דגל הסוחר הפרוסי היה במקור דגל שחור-לבן-שחור פשוט שהונפק ב-22 במאי 1818, אך זה הוחלף ב-12 במרץ 1823 בדגל חדש. הדגל החדש (3: 5) חולק לשחור, לבן ושחור (1: 4: 1), וכלל בפס הלבן את הנשר עם כדור כחול הכרוך בזהב ושרביט המסתיים בנשר אחר. על החזה של הנשר נרשמו ראשי התיבות השזורים "FR", שמשמעותן Fridericus Rex. ציר הנשר נמצא בשתי חמישיות מאורכו הכולל של הדגל.
דגל המלחמה הפרוסי (3: 5), שאומץ ב-28 בנובמבר 1816, כלל במקור זנב בליעה שהיווה חמישית מהאורך הכולל; לאחר מכן הזנב ננטש. בשתי חמישיות מהדגל נראה הנשר הפרוסי (שני שלישים מגובה הדגל). בקנטון הוצב צלב הברזל (שליש מגובה הדגל).
צלב הברזל הוכרז באופן רשמי בשנת 1813 במהלך המלחמות הנפוליאוניות כעיטור גבורה לחיילים. העיטור חודש במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870 ובמלחמת העולם הראשונה. העיטור הופיע גם בקנטון דגל המלחמה של הקיסרות הגרמנית.
הנס המלכותי של פרוסיה הראה את צלב הברזל טעון במגן ובכתר של זרועות המדינה הקטנה המוקף בצווארון מסדר העיט השחור. על להבי הצלב נמצא המוטו Gott mit uns. בין הזרועות היו נשרים פרוסיים לאורך הקצוות וכתר מלכותי בקאררה עמם, וכולם על רקע סגול או אדום.
לאחר המהפכה הגרמנית בין השנים 1918–1919, המדינה הפרוסית נאלצה להתאים את ההרלדריה לצורות הרפובליקניות, אולם ביצעה זאת לאט, רק ב-11 ביולי 1921 נקבע על ידי ראש הממשלה הפרוסי נשק חדש. הנשר 'הגותי' פינה את מקומו לעוף טבעי יותר ואיבד את כל כליו ועיטוריו.
ב-16 בדצמבר 1921 קבע משרד המדינה כי הדגל הפרוסי יהיה שחור ולבן בלבד.
ב-24 בפברואר וב-23 באפריל 1922 הוציא המשרד דגל שירות דומה לדגל הלאום של המאה ה-19 - גבולות שחורים מעל ומתחת, אשר היו שישית מגובהו הכולל של הדגל, עם הנשר החדש.
בהתבסס על צבעי הדגל הפרוסי, מדי הבית של נבחרת גרמניה בכדורגל היו תמיד חולצה לבנה ומכנסיים שחורים, צבעי הדגל הפרוסי.
בגדדית יהודית
חצי האי טאבארין
חצי האי טאבארין או חצי האי טברין (באנגלית: Tabarin Peninsula) הוא חצי אי גדול, בקצהו המזרחי של חצי האי טריניטי, שבקצה הצפוני של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גאוגרפיה.
אורכו של חצי האי 28 קילומטרים, ורוחבו של חצי האי בין 9 קילומטרים (בחלק הצר ביותר) ל-22 קילומטרים (בחלקו הרחב ביותר).
חצי האי ממוקם בין מפרץ התקווה שמצפון לו, למפרץ דוז שמדרום לו, ויוצר את הקצה המזרחי של חצי האי טריניטי. ממזרח לחצי האי מצוי המצר האנטארקטי.
חצי האי משתרע מהנקודה הצפונית ביותר של חצי האי אנטארקטיקה לכיוון דרום, ובולט לתוך ים ודל .
מצר יבשה שרוחבו 12 קילומטרים מקשר בין חצי האי טאבארין לחצי האי טריניטי.
הגובה הממוצע של חצי האי הוא 250 מטרים מעל פני הים; שיא גובהו של חצי האי הוא לגובה של 1,000 מטרים מעל פני הים (בהר טיילור, המצוי בסמוך מצפון למצר היבשה המקשר בין חצי האי טאבארין לחצי האי טריניטי).
מפרץ טרפאסי ממוקם באמצע החוף המזרחי של חצי האי טאבארין. לחוף המפרץ מצוי מצוק בראון - קיר מצוק של טויה בזלתית.
בקצה הדרומי של חצי האי מצויים כף גרין (Cape Green) וכף ברד (Cape Burd), ומעבר להם מצוי מפרץ דוז.
על חצי האי ממוקמות גבעת קיירן, וגבעת מינרל.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי חצי האי.
חצי האי התגלה ומופה באופן גס בשנת 1902 על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקוד אוטו נורדנשלד וקרל אנטון לארסן.
חצי האי מופה בשנית בשנת 1946 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS).
מקור השם.
חצי האי נקרא על שם מבצע טאבארין (Operation Tabarin), שם הקוד הימי של סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS) בין השנים 1943–1945 (במהלך מלחמת העולם השנייה).
מבצע טאבארין נקרא על שם מועדון הלילה "Bal Tabarin" בפריז.
חי וצומח.
הצוקים המתפוררים של מצוק בראון מתנשאים מעל מפרץ טרפסי, יוצרים ערמות סלעים על החוף שלרגלי המצוקים ומדרונות מבותרים. מדרונות וסלעים אלה מאפשרים תנאי גידול לכמה מיני צומח: על הסלעים גדלים כמה סוגי חזזיות, ובמעלה המדרונת צומחים כמה מיני טחבים, בחצי האי לא מצויים צמחים וסקולריים.
כלבי הים מסוג ודל לעיתים עולים על החוף וכלבי ים נמרים צדים במפרץ בסמוך לחופי חצי האי.
חצי האי מהווה אתר גידול ורבייה לפינגוויני אדלי ולפינגווינים לבני־אוזן, וכן ליסעורי הכף, יסעורי שלג, חמסניים ושחפי הקלפ.
ציפורים אחרות המתרבות בחצי האי הן יסעור ענק דרומי, פוולמאר דרומי ויסעורון וילסון.
לקריאה נוספת.
• del Valle, Rodolfo &amp; Morelli, Jorge &amp; Rinaldi, Carlos. (2001), Geology of new localities on Tabarin Peninsula, northern Antarctic Peninsula, Antarctic Science - ANTARCT SCI. 13. 10.1017/S0954102001000451
• William James Mills, Exploring Polar Frontiers: M-Z, P. 662
ערבית יהודית עיראקית
פולקסווגן מולטיוואן T7
פולקסווגן מולטיוואן T7 (באנגלית: Volkswagen Multivan T7) היא מסחרית במרכב מיניוואן, שמיוצרת על ידי פולקסווגן משנת 2021. היא הוצגה ביוני 2021.
עיצוב.
העיצוב החדש מציג מראה מודרני, היא עברה הסבה להסעת נוסעים בפאר. בתוך בתא הנוסעים העיצוב מציג, דשבורד בעיצוב חדש, מרווח לרגליים, מרבית הכפתורים הוחלפו במשטחי מגע, לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 10.25 אינץ', מסך מגע המציג את המולטימדיה בקוטר 10 אינץ'. כמו בכל דגמי המולטיוואן רוכשי הדגם יוכלו לבחור מספר קונפיגורציות ישיבה לחלל תא הנוסעים, החל מחמישה מושבים נפרדים הנעים על מסילה, ועד לחדר ישיבות עם ארבעה מושבים נפרדים הכוללת מושבי שורה שנייה נגד כיוון הנסיעה ושולחן עבודה מתקפל במרכז החלל.
מפרט טכני.
עקב השימוש בפלטפורמה MQB של פולקסווגן ישנה אפשרות להוסיף מערכת הנעה היברידית פלאג-אין. היא משווקת עם שלוש יחידות הנעה. בהמשך תצרף פולקסווגן מנוע דיזל בהספק של 150 כ"ס.
ג'וזף מורלי
ג'וזף ד. מורלי (באנגלית: Joseph D. Morelle; נולד ב-29 באפריל 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-25 של מדינת ניו יורק. מורלי, חבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן טרם היבחרו אל הקונגרס האמריקאי כחבר האספה המדינתית של ניו יורק בשנים 1991–2018, שם היה בחמש השנים האחרונות לכהונתו מנהיג סיעת הרוב.
ביוגרפיה.
מורליי נולדה ביוטיקה שבמדינת ניו יורק, בנם של גילברט וג'ולייט מורליי. אביו היה יוצא מלחמת קוריאה, טכנאי חימום וקירור וחבר ותיק-שנים באיגוד השרברבים ומתקיני צנרת תעשייתית. ג'ו ושלושת אחיו התחנכו על ברכי הנצרות הקתולית, וגדלו ביישוב אירונדקויט (Irondequoit). אחרי שלמד בית הספר התיכון איסטרידג', השלים בשנת 1986 לימודי תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של ניו יורק בג'ניסיאו. בראשית חייו היה מורליי מנהל מכירות של בית עסק לניקוי יבש שפעל כמכבסה. את דרכו הפוליטית החל כנציג למתן שירות ועוזר פרלמנטרי באולבני לצד ג'ון ד. פרי, חבר הסנאט של ניו יורק. מורלי, חבר המפלגה הדמוקרטית זה מכבר, הצטרף לראשונה אל הזירה הפוליטית בעצמו בגיל 24, כשהתמודד למושב בבית המחוקקים של מחוז מונרו. בניסיונו הראשון לנצח את יריבו כשל, אך בבחירות 1983 הצליח לגבור עליו ונבחר למשרה הציבורית. מורלי נבחר פעם נוספת בטרם התמודד אל בית המחוקקים המדינתי בניו יורק.
מורלי נבחרה לראשונה אל האספה המדינתית של ניו יורק בשנת 1990. במהלך כהונתו באספה המדינתית חיבר מורלי למעלה ממאתיים חוקים, כולל רפורמות משמעותיות במערכת שיפוי ופיצוי עובדים, חוקים לחיוב הצבת גלאי פחמן חד-חמצני בבתי מגורים, החמרת תקנות המגדירות ארגוני צדקה, הגנה על קשישים וחולים המתגוררים בבתי אבות או מקבלים טיפול רפואי ביתי, וחקיקות המרחיבות את הפטור ממס מקרקעין של אזרחים ותיקים. הוא נתן את חסותו להצעות חוק הפוטרות חיילים משוחררים מדמי רישוי מדינתיים מסוימים, המגנות על אתרי הקבר שלהם ומסייעות להם בתהליך הגשת בקשה לשירות ציבורי. בינואר 2001 מונה מורלי ליושב ראש הוועדה הקבועה של האספה לפיתוח תיירות, אומנות וספורט. הוא עבד עם מנהיגים קהילתיים לפיתוח רוצ'סטר כמרכז לתיירות ואמנויות במערב מדינת ניו יורק.
לאחר מותה של חברת הקונגרס לואיז סלאוטר בעודה מכהנת, הודיע מורלי על התמודדותו לייצוג מחוז הקונגרס ה-25 של מדינת ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-28 ביוני 2018 זכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית לקראת הבחירות המיוחדות. ב-6 בנובמבר התמודד מורלי בשתי מערכות בחירות: בחירות מיוחדות למילוי החודשיים האחרונים לתקופת הכהונה ה-16 של סלאוטר המנוחה ב, ובחירות רגילות לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. הוא ניצח בשתיהן כשגבר על ג'ים מקסוול, מועמד המפלגה הרפובליקנית. מורלי הושבע לתפקידו ב-13 בנובמבר 2018.
בבחירות 2020 נבחר מורלי פעם נוספת אל בית הנבחרים. ב הוא חבר בוועדת התקציב, בוועדת החינוך והעבודה, בוועדת הכוחות המזוינים ובוועדת הכללים של בית הנבחרים.
תחנת פרוספקט מירה (קו קולצביה)
פרוספקט מירה (ברוסית: Проспект Мира) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו קולצביה.
תחנת פרוספקט מירה נפתחה ב-30 בינואר 1952, והיא קרויה על שם שדרת פרוספקט מירה.
התחנה ממוקמת ברובע משצ'אנסקי, לא רחוק מקומפלקס הספורט אולימפיסקי.
עד 20 ביוני 1966 התחנה נקראה "בוטניצ'סקי סאד", על שם גן בוטני של אוניברסיטת מוסקבה הנמצא בקרבה.
אנצ'נץ'
אנצ'נץ' (בהונגרית: Encsencs) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך לגבול הרומני.