בשנת 2004 במסגרת ההכנות למשחקים האולימפיים השתתף קרוקר במספר תחרויות, בהן קבע שלושה שיאי עולם חדשים. ב-29 בפברואר הוא שיפר את שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר (בריכה אולימפית) בתוצאה של 23.30 שניות. ב-26 במרץ קבע קרוקר שני שיאי עולם במשחה ל-100 מטר פרפר. בשלב המוקדמות הוא היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה את המשחה מתחת ל-50 שניות כשקבע תוצאה של 49.77 שניות ובמשחה הגמר שיפר את התוצאה ל-49.07 שניות (שיא העולם הנוכחי).
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה קרוקר ב-3 מדליות (אחת מכל סוג). מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 3:30.66 דקות (הוא שחה את משחה הפרפר בזמן של 50.28 שניות) לפני גרמניה (3:33.62 דקות) ויפן (3:35.22 דקות), מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.29 שניות, 4 מאיות השנייה לאט יותר מפלפס שקבע שיא אולימפי חדש (51.25 שניות) ולפני סרדינוב (51.36 שניות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.62 דקות, אחרי רביעיות השליחים מדרום אפריקה שקבעה שיא עולם חדש (3:13.17 דקות) והולנד (3:14.36 דקות). בנוסף הוא סיים במקום ה-17 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.73 שניות.
באוקטובר אותה שנה במסגרת אליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה באינדיאנפוליס, ארצות הברית, המשיך קרוקר במסע הצלחותיו כשזכה ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-50 מטר פרפר הוא קבע שיא עולם חדש בתוצאה של 22.71 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, הרביעייה האמריקאית קבעה שיא עולם חדש (3:25.09 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במונטריאול בשנת 2005 זכה קרוקר ב-3 מדליות (2 זהב ו-1 כסף). מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 50.40 שניות לפני פלפס (51.65 שניות) וסרדינוב (52.08 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:31.85 לפני רוסיה (3:35.08 דקות) ויפן (3:35.40 דקות). מדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.12 שניות אחרי רולנד סקומן מדרום אפריקה שקבע שיא עולם חדש (22.96 שניות) ולפני סרגיי ברוס מאוקראינה 23.38 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בוויקטוריה, קנדה בשנת 2006 זכה קרוקר בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר פרפר (51.47 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:31.79 דקות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן בשנת 2007 זכה קרוקר בשתי מדליות כסף במשחי הפרפר. במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.47 שניות, אחרי סקומן (23.18 שניות) ולפני ג'ייקוב שייוט אנג'אר מדנמרק (23.56 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 50.82 שניות, אחרי פלפס (50.77 שניות) ולפני אלברט אלטס סביראץ מוונצואלה (51.82 שניות). במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב הוא קפץ מוקדם בהחלפה למשחה הפרפר ולכן הרביעייה האמריקאית נפסלה ובכך מנע מפלפס לזכות לראשונה ב-8 מדליות זהב.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה קורקר במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כששחה בשלב המוקדמות (הוא שחה את משחה הפרפר בזמן של 50.85 שניות) והרביעייה האמריקאית זכתה במדליית הזהב בשלב הגמר. בנוסף, הוא סיים במקום הרביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.13 שניות, מאית השנייה לאט יותר ממדליית ארד שבה זכה אנדרו לוטרשטיין מאוסטרליה (51.12 שניות). המנצח במשחה זה היה פלפס שקבע שיא אולימפי חדש (50.58 שניות) מאית השנייה מהר יותר ממילוראד צ'אביץ' מסרביה (50.59 שניות).
למרות שהחזיק בשיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר, לא הצליח קרוקר לזכות בתואר הנכסף בשתי אולימפיאדות (אתונה ובייג'ינג) והסתפק במדליית כסף אחת.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש קרוקר משחייה תחרותית, ופתח בית ספר לשחייה באוסטין, דאלאס ביחד עם חברו לרביעיית השליחים שזכתה באולימפיאדה בשיא עולם, ניל ווקר.
בסיס 12
בסיס תריסר
האיש בעל זרוע הזהב
האיש בעל זרוע הזהב (באנגלית: The Man with the Golden Arm) הוא סרט דרמה משנת 1955 שהופק באולפני יונייטד ארטיסטס. את הסרט ביים והפיק אוטו פרמינגר והוא צולם בשחור לבן.
הפקה.
הסרט מבוסס על רומן בעל אותו השם, שכתב נלסון אלגרין והוא מספר את סיפורו של מחלק קלפים בקזינו בלתי חוקי. הסובל מהתמכרות למורפיום ומסיים תקופת מאסר קצרה, בה הצליח להגמל מהסמים. הסיפור מתאר את ניסיונותיו להישאר נקי.
הסרט היה שנוי במחלוקת בתקופתו. ההתאחדות האמריקאית של יצרני הסרטים סרבה לאשר את הסרט, בגלל שהוא מראה שימוש בסמים. דבר זה היה פורץ דרך בקולנוע, באופן מחוספס יצר הסרט פורטרט של משתמש בסמים כנושא ספרותי ודחה את הגישה הרווחת כי התמכרות היא "יצר השטן" הטמון באדם, שהייתה מקובלת באותה התקופה. "האיש בעל זרוע הזהב" פרץ את המחסום בכך שהאיר בזרקור את הבעיה, ולא דחק לשוליים את הנושא של שימוש בסמים בלתי חוקיים. הקרנת סוג כזה של מראות הייתה אסורה מבחינת האתיקה של ההתאחדות האמריקאית של יצרני הקולנוע ולכן לא קיבל הסרט אישור להפצתו. הסרט הופץ למרות שלא קיבל את חותמת ה"כשרות". מקרה זה הצית שינוי מהותי בגישה של האולפנים הגדולים אל הקוד האתי ויותר ויותר סרטים החלו לצאת כשהם עוסקים גם שנושאים אחרים שהיו מחוץ לתחום עד אותו הזמן, כגון: חטיפה, הפלות וזנות.
פרנק סינטרה, שקפץ על ההזדמנות לשחק את התפקיד אפילו לפני שקרא את מלוא התסריט. העביר זמן מסוים במרפאה לגמילה מסמים ובה צפה במכורים העוברים גמילה כללית. התסריט ניתן למרלון ברנדו בערך באותו הזמן בו הוא ניתן לסינטרה. באותו הזמן סינטרה עדיין נטר טינה לברנדו על כך שלקח ממנו את התפקיד הראשי בסרט חופי הכרך.
עלילה.
בסוף שנות ה-40, פרנקי מאג'קינק חוזר לשיקגו, לאחר שריצה שישה חודשי מאסר בבית חולים למכורים לסמים. בבאר שבשכונה שמחים על שחזרו. שמח בייחוד חברו הטוב ספארו (ארנולד סטנג). על אף שסוחר הסמים לשעבר של פרנקי, לואי פומורובסקי (דארן מגיבן), מציע אספקה קבועה בחינם, פרנקי מסרב. פרנקי מספר שהוא מתכוון להפוך למתופף בלהקה ידועה. פרנקי מראה בגאווה את מערכת התופים אותה קיבל בבית החולים, ולאחר שהוא שולח את ספארו כדי שיארגן לו בגדים חדשים, הוא חוזר לביתו עם אשתו זוש (אלינור פארקר), המרותקת לכיסא גלגלים.
זוש המכורה לסמים, נחושה להשאיר את פרנקי עימה בכל האמצעים העומדים לרשותה. במשך שלוש שנים היא פורטת לפרנקי על המצפון, לאחר שגרם לפציעתה בתאונת דרכים כשנהג שיכור. זוש מפקפקת בתוכניתו להפוך למוזיקאי ומעודדת אותו לחזור לעבודתו הקודמת, בתור מחלק קלפים אצל זרו שוויפקה (רוברט שטראוס).
שיטת חלוקת הקלפים של פרנקי קנתה לו שם בעיר שיקגו, "האיש בעל זרוע הזהב". אולם, פרנקי מסרב. פרנקי מתקשר אל הארי ליין, סוכן מוזיקלי אליו הופנה על ידי רופאו בבית החולים, וקובע עמו פגישה. לאחר שספארו חוזר לביתו של פרנקי עם חליפה אותה "שאל" עבורו, הם עוצרים בדרך בבר ונתקלים בשוויפקה. פרנקי מודיע על כוונתו להפסיק עם מקצוע חלוקת הקלפים, שוויפקה הכועס מודיע לשוטר המקוף קבורקה כי פרנקי וספארו גנבו מחנות את החליפה שפרנקי לובש.
קבורקה לוקח את השניים לקצין המשטרה בדנאר, שמתעלם ממחאותיו של פרנקי כי יש לו ראיון עבודה ומתעקש כי הוא ייעצר. שוויפקה מציע כי הוא ישחרר את פרנקי וספארו, אם פרנקי ישוב ויעבוד אצלו כמחלק קלפים. פרנקי נעתר בלית ברירה. בבית המעצר מוטרד פרנקי בראותו מכור לסמים מתחנן למנת סם, פרנקי חוזר לביתו, ומוצא את זוש מרוצה מכך שחזר לעבוד כמחלק קלפים. באותו הלילה, לואי, סוחר הסמים, מלגלג על ידו הרועדת של המחלק בשולחן ההימורים ופוגע בביטחונו העצמי. המחלק עוזב את המקום וניגש לבר החשפניות הקרוב, שם עובדת אהובתו לשעבר של פרנקי, מולי נובוטני (קים נובאק).
אף על פי שפרנקי ומולי עדיין מאוהבים, רגשות האשם של פרנקי על פגיעתו בזוש מונעים ממנו מלהפרד ממנה. פרנקי אומר למולי כי עליה לעזוב את החבר הנוכחי שלה, אך מולי דוחה את דבריו באומרה, כי היא תישאר בודדה בלעדיו.
פרנקי מגיע לריאיון עם ליין, המבטיח להתקשר אליו כשיתקיים מבחן קבלה ללהקה. ליין גם מזהיר אותו כי אם יחזור לסמים, הוא יסיר ממנו את חסותו. למרות אושרו של פרנקי, זוש מציקה לו על שאיפתו להשיג חיים טובים יותר. שבוע חלף ופרנקי לא שמע מילה מליין ופרנקי נכנס לדיכאון. הוא נתקל פרנקי בלואי ונכנע לפיתוי. כשלואי מזריק לו את הסם, לואי מכריז כי "הקוף לעולם לא מת" (משפט סלנג המתאר את ההתמכרות).
לאחר מריבה נוספת עם זוש, יוצא פרנקי בסערה מהבית ופונה אל הבר. בבר הוא פוגש את מולי, שמעודדת אותו להתקשר אל ליין כי כנראה הוא שכח את מספר הטלפון שלו. פרנקי מתקשר ומתברר כי מולי צדקה. ליין מארגן לפרנקי מבחן ללהקה. פרנקי מתחנן בפני מולי שתתן לו להשתמש בחדרה, כדי שיוכל להתאמן בנגינת תופים, מאחר שזוש הזדונית, לא מאפשרת לו לעשות זאת בביתם. על אף הסתייגותה של מולי, מתקוותיו של פרנקי כי הוא יוכל לבנות עתיד משותף לשניהם, היא מסכימה.