אלפונסו שיחק במהלך הקריירה שלו גם בקבוצת ריאל מדריד וגם בברצלונה. הוא הציג יכולת מעל הממוצע בנגיחות, אף על פי שגובהו היה פחות מ-1.80 מטר.
קריירת המועדונים.
בשנת 1990, אלפונסו ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה המקצוענית בקבוצת ריאל מדריד. אף על פי שמעולם לא הצליח לבסס את מעמדו בהרכב הפותח ושיחק לרוב כמחליף לאמיליו בוטרגניו ואיבן זמורנו, הוא סייע למדריד לזכות באליפות ליגת העל הספרדית בעונת .
בקיץ 1995, אלפונסו חתם בקבוצת ריאל בטיס. בעונתו השנייה בה, , הוא כבש 25 שערים, שהיו מספר השערים הרב ביותר שהבקיע שחקן בעונה אחת בהיסטוריה של המועדון; וסייע לקבוצה לסיים במקום הרביעי. הוא שיתף פעולה בחוד ההתקפה יחד עם פייר לואיחי צ'רובינו, ויחד הם הבקיעו 60 שערים בליגה הספרדית בין השנים 1995 ו-1997.
בעונת , אלפונסו הוחתם על ידי ברצלונה. הוא התקשה בתקופתו בברצלונה והבקיע שני שערים בלבד בעונתו הראשונה בקבוצה. הוא הושאל לקבוצת אולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית בינואר 2002 (יחד עם אלברטו ריברה), אך שוב נכשל.
בעונת ברצלונה השאילה את אלפונסו לריאל בטיס, שהחתימה אותו באופן קבוע בסיום אותה עונה. לאחר שתי עונות נוספות שבהם סבל מפציעות והחמיץ את רובן (עשרה משחקים בלבד ללא שערים בעונת ), אלפונסו פרש מכדורגל עם תום חוזהו ביוני 2005. מאוחר יותר הוא חזר לריאל מדריד, והצטרף לקבוצת הוותיקים שלה.
קריירה בינלאומית.
אלפונסו ערך 38 הופעות עבור הנבחרת הלאומית של ספרד, והבקיע 11 שערים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד ב-9 בספטמבר 1992 בסנטנדר שבקנטבריה.
אחד מהשערים המפורסמים ביותר של אלפונסו במדי נבחרת ספרד היה בשלב הבתים של יורו 2000 נגד . ספרד הייתה בפיגור 3-2 בתוספת הזמן, בעוד היא הייתה צריכה לנצח על מנת לעלות לשמינית הגמר. גאיסקה מנדייטה הבקיע שער בעיטת עונשין בדקה ה-90, ובשניות הסיום של המשחק אלפונסו הבקיע שער נוסף, שהיה השני שלו במשחק, והוביל את נבחרתו לניצחון 3-4.
אלפונסו שיחק בכל המשחקים של ספרד, ביניהם משחק מול שבו הבקיע שער שוויון דקה אחת בלבד אחרי שנכנס. הוא אף שיחק בשני משחקים במסגרת מונדיאל 1998.
בנוסף, אלפונסו היה חבר בנבחרת האולימפית של ספרד שזכתה במדליית הזהב בטורניר הכדורגל באולימפיאדת ברצלונה (1992).
אלפונסו פרז
פגופירון
טיאנגונג 1
טיאנגונג 1 (בסינית: 天宫一号, פירוש השם: הארמון השמיימי) הוא שמה של תחנת חלל שייצרה סין במסגרת תוכנית החלל המאוישת שלה, ולהוכחת פעולת טכנולוגיות הנדרשות לתחנות חלל עתידיות של סין. בתחנת החלל מכלול של מרחבי מגורים ועבודה, המחובר ליחידת הנעה המשמשת בחלליות מסוג שנג'ואו. טיאנגונג 1 שוגרה בהצלחה לחלל ב־29 בספטמבר 2011 בשעה 21:16 (לפי שעון סין) באמצעות המשגר CZ-2F/G, למסלול בעל פריגיאה של 200 קילומטר ואפוגיאה של 347 ק"מ. לאחר־מכן השתמשה במערכות הנעה עצמיות להגעה למסלול הסופי.
מטרות תחנת החלל הן לבחון טכנולוגיות עגינה בחלל, כשמנגנון העגינה דומה למנגנון הרוסי. בנוסף, התחנה שימשה כמדגימה של טכנולוגיות רלוונטיות לתחנות החלל העתידיות ולביצוע ניסויי סטודנטים. התחנה סיימה את פעילותה המבצעית במרץ 2016, והחלה בדעיכת מסלול לא מבוקרת. מסלולה דעך והיא נשרפה בכניסתה לאטמוספירה, ושרידיה נפלו לאוקיינוס השקט ב-2 באפריל 2018.
סיום פעילות ודעיכה.
התחנה שוגרה בספטמבר 2011 עם אורך חיים מתוכנן של שנתיים. ביוני 2013 הוכנסה התחנה למצב שינה, בו היא יכולה להישאר במסלול תוך אגירת מידע, ביצוע ניסויים מדעיים וחישה מרחוק בשלט רחוק. ב-21 במרץ 2016 הוכרז כי התחנה סיימה את פעילותה המבצעית, והסתיימה בקרת המסלול של התחנה. חלק מהמדענים סברו שסיום הפעילות נבע מתקלה בתחנה, ולכן היא דעכה בצורה לא מבוקרת. בשנת 2016, הודתה סין כי היא אינה שולטת יותר בתחנה וכי דעיכת המסלול אינה מבוקרת.
מאז 2016 דעך מסלול התחנה בהדרגה בצורה לא מבוקרת. עקב אי הוודאות בשיערוך המסלול, מיקום נפילת התחנה ואופי דעיכתה חושב במדויק רק בימים האחרונים של חיי התחנה.
שיתוף פעולה בין סוכנות החלל האירופאית והוועדה באו"ם העוקבת אחר פסולת חלל (ה-IADC) וסין הביא למעקב ושיערוך מסלול התחנה בשיתוף סוכנויות חלל אחרות. הנחת העבודה הייתה שכניסת התחנה לאטסמופירה תיצור פסולת חללית שתנחת על אזור נרחב, אולם לא מאויש ברובו, והסיכוי שאדם יפגע הוא 10 מיליון פחות מהסיכוי לפגיעה על ידי ברק. ההנחה הייתה שהתחנה תתפרק בין קווי הרוחב 42.8° צפון ו-42.8° דרום, אולם דיוק במסלול בוצע רק בשעות האחרונות של מסלול התחנה.
ב-2 באפריל 2018 בשעה 00:16 UTC היא נכנסה לאטמוספירה ונשרפה, ושרידיה נפלו לאוקיינוס השקט צפונית מערבית לפיג'י, אך לא באזור בית הקברות לחלליות.
תחנות חלל סיניות לאחר טיאנגונג 1.
טיאנגונג 2 - תחנת חלל שסין שיגרה בשנת 2016.
תחנת החלל המבצעית - תחנת החלל המבצעית המתוכננת על ידי סין תורכב ממספר מכלולים שישוגרו בנפרד, והיא דומה בתכנונה לתחנת החלל מיר של ברית המועצות. לתחנת החלל העתידית שלושה מכלולים עיקריים - ליבה, ושני מכלולים לניסויים שונים. בנוסף יהיו בתחנה ארבעה פתחי עגינה, בהם צפויות להשתמש החללית המאוישת שנג'ואו וחללית המשא טיאנגונג. מסת התחנה צפויה להיות כ־60 טון, ועל פי התכנון תושלם עד שנת 2020.
מעגל השתנן
עמוד הקונגרס
עמוד הקונגרס (בצרפתית: Colonne du Congrès; בהולנדית: Congreskolom) היא אנדרטה הממוקמת בכיכר הקונגרס (בצרפתית: Place du Congrès, בהולנדית: Congresplein) בבריסל, בירת בלגיה.
האנדרטה מנציחה את הקמתה של בלגיה על ידי הקונגרס הלאומי בשנים 1830–1831.
היסטוריה.
את הקמת האנדרטה יזם שארל רוג'ייה וזו תוכננה על ידי ג'וזף פואלאר ונבנתה בין השנים 1850–1859 בהשראת עמוד טראיאנוס.
בראש האנדרטה ניצב פסלו של לאופולד הראשון, מלך בלגיה. גובה העמוד 47 מטרים וגרם של 193 מדרגות מאפשר לעלות בתוך העמוד למרפסת התצפית שבראש האנדרטה.
פיסלו של המלך לאופולד נעשה על ידי הפסל ז'אן גיף. בתחתית האנדרטה חקוקים תאריכים חשובים בעצמאותה של בלגיה, שמות חברי הקונגרס הלאומי של בלגיה והממשלה הזמנית של בלגיה, וכן פסקה מתוך חוקת 1830.
בבסיס האנדרטה ארבעה פסלים המסמלים ארבע חירויות: "חופש האחדות" מעשה ידי שארל פרייקין, "חופש הפולחן" מעשה ידי אז'ן סימוני, "חופש העיתונות" ו"חופש החינוך" מעשה ידי ז'אן גיף.
בחזית האנדרטה מוצבים שני אריות ברונזה מעשה ידי אז'ן סימוני.
לרגלי האנדרטה נמצא אתר זיכרון לנופלים במלחמת העולם הראשונה - קבריהם של חמישה חיילים אלמונים שנקברו לרגלי האנדרטה ב-11 בנובמבר 1922. בסמוך לקברים דלוקה אש תמיד.
אריתרופויזה
אריתרופויזה (באנגלית: Erythropoiesis) הוא תהליך יצירת תאי דם אדומים (אריתרוציטים). תא אדום מתחיל מהתמיינות של תא גזע במח העצם, לתא מחויב, שכיוון ההתקדמות הכללי שלו קבוע ליצירת תא דם אדום (Proerythroblast). בתהליך ישנה הצטמקות יחסית של הציטופלזמה ולאחר מכן גם הצטמקות הגרעין עד לפליטתו מהכדורית האדומה.
כל עוד הגרעין נמצא בכדורית, ישנו יצור מוגבר של המוגלובין, עד למצב של כמעט רוויה. במצב זה ייפלט הגרעין מהכדורית והיא תקרא רטיקולוציט במשך כשלושה ימים, שבהם תמשיך ביצירת המוגלובין עד למצב רוויה מוחלטת והתנוונות הריבוזומים (העוזרים ביצירת ההמוגלובין). בסיום תהליך רוית הכדורית בהמוגלובין תיקרא הכדורית אריתרוציט (Erythrocyte), ולרוב יציאתה למחזור הדם תיעשה בשלבים אלו. במיעוט הפעמים (0.5%-1.5%) תצא הכדורית במצב של רטיקולוציט (כדורית דם צעירה, אך מתפקדת).
אתרי ייצור תאי הדם.
המטופוייזה (Haematopoiesis) הוא התהליך שבו נוצרים תאי הדם השונים (וביניהם, כדוריות דם אדומות, כדוריות דם לבנות וטסיות-דם). העובר מתחיל לייצר תאי דם כבר בסוף השבוע השלישי ברחם: תאי הדם הצעירים מתמיינים משכבת המזודרם (המנגיובלאסטים) והם יתמיינו בסופו של דבר לכלי הדם השונים (עורקים, ורידים) ולתאי הדם השונים. בשבוע החמישי, ניתן לראות התפתחות של תאי דם במקביל לייצור הפלזמה. במהלך החיים העובריים האיברים המשתתפים בייצור דם הם שק החלמון, הכבד, הטחול, מח העצם, וקשריות הלימפה.
לאחר הלידה, תהליכי המטופוייזיס נורמליים מתרחשים רק בתוך מח העצם (נקרא "המטופוייזיס מדולרי")- אצל ילדים, מח העצם פעיל בכל השלד וקרוי גם מח העצם האדום, ולאחר גיל ההתבגרות תהליך ההמטופוייזיס מצטמצם לשלד האקסיאלי, הכולל את חוליות עמוד השדרה, עצם הסטרנום, הצלעות והאגן, וכן החלקים הפרוקיסמליים (הקרובים) של עצמות הגפיים- עצם הירך (פמור) ועצם הזרוע (הומרוס). לעיתים יכול להתקיים תהליך המטופוייזיס שאינו תקין באיברי המערכת הרטיקולו-אנדותליאלית- (כבד, טחול וקשריות הלימפה): תאים באיברים אלו "זיכרון מולקולרי" עוד מההתפתחות העוברית, המאפשר להם לחדש את ייצור כדוריות הדם (נקרא "המטופוייזיס אקסטרה-מדולרי")- באופן כללי ניתן לזהות לפי צורת תאי הדם, האם מדובר בתאים ממח העצם או מאתרים אחרים.
השורה האדומה.
תהליך ההמטופוייזיס מתקיים בכמה "שורות": השורה האדומה, ממנה נוצרת כדורית הדם האדומה, השורה הלבנה (המיילואידית) ממנה נוצרים תאי הדם הלבנים, והשורה המגה-קריוציטית - ממנה מתפתחות טסיות-הדם.
התפתחות השורה האדומה:
ויסות תהליך יצירת כדוריות הדם.
באופן כללי, לכל סוגי תאי הדם בתהליך ההמטופוייזיס, יש במסגרת שלבי ההתפתחות ויסות והליכי בקרה האחראים על ההתמיינות במח העצם. הוויסות מתבצע על ידי גורמי גדילה, פקטורי שעתוק, או ויסות על ידי היפוקסיה (למשל על ידי אריתרופוייטין).