עונת 2022 בפורמולה 2 צפויה להיות העונה השישית בה מתקיימת אליפות הפורמולה 2 המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). קטגוריית מרוצי הפורמולה 2 מדורגת כרמה השנייה של מרוצי מכוניות גלגל-פתוח אחרי הפורמולה 1 בהתאם לתוכנית השלבים הגלובלית. אירועי האליפות התנהלו במקביל לאירועים נבחרים של הקטגוריה הבכירה.
בעונה צפויים להתקיים 14 סבבים, בכל אחד מהם יתקיים מרוץ בפורמט ספרינט ומרוץ בפורמט מלא.
רשימת מרוצים.
שינויים בלוח המרוצים.
הפלישה הרוסית לאוקראינה שאירעה במהלך חודש פברואר הובילה להשעייתה של רוסיה מפעילות בענפי הספורט המוטורי. הדבר הוביל לביטול גרנד פרי רוסיה ותחרויות הפורמולה 2 הנלוות. במקומו של המרוץ נוסף ללוח צמד מרוצים בצרפת.
שיטת הניקוד.
הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המהירים במרוץ הפתיחה ולשמונת הנהגים המהירים במרוץ הספרינט. שתי נקודות נוספות ניתנות לנהג המזנק מהפול פוזישן במרוץ הפתיחה. נקודה נוספת מוענקות לנהג שקובע את זמן ההקפה המהירה בכל אחד משני המרוצים, בתנאי שסיים באחד מעשרת המקומות הראשונים.
הזינוק למרוץ הספרינט נקבע בהתאם לסדר הסיום של מרוץ הפתיחה, כאשר שמונה המקומות הראשונים נקבעים בסדר הפוך לתוצאות שמונה הנהגים הראשונים במרוץ הפתיחה, כך שנהג שהגיע למקום שמיני במרוץ הפתיחה יזנק מהמקום הראשון במרוץ הספרינט. לא מוענקות נקודות נוספות על זינוק מהפול פוזישן במרוץ זה.
נרימאן סאדק
נרימאן סאדק (בערבית : ناريمان صادق; 31 באוקטובר 1933 - 16 בפברואר 2005) הייתה אשתו השנייה של המלך פארוק והמלכה האחרונה של מצרים.
ביוגרפיה.
סאדק נולדה לחוסיין פהמי סאדק "ביי", סגן שר התחבורה המצרי ולאסילה חנום, בתו של כאמל מחמוד, אחד מהאישים המפורסמים של נפת אל-מניא. פירוש שמה בשפה הפרסית הוא "הרוח היפה".
המלך פארוק התגרש מאשתו הראשונה, המלכה פרידה, בשנת 1948, לאחר נישואים של עשר שנים שבהם ילדה שלוש בנות, אך לא יורש זכר. במטרה להבטיח יורש זכר, וגם לעורר מחדש התלהבות ציבורית כלפי שושלת המלוכה, נישא לנרימאן סאדק.
נרימאן, שהייתה ידועה כ"סינדרלה של הנילוס" בשל הרקע המשפחתי שלה, נשלחה לשגרירות מצרים ברומא כדי ללמוד כיצד לבצע את תפקידיה המלכותיים. בהיותה ברומא היא לקחה על עצמה את זהות אחייניתו של השגריר כדי להסתיר את מטרת נוכחותה. בשגרירות למדה היסטוריה, נימוסים וארבע שפות אירופאיות. הרוזנת ליילה מרטלי, אחת הגברות התרבותיות והמנוסות ביותר באירופה, ליוותה את נרימאן כדי ללמד את ההיסטוריה שלה, ההתנהגות הכללית והנימוס של הקורטז' המלכותי. נרימאן התגוררה ברומא בשגרירות מצרים בווילה סבויה, שהייתה הבית הקודם של משפחת המלוכה האיטלקית שהתגוררה באותה תקופה באלכסנדריה. בגיל 17, היא נישאה לפארוק, ובכך הפכה למלכת מצרים. החתונה של בני הזוג הייתה מפוארת, נרימאן לבשה שמלת כלה רקומה ב-20,000 יהלומים, והשניים קיבלו מתנות רבות ויקרות.
ב-16 בינואר 1952, נרימן ילדה את בנם היחיד, אחמד פואד. מאוחר יותר באותה שנה, פארוק נאלץ להתפטר על ידי הקצינים שהובילו את המהפכה המצרית של 1952. ירש אותו בנו התינוק, שתפס את כס המלוכה כמלך פואד השני. אולם שלטונו הסמלי ברובו של פואד נקטע עם הקמתה של הרפובליקה במצרים, בשנה שלאחר מכן.
בעקבות התפטרותו של פארוק יצאה משפחת המלוכה לגלות (על סיפון היאכטה המלכותית "אל-מחרוסה") ביולי 1952. לאחר זמן נרימאן חזרה למצרים עם אמה. היא התגרשה מפארוק בפברואר 1954.
ב-3 במאי 1954 נישאה לאדהם אל-נקיב מאלכסנדריה, שהיה הרופא האישי של פארוק. נולד להם בן אחד, אכרם, ולאחר מכן התגרשה מאל-נקיב ב-1961.
ב-1967 נישאה לאיסמעיל פהמי, רופא נוסף. היא חיה בהתבודדות בפרבר הליופוליס בקהיר עד מותה.
מותה.
נרימאן פהמי מתה ב-16 בפברואר 2005 בבית החולים דאר אל פואד, בפאתי קהיר, מצרים, לאחר אירוע מוחי. שנותיה האחרונות עברו בהסתגרות בדירתה בשכונת הליופוליס היוקרתית בקהיר, שם התגוררה עם בעלה, איסמעיל פהמי.
שחיטת קדשים בחוץ
דין גיהינום
אג'יאו
אֶגִ'יָאוֹ (בסינית מפושטת: 阿胶, בכתב סיני מסורתי : 阿膠, בפין-יין: ē jiāo) הוא ג'לטין המופק מעורות חמורים. הוא מוכר ברפואה הסינית המסורתית והמשתמשים בו מאמינים שיש לו סגולות כתכשיר קוסמטי ולטיפול באנמיה, דימום, סחרחורת, בעיות במערכת הרבייה ותחלואים שונים אחרים. אין ראיות מדעיות ליעילות הרפואית של אג'יאו.
הביקוש הסיני לאג'יאו עלה מראשית המאה ה-21, והביא להידרדרות אוכלוסיית החמורים בעולם ולזינוק במחיר עורותיהם.
הפקה.
האג'יאו מוכן כג'לטין יבש או מעורבב עם צדפים כתושים (או אבקה אחרת) ליצירת גושים. מאחר שנוצר מחסור בעורות חמורים התפתחה תעשייה של " זיוף אג'יאו" מעורות של פרדות, סוסים, גמלים חזירים, וגם מוצרי עור שונים. היצרנים הוסיפו לזה מעט "חומר אמיתי" כדי להטעות את הצרכנים. נטען שלאג'יאו ה"אמיתי" אין טעם או ריח לא נעימים, וניתן להבחין במוצר המזויף על פי ריחו וטעמו הלא נעימים.
במאה ה-21, הייתה ירידה באספקת עורות חמורים, מכיוון שגידול חמורים ירד. ההיצע הפוחת בשילוב עם ביקוש עולה לאג'יאו הוביל לעליית מחירים של עורות חמורים בסין. צ'ין יופנג, חבר בית המחוקקים המחוזי של שאנדונג ויצרן גדול של אג'יאו, מקדם תמיכה ממשלתית בגידול חמורים להפקת אג'יאו.
ייצוא חמורים לסין.
בעקבות הירידה בהצע והעלייה במחיר, החל מאמצע שנות ה-2010 התחיל ייצוא חמורים לסין ממדינות שונות ובכללן ישראל. אוגנדה, טנזניה, בוטסואנה, ניז'ר, בורקינה פאסו, מאלי וסנגל אסרו על ייצוא חמורים לסין. בנובמבר 2017 פורסם תחקיר של PETA אסיה, ובו נראים חמורים מוכים למוות בפטישים או נשחטים על ידי חתך בגרונם. החמורים מועברים בנסיעות ארוכות מאוד ללא גישה למזון או למים, וכך 20% מהם מתים עוד בדרך. רגליים שבורות הן דבר שבשגרה, והחמורים הפגועים נגררים מאוזניהם ומזנבותיהם לבתי השחיטה. מכיוון שפציעות ומחלות לא משפיעות על איכות העור אין לסוחרים שום תמריץ להבטיח טיפול רפואי לבעלי החיים המובלים לשחיטה.
בנובמבר 2019 דווח כי נדרשו כ-4.8 מיליון עורות חמורים כדי לספק את הביקוש העולמי לאג'יאו, וכתוצאה מכך יש ירידה חדה באוכלוסיית החמורים ברחבי העולם. נכון לנובמבר 2019 חיו בעולם 44 מיליון חמורים, אך על פי הערכות של ארגון מגדלי החמורים העולמי מדי שנה נשחטים 4.8 מיליון חמורים ובשרם עושה את דרכו לשוק התרופות. בברזיל, יצואנית מרכזית של חמורים, טענו שאוכלוסייתם הצטמצמה ב-28% בעשור האחרון, ובבוטסואנה ובקירגיזסטן היא הצטמצמה בלמעלה מ-50%.
פיית' בורדן, מנהלת המחקר והתמיכה המבצעית בארגון מגדלי החמורים העולמי , אמרה שהדרישה לחמורים ולסוסים כל כך גבוהה עד שאפילו סוסות בהריון, סייחים צעירים וחמורים חולים ופצועים מובלים לשחיטה. "החמורים מתרבים לאט במיוחד, סוסה או אתון נושאות את הסייח ברחמן במשך שנה, והם מגיעים לבגרות לאיטם", הסבירה. "שיעור הפריון שלהם גם הוא נמוך ולמגזר החקלאי יש בעיה לייצר מספיק צאצאים בכדי לספק את הביקוש למוצרי הגלם".
ייצוא חמורים מישראל.
חמורים מישראל מיוצאים לעזה דרך מעבר כרם שלום. חלקם הקטן נותר בעזה, שם הם מנוצלים לעבודה, לעיתים עבודת פרך עד מוות. האחרים נמכרים למצרים, שם נפשט עורם ומיוצא לסין. מצריים מייצאת לסין 10,000 עורות חמורים בשנה. התעשייה הענפה הביאה להידלדלות אוכלוסיית החמורים מכ-3 מיליון ב-2014 למיליון בשנת 2021. מחיר חמור במצרים נע סביב 50–100 ש"ח בעבר, אך הוא נסק לגובה של כ-700-1,000 ש"ח, ומחיר עור של חמור שמיוצא ממצרים הוא בין 400 ל-700 דולר, סכום גבוה יותר מהמשכורת הממוצעת במצרים. חמורים המועברים מישראל לעזה לא פעם מובלים בצפיפות, חלקם שוכבים על הארץ ונרמסים על ידי האחרים. ניסיונות של משרד החקלאות לעצור מעברים מסוג זה עלו בתוהו.
הדבר נודע לראשונה בישראל בשלהי 2021, כשגבר עזתי התקשר לווטסאפ של המקלט לבעלי חיים "להתחיל מחדש", אותו חשב בטעות ליצואן חמורים, ובערבית מעורבת בעברית ובצעקות "חראם" (אסור), הצליח לתאר את הנעשה. המקלט הצליח לעצור משלוחים של חלק מהחמורים שיועדו לעזה ופדה כ-400 מהם. מקלט בצרפת הציע את עזרתו וניאות לקבל אליו 200 מתוכם, ו-50 הראשונים הגיעו לשם ב-26 ביוני 2022.
פול ספרינגר
פול ספרינגר הוא סופר, פרופסור והיסטוריון צבאי אמריקאי.
ביוגרפיה.
ספרינגר נולד באיווה ב-1975, למד בבית הספר התיכון באורבנדייל, איווה ובאוניברסיטת טקסס A&amp;M, וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה ב-1997 ותואר דוקטור בהיסטוריה צבאית ב-2006.
ספרינגר הוא פרופסור להיסטוריה במכללת הפיקוד והסגל האווירי. בנוסף לימד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט. ספרינגר הופיע כיועץ בתוכניות בערוץ ההיסטוריה, בערוץ דיסקברי ובערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
בשנת 2014 מונה ספרינגר לעמית בכיר במכון לחקר מדיניות חוץ.
ספרינגר חיבר מספר ספרים בנושא השבויים של אמריקה: טיפול בשבויי מלחמה ממלחמת העצמאות ועד למלחמה בטרור.
בשנת 2022 טען כי חייזרים יתקיפו את כדור הארץ בעזרת אסטרואידים בעלי חימוש או וירוסים קטלניים.
שם מקומי
וויפרו (באנגלית: Wipro) היא חברה הודית רב-תחומית טכנולוגית המספקת מוצרי צריכה שוטפים, פתרונות IT ושירותי ייעוץ.
החברה מעסיקה כ-221,000 עובדים, מספקת שירות ללקוחות ברחבי העולם ומטה החברה נמצא בעיר בנגלור, הודו.
בשנת 2021, דיווחה החברה על הכנסות של כ-10 מיליארד דולר.
היסטוריה.
וויפרו הוקמה בשנת 1945 על ידי מוחמד פרמג'י (Mohamed Premji) תחת השם Western India Products, במטרה לייצר שמנים צמחיים ומזוקקים.
בשנת 1966, נפטר מוחמד ובנו עזים מונה ליו"ר החברה.