הר מוריסון ממוקם 3 קילומטרים צפונית-מזרחית להר בסט.
גובהו של ההר 926 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו ממטוס של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנת 1956.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
ההר נקרא על שמו של ה. סי. מוריסון (H.C. Morrison), שהיה חבר צוות בספינת המחקר דיסקברי (RRS Discovery), במהלך משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, בשנים 1929–1931.
החיוך של רוזי
החיוך של רוזי (באנגלית: Everything's Rosie) היא סדרת ילדים בהנפשה ממוחשבת המיועדת לילדים בגילאי 3–7. הסדרה פותחה בידי ויקי קורנר עבור V&amp;S Entertainment Ltd, והופקה באנימציית HD CGI.
הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיה של ילדה בשם רוזי וחבריה. לסדרה הופקו ארבע עונות הכוללות 104 פרקים ופרק ספיישל. הסדרה משודרת ב-160 מדינות ברחבי העולם, ביניהן ישראל, בה היא משודרת בדיבוב עברי בערוץ הופ!.
עלילה.
רוזי, גיבורת הסדרה, היא ילדה בת 6 שיוצאת להרפתקאות חינוכיות יחד עם חבריה.
הפקה.
הסדרה נוצרה על ידי ויקי קורנר עבור חברת "V&amp;S Entertainment Ltd" והופקה יחד עם JCC, בבעלות קרן קטאר. הסדרה הייתה אחת ההפקות הבינלאומיות הראשונות שעלו לשידור ב-Baraem TV, שזמינה ברחבי מדינות ערב ובאירופה בשפה הערבית.
כאשר התוכנית עוד הייתה בפיתוח של 10 שנים לפני היציאה להפקה, הרעיון היה ליצור מופע מושך מבחינה ויזואלית בהנחיית ילדות, שגם ימשוך אליו בנים.
שידור.
ב-3 במאי 2010, שודר הפרק הראשון של הסדרה ב-CBeebies. העונה הראשונה הציגה את הדמויות הראשיות בעולמה של רוזי וביססה את היחסים בין החברים. ההפקה של העונה השנייה הושלמה בשנת 2011 והפרק הראשון עלה לשידור ב-23 במאי 2011. העונה השנייה הציגה מגוון דמויות משניות חדשות ואזורים נוספים. הפרק הראשון של עונה שלוש שודר ב-18 ביוני 2012. פרק ספיישל באורך 24 דקות הוזמן בשנת 2013 ושודר לראשונה ביום השנה החדשה של שנת 2014. עונה ארבע הושלמה בסוף 2015, כאשר הפרק הראשון שודר ב-2 במרץ 2015, אשר הביאה את מספר הפרקים הכולל ששודרו ל-104 (לא כולל פרק הספיישל).
מרצ'נדייז.
הקו הראשון של צעצועי הסדרה יצא בשנת 2011. תקליטורי DVD של הסדרה הושקו בשנת 2012.
מוסטפה אל-כאמל
באנק באן (דרמה)
באנק באן היא דרמה בחמישה חלקים של הסופר והמחזאי יוז'ף קטונה (1791–1830) באנק באן הוא יצירתו הידועה ביותר של הסופר, ותופס מקום נכבד בספרות ההונגרית. היצירה הוצגה בשלמותה ביום שישי, 23 במרץ 1848, (בתחילת מהפיכת 1848 בהונגריה ב"תיאטרון ההונגרי של פשט" (עקב הפסקת ההופעה המהפכנית הציבורית ב-15 במרץ). המחזה הולחן כאופרה על ידי המלחין ההונגרי פרנץ ארקל. כמו כן הוסרטו שבע גרסאות של סרטים על המחזה החל משנת 1912 וכלה בשנת 2002.
ההיסטוריה של המחזה.
מקור.
מכרז של כתב עת שיצא בשנת 1814 קרא לכתיבת מחזה היסטורי. לזוכה במקום הראשון הובטח גם תגמול כספי כ"תמריץ". המועד האחרון להגשת המכרז היה כעבור שנה מהפרסום, כלומר בשנת 1815. היה צריך לסיים את הכתיבה וההגשה עד סוף ספטמבר באותה השנה. זו הייתה כנראה הסיבה לכתיבת יצירתו של יוז'ף קטונה, אם כי אולי התחיל לכתוב מחזה כזה כבר קודם לכן; בטוח שכתוצאה מהמכרז הוא שלח את באנק באן ה"ישנה" (הגרסה הראשונה, המוקדמת והמאוחזרת של באנק באן) לקלוז'-נאפוקה (Kolozsvár) שהיה אז מרכז תרבותי הונגרי חשוב ומקום הופעת כתב העת של המכרז, אם כי זה אפשרי ששלח גם דרמה אחרת פואטית (למשל את "חורבן ירושלים" פרי עטו).
בסופו של דבר המכרז הסתיים למעשה ללא תוצאה, עבודתו של קטונה לא עוררה שום הד מיוחד. נושא הדרמה שלו נחשב למוכר יחסית, בשום פנים ואופן לא נחשב למיוחד, כי בעבר עבדו עליו כנושא דרמה גם כמה אמנים אחרים.
הגרסה השנייה והאחרונה של באנק באן הושלמה בשנת 1819, ופורסמה בדפוס שנה לאחר מכן בשנת 1820. העיבוד של היצירה נבע מהעובדה שקטונה ביקש מידידו בולדיז'אר באראני, לקרוא אותו, שכתב עליו את הביקורת המשמעותית הראשונה. שני ההבדלים המהותיים בין שתי הגרסאות של היצירה הם שקטונה הבהיר יותר את פיתויה של מלינדה בעזרת כדורי שינה ואבקות וכן היצירה השתפרה גם מבחינת האותנטיות ההיסטורית, מכיוון שקטונה שינה את תאריך העלילה.
כישלון ראשוני.
במהלך חייו של המחבר הצנזורה של הקיסרות האוסטרית התירה את הופעת הדרמה רק בדפוס. את המהדורה הראשונה של הספר ניתן לייחס להוצאת טרטנר. המחזה הועלה על הבמה רק כמה שנים לאחר מותו של המחבר בשנת 1833 בקושיצה.
אפילו הרוזן אישטוואן סצ'ני כתב ביומנו למראה ההצגה בשנת 1839: "בלתי נתפס שהממשלה מאפשרת להציג שטויות כאלה. טרנד רע ומסוכן".
הצגת הבכורה של המחזה היא הודות לחברו של הסופר, מיקלוש אודווארהיי, שבחר בדרמה כהצגת פרס עבור חברת התיאטרון של קושיצה בשנת 1833. היצירה התפרסמה אט אט; וגם הביקוש לספר גדל משמעותית.
יחידות מבניות של היצירה.
קטע ראשון.
בהקדמה אנו מתוודעים למצב הבסיסי, בהיעדר המלך באנק מפעיל כוח, אך הוא נשלח לסיור במדינה על ידי המלכה. אוטו רוצה לפתות את אשתו הצעירה והיפה של באנק את מלינדה. בינתיים מכינים מזימה פוליטית.
קטע שני.
בביתו של פטור מתרחשת הקנוניה הפוליטית. החבורה של פטור קוראת לבאנק לפגוש את הקושרים, באנק קורא להם להיות סבלניים. בינתיים, ביברך מגיע ומספר לבאנק שאוטו ומלינדה ביחד. באנק רץ אל מלינדה ומשאיר את פטור המרדן וחבריו מאחור.
קטע שלישי.
מלינדה מתחננת למחילה של באנק, מכיוון שאינה נושאת בכל אשמה ומעשיה היו בתמימות. באנק מגרש אותה, אך מאוחר יותר מבין שאשתו באמת חפה מפשע. טיבורץ מופיע וסוף סוף מספר מה מעיק על נשמתו: המלכה גזלה מהם את כל רכושם ולכן הוא נאלץ לגנוב עבור משפחתה הרעבה. באנק מבין רק עכשיו עם מי הוא מתמודד: בצעירותו הציל טיבורץ את חייו בקרב יאדירה, לכן הוא מפקיד את ביטחונה של אשתו בידי טיבורץ ומטיל עלי ללוותה הביתה לאחוזתו הכפרית. אוטו, שנמלט מאחותו, פוגש את ביבראך, שמסרב להמשיך לעזור לו. האביר שאינו אשם בשבר עומד לעזוב, אך הנסיך דוקר אותו מאחור.
קטע רביעי.
מיכאל נשלח לארמון לגרטרוד כשגריר, שם גם הוא וגם אחיו נעצרים, אף על פי שרק רצו לדבר על הקונספירציה. גם באנק מופיע ומבקש לדבר עם המלכה. הוא מאשים אותה בגזל העם ומתוך סערת רגשות הורג אותה. ברגע זה המורדים פורצים לארמון.
קטע חמישי.
אנדראש השני, מלך הונגריה, חוזר הביתה ממערכה מנצחת, אך מקבלים את פניו בבית בידיעה על מות אשתו. הוא מחפש את הרוצח, אך המורדים כולם מכחישים ואומרים שהמלכה כבר מתה כשבאו. לבסוף באנק מגיע ומקבל על עצמו את המעשה הנורא. הוא מנמק שעשה את כל אלה כדי למנוע מלחמת אזרחים במדינה. אנדראש רוצה לאסור אותו, אך מכיוון שבאנק הוא ממשפחה עתיקה ומיוחסת הוא אינו יכול לשפוט אותו. אין לו סמכות לכך. הוא קורא לדו-קרב, אך באנק דוחה זאת. משלחת עצובה מגיעה, טיבורץ מביא את מלינדה המתה. לדבריו, אנשי אוטו הציתו את ביתו של באנק והוא הביא את גופתה של מלינדה. המלך סוף סוף, לאחר מחשבה רבה, משחרר את באנק ומאפשר לו לקבור את אשתו.
סיכום.
על פי מודל הדרמה שפיתח טמאש בצ'י (מבקר והיסטוריון ספרות), באנק באן הוא דרמת קונפליקט. אנו יכולים להתבונן בשתי דמויות עיקריות: גרטרוד היא השלילית ובאנק הוא הגיבור החיובי. לגרטרוד יש אינטרס חיוני בשמירה על המצב, אך על באנק לסיים זאת על מנת להחזיר את ההרמוניה. לפני המצב הבסיסי, באנק מקבל את ההנהגה של אנדראש: רק לאחר שעושה סיור במדינה הוא יחווה את ההפך: עיניו ייפקחו והוא יבין שהם חיים בסדר חברתי לא מוסרי. הצמיתים שהתנהגו אליהם שלא בצדק גוועים ברעב וקמלים, במקום אצילים הונגרים, אצילים זרים יושבים בעמדות הכוח העיקריות; מלבד כל זה, המיראנים (אנשי גרטרוד) משתעשעים ואחד מהם גם רצה לפתות את אשתו. באנק צריך לפתור את זה – הוא מתנהג כמו פלטין לאורך כל הדרך. כך מתחילה סדרה של שינויים בפעולתו.
קרב רמאדי הראשון (1917)
קרב רמאדי הראשון התחולל במבואות העיר רמאדי, עיראק במהלך יולי 1917 בין הצבא הבריטי לצבא האימפריה העות'מאנית במהלך המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה. הקרב התחולל לאחר כיבוש בגדאד והיה המשך המאמץ של הבריטים לסלק את הצבא הטורקי ממסופוטמיה. הקרב הסתיים בניצחון הטורקים כשמזג האוויר החם משחק תפקיד מרכזי בתכנון וניהול הקרב. העיר נכבשה רק לאחר קרב רמאדי השני בספטמבר 1917.
רקע.
בשלהי 1916, לאחר כישלון מאמצי השחרור של הנצורים בעיר כות, מונה פרדריק סטנלי מוד כמפקד המערכה במסופוטמיה (כח D של חיל המשלוח ההודי). לאחר שחיזק משמעותית את כוחותיו יצא למערכה נוספת למיגור הטורקים באזור. בפברואר 1917 כבש הצבא הבריטי, שוב, את העיר כות במהלך קרב כות השני ובמרץ אותה שנה נכבשה בגדאד. כדי להבטיח את אחיזתו בבגדאד ניהל מוד את המערכה על סמארה שהרחיבה את אחיזת הבריטים מצפון וממזרח לבגדאד.
מטרות קרב רמאדי.
עיקר המאמץ המלחמתי של הבריטים התנהל לאורך נהר החידקל אולם לפי תוכניתו של מוד נדרשה התקדמות גם לאורך הפרת כשהערים המרכזיות, בגזרה זו, לאורך הנהר היו פלוג'ה ורמאדי. כבר במרץ נהדפו הטורקים מפלוג'ה (במסגרת המערכה על סאמארה) והיעד הבא שסומן הייתה רמאדי. מטרות כיבוש עיר זו היו כדלקמן:
מזג האוויר.
מזג האוויר הקיצוני בתקופת הקרב (מעל 50 מעלות) שיחק תפקיד מרכזי בתכנון ובביצוע הקרב והשפיע, בסופו של דבר, גם על תוצאות הקרב.
מהלך הקרב.