בתקופת קיומה של יוגוסלביה האי השתייך לקרואטיה, שם נמצאת גם היישוב שרנגרד הנושא אותו שם, אולם בעת מלחמת העצמאות של קרואטיה האי נכבש על ידי הסרבים, ששולטים בו מאז. על פי ועדת התיווך בראשות בדינטר האי היה אמור לעבור לידי קרואטיה, אך סרביה סירבה לקבל את הצעת ועדת התיווך וטענה לזכותה על אי על בסיס קרבתו הגדולה יותר לחוף הסרבי.
במעמד דומה נמצא האי ווקובאר.
החוק הנורבגי
טוטינוטין צויוסי
טוטינוטין צויוסי (ביפנית: 栃ノ心 剛, בגאורגית: ლევან გორგაძე, לְבָאן גּוֹרְגִּידְזֶה; נולד ב-13 באוקטובר 1987, במצחטה, שבגאורגיה) הוא מתאבק סומו. הישגיו בקריירה הם 511-409-56. בשנת 2008 הוא היה הגארוגי השני אחרי קוקאי שהגיע לדרגת סאקטורי בשנת 2018 הוא קיבל דרגת אודזיוקי, השנייה בחשיבותה בסומו.
לבן גורגדזה החל להתאמן בהיאבקות מגיל צעיר. הוא זכה מדליות באליפויות אירופה לצעירים בג'ודו ובסמבו. בשנת 2005 הוא זכה במקום השני באליפות אירופה בסומו. בהמשך הוא הגיע ליפן וכבר בשנת 2008 הגיע לדרגת סאקטורי (מתחרה בליגה העליונה).
בשנת 2013, בעקבות פציעה קשה טוטינוטין צויוסי לא התחרה ובעקבות כך ירד לליגת משנה, אך לאחר ניצחון במספר תחרויות חזר לליגה העליונה כבר באותה שנה. הוא הגיע למספר הישגים ובשנת 2018 קיבל דרגת אודזקי, שהיא הדרגה השנייה בחשיבותה בסומו. באותה שנה הוא זכה בגעיה הקיסר הגדול.
חוסה רמון אלשנקו
סולומון פבלוביץ' ואסר
סולומון פבלוביץ' ואסר (נולד ב-26 באוגוסט 1946, לבוב) הוא מדען ישראלי-אוקראיני, בוטנאי, מיקולוג, רופא למדעים ביולוגיים, פרופסור וחבר באקדמיה הלאומית למדעים באוקראינה. מוכר על ידי הקהילה המדעית העולמית כאחד המובילים במדע המיקולוגי.
ביוגרפיה.
סולומון פבלוביץ' ואסר נולד ב-26 באוגוסט 1946 בלבוב, אביו היה עורך דין ואמו שחקנית ומורה לאסתטיקה וסטיילינג.
פבלוביץ' סיים את בית הספר התיכון בעיר ברגובו בטרנסקרפטה ובשנת 1964 החל ללמוד בפקולטה לביולוגיה באוניברסיטת אוז'הורוד. הוא התמחה במחלקה למערכת סיסטמטיקה ומורפולוגיה של צמחים, שם החל להתעניין במקרומיצטים. במחלקה לא התקיימה הכשרה במומחיות "מיקולוגיה", אז ראש המחלקה וואסר פנו למכון קייב לבוטניקה של האקדמיה למדעים של ה-SSR האוקראיני שם קיבלו את תמיכתו של אגריקולוג בעל שם.
בשנת 1969 ואסר סיים את לימודי התואר הראשון והחל ללמוד לתואר שני במחלקה למיקולוגיה של המכון לבוטניקה. במהלך לימודיו לתואר השני, השתתף במסעות רבים ברחבי אוקראינה, בהן כתב כמות גדולה של מחקרים על מקרומיצטים, וחקר קהילות שונות של צמחי ערבות. בשנת 1973, על בסיס החומרים שאסף במסעותיו כתב את עבודת הדוקטורט שלו "האגרוקולוגיה באזור הערבות של אוקראינה". במכון לבוטניקה החלו ההכנות לפרסום ספר "צמחיית פטריות אוקראינה", ובשנת 1980 יצא הכרך הבסיסי של "צמחיית פטריות אוקראינית. פטריות אגרית". שמציגה 205 מינים ואינפרא-מינים של פטריות, מתוכם 43 התגלו לראשונה באוקראינה, ו-9 היו תגליות חדשות למדע.
בהמשך, לצורך מחקר מעמיק יותר של האגריקולוגיה, הרחיב ואסר את הגאוגרפיה של המחקר באופן משמעותי, הוא ערך מסעות לסיביר, הרי אלטאי, ויתר האזורים בברית המועצות, הוא עיבד דגימות הרבריום שנשלחו מאוספי ארצות הברית ומערב אירופה. התוצאה של עיבוד החומרים החדשים הייתה עבודת הדוקטורט שלו " "משפחת אגריקאים" של ברית המועצות", שנכתבה בשנת 1982 ופורסמה באופן סופי ב"פטריות אגריות של ברית המועצות" בשנת 1985.
בשנות השבעים ותחילת שנות השמונים עסק ואסר בפיתוחים של גידול תעשייתי של פטריות באזור אוקראינה. ההישגים של המחלקה המיקולוגית הוצגו בפועל על בסיס חוות שמגדלות פטריות ומפעלים לייעור, שקמו באוקראינה. מספר עבודות פורסמו בנושא זה, כולל כמה מונוגרפיות קולקטיביות. בשנת 1982, למחקר בתחום גידול הפטריות התעשייתיות הוענק לואסר פרס שך האקדמיה למדעים של ה-SSR האוקראיני.
בשנת 1985 מונה ואסר לראש המחלקה לאלגולוגיה (כיום המחלקה לפיקולוגיה) במכון קייב לבוטניקה, ואז הפך למנהל המדעי של הרבריום של המכון. בשנים 1988–1994 שימש כפרופסור במחלקה לביולוגיה במכון הרפואי בקייב, ולימד קורסים בביולוגיה כללית, יסודות הגנטיקה הרפואית ופיקח על המחקר המדעי. בשנת 1988 נבחר לחבר באקדמיה למדעים של ה-SSR האוקראיני.
בשנות השמונים - תחילת שנות התשעים, המשיך לעבוד בהצלחה כמיקולוג מחקר, ופרסם מספר מונוגרפיות, חומרי עזר והוראה. בתקופה זו פורסמה יצירותיו - ספר העיון "שיטות המיקולוגיה הניסויית" (1982), בשיתוף עם חוקר נוסף פרסם כרך נוסף של "צמחיית פטריות אוקראינה "-"פטריות אמניטליות "(1992). בשנת 1991, על תרומתו לפיתוח האגריקולוגיה הוענק לואסר פרס קרן אלכסנדר והלן סמית (ארצות הברית).
עלייה ועבודה בישראל.
בשנת 1994 עלה ואסר לישראל.
בישראל עמד בראש המרכז הבינלאומי למגוון ביולוגי וביוטכנולוגי של צמחי נבגים ופטריות (המרכז הביולוגי והביוטכנולוגיה של צמחים ופטריות קריפטוגמיות, BCCPF) במכון לאבולוציה באוניברסיטת חיפה. כאן כתב את הספר "פטריות אכילות ורעילות של ישראל" (1995), וארגן מחקר מקיף על צמחי הנבגים והפטריות של שמורת הכרמל. ויחד עם עמיתים ישראלים, גילה נוכחות של כ-70 מינים של ו בים המלח. תוצאות מחקר המיקופלורה של ים המלח פורסמו לראשונה בשנת 1998, ובשנת 2004 הן פורסמו כמונוגרפיה באנגלית. בעבודה בישראל, סולומון פבלוביץ ואסר משתף פעולה עם מדענים מאוקראינה ורוסיה, נותן תמיכה מדעית וחומרית, מארגן אירועים, ממשיך לפרסם בכתבי עת מדעיים אוקראינים ורוסים.
בשנת 2020 שיתף פעולה פרופ' ואסר עם פרופסור פואד פארס במחקר של תרופה בוטאנית לסרטן המעי הגס וסרטן הלבלב המשלבת קנאביס רפואי ופטריות מרפא.
פעילות ארגונית.
פרופסור ואסר מארגן כנסים מחקריים במשך שנים רבות. כך, בשנת 1987 יזם מפגש בנושא בעיות אקטואליות של אלגולוגיה מודרנית. הוא היה שותף ביצירת ספר העיון "אצות", והיה העורך הראשי של פרסום זה, שראה אור בשנת 1989. בהנהגתו של ואסר בוצע שחזור האלגוטק - אוסף המכיל דגימות שנאספו על ידי כמה דורות של אלולוגי המכון. ההישג הגדול ביותר של ואסר כראש המחלקה נקרא על ידי יצירת המגזין "אלולוגיה" בשנת 1991. מאז 1994, כתב העת פורסם גם בתרגום לאנגלית (הוצאת Scriptio, ארצות הברית). מאוחר יותר, בשנת 1999, ואסר הפך למייסד מגזין בינלאומי אחר - "כתב העת הבינלאומי על אצות".
במהלך עבודתו בישראל החל פרופ' סולומון להתעניין בתחום מדעי ויישומים אחר של המיקולוגיה - מחקר על התכונות הרפואיות של פטריות. בשנת 2000 הוא הקים את כתב העת הבינלאומי לפטריות "מרפא" והפך לעורך הראשי שלו. בשנת 2001 הוא ארגן את הקונגרס הבינלאומי לפטריות מרפא בקייב ובשנת 2003 נערך אותו קונגרס בתאילנד ובשנת 2005 בארצות הברית.
סולומון פבלוביץ ואסר הוא גם חבר במערכת העורכים של כמה כתבי עת בינלאומיים בנושא בוטניקה, מיקולוגיה, אקולוגיה ורפואה, חבר בכמה חברות ועדות מדעיות לאומיות (גרמניה, ארצות הברית, ישראל) ובינלאומיות.
פרופ' ואסר בשמות טקסונומיים.
לכבוד פרופ' ואסר נקראו מספר פטריות ואצות:
ביבליוגרפיה.
לסולומון פבלוביץ ואסר יש כ-500 פרסומים, יותר מ-40 מהם מונוגרפיות שנכתבו באופן עצמאי.
רילקומרס
רילקומרס בע"מ היא חברת פיתוח תוכנה ישראלית, בשליטת קבוצת יעל תכנה ומערכות בע"מ, שהוקמה בשנת 1999. מטה החברה ממוקם בתל אביב.
רילקומרס מעסיקה למעלה מ־ 120 עובדים.
מייסדי החברה הם דרור יעקובסון ונאור מן. כיום היזם דרור יעקובסון משמש כמנכ"ל החברה.
השליטה בחברה נרכשה בשנת 2019 על ידי קבוצת יעל, אחת מקבוצות ה-IT הגדולות בישראל, ורילקומרס משמשת כזרוע הדיגיטל של הקבוצה.
היסטוריה.
רילקומרס הוקמה בשנת- 1999, מתוך זיהוי צורך עסקי בפיתוח פתרונות High-End של אתרי מסחר ותוכן.
הלקוח הראשון של החברה היה ידיעות אחרונות ובמסגרת עבודתם המשותפת פותח והושק בשנת 2000 אתר ynet. במשך 11 השנים הבאות המשיכה רילקומרס להיות זרוע הפיתוח והטכנולוגיה של ynet. בד בבד לעבודה על ynet התפתחה רילקומרס לתחומים נוספים ותכננה ופיתחה מגוון אתרים, פורטלים ואפליקציות מובייל עבור חברות גדולות ומרכזיות במשק הישראלי, ביניהן: בנק לאומי, בנק הפועלים, בנק דיסקונט, שטראוס, שופרסל, חצי חינם, מלונות דן, הפניקס ועוד.
פעילות בשנים האחרונות.
מתחילת העשור הקודם הרחיבה רילקומרס את תחומי פעילותה באמצעות רכישה והקמה של חברות בת העוסקות בתחומי דיגיטל שונים.
בשנים האחרונות השיקה רילקומרס פלטפורמות דיגיטליות אשר זיכו את ללקוחותיה במספר רב של פרסי מצטייני המחשוב IT Awards.
חברות בת.
יוניק יו אי (uniQui).
סטודיו העוסק בגיבוש אסטרטגיית מוצר, אפיון חוויית משתמש ועיצוב ממשק המשתמש.
הסטודיו מנהל את ארגון "חוויית משתמש ישראל" (uxi.org.il), ארגון שהוקם במטרה לקדם את הידע בישראל בתחומים של חוויית משתמש (User Experience – UX), ממשק משתמש (User Interface – UI) ושמישות (Usability).
דעת - מרכז הייטק חרדי.
דעת הוא מרכז פיתוח ובדיקות המעסיק נשים חרדיות ופועל מתוך רילקומרס משנת 2010. לדעת התמחות משולבת בפיתוח בטכנולוגיות דיגיטל מודרניות לצד פיתוח בתוך מערכות ליבה ארגוניות העושות שימוש בשפות פיתוח ותיקות. לצד פעילות הפיתוח מפעילה דעת גם פעילות בדיקות תוכנה.
אדוארד היקס
אדוארד היקס (באנגלית:Edward Hicks: 4 באפריל 1780 - 23 באוגוסט 1849) היה צייר אמריקאי וכומר של הקווקרים. הוא הפך לאייקון של הקווקרים בגלל ציוריו.
ראשית חייו.