אחרי שבעה פרקים בהן הייתה ירידה ברייטינג, רשת CBS החליפה את משבצת השידור ליום שישי, עם הסדרה "נקודת שבירה" (Without a Trace), שעברה את "סווינגטאון" בנתוני הרייטינג אף על פי שהייתה במשבצת שידור פחות נוחה. פרק הסיום של העונה הראשונה של "סווינגטאון" (סופו של דבר דה פקטו סיום הסדרה) שודר ב-5 בספטמבר.
למרות הביטול הצפוי מראש של הסדרה, החלטה זו נעשתה רשמית ב-14 בינואר 2009.
ב-9 דצמבר 2008 יצא DVD של העונה הראשונה.
עלילה.
בקיץ 1976, הסדרה מתחילה עם המעבר דירה של משפחת מילר לשכונה אמידה יותר בחוף הצפוני, אזור הפרברים של שיקגו. ברוס מילר (בגילומו של ג'ק דוונפורט) הוא סוחר בורסה, נשוי לסוזן (מולי פרקר). סוזן מילר הוא עקרת בית שנכנסה להריון והתחתנה עם ברוס בבית הספר תיכון. לזוג יש בת בגיל ההתבגרות, לורי (שאנה קולינס), ובן צעיר, ברוס ג'וניור, שזכה לכינוי BJ (אהרון האוולס).
טום וטרינה דקר (גרנט שו ולאנה פרייה) הם השכנים החדשים של משפחת מילר. טום, טייס בחברת תעופה, פגש את טרינה בזמן שהיא הייתה דיילת. הזוג דקר מתיידד במהירות עם המילרים, והזוג מילר לומדים באותה מהירות שלשכנם החדשים יש מערכת יחסים של נישואים פתוחים. המעבר גורם למתח בידידות משפחת מילר עם רוג'ר וג'נט תומפסון (ג'וש הופקינס ומרים שור), שכניהם וחברים מהשכונה הישנה שלהם. הם מנסים לשמור על ידידותם עם מילר, אבל הם מזועזעים כשהם לומדים על ההסדר בחיי הנישואין של ידידיהם החדשים, שכניהם הדקרים. לרוג'ר וג'נט יש בן, ריק (ניק בנסון).
אף על פי ש שהסדרה מתמקדת בעיקר בשלושת הזוגות הנ"ל, הסדרה מתארת גם את הסיפורים של הילדים שלהם, במיוחד לורי, שנמשכת למורה שלה לפילוסופיה בבית ספר קיץ (מייקל ראדי). ידידותו של בי.ג'יי וריק גם נמצאת במבחן על ידי המעבר, כאשר בי.ג'יי פוגש סמנתה סקסטון (בריט רוברטסון), נערה מסתורית שגרה בשכנות אליו בשכונה החדשה שלו.
קדם הפקה.
המפיקים מייק קלי (כותב ראשי) ואלן פול הגישו לראשונה את הרעיון שלהם לערוץ HBO, שבו פול, שעבד על "עמוק באדמה", היה תחת עסקה פתוחה. פול אמר שרשת HBO ויתרה על הרעיון כיון שכבר היו בידיה 2 סדרות בשלבי הפקה (Big Love, Tell Me You Love Me). השניים החליטו לפנות לרשת שואוטיים, אבל טרם תחילת הדיונים עם הרשת, נשיאת רשת CBS Entertainment, נינה טסלר, גילתה על ההצעה, ובתוך כמה ימים קראה את התסריט ונתנה אור ירוק לסדרה במאי 2007. התסריט היה צריך להיכתב מחדש לשידור בטלוויזיה אמריקנית, אך הוחלט להשאיר את העירום והתיאור הגרפי של מעשים מיניים. רשת CBS הזמינה 13 פרקים מזרוע הייצור של הרשת, חברת ההפקות CBS Paramount Television.
הפסקול של הסדרה סופק על ידי גארי קלאמאר (והרכז המוזיקה שלו אליסון וידולי), בעל החברה Go Music המספקת מוזיקה גם לסדרות אחרות כמו דם אמיתי, והאוס.
ג'נט אפס
בתוך הבית
בתוך הבית (בצרפתית: Dans la maison) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 2012, בבימויו של פרנסואה אוזון. הסרט מבוסס על המחזה "הנער בשורה האחורית" (The Boy in the Last Row), מאת המחזאי הספרדי חואן מיורגה. בין הנושאים בהם עוסק הסרט: מציצנות, חדירת זר למשפחה, יחסי גבר מבוגר וצעיר, תהליך היצירה, אופי היוצר ומקומם של היוצר והצופה-קורא ביצירה; בחלקם עסק אוזון גם ביצירותיו הקודמות.
הסרט הוא זוכה פרס "צדף הזהב" לשנת 2012, הפרס הראשי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי סאן סבסטיאן, כמו גם זוכה פרס חבר השופטים לתסריט הטוב ביותר באותו פסטיבל.
הסרט הופק באולפני "מנדרין סינמה", בתקציב של 9.2 מיליון אירו. בהפקתו תמכו גם ערוץ הטלוויזיה הצרפתי France 2 וחברת Mars Films, מפיצת הסרט. צילומי הסרט ארכו שמונה שבועות במהלך אוגוסט וספטמבר 2011.
"בתוך הבית" זכה לציון משוקלל של 86% ביקורות חיוביות באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes.
סיירוס אדלר
פנחס סיירוס (כורש) אַדלֶר (באנגלית: Cyrus Adler; 13 בספטמבר 1863 – 7 באפריל 1940) היה מחנך אמריקאי, מנהיג יהודי דתי וחוקר.
ביוגרפיה.
אדלר נולד בוואן ביורן שבארקנסו. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פנסילבניה ב-1883 וקיבל דוקטורט מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ב-1887, שם הוא לימד שפות שמיות מ-1884 עד 1893. הוא עבד בסמית'סוניאן במשך כמה שנים בהתמקדות על ארכאולוגיה ולימודים שמיים. הוא גם ניהל את הספרייה מ-1892–1905. הוא היה נשיא דרופסי קולג' מ-1908 עד 1940 ונשיא בית המדרש לרבנים באמריקה.
הוא היה עורך האנציקלופדיה היהודית והיה בוועדה שתרגמה את גרסת הוצאת האגודה היהודית להוצאה לאור של התנ"ך, שיצאה בשנת 1917. בסוף מלחמת העולם הראשונה הוא השתתף בוועידת השלום בפריז. היה חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
כתביו המחקריים הרבים כוללים מאמרים על דת השוואתית, אשורולוגיה ופילולוגיה שמית.
אדלר נשא לאישה את רייסי פרידנוולד (Racie Friedenwald) ב-1905 כשהיה בן 42. נולדה להם בת אחת. הוא נפטר בפילדלפיה. מאמריו נשמרים במרכז למחקרי יהדות מתקדמים באוניברסיטת פנסילבניה.
ניקולה ווצ'ביץ'
ניקולה ווצ'ביץ' (במונטנגרית: Nikola Vučević; נולד ב-24 באוקטובר 1990) הוא כדורסלן מונטנגרי המשחק בעמדת הסנטר בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA, וכן בנבחרת מונטנגרו.
ראשית חייו.
ווצ'ביץ' נולד בעיר מורז' שבשווייץ, וגדל בבלגיה שם שיחק אביו, בוריסלאב, כדורסל. אימו הייתה גם היא כדורסלנית ששיחקה בליגת הכדורסל לנשים בבוסניה.
בשנתו האחרונה בתיכון, עבר ווצ'ביץ' לקליפורניה, ארצות הברית והיה לקפטן קבוצת הכדורסל של התיכון בו למד בליגת התיכונים האמריקאית. הוא רשם בעונת ה 18.0 נקודות ו-12.0 ב והיה לשחקן המוביל בקבוצתו בשתי הקטגוריות.
קריירת מכללות.
עם סיום לימודיו התיכוניים, בחר ווצ'ביץ' ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה ולשחק במדי קבוצת הכדורסל, המתמודדת בחטיבה הפאסיפית של ליגת המכללות (נקראת ה-Pac-10)
לאחר שהחמיץ את 8 המשחקים הראשונים של עונת ה בשל עיכוב שחל באישור מעמדו כחובבן על ידי הנהלת ליגת המכללות. הוא לקח במהלך העונה חלק ב-23 משחקים, בהם 2.6 נקודות ו-2.7 ריבאונדים. לקראת עונתו השנייה בליגה, עזב טאג' גיבסון את האוניברסיטה, ווויצ'ביץ' החל לקבל מקום רב יותר ברוטציה. הוא שותף ב-32.3 דקות למשחק, קלע 10.7 נקודות בממוצע, והוביל את הקבוצה עם 9.4 ריבאונדים למשחק. ווצ'ביץ' הוביל את החטיבה עם 283 ריבאונדים במהלך העונה, ואף נבחר לשחקן המשתפר ביותר בחטיבה בסיום העונה.
בעונת ה היה ווצ'ביץ' לקלעי המצטיין של קבוצתו (17.1) ולריבאונדר המוביל (10.7). הוא היה לשחקן הראשון באוניברסיטה שרושם ממוצע עונתי של דאבל דאבל מאז שנת 1995, ולראשון בהיסטוריה של הקבוצה שמוביל את החטיבה בריבאונדים בשתי עונות ברצף.
קריירת ה-NBA.
פילדלפיה 76'.
ווצ'ביץ' העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-16 על ידי פילדלפיה 76'. עוד בטרם החלה עונת הרוקי שלו, פתחו שחקני הליגה בשביתה. במהלך שביתת השחקנים שב ווצ'ביץ' למונטנגרו, וחתם במדיה של בודוצ'נוסט פודגוריצה בה שיחק עד סיום השביתה.
עם שובה של הליגה לעונה מקוצרת של 66 משחקים, חזר ווצ'ביץ' לפילדלפיה. הוא שותף ב-51 ממשחקי הקבוצה, וקיבל ממאמנו דאג קולינס 15.9 דקות בממוצע, כמחליף לספנסר האווס ואלטון ברנד בהן תרם 5.5 נקודות ו-4.8 ריבאונדים. בפלייאוף שותף ווצ'ביץ' במשחק אחד, בו עלה ל-3 דקות בלבד וקלע נקודה.
אורלנדו מג'יק.
לקראת עונת נשלח ווצ'ביץ' לאורלנדו מג'יק ב בין ארבע קבוצות, בו עברו גם דווייט הווארד, אנדרו ביינום, אנדרה איגודלה ושחקנים נוספים. במג'יק הפך ווצ'ביץ' לסנטר הפותח במקומו של האוורד שעבר ללוס אנג'לס לייקרס. הוא קלע לאורך העונה 13.1 נקודות בממוצע ולקח 11.9 ריבאונדים למשחק, שני בליגה רק להאוורד. במשחק מול מיאמי היט הוא אף קטף 29 ריבאונדים במשחק אחד ושבר את שיא המועדון אותו קבע שאקיל אוניל. המג'יק סיימו את העונה עם המאזן הגרוע בליגה כשניצחו 20 משחקים בלבד מול 62 הפסדים, אך בשל השיפור ביכולתו האישית של ווצ'ביץ' הוא הגיע למקום הרביעי בהצבעה לתואר השחקן המשתפר של העונה ב-NBA.
גם בעונה הבאה המשיך ווצ'ביץ' לשמור על יכולתו הגבוהה באחת מהקבוצות החלשות בליגה. הוא החמיץ לאורך העונה תריסר משחקים בשל זעזוע מוח שספג ושישה משחקים נוספים בשל נקע בקרסול. ווצ'ביץ' לקח חלק ב-57 משחקים בהם תרם 14.2 נקודות ו-11.0 ריבאונדים, ואף נבחר במהלך חודש אפריל לשחקן המצטיין של השבוע במזרח כשבשלושה משחקים קלע 22.7 נקודות והוסיף 14.3 ריבאונדים.
בקיץ 2014 חתם על הארכת חוזה באורלנדו ל-4 עונות נוספות עבור כ-53 מיליון דולר.
בעונת נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לראשונה בקריירה. בסיום אותה עונה חתם על הארכת חוזה באורלנדו ל-4 עונות נוספות עבור כ-100 מיליון דולר.
שיקגו בולס.
ב -25 במרץ 2021 הועבר ווצ'ביץ' לשיקגו בולס ביחד עם אל פארוק אמינו, בתמורה קיבלו המג'יק את ונדל קרטר ג'וניור, אוטו פורטר ג'וניור ושתי בחירות סיבוב ראשון עתידיות בדראפט.
הצבעה אלקטרונית
שאח ג'אהן
פרס ברונו קרייסקי
פרס ברונו קרייסקי (בגרמנית: Bruno Kreisky Preis für Verdienste um die Menschenrechte) הוא פרס דו-שנתי, שנוסד באוקטובר 1976, לרגל יום הולדתו ה-65 של ברונו קרייסקי. הפרס מוענק למקדמי זכויות האדם בעולם. את הפרס מעניקה הקרן לזכויות האדם על שם ברונו קרייסקי וערכו נע בין 7,000 ובין 30,000 יורו.
בשנת 1993 הוחלט לפצל את הפרס לשתי קטגוריות, האחת לזכויות אדם והשנייה עבור הישגים.
קומסומולסק על אמור