בחפירות הארכאולוגיות בהר גריזים נמצא מתחם גדול המזוהה כמקדש השומרונים. לפי החפירות, נראה שעל הר גריזים נבנו שני מקדשים. הראשון ב, והשני, גדול יותר, בראשית המאה ה-2 לפנה"ס. מסביב למקדש הוקמה עיר גדולה ששטחה למעלה מ-400 דונם ושאוכלסה נאמדת בלמעלה מעשרת אלפים איש. בחפירות נתגלו למעלה מארבע מאות אלף שברי עצמות קורבנות שכללו את בעלי החיים שהקריבו: כבשים, עזים, מעט פרות ותורים – בני-יונה. למעלה מ-90% מהעצמות הן עצמות עיזים וכבשים, והשאר פרים ויונים.
בחפירות נתגלו כשבעה-עשר אלף מטבעות זהב, כסף וברונזה, אלפי כלי חרס, כלי אבן, כלי נחושת כסף וזהב. דבר היכול להעיד על הבאת מתנות לבית המקדש.
בתקופת בית המקדש השני שמרו בני ישראל בקפידה רבה על דיני טומאה וטהרה. לפי חז"ל דקדקו הכותים (השומרונים) בהלכות אלו אף יותר משאר עם ישראל. בכל מבני המגורים שהקיפו את מקדש הר גריזים, בהם התגוררו ככל הנראה משפחות כוהנים, היו אמבטיות, כדוגמת ירושלים. קרוב לוודאי שגם במקדש עצמו היו אמבטיות, מלבד אלו שבבתים הפרטיים.
בכניסה לבית הבד ממערב למקדש נמצאה אמבטיה גדולה, בה רחצו העובדים לפני הכניסה. השומרונים הקפידו על ייצור יין ושמן בטהרה. עדות נוספת היא העדר כמעט מוחלט של כלים מיובאים על הר, מחמת החשש מטומאת נוכרים.
תגלית המעידה על קיומו של מקדש בראשות כהן גדול היא פעמון קטן מזהב בעל ענבל של כסף, שככל הנראה היה שייך לאפוד של הכהן גדול.
בכתובות רבות הכתובות בכתב עברי עתיק שהתגלו באזור המקדש מופיעים שמות הכהנים ותאריהם. נמצאו גם כתובות רבות המוכיחות באופן ברור את קיומו של המקדש. בין הכתובות ניתן למצוא כתובת אחת בה מופיע הנוסח . המונח "לפני האלוהם" מכוון לנוכחות אלוהית פיזית - כלומר מקדש. כתבות אחרת כתוב: . בכתובת המזכירה במפורש קיומו של מקדש נכתב: .
שלילת קיומו של המקדש.
ישנם חוקרים שכפרו בקיומו של מקדש הר גריזים. לדעתם, במחצית הראשונה של המאה הרביעית לפנה"ס לא עמדו לרשות השומרונים אמצעים מספקים לבניית מקדש. טענה זו בעייתית מפני שהיו מקדשים נוספים בתקופה זו, כמו מקדש חוניו ומקדש יב.
טענה נוספת הציג פנחס חורגין. הוא קשר את התנגדותם של השומרונים למקדש ירושלים בכך שהם התנגדו עקרונית לכל מקדש. הם נימקו את התנגדותם בכך שהם שרויים בתקופת הסתר הפנים. לדעתו, הסתפקו השומרונים בהקמת מזבח.
סונה (פירושונים)
לילה דה נובילי
לילה דה נובילי ( איטלקית: Lila De Nobili: 3 בספטמבר 1916 - 19 בפברואר 2002) הייתה מעצבת במה, מעצב תפאורה ומאייר אופנה איטלקייה. היא התפרסמה בשיתוף הפעולה שלה עם מנהלי במה ואופרה מובילים כמו לוקינו ויסקונטי ופרנקו זפירלי, כמו גם עבודתה המוקדמת על איור אופנה במגזין "ווג" הצרפתי.
ביוגרפיה.
לילה דה נובילי נולדה בקסטגנולה (לוגאנו). אביה היה ממשפחה איטלקית ותיקה ואמה, דולה ברטה ורטס, הייתה ממשפחה הונגרית יהודית. דודה היה הצייר ומעצב התלבושות עטור פרסי האקדמיה מרסל ורטש, שצייר את לילה בילדותה.
בשנות השלושים למדה אצל האמן פרוצ'יו פרצו באקדמיה לאמנויות ברומא. אחת התלמידות שלה הייתה מעצבת התלבושות והבמאית, כריסטין אדזארד, שאיתה הייתה לה ידידות ושיתוף פעולה לכל החיים.
היא התיישבה בפריז בשנת 1943, מקום שהיה הבית שלה במשך רוב חייה שם התגוררה עד מותה בשנת 2002, בת 85. פרנקו זפירלי אמר: "היא הייתה המעצבת הגדולה ביותר של סצנות ותלבושות במאה ה-20, המורה של כולנו. בכל פעם שאני מעצב אופרה אני חושבת עליה".
איור.
בפריז משנת 1943, החל דה נובילי להכין איורים לאוספי העיצוב של העיתון "הוט קוטור" ומגזינים נוספים, במיוחד ווג הצרפתי. היא גם עשתה איורים להרמס ויצרה פרסומות לבשמים ללוסיין לונג, ויצרה פרסום לאלזה סקיאפראלי, פייר בלמיין ומרסל רושה.
עיצוב במה.
היא יצרה תלבושות ליצירות כמו "חשמלית ושמה תשוקה" (1949), לה פטיט לילי (1951), "אנה קרנינה" (1951), "ז'יז'י" (1951), "סיראנו דה ברז'ראק" (1953), "נערת הכפר" (1954), "ארלסיין" (1958), "כרמן" (1959) ועוד.
לקראת הקרנת הבכורה של חשמלית ושמה תשוקה, בעיבודו של ז'אן קוקטו ובכיכובו של ארלי כבלאנש דובואה, עיצבה לילה דה נובילי את ניו אורלינס לוהטת ועגומה.
עיצובי האופרה, הבלט והסרטים של דה נובילי היו בעיקר בסוף שנות החמישים ותחילת שנות ה-60 . היא המשיכה לעבוד עם מלחינים ובמאים כמו לוקינו ויסקונטי על בלט, אופרות והצגות. עם ויסקונטי עבדה בבית האופרה לה סקאלה במילאנו, היא עיצבה תפאורות ותלבושות לאופרות "לה טרוויאטה" (1955).
בבריטניה.
בסוף שנות החמישים החלה לעבוד בסטרטפורד על האייבון בבריטניה עם פיטר הול. דה נובילי עיצבה שבע קומדיות של שייקספיר ומחזות מאוחרים עבור פיטר הול ברויאל שייקספיר בסטרטפורד ותיאטרון אלדוויץ', לונדון, בסוף שנות החמישים.
בשנות השישים עיצוביה כללו את סימבלין עם פגי אשקרופט (1957) הלילה השנים עשר (1958) חלום ליל קיץ (1958) עם צ'ארלס לאפטון, ונסה רדגרייב ודיאנה ריג. באוקטובר 1965 עיצבה דה נובילי תפאורות ותלבושות להפקה של ה"נשיונל תיאטר" היא עיצבה תלבושות ותפאורות למופעי בלט ואופרות רבות בבית האופרה המלכותי בקובנט גארדן.
סרטים.
דה נובילי עיצבה את התלבושות לסרט "צייד המכשפות" של ריימונד רוסו (1957) (על פי ארתור מילר) בתסריט של ז'אן-פול סארטר ובכיכובה של סימון סיניורה, ול"אמורס" של מישל בויסרונד. Famous Love Affairs - 1961 עם סימון סיניורה, בריז'יט בארדו ואלן דלון.
גביע ליגת העל בכדורגל נשים 2021/2022
גביע אתנה לעונת 2021/2022 הייתה התחרות השנייה שנערכה במפעל זה. משחקי התחרות החלו ב-26 באוגוסט 2021 ומשחק הגמר נערך ב-30 בספטמבר 2021 והסתיים בניצחון של מ.ס. קריית גת על מכבי כישרונות חדרה בדרך לשמירה על התואר וזכייה שנייה במפעל.
פורמט התחרות.
בתחרות היו אמורות להשתתף 10 קבוצות ליגת העל אך בפועל לקחו בה חלק 9 קבוצות בלבד כיוון שקבוצת בנות עירוני מודיעין לא עברה בבקרה התקציבית, פעילותה הופסקה והיא נמחקה מהליגה ומהתחרות.
לפי תקנון התחרות בעונה זו, חולקו הקבוצות לשני בתים והתקיימו 5 מחזורי משחקים בכל בית כשכל קבוצה משחקת מול כל הקבוצות האחרות בבית פעם אחת ובסך הכל 3-4 משחקים לקבוצה. בפועל התקיימו אף פחות משחקים כיוון שחלק מהקבוצות לא היו מוכנות בזמן לפתיחת התחרות וספגו הפסדים טכניים. הקבוצה הראשונה בכל בית העפילה לגמר.
לנדסברגר
לנדסברגר הוא שם משפחה טופונימי המעיד על מוצאו של אבי המשפחה מאחד היישובים הקרויים לנדסברג.
כריסטיאן פטרסון
כריסטיאן פטרסון (בגרמנית: Christian Robert Peterson; נולד ב-28 בספטמבר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני-אמריקאי.
ביוגרפיה.
כריסטיאן רוברט פיטרסון נולד ב-28 בספטמבר 1993 בהאנובר, גרמניה, לאם גרמנייה גננת ולאב מורה לאנגלית ומיסיונר. המשפחה עברה מגרמניה לארצות הברית בילדותו. הוא למד בבית ספר וולדורף בעמק הות'ורן, שם הצטיין בספורט, כתיבה ודרמה. כריסטיאן השתתף בתוכנית אמצע הקיץ באוניברסיטת אוקספורד של האקדמיה לדרמה הבריטית בשיתוף עם בית הספר לדרמה באוניברסיטת ייל. הוא סיים תואר שני באנגלית: כתיבה, ספרות ועיתונות מאוניברסיטת ברידג'פורט.
קריירה.
בשנת 2019 שיחק פטרסון בסרט קצר שלו כתב את התסריט. בשנת 2020 שיחק בסרט "Go/Do'nt Go". באותה שנה שיחק גם בסרט קצר, בסדרת הטלוויזה "אדית" ובסרט הקולנוע "Blood Society" בתפקיד ראשי.
בשנת 2021 הופיע בקליפ של הזמר-יוצר יאנגבלאד מארח את משין גאן קלי, "acting like that".
סוגו (באנגלית: Sogou; במנדרינית: 搜狗) היא חברת טכנולוגיה סינית המתמחה בשירותים ומוצרים הקשורים לאינטרנט, הכוללים טכנולוגיות פרסום מקוון, מנוע חיפוש, דפדפן אינטרנט, טכנולוגיית זיהוי קול, תוכנה וחומרה.
סוגו מעסיקה כ-3,000 עובדים ומספקת שירות ללקוחות דוברי מנדרינית ברחבי העולם. משרדיה הראשיים נמצאים בעיר גואנגג'ואו, סין.
על פי נתונים סטטיסטים, 16.7% מגולשי האינטרנט בסין, המחפשים באינטרנט משתמשים בסוגו כמנוע החיפוש הראשי.
היסטוריה.
סוגו הוקמה בשנת 2004 על ידי וואנג שיאהוצ'ואן (Wang Xiaochuan) כחטיבה בתוך חברת סוחו (Sohu) במטרה לפתח מנוע חיפוש חדש שאותו השיקה בסוף אותה שנה.
בשנת 2006, שחררה את תוכנת סוגו פין-יין (Sogou Pinyin) המאפשרת כתיבת מנדרינית תקנית באותיות לטיניות ונמצאת בשימוש של כ-300 מיליון משתמשים.
בשנת 2010, נהפכה סוגו מחטיבה פנימית של חברת סוחו לחברה עצמאית.
בשנת 2013, בעקבות רכישה על ידי טנסנט מוזגה סוגו עם מנוע החיפוש סוסו (SoSo) והושקעו בחברה של כ-448 מיליון דולר.
בשנת 2014, רשמה החברה ציון דרך חשוב כשהפכה למנוע החיפוש העיקרי של אתר QQ.com ותוכנת WeChat.
בתאריך 9 בנובמבר 2017, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק, תחת השם SOGO.
בשנת 2018, דיווחה החברה על רווח נקי של כ-98 מיליון דולר.
ארתור כהן (סופר ותיאולוג)
צ'רלס הרברט וודברי
הפקולטה למדעים מדוייקים באוניברסיטת בר אילן
הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר אילן
הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת בר אילן
היפהפיה הנרדמת (בלט)
רשיונות Creative Commons
הסוכנות הדנית לנתונים גיאוגרפים
מוסטפה ספואן
תריסנית חלקה ניו-זילנדית
אסיפת קוסובו
פלורסנצית קרני רנטגן (XRF)
מפלגת יאבלוקו
רובן דישדישיאן
רובן לבונוביץ' דישדישיאן (בארמנית: Ռուբեն Լևոնի Դիշդիշյան; נולד ב-15 במרץ 1959, קאזאן, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטטרית, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מפיק קולנוע וטלוויזיה רוסי ממוצא ארמני.