פסטיבל בעיקר מוצרט (באנגלית: Mostly Mozart Festival) היא סדרת קונצרטים קיציים במרכז לינקולן בניו יורק. המנהלת האמנותית הנוכחית היא ג'יין מוס (Jane Moss) והמנהל המוזיקלי הוא לואי לאנגרה (Louis Langrée). בשנת 2006 חגג הפסטיבל את שנת ה-40 לייסודו ואת יובל ה-250 להולדת וולפגנג אמדאוס מוצרט, שעל שמו הוא נקרא. כמנהגו זה שנים רבות, מעלה הפסטיבל "רבות מיצירותיו של מוצרט לצד מגוון של יצירות מוזיקליות, שנכתבו לאחר מותו בהשראת גאוניותו ובהשפעתה".
היסטוריה.
"סרנדות של קיץ - פסטיבל מוצרט" היה פועלם המשותף של האמרגן ג'יי ק. הופמן עם ויליאם לוקווד והחל את פעולתו ב-1 באוגוסט 1966. תוכנית זו, שהתאפשרה הודות לאולמות החדשים, הממוזגים, של מרכז לינקולן, תהיה עם הזמן למה שידוע כיום כ"פסטיבל בעיקר מוצרט". ב-27 בינואר 1991 נפתחו אירועי שנת המאתיים למוצרט במרכז לינקולן בקונצרטים באולם אוורי פישר ובבית מטרופוליטן אופרה. הייתה זו המחווה הגדולה והמקיפה ביותר לחיי מוצרט וליצירתו שנערכה בעולם כולו.
דורותיאה ונדלינג
מריה דורותיאה ונדלינג (בגרמנית:
Maria Dorothea Wendling 21 במרץ 1736 - 20 באוגוסט 1811) הייתה זמרת סופרן גרמניה.
דורותיאה ונדלינג נולדה בשם מריה דורותיאה שפורני בשטוטגרט. כיום היא זכורה בעיקר כזמרת, שלמענה כתב מוצרט את תפקיד "איליה" באופרה אידומניאו.
דורותיאה ונדלינג מתה במינכן בשנת 1811.
שחמטאית
Yes Planet
אללה איסלאם
יוהאן פטר סלומון
יוהאן פטר סלומון (בגרמנית: Johann Peter Salomon; 20 בפברואר 1745 - 28 בנובמבר 1815) היה כנר, מלחין, מנצח ואמרגן מוזיקלי גרמני שנולד כיהודי והוטבל לנצרות בינקותו.
חייו.
סלומון נולד בבון, בנו השני של פיליפ סלומון, אבובן בתזמורת החצר של בון. הבית שבו נולד היה ברחוב בון 515, הבית שבו עתיד להיוולד, כעבור עשרים וחמש שנים, בצירוף מקרים מוזר, לודוויג ואן בטהובן. בגיל שלוש-עשרה היה לכנר בתזמורת החצר וכעבור שש שנים היה לקונצרטמייסטר בתזמורת של הנסיך היינריך מפרוסיה. הוא חיבר כמה יצירות לחצר הנסיך בהן ארבע אופרות ואורטוריה אחת. סלומון עבר ללונדון בראשית שנות ה-80' של המאה ה-18, שם הלחין וניגן בכינור הן כסולן מהולל והן ברביעיית מיתרים. הופעתו הפומבית הראשונה הייתה בקובנט גארדן ב-28 במרץ 1781.
בשפת התכנות ג'אווה, POJO (פּוֹג'וֹ) הם ראשי תיבות של Plain Old Java Object (בתרגום חופשי: אובייקט ג'אווה פשוט, "ישן וטוב"). המושג משמש כדי להדגיש שאובייקט מסוים הוא אובייקט רגיל של ג'אווה, ולא סוג מיוחד כלשהו של אובייקט.
המושג POJO משמש בעיקר כדי לתאר אובייקט ג'אווה שאינו מוגדר בהתבסס על שום מודל אובייקטים, קונבנציה, או תשתית תוכנה גדולה. ככל הנראה, השימוש במושג הפך מקובל בגלל הצורך במושג נפוץ וקל להבנה, כדי להבחין בין אובייקטים רגילים לאובייקטים מורכבים של תשתיות תוכנה.
JavaBean הוא מקרה פרטי של POJO, העונה על שלושת הכללים הבאים: האובייקט ניתן לסריאליזציה, יש לו קונסטרקטור שלא מקבל ארגומנטים, והוא מאפשר גישה למשתני המחלקה באמצעות מתודות get ו-set הנקראות על פי קונבנציה פשוטה למתן שמות.
הגדרה.
באופן אידיאלי, POJO הוא אובייקט ג'אווה שאינו מוגבל על ידי שום כלל חוץ מאלה הנאכפים על ידי המפרט של שפת ג'אווה עצמה. POJO לא אמור להיות מחויב לאף אחד מהבאים:
עם זאת, בגלל קשיים טכניים ומסיבות אחרות, תשתיות ומוצרי תוכנה רבים המתוארים כמותאמים לעבודה עם POJOs, בכל זאת דורשים שימוש באנוטציות שהוגדרו מראש, על מנת שאפשרויות כמו persistence יעבדו כנדרש.
מקור המושג.
את המושג טבעו מרטין פאולר, רבקה פרסונס וג'וש מקנזי בספטמבר 2000:
POJO ממשיך את התבנית של מושגים ישנים יותר לתיאור טכנולוגיות שאינן משתמשות במאפיינים חדשים ומיוחדים, כגון:
Plain Old Java Object
שאול ורדי
שאול ורדי (16 באוקטובר 1943 – 29 בדצמבר 2021) היה לוחם בחיל השריון שקיבל את עיטור הגבורה עבור לחימתו בקרב על קלע בחזית הסורית במלחמת ששת הימים.
ביוגרפיה.
ורדי נולד וגדל בקיבוץ נען להניה ויששכר, אביו היה ממייסדי הקיבוץ וחבר משק פעיל. ורדי התגייס לחיל השריון ועבר קורס מפקדי טנקים. על אף שתחילה ייעדו אותו לקורס קצינים כיוון שהיה חניך מצטיין, הוא ביקש להפוך למפקד טנק, כדי לשפר את היחס אותו חווה ממפקדים. בשירותו הסדיר שירת בגדוד 52.
לאחר שחרורו שובץ במילואים בחטיבה 8, בגדוד 129 בפיקודו של אריה בירו (דיין). במהלך מלחמת ששת הימים היה ורדי סמל מחלקה במחלקת טנקי שרמן אם-51.
מלחמת ששת הימים.
חזית הדרום.
בתקופת ההמתנה ערב מלחמת ששת הימים, היה גדוד 129 מוצב בחזית הדרומית, באזור הר צניפים מול מתחם כונתילה, בגבול מצרים שאויש על ידי כוח אוגדתי מיוחד שנקרא "מג'מועת שאזלי" בפיקוד סעד א-שאזלי. הוא השתתף בשני ימי הקרבות הראשונים בהם ניסה הגדוד שלו לכבוש את המתחם שמולו, אך בשתי ההתקפות נכשל הכוח הישראלי ונאלץ לסגת תוך ספיגת אבדות בנפש ובטנקים. ביום השלישי למלחמה הועלה יחד עם חלק מחטיבה 8 לרמת הגולן והתמקמו בחורשה ליד כפר בלום.
חזית הצפון.
ב-9 ביוני 1967, במהלך הקרב על כפר קַלְעָ, נקלע עם מחלקתו לוואדי בו היה מחסום שריון (קוביות בטון) וסביבו מארב טנקים ומשחיתי טנקים סוריים. במהלך ניסיון לטפס על גדת הוואדי ולהיחלץ מהמארב נפגע הטנק של ורדי מפגז. הוא ספג רסיסים בפניו ואיבד באופן חלקי ולזמן קצר את ראייתו. תחילה ביקש להתפנות אך התאושש והמשיך להתקדם עם הטנק. בהמשך חילץ את סגן אילן לבנון על ידי הנחתו על גבי סיפון הטנק ונסיעה אחורנית תחת אש כשהצריח משמש מגן ללבנון. לאחר שפינה אותו המשיך להתקדם והצטרף לכוח שמנה ארבעה טנקים. הוא זיהה משחית טנקים SU-100 אשר פגע בשלושת הטנקים שלפניו, אך כשנתן את פקודת האש נפגע הטנק מאש של המשחית. ורדי הועף מהטנק והוא וצוותו החלו לסגת רגלית אל עבר מרכז הכפר שם התרכזו הפצועים. הוא הצטייד ברימונים ונשק מטנקים ששרדו והחל ביצירת הגנה סביב הפצועים. יחד עם מספר קטן של לוחמים החל לרוץ אל הבתים הקרובים, פרץ את דלתותיהם והטיל בהם רימונים. לאחר שהסתיימה המערכה פונה ורדי לבית החולים רמב"ם בחיפה.
על לחימתו האמיצה ועל החילוץ והטיפול בפצועים תחת אש עוטר ורדי בעיטור הגבורה על ידי שר הביטחון משה דיין.
בתיאור המעשה נכתב:
לאחר מלחמת ששת הימים.
לאחר מלחמת ששת הימים הוחלט להעניק לורדי דרגות קצונה. הוא עבר קורס של 40 יום ובשירות המילואים עבר קורס מ"פים והמשיך במסלול פיקודי. במהלך הלחימה שלאחר מלחמת ששת הימים לאורך תעלת סואץ התנדב לשרת באחד המעוזים בצפון הגזרה. את שירותו הצבאי סיים כרב-סרן במילואים.
היה מרכז גידולי השדה ומרכז המשק בקיבוץ נען. בהמשך עבד בסוכנות היהודית וניהל את "ייצור ופיתוח", חברה שעסקה בעיבוד חקלאי ובסיוע למשקים נכשלים. לאחר שנים ניהל מפעל של מיכל נגרין בקיבוץ נען.
ורדי היה נשוי לעליזה ואב לארבעה. בנו, סרן רן ורדי, מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד גרנית של חטיבת הנח"ל, קיבל צל"ש אלוף על לחימה רצופה ומתמשכת למרות פציעה במהלך מבצע חומת מגן.
ורדי נפטר ב-29 בדצמבר 2021 בביתו בקיבוץ נען, בגיל 78.
תנועת הבוגרים של בני עקיבא
ביריאווזה
ביריאווזה (תעתיק Biryawaza; באכדית MBir5-ia-wa-za) בנו של שוטרנה (Šutarna), היה שליט דמשק בסביבות אמצע המאה ה-14 לפנה"ס. הוא היה מלך-ואסל נאמן למצרים ותקופת שלטונו החלה בסוף תקופתו של אמנחותפ השלישי והסתיימה בשנותיו הראשונות של אחנתון.
השם ביריאווזה הוא בשפה הודו-אירופאית וייתכן שהיה מקבוצת המריאנו (Maryannu) בדומה לעם ששלט במיתני ולחתים.
הוא מופיע מספר פעמים במכתבי אל-עמארנה: בא"ע 250 השליט המצרי מצווה עליו לנקוט בפעולה צבאית כנגד בניו של לבאיה, ובא"ע 151 מוזכרת מתקפה של אבי-מילכי שליט צור על ממלכתו ובמכתבים אחרים מצוינים התכתשויות נוספות עם איטקאמה, שליט קדש וכן עם אזורי, שליט האמורו.
ביריאווזה מופיע גם במכתב א"ע 197. במכתב זה הוא מואשם על ידי פרעה שלקח מרכבות בעַשְתָּרוֹת ומסרן לידי העפירו. במכתב זה מוזכרות גם הערים ינועם, בַּצְרוּנָה, חַלוּני, וארץ תַּחְשׁ. הוא מופיע גם במכתבים 194, 195, ו-196.
רביעיית וג
רביעיית וג (בהונגרית: Végh) היא רביעיית מיתרים שהתקיימה מ-1940 ועד 1980 ונודעה בהקלטות מכלול רביעיות המיתרים של בטהובן ובארטוק.
הרביעייה הוקמה על ידי שאנדור וג (Végh Sándor), תלמידו של זולטן קודאי, שניגן בה כינור ראשון וכן ניגנו בה עד 1978 שאנדור זלדי (Zöldy Sándor), כינור שני; ג'ורג' ינצר (Janzer Georges) בויולה ופאול סבו (Szabo Paul) בצ'לו. ב-1978 החליף פיליפ נגלה (Philipp Naegele) את שאנדור זלדי וברונו גיורנה (Bruno Giuranna) החליף את ג'ורג' ינצר.
לפני הקמת הרביעייה ניגן וג ניגן עם זולטן סקלי, ידידו של בלה בארטוק, ויחד עמו ניגן את בכורת רביעיית המיתרים מס' 5 של המלחין. ב-1940 הקים וג את הרביעייה ששהתה בבודפשט במהלך מלחמת העולם השנייה ועזבה אותה ב-1946 לפריז. באותה שנה ניגנה הרביעייה בז'נבה וזכתה בפרס ראשון בפסטיבל המוזיקה הבינלאומי הראשון בעיר.
ב-1952 הקליטה הרביעייה במונו את מכלול הרביעיות של בטהובן בבוסטון וב-1954 הקליטה את שש רביעיות המיתרים של בארטוק, שתי ההקלטות ראו אור ב-EMI. ב-1954 הוחתמה הרביעייה לחברת דקה והקליטה רביעיות של קודאי, מוצארט, היידן, ברהמס ושוברט. בין השנים 1972 ל-1974 שבה הרביעייה והקליטה שנית, בסטריאו את מכלול הרביעיות של בטהובן, ההקלטה ראתה אור תחת מותג "טלדק" המשותף לדקה ולטלפונקן. ב-1972 הוקלטו מחדש בסטריאו גם הרביעיות של בארטוק.