שב לישראל בשנת 1970. ועזר בהקמת האקדמיה ללימודי סיף. שפיצר נהפך לאחד מבכירי מורי הסיף בארץ ולימד במכון וינגייט. באפריל 1971 נישא לאנקי בהאג. הוא גר ברמת גן עם אשתו ובתו התינוקת, שנולדה חודשים ספורים לפני שטס לאולימפיאדת מינכן.
שפיצר שהה בביקור אצל הורי אשתו בהולנד, והגיע למינכן 4 שעות לפני שהטרוריסטים חברי ארגון הטרור, "ספטמבר השחור", פרצו לחדרו והרגו את יוסף רומנו ואת משה ויינברג וחטפו אותו ועוד 8 אנשים מהמשלחת האולימפית הישראלית.
שפיצר נראה פעם אחת בלבד בזמן החטיפה. הוא היה עם גופייה לבנה, כשידיו כפותות מקדימה, וניהל משא ומתן עם המשטרה הגרמנית. כששפיצר אמר משהו שהחוטפים לא רצו שיגיד, הם הכו אותו עם רובה ה-AK-47 והרחיקו אותו מהחלון. זו הייתה הפעם האחרונה שנראה בחיים.
לאחר 20 שעות של משא ומתן, הוא הובל יחד עם שאר החטופים חברי המשלחת למסוק. בניסיון חילוץ כושל של המשטרה הגרמנית נרצח שפיצר מיריות רובה של אחד המחבלים.
שפיצר נקבר לצד עמיצור שפירא, קהת שור, אליעזר חלפין ומארק סלבין בבית העלמין קריית שאול שבתל אביב. הותיר אחריו את אשתו ובתו, אמו ואחותו.
אלמנתו, אנקי, התחתנה מחדש ושמה שונה לאנקי שפיצר-רכס. היא הייתה ממובילי המאבק לכך שממשלת גרמניה הודתה שניסיון החילוץ של אנדרי וחברי המשלחת האחרים היה רשלני. בשנת 2003 הסדירו משפחות קורבנות הטבח את הפיצוי הכספי שקיבלו ממשלת גרמניה.
ב-2015 חשפו אנקי ואילנה רומנו, אלמנתו של יוסף רומנו, בראיונות ובסרט תעודי כי על פי תמונות ודוחות שנמסרו להם מהרשויות בגרמניה, עולה כי הספורטאים בני הערובה הוכו ועונו לנגד עיני חבריהם בטרם נרצחו.
אנקי משמשת כתבת לענייני ישראל בערוץ טלוויזיה בהולנד.
אנדריי שפיצר
קודוהא
סיעת הדרך האימפריאלית
סיעת הדרך הקיסרית
אסי אבוטבול
יוסף (אסי) אביטל (אבוטבול) (נולד ב-1975) הוא ראש ארגון פשע שהתמחה בגביית חובות על ידי סחיטה, אלימות, ואיומים.
בשנת 2009 הורשע אבוטבול בבית המשפט המחוזי בעבירות של ניהול ארגון פשיעה, סחיטה, הצתה, כליאת שווא ועבירות הון, ונגזרו עליו 13 שנות מאסר בפועל, שנתיים מאסר על תנאי וקנס של חצי מיליון ש"ח. הוא זוכה מעשרה אישומים נוספים. ב-2 בפברואר 2011 קיבל בית המשפט העליון את ערעור המדינה על העונש, וקבע את העונש ל-18 שנות מאסר. יחד עם אבוטבול הורשעו גם שבעה עשר מחברי ארגונו, ושניים מהמזמינים את שירותי הארגון. עונשם של מזמיני שירותי הגבייה נקבע על שלוש שנות מאסר לכל אחד. הארגון עסק גם בהלבנת הון. בעניין זה נחקרו גם חמישה עורכי דין שעבדו עבור אבוטבול, וחלקם הואשמו והורשעו.
עד להרשעת חברי הארגון הייתה משפחת אבוטבול יעד מודיעיני חשוב של המשטרה. בין בני המשפחה עליהם נאסף מודיעין היו גם אחיו ובן דודו של אסי אבוטבול, שניהם נקראים פרנסואה אבוטבול. אולם, ארגונו של אבוטבול לא כלל, ככל הנראה, איש ממשפחתו של אסי אבוטבול. כמו כן, איש מחברי ארגונו של אבוטבול לא הורשע בעבירה של אלימות פיזית בפועל.
ענייניו של אסי אבוטבול נידונו כבר בעבר בבתי המשפט. הדבר קרה לאחר רצח אביו של אבוטבול, פליקס ב-2002, וניסיונות התנקשות בחיי אבוטבול, שכללו שיגור טיל כתף אל עבר הבית המשותף בו גר. בעקבות ניסיונות אלה, רכש אבוטבול רכב משוריין והציב שומר בכניסה אל חדר המדרגות של ביתו. שכניו של אבוטבול בנתניה תבעו אותו על הסגת גבול בשל הצבת השומר בפתח ביתם והמשטרה נתבעה על ידי אבוטבול כדי לאפשר לו לנסוע ברכב המשוריין שקנה. אבוטבול נשפט גם על מתן שוחד לרופא ד"ר ג'קי סרוב, כדי לזרז את הטיפול האישי בו. בשנת 2008 הורשע אבוטבול במעורבות בעסקת נשק, ונשלח ל-18 חודשי מאסר, שחלקם חפפו את תקופת מעצרו לחקירת מעורבותו בניהול ארגון פשע.
ב-31 ביולי 2011 נרצח ביריות אחיו, פרנסואה אבוטבול, אשר לפי אמצעי תקשורת בישראל עמד יחד עמו בראש אותו ארגון פשע.
ב-29 באוגוסט 2017 הוגשו נגד אבוטבול כתבי אישום בגין רצח ארתור רוזן בשנת 1999 ובגין קנוניה לרצח עורך דינו יורם חכם בשנת 2008.
קישורים חיצוניים.
רצח רענן לוי: מאסר עולם לפרנסואה אבוטבול
Yent, ידיעות אחרונות, 05.07.2009.
הרב קרליבך (פירושונים)
קיטה איקי
קיטה איקי (יפנית: 北 一輝; 3 באפריל 1883 - 19 באוגוסט 1937) היה סופר, פילוסוף והוגה דעות יפני, שהשתייך לזרם הימני קיצוני ביפן ופעל במחצית הראשונה של המאה ה-20. הוא היה מתנגד חריף של שיטת הממשל היפנית ושל חוקת מייג'י, דגל בשינוי יסודי של השלטון היפני, בחזרה לערכים היפנים המסורתיים ובניהול כלכלה בעלת מאפיינים סוציאליסטים. הוא התנגד לגישה שראתה בעם היפני כ"אנשי הקיסר" ומנגד ראה את תפקידו של הקיסר כ"קיסר העם".
איקי היה בקשר עם גורמים שונים בימין הקיצוני ביפן. הוא כתב מספר ספרים שבהם הביע את רעיונותיו ובעקבות פעולותיו אלו נחשב לאיום בעיני הממשל היפני. איקי הוצא להורג באוגוסט 1937 לאחר שנשפט בחשד למעורבות במרד הנפל של 26 בפברואר 1936. ספריו ומאמריו נקראים עד היום בחוגים מסוימים ביפן.
ביוגרפיה.
איקי נולד באי סדו שבמחוז ניאיגטה ביפן בשם קיטה קיטה טרוג'ירו, לאב שהיה סוחר סאקה. בילדותו הוא למד קלאסיקות סיניות וכבר מגיל 14 החל להימשך לרעיונות הסוציאליסטיים. בשנת 1890 החל לפרסם מאמרים בעיתונות המקומית ובהם מתח ביקורת על שיטת הממשל היפנית, דבר שהביא לחקירתו במשטרה המקומית. ב-1904 עבר לטוקיו, שם פגש אנשים בעלי השפעה בתנועה הסוציאליסטית היפנית. איקי הזדהה עם רעיון השוויון שעומד בבסיסה של האידאולוגיה הסוציאליסטית, אך מהר מאוד התנתק מהתנועה הסוציאליסטית בטענה שרבים מחבריה פועלים בצורה אופרטוניסטית ואינם נאמנים לערכיהם.
ב-1906 פרסם איקי את ספרו הראשון - "תאוריית המדיניות הלאומית של יפן והסוציאליזם הטהור" (国体論及び純正社会主義), חיבור פוליטי בן 1000 עמודים שפורסם לאחר כשנה של מחקר, בו הוא מותח ביקורת על צורת הממשל היפני וקורא לחזרה של יפן לערכים סוציאליסטיים אמיתיים. השקפתו של איקי עירבה בין סוציאליזם, פשיזם ומיליטריזם. הוא התנגד לאימפריאליזם המערבי באסיה והאמין כי על יפן להתפשט טריטוריאלית על חשבון שכנותיה.
איקי למד באוניברסיטת טוקיו. הוא נמשך למטרותיה של מהפכת שינהאי בסין וב-1911 נסע לסין כדי לקחת חלק בהפלתה של שושלת צ'ינג .
קיטה איקי הוצא להורג יחד עם כ-19 קצינים מסיעת הקודו-הא אשר הלכה לאור רעיונותיו, לאחר שהורשע במשפט שדה בעקבות מרידת הנפל של שנת 1936.
דניס ג'ונסון (סופר)
דניס ג'ונסון (באנגלית: Denis Johnson; 1 ביולי 1949, מינכן - 24 במאי 2017) היה סופר, מחזאי, כותב שירה ומסאי אמריקאי.
ביוגרפיה.
הוריו היו בשרות החוץ של ארצות הברית וכך לאחר שנולד בגרמניה, גדל ביפן ובפיליפינים לפני שהוריו שבו לוושינגטון די. סי. בגיל 14 התדרדר לשתיית אלכוהול ומאוחר יותר החל לצרוך סמים כולל הרואין. הוא לא מיהר לטפל בהתמכרות שלו לאלכוהול ולסמים, לדבריו מחשש שתפגע היצירתיות שלו. הוא בעל תואר שני מאוניברסיטת איווה.
התפרסם בזכות אוסף הסיפורים הקצרים שכתב בשם "בן ישו" (Jesus` Son, 1992) שנערך לסרט בשנת 1999 ובזכות הרומן "עץ עשן" (Tree of Smoke, 2007) שזיכה אותו בפרס הספר הלאומי (National Book Award). זכה בפרסים ספרותיים נוספים כמו Whiting Writer’s Award בשנת 1986 וה-Lannan Fellowship in Fiction בשנת 1993. בשנת 2002 זכה בפרס אגה קהאן לסיפורים בדיוניים (Aga Khan Prize for Fiction) ובשנים 2006, 2007 החזיק ב-Mitte Chair לכתיבה יצירתית באוניברסיטת המדינה של טקסס.
גרוש פעמיים. בסוף ימיו חי עם אשתו השלישית סינדי לי באריזונה ובאיווה. לג`ונסון שלושה ילדים ושניים מהם חונכו בחינוך ביתי. בשנת 1997 כתב מאמר בכתב העת האינטרנטי סלון (Salon.com) בזכות החינוך הביתי.
נפטר בגיל 67 מסרטן הכבד.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:סופרים אמריקאים]]
[[קטגוריה:משוררים אמריקאים]]
[[קטגוריה:מחזאים אמריקאים]]
[[קטגוריה:מסאים אמריקאים]]
[[קטגוריה:זוכי פרס הספר הלאומי האמריקאי]]
[[קטגוריה:זוכי פרס לנן: סיפורת]]
[[קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949]]
[[קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017]]
דניס ג'ונסון
גורדון, המכללה האקדמית לחינוך, חיפה
המועצה להשכלה גבוהה בישראל
כליפא בן מלכא
ר' כליפא בן מלכא (רכב"ם; כינה עצמו בשם 'אסף') היה רב, מקובל, בלשן ופייטן בן יהדות מרוקו, שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-18.
קורות חיים.
כליפא בן מלכא נולד בעיר אספי (אספי) שבדרום-מערב מרוקו במחצית השנייה של המאה ה-17. לאחר שהתייתם נדד ברחבי מרוקו עד שהגיע אל העיר פאס, ובה למד תורה אצל ר' יהודה בן עטר (1665–1773) ור' שמואל הצרפתי (1660–1713), שניהם מגדולי יהדות פאס בדורם. לאחר זמן מה שב רכב"ם לאספי עיר מולדתו, ושם ישב עד ששוב נאלץ לעזוב מפחד המלכות. לאחר מכן עבר לעיר אגאדיר שבדרום מרוקו, ובהּ חיבר את חיבורו "כף נקי". ככל הנראה, באגאדיר ניהל רכב"ם עסק משפחתי מבוסס על קשרי מסחר ימיים עם הקהילה היהודית באמסטרדם.
קיימת מסורת (יחידאית) שלפיה בסוף ימיו עלה רכב"ם לירושלים והצטרף לישיבת 'מדרש חסידי בית אל' ואולם כיום ידוע על מצבתו של רכב"ם,המצויה בבית העלמין היהודי שליד העיר אגאדיר.
לפי הכיתוב שעל המצבה נפטר רכב"ם בג' באלול; שנת פטירתו אינה ידועה בוודאות, וכנראה שנפטר בסביבות שנת 1760 באגאדיר.
ישנה גרסה כי אחותו מלכה התחתנה עם רבי דוד בן ברוך הכהן אזוג.
דמותו ויצירתו.