ב-2020 שיחקה בתור סיסי בסרט "הצדק של ספנסר". באותה שנה שיחקה בתור אניטה וייס בסרט "קרעים של אישה", בכיכובה של ונסה קירבי, בתור ואל בסרט הקומדיה "The Opening Act" וכמו כן גילמה את עצמה בפרק בתוכנית המתיחות "שיחות מלוכלכות" ברשת קומדי סנטרל.
ב-2021 כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטית "טוב על הנייר" מבית נטפליקס.
חיים אישיים.
ב-2017 התארסה לשף נואה גאלוטן, לאחר כשנה של זוגיות. ב-2018 נישאו בטקס יהודי בלוס אנג'לס.
מפלגת הציונות הדתית
מונפורטה דה למוס
מונפורטה דה למוס (ספרדית: Monforte de Lemos) היא עיר במחוז לוגו בצפון מערב ספרד, הממוקמת בעמק בין הנהרות מיניו וסיל. נהר קאבה, יובל של נהר סיל, חוצה את העיר. הרשות נמצאת בלב אזור המכונה "טרה דה למוס" (אדמת למוס) והיא העיר המרכזית באזור ריביירה סאקרה.
היסטוריה.
מן התקופה הפלאוליתית ועד לתקופה הרומאית.
האזור סביב העיר מונפורטה יושב זמן רב לפני הכיבוש הרומי, כפי שמעידים ממצאי חפירות ארכאולוגיות המתוארכים לתקופת הברונזה. ההיסטוריה של מונפורטה דה למוס תחילתה בתקופה הפלאוליתית, אז היו באזור מצודות של שבטים קלטיים. השבט שאכלס את אזור מונפורטה היה ידוע בשם שבט למבי, וההתייחסויות הכתובות הראשונות לתושבים אלה נמצאות בכתבי ההיסטוריונים הרומאים פליניוס הזקן וסטראבו, בין השנים 600–900 לפני הספירה. הלמבי התרכזו בגבעת סן ויסנטה. המילה "למוס", המופיעה אף בכינוי האזור "טרה דה למוס", מקורה בשפה הקלטית ופירושה "אדמה לחה ופורייה" ונראה שהיא אף מקורה של המילה הגליציאנית השורשית "לאמה". ממצאים גאולוגיים מצביעים על כך שאזור מונפורטה, היה בתקופות פרה-היסטוריות לגונה גדולה, וראיות לכך נמצאות בחימר האדום הקשה הנמצא בעומק מספר מטרים מתחת לקרקע העיר.
השם "מונפורטה", מלטינית "Mons-Fortis" נוסף בתקופה הרומית. לאחר מכן, הסואבי והוויזיגותים הותירו במקום את רישומם.
מימי הביניים לתקופת הרנסאנס.
העיירה נהרסה ככל הנראה במאה ה-8 על ידי הפולשים המוסלמים.
במאה ה -12 העניק רוזן גליציה את העיר לפרולה דיאז, איש אצולה מבית למוס, שבנה את העיר מחדש על חורבותיה. מאותה עת שגשג במונפורטה שוק חקלאי.
בימי הביניים, נוסדה קהילה בנדיקטינית בעיר במנזר סן ויסנטה דל פינו. באותה תקופה נבנו באזור הקרוב לעיר מנזרים רבים, אזור אשר זכה לכינוי "ריביירה סאקרה" ("הגדה הקדושה"), והוא כולל את האזור שבין גדות נהרות סיל ומינו, במקומות בהם חתרו הנהרות קניונים.
מגדל העיר וחומות העיר נהרסו במהלך מלחמות אירמנדיניו במחצית השנייה של המאה ה-15. המורדים דוכאו על ידי רוזן למוס, אשר אילצם לבנות מחדש את הטירה.
בשנת 1883 הגיעה מסילת ברזל לעיר. הפיכת מונפורטה לצומת רכבות סייעה לה להפוך למרכז סחר ותקשורת בגליסיה.
במהלך מלחמת האזרחים בספרד, נמלט ראש העיר הרפובליקני, חואן טיזון, לפורטוגל. קודמו, מיור רוזנדו וילה פרננדז, נהרג על ידי המורדים.
בעשורים הבאים פורקה חלקית תחנת הרכבת במונפורטה, מרכז תקשורת הרכבות הועבר לעיר אורנסה, מפעל הרכבת נסגר והביא לתקופה של דיכאון כלכלי. במאה ה-21 עסקי תיירות הם אחד מענפי הפעילויות הגדלים במונפורטה.
אתרים עיקריים.
הבניין הענק של בית הספר של גבירתנו מאנטיגואה והכנסייה במקום, ידוע בכינוי "אל אסקוריאל הגליציאני". הכיכר שלפניו נודעה בשם "קמפו דה קומפניה" ("כיכר האגודה") כאשר הבניין נוהל על ידי הישועים, עד גירושם מספרד. אחריהם נטלו את השליטה במקום הפיירסטים .
בבית הספר נמצא אוסף תמונות של אמנים כמו אל גרקו ואנדראה דל סארטו. בבניין מבנה מדרגה מונומנטלי, הנראה חסר תמיכה פיזית לכאורה, ועשוי מחתיכת שיש אחת.
במפעל הרכבות שנסגר פועל מוזיאון רכבת ובו תצוגה ותחזוקה של קטרים ורכבות ישנות (כולל קטרי קיטור).
יהודי מונפורטה.
קודם לגרוש ספרד במונפורטה שגשגה קהילה קטנה אשר חיה בתוך חומות העיר, בהם סוחרי משי וכסף ואנשי מלאכה. בניגוד לרוב יהדות ספרד, יהודי מונפורטה המשיכו לחיות בעיר אף לאחר צו הגירוש. בעידן המודרני נותרו בעיר שרידים מעטים בלבד לקהילה היהודית, הבולט שבהם הוא בית משפחת גיבור, משפחת סוחרים עשירה אשר המיר את דתה. בשנת 2019 ציינה עיריית מונפורטה את עברה היהודי של העיר בהצבת יד ליהודי העיר ובנטיעת עץ זית לזכרם. העיר מופיעה על מפת "נתיבי ספרד" (Red de Juderías de España – Caminos de Sefarad), רשימת ערים בספרד המציינות בתחומן את מורשת יהדות ספרד.
2020 בזמביה
אירועים בשנת 2020 בזמביה.
אירועים.
מתמשך – מגפת הקורונה בזמביה
מחוז כופרה
אל-כופרה (בערבית: الكفرة, באיטלקית: Cufra) הוא המחוז הגדול ביותר בלוב. בירתו א־גָ'ווף, אחד מנאות המדבר באגן אל-כופרה. במחוז ישנו בית זיקוק לנפט גדול ליד אל ג'אוף.
בסוף המאה ה-15, דיווח ליאו אפריקנוס על "נווה מדבר בארץ ברדואה", בו ביקר נווד שהגיע מאווג'ילה . ייתכן שמדובר על א־גָ'ווף או תאזרבו. נווה המדבר המתואר צוין בשם 'ברדואה' במפות המודרניות הראשונות.
היסטוריה.
מקובל שמקור השם "כופרה" במונח הערבי 'כאפר' – כופר, בו התייחסו הערבים לתֻּבו – שוכניו מקדם. רק בסביבות 1840 השתלטו על האזור בני שבט בדואי – א-זוַּיה, ובשנת 1931, בסיום מרד סנוסי נגד השלטון האיטלקי בלוב, כבש הגנרל רודולפו גרציאני את כופרה באמצעות כ־3,000 חיילי חי"ר וארטילריה, ובסיוע עשרים מפציצים.
גאוגרפיה.
כופרה נמצאת בדרום-מזרח לוב וגובלת במצרים, סודאן (יחודי בלוב) וצ'אד. המחוז גובל במחוז אל־ואדי אל־גּדיד המצרי ממזרח, במדינה הצפונית ובצפון דרפור שבסודאן מדרום מזרח, ובאזור בורקו אנדי טיבסטי שבצ'אד מדרום; בלוב עצמה, המחוז גובל במֻרזֻק ממערב, בא־ג'ופרה מצפון־מערב ובאל־ואחאת מצפון.
במחוז המדברי מספר ימות חול, בהן ימת החול כאלאנשיו וימת החול א-רביאנא.
אקלים
מחוז כופרה הוא חלק מקירנאיקה, האזור הגדול בלוב שרובו צחיח למחצה. באזור יורדים גשמים שנתיים של 130 מילימטרים בממוצע. אין בו נחלי איתן, אך הוא משופע במי תהום שנאגרו באקוויפר בעידנים קדומים ("מים פוסיליים").
הטופגרפיה של המחוז: בעיקר מישור ומעט גלי, הגובה ממוצע סביב 423 מטרים. כ-91% מהאדמה מכוסה במדבר, 8.8% אדמות חקלאיות ו-0.1% מיוער. באזור ישנו אקלים מדברי. סופות אבק שנמשכות ארבעה עד שמונה ימים שכיחות למדי במהלך האביב.
דמוגרפיה.
לפי המפקד מ-2012, האוכלוסייה באזור מונה 157,747 שמתוכם 150,353 לובים. גודלו הממוצע של משק הבית היה 6.9 נפשות, ואילו גודל משק הבית הממוצע של הלא-לובים היה 3.7 נפשות. במחוז היו 22,713 משקי בית, מתוכם 20,907 משקי בית לוביים. צפיפות האוכלוסייה ברובע הייתה 1.86 נפשות לקמ"ר. לפי מפקד 2006, היו במחוז 13,313 אנשים פעילים כלכלית. 6,295 עובדי ממשלה, 2,178 מעסיקים, 6,454 עובדים בדרגה א. 85 עובדים במינהל המדינה, 85 בחקלאות, גידול בעלי חיים וייעור, 2,445 בחקלאות ובציד, 2,029 בחינוך, 1,558 במפעלים פרטיים, 584 בעבודה בתחום הבריאות והסוציאלי, 85 בייצור, 2,214 בעבודה טכנית ו-354 בשירותים. נרשמו לבתי ספר 17,364 תלמידים על פי הדו"ח של ארגון הבריאות העולמי (WHO), היו מרפאה אחת למחלות מידבקות, מרפאת שיניים אחת, מרפאות כלליות, שלוש מרפאות חוץ, חמש בתי מרקחת, 16 מרכזי בריאות ראשוניים, ומרפאות כפריות.
מינהל מקומי.
במהלך שנת 2007 הועבר החלק הצפוני של מחוז כופרה למחוז אל-וואחאת שנוצר ב-1998. מלבד קבוצת נווה המדבר העיקרית של אגן כופרה, שייכים לאזור עוד ארבעה נאות, הנמצאים מצפון-מערב לאגן כופרה: רביאנה, בוזמא, ואדי זיגן ותאזרבו. נווה המדבר-העמקים של ג'בל Arkanu ואת ג'בל עווינאת שנמצא דרומית מזרחית באגן. לוב הפכה עצמאית מהאימפריה הקולוניאלית בשנת 1951 והייתה עשירה במשאבי נפט. בשנת 2012, המדינה פוצלה מנהלית ל-13 אזורים מ-25 העיריות המקוריות, אשר חולקו עוד ל-1,500 קומונות. נכון לשנת 2016 היו בלוב 22 חטיבות מנהליות בצורת מחוזות.
פורמולה 1 עונת 1975
עונת 1975 הייתה העונה העשרים ושש של אליפות הפורמולה 1, שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במהלך העונה התקיימו 14 מרוצי אליפות ושלושה מרוצים נוספים שלא נחשבו לאליפות. בנוסף, התקיימו תשעה מרוצים במסגרת אליפות הפורמולה 1 הדרום אפריקאית.
במהשך לסיום החזק של העונה הקודמת רבים ראו בקבוצת ברבהאם מועמדת לזכייה באליפות. העונה נפתחה בצורה טובה עבור הקבוצה עם פודיום (מקום שלישי) בגרנד פרי ארגנטינה וניצחון של קרלוס פייס בגרנד פרי ברזיל. בעיות צמיגים בהמשך העונה האטו את הרכבים וגרמו לקבוצה לאבד נקודות.
ניקי לאודה התייחס לעונה כ"שנה שלא תאומן". בשנתו השנייה בקבוצת פרארי התחרה עם הפרארי 312T, מכונית שהייתה ברמה טכנית גבוהה מאוד בהשוואה למתחרים בעונה. לאודה ניצח חמישה מרוצים וזכה באליפות הנהגים בפעם הראשונה. קבוצתו, פרארי, זכתה באליפות היצרנים בפעם השלישית.
מארק דונהיו האמריקאי מת באוגוסט, יומיים לאחר שנפצע קשה בהתרסקות במהלך האימון לקראת גרנד פרי אוסטריה. בנובמבר, לאחר סיום העונה, התרסק המטוס של קבוצת אמבסי היל בתאונה. שישה אנשים נהרגו בתאונה ביניהם גרהאם היל, הבעלים של הקבוצה, והנהג טוני ברייס
דירוג האליפות.
שיטת הניקוד.
הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מששת המקומות הראשונים. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון שש התוצאות הטובות מתוך שבעת המרוצים הראשונים בעונה ושש התוצאות הטובות מתוך שבעת המרוצים האחרונים בעונה.
אליפות היצרנים.
בחישוב הנקודות הובאה בחשבון רק התוצאה הגבוהה ביותר שהושגה על נהג בקבוצה בכל מרוץ. התוצאות המודגשות הן התוצאות שנחשבו לחישוב הניקוד באליפות.
יוזף מורודר-לוזנברג