הלהקה הציגה כמה מטובי זמרי ונגני הג'אז של אותה התקופה ובהם החצוצרנים: באני בריגן, זיגי אלמן, ג'ורג' סיברג, קרל "דוק" סוורינסן וצ'ארלי שייברס, נגני הפסנתר: מילט רסקין, ג'ס סטייסי, החצוצרנים/מארגנים/מלחינים: סיי אוליבר, נגני הקלרינט: באדי דה פרנקו, ג'וני מינס ו פינאטס הוקו, המתופפים: באדי ריץ', לואי בלסון, ג'ין קרופה ודייב טאף והזמרים: ג'ק לאונרד, אידית' רייט, ג'ו סטאפורד, דיק היימס, קוני הינס ופרנק סינטרה. סינטרה השיג את ההצלחה הראשונית שלו בתור זמר בלהקתו של דורסי וטען כי למד איך לשלוט בנשימה בכך שצפה בדורסי מנגן בטרומבון. דורסי אמר כי סגנון נגינתו הושפע רבות מזה של ג'ק טיגרדן. חבר נוסף בלהקתו של דורסי שככל הנראה צפה והקשיב זמן ניכר לסיי אוליבר, מארגן וחותם על הופעות, היה נלסון רידל, שבשלב מאוחר יותר חבר לפרנק סינטרה כמארגן ומנצח בכמה מאלבומיו, הוא נחשב כמי שעשה מהפכה לאחר מלחמת העולם השנייה במוזיקה הפופולרית.
ייתכן כי דורסי פרק את להקתו באופן סופי, לאחר מלחמת העולם השנייה, כשם שעשו רבות מלהקות הביג בנד עקב השינוי הכלכלי בתחום המוזיקה שחל לאחר המלחמה, והוא זנח את התזמורת בסוף שנת 1946. אבל אלבום להיטי כל הזמנים (All Time Hits) שהגיע לעשרת הראשונים במצעדי המכירות, אפשר לדורסי להקים ביג בנד חדש בתחילת שנת 1947.
הסרט הביוגרפי שיצא בשנת 1947, "דורסי הנפלא" (באנגלית: The Fabulous Dorseys), מתאר באופן כללי איך התחילו האחים דורסי מהתחתית ועד לעבודה בלהקתו של פול וויטמן, לפני שנת 1935, אז התפצלה להקתם לשניים. ב-1948 השתתף בסרט שיר נולד לצידו של דני קיי.
האחים דורסי התפייסו ויישרו את ההדורים ביניהם - ג'ימי דורסי נאלץ לפרק את להקתו המצליחה בשנת 1953, ואחיו טומי שכנע אותו להצטרף ללהקתו כאטרקציה נוספת - אך לא חלף זמן רב וטומי שינה את שמה של להקתו לתזמורתם של האחים דורסי. ב-26 בדצמבר 1953 הופיעו האחים עם תזמורתם בתוכניתו של ג'קי גליסון ברשת CBS, לאחר מכן יצאו האחים לסיבוב הופעות ולתוכנית טלוויזיה משלהם ששודרה בין השנים 1954–1956, ובה הם הציגו, בין היתר לראשונה את אלביס פרסלי בפני קהל צופי הטלוויזיה.
לחניו של טומי דורסי.
טומי דורסי הלחין כמה מהשירים הפופולריים של תקופת הסווינג, בהם: "To You" ו-"This is No Dream", אותו כתב במשותף עם בני דייוויס וטד שפירו בשנת 1939. השיר הוקלט בידי להקתו של הארי ג'יימס שהציג את פרנק סינטרה כסולן. שירים נוספים שלו שזכו לביצועים היו: "You Taught Me To Love Again", שהוקלט בידי ג'ין קרופה, "In the Middle of a Dream" שהוקלט בידי גלן מילר ועוד.
להיטים שהגיעו למקום הראשון.
לטומי דורסי היו 17 להיטים שהגיעו למקום הראשון בשנות ה-30 וה-40: On Treasure Island", "The Music Goes 'Round and Around", "Alone", "You", "Marie", "Satan Takes a Holiday", "The Big Apple", "Once in a While", "The Dipsy Doodle", "Music, Maestro, Please", "Our Love", "All the Things You Are", "Indian Summer", "I'll Never Smile Again", "There Are Such Things", "In the Blue of Evening", ו-"Dolores". היו לו עוד שני להיטי מקום ראשון בשנת 1935 כאשר עוד היה בלהקת האחים דורסי: "Lullaby of Broadway", ששהה במקום הראשון במשך שבועיים ו-"Chasing Shadows", ששהה במקום הראשון במשך שלושה שבועות. להיטו הגדול ביותר היה "I'll Never Smile Again", שאותו שר פרנק סינטרה, השיר שהה במקום הראשון במשך 12 שבועות במצעד הסנגלים של מגזין הבילבורד בשנת 1940.
מותו ולאחר מותו.
ב-1956, נפטר טומי דורסי בגיל 51 בביתו שבגריניץ', קונטיקט, לאחר שנחנק בשנתו בעקבות ארוחה כבדה שלאחריה לקח כדורי שינה. ג'ימי דורסי (שמלהקתו פרש טומי שני עשורים קודם לכן) הוביל את להקתו של אחיו עד למותו עקב סרטן גרון שנה לאחר מכן. מאותו הזמן, הטרומבוניסט וורן קובינגטון נטל על עצמו את הנהגת הלהקה, ככל הנראה בברכת אשתו של טומי דורסי, ג'ין דורסי היא מחזיקה בזכויות הלהקה ובשם הלהקה של בעלה המנוח). באופן אירוני לאחר מותו של טומי דורסי הוציאה הלהקה את להיטה הגדול ביותר, "Tea For Two Cha-Cha", בשנת 1958. קובינגטון הוביל את הלהקה לאורך שנות ה-70, לאחר מכן שינתה ג'ין את שמה של הלהקה לתזמורת של טומי דורסי. היום פועלת התזמורת בניצוחו של באדי מורו ומציגה את הזמר רוב זאפולה. ג'ין דורסי נפטרה בשנת 2003 בנסיבות טבעיות בגיל 80.
חיי נישואים.
חיי הנישואים של טומי דורסי היו מגוונים, ולפעמים הגיעו לכותרות. אשתו הראשונה, מילדרד קראפט, נישאה לו בגיל 16, איתה הוא ברח כדי להתחתן בסתר בשנת 1922, כאשר הוא היה בן 17. היו להם שני ילדים. הם התגרשו בשנת 1943, לאחר רומן של דורסי עם הזמרת אידית' רייט, לאחר רומן זה ועוד באותה השנה הוא נישא לשחקנית פאט דאן, הם התגרשו בשנת 1947, אך לא לפני שהגיעו לכותרות על הכאתו של השחקן ג'ון האל לאחר שהאל חיבק את אשתו של דורסי פאט. לבסוף, התחתן דורסי עם ג'ין קארל ב-27 במרץ 1948 באטלנטה, ג'ורג'יה, ואיתה נולדו לו שני ילדים. היא נשארה אשתו עד ליום מותו.
מורשת.
פרנק סינטרה הוציא אלבום מחווה לטומי דורסי בשנת 1961 בשם "I Remember Tommy". את האלבום עיבד בוגר אחר של להקתו, סיי אוליבר.
בשנת 1982, ההקלטה "I'll Never Smile Again", בה הציג דורסי את פרנק סינטרה, נכנסה להיכל התהילה של הגראמי.
בשנת 1981, הוכנס טומי דורסי להיכל התהילה של הג'אז והביג בנד.
בשנת 1996, הוציא שירות הדואר האמריקאי בול הנצחה לאחים ג'ימי וטומי דורסי.
דמדומים (פירושונים)
תקשורת מילולית
תקשורת בעל-פה
אביקסיס
אביקציץ
אביקאציץ
קאבלירס
חרגולן זמירי
חרגולן זמירי (שם מדעי: "Locustella luscinioides") הוא מין ציפור שיר קטנה במשפחת הסבכיים ומהסוג חרגולן אשר נמצאת על סף הכחדה בישראל.
אורכה 13-16 ס"מ ומשקלה 11-26 גרם. היא בינונית בגודלה ביחס למשפחת הסבכיים.
אזורי קינונה באקלים ממוזג של דרום אירופה (מקננת נדירה באנגליה) עד טורקיה שבה נמצאת האוכלוסייה הקרובה ביותר לאוכלוסיית ישראל, שהיא גבול תפוצה הדרומי ביותר של המין. זהו מין נודד, החורף באפריקה שמדרום לסהרה.
אזור חיותו , בדרך כלל עם סבך צמחית גדה ובביצות. הקן נבנה בין הקנים, כאשר הוא מאגד ונאחז בכמה מהם, בו הנקבה מטילה 3–4 ביצים. בישראל מין זה חולף מצוי, ומקנן נדיר מאוד, ההערכות הן שבין 1 ל-3 זוגות מקננים בעמק החולה וייתכן ונכחד כמקנן. עד אמצע המאה ה-20 היה נפוץ מאוד ואוכלוסייתו מנתה מאות זוגות מקננים בנופי ביצה ומים מתוקים בישראל, אולם עקב יבוש שטחים אלו נעלם כמעט לחלוטין מישראל כמקנן.
ביחס למשפחת הסבכיים‎, לחרכולן הזמירי גב חום-אפרפר או חום אדמדם. החלק התחתון אפור-לבנבן כולל הזנב התחתון, מה שמבדיל אותו מחרגולן נחלים שצבע זנבו התחתון כהה יותר. עם זאת, לפרטים צעירים יש צבע צהבהב בזנב התחתון. המקור ארוך ודק, ופס גבה קצר ולא מודגש. בדומה לרוב הסבכיים הוא ניזון בעיקר מחרקים.
מין זה אינו חששן במיוחד, אולם קשה לצפות בו בסבך הקנים, מלבד כאשר הוא שר. השירה מונוטונית ומזכירה את ניגון החרגול, והיא נשמעת לעיתים תכופות בין הערביים. היא דומה לשירתו של חרגולן מנומר, אולם היא מהירה ועמוקה יותר.
אוכלוסיית אירופה מוערכת בכ-42,000–100,000 זוגות ומוגדרת כיציבה.
דגל האימפריה הגרמנית
שמואל עמאר
רבי שמואל עמאר (ה'תק"ץ, 1830 - י"ח באלול ה'תרמ"ט, 14 בספטמבר 1889) היה דיין, משורר, ומקובל בעיר מקנס שבמרוקו, מחבר הספרים "דבר שמואל" ו"שמע שמואל".
ביוגרפיה.
רבי שמואל נולד בעיר מקנס שבמרוקו, היה ידוע בחוכמתו ובהתמדתו בלימודו ועסק במסחר. בשנת ה'תרל"א, 1871 נפטר אחיו רבי אברהם עמאר אשר היה רבה הראשי של העיר מקנס, חכמי העיר פנו לרבי שמואל עמאר בבקשה לקבל עליו את רבנות העיר, בתחילה סירב, אך לאחר בקשות חוזרות והסכם כי לא יקבל מהקהילה שכר על משרתו הסכים לקבל עליו את המשרה, בה כיהן עד פטירתו בי"ח באלול ה'תרמ"ט (1889).
משפחתו.
רבי שמואל נישא בראשונה לאסתר בת אליעזר טובי אך היא נפטרה בשנת ה'תרי"ג, 1853, זמן קצר לאחר נישואיהם. אחר כך נשא את רבקה בת רבי מרדכי טולדאנו ונולדו לו בנו שלום ובתו מזל טוב, בשנת ה'תרל"א (1871) נפטרה גם רבקה, ורבי שמואל נשא את לונה טולדאנו ונולדה להם בתו זוהרה. לאחר זמן נשא רבי שמואל גם את פריחה בת רבי לוי טולדאנו ונולד להם בנו רבי רחמים שלמה.
מנהיגותו.
רבי שמואל שימש במשרת ראש אב בית הדין בעירו, ובבית דינו ישבו: רבי שלום משאש (סבו של רבי שלום משאש), רבי יעקב בירדוגו, רבי רפאל דוד בירדוגו, ורבי רפאל אבן צור. רבי שמואל היה ידוע בגאונות הרבה ובכוחו הגדול בפסק ובהלכה. בשבתו בדין עסק רבי שמואל גם בבעיות האישיות אשר העסיקו את אנשי עירו והיה ידוע בליבו החם ורגישותו למצוקותיהם, הוא השתמש בכספו האישי לרווחת אנשי עירו ובעיקר לטובת העניים והנזקקים. התכתב גם עם בית הדין בעיר "רבאט", עם הרב יוסף בירדוגו, והרב אברהם צבע.
במקנס ישנו בית כנסת קטן על שם רבי שמואל, הנקרא בפי תושבי העיר היהודיים "אסליווא אזג'ירא".
זיקתו לארץ ישראל.
חלומו של רבי שמואל היה לעלות לארץ ישראל ולהתיישב בה, אך הוא לא זכה להגשים את חלומו. בימי חייו פעל רבות למען החזקת היישוב היהודי בארץ ישראל ולטובת השד"רים אשר הגיע לעירו ושהו בה, הן בכסף והן במתן עצות אשר יועילו להם בשליחותם.
יצירתו.