בשלב מסוים מתכונן סם לירות בקיידי אבל פגי עוצרת אותו ברגע האחרון. סם מציע לקיידי 20,000 דולר בתנאי שייסתלק מהעיר אבל קיידי מסרב באמרו כי משימתו להרוס את סם ומשפחתו לאט לאט כמו שנעשה לו.
סם שוכר חוקר פרטי בשם צ'רלי סיברס (טלי סוואלס) שיעקב אחרי קיידי. הוא עוקב אחריו כשהוא מזמין לחדר במלון נערת ליווי בשם דיאן טיילור (בארי צ'ייס) ומגלה אחר כך שקיידי תקף אותה, אך היא מפחדת מקיידי ומסרבת להגיש תלונה נגדו.
סם חורג ממנהגו ומזמין שלושה בריונים להכות את קיידי אבל הוא מתגבר עליהם. כעת מגיש גראפטון תלונה נגד סם בוועדת האתיקה באטלנטה בתקווה לשלול את רישיונו כעורך דין. סם מתכנן מבצע שיסיים את הסיוט הזה לכאן או לכאן. לפני שהוא טס לאטלנטה הוא מביא את פגי וננסי לבית סירה מבודד ב"נהר פסגת הפחד" בצפון קרולינה. הם מגיעים למקום בסירה ובעזרת דאטון הוא מקבל לעזרה את השוטר קרסק (פייג' סלאטרי).
כעת יש למשוך את קיידי למקום. סם מבקש מסיברס להביא לו כמה חפצים מהבית. קיידי מתצפת עליו ועוקב אחריו עד לבית הסירה.
בלילה מתחיל קיידי את ההתקפה. הוא נתקל בשוטר קרסקי, חונק ומטביע אותו. אחר כך הוא משחרר את בית הסירה מהחוף ומנסה לתקוף את פגי. לבסוף הוא חוזר לחוף ומנסה לתקוף את ננסי שמנסה להזעיק עזרה אבל אז מתנפל עליו סם ומתחיל ביניהם קרב קשה וקיידי מתחיל לחנוק אותו וכמעט מצליח להטביע אותו אבל הוא מצליח לירות בו ולפצוע אותו. קיידי מבקש מסם להרוג אותו אבל סם אומר לו כי הוא מעדיף שיירקב בכלא כל ימי חייו.
ארטיום רברוב
ארטיום גנאדייביץ' רברוב (ברוסית: Артём Генна́дьевич Ребро́в; נולד ב-4 במרץ 1984) הוא שוער עבר רוסי וחבר צוות האימון במועדון ספרטק מוסקבה.
קריירת מועדונים.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית במדי טום טומסק ב־27 בספטמבר 2008 במשחק הדרבי מול צסק"א מוסקבה.
שיחק במדיספרטק מוסקבה, בין 2011 ל־2021. הוא היה השוער הראשון בתקופות שונות במהלך אותו עשור, כולל בשנים שספרטק השתתפה בליגת האלופות. עם בפרטק זכה באליפות 2017 ובסופרקאפ הרוסי.
ב־2021, הודיע שהוא מפסיק את הקריירה שלו כדי להתמקד במינוי החדש שלו כרכז טכני, תוך התמקדות בתקשורת בין צוות האימון של ספרטק להנהלת המועדון.
רייקר
מבצעי מפצח
מבצעי "מפצח" היו שם הקוד לסדרת מבצעים של חיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים אשר נועדו להשגת עליונות אווירית בגזרת התעלה על ידי תקיפת מערכי הטילים נגד מטוסים של צבא מצרים. בסך הכל נערכו ארבעה מבצעים: "מםצח 21" ב-17 באוקטובר 1973 נגד מערך הטק"א בגזרת אסמאעיליה; "מפצח 22" ב-18 באוקטובר נגד מערך הטק"א בקנטרה, "מפצח 23" ב-20 באוקטובר להשמדת מערך הטק"א בגזרת אסמאעיליה; ו"מפצח 25" ב-22 באוקטובר להשמדת מערך הטק"א בגזרת סואץ-שלופה.
רקע.
בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה פרוש לאורך חזית התעלה מערך הגנה אווירית צפוף ביותר שכלל סוללות טילי קרקע אוויר מסוגים שונים בעלי מעטפת ירוט רחבה המוגנים בתותחי נ"מ קני. המערך שכונה "מסך האש" הגביל את אפשרות חיל האוויר הישראלי לסייע לכוחות הקרקע שנזקקו לסיוע רב בקרבות הקשים בשלביה הראשונים של המלחמה.
כישלון מבצע "דוגמן 5" להשמדת מערך הטילים הסורי ב-7 באוקטובר ערער את הביטחון העצמי של המתכננים במחלקת מבצעים בחיל האוויר, ויצר מחסום פסיכולוגי שהקשה על הפיקוד הבכיר של החיל לקבל החלטה על ביצוע תקיפה בסדר גודל דומה. עד למבצע הצליחה הישראלי, לא התפנה חיל האוויר להשמיד את סוללות הטילים (פרט למערך פורט-סעיד) ונאלץ לסייע לכוחות הקרקע באזורים מאוימי טילים. כתוצאה מהפעלת חיל האוויר בניגוד לתורת הלחימה ספג חיל האוויר הישראלי פגיעות קשות באובדן טייסים ומטוסים.
ראש ענף תקיפה, אביהו בן-נון, העיד שהכישלון "השפיע עד שלב מאוחר של המלחמה". האבדות ב"דוגמן 5" הוכיחו את רמת הסיכון הגבוהה הכרוכה בטיסה נמוכה מעל מערכי אויב.
ב-16 באוקטובר כוחות שריון ישראלים צלחו את תעלת סואץ בסמוך לאגם המר הגדול וביססו ראש גשר ממערב לתעלה. כוחות השריון הישראליים השמידו שלוש סוללות טילי קרקע אוויר ובכך הקלו על חיל האוויר לפעול בגזרת הצליחה.
בעוד אוגדה 162 מבססת אחיזתה ומתקדמת דרומה לכיוון העיר סואץ נעו כוחות אוגדה 143 צפונה לכיוון העיר איסמעיליה. במטרה לסייע לכוחות אוגדה 143, היה הצורך בהשמדת סוללות הטילים בגזרת קנטרה-איסמעיליה שהקשו על הסיוע האווירי לכוחות הקרקעיים.
מפצח 21 - 17 באוקטובר.
התקיפה הראשונה של חיל האוויר בסדרת "מפצח" להשמדת מערך הטילים באזור התעלה התבצע ב-17 באוקטובר. המטרה הייתה להשמיד את 3 הסוללות הנייחות באזור איסמעיליה שכיסו את מרחב ראש הגשר של הצליחה.
השתתפו שני מבנים של מטוסי פנטום: האחד מטייסת 119 והשני מטייסת 201. לתקיפה קדמו שיגורי טילי "אגרוף" וגופי הטעייה. התקיפה בוצעה בשיטה ישירה (חתף) והושגה בה השמדה מלאה של כל המטרות: סוללת SA-2 ושתי סוללות SA-3.
מטוס של טייסת 201 נפגע במהלך התקיפה. הטייס גד סמוק והנווט ברוך גולן הצליחו לצנוח אך עם הגיעם לקרקע נורו ונהרגו על ידי המצרים. גופותיהם לא הוחזרו ולא נמצאו. הם הוכרזו כחללים שמקום קבורתם לא נודע.
מפצח 22 - 18 באוקטובר.
תכנון מבצע "מפצח 22" הושלם ב-17 באוקטובר, כהמש התוכנית הכוללת של חיל האוויר להשמיד את כל מערך הסוללות בשלבים, מצפון לדרום. בתוכנית המקורית של השלב הראשון, "מפצח 22", תוכנן לתקוף 12 סוללות – שש באזור קנטרה ושש באזור הצליחה ממערב לאגם המר. לאור התקדמות כוחות אוגדה 162 ממערב לתעלה והציפייה שהם ישמידו סוללות נוספות החליט חיל האוויר ערב המבצע לוותר על תקיפת הסוללות באזור הצליחה מבלי ליידע את הרמטכ"ל בכל פרטי התכנית. בתכנון המבצע הוטמעו לקחים מכישלון "דוגמן", בראש ובראשונה הצורך להימנע מטיסה בגובה נמוך מעל ריכוזים של כוחות אויב. מכיוון שמרבית הנ"מ הקני נפרס ממזרח לתעלה, עברו נתיבי התקיפה של הסוללות ממערב לפורט סעיד ומעל שטחי ביצות, והמטוסים תקפו את הסוללות מכיוון צפון-מערב.
מטס התקיפה הראשון כלל מבנה של שישה מטוסי קורנס מטייסת 201 "האחת" ומבנה של חמישה (אחד התקלקל לפני ההמראה) מטייסת 69. המטס נועד לתקוף את כל שש הסוללות של חטיבת הטילים המצרית 107. המטוסים טסו ליעד מעל אזור הביצות בגובה של כ-100 רגל, כאשר כל זוג טס כמבנה נפרד למטרה משלו. הזוג הראשון והזוג השלישי של טייסת 201 תקפו כמתוכנן את מטרותיהם. במהלך הטיסה לקראת המשיכה לתקיפה, זיהה הזוג השני, להקת ציפורים על הנתיב באותו גובה. במטרה להימנע מהתנגשות עמם, נאלץ זוג המטוסים להגביה את גובה הטיסה ובכך לחשוף את המטוסים לשיגור טילי קרקע אוויר. המוביל רס"ן רון חולדאי עם הנווט יורם רומם הגביה ראשון את גובה טיסתו וזמן קצר לאחר מכן ספג פגיעת טיל ששוגר לעברו. הוא הטיל את חימושו בנוהל חירום, וטס פגוע מזרחה לנחיתת חירום ברפידים. מספר שתיים שלו התרומם אף הוא, נפגע משני טילים, והצוות נטש ונפל בשבי (גורי פלטר ויצחק ברעם). גם על שאר המבנים שוגרו טילים ומטוס נוסף נפגע (דורון שלו - יוסי לב ארי) לאחר שהטיל את הפצצות על היעד. שני מטוסים אבדו בתקיפה ועל פי סיכום חיל האוויר הושמדה בוודאות סוללת SA-3 אחת. בהמשך למטס זה הגיעו שלושה מטסים נוספים, כל אחד של 12 מטוסי עיט (סקייהוק) מטייסת 110 "אבירי הצפון" ומטייסת 109 "העמק" כשהם חמושים בפצצות שימוש כללי. שטסו בנתיב מערבית לפורט סעיד. במטס הראשון אבדו שני מטוסים והושמדו שתי סוללות. במטס שני, שתי דקות אחריו, נפגע מטוס אחד מטיל ונפגעו פגיעה חוזרת סוללות שכבר הותקפו וייתכן שנפגעה סוללה נוספת. במטס האחרון הופל מטוס אחד ונפגעו ארבע סוללות. בסך הכל הושמדו במבצע כל שש הסוללות של מערך קנטרה אבל החשש מנ"מ קני שהביא לחשיפה גדולה מדי לטילים והרצון לוודא את השמדת המטרות שהביא למספר גיחות גדול, הביא לריבוי אבדות. במבצע הופלו שני מטוסי פנטום וארבעה מטוסי סקייהוק, ושלושה מטוסים נוספים נפגעו. טייס ישראלי אחד, סרן , נהרג, חמישה טייסים נשבו, טייס אחד חולץ משטח מצרים וטייס אחד (חיים גופן) נטש את מטוסו הפגוע וצנח מעל לשטח ישראל.
המחיר הכבד ששולם במבצע "מפצח 22", בחלקו תוצאה של תקלות מקריות ולא של שגיאות יסודיות בתכנון, העיב על הצלחת חיל האוויר להשמיד את כל המערך בקנטרה. סימן השאלה סביב נחיצות המבצע עלה בעוד המבצע נמצא בעיצומו ועורר ויכוח נוקב בין הרמטכ"ל דוד אלעזר לבין מפקד חיל האוויר בני פלד. הרמטכ"ל הבין שהתקיפה לא מתבצעת באזור הצליחה אלא באזור קנטרה, רק בשעה 09:35, חמש דקות לאחר שהחלה התקיפה, ומיד הבהיר שאם היה יודע שחיל האוויר מתכוון לתקוף שם הוא היה אוסר זאת שכן כוחות צה"ל אינם זקוקים לסיוע בגזרה זו. גם שר הביטחון, משה דיין, לאחר ששמע על התקיפה אמר שזו הייתה תקיפה מיותרת. בדיון סוער באותו יום אחר הצהרים בין הרמטכ"ל לבין בני פלד, כאשר רצה הרמטכ"ל להמחיש את חוסר שביעות רצונו מכך שחיל האוויר אינו מתואם עם כוונות המטכ"ל, התבטא דדו ואמר: "למשל קנטרה – קנטרה מעניינת את זקנתי – מבחינתי אני לא מפריעות לי לא הסוללות, ואני לא צריך לתת סיוע קרוב שמה".לאחר שהוצגה התכנית הכוללת של חיל האויר, יחד עם המבצעים הנוספים, אישר הרמטכ"ל את ההמשך.
מפצח 23 - 20 באוקטובר.