בנוסף, הם מציינים לחיוב את השיפור שהכלכלי והמדיני בעקבות ההסכם. בשנתיים שלאחר הסכמי אוסלו, גדלו ההשקעות הזרות בישראל פי 30.
התנגדות.
מתנגדי ההסכם טוענים שכוונת הפלסטינים הייתה מלכתחילה להשיג את מה שניתן להשיג במסגרת תורת השלבים של אש"ף, ואז להפר את ההסכם. הם נסמכים על דברי ערפאת בנאום מוקלט מראש ששודר בטלוויזיה הירדנית ושודר ביום חתימת הסכמי אוסלו (13 בספטמבר 1993), לפיהם: "הצהרת העקרונות" אינה אלא חלק מיישום "אסטרטגית השלבים" של אש"ף. לטענת המתנגדים הפלסטינים לא פעלו דיו כדי למנוע טרור, ומקרב מבצעי הפיגועים היו חברים במנגנוני הפת"ח. במבצע חומת מגן נתפסו בידי צה"ל מסמכים הקושרים את הרשות הפלסטינית וערפאת למימון ועידוד פעילות טרור.
ב-23 במאי 1994 נשא ערפאת את נאום יוהנסבורג בו התייחס ערפאת בנחרצות אל ירושלים כבירת פלסטין הנצחית, טען כי יש להמשיך בג'יהאד עד כיבוש ירושלים, ושהסכמי אוסלו שווים במשמעותם להסכם חוּדַיְבִּיָּה, הסכם שביתת נשק שחתם הנביא מוחמד לעשר שנים אך הפר אותו לאחר שנתיים. עם התגברות פיגועי הטרור וחטיפת נחשון וקסמן גברה ההתנגדות להסכמים. על פי הסטטיסטיקה, בארבע השנים שלאחר הסכמי אוסלו (1993-1996), נרצחו 256 ישראלים בפעילות טרור, לעומת 97 בארבע השנים שקדמו להן (1989-1992).
ביום חתימת ההסכם שודרה בטלוויזיה הירדנית הקלטה של יאסר ערפאת בו הוא מסר לעם הפלסטיני שהסכמי אוסלו הם רק חלק מתוכנית השלבים של אש"ף לשחרור פלסטין וביטול הציונות בכל דרך. חצי שנה לאחר ההסכמים, נאם ערפאת ביוהנסבורג ובין הדברים השווה את הסכמי אוסלו להסכם חודיבייה וקרא לעמי האסלאם להתאחד בג'יהאד לשחרור ירושלים.
ב-4 בנובמבר 1995 נרצח יצחק רבין על ידי יגאל עמיר, אשר ביקש למנוע ואף לעצור את התקדמות ההסכם.
בקרב הפלסטינים.
התגובות הפלסטיניות להסכמים היו מעורבות. הפת"ח, הארגון הגדול והשולט באש"ף, אימץ את ההסכמים. אבו מאזן אמר בשנת 2003 שהסכמי אוסלו היו טעות מבחינת ישראל כי "לקחנו אדמה בלי תמורה". ביולי 2006 נימק זיאד אבו עין, בראיון טלוויזיוני, את התועלת בהסכמי אוסלו, בכך שבזכותם היה ניתן להוציא לפועל את האינתיפאדה השנייה. עם זאת היו בפת"ח גם כאלו שהתנגדו להסכם, בין השאר בטענה שישראל לא הבטיחה לחדול מבניית התנחלויות. יו"ר הפת"ח פארוק קאדומי טען שזכות השיבה חשובה מהקמת מדינה פלסטינית. ארגוני הסירוב, כמו חמאס, הג'יהאד האיסלאמי והחזית העממית, התנגדו להסכמים מאחר שסירבו להכיר ב"יישות הציונית" ושללו באופן מוחלט את זכות קיומה של ישראל. בין היתר טענו המתנגדים כלפי ערפאת שהוא הסכים לחתום הסכם שמכיר במדינת ישראל ללא הבטחה להקמת מדינה עצמאית, פתרון בעיית הפליטים ומעמד ירושלים בסופו, וזאת בשל רצונו להיכנס לשטחים הפלסטיניים ממקום מושבו בתוניס.
בעולם.
הסכמי אוסלו זיכו את יצחק רבין, שמעון פרס ויאסר ערפאת בפרס נובל לשלום לשנת 1994. הפרס הוענק להם ב-10 בדצמבר 1994. בוועדה שבחרה את זוכי הפרס היו חילוקי דעות לגבי יאסר ערפאת.
איראן, שמימנה פעולות טרור של חמאס, הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני וחזבאללה, התנגדה בתוקף להסכם השלום. היא קראה להתנגדות אלימה על-מנת למנוע את ההסכם. את הסכם הסכם קהיר כינו באיראן "כתם בושה" ו"בגידה חסרת תקדים".
על פי ההיסטוריון אפרים קארש, ימים אחדים לאחר חתימת הסכם אוסלו, חוסיין, מלך ירדן העביר מסר לממשלת רבין בו הוא מזהיר אותם שערפאת יפר את ההסכם: "ישראל עושה עסקים עם האיש הגרוע ביותר. ערפאת הוכיח שוב ושוב שלא ניתן לסמוך על מילתו."
לאחר ההסכם.
התקווה שהסכמים אלו יובילו לשלום בין ישראל לפלסטינים דעכה עם השנים. בעיקר כתוצאה מהתגברות הטרור הפלסטיני, שהגיע לשיאו באינתיפאדה השנייה. מאז התגברות הטרור גדל אחוז הישראלים הרואים את הסכמי אוסלו באור שלילי. בנימין נתניהו טען ששמעון פרס אמר לו שהסכם אוסלו היה שגיאה והתבסס על הנחה כלכלית שגויה.
בשנת 2012 קראה מרצ לביטול הסכמי אוסלו והגעה להסכם ביניים חדש עם הפלסטינים.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:הסכמי אוסלו|*]]
[[קטגוריה:פלסטינים: היסטוריה|אוסלו, הסכמי]]
[[קטגוריה:הרשות הפלסטינית: פוליטיקה|אוסלו, הסכמי]]
[[קטגוריה:1993 בישראל]]
[[קטגוריה:1993 בפוליטיקה]]
[[קטגוריה:1995]]
הסכם אוסלו
GNU Debugger
GNU Debugger, הידוע יותר בשמו GDB, הוא מנפה השגיאות הסטנדרטי למערכת התוכנה של גנו. זהו מנפה שגיאות מרובה פלטפורמות שרץ על מערכות דמויות יוניקס רבות ועובד עם שפות תכנות רבות, כגון C, C++, ו-Fortran. זוהי תוכנה חופשית אשר מופצת תחת רישיון GPL (גרסה 3).
GDB מציע אמצעים נרחבים למעקב ושינוי של הרצת תוכנה. המשתמש יכול לפקח ולשנות את הערכים של המשתנים הפנימיים של התוכנית ואפילו לקרוא לפונקציה ללא תלות בהתנהגות הנורמלית של התוכנית.
GDB לא כולל ממשק גרפי למשתמש משל עצמו וכברירת המחדל הוא פועל מממשק שורת פקודה. אולם, מספר ממשקים גרפיים נבנו בשבילו, כגון DDD, "מצב GUD" ב-Emacs, ו-KDevelop. אלה מציעים אמצעים דומים אשר למנפי שגיאות המופיעים בסביבות פיתוח משולבות.
מספר כלי ניפוי אחרים עוצבו כדי לעבוד עם GDB, כגון גלאי דליפת זיכרון.
המעבדים ש־GDB מיועד לעבוד עליהם.
מעבדים פחות ידועים אשר נתמכים על ידי הגרסה הסטנדרטי של GDB כוללים: A29K, ARC, AVR, CRIS, D10V, D30V, FR-30, FR-V, Intel i960, M32R, 68HC11, Motorola 88000, MCORE, MN10200, MN10300, NS32K, Stormy16, V850, VAX, ו-Z8000. (גרסאות חדשות יותר כנראה לא יכללו חלק מהם)
טאיפיי 101
טאיפּיי 101 (בסינית: 臺北101 או 台北101), הידוע גם בשמו הרשמי המרכז הפיננסי העולמי (בסינית: 臺北國際金融中心), הוא גורד שחקים הממוקם בטאיפיי, בירת טאיוואן. הבניין מתנשא לגובה של 509 מטרים והוא בעל 101 קומות. בזכות כך, החזיק בתואר "הבניין הגבוה ביותר בעולם" בין השנים 2004-2010, עד השלמת בנייתו של בורג' ח'ליפה בדובאי. הוא תוכנן על ידי האדריכל הטאיוואני ס. י. לי ובנייתו בוצעה על ידי KTRT Joint Venture. קודמיו בתואר הבניין הגבוה ביותר היו מגדלי פטרונס, וכעת הוא במקום העשירי בגובהו בעולם.
הבניין נבנה בסגנון אדריכלות פוסט-מודרנית, הוא מהווה סמל להתפתחות הטכנולוגית ומכיל אלמנטים מהמסורת האסייתית.
ביולי 2011, זכה הבניין בדירוג הפלטינה, הדירוג הגבוה ביותר, של התקן האמריקאי לבנייה ירוקה LEED, וכיום הוא נחשב לבניין ה"ירוק" הגבוה ביותר בעולם.
הבניין זוכה לחשיפה בספרות ובתקשורת העולמית בזכות הזיקוקים שיוצאים ממנו עם קבלת השנה הגרגוריאנית החדשה.
הקמה.
המגדל תוכנן לעמוד ברעידות אדמה במגניטודה הגבוהה מ-7.0. לפני ההקמה היו חששות שהוא יהיה פגיע לרעידות האדמה הנפוצות בטאיוואן. ב־31 במרץ 2002, רעידת אדמה במגניטודה של 6.8 גרמה לעגורן בנייה ליפול מהקומה ה־56 של הבניין (הקומה הגבוהה ביותר באותו הזמן) ולמותם של חמישה בני-אדם. מתכנני הפרויקט נוכחו לראות שהבניין עצמו עומד בציפיות.
גג הבניין הושלם ב־1 ביולי 2003 בטקס שנוהל על ידי ראש העיר. ב־17 באוקטובר 2003 הותקן הצריח, שאיפשר למגדל לעקוף את מגדלי פטרונס ב־50 מטר, ולזכות בתואר "הבניין הגבוה בעולם". ב-21 ביולי 2007 עבר המגדל בורג' דובאי במהלך בנייתו את הגובה 510 מטר.
פנים המבנה.
בין קומות 87 ל-92 של המבנה תלויה מטוטלת ענק במשקל של 660 טון, שמטרתה לשכך את תנע המבנה בעת רעידת אדמה או רוח חזקה, וכך למנוע את קריסתו. מבחינות רבות ניתן לראות בבניין זה את גורד השחקים המשוכלל ביותר מבחינה טכנולוגית שהוקם עד שנת 2007. לבניין חיבורי אינטרנט לווייני וסיבים אופטיים המאפשרים מהירות של עד 1 ג'יגה-בית לשנייה. חברת טושיבה סיפקה את שתי המעליות המהירות ביותר בעולם, הנעות במהירות של 1,010 מטרים לדקה (60.6 קילומטר לשעה) והמסוגלות להעלות מבקרים מקומת הכניסה עד למצפה בקומה ה־89 בפחות מ־39 שניות. המעליות מדוחסות על מנת למנוע את השפעות שינויי הלחץ על אוזני הנוסעים, ומעוצבות בצורה אווירודינמית מחודדת בשני קצותיהן להקטנת התנגדות האוויר בפיר המעלית. בעת העלייה במעלית התאורה מתעמעמת, ומסלול המעלית מוצג על גבי לוח אלקטרוני בתא הנוסעים בליווי מוזיקה חרישית. העלייה במעלית לקומת התצפית היא אטרקציה תיירותית המושכת תיירים רבים.
מתחת למגדל משתרע מרכז קניות גדול המכיל נציגויות של מותגים מערביים ומקומיים רבים, וכן בתי קפה, מסעדות ובתי קולנוע.
ז'אן לואיז קלמן
ז'אן לואיז קלמַן (בצרפתית: Jeanne Louise Calment; 21 בפברואר 1875 – 4 באוגוסט 1997) הייתה אישה שהאריכה ימים באופן יוצא דופן ובתור שכזו עדותה הייתה כלי מעניין למחקר היסטורי. היא אף התראיינה, בהקשר של גילה, לשני סרטי תעודה. קלמן, שנפטרה כשהייתה בת 122 שנים ו-164 ימים (בסך הכל 44,724 ימים, ונפטרה ביממה ה-44,725 לחייה), היא האדם המבוגר ביותר שחי מאז ומעולם, וגילו ידוע בוודאות.
בנוסף, היא הייתה האדם השני שהגיע לגיל 115 ויותר, והאדם הראשון שהגיע לגיל 116 ויותר, וכמו כן גם האדם הראשון בהיסטוריה מתוך שלושת האנשים (נשים) שהגיעו לגיל 119 ויותר (נכון לינואר 2022).
ביוגרפיה.
קלמן נולדה בארל שבצרפת ב-21 בפברואר 1875 כילדה השנייה לניקולא קלמן (28 בינואר 1838 – 22 בינואר 1931), בנאי אוניות, ולמרגריט ז'יל (20 בפברואר 1838 - 18 בספטמבר 1924), בת למשפחת טוחנים. היה לה אח מבוגר ממנה בשם פרנסואה (25 באפריל 1865 – 1 בדצמבר 1962). אחיה הגדול חי עד גיל 97, אביה נפטר שישה ימים לפני יום הולדתו ה-93, ואימה חיה עד גיל 86.