לבובאל הכף יש זוג קרניים גדולות וכבדות ויש להם מבנה דומה לבובאל ג'קסון: הקרניים צומחות באלכסון לכיוון מעלה ואחורה, מתעגלות כלפי קדימה, וחוזרות בעיקול חד לאחור בדומה ל-"S"; בפרטים מבוגרים הן גם מתעקמות בסוף לצדדים ויש להם ביחד צורה מלאה של נבל. הקרניים עבות ורחבות לכל אורכם, ורק בשליש האחרון של הקרן הן הופכות בהדרגה לדקות וחדות ביותר. הקרניים צומחות במרכז "עוקץ הקרן" (בליטה גדולה על המצח), ובמרחק גדול מהעיניים והאוזניים. בבסיס הן צמודות למדי אחת לשנייה (לעיתים במרחק של סנטימטרים בודדים), ובקצוות הן עלולות להיות במרחק פי-10 מהבסיס. הקרניים מחורצות בטבעות, חצאי טבעות וחריצים במרווח גדול בין אחת לשנייה, וכרבע מהקרן חלק לגמרי. כאשר הקרן מתחילה לצמוח לעגלים, היא דומה לאלו של הראמים - שפיץ חד וחלק הצומח בצורה ישרה. צבע הקרניים משתנה בין שחרחר ושחור כחלחל, לחלודה כהה, אפור כהה או בהיר; צבע השפיצים זהה לשאר הקרן, ולעיתים כהה או בהיר מן הרגיל. הן לזכרים והן לנקבות יש קרניים, ושל הזכרים גדולים וכבדים יותר.
הפרווה של בובאל הכף מורכבת משערות קצרות ודלילות. צבע הפרווה מתחלק לארבעה: מהכתפיים והגב ועד עוקץ הזנב חום-אדמדם כהה, העכוז בצבע צהבהב או לבן קרמי, צדדי הבטן, הגחון, המותניים והצוואר חום בהיר או חולי, והצדדים החיצוניים של הרגליים בצבע שחור. לעיתים יש פס שחור לאורך הגב, או כפלי עור גדולים בצוואר. הזנב שעיר מאוד כזנב הסוס בצבע שחור.
צבע הפנים של בובאל הכף הוא חום צהבהב בהיר או כהה - בהתאם לצבע הגוף, כאשר ממרכז המצח ועד סוף החרטום ישנה "מסכה" שחורה בולטת המסייעת לזהות אותו בקלות; המסכה דומה מאוד לזו של דאמאליסק הסהר, אך היא אינה מתפשטת לצדדי החרטום ותחת זה מקיפה לעיתים את כל הלוע וממשיכה מבין הקרניים לאחור עד האוזניים. מסביב לעיניים יש בדרך כלל עיגולים שחורים, אך למרות זאת הן מופרדות מה"מסכה" על ידי פס חום בהיר במרכז המצח. צבע האוזניים מתחלק בין אדמדם בצד החיצוני ללבן-צהבהב בצד הקדמי.
לבובאל הכף מבנה גוף ארוך ורחב, וצווארו הקצר יחסית שרחב בתחילתו וצר בסופו תומך בראש גדול ומאורך. גם לו גבנון קטן בכתפיים, הגורם שפלג גופו הקדמי גבוה יותר מהאחורי. חרטומו הצר והמשולש הוא מבין הארוכים שבמיני הבובאל, ויש לו "עוקץ קרן" גדול, צר, ובולט מאוד. זנבו ארוך ודק, ויש לו לוע ושפתיים עגלגלים עם זיפים אפרפרים. הרגליים ארוכות וחזקות, והן מסתיימות בפרסות גדולות וחדות. האוזניים דקות וארוכות, והן עגלגלות באמצען ומשולשות בקצוות. העיניים בינוניות בצבע כתמתם או זהבהב, ומתחתם ישנם בלוטות ריח שכמעט ואינן נראות. האף של הבובאל מחורץ ועגלגל בצורת "U". הזכרים גדולים וכבדים מהנקבות, אך אין הבדלים בולטים ביניהם.
מידות הגוף של בובאל הכף:
גובה הכתפיים: כ-135 ס"מ.
אורך ראש וגוף: 245-175 ס"מ.
אורך הקרניים: 60 ס"מ. ס"מ.
אורך הזנב: 70-45 ס"מ.
משקל הזכר: כ-150 ק"ג.
משקל הנקבה: כ-120 ק"ג.
תפוצה ובית גידול.
בובאל הכף נפוץ באופן טבעי בדרום ודרום מרכז אפריקה. הוא מצוי בצפון, מרכז, ומערב נמיביה, מרבית חלקי בוצוואנה, דרום, צפון, ומרכז דרום אפריקה (פרובינציות: הכף הצפוני, הכף המערבי, הכף המזרחי, הפרובינציה הצפון-מערבית, המדינה החופשית, חאוטנג וקוואזולו-נטאל), ובמידה מועטת גם בדרום אנגולה; נכחד מלסוטו והובאה לזימבבואה וסווזילנד.
בית הגידול של בובאלי הכף הוא בעיקר בתי גידול צחיחים כדוגמת סוואנת שיחים דוקרנית, ערבה מדברית, מדבר קלהארי ושולי מדבר נמיב בבוצוואנה ונמיביה, וכן כרי דשא וחורשים דלילים באקלים ים תיכוני של הכף המערבי, מישורי "היוואלד" ו"הקארו הגדול" באקלים סובטרופי של מרכז דרום אפריקה. הוא מצוי גם באגני ניקוז ובושלי נהרות לימפופו, אורנג' וואל. הטמפרטורות בתחומי מחייתו נעים בין 10 ל-30 מעלות לאורך השנה, וכמות המשקעים הממוצעת נעה בין 25 מ"מ בלבד במערב קלהארי לעד 1,000 מ"מ לשנה בדרום קוואזולו-נטאל ובכף התקווה הטובה.
אקולוגיה.
בובאלי הכף פעילים בעיקר בשעות הבוקר והערב, ונחים ומעלים גרה בשעות הצהריים. הם חיים ביחידות או בקבוצות של 20-5 פרטים. באופן כללי הם בעלי חיים נוודים בשל הידלדלות של מקורות מזון באקלים הצחיח. תזונתם מורכבת בעיקר מסוגים שונים של עשבים, והחרטום הארוך שלהם מעניק להם יתרון של גישה נוחה יותר לעשבים מועדפים ויכולת לעיסה משופרת. בהתאם לבית גידולם היבש בדרך כלל, התזונה שלהם משתנה לפי העונות: דשא טרי וירוק באיכות גבוהה העונת הגשמים, ועשבים יבשים באיכות נמוכה יותר בעונת היובש. בובאל כף אינו תלוי במים כל כך כשאר תת-משפחת הבובאלים, ויזדדק למקור מים רק כאשר מלונים ופקעות אינם בנמצא.
לבובאלי הכף יש חוש שמיעה וריח מצוין, אך חוש הראייה שלהם די גרוע. כאשר הבובאל נבהל, הוא פותח בסדרת התחמקויות מהירות כדי לבלבל את התוקף לפני הריצה העיקרית המגיעה למהירות של 55 קמ"ש עם מקסימום של 80 קמ"ש. טקטיקת ההתחמקות היא בדרך כלל ריצה בזגזגים שמקשה מאוד על הטורפים לתופסם.
בין הטורפים העיקריים של בובאל כף נכללים האריות, הצבועים הנמרים, הברדלסים והזאבים הטלואים. עם זאת, למרות היותו אחד מהמינים הנפוצים בבתי הגידול הצחיחים בקלהארי הוא אינו נחשב כמקור מזון עיקרי לאחד מהטורפים האלה: הוא מהווה כ-7% מהתזונה של האריה, 6.25% משל הנמר, 3.5% משל הצבוע, ו-1.75% משל הברדלס. בדרך כלל אריות מתמקדים בזכרים בוגרים, ואילו צבועים ונמרים בעגלים צעירים.
ההריון נמשך כשמונה חודשים, לאחריהם נולד עגל יחיד. בדרך כלל הנקבות ממליטות סמוך לעונה הגשומה. לאחר הלידה, העגלים חבויים בצמחייה הצפופה לפני שהם מצטרפים לעדר, כדי להגדיל את סיכויי ההישרדות שלהם מפני טורפים, כיון שהם חלשים ובעלי יכולת סיבולת נמוכה. הנקבות יכולות להתרבות בסביבות שנתיים, ונכנסות להריון שוב 9 או 10 חודשים לאחר ההמלטה הקודמת.
תוחלת החיים היא בסביבות 19 שנים.
שימור.
מצב השימור של בובאל הכף מוגדר על ידי IUCN כללא חשש (LC) בשל מספרים גדולים ותפוצה רחבה באזורים בלתי מיושבים, ובאופן כללי הוא הבובאל היחיד שלא צפויה לו סכנה בעתיד הקרוב. האיום העיקרי על בובאל זה הוא ציד שמתרחש בעיקר בכפרים נידחים בהם אין אכיפה של חוקי הציד. באזורים אלה יש מנהג עתיק לצוד את הבובאל בעיקר בשעות החמות ביותר של היום שאז הוא אינו פעיל כל כך. במהלך ה-20 שנה האחרונות המקום היחיד בו מתחולל עדיין ציד ברמה מסחרית הוא במרכז קלהארי. בובאל כף הוא מין הבובאל הנפוץ ביותר עם אוכלוסייה שנאמדת בסביבות 130,000 פרטים, ובמגמת עלייה מתמדת בשל ההכנסה שלו לחוות ציד רבות בדרום אפריקה ונמיביה.
גויאבות
גויאבות הוא סרט ילדים קומי ישראלי אשר צולם בשנת 2014 ויצא לבתי הקולנוע ב-2 ביולי 2015. בסרט מככבים נאיה פדרמן, מיכאל גולן, חנה לסלאו, יובל המבולבל, הדוד חיים, מאיר סוויסה ויהורם גאון. את הסרט ביים קובי מחט, שכתב את התסריט ביחד עם אלון גור אריה. את הסרט הפיקה חברת סרטי יונייטד קינג בשיתוף עם חברת הילה ערן הפקות.
עלילת הסרט.
בבניין המשותף שבמועצה המקומית הקטנה גרות שלל דמויות מצחיקות ומשונות, אנושיות ובובות: פרצ'יק (בדיבוב של צביקה פורמן) הבובה המשמש כאב הבית וכמספר הסיפור, הספר ג'ובאני (יובל שם-טוב), ירדוס החופף (בובה בפאניקה תמידית) והכלב שליכטה, שכנה רכלנית, ג'ורנו (רון קופמן) העובד בסופר השכונתי, וגם דייר מסתורי שאף אחד לא ראה מעולם.
השאיפה הגדולה של היישוב הצנוע היא להפוך לעיר. זה גם יקרה ממש בקרוב, כשמניין התושבים יגיע סוף סוף ל-10,000 איש. כדי לדעת על מועד ההגעה למספר הנכסף, הציבו את השומר בוריס (יהורם גאון) בכניסה ליישוב, שמשייה צבעונית ורק חול וחול מסביבו, הוא עומד ליד קאונטר ידני ומוסיף מספר עבור כל תושב שעובר לגור ביישוב. אל הקלחת המשותפת עוברת משפחה חדשה זוג הורים (עודד מנשה ועדן הראל) עם בתם בילי (נאיה פדרמן), ילדה שובבה ומצחיקה שנהנית לגלות את הפינות הקסומות בבניין המשותף ובעיקר את עץ הגויאבות, שבתחתיתו ערסל ועל ענפיו בית עץ.
טוביה אבן צור (מאיר סויסה) ראש המועצה העשיר שגר בבית הסמוך הוא חסר חוט שדרה אמיתי אבל העוזרת האישית שלו, קונטסה (חנה לסלאו) שונאת את העץ שפירותיו גדלים ממש בביתו של ראש המועצה. קונטסה מחליטה שאת העץ ה"מזלזל" יש לעקור. בנוסף לכל הצרות האלה, בתור התינוקת הראשונה שנולדה ביישוב, היא גם מרגישה שמן הראוי שלעיר החדשה יקראו על שמה, ושוכרת את דוד חיים (חיים אוסדון) שיעקור את העץ.
במהלך הסרט נלחמת בילי בהחלטות ראש המועצה ועוזרתו האישית כדי להשאיר את העץ על תילו, וסוחפת אחריה במחאה חברתית את דיירי הבניין והמועצה כולה. הניצחונות הקטנים של בילי במאבק מביאים את קונטסה העוזרת האישית להסלמת הפעילות נגד העץ והדיירים. בוריס, השומר בכניסה, מגלה שבמקום לעבור ליישוב תושבים דווקא עוזבים והחלום על עיר עתידית הולך ונגוז. בילי מגלה שכדי לשמור על העץ נחוץ מאבק אמיתי. במהלך הסרט היא מוצאת גם חברות אמיתית עם אסף (מיכאל גולן גלמי), האחיין של טוביה אבן צור, למורת רוחה של משפחתו.
בסוף הסרט מתגלה הדייר המסתורי שהוא בעצם אחיה הבכור של קונטסה, לופו, ואז לבילי נולד אחיה הקטן שהוא התושב ה-10,000 של תל גויאבה. התושבים הופכים את היישוב לתל גויאבה על שם עץ הגויאבות, שניצל על ידי בילי ואסף.
הטעות שבסרט.
בתחילתו של הסרט, בוריס סופר ארבעה אנשים (עודד, עדן, בילי והעובר). בסופו, עדן ועודד מספרים לבילי כי נולד התינוק, אשר נספר כתושב ה-10,000. וכך, נספר התינוק פעמיים והספירה אינה תקינה.
הקרנות בבתי קולנוע בארץ.