במאי 1945 הוקמה בצ'כוסלובקיה ממשלת אחדות לאומית בה נטלו חלק גם הקומוניסטים. גוטוולד מונה על ידי הנשיא אדווארד בנש לתפקיד סגן ראש הממשלה. לאחר כניסתו לממשלה הוא עזב את תפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית ומונה ליושב ראש המפלגה. לתפקיד המזכיר הכללי מונה רודולף סלנסקי.
במרץ 1946 נערכו בחירות כלליות לאספה הלאומית של צ'כוסלובקיה ובהן זכו הקומוניסטים בכ-38 אחוזים מקולות הבוחרים, והיה זה הישגם הטוב ביותר מאז הקמתה של המפלגה. בעקבות הבחירות הוקמה ממשלת קואליציה וגוטוולד מונה לראש הממשלה.
ב-13 בפברואר 1948 פיטר שר הפנים ואצלב נוסק (שהיה חבר המפלגה הקומוניסטית) 8 קצינים בכירים ממשטרת צ'כוסלובקיה. הפיטורים גרמו לפרוץ משבר קואליציוני בממשלה. שרים מהמפלגה הלאומית הסוציאליסטית האשימו את שר הפנים בכך שהקצינים פוטרו על רקע פוליטי, מכיוון שלא היו תומכי המפלגה הקומוניסטית. הם דרשו מגוטוולד את פיטוריו של שר הפנים. כאשר תביעתם נדחתה, הגישו את התפטרותם לנשיא. תקוותם הייתה, שכל השרים שאינם חברי המפלגה הקומוניסטית יפעלו כמותם ויתפטרו, הממשלה תתפרק והנשיא יצטרך להכריז על פיזור הפרלמנט ועריכת בחירות חדשות.
אך, השרים מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית לא תמכו במהלך ולא התפטרו. כתוצאה מכך זכה גוטוולד לרוב בממשלה (14 מתוך 26 שרים). הוא פנה אל הנשיא וביקש מהנשיא לאשר את התפטרות השרים ואישור למנות שרים חדשים. בינתיים ארגנה המפלגה הקומוניסטית שביתות במפעלים והפגנות ברחבי המדינה כאות תמיכה בפעולות של גוטוולד. בסופו של דבר נאלץ הנשיא אדווארד בנש להיכנע ללחץ הקומוניסטים ולאשר את דרישותיו של גוטוולד. השרים המתפטרים הוחלפו בקומוניסטים.
במאי 1948 אישרה האספה הלאומית של צ'כוסלובקיה חוקה חדשה אשר התבססה על קווי יסוד מטעם המפלגה הקומוניסטית. הנשיא בנש סירב לחתום על החוקה החדשה והתפטר מתפקידו. מרגע זה הפך גוטוולד דה פקטו לשליט צ'כוסלובקיה. ב-14 ביוני 1948 הוא נבחר רשמית לנשיא צ'כוסלובקיה.
גוטוולד היה סטליניסט ובשיטת הסלאמי יישם את עיקרי מדיניותו של סטלין בצ'כוסלובקיה. הוא הלאים את כל מפעלי התעשייה ואת כל החוות החקלאיות הפרטיות. הוא סילק ממוסדות השלטון את כל הלא-קומוניסטים. בהוראותיו הישירות של גוטוולד נאסרו גם פעילים בכירים במפלגה הקומוניסטית שהתנגדו לקו הסטליניסטי שהוביל. שניים מהם – רודולף סלנסקי וולדימיר קלימנטיס נידונו למוות והוצאו להורג.
במהלך שנות שלטונו התפתח סביב גוטוולד פולחן אישיות בדומה לזה של סטלין בברית המועצות.
מותו והנצחת זכרו.
קלמנט גוטוולד הלך לעולמו ב-1953, 5 ימים בלבד לאחר שהשתתף בהלווייתו של סטלין במוסקבה.
גופתו נחנטה והוצגה לציבור הרחב במאוזוליאום שנבנה לשם כך באחת השכונות של פראג.מספר מקומות ואתרים נקראו על שמו:
כמו כן ב-1953 הונהג בצ'כוסלובקיה "עיטור קלמנט גוטוולד" ומוצב כעיטור הגבוה ביותר של המדינה.
בתחילת שנות ה-60 שינתה המפלגה הקומוניסטית את יחסה כלפי גוטוולד ופועלו. בעקבות כך הוצאה גופתו מהמאוזולאום, נשרפה והאפר נטמן באחד מבתי העלמין של פראג. עם זאת שמות של כל האתרים שנקראו על שמו של גוטוולד לא הוחלפו וזאת עד למהפכת הקטיפה ב-1989.
סידי בל אבס
דיוורגנץ
נפת צ'יאתורה
נפת צִ'יאַתוּרָה (בגאורגית: ჭიათურის მუნიციპალიტეტი, צִ'יאַתוּרִיס מוניציפליטי) היא נפה בצפון-מזרח מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון וצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, במערב בנפת טקיבולי, נפת תרג'ולה ונפת זסטפוני, מדרום בנפת חרגאולי וממזרח בנפת סצ'חרה.
העיר צ'יאתורה משמשת כמרכז המינהלתי של הנפה. בנפה ישנן 13 תמי (מועצות מקומיות): גֶזרוּלִי, וָאצֶ'ווִי, זוֹדִי, אִיתְחווִיסִי, קָאצְחִי, מָנדַאֵתִי, נִיגוֹזֶתִי, פֶּרֶווִיסָה, סָארכְּווֶלתוּבָּאנִי, סְווֶרִי, כּווַאצחֶה, צִירכְּווָאלִי וחווַאשִיתִי.
אליהו הכהן גאון
רבי אליהו הכהן גאון (בן רבי שלמה בר יוסף הכהן גאון), היה ראש ישיבת גאון יעקב.
תולדותיו.
נולד לשלמה הכהן. היה אחיו של יוסף הכהן גאון (השלישי) וככל הנראה היה מבוגר ממנו. בגניזת קהיר נמצא שמו של רבי אליהו בשנת ד'תרצ"ז חתום שישי בין חברי ישיבת גאון יעקב, ואילו בשנת ד'תת"ה היה חתום רביעי.
פטירתו והלווייתו.
רבי אליהו נפטר בשנת ד'תתמ"ד ונקבר בדלתון בראש ההר, סמוך לקבר רבי יוסי הגלילי, כך מופיעה פטירתו במגילת אביתר;
בידינו קובץ מתשובותיו, שנשלחו אל רבי משולם בן משה ממגנצא, הנמצא בספריית אוקספורד, מדף כתבי יד עבריים, c.23/42.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:גאוני ארץ ישראל]]
[[קטגוריה:משפחת אהרן הכהן בן מאיר]]
[[קטגוריה:נפטרים ב-1084]]
סידי בל עבס
סידי בל-עבאס
סידי בל-עבאס (בערבית: سيدي بلعباس, בצרפתית: Sidi Bel Abbès) היא עיר באלג'יריה, בירת המחוז (ולאיה) בשם זה. העיר, המונה כ-200,000 תושבים, הייתה מרכז שלטוני בתקופת אלג'יריה הצרפתית והבסיס המרכזי של לגיון הזרים הצרפתי.
גאוגרפיה.
העיר שוכנת כ-75 ק"מ מדרום לחוף הים התיכון על ואדי מקררה ומקושרת היטב לאוראן (השוכנת 70 ק"מ לצפונה) ולתלמסאן (השוכנת 90 ק"מ למערבה).
העיר היא בירת מחוז חקלאי. בתקופה הצרפתית התבססה כלכלתה על כרמי ענבים וכיום היא מתבססת על גידולי שדה ("פלחה") ותעשייה.
היסטוריה.
העיירה ההיסטורית קרויה על שם שייח' הקבור במקום והייתה מוקפת בחומה ובה ארבעה שערים. העיר התגבשה סביב מחנה צבאי צרפתי ב-1843 ותוכננה כעיר מחוז צרפתית ב-1849. באותה עת הוקמו בה מפקדת לגיון הזרים ובסיס האימונים שלו. הבסיס המשיך להתקיים ברציפות עד מלחמת העצמאות של אלג'יריה ב-1962 וכיום הוא בסיס משמר הגרנדירים הלאומי של אלג'יריה.
בשנות השלושים נהרסה רוב חומת העיר וסמטאותיה ונסללו בה שדרות רחבות וכיכרות בסגנון פריזאי.
שהכול
עין נקובה
מלגת מקארתור
נפת סמטרדיה
נפת סָמְטרֶדִיָה (בגאורגית: სამტრედიის მუნიციპალიტეტი, סָמְטרֶדִיִיס מוניציפליטי) היא הנפה המערבית ביותר במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, בצפון-מערב ומערב בנפת חוני, מצפון-מערב וממערב בנפת אבשה, מדרום-מערב בנפת לנצ'חותי, מדרום בנפת צ'וחטאורי, מדום-מזרח בנפת ואני וממזרח בנפת צקאלטובו.
העיר סמטרדיה מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה קולאשי. כמו כן ישנן 11 תמי: בָּאשִי, גָאמוֹצִ'ינֶבּוּלִי, גוֹמִי, גוֹרמָארַ'אלִי, אֶצֶארִי, מֶלַאוּרִי, נָאבַּאקֶווִי, אוֹפֶּתִי, סָאגַ'אווַאחוֹ, טוֹלֶבִּי ורָ'אנִירִי.
נפת צקאלטובו
נפת צקַאלטוּבּוֹ (בגאורגית: წყალტუბოს მუნიციპალიტეტი, צקַאלטוּבּוֹס מוּניציפַּליטֵטי) היא נפה במחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, מצפון בנפת צאגרי, במערב בנפת חוני בדרום-מערב ומערב בנפת סמטרדיה, מדרום בנפת ואני, מדרום-מזרח בנפת בר'דתי וממזרח בנפת תרג'ולה ונפת טקיבולי.
העיר צקאלטובו מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 12 תמי: גווִישטִיבִּי, גוּמבּרָה, דר'נוֹרִיסָה, מָאר'לַאקִי, מֶכּווֶנָה, מוּחִיאָנִי, אוֹפּוּרצ'חֶתִי, פָּאטרִיקֶתִי, רִיוֹנִי, כּווִיטִירִי, צקַאלטוּבּוֹ (על שם כפר באותו שם) וצחוּנקוּרִי.
HTLV-1
RSV הם ראשי תיבות של שני נגיפים:
נפת חוני
נפת חוֹנִי (בגאורגית: ხონის მუნიციპალიტეტი,חוֹנִיס מוּניציפַּליטֵטי) היא הנפה הצפון-מערבית של מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת צאגרי, בצפון-מערב ומערב בנפת מרטווילי, מדרום-מזרח בנפת אבשה מדרום נפת סמטרדיה וממזרח בנפת צקאלטובו.
העיירה חוני מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 9 תמי: גוּבִּי,
דֶדַאלָאוּרִי, דִידִי קוּחִי, זֶדָה גוֹרדִי, זֶדָה קִינצ'חִי, מָאתחוֹגִ'י, נָאחַאחוּלֶווִי, כּוּטִירִי ודזֶדזִילֶתִי.
אולי שטרנברג
אולי שטרנברג (נולד ב-11 בנובמבר 1974) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
שטרנברג למד משחק בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי, ובקורס משחק מול מצלמה אצל רות דייכס.
חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2003 כאשר השתתף בטלנובלה הישראלית "משחק החיים" ששודרה ב-HOT3. ב-2004 גילם את דמותו של יואל בסרט הקולנוע "משהו מתוק", וגילם את אשר בדרמה של HOT "להשתחרר מסוזי" לצד לאורה ריבלין.
בשנת 2005 הוקרן סרטו של דני לרנר "ימים קפואים", בו הוא השתתף. בשנת 2006 שיחק בסרט הקולנוע "ידיים קשורות".
בשנת 2007 שיחק בסדרת הדרמה "המקום" ששודרה בערוץ 10. באותה שנה שיחק בסדרה "מרחק נגיעה" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע "גיא אוני" שביים דן וולמן על פי ספרה של שולמית לפיד.
שיחק בתפקידי אורח בסדרות: "רמזור", "סימני שאלה", "החיים זה לא הכל", "אולי הפעם", "גירושין נפלאים", "טיפול נמרץ" ועוד.
בשנת 2017 הצטרף לעונה השנייה של סדרת הנוער "נעלמים" בניקלודיאון, בתפקיד מיקי, מפקד המשטרה.
בשנת 2020 גילם את גילי שטיבל אחיה של איריס בסדרה חזרות.
בשנת 2008 הקים ביחד עם השחקן ניב רז את בית הספר למשחק "טכניקה" משחק מול מצלמה.
זושה פוזננסקה
יונתן ווגמן
יונתן ווגמן (נולד ב-1982) הוא רופא ודוגמן ישראלי.
ווגמן נולד שלישי במשפחה בת ארבעה ילדים. גדל בערד. את שירותו הצבאי עשה בסיירת צנחנים, בתפקיד לוחם ולאחר מכן גם כקצין. התגלה באופן מקרי על ידי צלם אופנה, ודגמן בתחילה לחברת הטיפוח הישראלית "ללין". התפרסם ב-2008 כשנבחר לדוגמן הבית של חברת הביגוד "קסטרו מודל", לצדה של גל גדות, והופיע בפרסומות ותצוגות אופנה של החברה. כן דיגמן למספר מגזיני אופנה בעולם.
בשנת 2012 הופיע בקליפ לשיר "Echo" שייצג את צרפת באירוויזיון שהתקיים באותה שנה.