בשנת 2004 הגיעה הופעתה הראשונה של מייס בטלוויזיה כשהופיעה בסדרה "ג'ואי", סדרת ספין אוף לסדרה "חברים". בשנה שלאחר מכן, היא השתתפה בסרט המותחן "טיסת לילה" בכיכובה של רייצ'ל מקאדמס. הופעותיה בסדרות טלוויזיה כללו את "עמוק באדמה", "הקאמבק", "הפמליה", "איך פגשתי את אמא", "גיבורים" ו"החיים על פי נד". מייס שיחקה בסרטים אחרים כגון: "גיבורי הדגל", "בליינד דייט", היא שיחקה בסרט הפארודיה "גדול מהסרטים" וכאיימי בסרט "". היא גם שיחקה כחולה בסדרת הדרמה הרפואית "האוס" בפרק משנת 2006. בשנת 2007 היא שיחקה בתפקיד חוזר בסדרה בטי וגילמה את דמותה של שרלוט, בת זוגו של הנרי גראבסטיק. עוד באותה השנה, היא הופיעה בקליפ של השיר "התעוררות" של להקת סוויצ'פוט לצד בעלה אדם קמפבל. כשהסדרה "Glee" עלתה לאוויר, מייס הייתה חלק ראשי מהסט בשלוש העונות הראשונות של הסדרה ולאחר מכן חזרה לתפקידי אורח בעונות ארבע וחמש. במרץ 2010, שיחקה מייס את התפקיד הנשי הראשי בסרט האנימציה "הדרדסים".
בשנים 2013-2015 היא כיכבה בסדרה "המילרים" כאשר שיחקה בתפקיד דבי סטוקר. בשנים 2015-2018 מייס כיכבה בסדרת האנימציה "הרפתקאות החתול במגפיים" כאשר דיבבה את דמותה של דולסינאה. בשנים 2017-2018, היא כיכבה בסדרה "Trial &amp; Error" כאשר גילמה את דמותה של התובעת קארול אן קין.
חייה האישיים.
באוקטובר 2007, התחתנה מייס עם בן זוגה השחקן אדם קמפבל. באוגוסט 2016, היא ילדה את בנם הבכור, ג'וד ג'ונס.
חזיר (כלי שיט)
חזיר (באיטלקית: Maiale) הוא כינוי לדגם של טורפדו מאויש - כלי שיט קטן, המשמש להובלת לוחמי קומנדו ימי, בשיט מעל המים, בגובה המים או מתחת למים, אשר היה בשירות השייטת העשירית האיטלקית בתקופת מלחמת העולם השנייה.
עם הקמתה של יחידת הקומנדו הימי של חיל הים הישראלי, שייטת 13, עשתה היחידה שימוש בכלים אלו שנרכשו מאיטליה, ובהמשך השתמשה בדגמים משופרים מתוצרת ישראל.
בשירות שייטת 13 הישראלית.
מתחילת שנות ה-50 השתמשה שייטת 13 של חיל הים הישראלי ב"חזירים" באחדים ממבצעיה, שהידועים שבהם הם:
בשנת 1979 נכנס לשימוש דגם מתקדם של "חזיר" שנקרא "רם", ושימש להובלת לוחמים. שימוש מבצעי ראשון בדגם זה נעשה לשם טיבוע אוניית מחבלים בשם "טארק" במעגן צור, ב-26 באפריל 1979.
סיב ינסן
סיב ינסן (בנורווגית: Siv Jensen; נולדה ב-1 ביוני 1969) היא פוליטיקאית נורווגית חברת הפרלמנט הנורווגי מאז 1997. היא כיהנה כמנהיגת מפלגת הקידמה (FRP), כיהנה כשרת האוצר בממשלת נורווגיה מאוקטובר 2013 עד ינואר 2020. קודם לכן כיהנה כמנהיגת האופוזיציה בפרלמנט בשנים 2009–2013.
קורות חייה.
ינסן נולדה באוסלו. סבתא רבתא שלה היא בסטי קיילסברג, ממנהיגות התנועה הפמיניסטית בנורווגיה. הוריה נפרדו כשהייתה בת 10 והיא גדלה עם אמה ושני אחיה הקטנים. ב-1992 סיימה לימודי תעודה בכלכלה בבית הספר לכלכלה של נורווגיה (NHH) בברגן. ינסן אינה נשואה וללא ילדים.
קריירה פוליטית.
את הקריירה הפוליטית שלה החלה כשהצטרפה בגיל 18 למפלגת הקידמה הנורווגית, ב-1992 נבחרה להנהלת סניף המפלגה באוסלו וכיהנה כנציגת רובע באוסלו וחברת מועצת העיר בשנים 1995–1999. במקביל כיהנה כחברת המועצה המפקחת על הבנק המרכזי של נורווגיה. ב-1997 נבחרה לראשונה לפרלמנט הנורווגי. היא כיהנה כחברת ועדת הכספים ולאחר הבחירות ב-2001 מונתה לראש הוועדה. לאחר בחירות 2005 מונתה למנהיגת הסיעה בפרלמנט והצטרפה כחברה לוועדת החוץ ומ-2009 היא חברה בוועדת החוץ והביטחון. ב-2006 נבחרה ליושבת ראש מפלגת הקדמה, היא הובילה את המפלגה להישגה הטוב ביותר בבחירות לפרלמנט כשזכתה ב-2009 בכ-23% מקולות הבוחרים וב-41 מושבים בפרלמנט, בבחירות 2013 רשמה המפלגה ירידה בכוחה, כשזכתה בכ-16% מקולות המצביעים וב-29 מושבים בפרלמנט, עם זאת גוש המרכז-ימין אליו משתייכת זכה לרוב בבחירות וינסן מונתה באוקטובר לשרת אוצר בממשלתה של ארנה סולברג. בינואר 2020 פרשה מפלגת הקידמה ממשלתה של סולברג על רקע קליטת פליטים מסוריה שמשפחתם חברה בארגון טרור.
עמדותיה.
כמנהיגת מפלגת הקידמה, הציגה ינסן עמדות התומכות בכלכלת שוק חופשי ובניצול גבוה יותר של כספי קרן התגמולים מנפט וגז לטובת השקעה בתשתיות מקומיות. כשרת אוצר הביעה תמיכה בהורדת מס החברות. היא השוותה לא פעם למרגרט תאצ'ר.
בראשותה, סילקה המפלגה משורותיה חברים שהביעו עמדות לאומניות קיצוניות והתנערה מאנדרס ברינג בריוויק, מבצע פיגועי הטרור ב-2011, שהיה בעברו חבר המפלגה. בראיונות עימה ביקרה את חוסר האינטגרציה של מהגרים ממדינות מוסלמיות בנורווגיה, כפי שמתבטא ביחס המפלה שלהם לנשים, בחוסר נכונות לקבל את חוקי המדינה, אי השתלבות בשפה ובמוסדות לימוד מקומיים. היא גינתה את מה שכינתה "אסלאמיזציה זוחלת" בנורווגיה, וזכתה על השימוש בביטוי זה בביקורת מצד ראש הממשלה היוצא ינס סטולטנברג. היא הביעה תמיכה בישראל ובזכותה להגן על עצמה, ביקרה בשדרות ובכנסת, התנגדה להכרה של ממשלת נורווגיה בארגון החמאס, בציינה ש"טרוריסטים הם טרוריסטים, אתה לא מנהל משא ומתן עימם". כמו כן היא תומכת בצמצום התמיכה הנורווגית בפלסטינים ישירות או דרך ארגוני האו"ם, היא ביקרה את החלטת קרן ההשקעות הממשלתית של נורווגיה למכור השקעותיה בחברת אלביט מערכות, משום שלטענה הדבר נעשה משיקולים אנטי-ישראלים ודעות קדומות. כמו כן ביקרה את החלטת ועדת פרס נובל לשלום (שנבחרת על ידי הפרלמנט הנורווגי) להעניק את הפרס לנשיא ארצות הברית ברק אובמה, בטענה שהוא ניתן כ"מס פוליטי" לאובמה ולארצות הברית.
השקעות אחראיות
אדם בערבה
"אדם בערבה" הוא פסל מאת הפסל הישראלי יחיאל שמי. הפסל שייך לפיסול המוקדם ביצירותו של שמי וסגנונו משויך אל האמנות הכנענית.
תיאור.
הפסל "אדם בערבה" מציג דמות גברית עירומה שאחת מידיה נשענת על דמות של נשר. הדמות מעוצבת במונומנטליות. לבד מגודלו של הפסל, החריג באמנות הישראלית וביצירתו המוקדמת של שמי, גופו הוא שרירי ותווי פניו מודגשות באופן מעט ארכאי. בסגנונו מושפע הפסל מן הפיסול הכנעני ובייחוד מפסלו של יצחק דנציגר "נמרוד" (1939).
המוטיב המרכזי בקומפוזיציה של הפסל היא התנועה האלכסונית של גוף הדמות, המרמז על פריצה אל החלל. מוטיב זה מעומת עם האנכיות של דמות הנשר.
ההיסטוריה של הפסל.
הפסל הוצג לראשונה בתערוכה בקיבוץ נען בשנת 1953. לאחר סיום התערוכה נשאר הפסל בשטח הקיבוץ. במהלך שנות השישים של המאה ה-20 התגלה הפסל מחדש על ידי אילן אוקו בשטח הקיבוץ ושוקם על ידו. במשך השנים הוצג הפסל בכמה תערוכות. בשנת 1996 הוצג בתערוכה במוזיאון ישראל ובשנת 1997 במוזיאון תל אביב לאמנות. בשנת 2011 הוצג הפסל בתערוכת "הנמרודים החדשים" שהתקיימה בבית האמנים בירושלים.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הפך הפסל למוקד של סכסוך בעלות, לאחר ששמי ביקש להשיב את הפסל לחזקתו ואילו אוקו טען כי שמי נטש את הפסל. בינואר 1996 אף היה הפסל אמור להימכר במכירה פומבית של חברת מצא, אולם מכירה זו בוטלה. בשנת 2002 פסק בית המשפט כי הפסל יעבור לרשות שמי.
בפסק הדין כתבה השופטת דרורה פלפל כי "יצירת אמנות אינה דומה למיטלטלין רגילים: אמן יולד את יצירתו, היא עבורו חלק מאישיותו ואינו מתייחס אליה כאל נכס קנייני רגיל. לכן, ככל שמדובר על נטישה אפשרית של יצירת אמנות - דרושה לכך (הוכחה) מעבר לעזיבת הפסל בשטח, כדי (לוודא) את כוונת הנטישה. דבר זה לא היה כאן".
מיליארד
מיליארד (1,000,000,000) הוא מספר טבעי השווה לאלף מיליונים.
מהמילה "מיליארד" נגזר הכינוי "מיליארדר" לאדם עשיר מאוד (מילולית: בעל יותר ממיליארד יחידות מטבע בארצו).
נהוג להשתמש במספר מיליארד פעמים רבות להצגה "עגולה" של נתונים, כגון שווי חברות (למשל, שווי השוק של חברת אפל, נכון לספטמבר 2020, עומד על כ-2290 מיליארדי דולרים).
מקובל להתייחס למדינות שאוכלוסייתן עולה על מיליארד בני אדם כאל נקודת ציון של גודל. נכון ל-19 בנובמבר 2020, רק שתי מדינות עברו נקודה זו: הרפובליקה העממית של סין והודו; בקרב היבשות רק אסיה ואפריקה חצו נקודה זו.
בשיטת הספירה האמריקאית אין משמשת המילה "מיליארד". במקומה משמשת המילה ביליון.
מהר&quot;י אבוהב
בית הספר לאמנויות הבמה של סופי מוסקוביץ'
מהר&quot;ם גאלאנטי
חיזב-י אסלאמי גולבודין
חיזב אל-אסלאם גולבדין (בפרסית: حزب إسلامي قلب الدين, נקראת בקיצור HIG) היא מפלגה אסלאמית אפגנית. בשנת 1977 הקים גולבדין הכּמתיאר את "המפלגה האסלאמית" (חיזב-י אסלאמי). בשנת 1979 התפצלה המפלגה לשני פלגים: פלג אחד (באותו השם) בהנהגת מולווי יונאס ח'אליס הידוע בשם "סיעת ח'אליס" שבסיס כוחו הוא בנַנְגַרְהאר. הפלג השני, בראשות גולבדין הכּמתיאר, נקרא "חיזב-י אסלאמי גולבודין".
המפלגה תוקצבה רבות על ידי כוחות אנטי סובייטיים דרך שירות הביון הפקיסטני במהלך מלחמת רוסיה באפגניסטן. כוחה של המפלגה שקע בשנות ה-90 של המאה ה-20 עם צמיחת ארגון הטאליבאן. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, "הופיעה מחדש המפלגה כקבוצה צבאית כוחנית אשר נטלה אחריות על מתקפות קטלניות רבות שבוצעו כנגד כוחות הקואליציה באפגניסטן וכנגד שלטונו של חאמיד כרזאי." לאחר מלחמת אפגניסטן ב-2001, הוערך הכוח הלוחם של המפלגה בכמה אלפי אנשים.