לאורך כל השיר פלאת' מתייחסת לדמות האב (שייתכן שהיא מטאפורית). לעיתים היא מאפיינת אותו בצורה ישירה ובאמירות חדות (לדוגמה תכונת האכזריות שהיא מייחסת לו) ולעיתים בעקיפין, למשל אדם בשחור, עם מראה של מיין קמפף. פלאת' חותמת את השיר בקללת "ממזר" כלפי האב.
מינה וינשטיין-עברון
בוחוס ג'וג'וסיאן
בוחוס ג'וג'וסיאן (במקור: גאגוסיאן, נולד ב-1 באפריל 1936, דמשק, סוריה המנדטורית) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק כחלוץ במכבי יפו ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
ג'וג'וסיאן נולד בדמשק למשפחה ממוצא ארמני אשר מקורה במארש (כיום קהרמאנמרש) והתגוררה בעיר עד 1915. בזמן רצח העם הארמני ברחה המשפחה לדיר א-זור שבצפון מזרח סוריה, ומשם הגיעה לדמשק והתיישבה ברובע הנוצרי שבעיר. המשפחה חייה בעוני כאשר אביו של בוחוס התפרנס בדוחק למחייתו כסנדלר. בקיץ 1946 לאחר סיומו של המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון, החליט אב המשפחה לעזוב את סוריה ולעבור לארמניה תחת ברית המועצות, אך שוכנע לעבור לארץ ישראל בהשפעתו של סוחר בדים מתל אביב, שהיה איש המוסד לעלייה ב' אשר העביר את בוחוס, אחיו ואביו דרך מרג' עיון לארץ ישראל. הם התיישבו בשכונת אגרובנק בחולון, הסמוכה ליאזור, ובה הקימו בית מלאכה לנעליים. אימו של ג'וג'וסיאן הצטרפה אליהם שנה מאוחר יותר.
במהלך מלחמת העצמאות עברה המשפחה למנזר ניקולאס הקדוש ביפו, כשהמצב התייצב חזרה המשפחה לחולון ופתחה מחדש את בית המלאכה. לאחר מכן עבר ג'וג'וסיאן לעבודה במכונאות במוסך שברחוב סלמה בתל אביב, שלקוחות רבים יוצאי בולגריה פקדו אותו, וניסו לשכנע את ג'וג'וסיאן הצעיר להצטרף לקבוצת מכבי יפו.
הקריירה הספורטיבית.
במכבי יפו.
המאמן ג'רי בית הלוי צרף את ג'וג'וסיאן לסגל מכבי יפו, והוא שיחק כמגן ובהמשך כחלוץ. הוא שיחק בקבוצת מכבי יפו בין השנים 1955–1966 ולו 184 הופעות במשחקי ליגה. ג'וג'וסיאן כבש את שער השוויון לרשת הפועל פתח תקווה, במשחק גמר גביע המדינה בכדורגל ב-1957, אשר הסתיים בניצחונה של פתח-תקווה. במהלך עונת 1961/1962 בליגה הלאומית נאבקו מכבי יפו והפועל פתח תקווה על האליפות. במשחק הראשון ביניהן שהתקיים במגרשה של פתח תקווה, גברה מכבי יפו 1–2 כאשר את השערים ליפו כבש ג'וג'וסיאן, ובמשחק השני שנערך ב"מגרש הפחים" ביפו, ניצחה הפועל פתח תקווה 0–1 משער של בועז קופמן. ג'וג'וסיאן החטיא במשחק זה בעיטת עונשין מ-11 מטרים בדקה ה-88, והייתה זו בעיטת העונשין היחידה מ-11 מטרים, שהחטיא במהלך הקריירה שלו. ב-15 במאי 1966 פרש ג'וג'וסיאן ממשחק פעיל. באפריל 1967 נערך משחק הוקרה לכבודו בין מכבי יפו לבני יהודה תל אביב ובמסגרתו התקיים טקס פרידה מג'וג'וסיאן. הוא העניק את חולצתו למי שראה כממשיך דרכו, משה אוננה.
בנבחרות.
ב-1957 צורף לסגל נבחרת ישראל, והיה בן המיעוטים הראשון אשר שיחק בשורותיה. בספטמבר 1957 שיחק במדי "נבחרת ישראל הצעירה" במשחקי המכביה החמישית. ג'וג'וסיאן הצטיין בטורניר זה. במשחק שנערך מול "מכבי צרפת" ב"מגרש הפחים" ביפו, ניצחה נבחרת ישראל 0–10 כאשר ג'וג'וסיאן כבש חמישה שערים. במשחק מול "מכבי אנגליה" שהסתיים בתוצאה 3-3, כבש את כל שלושת השערים לנבחרת ישראל. במשחק הבכורה שלו בנבחרת, אשר נערך ב-8 באוקטובר 1957, כבש צמד שערים בהפסד 4–5 ל. בסך הכל ערך חמש הופעות במדי הנבחרת, כולל משחק אחד במסגרת מוקדמות מונדיאל 1958.
קריירת אימון.
בראשית 1966 אימן למשך תקופה קצרה קבוצת הנוער של מכבי יפו והעלה לקבוצה הבוגרת את משה אוננה ומוני ניניו שההפכו לשחקנים בולטים בקבוצה. בהמשך אימן את קבוצות: הפועל כפר שלם, איחוד צעירי יפו, ובעונת 1977/78 אימן את הפועל אזור והעלה אותה מליגה ג' לליגה ב' שהייתה הליגה השלישית בישראל בתקופה זו.
חיים אישיים.
ג'וג'וסיאן מתגורר ביפו. נשוי לאסטריג, לזוג שני בנים ובת, נכדים ונינים.
מג&quot;ב דרום
משמר הגבול מרחב דרום הוא מחט"ב (מפקדת חטיבה) במסגרת משמר הגבול, האחראית על פעילות מג"ב באזור דרום מדינת ישראל.
היסטוריה ומבנה.
בשנת 1954 הוקם גדוד 1 של מג"ב שמנה שתי פלוגות והיה אמון על שמירת הגבולות בגזרה הדרומית ביותר של מג"ב באותה התקופה - אזור ירושלים. במקביל קם גדוד 2 של מג"ב שהיה אחראי על שמירת גבול ישראל ירדן בכל אזור מרכז הארץ, ומנה ארבע פלוגות. בזמן מבצע קדש הוכפף מג"ב לצה"ל, גדוד 1 השתתף בקרבות באזור רצועת עזה וגדוד 2 היה אחראי על אכיפת העוצר בכפרים הערביים שבתחומו, במהלך מבצע קדש ביצעו לוחמים מגדוד 2 את טבח כפר קאסם.
לאחר מבצע קדש ב-1958 פורק גדוד 1 והשוטרים שבו שולבו בגדוד 2, שהיה אחראי מאז גם על אזור הדרום וגם על אזור מרכז הארץ. בשנת 1969, כחלק מהערכות מחודשת של משמר הגבול, הפך גדוד 2 למחט"ב מג"ב דרום והמשיך לפעול בגזרתו.
בשנת 1994 פוצל מג"ב מרכז ממג"ב דרום ומאז שטח האחריות של מג"ב דרום הוא רק דרום הארץ, בחופף לשטח מחוז דרום של משטרת ישראל, והוא הגדול בשטחו מבין מרחבי מג"ב.
מפקדת מרחב דרום יושבת בבית גוברין. מפקד המרחב הוא קצין בדרגת ניצב משנה.
יחידות מג"ב דרום.
במג"ב דרום מספר יחידות מסוגים שונים לביצוע משימות מג"ב דרום. היחידות הן:
רפואה מסורתית של יוצאי אתיופיה בישראל
בישראל קיימת קהילה אתיופית גדולה המשמרת על תרבותה ומנהגיה הייחודיים. קהילת יהודי אתיופיה מונה כיום כמאה ועשרים אלף נפש, כשליש מהם ילידי הארץ. רבים מבני הקהילה האתיופית עדיין אוחזים בשימור אורח חייהם המסורתי. דבר זה בא לידי ביטוי בין היתר בשימוש בשיטות רפואיות מסורתיות כפי שהיו מקובלים בארץ מוצאם.
באתיופיה נהוגות מספר שיטות ריפוי הכוללות מרכיבים המוכרים גם בתרבויות מסורתיות אחרות, לדוגמה הקזת דם,כוויות, קטורת ושימוש בסממני מרפא שונים הניתנים בהתאם לאבחון המחלה. מקצת שיטות הריפוי נמצאות בשימוש בקרב מרפאים מסורתיים ואנשים המומחים לכך הפועלים בקהילה. אך רוב שיטות הריפוי מוכרות גם לכלל האוכלוסייה, אשר עושה בהן שימוש גם כיום, לאחר העלייה ארצה.
סוגי מרפאים.
באתיופיה כמו גם בישראל, פועלים מספר מרפאים מסורתיים, אשר לכל אחד מהם ישנה התמחות מיוחדת משלו. האמונה הרווחת היא שהמיומנות ברפואה המסורתית והיכולות הניתנות למרפא הן מידי האל, ושידע זה עובר מאב לבן מדורי דורות. הספרות מציינת מספר מרפאים מסורתיים, כאשר לכל אחד מהם סוג התמחות משלו, והם: אַווֹקִי, טֶנְקְווּאַי- מרפאים המטפלים באמצעות מאגיה וסממני מרפא; בַּלֶזַאר- מתמחה בטיפול בזאר; דֶבֶּתֶרַה- מתמחה באבחון וריפוי מחלות באמצעות כתבי קודש, סממני מרפא וספרי ריפוי שונים; אַלֶקַה- תואר כבוד המצורף בדרך כלל לשמו הפרטי של אדם מלומד במיוחד בתחום החילוני או הרפואה הטבעית; ווֹגְשַה- מרפא המתמחה בחבלות גוף, מעין כירורג; אַוַולַג' – מיילדת מסורתית; אַנְקַרקוֹרַץ - כורת ענבל.
שיטות ריפוי.
ברוב ריכוזי האוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, מתגוררים מרפאים מסורתיים שפועלים בקרב הקהילה. ישנם מרפאים בעלי שם, המוכרים לכלל הקהילה האתיופית בארץ ואליהם מגיעים אנשים מכל רחבי הארץ, וישנם מרפאים מקומיים, הפועלים יותר בקרב הקהילה המצומצמת של אותה עיר בה הם גרים.
שיטות הריפוי של המרפאים כוללים שילוב של רפואה מעשית ומאגית: נתינת "כִּתַאבּ"- קמעות לאנשים, תפילות וברכות ושימוש בספרות רפואית כמו "אַווּדֶה נֶגֶסְט" (Awdanagest); "אְצֶה דֶבְּדַבֵּה" (Etse Davdava) וספר התורה המכונה "אוֹרִית". יחד עם זאת קיים גם טיפול בהקזת דם, שימוש בריח קטורת ושתיית הקפה ("בּוּנַה"). פעמים שולחים המרפאים את המטופלים לרחיצה במים מרפאים וכן נותנים תרופות מסורתיות בהתאם לאבחון המחלה.
סממני מרפא.
באתיופיה ידועים מאות סממני מרפא בשימוש שכיח, וחלק מהם עדיין בשימוש בישראל. מחקר שיטתי וחלוצי שתיעד את הרפואה המסורתית האתיופית בישראל בכלל וחומרי המרפא ושימושיהם הרפואיים בפרט פורסם בשנת תשע"ג על ידי דקלה דנינו וזהר עמר מאוניברסיטת בר-אילן. המחקר מבוסס על ראיונות של מאות מידענים, ובהם מרפאים מסורתיים וסקר שכלל כחמישים חנויות של סממני מרפא ותבלין אתיופיים, שמוכרים סממנים אלה ומהווים את עדות חיה ופעילה להמשך קיומה של הרפואה האתיופית. כמו כן, נאספו דגימות מכל סממני המרפא האתיופיים המצטרפים לאוסף השוואה ייחודי הנמצא במדור לתולדות הרפואה שבאוניברסיטת בר-אילן והמכיל מאות דגימות. מהסקר עולה שבישראל משתמשים יוצאי אתיופיה בכמאה חומרי מרפא, מרביתם מהצומח (85%) ומקצתם מן החי ובמינרלים. רוב סממני המרפא ניתנים לרכישה בחנויות תבלינים מיוחדות, חלקם אנדמיים לאתיופיה והם מיובאים לישראל. יחד עם זאת, ישנם צמחי רפואה שגדלו באתיופיה והם קיימים גם בפלורה של ישראל באזור ים המלח ובקעת הירדן המאופיינים באזור הפיטוגאוגרפי הסודני.
קישורים חיצוניים.
אי השוויון קיים גם בבריאות - סיכון מוגבר לסוכרת ולשבץ, 10 ביולי 2019
גמ&quot;ח תרופות
גמ"ח תרופות הוא פעילות מקובלת ביהדות החרדית, במסגרתה ניתן סיוע לנזקקים לתרופות בזמנים שבתי המרקחת אינם פתוחים, כמו בשבתות וחגים. מוקדי הגמ"חים מפורסמים באמצעי הפרסום הנפוצים באוכלוסייה החרדית.
לעיתים מפרסמים הגמ"חים בקשה מהציבור שנשאר בידם תרופות שאין להם כבר צורך בהם, להעביר אותם לגמ"ח, כדי לסייע לזקוק להם.
ניתן לראות מודעות בעיתונים של אנשים פרטיים המציעים תרופות נדירות שברשותם לחולים הזקוקים להן, או המבקשים אותן, עם פרטי התקשרות.
גמ"ח זה מצטרף לשורה ארוכה של גמ"חים נוספים הפועלים במגזר החרדי, שמטרתם להקל ולסייע בכל מיני מצבים, כמו השאלת ציוד רפואי, השאלת מיטות, מוצצים, פלטות שבת, כיסאות וספסלים לאירועים, גמ"ח להשבת ילדים אובדים, ועוד.