ב-20 בפברואר 1942 הקימו הגרמנים בנורווגיה ממשלת בובות בראשות קוויזלינג. מיד לאחר מכן החל קוויזלינג במאמצים להפוך את ההירדן לצבא הרשמי של נורווגיה. במסגרת מאמצים אלו הוקמה עבור ההירדן זרוע ימית (הירדמרין) וזרוע אווירית (הירדן פלייקורפוס). לאנשי ההירדן ניתנו סמכויות נרחבות בכל רחבי המדינה, והותר להם לקחת אנשים למעצר ולהפעיל אלימות על פי שיקול דעתם וללא תיאום עם המשטרה הנורווגית. עם זאת, ההתנדבות לשרת בהירדן הייתה דלה יחסית. בשיאו הוא כלל רק 8,500 חיילים. למרות זאת, נורווגים רבים כן בחרו לשרת את השלטון הגרמני בדרכים אחרות. בין אם בהתגייסות ישירה לאס אס או בהתנדבות לשרת כשומרים במחנות, או כלוחמים במסגרת הלגיון הנורווגי.
אנריקה הולך לאכול
אנריקה הולך לאכול היא סדרת הנפשה ישראלית לפעוטות בגילאי 1–3. הסדרה עוקבת אחרי אנריקה, חתול חובש סומבררו, שבכל פרק הולך לאכול במסעדה של חורחה, אך במנה אותה הוא מזמין תמיד חסר מרכיב מרכזי ואנריקה הולך בעצמו למצוא את המרכיב. בישראל משודרת הסדרה בערוץ בייבי. בארצות דוברות אנגלית מכונה הסדרה בשם Hungry Henry.
עלילה.
כל פרק נפתח בהגעתו של אנריקה למסעדה, שם הוא פוגש את חורחה, אנריקה מתיישב ומעלעל בתפריט של המסעדה. במנה אותה הוא מזמין תמיד חסר מרכיב. חורחה מתנצל ומציע לאנריקה מנה אחרת, אך אנריקה שרוצה לאכול רק את אותה המנה מתנדב ללכת בעצמו למצוא את המרכיב. בתחילה הוא הולך אל המרכול שם עובדת גבריאלה החנוונית, אך תמיד המרכיב לא יימצא שם. גבריאלה שולחת את אנריקה אל השוק, שם עובד גרסייה, אבל גם בדוכן של גרסייה המרכיב לא יימצא. גרסייה ישלח את אנריקה אל השדה, מטע או בית האריזה, שם יקבל אנריקה את המרכיב, יחזור אל המסעדה ואז חורחה יכין לו את המנה שרצה.
רוני ברות
רוני ברות (נולדה ב-27 בינואר 1955) היא ציירת ואמנית בינתחומית ישראלית.
ביוגרפיה.
ברות נולדה בחדרה וגדלה בשדות ים להורים שבחרו לגור בקיבוץ מסיבות אידאולוגיות. אמה, רות (לבית לכטנשטיין), נולדה בגרמניה, גדלה בצרפת, למדה באוניברסיטת שטרסבורג ועלתה לארץ. אביה אליעזר (במקור: ברקוביץ), נולד בהונגריה, עלה לארץ בילדותו, ושירת בבריגדה היהודית. ברות היא האמצעית מבין שלוש אחיות. ב-1958 עזבה משפחתה את הקיבוץ, והתיישבה בשכונת קטמון בירושלים. בירושלים, האם למדה לתואר ראשון אמנות וספרות צרפתית באוניברסיטה העברית ובהמשך לימודי ספרנות, גם כן במוסד זה. אחר כך עבדה כמורה לצרפתית ובהמשך כמנהלת הקטלוג הלועזי בספריה הלאומית, וכמנהלת הספרייה במכון כרם. האב היה סופר ומחזאי והתפרנס כמורה להיסטוריה ולספרות בבית הספר התיכון ע"ש לואי ברנדייס (שהתאחד ב-1971 עם בית הספר התיכון ע"ש סליגסברג). ברות למדה בבית הספר היסודי ע"ש יוסף לוריא (סיימה ב-1969) ובתיכון בגימנסיה רחביה (סיימה ב-1973).
במקביל ללימודיה הרגילים, החלה ברות, כבר מילדותה, להשתתף בחוגים לציור אצל הציירות: טסה רקוש, כרמלה קלעי ומילכה צ'יזיק.
לאחר שירותה הצבאי, נסעה ברות עם עם בן-זוגה, רענן לוי, ללימודי אמנות ברומא ובפירנצה.
ב-1977 החלה ללמוד בבצלאל אמנות ועיצוב תכשיטים וסיימה תואר ראשון ב-1981.
לאחר מכן, למדה לתעודת הוראה באמנות במכון כרם ובמכללת בית ברל.
לפרנסתה עבדה במספר עבודות: בין השנים 1988–2012 לימדה אמנות בחוגי אגף הנוער של מוזיאון ישראל. בין 1990–2012 הייתה מורה במרכזי העשרה לילדים מחוננים מטעם משרד החינוך, ובהמשך, הייתה מנהלת של בית הספר מרחבים, מרכז העשרה לילדים מחוננים ומצטיינים של מועצה אזורית מטה יהודה.
עבודתה האמנותית.
סגנון הציור של ברות הוא ריאליזם עם השפעות של קוביזם וסגנון מופשט. בסדרות הציורים שיצרה לאורך השנים, הסתמן והתפתח ממד של ארס פואטיקה בציור. דיבור על אמנות הציור בשפת הציור עצמה. הגדרת מקומו של הציור ביחס למציאות. בשלב מוקדם מסגרת וחלון מסמלים יחסי פנים חוץ. בהמשך השתקפויות במראה דוברות באופן קוביסטי את היחס בין מציאות להשתקפות.
מ-2017 חברה בגלריה מרי, גלריה ירושלמית שיתופית לאמנות, שבה חברים כ-15 אמנים מתחומים שונים.
חיים אישיים.
הייתה נשואה לצייר רענן לוי. לבני הזוג נולדו שני בנים. אחד מהם הוא עיתונאי-הספורט אורי לוי.
מתגוררת בשכונת ארנונה בירושלים.
דמיטרי פבצוב
דמיטרי אנטולייביץ' פבצוב (נולד ב-8 ביולי 1963) הוא שחקן, זמר ופוליטיקאי רוסי.
ביוגרפיה.
דמיטרי פבצוב נולד ב־8 ביולי 1963 במשפחתו של מאמן ורופאת ספורט. יש לו שורשים יהודיים, מאמו, אבל הוא מחשיב את עצמו רוסי. בעל תואר אמן מכובד של רוסיה (1995), אמן העם של רוסיה (2001), זוכה פרס המדינה של רוסיה (משנת 1996).
בשנת 1984 סיים את לימודיו במחלקה למשחק של המכון הרוסי לאמנות תיאטרון (GITIS). בשנת 1986 גויס פבצוב לצבא ושירת כחבר בתיאטרון הצבא הסובייטי.
הוא עבד בתיאטראות רוסיים רבים, כגון תיאטרון טגנקה, תיאטרון על הירח, לנקום, תיאטרון סוברמניק ותיאטרון "A".
מאז 1986, פבצוב היה פעיל בענף הקולנוע ואף כונה סמל המין של שנות ה-2000. הרקורד שלו כולל תפקידים רבים בתיאטרון ובקולנוע הרוסי.
במשך יותר מ-20 שנה הוא הרבה לבצע קונצרטים ווקאליים.
בשנת 2016 דמיטרי פבצוב יחד עם אשתו השחקנית אולגה דרוזדובה פתח תיאטרון משלו בשם "תיאטרון סטודיו הזמרים".
כמו כן יחד הם קיימו כיתות אמן לקורס המשחק במכון לאמנות מודרנית.
מאז 2001 הוא השתתף במירוץ גביע פולקסווגן פולו.
דעות פוליטיות.
ב־17-19 בספטמבר 2021, תחת המוטו "לא רק שחקן לאומי, אלא גם מועמד לאומי", הוא נבחר כמועמד עצמאי לדומה הממלכתית, האספה המחוקקת הפדרלית של רוסיה. מאוחר יותר הפך לחבר במפלגת "האנשים החדשים".
באוקטובר 2021 אושר פבצוב כסגן יו"ר ראשון של ועדת הדומה הממלכתית לענייני תרבות.
פבצוב תומך מוסד המשפחה, פתיחת נוסח חדש של חוק התרבות, הפצת רשת בתי ספר לתרבות נוער ומרכזי פיתוח והורדת גיל הפרישה בראש סדר העדיפויות שלו.
בעבר, השחקן דגל באיסור על הפלות, ברשתות חברתיות זרות ובאיכלוס חייהם הפרטיים של אנשים בהן, דרש צנזורה באמנויות ואחריות פלילית של זמרי ראפ על הטון השטני של שיריהם."אני בהחלט תומך גאה בפוטין." "אני רואה מה שקורה בארץ כבר הרבה זמן — אני בן 53." "ב-1991 כבר הבנתי הכל טוב." "ואני רואה איך המדינה השתנתה מאז שנת 2000, כשפוטין הגיע." "אני לא משווה בין שני האנשים, אבל..." "ניקולאי השני כתב בעמוד "מקצוע" בחקירה כלשהי: "האמן של ארץ רוסיה"." "כיום, האינטליגנציה הליברלית כביכול מזכירה לי את האנשים שהובילו בסופו של דבר לרצח הקיסר ב־1918." "הם עוסקים בכל דבר מלבד עצמם." "וצריך להתחיל בשאלה: מה אני? מה עשיתי כדי שהמדינה שלי תהיה טובה יותר?" "מה אני, מלאך נטול חטאים, להלום את הממשלה בצדק רב?" אני משוכנע עמוקות שלראשונה מזה 70 שנה יש לנו מנהיג מקצועי, שבאמת עובד עבור המדינה. ותשימו לב, מדי שבוע מתוודה ולוקח עבודת קודש. אני יודע את זה בוודאות! וזה אומר לי הרבה. אדם אורתודוקסי אמיתי לא יכול לעשות רוע. גם אם הוא עוסק בדבר חלקלק כזה [כמו פוליטיקה]. להוביל את רוסיה זה מרתיע. אבל בכל מקום, בכל ההופעות, כולל מול סטודנטים, אני אומר: אנחנו חיים במדינה שעלתה מברכיה. אנחנו חזקים יותר, וחלק מפחדים ושונאים אותנו - קחו את השערורייה עם המשחקים האולימפיים שלנו. הם רוצים לפרגן, להתגרות בנו. אנחנו מעצבנים אותם. אנחנו מתחזקים. לעומת זאת, אירופה מתפרקת. ואמריקה –, קולוסוס על רגלי חימר. זה מה שאני מרגיש לגבי המדיניות היום. אף על פי שלפני כמה שנים הייתי בצד של אותו חלק של האינטליגנציה, שמאז התקופה הסובייטית נלחמת עם השלטונות. זה הרגל רע!
דמיטרי פבצוב תמך באלכסיי סרבריאקוב שהוטרד לאחר שביקר את השלטונות הרוסיים. בפברואר 2022 הוא תמך בפלישה הרוסית לאוקראינה לכן ב-26 בפברואר הוא נכלל ברשימת הסנקציות של האיחוד האירופי..
הלגיון הנורווגי
הלגיון הנורווגי (בנורווגית: Den Norske Legion; בגרמנית: Freiwilligen-Legion Norwegen) הייתה יחידה מיוחדת בוואפן אס אס אשר הורכבה ממתנדבים מנורווגיה.
היסטוריה.
הגרמנים החלו לעבוד על הקמת יחידה נורווגית בתוך האס אס מיד לאחר סיום המערכה בנורווגיה ב-1940. הגרמנים תכננו להקים יחידה בת 30,000 איש, ולשם כך הפיצו ברחבי נורווגיה תעמולה בה הבטיחו שהיחידה תהיה בפיקוד נורווגי, עם מדים נורווגיים, ושפת פיקוד נורווגית. הגרמנים הבטיחו להשתמש ביחידה כדי לסייע לשכנתה וידידתה הקרובה של נורווגיה - פינלנד, שבאותה עת הייתה שקועה במלחמת ההמשך מול ברית המועצות. אולם עד סוף 1941 נרשמו רק 1,900 אזרחים נורווגים לשירות באס אס.
מרבית המתנדבים עברו אימון צבאי בגרמניה, והשאר התאמנו בבית ספר צבאי מיוחד שהוקם למטרה זו בהולמסטרנד. הגרמנים הפרו את כל הבטחותיהם למתנדבים הנורווגים. הם העניקו להם מדי אס אס, והחילו עליהם את החוק הצבאי הגרמני. ההנחה היחידה שהתירו להם הייתה להחליף את סמל האס אס במדיהם בסמל נורווגיה. במקום לשלוח אותם לפינלנד כפי שהובטח להם, נשלחו הנורווגים לחזית המזרחית.