בשנת 2019 השתתף בעצרת יום השואה בקיבוץ יד מרדכי והדליק את המשואה הנועלת את הטקס במעמד נשיא המדינה ראובן ריבלין.
ראש העיר סלוניקי.
לאחר בחירתו לראשות העיר הגיע לישיבת המועצה הראשונה כשהוא עונד טלאי צהוב, במחאה על כניסתם של חברי מפלגת הנאו-נאצים "השחר הזהוב" למליאה.
בשנת 2012 נבחר ל"ראש העיר הטוב ביותר בעולם" לחודש אוקטובר, על ידי קרן ראשי העיר, שבסיסה בבריטניה.
כחלק מתוכניתו לשמר את ההיסטוריה של העיר היה אחראי לשחזור כיכר אגיאס סופיה וכיכר אלפתריאס, כמו גם בניית מוזיאון שואה בנוסף למוזיאון היהדות בעיר.
בוטריס הכריז גם על רצונו לבנות מסגד אסלאמי, אנדרטאות ליהודי סלוניקי ולמהפכת הטורקים הצעירים. לדברי בוטריס, בניית האנדרטאות הללו תמשוך תיירים יהודים וטורקים לסלוניקי, שירצו לבקר בעיר הולדתם של אבותיהם.
ב־20 במאי 2018 הוא טופל בבית החולים לאחר שהוכה על ידי קבוצה של לאומנים קיצוניים יוונים שזעמו על הופעתו באירוע זיכרון לקורבנות היוונים הפונטיים על ידי העות'מאנים במהלך מלחמת העולם הראשונה. הלאומנים טענו כי התקיפה היא תגובה להערה שנויית המחלוקת ("לא אכפת לי" אם כמאל אטאטורק הרג או לא הרג יוונים"). בוטאריס הכעיס שוב ושוב את המתמודדים ביוון כיוון שניסה להקל על היחסים בין יוון לשכנותיה וכי התנגד לדעות לאומניות בנוגע למחלוקת השמות של מקדוניה, להיסטוריה של יחסי יוון-טורקיה ושואת היהודים ביוון. מצד שני הוא זוכה להערכה רבה בקרב המוסלמים והטורקים האתניים ביוון על מאמציו הפיוסיים ביחסי יוון-טורקיה, הקהילה היהודית והשמאל היווני.
אורדו (שפה)
הדיוויזיה ה-12 ההודית (צבא הודו הבריטית)
הדיוויזיה ה-12 ההודית הייתה דיוויזיה של צבא הודו הבריטית שנבנתה בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונלחמה במערכה במסופוטמיה. פורקה בשלהי המלחמה ויחידותה צורפו לדיוויזיות אחרות.
רקע.
בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, פלשה בריטניה למסופוטמיה באזור שאט אל ערב וחייליה החלו להתקדם מערבה במגמה להשתלט על דרום מזרח מסופוטמיה כדי להגן על מקורות הנפט בפרס ועל נתיב הובלת הנפט במפרץ הפרסי.
כדי לסייע לבריטניה הצטרף למערכה חיל המשלוח ההודי שהורכב ברובו מחיילים של צבא הודו הבריטית. כוחות משנה של חיל משלוח זה נשלחו אל כל זירות הלחימה בהן נלחמו מדינות ההסכמה מול מעצמות המרכז. הכוח הגדול ביותר של חיל המשלוח היה כוח D שנשלח למסופטמיה. תהליך בניית כוח D נמשך תקופה ארוכה והגיע לשיאו ב-1916 לקראת חידוש המערכה על בגדאד כשבמהלך תקופה זו נבנו או הועברו לזירה זו 8 דיוויזיות כשהדיוויזיה ה-12 היא אחת מהן.
ההיסטוריה של הדיוויזיה.
הדיוויזיה ה-12 הוקמה במרץ 1915 בהודו תחת פיקודו של מייג'ור גנרל ג'ורג' פרדריק גורינג וכללה בעיקר חיילים מהמחוזות השונים של הודו ובנוסף יחידות קטנות של חיילים אנגלים. הדיוויזיה הגיעה לזירת מסופוטמיה באפריל 1915 ובתקופה בה התקיימה השתתפה בקרבות הבאים:
במרץ 1916 פורקה הדיוויזיה והבריגדות שלה הועברו לדיוויזיה ה-15.
יגאל אהובי
יגאל דוד אהובי (נולד ב-1953) הוא איש עסקים ואספן אמנות ישראלי. עשה את עיקר הונו בהשקעות בנדל"ן ב. ביולי 2020, העריך המגזין TheMarker את הונו, ב"רשימת עשירי ישראל" שפרסם, בכ-150 מיליון דולר.
ביוגרפיה.
אהובי הוא בעל תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת תל אביב. לאחר סיום לימודיו התמחה במשרד רואי החשבון אליעזר אורן. לאחר שסיים את ההתמחות עבד כרואה חשבון בחברת הנדל"ן "פרופיט" שבשליטת איש העסקים צבי יצחקי. בגיל 28 החל לרכוש בעצמו נתחים מ"פרופיט". בשנת 1986 החל להשקיע בנדל"ן בבריטניה, הרכישה הראשונה שלו הייתה בניין משרדים משרד בעיר נורת'המפטון שמצפון ללונדון, תמורת 1.5 מיליון ליש"ט. הבניין כולו היה מושכר למשרד ממשלתי והתשואה עליו הייתה מובטחת. בשנים שלאחר מכן התמקד ברכישת נכסים בישראל, בעיקר בתל אביב.
קריירה עסקית.
בשנת 1993, הקים את חברת "פרתם", שמרכזת את השקעותיו בישראל. בשנת 1994, בעקבות הרפורמה בישראל בנוגע לאחזקת נכסים זרים ואפשרות יצוא של הון ישראלי מהמדינה, החל אהובי לגייס הון ממשקיעים פרטיים ומחברות ציבוריות, לצורך השקעות בנדל"ן מניב בממלכה המאוחדת, ואחר כך באירופה. הכניסה לשוק הבריטי נעשתה בתזמון טוב, לאחר קריסת מחירי הנדל"ן במדינה בתחילת שנות ה-90, החלה תקופה של עליית מחירים. עד שנת 2005 צבר, עם שותפים, תיק נכסים ששווי הוערך ב-3 מיליארד ליש"ט. באותה עת נחשף לראשונה לציבור בריאיון שנתן למגזין הנדל"ן הבריטי "Property Week", עד אז מעולם לא התראיין בתקשורת. באותן השנים ביצע השקעות רבות בשותפות עם חברת דלק נדל"ן של יצחק תשובה. בין השאר רכשו את חברת NCP (נשיונל קאר פארקס) המחזיקה בכ-100 חניונים רבי קומות בלונדון וערים נוספות, ומכרו אותה ברווח ניכר לאחר שנה. בסוף 2005, רכשו "דלק נדל"ן" ואהובי 16 בתי מלון של רשת הילטון באנגליה תמורת 3.3 מיליארד שקל. לאחר המכירה הילטון שכרה מהם את בתי המלון לתקופה של 30 שנה. לעסקה הצטרפה גם חברת אפריקה ישראל להשקעות, שהייתה אז בשליטת לב לבייב.
בינואר 2006, מכר אהובי בניין משרדים בעיר מנצ'סטר, שרכש במקור, ביולי 2000 תמורת 26.75 מיליון ליש"ט, תמורת 36.4 מיליון ליש"ט. הוא מיד נכנס לעסקת ענק נוספת עם "דלק נדל"ן" והבנק "Royal Bank of Scotland" לרכישה והשכרה של 46 מלונות של רשת מריוט תמורת 8.3 מיליארד שקל.
בספטמבר 2006, רכש את בית החולים הפרטי הרצליה מדיקל סנטר, ובפברואר 2009 מכר אותו לשירותי בריאות כללית.
במרץ 2007 רכש אהובי את השליטה בחברת הנדל"ן המניב "רבד", הנסחרת ב. באמצעות "רבד" גייס כמה מאות מיליוני שקלים באיגרות חוב, והשקיע בנכסים שונים ברחבי אירופה. באחת העסקאות רכש, אהובי ישירות ודרך חברת "רבד", בשותפות עם איש העסקים ג'ורג' חורש, שש חנויות של רשת בתי הכלבו הבריטית "דבנהמס", תמורת 384 מיליון שקל, ומכר אותם אחרי חצי שנה, לקרן פנסיה בריטית גדולה תמורת כ-438 מיליון שקל. העסקה שיקפה למוכרים תשואה של כ-40% על ההון שהושקע בנכסים. באותה עת גם השקיע בנכסים בישראל, בין השאר רכש את המרכז המסחרי הישן ברמת אביב, ותכנן לבנות במקומו מגדל מגורים. לבסוף מכר את המגרש.
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי ב-2008 נקלעו עסקיו של אהובי לקשיים. אחד השותפים לעסקת המלונות תבעה אותו, חברת "דלק נדל"ן" נכנסה להסדר חוב, ולבסוף הבנק שמימן את עסקת "מריוט", החליט לממש את זכותו ולהשתלט על הנכסים. עם זאת הוא התאושש מהמשבר במהירות וחזר להשקיע בנכסי נדל"ן ברחבי אירופה. הוא אף רכש בהנחה הלוואות שנתנו לו בנקים שנקלעו לקשיים.
בשנת 2010, מונה ליושב ראש חברת "רבד". בתחילת 2017 נכנס להשקעה בדיור מוגן ובתי אבות, שרכש 19 בתי אבות בלונדון וסביבתה, הכוללים 1,120 חדרים, בשותפות עם חברת "בית הזהב".
ב החל אהובי לממש חלק מהנכסים שלו בישראל, ובפברואר 2019 מכר את השליטה בחברת "רבד".
בקיץ 2015 רכש, בשותפות עם חברת "בית הזהב" של קבוצת רובינשטיין, 8 בתי אבות באנגליה תמורת 370 מיליון שקל.
אספן אמנות.
אוסף האמנות של אהובי הוא אוסף האמנות הפרטי הגדול בישראל, וכולל כ-1,100 יצירות אמנות של אמנים בינלאומיים וישראלים. את היצירות החל לרכוש בסוף שנות ה-90, ובהדרגה צבר אוסף רחב היקף. האוסף מאוחסן בישראל ובלונדון. בשנת 2008 מינה את שרית שפירא לאוצרת האוסף. בסוף 2014 פרשה מתפקידה והמשיכה לשמש כיועצת אמנותית של האוסף. במקומה מונה מתן דאובה לאוצר ומנהל האוסף.
בסוף 2013, שכר אהובי למשך ארבע שנים את רוב שטח הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר באוניברסיטת תל אביב. זאת במטרה להציג בגלריה סדרה של 12 תערוכות של יצירות מהאוסף הפרטי שלו, להם הכניסה הייתה בחינם. ההסכם הוגדר כתרומה, וגרר ביקורת על חוסר שקיפות ועל חדירת בעלי ההון למרחב הציבורי. מצד שני, זכה המהלך לתגובות חיוביות, על הזדמנות שהוא נותן לציבור להיחשף ליצירות מהשורה הראשונה של אמנים ישראלים ובינלאומיים.
בינואר 2017, מכר אהובי חלק מהיצירות שבאוסף האמנות שלו. היצירות כולן היו של אמנים ישראלים מוכרים, לטענת מספר אמנים, במחירים נמוכים יחסית לשוויין המוערך. אהובי מסר שההכנסות מהמכירה יועברו כתרומה לארגון "הישראלים", עמותה הפועלת נגד הסתה וגזענות ברשת.
חיים אישיים.
אהובי גרוש ואב לשניים. בתחילת שנות ה-2000 חילק את זמנו בין מגורים בלונדון ובתל אביב. אחרי גירושיו היה בן זוגה של יפעת גוריון, שהייתה קודם אשתו השלישית של עידן עופר. אהובי נתן חסות ליריד האמנות "צבע טרי" שאוצרת יפעת גוריון, ונהג גם להעניק ביריד מדי שנה פרס על שמו לאמן צעיר. מאז 2013 הוא בן זוגה של גלית גוטמן. הם מתגוררים בתל אביב.
מאסטר גרהרד
מאסטר גרהרד (במקור Meister Gerhard) הוא אדריכל ורב-בנאים גרמני או צרפתי, נולד בסביבות 1210 או 1215 ומת ב-24 באפריל 1271 בקלן. מאסטר גרהרד היה רב-הבנאים הראשון של קתדרלת קלן והאחראי לתכנון ובניית בית המקהלה שלה, בסגנון גותי קורן, שנחשב ליצירת מופת של האדריכלות הגותית.
גרהרד ככל הנראה עבד או למד בסדנאות של קתדרלת טרואה וסנט שאפל, שם הוא הוכשר בסגנון הגותי החדש שפותח בפריז: ה-Rayonnant, סגנון גותי קורן. משערים שייתכן ופייר דה מונטריי, האדריכל שעמד מאחורי השיפוץ הקורן של בזיליקת סן דני היה מורהו של גרהרד. הוא ככל הנראה היה גם בקשר עם ז'אן דה של, האדריכל שעבד על קתדרלת נוטרדאם דה פארי.