כרמלי נולד וגדל בראשון לציון. התגייס לצה"ל בשנת 1986, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 202 ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד 202 בין השנים 1991–1993, בין היתר בלחימה ברצועת הביטחון. בשנת 1994 עבר לשרת בסיירת מטכ"ל, ומונה למפקד פלגת ההכשרות ביחידה. בהמשך מונה ל"מצביא" מבצעים. לאחר מכן מונה לסגן מפקד הסיירת. במסגרת תפקידיו השתתף במבצעים רבים. ב-12 ביוני 2007 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, ושימש בתפקיד עד שנת 2009. לאחר מכן מונה למפקד חטיבה 226, ושימש בתפקיד בין השנים 2009–2011.
ב-11 באוקטובר 2011 הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש חטיבת ההפעלה המבצעית באמ"ן, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. בשנת 2013 מונה למפקד מערך המבצעים המיוחדים, לאחר שראש אמ"ן, אביב כוכבי, החליט להרחיב את היחידה, ממחלקה בפיקודו של אל"ם למערך בפיקודו של תא"ל, והיה לראשון שעמד בראש היחידה במתכונתה החדשה. את תפקידו סיים בשנת 2015, ב-5 באוגוסט 2015 מונה למפקד אוגדת איו"ש, ושימש בתפקיד עד 13 בספטמבר 2017.
ב-1 בפברואר 2018 הועלה לדרגת אלוף וב-4 בפברואר מונה לראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר, תפקיד אותו מילא עד 19 בינואר 2022. בסיום תפקידו פרש מצה"ל.
חיים אישיים.
כרמלי נשוי לאפרת ואב לשלושה. בעל תואר ראשון ושני בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה מאוניברסיטת תל אביב.
יוליה פצ'ונקינה
יוליה סרגייבנה פצ'ונקינה (ברוסית: Юлия Сергеевна Печёнкина, נולדה ב-21 באפריל 1978 בקרסנויארסק) היא אתלטית עבר רוסיה, אלופת עולם (הלסינקי 2005) ושיאנית העולם בעבר (52.34 שניות, 8 באוגוסט 2003 בטולה), כ-16 שנים, בריצת 400 מטר משוכות ובמרוץ שליחים.
היא מחזיקה בשיא העולם במירוץ השליחים 4x200 מטר (1:32.41, יחד עם יקטרינה קונדרטיבה, אירינה קברובה ויוליה גושצ'ינה).
מחלת הסינוסיטיס מנעה ממנה להשתתף באולימפיאדת בייג'ינג (2008), ובאליפות העולם באתלטיקה בברלין (2009), והביאה לבסוף להחלטתה לפרוש מאתלטיקה. כיום עובדת פצ'ונקינה בסקטור הבנקאות.
עין איוב
עין איוב הוא מעיין בחופה הצפוני של הכנרת בבקעת טבחה ליד הגן הלאומי כפר נחום. שמו של המעיין מקורו במסורות דרוזיים המספרות שהנביא הקדוש איוב נרפא במי המעיין מהשחין שבו הוכה על ידי השטן. למי המעיין מיוחסות סגולות מרפאות. המעיין נמצא בין כביש 87 וגדת הכנרת. עד מלחמת העצמאות נקרא המעיין "מרחץ איוב" או "חמאם אל-איוב".
הגישה למעיין היא דרך מדרגות המגיעות לרחבת המעיין. מעל המעיין בנויה בריכה עתיקה גדולה עגולה בצורת גליל, הבנויה מאבן. גובהה הפנימי של הברכה 6.5 מטר, קוטרה 2.5 מטר ועובי הקירות 1.5 מטר. זו בריכת הרמה עם גרם מדרגות לולייני. בריכות דומות נבנו על ידי הרומאים ששימשו להפעלת טחנות קמח. במאה ה-18 שופצו מבנים אלה, ותיארוך זמן בנייתה של הבריכה אינו ידוע. מליחות המים במעיין 1,000 מ"ג כלור לליטר, חום המים 27 מעלות צלזיוס, וספיקתו 20 מ"ק לשעה.
קידוח "כנרת 7" של תה"ל במקום ליד בריכת המעיין, במסגרת הפעולה להטיית המעיינות שהמליחו את הכנרת פרצו המים בבאר ארטזית עם ספיקה של כ-600 מ"ק לשעה, ולא ניתנים לעצירה. בגלל מליחותם הנמוכה יחסית של המים (800 מ"ג כלור לליטר), החליטה תה"ל לאפשר את זרימת המים לכנרת, בניגוד לשאר המעיינות המלוחים המוזרמים בתעלה מיוחדת העוקפת את הכנרת. הקידוח הביא לפירצה בתחתית הבריכה ולכן מפלס המים בה נמוך. בעבר מילאו המים את הבריכה והם שימשו להשקיית חלקות חקלאיות באזור.
מי הקידוח זורמים באמצעות צינור לכוון הכנרת דרך מצוק סלע גיר מעל הגדה, ונופלים לכנרת במפל בגובה של 4 מטר. מתחת למפל מספר בריכות התחומות באבני בזלת המתחברות לכנרת. מסביב לבריכה סבך של צמחייה.
המפל נקרא - "המפל הנסתר" כאשר זרימתו יוצאת מבין אבני הבזלת לכנרת, ולמספר בריכות המתחברות אל הכנרת.
זרימתו של המפל אחידה במשך כל עונות השנה, וטמפרטורת המים שלו קבועה - 24 מעלות. בתקופת הקיץ, כאשר בחוץ מגיעה הטמפרטורה לארבעים מעלות ומי הכנרת מתלהטים לשלושים מעלות, מי המפל נותרים קרירים וצוננים. בעונת החורף, כאשר האוויר ומי הכנרת מתקררים והטמפרטורה שלהם צונחת מתחת לעשרים מעלות, מי המפל מרגישים חמימים למגע.
מעל כביש 87 נמצאת מערה שעל פי המסורת הדרוזית שהה בה איוב בעת בואו לטבול במי המעיין.
שמו של המעיין מעיד על כך שהוא נקשר במסורות שונות לאיוב המקראי. לפי המסורת, איוב הגיע למעיין זה על מנת להירפא מהשחין שבו לקה. בבואו לרחוץ במי המעיין, והתגורר במערה שנראית על צלע ההר מעל למעיין, שנקראת על פי המסורת "מערת איוב".
1845 במדע
הוצאת ש. פרידמן
הוצאת ש. פרידמן בע"מ היא הוצאת ספרים ישראלית אשר הוקמה בשנת 1949 על ידי שמואל פרידמן (1916-1991).
שמואל פרידמן נולד ב-1916 בליטא ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1920. אביו, משה, היה רוויזיוניסט, הוא דחה את החברות בהסתדרות העובדים הכללית וכתב מאמרים נגד הממסד. במלחמת השפות כתב משה מאמר ביידיש 'אמת על ארץ ישראל'. ששת בניו היו חברים באצ"ל.
שמואל החל לפרסם חוברות וספרים פוליטיים אולם לאחר תקופה קצרה הבין שישתלם לו יותר להדפיס ז'אנרים פופולרים. מרבית הספרים היו תרגומים מאנגלית ומקצתם מצרפתית. ההוצאה פרסמה מספר גדול של רבי מכר אמריקאים: ענבי זעם, קדמת עדן, ספריה של איין ראנד, ויקי באום, ודיימון ראניון. מתחרתה העיקרית של ההוצאה הייתה מ. מזרחי.
שמואל איתר נישות נוספות להוצאה לאור. הוא ייסד את מגזין עולם הקולנוע, אשר זכה למכירות נאות, וגם פרסם את הטורים הראשונים של עוזי ושות'. הוא היה מיודד עם הכנענים בנימין תמוז ויונתן רטוש וכך פרסם את ספריהם והם תרגמו עבורו. שמואל השתמש בשם העט 'הדב', כשם בנו דב, על מנת לפרסם ספרים שלא רצה להיות מזוהה עימם. ההוצאה לא הצליחה לקבל סובסידיה להוצאת ספרי לימוד, בשנות החמישים והשישים, בשל השתייכותה הפוליטית ועל כן נאלצה לוותר על כך.
לאחר מותו של שמואל בשנת 1991 ירשו ילדיו, מלכה פרידמן-שפיר ודב פרידמן, את ההוצאה. מאוחר יותר נרכשה ההוצאה על ידי הוצאת אופוס.
בין מפעלי ההוצאה:
דארט ווו די צעדער
דארט ווא די צעדער
הוולודרום האולימפי של ריו
העקרב (קומיקס)
העקרב (באנגלית: Scorpion) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "The Amazing Spider-Man #20" מינואר 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.
העקרב הוא האלטר אגו של מקדונלד "מאק" גארגן, חוקר פרטי שהושכר על ידי ג'יי ג'ונה ג'יימסון. בעקבות המלצתו של ג'יימסון הוא עבר טיפול מוטגני, ומאז, הוא מאשים את ג'יימסון במצבו ושם אותו במטרתו. כך, ספיידרמן נאלץ להגן על ג'יימסון - ממתנגדיו הגדולים. את דמותו של מאק גארגן בסרט הלייב אקשן "" מגלם השחקן מייקל מנדו.
ביוגרפיה בדיונית.
מקדונלד "מאק" גארגן היה חוקר פרטי אותו שכר ג'יי ג'ונה ג'יימסון, העורך הראשי של עיתון ה"דיילי ביוגל" ואחד ממתנגדיו הגדולים ביותר של ספיידרמן, על מנת לדעת כיצד פיטר פארקר משיג תמונות של ספיידרמן. ג'יימסון שידל את גארגן לנסות טיפול מוטגני חייתי. הטיפול המוטגני השפיע לרעה על מוחו של גארגן, מה שגרם לו להאשים את ג'יימסון באובדן אישיותו ולרדוף אחריו. הוא עוטה חליפה דמוית עקרב. הוא נשכר על ידי רשת ריגול לעקוב אחר סוכנת S.H.I.E.L.D שרון קרטר, אך הובס על ידי קפטן אמריקה. מיסטר קליין שכר את גארגן, יצר כפילים רובוטיים שלו ושל מיסטר הייד ושיסה אותם בדרדוויל. גארגן יצא לקרב נגד ארגון S.H.I.E.L.D, והובס על ידי קפטן אמריקה ופלקון. לאחר ששוחרר מהכלא על התנהגות טובה, גארגן חזר לחייו כפושע והביס את ספיידרמן. באמצעות התן הוא גילה את מיקומו, ופרץ לבית חולים בו שהו ספיידרמן בזהותו האזרחית - פיטר פארקר - ומיי פארקר. הוא דרש לדעת היכן ספיידרמן ואיים על מיי, שהתעלפה. גארגן גורם למהומה בבית החולים, עד שהובס על ידי ספיידרמן הזועם והוכרח להתנצל בפני מיי.
המשך הקריירה.
הוא חזר עם פריטים חדשים, ומצבו הידרדר עקב קרב עם גברת מארוול. כששפיותו התדרדרה יותר ויותר, הוא עבר לביוב ונתקל בספיידרמן. ניסיון נקמה נוסף שלו בדיילי ביוגל סוכל על ידי ספיידרמן וקפטן אמריקה. בסופו של דבר, סוכניו של ראש ביצה חילצו את גארגן מהכלא, וזאת על מנת לצרף אותו לקבוצת אדוני הרשע. הקבוצה הובסה על ידי האוונג'רס, וגארגן ניסה לחטוף את כלתו של ג'יימסון כניסיון נקמה נוסף. עם זאת, ניסיון זה סוכל על ידי ספיידרמן. כאשר נחטף על ידי ההובגובלין המקורי, ג'יימסון הודה כי הוא הביא להפיכתו של גארגן לנבל. שנאתו של גארגן לג'יימסון הוכחה כגדולה: כאשר ניסה להפוך לשכיר חרב בשירותו של ג'סטין האמר, גארגן לא התאפק ולכד בני ערובה על מנת למשוך אליו את ג'יימסון. זועם, האמר שלח את בלאקלאש ואת ריינו להביס את גארגן, לקחת את הציוד שלו ולבטל את החוזה. הוא נהדף בקנדה על ידי אלפא פלייט וגמא פלייט, הובס על ידי החתולה השחורה כשעבד בשירות זיקית, והובס בהמשך על ידי סקרלט ספיידר.
בתקופת מלחמת אזרחים, גארגן הפך למארחו השלישי של הסימביוט ונום וגויס בידי נורמן אוסבורן לחבורת ת'נדרבולטס. במהלך עלילת שלטון אפל, גארגן התחזה לספיידרמן כדי לשהות בצוות של אוסבורן, האוונג'רס האפלים. סימביוט ונום נלקח ממנו בעקבות המצור, והועבר לפלאש תומפסון. בהמשך הוא חוזר כעקרב, שוב נגד ספיידרמן וג'יימסון.