אורבך הגיע לתל אביב בשנת 1931 עם תחילת העלייה החמישית שהביאה לגידול מואץ של העיר. הוא השתלב בתנופת הבנייה ובנה את אצטדיון המכבייה הראשון סמוך לגני התערוכה בשפך הירקון. הוא היה קבלן פרטי ובנה בניינים רבים בתל אביב, וביניהם הבניין הראשון על עמודים, בית אנגל, בצומת שדרות רוטשילד ורחוב מזא"ה בתכנונו של האדריכל זאב רכטר.
בתחילת שנות השלושים הכיר צבי אורבך את בלה, בת דינה ויוסף איפלנד, שנולדה ב-28 בינואר 1909 בחרבין שבסין. אחיה, אברהם (אברשה) איפלנד, היה ממקימי תנועת בית"ר בחרבין. בלה סיימה את הגימנסיה בגיל 15, וכעבור שנה עזבה עם אִמה ובן דודה, ויקטור, את סין בדרכם לאירופה. בתחילה שהו בברלין משם עברו לליאז' שבבלגיה. בלה למדה מסחר באוניברסיטה וב-1929 עלתה ארצה. בשנת 1935 היא נישאה לצבי אורבך, והזוג התגורר שנים רבות ברחוב דיזנגוף 16. לבלה וצבי אורבך נולדו בן ובת – יוסי אורבך (1938–1993) ויהודית אורבך-מהודר (ילידת 1944), שהקימו את משפחותיהם בתל אביב.
השירות הביטחוני.
צבי אורבך התגייס כבר בשנת 1921 לארגון 'ההגנה'. בפרוץ התלקחות מאורעות הדמים בשנת תרפ"ט (1929) בירושלים הוא מונה למפקד אזור סנהדריה בירושלים ועסק ברכש ביטחוני. משעה זו ואילך נקשרו חייו עם השירות הביטחוני. משעבר לתל אביב ודרכו העסקית צלחה ושִׂגשגה המשיך כל העת בתרומתו למאמץ הביטחוני המחתרתי.
לאחר מאורעות תרפ"ט מונה אלימלך זליקוביץ'-אבנר למפקד מחוז תל אביב ב'הגנה'. הוא הטיל על אורבך להקים את המחלקה הנודדת שנועדה לשמש כוח כוננות חשאי לביצוע המשימות הביטחוניות במרחב המחוז. אורבך המשיך לפקד על המחלקה הנודדת הראשונה עד תחילת המרד הערבי בשנת 1936. נוכח החמרת המצב הביטחוני בשכונות המבודדות שמדרום ליפו הערבית מוּנה אורבך למפקד אזור חולון, אבו כביר, שכונת גרין ושכונת מולדת. הוא הקים כוח מאורגן ומאומן בן 380 לוחמים, ומילא את התפקיד עד תחילת שנת 1937. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מונה אורבך ב-6 בספטמבר 1939 למפקח ראשי מטעם הסוכנות היהודית והוועד הלאומי כאחראי על ענייני ההתגייסות לכוחות ההגנה בתל אביב. אורבך יזם את מפעל ההתרמה העממי 'כופר הישוב' למטרת גיוס כספים מהציבור.
השירות הכללי.
השירות הכללי (ש"כּ) נועד עם ייסודו לספק מענה מיידי לקיצוץ הפתאומי בתִקצוּב העירוני לפעילות ההגנה, והתבסס על שני מקורות פיננסיים – תשלום מבעלי העסקים בעיר ומיסוי מרצון שהושת על כלל הציבור. צבי אורבך שייסד את ארגון הגבייה מונה למפקד השירות הכללי, ושיטת גיוס הכספים שולבה עם הקמת הפלוגה המיוחדת. אורבך מיסד את מנגנוני השירות הכללי באמצעות מינוי 'אחראי' על כל עשרה בתי עסק, חנויות ואִטליזים, ו'ממונה' על כל חמישה 'אחראים'. לשירות הכללי נקבעו שני עקרונות מבניים: מבנה טריטוריאלי (חלוקת העיר ל-12 אזורים), וחלוקה מקצועית של המצטרפים המבוגרים שלא היו חייבי גיוס (רופאים, סוחרים, פקידים, בעלי תעשייה ומלאכה זעירים) שסיפקו עשרות מקומות מסתור למפקדי 'ההגנה', לפעילי המאבק המזוין, למפעילי תחנת השידור המחתרתית ועוד.
עם פרוץ מלחמת העצמאות גויסו אנשי השירות הכללי למשימות אבטחה עירוניות והקמת גופי חירום. אורבך הִפנה את המהנדס היהודי מבריטניה א' גולדברג, שהיה מומחה בעל שם עולמי לייצור נשק, לגורמי התעשׂ וחיל המדע, וגייס את המשאבים לייצור עצמי של להביורים בשירות הכללי.
השיירות לירושלים.
בעיצומם של הקרבות לפריצת המצור על ירושלים במלחמת העצמאות הוטלה על צבי אורבך, מפקד השירות הכללי בתל אביב, משימת אספקת מזון וציוד חיוני לעיר הנצורה. אורבך ניהל את המבצע ותיאם את כל גורמי הנהלת הסוכנות היהודית, הפיקוד העליון והגורמים הכלכליים. ארבע שיירות שבכל אחת מהן היו 700 משאיות העבירו מזון וציוד לירושלים הנצורה.
כיבוש יפו ופרשת אלטלנה.
במבצע 'דרור' ב-14 במאי השתלטו כוחות 'ההגנה', שאליהם צורף כוח מהאצ"ל, על יפו. צבי אורבך, שפיקד על כוח ההשתלטות המרכזי, היה מהמפקדים הבכירים במבצע 'דרור'.
בליל 21 ביוני נתקעה האונייה אלטלנה בים מול חוף פרישמן. צבי אורבך, מפקד השירות הכללי, שהיה במסגרת כוחות החי"ם (חיל המשמר) העירוניים, הופקד על גזרת חוף הים. משעות הבוקר פרצו על החוף תגרות והתנגשויות אלימות בין אנשי האצ"ל לחיילי צה"ל ולכוחות הביטחון, כשאורבך מפקד על גִזרת ההתרחשות ממטה השירות הכללי בבניין 'תיבת נוח' ברחוב הירקון 91 (מדרום לגן ההעפלה). מאות אנשי אצ"ל השתלטו על מטה השירות הכללי, הרסו את הבניין, פגעו באלימות קשה במפקדי היחידה ושדדו כלי נשק של הצבא. אורבך הותקף קשות. בתחקירי צה"ל נמצא שאורבך פעל במלוא הנאמנוּת לביצוע משימותיו, וגם שכוחות החי"ם שהוטלו לזירת העימות לא היו כשירים ומיומנים למשימה זו.
לקראת מבצע 'דני' ביולי 1948 מוּנה אורבך למפקד גדוד 42 בחטיבת קרייתי (חטיבה 4), ובמהלך קרבות עשרת הימים (מבצע דני) מונה למפקד הערים לוד ורמלה עם כיבושן. אורבך הודיע שמי שייתפס בוזז שלל יוצא להורג ללא משפט, ומנע בכך את התופעה. בספטמבר 1949 שוחרר אורבך משירות קבע. ב-1954 הוענקה לו דרגת סגן-אלוף.
שיכוני משרתי צבא הקבע.
בתום מלחמת העצמאות הוחלט להקים שכונות מגורים למשרתי צבא הקבע. המשימה הוטלה בנובמבר 1949 על הוועדה לשיכון אנשי צבא בשירות קבע במשרד הביטחון בניהולו של אורבך שזה עתה פרש משירות קבע. חברי הוועדה היו – פנחס ספיר (יו"ר), שמעון פרס, אלוף צבי צור, אלוף שמעון מזא"ה, שמואל זלינגר (סמנכ"ל משרד הביטחון), יצחק כֹּהן (ראש אגף הבינוי והמשק במשרד הביטחון) וסא"ל נחמיה קין.
במהלך שש שנות קיומה הקימה הוועדה 13 שכונות – צהלה, רמת-ירון, נווה-צה"ל, מעוז-אביב, 'המשך שיינקין', רמת-חן, שדרות נוי ברמת-גן, קריית-אליעזר, סטלה-מריס, קריית-ים, צנובר הר הכרמל, שכונה בנתניה ונווה-מגן ברמת השרון. בשכונות אלו הוקמו 3,686 יחידות דיור, שברבות הימים נבלעו בתחומיהן של הערים המתפתחות.
הוועדה בוטלה בספטמבר 1955 ותפקידיה הועברו לאגף הבינוי והמשק במשרד הביטחון.
צבי אורבך היה בין התורמים להקמת הכור הגרעיני הראשון.
עסקים.
לאחר פיזור הוועדה לשיכון אנשי צבא הקבע המשיך אורבך זמן מה בתפקידי בינוי במשרד הביטחון, ובסוף שנות החמישים הקים בשותפות עם החברה האמריקאית את חברת הבנייה 'נווה'. תחת ניהולו החברה הייתה לאחת מחברות הבנייה הגדולות בארץ. החברה הצטיינה באיכות הבניה ובחידושים הטכנולוגיים שהכניסה: בניה טרומית, מנופי ענק ועוד. בין היתר בנתה חברת נוה את שכונת נוה-אביבים, שכונה שגם היום כחמישים שנה מאוחר יותר, נמנית עם שכונות היוקרה של העיר. שכונה ששימשה כדגם לשכונות רבות. במיתון הכלכלי בשנות השישים נפגעה חברת 'נווה', ואורבך פרש ממנה והקים את חברת הבנייה 'צבי אורבך חברה קבלנית'. במסגרת זו בנה את שלושת הבניינים הראשונים בכיכר המדינה שבתל אביב שתוכננו בצורה חריגה ומסובכת.
צבי אורבך נפטר ב-1971.
הנצחה.
שמותיהם של צבי אורבך ובנו, יוסף אורבך, מופיעים על 'אנדרטת הבונים' במתחם רחוב בזל המנציחה את בוני העיר תל אביב.
שמם של יהושע אורבך ובני משפחת אמסטר מופיע על אנדרטת הבונים שבכיכר שכונת מגדיאל בהוד-השרון.
דייוויד ג'ינטולי
דייוויד ג'ינטולי (באנגלית: David Giuntoli; נולד ב-18 ביוני 1980) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, אשר ידוע בעיקר מתפקידו בתור הבלש ניק ברקהארט בסדרת הטלוויזיה המשטרתית "גרים" ברשת NBC ובתור אדי סאוויל בסדרת הדרמה "מיליון דברים קטנים" ברשת ABC.
ביוגרפיה.
ג'ינטולי נולד במילווקי שבויסקונסין, למרי ודייוויד ג'ינטולי. אביו ממוצא איטלקי ואילו אמו ממוצא פולני וגרמני. הוא גדל בהאנטלי, פרבר של סנט לואיס, מיזורי. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון של אוניברסיטת סנט לואיס ב-1998, הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון, וקיבל תואר ראשון במנהל עסקים בינלאומי ובכלכלה בשנת 2002.
קריירה.
הפריצה שלו הגיעה בשנת 2003, כאשר הוא התגלה על ידי צייד כישרונות של רשת MTV ולוהק לתוכנית הריאליטי של הרשת "Road Rules" בעונתה ה-12 שצולמה בדרום האוקיינוס השקט במשך שלושה חודשים. לאחר מכן באותה שנה השתתף גם בעונה השביעית של תוכנית מציאות אחרת "The Challenge"; "ה"שתתפותו בתוכניות אלו, סיפקו את חובותיו מימי הקולג' וביססו עוד יותר את החלטתו להמשיך בקריירת משחק כמשרה מלאה.
בשנת 2007 עבר ג'ינטולי ללוס אנג'לס שבקליפורניה על מנת להמשיך בקריירת המשחק, מאז הופיע במספר סדרות כגון "ניפ/טאק", "ורוניקה מארס", "ילדות שמנת", "האנטומיה של גריי", "הלוחשת לרוחות" ו"ללא עקבות".
בשנת 2009 שיחק בתפקיד קטן בסרט הקומי "נערת מזג האוויר" בכיכובה טרישה אוקלי.
באוקטובר 2011 החל לככב בסדרת הטלוויזיה "גרים" ברשת NBC, שרצה במשך שש עונות ו-123 פרקים עד ה-31 במרץ 2017. הוא שיחק בתפקיד הראשי של הבלש ניק ברקהארט. בנוסף לעבודתו בסדרה "גרים", ג'ינטולי שיחק בשנת 2012 בסרט הקולנוע "קרוליין וג'קי" בתפקיד משנה. בשנת 2016 הוא שיחק את התפקיד של הסוכן סקוט וויקלנד בסרט המלחמה "" בבימויו של מייקל ביי, ובתפקיד הראשי של דייוויד בסרט הקומדיה "Buddymoon".
בשנת 2018 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מיליון דברים קטנים" ברשת ABC.
חיים אישיים.
ב-2014 החל לצאת עם השחקנית ביטסי טולוק, אשר כיכבה לצדו בסדרה "גרים". באפריל 2016 הם התארסו, וביוני 2017 הם נישאו. בפברואר 2019 נולדה בתם, ויואן. בינואר 2020, עברה המשפחה להתגורר במדינת וושינגטון, כדי להיות קרובה יותר למשפחתם ולעבודתם בוונקובר.
פתיחת פירץ
פתיחת פירץ הנקראת גם פתיחה יוגוסלבית היא אחד ממהלכי הפתיחה האפשריים במשחק השחמט. מהלכי הפתיחה הם כך: