אחת הדחיפות הגדולות לתחום הגיע בזכות פיתוח טכנולוגיות חדשות ובראשן ה-fMRI. בטכנולוגיה זו של הדמיה מגנטית ניתן לבחון את המוח בזמן פעולה, מה שמאפשר, לפחות בחלקו, לבודד אזורים מסוימים שבהם עוברות כביכול המחשבות, או ליתר דיוק מתבצעים עיבודים במוח. כיום ניתן לראות יותר פילוסופים שתוהים על תפקידה של האמיגדלה, האחראית בין השאר גם על הרגש, בקבלת החלטות. הדבר מוביל לסוגים חדשים של מחקר שעד לא מזמן חוקרים לא חשבו שהוא אפשרי. אם בעבר פילוסופים התלבטו בינם לבין עצמם על האתיקה של שימוש בהדמיות מגנטיות שמסוגלות, לפחות בצורה מוגבלת, לחשוף את המחשבות הכמוסות ביותר שלנו, כיום אפשר דרך אותן הדמיות מגנטיות לנסות ולהבין את שורשי האתיקה עצמה, באלו חלקים של המוח הדילמות המוסריות הכרוכות בה מעובדות.
תיקוני הזוהר
תיקוני הזוהר, הוא חיבור קבלי המהווה חלק נפרד מספר הזוהר ומשתייך לזרם המרכזי של הקבלה.
הוא מורכב ממדרשים על ספר בראשית. הוצאת הדפוס הראשונה של הספר הודפסה לראשונה במנטובה בשנת ה'שי"ח (1558).
הספר ומבנהו.
גופו של ספר תיקוני הזוהר בנוי משבעים דרשות על דרך הקבלה, והמיוחסות ברובן לרבי שמעון בר יוחאי (רשב"י) וחבורתו. מאידך גיסא, יש הסבורים שספר תיקוני הזוהר נכתב על ידי מחבר אחר, מכיוון שכתיבתו של המחבר האנונימי מאופיינת באסוציאטיביות רבה, שפתו דלה משפת הזוהר והתיאוסופיה שלו שונה בהיבטים מסוימים מהתיאוסופיה של בעל הזוהר.
שפת הספר רובה ככולה בארמית, אך לרוב מצוטטים בה פסוקים מהתורה, הנביאים והכתובים כדי לבאר את הדרשה עליה המחבר מדבר.
הדרשות בספר תיקוני הזוהר מתייחסות בדרך כלל לפסוק הראשון בספר בראשית, ומעניקים לקורא כ-70 צירופים ופירושים שונים למילה -'בראשית' לבדה (לדוגמה: בראשית- ברית אש, בראשית- בית ראש וכו'...).
בהקדמת תיקוני הזוהר מובא (בשינויים קלים) הסיפור הידוע על רשב"י ובנו: רבי שמעון נחבא עם רבי אלעזר בנו, מפני מלכות רומי שרצו להורגו, מכיוון שגינה את מלכות רומי. על פי הכתוב התחבאו שניהם לבדם במערה ב"מדברא דלוד" (תרגום מארמית: "מדבר של לוד"- ע"פ הכתוב דף א' ע"א), וקרה להם נס בו יצא אילן חרובים ונבע מעיין של מים.
בהקדמה השנייה, מופיעה דרשה אותה נושא אליהו הנביא בפני רשב"י וחבריו, הידועה בכינויה פתיחת אליהו הנביא.
בזוהר חדש (פרשת כי תבוא דף ע"ג ע"א) נאמר כי מכיוון שאיש לא ידע היכן מקום מחבואם, ה"חבריא קדישא" (תרגום מארמית: החברים הקדושים) היו שולחים אליו פתקים עם שאלותיהם בעזרת יונה, והוא היה משיב להם באותה דרך עם אותה יונה. רבי שמעון הצטער על כך שאין מי שיגלה לחבריא קדישא את סודות התורה, ולפיכך כשיצא מן המערה התחיל לגלות להם את סודות התורה שחלק מהם הוא ספר תיקוני הזוהר.
דמויות נוספות אחרות הנזכרות בספר הן אליהו הנביא, אשר מסופר כי היה בא אליהם שתי פעמים ביום ולמד עמם את סודות התורה, ואף גילה להם סתרי תורה, משה רבנו, המכונה בכינוי "רעיא מהימנא" (הרועה הנאמן), ונשמות צדיקים אשר לפי הספר באו מגן העדן לגלות את סודות התורה לרבי שמעון ולחבריו.
חיבור ספר תיקוני הזוהר.
הדעות חלוקות אודות זהות מחבר ספר תיקוני הזוהר כמו גם ספר הזוהר עצמו. על פי הגישה המסורתית "תיקוני הזוהר" חובר על ידי רבי שמעון בר יוחאי (רשב"י) שחי בארץ ישראל במאה השנייה לספירה. על פי קביעה זו הקבלה היהודית היא קדומה. רבי יצחק אייזיק יחיאל מקומרנה כותב על עורך ספר התיקונים: "בסוף ימי רבנן סבוראי תחילת הגאונים היה איש קדוש אחד שהיה בו נשמת משה רבינו ממש ... ונתגלו אליו כל החבריא רשב"י עם חביריו ... והוא חיבר ספר רעיא מהימנא ... וגם סידר ספר התיקונים ... והוסיף בו כמה דברים מהזוהר וגם דבריו וחידושיו". ואכן יש דמיון לשוני, מושגי ולוגי רב בין הספר "רעיא מהימנא" לספר התיקונים. אולם יש גורסים שספר תיקוני הזוהר חובר רק בסוף המאה ה-13 על ידי המקובל הספרדי ר' משה בן שם-טוב די-ליאון (רמד"ל) יותר מאלף שנה מאוחר יותר, כך סובר רבי יעקב עמדין בספר מטפחת ספרים.
שפת כתיבת תיקוני הזוהר.
תיקוני הזוהר נכתב בארמית. מדובר בארמית שונה מהארמית של התלמוד ומסוגננת בשונה מספר הזוהר.
כיום קיימים מספר תרגומים וביאורים לספר תיקוני הזוהר כמו גם לספר הזוהר עצמו. אחד מהם ומהמפורסמים שבהם הוא הספר מתוק מדבש של המקובל הירושלמי רבי דניאל פריש, מראשי ישיבת שער השמים ותלמידו המובהק של האדמו"ר רבי אהרן ראטה. הספר המופיע בסדרה מרובת כרכים כתרגום מתחת ללשון הזוהר, כתוב בשפה עממית יותר ובהסברים קבליים פשטניים, מתוך מטרה להביא את הספר לקהל הרחב. פירוש נפוץ נוסף הוא "מלאכת הסולם" על תיקוני הזוהר שכתב המקובל הרב מרדכי שיינברגר.
מנהגים ללמוד בספר.
יש מנהג ללמוד ולקרוא את ספר תיקוני הזוהר בחודש אלול ובימים הנוראים (מערב ראש חודש אלול ועד יום הכפורים), שכן לפי המקובלים (ביניהם המהר"ם פאפירש, האר"י והרב פנחס רפאל די סיגורה), וספרי חסידות רבים, ספר תיקוני הזוהר מתקן את הנפש ומטהר את הגוף והנשמה. כמו כן, לפי המסורת בימים אלו הנקראים ימי תשובה, התיקון של המעשים גדול יותר.
בספרים המודפסים קיימת חלוקה לפי ימי החודש. לפי חלוקה זו, בימים מסוימים קוראים מעט ובאחרים הרבה, אך היא אינה מחייבת. מקובל להתחיל בראש חדש אלול ולסיים ביום הכיפורים את שבעים התיקונים.
בקהילות חסידיות היה מקובל לפרסם רשימות בדבר השבחים במנהג זה, ולחלק אותו לקהילות בכל ערב ראש חודש אלול.
דפוסי הספר.
הספר עלה לדפוס לראשונה במנטובה בשנת ה'שי"ח (1558), ובשנית בקושטא בשנת התע"ט על ידי רבי חיים אלפנדרי, שהגיה את הספר מתוך כתבי היד של רבי חיים ויטאל כפי שקיבל מרבו האר"י, אותם מסרו לו רבני מצרים, שפתחו בפניו את הבית בו גר מהרח"ו במצרים. מהדורה זו חפה מהצנזורה שפשתה בדפוס הראשון של הספר במנטובה, כמבואר מהסכמתם של רבני קושטא וביניהם רבי יהודה רוזאניס, רבי שמואל הלוי למהדורה השלישית של הספר שיצאה גם היא בקושטא בשנת ה'ת"ק.
לקריאה נוספת.
ביטי רואי, אהבת השכינה: מיסטיקה ופואטיקה בתיקוני הזוהר, רמת-גן: הוצאת אוני' בר-אילן, תשע"ז
מדבב
שארל-ויקטור מוגן
שארל-ויקטור מוֹגֶן (בצרפתית: Charles-Victor Mauguin; 19 ביולי 1878 – 25 באפריל 1958) מינרלוג וקריסטלוגרף צרפתי.
חייו.
מוגן נחשב כאבי המחקר הצרפתי של קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן. יחד עם הקריסטלוגרף הגרמני קרל הרמן (Carl Hermann) הוא המציא שיטת סימון תקנית בינלאומית לחבורות סימטריות מרחביות הידועה כסימון הרמן-מוגן או "הסימון הבינלאומי".
שארל-ויקטור מוגן, בנו של אופה, נולד בפרובן (Provins) שבחבל איל-דה-פראנס שבצרפת ב-1878. הוא למד תחילה באקול נורמל דה סן-קלו (École Normale de Saint-Cloud). הוא סיים בהצטיינות והמשיך במעבדה לכימיה אורגנית באקול נורמל סופרייר, שם הגיש את התזה שלו.
מוגן גילה את הקריסטלוגרפיה ב-1905 דרך שיעוריו של פייר קירי על הסימטריה בתופעות פיזיקליות. מוגן התמנה לעוזרו של פרדריק ואלרן (Frédéric Wallerant) בסורבון, הוא עסק בחקר גבישים נוזליים. לאחר ששימש כפרופסור למינרלוגיה בבורדו ונאנסי הוא החליף את ואלרן בתפקיד האחראי על הקתדרה של מינרלוגיה בפקולטה למדעים בסורבון. מוגן שימש בתפקידו עד 1948, עת הוחלף על ידי ז'אן ויאר (Jean Wyart). בכל תקופתו בסורבון הוא התמקד במחקר גבישים בעזרת קריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן, בייחוד בחקר גבישי הנציצים.
ב-1931 העלה מוגן הצעה לשיטת סימון לסמן את כל 230 החבורות הסימטריות המרחביות. הקריסטלוגרף הגרמני קרל הרמן שכלל את ההצעה, וההצעה המתוקנת קיבלה את השם סימון הרמן-מוגן והתקבלה בסופו של דבר כתקן של האיגוד הבינלאומי לקריסטלוגרפיה. כקריסטלוגרף הבולט ביותר בצרפת הוזמן מוגן להשתתף בתהליך הקמת האיגוד ב-1946.
ב-1 במרץ 1937 נבחר מוגן כעמית של האקדמיה הצרפתית למדעים בתחום המינרלוגיה.
בג&quot;ץ דנילוביץ'
בג&quot;צ אליס מילר
חברת סטיישן פילם בע&quot;מ נגד המועצה לביקורת סרטים ומחזות
נחל חלזון
די בראון (1984)
דניאל "די" בראון (באנגלית: Daniel "Dee" Brown; נולד ב-17 באוגוסט 1984 בג'קסון, מיסיסיפי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע. בראון נחשב לשחקן המתמחה בקליעה, באסיסטים ובחטיפות.
קריירה.
בראון החל את קריירת המכללות שלו בעונת באוניברסיטת אילינוי. בקיץ 2006 נבחר על ידי יוטה ג'אז במקום ה-46 בדראפט ה-NBA. בעקבות בחירתו שיחק בעונת 49 משחקים ביוטה ותרם 1.9 נקודות ו-1.7 אסיסטים ב-9.2 דקות משחק בממוצע. בסיום אותה עונה בראון עבר לשחק בגלאטסראיי הטורקית, והעמיד מספרים של 12.5 נקודות, 4.8 אסיסטים ו-2.8 ריבאונדים בליגה הטורקית, כמו כן הוביל את הקבוצה מאיסטנבול לחצי גמר גביע יול"ב עם ממוצעים של 14.7 נקודות, 3.8 אסיסטים ו-2.5 ריבאונדים. את עונת החל בראון בוושינגטון ויזארדס, שם שיחק 17 משחקים, וב-13.7 דקות בממוצע למשחק תרם 2.4 נקודות ו-1.9 אסיסטים. בהמשך העונה עבר לפיניקס סאנס, בה שיחק רק שני משחקים.
בינואר 2009 חתם בראון במכבי תל אביב, עימה זכה באליפות ישראל.
בראון חתם באבלינו מהסרייה א' לקראת עונת .
ב-27 בספטמבר 2010 הוחתם בראון על ידי דאלאס מאבריקס מה-NBA, אך שוחרר ממנה ב-21 באוקטובר. קבוצתו הבאה הייתה צ'ינגדאו דאבל-סטאר מליגת ה-CBA הסינית.
באפריל 2011 חתם בפיראטאס דה קואברדילס מליגת העל הפוארטו-ריקנית. בעונת 2011/2012 בקבוצת טראמו באסקט ביחד עם יניב גרין, שבסיום העונה ירדה לליגה האיטלקית השנייה בכדורסל. לקראת עונת 2012/2013 חתם בטורק טלקום מליגת העל הטורקית בכדורסל.