אף על פי שחוזה ורסאי שלל מגרמניה כמדינה את הזכויות על המסילה, העביר הדויטשה בנק את החזקותיו לבנק בשווייץ ולפיכך התקיימה המשכיות כלכלית שאיפשרה את המשך העבודות. התמוטטות האימפריה העות'מאנית שינתה את מפת השליטה באזור. הצבא הבריטי סלל את הקו בגדד-בצרה. ממשלת המנדט הצרפתי על סוריה שלטה על חלקה המרכזי של המסילה. ב-1923 העניקו שלטונות טורקיה העצמאית חוזה לפיתוח ותחזוקת המסילה שבשטחם לחברה אמריקאית. ב-1930 הונח גשר על החידקל, שאיפשר סלילת כביש בין נציבין לכירכוכ. כך התאפשר לנוסעי הרכבת לעבור בין הערים בכביש באמצעות שירות אוטובוסים. עם קבלת עצמאותה ב-1936 השלימה עיראק את המסילה לכל אורכה.
ב-15 ביולי 1940 נסעה הטאורוס אקספרס ("Taurus Express") מאיסטנבול לבגדד. השלמת מסע שלם מאירופה לא התאפשר עקב מלחמת העולם השנייה.
גל אורך
גל אורך (או גל אורכי), הוא גל שהמשרעת שלו מקבילה לכיוון ההתקדמות.
זאת להבדיל מגל רוחב שהמשרעת שלו מאונכת לכיוון ההתקדמות.
גל האורך נוצר כתוצאה משינוי בצפיפות של החומר.
בגל האורך החלקיקים לא מתקדמים עם הגל, הם רק נעים קדימה ואחורה סביב נקודת שיווי המשקל שלהם.
סוגים של גלי אורך.
גלי הקול הם גלי אורך. המעבר של גלי הקול באוויר ממקור הקול אל האוזן מאפשר את תהליך השמיעה.
ניתן ליצור גלי אורך גם בקפיץ כמו סלינקי. במקרה זה נראה שהשינוי בצפיפות של הלולאות מתקדם לאורך הקפיץ, בעוד שהקפיץ עצמו לא נע בכיוון האנכי (כלומר - אין תנועה בכיוון מעלה או מטה).
גלים סייסמיים ראשוניים גם הם גלי אורך.
גל אורכי
יוסף מוגלניצקי
יוסף מוגלניצקי (18 באפריל 1941 - 5 באוקטובר 2001) היה נכה צה"ל וספורטאי ישראלי. השתתף בשתי אולימפיאדות נכים.
ביוגרפיה.
נולד בפולין לחנה ואברהם מוגלניצקי. במלחמת העולם השנייה ברח עם משפחתו לרוסיה וב-1945 חזרו לפולין. ב-1957 עלה לישראל.
ב-1959 התגייס לשירות צבאי בחטיבת גולני וב-1960 נפצע במבצע חרגול כשהרכב בו נסע עלה על מוקש. בעקבות פגיעה בעמוד השדרה איבד את יכולת ההליכה. לאחר שנת שיקום בתל השומר הצטרף למעון נכי צה"ל והתגורר בו עד 1969. הוא עבד בתעשייה האווירית וב-1971 נישא ללילי והם התגוררו ברמת חן.
מוגלניצקי התאמן בבית הלוחם, בעיקר בטניס שולחן. ב-1968 התחרה בטניס שולחן יחידים באולימפיאדת הנכים בתל אביב והגיע לשמינית גמר. ב-1976 יצא לאולימפיאדת הנכים בטורונטו והשתתף בתחרויות טניס שולחן ליחידים ולזוגות. במסגרת תחרויות אחרות הגיע גם להישגים וזכה במדליות.
לאחר שהחמיר מצבו הבריאותי ב-1998 עברו למושב רם און שבחבל התענך שבדרום עמק יזרעאל ושם נפטר ב-2001. לאחר פטירתו הוא הוכר כחלל צה"ל שנפטר כתוצאה מפציעתו בשירות פעיל.
אריוס
אריוס (ביוונית: Ἄρειος; סביבות 256 – 336) היה כומר ותאולוג נוצרי, סגפן, יליד לוב ששימש ככומר באלכסנדריה וחלק על הדוקטרינה הכריסטולוגית המקובלת של הכנסייה בסוגיית השילוש הקדוש. תורתו הנקראת אריאניות, הוכרזה בוועידת ניקיאה ובוועידת קונסטנטינופול הראשונה כמינות.
כתביו של אריוס עצמו כמו כתבי תלמידיו הכותבים עליו ועל תורתו בצורה חיובית הושמדו על ידי הכנסייה ולכן כל המידע על אריוס מגיע מכתבי מתנגדיו ומפולמוסים שעורר.
הוויכוח על טיב מערכת היחסים המדויקת בין הבן (ישו) והאב (אלוהים) לא התחילה עם אריוס ונושא זה נדון במשך עשרות שנים לפני הופעתו. אריוס רק הגביר את המחלוקת והפיץ אותה לקהל רחב בכנסייה.
אריוס נולד בלוב, היה ככל הנראה ממוצא ברברי, שם אביו היה ככל הנראה אמוניוס. אריוס עצמו למד באנטיוכיה ובסיום לימודיו עבר לאלכסנדריה שם כיהן כדיאקון.
ב-311 הפטריארך פטרוס מאלכסנדריה נידה אותו בגין תמיכה במלתיוס מליקופוליס בשאלת היחס לנוצרים שהתכחשו לנצרות בתקופת רדיפות האימפריה את הנוצרים ורצו לחזור לחיק הכנסייה. יורשו של פטרוס, אכילאס מאלכסנדריה ביטל את הנידוי ומינה את אריוס ככומר באחת הכנסיות החשובות של אלכסנדריה.
אריוס מתואר על ידי מתנגדיו כסגפן בעל מוסר גבוה.
הוויכוחים סביב תורתו של אריוס גרמו למחלוקות בתוך הכנסייה. ראשי המתנגדים לאריוס היו אלכסנדר מאלכסנדריה ואתנסיוס.
בוועידת ניקיאה (325) הוכרזה תורתו כמינות, כתביו נשרפו והוא עצמו הוגלה ללוב.
תורתו.
לגישתו של אריוס, אלוהים (האב) הוא ישות נצחית המתקיימת מאז ומעולם ואחראית לבריאת העולם, ישו הבן נברא על ידי אלוהים והיה בעל מעמד נחות ממנו. מכאן משתמע גם כי ישו לא היה קיים מאז ומעולם וכי ישו אינו בעל טבע אלוהי, גישה הסותרת את הדוגמה הנוצרית.
עורב פלסטלינה
עורב פלסטלינה (ברוסית: Пластилиновая ворона) הוא סרט אנימציה רוסי-סובייטי, שיצר אלכסנדר טטארסקי בשנת 1981.
הסרט מורכב משלושה חלקים. החלק הראשון, "תמונה", נכתב על ידי המושרר אלכסנדר קושנר, והוא מלמד על סגנונות ציור שונים: ציור נוף, טבע דומם, ודיוקן. החלק השני, "משחק", נכתב על ידי שיקה דריז, והוא מראה סבא ונכד שמשחקים במשחק פשוט: עוצמים ופוקחים עיניים ומסתכלים על דברים שונים בעולם.
החלק השלישי "ואולי, ואולי..." הוא המפורסם ביותר, והוא נתן לכל הסרט את שמו. הוא מבוסס על שיר של אדוארד אוספנסקי, שנכתב במקור על פילפילון שהלך לאיבוד, אולם לאורך השיר המספר כל הזמן "שוכח" פרטים ואומר: "ואולי לא פיל, אלא תנין, ואולי חזרזיר." אוספנסקי עיבד את השיר הזה בשביל הסרט: הוא שמר את המבנה של המספר ש"שוכח" פרטים ומשנה את הדמויות ואת פרטי העלילה, אולם שינה את הגיבור הראשי לבת עורב ("ואולי פרה, ואולי כלבה"). הסרט עשוי בטכניקת הנפשת פלסטלינה (קליימיישן) מכאן השם: "עורב פלסטלינה".
העלילה של הסרט היא ניסיון של המספרים לספר סיפור ידוע על עורב, שועל וגבינה – משל איזופוס, השועל והעורב, הידוע ברוסית בעיבוד של איוואן קרילוב. המספרים לא זוכרים במדויק את הסיפור ומנסים להיזכר בו, מכאן כל הטוויסטים בעלילה ובתמונה, התהפכויות של דמויות לדמויות אחרות שפלסטלינה מאפשרת לעשות וגם ההומור והאבסורד שמאפיינים את הסרט.
המוזיקה לסרט נכתבה על ידי גריגורי גלדקוב.
ג'ים סטרג'ס
ג'יימס אנתוני "ג'ים" סטרג'ס (באנגלית: James Anthony "Jim" Sturgess; נולד ב-16 במאי 1978) הוא שחקן קולנוע ומוזיקאי אנגלי, אשר מוכר בעיקר בזכות תפקידיו בסרטים "21", "הדרך חזרה", "יום אחד", "מעבר ליקום", "ענן אטלס" ו"ההצעה הטובה ביותר".
ביוגרפיה.
סטרג'ס נולד בשכונה הפרברית וונדסוורת' בלונדון וגדל בעיירה פרהאם שבמחוז סארי, שם למד בבית הספר פרנסהם הייטס. הוא בילה את רוב שנות נעוריו ברכיבה על סקייטבורד בחניונים מקומיים והקים את הלהקה הראשונה שלו כשהיה כבן 15. הלהקה ניגנה בהופעות אזוריות. חווית המשחק הראשונה של סטרג'ס הגיעה כאשר קבוצת תיאטרון מקומית הגיעה לבית הספר שלו וחיפשה ילדים לאודישן להצגה. סטרג'ס גילם את אחת הדמויות בהצגה.
לאחר לימודי התיכון, סטרג'ס עבר למנצ'סטר כדי ללמוד באוניברסיטת סלפורד בתקווה שזה יאפשר לו לקדם את המוזיקה שלו. הוא סיים את לימודיו בסלפורד בשנת 1999 עם תואר ראשון בדרמה ומדיה.
קריירה.
סטרג'ס צבר לעצמו ניסיון כנער בהצגות תיאטרון רבות ובשנת 1994 בתפקידו הקולנועי הראשון בדרמה "גרסת בראונינג".
סטרג'ס פרץ לתודעה בשנת 2007 בדרמה המוזיקלית של ג'ולי טיימור "מעבר ליקום" בתפקיד הצעיר הבריטי ג'וד. ב-2008 שיחק סטרג'ס בתפקיד הראשי במותחן הפשע "21" בתור הסטודנט בן קמפבל ובתפקיד משני בדרמה התקופתית "נערת בולין האחרת" בתור הסופר ג'ורג' בולין האח של אן (נטלי פורטמן) ומרי (סקרלט ג'והנסון). ב-2009 השתתף בדרמה "לחצות גבולות" בתפקיד המוזיקאי היהודי בריטי גאווין קוסף.
ב-2010 הופיע סטרג'ס בדרמה של פיטר ויר "הדרך חזרה" בתפקיד הראשי של יאנוש ווייצ'זאק, צעיר פולני הנלקח בשבי הסובייטי ובדרמה הרומנטית "יום אחד" בתפקיד דקסטר מאיו לצידה של אן האת'וויי. בנוסף דיבב סטרג'ס בסרט האנימציה "אגדה עם כנפיים" את דמותו של הינשוף סורן.
בשנת 2012 השתתף סטרג'ס בפרויקט ההרפתקאות הבדיוני המוערך של האחים וואשובסקי וטום טייקוור "ענן אטלס", בסרט שיחק בלא פחות מ-6 תפקידים שונים בעלילות שונות. באותה שנה שיחק גם בדרמה הבדיונית "הפוכים" בתפקיד אדם קירק לצידה של קירסטן דנסט. ב-2013 שיחק סטרג'ס במותחן הפשע האיטלקי המוערך "ההצעה הטובה ביותר" בתפקיד רוברט המסייע לגיבור העלילה וירג'יל אולדמן (ג'פרי ראש).
בשנת 2018 שיחק לצדם של אמבר הרד ובילי בוב תורנטון במותחן הבלשי "שדות לונדון", אשר מבוסס על ספרו באותו השם של מרטין איימיס משנת 1989.
חיים אישיים.
ב-30 ביולי 2019 נישא לשחקנית ומפיקת התיאטרון העיראקית-אנגלייה דינה מוסאווי .
תשתיות
מאיר הדר
מאיר הדר (נולד ב-1948) הוא סופר, משורר ופסיכולוג.
ביוגרפיה.
מאיר הדר נולד וגדל בשיכון הפועל המזרחי, נתניה בשלהי מלחמת העצמאות, הבכור בין שני אחים. הוריו מלכה וטוביה הוטנר, ניצולי שואה.
מאיר למד בבית ספר יסודי דתי והלך לבני עקיבא. בהיותו בן 14 עבר ללמוד בישיבת מרום ציון שבקרית נוער, ירושלים, בה למד במשך ארבע שנים. בצה"ל שירת בגדוד טירונים 908 של הנח"ל, במסגרתו לחם במלחמת ששת הימים. בתום המלחמה שהה במשך שנה בגרעין נח"ל בקיבוץ כפר עציון
אחר-כך שירת במשך חודשיים באי טיראן. לאחר מלחמת יום הכיפורים יצא בשאלה.
לאחר שחרורו מהצבא למד הדר פסיכולוגיה וקרימינולוגיה לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן. הוא בוגר תואר שני בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת בר-אילן. עבד כמתמחה ומומחה במשך שש שנים בתחנה לטיפול בילד ובנוער בקריה בתל אביב.