בשנת 2011 יצא לאור ספרו של גרין, 'אימון רגשי: שיפור המיומנויות הרגשיות ליצירת תחושה של מקום בטוח בעולם משתנה'. גישת האימון הרגשי (Emotional Training) מבוססת על תפיסה חדשנית של טבע האדם, השוללת את ההפרדה בין גוף לנפש, המקובלת בתרבות המערבית באלפיים השנים האחרונות. על פי גרין, האימון הרגשי אינו טיפול אלא דרך-חיים המבוססת על תרגול יומיומי של יצירת תחושה של מקום בטוח, שהיא המניע המרכזי בחייו של כל אדם. כמו הרפואה המונעת, גישת האימון הרגשי אינה 'מרפאת' אלא מונעת את המשברים הצפויים למי שאינו מתאים את עצמו לשינויים המהירים בחיים במאה ה-21.
במכון לאימון רגשי בבולגריה מקיים גרין סדנאות לזוגות, להורים ולמנהלים, וגם מכשיר מאמנים רגשיים. הוא פיתח תוכנית מיוחדת לתמיכה בהלומי-קרב, המבוססת גם על ניסיונו האישי כהלום-קרב ממלחמת יום הכיפורים, ועל ההתמודדות שלו עם התסמינים הפוסט-טראומטיים.
בספרו טוען גרין שהאימון הרגשי אינו רק מתודה מעשית, אלא גם דרך חדשה להבין את המערכות המרכיבות את התרבות האנושית, את האמנות, את הפוליטיקה, את החשיבה והמחקר ואת היחסים הבינאישיים.
עלים לתרופה (עלון)
מעייני הישועה (עלון)
מהראן לאלה
GNOME Shell
GNOME Shell הוא ממשק המשתמש בסביבת שולחן העבודה GNOME מגרסה 3 ואילך.
GNOME Shell שוחרר ב־6 באפריל 2011 והחליף את לוח GNOME ורכיבי תוכנה אחרים שקדמו לו. הממשק מספק יכולת ניהול חלונות והרצת תוכניות. הוא נועד להציע חוויה שונה למשתמש מהממשקים שקדמו לו.
GNOME Shell משתמש במנהל החלונות Mutter, המבוסס על Metacity ועל ערכת הכלים Clutter, כדי לספק הנפשות חזותיות התומכות בהאצת חומרה.
GNOME Shell משוחרר תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו (GNU GPL).
הרחבות.
GNOME Shell ניתן לשינוי באמצעות הרחבות אשר ניתן להתקין באמצעות אתר שנועד לכך.
בין ההרחבות הפופולריות ניתן למצוא הרחבות לתחליף עבור מעבר בין חלונות באמצעות צירוף המקשים Alt + Shift, תפריט דמוי תפריט GNOME 2 ללוח העליון, כפתור להצגת שולחן העבודה ועוד.
אהרון אייזנברג
תיאטרון אנסמבל הרצליה
תיאטרון אנסמבל הרצליה היה תיאטרון שפעל בהרצליה בשנים 2000–2013.
התיאטרון נוסד בשנת 2000, ביוזמתם של השחקנים חנה מרון ולאורה ריבלין והשחקן והבמאי גדליה בסר (שלושתם תושבי הרצליה), ובתמיכתה של ראש עיריית הרצליה, יעל גרמן. בסר שימש כמנהל אמנותי של התיאטרון מיום הקמתו, וביולי 2007 פרש מהתפקיד עקב מחסור בתקציב.
התיאטרון פעל תחילה באוהל שהוקם בסמוך לאצטדיון הכדורגל העירוני, והעלה מופעים גם בבית חיל האוויר שהוקם בעיר, ובספטמבר 2008 עבר למשכן קבע ב"בית האזרח" שבמרכז העיר, ששופץ למענו.
בינואר 2008 מונתה אופירה הניג למנהלת אמנותית של התיאטרון, וביוני 2011 התפטרה מתפקידה. עם זאת, המשיכה לכהן כמנהלת אמנותית בפועל עד לאוקטובר 2011.
באוקטובר 2011 מונה עודד קוטלר למנהל האמנותי של התיאטרון.
ב-4 באפריל 2013 נסגר התיאטרון לאחר שצבר גירעון של מיליוני שקלים.
תיאטרון הרצליה
אנסמבל הרצליה
יוסף זריצקי (רב)
הרב יוסף הכהן זריצקי (נולד ב-1951) עוסק בתחום הכשרות של חומרי גלם ושל מוצרים בתעשיית המזון. מייעץ לרבנים, לארגוני כשרות ולאנשים פרטיים. מרצה בנושאי כשרות בישיבות ובבתי ספר תיכוניים.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, בנם של הסופר דוד זריצקי וברטה לבית ארלנגר. אחותו היא הסופרת החרדית שיינדל ויינשטיין.
פוסק הלכה גם בתחומים נוספים, מלבד כשרות, ומשמש כמשגיח כשרות במלונות, מסעדות ומפעלי מזון. פיקח על מפעלי חומרי גלם בישראל עבור הכשרויות של, חוג חת"ם סופר פתח תקווה, בד"ץ שארית ישראל והרבנות הראשית. החל משנת 2013 הוא מעניק את הכשרות לפסח לסיגריות מתוצרת דובק, לצד בד"ץ בית יוסף.
לאחר שהראשון לציון, הרב יצחק יוסף, התבטא כי יש יינות רבים בשוק שאינם ראויים לקידוש, טען זריצקי כי דבריו הם "שערורייה".
מביע את דעתו לעיתים בניגוד למנהגים רווחים, כגון ביקורת על זריקת מזון לפני פסח מחשש לחמץ, משום שלדבריו יש בכך איסור בל תשחית.
הרב זריצקי הוא תושב בני ברק, נשוי ואב לשמונה. בנו שמעון זריצקי, הוא מרבני ישיבת לב לאחים וראש כולל של "בעלי בתים" ברחובות לבעלי תשובה.
הבעה בכתב
הבעה בכתב היא היכולת להעביר מידע ומסרים רצויים לטקסט כתוב, כך שיהיו ניתנים לפיענוח על ידי אדם אחר בעל יכולת הבנת הנקרא באותה שפה.
שימושים.
הבעה בכתב יכולה לשמש לצורכים רבים, למשל:
ידע ומיומנויות הנדרשים להבעה בכתב.
הבעה בכתב היא תהליך קוגניטיבי הנשען על יכולות רבות כגון:
היבטים טכנולוגיים.
התפתחויות בטכנולוגיות מידע ותקשורת פתחו בפני האדם אפשרויות חדשות להבעה בכתב. אוריינות מדיה נחוצה בין היתר, כדי להשתמש באמצעי תקשורת שונים לצורך מסירת מידע כתוב. אחד השימושים העיקריים נעשה במסגרת תוכנה מסוג מעבד תמלילים הפועלת על גבי מחשב. עם זאת, הבעה בכתב דיגיטלית יכולה להתקיים גם באמצעות מסגרות אחרות כמו מסרים מיידיים (צ'אט), או מכשירים אחרים - כמו מסרון שנשלח מטלפון סלולרי.
קשיים בהבעה בכתב.
מכיוון שהבעה בכתב היא תהליך מורכב, קושי בתחום זה יכול להיגרם מסיבות רבות, כגון: קשיים מוטוריים, לקות למידה (דיסגרפיה, לקות שפה), הפרעת קשב, קשיי זיכרון, פגיעה בתפקודים ניהוליים ועוד. כל אחד מהמצבים הללו יכול להופיע לבדו או בשילוב עם גורם נוסף היוצר תחלואה נלווית. לכן, כדי להתאים את הטיפול למקור הבעיה הראשי, נדרשת אבחנה מדויקת על ידי אנשי המקצוע המתאימים. הורים לילדים המתקשים בהבנה בכתב יכולים לפנות אל המורה או היועצת של בית הספר, שעשויים להפנות אותם לאבחון דידקטי או הערכה פסיכולוגית וכו', כדי לקבוע את האבחנה ולקבל הצעות לדרכי טיפול מתאימות (כגון ריפוי בעיסוק אם מתגלה קושי במוטוריקה עדינה בגיל צעיר, הוראה מתקנת אם מדובר בלקות למידה, טיפול מותאם בהפרעת קשב אם היא עולה באבחון המתאים, ועוד).
במערכת החינוך.
הבעה בכתב נחשבת למיומנות למידה בסיסית.
מערכת החינוך בישראל שמה דגש רב על פיתוח יכולת ההבעה בכתב של התלמיד כבר מהכיתות הראשונות של בית הספר היסודי, משום שיכולת זו עתידה לשמש אותו ככלי מרכזי לרכישת השכלה ולהשתלבות בחברה אוריינית.
כמו כן, במבחנים רבים המשמשים מורים לקביעת ציונים נדרש הנבחן להביע את ידיעותיו בכתב. בבחינות הבגרות שבסיום לימודי בית הספר התיכון, יש בחינה בהבעה בכתב, שבה על הנבחן לכתוב חיבור הדן בנושא מסוים שנבחר מתוך מספר נושאים המוצעים בבחינה.
האקדמיה עושה שימוש רב בכתיבת עבודות אקדמאיות, תזות ומאמרים מדעיים.
מוזיאון המלח התת-קרקעי של קנזס
מוזיאון המלח התת-קרקעי של קנזס (באנגלית: Kansas Underground Salt Museum) הוא מוזיאון לתולדות כריית מלח, הנמצא בליבו של מכרה מלח בסמוך לעיר הצ'ינסון שבמדינת קנזס בארצות הברית. המוזיאון שוכן בתוך חלל שנחצב בעומק של 198 מטרים מתחת לפני הקרקע.
המכרה.
המוזיאון מהווה חלק ממכרה המלח של חברת המלח הצ'ינסון, שהכרייה בו החלה בשנת 1923. המכרה כולו משתרע על פני שטח של 3.7 קילומטרים מרובעים, והאורך הכולל של המנהרות והמעברים בו מגיע ל-107 קילומטרים. המכרה נחפר בשיטה של חפירת פירים אנכיים אל תוך מרבץ המלח וחפירת חללים המתפשטים בתבנית של משבצות מתחתית הפירים, תוך הותרת עמודי תמיכה טבעיים של מלח. החללים בו הם גדולים - בעלי שטח שמ-230 ועד 1,400 מטרים מרובעים ותקרה המגיעה לגובה של 3.3 עד 5.2 מטרים. התנאים הסביבתיים במכרה יציבים למדי - טמפרטורה של כ-20 מעלות צלזיוס ולחות יחסית של כ-45%.
המלח המופק במכרה איננו טהור די הצורך כדי לשמש כמלח שולחן, ועל כן הוא משמש בעיקר לפיזור על כבישים כדי למנוע היווצרות קרח עליהם.
המוזיאון.
הרעיון להקמת המוזיאון הועלה בראשית שנות האלפיים ביזמת האגודה ההיסטורית של מחוז רינו, שבו שוכן המכרה. לצורך הקמתו נחפר פיר חדש לתוך המכרה, אשר חפירתו ארכה שנה (2004-2005). הפיר נחפר דרך מאגר מי תהום המשתרע מעל מרבץ המלח של המכרה ונדרש שימוש בטכניקה מיוחדת של הקפאת המים שבמאגר באמצעות הזרקת חנקן נוזלי לתוכם על מנת לאפשר יציקת מעטה בטון לפיר. רצפת המוזיאון צופתה בגרסה מיוחדת של בטון, שמלח החליף את החול המשמש בדרך כלל לייצורו.
על פי החוק נדרשים המבקרים במוזיאון (כמו כל אדם אחר הנכנס למכרה) לחבוש קסדת מגן ולשאת ציוד נשימה לחירום כגיבוי.
התצוגה במוזיאון מציגה את השלבים השונים של התהליכים המסורתיים והמודרניים של כריית מלח במכרה, כולל דרך עריכת הפיצוצים במכרה והשימוש בציוד מכני לשם איסוף המלח והובלתו אל מחוץ למכרה. חלק מאוסף המוזיאון הוא פריטי ציוד ומכונות ששימשו במכרה. ציוד זה פורק כדי להורידו בפירים הצרים אל המכרה ושם הורכב מחדש. לאחר שהתיישן והוחלף בציוד אחר היה זה בלתי כלכלי לפרקו ולהוציאו מן המכרה ולכן הוא אוחסן במקום זאת בחללים הריקים שנמצאו במכרה בשפע, ועם הקמת המוזיאון היה זמין להיכלל באוספו.
למבקרים במוזיאון עומדת האפשרות לצאת בנסיעה בקרונות הנגררים על ידי כלי רכב חשמלי אל חללי המכרה שמעבר לתחומי המוזיאון, כולל שהייה קצרה בחשיכה גמורה.
המוזיאון מציג גם מידע על התכונות הגאולוגיות של מרבצי המלח בקנזס, כולל היעדרם של מאובנים כלשהם בתוך מרבצי המלח.
בתוך המכרה קיים אזור בשטח של כ-106 דונם, המשמש כאזור אחסנה מאובטח שבו מאוחסנים מסמכים שונים וחפצי ערך (כולל סרטי קולנוע מקוריים) על בסיס מסחרי. המכרה מתאים לשימוש זה בשל התנאים הסביבתיים הקבועים השוררים בו והיותו מוגן מפגעי מזג האוויר. אזור האחסנה סגור לכניסת מבקרים, אך החברה המפעילה אותו הקימה תצוגה המדמה אותו, והכלולה בתצוגות שבמוזיאון המלח.