השפעתו של קולטן ניקוטיני תמיד תהיה מעוררת, לעומת השפעתו של קולטן מוסקריני שהיא לעיתים מעוררת ולעיתים מדכאת. בשל תכונה זו של הקולטן הניקוטיני, אצטיל כולין שיגיע לקולטן ניקוטיני יגרום לכיווץ שריר בלבד, כאשר ההרפיה תתרחש כתוצאה מהשפעה של חומר שונה.
רצפטור ניקוטיני
קולטן מטבוטרופי
קולטן מטבוטרופי הוא סוג של קולטן בממברנות של תאים איקריוטיים. נקרא כך כי הוצאת אנרגיה כרוכה בפעילותו, מטבו -&gt; פעילות מטבולית.
במערכת העצבים.
במערכת העצבים, הקולטנים מהווים תפקיד חשוב, ככאלה אשר ממסרים את המידע אודות היתכנות של פוטנציאל פעולה.
מיקום.
הקולטנים המטבוטרופים בניגוד לקולטנים יונוטרופים נמצאים על הדנדרטים בסמוך לתעלת היונים.
דרכי פעולה.
כאשר ליגנד מתאים, כגון מוליך עצבי כלשהו, נקשר לקולטן המטבוטרופי יכולות להתפתח שתי דרכי פעולה:
דרך פעולה א'.
הדרך הקצרה:
למפדוזה
למפדוזה (באיטלקית: Isola di Lampedusa, בסיציליאנית: Isula di Lampidusa) הוא אי קטן (שטחו 20.2 קמ"ר) בים התיכון (במצר סיציליה), 205 ק"מ מדרום לסיציליה ו-167 ק"מ ממזרח לחופי תוניסיה. האי שייך מנהלית לנפת אגריג'נטו של סיציליה והוא הנקודה הדרומית ביותר באיטליה. האי הוא הגדול מבין איי פלאג'יה (Isole Pelagie), בנוסף אליו כוללת קבוצת האיים את האיים לינוזה (Linosa) ולמפיונה (Lampione) ואת "אי הארנבות" (Isola dei Conigli) הצמוד ללמפדוזה, השניים האחרונים אינם מאוכלסים. האי מהווה באחרונה מוקד למתיחות בינלאומית בשל היותו מוקד להגירה בלתי-חוקית מאפריקה לאירופה, כיוון שהוא אחת הנקודות הקרובות ביותר לחופי אפריקה שנמצא תחת חוקי האיחוד האירופי.
גאוגרפיה.
למרות שהאי שייך מנהלית לאירופה, גאוגרפית הוא חלק מאפריקה ונמצא על המשכו של מדף יבשתי הנמשך מחופי תוניס. עומק הים בינו ובין צפון אפריקה אינו עולה על 120 מטרים. אקלים האי ים תיכוני-צחיח והחי והצומח בו דומים לאלו של צפון אפריקה.
אורכו המרבי של האי 11 ק"מ ורוחבו בנקודה הרחבה ביותר הוא 3.5 ק"מ. הנקודה הגבוהה ביותר באי היא ההר Albero Sole שגובהו 133 מטרים מעל פני הים. אוכלוסייתו הקבועה עומדת על כ-6,000 נפש.
בדרום-מזרח האי ממוקמת העיירה למפדוזה (שמה הרשמי "Lampedusa e Linosa") ובה נמל למעבורות, מעגן יאכטות ושדה תעופה. בנוסף קיימים באי גם משרדי ממשל מקומי ומרפאה.
בקרבת האי, ב"אי הארנבות" הסמוך אליו מדרום, נמצאות נקודות הטלת ביצים של צב הים החום, מהאחרונות בים התיכון, בו הוא מהווה מין בסכנת הכחדה. כמו כן הים הסמוך לאי עשיר בדולפינים.
היסטוריה.
האי היה נקודת עגינה לעמים הקדומים ששטו במימי הים התיכון, הפיניקים, היוונים, הרומאים והערבים. הרומאים הקימו באי מפעלים לייצור רוטב הדגים המפורסם ה"גארוּם" (garum). בתקופה הערבית ננטש האי מיושביו עקב פשיטות שודדי ים.
במאה ה-17 היה האי בשליטת ספרד ההבסבורגית, בשנת 1630 העניק המלך קרלוס השני, מלך ספרד את האי למשפחת טומאסי (מצאצאיה גם הסופר ג'וזפה תומאזי די למפדוזה, מחבר "הברדלס"). בשנות הארבעים של המאה ה-19 מכרה המשפחה את האי לממלכת שתי הסיציליות. במרץ 1861 היה האי לחלק מממלכת איטליה.
במלחמת העולם השנייה, ביוני 1943 הופצץ האי על ידי כוחות בנות הברית כהכנה לפלישת בעלות הברית לסיציליה. ב-12 ביוני נאלץ לנחות באי מפציץ מיושן מדגם פיירי סורדפיש של חיל האוויר המלכותי הבריטי, ובו שלושה אנשי צוות, בהם הטייס סידני כהן, נווט ומקלען. המפקד האיטלקי של האי מסר לאנשי הצוות הנבוכים כתב כניעה, כדי שיעבירו אותו למפקדת בעלות הברית. על בסיס אירוע זה נכתב המחזה "מלך למפדוזה".
החל משנות ה-60 של המאה ה-20 נמצאים באי בסיס צבאי של משמר החופים האמריקני, בסיס של הצי השישי ובסיס נאט"ו (שהועבר לידי צבא איטליה ב-1994). ב-15 באפריל 1986 נורו שני טילים מסוג סקאד מלוב לכיוון בסיס משמר החופים האמריקאי כתגובה להפצצת טריפולי על ידי האמריקאים, הטילים נפלו בים.
האי נחשב מקום נופש מבוקש, שכן טמפרטורת המים מאפשרת לרחוץ בו בים כמעט לאורך כל השנה. מספר ידוענים בנו בו בתי נופש ובתי-מידות, המפורסם שבהם היה הזמר דומניקו מודוניו.
ההגירה הבלתי-חוקית מאפריקה.
החמרת המצב הכלכלי, החברתי והביטחוני באפריקה מחד וחוקי ההגירה של האיחוד האירופי מאידך, יצרו מצב בו אלפי מהגרים ממדינות אפריקה מבקשים להגיע לאירופה. קרבתו היחסית של האי לחופי אפריקה והיותו בלתי-מוגן על ידי חומות (כמו המובלעת האירופאית באפריקה מלייה, למשל) הפכו אותו ליעד להגירה. גורמים שונים בלוב משיטים את המהגרים סמוך לחופי האי בסירות גומי ופלסטיק בעבור תשלום. עם הגעת הסירות סמוך לחופים, שוחים המהגרים אל החוף בכוחות עצמם. לעיתים מגיחים מהגרים מן הים מול הנופשים המשתזפים בחופי הרחצה. מצבם החוקי של המהגרים אינו ברור. כאשר ניסתה הממשלה ב-2004 לגרש מהגרים חזרה לחופי אפריקה, הוטחה בה ביקורת בינלאומית.
החל מ-2008 הקימה ממשלת איטליה מחנות מעבר לפליטים. אך מצבם ההומניטרי, כפי שדיווחה נציבות האו"ם לפליטים ב-2009, קשה.
בעקבות ההתקוממות בלוב (2011), נמלטו מאות פליטים מלוב אל חופי האי, וממשלת איטליה הכריזה על מצב חירום באי, והקימה בו מחנות מעבר ותחנות מיון.
האיטלקים החלו לשלם מיליוני אירו לראשי שבטים מקומיים וכנופיות בלוב, כדי שאלה ימנעו ממבריחי האדם להעמיס ספינות ולשלוח אותן לכיוון למפדוזה, לים שבו הספינות האיטלקיות או ספינות של ארגוני זכויות אדם אספו אותם ושלחו אותם ליבשת. הם עשו עסקאות עם שבטים בדרום לוב, בגבול עם ניז'ר וצ'אד, ועם כנופיות באזור החוף. האיטלקים, שזכו לביקורת בטענה להתעלמות מהשלכות של ההסכמים מבחינת זכויות אדם, אמרו כי הם מציעים למהגרים ולפליטים טיסות בטוחות לאיטליה במקום.
רחל אלבק גדרון
טימות'י האטון
טימות'י הטון
טימותי הטון
גלן ג'ונסון
גלן מקלאוד קופר ג'ונסון (באנגלית: Glen McLeod Cooper Johnson; נולד ב-23 באוגוסט 1984) הוא כדורגלן עבר אנגלי אשר שיחק בעמדת המגן הימני. סגנון משחקו של ג'ונסון התאפיין בתמיכה רבה בהתקפות קבוצתו ולעיתים הוא תפקד גם כקשר.
קריירת המועדונים.
ג'ונסון נולד בגריניץ' שבלונדון והחל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וסטהאם יונייטד, אליה הצטרף בשנת 2000, בגיל 15. באוגוסט 2001 הוא חתם על חוזה מקצועני לשלוש שנים במועדון בגיל 16 בלבד, וקיבל את החולצה מספר 23 בקבוצה הבוגרת. במהלך עונת שיחק ג'ונסון בקביעות במדי קבוצת המילואים של וסטהאם, אך לא ערך אף הופעה בקבוצה הבוגרת. לאחר שלא שותף בקבוצה גם בתחילת העונה הבאה, הוא הושאל ליריבתה העירונית של וסטהאם, מילוול, אשר שיחקה בליגה השנייה בחשיבותה.
במדי מילוול ערך ג'ונסון את הופעת הבכורה שלו בקריירת הבוגרים, ולאחר שבעה חודשים בקבוצה עבר בחזרה לווסטהאם שהייתה זקוקה לו בסגלה. הוא שיחק לראשונה במסגרת הפרמייר ליג בינואר 2003, כאשר נכנס כמחליף לאדוארדו סיסה במשחק בו הפסידה קבוצתו לצ'רלטון אתלטיק. עד לסיום עונת שיחק ג'ונסון 15 פעמים בליגה במדי וסטהאם, והלך ונעשה לשחקן חשוב יותר בקבוצה ככל שהלכה והתקדמה העונה. אף על פי כן, הקבוצה ירדה בסיום העונה לליגת המשנה.
על אף שחתם על חוזה מחודש בווסטהאם במהלך אותה שנה, הצטרף ג'ונסון ביולי 2003 לצ'לסי, ששילמה תמורתו 6 מיליון לירות שטרלינג. הוא היה שחקן הרכש הראשון של הבעלים החדש רומן אברמוביץ', אשר שאף להפוך את הקבוצה לאחת מהחזקות באנגליה. את הופעת הבכורה שלו בצ'לסי הוא ערך במשחק החוץ מול מ.ש.ק. ז'ילינה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, ואת שער הבכורה שלו הבקיע במשחק הגומלין של אותו מפגש.
במשך עונות ו- ערך ג'ונסון 63 הופעות במשותף בכל המסגרות. בעונה השנייה מביניהן הוא היה שותף לזכייתה של צ'לסי באליפות הפרמייר ליג הראשונה בתולדותיה לאחר ששיחק ב-17 משחקים, וכן בגביע הפוטבול ליג בו נכנס כמחליף במשחק הגמר וסייע לקבוצתו לנצח את ליברפול לאחר הארכה. הוא סייע לקבוצה להעפיל גם לחצי גמר ליגת האלופות. במשחק מול ניוקאסל יונייטד במסגרת הגביע האנגלי באותה עונה החליף ג'ונסון את קרלו קודיצ'יני שנפצע בעמדת השוער, מאחר שהקבוצה השתמשה בכל שלושת חילופיה ולא הייתה יכולה להעלות את פטר צ'ך מהספסל.
במהלך עונת שותף ג'ונסון על ידי המאמן ז'וזה מוריניו בארבעה משחקי ליגה בלבד. על אף שהיה המגן הימני הטבעי היחיד בסגל הקבוצה לצד פאולו פריירה, מוריניו פתח בקביעות עם פריירה בעמדה זו, וגם התחרות שנתן ז'רמי המגוון על דקות המשחק בעמדה זו לא הטיבה עם ג'ונסון. מאחר שלא הגיע למספר המשחקים הנדרש, הוא לא לקח חלק בטקס המדליות של צ'לסי בזכייתה השנייה הרצופה באליפות.
כתוצאה מהפיחות במעמדו בצ'לסי הושאל ג'ונסון לפורטסמות' ביוני 2006. הוא חזר לצ'לסי כעבור עונה אחת והשתתף עמה במשחק מגן הקהילה, אך ב-31 באוגוסט 2007 חתם על חוזה לארבע שנים בפורטסמות', ששילמה תמורתו 4 מיליון ליש"ט. כבר מפתיחת דרכו בפורטסמות' הפך ג'ונסון לאחד מהשחקנים החשובים בקבוצה. בסיום עונתו הראשונה הוא זכה עם הקבוצה בגביע האנגלי, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר נגד קארדיף סיטי.
בעונת הצטיין ג'ונסון במיוחד במדי פורטסמות' וסייע לה להימנע מירידה לליגת המשנה. הוא נבחר לנבחרת העונה בליגה האנגלית מטעם איגוד שחקני הכדורגל ולשחקן השנה של פורטסמות', ושערו מול האל סיטי בנובמבר 2008, אשר הובקע ממרחק של 30 יארד מן שער היריבה, זיכה אותו בפרס "שער השנה" בפרמייר ליג. באפריל 2009 הוא נכלל ברשימת חמישים השחקנים הגדולים בתולדות פורטסמות' מטעם המגזין הטיימס, והיה השחקן הצעיר ברשימה, בגיל 24 בלבד.