החל ממרץ 2020 הפסיק שפטל לשדר בתחנת הרדיו 103FM והחל לשדר את תוכניתו בערוץ ה-Youtube "שפטל ללא כחל ושרק" עד נובמבר 2021 (בגלל תקלות טכניות כבר לא משדר). מאז אפריל 2021 משדר בתחנת הרדיו "גלי ישראל".
חיים אישיים.
שפטל גרוש ומתגורר בקיסריה.
גנחת הסימפונות
רחבת הסימפונות
כל כתבי
כל כתבי היא סדרת ספרים המקבצת את כל כתביו (או עיקר כתביו) של סופר או משורר מסוים.
לעיתים יוצאת לאור הדפסת "כל כתבי" עוד בחייו של היוצר, לעיתים כשהוא בשיא יצירתו, ולכן נדרשת לה מהדורה נוספת, הכוללת את כתביו המאוחרים יותר. דוגמה בולטת לכך הוא הסופר ש"י עגנון, שמהדורה ראשונה של כל כתביו, בארבעה כרכים, יצאה לאור בשנת 1931, ומהדורה שנייה, נרחבת יותר, יצאה לאור בשנת 1953. בכך לא די, משום שלאחר פטירתו יצאו לאור עוד יצירות רבות שלו.
יצירתו של סופר או משורר מתפרסמת במהלך חייו במקומות שונים: בספרים שהוא מחברם היחיד, באנתולוגיות, בכתבי עת וכדומה. לשם הוצאת כל כתביו, מלוקטות היצירות מכל מקומות פרסומן. כאשר זכויות יוצרים לפרסום היצירה נמסרו באופן בלעדי למו"ל הראשון שלה, נדרשת הסכמתו לשם פרסומה במסגרת "כל כתבי".
לעיתים כוללת הוצאתם לאור של "כל כתבי" מלאכת ליקוט וסידור בלבד, אך פעמים אחרות נכללות בה גם יצירות שפרסומם הראשון הוא במהדורה זו, וכן יצירות שעברו שינוי במיוחד לכבוד מהדורה זו.
גרשם שופמן
ביקוש מלאכותי
ביקוש מלאכותי (מוכר גם כביקוש מזויף או צורך מלאכותי) הוא מצב שבו נוצר ביקוש למוצר או שירות באמצעות מניפולציה שבלעדיה לא היה נותר ביקוש שוטף למוצר. לביקוש מלאכותי ולמניפולציה היוצרת אותו יש השלכות רבות על תחומים כגון מיקרו כלכלה ופרסום.
דוגמאות לביקוש מלאכותי.
דוגמה ליצירת ביקוש מלאכותי ניתן למצוא בתחומים השונים בכלכלה. בשוק ניירות ערך ביקוש מלאכותי יכול לקבל ביטוי בתהליך הנקרא הרצת מניות, שהיא עבירה מסוג פשע. בשוק הנדל"ן מוכר יכול לייצר ביקוש מלאכותי על ידי הבאת קונים רבים המציעים מחירים מעבר למחירי השוק, באופן שגורם לקונה הפוטנציאלי להעלות את הצעתו.
אמצעים ליצירת ביקוש מלאכותי.
האמצעים ליצירת ביקוש מלאכותי משתנים בהתאם לתחום הכלכלי של המוצר. פרסום סטנדרטי באמצעי תקשורת המונים יכול ליצור ביקוש מלאכותי לטובין ולשירותים שונים. בשילוב עם אמצעים נוספים להעברת מסרים כגון מאמרים בעיתונות ובמהדורת החדשות ניתן גם לייצר ביקוש מלאכותי לעמדות פוליטיות שונות מה שבהקשרים מסוימים מכונה ספין תקשורתי. שמועות המוחדרות בכוונה תחילה או לא יכולות להשיג גם כן בתנאים מסוימים מצב של ביקוש מלאכותי למשל על ידי הפצת שמועה שמוצר מסוים עומד לאזול מהמלאי.
מחאה.
אחת הטענות המרכזיות המופנות כלפי התאגידים על ידי פעילי מחאה אנטי תאגידית ונגד תרבות הצריכה היא שהתאגידים נוקטים בשיטות נלוזות כדי לייצר ביקוש מלאכותי למוצרים אותם הם מוכרים.
סטיפלוקוקוס
ברונכים
בית ספר אקסטרני
חימצון בטא
Made in Germany
Made in Germany (עברית תוצרת גרמניה; גרמנית Hergestellt in Deutschland) הוא כיתוב באנגלית המופיע על סחורות ומציין כי הן יוצרו בגרמניה.
היסטוריה.
התווית המכילה כיתוב זה הופיעה לראשונה בבריטניה לפי "חוק סימון הסחורות 1887" (באנגלית: "Merchandise Marks Act 1887") במטרה לסמן בבירור תוצרת חוץ. בתקופה זו סחורה תוצרת חוץ נחשבה לנחותה מזו המקומית, ובאמצעות סימון זה קיוו השלטונות הבריטים שהצרכנים ידבקו ברכישת מוצרים מתוצרת בריטית.
בשנת 1894 הרייכסטאג הגרמני הודיע כי על אף שבתחילה חלה ירידה קלה ברווחים, היצרנים הגרמניים סבורים שהתווית היא בעלת יתרון כלכלי שכן היא מאפשרת להבחין בין התוצרת הגרמנית לבין שאר התוצרת הבריטית. למעשה בסימון הסחורה בתווית "Made in Germany", הפכה הסחורה למותג ייחודי. בעקבות הודעה זו יצרנים גרמנים רבים הוסיפו את התווית למוצריהם ואפילו מלחמת העולם הראשונה לא גרמה להם להסיר אותה, חרף החרם הכלכלי שהטילה בריטניה על מעצמות הציר. ברבות השנים המונח "Made in Germany" נקשר לאמינות גבוהה ולאיכות של המוצר, ואף לשלמותו.
מעמד חוקי בגרמניה.
"Made in Germany" אינו נשלט על ידי רגולטור או גוף מרכזי אחד ומעמדו נקבע על ידי שרשרת פסיקות של בית המשפט הגרמני. בשנת 1974 יצא פסק דין הקובע שהסימון אינו מאפשר להבחין בין המוצרים שיוצרו בגרמניה המערבית לבין אלו שיוצרו בגרמניה המזרחית ולכן הוכנסו לשימוש הכיתובים Made in Western Germany ו-Made in GDR.
בשנת 1995 קבע בית המשפט בשטוטגרט שבמקרה שרוב המוצר אינו תוצרת גרמניה הכיתוב Made in Germany מטעה ולכן אין להשתמש בו.
ישראל.
כמחאה על השואה ועל השותפות של החברות הגרמניות הגדולות בה, שנים רבות לאחר הקמת מדינת ישראל חוגים רחבים הקפידו להחרים תוצרת גרמנית שסומנה על ידי תווית זו. החרם מעולם לא הוכרז רשמית ואין אומדן להיקפו הממשי.
מייד אין צ'יינה
דן לבני
דן לבני (נולד ב־1936) צייר ומורה לאמנות, שהציג תערוכות יחיד רבות בישראל, גרמניה, לונדון וארצות הברית.
ביוגרפיה.
לבני גדל בקיבוץ מעוז חיים, בנם של זוג חלוצים ממייסדי הקבוץ. בשירותו הצבאי היה קצין בפלוגת סיור בחטיבת גבעתי, ובמילואים לאורך השנים השתתף במלחמות ישראל, ואף שירת בגיל מבוגר כקצין חינוך בפיקוד צפון.
קריירה מקצועית.
לימודי אמנות.
לבני סיים את לימודי האמנות והכשרת מורים באקדמיה בצלאל בירושלים ב-1962. בשנים 1970 – 1971 למד לבני, באקדמיה לאמנות סנט מרטין בלונדון, במחלקה להדפסי משי וצבע שמן. בשנים 1979 – 1980 למד פילוסופיה באוניברסיטת חיפה. בשנים 1980 – 1981 – השתלם בסמינרי קיץ באוסטריה במיש-טכניק ובטמפרה בהדרכת ארנסט פוקס. בשנים 1986 – 1987 למד בשנת שבתון באקדמית המוזיאון לאמנות יפה בבוסטון, בסדנא הבינלאומית להדפסי משי ומונופרינט.
דרכו בהוראת האמנות.
עם סיום לימודיו ב-1962 הקים לבני את המחלקה לאמנות בתיכון מקיף א' באר שבע. בשנת 1965 הקים את המסלול לאמנות בתיכון עירוני ה' בחיפה, ולימד בו במשך 38 שנים. בשנים 1979–2000 עסק בהוראת האמנות במכללת גורדון לחינוך, בשנים 1995 – 2003, היה מורה מאמן בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה. בשנים 2001 – 2004 עסק בהוראת אמנות בעמותת-השוחרים של המרכז החינוכי המחוזי בחיפה. במשך כ – 20 שנה החל מ – 1988 ועד 2009, מנחה השתלמויות למורים וגננות בבית-הספר לעובדי הוראה בחיפה, כמו כן מנחה חוגי-אמנות במרכז יד-לבנים בחיפה.
תרומתו בחינוך.
לאורך השנים שילב לבני בעבודתו החינוכית נושאים אקטואליים וחברתיים הנוגעים לקהילה ולסביבה, ועודד את תלמידיו לתרומה בקהילה
טכניקות עבודותיו.
לבני מצייר בטכניקות רישום, צבע מים, צבע שמן, הדפס עץ, הדפס משי ומונופרינט. כמו כן מבצע עבודות בפורמט גדול במבני ציבור, ציורי-קיר בצבע אקרילי ובתבליטי סגרפיטו.
לבני מעיד על יצירותיו, שמתחילות ממקורות הטבע, הנוף, ומשולבות עם הדמיון והפנטזיה",
תרומתו האומנותית.
כבר מגיל צעיר הכין פלקטים ועיצב במות לאירועים שונים.
לבני הנציח לוחמים ואירועים בשדה הקרב במאות רישומי מלחמה הנמצאים בספרות, בתערוכות בבתי יד לבנים, במוזיאוני צה"ל. ו בציורי קיר רבים במחנות צה"ל, במועדונים ובמקלטים, אותם יצר בעזרת חיילים ותלמידיו באומנות. בנוסף, העניק ליתוגרפיות וחוברות רישומים מיצירתו, לזיכרון לפצועי צה"ל ולמשפחות נפגעים.
הוקרה והערכה לעבודותיו.
לאורך השנים הוענקו יצירותיו בנושא חיפה לאישים שביקרו בעיר חיפה, ועבודות אחרות לאישים נוספים כמו:
ב-2019 הוציא ד"ר אלק אפשטיין ספר על ציירים סוריאליסטים בישראל, ובו כתב על עבודתו של לבני והציג רבות מעבודותיו בתחום הסוריאליזם והריאליזם.
ב-2021 נבחר להדליק את משואת חטיבת הראל בעצרת הממלכתית לכבוד יום ירושלים, על היותו לוחם, מפקד ואומן שביטא ביצירותיו את חוויותיו מהשירות הצבאי.
חיים אישיים.
מתגורר בחיפה מאז שנת 1965. נשוי לאורה. הסטודיו שלו נמצא בביתו
גוסטב ויגלנד
גוסטב ויגֶלָנד (בנורווגית: Gustav Vigeland; 11 באפריל 1869 - 12 במרץ 1943) היה פסל נורווגי.
ביוגרפיה.
גוסטב ויגלנד נולד למשפחה כפרית של עובדי מלאכה במאנדאל, עיירה קטנה בדרום נורווגיה. כנער גילה כישרון בגילוף בעץ, ובגיל 15 נשלח לאוסלו לשמש שוליה לפסל ידוע. עם מות אביו נאלץ ויגלנד לשוב למאנדאל כדי לתמוך כלכלית במשפחתו. הוא עבד כשנתיים בחווה המשפחתית ובמהלכן הכין תרשימים לפסלים עתידיים שלו. הוא לקח עמו סקיצות אלו ב-1888 כאשר חזר לאוסלו, נחוש להפוך לפסל מקצועי. הוא משך את תשומת לבו של בּריניוּלף בֶּרגסליֶאן (Bryunjulf Bergslien) שלקח אותו תחת חסותו.
בזכות כספי מלגה שקיבל, ערך ויגלנד בשנים 1896-1891 מסע באירופה במהלכו ביקר בקופנהגן, פריז, ברלין ופירנצה, בהן עבד ונפגש עם אמנים רבים. הוא הושפע במיוחד מסגנונו של אוגוסט רודן וביקר בסטודיו שלו תכופות, אולם מעולם לא נפגש עמו פנים מול פנים.
משאזל כספו שב ויגלנד למולדתו והחל לפסל למחייתו. הוא הציג את תערוכתו הראשונה בין 1894 ל-1896, וכמו כן, תרם לעבודות שחזורה של קתדרלת נידארוס בטרונדהיים. באותן שנים הוא שב לאוסלו וקיבל מהעירייה סטודיו נטוש ומוזנח בו יוכל לעבוד. עם ההכרזה על עצמאותה של נורווגיה ב-1905, כבר היה ויגלנד המפורסם שבפסלי המדינה, וזרמו אליו הצעות עבודה רבות. הוא התמחה בעיקר בפיסול בני אדם ובאותה תקופה פיסל כ-100 פורטרטים, ביניהם של אישים סקנדינבים ידועים כגון הנריק איבסן, סנורי סטורלוסון ואלפרד נובל. כמו כן, הוא פיסל אנדרטה לזכרו של המתמטיקאי הנורווגי נילס הנריק אבל.