ההקמה של פארק הנהר הירוק מחלוקת לשלושה שלבים נפרדים, אך נכון לאפריל 2021 רק השלב הראשון הוצג על ידי הממשלה המצרית לציבור המצרי או לתקשורת המצרית.
תחבורה.
התשתיות ומערכות התחבורה של פארק הנהר הירוק יכללו בין היתר מסלולי אופניים, גשרים ירוקים ושבילי גישה להולכי רגל. כמו כן, הפארק יהנה משירותי תחבורה של מונורייל בין עירוני ושל החשמלית והרכבת הקלה שיחברו את הפארק לשאר חלקי העיר.
Let Me Go
Let Me Go (בעברית: תן לי ללכת) הוא סינגל של הזמרת האמריקאית, היילי סטיינפלד, והמפיק המוזיקלי השוודי, אלסו, בהשתתפות צמד מוזיקת הקאנטרי האמריקאי, פלורידה ג'ורג'יה ליין , והזמר-יוצר האמריקאי, אנדרו ואט. הוא נכתב על ידי אלי טמפוסי, בריאן לי , ג'יימי לידל , אלסו ואנדרו ואט. השיר הופק על ידי אלסו ואנדרו ואט. השיר יצא ב-8 בספטמבר 2017, על די ריפבליק רקורדס.
נכון לאפריל 2021, לשיר יש יותר מ-821 מיליון השמעות בספוטיפיי.
רקע.
ב-5 בספטמבר 2017, אישרה ריפבליק רקורדס את שיתוף הפעולה הקרוב, וחשפה את תאריך יציאתו. ב-7 בספטמבר 2017, פרסמה סטיינפלד טיזרים ברשתות החברתיות, והודיעה רשמית על תאריך יציאתו של השיר.
ביקורת.
דייוויד ריסטי, מהמגזין בילבורד, אמר כי השיר הוא , וכי . קאט בין, מהמגזין בילבורד, ראתה את השיר כ-, ו-. היא סברה שהשיר , ונשמע דומה לשיר "Carry Me" של קייגו וג'וליה מייקלס מ-2016. בריטני פרובוסט, מ-EDMTunes, כינתה את השיר כ-. קלי בריקי, מ-"נשמע כמו נאשוויל", הרגישה שהשיר .
ג'רג' היימן
ג'רג' היימן (בהונגרית: Haiman György; בודפשט, 26 במאי 1914 – אינסברוק, 13 באוגוסט 1996) היה טיפוגרף, אמן ספרים, מתכנן בולים, היסטוריון של הדפוס, פרופסור באוניברסיטה, דוקטור ללימודי ספרות יהודי-הונגרי, חבר מייסד של "האקדמיה לספרות ואמנות סצ'ני" (1992).
ביוגרפיה.
ג'רג' היימן נולד במשפחה יהודית בבודפשט. הוא למד אצל דיולה קייס בבית הספר לאמנות שימושית בין השנים 1929 לבין 1932. בין השנים 1932–1934 למד את אמנות הדפוס בדפוס קנר בגיומנדרד וב"בית הדפוס הונגריה" בבודפשט. בשנים 1933–1934 למד במחלקה לעיצוב גרפי בבית הספר לעיצוב וסדנאות אמנות אטליה (Atelier), שם היו מוריו גוסטב ויג ואלברט קנר. כבר בשנת 1938 הצטיין ובלט היימן בפעילותו בעיצוב ספרים, והוענקה לו תעודה מטעם "אגודת הביבליופילים ההונגרית" על עיצוב שני כרכי השירה של מיקלוש רדנוטי : דרך תלולה (Meredek út); ושירי אהבה הונגריים ישנים (Régi magyar szerelmes versek).
ב־25 באפריל 1937 התחתן עם ורוניקה היידו, בתם של מיקלוש היידו ווילמה דירי, ברובע ה-5 בבודפשט. בשנים 1935 עד 1939 היה סדר ב"בית הדפוס הונגריה", עבר את השואה, ניצל, ולאחר המלחמה ניהל את דפוס קנר משנת 1946 עד 1948. לאחר ההלאמה (1948) מונה לסגן המנהל הכללי של מרכז דפוס הספרים הממלכתי ההונגרי, ומשנת 1964 עמד בראש איגוד תעשיית הדפוס. בשנת 1948 הקים את האיגוד הטכני של תעשיית הנייר והדפוס. הוא פרסם באופן קבוע את כתב העת המקצועי "מדיאר גרפיקה" (גרפיקה הונגרית). משנת 1957 הוא קיבל באופן קבוע הזמנות לעיצוב ספרים מהוצאת הליקון שהוקמה אחר מלחמת העולם השנייה. הוא הקים את המחלקה לגרפיקה הקלדתית במכללה ההונגרית לאמנות שימושית בשנים 1948–1949, לימים (1968–1983) היה ראש מחלקה זו במכללה.
משפחתו.
אביו היה הוגו היימן ואמו אילונה קנר (בתו של איזידור קנר). הוא התחתן פעמיים ואב לשני בנים ולשתי בנות.
פלאפל התאומים
פלאפל התאומים הוא דוכן פלאפל הקיים משנת 1978 בגבעתיים על גבול רמת גן. הדוכן נחשב לאחד מדוכני הפלאפל המוצלחים בישראל, ומופיע באופן תדיר ברשימות הפלאפליות הטובות ביותר במדורי האוכל בכלי התקשורת השונים.
היסטוריה.
הדוכן הוקם בשנת 1978 על ידי התאומים ישראל ורחמים דמארי. השניים גילו שמוכרת הפלאפל השכונתית מוכרת את עגלת הפלאפל שלה, והחליטו לרכוש את העסק ואת המתכון. מאז צבר המקום פופולריות, ולאורך עשרות שנים נחשב מוקד עלייה לרגל בקרב חובבי פלאפל.
באפריל 2020, על רקע מגפת הקורונה בישראל, סירבו בעלי החנות לשלם לרבנות המקומית אגרה בעד מתן כשרות והשגחה, וההשגחה על המקום הופסקה. האירוע זכה לפרסום תקשורתי, ובאוקטובר 2021, על רקע כוונה של ממשלת ישראל לבצע רפורמות בתחום הכשרות וצמצום סמכות הרבנות הראשית לישראל, קיים שר האוצר אביגדור ליברמן ביקור כחיזוק למקום.
בית הדואר המנדטורי בנשר
בית הדואר המנדטורי בנשר, הוקם באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 בנשר, על ידי בית חרושת נשר למלט והיה במשך שנים רבות סניף הדואר המרכזי ששירת את כל תושבי שכונת הצריפים נשר, מפעל המלט, מפעלים באזור וכן את תושבי קיבוץ יגור. חותמת הדואר של בית הדואר הייתה נשר יגור.
היסטוריה.
סניף הדואר המנדטורי של נשר היה חלק משירות הדואר המנדטורי ומבנה הקבע היחיד בשכונת הצריפים שמדרום לכביש חיפה-נצרת. שימש כסניף דואר עד ינואר 2001, אז נפגע בשריפה. המבנה שוכן בקצה הצפוני של גבעת העמדות. המבנה הוקם על ידי מפעל נשר חיפה. המבנה שימש כנקודת ריכוז של התחבורה בימים שלפני מלחמת העצמאות עד 24 באפריל 1948, מועד בו ערביי בלד א-שייח' וחוואסה עזבו את הכפרים הערביים. בעקבות ההתקפות על התחבורה בדרך לחיפה, הנסיעה לחיפה נעשתה דרך יגור, כפר חסידים, כפר אתא וצ'ק פוסט. על גג המבנה הייתה עמדת שמירה ומחסום של התנועה שבה הגנו תושבי נשר על התנועה הנכנסת לשכונה מכיוון עמק יזרעאל. סניף הדואר והטלפון הציבורי במקום, שימשו כמרכז החיים של נערי שכונת נשר וגבעת נשר, וכנקודה שבו תפסו טרמפים כדי לעלות לגבעת נשר.
סניף הדואר הוגדר עם הקמתו כסניף דואר נשר-יגור. הגדרה זאת באה לידי ביטוי בחותמת דואר של סניף הדואר. ב-25 באוקטובר 1957 פורסמה ידיעה שחותמת חדשה של דואר נשר יגור תיכנס לשימוש החל מ-29 באוקטובר. זאת הייתה חותמת שלישית של סניף הדואר. חותמת זאת החליפה שתי חותמות קודמות: "נשר יגור-1" ו"נשר יגור-2".
בשנת 1975 הוקם סניף דואר גדול בשכונת תל חנן ליד עיריית נשר של היום שנוסד כסניף דואר מרכזי של היישוב, בעקבות כך הפך סניף הדואר בנשר לסניף קטן, המשרת את התושבים והעסקים בשכונת נשר הוותיקה ובגבעת נשר בלבד. בעקבות השריפה עבר הסניף לחנות בתוך שורת החנויות בכיכר ההסתדרות בנשר. ב־16 באוגוסט 1995 שונה מעמד סניף הדואר והוא ירד למעמד של סוכנות דואר סוג א'.
הסביבה של בית הדואר החלה להשתנות בשנת 2001 בעקבות סלילת הגשר מעל בית הקברות המוסלמי של חיפה בנשר השוכן מצדו השני של הכביש ובקרבתו. שילוב הגשר כחלק מכביש 752 הביאה להגבהת כל האזור מסביב לגשר, בגובה של כ-1.5 מטר לערך, המדרגות כוסו ונבלעו מתחת לכביש. כיכר ההסתדרות שהייתה באותו גובה מפלס כמו כביש 7212, הפכה נמוכה ממנו. עבודות אלה פגעו בנגישות של המבנה להולכי רגל, נכים ורכבי דואר, וכן בחיבור המבנה למערכת הביוב והמים של נשר. ב-20 בינואר 2001 נפרץ בית הדואר והוצת, בעקבות כך נגרם נזק רב למבנה ולציוד. הערכת השמאי הייתה ששווי הנזק הישיר הוא 30,000 ש"ח.
בחודש מרץ 2001 הודיע דוד עמר ראש העיר נשר שהוא מבקש שהמבנה ייהרס, בעקבות כך עוכב שיפוץ המבנה שתוכנן להתבצע. כפתרון ביניים סוכם להביא "דוארית" שהיא מבנה יביל לכיכר ההסתדרות שיחובר על ידי עיריית נשר למערכת חשמל ומים ותיבדק אופציה לרכישת חנות בכיכר ההסתדרות. מבנה הדואר הוחזר לחברת המלט נשר סופית ב־30 בספטמבר 2002 ומאז לא נעשה בו כל שימוש, והמבנה הוזנח.
המבנה הוא בבעלות כלל תעשיות ונמצא ברשימת השימור של עיריית נשר. בעת השימוש במבנה כסניף דואר על ידי דואר ישראל שולמו עבורו דמי שכירות ל"נשר מפעלי מלט ישראלים בע"מ על פי חוק הגנת הדייר.
אדריכלות.
המבנה בסגנון בין לאומי בנוי מבטון ומטויח בטיח שפריץ לבן. המבנה במקור היה גבוה מהכביש והובילו אליו חמש מדרגות מבטון עם ספי נחושת עד לרחבת הכניסה, ושתי מדרגות לכניסה לתוך המבנה. המבנה כולל שני חדרים, חדר קדמי גדול וחדר אחורי קטן יותר וחדרי שירותים. שטחו 60 מ"ר.
תא הטלפון המקורי הוא מסוג תא טלפון אדום שיצורו החל בשנת 1922. דגם התא שהותקן בבית הדואר המנדטורי בנשר הוא תא K6 שעוצב ב-1935 ואז החלו בייצור המוני של תאים אלה דגם התא עוצב לרגל יובל הכסף למלכותו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, ואלפים מהם הוצבו לראשונה בפריסה רחבה בכל עיר ברחבי המדינה בעשרות אלפים.
דגם תא טלפון K6 הובא לארץ ישראל באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20. בעיתון דבר פורסם בשנת 1936 על הצבתם הקרובה של תאי טלפון אלה בתל אביב פרסום נוסף נעשה בדבר בפברואר 1937 המספר על תאי דואר שהונהגו בכמה מקומות בתל אביב. במשך השנים הוחלף תא טלפון זה בתא טלפון פתוח של בזק.
בחזית המבנה מצד שמאל לדלת הכניסה הוצבה תיבת דואר אדומה. תיבה זאת נעקרה ממקומה כשבית הדואר במבנה זה נסגר.
הסכנה להמשך קיום המבנה.