נובר אסלניאן נולד באתונה בשנת 1943, כבנם של אברם ואסתר אסלניאן. אחרי מלחמת העולם השנייה, בשנת 1946, משפחתו היגרה לארמניה הסובייטית. בנוסף להנדסאות חשמל, אסלניאן סיים בשנת 1973 גם לימודי הלחנה באקדמיה למוזיקה על שם קומיטאס בירוואן, תחת הדרכתו של המלחין גריגור אגיאזריאן. המלחינים הנערצים עליו הם בעיקר בטהובן, מאהלר, חאצ'טוריאן ושוסטקוביץ'.
בשנת 1994 הוא עלה לישראל והתיישב בחיפה. יצירותיו מבוצעות בישראל ובארצות רבות אחרות.
בשנת 2004, לרגל יום העצמאות ה-56 של ישראל, נערך קונצרט של יצירותיו בירוואן.
אסלניאן הלחין יצירות לכלי נגינה סולו, מוזיקה מקהלתית, מוזיקה קאמרית, לתזמורת כלי נשיפה ולתזמורת סימפונית.
יצירותיו בוצעו על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית, הקאמרטה הישראלית ירושלים ותזמורות ישראליות אחרות.
אסלניאן פעיל בעמותת "ספטימה" לקידום המוזיקה הישראלית.
אשתו מורה למוזיקה וגם שני ילדיו, בן ובת, עוסקים במוזיקה.
פסטיבל אידפא
פסטיבל הסרטים התיעודי הבינלאומי באמסטרדם (אידפא) (באנגלית: International Documentary Film Festival Amsterdam, בראשי תיבות: IDFA) הוא פסטיבל קולנוע תיעודי המתקיים מדי שנה מאז 1988 באמסטרדם. הפסטיבל נערך בתחילה באזור ליידספליין במרכז אמסטרדם. מאז הוא התפשט ומתקיים במספר אזורים נוספים. הוא נחשב לפסטיבל היוקרתי בעולם לקולנוע תיעודי.
מטרת אידפא היא לקדם יצירת סרטי תעודה ולהציג אותם בפני קהל רחב ככל האפשר. הוא התחיל כפסטיבל קטן וגדל לפסטיבל בן אחד עשר יום, המקרין מעל 200 סרטי תעודה ומושך קרוב ל-120,000 מבקרים.
פרט לתוכנית הסרט הבינלאומי, מגוון סוגות והצגות בכורה אירופאיות ועולמיות שמתקיימות מדי שנה, הפסטיבל גם מארח דיונים, פורומים וסדנאות.
בשנת 2005 סרט ישראלי שאדיה זכה לציון לשבח בפסטיבל זה.
פסטיבל הסרטים התיעודי הבינלאומי באמסטרדם
קרב קראי
תהליך הרדמה מהיר
תהליך ההרדמה המהיר (תה"מ - Rapid sequence induction) היא פרוצדורה רפואית המערבת אינדוקציה מהירה של הרדמה כללית ולאחריה צנרור (אינטובציה) של הטרכיאה. שליטה בנתיב אוויר מהווה את אחד מיסודות הטיפול בחירום של איש הרפואה הדחופה, משום שכישלון באבטחת נתיב האוויר יכול במהירות להביא למותו של החולה.
בתהליך הרדמה מהיר לרוב נעשה שימוש במתארי חירום על חולים בחדרי המיון או ניתוח. תה"מ לרוב מבוצע על ידי רופאים, פרמדיקים ובמדינות בהם קיים המקצוע גם אחיות מרדימות. פרוצדורה זו מהווה את פרוצדורת הבחירה בעת הצורך בהרדמת מטופל וצנרור הקנה במתאר חדר המיון.
פרוצדורת תה"מ נחשבת כפרוצדורה בעלת סיכון גבוה, כאשר לנגד עיניו של המטפל עומד הרצון להשיג שליטה בנתיב האוויר. היתרון של שימוש בשיטה זו היא ההרדמה המהירה של החולה, תוך שיתוק שריריו של המטופל כדי להקל על תהליך צנרור הקנה. אחת הסיבות המרכזיות לשימוש בשיטה זו היא במטרה למנוע את הסיכון הגבוה לאספירציה (שאיפת תוכן קיבה) שקיים בחולים שלא צמו טרם פרוצדורת ההרדמה והצנרור. פרוצדורה זו נמצאה בקורלציה עם ירידה ניכרת בסיבוכים פוסט-פרוצדורליים.
תהליך זה, לצד יתרונות רבים של שליטה בנתיב האוויר, מציב את החולה בסיכון רב יותר לבעיה נשימתית אם הפרוצדורה לא מצליחה, זאת לאור העובדה כי שימוש בחומרי שיתוק מונע מהמטופל להגן על נתיב האוויר שלו בעצמו (המטפל אינו יכול להשתעל או להפעיל את רפלקס ההקאה).
טכניקה.
תה"מ מתייחס להשריית הרדמה פרמקולוגית, מלווה בשיתוק נוירו-מסקולארית קודם לתהליך צנרור קנה הנשימה.
הטכניקה מהירה מהתליך ההרדמה המלאה הנהוג בחדרי ניתוח בתהליכים אלקטיביים.
דרך קלה לזכור את עקרונות התה"מ היא שבעת ה P.
שבעת ה P.
הכנה – Preperation.
תהליך ההכנה כלל הערכה של קושי צנרור הקנה של המטופל. במקביל להערכת קושי הצנרור, תהליך ההכנה כולל ניטור פיזיולוגי רציף בדמות א.ק.ג וקריאת פלאס-אוקסימטר (קריאת רוויון החמצן בדם-סטורציה).
לאחר ההכנה הראשונית על הצוות לבחור ולהכין את הציוד והתרופות הנדרשות לביצוע הפעולה, תוך התקנת גישה וורידית דרכה ייתן הצוות את התרופות במהלך הפרוצדורה.
חמצון מוקדם – Preoxygenation.
החמצון המוקדם נועד להחליף את החנקן שמהווה את מרביתו של הנפח השארתי השמיש (Functional residual capacity) בריאות בחמצן.
מטרת התהליך היא הגדלת מאגרי החמצן בריאות ולעכב את דלדול החמצן כתוצאה ממחסור באוורור (לאחר שיתוק השרירים) עד לפרק זמן של 8 דקות באדם בוגר בריא.
פרק זמן זה מתקצר באופן ניכר בחולים הסובלים מהשמנת יתר חולנית, במטופלים חולים וילדים.
תהליך החמצון לרוב מתבצע על ידי מתן חמצן ב-100% ריכוז באמצעות מסכת פנים בעלי שסתומים חד כיוונים למשך 8 נשימות עמוקות או 60 שניות.
טיפול מקדים - Pretreatment.
שלב הטיפול הקודם כולל התייחסות תרופתית לאוכלוסיות סיכון הניתנת כ-3 דקות טרם מתן התרופות המשתקות ומטרתם להקטין את הסיכון ותופעות הלוואי של השימוש בלרינגוסקופ והצנור התוך קני.
תהליך הצנרור גורם להפעלה סימפטטית מוגברת, מה שיכול להוביל לעליה בלחץ התוך-גולגולתי (Intacranial pressure) כמו גם לאפקט ברונכוספסטי (סגירה של מיתרי הקול).
טיפול זה יכול להטיב עם מטופלים הסובלים ממחלות בדרכי הנשימה (Reactive airway disease), לחץ תוך-גולגולתי מוגבר או בעיות קרדיווסקולאריות.
משתקי שרירים והשריית הרדמה – Paralysis with Induction.
תהליך ההשריה המלא (הרדמה כללית של המטופל המטופל) כולל מתן תרופות היפנוטיות (הרדמה) לווריד, תוך מתן מקביל של אופיאטים (לכאב).
ייתכן ולמשך זמן קצר בתחילת התהליך יונשם המטופל הנשמה ידנית טרם מתן משתקי השרירים וצנרור המטופל.
מנגד במהלך תה"מ יקבל המטופל טיפול באופיאטים לווריד, אך תרופות ההרדמה ושיתוק השרירים יינתנו במהירות, כך שלא ייווצר זמן בו יוכל המטפל להנשים את המטופל הנשמה ידנית.
דוגמה לתרופה נוספת היכולה להינתן בשלב זה היא האטרופין במקרים של ברדיקרדיה (קצב לב איטי) כתוצאה מגירוי ווגאלי מוגבר מהלרינגוסקופיה, אפקט הנפוץ בילדים.
מיקום – Positioning.
מיקום מתייחס למיקום המטופל כך שצירי הפה, לוע (פארינקס) ולארינקס יהיו ישרים.
בעבר כונה מנח זה "תנוחת ההרחה"
לתנוחת ההרחה ניתן להגיע על ידי מיקום מגבת מגולגלת מתחת לראשו וצווארו של המטופל ובכך להשיג מתיחה (אקסטנציה) אפקטיבית של הראש תוך שמירה על כיפוף (פלקציה) של הצוואר.
פרוצדורה נוספת הנמצאת בשימוש בשלב זה היא הלחיצה ע"ש סליג (Sellick’s maneuver) שבמהלכה מופעל לחץ על הקריקואיד, כך שהטרכיאה נדחפת פוסטריורית (אחורנית) וגורמת להיצרות הוושט ולירידה בכניסת האוויר לקיבה בהנשמה.
מיקום הצינור התוך קני – Placement of the Tube.
במהלך השלב זה, מבצע המטפל לרינגוסקופיה במטרה לזהות את הגלוטיס (Glottis) והצינור התוך כדי מוחדר כך שהוא יעבור בין שני מיתרי הקול.
לאחר החדרת הצינור לעומק הנכון, מנופחת בלונית בקצה הצינור במטרה לשמר את מקומה, תוך שהיא משיגה אפקט נוסף של מניעת אספירציות
תוכן קיבה שעולה ונכנס לריאות
ווידוא מיקום הצינור יכול להיעשות במגוון דרכים כדוגמת: ערכי פחמן דו-חמצני ננשף (ETCO2), אדים בצינור, האזנה לריאות וצילום חזה.
ניהול לאחר צנרור – Post intubation management.
ווידוא סופי של מיקום הצינור התוך קני יעשה רק באמצעות צילום חזה.
נקודות התייחסות נוספות.
כפי שכבר הודגם במספר סעיפים, גיל מהווה פקטור מרכזי בנחיצות התהליך ולרוב עולה כאופציה טיפולית בגילאים צעירים.
על איש הצוות שמבצעת את הפרוצדורה להיות מנוסה בביצוע צנרור קנה כמו גם בהנשמה באמצעות מפוח ומנשים.
במהלך ביצוע הפרוצדורה על כלי ניהול נתיב אוויר נוספים להיות זמינים (לדוגמה מפוח ומנשם, LMA ועוד) למקרה וישנו כישלון בהחדרת הצינור התוך כדי בדרכים המקובלים (צינרור). יתרה מכך, במקרי קיצון יש אף לשקול אמצעים כדוגמה קריקו-תאירוקוטומי.
בשיטה זו בוחרים בחולים בהם ישנו חשד קליני גבוה לאספירציה, לרוב כתוצאה מקיבה מלאה, דבר הנפוץ בחולי טראומה. היות שחמצון מוקדם מעודד הקאה על הפאזה להיות קצרה ככל הניתן.
במקרים בהם החולים מוערך כאינטובציה קשה (מפתח פה קטן, צוואר קצר, השמנת יתר חולנית, דפורמציות של אזור הפה ועוד) אסור לבצע תה"מ (Contraindicated) היות ששימוש בשיטה תשאיר את החולה ללא אפשרות אוורור ובסכנה גדולה לאספירציה.
לכן במקרים אלו, שימוש בסיבים אופטיים הם בעדיפות גבוה יותר.
נקודות מחלוקת.
מאז הצגתה של התה"מ נסובו מחלוקות כמעט סביב כל אספקט של התהליך, כולל:
Klout היה אתר אינטרנט שסיפק מדד של מידת ההשפעה של משתמשיו, בהסתמך על ניתוח פעילות ברשתות חברתיות מקוונות. האתר הושק בספטמבר 2009. חברת ליתיום טכנולוגיות, שרכשה את האתר במרץ 2014, סגרה את השירות במאי 2018.
מדד Klout.
המדד דירג משתמשים בין 1 ל-100 כאשר מספר גבוה יותר, מעיד על מידת השפעה גדולה יותר של המשתמש. המדד התיימר לשקף התאמה לתכנים שהמשתמש העלה, כמות העוקבים והחברים שלו ברשתות השונות, ועד כמה הם יוצרים אינטראקציות עם התכנים שהמשתמש מעלה.
המדד השתמש בנתוני פעילות מטוויטר, פייסבוק, אינסטגרם, גוגל פלוס, לינקדאין, פורסקוור ('), ו-Cinch.
מודל עסקי.
באתר פעל מנגנון Perks באמצעותו חברות מסחריות יכלו לנהל קמפיינים ולהציע הטבות למשתמשים עם ציון השפעה גבוה. המנגנון איפשר לחברות ולתאגידים לתת בחינם מוצרים או שירותים למשפיעני רשת וכך, תאורטית, לקבל ביקורת חיובית וחשיפה למוצרים שלהם.
ביקורת.