במפקד האוכלוסין של ארץ ישראל בשנת 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, מנתה איכתאבא 121 תושבים – כולם מוסלמים. במפקד האוכלוסין בשנת 1931, האוכלוסייה המשותפת של ענבתא, איכתאבא ונור א-שמס כללה 2,498 תושבים – 2,457 מוסלמים, 34 נוצרים ודרוזי אחד החיים ב-502 בתים.
בסקר הכפרים של 1945 האוכלוסייה המשותפת של ענבתא ואיכתאבא מנתה 3,120 איש – 3,080 מוסלמים ו-40 נוצרים השטח הכולל היה 15,445 דונם על פי סקר קרקעות ואוכלוסיות רשמי. מתוכם 5,908 דונם היו מטעים ואדמות להשקיה, 5,842 שימשו לדגנים, ואילו 84 דונם היו אדמות בנויות. בשנת 1961 מנתה האוכלוסייה כ-372 נפשות.
שפות וסקוניות
השפות הווסקוניות (מלטינית: 'בסקית') הן משפחה משוערת של שפות במערב אירופה, הכוללת את הבסקית ואת השפה האקוויטנית שנכחדה. שיוכה של אקוויטנית למשפחת זו שנוי במחלוקת בקרב הבלשנים.
מושג השפות הווסקוניות קשור לעיתים קרובות ל של הבלשן הגרמני , שהניח כי אבותיהם של הבסקים התפשטו ברחבי אירופה בסוף תקופת הקרחונים האחרונה כאשר אוכלוסיית הקרו-מניון נכנסו לאירופה והשאירו עקבות בשפות של האוכלוסיות האנושיות הקדומות במערב אירופה. על השערה זו חולקים מספר בלשנים היסטוריים.
התומכים בהשערתו של תיאו ונמן בנוגע למשפחת השפות הווסקוניות טוענים, כי הבסקית והשפה האקוויטנית הנכחדת הם קרובות משפחה.
תיאוריות בנוגע לקשר אפשרי בין אקוויטנית לבסקית, מציינות שתי השערות מרכזיות:
נעשו ניסיונות שונים לקשור שפות אחרות, מודרניות או נכחדות, כמו , והשפה ה למשפחת השפות הווסקוניות. אף אחת מהתיאוריות הללו לא הצליחה לספק הסברים משכנעים, והן נדחו על ידי מרבית הבלשנים הבסקים מהזרם המרכזי.
אונס רחמנא פטריה
תאונת הרכבת בטאיוואן (2021)
תאונת הרכבת בטאיוואן היא תאונה שהתרחשה ב-2 באפריל 2021, בשירות הרכבות "טארוקו אקספרס", המופעל על ידי מינהל רכבת טאייוואן. הרכבת, שהובילה קרוב ל-500 נוסעים, סטתה מהפסים ובמקום נהרגו לפחות 49 נוסעים, ונפצעו למעלה מ-200. הרכבת עם שמונה הקרונות ירדה מהפסים כשהיא בתוך מנהרה מצפון לעיר חוואליין.
התאונה.
קו הרכבת 408 טארוקו אקספרס לכיוון דרום שמגיע למהירות של עד 130 ק"מ לשעה, ירדה מהפסים במנהרה מצפון לעיר הווליין. היא הסיעה בזמן התאונה קרוב ל-500 נוסעים בשמונה קרונות לקראת פסטיבל צ'ינגמינג הלאומי, תקופת בה התנועה גבוהה מבדרך כלל מכיוון שאנשים מבקרים בקברי חברים ובני משפחה, מה שעל פי הדיווחים גרם לכך שרבים מהנוסעים עמדו בעת התאונה. על פי בדיקה ראשונית נמצא כי הרכבת סטתה משום שמשאית תחזוקה עמדה על המסילה ופגעה בקדמת הרכבת.
זוהי אחת מתאונות הרכבת הקטלניות בתולדות המדינה, כאשר מספר הנפגעים בה עבר את מניין הנפגעים בתאונת הרכבות במיאולי ב-1991 , בה נהרגו 30 נוסעים בהתנגשות בין שתי רכבות.
נפגעים.
לפחות 49 נוסעים נהרגו, ביניהם נהג הרכבת, בעוד שלמעלה מ-200 נוספים נלקחו לבית חולים.
מעל 80 איש פונו מארבעת הקרונות הקדמיים על ידי למעלה מ-150 כוחות חיפוש והצלה, בעוד שארבעת הקרונות הנוספים, האחוריים תוארו על ידי כוחות ההצלה כקשים יותר לגישה..
חקירה.
הועד לבטיחות תחבורה בטייוואן פתח בחקירת האירוע. נהג המשאית שעמדה על הפסי רכבת הועבר למעצר ונמצא תחת חקירה. התובעים מבקשים צו מעצר למנהל אתר הבנייה, אשר עשוי להיות מואשם בגרימת מוות ברשלנות ובזיוף מסמכים.
וולטר ווית'רס
וולטר הרברט ווית'רס (באנגלית: Walter Herbert Withers; 22 באוקטובר 1854 - 13 באוקטובר 1914) היה אמן נוף אוסטרלי יליד אנגליה וחבר באסכולת היידלברג של אימפרסיוניסטים אוסטרלים.
ביוגרפיה.
וויתרס נולד בהנדסוורת', סטפורדשייר, בנו של אדווין ווית'רס. הוא גילה רצון מוקדם לצייר, אך אביו התנגד לכך שיהפוך לצייר מקצועי.
בשנת 1882 הוא הגיע לאוסטרליה בכוונה לעבוד בחווה. לאחר שעבד כ־18 חודשים בחווה, עבר ווית'רס למלבורן וקיבל תפקיד כשרטט בחברת הדפסות. בתקופת עבודתו בשחור-לבן צייר ווית'רס בגיר העתקת ציור של אוטו פון ביסמרק, שהיווה דוגמה יפה במיוחד לעבודתו בכיוון זה. בזמנו הפנוי ווית'רס ביקש לפתח את האמנות שלו, ובסופו של דבר עבודותיו התקבלו לתערוכה באקדמיה הוותיקה במלבורן.
בשנת 1887 ווית'רס חזר לאירופה, ושם התחתן עם פאני פלין באוקטובר אותה שנה. הוא ואשתו התיישבו בדירה קטנה בפריז והוא למד כמה חודשים באקדמיה ז'וליאן.
הוא חזר לאוסטרליה עם אשתו ביוני 1888 לאחר שהוזמן לבצע עבודות בשחור לבן עבור פרגוסון ומיטשל ממלבורן. עבודתו החשובה ביותר נעשתה בתקופה זו - איורים לספר של אדמונד פין, דברי הימים של מלבורן העתיקה.
ווית'רס התמקם בהתחלה בקיו, פרבר של מלבורן, ולאחר מכן באיגלמונט שמעבר לנהר יארה. הוא התיידד עם ארתור סטריטון, צ'ארלס קונדר, טום רוברטס, פרדריק מק'קבין ואמנים מובילים אחרים של התקופה. הוא החל למכור כמה תמונות, אך השפל הכלכלי שם קץ לתוכניות שלו. בשנת 1890 עברו ווית'רס ומשפחתו לאחוזת צ'רטריסוויל במזרח איוונהו. [2] בשנת 1903 הם עברו בפעם האחרונה לאלטהם לבית עץ, כאן הוסיף ווית'רס סטודיו, וצייר עבודות רבות המציגות את הנוף המקומי.
השפעה.
ניכרת השפעתו של ווית'רס כצייר, על סטודנטים צעירים בתקופתו. הוא קיבל עבודה כמאסטר לציור ורישום בבתי ספר, ובין התלמידים שלו היו פרסי לינדזי ואחיו הצעיר נורמן לינדזי.
בשנת 1891 הוא פתח סטודיו ברחוב קולינס ווסט, שם ערך את התערוכה הפרטית הראשונה שלו. משנת 1894 בילה ווית'רס את ארבע השנים הבאות בקוטג' ברחוב קייפ, היידלברג, ויקטוריה. כאן צייר כמה מעבודותיו המשובחות ביותר. בשנת 1894 הוצגה יצירת המופת שלו, "חורף רגוע" בתערוכת אגודת האמנים הוויקטוריאנית שנקנתה על ידי נאמני הגלריה הלאומית של ויקטוריה. "בית הסלקטור", שצויר בשנת 1895, היה הישג שזכה להערצתם של ארתור סטריטון ופרדריק מק'קבין.
הוא התפתח בקריירה יציבה של ציור אם כי בהתחלה ללא הצלחה מסחרית. בשנת 1897 הוענק לו פרס ווין הראשון בסידני על תמונתו "הסערה", שנרכשה באותה שנה עבור הגלריה הלאומית של ניו סאות' ויילס. הוא נבחר למועצת אגודת האמנים הוויקטוריאנית בשנת 1889, ובשנת 1905 מילא את תפקיד הנשיא במשך שנה.
בריאותו התדרדרה לקראת סוף חייו אך הוא המשיך לצייר כמות גדולה של ציורים בצבעי שמן וגם בצבעי מים. לאחר מותו עבודתו הצליחה בתערוכות ובגלריות.
הוא נפטר באלת'ם, ויקטוריה ב -13 באוקטובר 1914, והותיר בחיים את אשתו וארבעת ילדיהם, כולל מרג'רי ווית'רס, שהיה גם ציירת. הוא נקבר בכנסייה האנגליקנית של סנט הלנה.
אדם זגייבסקי
אָדָם זָגָיֶיבְסְקִי (בפולנית: Adam Zagajewski; 21 ביוני 1945 – 21 במרץ 2021) היה משורר, סופר, מתרגם ומסאי פולני. הוא חתן פרס נוישטאדט לספרות לשנת 2004, פרס שירת גריפין לשנת 2016, פרס מפעל חיים, פרס נסיכת אסטוריאס לספרות לשנת 2017 וזר הזהב לשירה לשנת 2018 בערבי שירה בסטרוגה. הוא נחשב למשורר המוביל בדור 68', או למשוררי הגל החדש הפולני.
שמח (שיר)
Changan CX20
Changan CM8
Changan CS15
Changan CS35
מרג'רי ווית'רס
מרג'רי פיט ווית'רס (באנגלית: Margery Pitt Withers; 1894–1966) הייתה אמנית אוסטרלית.
חיים.
נולדה באנגליה לפאני פלין ואמן הנוף האוסטרלי וולטר ווית'רס. היא חזרה לאוסטרליה עם הוריה והתגוררה באחוזת צ'רטריסוויל במזרח איבנהו, ויקטוריה. אביה עבד כמאסטר לאמנות בבתי ספר שונים במלבורן. היא למדה אמנות בבית הספר של הגלריה הלאומית ובמכללה לאנשים עובדים.
קריירה.
בזמן שהייתה בבית הספר של הגלריה הלאומית, ווית'רס זכתה בתשעה פרסים וזכתה בפרס מיוחד של 50 פאונד מידי נאמני הגלריה הלאומית על תמונתה "המכתב".
ווית'רס היה מאורסת לסטודנט העמית, חייל מלחמת העולם הראשונה ג'ון מרטין פטרסון, שהקדיש לה סקיצה של חתלתול שצייר כשהיה שם. [4] הוא נהרג בפעולה בווילרס-ברטונו באוגוסט 1918.
ווית'רס ציירה דמויות ונופים בצבעי שמן ובצבעי מים, ולימדה אמנות במכללת סווינבורן במשך מספר שנים. עבודתה תוארה כ"מלאת קסם בכל צל ואור פרי מכחולה."
היא ציירה במושבות ציירים בטוונגה, דיימונד קריק, והיידלברג, והציגה עם אגודת האמנים הוויקטוריאנית באגודת עשרים ציירי מלבורן. היא גם הציגה עם אמניות כמו פולי הארי, ג'ו סוויטמן ואליס באל.
לווית'רס ישנן עבודות באוספים של גלריית האמנות של ניו סאות' ויילס, מוזיאון האמנות של קסטלמיין, אוניברסיטת מערב אוסטרליה וספריית המדינה ויקטוריה. דיוקנו של בעלה השני ועמיתה האמן ריצ'רד מקאן הועמד כמועמד לרשימת פרס ארצ'יבלד בשנת 1939.
Changan CS35 Plus
Changan Alsvin V3
Changan CX30
Changhe Q7
Changan Raeton CC
אנקדוטה (פרוקופיוס)
האנקדוטה (ביוונית: Ἀνέκδοτα, "דברים שלא פורסמו"), או ההיסטוריה הסודית (ביוונית: Ἀπόκρυφη Ἱστορία, בלטינית: "Historia Arcana"), היא חיבור היסטורי פרי עטו של ההיסטוריון הרומי פרוקופיוס מקיסריה, אשר נכתב במחצית המאה ה-6 לספה"נ ועוסק בתקופת שלטונם של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון ואשתו הקיסרית תאודורה. האנקדוטה מגוללת תיאורים ביוגרפיים של הקיסר, אשתו ואנשי החצר בקונסטנטינופול, ביניהם בליסאריוס ואשתו אנטונינה, מנקודת מבט ביקורתית "לא רשמית" שאינה מחמיאה לשליטים. החיבור הבולט בלשונו החריפה כנגד שלטון זוג הקיסרים ואנשי חצרם, נכתב ככל הנראה בסביבות שנת 550 לאחר מותה של תאודורה, נשמר בסוד ופורסם בעילום שם רק לאחר מות המחבר בשנת 565.
רקע.