מסי פרגוסון (באנגלית: Massey Ferguson Limited) היא חברה רב-לאומית לייצור מיכון חקלאי. החברה הוקמה בשנת 1953 כתוצאה ממיזוג שתי חברות לציוד חקלאי מסי-האריס מקנדה וחברת פרגוסון מבריטניה. מטה החברה היה בברנטפורד, אונטריו, עד שנת 1988. החברה העבירה את המטה שלה בשנת 1997 לבאפלו, ניו יורק, בטרם נרכשה על ידי חברת AGCO, שהיא אף הבעלים של חברה מתחרה לשעבר אליס-צ'למרס. מסי פרגוסון הוא אחד ממספר מותגים בבעלות AGCO, והוא נותר מותג מוכר ומרכזי בתחום המיכון החקלאי ברחבי העולם.
בשנת 1953 מיד לאחר איחוד מסי-האריס עם פרגוסון, שמה הראשון של החברה היה מסי-האריס-פרגוסון. בשנת 1958 קוצר השם למסי פרגוסון. בשנות ה-60 ידעה החברה משבר על רקע תחרות מסחרית עזה מול חברות אחרות בתחום המיכון החקלאי. לאורך שנות קיומה ביצעה החברה רכישות רבות של חברות שעסקו בייצור טרקטורים ומיכון חקלאי אחר במספר רב של מדינות. בשנת 1955 רכשה החברה מפעל לייצור קומביינים באוסטרליה וייצרה במקום מיכון חקלאי עד לשנת 1986. בשנת 1959 רכשה מסי פרגוסון את מלוא השליטה בחברה לנדיני האיטלקית וייצרה במקום מיכון, בעיקר לעיבוד גפנים. מסי מכרה את השליטה בחברה לחברת ARGO בשנת 1989.
בשנת 1959 רכשה מסי פרגוסון את חברת מנועי פרקינס מפיטרבורו באנגליה ובמשך שנים רבות אחר כך מנועי פרקינס היו המנוע העיקרי שהותקן במכונות שייצרה מסי פרגוסון. בשנת 1983 רכשה מסי פרגוסון את חטיבת מנועי הדיזל של חברת רולס רויס ואף היא מוזגה למותג פרקינס. בשנת 1990 רכשה מסי פרגוסון את חברת דורמן דיזל ואף היא מוזגה למותג פרקינס.
בשנת 1966 מסי פרגוסון רכשה 32% מחברת Ebro הספרדית אשר ייצרה עד אותה עת טרקטורים עבור חברת פורד. מעת הרכישה החלה Ebro לייצר טרקטורים עבורים מסי פרגוסון וזאת עד למכירת חלקה של מסי פרגוסון לחברת ניסאן בשנות ה-80.
בשנת 1971 רכשה החברה את מתקני הייצור של חברת הנומג בארגנטינה. המפעל בארגנטינה ייצר טרקטורים של מסי פרגוסון עד לשנת 1999.
רישיונות ייצור.
מסי פרגוסון הוא המותג הנמכר ביותר של מיכון חקלאי בעולם. רישיונות ייצור של המותג והעיצובים של המכונות הוענקו למגוון חברות ברחבי העולם, כולל:
קתדרלת נאומבורג
קתדרלת נאומבורג של פטרוס ופאולוס הקדושים (בגרמנית: Naumburger Dom St. Peter und Paul) היא קתדרלה פרוטסטנטית בעיר נאומבורג במדינת סקסוניה-אנהלט בגרמניה. הקתדרלה הייתה מרכז הדיוקסיה הקתולית של נאומבורג (Dioecesis Nuemburgensis) ובנייתה מתוארכת בעיקר למחצית הראשונה של המאה ה-13. היא אחד הבניינים החשובים ביותר של הסגנון הרומנסקי המאוחר בסקסוניה-אנהלט ותחנה על .
קתדרלת נאומבורג נבנתה בסגנון בית מקהלה כפול, כלומר עם בית מקהלה משני הצדדים הצרים של הקתדרלה. בית המקהלה המערבי המפורסם נבנה לאחר אמצע המאה ה-13 ועם מסך הסורג המערבי ודמויות המייסדים מבית המלאכה של הפסל האלמוני המכונה "", הוא אחד המבנים הגותיים הקדומים החשובים ביותר.
לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית מונה לראשונה באימפריה לבישוף פרוטסטנטי בשנת 1542. לאחר מותו של הבישוף האחרון ב-1564, הדיוקסיה בוטלה והועברה לידי נסיכות הבוחר מסקסוניה, הכנסייה איבדה את תפקידה כמושב הבישוף. עם זאת, היא נותרה כנסייה של הקהילה הפרוטסטנטית. כיום הקתדרלה מנוהלת על ידי קרן – "תורמי הקתדרלה המאוחדת של מרסבורג, נאומבורג וקרן קולגייטה צייץ" (Vereinigten Domstifter zu Merseburg und Naumburg und des Kollegiatstifts Zeitz).
בשנת 2018 נוספה קתדרלת נאומבורג לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. בהכרזה על אתר המורשת נכתב כי "הקתדרלה של נאומבורג, שהקמתה החלה בשנת 1028, היא עדות יוצאת דופן לאמנות ולאדריכלות מימי הביניים. המבנה הרומנסקי שלה, המוקף על ידי שני בתי מקהלה בסגנון גותי, מדגים את המעבר הסגנוני מהרומנסקי המאוחר לגותי הקדום. בית המקהלה המערבי, המתוארך למחצית הראשונה של המאה ה-13, משקף שינויים במנהגים הדתיים ובהופעת המדע והטבע באומנויות הפיגורטיביות. בית המקהלה והפסלים בגודל טבעי של מייסדי הקתדרלה הם יצירות מופת של הסדנה המכונה 'האומן של נאומבורג'".
היסטוריה.
טירת נאומבורג.
בסביבות 1000 בנה המארקגראף של מייסן (מת 1002), כנראה האדם רב העוצמה ביותר בגבול המזרחי של האימפריה הרומית הקדושה, את טירתו החדשה בגובה 25 מטרים מעל הגדה הימנית של הנהר ליד שפך הנהר . המקום קיבל את השמות Neweburg או Nuwenburg (טירה חדשה) ומאוחר יותר נאומבורג. המיקום הנוח בצומת של מספר דרכי סחר היה כנראה גורם מכריע בבחירת מקום זה.
זמן קצר לאחר מכן ייסדו בניו ו כנסייה קטנה (Stift) שהוקדשה למריה הקדושה בחלק המערבי של חומת הטירה, המוזכרת בכרוניקת הבישופים של מרסבורג כ-"praepositura noviter fundata" (כנסייה שהוקמה לאחרונה) בשנת 1021. בשנת 1028, בדרבונם של שני האחים, העביר קונרד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את הדיוקסיה של צייץ לנאומבורג. האפיפיור יוחנן התשעה-עשר אישר את המעבר בדצמבר 1028. הסיבה שניתנה היא חוסר הביטחון של צייץ. מנזר קולגיאטי נותר בצייץ.
היסטוריית הבנייה של הקתדרלה.
כנסייה רומנסקית מוקדמת.
זמן קצר לאחר אישור העברת הדיוקסיה מצייץ לנאומבורג, כנראה באביב 1029, החלה בנייתה של קתדרלת נאומבורג הראשונה בסגנון רומנסקי מוקדם ממזרח לכנסייה. היא הוקדשה לפני 1044 בתקופת כהונתו של הונולד (Hunold), בישוף מרסבורג, שכיהן בשנים 1036–1050.
במהלך חפירות, התגלו יסודות הקתדרלה הראשונה מתחת לקתדרלה של ימינו. הקתדרלה הראשונה של נאומבורג הייתה בזיליקה בצורת צלב בת שלוש ספינות שהייתה קטנה מהקתדרלה של ימינו. בית המקהלה שלה לא הגיע לגמרי לקצה המזרחי של בית המקהלה הרומנסקי המאוחר. קירות הצד הסתיימו במערב במגדלים מרובעים קטנים בולטים, אשר יסודותיהם נמצאים כ-7 מטרים מזרחית לסורג המערבי הגותי של ימינו. בין המגדלים היה בית מקהלה בתוך אפסיס סגור קטן כשמתחתיו קריפטה. המגדלים היו מחוברים באמצעות קיר מערבי ישר, כך שאפסיס בית המקהלה לא נראה מבחוץ. השער הראשי היה קרוב לוודאי כבר אז בקיר הקצה הדרומי של הטרנספט. לקתדרלה הרומנסקית הקדומה נוסף אולם קריפטה בסביבות 1160–1170. קריפטה זו שולבה בבניין הקתדרלה החדש בסביבות 1210.
במקור הייתה הכנסייה הקולגיאטית של טירת אקהארד, הכנסייה על שם מריה הקדושה ממוקמת באתר של בית המקהלה המערבי של ימינו. שרידים של קירותיה השתמרו במגדלים המערביים.
בנייה רומנסקית מאוחרת.
תחת הבישוף אנגלהרד (Engelhard, 1207–1242) החלה בניית בניין בסגנון רומנסקי מאוחר בסביבות 1210. הבניין החדש התחיל בספינה, כנראה משום שחלקיה המזרחיים של הקתדרלה נבנו לאחרונה בהקשר להתקנת הקריפטה. עם זאת, הבניין החדש של הספינה ננטש במהרה. במקום זאת, החלה בניית החלקים המזרחיים החדשים של הקתדרלה, ואז הבניין החדש המשיך בהדרגה מערבה. הקתדרלה החדשה, שקיימת עד היום, היא בזיליקת עמודים מקומרת עם בית מקהלה מזרחי, טרנספט מזרחי, מקום המצלב נפרד כמו גם קריפטה בת שלושה חלקים. על פי מקור מהמאה ה-18, הקתדרלה הוקדשה לבסוף ב-29 ביוני 1242.
בניית בית המקהלה המערבי הגותית המוקדם עם העבודות של אומן נאומבורג.
ככל הנראה ביוזמתו של מבית וטין, החלה בניית בית המקהלה המערבי בסגנון הגותי המוקדם בסביבות שנת 1250, אם כי יש חוקרים הסבורים כי הבנייה יכולה הייתה להתחיל כבר בסביבות שנת 1245. ההשערה של ארנסט שוברט (Ernst Schubert) שבית המקהלה המערבי החליף את הכנסייה הקולגיאטית של הטירה הרומנסקית המוקדמת ממש מערבית לקתדרלה הפכה לאחרונה לבלתי סבירה בעקבות גילוי מסמכים חדשים.
בית המקהלה עם קמרון סקספרטייט נסגר במערב על ידי מצולע של חמש שמיניות. הבנייה הסתיימה ככל הנראה בסביבות 1260. בית המלאכה של בית המקהלה המערבי בנה את הקומה הראשונה העומדת בפני עצמה במגדל הצפון-מערבי של הקתדרלה ואז עבר למייסן.
בית המקהלה המערבי מופרד מהספינה של הקתדרלה על ידי קיר סורג בעיצוב משוכלל. עם קבוצת תבליטי הפסיון של ישו והצליבה בשער, זוהי אחת היצירות העיקריות של אומן נאומבורג (Naumburger Meisters), שעבד על הבניינים החדשים של הקתדרלות בנואיון, ריימס ואמיין, ואז אולי בקתדרלת מץ, אבל בוודאות היה פעיל בקתדרלת שטרסבורג וב. בזמן הקמתו, שימש הסורג להפרדה בין אדוני הכנסייה מהמשתמשים האחרים. לקבוצת הצליבה בשער יש חשיבות רבה בתולדות האמנות והדבקות הדתית. הכותרות של הארקדות העיוורות בבית המקהלה המערבי המעוצבות היטב והכמעט טבעיות כמעט ובקיר האחורי של מושבי המקהלה (הגבי) מאפשרות אפילו זיהוי בוטני של הצמחים השונים המוצגים.
השליטים והמייסדים המכהנים בעת הקמת הקתדרלה משולבים באפריז של הארקדה בתוך בית המקהלה המערבי. בהם האחים הרמן ואקהרד השני (כיתוב: "ECHARTVS MARCHIO", לטינית: "הרוזן אקהארד"), המארקגראפים של מייסן, ונשותיהם הידועות בעולם האמנות, אוטה (Uta von Naumburg) ורגלינדיס (Reglindis). דמויות המייסדים מתווכות בין העמודים לחלל הפנים באמצעות תנוחתם ומחוותיהם.