לאחר עונת 2016, פולס חתם לחוזה למשך שתי שנים עם הקבוצה שבחרה אותו בדראפט, פילדלפיה איגלס, על מנת לגבות את קארסון וונץ, הקוורטרבק המוביל של הקבוצה שנבחר שנה לפני כן במקום השני בדראפט. בשבוע ה-14 של עונת 2017, וונץ קרע את הרצועה הצולבת שלו, ופולס החליף אותו להמשך העונה. בשבוע ה-15, פולס רשם 237 יארדים ו-4 טאצ'דאונים כאשר הוביל את קבוצתו לניצחון על ניו יורק ג'איינטס בתוצאה 29–34. בשבוע ה-17 פולס לא השתתף מכיוון שגם אם יפסידו, פולס וקבוצתו יהיו במקום הראשון בחטיבת ה-NFC, וכך היה. את העונה סיימו האיגלס במאזן 3–13 והעפילו מהמקום הראשון בחטיבת ה-NFC, ודילגו על הסיבוב הראשון של הפלייאופס. בסיבוב השני של הפלייאופס, האיגלס ניצחו את אטלנטה פלקונס בתוצאה 10–15 ופולס רשם באותו משחק 246 יארדים והשלים 23 מתוך 30 הניסיונות שלו. בסיבוב השלישי של הפלייאופס נגד מינסוטה ויקינגס האיגלס גם כן ניצחו בתוצאה 7–38 והעפילו לסופרבול LII. פולס רשם 352 יארדים והשלים 26 מתוך 33 הניסיונות שלו. בסופרבול LII באצטדיון הביתי של מינסוטה ויקינגס, האיגלס התמודדו נגד ניו אינגלנד פטריוטס, מנצחת הסופרבול הקודם, שהובלו על ידי טום בריידי. האיגלס ניצחו בתוצאה 33–41 וזכו בסופרבול. פולס השלים 28 מתוך 43 ניסיונות המסירה שלו, 373 יארדים, 3 טאצ'דאונים במסירה וטאצ'דאון אחד בתפיסה (מהלך שנקרא "פילי ספיישל"). בזכות ביצועיו פולס נבחר להיות ה-MVP של משחק הסופרבול ואף נבנה פסל בדמותו בכניסה לאצטדיון של הקבוצה.
לאחר הזכייה בסופרבול LII, פולס הארך את חוזהו אצל האיגלס בשנה נוספת. בשבוע ה-16 של עונת 2018, פולס רשם 471 יארדים במסירה וטאצ'דאון אחד בניצחון של קבוצתו נגד יוסטון טקסאנס בתוצאה 30–32, ועקף את השיא של דונובן מק'נאב ביארדים במסירה למשחק על ידי קוורטרבק של האיגלס. את העונה סיימו האיגלס במאזן 7–9 ועלו לסיבוב הראשון של הפלייאופס מהמקום השני בבית המזרחי של חטיבת ה-NFC. האיגלס סיימו את עונתם לאחר שניצחו בסיבוב הראשון של הפלייאופס נגד שיקגו ברס, אך הפסידו לניו אורלינס סיינטס ביסבוב השני. בסוף העונה האיגלס שיחררו את פולס והוא חזר להיות שחקן חופשי בשוק של הליגה.
לאחר עונת 2018 פולס חתם לחוזה למשך 4 שנים בסך 88 מיליון דולרים אמריקנים עם ג'קסונוויל ג'אגוארס. פולס שיחק רק 4 משחקים בעונת 2019 ובהם לא הראה ביצועים מרשימים.
לפני עונת 2020 פולס עבר לשיקגו ברס, שם התחרה עם מיטשל טרוביסקי על תפקיד הקוורטרבק המוביל. בשבוע ה-5 של עונת 2020 פולס רשם 243 יארדים וטאצ'דאון אחד בניצחון של קבוצתו כנגד טמפה ביי באקנירס, שהובלה על ידי טום בריידי וזכתה בסוף העונה בסופרבול LV, בתוצאה 19–20.
ניל דאן
ניל פטריק דאן (באנגלית: Neal Patrick Dunn; נולד ב-16 בפברואר 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת פלורידה, מאז 2017.
ביוגרפיה.
דאן נולד בבוסטון, הגדולה שבערי מסצ'וסטס, בפברואר 1953. באוניברסיטת וושינגטון ולי הוא השלים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב, ולאחר מכן למד באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון דוקטורט ברפואה. הוא סיים את ההתמחות הרפואית שלו במרכז הרפואי הצבאי ע"ש וולטר ריד. במשך 11 שנה שירת בצבא ארצות הברית, ובתום שירותו הפעיל הגיע לדרגת מייג'ור. לאחר מכן התיישב בעיר פנמה סיטי שבפלורידה, שם סייע להקים את המרכז האורולוגי של העיר.
באוגוסט 2015, לקראת בחירות 2016, הכריז דאן על התמודדותו אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של פלורידה. נציגת המחוז המכהנת, גוון גרהאם הדמוקרטית, בחרה לפרוש מהקונגרס לאחר שהמחוז נעשה רפובליקני באופן משמעותי. דאן זכה במועמדות המפלגה הרפובליקנית, וביום הבחירות הכלליות גבר על וולטר דרטלנד. בבחירות 2018 ובבחירות 2020 נבחר מחדש.
עם התכנסות הקונגרס ה-115 של ארצות הברית, דאן הושבע לתפקידו בבית הנבחרים. הוא תומך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ובאי-מימון למחלקת החינוך של ארצות הברית, וב-13 בדצמבר 2017 נמנה עם 107 הרפובליקנים שחתמו על מכתב ליושב ראש רשות התקשורת הפדרלית אג'יט פאי ובו הביעו תמיכה בכוונותיו לבטל הגנות על נייטרליות הרשת בניגוד לדעת חברי הרשות. כמו כן, דאן קיבל 18,500 דולר אמריקני מתעשיית הטלקום לפני שהצביע בעד ביטול הכלל. ב-9 באפריל 2020, בראשית מגפת הקורונה בארצות הברית, אובחן דאן חיובי למחלת נגיף קורונה 2019.
בדצמבר 2020 נמנה דאן בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
בנק המסחר הממלכתי של האימפריה הרוסית
בנק המסחר ממלכתי (ברוסית: Государственный коммерческий банк Российской империи) הוא בנק ממלכתי רוסי, שנפתח ב-1 בינואר 1818 בהתאם לסעיף V במניפסט שפורסם ב-7 במאי 1817. אמנת הבנק, שאושרה על ידי אלכסנדר הראשון, הונפקה במקביל למניפסט זה. הבנק אורגן מחדש בשנת 1860 בשם הבנק הממלכתי של האימפריה הרוסית.
היסטוריה.
בשנת 1817 החלה ברוסיה רפורמה בנקאית חדשה, במהלכה נוצר בנק מסחר ממלכתי חדש על בסיס משרדי הנהלת חשבונות בבנק ההקצאה הממלכתי. במהלך ארגונו מחדש נוצרה גם מועצת מוסדות האשראי הממלכתיים, החלו ההכנות לארגון מחדש של בנק ההמחאות הממלכתי כשהמטרה העיקרית של הרפורמה הבנקאית המתמשכת הייתה לקדם את התחזקות ההלוואות הפרטיות, אשר, בתורן, יכולות היו לתרום להתפתחות החקלאות, התעשייה והמסחר. חרף שמם אף אחד מהבנקים הממלכתיים לא היה ברמה של בנק מרכזי.
לפני הקמת הבנק, בישיבת מועצת המדינה שר האוצר של רוסיה דמיטרי גורייב הציג דו"ח בפני הקיסר, שהציג את הכיוונים העיקריים לפעילות הבנק העתידי. הבנק היה אמור לבצע את הפעולות הבאות: אחסון פיקדונות במטילי זהב, כסף ומטבע חוץ; העברות פיקדונות במזומן בהשראת בנקים דומים בהמבורג ואמסטרדם (פעולות בצורה של תשלומים שאינם במזומן); קבלת פיקדונות עם צבירת ריבית עליהם; חישוב שטרות; מתן הלוואות לסחורות.
במניפסט שפורסם נאמר כי "ברצוננו לפתוח בפני הסוחרים דרכים נוספות להקל ולהרחיב את המחזור המסחרי, זיהינו לטובה במקום משרדי הנהלת החשבונות הקיימים, שפעולתם על חוסר משמעותם הונם ואי הנוחות השונה במיומנותם אינה מביאה יתרונות מוחשיים למסחר. על כן יש להקים בנק מסחר ממלכתי. הבנק החל את עבודתו מול לקוחות ב-2 בינואר 1818. כבר ב-7 בינואר 1818, הסניף השני של הבנק, שעסק בחישוב שטרות, לקח בחשבון את שטר החוב הראשון שנכתב על ידי הסוחר הפטרבורגי מיכאיל סולודובניקוב תמורת 5,000 רובל.
בשנה שלאחר תחילת עבודתו, בשנת 1818, הוקם סניף של בנק המסחר הממלכתי במוסקבה. במהלך 42 שנות פעילותו נפתחו 12 סניפים, מתוכם 3 זמניים. בשנת 1819 נחתמו צווים להקמת סניפים בארכנגלסק ובאודסה, בשנת 1820 – בריגה ובניז'ני נובגורוד (סניף זמני), בשנת 1821 גם באסטרחן. בשנת 1839 הוקם סניף גם בקייב, בשנת 1841 בעיר ריבינסק (סניף זמני), בשנת 1843 בחרקוב, בשנת 1846 ביקטרינבורג ובאירביט (בה היה סניף זמני). בשנת 1852 נפתח הסניף האחרון של בנק בפולטבה.
בסוף 1850, המצב הכלכלי באימפריה הרוסית השתנה. הירידה בריבית על הפיקדונות הובילה להוצאת פיקדונות מבנקים ממשלתיים, שהייתה תחילת סופה של המערכת הבנקאית לפני רפורמה בנקאית נוספת. הממשלה, שלא יכלה עוד להחזיר את כספי המפקידים, שנלקחו כהלוואות ללא ריבית מבנקים, החליטה לאחד פיקדונות שהוכרזו כחוב ציבורי. לאחר מכן, שוב הופחתו הריביות על פיקדונות, בנקים למשכנתאות ממשלתיים חוסלו ובנק המסחר הממלכתי אורגן מחדש. על פי צו של אלכסנדר השני מ-31 במאי 1860 אורגן הבנק מחדש לבנק הממלכתי של האימפריה הרוסית, שהפך לבנק המרכזי במדינה.
מבנה הבנק.
מבנה הבנק המסחרי הממלכתי כלל דירקטוריון ומחלקות. דירקטוריון הבנק הורכב ממנהל, ארבעה דירקטורים מהממשלה וארבעה דירקטורים שנבחרו ממעמד הסוחרים. תפקידי דירקטוריון הבנק כללו ניהול ופיקוח על כל הפעולות שבוצעו בסניפים.
מנהל בנק המסחר הממלכתי מונה על ידי הקיסר בהמלצת שר האוצר. על פי אמנת הבנק, המנהל היה יו"ר דירקטוריון הבנק. תפקידיו כללו מעקב אחר עבודת עובדי כל המחלקות וביצוע תפקידם הרשמי, הוא קבע את עיתוי המשימות, העביר עובדים ממחלקה אחת לאחרת ופיקח על משימותיהם.
מנהלי הבנק מטעם הממשלה, כמו גם ראש הלשכה, מונו על ידי שר האוצר ואושרו על ידי הקיסר. שר האוצר מינה רואי חשבון, בקרים, קופאים ועוזריהם, ארכיבאים, מוציאים לפועל ומתווכים. השאר, עובדים נמוכים יותר, כולל עובדי דלפק, נשכרו על ידי דירקטוריון הבנק עצמו.
הדירקטורים מטעם הסוחרים נבחרו לתקופה של 4 שנים על ידי אגודת סוחרים מהגילדה הראשונה והשנייה שסחרו בנמלי פטרבורג ובקרונשטדט.
מצעד 40 השירים למבוגרים
מצעד 40 השירים למבוגרים (באנגלית: Adult Top 40; מוכר כמצעד שירי הפופ למבוגרים) מתפרסם מדי שבוע על ידי מגזין בילבורד ומדרג בתוכו את "40 השירים הגדולים והפופולריים ביותר למבוגרים, בהתבסס על זיהוי השמעות ברדיו שנמדדו על ידי מערכות הנתונים של נילסן סאונד-סקאן".