לקראת עונת התקבל בליגה חוק חדש אותו הגה דני בייסון, בעליה של סירקיוז, שנועד להאיץ את קצב המשחק - שעון זריקות. שייס, שסגנון משחקו תמיד היה מלווה בתנועה רבה, בניגוד לסנטרים אחרים בזמנו, הסתגל במהירות לסגנון המשחק המהיר. הוא סיים את העונה עם 18.5 נקודות, שישי בליגה, ורביעי בריבאונדים עם 12.3. סירקיוז סיימה את העונה עם מאזן של 43 ניצחונות מול 29 הפסדים, המאזן הטוב בליגה במשותף עם פורט ויין פיסטונס. היא העפילה אוטומטית לגמר האזורי בו גברה בארבעה משחקים על בוסטון ועלתה לגמר שנה שנייה ברציפות. בגמר ה-NBA פגשה הקבוצה את פורט ויין, שגברה בתוצאה זהה בגמר המערב על מיניאפוליס. שייס היה לקלעי המצטיין של הסדרה עם 19.0 נקודות למשחק, כולל תצוגה של 28 נקודות בניצחון 102–109 במשחק השישי בסדרה, והוסיף 11.9 ריבאונדים בדרך לניצחון בשבעה משחקים, ולאליפות ראשונה בתולדות המועדון.
בשנים הבאות, המשיך שייס לשמור על יכולת אישית גבוהה. הוא נבחר לאחת מחמישיות העונה בכל עונה עד והוביל את הליגה שלוש פעמים באחוזי קליעה מקו העונשין. בעונת רשם שייס ממוצעי שיא של 24.9 נקודות למשחק, ובבחירה לתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA סיים שני רק לביל ראסל. בשנת 1959 קלע שיא קריירה של 50 נקודות במשחק מול בוסטון סלטיקס, בעונת שבר שייס את הלסת. הוא נאלץ להיעדר ממשחקים רבים עקב פציעתו, ופינה את מקומו כקלעי המוביל של הקבוצה להאל גריר. שייס לא הצליח לשוב ולהביא את קבוצתו עד לגמר ה-NBA עד לפרישתו ממשחק פעיל.
המעבר לעמדת המאמן.
בעונת עברה סירקיוז לשחק בפילדלפיה ושינתה את שמה לפילדלפיה 76', ושייס הפך למאמן-שחקן במועדון. נשאר לעונת פרישה בה השתתף ב-24 משחקים בהם תרם 5.6 נקודות ופרש ממשחק פעיל. בעת פרישתו היה שייס לקלעי המוביל בכל הזמנים בליגת ה-NBA עם 19,249 נקודות והחזיק בשיא נוסף, לאחר ששיחק ב-1,059 משחקים. כמאמן הקבוצה, הוביל שייס את פילדלפיה למאזן של 34 ניצחונות מול 46 הפסדים, אך במשחקי הפלייאוף הפסיד כבר בסיבוב הראשון מול סינסינטי רויאלס.
הוא המשיך ואימן את פילדלפיה שנתיים נוספות, ואף זכה בתואר מאמן השנה ב-NBA לאחר שהוביל את הקבוצה בעונת למאזן של 55 ניצחונות מול 25 הפסדים בלבד, ועד לגמר המזרח בו הפסיד לבוסטון סלטיקס בחמישה משחקים 1–4, שאחריו עזב את הקבוצה.
לאחר עזיבתו את פילדלפיה, אימן שייס במשך זמן מה את באפלו ברייבס, ושימש כמפקח על השופטים של ה-NBA. בשנת 1977 אימן את נבחרת ארצות הברית למשחקי המכביה העשירית והוביל אותה למדליית הזהב.
דה וינצ'י (פירושונים)
פועלי התעשייה של העולם
טוביה קץ
טוביה קץ (30 בינואר 1927 – 14 בפברואר 2016) היה אדריכל ישראלי שהתמחה בעיקר בתכנון מוסדות חינוך ודת.
ביוגרפיה.
טוביה קץ נולד בעיר טרנוב בפולין. במלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו בברית המועצות. אדריכלות למד באקול נורמל סופרייר בפריז.
בשנת 1954 עלה לישראל. תחילה התגורר בתל אביב ועבד במשרדו של האדריכל זאב רכטר, שם עבד על פרויקט בנייני האומה. לאחר תקופה עבר לירושלים והחל לעבוד אצל האדריכל היינץ ראו, על הבניין הראשון של ההיברו יוניון קולג'. בהיותו בן 27 התגייס לשירות צבאי מקוצר ועם סיומו עבד אצל האדריכל דוד רזניק על פרויקט בית העם ברחוב בצלאל. ב-1962 זכתה הצעתו המשותפת עם הפסלת נעמי הנריק לתכנון ועיצוב אנדרטת פורצי הדרך לירושלים שהושלמה ב-1967.
בין השנים 1963–1964 עבד במשרד השיכון בנוף הגליל (נצרת עילית דאז), ובמסגרת צוות עם אברהם ונטורה ויהודה דרכסלר תכנן שיכוני מגורים במרחב הצפון. יחד הכניס הצוות סטנדרטים חדשים בתחום הבניה הציבורית. לאחר מכן עבר למשרד השיכון בירושלים עד 1967. ב-1969 הצטרף לשותפות עם האדריכל יוסף שנברגר שנמשכה עד לפטירתו של שנברגר בשנת 1982. מאותה עת עבד כעצמאי עד 2006, אז פרש קץ מאדריכלות.
פרויקטים בולטים.
קץ התמחה בתכנון מבני חינוך ומבני דת. בין הפרויקטים הבולטים:
חנקן נובי
חַנְקָן נוּבִּי (שם מדעי: "Lanius nubicus") הוא מין של ציפור שיר מהסוג חנקן ממשפחת החנקניים.
הוא מתרבה בדרום מזרח אירופה ובמזרח אגן הים התיכון, יחד עם אוכלוסייה נפרדת במערב איראן. זהו מין נפוץ בטורקיה, קפריסין, ישראל וסוריה. החנקן הנובי הוא מין נודד בחורף בצפון מזרח אפריקה.
מאחר שמדובר באזור נדידה קטן, פרט שנמצא בסקוטלנד באוקטובר 2004 היה דוגמה יוצאת יוצאת דופן לנוודות (Vagrancy), על אף שמקרה שני התרחש בסיינט מרי'ז באיי סילי בנובמבר 2006.
חנקן נובי מתרבה בשטחי יער שאינם צפופים ובשטחים מעובדים. הקן נבנה על עץ ובכל הטלה ישנן 4–7 ביצים.
החנקן הנובי הוא בעל כיסוי נוצות שחורות ולבנות וצדיה כתומות. ציפור שיר זו, היא הקטנה בחנקניים וגודלה 17–18 ס"מ. חלקיה העליונים, עטרתה וזנבה הארוך בעיקר שחורים; ישנים כתמים לבנים גדולים על הכנפיים, אשר בולטים בתעופה. פניה לבנות, מלבד פס שחור הנמשך לאחור מאזור העיניים. שאר החלקים התחתונים לבנים, והצדדים כתומים.
במהלך ניסוי שבחן 21 ציפורי שיר מהמין חנקן נובי, שעצרו למנוחה בישראל במהלך נדידתן מאפריקה לאירופה, נצפה כי טשטוש הפס השחור באמצעות צבע לבן מיוחד, המתכלה מעצמו לאחר 24 שעות, גרם לציפורים לצוד את טרפן כשגבן מופנה אל השמש. לעומת זאת חנקנים נוביים מקבוצת הביקורת, להם לא טושטש הפס השחור, המשיכו לצוד את טרפם כשפניהם לכיוון השמש. תוצאות הניסוי תומכות בהשערה כי הפס השחור מועיל בין היתר למניעת סינוור מהשמש.
אצל הנקבות והציפורים הצעירות החלקים העליונים בגוון אפור כהה יותר מאשר שחור, והחלקים הכתומים בהירים פחות וקטנים בהיקפם. אצל הפרטים הצעירים יש לאורך גופם פסים צפופים ופתלתלים.
החנקן הנובי ניזון מחרקים גדולים, ציפורים קטנות, נברנים ולטאות, שאותם, בדומה לחנקנים אחרים, משפד על קוצים. השיח שעליו משופד הטרף משמש פעמים רבות כ"מזווה". לעיתים הגוויות המשופדות נשארות זמן רב על השיח, עד שאינן אכילות. על פי מחקר שנערך על ידי פרופסור ראובן יוסף, מומחה לצפרות, השיפוד אינו משמש אך ורק ל"אחסון" המזון, אלא גם להרשמת הנקבות, מעין "תערוכות שיפוד".
כוכב WR
צביקה שוורצברג
צביקה שוורצברג (נולד ב-19 בדצמבר 1956) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה.
שוורצברג שיחק בילדי קניון הזהב ובסדרות הטלוויזיה שמש ובסופי לעת עתה.
דיבוב.
דיבב מגוון סדרות וסרטים, ביניהם נסיך הרעם (רעם כחול), דרגון בול Z (פיקורו), בובספוג מכנסמרובע (פלנקטון), גיבורי התנ"ך הגדולים (דמויות שונות), מדלן (המספר), טוטלי ספייס (דמויות שונות), צבי הנינג'ה (שרדר), חברים בחווה (דמויות שונות), לאקי לוק (ג'ו דלתון), תפוס ת'כריש (קולות רקע), גורמיטי (ראזל), נארוטו (זאבוזה), (לורד רופ), הארי פוטר (רמוס לופין), סוניק X וסוניק בום (דוקטור אגמן), מדלן היפה (מספר), הדרקון הראשון שלי (סטויק הרחב), גנוב על המיניונים (אל-מאצ'ו) וגוסט פורס (מר ולאדובסקי / רולנד).
חיים אישיים.
שוורצברג נשוי ואב לשני בנים, תום שוורצברג, שהחל לדבב גם הוא בשנת 2002 ויונתן שוורצברג.
יורגן קולין
יורגן רומנו קולין (בהולנדית: Jürgen Romano Colin; נולד ב-20 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה.
קולין נולד באוטרכט להורים ממוצא סורינאמי, ובגיל 7 החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של קבוצת פ.ס.וו. איינדהובן. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-22 באוגוסט 2001, בניצחון 2–3 על דן בוס באצטדיון פיליפס. בהמשך העונה הושאל לראסינג גנק, ועמה זכה באליפות בלגיה בשנת 2002.
בעונת הושאל קולין לנאק ברדה מליגת העל ההולנדית, ושותף בכל משחקיה בעונה זו. בעונה שלאחר מכן חזר לאיינדהובן, ושותף ב-20 משחקים. בעונת רכשה נאק ברדה את קולין, שהצטיין במדיה בעונה זו, ולאחריה חתם בנוריץ' סיטי מהצ'מפיונשיפ האנגלית. בעונתו הראשונה במועדון התקשה לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה, אך בעונה שלאחר מכן הפך לשחק הרכב.
ביולי 2007 חזר קולין להולנד, וחתם באייאקס אמסטרדם. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה זכה עמה בסופר קאפ ההולנדי, לאחר ניצחון 1–0 על פ.ס.וו. איינדהובן, קבוצתו לשעבר. קולין לא הצליח לתפוס מקום בהרכבה של אייאקס, ובעונה שלאחר מכן חתם בספורטינג חיחון מליגת העל הספרדית, אך במדיה שותף בשני משחקים בלבד. באוגוסט 2009 חתם בקבוצת ר.ק.ס. וואלבייק מהליגה הבכירה בהולנד, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגת המשנה. בינואר 2011 עבר לאנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית, במדיה שיחק שנתיים וחצי.
ב-6 ביוני 2013 הגיע קולין לישראל, יחד עם חברו מאנורתוסיס, הבלם ברנקו איליץ', וחתם על חוזה לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-18 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בניצחון 4–1 על ברואה בבולגריה, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-5 בפברואר 2014 החתימה הקבוצה את החלוץ פטר אורלנדיץ', והקפיאה את חוזהו של קולין בשל המגבלה על מכסת הזרים בליגת העל וסגירת חלון ההעברות. לקראת עונת 2014/2015 שוחרר איליץ' מהפועל תל אביב, וקולין חזר לסגל הקבוצה. לאחר שהתחיל את העונה כשחקן ספסל, חזר להרכב בעקבות היכולת החלשה שהפגינה הקבוצה, וערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, אותה סיימה הפועל תל אביב בפלייאוף התחתון.
ב-31 במאי 2015 חתם קולין לעונה אחת בהפועל אשקלון, העולה החדשה לליגה הלאומית. ביולי 2016 חתם בקבוצת טורפדו כותאיסי מליגת העל הגאורגית, ובינואר 2017 שוחרר מהמועדון ופרש ממשחק פעיל.
אות מלחמת ששת הימים
אות מלחמת ששת הימים הוא אות מערכה המוענק על ידי צה"ל או משרד הביטחון למשתתפים במלחמת ששת הימים, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים.
הזכאות לאות.