אלסה למדה בבית החינוך לאמנות ובמכללה האוניברסיטאית לאומנויות שנקראה אז "טכניקה סקולאן", או "בית הספר הטכני", בסטוקהולם. בבגרותה למדה בבית החינוך לאמנות ובמכללה האוניברסיטאית לאומנויות בסטוקהולם.
את בעלה, שבעברו היה שר בממשלת שוודיה ובעל תואר דוקטור לתאולוגיה, נתנאל בסקוב פגשה לראשונה בשנת 1897. הם הכירו במכללה בה לימד. היא החלה בקריירה כסופרת ומאיירת סמוך לנישואיה עם נתנאל בסקוב . בשתים-עשרה השנים הראשונות לנישואים נולדו לה, לסירוגין, בכל שנה ספר ובכל שנה ילד. אחר כך ראו אור עוד עשרים וארבעה ספרים שהטקסט והאיורים שבהם - כולם משלה, ועשרה ספרים בהם היא הוסיפה איוריה לטקסטים של סופרים אחרים. בניה שימשו כמודל כמעט לכל הדמויות של הילדים - בנים ובנות כאחד. ספריה רואים אור בעברית בהוצאת משכן ספרים.
בשנה השלישית לנישואיה, אלמנתו של ויקטור רידברג תרמה להם את הוילה שבנו. ויקטור הלך לעולמו בטרם הספיקו לעבור אליה.
בחלק מהספרים, דוגמת "חגיגת הפרחים", חלק מהטקסט הוא בצורת שירים אותם היא גם הלחינה.
האווירה בבית בו אלסה גדלה, הייתה מלאת חיוניות, ליברלית ואמנותית. הייתה זאת אווירה שונה בתכלית מהאווירה הכבדה ששררה במשפחת בסקוב ממנה הגיע בעלה. התנשאותם ואי קבלתם אותה, פגעה בה. בציוריה היא הביעה את הקונפליקטים שהתלוו לכך בצורה אמנותית, מחויכת וכואבת בה בעת. הבדלי האופי היו גם מקור לנתקים ועדיין אהבתם זה לזו גברה. נתנאל בסקוב היה קשור עם תנועת ה"ארט אנד קראפטס" ועם התנועה האנתרופוסופית ודרכו אלסה בסקוב לקחה חלק בפעילותן בשוודיה.
אחד מבניה נהרג בתאונת מזחלת שלג לפני יום הולדתו השמיני ולקח לה שנים לקום מצערה ולחזור ליצירתה.
בשנת 1930 ביקרה בארץ ישראל. ובעקבות ביקורה כתבה את הספר "ביצת השמש" ובאחד מהאיורים בספר מופיעה תמונה משפת הכנרת.
את חייה סיכמה בראיון לפני מותה, בספר הביוגרפיה שערכה סטינה המר, במילים:
כתיבתה.
בשנת 1894 החלה אלסה בסקוב לעבוד במגזין הילדים Jultomten.לאחר מכן היא החלה להוציא לאור ספרים משלה ובהם היא הכותבת והמאיירת בטכניקה מיוחדת שהיא פיתחה. ספריה שזורים אלמנטים מהמציאות בשוודיה באותם ימים עם עמודי התווך של מעשיות עמים ואגדות ואף מהמיתוסים הקדומים. בכל הסיפורים כמעט, הילדים זוכים לפגוש שדונים, גובלינים (יצורים מהסוג של עוץ לי גוץ לי מהסיפור של האחים גרים) גמדים, פיות, וחיות המדברות בלשון אדם. הנושאים המרכזיים עוסקים ביחסים שבין ילדים ובינם ובין עצמם, בינם ובין חיות וצמחים, בינם ובין המבוגרים המחנכים אותם. הילדים חרוצים ופעלתנים, שובבים וסקרניים מאוד, נוקטים יוזמה ולומדים מהטבע. עבודתה נתנה במה לאווירה ביתית שמחה באזור הכפרי השוודי של סוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים.
בסקוב הפכה להיות אחת האמניות האהובות ביותר מכל סופרי הילדים השוודים. רבים מספריה הפכו לקלאסיקה והם מודפסים ללא הרף. היא גם איירה גם ספרי אותיות וספרי שירים לבתי ספר שוודיים. דפי הספרים שלה ממוסגרים לרוב על ידי מסגרת דקורטיבית בסגנון אר-נובו.
כל יצירותיה נודעות כסיפורים פשוטים ועליזים, מאוירים ביופי יוצא דופן.
פרסים והוקרה.
פרס אלסה בסקוב נוסד בשנת 1958 והוא ניתן למאייר ספרי התמונות השוודי הטוב ביותר בשנה.
ניקי דה יאחר
ניקי דה יאחר (בהולנדית: Nikkie de Jager; נולדה ב-2 במרץ 1994), הידועה יותר בשם ערוץ היוטיוב שלה, NikkieTutorials, היא מאפרת יופי, יוטיוברית ומשפיענית הולנדית. היא זכתה לפופולריות ב-2015 לאחר שפרסמה בערוץ היוטיוב שלה את הסרטון "The Power of Makeup", שהעניק השראה לסרטונים רבים אחרים של אנשים המציגים את פניהם עם ובלי איפור. נכון ליוני 2021, לערוץ היוטיוב שלה יש מעל ל-13.8 מיליון מנויים ולמעלה מ-1.47 מיליארד צפיות בסרטונים.
קריירה.
דה יאחר החלה לראשונה להעלות סרטונים ליוטיוב ב-2008, כשהייתה בת 14, לאחר שצפתה בתוכנית "הוליווד הילס" ב-MTV. היא שאבה השראה מהאיפור של השחקנית האמריקאית לורן קונרד. לאחר מכן החלה לחפש ביוטיוב מדריכים לשחזור המראה, ובהמשך, קיבלה השראה להתחיל ליצור מדריך משלה. לאחר שנתיים שבמהלכן העלתה מספר סרטונים ליוטיוב, היא נרשמה למסלול האיפור באקדמיית B באמסטרדם. לאחר מכן, החותמה בסוכנות Colourfool ב-2011, והחלה לעבוד כמאפרת מקצועית.
בסתיו 2013, הייתה דה יאחר המאפרת הראשית של התוכנית "I Can Make You a Supermodel" ששודרה בערוץ RTL 5. בתחילת 2014 עזבה את סוכנות Colourfool והתחילה לעבוד בתור פרילנסרית של שיער ואיפור.
המגזין האמריקאי פורבס ציין את דה יאחר ברשימת אחת מ"עשרת משפיעני היופי המובילים לשנת 2017". עוד באותה שנה זכתה בקטגוריית "גורו" של פרסי שורטי ובקטגוריית כוכב/ת הרשת של אופנה/יופי של השנה של פרסי בחירת הנוער.
ב-2017, דה יאחר העלתה סרטון הסוקר קרן שהופקה על ידי מותג קוסמטיקה מפראג ובמהלכו הביעה ביקורת על כך שהחברה משתמשת בסרטוניה ללא רשותה (כולל הסרטון הראשון שפרסמה ושזיכה אותה בפרסום, "The Power Of Makeup") כדי לקדם ולמכור את מוצריה ברשתות החברתיות. היא הביעה אכזבה ממעשי החברה וסיפרה כי היא מרגישה שהחברה שיקרה לעוקביה מאחר שדה יאחר מעולם לא השתמשה באף אחד מהמוצרים שנקשרו בשמה.
בינואר 2019, הוכרז כי דה יאחר תשמש כיועצת היופי העולמי של מארק ג'ייקובס ביוטי. המותג הצהיר בהודעה לעיתונות כי: "בתפקיד החדש שנוצר, ניקי תשולב בתהליך פיתוח המוצרים של המותג, וכן תחלוק את הכישרון והמומחיות המדהימים שלה כדי להרחיב תכנים ואומנויות ייחודיים ברחבי העולם הן של מארק ג'ייקובס ביוטי, והן של הערוצים שלה."
ב-12 ביוני 2020, הוכרז כי דה יאחר תשמש כשגריר של רצון טוב של האומות המאוחדות.
שיתופי פעולה בולטים.
דה יאחר שיתפה פעולה עם מותגי היופי "אופרה" ו"מייבלין" . הקו שלה עם אופרה ב-2017 כלל שפתונים נוזליים ופלטת איפור. בדצמבר 2019 דה יאחר שיתפה פעולה עם ליידי גאגא וקידמה את מותג האיפור שלה, Haus Laboratories.
תחרות האירוויזיון.
ב-10 בפברואר 2020, הוכרז כי דה יאחר תהיה המנחה המקוונת של אירוויזיון 2020, שייערך ברוטרדם, הולנד. האירוע בוטל מאוחר יותר בשל מגפת הקורונה. מאוחר יותר, הופיעה דה יאחר כמנחה משותפת בתוכנית המחליפה , ששודרה ב-16 במאי 2020, ובמסגרתה דיווחה לציבור על תכניה המקוונים. ב-18 בספטמבר 2020 אושרה חזרתה כמנחה באירוויזיון 2021, לאחר ששודרגה למארחת קבועה מתפקיד המארחת המקוונת בשנה הקודמת.
חיים אישיים.
ב-13 בינואר 2020, העלתה דה יאחר סרטון לערוץ היוטיוב שלה בשם "I'm Coming Out" ("אני יוצאת מהארון"), ובו יצאה מהארון כטרנסג'נדרית וסיפרה כי נסחטה על ידי מישהו שאיים להוציאה מהארון בכפייה. לאחר מכן פרסמה סרטון תגובה בשם "Responding To My Coming Out" ("תגובה על יציאתי מהארון").
דה יאחר מאורסת לבן זוגה, דילן, אשר הציע לה נישואים באוגוסט 2019, בזמן שהשניים היו בחופשה באיטליה.
ב-8 באוגוסט 2020, נשדדו דה יאחר ובן זוגה באקדח בביתם באודן . דה יאחר הצהירה כי במהלך האירוע השניים לא הותקפו פיזית אך יצאו ממנו בסערת רגשות; המשטרה דיווחה שאחד מהתושבים סבל מפגיעות שטחיות. במהלך חקירת המשטרה התקיימו מעצרים.
טלוויזיה.
בספטמבר 2017, דה יאחר השתתפה בתוכנית המשחקים ההולנדית "The Big Escape" ("הבריחה הגדולה"). בינואר 2019, השתתפה בעונה ה-19 של תוכנית הריאליטי ההולנדית הפופולרית . היא הודחה מהתחרות בפרק השלישי. ב-2019, הופיעה דה יאחר כשופטת אורחת בתוכנית " . בספטמבר 2020, היא חזרה, ובסופו של דבר, זכתה בעונה ה-20 של .
לאחר שסרטון היציאה מהארון שלה נהיה פופולרי בינואר 2020, דה יאחר התארחה ב"מופע של אלן דג'נרס", שם דיברה על החוויה שלה כטרנסג'נדרית. מאוחר יותר התבטאה דה יאחר על החוויה שלה בתוכנית "המופע של אלן דג'נרס" בזמן שהתראיינה ל-"De Wereld Draait Door" ("העולם ממשיך להסתובב") וטענה כי התייחסו אליה באופן שונה מאורחים אחרים, וכי המארחת אלן דג'נרס הייתה "קרה ורחוקה" כלפיה.
בתחילת 2021 דה יאחר השתתפה כשופטת אורחת ב"מרוץ הדראג של הולנד" , הגרסה ההולנדית של המרוץ לדראג של רו-פול.
ליובינסקי
ליובינסקי (ברוסית: Лю́бинский) היא עיירה ברוסיה במחוז אומסק.
היסטוריה.
ב-1741 ממשלת גוברניית טובול הוציאה צו המורה להקים מאחז בגדה השמאלית של אירטיש. תפקידו של המאחז היה להגן על המושבות מפני פשיטות של שבטי נוודים.
באמצע המאה ה-19 במקום החלו להתיישב צמיתים מגוברניית וורונז'.
שמו הראשון של היישוב היה וורובסקוי, אך התושבים החדשים לא אהבו את השם והוחלט לשנותו לליובינה. השם החדש ניתן, כנראה, על שמה של אשתו של ראש גוברניית אומסק.
לקראת סוף המאה ה-19 התגוררו כאן כ-3,000 תושבים. ב-1910 הוקם ליד ליובינה כפר חדש בשם נובו-ליובינו. באותה שנה החלה הקמת מסילת רכבת בין אומסק, אישים, וטיומן והוקמה תחנת רכבת ליובינסקיה.
בהחלטת המועצה המהפכנית של סיביר מ-24 בספטמבר 1924 הוקם ראיון לובינסקי, לאחר מלחמת העולם השנייה החלה התפתחות מאסיבית של האזור.
בשנת 1947 הוחלט לאחד את הכפרים ותחנת רכבת ליישוב חדש תחת שם ליובינסקי.
אוכלוסייה.
אוכלוסיית טיוקלינסק לפי שנים:
NikkieTutorials
ניקי טוטוריאלס
מעבר וינדי
Nikkie de Jager
ליסה בוצ'ר
ליסה בוצ'ר (באנגלית: Lisa Butcher; נולדה ב-14 באוקטובר 1971) היא דוגמנית אנגלייה.
ביוגרפיה.