תופעה דומה לשאילת מילים היא שאילת משמעות: הוספת משמעויות למילה שיותר משמעויות שלה יתאימו לאלו של המילה המקבילה בשפה הזרה. לדוגמה, המושג "הסלמה" הוא השאלת המשמעות "החמרה" עבור השורש ס.ל.מ. זאת בדומה למושג "escalation", באנגלית.
את תופעת שאילת המשמעות ניתן לראות גם בביטויים. הביטוי "לקח חלק" מושאל מאנגלית במשמעות "השתתף". זוהי משמעות שלא הייתה לצירוף מילים זה בעבר בעברית. הביטויים "מסביב לשעון" ו"עשרים וארבע על שבע" הושאלו מאנגלית ומשמעותם זהה לביטוי העברי הוותיק "יומם ולילה".
שאילת כתיב.
מילה שאולה נכתבת בשפה החדשה לפעמים לפי כללי כתיב השפה המקבלת ולפעמים, בהתאם לכללי הכתיב בשפת המקור. לדוגמה, המילה השאולה "פנסיה", נכתבת בעברית בסמ"ך, כי בלשון המקור היא נכתבת ב-S. לעומת זאת, המילה השאולה "פיצה", נכתבת בעברית בהתאם לכללי הכתיב העברי ללא שאילת כתיב המקור. בחיקוי כתיב המקור היינו מאייתים את המילה בזי"ן כפולה ולא בצד"י. האנגלית, שאלה מהאיטלקית הן את המילה "פיצה" והן את הכתיב שלה; באנגלית מאייתים "pizza" ב-z כפולה ולא בצירוף האותיות tz, שתואם את כללי הכתיב באנגלית.
שאילת מבנים דקדוקיים.
שאילת מבנים דקדוקיים נדירה יותר משאילת מילים. לדוגמה, שם סיפורו של חיים נחמן ביאליק, החצוצרה נתבישה, מכיל פועל בבניין "נתפעל". בניין זה, שכיום הוא נדיר, הושאל לעברית מהארמית והיה נפוץ בשפת חז"ל.
דוגמה עברית נוספת לשאילת מבנה דקדוקי היא שאילת הקידומת "re", משפות אירופה, שפירושה הוא "מחדש". וריאציה על השאילה הזו היא חיקוי המשמעות שלה בעזרת אימוץ הבניין "שפעל".
דוגמה קיצונית לשאילת מבנים דקדוקיים, ניתן למצוא בשפה הארמית החדשה הצפון-מזרחית (המכונה גם "כורדית יהודית"). בניבי שפה זו, אבד חלק נכבד ממערכת הטיית הפעלים של השפות השמיות ובמקומו רובו הושאלה דרך ההטייה של השפות ההודו-אירופיות, הנעזרת בפועל הקיום ("להיות", to be) ובפועל השייכות (to have) כפעלי עזר.
שאילת מילים בעברית.
שאילת מילים קיימת בשפה העברית לרבדיה השונים, החל מהעברית המקראית ועד ימינו. מילים שאולות קרויות בדרך כלל מילים לועזיות. מקור המונח "לועזית" או "לעז" בפסוק: והוא נגזר מהשורש לע"ז, שמשמעותו ככל הנראה: "דבר סתום" או "מילים לא ברורות" (השוו לערבית: لغز לע'ז = חידה). בתקופה מאוחרת נדרשה המילה לעז כראשי תיבות בדיעבד: "לשון עם זר".
שפות עיקריות מהן ינקה העברית מילים לועזיות (חלק מהמילים הפסיקו להיות בשימוש):
מילה לועזית מוגדרת כמילה שמקורה בשפה זרה המתפקדת לצד מילה עברית מקבילה מבחינה סמנטית (לדוגמה: מודל-דגם). חלק מהמילים הלועזיות נטמעו בעברית בתקופות קדומות שלה, ובפי דובר עברית בת זמננו אינן נחשבות ללועזיות. מילים לועזיות שהצטרפו לעברית במאה השנים האחרונות מוצגות ב"מילון לועזי-עברי". גם המילונים העבריים הכלליים כוללים מילים לועזיות רבות, כמו: טלפון, אינדוקטרינציה, ועוד.
האקדמיה ללשון העברית מנסה לתת תחליפים למילים לועזיות. לעיתים התחליף המוצע נקלט בקרב דוברי העברית, ולעיתים הם מעדיפים להמשיך ולהשתמש במונח הלועזי.
יצחק אבינרי תיאר את הגישות השונות ביחס לשימוש במילים לועזיות:
מעבר מלועזית לעברית מקובל מאוד בישראל בשמות משפחה ושמות פרטיים, תהליך הקרוי עברות (במקור: שיעבור, שהוא חידוש שלא נקלט בשפה).
שאילת מילים מעברית לשפות אחרות.
שמות פרטיים רבים, תנכ"יים, הושאלו מעברית לשפות הרבות אליהן תורגם התנ"ך. לרבים מהשמות האלו יש פירוש רק בעברית. למשל, השמות באנגלית Jerome או John, הם שאילה של השמות העבריים "יהורם" ו"יהוחנן", שפירושיהם העבריים הם "אלוהים גדול" ו"אלוהים חנן", בהתאמה. ישנן גם מילים אחרות שהושאלו דרך תרגום התנ"ך לשפות אחרות, וחלקן באמצעות סדר התפילה הנוצרי שעשה שימוש ליטורגי במזמורי תהילים ובביטויי תפילה עבריים, כמו למשל במילים העבריות "הללויה" ו"אמן". לטענתו של אבשלום קור, המילה האנגלית news, מקורה בפסוק . זאת, מכיוון שהמורפולוגיה של המילה news זרה לאנגלית, שהרי אין בה מילים דומות כמו olds.
שפת היידיש שאלה מן העברית מילים רבות בתחומים לקסיקליים מגוונים. בכך השתנתה היידיש מניבים ושפות אחרות שהתפתחו מגרמנית. חלק מהמילים הללו הושאלו מהיידיש לאנגלית. כך, למשל, המילה "חוצפה" עברה מעברית ליידיש ומשם הגיעה לאנגלית.
לא כל דמיון מילולי מובהק בין השפות השונות הוא תוצאה של שאילת מילים. לעיתים המדובר בדמיון הנובע ממוצאן ההיסטורי של השפות השונות השייכות במקורן למשפחה לשונית אחת. כך למשל סדר אותיות הלשון העברית (האלפבית העברי), המזכיר את סדר האותיות ואף את שמות האותיות בשפות נוספות (אלפבית יווני שמקורו הקדום באלפבית פיניקי).
מייקל ג'. פוקס
איווא
איוו&quot;א
האובזרבר
האובזרבר (באנגלית: The Observer) הוא עיתון בריטי היוצא לאור בכל יום ראשון. גישתו הפוליטית היא סוציאל-דמוקרטית וליברלית חברתית ברוב הנושאים, בדומה לעיתון היומי הגארדיאן, אשר קנה את האובזרבר בשנת 1993. הוא השבועון הוותיק ביותר שיצא לאור בימי ראשון. הגיליון הראשון יצא לאור לראשונה ב-4 בדצמבר 1794 על ידי ו.ס. באורן.
אדוארד דייסי
אדוארד סטפן ג'יימס דייסי (אנגלית: Edward James Stephen Dicey; 15 במאי 1832 - 7 ביולי 1911) היה כתב אנגלי.
חייו.
אדוארד, יליד היכל קלייברוק, לסטרשייר, הוא בנו של תומאס אדוארד דייסי, ואחיו של המשפטן אלברט ואן דייסי. אדוארד למד מתמטיקה ולימודים קלאסיים בקינגס קולג' בלונדון ובטריניטי קולג' שבקיימברידג'.
במרוצת השנים הפך אדוארד לעיתונאי בולט. הוא עבד ככתב בדיילי טלגרף, ולאחר מכן כעורך הדיילי ניוז, וב-1870 התמנה לעורך האובזרבר והחזיק במשרה זו עד שנת 1889. הוא כתב ספרים רבים על יחסים בינלאומיים, שהחשובים מביניהם הם "אנגליה ומצרים" (1884), "בולגריה, מדינת האיכרים" (1895) ו"מצרים של העתיד" (1907).
דייסי מת בלונדון ב-1911 והוא קבור בבית הקברות ברומפטון בלונדון.
ראמז ג'ראיסי
ראמז ג'ראיסי (בערבית رامز جرايسي; נולד ב-24 באוקטובר 1951) הוא פוליטיקאי ישראלי ששימש ראש עיריית נצרת בשנים 1994–2014.
ביוגרפיה.
ג'ראיסי הוא בוגר טכניון בחיפה - סיים את לימודי התואר הראשון בהנדסת מכונות ב-1973 ותואר שני בהנדסה אזרחית ב-1978. הוא היה בין מייסדי ועד הסטודנטים הערבים בטכניון וממקימי "ועד הסטודנטים הערבים הארצי".
ב-1978 נבחר לכהן במועצת העיר נצרת מטעם רשימת "חזית נצרת הדמוקרטית". הוא כיהן כממלא מקומו של ראש העירייה תאופיק זיאד, וכיושב ראש ועדת המשנה לוועדה המקומית לתכנון ובנייה. לאחר שזיאד נהרג בתאונת דרכים, נבחר ג'ראיסי לתפקיד ב-4 באוגוסט 1994.
בבחירות לכנסת השבע עשרה הוצב ג'ראיסי במקום ה-117 הסמלי ברשימת חד"ש לכנסת ובבחירות לכנסת השמונה עשרה שובץ שוב ג'ראיסי במקום סמלי ברשימת המפלגה לכנסת.
בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בשנת 2013, זכה עלי סלאם, סגנו של ג'ראיסי במשך 15 שנים ויריבו בבחירות, ב-43.21% מהקולות. בכך, ניצח את ג'ראיסי בהפרש של 22 קולות בלבד. ג'ראיסי ערער על תוצאות הבחירות בפני בית המשפט המחוזי בנצרת, ובדצמבר 2013 הורה זה על ספירה מחודשת של 47 מעטפות שנפסלו בשל כך שלא נחתמו על ידי חבר ועדת קלפי. סלאם הגיש ערעור מטעמו על ההחלטה, ובטרם זה הוכרע, ב-8 בינואר 2014, נערכה ספירת המעטפות שבמחלוקת, והסתבר כי ג'ראיסי גבר על סלאם בתשעה קולות. עם זאת, בפברואר 2014 הורה בית המשפט העליון, על עריכת הבחירות בעיר מחדש. בבחירות שהתקיימו ב-11 במרץ 2014 הפסיד ג'ראיסי לעלי סלאם בהפרש גדול של 10,400 קולות לטובת סלאם.
ג'ראיסי הוא נוצרי יווני אורתודוקסי. הוא נשוי לד"ר חנאן קירקבה-ג'ראיסי ולהם שלוש בנות.
תפירת תמונות
תפירת תמונות או ריצוף תמונות הוא תהליך של חיבור מספר תמונות בעלות אזורים חופפים לשם יצירת תמונה פנורמית או תמונה ברזולוציה גבוהה. כיום מבוצע תהליך זה בעיקר על ידי תוכנות מחשב עבור תמונות דיגיטליות.
שלבים בתהליך התפירה.
בתוכנות שונות ובטכניקות שונות מבוצעים לעיתים רק חלק מהתהליכים המתוארים.
הטלות גאומטריות.
את חלקי התמונות שנתפרו ויצאו תמונה גדולה יותר יש להטיל למישור רצוי כדי לקבל את תמונות התוצאה. תהליך זה נקרא הטלה גאומטרית. הטלה זו עשויה להיות שונה מן ההטלה הפרספקטיבית שבוצעה בשלב ההתאמה הגאומטרית של התפירה, ומטרתה היא תצוגת תמונת התוצאה.
מספר הטלות גאומטריות מקובלות לשלב זה:
תוכנות לתפירת תמונות.
קימות מספר תוכנות ייעודיות לתפירת תמונות, כמו HUGIN ,PTGUI ועוד. בנוסף, לרוב תוכנות העריכה המקצועיות יש כלי מובנה או תוסף שמאפשר זאת; דוגמה אחת היא פוטושופ המכילה כלי בשם PHOTOMARGE.
תפירת התמונות
ג'יי דייט
זינגרה
זינגרה (בספרדית: Zíngara; באנגלית: Zingara) היא טלנובלה ארגנטינאית שהופקה בשנת 1996. כוכבי הטלנובלה הם אנדריאה דל בוקה וגבריאל קוראדו.
שיר הנושא של הטלנובלה הוא "Tonta, Pobre Tonta" (טיפשה, טיפשה מסכנה) והוא מבוצע על ידי אנדריאה דל בוקה. את שיא הנושא כתבו טדי חוארן ורוברטו ליבי.
בניגוד לפנינה שחורה, סדרה זו לא הצליחה כמצופה למרות שהזוג אנדריאה דל בוקה וגבריאל קוראדו משחקים שוב ביחד.
עלילה.
לראובן פרס קמפנה יש בת בשם פלומה. כאשר אשתו מתה, ראובן מתחתן בשנית לאישה בשם דורה ויסקונטי. דורה ויסקונטי היא בעצם בת דודתה של טרסה ויסקונטי מהסדרה "סלסטה". לשניים נולדת בת בשם נורמה. יום אחד, ראובן נפטר, ופלומה יורשת את כל כספו. דורה, אשר רוצה את כל כספו של בעלה לעצמה, גורמת לכך שפלומה תיעלם. כולם מאמינים שהיא מתה, אך רק סבתה, הילדה, מאמינה שהיא בחיים.