממשלה על ידי המושל הכללי, הנסיך הנרי, דוכס גלוסטר. בבחירות לתפקיד מנהיג המפלגה הוא התמודד מול בן צ'יפלי ונורמן מאקין. צ'יפלי ניצח בבחירות ופורד נבחר פעם נוספת להיות סגן מנהיג המפלגה. כשר ההגנה הוא ספג ביקורת רבה על תהליך השחרור האיטי של החיילים לאחר המלחמה. כתוצאה מכך, הוא איבד את מושבו בפרלמנט בבחירות של 1946, אף על פי שמפלגת הלייבור עצמה שמרה על מקומה בשלטון.
נציב עליון בקנדה וחזרה לפוליטיקה.
צ'יפלי מינה את פורד להיות הנציב העליון של אוסטרליה בקנדה, תפקיד אותו הוא מילא עד 1953. לאחר מכן הוא שב לאוסטרליה וניסה להתמודד על מושב בפרלמנט בבחירות של 1954 ללא הצלחה. בבחירות ביניים שהתקיימו ב-1955 לאספת הנבחרים של קווינסלנד. פורד הוא ראש ממשלת אוסטרליה היחיד שלאחר כהונתו הוא שב לכהן כחבר בפרלמנט של אחת המדינות.
ב-1957 חל פילוג בשורות הלייבור וכתוצאה מכך לא רק שכוחה ירד, אלא שפורד איבד את מושבו על חודו של קול.
לאחר הקריירה הפוליטית.
פורד פרש מהקריירה הפוליטית, התיישב בבריזביין והקדיש את עצמו לפעילות צדקה בכנסייה הקתולית. בחדר המגורים בביתו הייתה תלויה תמונה גדולה של המפקד העליון של בעלות הברית בזירת דרום מערב האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, גנרל דאגלס מקארתור. ב-11 באפריל 1964, על פי בקשתו של ראש הממשלה רוברט מנזייס, ייצג פורד את אוסטרליה בהלווייתו של מקארתור בבית הקברות הלאומי ארלינגטון בווירג'יניה.
פרנק פורד מת ב-28 בינואר 1983. הלווייתו התקיימה ב-2 בפברואר, בדיוק ביום בו נבחר בוב הוק לתפקיד מנהיג מפלגת הלייבור. כראש ממשלת אוסטרליה שתקופת כהונתו הייתה הקצרה ביותר, הוא היה ראש הממשלה שהאריך ימים ביותר (92 שנים ו-194 ימים) עד ינואר 2009, כאשר גוף ויטלם האריך ימים יותר ממנו. על שמו של פורד קרויים מחוז בחירה בקווינסלנד ופרבר של הבירה קנברה.
רשות הגז הטבעי
רשות הגז הטבעי (או רשות הגז) היא רשות ממשלתית הפועלת תחת משרד האנרגיה ואמונה על פיתוח נושא הגז הטבעי בישראל, החל מבטיחות, דרך תכנון אסטרטגי לטווח ארוך וקידום פריסת הרשת.
ראש הרשות הוא משה גראזי.
היסטוריה.
בעקבות התגלית המהותית הראשונה של שדות גז על ידי חברות ישראליות בים התיכון, בתחום המים הכלכליים של ישראל, בשנת 1999, נחקק בשנת 2002 חוק משק הגז הטבעי, המסדיר את הפעילות במשק הגז הטבעי בישראל. בעקבות החוק הוקמה רשות הגז הטבעי, ובשנת 2004 הוקמה החברה הממשלתית נתיבי הגז הטבעי לישראל (נתג"ז) העוסקת בהקמה, הפעלה ותחזוקה של מערכת ההולכה הארצית. בין השנים 2009 ל-2016 ניתנו שישה רישיונות חלוקה לחברות פרטיות וציבוריות אשר אמונות על פיתוח רשת החלוקה.
פעילות הרשות.
הרשות פועלת מכוח חוק משק הגז הטבעי, המסדיר את הפעילות במשק הגז הטבעי בישראל.
דו"ח מבקר המדינה 2016.
במאי 2016 הוציא מבקר המדינה דו"ח המבקר בחריפות את התנהלות הרשות בפרויקט לחלוקת גז טבעי לצרכנים, עיקר הממצאים היו:
פי (פירושונים)
ווטסון (מחשב)
ווטסון (באנגלית: Watson) הוא מערכת מחשב מבוססת בינה מלאכותית המיועדת להשיב על שאלות בשפה טבעית. המערכת פותחה על ידי חברת IBM ונקראת על שמו של המנכ"ל הראשון של החברה, תומאס ווטסון. המערכת מסוגלת להגיע לביצועים של עד 80 טרה פלופסים.
בשנת 2011 המערכת התחרתה בשעשועון "מלך הטריוויה" (ג'פרדי! האמריקאי) והצליחה לנצח מתחרים אנושיים שזכו בעבר בשעשועון.
המערכת מבוססת על שילוב טכניקות מתחומים שונים כגון: עיבוד שפה טבעית, ייצוג ידע, אחזור מידע והסקה אוטומטית. הידע של מערכת ווטסון מבוסס על עיבוד מקדים של מאות מיליוני דפים באינטרנט. במהלך התחרות המערכת לא חוברה לאינטרנט ועדיין הצליחה לענות על מרבית השאלות בהצלחה.
יישומים של המערכת.
למערכת ישנם מספר יישומים בתחום הרפואי:
עם היישומים הנוספים של המערכת נמנים:
אפאטין
אָפָּאטִין (בסרבית קירילית: Апатин) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת לגדות הדנובה, במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.
היסטוריה.
היישוב נוסד ככל הנראה בשלהי המאה ה-14 או ראשית המאה ה-15 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1541 נכבשה אפאטין על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה אפאטין לחזרת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. במהלך המאה ה-18 חלה בעיירה גאות כלכלית, הוקמו מפעלי טקסטיל, מבשלות בירה, הורחב הנמל ומוסדו נתיבי מסחר דרך הדנובה.
במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית ובהמשך האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור אפאטין נמסר לחזקת הונגריה. באוקטובר 1944 שוחררה העיירה על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה אפאטין בשטחי סרביה.
הקהילה היהודית.
יהודים הגיעו לאפאטין ככל הנראה בשלהי המאה ה-18 והוקצתה להם חלקת בית עלמין. המצבה הקדומה ביותר במקום מתוארכת ל-1780. קהילה יהודית מאורגנת, נוסדה באפאטין ככל הנראה במחצית השנייה של המאה ה-19. הקהילה השתייכה לזרם הנאולוגי. ב-1885 הוקם בית הכנסת. ב-1880 התגוררו באפאטין 169 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעו לאפאטין פליטים יהודים ואוכלוסיית העיירה גדלה לכדי 251 נפשות ב-1921. בני הקהילה עסקו ברובם במסחר. ב-1931 נמנו באפאטין 202 יהודים.
לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר סוֹנְטָה. קהילה נוסדה שם בשלהי המאה ה-19. ב-1900 הוקם בית כנסת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בכפר 58 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת שם. כן השתייכו יהודי הכפר פּרִיגְרֶבִיצָה. קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1880 נחנך בית כנסת. ב-1940 התגוררו שם 75 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. בית העלמין נהרס ולא ניתן לאתרו. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.
במהלך שנות ה-30 חלה ירידה משמעותית במספר בני הקהילה באפאטין. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו באפאטין 60 יהודים ובשנת 1944 התגוררו שם 40 יהודים
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, סופח האזור להונגריה. מרבית יהודי העיירה הובלו למחנות ההשמדה במקביל להשמדת יהדות הונגריה. לאחר המלחמה לא התגוררו יהודים בעיירה. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוסב מבנה בית הכנסת לכנסייה בפטיסטית ובהמשך נעזב. שרידיהם של בית הכנסת ובית העלמין היהודי עדיין מצויים במקום. בית הכנסת מעורר עניין רב בקרב חוקרים משום שתקרתו מעוטרת בציור של לוחות הברית בתוך ענן כאשר עשרת הדיברות כתובות באופן נדיר בכתב ראי.
שדרת הערבולים של פון קרמן