בגן ישנם צמחים שנטע שדה בסיועה של עיריית תל אביב ומוצגים ארכאולוגים, וכן את קרון הפיקוד ואת המצבה לזכרו של מכבי מוצרי-מני. את הגן נטע יצחק שדה במו ידיו, בסיועו של אדריכל הגנים אברהם קרוון. זהו גן פראי המשלב צמחי תרבות וצמחי בר שהצליח להשתרש ולהתפתח במקום על אף תנאי מזג האוויר הקשים של גבעת כורכר החשופה לרוחות הים. פרט לכמה עצי אשל בחלקו המערבי של הגן, שלא החזיקו מעמד, רובה המכריע של הצמחייה הוותיקה שרדה. כבר בכניסה לבית ניתן לראות בין השאר את הפיקוס, ההדס, הבוגונביליה, האלמוגן, הפיטנה, ההרדוף, הפרקינסוניה והפיטספורום שנשתלו עם קום המדינה, אך גולת הכותרת היא חלקו המערבי של הגן הצופה לים הכולל אוסף מרתק ומגוון של צמחים ובהם עצי אשל, עץ השמן הנקוד, עץ תות, עץ רימון עץ פיטנגו, שיחי מלוח, אגבות, אלת המסטיק, מללוקה, קליסטימון, לגונריה פיטרסון, אהל האצבעות ועוד.
משנת 1949 ניצב בגן הבית קרון פיקוד, שבמקור שימש את הצבא הבריטי בקרבות במדבר המערבי של צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה. הוא התגלגל לארץ ישראל בימי המנדט הבריטי ולאחר סיומו, נפל לידי צה"ל. בצה"ל הוא שימש כקרון הפיקוד של חטיבה 8, ושימש את יצחק שדה כמפקד החטיבה במלחמת העצמאות.
הוא נגרר לאזורי הקרבות על-ידי כלי רכב, ליווה את יצחק שדה לקרבות השונים של החטיבה, והיה עד אילם לאירועים הדרמטיים של המלחמה. לאחר המלחמה יצחק שדה ביקש שהקרון יובא לביתו במקום שיושלך לגרוטאות. במרוצת השנים הוא שופץ על-ידי חיל השריון. בקרון מוצגת תערוכת צילומים המשקפים את קרבות החטיבה במלחמת העצמאות ואת בית יצחק שדה בימיו הראשונים.
בשנת 2011 חלק מהגן הסמוך לבית קרס. לטענת יורם שדה, הקריסה אירעה בעקבות עבודות של עיריית תל אביב לפירוק המסלעה הקיימת והקמת קיר מגן למצוק שעליו עומד המבנה.
בית יצחק שדה בספרות, עיתונות ובשירה.
שנותיו האחרונות של יצחק שדה בביתו ביפו נזכרו לא אחת בספרות, בעיתונות ובשירה:
מתוך החומר הרב מובאים שירו של נתן אלתרמן בעיתון דבר משנת 1949 וקטע קצר מרשימה של מארק גפן שהתפרסמה ב"על המשמר" במלאת שבעה למותו של יצחק שדה.
נתן אלתרמן מצר על פרישתו מן הצבא וכותב:ובכן, הוא משוחרר, נראנו בגינהעודר ומנכש, גוחן על שיח פרא
ביום השבעה למותו כותב יעקב אורלנד:ורק אגדתך על פני האפר עפה,אולי משום שזה הלילה, מול חוף יפו,מלאו לה כך, לפתע, למד-בית שנים.
רחל מכבי, בספריה "בחיוך ובדמע" ו"לילות ירושלים", מתארת את הבית כ"קן נשרים מעל לגבעות ג'בליה"
חיים גורי כותב ב"בלאדה ליצחק שדה":הלך הוא והזקין בדרכים העשנותהלך הוא אל ביתו ליד היםהניח את חרבו בשקט בין הזכרונותאבל בזמר הוא חי לעולם
יורם שדה היה בנו היחיד מרעייתו השלישית, התגורר בבית מאז היה ילד בן חמש, עת נמסר הבית להוריו. הוא התגורר בבית יחד עם רעייתו, העיתונאית זיוה יריב, עד ליום מותו ב-6 במרץ 2021.
מחלוקות משפטיות.
בשנת 1956 רכש משרד הביטחון את הבית מרשות הפיתוח, ובהמשך העביר אותו לבעלותו של יורם שדה. לאחר מותו של אביו, המשיך יורם לתחזק את המבנה והגן.
חלקים מן הגן הסובב את הבית המהווים שטח ציבורי רשומים על שם רשות מקרקעי ישראל, והבעלות עליהם נמצאת במחלוקת משפטית. בשנת 1990 משרד המשפטים מיפה מחדש את קרקעות המדינה. אז נודע ליורם שדה, בנו של יצחק, שהבית רשום על שמו אך הגן לא. יורם הגיש תביעת בעלות לבית המשפט ובמקביל פתח במשא ומתן עם מינהל מקרקעי ישראל כדי להגיע להסדר חכירה. לטענת שדה היה בידיו הסכם בכתב יד וטיוטת חוזה לפיו הסכים המינהל להחכיר את הגן ל-49 שנים. בדצמבר 1994 חתמו הצדדים על מזכר והסכימו כי שדה ימחק את התביעה ויחתום על הסכם חכירה עם המינהל. באוגוסט 1995 המינהל שלח לשדה טיוטה להסכם חכירה בכפוף לדמי חכירה בגובה כ-300 אלף שקלים. זאת משום שלטענת המינהל הגן נועד להעלות את ערך הבית, ואילו שדה טוען שמדובר בגן זיכרון. שדה לא שילם את דמי החכירה, ודחה הצעה נוספת של המנהל שנתיים לאחר מכן. בהמשך הגיש שדה תביעה לבית המשפט המחוזי ועתר לאכיפת ההסכם שנחתם במזכר המקורי. תביעתו וערעוריו של שדה נדחו בבית המשפט המחוזי בתל אביב והעליון. ב-13 באפריל 2020 קבע שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב חיים טובי, כי ליורם שדה אין זכויות בגן.
במקביל להליכים המשפטיים החל סכסוך בין יורם שדה לשכניו בעניין צמחיית מהגן המגודר שפלשה לרחוב. העימות הגיע לבית משפט, ושדה נדרש לגזום את הצמחים. הגיזום חשף גדר הרשת, שהוצבה בשנות ה-50, לאחר שמשאית פגעה בחומת האבן המקורית של הבית והרסה קטע ממנה. את הגדר המרקיבה החליף שדה ברשת מתכת באורך 7 מטרים. בעקבות הסכסוך מול המינהל, וועדת הערר לתכנון ובנייה בתל אביב לא ניפקה עבור הגדר היתר בנייה, והוצא נגדה צו הריסה. לאחר שוועדת הערר סירבה לדון בפנייתו של שדה בנושא, פנה האחרון לבית משפט לעניינים מינהליים בתל אביב שפסק כי על הוועדה לקיים דיון. הגדר הונמכה לאחר תום ההליכים המשפטיים.
פרטי המחלוקות המשפטיות מנקודת מבטו של יורם שדה מגוללות בספרו "התחתונים: סיור מודרך בערכאות התחתונות", בהוצאת כרמל.
נבחרת סן ברתלמי בכדורגל
נבחרת סן ברתלמי בכדורגל היא נבחרת הכדורגל של האי סן ברתלמי שבשליטת צרפת הנמצא בים הקריבי.
הנבחרת נשלטת על ידי התאחדות הכדורגל של סן ברתלמי הנמצאת בשליטת התאחדות הכדורגל הצרפתית. הנבחרת אינה חברה בפיפ"א או ב CONCACAF ולכן איננה מורשית להשתתף בגביע העולם בכדורגל או בגביע הזהב של CONCACAF.
מנהל טכנולוגיות ראשי
מנהל טכנולוגיות ראשי או מנהל טכני ראשי (באנגלית: Chief Technology Officer או Chief Technical Officer; בקיצור: CTO) הוא תפקיד בדרג הניהולי הבכיר של חברה או ארגון. אדם הנושא במשרה זו מטפל בנושאים המדעיים והטכנולוגיים שבתוך הארגון, אם כי לא קיימת הגדרת תפקיד אחת המקובלת על הכל. תחומי האחריות של CTO נקבעים במידה רבה בהתאם לגודל ולמבנה של החברה, ותחומי הפעילות שלה.
תפקיד ה-CTO התגבש עם העלייה של תעשיית טכנולוגיות המידע (IT), ומאז הפך נפוץ בכל סוגי התעשיות מבוססות הטכנולוגיה, כדוגמת: פיתוח משחקי מחשב, מסחר אלקטרוני, רשתות חברתיות, וכדומה. בהיותו דמות מהדרג הניהולי הבכיר בחברה, ה-CTO מדווח בדרך כלל ישירות למנהל מערכות מידע (מנמ"ר; Chief Information Officer - CIO), והוא מטפל בעיקר בנושאים ש"לטווח הרחוק" ו"בתמונה הרחבה" (תוך היותו בעל ידע טכני מעמיק בתחומים הרלוונטיים).
בהתאם למבנה הפנימי ולהיררכיה בחברה, יכולים להיות בה גם בעלי תפקידים כמו מנהל מחקר ופיתוח (director of R&amp;D) וסמנכ"ל הנדסה (vice president of engineering), שה-CTO נמצא איתם באינטראקציה או מפקח עליהם. בנוסף לכך, ה-CTO מטפל גם בעניינים רגולטוריים (לדוגמה: עבודה מול ה-FDA במקרים הרלוונטיים) ונושאים של קניין רוחני, כדוגמת: פטנטים, סודות מסחריים וחוזי רישיון. על ה-CTO להיות באינטראקציה עם גורמים משפטיים ועם הרשויות על מנת ליישם שיקולים אלה בתכנון העסקי (strategic planning) ובמשא ומתן שבין חברות.
השוואה עם תפקידים דומים.
מנהל מערכות מידע (CIO).
ניתן להשוות את תפקיד ה-CTO עם זה של מנהל מערכות מידע (מנמ"ר; Chief Information Officer - CIO). בדרך כלל המנמ"ר יתרכז בפתרון בעיות ארגוניות באמצעות רכישה והתאמה של טכנולוגיות קיימות (בייחוד כאלה מתחום ה-IT), בעוד שה-CTO מפקח בעיקר על הפיתוח של טכנולוגיות "חדשות" (מסוגים שונים). בחברות גדולות רבות קיימות שתי המשרות.
הבדל משמעותי נוסף הוא בין הטכנולוגיות שהחברה מפתחת למטרות רווח, לבין טכנולוגיות תומכות שהיא עושה בהן שימוש, המאפשרות לה לבצע את הפעילות השוטפת שלה. ה-CTO מתרכז בטכנולוגיות הקשורות במוצרים שנמכרים ללקוחות והוא אחראי על ניסוח האסטרטגיות הנוגעות לקניין רוחני ובניצול של טכנולוגיות קייניות. לעומת זאת, תפקיד המנמ"ר הוא יותר ממוקד-פנימה ומתרכז בטכנולוגיות הדרושות לניהול החברה, ובתחומי ה-IT, הוא אחראי על תחזוקת תשתיות התוכנה המשמשות לפיתוח יישומים חדשים.
בארגון שהנושאים הטכנולוגיים העיקריים שהוא נוגע בהם מקבלים מענה על ידי טכנולוגיות קיימות (להבדיל מחברות שמטרתן הראשית היא פיתוח של טכנולוגיות חדשות), המנמ"ר יכול להיות המנהל הראשי שמפקח על העניינים הטכנולוגיים. בארגון שמטרתו הראשית היא לפתח או למכור טכנולוגיות חדשות, סביר יותר שה-CTO יהיה המנהל הבכיר שמטפל בנושאים אלה.
מדען ראשי (CSO).
בחלק מהארגונים, ה-CTO יכול להחזיק גם בתפקיד המדען הראשי (Chief Science Officer – CSO). לחלופין, בחברה יכולה להיות רק אחת משתי המשרות הללו, או ששתי המשרות יהיו מאוישות בידי אנשים שונים. בדרך כלל תפקיד המדען הראשי קיים בחברות שעיקר הפעילות שלהן מתמקדת במחקר, בעוד שתפקיד ה-CTO קיים בחברות המתמקדות בפיתוח מוצרים חדשים. את פעילות המחקר ופיתוח (R&amp;D) האופיינית שקיימת בחברות מדע וטכנולוגיה רבות יכולים להוביל שני בעלי התפקידים, בהתאם לתחום ההתמחות העיקרי של הארגון.
לרוב, למדען הראשי תהיה השכלה מתחום המדעים המדויקים, והוא בעל תואר אקדמי מתקדם, בעוד שה-CTO בא מרקע של הנדסה ואפשרית גם עם השכלה במנהל עסקים.
מיכל למדני
מיכל למדני-כהן (נולדה ב-5 בדצמבר 1944) היא אתלטית עבר ישראלית, שמונה פעמים אלופת ישראל (1960 - 1966 ו-1968), שיאנית ישראל, אלופת ושיאנית המכביה (השישית 1961 והשביעית 1965) בקפיצה לגובה. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (טוקיו 1964).
ביוגרפיה.
למדני גדלה בכפר חיים. התאמנה בקבוצת הפועל חדרה בהדרכתו של שורה רפפורט.