צ'וסיץ' אימן לראשונה את זאדאר עם שובו מבריגהאם יאנג ב-1973. עם זאת, הוא מצא את עבודתו כשחקן, מאמן ומנהל מועדון כמתישה מדי. ב-1976 אימן את קבוצת אולימפיה ליובליאנה ובמקביל היה שחקן זאדאר (שתי הקבוצות שיחקו באותה ליגה). לאחר שפרש ממשחק חזר צ'וסיץ' לאמן, והוא הוביל את נבחרת יוגוסלביה הבכירה למדליית כסף באולימפיאדת 1988 בסיאול, ולמדליות ארד באליפות העולם 1986 וביורובאסקט 1987. אף על פי שאיש לא הסכים איתו, צ'וסיץ' התעקש לכלול שחקנים צעירים בנבחרת והיה הראשון שנתן להם הזדמנות, וביניהם דינו ראדג'ה, ולאדה דיבאץ וטוני קוקוץ'.
הוא גם זיהה כישרון בדיאן בודירוגה ועזר לו להניע את הקריירה שלו.
מחוץ למגרש.
דיפלומטיה.
צ'וסיץ' דחה הצעות אימון כדי שיוכל לעזור לקרואטיה בתקופת המלחמה בתחילת שנות ה-90. הוא הוצב בשגרירות קרואטיה בארצות הברית, כסגן השגריר בוושינגטון די. סי. והיה האדם היחיד באותה תקופה שיכול לעזור בתיקון תפיסות מוטעות לגבי המלחמה. קשריו החזקים עזרו לקרואטיה והוא קיבל את פרס החירות על תרומתו לקידום השלום והפיוס לכל הקבוצות האתניות בקרואטיה.
כנסייה.
במהלך תקופתו באוניברסיטת בריגהאם יאנג, צ'וסיץ' המיר את דתו למורמונית, ולאחר מכן שימש כנשיא התנועה המורמונית בקרואטיה הפוסט-קומוניסטית. הוא הוטבל על ידי יו ניבלי, אחד החוקרים המפורסמים ביותר של הכנסייה. צ'וסיץ' גם הציג את כנסיית המורמונים למדינות יוגוסלביה לשעבר. הוא תרגם את ספר מורמון ואת הדוקטרינה והבריתות לקרואטית. על פי ניבלי, צ'וסיץ' אמר לו "יש מאה סיבות למה אני לא צריך להצטרף לכנסייה, ורק סיבה אחת למה אני צריך - כי זה נכון."
סופר.
צ'וסיץ' היה ידוע בכך שהוא נשא מזוודה מלאה בספרים לכל מקום שנסע. הוא היה ספורטאי לא טיפוסי, והיה קרוא, מנתח ומציין. תמיד היה לו בהישג יד את הגאדג'ט העדכני ביותר והוא היה אובססיבי לטכנולוגיה. הוא הקשיב למוזיקה קלאסית ואהב תיאטרון ואומנויות. בשנות ה-80 החל לכתוב את האוטוביוגרפיה שלו שמעולם לא הושלמה. בתו, אנה, פרסמה את כתביו במאי 2019 בקרואטית תחת השם "שחק, האמן, חיה" (Play, Believe, Live). הספר נותן מבט מבפנים על הקריירה הספורטיבית של צ'וסיץ' ועל התיאוריות שלו לגבי ספורט בכלל.
מותו.
בשנים שלאחר הקריירה שלו בכדורסל, עבד צ'וסיץ' בארצות הברית כדיפלומט קרואטי, בשגרירות בוושינגטון די. סי, לאחר שעזר לאבטח את הקרקע שבה נמצאת השגרירות כיום. צ'וסיץ' מת בבולטימור, מרילנד, בשנת 1995, מלימפומה שאינה הודג'קין. הוא נקבר בבית הקברות מירוגוג' בזאגרב, קרואטיה. אנשים הגיעו מכל רחבי יוגוסלביה לשעבר להלוויה שלו, למרות שהייתה אז מלחמה. הוא הותיר אחריו את אשתו לירקה, שתי בנותיו ובנו קרשימיר.
ליסה סטול
ליסה סטול (בגרמנית שווייצרית: Lisa Stoll; נולדה ב-13 באפריל 1996) היא נגנית קרן אלפים שווייצרית מוילכינגן שבקנטון שפהאוזן.
ביוגרפיה.
סטול החלה לנגן על חלילית בגיל שש ושנתיים לאחר מכן בקורנית. לאחר שרכשה ניסיון מסוים בניגון כלי נשיפה, עברה בגיל עשר סטול לנגן על קרן האלפים המורכבת יותר מבחינה מוזיקלית.
בספטמבר 2007, השתתפה סטול לראשונה בתחרות סולנים והרכבים של שווייץ המזרחית בזירנאך, שם זכתה במקום הראשון בקטגוריית כלי נשיפה ממתכת עם הקורנית. ב-2008 היא הייתה המשתתפת הצעירה ביותר באותה תחרות, שוב עם הקורית, והגיעה למקום החמישי.
באפריל 2008, העפילה סטול עם קרן האלפים לגמר הארצי של תחרות המוזיקאים הצעירים של שווייץ ה-15 אך לא זכתה. היא אף השתתפה בגמר הארצי של פסטיבל היודל בשווייץ ביוני של אותה שנה והייתה אחת מחמשת הזוכים. בכך היא ושאר הזוכים קיבלו הזדמנות להפיק דיסק משותף בהובלתו של המוזיקאי השווייצרי אלכס אויגסטר. סטול זכתה בפרס חבר השופטים על שיר משלה בגמר תחרות היודל והמוזיקאים הצעירים של שווייץ, שהתקיימה ב-30 באוגוסט 2008 בפריבור.
הפריצה הגדולה של סטול הגיעה בפברואר 2009 עם הופעתה בתוכנית המוזיקה העממית של הטלוויזיה השווייצרית "!Hopp de Bäse". כמעט שבועיים לאחר מכן, סטול הופיעה בשנית בטלוויזיה השווייצרית בתוכנית האירוח של קורט אישבאכר. בנוסף להופעות במה רבות, הופיעה סטול בטלוויזיה ברמה הלאומית והבינלאומית, כולל מופע נוסף ב-"!Hopp de Bäse" ובתוכנית המיוחדת "Menschen 09" וכן ב-Benissimo ו-Musikantenstadl.
בספטמבר 2009, לאחר שסטול העפילה לגמר בתחרות הכישרונות הצעירים Musikantenstadl, היא זכתה גם בתחרויות "Stadlstern" ו-Silvesterstadl בדצמבר אותה שנה עם השיר "ריקוד הפרות" (Tanz der Kühe) (בהלחנת קרלו ברונר). באותו חודש יצא אלבום הבכורה שלה "Alphorn-Liebe", שנכנס לאחר מכן גם למצעד השווייצרי.
פרשת המרגלים (מקרא)
פרשת המרגלים במקרא
אילן ברונר
אילן ברונר (נולד בשנת 1934) הוא צלם עיתונות ישראלי. היה פעיל במיוחד בתקופת מלחמת ששת הימים וצילם את הצילום הידוע של משה דיין, יצחק רבין ועוזי נרקיס בשער האריות, וכן את נאומו של יצחק רבין בהר הצופים לאחר המלחמה.
ביוגרפיה.
נולד בצ'כוסלובקיה, בנם של חנן והילדה ברונר. זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה הצליח להימלט לבדו לאנגליה. בשנת 1945 עלה לארץ ישראל. נשא את אסתר, שהייתה נשואה לאביו של איש העסקים דני בן נר, שנהרג בשנת 1958 כלוחם בצבא פורטוגל.
לקראת מלחמת ששת הימים גויס לדובר צה"ל יחידתי במסגרת המילואים. חוליית הסיקור שלו, שכללה עיתונאי, איש טלוויזיה וצלם, הייתה מסופחת לשר הביטחון משה דיין והרמטכ"ל יצחק רבין. ב-7 ביוני 1967 בשעות הבוקר שוחררו הר הבית והכותל המערבי. באותו יום טס ברונר עם דיין ורבין במסוק מתל אביב לירושלים והם נחתו ליד בנייני האומה, שם חיכתה להם פמליה גדולה של קצינים ועשרות מכוניות שהתלוו לדיין ורבין בדרך לעיר העתיקה ולכותל. דיין הורה לברונר להתיישב בקומנדקר, שהיה הרכב השני בשיירה, מיד אחרי המכונית שהובילה אותו. כשהגיעו לעיר העתיקה, מיהרה הפמליה לעבר העיר העתיקה. את הכניסה הם עשו דרך שער האריות, וברונר הנציח את המעמד.
צילום ידוע נוסף של ברונר הוא של הרמטכ"ל יצחק רבין נושא את נאומו בתיאטרון המעלות בהר הצופים ב-28 ביוני 1967 בטקס קבלת תואר דוקטור לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.
מתגורר בגבעתיים, אב לשרון.
דומיניק סולאנקה
דומיניק איודלה סולאנקה-מיטשל (באנגלית: Dominic Ayodele Solanke-Mitchell; נולד ב-14 בספטמבר 1997) הידוע בשם דומיניק סולנאקה, הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בורנמות'.
קריירת מועדונים.
צ'לסי.
סולאנקה החל את הקריירה שלו בצ'לסי ב-2004 בקבוצה מתחת לגיל שמונה. במהלך עונת 2013/2014, הבקיע 20 שערים ב-25 הופעות בקבוצה עד גיל 18.
הוא חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו עם צ'לסי בספטמבר 2014. עקב פציעתו של דייגו קוסטה, סולנקה היה חלק מסגל הקבוצה הבוגרת למשחק הפרמייר ליג נגד קריסטל פאלאס ב-18 באוקטובר 2014. שלושה ימים לאחר מכן, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה כשעלה כמחליף בדקה ה-73 במהלך הניצחון 0–6 על מריבור במסגרת ליגת האלופות. זה הפך אותו לשחקן הצעיר ביותר ששיחק עבור המועדון בליגת האלופות.
ויטסה.
ב-4 באוגוסט 2015, סולאנקה הושאל לוויטסה ארנהם מהליגה ההולנדית.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-23 באוגוסט 2015 בהפסד 0–2 לפיינורד. שבוע לאחר מכן, הוא כבש את שערו הראשון בניצחון 4–1 על קמבור. הוא סיים את העונה עם שבעה שערים ב-25 הופעות.
ליברפול.
ב-30 במאי 2017 חתם סולאנקה בליברפול.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-16 באוגוסט 2017 בניצחון 2–1 על הופנהיים בפליאוף ליגת האלופות. הוא כבש את שערו הראשון בליברפול ב-13 במאי 2018, היום האחרון של עונת 2017/2018, בניצחון הביתי 4–0 על ברייטון אנד הוב אלביון.
בורנמות'.
סולאנקה חתם בבורנמות' ב-4 בינואר 2019 על חוזה ארוך טווח. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 בפברואר בהפסד 2–0 לקארדיף סיטי. הוא כבש את שעריו הראשונים עבור בורנמות' רק בהופעתו ה-39 בליגה ב-12 ביולי 2020, בניצחון 1–4 על לסטר סיטי. בסיום אותה העונה, עונת 2019/2020 ירד עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ. הוא כבש 15 שערים בצ'מפיונשיפ במהלך עונת 2020\2021, וסיים כמלך השערים המשותף של המועדון בליגה יחד עם ארנו דנג'ומה. בעונת 2021/2022 סיים כסגן מלך השערים עם 29 שערי ליגה, וסייע לקבוצתו לעלות בחזרה לפרמייר ליג.
נבחרת אנגליה.
סולאנקה ייצג את אנגליה בכל נבחרות הנוער. במאי 2014 היה חלק מהנבחרת עד גיל 17 שזכתה באליפות אירופה עד גיל 17 לשנת 2014. הוא סיים כמלך השערים המשותף של הטורניר עם ארבעה שערים בארבע הופעות, כולל שער במשחק הגמר.
בנוסף היה בסגל הנבחרת עד גיל 20 למונדיאל 2017 של פיפ"א עד גיל 20. הוא כבש ארבעה שערים בטורניר, כולל צמד נגד איטליה בחצי הגמר. סולאנקה זכה בכדור הזהב כשחקן הטורניר, לאחר שנבחרתו זכתה בטורניר כשניצחה 0–1 את ונצואלה.
הוא זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת בנובמבר 2017 למשחק ידידות מול ברזיל באצטדיון ומבלי, ונכנס כמחליף בדקה ה-75 במשחק שהסתיים בתיקו 0–0.
ב-27 במאי 2019 נכלל סולאנקה בסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 לאליפות אירופה לשנת 2019.
קרתחדשת (עיר)
וירג'ין ריבר (סדרת טלוויזיה)
וירג'ין ריבר היא סדרת דרמה רומנטית טלוויזיונית המשודרת בנטפליקס ומבוססת על ספר באותו השם של הסופרת רובין קאר.
העונה הראשונה שודרה לראשונה בנטפליקס ב-6 בדצמבר 2019. צילומי העונה החמישית החלו ב-18 בינואר 2022. הסדרה מצולמת בקולומביה הבריטית ובונקובר.
עלילה.