בעקבות חטיפת שלושת הנערים ביוני 2014 אמרה זועבי, בריאיון לתחנת הרדיו 102FM, כי חוטפי הנערים "הם לא טרוריסטים, גם אם אני לא מסכימה איתם. הם אנשים שלא רואים פתח לשנות את המציאות שלהם. הם נאלצים להשתמש באמצעים האלה עד שישראל תתפקח קצת". דבריה עוררו גינויים חריפים במערכת הפוליטית, פניות ליועץ המשפטי לממשלה להעמידה לדין ויוזמות להדיחה מהכנסת. בעקבות התלונות המליצה המשטרה לפתוח בחקירה פלילית נגדה, אך בסופו של דבר הוחלט שלא לפתוח בחקירה.
ביולי 2014 קיבל היועץ המשפטי לממשלה את המלצת המשטרה לפתוח בחקירה נוספת נגד זועבי, בחשד של הסתה, איומים והעלבת עובד ציבור, לאחר שצעקה בבית המשפט בנצרת על שוטרי משטרת ישראל ערבים: "אלה שמשתפים פעולה עם המדכא נגד בני עמם, צריך לנקות בהם את הרצפה... לא לתת להם להיות בינינו, ושיפחדו מאיתנו". בדצמבר 2015 הסכימה זועבי להסדר טיעון שבמסגרתה הביעה התנצלות והודתה בעבירה של העלבת עובד ציבור. בתמורה נמחק האישום באיומים ובהסתה לגזענות. כתב האישום הוגש בינואר 2016. בראשית 2016 הרשיע בית המשפט השלום את זועבי, בהתאם להסדר הטיעון, בעבירה של "העלבת עובד ציבור". וגזר עליה שישה חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך 3,000 ש"ח.
ביולי 2014 פרסמה זועבי מאמר הקורא להמשך ההתנגדות לישראל ושולל משא ומתן ותיאום ביטחוני איתה. המאמר פורסם גם באתר חמאס felesteen.ps. כמה ימים לאחר מכן שיבח דובר חמאס באופן רשמי את זועבי וייחל כי "חלק מהפוליטיקאים הפלסטינים הרשמיים ייקחו ממנה דוגמה".
במהלך הפגנה נגד מבצע צוק איתן בחיפה נאזקה זועבי לאחר שלדברי השוטרים היא תקפה אותם מילולית ופיזית.
בעקבות התבטאויותיה ומעורבותה האמורה בהפגנה, החליטה ב-29 ביולי ועדת האתיקה של הכנסת להשעותה לחצי שנה מוועדות הכנסת ומדיוני המליאה, העונש המקסימלי שמתיר תקנון הכנסת. זועבי, עדאלה והאגודה לזכויות האזרח עתרו לבג"ץ נגד ההחלטה, אך בג"ץ דחה את העתירה ומתח ביקורת על התבטאויותיה של זועבי.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים הוצבה במקום השביעי של הרשימה המשותפת. בפברואר 2015 החליטה ועדת הבחירות המרכזית לפסול את מועמדותה, אך היועץ המשפטי לממשלה התנגד להחלטה הזו ובית המשפט העליון בראשות הנשיאה נאור לא אישר את ההחלטה. בפסק הדין כתבה הנשיאה נאור: "סבורני כי לא הוכח שיש באמירותיה ובמעשיה של זועבי כדי לשלול את מרכיבי הגרעיניים המינימליים של מדינת ישראל כמדינה יהודית... השאיפה לכינונה של מדינת כל אזרחיה והחתירה לסיום הכיבוש, אין משמעותן בהכרח שלילה של יסודותיה היהודיים של מדינת ישראל... מניעת השתתפות בבחירות לכנסת היא צעד קיצוני השמור למקרים חריגים שבחריגים, בהם השימוש בכלים הדמוקרטיים הרגילים איננו מספיק".
ב-3 במרץ 2015 שפך עליה פעיל ימין משקה במהלך כנס במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן. נגד התוקף הוגש כתב אישום בגין תקיפה והתפרעות.
ביוני 2015 השתתפה זועבי בכנס בשם "ישראל, גזענות ואפרטהייד" בארצות הברית.
באוקטובר 2015, על רקע גל הטרור הפלסטיני באוקטובר 2015, התראיינה זועבי לאתר המזוהה עם חמאס וקראה לאינתיפאדה אלימה: בעקבות דברים אלה דרש ראש הממשלה בנימין נתניהו מהיועץ המשפטי לממשלה יהודה ויינשטיין לפתוח בחקירה פלילית נגדה בגין הסתה לאלימות.
בפברואר 2016 נפגשה, עם חברי הכנסת מבל"ד ג'מאל זחאלקה ובאסל גטאס, עם משפחות מחבלים ממזרח ירושלים שנהרגו תוך כדי ביצוע פיגוע טרור, על מנת לקדם את שחרור גופותיהם המוחזקות בידי ישראל. במהלך המפגש עמדו דקת דומיה. בעקבות כך הוגשו מאות תלונות לוועדת האתיקה של הכנסת, כולל תלונה של ראש הממשלה. חברי הכנסת טענו בפני הוועדה ש"מנהג זה מקובל כמעט בכל האירועים שמקיימים הפלסטינים והוא כולל דקת דומיה וקריאת "סורת אלפאתחה" מהקוראן, לכלל ההרוגים הפלסטינים בכל הדורות אשר נפלו בסכסוך הישראלי-פלסטיני, והם התבקשו להצטרף למנהג על ידי המארחים". הוועדה השעתה את זועבי לארבעה חודשים מישיבות הכנסת וועדותיה (אך לא מהצבעות), בשל אותה דקת דומייה.
באפריל 2016 הודיעה זועבי שהיא מסרבת להשתתף בטקס נעילת יום הזיכרון לשואה ולגבורה ביד מרדכי בטענה שמעשי ישראל נגד הפלסטינים דומים למעשי הנאצים.
בסוף יוני 2016 קראה זועבי בכנסת לחיילים שהשתתפו בפעולת המרמרה "רוצחים". בעקבות זאת החתים ח"כ איתן כבל עשרות חברי כנסת על הצהרה שלפיה יחרימו את זועבי וייצאו מהמליאה בכל פעם שתעלה לנאום. ב-11 ביולי 2016 כאשר עלתה זועבי לנאום יצאו חברי כנסת רבים מהמליאה ונותרו רק חברי הרשימה המשותפת, מרצ וחלק מחברי המחנה הציוני.
בדצמבר 2016 האשימה את ישראל בקצירת איברים של אסירים ביטחוניים ואמרה "אנו מחויבים לעקוב אחר מצב האסירים החולים, ששירות בתי הסוהר נותן להם את הטיפול המינימלי כאמצעי של מוות איטי. יש ביניהם חולי סרטן שבית החולים של הכלא ממתין עד שהמחלה תתפשט בגופם ואז מסיר את איבריהם בזה אחר זה".
בינואר 2019 הודיעה כי היא לא מתכוונת להתמודד בבחירות לכנסת העשרים ואחת. לקראת הבחירות היא הוצבה במקום ה-118 הסמלי ברשימת רע"ם-בל"ד לכנסת.
באוגוסט 2019 הודיעו היועץ המשפטי לממשלה ופרקליט המדינה כי זועבי תועמד לדין בכפוף לשימוע, בגין זיוף בנסיבות מחמירות, שימוש במסמך מזויף, רישום כוזב במסמכי תאגיד, ניסיון לקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות והלבנת הון בעקבות כספים שהופקדו למפלגה ממקור לא ידוע והצגתם כתרומות לגיטימיות תוך זיוף של פנקסי קבלות. ב-6 באפריל 2021 החליט היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט להעמיד לדין את זועבי בגין עבירות מרמה וזיוף. באוקטובר 2021 הורשעה לאחר הודאה באשמה במסגרת עסקת טיעון, נגזר עליה שנת מאסר על תנאי וקנס של 75,000 ש"ח.
עמדותיה.
זועבי תומכת בהקמת מדינה פלסטינית בשטחי הגדה המערבית ורצועת עזה, לצד מדינת כל אזרחיה בתחום הקו הירוק, ורואה בציונות אידאולוגיה גזענית.
היא מתנגדת לחיוב שירות לאומי על ערביי ישראל ולגיוס לצה"ל של בני העדה הנוצרית. היא כתבה לכומר ג'ובראיל נדאף המעודד גיוס כזה שהוא משתף פעולה עם אויבי עמו.
זועבי מכחישה את קיומו של בית המקדש בהר הבית ושוללת כל קשר היסטורי בין היהודים להר. היא מתנגדת לכל נוכחות יהודית בהר הבית וטוענת שישראל מנסה "לכבוש את אל-אקצא" ומבחינתה זו "הכרזת מלחמה".
בכמה מקרים קראה זועבי לערביי ישראל ולפלסטינים לפתוח בהתקוממות מעין האינתיפאדה הראשונה. כך למשל, ב-13 ביולי 2014, במהלך מבצע צוק איתן, פרסמה באתר החדשות "פאנט" מאמר אנטי-ישראלי הקורא להמשכת ההתנגדות לישראל ושולל משא ומתן ותיאום ביטחוני איתה. המאמר פורסם גם באתר העיתון העזתי "פלסטין" המזוהה עם החמאס.
ב-8 באוקטובר 2015, על רקע גל הטרור הפלסטיני באוקטובר 2015, התראיינה זועבי לאתר המזוהה עם החמאס וקראה לאינתיפאדה אלימה. זועבי "קוראת למאבק עממי לא מתפשר נגד הכיבוש".
ב-2010 הגדירה זועבי את מדיניות ישראל בירושלים ובחברון כ"טיהור אתני".
ב-19 באוקטובר 2014 התראיינה זועבי לחדשות 2 ואמרה כי חיילי צה"ל טרוריסטים יותר מאשר ארגון דאעש. היא קראה לא להתגייס לא לצה"ל ולא לדאע"ש: "שניהם צבאות שהם רוצחים, אין להם גבול ואין להם קו אדום". היועץ המשפטי לממשלה יהודה ויינשטיין החליט לא לחקור את זועבי בגין דברים אלה, למרות דרישות מצד אנשי ציבור וארגונים לחקרה בגין המרדה.
מספר התבטאויות של זועבי בנושא הטרור הפלסטיני התפרשו אצל רבים בישראל כתמיכה במחבלים. למשל:
באוקטובר 2017 טענה זועבי בכנס של קרן ג'רוזלם בארצות הברית ש"הציונות עוינת לזכויות האדם בכל העולם" ו"שליהודים אין זכות להגדרה עצמית, הם לא לאום".
חקיקה ופעילות בכנסת.
בתקופת כהונתה כחברת כנסת, הציעה זועבי או הצטרפה לעשרות הצעות חוק אשר מרביתן בתחום החברתי-כלכלי והשוויון המגדרי. ההצעות עסקו בין היתר בהבטחת ייצוג הולם לנשים בבחירות לכנסת וברשויות המקומיות, בניית חדרי הנקה בבניינים ציבוריים, העלאת גיל הנישואים ועוד. בכנסת ה-18 הייתה זועבי חברת הכנסת הפעילה ביותר בתחום השאילתות המגדריות ובהגשת הצעות לסדר היום בנושאי שוויון מגדרי. בכנסת ה-19 זועבי הייתה חברה בוועדה לזכויות הילד אך לא הגיעה כמעט לאף ישיבה של הוועדה.
אדהרבעל
אדהרבעל היה בנו של מיקיפסה ונכדו של מסיניסה, ששלט על נומידיה בין 118 ל-112 לפנה"ס. מיקיפסה הותיר את הממלכה לשלושה: המלוכה לבנו הלא-חוקי והמאומץ יוגורתה ושיתוף סמכויות עם שני בניו החוקיים, אדהרבעל והיימפסל. השניים קינאו ביוגורתה ולא הסכימו להסדר שלטון זה, והממלכה חולקה לשלוש ממלכות, יוגורתה תקף את שתי הממלכות האחרות - רצח את היימפסל ואדהרבעל נמלט מפניו לרומא, על מנת לבקש את עזרתה של הרפובליקה הרומית בהשבת חלקו לידיו. הרומאים אכן סייעו לאדהרבעל להשיב את חלקו לידיו ב-117, אבל יוגורתה הצליח, במצור על בירת נומידיה קירטה לכבוש גם את חלקו של אדהרבעל והוא הומת בידי יוגורתה בשנת 112 לפנה"ס, למרות ניסיונו להפוך לבן חסות של הרומאים. יחד עם אדהרבעל הוצאו להורג גם סוחרים רומאים שהיו בעיר וסייעו בהגנתה.
להיות קצין
להיות קצין הוא סרט תיעודי של הבמאי איתן אורן, שהוקרן בערוץ 1 ב-1991.
צילומי הסרט נערכו בבית הספר לקצינים של צה"ל - בה"ד 1, ועקבו אחר מספר צוערים מתחילת קורס קציני חי"ר במהלך חורף 1990 (תחת פיקודם של מפקד בית הספר לקצינים גיורא איילנד ומפקד הפלוגה טל רז) ועד להצבתם בתפקידי פיקוד בשטח. לאחר ההקרנה הראשונית בטלוויזיה הוקרן הסרט פעמים רבות בכנסים ובסמינרים וזכה להצלחה רבה. חלק גדול מהצלחת הסרט היה תודות לבחירה מוצלחת של הצוערים שעליהם מתבסס הסרט, ולכנות ולתמימות של הדיאלוגים.