בתוך תהליך לשינוי עמדות וקידומן של נשים בספורט יש לראות בתוכנית "שגרירות אתנה" חלק בלתי נפרד בפעילות לשינוי עמדות בקהלי היעד השונים וכמו כן, חלק יישומי של יצירת מנהיגות נשים בעולם הספורט התחרותי.
עם סיומה של קריירה ראשונה ומעבר לקריירה שנייה חוזרת הספורטאית ל"קהילה" כחלק מקידום ושיווק השיח החברתי ש"אתנה" מקדמת. הספורטאיות – שגרירות הן ספורטאיות עילית פעילות או לקראת סיום פעילותן טרם פרישתן, הן מהוות את "הקו הקדמי" – בדיבור ישיר של צוות ההסברה של אתנה "להיות ספורטאית".
"שגרירות אתנה" נן ספורטאיות אשר ישפיעו לאורך זמן במעגל ההשפעה הקרוב והרחוק גם יחד בהתאם להתפתחות התוכנית המקצועית הכוללת. החל מתוכניות האיגודים והפרויקטים לתוכניות ברשויות, בקורסי אימון והדרכה, כמודל לחיקוי במחנות אימונים, באירועי ספורט ואף במגזר הציבורי המהווה קהל חדש ואינו חלק מעולם הספורט.
מטרות פרויקט שגרירות אתנה.
מטרות עיקריות:
מטרות משנה:
המסרים של השגרירה.
המסרים שיועברו על ידי שגרירות אתנה מותאמים לגיל ולאופי של קהל היעד.
המסרים מתמקדים בשבירת חסמים שונים שהתגלו בסקרים שנעשו המונעים מילדות לעסוק בספורט ומהוריהן לשלוח אותן לפעילות ספורטיבית. בין החסמים, לדוגמה: תובענות עולם הספורט ופציעות בספורט.
יש התייחסות לאספקטים חברתיים, בריאותיים, מנטליים וניתן דגש על ערך המוסף של עיסוק בספורט לילדות תוך דגש על חיים מאוזנים ומלאים – ספורט בשילוב לימודים, חברה וחיי משפחה וכן ניהול זמן הנכון והאפשרי לספורטאית תחרותית.
גביע אסיה בכדורגל 2019
גביע אסיה בכדורגל 2019 היה הטורניר ה-17 של גביע אסיה בכדורגל שהתקיים בין ה-5 בינואר ל-1 בפברואר 2019 וכלל 24 נבחרות. הזמן להגיש הצעות לאירוח הטורניר היה בין 15 בדצמבר 2012 ל-2 בפברואר 2013. המדינות שהציעו לארח את הטורניר הן: בחריין, סין, איראן, כווית, לבנון, מלזיה, מיאנמר, עומאן, ערב הסעודית, תאילנד ואיחוד האמירויות הערביות. ההכרזה על זהות המארחת התקיימה במרץ 2015 ואיחוד האמירויות הערביות נבחרה לארח את המשחקים.
במשחק הגמר ניצחה קטר את יפן בתוצאה 1-3 וזכתה בטורניר לראשונה בתולדותיה.
שלב הבתים.
הנבחרות שסיימו במקום השלישי בשלבי הבתים.
בתום שלב הבתים תיערך השוואה בין הנבחרות שסיימו במקום השלישי, וארבע הנבחרות עם המאזן הטוב ביותר יעלו לשלב הנוקאאוט.
ונציה (נפה)
נפת ונציה (באיטלקית: Provincia di Venezia) הייתה נפה במחוז ונטו שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,462 קמ"ר, ובשנת 2014 התגוררו בה 855,142 נפש. בירתה של הנפה בעיר ונציה.
הנפה גובלת בנפת אודינה ובנפת פורדנונה במחוז פריולי-ונציה ג'וליה בצפון-מזרח. בדרום היא גובלת בנפת רוביגו ובמערב היא גובלת בנפת טרויזו ובנפת פדובה. במזרח היא גובלת בים האדריאטי.
ב-2015 הוחלט לבטל את הנפה ולשנות את מעמדה לשל מטרופולין עירונית.
קישור סמלי
תזמורת סינפוניה של לונדון
תזמורת סינפוניה של לונדון (באנגלית: City of London Sinfonia) היא תזמורת קאמרית אנגלית היושבת בלונדון ומופיעה בקביעות בקדוגאן הול ובקתדרלת סנט פול. כמו כן היא פועלת כתזמורת הבית של האופרה של הולנד פארק. תזמורת סינפוניה מקיימת הופעות בית שנתיות בארבע ערים בדרום אנגליה: איפסוויץ', קינגס לין, היי וייקומב וצ'טאם. היא מקליטה בקביעות ויוצאת מדי שנה לסיור מעבר לים. הסינפוניה מבצעת רפרטואר לתזמורת קאמרית ולאנסמבל מתקופת הבארוק עד ימינו אלה, ויצא לה מוניטין מיוחד הודות לשימת דגש בתוכניות הקונצרטים שלה על הקול האנושי.
ריצ'רד היקוקס ייסד את תזמורת סינפוניה בשנת 1971 והמשיך לפעול כמנהל המוזיקלי והמנהל האמנותי שלה עד מותו בנובמבר 2008. בין המנצחים הראשיים האורחים בעבר נמנו מרין אלסופ ודגלס בויד. בנובמבר 2009 הודיעה התזמורת על מינויו של סטיבן לייטון למנהל האמנותי השני שלה, מינוי שנכנס לתוקף בעונת 2010–2011, בחוזה התחלתי ל-3 שנים. לייטון נושא גם בתואר מנצח ראשי. במקביל, הודיעה תזמורת סינפוניה על מינויו של הקלרינטן מייקל קולינס, גם הוא למשרת מנצח ראשי, החל בספטמבר 2010 לתקופה התחלתית של 3 שנים.
סטיבן לייטון סיים את תפקידו כמנצח הסינפוניה בשנת 2016 ומייקל קולינס סיים שנה אחריו בשנת 2017. כיום הכנרת אלכסנדרה ווד משמשת בתור מנהלת קריאייטיב ומנהלת אמנותית של הסינפוניה.
תזמורת סינפוניה של לונדון זכתה בפרסים שונים, בהם "פרס האנסמבל הגדול" מטעם החברה הפילהרמונית המלכותית, פרס גראמי להקלטת האופרה הטובה ביותר, על ההקלטה של "פיטר גריימס" מאת בנג'מין בריטן, ופרס האמנויות, העסקים והשימור מאת הארגון הלאומי לאמנויות ועסקים, כהכרה בהישגי שותפותה עם הפטרון העיקרי MMC. הסינפוניה עוסקת במגוון פעילויות בתחום החינוך והקהילה בכל רחבי הממלכה המאוחדת. נגניה מקדישים כ-100 ימים בשנה בנגינה עם קשת רחבה של קבוצות קהילתיות, הן צעירות והן וקשישות, ברחבי המדינה. נוסף לכך החלה התזמורת בשנת 2000 בתוכנית לפיתוח כישורים מקצועיים, "התפתחות באמצעות מוזיקה", העושה שימוש במוזיקה כאמצעי לחקר התנהגויות וגישות בעסקים ובארגונים מקצועיים.
תזמורת סינפוניה של לונדון הקליטה רפרטואר תזמורתי-קאמרי ואופראי למספר חברות, בהן צ'אנדוס והיפריון.
זהרה יניב
זֹהָרָה יניב-בַּכְרַךְ (נולדה ב-1937) היא אתנובוטנאית ישראלית, חוקרת ומרצה בתחום צמחי המרפא. מומחית בינלאומית לצמחי מרפא, ועניינה בעיקר בתחום הרפואה העממית, המקובלת בתרבויות העתיקות והמתחדשות בעולם המודרני. עבודות המחקר שלה מתמקדות בחקר אתני-בוטני של המזרח התיכון וארץ ישראל. כמו כן, עוסקת בחקר צמחי שמן כגידולים בעלי ערך לבריאות, כגון שמן נר הלילה, חיפוש אחר מקורות צמחיים לשמן עשיר בחומצת השמן אומגה-3 (מנתור ומרווה), גילוי חומרים פעילים בעלי תכונות אנטיביוטיות המצויים בצמח האורגנו ועוד.
לימודים.
יניב נולדה בתל אביב, בתם של ד"ר פרומה סְלוּחִין (לבית כגנטון), רופאת שיניים, ויעקב סלוחין, רואה חשבון. בוגרת תיכון עירוני א'. את שירותה הצבאי עשתה בנח"ל (1955–1957) בקיבוצים יוטבתה וגונן. בעלת תואר ראשון ומוסמך מטעם המחלקה לבוטניקה באוניברסיטה העברית בירושלים (1962). עם סיום לימודי התואר השני, נסעה לארצות הברית, שם סיימה את הדוקטורט בנושא: "השפעת הפיגמנט פיטוכרום על נבטי זרעי עגבנייה", במחלקה לביוכימיה של הצמח מאוניברסיטת קולומביה, ניו יורק (1967). את תואר הפרופסור קיבלה מאוניברסיטת בר-אילן (1994) ומהאוניברסיטה העברית (1996).
חוקרת במכון בויס תומפסון ובמכון וולקני.
במשך אחת-עשרה שנה ששהתה בארצות הברית (1967–1978) עבדה כחוקרת במכון לחקר הצמח ע"ש בויס תומפסון בעיר יונקרס שבמדינת ניו יורק ועסקה בנושאים הקשורים לבקרה ביוכימית של יחסי טפיל-פונדקאי. תקופה זו הניבה מאמרים רבים פרי עטה. בשנים אלו התוודעה אל צמחי המרפא.
עם חזרתה ארצה בשנת 1978 החלה את עבודתה במנהל המחקר החקלאי (מכון וולקני) (1978–2003) כחוקרת ביוכימאית במחלקה לצמחי רפואה במכון לגידולי שדה.
בין השנים 1993–2001 הייתה ממונה על היחידה לשיתוף פעולה בינלאומי חקלאי במנהל המחקר. בתקופה זו נחתמו הסכמי שיתוף פעולה במחקר חקלאי עם מדינות, רבות, ביניהן: טורקיה (חמש אוניברסיטאות שונות), סין, פולין, גרמניה, תאילנד, רוסיה, הודו, קרואטיה, פרו, קפריסין, סרביה. הוזמנה כמדענית אורחת לאוניברסיטאות ומרכזי מחקר שונים בעולם: בצרפת, ארצות הברית, אוסטריה, סין ובארצות נוספות.
הוראה והדרכה.
בשנים 1991–1997 הדריכה במכון הבינלאומי הים תיכוני (MAICH - Mediternian Agronomic Institute Of Chania) בחאניה שבכרתים בנושאי אתנובוטניקה וצמחי מרפא של אזור הים התיכון.
בין השנים 1991–2003 שמשה כמדריכת סטודנטים לתואר מוסמך ודוקטור.
את תורתה ממשיכה זהרה להנחיל כמרצה לסטודנטים בקורסים בנושאים כגון צמחי מרפא ברפואה מודרנית, חומרי טבע מצמחים בתזונה ובבריאות האדם, בפקולטה למדעי החקלאות, רחובות; באוניברסיטת בר-אילן, בבית הספר לרוקחות, ובבתי החולים תל השומר ואסף הרופא.
כתיבה ועריכת ספרים.
זהרה שותפה לכתיבתם ועריכתם של הספרים:
כמו כן מאמריה פורסמו בספרים רבים בישראל ומחוצה לה, ביניהם:
עבודותיה מתועדות בפרסומים רבים ובמאמרים בעיתונות הבינלאומית והפופולרית.
יציאה לגמלאות.
בשנת 2002 פרשה יניב לגמלאות כפרופסור אמריטה ומאז היא ממשיכה בהוראה באוניברסיטאות, בכתיבת ספרים ומאמרים, מארגנת כנסים בנושא צמחי מרפא ופעילה בעמותה הישראלית לצמחי מרפא - "עיל"ם", שהיא בין מייסדיה יו"ר ועד המנהל.
פרסים.
ב-2009, הוענק לה הפרס Distinguished Scientist Award על הישגיה ומומחיותה בתחום האתנו-בוטניקה והיסטורית הרפואה העתיקה מטעם ה-The university of Peace Foundation (האוניברסיטה למען השלום), מקסיקו.
ב-2020 הוענקה לה תעודת הוקרה על מפעל חיים על תרומתה הייחודית למדע ולעולם צמחי המרפא בישראל, מטעם "עילם", העמותה הישראלית לצמחי מרפא.
משפחה.
זהרה יניב היא אם לשתי בנות וסבתא לשישה. נשואה לאוריאל בכרך, פרופסור אמריטוס לכימיה וביולוגיה מולקולרית באוניברסיטה העברית. מתגוררת בתל אביב.
אחיה הצעיר בני סְלוּחין (Benny Sluchin) הוא טרומבוניסט הפועל בפריז.
חוג פולינומים
בתורת החוגים, חוג הפולינומים מעל חוג נתון, הוא חוג המרחיב את החוג הנתון על ידי הוספת משתנה חופשי (בדרך כלל מתחלף) בלתי תלוי. בחוג זה נמצאים כל הפולינומים מכל הדרגות שמקדמיהם הם איברים של החוג הנתון. בהינתן חוג formula_1, בדרך כלל מסמנים את חוג הפולינומים שלו ב-formula_2. בין חוג לחוג הפולינומים שלו יש קשר הדוק, המהווה נושא בסיסי באלגברה מופשטת ובתורת החוגים.