אירוע התחרות כולו נערך כשבוע, אך רק יומיים מוקדשים לתחרות עצמה, כאשר לפניהם ואחריהם יש פעילויות נוספות הקשורות לתחרות. בכל אחד מימי התחרות התלמידים מתמודדים במשך 5 שעות עם מספר בעיות קשות המניחות ידע של תואר ראשון במתמטיקה (בעיקר של קורסי שנה א'). מספר הבעיות משתנה משנה לשנה ונכון לשנת - 2022 הוא 4 בעיות בכל יום תחרות. הניקוד המרבי על כל בעיה הוא 10 נקודות.
פרסים ודרוגים.
דרוג המשתתפים.
לאחר התחרות מתפרסם דירוג המשתתפים לפי מספר הנקודות שהם צברו בשני הימים. אם מספר תלמידים מקבלים אותו מספר נקודות הם מדורגים באותו מקום.
פרסים.
התלמידים מקבלים את הפרסים הבאים:
שיעורי הזוכים בכל פרס משתנים משנה לשנה. ניקודי הסף לפרסים השונים נקבעים לרוב על פי פערי נקודות, או בציונים עגולים.
דירוג נבחרות.
הניקוד של כל משלחת הוא הסכום של הניקוד של שלושת המשתתפים הטובים במשלחת וממוצע הניקוד של כל חברי המשלחת. כך, למרות שאין הגבלה על גודל המשלחת, הוספת תלמידים עלולה לפגוע בביצועי הנבחרת.
הנבחרות מדורגות בהתאם לניקוד שלהם.
ישראל בתחרות.
ישראל משתתפת בתחרות מאז 2008. עד 2020 ישראל שלחה נבחרת לאומית אחת במקום נבחרות אונברסיטאיות. את פעילות הנבחרת בתקופה זו ריכז האיגוד הישראלי למתמטיקה כאשר את הנבחרת הובילו לב רדזיוילובסקי ודן כרמון. ב-2012 בעקבות תקלה, נרשמה נבחרת אוניברסיטת תל אביב במקום הנבחרת הלאומית, ותלמידים ישראלים נוספים שהשתתפו מטעם אוניברסיטאות אחרות נחשבו כחסרי נבחרת. ב-2021 ישראל שלחה נבחרת לאומית, ובנוסף לה גם הטכניון שלח נבחרת.
נבחרת ישראל תמיד דורגה בשישיה הראשונה, ומאז 2016 תמיד בשני המקומות הראשונים. בשנים 2014, 2017, 2019 ו - 2020 נבחרת ישראל דורגה ראשונה.
ב - 2022 ישראל החלה לשלוח נבחרות נפרדות מטעם האונברסיטאות השונות. בשנה זאת דורגה נבחרת אוניברסיטת ת"א ראשונה, נבחרת מכון ויצמן דורגה שישית, נבחרת אוניברסיטת בר-אילן דורגה במקום ה-23, ונבחרת הטכניון דורגה במקום ה-27.
מאז 2015 תומכים פיינל וסטארקוויר במשלחות הישראליות.
נמל התעופה הבינלאומי הארי ריד
נמל התעופה הבינלאומי לוגן
הרדיו הבינלאומי של סין
נמל התעופה הבינלאומי יאסר ערפאת
נמל התעופה הבינלאומי הרטספילד-ג'קסון אטלנטה
גרסאות כיסוי לשירי מדונה
להלן גרסאות כיסוי של מוזיקאים בולטים שהקליטו שיר אחד או יותר שנכתב והוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. אמנים בולטים רבים החלו להקליט את שיריה מאז הופעת הבכורה שלה בשנות ה-80 של המאה ה-20. גרסאות כיסוי אלו הוקלטו במספר שפות וסוגות מוזיקליות שונות, וחלקן זכו לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה והופיעו במצעדי השירים.
גארי טראסט מבילבורד הצהיר כי "השירים של מדונה מצאו מקום בראש דירוג הבילבורד גם כשהיא לא שרה אותם (גרסאות כיסוי)", והוסיף גם שזה מחזק שהמוזיקה שלה "ממשיכה לשלוט בכל דור חדש". בהתייחס להיותה מקור לגרסאות כיסוי רבות, מאייר נסים מ-"Digital Spy" העיר כי "השפעתה התפשטה כמו קורי עכביש לעולם הרחב (והמוזר יותר) של המוזיקה". באופן דומה, נרשמה מדונה בספר השיאים של גינס כאמן עם מרבית הרמיקסים והדגימות בכל הזמנים, בטענה ש"היא מהווה הוכחה לכמה שהיא משפיעה על העולם".
נושא פופולרי המאפיין רשימות שונות, המפורסמות בכלי תקשורת כמו פייסט, "StyleCaster", רולינג סטון, "Digital Spy" ו-"Stereogum", בין היתר, הוא כמות גרסאות הכיסוי שנעשו לשיריה של מדונה במרוצת השנים. בכתבה לגרדיאן, פיטר רובינסון הבחין בכמה גרסאות כיסוי שנעשו על ידי מוזיקאים גברים, כולל מרילין מנסון, מארק אלמונד, KMFDM וטינייג' פאן-קלאב. אחת מגרסאות הכיסוי הפופולריות ביותר, היא הגרסה של "Like a Prayer" מאת מאד'האוס, שסימנה את הופעת הבכורה של הלהקה ונמכרה בלמעלה מ-2 מיליון עותקים ברחבי אירופה לפי הסוכן ההולנדי ; בצרפת בלבד, "Charts in France" דיווחו על מכירות של למעלה מ-326,000 עותקים נכון לשנת 2014. באופן דומה, הזמרת והשחקנית האנגלייה קלי אוסבורן ("Papa Don't Preach") והזמרת האיטלקייה כריסטינה סקוצ'יה ("Like a Virgin") עשו את הופעת הבכורה המוזיקלית שלהן באמצעות הוצאת גרסאות כיסוי לאחד משיריה של מדונה.
גרסאות הכיסוי של מדונה עצמה לשירים של אמנים אחרים – כמו "Fever" של ליטל וילי ג'ון ו-"American Pie" של דון מקליין – אינן נכללות בערך הזה, שאינו כולל הופעות בתקשורת, ניים דרופינג ותיאורים תרבותיים אחרים של שיריה.
הפארק הבינלאומי לה אמיסטאד
חג האוטיסטים הבינלאומי
נמל התעופה הבינלאומי ברלין ברנדנבורג
אנדי בר
ג'רלד הייל "אנדי" בר הרביעי (באנגלית: Garland Hale "Andy" Barr IV; נולד ב-24 ביולי 1973) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של קהיליית קנטקי, מאז 2013. בר, חבר המפלגה הרפובליקנית, היה טרם היבחרו לקונגרס בכיר בממשלו של מושל קנטקי ארני פלטשר.
ביוגרפיה.
בר נולד בלקסינגטון שבקנטקי, בנם של גרלנד הייל בר השלישי והדונה ר. פולקנר בר. משפחת בר מיושבת בלקסינגטון מזה דורות, ורחוב בר בעיר זו נקרא ע"ש אחד מאבותיו הקדמונים של בר. אביו ייסד שתי חברות בלקסינגטון – האחת בתחום ראיית חשבון והשנייה בתחום הרפואה, בעוד אמו אמו הייתה דיאקון בדיוקסיה האפיסקופלית בלקסינגטון. בר השלים ב-1992 את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון ע"ש הנרי קליי השוכן בעיר הולדתו. הוא למד באוניברסיטת וירג'יניה, שם, כתורם לכתב העת השמרני של הקמפוס "The Virginia Advocate", מתח ביקורת רבה על נשיא ארצות הברית ביל קלינטון על כך שהתחמק לכאורה מגיוס לצבא ארצות הברית. בעת לימודיו הגבוהים התמחה אצל הסנאטור מיץ' מקונל, במשרדי הוועדה הרפובליקנית הלאומית וב"קרן המורשת".
בשנת 1996 סיים בכבוד רב את לימודיו באוניברסיטת וירג'יניה עם תואר ראשון בממשל ובפילוסופיה. בשנים 1998-1996 עבד כעוזר פרלמנטרי עבור חבר הקונגרס ג'ים טאלנט ממיזורי, סייע לו בשירותו של טאלנא בכוח המשימה לרפורמה בבריאות של יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. בשנת 2001 קיבל בר תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת קנטקי, שם נבחר לנשיא האגודה הפדרליסטית. עם תחילת עיסוקו בעריכת דין, הצטרף בר למדור עורכי הדין הצעירים של איגוד המשפטנים במחוז פאייט, שם הקים את "מועדון הצדקה לקסינגטון", מלכ"ר של צעירים המגייסים כסף למטרות צדקה. כעבור זמן מה הצטרף לצוותו של התובע הכללי של קנטקי לשעבר סטיב בישיר, שדחק בו להצטרף לחיים הפוליטיים בקנטקי. בשנת 2003 חבר בר למטה הבחירות של המועמד הרפובליקני לתפקיד מושל קנטקי ארני פלטשר, וטיפל בהאשמות כי עמיתו למירוץ של פלטשר, האנטר בייטס, לא עמד בדרישות החוק לזכאות לתפקיד סגן המושל. שופט פסק נגד עמדתו של בייטס, והאחרון נאלץ לוותר על המועמדות.
יום המים הבינלאומי
פסטיבל הסרטים הבינלאומי במונטריאול
הכנס הבינלאומי למדע בדיוני
ריצ'רד ייטס הבן
ריצ'רד ייטס הבן (באנגלית: .Richard Yates Jr; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אילינוי ה-22 בשנים 1901–1905, הראשון מבין מושלי אילינוי שנולד בתחומה. בשנים 1919–1913 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אילינוי.
ראשית חייו.
ריצ'רד ייטס הבן נולד בג'קסונוויל, אילינוי, זמן קצר לפני השבעתו של אביו, ריצ'רד ייטס האב, כמושל אילינוי ה-13, שכיהן בתפקיד בתקופת מלחמת האזרחים האמריקאית והיה מושל פופולרי מאוד. לפיכך, ארבע שנות ילדותו הראשונות של ייטס הבן עברו עליו במעון המושל בספרינגפילד, שלימים הוא התגורר בו כמושל. ייטס הבן התחנך בבתי ספר ציבוריים, ובשנים 1870–1874 הוא למד בקולג' האישה של אילינוי, כיום קולג' מקמורי. בשנים 1878–1879 הוא היה עורך העיתון Daily Courier ובשנים 1881–1883 עורך העיתון Daily Journal. ב-1880 הוא סיים את לימודיו בקולג' אילינוי בג'קסונוויל וב-1884 הוא סיים את לימודיו במחלקת המשפטים של אוניברסיטת מישיגן באן ארבור. הוא עסק בעריכת דין בג'קסונוויל, ובשנים 1885–1890 שימש כפרקליט העירוני, וכיהן כשופט במחוז מורגן בשנים 1894–1897. לאחר מכן, ועד 1900 שימש ייטס כגובה מטעם שירות הכנסות הפנים.
מושל אילינוי.
ב-1900, בטרם מלאו לו 40, נבחר ייטס כמושל אילינוי. את מסע הבחירות שלו הוא החל כסוס שחור תחת מסווה של נייטרליות, שהקנתה לו את תמיכתו של הסנאטור ולשעבר מושל אילינוי שלבי מור קלם. חבר בית הנבחרים ויליאם לורימר, שתמך במועמד אחר מבין אלה הידועים יותר, שינה את עמדתו באופן פתאומי במהלך ועידת המפלגה הרפובליקנית והעביר את תמיכתו לייטס. תוצאות סבב ההצבעה השלישי בוועידה מעולם לא פורסמו, וייטס זכה במועמדות המפלגה לאחר סבב ההצבעה הרביעי. בבחירות הכלליות ניצח ייטס בהפרש של 61,233 את מועמד הדמוקרטים סמואל אלשולר.
החוק המרכזי שנחתם על ידי ייטס במהלך תקופת כהונתו כמושל היה חוק חדש להעסקת ילדים, הראשון מסוגו בכל אחת ממדינות ארצות הברית, שהגביל את שבוע העבודה של ילדים ללא יותר מ-48 שעות. צעד משמעותי נוסף של ממשלו של ייטס היה חתימתו על חוק שהתיר את בעלותן של העירייות על מסילות הברזל העירוניות. ייטס הגביל את התעשיות שפעלו בבתי הסוהר, אך הטיל וטו על הצעת חוק שקראה לבקרה מרכזית של כל סוכנויות המדינה. וטו זה היה משמעותי בביקורת שנמתחה עליו בעיתונות של שיקגו. מתוך ביקורת על המושל, טענו עיתוני שיקגו שייטס הכריח את עובדי המדינה לתרום כספים לקרן חשאית. במסגרת האשמות שהוטחו בו מאוחר יותר נטען שהעבודה במסע הבחירות הייתה חובה לכל עובדי מדינת אילינוי.