זהו האלבום האחרון שבו השתתף בארט, מנהיגה של הלהקה, אשר מצבו הנפשי הלך והדרדר עד כדי חוסר תפקוד מוחלט בעת הקלטות האלבום. כמו כן היה זה האלבום הראשון בהשתתפותו של גילמור, לימים הגיטריסט של הלהקה. בספר "Syd Barrett and the Dawn of Pink Floyd" סופר שבארט דחק בחברי הלהקה לכתוב שירים בעצמם והתוצאה הייתה תקליט בעל אופי אקלקטי. "Jugband Blues" הוא למעשה שיר הפרידה של בארט מהלהקה. יש הטוענים כי בשיר בארט מספר על מצבו הנוכחי בלהקה, כשהוא נדחק ממנה לטובת דייוויד גילמור, ובשורות כדוגמת: "ואני תוהה מי היה יכול לכתוב את השיר הזה" הוא רומז לחברי הלהקה איזה כוח משמעותי הוא היה בה בעבר. מלבד שיר זה מנגן בארט בגיטרה אקוסטית במספר שירים באלבום.
את עטיפת האלבום עיצבה לראשונה חברה חיצונית, חברת היפנוסיס אשר בבעלות הצלם הידוע סטורם ת'ורג'רסון ואוברי פאואל (אשר היו חברים ותיקים של חברי הלהקה) מאז התמידה הלהקה בעבודה עם חברה זו, שהייתה אחראית לעיצוב מרבית עטיפות אלבומי הלהקה.
רצועות.
Let There Be More Light.
השיר פותח את האלבום, והוא גם הסינגל הראשון שיצא באלבום. השיר הוקלט במאי 1968 ונכתב על ידי בסיסט הלהקה רוג'ר ווטרס. השיר הוא אחד מהשירים באלבום שסיד בארט, מקים הלהקה, סולנה והגיטריסט שלה לשעבר, לא נוטל בו חלק. השיר מתחיל בצלילי בס המנוגנים על ידי רוג'ר ווטרס, מוביל לצלילי תוף של ניק מייסון, קלידים ושירה מובילה על ידי ריצ'רד רייט החוזרים על עצמם, אך יחד עם זאת, המוזיקה משתנה והופכת לחזקה יותר, ושר בה דייוויד גילמור. בשיר יש רמז לשירם של הביטלס "Lucy in the Sky with Diamonds".
Remember A Day.
השיר הראשון באלבום שנכתב על ידי ריצ'רד רייט (רייט ביצע גם את השירה). השיר הוקלט באוקטובר 1967, באולפני De Lane Lea Studios, לונדון, אנגליה. השיר יצא כצד ב' לשיר הקודם באלבום. פינק פלויד מעולם לא ביצעו את השיר בהופעה (למעט ב-2008 כשדייוויד גילמור שר את השיר בשל מותו של רייט). השיר מדבר על געגועים לילדות, וזהו גם השיר הראשון באלבום שסיד בארט משתתף בו.
Set The Controls For The Heart Of The Sun.
אחת היצירות הבולטות באלבום. השיר נכתב על ידי רוג'ר ווטרס. השיר כולל תיפופי טימפאני על ידי ניק מייסון, קולות של שחפים, אפקטים מוזרים למדי ועוד. השיר גם מופיע באלבום Ummagumma בגרסת ההופעה הארוכה של הלהקה. זהו השיר היחיד של הלהקה שמכליל את כל חבריה. מתופף הלהקה ניק מייסון הודה שזהו השיר האהוב עליו מבין כל שירי הלהקה.
Corporal Clegg.
שיר המדבר על חייל שאיבד את רגלו במלחמת העולם השנייה. זהו השיר הראשון של פינק פלויד המדבר על מלחמה. השיר נכתב על ידי ווטרס והשירה ניתנה לרייט. השיר גם כולל צלילי קאזו על ידי גילמור ואפקט של מלחמה בסוף. בראיון אמר גילמור:
"האם "Corporal Clegg" שב"Saucerful Of Secrets" נכתב באופן מכוון כדי להשמע בסגנון הצליל של הנדריקס?"
"לא, לא ממש. לא ידעתי מה לעזאזל ניסיתי לנגן באותה תקופה, אם להיות כנים. אין לי שום מושג. מה שנהגתי לנגן, הסגנון שהיה לי, לא התאים לפינק פלויד באותו זמן, ולא ידעתי למען האמת מה לעשות"
דייוויד גילמור " - מגזין "גיבורי גיטרה", מאי 1983.
A Saucerful Of Secrets.
השיר המרכזי באלבום שנכתב על ידי ארבעת חברי הלהקה. זהו קטע אינסטרומנטלי ניסיוני מאוד הכולל פידבק יללני, תיפוף אגרסיבי וקולות מסתוריים ללא מילים. השיר מחולק לארבעה חלקים. שמות החלקים אינם מופיעים על האלבום המקורי, אלא רק יותר מאוחר באלבום Ummagumma (שבו הופיע בגרסת הופעה):
השיר היה חלק מההופעה של פינק פלויד בין 1968 ל-1972. השיר בעצם מתאר איזשהו קרב דמיוני וטרגדי שכל חלק בשיר עוסק בחלקי הקרב:
Something Else מתאר את תחילת הקרב
Syncopated Pandemonium מתאר את המשך הקרב
Storm Signal מתאר את עמדתם של המתים שנפלו בקרב חלק זה מתאר את סוף הקרב.
Celestial Voices מתאר את אבל המתים.
See-Saw.
השיר השני והאחרון שרייט כתב וביצע בו שירה מובילה. זהו אחד השירים המדכאים והעצובים של רייט העוסק בילד שעזב את משפחתו.
Jugband Blues.
השיר הסוגר את האלבום והיחיד שנכתב על ידי בארט, כשלמעשה זהו שיר הפרידה של בארט מהלהקה. יש הטוענים כי בשיר בארט מספר על מצבו הנוכחי בלהקה, כשהוא נדחק ממנה לטובת דייוויד גילמור, ובשורות כדוגמת: "ואני תוהה מי היה יכול לכתוב את השיר הזה" הוא מזכיר לחברי הלהקה איזה כוח משמעותי הוא היה בה בעבר. מלבד שיר זה מנגן בארט בגיטרה אקוסטית במספר שירים באלבום.
ציטוטים.
דייוויד גילמור " - מגזין "גיבורי גיטרה", מאי 1983.
שלמה אבן-גבירול
מיזרי
מיזרי הוא ספר מאת סטיבן קינג וראה אור ב-1987. הספר מספר על סופר בשם פול, הנשבה בידי מעריצתו המטורפת, לאחר תאונת דרכים. המעריצה, אנני וילקס, מכריחה אותו לכתוב רומן נוסף בסדרת הספרים פרי עטו, "מיזרי", שעוקבת אחרי מיזרי צ'סטיין, למרות שסדרת הספרים כבר נסתיימה ולפי העלילה, גיבורת הסיפור כבר נהרגה.
הספר עובד לסרט בעל אותו שם, שהופץ מ-1990, ולמחזה שהועלה לראשונה ב-1992 בלונדון. עיבוד אחר למחזה הועלה בשנת 2015 בברודוויי. עיבוד זה הועלה בישראל ב-2019 בתיאטרון הקאמרי.
תקציר העלילה.
פול שלדון הוא סופר מפורסם של רבי-מכר, שיצירתו הגדולה ביותר היא סדרת מיזרי שבה מיזרי צ'סטיין, אישה בתקופה הוויקטוריאנית, היא הגיבורה הראשית. זמן לא רב לפני התרחשות הסיפור מאס בסדרה והחליט להרוג את מיזרי בספרו האחרון הנקרא "ילדה של מיזרי".
לאחר שסיים את רומנו האחרון, הוא משתכר ויוצא למסע במכונית שלו בהרי הרוקי, אז הוא נפגע בתאונת דרכים ומרסק את שתי רגליו. אנני וילקס, שמספרת על עצמה שהיא "המעריצה מספר אחת שלו", מוצאת אותו ולוקחת אותו אל ביתה. והסיפור מתחיל בהתעוררותו של שלדון מחוסר־ההכרה בה היה שרוי. כשהזמן עובר, פול שעשה מחקר מקיף על הפרעות נפשיות מתחיל להבין שאנני היא פסיכופתית, ושאין לה כל כוונה לשחררו.
הדמויות.
פול שלדון.
פול שלדון (פרוטגוניסט) הוא סופר בינוני, גרוש, שעיקר פרנסתו בשנים האחרונות באה מסדרת מיזרי, על אף שהוא מתעב את הדמות, הסדרה והמלודרמטיות המוגזמת. הוא משתוקק לצאת מאזור הרומנים הקלים ולהפוך לסופר מוערך, ולכן בספר האחרון בסדרת מיזרי הוא החליט להרוג את הדמות. אנני וילקס מכריחה אותו להחזיר את מיזרי לחיים בספר חדש.
אנני וילקס.
אנני וילקס (אנטגוניסט) היא אחות במקצועה. היא פסיכופתית שרצחה כ-30 איש (מתוך תחושה שכך תגמול אותם מייסורי העולם, כך הסיק פול), בהם זקנים ותינוקות, במחלקה בה היא עבדה. לבסוף הורשעה, אך הצליחה לצאת זכאית על אף דיבוריה שהיו עלולים להסגירה, ואז ברחה לביתה המבודד שבהרי הרוקי, ליד סיידווינדר, קולורדו. היא אוהבת רומנים קלילים ומלודרמטיים, במיוחד את סדרת "מיזרי" של פול שלדון, ולעיתים מתקשה להבדיל בין המציאות לסיפור.
אנני מתעבת קללות ויכולה להיכנס למצבים אלימים במיוחד אם משתמשים בהן לידה. את זעמה היא מביעה במילים ילדותיות ובאלימות. היא לוקה במחלות נפש רבות, בהן פרנויה, סכיזופרניה והפרעה דו-קוטבית.
דמותה של ווילקס דורגה על ידי דאג ווקר במקום התשיעי מתוך 11 במסגרת רשימת "11 התפקידים המפחידים ביותר", מעל דמות ה-T1000 משליחות קטלנית 2 ומתחת לחניבעל לקטר.
מסר תת-ספי
מסר תת-סִפּי (באנגלית: Subliminal message) הוא אות או מסר שנועד לחדור אל תודעתו של אדם, מבלי שאותו אדם יהיה מודע לחדירת המסר. מקרים טיפוסיים של מסר תת-ספי הם כאלו בהם האות או המסר - למשל, בדמות צליל או תמונה - מוצגים לזמן קצר, כך שקולט המסר אינו מודע לכך שהם נראים או נשמעים, אך אלו עדיין חודרים אל מוחו. השפעתו של מסר תת-ספי עשויה להיות חזקה במיוחד, שכן הנחשף לו אינו יכול להגיב, להתמודד או להתנגד באופן מודע למסר המועבר.
טענה שגורה ונפוצה היא שמסרים תת-סיפיים משמשים באורח שגרה בפרסום ולמטרות תעמולה, לדוגמה בתשדירי בחירות של מפלגות. תאוריות קונספירציה רבות גורסות כי מסרים תת-ספיים שהועברו בניסויים הצליחו לחולל השפעה ולהביא את הנחשפים למסרים לפעולות בהתאם לגירויים הקצרים אליהם נחשפו. עד היום, עם זאת, לא נמצאו עדויות לכך שמסר תת-ספי אכן יכול להשפיע על בחירות ספציפיות של הנחשפים להם. עם זאת, נמצאה תמיכה מחקרית מסוימת להשפעות מוכללות וקצרות טווח עם חשיפה למסרים תת-ספיים. הדוגמה הבולטת ביותר היא של חשיפה של משתתפים בניסוי לסמלים לאומיים. בניסוי שערכו חסין ואחרים בישראל התגלה כי חשיפה לדגל ישראל גרמה לדעותיהם של הנבדקים להפוך מתונות יותר בהשוואה לדעותיהם הקודמות. מחקר שערכו קרטר, חסין ופרגוסון בארצות הברית העלה כי נבדקים אמריקנים נטו להזדהות גדולה יותר עם המערכת ועם ערכים אמריקניים אחרי חשיפה תת-ספית לסמלים אמריקניים מובהקים. מגמות דומות של נטייה למרכז בעקבות חשיפה למסרים תת-ספיים נתקבלה גם במחקרים שעסקו בתחומים אחרים, כמו הערכה אישית או יחס לאנשים אחרים.
מחקרים.
שימוש במסרים תת-הכרתיים לשם פרסום.