מאז 1860 החלו כמה אלפי לבנונים להגר לארגנטינה, בעיקר כדי להימלט מרדיפות האימפריה העות'מאנית (שלבנון הייתה חלק ממנה בזמנו) וממלחמת האזרחים בהר הלבנון. בתחילה רוב המהגרים הלבנונים לארגנטינה היו נוצרים, אולם במשך הזמן החלו לבנונים מוסלמים להגר לארגנטינה. בשנת 1943 קיבלה לבנון את עצמאותה מצרפת ובשנת 1945 הכירה ארגנטינה בעצמאותה וכוננה יחסים דיפלומטיים עם לבנון. במאי 1954 ערך נשיא לבנון כמיל שמעון ביקור רשמי בארגנטינה ונפגש עם נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון. לאחר הביקור פתחה ארגנטינה שגרירות בביירות.
היחסים בין ארגנטינה ולבנון היו מוגבלים במהלך מלחמת האזרחים בלבנון. בשנת 1998, נשיא ארגנטינה קרלוס מנם ערך ביקור רשמי בן שלושה ימים בלבנון. במהלך הביקור נפגש הנשיא מנם עם נשיא לבנון אליאס הראווי וקידם יחסי סחר משופרים בין שתי המדינות. בשנת 2012, נשיא לבנון מישאל סולימאן ערך ביקור רשמי בארגנטינה ונפגש עם נשיאת ארגנטינה כריסטינה פרננדס דה קירשנר.
במאי 2016, שרת החוץ הארגנטינאית סוסנה מלקורה ביקרה בלבנון. במהלך ביקורה נפגשה עם ארגונים מקומיים שונים המסייעים לפליטים שנפגעו ממלחמת האזרחים בסוריה וביקרה במחנה פליטים סורי קרוב לגבול לבנון-סוריה. באותה שנה הסכימה ארגנטינה ליישב מחדש 3,000 פליטים סורים מלבנון.
ביקורים רמי דרג.
ביקורים רמי דרג מארגנטינה בלבנון
ביקורים רמי דרג מלבנון בארגנטינה
הסכמים דו-צדדיים.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם מסחר ושיתוף פעולה כלכלי; הסכם לשיתוף פעולה טכני והסכם על שיתוף פעולה תיירותי.
יחסי סחר.
בשנת 2017 הסתכם הסחר בין ארגנטינה ולבנון ב-110 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של ארגנטינה ללבנון כולל: בקר, ז'רבה מאטה, סויה, פולי גרבנזו ומוצרי חלב. הייצוא העיקרי של לבנון לארגנטינה כולל: מזון משומר, פירות יבשים וכימיקלים למטרות חקלאיות.
רן רביב
איוון אסן הראשון, קיסר בולגריה
קרלוס ארתור נוזמן
קרלוס ארתור נוזמן (נולד ב-17 במרץ 1942) הוא עורך דין ברזילאי ושחקן כדורעף לשעבר, לאחר שהתחרה בשנים 1957–1972 וייצג את נבחרת ברזיל בין השנים 1962 ל־1968. נוזמן היה חלק מנבחרת הכדורעף הברזילאית הראשונה באולימפיאדת הקיץ 1964, כשהספורט הופיע לראשונה במשחקים האולימפיים. מאוחר יותר הוא הפך למנהל עם התאחדות הכדורעף הברזילאי (CBV), והוועד האולימפי הבינלאומי (IOC). נוזמן היה מנהיג ההצעה בריו דה ז'ניירו לאולימפיאדת הקיץ 2016, ולאחר מכן מונה לראש הוועדה המארגנת של המשחקים האולימפיים והפראלימפיים ריו 2016.
קורות חיים.
נוזמן נולד בשנת 1942 בריו דה ז'ניירו. סביו היו מהגרים יהודים-רוסיים. נוזמן היה נשיא התאחדות הכדורעף הברזילאי (CBV) במשך עשרים שנה (1975–1995), תקופה שבה הנבחרות הלאומיות הצטיינו ברמה הבינלאומית. מאז 1995, נוזמן נשיא הוועד האולימפי הברזילאי (COB) וחבר בוועד האולימפי הבינלאומי (IOC), ובארגון הספורט הפאן אמריקאי (PASO).
בשנת 2011 נוזמן קיבל אזרחות רוסית.
נוזמן כיהן כראש הוועדה המארגנת של אולימפיאדת ריו, והיה גם היה מנהיג ההצעה המוצלחת של ריו לאולימפיאדת הקיץ 2016. הוא הוכנס להיכל התהילה של הכדורעף בשנת 2007. ב־5 בספטמבר 2017 התקיימה בריו דה ז'ניירו יוזמה חדשה של מבצע שטיפת מכוניות, בשם "משחק לא הוגן": נוזמן מואשם כי שיחד את הוועד האולימפי הבינלאומי כדי לבחור בעיר כביתה של אולימפיאדת הקיץ 2016.
אוקטובר 2017- מעצר וחקירה.
ב־5 באוקטובר 2017 נוזמן נעצר בגלל חקירה של תוכנית רכישת קולות להבאת האולימפיאדה לריו דה ז'ניירו. כחבר כבוד בוועד האולימפי הבינלאומי, הוא הועבר לחקירה בספטמבר 2017 על ידי הרשויות הברזילאיות והצרפתיות, והם אומרים שהוא אישיות מרכזית בהעברת 2 מיליון דולר ללמין דיאק, חבר IOC לשעבר, מסנגל שעזר לאבטח קולות כאשר ריו נבחרה על ידי IOC בשנת 2009.
פרנק פלון
פרנק ג'וזף פלון הבן (באנגלית: .Frank Joseph Pallone Jr; נולד ב-30 באוקטובר 1951) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת ניו ג'רזי, ברציפות מאז 1988. מחוז קונגרס זה, שנספר בשנים 1988–1993 כמחוז החמישי, שוכן במרכז הצפוני של ניו ג'רזי. טרם היבחרו של פלון – חבר המפלגה הדמוקרטית – לקונגרס, היה חבר בסנאט המדינתי של ניו ג'רזי בשנים 1984–1988. מאז 2019 הוא יושב ראש ועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
פלון נולד בעיירת החוף לונג בראנץ' שבמזרח ניו ג'רזי. הוא בוגר מידלברי קולג', ולאחר מכן למד בבית הספר למשפטים ודיפלומטיה של אוניברסיטת טאפטס, ובבית הספר למשפט שבקמפוס קמדן של אוניברסיטת ראטגרס. בטרם היבחרו לקונגרס האמריקאי היה פלון חבר מועצת העירייה של לונג בראנץ' מ-1982 עד 1988. בשנים 1984–1988 ייצג את מחוז הבחירה ה-11 בסנאט המדינתי של ניו ג'רזי. ב-1983 נבחר לתפקיד זה כאשר גבר על בריאן ט. קנדי, הסנאטור המכהן מטעם המפלגה הרפובליקנית, ביחס של ​​49%–50%. בשנת 1987 הוא נבחר מחדש עם 60% מהקולות, וניצח את חבר המועצה גרי פופקין מהעיר נפטון.
במרץ 1988 הלך לעולמו ג'יימס הווארד , נציג מחוז הקונגרס החמישי של ניו ג'רזי בבית הנבחרים של ארצות הברית. בנובמבר אותה שנה התקיימו בחירות מיוחדות (לצד בחירות רגילות) למילוי מקומו ושארית כהונתו של הווארד המנוח. פלון ניצח בשתי מערכות הבחירות כאשר גבר על ג'ו אזולינה, מועמד המפלגה הרפובליקנית, ועל לורה סטיוארט מהמפלגה הליבטריאנית. בשנת 1990 נבחר פלון מחדש עם 49% מהקולות, והושבע לתקופת כהונתו השנייה. לאחר חלוקה מחדש של מחוזות הקונגרס בניו ג'רזי, החל פלון לייצג את מחוז הקונגרס השישי.
פלון הוא חבר בשדולה הפרוגרסיבית של הקונגרס. הוא משמש כסגן יו"ר השדולה האינדיאנית, שם עמל על יצירת בסיס דו-מפלגתי להגנת הריבונות של ממשלות שבטיות ולקדם את צורכי החברה האינדיאנית. בעבר היה יושב ראש משותף של שדולת הקונגרס לענייני ארמניה. בשנת 2002 הוענקה לו "מדליית מקיטאר גוש" (Mkhitar Gosh) בידי נשיא ארמניה. באותה השנה עוטר בעיטור האזרחי השלישי ביוקרתו של הודו, "פאדמה בושאן", על תרומתו כחבר בשדולה ההודית בקונגרס.
במהלך 2002 דחה פלון את הצעת מנהיגי הדמוקרטים להחליף את הסנאטור רוברט טוריצ'לי כמועמד המפלגה הדמוקרטית לייצוג ניו ג'רזי בסנאט של ארצות הברית. בסופו של דבר המועמד הדמוקרטי לסנאט היה פרנק לוטנברג, שהוסיף לנצח ביום הבחירות הכלליות. בשנים 2004–2005 שקל פלון להתמודד לתפקיד מושל ניו ג'רזי נגד המושל הלא-פופולרי ג'ים מקגריווי, אך בסופו של דבר תמך במועמד הדמוקרטי הנבחר ג'ון קורזיין . ב-2004 נמנתה בין 31 חברי בית הנבחרים שהצביעו נגד ספירת קולות חבר האלקטורים מאוהיו בבחירות לנשיאות באותה השנה
ב-3 בינואר 2013 נחשף כי פלון שקל בכובד ראש להתמודד לסנאט האמריקאי לו יחליט לוטנברג לפרוש במהלך בחירות 2014. ב-9 ביוני 2013 הכריז פלון באורח רשמי על התמודדותו לסנאט בעקבות מותו של לוטנברג, והתקדם אל הבחירות המקדימות מול ראש עיריית ניוארק קורי בוקר. משפחתו של לוטנברג הביעה את תמכתה בפלון ב-8 ביולי. עם זאת, בפריימריז שהתקיים ב-13 באוגוסט הפסיד פלון לבוקר ולא נבחר למועמד מפלגתו.
לאחר בחירות 2014, לאחר מרוץ מר שהביא לידי ביטוי אי שביעות-רצון מהנהגת הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, שנחשב כמאבק שליטה בין המצליף סטני הוייר למנהיגה ננסי פלוסי, נבחר פלון ל"החבר הבכיר" בוועדת האנרגיה והמסחר כאשר גבר על עמיתתו אנה אשו מקליפורניה, שזכתה ב-90 קולות לעומתו של פלון שגרף 100 קולות. הוא היה השלישי בהיררכיה הדמוקרטית בוועדה זו, ולאחר בחירות אמצע הכהונה ב-2014, בהן פרשו הנרי וקסמן וג'ון דינגל, נעשה פלון הבכיר מבין הדמוקרטים בוועדה. פלון נתמך על ידי הוייר והשדולה השחורה בקונגרס, בעוד מנהיגת הדמוקרטים ננסי פלוסי ניהלה קמפיין מסיבי למען עמיתתה מקליפורניה אנה אשו.
משנטלו הדמוקרטים את הרוב בבית הנבחרים במהלך בחירות 2018, נבחר פלון ליו"ר ועדת האנרגיה והמסחר מיד עם התכנסות הקונגרס ה-116 של ארצות הברית.
יחסי אפגניסטן–טג'יקיסטן
יחסי אפגניסטן–טג'יקיסטן הם היחסים הדו-צדדיים שבין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן לרפובליקה של טג'יקיסטן שהחלו בשנת 1992.
סקירה כללית.
האזורים של שתי המדינות היו חלק מטריטוריה אחת לאורך ההיסטוריה. לאחר הסכם ידידות שנחתם בשנת 1750 בין אחמד שאה דוראני מאפגניסטן למוחמד מוראד בק מבוכרה, הפך אמו דריה (נהר האקסוס) לגבול הרשמי של אפגניסטן. השפה הפרסית נמצאת בשימוש נרחב בשתי המדינות, ובאפגניסטן יש מעט יותר טג'יקים מאשר בטג'יקיסטן.
היחסים הדיפלומטיים המודרניים בין שתי המדינות החלו ב-15 ביוני 1992. פרוץ מלחמת האזרחים הטג'יקיסטנית הפך את היחסים למורכבים יותר מכיוון שרוב הגבול הדרומי של טג'יקיסטן (מחוז ח'תלון) היה שנוי במחלוקת בין כוחות הממשל הטג'יקיים (ושומרי הגבול הרוסים) והאופוזיציה הטג'קית שנתמכה על ידי כוחות איסלאמיים. לפחות 80,000 טג'יקים חיפשו מקלט באפגניסטן במהלך 1992. מנהיגי האופוזיציה הטג'יקים נהנו מתמיכת הממשלה האפגנית והתבססו שם, בעיקר במחוז בדח'שאן. גם מלחמת האזרחים באפגניסטן גרמה לנדידת פליטים בין שתי המדינות, הפעם בכיוון ההפוך.
טג'יקיסטן תמכה בהתנגדות הברית הצפונית לטאליבן בתקופה זו - בעוד שמאות אלפי טג'יקים ברחו מאפגניסטן כדי להימלט משלטון החמושים האיסלאמיסטים.