פרופ' אמנון נצר היה מגדולי החוקרים של יהדות פרס, ומלבד מאמריו וספריו הרבים ערך מפעלי שימור ואיסוף מידע חשובים של כתבי יד, עדויות בעל-פה ומקורות היסטוריים ראשוניים אחרים. את ראשית עבודת האיסוף והשימור עשה באיראן עצמה בתקופה שקדמה להמהפכה האסלאמית. הוא הרחיק עד לכפרים ועיירות קטנות באיראן בחיפוש אחר כתבי יד נדירים והצליח להציל מנשיה למעלה מארבעים חיבורים כאלה, אותם הביא לספריית מכון בן צבי. בשנת 1985 הוציא לאור קטלוג מפורט בשם "אוצר כתבי היד של יהודי פרס במכון בן צבי" שמהווה כלי מחקר ראשון במעלה בתחום. כמו כן הוא ערך ראיונות תיעוד רבים מספור עם יהודים ולא-יהודים פרסים באיראן ומחוצה לה, כדי לתעד דיאלקטים מקומיים, שירה ליטורגית, רשמים היסטוריים ועוד. הוא סקר ספריות רבות ברחבי עולם בחיפוש אחר מקורות ראשוניים כגון כתבי דיפלומטים ומטיילי ארצות על יהודי פרס ואיתר מקורות רבים שקודם לכן לא היו ידועים לחוקרים.
ספרו הראשון, אנתולוגיה של שירה מאת משוררים יהודים-פרסים קדומים (منتخب اشعار فارسی از آثار یهودیان ایران), יצא לאור בפרסית בטהראן בשנת 1973, כלל שירים רבים שראו דפוס בפעם הראשונה, ונותר עד היום הפרסום היחידי מסוגו בפרסית באיראן. בשנת 2000 הספר תורגם מפרסית לערבית על ידי אוניברסיטת אל-אזהר של קהיר. נצר המשיך לפרסם מחקרים על יצירתם של המשוררים הגדולים של יהודי פרס במהלך חייו, בהם שאהין, עמראני, אלישע בן שמואל ואחרים. ספר אחר שההדיר הוא חיבורו הפילוסופי "חובות יהודה" של ר' יהודה בן אלעזר בן המאה ה-17, והוציא לאור תרגום שלו מפרסית יהודית לעברית בשנת 1995. בין מחקריו האחרים סדרה של כ-90 מאמרים (סך כולל של כ-400 עמודים) שפרסם בהמשכים מעל דפי הירחון האמריקאי 'שופר' אודות אישיותו הפעלתנית וחייו של שמואל חיים, עיתונאי ופעיל פוליטי יהודי-איראני בתחילת המאה ה-20. תחומי מחקר אחרים שבהם עסק הם הציונות באיראן, רדיפות כנגד יהודי איראן לאורך הדורות, יחסי יהודים-מוסלמים ושיעה-יהדות, החינוך היהודי באיראן, הדיאלקט פרסית יהודית, ההיסטוריה התרבותית והחברתית של יהודי פרס, ועוד. מלבד זאת הוא גם עסק בשפה ובספרות הפרסית הכללית וחיבר מספר ספרים ללימוד פרסית סטנדרטית מודרנית לדוברי עברית.
נחושתן
ואלה שמות
"ואלה שמות" הוא פזמון עברי היתולי שנכתב על ידי עלי מוהר, הולחן על ידי יוני רכטר ובוצע על ידי אריק איינשטיין ויוני רכטר. מילותיו של השיר, שהתפרסם בתקופת מונדיאל 1990 (טורניר גביע העולם בכדורגל שנערך באיטליה), כוללות רשימה ארוכה ומחורזת של שחקני כדורגל שהשתתפו בטורניר, וכן רשימה של שחקני עבר ישראלים.
מבנה השיר.
השיר נכתב כרשימה ארוכה של שמות שחקני כדורגל שהשתתפו במונדיאל "איטליה 90'", המסודרת כך שהשמות יתחרזו זה בזה. הרשימה כוללת 141 שחקנים, רובם מוזכרים בשם משפחתם בלבד או בכינוי בו הם מוכרים. עלי מוהר שילב בשיר שחקנים מ-21 נבחרות (מתוך 24 נבחרות שהשתתפו במונדיאל). 3 הנבחרות ששחקניהן לא זכו לייצוג הן הנבחרות של ארצות הברית, איחוד האמירויות הערביות וקוריאה הדרומית, אשר לא העפילו לשלבים המאוחרים של הטורניר. עם זאת, נבחרות סקוטלנד, שוודיה, ברית המועצות ואוסטריה, שלא העפילו אף הן, זכו לייצוג בשיר. הנבחרת שזכתה לאזכור הרב ביותר בשיר היא נבחרת איטליה, מארחת הטורניר, ש-15 מכדורגלניה צוינו בשיר. להבדיל, נבחרת מערב גרמניה, הזוכה בטורניר, זכתה לאזכור מצומצם יותר של 8 כדורגלנים.
חלקו המסיים של השיר כולל רשימה של 20 כדורגלני עבר ישראלים, רובם המכריע מקבוצת הפועל תל אביב, וכן שלושה כדורגלני עבר בינלאומיים מפורסמים – יוהאן קרויף ההולנדי וגארינצ'ה ופלה הברזילאים. השיר מסתיים בציון מיוחד של שוער העבר יעקב חודורוב.
השיר הולחן בצורה מונוטונית, והוא מבוצע בסגנון דיבור, ולא שירה, כאשר איינשטיין מקריא בצורה קצבית ומשעשעת את הרשימה המחורזת של הכדורגלנים.
רקע.
עלי מוהר, אשר היה ידוע כמעריץ כדורגל נלהב, כתב את מילות השיר עבור איינשטיין, אשר היה ידוע אף הוא כאוהד כדורגל. השיר מבוסס על שיר היתולי דומה בשם "צ'ייקובסקי (ורוסים אחרים)" (באנגלית: "Tschaikowsky (and Other Russians)‎" שכתב איירה גרשווין והולחן על ידי קורט וייל אשר בוצע על ידי דני קיי בשנת 1941 במסגרת המחזמר "Lady in the Dark". בדומה לשיר "ואלה שמות", מורכב השיר המקורי מרשימה של 50 מלחינים רוסים, בראשם צ'ייקובסקי. המבנה הריתמי של שני השירים דומה מאוד, וכן ה"לחן" שלהם.
שמו של השיר, "ואלה שמות", מבוסס על מילות הפתיחה של בספר שמות המקראי, אשר כולל את רשימת בני ישראל שירדו למצרים.
השפעות.
לאחר שהתפרסם, זכה השיר לאהדה רבה בישראל, בעיקר בקרב חובבי כדורגל, והפך למעין המנון בלתי רשמי למונדיאל. השיר, בליווי וידאו קליפ היתולי בכיכובם של איינשטיין, מוני מושונוב וצבי שיסל, שולב בסרט הקולנוע הישראלי "כבלים", אשר יצא לאקרנים בשנת 1992.
בשנת 2006, בעקבות מונדיאל 2006 שנערך בגרמניה, פרסם הרכב מוזיקלי ישראלי בשם "פרישמן והחלוצים" (שירה: אמיר דדון, אביב אזרד ואסף פרישמן), שיר בשם זהה (נקרא גם "שיר המונדיאל"), בהשפעת שירם של מוהר, רכטר ואיינשטיין. השיר, אשר נכתב על ידי האחים פרישמן, נדב פרישמן (במאי, סטנדאפיסט ותסריטאי) שכתב את המילים, והמלחין אסף פרישמן שכתב את הלחן, כולל אף הוא רשימת כדורגלנים שהשתתפו בטורניר, אך בלחן ובמבנה ריתמי שונה, ועם פזמון שחוזר על עצמו. את קטע הראפ בשיר ביצע הראפר סגול 59.
לכבוד מונדיאל 2010 כתב עיתונאי הספורט אבי מלר שיר בסגנון דומה בשם "מונדיאל עשר", שנפתח באותה השורה בה נפתח השיר "ואלה שמות". את השיר הלחין תמיר קליסקי והקליט אורי בנאי.
בשנת 2012 יצרו שדרי ערוץ ספורט 1, רמי וייץ, מאיר איינשטיין ולירן שכנר, גרסה של השיר לכבוד טורניר יורו 2012.
קביעת מוט
קשר מוט, או קביעת מוט הוא קשר-קביעה של חבל על מקל או מוט. הוא בנוי כך שהחבל יישאר קבוע למקומו ולא יחליק לאורך המוט.
ניתן ליצור קשר מוט בשני אופנים, התוצאה זהה:
את קשר המוט מסיימים על ידי קשר בוהן או קשר שטוח.
קשר המוט הוא הקשר הבסיסי המשמש להתחלת רוב הכפיתות.
סאאב
סאאב (Saab) היא חברת רכב ותעשייה כבדה שוודית שהוקמה בשנת 1937 ועסקה ביצור מטוסים. עם סיום מלחמת העולם השנייה חיפשה החברה שווקים חדשים. בשנת 1944 החל פרויקט במטרה ליצור את המכונית הראשונה, חמש שנים לאחר מכן החל היצור של המכונית "SAAB 92". העיצוב הדגיש את שורשיה של החברה בתעופה בעיקר.
היסטוריה.
בשנת 1969 נחתם הסכם שותפות עם יצרנית המשאיות השוודית סקאניה. בדצמבר 1989 הכריזה ג'נרל מוטורס על קניה של חמישים אחוז מחברת סאאב, ואופציה לרכוש את המניות הנותרות בתוך כעשור. בהמשך התפתחה סאאב לחברה לייצור שלל מוצרי תעשייה כבדה מתוחכמים כמו טילי כתף.
ב-2009, לאחר משבר בענף הרכב האמריקאי בעקבות משבר 2008 נחתם מזכר הבנות לפיו ימכרו עסקי מכוניות הנוסעים של סאאב מידי ג'נרל מוטורס לחברת מכוניות העל השוודית "קוניגסג" בשילוב קבוצת משקיעים נורווגים. הסכם זה לא יצא לפועל, וסאאב נמכרה לחברת רכב הולנדית שמכרה את מותג היוקרה "ספייקר", כיום החברה נקראת Swedish Automobile.
בשנת 2011 החברה נכנסה למשא ומתן עם יצרן סיני שהיה מעוניין לרכוש אותה אך ג'נרל מוטורס הטילה וטו, ולכן הסינים ויתרו על העסקה וסאאב נכנסה להליך פירוק, אך בשנת 2012 התקשורת בשוודיה דיווחה על השלמתה של עסקה לקניית יצרנית המכוניות השוודית וחובות העתק שלה, אולי בדרך לחזרה לפעילות. על-פי הדיווחים, חברת "הרכבים החשמליים הלאומית של שוודיה" (National Electric Vehicle Sweden, או בקצרה NEVS), בבעלותו של איש עסקים מהונג קונג, הסכימה לשלם סכום העומד על 208–250 מיליון יורו תמורת שליטה בסאאב, למעט חברת-בת להספקת חלפים לדגמי החברה. המהלך התאפשר מאחר שהחוק השוודי קובע שניתן לרכוש חברה אפילו אם הכריזה על פירוק ולמעשה סגרה שעריה, בתנאי לכיסוי החובות. במקרה של סאאב, עומדים החובות הללו על סכום עתק של כמיליארד יורו.
בינואר 2013 הכריזה על חברה על כוונתה לחזור ולייצר כלי רכב והציבה יעד מכירות של 120,000 יחידות עד לשנת 2016. בסיום שנת 2015 הכריזה החברה על כוונתה לייצר 4 דגמים חדשים בתוך כשנתיים. למרות הצהרת הכוונות לא שבה החברה לייצר כלי רכב וביוני 2016 הודיעה החברה באופן סופי על כוונתה לוותר על המותג סאאב ולייצר מכוניות תחת שם מותג חדש -NEVS. הכרזה זאת מהווה, למעשה, את סיום דרכה של סאאב כיצרנית רכב.
קשר מוט
אקזוטיקה (סרט)
אקזוטיקה (Exotica) הוא סרט קנדי שהתרחש סביב מועדון החשפנות "אקזוטיקה" בטורונטו, קנדה. הסרט נכתב ובוים על ידי אטום אגויאן.
עלילה.
הסרט מציג קבוצה פזורה של אנשים שהקשר שלהם הוא במועדון הלילה "אקזוטיקה". כריסטינה (מיה קירשנר) היא חשפנית במועדון שאותו מנהלת זואי (ארסני חניג'אן). אריק (אליאס קוטיס) הוא תקליטן במועדון הזה וחבר לשעבר של כריסטינה. פרנסיס (ברוס גרינווד) הוא לקוח שתמיד בא למועדון כדאי לצפות בכריסטינה, הלבושה במדי ילדת בית-ספר קתולית ונותנת לו ריקוד פרטי.
איטליה 90
איטליה 1990
חודורוב
טים הווארד
טימותי מת'יו "טים" הווארד (באנגלית: Timothy Matthew "Tim" Howard; נולד ב-6 במרץ 1979) הוא שוער עבר אמריקאי, אשר בילה את רוב קריירת המשחק שלו בקבוצה האנגלית אברטון.
קריירה.
טים הווארד נולד בעיירה נורת' ברונסוויק שבניו ג'רזי, לאביו מת'או הווארד, ממוצא אמריקאי-אפריקאי, ולאמו אסתר הווארד, ילידת הונגריה.