בשנת 2014 הוציאו אלבום ביפן בשם Ride Me, לאחר הוצאת אלבום עשו סיבוב הופעות ביפן.
Super Junior-M.
Super Junior- Mandarin, תת-להקה סינית הכוללת 7 חברים, בהם 2 חברים סינים ( 3 בעבר אך האנקיונג שהיה חלק גם Super Junior כבר לא פעיל יותר בלהקה), (הנרי וזהומי שהם לא חברים רשמיים של Super Junior) ו4 חברים קוריאנים שיוון, קיוהיון, ריו-ווק ודונגהא. Super Junior-M הוציאו לאור אלבום סטודיו בשנת 2008 הכלל שירים חדשים וישנים של סופר ג'וניור בגרסאות סיניות וקוריאניות. בשנת 2009 הם חזרו עם המיני אלבום Super Girl שזכה לפופולריות רבה בקרב המעריצים בסין קוריאה ורחבי העולם.
לראשונה מועדון המעריצים של Super Junior התנגד בכל תוקף לכך שהנרי וזהומי יצטרפו לסופר ג'וניור בתוך חברי להקה רשמיים בטענה שהלהקה הייתה ותמיד תהיה להקה של 13 חברים בלבד (ישנם הרבה מעריצים מחוץ לקוריאה וגם בקוריאה שרוצים שהנרי וזהומי יהיו חלק רשמי מסופר ג'וניור), אך בעקבות כך הנרי וזהומי פעילים רק עם Super Junior-M.
בשנת 2013 חזרו עם אלבום בשם Break Down שזכה להצלחה.
בשנת 2014 חזרו עם מיני אלבום בשם Swing.
פעילות.
הלהקה פרצה לראשונה עם 13 חברי להקה אך האנקיונג החליט לעזוב את הלהקה ותבע את החברה SM, את אלבום הסולו הראשון שלו הנקרא Geng Xin הוא הוציא בשנת 2010.
בשנת 2013 הנרי (מלהקת super-junior m ) פרץ עם מיני אלבום סולו משלו בקוריאנית בשם Trap בו הוא מארח את קיו-היון (מלהקת super-junior) וטאמין (מלהקת SHINee).
הסינגל Trap יצא גם בסינית ואנגלית, בנוסף הסינגל 1-3-4 זכה גם לקליפ בו מתארחת אמבר (מלהקת (f(x ).
סופר-ג'וניור הלהקה הקוריאנית הראשונה שבמהלך מסע ההופעות שלה (שנת 2013 - SUPERSHOW5) ביקרה ביעדים בדרום אמריקה: ברזיל, ארגנטינה, פרו וצ'ילה.
הלהקה ביקרה גם בהוואי ולונדון במהלך סיבוב ההופעות שלה.
בשנת 2013 התחילה הלהקה לכוון לשוק היפני והוציאו אלבום ראשון רק עם שירים ביפנית שחלקם כבר יצאו כגרסאות יפניות של שירים קוריאנים, לאלבום קוראים HERO, בנוסף יצא סינגל מקורי בדצמבר 2013 ביפנית בשם Blue World.
הלהקה זכתה ב-171 פרסים עבור היצירות והופעות שלה.
דיסקוגרפיה.
Korean albums
Japanese albums
השושלת הסעדית
השושלת הסעדית (בערבית: السعديون; אל-סעדיון) הייתה שושלת מוסלמית סונית ממוצא ערבי ששלטה על מרוקו בין השנים 1554-1659.
היסטוריה.
משפחת המלוכה הסעדית ייחסה את מוצאה לנביא מוחמד דרך עלי בן אבי טאלב ואשתו פאטמה בת מוחמד.
משנת 1509 עד 1554 הסעדים שלטו רק על דרום מרוקו, בעוד שהשושלת הווטאסית שלטה על שאר חלקי מרוקו. בשנת 1528 הווטאסים שלחו כוחות צבאיים כדי לבלום את התפשטות השושלת הסעדית, אך הקרב הסתים ללא הכרעה ברורה ואילץ את הווטאסים להכיר בשלטון הסעדי בדרום מרוקו.
בשנת 1554 הסולטאן הסעדי מוחמד א-שייח מצליח להפיל את השושלת הווטאסית באופן מקומי, והסעדים תופסים את מקומם בתור הממלכה הדומיננטית ברוב חלקי מרוקו.
הסולטאן המפורסם ביותר של השושלת הסעדית היה אחמד אל-מנסור (1578-1603), שבנה את ארמון אל-בדיע המפואר במרקש והיה בן זמנה של אליזבת הראשונה. אחד ההישגים החשובים ביותר של הסעדים היה הניצחון על פורטוגל בקרב שלושת המלכים והגנה על מרוקו מפני האימפריה העות'מאנית. עיר הבירה הראשונה שלהם הייתה תארודאנת ולאחר מכן מרקש.
לשושלת הסעדית לא היה בסיס תמיכה מוצק בקרב השבטים הברברים של מרוקו, בניגוד לשושלות קודמות, אך היא נהנתה מלגיטימציה בזכות הייחוס למשפחת הנביא מוחמד. הסעדים ביססו את הצבא שלהם על שכירי-חרב זרים (חלקם עבדים) ועל שבטי הג'יש. שבטים אלה נהנו מפטור ממיסים וקיבלו אדמות נרחבות תמורה לשירותם בצבא.
BusyBox
BusyBox היא תוכנית המספקת מספר כלים ופקודות יוניקס בקובץ הרצה אחד. היא יכולה לפעול בסביבות POSIX שונות ובהם לינוקס (כולל אנדרואיד,) FreeBSD, וכן ליבות אישיות למרות שרבים מכלי התוכנה מתאימים בבסיס לממשק המשתמש של ליבת לינוקס.
התוכנה נבנתה במיוחד עבור מערכות הפעלה המיועדות למערכות משובצות מחשב מועטות משאבים. יוצרי התכנה הגדירו אותה כ"אולר השווייצרי של הלינוקס המיועד למערכות משובצות מחשב".
הקובץ הבודד של BusyBox מחליף כ-300 פקודות יוניקס נפוצות. התכנה מופצת באופן חופשי תחת תנאי GNU GPL.
בסוף שנת 2007 התפרסמה התכנה בשל תביעות שהוגשו על ידי מפתחיה, בבתי משפט בארצות הברית, על הפרת תנאי הרישיון. תביעה זו הייתה התביעה הראשונה שהוגשה אי פעם בגין הפרת רישיון GNU GPL.
היסטוריה.
במקור פותחה על ידי ברוס פרנס בשנת 1995, והוכרזה לשימוש רשמי בשנת 1996.
מטרת הפיתוח המקורית הייתה להכניס מערכת הניתנת לאתחול על תקליטון בודד, שתהווה גם דיסק הצלה, וגם דיסק התקנה להפצת הלינוקס דביאן. מאז היא הפכה לתקן דה פקטו של סט כלי המשתמש, בהתקנים מוטמעי לינוקס, ותוכניות התקנה של הפצות לינוקס.
BusyBox תוחזקה על ידי אנריקה זנרדי, והתמקדה בצרכי תקליטון ההתקנה והאתחול של דביאן, עד תחילת 1998 אז הוכנסה על ידי דייב קניאג' למיזם LRP. קניאג' יצר מספר תוספות, ויצר שינויים נוספים במבנה המערכת. כשפיתוח LRP הואט ב-1999 אריק אנדרסן לקח אחריות על המיזם והיה המתחזק הרשמי שלו עד מרס 2006. במהלך שנים אלו שוק המערכות מוטמעות הלינקס צמח באופן משמעותי ו-BusyBox השתפרה בהתאם ונוספו לה פונקציות נוספות. רוב לנדלי היה המתחזק משנת 2005 למשך מספר שנים. דניס ולסנקו הוא המתחזק הנוכחי של המערכת החל ממאי2012.
גארי ברנט
גארי ברנט (באנגלית: Gary Barnett) הוא איש עסקים ויזם נדל"ן יהודי אמריקאי, נשיא חברת "אקסטל" (Extell).
ביוגרפיה.
נולד בשם גרשון סוויאטיצקי, בלואר איסט סייד במנהטן למשפחת בת שנים עשר ילדים. אביו, הרב חיים סוויאטיצקי, נכדו של הרב שמריהו יוסף קרליץ ואחיינו של החזון איש, היה ר"מ בישיבת תפארת ירושלים. בצעירותו עברה משפחתו למונסי שבניו יורק. הוא למד בישיבה ולאחר מכן סיים תואר ראשון במתמטיקה בקולג' בקווינס והשלים תואר שני בכלכלה באוניברסיטת האנטר.
בנישואיו הראשונים היה נשוי לאוולין מולר, בת היהלומן היהודי-בלגי שלום מולר, בעל חברת היהלומים "מולר ובניו". לאחר נישואיו התגורר במשך כעשר שנים בבלגיה ושימש איש הקשר של החברה בשוק האמריקאי. נמנה עם בני משפחת מולר שתרמו לשיפוץ בית הכנסת של חסידות צאנז בעיר העתיקה בצפת, ושמו העברי מתנוסס על לוח הזיכרון בחזית בית הכנסת.
בתחילת שנות ה-90 נכנסה החברה המשפחתית לעסקי נדל"ן בארצות הברית. ברנט שב להתגורר בארצות הברית. השקעותיו הראשונות עבור החברה המשפחתית היו במערב התיכון, ולאחר מכן עבר לשוק הנדל"ן בניו יורק. בשנת 1994 הקים את חברת הבנייה Extell. באותה שנה רכש את בניין ה"בלנורד" שבאפר-ווסט-סייד במנהטן ב-18 מיליון דולר. בשנים שלאחר מכן הרחיב את עסקי הנדל"ן. באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 בנה את בניין ה"אוריון" במנהטן, שהיה בשעתו הבניין השישי בגובהו בניו יורק.
בעשור השני של המאה ה-21 הקים את גורד השחקים One57, בפינת הרחובות 57 והשדרה השביעית במנהטן, בניין הדירות הגבוה ביותר בניו יורק והראשון שחוצה את רף האלף רגל. אחת מדירותיו נמכרה בלמעלה מתשעים מיליון דולר – הדירה היקרה ביותר שנמכרה אי פעם בארצות הברית.
כיום (2013) אחראית חברת Extell ל-11 פרויקטים שונים בתחום הנדל"ן בניו יורק המצויים בשלבי בנייה מתקדמים. אחד מהם הוא מגדל דירות חדש האמור להגיע לגובה של 462 מטר, ובכך יהפוך לבניין השני בגובהו בארצות הברית, אחרי מגדל החירות שהוקם על חורבות מגדלי התאומים.
במאי 2013 דורג ברנט על ידי מגזין העסקים של האובזרבר במקום הראשון ברשימת מאה האנשים החזקים בתחום הנדל"ן בניו יורק.
בניגוד בולט לאילי נדל"ן אחרים בניו יורק, ברנט מתנזר מהתקשורת והרגלי העבודה שלו צנועים במיוחד. הוא אינו משתמש במחשב ומכשיר הסלולר שלו הוא מהדור הישן.
חיים אישיים.
אשתו אוולין נפטרה ממחלת הסרטן בגיל 37. מנישואיו הראשונים נולדו לו חמישה ילדים. הוא נישא בשנית לאיילה, ומנישואיו השניים נולדו לו עוד שלשה ילדים (לאיילה אשתו שני ילדים נוספים מנישואיה הראשונים). הוא מתגורר בקווינס שבניו יורק.
אנדריי סיניאבסקי
אנדריי סיניאבסקי (ברוסית: Андрей Синявский; 8 באוקטובר 1925 - 25 בפברואר 1997) היה סופר, מבקר ספרותי ודיסידנט סובייטי. הוא היה ממתנגדי המשטר הסובייטי וישב בכלא הסובייטי עד שבשנת 1973 עזב את ברית המועצות כאשר קיבל הזמנה לעבוד בצרפת.
שנותיו הראשונות.
אנדריי סיניאבסקי נולד במוסקבה למשפחת פעיל במפלגת האסרים השמאליים שהתעניין בספרות. במהלך מלחמת העולם השנייה המשפחה עברה להתגורר בעיר סיזרן (מחוז סמרה) בה סיניאבסקי סיים את בית הספר וגויס לצבא בשנת 1943. במהלך השרות הצבאי הוא שירת כטכנאי קשר בחיל האוויר הסובייטי. עוד בהיותו בצבא סיניאבסקי החל לימודים בפקולטה לבלשנות של אוניברסיטת מוסקבה תחילה במסלול למידה מרחוק והחל משנת 1946 במסלול רגיל. בשנת 1949 הוא סיים את לימודיו והחל לעבוד בתחום.
פעילות ספרותית.
לאחר סיום הלימודים סיניאבסקי עבד במכון לספרות, לימד באוניברסיטת מוסקבה ובבית הספר למשחק. הוא היה בין מבקרי ספרות המובילים בירחון הספרותי "נובי מיר" בו אלכסנדר טברדובסקי היה העורך הראשי. הוא כתב מספר עבודות על יצירות ספרותיות של מקסים גורקי, בוריס פסטרנק, אנה אחמטובה ואיסאק בבל.