על מנת להקל את משקל הספינות, ולשפר את יציבותן עת ההפלגה, פורקו לקראת ההפלגה מערכות הנשק מהסיפונים. והספינות הפליגו, כפי שהגיעו לישראל מהמספנה בצרפת.
מפקד המבצע סא"ל אברהם בן שושן הפליג באח"י עכו. בכיר מלווה אל"מ יצחק דוידי הפליג באח"י חיפה עד דרום אפריקה וסא"ל מיכה לצרוס מדרום אפריקה לישראל.
אח"י חיפה - מפקד, רס"ן דני מלמד שקיבל את הפיקוד בנובמבר 1973, קצין גנ"ק - סרן עופר שלמה, קצין נשק - סגן שלומי גבאי,
קצין מכונה - יוסי שמר (שמילו)
אח"י עכו - מפקד רס"ן אלכס טל שקיבל את הפיקוד ב 1974, קצין גנ"ק - סגן אורן קרני, קצין נשק - סגן עודד מלניק,
קצין מכונה - סגן ששי פקר.
הצוותים של אח"י חיפה ואח"י עכו, חיילים בשירות סדיר, קצינים ונגדים בשירות קבע, היו ברובם מנוסים ומגובשים מהפעילויות בהם השתתפו כולל בקרבות הזירה הימית במלחמת יום הכיפורים. המיומנות בעבודות ימאות, מכונה ואחרות היתה גבוהה. הצורך בהכנת הצוותים להפלגה ארוכה היה מצומצם.
מפקד אח"י בת ים (ת-83), אונית אם ותדלוק היה רס"ן משה בן ישי, קצין קישור באוניה בננה קור - בני ניוביץ', קצין קישור בנמלי דרום אפריקה - רס"ן אודי אראל.
מהלך ההפלגה.
אח"י חיפה (סער 2) ואח"י עכו יצאו לים מבסיס חיפה ביום שני 18 בפברואר 1975 בשעה 20:00. ביומיים ראשונים הים געש והגלים הקשו על ההפלגה. בהמשך, מאזור סיציליה, מזג האוויר נעשה יחסית נוח. ב-20 בפברואר בוצע תדלוק במרכז הים התיכון לאספקת דלק, מזון ומים. ב 23 בפברואר בלילה, חציית מצר גיברלטר מהים התיכון ל. ב-24 בפברואר נפגשו שתי הספינות עם אוניית הסוחר בננה קור באזור איי מדיירה מערבית לקזבלנקה שבמרוקו. ב 25 בפברואר צוין חג פורים בספינות.
טקס חציית המשווה נערך ב-2 במרץ על סיפוני הספינות לפי מסורת יורדי הים. תוך כדי הפלגה
הסמיכו מי שעברו כבר את קו המשווה בהפלגה את חברי הצוות, בטבילה ומריחה בתערובת שמני מכונה ובהענקת תעודת אביר הים. באח"י חיפה (סער 2) ניהלו את הטקס סמל עמיר גבע וסגן יוסי שמר. שניהם חצו את קו המשווה בשירותם בצי הסוחר לפני שהתגייסו לצה"ל.
הסטי"לים פגשו את האוניה בננה קור לתדלוק ואספקה ב-3 במרץ מדרום ובסמוך לקו המשווה.
ב 5 במרץ נכנסו הסטי"לים לנמל ואלוויס ביי ליממה. על הרציף היה שער של כדורגל ומיד התארגנו הצוותית לתחרות כדורגל וחילוץ עצמות. נמל ואלוויס ביי שורץ כלבי ים והמפגש אתם היה ראשוני כמעט לכל החיילים. למחרת הפליגו דרומה וחצו את כף התקווה הטובה בדרום יבשת אפריקה ונכנסו לנמל חיל הים של דרום אפריקה בעיר סיימונס טאון.
ב 11 במרץ יצאו הספינות מסיימונס טאון בדרכן לנמל דרבן שב אליו נכנסו למחרת. לאחר יומיים של שהייה בדרבן יצאו הסטי"לים לדרכם לכיוון קרן אפריקה. ב 18 וב 19 במרץ נפגשו הסטי"לים באוקיאנוס ההודי עם אוניית האספקה של חיל הים אח"י בת ים (ת-83) לקבלת דלק, מזון ומים. התדלוק התארך בגלל קרע בכבל הגרירה אליו נקשרה אח"י עכו והסתבכותו על צירי מדחפי אח"י עכו עד לשחרור והמשך הפלגה.
עיטור וציור על חזית אח"י עכו - לקראת הכניסה ל, ביקש מפקד ההפלגה, סא"ל אברהם בן שושן ליצור מצג למזכרת לקראת סיום ההפלגה. סג"מ בוריס (דב) רוזנטל, סגן קצין המכונה באח"י עכו, אומן וצייר, צייר על חזית מבנה הספינה את מפת אפריקה עם מסלול ההפלגה ומצידיה שתי דמויות לוחמים מאפריקה בלבוש מסורתי. כדי לצייר, אלתר מכחולים מחבלים שפרם והשתמש במשחות נעליים וצבעי סיפון.
ב-22 במרץ עקפו הספינות את קרן אפריקה וחצו את מצרי באב אל-מנדב אל תוך הים האדום.
ב 23 במרץ, בים סוף, מצפון למצרי באב אל-מנדב נפגשו אח"י עכו ואח"י חיפה (סער 2) עם אח"י כידון (סער 4) ואח"י רומח (סער 4), שהגיעו מבסיס חיל הים בשארם א-שייח, לתדלוק ואספקה.
אח"י עכו ואח"י חיפה (סער 2) נכנסו לנמל בבסיס חיל הים בשארם א-שיך לתדלוק. ואולם בגלל רצח פייסל, מלך ערב הסעודית קוצרה שהייתן והן יצאו לאילת ב-25 במרץ 1975. באילת תם המבצע והספינות נכנסו לתחזוקה והתקנות מערכות הנשק.
אספקת דלק.
טווח הפלגה לספינות סער 2 במיכלים מלאים הינו כ-1500 מיל ימי. לאורך הנתיב באוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס ההודי נעשו תדלוקים מאוניות. סך הכל נצרך בהפלגה 430 אלף ליטר דלק.
אלן אגלין
אלן אגלין (באנגלית: Ellen F. Eglin; 1836–1916) הייתה ממציאה אפרו-אמריקאית אשר עשתה מהפך בתחום הכביסה עם המצאת סוחט בגדים מכני עבור בגדים מכובסים.
ביוגרפיה.
כמו במקרים אחרים של ממציאות אפרו-אמריקאיות שחיו במאה ה-19, מעט ידוע לנו על ראשית חייה של אגלין. אגלין נולדה במדינת מרילנד, ארצות הברית בפברואר 1836. בשלב מסוים היא ומשפחתה עברו לוושינגטון די סי, שם אגלין עבדה כעוזרת בית ועובדת מדינה. ידוע כי בצעירותה היא עבדה כמזכירה במשרדי מפקד האוכלוסין האמריקאי בוושינגטון, כעוזרת בית היא עסקה בכביסה כמה שעות כל יום. העבודה הקשה של שפשוף הכביסה בסבון, שטיפת הכביסה במים וסחיטה ידנית הביאו את אגלין לחשוב על פתרון.
ההמצאה של אגלין.
בשנת 1888 המציאה אגלין את המוצר המהפכני שלה, סוחט בגדים, שהיה למעשה מכונה בעלת שני גלילים מעץ מחוברים לכננת. לאחר שטיפת הבגדים, הבגדים הרטובים נכנסו לתוך המכשיר שסחט מהם את רוב המים ככה שנותר לתלות אותם לייבוש. התהליך חסך זמן רב ועבודה קשה של סחיטה ידנית.
אף על פי שהמוצר התקבל, יוצר והפך פופולרי מאוד במאה ה-19 ואף במאה ה-20, אגלין לא קיבלה קרדיט או תגמול כספי על ההמצאה שלה. אגלין לא רשמה על המצאתה פטנט אלא מכרה את הזכויות של ההמצאה לגבר לבן שלא ידוע לנו שמו במחיר של 18$ בלבד.
בשנת 1890 היא התראיינה למגזין The Women inventor. כאשר נשאלה מדוע מכרה את המצאתה במחיר כה נמוך היא ענתה : "את יודעת, אני שחורה, והיה ברור שאם יפורסם שאשה שחורה המציאה את המוצר, נשים לבנות לא היו קונות אותו. העדפתי שהמוצר יגיע לשוק ולא להיות מפורסמת בזכות הצבע שלי". בשנת 1900 ההמצאה של אגלין נמכרה לחברת מכונות כביסה אמריקאית. החברה התעשרה מאוד מההמצאה של אגלין. המצאה זו ממשיכה לשמש למפות שולחן.
לאחר ההמצאה.
לאחר שמכרה את סוחט הכביסה שהמציאה תכננה אגלין להמציא המצאה נוספת ולרשום עליה פטנט. היא החליטה שההמצאה תתפרסם ככזו שהומצאה על ידי אשה שחורה, דבר שיעורר השראה בנשים שחורות נוספות. לא ידוע לנו מה הייתה ההמצאה של אגלין כי היא מעולם לא פרסמה אתה. ידוע כי היא עמדה להופיע בקונגרס הבינלאומי לנשים ממציאות (WIIIC) אבל היא מעולם לא הופיעה שם.
היא חזרה לעבוד במשרד מרשם האוכלוסין האמריקאי.
חיים אישיים.
מעט ידוע לנו גם על חייה האישיים ואחרית ימיה של אגלין. ידוע כי היא חייתה בוושינגטון די סי בשנת 1890, היא הייתה מועסקת על ידי מחלקת המדינה.
אחיה צ'ארלס היה בצבא ארצות הברית, כאשר נפטר ב־1896 הוא הוריש את כל רכושו לאלן ולני אחים נוספים.
אלן אגלין נפטרה ככל הנראה בשנת 1916.
אנה (שיר)
אנה הוא שיר שכתבה אורלי זילברשץ בנאי, הלחינו איגי דיין ויובל בנאי וביצעו משינה. השיר נכלל באלבומם הראשון, "משינה", והוא אחד השירים הבולטים בו. השיר הוא היחיד מהאלבום ששלומי ברכה, גיטריסט הלהקה, לא הלחין.
רקע.
אורלי זילברשץ בנאי, על פי שמועות, כתבה את השיר על ענת עצמון. בתקופה שכתבה את השיר, זילברשץ בנאי הייתה חברתה הטובה של ענת עצמון. על בסיס ההיכרות הקרובה בין השתיים, היא כתבה עליה את השיר, המתאר בחורה אומללה בשם אנה, שעל אף הפוטנציאל שטמון בה, הגורל מונע ממנה להצליח. עצמון נפגעה ממילות השיר וניתקה את יחסיה איתה. לימים, השמועה הוכחשה, וזילברשץ טענה שכתבה את השיר על עצמה.
במצעד 30 השנים הראשונות של משינה, אשר שודר ברדיו תל אביב בשנת 2015, הגיע השיר למקום השלישי.
בשנת 2020, במלאת 35 שנה לאלבום הבכורה של משינה, יצא לשיר רמיקס שיצר טל רום, אשר הפיק ומיקסס את אלבומה של הלהקה "מתים שרים הולכים".
פרשת האונס הקבוצתי בזיקים
פרשת האונס הקבוצתי בזיקים היא פרשת אונס קבוצתי שהתרחשה בשנת 1999 בצה"ל במחנה זיקים על ידי ארבעה חיילים בחייל אחר הסובל מנכות. האינוס כלל גם התעללות, אלימות, איומים, ומעשי סאדיזם קשים.
הקורבן.
אביצח שוורץ, מפתח תקווה, אדם נכה, הסובל ממספר בעיות רפואיות, תת-משקל, לקות ראייה, קושי מולד בדיבור ועוד התאמץ כדי להתגייס לצה"ל. בספטמבר 1999 החל טירונות רובאי 02 בבסיס הטירונים זיקים שבו היו טירונים שהתגייסו לצה"ל עם רקע מורכב (חיילי מקא"ם).
הפשע והמשפט.
באוקטובר 1999 יצאו הטירונים לשבוע שדאות. אביצח נשאר בבסיס מסיבות אישיות. כשהגיע באחד הלילות לאוהל שבו ישן, פגש בארבעה חיילים, ששלושה מהם לא הכיר, וזהותם לא הייתה ידועה לו. בין החיילים לאביצח החלה להתפתח שיחה ובמהלכה הם הטיחו בו שהוא נשי ושטינקר. לאחר מכן החיילים התעללו קשות באביצח. הם פגעו בו פיזית, כפו עליו מין אוראלי וביצעו בו מעשה סדום.
אביצח דיווח על האירוע לאחר שנה וחצי לסטודנט שחנך אותו, בשם אביב אבוהב. הסטודנט הפנה את אביצח לפסיכולוג של בסיס תל נוף, רס"ן דני שניידרמן. שלושה חודשים לאחר מכן אביצח פנה למצ"ח ונפתחה חקירה בשיתוף משטרת ישראל.
בשנת 2002 הוגש כתב אישום נגד ארבעת החשודים בפרשה. במהלך המשפט אחד הנאשמים, יהונתן קירשבלום, הורשע ונדון ל-6 שנות מאסר בפועל ולתשלום פיצויים לנפגע בסך 6,000 ש"ח, נאשם אחר, שחר מזרחי, ברח לארצות הברית, ושני הנאשמים הנוספים זוכו מחמת הספק בשתי ערכאות. השופטים ציינו שקיים חשד כבד ביותר שהנאשמים הנוספים היו מעורבים במעשה, אך מכיוון ששחר מזרחי לא העיד במשפט, לא היה די בחשד כדי להרשיע אותם.