ב-12 באוגוסט כבשו הטליבאן את העיר ע'זני, מה שהפך אותה לבירת המחוז העשירית שנפלה תוך שבוע. מושל מחוז ע'זני נעצר עד מהרה. באותו היום הציע השלטון המרכזי הצעה של "חלוקת סמכויות" במקום הפסקת אש, הטליבאן דחה הצעה זו וקבע כי הוא רוצה להקים אמירות איסלאמית חדשה. באותו היום בשעת לילה מאוחרת נפלה חראט, העיר השלישית בגודלה באפגניסטן ובירת המחוז. בשלב זה, שלטו הטליבאן ב-11 מתוך 34 בירות המחוזות באפגניסטן. הטליבאן פתחו גם הם בתקיפה על קאלה א-נאו, וכבשו את העיר.
ב-15 באוגוסט נכנסו הטליבאן ללא התנגדות לג'לאלאבאד, בירת מחוז ננגרהאר. הייתה זו עיר הבירה הפרובינציאלית שנפלה, וכיבושה הותיר את קאבול כעיר הגדולה האחרונה שעדיין בשליטת ממשלת אפגניסטן. זמן קצר לאחר מכן נפלה בידי הטליבאן גם העיר ח'וסת, צ'אריקאר, פארון ובמאן.
נפילת קאבול.
ב-15 באוגוסט, על אף הצהרת הטליבאן כי "אין לו כוונה לקחת את הבירה האפגנית בכוח", כוחותיו נכנסו בפאתי קאבול ממספר כיוונים, כולל מחוז קלקאן, מחוז קראבאג ומחוז פגמן. מסוקי בואינג CH-47 וסיקורסקי UH-60 בלקהוק החלו לנחות בשגרירות האמריקאית בקאבול על מנת לבצע פינויים של נפגעים ושל מסמכים מסווגים. המקומיים דיווחו כי לוחמי הטליבאן מתקדמים לאזורים העירוניים למרות ההצהרות הרשמיות של מנהיגיהם. לאחר מספר עימותים, המורדים לכדו את בית הסוהר פול-צ'ארחי , בית הסוהר הגדול באפגניסטן, ושחררו את כל האסירים, ביניהם אנשי המדינה האסלאמית ואל-קאעדה, על פי הדיווחים.
בהודעת משרד הפנים האפגני נמסר כי נשיא אפגניסטן גאני וסגנו החליטו לוותר על השלטון וכי תקום ממשלה זמנית בראשות הטליבאן במהלך העברת השלטון; הנשיא לשעבר חאמיד כרזאי היה חלק מצוות המשא ומתן. מאוחר יותר באותו היום ארמון הנשיאות של קאבול, הארג, פונה מכל יושביו. בינתיים הגיע סגן מנהיג הטאליבן עבד אל-ע'ני בראדר לשדה התעופה בקאבול כדי להכין את השתלטות הממשלה. בערך בשעה 20:30 שעון מקומי עלו דיווחים על כך ששגרירות ארצות הברית בוערת באש. השגרירות פרסמה הצהרה חמורה לאזרחי ארצות הברית באזור להסתתר. מזכיר המדינה אנתוני בלינקן הודיע כי השגרירות תועבר לנמל התעופה של קאבול. מדינות נוספות הודיעו על כוונתם לפנות את השגרירויות שלהם, דוגמת ספרד, גרמניה, בריטניה והולנד.
ב-15 באוגוסט דווח כי גאני וסגנו עזבו לטג'יקיסטן. עזיבתו של גאני את אפגניסטן ספגה ביקורת מצד תושבים אפגנים רבים וגם מחוץ למדינה. ניקיטה אישצ'נקו, דובר השגרירות הרוסית בקאבול, טען כי גאני נמלט מאפגניסטן עם ארבע מכוניות ומסוקים מלאים בכסף. מאוחר יותר מסר הנשיא גאני הודעה מאיחוד האמירויות הערביות, לשם נמלט, ובה אמר כי הוא עזב על פי עצת עוזריו בממשלה כדי להימנע ממקרה של לינץ' (הנשיא האפגני מוחמד נג'יבוללה נתלה בפומבי בצל ההשתלטות הקודמת של הטליבאן בשנת 1996). הוא הכחיש את הדיווחים לפיהם לקח איתו סכומים גדולים של כסף, וציין כי עבר דרך המכס בהגיעו לאיחוד האמירויות.
מאוחר יותר ב-15 באוגוסט, מטוס סופר טוקאנו של חיל האוויר האפגני ומיג-29 של חיל האוויר האוזבקי התנגשו זה בזה באוויר, ושניהם התרסקו במחוז סורקסונדאריו שבאוזבקיסטן. הטייסים שהיו בשני המטוסים נפלטו מהם ונחתו עם מצנחים. מוקדם יותר באותו היום, אוזבקיסטן מסרה כי היא עיכבה 84 חיילים אפגנים שחצו את הגבול בחיפוש אחר סיוע רפואי בעודם נמלטים ממתקפות הטליבאן.
ב-16 באוגוסט, דובר הטליבאן מוחמד נאים סיפר בריאיון לאל-ג'זירה כי תמה המלחמה באפגניסטן. הוא הוסיף כי הטליבאן השיגו את מטרתם; הם לא יאפשרו שימוש בשטחה של אפגניסטן נגד אף אחד, וגם לא רוצים לפגוע בעוד מישהו. באותו היום, משרד התובע הכללי באוזבקיסטן הודיע כי בסך הכול 22 מטוסים ו-24 מסוקים שהובילו 585 אנשי צבא אפגניים הגיעו לאוזבקיסטן. בנוסף, 158 חיילים אפגנים חצו את הגבול לאוזבקיסטן ברגל.
הפנטגון אישר כי ראש פיקוד מרכז של ארצות הברית, הגנרל קנת' פ. מקנזי ג'וניור, פגש את מנהיגי הטליבאן בקטר. אנשי הטליבאן הסכימו לתנאים שהציב מקנזי בנוגע להימלטות מהגרים דרך שדה התעופה בקאבול.
לאחר ההשתלטות.
ב-16 באוגוסט, דובר הטליבאן, מוחמד נאיים, אמר בראיון לאל-ג'זירה כי "המלחמה נגמרה באפגניסטן". הוא גם הוסיף ואמר כי "הטליבאן השיג את מבוקשו והם לא יאפשרו לשימוש בנשק בשטח אפגניסטן כנגד אף אחד והם לא רוצים לפגוע באף אחד".
עם נפילת קאבול דווח על תורים ארוכים מחוץ לשדות התעופה ושגרירויות זרות, כאשר תושבים ממתינים בתקווה שיוכלו להשיג ויזות או טיסות מחוץ למדינה.
אלפי אפגנים הצטופפו בשדה התעופה בקאבול, כולל טיפוס על קירות הגבול. כמה אזרחים נהרגו בהריסות וכוחות ארצות הברית שירו באוויר יריות אזהרה כדי לפזר אנשים המנסים לעלות בכוח על מטוסים. צילומי וידאו הראו מאות אנשים רצים לצד מטוס צבאי אמריקאי שהחל לנוע בשדה התעופה הבינלאומי בקאבול. ניתן היה לראות כמה אנשים נתלים מתחת לכנף של מטוס C-17A. אחרים רצו לצדו כשהם מנופפים וצועקים. על פי הדיווחים, לפחות שלושה אנשים נראו נופלים מהמטוס מיד לאחר המראתו לאחר שנתלו על כנפיו. בסופו של דבר אושרו שבעה הרוגים - כולל שני חמושים שנורו על ידי כוחות ארצות הברית. כך דווח ממשרד ההגנה האמריקאי. מיעוט התושבים במדינה חגג את השתלטות הטליבאן.
בהצהרת 15 המדינות החברות קראה מועצת הביטחון של האומות המאוחדות להפסקת אש מיידית באפגניסטן ולהקמת ממשלה חדשה, שתכלול גם נשים.
לאחר נפילת קאבול ובריחת הנשיא ע'ני מהארץ, עבר סגן הנשיא אמרוללה סאלח לעמק פנג'שיר, שם הכריז על עצמו כנשיא אפגניסטן והודיע על הקמת חזית אנטי-טליבאן (או התנגדות פנג'שיר) יחד עם אחמד מסעוד (בנו של אחמד שאה מסעוד) ושר הביטחון ביסמילה חאן מוחמדי. חלק מחברי החזית היו חברי הברית הצפונית בעבר. הם וחברים לשעבר בממשל של גאני ניהלו משא ומתן עם הטליבאן. המגעים נכשלו ובספטמבר 2021 היו קרבות בין לוחמי הטליבאן וכוחות החזית, המכונה "החזית ההתנגדות הלאומית של אפגניסטן". ב-6 בספטמבר טען דובר הטאליבן כי פנג'שיר נכבשה. מתנגדיו הכחישו.
ב-18 באוגוסט, לפחות 3 אנשים נרצחו ורבים אחרים נהרגו עקב מחאה כנגד שינוי דגל אפגניסטן בדגל הטליבאן. אירוע דומה היה במחאה אחרת נגד הטליבאן. עדויות לאלימות ודיכוי מצד אנשי הטליבאן התפרסמו.
נערכו ברחבי העולם, מוושינגטון ועד ז'נבה, הפגנות תמיכה באפגנים. בהפגנות קראו המפגינים "להציל את אפגניסטן" ודורשים מהממשלות לסייע לאפגנים שרוצים להימלט משלטון הטליבאן.
התורמים מהמערב שסיפקו כ-75% מהכספים ששימשו לפעילות מוסדות אפגניסטן קטעו את הסיוע שלהם. גם ממשל ביידן החליט להקפיא את הכספים של הממשלה האפגנית. נאמר ש"סיוע לאפגניסטן לא יזרום דרך הממשלה האפגנית, אלא דרך סוכנויות עצמאיות".
מרגע השלמת ההשתלטות, נמל התעופה חאמיד כרזאי הפך לנקודת הפינוי היחידה מהמדינה, ועשרות אלפי אנשים הגיעו אליה. ב-26 באוגוסט, ארגון הטרור דאעש הוציא לפועל פיגוע בשער המזרחי של שדה התעופה, שגרם לעשרות הרוגים ולמאות פצועים.
נסיגת כוחות ארצות הברית מאפגניסטן הושלמה ב-31 באוגוסט 2021. במהלך ספטמבר 2021 נערכו קרבות בפנג'שיר וטליבאן השתלט על האזור.
פליטים.
לאחר נפילת קאבול והרפובליקה האיסלאמית אירע זינוק בכמות הפליטים שנמלטו מהטליבאן. כמה ממשלות הודיעו על תוכניות בימים שלאחר הנפילה לקלוט כמות מסוימת של פליטים. יותר מ-300,000 אזרחים אפגנים שעבדו עבור ארצות הברית נמצאים בסיכון של נקמה מצד הטליבאן. תועדו אפגנים שעברו את הגבולות של המדינה עם איראן ופקיסטן.
ב-17 באוגוסט הכריזה ממשלת בריטניה כי תקים תוכנית יישוב מחדש לעד 20,000 פליטים אפגנים, ותתעדף נשים, ילדים ומיעוטים. ב-19 באוגוסט הכריזה ממשלת פינלנד כי היא מתכננת להכפיל את מכסת הפליטים שלה כדי לקבל יותר פליטים מאפגניסטן. הפיליפינים הביעו גם הם את רצונם לקבל פליטים מאפגניסטן. נשיא הפרלמנט האירופי דוד ססולי קרא למדינות האיחוד האירופי לקחת את חלקן ההוגן של פליטים, וקבע כי האיחוד האירופי יצטרך להראות שהיא דואגת לכבד אתיקה. ממשלת ספרד יצרה מחנה פליטים זמני בבסיס חיל האוויר הספרדי. נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן שוחח עם ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ס על מנת לאפשר את השימוש של בבסיסים צבאיים למיגון פליטים ובפרט מיעוטים.
עם זאת, כמה ממשלות החלו להצביע על יחס עוין כלפי פליטים. במסיבת עיתונאים הצהיר נשיא צרפת עמנואל מקרון כי צרפת צריכה לצפות ולהגן על עצמה מפני גל מהגרים. ממשלת אוסטריה הודיעה כי לא תשהה את הגירושים לאפגניסטן, בניגוד למספר מדינות אחרות באיחוד האירופי.
בי-רול
בי-רול (באנגלית: B-Roll, בתרגום חופשי: גליל B) הוא מונח בתחום הפקת הקולנוע והווידאו, המתייחס לחומרי גלם משניים לחומר הגלם העיקרי של ההפקה (שמכונה בהתאמה אֵי-רול, A-Roll).
בעוד המצלמה הראשית מתמקדת באובייקט הסיקור המרכזי, בדרך כלל מרואיין או התרחשות ממוקדת, אוספת המצלמה המשנית קטעי אווירה קצרים, צילומי סטילס ושוטים, המשמשים להעברת התמונה הכללית אל הצופים, וכן לריענון חזותי של קטע הווידאו.
בעת שילוב קטעי בי-רול בסרט, נהוג לשדר את הפלט הקולי שלהם בווליום נמוך מאוד, או בלי פלט קולי, ופלט הקול של המצלמה העיקרית ממשיך לשלוט בסרט ואינו נקטע. כך מתאפשרת האזנה רציפה לריאיון, למשל, תוך כדי העשרת המידע בקטעים חזותיים נוספים.
B-Roll
רפובליקת סודאן (1956–1969)
רפובליקת סודאן הוקמה כמדינה ריבונית עצמאית ב-1 בינואר 1956, לאחר סיום השלטון המשותף הבריטי-מצרי, והתקיימה עד ההפיכה הצבאית במאי 1969.
היסטוריה.