טרוטר היה הבעלים של חברת הנדבנות Charlie Trotter Culinary Education Foundation. הוא קיבל את פרס "הומניטר השנה" ב-2005 מידי האגודה הבינלאומית של מקצועני הבישול (International Association of Culinary Professionals). הוא הזמין קבוצות של תלמידים מבתי ספר תיכוניים ציבוריים למסעדתו כחלק מתוכנית מצוינות פעמיים-שלוש בשבוע: הם נהגו לאכול ארוחה וסופר להם איך מכינים את האוכל ואת המניעים להכנתו בצורה מסוימת.
צ'רלי טרוטר ערך הופעת אורח בסרט "החתונה של החבר שלי", משנת 1997 שבו הוא צועק על העוזר שלו: "אני אהרוג את כל המשפחה שלך אם אתה לא תכין את זה נכון!" אני צריך שזה יהיה מושלם!" זוהי פרודיה על הסטראוטיפ של השף הכועס והצועק.
מסעדות.
צ'רלי טרוטר'ס.
מסעדת צ'רלי טרוטר'ס בשיקגו, שנפתחה ב-1987, נבחרה למקום ה-30 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם בסקר שערך המגזין רסטורנט (Restaurant Magazine), ולמקום החמישי בארצות הברית בידי המגזין רסטורנט.
היא גם הוכרה כאחת מארבעים המסעדות הטובות בארצות הברית בידי גאיו. GAYOT.com
המסעדה גם נבחרה למדריך השולחנות הגדולים בעולם.
במדריך מישלן הראשון שהתפרסם לשיקגו בנובמבר 2010 קיבלה מסעדת צ'רלי טרוטר שני כוכבים.
טרוטר נע דרך קבע בין מסעדותיו בשיקגו ובלאס וגאס. בבעלותו הייתה גם Trotter's To Go, מעדנייה יוקרתית וחנות הסעדה שממוקמת בלינקולן פארק, שיקגו.
רסטורנט צ'רלי.
ב-2008 פתח טרוטר בלאס וגאס את המסעדה השנייה שקרויה על שמו, הידועה כרסטורנט צ'רלי (Restaurant Charlie) מאז הפתיחה זכתה המסעדה לשבחים רבים ממבקרים וקיבלה כוכב במדריך מישלן האדום ב-2009. המסעדה גם זכתה בפרס ג'יימס בירד לשנת 2009 כ"מסעדה החדשה הטובה ביותר." בתוך המסעדה ממוקם בר קטן ופרטי שנודע בשם בר צ'רלי שבו סועדים יושבים ומשקיפים על הכנות המטבח וקיבלו הדרכה מטרוטר והשפים שלו. העיתון לאס וגאס סאן כתב שהמסעדה הממוקמת בפלאצו (Palazzo) תיסגר ב-19 במרץ 2010 מסיבות כלכליות.
מסעדות נוספות.
ב-2004 פתח טרוטר את C, מסעדת פירות ים בלוס קאבוס, מקסיקו.
טרוטר גם פתח מסעדה בעיר ניו יורק בבניין חדש שנבנה בפרק מדיסון אחד (One Madison Park)
מר אליאס
מעמד להט&quot;ב באירופה
מעמד להט&quot;ב באפריקה
מעמד להט&quot;ב בישראל
אייר פורס וון
אייר פורס וואן
אייר פורס ואן
ג'ונבלט
אובמה (פירושונים)
אובמה הוא שם משפחה אפריקני שמקורו בסווהילי. אובמה הוא גם שם משפחה יפני (小浜), וכן שמם של מספר יישובים ואתרים ביפן.
אולברייט
אולברייט (באנגלית: Albright) הוא שם משפחה
טרנספורמציית הזהות
חואן פונסה דה ליאון
חואן פונסה דה ליאון (בספרדית: Juan Ponce de León, 1474 - יולי 1521) היה מגלה ארצות ספרדי, והמושל הראשון של פוארטו ריקו. הוא הוביל את המסע האירופאי הראשון לפלורידה והעניק לה את שמה.
ב-1492 השתתף דה ליאון במסעות הקרב של ספרד נגד המורים בגרנדה. בספטמבר 1493 הוא השתתף במסעו השני של כריסטופר קולומבוס לאמריקה. צי האוניות הגיע לאיים הקריביים בנובמבר 1493. אחר כך ביקרו במספר איים נוספים עד שהגיעו ליעדם באי היספניולה. ב-1504 מושל היספניולה, ניקולאס דה אובנדו, מינה אותו כמושל הגבולות של המחוז החדש, איגוויי (בקצה המזרחי של הרפובליקה הדומיניקנית של ימינו). ב-1505 דה ליאון קבל אישור לייסד עיירה חדשה במחוז איגוויי, ונתן לה את השם סלבלאון דה איגוויי.
מסעות לפלורידה.
בפברואר 1512 דה ליאון קבל חוזה מלכותי בלעדי לשלוש שנים לחפש איים חדשים, "איי בנימי", שטרם התגלו צפון מערבי לאי היספניולה. הוא צייד שלוש אוניות וצוות אותן עם 200 איש שמימן מכספו הפרטי והפליג מפוארטו ריקו ב-4 במרץ 1513. ב-2 באפריל 1513 הם צפו באדמה שחשבו שהיא אי חדש וקרא לה פלורידה.
את מסעו האחרון לפלורידה ביצע ב-1521. היה זה מסע התיישבות בעל שתי אוניות ו-200 איש כולל כומר, חקלאים, בעלי מלאכה, 50 סוסים ועוד חיות מבויתות. במסע זה הותקפו על ידי מקומיים ודה ליאון נפצע מחץ מורעל בכתפו. לאחר התקפה זו הוא וצוותו הפליגו להוואנה קובה שם מת מפצעיו כעבור מספר ימים.
בתרבות.
עלילת הסרט שובר הקופות "" סובבת סביב מחברת עתיקה שמצאו מלחים ובה כתוב שמיקומו של "מעיין הנעורים" יימצא בספינתו האבודה של דה ליאון.
גוניומטר מגע
גוניומטר החזר
ג'ת'רו טל
ג'תרו טל
ג'תרו טול
ג'ת'רו טול
מחוז הגליל
מחוז הגליל (באנגלית: Galilee-Acre District) היה אחד מששת מחוזות המנדט הבריטי. המחוז כלל חמש נפות:
גאוגרפיה.
המחוז כלל את יחידות הנוף עמק החולה ואצבע הגליל, הגליל העליון המערבי והמזרחי, הגליל התחתון, בקעת בית הכרם ובקעת בית נטופה.
בקעת כנרות, בקעת יבנאל ועמק הירדן, עמק בית שאן, עמק חרוד, שולי עמק יזרעאל הצפוניים, מישור עכו ומישור הנעמן שבמישור החוף הצפוני.
בתוכנית החלוקה לחלוקת שטח המנדט הבריטי על ארץ ישראל לשתי מדינות, יהודית וערבית, שהתקבלה ב-29 בנובמבר 1947 שטחי הנפות צפת, טבריה וביסאן (בית שאן) היו רובם בשטח המדינה היהודית. שטחי נפות עכו ונצרת היו רובם בשטח המדינה הערבית כולל הערים נצרת ועכו וכן המועצה המקומית נהריה.
היסטוריה.
מחוז הגליל נוצר בשנת 1921 עת חולקה ארץ ישראל לשבעה מחוזות: כנען, הגליל, שומרון, יפו, ירושלים, באר שבע ועזה. ביולי 1922 חולקה הארץ מחדש לארבעה מחוזות ומחוזות כנען והגליל אוחדו, תוך שנפת בית שאן הועברה למחוז שומרון. ביוני 1924 אוחדו מחוזות הגליל והשומרון ליצור את מחוז צפון.
מחוז הגליל הוקם מחדש בשנת 1937 עת פוצל מחוז הצפון למחוז הגליל ומחוז חיפה.
אוכלוסייה.
לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל:
בנפת צפת היו 53,620 תושבים מתוכם 46,920 ערבים ו-6,700 יהודים.
בנפת עכו היו 68,330 תושבים מתוכם 65,380 ערבים ו-2,950 יהודים.
בנפת טבריה היו 39,200 תושבים מתוכם 26,100 ערבים ו-13,100 יהודים.
בנפת ביסאן היו 23,590 תושבים מתוכם 16,590 ערבים ו-7,000 יהודים.
בנפת נצרת היו 46,100 תושבים מתוכם 38,500 ערבים, ו-7,600 יהודים.
סך הכל במחוז היו 230,840 תושבים מתוכם 193,490 ערבים ו-37,350 יהודים.
מחוז שומרון
מחוז שומרון (באנגלית: Samaria District) היה אחד מששת מחוזות המנדט הבריטי. המחוז כלל שלוש נפות:
גאוגרפיה.
המחוז השתרע במזרח מצפון בקעת הירדן ובמערב עד לים התיכון באזור השרון דרומית לחדרה עד צפונית להרצליה. כולל בצפון את דרומו של עמק יזרעאל, דרומה להרי השומרון הכוללים את הגלבוע וההר המרכזי באזור שכם עד לגבול הרי בית אל, החלק הצפוני של יהודה (לא כולל את הרי בית אל).
מחוז לוד
מחוז לוד (באנגלית: Lydda District) היה אחד מששת מחוזות המנדט הבריטי. בירת המחוז הייתה העיר לוד. המחוז כלל שתי נפות:
היסטוריה.
נפות יפו ורמלה היוו בתחילה את מחוז יפו.
ביולי 1922 חולקה הארץ לארבעה מחוזות בלבד ומחוז יפו אוחד עם מחוז ירושלים ליצירת מחוז ירושלים-יפו. באוגוסט-ספטמבר 1925 אוחדו מחוז יפו וירושלים ומחוז הדרום.
ב-1 ביולי 1939, מחוז הדרום פוצל למחוז לוד העירוני בעיקרו שכלל את נפות יפו ורמלה, ומחוז עזה הכפרי.
מושלים.
מחוז ירושלים-יפו:
מחוז הדרום:
מחוז לוד:
מחוז עזה
מחוז עזה (באנגלית: Gaza District) היה אחד מששת מחוזות המנדט הבריטי. בירת המחוז הייתה העיר עזה. המחוז כלל שתי נפות:
היסטוריה.
בשנת 1921, כשחולקה ארץ ישראל לשבעה מחוזות: היו באר שבע ועזה מחוזות נפרדים.
ביולי 1922 אוחדו מחוזות באר שבע ועזה ליצור את מחוז הדרום שכלל את נפות עזה, באר שבע וחברון. באוגוסט-ספטמבר 1925 אוחד מחוז הדרום עם מחוז יפו וירושלים. באוקטובר 1926 הוצאה נפת ירושלים ממחוז ירושלים-יפו והדרום והייתה לגליל נפרד. באוקטובר 1931 הועברה נפת חברון ממחוז דרום למחוז ירושלים.
בסוף 1938 מונה מושל מחוז נוסף במחוז הדרום שהיה אחראי על נפות באר שבע ועזה. ב-1 ביולי 1939, מחוז הדרום פוצל למחוז לוד העירוני בעיקרו, ומחוז עזה הכפרי.
בספטמבר 1940 צורפו למחוז עזה היישובים העבריים, יבנה, גן יבנה, בצרון, כפר ורבורג, באר טוביה ונגבה.
מושלים.
מחוז הדרום (עזה, באר שבע, חברון):
מחוז הדרום (מיפו דרומה):
מחוז עזה:
חוסיין אל-חוסייני
חוסיין סלים אל-חוסייני (בערבית: حسين سليم الحسيني, תעתיק: חסין סלים אלחסיני; ? – 1918) היה ראש עיריית ירושלים מטעם השלטון העות'מאני החל משנת 1909 עד לכיבוש העיר בידי הבריטים במלחמת העולם הראשונה ב-1917. נודע בכינויו חוסיין ביי.
אל-חוסייני, בן למשפחת חוסייני, נולד בירושלים בסביבות אמצע המאה ה-19. אביו, סלים אל-חוסייני, היה איש ציבור נכבד בשלטון המקומי וכיהן אף הוא בתפקיד ראש עיריית ירושלים בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-19. חוסיין אל-חוסייני קיבל את תפקיד ראש העיר בשנת 1909, ובמהלך כהונתו עסק נמרצות בפיתוח התשתיות בעיר. תחת הנהגתו רוצפו רחובות העיר העתיקה, שופרו שירותי הניקיון והתברואה, והחל ביצועו של פרויקט ביוב שמומן בחלקו בידי יהדות התפוצות. מאמצי הפיתוח שלו זכו להערכת תושבי העיר המוסלמים, הנוצרים והיהודים. בריאיון לעיתון המצרי "אל-אקדאם" במרץ 1914 עמד על ההבחנה שבין הציונות, שאינה מאיימת על פלסטין, לבין ההתיישבות היהודית בפועל בה המהווה סכנה אמיתית, ומחייבת הימנעות מוחלטת ממכירת קרקעות ליהודים. החל מ-1915 עמד חוסיין אל-חוסייני גם בראש ארגון הסהר האדום, שבצד התפקיד הרפואי שמילא בשנות מלחמת העולם הראשונה קידם הבנה בין ערבים ויהודים בעיר.