הקרימינולוגיה החיובית נוצרה כתגובה לעיסוק האינטנסיבי של הספרות הקרימינולוגית בהשפעות שליליות, שמחזקות עבריינות, על יחידים וקבוצות. לצד עיסוק אינטנסיבי זה היה מחסור יחסית בכתיבה ובמחקר על כוחן של השפעות חיוביות בהפסקת עבריינות ובמניעתה. בעוד שהקרימינולוגיה המסורתית עסקה בהבנה של כוחות חברתיים שמרחיקים יחידים זה מזה ובכך משמשים קרקע להופעה וחיזוק של עבריינות, הקרימינולוגיה החיובית שמה דגש על חקר ופיתוח של כוחות מחברים ומאחדים ברמה בין-אישית, ברמה תוך-נפשית וברמה רוחנית, הקשורים בצמצום פשיעה ומניעתה.
קרימינולוגיה חיובית חוקרת מפגשים אישיים וקבוצתיים אשר בד בבד:
קרימינולוגיה חיובית שואפת להרחיב את ההבנה שלנו על הכח המרפא של החיובי, וזאת מעבר למיקוד המסורתי של הקרימינולוגיה בכוחות ותהליכים המובילים יחידים וקבוצות לאימוץ אורח חיים סוטה ועברייני.
מטרות הקרימינולוגיה החיובית:
באופן כללי ניתן לומר כי הקרימינולוגיה החיובית מבקשת לחזק את הכוח המאחד בין עוברי חוק וחברי הקהילה הנורמטיבית ולאו דווקא להדגיש, או לתת עדיפות לכוחות "מפרידים" הנמנים עם גופי אכיפה (מאסר, הרחקה, מניעה, הכלמה וביוש).
יישום.
בשנים האחרונות פותחו תוכניות שונות בתחום של שיקום עוברי חוק, בקהילה ובכלא, המבוססות על עקרונות הגישה הקוגניטיבית-התנהגותית המיושמת בדרך כלל במסגרת קבוצתית. תוכניות אלה נחשבות לצורת טיפול המבוססת על העצמה, בשל הדגש על למידה, רכישה ופיתוח של מיומנויות אישיות, בין-אישיות וחברתיות המאפשרות למשתתפיהן לפתח אורח חיים פרו-חברתי, אשר עשוי להפחית את הצורך שלהם בהתנהגות העבריינית או הסוטה. ההנחה העומדת בבסיס תוכניות אלה היא, כי עבודה על רכישת מיומנויות חדשות חיוביות, ולא רק על הימנעות והכחדה של התנהגויות שליליות, תוביל לתוצאות טובות יותר שעשויות להישמר בטווח הרחוק. מחקרים שנעשו לאחרונה הצביעו על יעילותן של תוכניות אלה בהפחתת מועדות בקרב עוברי חוק משוחררים. תוכניות שיעזרו לשפר את העיבוד של "מרכיבים חיוביים" (למשל, קבלה, חמלה, עידוד, אמונה, סליחה, טוב, תודה, הומור ומתן דוגמה חיובית) בעבודה עם יחידים וקבוצות.
להלן מספר דוגמאות ליישומים של קרימינולוגיה חיוביות בתחום של שיקום עוברי חוק:
מודל החיים הטובים (GLM - Good Life Model), הוצע לראשונה על ידי וורד וסטיוארט (2003) ופותח בהמשך על ידי וורד ועמיתיו. המודל מבוסס על פיתוח חזקות כמענה למטרות ושאיפות אישיות של עוברי החוק שיכולים לסייע לשיקומם. הבסיס להנחה זו היא, כי לכל אדם יש שאיפות צרכים דומים וכי אחד התפקידים העיקריים של הורים, מורים, והקהילה הוא לעזור לפרט לרכוש את הכלים הדרושים על מנת להגשימם. התנהגות עבריינית מתרחשת כאשר לאנשים אין את המשאבים הפנימיים והחיצוניים הדרושים כדי להשיג את מטרותיהם באמצעים לגיטימיים או כאשר השאיפה לצורך אחד מוערכת באופן בלעדי מעל כל השאיפות או הצרכים האחרים. במילים אחרות, התנהגות פלילית מהווה ניסיון הסתגלותי לספק את ערכי החיים, או מיקוד על ערך יחידי בחיי הפרט. לפיכך, מודל זה מספק לעוברי חוק אפשרות להשגת מטרות אלה באמצעים חברתיים לגיטימיים. לאחר סקירה נרחבת של היבטים פסיכולוגים, חברתיים, ביולוגים ואנתרופולוגים, הציעו וורד ועמיתיו. אחד עשר סוגי "טובין" עיקריים שאנשים בכלל וגם עוברי החוק צריכים להשיג בחייהם: (1) החיים - מכלול החיים בתפקוד בריא, (2) ידע, (3) מצוינות בפועל, (4) מצוינות בעבודה (כולל חוויות שליטה), (5) אוטונומיה עצמית מכוונות, (6) שלום פנימי (כלומר, חופש מכל המהומה והלחץ הנפשי), (7) ידידות (כולל מערכות יחסים אינטימיות, רומנטיות, והמשפחה), (8) קהילה, (9) רוחניות (במובן הרחב של מציאת משמעות ומטרה בחיים), (10) אושר ו-(11) יצירתיות
ניסיונות השיקום לפי מודל GLM צריכים לצייד עוברי חוק בידע, מיומנויות, הזדמנויות, ובמשאבים הדרושים כדי לספק את ערכי חייהם באופן שאינו פוגעני כלפי הזולת, תוך שמירה על האוטונומיה העצמית שלהם. וזאת בהתבסס על ההנחה שעוברי חוק, כמו מרבית האנשים, מחפשים באופן אקטיבי דרך לספק את ערכיהם במגוון האמצעים העומדים לרשותם.
טיפול אקזיסטנציאליסטי בהקשר של עוברי חוק פותח על ידי הקרימינולוג שלמה גיורא שוהם, לטענתו השורש של ניסיון עברייני בדרך כלל נמצא בחלל פנימי קיומי או בערוץ שאינו יודע שובע, המייצג בין היתר, הפרדה ובידוד של אחרים. מפרספקטיבה של קרימינולוגיה חיובית, התאוששות מושגת על ידי תנועה לכיוון השני, המאחד, במקום זה המבודד. מן האקזיסטנציאליזם נגזר שכדי להגיע לאותנטיות, על הפרט לחלץ את עצמו מתוך היטמעות ואובדן זהות בתוך הכלל. סדר העדיפויות בחיים לא צריך להיות מסודר על פי ציפיותיהם של אחרים, אלא על פי העצמי הפנימי וגילוי הפוטנציאל של ההתגלות והיצירתיות הטמון בתוך העצמי הפנימי הזה. הטיפול האקזיסטנציאליסטי שואף לסייע למטופל לגלות את קיומו האותנטי הפנימי על מנת להתמודד עם זה קשייו החיצוניים. שלבי הטיפול האקזיסטנציאליסטי הם: (1) ביטול של הנטייה לנהוג בהתאם לנורמות החברתיות מבלי לבחון את הלימותן, וזאת על מנת לממש את הפוטנציאל של המטופל לגלות יכולת גילוי ויצירתיות, (2) לימוד של המטופל כיצד לחלץ את עצמו מן הצורך הכמו כפייתי לקבל משוב חיובי של הסביבה בכל מחיר. השאיפה במסגרת טיפולית זו היא לסייע ליחיד לפתח יחסי "אני-אתה" (לפי הפילוסוף מרטין בובר) אותנטיים עם הזולת, במקום יחסי "אני-זה" המאפיינים את המצב בעת ההתנהגות העבריינית או הנחשבת סוטה. על האדם להכיר כי בעודו "נזרק לאוויר העולם", כדברי הפילוסוף מרטין היידגר, מלווה בחרדה ואימה, הוא חדור לכאב הראשוני אשר ניתן לעידון תוך חוויית היצירתיות, מציאת המשמעות והעומק פנימי.
אחת הגישות הפופולריות ביותר בעולם המערבי לשינוי עצמי בתחום ההתמכרויות היא זו של קבוצות תמיכה לעזרה-עצמית המבוססות על תוכנית שנים עשר הצעדים. קבוצות אלו מהוות גוף מרכזי בהתמודדות עם מגוון רחב של התמכרויות והתנהגויות נלוות. תוכנית שנים עשר הצעדים שמקורה בארגון אלכוהוליסטים אנונימיים (AA), אומצה ברבות השנים על ידי ארגונים אחרים שהתבססו על עקרונות דומים של מתן תמיכה קבוצתית הדדית, ביניהם קבוצות תמיכה למכורים לסמים (NA), אכלני יתר אנונימיים (OA), בעלי הפרעות רגשיות - רגשות אנונימיים (), ואחרים. תוכנית שנים עשר הצעדים מדגישה שינוי חברתי בצד שינוי אישי, רוחני ומוסרי, ואלו מייצגים היבט נוסף של הקרימינולוגיה החיובית. הקבוצות משמשות מקום ללימוד ותרגול התנהגות חדשה וערכים, לצד התפתחות רוחנית. מחקר שנערך בקרב מכורים שהשתתפו בתוכנית שנים עשר הצעדים בקבוצות AA ומכורים אנונימיים (NA), זיהה גורמים תרפויטיים שונים שעזרו למכורים בתהליך ההחלמה שלהם, ביניהם שינוי בתפיסת החיים ומציאת משמעות חדשה לחייהם. גורמים נוספים שזוהו הם התעוררות רוחנית באמצעות אמונה בכוח עליון, המרת כעס וטינה במחילה, ולקיחת חסות על מכור אחר בהחלמה (היות ספונסר לאחר). לפי רונאל (1998), עזרה חברתית ורגשית כמו זו הניתנת למכורים במסגרות של קבוצות לתמיכה הדדית כדוגמת NA, מהווים גשר להחלמה על ידי חיבור בין עולם המכורים לעולם הנורמטיבי. במהלך השנים מאז הקמתה, תפסה תוכנית שנים עשר הצעדים את תשומת לבם של אנשי מקצוע שהחלו להתייחס אליה כגישה מקצועית לטיפול. תחילה היא הוגבלה לטיפול במכורים שונים, ולאחר מכן התרחבה לתחומי טיפול נוספים כגון אלימות במשפחה, וסיוע לקורבנות של פגיעה. כיום גישה זו נכללת בתוכניות הטיפול הממסדיות, בכלא ובקהילה, המיועדות לטיפול במכורים מסוגים שונים ובכאלה הסובלים מבעיות משותפות אחרות. תוכנית שנים עשר הצעדים יכולה להיתפס כשיטת טיפול כללית ולהחלמה, הידועה בשם טיפול חסד (Grace Therapy). במסגרת מקצועית, תוכנית שנים עשר הצעדים עשויה להיות מותאמת לצרכים השונים של המשתתפים.
מחקר.
מחקרים שנעשו מפרספקטיבה של קרימינולוגיה חיובית מצאו מספר מאפיינים אישיים של חוזק אצל עוברי חוק שונים אשר הצליחו להשתקם. לדוגמה, לקיחת אחריות על חייהם, מציאת משמעות חדשה לחייהם והתבגרות. זאת בנוסף לקיומם של גורמים מתערבים חיוביים בחייהם, למשל, קבלת סיוע חיצוני מ"אחרים משמעותיים" כדוגמת בני משפחה, חברים, מטפלים, קבוצת תמיכה ועזרה-עצמית (למשל, אלכוהוליסטים אנונימיים) וארגוני דת. מחקרים אלה ואחרים מדגישים את חשיבות קיומן של חזקות אנושיות חיוביות בעקבות אירועי סיכון ומשבר, כמסייעות להשגת רמות גבוהות יותר של רווחה נפשית וצמיחה חיובית.
להלן תיאור של מספר מחקרים מייצגים בתחום: