הקהילה התפתחה ושגשגה מהחלק השני של המאה ה-19 ובין מלחמות העולם התגוררו בעיר כמה מאות יהודים, ותחת חסותה של הקהילה היו גם יהודים מיישובים קטנים קרובים כמו קושטיאני נד טורצום .
בדומה לחלק גדול מיהודי סלובקיה, יהודי המקום החלו לאבד מזכויותיהם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ורובם נשלחו ב-1942 לגטאות ולמחנות השמדה בפולין; רק 7 יהודים ממרטין שרדו את השואה, ובית הכנסת ובית העלמין המקומיים חדלו מלהתקיים.
ב-2021 אותרו שני עמודים ששרדו ממבנה בית הכנסת והרשויות המקומיות מתכננות להשתמש בהם כחלק מאנדרטה לקורבנות העיר בשואה.
חינוך.
מרטין היא ביתה של הפקולטה לרפואה על שם יסניוס, שמסונפת לאוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה, שהיא אחד משלושה בתי ספר לרפואה בסלובקיה. בפקולטה לומדים כ-1,500 סטודנטים, ומבין הסטודנטים הבינלאומיים שלה יש עד 500 סטודנטים נורווגיים ו-100 איסלנדים.
בשל קשיי הקבלה ללימודי רפואה בארץ, ישראלים רבים בוחרים ללמוד את מקצועות הרפואה במרטין.
מערכת החינוך היסודי בעיר מורכבת מתשעה בתי ספר ממלכתיים, שני בתי ספר יסודיים פרטיים, ושני בתי ספר יסודיים דתיים, הכוללים 5,027 תלמידים. ישנה תוכנית לבנות בית ספר תיכון בן חמש קומות ליד הכיכר המרכזית של העיר. שיושלם, זה יהיה הבניין החינוכי הגדול ביותר בסלובקיה מלבד אוניברסיטאות. בית הספר ייקרא על שמו של אנדריי הלינקה, פוליטיקאי סלובקי לשעבר.
החינוך התיכוני מיוצג על ידי שתי גימנסיות עם 828 תלמידים, שלושה בתי ספר תיכוניים מיוחדים עם 1,050 תלמידים, ושלושה בתי ספר מקצועיים עם 2,501 תלמידים (נכון לשנת 2007).
תחבורה.
מרטין שוכנת על צומת הדרכים המחבר בין הכביש הראשי (כמו גם מסילת הרכבת הראשית) מברטיסלאבה לקושיצה עם העיר באנסקה ביסטריצה. הכביש הראשי מחובר ישירות לז'ילינה, טורצ'יאנסקה טפליצה ורוז'ומברוק .
התחבורה הציבורית נמצאת לא רק במרטין עצמה, אלא היא ממשיכה גם לעיירה ושלושה כפרים הסובבים לה.
למרטין גם נמל תעופה, שדה התעופה מרטין, נמל תעופה כללי קטן המשמש לדאייה.
ערים תאומות.
למרטין 8 ערים תאומות:
דייוויד פישר
דייוויד פישר (נולד כחיים דייוויד פישר בערך ב-1949) הוא אדריכל איטלקי-ישראלי שבסיסו בפירנצה, איטליה. הוא ידוע בתכנון המגדל הדינמי, גורד שחקים מסתובב שהוצע לבנייה בדובאי.
ביוגרפיה.
פישר נולד בתל אביב-יפו, ישראל, בערך בשנת 1949. ב-1970 עזב את ישראל כדי ללמוד באוניברסיטת פירנצה. לאחר סיום לימודיו שימש כמרצה לארכיטקטורה והנדסת מבנים באותה אוניברסיטה.
קריירה.
פישר השיקה את חברת Fiteco Ltd בניו יורק באמצע שנות ה-80, תוך שהיא מעורבת גם בפיתוח ובניית בתי מלון. הוא עיצב חדרי אמבטיה שהורכבו מראש לבתי יוקרה ולמלונות.
משתנה לתושבים. המגדל זיכה את פישר במקום ה-16 ברשימת ההמצאות הטובות ביותר של 2008 של מגזין טיים.
דיוויד פישר
ממלכת אזור הכף
ממלכת אזור הכף (באנגלית: Cape Floristic Region או גם Capensis) היא ממלכת צמחייה השוכנת בסמוך לקצה הדרום-מערבי של דרום אפריקה. ממלכת אזור הכף היא הקטנה ביותר מבין שש ממלכות הצמחייה המוכרות בעולם. כל ממלכת אזור הכף מכסה רק חצי אחוז משטחה של אפריקה, אך נחשבת לאזור הצומח המגוון ביותר בעולם עם כמעט חמישית ממיני הצמחים באפריקה, שכמעט שליש מהם אנדמיים. האזור הוא משכן של למעלה מ-9,000 מיני צמחים וסקולריים, מתוכם 69 אחוזים אנדמיים.
חלק גדול מהמגוון הזה קשור לביומת הפינבוס, בתה ים תיכונית המכוסה בשיחים שבה מתרחשות שרפות לעיתים קרובות. בביומה של הפינבוס, נמצאות אסטרטגיות רבות של רבייה ופיזור זרעים על ידי ציפורים וחרקים, כמו גם התאמות לשריפות שיחים, מה שהופך אותה לבעלת ערך ייחודי למחקר על תהליכים אקולוגיים וביולוגיים. הערך הכלכלי של המגוון הביולוגי של פינבוס, המבוסס על קצירים של מוצרי פינבוס (למשל פרחי בר) ותיירות אקולוגית, מוערך סביב 77 מיליון ראנד דרום-אפריקאי (כ-5 מיליון דולר) בשנה. לפיכך, ברור שלממלכת אזור הכף יש גם ערך ביולוגי כלכלי בנוסף למהותה כנקודה חמה למגוון ביולוגי.
ב-2004 הוגדרו 8 אזורים בשטח של 5,530 קילומטרים רבועים בתחומי ממלכת אזור הכף כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. ב-2015 הורחב אתר המורשת העולמית והוא כולל 13 אזורים בשטח של 10,947 קילומטרים רבועים.
מיקום ותיאור.
האזור הוא הנקודה החמה היחידה שמקיפה ממלכת צמחייה שלמה ומהווה משכן של הריכוז הלא-טרופי הגדול ביותר של מיני צמחים עילאיים בעולם. באזור זה גדלים חמש מ-12 משפחות הצמחים האנדמיות של דרום אפריקה ו-160 סוגים אנדמיים. הנקודה חמה של ממלכת אזור הכף משתרעת על 78,555 קילומטרים רבועים וממוקמת כולה בגבולות דרום אפריקה. זוהי אחת מחמש המערכות הממוזגות ים תיכוניות ברשימת הנקודות החמות. האזור מכסה את אזור האקלים הים תיכוני של דרום אפריקה בכף המערבי בפינה הדרום-מערבית של המדינה, ומשתרע מזרחה לתוך הכף המזרחי, אזור מעבר בין אזור גשמי החורף במערב לאזור גשמי הקיץ במזרח בקוואזולו-נטאל.
צמחייה.
רוב האזור מכוסה בפינבוס, בתה המופיעה על חולות חומציים או קרקעות דלות בחומרים מזינים שמקורן באבן החול של הר השולחן (חבורת העל של הכף). פינבוס הוא משכן של שפע מגוון של מיני צמחים, לרבות חברים רבים ממשפחת ה, משפחת האברשיים ומשפחת הקנים של ה. סוגי צמחייה אחרים הם סנדפלט (sandveld, מאפריקאנס: "שדה חול"), שטח בתה שנמצא בעיקר בחוף הפונה למערב של פרובינציית הכף המערבי, על חולות מהשלישון. רנוסטרופלט (Renosterveld, מילולית "שדה קרנף") הוא בתה עשבונית הנשלטת על ידי בני משפחת המורכבים, במיוחד "Elytropappus rhinocerotis" (באפריקאנס renosterbos, "שיח הקרנף"), דמויי עשב וגאופיטים, המופיעים על קרקעות הבסיסיות של אדמות החוף. ניתן למצוא כיסים קטנים של יער (תת-אזור ביוגאוגרפי בהרים של האזור האפרוטרופי) (היער האפרומונטן הדרומי) באזורים גשומים ומוגנים.
על פי טאחטג'אן (Тахтаджян, 1978) המשפחות הבאות הן אנדמיות או תת-אנדמיות לאזור: Grubbiaceae,Roridulaceae, Bruniaceae, Penaeaceae, Greyiaceae, Geisolomataceae, Retziaceae ו-Stilbaceae. רויבוש מיוצר מאזור זה.
אתר המורשת העולימית.
ב-2004 הוגדרו 8 אזורים בשטח של 5,530 קילומטרים רבועים בתחומי ממלכת אזור הכף כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. ב-2015 הורחב אתר המורשת העולמית והוא כולל 13 אזורים בשטח של 10,947 קילומטרים רבועים. להלן רשימת כל האזורים, כאשר 12 הראשונים שוכנים בפרובינציית הכף המערבי, והאזור האחרון בפרובינציית הכף המזרחי:
מרגיט קובאץ'
מרגיט קובאץ' (בהונגרית: Kovács Margit; גיור, 30 בנובמבר 1902 – בודפשט, 4 ביוני 1977) הייתה אמנית קרמיקה יהודייה-הונגרייה זוכת פרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל) זוכת פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול.
ביוגרפיה.
מרגיט קובץ' הוכשרה לעבודות אמנות הקרמיקה שלה במהלך לימודיה בבתי ספר מקומיים וזרים. היא למדה גרפיקה בבית ספר פרטי של אלמוש יאשיק ובבית הספר לאמנויות שימושיות למדה ציור על פורצלן. בין 1924–1926 למדה בווינה את יסודות מלאכת הקרמיקה, בסדנת הקרמיקה של הרטה בוכר. היא המשיכה את לימודיה כקרמיקאית ב-Staatsschule für Angewandte Kunst במינכן, שם גם למדה פיסול כסטודנטית לפיסול. במהלך מסע לימודיה בקופנהגן ב-1932, התוודעה לייצור של חפצים פונקציונליים.
קריירה אמנותית.
הקריירה האמנותית שלו החלה בפסלי טרקוטה קטנים, בתבליטים ובקישוטי דיסקים, שעוצבו לנוי בתחילת שנות ה-30. במחצית השנייה של שנות ה-30, החלה ליצור עיטורים קיר יציבים מסוגננים יותר ובהשפעות פולקלוריסטיות. המגמה הגיאומטרית שהפכה נפוצה יותר ויותר בדמויותיה תוך שימוש בצורות סיבוב כדיסק. היא פישטה את הדמויות הקטנות לצורות חרוטים והחלה לעצב את הדמויות הגדולות יותר לעמודים. קובאץ' החלה להתנסות בזיגוג מט, ובנוסף לציורי קיר צבעוניים החל ליצור פסלים בקנה מידה קטן עם גוונים ריאליסטיים שגדלו עם הזמן לדמויות גדולות. יצירת החיים העשירה של מרגיט קובאץ' באמנות שלה הקרינה מיקוד אנושי אינטימי, וייצגה קול ייחודי באמנות הקרמיקה של הונגריה.
פרסים והוקרה.
ב-1928 נפתחה תערוכת היחיד שלה בגלריה בבודפשט. מכאן ואילך נחשבה לאמנית בוגרת ומבוססת. היא קיבלה מספר הזמנות לעיטור מבנים ציבוריים ופרטיים, לייצור ציורי קיר ותבליטים קרמיים. הקריירה שלה נותרה ללא הפסקה אחרי השואה, לאחר שנת 1945. כאמנית מוכרת ומועסקת, הייתה בין הראשונים שזכו בפרס קושוט ב-1948. היא קיבלה כמה מטלות ממלכתיות. סדרה של תערוכות מצליחות ופרסי הוקרה הוכיחו את הפופולריות שלה בהונגריה ומחוצה לה.
עמק הלווייתנים
רולבוטס
רולבוטס (באנגלית: Rollbots) היא סדרת טלוויזיה קנדית בהנפשה ממוחשבת מז'אנר הרפתקאות, מדע בדיוני ודרמה, אשר הופקה על ידי Amberwood Entertainment. לסדרה הופקה עונה אחת הכוללת 26 פרקים באורך 22 דקות, כאשר היא שודרה במקור בקנדה ב-YTV החל מ-7 בפברואר 2009 עד 24 בנובמבר באותה שנה. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים בין השנים 2010–2011.
עלילה.
הסדרה מתרחשת בעיר אשר נקראת "פליפ סיטי", ביתם של אחד מעשרי שבטי רולבוט שונים. אחד מה-"רולבטים" הוא צעיר שאפתן שמצטרף לכוחות המשטרה (FCPD) בקרב מול "וורטקס המפלצתי".
דמויות ודיבוב.
הדיבוב העברי בוים על ידי ליאור סול, והופק על ידי ענבר שטגר עזרא.
הפקה ושידור.