במקביל, ג'ימי וחבריו לוקחים את דייב להשתכר בבאר מבודד יחסית על שפת הנהר, וכשדייב יוצא להקיא הם מכתרים אותו, וג'ימי מספר לדייב כיצד הרג את ריי האריס באותו מקום, כיוון שהלשין עליו וגרם לו להיכנס לכלא בתקופה שאשתו הראשונה גססה מסרטן. ג'ימי כופה על דייב להתוודות ומבטיח לשחררו אם יודה ברצח קייטי. דייב מתעקש שלא רצח אותה, ומספר שבאותו לילה נתקל בפדופיל עם ילד במכונית, איבד שליטה והכה אותו למוות. ג'ימי מסרב להאמין לו, ומאיים שאם לא יודה כעת ברצח קייטי יהרוג אותו. לבסוף דייב מודה ומסביר שלמראה קייטי וחברותיה בבר, נזכר בנעוריו שלא היו לו, עקב טראומת ילדותו. בתגובה דוקר אותו ג'ימי בבטנו בסכין, ולאחר מכן יורה בו ומשליך את גופתו לנהר. רק לפנות בוקר מוצא שון את ג'ימי יושב על המדרכה ליד ביתו ומעדכן אותו שקייטי נרצחה על ידי שני הילדים, שייתכן והתכוונו רק להפחידה באקדח, אבל הסתבכו והרגו אותה. שון מספר לג'ימי שדייב מבוקש לחקירה בנוגע לרצח פדופיל מורשע, ושואל מתי לאחרונה ראה אותו. "לפני עשרים וחמש שנה, ברחוב הזה, במכונית מתרחקת, אבל אולי אתה צודק, מי לעזאזל יודע?" משיב לו ג'ימי ופונה לדרכו.
שון מקבל שוב שיחה מאשתו שעזבה אותו לפני כמה חודשים כשהיא בהיריון, ומאז נהגה להתקשר אליו רק לשמוע את קולו, ולנתק מבלי לומר דבר. הפעם הוא מתנצל על שגרם לה להתרחק ואז לראשונה הסכימה לספר על הבת שנולדה להם ולחזור הביתה. ג'ימי מתוודה בפני אשתו אנבת על רצח דייב, שלא חטא במאומה, והיא תומכת בו, כי הוא אדם חזק שעושה כל מה שעליו לעשות, והוא לעולם לא טועה.
בסצנה האחרונה עובר ברחוב מצעד חגיגי ותושבי השכונה יוצאים לצפות בו, וביניהם סלסט המודאגת, שיוצרת קשר עין עם שון ועם אנבת, אך אף אחד מהם אינו פונה אליה, והיא מנופפת נואשות וקוראת לבנה הקטן על אחת המכוניות המשתתפות במצעד. ג'ימי מצטרף לאנבת ולחבריו, וכששון מבחין בו ומסמן לכיוונו בתנועת ירייה באקדח, ג'ימי פורש ידיו בתגובת מה לעשות, וממשיך למחוא כפיים למצעד. הסרט מסתיים בשוט של משטח הבטון הישן שבו חרוטים עדיין שמותיהם של ג'ימי ושון, ושמו הקטוע של דייב.
פרשנות.
בסצנה שפותחת את הסרט נראים שלושת הילדים כשהם משחקים הוקי ברחוב, והכדור מחליק ונופל לתוך פתח ביוב. שנים אחר כך עובר שם דייב עם בנו ומספר לו שאם היו פותחים את מכסה הביוב הסמוך אפשר היה למצוא שם עשרות כדורים שאבדו במהלך המשחקים. הבור וכדורי המשחק משמשים כמטאפורה לטראומת הילדות של דייב, כשבנו מציע לו שיפתחו את המכסה אבל האב מתחמק וניתן לראות שהוא עדיין אינו מסוגל להתמודד עם עברו.
הדת תופסת מקום משמעותי במהלך הסרט. קייטי בתו מנישואיו הראשונים נרצחת בליל שבת, וכבר ביום ראשון ג'ימי מבקר בכנסייה עם אשתו ושתי בנותיו ממנה. בסצנה שבה ג'ימי מספר לה כי רצח את דייב הוא עומד ללא חולצה, ועל גבו מתגלה קעקוע בצורת צלב גדון. לפני שהוא הורג את דייב, ג'ימי מתעקש לחלץ ממנו וידוי והודאה בפשע, ובכך הופך את עצמו למעין כומר, אם כי מסתבר לבסוף שהנחקר נאלץ להודות בפשע שלא ביצע, כפי שקרה גם בחקירותיה של הכנסייה הקתולית במהלך ההיסטוריה. בכך נוצרת גם סימטריה מסוימת בין ג'ימי לבין החוטף הסוטה שמופיע בתחילת הסרט כשהוא עונד טבעת ועליה צלב גדול.
כמו כן הסרט מותח ביקורת חברתית על האופן שבו החזק לוקח לעצמו את זכות המשפט וההוצאה לפועל: ג'ימי נעזר בחבריו לנהל חקירה מקבילה לחקירה המשטרתית באופן כוחני ועממי, ואשתו אנבת מצדיקה לבסוף את הפשע שביצע בטענה ש"כולם חלשים... כולם מלבדנו. ואתה יכול לשלוט בעיירה הזאת". רשות האכיפה החוקית, המשטרה, כושלת למעשה בתפקידה כאשר שון מניח לג'ימי לחמוק ללא עונש על העבירה שביצע. בשני המקרים הקורבן הוא דייב, שמייצג את החלש והפגיע שבחברה.
הכנסות הסרט.
הכנסות הסרט ברחבי העולם הסתכמו בכ-156,822,020 דולר שמתוכם 90,135,191 דולר בארצות הברית ו-66,686,829 דולר ברחבי העולם. עלות הפקת הסרט הסתכמה בכ-30 מיליון דולר.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
ריקוד על עמוד
ריקוד על עמוד היא שיטת אימון גופני המשלבת תנועות ריקוד, תרגילי אקרובטיקה והתעמלות המתבצעים על גבי עמוד (אביזר אנכי, מוט) סטטי או מסתובב, המשמש כתמיכה לצעדים ולתנועות אקרובטיות.
בשל השימוש בעמוד, יש המקשרים בין ריקוד על עמוד למופע חשפנות. עם זאת, ריקוד על עמוד הפך לפרקטיקה מקובלת, ובשנת 2017 הוכר על ידי האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבינלאומיות כענף ספורט מקצועי. מתאמנים חובבנים וספורטאים מקצועיים מתאמנים על עמודים בחדרי כושר וסטודיואים לריקוד ומשתתפים בתחרויות ספורט על עמוד המתקיימות ברחבי העולם.
ריקוד על עמוד דורש סיבולת, קואורדינציה, גמישות וכוח רב, בדגש על שרירי ליבה ושרירי פלג גוף עליון חזקים, שנבנים בהדרגה במסגרת אימוני כושר קבועים. נכון לשנת 2018, האיגוד הבינלאומי לספורט עמוד פועל במטרה להעניק לענף מעמד של ספורט אולימפי. בעבר ריקוד על עמוד נחשב לספורט נשי בלבד, אך עם הזמן נכנסו מתאמנים גברים לתחום, חלקם אף משתתפים בתחרויות ריקוד על עמוד כמתחרים מן המניין.
היסטוריה.
השימוש בעמוד לביצוע פעילות גופנית החל לפני כ-800 שנים בהודו. מלקהמב (בתרגום לעברית: התעמלות על עמוד) הוא ספורט הודי מסורתי המתבסס על תרגילי סיבולת וכוח שבוצעו על ידי גברים על גבי עמוד עץ, שקוטרו היה רחב יותר מהקוטר המקובל של עמוד מתכת מודרני. מהודו הגיע העמוד לסין, שם אומץ בתחום הקרקס והלוליינות. אקרובטיקה על עמוד סיני כללה מופע של קבוצת גברים אקרובטים שהדגימו תרגילי כוח בשילוב עם מעברים וקפיצות בין מספר עמודים בעלי קוטר של 60 מ"מ, שאורכם נע בין 3 ל-9 מטר ושהותקנו במרחק של כ-6 מטר אחד מהשני.
בשנת 1890 העמוד הגיע לארצות הברית עם "Little Egypt" - מופעים נודדים של רקדניות בטן צועניות. הרקדניות ביצעו ריקודי בטן סביב עמוד עץ, ששימש כקורה הנושאת את מבנה האוהלים הזמניים בהם התקיימו המופעים. פרקטיקה זו צברה תאוצה בשנות ה-20. אוהלי מופע ארעיים הוקמו ברחבי ארצות הברית ורקדניות ערכו מופעי ריקוד ראוותניים סביב קורת העץ המוצבת במרכז המבנה.
בשנות ה-80 עברו מופעי העמוד לפאבים ולמועדונים, בהם הותקנו עמודי פלדה אנכיים והועסקו רקדניות שהופיעו בלבוש מינימלי ולעיתים שילבו בהופעותיהן ריקודי חשפנות. לצד התפתחותה של פרקטיקה זו, אומצה שיטת ריקוד על עמוד על ידי מכוני ספורט וכושר. המתאמנים החלו לבצע על עמודים תרגילי אתלטיקה מגוונים דוגמת, טיפוסים, סיבובים, היפוכים ועוד.
הסטודיו הראשון לריקוד על עמוד, "S Factor", הוקם בארצות הברית בשנת 2003 על ידי השחקנית שילה קלי, שקיבלה השראה לכך לאחר שבשנת 2000 השתתפה בסרט "Dancing at the Blue Iguana", שהציג את חיי החשפניות במועדון לילה. בשנים הבאות, הפך הסטודיו לרשת וסניפים נוספים נפתחו ברחבי המדינה. במקביל, נפתחו בארצות הברית סטודיואים רבים נוספים ושיעורי ריקוד על עמוד החלו לצבור פופולריות בקרב ציבור המתאמנים. בשנת 2017 קאטי קואטס, נשיאת האיגוד הבינלאומי לספורט עמוד, שנוסד בשנת 2009, הובילה להכרתו של ריקוד על עמוד כספורט מקצועי על ידי האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבינלאומיות. נכון להיום האיגוד ממשיך לפעול למען הכרתו של ריקוד על עמוד כספורט אולימפי.
העמוד.
ריקוד על עמוד מתבצע על גבי מוט אנכי בעל קוטר של 45 מ"מ – הקוטר המקובל בכל התחרויות הרשמיות. קיימים עמודים בעוביים אחרים, שהקוטר שלהם נע בין 38 מ"מ ל-50 מ"מ, אך הם פחות נפוצים. העמוד עשוי מתכת חלקה: פלדת אל-חלד המחופה בשכבת כרום, טיטניום, נחושת ולעיתים פלסטיק.
קיימים שני סוגי עמודים: עמוד סטטי (נייח) ועמוד מסתובב (ניתן לקבעו למצב סטטי ולהעביר בין שני המצבים לפי הצורך). בתחרויות נוהגים הספורטאים להופיע על שני עמודים, נייח ומסתובב, המותקנים סמוך אחד לשני, להמחשת אלמנטים אקרובטיים שונים.
התקנת העמוד מתבצעת לרוב בין התקרה לרצפה כשהעמוד מוחזק ומקובע בכוח הלחץ (ללא צורך בהברגה). בחלק מהמקרים, להבטחת יציבות מרבית, מוברג העמוד בחלקו העליון בתקרה. התקנת עמודים בחוץ או בחללים עם תקרה גבוהה מתבצעת על ידי הברגת העמודים ברצפה.
סוגי אימון גופני על עמוד.
ריקוד על עמוד צבר פופולריות כשיטת אימון גופני התורמת לפיתוח כוח, סיבולת, גמישות וקואורדינציה. אימון כושר על עמוד משלב תרגילי כוח, תרגילי גמישות, תנועות ריקוד ותרגילי אקרובטיקה שונים. במסגרת שיעורי ריקוד על עמוד לומדים המתאמנים לבצע מגוון תרגילים, דוגמת היפוכים, סיבובים, עמידות ידיים, שפגאט ועוד. עם שיפור המיומנות של המתאמן משתפרים ביצועיו והופכים למורכבים יותר ליישום. ריקוד על עמוד נחשב לאימון בעצימות גבוהה, אשר במהלכו שורף המתאמן כ-350–500 קלוריות. בנוסף, מתאמנים רבים מעידים כי ריקוד על עמוד מסייע לחיזוק הביטחון העצמי ומאפשר להתחבר לחושניות הטמונה בהם.
ניתן לסווג ריקוד על עמוד לשלוש קטגוריות עיקריות (סיווג ע"פ סוגי התחרויות הקיימות בתחום):
• ריקוד ארט על עמוד – (Pole Art) – ריקוד אמנותי על עמוד בו הדגש מושם על הכוריאוגרפיה, בשילוב עם מוזיקה ותיאטרליות של הביצוע. לעיתים קרובות ריקוד ארט על עמוד מתבצע בתלבושות מיוחדות ותחפושות מקוריות. סגנון ריקוד זה משלב אלמנטים אקרובטיים: טיפוסים, היפוכים, סיבובים וכיוצא בזה, ודורש מהרקדן כוח, גמישות, קואורדינציה וסיבולת ברמה גבוהה.