הזמרת הצהירה בריאיון ל-MTV כי היא מצאה את התגובות לקליפ כ"מרתקות" אך אמרה כי היא נדהמה מהקיבוע התקשורתי בקליפ כאשר התעלמו מבעיות אמיתיות ואמרה: "אני חושבת שזה מעניין איך אנחנו מגיבים לסיפורת ואיך אנחנו מגיבים לריאליזם באינטרנט ... זו תקשורת מיינסטרים, הלוואי שדיברתי על הרבה יותר תיאוריות מחתרתיות, אבל [אני] לא, אני רק מעכלת את מה שאני רואה במיינסטרים." בנוסף היא התבדחה בריאיון ל-NME ואמרה כי היא מוצאת את הקליפ החדש של ג'סטין ביבר "יותר תוקפני ומזעזע חושים ממה שאני צילמתי." ריאיון זה עורר סערה וכמה שבועות לאחר מכן, בראיון עם אנג'י מרטינז מתחנת הרדיו הוט 97 בניו יורק, הזמרת הגיבה על הסערה כאשר אמרה: "אמרתי שאני אוהבת את ג'סטין ביבר אבל כולם בכל זאת השתגעו ממה שאמרתי. זה מוזר. לא אמרתי שמצאתי את הסרטון שלו פוגע, מכיוון שאנשים אמרו שהם מצאו את הסרטון שלי פוגעני [...] זה יצא מכלל שליטה, עכשיו אני מרגישה ממש רע כי יש לי כמה בני משפחה שאוהבים את ג'סטין ביבר, ועכשיו הם לא ידברו איתי, אני צריך שבני דודי הקטנים ידברו איתי!".
שבוע אחריי ששוחרר הקליפ צבר 1.8 מיליון צפיות באתר "Vimeo". בשבוע שבין 27 באפריל ל-2 במאי הזמרת הייתה לאמן הכי פופולרי באינטרנט. לאחר מכן הקליפ פורסם מחדש בערוץ היוטיוב של הזמרת ללא הגבלת גיל אך מאוחר יותר גם לגרסה זו הייתה הגבלת גיל אם כי גרסה זו הייתה זמינה בארצות הברית.
בביקורת שנכתבה בהפינגטון פוסט על הקליפ נכתב: "בין אם מדובר בהערה על האבסורד של רצח עם (ש-MIA ראתה בו הרבה בילדותה המוקדמת בסרי לנקה) או אם מדובר בחוק ההגירה של אריזונה, זה מדהים אפילו בהקשר של סרטי אמנות מוזיקליים אחרונים המקבילים בז'אנר." זאק ברון מ-"The Village Voice" כתב על הקליפ: "קליפ זו לא בדיוק המילה שמגדירה אותו. אולי סרט אומנותי? אנחנו לא יכולים לחשוב על אלגוריה פוליטית מטופשת יותר מאשר הרדיפה, ההתעללות ורצח ג'ינג'ים, אבל שוב, הפוליטיקה של MIA מעולם לא הייתה מהסוג שקראתם עליו בניו יורק טיימס." ג'יימס מונטגומרי מ-MTV תיאר את הקליפ כ"אמיתי בצורה לא מתנצלת, סוג הדברים שרוב האומות – כולל ארצות הברית המוצגת בקליפ עושות לעיתים קרובות, איסוף של מיעוטים אתניים על מנת לרמוס את הפרסונה שלהם ולהעמיד פנים שזה לא קורה." אן פאוורס כתבה ב"לוס אנג'לס טיימס "כי הסרטון התרכז במלואו בזוועה הפיזית של בדלי אקדח וכדורים שפגעו בבשר אדם, כשהסצנות הוסיפו חריפות לתוכן הלירי של השיר." אך למרות הביקורות החיוביות הקליפ גם גרף ביקורות שליליות על כך שהוא מציג חוסר רגישות כלפיי אלימות. אך עדיין הרבה אנשים ציינו לחיוב את העובדה שהשיר מדגיש את נושא רצח עם ודיכוי אלים שכן נושאים אלו עדיין רלוונטיים בעולם. הרבה אנשים תיארו את הקליפ כ"סנציוני". נדה אולאבי מ-NPR תיארה את הסרטון כמיועד ל"עורר הלם, על מנת לדחוק באנשים לדבר על נושאים חשובים שקשה לדבר עליהם." ב"דה גרדיאן" נטען כי השימוש באנשים עם שיער אדמוני היה נועד לכך שאנשים יזדהו עם הנתקף ולא עם התוקף. בנוסף גם הדה גרדיאן השוו את הקליפ לסרטים כמו "מטען הכאב", "השליח" ו"גרין זון" שגם הם עסקו במלחמת ארצות הברית מול אפגניסטן ועיראק אך טענו כי בניגוד לסרטים אלו שעסקו יותר בחוויות הפיסכולוגיות של אנשי צבא בקליפ של "Born Free" התמקדות יותר באלימות. באתר סלון נכתב כי "הקליפ הוא הקליפ האלים ביותר שנעשה מזה זמן מה אך הוא יצירת מופת בת 9 דקות." וכי "M.I.A בנתה קריירה על מוזיקה בוטה אך שניתן לרקוד לצליליה". בנוסף הם תיארו את הקליפ כ"עוצמתי ללא עוררין, אשר מותח ביקורת על הניקוי האתני השיטתי שמתרחש בכל רחבי העולם." אריק הנדרסון ממגזין "סלאנט" דיבר על כך שהקליפ מצליח להעביר את תחושת הזעם והכאב שניסתה הזמרת להעביר: "כשהילד הג'ינג'י נחטף מהדירה והוטח בגדר ברזל ועדיין הסתכל בעיניים של התוקפים שלו רציתי להיות שם לצידו ולגמור להם את הצורה." בנוסף ציין כי הסצנה בה נראים המתנגדים זורקים על רכב המשוריין אבנים ובקבוקי תבערה מעוררת תחושה של קרבה והזדהות עם אנשים בעמדת מיעוט.
מחלוקת ביוטיוב ותגובה למחלוקת.
יוטיוב ארצות הברית הסיר את הקליפ תוך יום מיום יציאתו. בעקבות כך החלו אנשים להעלות את הקליפ באופן עצמאי אך סרטונים אלו הוסרו עקב הפרת זכויות יוצרים. ביוטיוב ארצות הברית אמרו כי הם לא בדקו את הסרטון לעומק, הם הסירו אותו לאחר שקיבלו עליו דיווחים שהוא מכיל תוכן שמפר את חוקי והנחיות האתר. הרבה מהמשתמשים דיווחו כי הסרטון מכיל תוכן פוליטי אינו הולם. ב-27 באפריל רשת BBC אמרו כי אכן הסרטון הוסר בחלק מהמדינות אך בחלק מהמדינות הוא גם הוגבל בגיל. ליסה רספרס מ-CNN אמרה כי דווקא העובדה שיש לסרטון הגבלת גיל הייתה לטובתה של הזמרת מאחר שהיא משכה את תשומת הלב של יותר צופים." הזמרת כתבה בחשבון הטוויטר שלה כי היא בהתחלה חשדה שלוועדת ההורים של יוניברסל מיוזיק גרופ יש קשר לסנקציות שהוטלו על הסרטון אך מאוחר יותר הבינה שאין להם קשר לכך. בנוסף כינתה הזמרת את הפעולה של יוטיוב כ"מגוחכת" וטענה כי התוכן שהוצג בסרטון לא שונה מסרטונים אחרים שנמצאים באתר או באינטרנט בכללי ולכן לא אמורה להיות בעיה. מירנדה סוייר מ-"האובזרבר" אמרה לזמרת בריאיון כי היא יכולה להבין את הסנקציות שהוטלו על הסרטון לאורך התכנים שבו. בתגובה הזמרת אמרה: "זה רק דם מזויף וקטשופ ואנשים נפגעים מכך יותר מסרטוני הוצאה להורג." משפט זה אמרה בהתייחס לסרטונים של כוחות סרי לנקה שיורים בראשם של גברים לא חמושים, מכוסי עיניים, דבר אשר עורר את זעמה. בריאיון למגזין הצרפתי Mondomix אמרה: "זה מדהים בעיניי שזה המצב שאנחנו נמצאים בו היום - אנשים נרגשים יותר ממשהו סינתטי ממשהו אמיתי. וכאמן זו ההחלטה שעליך לקבל - אם להיות אמיתי או סינתטי." באופן דומה, ארין תומסון מ"סיאטל וויקלי" הסכימה שהאלימות בסרטון אינה מועילה, וציינה כי "כאמנית, MIA מעולם לא העמידה פנים שהיא פחות מקיצונית; היא מעולם לא נרתעה מערך ההלם. היא באה מעולם שבו רדיפה וטרור הם הנורמה, ומהיום הראשון זה העולם שהיא ניסתה לתאר באמצעות המוזיקה שלה."
שינחואה, סוכנות הידיעות הרשמית של ממשלת סין, התייחסה גם היא להסרת הקליפ ביוטיוב האמריקאי תוך שבוע מיום צאתו והביעה תמיכה בכך. בתגובה הזמרת גינתה את תפקידה של ממשלת סין בתמיכה ואספקת נשק לממשלת סרי לנקה במהלך מלחמת האעלאם הרביעית, וקבעה כי השפעתה של סין בתוך האו"ם מונעת העמדה לדין על פשעי מלחמה שבוצעו במהלך הסכסוך.
קרסון הואיי-יו
קרסון הוּאֵיי-יוֹ (באנגלית: Carson Huey-You; נולד ביולי 2002) הוא ילד פלא והאדם הצעיר ביותר שסיים תואר אוניברסיטאי במדינת טקסס ובין הצעירים בעולם. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הנוצרית של טקסס ב-13 במאי 2017 עם תואר ראשון ראשי בפיזיקה ותארים משניים בסינית מנדרינית ובמתמטיקה בגיל 14. הוא סיים תואר שני בפיזיקה קוונטית בגיל 17, בסוף 2019, והמשיך ללימודי דוקטורט.
כבר מגיל צעיר הפגין יכולות יוצאות דופן כאשר בגיל שנתיים כבר ידע לקרוא באופן שוטף ובגיל שלוש החל פותר בעיות חשבוניות. הוא סיים את תוכנית הלימודים הרגילה של בית הספר התיכון בהצטיינות בגיל 10, וקיבל ציון 1770 במבחני ה-SAT לקראת לימודיו באוניברסיטה.
אחיו הקטן, קנן, גם הוא ילד פלא, החל תואר באסטרונומיה בגיל 12.
אמו, שלה הכשרה מקצועית בתחום החינוך לגיל הרך, לימדה אותו בעצמה בבית עד גיל 5.
מאיר בן ברוך מווינה
יחסי הודו–הרשות הפלסטינית
יחסי הודו–הרשות הפלסטינית הם היחסים הדו צדדיים בין הודו והרשות הפלסטינית. יחסים אלו הושפעו במידה רבה ממאבק העצמאות נגד הקולוניאליזם הבריטי. הודו הכירה במדינת פלסטין בעקבות ההכרזה ב-18 בנובמבר 1988; אף שהיחסים בין הודו לאש"ף כוננו לראשונה בשנת 1974.
לאחר שהודו השיגה את עצמאותה בשנת 1947, עברה המדינה לתמוך בהגדרה עצמית פלסטינית בעקבות חלוקת הודו הבריטית. לאור החלוקה הדתית בין הודו לפקיסטן, הדחף להגביר את הקשרים עם מדינות מוסלמיות ברחבי העולם היה סיבה נוספת לתמיכת הודו בעניין הפלסטיני. אף על פי שהקשר מעט נפגע בסוף שנות ה-80 וה-90, שכן ההכרה בישראל הביאה לחילופים דיפלומטיים, התמיכה האולטימטיבית בעניין הפלסטיני הייתה עדיין דאגה בסיסית. מעבר להכרה בקשרי הגדרה עצמית פלסטינים היו תלויים במידה רבה בקשרים חברתיים-תרבותיים, ואילו היחסים הכלכליים היו מתונים. הודו תרמה 10 מיליון דולר לתקציב השנתי של הרשות הפלסטינית בהזדמנות אחת.
מאז כינון היחסים הדיפלומטיים בין הודו לישראל חל שיתוף פעולה מוגבר במיזמים צבאיים ומודיעיניים. נפילת ברית המועצות ועליית הפעילות האסלאמיסטית נגד מדינות בשתי המדינות סללו את הדרך לברית אסטרטגית. מאז, התמיכה ההודית בפלסטין נהייתה פושרת, אם כי הודו עדיין מכירה בלגיטימיות של שאיפותיה של הרשות הפלסטינית.
ראש הממשלה נרנדרה מודי הפך לראש הממשלה הראשון בהודו שביקר ברשות הפלסטינית בשנת 2018.
היסטוריה.
כינון יחסים.
הודו הייתה המדינה הלא-ערבית הראשונה שהכירה בעת ובעונה אחת בסמכותו של הארגון לשחרור פלסטין כ"נציג הלגיטימי היחיד של העם הפלסטיני. משרד אש"ף הוקם בניו דלהי בשנת 1975, עם יחסים דיפלומטיים מלאים שהוקמו במרץ 1980. הודו הכירה ברשות הפלסטינית לאחר ההכרזה ב-18 בנובמבר 1988; אף שהיחסים בין הודו לאש"ף נוצרו לראשונה בשנת 1974.
שדרוג היחסים.