למד אצל מארי חיים קורח. אהב את לימוד התורה, ופעל רבות בחיפוש כתבי יד עתיקים ונוסחאות ישנות בגניזות. בעיקר חיפש קטעי גניזה של פירושי רס"ג ופירוש הרמב"ם למשנה. העתיק ספרים רבים מכתבי היד שמצא, והקפיד להעתיק על פי מסורת תימן הקדומה. בכך הוא דמה למארי יחיא קאפח, שגם עסק בדברים אלה. בגיל 18 למד צורפות, וממנה התפרנס.
היה ראש בית הכנסת בית אלכסאר. כתב פירושים לתורה, לתרגום אונקלוס, ושירים.
כתב עליו אחיינו הרב עמרם קורח:
נפטר בצנעא בשנת ה'תרע"ב (1912), בגיל 53.
שיפוץ התפילין.
פועלו המרכזי של מארי חיים היה שיפוץ ייצור בתי התפילין בתימן. עד תקופתו בתי התפילין לא היו מיוצרים בצורה מספיק מרובעת, לא היו מיושרים, החריץ בין בתי התפילין של ראש לא היה עמוק מספיק, והבתים היו עשויים מעור דק שמתקלקל והורס את צורת הבית.
במקום כלי העץ המקובלים הוא הכין בעצמו כלים מיוחדים ממתכת, ובהם ייצר תפילין מיושרות וחזקות. כלי עבודתו כוללים מלחציים, מערכת תבניות נחושת, ודסקיות ליצירת החריצים בין הבתים. את כלי עבודתו קנה החוקר קרל רתיינס, הוא מכרם לזלמן שוקן, שהשאיל אותם למוזיאון בצלאל.
כתב פיוט על הכנת בתי התפילין. בפיוט 13 בתים, ובכל בית 8 שורות.
משפחתו.
היו לו שתי בנות. אחיינו הוא הרב הראשי האחרון לתימן, הרב עמרם קורח. נכדתו נישאה לרב שלום יצחק הלוי מקריית אונו, ובן נינו הוא הרב משה צארום מירושלים.
אייזיאה רובי
אייזיאה רובי (באנגלית: Isaiah Roby; נולד ב-3 בפברואר 1998) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק בקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-NBA, בעמדת הפאוור פורוורד.
קריירת מכללות.
רובי נולד וגדל בעיר דיקסון שבאילינוי, ובשנת 2016 החל ללמוד באוניברסיטת נברסקה. לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הציג שיפור הדרגתי, עד שבעונת 2018/2019 רשם ממוצעים של 11.8 נקודות, 6.9 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים, 1.9 חסימות ו-1.3 חטיפות למשחק. בסיום עונתו השלישית בנברסקה עזב את האוניברסיטה, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.
קריירת משחק מקצועית.
דאלאס מאבריקס.
בדראפט ה-NBA 2019 נבחר רובי בבחירה ה-45 על ידי דטרויט פיסטונס, ומיד הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס. לאורך תקופתו עם המאבריקס לא שותף באף משחק NBA, אולם שיחק ב-8 משחקים עם קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח של ה-NBA – טקסס לג'נדס.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
בינואר 2020 הועבר רובי בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, תמורת ג'סטין פטון. בעונתו השנייה בקבוצה, , שימש כשחקן רוטציה קבוע, והעמיד ממוצעים של 8.7 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק.
אייזאה רובי
ניטרה (מחוז)
מחוז ניטרה (בסלובקית: Nitriansky kraj, מבוטא ˈɲitrɪɐnski ˈkraj; בהונגרית: Nyitrai kerület) הוא אחד משמונה המחוזות של סלובקיה.
המחוז הוקם לראשונה בשנת 1923 ומשנת 1996 קיים בגבולותיו הנוכחיים. הוא מורכב משבע נפות ו-354 עיריות, מהן 16 בעלות מעמד של עיר. כלכלת האזור מתמקדת יותר בחקלאות, מאשר באזורים סלובקיים אחרים. ניטרה היא בירתה, העיר הגדולה ביותר, והמרכז התרבותי והכלכלי.
שורש 18
שורש 18, או דאו בּוּ (בסינית: 刀部, פיניין: Dāo bù) הוא השורש השמונה-עשר של הכתב הסיני. פירושו "סכין" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 377 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
כאשר הוא מרכיש מילה סינית יחד עם שורשים אחרים ומופיע בצד ימין, הוא בדרך כלל הופך לצורה: 刂.
נ'יטרה (מחוז)
אמברוש נמיני
מחוז מקוסטה
מחוז מקוסטה הוא מחוז של מדינת מישיגן בארצות הברית. נכון לשנת 2018, יש במחוז 43,545 איש. עיר הבירה של המחוז היא ביג ראפידס.
המחוז נקרא על שמו של צ'יף מקוסטה, המנהיג של השבט האינדיאני פוטוואטומי , שנדדו לאורך מקורות המים באזור בחיפוש אחר דגים. צ'יף מקוסטה היה אחד מאלה שחתמו על הסכם וושינגטון בשנת 1836. למרות שעובדים התיישבו באזור כבר בשנת 1851, המחוז הוכר רשמית על ידי ממשלת ארצות הברית רק ב-1859. במחוז ישנם כ-100 אגמים, נהרות, ונחלים, ביניהם גם נהר מוסקגון , העובר דרך חלק מהמחוז ודרך עיר הבירה ביג ראפידס (לשעבר לאונרד).
היסטוריה.
בשנת 1852 ג'ון דייוויס 0.65 קמ"ר במקום בו נמצא היום הכפר מקוסטה, וג'ון פאריש קנה 0.23 קמ"ר באזור ביג ראפידס. הם נהפכו לתושבים הקבועים הראשונים של מחוז מקוסטה. בפברואר 1858 לאונרד (מאוחר יותר ביג ראפידס) והעיירה גרין הוכרו. ב-5 באפריל 1858 התקיימו הבחירות הראשונות וג'סי שואו נבחרה לראשת העיר לאונרד. ב-11 בפברואר 1859 אזור מקוסטה הוכר רשמית כמחוז ולאונרד הוכרזה כעיר הבירה שלו. באפריל התקיימו הבחירות למחוז ואלפרד ל. קלארק נהפך לשריף המחוז. בשנת 1860 אוכלוסיית המחוז הגיעה ל-671 תושבים. בשנת 1862 הודפס העיתון הראשון של המחוז, והוא המשיך עד היום. בשנת 1870 אוכלוסיית המחוז הייתה 5,642 תושבים, וב-1880 13,973 תושבים.
גאוגרפיה.
ע"פ ה-USCB, שטח המחוז הוא 1,480 קמ"ר, מתוכם 1,440 קמ"ר יבשה, ו-40 קמ"ר הוא שטח המים במחוז.
כלכלה.
המעסיקים הגדולים והחשובים במחוז (כולם בביג ראפידס) הם:
לקריאה נוספת.
רומיג, וולטר (1986). שמות של מקומות במישיגן: ההיסטוריה של הקמת ונתינת השם של יותר מ-5000 ערים בעבר ובהווה במישיגן. הוצאת גרייט לייק בוקס
פול נמיני
פיצל
דיואן תימני
דיואן תימני הוא ספר שירים של יהדות תימן, המכיל בתוכו שירים לשבתות, חגים ואירועים שונים.
היסטוריה.
עד המאה ה-17 לא היה קיים ספר הדיואן כספר נפרד. קובצי השירים של יהדות תימן נכתבו במדור מיוחד בתכלאל בשם "שירות ותושבחות", וכללו מספר מועט של שירים. במדור זה סודרו השירים לפי מחזור השנה, תחת הקטגוריות: שירים לשבת, למועדים, לחנוכה ולפורים, שירי חתונה, שירי חול, והללות.
עם התרבות השירה שנכתבה בתימן, בעיקר על ידי רבי שלום שבזי, נוצר הדיואן כספר נפרד המוקדש כולו לשירים. בעקבות כך, לאט לאט בוטל המדור "שירות ותושבחות" בתכלאל. בדיואנים החדשים האלה החלו לחלק את השירים ל"נשוד" ו"שירה", ונוספו בהם שירי המשוררים התימניים רבי יוסף בן ישראל ושירי רבי שלום שבזי. סיבה נוספת של יצירת ספר הדיואן היא כניסת סידורי הדפוס הספרדיים לתימן ודחיקתם של התכאליל בהם מופיעים שירי יהודי תימן, ואז נוצר הצורך בספר שירים.
השירים בדיואן לא היו קבועים, וכל לבלר הכניס את השירים בהם היה מעוניין, או השירים שביקש ממנו מזמין הדיואן. המרכיב העיקרי של הדיואנים הם שירי רבי שלום שבזי, והרבה מהדיואנים נקראים "דיואן מארי שלום שבזי", למרות שיש בהם גם שירי משוררים אחרים.
מבנה הדיואן.
רוב ככל הדיואנים ארוכים וצרים. צורה זו מותאמת לכתיבת השירים, בהם השורות צרות.
סוגי השירים.
נשיד.
נֲשִׁידּ (ברבים: נִשְׁוַדּ. תרגום: שיר, בערבית תימנית קדומה) הוא סוג שיר קצר יחסית ופשוט, המורכב מחרוז אחד ומשקל קבוע. שירי הנשיד מושרים במנגינה איטית ומונוטונית, על ידי רבנים ומכובדים ולא על ידי משוררים מומחים. מפאת המנגינה השקטה והאיטית, שירי הנשיד לא נועדו לריקוד. שירי הנשיד שימשו כשירי שבת וחג, בהם הריקוד אסור, ובימי חול שימשו כפתיח לשירים הקצביים מסוג "שירה", שבהם רוקדים.
בסוף שיר הנשיד אומר המשורר את הפסוק: , ושאר המשתתפים עונים: . המנהג הרווח היה לחזור 3 פעמים על המילה "אנא", אך הדרדעים נוהגים לאומרה פעם אחת.
שירה.
סוג השירים הנפוץ ביותר הוא ה"שירה", שירים קצביים הבנויים שורות ארוכות וקצרות בסגנון שירי אזור (מוושחאת) של שירת ספרד. בשירים אלו רוקדים, ושרים אותם משוררים מומחים במנגינות מורכבות. בסוף כל "שירה" שרים שיר הלל.
הללות.
הַלֵּלוֹת (ביחיד: הַלֵּל) הוא סוגה ספרותית של שירה המיוחדת ליהדות תימן. שירי ההללות מורכבים ממספר שורות מצומצם, כ-3 עד 6, ללא משקל, ועם חרוז אחד לכל השורות. שירי ההלל מתחילים ומסתיימים במילה "והללויה", ולשורה האחרונה נלקח בדרך כלל פסוק מהמקרא. שירי ההללות מושרים בסוף השירות, על ידי כל המשתתפים, במנגינה פשוטה ומונוטונית.
תוכנם של שירי ההלל הוא בדרך כלל בקשה לגאולה, ברכות לחתן או לתינוק הנימול, או ברכה של בעל הבית לאורחיו.
זפה.
זַפֵה (תרגום: ליווי) הוא סגנון שירי לכת, בהם מלווים את החתן מביתו לבית הכלה ולהפך בטקסי החתונה.
חידויה.
חִידּוּיָה היא סוג שיר עתיק מאוד, ומעטים השירים מסוגה. שירים אלו מסודרים כך שמשפט אחד נשאר קבוע לאורך כל השיר, אך מילה אחת בו משתנה על פי סדר הא'-ב'. דוגמה לחידויה הוא שיר החתונה "אהוב מהר המור".
פירושים.
פירושים רבים נכתבו על שירי הדיואן בידי חכמי תימן:
דיואנים מפורסמים.
דיואן אל-חמדי.
נכתב בתימן, ככל הנראה במאה ה-16 או ה-17. על התארוך מצביעים היעדרותה המוחלטת של שירתו של רבי שלום שבזי בן המאה ה-17 מצד אחד, ומצד שני החלת השימוש בערבית גם לצורכי קודש במאה ה-16 או ה-17. בכתב היד בן 134 עמודים נמצאים כמאתיים שירים, הכתובים בשלוש השפות הנפוצות בקרב יהודי תימן, עברית, ערבית וארמית. בדיואן נמצאים 20 שירים שלא נמצאה להם מקבילה מוכרת. צורתו של דיואן אל-חמדי מרובעת ונמוכה, בשונה מדיואנים מאוחרים יותר המתאפיינים בצורה מלבנית ארוכה.
דיואן מארי חיים כסאר.
דיואן שכתב מארי חיים בן סלימאן כסאר. נמצא כיום בספריית הרב יוסף קאפח. הדיואן מקושט בצבעי שחור ואדום.
תמי והדוקטור
תמי והדוקטור (באנגלית: Tammy and the Doctor) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1961 בבימויו של הארי קלר, עם סנדרה די פיטר פונדה ובאולה בונדי בתפקידים הראשיים.