בנוסף לשירת קסמים ושירה למחצה של שירה סקאלדית, היו שירים נוספים כמו שירי עבודה, למשל Grottasöngur ב-Snorra-Edda ו-Darraðarljóð ב-Njálssaga ושירי אהבה, אך העדויות לביצוע המוזיקלי של שירים אלה מוגבלות מאוד. ולא חד משמעית.
איך היא נשמעה.
לסוחר ערבי שביקר בדנמרק, במאה העשירית, בשלטון הוויקינגים, ניתן לומר זאת על שירתו של הוויקינג:
"מעולם לא שמעתי שירים מכוערים יותר מאלה של הוויקינגים בדנמרק. הצליל הנוהם שבא מגרונם מזכיר לי כלבים מייללים, רק יותר לא מאולפים".
מבקר אחר השווה את שירתם לקול עגלה עמוסה המתגלגלת בכבדות לאורך צלע ההר.
מאפיינים.
הוויקינגים התאפיינו בשירה סקאלדית . מוזיקה נחשבה לצורת אמנות ומיומנות מוזיקלית. הוויקינגים כידוע, ניגנו בכלי נגינה, כולל נבלים וכינורות.
המעבר לתקופת הרנסאנס.
סוף תקופת ימי הביניים ותחילת מוזיקת הרנסאנס, ביחס להרכב המוזיקה, קשה להבדלה בין השניים. בעוד שהמוזיקה של המאה הארבע עשרה היא מימי הביניים באופן די ברור בתפיסה, המוזיקה של תחילת המאה החמש עשרה נתפסת לרוב כשייכת לתקופת מעבר, ולא רק שמירה על כמה מהאידיאלים של סוף ימי הביניים (כגון סוג של כתיבה פוליפונית שבה החלקים שונים זה מזה זה מזה באופיים, מכיוון שלכל אחד מהם יש פונקציית טקסטורה ספציפית), אך מראים גם כמה מהתכונות האופייניות לרנסאנס (כמו הסגנון הבינלאומי ההולך וגדל המתפתח באמצעות התפשטות פרנקו-פלמית מוזיקאים ברחבי אירופה, ומבחינת המרקם שוויון הולך וגובר של חלקים). מוזיקולוגים אינם יכולים בוודאות מתי החלה תקופת הרנסאנס. אמנם אין הסכמה, אבל 1400 מהווה סימן שימושי לתחילתה של התקופה, משום שרק באותן שנים, הרנסאנס נכנס במלוא דרכו לאיטליה.
פוליפוניה, שהייתה בשימוש מאז המאה ה-12, נעשתה מורכבת יותר ויותר עם קולות עצמאיים מאוד לאורך המאה ה-14. עם ג'ון דאנסטפל ומלחינים אנגלים אחרים, מוזיקה אנגלית נחשבת לעיתים קרובות כראשונה שנשמעת פחות "מוזרה" לקהל בימנו שאינו בעל ידע נרחב בתולדות המוזיקה.
השפעות.
המוזיקה מתקופת ימי הביניים השפיעה ומשפיעה רבות על מלחינים בתחומים שונים כגון פופ, מוזיקה קלאסית וג'אז.החל בסגנון הארס אנטיקווה ועד למזמור הגרגוריאני. הסגנונות המוזיקליים של פרוטין השפיעו על מלחינים מהמאה ה-20 כגון ג'ון לותר אדמס ועל המלחין המינימליסטי סטיב רייך.
ברדקור, היא תופעת אינטרנט שהפכה לפופולרית בשנת 2020, הכוללת רמיקסים ועיבודים מוזיקליים של להיטי פופ ורוק אשר מעבדת אותם לסגנון מוזיקת מימי הביניים. הטרנד צבר פרסום ותאוצה כה רבים, עד שערוץ יוטיוב בשם Hildegard von Blingin (הילדגרד מבינגן) המעלה שירים יחד עם עיבודים מימי הביניים, זכה למעלה ממעל 785 אלף רשומים וכן, לפרסום וצפיות רבות.
שפת השירה.
בימי הביניים, גליסית-פורטוגזית הייתה השפה בה השתמשו לשירה לירית. האסכולה הגליסית-פורטוגזית, שהושפעה במידה מסוימת מהטרובדורים, תועדה לראשונה בסוף המאה ה-12 ונמשכה עד אמצע המאה ה-14. הלחן המוקדם ביותר באסכולה זו מתוארך בדרך כלל לפני 1200 ואחריה.
ניתן לחלק זרם זה לשלושה ז'אנרים בסיסיים: שירת אהבה בקול גברי, שירת אהבה נשית ושירת העלבון והלעג. שלושתם הם ז'אנרים ליריים במובן הטכני מפני שהם היו שירים בליווי מוזיקלי של כלי מיתר ולירה.
אהבת שאול
אהבת שאול הוא רומן מאת הסופר הישראלי אלי עמיר, שיצא לאור בשנת 1998. זהו הרומן השלישי של אלי עמיר. בספר מתוארים ימיה הראשונים של סיירת מטכ"ל, בשנים 1961–1959, ודמותו של אבשלום קהתי, שעל פי עדותו של עמיר מבוססת על דמותו של רס"ן יחיאל אמסלם מפקד הצוות הראשון ביחידה שבין חייליו נמנה אהוד ברק. בנוסף מופיעות דמותו של דורון ברקאי שמתבססת על דמותם של דב תמרי, אהוד ברק ויוני נתניהו, ודמותו של מפקד היחידה, מודי אדלמן, אשר מתבססת על דמותו של אברהם ארנן. עלילת הספר משתרעת למן הקמת מדינת ישראל ועד שנת 1992, ובין היתר מתארת את מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים, משפט אייכמן ואת השסע העדתי בישראל.
סיפור העלילה.
שאול בר אדון, גבר ירושלמי ממוצא ספרדי, מספר את סיפור חייו למן תחילתם ועד התקופה בה מתרחשת העלילה, שנת 1992, והוא כבר גבר כבן חמישים. בר אדון מתאר את ילדותו בירושלים כבנו של איש אצ"ל, שגדל בבית התומך במחנה הרוויזיוניסטי והיה חניך בתנועת בית"ר. בהמשך מתאר בר אדון כיצד למד בבית הספר התיכון במגמת ערבית בשל רצונו להתגייס ליחידת מודיעין בצה"ל. עם גיוסו לצה"ל נשלח בר אדון להכשרה כלוחם בנח"ל ובהמשך עבר קורס מ"כים חי"ר. הדבר גרם לבר אדון תסכול רב, שהרי שאף לשרת במודיעין, ועל כן כתב למורהו במגמת ערבית, אבנון שמו, במחאה. המורה אבנון, אשר בצבא שירת בצנחנים ובחיל המודיעין, ממליץ על בר אדון כמועמד ליחידת מודיעין נבחרת שאך זה הוקמה. מפקד היחידה, איש הפלמ"ח, רס"ן מרדכי "מודי" אדלמן, מראיין את בר אדון ומגייס אותו ליחידה. ביחידה פגש בר אדון את מפקד הצוות שלו, סגן אבשלום קהתי, המכונה "אבשי". קהתי, גבר תמיר וחסון ממוצא תימני, בוגר מצטיין של הפנימייה הצבאית בחיפה, אשר שירת בעבר כלוחם ומפקד בצנחנים, ולו צל"ש על סיור מודיעין עליו פיקד לחצי האי סיני. ביחידה עובר בר אדון, תחת פיקודו של קהתי, הכשרה בניווטים, בסיערוב ובלוחמת קומנדו. במהלך האימונים הופך בר אדון לחברם הטוב של קהתי וזכי סיטון, ואף מסייע לאחרון להתחתן עם חברתו.
לאחר שחרורו מן הצבא הופכים קהתי ובר אדון לשותפים לדירה וסטודנטים באוניברסיטה העברית בירושלים. באותה עת מתאהב בר אדון בחיה, ניצולת שואה, הלומדת באוניברסיטה ועוסקת ללא הרף במשפט אייכמן. קהתי מצדו מתחתן עם מזי, אחותו של זכי חברם ליחידה. אהבתם של חיה, האשכנזיה ובר אדון נידונה לכישלון משום הוריה של חיה הרוצים כי תינשא לגרשון אברמסקי, טייס קרב בחיל האוויר, אשכנזי אף הוא. קונפליקט נוסף המתבטא בספר הוא במישור הצבאי בו חש קהתי כי אינו מקודם לתפקיד מפקד היחידה בשל היותו ספרדי, בניגוד למפקד הפלוגה דורון ברקאי, המכונה "הבלונדיני" על שום מוצאו האשכנזי. לאחר שחיה עוזבת אותו, כדי להינשא לגרשון, עובר בר אדון לארצות הברית, כדי ללמוד בקליפורניה ונעשה חלוץ בתעשיית ההיי טק. קהתי, שפרש מן הצבא לאחר שלא מונה למפקד היחידה, הפך לקבלן לעבודות עפר ועשה חיל בביצור קו בר-לב. במהלך לימודיו באוניברסיטת סטנפורד, שב בר אדון לישראל לחופשות וגם כדי לקחת חלק כאיש מילואים ביחידה במלחמת ששת הימים, ובמהלך הקרבות ברמת הגולן מציל את חיי קהתי, מפקדו. בר אדון שב לישראל גם במלחמת יום הכיפורים ולחם בקרבות חזית הדרום, כמפקד טנק בגדוד שריון שבפיקוד אלישיב שמשי. במלחמת יום הכיפורים נהרג חברו הטוב, קהתי, בעת שפיקד על חיילי היחידה בכיבוש החרמון.
בסיומו של הספר מקימים בר אדון וחבריו מצבה לקהתי במעלה סיירים בהרי אילת ועליה חקקו- "גלעד לזכרו של אבשלום (אבשי) קהתי ז"ל, מפקד וחבר, שהוליכנו בהרים ובשבילים האלה, להכין אותנו למלחמה ולשלום. חיילים ורֵעים". לאחר מכן מצפה בר אדון לביקורה של מזי, אלמנתו של קהתי, מרצה לאגרונומיה הפעילה במפלגת מרצ, ומציין כי התפכח מאמונתו בדרך מחנה הימין ושאולי הגיעה העת לעליית מפלגת העבודה לשלטון.
יחיאל אמסלם כגיבור הספר "אהבת שאול".
בהתייחסו לספרו, סיפר אלי עמיר "כשהרומן התפרסם החלו אנשי צבא למיניהם, מראשוני סיירת מטכ"ל, לומר לי שהם מזהים שאבשי הוא למעשה יחיאל אמסלם ז"ל. הם לגמרי צדקו. היה זה לפני כעשר שנים ד"ר רון לוי, אל"ם בדימוס ואחד מראשוני סיירת מטכ"ל, לקח את עמיר לבקר באנדרטה שבהרי אילת. שם, במעלה הסיירים אל מול הר תמנע, מהמקום הצופה על נחל עתק ומשקיף על הרי אדום, כשהחול המדברי מסמא את העיניים והרוח משתולל, החל הרומן "אהבת שאול" לקרום עור וגידים. עמיר: "האנדרטה והאיש מאד סקרנו אותי. האנדרטה נתנה לי השראה וללא ספק, הייתה הטריגר לכתיבת הרומן".
יחיאל "אמסה" אמסלם (21 באוקטובר 1939 – 5 ביוני 1967) נולד בחיפה בוגר מצטיין של הפנימיה הצבאית לפיקוד בבית הספר הריאלי, מ"כ בגולני ומפקד הצוות הראשון בסיירת מטכ"ל. בוגר תואר ראשון במדעי המזרח והמדינה באוניברסיטה העברית. שימש כקצין מודיעין של חטיבת הצנחנים. במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגה ב' בגדוד 202 בצנחנים. אמסלם נפל ביום הראשון למלחמה בקרב רפיח.
כספרים אחרים של עמיר, הספר כתוב בשפה עשירה, שמתובל בה הומור דק.
חיים (פירושונים)
הפרס הלאומי לספרים יהודיים
הפרס הלאומי לספרים יהודיים (National Jewish Book Award, ובקיצור: NJBA) הוא פרס ספרותי המוענק מטעם המועצה למען הספר היהודי באמריקה (Jewish Book Council) בארצות הברית, בקטגוריות שונות של סוגה ספרותית (ספרות עיונית, שירה וסיפורת) במטרה לעודד ספרות יוצאת מן הכלל בנושאים בעלי עניין יהודי.
הפרס מוענק החל משנת 1949. בין זוכי העבר הבולטים: פיליפ רות, הווארד פאסט, אלי ויזל, יצחק בשביס-זינגר, א. ב. יהושע, עמוס עוז, מיכאל אורן, הלל בבלי, יצחק זילברשלג, יהודה עמיחי, נתן שחם, נתן שרנסקי, אורי אורלב, איתמר רבינוביץ', בן ציון נתניהו, סול בלו, דוד הרטמן, מנחם אלון, שבתי טבת, אניטה שפירא, דויד גרוסמן, מאיר שלו, ברנרד לואיס, פולה פרדריקסן, צבי אקשטיין, ג'ונתן ספרן פויר, דניאל אלעזר ואחרים.
שבת המלכה
שבת המלכה הוא שירו של המשורר חיים נחמן ביאליק. השיר, המאזכר את הלכות שבת ואת זמירות שבת, מתאר את אורח החיים המסורתי בשבת ואת האווירה השבתית.
השיר הולחן על ידי פנחס מינקובסקי.
תכנים ואמירות.