יחידות המיליציה התאספו מחוץ לבוסטון והחלו את המצור על בוסטון שנמשך כאחד עשר חודשים. בקרב המרכזי שהתרחש במהלך המצור, קרב גבעת בנקר, ניצחו אומנם הבריטים, אם כי במחיר כבד מאוד. הקרב עצמו, שגבה את חייהם של למעלה משלוש מאות ושישים חיילים בריטים ואנשי מיליציה אמריקאים, היה אחד הקרבות הקשים ביותר במהלך המלחמה כולה. מלבד קרב זה נרשמו גם התכתשויות נוספות בין הצבא וכוחות המיליציה באזורי החוף של בוסטון אשר גבו את חייהם של עשרות והביאו לפינוי של אלפי אנשי צבא בריטים.
ביולי 1775, קיבל ג'ורג' וושינגטון את הפיקוד על יחידות המיליציה והחל להפוך אותן לכוח צבאי מסודר. ב-4 במרץ 1776 החל הצבא הקונטיננטלי לבצר את רמות דורצ'סטר בדרומה של בוסטון, ולהציב בהן תותחים שיכלו לטווח את בוסטון כולה ואת ספינות הצי הבריטי בנמל העיר. המצור, והמערכה, הסתיימו ב-17 במרץ 1776, עם הנסיגה הסופית של הצבא הבריטי מהעיר. עד היום נחגג 17 במרץ בבוסטון כ-"יום הפינוי".
רקע.
בשנת 1767 העביר הפרלמנט הבריטי את חוקי טאונסנד שהטילו מכסי ייבוא על נייר, זכוכית, צבע ופריטים נוספים אשר היו מיובאים בימי שגרה למושבות, בתגובה לכך בני החירות וקבוצות פטריוטיות נוספות החליטו להטיל חרם על הסחורות שהיו כפופות לצורת המיסוי החדשה ואף הטרידו ואיימו על גובי המכס.
מושל הפרובינציה ביקש את הגנת הצבא על אנשי הכתר ובאוקטובר 1768 הגיעו חיילים בריטים אשר כבשו את בוסטון.
המתיחות העולה הגיעה לשיאה בטבח בוסטון ב-5 במרץ 1770 וב"מסיבת התה של בוסטון" ב-16 בדצמבר 1773.
כתגובה למסיבת התה, יזם הפרלמנט ב-1774 את חוקי הכפייה על מנת להעניש את הקולוניות הסוררות. החלק הראשון של החוק, חוק הממשל של מסצ'וסטס, ביטל את חוקת מסצ'וסטס והחליף את הממשל האזרחי בצבאי אשר היה כפוף לכתר הבריטי. הגנרל תומאס גייג', מפקד הכוחות הבריטים בצפון אמריקה, מונה למושל מסצ'וסטס וקיבל את ההוראה מטעם ממשלתו של המלך ג'ורג' לאכוף את סמכויות המלך בקולוניה.
ממפקדתו בבוסטון פיקד גייג' על ארבעה רגימנטים עם כ-4,000 חיילים, אך כנגד אזור ספר גדול הנשלט על ידי כוחות המזוהים עם מתנגדי המשטר. ההתנגדות באזורים אלו הביאה לכך שרבים מהמינויים החדשים של אנשי הממשל, אשר היו כפופים לכתר, נאלצו להתפטר או לחפש מקלט בבוסטון.
תחילת הקרב.
ב-1 בספטמבר 1774 החרימו חיילים בריטים אבק שרפה ושאר ציוד צבאי ממחסן ליד בוסטון. היות שהאירוע התרחש בתקופה של מתח גואה בין הבריטים לאמריקאים, נרשמה דאגה בקרב תושבי אזורי הספר אשר חשבו, בטעות, כי זוהי תחילתה של המלחמה ואלפי פטריוטים אמריקאים הוזעקו. על אף שהאירוע התברר כאזעקת שווא, הוא תרם לשינוי המציאות בשטח בכמה מישורים; האירוע שימש כ"חזרה גנרלית" לתחילת המערכה כשבעה חודשים לאחר מכן. מלבד זאת, החלו הקולוניאליסטים לפזר אספקה צבאית ממבצרים בניו אינגלנד בקרב כוחות מיליציה מקומיים.
המצור על בוסטון.
בתקופה שלאחר המסע הכושל לקונקורד, נשארו כל אנשי המושבות באזור בוסטון. ימים ספורים לאחר מכן הגיעו אנשים נוספים במקומות רחוקים יותר כגון ניו המפשייר, קונטיקט ורוד איילנד. תחת פיקודו של ארטמיס וורד הם הקיפו את העיר, חסמו את כל הגישות היבשתיות שלה והתכוננו למצור. הנצורים הבריטים התבצרו בנקודות הגבוהות ביותר בעיר.
בעיות אספקה.
הבריטים הצליחו לייבא לעיר אספקה דרך הים, אך לא במידה מספקת. חיילים בריטיים נשלחו לפשוט על שדות חקלאיים שהיו באיים הסמוכים לבוסטון, אך במהרה פונו כל המתיישבים ותוצרתם מהאזור. פעולות אלה נשנו במחלוקת בקרב הבריטים אך הוויכוחים גרמו לאובדן ספינה ושני חיילים. הצורך בחומרי בניין ואספקה הובילו את האדמירל סמואל גרייבס לאשר לסוחר נאמן לשלוח את ספינותיו למחוז מיין מלווה בספינת מפרש של הצי המלכותי. אך התושבים במחוז באו והרגו את מפקד ספינת המפרש והשתלטו עליה ולאחר מכן על יתר הספינות. פעולות אלה הניעו את סמואל גרייבס להגיב בפעולת תגמול באוקטובר, הזעם שגרמה פעולת התגמול גרמה לייסוד חיל הים הקונטיננטלי.
אך גם לצבא המושבות היו בעיות אספקה, הצורך למצוא את כל היחידות במחוזות השונים ולארגן להן מזון, בגדים וציוד צבאי גרמו לכך שכל מנהיג מחוז דאג לצבאו.
גבעת בנקר.
בסוף חודש מאי קיבל גנרל תומאס גייג' דרך הים כ-2,000 חיילי תגבורת ושלושה גנרלים ויליאם האו, ג'ון בורגוין והנרי קלינטון, ויחד הם גיבשו תוכנית ליציאה מהעיר שהושלמה ב-12 ביוני. דיווחים על גיבוש תוכנית הגיעו לכוחות הצרים שהחלו בצעדי הגנה נוספים.
בלילה שבין ה-16 ל-17 ביוני 1775 שלחו לוחמי המושבות חיילים לצ'ארלסטאון ולגבעת בנקר שננטשו באפריל וביצרו אותם. למחרת היום תקפו הבריטים תחת פיקודו של גנרל הוו ונלחמו נגד לוחמי המושבות. הניצחון היה ניצחון טקטי לבריטים, אך אבדותיהם בקרב היו כבדות והמצור כלל לא נשבר. הגנרל גייג' נשלח חזרה לאנגליה בספטמבר והוחלף בגנרל הוו כמפקד הראשי הבריטי.
הקמת הצבא הקונטיננטלי.
הקונגרס הקונטיננטלי נפגש בפילדלפיה וקיבל דיווחים על המצב מחוץ לבוסטון כשנפגשו במאי 1775. לאחר בלבול הפיקוד וכיבוש פורט טיקונדרוגה היה צורך ברור בצבא מאוחד. הקונגרס אימץ באופן רשמי את הכוחות מחוץ לבוסטון כצבא הקונטיננטלי ב-26 במאי ומינה את ג'ורג' וושינגטון כמפקדו ב-15 ביוני, וושינגטון הגיע לבוסטון מפילדלפיה ב-21 ביוני.
קיפאון.
לפני בואו של וושינגטון היה המצור חסר תועלת, מכיוון שאף אחד מהצדדים לא שינה את עמדתו. עם הגיעו הודיע וושינגטון על צמצום הכוח לבין 13,000 ל-20,000 חיילים כשירים לשירות ודאג למשלוחים של אבק שרפה מפילדלפיה. גם הבריטים היו עסוקים בניסיון להבאת תגבורת, מכיוון שהיו להם רק כ-10,000 חיילים בעיר.
במהלך הסתיו והקיץ אף אחד מהצדדים כמעט לא עשה דבר. פה ושם היו קרבות קצרים אבל העיר לא נכבשה. הקונגרס ביקש לקחת קצת יוזמה ולנצל את טיקונדרוגה הכבושה, ויותר מכך הצבא הורשה לפלוש לקנדה אך הרעיון נדחה על ידי המתיישבים הצרפתים.
וושינגטון נקלע למצב של משבר בכוח אדם לקראת סוף 1775. לרוב החיילים נגמר חוזה הגיוס בסוף 1775. וושינגטון ניסה להמריץ את הגיוס והצליח לשמור על צבא מספיק גדול להחזיק את המצור אבל צבא המצור היה קטן מצבא הנצורים.
סופו של המצור.
בתחילת מרץ 1776 לקחו האמריקאים את התותחים הכבדים שהושגו בכיבוש טיקונדרוגה, ואלה הוצבו ברמות דורצ'סטר מול בוסטון. המשקיפים הבריטיים הזעיקו את כל האנשים בעיר. גנרל הוו תכנן מבצע לשחרור העיר אך סופת שלגים מנעה את ביצועו. הבריטים איימו לשרוף את כל העיר אם עזיבתם תופרע, והם פינו את בוסטון ב-17 במרץ 1776 והפליגו להליפקס שבנובה סקוטיה. לאחר הכיבוש ארגן וושינגטון את כל היחידות לקראת ביצור העיר ניו יורק וכיבוש ניו ג'רזי.
תוצאות.
למעשה גורשו הבריטים מניו אינגלנד לאחר המערכה, והתוצאה הסופית הייתה, כמו במלחמה כולה, מהלומה ליוקרה ולאמון בצבא הבריטי. שלושת הגנרלים הגדולים של המלחמה יצאו מושפלים ממנה; הנרי קלינטון קיבל הרבה מהאשמה של כישלון הקרב, גייג' הורחק מהמלחמה עקב כישלונות חוזרים ובורגוין נאלץ להיכנע בסרטוגה. הבריטים המשיכו לשלוט בים אך שלוש עשרה המושבות שלטו ביבשה וכתוצאה מכך הבריטים לא הצליחו לדכא את ההתנגדות לכתר הבריטי.
חור במחיצה שבין העליות
פורטל ארגוני
פורטל ארגוני הוא אתר אינטרנט או אינטראנט, המשמש כשער כניסה למקורות אחרים ברשת עבור כלל עובדי ארגון או חברה, ומתמקד בנושאי תקשורת פנים-ארגונית, משאבי אנוש, רווחה ומאגד בתוכו מידע שימושי לעובד. הפורטל מאפשר לעובדי הארגון לשתף תכנים הקשורים בארגון ולקשר בין החלקים השונים של הארגון גם כאשר אלה פרוסים במיקומים שונים ברחבי העולם.
לצד הפורטל הארגוני (ולעיתים משולב בתוכו), פועל בדרך כלל פורטל מקצועי, שער למידע מקצועי המשותף לבעלי עניין בתוך הארגון. הפורטל המקצועי מאפשר למשתמש גישה ושיתוף של מסמכים מקצועיים, דעות, תובנות, טיפים ודיונים בתחום המקצועי וביצוע פעולות בצורה התומכת בקבלת החלטות עסקיות.
בתהליך הקמת פורטל נדרש למפות את צורכי הארגון, ולאפיין את הפורטל בהתאם לכך .
לרוב הגישה לפורטל הארגוני מותרת למשתמשים בתוך הארגון, אך במיקרים מסוימים ניתנת הרשאה לעובד להתחבר לפורטל גם מחוץ לשטח העבודה באמצעות חיבור מרחוק.
פגם במחיצה שבין העליות
דיון וורוויק
דיון וורוויק (באנגלית: Dionne Warwick; נולדה ב-12 בדצמבר 1940) היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה אמריקאית. וורוויק נודעה בשיתוף הפעולה שלה עם צמד היוצרים ברט בכרך והאל דייוויד. מראשית שנות ה-60 ועד סוף שנות ה-90 הצליחו רבים משיריה כלהיטים. כזמרת, היא מדורגת שנייה (אחרי אריתה פרנקלין) במספר הלהיטים שהצעידה בבילבורד הוט 100, 56 במספר. נכון ל-2012 הוציאה וורוויק 35 אלבומי סטודיו, 5 אלבומי הופעות חיות, 22 אלבומי אוסף ו-85 סינגלים. כיום היא משמשת כשגרירה של רצון טוב של ארגון המזון והחקלאות וכשגרירה של ארגון הבריאות האמריקאי.
נעורים ותחילת הקריירה.