ב-26 בספטמבר 2017 כינסה אלונה ברקת, בעלת קבוצת הפועל באר שבע, מסיבת עיתונאים, ובה הודיעה כי צדק חשוד בשימוש בחומר אסור. ב-11 בדצמבר 2017 וועדת המשמעת של אופ"א קבעה כי צדק ירצה עונש השעיה מכל פעילות ספורטיבית במסגרת הקבוצה, למשך שמונה חודשים. בפברואר 2018 הודיעה הפועל באר שבע כי החומר ניתן לו על ידי אנשי הקבוצה וזאת בשל טעות בייצור והציגה מסמכים המעידים על כך. במהלך היעדרותו מהסגל זכתה הפועל באר שבע באליפות שלישית ברציפות, וב-19 ביוני 2018 הסתיימה ההשעיה וצדק חזר לסגל הקבוצה. בעונת 2018/2019 לא הצליח צדק לתפוס בחזרה את מקומו בהרכב הקבוצה, ופעמים רבות שולב כמחליף. בסך הכל ערך 21 הופעות ליגה בעונה זו, וקבוצתו סיימה במקום השלישי. בעונת 2019/2020 צדק אינו נרשם למשחקי הקבוצה ומתאמן בנפרד.
בהמשך העונה חזר לסגל הקבוצה ושותף במשחקיה.
ב-5 בפברואר 2021, לאחר חמש עונות וחצי במדי הפועל באר שבע, עבר צדק למכבי נתניה. את הופעת הבכורה ערך ב-11 בפברואר בהפסד קבוצתו 1–2 לבית"ר ירושלים. את שער הבכורה בקבוצה כבש בתיקו 1-1. נגד הפועל חדרה ב-10 בינואר 2022.
נבחרת ישראל.
צדק ערך שתי הופעות בנבחרת הנוער של ישראל. ב-22 בפברואר 2012 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל, על ידי המאמן אלי גוטמן. ב-29 בפברואר ערך צדק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות מול נבחרת אוקראינה.
משה דוד גיסער
פנחס ביזבערג
אסטל פרסונס
אסטל מרגרט פרסונס (באנגלית: Estelle Margaret Parsons; נולדה ב-20 בנובמבר 1927) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1967 על הופעתה בסרט "בוני וקלייד".
ביוגרפיה.
פרסונס נולדה בעיר לין שבמסצ'וסטס לאלינור ולאבן פרנסונס סמית.
למדה משחק באוניברסיטת ייל, אוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת בוסטון.
למדה את טכניקת שיטת המשחק ב"סטודיו המערב למשחק" תחת לי סטרסברג.
עבדה בתחילת חייה כזמרת בלהקה לפני שנכנסה לתחום המשחק.
קריירה.
קולנוע וטלוויזיה.
פרסונס התפרסמה לראשונה בתחום הקולנועי בשנת 1967 בסרט הפשע של וורן בייטי "בוני וקלייד".
בסרט שיחקה בתפקיד בלאנש אשתו של באק בארו (ג'ין הקמן) וזכתה על הופעתה הראשונה למעשה בסרט הוליוודי בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנה לאחר מכן הועמדה פרסונס פעם נוספת לפרס האוסקר לתפקיד משני על תפקידה בסרטו של פול ניומן "רייצ'ל, רייצ'ל" בתור סלה מאקי חברתה של גיבורת העלילה המורה רייצ'ל קמרון (ג'ואן וודוורד).
ב-1970 הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה על הופעתה בדרמה הקומית שהתעסקה בגזענות בארצות הברית "איש האבטיח". באותה שנה הופיעה בסרט "מעולם לא שרתי לאבי" לצידם של מלווין דאגלס וג'ין הקמן.
ב-1974 הופיעה לצדה של ברברה סטרייסנד בקומדיה "For Pete's Sake". ב-1992 שיחקה בסרט הטלוויזיה של HBO "עניין פרטי" בכיכובה של סיסי ספייסק. ב-1995 היא שיחקה בסרט גברים בצד. ב-1997 שיחק בסרט "הבלש בעל רגלי הקטיפה" לצד כריסטינה ריצ'י. ב-2005 שיחקה במיני סרת המופת "אימפריות נופלות" בתפקיד בי אמה של ג'ני רובי (הלן האנט).
ב-2011 השתתפה בסרטו של אל פצ'ינו "Wilde Salome". ב-2016 התארחה בסדרה הקומית "גרייס ופרנקי" בעונתה השנייה כבייב, חברתן של גרייס ופרנקי מזה שנים. ב-2018 התארחה בסיטקום "הקונרים" ברשת ABC. ב-2019 שוב התארחה ב-"גרייס ופרנקי", בעונתה החמישית.
תיאטרון.
פרסונס הועמדה שלוש פעמים במהלך קריירת התיאטרון הענפה שלה לפרס הטוני על הופעתייה במחזות " And Miss Reardon Drinks A Little", "הדרך של מיס מרגרדיה" ו"7 בבוקר".
בשנת 2004 הוכנסה להיכל התהילה של התיאטרון האמריקאי. בשנת 2014 החלה לשחק בהצגה "The Velocity of Autumn" ב-Arena Theatre שבברודוויי.
חיים אישיים.
לפרסונס שני ילדים מבעלה הראשון הסופר ריצ'רד גמן וילד אחד מבעלה השני הנוכחי פיטר זימרות'.
זוהר חדש
ספר זוהר חדש (בראשי תיבות: ז"ח) הוא תוספת לספר הזוהר. בעיני המייחסים את ספר הזוהר לחז"ל ולתנא רבי שמעון בר יוחאי, נחשב אף הוא לחיבור חז"לי ושל רבי שמעון וחביריו.
הספר כולל פירוש לכמה מפרשיות התורה, למגילת רות ומגילת איכה.
זהו חיבור מגוון, הכולל ענייני אמונות ודעות ומעשי חכמים, ואילו סגנון הספר דומה לתוספתות אחרות לספר הזוהר, כמו "רעיא מהימנא" ו"סתרי אותיות".
מחבר/י הספר וגם טעם קריאת שם הספר זוהר "חדש" אינם ברורים.
מפרשי הספר.
הרב ראובן מרגליות חיבר הערות לספר זוהר חדש והרב אשלג שחיבר פירוש מקיף לספר הזוהר בשם "הסולם", חיבר גם על זוהר חדש, והוא נדפס בשנת תשמ"ב בירושלים.
אוליבר ליטלטון
אוליבר ליטלטון, הוויקונט הראשון מצ'אנדוס (באנגלית - Oliver Lyttelton, 1st Viscount Chandos; 15 במרץ 1893 – 21 בינואר 1972) היה איש עסקים ופוליטיקאי בריטי, ממנהיגי המפלגה השמרנית, ששימש בתפקידי שר בממשלת בריטניה בתקופת מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
ילדות ונעורים, קריירה מוקדמת.
ליטלטון נולד ברובע מייפייר שבלונדון בשנת 1893. אביו, אלפרד ליטלטון, היה ספורטאי ופוליטיקאי שמרני, ששימש בתפקיד שר המושבות. בתפקיד זה נשא גם סבו, ג'ורג' ליטלטון. אמו הייתה הסופרת אדית ליטלטון שהייתה פעילה בתנועה הספיריטואליסטית. כבן המעמד העליון התחנך ליטלטון באיטון ובטריניטי קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בגדוד "גרנדיר גארדס", בחזית המערב, שם פגש את וינסטון צ'רצ'יל שהפך לידידו האישי. על שירותו הוענק לו אות השירות המצוין ואת הצלב הצבאי. את השירות סיים בדרגת מייג'ור, וגם במהלך הקריירה הפוליטית שלו נהוג היה לכנות אותו בדרגתו הצבאית. לאחר המלחמה פנה לקריירה עסקית, והצליח להגיע לדרגת מנהל "British Metal Corporation", חברה בריטית לסחר במתכות, שנוסדה בעידודה של הממשלה על מנת להסדיר את נושא הסחר הבינלאומי במתכת לאור לקחי מלחמת העולם הראשונה.
ב-1920 נישא לליידי מוירה אוסבורן, בתו של ג'ורג' אוסבורן, הדוכס העשירי מלידס, אציל ופוליטיקאי שמרני. לזוג נולדו שלושה בנים ובת.
קריירה פוליטית.
ליטלטון נבחר לראשונה לפרלמנט מטעם המפלגה השמרנית בבחירות הביניים ב-1940 כנציג מחוז אלדרשוט. זמן מה לאחר מכן צורף אל המועצה המלכותית. הוא צורף לקבינט המלחמה של צ'רצ'יל בתפקיד "נשיא לשכת המסחר", תפקיד מיניסטריאלי העוסק במסחר ויזמות. בתפקיד זה החזיק כשנה. בין היתר הנהיג את קיצוב ההלבשה בבריטניה בתקופת המלחמה.
ביוני 1941 מונה לשר המדינה המיוחד לענייני המזרח התיכון ונשלח לקהיר. ליטלטון היה הראשון שנשא בתפקיד. באחריותו היה להסדיר את העניינים הכלכליים הכרוכים במלחמה במזרח התיכון, כגון קביעת שערי מטבע, והיחסים עם המדינות העצמאיות או העצמאיות למחצה המצויות באזורי הלחימה כגון מצרים או אתיופיה.
בעת שהגיע ליטלטון אל המזרח התיכון, התחוללה המערכה בסוריה ובלבנון בה נכבשו שטחי הלבנט הצרפתי מידי צרפת של וישי. בריטניה הייתה בעלת עניין בשטחים אלו, אך השלטון בהם הובטח לאנשי צרפת החופשית בפיקודו של שארל דה גול. ביולי 1941 חתמו הבריטים על "הסכם עכו", עם מפקד וישי בלבנט, הגנרל אנרי פרנאן דנץ. דה גול סירב לקבל את ההסכם, שכלל סעיפים המעמידים את הצבאות המקומיים, הסורים והלבנונים, תחת פיקוד בריטי, ואינם נותנים מקום לאפשרות שחיילים צרפתים שלחמו תחת דגל וישי יצטרפו לצרפת החופשית. דה גול ראה בהסכם משום ניסיון השתלטות בריטי על הלבנט הצרפתי. דה גול וליטלטון עמדו במשא ומתן, בו הוחלפו ביניהם איגרות, המכירות בשלטון אנשי צרפת החופשית בסוריה ולבנון, מבטיחות את עצמאותן של מדינות אלו שהובטחה להן עוד בשנות ה-30, ונותנות לצרפתים "מעמד עדיף" בניהול ענייני סוריה ולבנון. בשנת 1941 נפגש עם דוד בן-גוריון לשיחה בעת שהשניים שהו בלונדון. בשיחות אלו, וכן בשיחות של בן-גוריון עם לורד מוין, ניסה בן-גוריון לשכנע את בני שיחו להסכים לליגליזציה של ההגנה, אך השתכנע שאין לכך סיכוי, וכי יש לפעול להקמת יחידות יהודיות בצבא הבריטי.
בשנת 1942 אירע במצרים משבר, כאשר הבריטים דרשו מהמלך פארוק הראשון כי ימנה ממשלה פרו בריטית בראשות מוסטפא אל נחאס פאשה ממפלגת אל-ופד, ואילו המלך סירב. הנציב הבריטי מיילס לאמפסון הציב למלך אולטימטום, והקיף את ארמונו בטנקים. ליטלטון היה בין הגורמים המפשרים שהביאו לפתרון המשבר בדרכי שלום, ולהסכמתו של המלך בסופו של דבר למנות את נחאס לראש הממשלה.
במרץ 1942 התמנה לתפקיד "שר הייצור", האחראי על הייצור בתקופת המלחמה, ובין היתר על ייצור התחמושת. בתפקיד אחראי זה נשא שלוש שנים. בין היתר היה אחראי על קשרי הייצור עם ארצות הברית, ועל אספקת הנשק הבריטי לברית המועצות. בשל קשריו הטובים עם ברית המועצות עוטר בשנת 1944 ב"אות סובורוב". במאי 1945 שב לזמן קצר לתפקיד שר המסחר, בממשלת המעבר שהקים צ'רצ'יל לאחר פרישת מפלגת הלייבור, עד לתבוסת השמרנים בבחירות באותה השנה. לאחר תבוסת השמרנים בבחירות, במסגרתה איבד את מושבו בפרלמנט שימש כמנהל תעשיות החשמל הבריטיות המאוגדות (Associated Electrical Industries).
באוקטובר 1951 לאחר ניצחון השמרנים בבחירות שהחזיר את צ'רצ'יל לראשות הממשלה, התמנה לתפקיד שר המושבות, בו נשאו גם אביו וסבו. בתקופה זו, בה עברו מושבות בריטניה תהליכי דה-קולוניזציה שהיו לעיתים אלימים, עסק במיוחד במלחמה לעצמאות מלאיה ובמאבק כנגד תנועת המאו מאו בקניה. במסגרת זו היה אחראי, בשנת 1954, להסדר חוקתי בקניה שכונה "חוקת ליטלטון". הסדר זה נועד לשמור את שליטת הלבנים במושבה, אך העניק לשחורים ייצוג סמלי ושולי במועצה המחוקקת. ב-1954 פרש מן הפרלמנט.
קריירה מאוחרת.