ב-26 ביולי 2018 נחנכה בעיר הבירה טירנה, כיכר לזכרו של הנשיא שמעון פרס. הכיכר הוקמה כציון של כבוד לשמעון פרס וליחסים של מדינת ישראל עם אלבניה.
בנובמבר 2019, בעקבות רעידת האדמה באלבניה יצאה משלחת מומחים של פיקוד העורף בראשות מפקד יחידת החילוץ וההצלה הארצית גולן ואך לעזרה בחילוץ ואיתור נעדרים. בינואר 2020, מספר חודשים לאחר הרעידה, ביקר בישראל נשיא אלבניה איליר מטה במסגרת אירועי פורום השואה העולמי החמישי וניצל את ההזדמנות כדי לבקר במחנה רחבעם (מפקדת פיקוד העורף) ברמלה. מטה הודה לאנשי פיקוד העורף והעניק ליחידה את עיטור העיט המוזהב .
יחסי ישראל ואלבניה
יחסי ישראל - אלבניה
יחסי ישראל-אלבניה
משכן לאמנות, עין חרוד
המשכן לאמנות, עין חרוד
קליר לכמן
יחסי אלבניה - ישראל
יחסי אלבניה וישראל
מקדש איסנא
מקדש איסנא הוא מקדש לאל ח'נום השוכן בעיר איסנא במצרים העליונה כ- 55 ק"מ דרומית ללוקסור. האתר מוכר כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה.
זהו אחד המקדשים האחרונים שנבנו במצרים העתיקה. המקדש נבנה בתקופת בית תלמי במאה ה-2 לפנה"ס במקום בו שכן אתר קדום. באתר נמצאה אסטלה שנשאה את שמו של אמנחותפ השני מלך השושלת ה-18 שמלך במאה ה-15 לפנה"ס. לאורך השנים נוספו עוד חלקים למבנה, בעיקר בימי קיסרי רומא קלאודיוס (המאה הראשונה לספירה) ומרקוס אורליוס (המאה ה-2) שהטביעו את חותמם על המבנה, כל אחד בתקופתו.
כיום המקדש ממוקם כ-9 מטרים מתחת לגובה העיר המודרנית. המקדש נחפר על ידי האגיפטולוג הצרפתי אוגוסט מרייט (1821–1881). המבנה ששרד הוא אולם ההיפוסטיל, זהו אולם גדול ובו 24 עמודים מרשימים בגובה 20 מטרים - הוא רק אולם הכניסה, שגודלו כנראה כרבע מגודלו של המקדש המקורי. יתר חלקי המקדש עדיין קבורים מתחת לבנייני העיר המודרנית.
בשנת 2003 הוכרז המבנה כאתר מורשת עולמית כאחד מסדרה של מקדשים שהוגדרו המקדשים הפרעוניים במצרים העלינה מהתקופה התלמיית והרומית. המקדשים האחרים הם מקדש דנדרה, מקדש אדפו ומקדש קום אומבו.
המקדש.
המקדש הוקדש לאל ח'נום (במצרית עתיקה: ) - אל בעל ראש של אייל, שעל-פי אמונת המצרים העתיקים הוא זה שיצר את גופם של בני האדם מתוך בוץ הנילוס. המקדש הוקדש גם לאלים נוספים - ניית, הקא, סטט, מנחיט.
החזית דומה מאוד למקדשים בדנדרה ובאדפו.
כתובות רבות על הקירות, על העמודים ועל התקרה, מוקדשות לנושאים מיתולוגיים, לחישובים אסטרונומיים, והקדשות למלכים שבנו את המקדש. ביניהן הכתובות הידועות המאוחרות ביותר שנכתבו עדיין בכתב הירוגליפי - מהמאה ה-3 לספירה. בחצר שלפני המקדש - פסל של מנחיט - אלה דמוית לביאה, אשתו של ח'נום.
המקדש הממוקם מתחת לפני הקרקע במרכז העיר מועד לנזקים הנגרמים ממי השפכים של העיר, ועל כן מועצת העתיקות של מצרים שוקלת להעביר את המקדש למקום אחר.
יצחק לוי (אתלט)
יצחק לוי (נולד בשנת 1935) הוא אתלט ישראלי בעבר. 10 פעמים אלוף ישראל בריצת 110 מטר משוכות (1960 - 1964, 1966, 1968 - 1970), 10 פעמים בקפיצה במוט (1955, 1959 1964-1960, 1966, 1969) ופעם אחת בקרב עשר (1964) ושיאן ישראל בריצת 110 מטר משוכות ובקפיצה במוט. זוכה 4 מדליות מ-4 מכביות בקפיצה במוט, 3 כסף (החמישית 1957, השישית 1961 והשביעית 1965) ו-1 ארד (1953).
ביוגרפיה.
לוי התאמן בקבוצת הפועל ניר אליהו ואחר כך בקבוצת הפועל כפר סבא.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בסוף ספטמבר 1953 זכה לוי במדליית ארד, בקפיצה במוט בתוצאה של 2.80 מטר, אחרי הכט מארצות הברית (3.90 מטר) ודוד קושניר מישראל (3.00 מטר).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב ביוני 1955 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 2.98 מטר, לפני י. לבנון מהפועל ראשון לציון (2.90 מטר).
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף יוני 1956 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.20 מטר, לפני א. לייבל מהפועל פתח תקווה (2.80 מטר).
בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בסוף ספטמבר 1957 זכה לוי במדליית כסף, בקפיצה במוט בתוצאה של 3.10 מטר, אחרי מייק הרמן מארצות הברית (3.55 מטר) ולפני צבי ינובר.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1959 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא הפועל חדש של 3.45 מטר.
שיאן ישראל בריצת 110 מטר משוכות.
בתחרות הכנה למשחקים האולימפיים שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב ב-21 במאי 1960 זכה לוי בשתי מדליות זהב, בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 16.2 שניות, שיפור לשיא הישראלי בן 7 השנים של צבי ינובר (16.8 שניות) ובקפיצה במוט בתוצאה של 3.45 מטר, לפני צבי ינובר (3.45 מטר). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות "הפועל" באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה בתחילת יוני הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.9 שניות, שיפור לשיאו הקודם שעמד על 16.2 שניות.
בתחרות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכה בספטמבר 1961 זכה לוי במדליית כסף בקפיצה במוט בשיא הפועל חדש של 3.61 מטר, אחרי מייק הרמן (3.71 מטר) ולפני סגל (3.61 מטר) שניהם מארצות הברית.
שיאן ישראל בקפיצה במוט.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בווינגייט ב-29 ביוני 1962 זכה לוי במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש של 3.72 מטר, שיפור לשיא בן 10 השנים של צבי ינובר (3.70 מטר).
באליפות ישראל בקרב עשר שנערכה בווינגייט בתחילת יולי 1964 זכה לוי במדליית זהב בשיא אישי חדש של 5162 נקודות (100: 11.6 שניות, רוחק: 5.86 מטר, ברזל: 10.03 מטר, גובה: 1.50 מטר, 400: 55.8 שניות, 110 משוכות: 16.2 שניות, דיסקוס: 28.58 מטר, מוט: 3.60 מטר, כידון: 36.48 מטר, 1500: 5:17.3 דקות).
בתחרות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכה ברמת גן בשנת 1965 זכה לוי במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 3.40 מטר, אחרי אברהמס מבריטניה (3.80 מטר) ולפני יוסף אונגר מישראל (3.30 מטר) ובמקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 16.6 שניות.
מחר תמות
מחר תמות (באנגלית: Gone Tomorrow) הוא הספר השלושה-עשר בסדרת הספרים של הסופר הבריטי לי צ'יילד אודות ג'ק ריצ'ר, אשר יצא לאור בשנת 2009.
עלילה.
ספר זה הוא השלושה עשר בסדרת הספרים אודות ג'ק ריצ'ר, החייל לשעבר וחוקר פרטי. עלילת הספר מתרחשת בניו יורק. בנסיעת לילה שגרתית ברכבת התחתית עד ריצ'ר להתאבדות אישה ביריית אקדח. ריצ'ר, שהיה משוכנע שמדובר במחבלת מתאבדת, מתחיל לחקור את הנסיבות שהובילו את האישה להצמיד אקדח לראשה וללחוץ על ההדק. עד מהרה מתברר לו כי בפרשה מעורבים סנטור אמריקני, אשר שירת ביחידת הקומנדו כוח דלתא, משימה סודית במיוחד שבוצעה בימי ממשל רייגן ותא טרור של אל-קאעידה שבראשו אויב חסר מעצורים.
מיגרי צור-קמפינלה
מיגרי צור-קמפינלה (באנגלית: Migry Zur Campanile נולדה ב-1960) היא שחקנית ברידג' ישראלית שהיגרה לארצות הברית. צור-קמפינלה זכתה פעמיים באליפות העולם.
ביוגרפיה.
מיגרי צור-קמפינלה נולדה וגדלה בבוקרשט ברומניה. כשהייתה בת שלוש נפרדו הוריה, וסבתה גידלה אותה עד שנפטרה. כשהייתה בת 14 חזרו הוריה להתגורר יחדיו, ואז למדה מהם לשחק ברידג'. היא התקשתה להסתגל לגבולות שהציבו לה הוריה. בגיל 17 וחצי נישאה ועלתה עם בעלה לישראל. כעבור שנתיים הם התגרשו. לאחר גירושיה הפכה לשחקנית ברידג' מקצוענית, והייתה לחברת נבחרת ישראל בברידג' לנשים. בגיל 29 התחתנה בפעם השנייה, והתגרשה שוב לאחר שנתיים.
עשר שנים מאוחר יותר הכירה את בעלה הנוכחי, פייטרו קמפינלה, איטלקי שחי בלונדון. לאחר נישואיהם הוא עבר לגור איתה בישראל. בשנת 2006 עברו להתגורר בארצות הברית בגלל קריירת הברידג' המקצוענית שלה. היא גרה בניו יורק ועובדת כשחקנית ברידג' מקצוענית וכמורה לברידג'.
מקדש אסנה
עצומת בלקסטון
עצומת בלקסטון או תזכיר בלקסטון (באנגלית: Blackstone Memorial) היא עצומה שחוברה על ידי הכומר ויליאם יוג'ין בלקסטון והוגשה לנשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון ב-5 במרץ 1891, הקוראת להשבת ארץ ישראל לעם היהודי ולסיוע פעיל של ארצות הברית בכך. על העצומה חתמו 431 אמריקנים בעלי עמדה: ראשי ערים, מושלים, חברי קונגרס, אנשי דת בכירים, שופטים, עיתונאים, עורכים ומוציאים לאור של עיתונים חשובים ואנשי עסקים חשובים.
רקע.
הכומר בלקסטון השתייך לכנסייה הפרסביטריאנית והיה בעל השקפת עולם משיחית-מילינאריסטית. הוא חיבר ספרים בנושא ביאתו השנייה של ישו ולפי חישוביו עמד העולם בסופו של העידן האחרון לפני בוא ממלכת אלף השנים (ימות המשיח). לפי תפיסתו, מרכיב חשוב בהבאת העידן לקצהו הוא שובם של היהודים לארצם.
בשנים 1888–1889 סייר בלקסטון בארץ ישראל יחד עם בתו, פלורה. הוא התרשם שהארץ שוממה ובמקביל התרשם ממושבות העלייה הראשונה שהחלו להתפתח. הוא ראה בכך אישוש לתפיסתו ולחישוביו לפיו הגיע הרגע להשבת העם היהודי לארצו.
העצומה הראשונה.
עם שובו כינס בנובמבר 1890 ועידה בין-דתית לחשיבה על עתיד העם היהודי. בפרט עסקה הוועידה בגורלם המר של יהודי רוסיה שסבלו מפוגרומים (שכונו "הסופות בנגב").
לאחר הוועידה כתב בלקסטון נוסח עצומה שתפקידה לעורר את ממשל ארצות הברית לפעולה אקטיבית על מנת להחזיר את היהודים לארץ ישראל, מתוך טיעונים של יחסים בינלאומיים ולא בלשון דתית או משיחית. בפרט נזהר בניסוחיו שלא להאשים או להעליב את האימפריה הרוסית או את האימפריה העות'מאנית ולא למתוח עליהן ביקורת.