דארל אדוארד עיסא (באנגלית: Darrell Edward Issa; נולד ב-1 בנובמבר 1953) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-50 של מדינת קליפורניה. עיסא, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן בעבר בבית הנבחרים בשנים 2001–2019, וייצג במרוצת השנים שני מחוזות קונגרס שכיסו בעיקר חלקים מצפון-מזרח העיר סן דייגו ומהמחוז בעל אותו השם. בשנים 2011–2015 ישב בראשות ועדת הפיקוח של בית הנבחרים.
עיסא שימש כמנכ"ל החברה "Directed Electronics", אותה ייסד ביחד עם שותף בשנת 1982. חברה זו היא אחת היצרניות הגדולות ביותר של מוצרי אבטחה לחלקי חילוף בתעשיית הרכבים. עם שווי נקי בן כ-250 מיליון דולר אמריקני, במהלך כהונתו בבית הנבחרים היה עיסא חבר הקונגרס של ארצות הברית האמיד ביותר. ​ב-10 בינואר 2018 הכריז עיסא כי לא יתמודד מחדש לתקופת כהונה עשירית. מייק לוין הדמוקרטי נבחר בבחירות 2018 להחליפו בקונגרס ה-116. בספטמבר 2018 מונה בידי נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ למנהל סוכנות הסחר והפיתוח של ארצות הברית (USTDA).
ב-26 בספטמבר 2019, עיסא הודיע כי בבחירות 2020 יתמודד במחוז הקונגרס ה-50 של קליפורניה. בבחירות מקדימות שהתקיימו במרץ 2020, סיים עיסא בקום השני אחרי עמאר קמפה‑נג'אר, מועמד המפלגה הדמוקרטית, ולפיכך עלה מולו להתמודדות ביום הבחירות הכלליות. בנובמבר 2020 גבר על קמפה-נג'אר, ונבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
עיסא, השני מבין ששת ילדיהם של מרתה (לבית ביילפלט) ו-ויליאם עיסא, נולד בקליבלנד, הגדולה שבערי אוהיו. אביו היה אמריקאי ממוצא לבנוני שהשתייך אל הכנסייה המארונית, ואמו ממוצא גרמני ובוהמי אשר הייתה חברה בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים. בשנת 2006 נמנה בין ארבעת חברי הקונגרס ממוצא ערבי. בשנותיו האחרונות לילדותו, עברה משפחתו אל קליבלנד הייטס, פרוור יהודי של עיר הולדתו. רבים מחבריו הוא יהודים, ועל פי דיווחים שונים הוא אף עבד אצל רב, והיה לבקיא ברזי התרבות היהודית.
בשנת 1970, ביום הולדתו ה-17, עזב עיסא את בית הספר התיכון בו למד והתגייס לשירות בן שלוש שנים בצבא ארצות הברית. הוא שירת כטכנאי לסילוק פצצות והוקצה למשלוח החימוש ה-145. עיסא הוכשר לנטרל פצצות, והצהיר כי פלוגתו סיפקה אבטחה לנשיא ריצ'רד ניקסון כשסרקה אצטדיונים לשם ניקויים מחפצים חשודים לקראת עונת ה-MLB ב-1971. תחקיר של העיתונאי לאנס ויליאמס מהעיתון "San Francisco Examiner" ממאי 1998 מצא כי ניקסון לא נכח באף אחד ממשחקי ה-MLB בשנת 1971, אם כי הפלוגה של עיסא אכן ביצעה פעולות אבטחה בסדרת משחקים אלה. עם זאת, הגברת הראשונה של ארצות הברית פט ניקסון נכחה במשחק מספר 2 של בסדרת 1971, וזרקה את הזריקה הראשונה במשחק. לאחר משחקים אלה הועבר עיסא לתפקיד אפסנאי, כתוצאה מקבלת דירוגים ירודים.
ב-1972 השתחרר עיסא מהצבא לאחר שאביו לקה באוטם שריר הלב, וקיבל תעודת פיתוח חינוכי כללי (GED). פעמיים באותה השנה נעצר. באירוע הראשון הואשם בידי חבר מושבעים גדול בגניבה לכאורה של מזראטי, אך התובעים ביטלו את האישום. באירוע השני נעצר בגין נסיעה נגד כיוון התנועה בדרך חד-סטרית, ושוטר הבין בכלי ירייה בתא הכפפות שלו. עיסא הואשם בנשיאת כלי נשק סמוי. הוא הודה באשמת החזקת נשק לא-רשום ונידון לשישה חודשי מאסר על תנאי, והוטל עליו קנס כספי זעיר. עיסא הצהיר כי הוא מאמין שהתיק הפלילי נמחק מאז.
עיסא למד מנהל עסקים באוניברסיטת סיאנה הייטס, מכללה רומית-קתולית באדריאן שבדרום מישיגן. מאוחר יותר החל ללמוד באוניברסיטת קנט סטייט באוהיו, שם נרשם לחיל הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית, שם הגיע לדרגת לוטננט שני. בכוחות המילואים של הצבא שירת בשנים 1976–1980 וקודם לדרגת קפטן. מן קצר בטרם השתחרר מכוחות המילואים של הצבא ב-1980, הואשם שוב עיסא בגניבת מכונית יוקרה. התביעה ביטלה את התיק באוגוסט אותה שנה. בשנת 1981 היה מעורב בתאונת דרכים. הנהג השני תבע את עיסא בסך 20 אלף דולר אמריקני, ובסופו של דבר הגיעו שני הצדדים לפשרה מחוץ לכותלי בית המשפט בסכום שאינו פורסם.
קריירה עסקית.
לאחר שעזב את הצבא, עיסא ואשתו השנייה, קתי סטנטון, שב לאזור קליבלנד רבתי. לטענת עיסא, הוא ואשתו איגדו את חסכונותיהם, מכרו את מכוניותיהם (מרצדס משנת 1976 וחיפושית של פולקסווגן משנת 1967) וכן אופנוע מתוצרת ב.מ.וו, ולוו 50,000 דולר מבני משפחתם להשקעה בחברות "קוונטום", יצרנית אלקטרוניקה המנוהלת על ידי חבר משותף מקליבלנד הייטס שהרכיב מנורות הדברה (Bug zapper), חלקי רדיו CB ומוצרי צריכה שונים עבור חברות אחרות. אחד מאותם לקוחות, יצרנית אזעקות הרכב "סטיל סטופר", יסלול את דרכו של עיסא להון עצום. עיסא אמנם נאבק בדרך להצלחה פיננסית, והתייצב מבחינה כספית דרך עיקול הלוואה בסך 60 אלף דולרים, כאשר מייסד החברה ג'ואי אדקינס החמיץ תשלום שחב לעיסא.
עד מהרה השתלט עיסא על "סטיל סטופר", עד כדי כך שהיא סיפקה לתאגיד הענק "פורד" אלפי אזעקות רכב וניהלה משא ומתן להסכם דומה עם טויוטה. אך מוקדם בבוקר 7 בספטמבר 1982 עלו באש משרדי החברה והמפעל של "קוונטום" ו"סטיל סטופר" בעיר מייפל הייטס. ללוחמי האש נדרשו כשלוש שעות לכבות את הלהבות, ובנייני החברה נשרפו כליל. בחקירה משטרתית התברר כי השרפה הכילה "טביעות שרפה חשודות", שהוצתו בשני מקומות שונים בעזרת מאיץ בערה כגון בנזין. אדקינס, בעל החברה, גרס כי עיסא התכונן לשרפה כאשר הרחיב ב-462% את פוליסת הביטוח שלו שלושה שבועות קודם לכן, ופינוי מבעוד מועד של ציוד מחשבי המכיל מידע חשבונאי על לקוחות. חברת הביטוח "סנט פול ביטוחים", שנחשדה בהצתת השרפה ובהונאת ביטוח, שילמה תחילה 25 אלף דולר בלבד על נזקי השרפה.
הארגון "סטיל סטופר" שב במהרה לשגשוגו הקודם. עם עליית שיעור גניבות הרכבים בארצות הברית במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, עלה הביקוש להתקני אבטחה. רולס רויס, ב.מ.וו וג'נרל מוטורס הצטרפו לפורד ולטויוטה כלקוחות החברה. בשנת 1985 מכר עיסא את החברה ליצרן אזעקות בית בקליפורניה בשם "Directed Electronics" ועבר לפרוור ויסטה שבסן דייגו, שם החל להתגורר כדי לעבוד בחברה. כעבור זמן מה עזב את "Directed Electronics". עיסא הצליח להשתמש בידע שלו על החולשות באבטחות הרכבים שגנבי מכוניות ניצלו כדי לפתח מנגנוני גניבה יעילים. באמצעות חיישנים אשר הפעילו גלאי תנועה ולחץ על המכונית בשעת מעשה, המכשיר שפיתח יכול היה לחולל רעש גדול כדי להסב תשומת לב רחבה לגנב המכונית, כמו הפעלת הצופר והפעלת הקלטה והשמעה של קול המאיימות ומזהירות של הגנב. המכירות של החברה צמחו ממיליון דולר בשנה הראשונה לכ-14 מיליון דולרים בשנת 1989.
תחילת דרכו הפוליטית.
עם מעורבותו בחברות אלקטרוניקה וסחר בין צרכנים, הפך עיסא לפעיל פוליטי. הוא נסע לוושינגטון הבירה כדי לבצע שדלנות ב, והפך לאחד התורמים הגדולים בקליפורניה עבור מועמדי המפלגה הרפובליקנית. בשנת 1996 היה יושב ראש הקמפיין להעברת "הצעה 209", מעין משאל עם בקרב תושבי קליפורניה שקבע כי יש לאסור על מוסדות ציבור מדינה להביא בחשבון גזע, מין או מוצא אתני בתחומי העבודה, הקבלות או החינוך הציבוריים. הוא היה גורם מכריע בשכנוע המפלגה הרפובליקנית לקיים את כינוס הוועדה הרפובליקנית הלאומית בסן דייגו לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1996.
מסע הבחירות הראשון של עיסא לתפקיד ציבורי היה ב-1998, כאשר התמודד למועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג קליפורניה בסנאט של ארצות הברית מול הסנאטורית הדמוקרטית המכהנת ברברה בוקסר. הוא הוציא 10 מיליון דולר מכספו האישי במהלך מסע הבחירות, והתמודד נגד גזבר מדינת קליפורניה מאט פונג, חבר הקונגרס פרנק ריגס ושלושה מתמודדים אחרים. מטה הבחירות של פונג גייס תרומות בסך 3 מיליון דולר, וקבל כי עושרו של עיסא יצר שדה-פעולה לא יחסי (בנוסף לעשרת מיליוני הדולרים האישיים של עיסא, קיבל תרומות בסך 400,000 דולר נוספים). דוברו של עיסא טען מנגד כי הכסף נדרש כדי להתגבר על המוניטין הרב של פונג ברחבי קליפורניה. עיסא הפסיד בבחירות המקדימות לפונג, שזכה ב-45% מהקולות, בעוד עיסא נותר לא הרחק מאחור עם כ-40 אחוזים. ריגס גרף 10% מהקולות. סקר בסן פרנסיסקו שבוצע בקלפיות הראה כי מספר גדול של אמריקאים-אסייתים, הצביעים בדרך כלל בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, חצה את הקווים לעבר הרפובליקנים כדי לסייע אסטרטגית לפונג, ששורשיו נטועים בסין.
בבית הנבחרים האמריקאי.
לקראת הבחירות 2000 בארצות הברית, החליט רון פקארד, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בתקופת כהונתו התשיעית, שלא להתמודד מחדש במחוז הקונגרס ה-48 של קליפורניה. עיסא החליט להתמודד על מקום מושבו של פקארד, וניצל את ההכרה שצבר מהמירוץ הטרי לסנאט ב-1998. עיקר המחוז היה בצפון מחוז סן דייגו, אך היו בו חלקים זניחים ממחוז ריברסייד וממחוז אורנג'. עיסא סיים ראשון בבחירות המקדימות העל-מפלגתיות עם 35% מהקולות, וזכה במרב קולות הבוחרים בשלושת מחוזות אלה. אחריו הגיע למקום השני עמיתו הרפובליקני, חבר הסנאט המדינתי ביל מורו עם 24%. עיסא ניצח בבחירות הכלליות בנובמבר והביס את פיטר קובליס, המועמד הדמוקרטי, ברוב גדול בן 61 אחוזים. כהונתו החלה ב-3 בינואר 2001, עם התכנסות הקונגרס ה-107. באותה שנה תכננה הליגה להגנה יהודית להתנקש בחייו.