האגם מנקז שטח של למעלה מ 2500 קמ"ר ומקבל את מימיו ממספר נהרות, בעיקר על ידי נהר ארה הזורם לתוכו מאגם ברינץ הגבוה ממנו ב-6 מטרים. נהר הארה ממשיך מצידו השני של האגם לעבר העיר ברן ומשם לנהר הריין, אל ולעיתים לאחר גשמים כבדים נגרמות הצפות מקומיות באזור האגם, מכיוון שנהר הארה לא עומד בעומס המים.
מאז שנת 1835 קיימים קווי תחבורה קבועים על ידי ספינות בין הערים תון ואינטרלאקן, ותעלות קטנות בערים אינטרלאקן ותון מחברות את קווי השייט למסילת הרכבת.
לאחר מלחמת העולם השנייה ועד שנת 1964 השתמשה הממשלה השווייצרית באגם להשלכת כלי נשק שיצאו משימוש, ומשערים כי נזרקו למימי האגם למעלה מ-9,000 טונות של נשק.
מאורו טסוטי
יוסף סאמיגה
רבי יוסף סאמיגה (נפטר בט"ו בסיוון ה'שפ"ט, 6 ביוני 1629) היה רב, ראש ישיבה ומקובל טורקי בן המאות ה-16 וה-17.
נולד לרב בנימין סאמיגה בסלוניקי, כיהן כראש ישיבה בפדובה ומאוחר יותר בוונציה שבה נפטר.
רבי יוסף סאמיגה היה מחבר פורה והדפיס כמה מספריו: "מקראי קודש" (ונציה שמ"ו) בשני חלקים, הספר התקבל בקרב ציבור הלומדים היהודי באירופה כולה וזכה למהדורות נוספות, בין היתר הוא מצוטט בידי המהרש"א, ובידי רבי יצחק נוניש בילמונטי בספרו "שער המלך". ספרו השני הוא "פורת יוסף" (ונציה ש"נ) על מסכת כתובות ומסכת חולין, על הלכות הרי"ף ועל התוספות למסכתות אלו. עבודתו השלישית היא "פירוש דרך ימין" (ללא שער) הכולל דרשות וענייני קבלה.
בין תלמידיו בולטים: רבי חיים בנבנישתי, מחבר "כנסת הגדולה"; ורבי יוסף שלמה דלמדיגו, "יש"ר מקנדיאה".
חיבוריו.
כמה תשובות בהלכה שכתב נדפסו בספר השו"ת של בן דורו רבי חיים שבתי "תורת חיים" (חלק א סימן צא. חלק ג סימן נג).
ויקיפדיה הסרבו-קרואטית
ויקיפדיה הסרבו-קרואטית היא המהדורה של ויקיפדיה בשפה הסרבו-קרואטית. בנוסף אליה קיימות גם ויקיפדיות בשפה הסרבית, הקרואטית והבוסנית. נכון ל- ב ישנם בו ערכים ו- משתמשים פעילים.
בשנת 2005 נסגרה מהדורה זו עקב חוסר פעילות, ונפתחה מחדש לאחר פרק זמן קצר.
מדד העומק של ויקיפדיה הסרבו-קרואטית, המהווה מדד גס לאיכות הערכים, עומד על 760 נכון ליולי 2019. זהו מדד עומק מכובד, שכן הוא ממקם אותה כוויקיפדיה השנייה באיכותה מבין הוויקיפדיות המכילות מעל מאה אלף ערכים, כשמעליה נמצאת רק ויקיפדיה האנגלית. בנוסף, לרוב הוויקיפדיות שעברו את רף 400 אלף הערכים הראשונים יש מדד עומק נמוך מאוד עקב שימוש בבוטים, שיוצרים ערכים רבים קצרי מלל ומיעוטי קישורים, דוגמת ויקיפדיה השוודית וויקיפדיה ההולנדית, שהיו בעלות מדד עומק של 7 ו-15 בהתאמה באותה התקופה.
בז'שץ' קויאבסקי
בז'שץ' קויאבסקי (בפולנית: Brześć Kujawski; ביידיש: בריסק דקויא או בריסק קויאבסק) היא עיירה במחוז ולוצלאווק שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. בעיירה מתגוררים 4,603 תושבים, כך על פי מפקד אוכלוסין שנערך ב-31 בדצמבר 2010.
האזכור הראשון ליישוב הוא מראשית המאה ה-13, ובמשך שנים שימש כמרכז מסחר ומלאכה לכפרים החקלאיים שסביבו.
ליישוב הוענקו זכויות עיר, אשר אושרו בידי זיגמונט השלישי ואזה, ונערכו בו ירידים שנתיים. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת השוודים.
יהודי בז'שץ' קויאבסקי.
האזכור הראשון לקיום קהילה יהודית בעיירה הוא מראשית המאה ה-16, עת נציגיה השתתפו בכינוסי ועד ארבע הארצות. באותה התקופה חי בה הרב מרדכי קופלמן, תלמיד רבי מרדכי יפה ובעל פירוש "אהל יעקב" לספר העיקרים. בשנת 1656 נרצחו למעלה ממאה יהודים ביישוב, ובתיהם נשרפו, בידי חיילותיו של הפולני סטפן צ'ארנייצקי, אשר האשים את היהודים בסיוע לפולשים השוודים. במחצית השנייה של המאה ה-18 הוצאו להורג יהודים מהעיירה בהאשמת שווא של סיוע לרוסים. עד שנת 1862 הוגבלו מגורי היהודים בעיירה לרובע אחד.
בתחילת המאה ה-20 כיהן כרב העיר הרב שמואל ברוט. לטקס הכתרתו הגיעו רבנים רבים, ובראשם הרב מאיר יחיאל הלוי הולשטוק מאוסטרובצה.
בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-800 יהודים, מתוך כ-3,800 תושבים. בעיירה פעל סניף של הציונים הכלליים, וכן פעלו בה תנועות הנוער גורדוניה והנוער הציוני. בתקופה זו כיהן כרב הקהילה יקותיאל נתן רבינוביץ' (נספה בשואה).
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיירה בידי הגרמנים, נלקחו יהודיה לעבודות כפייה, ורכושם נבזז. בסוף שנת 1939 נלקחו עשרות גברים יהודים מהעיירה למחנה העבודה ויטנברג.
ב-28 בספטמבר 1941 גורשו כ-400 יהודים מהעיירה לגטו לודז', ובתחילת מאי 1942 שולחו יתר יהודי העיירה למחנה ההשמדה חלמנו.
ספר צביעה
ספר צביעה או חוברת צביעה הוא ספר המאויר בציורי קו שהקורא יכול להוסיף להם צבע באמצעות עפרונות צבעוניים, טושים, צבע או כל חומר אמנותי אחר.
ספרי הצביעה מיועדים בדרך כלל לילדים, עם זאת קיימים גם ספרי צביעה למבוגרים.
בתקופה המודרנית ספרי ציור רבים לילדים מציגים דמויות מצוירות פופולריות.
מבנה ותכנים.
באופן מסורתי ספרי צביעה ודפי צביעה מודפסים על גבי נייר או כרטיס. לחלק מספרי הצביעה יש דפים מחוררים באופן שמאפשר את הסרתם מהספר ושימוש בהם כגיליונות בודדים. עם זאת, יש גם ספרי קריאה המציגים קו עלילתי כלשהו שכדי לשמור על שלמותו הדפים בהם אינם מיועדים להסרה.
ספרי צביעה יכולים להכיל גם אפשרויות לפעילויות נוספות כמו חיבור נקודות, מבוכים וחידונים אחרים. חלק מספרי הצביעה משלבים גם שימוש במדבקות.
היסטוריה.
ספרי צביעה פורסמו בארצות הברית כחלק מתהליך הדמוקרטיזציה של אמנות.
היבטים התפתחותיים.
השימוש בספרי הצביעה יכול לתרום להתפתחות המוטורית והקוגניטיבית בגילאי הילדות. פעולת הצביעה מתרגלת את הקואורדינציה ותיאום עין-יד שעליהן מתבססות פעולות מורכבות יותר כמו הכתיבה, אשר נלמדת בבית הספר היסודי כחלק מפיתוח האוריינות של התלמיד. בהתאם לכך נעשה בספרים אלו שימוש נפוץ בגילאי הגן, כחלק מההכנה לכיתה א'. בשלבים הראשונים הצביעה יכולה להיות מנותקת מהציור המודפס על הדף ועם הזמן תתפתח היכולת של צביעה בתוך הקווים ובחירה של שילובי צבעים על פי הייצוג המקביל במציאות או מתוך שיקולים אסתטיים וטעם אישי.
היבטים חינוכיים.
בגיל בית הספר נעשה שימוש רחב בספרי צביעה לילדים ממספר סיבות, בהן יצירת עניין ועידוד הזיכרון באמצעות חשיפה לייצוג חזותי. ספר הצביעה יכול לשמש כפעילות מקדימה להטרמה והצגה של הנושא, או כפעילות להמחשה והטמעה של החומר הנלמד.
כמדיום בלתי מילולי, לספרי צביעה יש יישומים חינוכיים רבים עבור קהל יעד שאינו מבין את שפת ההוראה או התקשורת העיקרית.
ספרי הצביעה יכולים לשמש ככלי עבודה במסגרת החינוך לאמנות. כאשר הדמות כבר מוכנה עבור התלמיד הוא פנוי להתמקד ביצירת הגוונים ולהתנסות בשילובים שונים של צבעים.
מאז שנות השמונים, מספר מוציאים לאור פרסמו ספרי צביעה חינוכיים המיועדים ללמידה של נושאים מתוך תוכנית הלימוד כמו אנטומיה ופיזיולוגיה.
דפי צביעה.
הצוות החינוכי חושף את הילדים כבר בגיל הרך ליצירה עם דפי צביעה - במטרה לפתח כישורים אישיים נרחבים המתייחסים ליכולת ביטוי עצמי, רכישת ידע ומיומנויות מוטוריות, תרגול, קואורדינציה ותרפיה.
דפי צביעה הם שלב יסוד בהתפתחותו של הילד ופעילות זו נפוצה לא רק במסגרת החינוכית, אלא גם במסגרת ביתית וחברתית בה ישנם ילדים.
דפי צביעה נגישים ונפוצים מאוד ברשת האינטרנט, ומחולקים לנושאים רבים העוסקים בהיבטים חינוכיים וגם פנאי. דרך אפקטיבית ללמד ילדים, היא בעזרת דפי צביעה המייצגים מושגים, סמלים או רעיונות מסוימים שעוזרת לילד להפנים בקלות את המסר המתאים.
שימוש נפוץ בדפי צביעה הוא באובייקטים וסמלים הקשורים לערכות נושא, חגים ומועדים, דמויות מפורסמות ועונות השנה.
תל שאע'ר בזאר
תל שאע'ר בזאר (בערבית: تل شاغر بازار) הוא תל ואתר ארכאולוגי שנמצא 35 ק"מ צפונית לעיר אל-חסכה בצפון-מזרח סוריה, באזור חטין. הוא משתרע על 200X300 מטר.
הממצאים בחפירות.
משנת 1935 עד שנת 1937 נערכו בתל חפירות ארכאולוגיות על ידי הארכאולוג הבריטי מקס מלוואן ורעייתו, הסופרת אגאתה כריסטי. בחפירות של המשלחת הארכאולוגית הסורית-בלגית-בריטית המשותפת בתל שאע'ר בזאר בשנים מאוחרות יותר, נחשפו השכבות הארכאולוגיות של התל, שתוארכו בין האלף החמישי לפני הספירה והאלף השני לפני הספירה. נתגלו חלקים של מבנה ממשל שנבנה מלבנים באלף השני לפני הספירה (התקופה הבבלית) וקבוצת מבני מגורים שבתוכם נתגלו מספר קברים. בין המבנים מפרידים רחובות ותעלות ניקוז שפכים. אורכו של אחד הרחובות מגיע ל-35 מטר ורוחבו מטר אחד. הוא מרוצף באבנים ובשברי חרסים, ומשני צדדיו מספר מבנים מהאלף השני ומהאלף השלישי לפני הספירה. זוהו גם שכבות ארכאולוגיות מהאלף הרביעי ומהאלף החמישי לפני הספירה. כמו כן נתגלו בו מספר לוחות חרס בכתב יתדות וחותמות מהתקופה הבבלית הקדומה (המאה ה-18 לפני הספירה). החותמות היו בכניסה למבנה הממשל הבבלי שחלקים ממנו נתגלו. ממצאים חשובים נוספים היו פסל-בובה מטין של האלה עשתר מהאלף השני לפני הספירה ופסל של האלה האם (האלה הסורית  הקדומה) מתרבות חלף, כלומר מהאלף החמישי לפני הספירה. המשלחת המשותפת גילתה גם מספר כלי חרס וכלים מברונזה, שהחשובים שבהם מתקופת נינוה, מספר חרוזים ובובות דמויות בני אדם ובעלי חיים וכלים מבזלת מאחת מתקופות השגשוג של התרבויות הסוריות באלף השני ובאלף השלישי לפני הספירה.
משמעויות הממצאים.