דירוג העבידות הוא השיטה המקובלת כיום להערכת חומרי גלם. דירוג זה מנסה לכמת את העבידות של חומרים שונים על ידי השוואתם לחומר אחד מסוים. הדירוג כתוב באחוזים, או במספר עשרוני (100%=1). ה-AISI (המכון האמריקאי לברזל ופלדה) קבע דירוג עבידות למגוון רחב של חומרים על ידי ביצוע מבחנים ב-180 SFPM; כך נבחרה פלדת B1112 (עם חוזק של 160BNL) כבעלת עבידות של מאה אחוז. את הדירוג בחרו על פי ממוצע משוקלל של מהירות חיתוך נורמלית, טיב פני השטח ואורך חיי הכלי בהתייחס לכל חומר. מכאן והלאה כל שנותר היה לערוך השוואה בין כל החומרים ולייחס לכל חומר את אחוז העבידות שלו ביחס ל- B1112: חומרים שלהם דירוג עבידות גבוה יותר ממאה, הם חומרים בעלי עבידות טובה יותר, ולכן קלים יותר לשיבוב. ככל שהאחוז יורד, כך הופך החומר לפחות קל לעיבוד.
מתכות.
אחוז הפחמן בפלדה משפיע מאוד על עבידותה. פלדות עשירות פחמן קשות לעיבוד מאחר שהן קשות וכן מאחר שהן מכילות קרבידים השוחקים את הכלי. מצד שני, פלדות דלות פחמן בעייתיות אף הן לשיבוב מאחר שהן רכות מדי. לעיתים קרובות הן ניתכות על הכלי עצמו ויוצרות הצטברות חומר המקצרת את חיי הכלי. לכן לפלדות עם אחוז ממוצע של פחמן (0.20 לערך) הן פלדות שעבידותן טובה.
כרום, מוליבדן ומסגסגים אחרים מוספים לפלדות פעמים רבות על מנת לשפר את תכונותיהן. יחד עם זאת, הם מורידים את טיב העבידות.
מתכות באופן כללי, ובעיקר האוקסידיות, עשויות לשחוק את הכלי. מתכות לעיבוד במכונה צריכות להיות חופשיות מאותם אוקסידים (תחמוצות).
תוספי שימון.
מגוון רחב של כימיקלים, מתכתיים ואל-מתכתיים, מוספים לפלדות על מנת להפכן לקלות יותר לשיבוב. תוספים אלה יוצרים שימון בנקודות המגע של הכלי והחומר, מנמיכים את עמידות החומר בכוחות גזירה או מגביהים את שבירות השבב. היסטורית, עופרת וגופרית היו התוספים הנפוצים ביותר. כיום נהוג להשתמש בביסמות או בבדיל ממניעים סביבתיים.
עופרת משפרת עבידות מאחר שהיא פועלת כלובריקנט פנימי באזור השיבוב. מאחר שעופרת נגזרת בקלות יחסית, היא מאפשרת לשבב לנוע בחופשיות אל מעבר לכלי החיתוך. כאשר היא מוספת בכמויות קטנות לפלדה היא משפרת את עבידותה תוך פגיעה מינימלית בחוזקה.
גופרית משפרת עבידות על ידי הורדת העמידה בכוחות גזירה באזור החיתוך. בנקודות אלה עולה המתח והחומר נחלש, מה שמאפשר את עיוותו ביתר קלות.
פלדות בלתי מחלידות.
לפלב"מ עבידות גרועה ביחס לפלדות פחמן רגילות מאחר שהן חזקות יותר, גמישות ונוטות להתקשות במהירות. הקשיית הפלב"מ במעט מנמיכה את גמישות החומר והופכת אותו קל יותר לשיבוב. AISI 303 ו- 416 קלים יותר לשיבוב בשל תוספת גופרית וזרחן.
אלומיניום.
אלומיניום רך בהרבה מפלדה וטכניקות להטבת עבידותו לרוב עוסקות בהפיכתו לפריך יותר. שגשגות אלומיניום 2007, 2011 ו- 6020 הן שגשוגות אלומיניום שעבידותם טובה.
חומרים אחרים.
חומרים תרמופלסטיים (שניתנים להתכה מחדש) קשים למיכון בשל מוליכות חום גרועה. תכונה זו מביאה לבניית חום גבוה באזור השיבוב שמתיך את הפלסטיק מקומית וגורם לו לפלוט גזי כלור המזיקים לעמידות כלי העבודה. כשהפלסטיק נמס הוא פשוט מצטבר לאורך קו החיתוך במקום להיות מוסר על ידו. ניתן להיטיב את העבידות עם שימוש בנוזלי קירור בשימון גבוה ושמירה על שטח הפנים חופשי ממבני שבבים שהתאחו.
לחומרים מרוכבים העבידות הגרועה ביותר מאחר שהם משלבים את מוליכות החום הגרועה של השרפים הפלסטיים עם האיכויות השוחקות של חומר המטריצה.
עבידותם של גומי וחומרים רכים דומים משתפרת תוך שימוש בנוזלי קירור קרים מאוד, כגון פחמן דו-חמצני נוזלי. הטמפרטורה הנמוכה מקפיאה את החומר בנקודת החיתוך כך שאין לו אפשרות להתעוות או להידבק לקו החיתוך. כך ניתן להפחית את הבלאי לכלי ולהקל על המכונה.
ג'ימי קליף
ג'ימי קליף (באנגלית: Jimmy Cliff; נולד ב-1 באפריל 1948) הוא זמר סקא ורגאיי, מוזיקאי ושחקן מג'מייקה. הוא המוזיקאי היחיד בחיים שהוא בעל אות הכבוד הג'מייקני הגבוה ביותר (באנגלית: Jamaican Order of Merit) אשר הוענק לו על ידי ממשלת ג'מייקה לאות הוקרה על הישגיו. הוא ידוע בקהל הרחב בזכות שיריו "Sitting in Limbo", "You Can Get It If You Really Want", ו-"Many Rivers to Cross", מתוך פסקול הסרט "The Harder They Come" ובזכות להיטו "Wonderful World, Beautiful People". כמו כן הקליט גרסאות כיסוי לשירו של קט סטיבנס "Wild World", ולשירו של ג'וני נאש "I Can See Clearly Now". קליף נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול בשנת 2010.
תולדות חייו.
קליף נולד ברובע סומרטון שבסנט ג'יימס, ג'מייקה. הוא החל בכתיבת שירים עוד בעודו בבית הספר היסודי. בשנת 1962 לקח אותו אביו לקינגסטון כדי שיתחיל בלימודיו בבית ספר טכני, שם חלק חדר יחד עם בן דודו. עוד כתלמיד פנה למפיקי מוזיקה רבים בניסיון להקליט את שיריו, אולם כשל. הוא אף ניסה מזלו בתחרויות לכישרונות צעירים. "ערב אחד בעודי חולף על פני חנות תקליטים ומסעדה אשר היו לקראת סיום יום העבודה, נכנסתי פנימה ושכנעתי את אחד מהבעלים, לסלי קונג, לפתוח עסק להקלטת מוזיקה ולהקליט אותי ראשון." כך כותב קליף בביוגרפיה שפרסם באתרו באינטרנט. לאחר ששני סינגלים שהקליט לא הצליחו, הוא נחל הצלחה עם שירו Hurricane Hattie, שהפך ללהיט כאשר קליף היה בן 14. את התקליט הפיק לסלי קונג שעימו המשיך קליף לעבוד עד למותו של הראשון מהתקף לב בשנת 1971. אחרי שיר זה הקליט קליף שורה של שירים נוספים שהפכו ללהיטים בג'מייקה. בשנת 1964 נבחר קליף להיות אחד מנציגי ג'מייקה לתערוכה העולמית שנערכה בניו יורק. עד מהירה הוחתם על חוזה בחברת התקליטים איילנד ועקר לבריטניה. בתחילה החליטה חברת התקליטים לנסות ולשווק את קליף לקהל הרוק אנד רול. הצלחתו הגדולה באה בשלהי שנות ה-60. אלבום הבכורה שלו היה Hard Road to Travel, שזכה לביקורות מהללות.
בשנת 1972 כיכב קליף בסרט הרגאיי The Harder They Come, המספר על צעיר בשם איבן מרטין המגיע מן הכפר אל העיר קינגסטון כשהוא חסר-כל, מנסה מזלו בתעשיית התקליטים, אולם פונה לחיי פשע ולבסוף מוצא את מותו על החוף בקרב יריות עם שוטרים. פסקול הסרט זכה להצלחת ענק ונמכר היטב ברחבי תבל, כשהוא מביא את בשורת הרגאיי לראשונה לקהל רב. סרט זה נותר הסרט הג'מייקני המצליח ביותר עד היום. לאחר סדרת אלבומים נוספים, קליף נטל הפסקה מחיי המוזיקאי ונסע לאפריקה כדי להתוודע לאסלאם (מאוחר יותר הכריז כי אינו מחזיק באמונה דתית כלשהי). הוא חזר למוזיקה ובמשך מספר שנים שהה במסעי הופעות.
בשנת 1981 החל ברוס ספרינגסטין לבצע בהופעותיו את שירו של קליף Trapped. השיר זכה להכרה רבה לאחר שנכלל באלבום הצדקה We Are the World, בשנת 1985. בשנת 1985 זכה אלבומו של קליף, Cliff Hanger בפרס גראמי לאלבום הרגאיי הטוב ביותר. בשנת 1991 זכה קליף להצלחה רבה לאחר שהקליט את שירו של ג'וני נאש I Can See Clearly Now. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים בצרפת. בשנת 1994 זכה שירו של קליף "האקונה מטטה" להצלחה רבה לאחר שהיה בפסקול הסרט מלך האריות.
מונומנט רשום
בממלכה המאוחדת, מונומנט רשום (באנגלית: Scheduled monument) הוא אתר ארכאולוגי או מבנה היסטורי בעל חשיבות לאומית, הזוכה להגנה מכוח "חוק המונומנטים העתיקים והאזורים הארכאולוגיים" שהתקבל בפרלמנט הבריטי ב-1979.
עם קבלת ההחלטה על הכרזה על מונומנט מסוים כמונומנט רשום הוא מוסף לרשימה המנוהלת על ידי משרד התרבות, תקשורת, וספורט, ומכאן שם ההכרזה. תהליך זה בוזר לסקוטלנד ולוויילס בשנות ה-70, וכיום הוא מנוהל שם על ידי הממשלות המקומיות. שלושת הגופים הממשלתיים הנושאים באחריות לנושא זה הם קרן המורשת האנגלית, Cadw (קאדו) בוויילס וסביבה היסטורית סקוטלנד (לשעבר סקוטלנד ההיסטורית). המערכת הצפון אירית מופעלת על ידי חקיקה נפרדת, ומנוהלת על ידי סוכנות הסביבה של צפון אירלנד. לפי חקיקה זו קיים מעמד של "מונומנט היסטורי רשום" (בעלות פרטית) או "מונומנט בטיפול המדינה" (בעלות ציבורית).
ישנה רשימת קריטריונים מוגדרת שלפיהם מוחלט האם לצרף מונומנט כלשהו לרשימה. הרישום מקנה הגנה חוקתית נוקשה יותר כיוון שלא ניתן יותר לבצע שינויים משמעותיים באתר המוכרז ללא קבלת הסכמה מיוחדת מראש ממזכירת המדינה. גרימת נזק למונומנט רשום היא עבירה פלילית. בין התנאים השונים הנלקחים בחשבון בעת ההכרזה ניתן למנות את משך קיומו, מידת הנדירות שלו, עד כמה הוא מייצג את התקופה שלו, האם יש עליו איומים כלשהם, האם הוא מהווה חלק מקבוצת מונומנטים בעלי מאפיינים משותפים וכדומה.
ההגנה על המונומנט יכולה להתבצע באמצעות העברתו לבעלות המדינה או השמתו בנאמנות, שבה בעלי הנכס ממשיכים להחזיק בבעלות עליו בעוד שגוף המורשת הרלוונטי מתחזק אותו ובדרך כלל פותח אותו לציבור. פקחים בודקים את מצב המונומנטים על מנת לאתר נזקים שונים וכדומה. במקרה שמדובר על אזורים נרחבים ניתן להגן עליהם באמצעות הכרזתם כאזורים בעלי חשיבות ארכאולוגית. נכון לשנת 2004 רק חמישה מרכזי ערים, כולם באנגליה, זכו למעמד זה: קנטרברי, צ'סטר, אקסטר, הירפורד ויורק. חלק זה בחוק מעולם לא יצא לפועל בסקוטלנד.
על מערכת המונומנטים הרשומים נמתחה בעבר ביקורת, בין השאר בגלל היעדר הגדרה קשיחה למהותו של מונומנט. הרישום לא מיושם בדרך כלל לאתרים תת-מימיים, וקיימים רק שלושה אתרים ימיים המוכרזים כמונומנטים רשומים עתיקים. באנגליה הועלו מספר הצעות לשינוי המערכת, בהן איחוד בין מעמד המונומנט הרשום למעמד הבניין הרשום.
בניין רשום