במאי 2005 התמנה יצחק גת למנכ"ל החברה. בדצמבר 2007 פורסם שגת אמר בפגישה עם קבוצת עובדים צעירים באלישרא: ”אני רוצה לראות בחברה עובדים צעירים עם שיער שחור, ולא אנשים עם שערות לבנות". גת פרש מתפקידו בפברואר 2013.
ב-2011 נרכשו מהתעשייה האווירית 30% ממניות החברה בידי אלביט מערכות בסכום של 67 מיליון דולר, בכך השלימה אלביט מערכות את רכישת מלוא הבעלות של אלישרא.
מפעלי החברה ומשרדיה היו ממוקמים בבני ברק ובשנת 2017 הועברו כל חטיבות החברה למתחם אחוד באזור התעשייה בחולון, בו היו ממוקמים כבר חברות הבת "תדיראן ספקטרלינק" ו"תדיראן מערכות". לצורך המעבר הוקם במתחם בניין חדש בשטח של כ-26 אלף מ"ר על פני שבע קומות.
חטיבות.
באלישרא שלוש חטיבות:
קישורים חיצוניים.
- פרסומת של חטיבת התקשורת של "אלישרא"
מים קדושים
מים קדושים הם מים שנעשה בהם שימוש בטקסי דת, בעיקר בנצרות. מים אלה מקורם במעיין או נהר שנחשב מקודש, או במים שבורכו על ידי כהן דת.
הלניזם.
בדת היוונית העתיקה מים קדושים שכונו כֵרְנִיפְּס (יוונית: Χέρνιψ) יוצרו בכיבוי של לפיד ממקדש לאלים במים. מים קדושים שימשו על מנת לטהר מקומות ואנשים, ולהבדיל את הקדוש מהחילוני.
יהדות.
רחצה במים היא חלק מכל הליך במקרא להסרה של טומאה. אך ככלל המים בהם מתבקשים להיטבל הם מים רגילים לחלוטין.
פעמיים במקרא מים מקושרים לקדושה, בטקס השעיר לעזאזל שעורך אהרון הוא רוחץ "בַמַּיִם בְּמָקוֹם קָדוֹשׁ", ובטקס שבו נחקרת אישה החשודה בסטייה, עליה לשתות " מַיִם קְדֹשִׁים" מעורבים בעפר אותם מביא לה הכהן. אם תיכשל האישה במבחן (כלומר שהיא אכן שכבה עם גבר אחר), נאמר שהמים יפגעו בירכה ובבטנה.
ככל הנראה במהלך המאה הראשונה לספירה הוחלף מנהג הטבילה במקורות מים טבעיים ברחצה במקוואות סגורים.
בקרב יהודים בישראל כיום יש המאמינים בסגולות של מים ששהו במחיצתו של צדיק או זכו לברכתו. ביקוש רב היה לבקבוקי מים שזכו לברכתו של הבאבא סאלי.
נצרות.
מקור השימוש במים קדושים בנצרות הוא בהשפעת הטקסים שקדמו לנצרות בהם היהודיים והלניסטים בעיקר הנוגעים לטיהור באמצעות מים (כדוגמה ביהדות : טבילה, ונטילת הידיים ). בראשיתה של הנצרות נעשה שימוש בטבילה במים לצורך טקס הקבלה לדת - הטבילה לנצרות, בדומה לטבילה הנדרשת ביהדות.
לימים התפתח השימוש במים בטקסים כנסייתיים של הטבילה. המים מאוכסנים באגני טבילה שהתפתחו לצורך זה. אגנים אלה לרוב ממוקמים בכניסה למבני הכנסייה או במבנים ייעודיים הנקראים בשם בפטיסטריום. מיקום אגן הטבילה או בית הטבילה בכניסה לכנסייה נועד לסמל את חשיבות הטקס כטקס כניסה אל הדת הנוצרית.
גם המים המשמשים לנטילת ידיו של הכומר בטקס המיסה נחשבים כמים קדושים. בנצרות האורתודוקסית נעשה שימוש במים קדושים על מנת לברך חפצים שונים, בין על ידי התזת המים ישירות על החפץ, ובין על ידי התזה באמצעות ענף עץ.
בנצרות אין לשפוך מים קדושים לביוב ויש לשפוך אותם ישירות על האדמה, או לתוך מערכת מים המובילה אותם אל האדמה.
אסלאם.
מנהג טהרת הגופות באסלאם (ע'סל אל-מות) התפתח אף הוא ממנהג טהרת המתים שהתקיים בתרביות שקדמו לאסלאם בהם גם ביהדות.
שינטו.
גם בדת השינטו של יפן נעשה שימוש במים קדושים לטהרה. במקדש הגדול של טסובקי נעשה שימוש במפל מקודש על מנת לשטוף את טומאת הרוחצים בו, בטקס הנקרא מיסוגי שוהו.
הינדואיזם.
בדת ההינדו מאמינים בקדושת נהר הגנגס ומימיו, בכך שמי הנהר מטהרים את הרוחצים בהם, ואת גופות המתים המושלכות אל הנהר. המונח "מים קדושים" אינו משמש בדת ההינדו, אולם יש התייחסות למי הגנגס עצמם כמים קדושים.
בנזלקוניום
הדרכת עובדים
הדרכת עובדים היא הגדרה כללית ללימודים הבלתי פורמליים בהם העובד לוקח חלק שמעבר להכשרתם הפורמלית שלפני הרגע שבו התקבלו לעבודה. הדרישה להדרכות אלה נובעת מהגדרת מיומנות העובד כדלהלן: מיומנות העובד = השכלה התחלתית (ברגע הקבלה לעבודה ) + למידה מתמדת על ידי הדרכות וצבירת ניסיון.
סיבות אופייניות להדרכת עובדים.
מסקר שנערך במרכז לפיתוח מיומנויות באונטריו שבקנדה נמצא כי 63% מהמשיבים מתכננים להכניס למקום העבודה טכנולוגיה חדשה שתדרוש הכשרה של העובדים. שליש מהנשאלים אמרו שישקיעו בהדרכות עובדים על מנת לשמור על העובדים הטובים ביותר ולשפר את ביצועיהם.
החברה האמריקאית להדרכה ופיתוח (ASTD) מדווחת כי פחות מ 1500 $ לעובד הושקעו בכשרה בשנת 1996. 50 אחוזים מהסכום הזה הוצא על הכשרה טכנית ומקצועית, ואילו רק 5 אחוזים הוצאו עבור הכשרות אחרות לעובדים חדשים.
ד"ר אדוארד גורדון ממליץ לחברות להפוך את ההדרכות לפונקציה נפרדת ממחלקת משאבי אנוש. הוא מדגיש את העובדה שהגידול של 20% באימונים משנת 1983 לא עומד בקצב הגידול של העובדים באותה תקופה. הוא מציע הדרכה למנהלים שתלמד אותם להשתמש ב- ROI (החזר השקעה) כדי להוכיח כי הדרכה היא מרכז רווח, לא רק מרכז עלות.
יתרונות בהדרכה של העובדים.
הדרכת העובדים נחלקת לשני חלקים עיקריים:
הדרכת עובדים חדשים.
חברות רבות מספקות הכשרת מבוא עבור העובדים החדשים שלהם. הדרכה זו יכולה להיות של עובד וותיק המראה לעובד החדש כיצד הדברים מנוהלים בחברה או מחלקת משאבי אנוש הקולטת את העובד החדש או הבוס החדש המסביר את הציפיות שלו מעובדיו.
מספר חברות בתעשייה הקימו מערך הדרכה של מספר שבועות או אפילו חודשים של אימונים כדי שכל עובד חדש יכיר את החברה, מוצריה, תרבותה, מדיניותה ומתחריה.
הדרכת עובדים ותיקים בחברה.
הכישורים של העובדים נשחקים עם הזמן, הידע העולמי משתנה בכל רגע נתון והתחרות הגדולה שקיימת בין החברות השונות בעולם- כל אלה דורשים תחזוק ופיתוח יכולות העובד. לכן, חברות משקיעות סכומים גדולים בפיתוח עובדיהן. הפיתוח יכול לכלול מגוון נושאים, החל מקריאה ועד פיתוח מנהלים.
נושאים טיפוסיים של הדרכת עובדים.
- הדרכות בנושא הטרדה מינית כוללות בדרך כלל תיאור קפדני של מדיניות הארגון על הטרדה מינית, ובמיוחד על מה הן התנהגויות בלתי הולמות.
שיטות אימון.
היסטורית, אימון נחשב דבר פורמלי כלומר, הוכן ונקבע מראש. בשנים האחרונות האימון הפך לבלתי פורמלי, והדיעה שהייתה רווחת אצל מנהלים על פיה, בזמנם הפנוי העובדים מדברים על דברים שלא קשורים כלל לעבודתם הופרכה.
קיימים 2 סוגי אימונים:
ידוע שאנשים שונים משתמשים באמצעים שונים על מנת ללמוד ביעילות. חלקם קוראים, אחרים מקשיבים ואחרים צריכים התנסות. על כן, על המנהל להתאים את ההדרכות המתאימות ביותר לכל עובד.
במחקר שנערך בקנדה בשנת 1994, נעשתה הפרדה בין הדרכות עובדים שממומנות על ידי המעסיק לבין ההדרכות שממומנת על ידי העובדים עצמם. נמצא שברב המקרים, בחברות שבהן המעסיק משקיע בהדרכות, גם העובדים משקיעים בהן עצמאית. יש 2 קבוצות אשר משקיעות בהדרכות עצמאיות למרות שלא מקבלות הרבה הדרכות מהמעסיק אלה הם: נשים, עובדים בחברות קטנות.
מטרת ההדרכות היא לתחזק כח עבודה בעל מיומנות גבוהה ולכן, לא מספיק שתהייה גישה קלה להדרכות, דרושה גם סביבה של תעסוקה גבוהה שתתחזק את מיומנות העובד ושיפור המיומנות על ידי הימנעות מבטלה. לשם כך צריך ליצור עבודות חדשות שדורשות מיומנות בצורה אינטנסיבית.
צריך לתת לעובד יותר סמכויות על מנת שיוכל לקבל החלטות ולאתגר אותו על מנת שיוכל לפתח מיומנויות חדשות. וכן, זה דורש סביבה תרבותית ששמה את השכלה כאלמנט המרכזי בחיי האומה.
מסקנות מחקר זה הן:
את חשיבות ההדרכות הן לעובד והן למעסיק ניתן לראות בתרשים הבא:
החלק של המנהל הישיר בהדרכת עובדים.
בנוסף להדרכות הקבועות והמוגדרות לעובד, למנהל יש חלק לא מבוטל בהדרכה יומיומית של העובד.
זאת כיוון שהצלחת הארגון תלויה בביצועי אנשיו, חלק מתפקיד המנהל הוא לתקן בעיות הקשורות בביצועי הכפיפים ולסייע להם לצמוח בצורה מקצועית כך שיוכלו לתרום לארגון בעודם מקדמים את הקריירה שלהם. ידע באימון והדרכה היא אחת מבין הדרישות המופנות למנהל, במיוחד טכניקות של פנים-מול-פנים לשם פתרון בעיות של ביצועי עובדים ולסייע לעובדים לפתח את מלוא הפוטנציאל שלהם במקום העבודה. כאשר המנהל מחלק הוראות הנוגעות לתפקיד, עליו לנקוט בטכניקות אימון. כך גם כאשר הוא מאציל סמכויות ותפקידים, מגבש צוותי עבודה ומעודד פיתוח קריירה של עובדים. מנהלים שהם מאמנים טובים מפיקים תועלת בשתי דרכים: הם מקבלים מכפיפיהם עבודה באיכות טובה ובמהלך העבודה יש להם תדמית טובה. כתוצאה מכך, הממונים עליהם מכירים בהם ומתגמלים אותם. להיות מנהל-מאמן טוב משמעו לדעת את מי אתה מאמן, מתי לאמן וכיצד לאמן. הדבר גם כרוך במודעות לבעיות אימון שכיחות ופיתוח מאפיינים של מאמן טוב.
משרד המושבות
משרד המושבות (באנגלית: The Colonial Office) הוא משרד ממשלתי של ממשלת בריטניה אשר הוקם על מנת לנהל את המושבות של הממלכה המאוחדת בצפון אמריקה, ולימים הפך למשרד המנהל את המושבות הרבות של האימפריה הבריטית.
משרד המושבות (1768 – 1782).
קודם לשנת 1768 האחריות על ניהול מושבות הממלכה המאוחדת הייתה בידי מזכיר המדינה לעניינים הדרומיים (Secretary of State for the Southern Department) אשר פעל במסגרת הנחיות מועצת המונרך (Privy Council) אשר במסגרתה פעלה מועצת המסחר והמטעים.
בשנת 1768 הוקם משרד ממשלתי נפרד לטפל בענייני צפון אמריקה. משרד זה נקרא בשם "משרד המושבות". המשרד בוטל בשנת 1782 בעקבות ההפסד הבריטי ואובדן המושבות שאירעו בעקבות המהפכה האמריקאית. סמכויות השליטה ביתר המושבות הועברה לידי משרד הפנים הבריטי, ובשנת 1801 הועברה הסמכות לידי משרד המלחמה.
משרד המושבות הבריטי (1854 – 1966).