42 הוא סרט קולנוע אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2013. הסרט מבוסס על סיפורו של ג'קי רובינסון, האפרו-אמריקאי הראשון ששיחק בליגת ה-MLB, ליגת הבייסבול הבכירה בארצות הברית. בסרט מככבים צ'דוויק בוסמן בתפקיד רובינסון, והאריסון פורד בתפקיד מנהלה של קבוצת ברוקלין דודג'רס, בה שיחק רובינסון. את הסרט ביים בריאן הלגלנד, שגם כתב את התסריט.
שם הסרט לקוח ממספר החולצה שלבש רובינסון לאורך הקריירה.
עלילה.
ב-1945 מסתיימת מלחמת העולם השנייה, החיילים האמריקאים שבים למדינתם, אך השחורים עדיין סובלים מאפליה. בליגת הבייסבול הבכירה 16 קבוצות ו-400 שחקנים, כולם לבנים. בראנץ' ריקי, מנהלה של קבוצת ברוקלין דודג'רס מחליט לשנות מצב זה ולהיות הראשון שייקח לקבוצתו שחקן שחור, הוא בוחר בג'קי רובינסון, בוגר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וקצין משוחרר, שחקן מצטיין בליגת הבייסבול לשחורים הידוע במזג רוחו החם. הוא מציע לרובינסון משכורת גבוהה ומענק חתימה אך דורש שרובינסון יתגבר על יצרו ולא יגיב להתנכלויות כלפיו, בחילופי הדברים המפורסמים ביניהם שואל רובינסון את ריקי "האם אתה רוצה שחקן שאין לו אומץ להשיב מלחמה ?" ריקי עונה "אני רוצה שחקן עם אומץ לא להשיב מלחמה".
רובינסון מציע נישואין לחברתו שנענית בחיוב, השניים נוסעים לפלורידה, למחנה האימונים של מונטריאול רויאלס, קבוצת הבת של הדודג'רס. במהלך האימונים מצטיין רובינסון אך נאלץ להתמודד עם תופעות גזענות מצד מקומיים ושחקנים אחרים. שחקני הדודג'רס מחתימים על עצומה למניעת הגעתו של רובינסון לקבוצה מה שמחייב את התערבותם של ריקי ומאמן הקבוצה ליאו דרוצ'ר, רובינסון זוכה לחוזה בדודג'רס ולמדים עם המספר 42.
ב-15 באפריל 1947 עורך רובינסון את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה. במהלך העונה הוא מתמודד עם שיפוט עוין, קריאות והתקפות גזעניות מצד הקהל ומצד יריביו ואף ניסיונות לפצוע אותו במתכוון. הדבר מוביל לאיחוד השורות בקרב שחקני הדודג'רס, כשאלו שעדיין לא מסכימים לשיתופו מורחקים מהקבוצה. רובינסון מצטיין ומול מגיש שפגע בו בעבר, חובט להום ראן שמבטיח את העפלת הקבוצה לוורלד סיריס.
ביקורת ותגובות לסרט.
מבקרת הקולנוע אן הורנדיי מהוושינגטון פוסט העניקה לסרט 3 מתוך ארבעה כוכבים וציינה שסוף סוף נעשה סרט הראוי לאגדה. איי. או. סקוט מהניו יורק טיימס ציין שבריאן הלגלנד, במאי הסרט, הקריב את הסיכוי ליצור סרט מצוין על חשבון הרצון להפוך אותו נגיש ומעורר השראה לקהל. על אף שאינו מדייק בכל הפרטים ההיסטוריים, הסרט נשאר נאמן לעובדות ולאופיו של גיבור הסיפור ובכך מצליח להזכיר לצופים על השפעתו. קלאודיה פויג מיו.אס. איי טודיי ציינה שנדרש במאי מגושם כדי להפוך סיפור כה מרתק וחשוב כמו זה של ג'קי רובינסון לסרט "נוסחתי". היא שיבחה את משחקו של בוסמן, אך התאכזבה מכך שהסרט לא מתרכז מספיק ברובינסון, אלא בדמות משנה של בראנץ' ריקי.
בסוף השבוע הראשון להקרנתו כבש הסרט את פסגת הסרטים המכניסים עם 27 מיליון דולר במכירות כרטיסים. סך הכל הכניס בארצות הברית כ-95 מיליון דולר.
דורדון (נהר)
נהר דורדון (בצרפתית: Dordogne, באוקסיטנית: Dordonha) הוא נהר בדרום צרפת שמתחיל בפואי דה סנסי (Puy de Sancy) שהוא ההר הגבוה במאסיף סנטרל ובמורדו הוא מתלכד עם הנהר גארון, והם יוצרים יחד את שפך הנהר ז'ירונד. הז'ירונד זורם לאוקיינוס האטלנטי.
אגן ניקוזו של הנהר הוכרז ב-2012 על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית.
אטימולוגיה.
שלא כפי שניתן לחשוב, השם אינו שם חדש שנוצר מהלחם של Dore (זהב) ו-Dogne. אלא מדובר על שם ותיק שהגיע מקלטית שבה הקידומת Dur או Dour (מים) ייצגה שמות של נהרות כמו נהר דורו. השם הראשון שניתן לנהר שעליו ידוע הוא Durānius ולאחר מכן נקרא בשמות נוספים כמו Dorononia fluvius, Dornonia במאה השביעית ולבסוף Dordonia במאה ה-11.
גאוגרפיה.
הנהר דורדון יוצא מהר הגעש הרדום פואי דה סנסי שהוא ההר הגבוה במרכז צרפת. הנהר נוצר באיחוד של שני פלגי הרים, הדור, שמתחיל בראש ההר בגובה של 1,885 מטר, והדון שמתאחד איתו בגובה 1,366 מטר.
הוא זורם כ-500 ק"מ עד העיירה אמבז שבמחוז ז'ירונד, שם הוא מתאחד עם הגארון שיחד יוצרים את שפך הנהר ז'ירונד.
הדורדון עצמו עובר דרך שישה מחוזות ואגן הניקוז שלו עובד דרך חמישה מחוזות נוספים.
ישראל שינדלר
ישראל שינדלר (1940 – 16 באוקטובר 1973) היה בעל עיטור העוז.
שינדלר נולד בהונגריה בעיצומה של מלחמת העולם השנייה. משפחתו גורשה למחנה טרזיינשטט בצ'כיה ושרדה את השואה. בשנת 1948 הגיעו שינדלר ואחיו לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער. משפחתו התגוררה במושב ניר גלים שאוכלס בעיקר על ידי ניצולי שואה מהונגריה. הוא למד בישיבה הקטנה של פוניבז' ומשם המשיך את לימודיו בישיבה הגבוהה של ישיבת חכמי לובלין בבני ברק. עם הגיע זמן גיוסו התגייס במסגרת גרעין נח"ל של קיבוץ שעלבים.
בשנת 1958 התגייס ושירת בחטיבת הצנחנים. שימש לוחם וכמפקד כיתה. כשנה וחצי לאחר גיוסו נפצע קשה מרסיס פגז, ושכב כשנה בבית החולים. עם שחרורו מבית החולים נאבק כדי להעלות את הפרופיל הרפואי שלו. מאבקו הצליח והוא שירת במילואים במסגרת פלוגת הסיור של אחת מחטיבות המילואים של הצנחנים.
לאחר שחרורו חזר לעבודת המשק. בשנת 1965 נישא לכוכבה, עמה התגורר במושב בית גמליאל ושם נולדו לו ארבעת ילדיו.
מלחמת ששת הימים.
במלחמת ששת הימים גויס שינדלר במסגרת סיירת 75 של חטיבת הצנחנים 80 והשתתף בקרב על ירושלים. בקרב על גשר גת שמנים בשישי ביוני, עסק שינדלר בפינוי פצועים תחת אש. הוא פינה פצוע אחד ושב לפנות פצוע נוסף, בגדיו של פצוע זה בערו ושינדלר ניסה לכבות את האש בידיו החשופות. תוך כדי פינוי נורתה עליהם אש, הפצוע נהרג, ושינדלר קפץ מהגשר מגובה של שבעה מטרים למקום מחסה. כשהוא נקוע ברגלו וידיו חרוכות הגיע בכוחות עצמו לתחנת הפינוי. על מעשהו זה הוענק לו ציון לשבח מטעם הרמטכ"ל, רב-אלוף יצחק רבין. העיטור הומר לימים לעיטור העוז.
מלחמת יום הכיפורים.
שינדלר גויס ליחידתו במוצאי יום הכיפורים. בלילה של כ' בתשרי תשל"ד (15 - 16 באוקטובר), במסגרת מבצע אבירי לב - הצליחה לעברה המערבי של תעלת סואץ, הוטל על כוח של גדוד הסיור לפרוץ את צומת "טרטור-לכסיקון". במעבר הצומת נתקל הכוח באש כבדה. הזחל"ם שבו היה שינדלר מש"ק סיור, נפגע, והוא נהרג.
שינדלר נקבר בחלקה הצבאית בבית הקברות בהר הזיתים.
דיאנצפלון
דיאנספלון
מצמת העצב והשריר
טבח יהודי יורק
רובה מים
רובה מים או אקדח מים (באנגלית: water gun / Super Soaker) הוא צעצוע המתיז מים על מי שמכוונים אותו אליו, בדומה לירי ברובה. רובי המים מעוצבים לרוב, בדומה לכלי ירי אישיים, אך בגדלים מגוונים יותר. הם ברוב המקרים, עשויים מפלסטיק.
ישנם 4 סוגים עיקריים של רובי מים:
בצעצוע זה מקובל מאוד לשחק בבריכה. כמו כן, המשחק בו נפוץ בחג השבועות (חג המים).
ידיעות החברה העברית לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה
רצועת אורינוקו
רצועת אורינוקו (בעבר נודעה כ'רצועת הזפת'; בספרדית: Faja Petrolífera del Orinoco, מילולית 'רצועת הנפט של אורינוקו') נמצאת בוונצואלה, מצפון לנהר האורינוקו, מדרומן של המדינות גואריקו, אנסואטגי, מונגס, ודלטה אמקורו, ומשתרעת על שטח של 55,314 קמ"ר.
אורכה 600 ק"מ, רוחבה נע בין 50 ל-100 ק"מ, והיא נחשבת למאגר הגדול בעולם של נפט כבד מאוד או נפט אקסטרה-כבד (&lt; API של °10). מעבר להיותו בעל צפיפות גבוהה (בין 934 ל-1,050 ק"ג למטר מעוקב), הנפט של אורינוקו הוא גם עתיר גופרית (35,000 מיליגרם לליטר בממוצע) ובעל תכולה גבוהה של ונדיום וניקל, אך דווקא בעל צמיגות נמוכה (מה שמבדיל אותו מנפט כבד אחר). המכון הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) העריך בשנת 2009 שהרצועה אוצרת 513 מיליארדי חביות נפט כבד בנות הפקה מבחינה טכנית (באמצעות הטכנולוגיה הקיימת). ונצואלה עקפה בשנים האחרונות את ערב הסעודית כמדינה בעלת עתודות הנפט המוכחות הגדולה בעולם בזכות העתודות של רצועת האורינוקו. בשנת 2012 העריכה חברת BP הבריטית את העתודות המוכחות ברצועה (נכון לסוף 2011) ב-220 מיליארדי חביות מתוך סך הכל העתודות של ונצואלה הנאמדות ב-296.5 מיליארד חביות.
דיוויד קרוזו
דב שטרנגלז
דב שטרנגלז (כינוי מחתרתי: "סמל אבנר") (8 במאי 1926 - 28 בדצמבר 1945) היה לוחם ומפקד באצ"ל אשר נהרג לפני קום המדינה בפשיטת האצ"ל על מחנה הצבא הבריטי במגרשי התערוכה שבצפון תל אביב.
ביוגרפיה.
נולד ב-8 במאי 1926 בצפת להורים שומרי מצוות. בגיל שלוש החל לומד בחדר שבעיר מגוריו ואחר כן המשיך לימודיו בבית הספר היסודי המקומי. בגיל צעיר הצטרף לשורת תנועת הנוער בית"ר ובה התבלט בפעילותו. לימים עבר לגור בנתניה ועסק במשך היום לפרנסתו בליטוש יהלומים.
שירותו במחתרת.
במסגרת פעילותו בתנועת הנוער בית"ר עבר דב שטרנגלז קורס מפקדים ומיד לאחר סיומו התגייס לסניף המקומי של מחתרת אצ"ל, שגם בה נמנה עד מהרה עם הפעילים. לאור הצטיינותו נשלח ל"קורס סגנים" ועם סיומו צורף לסגל מפקדי הסניף המקומי של האצ"ל. כמפקד מילא תפקידים שונים ומגוונים: מדריך נשק, אחראי למחסנים, חבר בוועדות קבלה למועמדים חדשים וכיוצא בזה כאשר בשלב מאוחר יותר עלה לדרגת ראש קבוצה ונתמנה כמפקד החת"ם (חיל התעמולה) באזור. עקב תפקידיו נמנע ממנו להשתתף בפעולות קרב אך לאחר שהפעיל לחצים על מפקדיו אושר שיתופו אף בפעולות קרב. כך, השתתף דב שטרנגלז בהתקפה על מחנה המשטרה בכפר ויתקין ואחר כך בהתקפה על מחנה הצבא הבריטי במגרשי התערוכה.
המתקפה על מחנה הצבא במגרשי התערוכה בתל אביב.