להלן רשימת מחנות המשנה של מחנה הריכוז זקסנהאוזן שהקימה גרמניה הנאצית. המחנה הראשי, עם כ־50 צריפים לאסירים, נמצא מברלין, ופעל בין 1938 ל-22 באפריל 1945. במהלך מלחמת העולם השנייה כללו האסירים: גרמנים, פולנים, שבויי מלחמה סובייטים, ואחר כך יהודים. ההערכה היא כי מספר הקורבנות של זקסנהאוזן הוא בין 30,000 ל-35,000. עשרות מחנות משנה של זקסנהאוזן היו קיימים ישירות בעיר הבירה, ושירתו מפעילים עסקיים ומפעלים בודדים.
מריסה מאייר (סופרת)
מריסה מאייר (באנגלית: Marissa Meyer; נולדה ב-19 בפברואר 1984) היא סופרת אמריקאית. רומן הביכורים שלה, "סינדר", יצא לאור ב-3 בינואר 2012 בשפה האנגלית. זהו הראשון בסדרה "תולדות הלבנה".
ראשית חייה.
מאייר נולדה בטקומה, וושינגטון ולמדה ב , שם קיבלה תואר בכתיבה יוצרת.
קריירה.
לפני שכתבה את "סינדר", מאייר עבדה כעורכת ספרים במשך חמש שנים וכתבה סיפורת מעריצים של "סיילור מון" בשם העט "אלישיה בלייד". בראיון ל"ניוז-טריביון" היא אמרה כי כתיבת ספרות החובבים סייעה לה ללמוד את מלאכת הכתיבה, נתנה לה משוב מיידי ולימדה אותה כיצד לקחת ביקורת.
מאייר מצהירה כי בהתחלה קיבלה השראה לכתוב את "סינדר" לאחר שהשתתפה בתחרות NaNoWriMo 2008, שם כתבה סיפור המתמקד בגרסה עתידנית של "החתול במגפיים" "תולדות הלבנה" היא סדרה המכילה ארבעה ספרים המבוססת על האגדות של סינדרלה, כיפה אדומה, רפונזל ושלגיה. הספר הראשון, "סינדר", היה לרב מכר של הניו יורק טיימס.
בשנת 2013 מאייר קיבלה מ-Feiwel &amp; Friends עסקה בת שני ספרים לסדרה לנוער בוגר בהשתתפות מלכת הלבבות "מאליס בארץ הפלאות". הספר הראשון, "Heartless", יצא לאור בסתיו 2016. זהו ספר בודד. "Publishers Weekly" הודיעו שהיא תכתוב אחר כך סדרת גיבורי על. ספר זה נקרא "Renegades", ויצא בסתיו 2017.
חיים אישיים.
מאייר נשואה לג'סי טיילור. בשנת 2015 היא ובעלה אימצו את בנותיהם התאומות סלואן ודילייני.
הכל עומד במקום
הכל עומד במקום הוא פזמון שכתב יעקב גלעד, הלחין אילן וירצברג וביצעה גלי עטרי. השיר יצא לאור בשנת 1985.
רקע.
השיר נכלל באלבום "אמצע ספטמבר" שהוציאה עטרי. הוא דורג במקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'.
עטרי סיפרה על השיר: "במקור זה נכתב 'הכל חוזר על עצמו', והייתה לי בעיה עם השורה, היא נשמעה לא מספיק אנרגטית לפזמון. יעקב גלעד, שעבד איתנו על האלבום במקביל לעבודה עם פוליקר, כתב מחדש את המילים עם 'הכל עומד במקום' על מישהו שהכיר, קלידן שהתאבד. 'רצית לעוף כמו ציפור' נכתב על הקפיצה מהמרפסת של אותו בחור".
Get to Know
Get To Know הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת-יוצרת הבריטית בקי היל. האלבום יצא לאור ב-27 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס.
אליזבת פון איקן
אליזבת פון איקן (בגרמנית: Elisabeth von Eicken; 18 ביולי 1862 - 21 ביולי 1940) הייתה ציירת נוף גרמנית.
חיים.
אליזבת פון איקן נולדה כבתם השלישית של הרמן וילהלם פון איקן (1816–1873) ואנה אליזבת בורכרס (1836–1916) במילהיים על הרוהר. היא למדה בליציאום העירוני "לואיסנשול" בעיר הולדתה בשנים 1871 עד 1878. לאחר לימודיה במראנו, מנטון, ז'נבה וברלין המשיכה את הכשרתה בפריז אצל אדמונד יון. בתקופה זו היא הושפעה מאוד, בציור הנוף שלה, מאסכולת ברביזון ומאלפרד סיסלי.
משנת 1894 עבדה כפרילנסרית במושבת האמנים בארהנסופ ובברלין-גרונוולד. בשנת 1894 היא בנתה בית בארנשופ, שם הייתה קרובה למייסדי מושבת האמנים, ביניהם פאול מילר-קמפף, פרידריך וכנהוזן, אנה גררסהיים ופריץ גריבה.
בברלין היא הציגה באופן קבוע, משנת 1894, בתערוכת האמנות הגדולה בברלין, וגם בתערוכות אמנות בינלאומיות, כולל במינכן, פריז וסנט לואיס. היא הייתה חברה באיגוד אמניות האישה בברלין ובקואופרטיב הכללי לאמנויות גרמניות.
בשנת 1895 התחתנה עם הנרי אדלר פון פאפה, בעל אחוזה במקלנבורג. אפילו במהלך הנישואין, כשילדה שתי בנות ובן, היא נותרה פעילה אמנותית והמשיכה להשתמש בשם נעוריה פון איקן. אחוזת בעלה נמכרה בשנת 1905 ומאז המשפחה גרה בברלין-גרונוולד.
אליזבת פון איקן הייתה פעילה גם במלאכות נוספות. היא עסקה בקרמיקה, צביעת חרסינה וריהוט חדרים. בתערוכה העולמית ב -1904 בסנט לואיס קיבלה מדליית זהב עבור קבוצת עבודות.
היא נפטרה בשנת 1940 ולבקשתה נקברה בבית העלמין בארנשופ.
רפאל קרסטן
סיגפריד רפאל קרסטן (בשוודית: Sigfrid Rafael Karsten; 16 באוגוסט 1879 – 12 בפברואר 1956) היה אנתרופולוג חברתי פינו-שוודי ופילוסוף של הדת, הידוע בעיקר עקב מחקרים בקרב הילידים של אמריקה הדרומית.
ביוגרפיה.
רפאל קרסטן נולד בקוובלאקס (Kvevlax), הדוכסות הגדולה של פינלנד, למשפחה דתית מאוד, ושפת האם שלו הייתה שוודית. הוא למד פילוסופיה באוניברסיטת הלסינקי בשנים 1899–1902 ומקום העבודה הראשון שלו היה במוזיאון הבריטי.
כתלמידו של , היה קרסטן ביקורתי לגבי ההסברים התאולוגיים של דתות. הוא היה מבקר של הנצרות והדת הממוסדת, ותמך בחופש דת. קרסטן הגן על עבודת הדוקטורט שלו, "מקור הסגידה: מחקר בדת פרימיטיבית", בשנת 1905 באוניברסיטת הלסינקי.
בסך הכול נסע קרסטן שש פעמים לאמריקה הדרומית, וחקר את הילידים ואת דתותיהם: בבוליביה ובארגנטינה, 1911–1913, באקוודור, 1916–1918, וביער האמזונאס, 1946–1947, ובמקומות נוספים, ופרסם בהרחבה עליהם בשוודית, פינית, גרמנית, אנגלית וספרדית. כמו כן חיבר כמה ספרי קורסים אקדמיים בנושא סוציולוגיה ואנתרופולוגיה חברתית.
קרסטן שימש כפרופסור לפילוסופיה מעשית באוניברסיטת הלסינקי בשנים 1922–1946. תלמידיו כוללים את האנתרופולוג ארנה רונברג (Arne Runeberg).
קרסטן מת בהלסינקי, בגיל 76.
דאוגאבפילס
אוליביה רפוביץ
אוליביה רפוביץ (נולד ב-12 ביולי 1962) הוא איש תקשורת והסברה ישראלי, פרשן בתקשורת הבינלאומית בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ויועץ אסטרטגי לענייני תקשורת, השפעה, צבא וניהול משברים. בעברו ראש ענף תקשורת בינלאומית ביחידת דובר צה"ל, ראש משלחת הסוכנות היהודית בצרפת, ויועץ בכיר של הקרן הקיימת לישראל בהסברה באירופה. הוא עמית מחקר במכון ירושלים לאסטרטגיה ולביטחון (JISS) ומחברם של שלושה ספרים, בהם רב המכר "Le Temps du Retour", אוטוביוגרפיה ומבט אישי על הסכסוך במזרח התיכון מאת מי שעסק בקשר שבין צה"ל לעיתונות העולמית.
רפוביץ מספק ניתוח ופרשנויות בנושאי המזרח התיכון וישראל בכלי התקשורת הבינלאומיים, ומשמש פרשן קבוע במהדורה הצרפתית של חדשות i24. בנוסף מופיע כפרשן בערוץ Russia Today, בשידורי ILTV, בשידורי אל-ג'זירה ובערוץ France 24, וכן ברדיו ובמדיה המודפסת. כמו כן כתב ופרשן קבוע בתאגיד השידור רדיו רקע בצרפתית ומפרסם כתבות עומק ב-times of Israël בצרפתית.
הוא המנכ"ל והבעלים של חברה לייעוץ אסטרטגי שפעילותה העיקרית בארצות אפריקה.
ביוגרפיה.
אוליביה רפוביץ נולד בצרפת ב-12 ביולי 1962. אביו ניצול השואה שרד בסתר באזור גרנובל, תודות להיותו חולה בעת האקצייה הגדולה, ב-16 ביולי 1942, בה נלקחו הוריו, אחיו ואחותו לאושוויץ.
בשנת 1981 עלה לישראל לבדו כשהיה בן 19, וסיים את לימודיו לתואר ראשון ביחסים בין-לאומיים ובמדע המדינה במסגרת העתודה האקדמית באוניברסיטה העברית בירושלים.
שירות צבאי.
רפוביץ התגייס לצה"ל בתום לימודיו ב-1985 כחייל בודד, וסיים קורס קצינים ובהמשך קורס קציני ממשל. ב-1987 מונה כדובר המנהל האזרחי ביהודה ושומרון במקביל לפרוץ האינתיפאדה הראשונה. במהלך תפקיד זה רכש ניסיון רב במגעים עם התקשורת הבינלאומית. בין השנים 1990–1994 היה ראש ראש מדור אירופה במחלקה לקשרי חוץ באמ"ן, בדרגת רב-סרן. בשנים 1996–2000 עמד בראש נציגות דובר צה"ל בפיקוד הצפון. ב-28 בפברואר 1999 השתתף בשיירה שבה נהרג תא"ל ארז גרשטיין, מפקד יחידת הקישור ללבנון (יק"ל), ממטען צד של חזבאללה ברצועת הביטחון. במאי 2000 דיברר את נסיגת צה"ל מלבנון.
בספטמבר 2000 מונה לתפקיד ראש ענף תקשורת בינלאומית ביחידת דובר צה"ל, בדרגת סגן אלוף, ושרת בתפקיד זה לאורך שנות האינתיפאדה השנייה. באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, התבצרו בכנסיית המולד 50 פלסטינים חמושים ברובי סער ובמטעני חבלה שלקחו כבני ערובה את 46 הכמרים ששהו בכנסייה וכמאתיים אזרחים נוספים. רפוביץ היה נציג דובר צה"ל בצוות המשא-ומתן מול המחבלים, וב-9 במאי, לאחר משא ומתן ממושך, הוסכם כי המבוקשים החמושים יועברו לקפריסין או לעזה בתמורה לשחרור בני הערובה.
בדצמבר 2002 סיים את תפקידו ביחידת דובר צה"ל, ויצא לשליחות בחו״ל מטעם הסוכנות היהודית. ב-2009 גויס מחדש, ומונה כדובר פיקוד הדרום. ב-2012 הועלה לדרגת אלוף-משנה. רפוביץ הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
פעילות ציבורית.
בשנת 2002 מונה רפוביץ לראש משלחת עלייה של הסוכנות היהודית בצרפת. במהלך תקופה זו פעל בתקשורת היהודית והכללית לחיזוק תדמיתה של הסוכנות היהודית, ולחיזוק הקשר של יהדות צרפת עם הציונות וישראל. בנוסף, פעל גם בהסברה פרו-ישראלית מול כלי התקשורת המקומיים והבינלאומיים בצרפת.
בסיום תפקידו ב-2005 חזר לישראל, ומונה למנכ"ל תחנת השידור האינטרנטית InfoliveTV, ששידרה ליהודי העולם וידאו וחדשות על ישראל במספר שפות. ב-2009 חזר לתקופת שירות נוספת בצה"ל, וב-2012 מונה לראש נציגות הקרן הקיימת לישראל בבלגיה. עם סיום שליחותו בבלגיה שימש שגריר נודד של קק"ל באירופה לענייני הסברה. בשנת 2017 שימש כיועץ לשרת העלייה והקליטה, סופה לנדבר, בנושא העלייה מצרפת.