מקור שם העיר הוא מלטינית: Aureliacum - הבית של אורליוס, וקיומה של העיר מן התקופה הגאלו-רומאית מוצג היטב בשרידי המקדש Fanum d'Aron מן המאה ה-1 שהתגלו בקרבת העיר. ההשערה היא כי מקור העיר, בדומה לערים רבות, באופידום שהוקם על פסגת ההר הסמוך. עם תום הכיבוש הרומאי התפשט היישוב אל המישור הסמוך לו, אך עם שקיעת האימפריה הרומית חזר היישוב והתבצר במחצית הדרך בין היישוב הרומי העתיק והיישוב הגאלי-רומי המאוחר יותר, מיקום בו נמצאת העיר כיום.
ההיסטוריה המתועדת של העיר מתחילה ב-856, כאשר ז'רלד מאורליאק, בנו של אציל בשם זהה, נולד בטירה שבעיר. ב-885 ז'רלד הקים בעיר מנזר בנדיקטיני, מנזר בו למד מלומד בן העיר בשם גרבר, מי שכיהן מאוחר יותר כאפיפיור הצרפתי הראשון תחת השם סילבסטר השני.
ז'רלד מת ב-910, אולם השפעתו על העיר ואופיה נמשכה שנים רבות לאחר מכן, כך לדוגמה שימש שמו כשם הניתן לילד בעת ההטבלה לנצרות.
במהלך מלחמות הדת בצרפת נכבשה העיר, בעקבות בגידה, על ידי הפרוטסטנטים. המנזר נבזז והספרייה שבו נשרפה כולה.
במפקד הראשון שנערך לתושבי העיר, בשנת 1759, נמנו בעיר 6,268 תושבים בלבד, אולם בעקבות בניית מסילת הרכבת לעיר ב-1866, התפתחה העיר משמעותית.
תושבי החבל נקראים בצרפתית "Aurillacois, Aurillacoises".
סן פרנסיסקו כרוניקל
סן פרנסיסקו כרוניקל (באנגלית: San Francisco Chronicle) הוא עיתון יומי אמריקאי המשווק בעיקר באזור מפרץ סן פרנסיסקו שבקליפורניה ומופץ בכל רחבי המדינה, החל מאזור סקרמנטו וצפון קליפורניה ועד אזור סנטה ברברה. הוא הוקם בשנת 1865 בשם "The Daily Dramatic Chronicle", על ידי שני אחים צעירים. העיתון נמצא בבעלות של חברת תאגיד הרסט (שייסד ויליאם הרסט) מאז שנת 2000.
העיתון זכה לתנופה עם צמיחתה של העיר סן פרנסיסקו, והיה לעיתון בעל התפוצה הגדולה ביותר באזור החוף המערבי של ארצות הברית (המונה את המדינות וושינגטון, אורגון וקליפורניה) בשנת 1880. כמו עיתונים רבים, הוא חווה ירידה חדה בתפוצה עם תחילת המאה העשרים ואחת, ודורג במקום ה-24 בדירוג הלאומי של תפוצת העיתונים במרץ 2010.
העיתון בעל שתי אתרים: SFGate, המכיל חדשות יחד עם מאפייני רשת, ו-sfchronicle.com, המשקף לרוב את הכתבות המוצגות בעיתון המודפס.
קודיאק
קודיאק (באנגלית: Kodiak) הוא היישוב המרכזי באי קודיאק אשר נמצא באזור החוף הדרומי של אלסקה. לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי של 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-5,581 תושבים.
היסטוריה.
האזור בו נמצא היישוב היה מיושב במקור על ידי אוכלוסיית ילידית במשך קרוב ל-7,000 שנים.
בשנת 1763, החוקר הרוסי סטפן גלוטוב גילה את האי והחליט לקרוא לו קאד'יאק (Кадьяк). פירוש השם "קאד'יאק" בשפת האוכלוסייה הילידית הוא "אי".
15 שנים לאחר מכן, במהלך 1778, מגלה הארצות הבריטי ג'יימס קוק עבר באזור זה.
בשנת 1791 צייד הפרוות הרוסי אלכסנדר ברנוב העביר את מרכז סחר הפרוות מ"מפרץ שלושת הקדושים" (Бухта Трёх Святителей), אשר הוקם ב-1784, לנמל סיינט פול (гавани Свято-Павловской, Svyato-Pavlovskoy Gavani) אשר היה למרכז היישוב המודרני של קודיאק. ברנוב היה סבור באותה העת כי מפרץ שלושת הקדושים לא היה מיקום טוב עבור מרכז סחר פרוות משום שלתושביו היה קשה להתגונן. היישוב במיקום החדש נקרא בתחילה פאבלובסקאייה (Павловская).
ציד לוטרות הים על ידי תושבי האימפריה הרוסית לשם מכירת פרוותיהם כמעט והוביל להכחדה של לוטרת הים במהלך המאה ה-19 והוביל למלחמות בין תושבי האימפריה הרוסית לבין האוכלוסייה הילידית.
במהלך סוף המאה ה-19 התיישבו באי אנשי דת מיסיונרים מהכנסייה האורתודוקסית המזרחית ובהמשך הפך היישוב לבירת אמריקה הרוסית (הקולוניה הרוסית היחידה ביבשת אמריקה).
עקב עסקת רכישת אלסקה ב-1867, אשר במסגרתה רכשה ארצות הברית קרקעות מהאימפריה הרוסית, הפך היישוב למרכז דיג בולט.
היישוב התאגד במהלך 1941. במהלך מלחמת העולם השנייה חששה ארצות הברית ממתקפה יפנית באזור אלסקה ובשל כך גדלה נוכחות הצבא האמריקני באזור היישוב, נסללו כבישים נוספים, והוקם נמל התעופה פורט לאברקרומבי.
במרץ 1964 צונאמי פקד את העיר במהלך רעידת האדמה וגלים בגובה 9 מטרים גרמו למותם של 15 בני אדם ולנזקים בעלות של 11 מיליון דולרים.
דמוגרפיה.
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2000 היו בעיר 6,334 תושבים, 1,996 משקי בית ו-1,361 משפחות. 46.40% מהתושבים הם לבנים, 0.69% אפרו-אמריקאים, 10.47% אינדיאנים, 31.73% אסיאתים ו-4.36% מגזע אחר ו-5.42% משני גזעים או יותר.
ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $55,142 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $60,484. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $37,074 לעומת $30,049 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $21,522. בערך 3.7% מהמשפחות ו-7.4% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 8.4% מתחת לגיל 18 ו-0.0% מגיל 65 ומעלה.
גאוגרפיה.
קודיאק משתרעת על שטח של כ-12.10 קילומטרים רבועים, מתוכם 9.5 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-4.5 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת 15 מטרים מעל פני הים.
בריג-גליס
בריג גליס (בגרמנית: Brig-Glis, בצרפתית: Brigue-Glis, באיטלקית: Briga-Glis) רשות מקומית ועיר במחוז בריג שבקנטון ואלה בסמוך לגבול עם איטליה.
השפה הרשמית היא (הגרסה השווייצרית של) גרמנית, אולם רוב תושבי המקום מדברים בניב המקומי של אלמאנית.
הרשות המקומית נוצרה מאיחוד הערים בריג, בריגבאד וגליס ב-1972.
התפתחות העיר ושגשוגה נובעות ממעבר סימפלון הסמוך, המקשר את שווייץ עם פיימונטה הסמוכה. פתיחת מנהרת סימפלון ובניית מסילת הרכבת בתחילת המאה ה-20, והעובדה שמדרונות ההרים מעל בריג פוריים פחות, הובילו למעמדה החשוב.
שטחה של העיר, נכון ל-2011, הוא 38 קמ"ר, אך רוב השטח מיוער או בלתי ראוי לשימוש, ורק כ-11 אחוז מן השטח מיושב.
Thrilla in Manila
Thrilla in Manila (המותחן במנילה) הוא שמו של קרב האיגרוף במשקל כבד בין שני האלופים הבלתי מעורערים מוחמד עלי וג'ו פרייז'ר. הקרב נערך סמוך למנילה בירתה של הפיליפינים ב-1 באוקטובר 1975. והסתיים בניצחונו של עלי לאחר קרב אפי. הסלוגן "Thrilla in Manila" ליווה את הפרסומים והקדימונים לקרב. קרב זה היה הקרב השלישי בין שני המתאגרפים הללו.
הקרב נחשב ומדורג כאחד הקרבות הגדולים ביותר בהיסטוריה של האיגרוף ובפרסומים רבים כגדול ביותר.
רקע.
הקרב במנילה היה השלישי והאחרון בין עלי לפרייזר. עלי היה אלוף העולם הבלתי מעורער כבר ב-1964 והחזיק בתוארו עד 1967 בשנה זאת נשללו תאריו עקב סירובו להתגייס לצבא האמריקני בשל מלחמת וייטנאם. ג'ו פרייז'ר הוכתר כאלוף, ב-1970 לאחר שגבר על מספר יריבים, אך לא נחשב כאלוף ראוי, עד שהתמודד נגד עלי. פרייזר סייע לעלי לחזור לזירת האיגרוף, כשהוא תומך בו פומבית, ואף נפגש עם בכירים בממשל בעניינו. ב-1970 הוחזר רישיון האיגרוף לעלי, בצו בית המשפט. והשניים נערכו ל"קרב המאה" שנערך במדיסון סקוויר גארדן בשמיני למרץ 1971
במהלך ההכנות והראיונות לקראת הקרב, עלב עלי בפרייזר, בכינויים שונים, כשהבולט שבהם, בוגד ו"הדוד תום" (כינוי לשחום עור המשתף פעולה עם הלבנים) דברים אלה גרמו לאיבה עמוקה בין השניים. בקרב עצמו גבר פרייזר על עלי שאף הופל לקרשים במהלכו. זה היה הפסדו הראשון של מוחמד עלי כמקצוען.
בקרב החוזר ניצח עלי, בהחלטת שיפוט מעוררת מחלוקת. היריבות האישית בין המתאגרפים הגיעה לשיא לפני הקרב במנילה, כשעלי התראיין וסנט שהוא הולך להכניס ל"גורילה במנילה".
למיקום הקרב, נשקלו מספר חלופות, ולבסוף נבחרה הצעתו של נשיא הפיליפינים פרדיננד מרקוס.
הקרב.
הקרב נקבע לשעה עשר ושלושים שעון מקומי, כדי להתאים לשעות הפריים טיים בארצות הברית, שעת צהריים חמה האולם לא היה ממוזג והזירה הגיעה ל-43 מעלות צלזיוס.
עלי מהיר מיריבו, סגנונו טקטי, וקופצני בזירה, בנוסף היה גבוה יותר, זרועתיו ארוכות יותר. לפרייזר היה מכת הוק שמאלית אימתנית, והוא היה מתקרב ומתקרב ליריביו כשהוא סופג חבטות רבות, וממתין כדי לתת את המכה האחת שתכריע, והוא עובד בעיקר על הגוף, אגרופים לחזה ולבטן בגישה הוותיקה שאם הגוף גמור, הראש יצעד בעקבותיו. הקרב נקבע לחמישה עשר סיבובים. בחמישה הראשונים שלט עלי והיה דומיננטי יותר, בחמישה השניים שלט פרייזר. בסיבובים האחרונים שני המתאבקים היו תשושים והתקשו לסיים את הקרב במהלך הסיבוב ה-12 אחת ממכותיו של עלי פגעה בעינו הימנית של פרייזר, ועינו התנפחה והוא התקשה לראות בה. פרייזר לא ראה מאומה בעינו השמאלית (הדבר לא היה ידוע בעולם האיגרוף) מפציעה שספג בנערותו. ולמעשה נלחם שני סיבובים כשהוא כמעט נטול ראייה.
מאמנו של פרייזר אדי פאץ' חשש לבריאותו, ולאחר שמגן השיניים של פרייזר עף מפיו כתוצאה ממכה של עלי. החליט לעצור את הקרב בסיבוב ה-14 למורת רוחו של חניכו. ועלי ניצח, מרוב תשישות התקשה לחגוג ולקבל את הפרס.
לאחר הקרב.
לאחר הקרב אמר עלי כי זה היה הקרב הקשה ביותר שלו ואגרוף לפה אגרוף לשם וזהות המנצח הייתה שונה. פרייזר כתב בספרו כי הערעור הגדול על עלי היה שאינו יודע לספוג מכות ובקרב זה הוא הוכיח שעלי יודע לספוג היטב.
פרייזר נלחם פעם נוספת שנה לאחר מכן, ופרש. עלי הגן על תוארו 10 פעמים נוספות עד שנוצח ב-1978.
בלה אבזוג
בת'אל (אלסקה)
בת'אל (באנגלית: Bethel) היא עיר הממוקמת בסמוך לחוף המערבי של אלסקה, במרחק 640 קילומטרים מערבית לאנקורג'. בת'אל היא היישוב הגדול ביותר במערב אלסקה. לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי של 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-6,325 תושבים
היסטוריה.