מקאם א-נבי סעין (בערבית: مقام النبي ساعين) הוא מסגד ומקאם, השוכן בגובה של 487 מטר מעל פני הים, צפונית למרכזה של העיר נצרת. המסגד נמצא בשיא גובהו של הרכס התוחם את העיר מצפון, כ-150 מטרים צפונית-מזרחית לכנסייה הסלזיאנית, ונשקף ממנו נוף פנורמי לעבר נצרת, נצרת עילית ועמק יזרעאל מדרום, ואל עבר הרי הגליל העליון, חיפה והקריות מצפון וממערב. לא ברור למי מיוחס הקבר שכן באסלאם אין נביא בשם סעין. המסגד עבר שיפוץ מקיף בשנת 2009, וכיפתו הוחלפה.
מבנה.
למבנה שתי קומות וצורתו היא כשל טרפז באורך של 20 מטר, וברוחב של 20 מטר בבסיסו. סמוך לחזיתו הצפונית הפונה אל הכביש מתנשא מינרט מתומן שבו מרפסת בודדת, ומעליה ארבעה חלונות המקיפים את המגדל וצריח אפור מחודד. קומתה הראשונה של החזית עשויה מאבן וקבועים בה ארבעה חלונות גדולים בצורת קשתות ודלת. חזית הקומה השנייה חלקה וצבועה בגוון ירוק בהיר, וקבועים בה חמישה חלונות בצורת קשתות ומעל כל אחד מהם חלון עגול קטן (חלונות בסגנון דומה מקיפים את הקומה השנייה מכל צדדיה). החזית כולה מחולקת לשבעה חלקים ברוחבים משתנים, וביניהם מפרידים שבעה זוגות של עמודים צרים צבועים בירוק בקומה הראשונה, והמשכם בעמודים מצופים באבן בקומה השנייה.
הפתח בקומה הראשונה מוביל אל ארקאדה הנמתחת לאורך החזית המערבית של המבנה, ובה נמצאת דלת הכניסה אליו. קומתו הראשונה של המסגד מחולקת למספר חדרים, ובהם החדר הנחשב למקום קבורתו של השייח. הקומה השנייה עשויה מחלל בודד שנתמך בשתי שורות של עמודים עגולים, הממוקמים לאורך הקיר המערבי והקיר המזרחי. לכיפתו המוזהבת של המבנה צורת בצל, והיא נחה על בסיס מוקף בחלונות,
בצמוד ממערב למבנה נמצא מאגר מים גדול.
בעלי העניין מול בעלי המניות
בעלי העניין מול בעלי המניות היא שאלה בכלכלה לגבי תפקיד של הנהלת חברה בע"מ. יש הוגי דעות וכלכלנים שסבורים שתפקיד ההנהלה להעשיר את בעלי המניות תוך הזנחה של כל ערך אחר, במגבלות החוק. אחרים טענו שגם לחברה יש חובות לדאוג לשלום ולרווחת עובדיה, לקוחותיה, ואזרחי המדינה בה היא פועלת (בעלי העניין, במשמעות הרחבה של מושג זה).
העמדה הראשונה הוצגה על ידי בית משפט בארצות הברית במשפט בין האחים דודג' ובין הנרי פורד. פורד רצה להשקיע את כספי חברת המכוניות שהוא עמד בראשה כדי להרחיב את העסק והאחים דודג' רצו את הכסף לטובת בעלי המניות. בשנת 1919 הכריע בית המשפט במדינת מישיגן, ארצות הברית שהדין עם אחים דודג'. ראש ממשלת בריטניה לשעבר, טוני בלייר, נאם כמה פעמים בעד הרעיון שעובדי החברה הם גם בעלי עניין, כמו בעלי המניות. בספרות הכלכלית מכונה מחלוקת זו בשם stakeholder vs. stockholder theories of corporate governance. על נקודה זו נכתבה ספרות גדולה ורחבה.
דודג' נגד פורד.
בשנת 1916 צברה חברת פורד הון של 60 מיליון דולר. המחיר של מודל ה-T שלה, המוצר העיקרי של החברה, ירד משנה לשנה, ומצד שני, עלויות הייצור, ובמיוחד שכר הפועלים, עלתה בצורה חדה. נשיא החברה ובעל השליטה במניות, הנרי פורד, רצה להפסיק לשלם דיבידנדים מיוחדים לבעלי המניות, ובמקומם, הוא רצה לבצע השקעה מסיבית במפעלים חדשים שיאפשרו לחברה להגדיל את תפוקתה ואת מספר עובדיה, בו בזמן שהיא ממשיכה להוריד את עלויותיה ולהוזיל את המחיר מכוניותיה. בהגנתו על האסטרטגיה הזאת פורד אמר:
למרות שפורד האמין שאסטרטגיה זאת היא לטובת החברה בטווח הרחוק, הוא סיפר לבעלי המניות שלאסטרטגיה זו אין משקל גדול בתוכניותיו. בעלי מיעוט המניות התנגדו לאסטרטגיה ותבעו מפורד להפסיק להוריד מחירים כל עוד דרישת השוק למוצריה כל כך גבוהה שהחברה מתקשה למלא אותם. הם דרשו שהוא ימשיך לשלם דיבידנדים מיוחדים מהכסף שנצבר בקופה במקום להשקיע את הכסף במפעלים חדשים. שני אחים, ג'ון פרנסיס דודג' והוראס אלג'ין דודג', החזיקו ב-10% מן המניות, ההחזקה הגדולה ביותר במניות החברה בידי גורם אחד (אחרי פורד עצמו). בית המשפט נדרש להחליט אם מיעוט מקרב בעלי המניות יכול למנוע מפורד להפעיל את החברה למטרות "הצדקה" שהוא הצהיר. בהחלטתו, בית המשפט פסק שחברה בע"מ פועלת לרווחת בעלי מניותיה, ולא לרווחת העובדים או הציבור. חברי הדירקטוריון חייבים להפעיל שיקול דעת כדי להשיג מטרה זאת ואין להם רשות לוותר על רווחים או לא לשלם דיבידנדים כדי להיטיב עם הציבור. היות שחברת פורד היא עסק למטרת רווח, אין לפורד זכות להשתמש בה כצדקה, דבר שייחשב כביזת נכסי החברה. בית המשפט פסק שעל הדירקטוריון לשלם דיבידנד נוסף של 19 מיליון דולר.
פטרון (הולנד החדשה)
פטרון (בהולנדית: Patroon – בעלים או ראש של חברה) היה בעל אדמות שהחזיק בזכויות מנוריאליות על שטחי אדמה נרחבים בהולנד החדשה במהלך המאה ה-17. הענקת תואר זה החלה בשנת 1629 על ידי חברת הודו המערבית ההולנדית, אשר העניקה אותו יחד עם אדמות, לכמה מהחברים המושקעים בה. תמריצים אלה לעידוד הגירה כונו בשמות "זכויות ופטורים" או "מערכת הפטרון".
שטחי האדמה שניתנו לפטרונים, אשר נקראו פטרונויות, השתרעו לאורך כ-26 ק"מ מגדתו של נהר מרכזי, או לאורך כ-13 ק"מ משתי גדותיו. אחד הנהרות שסביבו הוקמו פטרונויות היה נהר ההדסון. עם זאת, החל משנת 1640, קוצצו מידותיהן של הפטרונויות החדשות בחצי, על מנת לאפשר לכל אמריקאי ממוצא הולנדי בעל מעמד לרכוש נכס.
הפטרונים קיבלו כוח רב מתוקף הזכויות שניתנו להם, זכויות הדומות לאלו של לורד בתקופה הפיאודלית. בסמכותם של הפטרונים היה לכונן בתי משפט אזרחיים ופליליים ולמנות נושאי תפקידים רשמיים מקומיים, וכמו כן, האדמות שברשותם הוענקו להם ללא מגבלת זמן. בתמורה לכל זאת, על הפטרון הוטל להקים יישובים בני 50 משפחות לכל הפחות בתוך ארבע שנים מקבלת האדמות. התושבים שעבדו עבור הפטרון היו פטורים מתשלום מיסים לקופה הציבורית לתקופה של עשר שנים, אך הם נדרשו לשלם לפטרון, בכסף או בסחורות, או להעניק לו שירותים. לכל פטרונות היו מוסדות משלה, לרבות כנסיות ותשתיות אחרות.
הפטרונות הגדולה והמצליחה ביותר בהולנד החדשה הייתה רנסלארוויק, אשר הוקמה על ידי קיליאן ואן רנסלאר והשתרעה על שטחים נרחבים במזרח מדינת ניו יורק של היום.
הפטרונויות המשיכו להתקיים עד 1775, אז שינו האנגלים את הגדרתן לאחוזות ושללו מהפטרונים את סמכויותיהם השיפוטיות. רנסלארוויק פורקה והפכה למספר מחוזות ועיירות במחוז קפיטל.
אמנון ברנזון
אמנון בֶּרֶנזון (8 ביוני 1941 – 18 בנובמבר 2018) היה זמר ומפיק ישראלי.
ביוגרפיה.
אמנון ברנזון היה בנם של מלכה ואברהם ברנזון, פעיל תנועת "הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים" (איתור ילדים יהודים באירופה שלאחר מלחמת העולם השנייה).
נולד בקיבוץ דפנה וגדל בקיבוץ כפר גלעדי. לברנזון שתי אחיות ואח - אהרון ברנזון, לימים ראש מועצת ראש פינה.
התגייס בתחילת שנות השישים ללהקת הנח"ל. לאחר השחרור הצטרף ל"בימת הקיבוץ" בין המופעים: "זוג אופניים" ומחזהו של נתן שחם, "הם יגיעו מחר".
בשנת 1969 השתתף במופע "הלוך הלכה החבריא". בין השירים ששר כסולן: "עץ התפוח". לאחר שהמופע נקלע לקשיים נטל ברנזון לידיו את הפקת המופע בו וזכה להצלחה מרובה (כ-500 מופעים).
מכאן והלאה החל לפעול כמפיק. בשנת 1971 הפיק את המופע "השטן ואשת האיכר", ואף השתתף בו. בין השירים ששר כסולן: "העגורים". באותה שנה הופיע בסרט "בלומפילד" לצידו של ריצ'רד האריס.
בשנות השבעים היה נשוי לנירה, אם שלושת ילדיו. בשנות השמונים נישא לזמרת רונית אופיר ולהם בת בשם נוגה.
נפטר ב-18 בנובמבר 2018, והובא למנוחות בבית הקברות בקבוץ כפר גלעדי בו גדל.
טרי פויזן
טרי פויזן (באנגלית: Terry Poison) היא להקת אלקטרו-פופ ישראלית הפועלת בישראל ובאירופה.
חברי הלהקה הם לואיז קאהן (שירה באנגלית, סינטיסייזר), סיוון מלר (המכונה "פטיט"; שירה בצרפתית ועברית, סינטיסייזר), גילי סער (סינטיסייזר, ווקודר, קולות רקע), עידן גרייף (הידוע בכינוי "ברונו", סינטיבאס, גיטרה, סינטיסייזר, סמפלר, מכונת תופים ועיבודים והפקה מוזיקלית), אנה לנדסמן (גיטרה חשמלית) ואיסר טננבאום (מלהקת "רוקפור", נגן תופים המנגן עם הלהקה בהופעות).
הקמת הלהקה.
בשנת 2003 הקימו לואיז קאהן ונגה נצר את הצמד "צ'רי פויזן". לאחר הופעה אחת בלבד פגשו השתיים את המפיק המוזיקלי עידן גרייף. גרייף התגייס לסייע להרכב והוסיף להרכב את בת טיפוחיו סיוון מלר ("פטיט"). לאחר השינויים שנערכו בהרכב הלהקה שמה שונה ל"טרי פויזן". הלהקה החלה בסיבוב הופעות קטנות ברחבי הארץ, בפאבים ומועדונים. סיבוב ההופעות הראשון נמשך בין השנים 2004–2005.
בסוף שנת 2005 עזבה נצר את הלהקה ואת מקומה תפסה גילי סער. ביחד עם סער, הלהקה טסה לסיבוב הופעות באירופה שנחל הצלחה ותרם לקידומה. לצד סיבוב ההופעות באירופה הקליטה הלהקה את שיר הנושא "פלאש פלאש" לתוכנית מציאות בYES הטלוויזיה בלוויין - "החיים על פי Y".
בשנת 2007 חזרה הלהקה לארץ לסיבוב הופעות מצליח נוסף ובין היתר הקליטה, ביחד עם רוני אלטר, את שיר הנושא לטלנובלה בובות (בה שיחקה גילי סער את דמותה של מוניק בלילי). שיר הנושא של הטלנובלה ("בובות") הביא ללהקה פרסום רב וביקוש להופעות נוספות. באותה השנה הצטרפה ללהקה אנה לנדסמן, אשר הביאה אלמנט נוסף למוזיקה של "טרי פויזן" עם הגיטרה החשמלית בה היא מנגנת. "טרי פויזן" תפסה תאוצה והחלה לעבוד במרץ על אלבומה, במקביל, חוזקה הלהקה בידי איסר טננבאום (מלהקת "רוקפור"), אשר הוסיף תופים חיים למוזיקה של הלהקה.