היה אחראי על צוותי הפיקוח על הבנייה וקבלת שלוש צוללות גל החדשות בבריטניה. ב-1976 מונה למפקד בסיס חיפה ושירת בתפקיד עד 1979.
דרור הוא בעל תואר ראשון בגאוגרפיה מאוניברסיטת תל אביב, לאחר שחרורו מצה"ל עסק בייעוץ בתחום הימאות וייצוג מספנות בישראל ובפינלנד.
יעקב יונדוף
יעקב (יאנוש) יונדוף (י"ח באייר ה'תרע"ו, 21 במאי 1916 – נובמבר 1972) היה ממקימי תנועת החרות ויחד עם יעקב מרידור היה ממנהיגי האצ"ל בין הגולים באפריקה.
ביוגרפיה.
יעקב (יאנוש) נולד בבריסק בשנת 1916 לנחום ופינקלה לבית משפחת פרידמן. למד בגימנסיה העברית "תרבות". בגיל צעיר הצטרף לקן בית"ר ומונה למפקד קן בית"ר בקובל.
לאחר שנתיים התמנה יאנוש לחבר מפקדת הגליל של בית"ר.
בשנת 1933 עלה לארץ ישראל. עבד במפעל האשלג בים המלח. בשנת 1938 ייסד יאנוש את הסתדרות העובדים הלאומית בחיפה והיה בקשר הדוק עם האצ"ל. באותה שנה נעצר יאנוש עם חברי אצ"ל והועבר למבצר בעכו ואחר לצריפין שם הכיר את דוד רזיאל והיה לאיש אצ"ל פעיל. אחרי השחרור חזר לחיים אזרחיים ושימש חבר הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הלאומית, בא בעת מילא תפקידים כקצין בשירות הידיעות באצ"ל, תחילה בהשגת מימון ונשק ומאוחר יותר בתכנון וביצוע פעולות נגד הבריטים. כינוייו במחתרת היו: ירדני, אברהם, שמעון, ברקאי.
בשנת 1944 נעצר שנית והועבר למחנה המעצר בלטרון. באותה שנה הוגלה עם 251 אנשי אצ"ל ולח"י לאריתריאה, שם שימש כמתווך בין העצורים לכולאיהם.
יאנוש יחד עם יעקב מרידור וחבר נוסף ברחו מהמחנה בתחתית מכל מים. בלב המדבר נמלטו מהמכלית ונשארו בלב המדבר ללא מים ומזון- מחופשים כאנשי אינטיליג'נס במדים פולניים. כעבור שלושה ימים נתפסו במדבר והוחזרו למחנה. לאחר מכן הנהיג, בשיתוף עם מרידור, מספר ניסיונות בריחה. עם קום המדינה הוחזרו העצורים ארצה.
יאנוש היה בין מקימי תנועת ה"חרות" נבחר למועצתה הארצית והיה בין קובעי רשימת החברים לכנסת הראשונה. אולם לאחר זמן קצר פרש מפעילות בתנועה והחל לעסוק במסחר. בשנת 67–1966 בזמן המשבר עם עו"ד שמואל תמיר חזר לפעילות לתקופה של שנתיים.
לימים פרסם בעיתון "המשקיף", תחת שמו מהמחתרת: "ירדני", רשימות מפרשת הבריחה מסודאן.
יאנוש נפטר בישראל בנובמבר 1972.
יאנוש יונדוף
נעה בירון
נעה בירון (נולדה ב-19 בספטמבר 1985) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
בירון נולדה וגדלה ברחובות. אביה, אבנר בירון, הוא חלילן, מנצח, מייסד ומנהל מוזיקלי של הקאמרטה הישראלית ירושלים ואילו אמה, ורדה בירון, היא מורה לביולוגיה. נעה היא הצעירה במשפחה ולה שני אחים: שרית בירון, פסנתרנית ומנצחת שכיום חיה בארצות הברית ומור בירון, המשמש כנגן בסון בפילהרמונית של ברלין ובאנסמבל אלזה.
בצעירותה הייתה בבימת הנוער ברחובות, שם שיחקה בהצגותיה הראשונות. כמו כן למדה במשך שבע שנים מחול מודרני. בירון למדה בבית הספר היסודי שריד ובחטיבת הביניים דה שליט. היא שאפה להיות שחקנית לאחר שבטיול ללונדון בגיל 15 נכנסה לבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה וצפתה בהצגה "גטו", פרי עטו של יהושע סובול בביצוע התלמידים, והתרשמה עמוקות.
בכיתה י' עברה ללמוד בתיכון לאמנויות עירוני בתל אביב ועשתה בגרות מלאה במגמת התיאטרון, בהנהלתו של דוד שטיינברג. בתום שירותה הצבאי עברה קורס משחק מול מצלמה בסטודיו למשחק ניסן נתיב בהדרכת שאול מזרחי, שנתן לה את הדחיפה הראשונה להגשים את חלומה. היא עברה את הבחינות לסטודיו למשחק ניסן נתיב ולמדה במסלול התלת-שנתי (2007 - 2009), שאותו סיימה בהצטיינות. בבית הספר שיחקה בהצגות "שבת ראשון שני" בבימוי יצחק בבי נאמן; "אידיוט", על פי רומן מאת דוסטויבסקי, בבימויו של מישה לוריה; "עד בלי ירח", על פי סיפוריו של איטלו קאלווינו – בבימוי מרינה בלטוב; "שרופים", בבימויו של מיכאל רונן, ו"הלוויה חורפית" מאת חנוך לוין - בבימויה של אלינור אגם בן-דוד.
קריירה.
ההצגה הראשונה שבה שיחקה בירון כשחקנית מקצועית הייתה "הקסם של אורנה" בתיאטרון אורנה פורת מאת חגית רכבי ניקוליבסקי, בבימויו של רפי ניב. בהצגה משחקת בירון בתפקיד הראשי ומגלמת את דמותה של אורנה פורת, זהו מעין הומאז' לאורנה פורת במלאת ארבעים שנה לתיאטרון שייסדה. בחזרות לתפקיד בירון למדה להגות במבטא גרמני, שהיה אופייני לפורת יוצאת גרמניה. בירון גם למדה פנטומימה עם הפנטומימאי גנאדי בביצקי והכוריאוגרפית טליה בק, על-מנת לבצע בהצגה את מופע הפנטומימה שבעזרתו פורת שובה את לב הילדים שסביבה. "הקסם של אורנה" זכתה בתשעה פרסים בטקס פרסי הבמה לילדים ונוער "אסיטז'" לשנת 2010/2011 ובירון זכתה בפרס השחקנית בתפקיד הראשי הטובה ביותר.
בירון שיחקה בהצגה "שרופים" מאת המחזאי הצרפתי יליד לבנון וג'די מועווד, בבימויו של מיכאל רונן. ההצגה הופיעה בתחילה בסטודיו למשחק ניסן נתיב והמשיכה לרוץ בתיאטרון הערבי-עברי ביפו. היא משחקת בתפקיד נאוואל מרוואן, שנכנסת להריון בימי נעוריה, התינוק נלקח ממנה והיא יוצאת למסע בעקבותיהם בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון. בירון מגלמת את דמותה של נאוואל בארבעה גילאים: 14, 20, 45 ו-60.
באוקטובר 2013 שיחקה בירון, בין היתר, בתפקיד הראשי של שרה אהרנסון בהצגה 'שרה גיבורת ניל"י' בתיאטרון הקיבוץ. היא זכתה על תפקידה בפרס הבמה אסיטז' לילדים ונוער לשחקנית הראשית לשנת 2012. היא שיחקה גם בתפקיד תרצה, בהצגה "חבלי משיח" מאת מוטי לרנר בתיאטרון באר שבע, בבימויו של כפיר אזולאי, עליו הייתה מועמדת לפרס השחקנית המבטיחה בטקס פרסי התיאטרון לשנת 2014.
השתתפה בהצגות ”המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה” ובמחזה של ענת גוב ”אהבת מוות” בתיאטרון בית לסין, שתיהן בבימויו של גלעד קמחי.
ב-2010 כיכבה בווידאו קליפ לשיר "חתולים" של להקת הג'ירפות, בבימויו של יאיר קז, חבר הלהקה.
בירון השתתפה בסרט הקצר "פזמון ליקינתון" בבימויה של נעמה לנדאו שהשתתף בפסטיבלים שונים ברחבי תבל.
השתתפה בסדרת המערכונים "בקיצור" של וניה היימן ורועי כפרי בהפקת קשת.
ב-2014 מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המבטיחה על תפקידה בהצגה "חבלי משיח" בתיאטרון באר שבע.
ב-2016 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט קולנוע קצר ״המפעילה״ בבימוי בן חכים (אוניברסיטת ת״א) ותסריט של ליאור זלמנסון. הסרט השתתף בעשרות פסטיבלים בעולם, בין היתר ייצג את ישראל בתחרות הסרטים הקצרים בפסטיבל טרייבקה שבניו יורק ובפסטיבל קאן במסגרת מסלול ה-Short Corner.
ב-2017 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע הישראלי ״מונטנה״ (שיצא לאקרנים ב-2018). את התסריט כתבה לימור שמילה, שגם ביימה. הסרט הופק בידי ״אפיקים מאוחדים״ UCM.
ב-2018 שיחקה באוטונומיות.
מ-2018 ועד 2020 שיחקה במחזה "היורשת" מאת גורן אגמון בתיאטרון בית לסין.
חיים אישיים.
בירון לסבית מוצהרת ומנהלת מערכת יחסים עם הבמאית, המלהקת והיוצרת לימור שמילה.
חנניה ריכמן
מחזור בני רומא
מפרק (מחוז)
מחוז מפרק (ערבית: محافظة المفرق; ידועה גם בשם אל מפרק ובניבים מקומיים מפרג ומפרה) הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם בצפון-מזרח המדינה ובירתו היא העיר מפרק. המחוז גובל בסוריה בצפון, בעיראק במזרח ובערב הסעודית בדרום.
המחוז מחולק לארבע נפות. זהו המחוז השני בגודלו בירדן, שטחו 26,550.6 קמ"ר. אוכלוסייתו מונה 287,300 נפש, המהווים כ-4.5 אחוז מכלל תושבי ירדן.
היסטוריה.
במחוז אתרים רומיים וביזנטיים רבים, כסכרי מים וכנסיות עתיקות. ראוי לציין כנסייה נוצרית מהמאה ה-3 לספירה, הנחשבת כאחת העתיקות ביותר בעולם.
בתקופת המנדט הבריטי הוקמו במחוז בסיסי צבא, הבסיסים מאוישים גם היום, בידי הצבא הירדני.
נפות.
המחוז מחולק לארבע נפות:
Big data
Big Data ("בִּיג דָּאטָה", לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית: נְתוּנֵי עָתֵק) הוא מונח המתייחס למאגר מידע הכולל נתונים מבוזרים, שאינם מאורגנים לפי שיטה כלשהי, שמגיעים ממקורות רבים, בכמויות גדולות, בפורמטים מגוונים, ובאיכויות שונות.
ניתן לאפיין נתוני עתק לפי חמישה מאפיינים (חמשת ה-V-ים):
האתגר בניהול נתוני עתק הפך תחום זה לעניין מרכזי בטכנולוגיית מידע. מסדי הנתונים היחסיים הקיימים אינם בנויים לאחסון ולניתוח כמויות מידע גדולות שרובן אינן מגיעות באופן מפורמט לפי תבניות אחידות וידועות מראש. העלות הזולה יחסית של אמצעי האחסון, מצד אחד, והכמות הגדולה של מידע המגיע משלל מקורות (אתרי אינטרנט, רשתות חברתיות, מכשירים סלולריים, מצלמות אבטחה, חיישנים ועוד), מצד שני, גורם לכך שמידע נאגר ללא מחיקה, ומאפשר יכולות ניתוח וזיהוי תבניות ומִתְאָמִים, הנדרשות בעולמות תוכן רבים.
ביג דאטה משמש לתיאור היקף מאסיבי של אוסף נתונים מובנה ושאינו מובנה, שגודלו העצום - וקצב עדכונו המהיר, לא היו בנמצא עד לפני זמן קצר.
נדרשות פרדיגמות מתקדמות, השונות מהשיטות המסורתיות, לעיבוד הנתונים וחילוץ המשמעות מהם. האמצעים והתהליכים במערכות הדיגיטליות העדכניות כיום מאפשרים לדלות מידע רלוונטי של נתונים מובנים, מובנים בחלקם או אף לא מובנים. שימוש בכלים וחומרה מיחשובית מתאימים לגודל מאגר הנתונים וקצב עדכונו, מאפשרים מיון וסינון הנתונים, ניתוח הנתונים, חילוץ משמעות, זיהוי דפוסים, כדי לקבל תובנות חדשות שלא ניתן היה לרכוש קודם לכן בגלל מגבלות טכנולוגיות של זיכרון ומהירות עיבוד ותקשורת, שהתבטלו למעשה בצל ההתפתחויות הטכנולוגיות בשנים האחרונות. תובנות אלו מיועדות לסייע בידינו ללמוד יותר עלינו ועל העולם בו אנו חיים, ומגדילות מאוד את הפוטנציאל לסייע לחברה לשפר את יעילות ההתנהלות, תוך קבלת החלטות מהירות.
הגדרת המונח.
הגדרה מקובלת במחקר של המושג "נתוני עתק" היא זו המנוסחת בערך "big data" במילון אוקספורד: