בשנת 2018 מייק אספי השתתף בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית אך הפסיד לסינדי הייד-סמית. בשנת 2020 הוא השתתף בבחירות בפעם הנוספת ולא הצליח להיבחר תוך קבלת 44% מהקולות.
נמטבאניה
נמטבאניה (בהונגרית: Németbánya) הוא כפר זעיר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנמטבאניה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 120 ובשנת 2020 רק 114 תושבים.
בזמן הכיבוש הטורקי ננטש הכפר ואוכלס מחדש על ידי מתיישבים גרמניים.
יהודי נמטבאניה.
בנמטבאניה חיו שמונה יהודים בשנת 1880. יהודים מהכפר נרצחו בשואה.
קיטי לנג קיאלנד
קיטי לנג קיאלנד (בנוורווגית: Kitty Lange Kielland ; 8 באוקטובר 1843 - 1 באוקטובר 1914) הייתה ציירת נוף נורווגית.
ראשית חיים.
קילנד נולדה למשפחה אמידה בסטוונגר, אחותו הגדולה של הסופר אלכסנדר קיאלנד. האינטראקציות של קיאלנד עם אחיה היו חשובות בהתפתחותה כאמנית. אף שהיא קיבלה הכשרה מסוימת בציור, רק לפני שמלאו לה שלושים היא הורשתה להתאמן כאמנית מקצועית. בשנת 1873 נסעה לקרלסרוהה שם הוכשרה על ידי הנס גודה. כאישה נאלצה קילנד ללמוד שיעורים פרטיים מגודה במקום להצטרף לשיעור ציור הנוף שלו. דבקותו של גודה בריאליזם הותירה רושם מתמשך על קיאלנד שעקבה אחריו בעבודותיה המאוחרות יותר. קיאלנד עשתה התקדמות מהירה במהלך השנתיים בהן בילתה באימונים עם גודה.
מינכן.
קיאלנד עזבה את קרלסרוהה למינכן בשנת 1875, שם הצטרפה למושבה של אמנים נורווגים החיים בה. במינכן למדה אצל הריאליסט בהשראה צרפתית, הרמן באיש, ועם איליף פטרסן הנורווגי שיש הרואים בו את המורה החשוב ביותר שלה. קיאלנד התגוררה במינכן עד שנת 1878. לאחר מכן עברה לפריז, שם המשיכה לצייר מדי יום.
יירן.
בשנת 1876 ביקרה קיאלנד ביירן שבדרום נורווגיה. המורה לשעבר של קיאלנד, הנס גודה, ביקר ביירן בשנת 1869 וב-1872 ועם שובו הציע לה שהיא תיסע ותצייר שם. קיאלנד הכינה טיוטות בזמן שהותה ביירן ובהמשך השתמשה בהן כדי לצייר את הנוף השטוח האופייני כשחזרה למינכן, מה שהפך אותה לאמנית הראשונה שעשתה זאת. ציורה של יירן מראה תיאור מציאותי של הנוף, אך עם אפקטים אטמוספיריים מאחדים. קיאלנד חזרה ליירן באופן קבוע במהלך הקיץ, וכך הנוף החדגוני וביצות הכבול של האזור הפכו לאחד המוטיבים החביבים עליה. קיאלנד אמרה כי היא כל כך מתעניינת באזור סביב יארן בגלל "פאר הנוף ועושר העוני". המיומנות בה בוצעו ציורי הנוף מסמנת אותה כאחת התלמידים המצטיינים של גודה.
פריז.
בשנת 1879 עברה קיאלנד לפריז, שם חלקה סטודיו עם עמיתתה הנורווגית הרייט באקר בשנים 88–1880. בפריז הציגה את ציוריה לראשונה. קיאלנד הייתה לזמן קצר תלמידתו של צייר הנוף ליאון ז'רמן פלואה שהתגורר בסרנאי-לה-ויל הסמוך. קיאלנד עזבה את פריז בשנת 1889.
מאוחר יותר ומוות.
קיאלנד עבדה על פישוט האמנות שלה בשנות ה-90 של המאה ה-19 בהשפעתו של ינס פרדיננד וילומסן. היא השתתפה בדיונים פומביים בנוגע לזכויות נשים. קיאלנד הציגה את עבודתה בארמון לאמנויות יפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
קילנד ציירה מעט לקראת סוף חייה. היא סבלה מדמנציה במשך מספר שנים ולבסוף נפטרה בכריסטיאניה בשנת 1914.
רחוב בבארום, פרבר במערב אוסלו, נקרא על שמה.
איווקו 380 יורוקלאס
איווקו 380 יורוקלאס (באיטלקית: Iveco 380 Euroclass, קרוי גם: Iveco EuroClass) הוא אוטובוס בינעירוני אשר יוצר ב-2 גרסאות, מתוצרת יצרנית המשאיות, האוטובוסים, הצמ"ה, המנועים, וכלי רכב צבאיים איווקו חברת בת של פיאט אשר יוצר באיטליה בין השנים 1993–2006.
חטיבת "Iveco Bus".
חטיבת Iveco Bus הוקמה באמצעות מיזוג חטיבות האוטובוסים של "Fiat Industrial​", איווקו ורנו בינואר 1999, כאשר איקרוס אוטובוס נוספה בסוף 1999. חטיבת האוטובוסים של איקרוס נמכרה בשנת 2006 לקבוצת Műszertechnika group בהונגריה.
בין השנים 2003-2010, איריסבוס הייתה בבעלות של 100% על ידי חברת "איווקו" של קבוצת פיאט, והחברה נקראה "איריסבוס איווקו" (Irisbus Iveco).
מאז 2013, איריסבוס נמצאת בבעלות 100% של חברת CNH Industrial
רביעיית יואכים
רביעיית יואכים הייתה רביעיית מיתרים, שהקים הכנר יוזף יואכים בשנת 1869 יחד עם עמיתיו בבית הספר שניהל: "Hochschule für Musik" (בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין).
היסטוריה.
בשנת 1869 הוקמה רביעיית יואכים בגרמניה על ידי יוזף יואכים, וזכתה במהרה למוניטין הטוב ביותר באירופה. היא המשיכה להופיע עד מותו של יואכים בשנת 1907. בכל שנה, רביעיית יואכים הייתה מופיעה בחורף בברלין. כך היה למשך יותר מ-4 עשורים. בשנת 1900, גם הופיעה בווינה, בודפשט, רומא, פריז ולונדון. יואכים הוביל את הרביעייה מאז 1869 עד יום מותו. בשנת 1878, בזמן שיואכים הלחין קונצ'רטו לכינור, הוא התייעץ עם ברהמס ולבסוף הוחלט שיצירה זו תנוגן על ידי רביעיית יואכים ותולחן במיוחד בשבילה. מסופר כי רביעיית יואכים, אף על פי שהייתה בסדר שונה בין הנגנים, היא תפקדה באופן מושלם כמעט רק כרביעייה. בשנת 1907, בזמן מחלתו של יואכים, הרביעייה הופיעה פחות.
חברי הרביעייה.
לרביעיית יואכים היו נגנים רבים:
הרייט באקר
הרייט באקר (בנורווגית: Harriet Backer ;21 בינואר 1845 - 25 במרץ 1932) הייתה ציירת נורווגית, שהייתה חלוצה בקרב אמניות הן בארצות הנורדיות והן באירופה בכלל. היא ידועה בעיקר בזכות סצנות הפנים המפורטות שלה, המועברות בצבעים עשירים וביחסי הגומלין של אור וצל.
ביוגרפיה.
באקר הייתה אחת מארבע בנות שנולדו למשפחה אמידה בהולמסטרנד בווסטפולד, נורווגיה. הוריה היו נילס באקר (1815–1877) וסופי סמית' פיטרסן (1819–1882). אביה היה סוחר ואמה הייתה ממשפחה אמידה. משפחתה עברה לגור בכריסטיאניה (אוסלו) בשנת 1856.
היא למדה בבית הספר לנערות (1857–1860) ובבית הספר הרטוויג ניסן (1863). בגיל 12 למדה לראשונה שיעורים ברישום וציור, בעיקר אצל יואכים קלמאייר (1857). היא למדה אצל מדריך האמנות יוהאן פרדריק אקרסברג (1861–1865), בברלין אצל אלפונס הולנדר (1866–1867), אצל האמנית כריסטן ברון (1867–1868) ולמדה בבית הספר לציור של קנוד ברגסליין (1871–1874). מאוחר יותר היא הייתה תלמידתו של איליף פטרסון במינכן (1874–1878).
היא הייתה תלמידתם של ליאון בונאט וז'אן-לאון ז'רום בפריז (1878–1780).
בנוסף נסעה רבות כבת זוגה של אחותה, הפסנתרנית אגתה בקר גרונדהל (1847–1907), בסיורי הקונצרטים שלה ברחבי אירופה. היא לקחה שיעורים נוספים במהלך נסיעות אלה. בין השנים 1880–1888 היא שהתה בפריז, שם חלקה סטודיו עם האמנית הנורווגית, קיטי לנג קיאלנד.
בשנת 1888 היא חזרה לנורווגיה לצמיתות והתיישבה בסנדביקה, מחוץ לכריסטיאניה. משנת 1889 ועד שנת 1912 הפעילה בית ספר לאמנות והייתה השפעה על מספר אמנים צעירים יותר.
באקר הפיקה רק כ -180 יצירות אמנות שהתבססו בעיקר על נושאים מקומיים. עבודתה הייתה איטית ויסודית. בשנת 1880, הופיעה לראשונה בפריז עם הציור "התבודדות", ובשנת 1883 הציגה את "בלוט אינטריור" בתערוכת הסתיו באוסלו. היא הושפעה מהאימפרסיוניזם. היא מעולם לא השתייכה לאף בית ספר, אך לעיתים קרובות משווים את עבודתה לזו של איליף פטרסן בן זמנה (1852–1928). באקר עבדה במסורת הריאליזם בציור, שם היא נחשבת לציירת טבע וגם לאימפרסיוניסטית מוקדמת.
היא זכתה במדליית כסף בתערוכת יוניברל (1889). באקר הציגה את עבודותיה בארמון לאמנויות יפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.
משנת 1907 ועד מותה בשנת 1925 קיבלה מענק שנתי מהתעשיין העשיר ופטרון האמנויות, אולף פרדריק שו (1861–1925). היא קיבלה את מדליית כבוד מזהב של המלך. היא זכתה במספר תוארי כבוד, ובשנת 1925 היא הוצבה למחלקה הראשונה של האבירים במסדר סנט אולב.
באקר נפטרה בשנת 1932 ונקברה באוסלו.
עדה מדסן (1917–2009) עיצבה פסל ברונזה של הרייט באקר ואחותה אגתה באקר גרונדאהל שהוקם בשנת 1982 בעיר הולמסטרנד.
כמה מהמוזיאונים ואוספי האמנות הגדולים ביותר בנורווגיה מציגים יצירות שלה. כולל המוזיאון הלאומי באוסלו, מוזיאון ברגן ואוסף רסמוס מאיירס במוזיאון ברגן קונסט בברגן.
אדלייד 36'
אדלייד 36' (באנגלית: Adelaide 36ers, מכונה גם הסיקסרס (Sixers)) היא קבוצת כדורסל אוסטרלית מה-NBL. היא הקבוצה היחידה בליגה המייצגת את מדינת אוסטרליה הדרומית וממוקמת בבירת המדינה אדלייד. המועדון נקרא במקור "אדלייד סיטי איגלס" כשהצטרף ל-NBL בשנת 1982, אך שינה את שמו ל-36' בשנה שלאחר מכן, על שם שנת 1836, בה יושבה לראשונה אוסטרליה הדרומית. מאז 2019 הם משחקי הבית של הסיקסרס נערכים במרכז הבידור אדלייד וצבעיהם הם כחול ואדום. לסיקסרס 4 אליפויות NBL, כמו ניו זילנד ברייקרס, והם במקום השלישי בטבלת האליפויות אחרי פרת' ויילדקטס (10 אליפויות) ומלבורן יונייטד (5).
היסטוריה.