ב-2002 יזמה אגודת העיתונאים של סרביה את הקמת המגדל מחדש, ושנתיים אחר כך יזמה רדיו טלוויזיה סרביה קמפיין לגיוס מימון לבנייה, שזכה לתמיכה על ידי שורה של אישים וגופים. על פי הערכה תרמו כמיליון איש כסף להקמה. בין המשתתפים בקמפיין היו הטניסאים נובאק ג'וקוביץ' ואנה איבנוביץ'.
פינוי הריסות המגדל המקורי החל במחצית שנת 2005. עבודות הבנייה מחדש החלו בשלהי שנת 2006. השלמת הבנייה התעכבה מעבר למתוכנן והמגדל החדש נפתח ב-21 באפריל 2010. גובהו הוא 204.68 מטר, שני מטר יותר מגובה המגדל המקורי שחרב. מאלו תופסים בסיס האנטנה שבראש המגדל והאנטנה עצמה גובה של 68 מטר. לצורך הבנייה שימשו 5,880 טון בטון ו-500 טון של מוטות מתכת.
מספר המבקרים השנתי במגדל עלה בהתמדה והגיע ב-2018 ל-185 אלף. ב-2017 נפתח קומפלקס תיירות בבסיסו של המגדל, לרבות מתקן ספורט.
רפא&quot;ל - רשות לפיתוח אמצעי לחימה
מרתון קליפורניה
מרתון קליפורניה (באנגלית: California International Marathon) היא ריצת מרתון המתקיימת בעיר סקרמנטו, בקליפורניה, ארצות הברית החל משנת 1983.
היסטוריה.
המרתון הראשון אורגן בשנת 1983 והשתתפו בו 1600 רצים. הוא מנוהל על ידי איגוד הרצים של סקרמנטו. בהדרגה מספר המשתתפים גדל ל-9,000.
בשנת 1983 התחרות הייתה ריצת מבחן למשלחת ארצות הברית לאולימפיאדת לוס אנג'לס. גם היום המרתון מהווה חלק מריצות מבחון לבחירת המשלחת האולימפית של ארצות הברית. במרוצת השנים היה המרתון היה ריצת אליפות לריצות מרתון של ארצות הברית. בשנת 2020 התחרות לא התקיימה בגלל מגפת הקורונה.
המסלול מתחיל כ-40 ק"מ מהעיר בסביבת סכר פולסם, ומסתיים בכיכר של בניין מושב ממשל קליפורניה.
בשנת 1983 בריצת גברים ניצח מרטי קילהומה מפינלנד עם תוצאה של 2:13:35. בהמשך הישג זה שופר מספר פעמים. השיא הנוכחי הוצג בשנת 1993 על ידי ג'רי לאוסון מארצות הברית והוא 2:10:27. ברוס דיקון מקנדה ניצח ברציה שלוש פעמים (1991, 1995 ,2001).
בריצת נשים המנצחת הראשונה הייתה גבריאלה אנדרסון משווייץ עם תוצאה 2:33:25. סאלי איסטול מבריטניה הייתה הראשונה שירדה משעתים וחצי בשנת 1991. השיא הנוכחי 2:26:53 הושג על ידי שרה וון בשנת 2021. מספר רצות ניצחו בתחרות פעמיים, מהן ביז'ונש דבה ניצחה פעמיים ברציפות בשנים 2009 ו-2010.
הורג אותם ברכות
הורג אותם ברכות (באנגלית: Killing Them Softly) הוא סרט פשע נאו-נואר אמריקאי משנת 2012, שנכתב ובוים ​​על ידי אנדרו דומיניק, בהתבסס על הרומן "Cogan's Trade" מאת ג'ורג' ו' היגינס שיצא לאור בשנת 1974. בסרט מככבים בראד פיט, סקוט מק'ניירי, בן מנדלסון, ריצ'רד ג'נקינס, ג'יימס גנדולפיני, ריי ליוטה, גארט דילהאנט וסם שפרד.
תקציר עלילה.
ג'קי קוגן הוא חוקר מקצועי המתבקש על ידי המאפיה לגלות מי ביצע שוד במהלך משחק פוקר, עליו המאפיה הגנה.
הורי
זכויות להט&quot;ב בפקיסטן
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בפקיסטן כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית בין גברים או נשים היא פלילית על רקע חוק העונשין של פקיסטן משנת 1860, שפותח במקור תחת הראג' הבריטי, מעניש "מעשי סדום" עם עונש מאסר לצד הוראות אחרות המשפיעות על זכויות אדם של תושבי להט"ב פקיסטנים במסווה של הגנה על "המוסר והסדר הציבורי". עם זאת, החוק הפלילי דווח כי נאכף לעיתים רחוקות, הסוציולוגים סטיבן או. מארי ובדרודין חאן הצהירו כי חוקי העונשין עצמם לעיתים נדירות נאכפים ישירות, אלא משמשים את המשטרה ואזרחים פרטיים אחרים כסוג של סחיטה.
אפליה ואי קבלת חברי קהילת הלהט"ב, יחד עם הסטיגמטיזציה החברתית הנלווית לכך, נובעות בעיקר מאמונות דתיות אסלאמיות בקרב האזרחים. עם זאת, לאורך השנים דווח כי חברי הקהילה הפקיסטנית התארגנו כקבוצות במקומות סגורים וקיימו מערכות יחסים חד מיניות בסתר. מפגשים בין בני זוג חד מיניים מוגדרים כנגישים יותר בערים גדולות בהן קראצ'י ולאהור. כתוצאה מגלובליזציה, נראו מגמות של קידום סובלנות חברתית לצד קיום מסיבות להט"ב פרטיות בפקיסטן אשר החלו להיווצר בשנים האחרונות לראשונה. בעוד כי נושאי להט"ב נותרו טאבו בפקיסטן לדיונים, ביחס לסך כל החיפושים שלה בגוגל, עבור השנה שהסתיימה ב-15 ביוני 2013, המדינה הייתה המובילה בעולם בחיפושים של המונח "סקס שימאל" ("Shemale", מונח הנפוץ לתיאור נשים טרנסיות או אנשים עם איברי מין גבריים ומאפיינים נשיים משניים), שנייה בעולם עבור "גבר שוכב עם גבר" ושלישית בעולם לחיפושים של "תמונות מין הומוסקסואליות".
אף על פי דעת האוכלוסייה השלילית כלפי הומוסקסואליות בפקיסטן, זהות טרנסג'נדרית היא מתקבלת על ידי התושבים לעיתים קרובות בעיקר בשל מסורות של מגדר שלישי הדומות למדינות נוספות באסיה - סרי לנקה, בנגלדש והודו, הידוע בתור קאסטת ההיג'רה. ב-2018, פרלמנט המדינה העביר את חוק הטרנסג'נדרים (הגנה על זכויות), 2018 שהחיל הגנות רחבות לטרנסג'נדרים נגד אפליה על רקע פשעי שנאה, מתן סחורות ושירותים, תעסוקה ועוד. כמה שנים מוקדם יותר, בפסיקה מ-2009, פסק בית המשפט העליון של פקיסטן לטובת זכויות אזרח טרנסג'נדרים אשר קבע חובת הכרה בשינוי מגדר בפקיסטן בעוד פסיקות נוספות של בית המשפט אישרו והגדילו את הזכויות הללו לאורך השנים לאחר מכן.
מעמד בחוק.
החוק הפקיסטני הוא שילוב של החוק הקולוניאלי האנגלו-סכסי והחוק האסלאמי. על פי ההיבטים הקולוניאליים של החוק, הסעיף בחוק העונשין המפליל יחסים הומוסקסואלים בהסכמה החל ב-6 באוקטובר 1860 תחת השלטון הקולוניאלי של הראג' הבריטי. בעודו נכתב על ידי תומאס בבינגטון מקולי, חוק העונשין ההודי משנת 1860, כפי שנקרא באותה תקופה, הפך מעשים הומוסקסואלים בהסכמה לפלילים על פי החוק האנגלו-סקסוני של "עבירות לא טבעיות", הידוע כ-"ידע גשמי". לאחר שפקיסטן קיבלה עצמאות ב-1947, החליט הפרלמנט להמשיך להשתמש באותו חוק עונשין, אם כי שינה את כותרתו לחוק העונשין של פקיסטן (חוק XLV משנת 1860). במסגרת חוק העונשין, סעיף 377 ("עבירות בלתי טבעיות") קובע באומרו כי: "מי שמקיים מרצונו משכב גשמי נגד סדרי הטבע עם איש, אישה או בעל חיים, דינו במאסר לתקופה שלא תפחת משנתיים ולא יותר מעשר שנים, וכן דינו קנס".
כחלק מהאסלאמיזציה של פקיסטן, חוקקו בשנת 1977 פקודות ההודוד, שקבעו עונשים חמורים על ניאוף, זנות, צריכת אלכוהול ומעשים הומוסקסואלים בהסכמה. התיקונים כללו צורות פרימיטיביות של ענישה כגון הצלפות של עד 100 מלקות ומוות באמצעות סקילה בעוד תושבי להט"ב פקיסטנים עלולים לעמוד בפני עונשים חילוניים, אסלאמיים, או שניהם.
חוק העונשין של פקיסטן 1860.
הסעיפים הבאים אשר נכללים בחוק העונשין של פקיסטן משנת 1860 דווחו כסעיפים אשר רשאים להפליל תושבי להט"ב פקיסטנים בנושאים שונים בהם,
הגנה מפני אפליה.
לא קיימת חקיקה לזכויות אזרח האוסרת אפליה במגזר הציבורי או הפרטי על רקע נטייה מינית. עם זאת, מאז 2018, אפליה על רקע זהות מגדרית אסורה במגוון רחב של תחומים, לרבות תעסוקה, חינוך, שירותי בריאות, גישה לסחורות ושירותים, דיור ותפקידים ציבוריים.
המפלגה הירוקה של פקיסטן הביעה תמיכה מסוימת בזכויות להט"ב, אך רוב המפלגות הפוליטיות מתעלמות מהזכרת זכויות עבור להט"ב או מתנגדות לכך על רקע דתי איסלמי.
במרץ 2012, במועצת זכויות האדם של האו"ם, אמרה הינה ג'ילאני, שהייתה אז גם יו"ר ועדת זכויות האדם של פקיסטן ולשעבר הנציגה המיוחדת של המזכיר הכללי,
בשנת 2017 ארגון בלו ויינס שפועל בח'ייבר פח'טונח'ווה הצליח להוביל לכך שטרנסג'נדרים במחוז זוכים להגנה משפטית.
חוק הטרנסג'נדרים (הגנה על זכויות), 2018.
תחת חוק הטרנסג'נדרים (הגנה על זכויות), 2018, פקיסטנים יכולים לבחור להזדהות כזכר, נקבה, שניהם או אף אחד. הם עשויים לבטא את מגדרם בהתאם להעדפותיהם, בעוד זהות הבחירה המגדרית שלהם תשתקף במסמכים הרשמיים שלהם, "כולל תעודות זיהוי לאומיות, דרכונים, רישיונות נהיגה ותעודות השכלה". החוק מבטיח את הענקת "זכויות היסוד של אנשים טרנסג'נדרים" בהן: ירושה, חינוך, תעסוקה, הצבעה, תפקידים ציבוריים, בריאות, אספה וגישה למרחבים ציבוריים ורכוש בעודו מאשר כי טרנסג'נדרים נהנים מכל הזכויות שמעניקה חוקת האומה לאזרחיה".
החוק מגדיר "אדם טרנסג'נדר" כאדם בעל "תערובת של תכונות איברי מין גבריות ונשיות או אי בהירות מולדות" או זכר "שעובר כריתה או סירוס איברי המין" או באופן רחב יותר, "כל אדם שזהותו המגדרית ו/ או ביטוי מגדרו שונה מהנורמות החברתיות והציפיות התרבותיות המבוססות על מינם אשר הוקצו להם בזמן לידתם", מה שמאפשר לאנשים להזדהות ככאלה. בנוסף, מבטיח החוק עבור טרנסג'נדרים פקיסטנים את הזכות לרשת נכסים ולהתמודד על תפקידים ציבוריים.
אפליה על בסיס זהות מגדרית בתעסוקה ובהתאמות ציבוריות אסורה על פי החוק החדש, בעוד לממשלה מוטלות חובות רחבות לספק סיוע רפואי ופסיכולוגי, הלוואות לעסקים קטנים והכשרה מקצועית, הדרכות רגישות למשטרה וסיוע לאנשי מקצוע, מתקני כלא נפרדים ובתים בטוחים.
הצעת החוק עברה פה אחד בסנאט הפקיסטני בתחילת מרץ 2018. ב-8 במאי 2018, האספה הלאומית הצביעה בעד העברת החוק. הוא נחתם כחוק כאשר הנשיא בפועל מוחמד סאדיק סנג'ראני נתן את הסכמתו ב-18 במאי 2018.