בעונה הרביעית, גנרל גרייווס נחל תבוסה משפילה כשניסה לפלוש לנאבו. ג'אר ג'אר בינקס (שהתחזה לבוס ליוני) הסיח את דעתו של גרייווס במשא ומתן, מה שנתן לצבא הגאנגאן להביס את כוח הפלישה. כשגילה זאת, גרייווס רדף אחרי ג'אר ג'אר וטבח בחיילי גאנגאן רבים לפני שגנרל טארפאלס הזמין את גריווס לדו-קרב. אף על פי שהוא נפצע אנושות על ידי גרייווס, טארפאלס דקר את גרייווס בחזהו, וצבא הגאנגאן הפציצו את גרייווס ההמום עם קליעי אנרגיה ולכדו אותו. עם זאת, גרייווס שוחרר עם אנאקין בעסקת חילוף שבויים שנחתמה בין דוקו לפאדמה אמידאלה, ומאוחר יותר הוא נשלח לכוכב הלכת דאת'ומיר להשמיד את "אחיות הלילה". מייד עם נחיתתו על דאת'ומיר, גרייווס וצבא הדרואידים שלו הפכו את פני הכוכב לשדה קרב, אך אסאג' וונטרס - הסית' המתנקשת של דוקו - החלה דו-קרב עם גרייווס. גרייווס, מלא ביטחון עצמי, בטוח כי ינצח, אך אסאג' כורתת את אחת מידיו ומפילה אותו על הקרקע. זועם, גרייווס פוקד על חייליו לירות על אסאג', שנפצעת. גרייווס מכין את מכת המוות, אך קבוצת זומבים של אחיות הלילה מתקיפות אותו והוא נאלץ להדוף אותם, בזמן שאסאג' ברחה. לאחר ש"האם טאלזין" מתחמקת מגרייווס באמצעות טלפורטציה, הוא נאלץ להקשיב לפחדיו של דוקו מסאבאג' אופרס.
בפרק הבכורה של העונה החמישית, גרייווס מוזכר על ידי הונדו אונאקה כמי שהובס על ידי אובי-ואן. קרב זה מוצג בפרק "בדרך להצלה", שבו גרייווס שוחט גדוד משובטים ומובס על ידי אובי-ואן פעם נוספת. לאחר מכן, בהוראתם של דוקו וגרייווס, דרואידי-קרב הורסים את מבצרו של הונדו ולוקחים אותו בשבי, אך הונדו מחולץ על ידי אסוקה טאנו וקבוצה של יאנגלינגס. גרייווס רודף אחריהם ונאבק עם אסוקה, שבורחת כשהונדו גורר אותה לספינת "Slave I" (ספינתו לשעבר של ג'נגו פט וספינתו העתידית של בובה פט).
משחקי וידאו.
גרייווס הופיע במשחקי הווידאו , גלקסיות מלחמת הכוכבים (שם חי חיים קצרים במערות קאשיק עד שנמכר לגראנד אדמירל ת'רון), הופעה קצרה מאוד ב, , ו. בנוסף, גנרל גרייווס הופיע בחלק ממשחקי לגו מלחמת הכוכבים, הן כבוס והן כדמות הניתנת למשחק. במשחק המשחק רשת הרפתקאות המשובטים גרייווס מופיע כבוס מספר פעמים, ובמשחק Angry Birds Star Wars II גרייווס הוא דמות הניתנת למשחק (כחזיר רשע). דמותו גם נמצאת במשחק Star Wars battlefront 2 כדמות הניתנת למשחק.
כישרונות ומיומנויות.
גנרל גרייווס ידוע כקר ומחושב, אסטרטג מבריק, לוחם בעל עוצמה רבה ואספן של חרבות אור שנלקחו מקורבנותיו (פרט לחמש חרבות אור יוצאות דופן). גרייווס צד את הג'דיי כספורט, ושומר על חרבות האור החזקות שלו בגלימתו. מאומן בלחימה, גרייווס פיתח צורת לחימה לא שגרתית: הוא משתמש במהירות גדולה, ומסובב את חרבות האור ב-20 סיבובים לשנייה, מה שקורע את יריבו לגזריו (פרט לאויבים מיוחדים המיומנים בסיף). לגרייווס במקור יש שתי ידיים בעלות שש אצבעות, וכשהוא מפצל אותן לארבע יש לו שלוש אצבעות בכל יד. חרבות האור בהן גרייווס משתמש הן בצבעים כחול וירוק; שתיים ירוקות ושתיים כחולות. בנוסף לכך, לגרייווס יש מעין מעמדים מיוחדים לחרבות אור ברגליו, מה שמאפשר לו להילחם עם שש חרבות אור בו זמנית כשהוא עומד על רגליו. שיפורים מכניים מאפשרים לגרייווס לחשב את מהלכיו של היריב ודרכי ההתגוננות, והוא היה אף מסוגל להתגונן משיטת ה"וואפאד" של מייס וינדו על קורוסנט.
גרייווס הרג עשרות ג'דיי, ומשתמש לעיתים בשיטות לא שגרתיות וערמומיות כדי לנצח בדו-קרב. לדוגמה, נגד נאהדר וב הוא השתמש בבלאסטר, ונגד אית' קות' הוא השתמש בשומרי המגנה - שומרי ראש רובוטיים בעלי מוטות חשמל - כדי להמם את הג'דיי. גרייווס הוא טקטיקן מיומן, ומציג בפני יריבו אסטרטגיות קרב "מוטעות", כדי שיריבו יגיב בהתאם ויתן לגריווס יתרון. לפעמים, גרייווס יוצא בקרבות כנגד מטרות אזרחיות, כדי לתת ליריבו בחירה: ניצחון בקרב לעומת חיי אדם. עם זאת, גרייווס היהיר זילזל באויביו, אבל הוא עדיין נחשב כגאון צבאי אך חסר עידון. גרייווס מחזיק יתרון נוסף בקרב, לאור העובדה כי בראשו מותקנות שתי אנטנות זעירות, באמצעותן הוא מסוגל לשלוט ולזמן צבאות דרואידים. גופו המכני של גרייווס איפשר לו לשרוד בחלל, והוא גם ידוע כטייס מיומן - כפי שנקבע על ידי מייס וינדו, הוא "מיומן בטיסה כמו שהוא מיומן בחרבות אור".
החוק להסדרת הטיפול באריזות
ג'ון טינדל
ג'ון טינדל (באנגלית: John Tyndall; 2 באוגוסט 1820 - 4 בדצמבר 1893), פיזיקאי בריטי, בין החשובים במאה ה-19, נולד במחוז קרלו שבאירלנד. עבודותיו החלו להתפרסם בשנות ה-50 של המאה ה-19 ממחקריו על דיאמגנטיות. בהמשך, הוא פרסם תגליות בנוגע לתכונותיו הפיזיקליות של אוויר וקרינת אינפרא-אדום. טינדל נחשב לחלוץ בתחומים אלה ולמעשה היה הראשון שמדד באופן מדויק את בליעת האור היחסית בתחום האינפרא האדום של גזים שונים באוויר דוגמת חמצן, חנקן, פחמן דו-חמצני, מתאן ואוזון. התרמופייל (Thermopile), המכשיר בו השתמש לצורך מדידותיו, הוא ציון דרך מוקדם בהיסטוריית הספקטרוסקופיה של בליעת אור בגזים בתחום האינפרא-אדום.
כמו כן, טינדל פרסם למעלה מתריסר ספרים שהנגישו תגליות ניסוייות עדכניות מהמאה ה-19 לקהל הרחב. אחת התגליות החשובות, שנובעת כמסקנה מאחד הניסיונות שערך, היא גילוי אפקט החממה.
הנצחה.
הרי טינדל במרכז חצי האי אירוסמית', בחוף לובה, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה, נקראים על שמו של ג'ון טינדל.
ראו גם.
יוניס ניוטון פוט
קריסה כובדית
ספ&quot;ו
דני אנטונוקי
התנועה לזכויות בעלי חיים
התנועה לזכויות בעלי חיים, או התנועה לשחרור בעלי חיים, היא תנועה חברתית המנסה להביא לסיום את ההפרדה המוסרית והחוקית בין בעלי החיים והאדם, להביא לסיום התפישה של חיות כרכוש אנושי וסוף לשימוש של חיות במחקר, מזון ולבוש ותעשיית הבידור.
התנועה לזכויות בעלי חיים היא דוגמה לתנועה חברתית שנוצרה, ובמידה רבה נתמכת מחקרית ופילוסופית.
תפישות.
כל התומכים בזכויות בעלי חיים מאמינים כי יש להכיר באינטרסים של בעלי חיים לא אנושיים ולהגן עליהם, אך למרות זאת ניתן לחלק את התנועה לשתי קבוצות עיקריות:
הקבוצה הראשונה, מאמינה כי אינטרסים בסיסיים אלו אמורים להעניק לבעלי החיים זכויות מוסריות מסוימות וזכויות חוקיות, דוגמה לפעיל זכויות בעלי חיים בעל דעה זאת הוא טום ריגן. מהצד השני, יש את פעילי זכויות בעלי החיים שלא מאמינים כי לבעלי חיים יש זכויות מוסריות, אך טוענים שלפי התפישה התועלתנית שיש לפעול להשגת האושר המרבי לכמות המרבית, מאחר שלבעלי חיים יש את היכולת לסבול, יש לקחת את סבלם בחשבון בכל פילוסופיה מוסרית; לפי טענתם, להוציא את החיות מכלל משוואה זאת היא צורה של אפליה, לה הם קוראים סוגנות. דוגמה לתומך בדעה זאת הוא פיטר סינגר.
היסטוריה.
נהוג להניח כי התנועה נוצרה בבריטניה בתחילת שנות השבעים בידי קבוצה של תלמידי אוניברסיטת אוקספורד שסיימו את לימודי הפילוסופיה שלהם, שכעת ידועים בתור "קבוצת אוקספורד". התנועה הונהגה בידי זוג בוגרי התואר בפילוסופיה שאך לא זמן רב לפני הקמת הקבוצה הפכו לצמחונים. שניהם פגשו לאחר מכן שני תלמידים נוספים שסיימו את התואר בפילוסופיה באוקספורד וגם הם נהפכו לצמחונים זמן קצר לאחר מכן. הקבוצה במהרה החלה להפיץ את הסוגיה של זכויות בעלי חיים בקרב סטודנטים לפילוסופיה באוקספורד, ובכלל זה פרופסור ריצ'רד הייר, גם אישית וגם בהרצאות. גישתם לא הייתה מבוססת על רגשנות ("נחמדות לחיות מפגרות"), אלא על זכויות מוסריות לבעלי חיים. במהרה הם אמצו אוסף טיעונים שיתמכו בגישתם, כפי שאמר ריצ'רד ריידר, שבמהרה נהפך לחלק מהקבוצה " לעיתים נדירות סיבה מוסברת בצורה כה הגיונית ומוגנת לוגית".
נקודת מפנה ביחס לתנועה לזכויות בעלי חיים הייתה הפרסום של המאמר בשנת 1965 בידי הסופר ברג'יד ברופי בסאנדיי טיימס:
קבוצת אוקספורד קראו את מאמר זה והיו מלאי השראה מהפולמוס הסנטימינטלי הנמרץ שלו. בערך באותו זמן, ריידר כתב שלושה מכתבים לדיילי טלגרף בתגובה לטיעוניו של ברופי. זה האחרון קישר בין ריידר לקבוצת אוקספורד, ואלו האחרונים תכננו להוציא לאור ספר בנושא זה. קבוצת אוקספורד הייתה מעוניינת גם באפשרות להוציא ספר שיכרוך בתוכו מאמרים בנוגע לזכויות בעלי חיים. אך לאחר שנדחו ממוציא לאור אחד, הם הגיעו למסקנה כי ספר שיכלול את עבודתם יהיה ליותר עניין לציבור. הספר לאחר מכן יצא תחת השם "חיות, האדם ומוסר".
בשנת 1970 ריידר טבע את המושג "סוגנות", כאשר השתמש בו לראשונה בחוברת בה תיאר סוגנות כאפליה על בסיס מין ביולוגי. ריידר לאחר מכן תרם לכתיבת הספר "חיות, האדם ומוסר", שנערך בידי ג'ון האריס, ספר שנעשה למשפיע ביותר לאחר מכן.
הפילוסוף האוסטרלי פיטר סינגר לראשונה כתב את טיעוני הבסיסים בביקורת שכתב על הספר "בעלי חיים, האדם ומוסר" שפורסם בThe New York Review of Books; טיעוניו התבססו על הגישה התועלתנית ומתיחה השוואה ברורה בין פמיניזם לתנועה לזכויות בעלי חיים. בעקבות המאמר, פרסם סינגר את ספרו שחרור בעלי-החיים, שפורסם בשנת 1975, וכעת נחשב לכתב מרכזי בתנועה לזכויות בעלי חיים.
צורות פעולה.
בשל העמדות הלא מקובלות שהיא מביעה, התנועה לזכויות בעלי-חיים מעוררת מחלוקת רבה, ונתונה בשל כך למידה רבה של ביקורת. ארגונים לזכויות בעלי-חיים עושים מאמצים רבים להגדלת המודעות למאבק שלהם ולהכנסת הנושא לתקשורת. ארגון PETA העולמי, העמותה הגדולה ביותר בעולם לזכויות בעלי-חיים, ידוע בפרובקציות הרבות שהוא יוצר על-מנת למשוך את תשומת הלב של התקשורת. פרובוקציות אלו זכו לביקורת רבה הן מתוך התנועה לזכויות בעלי-חיים והן מחוצה לה.
חרם צרכני.