ויינר נולד בבודפשט. את שיעורי הפסנתר הראשונים שלו קיבל מאחיו, ובהמשך למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. בתקופת לימודיו שם זכה בפרסים רבים, בהם מלגת פרנץ ליסט, פרס פולקמן ופרס ארקל, כולם על יצירה אחת: סרנדה, אופוס 3, פרס היינאלד על "אגנוס דאי" למקהלה, ופרס שונדה על "פנטזיה הונגרית" לטארוגאטו וצימבלום. פרס פרנץ יוזף איפשר לו לנסוע לווינה, מינכן, ברלין ופריז
קריירת הוראה.
בשנת 1908 התמנה ויינר למורה לתאוריית המוזיקה באקדמיה למוזיקה של בודפשט. הוא היה לפרופסור להלחנה ב-1912 ולפרופסור למוזיקה קאמרית ב-1920. ב-1949 היה לפרופסור אמריטוס, אך המשיך ללמד עד סוף חייו. הוא מת בבודפשט. בין תלמידיו הרבים ידועי-השם פריץ ריינר, סר גאורג שולטי, אנטל דוראטי ובלה שיקי ואישטוואן אנטל שהמשיכו את דרכו. ב-1928 ייסד באקדמיה תזמורת ללא מנצח שנגניה היו סטודנטים מוכשרים במיוחד.
יצירתו.
כמלחין, הושפע ויינר בעיקר ממלחיני התקופה הרומנטית, מבטהובן עד מנדלסון, בגישתו המוזיקלית. נראה, שאת תחושת הצבע התזמורתי בכתיבתו קיבל מאותם מלחינים צרפתים שלא הושפעו באופן ניכר מריכרד וגנר, בייחוד ביזה. הגישה הרומנטית הזאת, סולידית ושמרנית, שימשה בסיס לסגנונו, שהושפע בהמשך מיסודות של מוזיקה הונגרית עממית. עם זאת, הוא לא חקר את תחום מוזיקת העם, כפי שעשו בני תקופתו בארטוק וקודאי, אלא התעניין בנושא ועשה שימוש בכמה יסודות של מוזיקה עממית בלי להשפיע על השפה ההרמונית שביסס בכתיבתו. אפשר לחלק את כתיבתו היוצרת לארבע תקופות:
התקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה |(1913-1905), אחר תקופה נאו-קלאסית (1924-1918), התקופה שבה תפס החומר ההונגרי-עממי מקום ראשון במעלה בסגנונו (1951-1931), והתקופה האחרונה (1960-1952), שהיצירה המאפיינת אותה ביותר היא הפואמה הסימפונית "טולדי", אופוס 43.
בהמשך הקריירה שלו קיבל בין השאר את פרס קולידג' (1922) על רביעיית המיתרים השנייה שלו, את פרס המדינה על הסוויטה אופוס 18 (1933) ושני פרסי קושוט בשנים 1950 ו-1960.
בין יצירותיו הבולטות של ויינר שלישיית מיתרים, שתי סונאטות לכינור, חמישה דיברטימנטי לתזמורת, פואמה סימפונית ומספר רב של יצירות קאמריות וקטעים לפסנתר. רוב הפסנתרנים יזהו ללא קושי את "מחול השועל" מלא-החיים שלו.
Peeping tom
ג'ון סינגלטון
ג'ון דניאל סינגלטון (באנגלית: John Daniel Singleton; 6 בינואר 1968 - 29 באפריל 2019) היה במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק אמריקאי. רבים מסרטיו הראשונים של סינגלטון, יליד מזרח לוס אנג'לס, עוסקים בהשלכות של האלימות בתוך הערים, כגון: "החבר'ה מהשכונה" (1991), "לאהוב ולהתגבר" (1993), "ללמוד מהחיים" (1995) ו"בייבי בוי" (2000). סינגלטון הפך מוכר יותר לקהל הרחב בעקבות הסרטים "מהיר ועצבני 2" (2003) ו"ארבעה אחים" (2005).
ביוגרפיה.
נולד בלוס אנג'לס. אימו, שילה וורד-ג'ונסון, היא מנהלת מכירות בחברת תרופות, ואביו, דני סינגלטון, הוא סוכן נדל"ן, משכנתאות ומתכנן פיננסי. סינגלטון למד במכללת העיר פסדינה (Pasadena City College) ובבית הספר לאמנויות הקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה (USC School of Cinematic Arts). הוא סיים לימודיו בבית הספר לקולנוע ב-1990, והיה חבר במסדר Kappa Alpha Psi. סינגלטון נרשם ללימודי תסריטאות של מרגרט מרינג באוניברסיטת דרום קליפורניה, אשר מכינה את הסטודנטים למעבר מכתיבה חובבנית לכתיבה מקצועיות במערכת ההוליוודית.
קריירה.
בשנת 1991 יצא הסרט הראשון של סינגלטון, "החבר'ה מהשכונה", שעליו סינגלטון קיבל את פרס האקדמיה כתסריט וכבמאי הטוב ביותר. בגיל 24 היה סינגלטון הבמאי הצעיר ביותר אשר היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, והבמאי האפרו אמריקאי הראשון שמועמד לפרס זה. באותה השנה סינגלטון ביים בנוסף את הקליפ לשיר "Remember The Time" של מייקל ג'קסון.
ב-1997 נכנס הסרט רוזווד, שאותו הוא ביים, לתוך 47 הסרטים הטובים ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי שבברלין.
חיים אישיים.
ב-1996, נשא סינגלטון את השחקנית הגנאית אקוסואה בוסיה, בתו של ראש הממשלה הזמני הגאני, ד"ר קופי אברפה בוסיה (Kofi Abrefa Busia), לאישה. לזוג בת אחת, שאף הופיעה בסרט "דמעות של שמש" (2003) ובהפקות נוספות. לסינגלטון ילדה נוספת, מחברתו לשעבר טושה לואיס.
תאונה.
ב-23 באוגוסט 2007 היה סינגלטון מעורב בתאונת דרכים, שבה פגע בהולך רגל בן 57 מלוס אנג'לס. סינגלטון נשאר במקום האירוע עד שהמשטרה הגיעה, אך מכיוון שלא נמצא בגופו אלכוהול או חומרים אחרים אשר היו עלולים להשפיע על שיקול הדעת שלו, הוא שוחרר לאחר חקירה. הולך הרגל נפטר בבית החולים. המקרה הועבר לתובע המחוזי, אך לא הוגש כתב אישום נגד סינגלטון.
ב-29 באפריל 2019 לקה בשבץ מוחי ונפטר.
FlashFXP
FlashFXP היא תוכנה שמתפקדת כלקוח File Transfer Protocol (פרוטוקול להעברת קבצים) עם ממשק גרפי בסביבת חלונות. התוכנה תומכת גם בפרוטוקול File eXchange Protocol.
היסטוריה.
ב-1998, צ'ארלס דויס, מייסד התוכנה, החל בבניית לקוח FTP לסביבת חלונות, לאחר ששמע לעצת חבריו כי אין לקוח FTP אמין עם ממשק גרפי בסביבה זו. הפרויקט נקרא תחילה Myfxp ונכתב בויז'ואל בייסיק. מאוחר יותר הסב את הפרויקט לדלפי, שפה תכנות מתקדמת יותר.
דויס שינה את שם התוכנה ל-FlashFXP, וב-23 ביולי הוציא לאור את גרסתה הראשונה (1.0).
בגרסה 2.0 החלה התוכנה לתמוך בפרוטוקולים TLS ו-SSL.
ב-2003 דויס חתם על עסקה בלעדית עם חברת iniCom Networks, והוציא את גרסה 3.0.
ב-2009, יצאה גרסה 4.0.
ב 2017 יצאה גרסה 5.0 והיא הגרסה האחרונה בעקבות העובדה שמפתח התכנה נכלא ל-15 שנים.
התוכנה מתורגמת לשפות רבות, ביניהן עברית, גרמנית, צרפתית, אנגלית, פורטוגזית, רוסית.
סטריטבול
טל סולומון
טל סולומון (נולד ב-27 ביולי 1984) הוא אמן סטנד-אפ, שחקן, קריין ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בראשון לציון. בשנת 2006 החל את דרכו בסטנד-אפ במסגרת קאמל קומדי קלאב בתל אביב, ומאז נמנה עם אמני הבית במקום.
מ-2007 כתב עבור מספר תוכניות טלוויזיה קומיות, בהן "תוכנית האירוח של מה קשור", "צחוק מעבודה", "סלב'ס" (במסגרת Yes הטלוויזיה בלוויין), "פוטופיניש" בהנחיית אלי פיניש (בערוץ הראשון), ו"מחוץ לחוק" (קומדי סנטרל וערוץ 10).
בשנים 2009–2011 השתתף בשידורי האולפן השקוף של ערוץ המוזיקה 24, ב"ביפ קומדי האוס", ו"ביפ קומדי בר" (של הזכיינית קשת בערוץ 2), ו"קומדי בר" (של הזכיינית רשת).
ב-2012 הופיע בתוכנית הסטנד-אפ הראשונה לילדים, "הצחוקיה", ששודרה בניקלודיאון, והתארח בסדרה "מחוץ לחוק" בקומדי סנטרל.
מאז 2013 החל להעביר קורסים ללימוד סטנד-אפ במסגרת לימודי משחק.
ב-2014 התפרסם בעקבות יצירת המתיחות הטלפוניות הידועות על הוט, בזק 144 וכו', שגרפו יותר מ-3 מיליון צפיות במצטבר. מתיחות אלו הולידו פינת מתיחות טלפוניות קבועה בהגשתו ב"תוכנית הבוקר" של קשת.
מאז 2014 סולומון מופיע בכל הארץ עם מופע הסטנד-אפ שלו "מכל דבר עושה עניין".
אולוס אטיליוס קלטינוס
אָוּלוּס אַטִילְיוּס קָלָטִינוּס (בלטינית: Aulus Atilius Calatinus) היה מצביא רומאי, שפיקד על כוחות צבא וצי במלחמה הפונית הראשונה (264-241 לפנה"ס). הוא נבחר פעמיים לקונסול ופעם אחת לדיקטטור ונתכבד בתהלוכת ניצחון.
קלטינוס נבחר בפעם הראשונה לקונסול שנת 258/7 לפנה"ס יחד עם גאיוס סולפיקיוס פטרקולוס. השניים קיבלו לידיהם את המשך ניהול המלחמה בסיקיליה (סיציליה), אך לדברי מקורות אחדים פיקד קלטינוס לבדו על כוחות הצבא שנלחמו בקרתגים. תחילה כבש את העיר היפאנה (Hippana) ואחר כך הכניע את מיטיסטראטון (Mytistraton) הבצורה והחריבה עד היסוד. זמן קצר לאחר מכן תקף את קמרינה (Kamarina), אך תוך כדי פעולות המצור נקלע עם חייליו למארב, ואלמלא מאמציו העילאיים של טריבון בשם מרקוס קלפורניוס פלאמה (Marcus Calpurnius Flamma), אפשר שהוא וצבאו היו נשמדים. לאחר שנחלץ מן המארב, כבש את הערים קמרינה, אנה (Enna), דרפאנה (Drepana) ומקומות נוספים, שהיו עד אז בידי הקרתגים. לקראת סוף כהונתו פתח בהתקפה על ליפארה (Lipara), אותה המשיך מחליפו. בשובו לרומא נתכבד בתהלוכת ניצחון.
ב-254 לפנה"ס נבחר לקונסול בפעם השנייה. זמן קצר קודם לכן איבדו הרומאים את ציים המלחמתי בסערה ליד כף פכינוס (Pachynus); אטיליוס קלאטינוס ועמיתו לקונסולאט גנאיוס קורנליוס סקיפיו אסינה בנו צי חדש בן 220 אניות בתוך זמן קצר ביותר של שלושה חודשים, והפליגו בראשו אל סיקיליה. הפעולה הצבאית העיקרית במהלך כהונתם הייתה כיבוש פנורמוס.
ב-249 לפנה"ס מונה אטיליוס קלטינוס במקום מרקוס קלאודיוס גליקיה (M. Claudius Glycia) לדיקטטור לצורך בחירת קונסולים חדשים, שכן הקונסולים המכהנים נמצאו אותה שעה עם הצבא בסיקיליה. שנים אחדות לאחר מכן, ב-241 לפנה"ס, נבחר כבורר במחלוקת בין הפרוקונסול גאיוס לוטאטיוס קאטולוס והפראיטור קווינטוס ואלריוס, למי משניהם הזכות לקבל תהלוכת ניצחון והוא הכריע לטובת הפרוקונסול. הדבר האחרון הידוע אודותיו הוא כי בנה מקדש לאלת התקווה סְפֶּס (Spes). אולוס אטיליוס קלטינוס זכה להערכה רבה הן בימיו הן לאחר מותו, ועל קברו נחקקה הכתובת: 'עמים רבים תמימי-דעים – איש זה היה מראשוני העם'.
וירג'ין אוסטרליה
וירג'ין אוסטרליה (באנגלית: Virgin Australia) היא חברת תעופה אוסטרלית, והשנייה בגודלה במדינה (אחרי קוואנטס). החברה שייכת לקבוצת וירג'ין שבבעלות איש העסקים הבריטי ריצ'רד ברנסון.