אפאצ'י קורדובה (לשעבר PhoneGap) היא שלד תוכנה לפיתוח יישומים ניידים. אפאצ'י קורדובה מאפשרת למתכנתים לבנות אפליקציות עבור חנויות גוגל פליי ואפסטור, אך למעשה רוב התוכן של האפליקציה מגיע מהרשת ומוצג בדפדפן פנימי באפליקציה, עם מעטפת תוכנה המאפשרת גישה לתכונות הזמינות לאפליקציות - התראות, גישה למיקום, הגדרות אייקון ומסך טעינה ועוד. קורדובה מאפשרת לפתח יחסית בקלות את המעטפת שמתקשרת עם מערכת ההפעלה, וכן להגדיר מהם הקישורים שהאפליקציה תפתח בדפדפן הפנימי. היישומים המתקבלים עשויים להיות מוגבלים מבחינת יכולות וביצועים ביחס ליישומים העושים שימוש בממשק תכנות יישומים של הפלטפורמה באופן מלא, אך כן מאפשרים יכולות שאין ביישומי רשת רגילים, כגון שליחת התראות, התקנה על מסך המכשיר, גישה לנתוני מיקום ועוד.
היסטוריה.
הכלי פותח לראשונה באירוע iPhoneDevCamp בסן פרנסיסקו, PhoneGap זכה בפרס בחירת הקהל בכנס וב 2.0 של O'Reilly Media בשנת 2009 ושימש לפיתוח אפליקציות רבות. חברת אפל מאשרת אפליקציות הבנויות באמצעות הפלטפורמה, גם לאחר השינוי בסעיף 3.3.1 בהסכם רישיון המפתחים שקרה בשנת 2010. PhoneGap משמשת כמה פלטפורמות אחרות לפיתוח יישומים ניידים כגון Monaca, appMobi, Convertigo, ViziApps, ו- Worklight כבסיס לפיתוח מנוע האפליקציות.
אדובי הודיעה רשמית על רכישת חברת Nitobi Software (המפתחים המקוריים) ב־4 באוקטובר 2011. במקביל לכך, הקוד של PhoneGap נתרם לקרן התוכנה אפאצ'י להקמת פרויקט חדש בשם Apache Cordova. שמו המקורי של הפרויקט, אפאצ'י קולבק, נתפס כגנרי מדי. הבלוג Phonegap מציג פרטים נוספים, מדוע לבסוף נבחר השם "קורדובה". נאמר שם: "אמנם סיפורי בראשית של PhoneGap משתנים לעיתים קרובות, אך רוב האנשים יכולים להסכים שהפרויקט נולד בניטובי, כשהמשרד היה ברחוב קורדובה בוונקובר."
גרסאות מוקדמות של PhoneGap דרשו מחשב אפל ליצירת אפליקציות iOS ומחשב Windows ליצירת אפליקציות Windows Mobile. לאחר ספטמבר 2012, שירות PhoneGap Build של אדובי מאפשר למתכנתים להעלות קוד מקור של CSS, HTML ו- JavaScript ל"מהדר ענן" המייצר אפליקציות לכל פלטפורמה נתמכת.
אחת המתחרות לפיתוח אפליקציות מובייל חוצה-פלטפורמות היא ריאקט נייטיב.
פלטפורמות נתמכות.
ניתן לפתח אפליקציות קורדובה לכל הפלטפורמות שרשומות בטבלה; הטבלה מציגה את התכונות הספציפיות במכשירים שנתמכות על ידי קורדובה:
אנסטסיה, בת הצאר המזוייפת
אנסטסיה, בת הצאר המזויפת (בגרמנית: Anastasia, die falsche Zarentochter) הוא סרט גרמני אילם משנת 1928.
עלילה.
בחורה צעירה בברלין טוענת שהיא אנסטסיה, בתו הצעירה של הצאר הרוסי האחרון, אך מכיוון שמספר נשים לאחר 1918 טענו שהן אנסטסיה, לא לוקחים את דבריה יותר מדי ברצינות, בינתיים הבחורה משמשת כניצבת בסרט על הנסיכה אנסטסיה המצטלם בברלין. הדוכס הרוסי מיכאל, המתגורר בברלין דוחה אף הוא את טענותיה. אך עם זאת דודה של אנסטסיה מזהה אותה כאנסטסיה האמיתית והיא מוכרת על ידה כבתו של הצאר, לבחורה הצעירה קשה להתרגל לחיי מלוכה של עושר ומותרות, כאשר מנסים להוביל אותה לחתונה היא בורחת ומעדיפה לנהל חיי פשטות ועוני.
פסק דין בורוכוב
פסק דין בורוכוב (שם מלא: ע"ע (ארצי) 34784-10-16 תרכובות ברום בע"מ נ' יהודית בורוכוב (נבו 15.10.2018)) הוא פסק דין מכונן בזכויות עובדים עם מוגבלויות, שניתן בידי בית הדין הארצי לעבודה. פסק הדין קבע כי לאחר שעובד בעל מוגבלות שאינה ניכרת לעין (ושעבודתו אינה מוגבלת כלל) יידע את המעסיק על היותו "אדם עם מוגבלויות", במסגרת "פיטורי צמצום" חובה על המעסיק להעדיף להמשיך להעסיק אותו גם במחיר פיטורי עובד אחר בעל נתונים דומים.
לצד זאת קבע פסק הדין כי עובד שעבודתו אינה מוגבלת כלל המבקש להחיל עליו את ההגנות שקיימות כלפי "אדם עם מוגבלויות" צריך ליידע את המעסיק שהוא עונה להגדרה זו, וככל והעובד לא עשה זאת לא קמה "חזקת הידיעה הקונסטרוקטיבית" כלפי המעסיק והעובד לא יהיה זכאי להגנה של "אדם עם מוגבלויות". במקביל הושארה ב"צריך עיון" השאלה אם הודעה של עובד על היותו "אדם עם מוגבלויות" לאחר שהתקבלה החלטה סופית על פיטוריו, תקנה לו את ההגנה ותחייב את המעסיק לשקול מחדש את הפיטורין בהתאם לחובת ההעדפה.
רקע - החקיקה והפסיקה שהיוו את הבסיס למצב המשפטי שקדם לפסק הדין.
כפי שניתן לראות, בחקיקה והפסיקה שהיוו את הבסיס למצב המשפטי שקדם לפסק הדין לא הייתה התייחסות מפורשת ל"מוגבלות שאינה נראית לעין" וש"אינה פוגעת בעבודתו הספציפית של העובד". כמו כן, לא הייתה בהם התייחסות מפורשת לשאלה האם החובה 'לקדם באופן אקטיבי ייצוג הולם של אנשים עם מוגבלות' חלה גם בשאלה את מי לפטר בעת 'פיטורי צמצום'.
רקע עובדתי והדיון המשפטי.
יהודית בורוכוב, ילידת 1961, שהייתה כלכלנית בהשכלתה ובעלת תואר שני במנהל עסקים, החלה לעבוד בחברת תרכובות ברום בע"מ בשנת 1990. במשך השנים חלתה בורוכוב בפיברומיאלגיה (דאבת שרירים), ובמקביל בעבודתה בחברה קודמה לתפקיד מנהלת עסקית של יחידת "פזי סייד".
בשנת 2013 החלה חברת תרכובות ברום לקדם פיטורי עובדים במסגרת "קיצוצי התייעלות". ב-16 בנובמבר 2014 נשלחה לנציגות העובדים רשימת 144 עובדים מועמדים לפיטורים, בהם נכללה גם יהודית בורוכוב. לאחר משא ומתן בין נציגי העובדים להנהלה, שכלל גם שביתה, הליכים משפטיים וחתימה על הסכם קיבוצי חדש) נקבע מועד חדש בו העובדים המפוטרים, ובכללם יהודית בורוכוב, יסיימו את תפקידם בחברה. במהלך המשא ומתן, ההנהלה הסכימה להעביר את בורוכוב ממסלול פיצויים למסלול פנסיה מוקדמת. בורוכוב פנתה לנציגי ההנהלה וביקשה לבטל את פיטוריה או להעבירה למשרה חלופית, עקב היותה מפרנסת יחידה ומכיוון שיקשה עליה להשיג עבודה חדשה מחמת גילה והיסטוריה הרפואית שלה ובשיחותיה עם נציגי ההנהלה ציינה כי היא סובלת מפיברומיאלגיה. נציגי החברה דחו את פנייתה את בורוכוב, אף על פי שגם יו"ר מועצת העובדים תמך בה. לאחר מכן פנתה בורוכוב לבית הדין האזורי לעבודה בבקשה להוצאת צווים שיימנעו את פיטוריה. במקביל דחתה בורוכוב את הצעת ההנהלה לשפר את תנאי הפרישה שלה תמורת ויתור על תביעתה.
לדברי בורוכוב, היא סובלה מפיברומיאלגיה אשר מגבילה את תפקודה במספר תחומי חיים עיקריים (נפגע תפקודה בבית והיא חדלה מביצוע כל פעולה פיזית הכרוכה במאמץ בבית ומחוצה לו). ולטענתה מאחר שמדי שנה היא נשלחה לבדיקות רפואיות מטעם החברה תוך ויתור על סודיות רפואית כלפי החברה, חזקה כי החברה ידעה על מצבה הרפואי. בנוסף טענה בורוכוב כי למרות בקשותיה למנוע את פיטוריה בהם תחילה סיפרה שהיא סובלת מבעיות רפואיות ולאחר מכן אף ציינה בפירוש כי היא סובלת מפיברומיאלגיה, החברה לא הביאה בחשבון את המידע כשיקול למניעת הפיטורין ואף לא שיתפה במידע את נציגות העובדים שהייתה שותפה בהליך הפיטורין.
מנגד, החברה טענה כי לא היה ידוע לה שבורוכוב סובלת מפיברומיאלגיה, והדגישה כי עבודתה של בורוכוב במפעל לא נפגעה בשל מוגבלות כל שהיא. בנוסף טענה ההנהלה כי חולה בפיברומיאלגיה אינה נחשבת ”אדם עם מוגבלות“. את טענתה זו ניסתה ההנהלה לבסס על "הוראות ביצועיות למעסיקים" שניתנו על ידי "ועדת המעקב של ההסתדרות ונשיאות הארגונים העסקיים" ליישום "ההסכם הקיבוצי וצו ההרחבה לעידוד והגברת התעסוקה של אנשים עם מוגבלות" - בו נקבע כי "אדם עם מוגבלות" נחשב מי שבנוסף ל"מוגבלות" כמשמעה בחוק, קיימת לו נכות רפואית מוכרת בשיעור 40%, או שעבר שיקום מקצועי לצורך השמה, או נכה צה"ל שעבר שיקום מקצועי לצורך השמה על ידי משרד הביטחון. ואילו בורוכוב, טענה ההנהלה, גם לדבריה אינה עומדת באף אחד מהקריטריונים הללו. עוד טענה החברה, כי אפילו אם תתקבל טענה של בורוכוב שהיא נחשבת "אדם עם מוגבלות", אין בכך נפקות משפטית לעניין פיטוריה, שכן חוק שוויון הזדמנויות לאנשים עם מוגבלות עוסק בחלק של ייצוג הולם בעידוד קליטה של עובדים וקידומם אך לא בפיטוריהם.
לדיון בערעור בבית הדין הארצי הצטרפה נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, והביעה תמיכה בפסק דינו של בית הדין האזורי שאימץ את טענותיה המרכזיות של בורוכוב.
הכרעת בית הדין האזורי.
התיק נידון תחילה בבית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע (סעש (ב"ש) 48656-10-15 יהודית בורוכוב נ' תרכובות ברום בע"מ) בפני סגן הנשיאה אילן סופר, פסה מרקוביץ (נציגת ציבור - עובדים) ואיריס ליברובסקי (נציגת ציבור - מעסיקים). פסק הדין ניתן ב-22 בספטמבר 2016 פה אחד, ונקבעו בו מספר הלכות:
בהתאם להלכות אלו מצא בית הדין כי בורוכוב נחשבה "אדם עם מוגבלות" וכי מעסיקיה ידעו או היה עליהם לדעת זאת. עוד מצא בית המשפט כי מעסיקיה של בורוכב היו צריכים להביא בחשבון בהחלטה על הפיטורים את היותה "אדם עם מוגבלות" ולהעדיף פיטורים של עובד אחר עם נתונים דומים שאינו "אדם עם מוגבלות", וכי לא עשו זאת.
כפועל יוצא חייב בית הדין את החברה להחזיר את בורוכוב לעבודה מידית. בנוסף חייב בית הדין את החברה לשלם לבורוכוב את שכר העבודה מאז פיטוריה, פיצויים משמעותיים בגין עוגמת נפש והוצאות משפט.
הכרעת בית הדין הארצי.
חברת תרכובות ברום ערערה לבית הדין הארצי לעבודה על פסק דינו של בית הדין האזורי. בית הדין הארצי, פה אחד, קבע את ההלכות הבאות.
בהתאם להלכות אלו, בית הדין הארצי קבע כי בורוכוב לא הצליחה להוכיח כי היא עומדת בדרישות להכרה כ"אדם עם מוגבלויות". כפועל יוצא, בית הדין הארצי ביטל את פסק הדין האזורי שחייב את החברה להחזיר את בורוכוב לעבודה, לשלם לאת שכר העבודה מאז פיטוריה, לשלם לה פיצויים משמעותיים בגין עוגמת נפש והוצאות משפט.
לאחר פסק הדין.