אולימפיאדת לונדון (2012) זכתה יה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אולימפי חדש של 2:07.57 דקות, לפני אלישיה קוטס (2:08.15 דקות) וקייטלין לוורנז מארצות הברית (2:08.95 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 4:28.43 דקות, לפני אליזבת בייזל מארצות הברית (4:31.27 דקות) ולי שואנשו (4:32.91 דקות). הישג זה נחשב למדהים הן משום השבירה ביותר משנייה את השיא העולמי (שנקבע בתקופה בה מותר היה להשתמש בחליפות שחייה מיוחדות אשר שיפרו את מהירות השחיינים), והן משום פעולתה בקטע האחרון של המשחה, 100 מ' חופשי, אותו התחילה בפיגור של שנייה מהשחיינית הפייבוריטית, אליזבת בייזל, אך סיימה לפניה בשתי שניות ו-84 מאיות, כאשר ב-50 המטרים האחרונים היא שחתה במהירות גבוהה יותר מאשר המנצח במשחה המקביל לגברים, ראיין לוכטה. מאמן השחייה האמריקני גרג טרוי אמר על פרשה זו לעיתונאים: "אתם חבר'ה תעשו את התחקירים. למיטב זיכרוני, מדובר בספליט (מקטע השחייה) הכי מהיר בהיסטוריה הנשית", כאשר בכך רמז לשימוש בחומרים אסורים. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:53.11 דקות, כשחיינית שנייה היא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:57.37 דקות והייתה השחיינית המהירה בקבוצתה.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכתה יה ב-2 מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אליפות חדש של 2:04.64 דקות, לפני קטינקה הוסו מהונגריה (2:04.72 דקות) והאנה מיילי מבריטניה (2:07.12 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:23.33 דקות, אחרי האנה מיילי שקבעה שיא אליפות חדש של 4:23.14 דקות ולפני קטינקה הוסו (4:25.95 דקות).
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 לא הצליחה יה לשחזר את הצלחתה מאולימפיאדת לונדון שנה קודם לכן וסיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.48 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 2:09.12 דקות ועלתה מהמקום השני ובמקום שביעי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.51 דקות, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4:34.93 דקות ועלתה המקום השלישי. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:49.79 דקות, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:57.17 דקות.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה באוגוסט 2015 סיימה יה במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:14.01 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 2:11.39 דקות ובמקום 15 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:42.96 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיימה יה במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מערוב אישי בתוצאה של 2:13.56 דקות ובכך לא הצליחה להגן על תוארה. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:10.56 דקות ועלתה מהמקום השביעי ובשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 2:09.33 דקות ועלתה מהמקום הרביעי. נוסף לכך, היא סיימה במקום 45 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:45.86 דקות וגם במשחה זה היא לא הצליחה להגן עת תוארה.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי 2017 סיימה יה פעמיים במקום 15, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:13.01 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:43.40 דקות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה יה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.60 דקות, אחרי קטינקה הוסו (2:07.53 דקות) ולפני סידני פיקרם מקנדה (2:08.70 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:32.07 דקות, אחרי קטינקה הוסו (4:30.39 דקות) ולפני יויי אוהשי מיפן (4:32.33 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:23.15 דקות.
יבגניה קנייבה
יבגניה קנייבה (רוסית: Евгения Олеговна Канаева; נולדה 2 באפריל 1990 באומסק, ברית המועצות) היא מתעמלת אומנותית רוסית. הייתה פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (בייג'ינג 2008 ולונדון 2012), אלופת עולם ואלופת אירופה בהתעמלות אמנותית בתחרות הקרב רב אישי.
הייתה למתעמלת הראשונה בעולם הזוכה בתחום זה במדליית זהב בשתי אולימפיאדות.
ביוגרפיה.
קנייבה נולדה באומסק, שבסיביר. אמה, סווטלנה, הייתה מתעמלת אומנותית ברמה עולמית. אביה, אולג, הוא המאמן של הרכב המתאבקים בסגנון היאבקות יוונית-רומית ואחיה הגדול התאבק בקבוצה שאביו אימן. סבתה היא שמשכה אותה להתעמלות האומנותית בגיל 6. מאמנה הראשון, אלנה, התרשם מהתלהבותה ללמוד לעשות אלמנטים בדרגת קושי גבוהה. אחד העובדים בבית הספר ההתעמלות שהתאמנה בו, נזכר בה שבילתה שעות רבות באימונים למרות שכל התלמידים האחרים נעלמו לבתיהם עקב השעה המאוחרת, וסבתא שלה הייתה עומדת במסדרון חשוך וקר ומחכה לקחת אותה הביתה. מלבד אהבתה להתעמלות אומנותית, ידועה בחביבותה ובטיפולה לאחרים, ואף כינו אותה "אמא תרזה" על ידי צוות הדרכה.
אלופת אירופה.
באליפות אירופה בהתעמלות אמנותית שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 2008 זכתה קנייבה במדליית זהב בתחרות הקרב רב אישי. באליפות אירופה שנערכה בבאקו, אזרבייג'ן בשנת 2009 זכתה קנייבה בכל 5 מדליות הזהב האפשריות.
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה קנייבה במדליית זהב בתחרות הקרב רב אישי בתוצאה של 75.500 נקודות (חבל - 18.850, סרט - 18.850, חישוק - 18.850, אלות - 18.950).
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה קנייבה במדליית זהב בתחרות הקרב רב אישי והגנה על תוארה.
אלופת עולם.
באליפות העולם בהתעמלות אמנותית שנערכה באוג'יאמדה, יפן בשנת 2009 זכתה קנייבה בכל 6 מדליות הזהב האפשרויות, באליפות העולם שנערכה במוסקבה רוסיה בשנת 2010 היא זכתה ב-5 מדליות, מהן 4 זהב ובאליפות העולם שנערכה במונפלייה, צרפת בשנת 2011 היא זכתה בכל 6 מדליות הזהב האפשרויות פעם נוספת.
בשנת 2013 פרשה קנייבה מהשתתפות בתחרויות לאחר שנישאה.
ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל
ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל, שעד מרץ 2022 נקרא ארגון העיתונאים בישראל, נוסד בשנת 2012 כארגון עובדים ענפי, ששם לו למטרה לאגד עיתונאים העובדים כשכירים או כפרילאנסרים באמצעי התקשורת בישראל. הארגון הוקם על מנת להגן על מעמד העיתונאי ולשפרו - גם מבחינה תעסוקתית וגם מבחינה מקצועית.
היסטוריה.
הארגון נוסד בשנת 2012. עד שנת 2020 פעל במסגרת הסתדרות העובדים הכללית החדשה, והחל מ-2020 הוא פועל כעמותה עצמאית.
עם העיתונאים שיזמו וייסדו את הארגון נמנים אסף ליברמן, דרור פויר, חיים הר-זהב, יאיר טרצ'יצקי, יואב ריבק, מיקי פלד, נורית קנטי, נטע אחיטוב, עינת פישביין, רוני לינדר-גנץ, תני גולדשטיין ושי ניב. בבחירות שנערכו ב-2016 נבחר יאיר טרצ'יצקי כיושב ראש הארגון. בשנת 2021 נערכו בחירות נוספות, בהן נבחרה נורית קנטי לתפקיד יושבת ראש הארגון.
בספטמבר 2017 הארגון מנה כ-3500 חברים, והוא ארגון העובדים היציג בכ-25 כלי תקשורת, שבהם גם הוקמו ועדי עובדים, בהם: חברת החדשות, חדשות 10, תאגיד השידור הישראלי, "ידיעות אחרונות", מעריב, גלובס, ynet, רדיו קול חי, Time Out תל אביב, מוטו תקשורת.
באמצע יולי 2012 הודיעה מועצת העיתונות בישראל על קבלתו של ארגון העיתונאים בישראל כחבר במועצה.
הארגון פועל למען חופש העיתונות וחירות הביטוי בישראל. באוגוסט 2016 הביע הארגון תמיכה בשרון שפורר לאחר שהוגשה נגדה תביעת דיבה בסך 1.68 מיליון שקלים, שלדברי הארגון היא תביעת השתקה. הארגון גייס כספים עבור הגנתה באמצעות מימון המונים.
בשנת 2017 עתר הארגון לבג"ץ נגד התיקון לחוק השידור הישראלי, המפצל לשניים את תאגיד השידור הישראלי "כאן", ונגד הגבלות שהטילה משטרת ישראל על חופש הסיקור העיתונאי בירושלים.
החל משנת 2021 מעניק הארגון, בשיתוף עם הקרן על שם רחל ואורי אבנרי, את פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה.
החל משנת 2021 גם החל הארגון לרכז דיווחים על מקרי אלימות נגד עיתונאים ואנשי תקשורת, הן מצד כוחות הביטחון והן מצד אזרחים ומסוקרים.
Two Suns in the Sunset
בר יומניים
אמילי סיבום
אמילי ג'יין סיבום, מדליה (OAM) (באנגלית: Emily Jane Seebohm, OAM; נולדה ב-5 ביוני 1992) היא שחיינית מאוסטרליה, אלופה אולימפית, אלופת עולם ושיאנית עולם בעבר בבריכת 25 מטר, במשחים ל-50 מטר גב ול-100 מטר מעורב אישי.
ביוגרפיה.
סיבום נולדה באדלייד. היא עברה עם משפחתה לבריזביין כדי שאמה תוכל לאמן שחייה. אביה, ג'ון סיבום, ממוצא גרמני, היה שחקן מקצוען של פוטבול אוסטרלי.
מדליית זהב באליפות העולם.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 זכתה סיבום במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם לייזל ג'ונס, ג'סיקה שיפר וליבי טריקט בשיא עולם חדש של 3:55.74 דקות לפני ארצות הברית (3:58.31 דקות) וסין (4:01.97 דקות). כשחיינית ראשונה היא קבעה במשחה הגב תוצאה של 1:00.79 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 4 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.52 דקות ובמקום 14 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.04 שניות.
שיאנית עולם.