בסוף שנת 2020 פנה בורג לבית המשפט בתביעה לבטל את רישומו כיהודי במשרד הפנים, בעקבות חקיקת .
פעילות חברתית.
בורג שימש כיושב ראש מפעלות חינוך וחברה וחבר המועצה הבינלאומית של הקרן החדשה לישראל, וכן היה חבר בארגונים חברתיים נוספים.
חייו האישיים.
בורג נשוי ליעל, ילידת צרפת שעלתה לישראל בשנת 1968. לזוג 6 ילדים והם מתגוררים ביישוב נטף. גיסו של בורג הוא פרופ' מנחם בן ששון.
בורג הוא חובב ריצה ובעל טור באתר האינטרנט "שוונג" העוסק בתחום זה.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
על כתביו:
ביטומן
קהילת מחרוזת
קהילת מחרוזת היא קהילת סחר חליפין באמצעות מטבע מקומי הפועלת בישראל. סחר החליפין הוא החלפה של מוצרים או שירותים בין אנשים בקהילה. קהילת מחרוזת ישראל מורכבת מקהילות מחרוזת מקומיות. כיום ישנן כ- 7 קהילות מקומיות ברחבי הארץ. בעולם נקראות קהילות כאלו LETS ראשי תיבות של Local Exchange &amp; Trading System.
ברמה הבסיסית ביותר סחר החליפין מתבצע בהחלפת דבר תמורת דבר:
"בְּנֵה לי שולחן סלוני, ואני אלמד אותך לרכב על פוני."
"תביאי את הילדה שלנו לגן. וקחי צנצנת ריבת דובדבן."
מעגל החליפין מורחב על ידי שימוש במטבע קהילתי וירטואלי, החרוזים.
השימוש בחרוזים מאפשר לראובן לקבל שירות מכרמלה, תמורת שירות שהוא ייתן לשמעון.
לדוגמה:
האידאולוגיה של קהילת מחרוזת.
לקהילת מחרוזת מספר רעיונות אותם היא מנסה לממש באמצעות הסחר הפנים קהילתי.
אנשי מחרוזת מאמינים שסחר החליפין המנותק מהמערכת המוניטרית הלאומית והגלובלית, יש בו יתרונות לקהילה ולחבריה.
אנשי מחרוזת מצביעים על מספר בעיות במערכת המוניטרית המוכרת לנו.
מנגד, קהילת סחר חליפין מתאפיינת בכך ש:
איך זה עובד.
לכל קהילה מקומית ישנה חוברת שבה נרשמים השירותים שכל חבר מציע. באמצעות חוברת זו ניתן למצוא את החברים שיכולים לספק את השירות הנדרש.
כל חבר מנהל לעצמו רישום על העסקאות שהוא ביצע ("התחרזויות" בעגה המקומית). כמו כן הוא מדווח עליהן ל"בנק החרוזים" של הקהילה.
המאה ה-15
המאה ה-15 היא התקופה שהחלה בשנת 1401 והסתיימה בשנת 1500 (בין התאריכים 1 בינואר 1401 ל-31 בדצמבר 1500).
במהלכה פרח הרנסאנס והשפיע על הפילוסופיה, המדע והאמנות, בפרט באיטליה. מאה זו מסמנת גם את עידן התגליות האירופי, מהפכת הדפוס, וראשיתן של תיקוני הדת הפרוטסטנטים. עם זאת, במרבית אירופה שלטה עדיין האדריכלות הגותית שהתבטאה בכנסיות גדולות ומפוארות, וטירות מבוצרות.
באירופה נמשכה מלחמת מאה השנים, שסימלה עבור אנגליה וצרפת את המעבר בין ימי הביניים והרנסאנס. בעקבות המלחמה השתנה מבנה הצבאות ממסגרת פיאודלית זמנית לצבאות של קבע המבוססים על שכירי חרב. המבנה הצבאי והחברתי שקם בצרפת בסיום המלחמה היווה בסיס למונרכיה האבסולוטית של שליטי בורבון במאות הבאות. באנגליה פרצה מלחמות השושנים בדרך לעיצוב ממשל ריכוזי ויעיל תחת בית טיודור המנצח. ברבות ממדינות אירופה סוף המאה עומדת בסימן שינוי מגמה ביחס כלפיי מיעוטים, שבאה לידי ביטוי באישורים שהתחילו לתת אפיפיורים לקיום אינקוויזיציות וסוגים אחרים של רדיפה. עם זאת, היכולת לאכוף מדיניות הוגבלה בעיקר לאזורי הערים, ובאזורי הכפר בהם חיה מרבית האוכלוסייה פחות הורגשה רדיפה ממוסדת זו.
בחצי האי האיברי הושלמה הרקונקיסטה וממלכות קסטיליה ואראגון התאחדו למדינה ספרדית אחת. גילוי העולם החדש סימן את ראשיתן של האימפריות הספרדית והפורטוגזית. באמריקה נוסדה ועלתה במאה זו האימפריה האצטקית במקסיקו.
בדרום מזרח אירופה נאבקו מדינות הבלקן בעוצמתה הגוברת והולכת של האימפריה העות'מאנית, שהביאה את הקץ על האימפריה הביזנטית לאחר יותר מאלף שנות קיום.
ברוסיה השתחררו הנסיכויות הרוסיות סופית מהכיבוש המונגולי, והתלכדו לממלכה מאוחדת סביב נסיכות מוסקבה הדומיננטית.
בעולם היהודי מזוהה המאה ה-15 יותר מכל עם גירוש קהילות ספרד ורדיפות האינקיוויזיציה.
המאה ה-14
המאה ה-14 היא התקופה שהחלה בשנת 1301 והסתיימה בשנת 1400 (בין התאריכים 1 בינואר 1301 ל-31 בדצמבר 1400).
במחצית המאה הכתה באירופה ואסיה מגפת המוות השחור, וקטלה, לפי הערכות שונות, כ-35 מיליון בני אדם בסין לבדה, ובין 20 ל-25 מיליון בני אדם באירופה.
באסיה ירדו מגדולתן ארבע המעצמות שירשו את האימפריה המונגולית, בעקבות שורת משברים. שושלת יואן בסין נפלה, אורדת הזהב במזרח אירופה התפוררה ואיבדה מכוחה, החאנות של צ'אגאטאי במרכז אסיה פוצלה, והמדינה האילח'אנית באיראן התפצלה לנסיכויות יריבות וחדלה מלהתקיים.
באירופה זוהי תקופת ימי הביניים הגותיים. במהלכה פרצה מלחמת מאה השנים בין אנגליה וצרפת, בכנסייה הקתולית צמחו מאבקים וסכסוכים, ובאיטליה הופיע ראשית הרנסאנס. במקביל, עלתה קרנה של האימפריה העות'מאנית, תוך איום גובר והולך על אירופה הנוצרית.
מארי פרנסואה סדי קארנו
מארי-פרנסואה-סדי קארנו (בצרפתית: Marie François Sadi Carnot; 11 באוגוסט 1837 - 24 ביוני 1894) היה פוליטיקאי צרפתי, שכיהן כנשיא צרפת בזמן הרפובליקה הצרפתית השלישית. נרצח בעת כהונתו על ידי אנרכיסט.
קרנו הוא בן למשפחת מדינאים מן השמאל הצרפתי ושל מהנדסים: סבו היה המדינאי והמדען לזאר קרנו מתקופת המהפכה הצרפתית וכך גם אביו, היפוליט קרנו. דודו היה המהנדס והפיזיקאי סאדי קרנו.
חייו.
מארי-פרנסואה-סדי קארנו היה מהנדס במקצועו. הוא נבחר לאספה הלאומית בשנת 1871, ושירת כשר לעבודות ציבוריות בשנים 1880–1881. משנת 1885 שירת כשר המסחר והכספים ובמקביל גם כשר העבודות הציבוריות.
בשנת 1887 נבחר כמועמד השמאל לכהונת נשיא צרפת.
בעת נשיאותו התמודדה צרפת עם משברים קשים; ראשית הסכנה למשטר הרפובליקאי מצד תנועתו הפופוליסטית של הגנרל ז'ורז' בולנז'ה, שתומכיה היו מלוכנים ושאר מתנגדי הרפובליקה, אשר איימה לבטל את השיטה הפרלמנטרית ולהחליפה במשטר סמכותי; ולאחר מכן "שערוריית פנמה" בשנת 1892, בה נחשף שוחד שחברת תעלת פנמה שילמה למדינאים בצרפת (שערורייה שהיה לה גם פן אנטישמי כאשר בעיתונות הובלט חלקם של אנשי כספים יהודים בפרשה).
ב-24 ביוני 1894, אחרי שהנשיא סיים לנאום בתערוכה בליון, הוא נדקר על ידי אנרכיסט איטלקי בשם סנטה קסריו ומת מפצעיו כעבור מספר שעות. קארנו נקבר בפנתאון בפריז.
קייב
קייב (באוקראינית: Київ - IPA: . ברוסית: Киев, נהגה קִייֵב) היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר של אוקראינה. העיר נמצאת בצפון המדינה על גדות הנהר דנייפר, שחוצה אותה לאורכה. בעבר שימשה העיר כבירת רוס של קייב, המדינה הראשונה של העמים הסלאבים. בשנת 2013 חיו בה באופן רשמי 2,847,200 תושבים, אך ישנן הערכות שבפועל האוכלוסייה גדולה יותר. מבחינה מנהלית העירייה מנותקת ממחוז קייב שסובב אותה.
קייב היא מוקד חשוב של תעשייה, מדע, השכלה ותרבות במזרח אירופה, ובית למספר רב של תעשיות היי טק, מוסדות להשכלה גבוהה ומוקדים היסטוריים בעלי חשיבות עולמית. בעיר יש תשתית רחבה ומאוד מפותחת של תחבורה אזרחית, במיוחד מערכת הרכבת התחתית של העיר הנקראת קייבסקיי מטרופוליטן.
בשנת 1990 הוכרזו קתדרלת סופיה הקדושה ולאוורת קייב-פצ'רסק בעיר, כאתרי מורשת עולמית.
היסטוריה.
חפירות ארכאולוגיות מצביעות על התיישבות במקום לפני 15,000 עד 20,000 שנה. האגדה מספרת כי העיר נוסדה בין המאה ה-5 למאה ה-6 על ידי שלושת האחים קִיי, שצ'ק וחוריב (ברוסית ובאוקראינית: Кий, Щек, Хорив בהתאמה) ואחותם ליביד (באוקראינית: Либідь; ברוסית: Лыбедь) על גדות נהר הדנייפר (Днепр), וכי הם קראו לה על שם אחיהם הבכור קיי. כזכר לסיפור ייסודה של העיר באגדה, ישנו פסל על גדות הנהר ובו מופיעים ארבעתם על רפסודה. בשונה מבאגדה זו, נהוג להניח שקייב נוסדה בידי הכוזרים במטרתם להגן על דרכי המסחר באזור, ושם העיר הוא כוזרי ומובנו בכוזרית "יישוב על גדת נהר": "קי" בכוזרית פירושה "גדת נהר" ו"ייב" הוראתה "יישוב".
מן המאה ה-9 שימשה קייב כבירתה של רוס של קייב, עד שבעקבות חלוקות אדמותיה איבדה את מעמדה המרכזי ונכבשה על ידי המונגולים ב-1240. בשנה זו כבש באטו חאן את העיר במסגרת הכיבוש המונגולי של רוסיה וכוחותיו הרסו אותה ושדדו את אוצרותיה. ב-1362 נכבשה העיר על ידי הליטאים. בעקבות איחוד לובלין ב-1569 הועברה לממלכת פולין תחת המסגרת המשותפת של האיחוד הפולני-ליטאי. ב-1667, לאחר מרד הקוזאקים של בוגדן חמלניצקי, היא סופחה לקיסרות הרוסית תחת תנאי הסכם אנדרוסובו.
ב-1917 בכיבוש גרמני, פולני, שימשה כבירת הרפובליקה העממית של אוקראינה, אך נכבשה על ידי הבולשביקים ב-1920 בסופו של דבר. בירת אוקראינה נקבעה אז בחרקוב, וקייב חזרה למעמדה כעיר הבירה ב-1934. ב-1941 בעקבות קרב קייב נכבשה קייב על ידי גרמניה הנאצית וב-5 בנובמבר 1943 שוחררה. העיר הוכרזה כעיר גיבורה של ברית המועצות. ב-1961 פקדה את העיר מפולת בוץ הידועה
בשם טרגדיית קורניבקה אשר בה נספו לפי מקורות לא רשמיים כ-1,500 מתושבי העיר. ב-1986 נפגעה העיר מאסון צ'רנוביל, שאירע כ-100 ק"מ צפונית לעיר.
בשנת 1977, האולפן האוקראיני לסרטים דוקומנטריים הוציא סרט על ההיסטוריה של קייב.
מ-1991 קייב היא בירת אוקראינה העצמאית. בשנים 2004–2005 התרחשה בעיר המהפכה הכתומה, שבראשה עמד ויקטור יושצ'נקו. ב-2012 קייב, הייתה אחת מארבע הערים שאירחו את יורו 2012 ובשנים 2013–2014 פרצו מחאות, הפגנות ועימותים אלימים באירועים שכונו יברומאידן. העימותים האלימים הביאו לעשרות הרוגים ולהשתלטות ארגוני האופוזיציה הלאומניים על בנייני ממשל ובניין עיריית קייב. בפברואר 2014 הודיע ראש העירייה על עזיבתו את מפלגת השלטון, מפלגת האזורים.