בן לולו גיבש עבור צה"ל תוכנית להקמת מערך שמירה והגנה על מחנות צה"ל. עיקרי התכנית היו הקמת מערך מיקצועי להגנת מחנות, בדומה לשאר צבאות העולם, על ידי משטרה צבאית, הוספת תקני קציני ביטחון לבסיסים, הכשרת פלוגות ייעודיות, הסדרת הטכנולוגיה המומלצת והקמת מערך חניכה ובקרה מיקצועי. התוכנית הוצגה על ידי בן לולו למטה הכללי, לרמטכ"ל ולסגנו, שהחליטו לאמץ אותה וליישמה בתוכנית רב-שנתית.
בשנת 2020, שימש כפרויקטור לקידום הבנות הרגיעה מול שלטון החמאס בעזה וייעץ בנושא זה לצה"ל, לאלוף פיקוד דרום, האלוף הרצי הלוי ולמתאם פעולות הממשלה בשטחים, האלוף כמיל אבו רוקון. במסגרת תפקידו, ריכז צוות עבודה בין משרדי של מתפ"ש, צה"ל, משרד הבריאות משרד החוץ ומשרד האוצר לסיוע בינלאומי לסיוע לרצועת עזה בהתמודדות עם התפרצות נגיף הקורונה. כמו כן, סייע למתאם פעולות הממשלה בשטחים ליישם פרויקטים בהובלת הקהילה הבינלאומית, כגון מיזם התפלת מים, פרויקט הולכת גז לרצועת עזה ומיזמי תעסוקה שונים.
יחד עם אגף כוח אדם בצה"ל, קצין חינוך ראשי ובסיס חוות השומר, יזם את תוכנית "מפרשים". במסגרת המיזם, מלווים בהתנדבות קצינים ונגדים שפרשו מצה"ל חיילים בחוות השומר במהלך שירותם הצבאי, על מנת לסייע להם להשלים שירות משמעותי.
בן לולו, באמצעות חברת אשבל, סייע בהקמה ובניהול מנהלת "מגן הצפון" של משרד הביטחון, שתפקידה להוציא לפועל את החלטת הממשלה למגן בתים פרטיים ביישובי קו העימות. כמו כן, הוא חבר במכלול האסטרטגי של הרשות החירום הלאומית ואחראי להכשרת בעלי תפקידים בכירים בתחום החירום במשרדי הממשלה השונים.
לאחר שישראל חתמה על הצהרת כוונות עם ירדן, איחוד האמירויות וארצות הברית על כוונה להעביר 200 מיליון קו"ב מים לירדן, תמורת אספקת אנרגיה ירוקה, שתופק בחווה שתוקם בירדן באמצעות איחוד האמירויות, במרץ 2022 נבחר בן לולו להוביל את המיזם.
בן-לולו הוא בוגר האוניברסיטה העברית במדעי המדינה ומזרח תיכון ומוסמך מטעם אוניברסיטת חיפה במדעי המדינה. כמו כן, הוא בוגר בהצטיינות של של המכללה לביטחון לאומי ובנוסף, למד במכללה למנהיגות של צבא ארצות הברית, פורט לוונוורת'.
בן-לולו נשוי לשירית ואב לארבעה ילדים.
איגוד הקהילות היהודיות של איטליה
איגוד הקהילות היהודיות של איטליה (באיטלקית: Unione delle Comunita Ebraiche Italiane; בראשי תיבות: UCEI) הוא ארגון-גג של הקהילות היהודיות באיטליה, שבסיסו ברומא.
תפקידו של האיגוד מעוגן בחוק האיטלקי מאז שנת 1930, ולפיו עליו לייצג את כלל הקהילות היהודיות באיטליה בפני השלטונות. חוק זה התקבל על ידי השלטון הפשיסטי, שחייב את כל היהודים להשתייך לאחת הקהילות ולשלם את המיסים הנדרשים מהם. מאז תחילת שנות ה-60 בוטלה חובה זו.
הארגון מייצג את היהדות האיטלקית גם ברמה הלאומית-פוליטית. הוא אחראי למינוי רבנים, לניהול תקציבי הקהילות והוא אף מספק שירותי דת, תרבות וחינוך לקהילות. אף כי קהילות איטלקיות יהודיות רבות פועלות באופן עצמאי, הן שומרות על קשר הדוק עם הארגון. מימון צורכי הקהילות מגיע מהשתתפות החברים בארגון ומתקציב ממשלת איטליה.
לפני שכוננו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לקריית הוותיקן בדצמבר 1993, הארגון מילא תפקיד חשוב בקשר בין הוותיקן ליהדות העולמית.
מאז שנת 2009 מפעיל הארגון את הפורטל היומי "מוקד" (Moked). באתר ניתן למצוא בין היתר רשימת פרויקטים, הקשורים בקהילות היהודיות, שמימן הארגון בכספיו.
הנשיאה הנוכחית היא נעמי די סיני , שמשמשת בתפקיד מאז 2016. לפניה שימשו בתפקיד רנצו גטנייה (2006–2016), עמוס לוצאטו (1998–2006), וטוליה צבי (1983–1998).
המבנה הארגוני והניהולי של האיגוד כולל את:
גברים בצד
גברים בצד (באנגלית: Boys on the Side) הוא סרט דרמה קומית אמריקאי משנת 1995 בבימויו של הרברט רוס (סרטו האחרון לפני מותו שש שנים לאחר מכן). בסרט משחקים וופי גולדברג, מרי-לואיז פרקר ודרו ברימור. תסריט הסרט נכתב על ידי דון רווס.
עלילה.
זהו סרט מסע פמיניסטי. זמרת לסבית שחורה וצעירה לבנה, אשר מעוניינות שתיהן להגיע מהחוף המזרחי לחוף המערבי, חולקות רכב על מנת לחסוך בהוצאות, ונוסעות ביחד למסע ארוך. בדרך מצטרפת אליהן צעירה פרועה שנמלטת מהחבר האלים שלה. ביחד הן חוות ידידות אמת. בסרט רגעים מצחיקים לצד רגעים מלודרמטיים סוחטי דמעות.
ביקורות והכנסות.
הסרט זכה לביקורות חיוביות עם ציון של 73% באתר Rotten Tomatoes. בנוסף, הסרט זכה בפרס "GLAAD Media" לסרט הטוב ביותר. הסרט היה גם מועמד לפרס ה-"Image" לשחקנית הטובה ביותר (וופי גולדברג) ולפרס ה-"Golden St. George" לבמאי הטוב ביותר (הרברט רוס).
למרות ההצלחה הביקורתית של הסרט, הוא לא הצליח בקופות אך הוא כיסה את תקציבו.
פסקול.
פסקול הסרט מורכב בכולו מזמרות רוק/פופ ואף מזמרות לסביות כמו מליסה אתרידג' וג'ואן ארמטריידינג. גרסת הכיסוי של השיר "You Got It" של רוי אורביסון שבוצע על ידי בוני ראייט הגיע למקום ה-34 במצעד "בילבורד הוט 100".
איחוד הקהילות היהודיות של איטליה
טימי טרנר
טימותי טיבריוס "טימי" טרנר (באנגלית: Timothy Tiberius "Timmy" Turner; נולד ב-21 במרץ 1992) הוא הדמות הראשית בסדרת האנימציה האמריקאית "קסם של הורים".
בדיבוב לאנגלית של הסדרה דמותו של טימי דובבה על ידי טרה סטרונג, אם כי בסרטונים הקצרים כחלק מרצועתOh Yeah! Cartoons הוא דובב על ידי מרי קיי ברגמן. בגרסתה העברית של ערוץ ניקלודיאון מדובבת דמותו של טימי על ידי שיר כהן, ובגרסה של ערוץ דיסני מדובבת דמותו על ידי דנה אברהם-סמו. את דמותו של טימי בסדרת הסרטים גילם השחקן דרייק בל; בדיבוב לעברית של הסרטים, דמותו דובבה על ידי איטן גרינברג.
אישיות.
טימי טרנר הוא ילד ממוצע המאופיין בשיניים בולטות. הוריו הם רפי שכל הכושלים בחינוכו. לטימי שמרטפית אכזרית בשם ויקי שמציקה לו ומכנה אותו "טמבל". המחנך של טימי, דנזל קרוקר, אובססיבי לציד פיות ולהכשלת תלמידיו במבחנים.
בעקבות סיבות אלו, טימי קיבל שני סנדקי פיות: וונדה וקוזמו. מטרתם של וונדה וקוזמו היא להגשים כל משאלה שטימי יבקש (כל עוד היא לא נוגדת את חוקי הפיות). טימי ילד אנוכי, ופעמים רבות הגשמת משאלותיו של טימי מהוות סיכון לתושבי העיר הבדיונית דימסדייל, בה הוא גר.
טימי מאוהב בתלמידה הלומדת בכיתתו, טריקסי טנג, שהיא הילדה המקובלת ביותר בבית ספרו של טימי. אחותה של השמרטפית ויקי, טוטי, מאוהבת בטימי, ונראה כי בחדרה כי הכינה "מקדש" לטימי; טימי לא אוהב את טוטי, אם כי בסרט "", מתאהב טימי בטוטי והופך לבן זוגה.
טימי מתנדב בצופי הסנאים של דימסדייל, מעין תנועת נוער אותה אביו מנהל ומדריך בה.
טימי נוהג לקרוא חוברות קומיקס של שני גיבורי על בדיוניים: "קראש נבולה" ו"הסנטר האדום"; כמו כן, הוא משמש גם כעוזרו של הסנטר האדום.
החל מהעונה השישית, נוסף לטימי סנדק פיה - פוף, המשמש כבנם של וונדה וקוזמו, שטימי עצמו ביקש שייוולד. בעונה התשיעית, טימי מאמץ כלב-פיה העונה לשם ספארקי. בעונה ה-10 הוא מתיידד עם ילדה בשם קלואי קרמייקל, ואף חולק איתה את פיותיו.
אינטרלויקין
ג'ון ווסלי שיפ
תזמורת קול ישראל
טיחון חרניקוב
טיחוֹן חְרֶניקוֹב (ברוסית: Ти́хон Никола́евич Хре́нников; 10 ביוני 1913 - 14 באוגוסט 2007) היה מלחין סובייטי. כיהן במשך כ-40 שנים כיושב ראש אגוד המלחינים הסובייטי.
חייו.
טיחון חרניקוב נולד ביילץ (עיירה במחוז ליפצק) למשפחת סוחרים. הוא היה הילד העשירי והצעיר במשפחה וכבר בגיל צעיר החל להתעניין בנגינה ובהלחנה. בחורף 1928-1927 הגיע למוסקבה והראה את היצירות שלו למלחין. הוא קיבל התייחסות חיובית והמלצה לחזור הביתה ולהשלים את הלימודים בבית הספר לפני שיגיע למוסקבה פעם נוספת. ב-1929 הוא הגיע למוסקבה והחל ללמוד במכללה מוזיקלית. בשנים 1932-1936 למד חרניקוב בקונסרבטוריון של מוסקבה אצל היינריך נויהאוס.
ב-1939 הלחין חרניקוב את האופרה הראשונה שלו "בסערה" (В бурю). באופרה זו הועלה לראשונה דמותו של ולדימיר לנין על במת האופרה. במהלך שנות ה-30 נכלל חרניקוב בקבוצת מלחינים סובייטיים צעירים. הוא כתב מאמר בעיתון פראבדה נגד המלחינים דמיטרי שוסטקוביץ' וסרגיי פרוקופייב.
בתקופת מלחמת העולם השנייה עבר חרניקוב עם משפחתו לאזור הרי אורל. בתקופה זו הוא כתב מוזיקה למספר סרטים. בהמשך הוא עבר לחזית והשתתף במספר קונצרטים לחיילים הלוחמים.
ב-1948, לפי בקשה ישירה של יוסיף סטלין, התמנה חרניקוב ליושב ראש ארגון המלחינים הסובייטים. קיימת סברה שבתקופתו כראש הארגון סבלו המלחינים פחות מרדיפת השלטונות ואיש מחברי הארגון לא הוצא להורג. יחד עם זאת, חרניקוב היה שותף פעיל בכול המערכות של השלטונות כנגד מוזיקאים שסר חינם בעיני השלטון. אומנם הם לא הוצאו מחוץ לשורות הארגון ועל פי רוב אף המשיכו לקבל הזמנות לביצוע עבודות, אך קיימות גם דוגמאות אחרות; כך למשל, המלחין הצעיר אלכסנדר לוקשין, שספג ביקורת קשה מחרניקוב, לא הצליח להתקבל לעבודה באף מוסד. בנובמבר 1979 נאם חרניקוב בוועידת הארגון ומתח ביקורת קשה על שבעה מלחינים צעירים. במשך שנים לאחר נאום זה לא יכלו מלחינים אלו להשתתף בהופעות ולא קיבלו הזמנות להלחנה.
בשנת 1961 החל חרניקוב ללמד בקונסרבטוריון של מוסקבה ובשנת 1966 התמנה לפרופסור. במקביל לפעילות ציבורית ועבודה בקונסרבטוריון, המשיך חרניקוב בהלחנה. הוא כתב מספר אופרות ומוזיקה לסרטים.