עוד לפני השתלטות המורדים הווהאבים על רוב חג'אז ב-1803, נאמר שהמינוי לשלוט בג'דה כמעט ולא מוערך, ונחשב שווה לגלות.
כאשר מוחמד עלי נלחם בהצלחה במלחמה העות'מאנית -סעודית, הוא קיבל את הממשל של חבש בשנת 1813. בנו אחמד טושון פאשה מונה לוואלי ידי פירמאן, ובכך גם השיג שליטה על הנמלים של סואקין ומאסאווה. השליטה של מוחמד עלי על חבש הייתה זמנית בלבד; לאחר שהסתיים מרד הווהאבים, היא חזרה לשלטון העות'מאני בשנת 1827. מסאווה וסוואקין ניתנו לו שוב בשנת 1846, עד מותו בשנת 1849.
אולם בשנת 1866 נלקחה חבש מג'דה ושולבה רשמית בח'דיוות מצרים כישות נפרדת. כך הפסיקה חבש להתקיים בצורתה המסורתית והחל משנת 1869 הוחלפה בשורה של מחוזות מצריים. בשנת 1871, לאחר הדחתו מתפקידו של הוואלי חוריד פאשה, בוטלה זמנית עמדת הוואלי בג'דה והותקן במקומה המוטצאסריף של ג'דה. ארגון מחדש זה נמשך שנה אחת בלבד, והוואלי הוחזר בשנה שלאחר מכן. איילט ג'דה הפכה לאחר מכן לחג'אז וילייט, עם מושל במכה.
אברהם בן חייא הנשיא
טים בוגרט
ג'ון וורהיס "טים" בוגרט השלישי (אנגלית: John Voorhis "Tim" Bogert III; 27 באוגוסט 1944 - 13 בינואר 2021) היה מוזיקאי אמריקאי.
ביוגרפיה.
נולד בניו-יורק סיטי, ארצות הברית. סיים את רידג'פילד ממוריאל ברידג'פילד, ניו ג'רזי, העיר בה גדל, בשנת 1963. כגיטריסט בס וזמר נודע בעיקר ביכולת הווקאלית החזקה שלו והנגינה המהירה שלו, ובצליל פורץ הדרך על הבס שלו מסוג Fender Precision. הוא היה אחד מחלוצי השימוש בדיסטורשן עם הבס שלו כדי לסייע לו לחתוך את המיקס עם המגברים שהקנו לו צליל חד מאוד.
הוא שיתף פעולה עם המתופף כרמיין אפיס. הצמד הופיע בלהקות כמו Vanilla Fudge, Cactus ועם Power trio, עם להקת Beck, Bogert &amp; Appice.
להקת "ונילה פאדג'" הוקמה על ידי טים בוגרט יחד עם הזמר והקלידן מארק שטיין, הגיטריסט וינס מרטל והמתופף כרמיין אפייס. הם הקליטו חמישה אלבומים במהלך השנים 1967–1969, לפני שהתפרקו בשנת 1970. הלהקה התאחדה בהרכבים שונים לאורך השנים.
בשנת 1970 הקים בוגרט את להקת ההארד רוק "קקטוס" עם המתופף כרמיין אפיס, הגיטריסט ג'ים מקארטי והסולן הראשי ראסטי דיי. לאחר מכן ניגן עם הגיטריסט ג'ף בק, לאחר שההרכב השני של ג'ף בק התפרק בשנת 1972 ובסופו של דבר הפך לחבר בשלישיית "Power trio" שכללה את בק, בוגרט &amp; אפייס, בסוף 1972.
כחבר בהרכב השני של ג'ף בק, הידוע גם בשם " "Jeff Beck Group",", הוא סייר באירופה, יפן וארצות הברית מינואר 1972 עד ינואר 1974. בסוף 1975, הוא ניגן בגיטרה בס באלבום "The 20th Anniversary of Rock 'n' Roll" all-star album.של בו דידלי.
לאחר מכן הצטרף בוגרט להרכב הרוק "Bobby and the Midnites", פרויקט מוזיקלי שהורכב על ידי הגיטריסט והזמר בוב וייר מלהקת " גרייטפוּל דֶד ". על אף שהשתתף בסיבוב ההופעות עם ההרכב, בוגרט עזב לפני שיצא אלבום האפונים (eponym) שלהם, והוחלף באלפונסו ג'ונסון. לאחר מכן הצטרף להרכב הרוק הבריטי " Boxer" וניגן באלבום האחרון שלהם "Absolutely" בשנת 1977-הוא כתב במשותף לשלוש רצועות באלבום זה. האלבום וסיבוב ההופעות שלאחר מכן זכו לתגובה אדישה והלהקה פורקה בשנת 1978.
במהלך 1981 בוגרט סייר עם הגיטריסט ריק דרינגר והוציא את האלבום "Progressions". הוא הקליט את אלבומו השני "Master's Brew" בשנת 1983 והקליט את "Mystery" עם להקת Vanilla Fudge בשנת 1984.
בשנת 1981 הפך בוגרט לחבר סגל ב"מכון המוזיקאים" (Musicians Institute) בהוליווד. בשנת 1993 עבד עם הגיטריסט היפני פטה (Tomoaki Ishizuka המוכר בשם הבמה Pata,) כשהקליט את האלבום "Pata".
בתחילת 1999 הוכרה תרומתו של טים בוגרט להיסטוריה של הרוק ושמו הונצח ב"שדרת הכוכבים של הוליווד".
באותה שנה, הוא התחבר עם המתופף Carmine "Appice" ועם המוזיקאי היפני Char לסיור ביפן עם הרכב בשם CB&amp;A, ושנה לאחר מכן יצא לאור אלבום עם ההקלטות מההופעות החיות.
בשנת 2000 בוגרט וכרמין אפיס הקימו את שלישיית DBA עם הגיטריסט ריק דרינגר וערכו הופעות עם הרכב "ונילה פאדג'". במהלך 2009 הצטרף בוגרט לשלישיית ה-"Blues Mobile Band", שניגנה בסגנון בלוז רוק, והקליט את "Blues Without Borders" בלוס אנג'לס.
בשנת 2010, בוגרט, עם מייק אונסקו בגיטרה ושירה ואמרי סמאו בתופים (שניהם מלהקת ה"בלנדסייד בלוז"), הקליט את "Big Electric Cream Jam", מחווה חיה של 10 שירים ללהקת "קרים" באולם האירועים "The Beachland Ballroom" ביוקליד, אוהיו.
בתחילת 2014 הצטרף בוגרט ללהקת ההארד רוק Hollywood Monsters שם ניגן באלבום Big Trouble (בשלוש רצועות) שיצא לאור בשנת 2014 בחברת התקליטים- Mausoleum Records. באלבום מופיעים הזמר הצרפתי סטף הונדה בשירה וגיטרות, המתופף האמריקאי ויני אפיס, דון איירי על קלידים ופול דיאנו בשירה מובילה ברצועת הבונוס בתקליט.
בשנת 2010 פרש בוגרט "בעל כורחו" מסיור עקב תאונת אופנוע. הוא מת ב-13 בינואר 2021 כתוצאה ממחלת הסרטן.
איילט ג'דה
יונה חן
יונה חן (נולד ב-1941) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה לחקלאות מזון וסביבה באוניברסיטה העברית; כיהן כנשיא המכללה האקדמית תל חי.
ביוגרפיה.
יונה חן נולד בחיפה בשנת 1941, וגדל בשבי ציון; את שירותו הצבאי עשה בחיל התותחנים במסגרת גייסות השריון.
חן הוא בעל תואר בוגר ומוסמך בהצטיינות במדעי הקרקע מהאוניברסיטה העברית בירושלים. את התזה לתואר השני שלו סיים ב-1970 בנושא "המבנה, תוצרי המסיסות והתכונות האופטיות של מינרלי חרסית בתרחיף". חן בעל תואר דוקטור בכימיה פיזיקלית של הקרקע מהאוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הדוקטורט שלו סיים ב-1975 בנושא "השפעה של מינרל החרסית מונטמורילוניט ומבנה ופירוס במרחב של חלקיקיו על תפיחת קרקעות והשראת מגבלות במוליכות ההידראולית שלהן".
ב-1987 מונה לפרופסור מן המניין במחלקה למדעי הקרקע והמים, בפקולטה לחקלאות מזון וסביבה באוניברסיטה העברית. במהלך פעילותו האקדמית באוניברסיטה העברית שימש בתפקידים אקדמיים מרכזיים ובהם: מנהל המחלקה לקרקע ומים, ראש מרכז סיגרם למדעי הקרקע, ראש המרכז לחקר המדבר בפקולטה, חבר בוועדה המתמדת של האוניבריסטה ודיקן הפקולטה לחקלאות מזון וסביבה. עם פרישתו מהאוניברסיטה מונה לפרופסור אמריטוס בפקולטה. בין השנים 2001–2004 כיהן כנשיא האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה.
מחקריו עסקו, בין היתר, בהעשרת והזנת צמחים בברזל, מחזור פסולת חקלאית, עירונית ותעשייתית, כימיה של החומר האורגני במים ובקרקע, מצעי גידול בחממות וטיהור ומיחזור מי שפכים והסבתם לקולחים.
חן זכה במספר פרסים, ביניהם: פרס מוקדי מטעם האגודה הישראלית למדעי הקרקע ב-1970, פרס מילר למדענים אורחים מצטיינים מאוניברסיטת אילינוי ב-1981, עמית כבוד של האגודה האמריקאית למדעי החקלאות ב-1990, עמית כבוד של האגודה האמריקאית למדעי הקרקע ב-1991, פרס פהר למדעי החקלאות ב-1997 מטעם קרן פהר ומכון ירושלים, פרס רוטשילד ב-1998, פרס קיי מטעם האוניברסיטה העברית ב-2001, פרס מייטנר הומבולדט מטעם קרן אלכסנדר פון הומבולדט וממשלת גרמניה ב-2002, ד"ר לשם כבוד באוניברסיטת ורוצלב פולין ב-2008, ותואר חבר כבוד באגודה הבינלאומית לחקר החומר האורגני ב-2015.
בין השנים 2009–2015 כיהן כנשיא המכללה האקדמית תל-חי, וכיהן במקביל כראש ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות. בכהונתו כנשיא המכללה נפתחו בה 11 תוכניות אקדמיות, מספר מבנים חדשים הוקמו והוקמה רשות המחקר של המכללה וקיבל את אות יקיר המכללה ב-2020. כיום מכהן כחבר בחבר הנאמנים של המכללה.
מכהן כחבר דירטוריון וחבר כבוד של קרן יק"א (2003 ועד היום), וכיהן כחבר הנהלה ברימון בית ספר למוסיקה.
חיים אישיים.
חן גר בנס ציונה, נשוי ואב לשניים.
אונתולוגית גנים
יחסי ונואטו–קובה
יחסי ונואטו–קובה הם היחסים הבילטרליים שבין ונואטו לקובה. יחסים אלו החלו זמן קצר לאחר שונואטו קיבלה את עצמאותה מצרפת ובריטניה ב-1980. ונואטו וקובה החלו לקיים יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנת 1983.
היסטוריה.
ונואטו הצטרפה לארגון המדינות הבלתי-מזדהות בשנת 1983, ויצרה בשנת 1986 יחסים דיפלומטיים הן עם ברית המועצות והן עם ארצות הברית.
בשנת 1984, ביקרה משלחת דיפלומטית קובנית בוונואטו על מנת לחזק את היחסים בין המדינות.
ונואטו הייתה מקום הולדתו של הסוציאליזם המלנזי , דוקטרינה שקודמה על ידי ראש הממשלה וולטר ליני , המשלבת בין סוציאליזם, נצרות וערכים מלנזיים מסורתיים, שהקנתה לוונואטו וקובה מידה מסוימת של שותפות אידאולוגית - אם כי ניתן לראות את הסוציאליזם המלנזי כקרוב יותר לקומוניזם הנוצרי מאשר למרקסיזם. אולם בשנת 1983, שר החוץ של ונואטו, סלה מוליסה הצהיר כי הצטרפותה של ונואטו למדינות הבלתי-מזדהות נולדה מתוך רצון לנייטרליות, וכי "ממשלת ונואטו אינה דבקה באידאולוגיה כלשהי". ליני איבד את תפקידו ב-1991, ותחת יורשו מקסים קרלוט קורמן, ההתקרבות לקובה, לוב וברית המועצות דעכה.
בשנות ה-2000, התעוררו היחסים הרדומים שבין שתי המדינות, במיוחד לאור המעורבות האזורית של קובה באוקיינוס השקט. קובה מעניקה כיום סיוע רפואי לוונואטו ולמדינות אחרות באוקיאניה. החל מספטמבר 2008, שבעה עשר ונואטים לומדים רפואה בקובה, כאשר הוצאותיהם משלמות על ידי הממשלה הקובנית. במקביל, רופאים קובנים נשלחו לעבוד בוונואטו. בספטמבר 2008 התקיימה ועידה בינלאומית בהוואנה עם נציגי ונואטו וקובה. בוועידה דנו המשתתפים ב"חיזוק שיתוף הפעולה בתחומי הבריאות, הספורט והחינוך. בנוסף על כך, הרשויות הקובניות התחייבו לסייע למדינות האוקיינוס השקט בהתמודדות עם משבר האקלים.
Battlefield V