בסוף שנת 2014 הסתמן הסכם בין המעצמות, ובראשן ארצות הברית, לבין איראן - הסכם לפיו, לדעת נתניהו, איראן תוכל להיות מדינת סף גרעינית. בעקבות זאת החלו יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית ג'ון ביינר ומנהיג המיעוט הרפובליקני בסנאט באותה עת, מיץ' מקונל, לדון בהזמנת ראש ממשלת ישראל לפרוס את עמדתו בפני הקונגרס בנושא איום הגרעין האיראני. ב-20 בינואר 2015 נשא אובמה את נאום מצב האומה בו הביע התנגדות חריפה ליוזמת הקונגרס להחריף את הסנקציות על איראן כל עוד המשא ומתן הבינלאומי עם איראן נמשך, ואיים שיטיל וטו על חקיקה בנושא. לדבריו:
ההזמנה לנאום.
ב-20 בינואר 2015 אחר הצהריים הודיע ביינר לשגריר ישראל, רון דרמר, על החלטתו לשגר הזמנה לראש ממשלת ישראל, לנאום בפני הקונגרס. לשכתו של ביינר פרסמה פירוט של האירועים שהובילו להזמנה, ובו הודגש שהיוזמה לנאום הייתה של ביינר עצמו. לדברי נתניהו, מועד הנאום נקבע כדי להקדים את המועד האחרון להשגת הסכם עם איראן, 24 במרץ.
ב-21 בינואר 2015 שלח יו"ר בית הנבחרים דאז ג'ון ביינר הזמנה רשמית לנתניהו, לנאום בפני הקונגרס בנושא איום הגרעין האירני. ביינר יידע את הבית הלבן על הנאום הצפוי של נתניהו בבוקרו של אותו יום. ביחס לאי שיתוף הבית הלבן בהזמנה ציין ביינר, כי ההחלטה להזמין מנהיג לנאום בפני הקונגרס, היא בסמכותו כיו"ר בית הנבחרים של ארצות הברית.
הנשיא אובמה הודיע שלא יפגש עם נתניהו, עקב הסמיכות לבחירות בישראל.
נתניהו התייחס להזמנה בפומבי:
תגובות להזמנה לנאום.
נתניהו נימק את החלטתו לנאום בקונגרס: . ראש הממשלה חזר על דבריו בפתח ישיבת הממשלה.
החלטתו של נתניהו להופיע בפני הקונגרס עוררה ויכוח ציבורי בישראל ובארצות הברית, יש שתמכו בצעד זה, בנימוק שחשוב להציג את עמדת ישראל בסוגיית הגרעין האיראני ושכך ניתן למנוע הסכם רע עם איראן, ויש ששללו אותו, בנימוק שהנאום נועד לצורכי תעמולת בחירות ושהוא פוגע ביחסי ארצות הברית–ישראל. עם התומכים בנאום נתניהו בקונגרס מתוך ארצות הברית נמנו הסנאטור ג'ון מקיין, ג'ו ליברמן. ראש עיריית ניו יורק לשעבר רודי ג'וליאני, מושל ארקנסו לשעבר מייק האקבי, חברי הקונגרס דניס רוס ורוברט פיטנגר, המשפטן פרופ' אלן דרשוביץ וחתן פרס נובל לשלום אלי ויזל.
עם המתנגדים בארצות הברית נמנו היועצת לביטחון לאומי סוזן רייס, מנהיגת המיעוט הדמוקרטי בבית הנבחרים ננסי פלוסי, הדיפלומט דניס רוס, וחברי בית הנבחרים ג'ן שקובסקי, סטיב כהן וג'ון ירמות'. סגן נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, לא נכח בנאום ובמקום זאת שהה בביקור מדיני בגואטמלה.
שגריר ישראל בארצות הברית רון דרמר התייחס להזמנה: "חובה מוסרית עליונה לשאת דברים בפני הקונגרס בנוגע לאיום הקיומי שמציבה איראן לישראל." דרמר הכריז כי "מטרתו של ראש הממשלה בארצות הברית היא אחת - לדבר כל עוד ניתן לדבר. לדבר כל עוד ניתן לשנות את המציאות". לעומת זאת יצחק הרצוג תקף בחריפות את ראש הממשלה, וטען שהוא מקריב את יחסי ישראל ארצות הברית, על מזבח האינטרסים האישיים שלו. בהתבטאות נוספת טען הרצוג כי הנאום מסכן את ביטחון ישראל. יו"ר מרצ זהבה גלאון קראה לראש הממשלה לבטל את הנאום "לפני שיחמיר את המשבר הדיפלומטי שיצר". ראש "המוסד" לשעבר, מאיר דגן, אמר כי: "נתניהו גרם את הנזק האסטרטגי הכי גדול בנושא איראן".
נתניהו השיב בכנס "ועידת הנשיאים" בירושלים לביקורת של האופוזיציה על הנאום ואמר: "הקונגרס ממלא תפקיד קריטי בהפעלת לחץ על המשטר האיראני ויכול להשפיע על עסקה סופית עם איראן... התשובה לכל שלוש השאלות היא למעשה זהה. למה וושינגטון? למה הקונגרס? למה עכשיו? בגלל הסכנות החמורות שמציבה העסקה המונחת בזה הרגע על השולחן."
עם צאתו של נתניהו לנאום הצטרף למגיבים שר החוץ האיראני, מוחמד ג'וואד זריף, והביע התנגדות חריפה לנאום. חמיד אבוטלבי, יועץ מדיני לנשיא איראן, חסן רוחאני, ולשעבר שגריר איראן באו"ם, טען שהנאום יועיל מאוד לאיראן, בהרחיבו את הפערים שבין ישראל למעצמות.
בישראל פורסם מכתב חתום על ידי 60 מרבני הציונות הדתית, בו הם מברכים את נתניהו על "עמידתו הנחושה והאמיצה". ומנגד אנשי תנועת "מפקדים למען ביטחון ישראל" תקפו את נאומו הצפוי של ראש הממשלה בקונגרס בנימוק: "במקום לעבוד יד ביד עם נשיא ארצות הברית, נוסעים ותוקעים לו אצבע בין העיניים".
יום לפני נאומו בקונגרס נאם נתניהו בפני ועידת איפא"ק בוושינגטון, ובנאום זה התייחס בהרחבה לנאומו הצפוי למחרת בקונגרס.
שידור הנאום בישראל.
סיעות האופוזיציה פנו לוועדת הבחירות המרכזית בבקשה למנוע את שידור הנאום. היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין התייחס לעתירה זו: "עיתוי ההזמנה נקבע על סמך לוח זמנים הקשור להתקדמות שיחות המעצמות עם איראן, סביב סוגיית הגרעין, והרצון לשמוע את עמדת ישראל בסוגיה זו. אחד מתפקידי התקשורת הוא לחשוף את ציבור הצופים לסוגיות אקטואליות, ונאומו של ראש הממשלה, באופן ברור, הוא כזה". יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, השופט סלים ג'ובראן, דחה את בקשת סיעות האופוזיציה. הוא התנה את שידור הנאום ברשתות הטלוויזיה ובערוצי הרדיו בהשהיה בת 5 דקות, שבה יוודאו העורכים שאין בנאום תעמולת בחירות. ההוראה לא כללה את אתרי האינטרנט, והם יכלו לשדר את הנאום ללא השהיה. יו"ר ועדת הבחירות נימק את החלטתו: "שידור הנאום אינו בגדר תעמולת בחירות. משכך, אינו אסור מעיקרו לשידור", וציין כי "קיים טעם חיצוני לקיומו דווקא בעת זו." בהתייחסו להשפעת הנאום על הבוחרים כתב: "את השפעת הנאום לא ניתן לאיין באמצעות מתן צו מניעה שימנע את שידורו כלל".
הנאום.
את נאומו בקונגרס החל נתניהו בדברי תודה לנשיא ארצות הברית, ברק אובמה, ולחברי הקונגרס, על תמיכתם המתמשכת בישראל ובביטחונה, בין היתר באמצעות מימון מערכת "כיפת ברזל". בהמשך הציג נתניהו את הסכנות לישראל ולמזרח התיכון כולו מאיראן המצוידת בנשק גרעיני. הוא קבע שההסכם המתגבש עם איראן הוא הסכם רע, משום שהוא מותיר בידיה את כל התשתיות לייצור נשק גרעיני, ולאחר עשר שנים יוסרו ממנה אף מעט המגבלות שההסכם יטיל עליה. נתניהו חזר והדגיש מספר פעמים לאורך הנאום שההסכם המתגבש הוא "הסכם רע", וציין שהחלופה להסכם המתגבש היא הסכם טוב יותר, שירחיק את איראן מנשק גרעיני.
נתניהו ציין כי לפני הסרת המגבלות על תוכנית הגרעין האיראנית, "על העולם לתבוע מאיראן לעשות שלושה דברים. ראשית, להפסיק את תוקפנותה נגד שכנותיה במזרח התיכון. שנית, להפסיק לתמוך בטרור ברחבי העולם. שלישית, להפסיק לאיים בהשמדת המדינה שלי, ישראל, המדינה היהודית האחת והיחידה."
ימי הפורים הסמוכים שימשו את נתניהו לאזכור סיפור הניסיון להשמדת העם היהודי על ידי המן במסגרת האימפריה הפרסית לפני כ-2,500 שנים. נוכחתו של אלי ויזל ביציע האורחים שימשה את נתניהו לאזכור השואה. בנאומו פנה נתניהו לאלי ויזל ואמר: .
בנאום נכחו 477 חברי קונגרס, רפובליקנים דמוקרטים ועצמאיים, מתוכם 92 סנאטורים ו-385 חברי בית הנבחרים. 58 חברי קונגרס דמוקרטים ועצמאיים, נעדרו מהאולם בעת הנאום - בהם 8 סנאטורים, ו-50 חברי בית הנבחרים. בכיסאותיהם ישבו אנשים שאינם חברי קונגרס, בהם עוזרים פרלמנטריים.
בנאומו הסתייע נתניהו בגרסה מודפסת של הנאום שהודפסה בגופן ענק (כ-60 נקודות), והשתרעה לפיכך על עשרות דפים.
תגובות לנאום.
נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, קיים במהלך הנאום שיחת ועידה שעסקה במלחמה באוקראינה. בשיחה עם כתבים לאחר הנאום אמר שקרא תמליל של הנאום ולא מצא בו חדש. הוא שלל את העמדה שהציג נתניהו בנאומו, ואמר שללא הסכם איראן תאיץ את תוכנית הגרעין שלה. אובמה הוסיף כי חשוב להימנע מפוליטיזציה של היחסים בין ישראל לארצות הברית.
יושב ראש בית הנבחרים דאז, ג'ון ביינר, אמר בסיום הנאום: "זה היה נאום שהעם האמריקאי היה צריך לשמוע. אני רוצה להודות אישית לבנימין נתניהו. בנוכחותו כאן הוא הראה כי הפוליטיקה לעולם אינה יכולה לבוא לפני מחויבותנו לעתידנו." ביינר העניק לנתניהו פסלון של וינסטון צ'רצ'יל, לציון העובדה שרק צ'רצ'יל קדם לנתניהו כמנהיג של מדינה זרה שנאם שלוש פעמים בקונגרס.
מנהיגת הדמוקרטים בבית הנבחרים, ננסי פלוסי אמרה: "העציב אותי העלבון לאינטליגנציה של ארצות הברית כחלק משש המעצמות (המקיימות את המשא ומתן עם איראן), והעציבה אותי ההתנשאות על הידע שיש לנו על האיום האיראני והמחויבות שלנו למנוע ממנה התחמשות גרעינית".
ביום שלאחר הנאום, עסקה התקשורת בארצות הברית ובישראל בהרחבה בנאום ובתגובות לו, בהסכם הגרעין בין איראן למעצמות, ובהשפעת הנאום על הבחירות בישראל.
צד א' (אלבום של אסף אמדורסקי)
צד א' הוא אלבום סולו מאת הזמר והמפיק אסף אמדורסקי. זהו אלבום האולפן השישי של אמדורסקי.
הפקה.
האלבום, שיצא כשנתיים לאחר אלבומו האחרון הרי את, כולל שבעה שירים בלבד. את כולם הלחין אמדורסקי וכתב את המילים למעט השירים "הרחובות ממריאים לאט" (מילים: דוד אבידן) ו"רעידת אדמה" (מילים ובהשתתפות קרני פוסטל). על אף שסגנונו של האלבום ממשיך את האלבום הקודם, המאפיין הייחודי הוא שאמדורסקי הקליט את האלבום לבדו בסלון ביתו כשהוא מנגן על הכלים כולם. בתהליך עריכת האלבום שילב אמדורסקי נגנים נוספים, כמו קרני פוסטל, תום דרום, רונה קינן ותם מוכיח. את הוצאת האלבום ליווה קליפ לשיר "הרחובות ממריאים לאט" שביים וצילם אמדורסקי בעצמו. חלק מהקליפ צולם בארכיון אדריכלות ישראל.