בוב איגר ירש את אייזנר כמנכ"ל החדש של דיסני ב-2005. בזמן שצפה במצעד בדיסנילנד הונג קונג בסתיו, איגר הבין עד כמה דיסני זקוקה לפיקסאר מכיוון שכל הדמויות שהיו פחות מעשר שנים במצעד היו מסרטי פיקסאר. בסוף ינואר 2006, איגר וג'ובס הסכימו לעסקה לפיה דיסני תרכוש את פיקסאר תמורת 7.4 מיליארד דולר, כשההנהגה של פיקסאר (אדווין קאטמול ולאסיטר) תשתלט על קבוצת האנימציה של דיסני. במסגרת ההסכם החדש הזה, פיקסאר תיצור את "צעצוע של סיפור 3" עם תסריט חדש לגמרי; הבמאי אנדרו סטנטון הצהיר שפיקסאר נמנעה בכוונה מלהסתכל בתסריט של Circle Seven.
ב-26 במאי 2006, דיסני סגרה רשמית את Circle Seven Animation, והעבירה כ-136 מתוך 168 עובדי האולפן ל- Walt Disney Feature Animation, ששמו שונה עד מהרה לאולפני ההנפשה של וולט דיסני. מאוחר יותר חשף קאטמול בספרו מ-2014 "Creativity, Inc." שאף על פי שפיקסאר הייתה מתוסכלת מההחלטה של דיסני ליצור את Circle 7 Animation כדי ליצור סרטי המשך לסרטים של פיקסאר עצמה, הם לא החזיקו זאת נגד עובדיו של Circle 7, שלא היה להם חלק בהחלטה ההיא. זו הייתה הסיבה לכך שקטמול ולאסטר היו מוכנים לקלוט את רוב כוח העבודה של Circle 7 ישירות באולפני האנימציה של וולט דיסני. ואכן, בסופו של דבר הם מינו את אנדרו מילשטיין, לשעבר ראש Circle 7, כמנהל הכללי של אולפני האנימציה של וולט דיסני לטפל בענייני העסקים היומיומיים בשמם.
אריק נחמקין
ניקולאה צ'יופרקה
ניקולאה צ'יופרקה (ברומנית: Nicolae Ciupercă; 20 באפריל 1882 – 25 במאי 1950) היה גנרל בצבא רומניה, שהשתתף במלחמת העולם השנייה והוצא לגמלאות באמצע מלחמה. לאחר המלחמה נעצר על השתתף בהתארגנות מחתרתית נגד השלטון ונגד השלטון ברומניה הקומוניסטית ונגד ברית המועצות - הוא מת בבית הסוהר.
צ'יופרקה נולד ברמניקו סראט, שם למד בבית הספר היסודי וכיתות ראשונות של בית ספר תיכון. המשך לימודיו היה בבית הספר הצבאי לבני קציני צבא, ביאשי. הוא המשיך בבית הספר לקציני חיל רגלים בבוקרשט וסיים במקום הראשון ב-1902 וקיבל דרגת סגן משנה. ב-1913 למד בבית הספר הגבוה למלחמה בפריז. במלחמת העולם הראשונה היה מאיור ועמד בראש לשכת המבצעים של הארמייה השנייה.
ב-1 בספטמבר 1917 הועלה לדרגת לוטננט קולונל. ב-1 במרץ 1920 הועלה לדרגת קולונל. ב-1 באוקטובר 1930 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל. ב-16 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת לאיור גנרל. ב-6 ביוני 1940 הועלה לדרגת לוטננט גנרל. צ'יופרקה מילא תפקידים מכבדים גם מחוץ לצבא, מ-13 באוגוסט 1938 ועד 1 בפברואר 1939 היה שר להגנה לאומית.
צ'יופרקה הגיע בצבא לתפקיד של מפקד גיס. הוא התפטר ממשרת השר, כי לא הסכים עם שימושים מסוימים בתקציב הצבא. במלחמת העולם השנייה היה מפקד הארמייה הרביעית והתפטר מתפקידו לאחר שהצבא הרומני קיבל הוראת להמשיך להתקדם בברית המועצות, מעבר לגבול הדניסטר.
לאחר המלחמה הצטרף לתנועה האנטי קומוניסטית המחתרתית גראיול סנג'לוי (Graiul Sângelui) ועל כן נעצר ונכלא. הוא היה חולה בשלל מחלות ומת בכלאו.
מונושבל
מונושבל (בהונגרית: Mónosbél) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם במונושבל מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 490 תושבים ובשנת 2021 רק 416 תושבים.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-13 ומאז הוא מיושב לסירוגין. הוא מוזכר לראשונה במסמכים משנת 1261.
יהודי מונושבל.
יהודים חיו במונושבל במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
נג'ווישניו
נג'ווישניו (בהונגרית: Nagyvisnyó) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנג'ווישניו מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,215 תושבים ובשנת 2021 רק 867 תושבים.
האזור מיושב מסביבות המאה ה-12 ומאז הוא מיושב לסירוגין.
יהודי נג'ווישניו.
יהודים חיו במיקופלווה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
ג'יימס קמפבל (מושל אוהיו)
ג'יימס אדווין קמפבל (באנגלית: James Edwin Campbell; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1884–1889, וכמושל אוהיו ה-38 בשנים 1890–1892.
ראשית חייו.
ג'יימס קמפבל נולד בעיר מידלטאון שבאוהיו, שם התחנך בבתי הספר המקומיים, ולאחר מכן למד באוניברסיטת מיאמי שבאוקספורד, אוהיו.
במלחמת האזרחים שירת קמפבל בצבא האיחוד והיה מוצב בפלגת נהר המיסיסיפי. הוא שירת כעוזר רב חובלים (master's mate) על סיפון ספינות התותחים "אלק" ו"נאיאד" עד שבריאותו התדרדרה והוא שב לביתו שהוא כחוש ורזה.
ב-1865 התקבל קמפבל ללשכת עורכי הדין ושנתיים לאחר מכן החל לעסוק במקצועו בהמילטון, אוהיו. ב-1870 הוא נשא לאישה את מוד אליזבת אוונס מהמילטון. לזוג נולדו ארבעה ילדים.
קמפבל היה רפובליקני, והצביע עבור הנשיאים אברהם לינקולן ויוליסס סימפסון גרנט, אך לאחר 1872 עבר לשורות המפלגה הדמוקרטית.
חבר בית הנבחרים.
לאחר ששימש כתובע של מחוז באטלר באוהיו בשנים 1876–1880, נבחר קמפבל מטעם הדמוקרטים לבית הנבחרים של ארצות הברית, פעמיים מטעם מחוז הבחירה השביעי של אוהיו, ופעם אחת מטעם מחוז הבחירה השלישי, מושב שבעבר אויש על ידי דודו, לואיס קמפבל. בבית הנבחרים כיהן קמפבל בשנים 1884–1889. בשנים 1885–1884 שימש קמפבל כיושב ראש ועדת בית הנבחרים לסחר במשקאות חריפים.
מושל אוהיו.
ב-1889 נבחר קמפבל כמושל אוהיו, וכיהן בתפקיד בשנים 1890–1892. בבחירות לכהונה שנייה ב-1891 לא עלה בידו להיבחר והוא נוצח על ידי מי שלימים כיהן כנשיא ארצות הברית, ויליאם מקינלי. במהלך כהונתו כמושל הוא חתם על חוק לקיום הצבעה חשאית בבחירות באוהיו. הוא כינס מושב מיוחד של האספה הכללית של אוהיו כדי להדיח את ממשל העיר המושחת של סינסינטי. צעד זה עלה לו באובדן התמיכה מצד הדמוקרטים בחלק זה של המדינה, ומנע ממנו את הבחירה לכהונה שנייה. ב-1895 הוא ניסה שוב להיבחר כמושל, אך שוב ללא הצלחה.
שנותיו האחרונות.
לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים ב-1892 הוא שב לעיסוקו בעריכת דין בקולומבוס.
בשנים 1895–1896 היה קמפבל חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת המדינה של אוהיו. הוא נותר פעיל בפוליטיקה, והיה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית ב-1892, 1920 ו-1924. בשנים 1908–1911 הוא היה חבר בוועדה לארגון ספר החוקים של אוהיו.
ב-1906 היה קמפבל שוב מועמד לבית הנבחרים של ארצות הברית, אך נוצח בבחירות. ב-1908 הוא היה מועמד מפלגתו לסנאט של ארצות הברית, אך גם אז נוצח בבחירות. ב-1913 מונה קמפבל כנאמן של החברה הארכאולוגית וההיסטורית של אוהיו, וב-1925 הוא נבחר פה אחד על ידי מועצת הנאמנים כנשיא החברה, תפקיד בו הוא שימש עד למותו.
קמפבל היה חבר הבונים החופשיים, במסדר האייל הקנדי, במועדון קולומבוס, במועדון סקיוטו, בכנסייה הפרסביטריאנית, בצבא הגדול של הרפובליקה, בלגיון האמריקני, ובמועדון קיט קט של קולומבוס.
ג'יימס קמפבל נפטר בקולומבוס ב-8 בדצמבר 1924. הוא נטמן בבית הקברות גרין לון שבעיר.
יריבות הכדורגל בין לוקומוטיב לבין ספרטק
היריבות בין לוקומוטיב לספרטק היא דרבי בין מועדוני עיר הבירה הרוסית לוקומוטיב וספרטק, שהוא אחד העימותים המתוחים ביותר בכדורגל הרוסי. ההיסטוריה של היריבות מתחילה ב-17 ביוני 1936, אז נפגשו הקבוצות במגרש של אצטדיון סטלינץ במחזור החמישי של אליפות המועדונים הראשונה של ברית המועצות.
נכון לאפריל 2021, המועדונים שיחקו זה מול זה במשחקים רשמיים (באליפות ברית המועצות, ליגת העל הרוסית, גביע ברית המועצות , גביע הפדרציה, הגביע הרוסי והסופר קאפ) 147 מפגשים, בהם 80 משחקים ניצחה ספרטק, 33 - לוקומוטיב, 34 משחקים הסתיימו בתיקו.
היסטוריה.
התקופה המוקדמת והשליטה של "ספרטק".
ההיסטוריה של היריבות בין לוקומוטיב לספרטק החלה, כמו רוב משחקי הדרבי של מוסקבה במשחקי האליפות הסובייטית שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
המשחק הראשון בין המועדונים התקיים ב-1936 במסגרת אליפות האביב. ספרטק ניצחה ולאורך כל התקופה הסובייטית, היה לספרטק יתרון משמעותי. לוקומוטיב הייתה חלשה משמעותית ממועדוני העיר האחרים. מעידה על כך הסטטיסטיקה של לוקומוטיב הן במשחקים מול ספרטק (11 ניצחונות על האדומים-לבנים, 18 תוצאות תיקו, 51 הפסדים, הפרש השערים של 80 - 162 לטובת ספרטק), וכן באליפויות ברית המועצות כולה (התוצאה הטובה ביותר היה מקום 2 בעונת 1959).
בתקופת ברית המועצות, לוקומוטיב זכתה בשני גביעים (גביעי ברית המועצות ב-1936 וב-1957) לעומת 23 זכיות של ספרטק. באופן כללי, היריבות לא הייתה בעלת משמעות כפי שהיא מאז שנות ה-90.
תקופת האליפויות והגביעים הסובייטיים הראשונים התבררה כחלשה במיוחד עבור לוקומוטיב ומוצלחת עבור ספרטק. בשנות ה-30 וה-40, לוקומוטיב לא הצליחה להשיג שום ניצחון אחד על האדומים-לבנים (היחס הכולל עמד על 0 ניצחונות ללוקומוטיב, 4 תוצאות תיקו, 12 ניצחונות לספרטק עם הפרש שערים של 13 - 37).
שנות ה-50 וה-60. הניצחונות הראשונים של לוקומוטיב. גמר גביע ברית המועצות 1957.
הניצחון הראשון ובו בזמן הגדול ביותר של לוקומוטיב על ספרטק היה רק ב-28 בספטמבר 1952, אז במסגרת אליפות ברית המועצות לוקומוטיב ניצחה 0–3 לעיני כ-80 אלף צופים באצטדיון דינמו.