עלילה.
בתחילת הסרט, ציטוט מהברית החדשה "היה ערני ובראש מפוכח, אויבך השטן אורב כמו אריה שואג במטרה למצוא טרף" מופיע על המסך. דמות בשם רמירז מספרת בקריינות שבילדותו אמו סיפרה לו על הנסיבות שיובילו את השטן להתהלך בכדור הארץ. לאחר מכן, נראה אדם קופץ אל מותו מגורד שחקים ומשאיר אחריו פתק שבו הוא מסביר שהשטן קרוב מתמיד. קצת לאחר מכן, אחת המעליות בגורד השחקים נתקעת כשבתוכה חמישה אנשים: מאבטח זמני במתחם, מכונאי שהוא חייל לשעבר, סוכן מכירות של מזרנים, אישה צעירה ואישה מבוגרת. טכנאי המעליות לא מצליח להפעיל את המעלית מחדש וכמעט נהרג במהלך הניסיון.
בתוך המעלית, האורות מהבהבים ונכבים לגמרי לפרקים. במהלך אחד הרגעים האלו, מאבטח בשם רמירז צופה במצלמות האבטחה ורואה שם פרצוף שהוא משוכנע ששייך לשטן, אך שותפו לוסטינג מפקפק בכך. באותו הזמן, האישה הצעירה במעלית מרגישה שמישהו נוגע בה בגבה והקבוצה מתחילה לחשוד בסוכן המכירות. כאשר האורות חוזרים, סימן נשיכה מופיע על גבה של האישה וידיו של איש המכירות מגואלות בדם. הבלש בודאן, שחקר את ההתאבדות קודם לכן, נקרא אל הזירה.
אורות המעלית נכבים שוב והמראה נשברת. כאשר האורות חוזרים, צווארו של איש המכירות משופד בזכוכית והוא מת מאובדן דם והמעלית הופכת במהרה לזירת פשע. מחוץ למעלית, הטכנאי, מכבי האש ואנשי המחלקה מנסים לחלץ את הנוסעים התקועים, אולם ללא הצלחה. הנוסעים מתחילים לחשוד אחד בשני ובזמן הזה אנשי הביטחון במקום צופים במתרחש במצלמות הביטחון ומדברים עם הנוסעים בעזרת הרמקול הפנימי במעלית, ללא היכולת לשמוע את מה שהנוסעים אומרים. בזמן שהנוסעים מתווכחים, רצועת הביטחון של טכנאי המעלית נקרעת והוא צונח אל מותו. רמירז מנסה לשכנע את הבלשים שכל האירועים הם מעשיו של השטן, אולם הם מתעלמים ממנו. בינתיים, אישה מנסה להיכנס לבניין ללא הצלחה ונאלצת להיכנס מסביב.
בודאן ושותפו נעזרים במצלמות האבטחה ובמסוף המשטרתי כדי לזהות את חברי הקבוצה שנתקעו במעלית: המאבטח הזמני הוא בן לרסון, בעל תיק פלילי לאחר תגרה שבה הכניס אדם לתרדמת. סוכן המכירות הוא וינס מקומיק שגנב כסף מאנשים בעזרת תרמית פונזי. האישה הצעירה היא שרה קארווי שנשואה לאיש עשיר ומתכננת לגנוב את כספו ולברוח, בדומה למה שעשתה לקורבנות אחרים. האישה המבוגרת היא ג'יין קובסקי, שנתפסה במצלמות האבטחה גונבת ארנק מאישה אחרת. המכונאי והחייל לשעבר נשאר לא מזוהה כיוון שלא הזדהה בכניסה לבניין ולכן הוא הופך מיד לחשוד העיקרי ברצח.
במהלך בדיקת מצלמות האבטחה, הבלשים מבחינים שהמכונאי נכנס אל הבניין עם תיק שכבר לא בחזקתו. הם מוצאים את התיק שמלא בכלי עבודה חבוי בשירותים בלובי וחשדם בו גובר. לפתע, אורות המעלית מהבהבים ונכבים פעם נוספת, כאשר האור חוזר האישה הזקנה נראית תלויה מתקרת המעלית בעזרת כבל חשוף.
רמירז מראה לבודאן את פני השטן שהוא ראה קודם לכן במצלמה, אבל בודאן מסרב להאמין לו. בודאן לאחר מכן מספר על מות אשתו ובנו בתאונת פגע וברח שנים קודם לכן שבה הנהג הפוגע השאיר פתק שבו רשום "אני כל כך מצטער" ומעולם לא נמצא.
בזמן שהבלשים חוקרים אודות המכונאי/החייל לשעבר, המכונאי ובן (המאבטח) מתחילים לריב ביניהם במעלית כאשר כל אחד חושד בשני שהוא הרוצח. שרה מפצירה בבן להרוג את המכונאי לפני שהאחרון יהרוג את שניהם ובן תוקף את המכונאי. בודאן חוזר במהרה לחדר הבקרה ומפציר בנוסעים שנשארו (בעזרת מערכת הכריזה במעלית) להניח את ידיהם על הקיר ולא לזוז. מתוך לחץ וחוסר אפשרויות, בודאן שואל את רמירז איך אפשר להציל את הנוסעים אם השטן באמת מעורב, רמירז משיב שכולם ימותו.
הבלשים מדברים עם עורך הדין ששרה הייתה אמורה להיפגש איתו ומנסים להשיג את בעלה של שרה. לוסטיג נכנס למין הלם, פורץ ללובי ומתמוטט בפני כל הנוכחים ובודאן קורא לחובשים לעזרה. בינתיים במעלית, שרה מורידה את ידיה מהקיר, אך המכונאי מפציר בה לא לעשות זאת. בודאן מגלה ששרה גנבה את כספו של בעלה וייתכן שבעלה מודע לגניבה. מתברר שבעלה של שרה הוא הבעלים של חברת האבטחה בבניין והחשד שהבעל שלח את בן (המאבטח) להרוג את שרה ואת כל העדים במעלית בניסיון לטייח את זה. למרות החשד, אורות המעלית מהבהבים ונכבים פעם נוספת, לאחר שהאורות דולקים מחדש מתגלה שבן מת לאחר שצווארו נשבר.
המכונאי ושרה חושדים אחד בשני ומתגוננים בעזרת שברי זכוכית מהמראה במעלית. בודאן מנסה להרגיע את המצב ומספר לשניים על האלכוהוליזם שהוא חווה בעקבות מות אשתו ובנו. אורות המעלית נכבים שוב וגרונה של שרה משוסף. המכונאי מנסה לעצור את הדימום. האישה הלא מזוהה (שניסתה להיכנס לבניין בתחילת הסרט ולא הצליחה) מגיעה לחדר האבטחה ומספרת שהיא ארוסתו של המכונאי. מסתבר שהמכונאי הגיע לבניין לראיון עבודה ולא רצה להיסחב עם הכלים שלו, לכן הוא החביא אותם בשירותים. בדיוק באותו הרגע, הבלשים מבינים שהמכונאי (שכעת מתברר ששמו הוא אנתוני ג'יינקובסקי) אכן חתם בכניסה לבניין וששמה של האישה הזקנה הוא מזויף. באותו הרגע גופתה של האישה הזקנה מתעוררת לחיים במעלית ומתברר שהיא הייתה השטן והיא זאת ששלטה באירועים במעלית. אנתוני מנסה לתת לשטן את חיו על מנת שיחוס על שרה, אך השטן מסרב. אנתוני נעזר במכשיר קשר ומתוודה על תאונת פגע וברח שהוא ביצע לפני שנים. בודאן מבין שאנתוני הוא הנהג שהרג את אשתו ובנו.
השטן, כעת חסר כוחות לאחר שאנתוני התוודה על החטא שלו, נעלם וגורם למעלית לצנוח כמה קומות למטה. מכבי האש מצליחים לפתוח את המעלית ולהיכנס אליה, אך גופתה של האישה הזקנה לא נמצאת. בזמן שגופותיהם של בן, שרה ו-וינס מוצאות החוצה, בודאן מחליט לקחת את אנתוני למעצר ובדרך מספר לו שהמשפחה שבה הוא פגע הייתה המשפחה שלו ושהוא סולח לו.
שחקנים.
כריס מסינה - הבלש הודאן.
לוגאן מרשל-גרין - המכונאי והחייל לשעבר אנתוני ג'יינקובסקי.
ג'ופרי ארנד - מוכר המזרנים וינס מקומיק.
בוג'אנה נובקוביק - שרה, האישה הצעירה.
ג'ני אוהרה - האישה הזקנה/השטן.
בוקים וודבין - בן לרסון, המאבטח הזמני.
מאט קרייבן - לוסטיג, מאבטח בבניין.
ג'ייקוב ורגס - רמירז, מאבטח בבניין.
ג'וזף קובדן - טכנאי המעליות.
קרוליין דנוורנס - אלזה נהי.
ג'ושוע פיס - הבלש מרקוביץ'.
זואי פאלמר - שריל.
וינסנט לרסקה - הנרי.
הפקה.
באוקטובר ב-2008, מ. נייט שאמלאן וחברת ההפקות Media Rights Capital הכריזו שהפקת הסרט עתידה לצאת לפועל כאשר האחים דודל ישמשו כמפיקים ובריאן נלסון ככותב.
צילומי הסרט החלו ב-26 באוקטובר 2009 בטורונטו וג'ון אריק דודל משמש כבמאי בזמן שאחיו דרו דודל כמפיק בפועל. צילומי השלמה נערכו בלוס אנג'לס ופילדלפיה.
השחקן ג'וזף קובדן (שמגלם את טכנאי המעליות בסרט) התאמן במשך ארבעה חודשים לקראת התפקיד. הוא הסביר שההכנה לסצנת המוות שלו, שנדרשו ארבעה ימים בכדי לצלמה הייתה החלק הכי קשה.
השראה לעלילה.
האחים דודל סיפרו שההשראה לסרט הגיעה מהסיפור על השטן שהיה מגיע לכדור הארץ במטרה לבחון בני אדם ולענות אותם. שאמלאן הצהיר שהסיפור של אגאתה כריסטי "עשרה כושים קטנים" היווה השראה עבור העלילה כאשר בסרט, קבוצה של בני אדם נלכדים בתוך מעלית ומתים אחד אחרי השני.
שחרור.
הסרט היה אמור לעלות לאקרנים ב-11 בפברואר 2011, אבל הוקדם לתאריך 17 בספטמבר 2010. קדימון לסרט שוחרר ב-13 ביולי 2010.
ביקורות.
הסרט לא הוקרן בפני קהל מבחן לפני עלייתו לאולמות הקולנוע.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 49% טריות על סמך 99 ביקורות.
הפצה ביתית.
"שטן" הופץ בתקליטורי Blueray וב-DVD ב-21 בדצמבר 2010.
סרטי המשך שנגנזו.
"שטן" היה אמור להיות הסרט הראשון בטרילוגיית סרטים בשם "עלילות הלילה" שעלילתה מתמקדת בעל טבעי בחברה האורבנית. ביוני 2010, שאמלאן הכריז על סרט המשך בשם "12 זרים", ששמו השתנה לאחר מכן ל-"גלגול נשמות". עלילת הסרט הייתה אמורה לעסוק בחבר מושבעים שמדיינים על תיק משפטי שקשור לעל טבעי. הכותב כריס ספארלינג היה אמור לכתוב את התסריט ודניאל סט'אם היה אמור לביים את הסרט. שאמלאן גם הצהיר שעלילת סרט שלישי חסר שם כבר בתכנון ושהוא היה אמור להתקיים במקום סרט המשך לסרט "בלתי שביר". נכון לשנת 2020, אף אחד מהסרטים לא הופק, אבל עלילת הסרט השלישי השתנתה ויצאה לאקרנים בשם "ספליט".
אברהם קלאוזנר
אברהם יהודה קלאוזנר (27 באפריל 1915 – 28 ביוני 2007) היה רב רפורמי וקפטן ורב צבאי בצבא ארצות הברית, שהיה "דמות אב" עבור למעלה מ-30,000 ניצולי השואה, ששהו במחנה הריכוז דכאו זמן קצר לאחר שחרורו ב-29 באפריל 1945. הוא טיפל באלפי אנשים שנותרו חסרי בית במחנות, בעת שכוחות בעלות הברית שניצחו במלחמת העולם השנייה, קבעו את יעדי הפינוי שלהם.
ראשית חייו.
קלאוזנר נולד בממפיס, טנסי, אחד מחמשת ילדיו של יוסף קלאוזנר, מהגר הונגרי, שהיה בעל חנות כלבו, וטילי בינסטאלק קלאוזנר, מהגרת מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא גדל בדנבר, קולורדו. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דנבר בשנת 1938, והוסמך בהיברו יוניון קולג' בשנת 1941.
קורותיו בתקופת השואה.
לאחר ההסמכה לרבנות הצטרף קלאוזנר לצבא ארצות הברית, ושירת כרב צבאי בבית החולים הכללי לוסון באטלנטה, ג'ורג'יה. הוא יצא לגרמניה והוטל עליו להצטרף לבית חולים צבאי מס' 116, שנכנס לדכאו במאי 1945, שלושה שבועות לאחר שחרור המחנה. הרב אלי בוהנן (Eli Bohnen) היה הרב הראשון בצבא ארצות הברית שהגיע לדכאו לאחר שחרורו, אך היחידה של בוהנן נותרה זמן קצר בלבד. הרב קלאוזנר הגיע זמן קצר לאחר מכן.