שלהבי נולד במושב בית יצחק, שירת כפקח טיסה בחיל האוויר. עם שחרורו מצה"ל החל לעסוק בתחום השיווק והפרסום והיה מעורב במספר קמפיינים חברתיים כגון אירוע ״אקספו״ המסחרי לקהילה הגאה שנעשה ב-2014 בדיזנגוף סנטר, וקמפיין נייקי בו השתתפו חברי קהילה מהקשת הטרנסית.
פעילות ציבורית.
התחיל את דרכו כמתנדב באגודה בשנת 2015, ניהל והקים את מחלקת הדיגיטל של הארגון בהתנדבות ולאחר מכן כיהן כסמנכ"ל באגודה והוביל את מערך שירותי הפרט בארגון. בנוסף לקח חלק בולט במחאות והישגים למען הקהילה, בניהם במחאת השוויון בקיץ 2018 ובמחאת ״המטוס הגאה״ שאילצה את ממשלת ישראל להעביר 11 מיליון שקלים למען רווחה לקהילה הגאה, במקום לתיירות גאה. בשנת 2020 הוביל את קמפיין ״משפחה ישראלית גאה״, את הקמת הקליניקה למשפחה הגאה ע״ש אמיר פרישר גוטמן, רתימת טחינת "אל ארז" לתרומה למען הקהילה הגאה הערבית ואת התכנית של לייצוג וליווי משפטי ללא תשלום לקשת הטרנסית של האגודה. בנוסף, הוביל פרויקט לקיצור זמן הטיפול בפניות לאגודה למחצית מהזמן.
החל משנת 2016 מתגורר ברמת גן ולוקח חלק פעיל בשינוי למען הקהילה הגאה ברמה המוניציפלית ברמת גן. במהלך הבחירות בשנת 2018, היה חבר רשימת ״רמת גני״ אשר מחזיקה את תיק הקהילה הגאה בעיר.
בחודש מאי 2021 נבחר על ידי הוועד המנהל של האגודה לכהן כמנכ״ל הארגון.
בית&quot;ר תל-אביב
ביתר תל-אביב
הקלטת צדקה
ביתר ת&quot;א
שיר צדקה
בני יהודה תל-אביב
Party Never Ends Tour
Nirvana Tour
סוני מיוזיק איטליה
קוהישירו מאטסואורה
אצטדיון מפרה
Flashbacks (שיר)
Flashbacks (בעברית: פלאשבקים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הרומנייה אינה. השיר יצא לאור בפברואר 2021, על ידי חברת התקליטים גלובל רקורדס, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, "Heartbreaker" (2020). בנוסף לכך, הופצו מספר רמיקסים נוספים וגרסאות שונות של השיר.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים של בלארוס, ולמקום הראשון ברוסיה.
רקע וכתיבה.
"Flashbacks" נכתב על ידי אינה ולואיסה לוקה (מינלי) לצד מפיקיו סבסטיאן ברק, מרצ'ל בוטזן ודייוויד סיינטה. הוא חלק מאלבום האולפן השביעי של אינה, "Heartbreaker", שהוקלט במהלך תקופה של שלושה שבועות בנובמבר 2020 באחוזה שכורה בבוקרשט עם שני אולפני הקלטות שבהם התגוררה אינה עם כותבי השירים והמפיקים שהוזכרו.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-15 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-26 בפברואר 2021 בערוץ היוטיוב הרשמי של אינה. הוא צולם ובוים על ידי בוגדן פאון בתחילת 2021 בפאלאצו ורסאצ'ה דובאי ובדומיול מנסיה ברומניה. ההפקה שלו נוהלה על ידי לופס פרודקשן, בעוד שאלכסנדרו מורשאן שימש כמנהל הצילום.
נכון לדצמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-33 מיליון צפיות.
ויילה בולדקלאב
אווה רוטקאי
אווה רוטקאי (מקודם רוּס, בהונגרית: Ruttkai Éva; בודפשט, 31 בדצמבר 1927 – בודפשט, 27 בספטמבר 1986) הייתה שחקנית יהודייה-הונגרייה, זוכת פרס קושוט (המקבילה בהונגריה לפרס ישראל), זוכה פעמיים בפרס מרי יאסאי, זוכת פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול. אחיה היו אוטו רוטקאי ואיבאן רוטקאי. היא הייתה אשתו של השחקן מיקלוש גאבור, ואחר כך זוגתו של השחקן זולטאן לטינוביץ'.
ביוגרפיה.
אווה רוס נולדה בשנת 1927 בבודפשט (בארז'בטווארוש - רובע 7 של היום) במשפחה יהודית כבתם של מרק מיקלוש רוס ושל אמה פובראסקי. השם רוטקאי, בו הכירו אותה מאוחר יותר, ניתן לה על ידי ארתור לאקנר. היא בילתה את ילדותה ברחוב גאראי 29–31. אמה נולדה בטירול וגדלה בווינה. אביה נולד בעיר סגד.
היא לא הייתה אפילו בת שלוש כשהופיעה לראשונה על הבמה בתיאטרון הילדים של הדוד לאקנר בתפקיד בן משפט אחד: "פקדי עלי, מלכת הפיות!". אמנות המשחק נלמדה על ידה אצל אחת השחקניות הנודעות ביותר של התקופה, מרגיט מקאי, והיא יכלה לשחק בתיאטרון הילדים של הדוד לאקנר עם שחקנים גדולים לעתיד כמו לילי דרווש (מקודם דיאמנטשטיין) וארטור שומלאי (מקודם שניידר). בזכות דבריו הראויים לשבח של הבמאי שאנדור הבשי, היא הפכה בסופו של דבר לשחקנית:
"ילדונת, אם לא תחשיבי את עצמך מדי, תהפכי לשחקנית טובה מאוד".
בין אוקטובר לבין דצמבר 1944, היא מצאה מקלט מגירוש ביחד עם אמה אצל השחקנית קאטו ארי בביתה מפני גירוש היהודים למחנות הריכוז. ארי קיבלה ב-2010 (אחרי מותה) את התואר "חסיד אומות העולם". אווה רוטקאי נמלטה מאוחר יותר עם תעודותיה האמיתיות של בתה ארז'בט למקום בטוח יותר.
בתום מלחמת העולם השנייה ב-1945 הופיעה רוטקאי באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט עם דקלומי שירים, שם הבחין בה דניאל יוב, אז מנהל תיאטרון הקומדיה של בודפשט, והחתים אותה על חוזה בתיאטרון. שלושה חודשים לאחר מכן, ערכה רוטקאי את הופעת הבכורה שלה בתפקיד הראשי של הקומדיה "הברבור" של פרנץ מולנר (במקום קלרי טולנאי שחלתה). מ-1948 עד 1951 שיחקה בתיאטרון הלאומי של בודפשט, שם כיכבה בסדרה של יצירות קלאסיות. היא שיחקה בין היתר עם גיזי באיור, ארתור שומלאי, מרטון ראטקאי, מרגיט לדומרסקי ומגדה אוֹלטי. אז התאהבו היא ומיקלוש גאבור (השחקן המהולל של ההתקופה), ונישאו ב-1950, ובתם, יוליה גאבור, נולדה ב-1953.
בינתיים, ב-1951, חזרה לתיאטרון הקומדיה של בודפשט (ששמו היה אז "תיאטרון צבא העם ההונגרי"), בו נשארה חברה עד מותה. ב-1960, במהלך החזרות על הדרמה "אהבה כה גדולה" של פבל קוהוט, פגשה את השחקן זולטאן לטינוביץ', התאהבו וחיו יחד עד מותו של לטינוביץ'. כפי שאמרה אווה רוטקאי בזיכרון מאוחר: "קרענו זה את זה, אבל הבנו זה את זה באופן הטוב ביותר שאפשר. מה שאני עשיתי, אף אחד לא יכול היה לאהוב כמוהו".
רוטקאי לקתה בשבץ מוחי בשנות ה-80 ובעקבות זאת זרוע אחת שלה הייתה משותקת. ב-1984 אובחנה כחולה בסרטן השד. הבכורה האחרונה שלה נערכה באולם הקאמרי של ה"ויגאדו" ב-24 באפריל 1986, ב"חיבור עדין" של ביון.
הנצחה.
פרס זיכרון אווה רוטקאי.
מדי שנה מאז 1987, מוענק בתיאטרון הקומדיה של בודפשט פרס זיכרון אווה רוטקאי, שנוסד על ידי בתה יוליה גאבור ומוענק לאמן שחברת התיאטרון מוצאת ראוי בהצבעה חשאית.
תיאטרון אווה רוטקאי.
תיאטרון אווה רוטקאי, הקרוי על שמה, החל את פעילותו ב-1994, ובקיץ 2006 מצא את ביתו בבולוואר טרז (Terez körút), ומשנת 2009 בכיכר קלוואריה (Kálvária tér 6). התיאטרון לא פעל זמן מה לאחר מכן ונסגר לחלוטין.
סיראג' (עמותה)
סיראג' היא עמותה לקידום הייטק בחברה הבדואית
מטרת העמותה.
מטרת העמותה היא יצירת מקומות עבודה לחברה הבדואית בתחום מקצועות הטכנולוגיה וההייטק, על מנת לעודד את השתלבות הבדואים בנגב בתחום זה, לרבות על ידי: יצירת קשר עם חברות ישראליות וזרות אשר תספקנה פרויקטים בתחום מקצועות הטכנולוגיה וההייטק בהם יועסקו בדואים תושבי הנגב, ופעילות בתחום הכשרת כוח אדם מהחברה הבדואית בשיתוף עם החברות הנ"ל לעבודות בתחום מקצועות הטכנולוגיה וההייטק ולשילובם בפרויקטים כמופרט לעיל.
ההקמה.
עמותת סיראג' הוקמה באפריל 2017 על ידי היזם והיו"ר דאז של הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב גיורא ירון. יחד עם עוד כמה אנשי הייטק אחרים, כמו גם יזמים חברתיים ואנשי אקדמיה מהמגזר הבדואי הבחין בפער ההשכלתי שמתקיים בבתי הספר התיכוניים בפזורה הבדואית מחד, ומאידך בפוטנציאל הגדול של עובדי הייטק שיעברו הכשרה מתאימה, ויירצו לעבוד קרוב לביתם בנגב. העמותה בחרה במודל של ביצוע פרויקטים בתחום ההי-טק ולא שמה לה למטרה לשלב את בני החברה בחברות ההייטק. ירון משמש עד היום כיו"ר העמותה.
פעילות העמותה.
בעמותה 25 עובדים והנהלתה ממוקמת בפארק ההי-טק והפיתוח גב־ים שליד אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בבאר שבע.
Cool Me Down
Cool Me Down (בעברית: תרגיע אותי) הוא שיר של גרומי שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הרומנייה אינה. השיר יצא לאור ב-23 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט פולין, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. הוא נכתב על ידי ניקולס אודינו, גרומי, מולי המר, לואיס יוז, SickDrumz וקסנדרה סטרוברג.
השיר הגיע למקום הרביעי במצעד הסינגלים של פולין.
רקע וכתיבה.
"Cool Me Down" נכתב על ידי ניקולס אודינו, גרומי, מולי המר, לואיס יוז, SickDrumz וקסנדרה סטרוברג והופק על ידי גרומי.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.
מבצע משמר משותף
מועצת השרים של ברית המועצות
מועצת השרים של ברית המועצות (ברוסית: "Совет министров СССР"), לעיתים מקוצר ל"סובמין" ולעיתים נקראת מועצת השרים, הייתה הממשלה דה יורה של ברית המועצות, ובכך היוותה הרשות המבצעת והסוכנות האדמיניסטרטיבית של ברית המועצות מ-1946 עד 1991.
במהלך 1946 מועצת הקומיסארים העממים הוכרה כמועצת השרים. בהתאם לכך, שמם של הקומיסארים העממיים שונה לשרים. המועצה הנפיקה הכרזות והנחיות המבוססות על ובהתאם לחוקים הישימים, אשר כוחם וחובת הציות להם חלה על כל הרפובליקות בברית המועצות. למרות זאת, ההחלטות החשובות ביותר בוצעו על ידי הכרזות משותפות עם הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות אשר דה פקטו, הייתה בעלת יותר כוח ממועצת השרים. במהלך 1991, מועצת השרים התפזרה, והוחלפה על ידי "קבינט השרים" החדש, אשר בעצמו התפזר רק כמה חודשים לאחר מכן, כאשר ברית המועצות התפרקה.
היסטוריה.