בשנת 1980 ראה אור ספרו של ההיסטוריון היהודי-אמריקאי זאב לקויר "הסוד הנורא" שהיה הספר הראשון שתיאר בהרחבה כיצד נודע על הפתרון הסופי - ההשמדה השיטתית, המתבצעת על ידי הנאצים, של היהודים שנמצאו בשטחי שלטונה של גרמניה הנאצית - למרות הניסיונות להסתיר מעיני העולם את דבר ההשמדה. בספרו הוא מספר על מברק ששלח הקונסול האמריקאי בז'נבה, ביוזמת ד"ר גרהארט ריגנר נציג הקונגרס היהודי העולמי בז'נבה, ב-8 באוגוסט 1942 אל משרד החוץ של ארצות הברית שהעבירו לידיעת הרב סטיבן וייז, ממנהיגי יהדות ארצות הברית. ריגנר העביר מברק זהה גם לחבר הפרלמנט הבריטי סידני סילברמן , שהעבירו לידיעת הרב סטיבן וייז, ממנהיגי יהדות ארצות הברית. במברק שקיבל לימים את השם מברק ריגנר נאמר:
מברק זה, הנקרא בפי ההיסטוריונים "מברק ריגנר", נמסר על ידי ריגנר לידי סגן הקונסול האמריקאי בז'נבה וממנו אל משרדי החוץ בוושינגטון הבירה ובלונדון והוא הביא לכך שהידיעות החלקיות והמקוטעות, שכבר הגיעו לבעלות הברית, קיבלו אישור ודאי. המעט שהיה ידוע במהלך השנים על זהותו של האיש שהדליף את הידיעה היה כי הוא תעשיין גרמני שהעביר כבר קודם לכן ידיעות לשווייץ, שיש לו גישה לאישים בכירים בגרמניה, שהביא את הידיעה בעצמו לשווייץ, שם מסר אותה לאיש עסקים יהודי שהעביר לריגנר. בטרם העביר את ההודעה הלאה ערך ריגנר חקירה צולבת לאיש העסקים שהעביר לו את ההודעה, ממנו למד כי אותו תעשיין גרמני עומד בראש מפעל תעשייה גדול המעסיק 30,000 איש למען המאמץ המלחמתי, ויש לו גישה לאנשי צבא ולהיטלר. עדיין בשנת 1980, 38 שנים לאחר מכן, נאלץ לקויר לכנותו בספרו "הסוד הנורא" בשם "התעשיין המסתורי". רק שנים אחדות לאחר פרסום הספר נחשף כי האיש היה אדוארד שולטה, שכבר לא היה אז בין החיים.
לאחר חקירה ממושכת, נבירה בארכיונים ועריכת ראיונות עם עדים, הצליח זאב לקויר בעזרת ריצ'רד ברייטמן, פרופסור להיסטוריה גרמנית ואירופית באוניברסיטת הרווארד, לגלות כי התעשיין המסתורי היה אדוארד שולטה. בשנת 1986 פרסמו זאב לקויר וריצ'רד ברייטמן ספר ביוגרפי על שולטה ועל גילויו את סוד הפתרון הסופי, בשם "הפרת השתיקה". הספר הופיע בתרגום לעברית בשנת 1988.
חסיד אומות העולם.
בישיבתה מיום כ"ג באלול תשמ"ח - 5 בספטמבר 1988 החליטה הוועדה לציון חסידי אומות העולם של יד ושם, על יסוד עדויות שהובאו בפניה, להעניק לאדוארד שולטה, שנפטר עשרים ושתים שנים קודם לכן, את התואר חסיד אומות העולם. בתעודת כבוד שהוצאה בי"ב כסלו תשמ"ט - 21 בנובמבר 1988, נכתב כי ההוקרה הוענקה לאדוארד שולטה "על אשר בשנות השואה באירופה שם את נפשו בכפו להצלת יהודים נרדפים".
עזרא זהר
קדורה פארס
קַדּוּרַה פָארס (בערבית: قدّورة فارس; נולד ב-13 ביוני 1962) הוא בכיר באש"ף, בעבר שר בממשלה הפלסטינית וחבר במועצה המחוקקת הפלסטינית.
פארס נולד בכפר סילואד הסמוך לרמאללה. היה כלוא בישראל בשנים 1980–1994 בגין פעילותו בפת"ח. ב-1992 הוביל מתוך כלא ג'ניד את שביתת הרעב הגדולה, שהקיפה 15,000 אסירים פלסטינים. בין השאר דרשו השובתים את הזכות ללמוד באוניברסיטה הפתוחה, יותר זמן בחצר, ושיפור הטיפול הרפואי. השביתה נמשכה 16 יום והוכתרה בהצלחה. ב-1996 נבחר לראשונה למועצה המחוקקת כנציג עצמאי. מנובמבר 2003 ועד פברואר 2005 כיהן כשר בלי תיק בממשלה הפלסטינית. הוא היה חבר בצד הפלסטיני של יוזמת ז'נבה. עומד בראש מועדון האסיר הפלסטיני.
יוב כהן
מריוס יוב כהן (Marius Job Cohen; נולד ב-18 באוקטובר 1947) הוא איש ציבור יהודי-הולנדי ששימש שר בממשלת הולנד בשנים 1998–2001 וכראש עיריית אמסטרדם בשנים 2001–2010. שימש כיושב-ראש מפלגת העבודה ההולנדית וחבר הפרלמנט של הולנד בשנים 2010 - 2012.
קורות חיים.
כהן נולד בעיר הארלם שבהולנד למשפחה יהודית ליברלית ולהורים ניצולי שואה. סבו וסבתו נרצחו בברגן-בלזן. אחיו הוא הנדריק פלוריס כהן, פרופסור להיסטוריה של המדע. הוא הוסמך כעורך דין ב-1971, ושימש כפרופסור באוניברסיטת ליידן עד 1981, אז קיבל תואר דוקטור. הוא המשיך להרצות וב-1991 מונה כרקטור אוניברסיטת מאסטריכט.
ב-1993 מונה לסגן שר החינוך לקדנציה בת שנה, ולאחריה שב לתפקידו האקדמי, אך נותר חבר בסנאט ההולנדי. ב-1998, בעת שהיה בשנת שבתון, מונה לתפקיד שר המשפטים בממשלתו של וים קוק. ב-2001 החל לכהן בתפקיד ראש עיריית אמסטרדם, ובתפקיד זה חיתן זוגות חד-מיניים. ב-2007 החל קדנציה שנייה בתפקיד, אך במרץ 2010 התפטר מתפקידו והתמנה ליושב-ראש מפלגת העבודה ההולנדית ומועמדה לתפקיד ראש הממשלה בבחירות שנערכו ב-9 ביוני 2010, בהן הפסידה מפלגתו.
ב-20 בפברואר 2012 התפטר מתפקיד יושב-ראש המפלגה.
כהן אלמן ואב לשניים.
נטקינג
נטקינג היה פורטל אינטרנט ישראלי שהוקם בשנת 1995 ופעל עד שנת 2001. היה מאתרי האינטרנט המסחריים הראשונים בישראל.
היסטוריה.
האתר הוקם כמה שעות לאחר רצח רבין ב-1995 על ידי משרד הפרסום טמיר-כהן, כעמוד זיכרון שכלל אפשרות להדלקת נר זיכרון וירטואלי. ב-1998 האתר נהפך לפורטל תוכן. במשך שנות פעילותו הראשונות נחשב כמתחרה העיקרי לשני הפורטלים הנוספים שפעלו בעברית, אתר וואלה!, שהוקם חודש אחריו ואתר IOL. האתר כלל מבזקי חדשות, אינדקס אתרים, פורומים, צ'אטים, חדשות ספורט, מדור בישול ומשחקים.
בספטמבר 1999, בשיאה של בועת הדוט-קום, רכשה חברת השקעות דיסקונט 30% ממניות הפורטל ורשת מדיה 25% לפי שווי של 6.5 מיליון דולר. כמו כן הכריזה על הקמת פורטל לילדים בשיתוף חברת נגה תקשורת ו"סבן אינטרנשיונל" של חיים סבן.
מנכ"ל החברה היה יונתן בן-ארצי. בשנת 1999 יזם יריב בן יהודה, איש גל"צ בעבר, שהיה סמנכ"ל התוכן באתר, את הקמת רדיו נטקינג. מנהלת הרדיו, שדרנית גלגלצ בעברה, הייתה לימור דהאן, ובפברואר 2000 השירות הושק. הייתה זו פעם ראשונה שפעל בארץ שירות רדיו מקוון. הרדיו כלל שישה ערוצים ואחר כך שמונה, וגם הופקו בו תוכניות שונות והוא זכה להצלחה גדולה. ביוני 2000 החלה לשדר על גבי האינטרנט את תוכנית המציאות ANY1HOME, אשר הייתה דומה במעט בפורמט שלה לתוכנית האח הגדול, עם טוויסט קטן שבו אפשרה למשתתפים שלה ליצור קשר עם העולם החיצון דרך צ'אט אינטרנטי.
בינואר 2001 נמכר האתר לחברת סלקום, כעבור חודש נסוגה סלקום מרכישתה, ואתר נטקינג נסגר.
לוגר
לוגר (Luger), בשמו הנוסף פרבלום (Parabellum) הוא אקדח חצי אוטומטי בקוטר 9 מ"מ פרבלום.
היסטוריה.
הוגו בורכארדט עיצב את האקדח "בורכארדט C-93" בשנת 1893, שיוצר על ידי חברת הנשק הגרמנית DWM . לבקשת החברה, גאורג לוגר שיפר את העיצוב של הבורכארדט ויצר את אקדח הלוגר, עליו רשם פטנט ב-1898.
האקדח נקרא תחילה בשם "פרבלום", שמקורו בביטוי הלטיני "סִי וִיס פָּאקֶם פָּרָה בֶּלוּם" (Si vis pacem, para bellum) - הרוצה בשלום ייכון למלחמה. ומאוחר יותר נקרא "לוגר" על שם ממציאו.
דגמים.
יוצר בכמה דגמים ומדינות על ידי יצרנים שונים משנת 1898 עד 1948.
הדגם הראשון נקרא "Parabellum Modell 1900". דגם משופר בשם "Model 1902" הוצג לאחר כשנתיים. אחריו פותח הדגם "Pistole 04" (P04), אשר היה ידוע גם כ-"Marinepistole 1904" או "Marine Modell 1904", שיוצר עבור הצי הגרמני הקיסרי.
גרסאות מאוחרות יותר כללו את "Parabellum Pistole Modell von 1908" או "Pistole Modell 1908" (P08), שיוצר על ידי DWM ויצרנים נוספים, ביניהם מאוזר.
דגם P08 זכה להצלחה כשיוצר כוולטר P38 .
שימושים.
אקדח הפרבלום הראשון אומץ על ידי צבא שווייץ במאי 1900.
ב-1904 אומץ האקדח על ידי הצי הקיסרי הגרמני ובתצורה P08, בקוטר 9x19 מ"מ על ידי צבא הקיסרות הגרמנית.
הלוגר התפרסם על ידי הגרמנים כששימש במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, ברפובליקת ויימאר בין המלחמות, וכאקדח שירות במשטרת גרמניה המזרחית שלאחר המלחמה.
בתרבות.
ב-1943 כתב חיים גורי את השיר הפותח במילים ונושא את השם:
בשירו של יוסי גמזו, שהתפרסם בביצועו של יהורם גאון, "איפה הן הבחורות ההן" נכתב:
האקדח מופיע בסדרה אחים לנשק, בפרק 7, כאשר אחד מלוחמי הפלוגה, דונלד ב. הובלר, משיג אקדח כזה, מחזיק אותו בכיס מכנסיו, אך כדור שנפלט לירכו גורם למותו כתוצאה מאיבוד דם.
האקדח שימש דמויות בדיוניות מרושעות רבות בגלל שיוכו לגרמניה הנאצית ולגרמניה המזרחית.
מיכאל ארדון
מיכאל ארדון (12 בדצמבר 1928 – 31 במרץ 2006) היה כימאי ישראלי, פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית במחלקה לכימיה אי-אורגנית ואנליטית.
ביוגרפיה.
ארדון נולד ב-12 בדצמבר 1928 בברלין למרים (בנט) ומרדכי ארדון, צייר ישראלי נודע. בשנת 1933 עלתה המשפחה לארץ ישראל. הוא רכש תואר שני באוניברסיטה העברית בשנת 1953 ואת עבודת הדוקטורט עשה בהדרכתו של פרופסור גבריאל שטיין במחלקה לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה ב-1957. בשנת 1959 החל ללמד באוניברסיטה העברית, בשנת 1963 היה מרצה בכיר, בשנת 1966 היה לפרופסור חבר ובשנת 1977 לפרופסור מן המניין.
פרופסור ארדון חקר ופרסם עבודות רבות בתחום הבידוד, הזיהוי ואפיון המבנה של יוני מתכות מעבר בתמיסה מימית. חלק מרכזי בעבודתו הוקדש לגילוי ואפיון יונים חדשים של המתכות מוליבדן וכרום וכן תרכובות צבר המכילות מספר אטומי מתכת הקשורים ביניהם בקשרים כימיים משמעותיים.
עבודותיו המוקדמות בנושא החימצון של יוני כרום מצוטטות בהרחבה ומופיעות בטקסטים של ספרי הלימוד הקלאסיים בתחום. המחקר בכימיה המימית של מוליבדן נבע, בין השאר, מהעניין בפעילות הביולוגית של מתכת זו ומחקריו של ארדון שפכו אור על מגוון הצורונים בכל דרגות החימצון.