שכבה דקה היא שכבה של חומר המסודר ברצועות, יחדיו עם שכבות זהות אחרות, שעוביין ננומטר עד כמה מיקרומטרים.
המערכת הטובולרית
סגידת הרועים
סגידת הרועים הוא אירוע המדווח בבשורה על-פי לוקס, שבו סגדו רועים לישו, סמוך לאחר לידתו בבית לחם:
האירוע מתקשר לסגידת האמגושים, אך משמעותו בדרך כלל פחותה. הוא מתואר רק בבשורה על פי לוקס בעוד ששלוש הבשורות האחרות שותקות בענינו, ורוב הכנסיות הנוצריות מתייחסות אל שלושת האמגושים כאל שלושת בעלי הסמכות (מלכים, כוהנים או חכמים) שסגדו לישו לראשונה, ועל כן נחשב אירוע זה להתגלותו של האחרון בפני גויי העולם. עם זאת, הדיבור "הנני מבשר אתכם שמחה גדולה" (לטינית "Annuntio vobis gaudium magnum") נלקח מסיפור המעשה של סגידת הרועים, ומאז המאה ה-15 הוא פותח את הכרזת הבמוס פאפאם, המבשרת על בחירתו של אפיפיור חדש. בנוסף, הפסוק "כבוד במרומים לאלהים ובארץ שלום בבני אדם רצונו" היה לפסוק הפותח של תפילת גלוריה:
לאורך השנים הייתה סגידת הרועים לנושא פופולרי באומנות, והיא תוארה על ידי טובי הציירים, שמיקמו את האירוע ברוח הכתובים באסם או במבנה דומה. אירוע זה תואר בדרך כלל כהתרחשות אינטימית ופשוטה בעוד שסגידת האמגושים התפתח לאירוע מורכב ורב פאר. עוד היה מקובל לשלב את שני האירועים ולתאר אותם בסצנה אחת.
המקום בו נגלה המלאך בפני הרועים מזוהה ב"שדה הרועים" שבבית סאחור. באתר ניצבת כנסיית שדה הרועים הקתולית-פרנציסקנית וכנסייה יוונית-אורתודוקסית.
מירקו ווצ'יניץ'
מירקו ווצ'יניץ' (במונטנגרית: Мирко Вучинић; נולד ב-1 באוקטובר 1983 בניקשיץ') הוא כדורגלן עבר מונטנגרי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים.
ווצ'יניץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סוטייסקה ניקשיץ', וכבר לאחר תשעה משחקים בקבוצה הבוגרת הוחתם על ידי המועדון האיטלקי לצ'ה. עונתו השלישית () בלצ'ה הייתה הטובה ביותר, ובמהלכה הוא הבקיע 19 שערים ב-29 משחקים. אולם, בעונה שלאחר מכן הוא נפצע והצליח להבקיע רק 9 שערים ב-31 משחקים.
ב-30 באוגוסט 2006 הוא הושאל לרומא למשך עונה אחת תמורת 3.5 מיליון לירות שטרלינג, כאשר לרומא ניתנה האופציה לרכוש בתום העונה את כל כרטיס השחקן שלו תמורת 7.5 מיליון לירות שטרלינג נוספות.
בעונתו הראשונה הוא לא הרבה לשחק כתוצאה משני ניתוחים שעבר בברכו השמאלית. גם יכולתו של פרנצ'סקו טוטי צמצמה את ההזדמנויות של ווצ'יניץ' לשחק. למרות זאת הוא הצליח להבקיע שלושה שערים, אחד מתוכם בניצחון 1:2 על מנצ'סטר יונייטד בליגת האלופות ב-4 באפריל 2007.
הנהלת רומא החליטה לממש את האופציה עליו בתחילת עונת . ווצ'יניץ קיבל את חולצה מספר תשע, שהייתה שייכת לווינצ'נזו מונטלה בשמונה העונות שלפני כן, והצהיר כי ברצונו לתרום לרומא באותה מידה כמו מונטלה. ווצ'יניץ' הוצב בעמדת הקיצוני השמאלי כיוון שטוטי שיחק בעמדת חלוץ החוד, והבקיע את שערו הראשון באותה עונה בניצחון 1:2 על ספורטינג ליסבון בשלב הבתים של ליגת האלופות. במשחק מול מילאן בסן סירו הוא פתח בעמדת חלוץ החוד במקום טוטי שנפצע מול ספורטינג, והצליח להבקיע שער ניצחון בנגיחה, לאחר מסירה של סיסיניו. בניצחון 2:3 על לאציו בדרבי של רומא הוא הבקיע שער ובישל אחד לסימונה פרוטה. הוא הבקיע שני שערים נוספים בליגת האלופות במשחקים מול ריאל מדריד וצ'לסי, שסייעו לרומא לנצח בשניהם. ב-11 במרץ 2009 הוא החמיץ אחד מהפנדלים בדו-קרב מול ארסנל בשלב שמינית הגמר, שבסיומו הודחה רומא מהטורניר.
בקיץ 2011 מאמנה החדש של רומא, לואיס הנריקה, שהגיע מברצלונה ב' הסתכסך עם וצ'יניץ' וכוכב אחר של הקבוצה, ג'רמי מנז. ווצ'יניץ' החליט לעזוב ונרכש תמורת 15 מיליון יורו על ידי יובנטוס.
אחרי שזכה עם המועדון ב-3 אליפויות, עבר בקיץ לאל-ג'זירה.
קריירה בינלאומית.
ווצ'יניץ' היה אחד משני המונטנגרים ששיחקו במדי נבחרת סרביה ומונטנגרו במונדיאל 2006 (השני היה דרגוסלאב יבריץ'); לפני המונדיאל הוא הספיק להשתתף בשלושה משחקים, אך ב-23 במאי 2006 הוא נפצע ולא היה יכול להשתתף בטורניר.
לאחר שמונטנגרו הכריזה על עצמאותה הוקמה נבחרת מונטנגרו בכדורגל, והוא בחר להצטרף אליה. הנבחרת שיחקה את משחקה הראשון אי פעם מול נבחרת הונגריה ב-24 במרץ 2007, והשער הראשון במשחק הובקע על ידי ווצ'יניץ'. ווצ'יניץ' הוא מלך השערים של הנבחרת בכל הזמנים עם 15 שערים הוא מכהן בתפקיד הקפטן של הנבחרת.
תיכון השיר שלנו
תיכון השיר שלנו היא סדרה מסוג דרמה מוזיקלית של רשת yes הטלוויזיה בלוויין הוט. סדרה זו היא סדרת בת של "השיר שלנו". עונה 1 עלתה לשידור ב-3 במאי 2009 בערוץ הוט ישראלי. ב-6 ביוני 2010 עלתה עונה 2 בערוץ ניקלודאון (למנויי הוט). הסדרה הופקה על ידי חברת טדי יזמות והפקות. שיר הנושא של הסדרה נקרא "האמת שלך", והוא נכתב, הולחן ובוצע על ידי לי בירן.
עלילה.
עונה 1 - (50 פרקים).
עלילת הסדרה מתרחשת בתיכון עירוני כ"א, תיכון כושל בו שולטת כנופיה אלימה של תלמידים בהנהגתו של אסי (יהודה נהרי), נער חסר גבולות העושה בבית הספר ובחבריו הלומדים את כל אשר חפץ בראשו. במהלך העונה מנסים התלמידים והנהלת בית הספר בראשותה של ירדנה טמיר להוכיח למשרד החינוך כי יש מקום להפוך את התיכון לתיכון לאומנויות, כשברקע נולדת מערכת יחסים רומנטית בין אסי לנועה, התלמידה החדשה שמגיעה מניו יורק.
העלילה סבה סביב חייהם של התלמידים והמורים בתיכון המתהווה: האהבות, התככים הבית ספריים, הקנאות והבגידות, והעבודה לקראת מופע בו תלוי גורל בית הספר ולהפוך את תיכון עירוני כ”א לתיכון לאמנויות.
עונה 2 - (50 פרקים).
העונה השנייה סובבת סביב תלמידי תיכון, שהפך, כפי שהבטיחה שרת החינוך בסוף העונה הקודמת, לתיכון לאמנויות בהנהלתה של ירדנה טמיר, ועבר למבנה חדש. אסי מנהל מערכת יחסים רומנטית אך מורכבת עם נועה, כאשר תוך כדי מרחף מעליו השחרור על "תנאי" שקיבל ושחרורו של אביו מהכלא. בעונה זו מצטרפת דבורה, תלמידה לשעבר של ירדנה ומורה למשחק בעלת עקרונות נוקשים. שיוצרת תככים חדשים בבית הספר. חייו של גלבוע משתנים כאשר אביו מעיד על משפחת פשע מהגדולות בארץ ועליו ועל משפחתו לעזוב את הארץ. לתיכון מגיע תלמיד חדש, בהתחלה כולם חושבים שהוא גיי בגלל שהוא רקדן אך לבסוף הוא הופך להיות בן הזוג של סונג לי. בסוף העונה סונג לי צריכה לבחור בין התלמיד החדש לבין גלבוע בן זוגה לשעבר. הסדרה מסתיימת כאשר סער, החונך החברתי, עוזב את התיכון ואומר לנועה שהוא אוהב אותה.
נועה שרה שיר אישי עם יונתן חברה הקרוב. לאחר סיום השיר שלהם, עולה אסי לבמה ושר לה שיר. בסוף השיר, אסי פונה לנועה ואומר לה שהם יגמרו את זה ביחד יפה השניים נפרדים סופית והסדרה נגמרת.
היועצת.
לסדרה הופקה סדרת בת אינטרנטית שבועית בת 10 פרקים בשם "היועצת", אשר מלווה את "תיכון השיר שלנו". בכל פרק מגיע אחד משחקני הסדרה המקוריים להיוועץ עם יועצת בית הספר, נגה (אפרת אנזל), ומשתף אותה בבעיות עמן הוא מתמודד בפרקי הסדרה המקורית ששודרו באותו שבוע. את סדרת-הבת כתב יריב גוטליב, אחד מכותבי הסדרה המקורית, ומשתתפים בה שחקני הסדרה המקורית – תמר שם אור, יהודה נהרי, ענבר דנון, עופר סקר, אריאל וולף, אריאל ברונז ורוני מרחבי.
פרידה ליידר
פרידה ליידר (בגרמנית: Frida Leider; 18 באפריל 1888, ברלין - 4 ביוני 1975, ברלין) הייתה זמרת אופרה גרמניה.
ליידר הייתה אחת הסופרניות הדרמטיות החשובות ביותר של המאה ה-20. תפקידיה החשובים ביותר היו איזולדה (טריסטן ואיזולדה) וברונהילדה (הוולקירות) של וגנר, פידליו (פידליו) של בטהובן, דונה אנה (דון ג'ובאני) של מוצרט, ואאידה (אאידה וליאונורה (הטרובדור) של ורדי. היא השתתפה ביותר מ-80 הקלטות, רובן לפולידור (דויטשה גרמופון) ו"HMV".
חייה.
פרידה ליידר למדה שירה בעיר הולדתה, ברלין, ובמקביל עבדה בבנק. הזמנותיה הראשונות הוליכו אותה לבתי אופרה בהאלה, קניגסברג ורוסטוק. אחרי הופעה באופרה הממלכתית של המבורג ב-1923, שכרה אותה האופרה של ברלין כסופרן דרמטי ראשון. אחרי פרישתה מן הבימה ב-1946, נשארה שם כבמאית ומנהלת אולפן לזמרים בראשית דרכם באופרה של ברלין.
פרידה ליידר הייתה במשך חמש-עשרה שנים אורחת קבועה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בלה סקאלה במילאנו, באופרה של וינה ובאופרה הממלכתית של בוואריה במינכן. כמו כן, הופיעה בפסטיבל ביירוית, שם הייתה הסופרן הראשונה במעלה, כוכבת שנות ה-30'. בשנות ה-20' הופיעה לסירוגין בתפקידי וגנר עם פלורנס אאוסטרל בקובנט גארדן ובשני החלקים הגדולים של מחזור הטבעת שהוקלטו ב"HMV".
ליידר נישאה לנגן הראשי בתזמורת האופרה של ברלין, פרופסור רודולף דמאן. לזוג לא היו ילדים. דמאן היה יהודי והזוג נאלץ להגר מגרמניה הנאצית בשנת 1938.
עיזבונה של הזמרת נמצא כיום בניהול עמותת פרידה ליידר, היושבת בברלין.
לקריאה נוספת.
אוטוביוגרפיה של פרידה ליידר, "משחקת את תפקידי" ("Playing My Part") יצאה לאור בלונדון, בתרגום לאנגלית של צ'ארלס אוסבורן, בהוצאת קאלדר ובויארס בשנת 1966. היא כוללת 32 תצלומים בשחור-לבן ורשימת הקלטות של הרולד בארוס.
רחוב הנרי
רחוב הנרי (באירית: Sráid Anraí, באנגלית: Henry Street) בעיר דבלין שוכן בחלק שמצפון לנהר ליפי ונחשב לרחוב הקניות השני בחשיבותו בעיר, לאחר רחוב גרפטון.
הרחוב מתחיל בחוד של דבלין שברחוב או'קונל בצד מזרח ועד לרחוב ליפי בצד מערב. לאחר רחוב ליפי משתנה שם הרחוב לרחוב מרי, הנחשב כהמשכו של רחוב הנרי ודומה לו במאפייניו.