הסלטזאורוס היה זאורופוד קטן יחסית: אורכו היה 12 מטרים ומשקלו כ-10 טון. ראשו היה דומה לזה של דיפלודוקוס וכלל שיניים רק בחזית הפה, שתפקידן היה לתלוש צמחייה ועלים. כיוון שבאותה תקופה חיו באמריקה הדרומית טורפי ענק ממשפחת הקרכרודונטוזאוריים, לא היווה גודלו הקטן יחסית של הסלטזאורוס הגנה מספקת ולכן ככל הנראה פיתח שריון גרמי על מנת להגן על גופו. השריון כלל קשקשים בגודל חלוקי אבן שכיסו את עורו וביניהם שובצו קשקשים גרמיים גדולים יותר בגודל כף יד. ייתכן שמקשקשים גדולים אלה בלטו גם דוקרנים, אך ממצב המאובנים שנתגלו לא ניתן לדעת בוודאות.
הסלטזאורוס נתגלה ותואר על ידי חוסה בונפרטה וחיימה פוול ב-1980 באזור סלטה שבארגנטינה. מאוחר יותר נתגלו מאובני סלטזאורוס גם באורוגוואי. כמו כן נמצאו קנים וביצים של סלטזאורוס, כולל עוברים משומרים. ככל הנראה נהגו הסלטזאוריים לקנן בקבוצות גדולות (של מאות פרטים) באזורי קינון קבועים. כל נקבה חפרה קן באדמה והטילה בו ביצים בקוטר 11–12 ס"מ, ואז כיסתה אותן בעפר וצמחייה יבשה (כדי לשמור על חומן של הביצים, החום היה נוצר מתסיסה שנגרמה עקב הריקבון של הצמחים בקן).
אוזנן אפור
אוזנן אפור (שם מדעי: "Plecotus austriacus") הוא מין של עטלף. הוא נקרא "אוזנן" בגלל אוזניו הענקיות. האוזנן הוא עטלף חרקים הנפוץ בעיקר באירופה.
האוזנן הוא עטלף חרקים גדול יחסית (אך קטן ביחס לעטלפי פירות), שצד בלילה עשים וחרקים אחרים, ובכך תורם לחקלאות. את החרקים הוא צד באמצעות אקולוקציה (איכון הד, איתור באמצעות קול) כאשר הוא משחרר קריאות קול בתדרים 18-45 קילוהרץ וכל קריאה נמשכת כ-5.8 מילישניות. ההדים מגלי הקול החזקים שלו מגיעים לאוזניו הגדולות במיוחד, דבר המאפשר לו לאתר את מיקומו של החרק בדייקנות רבה.
באנגלית נקרא האוזנן "Grey long-eared bat" והוא נבדל מבן מינו הקרוב האוזנן החום, הנפוץ יותר באירופה, בביטנו האפורה והבהירה יחסית.
האוזנן בארץ ישראל.
בעבר סברו שהאוזננים החיים בארץ ישראל השתייכו למין זה אך מחקרים שנערכו בתחילת המאה ה-21 מצאו ששתי האוכלוסיות העיקריות שלו בישראל הן מינים נפרדים: אוזנן הנגב ("Plecotus christii") ואוזנן החרמון ("Plecotus macrobullaris"), שניהם נמצאים בסכנת הכחדה בישראל.
נועה (שדה גז)
נועה הוא שדה גז טבעי בים התיכון, מול חופי אשקלון. הוא התגלה ב-1999 והיה שדה הגז הישראלי הראשון שהתגלה בים. כמות הגז בשדה הייתה נמוכה והוא פותח רק בשנת 2012 לאחר שהמאגר הסמוך "מרי" התכלה לקראת סוף שנת 2012, הגז הוזרם מקידוח "נועה צפון" בשנים 2012 ו-2013.
היסטוריה.
המאגר התגלה על ידי שותפות ים תטיס, שהוקמה על ידי שותפויות האנרגיה "דלק קידוחים" ו"אבנר חיפושי נפט", בשיתוף חברת "נובל אנרג'י" האמריקנית בשנת 1999. רזרבות הגז הטבעי שאותרו בקידוח הראשון, "נועה 1", הוערכו בתחילה כ-330 מיליארד רגל מעוקב (כ-9.5 מיליארד מ"ק), מהן ניתן להפיק, על פי ההערכות אז, גז בשווי 700 מיליון דולר. במאי 2000 בוצע קידוח הגז "נועה דרום" ואחר כך קידוח "נועה צפון". מאגר "מרי", שהתגלה בסמוך בפברואר 2000, הכיל 10 מיליארד מ"ק גז ברמת ודאות גבוה, לכן הוחלט לא לפתח את שדה נועה. מאגר מרי היה מקור הגז העיקרי של חברת החשמל לישראל ובתי הזיקוק (בז"נ) בעשור הראשון של המאה ה-21.
בשנת 2010 סיפק מאגר מרי 60% מצריכת הגז הטבעי של ישראל לצד אספקת הגז ממצרים. עקב הפסקת הזרמת הגז המצרי לישראל בפברואר 2011, הפך לספק בלעדי של גז טבעי לישראל. מאגר מרי התכלה במהירות גבוהה מהמתוכנן והוחלט לפתח גם את מאגר נועה. הזרמת הגז לבז"נ ממאגר "נועה צפון" החלה ביוני 2012. במקביל החלה הזרמת גז לחברת החשמל והיא הסתיימה בדצמבר 2013. מאז שדה נועה איננו פעיל עוד.
את שדה הגז איתר הגאולוג ד"ר אלי רוזנברג, חלוץ חיפושי הגז בים התיכון ומייסד חברת "אבנר חיפושי נפט". רוזנברג קרא למאגר "נועה" על שם בתו הצעירה, ד"ר נועה רוזנברג. חשיבות הגילוי של מאגר נועה הייתה בכך שהוא היה העדות הממשית הראשונה למימוש הפוטנציאל הגדול של מאגרי הגז בים התיכון, סמוך לחופי ישראל.
עינת קליש-רותם
עינת קליש-רותם (נולדה ב-3 בספטמבר 1970) היא ראש עיריית חיפה. אדריכלית, מתכננת ערים ואזורים; חברת מפלגת העבודה.
ביוגרפיה.
קליש-רותם נולדה, גדלה והתחנכה בחיפה. בנעוריה למדה ב"תיכון אליאנס חיפה", והייתה פעילה במועצת התלמידים. בצה"ל שירתה כמאבחנת מחקר בחיל האוויר. אחיה הצעיר נפטר מסרטן כשהיה בן 19, ושנה אחר כך נפטרה גם אמה מהמחלה, בגיל 54.
בשנת 1995 קיבלה תואר ראשון (בהצטיינות) באדריכלות מהטכניון. ב-2001 קיבלה תואר שני (בהצטיינות יתרה) בעיצוב עירוני מהטכניון. בשנת 2007 השלימה דוקטורט בתכנון המרחב הציבורי במכון הטכנולוגי של ציריך (ETH) שבשווייץ. בשנים 1996–2012 לימדה באוניברסיטת תל אביב ובטכניון.
בשנת 2012 הקימה את המשרד "מתווה עירוני" לתכנון ערים ואזורים, בשותפות עם האדריכלית יעל סיון-גייסט. המשרד ממשיך בפעילותו המקצועית בניהולה של סיון-גייסט לאחר שקליש-רותם נבחרה לראשות העיר חיפה באוקטובר 2018. המשרד הכין את תוכנית המתאר לפיתוח מג'דל שמס, שכונת חיילים משוחררים בירכא והרחבה של קיבוץ מירב כשכונה על גב הר הגלבוע. זכתה בפרס וציון לשבח על הצעת פרויקט שהגישה להיי ליין במנהטן.
בשנת 2004 הנחתה ויצרה מספר תוכניות של "סיפורי בתים – התפתחות הארכיטקטורה בתל אביב", עבור ערוץ "טבע הדברים".
בשנת 2007 זכתה בפרס מהמשרד להגנת הסביבה בתחרות בנייה ירוקה בנושא "שיקום מרקמים קיימים והסביבה הבנויה". ובשנת 2010 בתחרות "שימוש מחודש למגדלי המים" מטעם המועצה לשימור אתרים ובצלאל.
קריירה ציבורית.
בשנת 2011 נבחרה לכהן כיו"ר עמותת האדריכלים של חיפה ובוועד המנהל של "הקואליציה לבריאות הציבור". בשנה שלאחר מכן הובילה, יחד עם גילה זמיר וניצן קלוש, מאבק ציבורי למציאת פתרון לתוואי מסילות הרכבת בחיפה ופתיחת העיר אל הים.
בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודדה לראשונה לראשות עיריית חיפה ברשימה עצמאית עם סיעת "חיים בחיפה", מול ראש העיר המכהן יונה יהב (סיעת "חיפה שלנו"). קליש-רותם קיבלה 15% מהקולות, וסיעת "חיים בחיפה" זכתה בשלושה מושבים במועצת העירייה. החלה לכהן כחברת מועצה בסיעת "חיים בחיפה", שלא הצטרפה לקואליציה העירונית ופעלה באופוזיציה. במקביל לתפקודה כחברת מועצה המשיכה בעבודתה כאדריכלית פרטית. בתפקידה כחברת מועצה פעלה בין השאר לשינוי תוכנית המתאר החדשה של חיפה, שלדעתה התעלמה מהצורך של מרכז חיפה בהתחדשות עירונית. בתוכנית נכללה העברת מרכז העסקים הראשי של חיפה צפונה לאזור המפרץ, הקמת טיילת ושביל אופניים לאורך דרך אלנבי - מהמושבה הגרמנית ועד הים, והסרת הגדרות סביב פארק ההיי טק מת"ם ושילובו בתוך המרחב העירוני.
בעודה חברת מועצה, הורשעה במרץ 2018 בעבירה על חוק התכנון והבנייה, בבית משפט לעניינים מקומיים בחדרה, בנוגע לעבודת פיקוח על בניית בית פרטי בזכרון יעקב, שנבנה ללא היתר בנייה, ונגזר עליה קנס בסך 30,000 ש"ח. תביעת נזיקין שהגישו נגדה בני הזוג גרבר, בעלי הבית האמור, הסתיימה בפשרה שבה שילמה קליש-רותם, באמצעות הכשרה חברה לביטוח שביטחה אותה, פיצוי בסך 150 אלף ש"ח.
הבחירות לרשויות המקומיות 2018.
באפריל 2017 הכריזה על כך שתתמודד שוב על ראשות עיריית חיפה ברשימה עצמאית עם סיעת "חיים בחיפה" בבחירות 2018. מפלגת העבודה הודיעה על תמיכתה בה. באוקטובר 2018 היא וסיעתה נפסלו מהתמודדות בבחירות על פי החלטת מנהל הבחירות, לאחר שעורך הדין של מפלגת העבודה חתם הן על הטפסים שלה והן על אלו של רשימת "אוהבי חיפה" של איש העבודה ישראל סביון. בכך נוצר מצב ששתי רשימות מייצגות את מפלגת העבודה בבחירות בעיר חיפה, בניגוד לחוק הבחירות. בתגובה הגישו קליש-רותם ומספר ארגונים עתירה לבית המשפט המחוזי בחיפה אך העתירה נדחתה. בעתירה שהוגשה לבג"ץ, התקבל ערעורה, ונקבע שהיא זכאית להתמודד משום שפעלה בתום לב ומאחר והמפקח על הבחירות לא פנה ולא איפשר לה לתקן את הליקוי כמתחייב בחוק. בבחירות ב-30 באוקטובר 2018 ניצחה את ראש העירייה הוותיק יונה יהב עם 58% מהקולות. סיעתה, "חיים בחיפה", קיבלה ארבעה מנדטים, והיא נכנסה לתפקידה כראש העירייה ב-20 בנובמבר 2018.
ראש עיריית חיפה.
קליש שמה את פיתוח נמל התעופה חיפה כאחת הנקודות המרכזיות בתוכניתה. במרץ 2019, כיוון שבניית נמל הכרמל הייתה בעיצומה, פרסמה את התנגדותה להפעלה המתוכננת של הנמל. בנוסף הגישה ערר, לאור העובדה שעיריית חיפה היא בעלת שטח קטן בתוך שטח הנמל, בנקודת ההתחברות של הנמל ליבשה. כמו כן, הורתה לחברה העירונית, "יפה נוף", להפסיק חלק מעבודות התשתית לחיבור הנמל. באוגוסט 2019 הוסכם בין עיריית חיפה למשרד התחבורה על תחילת תכנון של הארכת מסלול נמל התעופה בחיפה, אם כי לאורך קצר מהמתוכנן, כפשרה בין הגופים.
במהלך שנת כהונתה הראשונה המשיכה לקיים כנסים שיועדו לשיתוף הציבור בנושאים שונים כגון פינוי-בינוי בשכונות קריית אליעזר וקריית חיים מזרחית וכן בנושאי האכלת חתולים והקמת "סיירת חזירים" לצורך הקטנת הנזקים מחזירי הבר. כמו כן, פעלה עם חברת "תובנות" בפלטפורמה אינטרנטית לקבלת משוב מהציבור בקשר לתוכניות עירוניות שונות (גנים לשחרור כלבים, שיקום ואדיות, שבילי אופניים ועוד) והוקמה "מינהלת 2030", במטרה לגבש אסטרטגיה להתחדשות העיר חיפה לשנים הבאות במגוון נושאים.
קליש-רותם קידמה את מיזם החנייה לפיו ניתן לחנות בחינם למשך 20 דקות באזורים נבחרים בעיר.