בשלהי המלחמה נוסדה שותפות של שישה אנשים שכל אחד מהם תרם $250 אמריקאי כדי לרכוש את המלון. השותפות הורכבה מז'רמן קרול (1897-1985), הנסיך בהאנו, פוט סרסין, גנרל צ'אי פרטיפאסן, עורך דין תאי, ג'ון וובסטר וג'ים ת'ומפסון, שני אמריקנים ששירתו ב-the Organization for Strategic Security (OSS) ושנשארו בתאילנד. קרול נטלה את משרת המנהלת ב-1947, חרף העובדה שלא היה לה כל ניסיון קודם בשדה המלונאות. היא נולדה בפולין, ונודעה במיוחד כצלמת בשנות העשרים לפני ששירתה באוקיינוס השקט ככתבת צבאית עבור סוכנות הידיעות הצרפתית. מכיוון שמצבו של המלון הידרדר קשות בתקופת המלחמה, השותפות נגשה מיד לשיפוץ ולבנייה מחדש שלו והציעה למנות לתפקיד את תומפסון, וכך לנצל את יכולותיו הארכיטקטוניות והאמנותיות.
המלון נפתח מחדש ב-12 ביוני 1947. קרול התגלתה כמלונאית מלידה ובזמן כהונתה הושב למלון מעמדו כבכיר במלונות תאילנד. תומפסון עזב בשלב מוקדם את השותפות כשהוא תכנן להקים אגף חדש, אם כי הוא נשאר כאורח במלון לזמן מה. על מנת להתחרות עם מועדונים פופולריים ומסבאה מקומית חדשה שה איב, ייסדה קרול את בר במבו, שבמהרה נעשה אחת מהמסבאות המובילות בבנגקוק.
ב-1958 נבנה אגף הגן בן עשר הקומות. הוא הציג את המעלית הראשונה בעיר והיה משכנה של מסעדת לה נורמנדי.
קרול, שחששה שתאילנד תיפול לידיהם של הקומוניסטים, מכרה ב-1967 את חלקה במלון לאיטלתאי שבאותה עתה הייתה אחת מקבוצות המסחר העולות בארץ וכללה לבסוף 60 חברות המעורבות כמעט בכל היבט של הכלכלה התאילנדית.
איטלתאי.
חברת איטלתאי נוסדה באמצע שנות החמישים בידי ג'ורג'ו ברלינג'יירי, איטלקי שנולדה בג'נואה וד"ר צאיט'ד קרנסוטה, תאילנדי. ברלינג'יירי חש שהאוריינטל החל לנוח על זרי הדפנה ופיגר אחרי מתחריו. הוא רצה להפוך את האוריינטל לאחד מהמלונות הטובים בעולם. ברלינג'יירי היה טרוד מאוד בעסקיו השונים מכדי שיוכל להקדיש זמן לפרויקט, הוא מינה ב-1967 את קורט וכטפייטל בן ה-30 (נולד ב-1937) שהיה באותה עת מנהלו של Nipa Lodge (מלון בפאטאטיה בבעלות איטלתאי) כמנהל כללי של האוריינטל.
ב-1972 רכש המלון נכס נוסף שבו הקים את אגף הנהר ובו 350 חדרים.
קבוצת מלונות מנדרין אוריינטל ומנדרין אוריינטל, בנגקוק.
הקבוצה החלה בפתיחתו של מלון הדגל שלה מנדרין בהונג קונג ב-1963, שבמהרה בנה לעצמו מוניטין בשל שירותו העילאי. ב-1974 נוצרה קבוצת Mandarin International Hotels Limited כחברת הניהול של המלון. כוונת הקבוצה הייתה להתרחב באסיה ולהפעיל מלונות שישקפו את הסטנדרט של השירות שיהיה זהה לזה שבמלון בהונג קונג.
ענייניה של חברת המלונאות התרחבו ב-1974 באמצעות הרכישה של 49% ממלון האוריינטל בבנגקוק. האוריינטל, שנבנה ב-1876, היה כבר נכס אגדי ונודע כאחד המלונות הטובים בעולם. באמצעות ניהול גם של מנדרין בהונג קונג וגם של אוריינטל בבנגקוק, הייתה הקבוצה במצב בו היו בבעלותה שני "מלונות דגל" שיצא להם מוניטין של מי שמספקים את השירות והאירוח המושלמים. ב-1985 החברה שילבה את שמות שני הנכסים הללו וכינתה עצמה מנדרין אוריינטל הוטל גרופ (Mandarin Oriental Hotel Grou).
המלון פתח את ספא האוריינטל ב-1993 והשלים שיפוץ יסודי בחדריו ב-2003. בשנת 2006 חגג האוריינטל בבנגקוק את השנה ה-130 להיווסדו.
בספטמבר 2008, בעלי המלון שינו את שמו מאוריינטל, בנגקוק למנדרין אוריינטל, בנגקוק.
המלון.
המלון מכיל 358 חדרים ו-35 סוויטות ייחודיות. אגף הסופרים בין שתי הקומות הוא המבנה היחידי שנותר מהמלון המקורי מן המאה ה-19, הוא מאכלס סוויטות הקרויות על שמותיהם של ג'וזף קונראד, סומרסט מוהם, נואל קאוורד וג'יימס מיצ'נר. אגף הנהר מכיל סוויטות דלוקס בנות שני חדרי שינה הקרויות על שם אורחים לשעבר או דמויות המקושרות עם המלון בכללן: ברברה קרטלנד, גור וידאל, גרהם גרין, וילבור סמיט, ג'ון לה קארה, ג'ים תומפסון, קפטן אנדרסון, נורמן מיילר, מייקל ג'קסון, ניקולס קייג', ג'ון קיוזק, אוון וילסון, ג'ורג'ו ברלינג'יירי והסופר התאילנדי קוקריט פראמוט. סוויטות אחרות קרויות על שם ספינות שמקושרות עם ראשית הסחר בבנגקוק כמו אוטגו (שרב-החובל שלה היה ג'וזף קונראד), אייצ'. אם. אס. מליטה., וסאטרי ונטונה. כל סוויטה במלון מרוהטות באופן ייחודי, אין שתי סוויטות זהות זו לזו. אפילו סידור הפרחים, הפריטים הקישוטיים וחלוקי האמבטיה מהמשי התאילנדי הם כולם ייחודיים לכל סוויטה.
המלון מחזיק ביחס מן הגבוהים ביותר בתעשיית המלונאות במספר חברי הסגל ביחס לחדרי האורחים (3 אנשי צוות על כל חדר אורחים)
מסעדות המלון
אולמות אורחים ומסבאות
שירותים ומתקנים נוספים
פרסים
מחשבה טובה (ארגון)
מחשבה טובה היא עמותה אשר הוקמה בשנת 2003 כדי לצמצם פערים בחברה הישראלית על ידי שימוש באמצעים טכנולוגיים. תחילת פעולתה הייתה בעיר ירושלים, בה המייסד והמנכ"ל הראשון, דניאל וייל, ו-ד"ר אסטורה מודונה, היו"ר הראשון, פעילו כיתת מחשבים עם בני נוער. בעזרת צוות מיומן הגדילו את פעילות העמותה לרמה ארצית. מחשבה טובה זכתה במספר פרסים, ביניהם פרס ראש עיריית ירושלים, אות המופת בכנס ישראל-שדרות לחברה ופרס אשלים ג'וינט-ישראל.
פעילות.
העמותה מפעילה מרכזי מחשבים קהילתיים אשר מעניקים ידע ומיומנויות בשימוש במחשב באמצעות קורסים המיועדים לכל שכבות האוכלוסייה הישראלית. הקורסים כוללים הקניית ידע בסיסי במחשבים, לימוד תוכנות אופיס, פוטושופ, גלישה באינטרנט, רובוטיקה, אנימציה, תכנות, בדיקות תוכנה, ניהול רשתות תקשורת ועוד. העמותה עובדת עם ילדי גנים, נוער בסיכון, צעירים דורשי תעסוקה, קשישים, עולים חדשים, המגזר החרדי, המגזר הערבי ואנשים עם מוגבלויות. לכל אוכלוסיות מותאמת תוכנית לימודים ההולמת את יכולתה וצרכיה.
בנוסף למרכזים הקהילתיים, העמותה מפעילה כיתת מחשבים ניידת. הכיתות מצוידות במחשבים ניידים, רשת סלולרית, מדריך ואיש טכני ומגיעות לכל רחבי הארץ, ובעיקר לאוכלוסיות קצה הנעדרות גישה לטכנולוגיה כגון בתי אבות, תלמודי תורה, הוסטלים לנוער ומרכזים לאנשים עם מוגבלויות.
העמותה פועלת בשיתוף פעולה עם ארגוני מגזר שלישי ומגוון חברות עסקיות כדי לפתח תוכניות העצמה והכשרה. מיום הקמתה סייעה העמותה לכ-20,000 משתתפים.
פעולתה הנרחבת והמשמעותית של העמותה זכתה להכרה ולפרסים, ביניהם פרס ראש עיריית ירושלים, אות המופת בכנס ישראל-שדרות לחברה ופרס אשלים ג'וינט-ישראל. העמותה מוכרת כאקדמיה של חברות Cisco ומיקרוסופט ובעלת תו מידות לאפקטיביות.
פרויקטים.
מחשבה טובה הגדירה ארבע אוכלוסיות יעד מרכזיות לפעילות העמותה, זאת מתוך התפיסה שמדובר באוכלוסיות המודרות ביותר מהטכנולוגיה ומאידך הן גם אלה שזקוקות לה יותר מכל.
יעקב ניסן רוזנטל
הרב יעקב ניסן רוזנטל (ט"ו בסיון ה'תרפ"ד, 17 ביוני 1924 – י"ז באייר ה'תש"ע, 1 במאי 2010) היה פוסק, דיין ואב בית דין בחיפה.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים לרב אברהם דוד רוזנטל, ששימש כרבה של שכונת שערי חסד בעיר. למד תורה מפי הרבנים יעקב משה חרל"פ, איסר זלמן מלצר, החזון איש והרב מבריסק.
בגיל 20 החל להשקיע זמן רב בלימוד חלק חושן משפט בשולחן ערוך העוסק במשפט עברי, וזאת באופן עצמאי בישיבת עץ חיים, ותוך שימוש חכמים של רבנים מפורסמים כדוגמת החזון איש, הרב מבריסק, הרב מלצר, הרב פרנק והרב הרצוג. החזון איש יעץ לו להתמנות לדיין כדי להתפרנס. הוא מונה לדיין בצפת על ידי הרב הראשי לישראל יצחק אייזיק הלוי הרצוג בגיל 27, והיה צעיר הדיינים בישראל. כעבור חצי שנה עבר לחיפה, וכעבור שלוש שנים נוספות מונה לאב בית דין בחיפה. הוא שימש בתפקיד זה כ-25 שנה, עד לפרישתו בגיל 55.
בשנת 1966 הוזמן על ידי הרב זלמן סורוצקין לכהן כחבר בוועד הפועל של ועד הישיבות בארץ ישראל.
מדי שבוע היה מעביר שיעור לרבנים ודיינים. שימש כרב הפוסק של החברה קדישא בחיפה. בשנת 1975 התמודד לכהונת הרב הראשי של חיפה, ובעיתונות נטען שהוא נתמך על ידי הרב שלמה גורן, אך לא נבחר. הרב רוזנטל הקים את ישיבת הגר"א בחיפה, שלימים הפכה לכולל אברכים, והוקמו לה סניפים נוספים של כוללים גם בבני ברק, פתח תקווה, קריית ספר ורמת השרון. לרשת כוללים זו התמסר במיוחד לאחר פרישתו מבית הדין, ובראשות הסניפים עומדים בניו של הרב רוזנטל. כמו כן מסר במשך כמה שנים שיעורים בישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים לתלמידי השיעורים הגבוהים, בענייני סדר זרעים וסדר קדשים. מסר מדי שנה שיעורים במסגרת מפעל ירחי כלה של ישיבת פוניבז'.
הרב רוזנטל נפטר בי"ז באייר ה'תש"ע ונקבר לפי בקשתו בחלקת הילדים של בית הקברות הישן בחיפה.
יצירתו, השקפתו ודרכו ההלכתית.
הרב רוזנטל כתב סדרה של 15 כרכים בשם משנת יעקב, על משנה תורה של הרמב"ם (ירושלים-חיפה תשמ"ו-תשע"ג).
התאפיין בעצמאות מחשבתית והלכתית, ולא נרתע מעמדות שאינן מקובלות. כך למשל סבר כי עלייה בזמן הזה להר הבית, אם הדבר נעשה לשם תפילה, או מתוך רצון להיות קרוב יותר למקום קודש הקדשים, אינה "ביאה ריקנית". על פי עדות תלמידו הרב שלמה משה עמאר עלה הרב רוזנטל בצעירותו להר הבית, אולם ברבות השנים חזר בו והסכים לאסור הדבר, בשל החשש מעלייה המונית למקומות האסורים לטמאי מתים.
סירב לחתום על כרוז בגנות התנדבות בנות דתיות לשירות לאומי והוכה בשל כך בידי קנאים בבני ברק, לפי איתם הנקין, נמנה הרב רוזנטל עם עשרת הרבנים שפסקו להיתר בעילום שמם בפרשת האח והאחות, ושעל חוות דעתם ביסס הרב שלמה גורן את ההיתר בפרשה.