האצ'יסון שותפה באמצעות חברת "האצ'יסון מים בע"מ" עם חברת הנדסת התפלה במיזם הקמה ותפעול של מתקן התפלה שורק לאחר שזכו בזיכיון ב-2010. המתקן החל לפעול באוגוסט 2013. ב-2019 בעקבות זיוף נתוני מליחות במתקן שאפשרו לחסוך למפעילים כ-12 מיליון ש"ח, הוטל עליו קנס.
בנובמבר 2012 רכשה החברה את חממת כינרות תוך החייבות להשקעה של 100 מיליון שקל במשך שמונה שנים.
החברה שותפה גם בבעלות על תחנת כוח בעמק הירדן.
ב-2020 הפסידה החברה ל-IDE טכנולוגיות במכרז על הקמת שורק 2 לאחר הפעלת לחץ אמריקאי למניעת זכייתה במכרז.
פרדינאן שבאל
פרדינאן שֶבָאל (בצרפתית: Ferdinand Cheval; 1836, שָׁרְם־סוּר־ל'ארְבָּס [Charmes-sur-l'Herbasse], דרום, צרפת - 19 באוגוסט 1924; מכונה גם "הדוור שבאל") היה דוור צרפתי שהעביר שלושים ושלוש שנה בבניית המקדש הפרטי שלו, "הארמון האידיאלי" (Le Palais idéal; 'לֶה פָּלֵה אִידֵאָל') בקומונה אוֹטְרִיב (Hauterives) .
הארמון נחשב דוגמה מובהקת וייחודית לאדריכלות נאיבית.
ראשית חייו.
פרדינאן שבאל התגורר בקומונה שָׁאטוֹנֵף־דה־גָלוֹר (Châteauneuf-de-Galaure), במחוז דרום (Drôme) בצרפת. הוא סיים את לימודיו בבית הספר בגיל 13 והיה לשוליית אופה, אך לבסוף בחר בקריירה של דוור.
ה"פלה אידיאל".
את "ארמונו" החל לבנות באפריל 1879. הוא סיפר שנכשל ומעד על אבן ושאב השראה מצורתה הייחודית. למחרת היום חזר לאותה נקודה שבה נפל, והחל לאסוף אבנים.
במהלך שלושים ושלוש השנים הבאות, שבאל אסף אבנים במהלך סיור חלוקת הדואר היומי, ושמר אותן בביתו, על מנת שישמשו כחומר גלם בבניית "הארמון האידיאלי". במהלך 20 השנים הראשונות בנה את הקירות החיצוניים של המבנה. בתחילה סחב את האבנים בכיסיו, ולאחר מכן החל לאסוף אותן בסל. לבסוף, נעזר במריצה. לעיתים קרובות עבד בשעות הלילה, לאור מנורת שמן.
סגנונו האדריכלי של ה"פלה אידיאל" מהווה עירוב של סגנונות שונים, לרבות השפעות מאדריכלות נוצרית ועד לאדריכלות הינדית. את האבנים הדביק שבאל זו לזו באמצעות סיד, מלט וצמנט.
קבורתו.
שבאל אף ביקש להיקבר ב"פלה אידיאל". אולם מאחר שהדבר אינו עולה בקנה אחד עם החוק הצרפתי, הוא בנה לעצמו במשך שמונה שנים נוספות, בין 1912 ל-1920, מאוזוליאום בבית הקברות של אוטריב. הוא מת ב-19 באוגוסט 1924, ונקבר במאוזוליאום.
הכרה ופרסום.
בערוב ימיו זכה שבאל להכרה מצד אושיות תרבות כאנדרה ברטון ופבלו פיקאסו. עבודתו הונצחה במאמר מאת אנאיס נין. ב-1932 יצר אמן הדאדא הגרמני מקס ארנסט עבודת קולאז' בשם "הדוור שבאל". העבודה מוצגת במוזיאון אוסף פגי גוגנהיים שבוונציה, איטליה. ב-1958 יצר הבמאי היווני אדו קירוּ (Ado Kyrou) את הסרט הקצר "Le Palais idéal", על מבנה הארמון שיצר שבאל.
ב-1969 הכריז אנדרה מאלרו, שר התרבות בממשלתו של שארל דה גול, על ה"פלה אידיאל" כאתר מורשת תרבותי, וכך הוקנה לו מעמד רשמי של מבנה לשימור. ב-1986 דיוקנו של שבאל אף הופיע על בול רשמי צרפתי. גם המאוזוליאום שבנה לעצמו שבאל הוכר ב-2011 כמונומנט היסטורי, הנתון לשימור מטעם משרד התרבות הצרפתי.
יצירתו הארכיטקטונית של שבאל מהווה כיום אתר תיירותי, הפתוח למבקרים בכל יום מלבד חג המולד וערב השנה החדשה.
בספרו של צ'אק פלאניוק "Choke" (2001; על בסיס הספר נעשה בשנת 2007 הסרט "עמוק בגרון") מופיע בן דמותו של שבאל, דוור חסר השכלה בשם דני (Denny), שאוסף לאיטו אבנים שמשמשות אותו בבניית "בית חלומותיו".
יועד בית יוסף
מדליית המלחמה של הכוח הטריטוריאלי
מדליית הכוח הטריטוריאלי (באנגלית: Territorial Force War Medal) היא מדליית מערכה שהוענק לחברי הכוח הטריטוריאלי של בריטניה, כוח של מתנדבים, בתפקידי צבא וסיעוד ששירתו מחוץ לשטחה היבשתי של בריטניה במערכות שהיו חלק ממלחמת העולם הראשונה. מדובר באות הנדיר ביותר מבין חמש המדליות המקבילות, המדליות הגדולות של מלחמת העולם הראשונה.
זכאות.
המדליה הופקה באפריל 1920 לחברי הכוח שהתנדבו לשירות, והצהירו, או חתמו על נכונותם לשרת מחוץ לשטחה היבשתי של המדינה לפני ה-30 בספטמבר 1914 ואכן שירתו מעבר לים במסגרת המלחמה בין התאריכים ה-5 באוגוסט 1914 וה-11 בנובמבר 1918 כולל. אף על פי כן הכיתוב על המדליה מתייחס לשנים 1914-1919 למרות המוזכר למעלה בגלל שבחוק הבריטי שנות המלחמה מוגדרות עד ל-1919.
תנאי נוסף היה שהמתנדבים יהיו כאלה שהתגייסו לכוח לפני תחילת המלחמה (4 באוגוסט אותה שנה) או מתנדבים שכבר שירתו בכוח לפחות 4 שנים טרם התקופה המדוברת והתגייסו שוב לפני סוף ספטמבר.
הזכאים למדליה זו בהכרח היו מי שלא היה זכאי לקבל את כוכב 1914 או כוכב 1914-1915.
חדשות JDN (ראשי תיבות של Jewish Daily News, בעברית: חדשות יהודיות יומיות, ביידיש: אידישע טעגליכע נייעס) הוא אתר חדשות ותוכן חרדי המוביל בקטגוריית האתרים המסוננים.
היסטוריה.
בשנת 2008 החל נפתלי אונגר, אחיינו של האדמו"ר רבי מרדכי דוד אונגר מבאבוב 45 מארצות הברית, להפיץ במייל תמונות וסרטונים מאירועים בחצרות אדמו"רים, תחת הכותרת JDN – אידישע טעגליכע נייעס. לדבריו, אלפים נרשמו לקבלת החומר.
בשנת 2011 נוסד אתר האינטרנט 'חדשות JDN'. בתחילה עבד האתר בשיתוף פעולה עם בעלי המייל JDN, אך לאחר תקופה הם נפרדו, כשבעלי המייל מתמקדים בעיקר בחדשות חסידיות בארצות הברית, ובעלי האתר מתמקדים בחדשות חרדיות וכלליות בישראל.
בעל האתר היה מנהל אתר האינטרנט טוג שנסגר עקב קריאת הרבנים משנת 2009 שלא לגלוש ברשת האינטרנט. לאחר מכן העורך הראשי ומנכ"ל האתר היה יחיאל (חיליק) טברסקי, בנו של האדמו"ר ר' אברהם יהושע העשיל מטשארנאביל (טשרנוביל) - אשדוד.
משנת 2016 – תשע"ו הבעלים הוא דודי ברנשטיין - מו"ל קבוצת JDN. באותה שנה הושקה אפליקציית מובייל לאתר ובתקופה זאת האתר שוב החל לשלוח מייל יומי עם עיקרי החדשות.
כיום האתר מפרסם חדשות מהארץ ומהעולם וכן חדשות מהמגזר החרדי. הכתבות החדשותיות המפורסמות באתר הן בסגנון הדומה לזה של העיתונים היומיים החרדיים. כמו כן באתר קיימים מדורים שונים בהם מתפרסם תוכן מגוון שאינו חדשותי ומתפרסמים בו גלריות תמונות וסרטוני וידאו מחצרות האדמו"רים והרבנים והוא משתף פעולה עם כמאה צלמים המתעדים את החצרות החסידיות.
בשנת 2020 רכש האתר את העיתון הדיגיטלי 'שחרית' ומדי יום מופיע בעיתון מדור תמונות בשיתוף האתר.
קבוצת JDN.
'חדשות JDN' הוא חלק מקבוצת התקשורת הגדולה במגזר החרדי – 'קבוצת JDN' שמקדמת תקשורת נקייה ומותאמת לציבור החרדי. בחזון הקבוצה נכתב: "'קבוצת JDN' שמה לה מטרה להביא לציבור החרדי תקשורת נקייה ומותאמת לציבור החרדי, תוך הקפדה על עדכניות ואיכות. בכך ליצור שטח סטרילי מפגעי הטכנולוגיה עבור ציבור שומרי התורה בכלל השירותים". בדומה לכלי התקשורת הממסדיים במגזר החרדי, כלי התקשורת של הקבוצה לא מדווחים על אירועים פליליים או מחלוקות בין רבנים במגזר החרדי וקיימת אצלם 'ועדת רבנים' אשר מפקחת על התוכן.
בין כלי תקשורת ואתרי שירות ב'קבוצת JDN' – אתר 'חדשות JDN', העיתון הדיגיטלי 'שחרית', קו החדשות הטלפוני המאושר על ידי ועדת הרבנים לענייני תקשורת - 'מידע לכל', אתר ומגזין 'הבית של הנדל"ן', מגזין 'קהילות', אתר 'עבודות לחרדים', אתר הקניות 'גלאט שופ', אתר חיפוש מסעדות 'בהשגחה', רדיו 'גאולה FM' ו'ביטוח JDN'.
עורכי האתר.
בשנותיו הראשונות ערך את האתר יחיאל (חיליק) טברסקי שגם שימש כמנכ"ל האתר. ב-2017 מונה לעורך ראשי יהונתן אלוני ששימש בתפקיד עד 2019, אז מונה שמואל קרמרסקי (בשם העט שמואל בן-צבי) לעורך האתר. לאחר מערכת הבחירות לכנסת ה-21 פרש קרמרסקי מעריכת האתר ובמקומו מונה יעקב בנדה לעורך הראשי. באוגוסט 2021 שב קרמרסקי לקבוצת JDN, הפעם בשמו האמיתי, כעורך הראשי של היומון הדיגיטלי החרדי "שחרית" ופרשן פוליטי של "חדשות JDN".
קישורים חיצוניים.
הקמפיין הנקי של Jdn: “כולם מסקרים את הציבור החרדי. אנחנו חרדים”
בניין הקזינו בחיפה
קצין אג&quot;ם
קצין אג"ם (קצין אגף מטה) הוא קצין מטה במפקדה. הוא הקצין המרכזי במטה לאחר סגן מפקד היחידה (גדוד או חטיבה) או לאחר הרמ"ט (ראש המטה ברמת האוגדה), ואחראי על תיאום פעולת המטה המקצועי בתחומי הפו"ש, הסיוע הקרבי והמנהלה.
קצין האג"ם אחראי על תכנון וביצוע משימות המוטלות על מפקד היחידה, הכנת פקודות ופיקוח על ביצוען, דאגה לקיום תקין של כל הדרוש לביצוע המשימות ובפרט לפיקוד ושליטה על הכוחות, גיבוש תורת לחימה ליחידה ופיקוח על קיומה תוך תכנון ארוך טווח של בניית הכוח וכשירותו בהדרכה, אימונים ותרגולים ופיקוח על קציני המנהלה של המפקדה בתחומי אבטחה.
הסימול בצבאות נאט"ו לתפקיד מטה זה הוא G3.
קצין חיל ראשי
קצין חיל ראשי הוא קצין בכיר (בצה"ל בדרגת תת-אלוף) הניצב בראש חיל צבאי, ומהווה את מוקד הידע והסמכות המקצועית העליונה בתחומו. קצין החיל הראשי מהווה יועץ לרמטכ"ל ולמטהו בתחומו, מגדיר את תורת הלחימה החילית ומפקח על הטמעתה וביצועה, אחראי על בניין הכוח בהיבטי הכשרה וטיפוח כוח אדם, הצטיידות באמצעי לחימה ומרכז מחקר ופיתוח בתחומי המקצוע.
בדרך כלל מפרסם קצין חיל ראשי הנחיות, הוראות עבודה ופקודות המחייבות את כל חיילי החיל והעוסקים במקצוע המונחים מקצועית על ידו, גם אם אינם שייכים אורגנית לחיל (כך למשל קצין קשר גדודי השייך לחטיבת חי"ר מונחה מקצועית בתחום הקשר על ידי הוראות קצין קשר ראשי).