באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה ינדז'ייצ'אק במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.02 דקות ולא הצליחה להגן על תוארה ובמקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:05.50 דקות ובמקום 17 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.53 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 היא סיימה במקום 14 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.27 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:09.01 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 19 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.00 שניות.
באולימפיאדת לונדון (2012) היא סיימה במקום 16 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:13.09 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:09.33 דקות ובמקום 25 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.31 שניות.
תדאוש פנקייביץ'
שורש 1
שורש 1, רדיקל 1 או יִי בּוּ (, פיניין: Yī bù) הוא השורש הראשון של הכתב הסיני. הוא נכתב בקו אופקי ישר ומשמעו "אחד". הוא אחד מ -6 משורשי קאנגשי (214 רדיקלים בסך הכל) הנכתבים על ידי קו אחד.
במילון קאנגשי, יש 42 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
תדיאוש גבטנר
תדיאוש שלוסרסקי
שורש 3
שורש 3 או ג'וּ בּוּ (丶部, פיניין: Zhǔ bù) הוא השורש השלישי של הכתב הסיני. הוא נכתב כקו נטוי קצר או נקודה ופירושו "להצביע על סיום" הוא אחד משישה שורשי קאנגשי (מתוך 214 שורשים סה"כ) המורכבים מקו אחד בלבד.
במילון קאנגשי, יש רק 10 תווים (מתוך 49,030) שמכילים את שורש זה.
אוטיליה ינדזייצ'אק
הפאראלימפיאדה
פאראלימפיאדה
בי מור צ'יל
Be More Chill
בי מור צ'יל (מחזמר)
אני ירושלמי
אני ירושלמי הוא סרט קולנוע ישראלי, חצי-תיעודי ומוזיקלי, משנת 1971, שיהורם גאון ביים, כתב את תסריטו, שיחק בו את התפקיד הראשי, ושימש בו כקריין וכזמר. בסרט, דמות המספר (יהורם גאון), מספרת לקהל ולבחורה המלווה אותו (רחל צימרמן) על ילדותה של דמות המספר בירושלים של לפני מלחמת השחרור, על בני משפחתה, ועל הוואי החיים בירושלים. כל זאת, כשהוא עולה לירושלים, אחרי מלחמת ששת הימים, לביקור נוסטלגי בעיר. לדמות המספר יש הרבה מן המשותף עם יהורם גאון עצמו, וייתכן שהזכרונות שהיא מציגה הם אוטוביוגרפיים.
הסרט מלווה בצילומים רבים של חיי היום-יום בירושלים משנת 1969, ומשולבים בו גם צילומים ישנים יותר וצילומים של אתרים חשובים בה ובסביבתה. בסרט מרואיינים גם אנשים שונים מירושלים, שמספרים על החיים בה ועל ההיסטוריה שלה. בסרט מושמעים רבים מלהיטיו של גאון, מאותה תקופה; חלק נכבד מהם כתב חיים חפר והלחין דובי זלצר.
מפיק הסרט הוא ב. אבי מיכל והצלם הוא אדם גרינברג. מרבית הסרט דובר עברית, אך נשמעות בו גם לאדינו, יידיש ושפות נוספות. להופעת הבכורה הגיעו ראשי השלטון בישראל והבולטים באמני הבמה. הסרט זכה להצלחה מסחרית בישראל.
בעקבות הסרט הוציא יהורם גאון גם אלבום בשם "אני ירושלמי", עם עשרה מהשירים, שהופיעו בסרט. השיר הפותח את האלבום, "הנני כאן", הצליח במצעדי הפזמונים.
Duet (אלבום של צ'יק קוריאה וגרי ברטון)
Duet (בעברית: דואט) הוא אלבומם המשותף השני של הפסנתרן צ'יק קוריאה והוויברופוניסט גארי ברטון, לאחר Crystal Silence משנת 1972. האלבום הוקלט בשנת 1978 ויצא שנה מאוחר יותר על ידי חברת התקליטים ECM.
ביקורות.
המבקר סקוט ינאו מאתר Allmusic העניק לאלבום 4 כוכבים מתוך 5, באמרו "סט עדין זה מוצא את ברטון וקוריאה מעוררי השראה זה לזה באמצעות אלתור מלודי וספונטני מאוד. כדאי להקשיב היטב". האלבום זכה להצלחה ניכרת, והגיע למקום ה-14 במצעד אלבומי הג'אז של בילבורד. במגזין All About Jazz האמריקני נכתב על האלבום כי "דואט משקף הרבה מהניסויים הקומפוזיציוניים של קוריאה עם הפרויקטים האחרים שלו, אך כתמיד, הפסנתרן מצא דרכים לפשט את המוזיקה מבחינה אינסטרומנטלית, אך עם זאת ובאופן פרדוקסלי הצליח לעסוק ברמה מורכבת יותר, בצמד שלו עם ברטון".
למבורגיני אסטריון
למבורגיני אסטריון LPI 910-4 (באיטלקית: Lamborghini Asterion LPI 910-4) היא מכונית קונספט במרכב קופה, שהוצגה על ידי למבורגיני בתערוכת הרכב של פריז ב-1 באוקטובר 2014.
מנכ"ל למבורגיני סטפן וינקלמן אמר על האסטריון כי "מדובר יותר במכונית שיוט יוקרתית ליום יום יותר מאשר מכונית המחוות להציע ביצועי מסלול אולטימטיביים".
מפרט טכני.
היא כוללת מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 5.2 ליטר המספק 610 כ"ס ומומנט מרבי של 57.0 קג"מ עם שלושה מנועים חשמליים המספקים 300 כ"ס, יחד ארבעת המנועים יוצרים מערכת הנעה המספקת 910 כ"ס. סוללת ליתיום-יון המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 50 ק"מ עד למהירות של 125 קמ"ש. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.0 שניות והמהירות המרבית עומדת על 320 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 23.8 ק"מ לליטר.
בלה רייניץ
בלה רייניץ (בהונגרית: Reinitz Béla; בודפשט, 15 בנובמבר 1878 – בודפשט, 26 באוקטובר 1943) היה מלחין ומבקר מוזיקה יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
בלה רייניץ נולד במשפחה יהודית כבנם של עורך הדין מרק רייניץ ושל לאורה מילר (1853–1943). הוא קיבל דוקטורט במשפטים ורישיון עורך דין, אך לא עסק במשפטים. בשנים 1906–1917 היה מבקר המוזיקה של היומון נפסבה ולאחר מכן בשנת 1918 של "וילאג" (Világ). בין השנים 1910–1918 היה מזכיר "קרן ביטוח העובדים הלאומית". ב-16 בדצמבר 1909 פנה להתקבל לתא מרטינוביץ' של הבונים החופשיים, שם התקבל ב-31 במרץ 1910. הוא היה תומך מאמין ומעורר השראה במוזיקה הונגרית מודרנית ובמאמריו תמך במלחינים בלה ברטוק וזולטאן קודאי. הוא היה מלחין מצוין של שירי קברט ושאנסונים, והפך למלחין שאנסונים מפורסם. הוא היה הראשון שהלחין משירי המשורר אנדרה אדי, ומאוחר יותר, כאוהד תנועות שמאל, היה אחת הדמויות המצטיינות בכתיבת שירי עבודה. בשנת 1919, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, לקח על עצמו תפקידים בנכונות לעזור והפך לקומיסר העם לענייני אמנות, ודובר התיאטראות שהולאמו. בין השאר ארגן באותה תקופה את מנהלת המוזיקה בת שלושה החברים, שחבריה היו ברטוק, ארנסט פון דוהנאני וקודאי. בשל מעורבותו ברפובליקה, לאחר נפילתה היגר לווינה בשנת 1920 בשל הרדיפות אחריו והופיע לאורך זמן בקונצרטים בערים גרמניות, אוסטריות ושווייצריות.
בשל חיי הציבור הפוליטיים המשתנים בגרמניה (התחזקות המפלגה הנציונל-סוציאליסטית הימנית), שב רייניץ לבודפשט בשנת 1931. לאחר מכן הוא חי בהונגריה במשך 12 שנים עד מותו כאדם נסבל שלא יכול היה אפילו "להתקרב" לבמה אופן רשמי. שיריו נשכחו אט אט, והוא היה מוקף בדממה מתוחה. לא היה מסוגל לעבוד כמלחין. רק כמה שחקנים אמיצים, כמו שני אישים יוצאי הדופן של אמנות השאנסון, וילמה מדיאסאי ולילי נמיני (לימים זמרת אופרה), שרו את שיריו של אנדרה אדי שהוא הלחין. בקיץ, בשל החלונות הפתוחים לרחבה יכלו כמה אנשים מהבתים הסמוכים להאזין לנגינת הפסנתר של רייניץ, צלילים שבקעו מתוך הווילה של השחקן המפורסם פאל יאבור שהתחיל את הקריירה שלו בתיאטרון הילדים של הדוד לאקנר. בריאותו של רייניץ התערערה, הוא הפך לתושב קבע בבית החולים היהודי בפשט. הבידוד שנכפה עליו גם בגין הכניסה לתוקף של החוקים ה (אנטי) יהודיים ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלושי רק החמיר את המצב. אהבתם השקטה של החברים טובים, האמנים, המשוררים, הסופרים, השחקנים הייתה החוט הדק היחיד שהחזיק אותו בחיים. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
שיריו ושאנסוניו העיקריים.
השירים מתוארכים על בסיס דפי התוכניות שפורסמו בדפוס, אשר נותנים מידע על זמן הביצוע הראשון של השיר ומקורו.
כריסטיאן גנאה
כריסטיאן ג'ורג' גנאה (ברומנית: Cristian George Ganea; נולד ב-24 במאי 1992) הוא כדורגלן רומני, המשחק בעמדת המגן השמאלי בפנאתינאיקוס ובנבחרת רומניה.
קריירה.
גנאה נולד ברומניה, ובגיל צעיר עבר עם משפחתו לספרד, שם החל לשחק כדורגל במחלקות נוער שונות. בשנת 2011 הוא הושאל ממיורקה לסאנטאני מהליגה הספרדית הרביעית, במדיה הפך לשחקן הרכב.
בינואר 2013 שב למולדתו, וחתם בטרגו מורש מליגת המשנה הרומנית. בקיץ 2013 עבר לCSU קראיובה, גם היא מהליגה השנייה, וסייע לה לעלות לליגת העל.
בקיץ 2014 עבר לנבודאר מהליגה השנייה, אך המועדון התפרק באמצע העונה, וגנאה עבר לבראשוב מליגת העל. בתום העונה ירדה בראשוב לליגה השנייה, וגנאה שוחרר מהמועדון.
בקיץ 2015 עבר לויטורול קונסטנצה מליגת העל הרומנית, והפך לשחקן הרכב. בעונת 2016/2017 הוא זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעונת 2017/2018 היה שותף למסעה האירופי של הקבוצה, ובתום העונה סיימה במקום הרביעי בליגה.
ב-15 בינואר 2018 רכשה אותו אתלטיק בילבאו תמורת מיליון אירו, כשהוא התעתד להצטרף אל הקבוצה רק בקיץ, וחתם על חוזה לשלוש עונות. הוא ערך את ההופעה היחידה שלו בלה ליגה ב-3 בדצמבר 2018, אז פתח בהרכב הקבוצה בהפסד 0–3 ללבאנטה, והוחלף בדקה ה-52 בשל פציעה.
גנאה לא הצליח להילחם על מקומו בהרכב, ובינואר 2019 הושאל לנומנסיה מתחתית הליגה הספרדית השנייה. בקיץ 2019 הוא שב לאתלטיק בילבאו, אך הפציעות שבו להטריד אותו, ובינואר 2020 הושאל למועדון במדיו פרץ, ויטורול קונסטנצה. הוא לא הספיק לשחק במועדון במשך זמן רב בשל התפרצות נגיף הקורונה, וביולי 2020 שב לבילבאו, אך לא נכלל בסגל הקבוצה עד לתום חוזהו ב-11 באוגוסט 2020.
ב-14 באוגוסט 2020 חתם על חוזה לשנתיים באריס סלוניקי מליגת העל היוונית. הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה ב-28 בפברואר 2021, בניצחון הביתי 3–0 על אטרומיטוס.