גיצין הוא מנכ"ל הסניף בישראל של הקרן החדשה לישראל החל מיולי 2017. הקרן מעניקה תמיכה כספית וארגונית למאות ארגונים, הפועלים לקידום זכויות האדם, חברה משותפת בין יהודים לערבים, זכויות מיעוטים בישראל, קהילת הלהט"ב, פמיניזם ונושאים סביבתיים.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
רודולף מרקוס
רודולף ארתור מרקוס (באנגלית: Rudolph A. Marcus; ) הוא חוקר כימיה יהודי אמריקאי-קנדי. זכה בשנת 1992 בפרס נובל לכימיה, על תרומותיו לתאוריה של תגובות העברת אלקטרונים במערכות כימיות. נודע בשל "תיאורית מרקוס" .
חיים אישיים.
רודולף מרקוס נולד ב-1923 במונטריאול, קוויבק, להוריו, אסתר ומאיר מרקוס, ממוצא יהודי. התעניינותו במדעים החלה בגיל צעיר. הוא הצטיין במתמטיקה בתיכון ברון בינג. לאחר מכן למד באוניברסיטת מקגיל, שם בשנת 1943 קיבל תואר ראשון, ובשנת 1946 תואר דוקטור. בשנת 1958 הפך מרקוס לאזרח ארצות הברית.
קריירה ומחקר.
לאחר שסיים את לימודיו, בשנת 1946, עבד תחילה בבית המועצה הלאומית למחקר (קנדה) ולאחר מכן באוניברסיטת צפון קרוליינה, ובמכון הפוליטכני של ברוקלין. בשנת 1952, באוניברסיטת צפון קרוליינה, הוא פיתח את תורת רייס – רמספרגר – קאסל – מרקוס, על ידי שילוב של תורת ה- RRK עם תורת מצבי המעבר.
תורת מרקוס של העברת אלקטרונים.
העברת אלקטרונים היא אחת הצורות הפשוטות ביותר של תגובה כימית. היא מורכבת מהעברת אלקטרונים בשכבה החיצונית בין חומרים בעלי מבנה אטומי זהה למחקריו של מרקוס בין יוני ברזל דו-ערכיים וטרו-ערכיים. בלעדיה החיים אינם יכולים להתקיים. העברת אלקטרונים משמשת בכל תפקודי הנשימה וכן בפוטוסינתזה. בתהליך חמצון מולקולות מזון, שני יוני מימן, שני אלקטרונים ומולקולת חמצן מגיבים בתגובה אקסותרמית כמו גם H2O (מים). בשל העובדה שהעברת אלקטרונים היא תגובה כה נרחבת, נפוצה וחיונית בטבע, התיאוריה של מרכוס הפכה לחיונית בתחום הכימיה.
2H + + 2e - + 1/2 O 2 → H 2 O + heat
תגובה כימית המקושרת למחקריו הרבים על העברת אלקטרונים היא העברת אלקטרון בין יוני מתכות במצבי חמצון שונים. דוגמה לתגובה כימית מסוג זה תהיה אחת בין יון ברזל דו-ערכי לתלת-מימי. בתקופתו של מרקוס כימאים נדהמו מהקצב האיטי שבו התרחשה תגובה ספציפית זו. מרקוס ערך מחקרים רבים על בסיס העקרונות שנמצאו בתגובה כימית זו, ובאמצעות לימודיו הצליח ליצור את תאוריית מרקוס המפורסמת שלו. תיאוריה זו פינתה את מקומה לתוכניות ניסוי חדשות, שתרמו לכל ענפי הכימיה.
פרסים והוקרה.
מרקוס קיבל תוארי כבוד מאוניברסיטת שיקגו בשנת 1983, אוניברסיטת גוטבורג בשנת 1986, המכון הפוליטכני של ברוקלין בשנת 1987, אוניברסיטת מקגיל בשנת 1988, אוניברסיטת קווינס בשנת 1993, אוניברסיטת ניו ברונסוויק בשנת 1993, אוניברסיטת אוקספורד בשנת 1995, אוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'אפל היל בשנת 1996, האוניברסיטה הלאומית יוקוהמה בשנת 1996, אוניברסיטת אילינוי באורבנה – שמפיין בשנת 1997, הטכניון - המכון הישראלי לטכנולוגיה בשנת 1998, האוניברסיטה הטכנית של ולנסיהבשנת 1999, אוניברסיטת נורת'ווסטרן בשנת 2000, אוניברסיטת ווטרלו בשנת 2002, האוניברסיטה הטכנולוגית Nanyang בשנת 2010, אוניברסיטת טומקור בשנת 2012, אוניברסיטת היידראבאד בשנת 2012, ואוניברסיטת קלגרי בשנת 2013. בנוסף הוענק לו דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת סנטיאגו, צ'ילה בשנת 2018.
בין הפרסים שקיבל לפני פרס נובל בשנת 1992, קיבל מרקוס את פרס אירווינג לנגמויר בפיזיקה כימית בשנת 1978, פרס רובינסון של אגף פאראדיי של החברה המלכותית לכימיה בשנת 1982, פרס צ'נדלר של אוניברסיטת קולומביה ב 1983, את פרס וולף בכימיה בשנת 1984, את פרס וילארד גיבס ואת פרס פטר דביי ב 1988, את מדליית הלאומי למדע בשנת 1989, אוהיו של ויליאם לויד אוונס פרס ב 1990, תיאודור ויליאם ריצ'רדס פרס (NESACS) בשנת 1990,מדליית פאולינג, פרס רזמן, פרס פלייט הזהב של האקדמיה להישגיות אמריקאית, ופרס הירשפלד לכימיה תאורטית 1993.
הוא גם קיבל מלגת פרופסור באוניברסיטת קולג' באוקספורד בין השנים 1975 ל -1976.
הוא נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים בשנת 1970, לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים בשנת 1973, לאגודה הפילוסופית האמריקאית בשנת 1990, קיבל חברות כבוד בחברה המלכותית לכימיה בשנת 1991 ובחברה המלכותית בקנדה בשנת 1993. כמו כך הוא נבחר לחבר בחברה המלכותית (ForMemRS) ב 1987 .
שותפות לוויתן
TypeScript
TypeScript (בעברית: טייפ סקריפט) היא שפת תכנות מבוססת קוד פתוח המפותחת ומתוחזקת על ידי מיקרוסופט. השפה היא ערכת-על (superset) תחבירית מוקפדת של JavaScript הפופולרית ומוסיפה עליה טיפוסיות סטטית אופציונאלית והרחבות לתכנות מונחה עצמים. TypeScript תוכננה לפיתוח מערכות גדולות ומורכבות ועוברת טרנס-קומפילציה ל-JavaScript. בהיותה TypeScript ערכת-על של JavaScript, כל קוד JavaScript הוא קוד תקין ב-TypeScript.
מאז השקתה חוותה הצלחה רבה בעיקר עקב היכולת לכתוב אפליקציות מורכבות על בסיס JavaScript. אנדרס הלסברג, מהארכיטקטים הראשיים של #C ויוצר Delphi ו-Turbo Pascal, משתתף בפיתוח של TypeScript.
השפה תומכת בקובצי מטא-דאטה דוגמת קובצי "Header" של ++C או C הנקראים קובצי הצהרה (declaration) שסיומתם "d.ts." אשר מנגישים מידע אודות הטיפוסים בספריות JavaScript. קבצים אלו משמשים לתיאור טיפוסי ה-TypeScript המיוצאים מספריות JavaScript כאשר מפתח צורך אותן. קיימים קובצי הצהרה צד שלישי עבור ספריות פופולריות כגון jQuery, MongoDB ,D3.js והמודולים המובנים של Node.js.
קובצי TypeScript מזוהים על ידי הסיומת "ts.". דפדפנים לא תומכים בקבצים מסוג ts, ולכן נדרש תהליך טרנס-קומפילציה כדי להפוך אותם לקובצי js הנתמכים בדפדפנים.
TypeScript יוצאת לאור תחת הרישיון אפאצ'י 2.
נכון לספטמבר 2020, כל הקוד של TypeScript זמין ב-GitHub.
היסטוריה.
הגרסה הראשונה יצאה לאור באוקטובר 2012 (בגרסה 0.8) לאחר שנתיים של פיתוח פנימי במיקרוסופט.
TypeScript 0.9, שיצאה לאור בשנת 2013, הוסיפה תמיכה בגנריות. TypeScript 1.0 שוחררה בכנס המפתחים Build של מיקרוסופט בשנת 2014.
ביולי 2014 הכריז צוות הפיתוח של TypeScript על מהדר חדש, וטענו שביצועיו שופרו פי 5. במקביל, קוד המקור, שבתחילה היה זמין ב-CodePlex, הועבר ל-GitHub.
ב- 22 בספטמבר 2016 יצאה לאור גרסה 2.0 של TypeScript.
גרסה 3.0 של TypeScript יצאה לאור ב -30 ביולי 2018, והביאה תוספות רבות לשפה, כמו tuples בפרמטרי rest וביטויי spread, פרמטרי rest מטיפוס tuple, פרמטרי rest מטיפוסים גנריים וכן הלאה.
תכונות.
TypeScript מוסיפה תכונות ל-ECMAScript 6, כגון:
בנוסף, TypeScript מאפשרת לקבוע שהטרנספילציה תיצור קוד JavaScript מגרסאות ישנות של ECMAScript (עד ECMAScript 3). התכונות הבאות של ECMAScript 2015 ממומשות על ידי TypeScript לתמיכה בגרסאות ישנות:
תאימות ל-JavaScript.
TypeScript היא ערכת-על (superset) של ECMAScript 2015, שהיא בעצמה ערכת-על של ECMAScript 5, המכונה בדרך כלל JavaScript. כלומר, היא מכילה את כל הפקודות והתחביר של JavaScript. ככזו, כל קוד JavaScript הוא גם קוד TypeScript תקין. כברירת מחדל המהדר מכוון ל-ECMAScript 5, הסטנדרט כיום, אך הוא מסוגל גם ליצור קוד הנתמך ב-ECMAScript 3 או 2015.
עם TypeScript ניתן להשתמש בקוד JavaScript קיים, לשלב ספריות JavaScript פופולריות ולקרוא לקוד שנוצר מ-TypeScript בקוד JavaScript אחר. יש לספק הצהרות טיפוסים עבור ספריות אלה על מנת להשתמש בהן בקוד TypeScript.
Type annotations.
TypeScript מוסיפה על התחביר של JavaScript את התחביר לקביעת טיפוס הנקרא type annotation, וזה מאפשר בדיקת טיפוסים בזמן הידור.
function add(left: number, right: number): number {
return left + right;
ה-annotations עבור טיפוסים פרימיטיביים הם codice_1, codice_2 ו-codice_3. מבנים מטיפוס דינמי הם בעלי הטיפוס codice_4.
המהדר של TypeScript עושה שימוש בהסקת טיפוסים (type inference) כדי להסיק טיפוסים כאשר טיפוסים מסופקים. לדוגמה, בפונקציית בקוד שלעיל, טיפוס ערך ההחזרה של הפונקציה היה מוסק להיות , גם אם לא סופק type annotation עבור טיפוס ערך ההחזרה. הסקה זו מבוססת על הטיפוסים הסטטיים של ו- שהם שניהם מטיפוס , והידיעה של המהדר שהתוצאה של חיבור שני משתנים מטיפוס היא תמיד . עם זאת, הצהרה מפורשת על טיפוס ערך ההחזרה מאפשרת למהדר לאמת נכונות.
אם לא ניתן להסיק שום טיפוס בגלל היעדר הצהרות, אז נקבע הטיפוס לטיפוס ברירת המחדל הדינמי שהוא . ערך מטיפוס תומך באותן פעולות כמו ערך ב-JavaScript ובדיקת טיפוסיות סטטית מינימלית מבוצעת עבור פעולות בערכים מטיפוס זה.
קובצי הצהרה.
כאשר קובץ סקריפט של TypeScript עובר תהליך הידור יש אפשרות ליצור קובץ הצהרה (עם הסיומת ) המתפקד כממשק לרכיבים ב-JavaScript המהודר. בתהליך ההידור מוסרים גופי כל הפונקציות והשיטות ונשמרות רק החתימות של הטיפוסים שייוצאו. לאחר מכן ניתן להשתמש בקובץ ההצהרה המתקבל לתיאור סוגי ה-TypeScript הווירטואליים המיוצאים של ספריית JavaScript או מודול כאשר מפתח צד-שלישי צורך אותו מקוד TypeScript.
הרעיון של קובצי הצהרה הוא מקביל לקובצי "Header" הקיים ב-C או ++C.
declare namespace arithmetics {
add(left: number, right: number): number;
subtract(left: number, right: number): number;
multiply(left: number, right: number): number;
divide(left: number, right: number): number;