שאפארניש הוא ההר האמצעי בצפון הרכס הקיצוני שבצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון בהר גאנטריש (2,175), וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087), שאפארניש, וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית, שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère) שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)), ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר (2,389), ווניל קארה (2,197), ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879) שעל גדות אגם ז'נבה.
בצידו הצפוני ממוקם הר מרה ובצידו הדרומי ההרים קייזראג ושאפברג, מצדו המזרחי עמק זימן ובצדו המערבי מתמזג ההר אל תוך השפלה השווייצרית.
בצידו הדרומי נמצא אגם ואלופסי (Walopsee) ובצדו המערבי האגם השחור.
למרגלותיו בעמק זימן ממוקמת העיירה בולטיגן (Boltigen).
תיירות.
ההר אינו מפורסם, אך ישנם מספר שבילי הליכה שעוברים בו. למרות שאין שביל רשמי המגיע עד לפסגה, ניתן להגיע אליה בקלות בהליכה רגלית.
מפסגת ההר ניתן לראות את כל עמק זימן ובקצהו את העיר תון והאגם.
תחנות.
באמצע ההר ישנן שתי תחנות בהן ניתן ללון ולרכוש מזון וציוד.
ארתור פריד
ארתור פריד (באנגלית: Arthur Freed; 9 בספטמבר 1894 - 12 באפריל 1973) היה פזמונאי ומפיק סרטים אמריקאי.
ביוגרפיה.
פריד, יליד צ'ארלסטון, דרום קרוליינה, התחיל את הקריירה שלו כפסנתרן בשיקגו. אחרי שפגש את מיני מרקס, הוא התחיל לשיר כחלק ממופע הוודוויל של הבנים שלה, האחים מרקס ולכתוב להם. מהר מאוד הוא התחיל לכתוב שירים והועסק במטרו גולדווין מאייר. במשך שנים הוא כתב שירים לסרטים רבים שרובם הולחנו על ידי נסיו הרב בראון.
בשנת 1939, לאחר שעבד כמפיק שותף בסט של הסרט "הקוסם מארץ עוץ", הוא קודם למפיק בכיר והפך את הסטודיו למוביל ביצירת מחזות זמר. הסרט הראשון כמפיק יחיד היה העיבוד הקולנועי למחזמר ברודוויי המצליח "תינוקות" בכיכובם של ג'ודי גרלנד ומיקי רוני שהוקרן חודש אחרי "הקוסם מארץ עוץ".
פריד הביא לאולפנים כישרונות רבים מבמות ברודוויי, ביניהם וינסנט מינלי, בטי קומדן, אדולף גרין, ג'ון אליסון וננסי ווקר.
הוא גם טיפח קריירות לכוכבים מתחילים, ביניהם ג'ין קלי, פרנק סינטרה, אסתר ויליאמס, קתרין גרייסון, סיד צ'ריס, אן מילר, ורה-אלן ורבים אחרים. הוא הביא לMGM את פרד אסטר לאחר שהיה חתום באולפני RKO ושידל אותו לחזור להופיע בסרט מצעד הפסחא יחד עם ג'ודי גרלנד. צוותו שמנה כותבים, במאים, מלחינים וכוכבים הפיקו זרם יציב של סרטים מוזיקליים עד שנות ה-50 המאוחרות.
הוא נתן לבמאים והכוריאוגרפים שלו יד חופשית, דבר שלא היה מקובל באותה תקופה של שליטה מוחלטת על סרטים מוזיקליים מצד המפיקים, דוגמת קטע הריקוד בן 15 הדקות בסרט אמריקאי בפריז משנת 1951.
שניים מסרטיו של פריד, "אמריקאי בפריז" ו"ז'יז'י" זכו בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר. ב-1944 הפיק את "פגוש אותי בסנט לואיס" בבימויו של וינסנט מינלי, ב-1951 הפיק את הסרט "חתונה מלכותית" עם פרד אסטר וג'יין פאוול ואת ספינת השעשועים. ב-1953 את "קרון הלהקה" וב-1957 הפיק את הסרט "גרבי משי" בכיכובם של פרד אסטר וסיד צ'ריס. סרטו המוכר ביותר הוא "שיר אשיר בגשם" (1952), שלא זכה באף פרס אוסקר. פריד הוכנס להיכל התהילה של כותבי השירים בשנת 1972.
פריד מת ב-1973 לוס אנג'לס, קליפורניה בגיל 78.
ספר הברית (מקרא)
ספר הברית
דוד מיריה
הגן הבוטאני של מילאנו
Android Auto
Android Auto היא גרסה של מערכת ההפעלה אנדרואיד עבור כלי רכב, המתממשקת עם טלפון חכם המריץ את מערכת ההפעלה אנדרואיד בגרסה 5 ומעלה. Android Auto הוכרז ב-25 ביוני 2014, במהלך כנס Google I/O 2014.
המכוניות הראשונות שכללו מערכת מולטימדיה שתמכה ב-Android Auto הושקו בשנת 2015 ובמקביל הושקה גם האפליקציה לטלפון החכם.
בתחילה Android Auto רץ על גבי מערכות מולטימדיה תומכות בכלי רכב בלבד והחל מ-2016 התאפשר לעשות שימוש במסך הטלפון החכם. הצגת הניווט התבצעה באמצעות גוגל מפות ובהמשך באמצעות Waze. השמעת מוזיקה מוצעת באמצעות Google Play Music, וניתן להוריד מספר יישומים נוספים מחנות Google Play ייעודית ל-Android Auto.
החיבור למערכת המולטימדיה ברכב מתבצע באמצעות חיבור כבל USB.
השימוש ב-Android Auto מחייב התקנת אפליקציית Android Auto על גבי הטלפון החכם ועם חיבורה לרכב מתאפשרת שליטה במספר תכונות מצומצם של הטלפון דרך מסך הרכב בלבד ובטלפון עצמו אינו מתאפשר שימוש. נכון ל-2018 הייתה האפליקציה זמינה להורדה במספר מדינות באמריקה אירופה ואסיה, אך לא בישראל.
המתחרה העיקרי של שירות זה, הוא CarPlay של חברת אפל.
ארמדיל שלוש-החגורות הברזילאי
ארמדיל שלוש-החגורות הברזילאי ("Tolypeutes tricinctus"), ידוע גם בשם ארמדיל מצטנף צפוני, הוא מין ממשפחת הארמדיליים האנדמי לברזיל, שם הוא ידוע כ-"tatu-bola" (מפורטוגזית "ארמדיל הכדור"). ארמדיל זה הוא אחד משני המינים היחידים (יחד עם ארמדיל מצטנף דרומי) היכולים להתכדר לכדור. בעשר השנים האחרונות אוכלוסייתו הצטמקה בכ-30%.
בית-גידול.
ארמדיל שלוש-החגורות הברזילאי חי בעיקר בסוואנות הפתוחות (סראדו) וביערות הדלילים היבשים (קאטנגה).
תפוצה.
כפי ששמו מרמז, מוצאו של ארמדיל זה בברזיל, שם הוא חי בעיקר באזורים המזרחיים של המדינה, מעט מדרום לקו המשווה. הוא כמעט ואינו נצפה ממערבית לקו האורך 50°W.
תזונה.
המרכיבים העיקריים בתזונתו הם נמלים וטרמיטים, אותם הוא יכול להריח דרך 20 סנטימטרים של אדמה. הוא מוצא את מזונו על ידי ערבול איטי של האדמה כאשר אפו מכוון לאדמה. כאשר הוא מזהה טרף, הוא חופר במהירות רבה חור באדמה ודוחף את אפו אליו, ובעזרת לשונה הארוכה והדביקה הוא צד כל חרק שהוא מוצא. מזונות נוספים שלו כוללים רכיכות, תולעים, פירות ופגרים.
קמע מונדיאל 2014.
הארמדיל נבחר לשמש כקמע במונדיאל 2014 שנערך בברזיל, כדי להעלות את המודעות בעולם בנושא הגנתו מפני הכחדה ובשל העובדה שהוא מתקפל לצורת כדור כדי להתגונן מפני טורפים. הוא הוצג על ידי שחקן העבר רונאלדו במשדר טלוויזיוני בספטמבר 2012. שם הקמע נבחר בהצבעה על ידי אוהדים. ההצבעה ארכה שלושה חודשים והשם שנבחר הוא פוּלֵקוֹ (Fuleco), שזכה ל-1.7 מיליון הצבעות והועדף על השמות זוזקו (zuzeco) ואמיז'ובי (amijubi). השם פולקו הוא הלחם של המילים כדורגל (Futebol) ואקולוגיה (Ecologia).
Royal Talens
Royal Talens היא חברה המבוססת בהולנד המתמחה בייצור ושיווק חומרי גלם לאמנות וציוד משרדי. החברה מייצרת צבעי שמן, צבעי אקריליק, צבעי מים, צבעי שמן נמסכים במים, ופסטלים. בעבר החברה גם ייצרה סרטי דיו למכונות כתיבה, דיו לעטים נובעים ונייר העתקה, בין השאר.
היסטוריה עסקית.
Royal Talens הוקמה בשנת 1899 כ-Talens ans Co, ותחומי הייצור המקוריים שלה היו צבעים, דיו וורנית. אף על פי שעיקר המיקוד העסקי היה בציוד משרדי בתחילה, כבר בשנת הקמתה ביססה החברה את קו צבעי השמן שלה, "רמברנדט". בשנת 1904 שינתה החברה את שמה ל-Talens and Zoon ("טלנס ובנו") עם הצטרפות הבן כשותף עסקי, וכעבור שנה החלו מכירות וייצוא לארצות הברית ורוסיה. בשנת 1912 נפתח משרד המכירות הראשון של החברה בארצות הברית. בשנות השלושים, בה עלתה קרנה של מכונת הכתיבה, החלו Talens מוכרים ניירות העתקה וסרטי דיו, והמפעלים הקיימים הורחבו כדי להכיל את פסי הייצור החדשים. אחרי מלחמת העולם השנייה נוסף התואר "מלכותי" לשם המותג (Koninklijke Fabrieken Talens &amp; Zoon - "הסדנה המלכותית של טלנס ובנו"). בשנים שלאחר מכן זכתה טלנס להתרחבות משמעותית, עם פרישה בלמעלה מחמישים ארצות. בשנת 2013 רכשה החברה את חברת צבעי בשמן הנמסכים במים קוברה ושילבה אותה לתוך קו מוצרי האמנות שלה.
שלומית דקל
שלומית דקל (נולדה ב-27 ביוני 1928) היא אשת חינוך ישראלית ולוחמת פלמ"ח. ידועה בשל היותה האישה הראשונה שהופיעה בטלוויזיה הלימודית בישראל.
ראשית חייה והעלייה לארץ ישראל.
דקל נולדה בטאלין, בירת אסטוניה, לאברהם קוסוצקי ותמרה לבית צ'ורני. אביה, איש חינוך וראש התנועה הציונית בטאלין, פעל לקידום התנועה הציונית והעלייה לארץ ישראל ודיבר עם בתו בשפה העברית בלבד החל משנות ילדותה המוקדמות.
בשנת 1933, לאחר עלייתו של היטלר לשלטון בגרמניה, אביה של דקל נשלח כציר לקונגרס הציוני בלוצרן, שווייץ, בשנת 1935, ושם פגש את נציגי היישוב מפלשתינה ופעל לקבלת האישורים הנדרשים לעלייה לארץ ישראל.
בשנת 1936, עלתה המשפחה לאוניה "פולוניה" בדרכה לפלשתינה. מרבית בני משפחתה של דקל באסטוניה נספו לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. שלומית והוריה היו בין המעטים מיהודי אסטוניה שעלה בידם להימלט.
בגיל 16 התקבלה דקל לתוכנית לתלמידים מצטיינים בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים ובסיום התיכון המשיכה ללימודים בסמינר למורים. 1947, שנת הלימודים האחרונה של שלומית בסמינר למורים דוד ילין התקצרה בשל המצב המדיני, וכך התגייסה דקל לשורות הפלמ"ח.
לוחמת פלמ"ח.
ב-29 ביוני 1946 נעצר אביה של שלומית בקיבוץ יגור במהלך השבת השחורה. במוצאי יום הכיפורים של אותה שנה, פגשה את יצחק דקל (דוקי). יצחק התגייס לשורות הפלמ"ח כבר ב-1943 לאחר שסיים את לימודיו בתיכון ליד"ה והצטרף לכוחות הרזרבה. כחצי שנה לאחר תחילת הלימודים באוניברסיטה, נקרא יצחק לשוב לחטיבת הראל כמפקד האמון על ליווי השיירות לירושלים. שלומית התגייסה בעקבותיו בשנת 1947 לחטיבה, תחת פיקודו של יצחק רבין.