מין זה מציג את רמת הבידול הגנטי הגבוהה ביותר מבין כל העופות המקננים באיים הקנריים, עם חמישה תת־מינים מהאיים הקנריים ושניים מצפון אפריקה. בשל בידול זה ומספר הבדלים נוספים הוצע בעבר לפצל את המין לשבעה מינים נפרדים. על פי דייצן, גרסיה-דל-ריי, קסטרו ווינק, תת־המינים ממזרח הארכיפלג וממרוקו כמעט זהים ולכן "degener" ו–"ultramarinus" הם שמות נרדפים. עם זאת, מחקרים אלו לא הובילו לשינוי בסיווג תת־המינים.
הקונגרס הציוני העולמי התשיעי
הקונגרס הציוני העולמי התשיעי התקיים ב-26-30 בדצמבר 1909, בעיר המבורג שבגרמניה והיה לקונגרס הציוני הראשון על אדמת גרמניה. נשיא הקונגרס היה דוד וולפסון, והשתתפו בו כ-400 צירים וכ-3000 אורחים.
הקונגרס עמד בסימן המאבק בין הציונות המדינית בהובלת וולפסון לבין הציונות המעשית, שקנתה לה שביתה רחבה בשורות התנועה הציונית, שעליה נמנו דמויות בולטות בתנועה כמו מנחם אוסישקין והוועד האודסאי.
בקונגרס השתתפו לראשונה נציגי מפלגות הפועלים בארץ-ישראל.
רקע.
ב-1908 התחוללה באימפריה העות'מאנית מהפכת הטורקים הצעירים.
רבים בתנועה הציונית חשבו תחילה כי הטורקים הצעירים יעניקו אוטונומיה ליהודים בארץ ישראל. אך עד מהרה, הזרם הלאומני של הטורקים הצעירים השיג את הבכורה, גילה יחס אנטי-ציוני מובהק, והתקוות התבדו.
הכנות לקונגרס.
כהכנה לקונגרס הציוני, ארגנה תנועת הפועל הצעיר קונגרס פנימי בקרקוב
פורום האינטרסקס הבין-לאומי
פורום האינטרסקס הבין-לאומי הוא אירוע שנתי המאורגן ונתמך על ידי האיגוד "ILGA" ואזורו האירופי "ILGA-Europe" לצד ארגונים רבים נוספים המאמינים כי זהו אירוע האינטרסקס הראשון והיחיד מסוגו העולם.
מפגשים קודמים.
לקיום פורום האינטרסקס הבין-לאומי קדמו מספר כינוסים קטנים יותר, הכוללים את פורום אגודת האינטרסקס של צפון אמריקה (ISNA) ב-1996 שהפגישה פעילים מצפון אמריקה וניו זילנד, וכינוס בית ספר קייצי שאורגן על ידי ארגון האינטרסקס הבין-לאומי (OII) מטעם צרפת ב-2006. הכינוס תועד בסרט הקצר "Hermaphrodites Speak" והסרט התיעודי "Intersexion", ובספר בית הספר הקייצי הצרפתי "A qui appartiennent nos corps? Féminisme et luttes intersexes".
פורום האינטרסקס הבין-לאומי הראשון, בריסל, ספטמבר 2011.
אירוע זה, המתואר כ-"היסטורי" הפגיש 24 אנשים מ-17 ארגונים אינטרסקסים כדי ליצור רשת לא רשמית חדשה ולהסכים להצהרה בסיומו. בהצהרה נכתב:"ברחבי העולם אנשים אינטרסקסיים נתונים להליכים כירורגיים והורמונליים משתנים לא אנושיים ומשפילים, ללא הסכמת האדם האינטרסקסי, לפי שיקול דעתם של הרופאים ורגולציה משפטית חיצונית. הם נעשים כדי "לנרמל" את איברי המין והגופות כדי להתאים אנשים אינטרסקסים למין הבינארי של גברים ונשים. פתולוגיזציה של אנשים אינטרסקסים גורמת להפרות גסות של זכויות אדם ולפגיעה בשלמות הגוף והכבוד האישי".הפורום הסכים על הדרישות שמטרתן לשים קץ לאפליה נגד אנשים אינטרסקסים ולהבטיח את הזכות לשלמות הגוף ולהגדרה עצמית:
ד הובריפורום הראשון היו הפעילה הדרום-אפריקאית סאלי גרוס מארגון אינטרסקס דרום אפריקה, הפעילה הטאיוואנית הייקר צ'יו מייסדת קבוצת האינטרסקס "Oii-Chinese", ג'ינה וילסון מארגון אינטרסקס אינטרנשיונל אוסטרליה, הפעילים דל לגרייס וולקאנו, מאורו קברל גרינשפן וג'ים אמברוז, לצד נציגי האיגוד "ILGA" ואזורו האירופי "ILGA-Europe" רות בלדאצ'ינו וסילבן אגיוס.
הפורום השני, סטוקהולם, דצמבר 2012.
הפורום השני בבירת שוודיה, סטוקהולם, ריכז 37 פעילים שייצגו כ-33 ארגונים ומוסדות אינטרסקסים, שנבחרו מתהליך הגשת בקשה לשיחות פתוחות בניהול "ILGA" ו-"ILGA Europe". המשתתפים מהמדינות: ארגנטינה, אוסטרליה, קנדה, צרפת, גרמניה, טאיוואן, תוניסיה, אוגנדה וארצות הברית, העלו סדרה של "דרישות שמטרתן לשים קץ לאפליה נגד אנשים אינטרסקסים ולהבטיח את הזכות לאוטונומיה גופנית ולהגדרה עצמית", כולל הפסקת רצח תינוקות, הפסקת ניתוחים "מנרמלים" ומתן זכויות אדם ואזרחות,
הפורום על פי הצעתה של הסופרת והאקטיביסטית הידה וילוריה, אז היו"ר העולמי של ארגון האינטרסקס הבינלאומי ומייסדת הארגון "Intersex Campaign for Equality", קרא למתן זכויות אדם לאנשים אינטרסקסים על ידי הצגת מכתב פתוח שחיברה וילוריה ונשלח מטעם המשתתפים החתומים למשרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות אדם, נאווי פילאי. באירוע נוסד גם ארגון הגג האינטרסקסי-אירופי הראשון, "OII Europe".
הפורום השלישי, מלטה, נובמבר - דצמבר 2013.
הפורום השלישי נערך במלטה עם כ-34 אנשים המייצגים 30 ארגונים מכלל יבשות העולם. הצהרת מלטה, הצהרת הסיום, אישרה את קיומם של אנשים אינטרסקסים, אישרה מחדש את עקרונות הפורום הבינלאומי האינטרסקסי הראשון והשני והרחיבה את הדרישות שמטרתן לשים קץ לאפליה נגד אנשים אינטרסקסיים ולהבטיח את הזכות לשלמות גופנית, אוטונומיה גופנית והגדרה עצמית. בפעם הראשונה, המשתתפים הצהירו על רישומי לידה, בנוסף לנושאים אחרים של זכויות אדם,
הפורום קרא ל:
הפורום אורגן על ידי סילבן אגיוס ורות בלדאצ'ינו מאת "ILGA Europe", ושלושה פעילים אינטרסקסיים שנבחרו מתהליך הגשת בקשה לשיחות פתוחות בניהול "ILGA Europe": מאורו קברל גרינשפן מארגנטינה, מאני מיטשל מניו זילנד והידה וילוריה מהארגון "OII-USA" הידוע כיום כ-"Intersex Campaign for Equality".
המשתתפים כללו את שון סייפה וול ופידגאון פאגוניס מאת הארגון "AIC" (כיום "interACT"), מורגן קרפנטר וטוני בריפה - אינטרסקס אינטרנשיונל אוסטרליה ו-"Intersex Austria", הולי גרינברי - "Intersex UK", מרים ואן דר האב ואינגה אינטן מרשת אינטרסקס ההולנדית (Nederlandse Netwerk Intersekse) ונציגי קבוצות זכויות האדם למען אינטרסקס הגרמניות "Zwischengeschlecht" ו-"IVIM/OII Deutschland".
הפורום הרביעי, אמסטרדם, אפריל 2017.
הפורום הרביעי התקיים באמסטרדם באפריל 2017, ולאחר מכן פרסם הצהרה בתקשורת. במהלכו, כ-40 משתתפים, כולל נציגי ארגונים אינטרסקסיים ותומכים עצמאיים, הגיעו מכלל יבשות העולם בהם אפריקה, אסיה, אירופה, אמריקה הלטינית והאיים הקריביים, צפון אמריקה, אוקיאניה ומדינות פוסט-סובייטיות. הפורום אישר את הצהרת מלטה של הכינוס השלישי, וקרא לקיים פורום חמישי בדרום הגלובלי.
פורומים אזוריים והצהרות.
בין 2017 ל-2018 נערכו סדרה של פורומים אזוריים:
במרץ 2017, ארגונים ופעילים אינטרסקסים באוסטרליה וניו זילנד פרסמו קונצנזוס אזורי תחת הכותרת "הצהרת דרלינגטון", הקוראת בין היתר לרפורמות משפטיות לרבות הפללתן של התערבויות רפואיות בן-מיניות הניתנות לדחייה בילדים.
בעקבות כנס אירופאי במרץ פורסמה "הצהרת וינה" אשר קראה להפסיק את הפרות זכויות אדם בקרב אינטרסקסים, ולהכרה בזכויות לשלמות גופנית, אוטונומיה פיזית ולהגדרה עצמית.
בדצמבר 2017, פעילי אינטרסקס אפריקאים פרסמו הצהרה המפרטת דרישות מקומיות, אשר הוסיפה קריאה להפסקת רצח תינוקות אינטרסקסים ורציחות עקב אמונות מסורתיות-דתיות.
בפברואר 2018, פעילי אינטרסקס אסייתים פרסמו את ההצהרה, "הצהרה של אינטרסקס אסיה ופורום האינטרסקס האסייתי", תוך הצגת דרישות מקומיות, כולל קריאה להפסקת רצח תינוקות, נטישה ו-"רציחות על חילול כבוד המשפחה".
באפריל 2018, פעילי אינטרסקס באמריקה הלטינית והקריביים פרסמו את "הצהרת סן חוסה דה קוסטה ריקה", בעודה מגדירה את דרישותיהן המקומיות וכוללת הכרה ב-"כל הדרכים שבהן חוויותינו הושבתו היסטורית ושוב ושוב, מהפלישה לשטחנו - אל גופנו".
ארמון מפרה
ארמון מפרה (בפורטוגזית: Palácio de Mafra), הידוע גם בתור "הארמון-מנזר של מפרה" ו"הבניין המלכותי של מפרה" (Real Edifício de Mafra), הוא מנזר-ארמון בארוקי ונאו-קלאסי מונומנטלי השוכן במפרה, פורטוגל, כ-30 קילומטרים צפונית לליסבון. הבנייה החלה בשנת 1717 תחת ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל והושלמה לחלוטין בשנת 1755.
הארמון סווג כמונומנט לאומי בשנת 1910 והיה גם מועמד לגמר ב. ב-7 ביולי 2019, נוסף הארמון והגנים הצמודים אליו לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשם "המבנה המלכותי של מפרה - ארמון, בזיליקה, מנזר, גן סרקו ופארק ציד (טפדה)".
היסטוריה.
הארמון, ששימש גם כמנזר פרנציסקני, נבנה בתקופת שלטונו של המלך ז'ואאו החמישי (1707–1750), כתוצאה מנדר שהמלך נדר ב-1711, לבנות מנזר אם אשתו, המלכה מריה אנה, תלד לו צאצאים. לידת בתו הראשונה, ברברה מפורטוגל, גרמה לתחילת בניית הארמון. הארמון היה ממוקם בצורה נוחה ליד שמורות ציד מלכותיות, ובדרך כלל היה מקום מגורים משני למשפחת המלוכה.
הבנייה מומנה ברובה מהכנסות המושבות בברזיל, שם כרו זהב ולאחר מכן יהלומים בכמויות גדולות.
המתחם העצום הזה, שנבנה ברובו מאבן ליוש, הוא בין מבני הבארוק המפוארים ביותר בפורטוגל ובשטח של 40,000 מטרים רבועים, אחד מהארמונות המלכותיים הגדולים ביותר. הארמון תוכנן על ידי האדריכל הגרמני , ונבנה באופן סימטרי מציר מרכזי, שבו שכנה הבזיליקה, וממשיך לאורכו דרך החזית הראשית עד שני מגדלים מרכזיים. מבני המנזר ממוקמים מאחורי החזית הראשית. הבניין כולל גם ספרייה מרכזית, עם כ-30,000 ספרים נדירים. הבזיליקה מעוטרת במספר פסלים איטלקיים וכוללת שישה עוגבים היסטוריים ושני קריונים, המורכבים מ-98 פעמונים.
הבנייה.
האתר המדויק נבחר בשנת 1713 ונרכש בשנת 1716. הבנייה החלה בהנחת האבן הראשונה ב-17 בנובמבר 1717 עם טקס מפואר בנוכחות המלך, כל חצרו והפטריארך הקרדינל של ליסבון.