מחקריו של ליהוא זיסברג עוסקים בעיקר בהיבטים שונים של הבנת רגשות בחיי היומיום בהקשרים שונים; בתגובות רגשיות לאירועי טראומה ודחק שונים, כולל התקפות טרור, מלחמה ומחלות. החל משנת 2010 הוא מתמקד בקשר שבין חוויות רגשיות בחיי היומיום והיבטים שונים של בריאות פיזית.
זיסברג פרסם מעל מאה מאמרים, פרקים בספרים וספרי עיון המבוססים על עבודתו המחקרית. בנוסף פרסם מדי פעם מאמרים שנושאם בתחומי עניין ביקורתיים שבהם עסק, ביניהם – ביקורת על מערכת הפנסיה הצבורה הנהוגה בישראל, מבט חברתי ביקורתי על קונפליקטים חברתיים בישראל ותרבות ה-post facts.
ליליאן סנלינג
ליליאן סנלינג (באנגלית: Lilian Snelling ; 1879–1972) הייתה "כנראה האמנית הבוטנית הבריטית החשובה ביותר במחצית הראשונה של המאה ה-20". היא הייתה האמנית והליטוגרפית הראשית במגזין הבוטני של קרטיס בין השנים 1921-1952 ו"נחשבה לאחת מגדולי האמנים הבוטניים בזמנה - ציוריה היו מפורטים ומדויקים ויפים להפליא".
היא קיבלה אות כבוד של האימפריה הבריטית בשנת 1954 וזכתה במדליית ויקטוריה בשנת 1955.
ביוגרפיה.
ליליאן סנלינג נולדה ב -8 ביוני 1879 בספרינג הול, סנט מרי קריי, קנט למשפחתו הגדולה של ג'ון קרנל סנלינג (1841–1902), בעל מבשלת שכר ואשתו, מרגרט אליזבת, לבית קולגאלט. היא ואחיותיה התחנכו בבית ספר בטונברידג', ויילס. בשנים 1915–1916 לימד אותה הנרי ג'ון אלווס לצייר פרחים (שאסף במסעותיו), בביתו בפארק קולסבורן שבגלוסטשייר.
סנלינג עבדה בגן הבוטני המלכותי באדינבורו בשנים 1916 עד 1921 בציור דיוקנאות צמחים עבור סר אייזיק ביילי בלפור, מנהל הגן הבוטני ופרופסור לבוטניקה באוניברסיטת אדינבורו. היא למדה ליטוגרפיה אצל פרנק מורלי פלטשר.
היא עזבה בשנת 1921 כדי לעבוד בגנים הבוטניים המלכותיים - גני קיו, כאמנית הראשית והליטוגרפית במגזין הבוטני של קרטיס. משנת 1929 נעזרה בסטלה רוס-קרייג. לאחר 30 שנה פרשה לגמלאות בשנת 1952 והפיקה מעל 830 ציורים ולוחות. כרך 169 של קרטיס הוקדש לה, וכתב: "אמנית, ליתוגרפית ומאיירת בוטנית אשר בעדינות יוצאת דופן של קווי מתאר מדויקים, זוהר של צבע וגוונים מורכבים, הציגה נאמנה את רוב הצמחים שפורסמו במגזין זה בשנים 1922 עד 1952". ציוריה ליוו גם ספרים בנושאים הבוטנאיים.
בשנת 1954 אות כבוד של אימפריה ובשנת 1955 הוענקה לה מדליית ויקטוריה, אות הכבוד הגבוה ביותר.
בשנת 1959 הוצגה עבודתה בתערוכת הדו-שנתי של גני קיו: "התרומה של גני קיו לבוטניקה במשך 200 שנה".
היא נפטרה בביתה, בסנט מרי קריי, קנט, ב־12 באוקטובר 1972.
בשנת 2007 קיים הגן הבוטני המלכותי באדינבורו תערוכה בת עשרה שבועות המוקדשת לעבודתה.
אנטופרוקטה
אנטופרוקטה (שם מדעי: "Entoprocta") היא מערכה המונה 150 מינים של חסרי חוליות קטנים, החיים באוקיינוסים מהמים הרדודים עד למעמקי הים אך שני מינים חיים במים מתוקים.
מאפיינים.
משמעות שם המערכה היא "בתוך פי הטבעת" מפני שפי הטבעת של מינים במערכה נמצא בתוך טבעת המכילה 8 עד 30 ריסונים שיוצרים זרמי מים המושכים חלקיקי מזון כמו פלנקטון, חיידקים ופרוטיסטים לתוך הפה. אורכם של האנטופרוקטים נע בין 0.1 עד 7 מילימטרים. במערכה אין סדרות אך יש 4 משפחות.
היסטוריה אבולוציונית.
ב-1977 תיאר החוקר סיימון קונוויי מוריס מאובנים של דינומיסוס ("Dinomischus"), אנטופרוקט מתור הקמבריון (לפני 505 מיליון שנה) שנמצא בפצלי ברג'ס שבקנדה. מין אחר קוטילדיון טיילודיה ("Cotyledion tylodes"), שתואר ב-1999, היה גדול יותר מהאנטופרוקטים המודרניים והגיע לאורך של 8 עד 56 מילימטרים. מאובניו של מין זה התגלו בסין, ותוארכו גם הם לתקופת הקמבריון, לפני 520 מיליון שנה. כשהתגלו האנטופרוקטים הראשונים ב הם שויכו למערכת החיטחבים אך מאוחר יותר במאה ה-20 הופרדו למערכה נפרדת.
יחסים עם בעלי חיים אחרים.
זחלים של אחד מהמינים נמצאו על החרק קורידאלוס קורנטוס ("Corydalus cornutus") שחי במים מתוקים. עקב גודלם הקטן יש לאנטופרוקטים טורפים רבים, כמו חלזנות ימיים ותולעים.
דזה-סה
דְזְה-סְה (בסינית מסורתית ובסינית מפושטת: 子思, בפין-יין: zǐ sī; 481 – 402 לפנה"ס) היה פילוסוף קונפוציאני ממדינת לו של תחילת תקופת המדינות הלוחמות. הוא היה נכדו של קונפוציוס, ומורהו (או מורה מורהו) של מנציוס.
ביוגרפיה.
דזה-סה היה נכדו היחיד של קונפוציוס, ובנו של קוֹנְג לִי (孔鯉) הקרוי גם קוֹנְג בָּוֹיוּ' (孔伯魚). שמו האמיתי היה קוֹנְג גִ'י (孔伋), ודְזְה-סְה היה הכינוי שלו. הוא נולד מעט אחרי מותו של סבו, ולמד אצל דְזֶנְג דְזְה, תלמידו של קונפוציוס. הוא גם שימש בשירותו של הדוכס מוּ (穆公) ממדינת לוּ. על פי המסורת הוא היה מורהו של מנציוס, אולם על פי התיארוכים נפטר 30 שנה לפני שמנציוס נולד, כך שכנראה היה מורו של שְׁה שְׁווֹ (世碩) שהיה בעצמו מורו של מנציוס.
תורתו.
בדומה לאריסטו, דזה-סה מעלה על נס את דרך האמצע על פני קיצוניות כזו או אחרת.. בתורתו הוא ממשיך את האבחנה של סבו בין ידיעה להשערה, ומעמיק באיבחון היחסיות של הידע האנושי על העולם. הוא הרבה לנתח פעולות, וטען שחכמים שמודעים לחובתם המוסרית והאינטלקטואלי מסוגלים להעתיק לתוכם את המציאות העולמית. על פי המלומד בן המאה ה-19 חְוָאנְג יִיג'וֹאוּ (黃以周), יש לתורתו מספר קוי דמיון משותפים עם עקרונות המופיעים בחוואי נאן דזה.
בדומה למנציוס, גם דזה-סה היה אחד מהפילוסופים שספגו ביקורת מצד ש'ו'ן דזה במאמרו "נגד תריסר המאסטרים", כאשר במוקד הביקורת עומדת תורת "חמש הדרכים". על פי המלומד גָ'אנְג בִּינְגְלִין (章炳麟), בן המאה ה-19, ניסה דזה-סה לשלב בתורה הקונפוציאנית עקרונות נומרולוגיים. הפרופסור לִי שׂוֵּ'צִ'ין (李学勤) טוען כי מגמה זו הייתה בהשפעת הטקסט "התוכנית הגדולה" (洪範) שכיום משמש פרק ב"קלאסיקה של המסמכים".
הקרבה האידאולוגית של דזה-סה למנציוס יצרה במהלך ההיסטוריה תפיסה של שניהם כבני אסכולה אחת, תחת השם "אסכולת סְה-מֶנְג".
יצירותיו.
המפורסמת ביצירותיו היא "דרך האמצע וקיומה", ששובצה כפרק בקלאסיקה של הטקסים, ואותה מייחס לו סה-מה צ'יין, אם כי הייחוס מעולם לא הוכח. בנוסף מיוחסים לו גם פרקים 30, 32 ו33 בקלאסיקה של הטקסים: "רשומות הסכרים", "רשומות הדוגמה" ו"הגלימות השחורות". בעבר היה קיים אוסף בשם "החכם דְזְה-סְה" (子思子), אולם הוא אבד ברבות השנים.
מיוחס לו ספר שנקרא, בדומה לפרק מן הקלאסיקה של המסמכים, "התוכנית הגדולה" (洪範). בתקופת שושלת סונג הרכיב וָאנְג גְ'ווֹ (汪晫) עותק של הספר, אולם אמינותו הוטלה בספק. במאה ה19 יצר המלומד חְוָאנְג יִיג'וֹאוּ (黃以周) עותק אמין יותר על סמך ציטוטים מכתביו של שֶׁן יְוֵּ'ה (沈約) בן המאה ה5-6.
פולחן.
דזה-סה נחשב לאחד מארבעת החכמים של הקונפוציאניזם, ביחד עם יֵן חְווֵי, דְזֶנְג דְזְה ומנציוס. בתקופתשושלת סונג העניק לו הקיסר חווידזונג תואר כבוד: "מרקיז אגם יִי". בתקופת שושלת יואן כיבד אותו הקיסר וֶנְדְזונְג בתואר "הדוכס החכם המספר של מדינת יִי". ובתקופת שושלת מינג קיצר הקיסר שְׁה-דְזונְג את תוארו ל"הדוכס החכם המספר". בעקבות כך זכה לכינוי "החכם המספר", כאשר "המספר" מתייחס לתפקידו כמי שהעביר את המורשת הקונפוציאנית ושימר אותה.
מאחר שצאצאיו של דזה-סה הם שהחזיקו במשרה המסורתית של צאצאי קונפוציוס, לא נוצרה משרה נוספת לצאצאי דזה-סה, וכתחליף נדרשו צאצאיו להגיש שני קורבנות לאבותיהם, על ידי האח הבכור המחזיק במשרה, ועל ידי האח השני. אם האח הבכור היה בן יחיד, הוא עצמו נדרש להקריב פעמיים.
במבה דיאנג
שייק אהמדו במבה אמבאקה דיאנג (בצרפתית: Cheikh Ahmadou Bamba Mbacke Dieng; נולד ב-23 במרץ 2000 בפיקין שבסנגל) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית ובנבחרת סנגל.
קריירת מועדונים.
דיאנג החל את הקריירה המקצוענית שלו בדיאמבר מליגת העל הסנגלית, ובעונת הבכורה שלו הבקיע 12 שערים ב-14 הופעות ליגה, והיה מלך השערים של הליגה לעונת .
ב-5 באוקטובר 2020 הושאל דיאנג לאולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית למשך עונה אחת. ב-10 בפברואר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-0 על אוסר במסגרת הגביע הצרפתי. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-14 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, בתיקו 0-0 נגד ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור ה-25 לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך דיאנג חמש הופעות ליגה בעונה זו.
ב-1 ביולי 2021 חתם דיאנג באופן קבוע באולימפיק מרסיי. ב-11 בספטמבר הבקיע את שערי הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, צמד שערים בניצחון 2-0 על מונקו במסגרת המחזור החמישי לעונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית.
ב-9 באוקטובר 2021 ערך דיאנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בניצחון 4-1 על נבחרת נמיביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
רידג' הולנד
לוק מנזיס (באנגלית: Luke Menzies; נולד ב-29 במאי 1988) הידוע יותר בשם הבמה שלו, רידג' הולנד הוא שחקן רוגבי עבר אנגלי ומתאבק, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון.
לאחר שהיה שחקן רוגבי במשך עשור, הוא עשה הסבה לענף ההיאבקות המקצועית בשנת 2016 וחתם על חוזה ב-WWE בתחילת שנת 2018.
קריירת היאבקות מקצועית.
ארגונים עצמאיים (2016–2018).
במרץ 2016, מנזיס החל להתאמן על מנת להפוך למתאבק מקצועי תחת הדרכתו של מרטי ג'ונס.
NXT (2018–2021).