ב-16 במאי 1877 ראה מק-מהון כי דעת הקהל נוטה לכיוון רפובליקני, וכי רעיון המלוכה נדחק לשוליים. הוא עשה ניסיון אחרון להציל את הרעיון המלוכני, פיטר את ראש הממשלה הרפובליקני, ז'יל סימון, ומינה במקומו את הדוכס אלבר דה ברוי המלוכני (Jacques-Victor-Albert, 4th duc de Broglie). האספה הלאומית סרבה לתמוך בממשלה החדשה ודיוניה הושהו על ידי הנשיא למשך חודש ובסופו של דבר פוזרה בחודש יוני בעזרת החלטה של הסנאט והוכרזו בחירות חדשות. בבחירות שנערכו באוקטובר 1877 זכה גוש השמאל הרפובליקני בראשותו של לאון גמבטה ברוב מוחץ ומק-מהון נאלץ להסכים להקמת ממשלת שמאל בראשות ז'ול-ארמאן דופור (Jules Armand Dufaure). לאחר בחירות נוספות בהן זכה השמאל הגיש מק-מהון את התפטרותו לפרלמנט ב-28 בינואר 1879.
את ארבע-עשרה שנותיו הנותרות בילה הרחק מהזירה הציבורית בטירת משפחתו במונקרסון (Montcresson) שבחבל הלואר. הוא נקבר בקריפטה של האינווליד בפריז.
ירוסלב
ירוסלב (בפולנית: Jarosław. מבוטא: [jaˈrɔswaf]; בגרמנית: Jaroslau באוקראינית Ярослав; ביידיש: יאַרעסלאָוו), היא עיר בגמינה (גמינה-עירונית) ירוסלב, במחוז ירוסלב, שבחבל פודקרפאטי החל מ-1999; ובין 1975–1998 בחבל פשמישל, דרום-מזרח פולין.
אוכלוסיית העיר מונה כ-40,000 נפש נכון לשנת 2009.
היסטוריה.
ירוסלב נבנתה בידי הנסיך יארוסלאב הראשון, נסיך קייב, בשנת 1031. את הזכות לממשל עצמי קיבלה העיר כעבור יותר מ-340 שנים, בשנת 1375, מידי הנסיך ולדיסלב השני אופולצ'יק (מאופולה).
ירוסלב משמשת כעיר נמל על גדות נהר הסַן. בהיותה מרכז סחר חשוב, בשל מיקומה הגאוגרפי, שגשגה העיר והתפתחה במהירות, כאשר לשיא פריחתה הגיעה במאות ה-16, וה-17. ירוסלב הייתה צומת סחר ארצית, אך גם סוחרים ממדינות רחוקות בחו"ל, כמו: ספרד, אנגליה, פינלנד, ארמניה ופרס, נהרו ליריד המפורסם שלה שנערך אחת לשנה לרגל חג עליית מרים הנחוג על ידי נוצרים המשתייכים לכנסייה הקתולית והאורתודוקסית ב-15 באוגוסט, למשך שלושה שבועות. בשנת 1574 נבנתה בירוסלב מכללה ישועית.
בשנות ה-90 של המאה ה-16, במסגרת מלחמות המגנאטים, פלשו טטרים משטחי האימפריה העות'מאנית על העיר ירוסלב, ובזזו את האזור הכפרי שסביבה. הם לא הצליחו לפרוץ את חומת העיר ולהתגבר על ביצוריה, אך פשיטות אלו דרדרו את מצבה הכלכלי, הקשו על המסחר וכפועל יוצא הורידו אותה מחשיבותה.
במלחמה הצפונית הגדולה, בין השנים 1700-1721, נכבשה העיר ונבזזה שוב ושוב בידי הצבאות הרוסים, הסקסונים והשוודים. מה שהוביל לפגיעה נוספת במעמדה.
באמצע המאה ה-18 היוותה האוכלוסייה הקתולית, 53.7% מכלל תושבי העיר; חברי הכנסייה היוונית הקתולית היוו 23.9% מאוכלוסייתה; והיהודים מנו 22.3% מהאוכלוסייה.
בחלוקת פולין הראשונה (1772), נפלה ירוסלב בחלקה של אוסטריה, והייתה תחת שלטון אוסטרי עד שנת 1918 בה זכתה פולין בעצמאות במסגרת חוזה סן-ז'רמן שבין היתר, קבע את אופן פירוקו של החלק האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית.
לאחר מלחמת העולם השנייה נותרה העיר חלק מפולין, אולם ממשלתה הקומוניסטית של פולין, הגלתה את מרבית האוכלוסייה האוקראינית שהייתה בעיר.
ירוסלב במלחמות העולם.
מלחמת העולם הראשונה הביאה ללידת פולין ומלחמת העצמאות של פולין כנגד הפולש הרוסי, במהלך המלחמה בלמו כוחותיו הפולנים של גנרל תדאוש רוזבדוסקי את מתקפת הנגד הרוסית. במהלך הקרב בדומה לקרב גורליץ השתמשו באש ריכוך ארטילרית טרם יצירת מגע על ידי יחידות החי"ר עם הצבא הרוסי. שיטה זו הוכרה מאוחר יותר כשיטת הבליץ קריג הגרמנית.
צבא גרמניה תקף את פולין משני אגפים, מקו הגבול הגרמני ומדרום מקו הגבול הצ'כוסלובקי ותוך עשרה ימים הגיע לירוסלב. בירוסלב התחולל קרב בין ה-10 ל-11 בספטמבר 1939. במהלך הקרב, כוחות פולניים בפיקודו של גנרל סטניסלב מאצ'יק הצליחו לאחוז במעבר נהר הסן במשך יומיים כנגד הכוחות העדיפים של הוורמאכט. כך נותר די זמן לנסיגתו מזרחה של חיל הפרשים הממוכן העשירי של צבא פולין. שתי התקפות גרמניות על העיר נהדפו ולגרמנים נגרמו אבדות בטנקים.
ב-27 ביולי 1944 שוחררה ירוסלב מהכיבוש הגרמני, בידי הארמייה ה-13 (ברית המועצות) של החזית האוקראינית.
יהודי ירוסלב.
היסטוריה מוקדמת.
ידיעות על יהודים בירוסלב, קיימות כבר בתקופות מוקדמות למאה ה-15. ידועה יהודייה בשם "רבקה מירוסלב" ("רבקה פון יאראסלאוו") עליה נמסר כי הלוותה לפיאודל אופולסקי הראשון במאה ה-14 ובתחילת המאה ה-15 סכומי כסף. היהודי הראשון אודותיו נשתמר תיעוד רשמי חי בה בסביבות שנת 1464. רבה היהודי הראשון של העיר היה הרב ישעיה אשכנזי, בן בתו של הרבי ר' העשיל מקראקא, שכיהן בעיר בערך בין השנים ה'ת"נ-ה'תס"ח (1590–1608).
בשנת ה'שנ"א (1591) התקיים ב"יריד ירוסלב", מושב ועד ארבע ארצות הראשון הידוע שהתקיים בעיר זו. מאז, במשך קרוב ל-200 שנה התקיימו מושבי הוועד בירוסלב, עובדה שפרסמה את שמה של העיר ברחבי העולם היהודי. ההיסטוריון והסופר שמעון דובנוב מצא את פינקס הקהילות (ספר הפרוטוקולים) של וועד ארבע הארצות שנכתב והוא היה ברשותו של דובנוב.
בשנת 1737 הואשמו יהודי העיר בעלילת דם בעקבות רצח נערה נוצרייה, מספר יהודים נעצרו, הודו במעשה לאחר ענויים קשים והוצאו להורג. ב-1869 סבלה הקהילה מפוגרום שארך כשבועיים ימים, הפוגרום זכה לעידוד השלטונות המקומיים של ירוסלב, והוא הופסק רק לאחר התערבות השלטון האזורי בלבוב.
בראשית המאה ה-19 הקים תושב העיר הרב שמעון מארילוס, תלמידו של החוזה מלובלין, חצר חסידית הידועה כ"חסידות ירוסלב". בעיר הייתה גם קהילה חשובה של חסידות בעלז, ולפני השואה כיהן כרב הקהילה רבי יהושע רוקח, בנו של רבי ישכר דב מבעלז וסבו של האדמו"ר הנוכחי ממחונבקה.
תנועת ההשכלה היהודית הגיעה לירוסלב בראשית 1800, הסופר יצחק ארטר היה מורה בירוסלב וגר בה עד 1814. ב-1864 התפלגה הקהילה היהודית בעיר בשאלת הקמתו של בית ספר יהודי, היו שצידדו בלימוד עברית ולימודי יהדות כנושאי ליבה, והיו שהעדיפו גרמנית ולימודים כלליים. לבסוף הוקם בית ספר עממי ששפת הלימוד בו הייתה גרמנית, ולמדו בו מאות ילדים, הקהילה שכרה מורה מיוחד ללימודי יהדות עבור ילדים אלו. בשנת 1898 הוצא צו שביטל את לימודי ה"חדר" היהודי המקומי, הקהילה הגישה ערר לבית המשפט והצו בוטל.
פעילות הציונית וארגונים ציוניים בירוסלב החלו עם אגודות "קדימה" ו"ארץ ישראל" בשנים 1893–1894. ארגונים ציוניים נוספים היו "השחר", "עבריה", "בני ציון", "רחל" ו"אחווה"; רובם ארגונים ציונים סוציאליסטים. סניף "פועלי ציון" היה פעיל בעיר מאז 1905, ו"המזרחי" מראשית 1911. בשנת 1913 מנה הסניף המקומי של "השחר", 36 חברים, מתוכם חמישה עשר עורכי דין וחמישה רופאים. "ההתאחדות הציונית האקדמית" פעלה בשיתוף פעולה עם "השחר" ומנתה אותה שנה 28 חברים. בשנת 1906 הוקם הוועד לתחיית השפה העברית, ועד זה פתח קורסים ללימודי עברית ויהדות, ובשנת 1911 השתתפו כ-100 תלמידים בלימודים אלו. גם חינוך מוזיקלי התקיים בקהילה היהודית בירוסלב במסגרת התאחדות "כינור דוד" שהוקמה בשנת 1913.
מלבד לימודים במוסדות יהודים למדו בני הקהילה במוסדות הפולנים העל יסודיים. בשנת 1910 רק 10 תלמידים יהודים התקבלו ללימודים בגימנסיה מכלל 131 המועמדים. הגימנסיה בירוסלב הייתה אזורית ושרתה גם את הכפריים מן הסביבה. גם בגימנסיה הריאלית ע"ש הפיזיקאי היהודי אוגוסט וויטקובסקי למדו יהודים.
מלבד בתי כנסת, החזיקה הקהילה היהודית בירוסלב מבני ציבור נוספים: בית יתומים יהודי ובית חולים שהוקם בשנת 1872, ובו שלושים מיטות.
בין מלחמות העולם.
בתום מלחמת העולם הראשונה, ביוני 1918, החלו מהומות כנגד יהודים בהנהגתו של הכומר פאסוב בתואנה שהם גרמו להארכת המלחמה. הפורעים בזזו חנויות ועסקים יהודים ורכוש יהודי רב נשדד. משטרת ירוסלב לא מנעה את הביזה והפרעות, וחיילים פולנים לקחו חלק פעיל בפרעות. מפקד הצבא בירוסלב פרק את קבוצת ההגנה העצמית היהודית שנועדה להגן על חיי היהודים ורכושם. כאשר המצב הסלים הוקם וועד יהודי לאומי שבו היו חברים מכלל הזרמים הפוליטיים. וועד זה דרש להחליף את וועד הקהילה בחבריו כדי לפעול באופן יעיל יותר. וויכוח זה הסתיים כאשר מספר חברים מן הוועד היהודי הצטרפו לוועד הקהילה כדי למנוע פילוג. בשנת 1920 חיילים מחטיבתו של גנרל האלר שוב פרעו ביהודים ופגעו ברכוש ובבני הקהילה, שוב השלטון המקומי בעיר לא עשה דבר כדי למנוע זאת. שנאת היהודים הייתה מוטבעת בממסד העירוני. אף על פי שרובה של העיירה נהרס במהלך מלחמת העולם הראשונה, האוכלוסייה היהודית המשיכה לגדול ולשגשג. יהודי העיר הוו גורם חשוב במסחר וכלכלה בירוסלב. רוב בתי החרושת בירוסלב, כ 80% היו בבעלות יהודית או שהיה להם רקע יהודי, בין בתי החרושת היו מאפיית בסקוויטים, טחנות קמח, מוצרי בשר וכולי. בשנת 1921 הועסקו 462 פועלים ב 162 חברות יהודיות. למרות הגדילה בפעילות הכלכלית המצב הכלכלי החמיר. כתוצאה מכך הוקמו חברות סעד ואשראי כלכלי. וועד העזרה סייע בפיתוח תעשיית קש ומוצרי קש וכן פתח קורסים להכשרה לתעשייה זו. אחד מן המוסדות החשובים היה איחוד-האשראי שהוקם ב 1925. באיגוד זה היו כ 470 חברים ביניהם 46 אומנים, 209 ספקים, 68 סוחרים ובעלי מפעלים, 62 חקלאים ו30 בעלי מקצועות חופשיים. איחוד - האשראי נתן 65 הלוואות בשנת 1925 והיה קשור לארגון הג'וינט משנת 1927. בשנת 1925 המשפחות היהודיות זכו לסיוע לקראת פסח.