החברה עוסקת במחקר ופיתוח של טכנולוגיה לייצור חלב מתורבת, על בסיס קניין רוחני שהוא תולדה של מסחור מחקר שנערך בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית על ידי ד"ר נורית ארגוב-ארגמן וקניין רוחני שפותח בחברה. לשם כך התקשר החברה בהסכם עם יישום - החברה לפיתוח המחקר של האוניברסיטה העברית בירושלים. החברה חותרת להגיע לייצור של חלב הדומה בהרכבו לחלב מסחרי ממקור של בקר או צאן. בנוסף עוסקת החברה בפיתוח חלב אם מתורבת ובפיתוח הליך לייצור אוליגוסכרידים.
לילי ווד אנד דה פריק
לילי ווד אנד דה פריק (המכונה Lilly Wood ו-LILLYWOOD) הוא צמד פולק-פופ ישראלי-צרפתי המורכב מנילי חדידה ובנימין קוטו. אף על פי שהצמד מוגדר כצרפתי בעיקר, חדידה נולדה בישראל. הצמד ידועי בעיקר בזכות שירו "Prayer in C", שנוצר והופץ מחדש כסינגל בשנת 2014 על ידי הדי ג'יי והמפיק הגרמני רובין שולץ; הוא הגיע למקום הראשון במצעדים באוסטריה, בלגיה, צרפת, גרמניה, ישראל, לבנון, איטליה, הולנד, ספרד, שווייץ ובריטניה.
קריירה.
2006: ההקמה.
הצמד הוקם בשנת 2006 כשהשניים נפגשו בבית קפה פריזאי והחליטו לשתף פעולה בכתיבת שירים ביחד.
2008–2009: "".
לאחר שיתוף פעולה במספר שירים, הוציא הצמד ב-2008 גרסת כיסוי ל-"L.E.S. Artistes" של סאנטיגולד. השניים נפגשו עם הגיטריסט פייר גימארד ששמע את שיריהם במייספייס והציע לעבוד עימם. בהמשך, אפשר להם להשתמש בסטודיו שלו על מנת שימשיכו ליצור מוזיקה. ב-2008 יצא שיר שנכלל באלבום אוסף בשם, "Folk &amp; Proud", ואחריו, בשנת 2009, הוציא הצמד מיני-אלבום בשם, "". הוא הופץ בהוצאת צ'וק אינדסטרי שהוקמה על ידי גימארד ומתיו טסייה, מנהלו של הצמד. לאחר 2009, השניים חתמו על חוזה עם Cinq7.
2010–2013: "Invincible Friends" ו-"The Fight".
אלבום האולפן הראשון שלהם, "Invincible Friends", יצא ב-31 במאי 2010. ב -9 בפברואר 2011, הם היו מועמדים לפרס ניצחונות המוזיקה בקטגוריית "תגלית הציבור". בטקס הרשמי שנערך ב-1 במרץ ושודר ב-France 2, TV5 Monde ופראנס אינטר הם ניצחו וזכו בפרס. אלבום ההמשך שלהם היה, "The Fight", שיצא ב-5 בנובמבר 2012. בשנת 2013 הם הגיעו לקולנוע עם סרט בשם "Lilly Wood and The Prick au Trianon" שביים בנימין למייר.
2014–הווה: "Prayer in C" ו-"Shadows".
ביוני 2014 הוציאו את השיר "Prayer in C"; רצועה שנכללה במקור באלבומם, "Invincible Friends" (2010). בשנת 2014, הדי ג'יי ומפיק התקליטים הגרמני רובין שולץ יצר רמיקס המחדש את השיר. הוא השתמש בשיר המקורי, והתחיל לפרסם לראשונה את הרמיקס שלו להורדה בחינם, למורת רוחם של בעלי זכויות היוצרים, וואגרם מיוזיק. הרמיקס של שולץ עמד בראש המצעדים באוסטריה, גרמניה, שווייץ, לוקסמבורג, צרפת, הולנד, בלגיה (הן בפלנדריה דוברת ההולנדית והן בוולוניה דוברת הצרפתית), יוון, איטליה, הונגריה, צ'כיה, סלובקיה, פולין, דנמרק פינלנד, מקסיקו, נורווגיה, שוודיה, פורטוגל, ספרד, אירלנד ובריטניה. השיר הגיע גם לעשירייה המובילה באוסטרליה ובניו זילנד והגיע ל-40 העליונים במצעדים בקנדה ובארצות הברית. בספטמבר 2014 ביצעה קייזה גרסת כיסוי לשיר בלייב לאונג' של רדיו BBC 1.
בנובמבר 2015 הוציא הצמד את אלבום האולפן השלישי שלו, "Shadows".
חברי הצמד.
במהלך ההופעות, מצטרפים לצמד המוזיקאים פייר גימארד (גיטרה, בס) ומתיאס פיש (תופים). בספטמבר 2010 הצטרף קלמנט פוניו כנגן בס. בינואר 2011 הוחלף פוניו במת'יו דניס (בס, קלידים).
פליטת פה
היחידה הרפואית ציונית אמריקנית
דן הופרט
דן איתמר (דני) הוּפֶּרְט (1944 – 4 ביוני 2019) היה כימאי פיזיקלי ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
הופרט נולד בתל אביב.
את כל תאריו רכש באוניברסיטת תל אביב. את לימודיו לתואר ראשון עשה במסגרת המחזור הראשון של בית הספר לכימיה, והשלים את חובותיו בשנת 1967. את לימודיו לתואר שני סיים בשנת 1970 ומיד לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שלישי בכימיה בהנחיית פרופ' יהושע יורטנר. את עבודת הדוקטורט, שעסקה בתהליכי רלקסציה אלקטרוניים במצבים מעוררים של מולקולות גדולות, הגיש בשנת 1974.
באותה שנה יצא הופרט לארצות הברית ושהה כעמית בתר-דוקטורי במעבדות בל. עם חזרתו לישראל בשנת 1977, הצטרף לבית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב כחבר סגל, ובשנת 1990 קודם לדרגת פרופסור מן המניין.
בשנת 1994 מונה הופרט לדקאן מיוחד לענייני עלייה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2001. בשנים 2010–2014 הופקד על הקתדרה לתהליכים כימיים שם אמריקו-לטאי.
בשנת 2012 יצא הופרט לגמלאות אך המשיך לעסוק במחקר פעיל גם לאחר מכן.
במרץ 2019 נערך בבית הספר לכימיה סימפוזיון לכבודו, עם מלאות לו 75.
התגורר בכפר סבא. בחודשים האחרונים לחייו לקה במחלה נוירולוגית, ונפטר ביוני 2019. הותיר אחריו אישה וילדים.
מחקר.
מחקרו של הופרט עסק בתופעות מולקולריות במצב המעורר, ובפרט בצורונים הנקראים פוטו-חומצות. אלה הן מולקולות המשנות את החומציות שלהן במצב המעורר, בכעשרה סדרי גודל ביחס למצב היסוד שלהן. המולקולות אותן חקר הופרט, עוררו ממצב היסוד האלקטרוני באמצעות תהליכים מושרי קרינת על-סגול ואור נראה הנישאת על גבי פולסי לייזר בתחום הפמטושנייה.
הופרט חקר את בשיטות קצב מעבר הפרוטון מהפוטו-חומצות אל מולקולות אחרות המשמשות כבסיס כימי. במחקרו מצא הופרט כי פוטו-חומצות חזקות מעבירות פרוטון למים ולכהלים בתוך פרק זמן של 100 פמטו-שניות, בו כל אופני התנודה המולקולריים אינם פעילים, למעט ויברציות מהירות.
בשלהי שנות פעילותו התמקד הופרט במציאת תופעות פוטו-חומציות בחומרי טבע, ובפרט בצמחים.
נגד רצון האבות
נגד רצון האבות (ברוסית: Против воли отцов) הוא סרט ראינוע סובייטי מסוג דרמה בבימויו של יבגני איבנוב-ברקוב אשר הופק בשנת 1926 ויצא לאקרנים ב-1927. הסרט מבוסס על הרומן של שלום עליכם "המבול" (ביידיש: דער מבול) אשר נכתב ב-1907. העלילה עוקבת אחרי שתי משפחות יהודיות עוינות שגורלן מתהפך בעקבות מהפכת 1905 והפוגרום היהודי. בסרט השתתפו שחקני "הבימה" טרם סיבוב ההופעות של התיאטרון באירופה ובארצות הברית אשר בתומו עלו לארץ ישראל.
עלילה.
בעיירה יהודית חיות בשכנות שתי משפחות יהודיות; משפחתו של בעל רשת החנויות העשיר דוד סולומונוביץ' קאופמן, לו בת בשם אספיר (אסתר), ומשפחתו של הרוקח מתווי מיכיילוביץ' רוזנפלד, לו בן בשם בוריס. שני אבות המשפחה הם אויבים מושבעים מאז שקאופמן התעשר ורוזנפלד התנצר.
בוריס שהוא ציוני נואש השואף לשכנע את חבריו שהיהודים יוכלו להיות חופשיים אך ורק בפלסטינה, מאוהב באספיר (אסתר), על אפו ועל חמתו של אביו.
אביה של אספיר, השואפת להתקבל לגימנזיה, מארגן לה מורה, את אנטון, בנו של מנהל הגימנזיה אורלוב. אספיר צולחת את מבחני הכניסה לגימנזיה ובזכות עידודו של אנטון מחליטה לעזוב לבירה. כאשר מספרת זאת לאביה הוא מצדו נותן את הסכמתו בתקווה שתשיג לעצמה שם חתן הולם.
בבירה אספיר ממשיכה להתראות עם אנטון ואף נרקמים בין השניים יחסים רומנטיים, כאשר מסתבר שהשני פעיל מזה זמן רב במחתרת נגד השלטון הצארי. אספיר נכנסת למעגל חבריו והופכת לפעילה גם כן.
באחת מפעולות המחתרת, פעיל בשם קמרוב נתפס על ידי המשטרה. המשטרה מאיימת עליו בתלייה ומציעה לו חנינה בתנאי שיפליל את חבריו למחתרת. בכדי להסדיר את המצב אספיר נשלחת לראשונה לפעולה בתור אישה בהריון בחודש מתקדם אשר באה לבקר את קמרוב, ומתחת לשמלתה מוחבאות חבילות. לדאבונה, אחד מהפתקים נופל ומתגלה, וכך היא נחשפת כפעילת מחתרת. השוטר והקצין ששהו בחדר התנפלו עליה במטרה לעצרה, אולם היא הוציאה אקדח ובאיומים על חייהם הצליחה להימלט.
בחזרתה לביתה היא חוגגת עם משפחתה את סדר הפסח. במהלך הסדור היא מביעה את עמדותיה הסוציאליסטיות והמהפכניות המתנגדות לקפיטליזם ובפרט מאשימה את אביה, איש העסקים, בניצול. למחרת היא יוצאת מאת מהבית ואילו אביה, המודאג מהשינוי החל בגישתה מאז שהחלה את לימודיה בבירה, החליט לעקוב אחריה. הוא מבחין שהיא הגיעה לפאתי ביתו של אורלוב האב. ביציאתה היא מקבלת מכתב, ממנו היא מגלה שעל אנטון, אהובה, נגזר גזר דין מוות ומתייפחת בבכי. באותו הלילה נכנסים שוטרים לביתו של קאופמן, פורצים לחדרה של אספיר ועוצרים אותה. ההורים חסרי האונים, חוששים שאיבדו את בתם לתמיד.
בהמשך מתחילות הפגנות בעקבות פרסום מנשר החוקה שמטרתו לשפר את זכויות האזרחים. ההמון מנצל את פרסום המנשר על מנת לדרוש לשחרר את כלל האסירים הפוליטיים וכך אספיר משתחררת.
פרשי המשטרה השואפים לפזר את ההפגנה מתחילים לירות במפגינים, למרות שאלו כבר החלו לסגת. בין הנפגעים מהירי - בוריס אשר נפצע. אספיר מטפלת בו בביתה וקוראת לרופא. במקביל פורץ פוגרום איום בו בריונים ועם הארץ פורצים לחנויות ולבתים של יהודים, בוזזים אותם, מכים יהודים ואף מנסים להטביעם בנהר. קאופמן ורוזנפלד תחילה חוששים מהפוגרום אך מקווים שהכסף, ושינוי הדת, בהתאמה יצילו אותם מן הפוגרום. אמנם, בניגוד לציפייתם, חבורה של בריונים צעירים מתחילים לרדוף אחרי רוזנפלד, לאחר שגנבו את שעונו והכו אותו, חרף העובדה שהצהיר על היותו רוסי-נוצרי. בעודו רדוף על ידיהם, הוא מוצא מקלט בביתו של קאופמן, שמספר לו שגם הוא נפגע מהפוגרום ושחנויותיו נבזזו.
אספיר שרואה את האסון ברחובות מנסה לקרוא לפקח העירוני בכדי שישליט סדר, ואילו הוא עונה לה באדישות שהדבר אינו נוגע אליו. כלומר, ניתן להסיק מכך שהפוגרום היה ניסיון מכוון על ידי המשטר להסית את ההמון מהמהפכה.