החוקרים בחנו את התיאוריה שלהם על העובדים בתעשיית הטלוויזיה הבריטית, תעשייה בה רוב העובדים באים ממגזר עצמאי. בעקבות רגולציה מחדש של שוק העבודה, רוב הארגונים המאוגדים שדאגו לעובדים בנושאים של עבודה, זכויות, תנאי עבודה ושכר, פורקו. עולם העבודה החדש פוסט פורדיסטי, הפך ליותר מפוצל, מזדמן, יותר אינדיוידואלי ויותר תחרותי ממה שהיה, כך העובדים העצמאיים נאלצו לייצר לעצמם רשת, ובעצם כמה רשתות של קשרים היכולות לספק להם קרקע של ודאות, ביטחון ויציבות שסיפקו אז הארגונים הקודמים בעולם העבודה. לבסוף הארגונים החדשים השתמשו במנגנונים של רשתות כאמצעי מודרני ובלתי פורמלי לגיוס עובדים. מכאן לקשרים הייתה חשיבות גדולה יותר בהבטחת עבודה וקידום הקריירה של העובד העצמאי.
תאוריית ההון החברתי מסייעת להבין את היחס למידע העובר ברשת כנכס חשוב בשוק העבודה עבור הפרט החבר בה. ג'יימס קולמן (Coleman, 1988), זיהה שלושה צורות של הון חברתי: 1. חובות, ציפיות ואמינות - המתייחסות לציפייה להדדיות בין חברי הרשת. 2. ערוצי מידע - חברי הרשת יכולים לסמוך על המידע שסופק על ידי אחרים. 3. נורמות וסנקציות יעילות - קשרים מספקים בין חברי הרשת יכולים להבטיח את שמירת הנורמות. רוברט פוטנאם (Putnam, 2000) טוען שהון חברתי הוא נכס קיבוצי חשוב שמייצר אמון בין זרים ומכאן סובלנות ותרבות של הקהילתיות ודעת אזרחית.
העובדים העצמאיים יצרו רשת אחת מבין כמה רשתות, הנקראת 'פנקס כתובות' המבוסס על אנשי קשר אישיים שעשויים להיות שימושיים בהשגת עבודה. רשת זו מייצגת רשת פתוחה במובן זה שחברי הרשת הם הטרוגניים ולא בהכרח מכירים זה את זה. בהיבט של הון חברתי רשת זו סייעה לעובדים עצמאיים להרגיש תחושת ביטחון ו-וודאות על ידי קבלת גישה למידע על פרויקטים עתידיים ולהעלות פרופיל בין בעלי תפקיד שהם בעמדה להקצות להם עבודה. אך מעבר להבטחת העבודה, חברי הרשת סייעו לשאר החברים מאותה רשת גם כן בהשגת עבודה. כמו באחת הדוגמאות של המדגם במחקר, בה אחד מהעובדים מתעשייה הטלוויזיה הבריטית אמר למעסיק שאין ביכולתו לספק לו את השירות שהוא ביקש עקב אי זמינות, אך הוא יכול לתת לו כמה מספרי טלפון של אנשים אחרים שיכולים לבצע את העבודה. היווצרותה של מוטיבציה זו הממליצה על עובדים מתחרים היא תוצר של ציפייה הדדית בשלב מסוים, שבהמשך אותו העובד, עליו חבר הרשת המליץ, זה בתורו ימליץ בחזרה. כתוצאה מכך מגיעות הסנקציות המאפיינות את הרשתות הסגורות: עובד שבסופו של דבר לא ממליץ על זה שהמליץ עליו, או מנסה 'לגנוב' מהמתחרה שלו את הלקוחות שלו, ועוד פעולות אחרות שמזיקות גם לרשת כולה, מקבל מוניטין רע ואף מסולק מהרשת. עקב אופייה הפתוח של הרשת ולכך שהמידע זורם במהירות רבה יותר, הסנקציות יעילות וחזקות יותר. מכאן כוחן של הסנקציות משפיעות על ההתנהגות של העובדים העצמאיים שיישרו קו וישמרו על הנורמות החברתיות של הרשת הפתוחה.
סודאן במשחקים הפאראלימפיים
סודאן השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980), ומאז השתתפה פעם אחת בלבד, באולימפיאדת הנכים אתונה (2004). במשחקי החורף לא נטלה סודאן חלק מעולם.
אל המשחקים הפאראלימפים שנערכו בארנהם בשנת 1980 שלחה סודאן משלחת שכללה 11 ספורטאים (8 גברים ו-3 נשים). המשלחת חזרה עם מדליה פאראלימפית אחת, כשמוחמד אחמד עיסאם זכה במדליית הזהב בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה 1B) תוך שהוא קובע שיא פאראלימפי עם 7.05 מטרים.
אחרי 24 שנים בהן לא שלחה סודאן משלחת למשחקים הפאראלימפים, חזרה המדינה ושלחה משלחת למשחקים שנערכו באתונה בשנת 2004. המשלחת כללה שני ספורטאים (גבר ואישה) שלא הצליחו לזכות במדליה.
דשן גת
חברת דשן-גת היא יצרנית בינלאומית של דשנים נוזליים ומוצקים אשר הוקמה בקריית גת בשנת 1985.
היסטוריה.
המפעל הראשון של החברה הוקם ב-1985 בקריית גת באזור התעשייה, על שטח מפעל סוגת שפעילות ייצור הסוכר בו נסגר. המפעל הוקם בהשקעה של 2 מיליון דולר וכלל מערכת בקרת ייצור אוטומטית ממוחשבת. המפעל קם להתחרות במפעל "דשנים וחומרים כימיים" במפרץ חיפה שהחזיק עד אז במונופול על מכירת דשנים בישראל. התוכנית העסקית של דשן גת התמקדה ביתרון של דשן נוזלי, כמו גם על הקרבה היחסית של המפעל בקריית גת למקור האשלגן והזרחן בים המלח ולצרכנים באזורים החקלאיים בדרום ישראל. מכירות המפעל הגיעו כבר בשנת 1986 למיליוני דולרים בשנה והקמת המפעל הביאה לירידת מחירים של הדשנים בישראל.
ב-1992 הוקם מפעל נוסף, בצפון הארץ, אשר הועתק בשנת 1999 לאזור התעשייה באלון התבור. הצורך בשני מפעלים במדינה קטנה כמו ישראל הוא בשל הבעייתיות של הובלת דשן נוזלי ממקום הייצור לנקודות היישום.
בשנת 1993 הוחלט לפרוץ עם הידע הנצבר לשווקים נוספים בחו"ל והיעד שנבחר היה ספרד. המפעל הראשון הוקם בעיר סביליה במחוז הדרומי של ספרד - אנדלוסיה. בתחילת המאה ה-21 הוקם המפעל השני בעיירה לובון במחוז אקסטרמדורה. מפעל זה נותן מענה גם לשוק הפורטוגלי הקרוב יחסית. המפעל האחרון שהוקם ב-2004 נמצא בעיר אלמריה, גם היא במחוז אנדלוסיה, הידועה באזור החממות האדיר שלה שמספק פירות וירקות לכל אירופה.
ההתמחות של החברה היא בייצור דשן נוזלי בתרכובות NPK (חנקן, זרחן ואשלגן) שונות. היתרון בשימוש של דשן נוזלי לעומת שימוש בדשן מוצק הוא ביכולת היישום המדויקת שלו, חיסכון במשאבי מים ושליטה מדויקת על כמויות הדשן המיושם. לדשן גת דשן מבוסס קומפוסט, בשם "שפע חפר" המיועד לחקלאות אורגנית.
לחברה גם פעילות ייצוא של דשן מוצק מסיס למדינות כדוגמת קניה, קוריאה הדרומית, אקוודור, טורקיה, קפריסין ועוד. והחברה זכתה בתעודת יצואן מטעם משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה (תמ"ת) בשנים 2008 ו-2009.
חברת דשן גת היא בבעלות קבוצת פדרמן ובניו (אחזקות) בע"מ.
Post-it
גלתיאה (מיתולוגיה)
גלתיאה הייתה פסל שנהב שקם לתחייה במיתולוגיה היוונית.
האגדה מספרת כי פיגמליון, פסל קפריסאי שמצא פגמים רבים בנשים, פיסל פסל משנהב דמוי אשה וקרא לו גלתיאה (פירוש השם ביוונית עתיקה הוא "הצחה כחלב"). לאחר שהתאהב בדמות נואשות ריחמה עליו אפרודיטה אלת האהבה והפיחה רוח חיים בפסל. פיגמליון וגלתיאה התחתנו והולידו את פאפוס אשר הקים את העיר פאפוס בקפריסין.
הירח גלתיאה של נפטון נקרא על שמה, וגם האסטרואיד שהתגלה על ידי האסטרונום וילהלם טמפל .
גלתיאה היא גם מושא יצרו של פוליפמוס על פי תיאוקריטוס המקשר לתיאורו של אובידיוס במטמורפוזות למיתוס אקיס וגלתיאה.
סיירה לאון במשחקים הפאראלימפיים
סיירה לאון השתתפה במשחקי הקיץ הפאראלימפיים לראשונה באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996), אליה שלחה ספורטאי בודד שייצג את המדינה, ומאז נעדרה עד לאולימפיאדת הנכים לונדון (2012). במשחקי החורף לא נטלה סיירה לאון חלק מעולם.
הספורטאי שייצג את סיירה לאון באטלנטה, קלי מרה, לא הצליח לזכות במדליה פאראלימפית, וקבע את הישג השיא שלו כשסיים במקום השישי מתוך שמונה מתחרים בתחרות הטלת הכידון.
סיירה לאון נעדרה מהמשחקים עד למשחקי הקיץ שנערכו בלונדון בשנת 2012, אז שלחה ספורטאי יחיד, מוחמד קמרה, לייצג את המדינה. קמרה התחרה במרוצים ל-100 ו200 מטר, אך לא העפיל למקצה הגמר בשניהם.
סנג פאריבה
סיישל במשחקים הפאראלימפיים
סיישל השתתפה במשחקי הקיץ הפאראלימפיים לראשונה באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992), אליה שלחה שני ספורטאים לייצג את המדינה. מאז השתתפה סיישל במשחקים פעם אחת נוספת בלבד, במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016). במשחקי החורף לא נטלה סיישל חלק מעולם.
הספורטאים שייצגו את סיישל בברצלונה בשנת 1992 (אתלט אחד ושחיין אחד) לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
פופוביץ
Epic Records
שרץ (פירושונים)
נאגיבניה
אדולף נויבאוור
אבן ראשד
הרצפה
אתר הזמנה לפיוט
טולטום
קניה במשחקים הפאראלימפיים
קניה השתתפה לראשונה במשחקי הקיץ הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972), ומאז לוקחת חלק במשחקים דרך קבע, למעט אולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) ממנה נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה קניה חלק מעולם.
היסטוריה.
אל המשחקים בהיידלברג בשנת 1972 שלחה קניה משלחת של ארבעה ספורטאים, גברים כולם. המשלחת זכתה במדליית זהב פאראלימפית, כשהשחיין בריטון זכה במקצה ל-25 מטר בסגנון חופשי תוך שהוא שובר את שיא העולם בקטגוריית הנכות שלו עם 19.9 שניות.
לאחר היעדרות מטורניר אחד, שלחה קניה משלחת נוספת של ספורטאים אל אולימפיאדת הנכים ארנהם (1980). המשלחת כללה 17 ספורטאים, ולראשונה נכללו בה גם נשים (13 גברים ו-3 נשים). במשלחת בלטו האתלטית לוסי ואנג'ירו שזכתה במדליית זהב בהטלת כידון, תוך קביעת שיא פאראלימפי חדש של 13.62 מטרים, וג'פת' מוסיוקי שזכה בשתי מדליות כסף בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל.
באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) שוב היו ואנג'ירו ומוסיוקי לזוכים היחידים במדליות פאראלימפיות. ואנג'ירו התמודדה שוב בתחרות הטלת הכידון וזכתה במדליית ארד, ואילו מסיוקי זכה במדליית הכסף בדיסקוס ובמדליית הזהב בהדיפת כדור ברזל. בשלב המוקדמות של תחרות הדיסקוס שבר מסיוקי את שיא העולם עם הטלה למרחק של 28.40 מטרים, בשלב הגמר הוא הצליח לשפר את שיאו כשהטיל למרחק של 28.44 מטרים אולם נכנע למתחרה האמריקאי ששבר את שיאו זה, העמיד אותו על 29.14 מטרים וזכה בזהב.