חייו הפרטיים.
אשתו הייתה אירמה מלווינה מרקברייט (1863–1936), בתם של בעל האחוזות אדולף מרקברייט ושל הנרייטה שלזינגר, אותה נשא לאישה ב-22 ביוני 1886 בבודפשט.
ילדיהם:
מאמריו.
בכתב העת למשפטים
ילינק כתב גם בכתבי העת "חוק" (1885, 1887-1888) ובכתב העת למשפט פלילי. מאמריו על המשפט הציבורי פורסמו בפשטי נפלו ובפסטר לויד. הוא היה חבר גם במערכת "הלקסיקון הגדול של פאלאס".
נאשוויל (כדורגל)
מועדון הכדורגל נאשוויל (באנגלית: Nashville Soccer Club או Nashville SC) הוא מועדון כדורגל מהעיר נאשוויל, בירת מדינת טנסי, המשתתף בליגת ה-MLS האמריקנית, במסגרת המחוז המערבי של הליגה. המועדון נוסד בשנת 2017 כהרחבה לליגת ה-MLS, והחל משנת 2020 משחקת הקבוצה בליגה האמריקנית הבכירה.
היסטוריה.
מאז שלהי שנות ה-80, היו בנאשוויל שתי קבוצות כדורגל, אשר שיחקו בליגה החצי-מקצוענית NPSL. הראשונה, נאשוויל מטרוס, התקיימה מאז 1989 ועד 2012 וירש אותה מועדון הכדורגל נאשוויל, מ-2013 ועד 2016. קבוצות אלה, היו קבוצות אוהדים, דוגמת הפועל קטמון או מכבי קביליו יפו.
לאור ההצלחה של קבוצות האוהדים, החליטו מספר אנשי עסקים מקומיים לנסות ולהקים קבוצה מקצוענית, כחלק מה-MLS, במסגרת הרחבת הליגה. באוגוסט 2016, הוגשה ההצעה למנהלת הליגה, ובה גם התחייבות לבניית אצטדיון חדש וייעודי לכדורגל (באנגלית: soccer specific stadium). באוקטובר 2017 נחשפו התוכניות של בניין אצטדיון חדש וחדיש, בעלות של $275 מיליון דולר, תוכנית אשר אושרה על ידי עיריית נאשוויל כחודש לאחר מכן. ב-20 בדצמבר 2017 הכריזה מנהלת ה-MLS באופן רשמי, כי נאשוויל תצטרף לליגה, החל מעונת 2020.
במהלך השנתיים הראשונות של הקבוצה בליגת ה-MLS, היא שיחקה במסגרת המחוז המזרחי של הליגה, אך הצטרפותה של שארלוט לליגה בעונת 2022, כקבוצת ההרחבה ה-18 שלה, הובילה להעברתה של נאשוויל מהמחוז המזרחי של הליגה למערבי.
הישגים ספורטיביים.
עונת 2020 הייתה קשה לנאשוויל עקב מגפת הקורונה, והפסקת המשחקים בליגה לאחר שני מחזורים בלבד. למרות זאת, לאחר שהעונה שבה לסדרה (על אף שלא במלואה), הקבוצה הצליחה להעפיל לפלייאוף, דבר שאינו שכיח בעונה ראשונה של קבוצה חדשה. בעונת 2021, הקבוצה השתפרה משמעותית, ובעוד בעונת 2020 היא הבטיחה את עלייתה רק במחזור המשחקים האחרון, בעונת 2021 הצליחה הקבוצה להבטיח מקום בפלייאוף, כמה שבועות לפני תום העונה הסדירה.
מבצע היאצינט
חלב סתם
סנט לואיס סיטי
מועדון הכדורגל סנט לואיס (באנגלית: Louis City Soccer Club או Louis City SC) הוא מועדון כדורגל מהעיר סנט לואיס, ממדינת מיזורי, אשר מתוכנן להצטרף לליגת ה-MLS האמריקנית, במסגרת המחוז המערבי של הליגה, בשנת 2023, כחלק מהרחבת הליגה. סנט לואיס צפויה להיות המצטרפת ה-19 לליגה (והקבוצה ה-29 בסך הכל), אם לא תהיינה אי-אילו הפתעות כפי שקרה לסקרמנטו רפאבליק.
היסטוריה.
מאז שנת 2007, נעשו ניסיונות להקים או להעתיק קבוצת MLS לעיר סנט לואיס. אחת הספקולציות שעלו בתקופה זו הייתה האפשרות שריאל סולט לייק תעבור מיוטה למיזורי, אם לא ייבנה לקבוצה אצטדיון חדש, אך לבסוף תוכנית זו לא יצאה אל הפועל. החל משנת 2014, נבחנה האפשרות להקמת אצטדיון חדש בעיר, שכמו במקרה של אטלנטה, ישמש הן את קבוצת ה-NFL של העיר, והן את קבוצת הכדורגל העתידית. עם זאת, מעברם של הסנט לואיס ראמס ללוס אנג'לס, הורידו תוכנית זו מהפרק.
בשנת 2017, לאחר שנמצאו מקורות מימון מספיקים על מנת לסייע בהקמה של אצטדיון חדש וייעודי לכדורגל (באנגלית: soccer specific stadium), בעלות של כ-$200 מיליון דולר, באזור הדאונטאון של העיר, שוב עלה רעיון הקמת קבוצת MLS בעיר לסדר היום. לאחר עיכובים ביורוקרטיים רבים, ב-20 באפריל 2019 הוציאה מנהלת ה-MLS הודעה המאשרת את הצטרפותה של סנט לואיס לליגה, החל מעונת 2023.
אצטדיון BBVA (יוסטון)
אצטדיון PNC
אצטדיון PNC (באנגלית: PNC Stadium) הוא אצטדיון כדורגל ביוסטון, בירת טקסס שבארצות הברית. קיבולת האצטדיון היא 23,039 צופים. שמות האצטדיון הקודמים היו אצטדיון BBVA קומפאס (באנגלית: BBVA Compass Stadium), והוא שימש עד שנת 2019, עת הוחלף השם לאצטדיון BBVA (באנגלית: BBVA Stadium) ששימש עד שנת 2021 עת הוחלף לשם הנוכחי.
היסטוריה.
במהלך שש השנים הראשונות לקיומה, יוסטון דינמו נדדה בין שלושה אצטדיונים שונים, בהתאם לתחרות בה שיחקה (משחק בליגת ה-MLS, משחק במסגרת גביע ארצות הברית הפתוח או טורניר בינלאומי של CONCACAF). לאור זאת, בשנת 2009, החלה הקבוצה לחפש מקורות מימון על מנת לבנות לעצמה אצטדיון חדש, המיועד לכדורגל בלבד, וסמוך לאזור הדאונטאון. דרישות אלה, בנוסף לנוחות הקבוצה והפסקת הנדודים, היו חלק מדרישות הפרנצ'ייז, מצד מנהלת הליגה.
ב-26 בינואר 2010 הודיעה הקבוצה כי היא מצאה מקום המתאים לבניית האצטדיון החדש, וב-7 באפריל של אותה שנה, אישרה מועצת העיר יוסטון את תוכנית הבנייה. ב-5 בפברואר 2011 החלו העבודות, וב-12 במאי 2012 ארחה יוסטון את משחקה הראשון באצטדיון החדש, בו היא ניצחה את די.סי. יונייטד 1-0.
ציוני דרך מרכזיים.
מאז נחנך האצטדיון החדש, לא הצליחה יוסטון דינמו לזכות בשום תואר במסגרת הליגה. עם זאת, ב-26 בספטמבר 2018 היא זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע ארצות הברית הפתוחח, לאחר שניצחה את פילדלפיה יוניון בתוצאה 3-0, לעיני 16,060 צופים.
בזירה הבינלאומית, ב-12 באוקטובר 2012, שימש האצטדיון כמגרשה הביתי של נבחרת מקסיקו במשחק מוקדמות מונדיאל 2014, בו ניצחו המקסיקנים את גיאנה בתוצאה 5-0. כשלושה חודשים לאחר מכן, ב-29 בינואר 2013, שימש האצטדיון לראשונה כמגרשה הביתי של נבחרת ארצות הברית בכדורגל, אשר סיימה בתיקו 0-0 מול קנדה.
אף על פי שנבחרת ארצות הברית קיימה מספר משחקים ביוסטון, ואף על פי שהאצטדיון ארח לא פחות מ-14 משחקים במסגרת גביע הזהב של CONCACAF, נכון לשנת 2021 טרם שוחק בו משחק רשמי (מוקדמות מונדיאל או גביע הזהב) בו שיחקה נבחרת ארצות הברית. עם זאת, נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים קיימה כבר מספר משחקים רשמיים באצטדיון, האחרון שבהם בשנת 2020.
בנוסף, אף על פי שהעיר יוסטון עצמה תארח משחקים במסגרת מונדיאל 2026, יהיה זה אצטדיון NRG (המשמש את קבוצת הפוטבול יוסטון טקסאנס), ולא אצטדיון PNC, אשר יארח את המשחקים.
לסקובץ
ליובוב פופובה
ליובוב סרגייבנה פופובה (ברוסית: Любо́вь Серге́евна Попо́ва; באנגלית: Lyubov Popova: 24 באפריל 1889 - 25 במאי 1924) הייתה אמנית אוונגרד רוסית (קוביסטית, סופרמטיסטית וקונסטרוקטיביסטית), ציירת ומעצבת.
ביוגרפיה.
פופובה נולדה באיבנובסקו, ליד מוסקבה, למשפחתם העשירה של סרגיי מקסימוביץ' פופוב, סוחר טקסטיל מצליח מאוד ופטרון חשוב של האמנויות, וליובוב וסילייבנה זובובה, שהגיעה ממשפחה מיוחסת מאוד. לליובוב סרגייבנה היו שני אחים ואחות. אחיה פאבל הפך לפילוסוף ולשומר המורשת האמנותית של אחותו.
פופובה גדלה עם עניין רב באמנות, במיוחד בציור הרנסאנס האיטלקי. בגיל אחת עשרה החלה לקבל שיעורי אמנות רשמיים בבית. היא נרשמה לראשונה לגימנסיה לנשים של יאלטינסקאיה, ולאחר מכן לגימנסיה של ארסנבה במוסקבה. עד גיל 18 היא למדה אצל סטניסלב ז'וקובסקי, ובשנת 1908 נכנסה לאולפנים הפרטיים של קונסטנטין יואן ואיבן דודין. בשנים 1912 - 1913, היא החלה ללמוד באולפנים של הציירים הקוביסטים אנרי לה פוקונייה וז'אן מצינגר באקדמיה דה לה פאלט בפריז.
קריירה.
פופובה נסעה רבות כדי לחקור וללמוד סגנונות ציור מגוונים, אבל היו אלה האיקונות הרוסיות העתיקות, הציורים של ג'וטו ויצירותיהם של הציירים האיטלקיים מהמאה ה-15 וה-16 שהכי עניינו אותה.
ב-1909 נסעה לקייב, וב-1910 לפסקוב ולנובגורוד. בשנה שלאחר מכן היא ביקרה בערים רוסיות עתיקות אחרות, כולל סנט פטרסבורג, כדי ללמוד על אייקונים עתיקים. ב-1912 עבדה בסטודיו במוסקבה המכונה "המגדל" עם איבן אקסנוב ולדימיר טאטלין, וכן ביקרה באוסף הציורים הצרפתיים המודרניים של סרגיי שצ'וקין.
בשנים 1912–1913 למדה אמנות אצל נדז'דה אודלצובה בפריז, שם פגשה את אלכסנדר ארכפנקו ואוסיפ זאדקין. לאחר שחזרה לרוסיה ב-1913, עבדה עם טטלין, אודלצובה והאחים וסנין.
ב-1914 נסעה בצרפת ובאיטליה ללמוד על הקוביזם והפוטוריזם.
סגנונות ציור.
קובו-פוטוריזם.
פופובה הייתה אחת מהחלוצות הראשונות בתחום הקובו-פוטוריזם. באמצעות סינתזה של סגנונות היא עבדה לקראת מה שהיא כינתה ארכיטקטוניקה ציורית. לאחר שחקרה לראשונה את האימפרסיוניזם, ב-1913, בקומפוזיציה עם דמויות, היא התנסתה בפיתוח הרוסי במיוחד של הקובו-פוטוריזם: מיזוג של שתי השפעות מצרפת ואיטליה.
בשנים 1914–1915 הפך ביתה במוסקבה למקום המפגש של אמנים וסופרים. בשנים 1914–1916 פופובה יחד עם אמנים אוונגרדיים אחרים (אלכסנדרה אקסטר, נאדז'דה אודלטסובה, אולגה רוזאנובה) תרמו לשתי תערוכות אומנות במוסקבה. ניתוח של יצירתה הקובו-פוטוריסטית של פופובה מעיד גם על זיקה לעבודתו של פרנאן לז׳ה, שהגיאומטריה של צורות הצינורות והחרוטיות שלו בסדרת ציוריו בשנים 1913–1914 דומה לזו שבציוריה של פופובה.
סופרמטיזם.
הציור שלה "הכינור" משנת 1914 מציג את ההתפתחות מהקוביזם לסדרת "הארכיטקטורה הציורית" של השנים 1916–1918. סדרה זו הגדירה את המסלול האמנותי המובהק שלה בצורה מופשטת. משטח הבד הוא שדה אנרגיה של מישורים זוויתיים חופפים ומצטלבים במצב קבוע של שחרור פוטנציאלי של אנרגיה. עם זאת האלמנטים מוחזקים בשלמות מאוזנת ופרופורציונלית כאילו קושרים את חיבורי העבר הקלאסי לעתיד. צבע משמש כמוקד האיקוני.