אתלטים בריטים נוספים שבלטו בריו כללו את סינדי אופילי (מקום רביעי בריצת 100 מטר משוכות), אדם ג'מילי (מקום רביעי בריצת 200 מטר), רוברט גרברז (מקום רביעי בקפיצה לגובה), דינה אשר-סמית' (מקום חמישי בריצת 200 מטר), הולי בראדשו (מקום חמישי בקפיצה במוט), נבחרת השליחים בריצת 100X4 מטר (מקום חמישי), טום בוזוורת' (מקום שישי בהליכה ל-20 ק"מ), אנדרו בוצ'ארט (מקום שישי בריצת 5000 מטר),
קתרינה ג'ונסון-תומפסון (מקום שישי בקרב שבע ושיא בריטניה בקפיצה לגובה), טיפאני פורטר (מקום שישי בריצת 100 מטר משוכות), לינזי שארפ (מקום שישי בריצת 800 מטר), לורה מויר (מקום שביעי בריצת 1500 מטר), איילי דויל (מקום שמיני בריצת 400 מטר משוכות), מתיו הדסון-סמית' (מקום שמיני בריצת 400 מטר) וג'זמין סוירס (מקום שמיני בקפיצה לרוחק).
שחייה.
בשחייה ציפו הבריטים לזכות ב-3 עד 5 מדליות, אך זכו ב-6. אדם פיטי זכה במדליית הזהב היחידה, במשחה ל-100 מטר חזה, עם שיא עולם חדש, 57.13 שניות. פיטי היה חבר גם בנבחרת השליחים שזכתה במדליית הכסף במשחה ל-100X4 מטר מעורב. שניים מהשחיינים במשחה שליחים זה זכו במדליית כסף גם במשחה ל-200X4 מטר חופשי, ג'יימס גאי ודנקן סקוט. גאי העפיל גם לשני משחי גמר אישיים, וסיים במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי ובמקום השישי במשחה ל-400 מטר חופשי. סקוט העפיל אף הוא למשחה גמר, ב-100 מטר חופשי, וסיים במקום החמישי. אצל הנשים בלטה ג'סמין קרלין, שזכתה בשתי מדליות כסף, במשחים ל-400 ול-800 מטר חופשי. שחיינית נוספת, סיובאן-מארי או'קונור, זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, וכן הייתה שותפה למקום השביעי בו סיימה נבחרת השליחות ל-100X4 מטר מעורב.
שחיינים בריטים נוספים שבלטו בריו כללו את פרנצ'סקה הולסול (מקום רביעי ב-50 מטר חופשי), אנדרו ויליס (מקום רביעי ב-200 מטר חזה), קלואי טאטון (מקום רביעי ב-200 מטר חזה), מקס ליצ'פילד (מקום רביעי ב-400 מטר מעורב אישי), האנה מיילי (מקום רביעי ב-400 מטר מעורב אישי), בן פראוד (מקום רביעי ב-50 מטר חופשי), מולי רנשו (מקום שישי ב-200 מטר חזה), איימי וילמוט (מקום שביעי ב-400 מטר מעורב אישי), קרי-אן פיין (מקום שביעי במשחה ל-10 ק"מ במים פתוחים) ודניאל וולאס (מקום שמיני ב-200 מטר מעורב אישי).
ענפים נוספים.
החתירה היה אחד משני הענפים שבהם היו הישגי הבריטים נמוכים מהציפיות. עם זאת, הישגי הבריטים היו עדיין גבוהים ביחס ליתר הנבחרות והן ביחס לענפים אחרים בהם התחרו ספורטאים בריטים - 5 מדליות, מהן 3 מדליות זהב. הלן גלובר והת'ר סטנינג שמרו על תוארן במקצה הזוגות. רביעיית החותרים שמרה אף היא על תוארה, ובמדליית הזהב השלישית זכתה שמיניית החותרים. קתרין גריינג'ר בת ה-40 התחרתה הפעם עם ויקטוריה ת'ורנלי, והשתיים זכו במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית החמישית של גריינג'ר. במדליית הכסף השנייה זכתה שמיניית החותרות.
הקיאקיסט ליאם הית' זכה במדליית זהב במקצה ל-200 מטר, ויחד עם ג'ון סקופילד זכה במדליית כסף במקצה הזוגות לאותו המרחק. ג'ו קלארק זכה במדליית זהב בסלאלום, וחותרי הקאנו דייוויד פלורנס וריצ'רד האונסלו זכו במדליית כסף בסלאלום. לפלורנס הייתה זו מדליית כסף אולימפית שלישית ברציפות, ולהאונסלו מדליית כסף שנייה ברציפות. הקיאקיסטית פיונה פני סיימה במקום השישי בסלאלום, ורביעיית הקיאקיסטיות סיימה במקום הרביעי במקצה ל-500 מטר.
השייטים הבריטים השתתפו בכל התחרויות, העפילו לכל עשרת שיוטי המדליות, ובשלושה מהם זכו לעמוד על הפודיום. ג'יילס סקוט ניצח בדגם פין, סאסקיה קלארק והאנה מילס שיפרו את הישגן מלונדון וזכו אף הן במדליית זהב ב-470, וניק דמפסי שב וזכה במדליית כסף ב-RS:X, המדליה האולימפית השלישית שלו. כריס גרוב ולוק פיישנס סיימו במקום החמישי ב-470, ניק תומפסון סיים במקום השישי בלייזר, אלן סיין ודילן פלטשר סיימו במקום השישי ב-49er, אליסון יאנג סיימה במקום השמיני בלייזר רדיאל, סופי איינסוורת' ושרלוט דובסון סיימו במקום השמיני ב-49er, בריוני שואו סיימה במקום התשיעי ב-RS:X וניקולה גרובס ובן סקסטון סיימו במקום התשיעי בנאקרה 17.
ברכיבה, שמרה שרלוט דוז'רדאן על תוארה בדרסאז', אך הנבחרת הבריטית איבדה את תוארה והסתפקה במדליית הכסף. ניק סקלטון בן ה-58 זכה אף הוא במדליית זהב, בתחרות הקפיצות. נבחרת האיוונטינג סיימה במקום החמישי. באיגרוף זכו הבריטים בשלוש מדליות. ניקולה אדמס שמרה על תוארה, ג'ו ג'ויס זכה במדליית כסף וג'ושוע בואטסי במדליית ארד. גם בטאקוונדו נרשם מאזן דומה. ג'ייד ג'ונס שמרה על תוארה, לוטאלו מוחמד זכה במדליית כסף וביאנקה ווקדן זכתה במדליית ארד. לוחם נוסף, מהאמה צ'ו, סיים במקום הרביעי. אלוף אולימפי נוסף ששמר על תוארו היה הטריאתלט אליסטר בראונלי. אחיו, ג'ונתן, שיפר את הישגו מלונדון וזכה במדליית הכסף. בתחרויות הנשים זכתה ויקי הולנד במדליית הארד ונון סטנפורד סיימה במקום הרביעי.
צמד הקופצים למים ג'ק לו וכריס מירס זכו במדליית זהב בקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטר, שהייתה מדליית הזהב האולימפית הראשונה של הבריטים בענף זה. לו זכה גם במדליית כסף בתחרות הקפיצות ליחידים. טום דיילי, שהגיע למשחקים כמועמד הבריטי המוביל לזכייה במדליה בענף רשם הופעה מוצלחת בשלב המוקדמות, בו סיים במקום הראשון, אך בשלב חצי הגמר נכשל בכמה קפיצות וסיים במקום ה-18 והאחרון. בקפיצות הסינכרוניות מ-10 מטר זכה במדליית ארד, יחד עם דניאל גודפלו. בתחרויות הנשים סיימו טוניה קאוץ' ולואיס טולסון במקום החמישי בקפיצות הסינכרוניות מעשרה מטרים, אלישיה בלאג ורבקה גלנטרי סיימו במקום השישי בקפיצות הסינכרוניות משלושה מטרים, וגרייס רייד סיימה במקום השמיני בקפיצות מ-3 מטרים.
הטניסאי אנדי מארי שמר על תוארו מלונדון, וזכה במדליית הזהב לאחר ניצחון על חואן מרטין דל פוטרו. ג'והאנה קונטה הודחה בשלב רבע הגמר בידי אנגליקה קרבר. בטורניר הגולף האולימפי הראשון מזה 112 שנים ניצח ג'סטין רוז. בטורניר הנשים סיימה צ'ארלי האל במקום השביעי. שני קלעים בריטים זכו במדליות ארד, אדוארד לינג בטראפ וסטיבן סקוט בדאבל טראפ. טים ניל סיים במקום הרביעי בדאבל טראפ. שחקני הבדמינטון מרכוס איליס וכריס לאנגרידג' זכו במדליית ארד, ובטורניר היחידים העפיל ראג'יב אוסף לשלב רבע הגמר. הג'ודאית סאלי קונוויי זכתה במדליית ארד, ונטלי פאוול סיימה במקום השביעי.
נבחרת הנשים בהוקי שדה זכתה בתואר הראשון בתולדותיה, לאחר משחק הפכפך מול נבחרת הולנד שהסתיים בתוצאה 3-3 והוכרע רק בחבטות הכרעה. בטורניר הרוגבי שביעיות, שהיה טורניר הרוגבי הראשון מזה 92 שנים, זכתה נבחרת בריטניה במדליית הכסף, לאחר שגברה בחצי הגמר 5–7 על נבחרת דרום אפריקה, והובסה 7–43 בידי נבחרת פיג'י במשחק הגמר. נבחרת הנשים, שבדומה לנבחרת הגברים סיימה את שלב הבתים ללא הפסד, סיימה את הטורניר במקום הרביעי, לאחר הפסד 7–25 לניו זילנד בחצי הגמר, והפסד 10–33 לנבחרת קנדה במשחק על מדליית הארד.
ספורטאים בריטים נוספים שזכו להישגים בריו, אף שלא זכו במדליות, כללו את סייף הרומח ריצ'רד קרוז שסיים במקום הרביעי בטורניר היחידים ובמקום השישי יחד עם נבחרת הרומח, קייט פרנץ' שסיימה במקום השישי בקרב חמש מודרני, הקשתית נעמי פולקארד שהודחה בשלב רבע הגמר ונבחרת הגברים בטניס שולחן, שהודחה אף היא בשלב רבע הגמר.
אולימפיאדות החורף.
בריטניה השתתפה גם בכל משחקי החורף שנערכו, מאז אולימפיאדת שאמוני (1924). הישגיה במשחקים אלה היו נמוכים יותר, ולעיתים שבו הספורטאים הבריטים בידיים ריקות. האולימפיאדה המוצלחת ביותר הייתה אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) בה זכתה בריטניה בחמש מדליות מהן אחת זהב. בכל אולימפיאדות החורף בהן השתתפה גם יחד, זכו הספורטאים הבריטים ב-31 מדליות, מהן 11 מדליות זהב, ובריטניה מדורגת במקום ה-19 בטבלת המדליות של כל הזמנים.
באולימפיאדת שאמוני זכתה נבחרת הקרלינג במדליית זהב, רביעיית גולשי המזחלות זכתה במדליית כסף, המחליקה האומנותית אתל מאקלט זכתה במדליית ארד, וכך גם נבחרת ההוקי קרח, שדורגה שלישית בבית הגמר, אחרי נבחרות קנדה וארצות הברית. באולימפיאדת סנט מוריץ (1928) ירדו הישגי המשלחת למדליית ארד אחת, בה זכה גולש הסקלטון דייוויד קארנגי. באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) ייצגו את בריטניה ארבע מחליקות אומנותיות, בהן ססיליה קולדג' בת ה-11. אף אחת מהן לא זכתה במדליה, וקולג' עצמה דורגה במקום השמיני. באולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936) זכתה נבחרת ההוקי קרח במדליית זהב, לאחר שהקדימה את נבחרות קנדה, ארצות הברית וצ'כוסלובקיה בבית הגמר. ססיליה קולדג' בת ה-15 זכתה במדליית כסף בהחלקה אומנותית, ורביעיית גולשי המזחלות זכתה במדליית ארד.
באולימפיאדת סנט מוריץ (1948) זכו שני בריטים במדליות ארד, ג'נט אלטווג בהחלקה אומנותית וג'ון קראמונד בסקלטון. באולימפיאדת אוסלו (1952) שיפרה אלטווג את הישגה, וזכתה במדליית הזהב. בשתי אולימפיאדות החורף הבאות לא הצליח אף ספורטאי בריטי לזכות במדליה במשחקי החורף, והבאים לעשות זאת היו גולשי המזחלות רובין דיקסון וטוני נאש, שזכו במדליית זהב באולימפיאדת אינסברוק (1964). הפעם הבאה בה עמד ספורטאי בריטי על הפודיום במשחקי החורף הייתה באולימפיאדת אינסברוק (1976), אז זכה ג'ון קארי במדליית זהב בהחלקה אומנותית. באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) זכה מחליק אומנותי אחר במדליית הזהב, רובין קאזינס, ובאולימפיאדת סרייבו (1984) היו אלה כריסטופר דין וג'יין טורוויל, שזכו במדליית הזהב במקצה הזוגות.