באליפות אירופה שנערכה בברן, שווייץ בסוף מאי אותה שנה הוא זכה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד, יותר מכל מתעמל אחר באליפות. מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית, לאחר שהתחרה ב-5 מכשירים, בתוצאה של 271.378 נק', לפני בריטניה (268.427 נק') ושווייץ (263.278 נק') ובמקבילים בתוצאה של 16.033 נק', לפני אולג ורניאייב (15.716 נק') ומרסל נגוין מגרמניה (15.566 נק'). מדליית כסף בסוס סמוכות בתוצאה של 15.233 נק', אחרי הארוטיון מרדיניאן מארמניה (15.366 נק') ולפני כריסטיאן באומן משווייץ (14.900 נק') ומדליית ארד במתח בתוצאה של 14.941 נק', אחרי נייל וילסון (15.300 נק') וקריסטיאן תומאס (15.000 נק'), שניהם מבריטניה. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בקרקע בתוצאה של 15.200 נק'. בסיום האליפות הוענק לו פרס לונג'ין לאלגנטיות .
סגן אלוף אולימפי.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בתחרות הקבוצתית לאחר שהתחרה ב-5 מכשירים, ביחד עם איוואן סטרטוביץ', דניס אבליאזין, ניקולאי קוקסנקוב וניקיטה נגורני בתוצאה של 271.453 נק' אחרי יפן (274.094 נק') ולפני סין (271.122 נק') ומדליית ארד במקבילים בתוצאה של 15.783 נק', אחרי אולג ורניאייב (16.041 נק') ודאנל לייבה מארצות הברית (15.900 נק'). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בקרב רב אישי בתוצאה של 90.498 נק', אחרי קוהיי אוצ'ימורה מיפן (92.365 נק'), אולג ורניאייב (92.266 נק') ומקס ויטלוק (90.641 נק') ובמקום חמישי בסוס סמוכות בתוצאה של 15.400 נק'.
לפני אליפות רוסיה שנערכה בתחילת מרץ 2017 סבל בליאבסקי מאבנים בכליות ולמרות זאת הוא זכה בשתי מדליות זהב, בסוס סמוכות ובמתח וסיים במקום חמישי בקרקע.
באליפות אירופה שנערכה בקלוז'-נאפוקה, רומניה באפריל אותה שנה זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בסוס סמוכות בתוצאה של 15.100 נק', לפני קריסטיאן ברקי מהונגריה (14.900 נק') והארוטיון מרדיניאן (14.833 נק'), מדליית ארד במתח בתוצאה של 14.366 נק', אחרי פבלו ברגר (14.933 נק') ואוליבר הגי (14.500 נק'), שניהם משווייץ וסיים במקום רביעי במקבילים בתוצאה של 15.233 נק'.
סגן אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה באוקטובר אותה שנה זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בסוס סמוכות בתוצאה של 15.100 נק', אחרי מקס ויטלוק (15.441 נק') ולפני שיאו רוטנג מסין (15.066 נק'), מדליית ארד במקבילים בתוצאה של 15.266 נק', אחרי ז'ו ג'ינגיואן מסין (15.900 נק') ואולג ורניאייב (15.833 נק'). נוסף לכך, סיים במקום רביעי בקרב רב אישי בתוצאה של 86.315 נק' ובמקום שישי במתח בתוצאה של 13.533 נק'.
באליפות רוסיה שנערכה באפריל 2018 זכה ב-4 מדליות, 1 זהב ו-3 כסף. מדליית זהב בסוס סמוכות, מדליות כסף בקרב רב אישי, טבעות ומתח. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בקרקע.
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו באוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-2 מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות הקבוצתית (257.260 נק') לפני בריטניה
(253.362 נק') וצרפת (246.928 נק') ומדליית כסף במקבילים בתוצאה שך 15.166 נק', אחרי חברו לנבחרת ארתור דלאלויאן (15.433 נק') ולפני אוליבר הגי (14.633 נק'). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בסוס סמוכות (14.800 נק').
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בסוף אוקטובר תחילת נובמבר אותה שנה זכה במדליית כסף בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 256.585 נק', אחרי סין (256.634 נק') ולפני יפן (253.744 נק'), וסיים במקום שביעי בסוס סמוכות בציון נמוך במיוחד בתוצאה של 11.833 נק'. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 14.000 נק'. הוא סיים בשלב המוקדמות בקרב רב אישי במקום שמיני בתוצאה של 83.332 נק', אך שלישי מבין המתעמלים של רוסיה ולא עלה לשלב הגמר.
במשחקים האירופיים שנערכו במינסק, בלארוס ביוני 2019 הוא זכה בשתי מדליות זהב, בקרב רב האישי בתוצאה של 85.465 נק', לפני אולג ורניאייב (84.632 נק') וחברו לנבחרת ולדיסלב פוליאשוב (84.464 נק') ובסוס סמוכות בתוצאה של 15.033 נק', לפני אולג ורניאייב (14.900 נק') ואנדריי ליכוביצקי מבלארוס (14.566 נק'). הוא סיים במקום רביעי במקבילים (14.733 נק') ובמקום חמישי במתח (13.466 נק'). נוסף לכך, הוא סיים בשלב המוקדמות במקום שישי בקרקע ושני מרוסיה (14.266 נק') ובמקום שמיני בטבעות, ושני מרוסיה (14.100 נק').
אלוף עולם בתחרות הקבוצתית.
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה באוקטובר אותה שנה זכה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית בתוצאה של 261.726 נק', לפני סין (260.729 נק') ויפן (258.159 נק'). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני בסוס סמוכות בתוצאה של 13.566 נק'.
באליפות רוסיה שנערכה במרץ 2021 זכה ב-2 מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בסוס סמוכות, מדליית ארד בקרב רב אישי.
באליפות אירופה שנערכה בבזל, שווייץ באפריל אותה שנה זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במתח בתוצאה של 14.066 נק', לפני אנדריאס טובה מגרמניה (13.833 נק') ואדם אסיל מטורקיה (13.766 נק') ומדליות כסף, בקרב רב אישי בתוצאה של 85.864 נק', אחרי ניקיטה נגורני (88.032 נק') ולפני איליה קובטון מאוקראינה (84.864 נק') ובמקבילים בתוצאה של 15.133 נק', אחרי פרהאט אריג'ן מטורקיה (15.300 נק') ולפני כריסטיאן באומן משווייץ ולוקאס דאוזר גרמניה (15.100 נק'). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בסוס סמוכות בתוצאה של 13.166 נק'.
מדליית זהב אולימפית.
באולימפיאדת טוקיו (2020) הוא זכה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית ביחד עם דניס אבליאזין, ארתור דלאלויאן וניקיטה נגורני בתוצאה של 262.500 נק' לאחר שהתמודד בשלושה מכשירים, לפני יפן (262.397 נק') וסין (261.894 נק'). הוא סיים במקום רביעי בסוס סמוכות בתוצאה של 14.833 נק' ובמקום חמישי במקבילים בתוצאה של 15.200 מק'. נוסף לכך, בשלב המוקדמות הוא סיים במקום עשירי בקרב רב אישי בתוצאה של 85.324 נק' ושלישי מבין המתעמלים מרוסיה ולא עלה לשלב הגמר.
אביעד שר שלום בזילאה
ברברה הנדלר
אילן לייבוביץ'
אילן ליבוביץ
אילן לייבוביץ
אילן ליבוביץ' (שחקן)
פמקה בול
פמקה בול (בהולנדית: Femke Bol; נולדה ב־23 בפברואר 2000 באמרספורט שבהולנד) היא אתלטית הולנדית. אלופת אירופה (מינכן 2022) בריצת 400 מטר, אלופת אירופה באולם (טורון 2021) בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחות 4x400 מטר.
קריירה.
בול הפגינה את כישרון הריצה שלה כבר מגיל צעיר, וזכתה בתחרויות בהולנד בקטגוריות הגיל שלה. היא זכתה בתשעה תארים לאומיים לנוער בשנים 2015–2019: שמונה מהם בריצת 400 מטר ואחת בריצת 400 מטר משוכות, תוך שהיא קובעת שיאים הולנדיים לנוער בשתי הריצות.
בתחרויות הבינלאומיות, בול התקדמה בהדרגה. בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער 2015 היא לא עברה את שלב המוקדמות בריצה 400 מטר מכשולים, ואילו שנתיים לאחר מכן, באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 20 2017, היא הגיע לשלב חצי הגמר.
בשנת 2019, באליפות הולנד באתלטיקה עד גיל 20, זכתה בול לראשונה בשתי מדליות זהב: בריצת 400 מטר משוכות ובריצת 400 מטר באולם. בחודש יוני זכתה בול בתחרות ריצת 400 מטר משוכות שנערכה בז'נבה שבשווייץ והעפילה לאליפות העולם באתלטיקה 2019.
Femke Bol
אילן לייבוביץ' (שחקן)
נבחרת סרביה בכדורסל נשים
נבחרת ספרד בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל נשים הלאומית של סרביה. הנבחרת היא אלופת אירופה המכהנת.
עד לשנת 1994 התחרתה הנבחרת כחלק מנבחרת יוגוסלביה בכדורסל נשים.
אליפות אירופה.
הנבחרת משתתפת באליפות אירופה בכדורסל נשים מאז שנת 1995. הנבחרת השתתפה בכל התחרויות עד לשנת 2009, אך לא הצליחה הנבחרת לעבור את שלב רבע הגמר. בשנת 2011 לא הצליחה להעפיל. בשנת 2015 זכתה לראשונה באליפות לאחר שגברה בגמר על נבחרת צרפת. בשנת 2021 זכתה באליפות בפעם השנייה, לאחר שגברה שוב על נבחרת צרפת.
אליפות העולם.
הנבחרת הצליחה להעפיל לאליפות העולם בכדורסל נשים רק פעמיים: בשנת 2002 ובשנת 2014, בה דורגה במקום השמיני, הדירוג הגבוה ביותר עבור הנבחרת.
המשחקים האולימפיים.
הנבחרת העפילה לראשונה למשחקים האולימפיים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). בחצי הגמר הפסידה סרביה לנבחרת ספרד. לאחר מכן ניצחה את נבחרת צרפת בקרב על מדליית הארד. באולימפיאדת טוקיו (2020) סיימה הנבחרת במקום הרביעי לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת ארצות הברית ולנבחרת צרפת בקרב על המקום השלישי.
לאוניד קוראבליוב
לאוניד קוראבליוב (ברוסית: Леонид Куравлёв; 8 באוקטובר 1936 – 30 בינואר 2022) היה שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי סובייטי.
ביוגרפיה.
לאוניד קוראבליוב נולד במוסקבה למשפחת פועל במפעל של תעשייה אווירית וספרית. בשנת 1941 אימו הואשמה בבגידה ונשלחה לסיביר ואחר כך מחוז מורמנסק. לאוניד הצעיר בילה איתה מספר שנים. היא קיבלה רשות לחזור למוסקבה רק בשנת 1951.
קוראבליוב לא היה תלמיד מצטיין וקשה במיוחד היה לו עם מדעים מדויקים. בהמלצת בת דודתו הוא ניסה להתקבל למכון לקולנוע על שם גרסימוב, אך בשנת 1953 לא התקבל ורק בשנת 1955 החל בלימודי משחק. בשנת 1960 הוא סיים את הלימודים.
במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 קוראבליוב הצטלם לסרטים רבים, אך לפופולריות גדולה הוא זכה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 כאשר הצטלם לסרטים "איוואן וסילייביץ' מסב את מקצועו" (1973), "שבעה עשר רגעים של אביב" (1973), "אפוניה" (1975), "מימינו" (1977). בסך הכול הוא שיחק בעשרות סרטים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוא צולם לסרטים כמו "הספר מסיביריה" ו"נס רוסי". בין סרטיו האחרונים היה "גמביט טורקי" (2005).
במשך שנתיים הוא היה מנחה של תוכנית טלוויזיה על ספרים חדשים.