יאגט אאוף קוהלן-קלאו (תרגום מילולי: "לצוד את גנב הפחם") הוא משחק לוח של גלגול ותנועה אשר הופק על ידי Lepthian-Schiffers בגרמניה הנאצית במהלך השנים האחרונות של מלחמת העולם השנייה. המשחק היה חלק ממסע תעמולה נאצי שהושק ב-23 ביוני 1942, תחת הסיסמה "Kampf dem Kohlenklau" ("הילחמו בגנבי הפחם"). קמפיין זה ביקש לקדם שימור אנרגיה כאמצעי לחסוך במשאבי המדינה המתדלדלים, לצורך המאמץ המלחמתי. לימים, הייצוג החזותי של הקוהלנקלאו, "גנב הפחם", הפך לדימוי איקוני של גרמניה הנאצית והוצג לעיתים קרובות בעיתונים, מגזינים, פוסטרים וסרטים. ארבעה מיליון עותקים של המשחק הופקו והופצו בין משקי הבית בהם היו הכי הרבה ילדים.
לוח המשחק מורכב מ-50 משבצות, בהן משבצות באדום, שחור, ולבן. השחקנים מטילים קובייה ומקדמים את כלי המשחק שלהם לפי המספר שיצא. כאשר השחקן נוחת על משבצת, הוא מקריא בקול קטע טקסט מתאים מהלוח. משבצות אדומות מייצגות פעולות בזבוז אנרגיה המענישות שחקנים, למשל "...משאיר את הרדיו דולק כשאף אחד לא מקשיב. גנב הפחם אוהב את זה! (השחקן מפספס פנייה)". משבצות שחורות כוללות פעולות שחוסכות אנרגיה ומתגמלות את השחקנים. משבצות לבנות הם נייטרליות ואין להן השפעה. השחקנים מתחלפים עד שאחד מגיע לבסוף לסוף ומוכרז כמנצח. הזוכה מגלה מי היה "גנב הפחם" ומוציא אותן מהבית בהצלחה.
גבעת הגברים
גבעת הגברים (באנגלית: The Hill) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1965 בבימויו של סידני לומט, עם שון קונרי, הנרי אנדרוז ואיאן הנדרי בתפקידים הראשיים.
העלילה מתרחשת בבית סוהר צבאי בריטי במדבר לוב בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה בו כלואים חיילים מרדניים למיניהם, המנוהל תוך שימוש באמצעים סדיסטיים במיוחד. המתקן ידוע לשמצה בעיקר בגלל גבעה מלאכותית באמצע המחנה עליה צריכים לטפס האסירים ולרדת שוב ושוב עד שהם נשברים.
הצילומים נערכו במשך 78 ימים בתנאים קשים באזור מדברי בדרום ספרד ליד העיר אלמיירה.
הסרט זכה בפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר (אוסוולד מוריס) והיה מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר, לפרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר, לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי (הארי אנדרוז), לפרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר ולפרס באפט"א לעיצוב ההפקה הטוב ביותר.
ריי ריגבי זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן.
הארי אנדרוז זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר ב-National Board of Review.
תקציר העלילה.
בית סוהר צבאי בריטי נמצא במדבר לוב בפיקודו של מייג'ור (נורמן בירד). המפקד אינו מתערב כמעט בנעשה שם ובלילות הוא מבלה בעיר הסמוכה במיטתה של יצאנית. את בית הסוהר מנהל למעשה הרס"ג (רב-סמל גדודי) הקשוח ברט וילסון (הארי אנדרוז). הוא מתהלך במקום עם מקל ומדבר רק בצעקות. לסמלי המטה שלו הוא מסביר את דרכו:"אף אחד לא יעניק לנו מדליה, עלינו לשבור את החיילים שכשלו ולבנות מהם אנשים חדשים".
חמישה אסירים מגיעים למתקן בגלל עבירות שונות ומתקבלים על ידי וילסון והסמל הסדיסט ויליאמס (איאן הנדרי). החמישה הם:
החמישה מתקבלים על ידי הסמל הסדיסט ויליאמס (איאן הנרי) שרוצה להתקדם בתפקידו ולהרשים את וילסון. הם נאלצים לעלות על גבעה מלאכותית בצורת משולש עם כל הציוד עליהם, להגיע לפסגה, לרדת בצד שני ולחזור שוב באותה דרך. הם עושים זאת בקושי עד שנשברים ואסירים שופכים עליהם מים. הם יוצאים לקבל אוכל בריצה ורק רוברטס נשאר לעלות ולרדת על הגבעה ולא מקבל אוכל.
קצין הרפואה (מייקל רדגרייב) יודע מכל הטרטורים האלה אבל הוא חלש אופי וממלא את רצונו של וילסון הדומיננטי. מפקד הכלא לא משתתף בכל הפעילויות האלה ומגיע רק למסדרים.
ויליאמס נטפל דווקא לסטיבנס החלש ולקינג השחור. סטיבן אינו עומד בטרטורים על הגבעה, לוקה במכת חום ומת בתא. האסירים מארגנים מרד וצועקים בקול כי ויליאמס רצח את סטיבנס. וילסון לוחץ על הרופא לקבוע שזה היה מוות מתאונה והרופא מסכים לאחר שהוא מאויים כי אישר בתחילה שמצבו הרפואי של סטיבנס הוא תקין.
וילסון מצליח להשקיט את האסירים ורק רוברטס טוען כי ויליאמס אשם במות סטיבנס. לאחר מכן מכה ויליאמס את רוברטס בעזרת שני שומרים. רוברטס נפגע ורגלו נשברת. הרופא מתעשת סוף סוף ומורה להעבירו לבית חולים וכאן בפעם הראשונה הוא מתווכח בקולניות עם וילסון שמתנגד לכך.
קינג המיואש מודיע על התפטרותו מהצבא, מסיר את בגדיו ונכנס בתחתוניו לחדרו של המפקד.
מכל סמלי הסגל רק סרג'נט צ'רלי האריס (איאן באנן) מגלה יחס אנושי ויוצא נגד וילסון וויליאמס.
רוברטס דורש בירור אצל המפקד ויודע כי בכך יביא לשינוי המצב בבית הסוהר. הוא שוכב בתא וויליאמס נכנס לחסל אותו במכות אך קינג ומקגארט נכנסים ומתחילים להכות את ויליאמס למרות בקשותיו של רוברטס שיודע כי בכך הם מחסלים את הסיכוי לשינוי המצב בכלא הזה.
הבריגדה הממונעת השנייה (מולדובה)
הבריגדה הממונעת השנייה "שטפן הגדול" (ברומנית: Ștefan cel Mare 2nd Motorized Infantry Brigade) היא בריגדת חיל רגלים ממוכן של הצבא המולדובי הלאומי הממוקמת בקישינב.
היסטוריה.
הבריגדה הוקמה ב-16 באוקטובר 1992 על בסיס יחידות הצבא האדום שהיוו את חיל המצב של קישינב. הבריגדה קיבלה את הכינוי "שטפן הגדול" על שמו של שליט מולדובה משנות ה-50 של המאה ה-15. חיילים מהבריגדה השתתפו במלחמת טרנסניסטריה.
ביוני 2019 נפתחה חקירה פלילית בעקבות טענה שחיילים מהבריגדה עברו הכאות והתעללות בידי מפקדיהם.
סרגיי מיכאלוב
איסור עיון לאור הנר בשבת
איסור עיון לאור הנר בשבת הוא דין הלכתי האוסר על ביצוע פעולות שדורשות עיון לאור הנר בשבת, מחשש שמא האדם יעשה מלאכה ויחלל את השבת. בדרך כלל החשש הוא שמא האדם יטה את הנר ויעבור על מלאכת מבעיר, אמנם יש מקרים בהם החשש הוא שמא ייקח מהשמן שבנר, או שמא יתקן את ראש הפתילה.
איסור זה נוגע לכל סוגי הנרות, ואינו תלוי בסוג הפתילות והשמנים המרכיבים את הנר.
מקור האיסור.
במשנה נאמר שאסור לחפש כינים או לקרוא בספר לאור הנר. בתלמוד מבואר שאלו שתיים מן ההלכות שנקבעו בעליית חנניה בן חזקיה בן גרון. טעם האיסור הוא 'שמא יטה', כלומר חשש שמא מתוך העיון יזדקק לאור רב יותר, ומתוך היסח הדעת יטה את הנר על מנת להגביר את עוצמת אורו.
דיני האיסור.
בתלמוד נקבע שאין הבדל בין נר קרוב לנר רחוק: . בעקבות קביעה זו נפסק שהאיסור חל גם על נר שקבוע בכותל או סגור בתוך עששית. אמנם, נחלקו האחרונים האם מותר לעיין לאור עששית נעולה.
האיסור חל על כל סוגי הנרות, ולא רק על נרות העשויות משמנים ופתילות האסורים בהדלקה. גם על נרות שעווה האיסור חל, שכן אף על פי שאין טעם בהטייתו קיים חשש שמא 'ימחוט', כלומר יתקן את ראש הפתילה. עם זאת, כמה ממפרשי השו"ע חלקו על איסור זה, בנימוק שפעולת המחיטה היא איסור דרבנן, ואין לגזור גזרה מתוך חשש לאיסור דרבנן, והמשנה ברורה כתב שנרות שעווה יפים של ימינו אינם בכלל האיסור.
האיסור חל על כל סוגי השימושים הדורשים עיון, כגון קריאה, חיפוש כינים, הבחנה בין בגדים ושטיפת כלים.
מנורת נפט ותאורה חשמלית.
עם תחילת השימוש במנורות נפט (קרוסין) בעת המודרנית עלתה השאלה אודות הקריאה או עשיית פעולה הדורשת עיון לאורם. יש שכתבו שאיסור זה הוא דווקא בתאורה שניתן להגביר את אורה באמצעות הטיה, אך לא בתאורה שאין כל אפשרות מעשית להגביר את אורה באמצעות הטיה, כדוגמת נר רגיל ומנורת נפט, וכך היה המנהג בקרב יהדות אשכנז. מנגד, יש שאסרו קריאה לאור מנורת נפט בדומה לקריאה לאור תאורה שיש בה חשש להטייה.
קריאה ופעולות הדורשות עיון לאור תאורה חשמלית - מותרים, היות שאין כל דרך להגביר את עוצמת האור בתאורה חשמלית (אין חוששים שיבואו לכבות את התאורה, היות שחז"ל לא גזרו משום חשש זה אלא רק מפני החשש שמא יטה). יש שאסרו שימוש בתאורה חשמלית שניתן לשנות את עוצמתה (כדוגמת מנורה עם עמעם), בעוד אחרים התירו בנימוק שחז"ל לא גזרו מתוך חשש זה.
היתרים.
קריאה חלקית.
המשנה מתירה ל'חזן', כלומר למלמד תינוקות, לקרוא את ראשי הפרשיות שהוא מלמד לאור הנר, כל עוד מדובר בקריאה חלקית ואת המשך הפרשה הוא קורא בעל פה.
בשולחן ערוך נקבע היתר זה כעיקרון, שכל מי שיודע לקרוא בעל פה רשאי להביט מעט בספר כדי להיזכר, וכיוון שאינו יכול לקרוא ברציפות - יש לו היכר, ולא יסיח את דעתו ויטה את הנר. על פי אותו עיקרון הותר גם לקרוא מעט מההגדה בליל הסדר שחל בליל שבת, כיוון שכל אדם מכיר חלק מההגדה בעל פה.
נר נפט ושמש קבוע.
שַׁמָּשׁ הוא מעין משרת או מלצר, שחכמים דנו רבות לגבי הדינים החלים עליו. בהקשר זה, התלמוד מוצא סתירה בין ברייתות שונות, כאשר אחת מתירה לשמש לבדוק את הכלים לאור הנר, בעוד השנייה אוסרת זאת. התלמוד מציע שני תירוצים לסתירה: תירוץ אחד המבחין בין שמש קבוע לשמש שאינו קבוע, ותירוץ שני המבחין בין נר שמן לנר נפט. דינו של שמש קבוע יותר קל מפני שהוא כבר מכיר את הכוסות, וכן מפני שאינו חושש לאבד את עבודתו עקב שטיפה לא יסודית. דינו של נר נפט יותר קל מנר שמן כיוון שהוא מאיר יותר, וכן מפני שריחו רע ויש פחות חשש שהשמש יתעסק בו.
נחלקו מהי מסקנת התלמוד: לפי הטור, המקרה היחיד בו אסור לבדוק את הכלים הוא שמש שאינו קבוע ונר שמן, אך אם השמש קבוע או שהנר הוא מנפט - מותר. לפי הרמב"ם, בשמש שאינו קבוע יש איסור גם בנר שמן וגם בנר נפט, ובשמש קבוע מותר עקרונית בכל סוגי הנרות, אלא שבנר שמן לא מורים היתר מחשש שמא יבוא להסתפק ממנו. בשולחן ערוך נפסק כמו הרמב"ם, אמנם יש אחרונים שפסקו להקל כדעת הטור בשעת הצורך.
קריאה בצוותא.