אייזנברג מכהן כחבר בדירקטוריון של ישיבת ההסדר הר עציון ויו"ר ארגון השומר החדש, תנועה חברתית חינוכית וציונית שהוקמה בשנת 2007 על ידי מתנדבים כדי לשמור על אדמות המדינה תוך סיוע והעצמת החקלאים וגורמי האכיפה, לצד חיבור אזרחים וצעירים לאדמה, לאהבת הארץ ולזהות ציונית. בעבר כיהן כדירקטור בסנונית, מלכ״ר הפועל למען הטמעת טכנולוגיות בבתי הספר היסודיים בישראל וכחבר במועצת החינוך של עיריית ירושלים.
אייזנברג פעיל בתחום עידוד העלייה לארץ ישראל. בשנת 2017, במסגרת עבודתו בקרן אלף, יזם והקים סמינר שמטרתו ללמד עולים חדשים כיצד להשתלב בעולם ההייטק הישראלי באמצעות תוכן ושיווק ולעזור להם למצוא תעסוקה בחברות מובילות בישראל. כמו כן, אייזנברג מרצה לעיתים קרובות בפני משלחות המגיעות לישראל על נושאים כגון ציונות, אומת הסטארט אפ, כלכלת ישראל וכדומה. מלבד זאת, אייזנברג מרצה במוסדות כלכליים ואקדמיים, בכנסים ובוועידות.
עמדותיו ביחס לכלכלה הישראלית.
לפי אייזנברג, עם הקמת מדינת ישראל נהנתה הכלכלה הישראלית מהתכונות שרכשו היהודים דווקא בגלל שנות הגלות הארוכות: יזמות, יצירתיות ותעוזה. מאידך, השאיפה של מנהיגי המדינה להיות "עם ככל העמים" הובילה למדיניות כלכלית שהתבטאה בעודף בירוקרטיה וריכוזיות, גרמה לבינוניות וצימצמה את היתרונות הטבעיים האלו.
אייזנברג סבור שהישראלים מתייחדים ב"חדשנות, גמישות מחשבתית, יכולת אלתור, כושר ההמצאה ואוריינות גבוהה" (כפי שמוכיחה העובדה שישראל נמצאת במקום הראשון בעולם בתחום חברות ההזנק) וכי תכונות אלו הפכו לחשובות במיוחד בכלכלה של המאה ה-21. לצד זאת הוא מתריע מפני מצב בו "תפיסה הסתדרותית" שמקדשת את ה"קביעות", משמרת מפעלים שאינם רווחיים ומונעת פיטורי עובדים שאינם תורמים, תפגע בצמיחה וביכולת התחרות של ישראל.
בנוסף סבור אייזנברג שמדיניות הקצבאות בישראל גורמת למלכודת הרווחה וקורא להחליף את שירות התעסוקה בתמריצים שיעודדו יזמות בתחום העסקה.
כתיבתו.
בשנת 2005 החל אייזנברג לפרסם בלוג אינטרנטי. הנושאים עליו הוא כותב כוללים פוליטיקה, טכנולוגיה, יהדות, ציונות, מקרו כלכלה, השקעות יזמות וכמובן חוויותיו כאב לשמונה ילדים ושתי נכדות. לפני כשנתיים, העביר את הבלוג לפלפטפורמה של Medium. במסגרת הבלוג, אייזנברג פרסם סדרה בת שלוש כתבות אשר מתרכזות בקשיים, הכשלים והאתגרים של זירת היזמות וההיי טק הישראלית וכן של הממשלה הישראלית. מאמריו עוררו הדים רבים ונחשבים כמכוננים בתעשיית ההייטק הישראלית. מלבד הבלוג, אייזנברג כותב לעיתים קרובות עבור אמצעי תקשורת בישראל כגון "דה מרקר״, ״כאן״ ו״השילוח".
פרסם חמישה ספרים:
שורת הפקודה
אחוזות החוף
חברת אחוזות החוף בע"מ היא חברה עירונית בבעלות עיריית תל אביב-יפו, העוסקת מאז שנת 1997 בניהול ובתפעול החניונים העירוניים ברחבי העיר תל אביב-יפו, ומאז שנת 1999, היא משמשת גם כזרוע הביצועית העיקרית של העירייה בתחומי התנועה והחניה.
היסטוריה.
מקור שם החברה הינה בחניון הציבורי הראשון שהוקם בתל אביב, על ידי משפחת רוטשילד. החניון נבנה בצמוד לקו החוף ולאחוזת הברון רוטשילד ולכן נקרא כך.
החברה נוסדה בשנת 1960 כחברה פרטית; לאחר מכן הייתה לחברה ממשלתית ועירונית, ובשנות ה-80 הפכה לחברה בבעלות עירונית מלאה. ייעודה המקורי היה פיתוח אזור העסקים של מנשייה ופיתוח הכביש המהיר לאורך חוף תל אביב – תוכנית שיישומה בוצע באופן חלקי בלבד.
החברה מופקדת על כמאה חניונים, ועוסקת בהקמת חניונים תת-קרקעיים ברחבי העיר. חניוני אחוזות החוף הם חלק ממערך החנייה העירוני והם משמשים בין השאר חניוני לילה חינם לתושבי האזור, חנייה מוזלת לתושבי העיר ובמספר חניונים מחוץ למרכז העיר הם משמשים חניוני "חנה וסע" מוזלים או ללא תשלום.
עוד עוסקת החברה בהקמת מעגלי תנועה ברחבי העיר, בסלילת נתיבים לאופניים ובהקמה ותפעול של שילוט הכוונה אלקטרוני לחניונים. חברת אחוזות החוף מעורבת בפרויקטים נוספים, ובהם הקמתם של חניונים תת-קרקעיים במתחם הבימה ובמתחם גבעון שברחוב הארבעה, ופיתוח ושימור מתחם שרונה.
פרדיננד אסתרהאזי
הקהילה החדשה
חליל (פירושונים)
דגל צבאי
דגל צבאי או דגל מלחמה הוא גרסה של הדגל הלאומי המיועדת לשימושם של הכוחות המזוינים של אותה מדינה.
הדגל הצבאי הוא המקבילה היבשתית לדגל הימי והשימוש בו מקביל להנפת דגל לאומי בידי כוחות הצבא.
תחת הפירוש הצר ביותר של המונח "דגל צבאי" רק מספר קטן של מדינות מחזיקות בו ומניפות אותו במקומו של הדגל הלאומי או הדגל המדיני.
סימונו הווקסילולוגי של הדגל הצבאי הוא .
דגלים בשימוש כיום.
דגלים צבאיים בשימוש כיום.
(כלל הדגלים תחת סעיף זה מסומנים בסימון (
קמפינאס
קמפינאס (פורטוגזית: Campinas) היא עיר במדינת סאו פאולו שבברזיל. בעיר מתגוררים כ-1,059,000 תושבים. זו העיר השלישית בגודלה במדינה אחרי סאו פאולו וגווארוליוס.
אזור המחוז הוא 797,6 ק"מ מרובע. באזור המטרופולין של העיר, כפי שהוגדר בשנת 2000, שוכנות 19 ערים ואוכלוסייה של 3,2 מיליון נפש.
שדה התעופה הבינלאומי של קמפינאס השוכן בעיר מחבר את קמפינאס עם ערים ברזילאיות רבות ומבצע גם טיסות בינלאומיות.
בעיר שוכנת אוניברסיטת המדינה של קמפיאנס (Universidade Estadual de Campinas).
נשיאה הרביעי של , מנואל פראס דה קמפוס סאלס, נולד בעיר.
היסטוריה.
העיר נוסדה ב-14 ביולי 1774 כמאחז שעל הדרך למינאס ז'ראיס ולגויאס, ויושבה על ידי חברי משלחות סחר ומחקר- הבנדייראנטס, שהיו בחיפוש אחר מינרלים יקרים.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 העיר התפתחה והפכה למרכז דמוגרפי וחקלאי, עם ייצור רחב של קפה, כותנה וקני סוכר. מרכיב עיקרי נוסף בצמיחת העיר היה פתיחת קו רכבת בסביבת העיר בשנת 1867. בהמשך המאה הגיעו מהגרים רבים לעיר, במיוחד מאיטליה.
אורן נהרי
אורן נהרי (נולד ב-25 באוקטובר 1955) הוא עיתונאי, עורך ומגיש תוכניות טלוויזיה ורדיו ישראלי.
ביוגרפיה.
נהרי, בנם של דוד, קצין בצבא הקבע ולימים איש המוסד ותמר, מורה לפסנתר, נולד וגדל בחיפה. הוא בוגר בית הספר הריאלי העברי בחיפה, שירת בצבא בתפקידי מודיעין. למד באוניברסיטה העברית מדע המדינה ויחסים בינלאומיים. הוא חלק מהמחזור שהגיע לאוניברסיטה בשנת "המהפך" של 1977. איתו למדו צחי הנגבי, אביגדור ליברמן, ישראל כץ, אילן גילאון, אמנון ברקאי, דן מרגלית וטלי בשן. בזמן לימודיו עבד כקצין ביטחון בטלוויזיה, וירין קימור, חברו מנוער, גייס אותו לטלוויזיה למחלקת הספורט, שהייתה אז בניהולו של אלכס גלעדי.
נהרי החל לעבוד במחלקת הספורט בתפקידים שונים. כתבתו הראשונה הייתה על דורון ג'מצ'י, שהיה אז שחקן כדורסל צעיר ומבטיח במכבי רמת גן, ולימים נעשה כוכב מכבי תל אביב ונבחרת ישראל.
ב-1985 עבר למחלקת החדשות, אז בניהולו של יאיר שטרן, ככתב ב. משנת 1993 שימש עורך חדשות החוץ בערוץ הראשון. בשנת 1988 היה ממייסדי התוכנית "רואים עולם" עם דוד ויצטום (העורך והמגיש הראשון), עמנואל הלפרין ומיכאל דורון. בשנת 2000 ייסד עם דוד ויצטום את התוכנית "גלובוס" והיה עורך התוכנית. היה ממגישי תוכנית חדשות הלילה "מהיום למחר", וכן הגיש משדרים מיוחדים בנושאים שונים.
במהלך עבודתו סיקר מהשטח את הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בדרום אפריקה, את רצח העם ברואנדה, את הטיהור האתני בקוסובו, את פיגועי 11 בספטמבר ועוד. נהרי ראיין, בין השאר, את נלסון מנדלה, את הדלאי לאמה, את ואצלב האוול, ואת ג'ורג' בוש.
משנת 2007 עד 2013 הגיש את התוכנית "השעה הבינלאומית" ברשת ב' כשלצידו הגיש את התוכנית יצחק נוי ואחר כך ערן סיקורל.
נהרי מוזמן כפרשן מומחה לערוצי הטלוויזיה והרדיו השונים, וכן לאוניברסיטאות ומכוני מחקר, בישראל ובעולם. הוא כותב טורים בעיתונים ובכתבי עת שונים ("הארץ", "גלובס", "מטרופוליס" ועוד). הוא הרצה באוניברסיטת תל אביב, ומרצה כיום בתחומים שונים ובמסגרות שונות. הוא כתב וערך מספר ספרי עיון שהיו לרבי-מכר, וערך במשך מספר שנים את סדרת המתח "עקבות" בהוצאת כתר.
ביוני 2013 הוכרז כזוכה פרס סמולר ג'וינט לשנת 2013 בנימוק: "עשייתו רבת השנים של מר נהרי בתחום ראויה ביותר להערכה והוקרה".
בתום שנת 2016 סיים את עבודתו ברשות השידור, בה שימש כפרשן ועורך חדשות החוץ, ועבר לשמש פרשן באתר האינטרנט "וואלה! NEWS".
נהרי נשוי בשנית, למשוררת וחוקרת השירה ורד אריאל-נהרי. אב לשני ילדים. מתגורר ברמת גן.
גביש פוטוני
גביש פוטוני הוא ננו-מבנה הבנוי בצורה מחזורית מחומרים דיאלקטריים, בדרך כלל נבנה בממדים קטנים מאוד, כאשר מבנהו מתוכנן בצורה המשפיעה על התקדמות האור בתוכו, כלומר על מעבר פוטונים דרכו והוא מכשיר אופטי לכל דבר.
דרך פעולתו מקבילה ודומה מאוד לאופן שבו גביש של מוליך למחצה משפיע על אופן התנועה וההולכה של אלקטרונים בתוכו.
צנונית
צנונית (שם מדעי: "Raphanus sativus Var. radicula") היא ירק ממשפחת המצליבים. זהו זן של צנון הגינה, המאופיין בכך ששורשיו האכילים קטנים בהשוואה לצנון.
החלק האכיל הפופולרי ביותר של הצנונית הוא השורש המעובה דמוי הלפת הגדל מתחת לאדמה, אך כל הצמח אכיל וחלקו העליון יכול לשמש כירק עלה. קליפתה של הצנונית ורודה, אדומה או לבנה, ומבנה השורש שלה בצורת כדור או חרוט.
בישראל מגדלים צנונית הן לצורכי השוק המקומי והן לייצוא למערב אירופה, בחורף.
הצנונית, כמו הצנון, היא ירק פופולרי לגינות ירק ביתיות. היא קלה לגידול, ומבשילה בתוך 30 יום מזריעתה.
צנון הגינה
אקסיטון