זמן קצר לאחר כניסתה לתפקיד, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, נענתה אולונגרן לבקשת הצבא האוקראיני וסיפקה לאוקראינים 200 טילי FIM-92 סטינגר ו-50 מערכות פאנצרפאוסט 3 עם 400 טילים.
חיים אישיים.
אולונגרן היא לסבית. בת זוגה היא מפיקת הטלוויזיה איירין ואן דן ברקל. יש להן שני ילדים.
טבע (פירושונים)
טבע מוטורס
טבע מוטורס בע"מ (באנגלית: TEVVA Motors Limited) היא חברה בריטית לייצור והפעלה של משאיות חשמליות.
החברה נוסדה בשנת 2012. מנכ"ל החברה ומייסדה הוא אשר בנט, אחיו של נפתלי בנט. יו"ר החברה מתחילת 2022 הוא איאן הרנט, שלו ניסיון רב בתעשיית הרכב. משאיות החברה מצוידות במנוע חשמלי המצריך חמש שעות טעינה כדי לעבור ממצב של 10% טעינה למצב של 90% טעינה. להארכת טווח הנסיעה יצוידו המשאית גם במנוע מימן, שיופעל רק בשעת הצורך, כאשר הסוללות החשמליות התרוקנו. במרץ 2022 הפעילה החברה כמאה משאיות מתוצרתה בלונדון וסביבתה.
ביוני 2018 גייסה החברה 13.5 מיליון דולר. בפברואר 2021 גייסה החברה 8.83 מיליון ליש"ט. באוגוסט 2021 גייסה החברה כ-38 מיליון ליש"ט. בנובמבר 2021 גייסה החברה 57 מיליון דולר.
דגמים:
משאית חשמלית
שומה וישונטאי
שוֹמה וישונטאי (במקור שלמה ויינברגר, בהונגרית: Visontai Soma; ג'נג'ש, 19 בנובמבר 1854 – בודפשט, 22 בספטמבר 1925) היה דוקטור למשפטים, עורך דין, בעל תואר "יועץ חצר המלוכה", חבר האספה הלאומית ההונגרית (1892-1906), יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
שלמה ויינברגר נולד במשפחה יהודית כבנם של אלברט ויינברגר ושל יוליאנה שוויצר. הוא המשיך את לימודיו האוניברסיטאיים בבודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד) וקיבל תואר במשפטים ב-1882. לאחר מכן השתקע בבודפשט. ב-1881 שינה את שם משפחתו מוויינברגר לווישונטאי. בנוסף לעיסוקו כעורך דין, עסק גם בכתיבה עיתונאית. הוא הגן בהצלחה על עורך העיתון "זסטבה", מנהיג הרדיקלים הסרביים, בתביעה שהתנהלה נגדו על רצח מיהאי דימיטרוביץ'. הצלחתו זיכתה אותו לתגמול על ידי הרדיקלים הסרבים כשהיה מועמד לפרלמנט על ידי מפלגת העצמאות בנובי סאד ב-1892 וזכה. לאחר מכן נבחר לנציג באספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט) על ידי עיר הולדתו בשלוש בחירות (1897, 1901, 1905). הוא היה חבר בוועדה הארצית לבחינות עורכי הדין, השתתף במשא ומתן בוועדת המשפטים של הפרלמנט ההונגרי במטרה לגבש הצעה להליך פלילי. בשנת 1908 זכה בתואר "יועץ בית המלוכה" ובמקביל הפך לחבר במועצת המשמעת של בית המשפט העליון המלכותי ההונגרי (Kuria). מותו נגרם משבץ מוחי. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
כסטודנט באוניברסיטה, הוא כתב מאמרים בכלכלה. נאומיו הפרלמנטריים הופיעו ב"יומנים". הוא ערך את כתב העת "מסילות ברזל" במשך כמה שנים.
חייו הפרטיים.
אשתו הייתה ארז'בט הלאשי (1873–1935), בתם של וילמוש הלשי ושל בורבלה זוננברג.
כיב פפטי
הדיוויזיה ה-347 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-347 (בגרמנית: 347. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה התבססה בתחילה בהולנד, לאחר מכן שירתה בחזית המערבית ולאחר מכן נבנתה מחדש כדיוויזיית פולקסגרנדיר במאי 1945.
היסטוריה.
דיוויזיית הרגלים ה-347 הוקמה בספטמבר 1942 כדיוויזיה סטטית של שני רגימנטים של יחידות מבצרים בפיקודו של גנרל-לויטננט פרידריך באייר, בחודש שלאחר מכן היא נשלחה להולנד לקו החוף ליד אמסטרדם ושני הרגימנטים המקוריים שלה קיבלו מאוחר יותר כל אחד גדוד חי"ר של כוחות מתנדבים מטורקסטאן והקווקז. הדיוויזיה נשאר בהולנד מספר חודשים עד לאחר הפלישה לנורמנדי.
לאחר מכן, הדיוויזיה בפיקודו של הגנרל וולף טרירנברג, הועברה לצרפת כדי לתגבר את קבוצת ארמיות B שהייתה מעורבת בלחימה בנורמנדי. היא נסוגה בהדרגה לבלגיה והייתה מעורבת בלחימה לאורך קו זיגפריד. עד ספטמבר היא צומצמה לקבוצת קרב ובחודש שלאחר מכן היא קיבלה תגבורות בדמות גדודי אימון מדיוויזיית התחלופה ה-526. לדיוויזיה צורף גם רגימנט הרגלים ה-880. לאחר מכן היא המשיכה להילחם בחזית המערבית, כולל בקרב יער הירטגן.
לאחר מכן הדיוויזיה הייתה מעורבת בהגנה על זארבריקן. במרץ 1945, מונה מקסימיליאן זירי למפקד הדיוויזיה, אך תקופת הפיקוד שלו הייתה קצרה. ב-10 באפריל הוא נלכד ונכנע לכוחות בעלות הברית. טרירנברג חזר לפקד על הדיוויזיה, שהייתה כעת בתורינגיה. היא הוגדרה כדיוויזיית פולקסגרנדיר ב-7 במאי 1945 ונכנעה לכוחות בעלות הברית למחרת.
חתונה בעיירה
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-347 (ורמאכט)
חתונה בעיירה (סרט)
"חתונה בעיירה" (1952) הוא סרט מחול אמנותי ישראלי קצר בכיכובה של דבורה ברטונוב.
תיאור.
הסרט "חתונה בעיירה" בן 8.5 דקות, מבוסס על סדרה של ריקודים שיצרה הרקדנית דבורה ברטונוב, ומתארים דמויות מן ההווי של העיירה היהודית. כל סצנה נפתחה ברישום שיצר אבא פניכל. סרט זה הוא הראשון בסוגת הסרט האמנותי בישראל.
למרות שהסרט לא נשמר בשלמותו, על פי תיאורים, התפאורה לסרט נוצרה על ידי ג'ניה ברגר והוא לווה בקריינות של יהושע ברטונוב בגרסה בעברית או ביידיש. בנוסף, שולבו בו בובות שנוצרו על ידי חברת ויצו.
הסרט נשלח להקרנה בפסטיבל קאן בשנת 1952. בשנת 1953 הוצג במשך כחדש בקולנוע אסתר בתל אביב-יפו, כסרט קצר נלווה לסרט "דון קמיליו", וכן בשני בתי קולנוע נוספים בחיפה - "אורה" ו-"הדר".
חלק מצילומי הסרט נמצאים בארכיון הסרטים הישראלי.
קנת' קוך
קנת' קוך (באנגלית: Kennet Koch; 27 בפברואר 1925 - 6 ביולי 2002) היה משורר ומחזאי אמריקאי. פעיל בקבוצת האמנים האמריקאית אסכולת ניו יורק. פרסם למעלה מ-20 ספרי שירה.
קורות חיים.
קוך נולד בסינסינטי, אוהיו בשם ג'יי קנת' קוך. החל לכתוב שירה בגיל צעיר, נחשף לאמנים רבים, ביניהם שלי, וג'ון קיטס. שירת בשורות צבא ארצות הברית בתקופת מלחמת העולם השנייה בפיליפינים.
לאחר שירותו הצבאי, למד באוניברסיטת הרווארד, שם פגש את ג'ון אשברי, משורר בולט באסכולת ניו יורק. לאחר לימודיו בהרווארד עבר לניו יורק. קוך קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה.
ב-1951 הכיר את אשתו הראשונה, ג'ניס אלווד, הם נישאו ב-1954 וחיו בצרפת ובאיטליה למעלה משנה. בשנת 1955 נולדה בתו קתרין.
לימד באוניברסיטת קולומביה ספרות ואנגלית למעלה מ-40 שנה.
אשתו הראשונה נפטרה ב-1981. קוך התחתן בשנית ב-1994 עם קארן קולר.
ב-1996 נבחר לרשימת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות. הרשימה מונה משוררים מפורסמים כמו עזרא פאונד ואלן גינסברג.
נפטר ב-2002 מלוקמיה.
קריירה.
קוך החל לפרסם ספרי שירה בשנות ה-50 ובשנות ה-60, אך החל להתפרסם בתחילת שנות ה-70.
קוך פרסם עשרות ספרי שירה ומחזות, בשירתו של קוך ניתן למצוא הומור ואף נטייה לאימג'יזם ועיסוק באסתטיקה, בספרו "One Train" (1994) מופיע מחזור שירים שלם העוסק באסתטיקה.
קוך לימד שירה באוניברסיטת קולומביה במשך עשרות שנים, שיעוריו נחשבו לאטרקטיבים בקרב הסטודנטים.
שיריו תורגמו לגרמנית ולשפות נוספות.
מחזות שכתב עובדו לתיאטרון.
לקריאה נוספת.
ערן הדס, שלושה מהלכים בשירה האמריקאית שלאחר מלחמת העולם השנייה.
קלינאי תקשורת
טירנוזאורוס רקס
איב אנסלר
איב אנסלר (באנגלית: Eve Ensler) הידועה גם בשם V, נולדה ב-25 במאי 1953, בעיר ניו יורק, ארצות הברית. היא מחזאית, שחקנית, פמיניסטית ואקטיביסטית אמריקאית. אנסלר ידועה בעיקר בזכות הספר "מונולוגים מהוואגינה". היא הקימה את תנועת V-Day הפועלת ללא מטרות רווח ומטרתה גיוס כסף וחינוך הציבור לגבי אלימות נגד נשים ומאמצים לעצור אותה.
חיים אישיים.
אנסלר נולדה וגדלה בפרבר הצפוני של סקרסדייל, ניו יורק, השנייה מבין שלושה ילדים. ביתם של ארתור אנסלר, בכיר בתעשיית המזון, וכריס אנסלר. אביה היה יהודי ואמה נוצרייה, והיא גדלה בקהילה יהודית ברובה; עם זאת, אנסלר מזהה את עצמה כבודהיסטית של ניצ'ירן ואומרת שהתרגול הרוחני שלה כולל שירת ועשיית יוגה.
אנסלר מספרת שמגיל חמש עד עשר היא עברה התעללות מינית ופיזית על ידי אביה. כשגדלה, היא אמרה שהיא "עצובה מאוד, מאוד כועסת, מאוד מתריסה. הייתי הילדה עם השיער המלוכלך. לא התאמתי לשום מקום". אנסלר למדה במידלברי קולג' בוורמונט, שם נודעה כפמיניסטית לוחמנית. לאחר שסיימה את לימודיה ב-1975, היא ניהלה שורה של מערכות יחסים פוגעניות ונעשתה תלויה בסמים ובאלכוהול. בשנת 1978, היא נישאה לריצ'רד דילן מקדרמוט, ברמן בן 34, ששכנע אותה להיכנס לגמילה. כשהייתה בת 23, היא אימצה את מארק אנתוני מקדרמוט, בנו בן ה-16 של בן זוגה מנישואיו הראשונים. מערכת היחסים ביניהם הגיעה לקשר קרוב, ואנסלר אמרה שזה לימד אותה "איך להיות בן אדם אוהב". לאחר שאנסלר הפילה את עוברה, מארק שינה את שמו לשם שתכננה עבור התינוק שלה, דילן. מקדרמוט ואנסלר נפרדו ב-1988. הוא ציין כי היא "צריכה את העצמאות, את החופש". על פי מאמר משנת 2012 בסאנדי מורנינג הראלד (Sydney Morning Herald) לאחר שנישואיה הסתיימו, היא ניהלה מערכת יחסים ארוכה עם האמן והפסיכותרפיסט אריאל אור ג'ורדן. כעת היא רווקה, מה שנראה שמתאים לאורח החיים הנוודי שלה - יש לה בתים בניו יורק ופריז אבל היא מטיילת חלק גדול מהשנה. במאמר של אנסלר ביוני 2010 בעיתון הגרדיאן ( (The Guardian) נאמר שהיא מקבלת טיפול בסרטן הרחם. אנסלר כתבה על ניסיונה עם הסרטן בספר הזיכרונות שלה "בגוף העולם".
לאחר פרסום ספרה "ההתנצלות" בשנת 2019, שבו תיארה התעללות מינית ופיזית על ידי אביה המנוח, הצהירה המחברת כי היא רוצה להתרחק משם המשפחה בו השתמש והביעה את העדפתה להיקרא בשם בעל האות האחת V.
קריירה.