הווארד נולד בניו יורק בשם שמואל הורוויץ למשפחה ממוצא יהודי-ליטאי.
החל קריירה כשחקן וקומיקאי, ובין השנים 1923 ו- 1932 השתתף בסדרת סרטים קצרים בכיכוב הרכב הקומיקאים "שלושת המוקיונים", כאחד משלושת חברי ההרכב, לצד אחיו מו הווארד והשחקן לארי פיין.
בשנת 1932 פרש מההרכב לטובת קריירת יחיד, ואחיו קורלי הווארד החליפו. בתקופה זה, שיחק בקומדיות של אולפני "ויטפון" (Vitaphone) בברוקלין.
בשנת 1937 עבר לקליפורניה, ושיחק במספר קומדיות של אולפני יוניברסל ואולפני קולומביה.
בשנת 1947 חזר לשחק בהרכב הקומיקאים "שלושת המוקיונים", עד מותו כתוצאה מהתקף לב בשנת 1955.
מו הווארד
מו הווארד (באנגלית: Moe Howard; 19 ביוני 1897 - 4 במאי 1975) היה קומיקאי ושחקן קולנוע יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
נולד בניו יורק בשנת 1897 למשפחה ממוצא יהודי-ליטאי, בשם משה הארי הורוויץ.
החל קריירה כשחקן וקומיקאי, ובשנת 1921 חבר לקומיקאי טד הילי.
בשנת 1923 החל לפעול לצד הילי עם הרכב קומיקאים בשם "שלושת המוקיונים", שכלל גם את אחיו הבכור שמפ הווארד ואת השחקן לארי פיין. בהרכב זה הופיע במספר סרטים קצרים של אולפני מטרו גולדווין מאייר.
לאחר מכן, עבר הרכב הקומיקאים להופיע בנפרד מהילי, במספר סרטים קצרים של אולפני קולומביה, תחת המפיק ג'ולס וייט, כאשר את אחיו שמפ החליף אחיו הנוסף קורלי הווארד.
בתחילת שנות ה-40 הוציא ההרכב מספר קומדיות הלועגות למפלגה הנאצית, כאשר הווארד גילם באחת מהן את דמותו של אדולף היטלר.
לאורך הקריירה שלו, נודע בשל תסרוקתו הייחודית, בצורת קסדה.
היה נשוי להלן שונברגר, קרובת משפחה של הארי הודיני, ונפטר בשנת 1975.
משולח
קורלי הווארד
קורלי הווארד (באנגלית: Curly Howard; 22 באוקטובר 1903 - 18 בינואר 1952) היה קומיקאי ושחקן קולנוע יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
נולד בניו יורק בשנת 1903 למשפחה ממוצא יהודי-ליטאי, בשם ג'רום לסטר הורוויץ, שמו העברי היה יהודה ליב בן שלמה נתן הלוי.
החל את דרכו במופעי וודוויל, כאשר הופעתו הראשונה על במה הייתה בשנת 1928.
בשנת 1932 החליף את אחיו שמפ הווארד בהרכב הקומיקאים "שלושת המוקיונים", שכלל גם את אחיו הנוסף מו הווארד ואת השחקן לארי פיין, ואלו כיכבו במספר סרטים קצרים של אולפני קולומביה תחת המפיק ג'ולס וייט.
הופעתו האחרונה בסרט במסגרת ההרכב הייתה בשנת 1947, ואז חזר להחליפו אחיו שמפ. נפטר בשנת 1952 לאחר מספר אירועים מוחיים.
בסרט "The Three Stooges" של האחים פארלי משנת 2012 גולמה דמותו על ידי השחקן הקנדי ויל סאסו.
לארי פיין
לארי פיין (באנגלית: Larry Fine; 5 באוקטובר 1902 - 24 בינואר 1975) היה קומיקאי ושחקן קולנוע יהודי-אמריקאי.
חייו.
נולד בפילדלפיה בשם לואיס פיינברג למשפחה יהודית.
החל את דרכו ככנר במופעי וודוויל. בשנת 1925 חבר לקומיקאי טד הילי, ונעשה חלק מהרכב הקומיקאים "שלושת המוקיונים", לצד האחים מו הווארד ושמפ הווארד.
במסגרת ההרכב כיכב במספר קומדיות, בתחילה בהפקת אולפני מטרו גולדווין מאייר, ולאחר מכן, בשנות ה-30' וה- 40', בהפקת אולפני קולומביה תחת המפיק ג'ולס וייט.
בסך הכל הופיע ב-206 סרטים קצרים כחלק מהרכב הקומיקאים.
בסרטם של האחים פארלי משנת 2012, "the Three Stooges", גולמה דמותו של פיין על ידי השחקן שון הייז.
רוב גולדברג
ראובן גארט לוסיוס "רוּב" גולדברג (באנגלית: Reuben Garrett Lucius "Rube" Goldberg; 4 ביולי 1883 - 7 בדצמבר 1970) היה קריקטוריסט, כותב וממציא יהודי-אמריקאי זוכה פרס פוליצר.
חייו.
גולדברג נולד בסן פרנסיסקו בשנת 1883 להורים יהודים, ומילדותו עסק ברישום.
בשנת 1904 סיים לימודי הנדסה באוניברסיטת ברקלי, והחל לעבוד כמהנדס בעיריית סן פרנסיסקו.
שלש שנים לאחר מכן עבר לניו יורק, והחל לעבוד כקריקטוריסט בעיתון "New York Evening Mail". כמו כן, פיתח המצאות שונות, מהן הושפעו מספר משחקי שולחן.
בין השנים 1922 ו- 1934 חיבר ואייר סדרות קומיקס לעיתון "McNaught Syndicate", ובמקביל פרסם את עבודתו העצמאית בתחום, שזכתה להצלחה רבה.
בשנת 1930 כתב את התסריט לסרט "Soup to Nuts" בכיכוב הרכב הקומיקאיים "שלושת המוקיונים" (The Three Stooges), שכלל את מו הווארד, שמפ הווארד ולארי פיין.
בשנת 1946 ייסד עם קריקטוריסטים נוספים את האגודה האמריקאית לקריקטוריסטים (National Cartoonists Society), והיה נשיאה הראשון. על שמו נקרא פרס המחולק מדי שנה על ידי הארגון.
בשנת 1948 זכה בפרס פוליצר על הקריקטורות הפוליטיות שלו.
על שמו נקרא המושג "מכונת רוב גולדברג", המתאר מערכת מכנית הפועלת בתגובת שרשרת ארוכה, על מנת לבצע פעולה אנושית פשוטה.
צ'אן הום (טייפון, 2015)
הטייפון המכונה בסין צַ'אן הוֹם (בסינית: 颱風燦鴻) או בפיליפינים פאלקון הוא ציקלון טרופי גדול שפגע במזרח סין. הוא הסופה הטרופית התשיעית שקיבלה שם בעונת הטייפונים של 2015. הוא נתגלה כבר בסוף יוני כהפרעה טרופית קטנה באזור כינוס טרופי.
לקראת פגיעה צפויה, נערך מחוז ג'ג'יאנג ופינה כמיליון תושבים באזורי סיכון, הוציא קריאה לכ-30,000 כלי שיט לעגון וביטל כ-600 טיסות מתוכננות.
נזקי הטייפון במחוז ג'ג'יאנג נאמדו בכמיליארד דולר.
רייף ספאל
רבולוציה
לוגאנו (כדורגל)
מועדון הכדורגל לוגאנו (באיטלקית: FC Lugano) הוא מועדון כדורגל שווייצרי מהעיר לוגאנו שבקנטון טיצ'ינו.
לוגאנו זכתה בעברה בשלוש אליפויות וארבעה גביעים, וב-25 במאי 2015 הבטיח המועדון את העפלתו לליגת העל השווייצרית לאחר 13 שנות היעדרות.
היסטוריה.
השנים הראשונות ותקופת השיא (1908 - 1951).
מועדון הכדורגל לוגאנו נוסד ב-28 ביולי 1908. ב-13 בספטמבר שיחקה הקבוצה את משחקה הראשון בתולדותיה, ניצחון 0–6 על קיאסו. צבעי המדים הראשונים של הקבוצה היו לבנים. בהמשך עוצבו המדים בפסים צהובים-שחורים, וב-14 בנובמבר 1916 נקבעו צבעי השחור-לבן כצבעיהם הקבועים של המדים, והם משמשים את הקבוצה עד היום. ב-1922 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגת העל השווייצרית.
ב-10 במאי 1931 זכתה הקבוצה בתואר לראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה בגמר הגביע השווייצרי, שהתקיים באותה עונה באצטדיונה הביתי, 2-1 את גראסהופרס ציריך. שבע שנים אחר כך זכתה הקבוצות באליפות הראשונה בתולדותיה, כשסיימה את העונה במקום הראשון, נקודה מעל גראסהופרס. שנות ה-40 היו המוצלחות ביותר עבור לוגאנו, ובעשור זה הצליחו לקנות מקום של קבע בצמרת הטבלה. הם הוסיפו שתי אליפויות (1941, 1949) ושלוש סגנויות, והעפילו פעם נוספת לגמר הגביע.
מעבר אצטדיון והופעות ראשונות באירופה (1951 - 1988).
בעקבות ההצלחה, דחפו הרשויות בלוגאנו להקמת אצטדיון חדש עבור הקבוצה. לאחר ששיחקה מיום היווסדה באצטדיון קמפו מארציו, עברה לוגאנו לביתה החדש, סטאדיו קורנארדו, שנחנך ב-26 באוגוסט 1951. אמנם, הקבוצה לא הצליחה לשחזר את הצלחתה, ועד לאמצע שנות ה-60 ירדה לליגת המשנה שלוש פעמים. בכל אחת משלוש הפעמים, חזרה הקבוצה לליגה הבכירה לאחר היעדרות של עונה אחת בלבד.
ב-1968 זכתה הקבוצה בגביע השני שלה, לאחר שגברה 1–2 על וינטרטור בגמר, ובעקבות הניצחון השתתפה לראשונה בטורניר אירופי, גביע אירופה למחזיקות גביע, ממנו הודחה בשמינית הגמר על ידי ברצלונה. שלוש שנים אחר כך חזרה לאירופה, הפעם לטורניר גביע אופ"א, הפעם הודחה על ידי לגיה ורשה. מאז ההופעה בגביע אופ"א, עברו שנים עד שהצליחה לוגאנו להפגין דומיננטיות או לזכות בתארים ובהעפלות לאירופה. למעשה, לאורך רוב שנות ה-80 בילתה הקבוצה בליגת המשנה.
הגביע השלישי והחזרה לצמרת (1988 - 2000).
ב-1988 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה, וארבע שנים אחר כך העפילה לגמר הגביע בפעם השישית בתולדותיה, אך הפסידה ללוצרן לאחר הארכה. שנה אחר כך, בסיומה של עונת , זכתה הקבוצה בגביע השלישי בתולדותיה, לאחר שהביסה 1–4 את גראסהופרס. בעונת סיימה הקבוצה במקום השני בטבלה, המיקום הגבוה ביותר שלה מאז האליפות האחרונה ב-1949, מה שזיכה אותה במקום בגביע אופ"א עונה אחר כך. באותו טורניר רשמה הקבוצה את הישג השיא שלה באירופה עד כה, כשהדיחה מהמפעל את אינטר מילאנו, לפני שהודחה בעצמה בשמינית הגמר. עם זאת, בליגה חוותה הקבוצה עונה חלשה שהסתיימה במקום העשירי בלבד, ועונה אחר כך ירדה לאחר תשע שנים לליגת המשנה, ונעדרה למשך עונה אחת מהליגה הבכירה.
פשיטת רגל, פירוק ובנייה מחדש (2001 - 2012).
בעונת רשמה הקבוצה הישג מרשים כשסיימה כסגנית האלופה, לאחר שהוליכה את התקופה למשך תקופה ארוכה ואף סיימה ראשונה בתום העונה הסדירה והכניסה לפלייאוף. בזכות מיקומה בליגה, זכתה הקבוצה להשתתף לראשונה בתולדותיה במוקדמות ליגת האלופות, ואף רשמה ניצחון 1–2 על שחטאר דונצק, שלא הספיק עקב ההפסד 0–3 במשחק הראשון. לקראת סיום העונה נמצא נשיא הקבוצה מת במכוניתו, והקבוצה נכנסה לחובות שהגיעו עד לכ-72 מיליון פרנק שווייצרי. הקבוצה נאלצה להכריז על פשיטת רגל, ובעקבות כך איבדה את מקומה בליגת העל השווייצרית, אף על פי שסיימה במקום השלישי בליגה. הקבוצה פורקה, ובמקומה הוקמה קבוצת AC לוגאנו, שתמשיך את המסורת של המועדון. היא הורשתה לשוב ולשחק עם קבוצת הנוער בליגה הרביעית בעונת . עם סיום העונה, ב-30 ביוני 2004, הודיעה הקבוצה על איחוד עם קבוצת מלקנטונה אניו, שעלתה באותה עונה לליגת המשנה, שם שיחקה הקבוצה המאוחדת החל מעונת .
ב-2006 נרכשה הקבוצה על ידי נשיא קבוצת גנואה האיטלקית. ב-4 ביוני 2008, כחלק מחגיגות המאה למועדון, הושג הסכם בין מחזיקי המניות של הקבוצה ועיריית אניו, לשינוי שמה של הקבוצה חזרה ל-FC לוגאנו. לאחר שינוי שמה, הגיעה הקבוצה פעמיים ברציפות לפלייאוף העלייה לליגה הבכירה, והפסידה בשני המקרים.