סנדטורב העלתה את הרעיון הניסיוני למפגשים מאולתרים בין אמני שירה וגיטריסטים חדשניים דבר שבא לידי ביטוי באלבום הצמד "The Jist" עם הגיטריסט והמאלתר טורגיר סטנדל. בשנת 2015 יצא לאור אלבום הסולו הראשון שלה "Pieces Of Solitude", בחברת התקליטים Va Fongool.
בשנת 2015 ביצעה פרויקט דואו יחד עם הרב-נגן הבריטי סטיב ברספורד בפסטיבל- "Blow Out!" באוסלו. סנדטורב היא גם היזמית של סדרת הקונצרטים "Playdate" בברגן ו-"Jugendjazz" באולסון.
בתאריך 29 ביולי 2016 למתופף Ole Mofjell ומתגוררת כיום בקופנהגן שבדנמרק.
איגרת תחיית המתים
המשמר הלאומי של יוון
המשמר הלאומי (ביוונית: Εθνοφυλακή) היא יחידה בצבא יוון המורכבת מכוחות מילואים, ואמונה על הגנת העורף היווני במקרה של מלחמה.
היסטוריה.
המשמר הוקם לראשונה ב-1843 בידי אותון, מלך יוון, כיחידה שנועדה להגן על העורף היווני במקרה של מלחמה. ב-1948 בשל פרוץ מלחמת האזרחים היוונית, בוטלה היחידה והוחלפה בידי יחידות עצמאיות למחצה שנקראו גדודי ההגנה של המשמר הלאומי (הידועים בראשי התיבות TEA). יחידות אלו נלחמו לצד כוחות הממשלה במהלך המלחמה, וסייעו באכיפת החוק בארץ.
גדודי ההגנה היו עצמאיים מדי, ונודעו בעמדה הפוליטית המובהקת שלהם, המזוהה עם הימין הקיצוני. אי לכך, ב-1982 הורה אנדראס פפנדראו על פירוקם של גדודים אלו, ועל הקמה מחודשת של המשמר הלאומי. כיום, המשמר מגויס על בסיס התנדבותי מקרב כוחות המילואים של צבא יוון, ואנשיו עוברים אימונים סדירים. חיילי המשמר זוכים להערכה רבה ביוון, וב-2017 החליטה ממשלת יוון להכריז על שנת 2017 כ"שנת המשמר הלאומי". במהלך שנה זו נערכו אירועי הוקרה רבים למשמר. החל מ-2019 גם נשים יכולות לשרת במשמר.
גדוד היגרים הרכוב
גדוד היגרים הרכוב (בצרפתית: Bataillon de chasseurs à cheval, בהולנדית: Battjon Jagers te Paard) הוא גדוד יגרים מיוחד של צבא בלגיה, המשמש כיחידת סיור ומודיעין.
היסטוריה.
הגדוד הוקם ב-4 ביולי 2011 באמצעות איחוד כל יחידות היגרים של צבא בלגיה. הוא עבר הסבה ליחידת מודיעין, מעקב וסיור והוכפף לבריגדה הממונעת. אנשיו עובדים בשיתוף פעולה עם גופי המודיעין של צרפת, הולנד ולוקסמבורג. אנשי הגדוד הוצבו באפגניסטן ובמאלי במסגרת כוח שמירת השלום של האו"ם.
מבחינה היסטורית וסמלית, גדוד היגרים הרכוב נחשב לממשיך דרכם של יחידות הפרשים של צבא בלגיה. בסיסו כיום ממוקם בשכונת הברלי שבלוון.
זכויות להט&quot;ב בכווית
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בכווית מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות גברית פלילית ונענשת בקנסות או 7 שנות מאסר. הומוסקסואליות נשית חוקית מאז ומעולם. אנשי להט"ב מועמדים לדין באופן קבוע על ידי הממשלה ומתמודדים עם סטיגמטיזציה בקרב האוכלוסייה הרחבה.
מעמד בחוק.
חוק העונשין בכווית מכיל מספר הוראות כלליות נגד "הוללות" ו-"חוסר מוסריות" אשר ניתן להשתמש בהן להענשת אנשי להט"ב,
בספטמבר 2013 פורסם כי חברות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הסכימו לדון בהצעה להקמת "מבחן הומוסקסואליות" על מנת לאסור כניסת זרים הומואים לאחת המדינות. עם זאת, הדאגה לאירוח מונדיאל 2022 בקטר, וחשש ליצירת מחלוקת בין לאומית במקרה שאוהדי כדורגל אשר מזדהים כחברי קהילת הלהט"ב היו מוקרנים, גרמו לגורמים להתחרט בתוכניתן ולהתעקש כי "מדובר בהצעה בלבד".
בשנת 2017 כוכב האינסטגרם הפולני, המלך לוקסי ("King Luxy") נעצר בכווית כי נראה לכאורה כ-"נשי מדי" בעוד כי שהה כשבועיים במעצר לפני ששוחרר.
תנאי מחיה.
אקטיביזם.
אין עמותה או ארגון ללא מטרת רווח ידוע בכווית למען זכויות להט"ב או ארגון אירועים חברתיים בנושא.
בשנת 2007 דיווח שירות החדשות הערבי "אל-ערביה" כי קבוצה של כוויתים הגישה בקשה להיתר להקים עמותה חדשה שתעמוד על זכויות להט"ב כוויתים. אישור קיום עמותות צריך להיות מאושר על ידי משרד העבודה והרווחה, אשר מעולם לא השיב רשמית לבקשה. ביולי 2019 הודיעה הקבוצה כי תגיש בקשה נוספת לקבלת אישור מהמשרד בתגובה לפגיעה של משרד המסחר בסמלים המייצגים הומוסקסואליות כגון צבעי קשת בענן אשר מייצגים לרוב את דגל הגאווה בחנויות.
בשנת 1988, משרד הבריאות הכוויתי פרסם דו"ח אודות נתוני מחלת "HIV" בכווית, בסקירה על לאום האזרחים, מצבם המשפחתי ונטייתם המינית.
זכויות להט&quot;ב בצפון קפריסין
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בצפון קפריסין מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות גברית הועברה אי-הפללה בשטח המדינה מאז 6 בפברואר 2014 בעוד שחוקים קודמים הטילו שלוש שנות מאסר על נאשמים, על פי סעיפים 171 ו-173 לחוק הפלילי. המעצרים האחרונים באישום הומוסקסואליות התרחשו לאחרונה בשנת 2011. הומוסקסואליות נשית היא חוקית מאז ומעולם.
מעמד בחוק.
החוקים האנטי-הומוסקסואלים בשטחי המדינה היו מורשת של השלטון הקולוניאליזם הבריטי, שנותרו לאחר שהאי קיבל עצמאות בשנות השישים. בעוד שרפובליקה של קפריסין הפכה הומוסקסואליות לחוקית בשטחה בשנת 1998 על מנת להצטרף לחברות באיחוד האירופי (האיחוד האירופי) בשנת 2004, ההכרה השנויה במחלוקת בצפון קפריסין פירושה שהיא נמצאת מחוץ לתחום השיפוט של האיחוד האירופי ולפיכך, הומוסקסואליות גברית נותרה פלילית בשטחה.
ביטול ההפללה של הומוסקסואליות גברית החלה להיות מוגדרת בבחינה רצינית מאז שנת 2006. באוקטובר 2011 טענה חברת הפרלמנט האירופי מרינה יאנקודאקיס הידועה בתמיכתה בזכויות להט"ב כי במהלך ביקור בצפון קפריסין הבטיח לה הנשיא דרביש ארוגלו כי יתיר הומוסקסואליות בחוק עבור התאמתה של צפון קפריסין לחוק בטורקיה (אשר התיר הומוסקסואליות מאז 1858), הרפובליקה של קפריסין ושאר יבשת אירופה. בדצמבר 2011 נודע כי בשל לחץ גובר מצד חברי הפרלמנט, מחוקקים בצפון קפריסין יבטלו את החוק הפלילי כלפי הומוסקסואליות. הנשיא ארוגלו, מנהיג הממשלה המכהן, הביע כי יחתום על הצעת החוק בבואו.
חקיקת אי-ההפללה התעכבה עד שהובאו שני תיקים נגד צפון קפריסין לבית המשפט החוקתי הצפון קפריסאי ובית הדין האירופי לזכויות אדם (ECTHR). מיד לאחר שהוגשה התיק לבית הדין האירופי, מרכז התיאום של האיחוד האירופי ערכך יחד עם ראש ממשלת המדינה תיקון באפריל 2013 לביטול סעיפים 171, 172 ו-173 בפרק 154 של החוק הפלילי. התיקון היה צפוי להיות מאושר, אך עוכב. דיווחים קבעו כי אם החקיקה לא הייתה עוברת, בית הדין האירופי לזכויות אדם היה דן בנושא התיק וקובע כי הפללת יחסים הומוסקסואלים בהסכמה בשטחי המדינה היא הפרה של סעיף 8, בהתאם לתיק דדג'ון נגד בריטניה אשר היה תיק של בית הדין האירופי לזכויות אדם, שקבע כי סעיף 11 לחוק התיקון בחוק הפלילי 1885 אשר הפליל מעשים הומוסקסואליים בין גברים באנגליה, ויילס וצפון אירלנד מפרים את האמנה האירופית לזכויות אדם.
ב-27 בינואר 2014 הצביעה עצרת רפובליקת הפרלמנט הצפוני קפריסאי, לביטול הוראות החוק הפלילי שהוציאו יחסים הומוסקסואלים בין גברים מחוץ לחוק. הצעת החוק נחתמה בכתב העת הרשמי ב-7 בפברואר 2014 ונכנסה לתוקף עם פרסומה.
הכרה בזוגיות חד מינית.
ארגונים לא ממשלתיים קראו ללגליזציה של נישואים חד מיניים בצפון קפריסין לאורך השנים. בשנת 2012 הציעה מפלגת הדמוקרטיה הקומוניאלית חוק אשר יתיר נישואים חד-מיניים בשטחי המדינה, אם כי החקיקה נפסקה עקב התנגדותה של מפלגת האחדות הלאומית אשר הוגדרה בשלטון.
מייטלנד ארמסטרונג
מייטלנד ארמסטרונג (באנגלית: Maitland Armstrong; 15 באפריל 1836 - 26 במאי 1918) היה קונסול אמריקאי בוותיקן (1869), קונסול האמריקאי ברומא (1869–1871) והקונסול הכללי ברומא (1871–1873). הוא היה גם אמן ויטראז'ים וצייר.
ראשית חייו.
דייוויד מייטלנד ארמסטרונג נולד בדנסאמר, ניובורג, ניו יורק בשנת 1836 ולמד בטריניטי קולג', הרטפורד, קונטיקט משנת 1854. הוא היה הצעיר מבין ארבעה בניהם של אדוארד ארמסטרונג (1800–1840), חקלאי מקומי חשוב, ואשתו, שרה הארטלי וורד (1801–1853) מצ'ארלסטון, דרום קרוליינה. אדוארד ארמסטרונג הוסיף לאדמה שכבר נרכשה על ידי אביו, עד שבסופו של דבר הוא החזיק בחוות המשתרעות לאורך חזית של כמעט שני קילומטרים לאורך נהר ההדסון, ובנה בית גדול, אחוזת אדוארד ארמסטרונג.
סבו היה קולונל ויליאם ארמסטרונג, שהגיע מסקוטלנד עם הצבא הבריטי במהלך המהפכה האמריקאית. סבו נכח בקרב יורקטאון, כמו גם סבה של אשתו, הקולונל ניקולס פיש, אך הוא היה בצד המנצח. בזכרונותיו תוהה מייטלנד אם הם נפגשו אי פעם.
אחיו היו ויליאם הנרי, גוברנר וג'ון ארמסטרונג. ויליאם הנרי ארמסטרונג (ומשפחתו) התגוררו בבית גומז מיל בשנים 1835-1904, הבית היהודי הוותיק ביותר שנותר בשלמותו בארצות הברית, שהפך למוזיאון, עם כמה מיצירות האמנות של מיטלנד ארמסטרונג.
בסתיו 1858 הפליג מאיטלנד ארמסטרונג לאיטליה, והגיע לפני השנה החדשה, שם בילה חודשים בסיורים ברחבי הארץ וצייר את הנופים ואתרי המונומנטים העתיקים.
החיים באיטליה.
ארמסטרונג היה קונסול אמריקאי ברומא, 1869–1871, דיפלומט בוותיקן, 1869 והקונסול הכללי ברומא 1871–1873. תפקידיו של ארמסטרונג חייבו אותו להכיר כמה שיותר אמריקאים ברומא, תפקיד אותו מילא בהתלהבות. רבים מהם היו אמנים שהפכו לחבריו לכל החיים, כמו צ'ארלס ס. קולמן, ג'ורג' ג'ואל, ויליאם גדני באנץ', ג'ורג' איננס וג'ורג' הילי.
התערוכה העולמית בפריז 1878.