בשנת 1927 התמזגה דאבלדיי פייג' עם חברת George H. Doran, ויצרה את החברה המשותפת Doubleday, Doran, שבאותו זמן הייתה ההוצאה לאור הגדולה ביותר בעולם דובר האנגלית. בשנות ה-30 הוקמה חברת Doubleday Canada Limited בקנדה. בשנת 1944, רכשה דאבלדיי דוראן את המו"ל הרפואי בפילדלפיה Blakiston. ב-1946 הפכה החברה ל־Doubleday and Company. נלסון דאבלדיי התפטר מתפקיד הנשיא, אך המשיך כיו"ר הדירקטוריון עד מותו ב־11 בינואר 1949. דאגלס בלאק נכנס לתפקיד הנשיא מ־1946 עד 1963. כהונתו משכה אנשי ציבור רבים לחברת ההוצאה לאור, כולל דווייט ד. אייזנהאואר, הארי ס. טרומן, דאגלס מקארתור, רוברט טאפט ואנדרה מאלרו. בלאק היה מתנגד חריף לצנזורה וחש אחריות כלפי הציבור האמריקאי לפרסם כותרים שנויים במחלוקת. הוא אף הרחיב את היקף ההוצאה לאור כשפתח שני מפעלי דפוס חדשים; יצר קו מוצרים חדש של ספרי איכות בכריכה רכה, תחת המותג Anchor Books; משיכת מועדוני קריאה חדשים לחטיבת מועדוני הקריאה שלה; פתיחת 30 חנויות קמעונאיות חדשות ב-25 ערים; ופתיחת משרדי מערכת חדשים בסן פרנסיסקו, לונדון ופריז.
בשנת 1947, כבר הייתה דאבלדיי המוציאה לאור הגדולה ביותר בארצות הברית, עם מכירות שנתיות בסך למעלה מ־30 מיליון ספרים. בשנת 1954, מכרה דאבלדיי את חטיבת Blakiston להוצאת מקגרו-היל.
חתנו של דאבלדיי, ג'ון סרג'נט, היה נשיא ומנכ"ל מ־1963 עד 1978. ב־1964 רכשה דאבלדיי את המו"ל החינוכי Laidlaw.
בשנת 1967 רכשה החברה את Trigg-Vaughn, קבוצה של תחנות רדיו וטלוויזיה שבסיסה בדאלאס, ויצרה את חטיבת Doubleday Broadcasting. לאחר התרחבות במהלך שנות ה-70 וה-80, מכרה דאבלדיי את חטיבת השידור ב־1986.
נלסון דאבלדיי הבן ירש את ג'ון סרג'נט כנשיא ומנכ"ל מ־1978 עד 1985. בשנת 1976, דאבלדיי קנה את Dell Publishing, מוציא לאור בכריכה רכה. ב־1980 רכשה החברה את קבוצת הבייסבול הניו יורק מטס. המטס ניצחו את הבוסטון רד סוקס כדי לזכות באליפות העולם ב־1986 בתחרות של 7 משחקים. בשנת 1981 קידם דאבלדיי את ג'יימס ר. מקלפלין לנשיאות הוצאת Dell.
המכירות האטו בתחילת שנות השמונים והרווחים ירדו באופן חד. דאבלדיי הבן הביא את ג'יימס מקלוהן (מהחברה הבת Dell) כדי לעזור לייעל ולפטר. מקלוהן החליף את דאבלדיי הבן כנשיא ומנכ"ל, ודאבלדיי הבן הפך ליו"ר הדירקטוריון.
בשנת 1986 הייתה דאבלדיי חברת תקשורת בינלאומית משולבת, העוסקת במו"לות בכריכה רכה, מפעילה מועדוני קריאה ובתי דפוס, לצד עסקים בתחום השידור והפרסום. לחברה היו משרדים בלונדון ובפריז, חברות בת בבעלות מלאה בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד, ומיזמים משותפים בממלכה המאוחדת ובהולנד. נלסון דאבלדיי הבן מכר את חברת ההוצאה לאור לתאגיד ברטלסמן ב־1986 תמורת 475 מיליון דולר, וג'יימס מקלוהן התפטר ב־17 בדצמבר 1986. העסקה לא כללה את קבוצת המֶטְס שרכשו דאבלדיי הבן ובעל מניות המיעוט פרד ווילפון מחברת דאבלדיי אנד קומפני תמורת 85 מיליון דולר. בשנת 2002, מכר דאבלדיי את חלקו במטס לווילפון תמורת 135 מיליון דולר, לאחר ריב על השווי הכספי של הקבוצה. לאחר הרכישה מכר תאגיד ברטלסמן את המותג Laidlaw להוצאת מקמילן.
בשנת 1988, חלקים מהחברה הפכו לחלק מהחברה Bantam Doubleday Dell Publishing Group, אשר לימים הפכה לחטיבה של רנדום האוס בשנת 1998. המותג Doubleday שולב בקבוצה עם Broadway Books; המותג Anchor Books שולב עם Vintage Books כחטיבה של Knopf, בעוד שהמותגים Bantam ו־Dell הפכו לקבוצה נפרדת. בשנת 1990 נמכרו חנויות הספרים של דאבלדיי לתאגיד בארנס אנד נובל.
בשנת 1996 הקימה דאבלדיי הוצאה לאור מתמחה בספרים לנוצרים, ושמה WaterBrook Press. הוצאת WaterBrook רכשה את Harold Shaw Publishers בשנת 2000 ואת Multnomah Publishers בשנת 2006.
בסוף 2008 ובתחילת 2009, מוזג המותג דאבלדיי עם Knopf Publishing Group ונוצר המותג המשותף Knopf Doubleday Publishing Group. קנופף הפכה לחלק מתשלובת "פינגווין רנדום האוס". באוקטובר 2008 פיטרה דאבלדיי כ־10% מהצוות שלה (16 אנשים) בכל המחלקות. חטיבות מסוימות מתוכה – חטיבת ברודוויי, ספרי דאבלדיי ביזנס, ועוד – הועברו לחברה בשם Crown Publishing Group.
הוצאת דאבלדיי
ולטר מוזס
מרסל נוג'
לוח העופרת בהר עיבל
סמיון דוקאץ'
סמיון דוקאץ' (באנגלית: Semyon Dukach; נולד ב-25 באוקטובר 1968) הוא איש עסקים ושחקן בלאק ג'ק מקצועי יהודי אמריקאי.
ביוגרפיה.
סמין דוקאץ' נולד במוסקבה ומשפחתו עברה לארצות הברית בשנת 1979. הוא סיים תואר במדעי המחשב באוניברסיטת קולמביה בשנת 1990 ותואר שני במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1993.
דוקאץ' החל להתעניין במשחקי מחשב בגיל צעיר. הוא התעניין במיוחד במשחק "פק-מן" והחל לקרוא ספרים על הנושא. בהמשך הוא קרא ספר על משחק בלאק ג'ק והבין את המחשבה שמאחורי המשחק.
במהלך לימודים ב-MIT הוא נכלל בקבוצת בלאק ג'אק של המכון. בשנת 1995 הוא עזב את הקבוצה והקים קבוצה חדשה בשם Amphibians. תיאור פעילות הקבוצה מתואר בסרט "21". פעילותו בתחום מתוארת גם בספר של בן מזריץ'. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 דוקאץ' עזב את משחקי הקלפים.
על בסיס הון שדוקאץ' צבר במשחקי הקלפים, הוא החל לפעול בתעשיית ההיי-טק בה הוא פועל כאנג'ל. בשנים 2014–2017 הוא היה מנכ"ל של חברת Techstars ובשנת 2017 הקים One Way Ventures שפועלת למימון חברות הזנק של מהגרים לארצות הברית. מטה החברה ממוקם בבוסטון. הקרן מתרכזת במימון חברות הזנק בשלבים הראשונים. בין החברות שקיבלו מימון מהחברה נמנים Brex, LovePop, Chipper Cash ו-Preply. בסך הכול דוקאץ' מימן מעל ל-100 חברות.
דוקאץ' הקים פרס Troublemaker Award שבשנת 2012 הוענק לזאק קופלין, בשנת 2013 לנדז'דה טולוקוניקובה מפוסי ריוט.
ניואל
ניוול בנקס
וילאייט מאנסטיר
פרנק האנט
פרנק ויליאמס האנט (באנגלית: Frank Williams Hunt; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל איידהו החמישי בשנים 1901–1903.
ביוגרפיה.
פרנק האנט נולד בניופורט, קנטקי, והתחנך בבתי ספר ציבוריים בלואיוויל. הוא עבר לאיידהו, שם הוא עבד בכרייה. ב-1896 הוא נשא לאישה את רות מיינרד.
ב-1892 נבחר האנט לבית הנבחרים של איידהו, ובו הוא כיהן עד 1894. ב-1898, במהלך מלחמת ארצות הברית-ספרד הוא שירת בפיליפינים כקפטן ברגימנט המתנדבים של איידהו.
ב-1900, בגיל 38, נבחר האנט כמושל איידהו, הצעיר מבין מושלי איידהו לדורותיהם עד כה. במרץ 1901 הוא חתם על חוק להקמת האקדמיה של איידהו (כיום ) שבפוקטלו. האנט גם סיים את הממשל הצבאי שהוטל ב-1899 בצפון המדינה על ידי קודמו, פרנק סטיוננברג, כתגובה לאי-שקט תעשייתי.
בבחירות לכהונה שנייה ב-1902 נוצח האנט על ידי הרפובליקני ג'ון מוריסון. לאחר תום כהונתו כמושל הוא היה לסגן הנשיא והמנהל הכללי של חברה עסקית.
פרנק האנט נפטר בבויסי ב-15 בנובמבר 1906, בגיל 44, כתוצאה מדלקת ריאות שלקה בה בהיותו בגולדפילד, נבדה קודם לכן. הוא נטמן בבית הקברות פיוניר שבבויסי. במוזיאון של מחוז גם שבעיר אמט, מוצגת תצוגה של חפציו.
חורבת ענים העליונה
חורבת ענים העליונה (בערבית: ח'רבת ע'ווין אל פוקא) הוא אתר ארכאולוגי מצפון-מזרח ליישוב ליבנה בדרום הר חברון, שמנציח את קיומו של יישוב נוצרי מתקופת המשנה והתלמוד. האתר קרוי על שמו של יישוב קדום מתקופת ההתנחלות בשם ענים. חלק מהאתר מצוי בתוך הקו הכחול של ליבנה.
מקור השם.
בסביבת החורבה נמצאים מתקנים חקלאיים, בורות מים, גדרות צאן, בית קברות ושרידי בית כנסת. בראש הגבעה נמצאו שרידי מצודה מתקופת הברזל. מיקומה הגאוגרפי והממצא הקרמי שנתגלה בה הביאו לזיהויה עם עָנִים המקראית. "ענים" כלולה בתחום נחלת שבט יהודה לפי ספר יהושע: .
אוסביוס מקיסריה בן המאה ה-4 כלל את "ענים" בין יישובי דרומא, והבחין בין שני חלקיה של העיר: האחד מכונה "כפר גדול של יהודים", ומיקומו המשוער הוא "ח'רבת ע'ווין א-תחתא" (התחתונה); והשני מתואר כ"כפר אחר עניא סמוך לראשון, היום הוא כולו נוצרים הוא למזרח הראשון", ומיקומו המשוער הוא "ח'רבת ע'ווין אל-פוקא (העליונה), צפונית מזרחית ליישוב ליבנה. חלוקה זו, בין ענים התחתונה והעליונה, התקיימה גם בתקופת המקרא, ועדות לכך נמצאת בחרסי ערד, שם נזכרים (בכתיב חסר): ענים תחתנם ועלינם.
בנייה פלסטינית בלתי חוקית באתר.
בשנת 2016 הוקמו באתר בית ספר ומסגד בתוך הפוליגון של האתר הארכאולוגי, על אדמות מדינה שבשטח הקו הכחול של היישוב ליבנה. הפלסטינים הגישו בקשה לקבלת היתר, אך זו נדחתה. באוקטובר 2016 הוציאו רשויות האכיפה צו הריסה למבנה בית הספר. הם הגישו ערר על דחיית הבקשה להיתר, והערר נדחה.
לאחר מכן הגישו בקשה לקבלת פטור מהיתר, וגם בקשה זו נדחתה. הפלסטינים הגישו עתירה לבג"ץ בדרישה למנוע את הריסת המבנה. בג"ץ נתן צו ארעי המונע את ההריסה. בספטמבר 2018 נמחקה העתירה בהסכמה, ונכון לשנת 2021 בית הספר הבלתי חוקי עומד על תילו.
תנועת טוב
תנועת טוב היא תנועה פוליטית שפעלה בישראל בראשית שנות האלפיים, ונחשבת לראשונה שחרתה על דגלה את ייצוג החרדים העובדים והביאה לידי ביטוי את כוחם ואת עלייתו של מעמד הביניים החרדי. נציגי התנועה התמודדו בבחירות לרשויות המקומיות בכמה ערים בארץ, ובבחירות המקומיות שהתקיימו בשנים 2008 ו-2013 אף נבחרו למועצות הערים ביתר עילית ובית שמש.
רקע.