הסרט קיבל ביקורות חיוביות לרוב מהמבקרים ששיבחו את התסריט ואת משחקה של קידמן, שאף זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-79.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מתפרשת על פני שבוע במהלך הפקת הסיטקום "לוסי אהובתי", במהלכו לוסיל בול ובעלה, דסי ארנז, נתקלים במשבר שעלול לסכן את הקריירה ואת חיי הנישואין שלהם.
הפקה.
פיתוח וליהוק.
הפקת הסרט הוכרזה בספטמבר 2015, ופורסם שהשחקנית קייט בלאנשט תככב בדמותה של לוסיל בול ושהיוצר והתסריטאי אהרן סורקין יהיה אמון על כתיבת התסריט. באוגוסט 2017 נרכשו זכויות הפקת הסרט על ידי אולפני אמזון.
בנובמבר 2019 הפקת הסרט קיבלה זיכוי מס עבור הצילומים בקליפורניה, ובינואר 2020 חשפו המפיקים שהם נפגשים עם במאים למשא ומתן. עם זאת, בינואר 2021 עזבה בלאנשט את ההפקה, וניקול קידמן הייתה במשא ומתן על החלפתה וחאווייר ברדם היה במשא ומתן על גילום דמותו של דסי ארנז. סורקין, שנהנה מחוויית הבימוי של הסרט "משפט השבעה משיקגו", בחר לביים בעצמו את הסרט. דבר ליהוקה של קידמן לדמותה של בול, זכה לביקורות מעורבות ברשתות החברתיות, ומנגד, לוסי ארנז, בתם של לוסיל ודסי, תמכה בליהוקה של קידמן. בפברואר 2021, לוהקו ג'יי קיי סימונס ונינה אריאנדה לגילום דמויותיהם של ויליאם פראולי וויויאן ואנס. ב-29 במרץ 2021, דווח על ליהוקם של טוני הייל, אליה שווקאט, ג'ייק לייסי וקלארק גרג.
צילומים.
צילומי הסרט החלו ב-29 במרץ 2021 בלוס אנג'לס, קליפורניה. ההפקה ביטלה את הצילומים במלון שאטו מרמונט בעקבות חרם נגד מנהלי המלון לאור טענות על העסקת עובדיו בתנאים לא-מוסריים במהלך התפרצות מגפת הקורונה ואף טענות לאפליה על בסיס גזענות והטרדות מיניות מצד הנהלת המלון.
הפצה.
ב-19 באוקטובר 2021, נמסר כי הסרט עתיד לעלות לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-10 בדצמבר 2021, לפני שיופץ בשירות אמזון פריים ב-21 בדצמבר 2021.
סידי בנור
סידי בנור (בערבית: سيدي بنور) היא עיר במחוז קזבלנקה, מרוקו.
העיר ממוקמת במרחק של 67 ק"מ דרומית לעיר אל-ג'דידה וכ-120 ק"מ צפונית-מערבית לעיר מרקש. אוכלוסיית סידי בנור מונה כ-55,815 תושבים, זאת לאחר שעברה גדילה משמעותית עם הפיכת העיר לבירת פרובינציית סידי בנור.
אטימולוגיה.
שם העיר, כמו גם הפרובינציה בה היא נמצאת הנושאת שם זהה, נובע משמו של השייח' הסופי המרוקאי הידוע אבי-ינור (בערבית: أبي ينور), שבשילוב שתי המילים המרכיבות את שמו נוצרה המילה "בנור"; לעומת זאת, המילה "סידי" היא כינוי ידוע בארצות צפון אפריקה עבור אדם שהוא צאצא ישיר של הנביא מוחמד, וניתן למצוא ערים רבות נוספות בעלות המילה "סידי" בשמן (כדוגמת סידי בראני או סידי בו-סעיד).
כלכלה.
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על חקלאות, ככל שמאפשרים תנאי האקלים של צפון מרוקו: ייצור ניכר של העיר כולל גידול בקר וחקלאות צמחית, שהם גם עיקרי הייצור של ערים נוספות באזור, כמו מרקש, קזבלנקה, אל-ג'דידה ואגאדיר. בעיר נמצא השוק הגדול ביותר במרוקו, הנקרא "שוק אל-טלאט" (בערבית: سوق الثلاثاء, בתרגום חופשי: "שוק יום שלישי") הנפתח פעם בשבוע בימי ראשון, אז נמכרת בו המאכלים המשובחים ביותר של העיר מאותו שבוע.
דרך התחבורה העיקרית אל העיר ומחוצה לה הוא דרך הכביש הלאומי N7 המקשר בין אל ג'דידה למרקש ועובר, בין היתר, בסידי בנור.
גאוגרפיה.
העיר שוכנת באזור גבוה וקריר ביחס למרוקו, מעט דרום-מזרחית לחוף הים התיכון. גובה העיר הוא 252 מטרים מעל פני הים והטמפרטורה בה נעה בין 30 ועד 40 מעלות צלזיוס בקיץ ל-20 ואף 10 מעלות בחודשי החורף. כמו כן, העיר סובלת מחוסר במשקעים מרבית השנה.
גבעת סיריוס
גבעת סיריוס או סיריוס נול (באנגלית: Sirius Knoll) היא גבעה נישאת ובולטת, המכוסה קרח, במרכז חצי האי טריניטי, בחצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הגבעה 1,010 מטרים מעל פני הים.
הגבעה ממוקמת 2.28 קילומטרים צפונית מזרחית להר סקיילר.
הגבעה מהווה את הקצה הצפון-מזרחי של רמת דטרויט בחלקו המרכזי של חצי האי טריניטי.
הגבעה מתנשאת מעל קרחון ראסל המערבי שמצפון לה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הגבעה.
הגבעה מופתה לראשונה באוגוסט 1946 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
מקור השם.
שמה של הגבעה ניתן לה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.
הגבעה (וכן הר קניקולה הסמוך) נקראת על שם הכוכב סיריוס - הכוכב הבהיר ביותר בשמי כדור הארץ.
שם זה ניתן על ידי הסקר לאחר שמשלחת המזחלות של סקר שטחי חסות איי פוקלנד באביב 1948 ראתה באתר זה לראשונה את השמש זורחת (בתום החורף האנטארקטי בו לא זורחת השמש).
לקריאה נוספת.
• Defense Mapping Agency 1992, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 278
• National Imagery and Mapping Agency 2002, Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica, P 102
הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד
הפועל זיכרון/מעגן
הפועל מעגן מיכאל
קומק ARJ21
קומק ARJ21 שיאנגפנג (באנגלית: Comac ARJ21 Xiangfeng, בסינית: 翔凤) הוא מטוס נוסעים אזורי מסחרי, שיכול לשאת בין 78–90 נוסעים. המטוס מתוכנן על ידי חברת קומק הסינית. טיסת הבכורה של המטוס נערכה ב-28 בנובמבר 2008, ותחילת ייצורו המסחרי החלה בשנת 2016. פיתוח המטוס החל במרץ 2002, האב-טיפוס הראשון הוצג ב-21 בדצמבר 2007, ויצא לטיסת הבכורה שלו ב-28 בנובמבר 2008 משאנגחאי.
מטוס זה מהווה חלק מן המאמצים של הסינים לשבור את הדואופול של החברות בואינג ואיירבוס בשוק המטוסים האזרחיים. מטוס זה מתוכנן להחליף את המקדונל דאגלס MD-80 והמקדונל דאגלס MD-90.
שרה ססיליה הריסון
שרה ססיליה הריסון (באנגלית: Sarah Cecilia Harrison; 1863–1941) הייתה אמנית אירית והאישה הראשונה שכיהנה במועצת העיר דבלין.
ביוגרפיה.
שרה הריסון, נולדה למשפחה אמידה בהוליווד, מחוז דאון. היא הייתה אחייניתו הגדולה של הרפורמר והתעשיין הנרי ג'וי מקראקן. בגיל עשר נפטר אביה והיא ומשפחתה עברו להתגורר בלונדון.
הריסון למדה בבית הספר בלונדון, שם זכתה במדליית כסף מטעם יוניברסיטי קולג', לונדון, על ציור עתיקות. היא למדה בבית הספר לאומנות סלייד בין השנים 1878–1885 וזכתה במלגת סלייד. היא טיילה רבות ביבשת במסגרת לימודיה כולל פריז, איטליה ואמסטרדם.
קריירה.
בשנת 1889 עברה הריסון לדבלין והתבססה כאחת מאמני הדיוקן המובילים באירלנד. היא הגישה 60 ציורים לתערוכה השנתית של האקדמיה המלכותית ועבודות רבות נוספות לאקדמיה המלכותית בלונדון במהלך הקריירה שלה. היא הייתה אקדמית כבוד של האקדמיה המלכותית לאולסטר לאמנויות.
אחיה של הריסון היה תומך של צ'ארלס סטיוארט פרנל וחבר פרלמנט של טיפררי. היא ערכה קמפיין להרחבת ההקלות למובטלים בעלי כושר עבודה ופעלה לקידום זכויות נשים. היא הייתה מעורבת מקרוב במאמציו של יו ליין להקים גלריה לאמנות מודרנית בדבלין.
לאחר מותו של ליין בשנת 1915, היא טענה שהם התארסו בכוונה להינשא. דיוקנו של ליין משנת 1914 הוא אחת מיצירותיה הידועות ביותר. הריסון מעולם לא התחתנה.
הריסון קבורה בבית העלמין של הר ג'רום, על הכותרת על מצבתה כתוב "אומנית וחברת העניים".
הסגנון האמנותי של הריסון מדויק ומציאותי. ישנן דוגמאות לעבודותיה באוספי הגלריה הלאומית של אירלנד, גלריה יו ליין, במשרד העבודות הציבוריות, הגלריה הלאומית לפורטרטים הסקוטית, מוזיאון אולסטר והמוזיאונים הלאומיים צפון אירלנד.
שרה ססיליה הריסון ידועה כאמנית, לאומנית, רפורמית חברתית ופמיניסטית.
ב-24 בנובמבר 2014 ציורה 'דיוקן של קוראת צעירה' נמכר במכירה פומבית תמורת 6,600 אירו.
פמיניזם.
במשך כ-30 שנה הייתה שרה חלק מלוחמות לרפורמה חברתית וזכויות הנשים באירלנד. בשנת 1912 היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה למועצת העיר דבלין. כאן עבדה בשיתוף פעולה הדוק עם אלדר אלפי בירן.
בית הספר נאות קטיף
בית הספר נאות קטיף היה בית ספר יסודי וחטיבת ביניים ממלכתי דתי אזורי, שהוקם ב-1978 בנווה דקלים ונסגר ב-2005, עם פינוי גוש קטיף.
בשיאו מנה בית הספר כ-630 תלמידים.
היסטוריה.
בית הספר הוקם ב-1978 בנוה דקלים, ההתנחלות המרכזית בגוש קטיף אך בשנתו הראשונה של הבית ספר ולאור העובדה שהכיל כ-3 כיתות לימוד בלבד (כיתות א' עד ג' בלבד) מבנה הבית הספר היה המבנה שלימים יהפוך לאחת המכולות של היישוב הסמוך לנווה דקלים, נצר חזני.
לאחר התגברות הביקוש לכיתות לימוד נוספות הוחלט להעביר את מיקום למושב קטיף, שם המבנה הכיל כ-6 כיתות לימוד, הפעם מכיתה א' עד כיתה ד'. בנוסף לכך, באותה שנה הוקמה בסמוך לבית הספר ספרייה שימשה את הילדים שלמדו בבית הספר.
בית הספר הועבר בשנית בינואר 1983, לנווה דקלים (שם גם נשאר עד פינוי גוש קטיף ב-2005) והיה למעשה מבנה הראשון ביישוב שהוקם עוד באותה שנה. בטקס החניכה השתתף שר השיכון, דוד לוי.
בפברואר 1990 נחנך מבנה חטיבת הביניים של בית הספר. 4 שנים לאחר מכן, בינואר 1994 הוחלט במסגרת פגישה עם סגן שר החינוך, מיכה גולדמן להרחיב את מתחם בית הספר ולהקים בו מגרשי ספורט ומשחקים. שנבנו מספר חודשים לאחר מכן.
ב-1995, עם התקדמות תהליך אוסלו אורגנה בכניסה לבית הספר מחאה רבת משתתפים שקראה להפסיק את התהליך לאור הוויתרים המדיניים שהיו צפויים בעקבותיו.
הפיגוע באוטובוס הילדים.
ב-20 בנובמבר 2000 (כ"ב בחשוון ה'תשס"א) תכננו מספר מחבלים פלסטינים פגיעה בקו אוטובוס שהסיע תלמידים ואת סגל הבית ספר מכפר דרום לבית הספר נאות קטיף ולאחר מכן גם לתלמוד התורה בהתנחלות עצמונה שבהמשך הדרך.