ת"פ 176/96 מ.י. נ' וושדי: התייחסות ראשונה בפסיקה לסוגיית ההטרדה המאיימת בעקבות חקיקה בנושא בארצות הברית, טרם חקיקתו של החוק למניעת הטרדה מאיימת, תשס"ב-2001. בפסיקה ישנה הכרה בצורך להגנה על זכותן של נשים שלא להיות מוטרדות או מאוימות על ידי בני זוגן לשעבר, שכן פעמים רבות האיום המתמיד קשה ומכביד מאלימות פיזית.
בעקבות פסיקה זאת נחקק החוק למניעת הטרדה מאיימת אשר נתן ביטוי במשפט לתופעה של מעקבים ושיחות טלפון מאיימות הפוגעות בחירותו ובכבודו של האדם (ובפרט נשים), ואיפשר מתן צווי הגנה שהפרתם מהווה עבירה פלילית.
תפ"ח (ת"א) 204/05 מדינת ישראל נ' פלוני: אונס ורצח של קטינה מעיין ספיר בידי קטין: נעשה איזון בין זכות הקטין הנאשם לחיסיון לבין זכות משפחת הקורבן. הרכב של פשעים חמורים היושב בדין על פי חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) תשל"א 1971 מחייב בדרך כלל דיון בדלתיים סגורות. לפי בקשת משפחת המנוחה התקיים הדיון בנוכחות בני המשפחה.
בדבר מעמד נפגע עבירה לעניין דיון בדלתיים סגורות, גם כאשר הדבר אינו קבוע במפורש בחוק, קבעה השופטת רוטלוי:
קולם וייצוגם של חולי נפש בבית המשפט.
רבות מפסיקותיה של רוטלוי הביאו לשינוי בנושא אשפוז כפוי מתוך הכרה שחולי נפש הם אוכלוסייה מוחלשת הזקוקה להגנת החוק. הפסיקות נוגעות בעיקר לחובה לקיים את לשון החוק בדקדקנות כדי לשמור על זכויות האדם ועל כבודו של המאושפז בכפייה. נושא נוסף הבולט בפסיקותיה קשור לחשיבות הייצוג המשפטי של אדם המאושפז בכפייה בוועדה פסיכיאטרית מחוזית ובבתי המשפט:
השופטת רוטלוי הביעה עמדה נחושה בדבר הזכות להישמע במסגרת החוק לטיפול בחולי נפש כחלק מכללי הצדק הטבעי וכן הזכות להיות מיוצג על ידי סניגור בכל הליך שלטוני הפוגע בחירותו של המאושפז.
ביולי 2000 הגישה ועדה מקצועית של משרד המשפטים בראשות פרקליטת מחוז מרכז נורית שניט את המלצותיה לעניין תפקוד הוועדות הפסיכיאטריות. אחת ההמלצות היא לתת חובת ייצוג לכל אדם המאושפז בכפייה. הוועדה סקרה גם את הפסיקה הקיימת והסתמכה בין היתר על בע"ש 689/98.
בעקבות סדרה של פסיקות שניתנו על-ידי רוטלוי בעניין חובת הייצוג המשפטי בהליכי אשפוז בכפייה, הגישה בשנת 2001 האגודה לזכויות האזרח עתירה לבית המשפט העליון כנגד משרד המשפטים והבריאות. בסופו של התהליך שגובה גם בדיונים בכנסת במסגרת הצעת חוק שהגיש ח"כ אופיר פינס-פז תוקן החוק לטיפול בחולי נפש ב-2004 בסעיף 29א, ונקבעה לראשונה זכותו של כל אדם בגיר המאושפז בכפייה או בענייננו ניתן צו אשפוז של בית משפט להיות מיוצג על-ידי הסיוע המשפטי בהליך אשפוז אזרחי או ע"יל-ידי הסנגוריה הציבורית בהליך צו אשפוז (פלילי).
מנתונים של הסיוע המשפטי במשרד המשפטים עולה כי נכון לשנים 2018–2019 הם ייצגו בכ-6,000 תיקים ובכ-12,000 הליכים משפטיים.
החשיבות הנוספת של הייצוג המשפטי למאושפזים בכפייה היא בהעלאה לסדר היום הציבורי מקרים הנוגעים לתנאי אשפוז ובייחוד נקיטת אמצעים מגבילים כלפי אנשים המאושפזים בכפייה לרבות קשירה ובידוד ומתן טיפול בנזעי חשמל. מהנתונים של דו"ח הסיוע המשפטי עולה כי חשיבות הייצוג המשפטי הגדילה את היכולת של האדם לעמוד על זכויותיו המשפטיות.
השתתפות ילדים בבתי המשפט וייצוג קטינים בבתי המשפט.
לפי סעיף 12 באמנה בדבר זכויות הילד, השתתפות ילדים בבתי המשפט כוללת הן את שמיעת קולם והן את ייצוגם. הנושא של ייצוג קטינים העסיק את השופטת רוטלוי עוד בבית המשפט לנוער בראותה בהם בני אדם בעלי זכויות עצמאיות. בהליך הפלילי לא הייתה מניעה לייצוג קטינים לפי חוק הנוער (שפיטה ענישה ודרכי טיפול), אולם בפועל רק הורים בעלי אמצעים היו יכולים לשאת בהוצאות שכר הטרחה. כאשר הופיעה רוטלוי בפני ועדת בכור (סיוע משפטי), שדנה בשאלת הייצוג, הביעה דעתה שראוי וצודק שקטינים בהליך הפלילי יהיו מיוצגים על ידי עורכי דין. בעקבות המלצות וועדת בכור הוקמה הסנגוריה הציבורית הפועלת גם כמייצגת קטינים.
באותה תקופה, קטינים לא היו מיוצגים גם בהליך האזרחי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) המאפשר התערבות המדינה באוטונומיה ההורית. ההנחה הייתה שפקידות הסעד לעניין חוק זה מייצגות לא רק את שרותי הרווחה אלא גם את טובת הקטין.
עוד בטרם כתיבת המלצות הוועדה ליישום האמנה בדבר זכויות הילד (ועדת רוטלוי), הביעה רוטלוי בפסיקותיה בנושאים של מעמד אישי עמדה כי זכותו של קטין להשתתף ולהישמע במסגרת הליכים משפטיים הנוגעים לו, בין היתר באמצעות מינוי מייצג עצמאי (כאפוטרופוס לדין), גם בהליכי מעמד אישי. לעמדתה, היה מקום לשמוע את הקטין ולתת משקל לעמדתו ורצונו, גם אם בסופו של הליך יכריע בית המשפט כי רצונו המוצהר של הקטין אינו עולה בקנה אחד עם טובתו. רוטלוי הייתה מהשופטים הראשונים שביקשו לשמוע ילדים בהליכים שנגעו להם ולהקשיב לנקודת מבטם על חייהם. היא הקפידה להזמינם ללשכתה כשנדרש ולשמוע אותם, כדי שההכרעה בעניינם תביא בחשבון את דעתם, רגשותיהם וצרכיהם:
גם ביחס לקטין חסר מעמד, אשר נזקק לטיפול רפואי, ואשר אמו נטשה אותו והוא התמודד עם בעיה לבבית כרונית וקשה, עמדה השופטת רוטלוי על זכותו כי טובתו תיוצג באופן עצמאי בתהליכי קבלת החלטות גורליות ולצורך הסדרת מעמדו:
נושא ייצוג קטינים קודם בצורה משמעותית על ידי ועדת רוטלוי שבראשה עמדה. וועדת משנה בראשותה של ד"ר תמר מורג, ביססה לראשונה בדו"ח את התשתית הנורמטיבית לזכותו של ילד לייצוג עצמאי ונפרד מהוריו בהליכים אזרחיים, על בסיס הוראות האמנה בדבר זכויות הילד, בשילוב עם הוראות הדין הישראלי ופסיקות בית המשפט העליון בישראל, משפט משווה ומחקר אמפירי משווה. הדו"ח הציע מודל ייצוג עצמאי לקטינים בהליכים אזרחיים שמותאם למאפיינים החברתיים והמשפטיים של מדינת ישראל.
לצורך בחינת הזכות להשתתפות בנושאים של בית המשפט למשפחה, הוקמה וועדה משותפת למשרד המשפטים ומשרד הרווחה בשיתוף מכון ברוקדייל ובראשות השופטת רוטלוי, ונערך פיילוט בשני בתי משפט למשפחה עם מחקר מלווה. הוקמה יחידה בתוך יחידת הסיוע בבתי המשפט למשפחה שהתמחתה בנושא, והתוצאה המעשית באה לידי ביטוי בתקנות סדר הדין האזרחי. בחוקים רבים הוכרה הזכות להשתתפות לא רק בהליכים משפטיים אלא גם בהליכים מינהליים: חוק זכויות התלמיד, חוק האומנה, החוק לתיקון דיני ראיות (הגנת ילדים)סעיף 2(ו), חוק לגילוי נגיפי איידס בקטינים, ועדה לקידום מעמד הילד בפקודת העיריות סעיף 149ז, חוק בתי המשפט למשפחה סעיף 3(ד) על זכות קטין להגיש בעצמו תובענה בכל עניין שבו עלולה זכותו להיפגע פגיעה של ממש, שמיעת הקטין בבית המשפט לנוער לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה).
הממצאים וההמלצות העקרוניים של הוועדה באו לידי ביטוי גם בפסיקותיה של השופטת רוטלוי בנושאים בהם עסקה כערכאת ערעור על החלטות של בתי המשפט לנוער ומשפחה. כך, לדוגמה בנושאי אימוץ שבהם יש למימד הזמן בחייו של ילד משמעות רבה ולכן משיכת הליכים לאורך זמן ללא ייצוג הקטין איננה משרתת את טובתו. דברים נוקבים דומים נכתבו על ידי כב' השופטת רוטלוי גם בעניין תיק ע"מ (מחוזי תל אביב-יפו) 11/05 פלונית נ' היועץ המשפטי לממשלה:
פרשת תינוק המריבה נוגעת גם לייצוג ילדים על-ידי אפוטרופוס לדין.
לאחר קבלת המלצות הוועדה, השופטת רוטלוי נטלה חלק בוועדת היגוי שהוקמה על ידי מנכ"ל משרד המשפטים, לצורך תכנון, הקמה וליווי פיילוט לייצוג ילדים באמצעות הסיוע המשפטי במשרד המשפטים. וועדת ההיגוי פעלה בין השנים 2009–2011, ואף שהפיילוט לא יצא לדרך, המלצות וועדת רוטלוי ועבודת וועדת ההיגוי שימשו תשתית להקמת מערך ייצוג קטינים, 'עו"ד משלי' בסיוע המשפטי במשרד המשפטים, אשר הוקם בשלהי שנת 2014 ומייצג כיום כ־12,000 ילדים ונוער בהליכים משפטיים אזרחיים בעניינם, לרבות הליכי נוער (טיפול והשגחה), הליכי מעמד אישי, הליכים לאשפוז פסיכיאטרי בכפייה של קטינים, הליכי אימוץ ילדים, קטינים נפגעי עבירות מין חמורות והליכים אזרחיים כלליים. מערך ייצוג הקטינים 'עו"ד משלי' מהווה הלכה למעשה הגשמה של החזון הנורמטיבי-חברתי של השופטת רוטלוי, כפי שבא לידי ביטוי בעבודת הוועדה שעמדה בראשה ופסיקתה העקבית כערכאת ערעור בבית המשפט המחוזי.
השתתפות ילדים בבתי המשפט.
בפסק הדין עמ' 1034/01 פלוני נ' אלמוני, קבעה השופטת רוטלוי את חשיבות השמיעה הישירה של ילדים.
ועדת רוטלוי.
בשנת 1997, בעקבות חתימתה של מדינת ישראל על האמנה הבינלאומית בדבר זכויות הילד, מינה שר המשפטים, צחי הנגבי, את השופטת רוטלוי ליושבת ראש הוועדה לבחינת עקרונות יסוד בתחום הילד והמשפט ויישומו בחקיקה.
במשך כשש שנים בדקה הוועדה תחומים מגוונים של חיי ילדים בישראל, בעזרתם של כ-80 מומחים שונים. המלצות הוועדה כוללות ששה כרכים של הצעות לשינוי החקיקה בתחומי החינוך, הרווחה, המשפחה, אחריות המדינה, ייצוג ילדים וילדים בהליך הפלילי. ההמלצות שהוגשו בשנים 2003–2004 לשר המשפטים דאז יוסף (טומי) לפיד מהוות את התשתית הרעיונית לזכויות ילדים בדורות הבאים. חלק מההמלצות גובשו בחקיקה, בין היתר בחוק האומנה, חוק הנוער (שפיטה ענישה ודרכי טיפול), החוק לתיקון דיני הראיות (הגנת ילדים), ייצוג ילדים בהליכים אזרחיים על ידי הסיוע המשפטי, ועוד.
השפעת הוועדה מורגשת עד היום בשיח הציבורי, בפסיקות בתי המשפט ובעבודתם של משרדי הממשלה, בהם גברה המודעות לנושא זכויות הילדים והצורך להבטיח את כיבודן בכל מהלך חקיקתי או ביצועי.
פעילות ציבורית.
מאז פרישתה מכס השיפוט ב-2009, ממשיכה רוטלוי בפעילות ציבורית במסגרות שונות: בפעילות הכנסת, באקדמיה, ובמגזר השלישי.
פעילות ציבורית בכנסת.