האנדרטה הוקמה בזכות מאמציה של אחוות אלפא פי אלפא, שקינג נמנה עם חבריה. כבר ב-1968, לאחר רצח קינג, העלתה האחווה את ההצעה להקים אנדרטה לזכרו בוושינגטון. בשנת 1996 הסמיך הקונגרס את מזכיר הפנים של ארצות הברית להתיר לאחווה להקים אנדרטה לקינג על גבי שטח אדמה בוושינגטון, וב-1998 אישר להקים את האנדרטה ליד המול והתיר לאחווה להקים קרן לתכנון האנדרטה ולאיסוף תרומות למימון הקמתה. בסופו של דבר הגיעו הוצאות הקמת האנדרטה לכ-120 מיליון דולר אמריקני, שכולם (למעט 10 מיליון דולר שהקצה הקונגרס) נתקבלו מתרומות פרטיות. התרומות הגדולות ביותר ניתנו על ידי קרן ביל ומלינדה גייטס, חברת וולט דיסני והבמאי והמפיק ג'ורג' לוקאס.
האחווה ערכה תחרות לתכנון האנדרטה, שבמסגרתה הוגשו 900 הצעות של מתכננים מ-52 מדינות בעולם. מתוכן נבחרה הצעתה של ROMA Design Group, פירמת אדריכלים מהעיר סן פרנסיסקו. אבן הפינה לאנדרטה הונחה ב-13 בנובמבר 2006 ובדצמבר 2009 (לאחר עיכוב שנבע מחילוקי דעות בין הרשויות הפדרליות שנדרשו לאשר את הבניה) החלה הבנייה באתר.
האנדרטה נפתחה לציבור ב-22 באוגוסט 2011. טקס חנוכת האנדרטה נקבע ל-28 באוגוסט - יום השנה ה-48 למצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות - אך נדחה בעקבות סופת ההוריקן איירין. הוא התקיים ב-16 באוקטובר 2011 - יום השנה ה-16 לצעדת מיליון האנשים בוושינגטון ב-1995. בטקס השתתף קהל של 10,000 איש, וביניהם נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שנשא את הנאום המרכזי. נכחו בטקס גם סגן הנשיא, הגברת הראשונה, חברי קונגרס, בני משפחתו של קינג והכומר ג'סי ג'קסון, שנשא דברים גם הוא. אמנים שונים הופיעו במהלך הטקס, וביניהם ארת'ה פרנקלין, סטיבי וונדר ושריל קרואו.
מבנה האנדרטה.
האנדרטה שוכנת במתחם דמוי משולש בשטח של כ-16 דונם על גדתו הצפון-מערבית של אגן הגאות בפארק הפוטומק המערבי, בקרבת אנדרטת רוזוולט. האתר למיקומה נבחר במטרה ליצור שורה של אנדרטאות למנהיגים, החל מאנדרטת לינקולן (שעל מדרגותיה נשא קינג את נאומו הנודע ביותר, יש לי חלום), עבור באנדרטה לקינג ולרוזוולט ועד לאנדרטת ג'פרסון שמדרום-מזרח לה. כתובתה של האנדרטה - שדרת העצמאות 1964 - נבחרה כתזכורת לחוק זכויות האזרח שנחקק באותה שנה והיווה ציון דרך חשוב במאבק לשיויון זכויות בארצות הברית, שקינג היה ממנהיגיו הבולטים.
התפיסה העיצובית של האנדרטה נובעת ממשפט מתוך הנאום "יש לי חלום": "בזכות אמונה זו נוכל לחצוב מתוך הר הייאוש אבן של תקווה.". פתח הכניסה למתחם האנדרטה הוא מעבר בין שני סלעי גרניט גדולים, המסמלים את "הר היאוש". מעבר להם משתרעת רחבת האנדרטה, שבמרכזה ניצב גוש גרניט לבן בגובה של 9.1 מטרים, הוא מסמל את "אבן התקווה". בפאתה של אבן זו הפונה אל אגן הגאות פוסלה דמותו של קינג, המשקיף כביכול לעבר האופק. אבן זו פוסלה על ידי הפסל הסיני ליי ייקסין (Lei Yixin).
משני עבריו של פתח הכניסה לרחבה מתמשכים שני כותלי גרניט המתקשתים כסהר, באורך כולל של 137 מטרים. נחקקו בהם ארבע עשרה אימרות מתוך נאומים ודרשות שנשא קינג ודברים שכתב. המוקדמת מביניהן נאמרה בשנת 1955, במהלך חרם האוטובוסים של מונטגומרי. המאוחרת ביותר לקוחה מתוך דרשה שנשא קינג בקתדרלה הלאומית של וושינגטון ארבעה ימים לפני שנרצח ב-1968. האימרות נבחרו על ידי קבוצה של היסטוריונים שכונסה לשם כך. משני צידי אבן התקווה נחרתו שתי אימרות נוספות של קינג.
בצד האנדרטה הוקם גם מרכז מבקרים המשויך אליה.
האנדרטה מנוהלת ומתוחזקת על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
פגי ווד
מרי מרגרט ווד (באנגלית: Mary Margaret Wood; 9 בפברואר 1892 – 18 במרץ 1978) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1965 על תפקידה בסרט "צלילי המוסיקה".
ביוגרפיה.
ווד נולדה ברובע ברוקלין למרי גרדנר ולעיתונאי יוג'ין ווד.
ווד היא צאצאית ישירה של החלוץ האמריקאי דניאל בון.
החלה את דרכה כנערה על בימות התיאטרון של ברודוויי ואוף ברודוויי.
בקולנוע התפרסמה ווד לראשונה בסרט "פלא של אישה" ובהופעה קטנה בדרמה "כוכב נולד".
בשנת 1957 זכתה ווד לביקורות טובות ולמועמדות לפרס אמי על הופעתה בסדרת הדרמה הקומית "Mama".
ב-1960 הופיעה ווד בעיבוד הקולנועי של הנרי קוסטר למגילת רות, "סיפורה של רות" בתפקיד הדמות המקראית נעמי.
את הופעתה הקולנועית האחרונה והמפורסמת ביותר ערכה ווד בשנת 1965 בסרט המוזיקלי הקלאסי "צלילי המוסיקה".
עבור הופעתה בתפקיד אם המנזר הייתה ווד מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.
ווד נישאה והתאלמנה פעמיים במהלך חייה.
נישאה לראשונה בשנת 1924 לתסריטאי ג'ון וובר שמת בגיל 44, לזוג נולד ילד אחד.
בעלה השני היה איש העסקים וילי וולינג לו הייתה ווד נשואה במשך 27 שנים עד למותו.
ווד מתה ב-19 במרץ 1978 משבץ בגיל 86 בעיר סטמפורד שבקונטיקט.
על פי צוואתה גופתה של ווד נשרפה.
אורי שני (פרופסור)
אורי שני (נולד ב- 1950) הוא חוקר ישראלי בתחום המים באוניברסיטה העברית. כיהן כמנהל הראשון של רשות המים (כונתה לפני כן "נציבות המים"), בשנים 2007 - 2011. פרופסור בפקולטה לחקלאות, רחובות.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים. ב-1976 קיבל תואר ראשון בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות במדעי הקרקע, המים וכלכלה חקלאית, ב-1981 קיבל תואר שני במדעי הקרקע והמים, וב-1987 סיים דוקטורט בתחום זה. בשנים 1984 - 1986 עבר לארצות הברית ולמד לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת יוטה. מאוחר יותר, בשנים 1993 - 1994, היה מרצה אורח באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד.
מ-1997 החל לעבוד כמרצה וחוקר בפקולטה למדעי החקלאות, המזון ואיכות הסביבה של האוניברסיטה העברית ברחובות, ונחשב למומחה בנושאי קרקע ומים. כיהן בעבר כראש החוג למדעי הקרקע והמים באוניברסיטה העברית. פרסם כ-50 מאמרים בכתבי עת מקצועיים.
שני כיהן לאורך השנים גם בתפקידי ניהול, בהם מנכ"ל המכון למחקר ופיתוח בערבה ויו"ר הוועד המנהל של "מחלבות יוטבתה". ב-2007, במסגרת הרפורמה בנציבות המים, נוסדה רשות המים, שריכזה את פעילות משק המים בישראל, ושני מונה למנכ"ל. בתקופת כהונתו התמודד עם ייצוב הרשות לאחר הרפורמה, ועם שנות הבצורת בישראל ומצוקת המים בעקבותיהן. הוא הוביל להגדלת היקפי התפלת מים בישראל ל-750 מיליון מ"ק לשנה.
לאחר סיום תפקידו חזר לחוג למדעי הקרקע והמים באוניברסיטה העברית, וכן החל לכהן כיו"ר ועדת ההיגוי של פרויקט תעלת הימים. בנוסף מונה לראש חטיבת הטכנולוגיות החקלאיות של "מכתשים אגן".
שני נשוי ואב לשני בנים.
בומברדייה CRJ700
סדרת מטוסי בומברדיה CRJ700, CRJ900, CRJ1000 הם מטוסי נוסעים צרי-גוף מתוצרת חברת בומברדיה הקנדית. לאחר חתימת הסכם העברת זכויות, בומברדיה מכרה את הסדרה לחברת מיצובישי ב-1 ביוני 2020.
פיתוח.
לאחר הצלחת הדגם הקודם (CRJ 200), החליטה החברה לפתח שלושה דגמים גדולים יותר.
סדרת CRJ700.
העבודה על עיצוב CRJ700 החלה על ידי בומברדיה כבר בשנת 1995 והתוכניות הושקו באופן רשמי בינואר 1997. CRJ700 היא גרסה מוגדלת של CRJ200 שבה עלה מספר המושבים מ-50 לכ-70. ל-CRJ700 גם עיצוב כנפיים חדש ומשופר.
המטוס מצויד בשני מנועי ג'נרל אלקטריק CF34-8C1. המהירות המקסימלית היא מאך 0.85 (556 מייל / שעה, 895 ק"מ / שעה) בגובה מרבי של 41,000 רגל (12,500 מ'). עם מטען, הטווח המרבי של CRJ700 הוא 2,250 מייל (3,620 ק"מ) עם מנועי CF34-8C1, עם הגרסה החדשה של המנועים CF34-8C5 יוכל המטוס להגיע לטוח של עד 2,895 מייל (4,660 ק"מ).
CRJ700 מגיע בשלוש גרסאות: סדרה 700, סדרה 701 ו-702. 700 מוגבל ל-68 נוסעים, 701 ל-70 נוסעים, 702 ל-78 נוסעים. ל-CRJ700 יש גם שלוש גרסאות משקל שונות: רגיל, ER ,LR. לגרסת ER יש עלייה בקיבולת הדלק, כמו גם המשקל המרבי, אשר מאפשרת טווח מוגדל. גרסת LR (Long Range) מיועדת לטווחים ארוכים אף יותר.
טיסתו הראשונה של המטוס נערכה ב-27 במאי 1999. החברה ייצרה 331 מטוסים מדגם זה.
סדרת CRJ900.
CRJ900 הוא הגרסה המוגדלת של ה-CRJ700 ומכילה 76-90 מושבים. המטוס בעל שני מנועי ג'נרל אלקטריק (CF34-8C5 ,13,360 lbf 59.4 kN). המטוס מבוסס באופן חלקי על סדרת CRJ200 עם כמה שיפורים משמעותיים. המטוס הוא ידידותי לסביבה כשהוא מותאם מבחינת טמפרטורות בתא הנוסעים באמצעות מאוורר אשר מסייע בקירור וחימום. המנועים נשלטים על ידי שליטה דיגיטלית במקום כבלי שליטת הבקרה של יחידת הדלק. רצפת התא הונמכה בכ-2 אינץ' דבר המאפשר ראות טובה יותר דרך החלונות. מוטת הכנפיים ארוכה יותר. המהירות הממוצעת של המטוס היא בין 450-500 קשר, שיפור משמעותי לעומת קודמו. החברה ייצרה 257 מטוסים מדגם זה.
סדרת CRJ1000.
בשנת 2007 השיקה החברה את גרסת ה-CRJ1000 של המטוס עם מעל ל-100 מושבים. החברה שיפרה את יכולות המטוס וייעלה את רווחיות המפעילות על כל מושב. הגרסה הנ"ל ארוכה יותר גם בגוף המטוס וגם במוטת הכנפיים. החברה ייצרה 23 מטוסים מדגם זה.
תאונות ותקריות.
התרחשה רק תקרית אחת למטוס מסוג CRJ900 של דלתא איירליינס, שנחת נחיתת חירום מוצלחת בנמל התעופה ג'ון פ. קנדי שבניו יורק.
אלן רוב-גרייה
אלן רוב-גרייה (בצרפתית: Alain Robbe-Grillet) (18 באוגוסט 1922 - 18 בפברואר 2008) היה סופר, במאי ותסריטאי צרפתי.
ביוגרפיה.
אלן רוב-גרייה נולד בברסט שבצרפת למשפחת מהנדסים ומדענים. הוא למד הנדסה חקלאית.
בגיל 21, בין השנים 1943–1944 נלקח לעבודות בכפייה על ידי הנאצים בנירנברג, שם עבד כמכונאי.
מאחר שעבודתו הייתה הפעלת המכונות נותר לו זמן פנוי רב שבו הלך לתיאטרון ולאופרה.