בירדסלי היה שחקן חובב לאורך כל הקריירה שלו, והמשיך לעבוד כמהנדס, בין היתר בחברת סימנס, ממנה פוטר לאחר שלקח יותר מדי חופשות על מנת לשחק כדורגל. בירדסלי כיהן כחבר הנהלה בארסנל בזמן ששיחק שם, ולאחר פרישתו ב-1891 הוא נבחר למשרת סגן היושב-ראש. הוא היה חבר בהנהלת וולוויץ' ארסנל (השם החדש של המועדון) במשך שני העשורים הבאים, ועסק במקביל באיתור כישרונות. הקשר בין בירדסלי לארסנל הסתיים ב-1910 לאחר שהמועדון נקלע לקשיים כספיים; המועדון נרכש על ידי קבוצת אנשים בראשות סר הנרי נוריס, ובירדסלי לא הצטרף להנהלה החדשה של ארסנל.
בירדסלי הצטרף להנהלת צ'רלטון אתלטיק לאחר המעבר של ארסנל לאצטדיון הייבורי ב-1913, אך עזב בעקבות מחלוקת על סגנון המשחק של המועדון שנחשב בעיניו כהגנתי מדע. בסופו של דבר הוא פתח חנות למכירת טבק בשכונת וולוויץ', והתגורר בפלאמסטיד עד למותו ב-1939.
צ'ארלי באקן
צ'ארלס מאריי באקן (אנגלית: Charles Murray Buchan; 22 בספטמבר 1891 - 25 ביוני 1960) היה כדורגלן ועיתונאי אנגלי.
קריירה.
באקן, יליד לונדון, החל את הקריירה שלו במועדון וולוויץ' ארסנל (לימים ארסנל) הלונדוני, אליו הצטרף בדצמבר 1909. למרות שהיה שחקן טוב במשחקי המילואים של ארסנל הוא לא הסתדר עם המאמן ג'ורג' מורל, והחליט לחתום על חוזה מקצוען. באקן חתם במועדון הכדורגל לייטון, ובזמן ששיחק שם אותר והוחתם על ידי סנדרלנד במרץ 1911.
באקן היה חלוץ מרכזי גבוה, והצליח מאוד בסנדרלנד. המועדון זכה באליפות בעונת 1912/1913, והחמיץ את הדאבל לאחר הפסד בגמר גביע ה-FA לאסטון וילה. באקן נחשב לאחד החלוצים הטובים ביותר בליגה בתקופה שבה שיחק, ובשבע מתוך שמונה העונות שלו (1912/1913 - 1923/1924) בסנדרלנד הוא היה מלך השערים של המועדון, מלבד בעונות הלא רשמיות שנערכו בתקופת מלחמת העולם הראשונה. באקן הוא מלך שערי הליגה של סנדרלנד בכל הזמנים עם 209 הבקעות. הוא הופיע גם במדי נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד נבחרת אירלנד ב-15 בפברואר 1913. באקן השתתף רק בשישה משחקי נבחרת (ארבעה שערים) כיוון שבתקופת המלחמה לא נערכו משחקים בינלאומיים רבים.
באקן עזב את סנדרלנד ב-1925 וחזר לשחק בארסנל. בהתחלה דרש מאמן סנדרלנד בוב קייל תשלום של 4,000 לירות שטרלינג, אך מאמן ארסנל הרברט צ'פמן הצליח לשכנעו לקבל סכום בסיסי של 2,000 בנוסף ל-100 לירות שטרלינג תמורת כל שער שבאקן יבקיע בעונה הראשונה לאחר המעבר; באקן הבקיע 21 שערים, והנהלת ארסנל נאלצה לשלם 100 לירות שטרלינג יותר ממה שקייל דרש במקור. באקן ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הדרבי של צפון לונדון נגד טוטנהאם הוטספר ב-29 באוגוסט 1925.
מלבד שערים תרם באקן גם לטקטיקת המשחק של ארסנל; באקן וצ'פמן הגו את הרעיון לעבור לשחק במערך "WM" על מנת לנצל באופן מלא את השינויים בחוק הנבדל. הרעיון של באקן היה להזיז את הקשר המרכזי לעמדה הגנתית יותר, כאשר במקומו מגיע חלוץ אחד מההתקפה. משמעות הדבר הייתה שהאחריות על מלכודת הנבדל עוברת מהבלמים הקדמיים אל הבלם המרכזי היחיד, ואילו הבלמים הקדמיים מוסטים לצדדי המגרש. שינוי זה היה אחד מהגורמים להצלחה הרבה של ארסנל בשנות ה-30.
למרות גילו היה באקן שחקן הרכב קבוע במשך שלוש עונות. הוא ענד את סרט הקפטן בגמר גביע ה-FA של 1927, הראשון בהיסטוריה של ארסנל, אף פעם נוספת היה בצד המפסיד לאחר ששחקני קארדיף סיטי ניצלו טעות של השוער דן לואיס והבקיעו את השער היחיד במשחק. באקן פרש סופית לאחר עונת 1927/1928, ולמרות שבאותה עונה היה בן 36 הוא הצליח להבקיע 16 שערי ליגה. בסך הכל הוא הבקיע 56 שערים ב-120 משחקים במדי ארסנל; באקן הבקיע 258 שערי ליגה, והוא נמצא במקום השישי בטבלת המבקיעים של הפוטבול ליג.
לאחר פרישתו עבד באקן ככתב ספורט בעיתון דיילי ניוז (שמאוחר יותר שינה את שמו לניוז כרוניקל), כתב את אחד ממדריכי האימון הראשונים, ועבד כפרשן עבור ה-BBC. ב-1947 הוא היה אחד ממקימי התאחדות עיתונאי הכדורגל, ויזם את הענקת פרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית מטעם ההתאחדות. בין 1951 למותו הוא ערך מגזין כדורגל פרטי בשם "Charles Buchan's Football Monthly". ב-1955 הוא פרסם את האוטוביוגרפיה "A Lifetime in Football".
באקן מת ב-1960 בזמן שהיה בחופשה במונטה קרלו שבמונקו.
קליף הולטון
קליפורד צ'ארלס "קליף" הולטון (אנגלית: Clifford Charles "Cliff" Holton; 29 באפריל 1929 - 4 ביוני 1996) היה כדורגלן אנגלי.
הולטון נולד באוקספורד וכשחקן נוער שיחק בעמדת הבלם של מועדון אוקספורד סיטי החובבני. באוקטובר 1947 הוא הצטרף לארסנל. הולטון שיחק בקבוצת המילואים של ארסנל במשך שלוש עונות, ולבסוף עבר לשחק בעמדת החלוץ המרכזי. הולטון ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק נגד סטוק סיטי ב-26 בדצמבר 1950; הולטון ביסס את מקומו בהרכב באופן הדרגתי, ובמשך שלוש עונות החל מעונת 1951/1952 הוא היה שחקן הרכב קבוע.
בעונת 1952/1953 הוא הבקיע 19 שערי ליגה (22 בסך הכל), והיה חלק חשוב בזכייה של ארסנל באליפות. אולם, בעונת 1954/1955 הוא איבד את מקומו בהרכב, וחזר אליו בעונה הבאה לאחר ששיחק בהגנה, בקישור ובהתקפה של ארסנל. הולטון המשיך לשחק בארסנל במשך שלוש עונות נוספות, וב-6 באוקטובר 1956 הוא הבקיע ארבעה שערים במשחק הבית נגד מנצ'סטר סיטי, והפך לשחקן הראשון מאז ג'ק למברט שמבקיע יותר משלושער באצטדיון הייבורי. בסך הכל הוא הבקיע 88 שערים ב-217 משחקים במדי ארסנל. הולטון מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה, למרות ששמו הוזכר מספר פעמים כמועמד להצטרף לסגל שלה.
באוקטובר 1958 נמכר כרטיס השחקן של הולטון לווטפורד תמורת 10,000 לירות שטרלינג, במה שנתפס כמהלך מפתיע בגלל המיקום של ווטפורד בליגה הרביעית. הולטון שיחק בווטפורד במשך שלוש עונות בעיקר בעמדת החלוץ המרכזי, ובעונת 1959/1960 הבקיע שיא מועדון של 48 שערים וסייע לו להעפיל לליגה השלישית. הוא הועבר לנורת'המפטון טאון ב-1961, והבקיע שם שיא מועדון של 36 שערים בעונת 1961/1962. הולטון הוא אחד השחקנים היחידים באנגליה שהגיעו להישג זה בשני מועדונים שונים.
לאחר מכן הוא שיחק בקריסטל פאלאס, ווטפורד (קדנציה שנייה), צ'רלטון אתלטיק ולייטון אוריינט. הולטון פרש ב-1968, ועזב כליל את תחום הכדורגל על מנת לפתח קריירה כמהנדס. הוא מת ב-1996 בזמן שהיה בחופשה.
ריי באודן
אדווין ריימונד "ריי" באודן (באנגלית: Edwin Raymond "Ray" Bowden; 13 בספטמבר 1909 - 23 בספטמבר 1998) היה כדורגלן אנגלי.
ביוגרפיה.
בתחילת דרכו שיחק באודן במועדון הכדורגל החובבני המקומי; הוא היה חלוץ מרכזי פורה, ולמרות שהיה צנום הוא הצליח להבקיע כמאה שערים בעונה אחת כולל עשירייה במשחק יחיד. באודן משך את תשומת הלב של פליימות' ארגייל, והוחתם שם כשחקן חובב ב-1926, במקביל לעבודתו היומית כמוכר במכירה פומבית. בתחילת עונת 1928/1929 הוא שיחק מספיק טוב על מנת לזכות במקום בהרכב הראשון, והיה מבקיע שערים מצטיין במשך חמש העונות הבאות; שחקני ארגייל העפילו לליגה השנייה בסיום עונת 1929/1930. בסך הכל הוא הבקיע 83 שערים ב-149 משחקי ליגה.
במרץ 1933 חתם באודן בארסנל של הרברט צ'פמן תמורת 4,500 לירות שטרלינג, והיה אמור להיות המחליף של דייוויד ג'ק. למרות שהוא לא השתתף במספיק משחקים על מנת לקבל את מדליית האליפות באותה עונה, הוא היה שחקן הרכב קבוע בשתי העונות הבאות שגם בהן זכה המועדון באליפות. באודן שיחק בעיקר בעמדת החלוץ השני מאחורי טד דרייק, והמשיך להבקיע שערים רבים למרות סגנון המשחק הקשוח שהיה נהוג באותה תקופה; בעונת 1933/1934 הוא הבקיע 13 שערים, והיה מלך השערים של ארסנל באותה עונה ביחד עם קליף באסטין.
בעונת 1934/1935 הבקיע באודן 14 שערי ליגה, וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגליה במשחק נגד נבחרת ויילס ב-29 בספטמבר 1934. חודשיים לאחר מכן הוא היה אחד משבעת השחקנים של ארסנל שהופיעו במדי אנגליה בניצחון 3 - 2 על נבחרת איטליה (אלופת העולם) במשחק שנודע מאז בכינוי "הקרב על הייבורי". באודן השתתף בסך הכל בשישה משחקי נבחרת, ואת שערו היחיד הבקיע נגד נבחרת ויילס בפברואר 1936.
הוא אמנם זכה עם ארסנל בגביע ה-FA בעונת 1935/1936, אך הבעיות בקרסולו הגבילו את הופעותיו בעונה זו ובעונה שאחריה. בתחילת עונת 1937/1938 נראה היה שבאודן התאושש לאחר שהשתתף בעשרה משחקים בחודשיים הראשונים של העונה, אך במהלך הארגון מחדש של סגל ארסנל הוא הועבר לניוקאסל יונייטד בנובמבר 1937 תמורת 5,000 לירות שטרלינג. באודן השתתף ב-138 משחקים בכל המסגרות במדי ארסנל, והבקיע בהם 49 שערים.
באודן היה שחקן הרכב קבוע גם בניוקאסל, למרות שמועדונו החדש היה על סף ירידת ליגה בעונה הראשונה של באודן. הוא החליט לפרוש כתוצאה מהפסקת משחקי הכדורגל הרשמיים בגלל תחילת מלחמת העולם השנייה. באודן חזר להתגורר בפלימות' וניהל שם חנות ספורט ביחד עם אחיו אוסטין.
הקרב על הייבורי
Microsoft Visual Studio
טיעון מהיעדר דמיון
קתימב&quot;ה
קתימבה
מאבינוגיון
מחלת השושנה
גדעון רייכר
גדעון רייכר (נולד ב-25 באוקטובר 1936) הוא עיתונאי, שדרן רדיו, פובליציסט ומחזאי ישראלי. מתמחה בסיקור ענייני משפט, צרכנות ובירוקרטיה ובבירור תלונות מאת צרכני התקשורת על גופים ציבוריים.
ביוגרפיה.