ב-13 באוקטובר 1972, הכה מולין למוות את לורנס "ווייטי" ווייט בן ה-55, הומלס אשר תפס טרמפים על כביש מהיר מספר תשע בקליפורניה. מולין הכה אותו בראשו עם אלת בייסבול לאחר ששכנעו להסתכל מתחת למכסה המנוע של רכבו התקול. מאוחר יותר טען שקורבנו היה הלכה למעשה יונה מהתנ"ך, ושהוא מסר לו הודעה טלפתית האומרת "אסוף אותי וזרוק אותי מעבר לדופן הסירה. הרוג אותי כדי שאחרים יינצלו". גופתו של ווייט נמצאה למחרת.
ב-24 באוקטובר 1972, אסף מולין את מארי גווילפויל בת ה-24, סטודנטית מקברילו קולג' אשר תפסה טרמפים כדי להגיע במהרה ללימודיה. לאחר שדקר אותה דרך החזה והגב, ביתר מולין את גופתה ופיזר את החלקים באזורי הגבעות של הרי סנטה קרוז.
ב-2 בנובמבר 1972, נסע מולין לכנסייה הקתולית על שם סנט מארי בלוס גאטוס והתוודה על חטאיו בפני הכומר הנרי תומיי, אולם סבר כי איש הדת התנדב להיות קורבנו הבא אשר ימנע את רעידות האדמה, ובפרץ הזייתי החל להכות, לבעוט ולדקור את תומיי, אשר דימם למוות בתא הווידוי. אחד מעובדי הכנסייה הספיק לראות את מולין בורח מהמקום, ותיאר בעדותו למשטרה אדם צעיר וגבוה אשר לבש בגדים שחורים ומגפיים.
לאחר מכן ניסה מולין להתגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית והצליח לעבור את מבחני הכשירות הפיזיים והמנטליים בהצלחה, אולם נדחה משנכשל בבדיקת הסמים. כישלונו הצית את הזיותיו הפרנואידיות בנוגע לתככים ולקונספירציות, אשר מאחוריהן עמדו, כך האמין, קבוצת היפים. עד ינואר 1973 נגמל מסמים לחלוטין.
בדצמבר 1972 רכש אקדח מסוג רוהם RG-14 תמורת 24 דולרים בחנות לאביזרי רכב בפלטון. במשפטו אמר כי בעל החנות, אנתוני בלאק, אותו תיאר כ"מסודר, מגולח ולבוש היטב", אמר לו שהאקדח נועד למטרות אימונים.
כשהאקדח ברשותו, החליט מולין להרוג את ג'ים גיאנרה, חבר ילדות שמכר לו מריחואנה מעת לעת, אותו האשים באי-קבלתו לצבא. כשהגיע לביתו ב-25 בינואר 1973, מצא שם את קת'י פרנסיס, מכרה ותיקה של גיאנרה אשר סיפרה לו כי חברו עבר לגור בסנטה קרוז ומסרה לו את כתובתו המדויקת. משהגיע מולין לביתו החדש של ג'ים, רצח אותו ואת אשתו לאחר שירה בראשם ודקר את גופותיהם מספר פעמים רב.
משם חזר לביתה של פרנסיס ורצח אותה ואת שני בניה, דיימון בן ה-4 ודייוויד היוס בן ה-9. מאחר שבעלה, אשר לא נכח בבית באותה שעה, היה סוחר סמים ידוע, חמש הרציחות יוחסו לפרשת סחר בסמים שהסתבכה. מאוחר יותר השתמשו התובעים במשפטו של מולין במותה של פרנסיס כהוכחה לשפיותו בזמן הרציחות, בטענה כי רצח את פרנסיס במודע ומתוך כוונה להעלים כל קשר בינו לבין מותו של גיאנרה.
כעבור חודש, ב-10 בפברואר 1973, שוטט מולין ברחבי פארק רדוודס על שם הנרי קאוול, שם פגש ארבעה נערים שיצאו לטיול קמפינג. לאחר ששוחח איתם במשך מספר דקות וטען להיותו סייר, ציווה עליהם לעזוב את המקום מפאת זיהום הסביבה, אולם הם סירבו. מולין ירה בהם למוות עם אקדחו וגנב עשרים דולרים ורובה ציד שהיו ברשותם. גופותיהם נמצאו כעבור שבוע.
הרצח האחרון התרחש אחרי שלושה ימים, ב-13 בפברואר 1973. מולין נהג לאורך הצד המערבי של סנטה קרוז כשנתקל בפרד פרז בן ה-72, דייג זקן אשר יצא זה מכבר לתקופת פרישה, ובאותו הזמן ניכש עשבים בגינתו. ללא כל סיבה נראית לעין ביצע מולין פניית פרסה ועצר בסמוך לביתו של פרז, כיוון את הרובה הגנוב לעברו והרג אותו באופן מידי משפגע הקליע בלבו. לאחר מכן נכנס לרכבו ונסע באופן איטי ורגוע חזרה לדרכו.
מספר עדים ראו את מולין רוצח את פרז לאור יום ודיווחו על כך למשטרה, והוא נעצר כעבור מספר דקות ללא מאבק על הכביש המהיר. השוטר שעצר אותו ראה את רובה הציד הגנוב במושב הסמוך אליו ושלף את נשקו, מתכונן לקרב ירי מטווח קצר, אולם מולין לא הראה כל התנגדות.
משפט ומאסר.
במעצרו התוודה מולין על כל הרציחות והסביר לחוקריו כי קיבל הוראות מהקולות ששמע בראשו להרוג אנשים במטרה למנוע רעידת אדמה. כמו כן טען שלא היו כלל רעידות אדמה בזמן האחרון הודות למלאכת ידו. שמונה ימים לאחר מעצרו, הכתה רעידת אדמה בעוצמת 5.8 בסולם מרקאלי בדרום קליפורניה וגרמה לנזק בשווי מיליון דולר לערך.
משרד התובע המחוזי של סנטה קרוז הגיש כתב אישום נגד מולין עבור עשרה מקרי רצח ומשפטו נפתח ב-30 ביולי 1973. מאחר שמולין כבר הודה שביצע את כל הפשעים התרכז המשפט בשאלת מצב שפיותו בזמן ביצועם, האם היה אחראי למעשיו ויכולת כשירותו לעמוד למשפט. התובע הראשי כריסטופר קוטל התרכז בעובדה כי מולין ניסה לכסות על עקבותיו והראה כוונת תחילה בביצוע חלק מהרציחות, בעוד שההגנה ניסתה להציג את היסטוריית האשפוזים ומחלות הנפש שלו, אשר הסתכמו באבחונו כסכיזופרן.
ב-19 באוגוסט 1973, נמצא מולין אשם ברצח מדרגה ראשונה באישומים של ג'ים גיאנרה וקת'י פרנסיס, מאחר שתכנן אותם מראש ובכוונת תחילה, וברצח מדרגה שנייה בשמונת המקרים האחרים, היות שהם נבעו יותר מתוך טבע אימפולסיבי. הוא נידון למאסר עולם בבית הכלא המחוזי של סנטה קרוז ושחרורו המוקדם נדחה אחת עשרה פעמים מאז 1980.
בשלב מסוים שהה מולין בתא הסמוך לתאו של אדמונד קמפר, רוצח סדרתי נוסף אשר פעל באותן שנים ובאותו אזור. השניים נפגשו באגף הרפואי של שירות בתי הסוהר של קליפורניה, וקמפר סיפר עליו כי הוא "נהג לשיר ולהפריע לאנשים בדיוק כשהחלו לצפות בטלוויזיה. פעם אחת שפכתי עליו מים כדי שישתוק. אחרי זה, כשהוא התחיל להיות ילד טוב, נתתי לו כמה בוטנים. הרבי אהב בוטנים. זו הייתה שיטה יעילה מפני שמהר מאוד הוא היה מבקש ממני רשות לשיר. זה מה שנקרא התניה אופרנטית". מעבר לכך, קמפר תיאר את מולין כדמות נאלחת ושנואה עליו, וספציפית כ"רוצח קר דם" וכמי ש"רוצח את כל מי שנקרה בדרכו, ללא סיבה טובה".
מולין נפטר ב-18 באוגוסט 2022.
שולחן באקיי
שולחן באקיי (באנגלית: Buckeye Table) הוא מישור גדול הממוקם במרכז רכס אוהיו בהרי הורליק המהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
אורכו של המישור 22 קילומטרים;
רוחבו של המישור משתנה בין 9.2 קילומטרים (בנקודה הרחבה ביותר) ל־3.7 קילומטרים (בנקודה הצרה ביותר).
גובהו של המישור 2,362 מטרים מעל פני הים; המישור הוא ההר ה-1,006 בגובהו באנטארקטיקה.
המישור מאופיין בהרים ומצוקים בעל פסגות שטוחות, המכוסים שלג. מצוקיו הצפוניים של המישור תלולים.
המישור מתמזג במדרון מתון ביותר עם הרמה המכוסה קרח שמדרום.
הפסגה ממוקמת בסמוך למדף מירסקי.
המדרונות הצפוניים של הפסגה הם מדרונות סלעיים חשופים מקרח.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי המישור.
רכס אוהיו כולו (ובו גם המישור) נסקרו לראשונה על ידי משלחת חציית הרי הורליק (Horlick Mountains Traverse party) מטעם התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית בדצמבר 1958 (בקיץ האנטארקטי).
הרי הורליק נחקרו בשנים 1960–1961 ו- 1961–1962 על ידי גאולוגים מהמרכז למחקר הקטבים על שם בירד (Byrd Polar Research Center) באוניברסיטת המדינה של אוהיו, הממוקמת בעיר קולומבוס, בירת מדינת אוהיו שבארצות הברית.
מקור השם.
שמו של המישור הוצע על ידי ויליאם ה. צ'אפמן (William H. Chapman), סוקר מטעם הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, אשר השתתף בסקר הרי הורליק בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1960–1961.
רכס אוהיו נקרא על שם אוניברסיטת המדינה של אוהיו, אשר חוקריה חקרו את הרכס. המישור נקרא על שם הכינוי של האוניברסיטה ושל מדינת אוהיו כולה "באקיי" - "Buckeye" משמעו עץ ערמון אמריקאי. תושבי אוהיו מכונים "בקאיים" (Buckeyes).
לקריאה נוספת.
• LONG, William Ellis (1964), THE STRATIGRAPHY OF THE OHIO RANGE, ANTARCTICA, The Ohio State University
• G. W. Grindley (1967), The Geomorphology of the Miller Range, Transantarctic Mountains with notes on the glacial history and neotectonics of East Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 10:2, 557-598, https://doi.org/10.1080/00288306.1967.10426756
מישור באקיי
טייריס מקסי
טייריס מקסי (באנגלית: Tyrese Maxey; נולד ב-4 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
קריירת מכללות.
מקסי נולד בדאלאס שבטקסס, וגדל בעיר גרלנד הסמוכה. בשנת 2019 החל ללמוד באוניברסיטת קנטקי, על מנת לשחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן ג'ון קליפארי. לאורך עונתו היחידה בקבוצה, בה שיתף פעולה עם עמנואל קוויקלי, רשם ממוצעים של 14.0 נקודות, 4.3 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק מקצועית.
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר מקסי על ידי פילדלפיה 76', בבחירה ה-21. לאחר עונת הרוקי שלו תפקד כמחליפו מהספסל של הרכז בן סימונס, וקלע 8.0 נקודות בממוצע למשחק.
יהדות רחיב
רכס אוהיו
רכס אוהיו (באנגלית: Ohio Range) הוא רכס הרים בהרי הורליק המהווה חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים, בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 48 קילומטרים בכיוון צפון - דרום;
רוחבו של הרכס 16 קילומטרים בכיוון מזרח - מערב.
שטחו של הרכס 13,170 קילומטרים רבועים.
הרכס משתרע בכיוון מערב-דרום-מערב - מזרח-צפון-מזרח, בין פסגת אלדריג' לבין מדף מירסקי.
הרכס מהווה את הקצה הצפון-מזרחי של הרי הורליק.
מרבית שטח הרכס הוא שולחן באקיי - רמה רחבה ושטוחה (בה הרים ומצוקים בעל פסגות שטוחות) המכוסה שלג. מצוקיו הצפוניים של הרכס תלולים.
שיא גובהו של הרכס (בהר שופף) מתנשא לגובה של 2,990 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הרכס.
רכס אוהיו נסקר על ידי משלחת חציית הרי ההורליק (Horlick Mountains Traverse) מטעם התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית (USARP) בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1958–1959.