יו"ר המועצה האזורית שומרון, גרשון מסיקה, ו"ועד מתיישבי השומרון" טענו כי חלק ניכר מהמעשים המדווחים בתקשורת כפעולות "תג מחיר" הם למעשה פעולות המבוצעות על ידי פלסטינים כפרובוקציה, על מנת לפגוע בתדמיתם של המתיישבים ביהודה ושומרון.
ארגון תדמי"ת ואתר לאטמה טענו כי גופי התקשורת נוהגים לדווח על מגוון אירועים הנחשדים להיות אירועי תג מחיר תחת כותרת זו, אף כי אין ודאות באמיתת החשד, בעוד מקרים של אלימות מצד ערבים כלפי מתנחלים אינם זוכים לדיווח דומה.
בכמה מקרים הראו המתנחלים צילומים בהם לטענתם נראים פלסטינים כורתים עצי זית, למטרת זיוף של פעולת תג מחיר.
באמצע פברואר 2013 האשימו פלסטינים את תושבי המאחז אש קודש באירוע "תג מחיר" בכפר קוסרה שבמסגרתו הוצתו לדבריהם שישה כלי רכב, כחלק מהסכסוכים בין תושבי המאחז ותושבי הכפר. משטרת ישראל הודיעה כי תושבי הכפר בדו את האירוע וטפלו האשמת שווא על המתנחלים, אולם השר לביטחון פנים, יצחק אהרונוביץ', אמר מאוחר יותר בכנסת כי ההודעה הייתה מוקדמת מדי וכי לפי שעה לא ניתן לקבוע מי אחראי למעשה.
ב-12 בנובמבר 2014 נשרף מסגד באל מועייר סמוך לרמאללה. פלסטינים טענו שמדובר בהצתה שביצעו פעילי ימין קיצוני במסגרת פעולות "תג מחיר". התקרית גררה גינויים לישראל בתוך ישראל ומחוצה לה. חוקרי שריפות בדקו את העניין ובדו"ח שפרסמו ב-11 בדצמבר 2014 קבעו שלא מדובר בהצתה אלא בשרפה שנוצרה עקב קצר חשמלי בתנור ספירלה שגרם לשרפת המבנה. כמו כן קבע הדו"ח שפלסטינים ניסו לשבש ראיות בזירת האירוע על מנת ליצור את הרושם הכוזב שמדובר בהצתה.
ב-3 באוקטובר 2015 הפיצו הפלסטינים דיווח שקרי לפי מתנחל ישראלי ירה בילד פלסטיני בן 6 בקלקיליה. בדיקת צה"ל מצאה כי הילד נפצע בעת ששיחק בנשק חם עם חבריו.
בראשית 2016 התלונן פלסטיני כי ביתו הוצת בפעולת 'תג מחיר' על ידי ישראלים, אך חקירת משטרה העלתה סתירות וספקות בעדויות, ולבסוף הוגש כנגד המתלונן כתב אישום בחשד לשיבוש חקירה ומסירת ידיעה כוזבת.
במאי 2018 טען ארגון "חננו" שהמשטרה הפעילה סוכן אשר שידל קטין לבצע פעולות תג מחיר. לפי המשטרה מדובר באסיר המרצה עונש מאסר בגין מעורבות באירוע תג מחיר, שלא שימש מעולם כסוכן משטרתי.
התייחסות ציבורית.
ההתייחסות הציבורית ל"תג מחיר" היא ברובה של גינוי ברור.
אישים רבים משני קצות הקשת הפוליטית בישראל גינו את מבצעי "תג מחיר", בהם נשיא מדינת ישראל שמעון פרס, ראש הממשלה בנימין נתניהו, יושב ראש הכנסת, רובי ריבלין, שאמר: "בשנים האחרונות אנו רואים פגיעה ברכוש ערבי בתופעה המכונה 'תג מחיר' שמהווה טרור ולא יותר. זה טרור יהודי, אין לכנותו בשם אחר", יושבת ראש האופוזיציה ציפי לבני. וחבר הכנסת ניצן הורוביץ.
יושב ראש הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, אמר על הצתת מסגד בבורקה כי הפעולה היא הכרזת מלחמה של המתנחלים על הפלסטינים, וקרא להתערבות של הקהילה הבינלאומית.
מנהיגי המתנחלים גינו את פעולות תג מחיר. בין המגנים יושב ראש מועצת יש"ע דני דיין, חבר הכנסת לשעבר אליקים העצני, פנחס ולרשטיין.
בדצמבר 2011 הוקם ארגון בשם "תג מאיר" היוצא נגד פשעי שנאה שמבצעים יהודים בישראל נגד מי שאינם יהודים, ובפרט אירועי תג מחיר.
רבני הציונות הדתית גינו או הביעו הסתייגות מפעולות "תג מחיר"; הן מסיבות מוסריות של פגיעה בחפים מפשע, הן מסיבות הלכתיות של "איסור גזל הגוי" והן מסיבות מעשיות של החלשת התמיכה במאבק וסיכון מפעל ההתנחלות וכן בשל שהטיפול בסכסוך הערבי בישראל אינו מסור לידיהם של יחידים אלא מסור כולו לשיקול דעתה של המדינה וצבאה שהם נציגי הציבור. בין המגנים הרבנים יובל שרלו, חיים דרוקמן, נחום אליעזר רבינוביץ, זלמן ברוך מלמד, שלמה אבינר, מנחם פרומן, חנן פורת, אלחנן בן נון, בני לאו, שמואל ריינר, חיים נבון ויעקב פילבר. ב-2014 פורסמה קריאה של מאה רבנים מהציונות הדתית נגד מעשים אלו.
מספר אישי ציבור התבטאו באופן שפורש לעיתים כתמיכה ב"תג מחיר" או בפגיעה בפלסטינים. הרב יצחק שפירא קרא לנקוט בדרך תגובה של "ערבות הדדית", והסביר כי "כשנפגע מישהו במקום אחד צריכה להיות תגובה בכל מקום". דברים דומים אמרה גם דניאלה וייס ביולי 2008. וייס סוברת כי "תג מחיר" הומצא על ידי גורמי ממשל ישראלים כדי לפגוע בתדמית של ההתיישבות ביהודה ושומרון, ואמרה כי "תג המחיר" היחיד שמקובל עליה, הוא הקמת מאחז וגבעה חדשה במקום כל מאחז וגבעה שמפונים. הרב אליעזר מלמד כתב בנובמבר 2008 בטורו בעיתון "בשבע", כי מדיניות זו התבררה כ"יעילה ביותר". בהזדמנות אחרת הסביר כי הביע תמיכה בהפגנות רחבות היקף על ידי ועדי המתיישבים בצמתים, שנועדו להעסיק כוחות צבא רבים ככל האפשר, אך מעולם לא הביע תמיכה בפגיעה של אנשים פרטיים בערבים או ברכושם. לאחר רצח משפחת פוגל באיתמר כתב: "איננו שואפים לנקם פרטי, אלא לנקמה ממלכתית שצה"ל וכל מערכות השלטון יובילו".
יו"ר ועדת החוץ והביטחון צבי האוזר טוען שכאשר מציגים את הנתונים על פעולות תג מחיר, בכדי להעמיד את הפרופורציות יש לציין את אירועי הפרות הסדר מהצד הערבי אשר עומדים על כ-3000 אירועים בשנה.
שימושים נוספים בביטוי.
עם הזמן התרחב השימוש במונח "תג מחיר" באופן מושאל, ונעשה בו שימוש באמצעי התקשורת לתיאור כללי של פעולות מחאה אלימות, גם אם לא נעשו למטרת הצבת "תג מחיר" והרתעה, ואף לפעולות אלימות אשר מבוצעות בידי ערבים; כגון הצתת בתי כנסת, חילול קברים יהודיים, עקירת מטעים, וכתיבת כתובות נאצה נגד יהודים.
עיריית תל-אביב יפו
עיריית תל-אביב-יפו
שמעון שלוש
שמעון שלוש (נולד בירושלים בשנת 1959) הוא משורר ואמן, אח פסיכיאטרי במקצועו.
ביוגרפיה.
שלוש הוא בוגר האוניברסיטה העברית. שיריו הופיעו משנת 1980 בכתבי עת ספרותיים (שדמות, חדרים, שבו, קשת החדשה ועוד), בעיתונות (על המשמר, מעריב, דבר, ידיעות אחרונות ועוד) ובאנתולוגיות ("לנצח אנגנך", "הסדנה לשירה", "105 משוררים בכתב ידם", "האוניברסיטה של החושך" ועוד).
השתתף בפסטיבלי שירה (מטולה, "משיב הרוח", "קצה", "מטר על מטר" ועוד).
זכה בפרסים ספרותיים שונים:
כריסטיאן רושפור
כריסטיאן רושפור (צרפתית: Christiane Rochefort; ) הייתה סופרת צרפתייה פמיניסטית.
היא פרסמה 5 ספרים תחת הפסבדונים Dominique Féjos, בטרם החלה את הקריירה הספרותית שלה עם פרסומו של הספר "מנוחת הלוחם" והיא בת 41.
חייה.
רושפור נולדה למשפחה ממעמד הפועלים בפריז. אביה הצטרף אל הבריגדות הבינלאומיות במהלך מלחמת האזרחים בספרד, ונהרג שם. רושפור עבדה כעיתונאית וכנספחת העיתונות של פסטיבל קאן עד שפוטרה ב-1968 בגלל דעותיה הביקורתיות ואחר כך עבדה לצדו של אנרי לנגלואה בסינמטק של פריז.
ב-1958 פרסמה את ספרה הראשון בשמה מקורי "מנוחת הלוחם" (Le Repos du guerrier). הדמות הראשית בספר מבוססת על דמותו של עמוס קינן. הספר היה לרב מכר, ובשנת 1962 עיבד אותו הבמאי רוז'ה ואדים לסרט בהשתתפות בריז'יט בארדו. פרסמה 13 ספרים נוספים ובשנת 1988 זכתה בפרס מדיסיס על הרומן "La porte du fond" ("הדלת הפנימית").
במהלך שנות ה-50 קיימה רושפור מערכת יחסים זוגית עם הסופר הישראלי עמוס קינן רושפור תרגמה לצרפתית שלושה מספריו של קינן.
אלמנתו של עמוס קינן, הסופרת נורית גרץ בספרה, על דעת עצמו, מעידה כי:
"הספר שלי התחיל מתמונה של זמיר בגן מתבונן על שני אנשים בפתח בית. רציתי לתאר את הזמיר הזה ואז הבנתי שהזמיר הוא חלק מסצנה שלמה שמתרחשת בתוך גן ביתם של עמוס וחברתו לחיים, כריסטיאן רושפור. לאחר מכן הבנתי שהתמונה הזאת היא חלק מחייו של עמוס בפריז ובכלל, ושעליהם אני צריכה לכתוב".
מלכודת פאול
מלכודת פאול היא מלכודת חלקיקים אלקטרודינמית, שלוכדת חלקיקים טעונים (יונים) באמצעות שדות קוואדרופולים חשמליים. מלכודת זו פותחה על ידי וולפגנג פאול (Wolfgang Paul) ב-1958 בגרמניה; זו זיכתה אותו לימים בפרס נובל לפיזיקה, בשנת 1989.
המלכודת התגלתה כיעילה בשימור החלקיקים בתוכה לאורך זמן ועל כן איפשרה את חקירת התנהגות החלקיקים ותכונותיהם.
רקע.
בתכנון הבסיס של מלכודות פאול, ישנן אלקטרודות היוצרות שדה חשמלי בצורת אוכף - כלומר שדה חשמלי שבו בכיוון אחד ישנו מינימום, אך בכיוון הניצב הוא מקסימום. נדמיין אוכף ממשי, אם נניח כדור במרכזו- הוא יתגלגל במורד האוכף. אך אם נסובב את המשטח עליו מונח האוכף בתדירות גבוהה מספיק אז הכדור יתייצב במרכזו תוך כדי ביצוע תנודות קטנות. לכן במקרה שלנו, כאשר מפעילים על אותן אלקטרודות במלכודת מתח המשתנה עם הזמן, המתח גורם לאוכף להסתובב. שיווי המשקל הופך ליציב כאשר תדר הסיבוב של האוכף מתאים למסת החלקיק ומטענו.
התכנון המקורי של פאול נועד ליצור אוכף מדויק, ולכן נקרא כיום מלכודת יונים קוודרופולית (quadrupole ion trap). הוא מבוסס על שתי אלקטרודות בצורת היפרבולה הממוקמות בחלק העליון ובחלק התחתון של המלכודת, ביניהם ישנה אלקטרודה בצורת טבעת. היונים נלכדים בין האלקטרודות על ידי כך שיוצרים מתח משתנה אוסילטורית (AC) ובנוסף מתח קבוע בזמן (DC) בין האלקטרודות ובכך יוצרים בחלל ביניהם שדות חשמליים קוואדרופולים דינמיים. הרעיון הכללי של לכידת יונים על ידי שדות חשמליים אוסילטורים אינו דורש תכנון מדויק מאוד של המלכודת וישנן גאומטריות רבות המאפשרות לכידה ומשמשות לשימושים שונים.
ניתוח מתמטי.
מבנה המלכודת.
על מנת ללכוד חלקיקים במלכודת איזוטרופית והרמונית יש להפעיל כח מהצורה
formula_1
כאשר r הוא המרחק ממרכז המלכודת ו- c הוא קבוע חיובי.
כך, ככל שהחלקיק יתרחק, הכח המופעל עליו לכיוון מרכז המלכודת יגדל.
כח שכזה נגזר מפוטנציאל מהצורה
formula_2.