הנס דוידסון למד פילוסופיה ופילולוגיה באוניברסיטה בברלין אך סולק מהאוניברסיטה. אביו ושניים מחבריו הטובים, ארנסט באלק וגיאורג היים מתו. הוא סבל מהתמוטטות עצבים והתאשפז מרצון בבית חולים פסיכיאטרי. בשנת 1912 החלו להופיע אצל הנס דוידסון סימנים ראשונים של מחלת הסכיזופרניה. הוא שוחרר מבית החולים אך נכפה עליו לחזור ולהתאשפז לאחר שתקף את אימו. בריאותו הנפשית המשיכה להדרדר והוא חי תחת השגחה פרטית בין השנים 1914 ועד 1922. לאחר שנת 1927, כאשר אמו התרוששה כלכלית, הוא הועבר להשגחת מרפאה של המדינה. בתחילת שנות ה-30, עזב את הנצרות וחזר ליהדות. בשנת 1933, מיד לאחר מינוייו של היטלר לראש-ממשלת גרמניה, ברחה משפחתו של הנס דוידסון לתל אביב (שם נפטרה אמו שבורת הלב מספר חודשים מאוחר יותר). כתוצאה ממצבו בריאותו הנפשית הלקוי, לא הצליח הנס דוידסון לקבל אישור כניסה (סרטיפיקט) לתחומי המנדט הבריטי שבארץ ישראל. הוא נאלץ להמשיך לחיות בגרמניה הנאצית, בה החלו לראות בזרם האקספרסיוניסטי כצורה אומנותית מנוונת, וככזו, לא מקובלת לחלוטין.
מספר אמנים אקספרסיוניסטים הצליחו להימלט מגרמניה הנאצית, אך רבים התאבדו או נרצחו במחנות הריכוז. בהתחשב ביהדותו של הנס דוידסון, בהיותו אמן מהזרם האקספרסיוניסטי ובמצב בריאותו הנפשית הרעוע (מצב נפשי זה הוביל ל"המתת חסד" באותה תקופה), רציחתו בידי הממסד הגרמני הנאצי הייתה כמעט וודאית. ב-29 בספטמבר 1933 הועבר דוידסון מן המוסד הפסיכיאטרי ששהה בו לבית חולים יהודי ליד קובלנץ, שאליו נשלחו רוב המאושפזים היהודים על רקע פסיכיאטרי מרחבי הרייך. ב-30 באפריל 1942, הוא וכל שאר החולים וכן צוות המרכז הרפואי בו שהה נשלחו לסוביבור. איש מהם לא שרד. תאריך מותו של הנס דוידסון לא ידוע; קרוב לוודאי מאי או יוני 1942.
עבודתו.
רק ספר אחד של הנס דוידסון, "Weltende", פורסם בעודו בחיים, בשנת 1918.
שירו הבולט ביותר של הנס דוידסון, "סוף העולם" (בגרמנית: Weltende), עורר עניין ציבורי רב ונחשב לשיר האקספרסיוניסטי הראשון. השיר השפיע על משוררים רבים אחרים בזרם האקספרסיוניסטי.
השיר נכתב בסמוך לתחילת מלחמת העולם הראשונה ועוסק בתיאור קיצו של העולם. הוא מתאר תחושה שרווחה בשיח של תחילת המאה העשרים, בין היתר כתוצאה ממירוץ החימוש בין המדינות, על דמדומי האנושות.
אסגילה
מוזיקה ישראלית מזרחית
כביש 869
כביש 869, המכונה גם "מעלה גמלא", הוא כביש רוחב אזורי העולה ומתפתל אל דרום רמת הגולן מצומת מעלה גמלא במערב שבקרבת חוף הכנרת, וממשיך עד צומת דליות בקצהו המזרחי. אורכו של הכביש הוא 16 ק"מ.
ג'ון גרין
ג'ון מייקל גרין (באנגלית: John Michael Green, נולד ב-24 באוגוסט 1977) הוא איש חינוך, ולוגר, יוטיובר וסופר אמריקאי עטור פרסים, שספריו תורגמו לשפות רבות. הוא זכה למוניטין בזכות כתיבתו הרגישה אודות הלבטים אשר חווים בני הנוער בגיל ההתבגרות. בשנת 2006 זכה בפרס פרינץ עבור רומן הביכורים שלו "מחפשים את אלסקה" ובשנת 2012 זכה ספרו "אשמת הכוכבים" במקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. כמו כן, הוא הופיע פעמיים ברשימת המועמדים הסופית בתחרות "ספר השנה" שאותה עורך הלוס אנג'לס טיימס.
יחד עם אחיו האנק מנהל גרין מספר ערוצי יוטיוב פופולריים העוסקים בעיקר בחייהם, בספרים, במדע, פילוסופיה ומגוון נושאים נוספים.
ראשית חייו.
גרין נולד באינדיאנפוליס, אך שלושה שבועות לאחר לידתו עברה משפחתו לאורלנדו, פלורידה, שם גדל בשנותיו הראשונות. מאוחר יותר למד בבית הספר "Indian Springs" באזור ברמינגהאם, אלבמה. בשנת 2000 למד ספרות השוואתית ולימודי דת במכללת "Kenyon" באוהיו וקיבל תואר ראשון בשני התחומים הללו. לאחר שסיים את לימודיו במכללה, התעתד להיות כומר והחל ללמוד בבית הספר לתאולוגיה של אוניברסיטת שיקגו. במקביל ללימודיו עבד כסטודנט מתמחה בכמורה בבית חולים לילדים, שם חלה תפנית בחייו: חוויותיו עם ילדים שחלקם חולים במחלות סופניות, העניקו לו את התשוקה לתעד את תחושותיו כסופר במקום ככומר. אלה באו לידי ביטוי מאוחר יותר בספרו הרביעי 'אשמת הכוכבים', העוסק בסיפור אהבה בין שני מתבגרים - האחת חולת סרטן והשני נכה קטוע רגל שהחלים ממחלת הסרטן. בראיון שהופיע באתר יוטיוב, התייחס לעבודתו בבית החולים ואמר כי מעולם לא פגש שם "ילדים שהמחלה הפכה אותם לנבונים יותר מגילם, שהמחלה שינתה את חייהם ואת מותם למשהו נשגב. מי שפגשתי בזמן העבודה שלי שם היו ילדים, בסך הכל ילדים".
לאחר סיום עבודתו בבית החולים המשיך להתגורר בשיקגו והחל לעבוד בשנת 2005 בכתב העת "בוקליסט" ("Booklist"). במסגרת עבודתו סקר וכתב ביקורות על מאות ספרים, במיוחד על ספרי פרוזה ועל ספרים העוסקים באסלאם. בנוסף לעבודה זו, כתב גם ביקורת ספרים עבור המגזין השבועי של הניו יורק טיימס ועבור תחנת הרדיו הציבורי של שיקגו. באותה עת שקד על כתיבת ספרו הראשון "מחפשים את אלסקה".
VlogBrothers.
brotherhood 2.0 (אחווה).
בשנת 2007 החלו ג'ון ואחיו האנק פרויקט שנקרא "brotherhood 2.0". מטרת הפרויקט הייתה להחליף את כל התקשורת מבוססת הטקסט שבאמצעותה הם נהגו לתקשר עד אז בתקשורת חזותית (סרטונים). הפרויקט המקורי נמשך מ-1 בינואר עד ל-31 בדצמבר 2007, והסרטונים זמינים לציבור דרך ערוץ היוטיוב "VlogBrothers" ודרך האתר "brotherhood 2.0" ששייכים לשני האחים. במהלך השנה הפרויקט התפתח וגדל, והאחים החלו להמציא חוקים וכללים לפרויקט, שהעובר עליהם נענש בדרכים יצירתיות. האחים התחייבו להעלות
לאחר brotherhood 2.0.
ב-31 בדצמבר 2007, יום סיום הפרויקט, החליטו האחים להמשיך לפרסם סרטונים במתכונתו, באתר חדש.
השניים הקימו את קהילת האינטרנט "נרדפייטריה" (בתרגום חופשי: "לוחמת החנונים"), שחבריה הם "נרדפייטרס" ושמטרתם היא "להקטין את רמת הבאסה העולמית" ("Decrease world suck"). סרטוני האחים וכל פעילות בנרדפייטריה נמצאים כעת באתר "nerdfighteria.com".
CrashCourse.
גרין מנהל ביחד עם אחיו את ערוץ היוטיוב הפופולרי "CrashCoruse", אשר מפיק סרטונים העוסקים בנושאים שונים כגון היסטוריה, מדע, ספרות, מדעי המחשב ועוד. הערוץ הוקם על ידי האחים גרין בשנת 2011, ונכון לחודש יולי 2022 לערוץ מעל שלושה עשר מיליון וחצי רשומים וכמיליארד ושבע מאות מיליון צפיות.
קריירה.
הרומן הראשון של גרין, "מחפשים את אלסקה", יצא לאור על ידי הוצאת "Dutton Children's Books" בשנת 2005. זהו רומן נעורים אשר מתרחש בפנימיה ושהושפע בעיקר מלימודיו של גרין בבית הספר "Indian Springs". ספר זה זכה בפרס פרינץ, בקטגוריות "הספר השנה הטוב ביותר שנכתב עבור בני נוער, המבוסס כולו על הערך הספרותי שלו". כמו כן, הגיע הספר לראש רשימת עשרת הספרים הטובים ביותר לבני נוער ב-ALA. בשנת 2012 היה הספר ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס כספר הטוב ביותר בכריכה רכה לבני נוער.
הרומן השני של גרין, "שפע של קתרינות" יצא שנה לאחר מכן על ידי אותה הוצאה. הרומן היה מועמד אף הוא לפרס פרינץ, והגיע לגמר של פרס הספרים של הלוס אנג'לס טיימס.
גרין שיתף פעולה עם סופרי בני הנוער מורין ג'ונסון ולורן מריסל בספר "כשהשלג יורד", שמורכב משלושה סיפורים קצרים אשר מתרחשים באותה עיירה בערב חג המולד, במהלך סופת שלגים. הסיפור שכתב גרין נקרא: "A Cheertastic Christmas Miracle". ב-27 בנובמבר 2009 הגיע הספר למקום העשירי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
הרומן השלישי של גרין, "ערים של נייר", יצא לאור ב-16 באוקטובר 2008 והגיע למקום החמישי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. זכויות הסרט נמכרו ל-Mandate Pictures ו-Mr. Mudd, וגרין נבחר לכתוב את התסריט של הסרט. ב-30 באפריל זכה הספר "ערים של נייר" בפרס הרומן הטוב ביותר לבני נוער לשנת 2009, וב-2010 זכה בפרס קורין לספרות. ביולי 2015 יצא הסרט המבוסס על הספר מבית פוקס המאה העשרים.
גרין ודייוויד לוויתן שיתפו פעולה בכתיבת הרומן "וויל גרייסון, וויל גרייסון" (הוצאה: Dutton Children's Books, 2010). ספר זה היה מועמד לשניים מפרסי ALA השנתיים, לפרס Stonewall Book ולפרסים נוספים.
באוגוסט 2009 אישר גרין שהוא כותב ספר חדש ששמו הוא "ההמשך", שצפוי לצאת בשנת 2011. בתוכנית BlogTV הודיע גרין שהוא מבטל את הוצאת "ההמשך".
ג'ון ואחיו האנק אחראים ליצירת ועידת מולטי-ז'אנר עולמית בשם "VidCon" המתרחשת בצפון קרוליינה מאז 2010, ועוסקת בתעשיית המדיה וביוצרי תוכני וידאו וצופים. זוהי הוועידה הגדולה ביותר בעולם מסוגה.
הספר השישי של גרין, ששמו הוא "אשמת הכוכבים" יצא לאור ב-10 בינואר 2012. בווידאו בלוג שלו ביוטיוב סיפר כי כמה קטעים משוכתבים מ"ההמשך" (שלא יצא לאור) נכנסו לתוך הספר "אשמת הכוכבים". גרין חתם על כל 150,000 העותקים של המהדורה הראשונה של הספר וכך גם אשתו ואחיו. הספר היה לרב המכר הטוב ביותר לבני נוער של הניו יורק טיימס, למשך שבועיים בשנת 2012.
בשנת 2017 הוציא גרין את הספר "צבים כל הדרך למטה", שלו מתוכנן עיבוד קולנועי באותו השם.
ב-2021 הוציא גרין ספר בשם "The Anthropocene Reviewed", ספר העיון הראשון שלו.
סמבה (תוכנה)
רודי מקדואל
רודריק אנדרו אנתוני "רודי" מקדואל (באנגלית: Roderick Andrew Anthony "Roddy" McDowall; 17 בספטמבר 1928 - 3 באוקטובר 1998) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.
חייו.
מקדואל נולד בלונדון שבאנגליה, למשפחה נוצרית. אמו שאפה להיות שחקנית ואביו היה ימאי בצי הסוחר. כבר בגיל חמש החל להופיע בפרסומות וביוזמתה של אמו החל להופיע בסרטים. כילד הופיע ב-12 סרטים והתפרסם ברחבי בריטניה.