ב-1958 הקימה אלסקובסקי את להקת "בימת מחול" יחד עם רינה גלוק ורינה שחם. ברם, הלהקה הייתה חסרה תמיכה ממסדית, וסבלה ממתחים פנימיים בין הרקדניות. הלהקה נסגרה ב-1962, עם מעבר מרבית רקדניה ללהקת התיאטרון הלירי של אנה סוקולוב, שקמה באותה שנה. במסגרת הלהקה התגלו רקדנים צעירים רבים, בהם רנה שינפלד, סמי מולכו, זאבה כהן, עליזה טרי, שייקה אופיר, ועוד, והיא העלתה בימי קיומה כשלושים הופעות ברחבי הארץ. בין המופעים אותם העלתה הלהקה נכללו עיבודים לכוריאוגרפיות "פואמה של התעלות" ו-"אלכסנדרה החשמונאית" לאנה סוקולוב
בשנת 1963, לאחר לידה והפסקה של כשלוש שנים, ערכה אלסקובסקי הופעה עם להקה חדשה אותה הקימה. בין היתר, הופיעה הלהקה בערב מחול בפר עין הוד. באותה שנה החלה אלסקובסקי לעבוד על עיבוד כוריאוגרפי למחזה בית ברנרדה אלבה. הבלט הועלה בשנת 1965 בהשתתפות שבע רקדניות. באותה תקופה החלה אלסקובסקי להתפרנס מהוראה, כאשר בסטודיו אותו הקימה למדו עשרות תלמידים. בשנת 1966 הוזמנה מאלסקובסקי עבודה כוריאוגרפית לפי המחזמר צור וירושלים למתתיהו שוהם. המחזה עלה בשנת 1968 בפסטיבל עין גב ופסטיבל ישראל.
בשנת 1969 התפרקה להקתה של אלסקובסקי, לטענתה בעקבות הצעות יותר אטרקטיביות לרקדנים מצד הלהקות בת-שבע ובת דור. בעקבות זאת, יצאה אלסקובסקי לשהות של שבע שנים בבלגיה, יחד עם בעלה, שעבד באותה תקופה עבור אל על. שם, לימדה אלסקובסקי בבית ספר מודרה בהנהלת מוריס בז'אר, וכן בבית הספר המלכותי לבלט באנטוורפן, ובבית הספר של הבלט המלכותי הפלמי. בבית הספר של הבלט המלכותי יצרה אלסקובסקי כוריאגורפיה לתלמידיה, עמה התלמידים הופיעו ברחבי המדינה אלסקובסקי השתתפה ככוריאוגרפית בטקס לציון 25 שנה להכתרת בודואן, מלך הבלגים, ואף הייתה האמנית הזרה היחידה שהתתפה בתכנון האירוע. כמו כן ארגנה את הכוריאוגפיה עבור אירוע לזכר הצייר פטר פאול רובנס, והשתתפה בשנת 1976 כוריאוגרפית בהצגה 'פר גינט' של התיאטרון הלאומי הבלגי. עם סיום העבודה על ההצגה שבה אלסקובסקי לישראל.
עם שובה יצרה אלסקובסקי כוריאוגרפיות עבור הבלט הישראלי ועבור המופע "הילכי רוח" של להקת המחול הקיבוצית. בשנות השמונים המוקדמות המשיכה אלסקובסקי לעבוד עם הבלט הישראלי, וכן יצרה עבור להקת בת שבע את העבודות "כאבן המתגלגלת" (1981) ו-"אשמורת שלישית – ירושלים של לפנות בוקר" (1983). בשנת 1988 יצרה אלסקובסקי שחזורים ליצירות של גרטרוד קראוס, עבור ערב מחווה לאמנית במסגרת פסטיבל ישראל. בערב השתתפו להקת המחול הקיבוצית, להקת בת שבע, ולהקת קול ודממה, ובוצעו היצירות "אלגרו ברברה", "קרוסלה" ו-"חלום שוברט". שחזור המחול "קרוסל" עלה גם בשנת 1994 בפסטיבל מחול כרמיאל.
בשנת 2002 הוענקה לאלסקובסקי תעודת הוקרה על פעילותה במסגרת פרסי שר התרבות ליוצרים ומבצעים בתחום המחול. ב-18 במרץ 2013 נפטרה אלסקובסקי, ונקברה בבית העלמין בגבעת השלושה.
גלריה.
התמונות צולמו בידי אלפונס הימלרייך, ונשמרו בארכיון רות זיו איל שהופקד בספרייה הלאומית.
ראול קסטילו
ראול קסטילו ג'וניור (באנגלית: Raúl Castillo Jr; נולד ב-30 באוגוסט 1977) הוא שחקן ומחזאי אמריקאי. קסטילו ידוע בזכות התפקידים ששיחק בסרטים "Amexicano" ו-"Cold Weather", וכן בזכות תפקידו כריצ'י בסדרה "Looking" ששודרה ב-HBO. כמו כן הוא השתתף בסרט של הסדרה, "".
בנוסף, קסטילו כתב מספר מחזות, הבולטים שבהם נקראים "Border Stories" ו-"Between Me, You, and the Lampshade".
ביוגרפיה.
ראול קסטילו ג'וניור נולד לראול ה. קסטילו ולאדלה "אדליטה" רודריגז דה קסטילו. יש לו אח גדול בשם טוני ואחות צעירה יותר. הוריו הם מהגרים מקסיקניים מריינוסה, טמאוליפס שבמקסיקו, ולימים המשפחה עברה למקאלן שבטקסס, שם גדלו הוא ואחיו. עיר הולדתו, מקאלן, מורכבת מאוכלוסייה ש-90% ממוצא מקסיקני. בשל הקרבה לגבול, משפחתו של קסטילו ביקרה לעיתים קרובות בני משפחה שעדיין התגוררו במקסיקו, ולפי קסטילו הוא זכה לחינוך "מאוד דו-תרבותי". הוא ציין שהמגורים בעיירת הגבול גרמו לו להרגיש אמריקאי במקסיקו ומקסיקני בארצות הברית, וכי הוא "אמריקאי מדי עבור מקסיקו, אבל מקסיקני מדי עבור ארצות הברית". הוא התחנך כקתולי, והכינוי שלו בילדות היה "גורדו" ("שמן" בספרדית), בגלל משקלו.
העניין של קסטילו במשחק החל בכיתה ג', כשראה את אחיו הגדול בהפקה של בית הספר לפי הקוסם מארץ עוץ. אחיו, טוני, ניגן בגיטרה והיה מוזיקאי. ראול צפה במסירותו כשהיה יושב ומנגן סולמות בגיטרה במשך שעות, דבר שהעניק לו השראה להשתמש באותה טכניקה בעצמו. שנה לאחר מכן הוא נבחן להצגה של בית הספר "על עכבר ושעון", אך לא היה יכול להפסיק לצחוק באודישן שלו ולכן לוהק לתפקיד השומר שאינו מדבר. בעודו לומד בכיתה ו' בבית ספר קתולי, הוא פגש והתיידד עם הגיטריסט לעתיד רוי מיטשל–קרדנס. יחד עם חבריהם, ניק טרווינו ורוברט ולק, הם הקימו להקת רוק מחתרתית. לפני שהחל במשחק, הוא שקל להמשיך בקריירה כמוזיקאי רוק.
קסטילו הצהיר שהתחיל לשחק כשהיה בן 14. בתיכון, כשחיפש מגמה ומקום בו יוכל להתיידד עם אחרים, בחר במגמת תיאטרון שהייתה פופולרית בעיר הולדתו. הוא הפך למעורב במחלקת הדרמה בתיכון, שלדבריו נראתה לו מהנה. הרקע שלו בניגון מוזיקה מול קהל מגיל 11 הפך את ההופעה על הבמה לטבעית עבורו. בתחילת התיכון פגש גם את טניה סרצ'ו, תסריטאית ומי שהשתתפה בכתיבת "עוזרות בית נחושות", "Looking" ו"בנות", והשניים הפכו לחברים. סרצ'ו השפיעה מאוד על קסטילו, הציגה אותו בפני מחזאים ועודדה את ההעדפה שלו לסוגת הדרמה.
אחרי שסיים את לימודיו, המשיך קסטילו ללמוד כתיבת מחזות בלימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת בוסטון. עם זאת, הוא המשיך לשחק והתמחה בתיאטרון. הוא היה מעלה מחזות באופן קבוע, והפסטיבל שנערך באוניברסיטה אפשר לו להציג את העבודות המקוריות שלו, שרובן היו קשות ועסקו במתחים החברתיים-פוליטיים והגזעיים בגבול מקסיקו וארצות הברית. בנוסף, הוא כתב את שלישיית המחזות שהיו בעלי מערכה אחת, ושנקראו "Border Stories". הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת בוסטון בשנת 1999.
קסטילו ראה בעצמו יותר כסופר, למרות יכולות המשחק שלו. רק אחרי הקולג', תוך כדי ביצוע התפקיד הראשי בהפקה Santos &amp; Santos באוסטין, טקסס, הוא הרגיש בנוח להזדהות גם כשחקן. בסופו של דבר, עבר לניו יורק ב-2002.
קריירת משחק.
תיאטרון.
לקסטילו קריירת משחק נרחבת מחוץ לברודוויי. הופעת הבכורה שלו על הבמה הייתה בהפקה של תיאטרון LAByrinth בשנת 2006. בהצגה זו פגש את השחקנית סנדרה או. ב-2009 הופיע בבכורה אוף ברודוויי של הסרט A Lifetime Burning. ב-2012 לוהק להצגה על רצח העם בגואטמלה שנקראה "Fish Men". קסטילו שיחק גם בהצגה Death and the Maiden שעוסקת בחייהם של זוג, שבו האישה התמודדה עם כמה מהזוועות שהתרחשו בשלטון דיקטטורי.
סרטים.
קסטילו הופיע לראשונה בסרט הקצר Immaculate Perception שיצא ב-2005. הוא שיחק בכמה סרטים קצרים אחרים לפני הבכורה שלו בסרט העלילתי Amexicano שיצא ב-2007. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים טרייבקה וזכה בפרס חבר השופטים. ב-2019 שיחק בתפקיד הראשי בסרט העצמאי "El Chicano" עליו זכה לשבחים מההוליווד ריפורטר, שציין כי "הופעתו הכריזמטית בתפקיד הראשי נושאת הרבה ממשקל הסרט".
טלוויזיה.
קסטילו הופיע במספר סדרות טלוויזיוניות שונות, כמו "האחות ג'קי", "Blue Bloods" ו"חוק וסדר". הוא לוהק לתפקיד הראשי בסדרת האקשן הקומית The Trainee והופיע בסדרת האינטרנט East WillyB בתפקיד חוזר.
בשנת 2014 לוהק לסדרה "Looking" שבה שיחק את ריצ'י, מושא האהבה של הדמות הראשית פטריק.
קסטילו תיאר את תפקידו ב-"Looking" כחשוב לקהילה הלטינית ולקהילת הלהט"ב. באחד הריאיונות אמר כי "במיוחד בהיותי סטרייט, רציתי לכבד את הדמות הזו. אף על פי שזה לא ייצג את כל הקהילה - זה היה רק סיפור אחד - ידעתי שיהיו הרבה ציפיות. אני יודע, אחרי שעשיתי פרויקטים סביב הקהילה הלטינית, שיהיו הרבה אנשים שישימו לב". הוא אמר למגזין אאוט שהוא מקווה שהדמות שלו תאיר ותחנך גם את הקהל הסטרייטי, וגם תשפוך אור על החוויות של הקהילה הגאה הלטינית. קסטילו והדמות ריצ'י זכו לעוקבים רבים ברשתות החברתיות. בעונה השנייה צורף כחבר קבוע בקאסט השחקנים. עם זאת, בגלל רייטינג נמוך הוחלט לבטל את הסדרה אחרי העונה השנייה שלה, ולהפיק במקומה סרט טלוויזיה שיחתום אותה.
בשנת 2015 קסטילו הופיע בתור אדוארדו פלמינגו, נבל חסר רגשות בדרמה "גות'האם" ששודרה בפוקס.
כתיבת מחזות.
קסטילו התעניין זמן רב במחזאות, למד זאת בקולג' ובתחילת דרכו ראה את עצמו כמחזאי יותר מאשר כשחקן. במהלך הקולג', קסטילו כתב בקביעות מחזות לפסטיבלים של מחזאים שנוהלו על ידי סטודנטים. אחד ממחזות הקולג' שלו שהופקו בפסטיבל הסטודנטים הייתה שלישיית מחזות בני מערכה אחת בשם Border Stories, על החיים בגבול ארצות הברית-מקסיקו בריינוסה. לאחר שעבר לניו יורק, הוא הצטרף בתחילה ל-LAByrinth Theatre Company כסופר לפני שהפך גם לשחקן. המחזה שכתב קסטילו, Knives and Other Sharp Objects, על מעמד, גזע והטמעה תרבותית בדרום טקסס, עלה לראשונה בתיאטרון הציבורי בשנת 2009. המחזה זכה לביקורות פושרות. ההצגה שלו Between You, Me, and the Lampshade פותחה בתיאטרון אטלנטיק, והיא עלתה בבכורה ב-2015 עם תיאטרון ויסטה בשיקגו, חברת התיאטרון הלטיני הגדולה באילינוי. הקומדיה האפלה של ראול קסטילו חוקרת את חיי המשפחה בגבול ארצות הברית–מקסיקו.
פרסים.