ההחלטה על פירוק מסדר הישועים השחירה את דמותו של קלמנס הארבעה עשר בעיני המאמינים הקתולים של סוף המאה ה-19, תקופה שבה חזר המסדר לפעול. עם זאת, לא כל הקתולים מגנים פעולה זו. כך למשל האנציקלופדיה הקתולית תמכה בפעולה זו כ"מוצדקת ביותר".
גם קלמנס הארבעה עשר עצמו חשש מתוצאות החלטתו. מסופר כי בעת שבא הרוזן פלורידה בלנקה לברך אותו על החלטתו לפרק את המסדר ענה קלמנס הארבעה עשר בחיוך עצוב "חתמתי על גזר דין המוות שלי, אך נשמעתי לצו מצפוני". זמן קצר לאחר פרסום הבריף, חלה קלמנס בן ה-69 שנהנה עד אז מבריאות טובה יחסית במחלה קשה שגרמה לו קשיי נשימה והוא סבל מייסורים קשים. החשד המיידי היה כי קלמנס הארבע העשר הורעל, אך מעולם לא הוכחה האשמה זו. מצבו הבריאותי הלך והתדרדר עד שמת בייסורים ב-22 בספטמבר 1774.
קיימות הערכות שונות מאוד לגבי תקופת שלטונו. ההחלטה לפרק את מסדר הישועים עוררה שנים אחר כך ביקורת עזה כלפיו. מעבר לכך, יש המשבחים את מאמציו לפייס את הממלכות הקתוליות, ואת הדרך בה ניהל את מדינת האפיפיור, ולעומתם הסיעה בכנסייה הקתולית המכונה אולטרה-מונטניזם המאמינה בעליונותו של האפיפיור על כל אדם אחר (חילוני או דתי) ביקרה את פייסנותו כלפי השלטון החילוני.
התארגנות עצמית
Factory Method
אברהם איזנשטיין
אברהם אייזנשטיין
סוזן רוזנבלט
קלמנס ה-14
דיקן
כי רו
כי רו, הנודע גם כצלב קונסטנטינוס, כריסטוגרם או לאבּארוּם (Labarum), הוא מונוגרמה המצליבה את שתי האותיות הראשונות במילה "כריסטוֹס", או "משיח" ביוונית (Χριστός). האות כי (χ) מבוטאת ביוונית ככ' רפה, והאות רו (ρ) מבוטאת כר'. ה"כי רו" הוא אחד הסמלים הנוצריים העתיקים, ונעשה בו שימוש נרחב בכנסייה הקתולית עד ימינו.
לעיתים קרובות מטים את האות רו על מנת ליצור צלב.
מקורו של הסמל.
האמונה הנוצרית גורסת, על פי דברי לקטנציוס (סופר רומי שהיה יועצו של הקיסר קונסטנטינוס), שלקונסטנטינוס נמסר בחלום, לילה לפני המלחמה, שיסמן את מגני חייליו בצלב הכי רו. וכך עשה.
גרסה אחרת מופיעה בכתבי ההיסטריון אוסביוס: במסגרת קרב גשר מילביוס (Milvius; 28 באוקטובר 312), תוך כדי צעידה עם חייליו בשעת צהריים, ראה קונסטנטינוס (לבדו) בשמים גביע של צלב הנובע מאור השמש (אוסביוס לא הזכיר את המיקום המדויק, אך ברור מדבריו שהאירוע לא התרחש במחנה ברומא) נושאת את ההודעה "Ἐν τούτῳ νίκα", כלומר: "בסימן זה תנצח".
בתחילה לא הבין קונסטנטינוס את משמעותו המדויקת של הגילוי, אך באותו הלילה נגלה אליו ישו בחלום, והורה לו להשתמש בצלב זה נגד אויביו. למחרת בבוקר, הורה קונסטנטינוס לצבאו לפעול על פי חלומו, והתקין על מגיני החיילים את סימן הכי רו, ופנה לכבוש את רומא, וליטול לידיו את תואר קיסר רומי המערבית.
לאחר ניצחונו של קונסטנטינוס בקרב הגשר המילוויאני, הפך הסימן לסמלה הרשמי של האימפריה הרומית. משני צדדיה של המונוגרמה מופיעות לעיתים קרובות האותיות היווניות אלפא (α) ואומגה (ω), שהן האות הראשונה והאחרונה באלפבית היווני, סמל לאל האב ולישו, על פי הפסוק ב: "אֲנִי הָאָלֶף וְהַתָּו". ארכאולוגים מצאו מטבעות ומדליונים מתקופת שלטונו של קונסטנטינוס הגדול, ועליהם הסימן.
יועץ פילוסופי
מצפה הכוכבים הבין-לאומי בהר גרהאם
מצפה הכוכבים הבין-לאומי בהר גרהאם (באנגלית: Mount Graham International Observatory, בראשי תיבות MGIO), הוא אחד משלושה מצפי כוכבים המנוהלים על ידי מצפה הכוכבים סטיוארט , זרוע המחקר של המחלקה לאסטרונומיה באוניברסיטת אריזונה. אתר מצפה הכוכבים ממוקם בגובה 3,191 מטר מעל גובה פני הים על הר גרהאם , הנמצא בחלק הדרום-מזרחי של הרי פינלנו . שני המיצפים האחרים שבאחריות מצפה סטיוארט הם: מצפה הר למון (MLO) ותחנת קטלינה (CS) בהר ביגלו .
הר גרהאם נבחר מתוך סקר שנערך על 280 אתרים פוטנציאליים על בסיס שיקולים אסטרונומיים כמו שמים בהירים, זיהום אור נמוך, אדי מים אטמוספיריים נמוכים וקלות גישה ותמיכה. הר גרהאם נמצא באזור האקלים המדברי של סונורה. תכונותיו האקלימיות הפנימיות שלו הן אלו שהפכו את המדבר דרום-מערבי לפורה כל כך לאסטרונומיה במשך כמעט מאה שנה. בנוסף להר גרהאם יש יתרונות נוספים של גובה רב יותר וזיהום אור נמוך מאוד. בניגוד לאתרים מתחרים מחוץ לארצות הברית היבשתית, יש לאתר לוגיסטיקה מצוינת: שטח מספיק למספר טלסקופים, כביש מהיר סלול שהיה קיים מראש, חיבורים טובים דרך האוויר והכביש ורמה גבוהה של תמיכה טכנית מקומית. שטח המחקר האסטרונומי של האתר הוא 150 אקרים (כ-0,6 קמ"ר). הרכס הוא חלק מהיער הלאומי קורונדו - המנוהל על ידי מחוז ריינג'ר סאפורד (Safford Ranger District), של שירות היערות של ארצות הברית.
בניית מצפה הכוכבים התחילה ב-1989 ונכון ל-2009 פעלו בו שלוש יחידות מדעיות. שני הטלסקופים הראשונים התחילו לפעול ב-1993; טלסקופ טכנולוגיה מתקדמת של הוותיקן המתופעל על ידי מצפה הוותיקן וטלסקופ תת-מילימטר המתופעל על ידי מצפה הרדיו באריזונה.
היחידה המדעית השלישית הוא הטלסקופ הבינוקולארי הגדול, אחד מהטלסקופים החזקים ובעלי הרזולוציה הגבוהה בעולם. הטלסקופ החל לפעול באמצעות מראות באופן עצמאי בשנת 2004 (אור ראשון בשנת 2005), כאשר פעולות משותפות בין שתי המראות החלו בינואר 2008 והוא מתופעל על ידי תאגיד הטלסקופ הבינוקולארי הגדול.
הטלסקופ הבינוקולארי.
טלסקופ זה הוא בעל מבנה ייחודי - בעל שתי מראות ראשיות המורכבות יחד על מבנה תומך משותף, כאשר מרכזי המראות נמצאים במרחק 14.4 מטר זה מזה.
קוטר כל אחת מהמראות 8.4 מטר, ובמצב פעולה אינטרפרומטרי, שתיהן יחד מתפקדות כעדשה אחת שקוטרה 11.8 מטר. המראות לוטשו לרמת דיוק של אחד חלקי 20 מיליון של מ"מ. כל אחת מהמראות שוקלת כ-16 טון, משקל שנחשב נמוך יחסית למראות של טלסקופים אחרים בעלי גודל דומה.
הטלסקופ קולט אור פי 24 מטלסקופ החלל האבל ובזכות העובדה שהטלסקופ מצויד במערכת אופטיקה מסתגלת , המנטרלת הפרעות אטמוספיריות, מתאפשרות תצפיות באיכות גבוהה.
שלושת הטלסקופים.
גלריית תמונות של הטלסקופים (בסוגריים - אור ראשון):
אקסילה
כיכר מוזיאון תל אביב
לו מרינוף
לו מרינוף (באנגלית: Lou Marinoff) הוא סופר, פילוסוף, ויועץ פילוסופי קנדי, הנשיא המייסד של האגודה האמריקאית ליועצים פילוסופיים, ופרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת ניו יורק.
ביוגרפיה.
מרינוף נולד במונטריאול.
מרינוף יזם עם ד"ר רן להב את הכנס הבינלאומי הראשון לייעוץ פילוסופי, ב-1995, באוניברסיטה של בריטיש קולומביה שבקנדה.
הוא עוסק בייעוץ פילוסופי לאנשים, לחברות ותאגידים ככלי להתמודדות עם מצוקות נפשיות וארגוניות. בנוסף, הוא עמית בכיר בוועידה הכלכלית העולמית הנערכת מדי שנה בדאבוס, שווייץ.
ד"ר מרינוף מפרסם כל העת מאמרים מקצועיים בנושאי קבלת החלטות, אתיקה, פילוסופיה ועוד.
כמו כן, פרסם שני ספרים שהיו לרבי מכר כלל עולמיים, "אפלטון במקום פרוזק" ב-1999 שהביא את הייעוץ הפילוסופי לידיעת הציבור הרחב, ו"תרפיה לשפויים" ב- 2001.
ספריו תורגמו לעשרים וארבע שפות וראו אור בעשרות מדינות. הוא אחראי במידה רבה להתרחבות הפופולריות של ייעוץ פילוסופי בשנים האחרונות.
הגותו.
מרינוף עוסק בדילמות הנוגעות בליבת הקיום האנושי: מה נכון? כיצד ניתן לדעת את הנתיב האישי שלי? כיצד להתמודד עם שינויים? ועוד.
הוא מדגים, בעיקר בספרו "אפלטון במקום פרוזק", איך ניתן לשאוב מתבונתם של הפילוסופים הגדולים בהיסטוריה האנושית על מנת לסייע לפתרון בעיות היומיום שלנו. כל בעיה אישית היא גם בעיה אנושית ומכאן שהיא גם דילמה פילוסופית.
בעשותו כך, הוא הוכיח כי ניתן להחזיר את הפילוסופיה למקומה השימושי והעממי. על כן, בארצות הברית יש המכנים אותו "מחיה הפילוסופיה בעידן הכפר הגלובלי".
בספרו "תרפיה לשפויים", מרינוף מדגים באמצעות סיפורי מקרים של אנשים שנועצו בו, כיצד ניתן למצוא את האושר האישי באמצעות הגדרה מחודשת של תפיסת העולם - היא הפילוסופיה האישית.
ספריו.
מספריו שתורגמו לעברית.
יצאו לאור בהוצאת "כתר".
גלידה מונטנה
גלידה מונטנה היא גלידריה מפורסמת שהייתה ממוקמת בביתן הבולגרי לשעבר, שהיה קיים במגרשי התערוכה הישנים בתל אביב. היה קיים גם סניף נוסף, בבאר שבע.
היסטוריה.
בתחילה, בינואר 1960, נפתח מפעל ליצור גלידות על ידי ישראל מגדי, ניצול שואה מפולין ואברהם פוגל, עולה חדש ממונטנה, שהביא מארצות הברית את המכונות לייצור הגלידה. המקום נקרא אז פוגל&amp;מגדי. לאחר מכן, הצטרף לעסק יחזקאל בירזון. לאחר כמה שנים נוספות, הצטרף השותף האחרון ישעיהו ליכטנשטיין, והשם שונה לגלידה מונטנה, על שם מדינת מונטנה, ממנה הגיע פוגל עם המכונות המתאימות לייצור הגלידה.
מונטנה הוקמה בנמל תל אביב בעת שזה היה עדיין פעיל, ובסביבתו היו מפעלים רבים. הגלידריה נבנתה בסגנון אמריקני: הוצבו בה מכונות משחק ומכונת תקליטים, והגלידה שנמכרה בה הייתה גלידה אמריקאית שיוצרה במפעל קטן שהוקם לשם כך בפתח תקווה, והוגשה בטעם שוקו או וניל עם סירופ בשני טעמים וקצפת, ודובדבן מעל.
עד מהרה הפכה גלידה מונטנה למקום בילוי מועדף על בני נוער בתל אביב בשנות ה-60 וה-70, ובקופות השתרכו תורים ארוכים.
סדרת סרטי אסקימו לימון כוללת סצנות רבות המתרחשות בגלידריה, המתוארת כמקום הבילוי של גיבוריה. הגלידריה שימשה גם כמקום מרכזי בסדרת הטלוויזיה "דני הוליווד".
בעשורים מאוחרים יותר, ירד מעמדה של הגלידריה. היא המשיכה לפעול, ובעליה הקפידו לשמור על עיצובה, אך את מקומה כמוקד בילוי מרכזי תפסו אתרים אחרים, והמבנה בו היא שכנה החל לסבול מהזנחה. שניים ממייסדי הגלידריה בירזון וליכטנשטיין, הפעילו אותה עד סגירתה.