הפרויקט השאפתני ביותר, לדבריה של קונל, התקיים בשנים 2004–2005, כאשר עבדה עם סוכנות האו"ם בהכנת הצהרות מדיניות בנושא "תפקידם של גברים ובנים בהשגת שוויון מגדרי". העבודה עם האו"ם חיזקה את החשיבות של המימד הבינלאומי במחקר בנושא גברויות והיא פרסמה מאמר בנושא.
מעמד.
קונל סבורה כי מעמד אינו מערכת של תבניות, אלא דינמיקה חברתית, דפוסים של קשרים אשר משפיעים על עיצוב חיים ולעיתים באופן הרסני. לפיכך חשוב לדידה לחקור את הנושא ולתהות כיצד נוצרים ונוצרים-מחדש מעמדות על רצף היסטורי של מבנה חברתי. בשלהי שנות ה-60 קונל הייתה מעורבת בפרויקט מחקר דוקומנטרי רחב-היקף בנושא מעמד באוסטרליה, אשר בחן מבנה מעמדות בהיסטוריה האוסטרלית והציג תמונה של קשרי ניצול, זכויות-יתר ומאבקים. בפרויקטים אחרים בנושא מעמד, תואר המבנה הארגוני של בתי הספר, אשר הצביע על הבדל בין בתי הספר של המעמד השליט לבין אלה של מעמד הפועלים. באותה העת, הייתה קונל מעורבת גם במחקר על מיניות שממנו ניתן ללמוד כיצד מעמד קשור לעיצוב החיים המיניים של גברים וכיצד עוני ומעמד נמוך הם מקח-וממכר. במאמר שכתבה עם חוקרים אחרים, היא דנה בקשר בין מעמד והומוסקסואליות. חיבור חשוב נוסף בנושא מעמד הוא קובץ המאמרים "מעמד שולט, תרבות שולטת", ששולבו יחד מתוך עניין בבעיות של הגמוניה ובאופן שבו תאוריות חברתיות קפיטליסטיות מובעות.
חינוך.
קונל טוענת כי מתחת למעטה המשעמם-לכאורה של החינוך פועלות דינמיקות חזקות ומורכבות של בעלי זכויות-יתר. עיקר המחקר שלה בתחום עוסק בנושאי צדק חברתי ובמערכת החינוך עצמה - מוסד חברתי מאסיבי ורב עוצמה הנתון לשינויים מתמידים. באופן בסיסי, מוקד החינוך הוא ביכולות של פרקטיקה, הן אינדיבידואליות והן חברתיות. בתוך כך, ישנם בעלי זכויות-יתר וגם מיעוטי-יכולת. בעבר, הדבר נעשה באופן גלוי ומכוון; מערכות בתי ספר נוצרו באופן סגרגטיבי על פי מעמד, מגדר וגזע. כיום הדבר מתרחש באופן סמוי באמצעות בניית תוכניות לימודים, מימון ועוד.
את מחקרה הראשון של קונל בתחום החינוך ערכה במסגרת עבודת הדוקטורט שלה. המחקר עסק בהתפתחות רעיונות פוליטיים בקרב ילדים. לדבריה, היה זה ללא ספק המחקר המצחיק ביותר שעשתה, ובה בעת גם מאיים, בהצביעו על שכיחות הפחד המכוון נגד זרים, מלחמה וקומוניזם. היא השתתפה במחקר הבוחן כיצד פועל אי-השוויון בחינוך. לימים הפך פרויקט זה לשני ספרים, אחד מהם הוא "יצירת שינוי", מאמרים רבים, אינספור כנסים ומצגות, סדנאות ועוד. בזכות הספר הנ"ל נבנה לקונל מוניטין (לדבריה, אינה ראויה לו) כמי שמבינה בעוני. לכן, גויסה למחקר (DSP) הקרוי: תוכנית לבתי-ספר מיעוטי יכולת Disadvantaged Schools Programme על מנת לסייע לחשיבה מחדש על יוזמה זו. בשלהי שנות ה-80 ה-DSP היה נתון להתקפה מצד הנאו-ליברלים וממצאי המחקר נגנזו ונשכחו על ידי אלה ששלטו במערכת החינוך. עם זאת, אוניברסיטת דיקן (Deakin) הושיטה עזרה ופרסמה את הנתונים.
ב"יצירת שינוי" היה חומר מרתק בנושא יחסי מגדר ובעקבותיו קונל כתבה מאמרים נוספים, בחלקם הראתה כיצד בתי ספר מבנים גברויות על ידי משמעת, ספורט ותוכנית לימודים. לדבריה, לא היה זה מסר אנטי-פמיניסטי כפי שרצתה התקשורת, בתקופת התגובת-נגד (Backlash) בה שררה אווירה ברוח "What about the Boys?".
הספר השני שהניב הפרויקט מכיל ראיונות עם מורים ומניח את בסיס החשיבה על קריירת וחיי המורים, טבעה של עבודתם וסביבת העבודה.
בפתחה של המאה ה-21 מעורבת קונל במחקרים בתחום החינוך והיא שבה להתעניין במורים ובקשר בין מעמד הפועלים וחינוך.
מפרסומיה.
בעברית.
ריווין קונל, גברויות (תרגם: עודד וולקשטיין, עריכה מדעית : דני קפלן), חיפה, פרדס, 2009.
Yahoo! TV
People magazine
האדמו&quot;ר מטולנה
שטיסל
שטיסל היא סדרת דרמה ישראלית, העוסקת בקורותיה של משפחת שטיסל החרדית, המתגוררת בירושלים. יוצרי ותסריטאי הסדרה הם אורי אלון ויהונתן אינדורסקי, ובמאי הסדרה הוא אלון זינגמן. שם הסדרה לקוח ממזנון בבני ברק הנושא שם זהה בו אכלו יוצרי הסדרה, ואשר ברוחו המזנון "שטיסל" שהקימו ליפא וגיטי במהלך הסדרה.
הסדרה משודרת ב-yes Oh. שידור העונה הראשונה החל ב-29 ביוני 2013, והיא כללה 12 פרקים. שידור העונה השנייה החל ב-31 באוקטובר 2015, וזאת כללה גם כן 12 פרקים ופרק נוסף של מאחורי הקלעים. העונה השלישית של הסדרה עלתה לשידור ב-20 בדצמבר 2020 וכללה 9 פרקים.
עלילה.
עונה 1.
עקיבא שטיסל (נהגה "קיווע") הוא רווק חרדי ירושלמי בן 26, המתגורר עם אביו האלמן, שלום (נהגה "שוּלֶם") שטיסל. עקיבא, המכונה קיווע, החל לעבוד כמלמד בתלמוד תורה, ומתאהב באלישבע רוטשטיין (איילת זורר), אמו של תלמיד בכיתתו שהתאלמנה פעמיים. הוא מבקש מהשדכן קניגסברג (אברהם מור) לשדך ביניהם, למורת רוחו של אביו, שרוצה שיתחתן עם רווקה. הם נפגשים פעם אחת והיא מסרבת להמשיך. שולם דוחק בקיווע להיפגש עם אסתי בת התשע-עשרה. למרות היסוסיו, הוא מציע לבסוף לאסתי נישואים, על אף שעודו מאוהב באלישבע.
ליפא וייס (זהר שטראוס), גיסו של קיווע, שטס לחצי שנה לארגנטינה במסגרת עבודתו כשוחט, מתפקר שם ונעלם. אשתו גיטי מנסה להסתיר את החרפה מהסביבה ומילדיה. לפרנסתה היא עובדת, תחילה כשמרטפית אצל אישה חילונית, ולאחר מכן בחלפנות כספים בביתה. היא מתוודה על-כך רק בפני בתה הבכורה רוחמי. רוחמי בת ה-15 עוזרת בגידול אחיה ונוהגת לספר להם את הספר "אנה קארנינה", תוך שהיא משנה את שמות הדמויות ומתאימה אותן למגזר החרדי.
צבי אריה, אחיהם של גיטי וקיווע, מתמודד על משרת הוראה בכולל בו הוא לומד אך לא מקבל את התפקיד. סבתא (בובע, נהגה בּוֹבֶּה) מלכה (חנה ריבר), אמו של שולם, מתגוררת בבית אבות, ונחשפת לטלוויזיה לראשונה בחייה. היא הופכת לצופה נלהבת בסדרה "היפים והאמיצים". קיווע מוצא עבודה נוספת כצייר – הוא מכין תמונות עבור פוקס (אורי הוכמן), אמן חרדי ידוע, וזה חותם עליהן כאילו היו שלו.
קיווע ממשיך להתלבט בנוגע לאירוסיו. דודו יששכר (זאב טנא), שביטל שידוך בעבר ונשאר רווק, מציע לו לשאול לדעתה של אלישבע. בשיחה ביניהם היא אומרת לו שהיא מבוגרת מדי עבורו. למרות זאת, הוא מודיע למחותנו המיועד כי אינו אוהב את בתו, וזה מבטל בכעס את האירוסין. שולם הנזעם מגרש את בנו קיווע מביתו. קיווע נע ונד בירושלים, ישן במקומות שונים, ומסתמך על חבריו הרווקים. לבסוף הוא מתפייס עם אביו.
שולם עצמו מנהל קשר שכולל בעיקר ארוחות משותפות עם עליזה (אורלי זילברשץ), מזכירה גרושה העובדת בתלמוד התורה שלו, אך סירובו להבהיר את כוונותיו מניע אותה לבחון קשר עם אדם אחר. שולם מתחיל להיפגש עם אלמנתו של עמית שהלך לעולמו. הוא סובל ממיחושים בחזהו ומגלה שהופרש לגמלאות לפני שנים, אך אשתו שילמה למנהל התלמוד תורה כדי שיעסיק אותו. בתו רחלי, שנודתה לאחר שהתקרבה לחב"ד והתחתנה עם ספרדי חוזר בתשובה, חוזרת לחייו.
קיווע משכנע את אלישבע להתארס עמו. שולם מתמנה לתפקיד מנהל התלמוד תורה. הוא משכנע את אלישבע לבטל את האירוסין עם בנו, והיא עוזבת את הארץ. קיווע נשבר. ליפא יוצר שוב קשר עם משפחתו ושב ארצה. גיטי שמחה, אך הבת רוחמי מתעבת את אביה. סבתא מלכה מסלקת לבסוף את הטלוויזיה מחדרה, אך לא יכולה לעמוד בפיתוי, יורדת לצפות בה בלובי, נופלת במדרגות ונפצעת קשה. המשפחה מתכנסת סביב מיטת הסבתא בבית החולים.
עונה 2.
בובע מלכה (מגולמת בעונה זו על ידי ליא קניג), השקועה בתרדמת, מתעוררת ברגע שבנה נחום (נהגה "נוּחֶעם") מגיע לבקרה. היא מזהה אותו אך אינה מזהה את שוּלֶם. נוחעם ובתו ליבי (הדס ירון), שאותה הוא מכנה "שטערצלע", מתארחים בביתו של שוּלֶם. נוחעם מחפש חתן לבתו, אך היא מתאהבת בקיווע. היא מוצאת אחדים מציוריו, מעודדת ומשכנעת אותו לנסות ולמכור אותם באמצעות גלריה.
ליפא וגיטי יוצרים קשר עם אלמנה חשוכת ילדים (עירית שלג), המבקשת לשלם סכום נכבד לזוג שיסכים לקרוא לילדם על שם בעלה המנוח, זליג. גיטי מבטיחה שתקרא כך לילד ללא תמורה, אך ליפא ניגש בסתר לאחר מכן אל האלמנה ומקבל ממנה סכום נאה, שאותו הוא משקיע בניירות ערך. מפגשים נוספים עם האלמנה גורמים לגיטי להתחרט על הבטחתה, אך בטקס ברית המילה היא מופתעת לשמוע שבעלה בחר לתת לתינוק את השם זליג ומתמלאת בזעם כלפיו. ליפא שולח את גיטי לבית החלמה בטלזסטון שתירגע, אך גיטי נשארת שם זמן רב. הוא שולח את ילדיהם בתקווה שאלו ייגרמו לה לחזור הביתה, אך גיטי בוחרת לשוב עם הילדים לבית אביה, שולם, ושוהה שם.
רוחמי, בתם הבכורה בת ה-16, מתאהבת בבחור צעיר ופרוש בשם חנינא טוניק (יואב רוטמן), אשר מבלה את ימיו ולילותיו בלימוד עצמי בבית כנסת נטוש בשכונתם. היא מציעה לו להינשא לה כדי שאמה לא תחוש מחויבות לחזור לאביה על מנת להבטיח את עתידה היא, וכדי להציל את חנינא מהרהורי עבירה, ויוזמת טקס קידושין בין השניים לעיני עדים. כאשר רוחמי מספרת לאביה על נישואיה מאבד ליפא את עשתונותיו ומכה את בעלה. רוחמי עוזבת את הבית ושבה אל בית הכנסת. ליפא מספר לגיטי על האירוע. גיטי מצדיקה את תגובתו וקוראת לו להשיב את הילדה בכוח. ליפא יוצא לעשות זאת, אוחז במקל על מנת להכות את הבעל הטרי, אך כשהוא רואה את חיבתה העזה של רוחמי לבעלה הלמדן הוא חוזר בו. ליפא משלים עם נישואיה של רוחמי, ואף עוזר לזוג לשכור דירה. הנישואים משתבשים משום שחנינא חש שהנישואים פוגעים ביכולתו ללמוד, ונוסע לישיבה בצפת להקדיש עצמו ללימוד תורה וגמרא.