השם "וירוס צ'רנוביל" ניתן זמן מה לאחר שהווירוס כבר היה ידוע לציבור בשם CIH, ומתייחס לכך שהתאריך בו נועד הווירוס להתפרץ בחלק מגרסאותיו, זהה לתאריך של אסון צ'רנוביל, שאירע בברית המועצות ב-26 באפריל 1986.
אופן הפעולה.
הווירוס תוכנן לפעול תחת מערכות ההפעלה שהיו נפוצות באותו זמן: מערכות Microsoft Windows 9x (כלומר, חלונות 95, חלונות 98 וחלונות מילניום) שהיו מבוססות ליבת MS-DOS, לכן הוא לא יכול לפגוע במערכות המודרניות מבוססות ליבת NT, דוגמת חלונות NT 4 שהיתה נפוצה באותה עת בסביבת תחנות העבודה והשרתים. הווירוס מופיע בתור קובץ הפעלה ומדביק קובצי הפעלה (EXE). השם "spacefiller" ניתן לו כיוון שבניגוד לווירוסים אחרים שמוסיפים את הקוד שלהם לסוף הקובץ הנגוע, הווירוס מחפש חללים ריקים בתוך הקוד של הקובץ אותו הוא מדביק ולשם הוא מצמיד את הקוד שלו, שיטה שעוזרת בהסוואתו כיוון שהוא אינו משפיע למראית עין על גודל הקובץ.
כאשר התאריך המיוחל היה מגיע, הווירוס היה משתמש בשני סוגים של התקפות. מטרת ההתקפה הראשונה היא לפגוע בדיסק הקשיח. הווירוס היה מחליף את המגה בייט הראשון שעל הדיסק הקשיח (החל מתחילת הדיסק - מסקטור מספר 0) באפסים, דבר שהיה גורם לנזק משמעותי ל-MBR (בעיקר מחיקת טבלת המחיצות ולעיתים גם מחיקת סקטור האתחול בעצמו) ולעיתים לנזק לתוכן המחיצה הראשונה (חומרת הנזק תלויה במערכת הקבצים ובגודל המחיצה הראשונה בדיסק) וכך מקריס את המחשב וגורם לו להיתקע או להציג מסך כחול. ניתן היה לתקן נזק כזה באמצעות החלפה של מה שנפגע או דרך הכלי הבא ללא נזק נוסף למידע על הדיסק וללא צורך בפירמוט. דרך התקפה שנייה, שהייתה עובדת רק בחלק מהמחשבים (פגיעים במיוחד היו מחשבים שהכילו לוחות אם עם ערכת השבבים Intel i430TX), היא החלפת תוכנו של ה-BIOS (הביוס ברוב המחשבים כיום נמצא על זיכרון ROM מסוג Flash שניתן לצריבה מחדש) ב"זבל", דבר שעלול לגרום למחשב לסרב להידלק בכלל (מבחינה חשמלית המחשב היה עובד, אך לא היה מגיע לשלב ה-POST). במקרה כזה על הטכנאי היה להחליף את ה-BIOS או לפחות לצרוב אותו מחדש.
לווירוס יצאו מספר גרסאות:
וירוס זה חזר לפעול בשנת 2001 כאשר הוא הופעל על ידי תולעת ILOVEYOU, שנשלחה לדואר האלקטרוני של הקורבנות במסווה של תמונת עירום של ג'ניפר לופז.
כיום וירוס זה כמעט ואינו פעיל עקב המעבר ההדרגתי של משתמשי חלונות לשימוש במערכות מבוססות NT במהלך שנות ה-2000 : בסביבת תחנות העבודה והשרתים חלונות 2000 ו-Windows Server לגרסאותיהן, ובסביבה הביתית חלונות XP, ויסטה, 7, 8, 10 ו-11.
זקן צרפתי
טיק טק טכנולוגיות
טיק טק טכנולוגיות בע"מ היא חברה פרטית ישראלית שהוקמה בשנת 1995 ועוסקת בשחזור מידע ושחזור חקירתי. במשך השנים החברה מיצבה את עצמה כאחת מחברות שיחזור המידע הגדולות בישראל.
החברה מפעילה שתי חברות בת:
בין המקרים בהם טיפלה טיק טק במהלך השנים:
טיק טק טכנולוגיות בע&quot;מ
כריס וון סלטצה
סוזן כריסטינה "כריס" וון סלטצה-אולמסטד (באנגלית: Susan Christina "Chris" von Saltza-Olmstead; נולדה ב-3 בינואר 1944) היא שחיינית עבר אמריקאית, היא אלופה אולימפית בעלת 4 מדליות, מהן 3 זהב מאולימפיאדה אחת (רומא 1960) ושיאנית עולם.
ביוגרפיה.
וון סלטצה נולדה בסן פרנסיסקו, שבקליפורניה. היא התאמנה במועדון השחייה של סנטה קלרה בהדרכתו של ג'ורג' היינס, מועדון שבו שחו מספר אלופים אולימפיים כמו דונה דה וארונה, קלאודיה קולב, דיק רות', דון שולנדר, מארק ספיץ, דבי מאייר וקארן מו.
שיא עולם.
בתחרות שנערכה בטופיקה, שבקנזס ב-1 באוגוסט 1958 קבעה וון סלטצה במשחה ל-200 מטר גב שיא עולם חדש של 2:37.4 דקות, שיפור לשיא בן השנה של לני דה ניס מהולנד (2:38.5 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונשבר על ידי סטוקו טאנאקה מיפן (2:37.1 דקות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בשיקגו, שבאילינוי בספטמבר 1959 זכתה וון סלטצה ב-5 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי (1:03.8 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי (2:18.5 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי (4:55.9 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (4:17.5 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 4:44.6 דקות.
שיאנית עולם ואלופה אולימפית.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת רומא (1960) שנערכו בדטרויט שבמישיגן ב-5 באוגוסט 1960, קבעה וון סלטצה במשחה ל-400 מטר חופשי, שיא עולם חדש של 4:44.5 דקות, שיפור לשיא בן ה-7 חודשים של אילזה קונרדס מאוסטרליה (4:45.4 דקות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים, עד שנשבר על ידי בת ארצה היהודיה מרילין רמנובסקי (4:42.0 דקות). במשחקים עצמם הייתה וון סלטצה כוכבת תחרויות השחייה, לאחר שזכתה ב-4 מדליות, 3 זהב, ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:50.6 דקות, לפני יין קדרקוויסט משוודיה (4:53.9 דקות) וטינקה לכרברג מהולנד (4:56.9 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ג'ואן ספילן, שירלי סטובס וקארולין ווד, בשיא עולם חדש של 4:08.9 דקות, לפני אוסטרליה (4:11.3 דקות) וגרמניה (4:19.7 דקות), כשחיינית אחרונה היא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:00.9 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם לין בורק, פטי קמפנר וקארולין שולר, בשיא עולם חדש של 4:41.1 דקות, לפני אוסטרליה (4:45.9 דקות) וגרמניה (4:47.6 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.8 דקות, אחרי דון פרייזר מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:01.2 דקות ולפני נטלי סטיוורד מבריטניה (1:03.1 דקות).
וון סלטצה השתתפה בכינוס הפועל השביעי שנערך בישראל בשנת 1961.
לאחר שפרשה משחייה תחרותית, למדה וון סלטצה באוניברסיטת סטנפורד וסיימה תואר בהיסטוריה של אסיה. בשנים 1963–1964, היא קיבלה מלגה של מחלקת המדינה ועבדה כמאמנת יועצת בשחייה, בתוכנית מומחים אמריקאים בשחייה באסיה. לאחר מכן, היא לימדה שחייה בקוריאה הדרומית, בפיליפינים, בווייטנאם, במלזיה, בסינגפור, בהונג קונג ובטאיוואן. ואחר כך, שימשה כעוזרת מאמן נבחרת השחייה לנשים של ארצות הברית באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). אחר כך, עבדה כמהנדסת מערכות בחברת IBM במשך 30 שנה.
משפחתה.
סבה, הרוזן וון סלטצה, היגר לארצות הברית משוודיה בתחילת המאה ה-20. היא עדיין בעלת תואר אצולה, הברונית וון סלטצה.
מעלה (בית ספר לקולנוע)
א. קולב
א' קולב
תא ביפולרי
תא ביפולארי
תא דו קוטבי
האנצאר (סודאן)
אנסאר
נאסר א דין
נאסר אל דין
גניה ברגר
ז'ניה ברגר
שמים פתוחים
אימפולס (להקת מחול)
אימפולס היא להקת מחול ישראלית, אחת מחמש הלהקות הייצוגיות של העיר באר שבע. הלהקה הוקמה באוקטובר 2007 על ידי הכוריאוגרף שלום כהן. הלהקה הוקמה כלהקת מחול המשלבת בתוכה מוטיבים אתניים וג'אז מודרני.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה כמסגרת ייחודית שלא היו כמותה קודם לכן בעיר באר שבע, במטרה לתת מענה לרקדנים ורקדניות אשר רקדו במהלך חייהם ורצו להמשיך לרקוד באופן מקצועי אך במקביל להתגייס לצבא ולהמשיך ללימודים אקדמאיים.
הלהקה תחת חסות "פרגוד" מ-2010 ועד היום.
אופי הלהקה.
הלהקה מתנהלת בחזרות של אחת לשבוע בלבד. חזרות הנמשכות כ-3 שעות וכוללות בתוכן פן טכני של אלמנטים קלאסיים, יסודות מהיוגה, ומגוון רחב של שפה תנועתית שפיתח הכוריאוגרף שלום כהן.
הישגים.
להקות המחול אימפולס ופרגוד זכו בשנת 2011: במקום הראשון בתחרות הכוריאוגרפיה בפסטיבל המחול בכרמיאל עם היצרה "ונתנה תוקף".
בשנת 2011 זכו במקום השלישי מתוך כ-60 להקות מחול מכל רחבי הארץ, בריקוד "נוסטלגיה" בתחרות הארצית ע"ש לאה פורת-גור.
הלהקה נוסעת מדי שנה לייצג את ישראל בפסטיבלי מחול ברחבי העולם. בשנת 2012 השתתפה בפסטיבל בעיירה בצ'כיה.
שומרן
שׁוֹמְרַן דַּפִּים או בקיצור שומרן (ידוע גם בתור שמרדף כשם גנרי, מגן דף, ניילונית או שקית תיוק) שקית פלסטיק שקופה ודקה המשמשת לאחסון מספר מועט של מסמכים, בדרך כלל בגודל של דף A4. בצד השומרן חורים המאפשרים את אחסונו בתוך קלסר.
השימוש העיקרי בו הוא משרדי ומטרתו היא הגנה על תוכנו מפני לכלוך או קימוט.
המונח שומרן דפים אושר באקדמיה בשנת תשס"ו (2006), בהשראת מונחים אחרים במשקל פועלן המציינים אמצעים לשמירת ניירות ולתיוקם: חוֹבְקָן, כּוֹרְכָן, עוֹטְפָן, סוֹדְרָן ועוֹקְדָן (קלסר).
שמרדף
אסינייאט
אסינייאט (Assignat) הוא מכשיר מוניטרי בו נעשה שימוש בזמן המהפכה הצרפתית ומלחמותיה.
האסינייאטים היו שטרות עשויים מנייר שהונפקו על ידי האספה הלאומית בשנים 1789–1796. הם הונפקו על רקע פשיטת הרגל של הממשלה הצרפתית ב-1790 ולאחר החרמת רכוש הכנסייה. הממשלה חשבה שבעיותיה הפיננסיות ייפתרו על ידי הנפקת שטרות המייצגים את ערך הרכוש שהוחרם, שכלל בעיקר את אדמות הכנסייה. השימוש באסינייאטים היה מוצלח בתחילה והם שימשו כדי לפרוע חלק משמעותי מהחוב הציבורי, מאחר שכובדו על ידי נושים מקומיים ובינלאומיים כאחד.
הכוונה הראשונית הייתה שהאסינייאטים ישמשו כאיגרות חוב המגובות על ידי הרכוש המוחרם ונושאות ריבית של 5%. הממשלה הייתה אמורה להשמיד את האסינייאטים ברגע שהם חזרו לקופת האוצר. אולם, המחסור בכסף עודד את האספה לשנות את אופן השימוש בשטרות. באפריל 1790 הריבית הורדה ל-3% ולאחר מכן בוטלה לחלוטין. בנוסף, האסינייאטים לא הושמדו ובמקום זאת הוחזרו לסירקולציה לאחר שהגיעו לאוצר המדינה. כך הם הפכו באופן מעשי להילך חוקי ולכסף פיאט בסירקולציה. צעדים אלה זכו לביקורת ואף זירזו את פרישתו של ז'אק נקר.