בצוק למעלה מ-150 מערות שנוצרו כתוצאה מחלחול מי הגשמים באבן הגיר ממנה עשוי הצוק. מערת סנט מייקל (St. Michael's Cave) השוכנת בגובה של 300 מטר במדרון המערבי, היא מערכת של מערות עשירות בנטיפים ובזקיפים, והיא הידועה בין מערות הצוק. מערה ידועה נוספת היא מערת גורהם (Gorham's Cave) השוכנת סמוך לגובה פני הים במדרון המזרחי של הצוק. היא התפרסמה בזכות שרידים מתקופת האדם הניאנדרטלי שגילם מוערך בכ-30,000 שנים שנמצאו בה.
החי והצומח.
כ-40% משטחה של גיברלטר מוגדרים כשמורת טבע מאז שנת 1993. שטח השמורה מכסה את חלקו העליון של הצוק והיא מכונה באופן רשמי "שמורת הטבע של הצוק העילי" (Upper Rock Nature Reserve).
240 מיני עופות נסקרו בצוק, רובם עופות נודדים החולפים במקום לאורך נתיב נדידת הציפורים החשוב שבקצהו המערבי של הים התיכון. נוסף על אלה חיים בצוק מספר מיני יונקים שהידועים שבהם הם המקוקים הברבריים של גיברלטר, זוחלים ודו-חיים.
מעל 600 מיני צמחים נסקרו על הצוק, במיוחד על מורדותיו המערביים העליונים, ואלה כוללים שרכים, טחבי עלים וחזזיות. שישה מהמינים אינם מופיעים בשום מקום ברחבי יבשת אירופה.
מתקן איסוף המים.
בחלקו המרכזי של המדרון המזרחי, מעל סנדי ביי, השתרע בעבר מתקן לאיסוף מי גשמים (מסומן בתכלת במפה). המתקן הוקם במדרון החולי הדחוס באמצעות פח גלי ובטון. הנגר העילי שזרם מראש ההר, נאסף בתעלה פתוחה שהובילה אותו למאגר תת-קרקעי בצוק.
הקמת המתקן החלה בשנת 1903 ונמשכה בשלבים עד 1961. המתקן הצטרף לארבעה מאגרים קיימים דומים בצדו המערבי של הצוק, אשר נבנו בין השנים 1898 ל-1901, אך לא ענו על הצרכים. בשלב הראשון השתרע המתקן על פני שטח של 40 דונם, וב-1961 כיסה שטח של 136 דונם. פירוקו של המתקן החל בשנת 2001 ולאחר חמש שנים הושב המדרון למצבו הקודם והתכסה בצמחייה טבעית.
ענן גיברלטר.
כאשר רוח חמימה ולחה המגיעה מכיוון הים התיכון במזרח, פוגעת במדרון המזרחי התלול של הצוק, היא מביאה להיווצרותו של ענן הידוע כ"ענן המזרחי" (Levanter Cloud). ענן זה מכסה את הצוק ואת מורדותיו המערביים, ובכלל זה גם את העיר ואת מימי מפרץ גיברלטר הסמוכים לה, והוא נחשב לאחד המאפיינים המפורסמים של גיבלטר.
שמואל ליב ציטרון
שמואל ליב ציטרון (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: ציטראָן; בגרמנית: Schmuel Leib Zitron; 16 במאי 1860 – 8 בנובמבר 1930) היה מהסופרים היהודים-לאומיים הפוריים ביותר בספרות העברית ובספרות היידיש בזמנו, היסטוריון של הציונות, מבקר ספרות ונואם.
דיוקנאותיהם הצבעוניים של אישים מספרות יהדות מזרח אירופה, מהציונות ומהחברה הכללית, שכתב ביד קלה, מהווים תרומה ייחודית להיסטוריה של התרבות היהודית במאות ה-18 וה-19.
ביוגרפיה.
נולד במינסק שברוסיה (כיום בבלארוס), לחנה וליעקב ציטרון, נשיא הקהילה היהודית במינסק. למד בישיבה בוולוז'ין וכבר בגיל 14 החל לכתוב מאמרים לשבועון העברי "המגיד". בהמשך למד זמן מה מדעים כלליים בבית המדרש לרבנים בברסלאו, אך בשנת 1883 שב למינסק, והקדיש עצמו לעיסוק בספרות יהודית ובהוצאה לאור.
ציטרון כתב על בניין ארץ ישראל, ובפרט על סופרים יהודים, ויצא בחיבוריו כנגד ההתבוללות. תרגם לעברית את "אוטואמנציפציה!" ליהודה לייב פינסקר, תחת הכותרת "אם אין אני לי מי לי".
עסק בתרגום יצירות נוספות (בעיקר מיידיש) לעברית, בהן משל אריה ליב לבנדה, קרל אמיל פרנצוז, זליג שכנוביץ וש. אנ-סקי, וכן יצירתו המונומנטלית של צבי גרץ, "דברי ימי ישראל".
בין השנים 1886–1887 היה ממובילי העבודה על הקובץ של יוסף ספיר (מאודסה), "כנסת ישראל". אז כתב על אברהם מאפו ועל פרץ סמולנסקין. בהמשך חיבר ציטרון ספר על הספרות היהודית ברוסיה של המאה ה-19, וחיבורים נוספים על ספרות זמנו ("הספרות והחיים", "המשורר בחייו ובמותו").
לאחר עלייתו של הרצל, נסחף ציטרון אחר הרעיון הציוני ונטל חלק ככתב ביידיש, בעברית וברוסית בעיתוני הקונגרסים הציוניים ה-6, ה-11 וה-12.
בשנת 1916, בעת הכיבוש הגרמני, כיהן ציטרון כמפקח על בתי הספר היהודיים בווילנה.
ב-1920 החל לעבוד בקביעות בעיתון היידי "דער מאָמענט", שבו פרסם מספר מאמרים והיה אחראי למספר סדרות, ובהן הסדרות "משומדים" ו"נשים יהודיות נודעות" (שבהמשך יצאו כספרונים בודדים). ציטרון היה משתתף קבוע של כל העיתונים והמאספים הקבועים של שנות השמונים של המאה ה-19. פרסם עשרות כתבות על אישי ציבור וספרות מהתקופה. החל מ-1911 ועד יום מותו פרסם ב"העולם" סדרת כתבות מחקר חשובות, שנקראה: "רשימות לתולדות העיתונות העברית" והשתרעה על פני גיליונות רבים של כתב העת. בין כתבי העת עליהם כתב נמנו: המגיד, הכרמל, הלבנון, המליץ, הקול, האמת והצפירה. בסדרת כתבות אלו הביא ציטרון חומר רב וחשוב על תולדות העיתונות העברית, בתוכו שילב את המידע הרב שאסף מניסיונו האישי בשירות אותם העיתונים.
בשנת 1924 השלים ציטרון את מפעלו העיקרי, הלקסיקון הציוני העברי, ובו ביוגרפיות של מרבית הפעילים הציוניים.
שמואל ליב ציטרון נפטר בשנת 1930, בגיל 68.
אחיינו ישראל אבא ציטרון היה רבה של פתח תקווה.
שמואל לייב ציטרון
לייב ציטרון
ליב ציטרון
פרצופון
כרמלו לי
כרמלו אנטרון לי (ספרדית: Carmelo Antrone Lee; נולד ב-7 ביוני 1977 באטלנטה, ג'ורג'יה) הוא כדורסלן פוארטו ריקני המשחק עבור אטניינסס דה מנאטי מליגת העל הפורטו-ריקנית ובנבחרת פוארטו ריקו. משחק בעמדת הסמול פורוורד ומתנשא לגובה של 201 סנטימטרים.
לי, אשר נולד בארצות הברית לאב ממוצא פוארטו-ריקני ואם אפרו-אמריקאית וגדל באטלנטה, ג'ורג'יה החל לשחק כדורסל במדיהן של קבוצות כדורסל מקומיות. ולאחר סיום לימודיו התיכוניים החל לשחק במדיה של אוניברסיטת פלורידה במשך עונה אחת ולאחר מכן במדיה של אוניברסיטת לונג ביץ' במשך שלוש שנים. לאחר מכן, לי, החליט שלא להירשם לדראפט ה-NBA וחתם במדיה של אוסטין סייקלונס. אך, לי, עזב את המועדון בתחילת ינואר ועבר אל דוראנגו, מליגת העל המקסיקנית ושיחק עבורה במשך שלוש שנים, עימה זכה בגביע המקסיקני. לאחר מכן, סיכם אצל קומטאס מחיקו, עימה שיחק במשך ארבעה חודשים בלבד כששוחרר מן הקבוצה, שנקלעה לקשיים כלכליים.
בפברואר 2005 נרשם לדראפט הליגה הפוארטו-ריקנית ונבחר במקום השני על ידי אלזבלה. בעונתו היחידה עימה שותף בהעפלה לגמר הגביע המקומי, במעמד זה נחלה קבוצתו הפסד לגוואיינבו. עם זאת, לי, לא נשאר בקבוצה וחזר אל הליגה המקסיקנית, כשסיכם בלובוס.
לאחר מכן, בעונת 06/07 לי, שיחק עבור רגאטאס קוריינטאס מליגת העל הארגנטינאית. אך, שוחרר מן הקבוצה לאחר בעיות אישיות עם מאמן הקבוצה, לואיס חרס. לי, חיפש קבוצה שתחפוץ בו בדרום אמריקה, אך נחל כישלון בכך. בעקבות זאת, פתח בקריירה אירופית, לאחר שסיכם במדיירה הפורטוגזית. אך, נחתך ממנה לאחר שנפצע במשחקה הרשמי הראשון של הקבוצה. לאחר חמישה חודשי טיפול, עבר אל גוואיינבו. עימה שיחק במשך עונה אחת.
ב-26 ביולי 2008, חתם לי בעירוני רמת גן מליגת העל. לאחר עונה עבר לוואקרוס דה ביאמון מליגת העל הפורטו-ריקנית, ולאחר שלוש שנות משחק בקבוצה עבר לפיראטאס דה קוובראדלאס. לאחר עונת משחק בקבוצה עבר לאטניינסס דה מנאטי.
בשנת 2007 הוא השתתף אליפות האמריקות בכדורסל הוא היה חלק מנבחרת פוארטו ריקו בכדורסל וזכה איתה בדמליית ארד. בשנת 2009 הוא השתתף אליפות האמריקות בכדורסל הוא היה חלק מנבחרת פוארטו ריקו בכדורסל וזכה איתה בדמליית כסף.
נועה שמידע
נועה שמידע (נולדה ב-20 באוגוסט 1982) היא לוחמת ומאמנת טאקוונדו, מאמנת נבחרת ישראל ונבחרת "אתנה" בטקוואנדו בעבר, וחברת הנהלת "עצמה - המרכז לאגודות ספורט עצמאיות". עבדה גם כעורכת דין. כיום מנכ"ל ההתאחדות הישראלית לטאקוונדו.
ביוגרפיה.
שמידע, תושבת ירושלים, החלה להתאמן בטקוואנדו בגיל 7 במועדון "אחי יהודה" בראשות אבי כדורי.
שמידע היא בעלת תואר ראשון במשפטים (LL.b) מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 2008–2014 היא התמחתה ולאחר מכן עבדה כעורכת דין במשרד עורכי הדין ש. הורוביץ ושות'.
בתו של האקולוג אבי שמידע.
הישגים כלוחמת טאקוונדו.
אלופת ישראל לנערות בין השנים 1995–1999, אלופת ישראל לבוגרות בין השנים 1999–2004.
בשנת 1998 זכתה שמידע במקום השני באליפות העולם לנוער, שנה מאוחר יותר זכתה במקום שני באליפות אירופה לנוער שנערכה בקפריסין. כן זכתה במקום החמישי באליפות העולם האולימפית שנערכה בקרואטיה בשנת 2000, במקום החמישי באליפות אירופה לבוגרות שנערכה בשנת 2003, ובמקום השלישי באליפות טורקיה הפתוחה ובאליפות ברצלונה הפתוחה (שתיהן ב-2003).
שנת 2004 הייתה השנה האחרונה של שמידע כספורטאית מקצועית, עת זכתה במקום ה-4 בסלקציות האולימפיות באזרבייג'ן ובמקום החמישי באליפות אירופה לבוגרות.
הישגים כמאמנת.
בשלב זה פנתה שמידע לקריירת אימון והובילה את נבחרת ישראל לאולימפיאדת בייג'ינג 2008 בה ייצגה את ישראל, תחת אימונה של שמידע, בת אל גטרר.
שמואל ליב ציטראן
שמואל לייב ציטראן
ציטראן
זאב סולטנוביץ'
הרב זאב סולטנוביץ' (ברוסית: зеэв султанович; נולד ב-ט' באדר א' ה'תשי"ז, 10 בפברואר 1957) הוא רב בישיבת הר ברכה, בבית מורשת אצ"ג ובמכללה למדינאות.
ביוגרפיה.
נולד בברית המועצות ועלה ארצה עם אמו בגיל 16 בה'תשל"ג. למד בבית הספר החקלאי עיינות ולאחר מכן בישל"צ, והדריך בסניף בני עקיבא הנפרד הראשון, ברובע היהודי בירושלים, עם הרב אליעזר מלמד. לאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב. הרב סולטנוביץ' היה תלמידו של הרב צבי יהודה קוק והוא רואה בו כמי שקירב אותו אל עולם היהדות. בשלב מאוחר יותר לימד קבוצת תלמידים מהישיבה באופן בלתי רשמי.