באפריל 2008, המייסדים של קרלייל ביקשו מיאנגקין לסגת מעשיית עסקאות כדי להתמקד באסטרטגיה הרחבה יותר של החברה. בשנת 2009 הקימו האבות המייסדים של החברה ועדה תפעולית בת שבעה אנשים, בראשות יאנגקין, אשר פיקחה על הפעילות השוטפת של קרלייל לא כולל עסקאות. באותה השנה הוסיף להצטרף, ביחד עם דניאל אקרסון, לוועד המנהל של החברה, שהיה מורכב עד אותה עת משלושת המייסדים בלבד. כאשר סמנכ"ל הכספים הראשי של קרלייל, פיטר נאכטווי (Nachtwey), עזב לפתע את החברה בשלהי 2010, מונה יאנגקין לסמנכ"ל כספים דה פקטו. יאנגקין היה סמנכ"ל התפעול של קבוצת קרלייל ממרץ 2011 עד יוני 2014. יאנגקין מילא תפקיד מרכזי בהנפקה הראשונה לציבור של החברה, כאשר פיקח על ההנפקה והצעת מניותיה. ביוני 2014 הפך לנשיא משותף ולמנהל התפעול הראשי לצד מייקל ג'. קוואנה, שהצטרף לקבוצת קרלייל מג'יי פי מורגן צ'ייס. במאי 2015 עזב קוואנה את הקבוצה, ויאנגקין נותר לבדו בתפקיד הבכיר.
באוקטובר 2017 הודיעה קבוצת קרלייל שמייסדיה יישארו יושבי ראש בכירים בדירקטוריון אך יתפטרו מתפקידם כמנהלים היומיומיים של החברה. הם הכריזו על יאנג'ין ועל קוסונג לי (Kewsong Lee) כיורשים שלהם, שימשהו כמנכ"לים זה לצד זה, החל מ-1 בינואר 2018. בתפקיד זה יאנגקין פיקח על עסקי הנדל"ן, האנרגיה, התשתיות ופתרונות ההשקעה של קרלייל; לי פיקח על עסקי ההון הפרטי והאשראי העולמי של החברה. יאנגקין ולי גם הצטרפו למועצת המנהלים של החברה משמונו למנכ"לים שותפים. סוכנות הידיעות "בלומברג" תיארה את מבנה המנכ"לות המשותפת בחברה כ"מסורבלת", ולאחר שנתיים וחצי הודיע יאנג'ין על פרישתו. ביולי 2020 הודיע כי יעזוב סופית בשלהי ספטמבר.
הבחירות למושלות וירג'יניה 2021.
בינואר 2021 הכריז יאנגקין ​​כי יתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לתפקיד מושל וירג'יניה. הייתה זו התמודדותו הראשונה לתפקיד ציבורי. עושרו האישי של יאנגקין העניק לו את היכולת לממן את מסע הבחירות שלו בכוחות עצמו, והוא הוציא לפחות 5.5 מיליון דולר אמריקאי מכספו הפרטי לצורך ההתמודדות. יאנגקין זכה לתמיכתו של טד קרוז במהלך הבחירות המקדימות, שתיאר את יאנגקין כידיד קרוב של משפחתו. גם שגרירת ארצות הברית באו"ם ומושלת קרוליינה הדרומית לשעבר ניקי היילי העניקה לו את חסותה. בעבר, תרם יאנגקין כספים למסע הבחירות של קרוז בבחירות 2018 לסנאט של ארצות הברית.
ב-10 במאי זכה יאנגקין במועמדות מפלגתו במהלך ועידה של המפלגה הרפובליקנית בווירג'יניה, לאחר סבבים מרובים של הצבעה לפי דירוג ב-39 קלפיות בפוזרו ברחבי הקהילייה; הוא גבר על שישה מתמודדים אחרים. כל המועמדים הרפובליקנים, כולל יאנגקין, הדגישו את נאמנותם לנשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ ולטראמפיזם, אם כי מתמודדים אחרים למועמדות, כגון חברת הסנאט המדינתי אמנדה צ'ייס, היו תומכים אדוקים יותר של טראמפ. לאחר שזכה במועמדות המפלגה, העניק טראמפ את חסותו ליאנגקין. אמנם יאנגקין החשיב את תמיכת טראמפ ל"כבוד", אך הוא ביקש לבדל את עצמו מכמה מתומכיו הנלהבים ביותר של טראמפ. לראיה, העיתון "הניו יורק טיימס" פרסם בחודש אוקטובר שיאנגקין שאף להפוך את מסע הבחירות לעניין "מקומי" בתוך גבולות וירג'יניה. יאנגקין חיזר בגלוי הן אחר תומכי-טראמפ והן אחר מתנגדיו.
יריבו של יאנגקין בבחירות מטעם המפלגה הדמוקרטית היה המושל לשעבר טרי מקאוליף. ב-12 ביולי מיאן יאנגקין לקיים עימות בחירות מול מקאוליף בלשכת עורכי הדין של וירג'יניה, בנימוק של התנגדות למנחת העימות ג'ודי וודרוף , על תרומה שתרמה ל"קרן קלינטון–בוש האיטי" ב-2010. לשכת עורכי הדין של וירג'יניה קיימה עימותי בחירות לתפקיד המושל בכל הפעמים מאז 1985; מקאוליף ויאנגקין המשיכו להתייצב זה מול זה בעימותי בחירות פעמיים במהלך מסע הבחירות.
לפי המלכ"ר "PolitiFact", טרם הוועידה הרפובליקנית בווירג'יניה אמנדה צ'ייס, חברת הסנאט של וירג'יניה שקידמה תיאוריות קונספירציה לגבי בחירות 2020, פעלה כ"אם פונדקאית" עבור מסע הבחירות של יאנגקין. סוכונת הידיעות "AP" ציינה שיאנגקין "כשל בהפרכת תאוריית קונספירציה" לגבי בחירות 2020; כשנשאל באחת מעצרותיו האם ניתן להשיב את טראמפ אל הבית הלבן, השיב יאנגקין: "איני יודע את הפרטים לגבי איך זה עשוי להתרחש כי מה שקורה במערכת המשפט מתקדם לאט ואין זה ברור".
יאנגקין ניהל תעמולת בחירות לצד סגן נשיא ארצות הברית לשעבר מייק פנס, וגם יועצו לשעבר של טראמפ סטיב באנון נאם בשבחו של יאנגקין בעצרת בחירות בחודש אוקטובר, בה הוצג סרטון תמיכה מאת טראמפ עצמו. בעצרת שנערכה באוקטובר יאנגקין לא השתתף באופן אישי, אף על פי שהודה למארחיה על קיומה. יאנגקין שם דגש על המצע שלו בסוגיות החינוך, מה שהסב לו תשומת לב בתקשורת הלאומית. הוא טען כי תאוריה ביקורתית של גזע נלמדת בהרחבה במוסדות החינוך בווירג'יניה. למעשה התיאוריה הבוחנת כיצד החוק מנציח את הפערים הגזעיים, אינה נלמדת בבתי הספר של וירג'יניה.
ביום הבחירות, שהתקיים ב-2 בנובמבר, ניצח יאנגקין את מקאוליף וגרף 50.8% מקולות הבוחרים, בעוד מקאוליף גרף 48.4%. ניצחונו של יאנגקין, שנחשב במהלך מסע הבחירות לאנדרדוג במדינה הכחולה, התפרש כמפח נפש עבור הנשיא ביידן והמפלגה הדמוקרטית לקראת בחירות האמצע ב-2022. יאנגקין הושבע לתפקידו כמושל ב-15 בינואר 2022.
רשת (עיר באיראן)
Fuck, I'm Lonely
Fuck, I'm Lonely (יצא גם בגרסה מצונזרת בשם Lonely ובשם ) הוא סינגל של הזמר האמריקאי, לאוב, בשיתוף פעולה עם הזמרת האנגלית, אן-מארי, שיצא, על ידי חברת התקליטים AWAL, ב-1 באוגוסט 2019, לצד הטריילר לעונה השלישית של סדרת הנוער 13 סיבות, שנמצא בפסקול של הסדרה. השיר נכלל גם באלבום הבכורה של לאוב, "How I'm Feeling".
נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-405 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של הסינגל יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של לאוב ב-22 באוגוסט 2019. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-44 מיליון פעמים.
ביקורת.
המגזין "Clash" אמר כי השיר "כנה באכזריות אבל מדבק במיוחד" והרחיב כי ללאוב יש את "היכולת לגרום לרגשות העגומים ביותר להיראות יפים", כמו כן "דיכוטומיה עקבית שעוברת בעבודתו". המגזין "i-D" אמר שהשיר "גם קליט בצורה מסוכנת וגם די עצובה כשחושבים על זה", ותיאר את השיר כ-"מאלץ אותך להתעורר בארבע לפנות בוקר, ביום ראשון בבוקר, כשאתה נמס לתוך הספה באפטר פארטי" . ה-MTV כתב שהשיר הוא "מבחינה קולית ותמטית, [...] בדיוק בקנה אחד עם שאר הסינגלים האחרונים של לאוב [...] על שילוב מוזר של סינתיסייזרים, הוא ואן-מארי חושבים על האקסים שלהם ומתפלשים בבדידותם".
אולגה רוזאנובה
אולגה ולדימירובנה רוזאנובה (ברוסית: Ольга Владимировна Розанова: 22 ביוני 1886 - 7 בנובמבר 1918) הייתה אמנית אוונגרד רוסית.
ביוגרפיה.
אולגה רוזאנובה נולדה במלנקי, עיירה קטנה ליד ולדימיר. אביה, ולדימיר רוזאנוב, היה שוטר מחוז ואמה, אליזבטה רוזאנובה, הייתה בתו של כומר אורתודוקסי. היא הייתה הילדה החמישית של המשפחה - היו לה שתי אחיות ושני אחים. אביה של רוזנובה נפטר בשנת 1903, ואמה הפכה לראש משק הבית.
היא סיימה את לימודיה בגימנסיה לנשים של ולדימיר ב-1904. בשל התעניינותה בתנועת האוונגרד, היא עברה למוסקבה כדי ללמוד ציור.
קריירה אמנותית.
לאחר שהגיעה למוסקבה, היא למדה בבית הספר לאמנות בבולשאקוב, שם למדה אצל ניקולאי אוליאנוב והפסל אנדריי מטבייב. לאחר מכן, היא התאמנה בסטודיו הפרטי של קונסטנטין יואן. מ-1907 עד 1910 בניגוד לרוב האמניות האוונגרדיות האחרות, רוזאנובה הייתה היחידה שלא למדה בארצות אחרות.
עד 1910, היא הייתה מוכרת למדי בחוגי האמנות הרוסיים. היא עברה לסנט פטרבורג והצטרפה לקבוצת "איגוד הנוער" בשנת 1911. היא הפכה לאחד החברים הפעילים ביותר בארגון זה, שארגן תערוכות אמנות, הרצאות ודיונים. שניים מבדי הציור שלה, הופיעו לראשונה בתערוכה השנייה של קבוצת האמנים הזאת באפריל 1911. היא הגישה את הציורים שלה לתערוכות הקבוצתיות שלהם עד 1913. רוזאנובה למדה לזמן קצר בבית הספר לאמנות של אליזבטה זבנצבה, שבו היו אמני אר-נובו רוסים רבים. בינואר 1912 הופיעו שתי יצירותיה, דיוקן וטבע דומם, בתערוכה הבאה של "איגוד הנוער" בינואר 1912. תערוכה זו הייתה ההופעה הראשונה של קבוצה אמנותית מוסקבאית בראשות מיכאיל לריאונוב. מאוחר יותר נסעה רוזאנובה למוסקבה כדי לנסות להקים פרויקטים משותפים בין שתי הקבוצות; המשא ומתן הזה התברר כלא מוצלח. "איגוד הנוער" התפרק ב-1914.
בשנים האלה הפועיו בעבודתה רעיונות קובו-פוטוריסטיים, אך נראה שהיא קיבלה השראה במיוחד מהפוטוריזם. מכל הקובו-פוטוריסטים הרוסים, עבודתה של רוזאנובה מקיימת באופן הדוק את האידיאלים של הפוטוריזם האיטלקי. במהלך ביקורו של תומאסו מרינטי ברוסיה ב-1914, הוא התרשם מאוד מעבודתה מאוחר יותר הציגה רוזאנובה ארבע יצירות בתערוכה הפוטוריסטית הבינלאומית החופשית הראשונה ברומא 1914. אמנים רוסים נוספים שהוצגו בתערוכה כללו את אלכסנדר ארכיפנקו, ניקולאי קולבין ואלכסנדרה אקסטר.
רוזאנובה הצטרפה באותה שנה לקבוצת האוונגרד Supremus, אותה הוביל עמית קובו-פוטוריסט לשעבר קזימיר מלביץ'. בשלב זה, ציוריה התפתחו מהשפעות הקוביזם והפוטוריזם, ועברו להפשטה טהורה, שבה הקומפוזיציה מאורגנת על ידי המשקל החזותי והיחס של הצבע.
באותה שנה הציגה בתערוכה עם אמנים סופרמטיסטים אחרים (קזימיר מלביץ', אלכסנדרה אקסטר, נינה גנקה, ליובוב פופובה, קסניה בוגוסלבסקיה ואחרים).