באמצע מרץ 2009 התפרצה מגפת שפעת בצפון אמריקה, ומשם התפשטה לשאר רחבי העולם. הנגיף החדש התגלה לראשונה בארצות הברית באפריל 2009, והדבקה ראשונית מאסיבית בין בני אדם דווחה בדיעבד במרץ 2009 במקסיקו סיטי/העיר מקסיקו
מיד לאחר זיהוי הנגיף החדש וההתפרצות במקסיקו ניסו לבודד את הנגיף ולמנוע את התפשטותו באמצעות הפסקת כל הפעילות הציבורית במקסיקו למשך כמה ימים, אך ללא הועיל. בתחילה עוררה המחלה חשש בשל דיווחים ממקסיקו על שיעורי תמותה גבוהים יחסית, אולם בשאר רחבי העולם נמצאו שיעורי תמותה נמוכים הרבה יותר. בדיעבד ישנם חוקרים המעריכים כי התפרצות המגפה במקסיקו החלה זמן רב לפני גילויה, ורוב החולים כלל לא היו מודעים אליה, ומקרים שנתגלו והתפרסמו היו בעיקר המקרים החמורים, דבר שהביא להערכה מוקדמת שגויה על שיעור תמותה גבוה מהאמת.
בישראל.
המקרה הוודאי הראשון בישראל של שפעת שנגרמה מהנגיף החדש זוהה ב-24 באפריל 2009 אצל ישראלי שחזר מביקור במקסיקו, ולאחריו זוהו מקרים רבים נוספים. בתחילה נרשמו מרבית המקרים בקרב ישראלים שחזרו מארצות הברית וממקסיקו, ולכן נערך מעקב אחרי החוזרים ממדינות אלו. בנוסף בשל מיעוט המקרים תחילה והניסיון לבודד את נשאי המחלה, אושפזו החולים שאובחנו במחלה זו בבידוד וטופלו בתרופה אנטי ויראלית (טמיפלו). מאחר שהיה חשש מהתפרצות התחלואה, הכריז משרד הבריאות, על פי פקודת בריאות העם מ-1940 כי מחלה זו מחייבת דיווח אל האגף לאפידמיולוגיה במשרד הבריאות וכי תיערך חקירה אפידמיולוגית ובדיקת מעבדה לכל חשוד כחולה במחלה. כחלוף הזמן עלה מספר החולים במחלה ומחודש יוני נרשמו מקרים של חולים שנדבקו במחלה בישראל (ולא הגיעו איתה מחו"ל).
בשל מקרים מעטים של התדרדרות המחלה, החליט משרד הבריאות ב-30 ביוני 2009 כי היחס לשפעת A/H1N1 בקרב האוכלוסייה הרגילה יהיה כאל שפעת רגילה וכי ייעשה אבחון מעבדתי רק לחולים המתייחסים לקבוצות סיכון ולחולים עם תסמינים המעידים על שפעת זו.
עד פברואר 2010 זוהו בישראל 10,256 מקרים מאומתים של חולים בנגיף, 596 אובחנו עד 30 ביוני ו-952 עד 1 באוגוסט (והערכות משרד הבריאות שעוד אלפים נוספים בישראל נדבקו בנגיף בצורה קלה), 15 מהם אושפזו במצב קשה, ונרשמו 90 מקרי מוות של מי שחלו במחלה (רבים מהם סבלו במקביל ממחלות נוספות). מקרים בודדים זוהו גם בשטחי הרשות הפלסטינית. תועדו מספר מקרים בהם קיים חשש להדבקה במחלה בצה"ל. חששות משרד הבריאות ממספר נפגעים גדול הרבה יותר לא התגשמו.
סגן שר הבריאות, יעקב ליצמן, הציע בתחילת התפרצות המחלה לקרוא לנגיף החדש בשם "שפעת מקסיקו" (שם שרווח בעיתונות החרדית), במקום שמה העממי בתחילה "שפעת החזירים", בשל הימנעות חרדית משימוש במילה "חזיר" בשל היותה חיה לא כשרה ואיסור אכילתה לפי היהדות. ההצעה ספגה ביקורת רבה, ואף למחאה רשמית של שגריר מקסיקו בישראל, ולא התקבלה.
עם התגברות הידיעות על התפרצות המחלה ומקרי המוות הראשונים, הורתה ממשלת ישראל למשרד הבריאות לרכוש חיסונים בעלות של כ-450 מיליון שקל. ב-2 בנובמבר 2009 הוחל בישראל במתן חיסון כנגד השפעת לצוותי רפואה ואנשים בסיכון כמו חולים כרוניים במחלות שונות, וכן הורים וקרובים לפגים. דווח כי עד לתאריך זה הגיעו לישראל כ-300 אלף מנות חיסון משתי חברות:
הוחלט כי נשים הרות וילדים יחכו לחיסון ללא אדג'ובנט. עד תחילת פברואר 2010 חוסנו בישראל כ-560,000 איש. הובעה ביקורת על כך שלמרות הקריאות השונות להתחסן, רק כ-35% מכלל הרופאים התחסנו נגד שפעת החזירים.
תוכנית מוכנות מערכת הבריאות לשפעת פנדמית.
תוכנית מוכנות מערכת הבריאות לשפעת פנדמית הוא מסמך בן 164 עמודים, שנכתב באביב 2007 אחרי קריאת ארגון הבריאות העולמי להיערך לקראת האפשרות שנגיף שפעת העופות יעבור שחלוף גנטי או מוטציה ויגרום למגפה עולמית המונית. עם התפרצות מגפת שפעת החזירים עודכן המסמך. התוכנית כוללת הנחיות לתפעול מערכת הבריאות בישראל במקרה של תחלואה המונית ומגדירה חלוקת עבודה בין קופות החולים, מד"א וכדומה. פרק נרחב כולל רעיונות מהיכן יגויס כוח אדם מקצועי במקרה שהצוות הרפואי יחלה בעצמו.
התוכנית מתייחסת גם לפתיחת או סגירת מערכת החינוך ומרכזי קניות, המשך או הפסקת קבלת קהל במשרדי ממשלה והפעלת מפעלים חיוניים.
ילדה חובשת מצנפת
כדנית אטינבורו
כדנית אטינבורו (שם מדעי: "Nepenthes attenboroughii") הוא צמח טורף מהסוג כדנית הגדל בהרים באזור האי הפיליפיני, פלאוואן (Palawan). הצמח זוהה לראשונה ביוני 2007 בהר ויקטוריה שבפלאוואן ונקרא על שם השדרן הבריטי דייוויד אטינבורו שסיפק קריינות לסרטים על ההיסטוריה של הטבע. זהו אחד הצמחים הטורפים הגדולים ביותר שנמצאו עד כה והוא נמצא בסכנת הכחדה חמורה עקב בירוא יערות.
תיאור הצמח.
הצמח מתנשא לגובה של 1.5 מטרים.
העלים.
מרקם העלים דומה לעור והם יושבים על הקרקע. אורך שושנת העלים הוא 30 סנטימטר ורוחבה הוא 10 סנטימטר וישנם כאלה שאורכם אף מגיע ל-40 ס"מ ורוחבם ל-15 ס"מ. צורת עליו של הצמח היא מאורך עד אליפסה ודמויי כד. הכדים מכילים כ-1.5 ליטרים כאשר חלקם יכולים להכיל למעלה משני ליטרים. רוחבם של הכדים נע בין 12 ל-16 ס"מ וגובהם נע בין 30 ל-40 ס"מ.
הפרחים.
אשכול הפרחים של הצמח הזכר מתנשא לגובה של מעל ל-80 סנטימטרים ואשכול הפרחים של הנקבה מתנשא לגובה של כ-65 סנטימטרים.
מערכת הטריפה, הלכידה והמשיכה.
הכדים/עלים ממולאים בשני נוזלים האחד צמיג ונמצא בתחתיתו של הכד והשני דליל יותר ומצוי מעל הנוזל הסמיך, שני נוזלים אילו אינם מתערבבים. הנוזל הדליל תומך באוכלוסייה של בעלי חיים המסוגלים לחיות בתוכו, ובמיוחד בפגיות של יתושים. בעלי חיים אלה מסייעים לכדנית בעיכול טרפה. הנוזלים הללו מכילים אנזימי עיכול שמפוררים את הטרף ומעכלים אותו. בשוליו של הכד ובתחתית העלה שלו ישנם צופנים רבים המפרישים צוף מתוק שמושך אליו חרקים שונים. כמו כן, צבעיו של הכד וצורתו בולטים מאוד בסביבה ומושכים אליהם בעלי חיים וחרקים. הדפנות הפנימיות של הכד מצופות בפתיתי שעווה חלקים וכאשר הטרף נופל לתחתית הכד, הם מקשים עליו מאוד לטפס החוצה. בנוסף, הכד מכיל בתוכו נוזלים שמקשים על הטרף עוד יותר את היציאה, ויש שטוענים שהנוזל אף מטשטש את ראייתו של הטרף.
הפרסומים הראשונים בתקשורת תיארו כדנית זו כטורפת חולדות ועכברים אך מקרה כזה לא נצפה מעולם.
בתים על קבים
דיוויד אטינבורו
קרני אור מקבילות
באופטיקה יש שימוש רב בקרני אור מקבילות. הכוונה היא לאלומה שקרני האור המרכיבות אותה הן בקירוב רב מקבילות ולכן אלומת אור זו כמעט ואינה מתרחבת תוך כדי התקדמותה (גודלו של כתם האור אינו משתנה לאורך התקדמותו).
אור מתקדם בקוים ישרים, והמשמעות הגיאומטרית של זה היא שהתקדמות של האור בקווים מקבילים גורמת לכך שהאור אינו מתפזר ואינו מתרכז, אלא ממשיך כרצועה אחידה של אור (בעלת אותו רוחב, נפח, וצורה שהייתה בנקודת ההתחלה).
בדרך כלל ניתן להפוך כל אלומת אור למקבילה בקירוב על ידי קולימטור או מערך של עדשות. בפועל כל קרן סופית (גל לא מישורי) אינה שומרת על גודלה אך קרן אור מקבילה גדלה לאט יותר מכל קרן אור אחרת, ובפועל כל עוד לא מדובר בקרניים בקוטר קטן מאוד הן מקבילות בשטח הנקרא טווח ריילי.
נסיך אלקטור
טטרית
טטרית היא שפה טורקית המדוברת בפי הטטרים במזרח אירופה ובמרכז אסיה. לשפה מספר ניבים מקומיים. כיום, טטרית היא השפה הרשמית של רפובליקת טטרסטן, השייכת לרוסיה, לצד רוסית.
הגיית השפה וכתיבתה.
תחת השפעת האסלאם, שהייתה הדת הרשמית בקאזאן, השפה הטטרית נכתבה תחילה בעיבוד הכתב הערבי, שלא התאים למבנה הצלילי של השפה.
ב-1924, הכתב הוחלף לכתב לטיני. ב-1939, נאכף פסק דין המורה על המרת הכתב הלטיני בכתב קירילי בהשפעת הכתב הרוסי.
שלום דמוקרטי
סומונינג
טטארית
טאטארית
טאטרית
אבולוציה תיאיסטית
בֵּז' (beige) הוא צבע בהיר שנתון בין צהוב לצבע קרם. השם בז' מקורו בשפה הצרפתית ומשמעותו "צמר", שזהו צבעו הטבעי, ומאז נעשה בו שימוש לתיאור מספר גוונים בהירים בעלי מראה נייטרלי. החל משנות ה-20 של המאה ה-20 המונח "בז'" הורחב וכלל גם גוונים של חום.
בז'.
הפעם המתועדת הראשונה של השימוש במונח בז' באנגלית היא משנת 1887, אך בימינו מונח זה בשפה האנגלית משמש כסלנג לתיאור דבר משעמם.
לאטה קוסמי.
לאטה קוסמי הוא השם שניתן ב-2002 לצבע הממוצע של היקום (שנלקח מדגימה של הקרינה האלקטרומגנטית מ 200,000 גלקסיות). השם נבחר על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
בז' וחול מדבר.
הצבע חול מדבר הוא גוון בהיר של צבע הנקרא "מדבר", אשר שימש לראשונה בשנת 1920. למרות היותו גוון של הצבע מדבר, לא פעם מזוהה צבע זה כגוון כהה של בז'. בשנות ה-60 של המאה ה-20 שיווקה AT&amp;T קו טלפונים ביתיים ומשרדיים בצבע חול מדבר, שתואר על ידי החברה כבז'. הטעות הפכה כה פופולרית עד שהושרשה בחברה, והצבע חול מדבר זוהה כבז'.
בז' ואקרו.
החל מהמאה ה-19 ועד שנות ה-30 של המאה ה-20 זוהו הצבע אקרו והצבע בז' כאחד, תחת הגוון הקרמי צהבהב שמוצג בפיסקה "בז'". השימוש במילה אקרו נעשה כדי לתאר בדים, כגון פשתן ומשי, במצב הלא מולבן שלהם. אקרו בא מהמילה הצרפתית écru שמשמעותה גולמי ולא מולבן.
משנות ה-50 של המאה ה-20, החלו להתייחס לאקרו ובז' כצבעים נפרדים, ככל הנראה, כדי לאפשר למעצבי פנים מבחר רחב יותר של צבעים.
בז' צרפתי.
יש המשערים כי קיומו של הצבע "בז' צרפתי" גרם להפצתה של הטעות כי בז' הוא גוון בהיר של חום, במקום הצבע הקרמי צהבהב שמוצג בתחילת הערך. השימוש האנגלי המתועד והראשון בשם בז' צרפתי היה בשנת 1927.
דראב (דיונת חול).