ג'ון ברף (באנגלית: John Brough; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש סיעת תומכי מלחמת האזרחים במפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-26 בשלבים האחרונים של מלחמת האזרחים, ונפטר זמן קצר לאחר תום המלחמה.
ראשית חייו.
ג'ון ברף נולד במריאטה, אוהיו, לאב שהיגר מאנגליה ולאם ילידת פנסילבניה. בגיל 11 הוא התייתם מהוריו. כדי לקיים את עצמו הוא היה לשוליה בבית דפוס, ומאוחר יותר למד באופן חלקי במשך שלוש שנים באוניברסיטת אוהיו, שם הוא עבד במשרה חלקית ככתב בעיתון Athens Mirror. הוא התקדם והיה למוציא לאור במריאטה ולאחר מכן בלנקסטר, שם הוא ואחיו צ'ארלס רכשו את העיתון Ohio Eagle, עיתון שתמך בעמדות המפלגה הדמוקרטית.
ברף עבד שנתיים כפקיד בסנאט של אוהיו, שם הוא גם שימש ככתב בבירת המדינה עבור עיתונו ועבור העיתון Ohio Statesman. ב-1837 הוא נבחר לבית הנבחרים של אוהיו, בו הוא ייצג את מחוז פיירפילד-הוקינג, ובשנים 1838–1839 היה יושב ראש וועדת הבנקאות והמטבע של הבית. לאחר מכן הוא התמנה כמבקר המדינה של אוהיו וכיהן בתפקיד עד 1845, כאשר הוויגים לקחו לעצמם את רוב המשרות במדינה שהוחזקו על ידי הדמוקרטים בעקבות הבחירות של 1844.
בשנים 1840–1843 היה ברף חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת אוהיו.
ב-1841 רכשו ברף ואחיו את העיתון Cincinnati Advertiser ושינו את שמו ל-The Cincinnati Enquirer. ברף עבר אז לאינדיאנה, שם הוא נכנס לעסקי הרכבות וב-1848 הוא היה לנשיא חברת הרכבות מדיסון ואינדיאנפוליס. מאוחר יותר הוא היה נשיא חברת הרכבות בלפונטיין ואינדיאנה.
בעיר מדיסון שבאינדיאנה זכור ברף בשל הובלת חברת הרכבות בתקופה שבה העיר הפכה למרכז ארצי מוביל לאריזת בשר חזיר, אך קו רכבת זה נפל קורבן לתחרות. הוא ניסה להיאבק בקווים מתחרים באמצעות כריית שתי מנהרות כחלק מהמאמץ להימנע במעבר המסילה בשיפוע חד בעיר. החברה הוציאה יותר מ-300,000 דולר על המיזם במשך שנתיים, לפני שהוא נעצר ב-1855. בלשון המקומיים נקרא המיזם "השטות של ברף", וב-1853 הוא עזב כאשר קו הרכבת עבר מיזוג קצר ימים עם חברת רכבות אחרת.
ברף היה אדם גדול ממדים, בנוסף להיותו עובד חרוץ. חברת הרכבת קראה לאחד מקטריה "ג'ון ברף" על שמו, וכאשר הוא הגיע למדיסון ב-10 במאי 1850, פרסם העיתון Madison Courier בגיליון יום המחרת הערה שפורסמה גם בכתב העת Scientific American מה-1 ביוני אותה שנה, "נמסר לנו שקטר זה נקרא ג'ון ברף בשל משקלו הכבד ובשל היקף העבודה שהוא מסוגל לבצע".
מושל אוהיו.
הרפובליקנים והדמוקרטים תומכי מלחמת האזרחים לא היו שבעי רצון ממנהיגותו של מושל אוהיו דייוויד טוד. הם פנו לברף לאחר שנשא נאום בעד האיחוד בעיירת מגוריו מריאטה ב-10 ביוני 1863. בסתיו אותה שנה נבחר ברף כמושל אוהיו על בסיס מצע שתמך באיחוד, בין השאר בשל תמיכתו החזקה יותר בהשוואה לזו של טוד במגמה להתנגדות לעבדות שעמדה בבסיס מאמצי המלחמה של הצפון. כמי שנבחר מטעם מפלגת האיחוד, ברף היה המושל האחרון עד היום באוהיו שנבחר שלא מטעם המפלגה הרפובליקנית או הדמוקרטית. ברף גם הביס את מנהיג הדמוקרטים מתנגדי המלחמה, קלמנט וולנדיגהאם. ניצחונו של ברף הוביל את הנשיא אברהם לינקולן לשלוח מברק, "תהילה לאל במרומים, אוהיו הצילה את האיחוד".
ברף הושבע לכהונתו בינואר 1864. ההיסטוריון של אוהיו וולטר הבינגהרסט תיאר את ברף כ"אדם גדול ממדים חדור אנרגיה". ריצ'רד ה. אבוט כתב שהוא "היה בעל מוניטין של פוליטיקה מחוספסת עם מזג תחרותי... הוא היה אדם גלוי לב וחצוף שאב ללעוס טבק, וכך היווה ניגוד לשני קודמיו הנאים והמכובדים ויליאם דניסון ודייוויד טוד".
כמושל תמך ברף בתקיפות במאמצי המלחמה של ממשל לינקולן והיה בעל תפקיד מפתח בשכנוע מושלים אחרים של מדינות המערב התיכון לגייס רגימנטים לשירות של מאה ימים בראשית 1864 כדי לשחרר כוחות מנוסים נוספים למערכת האביב של הגנרל יוליסס סימפסון גרנט. אוהיו שלחה יותר מ-34,000 חיילים והייתה המדינה היחידה שהשתתפה במהלך (האחרות היו אינדיאנה, אילינוי, איווה וויסקונסין) שעמדה במכסתה. ברף תמך בבחירתו לכהונה שנייה של לינקולן בבחירות לנשיאות של 1864, על אף תחבולותיו של סלמון צ'ייס, ופעל ללא לאות לתמוך בבני המדינה ששירתו בשדות הקרב. כאשר התפטר צ'ייס מתפקידו כמזכיר האוצר של ארצות הברית, הוצע התפקיד לברף אך הוא דחה את ההצעה בהעדיפו להמשיך ולכהן כמושל.
עם תום המלחמה ב-1865 התפרקה הברית לתמיכה באיחוד של הרפובליקנים והדמוקרטים באוהיו, והרפובליקנים, שכעת היו הדומיננטיים, חיפשו אחר מועמד. ב-15 ביוני הודיע ברף שהוא לא יציג את מועמדותו לכהונה שנייה, אך לא יסרב אם זו תוצע לו, דבר שלא קרה. מאוחר יותר באותו קיץ מעד ברף בחצר בית המדינה, נחבל בידו ונקע באופן חמור את קרסולו. השימוש במקל הליכה גרם לו במשך הזמן לדלקת ובסוף של דבר הייתה רגלו נגועה בנמק.
ג'ון ברף נפטר כתוצאה מהנמק ברגלו ב-29 באוגוסט 1865, 19 יום לפני יום הולדתו ה-54. הוא נטמן בבית הקברות וודלנד שבקליבלנד.
פסל בדמותו של ברף ניצב באנדרטת המלחים והחיילים שבקליבלנד.
חיים אישיים.
ברף נישא פעמיים ונולדו לו שבעה ילדים. ב-1832 הוא נשא לאישה את עכסה פ. פרודן מאת'נס, שילדה לו שני ילדים. פרודן נפטרה ב-1838. ב-1843 נשא ברף לאישה את קרוליין א. נלסון מקולומבוס, שילדה לו חמישה ילדים.
פאם וטומי
פאם וטומי (באנגלית: Pam &amp; Tommy) היא מיני-סדרת דרמה ביוגרפית אמריקאית, המבוססת על תקופת נישואיהם של מתופף מוטלי קרו, טומי לי והשחקנית פמלה אנדרסון. המיני-סדרה בוימה על ידי קרייג גילספי, נכתבה על ידי רוב סיגל ומכבבים בה לילי ג'יימס וסבסטיאן סטן בדמויותיהם של פמלה אנדרסון וטומי לי.
המיני-סדרה עלתה לשידור ברשת "הולו" ב-2 בפברואר 2022.
רקע עלילתי.
עלילת המיני-סדרה מתארת את המשבר בנישואיהם של פמלה אנדרסון וטומי לי בעקבות פרסום קלטת הסקס הפורנוגרפית הידועה לשמצה שלהם, שהוקלטה באופן פרטי במהלך ירח הדבש שלהם.
הפקה.
פיתוח.
הפקת המיני-סדרה הוכרזה לראשונה בשנת 2018, כאשר נמסר כי סת' רוגן ואוון גולדברג יפיקו את הפרויקט תחת חברת ההפקה שלהם, "Point Grey Pictures" וכי ג'יימס פרנקו יהיה אמון על בימוי המיני-סדרה וגילום דמותו של טומי לי. בדצמבר 2020, נודע כי פרנקו עזב את ההפקה והוכרז כי המיני-סדרה הוזמנה רשמית על ידי רשת "הולו". עוד נמסר כי על הבימוי יהיה אמון קרייג גילספי ועל כתיבת התסריט יהיה אמון התסריטאי רוב סיגל. העורכת טטיאנה ס. ריגל, הייתה אמונה על עריכת רבים מעבודותיו של גילספי, הצטרפה להפקת המיני-סדרה.
ליהוק.
לצד ההכרזה על הזמנת המיני-סדרה, נמסר על ליהוקם של לילי ג'יימס וסבסטיאן סטן לגילום דמויותהם של פמלה וטומי, כשגם רוגן לוהק לגילום דמותו של רנד גוטייה, מי שהפיץ את קלטת הסקס של הזוג. באפריל 2021, נמסר על ליהוקם של ניק אופרמן וטיילור שילינג לצוות השחקנים הראשי, ועל ליהוקם של פפי סונוגה, אנדרו דייס קליי, ספנסר גרנזה ומוז'אן מרנו לצוות השחקנים המשני. ביוני 2021, פרד הצ'ינגר הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה בתפקיד חוזר.
צילומים.
צילומי המיני-סדרה החלו ב-5 באפריל 2021 בלוס אנג'לס והסתיימו ב-30 ביולי 2021.
הקבינט השני של שרדר
קבינט שרדר השני הוא הקבינט ה-19 של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, הוא הושבע ב-22 באוקטובר 2002, והפסיק לכהן עם הקמת הקבינט הראשון של מרקל שהושבע ב-22 בנובמבר 2005.
גרנד פרי עולמי K-1
גרנד פרי עולמי K-1 הוא טורניר קיקבוקסינג בינלאומי, המתקיים מדי שנה מאז 1993 על ידי ארגון K-1.
בכל שנה, K-1 מארח טורנירים בני שמונה משחקים עבור 16 לוחמי גראנד פרי כדי לקבוע את אלוף הקיקבוקסינג בדרגות משקל שונות.
בטורנירים זכו לוחמים מפורסמים, ביניהם ארנסטו הוסט וסמי שילט, שזכו בטורניר ארבע פעמים. בשלושה טורנירים זכו פטר ארטס ורמי בוניאסקי.
בשנת 2010 אליסטר אוברים ניצח בתחרות ובכך היה המתאבק הראשון שמחזיק בתואר בנוסף לאלוף MMA.
Message in a Bottle (שיר של טיילור סוויפט)
Message in a Bottle (בעברית: הוֹדָעָה בְּבַּקבּוּק) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. הוא יצא לאור על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה ה-25 מאלבום ההוצאה החוזרת השני של סוויפט, "" (2021). השיר נכתב על ידי סוויפט, מקס מרטין ושלבאק, כשהאחרון הפיק אותו לצד אלווירה אנדרפיירד.
"Message in a Bottle" תואר כשיר פופ וזכה לשבחים ביקורתיים נרחבים על איכויותיו ה"תוססות", ה"מדבקות" וה"אופטימיות". כמה מבקרי המוזיקה ציינו קווי דמיון בינו לבין אלבומה של סוויפט משנת 2014, "1989". השיר הגיע למקום ה-36 במצעד 40 השירים למבוגרים של בילבורד.
רקע וכתיבה.
ב-5 באוגוסט 2021, טיילור סוויפט פרסמה טיזר באורך 30 שניות ברשתות החברתיות ובו אותיות מבולבלות שכאשר פוענחו, חשפו את שמות השירים ומשתפי הפעולה מתשעת השירים שטרם פורסמו ונכללו ב-"" (2021); הגרסה החוזרת לאלבומה "Red" מ-2012. אחת מתשע הרצועות הייתה "Message in a Bottle", שהוכרזה זמן קצר לאחר מכן כשיר ה-25 באלבום. לורה סנייפס מגרדיאן טענה ש-"Message in a Bottle" בסיסי ונחות בהשוואה ל-"22" וטענה שמדובר בשיר פופ נוסף שנכלל באלבום המקורי מ-2012.