אוסבורן השתמש בשריון איירון פטריוט בכל שלטונו, כמו גם במצור שהטיל על אסגרד. הוא נלחם בקפטן אמריקה המקורי סטיב רוג'רס, אך טוני סטארק/איירון מן פירק מרחוק את השריון וחשף את אוסבורן, הצבוע כגובלין הירוק. כאשר סטארק, רוג'רס ותור העבירו את אוסבורן למאסר, הוא טען שאישיות הגובלין שלו הרסה את סיכוייו להגן על העולם. החליפה נלקחה לרשותו של סטארק. סטארק שלח את שריון איירון פטריוט של אוסבורן וחליפות שריון אחרות לעזור לאוונג'רס החדשים באירועי "הפחד עצמו" נגד סקאד'י, שאיידה את החליפות.
צבא חליפות השריון של A.I.M, רודי רודס.
במהלך חידוש הכותרים "מארוול עכשיו!", שריון איירון פטריוט בודד נראה בתערוכת נשק בה השתתפו דייזי ג'ונסון וניק פיורי הבן. אנדרו פורסון, מדען-העל ומנהיג ארגון A.I.M., ניצל זאת ושלח חיילים כדי לגנוב את השריון. מדעני A.I.M שכפלו את החליפה לצבא מל"טים גדול והגדילו את רמת האינטליגנציה המלאכותית שלהם. A.I.M השתמשו במל"טים האינטליגנטיים לביצוע מעשי טרור והאשמת ארצות הברית בהם. כאשר A.I.M שלחו את צבא המל"טים לתקוף את איראן, S.H.I.E.L.D שלחו את הענק הירוק להשמידם.
S.H.I.E.L.D פרצו למערכת התקשורות של החליפות, ואפשרו לג'יימס "רודי" רודס, בעברו וור משין, לתקשר איתן. המל"טים זיהו אותו כ"טייס" ואת טוני סטארק כ"יוצר", והוא השתלט עליהן ונעשה מנהיגם. הוא קיבל מהן חליפת שריון מותאמת, והנהיג אותם נגד A.I.M. הוא נלחם בגמביט כאשר זה גנב כמה מחליפותיו הישנות של איירון מן, אך הניח לו ללכת כשגילה שהחליפות נחוצות להצלת אחד מחבריו. הוא סיכל מזימת התנקשות באחד מנשיאי ארצות הברית הקודמים בעזרת אחייניתו. במהלך אירועי "הזמן אוזל", רודס חזר לזהות וור משין כחבר באוונג'רס וכמפקד מל"טי וור משין שתפקידם ללכוד את האילומינטי.
טוני הו.
בשנות ה-80, המדען הו ינסן פגש באישה סינית במהלך אחת מעבודותיו בסיאטל והשניים התאהבו ופצחו בקשר רומנטי, שבשיאו הם נישאו. בשלב מסוים בנישואיהם, האישה הרתה מהו, ולשניים נולדה בת, לה הם העניקו את השם טוני. לאחר מכן, קרעים החלו לצוץ ביניהם ונישואיהם התפרקו, כשטוני נשארה לגדול עם אמה, אף שהמשיכה לשמור על קשר עם אביה עד מותו באפגניסטן. לאחר שפרשה מלימודיה בתיכון בעקבות קשיי הסתגלות, היא החלה ללמוד באוניברסיטה מקומית תכנות והנדסה. באוניברסיטה, היא הפגינה כישורים מדעיים מתקדמים והרשימה את כל קרוביה, מה שעזר לה לזכות במלגה יוקרתית, ולבסוף היא סיימה את לימודיה עם שלושה דוקטורטים. כאשר רוברטו דה קוסטה הקים מחדש את "מכניקת רעיונות מתקדמים" כארגון משנה לממשלת ארצות הברית במקביל לקבוצת אוונג'רס משלו, הו הצטרפה כמדענית ועבדה בחטיבת ההנדסה.
כחלק מעבודתה, טוני הביעה התעניינות יתרה באייקו ג'וקינן, חברה באוונג'רס של דה קוסטה, אשר גופה התמזג עם השריון בעל האינטליגנציה המלאכותית "פוד". טוני העריכה את אייקו על הקרבתה, הוויתור על חיים נורמליים, בהישארות ממוזגת עם "פוד", בידיעה כי אם תיפרד ממנו השריון בעל הערך ייצא מכלל שימוש. כאשר "הבורא" תקף את בסיס הארגון, הוא גרם להרס של "פוד". טוני שרדה באמצעות מגן כוח אישי, ולאחר מכן עטתה את שריון ההצלה שלה והחלה להדוף את הפולשים. בתום הקרב, טוני גילתה כי אייקו שרדה את הקרב, אם כי נותרה פצועה קשות. טוני סייעה לאייקו בתהליך השיקום ועמדה לצידה לאורך כל הדרך, כשלבסוף השתיים התוודו על אהבתם ופצחו בקשר רומנטי בסתר.
כאשר ארגונו של דה קוסטה השתלב עם צבא ארצות הברית והפך למעין סניף משנה של "S.H.I.E.L.D.", תחת השם "מכניקת ביון אמריקני", טוני הצטרפה לקבוצת האוונג'רס החדשה, כשעטתה את שריון ההצלה שלה כגרסה חדשה ל"איירון פטריוט".
אחרי עשרים שנה
אחרי עשרים שנה (בצרפתית: ') או ארבעת המוסקטרים הוא רומן מאת אלכסנדר דיומא האב, שהופיע לראשונה כרומן בהמשכים מינואר ועד אוגוסט 1845. ספר זה, הנקרא גם מקץ עשרים שנה והמהווה חלק מרומנסות ד'ארטניאן, הוא המשכו של שלושת המוסקטרים וקודם להוויקונט דה בראז'לון (הכולל את תת-העלילה, האיש במסכת הברזל).
הרומן עוקב אחר אירועים בצרפת במהלך הפרונד, בתקופת שלטונו המוקדמת של לואי הארבעה עשר, שעלה לכס המלכות בגיל חמש, ובאנגליה לקראת סוף מלחמת האזרחים האנגלית עד ניצחונו של אוליבר קרומוול והוצאתו להורג של צ'ארלס הראשון. באמצעות מילותיהן של הדמויות הראשיות, במיוחד אתוס, מובעת צידודו של דיומא במלוכה באופן כללי, כאשר הטקסט לעיתים קרובות משבח את הרעיון של טוב לב של המלוכה. המוסקטרים שלו הם נועזים וצודקים במאמציהם להגן על לואי הארבעה עשר הצעיר וצ'ארלס הראשון מתוקפיהם.
עלילת הספר.
ד'ארטניאן ומזראן.
עלילת הספר פותחת בתקופת שלטונם של מלכת צרפת, אן מאוסטריה אשר שמשה כעוצרת בעת ילדותו של לואי ה-14, ושל החשמן מזראן. ד'ארטניאן שנראה היה בסיום שלושת המוסקטרים, כי לפניו קריירה מבטיחה, אחרי עשרים שנה הוא עדיין משמש בתפקיד לוטננט במוסקטרים ללא אופק לקידום, על אף שאיפתו והחוב שהמלכה חייבת לו. עם זאת, במקרה הוא מזומן על ידי מזראן, כדי שישמש כבן לווייתו, מאחר שהעם הצרפתי מתעב את מזראן, ונמצא על סף מרד (הפרונד). ד'ארטניאן נשלח לבסטיליה כדי להביא אסיר, שבהמשך מתברר שהוא לא אחר מאשר יריבו לשעבר, הרוזן דה רושפור (שליחו של רישלייה).
לאחר חידוש היכרותו עם ד'ארטניאן והסכמתו לקיים את הבטחתו לסייע לקידומו של האחרון, רושפור מובא על ידי ד'ארטניאן למזראן ומתברר כי הסיבה למאסרו הייתה סירובו לשרת את מזראן בשלב מוקדם יותר. רושפור מסכים לשרת את מזראן אך מסרב להשגיח ולעקוב אחרי דוכס ביופורט שגם היה אסיר בבסטיליה באותו הזמן. אף על פי כן, הוא לא נמנע מלהזכיר למזראן את מעלליהם של ד'ארטניאן ושלושת המוסקטרים. לאחר שקבע כי ד'ארטניאן היה האיש שחיפש, מזראן נכנס לתאים של המלכה כדי להודיע ​​לה שהוא גייס את האיש ששירת אותה כל כך טוב עשרים שנה קודם לכן. המלכה, מתוך רגשות אשם על ששכחה את ד'ארטניאן, נותנת למזראן טבעת יהלום (כמתנה לד'ארטניאן) שהיא נתנה בעבר לד'ארטניאן ושנמכרה על ידיו עבורה. מזראן רודף הבצע, לעומת זאת, משתמש בטבעת להראות לד'ארטניאן שהוא יכול לשוב לשירות המלכה. הוא מבקש מד'ארטניאן לחפש אחר חבריו.
האיחוד של ארבעת המוסקטרים.
ד'ארטניאן מרגיש אבוד, הוא איבד לחלוטין קשר עם חבריו, שחידשו את תאריהם ומעמדם האמיתיים. אתוס, הרוזן דה לה פר (de la Fère), חזר לאחוזתו ליד בלואה, פורתוס, מסייה דה ואלון, נישא לאלמנתו של עורך דין ואראמיס הפך לכומר, אב מנזר הרבליי. המזל מתערב, כאשר פלנשה (Planchet), משרתו הוותיק, ​​נכנס לחדרו של ד'ארטניאן, בניסיון להימלט ממעצר על סיוע לבריחה של רושפור. דרך פלנשה, הוא מאתר את באזין, המשרת הזקן של אראמיס, העובד כעת בנוטרדאם. על אף שבאזין אינו מוכן לעזור, ד'ארטניאן מגלה באמצעות נער מזבח, שבאזין מבקר לעיתים קרובות בנויסי. ד'ארטניאן ופלנשה מגיעים למקום, אך נתפסים מחוץ לביתה של מאדאם דה לוז'נוויל על ידי קבוצה שחושבת שהם פרונדרים. כאשר קבוצה זו המשתכנעת כי ד'ארטניאן הוא לא האיש שהם מחפשים, אראמיס מפתיע את פלנשה על ידי נחיתה עם סוסו מהעץ שבו הסתתר.
למרות הצעת ד'ארטניאן, אראמיס לא מוכן לשרת תחת מזראן. כאשר הזמן להפרד מגיע, ד'ארטניאן מחכה במחבוא, בחשד שאראמיס הוא הפרונדר המבוקש מקודם לכן, המאהב של מאדאם דה לוז'נוויל – חשדו מתברר כנכון. עם זאת, הביקור אצל אראמיס לא היה לשווא, שכן הניב את הכתובת של פורתוס. כאשר ד'ארטניאן מגיע לאחוזה של פורתוס הוא מוצא את מאוסקאטון, משרתו של פורתוס, שמאושר לפגוש את ד'ארטניאן ופלנשה. הוא מגלה כי פורתוס, למרות עושרו וחיי רדיפת התענוגות שלו, לא מאושר. פורתוס מעוניין להפוך לברון, וכך ד'ארטניאן מפתה אותו לשירות תחת מזראן. ד'ארטניאן לאחר מכן ממשיך בחיפושיו, אחר אתוס, ומוצא שהוא השתנה כמעט לחלוטין, על מנת לשמש דוגמה טובה לבן חסותו, ראול. אתוס מסרב לחזור לשירות תחת מזראן ואף מגלה שדעתו נוטה נגד מזראן והשניים קובעים להיפגש שוב בפריז: אתוס רוצה להביא את ראול כדי להפוך אותו לג'נטלמן, וגם כדי להפריד אותו מלואיז דה לוואלייר (מי שברבות השנים הפכה לאחת מפילגשיו של המלך לואי ה-14), אהובתו. בפריז, אתוס מבקר את מאדאם דה שברוס, פילגשו לשעבר של אראמיס, שאיתה, בשם מרי מייקון, היה אראמיס בקשר כמוזכר בשלושת המוסקטרים. אתוס מגלה, בדיסקרטיות, שראול הוא בנו שנולד ממפגש מקרי שהיה לו איתה, והוא מקבל ממנה מכתב הסכמה לגיוס ראול לצבא.
דוכס ביופורט.
הסצנה משתנה ושבה להתמקד בדוכס ביופורט האסיר של מזראן בווינסנס, שנמצא לו סוהר חדש, משרתו של אתוס, גרימו האילם. גרימו נוהג בפוגעניות כלפי הדוכס, כחלק ממזימת בריחה. תוך שימוש בהודעות שהועברו לרושפור באמצעות כדורי טניס, הם מארגנים סעודה בחג השבועות הנוצרי, שאליה מוזמן גם לה רמה, המשנה למפקד הכלא. הם מנצלים את האירוע כדי להבריח בהצלחה את הדוכס, אבל ד'ארטניאן ופורתוס פותחים במרדף. לאחר זמן, ולאחר שהביסו כמה יריבים לאורך הדרך, פורתוס וד'ארטניאן מוצאים את עצמם בחושך, מוקפים, עם חרבות מוצלבות נגד יריבים שווים להם, המתבררים להיות אתוס ואראמיס. שני הצדדים חוששים להיכנס לקרב ובמקום זאת שבים ומחדשים את נדרי ידידותם. הארבעה קובעים להיפגש בפריז בכיכר המלכותית (Place Royale).
מורדאונט, בנה של מיליידי.