אסף כוחן (נולד בשנת 1971) הוא יזם הייטק ישראלי, קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, מפקד יחידה 8200 בשנים 2017–2021. לפני כן מילא שורה של תפקידי פיקוד במערך המבצעים המיוחדים של צה"ל ובקהילת המודיעין הישראלית.
ביוגרפיה.
אסף כוחן נולד בשנת 1971 וגדל בקיבוץ במרכז הארץ. הוא התגייס לצה"ל בנובמבר 1990 והתנדב לסיירת מטכ"ל שם עבר מסלול הכשרה כלוחם ויצא לקורס קצינים. בסיום הקורס מונה למפקד צוות בסיירת ולאחר מכן למפקד פלגת לוחמים. המשיך את שירותו במערך המבצעים המיוחדים בתפקידים בהם פיקד על מגוון מסגרות מבצעיות והוביל מבצעים מיוחדים. בעבור אחד מהמבצעים עליו פיקד הוענק לו צל"ש. הוא הושאל פעמיים מצה"ל לתפקידים במשרד ראש הממשלה.
בשנת 2011 מונה לסגן מפקד יחידה 8200, ובאפריל 2017 מונה למפקד יחידה 8200.
בתקופתו של כוחן כמפקד, היחידה התמקדה במספר תחומים. הראשון - המשך מיצוב היחידה כמובילת סייבר עולמית בדגש על פיתוח יכולות בממדי הפעולה השונים. השני היה קידום החיבור לדרג המבצעי הפרוס בשטח ולזרועות, כולל הקמת צוותים מקצועיים של 8200 בתוך אוגדות צה"ל. הדגש השלישי של היחידה בתקופת כהונתו התמקד בהקמת 'מפעל המידע והידע' של אמ"ן בהובלה של 8200, שמטרתו לתכלל את המידע של אמ"ן ולהפיק ממנו ידע ותובנות באמצעים טכנולוגיים.
במהלך כהונתו פרצה מגפת הקורונה, שבמהלכה סייעה היחידה בפיתוח פתרונות לצרכים שונים שעלו. בנוסף התרחשה פרשת מעצרו ומותו של הקצין באגף המודיעין.
בתקופת פיקודו על 8200 הוענק ליחידה אות הערכה מיוחד מהרמטכ"ל אביב כוכבי.
במרץ 2021 סיים את תפקידו ופרש מצה"ל.
באוגוסט 2021 כוחן ומספר יזמים מנוסים הקימו את חברת סנטרה, שעוסקת בהגנה על מידע בסביבת ענן ציבורי תוך שילוב מומחיות בתחומי הסייבר, האנליטיקה והבינה המלאכותית, והוא משמש כנשיא החברה.
חיים אישיים.
כוחן בעל תואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, ובעל תואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד. הוא נשוי, ואב לארבעה.
רישיונות Creative Commons
רישיון Creative Commons או בסימולו הנפוץ CC הוא אחד מכמה רישיונות זכויות יוצרים ציבוריים המאפשרים הפצה חופשית של "עבודה" שאחרת הייתה מוגנת בזכויות יוצרים. שימוש ברישיון CC נעשה כאשר יוצר של יצירה מסוימת רוצה לתת לאנשים אחרים את הזכות לשתף, להשתמש ולבנות על היצירה שלו. CC מספק למחבר גמישות (לדוגמה, הוא עשוי לבחור לאפשר רק שימושים לא מסחריים ביצירה נתונה) ומגן על המשתמשים ביצירה או מפיצים אותה מחדש מפני חששות להפרת זכויות יוצרים כל עוד הם עומדים בתנאים שצוינו ברישיון הספציפי.
ישנם מספר סוגים של רישיון CC. כל רישיון שונה בכמה שילובים המגדירים את התנאים להפצה. הרישיונות שוחררו בתחילה ב-16 בדצמבר 2002 על ידי המלכ"ר Commons Creative, מוסד אמריקאי ללא כוונת רווח שנוסד ב-2001. היו גם חמש גרסאות של חבילת הרישיונות, שמספרם נע בין 1.0 עד 4.0. חבילת הרישיונות 4.0, שהופצה בנובמבר 2013, היא העדכנית ביותר. בעוד שרישיון הקריאייטיב קומונס התבסס במקור על מערכת המשפט האמריקאית, ישנם כיום כמה "נגזרות שיפוטיות של קריאייטיב קומונס" () המתאימות לחוקים בינלאומיים.
באוקטובר 2014 אישרה הקרן לידע פתוח (OKF) את רישיונות CC BY, CC BY-SA ו- CC0 כמתאימים ל"הגדרה הפתוחה" עבור תוכן ונתונים.
בשנת 2018 כבר היו מעל 1.5 מיליארד יצירות שהשתמשו ברישיון CC כלשהו.
עבודות יישמיות.
עבודות המורשות ברישיון Creative Commons כפופות לחוק זכויות יוצרים. זה מאפשר להחיל רישיונות Creative Commons על כל יצירות הנמצאות תחת זכויות יוצרים, כולל: ספרים, הצגות, סרטים, מוזיקה, מאמרים, תמונות, בלוגים, אתרים ועוד.
תוכנה.
בעוד שתוכנה נתונה גם היא תחת חוק זכויות יוצרים ורישיונות CC הן ישימים, CC ממליצה שלא להשתמש בו בתוכנה במיוחד בשל מגבלות-תאימות לאחור עם תוכנת רישיונות נפוצים קיימים. במקום זאת, מפתחים עשויים להיעזר ברישיונות תוכנה חופשית וקוד פתוח שהם יותר ידידותיים לתוכנה. מלבד השימוש של רישוי FOSS לתוכנה, יש מספר דוגמאות לשימוש ברישיונות CC למודל רישיון תוכנה חינמית דוגמאות לכך הן The White Chamber, Mari0 או Assault Cube. למרות מעמדה של CC0 כרישיון זכויות היוצרים החופשי ביותר, המוסד לתוכנה החופשית לא ממליצה לשחרר תוכנות לרשות הציבור באמצעות CC0.
עם זאת, יישום רישיון Creative Commons אינו רשאי לשנות את הזכויות המותרות על ידי שימוש הוגן או התנהלות הוגנת או להפעיל הגבלות המפרות חריגים של זכויות יוצרים. יתר על כן, רישיונות Creative Commons אינם בלעדיים ואינם ניתנים לביטול. כל עבודה או עותקים של היצירה המתקבלת תחת רישיון Creative Commons רשאים להמשיך ולהשתמש תחת רישיון זה.
במקרה של יצירות המוגנות ברישיונות Creative Commons מרובים, המשתמש יכול לבחור באחת מהן.
תנאים מוקדמים.
המחבר/יוצר, או המרשיין במקרה שהמחבר ביצע העברת זכויות חוזית, צריכים לקבל את הזכויות הבלעדיות על היצירה. אם היצירה כבר פורסמה תחת רישיון ציבורי, ניתן להעלות אותה על ידי כל צד שלישי, פעם נוספת בפלטפורמה אחרת, באמצעות רישיון תואם, והתייחסות וייחוס לרישיון המקורי (למשל על ידי הפניית כתובת האתר של רישיון מקורי).
השלכות.
הרישיון אינו בלעדי וללא תמלוגים, ללא הגבלה מבחינת שטח ומשך, כך שהוא בלתי הפיך, אלא אם כן ניתן רישיון חדש על ידי המחבר לאחר שהעבודה שונתה באופן משמעותי. כל שימוש ביצירה שאינו מכוסה בכללי זכויות יוצרים אחרים מפעיל את הרישיון הציבורי. עם הפעלת הרישיון, על בעל הרישיון לעמוד בכל תנאי הרישיון, אחרת הסכם הרישיון אינו לגיטימי, המשתמש מבצע הפרת זכויות יוצרים. למחבר, או למרשיין כמיופה כוח, יש את הזכויות המשפטיות לפעול על כל הפרת זכויות יוצרים. לבעל הרישיון יש תקופה מוגבלת לתקן כל אי ציות.
סוגי רישיונות.
ארבע החירויות.
רישיונות CC מעניקים כולם "חירויות בסיסיות", כגון הזכות להפיץ את היצירה המוגנת בזכויות יוצרים ברחבי העולם למטרות לא מסחריות וללא שינוי. בנוסף, גרסאות שונות של רישיון קובעות זכויות שונות, כפי שמוצג בטבלה זו:
שני הסעיפים האחרונים אינם רישיונות של תוכן חופשי, על פי הגדרות כגון DFSG או הסטנדרטים של מוסד התוכנה החופשית, ואינם יכולים לשמש בהקשרים הדורשים חירויות אלו, כגון ויקיפדיה. לתוכנה, Creative Commons כולל שלושה רישיונות בחינם שנוצרו על ידי מוסדות אחרים: רישיון BSD, רישיון GNU LGPL ו- GNU GPL.
ערבוב והתאמת תנאים אלה מייצר שישה עשר שילובים אפשריים, מתוכם אחד עשר רישיונות Creative Commons תקפים וחמישה אינם. מתוך חמשת הצירופים הבלתי חוקיים, ארבעה כוללים את סעיפי ה- "nd" ו- "sa", שאינם סותרים זה את זה; ואחד לא כולל אף אחד מהסעיפים. מתוך אחת עשרת הצירופים התקפים, החמישה שחסרים את סעיף "לפי" פרשו מאחר ש-98% מבעלי הרישיונות ביקשו ייחוס, אם כי הם עדיין זמינים לעיון באתר. זה משאיר שישה רישיונות בשימוש קבוע בתוספת הצהרת רשות הציבור של CC0.
שבעה רישיונות בשימוש קבוע.
שבעת הרישיונות בשימוש הנפוץ ביותר מוצגים בטבלה הבאה. ביניהם, אלה המקובלים על ידי קרן ויקימדיה-ההקדש לרשות הציבור ושני רישיונות ייחוס (BY ו- BY-SA)-מאפשרים שיתוף וחידושים מחדש (יצירת יצירות נגזרות), כולל לשימוש מסחרי, כל עוד ניתנת ייחוס.
גרסה 4.0.
הגרסה העדכנית ביותר 4.0 של רישיונות Creative Commons, שיצאה ב-25 בנובמבר 2013, הם רישיונות כלליים החלים על רוב תחומי השיפוט ואינם דורשים בדרך כלל יציאות. בגרסה 4.0 של הרישיון לא יושמו פורטים חדשות. גרסה 4.0 מזהירה מפני שימוש בגרסאות עם פורטים ובמקום זאת משמשת כרישיון גלובלי יחיד.
זכויות וחובות.
שיוך.
מאז 2004, כל הרישיונות הקיימים מלבד הגרסה CC0 דורשים ייחוס למחבר המקורי, כפי שמסומן על ידי רכיב BY (כמו במילת המפתח "על ידי"). יש לייחס את הייחוס כ"מיטב יכולתו של האדם באמצעות המידע הקיים". Creative Commons מציע את "TASL" המנומני: "כותרת" -- "מחבר -- מקור" [קישור אינטרנט] -- [CC] "רישיון" .באופן כללי זה מרמז על הדברים הבאים:
רישיונות לא מסחריים.
האפשרות ה"לא מסחרית "הכלולה בכמה רישיונות Creative Commons היא שנויה במחלוקת, מכיוון שלפעמים לא ברור מה יכול להיחשב כמסגרת שאינה מסחרית ויישום, מאחר שההגבלות שלה שונות מעקרונות התוכן החופשי המקודם על ידי רישיונות מתירניים אחרים. בשנת 2014 פרסמה ויקימדיה דויטשלנד מדריך לשימוש ברישיונות Creative Commons לתרגומים וכ-PDF.
אפס / נחלת הכלל.
מלבד רישיונות זכויות יוצרים, Creative Commons מציעה גם CC0, כלי לוויתור על זכויות יוצרים ושחרור חומרים לרשות הציבור. CC0 הוא כלי משפטי לוותר על כמה שיותר זכויות מבחינה חוקית. או, כאשר הדבר אינו אפשרי מבחינה חוקית, CC0 פועל כאל רישיון שווה ערך לרשות הציבור. פיתוח CC0 החל בשנת 2007 ושוחרר בשנת 2009. המטרה המרכזית של הרישיון הייתה קהילת הנתונים המדעיים.
בשנת 2010, Creative Commons הכריזה על ה- Public Domain Mark, כלי לסימון יצירות שכבר נמצאות ברשות הציבור. יחד, CC0 וסימן רשות הציבור מחליפים את ההקדשה וההסמכה של הרשות הציבורית אשר נקטה גישה ממוקדת בארצות הברית וערבבה פעולות נפרדות.
בשנת 2011, קרן התוכנה החופשית הוסיפה את CC0 לרישיונות התוכנה החינמית שלה. עם זאת, למרות ש CC0 הוא רישיון זכויות היוצרים החופשי והפתוח ביותר, קרן התוכנה החופשית אינה ממליצה להשתמש ב- CC0 לשחרור תוכנות לרשות הציבור.