ליסה ג'רדין נולדה בבראנסקין קולג' באוקספורד כבת בכורה להורים שהיו בנים של מהגרים יהודים מלטביה ופולין. אביה היה יעקב ברונובסקי- מתמטיקאי מפורסם בעל תוכנית טלוויזיה פופולרית. אמה ריטה קובלנטס הייתה ציירת ופסלת. על פי עדותה כשהייתה ילדה, אביה טיפח את יכולות החשיבה שלה באמצעות משחקי שחמט ותרגילי מתמטיקה. כשהייתה בת-11 קיבלה מלגה לבית הספר התיכוני צ'נטלאם לבנות. כשהייתה בת-15 עברה משפחתה ללונדון והיא נשארה בצ'נטלאם כתלמידת פנימייה. לאחר שסיימה את לימודיה בצ'נטלאם ניסתה להתקבל לניוטון קייברידג'. היא כשלה בפעם הראשונה, אך בפעם השנייה כבר הצליחה להתקבל. את התואר הראשון החלה במתמטיקה אך עברה לספרות אנגלית. את תוארה השני בספרות אנגלית, היא עשתה באונברסיטת אסאקס וסיימה בהצטיינות. במהלך לימודיה העבירה שלוש שנים במחקר במכון ורבורג. את הדוקטורט שלה היא כתבה בקיימברידג' על הפילוסוף האנגלי מהמאה ה-16 פרנסיס בייקון. ב-1969, היא נישאה לניקולס ג'רדין. היא סיפרה כי אימצה את שם משפחתו כדי לא להרגיש שהיא עומדת בצילו של אביה שהיה מתמטיקאי מפורסם. ב-1979 השניים התגרשו, וליסה ג'רדין שמרה את שם משפחתו. לשניים יש שני ילדים. ב-1982 נישאה לג'ון הראה, לשניים יש ילד משותף.
קריירה ומחקר.
ליסה ג'רדין לימדה בקיימברידג', באוניברסיטת קווין מרי בלונדון ובאוניברסיטת הקולג' של לונדון. היא אף חקרה ולימדה לתקופות בארצות הברית באוניברסטאות קורנל, פרינסטון אוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
ב-2002 היא ייסדה ועמדה בראש . מוסד שמתמחה בחקר ותחזוק ארכיונים באמצעות שילוב של ידע אקדמי וטכנולוגיה מתקדמת. מ-2008 עד-2014 הייתה יושבת הראש של ארגון פיקוח ממשלתי על מרפאות פוריות ומרכזי מחקר באנגליה ובאירלנד Human fertilization) andembryology authority)
שימשה כנאמנה של מוזיאון ויקטוריה ואלברט במשך שמונה שנים. במשך חמש שנים הייתה חלק מהמועצה לנכסים מלכותיים והייתה נשיאה של החברה ההורולוגית העתיקה.
היוותה פטרונית של ארגון הרשומות והארכיונים ((the Archives &amp; Records Association ושל פרס אורנג' (the Orange Prize).
בדצמבר 2001 היא מונתה למנהלת של הארכיון הלאומי הבריטי.
ב-2013 עד 2014 הייתה המנהלת של התאחדות המדע הבריטית. לאורך חייה היא השתתפה והתארחה במגוון תוכניות טלוויזיה ורדיו וכתבה מאמרים ותורים לעיתונים רבים.
ליסה ג'רדין פרסמה יותר מחמישים מאמרים אקדמיים ושבעה עשר ספרים באורך מלא.
פרסים.
ליסה ג'רדין קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד בספרות אנגלית מהאוניברסיטאות סנט' אנדרו (University of St Andrews), שאפלד ואלהם (Sheffield Hallam University) והאוניברסיטה הפתוחה.
הייתה חברת כבוד בקינג קולג'.
היא קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד במדעים מאוניברסיטת אברדיין (University of Aberdeen)
ב-2009 היא זכתה זכתה ב על ספרה Going Dutch. ב-2012 קיבלה את מדליית הנשיא הבריטית. באותה שנה גם נהייתה חברת כבוד באגודת המדע הבריטית.
ב־2014 זכתה בפרס פרנסיס בייקון לספרות פילוסופיה וטכנולוגיה.
מותה.
ב-25 באוקטובר 2015 הלכה ליסה ג'רדין לעולמה לאחר מאבק במחלת הסרטן.
דניאל סוזן אלן
דניאל סוזן אלן (באנגלית: Danielle Susan Ellen, נולדה ב-3 בנובמבר 1971) היא פילוסופית פוליטית אמריקאית. אלן ידועה בעבודתה על צדק ואזרחות הן ביוון העתיקה והן באמריקה המודרנית. בדצמבר 2020 הודיעה שהיא בוחנת התמודדות על תפקיד מושל מסצ'וסטס בשנת 2022, והכריזה רשמית על הקמפיין שלה ביוני 2021.
קורות חייה.
חיים אישיים.
אלן נולדה בטקומה פארק שבמרילנד, ארצות הברית. היא ביתו של סוזן אלן ושל ויליאם ב. אלן , פילוסוף פוליטי. אלן נשואה לג'יימס דויל, מרצה במחלקת פילוסופיה, ויש לה שני ילדים ושני בנים חורגים.
השכלה וקריירה אקדמאית.
אלן סיימה את לימודיה לתואר ראשון בלימודים קלאסיים באוניברסיטת פרינסטון בשנת 1993. היא השלימה עבודת גמר בנושא "מצב השיפוט" (באנגלית: The State of Judgment) בפיקוח אנדרה לאקס. לאחר מכן, אלן למדה בקינגס קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג', שם קיבלה בקלאסיקה בשנת 1994, ותואר דוקטור בלימודים קלאסיים בשנת 1996. אלן המשיכה בלימודים באוניברסיטת הרווארד וקיבלה תואר שני (M.A.) בממשל בשנת 1998 ותואר דוקטור בממשל ב-2001. בין השנים 1997–2007 כיהנה בסגל של אוניברסיטת שיקגו, וכיהנה כדיקנית החטיבה למדעי הרוח בשנים 2004-2007. אלן ארגנה את סמינר דיואי: חינוך, בתי ספר ומדינה, עם . אלן היא נאמנה לשעבר של והייתה חברה בוועדת פרס פוליצר, שם כיהנה בשנים 2007-2015. אלן הייתה פרופסור בקרן United Parcel Service במכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון, הצטרפה לסגל הרווארד ומונתה למנהלת מרכז ספרא לאתיקה בשנת 2015.
תרומותיה האקדמיות של אלן זכו להכרה נרחבת. היא חברה בתוכנית עמיתי מקארתור משנת 2001 וחברה נבחרת באקדמיה האמריקאית לאומנויות ומדעים, כמו גם בחברה הפילוסופית האמריקאית. אלן היא חברה לשעבר במועצת הנאמנים של וחברה לשעבר במועצת פרס פוליצר. היא שירתה בתור נאמנה באוניברסיטת אמהרסט כמו גם באוניברסיטת פרינסטון. אלן משמשת כיו"ר שותפה בכוח המשימה החדש של אוניברסיטת הרווארד בנושא הכלה ושייכות, וחברה הן במועצת הפקולטה של אומנויות ומדעים והן בוועדה המייעצת באוניברסיטה על תארים של כבוד. כמו כן, אלן קיבלה את פרס קוונטרל למצוינות בהוראה לתואר ראשון מאוניברסיטת שיקגו. ב-24 ביולי 2017, "הניו יורקר", מגזין שבועי אמריקאי, פרסם את המאמר שלה .
יחד עם סטפן ב. היינץ ואריק ליו, אלן עמדה בראש הוועדה הדו-מפלגתית בנושא הפרקטיקה של אזרחות דמוקרטית, מטעם האקדמיה האמריקאית לאומנויות ומדעים. מטרתה של הוועדה, כפי שהוגדרה בדו"ח היא: "לחקור מה הדרך הטובה ביותר להגיב לחולשות ולפגיעות בחיים הפוליטיים והאזרחיים שלנו ולאפשר ליותר אמריקאים להשתתף בתור אזרחים אפקטיביים בדמוקרטיה המגוונת של המאה ה-21". ביוני 2020 הוועדה פרסמה דו"ח שכותרתו "המטרה המשותפת שלנו: המצאה מחדש של דמוקרטיה אמריקאית בשביל המאה ה-21". הדו"ח הכיל אסטרטגיות והמלצות מדיניות על מנת "לעזור לאומה להופיע בתור דמוקרטיה עמידה יותר עד שנת 2026".
קריירה פוליטית.
אלן הודיעה בדצמבר 2020 שתשקול להגיש מועמדות במירוץ לתפקיד מושל מסצ'וסטס של שנת 2022, והכריזה רשמית על הקמפיין שלה ביוני 2021.
מרינה וורנר
מרינה וורנר (באנגלית: Dame Marina Sarah Warner; נולדה ב-9 בנובמבר 1946), היא סופרת ספרות בדיונית, ביקורת והיסטוריה ממוצא אנגלי. עבודותיה כוללות ספרים וסיפורים קצרים בנוסף לחקר אמנות, מיתולוגיה, סמלים ואגדות. ב-2017 וורנר נבחרה לנשיאת האגודה המלכותית לספרות, האישה הראשונה בתואר זה מאז היווסדות האגודה ב-1820.
חיים אישיים.
וורנר נולדה בלונדון בשנת 1946 לאסמונד וורנר, מוכר ספרים אנגלי, ולאיליה, מהגרת איטלקייה. משפחתה עברה לקהיר, שם היא גדלה, עד הצתת חנות הספרים של אביה בינואר 1952 כחלק מתקיפה נגד עסקים זרים בעיר. בעקבות זאת המשפחה עברה לבריסל שבבלגיה ואז לקיימברידג', אנגליה. מאוחר יותר, היא למדה צרפתית ואיטלקית ב, מכללה חלוצית של אוניברסיטת אוקספורד. ב-1971 היא התחתנה עם הסופר האנגלי . ב-1977 נולד בנם, , שגדל להיות פסל.
הזוג התגרש ב-1980. מ-1981 עד 1997 הייתה וורנר נשואה לצייר ג'ון דאו מת'יוס בעלה השלישי הוא המתמטיקאי .
קריירה.
הקריירה של וורנר החלה בעבודתה ככותבת בדיילי טלגרף הבריטי. בשנת 1969 עבדה כעורכת תוכן במגזין ווג עד 1972.
וורנר הוציאה עד היום 20 ספרי עיון ו-6 רומנים. ספרה הראשון הוא ביוגרפיה היסטורית של הקיסרית דוואגר צו-חסי ששלטה בסין בתקופתה.
בדצמבר 2012 הנחתה וורנר תוכנית רדיו בת 10 פרקים ב- BBC Radio 4 המתמקדת בעבודת האחים גרים. ב-1984 היא נבחרה להצטרף לאגודה המלכותית לספרות.
למרינה וורנר הוענק תואר דוקטור לשם כבוד מ-10 מוסדות, ביניהם: אוניברסיטת אקסטר, אוניברסיטת שפילד האלם, אוניברסיטת יורק ועוד.
נוסף על כך, היא קיבלה פעמיים תואר הוקרה על עבודתה הספרותית בטקסי חלוקת אותות של מלכת אנגליה (2008 – מפקדת, 2015 - תואר אבירות DBE)
וורנר הייתה עמיתה באול סולס קולג', אוקספורד, וכיהנה כיו"ר השופטים של פרס בוקר הבינלאומי ב־2015.
כמו כן, במרץ 2017 וורנר נבחרה לנשיאה ה-19 של האגודה המלכותית לספרות, האישה הראשונה בתפקיד זה, והחליפה את קודמה בתפקיד קולין ת'ברון.
אנגליקה דומרזה
אַנגֶּליקָה דוֹמרֵזה (בגרמנית: ; נולדה ב-4 באפריל 1941) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון גרמנייה הידועה בעיקר בתפקידה כפאולה בסרט , במאית תיאטרון וזוכת פרס מפעל חיים של מזרח גרמניה.
ביוגרפיה.
דומרזה נולדה ב-4 באפריל 1941 ובילתה את ילדותה בברלין. היא גודלה על ידי אמה ואביה החורג (את אביה הביולוגי, יהודי ממוצא צרפתי, לא פגשה מעולם) . היא העידה כי ילדותה הייתה מנוכרת, וכי אביה החורג נהג להתעלל בה. בראיונות רבים תיארה את ילדותה כילדות בצל המלחמה, וטוענת שהדבר השפיע עליה רבות.
בגיל 16, הגישה מועמדות ללימודים באקדמיה לקולנוע בפוסטדאם, בנדבורג, אך נדחתה מפאת גילה הצעיר. למרות זאת, המשיכה בשאיפותיה להצליח כשחקנית. לאחר שהתאמנה בהקלדה מהירה, עבדה כקלדנית בחברת יבוא וייצוא מדינתית במזרח גרמניה. ב-1959 נבחרה מתוך 1500 מתמודדות לשחק בסרט של סאלטאן דודו: "בלבול באהבה". הצלחת הסרט היוותה מקפצה לקריירה של שלה. היא התקבלה לאקדמיה לקולנוע, וסיימה את לימודיה בשנת 1961.