גונדה גויס במלחמת העולם הראשונה והיה בחיל הרגלים בגדוד מס' 309, אך נפל בשבי באוסוריסק (Ussuriysk (ברוסית: Уссури́йск) ונכלא במחנה שבויים. שם הכיר את בתו של האדריכל ניקולאי דמיטרייב, יבדוקיה, שהפכה לאשתו בולדיווסטוק ב-1919. יבדוקיה הייתה אם גרושה עם שני ילדים, גונדה דיבר כמה שפות ולמד גם רוסית. הוא הפליג לשאנגחאי עם משפחתו החדשה על אונייה שהגיעה לעיר ב-15 בספטמבר 1920, דירתם הייתה בדרך דיקסוול (Dixwell, כיום Lijang - ליאנג). הוא עבד תחילה במשרד האדריכלים הבריטי Probst, Hanbury &amp; Co, שם קודם עד מהרה והמשפחה עברה לבית עם גינה בדרך Ferry (כיום Xikang) וחיה ברווחה ברמת חיים מערבית. היה להם אפילו מגרש טניס משלהם.
גונדה הפך לאדריכל מאוד מוכר ומכובד וקיבל את התואר אדריכל כבוד של אוניברסיט, Xiamen. בשנת 1928 הקים משרד משלו ותכנן בעיקר חנויות כלבו. הוא אהב לרכב על סוסים והיה חלק מחוג החברים של טייקון התעשייה היהודי ויקטור אליאס ששון (1881–1961). ב-1938 עבר גם אחיו אאורל לשאנגחאי עם משפחתו מפני מלחמת העולם השנייה שעמדה לפרוץ, אך המלחמה הגיעה גם לסין. הם שרדו את המלחמה בשאנחאי, אך בתום המלחמה נאלצו לעזוב את סין שהפכה לקומוניסטית ועברו לארצות הברית ב-1949. הם הגיעו חסרי כל, חיו תחילה בצניעות בניו יורק ואחר כך בלייקווד, ניו ג'רזי. גונדה כבר לא תכנן שם מבנים, שמר על התחביב שלו, ציור וצייר נופים. שנה לאחר מות אשתו, גם הוא נפטר ב-1 באפריל 1969.
מבנים שתוכננו על ידו.
בנייני האר דקו של שאנגחאי כוללים ריהוט ועיצוב מודרניים. קולנוע קפיטול, שנבנה בין 1926 לבין 1928, עוקב אחר עיקול הרחוב, זה היה בית הקולנוע הממוזג הראשון של העיר, אבל ראוי לציון שגונדה תכנן משרדים ודירות מעל הקולנוע. ניתן לראות את הפסלים של הפסל ההונגרי ג'רג' קופאן בלובי. תיאטרון הקולנוע קתאי (Cathay), שעוצב גם הוא על ידו, שוחזר ב-2014 לחזיתו המקורית. גם בניין Bank of Communications תוכנן על ידי גונדה, אך נבנה רק בתום מלחמת העולם השנייה. חנות הכלבו Sun Sun הפך גם לאחד הבניינים האייקוניים ביותר של שאנגחאי, עם תחנת רדיו מודרנית בקומה העליונה מאחורי קיר זכוכית. חנות הכלבו Whiteaway, Laidlaw and Co. שהושלמה ב-1930, שלא נבנתה כחדשה, אלא שופצה באר דקו על פי התוכניות של גונדה, נהרסה בשתי שריפות, כך שחלק ניכר מהעיטור המקורי נהרס.
העיתונות הסינית עסקה בגונדה מספר פעמים, רבים מיצירותיו ושרטוטיו פורסמו ונכתבו עליו דיוקנאות, אך תהילתו הגיעה גם לעיתונות ההונגרית בת זמנו.
דור שפירא
דור שפירא הוא דיפלומט ישראלי, המכהן כשגריר ישראל בפורטוגל החל מאוגוסט 2021.
ביוגרפיה.
שפירא נולד ברעננה. בצבא שירת כקצין ביחידה קרבית מובחרת, והשתחרר בדרגת רס"ן. דובר את השפות עברית ואנגלית.
הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בדיפלומטיה וממשל מהמרכז הבינתחומי הרצליה, ובעל תואר שני במנהל עסקים, מאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2006, עם סיום התואר השני, הצטרף למשרד החוץ, וסיים קורס צוערים.
ב-2007 מונה לדובר ויועץ מדיני בשגרירות ישראל באוסטרליה, ניו זילנד והאיים הפאסיפיים, ולאחר מכן, בשנים 2010–2013 שימש כיועץ מדיני למנכ"ל משרד החוץ.
בשנת 2013, יצא שפירא לשליחות בוושינגטון די. סי. כציר-יועץ לענייני קונגרס בשגרירות ישראל ובמסגרת תפקידו היה הממונה על הפעילות להשגת תקציב הסיוע הביטחוני (בין היתר, פרויקט כיפת ברזל) עבור מדינת ישראל. בנוסף היה אחראי על הקשר הישיר הרשמי של מדינת ישראל עם הקונגרס האמריקאי ועל קידום אינטרסים של מדינת ישראל בזירה הביטחונית והבינלאומית.
בשנים 2017–2021 שימש כמנהל מחלקת תיאום בלשכת המנכ"ל במשרד החוץ. הוא היה אחראי בין היתר על הקשר עם מדינות איתן אין לישראל קשרים דיפלומטיים, קשרים שהובילו להשתתפות ישראל באקספו 2020 ולחתימת הסכמי אברהם.
באוגוסט 2021 החל את תפקידו כשגריר ישראל בפורטוגל והחליף את רפאל גמזו.
חיים אישיים.
שפירא נשוי לרויטל ולהם ארבעה ילדים.
פסיכדליה (תרבות)
פסיכדליה (באנגלית: Psychedelia) מתייחסת לתת-התרבות הפסיכדלית של שנות ה-60 של המאה ה-20 ולחוויה הפסיכדלית. היא כוללת אמנות פסיכדלית, מוזיקה פסיכדלית וסגנון לבוש שהיה נפוץ באותה תקופה. היא נוצרה בעיקר על ידי אנשים שהשתמשו בסמים פסיכדליים דוגמת LSD, מסקלין ופסילוציבין וגם על ידי אנשים שלא השתמשו בסמים, אך היו חובבי תת-תרבות זו. אמנות ומוזיקה פסיכדלית בדרך כלל יוצרות מחדש, או משקפות את, החוויה של תודעה שונה (Altered state of consciousnessI). אמנות פסיכדלית משתמשת בוויזואליה סוריאליסטית מעוותת ביותר, בצבעים בהירים ובספקטרום מלא ובאנימציה (כולל קריקטורות) כדי לעורר, להעביר או לשפר את החוויה הפסיכדלית. מוזיקה פסיכדלית משתמשת בגיטרה חשמלית מעוותת, אלמנטים של מוזיקה הודית כמו סיטאר, טאבלה, אפקטים אלקטרוניים, אפקטים קוליים והדהוד, ואפקטי אולפן משוכללים, כמו השמעת הקלטות לאחור.
חוויה פסיכדלית מאופיינת בתפיסה בולטת של היבטים במוחו של אדם שלא נודעו לו קודם לכן, או בהתלהבות היצירתית של המוח המשוחרר מכבליו הרגילים לכאורה. מצבים פסיכדליים הם מערך של חוויות כולל שינויים בתפיסה כגון הזיות, סינסתזיה, שינויים במצבי מודעות או תודעה ממוקדת, שונות בדפוסי חשיבה, מצבי טראנס או היפנוטיים, מצבים מיסטיים ושינויי תודעה אחרים. תהליכים אלו יכולים להוביל אנשים מסוימים לחוות שינויים בפעולה הנפשית המגדירה את זהותם העצמית (בין אם בחדות רגעית או התפתחות כרונית) השונה מספיק ממצבם הרגיל הקודם, כך שזה יכול לעורר תחושות של הבנה חדשה שנוצרה כמו התגלות, הארה, בלבול, ופסיכוזה. אנשים המשתמשים בסמים פסיכדליים למטרות רוחניות או גילוי עצמי מכונים בדרך כלל פסיכונאוטים.
איסיאגה סילה
איסיאגה סילה (בצרפתית: Issiaga Sylla; נולד ב-1 בינואר 1994 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת טולוז מהליגה הצרפתית השנייה ובנבחרת גינאה.
קריירת מועדונים.
סילה החל את הקריירה המקצוענית שלו בהורויה מליגת העל הגינאית.
החל משנת 2012 משחק בטולוז הצרפתית, ממנה הושאל לגזלק אז'אקסיו וללאנס.
קריירה בינלאומית.
ב-6 בספטמבר 2011 ערך סילה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בהפסד 2-1 לנבחרת ונצואלה במשחק ידידות. ב-24 במרץ 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת גבון במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת גינאה בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
המצעד הדיגיטלי של Gaon
קיי-פופ הוט 100
פולאר השקעות
פולאר השקעות בע"מ היא חברת החזקות ישראלית שהוקמה בשנת 1963 כבית ההשקעות של בנק הפועלים. פולאר הייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב עד שנת 2013. לאחר שנכנסה להסדר חוב נמחקו מניות החברה מהמסחר בבורסה, אך איגרות החוב שלה עדיין רשומות למסחר (נכון ל-2022).
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1963 בשם "חברה להשקעות של בנק הפועלים בע"מ", על ידי בנק הפועלים וחברת העובדים במטרה להשקיע באופן פסיבי בניירות ערך. בהמשך נודעה החברה בשם "פועלים השקעות" (אם כי רק בשנת 1998 שונה שמה באופן רשמי ל"פועלים השקעות בע"מ"). החברה עסקה בשנים הראשונות בבניית תיק השקעות מגוון, תוך פיזור של השקעותיה במגוון תחומים וחברות.
בשנת 1981 התמנה אורי לויט למנכ"ל החברה, ותחת ניהלו הפכה לגוף השקעות דינמי ולאחת החברות המובילות בישראל בקידום השקעות מגוונות בתעשייה, טכנולוגיה מתקדמת, תקשורת, פרסום, מחשבים, סחר, נדל"ן ותחומים נוספים. בין ההשקעות הבולטות והמוצלחות היו ההשקעה ב-1983 בחברת "טלדטה", שפיתחה פתרונות לציוד תקשורת שמיועד לייעל את החיבור של המשתמש הסופי למרכזיה, וההנפקה בנאסד"ק ב-1992. והשקעה ב-1992 בחברת "הזרע סידס" לגידול ושיווק זרעים לשוק המקומי וליצוא שהייתה בלתי רווחית, אך באמצעות ניהול נכון הפכה לאחת מחברות הזרעים המובילות בעולם. השקעות בולטות נוספות שביצעה הפועלים השקעות תחת ניהולו של לויט היו בחברות: אורלייט חברה להנדסה, מת"ב מערכות תקשורת בכבלים, טלדור, "מקסימדיה", רשת חברת תקשורת והפקות (1992), "טרנסכלל סחר", "אופיר אחזקות", מבני תעשייה וחברות נוספות.
בשנת 1996 רכשה חברת "אורדן תעשיות" את מניות השליטה (כ-25%) בחברה מידי בנק הפועלים, תמורת 206 מיליון שקל, זאת בעקבות דיוני ועדת דוד ברודט לצמצום הריכוזיות במשק הישראלי, שהמליצה על צמצום החזקות הבנקים בתאגידים ריאליים. אחר כך הגדילה את חלקה בחברה ל-35%. ועד שנת 1999 מכר בנק הפועלים את רוב מניותיו בחברה. חברת "אורדן" היא יצרנית מסורתית של מוצרי מתכת לשוק הביטחוני, שנרכשה בשנת 1995 על ידי קבוצת ההשקעות דוברת-שרם (לימים שרם-פודים-קלנר) שהקימו אהרן דוברת ויצחק שרם, שהיו קודם מנהלי קונצרן "כלל".
בשנת 2001, בעקבות דרישתו של בנק הפועלים לביטול הזיקה ההיסטורית לחברה שמכר, על פי הסכם המכירה
העברת השליטה בפועלים השקעות, בו נקבע כי שם החברה ישונה בתוך חמש שנים, שונה שם החברה לפולאר השקעות. בעקבות שינוי שמה של פועלים השקעות, שנו גם שמות החברות הבנות הנושאות את התואר "פועלים", כולל חברת "פועלים תקשורת", שגם נסחרה בבורסה, ושמה שונה ל"פולאר תקשורת".