מנצ'קין הוא חתולים שנוצר כמוטציה גנטית שיצרה חתול עם רגליים קצרות באופן חריג. עם זאת, קוצר רגליהם של חתולי המנצ'קין לא גורע מן היכולות האתלטיות שלהם ולא מונע מהם לקפוץ לגבהים ולרוץ במהירות. באופן כללי, המנצ'קינים נחשבים לחתולים בריאים, שסובלים בעיקר מן המחלות שמאפיינות חתולים גזעיים באופן כללי ולא נושאים מחלות של הגזע הספציפי. מלבד העובדה שחתול המנצ’קינים מתמודד עם מוטציה שגורמת לרגליו להיות קצרות, דבר שיכול להשפיע על ההתנהלות שלו, עדיין מדובר בחתול בריא וחזק בסך הכל.
היסטוריה.
חתולים עם רגליים קצרות דווחו באנגליה כבר בשנת 1930 אבל רובם נהרגו במלחמת העולם השנייה ונשארו מעטים מהם. הגזע תועד לראשונה רק ב-1964, אולם לא הייתה כל תוכנית רבייה. בשנת 1983 לאחר שמורה בלואיזיאנה, ארצות הברית מצאה שתי חתולות בהריון, אימצה אותן וגילתה שאחת מהן המליטה שגר שכולו חתלתולים קצרי רגליים, הגזע חזר למודעות מחדש והם החלו להתרבות. כשבדקו את החתולים הבינו שמדובר במוטציה גנטית שהשפיעה על אורך עצמות הרגליים.
בשנת 1991 הוצג המנצ'קין בפני הציבור במסגרת תערוכת חתולים שערך ה- ('איגוד החתולים הבינלאומי') במדיסון סקוור גארדן בניו יורק. TICA גם החליטו על תוכנית רבייה לשימור הגזע. בשנת 1995 המנצ'קין התקבל כגזע מוכר רק ב-TICA ולא התקבל ב- ('איגוד רישום גזעי חתולים') ולכן הוא מוגדר כחתול רגיל עם רגליים קצרות. הטענה היא שמדובר במוטציה של החתולים שעלולה לגרום להם בעיות בריאותיות והארגון אינו רוצה לתמוך במוטציות בכוונה או בטעות.
בשנת 2003 החלו לשלב את הגזע בתחרויות של חתולים.
מוטציה גנטית.
בדיקות שנערכו על ידי וטרינרים גילו, שמקורן של הרגליים הקצרות של המנצ’קינים, כחצי מאורך רגל של חתול "רגיל", הוא במוטציה גנטית, שהשתמרה מדור חתולים אחד למשנהו. הגן האחראי לרגליהם הקצרות הוא אותו גן האחראי על רגליים קצרות גם אצל כלבי תחש, כלבי באסט וכלבי קורגי וולשי, אך לעומתם, חתולי המנצ'קין אינם סובלים מבעיות בעמוד השדרה הקשורים בדרך כלל בגן זה.
מבנה גוף.
בעל גוף ארוך ופרוותי, עיניים בצורת שקד ואוזניים משולשות ומחודדות. הצבעים חום, אפור ולבן אופיינים לפרוות חתול המנצ'קין, בעוד אורך פרוותו משתנה מפרט לפרט.
מוטציה גנטית גרמה לרגליו להיות קצרות יותר מרגלי מיני חתול אחרים, תכונה הנחשבת למאפיין העיקרי שלו.
משקלו של חתול המנצ'קין נע בין שניים לארבעה קילוגרם (ק"ג), כאשר הזכרים נעים בין 3 ל-4 ק"ג בעוד משקל הנקבות נע בין 2 ל-3.6 ק"ג.
מלבד הרגליים, יתר הגוף של חתולי מנצ’קין הוא ממוצע בגודלו, כלומר המראה של החתולים הללו דומה קצת לכלבי תחש בהיבט של הפרופורציה בין הגוף לרגליים. הנקבות קטנות יותר מן הזכרים ומשקלן הממוצע הוא סביב שניים עד שלושה קילוגרמים, בערך קילו עד שניים פחות מהן. ישנם חתולי מנ’צקין בעלי פרווה קצרה וישנם כאלה עם פרווה ארוכה. העיניים של החתולים מהגזע הזה יכולות להיות בכמה גוונים וכך גם הפרווה שלהם – מדובר בחתולים "צבעוניים" למדי ומרהיבים ביופיים.
רגליו האחוריות ארוכות יותר מרגליו הקדמיות, מה שיוצר מעין שיפוע לאורך עמוד השדרה של חתול מנצ'קין.
תוחלת חיים: 13-15 שנים.
אינטליגנציה: נחשב לחתול חכם וסקרן, בעל יכולות ציד גבוהות ויכולת תקשורת טובה עם הסביבה. לעיתים חתול המנצ'קין מחליט לשמור עצמים שמצא כאביזרי משחק כדי שיוכל לשחק בהם כאשר ירצה בכך.
תכונות אופי.
חתול המנצ'קין נחשב לחתול תקשורתי ובעל ביטחון. הוא אוהב לשחק ולפרוק אנרגיה עם חתולים אחרים ואחד הדברים שהחתול הזה אוהב לעשות זה לקחת משחק ולהסתיר אותו למשחק מאוחר יותר. למרות המוטציה הגנטית והמראה הגמדי לחתול מגזע מנצ'קין יש יצר ציד מפותח והוא ירדוף אחרי דברים שזזים בבית ובסביבה כדי לצוד ולאכול. המנצ'קין מאוד אוהב ליטופים וכרבול עם האנשים שחיים אתו או עם חיות אחרות בבית. מדובר בחתול מאוד ידידותי, בעל הרבה ביטחון עצמי, מאוד מסור ונאמן, אוהב מאוד את בעליו ומשפחתו, נהנה שמלטפים אותו או להתכרבל עם אנשים, ומסתדר עם כלבים וחתולים אחרים. אוהב לשחק, יש לו יכולת ציד מפותחות, למרות רגליו הקצרות הוא מאוד מהיר ומטפס גבוה ומהר. הוא מתקשה לקפוץ ממקומות גבוהים, אך ידע למצוא את הדרך כיצד לרדת מהמקומות אליהם הוא טיפס. אין בעיה לגדל אותו בבית עם חצר או בדירה. הוא יכול להסתדר בכל מקום. ניתן לגדל אותו בבית עם ילדים קטנים, וכאמור גם עם כלבים וחתולים אחרים. הרגליים הקצרות, כאמור, אינן מגבילות את החתולים הללו מלהתרוצץ ולקפוץ, אם כי לא באותה מהירות כמו גזעים אחרים. יש להם תכונה "כלבית" נוספת מלבד המראה שלהם, שהיא "העלמת צעצועים" – הם נוהגים מדי פעם להחביא משחק במסתור מסוים ולשוב לשחק בו אחר כך. מומחים לחתולים רואים בתכונה זו הוכחה לכך שלמרות השוני החיצוני בינם לבין גזעי חתולים אחרים, חתולי מנצ’קין הם בעלי רצון לצוד ממש כמו כל חתול.
רודוביה דוס אימיגראנטס
רודוביה דוס אימיגראנטס (בפורטוגזית: Rodovia dos Imigrantes) הוא הכביש המהיר SP-160 במדינת סאו פאולו, ברזיל. הכביש מקשר בין העיר סאו פאולו לערי החוף סאו ויסנטה ופראייה-גרנדה הסמוכות לעיר הנמל סנטוס שלחוף האוקיינוס האטלנטי; הכביש הוא אחד המהירים והעמוסים ביותר בברזיל ובמיוחד במהלך ימי קיץ שמשיים, סופי שבוע וחגים בהם התנועה מהעיר סאו פאולו לחוף רבה, ועוברים בו כמיליון כלי רכב ביום, כמו כן בכביש תנועה רבה של כלי רכב כבדים; הכביש מקביל לכביש המהיר רודוביה אנצ'ייטה (SP-150) המקשר בין העיר סאו פאולו לעיר סנטוס, שאף הוא אחד הכבישים מהירים העמוסים בברזיל.
הכביש, שחולף בסרה דו מאר (רכס הרים המשתרע לאורך 1,500 ק"מ במקביל לשפלת החוף בדרום-מזרח ברזיל בין המדינות ריו דה ז'ניירו וריו גראנדה דו סול ודרך מדינת סאו פאולו). בדרכו מרמת סאו פאולו לשפלת החוף, עובר במנהרות וגשרים רבים ורחבים החולפים מעל יער הגשם, ונחשב לאחד ההישגים הבולטים של הנדסת הכבישים בברזיל ולפרויקט הנדסי מורכב בקנה מידה עולמי, לאורך הכביש ישנם 44 ויאדוקטים, 7 גשרים, ו-14 מנהרות באורך כולל של כ-58.5 ק"מ. הכביש הוא חלק ממערכת אימיגראנטס-אנצ'ייטה הכוללת את הכבישים הנ"ל ועוד מספר כבישים מהירים המתחברים אליהם והיא מופעלת על ידי חברה פרטית.
היסטוריה.
הפרויקט.
בשנים 1947–1953 נחנך הכביש-המהיר אנצ'ייטה המקשר בין סאו-פאולו לסאנטוס, אך כבר בשנת 1956 הבינו שהכביש אינו מספיק לייעודו גם אם תתבצע בו הרחבה, לאחר שבשנת 1955 נרשמו בו כ-16 תאונות דרכים בהן נהרגו חמישה בני-אדם, מה שהיה נחשב לשיא שלילי באותם הזמנים, משכך הוחלט על הקמת כביש חדש שיקשר בין העיר סאו-פאולו לערי החוף, בשנת 1974 החלה הבנייה ושנתיים לאחר מכן נחנך הנתיב הצפוני (העולה) של הפרויקט, בשנות ה-90 עלה הרעיון של מתן ניהול מערכת אימגראנטס-אנצ'ייטה לחברה-פרטית בתמורה להקמת הנתיבים לכיוון דרום (יורד) ואחזקת המערכת, בשנת 1998 קבלה חברת אקוויאס (Ecovias) את הבעלות על המערכת כולה למשך 20 שנים בתמורה להקמת הנתיבים לכיוון דרום ואחזקת המערכת כולה, עם חניכת הנתיב לדרום ב-17 בדצמבר 2002 הושלמה המערכת כולה בידי חברת אקוויאס, כך שהכבישים הם כבישי אגרה בבעלות חברה פרטית והנסיעה בהם כרוכה בתשלום. (תעריף הנסיעה בכבישי עבר שינויים רבים והוא נחשב ליקר ביותר המשולם בברזיל על כביש אגרה).
משמעות השם 'Rodovia dos Imigrantes' – 'דרך (מהירה) המהגרים' נקראה כך על הנצחת תרומתם המכרעת של המהגרים לצמיחתה התרבותית, החברתית והכלכלית של ברזיל.
בנייה.
בבניית הנתיב הדרומי נבנו ויאדוקטים ומנהרות ארוכים יתר מאשר בנתיב הצפוני, בהן שתי מנהרות שהן מנהרות הכביש הארוכות ביותר בברזיל באורך של 3,009 ו-3,146 מטרים; בשל המנהרות והגשרים הרבים ההשפעה הסביבתית של בניית האימיגראנטס באזור סרה דו מאר ובמיוחד של הנתיב הדרומי, נמוכה יחסית. בניית הנתיב הדרומי כילתה כ-400,000 מ"ר מהיער באזור סרה דו מאר.
שני הכבישים של מערך האימיגראנטס יכולים להפוך לחד-כיווניים בהתאם לצריכה, כך שבזמני עומס רבים כמו בתחילת החופשה ישמשו שני הנתיבים לנסיעה לכיוון דרום (ירידה) ובסיום החופשה ישמשו לנסיעה לכיוון צפון (עלייה), בזמנים אלו הנסיעה לכיוון השני תתרחש מהכביש המהיר אנצ'ייטה, כמו כן אף על פי שמבחינת מרחק מסלול הנסיעה באימיגראנטס בין העיר סאו-פאולו והחוף ארוך יותר מאשר בכביש המקביל – אנצ'ייטה, עדיין השימוש בו נפוץ יותר הן בשל כך שהנסיעה בו מותרת במהירות גבוהה יותר, והן בשל כך שהנסיעה בו עד לאזור הדרומי יותר של פראייה גרנדה, פשוטה ומהירה יותר.
תאונות.
במהלך שנות קיומו של מערך אימיגראנטס אירעו בו מספר תאונות יוצאות דופן;
ג'יפ רנגייד
ג'יפ רנגייד (באנגלית: Jeep Renegade) הוא קרוסאובר, בעל חמישה מקומות ישיבה, שמיוצר על ידי ג'יפ משנת 2014. הוא הוצג בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2014 והגיע לישראל בפברואר 2016.
מפרט טכני.
עד 2018.
עד שנת 2018 שווקה הרנגייד עם שני מנועי בנזין ושני מנועי דיזל. מנועי הבנזין בנפחי 1.4 ליטר המספק 140 או 170 כ"ס או בנפח 1.6 ליטר המספק 110 כ"ס. מנוע הדיזל בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק 120, 140 או 170 כ"ס ובנפח 1.6 ליטר טורבו המספק 95 או 120 כ"ס. כל המנועים שווקו לבחירה בין תיבת הילוכים ידנית בעלת חמישה או שישה הילוכים לבין תיבת הילוכים אוטומטית בעלת תשעה הילוכים.
משנת 2018.