לאלבום נוספה תזמורת. החלטה זו הוסכמה מפני ששימוש בתזמורת במוזיקת רוק, היה מתאים בתקופה הזאת. השיר הפותח כולל פתיחה תזמורתית לשירו של ריצ'י הייבנס, "No Opportunity Needed, No Experience Necessary", אשר כולל בתוכו את קטע הנושא מתוך הסרט The Big Country בתזמורו של ג'רום מורוס (Jerome Moross). השיר "Everydays" כולל בתוכו קטע מתוך החלק "Jupiter" של סוויטת הפלנטות של גוסטב הולסט.
עטיפת האלבום.
עטיפות האלבום של בריטניה וארצות הברית שונות. העטיפה הבריטית היא ציור בסגנון דאדא בשחור-לבן ובו אישה ערומה עם פרפר. לעומת זאת, בארצות הברית נראית תמונה של חברי הלהקה אך בעטיפה נראה סטיב האו במקום פיטר בנקס (האו לא השתתף באלבום). לעומת זאת, העטיפה האחורית של ארצות הברית כוללת תמונה של חברי הלהקה של ההרכב המקורי: ג'ון אנדרסון, כריס סקווייר, טוני קיי, ביל ברופורד ובנקס.
רשימת השירים.
בהוצאה המחודשת של האלבום בשנת 2003 נוספו מספר קטעי בונוס:
מבצעים.
כנסיית ג'ורג' הקדוש קוטל הדרקון
על חטא
על חטא (פולנית: Za grzechy) הוא סרט קולנוע בשפת היידיש תוצרת פולין משנת 1936. סרט זה היה סרט בשפת היידיש הראשון שצולם בפולין לאחר הפסקה של שמונה שנים.
עלילה.
תחילת הסיפור בזמן מלחמת העולם הראשונה. בחלקה של פולין הכבושה בידי הגרמנים חונה יחידה של צבא הקיסרות הגרמנית. קצין יהודי גרמני בשם ליאון אנטון מקבל הודעה, באמצע תפילת על חטא שעליו לצאת מיד לחזית. הוא משאיר מאחור את חברתו ההרה אסתר, בתו של הרב המקומי. ליאו מבקש משני חבריו הבטלנים לדאוג לאסתר. ליאון נהרג בקרב. אסתר עוזבת את הבית, יולדת בת ונוטשת אותה בפינת רחוב, אך שני חבריו של ליאון מעבירים אותה לבית היתומים.
אסתר מהגרת לארצות הברית ושם הופכת לזמרת מפורסמת. אסתר רוצה למצוא את הבת שלה וחוזרת לעיירת לידתה, אך זה לא מצליח. אותם שני בטלנים (דז'יגן ושומכר) רוצים לעזור לה, הפרט היחיד שהם מצליחים לברר הוא שאת בתה של אסתר אימץ אדם עם שם משפחה כהן, אך פרט זה לא מסייע להם בחיפושיהם. אסתר קושרת קשרים עם מוזיקאי בשם כהן, לכהן יש בת בשם רחל. מסתבר שרחל היא בתה של אסתר, אך כהן מבקש מאסתר שלא תגלה את הסוד.
בוהוסלב בלבין
בוהוסלב לודביק בלבין מוורליצ'נה (בצ'כית: Bohuslav Ludvik Balbín z Vorličné , בלטינית: Bohuslav Balbinus ; 3 בדצמבר 1621 - 28 בנובמבר 1688) היה סופר והיסטוריון, גאוגרף צ'כי, ישועי, שנקרא גם "טיטוס ליביוס של בוהמיה" או "פליניוס של בוהמיה" היה בתקופתו אחד המלומדים המשפיעים ביותר בבוהמיה, ממקדמי ה"קתוליזציה" מחדש של ארצו וממגני השפה הצ'כית.
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות.
בוהוסלב בלבין נולד ב-1621 בהראדץ קראלובה, שנודעה בעבר בגרמנית כקניגרץ. הוא היה הצעיר מבין שבעה ילדים של משפחה קתולית בוהמית, צאצאים של שושלת האבירים בלבין ז וורליצ'נה (Balbínové z Vorličné) שירדה מנכסיה במהלך המאה ה-17 ונדחקה למעמד הבורגנות. אביו לוקאש בלבין שקבורניץ כיהן כבורגגרף ("רוזן העיר") פרדוביצה. ככל הנראה, הסנדק של בוהוסלב בטקס הטבילה היה לא אחר מולנשטיין. אחרי מותו הפתאומי של אביו בשנת 1622 נלקחו הילד יחד עם אמו, סוזנה, לטירת צ'סטולוביצה, על ידי ידיד של המשפחה, אוטו פון אופרסדורף. בהמשך הם נתמכו על ידי ניקולאוס פון שנפלדט. בלבין היה בילדותו ילד חולני, אבל לבסוף שרד יותר מכל ששת אחיו. אהב לקרוא ספרים והתעניין בעיקר בתחום ההיסטוריה. כבר בגיל 7 קרא שלוש פעמים את הכרוניקה של ואצלב האייק מליבוצ'אן. הוא התחנך באמונה קתולית אדוקה, שהשפיעה על חייו ועל פעילותו בעתיד.
בגיל 9 שהה במשך שנה בבית ספר של הבנדיקטינים במנזר בראונאו (בצ'כית- ברומוב) ולאחר מכן למד בבתי ספר של הישועים ביצ'ין, פראג, אולומוץ, ברנו וגלאץ (כיום קלודסקו בפולין). לימודים במקומות מרובים לא היו יוצאי דופן באותה תקופה. בלבין רכש ידע רחב בשפות קלאסיות, ספרות, פילוסופיה והעמיק את ידיעתו בהיסטוריה של חבל בוהמיה. באולומוץ הושפע במיוחד על ידי האב מיקולאש לצ'צקי, שאת קורות חייו עתיד היה לכתוב. את ימי החופשה נהג לבלות בצ'סטולוביצה. את יופיו של הטבע למד להכיר במיוחד כמלווה את אוטו פון אופרסדורף במסעי ציד.
ות קתולית|
שנותיו הראשונות כחבר מסדר הישועים.
בגיל 15 נכנס בלבין למכללה הישועית בברנו כחניך (novicius) וכעבור שנתיים נדר את נדריו הראשונים כחבר מסדר הישועים.
בגיל 18 התקבל ללימודי פילוסופיה במכללה הישועית קלמנטינום בפראג. אחרי קבלת התואר הראשון לימד באותה מכללה ועשה לימודי תואר דוקטור בתאולוגיה בבית הספר הישועי בטז'בון (ויטינגאו). בהמשך בנוסף להסמכתו כאיש כמורה קיבל גם את התואר M.A ,מגיסטר ב"אמנויות החופשיות".
בשנת 1642 ליווה בלבין את הפדגוג הספרדי רודריגו אריאגה במסעו ברחבי בוהמיה, מה שסיפק לו הזדמנות לאסוף בספריות ובארכיונים חומר רב ששימש לו מאוחר יותר במחקריו ההיסטוריים. בשנת 1648, זמן קצר אחרי סיום מלחמת שלושים השנים, השתתף כחבר ביחידת סטודנטים בהגנה על הגשר קרל מפני הכוחות השוודים ונפצע בקרב.
לפי בקשתו נשלח בשנת 1649 כמיסיונר באזור קונוואלד בבוהמיה ועודד, בדרך מתונה בהשוואה לעמיתים אחרים, להעברת אחרוני ההוסיטים והפרוטסטנטים בחזרה לחיק הנצרות הרומית-קתולית.
פעילותו כמורה והיסטוריון.
את ספרו הראשון כתב בלבין בלטינית בשנת 1646 לרגל הכתרתו של פרדיננד הרביעי כמלך בוהמיה, תחת הכותרת „Legatio apollinis coelestis ad universitatem Pragensem“.
בתום פעילותו המסיונרית החל משנת 1653 הקדיש את עצמו להוראה וכתיבה.
עבד במוסדות לימוד רבים - במכללות הישועיות בגלאץ, פראג, צ'סקי קרומלוב, ברנו, ייצ'ין וינדריכוב הראדץ.
אולם בגלל בקורת על התנהלותו הדתית, ועל הפטריוטיזם הצ'כי שהפגין, נאלץ בשנת 1661 להפסיק את עבודתו כמורה.
כשמתח בקורת על הממונים עליו, ובמיוחד על סגן הסופריור ברנרד איגנץ בוז'יטה ממרטיניץ, שסירב לאשר את פרסום קטעי ההיסטוריה הבוהמית שהוא כתב, נדרש לעזוב את פראג. נשלח לפרובינציה והופקד על כתיבת היסטוריה של המסדר הישועי בבוהמיה. הורשה לשוב לפראג רק בשנת 1676.
עדיין נתקל בקשיים רבים מצד הממונים עליו במסדר ונאלץ ללכת ולהתבודד תוך שקיעה בעבודתו ההיסטורית. זיהה את סיכון הגרמניזציה וההתבוללות של האומה הצ'כית אחרי הקרב בהר הלבן והתחיל להיאבק על שימור השפה והתרבות הצ'כית.
את המסמכים הרבים שאסף בספריות וארכיונים רבים בבוהמיה תיעד בספרו ב-20 כרכים " „Miscellanea Historica Regni Bohemiae“, ממנו הספיק לפרסם רק עשרה כרכים. בספר תיאר את כל המונומנטים ההיסטוריים-תרבותיים של ארצו, כמו כן את הטבע, את התושבים, על תרבותם ושפתם. על ידי כך הפך בתקופת הקונטרה-רפורמציה למגן החשוב ביותר של המורשת הבוהמית. בגלל בקיאותו ההיסטורית והמחשותיו הספרותיות כונה "טיטוס ליביוס של בוהמיה" או "פליניוס של בוהמיה".
כתב מעל שלושים ספרים, ביניהם החשוב ביותר היה "Miscellanea Historica regni Bohemiae בשישה כרכים, (פראג, 1679-1687}, שבו תיאר את הגאוגרפיה, ההיסטוריה הטבעית, האירועים ההיסטוריים העיקריים של מולדתו. ספרו כולל גם ביוגרפיות קצרות (vitae) של בוהמים מפורסמים.
למרות מחלותיו והתעוורותו הכמעט מוחלטת המשיך בלבין גם בזקנתו את מפעלו ההיסטורי והספרותי. אחרי שני אירועי שבץ המשיך לכתוב תוך כדי הכתבה לעוזר סופר.
בוהוסלב בלבין נפטר בשנת 1683, 4 ימים לפני שמלאו לו 67. הוא הובא לקבורה בקריפטה של כנסיית סלבטור הקדוש בפראג.
מפעלו.
בוהוסלב בלבין היה מעריץ גדול, לפעמים בצורה לא בקורתית דיה, של הכרוניקן וצלב האייק מליבוצ'ן, שהשפיע מאוד על כתיבתו.
הוא לקח מהאייק כמה שגיאות היסטוריות, שהיו קשורות להאדרת העבר של בוהמיה.
ספרו הראשון בשני כרכים ובעל 304 עמודים, נשא את הכותרת ""Diva Vartensis seu Origines et Miracula magnae Dei hominumque Matris Marie, quae a tot retro saeculis Wartae in limitibus Silesiae comitatusque Glacensis … colitur“"
שהופיע בשנת 1665. הוא מתאר על אתר קתולי קדוש בטוז'אני (וארטה),יעד לעליות לרגל על יד ברנו, ועל האנדרטה של ומרים הקדושה בהר הקדוש על יד פז'יברם.
בלבין לא סיים את כתיבת הספר, כשנתבקש על ידי הישועים לכתוב את תולדות מסדרם בבוהמיה.
בשנים 1633-1632 כתב בלבין בקלאדובה את "Dissertatio apologetica pro lingua Slavonica, praecipue Bohemica"(דברי שבח על השפה הסלבית, ובמיוחד הצ'כית), עבודה שפרסם בעילום שם והוטל עליה איסור.
הספר בא להגן על שפה הצ'כית, גינה עם זאת את הנטיות להתבדלות, אך כלל בד בבד גם דברי בקורת כלפי המעמד השלט, הפקידות הבכירה, מוסדות החינוך והכנסייה. הספר התפרסם שוב רק בשנת 1775 על ידי פרנטישק מרטין פלצל. הוא תורגם לשפה הצ'כית בשנת 1896 והפך למפורסם בכתביו.
מפעל חייו היה בעיניו עריכת ההיסטוריה של צ'כיה. קודם כתב בלטינית קטע מתוך תולדות בוהמיה תחת הכותרת ""„Epitome historica rerum Bohemicarum" מהתנצרות הארץ ועד שנת 1526. דובר בה בעיקר על ימי שלטונו של הקיסר קרל הרביעי, שהיוו מעין תור הזהב של ההיסטוריה של בוהמיה. הצנזורים של הספר התעניינו בכתיבה מחדש של כמה מפרקי הספר, במיוחד אלו בהם כתוב על השתלטות האוסטרים והשטירים על האזור. את החלק הראשון של ספרו המקיף, שהיה עשוי לכלול 30 כרכים, ונשאר לא גמור, פרסם בלבין בשנת 1676 תחת הכותרת "Miscellanea historica regni Bohemiae" (דברים משונים ומגוונים מן ההיסטוריה של ממלכת בוהמיה)