הייתה השחיינית השנייה בהיסטוריה של השחייה האולימפית מתוך שתיים (דון פרייזר) שזכתה באותו משחה (200 מטר גב) בשלוש אולימפיאדות רצופות (סיאול 1988, ברצלונה 1992 ו-אטלנטה 1996).
ביוגרפיה.
קריסטינה אגרסגי נולדה בבודפשט. היא החלה לשחות אצל קיש מיקלוש ב-1981. בשנת 1982–1986 היא התאמנה אצל טורי גיורגי. משנת 1986 היא החלה להתאמן אצל קיש לאסלו, המאמן שעבד איתה לאורך כל הקריירה הספורטיבית שלה.
הכינוי שלה "אגר" (עכבר) שזה חלק משמה הפרטי, נבע מפניה הצעירים וממדיה הקטנים.
באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה אגרסגי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.29 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.56 דקות אחרי המנצחת המזרח גרמניה קריסטין אוטו שקבעה זמן של 1:00.89 דקות.
משחה הניצחון של אגרסגי הפך לרגע היסטורי בטלוויזיה ההונגרית כשהשדר תאמש ויטרי עודד אותה במילים "קדימה "אגר" (עכבר), קדימה ילדה קטנה".
להונגרים הייתה זו תחרות מצוינת כשזכו בבריכת השחייה בארבע מדליות זהב ושתי מדליות כסף ודורגו במקום השלישי אחרי המזרח גרמנים והאמריקאים ולפני ברית המועצות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבון, גרמניה בשנת 1989 היא לא הצליחה לשחזר את הישגיה מהאולימפיאדה וזכתה בשלוש מדליות כסף במשחים ל-100 מטר גב (1:02.44 דקות), 200 מטר גב (2:12.61 דקות) ו-400 מטר מעורב אישי (4:44.75 דקות).
אגרסגי חזרה לעצמה כשבאליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בתחילת שנת 1991 היא זכתה בשתי מדליות זהב במשחי הגב. ב-100 מטר גב היא ניצחה בזמן של 1:01.78 דקות לפני בת ארצה טונדה סאבו ששחתה 1:01.98 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב היא ניצחה את דאגמר הסה בפער גדול של 2.86 שניות בתוצאה של 2:09.15 דקות .
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה, יוון קיץ 1991 שיפרה אגרסגי לראשונה את שיאי העולם במשחי הגב. ב-100 מטר גב היא קבעה שיא עולם חדש והעמידה אותו על 1:00.31 דקות לפני סגניתה מאליפות העולם בת ארצה טונדה סאבו (1:01.31 דקות). במשחה ל-200 מטר גב היא קבעה שיא עולם חדש בתוצאה של 2:06.62 דקות שוב לפני טונדה סאבו (2:11.42 דקות), כמו כן היא ניצחה במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:39.55 דקות.
במשחה ל-200 מטר גב אגרסגי כמעט ונפסלה. הפניה בסגנון הגב שונתה כך שאפשר לעשות חצי סיבוב (חצי קיפר). השינוי סייע לשחיינים לשפר את התוצאות. במהלך הפניה נאסר על השחיינים להפעיל את הרגליים. עקב רוח עזה בבריכת השחייה חבל הסימון לפני הפניה הוסט בצורה הכי משמעותית במרכז הבריכה שם היא שחתה ופגע מאוד בחישוב המרחק לקיר. היא נאלצה להפעיל את רגליה על מנת להגיע אל הקיר, בניגוד לחוק, אך היא לא נפסלה משום שחבל המיקום לא היה במקום הנכון.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) ניצחה אגרסגי שוב בשלושת המשחים החזקים שלה והוכיחה שליטה בסגנון הגב. ב-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.68 דקות שוב לפני בת ארצה טונדה סאבו (1:01.14 דקות), ב-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.06 וב-400 מטר מעורב אישי בזמן של 4:36.54 דקות.
הונגריה שוב זכתה במקום השלישי בתחרות בבריכת השחייה אחרי ארצות הברית וברית המועצות. מדליית זהב אחת פחות מברית המועצות. בסך הכל היא זכתה בחמש מדליות זהב, שלוש מכסף ואחת מארד.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, אנגליה בשנת 1993 זכתה אגרסגי ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב (1:00.83 דקות), במשחה ל-200 מטר גב (2:09.12 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר (2:10.71 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי (4:39.55 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכתה אגרסגי במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב (2:09.10 דקות) וסיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב (1:01.53 דקות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 זכתה אגרסגי ב-2 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:07.24 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי 4:40.33 דקות. בנוסף, היא זכתה במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:12.00 דקות.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה אגרסגי במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בפעם השלישית ברציפות בתוצאה של 2:07.83 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:42.53 דקות.
שיאה העולמי של אגרסגי ב-100 מטר גב נשבר על ידי הסינית הי סיונג בזמן של 1:00.16 דקות. שיאה העולמי ב-200 מטר גב החזיק מעמד 16 שנים וחצי ונשבר על ידי קירסטי קובנטרי מזימבבואה בזמן של 2:06.39 דקות.
סין המיתולוגית
סין המיתולוגית היא תקופה בהיסטוריה של סין, שמקור המידע עליה בסיפורי מיתולוגיה ובכתבים היסטוריים סיניים קדומים. התקופה מתוארכת לזמן שבין שנת 2800 לפנה"ס עד 2200 לפנה"ס. לתקופה זו משויכת השושלת המיתולוגית של שלושת המלכים וחמשת הקיסרים.
תיעוד היסטורי.
המידע על התקופה המיתולוגית מגיע בעיקר מהספרים:
שליטים דמויי אל-אדם.
הספרים מתארכים את תחילת ההיסטוריה הסינית לתקופת שלושת המלכים וחמשת הקיסרים - 2800 לפנה"ס. לתקופה זו מאפיינים מיתולוגיים מובהקים. למלכים ולקיסרים תכונות מיסטיות והם מתוארים כשליטים נבונים ובעלי מוסר גבוה. אחד מהם, הקיסר הצהוב נחשב לאבי בני ההאן.
שלושת המלכים.
שלושת המלכים מתוארים כאלים-מלכים שמשתמשים בכוחם על מנת לשפר את חיי האזרחים במדינתם. בשל אלוהותם הם חיו שנים רבות, וזכו לתקופות ארוכות של שלום.
הקיסר הצהוב.
הקיסר הצהוב נחשב כאב מייסד של התרבות הסינית. חי לפי המסורת בין השנים 2698 לפנה"ס ו2599 לפנה"ס.
בין היתר, איחד 40 שבטים שונים וכך יצר את האומה הסינית הראשונה, את בני ההאן.
יצירת מיתוס הדרקון בתרבות הסינית.
קיים מיתוס יו' הגדול מלך סין משושלת שְׂיָה הראשון. על פי כמה אגדות יו' היה אדם-דרקון. הקיסר הגדול יָאוֹ הטיל על יו' לרסן את מימיו של שיטפון גדול. כהוקרה על עבודתו, התפטר הקיסר הבא, שון, מתפקידו לטובת יו' שייסד את שושלת שְׂיָה.
כל השליטים שבאו אחריו נחשבו לגלגוליו של יצור זה. הדרקון הפך לסמל מרכזי במיתולוגיה ובתרבות של סין.
עובדות בשטח.
לתקופה שבין 2800 לפנה"ס ועד 2200 לפנה"ס מיוחסות העובדות הבאות:
כריסטינה אגרסגי
אקולוגיה התנהגותית
אקולוגיה התנהגותית היא תחום מחקר חדש יחסית במדעי החיים, החוקר את ההשפעה האדפטיבית של האקולוגיה, הסביבה ולחצי הברירה על התנהגות בעלי החיים והסתגלותם לבתי הגידול שלהם לאורך הדורות.
האקולוגיה ההתנהגותית החלה להתפתח מן האתולוגיה שלאחר מחקריו של ניקולאס טינברגן.
מוקוס
קאזימיר הגדול
קז'ימייז' השלישי
קז'ימייז' הגדול
ניקולאס טינברגן
ניקולאס (ניקו) טינברגן (בהולנדית: Nikolaas "Niko" Tinbergen; 15 באפריל 1907 - 21 בדצמבר 1988) היה ביולוג ואתולוג הולנדי וחוקר עופות זוכה פרס נובל.
בשנת 1973 זכה טינברגן בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה יחד עם קרל פון פריש וקונראד לורנץ על מחקרם בנושא "יצירה והוצאה לפועל של דפוסי התנהגות יחידאית וחברתית בבעלי חיים". מבין חיבוריו החשובים בתחום התנהגות בעלי החיים נמנית מסה שכתב, ואשר זכתה לשם ארבע השאלות של טינברגן.
צ'ארלי ג'ונס
צ'ארלס "צ'ארלי" ג'ונס (באנגלית: Charles "Charlie" Jones; 12 בדצמבר 1899 - אפריל 1966) היה כדורגלן ולשי.
קריירה.
ג'ונס נולד בכפר קטן בדרום ויילס, והחל את הקריירה שלו בקארדיף סיטי. ג'ונס לא התבלט בקארדיף, ושוחרר בקיץ 1921 לאחר ההפסד 0 - 1 לסטוק סיטי. הוא הצטרף לסטוקפורט קאונטי, ובעונתו הראשונה במועדון (1921/1922) סייע למועדון להעפיל לליגה השנייה. במרץ 1923 הוא עבר לאולדהאם אתלטיק מהליגה הראשונה, אך זמן קצר לאחר הצטרפותו ירד המועדון לליגה השנייה: ג'ונס שיחק בליגה השנייה במדי אולדהאם במשך שתי עונות נוספות, ובקיץ 1925 הצטרף למועדון נוסף מהליגה השנייה - נוטינגהאם פורסט.
בזמן ששיחק בפורסט הוא קנה לעצמו של קיצוני שמאלי מוכשר, והשתתף ביותר מ-100 משחקים בכל המסגרות במשך שלוש שנים. בתקופה זו הוא שיחק בראשונה מתוך שמונה הופעות במדי נבחרת ויילס, והצטיין בניצחון 3 - 1 על נבחרת אנגליה ב-1 במרץ 1926. כמו כן, הוא זכה לענוד את סרט הקפטן של נבחרתו.
ג'ונס חזר לליגה הבכירה כאשר חתם בארסנל של הרברט צ'פמן בקיץ 1928, ותוך זמן קצר הפך לשחקן הרכב קבוע. ב-25 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הפתיחה של העונה מול שפילד ונסדיי. בשתי עונותיו הראשונות בארסנל הוא השתתף ברוב המשחקים, אך הוא מיעט לשחק לאחר הגעתם של אלכס ג'יימס וקליף באסטין ב-1929, ולא נכלל בהרכב הפותח של ארסנל בגמר גביע ה-FA של 1930, שהסתיים בניצחון לטובת ארסנל.
ג'ונס הוכיח את הרב-גוניות לו לאחר שעבר לעמדת הקשר הימני תוך דחיקת ביל סדון, וזכה למוניטין בשל תיקוליו הטובים ושליטתו בכדור. הוא זכה עם ארסנל בשלוש האליפויות הראשונות בתולדות המועדון, והשתתף בגמר גביע ה-FA של 1932 (שהסתיים בהפסד שנוי במחלוקת לניוקאסל יונייטד). ג'ונס הושפע מגילו המתקדם בשלהי הקריירה שלו, ומהתחרות העזה על מקום בחוליית הקישור במערך המשחק של ארסנל; ג'ונס השתתף ב-16 משחקים בלבד בעונת 1932/1933, בעיקר בעקבות נוכחותם של שחקנים כגון בוב ג'ון ופרנק היל. אולם, המאמנים צ'פמן וג'ו שו העריכו את הידע ואת הטקטיקה של ג'ונס, וכתוצאה מכך הוא היה שחקן הרכב קבוע בעונת 1933/1934 שבסיומה פרש מכדורגל. הוא השתתף ב-195 משחקים במדי ארסנל, והבקיע שמונה שערים.
לאחר שפרש מכדורגל הוא אימן את נוטס קאונטי למשך תקופה קצרה, בין מאי 1934 לדצמבר 1935. הוא לא זכה להצלחה רבה בנוטס, ולאחר שעזב את התפקיד הוא פרש כליל מתחום הכדורגל והחל לעבוד כאיש עסקים.
גואנג וו די
גואנג וו
גואנג-וו
גואנגוו
גואנג-וו-די
עוגת ספוג