בשנת 1992 החל את דרכו בבימוי דיבוב באולפני "אולפנטו" של יוני חן (ולאחר מכן באולפני "אלרום"). הוא תרגם, ביים וניהל מוזיקלית עשרות סדרות וסרטים. מסוף שנות ה-90 היה אחראי לתרגום ולבימוי הדיבוב של עשרות סרטי קולנוע מובילים של אולפני פוקס, האחים וורנר, סוני, יוניברסל, דרימוורקס, סרטי פרמאונט ועוד. בשנת 2004 החליף את שפרירה זכאי בתפקיד במאי הדיבוב העברי לסרטי דיסני. הסרט הראשון שביים היה "מרי פופינס". עד היום עבד במאות הפקות דיבוב לקולנוע ולטלוויזיה.
בשנת 2016 הקים את אולפני הדיבוב והתוכן "SC Produb", ובהם הוא ממשיך לנהל ולביים את הפקות הדיבוב לקולנוע ולתכנים נוספים. כהן גם מעביר לשחקנים ולמוזיקאים קורסים באומנות הדיבוב.
חיים אישיים.
כהן נשוי ואב לשלושה ילדים. בתו הבכורה היא השחקנית לני כהן, שגם עובדת בבימוי דיבוב.
הוא אחיו של המלחין עדי כהן.
אהוד אפרת
אהוד אפרת (נולד בשנת 1924) הוא קצין מודיעין, אלוף-משנה בדימוס, שמילא תפקידים בכירים באגף המודיעין.
חייו.
אהוד אפרת נולד כאהוד רפפורט, בן למשפחה מוותיקות היישוב מראשון לציון. אביו היה חקלאי ולימים בעל תחנת דלק. את לימודיו היסודיים למד ב"בית הספר העממי" בראשון לציון, שנקרא כעבור שנים בית הספר חביב. את לימודיו התיכוניים למד בגימנסיה הריאלית בעיר. היה מדריך בתנועת המכבי הצעיר.
בצעירותו היה חבר בארגון ההגנה. במסגרתו עבר קורס מפקדי כיתות והיה מדריך. עסק באיתות של דגלים ופנסים, שהיה נהוג באותה עת. התנדב למשטרת היישובים העבריים. השתייך למנגנון הש"י, שירות המודיעין של ההגנה.
במלחמת העצמאות שירת כקצין מודיעין מרחבי ב"מודיעין 10" (לימים יחידה 504). אהוד רפפורט שירת בחזית המרכז - בסיס ג' והיה אחראי על הפעלת מודיעים/סוכנים בגיזרה קולה - לטרון - הרטוב. בסוף שנת 1950 נשלח לטהראן והחליף את אורי בבאי-שפר אשר הקים בטהראן את בסיס "האחד" של "מודיעין 10" (בסיס "האחד" עסק בגיוס והפעלת סוכנים בעיראק). בשנת 1953 חזר לארץ ועבר לאגף המודיעין של צה"ל. בראשית שנות ה-60 עמד בראש מערך ביטחון המידע של צה"ל, בתפקיד ראש ענף ביטחון שדה (עב"ש) בדרגת סגן-אלוף, ענף שמאז שנת 1970 שודרג לרמת מחלקה (מחב"ש), שבראשה אלוף-משנה. בשנות האלפיים הוחלף המונח ביטחון שדה במונח ביטחון מידע והמחלקה נקראת מאז מחלקת ביטחון מידע (מחב"ם).
ביולי 1967 סיים אהוד אפרת את לימודיו במכללה לביטחון לאומי. בספטמבר אותה שנה יצא לטורקיה כדי לכהן בה כנספח צה"ל, בדרגת אלוף-משנה. היה זה בתקופה של פריחת היחסים הביטחוניים של מדינת ישראל עם טורקיה ואיראן, כשבשתיהן שירתו נספחי צה"ל, אהוד אפרת בטורקיה ויעקב נמרודי באיראן. במקביל שימש גם נספח צה"ל ביוגוסלביה. תוך כדי שירותו הצבאי יצא גם לשליחווית מטעם המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים לאיראן ואתיופיה. בשנת 1971 השתחרר משירותו בצה"ל.
לאחר תום שירותו שימש אהוד אפרת מנכ"ל בחברת בנייה. בשנת 1991 פרש לגמלאות.
אהוד אפרת הוא בוגר בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה והוסמך כעורך דין בשנת 1956. הוא חבר בעמותת המרכז למורשת המודיעין וחבר עמותת ידידי מוזיאון ראשון לציון.
גאורג ויסובה
גאורג אוטו אוגוסט ויסובה (בגרמנית: Georg Otto August Wissowa; 17 ביוני 1859 – 11 במאי 1931) היה פילולוג קלאסי גרמני.
ביוגרפיה.
ויסובה נולד בנוידורף שליד ברסלאו, ולמד באוניברסיטת ברסלאו. בהמשך מונה לפרופסור באוניברסיטת מרבורג (מ-1886) ובאוניברסיטת האלה (מ-1985).
הוא ידוע כיום בעיקר בהוצאת המהדורה השלישית והעצומה של "אנציקלופדיה לעולם הקלאסי" ("Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft"), אנציקלופדיה רחבת היקף המתמקדת בעת העתיקה, שאת כתיבתה יזם בשנת 1839 מורה בשם אוגוסט פרידריך פאולי (1796-1845). פאולי מת לאחר 6 שנים, והבאים אחריו השלימו את המהדורה הראשונה שכללה 6 כרכים. במהדורה השנייה נוספו 2 כרכים, ובשנת 1890 החל ויסובה בהוצאת מהדורה נוספת, פרויקט שאפתני אותו קיווה ויסובה להשלים בתוך 10 שנים. אך בפועל, הכרך האחרון באנציקלופדיה, שכללה לבסוף 66 כרכים ועוד 15 כרכי מילואים ו-2 כרכי מפתח, הופיע רק בשנת 1978 (כרך המפתח האחרון הופיע בשנת 1980).
ויסובה היה המחבר של עבודה חשובה על הדת ברומא העתיקה, בשם "Religion und Kultus der Römer" (יצא לאור בשנת 1902). בספרו חוקר ויסובה את תהליכי ההתפתחות של הדת הרומית, ומביא תיאור מקיף של האלים הרומיים והמנהגים הדתיים שנהגו ברומא.
בנוסף, ויסובה ההדיר את ספרו של הפילולוג הגרמני לודוויג פרידלנדר - "Sittengeschichte Roms", עבד על האנציקלופדיה של המיתולוגיה היוונית והרומית שחיבר וילהלם היינריך רוסטשר - "Ausführlichem Lexikon der griechischen und römischen Mythologie" וכן הוציא לאור מהדורה שנייה של ה-"Römische Staatsverwaltung" ("מנהל ציבורי ברומא") של ההיסטוריון הגרמני יואכים מרקרט.
יאיר רביבו
יאיר רביבו (נולד ב-9 ביולי 1975, א' באב התשל"ה) הוא ראש עיריית לוד.
ביוגרפיה.
רביבו נולד גדל והתחנך בלוד כבן רביעי להוריו יעקב ואסתר רביבו, שירת ביחידת המודיעין 8200. בין השנים 1999 - 2000 שימש כיו"ר אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בר-אילן והיה פעיל בליכוד.
בדצמבר 1999, 24 ימים לפני סוף האלף, במסגרת יוזמה שיווקית של רשת המשביר, הוא עבר להתגורר על שלט חוצות בצומת גלילות, ובכל שעה עדכן את הספירה לאחור עד 1 בינואר 2000. תמורת המבצע הוא תוגמל במלגת לימודים לשלוש שנים, המיזם ניסה לקבוע שיא גינס חדש במגורים על שלט חוצות.
בשנת 2001 סיים תואר ראשון במדעי המדינה ובשפה הערבית באוניברסיטת בר-אילן והמשיך ללימודי תואר ראשון במשפטים במכללת שערי משפט. בשנת 2003 סיים תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך כעורך דין. עם סיום לימודיו שימש כמנכ"ל וגזבר המועצה המקומית בירוחם ולאחר סיום תפקידו פתח משרד עורכי דין ועסק בתחום האזרחי-מסחרי.
בשנת 2005 מונה לסמנכ"ל החברה הכלכלית בלוד ולמנהל רשת המתנ"סים בעיר, בתפקיד זה שימש עד שנת 2011.
בשנת 2011 מונה על ידי מאיר ניצן, יו"ר הוועדה הקרואה של לוד, למנכ"ל העירייה. יחד עם ניצן עסק בטיפוחה של העיר, החלפת תשתיות ובניית פארקים וגני ילדים, ושיקום מצבה הכלכלי של העירייה.
במאי 2013 התפטר מתפקידו כמנכ"ל העירייה והודיע על התמודדותו לראשות העיר מטעם מפלגת "הליכוד". ב-22 באוקטובר 2013, בבחירות ראשונות לאחר קרוב לשבע שנים של ועדה קרואה, נבחר לראשות העיר לאחר שניצח בבחירות המקומיות בעיר את יורם מרציאנו עם 63 אחוזים מהקולות.
ב-1 בספטמבר 2017 היה מעורב בעימות מילולי, לאחר שהתפרץ למסגד הגדול בעירו וביקש להנמיך את עוצמת הרמקולים.
בבחירות לרשויות המקומיות (2018), נבחר לקדנציה נוספת עם תמיכה של 72% מהקולות, לראשות העיר לוד מול שני מועמדים אחרים וסיעת הליכוד בראשותו זכתה ב-6 מושבים מתוך 19 המושבים במועצה. לאחר הבחירות הקים קואליציה מקיר לקיר, שכללה בין השאר את סיעת 'אל נידא אל ערבי' ("הקריאה הערבית"), שזכתה אף היא ב-6 מושבים, וראש הסיעה, פרג' אבן פרג', מונה למשנה לראש העיר אך הסיעה פרשה מהקואליציה באפריל 2021 כמחאה על קריאות של רביבו נגד הקהילה הערבית בעיר. כחודש לאחר מכן התרחשות מהומות קשות בעיר בהם מתו שניים מתושבי העיר ונגרם נזק רב לרכוש. באוקטובר 2021 הודיע כי הוא מתכוון להתמודד לקדנציה שלישית בראשות העיר לוד.
ביוני 2020, הודיע רביבו על הקפאת כל הליכי השיווק והרישוי שהחלו במסגרת הסכם הגג שנועד להוסיף לעיר 27,000 דירות בתוך עשור, בגלל התנגדותו לאכלוס ערבים בשכונות יהודיות.
חיים אישיים.
רביבו נשוי ליקירה ואב לארבעה.
בונה אירואסייתי
כוח משיכה (סרט)
כוח משיכה (באנגלית: Gravity) הוא מותחן מסוגת דרמה משנת 2013. מרבית הסרט מתרחש בחלל החיצון ולכן הסרט מסווג כסרט מדע בדיוני, וזאת על אף שאין בו אלמנטים עתידניים. הסרט בוים על ידי אלפונסו קוארון, שגם כתב את התסריט, עם בנו ג'ונאס קוארון. בסרט מככבים סנדרה בולוק וג'ורג' קלוני בתפקיד שני אסטרונאוטים הניצלים ממעבורת חלל שנפגעה, ומנסים לעשות את דרכם בחזרה לכדור הארץ.
כמעט כל עלילת הסרט מתרחשת בחלל, שעל התנאים בו מספרות כתוביות בפתיחת הסרט: "בחלל הטמפרטורה נעה בין 125 מעלות ל-100 מעלות מתחת ל-0. אין לחץ אוויר. אין חמצן. אי אפשר לחיות בחלל". מאפיין נוסף של השהות בחלל, שאותו הצופים רואים היטב במהלך הסרט, הוא היעדר תחושת כוח משיכה (חוסר משקל).
למרות קשיי הפקה שכללו מעבר של הזכויות להפקת הסרט מסרטי יוניברסל לחברת האחים וורנר, וחוסר החלטיות על הליהוק הסופי של השחקנים המובילים, עם יציאתו הסרט זכה לשבחים של מבקרים ולאהדת הקהל. הסרט זכה בשבעה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר, פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, פרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר, פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר, פרס אוסקר לעריכת הסאונד הטובה ביותר ופרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר.
הסרט שוחרר לאקרנים ב-3D (תלת-ממד) בכל רחבי הארץ ובעולם, הכניס 716 מיליון דולר ברחבי העולם והפך לשובר קופות.
עלילה.