ב-28 בפברואר הצטרף לתקנה ה"חוק לשעת חירום להגנת האומה מפני האלימות המסוכנת של הקומוניסטים". התירוץ לחוק היה שהיו אלה הקומוניסטים שהציתו את בניין הרייכסטאג יום קודם לכן. אנשים רבים מאמינים שבניין הרייכסטאג הוצת על ידי הנאצים עצמם. החוק ביטל את חירויות היסוד האזרחיות והיווה הבסיס למשטר היחיד של היטלר. הוא לקח לידיו סמכויות רבות יותר והנהיג "מדינת משטרה" בה לפרט אין הגנה. בנוסף הממשלה הגרמנית קיבלה סמכות לעקוף את ממשלות המדינות השונות בגרמניה ובכך החל הרס המבנה הפדרטיבי ששרר שם. הכול כאמור בטענה שיש להתגונן מפני הקומוניסטים.
בראשית חודש מרץ, זמן קצר לאחר שריפת הרייכסטאג, נערכו הבחירות האחרונות תחת שלטונו של היטלר. למרות מסע התעמולה וההפחדה המפלגה הנאצית לא הצליחה לקבל רוב - היא זכתה ב-44 אחוז מן הקולות. אמנם זו עלייה בכוחה, לעומת הבחירות הקודמות, שקבעה אותה כגדולה במפלגות, אך היטלר ראה בכך כישלון והחיש את קצב השתלטותו על המדינה. הסמכויות שהועברו לידי המפלגה הנאצית התרבו והרחוב נשלט על ידי בריוני ה-S.S וה-S.A.
ב־22 במרץ הוקם מחנה הריכוז דכאו בדרום גרמניה, שהיה מחנה הריכוז הראשון. מתנגדיו של היטלר – הקומוניסטים והדמוקרטים (בהם יהודים מעטים), נשלחו ל"חינוך מחדש" במחנות. דכאו ומחנות הריכוז שהוקמו בעקבותיו, עברו בהדרגה לפיקוח ה-S.S, ומטרתם הייתה לבודד את מתנגדי הנאציזם.
לקראת סוף החודש נחנך בניין חדש לרייכסטאג בפוטסדאם (סמל המלוכנות הפרוסית). עם זאת הפרלמנט החדש שנבחר זה מכבר פעל למעשה רק כיומיים. ב-23 במרץ הוא עצמו חוקק (ברוב של 441 מול 94) את "חוק ההסמכה" שמעביר את סמכויות החקיקה ממנו אל הממשלה, אך עדיין מבטיח, באופן רשמי, את שלטון החוק. בכך באה לקצה חוקת ויימאר הדמוקרטית - חוק ההסמכה שימש כמשענת חוקית לשלטונו הרודני של היטלר. בנוסף החוק היה חלק מתהליך ה"האחדה" בגרמניה - ביטול גרמניה הפדרטיבית וריכוז של מנגנוני הממשל. היטלר מינה במדינות השונות מושלים נאצים מטעמו (מושלי הרייך), שמילאו את הוראותיו.
ב-7 באפריל נחקק חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, שהתאים את הממשל גם ברמות הנמוכות לעקרונות הנאציזם ולאיוש על ידי גרמנים "טהורים".
ה-1 במאי הפך "חג הפועלים" לחג לאומי. יום לאחר מכן, פוזרו האיגודים המקצועיים ומנהיגיהם הוכנסו למאסר. הדבר נעשה מפני שהנאצים חששו מפני הכוח הגדול של האיגודים (7 מיליון חברים), על אף שלא התנגדו להם והיו מוכנים לפיקוח נאצי. במקום האיגודים המקצועיים הוקמה "חזית העבודה הגרמנית". היטלר טען כי יש להגן על הפועלים והאיכרים מפני נצלנותם של הקפיטליסטים, וכי הקמת "חזית העבודה הגרמנית" נועדה להיטיב עם הפועלים. השביתות הוצאו אל מחוץ לחוק. אנשי המפלגה הנאצית פשטו על מפעלים, חנויות ובתי עסקים, וחייבו את בעליהם לשלם מיסים למדינה.
האידאולוגיה הנאצית הייתה במהותה אנטי-נוצרית. היטלר ראה בערכים הדתיים הנוצריים של אהבת כל בני האדם ברואי האל אות לחולשה. יחד עם זאת היו נוצרים רבים שתמכו במפלגה הנאצית על אף הסתירה בין הדת לנאציזם. היטלר רצה בתמיכתם אך חשש מפני מעמדם העצמאי של הכנסיות. לכן ביולי נחתם קונקורדט הרייך עם הכנסייה הקתולית - היטלר יאפשר לכנסייה לפעול בחופשיות והכנסייה תכיר בשלטונו הבלעדי. למרות זאת שנים לאחר מכן הוא התחיל לרדוף אותה בדרישה כי הכנסייה תשרת את המפלגה ותפעל לפיה.
בין החודשים יוני ליולי הוצאו כל המפלגות מהרייכסטאג בסיוע אלימות, איומים וחקיקה. ב-14 ביולי חוקק "החוק לקיום המפלגה הנאצית כמפלגה יחידה" שמכריז כי רק המפלגה הנאצית מותרת, וכל מפלגה אחרת אסורה ונוגדת את החוק. כך הושלמה הפיכת המשטר של רפובליקת ויימאר למשטר חד-מפלגתי המעניק סמכות בלתי מוגבלת למפלגה השלטת. בנובמבר אותה שנה נערכו "בחירות" לרייכסטאג ונבחרו 661 צירים מהמפלגה הנאצית.
פרסום "חוק ההאחדה" בראשית 1934 הפך את גרמניה לאזור אחד שעל כולו חל החוק הנאצי וביטל את האוטונומיה שהייתה למדינות בימי רפובליקת ויימאר. ב-30 בינואר נחקק גם "החוק לשיקום הרייך" שהיה למעשה המשכו של חוק ההסמכה. החוק ביטל את הרייכסראט (הפרלמנט הפדרלי בו נציגים לכל מדינה) ואת הפרלמנטים של המדינות עצמן. הוא הפך את המדינות לאזורים מנהליים, שבראשם מושלים נאצים. בכך למעשה הושלם תהליך איחוד ה"רייך השלישי".
לאחר מותו של הנשיא הינדנבורג, באוגוסט 1934, מינה עצמו היטלר ל"פיהרר", קנצלר ומפקד הצבא הגרמני. הוא לקח לעצמו את סמכויות הנשיא. החיילים חויבו להישבע אמונים ישירות להיטלר, ובתי המשפט חויבו לפעול ברוח עקרון הפיהרר בלבד. הוקמו בתי דין מיוחדים שדנו את מתנגדי המשטר הנאצי. מלבד זאת, נערך משאל עם והיטלר זכה ב–90% מהקולות ובכך גרמניה הפכה לדיקטטורה מוחלטת.
פרידה ברנזון
Machtergreifung
מאכטארגרייפונג
הים הידוע
הים הידוע (בלטינית: Mare Cognitum - "מארה קוגניטום") הוא ים ירחי הממוקם באגן אוקיינוס הסערות שעל הירח. הים הידוע, בדומה ליתר הימים הירחיים, אינו ים אלא עמק המכוסה בזלת. צפונית מערבית לים הידוע מצוי רכס הרי ריפאאוס. הים קיבל את שמו בשנת 1964 לאחר שנחתה בו הגשושית האמריקאית ריינג'ר 7.
גאולוגיה.
האגן בו מצוי הים הידוע נוצר בעידן האמבריאני התחתון. הבזלת כיסתה את הים בעידן אימבריאני העליון.
מחקר.
מספר גשושיות וחלליות נחתו בים הידוע ובהן לונה 5, ריינג'ר 7, סורבייר 3 ואפולו 12.
אפולו 14 נחתה בסמוך לים הידוע.
הרי ריפאאוס
הרי ריפאאוס (בלטינית: Montes Riphaeus) הם רכס הרים המצויים על פני הירח, בקצה הצפון מערבי של הים הידוע, ובקצה הדרום מזרחי של אוקיינוס הסערות.
רכס ההרים מתפרס מכיוון צפון - צפון מזרח לכיוון דרום - דרום מערב.
הרכס ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות: 7.7° דרום, 28.1° מערב.
רוחבו המרבי של הרכס 189 ק"מ, אולם לאורף מרבית הרכס רוחבו הוא בין 30 ל-50 ק"מ.
הרכס נקרא על שם ההרים הריפאנים (הרי ריפאן) המוזכרים בידי גאוגרפים רבים מהעת העתיקה, ואשר מיקומם אינו ידוע.
הרי ריפאן
ההרים הריפאנים
ההרים הריפאניים או הרי ריפאן הם רכס הרים המוזכר בכתבי גאוגרפים מהעת העתיקה ובהם אפולוניוס מרודוס, אריסטו, הקאטאוס ממיטוס, היפוקרטס, תלמי ופלוטרכוס. מיקומם של הרים אלה אינו ידוע, אולם הכותבים מציינים כי ההרים מושלגים.
כתבים מאוחרים יותר, מהתקופה הרומית מתייחסים בכינוי זה להרים המצויים בצפונה של אירופה, או בצפון אסיה. פומפוניוס מלא ממקם את ההרים בצפון הרחוק, באזור החוג הארקטי ופליניוס האב מתייחס בכינוי זה להרי אורל שברוסיה.
נואה ובסטר בספרו משנת 1823 מציין כי המלומדים של העת העתיקה התכוונו להרי האלפים.
תאולוגים נוצריים מייחסים את ההרים לארצו של ריפת בן גומר, המוזכר ב, וכן להרי רפא המוזכרים בספר היובלים (פרק ח'). הרי רפא מזוהים על ידי מלומדים נוצריים עם הרי האורל.
הרי ריפאאוס, על פני הירח, נקראים על שם ההרים הריפאנים.
יופי של חביתה מקושקשת
יופי של חביתה מקושקשת (באנגלית: !Scrambled Eggs Super) הוא ספר ילדים מאת דוקטור סוס.
עלילה.
הסיפור מסופר מזווית ראייתו של הילד "אוֹפִי-בֶּן- פּוֹפִי" שהגיע למסקנה הבאה: לחביתה יש תמיד טעם זהה, זאת משום שהביצים מגיעות תמיד מתרנגולת. עקב כך הוא ליקט ביצים שהוטלו על ידי חיות אחרות, חיות שונות ומשונות, המטילות ביצים שונות זו מזו. בספר צוינו גם חיות שהילד נמנע מהוספת הביצים שלהן לחביתה כיוון שטעמן אינו מוצלח. בסופו של דבר הצטברה כמות ענקית של ביצים ומסיבה זו היה צורך גם בכמות ענקית של כלים לשם הכנת החביתה.
ים הומבולדט
ים הומבולדט (בלטינית: Mare Humboldtianum - "מארה הומבולדטיאנום") הוא ים ירחי הקרוי על שם אלכסנדר פון הומבולדט, הממוקם באגן הומבולדט על פני הירח, מזרחית לים הקור.
ים הומבולדט, בדומה ליתר ימות הירח, אינו ים, אלא עמק המכוסה בזלת.
ים הומבולדט ממוקם בצפון מזרח הצד הקרוב של הירח, וחלקו נמצא בצד הרחוק של הירח. בשל מיקומו, ניתן לראות את ים הומבולדט במהלך ליברציה, כאשר בחלק מימות החודש לא ניתן לראות את הים מפני כדור הארץ.
ים הומבולדט ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות: 56.8° צפון, 81.5° מזרח. קוטרו של ים הומבולדט 273 ק"מ.
שטחו של אגן הומבולדט בו מצוי ים הומבולדט הוא 600 קמ"ר.
שמו של ים הומבולדט ניתן לו על ידי יוהאן היינריך מאדלר, והוא אחד משתי ימות הירח הנקראות על שם אישים (הים השני הוא ים סמיית'). השם אומץ רשמית בשנת 1935.
גאולוגיה.
בסיס העמק נוצר בעידן ההנקטריאני. הבזלת כיסתה את העמק במהלך התקופה האימבריאנית העליונה.
הרי רפא
ים סמיית'
ים סמיית' (בלטינית: Mare Smythii - "מארה סמיית'יי") הוא ים ירחי הממוקם לאורח קו המשווה של הירח, בקצה המזרחי של הצד הקרוב של הירח.
הים ממוקם דרומית למכתש נפר ולים הקצה.
צפונית מערבית לים סמיית' מצויים מכתש שוברט ומכתש שוברט B. מדרום לים סמיית' מצוי מכתש קסטנר.
בדומה לשאר ימות הירח, ים סמיית' אינו ים, אלא עמק המכוסה בזלת.
ים סמיית' קרוי על שם האסטרונום הבריטי ויליאם הנרי סמיית', והוא אחד משתי ימות ירחיות הקרויות על שם אישים (הים השני הוא ים הומבולדט).
גאולוגיה.
אגן סמיית', בו מצוי ים סמיית', נוצר בעידן ההפרה נקטריאני. הבזלת כיסתה את העמק בעידן האימבריאני העליון.
ים סמיית
ים הקצה
ים הקצה (בלטינית: Mare Marginis - "מארה מרגיניס") הוא ים ירחי הממוקם בקצה הצד הקרוב של הירח.
בדומה ליתר ימות הירח, אין מדובר בים, אלא בעמק המכוסה בזלת.
ים הקצה ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 13.3° צפון, 86.1° מזרח.
קוטרו של ים הקצה כ-420 ק"מ.
גאולוגיה.