בתקופת השלטון הוונציאני בכרתים , נחשפה האוכלוסייה היוונית לתרבות רנסאנס. באי התפתחה ספרות יוונית משגשגת . פעלו בה דמויות ספרותיות וכן חוקרים ופילוסופים יווניים שפרחו באיטליה במאות ה-15 עד ה-17. במקביל, נוצרה אסכולת כרתים בציור איקונות. הצייר דומניקוס תיאוטוקופולוס, הידוע יותר בשם אל גרקו, נולד בכרתים בתקופה זו והוכשר באיקונוגרפיה ביזנטית לפני שעבר לאיטליה ומאוחר יותר לספרד. לאחר הכיבוש העות'מאני בכרתים, מרכז הציור היווני עבר לאיים היוניים.
בסיס גאדג'ייבו
גאדג'ייבו הוא בסיס הצי הצפוני של רוסיה. ממוקם בתחומי השיפוט של העיר הסגורה גאדג'ייבו, במחוז מורמנסק. הצוללות הגרעיניות של הצי הצפוני חונות בבסיס זה.
הבסיס נחנך בשנת 1956 ושימש נמל בית לצוללות הדיזל הסובייטיות. מאז 1963, צוללות גרעיניות, כולל K-219 שטבעה 1986, חונות בבסיס. בשנת 1995 כמעט אירעה תאונה גרעינית במקום, כאשר ב-21 בספטמבר הופסקה אספקת החשמל לגאדז'ייבו, מכיוון שמשרד ההגנה היה חייב לחברת האנרגיה קולנרגו סכום גדול מאוד שלא שולם. מאוחר יותר, ממשלת הפדרציה הרוסית אילצה את ספק החשמל לחדש את אספקת החשמל.
החל משנת 2010, חטיבות צוללות הטילים הבליסטיים חונות בבסיס. גאדג'ייבו משמש גם כמקום לאחסון דלק לצוללות שהוצאו משימוש.
דן פאר
דן פאר (נולד ב-19 ביולי 1972) הוא אימונו-ננוטכנולוג ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וחקר הסרטן באוניברסיטת תל אביב, המכהן כסגן נשיא האוניברסיטה למחקר ופיתוח וכראש המרכז לרפואה תרגומית. פאר הוא מומחה עולמי לתחום הננו-רפואה.
ביוגרפיה.
פאר נולד וגדל בישראל.
את כל תאריו רכש באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1998 השלים תואר ראשון בביולוגיה, ובשנת 2000 השלים תואר שני בביוכימיה, בהנחיית פרופ' רמונה מרגלית. מיד לאחר מכן החל בלימודי תואר שלישי בביופיזיקה, אף הוא בהנחיית פרופ' רמונה מרגלית. במהלך לימודיו אלה, שהה בהשתלמות במעבדותיהם של חתן פרס נובל פרופ' סזר מילשטיין באוניברסיטת קיימברידג' ושל פרופ' רוברט לנגר במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. את התזה לדוקטורט הגיש בשנת 2004.
לאחר מכן יצא פאר לבוסטון, מסצ'וסטס, והיה לעמית בתר-דוקטורי במכון לחקר מחלות שקשורות לתאי מערכת החיסון (Immune Disease Institute) בבית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד, בהנחיית הפרופסורים מוטומו שימאוקה וטימותי ספרינגר (). בעת שהייתו שם, שארכה ארבע שנים, הוא רכש את השכלתו בתחום האימונולוגיה.
בשנת 2008 שב פאר לישראל ומונה למרצה בכיר במחלקה לאימונולוגיה וחקר התא בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2011 מונה לפרופסור חבר במחלקה זו, וכן לפרופסור נלווה במחלקה לננו-רפואה במכון המחקר של בית החולים המתודיסטי ביוסטון, טקסס. שנה לאחר מכן, מונה למנהל קרן הלמסלי למחקר ננוטכנולוגי וכן למנהל הקונסורציום הננו-רפואי הלאומי בישראל.
בשנת 2014 נבחר פאר לחבר באקדמיה הצעירה הישראלית וכיהן בה עד 2018. ב-2015 מונה לחבר בוועד הרפואה התרגומית של קרן קנת ריינין (). עוד באותה שנה קודם לדרגת פרופסור מן המניין.
בשנים 2016–2020 כיהן כראש המרכז לחקר הביולוגיה של הסרטן באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2017 מונה למייסד תוכנית ספארק ולראש המרכז לרפואה תרגומית, שעניינו הוא פיתוחים בתחום התרופות, משלב המחקר האקדמי ועד לשלב הראשוני של הניסויים הקליניים. כמו כן, בשנים 2019–2020 כיהן פאר כסגן דקאן למחקר בפקולטה למדעי החיים.
באוקטובר 2020 מונה פאר לסגן נשיא אוניברסיטת תל אביב למחקר ופיתוח, ובשנת 2021 נכנס לתפקידו כיושב ראש חברת "רמות", חברת המסחור של אוניברסיטת תל אביב, כמו גם ליושב ראש חברת המיזמים האוניברסיטאית TAU Ventures.
כמו כן, הוא חבר באגודה האמריקאית לחקר התא מאז 2002, וחבר באגודה האמריקאית לקידום המדע מאז 2008.
פאר נשוי ואב לשלושה.
מחקר.
פאר הוא מחלוצי השימוש במולקולות RNA. המעבדה שלו הייתה הראשונה בעולם להדגים הובלה מערכתית של מולקולות mRNA, שהיא בעלת יישומים רבים, ובהם חיסונים, השתקה של גנים, עלייה בביטוי גנים וחלבונים תרופתיים, ועריכה של גנים. פאר ומעבדתו פיתחו מולקולות שומן חדשות הנושאות מולקולות mRNA וסוגים נוספים של מולקולות RNA, חלקן מוסחר למספר חברות (כולל לחברת ביונטק).
פאר עוסק בפיתוח חיסונים ותרופות למחלות מעי דלקתיות, סרטני דם, מוח ושחלה ובמחלות גנטיות נדירות, כמו גם בפיתוח נשאי תרופות ננומטריים בעלי יכולת הכוונה סלקטיבית לתאי מטרה שנושאים את אותן מולקולות RNA.
ברבות השנים פרסם למעלה מ-150 מאמרים, ביניהם המאמר המצוטט ביותר בתחום הננו-רפואה. הוא המדען השני המצוטט ביותר בתחום תרפויטיקת RNA וכן הוא נמנה עם ה-0.4% העליונים של הפרסומים העולמיים בתחום הננוטכנולוגיה. כמו כן כתב מספר ספרים, ומכהן כעורך של שלושה כתבי-עת חשובים בתחום של מערכות להובלת תרופות, כחבר בפאנל המדעי של 15 כתבי-עת נוספים וכיועץ מדעי בכמה חברות הזנק וחברות פארמה גדולות בישראל ומחוצה לה. לפאר קרוב ל-130 פטנטים שחלקם מוסחרו ונמצאים בשלבים שונים של ניסויים קליניים ואחד נמצא בשלבי רישום של תרופה ביולוגית חדשה.
מנהג המדינה
במשפט העברי, מנהג המדינה הוא הסדר משפטי מקובל בקרב קבוצה מקומית מסוימת, בנוגע לתחום מסוים בדיני ממונות. בניגוד למנהג יהודי רגיל, שהוא הנהגה דתית הנפוצה בקרב קבוצה מסוימת, מנהג המדינה הוא מוסכמה חברתית גרידא, המשמשת ככלי עזר לפסיקת הדין. לעיתים רחוקות המושג משמש גם על מנת לתאר הנהגות דתיות.
תחומים בהם הדין נקבע על פי מנהג המדינה.
לפי כלל השגור במשנה בתחומים רבים בדיני ממונות, , כלומר אין בזה דין קבוע אלא הוא נקבע לפי המנהג המקובל בכל מקום. הכלל נאמר בעניין זכויות עובדים, חובות של המקבל קרקע מחברו באריסות; סוג הגדר שיש לבנות בין שכנים;, ודיני כתובות.
גם בספרות הראשונים נעשה שימוש נרחב בכלל זה. המשנה במסכת בבא בתרא (פרקים ד-ה) קובעת משמעויות למגוון מינוחים שעשויים לעורר בעיות בפרשנות חוזה, אך בתלמוד, ובראשונים מבואר שפרשנויות אלו תקפות רק במקום שבו אין משמעות קבועה למינוחים אלו, ולביאור זה יש סימוכין כבר בדברי התוספתא בדין מכירת בהמה גסה על פי זה פסק הרמב"ם שיש להתחשב בפרשנות שקבעה המשנה רק במקום שבו אין מנהג, אך במקום שבו יש מנהג מקובל כיצד לפרש את החוזה או משמעות ברורה למונח, יש לפסוק את הדין על פיהם:
גם בנוגע לביטול מכר בשל מקח טעות קובע הרמב"ם שהגדרת "טעות" תלויה בבני המדינה:
בהקשר אחר נקבע שבענייני ממון, הכוללים תמורה בין הצדדים - הולכים אחר מנהג המדינה, גם במקרים שבהם לא נקבע בחוזה גובה התשלום.
בדבר שבממון שמעורבים בו אנשים רבים, תינתן עדיפות למנהג המדינה בקביעת ההסדרים שבין המעורבים, על מנת למנוע מריבה ביניהם. כך קובע בעל תרומת הדשן (רבי ישראל איסרלן):
דבריו מבוססים על הגמרא במסכת בבא מציעא הקובעת כי דיני זמני שכירת הפועל שנלמדים מהתורה חלים רק בעיר חדשה (שבה אין מנהג), אך בעיר רגילה הולכים אחר מנהג המדינה.
האחרונים יישמו גם הם את מנהג המדינה בתחומים שונים. כך לדוגמה מובא ברמ"א (רבי משה איסרליש) שמועד תשלום למתווך ולשדכן תלוי במנהג המדינה. גם בעניינים הנוגעים לדיני שמירה, קובע רמ"א "דהכל תלוי לפני מנהג המקום". השולחן ערוך גם הוא מחיל את מנהג המדינה בתחומים שונים, ובהם בדיני שכירות : "ובמקום שאין מנהג ידוע; אבל במקום שיש מנהג - הכל לפי מנהג".
המושג 'מדינה'.
מדברי התלמוד ניתן ללמוד שמשמעותו של המושג 'מדינה' אינו מסגרת פוליטית כפי שהיא מוכרת בעברית המודרנית, אלא אזור גאוגרפי. כך, למשל, בארץ ישראל אזורי יהודה (חבל ארץ), עבר הירדן והגליל - היו מכונים מדינות. ראו, למשל: "שלוש ארצות לחזקה: יהודה, ועבר הירדן, והגליל.. אינה חזקה עד שיהא עמו במדינה אחת". בדרך זו נקבע בהלכות גיטין: "אין לכתוב מדינה אלא כשכל הפלך נקרא על שם אותה העיר" - כלומר ניתן לכנות בגט את העיר 'מדינה', רק אם היא עיר מרכזית שיש לה השפעה על המחוז כולו. בעקבות הדברים האמורים פוסק הרב משה פיינשטיין שפירושה של "מדינה" במונח "מנהג המדינה" יכול להתייחס גם למחוז או לעיר גדולה, ולא בהכרח למושג מדינה המוכר כיום.
הטעם להסתמכות על מנהג המדינה.
להסתמכות על מנהג המדינה נאמרו כמה טעמים:
הסכם בין צדדים שאיננו ברור, ניתן להשלמה על פי המקובל באותו מקום. הנימוק לכך הוא 'שהואיל והוא מנהג פשוט וכולם עושים כן, וכל המקבל [על עצמו התחייבות]- על דעת כן קיבל". מכאן שגם כאשר לא נכתב ולא נאמר דבר בין הצדדים, יש תנאי מכללא לפיו ההסכם יתפרש בהתאם למנהגי המקום.
הפיכת נוהג ציבורי למנהג המדינה.
על מנת שנוהג של הציבור יהפוך למנהג המדינה, עליו לעמוד במספר תנאים מצטברים:
אופן היווצרות מנהג המדינה.
הראשונים חלוקים בשאלה כיצד נוצר מנהג המדינה. האם הוא נוצר דה פקטו על ידי המציאות בפועל, או שעליו להתבסס על תקנת חכמים או תקנות נציגי הציבור (תקנות הקהילה).
בין דעות הראשונים שהובאו לעיל, הדעה הרווחת היא דעת הרמב"ם. עם זאת, כאשר מנהג המדינה מבטל הלכה, יהיה לו תוקף רק כאשר הוא נוצר על ידי החכמים, או על פי תקנות הקהילה.
מנהג המדינה מול ההלכה.
כלל מקובל הוא ש"מנהג מבטל הלכה". לפי כלל זה במצב בו מתקיימת סתירה בין ההלכה לבין המנהג, האחרון גובר ויש לנהוג על פיו. בין הפוסקים נחלקו הדעות באשר להיקף תחולתו של הכלל. לפי העמדה הרווחת, הכלל חל רק בדיני ממונות.