עם הטמעתה של ז'אנרים רבים ושונים, הרעיונות העתידניים והקוביסטים החיוניים שלה היו תמיד בד בבד עם תשומת הלב שלה לצבע ולקצב. אקסטר משתמשת באלמנטים רבים של קומפוזיציות גיאומטריות.
אקסטר מתחה את הכוונות הדינמיות של עבודתה על פני כל המדיומים. העבודות התיאטרליות של אקסטר כמו פסלים, עיצוב תלבושות, עיצוב תפאורה ועיטורים לפסטיבלים משקפים היטב את עבודתה עם אלמנטים גיאומטריים.
באמצעות עיצוב התלבושות שלה, היא התנסתה בשקיפות, בתנועה ובחיוניות של בדים. תנועת משיכת המכחול של אקסטר ביצירות האמנות שלה משתקפת בתנועת הבד בתלבושות שלה. מערכות התיאטרון של אקסטר השתמשו בממדים רב-צבעוניים והתנסו במבנים מרחביים. היא המשיכה עם הנטיות הניסיוניות הללו בעיצובי הבובות המאוחרים שלה. עם הניסויים שלה על פני מדיומים רבים, אקסטר התחילה לקחת את הרעיון של עיצוב התלבושות שלה ולשלב אותו בחיי היומיום. ב-1921 החלה עבודתה של אקסטר בעיצוב אופנה. למרות שעיצובי הייצור שלה היה המוני, רובו היה דקורטיבי וחדשני ביותר, בדרך כלל נכנס לקטגוריית הוט קוטור.
הגירה.
ב-1924, אלכסנדרה אקסטר ובעלה היגרו לצרפת והתיישבו בפריז. מ-1926 עד 1930, אקסטר הייתה פרופסור באקדמיה לאמנות עכשווית של פרננד לג'ר. ב-1933 היא החלה ליצור כתבי יד מוארים יפים ומקוריים (גואש על נייר), אולי היצירות החשובות ביותר בשלב האחרון בחייה. כתב היד "Callimaque" (בערך 1939, הטקסט הוא תרגום צרפתי ליצירה של המשורר ההלניסטי Callimachus) נחשב ליצירת המופת שלה.
ב-1936 השתתפה בתערוכה קוביזם ואמנות מופשטת בניו יורק והמשיכה להציג תערוכות יחיד בפראג ובפריז. היא הייתה מאיירת ספרים בחברת ההוצאה לאור Flammarion בפריז משנת 1936 ועד מותה.
אבי שמש
אבי שמש (נולד ב־3 ביולי 1959 ברמת גן) הוא תסריטאי ויזם ישראלי, ממייסדי תלי, חברת התמלוגים של התסריטאים והבמאים בישראל בע"מ והמנכ"ל הראשון שלה, ויזם "דיאלוג", תכנה לכתיבת תסריטים ולניהול הפקות.
ביוגרפיה.
שמש גדל ברמת גן, בוגר "בליך" ובוגר תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
תסריטאי.
שמש היה תסריטאי במשך שש שנים (1984–1990) בצוות התסריטאים של תוכנית הטלוויזיה "זהו זה". כמו כן כתב לתוכניות בידור בטלוויזיה בשנות ה-80 וה-90 ועבד באופן קבוע עם כמה אמנים על תסריטים לטלוויזיה ולבמה, בין היתר כתב מספר שנים את הטקסטים לדמות המיתולוגית של "לימור" (אורנה בנאי) בתוכנית "אקשן". כמו כן כתב תוכניות רבות לטלוויזיה החינוכית וכן כתב כמה דרמות וסדרות, בהן "סטרייט ולעניין" (יחד עם היוצרת והשחקנית הראשית כנרת טריפון, בבימוי ערן ריקליס ואבינעם דמארי). בשנת 1999 הוענק לו פרס שר החינוך והתרבות לבמאים ותסריטאים בתחום הקולנוע לשנת תשנ"ט.
כתסריטאי, הרצה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, במכללת ספיר בנגב ובבית ספר מעלה, ירושלים ובשנים 1999–2000 היה מנהל מחלקת תוכן בצוות ההקמה והפיתוח של ערוץ הופ קטנטנים. כמו כן כיהן כדירקטור בהנהלת קרן הקולנוע הישראלי.
הקמת תל"י.
ב־1997 נבחר שמש ליו"ר איגוד התסריטאים ויחד עם יו"ר איגוד הבמאים אורי ענבר, והבמאי והאקטיביסט דורון צברי, פעל להסדרת עבודתם של תסריטאים ובמאים מול הערוצים המסחריים, על עיגון החובה להפקות מקור איכותיות ועל חיוב חברות הכבלים, שהתאחדו לחברת "HOT" להפקות מקור איכותיות. ב־1999 כתב דוח רחב על סוגיית ייצוג התסריטאים באקו"ם, חברת התמלוגים של המוזיקאים. בעקבות זאת המליץ על פרישה של התסריטאים מאקו"ם, חבירה לבמאים (שלא קבלו תמלוגים עד אז) והקמת חברת תמלוגים של יוצרים אור קוליים בישראל.
בעקבות פעילותו עם אורי ענבר הצטרפו כמאה תסריטאים ובמאים ליזמה. בנקודה זו הקימו שמש וענבר ב-14 דצמבר 2000 את החברה, שזכתה לשם תלי (תמלוגים ליוצרים בישראל).
במקביל לפרישת התסריטאים מאקו"ם, תלי נהלה מספר הליכים משפטיים אשר קבעו לראשונה, כי על פי החוק הישראלי, הבמאי הוא בעל זכות יוצרים ביצירה האור-קולית.
הקמת החברה לוותה בהתנגדות עזה של גורמים רבי עצמה, בהם אקו"ם, שהקשתה בירוקרטית על העברת הזכויות של התסריטאים, זכייני ערוץ 2 ורשות השידור שפעלו רבות למניעת עיגון זכות התסריטאים והבמאים לתמלוגים ובהמשך איגוד המפיקים שאף פעלו משפטית כנגד תלי. המאבק המשמעותי ביותר היה מאבקה של חברת HOT בשנים 2005–2007 שמטרתו הייתה למנוע מתסריטאים ובמאים את עצם האפשרות של שמירת הזכויות, ואשר לווה בהפגנות יוצרים ובהליכים משפטיים. המאבק בסופו של דבר נשא פרי, ו-HOT הכירה בשמירת הזכויות של התסריטאים והבמאים וחתמה על הסכמי רישיון עם תלי.
יחד עם שמש, היה שותף למהלכים של הקמת תלי, היועץ המשפטי של תלי, עו"ד אהרן נחומי. בשנת 2005–2007 עמד שמש, במסגרת תפקידו, יחד עם נחומי, בחזית המאמצים להגן על זכות היוצרים של התסריטאי והבמאי ביצירתו, לאור כוונת משרד המשפטים לחוקק חוק אשר יקנה את הזכות הראשונה ביצירה אור קולית למפיק. בסופו של יום הכנסת חוקקה חוק זכות יוצרים (חוק זכות יוצרים, תשס"ח-2007) חדש אשר גם הוא קובע שהזכות הראשונה ביצירה אור קולית שייכת ליוצר.
בשנת 2013 התמודד שמש כמנכ"ל מול התנגדות הממונה על ההגבלים העסקיים דיוד גילה למתן פטור לתלי, מהלך שאיים על עצם קיומה. בעקבות זאת קודם חוק ("חוק הקולנוע (תיקון מס' 4), תאגידים לניהול זכויות התשע"ה–2014") שאישר את פעילותה על תלי למרות היותה הסדר כובל. בשל כך אישר בית הדין לתחרות את נוסח סעיף שמירת הזכויות (סעיף תלי) שהפך לנוהג קבוע בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה.
ב־2014 פרש שמש מתפקידיו הרשמיים בתלי וכיום הוא יועץ של תלי.
פיתוח תכנת דיאלוג.
שמש יזם את תכנת "דיאלוג". לתכנה שתי גרסאות, האחת הוותיקה, מיועדת לכתיבת תסריטים בפורמט עברי וכוללת כלים לעבודת התסריטאי. גרסת התסריט התפרסמה לראשונה בשנת 1997 בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי והפכה ל"תו תקן" של פורמט תסריט עברי. גרסת ההפקה התפרסמה לראשונה ב־2017. שתי הגרסאות הן רב לשוניות.
ב־2021 מונה אבי שמש כחבר במועצת הקולנוע.
פרסי ועיטורי פלסטין
פרסי ועיטורי פלסטין הם סדרה של פרסים, עיטורים ומדליות המוענקים על ידי הרשות הפלסטינית, במסגרת התהליך של בניית מוסדות המדינה הפלסטינית העתידית.
במהלך השנים, עשרות ראשי מדינות וממשלות, דיפלומטים ואישים בולטים מהעולם זכו בפרסים אלה, כהוקרה על תרומתם בתמיכה בעניין הפלסטיני ובשלום הצודק באזור. גם אישים פלסטינים רבים אחרים, שתרמו להעלאת מעמדה של פלסטין בתחומים שונים, זכו לכבוד.
היסטוריה.
כבר עם הקמת הרשות הפלסטינית בשנת 1993 יזם ראש הרשות יאסר ערפאת את "פרס פלסטין". בין השאר קיבלו את הפרס הזמרת רים בנא, והשחקן והבמאי פרנסואה אבו סאלם מייסד התיאטרון הפלסטיני תיאטרון אל-חכוואתי במזרח ירושלים. בין השנים 1995–2004 העניק נשיא הרשות ערפאת מדליות ופרסים למספר רב של אישים זרים ופלסטינים. "קולר בית לחם 2000" הוענק למספר ראשי מדינות וממשלות, שביקרו בבית לחם, במהלך חגיגות שנת המילניום, וכן העניקו כ-100 מדליות ומדליונים לאישים פלסטינים וזרים.
בשנת 2005, הוסדר נושא הענקת עיטורים, מדליות ופרסים של פלסטין עבור שירות צבאי ואזרחי, ותרומה למדינת פלסטין באופן רשמי בחוק שחוקקה הרשות.
בתחילת 2009, במסגרת תהליך של בניית מוסדות המדינה, לקראת הקמת מדינה פלסטינית עצמאית, מינה נשיא הרשות מחמוד עבאס, את השר מג'די חלדי, היועץ הדיפלומטי של הנשיא לאחראי על המסדרים, העיטורים והמדליות של מדינת פלסטין. חלדי הוביל את המאמצים לביסוס שיטת הפרסים הפלסטינית, ולהוציא לפעולה. שיטת הענקת הפרסים והעיטורים הוקמה בהדרגה בשלושה שלבים, ושלושה צווים נשיאותיים הוצאו בשנים 2013, 2016 ו-2018, בעקבות התייעצויות ומאמצים נרחבים בראשות השר חלדי, לאחר סקירת הפרסים הפלסטינים הקודמים, וההיסטוריה של מערכות דומות בעולם.
בתחילת שנת 2010 הונפקו מספר פרסים בכירים למלכים וראשי מדינות וממשלות, מכיוון שהם היו הקטגוריות הראשונות שנוסדו. במתן שמות של פרסים אלה, נעשה שימוש בשמות פלסטין, ירושלים ובית לחם, והם: "מסדר כוכב פלסטין", "מסדר ירושלים", "מדליית כוכב הכבוד" ו"קולר בית לחם". צווים רבים שהוצאו אחר כך, הסדירו את הרמות המוענקת לקטגוריות שונות של אישים פלסטינים, ערבים ובינלאומיים.
שני המסדרים המצוינים ביותר (הבכירים ביותר) בין השנים 2009–2016 היו "כוכב פלסטין" (גראנד קורדון), אשר הוענק לנשיא רוסיה ולדימיר פוטין, נשיא איטליה ג'ורג'ו נפוליטנו, נשיא צרפת פרנסואה הולנד, נשיא דרום אפריקה ג'ייקוב זומה, וה"קורדון הגדול של מסדר ירושלים", אשר הוענק לסבאח הרביעי, אמיר כווית, למלך ירדן עבדאללה השני, ולראשי מדינות וממשלות רבים נוספים מכל רחבי העולם.
החל משנת 2017, מסדר הקולר הגדול של מדינת פלסטין (גראנד קולר) שהוקם אז הפך למסדר המצוין ביותר (הבכיר ביותר), והוענק לסלמאן, מלך ערב הסעודית, לחמד, מלך בחריין, לנשיא סין שי ג'ינפינג, וראש ממשלת הודו נרנדרה מודי.
בנוסף נוסדו פרסים לאישים ומוסדות פלסטיניים בכמה תחומים: פוליטיקה, ספרות, אמנות ומדע. "מסדר ההצטיינות" (רמות זהב וכסף) הוקם בשנת 2010, ולאחר מכן עודכן ב-2016. כמו כן הונהגה "אזרחות כבוד של פלסטין" שניתנת לאנשים שיש להם קשר מיוחד וחזק עם פלסטין. ואותות ועיטורים צבאיים של פלסטין.
מסדרי פלסטין.
מסדרי מדינת פלסטין.