מצעד הקאנטרי איירפליי (באנגלית: Country Airplay) הוא מצעד פזמונים שמפרסם המגזין "בילבורד" בארצות הברית מדי שבוע מאז 20 בינואר 1990.
מצעד זה כולל את 60 השירים המושמעים ביותר ב-150 תחנות הקאנטרי המרכזיות ברחבי ארצות הברית, בפיקוח של נילסן BDS. הנתונים משוקללים ומתורגמים למצעד המורכב מ-60 שירים. השיר הראשון שהיה במקום הראשון במצעד הוא "Nobody's Home" של קלינט בלק, שנכלל באלבום "Killin' Time".
סטטיסטיקות.
מרבית השבועות בצמרת המצעד.
8 שבועות
7 שבועות
6 שבועות
מקורות:
מחר חודש
פטריק מילר (כדורסלן)
פטריק מילר (באנגלית: Patrick Miller; נולד ב-22 במאי 1992) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז בעירוני נס ציונה.
קריירה.
מילר החל את דרכו בתיכון היילס פרנסיסקן, כשהוא מעמיד ממוצעים של 22.6 נקודות ו-3.8 אסיסטים למשחק ב-32 משחקים. הוא הוביל את קבוצתו למאזן 4–28 וזכה עימם באליפות בתום העונה. הוא נבחר פעמיים לשחק המצטיין בקבוצה ובשנת 2010 נבחר לשחקן המצטיין בליגה כולה.
מילר הצטרף לאוניברסיטת טנסי. בעונת 2012/2013, הוא הוביל את האזור עם 5.8 אסיסטים למשחק ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה. בעונה שלאחר מכן קלע 23.7 נקודות בממוצע למשחק ועזר רבות לקבוצתו לסיים במקום החמישי.
ב-8 ביולי 2014, חתם מילר בבשיקטש מליגת העל הטורקית לעונה. בינואר 2015, הוא עזב את בשיקטאש לאחר שהופיע בשלושה משחקי יורוקאפ בלבד והצטרף לישילגירסון מהליגה הטורקית השנייה עד תום העונה. ב-25 משחקים בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 13.8 נקודות, 3.0 ריבאונדים, 3.6 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק מה שעזר לקבוצתו לזכות באליפות. ב-29 ביוני 2015, הוא האריך את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת, אך ב-31 באוגוסט הוא עזב את הקבוצה.
ב-31 באוקטובר 2015 נבחר מילר על ידי אוקלהומה סיטי בלו בסיבוב השני של דראפט ליגת הפיתוח של ה-NBA. יותר מאוחר בליל הדראפט, עבר מילר בטרייד לטקסס לג'נדס. ב-52 משחקים במדי הקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 11.9 נקודות, 4.1 אסיסטים, 3.3 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות ב-27 דקות למשחק.
ב-30 בנובמבר 2016, עבר מילר בטרייד לסו פולס סקייפורס בתמורה לזכויות השחקן של ביירון ווסלי ולבחירת דראפט בסיבוב השלישי לשנת 2017. ב-3 בדצמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 101–117 על איווה וולבס, כשהוא רושם סטטיסטיקה של 14 נקודות, 4 אסיסטים, ריבאונד אחד וחסימה אחת בתוך 19 דקות.
ב-20 בספטמבר 2017 חתם מילר לשנתיים בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-14 בינואר 2018 הוא עזב את פרטיזן וחתם ברויאל האלי גזיאנטפ הטורקית עד לתום העונה.
ב-29 באוקטובר 2019, חתם מילר בבולזאק באסקט מהליגה הצרפתית. הוא העמיד ממוצעים של 12.9 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-5.1 אסיסטים למשחק.
ב-17 באוגוסט 2020, חתם בעירוני נס ציונה מהליגה הישראלית.
בעונת 2020/21 זכה עם קבוצת נס ציונה בגביע היורופקאפ, לאחר שניצחו את טלאס מפולין 74:82.
הבנק הממלכתי של האימפריה הרוסית
הבנק הממלכתי של האימפריה הרוסית (ברוסית: Государственный банк Российской империи ) הוא בנק מרכזי, שהוקם בשנת 1860 על בסיס ארגון מחדש של בנק המסחר הממלכתי של האימפריה הרוסית. צו הקמת הבנק ואמנתו אושרו בצו של הקיסר אלכסנדר השני מ-31 במאי 1860 ומילא את תפקידיו כבנק מרכזי משנת 1860 ועד 1917, כאשר פורק בעקבות מהפכת פברואר.
היסטוריה.
הבנק הממלכתי הראשון בתולדות האימפריה הרוסית הוקם ב-25 במאי 1762 על ידי הקיסר פיטר השלישי לצורך הנפקת שטרות. הבנק היה קיים רק דה-יורה, דה-פקטו הוא לא נוצר, מכיוון ש-34 יום לאחר מתן הצו על הקמת הבנק, הודח פיוטר השלישי כתוצאה מהפיכת חצר. בהמשך הוקמו באימפריה הרוסית מספר בנקים, ששמם הכיל את השם "בנק ממלכתי", אך אף אחד מהם לא היה בנק מרכזי ולא מילא משימות כבנק מרכזי.
הבנק הממלכתי, שהוקם בשנת 1860 בתור בנק המרכזי של הקיסרות, היה בנק ממלכתי-ממשלתי. ההון הקבוע, שהוקצה לו בתחילה נבע מהלוואות המדינה ובנקים מסחריים, הסתכם ב-15 מיליון רובל. הון העתודה הוגבל ל-3 מיליון רובל, מיליון מהם הוקצו מאותם מקורות. יתרת הון העתודה הייתה אמורה להיווצר על חשבון ניכויים מרווחי הבנק. הבנק הממלכתי היה החוליה החשובה ביותר במערכת הבנקאות הממלכתית, הגוף לניהול המדיניות הכלכלית של הממשלה. בהיותו, בהתאם לאמנה, בנק להלוואות מסחריות לטווח קצר ובינוני (לא יותר מתשעה חודשים), הוא היה מוסד האשראי הגדול ביותר באימפריה הרוסית. הבנק הממלכתי ביצע הלוואות למסחר ולתעשייה באמצעות רשת המשרדים והסניפים שלו, וכן באמצעות בנקים מסחריים. עם הקמת הבנק הממלכתי הועברו אליו 7 משרדים מהבנק המסחרי הממלכתי. בתחילת 1917 כלל הבנק הממלכתי 11 משרדים, 133 סניפים קבועים וחמישה סניפים זמניים, 42 תת-סוכנויות. בנוסף, בנק זה היה אחראי על הפעילות הבנקאית שבוצעה ב-793 לשכות אוצר.
עם הקמת הבנק הממלכתי הועברו אליו 7 משרדים מהבנק המסחרי הממלכתי אליו. בשנת 1860 הוקמו משרדים אזוריים של בנק המדינה בארכנגלסק, יקטרינבורג, קייב, מוסקבה, אודסה, ריגה, חרקוב ורוסטוב און דון. ביוני 1862 החליט דירקטוריון הבנק בסנט פטרסבורג להחליט לפתוח סניפים זמניים של משרדי בנק המדינה בערי המסחר הקרובות ביותר. ב־20 בדצמבר 1863 חתם אלכסנדר השני על צו לפתיחת סניפי בנק המדינה. ביוני 1864 נפתחו 12 סניפים של בנק המדינה: Astrakhanskoe, Vladimirskoe, Voronezhskoe, Ekaterinoslavskoe, Kazanskoe, Kishinevskoe, Penza, Ryazanskoe, Samarskoe, Saratovskoe, Tambovskoe and Yaroslavskoe. בתחילת 1917 כלל הבנק הממלכתי 11 משרדים, 133 סניפים קבועים וחמישה סניפים זמניים, 42 סוכנויות במבואה. בנוסף, בנק זה היה אחראי על הפעילות הבנקאית שבוצעה ב 793 אוצרות.
בשנים 1860—1870 השקיע הבנק הממלכתי את מרבית משאביו בניירות ערך ממשלתיים ומובטחים. בנוסף, העניק הלוואות לטווח קצר וארוך לאוצר המדינה. בשנת 1879 חוב האוצר לבנק היה 478.9 מיליון רובל. החזר החוב, שהחל בשנת 1881, הסתיים ב-1901.
ההלוואות למחזור מסחרי ותעשייתי התרחשו בעיקר באמצעות חשבונות שטרות והנפקת הלוואות כנגד שטרות. עד אמצע שנות 1870, חשבונות השטרות החזיקו בממוצע 30–50 מיליון רובל בשנה. עד 1880, עסקאות חשבונאיות של שטרות סחר הוכפלו והסתכמו בממוצע במאה מיליון רובל בשנה. כעבור 10 שנים, בשנת 1890, הם הגיעו ל-152.5 מיליון רובל, כשהיקף הלוואות הסחורות היה חסר משמעות ביותר.
בשנים 1866—1875 הקציב הבנק עד 28% מזיכוי מחזור המסחר והתעשייה, בשנים 1875—1880 — עד 53%, ואז עד שנות 1890 — עד 63% מהמשאבים המסחריים שלו.
בשנת 1899, כתוצאה משינויים במצב הכלכלי העולמי וברוסיה, חלה ירידה בפעילות העסקית. בשנת 1900 פרץ משבר בתעשיית המטלורגיה, בהנדסה כבדה, בענפי כריית הנפט והפחם ובתעשיית החשמל. כמה בנקים קרסו. בשנים 1899—1901 נאלץ בנק המדינה להגדיל את חשבונת השטרות ואת הנפקת ההלוואות. אם החל מ-1 בינואר 1899 עסקאות לחשבונות והנפקת הלוואות בחשבונות שוטפים מיוחדים הסתכמו ב-169.8 מיליון רובל, הונפקו הלוואות סחורות בסך 22.2 מיליון רובל והלוואות אחרות — תמורת 30.6 מיליון רובל, אז ב-1 בינואר 1902 הם הסתכמו ב-329.3 מיליון רובל, בהתאמה, 46.8 מיליון רובל ו-57.6 מיליון רובל. ברוב המקרים ההלוואות היו "בלעדיות", כלומר היו בעלות אופי שאינו סטטוטורי. עתודת הזהב של הבנק הממלכתי מ-1899 עד 1902 ירדה ממיליארד ל-709.5 מיליון רובל.
היה ביקוש מוגבר להפקדות בזהב והצגת שטרות תמורת זהב. למרות העלייה בשיעור ההיוון הרשמי ל-8%, הביקוש לאשראי מצד חברות מסחריות ותעשייתיות גדל משמעותית. חוסר היכולת של בנקים מסחריים במניות משותפות לעמוד בביקוש זה עקב זרימת הפיקדונות החזקה מהם אילצה את הבנק הממלכתי להגדיל את פעילות החשבונות וההלוואות כדי למנוע פשיטת רגל מסיבית.
בשלב זה, הבנק הממלכתי היה אחד ממוסדות ההלוואות האירופיים הגדולים והמשפיעים ביותר. מאזנו כמעט הוכפל בשנים 1905—1914. מקור הכספים לפעילותו היה הנפקת שטרות כספים ומשאבי האוצר. ההפקדות והחשבונות השוטפים של יחידים ומוסדות נותרו ברמה של 1903 והממוצע היה 250 מיליון רובל. הנפקת השטרות בשנים אלה העניקה לבנק 810.9 מיליון רובל, כשכספי אוצר עמדו על 600 מיליון רובל. רכישת זהב ומטבע חוץ מהבנק הממלכתי היוותה נתח משמעותי מההנפקה. שאר ההנפקות וכספי האוצר באמצעות בנקים מסחריים הופנו להלוואות לתעשייה ולמסחר.
למרות ההתפתחות האינטנסיבית של מגזר התעשייה, החקלאות נותרה החלק הדומיננטי בכלכלת רוסיה. החלק הפעיל החשוב ביותר בסחר במאזן התשלומים במדינה היה עדיין ייצוא התבואה. לכן, מאז שנות 1890, השיק הבנק הלוואות לסחר בתבואה בצורה של הלוואות סחורות. מאז שנת 1910 החל הבנק הממלכתי, במסגרת הרגולציה הממלכתית בתבואה, בבניית מתקני אחסון תבואה. הקמת המערכת ממלכתית הייתה אמורה לסייע בהפחתת הפסדי התבואה במהלך העברת הסחורה.
שנה לאחר תום המשבר הכלכלי שבא בעקבותיו החלה מלחמת רוסיה-יפן ואז מהפכת 1905–1907, אירועים אלה היוו המבחן הקשה ביותר למערכת המוניטרית שנוצרה לפני פחות מעשר שנים. לאחר שעמדה במשבר הכלכלי ובהוצאות המלחמה, המערכת הפיננסית התערערה מכדי לעמוד במהפכה הפנימית. בשנת 1906 מערכת עתודות הזהב עמדה על סף קריסה. עצרות ושביתות פוליטיות המוניות בסוף 1905, בהן לקחו חלק גם עובדי הבנק הממלכתי, גרמו לבנקאים צרפתים לעזוב את פטרבורג הבירה ולנהל משא ומתן על קבלת הלוואה נוספת.