לשיאו במדי לוקומוטיב הגיע לוסקוב במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. בעונת 2002 הוא זכה עם קבוצתו לראשונה באליפות רוסיה, ובנוסף זכה בפרס כדורגלן השנה. גם ב-2003 הוא נבחר לכדורגלן השנה, וסיים גם כמלך השערים של הליגה באותה עונה עם 14 שערים. מלבד שעריו הרבים נתן לוסקוב בישולים רבים לחברי קבוצתו, והופעותיו המרשימות משכו עניין מצד מועדונים ברחבי אירופה, כדוגמת טוטנהאם הוטספר וא.ס. מונקו. בעונת 2004 הוא זכה עם לוקומוטיב באליפות השנייה שלו, וזכה עמה גם בשלושה גביעי רוסיה (2000, 2001 ו-2007). הוא נבחר שבע פעמים לנבחרת העונה ברוסיה מטעם התאחדות הכדורגל הרוסית.
בהשתתפויותיו עם לוקומוטיב בליגת האלופות, הישג השיא של לוסקוב היה העפלה לשמינית הגמר בעונת . על אף הצטיינותו הרבה בלוקומוטיב הוא לא הרבה לשחק בנבחרת רוסיה — הוא ערך במדיה 25 הופעות וכבש שני שערים. הוא השתתף עם הנבחרת בטורניר יורו 2004, שבו הודחה כבר בשלב הבתים.
ב־2007 עזב לוסקוב את לוקומוטיב בשל סכסוך עם המאמן אנטולי בישובץ וחתם בקבוצת סאטורן ראמנסקו.
ב־2010 חזר למועדונו הקודם לוקומוטיב מוסקבה שם שיחק עד לפרישתו בשנת 2013.
ב־2016 מונה לעוזר מאמן בלוקומוטיב מוסקבה ובאוקטובר 2021 (לאחר פיטוריו של מרקו ניקוליץ' הסרבי) מונה לממלא מקום המאמן הראשי, עד למינויו של מרקוס גיסדול.
קנז'ה
קנז'ה, (בבולגרית: Кнежа) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז פלבן ושמה נגזר מהתואר השלטוני הבולגרי קניאז, המקביל לעוצר וניתן לנסיכים ויורשו עצר בתקופות קדומות. קנז'ה שוכנת 48 קילומטרים מבירת המחוז פלבן.
היסטוריה.
התיישבות אנושית ראשונה במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובמאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית. החל מהמאה ה-3 החלו פלישות של שבטים גותים לאזור וחלקם התיישבו בשטח תוך מאבקים בלתי פוסקים מול הרומאים. באזור קנז'ה נתגלו שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-7, תקופת האימפריה הבולגרית הראשונה. בתחילת המאה ה-14 עבר היישוב לשליטת האימפריה העות'מאנית, אשר שינו את שמו לאיסמעיל. בתקופה זו הצטמצמה אוכלוסיית היישוב לממדי כפר קטן. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפך חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.
אקלים.
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, הגורמת להפרשי טמפרטורות משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.5oc וערכי שיא הקיצון שנמדדו היו מינוס 35oc, בחורף 1942 ו-42.7oc, בקיץ 1945.
כלכלה.
באזורים הסובבים את העיר מגדלים חיטה, שעורה, תירס, שבולת שועל וחמניות . בשטח העיר 4 בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר תיכוניים.
מרכז מוסואוא - לזכויות האזרחים הערביים בישראל
קובאן (חבל ארץ בקווקז)
קוּבָּאן (Kuban; בכתב רוסי: Кубань) הוא חבל ארץ היסטורי בצפון קווקז, הכולל שטחים לאורך נהר קובאן שהיו חלק ממחוז קובאן, במלכות המשנה של הקווקז של האימפריה הרוסית.
עד סוף המאה ה-18 היה קובאן מיושב ללא הפרעה מאז התקופה הפלאוליתית. האזור עשיר בחפצים מהתקופה הנאוליתית ומתקופת הברונזה. במחצית הראשונה של האלף הראשון לפני הספירה קובאן היה אחד המרכזים הראשונים לייצור ארד. משם התפשטה המלאכה לאוקראינה עד לנהר דניפרו. התושבים הראשונים היו ככל הנראה הקימריאנים ההודים-אירופיים. קובאן התגלה כיחידה פוליטית ומנהלית בשנת 1860 לאחר איחוד שטחי הקוזאקים של הים השחור עם האזורים המזרחיים של קובאן כדי ליצור את מחוז קובאן. השטח על הגדה השמאלית של נהר קובאן (הטרנסקובאן) הצטרף למחוז קובאן. בשנת 1896 הופרד חוף הים השחור מהמחוז ויצר את חבל הים השחור. רוב שטחה של קובאן נתבע לאחר מלחמת העולם הראשונה על ידי הרפובליקה העממית של קובאן, אך בשנת 1920 שולב האזור על ידי הבולשביקים ב - RSFSR כמחוז קובן – הים השחור. שטחו של חבל קובאן תואם במידה רבה את קראזודאר קראי של ימינו (הוקם בשנת 1937) ואת המחוז האוטונומי קרצ'אי-צ'רקס בחלקו העליון של נהר קובאן, אשר היה מיושב היסטורית על ידי שבטי צ'רקסיאן (צ'רקסי).
כיום נכלל שטח החבל ביחידות מנהליות שונות: מחוז קרסנודאר, אדיגיה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, מחוז סטברופול ומחוז רוסטוב. שטח החבל כיחידה מנהלית של האימפריה הרוסית היה כ-95 אלף קמ"ר, ובשנת 1894 התגוררו בו כ-1,600,000 תושבים. כמחצית מאוכלוסיית החבל היו קוזאקים (הקוזאקים של קובאן), אשר הובאו לאזור במהלך המאה ה-19 במטרה לחזק את ההתיישבות הרוסית באזור שנכבש במהלך מספר מלחמות מהצ'רקסים. העיר הראשית של החבל הייתה יקטרינודאר (כיום קרסנודאר).
עם הקמת ברית המועצות פוזרה היחידה הקוזאקית, ושטחי החבל פוזרו בין המחוזות השונים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקם מחדש ארגון הקוזאקים במקום.
דניאל בריאולבסקי
ויולה יוקריאנה
ויולה יוקריאנה (שם מדעי: "Viola ucriana") הוא מין בסוג סגל ממשפחת הצמחים הסגליים. מין זה אנדמי לסיציליה. בתי הגידול האופייניים הם צמחיית שיחים ים-תיכוניים וכן אזורים סלעיים. מין זה נמצא בסכנת הכחדה עקב הצטמצמות אזורי בית הגידול שלו.
מרלי מטלין
מרלי בת' מטלין (באנגלית: Marlee Beth Matlin; נולדה ב-24 באוגוסט 1965) היא שחקנית קולנוע יהודייה-אמריקאית חירשת. בגיל 21 הוענק לה פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1986 על תפקידה בסרט "ילדים חורגים לאלוהים", ובכך הייתה לשחקנית הצעירה ביותר בהיסטוריה שזכתה בפרס. כמו כן, מטלי זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לארבעה פרסי אמי. החל מיוני 2022 מכהנת מטלין בחבר הנאמנים של האקדמיה האמריקאית לקולנוע.
ביוגרפיה.
מטלין נולדה בעיירת הפרברים מורטון גרוב הסמוכה לשיקגו שבמדינת אילינוי למשפחה ממוצא יהודי. הוריה הם ליבי ודונלד מטלין. יש לה שני אחים גדולים. היא איבדה 80 אחוזים משמיעתה באוזן שמאל ובאופן מלא את שמיעתה באוזן ימין בגיל 18 חודשים. מטלין למדה ב"תיכון הארסיי" ולאחר מכן ב"מכללת הארפר". מטלין למדה משחק ב"מרכז הבינלאומי לאומנויות לחרשים", ארגון בינלאומי שעובד בעיקר במדינת אילינוי בהתנדבות כדי לעזור ולפתח כישורים של ילדים כבדי שמיעה. ב-1987 קיבלה מטלין תואר דוקטור לשם כבוד ממכללת גלאודט.
בשנת 1993 נישאה מטלין לשוטר משטרת ברבנק קווין גרנדאלסקי אותו הכירה על סט צילומי הסדרה "Reasonable Doubts", לזוג נולדו ארבעה ילדים, שני בנים ושתי בנות.
בשנת 2002 פרסמה מטלין סיפור בשם "ילד חירש עובר" המבוסס בעיקרו על ילדותה.
בשנת 2008 התמודדה בעונה השישית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים, והייתה למודחת השישית.
ביוני 2017 הגיעה מטלין לישראל כדי לקבל פרס מקרן משפחת רודרמן בסך 100,000 דולר על פועלה לשילוב וקידום אנשים עם מוגבלויות בהוליווד, והתארחה גם באוניברסיטה העברית בירושלים. יום לאחר מכן התארחה במפגש שערכה לה קהילת החירשים בישראל בסינמטק תל אביב.
ב-22 ביוני 2022 נבחרה מטלין לראשונה לכהן בחבר הנאמנים של האקדמיה האמריקאית לקולנוע, כאחת משלושת נאמני ענף שחקנים של גוף זה.
קריירת משחק.
מטלין הופיעה לראשונה על במה בגיל שבע בתפקיד דורותי בהצגת הילדים "הקוסם מארץ עוץ".
מטלין התגלתה באחת מהופעותיה על ידי המפיק היהודי אמריקאי הנרי וינקלר ששיבץ אותה ב-1986 בדרמה "ילדים חורגים לאלוהים", סרט המבוסס על מחזה בעל שם זהה. בסרט היא מגלמת את דמותה של שרה נורמן, אישה צעירה כבדת שמיעה יפהפייה ובעייתית הלומדת בבית ספר יוקרתי לחרשים. המורה החדש שלה ג'יימס (ויליאם הרט), משתמש בשיטות לימוד בלתי רגילות כדי להתקרב אל תלמידיו במישור האישי, ונוחל בכך הצלחה רבה. רק תלמידה אחת, שרה מסרבת להיפתח אליו ומעדיפה להישאר סגורה בשקט המוחלט שלה. ג'יימס, שמוקסם מיופייה ומהתנהלותה של שרה, שם לעצמו כמטרה להגיע לליבה. על תפקיד הבכורה שלה זכתה מטלין בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר והפכה לאחת ממספר שחקניות מצומצם שזכו בפרס על הופעת הבכורה שלהן, מטלין הפכה בגיל 21 לשחקנית הצעירה ביותר בהיסטוריה שקיבלה את הפרס היוקרתי. על תפקידה קיבלה מטלין גם את פרס גלובוס הזהב.
לאחר ההצלחה הקולנועית הופיעה מטלין בהופעות אורח בסדרות הטלוויזיה "סיינפלד", "עקרות בית נואשות" ו"סודות העיר" וכן בסדרת הטלוויזיה "Reasonable Doubts" בה הופיעה מטלין בתפקיד ראשי ב-45 פרקים.
בשנת 2000 שיחקה מטלין בפרק בסדרת הדרמה "הפרקליטים" ובסדרה "הבית הלבן" בה שיחקה ב-17 פרקים. ב-2004 וב-2005 הופיעה בפרקים בסדרה "". ב-2007 הופיעה מטלין בסדרת הדרמה "ישנן בנות" וגילמה את דמותה של ג'ודי לרנר, פסלת לסבית כבדת שמיעה. בין השנים 2011–2017 היא שיחקה בסדרה "הוחלפו בלידתן".
אדולף ברמן
דתן
אבירם
בית הנכאת בצלאל
נייר ערך מגובה משכנתא
אנדריאה קומודי
אנדריאה קומודי (באיטלקית: Andrea Commodi; 1560, פירנצה – 1648, רומא) היה צייר איטלקי שפעל בתקופת הבארוק המוקדמת.
בין יצירותיו הידועות: "סן קרלו" בכנסיית סן קרלו (San Carlo ai Catinari) ברומא; ו"נפילת המלאכים" הנמצאת כיום במוזיאון האקדמיה בפירנצה.
קומודי היה פעיל בעיקר ברומא. היה תלמידו של הצייר צ'יגולי (Cigoli). בין תלמידיו של קומודי היה פייטרו דה קורטונה, שבהמשך חייו היה מהדמויות הבולטות של הבארוק האיטלקי.
אפולו סאורוקטונוס
הפועל מועין דליית אלכרמל
יוגורט קפוא
קונצ'רטו מס' 5 של בטהובן
קונצ'רטו מספר 5 (הקיסר) של בטהובן
קונצ'רטו מספר 5 של בטהובן
אחמד שאה קג'ר
לאריסה (ירח)
גריגורי אורלוב
גריגורי אורלוב (ברוסית: Григорий Григорьевич Орлов; 17 באוקטובר 1734 - 24 באפריל 1783) היה מדינאי רוסי בתקופת יקטרינה הגדולה ומאהבה.
ביוגרפיה.