ה-MC20 כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.0 ליטרים המספק כ-630 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה ומומנט כוח מרבי של 73.7 קילוגרם כוח בין 3,000-5,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 325 קילומטרים לשעה.
מזראטי MC20 צ'ילו.
היא גרסת הקבריולה ל-MC20 שנחשפה ב-26 במאי 2022. היא כוללת את אותה מערכת הנעה אך נתון התאוצה עלה ל-3.0 שניות במקום 2.9 שניות ב-MC20 הרגילה. מזראטי התקינה בדגם גג מתקפל שרובו מורכב מזכוכית עם שקיפות המשתנה בלחיצת כפתור, לחיצה על כפתור אחר תפתח את הגג חשמלית בזמן של 12 שניות בלבד. הגג המתקפל מוסיף כ-65 ק"ג המעמידה את המשקל העצמי של הדגם על 1,540 ק"ג.
קלייר קורזן
קלייר קורזן (באנגלית: Claire Curzan; נולדה ב-30 ביוני 2004) היא שחיינית אמריקאית.
ביוגרפיה.
קורזן מתאמנת בקרוליינה הצפונית.
באליפות העולם בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2019 היא זכתה ב-4 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.00 דקות, אחרי ג'ייד האנה מקנדה (59.63 שניות) ולפני דריה וסקינה מרוסיה (1:00.02 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.81 שניות, אחרי טורי הסק בת ארצה (25.70 שניות) ואנסטסיה שקוראדיי מבלארוס שקבעה שיא לאומי חדש של 25.77 שניות ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 58.37 שניות, אחרי טורי הסק (57.71 שניות) ואנסטסיה שקוראדיי (57.98 שניות).
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית בנובמבר 2020 היא קבעה במשחה ל-100 מטר פרפר שיא אישי חדש של 56.61 שניות. התוצאה השלישית בטיבה בארצות הברית בכל הזמנים.
בתחרות שנערכה בקרי, קרוליינה הצפונית ב-10 באפריל 2021 קבעה קורזן במשחה ל-100 מטר פרפר את התוצאה השנייה בטיבה בעולם השנה, התוצאה השמינית בטיבה בעולם בכל הזמנים והתוצאה השנייה בטיבה בארצות הברית בכל הזמנים של 56.20 שניות, לפני טורי הסק (56.69 שניות). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקרי במאי אותה שנה היא קבעה ב-50 מטר חופשי שיא עולם חדש לנערות ואת התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים בארצות הברית של 24.17 שניות. כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 24.45 שניות.
באולימפיאדת טוקיו סיימה קורזן במקום 10 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.42 שניות. היא סייעה לנבחרת ארצות הברית במשחה 4x100 מטר מעורב להעפיל למקצה הגמר בו לא השתתפה. הנבחרת זכתה במדליית כסף.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי בדצמבר אותה שנה היא זכתה ב-5 מדליות, 2 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, מדליות כסף במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא ארצות הברית חדש ובשיא עולם לנערות חדש של 24.55 שניות, אחרי ראנומי קרומווידג'ויו מהולנד שקבעה שיא אליפות חדש של 24.44 שניות ושרה שסטרם משוודיה (24.51 שניות).
בתחרות שנערכה בקרוליינה הצפונית ב-10 בפברואר 2022 קבעה במשחה ל-100 יארד פרפר שיא ארצות הברית חדש של 49.24 שניות.
איגוד העיתונאים של מקדוניה
איגוד העיתונאים של מקדוניה (במקדונית: Здружението на новинарите на Македонија; בראשי תיבות: AJM) הוא האיגוד הרשמי של עיתונאים מקצועיים במקדוניה הצפונית. האיגוד חבר באיגוד העיתונאים הבין-לאומי . נשיא האיגוד הראשון היה מיטו הצ'יבילייב . נשיא האיגוד הנוכחי הוא העיתונאי נאסר סלמני. האגודה מעניקה מדי שנה את פרס העיתונאות "מיסירקוב".
האיגוד הוקם ב-17 בפברואר 1946, בסקופיה, בשם "איגוד העיתונאים המקצועיים של הרפובליקה העממית של מקדוניה", לאחר מפגש של מספר עיתונאים מהעיתונים "נובה מקדוניה", "טרודבניק", "אדינסטבו", רדיו סקופיה וסוכנות הידיעות טאניוג. האספה המכוננת של האיגוד נפתחה על ידי העורך הראשי של "אדינסטבו", דימיטר מיטרב . באספה המוכננת, האיגוד קיבל ברכות ממספר איגודים, ביניהם איגוד העיתונאים של יוגוסלוביה, איגוד העיתונאים של קרואטיה ואיגוד העיתונאים של סרביה. באותה אספה, האיגוד קיבל ברכות משר המשפטים של יוגוסלביה, פאבל שתב, שנבחר לחבר כבוד של האיגוד, וממשורר ונקו מרקובסקי .
דגל הגאווה הביסקסואלית
Too Young to Be Sad
Too Young to Be Sad (בתרגום חופשי: צעירה מכדי להיות עצובה) הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת הקנדית טייט מקריי. המיני-אלבום יצא לאור ב-26 במרץ 2021 על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס. מתוך המיני-אלבום יצאו חמישה סינגלים.
רקע והכרזה.
לאחר צאת מיני-אלבום הבכורה שלה "All the Things I Never Said", סיפרה מקריי כי החלה לעבוד על המיני-אלבום הבא שלה בפברואר 2020, והזכירה כי היא נמצאת בתהליך בחירת השירים למיני-אלבום, שתוכנן לצאת לפני סוף השנה. עם זאת, עקב מגפת הקורונה התאפשר למקריי לערוך מספר מפגשי כתיבה וירטואליים, שעזרו בתהליך יצירתו של המיני-אלבום. לבסוף, צאתו נדחתה לשנת 2021. במרץ 2021 נודע שהוא עומד לצאת, לצד השתתפותה של מקריי ב"". כל שיר במיני-אלבום עוסק במערכות יחסים כושלות ושברון לב. מקריי התקשתה לבחור שם למיני-אלבום, מכיוון שהיא רצתה לסתור את המשמעות של השירים בהם הוא עוסק, אך רצתה להדגיש כמה נושאים שחשובים לה. היא דיברה על כך בהרחבה בהמשך. כל השירים במיני-אלבום נכתבו על ידי מקריי, ומחצית מתוכם נכתבו במהלך הסגר שאירע במגפת הקורונה.
מלאדן איוואנוב
מלאדן איוואנוב (באנגלית: Mladen Ivanov; בבולגרית: Младен Иванов; 22 בינואר 1923 – 6 במרץ 2012) היה חסיד אומות העולם ממחוז סופיה, שבבולגריה.
ביוגרפיה.
מלאדן איוואנוב נולד בשנת 1923 והתגורר עם הוריו בלב הרובע היהודי בסופיה. הוא דיבר לדינו והרגיש חלק בלתי נפרד מהאוכלוסייה היהודית שאיתה גדל. ידיד אמיתי ונאמן של יהודים, נודע כ"מגן הגטו". אביו היה הבעלים של הפאב המקומי והוא ואחיו היו חברים יהודים רבים. ביתם היה תמיד פתוח ליהודים.
פועלו בזמן השואה.
אנשים רבים מצאו מקלט זמני בבית איוואנוב, במשך ימים או שבועות בכל פעם. פעמים רבות הוא מנע באופן אישי התקפות פיזיות על יהודים וניהל יהודים שברחו ממחנות עבודה למקומות מקלט. איוונאוב עזר בהכנת ניירות שווא ושמר על קשר עם המסתתרים. בין אלו שמעזרו באיוואנוב היו ליאון מרדכי ואביו מאיר רוזנפלד, אליה ס 'סליקטאר, פרימו סינטו ויוסף לוי. בשנת 1943 נעצר איוואנוב והואשם על ידי בית משפט צבאי בגין הצגת מסמכים כוזבים לאישה יהודייה. המסמכים הללו אפשרו לה לחיות בסופיה, דבר שהיה אסור על יהודי בולגריה. עונש המאסר בן השנתיים קוצר עם שחרור בולגריה. חבריו כינו אותו בשם "מגן" שהיה תמיד מגן עליהם מפני אנשים רעים כגון נאצים או פאשיסטים.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה התחתן איוואנוב עם בוצ'ה בוכור אלקלעי (בבולגריה יש 2 שמות משפחה הראשון אישי השני שם אביה והשלישי משפחה) והזוג עלה לישראל בשנת 1989.
הכרה והנצחה.
ב-11 בפברואר 1991 הוכר מלאדן בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.
בעקבות עדויות שמסרו ניצולים, הכיר יד ושם במלאדן איונאוב כחסיד אומות העולם. שמו נכתב בקיר הכבוד.
ב-1993 זכה לאות יקיר העיר תל אביב-יפו.
בבולגריה הוקם פסל לזכרו של חסיד אומות העולם. הוא נקבר ב מתחם חסידי אומות עולם בבית העלמין קריית שאול.
ברין כריסטופר
ברין כריסטופר (באנגלית: Bryn Christopher; נולד ב-8 בנובמבר 1985) הוא זמר-יוצר בריטי.
קריירה מוזיקלית.
תחילת הקריירה.
כריסטופר תמך בסיבוב ההופעות של איימי ויינהאוס בסוף 2007, בעודו עדיין לא היה מוכר יחסית. הוא גם תמך במוזיקאי האמריקאי, רהסאן פטרסון , בקפה הג'אז בלונדון. כריסטופר הוחתם על ידי סוכנות ויליאם מוריס . הוא כתב, יחד עם כריס ברייד וקרל פולק, את הסינגל "Don't Call This Love" של ליאון ג'קסון . ב-2008, כריסטופר הופיע בסיבוב ההופעות "Growing Pains", של מרי ג'יי בלייג' באירופה.
"The Quest".
הסינגל הראשון של כריסטופר, "The Quest", יצא ב-8 ביוני 2008 על ידי פולידור רקורדס. הסינגל נשען על הניסיון האישי של אחיו כחייל שהוצב בבצרה. שנתיים לאחר הוצאת השיר, אחיו ייפצע באפגניסטן, ויאבד את שתי רגליו. השיר "The Quest" הובלט בסצנת הסיום של העונה הרביעית של האנטומיה של גריי. צולם וידאו קליפ לשיר לרגל קידום העונה החמישית של התוכנית, עם סצינות של כריסטופר שר בלונדון, יחד עם מספר סצנות מהתוכנית. השיר הוצג גם בפרק של הדרמה הבריטית, "Waterloo Road" .
השיר כוסה על ידי גרגורי לפס ברוסית, ונהפך לגרסה פופולרית.
כריסטופר הפיק, יחד עם ג'ראד רוג'רס ומידי מאפיה , את האלבום הראשון שלו, "My World". האלבום יצא בספטמבר 2008 על ידי סטאקס רקורדס .
הסינגל השני של האלבום, "Smilin", שיצא ב-2 בספטמבר 2008, הגיע למקום 31 במצעד הסינגלים הבריטי. הסינגל השלישי של האלבום, "Fearless", שיצא ב-18 בינואר 2009, לא הצליח להופיע באף מצעד. הסינגל האחרון של האלבום, "Taken Me Over", שיצא ב-4 באוגוסט 2009, לא הצליח להופיע באף מצעד.
כריסטופר עזב אז את פולידור רקורדס, וחתם אצל גפן רקורדס.
הופעות בפסטיבלים.
באפריל 2007, כריסטופר הופיע בצפון לונדון, ולאחר מכן הופיע בבר סוהו רביו, בלונדון. ב-2008, הוא הופיע בפטסיטבל ויירלס בהייד פארק, לונדון, יחד עם אמנים אחרים, כמו ג'יי זי. הוא גם הופיע בפסטיבל גלסטונברי, T in the Park , אוקסג'ן ופסטיבל וי .
2010–הווה.