בנובמבר 2007 פיתחה Gameloft משחק וידאו המבוסס על הסרט ושמו אמריקן גנגסטר.
ג'אבל מוכאבר
ג'אבל מוכבר
גדוד נשר
גדוד 414
ישו ביהדות
תולדות מלחמת היהודים ברומאים
נוואל אל-סעדאווי
ברזילי
גדוד ניצן
גדוד 636
גדוד שחף
גדוד 869
שיקום בתחום הפסיכיאטרי
מוגבלות
הדדעזר בן רחוב
הֲדַדְעֶזֶר בֶּן רְחוֹב היה מלך ארם צובא בתקופת דוד המלך. הדדעזר היה החזק מבין מלכי ארם והוא הוביל את יתר מלכי ארם במלחמתם בישראל. השפעתו הגיעה עד בני עמון בדרום ועד נהר הפרת בצפון מזרח.
הדדעזר מוזכר בתנ"ך כיריב של תועי, מלך חמת, ושהובס על ידי דוד בשתי מלחמות שונות.
משמעות השם.
הדד הוא שמו של אל שמי. והשם הדדעזר הוא בעל משמעות דומה לשם אליעזר. גרסת השם בתעודות אשוריות הוא הדד ידרי. חוקרים רבים סוברים ש"בן רחוב" בא לומר שהוא מהעיר בית רחוב אשר יש המזהים אותה כעיר ריחב בבקעת הלבנון. החוקרים מניחים שהדדעזר היה מלך "ארם בית רחוב" המוזכרת בספר שמואל והוא השתלט גם על ארם צובא.
גאי המילטון
גאי המילטון (באנגלית: Guy Hamilton; 16 בספטמבר 1922 - 21 באפריל 2016) היה במאי קולנוע אנגלי.
ביוגרפיה.
המילטון נולד בפריז, צרפת שם חיו הוריו, שהיו ממוצא אנגלי. הוא נותר בצרפת במהלך הכיבוש הנאצי והיה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית. בתום המלחמה, הוא עבד כעוזרו של קרול ריד על כמה סרטים בכללם The Fallen Idol (1948) וההאדם השלישי (1949), לפני שנהפך לבמאי בעצמו. הוא ביים את סרטו הראשון The Ringer בשנת 1952. הוא ביים 22 סרטים משנות החמישים ועד לשנות השמונים (כולל), בכללם ארבעה סרטי ג'יימס בונד, המבוססים על הרומנים של איאן פלמינג.
סופרמן ובאטמן.
המילטון היה הבמאי המקורי שנבחר לביים את סופרמן ב-1978, אולם בגלל שהוא היה בגלות מס והותר לו להיות באנגליה רק שלושים יום, כשההפקה עברה ברגע האחרון לאולפני פיינווד. תפקיד הבמאי הועבר לבסוף לריצ'רד דונר, אבל המילטון דרש שישלמו לו שכר מלא.
ההפקה של באטמן נשאה ונתנה עם המילטון כדי להפיק את הסרט בראשית שנות השמונים, מגעים שלא נשאו לבסוף פרי.
פילמוגרפיה.
ג'יימס בונד.
המילטון היה אחד הבמאים שסירבו להצעה לביים את ד"ר נו, אבל נכנס לסדרה אחרי שהבמאי טרנס יאנג עזב את בימוי גולדפינגר. המילטון עזב את הסדרה במהלך טרום ההפקה של הסרט "המרגלת שאהבה אותי".
ידועים בציבור
ערמונים
הקלת&quot;ש
יעקב מאירסון
יעקב מאירסון (בכתיב יידי: מאירזאָהן; 1886, חרסון – 1947, מוסקבה) היה פוליטיקאי, עיתונאי, סופר ואיש אקדמיה; פרסם ספרים ומאמרים ביידיש, בעברית וברוסית. היה מראשי מפלגת פועלים סוציאליסטית עברית, ממייסדי התנועה הקומוניסטית בארץ ישראל, האידאולוג שלה ופרופסור בכיר באוניברסיטה הלאומית באודסה.
ראשית חייו: מאוקראינה לארץ ישראל.
נולד ב-1886 למשפחה יהודית דתית בחרסון שבאוקראינה (אז באימפריה הרוסית), בנו של ר' יקותיאל, שו"ב. הושפע רבות מהתנועה הסוציאליסטית ברוסיה, וב-1912 הגיע לארץ ישראל במטרה לאסוף חומר לקראת כתיבת ספר לימוד. בתקופה זו שימש כמורה במספר יישובים יהודיים כמו באר טוביה, שפיה, גן שמואל, זכרון יעקב, ופרסם מאמרים ב"הפועל הצעיר". בשנת 1919 הקים ביחד עם אברהם ריבוצקי וזאב אברבוך את מפלגת פועלים סוציאליסטית עברית – מפ"ס. ב-1920 השתתף בוועידה העולמית של "פועלי ציון" בווינה, והתעמת באופן חריף עם דוד בן-גוריון ויצחק בן-צבי, כאשר טען כי
בעקבות אמירות אלה ודומות להן התכחשה לו אף מפלגתו, גורש מאירסון מהוועידה.
לאחר הוועידה המשיך בפעילות פוליטית, ואף נבחר לוועד העיר יפו. לאחר שלא יכול היה לסבול את רדיפות הציונים ושלטונות המנדט הבריטי עזב את ישראל לברית המועצות, והתיישב באודסה.
בברית המועצות.
באודסה החל ללמד יהדות באוניברסיטה המקומית, ועד מהרה קנה לו שם כאדם בקיא וידען. ב-1935 נשא לאשה את רחל נדזווצקי (1915 אודסה–2009 ראשון לציון), תלמידתו.
חזרתו לחיק הציונות.
במהלך השנים בברית המועצות גברה אכזבתו מהשלטון הסובייטי ומהקומוניזם, והוא שינה את השקפותיו האנטי ציוניות. מלחמת העולם השנייה וזוועות השואה גרמו לו להפוך לציוני, והוא החל ללמד בסתר צעירים יהודים עברית ויהדות. לאחר שנמלט מפני הנאצים לאלמטי שבקזחסטן, המשיך בפעילותו הציונית, ואף נפגש עם מספר אישים אשר העבירו לבן-גוריון ולאישים בכירים אחרים בארץ את חזרתו בתשובה, אשר צוינה על ידי בן-גוריון בנאומו במאי 1952.
ב-1947 נפטר במוסקבה מהתקף לב, בהותירו את אשתו בהיריון בחודש התשיעי.
ב-1983 נסגר המעגל כאשר אלמנתו, בתו ונכדו אלכס בנדרסקי עלו לישראל לאחר שהייה בסירוב במשך 8 שנים.
סיפור חזרתו בתשובה היה נושא למספר מאמרים רחבי יריעה בעיתונות הישראלית של שנות ה-50, והיוו חיזוק אידאולוגי לרעיון הציוני, עד כדי כך שאף ראש הממשלה בן-גוריון מצא לנכון לציין את הדבר באחד מנאומיו.
אמבר ולטה
אמבר אבנג'לין ולטה (באנגלית: Amber Evangeline Valletta נולדה ב-9 בפברואר 1974) היא דוגמנית ושחקנית אמריקאית. היא נודעת בשל משחקה בסרטים "היצ'", "המשלח 2", "גיימר" ו"מרגל במשרה חלקית".
שנותיה הראשונות.
ולטה נולדה בעיר פיניקס, אריזונה. אימה עבדה במשרד הדואר.
זמן קצר לאחר לידתה עברה משפחתה לטלסה, אוקלהומה. היא למדה בבית הספר התיכון בוקר וושינגטון. היא החלה את הקריירה שלה בעולם האופנה בהיותה בת 15, כשאמה רשמה אותה לבית ספר לדוגמנות בסוכנות לינדה ליימן.
קריירה.
ולטה שיחקה בסרטים רבים, הופיעה על השערים של מגזינים ובפרסומות ביניהן ללואי ויטון, קלווין קליין, וורסצ'ה. היא הנחתה את תוכנית ה-MTV "בית האופנה" (House of Style) ביחד עם עמיתתה הדוגמנית שלום הרלו.
בשנת 2004 שיחקה את דמותה של מרטינה בדרמה הרומנטית "המהפך של הלן" של הבמאי גארי מרשל. ב-2010 היא הופיעה בסרט The Spy Next Door, בו שיחקה אם לילד שבמקרה מוריד תוכנה של ה-CIA מהאינטרנט.
חייה האישיים.
היא נישאה לראשונה ב-1994 להרב לה ביהאן, הם נפרדו ב-1996.
ולטה נשואה מאז שנת 2003 לשחקן הכדורעף האולימפי כריסטיאן "צ'יפ" מקואו.
ולטה שימשה כדוברת של אוקיניאה
בקמפיין נגד זיהום פירות הים.
בו היא הביאה למודעות את סכנות הרעלת הכספית בסוגים שונים של פירות ים. היא החליטה להצטרף למסע הפרסום של אוקיניאה בשל הרעלת כספית בה התנסה ידיד שלה והעובדה שהיא אם לשניים.
ב-2006 דיווח העיתון ניו יורק דיילי ניוז שולטה שהתה במוסד לגמילה "מידואו: בוויקנבורג, אריזונה, בגלל לחץ וסיבות שאינן קשורות לשימוש בסמים. במקום אחר נטען שההתמוטטות שלה נגרמה בשל היותה מכורה לסמים (בעלה כריסטיאן מקואו נעצר קודם לכן בשל הברחת סמים) וכתוצאה מחקירה שערכו זרועות אכיפת החוק. ולטה אמרה למגזין פיפל "כפי שדווח נכון מוקדם יותר השבוע, שהייתי במידואו לא הייתה קשורה כלל לשימוש או להתמכרות לסמים; אני שבעת רצון לאמר שאני פיכחת כבר שבע שנים. אבל אני ממשיכה להתרפא מדי יום ולגדול כאדם."
בינואר 2008 היא לקחה חלק בסרטון וידאו למען ברק אובמה שהופק בידי Will.I.Am וכונה "כן אנחנו יכולים" לצד בנה אודן, אותו החזיקה בזרועותיה. ולטה חשפה אותו לאור הזרקורים תשע שנים קודם לכן בתצלומי המגזין ווג כשהיא לבשה חלוק ושיחקה עם אודן העירום על הדשא. בניגוד לכך, ולטה שומרת על פרטיות בנה ומרחיקה אותו מכל פרסום.
קוסטה ריקה במשחקים האולימפיים
קוסטה ריקה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת ברלין (1936). היא נעדרה מארבע האולימפיאדות הבאות, והיא משתתפת במשחקים ברציפות מאז אולימפיאדת טוקיו (1964).
שתי שחייניות קוסטה ריקניות זכו במדליות אולימפיות, האחיות סילביה וקלאודיה פול. סילביה, הבכורה, זכתה במדליה אולימפית הראשונה לזכות קוסטה ריקה, באולימפיאדת סיאול (1988), לאחר שסיימה במקום השני במשחה ל-200 מטר חופשי. כן סיימה במקום החמישי במשחה ל-100 מטר חופשי ובמקום השישי במשחה ל-100 מטר גב. באולימפיאדת ברצלונה (1992) התחרתה פול רק במשחי הגב. היא סיימה במקום השביעי במשחה ל-200 מטר ובמקום ה-15 במשחה ל-100 מטר.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) הייתה אחותה הצעירה של סילביה, קלאודיה פול, לספורטאית הקוסטה ריקנית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית, לאחר שניצחה במשחה ל-200 מטר חופשי. כן סיימה במקום החמישי במשחה ל-400 מטר חופשי. באולימפיאדת סידני (2000) זכתה קלאודיה בשתי מדליות ארד במשחים אלה. באולימפיאדת אתונה (2004) לא הצליחה לשחזר את הישגיה. היא סיימה במקום התשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי, ובמקום העשירי במשחה ל-200 מטר. באותם משחקים בלטה גם נבחרת הכדורגל, שהעפילה לשלב רבע הגמר, אך הובסה בידי נבחרת ארגנטינה בתוצאה 4-0. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) העפיל נרי ברנס לשלב חצי הגמר בריצת 400 מטר וסיים במקום העשירי.
קוסטה ריקה השתתפה גם בשש אולימפיאדות חורף, מאז אולימפיאדת לייק פלאסיד (1980). בחמש מהן, היה הספורטאי היחיד ארטורו קינץ', שהתחרה בסקי אלפיני ובסקי למרחקים. באולימפיאדת האחרונה בה השתתף, אולימפיאדת טורינו (2006), היה בן 49.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
פטריץ'
פטריץ' (בבולגרית: Петрич) היא עיר בדרום-מערב בולגריה, בשטח מחוז בלגואבגרד, השנייה בגודלה במחוז מבחינת כמות האוכלוסין. העיר שוכנת למורדות הרי בלאסיצה וסמוכה לגבולות יוון ומקדוניה הצפונית.
היסטוריה.