התוכנית ללימודי נשים ומגדר מאפשרת מסלולי לימודי רב תחומיים לתואר ראשון ותואר שני. בסיוע המועצה הלאומית של נשים יהודיות NCJW, היא נוסדה באוניברסיטת תל אביב בשנת 2001 מתוך פעילות הפורום ללימודי נשים ומגדר.
הפורום ללימודי נשים ומגדר.
הקורס האקדמאי הראשון והיחיד שהתקיים באוניברסיטת תל אביב ניתן במסגרת לימודי חוץ של אוניברסיטת תל אביב בסוף שנות ה-70 על ידי דפנה יזרעאלי, אריאלה פרידמן וניצה ליבאי. קורס זה היה הבסיס הראשוני לספר המחקרי הראשון שהופיע בעברית בשם "נשים במילכוד" (1982). לקראת סוף שנת 1985 פרופ' דונה שלאלה, שהייתה ממקימות תוכנית לימודי נשים ומגדר במכללת האנטר בעיר ניו יורק, מהתוכניות הראשונות בארצות הברית, מגיעה לביקור בישראל כאורחת רשמית של המרכז לתרבות אמריקאית. בפגישותיה עם פרופ' רינה שפירא וד"ר דלילה אמיר, היא מעודדת אותן להקים את הפורום ללימודי נשים ומגדר שהיווה את הבסיס להקמת התוכנית ללימודי מגדר. משנת 1986 החל הפורום את להפעיל מפגשים ביום שישי אחת לחודש שבהם הוצגו מחקרים העוסקים בנשים. המפגשים התקיימו באוניברסיטת תל אביב אך לא כתוכנית לימודים עצמאית אלא כסדרת הרצאות שבתחילתה רכזה סביבה חוקרות מתוך הקמפוס ובהמשך נפתחה לקהל הרחב. מפגשים אלו זכו להיענות רבה בקרב הסגל האקדמי והן בקרב סטודנטיות וסטודנטים באוניברסיטה. חשיבותם של המפגשים הייתה ביצירת רשת נשים בתוך הקמפוס שהובילה למיסוד לימודי נשים ומגדר. בין מובילות הפורום בראשית דרכו היו פרופ' רינה שפירא, פרופ' אריאלה פרידמן, פרופ' חנה הרצוג, אך בראש ובראשונה ד"ר דלילה אמיר שהייתה הרוח החיה ומתאמת הפורום למעלה מעשור שנים.
לקראת סוף שנות ה-80 התוכנית ל-BA כללי הציעה את יחידת הקורסים הראשונה בנושא נשים ומגדר. בשנת 1988 מספר הקורסים העוסקים בנושא באוניברסיטת תל אביב עמד על כ-50, קורסים אלו הוצעו במסגרת חוגים שונים ולא כתוכנית לימודים נפרדת. בתחילת שנות ה-90 נוספה חטיבה ללימוד ההבדלים בין המינים בפקולטה למדעי החברה. יחידות אלה היו הגרעין לתוכנית ללימודי נשים ומגדר. בשנת 1998 המועצה הלאומית של נשים יהודיות NCJW חיפשה פרויקט לתמיכה באוניברסיטת תל אביב. החוזה שנחתם בין הארגון לאוניברסיטה הבטיח את מקומה של התוכנית ללימודי נשים ומגדר כתוכנית לימודים בינתחומית העומדת בפני עצמה ומענק לפורום לצורך הרחבה של פעילותו. אישור התוכנית נעשה בעת כהונתה של פרופ' נילי כהן כרקטור אוניברסיטת תל אביב. התוכנית הוקמה בשנת 1999 כתוכנית לתואר ראשון בשיתוף פעולה בין שלוש פקולטות (רוח, חברה, אמנויות) ואליהן הצטרפה כעבור שנה גם פקולטה רביעית (משפטים). התוכנית הוקמה לאחר קבלת מענק (endowment) מארגון הנשים האמריקאי NCJW, ושם הארגון הונצח בשם התוכנית של התואר הראשון.
בשנת 2001 התמסדה התוכנית ללימודי נשים מגדר באופן סופי כתוכנית בינתחומית עצמאית בתוך הפקולטה למדעי הרוח בראשות פרופ' חנה נווה. באותה שנה נרשמו כ-50 סטודנטיות וסטודנטים לתואר ראשון בתוכנית. בדצמבר 2007 אושרה במועצה להשכלה גבוהה תוכנית לתואר שני בלימודי מגדר. התוכנית זוכה להצלחה במיוחד לאור הדגש של התוכנית על שילוב ידע אקדמי עם מתן כלים להטמעת חשיבה מגדרית. המאפיין את אוכלוסיית הלומדות והלומדים שבצד צעירים בוגרי תואר ראשון הממשיכים בלימודיהם, נוספים אליהם בוגרות תארים מגוונים הנמצאות כבר בשוק העבודה במיקומים תעסוקתיים שונים במטרה לרכוש ידע מגדרי שהוא בר הטמעה בתחומי חיים, חברה ותעסוקה מגוונים.
המחקר הפמיניסטי.
לימודי נשים ומגדר הוא תחום מחקר חדש יחסית בעולם האקדמי, הוא הוצג לראשונה בארצות הברית בשנות ה-70 של המאה ה-20. תחום זה היווה תגובה לתנועת הנשים שהחלה לתפוס תאוצה בשנות ה-60' וזאת, אף על פי שהיו חיבורים שעסקו במחקר על נשים כבר בתחילת המאה ה-20.
המחקר הפמיניסטי מבקש ליצור הבנה של הדרכים שבהן מין מצטלב עם זהויות נוספות כמו גזע, דת, מעמד, מוצא אתני, יכולת, ונטייה מינית. המחקר הפמיניסטי מתאפיין כשדה מחקר מתפתח ודינאמי הקשור באופן ישיר לתחומי מחקר רבים כגון מדעי החברה, משפט, לימודי תרבות ורוח, היסטוריה ואומנויות. בשנים האחרונות ניתן לראות את הכניסה של המחקר הפמיניסטי גם לתחום הרפואה בניסיון להבדיל בין הצרכים הרפואיים של נשים וגברים ואף טרנסקסואלים.
לימודי נשים ומגדר עוסקים בהוויה של הזהות המגדרית של נשים וגברים תוך התייחסות להבדלים התרבותיים בין המינים. המחקר הפמיניסטי מעמיד ביסודו את ההבחנה בין מין למגדר, בין הביולוגי- מין, לחברתי- מגדר, וחוקר את ההשפעה שיש לסוגיית המגדר על ארגון הסדר החברתי- פוליטי. בלימודי מגדר מכירים בכך שההבדלים בין נשים וגברים אינם רק ביולוגים ומקורם במבנים חברתיים, תרבותיים ופוליטיים. בתוך תחום מחקר זה וההוראה שלו חלים שינויים מתמידים עם ההתפתחות של גישות תאורטיות מגוונות במחקר הפמיניסטי.
תוכנית הלימודים באוניברסיטת תל אביב.
התוכנית מציעה מסלולים לתואר ראשון, תואר שני ודוקטורט. זוהי התוכנית האוניברסיטאית הראשונה והיחידה המציעה תואר ראשון בתחום.
מסלולי הלימוד השונים הם מסלולים רב- תחומיים הכוללים קורסים ממגוון רחב של תחומים כגון מדעי הרוח, מדעי החברה, אומנויות ומשפט. מתוך הבנה שנשים מקבלות יחס, זכויות וייצוג שונה, הן מובדלות כקטגורית מחקר בפני עצמה בתוך המחקר האקדמי. הסטודנטיות והסטודנטים זוכים ללמוד תחומים שונים דרך גישה פמיניסטית ומעצבות לעצמן נקודת מבט ביקורתית על החברה ומוסדותיה.
הלימודים עוסקים בשאלות כגון מקומן, כוחן ותפקידן של נשים בחברה, שאלות של ייצוג בתרבויות שונות, היחסים בין המינים ועתידן של זהויות מגדריות התאפיין בתאוריות קוויריות.
בלימודי התואר השני הסטודנטיות והסטודנטים מתעמקים יותר במחקר התאורטי והאמפירי ואף בונות מחקר עצמאי לצורך כתיבת תזה.
הייחודיות של התוכנית אינה רק באופי הלימודים עצמם אלא גם במסגרת החברתית שהיא יוצרת המעניקה כלי מחשבה ופעולה מחוץ לאקדמיה, התוכנית יוצרת מסגרת תמיכה חברתית המלווה את הסטודנטיות גם לאחר סיום הלימודים.
פעילויות התוכנית.
התוכנית מציעה מספר פעילויות מחוץ למסגרת הקונבנציונלית של הקורסים וזאת על מנת ליצור מרחב חברתי- פמיניסטי.
"קולנו עצמיותנו", מפגשים אלו מבוססים על הרעיון של קבוצות להעלאת מודעות אשר התפתח בשנות ה-70'. הקבוצה מאפשרת מרחב שבו הסטודנטיות יכולות לעבד את הרגשות, התלבטויות, כעסים וקשיים נוספים שאיתן הן מתמודדות כאשר הן מנסות לגשר בין תפיסת עולם פמיניסטית ובין חיי היומיום אשר לעיתים יכולים להתנגש עם הגישות הפמיניסטיות השונות. הבסיס שעומד מאחורי מפגשים אלו הוא ההבנה שהאישי הוא פוליטי, עיקרון שעומד במרכז תפישת העולם הפמיניסטית. מפגשים אלו פתוחים עבור הסטודנטיות והסטודנטים של התוכנית בלבד ללא נוכחות של סגל אקדמאי.
"מרחב משלנו" הוא מרחב המארח הרצאות שונות בנושאים פמיניסטיים מגדריים, ההרצאות מועברות על ידי אורחות מחוץ לאוניברסיטה, מרצות מהסגל האוניברסיטאי ואף סטודנטיות וסטודנטים מהתוכנית.
מטרת המפגשים היא לאפשר הצגה ודיון בנושאים הקשורים לנשים ומגדר במרחב לא פורמלי בנושאים שאינם בהכרח מתמיינים לקורסים אקדמאים פורמליים. מרחב זה מאפשר לסטודנטיות והן לסגל מקום בו הן יכולות להביע את עצמן בצורה אקדמאית אך לא פורמלית דרך ההרצאות והדיונים שנוצרים בהן.
"מגדר חוצה גבולות" הוא כנס שנתי שמטרתו היא יצירת קהילת חוקרות וחוקרים מכל קשת המחקר האקדמאי העוסקות בסוגיות של מגדר, פמיניזם ותאוריה קווירית. הכנס מהווה במה ראשונית ואוהדת לשיח רב- תחומי המכיל מגוון דיסציפלינות. רעיון הכנס עלה מתוך הסטודנטיות החוקרות בתוכנית ואומץ בברכה על ידי הסגל האקדמאי.
נאום בנימין נתניהו בפני הקונגרס של ארצות הברית (2015)
ב-3 במרץ 2015 נאם ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, בפני מושב משותף של שני בתי הקונגרס של ארצות הברית, בנושא ההסכם המתגבש בין איראן למעצמות בנוגע לתוכנית הגרעין האיראנית. נתניהו סקר את ההיסטוריה של הסתרת הפיתוח הגרעיני על ידי האיראנים והציג את הסכנה ממרוץ חימוש גרעיני שעתיד להתרחש בקרב מדינות ערב בעקבות הצטיידותה של איראן בנשק גרעיני.
את ההזמנה לנאום שלח יושב ראש בית הנבחרים דאז, ג'ון ביינר. מכיוון שההזמנה נשלחה בינואר 2015, יותר מחודש לאחר שהוחלט שיהיו בחירות כלליות בישראל במרץ, נמתחה ביקורת בישראל ובארצות הברית על כך שההזמנה יכולה להתפרש כהתערבות אמריקאית במערכת הבחירות בישראל לטובת נתניהו. מחלוקת נוספת שעלתה לפני הנאום, הייתה העובדה שביינר, הרפובליקני, הודה בפומבי כי ההזמנה נעשתה ללא התייעצות עם הבית הלבן. השאלה, אם היה על נתניהו להיענות להזמנה או לאו, עוררה מחלוקת בציבור הישראלי והאמריקאי כאחד; נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, הביע התנגדות לנושא הנאום ולעיתויו ולא נכח בקונגרס בעת נשיאתו.
רקע.
במהלך המשא ומתן בין איראן למעצמות בנושא תוכנית הגרעין האיראנית הביע נתניהו אי-שביעות רצון מהתוצאה שבה מסתפק נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, העלולה, לדעת נתניהו, לאפשר לאיראן להגיע ליכולת גרעינית צבאית.