בשנת 1016 נכבשה ממלכת אנגליה על ידי קנוט הגדול מלך דנמרק. קנוט חילק את ממלכתו לרוזנויות על בסיס החלוקה הקדומה לממלכות, והקים את רוזנויות נורת'מבריה, מרסיה ומזרח אנגליה. קנוט שלט בווסקס בעצמו (כאשר וסקס כללה את כל שטחי אנגליה דרומית לנהר התמזה). זמן קצר לאחר מכן הקים קנוט את רוזנות וסקס והעניק אותה לעוזרו גודווין, אשר בעקבות זאת היה לאחד האנשים החזקים באנגליה, מאחר שאוצרות רוזנות וסקס העשירה היו נתונים לשליטתו. במותו של גודווין היה בנו, הרולד גודווינסון, לאיש השני בעוצמתו באנגליה, לאחר המלך. במותו של מלך אנגליה אדוארד המודה בשנת 1066 עלה גודווינסון לשלטון כהרולד השני, מלך אנגליה, ואיחד מחדש את רוזנות וסקס עם הממלכה.
בשל הכיבוש הנורמני שאירע באותה שנה לא הספיק הרולד, שנהרג בקרב הייסטינגס, למנות רוזן לרוזנות וסקס, והרוזנות בוטלה, ולמעשה ממלכת וסקס חולקה למחוזות שהיוו חלק ממלכת אנגליה, ולא שבה להיות ישות מדינות עצמאית.
המינוי הבא של רוזן לווסקס אירע בשנת 1999.
סמלים.
ויוורן או דרקון.
סמלה של וסקס הוא דרקון או וייוורן. סמל זה מבוסס על כתבים עתיקים המתארים את דגלי הממלכה. הן הנרי מהנטינגדון והן הכתבים שיוחסו למתיו מווסטמינסטר מציינים כי בקרב ברפורד בשנת 752 נשאו כוחות וסקס דגל ועליו דרקון מוזהב.
שטיח באייה מתאר דרקון מוזהב מת לסמל את מלכי וסקס, וכן דרקון מת על מנת לציין את מותו של הרולד השני שהיה רוזן וסקס.
ויטראז' מקתדרלת אקסטר מציין את הדרקון כסמל וסקס ומעיד על כך שקישור זה נשתמר אף קודם לתקופה הוויקטוריאנית, אולם השימוש בדרקון כסמל וסקס הפך פופולרי במהלך המאה ה-19, בעקבות כתביו של אדוארד אוגוסט פרימן. בשל פופולריות זו העניק מינהל שלטי האצולה הבריטי את הדרקון האדום כסמל מחוז סאמרסט בשנת 1911. בשנת 1937 הוענק למחוז וילטשייר סמל דומה, ובשנת 1950 הוענק למחוז דורסט סמל ועליו שני דרקונים מוזהבים.
בהתאם, שלט האצולה של סופי, רוזנת וסקס כולל תומך שמאלי שהוא ויוורן כחול בשל השיוך של הוויברן כסמל וסקס.
שלט אצולה.
במהלך ימי הביניים, כפי שעולה בכתבים מהמאה ה-13 השתמשו בשלט אצולה כחול שבמרכזו צלב כסמל ממלכת וסקס. בשלט אצולה זה נעשה שימוש בתקופת מלכותו של הנרי השלישי, אולם מדובר באנכרוניזם, שכן השלט עוצב רק במהלך המאה ה-12, בעת שממלכת וסקס כבר לא הייתה קיימת.
אזכורים ספרותיים.
הסופר האנגלי תומאס הארדי השתמש בספריו בכינוי "וסקס" לתאר את מחוזות דרום-מערב אנגליה החל מגלוסטרשייר ועד אוקספורדשייר וכן דבון, כאשר בספרו "ג'וד האלמוני" מכונה העיר אוקספורד בכינוי "כריסטמינסטר".
רוזן וסקס.
רוזן וסקס כיום הוא הנסיך אדוארד, בנה של המלכה אליזבת השנייה. תואר זה הוענק לו לאחר נישואיו לסופי ריס-ג'ונס. תואר זה לא היה בשימוש כ-900 שנה מאז שהרולד השני, מלך אנגליה נהרג בקרב הייסטינגס בשנת 1066.
דגל נשיא גרמניה
ג'ון וינסטון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השביעי ממרלבורו
הגלריה לאמנות ע&quot;ש גניה שרייבר
יוחאי ליפשיץ
יוחאי ליפשיץ (נולד ב-22 במרץ 1964) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באליפות העולם בשחייה (גואיאקיל 1982) במדי נבחרת ישראל. בעל 3 מדליות כסף מהמכביה השתים עשרה (1985). שלוש פעמים ברציפות אלוף צליחת הכנרת התחרותית (1980, 1982 ו-1985) אחד הישראלים הבודדים שייצג את ישראל באליפויות אירופה ואליפויות עולם בשני ענפי ספורט שונים.
ביוגרפיה.
ליפשיץ נולד וגדל בקיבוץ דליה. אביו מיכאל היה אחד ממפתחי ענף הספורט בקיבוץ. יוחאי שחה בקבוצת השחייה של הפועל עמק יזרעאל, תחת הדרכתו של המאמן נח רם, משנת 1980 התגורר בקיבוץ גניגר. כיום מתגורר עם משפחתו ביישוב בת חפר.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי 1981 סיים ליפשיץ במקום ה-8 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:21.89 דקות ובמקום ה-8 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם זוהר וייס, ירון אילתי ויורם כוכבי בתוצאה של 8:18.61 דקות.
המכביה ה-11.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-11 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב מספר ימים לאחר מכן סיים ליפשיץ פעמיים במקום הרביעי במשחה ל-400 מטר חופשי ובמשחה ל-1500 מטר חופשי.
אלוף ישראל.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה ליפשיץ ב-2 מדליות. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.18 דקות, לפני ניר שמיר (4:10.28 דקות) ווייס (4:14.01 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:45.40 דקות, אחרי כוכבי (16:38.66 דקות).
אליפות העולם.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בגואיאקיל, אקוודור בתחילת יולי 1982 סיים ליפשיץ במקום ה-23 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:45.20 דקות, במקום 36 והאחרון במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:21.47 דקות. נוסף לכך, הוא קבע במשחה ל-200 מטר חופשי תוצאה של 2:01.48 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה ליפשיץ ב-5 מדליות מהן 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:12.37 דקות, לפני השיאן הישראלי כוכבי (2:12.98 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:40.33 דקות, שוב לפני כוכבי השיאן הישראלי (4:41.01 דקות). מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:10.47 דקות, אחרי אמיר גניאל (4:08.58 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:42.76 דקות, שוב אחרי גניאל (16:26.86 דקות) ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:11.03 דקות, אחרי אייל שטיגמן (1:08.56 דקות).
כינוס הפועל ה-12.
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב במאי 1983, בהשתתפות טובי הספורטאים בעולם כהכנה לאולימפיאדה, סיים ליפשיץ במקום החמישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:12.66 דקות.
בתחרות שמונה האומות בשחייה שנערכה בטנריפה, ספרד ביולי אותה שנה זכה ליפשיץ במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.60 דקות. הייתה זו מדליית הזהב היחידה שנבחרת ישראל השיגה בתחרות זו.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה ליפשיץ ב-3 מדליות כסף. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:11.51 דקות, אחרי כוכבי שקבע שיא ישראלי חדש של 2:09.47 דקות ולפני אייל שטיגמן (2:13.12 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:39.69 דקות, אחרי כוכבי (4:33.73 דקות) ולפני יובל רותם (4:46.94 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:21.15 דקות, אחרי גניאל (16:08.46 דקות) ולפני שגב פורת (16:54.84 דקות).
שיאן ישראל.
באליפות "ארנה" בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבון שבמערב גרמניה ב-12 בפברואר 1984 קבע ליפשיץ במשחה ל-800 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 8:17.67 דקות, שיפור לשיא של אמיר גניאל (8:23.33 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה ליפשיץ ב-7 מדליות אישיות, 2 זהב, 4 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.77 דקות, לפני שגב פורת (4:07.44 דקות) ועידו שפירא (4:09.40 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.41 דקות, לפני יורם כוכבי (4:40.22 דקות) ועידו שפירא (4:45.31 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.65 שניות, אחרי חברו לקבוצה רזיאל רימר (54.41 שניות) ולפני שגב פורת (54.73 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.15 דקות, אחרי שגב פורת (1:57.58 דקות) ולפני זוהר וייס (1:59.67 דקות), במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.89 דקות, אחרי אייל שטיגמן (1:06.20 דקות) ולפני אמיר גולן ממכבי תל אביב ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:12.60 דקות, אחרי יורם כוכבי (2:10.70 דקות) ולפני אייל שטיגמן (1:14.40 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:43.50 דקות, אחרי שגב פורת (16:21.56 דקות) ועידו שפירא (16:28.19 דקות).
בתחרות "שבע האומות" שנערכה בהלסינקי שבפינלנד בתחילת יולי 1985 זכה ליפשיץ ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:39.79 דקות, אחרי רובין בור מסקוטלנד (4:38.52 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חפשי בתוצאה של 7:54.85 דקות, אחרי סקוטלנד. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:12.96 דקות.
המכביה ה-12.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-12 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1985 זכה ליפשיץ בשלוש מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי של 2:09.20 דקות (3 מאיות השנייה איטי מהשיא הישראלי של כוכבי), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי של 4:34.93 דקות, אחרי ברט רוז (4:34.24 דקות) ולפני ג'יימס טכלר (4:36.31 דקות) שניהם מארצות הברית ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם זוהר וייס, אמיר שטרנפלד ושגב פורת בשיא ישראלי חדש של 7:50.61 דקות, אחרי הרביעייה מארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 7:43.17 דקות.