לאחר המלחמה הצטרף הקיסר נפוליאון השלישי אל אשתו ובנו באנגליה והם חיו בקנט. ב-1873 נפטר נפוליאון השלישי ובנם הוכתר על ידי המלוכנים הצרפתים (ה"בונפרטיסטים") כקיסר נפוליאון הרביעי. כשמלאו לו 18 נשלח הנסיך להכשרה צבאית באקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' והצטרף לרגימנט הארטילריה המלכותי בדרגת לוטננט (כמו נפוליאון הראשון, ששירת בחיל התותחנים). באותה עת נפוצו שמועות על אירוסיו הקרבים לביאטריס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של המלכה ויקטוריה וידידת המשפחה. אולם, בראשית 1879 הצטרף, למרות מחאותיהן של אז'ני והמלכה ויקטוריה, לכוחות הבריטים שלחמו במלחמת אנגליה-זולו באפריקה, כמשקיף במטה מפקד הכוחות. ב-1 ביוני, ולמרות הגדרתו כבלתי-קרבי, הוביל הנסיך הנלהב על דעת עצמו התקפה נגד אנשי הזולו ונהרג. מותו הכה באבל כבד את אז'ני ויחד עמה את הבונפרטיסטים ואף את המלכה ויקטוריה שראה באפשרות הזיווג בין בתה לנסיך פתח של תקווה לאירופה.
בריאותה של אז'ני התדרדרה והיא עברה להתגורר בבית אוסבורן שבאי וייט, כאורחת בית המלוכה הבריטי, בבורנמות', בפארנבורו שבהמפשייר ולבסוף בוילה שנבנתה עבורה בדרום צרפת, ליד ניס. ב-1881 ייסדה בפארנבורו את כנסיית סנט מייקל, כאשר בקריפטה שלה הקימה מאוזולאום לבעלה ובנה.
ב-1887 נבחרה אז'ני לסנדקית של בתה של הנסיכה ביאטריס, ויקטוריה אאוחניה פון באטנברג, שנישאה מאוחר יותר לאלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד.
היא נפטרה בשנת 1920, בגיל 94, בעת ביקור במדריד ונקברה בכנסיית סנט מייקל הקתולית בפארנבורו.
הנצחתה.
האסטרואיד 45 Eugenia , שהתגלה ב-1857, נקרא על שמה. את האסטרואיד מקיף אסטרואיד-לוויין (שהתגלה ב-1999) ונקרא "הנסיך הקטן", של שם בנה, הנסיך נפוליאון הרביעי.
איינטרכט בראונשווייג
איינטרכט בראונשווייג, הוא מועדון כדורגל גרמני המייצג את העיר בראונשווייג, סקסוניה התחתונה, המשחק בבונדסליגה השנייה.
המועדון היה אחד מהמועדונים הראשונים ששיחקו בבונדסליגה וזכה באליפות אחת בשנת 1967. המועדון אף זכה 7 פעמים בגביע האינטרטוטו כאשר הזכייה הראשונה הייתה בשנת . בשנת ירד המועדון לליגת המשנה ולאחר 28 שנים שבהן אף היה בליגה השלישית עלה המועדון בעונת לליגה הראשונה. לאחר עונה אחת בלבד חזר המועדון לליגת המשנה. במאי 2018 נשר המועדון לליגה הגרמנית השלישית, ובסיום עונת 2019/2020, שב לבונדסליגה השנייה, אולם לאחר עונה אחת נשרה הקבוצה שוב לליגה השלישית, ושוב עלתה לאחר עונה אחת.
מאז איינטרכט בראונשווייג משחקת באיינטרכט שטאדיון. למועדון יש יריבות ידועה עם הנובר 96.
סגל שחקנים.
(בהשאלה מר.ב. לייפציג)
(קפטן)
(בהשאלה מאוניון ברלין)
Electric Wizard
Electric Wizard (אלקטריק וויזארד) היא להקת דום וסטונר מטאל מדורסט, אנגליה. הלהקה הוקמה בשנת 1993 והקליטה עד היום 9 אלבומים מלאים, שניים מהם: ...Come My Fanatics ו-Dopethrone מוגדרים כיום כמצייני הדרך של הג'אנר. הסגנון של אלקטריק וויזארד מוגדר כדום מטאל המשלב בתוכו אלמנטים של סטונר וסלאדג' מטאל, עם ליריקה שמתמקדת בתורת הנסתר, כישוף, ספרי ה.פ. לאבקרפט, סרטי אימה וקנאביס.
כריסטין ג'ורגנסן
בייבי בום (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
בייבי בום היא תוכנית טלוויזיה ישראלית מסוגת דוקו-ריאליטי, שעלתה ב-2013 ומתארת זוגות בבית חולים ברגעי הלידה של תינוקותיהם.
הסדרה מבוססת על פורמט בריטי בשם "" ששודר מ-2010.
הסדרה עקבה אחר תהליכי הלידה של התינוקות מהגעת הזוגות לבית החולים בילינסון ועד ללידה. בתוכנית צולמו הזוגות במצלמות קבועות שהוצבו בחדרי הלידה ובמסדרונות, תוך תיעוד נושאים שונים כגון צירי לידה, סיבוכי לידה, מעורבות האב ועוד.
בשנת 2013 שודרה העונה הראשונה של התוכנית בערוץ 10, בהפקת "גיל הפקות" של אסף גיל. התוכנית הייתה שנויה במחלוקת ועוררה תגובות רבות, בין השאר סביב נושאים כמו מציצנות וחדירה לפרטיות המצולמים, היותה תוכנית תיעודית או תוכנית ריאליטי, השפעת הצילום על היולדת, אופן הצגת תהליך ושיטות הלידה האפשריים כפי שהם מתקיימים בפועל בבתי החולים בארץ, מקומם של אנשי הצוות הרפואי, ועוד.
בעונה הראשונה כיכב הפרופ' יריב יוגב שהיה בעת צילומי הסדרה מנהל חדרי הלידה בבית החולים בילינסון.
העונה השנייה של התוכנית עלתה לשידור בנובמבר 2015 וכללה ארבעה פרקים בלבד. שנה לאחר מכן עלתה עונתה השלישית. בניגוד לעונותיה הקודמות, עונה זו צולמה בבית חולים מאיר בכפר סבא. העונה החמישית עלתה לשידור ב-28 במאי 2018.
סל קליטה
סל קליטה הוא הסיוע הכספי הניתן לעולה חדש בתחילת שהותו בישראל. הסיוע אמור לכסות את הוצאות המחיה במהלך חצי שנת לימודי עברית באולפן ושכר דירה בשנה הראשונה. סל הקליטה מוענק על ידי משרד העלייה והקליטה.
בתחילה ניתן סל הקליטה רק לחלק מהעולים החדשים, לאלה שלא הגיעו מארצות רווחה, אלא ממזרח אירופה, מאמריקה הלטינית ומחלק מארצות אפריקה ואסיה. החל מ-1 בינואר 2002 ניתן סל הקליטה גם לעולים מצרפת ומדרום אפריקה והחל מ-1 בדצמבר 2002 מוענק סל הקליטה לכל העולים החדשים.
זכאים לקבלת סל קליטה מי שהגיעו ארצה כעולים חדשים ולא שהו בישראל בשלוש השנים שקדמו לכך תקופה העולה על 18 חודשים (רצופים או מצטברים). את סל הקליטה אפשר לתבוע רק במהלך השנה הראשונה לאחר ההגעה לישראל. סל הקליטה נפרס ל-7 תשלומים ועזיבת הארץ בתקופה זו מפסיקה את תשלומי סל הקליטה, ועם חזרתו ארצה על הזכאי לפנות למשרד העלייה והקליטה לחידוש התשלומים.
יצחק חיות
רבי יצחק חיות (ה'רח"צ, 1538 - בסביבות שנת ה'שע"ז, 1617) היה רב בבוהמיה ומוראביה, מראשוני האחרונים. כיהן בין היתר כרבה של פראג.
ביוגרפיה.
נולד לרבי אברהם חייז. מקור המשפחה היה מפרובאנס שבדרום צרפת (הם השתמשו בתיאור "מגזע חסידי פרובינצא").
בשנת ה'שכ"ח (1568) התמנה לרבה של בוסק, בפלך לבוב. בשנים שד"מ — ה'שמ"ז (1584–1587) כיהן כרבה של פראג ועמד בראשות ישיבה במקום. לאחר מכן כיהן כראש ישיבה בפרוסטיץ שבמעהרין.
במספר מקורות מופיע שהיה גיסו של המהר"ל מפראג, בעל אחותו בזיווג ראשון.
מספריו.
גם הספר שיח יצחק וגם פני יצחק מאורגנים בצורה שירית (השיר בספר שיח יצחק הוא מורכב ביותר וכמעט שלא ניתן להבינו ללא הפרוש המצורף) עם פרוש קצר להסברת השיר (בספר פני יצחק זהו הפרוש "אפי זוטרי") ודיון נרחב על ההלכות הנדונות.
משפחתו.
לרבי יצחק משפחה רבנית ענפה. בניו היו הרב מנחם מאניש אב"ד וילנה, הרב אליעזר, הרב אברהם שכיהן ברבנות בגורדוק וחיבר ספר בשם "הולך תמים" והרב שמואל ("שיננא"), שנעדר בשריפה בפוזנן.
נכדו של הרב מנחם מאניש היה רבי יצחק חיות השני, שחיבר את הספר "זרע יצחק", סבו של רבי צבי הירש חיות.
מצאצאיו של רבי יצחק נימנים גם רבי יצחק פריד-חיות שכיהן כראש הקהל באונסדורף (חותנו של הרב יחזקאל סגל), ורבי עקיבא שלום חיות, רבה של דובובה מפרש הסידור "עקבי שלום" (לובלין תרנ"ו).
קרלוס פרלמן
תומא פיקטי
תומא פיקטי (בצרפתית: Thomas Piketty; נולד ב-7 במאי 1971) הוא כלכלן צרפתי אשר מתמחה במחקר אי-שוויון כלכלי. פיקטי משמש מנהל המחקרים בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה לצד היותו יושב ראש עמית ב-École d'économie de Paris (בית הספר לכלכלה של פריז). ב-2014 יצא לאור ספרו הון במאה ה-21.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות והשכלה.
פיקטי נולד בקומונה קלישי, בפרברים המערביים של פריז. בגיל 18 החל ללמוד כלכלה ומתמטיקה באקול נורמל סופרייר. בגיל 22 הוענק לפיקטי הדוקטורט, כאשר התזה שלו, אותה כתב בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה ובבית הספר לכלכלה של לונדון תחת הנחייתו של רוז'ה גסנרי, עסקה בחלוקה מחדש של עושר.
קריירה.
ב-1993, לאחר אישור התזה שלו ובעודו בן 22 שנים בלבד, החל פיקטי ללמד כלכלה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ולימד שם עד שנת 1995. בשנה זו הצטרף פיקטי כחוקר ל-Centre national de la recherche scientifique (המרכז הצרפתי למחקר מדעי), ובשנת 2000 התמנה למנהל המחקרים בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה.
משלהי 2006 ועד תחילת 2007 שימש פיקטי כמנהל הראשון של École d'économie de Paris, לאחר שבילה שלוש שנים בהקמתו. עם זאת, הוא מיהר לעזוב את משרתו זו, בשל תמיכתו בסגולן רויאל שהתמודדה באותה העת בבחירות לנשיאות צרפת (מה שחייב אותו להתפשר עם חובת הנייטרליות שלו), ובעקבות החלטה שקיבל בעבר, לדבריו. ב-2007 חזר פיקטי ללמד בבית הספר לכלכלה של פריז, שם הוא משמש יושב ראש עמית.
מחקריו.
פיקטי מתמחה באי-שוויון כלכלי, כשעבודתו בתחום זה מכסה סוגיות תאורטיות ונורמטיביות. בתחילה, בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, נקט פיקטי בגישה סטטיסטית והיסטורית. אחר מכן פיתח תאוריות משלו לגבי השוויון בכלכלה, בעיקר בין שכירים למשקיעים ועוד.
מחקר אודות אי-שוויון כלכלי ארוך טווח.
פרויקט מחקר אודות הכנסות גבוהות בצרפת, הוביל להוצאתו לאור של Les hauts revenus en France au XXe (הכנסות גבוהות בצרפת במאה ה-20), אשר התבסס על סקר של סדרות סטטיסטיות המכסות את כל המאה ה-20, אשר נבנה מנתונים אודות שירותים כספיים (בפרט הצהרות מס הכנסה).
סקר על התפתחות אי השוויון בצרפת.
עבודתו של פיקטי חשפה שפערי ההשׂתכרות ירדו בצרפת בצורה חדה במהלך המאה ה-20, בעיקר לאחר מלחמת העולם השנייה. ירידה זו נבעה, במידה רבה, מירידה באי השוויון בבעלות על נדל"ן, בזמן שפערי השכר נותרו יציבים. לדברי פיקטי, הקיטון נובע מהצמיחה החזקה בפרוגרסיביות של מס ההכנסה לאחר מלחמת העולם השנייה, מה ששיבש את הדינמיקה של צבירת הנדל"ן, באמצעות הפחתת עודף הכסף הזמין לחיסכון על ידי העשירים ביותר.