הבעיות הנפוצות המטופלות בכריית מידע הן בעיות סיווג, ניתוח אשכולות, רגרסיה ולמידת חוקי אסוציאציה.
בבעיות סיווג בונים באמצעות כריית המידע מודל סיווג בהתאם לדוגמאות שנאספו בעבר, ובאמצעותו מסווגים מקרים חדשים. בנק, למשל, יכול לבנות מודל סיווג של לווי משכנתא בהתאם לדוגמאות שנאספו בעבר. כאשר מגיע לקוח חדש המבקש משכנתא הוא מסווג לפי מידת הוודאות שהוא אכן יצליח לעמוד בעתיד בהחזרי ההלוואה.
בעיות של ניתוח אשכולות דומות לבעיות סיווג, אך הקבוצות שאליהן הפריטים יסווגו אינן מוגדרות מראש. האלגוריתם מחלק את הרשומות לאשכולות, כך שבכל אשכול נמצאות רשומות בעלות מאפיינים דומים. למשל ניתן להיעזר באלגוריתם לניתוח אשכולות כדי לפלח את לקוחות החברה.
בבעיות רגרסיה מאפשרת כריית נתונים מציאת פונקציה אשר מנבאת את המודל של הנתונים. דוגמאות לבעיות כאלו בתחום הבינה העסקית הן למשל חיזוי מכירות, ניבוי הצלחה בלימודים אקדמיים על פי בחינות בגרות ומבחנים פסיכומטריים או מידת ההשפעה של הפרסום על קניית המוצרים.
למידת חוקי אסוציאציה נועדה למצוא קשרים מעניינים בין פריטים שונים של נתונים. הדוגמה הנפוצה ביותר היא ניתוח סל קניות. במקרה זה מנסים למצוא האם יש חוקיות בין מוצרים שונים שנרכשו על ידי אותו לקוח באותה קנייה. למשל ניתן לדעת אילו מוצרים נרכשים בדרך כלל יחדיו (בירה וחיתולים). בהתאם לתוצאות ניתן לסדר את המוצרים במרכול בצורה האופטימלית.
בינה עסקית תפעולית.
יצירת בסיסי נתונים שמהווים קלט לדיווחים וניתוחים של בינה עסקית עשויה להיות תהליך שאורך זמן רב. בגלל הצורך העסקי להגיב בזמן קצר לאירועים תפעוליים נדרש דווח או ניתוח מיידי או מהיר. צורך זה הגדיר תחום חדש ומתפתח במהירות של בינה עסקית תפעולית
בבינה עסקית תפעולית מופקים הניתוחים והדו"חות ישירות מנתוני המערכות התפעוליות של עיבוד תנועות מקוון, ללא תהליכים של יצירת בסיס נתונים ייעודי למערכות הבינה העסקית. במקרים רבים הבינה העסקית מייחסת אירוע שהתרחש במהלך עיבוד תנועה מקוונת ליעדים עסקיים טקטיים של הארגון. במקרים רבים תצוגת הדיווחים תהיה מקוונת, על מנת לאפשר תגובה בזמן קצר. דוגמה לדווח בינה עסקית תפעולית הוא הנושא של זיהוי רמייה (Fraud Detection). בזמן ביצוע עיבוד תנועה מקוונת, מנתחת מערכת בינה עסקית העוסקת בזיהוי רמייה את מאפייני ונתוני הטרנזקציה, וכאשר מזוהה רמייה מדווחים הנתונים מידית.
בינה עסקית תפעולית קשורה לאירועים המתרחשים במערכת הממוחשבת, לפיכך קיים קשר הדוק בינה לבין ארכיטקטורה מוכוונת אירועים (Event Driven Architecture בראשי תיבות EDA) הנקראת גם SOA 2.0.
שימושים עיקריים.
תחום הבינה העסקית, בדומה לתחומים כמו BPM או SOA, הוא תחום שתכליתו התאמה (Allignment) בין הארגון או העסק לבין מערכות המידע. אחד ההיבטים של התאמה כזו הוא היכולת של המשתמש העסקי לבצע באופן עצמאי פעולות הקשורות לעסק במערכות מחשוב, ללא הצורך בתיווך של מומחה מחשוב.
הצורך של ארגונים להגיע להתאמה כזו, גורם לכך שנעשה שימוש הולך וגובר ב-BI. השימוש הנפוץ ביותר הוא לדיווחים בעלי משמעויות עסקיות. שימוש נוסף הוא לדיווחים לצורכי מחקר או ניתוח.
ניתן לסווג את הדיווחים לסוגים על פי מאפיינים:
מוצרי BI.
שוק מוצרי ה-BI עובר תהליך של צמצום מספר המוצרים. חלק מיצרני המוצרים המובילים נרכשים על ידי חברות גדולות יותר וחלק מהיצרנים שאינם מובילים נעלמים מהשוק.
להלן פירוט ביחס למספר מוצרים:
יהדות ולאכיה
יהדות ולאכיה הייתה הקהילה היהודית של יהודי נסיכות ולאכיה מראשיתה ועד לאיחוד הנסיכויות הרומניות במסגרת המדינה הרומנית.
יהודים חיו בדאקיה עוד בטרם נכבשה על ידי הרומאים. ברומניה נמצאו מצבות מתקופת הכיבוש הרומי שקושטו בסמלים יהודים ונחרטו עליהן אותיות עבריות. בשנת 397 הוזכר שהרומאים ערבו לביטחון היהודים ובתי הכנסת שלהם בדאקיה. בהיסטוריה של רומניה יש אזכור על כך ששבט יהודי לוחם (כנראה כוזרים) חדר לאזור זה ולמשך מספר שנים הדת היהודית הייתה הדת השלטת באזור. מאוחר יותר, עם היווצרות הנסיכויות הנוצריות, הורע מצב היהודים והם סבלו מרדיפות מצד שכניהם עד כיבוש השטח על ידי האימפריה העות'מאנית במאה ה-15. תחת שלטון הטורקים הגיעו לרומניה יהודים מגירוש ספרד וגם פליטי גזירות ת"ח ות"ט מאוקראינה, שעברו דרך נסיכות מולדובה.
בספר שאלות ותשובות של רבי שמואל דה מדינה (רשד"ם) מסלוניקי מהמאה ה-16 ושל רבי יוסף קארו מתקופת שהותו בעיר ניקופול (1522-1533) יש שתי תשובות שנשלחו לפרנסי קהילת יהדות בוקרשט בנוגע למקרה רצח שהתרחש במקום. בנוסף ליהודים הספרדים, החל משנת 1550 ידוע גם על מיעוט של יהודים אשכנזים שהיו חברים בקהילה. בצו שלטוני מתקופתו של מירצ'אה החמישי (הרועה), משנת 1550, מוזכרים יהודים בעלי חנויות ויהודים בעלי עיסוקים אחרים. מרבית יהודי בוקרשט הגיעו ממחוזות דרומיים יותר, בעיקר מקהילת ניקופול, ובחלקם השאירו שם את משפחותיהם ליתר ביטחון.
יהודי בוקרשט נהנו מחסות השלטון העות'מאני, אך גם ניזוקו ממנה - ביום ה-13 בנובמבר 1594, שליט ולאכיה, מיכאי האמיץ, הרג את כל הטורקים שהיו בבוקרשט ויחד איתם גם את היהודים (במיוחד את אלה שהלוו לו כספים). לאחר מותו של מיכאי, התאוששה הקהילה.
לקראת סוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18 חצו מהגרים יהודים ספרדים את הדנובה צפונה והתיישבו בנסיכות ולאכיה, בעיקר ביישובים שעל שפת הדנובה או בקרבתה - בטורנו סברין, בקורביה, בקאלאפאט, בסיליסטרה, בקראיובה, בפלוישט, בטורנו מגורלה, בג'יורג'יו, בקלראש, בבוקרשט ובקונסטנצה. ביישובים אלה נוצרו קהילות יהודיות עם בתי תפילה, בתי ספר ובתי עלמין נפרדים.
החכם באשי של נסיכות מולדובה, יצחק בן בצלאל הכהן, שהיה כנראה החכם באשי הראשון שנהנה מכל סמכויות המשרה, זכה לאשרור משרתו על ידי שליט נסיכות מולדובה ב-1758 ופעם נוספת ב-1769. יצחק זכה להכרה בסמכותו גם על יהדות ולאכיה, שם מינה כממלא מקומו את אחיו, ישעיה בן בצלאל הכהן. ישעיה כיהן בבוקרשט בתחילת שנות השישים של המאה ה-18, שם גם נפטר ב-1765 ונקבר במקום.
אלמוני שהגיע מהונגריה לבוקרשט לאחר שנת 1800 היה הרב הראשון שהוכר על ידי שלטונות נסיכות ולאכיה. בנו, הרב דוד הלפרין, נולד בבוקרשט ונבחר לתפקיד רב הקהילה של בוקרשט בשנת 1834, תחת שלטונו של אלכסנדרו גיקה. תוארו של דוד הלפרין היה "הרב של בוקרשט והסביבה". הוא ידע עברית, רומנית ויוונית מודרנית ונחשב למלומד. בתקופת כהונתו של דוד הלפרין הקהילה היהודית של בוקרשט הייתה מפולגת לשתי סיעות שהתקוטטו ללא הפסק ושלחו קובלנות, האחת נגד רעותה, אל השלטונות. ב-1856, כשהלפרין נואש מלהשלים עם הסיעה המתנגדת לו, נסע אל קונסטנטינופול ונשאר שם עד מותו. במקומו של דוד הלפרין בחרה הקהילה היהודית של בוקרשט את עויזר מנדל, מברלד, כדי שישמש כממלא מקום.
יהדות ולאכיה הייתה קטנה יחסית ומושפעת מהקהילות היהודיות הגדולות יותר, שמקרבן יצאו יהודים שהיגרו אל ולאכיה והגדילו את הקהילה. מהמזרח ומהצפון הייתה השפעה של יהדות פולין ויהדות רוסיה, משם הגיעו השפעות אורתודוקסיות מחמירות והיהדות החסידית. מהמערב הגיעה רוח הרפורמה ביהדות ובית הכנסת הגדול של בוקרשט, שנבנה ב-1846, נבנה בסגנון רפורמי עם מקום לעוגב ולמקהלה.
הנסיכויות הרומניות היו וסליות של האימפריה העות'מאנית, אולם האימפריה הרוסית המתרחבת והמתעצמת דחקה בהדרגה את רגלי העות'מאנים והחדירה את צבאה והשפעתה. ב-1837 השלטון הצבאי הרוסי בנסיכות וולאכיה ובנסיכות מולדובה הביא לקבלת התקנון האורגני, קובץ חוקים שנועד להוות גרעין חקיקה משותף של שתי הנסיכויות. התקנון האורגני, שנכתב לפי דוגמת החוק הרוסי, החמיר מאוד את מצב היהודים ופגע קשה בסטטוס שלהם.
ב-1848, כאשר לבלבו תנועות מהפכניות ברוח המהפכה הצרפתית גם בנסיכויות הרומניות, היהודים הצטרפו בהתלהבות ובתקווה לקבלת שוויון זכויות. היהודים נאבקו שכם אחד עם הלא יהודים וסבלו יחד איתם לאחר דיכוי מהפכת 1848 (ולאכיה).
נסיכות ולאכיה חדלה להתקיים באופן רשמי בשנת 1859, כאשר התאחדה עם נסיכות מולדובה אחרי ששתי הנסיכויות בחרו את אלכסנדרו יואן קוזה כשליטן. תחילה הייתה ולאכיה חלק מאיחוד הנסיכויות הרומניות וכעבור זמן קצר חלק מהמדינה הרומנית החדשה, רומניה וכך הייתה גם יהדות ולאכיה חלק אינטגרלי מיהדות רומניה.
יהדות נסיכות מולדובה
יהדות נסיכות מולדובה הייתה הקהילה היהודית של יהודי נסיכות מולדובה מראשיתה ועד לאיחוד הנסיכויות הרומניות במסגרת המדינה הרומנית.
יהודים חיו בדאקיה עוד בטרם נכבשה על ידי הרומאים. ברומניה נמצאו מצבות מתקופת הכיבוש הרומי שקושטו בסמלים יהודים ונחרטו עליהן אותיות עבריות. בשנת 397 הוזכר שהרומאים ערבו לביטחון היהודים ובתי הכנסת שלהם בדאקיה. 400 שנה מאוחר יותר מוזכרים היהודים שחיו בקהילות בערים גאלאץ וטקוץ'.
בהיסטוריה של רומניה יש אזכור על כך ששבט יהודי לוחם (כנראה כוזרים) חדר לאזור זה ולמשך מספר שנים הדת היהודית הייתה הדת השלטת באזור. מאוחר יותר, עם היווצרות הנסיכויות הנוצריות, הורע מצב היהודים והם סבלו מרדיפות מצד שכניהם עד כיבוש השטח על ידי האימפריה העות'מאנית במאה ה-15. נסיכות מולדובה נוסדה ב-1360, אך ב-1330, באקרמן, שעתידה הייתה להיות חלק מנסיכות מולדובה, כבר היה רובע יהודי עם רופאים יהודים והדבר ידוע לנו מסיפור תולדות חייו של המרטיר הנוצרי "יון החדש", שסופר במחצית הראשונה של המאה ה-15 על ידי הנזיר הבולגרי גריגורה סמבלק או צמבלק.