ב-1975 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק וב-2000 זכה בפרס נמרס לכלכלה. ב-1981 נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית). ב-1977 החל ללמד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אולם חזר לברקלי ב-1991. לאחר שובו לברקלי הקים שם מקפאדן את המעבדה לאקונומטריקה המתמקדת בחישובים סטטיסטיים ליישומים כלכליים, בראשה הוא עומד עד היום. כמו כן, הוא חבר בחבר הנאמנים של כלכלנים למען שלום וביטחון, ארגון לא ממשלתי שבין חבריו אוסקר אריאס, אמרטיה סן, דאגלס נורת' וקנת' ארו.
ב-10 בינואר 2011 פורסם דבר מינויו של מקפאדן לנשיא לנושא כלכלת בריאות באוניברסיטת דרום קליפורניה.
פרופסור מקפאדן ינהל פעילות משותפת בין בית ספר סול פרייס למדיניות ציבורית באוניברסיטת דרום קליפורניה ובין המחלקה לכלכלה באוניברסיטה, לצורך בחינת בעיות יסוד עמן מתמודד מגזר הבריאות, תוך התמקדות בבחינת אופן קבלת ההחלטות של צרכנים ביחס לביטוח בריאות ושירותי רפואה.
אלי רייזמן
אלכסנדרה רוז "אלי" רייזמן (באנגלית: Alexandra Rose "Aly" Raisman; נולדה ב-25 במאי 1994) היא מתעמלת עבר אמריקאית-יהודייה, פעמיים ברציפות האלופה האולימפית בתחרות הקבוצתית (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016), אלופה אולימפית בתרגיל הקרקע (אולימפיאדת לונדון 2012), בעלת 6 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב, ואלופת העולם בתחרות הקבוצתית (2011 ו-2015).
ביוגרפיה.
רייזמן נולדה בנידהם, מסצ'וסטס שבארצות הברית, להורים יהודיים. אימה היא לין (לבית פייבר), מתעמלת בצעירותה, ואביה הוא ריק רייזמן. היא הבכורה מבין ארבעה אחים ואחיות.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברוטרדם, הולנד בשנת 2010 זכתה רייזמן במדליית כסף בתחרות הקבוצתית (175.196 נק'), אחרי רוסיה (175.397 נק') ולפני סין (174.781 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתרגיל הקרקע (14.716 נק') ובמקום 13 בתחרות הקרב-רב אישי (55.699 נק').
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 2011 זכתה רייזמן ב-2 מדליות: 1 זהב ו-1 ארד. את מדליית הזהב קיבלה בתחרות הקבוצתית (179.411 נק'), לפני רוסיה (175.329 נק') וסין (172.820 נק'). במדליית ארד זכתה בתרגיל הקרקע (15.000 נק'), אחרי קסניה אפנסייבה מרוסיה (15.133 נק') וסוי לו מסין (15.066 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום הרביעי בתחרות הקרב-רב אישי (שולחן קפיצות 15.233, מקבילים מדורגים 12.900, קורה 14.525, קרקע 14.900, סה"כ 57.558) ובתרגיל הקורה (15.066 נק').
זהב באולימפיאדת לונדון.
באולימפיאדת לונדון (2012) הייתה רייזמן חלק מ"החמישייה העוצמתית" וזכתה ב-3 מדליות: 2 זהב, ו-1 ארד. בתחרות הקבוצתית זכתה בזהב (183.596 נקודות) לפני רוסיה (178.530 נקודות) ורומניה (176.414 נקודות). את תחרות הקרב-רב אישי סיימה במקום הרביעי, בתוצאה של 59.566 נקודות, זהה לזו של אליה מוסטפינה מרוסיה שלבסוף זכתה במדליית הארד לאחר שובר שוויון. (במוקדמות דורגה רייזמן שנייה בתוצאה של 60.391 נקודות.) במדליית ארד זכתה בתרגיל הקורה (15.066 נקודות), אחרי דנג לינלין (15.600 נקודות) וסוי לו (15.500 נקודות), שתיהן מסין.
רייזמן ביצעה את תרגיל הקרקע שלה למנגינת "הבה נגילה" והקדישה אותו לנפגעי טבח הספורטאים הישראלים באולימפיאדת מינכן וזאת כאקט מחאה על ההחלטה של הוועד האולימפי לא לקיים דקת דומייה לזכר הנרצחים וזאת חרף קמפיין ציבורי רחב שקרא לעשות כך. על תרגיל זה זכתה רייזמן במדליית זהב, לאחר שקיבלה ציון של 15.600 נקודות, ובכך הביסה את קטלינה פונור מרומניה (15.200 נקודות) ואת אליה מוסטפינה מרוסיה (14.900 נקודות).
בשל הישגיה, ב-2013 הוענק לה הכבוד להדליק את הלפיד בטקס הפתיחה של המכביה התשע-עשרה שנערכה בישראל.
אולימפיאדת ריו 2016.
לאחר שנת הפסקה החליטה רייזמן לחזור להתאמן לאולימפיאדה נוספת, והעפילה לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). היא זכתה בשלוש מדליות: 1 זהב ו-2 כסף. בתחרות הקבוצתית זכתה במדליית זהב ביחד עם לורי הרננדז, גבי דאגלס, סימון ביילס, ומדיסון קושיאן, בתוצאה של 184.897 נקודות, לפני רוסיה (176.688 נקודות) וסין (176.003 נקודות). היא התחרתה בשלושת המכשירים החזקים שלה: קפיצות (15.833 נקודות), קורה (15.000 נקודות) וקרקע (15.366 נקודות), ובכך הפכה לאמריקאית הראשונה (ביחד עם גבי דאגלאס) שזכתה ב-3 מדליות זהב בהתעמלות במשחקים האולימפיים. בתחרות הקרב-רב אישי זכתה במדליית כסף, בתוצאה של 60.098 נקודות, אחרי סימון ביילס (62.198 נקודות) ולפני אליה מוסטפינה (58.665 נקודות). בתרגיל הקרקע זכתה במדליית כסף, בתוצאה של 15.500 נקודות, אחרי סימון ביילס (15.966 נקודות) ולפני איימי טינקלר (14.933 נקודות).
חיים אישיים.
ב-2018 חשפה רייזמן שבמהלך אימוניה גם היא הותקפה מינית על ידי רופא נבחרת ההתעמלות האמריקאית, לארי נאסר . נאסר הורשע בשורה של מעשים מגונים ותקיפה מינית בעשרות מתעמלות צעירות במשך שנים, ועל החזקת פורנוגרפיית קטינים, עברות בגינן נגזרו עליו עד 175 שנות מאסר. על כך זכתה יחד עם חברותיה בפרס "ארתור אש" למעשי אומץ וגבורה בתחום הספורט.
חרטה חיצונית וחרטה פנימית
חרטה (פירושונים)
עיתון יומי
טיל בליסטי קצר טווח
שאוקי ח'טיב
שאוקי ח'טיב (בערבית: شوقي الخطيب; נולד ב-15 ביוני 1956) הוא יושב ראש ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל לשעבר וראש מועצת יפיע לשעבר.
חייו.
שאוקי ח'טיב, מהנדס בניין במקצועו, נכנס אל החיים הפוליטיים בשנת 1988 (בגיל 32) כאשר נבחר לנציג מטעם המפלגה הקומוניסטית הישראלית בבחירות לתפקיד ראש מועצת יפיע, תפקיד לו נבחר ואותו מילא במשך 20 שנה עד לבחירות לרשויות המקומיות בישראל של 2008.
בשנת 2001 מונה לתפקיד יו"ר ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל ויו"ר ועד ראשי הרשויות המקומיות הערביות, תפקיד זה מילא במשך כ-7 שנים עד לשנת 2008, אז הודיע על פרישה מן החיים הפוליטיים.
קרוב לסיום תפקידו כיו"ר ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל, בסוף שנת 2008, הציע שאוקי ח'טיב להכפיל את מספר נציגי ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל מטעם המפלגות הערביות, זאת על ידי הוספת נציגה מכל מפלגה - כדי ליצור נציגות שווה לנשים ולגברים בוועדה, סוגיה זו יצרה מחלוקת שטרם נפתרה והביאה עליו ביקורת רבה מצד השייח' כמאל חטיב, סגן יו"ר התנועה האיסלאמית הצפונית ואישים נוספים שטענו שמקומן של נשים אינו בוועדה כזו.
בבחירות לכנסת השמונה עשרה הוצב ח'טיב במקום ה-115 הסמלי ברשימת חד"ש לכנסת.
בשנת 2008 הקים יחד עם ג'ידא רינאווי זועבי את עמותת אינג'אז ומשמש כנשיא העמותה.
ב-2013 הקים יחד עם סטף ורטהימר את הגן התעשייתי בנצרת, והחל מאותה השנה משמש כיושב הראש הוועד המנהל של ארגון "אלפאנר" לקידום ושילוב מיעוטים, נשים ומבוגרים בתעשייה.
מתיבתא תפארת ירושלים
מתיבתא תפארת ירושלים היא אחת מהוותיקות בישיבות בניו יורק והתפרסמה בהנהגתו של הרב משה פינשטיין.
מיקומה.
לישיבה יש שני קמפוסים:הקמפוס הישן ב-145 East Broadway כולל את כל כיתות הלימוד החל מטרום-גן ילדים ועד לכיתות על-תיכוניות. בראשו עומד הרב דוד פיינשטיין, בנו הבכור של הרב משה פינשטיין. לקמפוס זה אין מעונות ללינת התלמידים.
הקמפוס השני, הידוע גם כ"ישיבת סטטן איילנד" (Yeshiva of Staten Island) בראשו עומד הרב ראובן פיינשטיין. יש בו בית ספר תיכון וכיתות על-תיכוניות. המעונות שלו נמצאים ב-1870 Drumgoole Road East, בסטטן איילנד ניו יורק.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה בשנת 1907 כתלמוד תורה תפארת ירושלים ברחוב אלדריג' 87 בניו יורק.
עברה בהמשך התפתחות מהירה והחליפה כמה מקומות: רחוב הסטר 115, אחר כך מדיסון 240, מונטגומרי 13, ולבסוף באיסט ברודוויי מספר 145 ומספר 147. הבניין הנוכחי נבנה בשנת 1912. בית הספר התיכון הוקם בשנת 1929.
כביש 310
כביש 310 הוא כביש אורך (בפועל רוחב) אזורי המתחיל בצומת הנשיא ומסתיים במחלף להבים על כביש 6. אורכו כ-13 ק"מ. הכביש הוא ציר המשמש כאחת הכניסות לעיר רהט ומעבר ממנה ומהנגב המערבי לערד והנגב המזרחי. בתחילה עם סלילת הכביש מצומת להבים מערבה הוא סומן כהמשכו המערבי של כביש 31 אך לאחר השלמתו וחיבורו לכביש 25 שונה סיווגו מכביש ארצי לאזורי וניתן לו מספרו- 310. אמנם הכביש היה אמור להיחשב כציר רוחב מפני שהוא נע בפועל ממערב למזרח ולא מדרום לצפון, אך מפני שהוא חיבר בין השאר בין שני צירי הרוחב כביש 25 וכביש 31 וזו התכלית שלשמה הוא נסלל - הוא נחשב ככביש אורך בעל מספר זוגי. הקטע בין צומת להבים עד להבים סומן אף עד שנת 2015, אולם עם פתיחתו של כביש 6 על תוואי כביש 31 באזור, שונה גם מספרו של קטע זה ל-310 והוא נמשך כיום עד מחלף להבים החדש. במאה ה-21 שונה מספר הכביש מצומת להבים למחלף להבים ל-31 ומשם למחלף לקיה, אך כביש 31 ממחלף להבים למחלף לקיה (בתוואי של כביש 6) מסומן ככביש 6 בלבד.
אברהם נתון
אברהם נָתוֹן (נתנזון) (1 באפריל 1906 - 10 בדצמבר 1959) היה צייר ישראלי יליד בסרביה שעלה לישראל בשנת 1935 והיה מחבריה הבולטים של קבוצת "אופקים חדשים".
ביוגרפיה.
נתון נולד בשם אברהם נתנזון בכפר רני (reni), שנמצא כיום באוקראינה סמוך למפגש הגבולות הדרומי עם מולדובה ורומניה. בתקופה בה גר בכפר הוא היה בגבולות רומניה. בן למשפחה בת עשרה ילדים. בשנים 1930–1933 למד באקדמיה לאמנות בבוקרשט.
ב-1935 עלה לארץ לישראל בעלייה בלתי לגלית. בארץ עסק בתחילה בעבודות מזדמנות, ובהמשך עבד כמורה לציור בבתי ספר ברמת גן וגבעתיים.