בשטח הפארק, לרגל ציון 75 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, הושלמה בנייתה של הקתדרלה הראשית של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. אבן הפינה הונחה על ידי פטריארך מוסקבה קיריל בנוכחות פוטין ושר ההגנה הרוסי סרגיי שויגו, ב-19 בספטמבר 2018. איסוף התרומות להקמתו בוצע מאז ספטמבר 2018. ב-13 במרץ 2019, דובר נשיא רוסיה דמיטרי פסקוב הודיע כי ראש המדינה העביר כספים אישיים לבניית חלקים מהקתדרלה.
מתחם הקתדרלה הראשית של הכוחות המזוינים כולל מוזיאון באוויר הפתוח עם השם הסמלי "שדה הניצחון", שנמצא במקום בו הנאצים עשו את ניסיונם האחרון לפרוץ לבירה, והוא דימוי קולקטיבי של הקרב ליד מוסקבה בשנת 1941. מוצגים במוזיאון כלי נשק וציוד צבאי מתקופת המלחמה הפטריוטית הגדולה.
במאי 2021 הוכרז על הקמת המוזיאון הראשי של הכוחות המזוינים, שצפוי לקלוט את המוזיאון המרכזי של הכוחות המזוינים, שיועבר אליו ממוסקבה, ומוזיאונים נוספים.
הפורום הצבאי-טכני "צבא".
מאז 2015 נערך בשטח פארק פטריוט הפורום הבינלאומי הצבאי-טכני "צבא", המתקיים מדי שנה.
משלחות מ-70 מדינות זרות היו מיוצגות בפורום הצבא הראשון; 120 מדינות זרות כבר נכחו בפורום החמישי "צבא-2019", שהתקיים בשנת 2019.
מאז 2017 הפורום נערך בכמה אתרים בו-זמנית בערים שונות ברוסיה, אך שטחו של פארק פטריוט נותר האתר הראשי של הפורום. בשנים 2020 ו-2021 לא נערך הפורום בהרכבו המורחב, בשל ההתמודדות עם מגפת הקורונה ברוסיה.
Ddu-Du Ddu-Du (סינגל אלבום)
Hush (סינגל אלבום)
ארנונה גדות
ארנונה גדות (נולדה ב-21 ביולי 1944) היא ציירת, אמנית וסופרת ישראלית.
ביוגרפיה.
גדות נולדה ולמדה בתל אביב.
סיפורה הראשון של גדות, "לאן נעלמו יובל ודריה, הידידים הנועזים", נדפס ב-1963 בהמשכים בשבועון "הארץ שלנו" ויצא לאור מאוחר יותר כספר בהוצאת עופר.
בשנות השבעים פיתחה וכתבה את סדרות ספרי הילדים "חבורת פופיק", "עופר ועופריקו" וחבורת צ'ופצ'יק, שזכו לאהדה רבה מהקוראים, אך גם לביקורת.
בשנת 1975 החלה גדות ללמוד גמולוגיה בלונדון והציגה בגלריה דוגית את תערוכת הציורים הראשונה שלה.
בשנת 1976 הציגה בגלריית צורי אוסף ציורי שמן ותערוכת בובות שיצרה. "עד שהגיעה אל עולם הבובות עסקה ארנונה באלף ואחד עיסוקים ומלאכות. היא ניקתה כלובים של קרנפים בגן החיות התנ"כי שבירושלים ועבדה תקופה מסוימת כצלמת שהתמחתה בעיקר בצילומי ילדים. היא הרכיבה תכשיטים וכתבה למעלה מחמישים ספרי בלשים וספרים לילדים, 'אבל בכל הדברים האלו לא היה אף שמץ של השראה. עבדתי כדי לפרנס את עצמי וחלמתי שיום אחד אוכל לעסוק אך ורק במה שאני רוצה'", סיפרה בראיון לסמדר שיר ב"מעריב".
גדות המשיכה לכתוב ספרי ילדים ומבוגרים ואף החלה לפרסם טורים הומוריסטיים ב"מעריב" בשנת 1989 ואף כתבה שאלות לתוכניות הטלוויזיה "מי רוצה להיות מיליונר?" ו"מלך הטריוויה".
ספריה.
גדות כתבה עשרות ספרים, לילדים ולמבוגרים, חלק מהם תחת שם העט ת. אורגיל:
המוזיאון המרכזי של חיל האוויר (רוסיה)
המוזיאון המרכזי של חיל האוויר (ברוסית: Центра́льный музе́й Вое́нно-возду́шных сил) הוא סניף של המוזיאון המרכזי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית והוא אחד ממוזיאוני התעופה הגדולים באירופה. המוזיאון ממוקם בכפר מונינו שבפרברי מוסקבה.
המוזיאון נוצר ב-28 בנובמבר 1958, ונפתח לקבלת מבקרים ב-23 בפברואר 1960. במוזיאון תערוכה עשירה של מסוקים ומטוסים למטרות אזרחיות וצבאיות, כמו גם כלי נשק, כלים שונים, מדים ועוד. בשנת 2020, אוסף המוזיאון כלל יותר מ-54 אלף מוצגים, ביניהם: 194 מטוסים, 118 דגמים של מנועי מטוסים, ו-5,152 יחידות ציוד, כגון: מדחפים, ציוד מטוסים וכלי נשק ו-71 פריטי מוזיאון שונים. התערוכות ממוקמות באוויר הפתוח, כמו גם בשלושה אולמות האנגר ושני אולמות נוספים במתחם המוזיאון.
היסטוריה.
בשנת 1956 פורק אגף התעופה מונינו. שטחי האגף הועברו לארגון המוזיאון. מטוסים ומסוקים, פעילים וניסיוניים, הועברו בהדרגה למוזיאון. ראש המוזיאון הראשון היה רס"ן ק. פ. דנילין. במשך שנה וחצי הכינו המארגנים את התערוכה לקראת הפתיחה, וב-23 בפברואר 1960 היא התקיימה וקיבצה מספר רב של צופים: אזרחיים וצבאיים כאחד. בזמן הפתיחה, המוזיאון הכיל מטוסים ומסוקים מבצעיים וניסיוניים.
באמצע שנות התשעים, מוזיאון חיל האוויר במונינו שינה את הנהגתו לעיתים קרובות. המוזיאון המשיך לשפר את המבנה הארגוני שלו, ונכון לשנת 2017 היו לו 3 מחלקות מוזיאון עיקריות: עבודה מדעית וקרנות, עבודות אקספוזיציה מדעיות ועבודה מדעית וחינוכית. מספר המבקרים במוזיאון גדל ללא הרף, כולל אנשי צבא, עובדים ותלמידי בית הספר. מדי יום מקיים המוזיאון סיורים לכולם; תיירים זרים הם משתתפים תכופים. לדברי הנהלת המוזיאון, מאז פתיחת התערוכה ביקרו במונינו יותר משלושה מיליון איש.
המוזיאון המרכזי של הצי על שם הקיסר פיוטר הגדול
המוזיאון המרכזי של הצי על שם הקיסר פיוטר הגדול (ברוסית: Центральный военно-морской музей имени императора Петра Великого) הוא אחד המוזיאונים הוותיקים ביותר ברוסיה ואחד המוזיאונים הימיים הגדולים בעולם, הממוקם בסנט פטרסבורג ומהווה אתר מורשת היסטורית ותרבותית ימי. מקורו של המוזיאון מחדר הדגמים הפטרבורגי שהיה מאגר של מודלים ורישומי בניית ספינות, שהוזכר לראשונה במכתבו של פיוטר הראשון ב-13 בינואר 1709.
האוסף המודרני של המוזיאון מונה למעלה מ-700,000 פריטים, כולל יותר מ-2,000 דגמי ספינות. למוזיאון שישה סניפים: אברורה, צוללת D-2 נארודובולץ, מבצר קרונשטאדט בסנקט פטרבורג; "דרך החיים" (באגם לדוגה, שבמחוז לנינגרד), מוזיאון הצי הבלטי (בעיר בלטייסק בקלינינגרד), ספינת הטילים "מיכאיל קוטוזוב " (בעיר נובורוסייסק), מוזיאון צי הים השחור (בסבסטופול).
היסטוריה.
תחילת ההיסטוריה של המוזיאון מתוארכת לשנת 1709, כאשר פיוטר הראשון הזכיר לראשונה את תא המודלים (מהולנדית: "Model-kammer" - חדר הדגמים), שם הוחזקו רישומי ספינות ודגמים. החדר היה ממוקם בבניין האדמירליות הראשי, שם נבנו ספינות הצי הבלטי.
בשנת 1722 פורסמה "התקנה לניהול האדמירליות והמספנה" ובה נכתב: "כאשר האונייה מתוכננת להיבנות, יש להורות לאדון שבונה את הספינה להכין חצי מודל על לוח, וזה יחד עם שרטוט הספינה, יש לתת אותו למועצת האדמירליות." ישנם כשמונים דגמים מהמאה ה-18, שנעשו בהתאם ל"תקנות" הללו ונשמרות באוספי המוזיאון.
התפתחות בניית הספינות הובילה לכך שמודלים של בניית ספינות הוחלפו בהדרגה בשרטוטים תאורטיים. האוסף איבד את משמעותו המעשית ובשנת 1805 הפך ל"מוזיאון הימי". המוזיאון נסגר בשנת 1827, הוא נבנה מחדש כמוזיאון ימי בשנת 1867. בסוף המאה ה-19 המוזיאון הימי הפך למרכז תרבותי ומדעי רוסי משמעותי וזכה לתהילה ברחבי העולם.
בשנים 1900–1904, תערוכת המוזיאון נבנתה מחדש והורחבה באופן משמעותי. בשנת 1908, לפני החגיגות לציון 200 שנה למוזיאון, הוא נקרא על שם מייסדו - פיוטר הגדול. לאחר ששינה מספר שמות, בשנת 1924 הפך למוזיאון הצי המרכזי.
באוגוסט 1939, אחד הבניינים היפים בלנינגרד - בניין הבורסה לשעבר - הועבר לאחריות מוזיאון הצי המרכזי. שחזור השטח לתצוגת המוזיאון, אחסון אוספים ופרויקט המוזיאון פותחו על ידי האדריכל מודסט שפילבסקי. בפברואר 1941 נפתחה תערוכה באולמות חדשים, אך כעבור ארבעה חודשים החלה המלחמה הפטריוטית הגדולה. המוצגים היקרים ביותר פונו לאוליאנובסק. ביולי 1946, המוזיאון פתח מחדש את שעריו למבקרים.
לאחר המלחמה החלה הקמת רשת סניפים מודרנית של מוזיאון הצי המרכזי. בשנת 1956 נפתח סניף בסיירת אברורה, מוזיאון האוניות הראשון בברית המועצות. בשנת 1972, בכפר אוסינובץ שעל שפת אגם לדוגה, נפתח סניף "דרך החיים". בשנת 1980 החלה פעילותו של סניף מבצר קרונשטאט לפעול בבניין הקתדרלה הימית בעיר קרונשטאדט. העבודה על יצירת סניף באחת הצוללות הראשונות שנבנו על ידי הסובייטים, ה-D-2 (נארודובולץ), הגיעה לשיאה בפתיחת מתחם הנצחה בשנת 1994, שהפך לצוללת-מוזיאון הראשונה ברוסיה.
בשנת 1977 נפתח סניף של המוזיאון בשם "ניצחון צ'סמה שתצוגתו הוקדשה כולה להיסטוריה של קרב צ'סמה ב-24–26 ביוני 1770. לאחר מכן, נבנתה כנסייה, בו שכנה ענף מוזיאון בצי, ובזכות קיומו של האנדרטה האדריכלית, שהייתה בהגנת אונסק"ו, הועבר לידי הכנסייה האורתודוקסית, כאשר תערוכת המוזיאון הועברה לביתן האדמירליות בפארק יקתרינה בצארסקויה סלו (רחוב פארקובאיה 7 בעיר פושקין), וכעבור כמה שנים סניף המוזיאון הזה פורק לחלוטין.
העבודה על קידום ההיסטוריה של הצי זכתה להערכה רבה: בשנת 1975, על פי צו נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות, הוענק למוזיאון אות מסדר הכוכב האדום.
בשנת 2012 הסניפים הקיימים של המוזיאון קיבלו מעמד כחטיבות מבניות של המוזיאון. אלה היו בעיקר מוזיאון הצי הבלטי (בעיר בלטייסק) וספינת התהילה הצבאית "מיכאיל קוטוזוב" (בעיר נובורוסייסק).
באפריל 2013 הושלמה העברת אוסף המוזיאונים למתחם המשוחזר של צריף קריוקוב. בקיץ 2013 החל לפעול מתחם תצוגה המורכב משישה אולמות, תערוכה באטריום והשלב הראשון של התערוכה המרכזית, המורכבת משישה אולמות. עד יום הצי הרוסי, ב-27 ביולי 2014, נערכה תערוכה המורכבת מ-19 חדרים שהייתה פתוחה לחלוטין לציבור.
אוסף המוזיאון.
באוסף המוזיאון החל מ-1 בינואר 2015 למעלה מ-719,000 פריטי מוזיאון, שאוחסנו בשמונה קרנות והוסבו ל-57 אוספי תערוכה, המגוונים ביותר מבחינת חומר הייצור, הגדלים והמידות.