ב-9 ביולי 2011 בחצות, הפכה דרום סודאן למדינה עצמאית תחת השם הרשמי הרפובליקה של דרום סודאן. ב-14 ביולי 2011, הפכה דרום סודאן למדינה ה-193 החברה באומות המאוחדות. ב-28 ביולי 2011, הצטרפה כמדינה ה-54 באיחוד האפריקאי.
עדיין ישנן מחלוקות עם סודאן כמו חלוקת הרווחים על הנפט ומחוז אביי.
מרד.
דרום סודאן שרויה עדיין בלחימה של לפחות שבע קבוצות אתניות בתוכה. לפי האו"ם המאבקים הפנימיים משפיעים על תשעה מתוך עשרה מחוזות דרום סודאן. הלוחמים מאשימים את הממשלה שלא תומכת בכל הקבוצות השבטיות ומזניחה את הפיתוח באזורים כפריים.
ג'וזף קוני, מנהיג צבא ההתנגדות של האל, פועל באזור נרחב הכולל בחלקו את דרום סודאן.
מאבקים שבטיים.
קיים ניסיון של התנועה לשחרור העם הסודאני לפרק מנשקם את המורדים בקרב השילוקים והמורלאים, ששרפו כפרים, אנסו אלפי נשים ונערות והרגו אזרחים רבים. אזרחים טוענים לעינויים מצידם כמו הוצאת ציפורניים, הצתה של מיכלי פלסטיק וטיפטופם על ילדים כדי לסמן להוריהם שיעזבו את כפריהם אחרת ישרפו אותם בבקתותיהם בעודם בחיים האו"ם מדווח על הפרות של אמנות בינלאומיות של זכויות אדם והתעללויות.
ב-2010, ה־CIA הוציא אזהרה ש"במהלך חמש השנים הבאות...עלול להתפתח רציחות המוניות או רצח עם בדרום סודאן". מאבקים פנימיים גברו במהלך 2011 במחוז ג'ונגליי בין הצבא הלבן הנוארי של הנוארים והלואו כנגד המורלאים. הצבא הלבן התרה שקרבות עלולים להתפתח ביניהם לכוחות האו"ם באזור. פעילים בארגון Minority Rights Group International התריעו גם הם על התלקחות האזור שעלולה להתפתח לרצח עם.
מאבק הנפט והגבולות: דרום סודאן - סודאן.
אזור הגבול החדש שבין דרום סודאן לסודאן, כולל בתוכו את כל שדות הנפט העשירים של סודאן שלפני החלוקה. שתי המדינות החדשות נאבקות לפיכך, מאז עצמאותה של דרום סודאן, על השליטה באזורים אלה. שלושה סכסוכים צבאיים מוגבלים בהיקפם התרחשו בשלושה מאזורי הגבול בשנת העצמאות הראשונה של דרום סודאן: בדרום קורדופאן, בהגליג (Heglig) ובאביי (Abye). שום צד לא ניצח באופן דרמטי באף אחד מהסיבובים הצבאיים הללו. אף צד גם איננו מעוניין כנראה להגיע למלחמה טוטאלית בין המדינות, אשר גם כך נמצאות במצב כלכלי רעוע. בנסיבות אלה פנו שתי המדינות לכיוונים דיפלומטיים ומנסות לפתור את סכסוכי הנפט והגבולות ביניהן במשא ומתן.
M49 (מ-Messier 49 או NGC 4472) היא גלקסיה אליפטית בקבוצת הכוכבים בתולה הנמצאת במרחק של כ-60,000,000 שנות אור. עם דרגת בהירות 8.4 זו הגלקסיה הבהירה ביותר מבין הגלקסיות שבצביר הבתולה והראשונה שהתגלתה מבין גלקסיות הצביר. כמו כן זו הגלקסיה השנייה שהתגלתה מחוץ לקבוצה המקומית (אחרי M83).
היסטוריה.
M49 התגלתה ב-19 בפברואר 1771 על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה, שתיאר אותה כערפילית קשה לצפייה. באפריל 1779 חלף בסמוך לערפילית שביט שנצפה על ידי מסיה, שציין שלשניהם אור דומה. באותו זמן צפה גם אסטרונום איטלקי בשם ברנבה אוריאני בשביט וגם הוא זיהה את הערפילית ורשם את מיקומה מבלי שידע כי היא התגלתה 8 שנים מוקדם יותר. ויליאם הרשל ציין בשנת 1785 כי הערפילית בהירה יותר במרכזה מאשר בשוליה וב-1833 צפה בה גם ג'ון הרשל ומאוחר יותר בשנת 1864 כלל אותה בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים, כאשר הוא מיחס את גילויה לאוריאני בשנת 1771, וגם ג'ון דרייר בקטלוג הכללי החדש, שם כלל אותה כ-NGC 4472, חזר על אותה הטעות.
תצפית.
הגלקסיה נמצאת כ-3.75 מעלות מדרום-מערב לכוכב ρ (רו) בבתולה וכ-8.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב וינדמיאטריקס (ε בבתולה) ועם בהירות מדרגה 8.4 ניתן להבחין בה באמצעות משקפת איכותית כאשר תנאי התצפית טובים. באמצעות טלסקופ ניתן להבחין בכוכב עם בהירות מדרגה 13 הצמוד אליה (מצד שמאל בתמונה) אך זהו כוכב של שביל החלב הקרוב בהרבה. במרחק זוויתי של מעט יותר ממעלה ממזרח-דרום-מזרח לה נמצאת NGC 4526, במרחק דומה ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4535 וכמעלה וחצי מדרום-מערב לה נמצאת NGC 4365, שלושתן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.
מאפיינים.
M49 נמצאת במרחק של כ-60 מיליון שנות אור ממערכת השמש והיא גלקסיה אליפטית גדולה במיוחד. מסתה מוערכת בכ-1012×4 מסות שמש (פי 6-7 ממסת שביל החלב) וגודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-9x7.5 דקות קשת. אורך הציר הראשי של האליפסה (כפי שהוא נראה מכדור הארץ) הוא כ-160,000 שנות אור ומכיוון שלא ידועה הנטייה של הציר ביחס לקו הראיה מכדור הארץ, לא ידוע מהו אורכו האמיתי של ציר זה. הציר המשני של האליפסה הוא כ-85% מאורך הציר הראשי ובהתאם הגלקסיה מסווגת כ-E4. ספקטרום האור הנפלט מכוכבי הגלקסיה דומה לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי G7 שמראה על אוכלוסיית כוכבים מבוגרת יחסית האופיינית לגלקסיות אליפטיות. למרות שרוב הכוכבים בגלקסיה הם זקנים יחסית, נצפתה בשנת 1969 סופרנובה בגלקסיה.
בצילומים בחשיפה ארוכה, התגלו אלפי צבירים כדוריים המקיפים את הגלקסיה ומספרם מוערך בלמעלה מ-6,000. באמצעות מדידת מהירות ההקפה של הצבירים את הגלקסיה ביחס למרחקם ממרכזה, ניתן להעריך את מסת הגלקסיה ואת התפלגותה. ממדידות שנעשו בקרני X על ידי טלסקופ החלל צ'נדרה התגלתה קרינת X מליבת הגלקסיה שמראה על קיומו של חור שחור, שמסתו מוערכת בכ-108×5.56 מסות שמש (מעט יותר מפי חצי מיליארד ממסת השמש).
מסיה 49
סיפורים קלאסיים מצויירים
קתקסיס
קָתֶקְסִיס או הֶטְעֵן (באנגלית: Cathexis), הוא מונח בפסיכואנליזה, המתאר מצב או תהליך של הפניית האנרגיה הנפשית והרגשית של האדם לפעילות מסוימת או לאובייקט מסוים. בתהליך זה האדם "מטעין" את האובייקט באנרגיה ליבידינלית ומבטא השקעה נפשית רבה של העצמי שלו באובייקט זה. כמו כן משמש המונח קתקסיס כשם לאנרגיה נפשית זו.
הרעיון של קתקסיס הוא תאורטי בלבד ואין לו מקבילות נוירולוגיות פיזיות.
היסטוריה ואטימולוגיה של המונח.
מקור המונח הוא במילה היוונית העתיקה κάθεξις, שמשמעותהּ הַחְזָקָה או אחיזה. המונח במשמעותו הנוכחית בטרמינולוגיה של הפסיכולוגיה, הוטבע בראשית המאה העשרים על ידי ג'יימס סטראצ'י כתרגום למונח הגרמני שהשתמש בו אבי הפסיכואנליזה זיגמונד פרויד בכתביו, Besetzung (עיסוק / כיבוש). אולם יש הטוענים כי המונח הוטבע על ידי בן זמנו של פרויד, הפסיכיאטר האוסטרי אברהם בריל.
במודל הפסיכוסקסואלי תיאר פרויד כל התנהגות כמבטאת קתקסיס, השקעת אנרגיה ליבידינלית באובייקטים. כך למשל תיאר במונחים אלו את השקעת האנרגיה של אם בתינוקה, או את יחסי ההעברה בטיפול פסיכולוגי בהם מתיק המטופל את הקתקסיס שלו מיחסי התקשרות בעברו ומשקיע אותו במטפל.
נוהגות שימוש.
פרויד הגדיר קתקסיס כהשקעה של הליבידו, וציין לדוגמה איך מחשבות של חלומות מושקעות עם אנרגיה נפשית או רגשית עם כמויות שונות של השפעה. קתקסיס או מטען רגשי עשוי להיות חיובי או שלילי, שמוביל כמה מתומכיו לבטא גם כמו קתקסיס של מורטידו. פרויד קרא לקבוצה של רעיונות מושקעים עם אנרגיה נפשית או רגשית מערכת מורכבת על כל חלקיה.
פרויד לעיתים קרובות תיאר את תפקודו של הפסיכוסקסואלי כאנרגיות בתנאים כביכול פיזיים, מייצג תסכול של רצונות יבידינליים, למשל, כחסימה של אנרגיות (מושקעות עם אנרגיה נפשית או רגשית (cathected) שבסופו של דבר יצטברו וידרשו בצורך להשתחרר בדרכים חלופיות. גרסה זו יכולה להתרחש, למשל, בדרך של רגרסיה ו"מושקעות עם אנרגיה נפשית או רגשית מחודשת" של עמדות או קיבועים (פיקסציה) לשעבר, או ההנאה האוטו-ארוטית (autoerotic: גירוי מיני עצמי) (בפנטזיה) של אובייקטים מיניים לשעבר: "אובייקט-cathexes" (ריכוז האנרגיה הרגשית על אובייקט או מושג).
פרויד השתמש במונח "אנטי-קתקסיס" או אישום נגדי כדי לתאר כיצד האגו חוסם מאמצים רגרסיביים כאלה כדי לשחרר קתקסיס של אחד: כלומר, כאשר האגו מבקש להדחיק רצונות כאלה. כמו מנוע קיטור, הקתקסיס של הליבידו אז מצטבר עד שהוא מוצא מוצאים חלופיים, אשר יכולים להוביל לסובלימציה (עידון\ריסון), היווצרות תגובה, או פירושם לפעמים של השבתת הסימפטומים.
מ. סקוט פק (M. Scott Peck) מבחין בין האהבה וקתקסיס, עם התהוותו ההתחלתית של קתקסיס בשלב הראשוני של ההתאהבות במערכת יחסים, והתהוות האהבה כמחויבות מתמשכת של אכפתיות ודאגה.
יחסי אובייקט.
פרויד ראה בקתקסיס המוקדם של אובייקטים עם אנרגיית ליבידינל כהיבט של התפתחות אנושית מרכזית. בתיאור הנסיגה של cathexes שליווה את תהליך האבלות, פרויד סיפק את התרומה המשמעותית שלו לקרן של תיאורית יחסי אובייקט.
חשיבה דעתנית.
פרויד ראה חשיבה כתהליך ניסיוני בכמויות מינימליות של קתקסיס, "באותו אופן כמו שגנרל מזיז דמויות קטנות על מפה".
באשליות (הזיות), זה היה hypercathexis (השקעה מוגזמת של הליבידו או עניין באדם אובייקט או מושג.) של רעיונות שנדחו בעבר כמוזר או תימהוני שהוא ראה כגורם עוקבות פתולוגית.
ביקורת.
מבקרים טוענים שהמונח מספק פוטנציאל מטעה של אנלוגיה נוירופיזיולוגית, אשר עשוי להיות רלוונטי לקתקסיס של רעיונות, אבל בהחלט לא של אובייקטים.
אי-בהירות נוספת בשימושו של פרויד מתגלה בניגוד בין קתקסיס כעומס מדיד (בלתי מובחן) של הליבידו, וכסוג איכותי וברור של השפעה – כמו "קתקסיס של כמיהה והשתוקקות".
מושגים נוספים.
מושגים נוספים שתיאר פרויד בהקשר לקתקסיס:
אנדוקתקציה ואקסוקתקציה.