סוונטה ארהניוס
פניולה
פניולה (בהונגרית: Panyola) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פניולה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-754 תושבים בשנת 1990 עד 552 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-13.
יהודי פניולה.
יהודים חיו בפניולה בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.
תמר ברגמן
תמר ברגמן (ט' בשבט תרצ"ט, 29 בינואר 1939 - ח' בחשון תשע"ז, 9 בנובמבר 2016 הייתה סופרת ועורכת תוכניות רדיו לילדים ובני-נוער.
קורות חיים.
תמר ברגמן נולדה בתל אביב, בת לפניה (לבית אורלוב) ולכתריאל יפה, רב-החובל של הספינה 'ארי הים', שלימים נקראה כ"ג יורדי הסירה.
בהיותה בת שנתיים וחצי, נספה אביה בפעילות מבצעית עם היעלמותה של הספינה כ"ג יורדי הסירה. אודותיו כתבה את הספר רב חובל שב אלייך
בצעירותה למדה בקיבוץ אשדות יעקב ובהמשך בבית הספר התיכון על שם ארלוזורוב בירושלים.
את לימודיה האקדמיים עשתה בפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה העברית בירושלים וכן למדה ספרות צרפתית בסורבון בצרפת.
משפחתה.
אביה כתריאל יפה, אחיה של דורה גוטמן, רעייתו של נחום גוטמן ואמה היא פניה.
בעלה -הפסיכולוג ד'ר זאב ברגמן.
אחיה -ד"ר דן יפה, פיזיקאי אשר נקרא בשמו המחתרתי של אביו בההגנה.
בתה- אורית ברגמן, (נולדה ב-1966) היא מאיירת ישראלית ומרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. בין השאר איירה את הספר מוק של אמה.
בנה- עופר ברגמן (נולד ב־1965) הוא פרופסור חבר במחלקה למדעי המידע באוניברסיטת בר-אילן
כלתה- רותו מודן (נולדה ב-1966) היא אמנית, מאיירת ומחברת ספרי קומיקס ישראלית. בין איוריה שני ספרים של תמר ברגמן: קונכיית הסודות , והספר איפה?
פרסים.
פרסים שהוענקו לתמר אתר דף דף - תמר ברגמן - פרסים
הערות שוליים.
[[קטגוריה:סופרות ישראליות]]
[[קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות]]
[[קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים]]
[[קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים]]
[[קטגוריה:סופרות כותבות עברית]]
[[קטגוריה:סופרים ישראלים]]
[[קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים]]
[[קטגוריה:סופרים כותבי עברית]]
[[קטגוריה:עורכות ישראליות]]
[[קטגוריה:עורכים ישראלים]]
[[קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939]]
[[קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2016]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016]]
פניגה
פניגה (בהונגרית: Penyige) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פניגה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-747 תושבים בשנת 1990 עד 701 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-12.
יהודי פניגה.
יהודים חיו בפניגה בתקופות זמן שונות, ובחורשה סמוכה קיים בית קברות יהודי ובו כ-10 מצבות ישנות. יהודי הכפר היו כפופים לקהילה היהודית בפהרגיארמט. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.
רעות דוד
רעות דוד (נולדה ב-3 ביוני 1989) היא כדורגלנית עבר ישראלית, ששיחקה בעמדת הבלמית בקבוצת מכבי כישרונות חדרה בליגת העל בכדורגל נשים ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה.
דוד החלה לשחק כדורגל בגיל צעיר, בצוותא עם אחותה, שני, בקבוצת הכדורגל לילדים של מכבי חדרה, משום שלא הייתה אז מסגרת כדורגל נשים שתוכל לקלוט אותה. עם הקבוצה זכתה בגביע טורניר "פוקס קידס", שאף זיכה אותה בנסיעה לטורניר העולמי בברצלונה באותה שנה. עד הקמת קבוצת הכדורגל שיחקה בקבוצת כדורסל.
עם הקמת קבוצת כדורגל הנשים מכבי כישרונות חדרה ב-2004 הצטרפה לקבוצה.
קריירה מקצועית.
מועדונים.
דוד שיחקה במכבי כישרונות חדרה החל מעונת 2004/2005 ועד עונת 2020/2021 ברצף. במהלך תקופה זו הייתה קפטנית הקבוצה במשך שנים רבות. הישג השיא של דוד היה זכיית הקבוצה בגביע המדינה בעונת 2014/2015 והנפת הגביע כקפטנית הקבוצה.
נבחרת ישראל.
דוד צורפה לנבחרת ישראל עד גיל 19 ורשמה במסגרתה 7 הופעות, במהלכן כבשה שער אחד.
את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ערכה במשחק ידידות נגד נבחרת בלארוס, ב-15 באוגוסט 2009. בסך הכל רשמה 5 הופעות בנבחרת הבוגרת של ישראל, בהן כבשה שער אחד.
מטעה כחול-קווים
מטעה כחול-קווים (שם מדעי: Plagiotremus rhinorhynchos) הוא מין של דג ממשפחת הקרנוניים, החי בשוניות אלמוגים באוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט לאורך האזור האינדו-פסיפי. דג זה מתחקה אחרי הדג נקאי אילתי, ממשפחת השפתוניים המצוי באזור חיותו.
מאפיינים חיצוניים.
דג זה מגיע לאורך של 12 סנטימטרים בקירוב והוא בעל גוונים צהובים ועליהם פסים אופקיים כחולים. חלקם בעלי גוונים שחורים ועליהם פסים אופקיים כחולים כשהזנב והסנפירים צהובים. הדג יכול להבריק את צבעי הפסים הכחולים כשהוא מחפש מזון ובניגוד למרבית הקרנונים הוא יכול לשחות ביעילות במים מעל הקרקעית, אף שלרוב הוא נח בין תעלות או חורים בסלע או באלמוגים.
דמיון והבדל ביחס לדג הנקאי.
הדג דומה במראהו וצורת שחייתו לדג הנקאי, המנקה דגים אחרים מטפילים. עם זאת בניגוד אליו הוא לא אוכל טפילים ועור מת, אלא מתנהג בעצמו כטפיל על דגים אחרים, מהם הוא קורע פיסות בשר קטנות. הוא בעל אופיואיד ארס חלש המעמעם את הפגיעה בקורבנותיו, כשלחץ הדם שלהם יורד מעט והמטעה יכול להימלט מהם במהירות. חלק מהדגים מזהים אותו ולא מתקרבים לתחנות ניקוי בסביבתו.
הצלחתו של הדג תלויה ביחסים מול הנקאי האילתי - בדומה לחקיינות בטסיאנית היא תלויה בכך שהמחוקה (הנקאי) יעלה בשכיחותו בהרבה על המחקה (המטעה), אחרת הדגים יקשרו בין הנקאים לטפיליהם ויימנעו מקרבה לעמדות הניקוי.
הקבינט של ארצות הברית בממשל וורן הרדינג
הקבינט של ארצות הברית בממשל וורן הרדינג כיהן במשך שנתיים וחמישה חודשים, ממועד השבעת הנשיא הרדינג ב-4 במרץ 1921 ועד למותו ב-2 באוגוסט 1923.
הרכב הקבינט.
הקבינט כלל 11 בעלי תפקידים. בסך הכל כיהנו בו 13 גברים.
תקופת כהונתו של הרדינג כנשיא הייתה קצרה. לכן כיהנו רוב האישים שמונו לקבינט עם הקמתו במשרותיהם במשך כל ימיו של הקבינט. חילופי גברי חלו רק בתפקידי המנהל הכללי של הדואר ומזכיר הפנים.
דניאל בוקשטיין
דניאל (דני) בוקשטיין (כ"ה באייר ה'תרפ"א, 2 ביוני 1921 - א' באייר ה'תש"ח, 10 במאי 1948) היה טייס עברי, שרת כטייס תובלה בחיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה וכמפקד טייסת הגליל בשירות האוויר של ההגנה. התרסק עם מטוסו סמוך לדיר עמר במהלך מבצע מכבי במלחמת העצמאות.
תולדות חייו.
נולד במוסקבה לרבקה ויעקב בוקשטיין. בהיותו כבן שנתיים וחצי עלה עם הוריו ארצה, וגדל בתל אביב. למד בבית הספר אחד העם ובגימנסיה הרצליה. לאחר גמר לימודיו, החל לעבוד כיועץ טכני לתעשייה, בין השאר בחברת "טכניקה י. בוקשטיין ובניו" שייסד אביו. התגייס להגנה בגיל 16, ושרת כקשר. בין השאר, השתתף בהגנה על כפר יעבץ בהתקפות הערבים בזמן מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט. עבר קורס מ"כים ונשלח לחניתה. היה מראשוני תלמידי הטיסה של חברת אווירון.
בשנת 1942 התנדב לצבא הבריטי וסיים קורס-טיס. הוא השתתף כטייס תובלה במלחמת העולם השנייה, וצבר 500 שעות טיסה. אחרי גמר המלחמה שהה בשליחות באנגליה לשם רכישת מכונות וציוד טכני בשביל התעשייה העברית בארץ.
ב"שירות האוויר" של ההגנה.
כשהוקם שירות האוויר של ההגנה, היה מעשרת הראשונים שהתנדבו לשרת בו. הוא התקדם מהר, וב-21 באפריל 1948 התמנה למפקד טייסת הצפון. בתפקיד זה, לקח חלק פעיל בהגנה על יישובי הצפון במלחמת העצמאות. בין השאר, התקיף מהאוויר והניס את משורייני צבא ההצלה שתקפו את רמות נפתלי, וכן הצניח תחמושת, כאשר הקרב היה נראה אבוד בעיני מגיני המקום. ב-27 במרץ 1948, ליווה מהאוויר את שיירת נבי דניאל לגוש עציון, ואף התריע לפיקוד ההגנה על התארגנות של ערבים לתקיפת השיירה. כמו כן, העביר ציוד, מזון ותרופות לנקודות יהודיות מבודדות נוספות, בהן יחיעם, סדום ואף ירושלים.
מותו.
במהלך מבצע מכבי לפריצת הדרך לירושלים, הוטל על הגדוד הרביעי של חטיבת הראל לכבוש את הכפר בית מחסיר (כיום, מושב בית מאיר), שלקח חלק פעיל בהתקפות על השיירות לירושלים. לאחר כמה ניסיונות כושלים להגיע אל הכפר, הותקפו אנשי הגדוד באש עזה, ומפקד החטיבה יצחק רבין ביקש לקבל סיוע אווירי. המטה הכללי אישר את הפעולה, וצוות של חמישה לוחמים, הטייס ואנשי צוות האוויר , , ו התארגן להמראה על מטוס "נורסמן" קנדי משדה דב. רגעים ספורים לפני ההמראה, הצטרף בוקשטיין מיוזמתו לפעולה. המטוס הגיע ליעדו, ואף הודיע במערכת הקשר "מצאנו את המטרה", אולם מספר רגעים אחר כך התרסק על פסגת הר איתנים ליד מנזר דיר עמר, בנסיבות שנותרו עלומות עד היום. גופותיהם נתגלו בחודש ספטמבר על ידי אחמד ח'אלידי, מנהל בית היתומים בדיר עמר, והם נקברו בבית הקברות הצבאי בקריית ענבים. שרידי המטוס נמצאים באנדרטה בהר הטייסים, שנקרא על שמם. לאחר מותו הועלה בוקשטיין לדרגת סגן (הוא לא היה קצין לפני כן).
היה נשוי לברוריה לבית זלטניק(נפטרה ב-2017). חמישה חודשים לאחר מותו נולדה בתו שנקראה על שמו, דניאלה, לימים עיתונאית ב"דבר" וב"מעריב", אשתו של ורדי בן יעקב.
הנצחה.
שמו של דניאל בוקשטיין הונצח באנדרטאות שונות, הידועות שבהן הן האנדרטה לחללי חיל האוויר בהר הטייסים, שם נמצאים גם שרידי המטוס שבו נהרג, ו"גן הטייסים" במושב גבעת יערים.
לזכרו של בוקשטיין יצא הספר מול שערי ירושלים: פרשת חייו של דניאל בוקשטין בשנת 1949.