ב-20 ביולי 2004 מונה עלי אכבר סאלחי כיועץ מדעי לשר החוץ האיראני, מנוצ'הר מותכי. ב-16 ביולי 2009 נתמנה לראש הארגון לאנרגיה אטומית של איראן, כשהוא מחליף בתפקידו זה את גולאם רזא אגאזאדה. בדצמבר 2010 פיטר נשיא איראן אחמדינז'אד את שר החוץ מותכי, ומינה במקומו את סאלחי כשר החוץ בפועל. ב-30 בינואר 2011 אישר הפרלמנט האיראני את מינויו לשר החוץ של איראן.
לאחר בחירתו של חסן רוחאני לנשיא איראן, הוחלף סאלחי על ידי מוחמד ג'וואד זריף, שר החוץ האיראני הנוכחי, ומונה בשנית, ב-16 באוגוסט 2013, לראש הארגון לאנרגיה אטומית של איראן.
אחיו של סאלחי, ג'וואד סאלחי, הוא מדען נודע בתחום הנדסת מחשבים ואלקטרוניקה, מחלוצי שיטת CDMA.
חלון צץ
איספריך
יורגוס פפנדראו
יוֹרְגוֹס פַּפַּנְדְרֵאוּ (ביוונית: Γιώργος Παπανδρέου, באלפבית פונטי בינלאומי: ; נולד ב-16 ביוני 1952) הוא ראש ממשלת יוון לשעבר, המנהיג של "התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית" ונשיא האינטרנציונל הסוציאליסטי מאז שנת 2006.
ביוגרפיה.
פפנדראו נולד בעיר סיינט פול שבמדינת מינסוטה שבארצות הברית. בנעוריו חי עם משפחתו בשוודיה ובקנדה. הוא בנו של ראש הממשלה לשעבר, אנדראס פפנדראו ונכדו של ראש הממשלה לשעבר, שעל שמו הוא קרוי.
למד לתואר ראשון בסוציולוגיה בקולג' אמהרסט שבמסצ'וסטס ולתואר שני בסוציולוגיה בבית הספר לכלכלה של לונדון. עסק במחקר בנושאי הגירה באוניברסיטת סטוקהולם בשנים 1972–1973 ושימש כחוקר בדרגת פרופסור במרכז לענייני מדיניות חוץ של אוניברסיטת הרווארד בשנים 1992–1993.
ב-1981 נבחר פפנדראו לפרלמנט היווני וב-1985 התמנה לסגן שר התרבות. מאז כיהן כשר בכל ממשלות יוון שבהן יוצגה המפלגה הסוציאליסטית. ב-1988 התמנה לתפקיד שר החינוך והשר לענייני דת, תפקיד אליו התמנה שוב ב-1994. בכהונתו השנייה כשר החינוך תרם להקמתה של האוניברסיטה הפתוחה היוונית. ב-1993 ושוב לאחר מכן ב-1996 כיהן כסגן שר החוץ. ב-1997 מונה למשרת השר האחראי על התיאום הממשלתי בהתמודדות על אירוח האולימפיאדה בשנת 2004. בפברואר 1999 התמנה לתפקיד שר החוץ. הישגיו הבולטים בתפקיד זה היו תרומתו לשכנוע הוועד האולימפי הבינלאומי לקיים את האולימפיאדה בשנת 2004 באתונה ושיכוך מסוים של המתיחות עם טורקיה, כשיוון אף מביעה תמיכה פעילה בהצטרפות טורקיה לאיחוד האירופי. הוא אף ריכך את הרטוריקה הלאומית של אביו.
ב-2004 נבחר לראשות מפלגתו ומשנה זו עד 2009 כיהן בתפקיד יו"ר האופוזיציה. במאי 2005 נבחר לסגן נשיא האינטרנציונל הסוציאליסטי ובינואר 2006 נבחר פה אחד לתפקיד נשיא האינטרנציונל.
ב-4 באוקטובר 2009 זכתה מפלגתו במספר המושבים הגבוה ביותר בבחירות לפרלמנט היווני עם כ-44% מהקולות כשיריבתה הגדולה, מפלגת הדמוקרטיה החדשה, זוכה רק בכ-33.5%. ב-6 באוקטובר, הושבע פפנדראו לתפקיד ראש הממשלה ה-182 של יוון, תוך שהוא מבטיח לאזרחי יוון את ביצור שלטון החוק ומאבק בשחיתות הציבורית, טיפוח ערכי צדק וסולידריות חברתית, פיתוח סביבתי וקידמה ואף מבטיח להעלות את השכר ולהגדיל את הפנסיה של העובדים.
כשנכנס פפנדראו לתפקידו גילה כי מצבה הכלכלי של יוון גרוע בהרבה משסבר. בין היתר התברר כי דירוג האג"ח של המדינה הוא הגרוע בגוש האירו. כמחצית השנה לאחר היכנסו לתפקיד, נאלץ פפנדראו לפנות לאיחוד האירופי ולקרן המטבע הבינלאומית בבקשה לסיוע כספי משמעותי לצורך חילוץ יוון מהמשבר הכלכלי העמוק אליו נקלעה. ב-20 באוקטובר 2011 העביר פפנדראו בממשלה החלטה על ביצוע קיצוצים בפנסיות ובשכר וב-31 באוקטובר קרא לקיום משאל עם על עסקת החילוץ שגובשה עם האיחוד האירופי וקרן המטבע. צעדים אלו עוררו הפגנות אלימות ביוון. ב-1 בנובמבר הודיע שר הביטחון פאנוס בגליטיס, בגיבוי פפנדראו, על החלפת צמרת הצבא היווני וב-3 בנובמבר חזר בו פפנדראו מכוונתו לפנות למשאל עם לאישור תוכנית החילוץ והקיצוצים. בשעות הקטנות של הלילה, בין ה-4 ל-5 בנובמבר ניצח פפנדראו בהצעת אי אמון ברוב של 153 לעומת 145 קולות בפרלמנט, לאחר שהתחייב להקים ממשלת אחדות לאומית שתרכיב מפלגתו ביחד עם מפלגת הדמוקרטיה החדשה. הממשלה תיגש לבחירות לאחר שתאשר את תוכנית החילוץ והקיצוצים שהוכנה על ידי האיחוד האירופי וקרן המטבע הבינלאומית.
ב-6 בנובמבר הגיעו פפנדראו ומנהיג האופוזיציה, אנטוניס סאמארס, להסכמה על הקמת ממשלת אחדות שתביא ליישום תוכנית החילוץ והוסכם כי בחירות יתקיימו רק לאחר שתיושם. כמו כן נקבע כי פפנדראו לא יעמוד בראש ממשלת האחדות.
ב-9 בנובמבר 2011 התפטר רשמית מראשות ממשלת יוון.
בשנת 2015 הוא ביחד עם פיליפוס פטסאלניקוס הקים מפלגה חדשה, שלא עברה את אחוז החסימה בבחירות שנערכו באותה שנה.
חיים אישיים.
פפנדראו שולט בחמש שפות: יוונית, אנגלית, שוודית, ספרדית וצרפתית.
בשנים 1976 ל-1987 היה נשוי לאוונטיה זיסימידס, ולהם בן, אנדראס (יליד 1982). לאחר גירושיו נישא לעדה, ולהם בת, מרגריטה-אלנה (ילידת 1990).
פפנדראו זכה במספר רב של עיטורים ופרסים.
Nueva cancion
שטאדטטמפל (וינה)
איראני
שלמה שמלצר
שלמה שמלצר (16 במאי 1947 – 8 ביולי 2014) היה איש עסקים ישראלי, מייסד "קבוצת שלמה".
ביוגרפיה.
נולד בחיפה. לאחר שירותו הצבאי נישא לעתליה ועבד אצל אביה, ויקטור, ב"מוסך ויקטור". בשנת 1974 החליט שאינו רואה עתיד כפועל במוסך ובעזרת חמיו קנה שתי מכוניות סוסיתא אותן השכיר.
משרד הביטחון, שהיה זקוק למכוניות להשכרה עבור צה"ל, פנה אליו וביקש 10 מכוניות בהשכרה לטווח ארוך. אף על פי שמכוניות אלו לא היו ברשותו באותו רגע, הסכים שמלצר לביצוע העסקה והצליח מאוחר יותר להגדיל את כמות כלי הרכב אותם השכיר לצה"ל.
ב-1991 זכו שמלצר ושלומי פוגל בזיכיון הייבוא של מכוניות סקודה לישראל באמצעות סוכנות סכו-קאר, אחרי שפולקסווגן רכשה את סקודה, נכנסה צ'מפיון מוטורס ב-2001 כשותפה ליבוא המכוניות לארץ וב-2006 מכרו שמלצר ושלומי פוגל את יתרת בעלותם בסוכנות צ'מפיון ס.כ.ו קאר לצ'מפיון מוטורס ושם הסוכנות שונה ל"צ'מפיון קאר ש.מ". בנוסף לסקודה ייבאו את לאדה הרוסית ואת סאן יונג הקוריאנית בין 1993 ל-1997.
בתחילת שנות ה-90 רכש את חברת קונטרם, מסוף מטענים עורפי בנמל אשדוד. אחר כך רכש את יצרנית המחברות ח.מ.ן שהייתה רשומה למסחר בבורסה ומכר לה את חברת קונטרם. את שם החברה שינה ל"גולד בונד" והיא עוסקת (בשותפות עם "מסופי ספנות") בהפעלת מסוף מטענים, נותנת שירותי אחסנת מכולות ריקות ומלאות, המכלה ואחסון מטענים. דרך גולד בונד החזיק 20% ממספנות ישראל. בשנת 1991 הנחה את הקמתו של "שלמה קבוצת רכב", מרכז לוגיסטי למכירה והשכרת כלי רכב, בקריית אריה בפתח תקווה.
קופל (נהיגה עצמית) נוסדה ב-1969 ועסקה בעיקר בהשכרת רכב לתקופות ארוכות. ב-1987 רכש אביהו הורוביץ (ביחד עם אחרים) את השליטה בקופל. קופל החזיקה בכמות גדולה של מניות ישטק תעשיות. בשנת 1993 בוצעה החלפת מניות וישטק הפכה לבעלת השליטה בקופל. כעבור כשנתיים נקלעה קבוצת ישטק לקשיים כספיים ושמלצר רכש בתחילת 1996 את הקבוצה ודרכה את קופל ואת חברת הבת ל.ב.ו לליסינג מימוני, במטרה לשלב את עסקי הליסינג בקבוצת החברות שבבעלותו. אחרי הרכישה שינה שמלצר את שם החברה ל"ניו קופל" ומאוחר יותר ל"ניו קופל החזקות".
בנובמבר 1995 הופרטו מספנות ישראל. בין המשקיעים שרכשו את המספנות היה גם שמלצר (יחד עם סמי קצב ושלומי פוגל).
חברת "לבלב" הוקמה ב-1992 על ידי דני ליפז, ונועדה לעסוק בעמילות מכס וחיפושי נפט. שמלצר ושותפיו רכשו בינואר 1996 את מניות השליטה בחברת "לבלב" במטרה להשתמש בשלד הבורסאי של החברה לקליטת עסקי מספנות ישראל אותה רכשו חודש קודם לכן. הניסיון נכשל וב-2000 מכרו את החברה לבית ההשקעות נשואה זנקס, איתי שוויצר ורועי לב, ששינו את שם החברה לפיונט ונצ'רס.
ב-2003 רכש את אפקון החזקות מידי הכונס של חברת "פויכטוונגר תעשיות". החברה עוסקת בייצור, שיווק והתקנה של מערכות ולוחות חשמל, שנאים, מערכות בקרה תעשייתית ומיזוג אוויר ושולטת במספר רב של חברות בנות בישראל ומחוץ לה. דרכה רכש שמלצר את תדיראן טלקום.
ב-2005 נכנס לעסקים ברומניה, באמצעות חברת ניו-קופל רומניה שהחזיקה פעילות הכוללת ליסינג תפעולי, השכרת רכב, מכירת מכוניות משומשות וסוכנות לרכבי ג'נרל מוטורס בבוקרשט. ב-2008 זכה בזיכיון למכירת מכוניות ג'ילי (GEELY) מתוצרת סין במזרח אירופה.
בשנת 2007 הוסיף לפעילויות החברות בבעלותו גם את חברת "שלמה נדל"ן", המתמחה בהשבחת נכסים בארץ ובמערב אירופה.
ב-2008 איחד שמלצר את חברת הליסינג הציבורית, ניו קופל סיקסט, עם חברת ההשכרה הפרטית שלו, שלמה Sixt.
ב-1 בינואר 2008 החלה לפעול חברת ניו קופל ביטוח. החברה התחילה עם פוליסות ביטוח רכב ל-60,000 כלי רכב מבוטחים בביטוחי חובה ומקיף - צי הרכב של קבוצת שלמה וכן העניקה ביטוחי חובה לכלי רכב שנרכשו מהחברות השונות בקבוצת שלמה. בספטמבר 2008, במקביל להשלמת המיזוג בין "שלמה השכרת רכב" לבין החברה הציבורית "ניו-קופל החזקות" שונה שמה של החברה ל"שלמה חברה לביטוח" והיא מוכרת לציבור הרחב פוליסות רכב ודירה.
בבעלות הקבוצה גם חברת מאסטר שיר, חברת שירותי דרך שכוללת את רשת המוסכים אוטוקלאב. ב-2010 רכש שמלצר את השליטה בחברת התקשורת "פרי טלקום", אשר צפויה להיכנס לשוק הסלולר כמפעיל וירטואלי. באוגוסט 2010 עבר זיכיון השווק של אופל בישראל מחברת יוניברסל מוטורס ישראל לידיו של שמלצר, ובשנת 2019 עבר זיכיון זה לקבוצת לובינסקי. בשנת 2010 החברה הפכה לחברה פרטית שהיא תאגיד מדווח.