נפאל היא בין הארצות העניות והפחות מפותחות בעולם. כמעט מחצית מהאוכלוסייה חיה מתחת לקו העוני. חקלאות היא הבסיס של הכלכלה, ומספקת פרנסה ללמעלה מ-80% מהאוכלוסייה, ומספקת 41% מהתל"ג. תוצאי התעשייה כוללים בעיקר עיבוד של תוצרי חקלאות, בעיקר: יוטה, קני סוכר, טבק ותבואה. ייצור של טקסטיל ושטיחים התרחב והיווה כ-80% מההכנסות מייצוא בשלוש השנים האחרונות. קצב הגידול הייצור החקלאי הוא כ-5% לשנה, לעומת קצב גידול האוכלוסייה שהוא 2.3% לשנה. 15% מההכנסה במדינה מגיעה מתיירות, ו-6% מהכנסות של חיילי גורקה שכירים בצבאות הממלכה המאוחדת, הודו ומספר מלכויות קטנות.
מאז מאי 1991 מנסה ממשלת נפאל לקדם רפורמות כלכליות, במיוחד כאלה שיקדמו סחר ומשקיעי חוץ, למשל בהקלה על דרישות הרישוי והרישום של עסקים במטרה להקל על הליכי ההשקעה. הממשלה גם קיצצה בהוצאותיה על ידי צמצום סובסידיות, הפרטה של חברות תעשייה ממשלתיות ופיטורים בשירות המדינה. היציבות הפוליטית במדינה התערערה (חמש ממשלות שונות), וחוסר היציבות מקשה להשיג קונצנזוס שדרוש לביצוע רפורמות כלכליות חשובות. נפאל מעוניינת להאיץ צמיחה כלכלית על ידי ניצול פוטנציאל התיירות שלה מחד, ויצירת חשמל הידרואלקטרי מאידך - שני תחומים שזכו בהשקעות זרות. הסיכוי להשקעות או סחר חוץ משמעותיים במגזרים אחרים הוא נמוך בגלל קוטנה של הכלכלה, הפיגור הטכנולוגי, הריחוק הגאוגרפי והחשיפה לאסונות טבע. הקהילה הבינלאומית מממנת יותר מ-60% מתקציב הפיתוח של נפאל ויותר מ-28% מסך ההוצאה התקציבית במדינה, והיא תמשיך כנראה להוות מרכיב צמיחה משמעותי.
ביטחון.
ביטחון חוץ.
צבא נפאל הוא צבא קטן של 95,000 איש, צבא נפאל מתמחה בלוחמה בשלג וביחד עם הצבא ההודי אחראי על הגנה של נפאל מפני פולש זר.
גאוגרפיה.
נפאל היא ארץ הכלואה יבשתית בין שתי ארצות הענק סין והודו, כשהריה הגבוהים משמשים כמעין חיץ פיזי ביניהן. שטח המדינה הוא הררי, אך עם גיוון פיזי רב. ישנם שלושה אזורים פיסיוגרפיים: טראי (שפלה) שטוח בדרום, הרים נמוכים וגבעות במרכז, והרי ההימלאיה הגבוהים ברצועה הצפונית. על ההרים הידועים נמנים הר האוורסט, בן 8,848 המטרים, וכן פסגות נוספות מעל 8,000 מטרים, כמה מהן נמצאות ברכס האנאפורנה. מבין 14 הפסגות הגבוהות בעולם, 8 נמצאות בשטחה של נפאל. מסיבה זו הפכה נפאל ליעד תיירותי מבוקש, ויש המחשיבים את נופיה כיפים בעולם.
בנפאל חמישה אזורי אקלים, המתחלקים לפי גובה, החל מאזור סובטרופי בדרום, ועד לקיץ קריר וחורף קשה בצפון. גשמי המונסון מכים בדרך כלל בנפאל בחודשים יוני עד ספטמבר, ומספקים 60 עד 80 אחוז מכמות המשקעים השנתית: 2,500 מ"מ במזרח המדינה, 1,420 באזור קטמנדו ו-1,000 במערב המדינה.
במרכז המדינה נמצא עמק קטמנדו, אחד האזורים הפוריים הגדולים בהימלאיה. זהו האזור המפותח ביותר בנפאל וליבה התרבותי והשלטוני. בגלל האופי ההררי של חלק גדול מהשטח, והיערות הצפופים בחלקו האחר, רק כ-20% משטח המדינה מעובדים חקלאית, ובנוסף לכך ישנה בעיה חמורה של כריתת יערות.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית נפאל מורכבת מקבוצות אתניות מגוונות, שאף אחת מהן אינה רוב. חלק גדול מהאוכלוסייה מהווים עמים ממוצא הודי, חלק גדול אחר ממוצא טיבטי-בורמזי, ובנוסף מתקיים מגוון גדול של תרבויות מקומיות.
כ-5% מהאוכלוסייה מרוכזים בעמק קטמנדו, שבו נמצא הריכוז הגדול ביותר של התיישבות עירונית ומוקד השלטון. תושביו המקוריים של אזור זה הם הנווארים. הקבוצה השלטת באזור הם ממוצא הודו-ארי (דוברי נפאלית), המאכלסים גם את מרבית אזור הטראי. האזורים ההרריים וחלק מאזורי הגבעות מאוכלסים על ידי קבוצות נוספות. חלקן, כמו בני הגורונג והשרפה, הגיעו בגלי הגירה מטיבט במהלך מאות השנים האחרונות. מקורן העתיק של קבוצות אחרות בבורמה ובסין. בנפאל גם אוכלוסיית מהגרים טיבטים שהתיישבו בה אחרי הכיבוש הסיני החל משנות החמישים.
הלשונות הרבות המדוברות בנפאל מתחלקות לשפות הודו-אירופיות (ביניהם שפת המדינה, הנפאלית), לשונות שמקורן טיבטי (כמו שפת השרפה), לשונות מונגוליות ושפות מקומיות אחרות.
מבחינת החלוקה הדתית, רוב האוכלוסייה היא הינדית - למעלה מ-80%. כ-10% הם בודהיסטים, 4.2% מוסלמים וכ-0.5% בלבד הם נוצרים. השאר משתייכים לאחת מני דתות מקומיות רבות. בנפאל מקובל לשלב אלמנטים בודהיסטים באמונה ההינדית, כך שרבים מקיימים שילוב מנהגים של שתי הדתות.
מייקל מורקוק
מייקל מורקוק (באנגלית: Michael Moorcock; נולד ב-18 בדצמבר 1939) הוא סופר מדע בדיוני אנגלי, מפורצי הדרך בז'אנר הפנטזיה והמדע הבדיוני. נושאי כתיבתו נוגעים לרוב לתפיסת העולם האנושית (במובן הרחב), מורכבות החיים, הטעם בקיום ולעג למוסכמות חברתיות. ב-2008 היה הסופר ה-25 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, הניתן החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.
הגיבור הנצחי.
מייקל מורקוק ידוע בעיקר בזכות סדרת הגיבור הנצחי (eternal champion) שלו. בסדרה זו חוקר מורקוק אלמנטים חוזרים המופיעים בספרים נפרדים: המלחמה בין הכאוס לסדר, הגורל הבלתי נמנע לעומת חופש הרצון והיכולת לשנות את החברה והאדם כנגד הקבעון המחשבתי של רוב האנושות.
דמויות.
'הגיבור הנצחי' בעולמו של מורקוק הוא יצור מעונה, שנידון לשרת את ה'איזון הקוסמי', מנגנון המבטיח את שימור מאזן הסדר והכאוס ברב-יקום (Multiverse). הגיבור הזה מתגלגל בין גופים שונים ופרקי חיים שונים בעולמות משונים, כאשר לרוב הוא אינו מודע למצבו, ופועל מתוך כורח או אילוץ כלשהו. הגיבור הוא דמות טראגית-מלנכולית. כל רצונותיו מתגמדים לעומת כוחו של האיזון הקוסמי, המארגן את היקום כך שהגיבור נאלץ לבצע את תפקידו.
הדוגמה הטיפוסית לאילוץ שכזה היא אלריק ממלינבון, אולי הגיבור המפורסם ביותר בספרי מורקוק. אלריק הוא לבקן אשר ללא חרבו המכושפת אינו מסוגל ללכת או לנשום לזמן רב, בגלל פגם לידה, אולם חרב זו היא בעלת רצון משלה, ומנסה לשלוט באלריק ולגרום לו להרוג אנשים בניגוד לרצונו.
דוגמאות אחרות הן הוקומון, הסובל מאבן שחורה המשובצת במצחו ויכולה להרוג אותו אם ימרוד באדוניו, או קורום הנסיך בגלימת הארגמן, שעינו מנוקרת וידו נקטעת על ידי אויביו.
'המלווה הנצחי' הוא לרוב דמות קלילה יותר, הנמצאת במצב דומה למצבו של הגיבור הנצחי, אך אינה טרגית. המלווה לרוב נהנה מהחיים בכל עולם או זמן שאליהם האיזון הקוסמי משליך אותו, והוא אינו סובל ממלנכוליה משום שהוא השלים עם אי יכולתו להשתחרר מהאיזון הקוסמי. לרוב, המלווה מודע למצבו וזוכר את גלגוליו הקודמים.
דוגמה טובה היא ג'רי אוקונל, מלווהו של קורום, אשר מכוון אותו בכל מעשיו ומהווה הנגדה הומוריסטית לגיבור הטראגי.
'אדוני הכאוס' ו'אדוני הסדר' הם דמויות נפוצות בסדרה זו, והם מייצגים שני צדדים הנאבקים זה בזה. דמויות אלו הן מעין אלים, אולם כוחן תלוי בכמות בני התמותה שמאמינה בהן, ולכן אין הן אלוהות מוחלטת, שלא כמו האיזון הקוסמי או אלים אחרים שאינם עוסקים במעשי בני התמותה (קוול ורין בספרי קורום). לעיתים, יצורים אלו הם גיבורים (כמו בספר "הרקדנים שבסוף הזמן", שבו בני אדם בעתיד הרחוק הם בעצם ייצוגים לאדוני הכאוס).
נושאים.
לרוב, מורקוק תוקף בספריו כאוס גדול מדי, ומדגיש את הטענה כי אחרי שהכאוס מיצה את היצירתיות שבו, העולם נותר שומם ועקר. זאת, בניגוד לסדר השואף לחיים וצמיחה יציבה. עם זאת, מורקוק תוקף גם סדר רב מדי (כמו בספרו "הרקדנים שסוף הזמן", ששם מורקוק לועג לסדר שמיוצג על ידי החברה הוויקטוריאנית השמרנית, לעומת החברה המתירנית והחופשית בסוף הזמן).
נושא אחר שמורקוק מטפל בו בסדרה הוא רצון חופשי. ראייתו של מורקוק היא פסימית - אין לאדם רצון חופשי, אלא הכורח הוא שמביא אותו לידי פעולה. חייו של הגיבור אינם שלו, אלא מוקדשים להצלת עולמו מהפרת האיזון בין כאוס לסדר, ולמטרה זו הוא מקריב את אהובתו ולעיתים את חייו.
כתבים אחרים.
חוץ מסדרת הגיבור הנצחי, מייקל מורקוק כתב ספרים נוספים שקשורים לנושאים הנידונים בסדרה, אך מבוססים על הנחות יסוד שונות. אחד הנושאים העיקריים בהם עסק הוא מסע בזמן ומסע למציאות חלופית, בין אם באופן רציני (כמו בסדרת "צאר הפלדה" שלו, המביאה היסטוריה חלופית אליה נקלע טייס במלחמת העולם השנייה) ובין אם באופן הומוריסטי (כמו סדרת "ארכיוני קורנליוס" או "הרקדנים בסוף הזמן").
כתיבתו המאוחרת של מורקוק (בספרים "מרפא לסרטן" ו"ארכיוני קורנליוס"), היא מאתגרת, וקשה למצוא בה עלילה ברורה. הספרים כתובים כזרם הכרה ותיאורים, וכוללים ציטוטים של פרסומות ומאמרים אמתיים, היוצרים קולאז' של אווירה והתרשמויות.
בכתיבתו המאוחרת, מורקוק גם חזר לכתיבה בוגרת ובשלה יותר, העוסקת בנושאי זהות (עדיין במסווה של פנטזיה או מדע בדיוני), לרוב מנקודת מבט הומוריסטית-סאטירית. ייצוג טוב לסגנון זה הוא "הרקדנים בסוף הזמן", העוסק בחיזור של גבר מתרבות עתידנית (שבה הכול אפשרי, כולל התמרת צורה, מין, חיי אלמוות, יכולת לברוא ולהרוס כל דבר חומרי) אחר אישה מהעבר, מאנגליה הוויקטוריאנית, הנקלעת לתרבותו.
מורקוק הוא מהיוצרים הפורים ביותר בז'אנר הפנטזיה והמדע הבדיוני - מעל לחמישים ספרים בכל הסדרות השונות, ובנוסף ארבעה ספרי הגות לא בדיוניים. כמו כן, הוא כתב שירים ללהקות הרוק "Blue Oyster Cult" ו"hawkwind", וכן ללהקות נוספות, וערך מספר אנתולוגיות של מדע בדיוני.
פנטסיה 2000 (כתב עת)