בסיומה של העונה, ולאחר שתי עונות לא קלות, חזר השחקן למועדון בו שיחק 4 שנים, הפועל כפר סבא. אברג'יל סיים עונה אישית מצוינת, בה כבש 18 שערי ליגה, והוכתר למלך השערים בליגת העל לעונה זו. במהלך העונה, ב-5 במרץ 2003, אף ערך את הופעתו היחידה במדי נבחרת ישראל, כשהוצב על ידי מאמן הנבחרת אברהם גרנט בהרכב הפותח במשחק הידידות מול באצטדיון רמת גן. המשחק הסתיים בשוויון 0:0, ואברג'יל שיחק 73 דקות. קבוצתו לא נחלה הצלחה מרובה במהלך העונה, וירדה בסיומה לליגת המשנה, כשסיימה במקום ה-11 מתוך 12. אברג'יל שיתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם אלון מזרחי, שכבש 14 שערי ליגה באותה עונה. במהלך העונה חלה ירידה ביחסיהם של השניים, מה שלא תרם למאמצי הקבוצה להישאר בליגה. לאחר שהוכרעה ירידתה של הקבוצה, מזרחי אף התבטא בחריפות נגד אברג'יל. אברג'יל נשאר בקבוצה למרות הירידה, ובעונת שיחק לראשונה בליגת המשנה. הוא כבש 10 שערים, אך הקבוצה סיימה רק במקום ה-4 ולא הצליחה לשוב לליגה הבכירה.
לקראת עונת הושאל השחקן לקדנציה שנייה בקבוצת הפועל באר שבע, בה חזר לשתף פעולה עם מאמנו בבית"ר ירושלים, אלי גוטמן, ועם שותפו להתקפת כפר סבא שנתיים קודם לכן, אלון מזרחי. באר שבע, שעברה שני חילופי מאמנים במהלך העונה (אלי כהן ולופא קדוש), סיימה את העונה במקום האחרון בטבלה וירדה לליגת המשנה, כשמזרחי ואברג'יל מתחלקים בתואר מלך שערי הקבוצה בליגה, עם שמונה שערים כל אחד.
בעונת , חתם אברג'יל בקבוצת בני סכנין. הוא רשם עונה אישית וקבוצתית חלשה מאוד, כשכבש שני שערים בלבד, וירד עם קבוצה שלישית ברציפות לליגת המשנה, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה. אברג'יל עזב את הקבוצה בתום העונה, ולא שב לשחק עוד בליגה הבכירה.
לקראת עונת חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת, אותה אימן שמעון הדרי. הוא שוב סיים עונה מאוכזבת, בה תרם 3 שערים בלבד ב-27 משחקים, 13 בלבד מתוכם בהרכב הפותח, והודעה על שחרורו הצפוי מהקבוצה ניתנה כחודש לפני סיומה הרשמי.
לאחר סיום דרכו בנצרת, הוא לא שב עוד לשחק באחת משתי הליגות הבכירות. בקיץ 2007 חתם בשורות עירוני טבריה מליגה א', ובמהלך העונה עבר להפועל אום אל-פחם מאותה הליגה. אברג'יל הוסיף לשחק במדי קבוצות נוספות מליגה א', ובסך הכל סיים בליגה זו שלוש פעמים במקום הראשון בטבלה: עם הפועל אום אל-פחם ב-2008, עם אחווה עראבה ב-2009, ועם מכבי אום אל-פחם ב-2011. לאחר מכן עבר לשחק בקבוצת הפועל בועיינה מליגה ג', כשבשתי עונות בשורותיה רשם 50 שערים ב-51 הופעות. לקראת עונת חתם אברג'יל באחי ביר אל מכסור בליגה ג', אך שיחק במדיה חודשיים בלבד, בהם רשם 4 משחקים ושער אחד.
מחוץ למגרש.
בשנת 2009 השתתף אברג'יל בתפקיד אורח בפרק הסיום של העונה השנייה של קומדיית המצבים "החברים של נאור", אותה יצר נאור ציון.
תארים קבוצתיים.
בבית"ר ירושלים (1)
אלון קלוס
אלון קלוס (נולד ב-28 במרץ 1969) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שבתפקידו האחרון כיהן כקצין תותחנים ראשי.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בחדרה. עם גיוסו לצה"ל ב-1987 שובץ קלוס בחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים ושובץ בגדוד 411. הוא יצא לקורס קצינים ועם סיומו שובץ לגדוד 405. קלוס שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד סוללה בגדוד 405, בשנים 1999 – 2000  כיהן כקצין אג"ם בחטיבת האש 282 בין השנים 2001 – 2003  פיקד על גדוד 334 לאחר מכן מונה לראש ענף חיל התותחנים במחלקת אמל"ח בזרוע היבשה בשנים 2005 – 2007  פיקד על יחידה 5252. לאחר מכן מונה לראש מחלקת תורה בחיל, ומפקד עוצבת התבור בשנים 2007 עד 2009 בשנים 2009 – 2011  פיקד על עוצבת עמוד האש. בהמשך מונה לראש מחלקת התכנון באגף התכנון בין השנים 2011 – 2013, ובסיום תפקידו יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי (מחזור מ"א). לאחר סיום הלימודים בשנת 2014 מונה למפקד תותחנים פיקודי בפיקוד הצפון. באוגוסט 2015 מונה לקצין תותחנים ראשי וכיהן בתפקיד עד ל-31 ביולי 2018.
לאחר שחרורו הקים יחד עם משה קיפניס ויואלי אור את חברת Cando העוסקת ברחפנים.
קלוס הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. מתגורר בכרכור, נשוי ואב לשלושה.
חגי לב
חגי לב (13 באפריל 1924 - 21 באפריל 2010) היה לוחם במחתרת האצ"ל, שליח מטעם "המוסד" להעלאת יהודי צפון אפריקה לישראל, ראש תנועת החרות בארצות הברית ומזכיר ההנהלה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
חגי לב נולד ב-13 באפריל 1924 בפולין להורים ציונים ששמשו כמורים לעברית, בריהו ולאה לב. בשנת 1936 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. קרוביו שנותרו בפולין נספו בשואה. לב, שהיה בן 12, הצטרף לתנועת בית"ר ובגיל 15 התגייס לשורות האצ"ל.
בגיל 17, בסמוך לסיום לימודיו, הוסגר לידי הבולשת הבריטית. אולם, כשהבריטים נכנסו בדלת, הוא נמלט דרך החלון. לב נרשם ללימודים באוניברסיטה העברית, הצטרף לפעילות האצ"ל בירושלים ומילא תפקידי פיקוד ומודיעין. היה מופקד על שירות המודיעין של האצ"ל בירושלים.
בגיל 20, בעקבות הלשנה נוספת, נתפס לב על ידי הבריטים. לאחר מעצר בן חודשיים במחנה המעצר בלטרון נלקח יחד עם עצורים נוספים מלח"י ואצ"ל לארבע שנות גלות באריתריאה ובקניה. במחנות המעצר שימש לב, שהיה בעל כישרון לשפות, מעין "קצין מודיעין ראשי" ואסף מהעיתונות המקומית את הפרטים הנחוצים לתכנון הבריחות. הוא היה אחד משלושת המשתתפים בבריחה הראשונה מהמחנות (ביחד עם שמעון שייבה ובנימין זרעוני). השלושה נלכדו והוחזרו למחנה, ובהמשך השתתף בבריחה נוספת.
לאחר הקמת המדינה התגייס לצה"ל ועבר קורס קצינים (השתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים). לאחר שרותו שב ללימודים באוניברסיטה העברית ורכש תואר שני (MA) בספרות עברית, היסטוריה של עם ישראל ופילוסופיה כללית.
בשנת 1955 התגייס ל"מוסד" ל"מסגרת" - המחתרת היהודית במרוקו, במטרה להגן ולהעלות את יהודי צפון אפריקה ויצא לשליחות בת חמש שנים תחילה באלג'יריה ולאחר מכן במרוקו. במסגרת שליחותו עמד בראש שלוחת המודיעין של המחתרת ושימש בתפקידי פיקוד בארגון העלייה וההגנה של יהודי המקום. כשחזר לישראל ב-1960 הביא עמו את אשתו לעתיד מישל לבית בנג'ו שהייתה פעילה מקומית של המסגרת ואת משפחתה.
כשהיה בן 36 התחתן לב עם מישל ונולדו להם שלוש בנות ובן.
לב חזר לאוניברסיטה העברית בירושלים ובין השנים 1960–1965 שימש כמזכיר המכון ליהדות זמננו ולאחר מכן בשנים 1965–1980 כמזכיר ההנהלה של האוניברסיטה. עם פרישתו יצא לשליחות בת חמש שנים כנציג תנועת החירות בארצות הברית. לאחר שובו לארץ, בין השנים 1989–1994 שימש כמנהל המרכז הבין ארצי להוראת תרבות ישראל באוניברסיטאות שעסק בהעלאת הרמה האקדמית והמעמד של ההוראה של לימודי תרבות ישראל בכ-1,300 אוניברסיטאות ברחבי תבל.
לב נפטר ב-21 באפריל 2010, בגיל 86, והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
פלייבק (ספר)
פלייבק (באנגלית: Playback) הוא רומן מאת ריימונד צ'נדלר, שיצא בשנת 1958. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של צ'נדלר, הבלש הפרטי פיליפ מרלו ולשעבר חוקר במשרד התובע המחוזי של לוס אנג'לס.
עלילת הספר.
עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי פיליפ מרלו נשכר ידי קלייד אומני, עורך דין מכובד, לעקוב אחרי בטי מייפילד, יפהפייה מסתורית הנמלטת ממשהו לתחנת רכבת. אומני מייצג לקוח המתעקש להישאר אנונימי ומסרב לחשוף את הסיבה לחקירה, מה שמעורר מיד את חשדו של הבלש. שני גברים נוספים עוקבים אחר אותה אישה, וגם הם לא מעוררים את חשדו של מרלו. החקירה מביאה את מרלו בעקבות היפהפייה המסתורית לעיירת הנופש "אזמרלדה", ולמשחק של שקרים וזהויות מתחלפות. מרלו נדרש לתמרן בין שתי חקירות ולהתמודד עם נבלים מסוגים שונים ובכלל זה שוטרים מושחתים, שיכורים, סחטנים ואנשי החברה הגבוהה של העיירה, המנסים למנוע את גילוי סודותיהם הכמוסים.
מרלו מתואר בספר כגבר קשוח, ציני וחד לשון, המתנגש לעיתים קרובות עם אנשי המשטרה המרובעים, פועל בסביבה העירונית המאוכלסת בלוס אנג'לס, ונע בין בתי פאר של לקוחות עשירים לבין הסמטאות האפלות בשולי הכרך. גובהו כמטר ושמונים והוא שוקל כשמונים וחמישה קילוגרם. הוא שותה ויסקי (בעיקר בורבון) וברנדי. אף כי הוא שותה כמויות גדולות של אלכוהול ואם זאת כמעט אף פעם אינו משתכר עד אובדן שליטה מלא או חלקי. למעשה האלכוהול לא מאט אותו כלל, רק מקהה את הכאב על מנת לאפשר לו להמשיך ללא לאות במרדף אחר פתרון התעלומה שלפניו. הוא לא בררן לגבי טיב המשקה שלו פרט לכך שיוגש בכוס אם כי גם את העקרון הזה הוא מוכן לנטוש לעיתים עבור משקה הגון. הוא צלף הבקי היטב בשימוש באקדח וכן בעל מיומנות גבוהה בקרב מגע ואיגרוף.
מורדים (סרט)
מורדים (באנגלית: The Divergent Series: Insurgent) הוא סרט מדע בדיוני בבימויו של רוברט שוונטקה המבוסס על הספר השני "מורדים" בסדרת הספרים "מפוצלים" מאת ורוניקה רות'. זהו סרט ההמשך לסרט "מפוצלים" משנת 2014 ובדומה לקודמו נעשה בהפקת לוסי פישר, פויה שבזיאן, דגלאס ויק ועל פי תסריט של בריאן דאפילד ועקיבא גולדסמן. על כיסא הבימוי הופקד רוברט שוונטקה בעוד ניל בורגר שביים את "מפוצלים" נותר המפיק הראשי.
בסרט מככבים בין היתר שיילין וודלי, תיאו ג'יימס, אנסל אלגורט, ג'יי קורטני, ריי סטיבנסון, קייט וינסלט ונעמי ווטס.
עלילת הסרט ממשיכה את קורותיה של טריס פריור, לאחר אירועי הסרט הקודם טריס מנסה לגלות מה עומד מאחורי ההתקוממות של אנשי פלג אוריינות והסיבה לכך שאנשי פלג הקרבה עצמית שומרים על כך בסוד.