הרעיון של קולנוע המופעל על ידי משפחה של שבעה נמוכי קומה נשמע בדיוני עד כדי פגימה באמינות הסרט, אך הוא מבוסס על סיפור אמיתי. לשמשון אייזיק אוביץ נולדו שתי בנות נמוכות קומה מאשתו הראשונה, ושמונה ילדים, מהם חמישה נמוכי קומה, מאשתו השנייה. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 הקימו שבעת נמוכי הקומה להקת זמר בשם "להקת ליליפוט", שהופיעה ברחבי רומניה, הונגריה וצ'כוסלובקיה. הם המשיכו להופיע גם לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, עד שב-19 במאי 1944 נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ, שם ד"ר יוזף מנגלה ערך בהם ניסויים. בשנת 1949 עלו בני המשפחה לישראל, וקיבלו זיכיון להפעלת שני בתי קולנוע בעיר התחתית בחיפה, "כרמל" ו"גנים", שהפכו לקולנוע "כרמל גנים" המופיע בסרט.
כרזת הסרט.
לקולנוע תפקיד מרכזי בסרט: משרדו של יעקב ברייד נמצא בפסג' של בית קולנוע, וכרזות הסרטים המוקרנים בבית הקולנוע נראות פעמים רבות בסרט. בין ברייד לבעלי הקולנוע, ובפרט סילביה, מתקיימים קשרי ידידות. גיבורי הסרט אף מבקרים בקולנוע ומשוחחים על הסרטים המוקרנים בו. מאפיין זה של הסרט ניכר בכרזה שלו, המעוצבת בהתייחסות עצמית, ככרזה של בית קולנוע לסרט "פעם הייתי", שבה מופיעים שלושת הכוכבים המבוגרים של הסרט - ברייד, קלרה ומאיר. ברחוב שבחזית הכרזה מופיעים שני הכוכבים הצעירים של הסרט - אריק ותמרה.
הסרט במכלול יצירתו של אבי נשר.
מבקר הקולנוע שמוליק דובדבני בוחן את מקומו של "פעם הייתי" במסגרת מכלול יצירתו הקולנועית של הבמאי אבי נשר:
גם מבקר הקולנוע אורי קליין עסק בסרט זה במסגרת מכלול יצירתו הקולנועית של נשר:
ומוסיף:
ביקורות והצלחה מסחרית.
הסרט זכה לביקורות חיוביות ולשבחים מצד מרבית מבקרי הקולנוע. יהודה סתיו מ"ידיעות אחרונות" העניק לסרט ארבעה כוכבים וכינה אותו "בידור קולנועי מהוקצע ומהנה".
יאיר רוה כתב כי "הסרט הוא אחד משיאיו של נשר, והוא מצליח לרגש ולהפתיע". רוה אף החמיא למשחקו של אדיר מילר: "אדיר מילר והדמות שהוא מגלם הם אחד הניסים הגדולים של הסרט הזה. הציניות הישראלית - גם שלי, מודה - לא האמינה שזה אפשרי. התפקיד הזה הוא סטירת לחי לציניקנים".
אבנר שביט כתב בביקורתו על הסרט: "זוהי העבודה המענגת והיפה ביותר בקריירה המפוארת מלכתחילה של נשר. אבל חשוב מכך, זהו אחד הסרטים הטובים על ישראל של שנות השישים, ובכלל אחת היצירות המורכבות והמעניינות ביותר על הדרך שבה התמודדה התרבות המקומית עם זיכרון השואה ועל הצורה שבה החלה לבנות את עצמה מחדש".
בסוף השבוע הראשון להקרנתו צפו בסרט כ-20,000 צופים. לאחר שישה שבועות חצה הסרט את רף 200,000 הצופים, ובכך היה לסרט השלישי ברציפות של נשר שמגיע להישג זה.
בספטמבר 2010 זכו שני השחקנים הראשיים של הסרט, אדיר מילר ומיה דגן, בפרס אופיר בקטגוריות השחקן הראשי הטוב ביותר והשחקנית הראשית הטובה ביותר.
מאמן (ספורט)
זוס ביילסקי
זושא ביילסקי
אל הורפורד
אלפרד ג'ואל הורפורד ריינוסו (בספרדית: Alfred Joel Horford Reynoso; נולד ב-3 ביוני 1986) הוא כדורסלן דומיניקני, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA.
ראשית חייו וקריירת מכללות.
הורפורד נולד בעיר פוארטו פלטה שברפובליקה הדומיניקנית. אביו, טיטו הורפורד, היה גם הוא כדורסלן מקצועי, ואף שיחק בליגת ה-NBA לתקופה קצרה, ואמו הייתה עיתונאית.
הורפורד נרשם לאוניברסיטת פלורידה בשנת 2004, והחל ללמוד ולשחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה לצידם של ג'ואקים נואה וקורי ברואר. בעונת ה"" שלו קיבל הורפורד קרדיט ממאמנו ועלה לשחק 22.8 דקות למשחק ב, ופתח בחמישייה הראשונה ב-25 משחקים מתוך 32 בהם שותף. הוא רשם 5.6 נקודות ו-6.5 בממוצע והוסיף עליהם 51 חסימות לאורך העונה, כמות החסימות הרבה ביותר של שחקן במדי הקבוצה מאז אנדרו דקלרק בעונת .
בעונה הבאה, עונת פתח הורפורד בכל 39 משחקי קבוצתו. אחרי שסיימה את העונה הסדירה במקום השלישי בבית המערב תיכוני, פלורידה החלה את טורניר אליפות המכללות בצורה מצוינת ואת שני משחקיה הראשונים בטורניר נגד אוניברסיטת דרום אלבמה ואוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, ניצחה בקלות 50–76 ו-60–82 בהתאמה. גם את משחק חצי הגמר האזורי נגד אוניברסיטת ג'ורג'טאון הצליחה לעבור לאחר משחק צמוד שהסתיים בניצחון 53–57. במשחק הגמר האזורי נגד אוניברסיטת וילנובה קלע הורפורד 14 נקודות וקטף 15 ריבאונדים, ולצד משחק מצוין נואה, שנבחר למצטיין, סייע לניצחון קבוצתו 62–75 ולזכייה באליפות מחוז מיניאפוליס.
לאחר ניצחון בחצי גמר הפיינל פור על אוניברסיטת ג'ורג' מייסון, התייצבה הקבוצה לגמר טורניר אליפות המכללות נגד אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ובזכות יכולת קבוצתית פנטסטית הובילו את פלורידה לניצחון 57–73 ולזכייה באליפות ה-NCAA לראשונה בתולדותיה. הורפורד סיים את המשחק עם 14 נקודות ו-6 ריבאונדים נבחר לחמישיית הפיינל פור.
גם בעונה הבאה המשיך הורפורד לשפר את יכולותיו. הוא רשם לאורך העונה 13.2 נקודות ו-9.5 ריבאונדים, וסייע לקבוצתו להגיע עד לגמר טורניר אליפות המכללות שנה שנייה ברציפות. בגמר פגשה פלורידה את אוניברסיטת המדינה של אוהיו. כוכבה של אוהיו סטייט, גרג אודן קלע במשחק 25 נקודות וקטף 12 ריבאונדים, אך הורפורד, שהוביל את קלעי קבוצתו במשחק הגמר עם 18 נקודות, עליהן הוסיף 12 ריבאונדים, סייע לקבוצתו לזכות באליפות שנייה.
קריירת ה-NBA.
2007–2016: אטלנטה הוקס.
הורפורד נבחר במקום השלישי בדראפט של שנת בידי קבוצת אטלנטה הוקס. בעונתו הראשונה בליגה נבחר לשחק במשחק האולסטאר של הרוקיז, בו קלע 19 נקודות וקלט 7 ריבאונדים. הוא הוביל את הרוקיז בכמות המשחקים אותם סיים בדאבל דאבל (25), ובממוצע ריבאונדים למשחק (9.7, מקום 13 בסה"כ בליגה). בבחירת רוקי השנה ב-NBA, סיים הורפורד במקום השני, אחרי קווין דוראנט.
בעונתו השנייה בליגה החל הורפורד במגמת השיפור במשחקו. הוא קלע 11.5 נקודות וקטף 9.3 ריבאונדים למשחק, וסייע לקבוצתו להעפיל למשחקי הפלייאוף. בסיבוב הראשון ניצחה אטלנטה את מיאמי היט בשבעה משחקים, אך הודחה ב בסיבוב הבא מול קליבלנד קאבלירס. בעונתו השלישית המשיך הורפורד לשפר את נתוניו הסטטיסטיים, הוא קלע 14.2 נקודות והוריד שיא קריירה של 9.9 ריבאונדים. במשחקי הפלייאוף הוא תרם 14.6 נקודות, ועזר לקבוצתו לעבור בסיבוב הראשון את מילווקי באקס בשבעה משחקים, אך הקבוצה הודחה בסוויפ בסיבוב השני מול אורלנדו מג'יק.
בעונת לקח הורפורד חלק ב-77 משחקים, בהם רשם 15.3 נקודות. הוא סייע לקבוצתו לסיים את העונה עם מאזן של 44 ניצחונות מול 38 הפסדים, ולהדיח בסיבוב הפלייאוף הראשון את אורלנדו מג'יק בהנהגתו של דווייט הווארד בשישה משחקים. בחצי-גמר המזרח, הודחה אטלנטה מול שיקגו בולס בשישה משחקים. בעונה העוקבת, עונת הספיק הורפורד לשחק 11 משחקים בלבד, בטרם קרע את שריר החזה הגדול וסיים את העונה.
הורפורד שב למגרשים בעונה הבאה, עונת , רשם שיאי קריירה של 17.4 נקודות ו-10.2 ריבאונדים למשחק, ואף נבחר לשחקן השבוע המצטיין במזרח בחודש נובמבר. הוא סייע לקבוצתו לסיים את העונה עם מאזן של 44 ניצחונות מול 38 הפסדים, והקבוצה העפילה למשחקי הפלייאוף, בהם הודחה כבר בסיבוב הראשון בשישה משחקים מול אינדיאנה פייסרס.
בעונת הספיק הורפורד לשחק 29 משחקים בהם הוליך את הקבוצה למאזן של 16 ניצחונות מול 13 הפסדים ולמקום השלישי במזרח. הוא היה לקלעי המוביל של הקבוצה עם 18.6 נקודות ולקוטף הריבאונדים המצטיין עם 8.4 בטרם קרע את שרירי החזה פעם נוספת, ולא שב לשחק לשארית העונה. הורפורד שב לשחק בעונת וחזר להציג את דומיננטיות שאפיינתה אותו. הוא תרם לאורך העונה 15.2 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק, נבחר למשחק האולסטאר לאחר שלוש שנות היעדרות ממנו, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במאזן של 60 ניצחונות מול 22 הפסדים בלבד, המאזן הטוב בתולדות המועדון. ההוקס העפילו לגמר המזרח לראשונה מאז , עם סל ניצחון של הורפורד במשחק החמישי של חצי הגמר האזורי מול וושינגטון ויזארדס. בגמר המזרח פגשה אטלנטה את קליבלנד קאבלירס. במשחק השלישי בסדרה הורחק הורפורד לפני סיומה של המחצית הראשונה, לאחר שפגע במת'יו דלאבדובה, ואטלנטה הודחה ב של 0–4.
בעונת שיחק הורפורד לראשונה בקריירה את כל 82 המשחקים של העונה הסדירה. הוא הוסיף אלמנט נוסף ליכולותיו כשהחל לזרוק מקו השלוש. הוא נבחר שוב למשחק האולסטאר כשנקרא להחליף את כריס בוש הפצוע, וסיים את העונה עם 15.2 נקודות בממוצע. אטלנטה העפילה לפלייאוף, אך הודחה פעם נוספת בסוויפ מול קליבלנד קאבלירס, בחצי-גמר המזרח.
2016–2019: בוסטון סלטיקס.
ביולי 2016 חתם על חוזה לארבע עונות בקבוצת בוסטון סלטיקס, תמורת כ-113 מיליון דולר. בעונתו הראשונה בבוסטון סייע לקבוצה להעפיל לגמר האזור המזרחי, בו הפסידה מול קליבלנד קאבלירס בתוצאה 1–4. בעונה העוקבת התמודדו הסלטיקס והקאבלירס בשנית בגמר המזרח, ושוב הייתה ידה של קליבלנד על העליונה, כאשר גברה על בוסטון בתוצאה 4–3. בעונת הודחו הסלטיקס מהפלייאוף כבר בסדרת חצי גמר המזרח, על ידי מילווקי באקס (1–4). לאורך 3 עונותיו עם הסלטיקס פתח הורפורד בכל 208 המשחקים בהם שותף, ורשם ממוצעים כוללים של 13.5 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-4.6 אסיסטים למשחק.
2019–2020: פילדלפיה 76'.
ביולי 2019 ניצל הורפורד את אופציית היציאה מחוזהו בבוסטון, וחתם בפילדלפיה 76' על חוזה בסך כ-97 מיליון דולר ל-4 עונות.
2020–2021: אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
בדצמבר 2020 הועבר יחד עם תאו מאלדון בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, תמורת דני גרין, ונסן פוארייה וטרנס פרגוסון.
2021–הווה: החזרה לבוסטון.