ניקוס אנסטסיאדיס (ביוונית: Νίκος Αναστασιάδης; נולד ב-27 בספטמבר 1946) הוא פוליטיקאי קפריסאי, נשיא קפריסין החל מ-28 בפברואר 2013. קודם לבחירתו לנשיא התשיעי של ארצו היה מנהיג המפלגה השמרנית האספה הדמוקרטית (DISY) (דימוקרטיקוס סינאיירמוס). הוא עורך דין בהכשרתו.
ביוגרפיה.
ניקוס אנסטסיאדיס נולד בפרה פדי במחוז לימסול (למסוס).
הוא למד משפטים באוניברסיטת אתונה ואחר כך השתלם במשפט ימי בקולג' האוניברסיטאי של לונדון ופתח בקריירה של עורך דין בעיר לימסול. בעת הלימודים ביוון היה פעיל במפלגת "איחוד המרכז" של גאורגיוס פפאנדראו.
החל משנת 1981 נבחר ללא הפסקה לבית הנבחרים של קפריסין. בשנים 1991–1993 ו-1993–1997 היה יושב ראש הסיעה "האספה הדמוקרטית" בפרלמנט ובשנים 1996–2001 כיהן כסגן יושב ראש הפרלמנט. ב-8 ביוני 1997 נבחר ליושב ראש המפלגה "האספה הדמוקרטית".
בבחירות לנשיאות בשנת 2013 הציג מועמדותו לתפקיד הנשיאות כשהנשיא דימיטריס כריסטופיאס לא התמודד שוב לתפקיד.
בסיבוב הראשון של הבחירות ב-17 בפברואר 2013 לא הצליח להשיג את הרוב המוחלט הדרוש מול המועמד העצמאי סטברוס מאלאס, שנתמך על ידי המפלגה הפרוגרסיבית של העם העובד, ומול מועמד עצמאי אחר, שנתמך על ידי המרכז הפוליטי, כולל הסוציאליסטים EDEK, יורגוס ליליקס. אנסטסיאדיס נבחר בסיבוב השני ב-24 בפברואר 2013 כשגבר על מאלאס ברוב גדול (57.5% מהקולות מול 42.5% שקיבל מאלאס). אחוז ההשתתפות בבחירות היה 80.7% מבעלי זכות ההצבעה.
חייו הפרטיים.
ניקוס אנסטסיאדיס נשוי לאנדרי מוסטקודי ויש לו שתי בנות וארבעה נכדים.
עמדות פוליטיות.
בנוגע לפתרון הפילוג של קפריסין.
למרות התנגדות מפלגתו, תמך ניקוס אנסטסיאדיס בתוכנית אנאן לגבי שאלת איחודה מחדש של קפריסין, שהציעה פתרון על בסיס פדרטיבי, שנדחה על ידי הצד היווני-קפריסאי והוא ספג על כך בקורת בתוך המפלגה. במהלך מערכת הבחירות לנשיאות בשנת 2013 התבטא לטובת פתרון דו-אזורי של בעיית קפריסין, עם אפשרות אימוצו של מודל פדרלי, למרות הקושי של הקפריסאים היוונים להסכים לפתרון כזה.
בנושא המשבר הכלכלי.
קפריסין נפגעה מאוד מהמשבר הכלכלי העולמי בשנים 2008–2009, במיוחד עקב קריסתם של הבנקים של יוון. בנוסף פיצוץ בתחנת הכוח הגדולה של המדינה בשנת 2011 פגע באופן משמעותי במקורות האנרגיה. כלכלת קפריסין נדרשה לסיוע, שהגיע בעשור השני של המאה ה-21 בעיקר מרוסיה. אנסטסיאדיס הבטיח שיפנה עם בקשה לחבילת חילוץ אל האיחוד האירופי ואל קרן המטבע הבינלאומית.
בנושא ההצטרפות לנאט"ו.
בשנת 2011 הצביע הפרלמנט של קפריסין בעד הצטרפותה של המדינה לנאט"ו, אולם הנשיא דימיטריס כריסטופיאס הטיל וטו על החלטה זו בטענה שהייתה עלולה להפריע לאיחודה מחדש של קפריסין. אנסטסיאדיס תמך בהצטרפות קפריסין לנאט"ו ורואה בכך דווקא סיכוי למציאת פתרון לבעיית פילוגה של קפריסין.
סיומה ברעם
סיומה ברעם (גם: ברם; 1919 – 26 ביולי 1980) היה צייר ישראלי. התגורר עם אשתו, הציירת בלה בריזל, באי פורמנטרה (Formentera) שבספרד.
ביוגרפיה.
נולד בקישינב בשם סיומה בוברמן. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל. למד ציור בסטודיה אצל אהרון אבני וכן פיסול אצל משה שטרנשוס. נישא לציירת בלה בריזל, אותה הכיר ב"סטודיה". בשנות ה-50 שהו השניים בפריז והוא למד שם ציור פרסקו. לאחר מכן היגרו השניים לאי הספרדי פורמנטרה והם התגוררו בו עד מותם.
ברעם נודע בסדרת ציוריו על ירושלים. הציג בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בגלריות בלונדון, פריז, טוקיו, לוזאן, טוקיו, תל אביב וירושלים.
נפטר בשנת 1980 בפורמנטרה. הורשה להיקבר בקבורה יהודית באי פיטיוסס (Pitiuses), לראשונה מזה חמש מאות שנה. כעבור זמן הועלה ארונו לישראל והוא נקבר בהר הזיתים.
לאחר מותו ומות אשתו הוקמה על שמם גלריה ברעם-בריזל. כמו כן נוסדה "קרן עידוד היצירה לאמן צעיר על שם בלה בריזל וסיומה ברם".
צום מים
צום מים (מוכר גם כצום רפואי או צום ניקוי רעלים) הוא צום בו צורכים מים (לרוב מים מינרליים או מים מטוהרים אחרים) בלבד, ללא שום סוג של מזון. הצורך בצום זה נובע ממספר סיבות, אך הוא לרוב מתרחש מסיבות בריאותיות או דתיות, אם כי לאורך זמן הוא עלול להיות מסוכן ולכן הוא מומלץ לביצוע תוך פיקוח רפואי בלבד. נהוג לצום בין מספר ימים לכמה שבועות, אם כי אצל אנשים עם מאגרי שומן עודף גבוהים ניתן לבצע צומות ממושכים יותר.
הצום הממושך ביותר שתועד, נמשך על פני 382 ימים בהם השיל המשתתף ממשקלו כ-130 ק"ג, ללא שסבל מסיבוכים רפואיים, צום בו המשתתף צרך בנוסף למים גם ויטמינים, אלקטרוליטים, ומשקאות עם אפס קלוריות כמו תה, קפה ומי סודה.
מבחינה בריאותית אנשים מסוימים טוענים כי צום זה עשוי לשפר פלאים את בריאות האדם.
וכן נוהגים לצום בין פעם אחת למספר פעמים בשנה לצורך ניקוי רעלים, וחלקם אף עושים זאת למטרות גמילה. ההיגיון מאחורי הדבר מסביר שהצום מעניק מנוחה למערכת העיכול ואז הגוף פנוי להוציא אנרגיה על סילוק רעלים מהגוף באמצעות איברים אחרים, כגון הכליות.
ברחבי העולם קיימים מספר מרכזים המאפשרים קיום של צום מים בליווי של מטפלים שונים. צום מים הוא כלי טיפולי שנוי במחלוקת אשר לא הוכח מחקרית ואינו מאושר על ידי הרפואה הקונבנציונלית.
בלה בריזל
בלה בריזל (1929 – 1 בנובמבר 1982) הייתה ציירת ישראלית. התגוררה עם בעלה, הצייר סיומה ברעם, באי פורמנטרה (Formentera) שבספרד.
ביוגרפיה.
נולדה בירושלים למשפחת ליפשיץ, משפחה חרדית מהיישוב הישן. השם בריזל הוא ראשי תיבות של המילים "בן רבי יוסף זלמן ליפשיץ". למדה ציור בסטודיה אצל אהרון אבני. נישאה לצייר סיומה ברעם, אותו הכירה ב"סטודיה". בשנות ה-50 שהו השניים בפריז והיא למדה באקדמיה לאמנויות היפות בעיר. בשנת 1955 זכתה ב"פרס הציירים הישראלים בפריז". לאחר מכן היגרו השניים לאי הספרדי פורמנטרה והם התגוררו בו עד מותם.
בריזל התמקדה בציור דמויות מיסטיות וכן דמויות של אמהות וילדים. הציגה בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בגלריות בלונדון, פריז, טוקיו, תל אביב וירושלים.
נפטרה בשנת 1982, ונקברה בהר הזיתים בירושלים. לאחר מותה ומות בעלה הוקמה על שמם גלריה ברעם-בריזל. כמו כן נוסדה "קרן עידוד היצירה לאמן צעיר על שם בלה בריזל וסיומה ברם".
סיומה ברם
צביקה ברוט
צביקה ברוט (נולד ב-5 במאי 1980) הוא ראש עיריית בת ים. בעבר שימש בין היתר כיועץ תקשורת, ככתב השטחים והכתב לענייני משפט של "גלי צה"ל" וכתב הכנסת של "ידיעות אחרונות".
ביוגרפיה.
ברוט נולד לטובה ודוד ברוט, גדל והתחנך בבת ים. הצעיר מחמישה אחים. ביסודי למד בבית הספר תחכמוני בעיר. ובבית ספר ממ"ד ציפורי. הוא בוגר הישיבה התיכונית בני-עקיבא אדר"ת, בבת ים. עם
סיום הישיבה התיכונית התקבל לשירות צבאי בגלי צה"ל, ולאחר שסיים את קורס הכתבים שימש כתב כלכלי, כתב לענייני משפט, הכתב הצבאי ולאחר מכן הכתב בשטחים. במקביל שימש כעורך ומגיש חדשות בתחנה. בשנת 2003 עבר ל"ידיעות אחרונות", שם שימש כתב לענייני משפט בתל אביב. בשנת 2005 עבר לשמש ככתב הפרלמנטרי של העיתון.
עם פרסומיו העיתונאיים החשובים נמנית חשיפת פברוק התארים של חברת הכנסת אסתרינה טרטמן בשנת 2007. טרטמן, כך התברר, אינה בעלת תואר שני כפי שהציגה את עצמה, וגם התואר הראשון שלה שונה מזה שהצהירה עליו. בעקבות החשיפה נאלצה טרטמן לוותר על תפקידה כשרה בממשלת ישראל, ובתום הקדנציה לא שובצה שוב ברשימת מפלגתה לכנסת. ביולי אותה השנה חשף ברוט את חקירת המשטרה בנוגע להטרדות מיניות של חבר כנסת מסיעת הגמלאים. תיק החקירה נסגר לבסוף, אך הפרשה האיצה את פירוקה של המפלגה, שנעלמה בתום קדנציה אחת.
בשנת 2008 פרסם ברוט תחקיר שחשף כי בשל לאקונה בחוק, יתומים שאיבדו את שני הוריהם בפיגוע טרור מקופחים על ידי המדינה - ואינם זוכים לסיוע כפי שמקבלים אלו שאיבדו הורה אחד בלבד. בעקבות הפרסום אישרה הכנסת שני חוקים שהשוו את מעמדם של יתומי הפיגועים משני הורים לאלו של אלמנות צה"ל.
בסוף 2008 בחר בו עיתון העסקים "פורבס" לאחד מ־300 הצעירים המבטיחים בישראל עד גיל 40. באותה הרשימה הוא מוקם במקום הרביעי מ־14 אנשי התקשורת שנבחרו.
בפברואר 2013 חשף כי המשטרה מנהלת חקירה בנוגע לחשדות חמורים בפריימריז של מפלגת "הבית היהודי". הפרסום כלל הקלטות של חוקר פרטי, שבהן טען קבלן קולות כי ח"כ ניסן סלומינסקי שילם עבור תמיכה בבחירות המקדימות. במרץ אותה השנה דיווח על מעורבותם של שרים לשעבר וחברי כנסת מכהנים בקניית קולות בפריימריז של מפלגת העבודה.
בחודש יולי 2016 נבחר לניהול מסע הבחירות הישראלי של המפלגה הרפובליקנית האמריקנית ושל מועמדה בבחירות לנשיאות – דונלד טראמפ, ובדצמבר 2017 הציע לו ראש ממשלת ישראל – בנימין נתניהו – את ראשות מערך ההסברה הלאומי ודוברות ראש הממשלה. בפברואר 2018 הודיע ברוט על מועמדותו מטעם הליכוד לראשות עיריית בת ים, אך ראש הממשלה תמך ביריבו המרכזי יוסי בכר. גדעון סער מנגד, הביע תמיכה בברוט.. ברוט עלה לסיבוב שני מול בכר, שם ניצח ברוב של 63%.
ברוט הוא רווק ומתגורר בבת-ים.
דמיטריס כריסטופיאס
מנדל סודרסקי