גרמניה נטלה חלק באירוויזיון 63 פעמים, החל מהצטרפותה ב-1956, וזכתה פעמיים: בשנת 1982, עם השיר "Ein bißchen Frieden" שבוצע על ידי הזמרת ניקול, ובשנת 2010, עם השיר "Satellite" שבוצע על ידי הזמרת לנה. בשנת 2018, גרמניה שלחה את מיכאל שולטה עם השיר "You Let Me Walk Alone", וזכתה במקום הרביעי עם 340 נקודות. בשנת 2019 גרמניה שלחה את הצמד S!sters עם השיר "Sister", וסיימה במקום ה-25 עם 24 נקודות, כאשר קיבלה 0 נקודות מהקהל. בשנת 2020, בן דוליץ' נבחר לייצג את גרמניה עם השיר "Violent Thing" לפני ביטול התחרות.
לפני האירוויזיון.
בחירה פנימית.
ב-6 בפברואר 2021, תאגיד השידור NDR אישר כי ינדריק זיגוורט נבחר לייצג את גרמניה באירוויזיון 2021, והשיר עתיד לצאת לאור ב-25 בפברואר 2021.
באירוויזיון.
מתוקף היותה חלק מחמש הגדולות, גרמניה לא נוטלת חלק בחצאי-הגמר ושובצה אוטומטית בגמר, יחד עם צרפת, איטליה, ספרד, הממלכה המאוחדת, והמארחת הולנד. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיע זיגוורט למקום ה-25 עם שלוש נקודות.
בני דה בוצ'ר
ג'רמי דאמון פניק (באנגלית: Jeremie Damon Pennick; נולד ב-27 בנובמבר 1984), הידוע בשם הבמה בני דה בוצ'ר (Benny the Butcher), הוא ראפר אמריקאי מבאפלו שבניו יורק. הוא חלק מהרכב ההיפ הופ גריזלדה, לצד בני דודיו, הראפרים וסטסייד גאן וקונוויי דה משין.
קריירה.
בני דה בוצ'ר הוציא באופן עצמאי את המיקסטייפים שלו בסוף שנות האלפיים, תחת הכינוי B.E.N.N.Y., בהם "The Mayor's Back" ו-"Chains Bond". בשנת 2014 הקים בן דודו, הראפר וסטסייד גאן את הלייבל "גריזלדה רקורדס", באמצעותו בני דה בוצ'ר ובני דודיו וסטסייד גאן וקונוויי דה משין הוציאו את הפרויקטים שלהם. בשנת 2016 הוציא את המיקסטייפ "My First Chick", ואחריו, בשנת 2017, את המיקסטייפ "Butcher on Steroids".
ב-3 במרץ 2017 חתמו גריזלדה על עסקה עם חברת התקליטים שיידי רקורדס של הראפר אמינם, חברת בת של אינטרסקופ רקורדס. באפריל 2017 חתם בני דה בוצ'ר על עסקה עם חברת התקליטים אנטרטיינמנט ואן מיוזיק.
ב-23 בנובמבר 2018 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "Tana Talk 3", בהפקתם של האלכימאי וגריזלדה דרינגר, והוא כולל הופעות אורח של וסטסייד גאן, קונוויי דה משין ורויס דה 5'9". האלבום זיכה את בני דה בוצ'ר בתשומת לב רחבה ממבקרי המוזיקה והקהל. ב-21 ביוני 2019 הוציא את המיני-אלבום הרביעי שלו, "The Plugs I Met", שכלל הופות אורח של אמנים שונים, בהם קונוויי דה משין, פושה טי ובלאק ת'אוט. ב-6 באוגוסט הוכרז כי בני דה בוצ'ר חתם על עסקת ניהול עם רוק ניישן.
ב-16 באוקטובר 2020 הוציא את אלבום האולפן "Burden of Proof", שזכה לתשבחות מהמבקרים והגיע למקום ה-27 במצעד הבילבורד 200.
קונוויי דה משין
דמונד פרייס (באנגלית: Demond Price; נולד ב-16 בפברואר 1982), הידוע בשם הבמה קונוויי דה משין (Conway the Machine), הוא ראפר אמריקאי מבאפלו שבניו יורק. לצד אחיו וסטסייד גאן ובן דודם בני דה בוצ'ר, הוא חלק מגריזלדה רקורדס .
ביוגרפיה.
בגיל 23 בילה קונוויי זמן מה בכלא, אותו ציין כמניע לגמילה מאורח חיים של גנגסטרים להתמקד בקריירה המוזיקלית שלו.
בשנת 2012 נורה קונוויי בגב הראש והצוואר, אירוע שהותיר אותו עם שיתוק על שם בל, אשר שיתק את חציו הימני של פניו. שיתוק הפנים שלו תרם למה שמגזין Consequence of Sound תיאר כ"זרימה פעורת פה, אך קרביים המשקפת את כוח הרצון העצום הדרוש כדי להתגבר על האירוע שהיה יכול לסיים את הקריירה שלו בקלות".
בשנת 2014 הקים אחיו, הראפר וסטסייד גאן את הלייבל גריזלדה רקורדס , שבאמצעותה קונוויי ווסטסייד גאן היו מוציאים בעצמם את הפרויקטים שלהם ואת עבודותיהם של אמנים כמו בן דודם בני דה בוצ'ר ות'ה גאד פאהים. בשנת 2015 הוציא קונוויי את שני המיקסטייפים הראשונים שלו בלייבל, "The Devil's Reject" ו-"Reject 2". קונוויי ווסטסייד גאן הוציאו גם שני מיני-אלבומים משותפים באמצעות חברת התקליטים ההולנדית Daupe!, הראשון שבהם היה בשנת 2015, ונקרא "Hall &amp; Nash", ואחריו, בשנת 2016, "Griselda Ghost".
ב-3 במרץ 2017 חתמה חברת גריזלדה רקורדס על עסקה עם חברת שיידי רקורדס של הראפר אמינם, חברת בת של אינטרסקופ רקורדס. לאחר העסקה, ב-21 בדצמבר, הוציא קונוויי את המיקסטייפ הרשמי הראשון שלו, "G.O.A.T.", שכלל הפקות מוזיקליות של המפיק הביתי של גריזלדה, "דרינגר" והמפיק היהודי-אמריקאי האלכימאי והציג הופעות אורח של רויס דה 5'9", רייקוון ואמני אנדרגראונד נוספים.
בשנת 2020 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "From King to a God", שהתקבל היטב על ידי מבקרי המוזיקה וזכה להצלחה במצעדי הבילבורד.
יונדאי i20 קופה WRC
יונדאי i20 קופה WRC היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי יונדאי מוטורספורט להתמודדת באליפות העולם בראלי. המכונית משממשת את הקבוצה מאז עונת 2017 וזכתה פעמיים באליפות היצרנים (2019, 2020).
היסטוריית מרוצים.
יונדאי מוטורספורט פתחה את עונת 2017 עם שלושה נהגים: תיירי נויביל, דני סורדו והיידן פאדון. לקראת סיום העונה צירפה הקבוצה מכונית רביעית בה התחרה אנדריאס מיקלסן. נויביל ניצח ארבעה מרוצים והגיע עוד ארבע פעמים נוספות לפודיום וסיים את העונה כסגנו של סבסטיאן אוז'ייה שזכה באליפות. ארבעת הנהגים המשיכו בקבוצה גם בעונת 2018. נויביל ניצח 3 מרוצים וסיים שוב כסגנו של אוז'ייה.
נויביל זכה בסגנות גם בעונה הבאה, הפעם כסגנו של אוט טאנק. טאנק הצטרף לקבוצה לקראת עונת 2020. במהלך העונה, שקוצרה מאוד בשל התפרצות נגיף הקורונה השיגו נהגי הקבוצה שלושה ניצחונות וזכו שוב באליפות היצרנים.
I Ran (So Far Away)
I Ran (So Far Away) הוא שיר של להקת הגל החדש הבריטית A Flock of Seagulls, מתוך אלבום הבכורה שלה A Flock of Seagulls . הוא יצא בשנת 1982 כסינגל השלישי של הלהקה וזה היה הסינגל השני מאלבום הבכורה שלה. הוא הגיע למקום הראשון באוסטרליה, למקום השלישי בארצות הברית ולמקום השביעי בניו זילנד, אך הוא לא זכה להצלחה דומה בבריטניה, כאשר הגיע רק למקום ה-43.
השיר הוא אחד השירים שהכי השפיעו על הפלישה הבריטית השנייה לארצות הברית בשנות השמונים.
יעל מאירי
יעל מאירי (נולד/ה ב-1982) היא/הוא אמן/ית רב-תחומי/ת ישראלי/ת. האמנות של מאירי עוסקת בזהות, לאומיות, גוף, מגדר וקוויריות, ומטפלת בנושאים אלו באמצעות שילוב בין צילום למיצב.
השכלה.
מאיר נולדה וגדלה ברעננה. היא/הוא תואר ראשון בהצטיינות בלימודי צילום במדרשה לאמנות במכללה האקדמית בית ברל, ולימודי תקשורת חזותית בבית ספר מנשר לאומנות.
אמנות.
ביצירות של מאירי, מהות האובייקטים הופכת לקווירית. הגוף והאובייקט ההטרו-נורמטיבי מתפרק ובכך אינו כפוף עוד למושג המהותי וההכרחי. נושא הגוף בעבודות של מאירי הוא עיסוק בגבולות. "אנחנו נולדים/ות לתוך גוף, אבל הוא לא לגמרי מייצג אותנו. הגוף הפיזי הוא הגבול של ה'אני', אך ה'אני' הרבה יותר גדול מאשר הגוף הפיזי. העניין שלי בגוף היה תמיד אותו עניין: איך בן אדם מניח את הגוף שלו, מה נוח לו לעשות עם הגוף".
העבודות הראשונות של מאירי היו צילום תיעודי של הופעות פאנק במועדון הרוגטקה ב-2012. הפעילות הניבה שש חוברות צילום בהוצאה עצמית, ביניהן "אם תמצאי את עצמך בפנזין הזה תקבלי אחד בחינם", "תקוע", "בשביל שיהיה לי מקום" ו"רייטג'נדרד". "התחלתי לעשות פנזין כי הצילומים שלי רצו בית. לא יכולתי לאפשר להם להתגלם בחומר. רציתי לתת משהו לא/נשים בצילומים שלי, שיוכלו ללכת הביתה עם הצילום".
דימוי בולט בעבודות של מאירי הוא זרוע ויד גברית ממורכזת בצילום ואוחזת בפירות, בירקות, בחפצים או בידיים אחרות. דימוי זה מתכתב עם האיקונוגרפיה של התנועה הציונית, שבה יד אוחזת ביבול האדמה, בכלי עבודה ובנשק. דימויים אלה ייצגו את גאולת הגוף היהודי הגלותי, הרזה, החלש, ויצירת גוף של הציוני החדש. בעבודות אלה של מאירי נשבר דימוי הגוף הציוני.
בעבודה הטסטוסטרון של גולי (2013) מצולמת יד של מאירי המחזיקה מיכל זכוכית קטן ועליו תווית עליה כתוב Testoviron - בקבוק של ההורמון הגברי טסטוסטרון, המשמש לשינוי מגדרי. הבקבוק הקטן מרכזי בתמונה, ובכך יוצר התרסה. יד פאלית חודרת אל הצילום ומציגה בגאווה את הבקבוק. הצילום מבקש ללכוד את מבטו של הצופה, הרגיל לסווג מגדרי, ולערער על המושג 'טבעי' לגבי מגדר. בכך מוצע לבחון מחדש את הדימוי הציוני של הגבריות - המגדר הגברי, המיוצג באומנות הציונית בהקשר לעבודת כפיים ותוצר האדמה.
בצילום מנגו (2015) מופיעה כף יד רטובה מעט, המחזיקה זרע מנגו מבוקע שדומה בצורתו לאיבר מין נקבי. הדימוי הארוטי באחיזת היד את הגרעין שובר את האיקונוגרפיה הציונית, ומנסה להביא את הצופה למחשבה לגבי הפעולה שקדמה לצילום - היניקה והמציצה של תוכן הפרי.
עוד מוטיב שמופיע בעבודות של מאירי הוא דקל. הדקלים בצילום נמצאים במרחב הציבורי, אך מצולמים ללא אנשים בסביבתם. הדקלים הפאליים מאבדים מהאון הגברי לנוכח המרחב הריק. בצילום אגבה (2016) מופיע ציור קיר של עץ דקל, המצויר בסגנון נאיבי, ומעל המבנה מבצבץ קצהו של עץ דקל אמיתי. לפני המבנה מזדקרים שני עמודי חשמל ישנים, עשויים עץ, שאינם בשימוש, ובין עמודי החשמל צומח צבר, שצורתו מזכירה תמנון. הדימוי הרומנטי-אוריינטלי של הדקל מתערער בצילום. עמודי החשמל של המפעל הציוני עומדים כאנדרטאות של אין-אונות ותבוסה, והסימבול הציוני האוריינטלי - הדקל, שאינו מין מקומי אך הפך לחלק "טבעי" מהנוף הציוני - משולל מהטבעיות שלו בעזרת ציור הקיר המתפורר שעל הקיר.