בשנים 2012–2014 שיחקה בסיטקום "סדנה לעצבים" לצד צ'ארלי שין.
חיים אישיים.
בשנת 2004 התחתנה בלייר עם המוזיקאי האמריקאי, אהמט זאפה (בנו של פרנק זאפה), אולם שנתיים לאחר מכן התגרש הזוג.
בין 2010–2012 הייתה בזוגיות עם מעצב האופנה ג'ייסון בלייק, כאשר ביולי 2011 נולד להם בן בכור.
באוקטובר 2018 חשפה בלייר כי היא אובחנה כחולה בטרשת נפוצה כחודשיים לפני כן.
התקופה הקדם-אסלאמית
התקופה הקדם-איסלאמית
קדם אסלאם
מלחמת 3 הימים
שם טוב בן אברהם אבן גאון
דוד קויפמן
יאקות אל חמאווי
יקות אל חמאווי
יקות אל-חמאווי
חוק 180 המעלות
אימורן
מחיר היציבות
מחיר היציבות הוא מונח מתורת המשחקים.
מחיר היציבות של משחק הוא היחס בין הערך הטוב ביותר של פונקציית המטרה של אחד השוויונות במשחק לערך התוצאה האופטימלי. אם משחק מכיל רק שוויון אחד, אזי מחיר היציבות זהה למחיר האנרכיה.
רקע ואבני דרך.
מחיר היציבות היה לראשונה נושא למחקר בעבודתם של A. Schulzan ו- N. Moses וזכה להתייחסות גם במחקרם של E. Anshelevich ועמיתיו. הם הראו כי עבור גרפים מכוונים בהם קיים שווי משקל נאש באסטרטגיה טהורה מחיר היציבות הוא לכל היותר המספר ההרמוני ה-formula_1. עבור גרפים לא מכוונים עם מקור אחד ושני שחקנים E. Anshelevich ועמיתיו הציגו חסם הדוק למחיר היציבות של formula_2.
ג'יאן לי הוכיח במאמרו שעבור גרף לא מכוון עם יעד ברור אליו צריכים להגיע כל השחקנים מחיר היציבות של Shapely network design game חסום אסימפטוטית על ידי formula_3 כאשר formula_1 הוא מספר השחקנים.
שימושים.
מחיר היציבות משמש למדידת אי יעילות. הוא מבדיל בין משחקים בהם כל השוויונות אינם יעילים לבין אלה בהם קיים שוויון לא יעיל. באופן פורמלי ניתן לומר כי עבור משחק בעל מספר שוויונות מחיר היציבות קרוב לאחד לכל הפחות כמו מחיר האנרכיה.
החשיבות.
מחיר היציבות זוכה לתשומת לב משתי סיבות.
הראשונה היא שעבור יישומים מסוימים ניתן למצוא לו חסם לא טריוויאלי.
הסיבה השנייה היא שלמחיר היציבות פירוש טבעי במשחקי רשת רבים. אנו יכולים להסתכל על תוצאת משחק כפרט שתוכנן מראש על ידי רשות מרכזת כלשהי לשימושם של שחקנים אנוכיים. במקרים כאלה, השוויון הטוב ביותר הוא בעצם הפתרון. ניתן להבחין בתופעה זו בישומי רשת רבים, בהם המשתמשים אינם עצמאיים באמת ולמעשה מתקשרים על בסיס פרוטוקול המציע פתרון קולקטיבי עבורם. באפשרות המשתמשים לקבל אותו או לדחותו.
מחיר היציבות מודד את הרווח בפרוטקולים מסוג זה.
פירוש זה למחיר היציבות נלמד במשחקים בהם אין שרירותיות ויש בהם שווי משקל נאש עבור אסטרטגיה טהורה.
זאת חנוכה
זאת חנוכה הוא כינוי ליום השמיני של חנוכה (ב' בטבת או ג' בטבת) בקרב יהדות אשכנז, שכן בקריאת התורה של יום זה נמצאות המילים . בתקופות מסוימות היה מקובל בקרב יהודי אשכנז לכנות יום זה בכינוי חנוכת המזבח על שם אותו פסוק, ולא מוכר שימוש במינוח "זאת חנוכה" לפני המאה ה-16.
במחשבת החסידות מוקדש עניין מיוחד ליום זאת חנוכה, וחסידויות רבות נוהגות לערוך ביום זה טיש ולשרוף את פתילות נרות חנוכה ברוב עם.
כמו כן, בחסידות רבים מתייחסים לזאת חנוכה בתור שיאו של חנוכה וליום שכולל בתוכו את כל הימים שלפניו, ובתור יום החיתום האחרון של הגזר הדין של השנה.
מנהגי היום.
המהרי"ל בספר המנהגים שלו מציין את מנהג יהדות ריינוס על פיו ביום השמיני של חנוכה אין לעשות מלאכה.
יש שנוהגין להרבות בסעודה, מפני שעושים סעודה לגמרה של מצווה וביום זה גומרים את מצוות הדלקת נרות חנוכה, ואדמו"רים בחסידויות השונות נוהגים לערוך ביום זה טיש.
מנהג נפוץ ומיוחד לזאת חנוכה הוא מנהג שריפת הפתילות של נרות חנוכה, שעושים מפני שהשמן והפתילות ששימשו להדלקת נרות מיוחדים למצווה ואסור להשתמש בהם לצורך דברים אחרים, בקהילות חסידיות רבות נהגו לשרוף את הפתילות ברוב עם, ויש שנהגו להקפיד לשורפן ביום. אחרים נהגו לשרוף את הפתילות בשריפת החמץ בפסח, ומסתמכים על כך שהשמן שנותר לא מיוחד למצווה. ונוהגים להגיד בזמן שריפת הפתילות את פרק ס"ז בתהלים.
בגלל משמעותו של היום בקהילות החסידיות כיום חיתום הדין האחרון של השנה - יש שמאחלים "גמר חתימה טובה" או "גמר טוב" עד זאת חנוכה. מאותה סיבה, נהגו רבים להתפלל בו על כפרת עוונות, פרנסה ופקידת עקרות.
משמעות היום.
רחמים ותשובה ויום החיתום האחרון.
חשיבותו של היום השמיני של חנוכה מובאת כבר בכתבי האר"י, המשווה את שבעת ימי החנוכה הראשונים לשבע המידות הראשונות מתוך י"ג מידות הרחמים (כל יום למידה אחת בלבד), ואת היום השמיני לשש המידות האחרונות, מנוצר ועד ונקה.
מקובל בחסידות לומר כי ימי החנוכה הם המשך לימים הנוראים, ומי שלא עשה תשובה בעשרת ימי תשובה, תשובתו מתקבלת עד יום השמיני של חנוכה. רמז לכך מופיע בספר ישעיהו בפסוק: . ורבי ישראל מרוז'ין אף אמר עליו:
מעל לטבע.
המהר"ל מפראג בספרו "נר מצווה" עומד על ההקבלה שבין היום השמיני של חנוכה, לבין ברית המילה הנעשית ביום השמיני להולדת ילד יהודי. לדבריו המספר 7 מסמל את הטבע ומספר 8 מסמל את מה שמעל לטבע. ששת ימי הבריאה ושבת - זה הטבע, והיום השמיני הוא מעל לטבע. כך התינוק שנברא עם עורלה - זה הטבע, וביום השמיני לאחר המילה הוא הופך להיות מעל הטבע.
המהר"ל מחדד את דבריו ומזכיר את דיני כהן גדול הנכנס לקודש הקודשים פעם אחת בשנה ביום הכיפורים. על כך כתוב בתורה: , ועל כך אמרו חז"ל: בזכות המילה שנאמר בה נכנס אהרן אל הקודש.
הכהן הגדול, בזכות ברית המילה שהיא מעל לטבע, יכול להיכנס לקודש הקודשים שהוא מעל לטבע, ביום הכיפורים שהוא מעל הטבע. ברית המילה עליה נאמר "זאת" זהה במדרגתה ליום השמיני של חנוכה שגם עליו נאמר "זאת" ובזכות מדרגה זאת נוצחו היוונים אשר שלטו בטבע, אך לא שלטו במה שמעל הטבע, הוא יום זאת חנוכה.
בדומה לכך, בחסידות אומרים כי ביום השמיני של חנוכה קיימת הארה למעלה מהטבע - בניגוד לשבעת הימים הקודמים שהם כנגד שבעת ימי הבריאה ושבע הספירות התחתונות, בזאת חנוכה מתייחסים לספירות העליונות שנמצאות מעבר.
אסרו חג.
האדמו"ר יהודה אריה ליב אלתר מגור, בספרו "שפת אמת" כותב כי היום האחרון של חנוכה כמו באסרו חג, קשה עלינו הפרידה מהקב"ה, ומשאיר יותר הארה והשפעה על שאר ימות השנה.
ז'וזואה נודה
סאוורד, מלך אסקס
סאוורד (באנגלית: Sæward) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 616–617.
סאוורד היה בנו של קודמו, המלך סאברט. במותו של אביו ירש אותו יחד עם אחיו, סיקסרד ומלך לצידו.
ייתכן שמלך לצידם אח נוסף בשם סיקסבולד.
בעוד שאביהם התנצר בשנת 604 וניסה לנצר את הממלכה, בניו נותרו פגנים באמונתם. במותו השיבו סיקסרד וסאוורד את דת המדינה לדת הקלטית הפגנית, וגירשו את מילטוס הקדוש - ההגמון של לונדון מהממלכה לאחר שעל פי הנוהג סירב לתת להם את לחם הקודש המיועד לנוצרים בלבד.
בשנת 617 פלש צבא ממלכת וסקס לאסקס, ושני האחים נהרגו בקרב למול הצבא הפולש.
סיגברט הראשון, מלך אסקס
סיגברט הראשון המכונה סיגברט הקטן (באנגלית: Sigeberht the Little) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 617–653.
סיגברט היה בנו של קודמו, סאוורד, ועלה לשלטון לאחר מות אביו בקרב מול צבא ממלכת וסקס בשנת 617. לפי סברה אחרת היה סיגברט בן דודו של סאוורד (בן אחיו של סאברט, אביו של סאוורד). בדומה לסאוורד (ובשונה מסאברט) דבק סיגברט באמונתו הקלטית הפגאנית ולא התנצר.
המידע על שנות מלכותו הארוכות מועט ביותר, וישנם היסטוריונים הסבורים כי עלה לשלטון בשנת 623 ולא קודם לכן.
לאחר מותו עלה לשלטון קרובו (לא בנו) סיגברט השני, המכונה "סיגברט הטוב".
ישנה סברה לפיה היה לסיגברט בן אחד בשם סיגהרה.
סיגברט הקטן
סיגברט השני, מלך אסקס
סיגברט השני המכונה סיגברט הטוב או סיגברט המבורך (באנגלית: Sigeberht II או Sigeberht "Bonus או Sigeberht "Sanctus) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 653 עד 660 או 661.
סיגברט עלה לשלטון לאחר מות קרובו, המלך סיגברט הקטן.
על אף שממלכת אסקס החלה בתהליכים של התנצרות בתקופת מלכותו של סאברט, בניו סאווד וסיקסרד אשר מלכו אחריו שבו לדתם הקלטית הפגנית, וקודמו של סיגברט השני, סיגברט הקטן המשיך באמונתם זו. על פי ספרו של בדה ונרביליס "היסטוריה הכנסייתית" ("Historia Ecclesiastica") היה זה סיגברט השני אשר החל את ההמרה המחודשת לנצרות של ממלכת אסקס.
משפחתו של סיגברט.
לא ברור מה קשרו המשפחתי של סיגברט השני לקודמו. בדה, בספרו, אינו שופך אור על קשרי המשפחה. כתב היד מהמאה התשיעית שנכתב על ידי אופה (Offa) עליו הסתמכו כתבי היד של ויליאם ממאלמסבורי ("דברי ימי המלכים" (ה"גסטה רגום" - "Gesta regum") ושל ג'ון מווסטר ("דברי הימים של דברי הימים" - "Chronicon ex Chronicis") סותרים זה את זה.
ההיסטוריונית ברברה יורק, בספרה "The Kingdom of the East Saxons" מציעה כי סיגברט השני היה בנו של סאוורד ואביו של סיגהרה.
ההמרה לנצרות של הממלכה.
בספרו, בדה מספר כי סיגברט עלה לשלטון ופעל כמלך אסקס בתמיכת ידידו ובן בריתו, אוסוויו, מלך נורת'מבריה. בדה מציין כי סיגברט נהג לבקר את אוסוויו לעיתים קרובות, והושפע ממנו רבות. אוסוויו פעל באותה עת להקים ברית כנגד פנדה, מלך מרסיה.
היה זה אוסוויו ששכנע את סיגברט להמיר את דתו לנצרות, והוא הוטבל על ידי ההגמון פינאן מלינדיספארן, ככל הנראה בשנת 653 או 654.
ביוזמתו של אוסוויו, נשלחו מיסיונים נוצריים לנצר את אזור מזרח אנגליה, שבראשם קד הקדוש.
הרצחו של סיגברט השני.