לאחר מבצע ברברוסה ושחרור אזרחי פולין מן המאסר הסובייטי במסגרת הסכם מייסקי־שיקורסקי, השתחרר מהמחנה ויזם את הקמת הגדוד היהודי בצבא אנדרס – צבא פולין החופשית. עם צבא זה הגיע בשנת 1941 ארצה, באופן דומה למנחם בגין, שעבר מעט קודם לכן את אותו המסלול, אך בנפרד ממנו. עם הגעתו של קהאן ארצה, פרסם ארגון ההגנה בבוליטין הסודי שלו לפעיליו: "עו"ד מרק כהן, אדם מוכשר וערום, בעל אופי פרובוקטיבי. יש להזהר מפניו." באמצעות קשריו לצמרת הצבא והמנהיגות הפולנית פעל קהאן לשם שחרורו הרשמי של בגין מהצבא, במטרה שיוכל לעמוד לתפקיד מפקד האצ"ל. זאת לאור סרובו של בגין לערוק או להתמנות לתפקיד זה, כל עוד הוא משרת בצבא פולין. משנת 1944 היה פעיל בדלק (אצ"ל) (שירות הידעות של האצ"ל). באותה תקופה תפקד כגזבר האצ"ל ו'המוציא והמביא' של מנחם בגין, בהיותו מפקד האצ"ל. את הקשר החשאי עם בית המסתור של בגין עשה תחת דמות כיסוי של דודה של עליזה בגין כביכול (הדוד אלכס), ודאג לכל מחסורו של מפקד הארגון ומשפחתו החל מהספקת מזון ולבוש ועד טיפול בענייניהם הבירוקרטיים והשגת דירות המסתור השונות בהן הסתתרו. בגין אף השתמש בביתו של קהאן ברחוב אבן גבירול 42 בתל אביב כאחד מנקודות המסתור שלו וכמקום מפגש לישיבות מפקדת האצ"ל. מנחם בגין כתב עליו:
"מרק-אלכס סיכן את עצמו ואת חרותו יומם ולילה. ביתו – בית סעד ללוחמים. בביתו קיימתי במחתרת את הפגישות החשובות ביותר. בביתו הסתיר גם את גידי (עמיחי פאגלין) ז"ל, כאשר חיפשו אותו ואת כולנו בעזרת דיוויזיות שלמות. [...] מאיר קהאן יחד עם אריה בן אליעזר ז"ל, [...] שחררו אותי מהשרות בצבא וכך אפשרו לי לעשות את המלאכה במחתרת."
כמו כן שימש קהאן כאיש כיסוי המבצע פעולות חוץ עבור מפקדת הארגון: "כאשר היה צריך בן אדם מכובד, מהוגן, שיופיע כלפי חוץ, ולא פרחח – הופעתי אני."
בשנת 1947 נשלח למטה האצ"ל באירופה כאחראי כספים. במסגרת תפקידו סייע בין השאר בהשגת הכספים לרכישת הנשק והציוד לאניית העולים והנשק האלטלנה. לאחר קום המדינה חזר ארצה והשתקע בתל אביב והמשיך בפעילותו הציבורית במסגרת תנועת החרות.
עד שנות ה-90 של המאה ה-20.
לאחר קום המדינה שימש קהאן בין השאר ככתב בעיתונים שונים. לתקופה מסוימת היה עורך חרות ובמשך שנים היה העורך הכלכלי של העיתונים חרות והיום. כמו כן שימש כיו"ר ועדת הביקורת של תנועת החרות. בנוסף כיהן כחוקר בכיר בלשכה למחקרים כלכליים־חברתיים של ההסתדרות הציונית העולמית. על השתלבותו והשתלבות יוצאי האצ"ל בחיים האזרחים אמר:
"אחת התופעות החיוביות ביותר שניתן לרשום לזכותו של האצ"ל נעוצה בהליכה הביתה של חבריו מן השורה והצמרת כאחד. מצאנו את מקומנו בתור אזרחי המדינה, החיים את חייהם הפרטיים ומפרנסים את משפחותיהם בכבוד."
קהאן היה לאורך כל השנים מחבריו הקרובים של מנחם בגין והמשיך לבקרו בקביעות גם במשך 9 שנות התבודדותו לאחר התפטרותו, מראשות הממשלה ועד מותו. אמר עליו:
"מנחם בגין כמפקד ידע להעמיק מחשבה. הוא מעולם לא אישר פעולה כשהמתכננים לקחו בחשבון שיכול להיות קורבן אחד או שניים. מעולם לא אישר פעולה כזאת. הייתה לו תכונה גדולה אחת, שהוא אף פעם לא שאל על נושא ההתקפה, אלא על שאלת הנסיגה. הבעיה שלו בתור מפקד – אם הנסיגה מובטחת."
בשנת 1981 זכה לאות יקיר העיר תל אביב-יפו.
משפחה.
בוורשה היה נשוי קהאן לד"ר חנה הלנה סלומניצקי, ששימשה כרופאה בבית היתומים של יאנוש קורצ'אק ונספתה בשואה.
בארץ נשא לאשה את מרים לבית שיפטן שהביאה עמה מנישואין קודמים את שתי בנותיה; ברוריה רומנוב בן־סניור ושולמית הרטל. לשניים נולדה בת משותפת בשם רונה קוסטר.
בית הכנסת בווקובאר
בית הכנסת ווקובאר היה בית כנסת העיקרי של הקהילה היהודית בווקובאר, קרואטיה, לאחר שבית הכנסת הקטן הראשון נמכר לכנסייה הקלוויניסטית בשנת 1910. הוא נבנה בשנת 1889 בממלכת קרואטיה-סלאבוניה, באימפריה האוסטרית.
יהודי ווקובאר שהתיישבו בעיר במאה ה-19 הגיעו מאזורים אחרים בממלכת הבסבורג. הקהילה היהודית בווקובאר הייתה אחת הקהילות היהודיות הוותיקות והחשובות ביותר בקרואטיה. בית הכנסת הראשון של ווקובאר נבנה בשנת 1845 על ידי האדריכל פראן פונטק. בית הכנסת הגדול תוכנן על ידי האדריכל לודוויג שֵׁנֶה והיה בית הכנסת הראשון באזור קרואטיה שלראשו גג כיפה. לצד בית הכנסת הוקם תלמוד תורה ובו למדו 20 תלמידים. בית הכנסת שימש יותר מ-200 חברי הקהילה היהודית בעיר.
בשנת 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, בית הכנסת נבזז והוחרב על ידי הנאצים. כמעט כל בני הקהילה היהודית של ווקובאר נספו בשואה, בהם הרב יזרעאל שייר ורעייתו. בשנת 1958 הרס השלטון הקומוניסטי של יוגוסלביה את בית הכנסת ומכר את ההריסות שנותרו.
שחזור וירטואלי של בית הכנסת בווקובאר נעשה על ידי האוניברסיטה הטכנולוגית בווינה.
ג'יי אוברנולטי
ג'יי פיליפ אוברנולטי (באנגלית: Jay Phillip Obernolte; נולד ב-18 באוגוסט 1970) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת קליפורניה. טרם כהונתו היה חבר האספה המדינתית של קליפורניה, הבית התחתון בבית המחוקקים של המדינה. כמו כן, הוא הבעלים, הנשיא והמנהל הטכני של "FarSight Studios", חברה לפיתוח משחקי וידאו.
ביוגרפיה.
אוברנולטי נולד בשיקגו, הגדולה שבערי אילינוי, וגדל בפרזנו שבקליפורניה. בשנת 1988 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון אדיסון/קומפיוטק שבפרזנו. ב-1992 קיבל תואר ראשון בהנדסה ומדע שימושי מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, ובשנת 1997 השלים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס לימודי תואר שני בבינה מלאכותית. אוברנולטי השיק ב-1990 את "אולפני FarSight", חברה עצמאית לפיתוח משחקי וידאו למגוון קונסולות משחקים, בהן אקס בוקס 360, Wii, פלייסטיישן 3, נינטנדו DS ועוד.
בשנת 2005 נבחר אוברנולטי למועצת נמל התעופה של העיר ביג בר סיטי, שם כיהן במשך חמש שנים. לאחר מכן כיהן כנשיא מועצת מנהלים זו במשך שלוש שנים, וכסגן נשיא שנה אחת לאחר מכן. ב-2010 נבחרה אל מועצת העירייה, ובהמשך כיהן כראש העיר. בבחירות 2014 כיהן כחבר האספה המדינתית של קליפורניה מטעם מחוז הבחירה ה-33, לאחר שנבחר לתפקיד עם כ-66% מקולות הבוחרים. בבחיות 2016 נבחר מחדש לתקופת כהונה שנייה, וגם בבחירות אמצע הכהונה ב-2018.
בספטמבר 2019, אחרי שפול קוק הכריז על פרישתו מהקונגרס של ארצות הברית, הודיע אוברנולטי על כוונתו להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השמיני של קליפורניה. במהלך מסע הבחירות, שם אוברנולטי פעמיו אל טיפול בחיילים משוחררים, אבטחת גבול ארצות הברית–מקסיקו בקליפורניה ומאבק בסחר בבני אדם ובסחר בסמים. ב-12 בפברואר 2020 הביע נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ את תמיכתו הרשמית באוברנולטי, באמצעות ציוץ ברשת החברתית "טוויטר".
בבחירות 2020 ניצב בפני כריסטין באבסר, מהנדסת ויועצת ביולוגית, אשר זכתה לתמיכת אישים בקליפורניה בהם קמלה האריס, ג'וליה בראונלי, גיל סיסנרוס, לינדה סנצ'ז ומייק לוין. בבחירות הראשוניות סיים אוברנולטי במקום הראשון עם 35% מקולות הבוחרים, ואחריו באבסר עם 28.7% בלבד. השניים הפעילו ליום הבחירות הכלליות, ושם גבר עליה אוברנולטי כשגרף 56.1% מהקולות. עם ניצחונו נבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, וכהונתו החלה בראשית ינואר 2021.
ארכיון הטלוויזיה הישראלית
ליגת העל האנגולית
ליגת העל האנגולית (בפורטוגזית: Campeonato Nacional de Futebol em Séniores Masculinos, מכונית גם Girabola - גיראבולה), היא ליגת הכדורגל הבכירה באנגולה, שהוקמה רשמית בשנת 1979, ומשתתפות בה נכון לעונת 2020/2021, 16 קבוצות.
הליגה התחילה לפני עצמאות אנגולה, בתקופה הקולוניאליסטית - בשנת 1941, והאלופה הראשונה הלא רשמית הייתה קבוצת ספורטינג קלאב דה לואנדה. ליגה לא רשמית זו התקיימה עד 1975, אז החלה מלחמת האזרחים באנגולה בעבור עצמאותה של מדינת אנגולה (סכסוך שהסתיים סופית רק ב-2002). הליגה הרשמית החלה ב-1979 והאלופה הראשונה הייתה פרימיירו דה אגוסטו.
הליגה כיום מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל האנגולית אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
נכון לעונת 2020/2021, בליגה 16 קבוצות, כאשר הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) והשני (סגניתה) מעפילות למוקדמות ליגת האלופות האפריקאית, והקבוצה שמסיימת במקום השלישי מעפילה לגביע הקונפדרציה האפריקאי, בעוד הקבוצות במקומות 14, 15 ו-16 יורדות לליגת המשנה האנגולית, ה"סגונדונה".
קבוצת פטרו אתלטיקו היא הקבוצה המצליחה ביותר באנגולה, עם 15 זכיות באליפות הליגה (מאז 1979). שנייה בדירוג היא פרימיירו דה אגוסטו עם 13 אליפויות, שניהן קבוצות מעיר הבירה והגדולה ביותר באנגולה, לואנדה.
מיה דבש
מיה דבש היא אוצרת ישראלית, החל משנת 2016 משמשת אוצרת ראשית של מוזיאון העיצוב חולון והמוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס. לפני כניסתה לתפקיד האוצרת, מילאה דבש את תפקיד העורכת הראשית של שני המוזיאונים. כמו כן שימשה עורכת מגזין "בניין ודיור" ועבדה כמרצה.
ביוגרפיה.
דבש נולדה בקהיר, מצרים. עלתה לישראל עם משפחתה כשהייתה בת שלוש וחצי שנים וגדלה בקריית ים. נכון ל-2021, מתגוררת דבש בתל אביב. היא בעלת תואר ראשון בספרות (1974) ותואר שני באמנות ואוצרות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (2016). כמו כן היא בוגרת לימודי תעודה בעריכה מאוניברסיטת בר-אילן (1986) ולימודי עיתונות באוניברסיטת סינגפור (1978).