אפשר גם להתמצא באמצעות הכוכבים: ביום ניווט בעזרת השמש, שמסלולה ידוע והוא ממזרח למערב, דרך הדרום או הצפון בהתאם למיקום בכדור הארץ. ישנה שיטה של שימוש בשעון מחוגים, כדי לדעת את הכיוון המדויק של הצפון, (שיטה זו למעשה הפוכה לשעון השמש שבו באמצעות מיקום השמש, מקבלים את השעה ביום). בלילה ניתן להשתמש במיקומם של מערכות כוכבים שונות, כמו כוכב הצפון וקבוצת הכוכבים הקרויה חץ הצפון.
דרך מעניינת נוספת אפשרית, ושימושית מאוד כשהשמים מעוננים, לבחון לאן פונים קולטני דודי השמש בסביבה עירונית, ובהנחה שמתקיניהם מן הסתם פעלו ביעילות. במדינות צפוניות כישראל הכיוון יהיה דרום.
נקודת ציון.
נקודת ציון (נ.צ.) – נקודת ציון היא הנקודה במפה, שהקואורדינטות האופקי והאנכי חותכים אותה. בנקודת ציון נעשה שימוש על מנת להעביר מיקום של עצם או אדם לגורם אחר. במאה ה-21 מקובל לקבל נ.צ. בשטח באמצעות מערכת ניווט לווינית (לדוגמה GPS), המספקת מיקום מדויק באמצעות ביצוע חיתוך במדידת מרחק מארבעה לוויינים. בשיטות הישנות היה מקובל לבצע חיתוך בין שתי נקודות זיהוי בולטות בשטח כאשר מחשבים את האזימוטים אליהם באמצעות מצפן, בדיוק כמו חישוב של מיקומו של קודקוד משולש שאורך הבסיס וזוויות צלעותיו נתונות ולאחר מכן מציאת הנ.צ. במפה באמצעות ביצוע חיתוך במד קואורדינטות. מד קואורדינטות משמש גם למדידת מרחקים במפה. אפשרות נוספת לחשב נ.צ. כאשר אין אזימוטים, היא באמצעות מדידת מרחק משלוש נקודות זיהוי בולטות, וביצוע חיתוך במחוגה בין שלושת המעגלים.
רשת טריאנגולציה.
השטח למעשה עשוי מרשת של משולשים של נקודות טריאנגולציה. נקודות אלו נמדדו בקירוב של סנטימטר וסומנו בשטח באופן בולט, ובצורה עמידה שלא ניתנת להריסה אקראית. בארצות גדולות נהוג ליצור סרטים של משולשי טריאנגולציה, שמקיפים את השטח, ומאפשרים ליצור בתוכו נקודות טריאנגולציה משניות. בשטחה של ישראל מצויות מאות אלפי נקודות בקרה כאלה, כיום עוברים למדידה באמצעות תחנות GPS קרקעיות שיחליפו במדידה את הנקודות הללו.
נקודת טריאנגולציה (נקודת טריג) היא לרוב נקודת גובה שנמדדה וסומנה בשטח. העיקרון המנחה ביצירת נקודת טריג, הוא שמכל נקודת טריג אפשר לראות לפחות שתי נקודות טריג נוספות, כך שמודדים יכולים לקבל את מיקומם המדויק במדידת מרחקם לשלוש הנקודות.
במפה טופוגרפית נקודת טריאנגולציה מסומנת כמשולש שבתוכו נקודה, ולידו מספר ואות המציינים את מספרו הסידורי, ומספר המציין את הגובה המוחלט שלו. משמש למדידות וגם לאימות התמצאות בשטח בניווטים.
גרינפיס
גרינפיס (באנגלית: Greenpeace) הוא ארגון בינלאומי ללא מטרות רווח, הפועל למען הגנה על איכות הסביבה. מטה הארגון יושב באמסטרדם.
הארגון משתמש בשיטות פעילות ומחאה יצירתיות לא אלימות, בהן פעולה ישירה, לוביזם ומחקר כדי לחשוף בעיות ומחדלים סביבתיים גלובליים ומקומיים כאחד, ולהציע פתרונות ראליים וברי קיימא לעתיד ירוק, נקי ובריא עבור האנושות והחי. מטרתו הבסיסית של גרינפיס היא להבטיח את יכולתו של כדור הארץ להמשיך לקיים את החיים על כל מגוונם.
גרינפיס נוסד בקנדה בשנת 1971. ראשיתו של הארגון הייתה בפעולות מחאה ומאבק נגד הניסויים הגרעיניים התת-קרקעיים שבוצעו בידי ארצות הברית באי אמצ'יטקה שבשרשרת האיים האלאוטיים שבדרום מערב אלסקה. פעולות מחאה אלו נעשו בשיתוף התנועה לפירוק נשק גרעיני. המנהל הנוכחי הוא יונתן אייקנבאום.
נכון לשנת 2021 יש לארגון משרדים ביותר מ-55 מדינות, ביניהן ישראל, ויש לו נוכחות ופעילות כלל-עולמית, כולל במוסדות כגון האיחוד האירופי והאו"ם.
פעולותיו המפורסמות הן בתחומי הגנה על יערות העד, הפסקת ציד הלווייתנים, מאבק בשינויי האקלים ועידוד השימוש במקורות אנרגיה מתחדשים ולא מזהמים.
תקריות.
בשנת 1985 שימשה ספינת הדגל של גרינפיס בשם Rainbow Warrior להפגנה נגד הניסויים הגרעיניים שערכה צרפת באטול מורורואה שבאוקיינוס השקט. בעקבות ההפגנה הורתה ממשלת צרפת לפוצץ את הספינה. בעת שעגנה בנמל אוקלנד שבניו זילנד, הוצמדו אליה שתי פצצות שגרמו לטביעתה, תוך שהן גורמות למותו של צלם שהיה על הספינה. שני האחראים למעשה, קצינים בצבא צרפת, נעצרו. לאחר לחץ ציבורי ותקשורתי שנמשך שנתיים, הסכימה ממשלת צרפת לשלם לארגון גרינפיס פיצוי בגובה 13 מיליון דולר ניו זילנדי. ב-9 ביולי 2005 פרסם העיתון הצרפתי לה מונד ידיעה כי פעולת החבלה בוצעה באישורו האישי של נשיא צרפת דאז, פרנסואה מיטראן.
גרינפיס ישראל.
בישראל פעיל משרד גרינפיס המקומי כחלק מגרינפיס ים-תיכון שמאגד את טורקיה וישראל. הסניף הישראלי קיים מזה 25 שנה ובולט במיוחד במאבקים בנושא קידום אנרגיה בלתי מתכלה ולא מזהמת בישראל, מאבקים נגד שינויי האקלים וההתחממות הגלובלית, מאבקים להצלת הים התיכון מרעלים והקמת שמורות טבע ימיות, עצירת שיטפון הפלסטיק בישראל ובעולם, ובהשתתפות קמפיינים בינלאומיים להצלת יערות הגשם והקוטב הצפוני והדרומי. בין פעילויותיו המוצלחות של גרינפיס בארץ: מאבק כנגד הקמתה של תחנת-כוח פחמית שנייה באשקלון, מאבק נגד הזרמת שפכים ובוצה לים התיכון, מניעת זיהום נחל קישון על ידי מפעלים, עידוד הפרדת פסולת על ידי העיריות הגדולות בישראל, מניעת שימוש ברעלים מסוכנים בתעשייה, מאבק נגד ניסוי מסוכן בהפקת נפט מפצלי שמן בשפלת יהודה (זור שידוע כאחד מהמקומות הבודדים בהם ניתן להפיק דלק מפצלי שמן בישראל), הסרת כל החסמים הבירוקרטים מהגגות הסולאריים בישראל (ביטול הצורך בפתיחת תיק במס הכנסה, במע״מ, ביטול הארנונה המוגדלת על הגגות, ותחילת יישום שיטת ״מונה נטו״ להפקת אנרגיה נקייה לצריכה עצמית), מניעת הרחבת בתי הזיקוק בחיפה (גורם הזיהום הבולט בחיפה) לגודל של פי 3 מגודלם המקורי, לאחרונה אף הארגון שכנע את שר האנרגיה יובל שטייניץ לסגור את היחידות הפחמיות בחדרה, הארגון רשם ניצחון נוסף לאחרונה במסגרת מאבק עולמי (ישראל הייתה בין מובילות המאבק) בתאגיד ייצור הבקבוקים המזהם בעולם ״קוקה קולה״ - אשר בעקבות המאבק התחייב לעבור לייצור מקיים. הארגון גם מעודד העלאת מודעות בציבור הרחב לערכי השמירה על הסביבה והגנה על כדור הארץ ברמה הגלובלית והמקומית כאחד. הארגון נוקט מאבק יצירתי ובלתי אלים ומשלב זאת עם מחקר, לוביזם ועבודה ישירה מול מקבלי ההחלטות בכל הרמות. הארגון נתמך כלכלית על ידי אנשים פרטיים בלבד על מנת לשמור על עצמאות מוחלטת ואי תלות כלכלית ופוליטית ולהימנע מניגודי אינטרסים שעלולים לסכן את יכולתו לפעול למען טובת הכלל.
מיתוג
מִיתּוּג היא שיטה לשינוי זרימת זרם חשמלי במעגל חשמלי באמצעות מתגים חשמליים.
כשאדם נכנס לחדר חשוך, סביר למדי שירצה להדליק את האור ולכן ילחץ על מתג ההפעלה ובכך יסגור את המעגל החשמלי המפעיל את הנורה, כלומר – ידליק אותה. כשירצה לכבות את האור, יחליף את מצבו של המתג ובכך יכבה את הנורה, או, לחלופין, יפתח את המעגל. בצורה דומה, מתבצע הדבר במערכות מורכבות אף יותר בהן יש להדליק או לכבות רכיבים מסוימים או, לחלופין, להחליף בין שתי רמות מתח – גבוהה ונמוכה. בתחום זה עוסקת תורת המיתוג בחשמל ובאלקטרוניקה.
לתורת המיתוג יישומים מרכזיים גם במדעי המחשב, האלקטרוניקה הספרתית והתקשורת האלקטרונית.
מיתוג במעגלים חשמליים.
ברמת המעגל החשמלי, ישנם מספר רכיבים אשר תפקידם הייעודי הוא לשמש כמתגים, החל ממתגים ידניים פשוטים המאפשרים הדלקה או כיבוי של מערכות מסוימות וכלה במערכות מורכבות המשמשות פונקציות בוליאניות-לוגיות.
המתג החשמלי הפשוט ביותר הוא המתג המוכר לכולנו מחיי היום-יום, זהו מתג המיועד לרוב כדי להפעיל ולכבות מכשירי חשמל שונים. המתג אשר נמצא בכל בית ומחובר למערכת התאורה הוא דוגמה טובה לכך.
מעבר לשימוש במתג החשמלי הפשוט והידני, לעיתים יש צורך בדרכים נוספות "לנווט" בהן זרם, לשם כך משתמשים ברכיבים אלקטרוניים שונים, ביניהם דיודה, טרנזיסטור ושערים לוגיים.
הדיודה היא רכיב אלקטרוני לא סימטרי המעביר את הזרם החשמלי הזורם דרכו בכיוון אחד בלבד, בתלות באופן חיבורו. הטרנזיסטור הוא רכיב אלקטרוני בעל שלושה הדקים אשר אחד מהם - הדק בשם "הדק הבסיס" - משמש כהדק בקרה אשר "מפעיל" או "מכבה" אותו בהתאם לזרם העובר בו.
בנוסף לשימוש במתגים בסיסיים בעלי שני מצבים - "ON" ו-"OFF", ניתן לבנות מעגלים המממשים פונקציות בולאניות-לוגיות מורכבות יותר. הדבר נעשה באמצעות חיבורם של דיודות וטרנזיסטורים בתצורות מסוימות או על ידי שימוש ברכיבים ייעודיים בשם "שערים לוגיים".
מיתוג במחשבים.
עקרון הפעולה של המחשב המודרני כולל שימוש בשני מתחי פעולה (הנקראים "ON" ו-"OFF" או, בכתיב לוגי, '1' (קרי: "אחד לוגי") ו- '0' (קרי: "אפס לוגי") באופן סימבולי). הלכה למעשה, בתוך הרכיבים המרכזיים של המחשב כמו המעבד או האוגר והדלגלג, ישנן כמויות רבות של מתגים מבוססי טרנזיסטורים האחראיים על וויסות מתחי הנתונים, מייצגי המידע. שפת מכונה, השפה בה עובד המחשב, היא בעצם רצף סימנים בבסיס בינארי המבטאים ייצוג ספרתי של מתחי המבוא והמוצא של המעבד כאשר כל '1' מיוצג על ידי מתח גבוה וכאשר כל '0' מיוצג על ידי מתח נמוך.
מיתוג בתקשורת.
בשימוש במערכות תקשורת המונים אלקטרוניות ישנו צורך להעביר מספר אותות רב מן המוענים לנמענים, לשם כך נעשה שימוש במערכות מיתוג מתקדמות העושות שימוש בטכנולוגיות שונות.
בטלפונים ישנים, למשל, נעשה בתחילה שימוש ב"נערות טלפון" אשר ביצעו מיתוג ידני של השיחות אל יעדיהן. בהמשך, עבר עולם הטלפוניה לשימוש בשיטות אלקטרומכניות על מנת לנתב את השיחות וכיום נעשה שימוש בשיטות מיתוג המבוססות על מעגלים ספרתיים.