אורכם של דובי הים 2.1 מ' ומשקלם 270 ק"ג, כשהנקבות שוקלות בערך 50 ק"ג ואורכם 1.5 מ'. הזכרים גדולים ומוצקים בהרבה מהנקבות, ויש להם צוואר עבה, רעמה שעירה וגסה, פה קטן יחסית אך ניבים חזקים ואוזניים בולטות מהפרווה. רגליהם האחוריות גדולות מרגליהם הקדמיות מעט.
פרוותם השעירה של דובי הים היא בצבעי כסוף-אפור כהה עד שחור-פחם ויכולה להיות בצבע אדמדם אטו חום כהה. הרעמה של הזכר בצבע אפור כהה או צהבהב והגורים שחורים.
דובי הים הם טורפים אופורטוניסטים הניזונים בעיקר מדגי אוקיינוס ומדיונונים. הטרף שלהם כולל דגים בקלאים, הרינג, פנסאים, טרוטנית, מקרל ודיונונים. הם עצמם נטרפים על ידי קטלן, עמלץ לבן והקטנים נטרפים גם על ידי שועלי שלג ואפילו אריות ים שטלר רעבים במיוחד, אף על פי שבהרבה מקרים הם חולקים יחד אותם מושבות רבייה. הגורים מתים הרבה גם עקב מחלות ועקב רעב כשהאימהות עוזבות אותם בשביל לאכול.
משחקי הרעב (סדרת סרטים)
משחקי הרעב (The Hunger Games) הוא סדרת סרטי הרפתקאות ומדע בדיוני דיסטופיים בת ארבעה סרטים המבוססים על טרילוגיית משחקי הרעב מאת הסופרת האמריקאית סוזן קולינס. הסרטים מופצים על ידי אולפני Lionsgate בהפקת נינה ג'ייקובסון ובכיכובם של ג'ניפר לורנס, ג'וש האצ'רסון וליאם המסוורת' בתפקידים הראשיים כקטניס אוורדין, פיטה מלארק וגייל הות'ורן. גארי רוס ביים את הסרט הראשון בסדרה, "משחקי הרעב" (2012), ופרנסיס לורנס ביים את שאר שלושת סרטי הסדרה, " (2013), " (2014) ו"" (2015). ב-21 באפריל הוכרז רשמית שהחלו העבודות על סרט ספין-אוף שיהיה מבוסס על ספרה החדש של סוזן קולינס.
שלושת הסרטים הראשונים בסדרה הפכו לשוברי קופות וזכו לביקורות מהללות. סדרת הסרטים מדורגת במקום התשיעי בסדרת הסרטים המרוויחים ביותר של כל הזמנים ועד כה הכניסו קרוב למיליארד וחצי דולר. הסרט האחרון בסדרה יצא ב-18 בנובמבר 2015.
הסרטים מבוססים על סדרת ספרי פנטזיה והרפתקאות לנוער הכוללים את הספרים: "משחקי הרעב", "התלקחות" ו"עורבני חקיין". הספר מציג את קטניס אוורדין בת השש עשרה, החיה בעולם פוסט־אפוקליפטי במדינת פאנם, במקום שבו פעם הייתה אמריקה הצפונית. בעולם זה שולטת ממשלה חזקה, השוכנת בעיר מרכזית בשם "הקפיטול". סביב הקפיטול שוכנים 12 מחוזות והיא שולטת עליהם ביד רמה. "משחקי הרעב" הוא כינוי לאירוע טלוויזיוני שנתי, שבו נבחרים באקראי נער ונערה מכל מחוז והם נשלחים להילחם למוות זה בזה.
המנצח הוא האחרון שנשאר בחיים.
המשחקים נועדו להראות את שליטתו המוחלטת של הקפיטול במחוזות ולהדגים שאפילו ילדים לא יתחמקו מהשפעתו.
קטניס מתמודדת מול קרב פיזי ומנטלי בעולם שלא ישר כנראה ממבט ראשון.
הסרטים.
משחקי הרעב (2012).
משחקי הרעב בוים על ידי גארי רוס ויצא לאקרנים בשנת 2012. הסרט הופק על ידי נינה ג'ייקובסון וג'ון קיליק והתסריט נכתב על ידי סוזן קולינס, גארי רוס ובילי ריי. בסרט, כמו גם בשאר פרקי הסדרה, מככבים ג'ניפר לורנס, ג'וש האצ'רסון, ליאם המסוורת', וודי הארלסון, אליזבת בנקס ודונלד סאת'רלנד.
עלילת הסרט מתרחשת בעתיד פוסט אפוקליפטי במדינה בשם "פאנם" השוכנת על חורבות אמריקה הצפונית. בפאנם שולט ממשל חזק, השוכן בעיר מרכזית בשם "הקפיטול". מסביב לקפיטול שוכנים 12 מחוזות ורוב תושביהם חיים בעוני גדול. הקפיטול שולט במחוזות ביד רמה. כעונש על המרד האחרון שביצעו נגד הממשל ובו מחוז 13 נשרף עד היסוד, יזם הקפיטול את משחקי הרעב: אירוע טלוויזיוני שנתי המשודר בשידור חי בכל המדינה בו נער ונערה מגיל 12 עד 18 מכל מחוז נבחרים בהגרלה ומודרכים על ידי מנצחי העבר של המחוז ונדרשים להילחם זה בזה למוות בזירה. המנצח הוא מי שנשאר אחרון ועליו יורעפו פרסים וכסף רב והוא חסין מפני ההגרלה אלא אם כן יוכרז אחרת. משחקי הרעב נוצרו כדי להראות את שליטתו המוחלטת של הקפיטול במחוזות, ולהדגים שאפילו ילדים לא יתחמקו מהשפעתו. בסרט מנצחים במשחקי הרעב קטניס אוורדין (בגילומה של ג'ניפר לורנס) ופיטה מלארק (בגילומו של ג'וש האצ'רסון) שמודרכים על ידי היימיטץ' (מנצח עבר של המחוז).
התלקחות (2013).
משחקי הרעב: התלקחות בוים על ידי פרנסיס לורנס, שהמשיך לביים את שאר חלקי הסדרה. הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-20 בנובמבר 2013.
לאחר ניצחונם של קטניס ופיטה במשחקי הרעב ה-74 באקט של מרד והכנעת הקפיטול, מתחילים אנשי המחוזות למרוד כנגד הקפיטול.
בעקבות זאת מחליט הנשיא סנואו לערוך את משחקי הרעב ה-75 בהשתתפותם של שני מנצחי עבר מכל מחוז.
עורבני חקיין, חלק 1 (2014).
משחקי הרעב: עורבני חקיין, חלק 1 בוים על ידי פרנסיס לורנס והופק על ידי נינה ג'ייקובסון וג'ון קיליק. זהו הסרט האחרון שצילם פיליפ סימור הופמן, שהספיק להשלים את כל הסצנות בהשתתפותו בחלק הראשון, אך נותרה לו סצנה בודדת בחלק השני של הסרט.
בסיום החלק הראשון של "עורבני חקיין" מצוין כי הסרט מוקדש לזכרו של פיליפ סימור הופמן.
הסרט מתאר את המרד שמובילה קטניס אוורדין את מחוזות פאנם כנגד הקפיטול המושחתת והרודנית.
בסרט, מתכוננים תושבי מחוז 13 למלחמה כנגד הקפיטול. קטניס משתתפת בסרטי תעמולה כדי לקדם את המרד, בנוסף אנשי המחוזות מתחילים להתקומם ולפגוע בקפיטול.
הקרנת החלק הראשון החלה ב-19 בנובמבר 2014.
עורבני חקיין, חלק 2 (2015).
משחקי הרעב: עורבני חקיין, חלק 2 בוים על ידי פרנסיס לורנס והוא יצא לאקרנים ב-20 בנובמבר 2015. פיליפ סימור הופמן לא הספיק להשלים סצנה בודדת בהשתתפותו בסרט.
הסרט מתאר את המלחמה כנגד הקפיטול.
טום הרדי
מצפה זי&quot;ו
מצפה זי"ו (מכונה גם "גבעת האנטנה") הוא נקודת תצפית ואנדרטה לזכרם של שני מאבטחים ישראלים, יהודה בן יוסף ויואב דורון, שנהרגו ב-13 במרץ 2003 בתקרית "אש ידידותית", לאחר שזוהו בטעות כמחבלים. האתר נמצא במקום בו נהרגו השניים, כ-10 קילומטרים דרומית לקריית ארבע, סמוך לפני חבר. במקום מתקיימות תפילות שחרית כותיקין בימי שישי קבועות. השם "מצפה זי"ו" הוא ראשי תיבות של "זכרון יהודה ויואב".
המצפה הוקם כתגובה לפיגוע הירי בצומת זיף, בו נרצחו בני הזוג יוסי וחני דיקשטיין, ילדם שובאל דיקשטיין, וסמ"ר אלעזר ליבוביץ'. הוחלט להקים סמוך למקום הפיגוע ישוב קבע ואף הוצבה במקום אנטנת תקשורת, עליה שמרו יהודה בן יוסף ויואב דורון.
בעבר היה באזור מאחז, שיצר רצף יחסי בין בית חגי לפני חבר.
המצפה והאתר.
האתר כולל סככת תצפית ומקומות ישיבה. מהמצפה נשקף נוף פנורמי של האזור, כולל מדבר יהודה. אל המצפה מוביל שביל כורכר, שאורכו כ-300 מטר, המתחיל מכביש 356. בראש המצפה הוצבה אנדרטה לזכר ההרוגים. באנדרטה חקוק באבן הכיתוב
מיד לאחר התקרית הוקם במקום גל-עד לזכר ההרוגים. המצפה עצמו הוקם על ידי משפחות ההרוגים וחבריהם, מועצה אזורית הר חברון ובמימון תורמים. המצפה נחנך ב-13 במרץ 2004, שנה לאחר מותם. מדי שנה נערך במקום, בז' באדר, יום השנה למותם, כנס לזכרם
בינואר 2012 חוללה האנדרטה פעמיים. סיור של צה"ל עובר מדי יום ליד האנדרטה, אך הצבא אינו מציב שם עמדה קבועה.
תג'ר
תג'ר הוא שם משפחה שמקורו במילה הערבית לסוחר.
אריזונה (BB-39)
יו. אס. אס. אריזונה (באנגלית: USS Arizona) הייתה אוניית מערכה מסדרת פנסילבניה, אשר נבנתה על ידי הצי האמריקני בעשור השני של המאה ה-20. היא נקראה על שמה של המדינה ה-48, אשר צורפה לארצות הברית, אריזונה, והייתה השנייה והאחרונה מאוניות הסופר-דרדנוט של סדרה פנסילבניה. אף שנכנסה לשירות בשנת 1916, לא השתתפה במלחמת העולם הראשונה אך שימשה כאוניית ליווי לנשיא ארצות הברית וודרו וילסון, בעת מסעו אל ועידת השלום בפריז בשנת 1919. עם פרוץ מלחמת יוון–טורקיה נשלחה האריזונה לאזור למספר חודשים, על מנת להפגין נוכחות אמריקנית, ולאחר מספר שנים הועברה אל הצי הפסיפי.
מלבד תקופת שיפוץ נרחבת בשנים 1929–1931, השתתפה האריזונה באימונים ותרגילים, ואף סייעה לנפגעי רעידת האדמה בלונג ביץ', אשר התרחשה בשנת 1933, ואף הופיעה בסרטו של ג'יימס קאגני משנת 1934 - "הנה בא הצי" על צרותיו הרומנטיות של מלח בצי. באפריל 1940 הועבר הצי הפסיפי בכללותו והאריזונה איתו אל פרל הארבור אשר בהוואי, על מנת לשמש גורם מרתיע להתרחבותו של האיפריאליזם היפני.
במהלך המתקפה על פרל הארבור ב-7 בדצמבר 1941, הופצצה האריזונה וטבעה, ונספו 1,177 קצינים ואנשי צוות. שהיו על סיפונה בניגוד לשאר הספינות אשר נפגעו במתקפה, את האריזונה לא ניתן היה להציל ועל כן הסיר הצי חלקים ממנה לשימוש חוזר במהלך המלחמה. הספינה הטרופה עודנה שוכנת בקרקעית המפרץ, ומעליה מוצבת אנדרטת האונייה אריזונה לזכרם של חיילי וקציני הצי אשר נהרגו במתקפה.
מבנה האונייה.
אוניית המערכה מסדרת פנסילבניה היו גדולות באופן משמעותי מאוניות הסדרה הקודמת להן, סדרת נבדה. האריזונה הייתה באורך כולל של 185 מטר, ברוחב 29.6 מטר (בקו המים) ובעלת שוקע של 8.9 מטר בעומס מלא. לעומת הסדרה שקדמה לה, הייתה ארוכה ב-7.6 מטר, כבדה בכ-4 טון הֶדְחֶק וגבוהה יותר ב-2.4 מטר מאוניות המערכה הישנות.
האריזונה צוידה בארבע טורבינות קיטור מתוצרת חברת טורבינת קיטור פרסונס הימית, כל אחת הניעה מדחף בקוטר של 3.7 מטר. הטורבינות הוזנו על ידי תריסר דוודים בעלי צינורות מים מתוצרת בבקוק אנד ווילקוקס. הטורבינות נועדו לספק 34,000 כוחות סוס (25,000 קילו וואט) אך במהלך נסויי הכלים של האונייה הצליחו לספק רק 33,376 כוחות סוס (24,888 קילו וואט) בהשיגה מהירות של 21 קשר (39 קמ"ש). עם זאת, היא הצליחה להשיג מהירות של 21.5 קשר (39.8 קמ"ש) במהלך ניסוי מלא בספטמבר 1924.