קו קנדה מתחיל במרכז הרכבת של תחנת החוף, וממשיך דרומה דרך ונקובר לעיר ריצ'מונד ואי הים. מתחנת ברידג'פורט, קו קנדה מתפצל לשני קווים, האחד פונה מערבה לתחנת YVR – Airport בשדה התעופה הבינלאומי של ונקובר והשני ממשיך דרומה לתחנת Richmond – Brighouse במרכז העיר של ריצ'מונד. קו קנדה, שנפתח ב־17 באוגוסט 2009, הוסיף 15 תחנות ו -19.2 ק"מ (11.9 מיילים) לרשת SkyTrain. תחנת Waterfront היא התחנה היחידה בה קו קנדה מתחבר ישירות לקו האקספו; עם זאת, תחנת מרכז העיר ונקובר נמצאת במרחק של שלוש דקות הליכה מתחנת גרנוויל דרך קניון הפסיפיק סנטר, מה שמהווה מעבר לא רשמי לקו האקספו. קו קנדה עלה 1.9 מיליארד דולר, במימון ממשלות קנדה וקולומביה הבריטית, טרנסלינק ו- InTransitBC. גם כאן, הרכבות אוטומטיות לחלוטין, אך הן מעוצבות באופן שונה מאלו של קווי האקספו והמילניום. הם משתמשים במנועים חשמליים קונבנציונליים ולא בטכנולוגיית מנוע אינדוקציה ליניארית. מסלולי קו קנדה אינם קשורים זה לזה לשאר רשת SkyTrain, ויש מחסן תחזוקת צי נפרד.
בניגוד לקו האקספו, לו חלק תת-קרקעי קטן (מתחנת החוף לתחנת צ'יינה-טאון), וקו המילניום שכולו מעל האדמה, חלק נכבד של קו קנדה מצוי מתחת לאדמה - מתחנת החוף עד תחנת Marine Drive Station.
תדירות.
SkyTrain מספקת שירות בתדירות גבוהה, עם רכבות המגיעות כל 2-7 דקות בכל התחנות בשעות השיא. רכבות פועלות בין השעות 04:48 לפנות בוקר עד 1:30 בליל המחרת, כאשר בסופי השבוע יורדת התדירות בקווי האקספו והמילניום. ל- SkyTrain שעות שירות ארוכות יותר במהלך אירועים מיוחדים, כמו סילבסטר, אולימפיאדת ונקובר 2010 ומרתונים.
היסטוריה.
תכנון.
כבר בשנות החמישים היו תוכניות לבניית מערכת חד-קוית, כאשר האדריכל המודרניסטי וולס קואטס יעצב אותה; הפרויקט הזה ננטש. היעדר מערכת מעבר מהירה נחשבה כגורם לבעיות תנועה בשנות השבעים, והממשלה העירונית לא יכולה לממן הקמת מערכת כזו. באותה תקופה, פותחה טכנולוגיית מעבר מהירה חדשה המכונה "מערכת מעבר קיבולת ביניים". בשנת 1980 הצורך במעבר מהיר היה גדול, והחברה המפתחת הייתה זקוקה לקונים לטכנולוגיה החדשה שלה. "מעבר מהיר מתקדם" נבחר להיבנות בוונקובר כדי להציג את פרויקט אונטריו בתערוכת אקספו 86.
קו האקספו.
SkyTrain הועלה כפרויקט לתערוכת אקספו 86, והקו הראשון הסתיים בזמן כדי להציג את נושא היריד: "תחבורה ותקשורת: עולם בתנועה - עולם במגע". הבנייה מומנה על ידי הממשלות המחוזיות והפדרליות. הוא נבנה דרך מנהרת דונסמיר מתחת לעיר, שבמקור נבנה עבור הרכבת הפסיפית הקנדית.
מפתיחתו בשנת 1985 ועד 1989, SkyTrain הסתיים בתחנת ניו ווסטמינסטר; בשנת 1987 החלה בנייה בהרחבה הכוללת את תחנת SkyBridge, קולומביה ותחנת דרך סקוט, והרחיבה את השירות לסארי. הקו הורחב שוב בשנת 1994 עם פתיחת תחנות השער, סורי סנטרל וקינג ג'ורג '. SkyTrain הוא חלק מהתכנית האסטרטגית של אזור המחיה המחוזית במחוז ונקובר (GVRD) משנת 1996, הדנה באסטרטגיות להתמודדות עם הגידול הצפוי באזור. אסטרטגיות אלה כוללות הגדלת אפשרויות התחבורה והשימוש בתעבורה.
קו המילניום.
החלק הראשון של קו המילניום נפתח בשנת 2002, עם תחנות Braid ו - Sapperton. מרבית החלק שנותר החל לפעול מאוחר יותר באותה שנה, ושירת את צפון ברנבי ומזרח ונקובר. שלב I של קו המילניום הושלם בעלות של 50 מיליון דולר. מבקרי הפרויקט כינו אותו "SkyTrain לשומקום" וטענו כי תוואי הקו החדש התבסס על חששות פוליטיים ולא על צורכיהם של הנוסעים. המחשה אחת ללגיטימיות של תלונה זו היא שסופו של קו המילניום ממוקם בשדה פנוי, שנבחר משום שהוא אמור היה לאכלס מרכז לפיתוח היי-טק חדש, ונמצא קרוב למשרד הראשי של QLT Inc., אך פיתוח נוסף היה בעייתי. התחנה ההיא, VCC – Clark ליד Clark Drive ו- Broadway, לא נפתחה עד 2006 בגלל קושי במשא ומתן על הדרך הנכונה מ- BNSF, אך היא עדיין קצרה חמישה קילומטרים מהמתחם המקורי המוצע לשלב II ברחוב גרנוויל ושדרה 10. בזמן שנפתחה תחנת VCC – Clark, נחשף כי הרחבה הנוספת מערבה ושלוש תחנותיה הייתה בעדיפה אך "עוד לא בעדיפות גבוהה ".
Evergreen Extension.
הרחבת האברגרין, המכונה קו אוורגרין במהלך הבנייה, הוא השלב השני של קו המילניום, המשתרע מקניון Lougheed בברנבי לקמפוס מכללת דאגלס בקוקיטלאם. במקור כונה קו Port Port-Moody-Coquitlam (PMC), והוא מספק "נסיעה במושב אחד" מקוקיטלאם לוונקובר. תחנות החלפה לקו PMC הותקנו ממזרח לתחנת מרכז העיר Lougheed בעת בנייתו הראשונית ופלטפורמה שלישית בתחנה הוקמה לקראת ההרחבה. שלב II נדחה בעקבות שינוי בממשלה המחוזית ושינוי סדר העדיפויות שהוביל להעדפת בניית קו קנדה, בגלל אירוח של אולימפיאדת ונקובר 2010. הבנייה המקדימה של הרחבת אוורגרין החלה ביולי 2012 והבנייה העיקרית החלה ביוני 2013 עם בניית עמודי תמיכה לקו. ההארכה נכנסה לשירות ב-2 בדצמבר 2016.
קו קנדה.
קו קנדה נבנה כשותפות ציבורית-פרטית, כאשר הקונסורציום הזוכה (הידוע כיום בשם ProTransBC) הובל על ידי SNC-Lavalin, תורם כספים להקמתו והפעלתו במשך 35 שנים. קו קנדה נפתח ב-17 באוגוסט 2009, 15 שבועות לפני לוח הזמנים והתקציב המתוכננים.התפוסה עלתה שלוש שנים לפני התחזיות, והגיעה ל 100,000 נוסעים ביום חול במאי 2010 ו 136,000 נוסעים ביום חול ביוני 2011. קו קנדה עצמאי מבחינה תפעולית מקווי SkyTrain האחרים, משתמש במלאי גלגול שונה (אורך הרכבת / תחנה הכוללת קצרה יותר, אך מכוניות רחבות יותר) שאינו תואם את קווי האקספו והמילניום.
השפעה.
SkyTrain השפיע באופן משמעותי על פיתוח אזורים בסמוך לתחנות, ועזר לעצב את הצפיפות העירונית במטרו ונקובר. בין 1991 ל -2001, האוכלוסייה שגרה במרחק של 500 מ 'מ- SkyTrain גדלה ב -37 אחוזים, לעומת הממוצע האזורי של 24 אחוז. מאז שנפתח SkyTrain, אוכלוסיית אזור השירות כוללת עלתה מ -400,000 ל -1.3 מיליון איש.על פי המסמך של חברת BC Transit SkyTrain: זרז לפיתוח, הושקעו יותר מחמישה מיליארד דולר מכספים פרטיים במרחק של 10-15 דקות הליכה מ- SkyTrain ו- SeaBus. בדו"ח נטען כי שני אמצעי התחבורה היו הכוח המניע את ההשקעה, אם כי זה לא חילק את הצמיחה הכללית באזור זה.
קרב בינת ג'בל
אכרון
אכרון (ביוונית: Αχέρων, Αχέροντας; אכרונטס, או Αχερουσιος; אכרוסיוס) הוא נהר הזורם באזור אפירוס שבצפון-מערב יוון.
מוצא הנהר ליד הכפר סילייס (Σέλλες) שבדרום מחוז יואנינה , והוא נשפך לים היוני ליד העיר פארגה .
הנהר במיתולוגיה.
במיתולוגיה היוונית העתיקה ידוע אכרון כנהר הכאב, הוא אחד מחמשת נהרות השאול, ועליו היו מפליגים המתים למסעם האחרון.
בשיריו של הומרוס, מתואר אכרון כנהר הנשלט על ידי אל השאוֹל, האדס. אליו זורמים הנהרות קוקיטוס ופלגתון.
המשורר הרומאי ורגיליוס, החשיב את אכרון לנהר העיקרי של טרטרוס, שממנו צמחו הסטיקס והקוקיטוס. כארון היה מעביר את המתים שהיה ברשותם מטבע לתשלום עבור הנסיעה, לצידו השני של הנהר.
בסודא מתואר הנהר כמקום ריפוי וכפרה לחטאים, ולא כמקום עונש.
על פי מיתולוגיות מאוחרות יותר, אכרון הוא בנם של אל השמש הליוס, אלת האדמה גאיה, ואלת התבואה דֵמֵטֵר. אכרון הפך לנהר השאוֹל לאחר שנצח זאוס את הטיטאנים. לפי מיתוס זה אכרון הוא אביו של אסקלפוס גנן השאוֹל, אותה הוליד יחד עם הנימפה אורפנה.
קראלייבו
קראלייבו (בסרבית: Kraljevo באותיות קיריליות: Краљево ) היא בירת מחוז ראשקה שבמרכז סרביה, והעיר העשירית בגודלה במדינה.
העיר שוכנת על נהר איבר, כשבעה קילומטרים מערבית למפגש עם נהר המורבה, וממוקמת בלב עמק השוכן בין הרי קוטלניק מצפון והרי סטולובי מדרום. היא מורכבת משש עשרה שכונות, ושטח השיפוט שלה כולל בתוכו עוד 92 כפרים.
ב-3 בנובמבר 2010 פגעה רעידת אדמה בעצמה של 5.4 בסולם ריכטר באזור העיר. שני בני אדם נהרגו, ומבנים רבים נהרסו.
ערים תאומות.
לקראלייבו שמונה ערים תאומות:
Applause
Applause (בעברית: מחיאת כפיים) הוא הסינגל המוביל של הזמרת האמריקאית ליידי גאגא מתוך אלבום האולפן השלישי שלה Artpop. הוא יצא לאור דרך חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס ב-12 באוגוסט 2013, ונכתב על ידי גאגא, דיג'י ויאט שאדו, ניק מונסון, די ג'יי סנייק, ודינו זיס. השיר מושפע ממחיאות הכפיים של המעריצים של גאגא שגרמו לה להמשיך את סבב ההופעות "Born This Way Ball" למרות כאבה העז ביריכה. זהו שיר סינת'פופ ויורודאנס שמדבר על כיצד גאגא פונה אל מעריציה ובשביל מה היא חיה בהופעותיה.
השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, שהרגישו שהוא קליט וחביב בהשוואה לחומר שהופיע באלבום הבכורה שלה, The Fame. השיר השיג הצלחה רבה, בכך שכבש את מצעדי המדינות, הונגריה, לבנון, דרום קוריאה, ספרד, יוון, ונכנס לעשרת המובילים בבלגיה, צרפת, פינלנד, קנדה, גרמניה, ישראל, אירלנד, יפן, ארצות הברית, בריטניה ועוד. בנוסף, במצעדי הפופ ושירי הדאנס של בילבורד הגיע למקום הראשון. ברחבי העולם מכר מעל 5 מיליון עותקים וקיבל תוארי פלטינה כפולים ואף משולשים במדינות כגון, אוסטרליה, קנדה, שוודיה, ספרד, איטליה, ועוד.