כשחזר ג'קסון לקנדה, התיישב בסוויטסבורג, קוויבק, שם החל לצייר עבודות בסגנון הנאו-אימפרסיוניסטי. הוא ערך את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריה לאמנות במונטריאול בשנת 1913. הוא לא יכול היה להסתדר והתייאש מעולם האמנות הקנדי, ושקל לעבור לארצות הברית. עם זאת, הציור שלו "עץ האדר" נרכש על ידי האמן לורן האריס, דבר שעודד את ג'קסון מאוד.
עד מהרה החל ג'קסון לבקר בטורונטו. ד"ר ג'יימס מק'קלום שכנע את ג'קסון להתגורר בטורונטו בכך שהציע לקנות מספיק מציוריו למשך שנה כדי להבטיח לו הכנסה למחיה. הוא עבר לגור בבניין הסטודיו שמומן על ידי לורן האריס וד"ר ג'יימס מקקלום.
ג'קסון היה תוספת מבורכת לעולם האמנות בטורונטו, לאחר שטייל באירופה והביא איתו כישרון מכובד. בינואר 1914 בניין הסטודיו היה מוכן לכניסת הציירים. טום תומסון היה אחד הראשונים בבניין וחלק סטודיו עם ג'קסון במשך שנה. כמו הקבוצה האחרת של שבעה ציירים, ג'קסון אימץ את נושאי הנוף וביקש לפתח סגנון נועז. ג'קסון, התיידד עם טום תומסון, והצמד לעיתים קרובות טיילו ושרטטו יחד, החל בטיול לפארק אלגונקווין בסתיו 1914.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ג'קסון לגדוד השישי של צבא קנדה בשנת 1915. זמן קצר לאחר שהגיע לחזית הוא נפצע בקרב ביוני 1916 ומצא את עצמו פעם נוספת באטפלס בבית החולים שם. בזמן שהתאושש מפציעותיו, שמו הגיע לידיעתו של לורד ביברברוק. לאחר מכן הועבר ליחידת אומני המלחמה. כאמן, ג'קסון יצר תמונות חשובות מאירועי המלחמה. בהמשך עבד עבור אנדרטאות המלחמה הקנדיות כאמן מלחמה רשמי משנת 1917 ועד 1919.
עם שובו ממלחמת העולם הראשונה, ג'קסון שוב התגורר בבניין הסטודיו. זמן קצר לאחר שחזר נודע לו כי בהיעדרו הוא נכלל בקבוצה בלתי פורמלית של אמני בניין סטודיו, שהציגה לראשונה, ונקראה קבוצת השבעה.
במהלך השנים ג'קסון שמר על הקשר בין טורונטו למונטריאול, ותמך והמריץ את אמני מונטריאול באמצעות ביקורים קבועים, צייר עם אמנים כמו אלברט רובינסון ואחרים בנופיים שונים וכן עסק בהתכתבויות איתם. הוא הודיע להם על האירועים בטורונטו ודאג שהעבודות שלהם ייכללו בתערוכות של קבוצת השבעה. באמצעות קשר זה הוא התחבר עם האמניות אן סאבאג', שרה רוברטסון וקתלין מוריס.
ג'קסון עזב את בניין הסטודיו בשנת 1955. לורן האריס, כתב לו במכתב מוונקובר, "המעבר שלך מבניין הסטודיו מסמן את סיומו של עידן, עידן האמנות היצירתית שיש לו את המשמעות הגדולה ביותר עבור קנדה ... היית הכוח וההשראה האמיתיים שהובילו את כולנו לתפיסה מודרנית שהתאימה למדינה הזו, והאחרון שעזבת את בסיס הפעילות הביתי."
שנים מאוחרות.
בשנת 1954 הוא היה אחד משמונה עשרה אמנים קנדיים שהוזמנו על ידי הנהלת חברת הרכבת הפסיפית הקנדית לצייר ציור עבור פנים אחת מקרונות הפארק החדשות שנכנסו לשירות ברכבת הטרנס-יבשתית הקנדית החדשה. בכל ציור תוארו נופי פארק לאומי או אחר. ג'קסון צייר את פארק המחוז של קרחון קוקאני.
ג'קסון עבר לאזור אוטווה בשנת 1955, והתיישב במנוטיק.
ג'קסון נפטר בשנת 1974, במהלך חופשת הפסחא בבית אבות בטורונטו.
הוא נקבר בשטח אוסף האמנות הקנדי של מקמייקל.
אחייניתו נעמי ג'קסון גרובס פרסמה כמה ספרים על חייו ויצירתו.
הנדלמן
סמואל יאנג
סמואל בולדווין מרקס יאנג (באנגלית: Samuel Baldwin Marks Young; 9 בינואר 1840 – 1 בספטמבר 1924) היה איש צבא אמריקאי, גנרל בצבא ארצות הברית, נשיא מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית בין 1902–1903, וראש מטה צבא ארצות הברית הראשון, בשנים 1903–1904.
ביוגרפיה.
סמואל בולדווין מרקס יאנג נולד בפיטסבורג, פנסילבניה, ב-9 בינואר 1840. הוא למד בקולג' ג'פרסון ואז התגייס כטוראי מתנדב ברגימנט חיל הרגלים ה-12 של פנסילבניה בשנת 1861. עד מהרה הוא מונה לקפטן רגימנט חיל הפרשים הרביעי של פנסילבניה. בשנת 1861 הוא התחתן עם מרגרט מקפדן. בסופה של מלחמת האזרחים האמריקנית, יאנג היה בדרגת בריגדיר גנרל. בשנת 1866 החל דרכו הצבאית מחדש לא כמתנדב אלא כחייל סדיר. יאנג נלחם עם רגימנט הפרשים השמיני במלחמות נגד שבטי האינדיאנים בדרום מערב ארצות הברית (דוגמת האפאצ'י) בין השנים 1866 ל-1879. בתקופה זו הוא הועלה מדרגת מייג'ור סדיר לקולונל.
במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד, יאנג היה בריגדיר גנרל ולאחר מכן גנרל חיל המתנדבים. הוא פיקד על חיל המתנדבים במהלך המערכה בקובה בשנת 1898. לאחר המלחמה הוא הוביל חיל המתנדבים במהלך מלחמת ארצות הברית–הפיליפינים בשנים 1899–1901 ואז שימש כמושל הזמני נשל מחוז לוזון (צפון הפיליפינים). בשנת 1900 מונה יאנג למייג'ור גנרל. בשנת 1902 כיהן יאנג כנשיא הראשון של מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית. בשנת 1903 הועלה לדרגת לוטננט גנרל. הוא היה ראש מטה צבא ארצות הברית הראשון מן ה-15 באוגוסט 1903 עד 8 בינואר 1904, תפקיד שבמסגרתו החליף את נלסון מיילס, "הגנרל המפקד" האחרון. באותה תקופה פיקח על יישום תפיסת המטכ"ל בנוגע לארגון הצבא. הוא פרש משירות פעיל בשנת 1904 ויצא לגמלאות.
יאנג נפטר בהלנה, מונטנה, ב-1 בדצמבר 1924.
לארי או'בריאן
אלף ליצנים
אלף ליצנים (באנגלית: A Thousand Clowns) הוא סרט קולנוע אמריקאי בשחור-לבן מסוגת דרמה קומית משנת 1965, בבימויו והפקתו של פרד קו, עם ג'ייסון רוברדס, מרטין בלסם, ברברה האריס ובארי גורדון בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי הרב גרדנר והוא מבוסס על המחזה שלו באותו שם שהועלה בברודוויי ב-1962. ג'ייסון רוברדס, ג'ין סאקס, ויליאם דניאלס ובארי גורדון שיחקו על הבמה באותם התפקידים. בארי גורדון היה מועמד לפרס טוני וכן המחזה. את התפקיד הנשי שיחקה בתיאטרון סנדי דניס וזכתה על כך בפרס טוני.
תקציר העלילה.
מארי ברנס (ג'ייסון רוברדס), גר בדירת חדר לא מסודרת בניו יורק ביחד עם אחיינו ניק (בארי גורדון) בן ה-12. אחותו איילין הביאה לו יום אחד את ניק בן החמש מאב לא ידוע והשאירה אותו שם. מארי עבד עד לפני חמישה חודשים בתור כתב לתוכנית טלוויזיה לילדים בשם "הצחק את הסנאי" (Chuckles the Chipmunk) עד שנמאס לו והוא התפטר ומקבל דמי אבטלה. הוא משוטט בעיר ביחד עם ניק שמח בחלקו וקורא תיגר בשם התועלת באבטלה לעבר האנשים הממהרים לעבודה. אחיו ארנולד (מרטין בלסם) הוא סוכן שחקנים מבוסס ומביא להם מדי פעם ארגז ירקות.
ניק מודיע לו כי כתב חיבור על התועלת בקבלת דמי אבטלה ובעקבות זאת יבואו אליהם לחקירה, צוות ממחלקת הרווחה של העירייה.
הצוות כולל את העובד הסוציאלי אלברט אמונדסון (ויליאם דניאלס) והפסיכולוגית הכפופה לו, ד"ר סנדרה מרקוביץ (ברברה האריס). ניק ומארי מוצאים חן בעיני סנדרה והיא משוחחת אתם "בגובה העיניים" דבר שלא מוצא חן בעיני אלברט ה"מרובע" המתרה במארי כי ימליץ על הרחקת ניק ממנו. מארי מגלה שלניק אין שם קבוע וכל פעם הוא משנה אותו היות שאין לו תעודת לידה. חילוקי הדעות בין הבודקים מתחזקים ואלברט מתריע בפני סנדרה כי אין לה מספיק ניסיון. הוא נפרד ממנה בכעס וכאשר סנדרה מודיעה כי היא נשארת שם, הוא מבהיר לה שהיא מפוטרת. כל זה קורה אף על פי שלפני כן הם היו ידידים ותכננו להתחתן.
סנדרה מדוכאת ומארי מעודד אותה ומשבח אותה כי עמדה על דעתה והכל כעת מתפרץ ממנה כמו שמראים בקרקס מכונית קטנה וממנה מתפרצים אלף ליצנים.
מארי מטייל אתה ברחבי העיר והיא מסדרת את הדירה ביחד עם ניק. ארנולד מסדר לו פגישות עם מפיקים שונים אך מורי דוחה את כולם כי לא רוצה לעבוד. לבסוף מתעמתים שני האחים על שתי השקפות חיים שונות: ארנולד בעד חיים מסודרים ו"הליכה בתלם" ומארי בעד חיים חפשיים ללא אחריות.
סנדרה מתרה בו כי אם לא ימצא עבודה ייאלץ להיפרד מניק וממנה. מעסיקו של מארי בטלוויזיה, לאו הרמן (ג'ין סאקס), מגיע לדירה ומדגים את בדיחותיו של מארי אך ניק לא מתרשם מהם ובכל זאת מארי מחליט מחוסר ברירה לחזור לעבוד באותה תוכנית ילדים וסנדרה מצטרפת אליהם.
טרוי קרטר
טרוי אנתוני קרטר (באנגלית: Troy Anthony Carter; נולד ב-26 באוקטובר 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית המיועד מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת לואיזיאנה. בשנים 2016–2021 היה חבר הסנאט המדינתי של לואיזיאנה, כנציגו של מחוז הבחירה השביעי. ב-24 באפריל 2021 נבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות התפטרותו של סדריק ריצ'מונד.
ביוגרפיה.
קרטר נולד בניו אורלינס. לאחר שהשלים את לימודיו בבית הספר התיכון אוליבר פרי ווקר השוכן בשכונה אלג'ירז (Algiers), למד קרטר באוניברסיטת זייבר בלואיזיאנה, שם קיבל תואר ראשון במנהל עסקים ובמדע המדינה. הוא הוסיף להשלים תוכניות לימוד בבית הספר ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי לממשל באוניברסיטת הרווארד ובבית הספר לעניינים עירוניים וציבוריים באוניברסיטת קרנגי מלון. קרטר הוא מרצה מן החוץ למדע המדינה באלמה מאטר שלו, אוניברסית זייבר בלואיזיאנה. טרם היבחרו לבית המחוקקים של לואיזיאנה היה קרטר במשך שש שנים עוזרו הבכיר של ראש עיריית ניו אורלינס, סידני בראת'למי.