וולטר פירס נולד בעיר מוריס שבאילינוי לצ'ארלס מ. ושארלוט ל. (לבית קאלפ) פירס, זוג חוואים תומכי האגף ג'קסוני של המפלגה הדמוקרטית. בגיל 17 הוא החל ללמד בבית ספר, אף על פי שעד אז השכלתו הייתה תיכונית בלבד.
ב-1883, על רקע האבחון שלו כחולה שחפת ועל רקע רעיון הייעוד הגלוי, כפי שהוצג על ידי הוראס גרילי, הוא עבר מערבה. לאחר שהגיע ביוני אותה שנה לפורטלנד, אורגון, לא עלה בידו למצוא עבודה. לאחר תקופה בה הוא עבד בשדות החיטה של וואלה וואלה, וושינגטון, הוא הרוויח מספיק כסף כדי להתיישב בעיר מילטון שבאורגון, שם הוא שב לקריירה שלו בהוראה והקים חווה מצליחה.
כאיש חינוך, נמשך פירס לפוליטיקה המקומית. הוא נודע בשל השקפותיו בעד חוק היובש, ולרוב הוא דיבר בפני תלמידיו נגד הברים שמכרו משקאות אלכוהוליים. ב-1887 נשא פירס לאישה את אחת מתלמידותיו, קלרה ר. רודיו, שנפטרה שלוש שנים בלבד לאחר מכן בעת לידה. התינוקת נקראה על שם אמה, ופירס נשא ב-1893 לאישה את אחותה, לורה. לשניים נולדו חמישה ילדים, ולורה נפטרה ב-1925 ממחלת הסרטן. אשתו השלישית של פירס הייתה קורנליה מרווין, הספרנית הראשית המדינתית של אורגון, שאותה הוא נשא לאישה ב-1928.
בשנים 1886–1890 שימש פירס כמפקח הראשי של בתי הספר הציבוריים של מחוז אומטילה. לאחר מכן ועד 1894 הוא היה פקיד המחוז, והרוויח סכום כסף מספיק מעסקאות מקרקעין כדי להמשיך את לימודיו. לאחר מכן הוא שב לאילינוי עם משפחתו כדי ללמוד באוניברסיטת נורת'ווסטרן, וב-1896 קיבל תואר בוגר במשפטים.
ראשית הקריירה הפוליטית.
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה, שב פירס עם משפחתו לאורגון, שם הוא פתח משרד עורכי דין מצליח בעיר פנטדלטון. בשנים 1896–1906 הוא ניהל חברת חשמל, עסק בעסקי מקרקעין, והיה לאחר ממגדלי פרי הרפורד הנודעים ביותר במדינה. הוא נבחר שוב כפקיד המחוז ושימש בתפקיד בשנים 1899–1903.
ב-1902 נבחר פירס לסנאט של אורגון. במשך תקופת כהונתו בתפקיד הוא ניסה ללא הצלחה להעביר חקיקה נגד שתיית משקאות אלכוהוליים, אך הצליח להעביר חוק למימון החינוך בשיעור של שישה דולרים לכל ילד. בבחירות לכהונה שנייה ב-1906 הוא נוצח, ופרש מהפוליטיקה למשך העשור הבא.
בעת שהיה מחוץ לחיים הפוליטיים, המשיך פירס בפעילות מקומית ומדינתית. הוא היה המייסד של ברית החוואים של אורגון ושל הליגה לכוח ציבורי. הוא עמד בראש ליגת משלמי המיסים של אורגון, והיה חבר מועצת המנהלים של הקולג' החקלאי של אורגון בשנים 1905–1927. באותה תקופה הוא החל לקדם את השימוש במימי נהר קולומביה להפקת אנרגיה הידרואלקטרית. פירס גם קידם את חברת הסנטוריום הוט לייק במחוז יוניון. הוא ושותפו לבעלות על החברה, פריש ויליס, הואשמו על ידי משקיע נוסף בהונאה, אך זוכו מכל אשמה בבתי המשפט ב-1918. הסנטוריום לשעבר הוא כיום מלון הוט לייק, והוא רשום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים.
ב-1912 זכה פירס במועמדות המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית, אך בבחירות הכלליות הוא נוצח על ידי הארי ליין. ב-1916 הוא נבחר שוב לסנאט המדינתי. ב-1918 התמודד פירס ללא הצלחה כמועמד פרוגרסיבי דמוקרטי מול מושל אורגון המכהן ג'יימס ויתיקומב. בבחירות הבאות ב-1920 הוא איבד את מושבו בסנאט לאחר שנוצח בהפרש של 27 קולות בלבד.
מושל אורגון.
פירס החזיק בהשקפות גזעניות ואיגניות, ותמך בהגבלת הילודה ובחוקי יובש. ב-1922 הוא התמודד בהצלחה בבחירות למשרת מושל אורגון מול המושל המכהן בן אולקוט. באותה עת עלו כוחו והשפעתו של הקו קלוקס קלאן בכל רחבי אורגון. הוגשה הצעת חוק חינוך חובה אנטי-קתולית ואנטישמית, שעל פיה חויבו כל הילדים בגיל חינוך ללמוד בבתי ספר ציבוריים. אולקוט סירב נחרצות לשתף פעולה עם הקלאן. פירס נקט בצעד טקטי, קיבל את תמיכת הקלאן ותמך בחוק החינוך.
כמושל התעמת פירס עם בית המחוקקים המדינתי, שהיה בו רוב רפובליקני. ממשלו המשיך במדיניות סלילת הכבישים כפי שהיה בתקופות ממשליהם של שני קודמיו בתפקיד, אך לא עלה בידו להעביר את חוק מס ההכנסה המדינתי או את אגרת הרישיון לכלי רכב. הוא ניסה לגייס תמיכה מהרפובליקנים הפרוגרסיביים בסוגיות הרפורמה בבתי הכלא, הייעור מחדש, ופיתוח האנרגיה ההידרואלקטרית, ומנגד הוא גרם לפילוג בשורות המפלגה הדמוקרטית באורגון כאשר תמך ברוברט לה פולט בבחירות לנשיאות של 1924. הקו קלוקס קלאן, שתמך בו שנים ספורות קודם לכן, החל לסגת מתמיכתו בו.
בבחירות של 1926 נוצח פירס על ידי הרפובליקני אייזק לי פטרסון. לאחר סיום כהונתו כמושל שב פירס לחוותו שבעיר לה גרנד.
חוק חינוך חובה נפסל בהמשך בפסק הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית משנת 1925 "פירס נגד אגודת האחיות" , על בסיס ההפרה של התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית.
חבר בית הנבחרים של ארצות הברית.
ב-1928 התמודד פירס ללא הצלחה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה השני של אורגון. ב-1930 הוא דחה הצעה להתמודד על כהונה נוספת כמושל, אך ב-1932 הוא התמודד שוב על מושב בבית הנבחרים. הוא נבחר על רקע הניצחון הסוחף של פרנקלין דלאנו רוזוולט בבחירות לנשיאות של אותה שנה. פירס היה לתומך נאמן של מדיניות הניו דיל של רוזוולט, וכיהן בבית הנבחרים עד לתבוסתו ב-1942.
כאחד מהפוליטיקאים הקשישים ביותר בהיסטוריה של אורגון, פרש פירס מהחיים הפוליטיים בגיל 81. יחד עם רעייתו קורנליה הוא פרש לעיירה אאולה. השניים היו מעורבים בתנועה נגד היפנים במהלך מלחמת העולם השנייה.
וולטר פירס נפטר בסיילם ב-27 במרץ 1954, בגיל 92. הוא נטמן בבית הקברות סיטי ויו שבעיר. אשתו השלישית קורנליה נפטרה ב-1957.
אבסת
Somebody to Love (שיר של ג'פרסון איירפליין)
Somebody to Love (בעברית: מישהו לאהוב; בתחילה הופק בשם Someone to Love) הוא סינגל משנת 1967 של להקת הרוק הפסיכדלי האמריקאית ג'פרסון איירפליין. קודם לכן הוקלט השיר על ידי להקת הרוק "The Great Society". השיר דורג במקום ה-274 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים היא שערך המגזין "רולינג סטון" בסוף שנת 2004.
השיר.
השיר נכתב על ידי דארבי סליק, שהיה באותו זמן הגיטריסט של להקת הרוק האמריקאית "The Great Society". השיר יצא כסינגל בפברואר 1966, אך זכה לתפוצה קטנה מאוד.
כשגיסתו, גרייס סליק, עזבה את הלהקה והצטרפה ללהקת הרוק הפסיכדלי "ג'פרסון איירפליין" השיר הוקלט שוב, זכה להצלחה מסחרית גדולה ופורסם גם באלבומהּ של הלהקה, "Surrealistic Pillow".
קנדרש
קנדרש היא עיירה במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק בנפת קרצג.
מיקום.
העיר ממוקמת לאורך הכביש הראשי 4 בין דברצן לבין סולנוק, בערך באמצע הדרך, בלב המישור ההונגרי הגדול מרחק (בכביש):
היישובים מסביב: קישאויסאלאש (Kisújszállás), פג'וורנק, קונהדייש.
היסטוריה.
קנדרש נושאת את המאפיין והאווירה של יישובי המישור הגדול, האלפלד המתבטאת בסביבה הטבעית של שדות החיטה ושדות התירס, רצועות היער והחורשות המכסים את השטח עד בתי המגורים בני ה-90–100 שנים ומעלה.
האוכלוסייה ביישוב היא למעלה כ-4,500, מתוכם 900 חיים באזור הפרברים של קנדרש, באזור המכונה באנהלמה. העיירה ממוקמת בחלק המרכזי של מחוז יאס-נג'קון-סולנוק, בקצה הצפוני של מישור סולנוק-טור, בקרבת היישובים של נאג'יקון. כביש ראשי מספר 4 (E60) חוצה את היישוב בכיוון מזרח-מערב.
ההיסטוריה של המקום מתוארכת לתקופת הכלקוליתית ולתקופת הברונזה, ככל הנראה האזור היה מיושב כבר אז. קרקעות הצ'רנוזיום (אדמה שחורה) וקרקעות האחו שנמצאים בפאתי היישוב היוו תנאים נוחים לפיתוח מוקדם של חקלאות. האזכור הראשון של קנדרש הוא משנת 1352, אז מוזכר הכפר באיגרת שהוא בבעלות הקומאנים.
העיירה היא מקום הולדתו של עוצר ממלכת הונגריה בין שתי מלחמות העולם האדמירל מיקלוש הורטי הימני קיצוני ואנטישמי ובתקופה זו אוכלוסיית היישוב הציגה התפתחות מרשימה, בעיקר בזכות התמיכה האישית של מיקלוש הורטי. נבנו אז: מבני ציבור, בתי ספר, רשתות אינסטלציה וחשמל, שירותי בריאות ושירותים מודרניים נוספים.
קהילה יהודית.
ידוע מעט על קהילה יהודית במקום, אך בית הקברות היהודי המקומי מעיד על אוכלוסייה די משמעותית.
כיווץ קבצים
סוניה קוהן
סוניה קוהן (נולדה ב-1948) היא בנקאית ואשת עסקים חרדית, שהייתה מעורבת בפרשת ההונאה של ברנרד מיידוף.
ביוגרפיה.
קוהן נולדה וגדלה בווינה, להורים יהודים ניצולי שואה ממזרח אירופה.
בשנות ה-70 של המאה ה-20, היא פתחה עם בעלה, ארווין קוהן, חברת מסחר בינלאומית ועברה למילאנו, איטליה. בשנות ה-80 של המאה ה-20, היא התגוררה זמן מה בניו יורק ועבדה כברוקרית עבור בנק מריל לינץ'. אחר כך הייתה אחת הנשים הראשונות בוול סטריט שייסדו חברת ברוקראז' (Eurovaleur Inc), ועמדה בראשה. באותה עת, החלה בידידותה ארוכת השנים עם מיידוף. היא הייתה לאחת ממגייסות ההון הגדולות של מיידוף בקרב עשירי העולם. היא נודעה בתור "נציגת אוסטריה בוול סטריט". באותן השנים גרה בעיירה מונסי, בה קהילה יהודית חרדית גדולה, והחלה להקפיד על אורך חיים יהודי אורתודוקסי.
בשנת 1994 חזרה קוהן לוינה והקימה את "מדיצ'י פינאנץ", חברת השקעות ותיווך פיננסי. קוהן בחרה בשם "מדיצ'י" לחברה שלה, לאחר שהתברר לה שאין לאיש זכויות על השם שמקושר בתודעה הציבורית למשפחת הסוחרים ההיסטורית בית מדיצ'י מפירנצה. קוהן גם הוסיפה ללוגו של הבנק סמל אצולה שהיא המציאה עבורו למטרות תדמית.