כתוצר לוואי של עבודתה המוזיקלית הלחינה שירים – שירי ילדים לגנים ולבתי ספר (שרובם לא השתמרו), שהלחינה כדי שיתאימו לקולות ילדים; ושירים אמנותיים, שהלחינה לבקשת זמרות שעבדה איתן. ידועים במיוחד שיריה של לאה גולדברג, חברתה הטובה, שגוילי הלחינה לבקשתה של המשוררת, בהם "פזמון ליקינתון", שנדפס לראשונה ב"דבר לילדים" (1940) "הירח הצהוב" (1940), "האווזים" (1944), ו"מזמור לילה", "יום יפה" ו"שיר קטן" (סוף 1959).
ב-1953, בעת ששהתה בהשתלמות ארוכה בארצות הברית, ביצעה רסיטל בוושינגטון שזכה לביקורות אוהדות, וכששבה הופיעה ב-18 בנובמבר 1953 במוזיאון תל אביב ברסיטל באותה מתכונת, שכללה יצירות מאת באך, מוצרט, בטהובן, ראוול ופאול בן-חיים, ובמרכזה סונטה בלה מז'ור עם וריאציות מאת מוצרט (KV. 331). בביקורתו על הרסיטל כתב המוזיקאי יהושע שור:
ואולם, כעבור זמן קצר ויתרה גוילי על הנגינה וחזרה אל ההוראה.
נפטרה בקיץ 1999, בגיל 89.
הותירה את אלמנהּ אלכסנדר (שנפטר כ-5 שנים אחריה), את בנהּ, דן גוילי, ונכדות.
אחייניתה מיקי גוריון היא אשתו של ישראל גוריון. אחיינה (מנישואים) שאול (אוּלִי) ברוידא הוא עורך, עיתונאי ומתרגם.
"פזמון ליקינתון", שנכתב בסוף שנות ה-30, הוא לחנה הידוע ביותר של גוילי, והוא גם משירי הילדים הידועים ביותר של גולדברג.
חוקר הספרות אריאל הירשפלד כתב לאחר מותה של גוילי ב"הארץ" כי השיר הוא .
בשנת 2015 ראה אור בהוצאת כנרת הספר "יקינתון: סיפור על חברות ושיר" מאת שהם סמיט, עם איוריה של רוני פחימה, אשר מביא את סיפורי חייהן והיכרותן של המשוררת והמוזיקאית, שגולת הכותרת היצירתית שלו הייתה השיר "פזמון ליקינתון".
רבקה גוילי
רבקה גווילי
לסטר דל ריי
לסטר דל ריי (אנגלית: Lester del Rey; 2 ביוני 1915 – 10 במאי 1993) היה סופר מדע בדיוני אמריקאי ועורך. חיבר ספרים רבים בסדרת המדע בדיוני לנוער ווינסטון מדע בדיוני, והיה העורך, יחד עם אשתו הרביעית ג'ודי-לין דל ריי, בדל ריי בוקס, חטיבת הפנטסיה ומדע בדיוני של הוצאת הספרים בלנטיין בוקס. זכה בפרסים רבים. ב-1991 היה הסופר ה-11 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.
קריירה.
דל ריי החל לפרסם סיפורים בעיתונים ספרות זולה בסוף שנות ה-30, בשחר עידן הזהב של המדע הבדיוני. הוא נקשר למגזין היוקרתי ביותר של התקופה, אסטאונדינג, והעורך שלו, ג'ון וו. קמפבל.
בשנת 1950, היה דל ריי אחד המחברים העיקריים בכתיבת מדע בדיוני לנוער (יחד עם רוברט היינליין ואנדרה נורטון). בתקופה זו חלק מסיפוריו היו תחת שם העט "אריק ואן לין" (Erik van Lhin).
במהלך התקופה בה לא הצליח במכירת סיפוריו, עבד כטבח במסעדת המגדל הלבן בניו יורק. לאחר נישואיו השניים להלן שלץ (Helen Schlaz), בשנת 1945, התפטר מעבודתו כדי לכתוב במשרה מלאה. לאחר שפגש את סקוט מרדית בפסטיבל הבינלאומי למדע בדיוני ב-1947, הוא החל לעבוד כקורא ראשון בסוכנות הספרותית החדשה של סקוט מרדית, בה הוא גם שימש כמנהל משרד.
מאוחר יותר הוא התמנה לעורך ראשי במספר מגזינים ולאחר מכן בהוצאות ספרים. במהלך השנים 1952 ו-1953, דל ריי ערך מספר מגזינים:
Space SF, Fantasy Fiction, Science Fiction Adventures (בשם העט Philip St. John), Rocket Stories (בשם העט Wade Kaempfert), and Fantasy Fiction (בשם העט Cameron Hall)
הוא הצליח במיוחד בהוצאת הספרים בלנטיין, כך שהקים ב-1977 עם אשתו הרביעית, ג'ודי-לין דל ריי, את חטיבת ספרי הפנטזיה והמדע הבדיוני בשם דל ריי בוקס.
בשנת 1957, דל ריי ודיימון נייט ערכו במשותף מגזין חובבים קטן בשם פורום מדע בדיוני.
פרסים.
ב-1972 דל ריי זכה ב"פרס על שם אדוארד סמית לעלילה דמיונית" (Edward E. Smith Memorial Award for Imaginative Fiction) על ידי איגוד המדע הבדיוני של ניו אינגלנד. הוא גם זכה בפרס מיוחד בלרוג (Balrog Award) ב-1985 על תרומתו לפנטזיה, בהצבעה על ידי קוראי מגזין לוקוס. אגודת סופרי המדע הבדיוני של אמריקה העניקו לו את הפרס על שם דיימון נייט (Damon Knight Memorial Grand Master Award) בשנת 1990.
הקתדרלה של אנגולם
קתדרלת פטרוס הקדוש של אנגולם (בצרפתית: Cathédrale Saint-Pierre d'Angoulême) היא קתדרלה קתולית בעיר אנגולם שבדרום-מערב צרפת. הקתדרלה, שהוקמה בין 1110 ל-1128, מהווה דוגמה לאדריכלות ואמנות רומנסקית.
היסטוריה.
הקתדרלה הוקמה באתר בו התקיימה כנסיית-בישוף כבר מהמאה ה-4. עוד לפני כן התקיים במקום אתר פולחן פגני.
יוזם הבנייה היה בישוף אנגולם, ג'ירארד השני (Girard II). המבנה היה במצב כה טוב עד כי לא נזקק לשיפוץ והרחבה בתקופה הגותית ונותר כמבנה רומנסקי טהור נדיר, שעה שקתדרלות רבות באזור נבנו מחדש או שופצו בסגנון גותי.
המבנה מבחוץ.
מעל הצטלבות הטרנספט והספינה ניצבת כיפה מחודדת על גבי פנדנטיבה מתומנת שהוקמה במאה ה-19, הכיפה המקורית של המבנה נהרסה במאה ה-16 בעת מלחמות הדת בצרפת גובה הכיפה 32 מטרים וקוטרה 8 מטרים. מעל הכנף הצפונית של הטרנספט ניצב מגדל פעמונים ריבועי בגובה 49 מטרים, מגדל נוסף שהיה קיים במבנה המקורי מעל הכנף הדרומית נהרס ב-1568 מידי פגז תותח של חיל ההוגנוטים של גאספאר דה קוליני השני.
בשנים 1866-1885 נערכו בקתדרלה שיפוצים נרחבים בראשות האדריכל פול אבדי (Paul Abadie), השינוי החיצוני הגדול ביותר שנערך במסגרת שיפוץ זה, מלבד הקמת הכיפה המחודדת הדומה לזו שהקים אבדי בבזיליקת הלב הקדוש במונמארטר, היה הוספת שני מגדלונים בעלי כיפות מחודדות מעל שני צידי החזית. כן הסיר אבדי קפלות ומבנים אחרים שנסמכו במהלך השנים למבנה המקורי.
חזית הקתדרלה מעוטרת בכ-70 פסלים המתארים את יום הדין ועליית ישו לשמיים וכן דמויות של קדושים, אבירים ועבודות יום יום כולל עבודות חקלאיות וסצנת ציד. התיאור הריאליסטי של האבירים והעובדים מאפשר לקבל מושג על מראם, לבושם ודרכי רכיבתם של אבירים במאה ה-12 ועל דרכי הביצוע של מלאכות שונות באותה עת.
פנים.
פנים המבנה נקי מעבודות אמנות ומסוייד לבן, הריהוט פשוט ועשוי עץ כהה. הספינה המרכזית כוללת שלוש כיפות, עד להצטלבות עם הטרנספט, מעליה ניצבת הכיפה הגבוהה. בצדה המזרחי של הקתדרלה, בבית המקהלה המשולב עם האפסיס המעוגל, נמצאות ארבע קפלות.
רצח אשר פלמר ובנו יהונתן
אשר פלמר ובנו הפעוט יהונתן נרצחו על ידי מחבלים פלסטינים ב-23 בספטמבר 2011. מכוניתם של פלמר, תושב קריית ארבע בן 25, ובנו יהונתן בן השנה, הותקפה באבנים שידה שוטר במנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית שנסע במכונית שחלפה על פניהם וכתוצאה מכך התהפכה מכוניתם והם נהרגו.
היסטוריה.
בהודעה הראשונה של המשטרה פורסם לציבור שהאירוע הוא תאונת דרכים. מתנחלים טענו שהאירוע נגרם עקב יידוי אבנים, אך המשטרה שללה זאת.
למחרת הודיעה משטרת מחוז ש"י שהיא מהשלב הראשוני חוקרת חשד לפיו ההתהפכות נגרמה עקב יידוי אבנים, וביקשה ניתוח שלאחר המוות בגופות הקורבנות, אך בקשתה נדחתה בבית משפט השלום בירושלים. המשטרה עתרה לבג"ץ נגד החלטה זו, ובפשרה בינה לבין המשפחה נקבע שהמשטרה תסתפק בלקיחת דגימת דם מגופת אשר פלמר.
כעבור יומיים נוספים, ב-27 בספטמבר, הגיע מפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון, תא"ל ניצן אלון, לביקור בבית המשפחה השכולה, והבהיר שחקירת האירוע נמשכת, על מנת לברר את נסיבותיו. כעבור יום נוסף קבעה המשטרה שההתהפכות נגרמה עקב אבנים שהושלכו אל מכוניתו של פלמר. בעקבות קביעה זו הוכרו שני הקורבנות כנפגעי פעולת איבה.
לאחר חקירה נלכדה כעבור ימים אחדים חוליה בת ארבעה חברים מאזור חלחול, כחשודה ברצח ובפעולות נוספות של יידוי אבנים. פלסטינים נוספים נעצרו בחשד שלאחר האירוע עברו במקום וגנבו את אקדחו של פלמר.
שחאדה עווד שחאדה שתאת, שגנב את אקדחו של פלמר, הורשע בעבירות של גנבה בלקיחה והחזקת אמצעי לחימה, ובית הדין הצבאי לערעורים גזר עליו עונש של 15 חודשי מאסר בפועל, מאסר על תנאי וקנס של 1,000 ש"ח.
אחד מחברי החוליה, ואאל אל-ערג'ה, בן 30, שוטר במנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית, הואשם שהשליך שתי אבנים מרכב שבו נסע אל מכוניתו של פלמר, ובכך גרם למותם של פלמר ובנו. אל-ערג'ה הועמד לדין בבית המשפט הצבאי בעופר, וב-2 באפריל 2013 הורשע ברצח. וב־24 באפריל 2013 נגזרו עליו שני מאסרי עולם מצטברים ובנוסף עוד 58 שנות מאסר. על עלי סעדה, שנהג ברכב שממנו השליך אל-ערג'ה את האבנים הקטלניות, נגזרו שני מאסרי עולם מצטברים ובנוסף עוד 50 שנות מאסר. כמו כן בית המשפט הצבאי הטיל עליו לשלם פיצוי של 3.5 מיליון שקלים למשפחת פלמר.
אשר פלמר ובנו יהונתן נקברו בבית העלמין העתיק בחברון.
כארבעה חודשים לאחר הרצח ילדה פועה פלמר, אלמנתו של אשר פלמר ואמו השכולה של יהונתן, את אורית.
חיילים יהודים במלחמת העולם השנייה
סימולקרות וסימולציה
פורום ה 15
ינשוף ננסי
ינשוף ננסי (שם מדעי: "Glaucidium") הוא סוג של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים. המינים בסוג הם ינשופים קטנים, ורובם צדים חרקים גדולים וטרף קטן אחר.
מיון.
בסוג 25 מינים:
ארגן (עץ)
ארגן מין יחיד של עצים בסוג ארגן ממשפחת הספוטיים. העץ אנדמי באזור החצי מדברי של דרום מערב מרוקו, ובמחוז טינדוף באלג'יריה.
תיאור.