בצילום של "האביב של בודפשט", "הבית מתחת לסלעים", ו"ברוך הבא, מייג'ור!" אילש יצר סגנון צילום משלו. ג'רג' אילש נחשב למפתח הנורמות המעשיות של צילום קולנוע ריאליסטי והמאסטרו בצילום קולנוע ריאליסטי בהונגריה. הוא היה בעל משמעות תקופתית בתולדות הסרט ההונגרי. בסגנון הצילום שלו הוא הדגיש את הפנים האנושיות, את פניו של השחקן ואת צילומי התקריב.
משנת 1990 היה נשיא ההתאחדות הונגרית לקולנוע, משנת 1993 היה חבר בוועדת הטלוויזיה דונה (Duna), ומשנת 1995 היה נשיא התאחדות יוצרי הסרטים ואמני הטלוויזיה ההונגרים. הוא היה מייסד HSC. (אגודת צלמי הקולנוע ההונגרים)
Love Again (שיר של דואה ליפה)
Love Again (בעברית: לאהוב שוב) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הבריטית דואה ליפה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, "Future Nostalgia". השיר יצא לאור ב-11 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השישי מתוך האלבום. הוא נכתב על ידי ליפה לצד קלרנס קופי ג'וניור, צ'לסי גריימס, ומפיקו קוז, עם הפקה נוספת של סטיוארט פרייס. ב-11 במרץ 2021 הוא נשלח לרדיו בצרפת כסינגל השישי מתוך האלבום. "Love Again" דוגם צלילים מ-"My Woman" (1932) מאת אל בואלי, ולכן בינג קרוסבי, מקס וארטל ואירווינג ולמן קיבלו קרדיטים ככותבים. "Love Again" הוא שיר דאנס-פופ, דיסקו ואלקטרו המשלב גם הפקה קלאסית ונו-דיסקו מהמאה ה-21. מבחינה לירית, הוא עוסק בנושאי שברון לב וצמיחה אישית, כאשר ליפה מתאהבת שוב במישהו בעקבות פרידה שהסתבכה. היא הכריזה על הקליפ של השיר ב-31 במאי, והוציאה אותו ב-4 ביוני.
מבקרי מוזיקה אחדים ציינו לשבח את הדגימה שנלקחה מ-"My Woman" וציינו שהאווירה שלו מזכירה את הדיסקו של שנות ה-70 של המאה ה-20. מבחינה מסחרית, הוא נכנסה למצעדי מוזיקה רשמיים בליטא, פורטוגל, רומניה, סלובקיה וספרד, כמו גם מצעד שירי הסטרימינג ומצעד השירים הדיגיטליים של חברת המצעדים הרשמית. הרמיקס הרשמי של השיר שנעשה על ידי הורס מיט דיסקו נכלל באלבום הרמיקס, "Club Future Nostalgia", שהוציאה ליפה ביחד עם דה בלסד מדונה בשנת 2020.
כתיבה והפקה.
"Love Again" נכתב על ידי ליפה ועמיתיה הוותיקים קלרנס קופי ג'וניור, צ'לסי גריימס וסטפן קוזמניוק. הם התחילו לעבוד על השיר בזמן שליפה חוותה פרידה ושברון לב. היא הייתה בקשר עם מישהו שלטענתה היה "לא ישר" כלפיה והבינה שזה כבר לא "בריא" בשבילה. במהלך מערכת היחסים, ליפה לא זיהתה את עצמה והרגישה שאיבדה את "הכוח" שלה, מכיוון שהיא בדרך כלל רואה את עצמה כאישה "חזקה". עמיתיה עבדו עימה באולפן ההקלטות במשך ימים, אך היא לא אהבה דבר ממה שהצליחו לכתוב. באחד מהימים, ליפה איחרה וקוזמניוק היה נחוש ליצור שיר שיספק את כולם, אותו כינה כ"מגניב". כשהוציאה את אלבום האולפן השני שלה "Future Nostalgia", רצתה ליפה ליצור מוזיקה "בסגנון ישן" עם טוויסט מודרני, בהשראת אמנים שהאזינה להם בצעירותה. לאחר שהתוודע לכך, החל קוזמניוק ליצור את ההפקה המוזיקלית של "Love Again". הוא השתמש בכלי נגינה שונים כמו גיטרות אקוסטיות ותופים.
כשליפה הגיעה לאולפן, גריימס וקופי ניגנו בגיטרה ושרו "Hotdamn, you got me love again". ליפא דחתה במהירות את השורה ושינתה אותה ל"Goddamn, you got me in love again". היא החלה לבטא את רגשותיה וקופי רצתה לתרגם זאת למילים שישמשו לשיר עצמו. הם החליטו להתחיל את השיר בתפיסה של הפגנת אנרגיה חיובית ולהבין שלפעמים "דברים צריכים להסתיים". ליפה חשבה שאם היא תכתוב על זה, היא עלולה להרגיש טוב יותר. הם התחילו לכתוב את "Love Again" בשילוב גיטרה. לאחר הפגישה, קוזמניוק קרא ספר של סטודיו 54 והתעמק בעבודותיה של דונה סאמר. בהשראתה, אמר לדרו יורקה להיות אחראי על כלי המיתר.
בהמשך, קוזמניוק שלח במהירות את קטע כלי המיתר לליפה, וזו טענה שמדובר בקטע "דרמטי". עם זאת, כל הצוות הסכים שלשיר עדיין חסר משהו. לילה אחד בזמן שכולם היו באולפן, קופי החלה לשיר את הריף של "My Woman" מ-1932. ליפה חשבה שהריף הוא ממלחמת הכוכבים, ואילו גריימס חשב שהוא "מפחיד" ו"מבהיל". לאחר מכן, ליפה הציעה להם לשלב את זה ב-"Love Again". קוזמניוק השקיע זמן רב בכך, וביצע תיקוני גובה של הצלילים שכן "Love Again" ו"My Woman" נוצרו והתבססו על סולמות שונים. בשל כך, בינג קרוסבי, מקס וארטל ואירווינג ולמן קיבלו קרדיטים כחלק מכותביו של השיר.
השירה של ליפה הוקלטה באולפני RAK בלונדון. היא הלכה לאולפן עם המפיקה הקולית שלה, לורנה בלאקווד, שאמרה לה לשיר את החלקים העצובים בשיר עם חיוך. ליפה החלה להקליט את השיר כשהיא חשה בעצבנות, אך בהמשך התמוגגו תחושות אלה. קופי וגריימס שאלו את ליפה מה פשר השורה "I'll sink my teeth in disbelief", אך זו העדיפה שלא לענות והתעקשה לכלול אותה בשיר. עם זאת, בהמשך תיארה את השורה כ"קו חזותי המזכיר את הרגעים שהאמן עומד על הבמה ומבצע את שיריו, תוך שהאדרנלין זורם בגופו". ליפה תיארה את "Love Again" כ"שיר בעל רגשות עצובים ושמחים כאחד". מכיוון שהשיר נכתב בכמה חלקים, יצאו לו כמה גרסאות שונות. בשלב מסוים ליפה הציע לשנות את מבנה השיר שלבסוף עובד והופק במשך זמן רב, עד שנוצרה הגרסה הסופית. ליפה תיארה את "Love Again" כשיר האהוב עליה ביותר מ-"Future Nostalgia".
מוזיקה ומילים.
"Love Again" הוא שיר דאנס-פופ, דיסקו ואלקטרו עם הפקה קלאסית. הפקת הנו-דיסקו המלודרמטית של השיר מהמאה ה-21 תואמת את מילותיו, וכוללת שימוש בכינורות, צלילי תזמורת, גיטרות אקוסטיות, וכן ביטים של דיסקו וסינתיסייזר. כמו כן, נעשה בו שימוש בכלי מיתר שתוארו כ"כאלה המזכירים את הדיסקו של שנות ה-70 של המאה ה-20" וככאלה "המוסיפים רגש למילים של השיר". השיר כולל דגימות מ-"My Woman" (1932) מאת אל בואלי, המושמעות מתחילתו ועד סופו. דגימה זו כוללת חצוצרה וצליל המזכיר צפירה. הרמיקס הרשמי שנעשה על ידי הורט מיט דיסקו תואר ככזה המזכיר את שנות ה-80 של המאה ה-20. וחלק ממבקרי המוזיקה טענו שמדובר ברמיקס מסוגת הפאנק.
מבקרי המוזיקה הסבירו שליפה משתמשת בקולה ה"צרוד" בשיר, על מנת להמחיש את הכאב הכרוך בהתאהבות ופרידה. מבחינה לירית, "Love Again" בוחן נושאים ועוסק בשברון לב וצמיחה אישית. ליפה מבטאת את חוסר האונים שלה במערכת יחסים חדשה, ומסבירה כמה זה יכול להיות מפחיד. בנוסף לכך, מסבירה ליפה שלפעמים קורים דברים טובים גם אם לא מגיעים בדרך בה רצתה. חלק ממבקרי המוזיקה ציינו שהוא מזכיר את "Don't Cha" של להקת הבנות האמריקאית הפוסיקט דולז, שהוציאה אותו במקור ב-19 באפריל 2005 כחלק מאלבומה, "PCD".
הוצאה וקידום.
"Love Again" יצא לאור באמצעות האחים וורנר ב-27 במרץ 2020 כרצועה השמינית באלבום האולפן השני של ליפה, "Future Nostalgia". היא ביצעה את השיר לראשונה ב-30 במרץ 2020 בהופעה וירטואלית עבור אמזון מיוזיק בריטניה. קליפ המילים הרשמי שלו יצא לאור ב-9 באפריל 2020. ב-29 במאי 2020 היא ביצעה אותו בשידור חי במופע צדקה שהתקיים בעקבות מגפת הקורונה. הרמיקס של "Love Again" מאת הורס מיט דיסקו נכלל באלבום הרמיקס, "Club Future Nostalgia", של ליפה ודה בלסד מדונה, שיצא לאור ב-28 באוגוסט 2020. הגרסה המקורית של הרמיקס הופצה להורדה דיגיטלית ולסטרימינג ב-11 בספטמבר 2020. ליפה ביצעה את הרמיקס במהלך מופע ה-NPR Tiny Desk Concert שלה, שיצא לאקרנים 4 בדצמבר 2020. ליפה תיארה את ההופעה כביצוע "מיוחד" לשיר; ההופעה צולמה בלונדון במקום בוושינגטון די. סי. שם התקיימו בדרך כלל מופעי הצדקה שנוסדו בעקבות מגפת הקורונה. היא פרסמה שארבעה זמרים בסך הכול גיבו אותה באותה ההופעה. השיר היה לנושא הפרק השני של הסדרה "Song Exploder" שמשודרת בנטפליקס. ליפה ביצעה את "Love Again" בזמן שהתארחה בפנדורה ב-12 בפברואר 2021. ב-19 בפברואר 2021 היא ביצעה אותו במהלך אירוע הטיים 100 יחד עם "Levitating" משנת 2020. היא גם ביצעה את השיר בטקס פרסי המוזיקה הבריטית 2021.
הצלחה מסחרית.
בסמוך להוצאה של "Future Nostalgia", הצליח "Love Again" להיכנס למצעדים שונים ברחבי אירופה. במצעד הסינגלים הליטאי הגיע למקום ה-43, במצעד הסינגלים שבפורטוגל הגיע למקום ה-103, במצעד הסינגלים הרומני הגיע למקום ה-86, במצעד הסינגלים שבסלובקיה הגיע למקום ה-69, ובמצעד הסינגלים הספרדי הגיע למקום ה-90. בנוסף לכך, הוא נכנס למקום ה-61 במצעד השירים הדיגיטליים בממלכה המאוחדת ולאותו המקום בדיוק גם במצעד שירי הסטרימינג של המדינה. באפריל 2020 הודיעה חברת התקליטים של ליפה כי צפויים לצאת סינגלים נוספים מהאלבום; באותה העת, היה "Love Again" סינגל פוטנציאלי.
קרדיטים וצוות.
כל הקרדיטים שלהלן נלקחו מהערות האלבום של "Future Nostalgia: The Moonlight Edition".
קארל פאנזרם
צ'ארלס "קארל" פאנזרם (באנגלית: Charles "Carl" Panzram; 28 ביוני 1891 – 5 בספטמבר 1930) היה רוצח סדרתי, אנס, פירומן, גנב ופורץ אמריקאי, אשר הודה ברציחתם של עשרים ואחד בני אדם ובביצועם של למעלה מאלף מעשי אונס ומעשי סדום בילדים צעירים ובגברים ברחבי ארצות הברית. לאחר עשרות מאסרים מהם נמלט, הוצא להורג ב-1930 בגין רצח עובד בפורט לוונוורת'.
ראשית חייו.
פאנזרם נולד ב-1891 באיסט גרנד פורקס, מינסוטה, למשפחת מהגרים בת שמונה נפשות מפרוסיה המזרחית אשר התגוררה בחווה. מגיל צעיר נטה למעשי קונדס ועבריינות; כשהיה בן חמש כבר נחשב בידי רבים כשקרן וגנב, התנהגות שרק החמירה ככל שגדל. בגיל תשע נשפט בבית משפט לנוער באשמת שכרות והתפרעות. כעבור שנתיים נעצר ונכלא לאחר ששוטט ברחובות שיכור.