רבי יעקב פרנקל נולד בכ"ח באלול תשט"ו (15 בספטמבר 1955). למד בישיבת טשיבין שם למד בחברותא שנים ארוכות עם רבי אברהם גניחובסקי, מראשי הישיבה. לאחר חתונתו שימש כראש הכולל בחיפה. לאחר פטירת אביו הקים את בית מדרשו בבני ברק. רבי יעקב מפתח את החצר וכיום יש לחסידות אוהדים רבים וכן חבורה חסידית לבחורים שאותה מנהיג ביד רמה בנו החשוב הרב יהודה משה.
משולם זלמן פרנקל, בנו של רבי חנוך הניך האדמו"ר מדורוחוי, לא כיהן באדמו"רות. בתו של משולם זלמן, בלומה, נישאה לעיתונאי יצחק נחשוני. נכדו של הרב חנוך הניך, יהודה וסרמן, בן בתו סימה, מכונה האדמו"ר מדורוחוי. מתגורר בנתניה ועוסק בשירת קרליבך.
חבורה חסידית
חסידות בוטושאן
לירז אבני-סגל
לירז אבני-סגל (נולדה ב-29 בנובמבר 1979) היא שחקנית ישראלית.
קורות חייה.
לירז אבני נולדה וגדלה בכרמיאל. אביה, פנחס אבני, יליד מרוקו ואמה, רחל אבני, ילידת תוניסיה. לירז רקדה מגיל צעיר בלהקת המחול הייצוגית של כרמיאל בהדרכתו של דדו קראוס (1990–1996), רקדה בלט ומחול מודרני אצל אביטל חוצב ושיחקה בקבוצת תיאטרון של דני רוזנפלד. היא למדה במגמת קולנוע וטלוויזיה באורט מגדים בכרמיאל. בצה"ל שירתה אבני כמפקדת צוות קשתיות בחיל הקשר.
בתום שירותה הצבאי נסעה אבני לים המלח ועבדה שם בצוות בידור. אחר-כך עברה להתגורר בתל אביב, שיחקה בהצגות ילדים ולמדה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין (2003–2006). במהלך לימודיה זכתה בשלוש מלגות הצטיינות. במחזור שלה למדו נטע שפיגלמן, ורד פלדמן, הילה סעדה, נועה קולר והדר רצון-רותם. במסגרת לימודיה שיחקה בהצגה "רשומון", על-פי סרטו של אקירה קורוסאווה, בבימויו של רפי ניב ונסעה עם צוות ההצגה להופיע בפסטיבל תיאטרון בבילבאו שבספרד בשנת 2006.
אבני שיחקה בסדרה "הבורר" בתפקיד טלי, הפיזיותרפיסטית של הבורר (משה איבגי), שלימים הופכת להיות המאהבת שלו. בסדרה "המקום" גילמה את דמותה של ריקי, סטודנטית שזרקו אותה מהדירה מכיוון שלא היה לה כסף לשלם, אחר-כך היא הופכת לנערת ליווי יוקרתית, בעקבות הצעה שקיבלה מאדם עשיר. הצטלמה לפיילוט לסדרת הטלוויזיה "משולים", של איתי פרץ, שזכה בפרס בפסטיבל דרום 2011.
כיום משחקת אבני בהצגה "מלחמה בבית", בבימויו של רועי הורביץ, שהיא קופרודוקציה בין תיאטראות הקאמרי והמראה. היא משחקת לצידם של רמי ברוך, אסתי קוסוביצקי ואתי פולישוק.
השתתפה בפרסומת והצטלמה לקטלוגי אופנה.
לירז אבני-סגל נשואה לרועי סגל, סוכן ביטוח פנסיוני ויזם הייטק במקצועו ולהם שתי בנות ובן.
בארסום
בארסום (באנגלית: Barsoom) הוא מיקום בדיוני המופיע בסדרת ספרי המדע הבדיוני אותה כתב סופר הספרות הזולה אדגר רייס בורוז, שכתב גם את סדרת ספרי טרזן. סדרת הספרים נכתבה בין השנים 1875–1950 והיא מתמקדת בעלילותיהם של ג'ון קרטר וגיבורים אחרים בחלק מהספרים על פני כוכב הלכת מאדים, שמכונה בפי תושביו "בארסום". בסדרה יש אחד עשר ספרים מתוכם ג'ון קרטר מופיע בשבעה סיפורים ובשאר הוא מופיע ברקע. בשנת 1966, סדרת הספרים הייתה מועמדת לפרס הוגו עבור הסדרה הטובה ביותר בכל הזמנים יחד עם סדרות נוספות כגון שר הטבעות של ג'ון רונלד רעואל טולקין וסדרת המוסד של אייזק אסימוב.
עלילה.
רוב הספרים מסופרים בגוף ראשון ובעלי נוסחה קבועה: תחילה מוצג הגיבור, לאחר מכן הוא מתאהב בבחורה אשר הוא פוגש. לאחר מכן הבחורה נחטפת על ידי רשע והגיבור יוצא להצילה. במסע ההצלה עובר הגיבור מקומות אקזוטיים ופוגש במינים חוצניים של בעלי חיים ונשבה כמה פעמים בידי חייליו של הרשע או בידי אחד מהשבטים במדבר, מוצא לו בן ברית בין השבויים ונמלט בעזרתו. בן הברית ממשיך לעזור לו בהמשך המסע. לבסוף מנצח הגיבור את הרשע ומתחתן עם הבחורה אלא אם היו כבר נשואים.
סיפורים.
בסדרה יש 11 ספרים:
מאפייני כוכב בארסום.
בארסום הוא מאדים, אשר אוקיינוסיו התייבשו ומפעלי האטמוספירה מונעים ממנה להתנדף כליל. התעלות נועדו כדי להוביל מים אשר כל השבטים שחיים במדבר הצחיח חומדים. בגלל החיסרון במים השבטים על בארסום לוחמניים במיוחד.
דמויות.
הדמויות המרכזיות בסדרה הן:
שאר הדמויות הן צאצאיו של קרטר הרשעים או דמויות נוספות שפוגשים במשך המסעות על רחבי בארסום.
עמים.
בבארסום יש עמים רבים ושונים:
בהמשך הסדרה מופיעים זנים נוספים כגון אנשים שעירים אנשים צהובים או אנשים עם רגלי קנגורו.
בעלי חיים.
בבארסום המאפיין של בעלי החיים הוא ריבוי הרגליים - לכל חיה יש מ-6 עד 10 רגליים. בדומה לכדור הארץ בבארסום יש יונקים (אשר דומים ליונקים בכדור הארץ במראה שלהם אך אינם יונקים חלב), עופות, זוחלים וחרקים.
יונקים מבויתים:
יונקים פראיים:
עופות:
זוחלים:
חרקים:
צמחים.
בבארסום יש צמחים טורפים שאף פתחו לעצמם רגליים וידיים. הצבע של העצים הוא כחול ושל העשבים הוא בדרך כלל ארגמן.
צמחים טורפים:
עצים:
צמחים:
כל העמים בבארסום מאמינים וסוגדים לאלה איסוס. בדרך כלל בארסומאני שרוצה לטהר את מעשיו הרעים שט בנהר איס אל שערי איזוס כדי להתפלל לאלה וכאשר חש שהוא עומד למות הוא שט אל עבר עמק דור שם על פי האמונה נמצא גן העדן.
אזכור במדיות אחרות.
סרטי קולנוע.
עד כה יצאו שני סרטי קולנוע על סיפורי בארסום:
פרס קפלון
פרס קפלון מוענק על ידי קרן מוריס ובטי קפלון מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים לפרסומים או מחקרים במדעי הרוח, החברה או הטבע ולקידום השלום. הפרס חולק לראשונה בשנת 1969 וכל זוכה קיבל 5,000 דולר.
בשנת 1969 זכו בפרס: אריה דבורצקי, יצחק טברסקי, אפרים אלימלך אורבך, שמואל נח אייזנשטדט ויעקב מגר.
בשנת 1973 זכו בפרס: אהרן ברק וצבי ליפקין.
בשנת 1977 זכו בפרס: הלל פרדקין בפילוסופיה, סטנלי קון בפיזיקה, נעמי לוקנר בכימיה וסטנלי מסר בפסיכולוגיה.
בשנת 1979 זכו בפרס: ישעיה תשבי ויעקב כ"ץ.
כן זכו בפרס פרופ' בנימין מזר וארנאלדו מומיליאנו.
האחים מסלאוויטה
לירז אבני
פרישי מדברא
פרישי מדברא (בעברית: פרושי המדבר) הוא מושג המופיע לראשונה בספר הזוהר, ומתאר קבוצת יהודים שנהגו להתבודד במדבריות ארץ ישראל ובעיקר במדבר יהודה.
הנהגתם.
במדרש הנעלם, חלק מספר הזוהר, נאמר על אנשי הקבוצה שחיים במערות במהלך השבוע ומגיעים מדי שבת לבתיהם. על כך סיפר רבי חזקיה, כי הוא היה במדבר ב"אתריהון דערביא" (מקומם יש דרי המדבר) וראה שם אנשים שגרו במקומות נסתרים, במערות שבין ההרים, ובאו לביתם רק בערב שבת, ומיד אחרי השבת חזרו למקומם במדבר. כאשר הוא שאל אותם לפשר הדבר הם אמרו לו כי הם פרושים מהעולם, "פרישי עלמא", והם עוסקים בתורה מדי יום במשך כל היום, הם אוכלים עשבי המדבר לא מבושלים. במקום אחר מוזכר כי רבי שמעון הלך בדרך עם בנו רבי אלעזר ברבי שמעון ועם תלמידיו רבי אבא ורבי יוסי פגשו את רבי נהוראי סבא שנמנה עם חברי הקבוצה ובא ליישוב לקראת ראש השנה כדי לא לשהות במדבר ביום הדין, מכיוון ששם מתגבר הדין, והוא סיפר לו גם על מעשי חברי הקבוצה ואמר לו דברי תורה משמם. בזוהר שם מאריך במעלת העוסק בתורה מחוץ ליישוב.
רבי חיים ויטאל כותב כי קבוצה זו נקראת בתואר "פרושים", ומטרתם הייתה לעסוק בתורה יומם ולילה ללא מפריע, ולזמר להקב״ה את שירי ספר התהילים בהתלהבות ובשמחה עד שהדביקו מחשבותיהם בעולמות העליונים, עד שהגיעו על ידי מעשים אלו לרוח הקודש ולמדרגת הנבואה.
לפי פרשנות אחת, גם בזמן האמוראים המשיכו מעשיהם של קבוצה זו. בתלמוד הבבלי סיפר רב יוסף, שרב הונא בר ביזנא וכל גדולי הדור לא ישבו בסוכה במשך כל חג הסוכות מכיוון שהיו במדבר במשך כל ימות החג ורעו את בהמותיהם. האחרונים תמהו על הפרשנות העולה מהגמרא לפיה גדולי הדור לא קיימו את מצוות סוכה, ויש שפירשו שככל הנראה הן ישבו במדבר בכוונה תחילה ונהגו בהנהגת קבוצת ה"פרושי מדברא", וחזרו למקום יישוב לקראת שמיני עצרת כדי לבקש על הגשם.
בספרי החסידות.
גם בספרי החסידות מוזכרים ה"פרישי עלמא" ולומדים מהם הנהגות טובות. בספר שם משמואל מביא את מה שכתוב בזוהר שהם למדו במדבר כדי להכניע את כוחות החיצונים, והוא למד מכך שאדם העוסק בתורה אינו מצריך שמירה כל כך מכוחות השדים וסטרא אחרא (וגם מיתר המזיקים שחיים במדברות) כי התורה נקראת אש כמו שכתוב "הלא כה דברי כאש נאום ה'", והיא כעין חומת אש המבריחה את כוחות מסביבותיהם.
איפה היית ומה עשית
אורי אלפרט
אורי אלפרט (10 במאי 1909 - 23 באפריל 1990) היה מפקד פלוגה בארגון "ההגנה", חבר בהנהלת מפלגת מפא"י ההיסטורית, מילא תפקידי מפתח בהסתדרות ובאיגוד המקצועי.
ביוגרפיה.
אורי (אוריה, לייבל מהבית) אלפרט נולד בעיר קובל שבחבל ווהלין בשנת 1909 להוריו מאיר, מצאצאי הרב מפרוז'נה, ולאמו ציפורה בת ירוחם כהן מבריסק. קיבל חינוך מסורתי ב"חדר", למד בישיבת הרב סולובייצ'יק בבריסק והמשיך לימודיו בגימנסיה העברית "תרבות" שבקובל.
את פעילותו הציונית החל כמזכיר "החלוץ הצעיר" וכראש מועדון הספורט העברי "קדימה" בקובל. עבר הכשרה חקלאית ועלה ארצה ב-10 בינואר 1925. תחילה שהה בהכשרת גבעת השלושה שבפתח תקווה ומשם הצטרף לקבוצה ביבנאל שם עבד בסלילת כבישים ובמחצבה ואחר כך בגדוד העבודה. לאחר כשנה (1927), התחילה בגדוד העבודה ירידה מאורגנת לרוסיה של קבוצת אלקינד. אלפרט עם עוד חברים ממפלגת "אחדות העבודה" עברו לעבוד בתל אביב, שם חלה בקדחת. הרופאים יעצו לו לחזור לפולין, אך הוא עלה לירושלים והצטרף לקואופרטיב שרברבים. כחבר ב"הגנה" עבר קורס מפקדי פלוגות והוצב כמפקד בעיר העתיקה. במאורעות 1929 מונה על ידי רחל ינאית למפקד ה"הגנה" בסנהדריה.