בשנת 1981 סיימו חברי הלהקה את שיתוף הפעולה שלהם. כריס קרטר וקוזי פאני טוטי הקימו הרכב בשם כריס וקוזי כריס קרטר גם פרסם מחדש הקלטות היסטוריות רבות של Throbbing Gristle מאז 1981. ג'נסיס פ-אוררידג 'ופיטר כריסטופרסון הקימו יחד עם המוזיקאי אלכס פרגוסון, את ההרכב סייקיק טי.וי (Psychic TV). ב-2004 התאחדה הלהקה להופעה יחידה במסגרת פסטיבל (RE-TG).
בערב השנה החדשה 2005 הופיע הלהקה בפולקסתיאטר בברלין. בינואר 2006 נחשף. מאז הקבוצה הופיעה שוב בקביעות. במהלך האיחוד נוצר אלבום חדש עם הכותרת "חלק שני: אין סוף", שיצא לבסוף בתחילת אפריל 2007 לאחר כמה עיכובים.
הופעתה האחרונה של הלהקה בקאסט המקורי התקיימה ב־23 באוקטובר 2010 בלונדון.
לרגל חגיגות 40 שנה להוצאת האלבום ההראשון " הדוח השנתי השני " הראשון, יוציא הלייבל הבריטיי MUTE בהדרגה מחדש את כל אלבומי הלהקה.
הלהקה נתפסת כמי שייסדה את ז'אנר המוזיקה התעשייתית, יחד עם בני דורם, קברט וולטייר והלהקה הגרמנית איינשטירצנדה נויבאוטן. באלבום הבכורה שלה טבעו חברי הלהקה את הסיסמה "מוזיקה תעשייתית לאנשי תעשייה".
אראיק הארטיוניאן
אראיק ולדימירי הרוטיוניאן (בארמנית: Արայիկ Վլադիմիրի Հարությունյան; באזרית: Amcığəmən Arayik; נולד ב-14 בדצמבר 1973) הוא נשיא נגורנו קרבאך. בעברו שימש הארטיוניאן כראש הממשלה של הרפובליקה. הוא היה ראש הממשלה האחרון במדינה לפני שבוטל התפקיד בשנת 2017.
ביוגרפיה.
הארטיוניאן נולד בחאנקנדי, אז בירת המחוז אוטונומי נגורנו-קרבאך, חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית, אז ברית המועצות, בשנת 1973. הוא למד באוניברסיטה הממלכתית הארמנית לכלכלה בשנת 1990 ושנתיים לאחר מכן הצטרף לשירות כוחות ההגנה של נגורנו-קרבאך והשתתף במלחמת נגורנו קרבאך הראשונה. לאחר המלחמה הוא עבר מהאוניברסיטה הממלכתית למדינת ירוואן ללמוד באוניברסיטת ארטסאק, שם למד עד 1998.
קריירה.
הארטיוניאן החל את דרכו הפוליטית במשרד האוצר והכלכלה בארטסאק בשנת 1994 ושימש כעוזר השר. בשנת 1997 הוא עזב את המשרד והחל את דרכו במגזר הפרטי בארמגרובנק ועבד שם עד שנת 2004.
הארטיוניאן היה שותף להקמת מפלגת המולדת החופשית בשנת 2005 שהשתתפה בבחירות לפרלמנט בשנת 2005, וזכתה בעשרה מתוך 33 מושבים באספה הלאומית. הוא כיהן גם כיו"ר המולדת החופשית וסיעת המולדת החופשית באספה הלאומית. הארטיוניאן עמד בראש הוועדה לניהול פיננסי, תקציב וכלכלה באספה הלאומית.
בשנת 2007 הוא מונה לראש הממשלה על ידי הנשיא באקו סחקיאן. בשנת 2017, לאחר משאל חוקתי שהתקיים, מוסד ראש הממשלה במדינה בוטל, והארטיוניאן התמנה לשר המדינה.
הארטיוניאן השתתף וניצח בבחירות הכלליות בשנת 2020, ובכך הפך לנשיא הרביעי של נגורנו-קרבאך.
כבר במהלך השבוע הראשון של נשיאותו, הוא חתם על שני צווים מתוקשרים. בראשון הוא החליט לשנות את מקום מושבה של האספה הלאומית של נגורנו-קרבאך מחאנקנדי לשושה, והשני, הוא החליט לתת לכל המעוניין בהשכלה גבוהה לקבלה בחינם במימון המדינה. ב-19 בספטמבר 2020 הוא הודיע ​​כי האספה הלאומית תועבר מהבירה חאנקנדי לשושה עד שנת 2022, לרגל 30 שנה לכיבוש שושה.
סכסוך 2020.
במהלך מלחמת נגורנו קרבאך השנייה, משרד הביטחון של אזרבייג'ן טען כי צבא אזרבייג'ן פצע קשה את הארטיוניאן, שביקר בחזית באותו בוקר. טענות אלה נדחו הן על ידי הארטיוניאן ועל ידי ממשלתו. ב-23 באוקטובר פרסם הרוטיוניאן מכתב גלוי לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין שכתב בעצמו, וקרא לתמיכה רוסית בנגורנו-קרבאך, תוך שהוא מציין את קשריה ההיסטוריים של רוסיה לאזור ואת הדמויות הרבות והסובייטיות הבולטות מקרבאך. ב-27 באוקטובר הוא פיטר את ג'לאל הרוטיוניאן מתפקיד שר הביטחון לאחר שנפצע בלחימה. ב-9 בנובמבר הוא נתן את הסכמתו לחתום על הסכם הפסקת האש של נגורנו קרבאך.
עמית גופר
עמית גופר הוא ממציא ויזם סדרתי ישראלי, נחשב לאחד מחלוצי תעשיית השלד החיצוני המלאכותי.
משמש כיום כטכנולוג הראשי ונשיא חברת UPnRIDE Robotics Ltd. בשנת 2015 קיבל תואר עמית כבוד מנשיא הטכניון פרופסור פרץ לביא "בהוקרה על הפיתוחים שהמציא למען ישראל והאנושות, ובראשם טכנולוגיית ReWalk"
גופר קיבל את התואר הראשון מטעם הטכניון, תואר שני מאוניברסיטת תל אביב ואת הדוקטורט קיבל מאוניברסיטת דרקסל בהנדסת חשמל ומחשבים שם המנחה שלו היה משה קם.
בשנת 1998 עבר גופר תאונת טרקטורון שכתוצאה ממנה נשאר משותק בארבע גפיו. הוא מספר כי אמירת הרופאים "לעולם לא תלך שוב" דחפה אותו לחשוב על פתרונות יצירתיים וקידמה אותו לעסוק בשיפור חייהם של אנשים במצבו.
גופר היה מייסד חברת "אודין מדיקל", המפתחת בדיקות MRI בזמן אמת. החברה נמכרה לתאגיד מדטרוניק בשנת 2009.
בין השנים 2001 ל-2012 שימש כמנכ"ל, ולאחר מכן בין 2012 ל-2015 נשיא ו-CTO של החברה שהקים, ReWalk Robotics.
בעודו מרותק לכיסא גלגלים, יצר את מערכת ReWalk שהיא השלד החיצוני המכני הראשון שפותח בארצות הברית.
למערכת, נכון לשנת 2019 ישנם כ-400 משתמשים ביניהם נכים יוצאי צבא ארצות הברית ונכי צה"ל.
בשנת 2014 הקים גופר את חברת UpNRide המייצרת כיסא גלגלים בעמידה שמטרתה לאפשר לנכים ובעלי מוגבלויות להתנהל בעולם "בגובה העיניים".
בחירות 1949 לנשיאות ישראל
בחירות 1951 לנשיאות ישראל
בחירות 1952 לנשיאות ישראל
בחירות 1957 לנשיאות ישראל
בחירות 1962 לנשיאות ישראל
קבוצת יעל
קבוצת יעל היא קבוצה ישראלית של חברות IT, שראשיתה בחברת יעל תכנה ומערכות בע"מ אשר הוקמה בשנת 1963. הקבוצה מורכבת ממספר חברות ישראליות פרטיות בתחומי טכנולוגיה ומערכות מידע הכוללים: פיתוח תוכנה, הטמעת מערכות תוכנה, תשתיות חומרה ומחשוב ענן. מטה החברה שוכן בכפר סבא.
קבוצת יעל מעסיקה למעלה מ-1,500 עובדים בישראל וכ-200 עובדים מחוץ לישראל.
היסטוריה.
חברת "יעל תכנה ומערכות" הוקמה בשנת 1963 על ידי ברוך צור, כבית תוכנה שנתן שירותי עיבוד נתונים למערכת הבריאות.
עם השנים התפתחה החברה לביצועי פרויקטי תוכנה, ייצוג מוצרי תוכנה וחומרה בישראל ולפעילות של השמת עובדים לגופים שהפעילו יחידת מחשב משלהם, אך נזקקו לכוח אדם מקצועי. פעילות זו הלכה וגדלה במשך השנים, כחלק מהגידול הכללי של פעילות המחשוב בישראל, ובאמצעות רכישות של חברות בתחום.
החברה מפעילה החברה את ה-HUB הלוגיסטי של Dell בישראל ואחראית בין היתר על אספקת מחשוב, חלקי חילוף וציוד נלווה למגוון מוצרי החומרה של Dell.
מנכ"ל החברה בשנים 1999–2015 היה נתי אברהמי, ועם פרישתו מונה לתפקיד דורון גיגי.
רכישות ומיזוגים.
במהלך השנים התרחבה יעל תוכנה ומערכות, רכשה חברות נוספות והפכה לקבוצת יעל:
עיסוק הקבוצה.
קבוצת יעל עוסקת בפיתוח, יישום ושיווק של פתרונות טכנולוגיים לארגונים גדולים, ביצוע פרויקטים טכנולוגיים לפי דרישה ומתן שירותי מיקור חוץ.
במסגרת התמחויות הקבוצה, מנהלת קבוצת יעל פרויקטים טכנולוגיים רחבי היקף בתחומי התוכנה והחומרה המסייעים להאיץ תהליכים עסקיים ולבצע טרנספורמציה דיגיטלית בארגונים, ביניהם: ענן, דיגיטל, CRM, ERP, ניהול וארכוב מסמכים דיגיטלי, ביג דאטה ואנליטיקס, אבטחת מידע ופתרונות תוכנה לאנשי כספים.
החברה פועלת בקרב חברות ממשלתיות וציבוריות, במגזר הפיננסי, במגזר הבריאות והביטחון והן בחברות קמעונאות גדולות. בנוסף, מספקת קבוצת יעל שירותי מומחים באמצעות מיקור חוץ או Offshore.
הקבוצה מעסיקה כיום מאות מומחי תוכנה, ארכיטקטים, מפתחים ומיישמים בכל סביבות הפיתוח, מנהלי פרויקטים, אנשי תשתיות וחומרה, בעלי התמחויות על פי תחום או על פי מגזר, ופועלת בשותפות מתמשכת עם שורה של חברות טכנולוגיות, כגון: Salesforce ,IBM ,Microsoft ,Oracle, Google ,TIBCO ,Dell ועוד.
בחירות 1963 לנשיאות ישראל
בחירות 1968 לנשיאות ישראל
בחירות 1973 לנשיאות ישראל
בחירות 1978 לנשיאות ישראל
בחירות 1983 לנשיאות ישראל
בחירות 1988 לנשיאות ישראל
בחירות 1993 לנשיאות ישראל
בחירות 1998 לנשיאות ישראל
בחירות 2000 לנשיאות ישראל
בחירות 2007 לנשיאות ישראל
בחירות 2014 לנשיאות ישראל
בחירות 2021 לנשיאות ישראל
עין דובאי
עין דובאי (בערבית: عين دبي) הוא גלגל ענק באי המלאכותי בלו ווטרס , שבסמוך למרינה של דובאי שבאיחוד האמירויות הערביות. הוא נפתח ב-21 באוקטובר 2021 ובכך הפך לגלגל הענק הגבוה בעולם המתנשא לגובה של כ-250 מטרים
עין דובאי, גבוה בכ-82 מטרים יותר מהגלגל הקודם שנשא במשך שבע שנים את תואר "גלגל הענק הגבוה בעולם" שהוא גלגל הענק היי רולר הממוקם בלאס וגאס ומתנשא לגובה של כ-167 מטרים.
הגלגל יכול לשאת עד 1,750 נוסעים בכ-48 הכמוסות (התאים) שלו וממנו יהיה ניתן לצפות בנקודות ציון חשובות בדובאי, כגון בורג' אל-ערב, בורג' ח'ליפה והמרינה של דובאי.
עלות הפרויקט של הגלגל עצמו היא 270 מיליון דולר.
היסטוריה.
האתר הוכרז בפברואר 2013 ובאותם ימים עוד נקרא "דובאי איי" ובהמשך אף קיבל את השם "דובאי I" אך גם הוא שונה לשם "עין דובאי", כאשר בנייתו אמורה הייתה להתחיל ביוני 2013, ולהסתיים עוד ב 2015. הבנייה החלה בסופו של דבר כמעט שנתיים מאוחר יותר מהמתוכנן לפי לוח הזמנים, במאי 2015. הקמת מבנה התמיכה הראשי הושלמה בשנת 2016. עיכובים נוספים דחו את פתיחת היעד ל-20 באוקטובר 2020, במקביל לתערוכת אקספו 2020. אך גם זו נדחה בעקבות מגפת הקורונה שתקפה את העולם באותם ימים ומנע את פתיחת הגלגל.
באוגוסט 2020 הותקנה במקום הכמוסה (תא הנוסעים של הגלגל) הראשונה.
שושנה אפרוים