הרב רפאל צבי ובר (נולד בכ"ח בטבת ה'תש"ו, 1 בינואר 1946) הוא רב הקהילה החרדית בשכונת נווה יעקב בירושלים וחבר בד"ץ שארית ישראל.
קורות חייו.
נולד בשנת 1946 בצ'כוסלובקיה, ליוסף ושרה ובר. בשנת 1949 עלה עם הוריו לישראל. בילדותו גר בתל אביב ולאחר מכן בבני ברק. הוא למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' וישיבת גרודנא. בסוף שנות ה-60 נישא לחנה רבקה, בתו של הרב חיים יוסף יעקובוביץ, שהיה מראשי ישיבת קול תורה.
לאחר נישואיו התגורר בשכונת בית וגן ולמד בישיבת בריסק. בתחילת שנות השמונים נקרא לכהן כרב הקהילה החרדית בשכונת נווה יעקב בירושלים. באותה עת הקהילה החרדית הייתה קטנה ובאזור מצומצם בשכונה. בתחילת שנות התשעים נבנתה קריית קמניץ - שכונה חרדית גדולה במזרח נווה יעקב והרב ובר שימש גם בה כרב הקהילה. באמצע העשור הראשון של המאה ה-20 החל גם חלקה המערבי של השכונה להתחרד. במשך מספר שנים שימש כדיין בבית הדין לממונות של המועצה הדתית בירושלים.
הרב ובר מכהן כחבר בד"ץ שארית ישראל. הוא מתלמידיו המובהקים של הרב יוסף שלום אלישיב.
משפחתו.
לרב ובר 16 ילדים. גיסיו הם הרב יצחק יחיאל יעקובוביץ, שהיה רבה של הרצליה; הרב אורי קלרמן, שהיה מראשי ישיבת כנסת חזקיהו; הרב אברהם ארלנגר, מראשי ישיבת קול תורה והרב אברהם עמרם קוך המכונה הצדיק מחיפה. בנו הרב אליהו ובר הוא ראש ישיבת "הר הבית".
חטיבה 645
הרב צבי ובר
לאומיות ואנטישמיות באירופה המודרנית 1945-1815
מרוקו (סרט)
מרוקו (באנגלית: Morocco) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1930 בבימויו של יוזף פון שטרנברג. בסרט מככבים גרי קופר, מרלן דיטריך ואדולף מנז'ו. הסרט מבוסס על הספר "Amy Jolly" של בינו ויזני ומעובד על ידי ג'ולס פורט'מן.
הסרט מגולל את סיפור אהבתם של לגיונר וזמרת קברטים הנתקלים קשיים עקב חיזוריו של אדם עשיר אחר הזמרת. הסרט ידוע בעיקר עקב הסצנה שבה דיטריך לובשת בגדים גבריים ומנשקת אישה, מה שהיה לא מקובל בתקופה זו.
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר. ב-1992, נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע.
הפקה.
במהלך הסרט דיטריך ידעה מעט אנגלית ולכן היא קראה את תפקידה בספונטניות. על פי רוברט אוסבורן מה-"Turner Classic Movies", קופר ופון שטרנברג לא הסתדרו ביניהם. פון שטרנברג בכוונה האפיל את דמותה של דיטריך על דמותו של קופר, וכתוצאה מכך קופר התלונן למנהליו על היחס המפלה.
הסצנה האחרונה של הסרט שוחזרה בסרט המקסיקני "Enamorada" (1946) של אמיליו פרננדז.
מוחמד כאמל עמר
מוחמד כאמל עמר (ערבית: محمد کامل عمرو; נולד ב-1 בדצמבר 1942) הוא דיפלומט מצרי. כיהן כשר החוץ של מצרים בתקופת נשיאותו של מוחמד מורסי כנשיא מצרים.
קריירה.
עמר החל את עבודתו הדיפלומטית כיועץ במשלחת המצרית לאו"ם. הכהונה שארכה חמש שנים, החלה מאוגוסט 1982 עד לספטמבר 1987, כאשר במהלך תקופה זו הוא כיהן גם כנציגה של מצרים במועצת הביטחון של האו"ם (1983–1984). עמר המשיך לעבוד כיועץ אחראי לדיפלומטיה רב-צדדית וכיועץ לארגונים שונים. בין השנים 1987–1989 עבד במשרדיהם של סגן ראש הממשלה המצרי ובמשרדו של שר החוץ המצרי. לאחר מכן, בשנת 1989, החל לעבוד בשגרירות המצרית בוושינגטון די. סי., תפקיד שסיים בחודש דצמבר 1993. לאחר מכן, בין ינואר 1993 עד ספטמבר 1995, הוא מונה לסגן עוזר שר החוץ שעסק בארגונים מאפריקה. עמר המשיך בעבודתו הדיפלומטית ומונה לשגריר מצרים בערב הסעודית וכנציגה של מצרים בארגון המדינות האסלאמיות. את שני התפקידים הללו מילא עמר במשך שנתיים בין ספטמבר 1995 לדצמבר 1997. במקביל לעבודתו הדיפלומטית, מונה עמר בדצמבר 1997 למנכ"ל חלופי במועצת המנהלים של הבנק העולמי בוושינגטון, עת הוא מייצג את מדינתו ועוד 13 מדינות ערביות. עמר מילא תפקיד זה עד לחודש ינואר 2009.
לאחר המהפכה במצרים ובעקבות דרישה ציבורית מונה עמר ב-18 ביולי 2011 לתפקיד שר החוץ בממשלתו של עיסאם שרף. לאחר מכן המשיך לכהן גם בממשלתו של כמאל גנזורי שהורכבה ב-7 בדצמבר 2011 ובממשלתו של הישאם קנדיל שמונתה ב-2 באוגוסט 2012.
ב-2 ביולי 2013 התפטר עמר מתפקידו כשר החוץ בעקבות גל המחאות שפרץ במדינה. יחד עמו התפטרו כמה שרים נוספים אשר מחו נגד הנשיא מוחמד מורסי על שאינו נענה לדרישת המפגינים.
ג'יפטליק
קנולפ
קנולפ (בגרמנית : Knulp) הוא רומן מאת הרמן הסה אשר ראה אור בשנת 1915.
תקציר העלילה.
הרומן מחולק לשלושה חלקים סביב דמותו של קנולפ - נווד עני וחביב על הבריות.
הסיפורים מתארים בפירוט הפואטי האופייני להרמן הסה את נדודיו של קנולפ בין חברים ותיקים, זכרונותיו ונופי ילדותו.
בספרו זה, הסה מדגיש מחד את הכמיהה העזה לנדודים בדמותו של קנולפ, אך בד בבד מבקש להראות כי הנווד שבחר בנדודים מבחירה חופשית מביע לעיתים חרטה על דרכו בעולם.
צ'יפתליק
קרלטון תל אביב
מרדכי יוגב
טלולה בונט
מוחמד קאמל-עמאר
שרית אביטן
שרית אביטן (נולדה ב-11 בנובמבר 1992) היא זמרת ישראלית, זוכת תוכנית המוזיקה The Four.
ביוגרפיה.
שרית אביטן נולדה באשדוד למשפחה מסורתית. כבר בגיל 7 החלה לשיר. בגיל 18 פרסמה סרטון ביוטיוב, ובו גרסת כיסוי שלה לשיר "יום אחד תבקשי" שביצע במקור שיר לוי. הסרטון זכה להצלחה, ולאחר שצפה בו הסוכן רוברטו בן שושן, היא הוחתמה על חוזה אצלו.
בצה"ל שירתה בלהקת חיל האוויר.
קריירה.
במרץ 2011 הוציאה אביטן את שיר הבכורה שלה "אני שלך" שזכה לביקורות נלהבות.
בשנת 2012, במטרה למנף את הקריירה שלה, השתתפה אביטן בעונה השנייה של תוכנית המציאות "חי בלה לה לנד" לצד מאיה בוסקילה ושיר לוי.
ב-7 בפברואר 2012 השתתפה אביטן בדואט עם הזמר נאור אורמיה בשיר "בלילות". נכון למאי 2016.
ב-17 בדצמבר של אותה שנה יצא לאור הסינגל "בלילה קר".
בשנת 2013 התחרתה אביטן בחצי הגמר השני של תחרות קדם-אירוויזיון 2013 עם השיר "מון אמור", אך לא העפילה לשלב הגמר. באותה שנה הוציאה את אלבום הבכורה שלה "סטייל מיוחד" שזכה לביקורות אוהדות, והוציאה את השיר "את הפרח שגידלתי" בדואט עם איציק קלה.
ב-2014 הוציאה את השיר "לא צפוי" בדואט עם עומר אדם. באותה שנה הוציאה גם את השירים "אבא", שכתבה בעצמה, "חייל משמר הגבול" ו"אתה".
בשנת 2015 הוציאה את השיר "כאן לבדי", לאחר מכן את השיר "זה הזמן" ביחד עם אבי מסיקה, את השיר "רוצה אחד שידאג לי", וכן ביצעה עיבוד חדש לשיר "החמצן" של איציק שמלי.
בשנת 2017 הוציאה את שני שירים: "לנצח הכל" ו"יום חמישי".
בשנת 2018 חתמה אביטן במשרדו של הסוכן אבי גואטה, מנהלה של הזמרת שרית חדד.
ב-26 באוגוסט 2018 פורסם שאביטן תתמודד בריאליטי המוזיקלי של רשת 13, "The Four", שעלתה לשידור באוקטובר אותה השנה. אביטן זכתה במקום הראשון בתוכנית הגמר, שנערכה בנובמבר של אותה שנה.
ב-27 בדצמבר 2018 הוציאה אביטן את השיר "בגלל הגעגוע" בדואט עם מוטי טקה.
ב-12 בפברואר 2019 הוציאה את השיר "לצאת לי מהלב".
ב-3 במרץ 2019 הוציאה אביטן דואט עם הזמר פאר טסי בשיר "שלוש בלילה" כחלק מאלבום דואטים "הפוך לשנינו" עליו טסי עובד.
ב-3 בנובמבר 2019 הוציאה אביטן את השיר " לא מתאימים".
ב-7.4 אביטן התחתנה עם איש העסקים רועי ונונו
יומיים לאחר החתונה אביטן הוציאה את השיר ״אתה״ שנכתב במיוחד לכבוד החתונה על ידי צמד היוצרים יונתן קלימי ותמר יהלומי
השיר לווה בקליפ מרגש מיום החתונה.
קישורים חיצוניים.
עמוד האינסטגרם של שרית אביטן
Slaughterhouse (להקה)
ג'פתליק
בנימין ברעם
בנימין (ברנהרד) ברעם (או בר-עם) (20 ביולי 1923 – 18 בפברואר 2012) היה מלחין ישראלי, מרצה למוזיקה ומבקר מוזיקה.
ביוגרפיה.
ברעם נולד בשם ברנהרד ברמן (Behrmann) ב-1923 בעיר ויסבאדן שבדרום-מערב גרמניה, בנם של רוזה לבית הֶרמֶר ואיזידור ברמן. עלה לארץ ישראל בשנת 1936. למד מוזיקה אצל המלחין פאול בן-חיים בתל אביב בין השנים 1945-49 ואחר-כך באקול נורמל סופרייר פריז ב-1950-51 ובמדרשה למוזיקה בתל אביב.
חיבר מוזיקה קולית וכלית. בעיקר שירים לקול ולפסנתר לטקסטים מאת משוררים שונים.
החל משנת 1959 עבד וזאת למשך שנים רבות כמבקר מוזיקה בעיתון "ג'רוזלם פוסט".
בשנות ה-60 וה-70 כיהן כמזכ"ל איגוד הקומפוזיטורים בישראל.
לימד בקונסרבטוריון רון, קונסרבטוריון רמת גן, בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטת תל אביב ובמדרשה למורים למוזיקה בסמינר לווינסקי. בין הקורסים הבולטים שלימד: המוזיקה של ריכרד וגנר, המוזיקה של ימי הביניים ומוזיקת רנסאנס, תאוריית המוזיקה, מוזיקה של המאה ה-20, מוזיקה ישראלית, מוזיקה יהודית ועוד.
זכה בפרסים שונים: בין השאר על יצירתו "נכון ליבי" ועל יצירתו "איכה" (פרס אקו"ם 2007).
בנימין ברעם כאב מאוד את עלבונה של המוזיקה הישראלית הרצינית, ובשנת 2002 כתב לשרת החינוך לימור לבנת מכתב גלוי חריף. המכתב נמצא ברשת כאן, וקטעים מתוכו ציטט חגי חיטרון במספדו על ברעם בעיתון הארץ.
הנה כמה דברים מתוך המאמר הנוגעים ליצירתו אחותי קטנה הפואמה של אבא קובנר: