דניאל בן-נחום הוא אב לארבעה: שולה בן-נחום, יונתן בן נחום, יזהר בן נחום ודוד בן-נחום. שולה בן-נחום היא חברת קיבוץ בית זרע, יונתן בן-נחום הוא סופר ואילו בנו הצעיר יזהר בן-נחום - היסטוריון בעל תואר דוקטור וחבר קיבוץ בית קמה.
פירוק המנזרים באנגליה
פירוק המנזרים באנגליה (באנגלית: Dissolution of the Monasteries) הוא השם שניתן במחקר ההיסטורי המודרני לסדרת צעדים מנהלתיים וחוקתיים שנקט המלך הנרי השמיני בין השנים 1536–1541, במסגרת הרפורמציה באנגליה. באמצעותם השתלט המלך על רכוש הכנסייה ואדמות המנזרים באנגליה. הנרי השמיני פירק את מגוון המוסדות שחיו בהם קהילות דתיות באנגליה, ויילס ואירלנד. הוא העמיד את רכושם ונכסיהם למכירה לבני האצולה, החצרנים ובעלי האחוזות שתמכו בו.
הנרי השמיני שאב את הסמכות החוקית למעשים אלו מ"חוק העליונות הראשון", אשר אושר על ידי הפרלמנט ב-1534; החוק העניק לו את ראשות הכנסייה באנגליה וניתק אותה ממרותו של האפיפיור ברומא. שני חוקים נוספים שאיפשרו זאת הם חוקי פירוק המנזרים שאישר הפרלמנט ב-1536 וב-1539. רק ב-1795 נבנה שוב מנזר ראשון על אדמת אנגליה.
טיטי אייאנו
פרח לב הזהב
פֶּרַח לֵב הַזָּהָב הוא סיפור ילדים עברי שהתפרסם לראשונה בשנת 1930 בקובץ "101 מעשיות, אגדות וסיפורי עם", מפרי עטו של סופר הילדים שלמה זלמן אריאל. הסיפור כולל מוטיבים מסיפורי עם שונים ומאגדות הנס כריסטיאן אנדרסן. הסיפור זכה לגרסאות שונות, בהן משל אוריאל אופק, רפאל ספורטה, תלמה אליגון-רוז, בינה אופק, שלמה זלמן אריאל ויעקב מיטלמן.
עלילה.
במרכז הסיפור ילד שאמו נופלת למשכב ואיש אינו יודע כיצד לרפאה. אולם רק רופא זקן מסביר לילד כי הדרך היחידה להצילה היא על ידי מציאת פרח אדום ולו לב זהב הנמצא בהרים הרחוקים. לאחר שהאם תריח אותו, היא תבריא.
בגרסאות שונות של הסיפור, הילד הוא הקטן משלושה בנים, כאשר הם נדרשים לצאת למסע אחר הפרח, הגדול אינו יכול כיוון שעליו להישאר ולהאכיל את אמם, האמצעי אינו יכול כיוון שהוא נדרש להישאר ולנקות, וכך נותר הילד הצעיר שיוצא למסע.
במסעו אחר פרח לב הזהב הילד מגיע ליער ותועה בדרך ומתחיל לבכות. תחילה שומע אותו עורב, ופונה אליו, הנער מספר לו את סיפורו והעורב מציע לסייע לו תמורת מעט מהאוכל שלקח לדרך. הילד נותן לו את האוכל והעורב מראה לו את הדרך עד שהם מגיעים לקיר גבוה אותו הוא אינו מסוגל לעבור, והוא מתיישב ובוכה. כבשה ששומעת את בכיו פונה אליו, והוא מספר לה את סיפורו, היא מציעה להראות לו היכן ישנו פתח בקיר בתמורה לכובע שלו, והוא נותן לה את הכובע וגם את המעיל והיא מראה לו את הדרך.
הילד ממשיך במסע ומגיע לנהר גדול אותו הוא לא יכול לעבור, והוא מתיישב ובוכה. מגיעה אווזה (בחלק מהגרסאות: ברבור) והוא מספר לה את סיפורו, היא מציעה להעבירו לצדו השני של הנהר ובתמורה היא מבקשת שייתן לה את הנעליים שלו. הילד נותן לה את נעליו וגרביו ויחד הם עוברים לצידו השני של הנהר.
על שפת הנהר הוא רואה את הפרח וממהר לקטוף אותו ולשוב הביתה. הילד מגיע פצוע, יחף ורעב ומעניק לאמו את הפרח, לאחר שהאם מריחה אותו היא מיד מבריאה. בסוף הסיפור האם מחבקת ומנשקת את הילד וכל פצעיו מתרפאים.
עפרה ויינגרטן סיפרה עיבוד של חיה שנהב לסיפור "פרח לב הזהב" ב"פרפר נחמד" בפרק "מתגעגעים לדודו".
בועת אוויר
סיפאקה זהובת-כתר
סיפאקה זהובת-כתר (שם מדעי: "Propithecus tattersalli") היא מין של למור בגודל בינוני מהסוג סיפאקה, החי ביערות נשירים יבשים בצפון האי מדגסקר. הסיפאקה זהובת-הכתר מזוהה, כפי שמשתמע משמה, מפרוותה הזהובה ומה"כתר" הכתום על ראשה. זהו אחד ממיני הסיפאקה הקטנים ביותר. הוא שוקל כ-3.5 ק"ג ואורכו מגיע עד 90 ס"מ. תזונתו כוללת זרעים ועלים. שמו המדעי של הסיפאקה זהובת-הכתר נקרא על שם איאן תאטרסאל, שראה את הלמור לראשונה ב-1974, אך הוא לא תואר בצורה מספקת עד 1998, השנה שבה תואר על ידי אלווין סיימונס, שלקח כמה וכמה פרטים כדי להרבות אותם בשבייה למטרות שימור. כמו
מרבית הלמורים (על-משפחה) היא נמצאת בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות, קצב רבייה נמוך וציד.
רבייה.
תקופת ההריון של הנקבה היא כשישה חודשים ותקופת ההנקה היא חמישה חודשים. הנקבה מתרבה אחת לשנתיים וזה אחד הדברים שבגללם היא בסכנת הכחדה. הצאצאים נולדים עם מעט שיער ושהם מתבגרים הם מתחילים לרכוב על גבה של האם.
שנז'ו 10
יוניטף
פיצרוי
שירות סוציאלי
רשימת יהודים גיבורי ברית המועצות, רוסיה, העמל הסוציאליסטי ובעלי כל שלוש דרגות עיטור התהילה
הרשימה כוללת יהודים גיבורי ברית המועצות, רוסיה, העמל הסוציאליסטי ובעלי כל שלוש דרגות עיטור התהילה.
בהוראת נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות מ-6 בספטמבר 1967 גיבורי ברית המועצות, גיבורי העמל הסוציאליסטי ובעלי כל שלוש הדרגות של עיטור התהילה קיבלו זכויות מיוחדות הזהות לכלל מקבלי העיטורים הללו.
גיבורי רוסיה.
ישנם שבעה יהודים שקיבלו את האות: שישה מרגלים על פעולתם בתקופת ברית המועצות (ארבעה השתתפו בפרויקט מנהטן, אחד יצר רשת סוכנים בגרמניה הנאצית ועוד אחד היה פעיל בארץ ישראל בתקופת קום המדינה) וטייס ניסוי שסיים את פועלו כבר לאחר התפרקות ברית המועצות.
גיבורי העמל הסוציאליסטי.
העיטור הוענק לאזרחים עבור הישג יוצא דופן בתחום התעשייה, חקלאות, תחבורה, מסחר ומדע, עבור תרומה מיוחדת למדינה הסובייטית ולאזרחים שפעלו למען קידום המשק, המדע והתרבות למען הגדלת עוצמת ברית המועצות. בהתאם לצו זה למקבל התואר היה מוענק עיטור לנין ודיפלומה. בהתאם לצו מ-22 במאי 1940 התווספה מדליית "הפטיש והמגל" שהיא הייתה דומה מאוד למדליית מקבלי תואר גיבור ברית המועצות. עד לשנת 1949 הענקות בוצעו לעובדי תעשיות ביטחוניות, מנהיגי המדינה או עבור הישג יוצא דופן בתעשייה במהלך מלחמת העולם השנייה.
16 אזרחי ברית המועצות קיבלו את העיטור שלוש פעמים. היהודים שקיבלו את העיטור לראשונה זכו בו על שיפור תחמושת והספקתה לחזית ושניים מתוכם על פיתוח פצצת האטום.
בעלי כל שלוש דרגות עיטור התהילה.
זהו העיטור היחידי בין כל העיטורים הצבאיים של ברית המועצות המיועד לחוגרים בלבד. מקבלי כל שלוש הדרגות נחשבו לזהים במעמדם לגיבורי ברית המועצות.
אמפיפטיות
ריצ'רד אדינסל
ריצ'רד סטיוארט אָדינְסֱל (באנגלית: Richard Stewart Addinsell; 13 בינואר 1904 - 14 בנובמבר 1977) היה מלחין בריטי, שעיקר פרסומו בא לו מקונצ'רטו ורשה, שחובר כמוזיקה לסרט "אור ירח מסוכן" מ-1941. (הסרט נודע גם כ"טייסת המתאבדים").
חייו.
אדינסל נולד בלונדון, הצעיר בשני בניו של ויליאם ארתור אדינסל, רואה חשבון, ואני ביאטריס ריצ'רדס. בשנותיו הראשונות למד בבית ואחר נרשם להרטפורד קולג' באוקספורד ללימודי משפטים, שאותם הפסיק לאחר שנה וחצי, כאשר החל להתעניין במוזיקה. בשנים 1926-1925 למד בקולג' המלכותי למוזיקה ולאחר זאת החל בקריירה של כתיבת שירים למופעי רביו ומוזיקה נלווית להצגות. בשנת 1928 החל שיתוף פעולה פורה עם הסופרת קלמנס דיין (1965-1882). עבודתו עמה נמשכה עד מותה, והתוצאה המרשימה ביותר שלה הייתה הגרסה המשולבת של אליס בארץ הפלאות ואליס בארץ המראות. אדינסל כתב מוזיקה גם למחזה של דֵיְין "אור ירח כסוף" (בו התוודע אל גרטרוד לורנס, שהקליטה את שיר הנושא), ו"המושיעים", מחזור של תסכיתים דתיים לרדיו של דיין.
משנת 1936 החל לכתוב מוזיקה לסרטים עלילתיים תיעודיים. ב-1937 כתב מוזיקה לסרט "שרפה מעל אנגליה". הוא זכה לראשונה להצלחה של ממש בסרט "היה שלום, מר צ'יפס" בשנת 1939. משנת 1942 קיים קשר ידידות ושיתוף פעולה פורה עם ג'ויס גרנפל (1979-1910), בשירים שהופיעו לראשונה במופעי רביו בווסט אנד והיו בהמשך לחלק בלתי נפרד ממופעי היחיד שלה על הבמה. ב-1949 חיבר את המוזיקה לסרט "מתחת לחוג הגדי" בבימויו של אלפרד היצ'קוק. ב-1961 כתב את המוזיקה לסרט "האביב הרומאי של גב' סטון".
קונצ'רטו ורשה של אדינסל העיב עם השמעתו בסרט הבריטי מ-1941 "אור ירח מסוכן" על כל תרומותיו הקודמות לתיאטרון ולקולנוע. היצירה זכתה ליותר מ-100 הקלטות ולמכירות שעלו על חמישה מיליון והייתה לחביבת הקהל ברפרטואר המוזיקה הקלה. מלחינים אחרים הלכו בעקבות אדינסל וכתבו יצירות דומות בסגנון קונצ'רטו לפסנתר, בהן "חלום אולוון" של צ'ארלס ויליאמס ו"אגדת הר הזכוכית" של רוטה.
אפיקים (פירושונים)
תמים בן חמד אאל ת'אני
שייח' תמים בן חמד אאל ת'אני (בערבית: الشيخ تميم بن حمد آل ثاني; נולד ב-3 ביוני 1980) הוא האמיר המכהן של קטר, בנו הרביעי של האמיר הקודם חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני. התמנה לאמיר קטר ב-25 ביוני 2013, לאחר התפטרותו של אביו. לפני מינויו לאמיר, שימש במגוון תפקידים ממשלתיים בקטר, ובין היתר קידם את אירועי הספורט הבינלאומיים במדינה.
שנותיו הראשונות.
תמים נולד בדוחה בירת קטר. הוא הבן הרביעי של שייח' חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, והבן השני לאימו, שייח'ה מוזה, שהיא האישה השנייה, אבל הדומיננטית ביותר, מבין שלוש הנשים של אביו. תמים קיבל את חינוכו באנגליה שם סיים בהצטיינות בשנת 1997. לאחר מכן עבר לאקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וסיים את לימודיו שם ב-1998. לאחר לימודיו הצטרף לצבא הקטרי בדרגת סגן משנה.
קריירה.