רוברט קופסי מ-"Digital Spy" דירג את הרצועה בארבעה מתוך חמישה כוכבים, וכתב כי בשורה "Got you wrapped around my finger bebe/You can count on me to behave", דיאמנדיס "מגלמת אחד מני ארכיטיפים נשיים רבים שיופיעו באלבום הבא שלה - אם כי אנחנו חושדים שזה האחד שהיא מזדהה איתו הכי הרבה". סם לנסקי מ-MTV Buzzworthy תיאר אותו כ-"שיר מפלצתי", וסיכם, "מעורר את קייט בוש ברמות הגבוהות קולה של מרינה, המזכיר את התווים הגבוהים של קייט בוש, ממלא את הרצועה עם רגש ואישיות". קתרין סנט אסף מ-"Popdust" העניקה לשיר שלושה וחצי כוכבים "הנוטים לכיוון הארבעה", ותיארה אותו כ-"כדור גדול של אירוניה ולעג".
הצלחה מסחרית.
השיר דורג לראשונה במקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי, הודות ל-25,337 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון שלו, ובכך היה לסינגל המצליח ביותר של דיאמנדיס במצעד הבריטי עד אז. עד ה-1 בפברואר 2018, נמכרו כ-300,000 עותקים בבריטניה. ב-30 באוקטובר 2020, הגיע סך המכירות ל-400,000 עותקים, והשיר זכה לתואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי. בשבוע השלישי שלו במצעד הסינגלים האירי, עלה "Primadonna" למקום השלישי, והפך לסינגל המצליח ביותר של הזמרת גם באירלנד. בנוסף, הגיע השיר למקום הרביעי במצעד הניו זילנדי.
במאי 2017, הוסמך השיר לתואר זהב בארצות הברית הודות למכירות של 500,000 עותקים. ב-2021, חצה את רף מיליון המכירות והגיע למעמד פלטינה.
וידאו קליפ.
הקליפ הנלווה לשיר בוים על ידי קספר בלסלב, וצולם בקופנהגן. הקליפ משמש כחלק הרביעי בסדרת הקליפים של "Electra Heart", לאחר החלק הראשון ("Fear and Loathing"), חלק 2 ("Radioactive") וחלק 3 ("The Archetypes"). הקליפ עלה ליוטיוב ב-12 במרץ 2012, באותו היום שבו נשלח השיר לרדיו בבריטניה. יומיים לפני יציאתו, פרסמה דיאמנדיס טיזר בן חמש עשרה שניות לקליפ.
ארמון קרלסרוהה
ארמון קרלסרוהה (בגרמנית: Karlsruher Schloss) הוא נקודת ציון חשובה בעיר קרלסרוהה בגרמניה, והעיר בנויה מסביבו. הארמון נבנה מ-1715 בסגנון הבארוק, והיה מקום מושבו של קרל השלישי וילהלם ואחריו של שליטי מרקיזות באדן עד שנת 1918. כיום משמש הארמון כמוזיאון.
היסטוריה.
המבנה הראשון נבנה על ידי יקוב פרידריך פון באצנדורף. העיר תוכננה כשמגדל הארמון במרכזה, ו-32 רחובות יוצאים ממנו, כחישורי גלגל או צלעות מניפה. דבר שהעניק לעיר את כינויה: "עיר המניפה" (Fächerstad). רוב הרחובות הללו עדיין קיימים. תכנון זה היווה מקור השראה לוושינגטון די. סי., שאף היא עוצבה בצורה זו.
הארמון שנבנה במקור מעץ, נבנה מחדש ב-1746 מאבן. לאחר מכן קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן דאג שהארמון ישודרג על-ידי בלתזאר נוימן ופרידריך פון קסלאו עד 1770. השינוי כלל הוספת חלונות ודלתות גדולים יותר, אגפים ומרפסות. ב-1785 מגדל הארמון הונמך.
במהלך אביב העמים, לאופולד, הדוכס הגדול של באדן הוגלה בשנת 1849 לזמן מה. בשנת 1918, השליט האחרון פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן נאלץ לעזוב את הארמון. המשכן לשעבר של שליטי באדן משמש מאז כמוזיאון.
רוב מרכז העיר, כולל הארמון, נהרסו לחלוטין על-ידי הפצצות כוחות הברית במלחמת העולם השנייה, אך הארמון נבנה במהירות מחדש לאחר המלחמה.
תה כחול
קרלוס קואבס
קרלוס קואבס סיסו (בספרדית: Carlos Cuevas Sisó נולד ב-27 בדצמבר 1995) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ספרדי.
ביוגרפיה.
קרלוס קואבס סיסו נולד ב-27 בדצמבר 1995 במונטהקדה אי רייחאס (ברצלונה) בקטלוניה, ספרד. הוא החל להופיע בפרסומות כשהיה בן חמש. בשנת 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט "La mujer de hielo", בבימויה של לידיה צימרמן. מאז 2004, הוא עובד כשחקן ומדבב בקמפיינים פרסומיים בטלוויזיה וברדיו וכן בסרטים. הוא החל לשחק בטלוויזיה בפרק של "Trilita", ששודרה בערוץ TV3.
בשנת 2005, בהיותו בן תשע, הוא נודע לציבור הקטלוני הודות לתפקידו בסדרה "Ventdelplà", ששודרה בערוץ הספרדי TV3, שם הופיע עד לסיום הסדרה ב-2010.
קריירה.
בשנת 2009, הוא עשה את הגיחה הראשונה שלו בקולנוע, כשגילם את דני בסרט הקולנוע הספרדי "Cruzando el Limite" . בשנת 2011 שיחק בתיאטרון במחזה "מאדאם מלוויל" מאת ריצ'רד נלסון . בשנת 2012, שיחק בעונה הראשונה של סדרת המסתורין בהפקת ערוץ אנטנה 3, "Luna, el misterio de Calenda", שם גילם את תומאס. בסוף אותה שנה הוא חזר לבמה, ושיחק בתיאטרון הלאומי של קטלוניה כדי לככב לצד אלברט אספינוזה, בהצגה "Els nostres tigres beuen llet".
בין 8 במאי ל-22 ביוני 2013, הוא עבד שוב עם אמה וילאראסאו, מרים איסלה, אנה מולנר, ג'ורדי בנקולוצ'ה, פפ פלאנס, פפה לופז וג'ואן קאררס, בהצגה "ברצלונה" בבימויו של פר ריירה, העוסקת במלחמת האזרחים בספרד. ב-2015, הוא הופיע בסרט הקולנוע הספרדי "It's Now Or Never", בבימויה של מריה ריפול ובכיכובם של דני רווירה ומריה ואלוורדה. באותה שנה הוא הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "Merlí", שם גילם את פול רוביו, הנרשם ללימודי פילוסופיה באוניברסיטה. הסדרה מתארת את קורותיו באוניברסיטה.
בשנת 2016, הוא הופיע בתפקיד משנה בסדרה "El Ministerio del Tiempo" שם גילם יוטיובר. במאי 2016, הוא גילם את רומיאו במחזה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר בתיאטרון. בספטמבר של אותה שנה הוא שיחק שוב את פול רוביו בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "מרלי". באוקטובר 2016, הוא הצטרף לצוות השחקנים של העונה השמונה עשרה של הסדרה "Cuéntame cómo pasó", שם הוא גילם את מרקוס.
בשנת 2020 גילם קואבס את אלונסו אלדמה בסדרת הטלוויזיה בהפקת נטפליקס בשלושה חלקים "מישהו חייב למות", שנוצרה על ידי מנולו קארו.
בשנת 2021, הוא שיחק את התפקיד של סלאי בדרמה ההיסטורית לאונרדו. זוהי השתתפותו הראשונה בסדרה דוברת אנגלית.
בשנת 2021, אושר כי הוא יהיה חלק מהקאסט של סדרת הטלוויזיה הספרדית "Boundless", שמספרת את סיפורה של משלחת חוקרי הארצות חואן סבסטיאן אלקנו ופרדיננד מגלן. באותה שנה לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע העתידי "The Man from Rome", לצד ריצ'רד ארמיטאג'.
תח'ת-י בהי
תח'ת-י בהי (באורדו: تخت بهی, מילולית "כס מעיין המים") הוא אתר ארכאולוגי של מנזר בודהיסטי עתיק ליד העיר , במחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה בפקיסטן. האתר נחשב בין השרידים החשובים ביותר של הבודהיזם בכל מה שהיה פעם גנדהארה, והוא "נשמר בצורה יוצאת דופן".
המנזר נוסד במאה ה-1 לספירה, והיה בשימוש עד המאה ה-7. המתחם נחשב על ידי ארכאולוגים כמי שמייצג את הארכיטקטורה של מרכזי נזירים בודהיסטים מתקופתו. תח'ת-י בהי נרשם כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 1980.
אטימולוגיה.
מקור השם תח'ת-י בהי אינו ברור. האמונה המקומית מניחה שהאתר קיבל את שמו משתי בארות על הגבעה, או מהמעיינות הסמוכים. בפרסית, "תחת" פירושו 'עליון' או 'כסא' בעוד ש"בהי" פירושו 'מעיין' או 'מים'. בשילוב המשמעות היא "מעיין מלמעלה" או "מעיין גבוה", ובראש הרים היו שני מעיינות. משמעות נוספת המוצעת היא "כס המקור".
מיקום.
ההריסות ממוקמות כ-15 קילומטרים מהעיר , במחוז ח'ייבר פח'טונח'ווה. סהר-י בהלול, עיר מבוצרת קטנה, המתוארכת לאותה תקופה, שוכנת בקרבת מקום. ההריסות שוכנות ליד כפר מודרני באותו שם. הן ממוקמות על גבעות מגובה 36.6 מטר ועד גובה 152.4 מטר, וכ-2 קילומטרים מהבזאר של הכפר. האזור שמסביב ידוע בגידול קני סוכר, חיטה, תירס, ירקות ומטעים. האתר היה בעבר היה מרוחק ולכן מעטים ביקרו בו, אבל כיום יש כביש שמוביל אליו וחניון, הממוקם מתחת להריסות, והאתר הפך פופולרי בקרב מבקרים.
תיאור.
ישנם ארבעה אזורים עיקריים במתחם תח'ת-י בהי:
ייתכן שמבנים נוספים באתר שימשו למגורים או לאולמות ישיבות, או למטרות חילוניות. כל המבנים באתר בנויים מאבן מקומית, ומטויחים בסיד ובוץ.
הזדמנויות כלכליות מוגבלות וסחר אסור בעתיקות תרמו לשימור לקוי של הריסות תח'ת-י בהי.
היסטוריה.
הארכאולוגים חילקו את ההיסטוריה של המכלול לארבע תקופות, החל מהמאה ה-1 לפני הספירה.
מתחם הנזירים נוסד ככל הנראה בתחילת המאה ה-1 לספירה. השערה זו מוכחת באמצעות כתובות שנמצאו הנושאות את שמו של (20–46 לספירה). לאחר גונדופרס, האזור היה בשליטתו של , המלך הראשון של אימפריית קושאן. עידן ראשון זה נמשך עד המאה ה-2 לספירה, והוא קשור ל, מלך אחר של אימפריית קושאן, כמו גם למלכים הקדומים של האימפריה הפרתית ואחריהם. תקופת הבנייה השנייה, שכללה את הקמת חצר הסטופה ואולם הכינוסים, התרחשה במהלך המאות ה-3 וה-4 לספירה. תקופת בנייה שלישית, הקשורה לשושלת קושאן המאוחרת ושליטי קידארה קושאנה, התרחשה במהלך המאות ה-4 וה-5.
האזור הוכנע על ידי ההונים באמצע המאה החמישית לספירה, מה שסיים את שלטון אימפריית קושאן. המלך ההוני ולאחר מכן בנו טבחו בתושבי אזור גנדהארה והרסו את רוב המנזרים הבודהיסטים, אם לא את כולם. עדויות מצביעות על כך שתח'ת-י בהי נהרס באותה תקופה של חורבן על ידי ההונים, אולם נראה שהמתחם היה בשימוש עד המאה ה-7 לספירה.
ההתייחסות ההיסטורית המודרנית הראשונה לחורבות אלו נעשתה ב-1836 על ידי קצין צרפתי שהתייחס לשרידים הבודהיסטים בכפר בשם מאזדוראבאד. חיפושים וחפירות באתר החלו ב-1864. ניתן למצוא מספר לא מבוטל של חפצים במוזיאון הבריטי. האתר עבר שיקום גדול בשנות ה-20 של המאה ה-20.
יצירות אומנות.
תבליט מגרם מדרגות מפורסם מתח'ת-י בהי, כיום במוזיאון הבריטי, מציג מאמינים בתלבושת הלניסטית.
יסמין חמדאן