ביוני 2012, סקוט הייתה אחת מ-18 הכדורגלניות שנבחרו לייצג את בריטניה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון. נבחרת בריטניה הוקמה במיוחד לצורך המשחקים האולימפיים, והיא כללה 16 שחקניות מאנגליה ושתיים מסקוטלנד. בשלב הבתים של הטורניר, ניצחה הנבחרת בכל משחקיה והעפילה לרבע הגמר מהמקום הראשון בבית. ברבע הגמר היא הפסידה 0–2 לקנדה והודחה מהטורניר. בסך הכל, שיחקה סקוט חמישה משחקים בנבחרת בריטניה וכבשה שער אחד.
חיים אישיים.
מאז 2020 סקוט מאורסת לשלי יוניט, אחותה של שחקנית אנגליה לשעבר רייצ'ל יוניט. בבעלותן של בנות הזוג בית קפה במנצ'סטר.
בנזי מת
בנזי מת (באנגלית: Sizwe Banzi Is Dead) הוא מחזה פרי עטו של אתול פוגארד, אותו כתב במשותף עם ג'והן קאני ווינסטון נצונה, שניהם הופיעו בהפקה המקורית. הצגת הבכורה העולמית שלו התקיימה ב-8 באוקטובר 1972 בתיאטרון ספייס, קייפטאון, דרום אפריקה. הצגת הבכורה האמריקאית התקיימה בתיאטרון אדיסון בעיר ניו יורק, ב-13 בנובמבר 1974.
תקציר העלילה.
המחזה מגולל את סיפורם של שני גברים שחורים – סטיילס וסיזווה בנזי - בתקופת משטר האפרטהייד בדרום אפריקה
המחזה נפתח באולפן הצילום של אדם בשם סטיילס. האולפן ממוקם בניו-ברייטון, פורט אליזבת, דרום אפריקה. לאחר שהוא קורא בעיתון כתבה על מפעל מכוניות, סטיילס מספר לקהל סיפור הומוריסטי על מקרה שהתרחש כשהוא עבד במפעל מכוניות של חברת פורד.
סטיילס ממשיך לקרוא את העיתון ומספר על אולפן הצילום שלו. הרהוריו מופסקים כשלקוח, סיזווה בנזי, נכנס פנימה. הוא מבקש ממנו שיצלם אותו, אולם כשסטיילס מבקש ממנו את פרטיו האישיים, סיזווה מהסס, אחר-כך אומר ששמו רוברט זולינזימה. סטיילס שואל את סיזווה מה הוא מתכוון לעשות עם התמונה, סיזווה מספר שהוא ישלח אותה לאשתו. אחרי שהתמונה מצולמת, סיזווה מכתיב לסטיילס מכתב לאשתו שילווה את התצלום.
במכתב, סיזווה מספר לאשתו שסיזווה בנזי מת. הוא כותב שכשהגיע לפורט אליזבת מביתם בעיר קינג ויליאמס. הוא התגורר אצל חברו ששמו זולה, שניסה לעזור לסיזווה למצוא עבודה. הוא לא הצליח למצוא עבודה; בעקבות כך השלטונות מסרו לו שהוא חייב לעזוב את המקום תוך שלושה ימים. סיזווה שהה אצל בונטו, חברו של זולה.
המחזה שב להווה. סיזווה מתגורר בביתו של בונטו ומספר לו על בעיותיו – אם לא יתחולל נס, יהיה עליו לעזוב את העיר בתוך שלושה ימים. בונטו מגלה אהדה לבעייתו ומציע שיעבוד במכרות בעיר קינג ויליאמס. סיזווה דוחה את הרעיון בטענה שהשכר זעום והעבודה מאוד מסוכנת. בונטו מחליט להוציא אותו לבילוי בבאר "השמיים".
המחזה חוזר לסיזווה הממשיך לחבר את מכתבו לאשתו. הוא מגולל בפניה את חוויותיו בבאר "השמיים", שם אשה הגישה לו אלכוהול באופן מכובד והוא שהה במחיצתם של האנשים החשובים של ניו-ברייטון.
הסצנה עוברת לזמן שהוא יוצא מהפאב בו סיזווה ובונטו שתו. בונטו אומר שהוא צריך לשוב הביתה כדי שיוכל ללכת מחר לעבודה. הוא נכנס לסימטה כדי להטיל את מימיו ומוצא שם גופת מת. סיזווה מעוניין לדווח על הגופה למשטרה. בונטו דוחה את הרעיון, אולם הוא בודק את פנקס הזהות של האיש כדי לבדוק את כתובתו. בונטו נוכח לדעת שלאיש, רוברט זולינזימה, היה רישיון עבודה – בדיוק הדבר לו סיזווה זקוק כדי להישאר בעיר. הם לוקחים את פנקס הזהות. בביתו של בונטו, בונטו מדביק את תצלומו של סיזווה בפנקס הזהות של זולינזימה ומדביק את תצלומו של זולינזימה בפנקס הזהות של סיזווה. הוא מציע שהם ישרפו את פנקס הזהות של סיזווה – ובכך יהפכו אותו למת – ושסיזווה יאמץ את זהותו של האיש המת ויוכל להישאר בפורט אליזבת. סיזווה מגלה ספקות לגבי התוכנית, במיוחד הוא דואג לאשתו וילדיו. בונטו טוען שהם יוכלו להינשא מחדש. לאחר דין ודברים ממושכים, סיזווה נאות להחלפה.
סיזווה מסיים להכתיב את המכתב לאשתו. במכתב הוא מספר שבונטו עזר לו להשיג רישיון מגורים. המחזה מסתיים באולפן הצילום של סטיילס כשסיזווה מצטלם.
מקורות המחזה.
לדברי מארי רוז נאפיירקובסקי בספרה "דרמה לסטודנטים" (Drama for Students ;Detroit: Gale, 2006):
ההיסטוריה של ההפקה.
ב-1972 פוגארד ביים את הצגת הבכורה של המחזה בקייפטאון, ושנה לאחר מכן המחזה הוצג בתיאטרון רויאל קורט בלונדון ואחר-כך עברה לתיאטרון אמבסדור בדרך צ'רינג קרוס כשקאני גילם את דמותם של סטיילס ובונטו ונצונה גילם את דמותם של רוברט/ סיזווה. שם הוא זכה בפרס מבקרי התיאטרון של לונדון. לאחר שש הצגות טרום בכורה, הפקת ברודוויי, שהוצגה בד בבד עם "האי", מחזה אחר של פוגארד, עלתה לראשונה ב-13 בנובמבר 1974, בתיאטרון אדיסון, שם היא רצה 159 פעמים.
בשנות השבעים קאני ונצונה היו בסיבוב הופעות עם "בנזי מת" ו"האי" בבתי ספר, מתנ"סים, מועדוני סטודנטים, כנסיות בערים שחורות באפריקה. כשהם הופיעו ב Umtata, הכף המזרחי ב-1976, עצרו אותם שלטונות בנטוסטן בשל שפתו הגסה של המחזה. המחזה שב ללונדון ב-1977.
המחזה הוצג בתיאטרון מארקט ביוהנסבורג. כשההפקה הציגה בתיאטרון ספייס ב-1979, המשטרה הפסיקה את ההצגה, בשל המהומות להן היא גרמה.
קאני ונצונה שבו ושיחקו ביחד במחזה בתיאטרון באקסטר ביוהנסבורג בפסטיבל האמנויות הלאומי בגרהמסטאון, דרום אפריקה, בבימויו של אובריי שחאבי, ב-2006. אחר-כך הייתה ההצגה בסיבוב הופעות בתיאטרון המדינה של פרטוריה, בתיאטרון מארקט ביוהנסבורג ובפסטיבל הילטון בדרום אפריקה. ההפקה עברה לתיאטרון המלכותי הלאומי במרץ 2007.
קאני ונצונה התאחדו שוב בהפקת ברודוויי באפריל 2008 באקדמיית ברוקלין למוזיקה.
המחזה תורגם לצרפתית בידי מארי-הלן אטיין והוצג במרכז האמנויות ברביקן, בבימויו של פיטר ברוק והייתה בסיבוב הופעות עולמי.
המחזה בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי.
המחזה הוצג בתיאטרון החאן הירושלמי באוגוסט 1982.
אייזיאה מוסטפא
אייזיאה מוסטפא (באנגלית: Isaiah Mustafa; נולד ב-11 בפברואר 1974) הוא שחקן אמריקאי ושחקן פוטבול לשעבר. מוסטפא ידוע בתור הדמות הראשית בסדרת פרסומות הטלוויזיה של חברת "אולד ספייס".
ביוגרפיה.
אייזיאה מוסטפא נולד למשפחה מוסלמית בעיר פורטלנד, אורגון, הצעיר מבין שבעה ילדים לשהידה מוסטפא-דייוויס ולג'ון וואלי מוסטפא, אשר החזיקו וניהלו שירות לימוזינות בשנות השמונים המוקדמות. מוסטפא למד היסטוריה באריזונה. בשנת 2000 החזיק במסעדה אשר נקראה "Jo Jo's Barbecue" שנסגרה מאז.
מוסטפא הוא חובב קומיקס דגול, חיבתו וידיעתו הגדולה בקומיקס עזרה לו לזכות בשעשועון טלוויזיוני בארצות הברית בסכום של 47,000$ מה שעזר לו להגשים את חלומו להפוך לשחקן טלוויזיה. מוסטפא אפילו כינה את ביתו על שמה של הדמות הידועה מסדרת הקומיקס באטמן, הארלי קווין.
קריירת פוטבול.
בתיכון שיחק מוסטפא כדורסל והתחרה בתחרויות ריצה, הוא לא שיחק פוטבול בתיכון, אך נבחן לנבחרת הפוטבול בקולג' בניסיון להשיג מלגת ספורט, הוא התקבל לנבחרת והתקדם בה. לאחר שעבר לאוניברסיטה, התקבל גם שם לנבחרת הפוטבול, אך שם, לאור עימות עם מאמנו, הוא לא שותף במשחק במשך כל שנתו הראשונה ונותר לשבת על הספסל. בשנת 1997 שיחק גם במשחק ה-"rose bowl" האמריקאי. אף שמוסטפא ציפה להתחיל בקריירת משחק טלוויזיונית אחרי סיום הלימודים, מצא אותו סוכן ספורט והציע לו לנסות להתקבל לליגת הפוטבול האמריקאית. קבוצת הפוטבול טנסי טייטאנס החתימה את מוסטפא לקבוצת האימונים שלה, אחר כך שלחה אותו לקבוצה ברצלונה דראגונס ב-1998. אחרי עונה בקבוצות האימון של האוקלנד ריידרס והקליבלנד בראונס, הוא הלך למחנה האימונים של הסיאטל סיהוקס בשנת 2000.
קריירת משחק.
אחרי שסיים את מחנה האימונים פתח מוסטפא בקריירת משחק, כשחקן בסדרות טלוויזיה קטנות, הוא התפרסם באופן פתאומי בפברואר 2010 אחרי שהפך לשחקן הראשי בסדרת הפרסומות של חברת אולד ספייס: "הגבר שהגבר שלך יכול להריח כמוהו" שכללה בעיקר את המונולוגים שלו. אחר כך, פתח מוסטפא בשלושה ימים שבהם הוא צילם סרטונים הומוריסטים ואישיים שלו ביוטיוב כדמות מהפרסומת של אולד ספייס, עונה לסלבריטאים ששאלו אותו שאלות ברשתות חברתיות.
מוסטפא חתם על חוזה עם NBC והופיע בסרט "איך להיפטר מהבוס". הנחה את הערב המיוחד של TBS שבו בחרו את הפרסומות המצחיקות לשנת 2010 ולשנת 2011.
בשנת 2011 שיחק בסרטו של טיילר פרי "המשפחה הגדולה והמאושרת של מדיאה".
בשנת 2012 שיחק בסרט הקומדיה "קרועים על כל הראש" לצידן של ג'ניפר הדסון וקייט אפטון.
בשנת 2013 שיחק מוסטפא בפרסומת לבירה הישראלית "מכבי", ושיחק בסרט המתח האמריקאי "קראש" בכיכובו של לוקאס טיל.
בתחילת שנת 2016 התחיל לשחק בסדרת הפנטזיה "ציידי הצללים" ברשת Freeform את תפקידו של לוק גראווי איש הזאב, תפקיד אשר גילם למשך כל שלוש עונות הסדרה עד לסיומה ב-2019. ב-2019 שיחק בסרט האימה "".
טין (קומונה)
טין (בצרפתית: Tignes) היא עיירה הממוקמת בעמק Tarentaise שבמחוז סבואה שבאלפים הצרפתים. טין נודעת בעיקר בשל אתר הסקי המשותף לה ולעיירה ואל דיזר - Espace Killy, הכולל 300 קילומטר של מסלולי סקי.
באולימפיאדת החורף 1992 ריכזה טין את אירועי הגלישה בסגנון חופשי, וכן אירחה את אולימפיאדת החורף של ספורטאים בעלי מגבלות פיזיות בשנת 1992.
אתר הסקי.
בטין קיימים 5 כפרי נופש הממוקמים בגבהים שונים עד לגובה 2100 מטר מעל לגובה פני הים.
לאחר מלחמת העולם השנייה צרפת נזדקקה לחשמל, והוחלט לבנות סכר הידרו-אלקטרוני בשם טין דאם (Tignes Dam) בעמק איזר. בתוצאה מכך העיירה טין שקעה במימי האגם שיצר הסכר בשנת 1952. פעם בעשר שנים מרוקנים את האגם שמאחורי הסכר לשם עבודות תחזוקה והעיירה המוצפת מתגלה.