בתגובה לפעולותיה של רוסיה בדרום אוסטיה והלחימה בינה ובין גאורגיה, איימה ליטא להחרים את התחרות ב-2009 אם "רוסיה תמשיך להפגין כוח ולהתעלם מהמשפט הבינלאומי". בנוסף, התפרסמו דיווחים כי גם אסטוניה עלולה לא ליטול חלק בתחרות ב-2009, אם כי, למרבה האירוניה, ליטא ואסטוניה העניקו את מרב הנקודות לרוסיה ב-2008. באוגוסט 2008, שרת התרבות האסטונית, לייני ג'נס, דיווחה על החרם המשותף של המדינות הבלטיות, אסטוניה, ליטא ולטביה, על התחרות. מקבילה, שר התרבות הליטאי, ג'ונאס ג'וקאס, אמר כי "מוקדם מדי לדון בחרם" שכן "החלטות ספונטניות עשויות להחריף את מאמצי הדיפלומטים ולהחריף את המצב". מאוחר יותר לטביה הכחישה בתוקף את דיווחי החרם המשותף על התחרות והודיעה כי היא תיטול חלק בתחרות ב-2009, רשות השידור האסטונית אישרה בספטמבר 2008, כי בשל לחץ וביקוש ציבורי, אסטוניה כן תיטול חלק בתחרות ב-2009 וליטא כן נטלה חלק בתחרות שהתקיימה במוסקבה ב-2009. אולם, התחרות ב-2008 הייתה הפעם האחרונה בה ליטא העניקה לרוסיה את מרב הנקודות בתחרות וכאשר גאורגיה שבה לתחרות ב-2010 היא העניקה לה את מרב הנקודות וכך גם בשנה שאחריה.
אליפות טוראי פאן פסיפיק הפתוחה
אליפות טוראי פאן פסיפיק הפתוחה היא טורניר טניס מהקטגוריה העליונה בסבב ה-WTA הנערך בעיר טוקיו שביפן מאז שנת 1984. בין השנים 1993 ל-2008 הטורניר השתייך לדרג ה-1 בסבב הנשים, ומ-2009 (עם השינויים שנערכו בסבב) הוא משתייך לטורנירי הפרמייר. עד שנת 2007 הטורניר נערך באולמות על משטחי שטיח אולם ב-2008 הוא נערך על משטחים קשים ופתוחים.
בין הזוכות המפורסמות בעבר : שטפי גראף (3 זכיות), גבריאלה סבטיני (3 זכיות), מרטינה נברטילובה (2 זכיות), קימיקו דאטה (זכייה אחת), מרטינה הינגיס (5 זכיות), לינדזי דבנפורט (4 זכיות) ומריה שראפובה (זכייה אחת).
התחרות נערכה עד שנת 2008 בהגימנסה של מטרופולין טוקיו, והחל משנת 2008 התחרות נערכת בקולוסיאום אריאקה.
הפלישה האמריקאית לפנמה
הפלישה האמריקאית לפנמה (שם מבצעי: Operation Just Cause, "מבצע מטרה צודקת") התרחשה בין 20 בדצמבר 1989 ל-31 בינואר 1990, תחת ממשל הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. במהלך הפלישה, השליט בפועל של פנמה, הגנרל והדיקטטור מנואל נורייגה הודח מתפקידו (והועמד למשפט בארצות הברית) וכוחות צבא פנמה פוזרו. ע"פ הערכות שונות, בפלישה נהרגו כמה מאות עד כמה אלפים מאזרחי פנמה.
ברקע לפלישה מספר גורמים, ובמרכזם אי שביעות רצונו של הממשל האמריקאי מהסדרי השליטה על תעלת פנמה: ב-7 בספטמבר 1977 חתמו נשיא ארצות הברית דאז, ג'ימי קרטר, ונשיא פנמה, עומר טוריחוס, על הסכם לפיו השליטה על תעלת פנמה תועבר מארצות הברית למדינת פנמה עד שנת 2000. ממשלי רייגן ובוש האב ניסו למנוע את קיום ההסכם. שליט פנמה נורייגה גם העניק לחברה קבלנית יפנית את הזכויות על פיתוח בתעלה, דבר אשר פגע ישירות בתאגיד בכטל.
הממשל הפנאמי גם החל להתרחק מארצות הברית; בין היתר, הוא נמנע מלהאריך את תוקף פעילותו של בית הספר של האמריקות בפנמה. "בית הספר" היה מוסד של הכוחות המזוינים האמריקאים, בו אומנו ותודרכו כוחותיהן של מדינות ידידותיות לארצות הברית באמריקה המרכזית והדרומית. נטען כי בית הספר עסק באימון בהפרת זכויות האדם של מתנגדי המשטרים הללו. אומנו בו בין היתר הדיקטטורים לאופולדו גאלטיירי (שהשתייך לחונטת הקצינים בארגנטינה), אפרין ריוס מונט (שליט גואטמלה), הוגו בנסר (שליט בוליביה), קצינים בכירים ממשטרו של אוגוסטו פינושה בצ'ילה והטרוריסט לואיס פוסדה קרילס.
נורייגה, שליט פנמה ב-1989, פעל למילוי ההסכם ולצמצום הנוכחות האמריקאית בארצו. זאת, חרף העובדה שהוא קיבל תשלומים מה-CIA מאז 1959 והיה נחשב למקור מודיעיני ומבצעי של רשות הביון האמריקאית. נורייגה אף הכיר את נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש האב, מתקופת שירותו של הלה כראש ה-CIA. פעילותו של נורייגה בשירות ה-CIA כללה קידום האינטרסים של ארצות הברית במרכז אמריקה, ובכלל זאת פגיעה בפעילותם של כוחות ממשלת החזית הסנדיניסטית בניקרגואה ולחימה נגד מהפכני ה-FMLN באל סלוודור. מוערך, כי קיבל כ-100,000 דולר לשנה מן האמריקאים עבור פעילותו זו. בעוד ששיתף פעולה עם המנהל לאכיפת (חוקי) הסמים (DEA) להכשלת הברחות סמים, הוא עבד גם עם סוחרי סמים. הפלישה כללה בין היתר כוח מרגימנט הריינג'רס ה-75 שתפס שטחי מפתח חיוניים.
במהלך הפלישה, ניסה משרד ההגנה האמריקאי למנוע זרימת מידע חופשית לידי העיתונות. רשת CNN הצליחה לעקוף את המגבלות באמצעות התקנת קו טלפון אדום, אליו התקשרו אזרחים פנאמיים ומסרו מידע. בשל האיפול העיתונאי שהטיל הממשל האמריקאי, קשה עד היום לדעת מה מספר הקורבנות מקרב אזרחי פנמה.
בפועל, למרות טענותיו של הממשל האמריקאי כי מטרת הפלישה הייתה בלימת הסחר בסמים שבה היה מעורב נורייגה, לאחר הפלישה והדחת נורייגה התגברה פעילות הסחר בסמים בפנמה וממנה.
תוכנית קרקע
בלאקפול (כדורגל)
מועדון הכדורגל בלאקפול
פפ גווארדיולה
ג'וזפ גווארדיולה
ז'וזפ גווארדיאולה
פפ גווארדיאולה
ג'וזפ גווארדיאולה
זלאטקו זהוביץ'
שאטה
ממחטה לחה
התנגדות
הילד ישו
קסם של משפחה
קסם של משפחה (באנגלית: A Kind Of Magic) היא סדרת אנימציה לילדים מאת חברת האנימציה Xilam . הסדרה שודרה בין השנים 2006-2010 ובישראל בין 2018-2009. כיום הסדרה זמינה לצפייה ב-yesVOD kids וב-HOT VOD Young. ב-5 באוגוסט 2018 עונתה השנייה עלתה לשידור בערוץ kidZ וירדה משידור באותה שנה עם שידורי העונה הראשונה.
עלילה.
הסדרה מספרת על חייהם של ווילו הפיה ובעלה גרגור הענק שלא יכלו להתחתן בארץ הפיות. לכן הם עברו לעולם האמיתי יחד עם אמא של ווילו המכשפה פרושיה, הוד מעלתו הצפרדע, דוד ג'ין הג'יני והילדים האמיתיים שלהם תום וסינדי, שם המשפחה מנסה לחיות את חייהם הרגילים ומסתבכת בצרות שונות.
שידורי מקור.
עונה 1.
העונה הראשונה שודרה בינואר 2009 עד פברואר 2009 בערוץ הילדים, בינואר 2017 הסדרה עלתה לשידור חוזר בערוץ kidZ.
עונה 2.
העונה השנייה החלה את שידורה ב-5 באוגוסט 2018, בערוץ Kidz.
סבסטיה (פירושונים)
צ'ארלס לואיס (כדורגלן)
צ'ארלס הנרי לואיס (אנגלית: Charles Henry Lewis; 15 באוגוסט 1886–1967) היה כדורגלן אנגלי.
קריירה.
לואיס נולד בשכונת פלאמסטיד שבלונדון, ולפני שחתם בוולוויץ' ארסנל במאי 1907 הוא שיחק בקבוצות הנוער של אלת'האם ומיידסטון יונייטד. לואיס היה חלוץ בעל יכולת גבוהה, והוצב ברוב עמדות ההתקפה האפשריות במערך המשחק של ארסנל, כולל חלוץ חוד וקיצוני. הופעת הבכורה שלו הייתה רק במשחק מול סנדרלנד ב-28 בדצמבר 1907, ולמרות זאת הוא סיים את העונה עם שמונה שערים, אחד פחות מפיטר קייל.
במשך שתי העונות הבאות הוא היה שחקן הרכב קבוע. אולם, בנוסף לכך שהמועדון נאבק על מקומו בליגה הראשונה (כולל הימנעות ברגע האחרון מירידה בעונת 1909/1910) הוא נאלץ לשחרר את שחקניו הטובים ביותר בגלל בעיות כלכליות קשות. המועדון סיים את עונת 1912/1913 במקום האחרון עם 18 שערי ליגה, כאשר לואיס ביחד עם פט פלנגן היה מלך שערי הקבוצה עם ארבעה בלבד.
בתקופה זו תפקידו העיקרי של לואיס היה לשמש כמחליף; הוא הבקיע מעט שערים בעקבות היכולת הלא טובה של שחקני ההתקפה בארסנל. הוא נשאר נאמן למועדון (שבינתיים עבר לאצטדיון הייבורי ושינה את שמו ל"הארסנל"), כולל בתקופה שבה נאבק על העלייה בחזרה לליגה הבכירה. שיא הקריירה של לואיס נקטע בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה; למרות שהוא השתתף בחלק מהמשחקים הלא-רשמיים שנערכו בזמן המלחמה, בתקופה שלאחר תום הקרבות וחזרת ארסנל לליגה הבכירה (1919) הוא כבר היה בן 33. בעונת 1919/1920 הוא השתתף בחמישה משחקי ליגה, ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצת המילואים של ארסנל.
לואיס עזב את ארסנל ב-1921, לאחר שהשתתף ב-220 משחקים והבקיע 34 שערים. לפני פרישתו הוא שיחק במועדון הכדורגל מרגייט.
לאחר פרישתו ניהל חנות בפלאמסטד במשך שנים רבות.
סנטי אזקרו
פדרציית השחייה האיטלקית
פדרציית השחייה האיטלקית (באיטלקית: Federazione Italiana Nuoto או בקיצור FIN) היא פדרציית שחייה הגדולה ביותר באיטליה המאגדת יותר מ-1200 מועדוני ספורט מים שונים. הפדרציה מאגדת בתוכה חמישה ענפי ספורט שונים: שחייה תחרותית, קפיצה למים, שחייה צורנית, שחייה במים פתוחים וכדורמים. הפדרציה נוסדה בשנת 1899.
נשיא הפדרציה הוא פאולו ברלי, סנטור איטלקי אשר בעברו היה שחיין אולימפי מקצועי.
נמל התעופה שארל דה גול
נמל התעופה שארל דה גול (בצרפתית: Aéroport de Paris-Charles-de-Gaulle) הוא נמל התעופה הגדול ביותר של צרפת ואחד מנמלי התעופה הגדולים והמרכזיים ביותר באירופה ובעולם. הנמל משרת את מרבית הטיסות לצרפת, והוא ממוקם בשטחה המטרופוליני של פריז, סמוך לקומונה רואסי (Roissy), כ-25 קילומטרים צפונית-מזרחית לפריז. הנמל הוא השני בגודלו באירופה מבחינת תעבורת נוסעים (הראשון הוא נמל התעופה לונדון הית'רו), עם יותר מ-72 מיליון נוסעים העוברים בשעריו מדי שנה, והגדול ביותר באירופה מבחינת תנועת מטוסים, עם יותר מחצי מיליון נחיתות והמראות בשנה. נמל התעופה נקרא על שם שארל דה גול, נשיאה הראשון של הרפובליקה הצרפתית החמישית.
בתי נתיבות ותחבורה קרקעית.
תחבורה קרקעית.
בתוך שדה התעופה ישנה רכבת הנקראת CDGVAL ומחברת בין כל הטרמינלים וחניוני הטווח הארוך.
שדה התעופה מחובר לרשת מסילות הברזל RER, המאפשרת גישה למרכז פריז בתוך 25 דקות.
כמו כן נמצאת בטרמינל 2 תחנת רכבת מהירה (TGV) שמאפשרת הגעה ללונדון תוך 3 שעות או לבריסל בתוך שעה.
הכביש המהיר A1 מקשר בין שדה התעופה לפריז ולליל.
בתי נתיבות.