המשגר הרביעי שנכנס לשירות במסגרת תוכנית טיסות הניסוי הוא NS4 אשר נבנה בשנת 2018. משגר זה מכונה גם "RSS First Step" והוא הראשון שיישא תיירים לחלל. טיסת הבכורה הלא-מאוישת שלו נערכה ב-14 בינואר 2021. טיסת הניסוי המאוישת הראשונה שוגרה ב-20 ביולי 2021 ונשאה ארבעה אנשים, בהם מייסד בלו אוריג'ין ג'ף בזוס ואחיו, וואלי פאנק ותייר נוסף.
מבנה המשגר.
ניו שפרד הוא משגר רב-שימושי המיועד לטיסות חלל תת-מסלוליות. הוא מורכב משני חלקים עיקריים: משגר וקפסולת חלל המיועדת לשאת נוסעים. ניו שפרד הוא אוטונומי לחלוטין ונשלט על ידי מחשבים על סיפון רכב השיגור, ללא צורך בטייס אנושי או מרכז בקרה על הקרקע.
המשגר של ניו שפרד מורכב משלב יחיד בגובה של 18 מטרים. תפקידו הוא לשגר את הקפסולה לגובה של כחמישים קילומטרים מעל פני הקרקע, להיפרד מהקפסולה מעט לאחר מכן בגובה של כשבעים קילומטרים ולבצע נחיתה אנכית ממונעת על משטח נחיתה. בבסיסו של המשגר מנוע BE-3 יחיד המונע על ידי דלק ממימן נוזלי וחמצן נוזלי ומספק כוח דחף של 490 קילו־ניוטון.
קפסולת החלל המאוישת של ניו שפרד היא קפסולה מדוחסת אוויר אשר תפקידה להיפרד מהמשגר לאחר הליך השיגור ולנחות בעזרת שלושה מצנחים כעבור מספר דקות של שהיה בתנאי חוסר כבידה. הקפסולה מצוידת במערכת מילוט המסוגלת להאיץ את הקפסולה הרחק מהמשגר במקרה של תקלה בכל שלב בהליך השיגור. הנפח הפנימי של הקפסולה הוא 15 מטרים מעוקבים והיא יכולה לשאת שישה אנשים.
פרופיל טיסה.
משך הטיסה על סיפון הניו שפרד מרגע השיגור ועד לנחיתת הקפסולה הוא כעשר דקות. בעת השיגור, ניו שפרד מפעיל את מנועו הרקטי BE-3 למשך 110 שניות ומגיע לגובה של כ-50 קילומטרים. מעט לאחר כיבוי המנוע, הנוסעים מתחילים להרגיש בחוסר כבידה בעוד המשגר ממשיך מעלה בטיסה לא ממונעת בעזרת מומנטום בלבד. בגובה של כ-70 קילומטרים, נפרד המשגר מהקפסולה ועושה את דרכו לעבר נחיתה ממונעת על משטח נחיתה מיועד. הקפסולה ממשיכה מעלה עד לגובה של מעט מעל 100 קילומטרים וחוצה את קו קרמן הנחשב לתחילתו של החלל החיצון. לאחר שהחללית מגיעה לגובה השיא, היא צונחת בחזרה מטה כאשר שלושת מצנחיה נפתחים בגובה של פחות מקילומטר ורגע לפני הנחיתה מופעלת רקטת האטה בפעימה קטנה אשר מרככת את הנגיעה בקרקע.
קרולינה פיהלגס
קרולינה פיהלגס (באסטונית: Carolina Pihelgas; נולדה ב-24 בפברואר 1986) היא משוררת ומתרגמת אסטונית.
ביוגרפיה.
פיהלגס גרה כיום בטרטו, עיר במזרח אסטוניה שבאוניברסיטה שלה למדה אנתרופולוגיה ומדע הדתות. היא מפורסמת בארצה לא רק הודות לשירתה שזיכתה אותה בפרסים רבים, אלא ידועה גם כמתרגמת מוכשרת ופורייה ממגוון שפות ובכללן אנגלית, דנית, יוונית, נורווגית, ספרדית, קטלאנית ושוודית. פיהלגס עובדת כיום כעורכת ראשית בכתב עת ספרותי נודע, ובה בעת היא גם עורכת לשון בכתב עת לענייני תרגום. היא עוסקת גם בעריכת אסופות של שירה מתורגמת משפות רבות לאסטונית. לפי שעה פרסמה היוצרת שבעה ספרי שירה: "טביעת האצבע" (2006), "קולות הבוקעים מן היער" (2010), "התגברות האושר" (2011), "המכתב מהבית" (2014), "זוטות בעלטה" (2017), "אור בתוך האבן" (2019) ו"הרוח לא נשבה עוד נגד איש" (2020). עשרה משיריה התפרסמו בתרגום לעברית בספר כובעים וכפפות, אסופה לשירה אסטונית שערך ותרגם רמי סערי. אנתולוגיה זאת ראתה אור בהוצאת כרמל בשנת 2021.
הלוטוס הלבן
הלוטוס הלבן (באנגלית: The White Lotus) היא סדרת דרמה קומית-שחורה סאטירית אנתולוגית אמריקאית, שנוצרה, נכתבה ובוימה על ידי מייק וייט, ועלתה לשידור ברשת HBO ב-11 ביולי 2021. באוגוסט 2021, נמסר על חידושה של הסדרה לעונה שנייה.
בישראל, הסדרה משודרת ב-yes, ב-HOT, ובסלקום tv.
תקציר העלילה.
עלילתה של הסדרה מתמקדת בחופשותיהם של אורחי אתר הנופש "הלוטוס הלבן" היוקרתי השונים במשך שבוע בעודם נרגעים ומחדשים את כוחותיהם, אך בכל יום שחולף, מתגלים יותר ויותר רבדים אפלים בקרב האורחים המושלמים לכאורה, העובדים השונים ובאתר הנופש עצמו.
צוות השחקנים והדמויות.
עונה 1.
ראשי:
משני:
אורח:
הפקה.
פיתוח.
ב-19 באוקטובר 2020, נמסר כי רשת HBO תפיק מיני-סדרה בת שישה פרקים בשם "הלוטוס הלבן". את הסדרה יצר, כתב וביים היוצר מייק וייט, שאף מפיק את המיני-סדרה בפועל לצדם של דייוויד ברנאד וניק הול. בנוסף, על הלחנת המיני-סדרה היה אמון המלחין כריסטובל טפיה דה-ויר ועל צילומיה היה אמון הצלם בן קוצ'ינס. באוגוסט 2021, נמסר על חידושה של הסדרה לעונה שנייה, שתתרחש במיקום שונה ותתמקד בקבוצת אורחים השוהים בנכס אחר של "הלוטוס הלבן".
ליהוק.
עם ההכרזה על הפקתה של המיני-סדרה, נמסר כי מאריי ברטלט, קוני בריטון, ג'ניפר קולידג', אלכסנדרה דדריו, פרד השינגר, ג'ייק לייסי, בריטני או'גריידי, נטשה רוטוול, סידני סוויני וסטיב זאן לוהקו לצוות השחקנים הראשי. ב-30 באוקטובר 2020, נמסר כי מולי שאנון, ג'ון גריס, ג'ולין פורדי, קקואה קקומאנו ולוקאס גייג' לוהקו לצוות השחקנים המשני.
צילומים.
צילומי המיני-סדרה החלו באוקטובר 2020 בהוואי, תחת שמירה על פרוטוקולי העבודה שניתנו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה בארצות הברית. ב-21 בנובמבר 2020 דווח כי הצילומים מתקיימים באתר הנופש "ארבע העונות מאווי" שבוואיליה, ושהם עתידים להתקיים בדצמבר באתרים שונים מסביב למאווי.
שידור.
המיני-סדרה עלתה לשידור ברשת "HBO" ב-11 ביולי 2021.
ביקורות.
המיני-סדרה זכתה לביקורות חיוביות מצד המבקרים. באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", המיני-סדרה זכתה לציון 85%, על בסיס 34 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.44/10. בקונצנזוס הביקורתי של האתר נכתב כי "אף על פי שכוונותיו האמיתיות יכולות להיות קצת עמומות, נופים מדהימים, דרמה מפותלת, וצוות שחקנים מושלם הופך את 'הלוטוס הלבן' לצפיית חובה - גם אם לא נוחה". באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", המיני-סדרה זכתה לציון 82 מתוך 100, על בסיס 25 ביקורות, דבר המצביע על "שבחים אוניברסליים".
מתיו ג'ייקובס מהאתר " TV Guide" העניק לה את הציון 4.5/5 וכתב כי המיני-סדרה היא "חלק מסדרות הטלוויזיה הטובות ביותר השנה עד כה." אלן ספינוול מהאתר "רולינג סטון", כתב כי המיני-סדרה היא "חוויה עמוקה וייחודית שלא נוחה לעיתים, לפעמים פיוטית, שמצחיקה מדי פעם."
טולבגיה
טולבגיה (שם מדעי: "Tulbaghia") נקרא גם שום הבר או שום אפריקאי, הוא סוג של צמח בעל פרחים ממשפחת הנרקיסיים. זהו אחד משני סוגים יחידים בשבט טולבגים שתחת תת-משפחת השומים. הסוג נקרא על שם רייק טולבאג, מושל כף התקווה הטובה בין השנים 1751 ל-1771.
מרבית המינים הם אנדמיים למחוז הכף המזרחי בדרום אפריקה.
תיאור.
"טולבגיה" הוא סוג של גאופיט רב-שנתי עשבוני פורח, המלבלב מהאביב עד הסתיו. העלים סרגליים, ארוכים, צרים וזקופים, גדלים לאורך של כ-40 סנטימטרים וצומחים מבסיס בצל.
התפרחת סוככנית, הניצן פורח בקצה שדרת תפרחת היוצאת ממרכז הצמח ומתנשאת לגובה של כ-1.5 מטרים. הפרחים בצורת משפך או צינור, בגוונים של ורוד עד סגול לילכי ולבן. לכל פרח שישה עלי גביע צרים. מאפיין נוסף של הסוג הוא עטרה מורמת במרכז הפרח בדומה לנרקיס.
כמאפיין רבים מהנמנים במשפחת השומים, העלים משחררים ריח של שום במגע איתם ומכאן שמו הנפוץ. הפקעות והעלים אכילים.
נכללו בעבר.
השם "טולברגיה" ניתן למספר מינים שבעבר נחשבו קרובים לסוג, אך כיום נחשבים מתאימים יותר לסוג אגפנתוס.
הפיגוע בכביש 398
הפיגוע בכביש 398 הוא פיגוע ירי ורצח, שאירע בכביש 398 המחבר בין היישובים נוקדים ותקוע, ביום י"ג באדר ה'תשס"ב, 25 בפברואר 2002. בפיגוע נרצחו בידי חוליית מחבלים פלסטינים שני ישראלים, אהרן גורוב ואברהם פיש, תושבי היישוב הסמוך נוקדים בגוש עציון, וכן נפצעה בתו של גורוב באורח בינוני.
הרקע לפיגוע.
הפיגוע בכביש 398 אירע מספר ימים לפני חודש מרץ 2002 בו ספגה מדינת ישראל את מספר האבדות הגבוה ביותר מבין כל חודשי האינתיפאדה השנייה: ביהודה ושומרון נרצחו למעלה מ־30 חיילים ואזרחים ישראלים, ובתחומי הקו הירוק נערכו 11 פיגועי התאבדות, שבהם נרצחו 81 ישראלים נוספים (לשם השוואה, בכל שלוש שנותיה של האינתיפאדה הראשונה נהרגו 90 ישראלים). כמעט לא חלף יום בחודש זה ללא פיגוע קטלני, ובסך הכל נרצחו 105 אזרחים ישראלים ונהרגו 26 חיילים ישראלים בחודש זה.
שיאם של הפיגועים היה הפיגוע במלון פארק – פיגוע התאבדות שנערך במלון פארק בנתניה בעיצומו של ליל הסדר (ב־27 במרץ 2002), כחודש לאחר הפיגוע בכביש 398, בעקבותיו יצאה מדינת ישראל למבצע חומת מגן. יש המכנים את חודש מרץ 2002 בכינוי "מרץ השחור".
הפיגוע.
ביום י"ג באדר ה'תשס"ב, יום תענית אסתר, 25 בפברואר 2002, בשעות אחר הצהרים, הצטיידו ארבעת חברי חוליה פלסטינים, חברי ארגוני הטרור תנזים וגדודי חללי אל-אקצא, ברובים והתמקמו לצד כביש 398, בין עצי זית, מאחורי גדר נמוכה במרחק של 80 מטרים מערבית לכביש המוביל לנוקדים וסמוך לכפר זעתרה, כ-500 מטרים לאחר מחסום נוקדים, וארבו לרכב יהודי.
בשעה 16:05 לערך עבר במקום רכב ישראלי בו נסעו אהרן גורוב, בן 45, מלחין מחונן ובעל שם עולמי, ד"ר אברהם פיש, בן 64, מדען, בתו תמרה פיש־ליפשיץ, אחות בבית החולים הדסה הר הצופים, שהייתה באותה עת בחודש התשיעי להריונה, וכן בתה בת החמש. כולם תושבי היישוב נוקדים אשר נסעו לביתם לקראת חג הפורים.