בפברואר 2019 הוכרז כי שבוע הגאווה הראשון בטביליסי יתקיים בין התאריכים 18–23 ביוני ויכלל את "מצעד הכבוד", שייערך ב-23 ביוני, ולדברי המארגנים "הוא לא יקבל צורה של חג וגם לא של קרנבל מכיוון שאיננו במצב רוח לחגיגה כעת". קבוצת ימין קיצוני הגיבו באיום לתקוף את המשתתפים באלימות. סנדרו ברגדזה, ממנהיגי הקבוצה, הצהיר כי "הם יצטרכו לצעוד מעל גופותינו המתים אם יחליטו לערוך את חגיגת הסטייה הזו". ב-31 במאי 2019, שבועיים בלבד לפני האירוע המתוכנן, אמר משרד הפנים של גאורגיה כי "בלתי אפשרי" למצעד להמשיך במקומות המתוכננים במרכז העיר "בגלל סיכוני בטיחות", והמליץ על אירוע סגור כגון אצטדיון או מועדון. ארגוני החברה האזרחית ובהם קרן גאורגיה של החברה הפתוחה, חינוך לזכויות אדם ומרכז המעקב ואיגוד עורכי הדין הצעירים הגאורגיים קראו לאכיפת החוק "לנקוט באמצעים נאותים כדי להבטיח את ביטחונם של המשתתפים באספה שלווה", ואמרו כי "זו חובת המדינה להבטיח הגנה מהירה ומספקת של משתתפי מצעד הגאווה בטביליסי מפני אלימות אפשרית". הם כינו את פעולות המשרד כ-"משפילות, אנטי-מדינות ואנטי-חוקתיות". תנועת השוויון, המארגנת של המצעד, אמרה כי חבריה חווים לחץ בשבועות האחרונים מצד "גורם ממשל לא מזוהה" לבטלו. המארגנים הודיעו כי אותו גורם "ניסה לגרום לנו לשנות או לבטל את תוכניותינו בכך שהפחיד אותנו. זו לא הפעם הראשונה שהממשלה נוקטת בהפחדות וטרור כלפי אנשי להט"ב. המארגנים האשימו את הרשויות בניסיון "להסתיר אזרחי להט"ב" במקום להתמודד עם השנאה והתוקפנות כלפיהם והבטיחו כי ימשיכו לעבוד על אירועים שונים למרות עמדת המשרד.
ב-20 ביוני 2019, בעקבות הפרות סדר, נדחה מצעד הגאווה של טביליסי שיתקיים ב-23 ביוני. המארגנים הצהירו כי "במצב פוליטי זה, איננו יכולים להרשות לעצמנו להסלים עוד יותר את המתיחות במדינה. לא נעניק לקבוצות פרו-רוסיות, נאו-פשיסטיות, אפשרות להחליש את מדינתו". ב-8 ביולי 2019, כ-20 עד 40 צועדים, בהם פעילי זכויות אדם ואנשי להט"ב, ערכו מצעד גאווה מאולתר בקנה מידה קטן במשך כ-30 דקות מחוץ למשרד הפנים תוך כדי שהם מחזיקים שלטים להפסקת אלימות ודגלי גאווה. דיווחים חשפו כי מידע הנוגע לצעדה הודלף ברשת, והעלה דאגות ביטחוניות, לאחר שמספר רדיקלים אלימים, בהם אנשי דת, קבוצות לאומיות ותומכיהם, התכנסו במספר מקומות בטביליסי כדי למנוע את קיומה. אולם, הצעדה כבר הושלמה כשהגיעו למקום. המתנגדים העבירו את כל הלילה בשדרת רוסתוולי המרכזית במחאה נגד קיום המצעד ודרשו לבטל חוקים האוסרים אפליה כלפי אנשי להט"ב וקראו לחוקק חוק האוסר על מה שכינו "התנהגות סוטה".
ב-17 במאי 2019, לאחר אזהרות מקבוצות ימין קיצוני כי הפגנות הומופוביות יתקיימו באלימות, נמנעו פעילים מלקיים מחאה בטביליסי לקראת היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה באותה השנה בגלל חששות בטיחותיים והחליטו להגביל את עצמם לקמפיינים מקוונים, ותלו דגל גאווה בודד בטביליסי. באותו זמן, מאות כמרים, אנשי כנסייה וקבוצות ימין קיצוני יצאו לרחובות כדי למחות על "מעשי סדום" בעוד חלקם יצאו לחגוג את "יום טהרת המשפחה", חג שנוצר על ידי הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית בשנת 2014, שנה לאחר שאלפי אנשים בראשות כמרים תקפו כמה עשרות מפגינים עבור זכויות להט"ב בעיר.
תנאי מחיה.
באוקטובר 2007, אחד המתמודדים בתוכנית הריאליטי "Bar-4", הצהיר על היותו הומוסקסואל בטלוויזיה הציבורית. לאחר מכן על פי דיווחים קיבל הנשיא הגאורגי שיחה מראש הכנסייה הגיאורגית האורתודוקסית איליה השני של גאורגיה, לחץ הנשיא לכאורה על מפיקי התוכנית לפנות את המשתתף מהתוכנית.
באוקטובר 2017, שחקן הכדורגל הגאורגי גוראם קאשיה הביע תמיכה בזכויות להט"ב, והופיע במשחק בהולנד עם סרט בצבעי דגל הגאווה במסגרת יום היציאה מהארון הבינלאומי (11 באוקטובר). קבוצות ימין קיצוני קיימו הפגנות סוערות והתפרעויות אלימות מול התאחדות הכדורגל הגאורגית, ודרשו את גירושו של קאשיה מהנבחרת. 8 מפגינים נעצרו בהתפרעויות. באותה שנה, בחנה הפרקליטות 86 פשעי שנאה אשר מתוכם, 12 התבססו על נטייה מינית ו-37 על זהות מגדרית.
בבחירות המקומיות באוקטובר 2017, נינו בולקוודזה, מועמד הומוסקסואל גלוי, התמודד על מושב במועצת העיר טביליסי כחבר במפלגה הרפובליקנית הליברלית. בולקוואדזה מוגדר כמועמד ההומוסקסואל הגלוי הראשון שהתמודד לתפקיד ציבורי במדינה. בעוד שמועמדותו בסופו של דבר לא צלחה, ריצתו דווחה כ-"שינוי משמעותי" במדינה השמרנית.
דו"ח הסנגוריה הציבורית לשנת 2018 הצהיר כי אלימות נגד להט"ב, בין אם במשפחה או במרחב הציבורי, היא בעיה רחבה בגאורגיה, בעוד כי הממשלה לא הצליחה להיענות לאתגר זה. הדו"ח קבע כי הסנגוריה הציבורית קיבלה תלונות רבות בנוגע לעמדות הומופוביות מצד גורמי אכיפת החוק.
בשנת 2018, סקר של המכון הלאומי הדמוקרטי (NDI) הראה כי 23% מהאוכלוסייה הגיאורגית האמינו שהגנה על זכויות להט"ב היא חשובה, בעוד ש-44% סברו שאינה חשובה ו-26% היו בעלי עמדה נייטרלית. התוצאות הראו עלייה של 2% בתמיכת ההגנה בהשוואה לשנת 2015, אז 21% מהאוכלוסייה ראו בהגנה על חברי הקהילה כחשובה. סקר המכון לשנת 2019 ראה עלייה של 4% בתמיכה בהגנה על זכויות להט"ב בכל קבוצות החברה, כאשר 27% מהגיאורגים הצהירו כי היא חשובה. הסקר מצא כי לראשונה יותר צעירים בגילאי 18–35 תמכו בעמדה כי זכויות להט"ב חשובות מאשר התנגדו, כאשר 38% מתוכם הביעו תמיכה, 36% הצהירו כי אינן חשובות ו-21% נותרו נייטרלים.
בדצמבר 2018, בסו דנליה, פוליטיקאי מהמפלגה השמרנית, תנועה דמוקרטית - גאורגיה המאוחדת, אשר השתמש בהשמצה הומופובית נגד לבאן בריאנידזה, פעיל זכויות להט"ב בטלוויזיה, נשא קנס של לארי גאורגי 1 (0.37 דולר) על ידי בית המשפט של טביליסי. התקרית התרחשה באפריל 2016 בערוץ "Kavkasia TV". בריאנידזה, העומד בראש ארגון זכויות הלהט"ב המקומי, התנועה לשוויון, טען שדניליה העליב אותו מילולית ולאחר מכן ניסה לתקוף אותו פיזית, אך נעצר על ידי הצוות בחברת הטלוויזיה. בריאנידזה פנה לבית המשפט ודרש פיצוי בסך 500 לארי גאורגי (190 דולר) מדנליה בגין נזקים מוסריים. בפסיקתו אישר בית המשפט את טענתו של בריאנידזה כי כבודו נפגע על ידי השמצה הומופובית, אך חייב את דנליה לשלם רק לארי גאורגי 1, הקנס המינימלי ביותר. למרות שהפסיקה יצרה תקדים, מכיוון שהייתה לפעם הראשונה בה ניתן קנס באשמת אלימות מילולית הומופובית, בריאנידזה טען כי הפסיקה "יכולה לתת אור ירוק לאחרים להביע שנאה הומופובית בעודם ידעו שהיא תעלה להם רק לארי גאורגי 1", והצהיר כי בית המשפט "לעג לו בפניו במתן פסק דינו". לאחר מכן נאמר כי דנליה שקל "לערער על פסק הדין".
בדצמבר 2018 פסק בית המשפט בטביליסי בעניינו של ילד בן 15 שתקף פעיל זכויות להט"ב בציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה. הילד בן ה-15 הכה בפניו את הפעיל ניקה גורגילאדזה כשנשא נאום על אהבה מול בניין הקנצלריות הממשלתי ב-17 במאי. התוקף עוכב מיד על ידי המשטרה בעת שניסה להימלט מהמקום. הפרקליטות הגישה נגדו כתב אישום על רדיפה באלימות, שהעונש עליה הוא קנס, מעצר בית או עד שלוש שנות מאסר. עם זאת, בית המשפט החליט לרשום אותו לתוכנית "הסחת נוער" ולפיקוח של עובד סוציאלי.
ברוס פיירשטיין
ברוס פיירשטיין (באנגלית: Bruce Feirstein; נולד ב-1960 בניו ג'רזי) הוא תסריטאי קולנוע וסופר אמריקאי.
ביוגרפיה.
ברוס פיירשטיין נולד בעיירה מייפלווד שבניו ג'רזי. הוא למד באוניברסיטת בוסטון. בהיותו סטודנט הוא היה עורך של עיתון הסטודנטים.
לאחר סיום הלימודים פיירשטיין עבד בתחום הפרסום וזכה ב-11 פעמים בפרס קליאו.
בשנת 1982 פיירשטיין פרסם את ספרו " Real Men Don't Eat Quiche" שהיה במשך 53 שבועות ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
לאחר מכך הוא התחיל לעבוד בעיתונות. מאמריו התפרסמו בניו ריפבליק, ניו יורק, וושינגטון פוסט, לוס אנג'לס טיימס, הניו יורקר. החל משנת 1995 הוא כתב עבור ואניטי פייר.
בשנת 1995 ברוס פיירשטיין החל לעבוד עבור תעשיית הקולנוע. הוא כתב את התסריט לסרט "גולדן איי" וכן את התסריט ל"מחר לנצח" שיצא בשנת 1997. הוא היה שותף לכתיבת התסריט ל"העולם אינו מספיק" שיצא בשנת 1999. בהמשך הוא כתב תסריטים גם למשחקי מחשב מסדרת ג'יימס בונד.
חבל הרצה
חבל הרצה או גרצה, לפי מבטא רומני או אוקראיני (ברומנית: Ținutul Herța ובאוקראינית: Край Герца) הוא חבל ארץ סביב העיירה הרצה, מדרום-מזרח לצ'רנוביץ שבאוקראינה, סמוך לגבול עם רומניה. מרבית תושבי החבל הם רומנים.
אוכלוסיית חבל הרצה כוללת כ-28,000 תושבים, לפי מפקד אוקראיני מ-2001. 93% מהתושבים הם רומנים אתניים וכך המצב בכל כפרי החבל פרט לכפר טוראטקה, שבני הכפר מזדהים כרומנים, אך מצהירים על שפת אם אוקראינית.
החבל היה חלק מנסיכות מולדובה ולאחר האיחוד עם נסיכות ולאכיה היה לחלק מרומניה. ב-1940 הצבא האדום פלש לתוכו והוא סופח לברית המועצות, לרפובליקה האוקראינית.
מאז היפרדות אוקראינה, ב-1991, הוא חלק ממנה ובהסכם הידידות, שנחתם בין אוקראינה ובין רומניה ב-1997, רומניה ויתרה על תביעותיה בו.
מוכרן
מורגן סוללה
מורגן סוללה (בנורווגית: Morgan Sulele, נולד כמגנוס קלאוסן; נולד ב-19 בדצמבר 1992, בארום), הוא זמר-יוצר נורווגי.
ביוגרפיה.
מגנוס קלאוסן (מופיע כמורגן סוללה) נולד בשנת 1991 בבארום, נורווגיה. בשנת 2015 הסינגל שלו Bare min הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים הנורווגי והיה שם במשך שישה שבועות. הוא גם הגיע למקום ה-65 בשוודיה.