אבני חוף ממוקמות לאורך החוף באופן מקביל ובדרך כלל הן מצויות כמה מטרים מתחילת החוף. על פי רוב הן מופרדות בכמה שלבים המקבילים לדורות השונים של מחזורי צמנטצית אבני חוף. לכן, האזורים העתיקים נמצאים באזור החיצוני של המבנה כאשר הסלעים הצעירים יותר נמצאים בקרבת החוף לפעמים מתחת לחול הלא מגובש. לאבנים גם יש נטייה כללית לכיוון הים (50–150 מעלות). בכמה מתצורות אבני החוף יש סדקים (fracture) מרובים ורווחים ביניהם. כתוצאה מכך יש תצורות שסועות-מופרעות של חבורות שונות של אבני חוף שיש סיכוי שהיו חלק מאותה תצורה.
אורכן של אבני חוף משתנה ונע בין מטרים ספורים ועד לקילומטרים, בעוד שרוחבן יכול להגיע עד לכדי 300 מטר וגובהן מתחיל מ-30 סנטימטר ויכול להגיע עד ל-3 מטר.
תהליכי בליה חופית, עשויים לחשוף תצורות שונות של אבני חוף. בליה חופית היא ככל הנראה תוצר או תוצאה של עלייה בגובה פני הים או מחסור בשוויון הסדימנטרי.
כך או כך, חול לא מגובש שמכסה את אבני החוף נסוג וחושף את התצורה. אם תהליך הצמנטציה נמשך, אבני חוף חדשות תיווצרנה במיקום חדש באזור החוף שבין הגאות והשפל.
תקופות רצופות של שינויים בגובה פני הים עשויות להביא לתוצאה של אזורים סדירים של אבני חוף.
אבני חוף בישראל.
סלע חוף היא תופעה אופיינית לאזור הכרית (האזור המצוי בין הגאות והשפל) בישראל ובעיקר בשרון. אלה שכבות שטוחות בעובי עשרות ס"מ וברוחב מטרים אחדים, אשר נטויות בשיפוע קל [°3-°6] לכיוון הים. בחורף היא מכוסה בשכבת חול דקה, ובקיץ היא חשופה ומכוסה מים רק בזמן הגאות. באזור השרון סלע החוף מורכב מביוקלסטים ימיים, שברי כורכר וגרגרי חול. הסדימנטים הללו גסים יותר מאשר בשפת הים, והתלכדו על ידי צמנט גירי - ארגוניט וקלציט מגנזי, בכמה שלבים:
בלייה חופית
מיקמק (סדרת טלוויזיה)
שחפית הפיה
שחפית הפיה (שם מדעי: Gygis alba) היא מין יחיד כנראה, של שחפית מהסוג גיגיס במשפחת השחפיתיים. השחפית חיה ליד אוקיינוסים טרופיים ברחבי העולם.
תת-מינים.
לשחפית הפיה יש 3–4 תת-מינים:
תת-מין נוסף, שנתון בספק, הוא "Gygis alba microrhyncha".
תיאור.
שחפית הפיה היא שחפית קטנה, גופה צבוע כולו בצבע לבן. עיניה ומקורה שחורים. תחום תפוצתה מתפרס על פני האוקיינוס ההודי והאוקיינוס הפסיפי, ולעיתים השחפית מקננת גם באיים באוקיינוס האטלנטי. היא מקננת באיים הנמצאים ליד שוניות אלמוגים, בדרך כלל עם עצים בעלי ענפים דקים, אך גם על רכסי-סלעים ימיים או על מבנים מעשה ידי אדם. שחפית הפיה ניזונה מדגים, שאותם היא תופסת בצלילה.
התנהגות.
שחפית הפיה ידועה בהטלת ביצים על הסתעפות בין ענפים קטנים וחשופים או בגומחות קטנות בהם בלא בניית קן. התנהגות זאת אינה רגילה לשחפיות, שבדרך-כלל מקננות על הקרקע, ואפילו מינים שוכני-עצים ביניהן בונים קינים. למרות היתרונות הכרוכים בקינון על גבי עצים, הגוזלים חשופים לרוח, שיכולה להעיף אותם ממקומם, והביצים חשופות להפלה על ידי טורפים. מסיבות אלו השחפית יכולה להטיל ביצה חדשה במהירות, אם גוזל או ביצה מועפים על ידי הרוח או נאכלים על ידי טורפים. הגוזלים שזה-עתה בקעו מהביצה מפתחים בעתיד כפות רגלים מיוחדות, כדי להיאחז במשכנן הלא-יציב. תוחלת החיים של השחפית היא ארוכה מאוד, ויכולה להגיע ל-17 שנים.
מובי גרייפ
מוֹבִּי גרֵייפּ (באנגלית: Moby Grape) היא להקת רוק אמריקאית, שהייתה פעילה בעיקר בשנות ה-60 של המאה ה-20, ומאז מופיעה מדי פעם, עד היום. חמשת חבריה המקוריים ידועים בכך שכולם היו שותפים בשירה ובכתיבת השירים לאלבומי הלהקה. סגנונה המוזיקלי כלל שילוב של רוק עם מרכיבי פולק, בלוז, קאנטרי, ג'אז ומוזיקה פסיכדלית.
היסטוריה.
הלהקה נוסדה בסן פרנסיסקו ב-1966 על ידי המוזיקאי סקיפ ספנס והמנהל המוזיקלי מתיו כץ, שהכירו בעת עבודתם המשותפת בלהקת "ג'פרסון איירפליין". שם הלהקה החדשה נבחר על ידי ספנס ובוב מוזלי, מתוך הבדיחה המוכרת "מה גדול, סגול וחי באוקיינוס? - מובי גרייפ" (גרייפ הוא ענב באנגלית). בלהקה ניגנו ספנס, ג'רי מילר ופיטר לואיס בגיטרה, מוזלי בבס ודון סטיבנסון בתופים.
כל חברי הלהקה חתומים על כתיבת השירים באלבומה הראשון, "מובי גרייפ", שיצא ב-1967. חברת התקליטים קולומביה ספגה ביקורת כאשר הוציאה בבת אחת חמישה סינגלים מתוך האלבום, דבר שהביא לרוויה מבחינת השוק לגבי הלהקה. יחד עם זאת, האלבום הגיע למקום ה-24 בדירוג בילבורד 200. מספר עשורים מאוחר יותר, ב-2003, דורג אלבום זה במקום ה-121 ברשימת 500 האלבומים הטובים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון. האלבום גם זכה להצלחה מסחרית. האלבום הבא של הלהקה, "Wow/Grape Jam", יצא ב-1968, אך למרות שהגיע למקום ה-20 בבילבורד 200, הוא נחשב לאכזבה מבחינת המבקרים וכן לא הצליח במכירות. לצד זאת זכתה הלהקה באותה שנה לחשיפה בפני הקהל הבריטי, וכן כתבה את הפסקול לסרט "The Sweet Ride". באותה תקופה נקלע מייסד הלהקה ספנס לקשיים לאחר שימוש יתר בסמים ומעצר לאחר התפרצויות שהיו לו, והוא אושפז מספר פעמים בבית חולים ונאלץ לעזוב את הלהקה.
ב-1969 הקליטו ארבעת החברים הנותרים את האלבום "Moby Grape '69". לאחר מכן עזב מוזלי את הלהקה והצטרף למארינס, ושלושת החברים הנותרים הקליטו את האלבום "Truly Fine Citizen" בסוף אותה שנה, האלבום האחרון שהקליטה הלהקה עבור חברת קולומביה רקורדס. בהמשך הקימו מילר וסטיבנסון להקה אחרת, "The Rhythm Dukes". רק ב-1971 התאחדו שוב חמשת החברים המקוריים של הלהקה והקליטו את האלבום "20 Granite Creek". לאחר מכן ספנס שוב עזב את הלהקה, וחבריה נפרדו ופנו לפרויקטים אחרים.
הלהקה התאחדה מספר פעמים לאורך שנות ה-80 למספר הופעות. ב-1984 יצא אלבומם "Moby Grape '84" ללא ספנס, וב-1989 יצא אלבומם המשותף האחרון "Legendary Grape". בשנות ה-90 וה-2000 פעלו חלק מחברי הלהקה בפרויקטי סולו משלהם, ובמקביל ניהלו מאבקים כספיים ומשפטיים קשים נגד מתיו כץ, מנהלה לשעבר של הלהקה, שהוציא חלק מאלבומי הלהקה על גבי דיסקים באמצעות חברת תקליטים משלו ומבלי לשלם להם את התמלוגים הראויים לטענתם. ספנס מת ב-1999 בעקבות מחלת הסרטן. רק ב-2007 התאחדו חברי הלהקה מחדש למספר הופעות מצליחות, וחמשת אלבומיהם הראשונים הוצאו מחדש במסגרת חברת "Sundazed Records" על גבי דיסקים. הלהקה מופיעה כיום מדי פעם עם שלושה מחבריה המקוריים (מילר, מוזלי וסטיבנסון), ולעיתים מצטרפים אליה בנו של ספנס, עומר, ובנו של מילר, ג'וזף.
...The Battle Rages On
Twentieth Century Fox
לות'ר (סדרת טלוויזיה)
לות'ר (באנגלית: Luther) היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת דרמת-פשע שנוצרה ונכתבה על ידי ניל קרוס ושודרה ברשת ה-BBC בין השנים 2019-2010.
הסדרה זכתה להצלחה והכוכב הראשי שלה אידריס אלבה זכה עבור תפקידו לשבחים רבים מהמעריצים ומהמבקרים. כמו כן זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר במיני סדרה לשנת 2011 ובפרס גילדת שחקני המסך לשנת 2016.
עלילה.
ג'ון לות'ר הוא בלש שעובד ביחידה לפשעים חמורים בלונדון. לות'ר מתאפיין במסירות יוצאת דופן לעבודתו ורואה בה שליחות. אולם מסירותו זו, המגיעה לעיתים לרמה של אובססיה, לצד מזגו החם, עומדים לו לרועץ, ושיטות הפעולה שלו קרובות לסף החוקי ולעיתים אף חורגות ממנו. הוא מוצא את עצמו פוגע שוב ושוב בקרובים לו ביותר, וכתוצאה מכך, בו עצמו. לות'ר נמשך בעל כורחו לצד האפל של עיסוקו, עד שזה מאיים להשתלט עליו ולהרוס אותו ואת הסובבים אותו. הוא מוצא עצמו בחיכוך תמידי עם מפקדיו ועמיתיו במשטרה עד שאלה מנסים להביא להדחתו, ועליו להתמודד גם עם הפשעים שעל פיענוחם הוא מופקד, וגם עם הניסיונות להדיח אותו מתפקידו.
סקירת פרקים.
העונה הראשונה של "לות'ר" שודרה במאי 2010 וזכתה לביקורות חיוביות ממבקרים, וקיבלה ממוצע של 5.9 מיליון צופים בכל פרק.
ב-28 באוגוסט 2010 הודיעה רשת BBC שתהיה עונה שנייה ללות'ר שתשודר ב-2011. הצילומים החלו בחודש ספטמבר, תחילת אוקטובר סוף 2010. בתחילה תוכנן שישודרו שני פרקים ארוכים, אך בפועל שודרו כארבעה פרקים בני כשעה כל אחד.
במהלך פסטיבל הטלוויזיה באדינבורו שחל באוגוסט 2011 הודיעו מטעם רשת BBC על הפקתה של עונה שלישית. ב-19 באוקטובר 2012 פורסם בעמוד הרשמי של הסדרה בפייסבוק סרטון וידאו המציג את אידריס אלבה כשהוא בתסריט הנראה של העונה השלישית. העונה השלישית, שהייתה אף היא בת ארבעה פרקים, שודרה במהלך חודש יולי 2013.
ב-19 בנובמבר 2014 הוכרז ששני פרקי ספיישל יעלו לשידור במהלך סתיו 2015. הצילומים אליה החלו במרץ 2015 והסתיימו באפריל של אותה שנה.
ב-24 באוקטובר 2015, אישרה רשת BBC דרך עמוד הפייסבוק שלה שהעונה הרביעית תשודר בדצמבר 2015 ברשת BBC One.
העונה החמישית שודרה בראשית שנת 2019.
השראה.
יוצר הסדרה ניל קרוס אמר כי לות'ר דומה גם לסדרות שרלוק וקולומבו, כלומר: שכלו של ג'ון לות'ר וסוג פתרונותיו בפשעים, דומה מאוד להולמס וכן בפרטים מסוימים אחרים דומה לסדרות עם סיפורי השראה אחרים.
צילומים.
עונת הצילומים הראשונה צולמה באזור לונדון, אנגליה, והופקה על ידי רשת הפקות הדרמה BBC. בריאן קירק, סאם מילר וסטפן שוורץ, ביימו כל אחד שני פרקים מהסדרה. יוצר הסדרה ניל קרוס כתב את כל ששת הפרקים.
תיאטרון העונות
תיאטרון העונות היה תיאטרון ישראלי שפעל בתל אביב בשנים 1963–1965.
התיאטרון נבדל מהתיאטראות שפעלו בתקופתו בישראל בכך שהרוח החיה שלו לא הייתה במאי כי אם מחזאי – נסים אלוני (בדומה ל"תיאטרון סדן" של יגאל מוסינזון, מספר שנים קודם לכן). התיאטרון הציג מחזה מקורי אחד של אלוני ועיבודים שלו למחזות וטקסטים מאת אחרים. מנהל "העונות" היה משה ינוקא.