נולד בשנת ה'ת"ר בגליציה לרבי יצחק אייזיק אייכנשטיין המהרי"א מזידיטשוב. (מקובל כי לאחר לידתו הופיע רבי מנחם מנדל מרימנוב בחלומו של אביו ואמר לו כי יעניק לילדו את השם 'מנחם מנדל' על שמו וכי ייתן לו זכר טוב בעולם הזה וכך היה). כבר בצעירותו נחשב לגאון ועילוי ובעל זיכרון פנומנלי. כך מסופר כי אביו היה דורש בתורה במשך זמן רב ובנו רבי מנחם מנדל היה מסכם את כל דברי תורתו.
לאחר נישואיו לפריע בתו של רבי חיים אברהם רדליך (נכד רבי מאיר מפרמישלאן) העביר לו חמיו את משרת הרבנות במיקולייב. לאחר פטירת אביו סירב ליטול עליו את האדמו"רות כשאר אחיו ורק לאחר פטירת אחיו רבי אלכסנדר סנדר יום-טוב ליפא אייכנשטיין בי"א בתשרי ה'תרמ"ד נאות למלא את מקומו יחד עם אחיינו רבי יששכר בעריש (בעל המלבוש לשבת ויום טוב). מדברי תורתו נדפסו עשרות ספרים.
נפטר בי"א באדר ה'תרס"א, את מקומו מילא בנו רבי חיים אברהם אייכנשטיין.
מנחם מנדל פנט
רבי מנחם מנדל פנט (ה'תקע"ח, 1818 - י"ג בתשרי ה'תרמ"ה, 2 באוקטובר 1884) בנו של רבי יחזקאל פנט (המראה יחזקאל) היה האדמו"ר השני מדעעש.
ביוגרפיה.
מנחם מנדל נולד בשנת ה'תקע"ח בטרצל שבהונגריה לרבי יחזקאל פנט (רבה של העיר קרלסבורג ולימים מייסד חסידות דעעש) ולחיה רחל בתו של רבי משה הניג מלינסק שבגליציה. בצעירותו למד אצל רבו החת"ם סופר. ובשנת ה'תקצ"ז עבר לעיר שאטוראליאויהיי (אויהל) ללמוד את תורת החסידות מרבי משה טייטלבוים (ה"ישמח משה").
נישא בשנת ה'תקצ"ט לרייזל בתו של הגביר רבי יהודה לייביש הלוי קרויס מאויהל ובשנת ה'תר"ב עבר לעיר טרנסילבניה שברומניה לכהן שם כרב, תפקיד בו כיהן עד פטירת אביו בכ' בניסן ה'תר"ה אז נתמנה למלא מקום אביו באדמו"רות ובכך היה האדמו"ר השני בשושלת נודע בגדלותו בתורה בבקיאות ועמקות ובקדושתו ומופתיו. מאוחר יותר, כמה שנים לאחר הכתרתו לאדמו"ר היה נוהג לנסוע לאדמו"ר מסדיגורה ולאדמו"ר מצאנז בלווי חסידיו. בשנת ה'תרל"ה ייסד הרב פנט את "כולל אהבת ציון לטרנסילבניה".
במשך כהונתו כרב ואדמו"ר הדפיס ספרי שאלות ותשובות על כל חלקי השולחן ערוך (שערי צדק על "אורח חיים" ו"יורה דעה", משפט צדק על "חושן משפט", ואבני צדק על "אבן העזר") וכן ספרו מעגלי צדק על התורה.
רבי מנחם מנדל נפטר בי"ג בתשרי ה'תרמ"ה (2 באוקטובר 1884) ואת מקומו מילא בנו יחידו רבי משה פנט.
מנחם מנדל פרידמן
רבי מנחם מנדל פרידמן (ג' בתמוז תרל"ו - י"א בתשרי תש"ג) היה האדמו"ר השלישי בחסידות בוהוש.
תולדותיו.
נולד לרבי דוד פרידמן, בנו של רבי יצחק פרידמן, אבי השושלת, ולשיינא דבורה בת רבי אברהם יהושע השיל (מז'יבוז') מזינקוב. אביו נפטר בחיי סבו, ולא כיהן באדמו"רות, עם זאת חסידי סבו היו מסתופפים אצל אביו.
נישא לבלומה רייזל בת דודו רבי ישראל שלום יוסף פרידמן, לימים האדמו"ר מבוהוש. הקים יחד עם גיסו רבי דוד טברסקי את ישיבת "בית ישראל" שהתקיימה בין השנים תרס"ט - תרע"ו והעמידו את חמיהם בנשיאותה. בישיבה למדו כ-100 תלמידים בחמש כיתות.
לאחר פטירת חמיו בשנת תרפ"ג, מונה לממלא מקומו יחד עם גיסו רבי דוד טברסקי. השניים הנהיגו יחדיו את החצר, וקבלו בצוותא את החסידים, כל המכתבים שיצאו מהחצר נושאים את הלוגו בראש העמוד של שני האדמו"רים, ושניהם חתומים עליו. בהמשך עבר גיסו ליאס והוא כיהן לבדו.
בזמן מלחמת העולם השנייה סייע לפליטים יהודים, כמו לניצולי פרעות יאשי.
רבי מנדל נפטר בי"א בתשרי תש"ג ונקבר בבוהוש. אחיינו וחתנו של רבי מנדל, רבי יצחק פרידמן, מילא את מקומו. ילדיו האחרים של רבי מנדל מבוהוש היו ר' יצחק פרידמן, ושתי בנותיו, שרה דבורה ומלכה רחל שהתחתנו עם (בן דודו) רבי יצחק בנו של רבי משה יהודה לייב מפאשקאן. נכדו - בן בתו שרה דבורה, הוא הרב ישראל פרידמן בן-שלום האדמו"ר מפאשקאן.
מנחם נחום טברסקי (טריסק)
רבי מנחם נחום טברסקי (כ"ב בסיון ה'תקפ"ט - ד' בשבט ה'תרמ"ז) בן רבי אברהם טברסקי (המגיד מטריסק). היה האדמו"ר מטריסק בבריסק.
ביוגרפיה.
נולד בטוריסק לרבי אברהם וריקל טברסקי. נישא בי"ג בסיון ה'תר"ז לחיה בת דודו רבי דוד טברסקי (האדמו"ר מטאלנא). הוכתר עוד בחיי אביו לכהן באדמורו"ת ומקובל כי אביו רבי אברהם היה שולח אל רבי מנחם נחום חסידים כדי שיתנו לו הזכרות להתפלל עבורם.
בשנת ה'תרמ"ה עקב גזירותיה של ממשלת רוסיה נאלץ רבי מנחם נחום להימלט מטוריסק יחד עם אחיו רבי מרדכי מקוזמיר, והשתכנו בעיר סלאוויטא ולאחר מכן בכפר קוטלנה. לאחר מכן עבר לבריסק שם פתח מחדש את חצרו.
נפטר בבריסק בחיי אביו בד' בשבט תרמ"ז. רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (הבית הלוי) ספד לו. דברי תורתו והסכמותיו הודפסו בספר "זיכרון מנחם נחום".
מנחם נחום טברסקי (מקארוב)
רבי מנחם נחום טברסקי (ה'תקס"ה - ז' בתשרי ה'תרי"א) בנו הרביעי של רבי מרדכי טברסקי (המגיד מצ'רנוביל), אדמו"ר חסידי, מייסד חסידות מקארוב.
ביוגרפיה.
נולד בשנת תקס"ה לרבי מרדכי טברסקי ולפייגא בתו של רבי דוד לייקס. נישא להינדא מאטיל בתו של רבי יוסף הורוביץ מטורשין (בנו של החוזה מלובלין). לאחר נישואיו התגורר במקארוב ועם פטירתו של אביו רבי מרדכי בכ' באייר ה'תקצ"ז החל לכהן בה כאדמו"ר לצד שבעת אחיו שכיהנו באדמו"רות בצ'רנוביל, רחמסטריווקה, קוריסטשוב, צ'רקס, טריסק, טאלנא וסקווירא.
נפטר בז' תשרי ה'תרי"א ונטמן בעירו מקארוב. בנו בכורו הרב יעקב יצחק טברסקי מילא את מקומו באדמו"רות.
מנחם נחום פרידמן (בויאן)
רבי מנחם נחום פרידמן (כ"א בכסלו תרכ"ט, 5 בדצמבר 1868 - י"ט באב תרצ"ו, 7 באוגוסט 1936) היה האדמו"ר השני של חסידות בויאן, בנו הבכור של ה"פחד יצחק" מבויאן.
ביוגרפיה.
נולד בסדיגורה למלכה בת רבי יוחנן טברסקי מרחמסטריווקא ולרבי יצחק, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין. בשנת תרמ"ד נישא לחוה, בת דודו זקנו רבי מרדכי שרגא פרידמן מהוסיאטין. לאחר נישואיו התגורר שלוש שנים סמוך לחמיו.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט יחד עם אביו ואחיו לווינה. לאחר פטירת אביו בשנת תרע"ז (1917), הוכתר לממלא מקומו, ומרבית חסידי בויאן פנו אליו. שלושת אחיו החלו לכהן אף הם. לאחר מספר שנים עבר מווינה לצ'רנוביץ בבוקובינה שם גרו חסידים רבים.
ביקר בארץ ישראל בתרפ"ז, בתחילת הקיץ. בביקורו שהה בירושלים ועלה לגליל להשתטח על קברי צדיקים ולבקר את קהילות החסידים בטבריה ובצפת. כמו כן, הדליק את ההדלקה על גג ציון קבר הרשב"י במירון בל"ג בעומר, אשר עברה אליו בירושה מאת זקנו, רבי ישראל מרוז'ין שקנה זכות זו מידי זקני צפת.
נפטר בי"ט באב תרצ"ו (1936), ונקבר באוהל אביו בווינה. דברי תורתו כונסו בספרים "תפארת מנחם" ו"דברים ניחומים", ביידיש ובעברית.
אחריו שימשו באדמו"רות בניו רבי אהרן ורבי מרדכי שרגא, שסירבו באופן רשמי ליטול את כתר האדמו"רות, אך למעשה ערכו שולחנות יחד ואמרו דברי תורה. לצידם הוכתר חתנו רבי משה פרידמן (בעל בתו מרים), חבר מועצת גדולי התורה ורב מפורסם. החסידים במזרח אירופה פנו בעיקר לבנו רבי אהרן ואילו החסידים בארץ ישראל פנו לחתנו רבי משה.
על שמו בתי כנסת של החסידות "תפארת מנחם נחום" בבתי הורנשטיין בירושלים ו"תפארת מנחם" בשכונת הגפן בביתר עילית.
מרדכי דב טברסקי (הורניסטייפול)
רבי מרדכי דב טברסקי (כ"ט בכסלו ה'ת"ר, 1839 – כ"ב באלול ה'תרס"ג, 1903) היה אדמו"ר חסידי, אבי שושלת חסידות הורניסטייפול.
ביוגרפיה.
נולד בהורנוסטייפל שבאוקראינה בכ"ט בכסלו ה'ת"ר (1839) לרבי משולם זוסיא אוירבך מטולמיץ' ולשטערנא פייגא בתו של רבי יעקב ישראל טברסקי מטשערקאס. בגיל שש או תשע שנים התייתם רבי מרדכי דב מאמו וסבו רבי יעקב ישראל גדלו וחנכו, ולכן כונה שם משפחתו 'טברסקי'. נישא לרייצא בתו השמינית של רבי חיים מצאנז. אירוסי הזוג נערכו בהיותם בני שלוש עשרה שנה כשאביה של הכלה טרם ראה את חתנו. חתונתם נערכה בהוסיאטין.
בהוראת סבו החל רבי מרדכי דב בשנת ה'תרכ"ג (1863) לנהוג באדמו"רות בהורנוסטייפל שם התקבצו סביבו חסידים רבים. לאחר פטירת סבו בי"ג באלול ה'תרל"ו (1876) נהרו אליו חסידים רבים מחסידי צ'רקס. כן הרבה להתכתב עם גדולי האדמו"רים בדורו.
נפטר בכ"ב באלול ה'תרס"ג (1903), בנו רבי יהודה לייב בן-ציון טברסקי מילא את מקומו.
תולדותיו נדפסו בספר "רבינו הקדוש מהארנסטייפל".
מרדכי דוד אונגר (דומברובה)
רבי מרדכי דוד אונגר (ה'תק"ל – ז' בשבט ה'תר"ג) היה אדמו"ר חסידי, אבי חסידות דומברובה.
ביוגרפיה.
נולד בפולין לרבי צבי הירש ומושקיט אונגר. בצעירותו היה תלמידם של רבי אלימלך מליז'נסק ורבי ישראל הופשטיין מקוז'ניץ. ומאוחר יותר למד אצל החוזה מלובלין. לאחר נישואיו לחיה שרה (בתו של גביר מטשמלוב) היגר לדומברובה, בה החל לכהן כאדמו"ר.
נפטר בז' בשבט ה'תר"ג ובנו רבי יוסף מילא את מקומו כאדמו"ר השני מדומברובה.
מרדכי דוד הורוביץ
רבי מרדכי דוד הורוביץ (ה'תרכ"ו - ה'תש"ב) היה רב בעיר אלפין במחוז אולינוב בפולין והאדמו"ר הרביעי בשושלת אולינוב.
תולדותיו.
נולד בשנת ה'תרכ"ז לרבי חיים יעקב הורוביץ (רבה הראשי של אולינוב ואדמו"רה) ולרוחמה בתו של רבי משה אונגר (חתנו של רבי חיים הלברשטאם מצאנז). לאחר נישואיו לשרה בתו של רבי אליעזר ירוחם בארון (חתנו של הדברי חיים מצאנז) מונה בה'תרמ"ו לרבה של העיר אלפין, ובתום מלחמת העולם הראשונה החל לכהן כרבה הראשי של מחוז אולינוב. לאחר פטירת אביו מילא את מקומו כאדמו"ר מאולינוב.
רבי מרדכי דוד נספה במהלך מלחמת העולם השנייה בשנת ה'תש"ב.
מרדכי זוסיא טברסקי
רבי מרדכי זוסיא טברסקי (ה'תר"ך - כ"ז באדר ה'תרצ"ו) היה האדמו"ר מטריסק-הוצלס-יאס והשלישי לשושלת חסידות טריסק. נכד רבי אברהם טברסקי (המגיד מטריסק).
ביוגרפיה.