גברדיול היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר יורו 2020, וערך ארבע הופעות בטורניר. ב-8 באוקטובר 2021 כבש שער בכורה במדים הלאומיים בניצחון 0-3 על קפריסין במוקדמות מונדיאל 2022.
תארים.
ר.ב. לייפציג
תעשיית תוכנה בישראל
תעשיית התוכנה בישראל כוללת פעילות ענפה, שבה מועסקים עשרות אלפי עובדים, בתחומים שונים של ייצור תוכנה. בתעשייה חברות המכוונות לשוק הישראלי, חברות המכוונות לשוק הגלובלי ומרכזי פיתוח של תאגידים רב-לאומיים.
היסטוריה.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, עם תחילתו של המחשוב בישראל, פיתוח תוכנה נעשה בעיקר לצריכה עצמית: ארגונים שרכשו מחשבים (ממשלת ישראל, בנקים וכו') פיתחו תוכנה לצורכי ארגונים אלה.
לשכות שירות.
באמצע שנות ה-60 החלה הקמתן של לשכות השירות, שהן צעד ראשון בהקמתה של תעשיית תוכנה. מחירם הגבוה של המחשבים והידע המיוחד שנדרש לתפעולם הביאו לכך שרק גופים גדולים מעטים רכשו מחשבים לשימוש עצמי, וחלק ניכר מהמשק העדיף להשתמש בשירותיהן של לשכות שירות שהוקמו למטרה זו, וסיפקו שירותי מחשב באמצעות תוכנה שפיתחו לשירות לקוחותיהם (שיטה שלימים נקראה SaaS). תוכנה זו כללה תוכנה כללית, לשימושם של לקוחות רבים, כגון תוכנת שכר והנהלת חשבונות, ותוכנה ייעודית, לפי צרכיו של לקוח מסוים.
במחצית השנייה של שנות ה-60 הוקמו לשכות שירות על ידי נציגים של חברות המחשבים שפעלו בישראל:
בנוסף קמו לשכות שירות פרטיות אחדות, ובהן (לא בהכרח בסדר זה): דטה מיכון, מ.ל.ל (נוסדה ב-1963) ניקוב, קופל ראם (נוסדה ב-1962) וחילן (נוסדה ב-1968).
במגזר הציבורי הוקם, במסגרת משרד האוצר, המרכז למיכון משרדי, שנתן שירותים, במתכונת של לשכת שירות, למשרדי הממשלה. את הרשויות המקומיות שירתה החברה לאוטומציה במנהל השלטון המקומי.
במהלך השנים אחדות מלשכות השירות נסגרו, התמזגו או שינו את אופי פעילותן, ואחרות ממשיכות לפעול עד עצם היום הזה, לעיתים תוך שהן מרחיבות את היקף פעילותן בזכות המגמה להוציא נושאי מחשוב מסוימים למיקור חוץ. נושא עיקרי בפעילותן של לשכות שירות במאה ה-21 הוא מחשוב שכר, נוכחות בעבודה וניהול משאבי אנוש. חברות עיקריות בתחום זה הן חילן, מלם שכר, סינאל מלל פייוויי והחברה לאוטומציה במנהל השלטון המקומי.
בתי תוכנה.
בשלהי שנות ה-60 החלו לפעול בישראל בתי התוכנה הראשונים: חברות שנתנו שירותי ניתוח מערכות, תכנות וייעוץ לגופים שבבעלותם מחשבים, כתהליך של מיקור חוץ של טכנולוגיות מידע. החלוצים בתחום זה היו החברות טכם (לימים נס טכנולוגיות), יעל תכנה (לימים קבוצת יעל) וקונתהל (חברה בת של CDC ותה"ל, לימים הפכה גם היא לחלק מנס טכנולוגיות), ובשלב מאוחר יותר הוקמו חברת פורמולה (לימים "מטריקס") וחברת SPL, נציגת Software AG בישראל. בנוסף הוקמו בישראל סניפים של בתי תוכנה עולמיים: יבמ גלובל סרוויסס (ישראל) כסניף של IBM Global Services וסניף של חברת EDS .
בתי תוכנה אלה עסקו בדרך כלל במתן שירותי פיתוח תוכנה (ושירותי מחשוב נוספים) "לפי מידה", כלומר לפי צרכיו של לקוח ספציפי, ולא כמוצר הנמכר ללקוחות רבים.
פריצת דרך בתחום זה הושגה עם פיתוחם של מיני-מחשבים ומחשבים אישיים, שהביאו לתפוצה גוברת של מחשבים בארגונים רבים. שינוי זה הוביל בשנות ה-80 להקמתן של חברות העוסקות בייצור תוכנת מדף ומכירתה למשתמשים רבים, בשוק המקומי וגם בשוק העולמי. דוגמאות לחברות מסוג זה
בתחילת שנות ה-80 החלו צעדים ראשונים של ייצוא תוכנה מישראל.
להבדיל ממרבית מוצרי התעשייה, שהם חפצים פיזיים, תוכנה אינה חפץ פיזי. מאפיין זה גרם לכך שלא היה קל לבתי תוכנה הכרה כתעשייה, לעניין הפטור ממס מעסיקים שהעניק חוק מס מעסיקים למפעלי תעשייה. בשהת 1987 קיבלה נציבות מס הכנסה לפי ייצור תוכנה בבתי תוכנה הוא פעילות תעשייתית (להבדיל מפעילותן של לשכות שירות, שהיא שהיא חלק ממגזר השירותים.
עידן האינטרנט.
תחילתו של עידן האינטרנט, באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, הביאה לפריחה גוברת והולכת של תעשיית התוכנה בישראל, עם הקמתן של חברות הזנק רבות, שפיתחו תוכנה בשלל תחומים. חלוצה בתחום זה הייתה חברת מיראביליס, שנוסדה בשנת 1996 ופיתחה את ICQ - תוכנת מסרים מיידיים, שזכתה להצלחה עולמית. ביוני 1998, פחות משנתיים מיום הקמתה, נקנתה מיראביליס על ידי AOL, ענקית אינטרנט אמריקאית, תמורת 407 מיליון דולר. באותה עת מספר האנשים אשר התקינו את תוכנת ה-ICQ הגיעה ל-11.5 מיליון, וקצב ההצטרפות הגיע ל-57,000 איש מדי יום.
חברות ההזנק בתחום התוכנה (כחברות הזנק בתחומים אחרים) מתבססות בשנים הראשונות לקיומן בעיקר על גיוסי הון מקרנות הון סיכון וממענקים של רשות החדשנות. בהמשך דרכן הן פועלות בשתי דרכים:
מרכזי תעשיית ההיי-טק הישראלית, שתעשיית התוכנה היא מרכיב חשוב בה, קיבלו את הכינוי סיליקון ואדי.
ענפי ייצור תוכנה.
סייבר.
תעשיית הסייבר בישראל מהווה חלק חשוב מתעשיית התוכנה בישראל, וכוללת קשת רחבה של חברות העוסקת בפיתוח ובשיווק של תוכנה המשמשת להגנה מפני לוחמת סייבר ופשעי סייבר. הענף כולל חברות הפועלות בו תקופה ממושכת כחברות עצמאיות, יחד עם חברות הזנק שנמכרו לחברות זרות וממשיכות לפעול בישראל כמרכזי פיתוח של החברות הרוכשות. בישראל מתקיימת, בחשאי וגם בגלוי, גם פעילות של פיתוח כלים התקפיים ללוחמת סייבר.
שורשיה של תעשיית הסייבר בישראל בסוף שנות ה-80, עם הקמתן של חברות אחדות שעסקו בפיתוח תוכנת אנטי וירוס ובאבטחת מידע.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלו גם החברות הבולטות בתעשייה ביטחונית בישראל בפעילות נרחבת בתחום זה - התעשייה האווירית, רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, אלביט מערכות (באמצעות חברת הבת "סייברביט", שמרכזת את הפעילות של אלביט מערכות בתחומי מודיעין הסייבר והגנת הסייבר) והתעשייה הצבאית.
להערכת מכון היצוא, בשנת 2014 עסקו בתחום כ-250 חברות ישראליות וכ-25 חברות רב-לאומיות שלהן סניפים בישראל. היקף היצוא שלהן לארצות הברית הגיע לכ-2.5 מיליארד דולר, וכלל היצוא של מערכות ושירותים בתחום זה מישראל הסתכם בכ-3 מיליארד דולר.
חברת צ'ק פוינט, שנוסדה בשנת 1993, היא מרכיב בולט של תעשיית הגנת הסייבר בישראל, עם שווי שוק של 16.5 מיליארד דולר בספטמבר 2021. חברות בולטות נוספות בתחום הגנת הסייבר הן אימפרבה, שנוסדה בשנת 2002 ונמכרה בסוף 2018 לחברת Thoma Bravo תמורת 2.1 מיליארד דולר, וסנטינל וואן, שנוסדה בשנת 2013, ובספטמבר 2021 הגיעה לשווי שוק של 17.7 מיליארד דולר.
חברה בולטת בתחום הסייבר ההתקפי היא קבוצת אן. אס. או. טכנולוגיות, שבשליטת קרן פרנסיסקו פרטנרס, העוסקת בפיתוח תוכנה ללוחמת סייבר ולריגול דיגיטלי, ומוכרת את מוצריה בעיקר לממשלות, באישור משרד הביטחון. מוצרה העיקרי היא רוגלה בשם פגסוס.
חברות נוספות בתחום הסייבר ההתקפי:
טכנולוגיה פיננסית (פינטק).
טכנולוגיה פיננסית, המוכרת בשם פינטק, היא טכנולוגיה מבוססת תוכנה למתן שירותים פיננסיים. הפינטק בישראל הוא בין המובילים בשוק העולמי. בשנת 2017 פעלו בישראל יותר מ-500 חברות הזנק בתחום זה.
חברות בולטות בתחום זה:
משחקי רשת (גיימינג).
במאה ה-21 התפתחה בישראל תעשיית גיימינג ענפה - פיתוח של משחקי וידאו להפעלה במחשב, בטאבלט ובסמארטפון. בתחילת 2021 פעלות בתחום זה יותר מ־300 חברות, שהעסיקו כ־10,000 עובדים.
חברות בולטות בתחום זה:
תוכנה צבאית.
מראשית ימי המחשוב בצה"ל, בתחילת שנות ה-60, פיתח צה"ל בעצמו תוכנה לצרכיו, במסגרת ממר"ם והיחידות המסונפות אליו. כיום פועל בצה"ל בית תוכנה גדול משלו, יחידת לוטם, ופיתוח תוכנה נעשה גם בייחידות נוספות (יחידת אופק, יחידת מפת"ח ועוד). בנוסף לכך מצטייד צה"ל בתוכנה שמקורה בחברות תוכנה אזרחיות. חברות בולטות בתחום זה:
תחבורה חכמה.
בתחילת המאה ה-21 החל עידן חדש בתעשיית הרכב העולמית, עם שילובם של רכיבי תוכנה וחומרה ייעודיים בכלי הרכב. מגמה זו התגברה בעשור השני של המאה ה-21 עם החתירה לרכב אוטונומי. בתחום זה יש לתעשייה הישראלית מקום נכבד - בישראל צמחו חברות הזנק רבות, בהן כאלה שהפכו למובילות עולמיות בתחומן, ויצרני רכב גדולים השקיעו בחברות הזנק ישראליות והקימו בישראל מרכזי מחקר ופיתוח. חברות ישראליות נוספות עוסקות בפיתוח מערכות הגנת סייבר לכלי רכב.
מיזמים בולטים בתחום זה:
ניהול ארגוני.
שוק התוכנות לניהול ארגוני נשלט על ידי תאגידים רב-לאומיים גדולים (אורקל, מיקרוסופט, SAP ועוד). עם זאת, בתחומי נישה שונים פועלות בשוק העולמי חברות ישראליות, ובהן:
שילוב של תוכנה וחומרה.
בשלהי המאה העשרים, וביתר שאת במאה ה-21 הפכה התוכנה לרכיב חשוב במוצרי אלקטרוניקה ובמוצרים נוספות שלהם רכיב אלקטרוני. בהתאם לכך, פיתוח תוכנה הוא מרכיב חשוב בפיתוחם של מוצרים בתחומים אלה.
דוגמאות לחברות בתחום זה:
מרכזי פיתוח של חברות רב-לאומיות.
בנוסף לחברות רבות שהוקמו על ידי ישראלים, פועלים בישראל מרכזי פיתוח תוכנה גדולים של חברות רב-לאומיות, מהם שהוקמו מראשיתם על ידי חברות האם, ומהם שנוצרו כתוצאה מרכישה של חברות ישראליות (או שילוב של שתי הדרכים).
חברות בולטות בתחום זה:
משאבי אנוש.
כוח האדם העיקרי לתעשיית התוכנה מגיע מהאוניברסיטאות ומהמכללות (בעיקר מהחוגים למתמטיקה, מדעי המחשב, הנדסת תוכנה, מערכות מידע, ותעשייה וניהול) מהיחידות הטכנולוגיות של צה"ל (ממר"ם, יחידה 8200, יחידה 81, מצו"ב, מצפ"ן ועוד) ומבתי ספר למפתחי תוכנה (ג'ון ברייס הדרכה, סלע מעבדות תוכנה, האקריו ועוד).