אמצעים למיתוג קולי:
אינדימדיה
אינדימדיה, "המרכז לתקשורת עצמאית" (Indymedia - Independent Media Center) היא רשת של ארגוני מדיה ושל עיתונאים.
אינדימדיה החלה את דרכה בנובמבר 1999 כדי לכסות תקשורתית הפגנות נגד הגלובליזציה וארגון הסחר העולמי בסיאטל.
כבר ב-2002 היו לאינדימדיה 89 שלוחות מקומיות בעולם ב-31 מדינות שונות.
אינדימדיה היא ארגון דמוקרטי ללא מטרות רווח המנסה לספק תחליף לערוצי התקשורת בבעלות תאגידים ובעלי הון או הממשל. למרות שהיא פתוחה לכל גולש, בפועל היא משמשת בעיקר את השמאל הרדיקלי. אינדימדיה לא מסתפקת רק בפרסום ידיעות, דיווחים מהשטח ומאמרי דעות אלא גם מארגנת פעילויות, הפגנות, מחאות, דוקו-אקטיביזם ועוד.
אינדימדיה, בדומה לוויקיפדיה המבוסס על עקרון הפרסום הפתוח, מאפשר לכל גולש להיות עיתונאי, לפרסם תכנים ולראות אותם מיידית באתר לפני שעברו עריכה או צנזורה. בשונה מוויקיפדיה, אינדמדיה לא מחויבת לסטנדרטים של נייטרליות, אובייקטיביות ומהימנות עובדתית. כמו כן, לא נעשה שום פיקוח על התכנים המפורסמים בה, אם כי מנהלי כל אתר נותנים יותר חשיפה לידיעות ומאמרים התואמים את השקפת עולמם.
בנוגע לסכסוך הישראלי-ערבי, רבים מאתרי אינדימדיה מתנגדים למדיניות ישראל בשטחים. למשך תקופה מסוימת הם אף הוסרו כמקור חדשותי מדפי שירות החדשות של מנוע החיפוש גוגל בגלל מקרים שבהם נכתבו באתרי אינדימדיה ביטויים כגון "ציונאצים" והשוואות של אריאל שרון וג'ורג' ווקר בוש לאדולף היטלר. ביטויים וקריקטורות מסוג זה וחוסר שיתוף פעולה של אינדימדיה עם השלטונות הביאו בעבר להחרמת השרתים וסגירת אתרים מקומיים במקומות אחדים בארצות הברית ובעיר בריסטול בבריטניה.
אינדימדיה ישראל.
אינדימדיה ישראל הוא אתר חדשות שהוקם בספטמבר 2000, אשר כל אדם יכול לפרסם בו מאמר ללא התערבות העורכים. על פי האתר, מטרתו היא לספק ביטוי חופשי לכל, באמצעות שיטה המכונה "אזורי פרסום חופשיים" או "במות פרסום חופשיות" - שיטה המאפשרת לכל אחד לפרסם חדשות באופן ישיר ומיידי דרך אתרי הרשת. האתר הישראלי הוא אחד מתוך 135 אתרי הרשת. האתר הישראלי מזוהה גם כן עם השמאל הרדיקלי ורוב הכתבות בו נוגעות בכיבוש, הסכסוך הישראלי-ערבי, איכות הסביבה, זכויות בעלי חיים וכדומה.
האתר הורכב מארבע קבוצות שונות - קבוצת האינטרנט, קבוצת הדפוס, קבוצת הווידאו (שאחראית על הפקת סרטים תיעודיים ותוכניות טלוויזיה) וקבוצת שֵמע, המופקדת על תחנת רדיו המשודרת באינטרנט. באתר לקחו חלק כ־20 פעילים, ומאות אחרים תרמו מאמרים, סרטוני ווידאו, תמונות ופרשנויות.
האתר הואשם לא אחת בדברי הסתה חמורה. בין השאר פורסם באתר מאמר המביע שבח לפיגוע בציר המתפללים בחברון, בו נהרגו 12 חיילי צה"ל ואנשי כיתת הכוננות. מאמרים רבים הוסרו לאחר השערורייה שעוררו. לצידם פורסמו קריקטורות מתסיסות, רובן של הקריקטוריסט הפרו-פלסטיני מברזיל, קרלוס לטוף.
בשנת 2003 הפסיק האתר לפעול זמנית בעקבות החקירות נגדו. שתי קריקטורות גרמו למשטרה לפתוח בחקירה כנגד האתר: אחת מהן מתארת את ראש הממשלה אריאל שרון מתנשק נשיקה צרפתית עם אדולף היטלר, והשנייה (שפרסם הגולש "אופק") מתארת את היטלר כ"אבי הציונות". האתר טען כי הוא מתנגד לצנזורה על תכניו, וכי מי שפרסם את הקריקטורות הוא קרלוס לטוף. התביעה טענה כי בעבר הוסרו מאמרים שפרסמו מוצרים מסחריים, ולכן לא ניתן לטעון כי לא מוחקים כתבות מהאתר. בשנת 2005 החליטה הפרקליטות לא להגיש כתב אישום בפרשה ומשרד המשפטים הודיע כי סגר את התיק. לאחר סגירה זמנית של האתר, המשכת פעילותו וסגירת החקירה נגד מפעיליו על יד משרד המשפטים העבירה רשת אינדימדיה את פעילות האתר הישראלי לשרת אינטרנט הממוקם בקנדה, וכן שינתה את כתובתו. באתר החדש הופעלה מערכת דירוג מאמרים, כשבמקרה והגולשים נותנים ציונים נמוכים למאמר מסוים הוא הופך למוסתר.
פלסמידים
רוברט לואי סטיבנסון
מיטוכונדריה
נוקלאוטיד
נוּקְלֵאוֹטִידִים (באנגלית: Nucleotide) הם קבוצה של תרכובות אורגניות. הנוקלאוטידים נמצאים בכל היצורים החיים, ומרכיבים, בין היתר, את החומר התורשתי.
מקור המילה נוקלאוטיד הוא במילה הלטינית Nucleus, שפירושה "גרעין". בכל היצורים האיקריוטיים החומר התורשתי, המורכב מנוקלאוטידים, מצוי בגרעין התא.
תפקידים.
נוקלאוטידים משמשים בתפקידים רבים בתאיהם של כל היצורים החיים (וגם בנגיפים), אך תפקידם העיקרי הוא בבניין החומר התורשתי המצוי בכל תא - חומצות הגרעין DNA ו-RNA. רצף הנוקלאוטידים מקודד את המידע הדרוש לקביעת תכונותיו ותפקודו של כל יצור חי.
תפקידים נוספים של הנוקלאוטידים בתא:
וסתי אנזים: חומרים הנקשרים לאנזימים ובכך מאיצים או מעכבים את פעולתם.
מבנה.
הנוקלאוטידים מורכבים משלושה חלקים. החלק החשוב, אשר מבדיל בין הנוקלאוטידים השונים ומעניק להם את שמם, הוא הבסיס החנקני. החומר התורשתי בנוי מנוקלאוטידים עם חמישה בסיסים חנקניים אפשריים: אדנין, גואנין, תימין, אורציל וציטוזין. אדנין וגואנין מורכבים משתי טבעות המכילות חנקן, והם מסווגים כפורינים. תימין, ציטוזין ואורציל כוללים טבעת אחת המכילה חנקן, והם מסווגים כפּירימידינים.
ה-DNA מורכב מנוקלאוטידים הקשורים זה לזה על ידי צמדים של ארבע מולקולות המכונות בסיסים המכילים ציטוזין (Cׂׂׂ) עם גואנין (G) ותימין (T) עם אדנין (A), צמדים אלו קשורים בקשרי מימן. בנוקלאוטידים המרכיבים את ה-RNA לא מופיע תימין, ובמקומו מופיע אורציל (U).
החלק השני בנוקלאוטידים הוא חד-סוכר טבעתי המכיל 5 אטומי פחמן. בנוקלאוטידים המרכיבים את ה-RNA (ובנוקלאוטידים בעלי התפקידים האחרים שהוזכרו לעיל) הסוכר הוא ריבוז, ובנוקלאוטידים המרכיבים את ה-DNA הסוכר הוא דאוקסיריבוז (כלומר, ריבוז שחסר בו אטום חמצן אחד). זהו מקור ההבדל בשמן של שתי חומצות הגרעין (DNA - חומצה דאוקסיריבונוקלאית, RNA - חומצה ריבונוקלאית).
כשאחד מחמשת הבסיסים החנקניים נקשר לסוכר, מתקבלת תרכובת הנקראת נוקלאוזיד (Nucleoside). כך למשל, אדנין הקשור לריבוז מהווה נוקלאוזיד הקרוי אדנוזין (Adenosine). גואנין הקשור לדאוקסיריבוז נקרא דאוקסיגואנוזין (Deoxyguanosine).
החלק השלישי בנוקלאטידים הוא קבוצת זרחה (פוספט). כשזרחה נקשרת לנוקלאוזיד מתקבל נוקלאוטיד. ייתכנו עד שלוש קבוצות זרחה בכל נוקלאוטיד. כך למשל, כששתי קבוצות זרחה נקשרות לאדנוזין, מתקבל הנוקלאוטיד אדנוזין דיפוספט (Adenosine diphosphate). כשקבוצת זרחה אחת נקשרת לדאוקסיציטידין, מתקבל הנוקלאוטיד דאוקסיציטידין מונופוספט (Deoxycytidine monophosphate). שמו המלא של הנוקלאוטיד ATP, אשר הוזכר לעיל, הוא אדנוזין טריפוספט.
כשנוקלאוטיד מכיל שתיים או שלוש קבוצות זרחה, הן נקשרות האחת לשנייה בשרשרת. הקשר הכימי שביניהן אינו יציב ולפיכך עתיר אנרגיה; זהו אחד הקשרים הכימיים האנרגטיים ביותר בביולוגיה, וזהו מקור יכולתם של חלק מהנוקלאוטידים לשמש כמטבע אנרגיה.
ריבוזום
הריבוזום (Ribosome; מקור השם מחומצה ריבונוקלאית ומהמילה "soma" מיוונית שמשמעותה "גוף") הוא מבנה תוך-תאי המצוי בתאי כלל היצורים החיים ואחראי ליצירת החלבונים בתא. מאחר שכל החיים המוכרים לנו מבוססים על פעולת חלבונים, לריבוזום יש חשיבות מכרעת על חיי התא והאורגניזם כולו. בכל אחד מתאי גוף האדם כמיליון ריבוזומים, ובתאי הכבד - כחמישה מיליון.
מהות פעולת הריבוזום היא עבודת הרכבה על פי תוכנית מוכנה מראש (היא החומר התורשתי) של מרכיבי החלבון - חומצות אמינו - למולקולת חלבון חדשה. התהליך כולו מראשיתו עד סופו קרוי "תרגום" (Translation), מאחר שהריבוזום מתרגם את התוכנית המצויה בחומר התורשתי משפת הנוקלאוטידים לשפת חומצות האמינו והחלבונים.
ראשית תהליך התרגום הוא ביחידה זמנית של חומר גנטי מסוג RNA, שתפקידו להעביר את התוכנית לריבוזום - RNA זה נקרא RNA-שליח או mRNA. מולקולת ה-mRNA עוברת דרך הריבוזום, אשר קורא את המידע התורשתי ביחידות מידע בנות 3 נוקלאוטידים כל אחת, המכונות "קודונים" (Codons). כל קודון כולל אינפורמציה לזהות של חומצת אמינו אחת בחלבון הנוצר, על פי חוקיות המתוארת בקוד הגנטי. הריבוזום אוסף חומצת אמינו מתאימה לפי הקודון בעזרת מולקולות tRNA ומחבר אותה לקודמתה בתור, ואז ממשיך לקודון הבא. כך, קודון אחרי קודון, מורכב חלבון שלם. בקצה ה mRNA מצוי קודון מיוחד, "קודון סיום" (Stop codon), כשהריבוזום מגיע לקודון זה, הוא משחרר את מולקולת החלבון החדשה לחלל התא, משחרר את מולקולת ה-mRNA, ובכך תהליך התרגום מגיע לסופו.
ריבוזומים נמצאים בכל סוגי התאים ובכל יצור חי, וקיימים בשתי תצורות בסיסיות: המבנה הקיים ביצורים פרוקריוטים כגון חיידקים אמיתיים וחיידקים קדומים והמבנה הקיים ביצורים איקריוטיים. בתאים איקריוטיים צמודים חלק מהריבוזומים לקרום אברוני הרשתית התוך-פלזמית. יחידה המכילה מספר ריבוזומים המתרגמים במקביל את אותו ה-mRNA (ומייצרים את אותו סוג של חלבון) נקראת "פוליזום".
הריבוזומים התגלו לראשונה באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הביולוג הרומני ג'ורג'ה אמיל פאלאדה באמצעות מיקרוסקופ אלקטרוני, ונצפו כגרגירים או כחלקיקים צפופים. על גילוי זה זכה פאלאדה בפרס נובל. פרופ' עדה יונת זכתה בפרס נובל (2009) על חקר מבנה הריבוזום.
מבנה הריבוזום.
קוטרם של הריבוזומים כ-20 ננומטר, והם מורכבים מ-65% RNA-ריבוזומלי (rRNA) ומ-35% חלבונים ריבוזומליים.