במרץ 2014 זכתה פיג'ו 308 בתואר מכונית השנה באירופה בתערוכת הרכב בז'נבה. בנימוקים לזכייתה של פיג'ו 308, חבר השופטים ציין את המראה המסוגנן, השימוש בפלטפורמה המודולרית החדשה של הקונצרן - EMP2, ההפחתה במשקל המכונית, המרווח לנוסעים, יחידות ההנעה המגוונות עם שלל מנועי בנזין ודיזל בהספקים שבין 82 ל-180 כ"ס שמציגים בחלק מהדגמים נתוני זיהום אוויר נמוכים במיוחד וכן את תיבת ההילוכים האוטומטית החדשה. זוהי הזכייה הרביעית של פיג'ו לאחר שב-2002 הצליחה קודמתה לתפקיד, פיג'ו 307 להתייצב בצמרת, כשלפניה עשו זאת פיג'ו 504 ופיג'ו 405.
נתונים טכניים.
פיג'ו 308 מצוידת במנוע בנזין Pure-Tech Turbo בנפח של כ-1.2 ליטר. המפיק הספק מרבי של 130 כוחות סוס ב-5,500 סל"ד, ואילו מומנט מרבי של כ-23.4 קג"מ המתקבלים מתחום של כ-1,750 סל"ד. התאוצה מעמידה למהירות של כ-100 קמ"ש אורכת 10 שניות. המהירות המרבית של המכונית היא כ-200 קמ"ש. פליטת ה-CO2 היא 105 גרם/ק"מ. למנוע משודכת תיבה ידנית או אוטומטית. שתי התיבות בעלת 6 הילוכים קדמיים ומיוצרות על ידי יצרנית תיבות ההילוכים היפנית Aisin. על פי היצרנית, תצרוכת הדלק במצב נסיעה משולב עירוני-בינעירוני היא 5.2 ליטר ל-100 ק"מ. בגרסת הטורבו דווח כי פיג'ו רשמה שיא גינס בצריכת דלק כאשר פיג'ו 308 HDi (שנת 2014) הצליחה לגמוא כ-1,810 קילומטרים על מכל דלק אחד, תוך כדי צריכה של מעל ל-35 קילומטרים לליטר .
בטיחות.
בהיבט הבטיחותי כוללת פיג'ו 308 מערכות בטיחות כגון: בקרת שיוט דינמית, בקרת סטייה מנתיב, בלימה אוטומטית במהירות עירונית, בקרת תאורה חכמה, אפשרות לביטול כרית אוויר לנוסע, ניטור שטחים מתים בשדה הראייה, בקרת יציבות משופרת ועוד. הדגם קיבל במדד של הארגון יורו NCAP ציון של 5 כוכבים .
נציב מס הכנסה
ארכוביתיים
אָרְכּוּבִיתִיִים (שם מדעי: Polygonaceae) היא משפחה גדולה בסדרת הציפורנאים, הנקראת לפי הסוג ארכובית. היא כוללת כ-1,100 מינים המסווגים לכ-50 סוגים, ובארץ ישראל מיוצגת על ידי 8 סוגים.
תיאור כללי.
זוהי משפחה גדולה, קוסמופוליטית - מיניה נמצאים בכל יבשות העולם, אך מרביתם נמצאים באזורים ממוזגים של ההמיספירה הצפונית. הם מאכלסים בתי גידול שונים: ממדבריות קיצוניים לגדות נחלים, ומצידי דרכים ליערות גשם. שונות זו בבתי-הגידול באה לידי ביטוי גם בנציגי המשפחה בישראל.
למספר מינים ממשפחה זו חשיבות כלכלית עבור האדם- כמזון, רפואה וצמחי נוי.
תיאור מורפולוגי.
מרבית בני משפחה זו הם עשבים רב-שנתיים, ומיוצגים בה במידה מועטה יותר גם מספר טיפוסי-חיים אחרים כגון עשבים חד-שנתיים, שיחים קטנים, מטפסים ועצים.
התכונה המאפיינת ביותר את המשפחה, היא הפרקים הברורים שעל גבעול הצמח, שהם לרוב נפוחים. פרקים אלו נראים כברך (בארמית: ארכובה), ומכאן שם המשפחה.
העלים של צמחי משפחה זו פשוטים, ומסודרים באופן מסורג על הגבעול. עלי-הלוואי יוצרים צורה דמוית נדן צמודה לגבעול, המכונה 'שופר'.
פרחי משפחה זו לרוב מקובצים באשכול, שיבולת או קרקפת. הם קטנים באופן יחסי, אך לרוב מתקבל מראה פרחוני בשל קיבוץ הפרחים. כותרת הפרח לעיתים בעלת צבע בולט, ולעיתים בעלת צבע ירוק; מספר עלי העטיף 3–6, ומספר האבקנים (איבר הרבייה הזכרי של הצמח) 9-6.
הפרי האופייני למשפחה הוא מטיפוס אגוזית, ובה זרע אחד.
ארכוביתיים בצמחיית ארץ-ישראל.
40 מינים ב-8 סוגים ממשפחה זו מיוצגים בצמחיית הבר של ארץ-ישראל. על פי קריטריון של מספר המינים, זוהי המשפחה ה-17 בחשיבותה בצמחיית ארץ-ישראל.
מיניה מאכלסים בתי גידול שונים: כ-9 מינים מצויים בבתי גידול לחים כדוגמת ביצות, בעיקר מהסקציה Persicaria שנכללת תחת הסוג ארכובית, וכן מיני חומעה.
8 מינים אופייניים לבית גידול מדברי, בייחוד מינים מהסוג חומעה, וכן אמיך קוצני, שבטוט מצויץ, וגפוף קוצני. לעומתם, 7 מינים מאכלסים מקומות מופרעים, כדוגמת צידי דרכים ושולי שדות, בייחוד מינים מהסוג ארכובית ופלופיה.
קבוצה נוספת אופיינית למרומי החרמון, שכן תנאי הגידול שם שונים משאר הארץ, בשל רום ההר והקור ששורר בו. בחרמון מייצגים משפחה זו מיני ארכובית שונים, ריבס חרמוני, וגפוף החרמון.
ארכובית החוף צמח מוכרז בסכנת הכחדה.
הצמח מוכרז בישראל, כנמצא בסכנת הכחדה, כי החוף, שהוא בית גידולה, נמצא בסכנה בגלל בנייה מואצת וצמצום רצועות החול והכורכר. ב-2021, נשתלה ארכובית החוף בגן מקלט לצמחים נדירים בשמורת הטבע עין אפק, לשם שימורה.
חשיבות המשפחה לאדם.
יחסית לגודלה, למיני משפחה זו אין חשיבות כלכלית גדולה עבור האדם; עם זאת, למספר מינים בה נודע שימוש רחב היקף.
למזון משמש המין פגופירון נאכל, הקרוי בעברית בטעות בשם כוסמת ונודע בשמו האנגלי Buckwheat. גידול זה נפוץ בעיקר באזורים קרירים, והשימוש בו למאכל הוא בהיקף רחב. מינים מהסוגים ריבס וחומעה משמשים למאכל כעלים טריים.
ברפואה העממית נודעים שימושים שונים למיני הארכובית. הם אף משמשים ליצירת תכשירים קוסמטיים, אך נמכרים לרוב תחת השם הלטיני, 'פוליגנום'.
כצמחי נוי משמשים מספר מינים ממשפחה זו, כדוגמת המטפס אנטיגון דק-עוקצים, שלו פרחים ורודים יפים.
סוגי המשפחה.
סוגים המיוצגים בצמחיית ארץ-ישראל, על פי סדר סיסטמטי:
עיראקי איירווייז
עיראקי איירווייז (באנגלית: Iraqi Airways; בערבית: الخطوط الجوية العراقية) היא חברת התעופה הלאומית של עיראק. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של בגדאד.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בשנת 1945 והחלה את פעילותה בתחילת שנת 1946 כשצי המטוסים שלה מורכב ממטוסי דרגון ראפיד וויקרס VC.1 והיא מבצעת בעיקר טיסות פנים בעיראק.
בשנות ה-60 קנתה החברה מטוסי טופולב Tu-124 ולאחר מכן את מטוסי הסילון הראשונים שלה מתוצרת חברת הוקר. בעקבות הרכישות פתחה החברה קווים לרחבי המזרח התיכון, לאפריקה ולאירופה. בשנות ה-70 פתחה החברה קו לניו יורק כשהיא משתמשת במטוסי בואינג 707 ובואינג 747.
מלחמת איראן–עיראק בתחילת שנות ה-80 החלישה את פעילות החברה עד למינימום. לאחר פלישת עיראק לכווית בשנת 1990, הטילה קואליציית המדינות סנקציות כבדות על עיראק שבשליטת סדאם חוסיין, דבר שהוביל לקרקוע מטוסיה של עיראקי איירווייז. באותה שנה היו ברשות החברה 17 מטוסים שהועברו למקומות מסתור, בעיקר בירדן.
בשנת 1986 טיסה 163 של עיראקי איירווייז התרסקה עקב פיצוץ רימון במהלך ניסיון חטיפה.
לאחר מלחמת המפרץ הראשונה הורשתה החברה להמשיך בפעילות מצומצמת, ובינואר 1992 החלה לטוס בקו בגדאד - בצרה. פעילות זו לא נמשכה זמן רב, כי לאחר זמן קצר הכריזה קואליציית המדינות על שמי עיראק כאזור אסור לטיסה. לאחר מכן החברה למעשה נסגרה.
מלחמת המפרץ השנייה, שפרצה בשנת 2003 והובילה לנפילת משטרו של סדאם חוסיין, הביאה להסרת רוב הסנקציות שהוטלו על עיראק. בעקבות כך הוחלט כי עיראקי איירווייז תחדש את פעילותה במסגרת חדשה. כל הזכויות על שם החברה ומטוסיה הועברו לחברה חדשה, "אייר עיראק קומפני", שתפקידה היה לשקם את החברה ולמעשה לבנותה מחדש. פעילות החברה חודשה ב-3 באוקטובר 2004 והטיסה הראשונה אז הייתה מבגדאד לעמאן. ביוני 2005 ביצעה החברה את טיסת הפנים הראשונה בין בגדאד לבצרה, ובנובמבר אותה שנה ביצעה לראשונה זה 25 שנה טיסה בין בגדאד לטהראן.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
שושלת וולאשמה
שושלת וולאשמה (וולסמע) הייתה משפחת אצולה מוסלמית אשר שלטה ביפאט - כיום חלקים של מזרח אתיופיה, ג'יבוטי ומערב סומליה. האציל המוקדם ביותר של משפחה זו הידוע לנו היה עומר אבן דונאיה (נפטר ב-1275). בנו, עלי אבן וואלי אסמה, כבש את סולטנות שוואה המוסלמית.
האציל האחרון של השושלת היה אבן ברכאת עומאר דין, שגורש מבירתו הרר על ידי המצביא האתיופי המלמאל (אמלמאל) בשנת 1559.
יעקב אפשטיין
אהרן דוברת
אהרן דוברת (30 בספטמבר 1931 - 11 בדצמבר 2008) היה מנכ"ל ואיש עסקים ישראלי.
ביוגרפיה.
אהרן דוברת נולד בארגנטינה בשנת 1931. למד לקראת תואר במשפטים באוניברסיטת בואנוס איירס ובשנת 1958 עלה לישראל.
החל לעבוד כפקיד במשרד התעשייה והמסחר, והתקדם בתחילת 1963 לניהול חטיבת התעשייה במשרד. בשנת 1961 נמנה עם מקימי קונצרן "כלל", יחד עם משפחת רקנאטי ובתמיכתו של שר התעשייה והמסחר, פנחס ספיר. הקונצרן נועד למשוך לישראל השקעות של יהדות אמריקה הדרומית.
בשנים 1965–1991 כיהן כמנכ"ל קונצרן "כלל", והפך אותו לקונצרן הגדול בישראל, תוך הגדלת ההון העצמי שלו מ-20 מיליון דולר לכ-400 מיליון דולר. ב-1973 הוביל את רכישת "החברה המרכזית" על ידי "כלל". נקלע למאבק חריף עם העיתונאי יואב יצחק, שפרסם ב"מעריב", החל מ-15 בינואר 1989, סדרת כתבות ביקורתיות על "כלל". המאבק כלל גם חרם מודעות על העיתון. באותה תקופה התנהלו חקירות אחדות נגד דוברת, אך כולן נסגרו ללא אשמה. בשנת 1990 זכה דוברת בפרס התעשייה בקטגוריה הכללית.
לאחר פרישתו מניהול כלל הקים באפריל 1991, עם יצחק שרם, שהיה המשנה שלו בכלל, את חברת ההשקעות דוברת, שרם ושות' בע"מ ואת חברת לידר, שהתמחתה בחיתום ובהשקעות. יחד עם איש העסקים אבי טיומקין הקימו דוברת ושרם את העיתון היומי "טלגרף", שניסה להתחרות בעיתון "גלובס", אך לאחר שלוש שנים נסגר לאחר שנכשל מבחינה כלכלית..
דוברת ושרם הובילו בשנת 1995 את רכישת חברת "אורדן תעשיות", יצרנית של מוצרי מתכת לשוק הביטחוני, ובאמצעותה רכשו בשנת 1996 את השליטה בחברת ההשקעות של בנק הפועלים, ושבהמשך שונה שמה ל"פולאר השקעות".