טמיאס החיים באזור המזרחי של צפון אמריקה מזדווגים פעמיים בשנה, בתחילת האביב ובתחילת הקיץ, דבר המבדיל אותם מהמינים המערביים, הנוהגים להזדווג רק פעם בשנה.
לאחר ההמלטה, נשארים הצאצאים במאורה כשישה שבועות לפני שהם יוצאים החוצה לראשונה, ובגיל שמונה שבועות לערך הם כבר עצמאיים.
טמיאס הם אוכלי כל ותפריטם כולל גרגרים, בלוטים, אגוזים, ביצי עופות, צפרדעים קטנות, תולעים, פטריות וחרקים. בתחילת הסתיו, נוהגים כל המינים לאגור מזון לקראת החורף, ועושים זאת בשתי דרכים עיקריות; מינים אחדים מרכזים את כל מזונם במאורה אחת (אגירה מרוכזת), אותה הם בונים כך שתכיל תעלות לאחסון המזון לצד חדרים נקיים לשינה. גודלן של מאורות אלו עשוי להגיע עד 3.5 מטרים ויש בהן מספר כניסות ויציאות. מינים אחרים, לעומת זאת, מפזרים את מזונם במספר מאורות שונות (אגירה מפוזרת). המינים המרכזים את כל המזון באותה מאורה נוהגים לרוב להישאר בה עד האביב.
טמיאס ממלאים תפקיד חשוב במערכת האקולוגית של סביבתם. במהלך איסוף המזון הם מסייעים בהפצתם של זרעים ונבגים על פני שטח נרחב. בנוסף, אחסון פטריות במאורות השוכנות בגזעי העצים מסייע להן לבצע את תהליכי המיקוריזה. כמו מכרסמים רבים, הטמיאס ניצודים על ידי מינים שונים של טורפים, הן שוכני קרקע והן עופות דורסים.
מינים.
מחקרים חדשים ממיינים את מיני הטמיאס ל-3 תתי-סוגים: סוג ומין יחיד טמיאס מזרחי ("Tamias striatus"), סוג ומין יחיד טמיאס סיבירי ("Eutamias sibiricus") וכל שאר המינים בסוג "Neotamias".
לוקלה
לוקלה נפאלית: लुक्ला) היא עיירה קטנה במחוז קומבו במזרח נפאל. העיר משמשת כשער כניסה עיקרי למטיילים ולמטפסים ברכס ההימלאיה. פירוש שמה של העיירה הוא "מקום הכבשים והעיזים", אם כי אין רבות כאלו באזור.
גאוגרפיה.
בעיירה, הממוקמת בגובה 2,860 מטר, שוכן נמל התעופה טנזינג-הילרי, היחיד באזור, ובכך עיקר חשיבותה. רוב הזרים התרים באזור מגיעים אליו בטיסה שאורכה כ-30 דקות מקטמנדו. דרך הגעה נוספת היא באוטובוס מקטמנדו לג'ירי, ולאחריו טרק האורך 5-7 ימי הליכה. בלוקלה מרכז מסחרי גדול, ומעבר לה, ניתן למצוא ציוד רק בעיירה נמצ'ה באזאר.
שדה התעופה של לוקלה קרוי מאז שנת 2001 על שמם של אדמונד הילרי וטנזינג נורגיי, המטפסים הראשונים על האוורסט. השדה מיועד למטוסי STOL (short take off - landing). מטוסים, שאורך המסלול לו הם זקוקים להמראה ונחיתה הוא קצר מאוד כיוון שאורכו של השדה הוא 500 מטרים בלבד, ובקצהו יש מצוק שגובהו מאות מטרים. השדה אינו מישורי, והוא אחד התלולים בעולם, כיוון ששיפוע מסלול הטיסה שלו מגיע ל-12%. לכן, ההמראה מתבצעת במדרון, והנחיתה במעלה. עד שנת 2002 היה השדה כבוש בלבד וכיום הוא סלול. מספר תאונות התרחשו בו, ונהרגו בהן כ 30 איש. שדה התעופה מקיים טיסות באור יום בלבד לקטמנדו, אך הוא נסגר לעיתים קרובות עקב מזג האוויר. במקום קיים גם מנחת מסוקים קטן. בעת מהומות או ניסיונות הפיכה, נסגר השדה, והצבא הנפאלי מטיל איסורים לגבי תנועה בעיירה.
קוזיאוסקו
הר קוזיאוסקו
אלן ארקין
אלן וולף ארקין (באנגלית: Alan Wolf Arkin; נולד ב-26 במרץ 1934) הוא שחקן, במאי וסופר אמריקאי יהודי. זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה על משחקו בסרט "מיס סנשיין הקטנה".
ביוגרפיה.
ארקין נולד בברוקלין שבניו יורק, לביאטריס וורטיס, מורה במקצועה, ולדייוויד איי. ארקין, צייר וסופר שעבד בעיקר בתור מורה. ארקין גדל במשפחה יהודית אשר לא שמה דגש על דת. משפחתו עברה ללוס אנג'לס שבקליפורניה בהיותו בן 11.
ארקין התחתן שלוש פעמים. ב-1955 נישא לאשתו הראשונה, ג'רמי יאפה, והם נפרדו בשנת 1960. לזוג שני ילדים, אדם ארקין ומתיו ארקין, שגם הם שחקנים. ב-16 ביוני 1964 נישא ארקין לאשתו השנייה, ברברה דאנה, שחקנית ותסריטאית במקצועה. לזוג ילד אחד, והם נפרדו באמצע שנות ה-90. בשנת 1996 נישא לפסיכולוגית סוזן נולאנדר, ומאז 2007 הם גרים בקרלסבד, קליפורניה.
קריירה.
משחק.
ארקין אשר החל לקחת שיעורי משחק כבר מגיל 10, למד במגוון רחב של אקדמיות לדרמה, ביניהם אחת שאותה ניהל תלמיד של קונסטנטין סטניסלבסקי, שלימד את ארקין גישה פסיכולוגית במשחק.
ארקין הוא אחד משמונה השחקנים היחידים שקיבלו מועמדות לפרס אוסקר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר על הופעת המסך הראשונה שלהם. (את מועמדותו קיבל על תפקידו בסרט "הרוסים באים, הרוסים באים" בשנת 1966). ארקין קיבל מועמדות שנייה לפרס, שנתיים אחר כך, על תפקידו בסרט "צייד בודד הוא הלב".
ארקין ידוע בעיקר בתפקידים בסרטי קומדיה ודרמה. בין סרטיו הידועים הם: "בודדה באפלה", שם שיחק לצידה של אודרי הפבורן, "מלכוד 22" של מייק ניקולס, "רציחות קטנות" אותו בנוסף גם ביים, "תמיסת שבעת האחוזים" שם גילם את זיגמונד פרויד, "חותנים צמודים לדולר" בו כיכב לצידו של פיטר פאלק, "גלנגרי גלן רוס" בו שיחק לצד השחקנים ג'ק למון ואל פצ'ינו ו"מיס סנשיין הקטנה" עליו קיבל מועמדות שלישית לאוסקר, הפעם בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, ובסופו של דבר זכה בפרס. על משחקו בסרט זה זכה גם בפרסי באפט"א, גילדת שחקני המסך ואינדפנדנט ספיריט לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנת 2007 לוהק ארקין לתפקיד קטן בסרט "חקירה מעבר לקווים". ב-2008 שיחק בסרט "שחק אותה סמארט", וב-2009 השתתף בסרטים: "סאנשיין בע"מ", "חייה הפרטיים של פיפה לי" וסיטי איילנד".
בשנת 2017 שיחק בסרט "פורשים בסטייל". הסרט הוא קומדיה שחורה בבימויו של זאק בראף ובכיכובם של מורגן פרימן ומייקל קיין.
ארקין זכה בפרס טוני על משחקו בהפקה של ברודוויי, "Enter Laughing" ו-"Luv", וביים את ההפקה של "נערי הזריחה".
כתיבה.
ארקין הוא סופר של ספרים רבים, ביניהם ספרי הילדים: "Tony's Hard Work Day" (1972), "The Lemming Condition" (1976), "Halfway Through the Door: An Actor's Journey Toward Self" (1979) ו-"The Clearing" (1986).
הר קושצ'ושקו
הר קושצ'ושקו (Kosciuszko, מבוטא באוסטרליה כקוזיוֹסקו או קושוּשקו) הוא הר באלפים האוסטרליים, הגבוה ביותר ביבשת אוסטרליה, ועל כן נכלל בשבע הפסגות. גובהו של ההר הוא 2,228 מטרים. שמו ניתן לו על ידי חוקר הארצות הפולני פאבל אדמונד סטז'לצקי לכבודו של טדאוש קושצ'ושקו, גיבור לאומי פולני. השם ניתן כיוון שלטענת סטז'לצקי, ההר דומה לתל קושצ'ושקו בפולין. מדידות שונות של ההר הראו כי הוא נמוך במעט משכנו, ההר טאונסנד. על מנת שהר קושצ'ושקו ישאר ההר הגבוה ביבשת, הוחלפו השמות וכך קושצ'ושקו הוא הגבוה ביותר וטאונסנד שני בגובהו.
העפלה.
ביחס לשש הפסגות האחרות, ההר נמוך יחסית וקל לטפס עליו כמו במרבית הרי אוסטרליה. ניתן להגיע עד למעבר ההרים שרלוט ברכב, משם מוביל שביל להולכי רגל שאורכו 8 קילומטרים לפסגה. ההעפלה לפסגה אינה קשה, וניתנת לביצוע בקלות יחסית לבעלי כושר סביר. בעבר הגיעה הדרך קרוב יותר לפיסגה, אך היא נסגרה משיקולי איכות הסביבה. רוכבי אופניים עדיין עושים שימוש בדרך זו. גישה נוספת היא מת'רדבו, אתר סקי וכפר נופש בקרבת ההר. דרך העפלה זו קצרה יותר, שביל שאורכו 6.5 קילומטרים מחלקו העליון של רכבל אתר הסקי. ההר מכוסה שלג בחורף, ומסלולי ההעפלה לפיסגה מסומנים במוטות הבולטים מעל גובה השלג.
תותחי נבארון
ברית ערים תאומות
נתן דוד רבינוביץ מפארציווא
רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא (ה'תרכ"ו, 1866 – ז' בשבט ה'תר"צ, 1930) היה אדמו"ר של חצר חסידית בעיר פרצ'ב, שהייתה ענף מחסידות ביאלא, דור חמישי, בן אחר בן, ליהודי הקדוש מפשיסחה.
היה אמיד ונהג באורח חיים מפואר, על פי "דרך המלכות" שהתווה רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, ביקר במעיינות המרפא בקרלסבד ובמרינבד, והיה מופיע שם בלבוש משי מיוחד.
דברי תורתו הודפסו על ידי נכדיו הרב יוסף יצחק רבינוביץ והרב ד"ר נתן דוד רבינוביץ, בספר 'ואלה הדברים שנאמרו לדוד'. בספר מצויות דרשות שנאמרו על ידיו לפרשיות השבוע, ושהושארו עד אז בכתב ידו. מנדל פייקאז' ראה ברבי נתן דוד מודל להתנגדות החריפה לציונות ששררה בקרב חלק מאדמו"רי פולין בתקופה זאת.
ביוגרפיה.
היה בנם הבכור של רחל לביאה, בתו של הרב יהושוע מאוסטורובה, והרב יצחק יעקב רבינוביץ מייסד חסידות ביאלא, נקרא על שם סבו, אבי אביו, רבי נתן דוד משידלובצא (Szydlowiec).
בהוראת אביו למד רבי נתן דוד את מקצוע המילה, ובמשך חייו מל אלפי תינוקות. עוד בחיי אביו כיהן כאדמו"ר, בתחילה בפארצ'ב ואחר כך בשדליץ, אשר במכתביו הקפיד לכנותה "שידליץ" ביו"ד, על מנת שלא תצא מתחת ידו המילה שד. עם פטירת אביו (בכ"ג באדר ה'תרס"ה) דבקו בו אלפים מחסידי ביאלא, חסידות שמנתה בזמנו קרוב ל-5,000 בתי אב.
בז' בשבט ה'תר"ץ הוא נפטר ונקבר בשדליץ. בה' באלול ה'תשל"ז העלה בנו, הרב ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ, את ארונו לישראל, והוא נטמן בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
בשבט התשע"ה הוכנס ספר-תורה לחברון, על שמו ועל-פי צוואתו, בהשתדלות צאצאיו.
משנתו.
יחסו לציונות.