בשנים 1955–1957 יצא לשליחות בת שנתיים בלונדון מטעם השומר הצעיר. במהלך תקופה זו למד תיאטרון וסיים את לימודיו בהצטיינות. בשנת 1957, עם שובו לארץ, הזמינה אותו לאה פורת לביים תסכיתים בקול ישראל, ובתחילת 1958 החל לשמש מבקר תיאטרון בתחנה. בשנת 1960 החל לביים מחזות בעבור תיאטרון זווית בתל אביב. בשנת 1963 היה ממובילי הקמת בימת הקיבוץ, ומשנת 1966 שימש כבמאי וכמנהל האמנותי של התיאטרון. בשנת 1967 היה בין חברי הצוות המקים של הטלוויזיה הישראלית.
בשנת 1970 החליט לפרוש מעולם הבימוי, ובהזמנת בצלאל לב החל לכתוב כתבות בנושא מחול ב"חותם", המוסף של על המשמר. בשנת 1975 נמנה עם מקימי הספרייה הישראלית למחול בספריית בית אריאלה. באותה שנה החל לשמש כעורך השנתון "מחול בישראל", תפקיד בו שימש עד שנת 1989. בשנת 1993 הפך השנתון לרבעון, ומנור שב לתפקיד העורך יחד עם רות אשל, בו שימש עד שנת 1998.
מנור חלה בסרטן, ואושפז במרכז רפואי העמק בעפולה. ב-28 במרץ 2005 נפטר מנור בביתו שבקיבוץ משמר העמק, ונקבר בבית הקברות של הקיבוץ.
חייו האישיים.
עברות שם משפחתו נעשה על ידי אימוץ שם המשפחה של דודו. שמו הפרטי העברי, גיורא, ניתן לו על ידי בת דודו.
בראיון שנערך ביוני 1996 לשבועון הדף הירוק, לקראת יום הולדתו השבעים, יצא מהארון כהומוסקסואל. באותו ראיון הביע ביקורת על הומוסקסואלים המתחתנים עם נשים תוך הסתרת והדחקת נטיותיהם המיניות.
ספריו.
מנור פרסם שבעה ספרים, רובם ביוגרפיות של רקדנים ואנשי תחום המחול, וכן אוטוביוגרפיה.
צומת מחניים
צומת מחניים הוא צומת מרכזי המחבר בין כביש 90 לכביש 91.
הצומת הוא נקודת עלייה מרכזית לרמת הגולן, ממנו ניתן להגיע לגשר בנות יעקב ולקצרין.
הצומת נקרא על שם קיבוץ מחניים אשר נמצא ממזרח לו. בצומת נמצא מרכז קניות קטן הכולל תחנת דלק, מסעדות וחנויות אחרות.
דיוויזיית הלייבשטנדרטה אדולף היטלר
החתול השוחה
מנועי פרקינס
מנועי פרקינס (באנגלית: Perkins Engines Company Limited) היא חברה בריטית לייצור מנועי דיזל, שהוקמה בשנת 1932 והחל משנת 1998 מהווה חלק של קטרפילר האמריקאית. היא מייצרת מגוון רחב של מנועים לצורכי חקלאות, בניה, ייצור חשמל ותעשייה.
החברה הוקמה ב-7 במאי 1932 על ידי מהנדסים פרנק פרקינס וצ'ארלס צ'פמן. באוקטובר 1935 מנוע דיזל של החברה קבע מספר שיאי עולם בתחרות מכוניות. במהלך מלחמת העולם השנייה הם יצרו סדרה P4 ו-P6 לצורכי צבא.
בשנת 1959 חברת מסי פרגוסון הפכה ללקוח העיקרי של מנועי פרקינס. בשנת 1961 הוקם מפעל בארגנטינה שבמהלך שנות ה-70 בנה כ-200 אלף מנועים.
בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 החברה פיתחה סדרה חדשה של מנועי דיזל שכללה בין היתר פרקינס 6.372. ייצור הסדרה נמשך גם בשנות ה-80.
במשך שנים רבות סופקו מנועי דיזל לתוצרת קטרפילר, ובשנת 1998 מנועי פרקינס נרכשה על ידה.
מבצע ניסטי
גדעון שגיא (מעצב גרפי)
גדעון שגיא (נולד ב-1939) הוא מעצב גרפי ישראלי, מייסד סטודיו "גדעון שגיא – עיצוב תקשורת חזותית". עבודתו הנודעת ביותר היא עיצוב לוגו מפלגת הליכוד.
ביוגרפיה.
שגיא נולד בפתח תקווה. בילדותו ובנערותו הרבה לעסוק בציור, ובין היתר אייר איורים שנתפרסמו ב"דבר לילדים". עבודת העיצוב הגרפי הראשונה שהכין הייתה הלוגו של גימנסיה אחד העם פתח תקווה, שבה זכה במקום הראשון בתחרות עיצוב הלוגו. בצה"ל שירת בגדוד 51 של חטיבת גולני.
בשנת 1962 החל את לימודיו במחלקה לגרפיקה שימושית בבצלאל. בעת לימודיו זכה בפרס הרמן שטרוק. בשנת 1966 חזר למרכז, והתקבל למשרד הפרסום טל של הפרסומאי אליהו טל ועבד שם לזמן קצר.
בשנת 1971 החל לעבוד כפרילאנסר, במעמד מעצב חיצוני, עבור חברת הפרסום דחף. הוא עיצב עבור החברה בעיקר מודעות לעיתונים. בשנת 1974 עיצב את הלוגו של מותג העוף של תנובה "תנועוף". בשנת 1977 קיבל לידיו את העיצוב של קמפיין הבחירות של מפלגת הליכוד. במסגרת זאת עיצב עבור המפלגה את הלוגו שלה, ובה האות למ"ד מעוצבת כדגל מתנפנף - עיצוב שהפך לאחד המפורסמים בתולדות הפוליטיקה הישראלית, ומשמש כבסיס ללוגו המפלגה עד היום. בשנת 1980 שינה מעט הפרסומאי ראובן אדלר את הסמל על בסיס הגופן העברי "חיים" בתצורה מוטה והוסיף את הצבע הכחול. בשנת 1980 עיצב את הלוגו של מפעלי תיירות עין גדי.
בשנים 1980, 1982, 1985 ו-1997 עיצב את כרזת יום העצמאות. במהלך השנים אף עיצב מעל 40 בולים לשירות הבולאות הישראלי ואף מספר בולים לאו"ם. הבול הראשון שעיצב, בשנת 1977, הוא בול הנח"ל, עם דימוי של קסדת פלדה המשמשת גבעה ועליה בתים ומגדל מים. כמו כן כיצב בשנת 2003 את בול יום השואה. לאורך השנים אף עיצב מספר מטבעות, למשל מהדורה מיוחדת של מטבעות שהוצאו לכבוד ההכרה בתל חצור כאתר מורשת עולמית של אונסקו, סדרה שהוציא בנק ישראל בשנת 2014, וסדרה נוספת לכבוד ההכרה בעבדת כאתר מורשת עולמית של אונסקו, סדרה שהוציא בנק ישראל בשנת 2015.
בשנת 2020 את תערוכת היחיד "רשמים" בגלריה העירונית בגבעתיים, באוצרותה של נטע הררי נבון. את התערוכה ליווה סרט בן 9 דקות שצילם יואב בצלאלי, שעוסק בעבודות האמנות של שגיא ובקריירה שלו כמעצב גרפי.
אלה רונן
אלה רונן (נולדה ב-25 בנובמבר 1986) היא זמרת-יוצרת, מוזיקאית, מלחינה, פזמונאית, מפיקה ופעילה חברתית ישראלית.
ביוגרפיה.
רונן נולדה בשנת 1986 בנווה מונסון לניסן איש עסקים ולמשוררת ואשת החינוך הד"ר דיתי רונן. סיימה את תיכון תלמה ילין במגמת קולנוע ובמקביל שרה במקהלת בת קול במסגרת לימודיה בקונסרבטוריון למוזיקה בתל אביב. בצבא שירתה כקצינה בדרגת סגן בחיל המודיעין. לאחר שיחרורה מצה"ל למדה ברימון בית ספר למוסיקה במגמת הלחנה וכתיבת שירים. עשתה תואר ראשון בצרפתית וספרות אנגלית באוניברסיטת לוזאן וסיימה תואר שני בספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב.
קריירה.
בילדותה למדה מוזיקה קלאסית וסולפג' במסגרת השתתפותה במקהלת בת קול.
במהלך לימודיה ברימון התחילה להופיע עם ההרכב שהקימה בשם "אלה רונן". את ההופעות ליווה אמנותית אריאל הורוביץ.
בשנת 2011 עברה לשווייץ. בשנת 2013 השתתפה ב"דה וויס שווייץ". שלב האודישנים של רונן היה לשידור הנצפה ביותר בדה וויס שווייץ. לאחר מכן החלה להופיע עם להקה שהורכבה מנגנים מקומיים תחת שמה. בעקבות השתתפותה בדה וויס הוחתמה בלייבל האינדי השווייצרי סופי רקורדס ובשנת 2014 הוציאה את אלבום הבכורה "Mirror Maze". הסינגל Please זכה להשמעות רבות בתחנות רדיו בשווייץ, בגרמניה וישראל. השיר אף הופיע בפרסומת העולמית לחברת Jeep ובפרסומת של חברת HOT. באותה שנה הוזמנה להיות המופע הפותח של הזמרת האיסלנדית אמיליאנה טוריני בציריך.
בשנת 2015 הופיעה בפסטיבל הג'אז במונטרה ובפסטיבל וויבס . באותה שנה חזרה לישראל והופיעה ברחבי הארץ.
בשנת 2018 השתתפה בתוכנית האקסלרטור "סינטיסייזר" והוציאה את אלבומה השני והראשון בשפה העברית "טוסקה" (מרוסית: געגוע לדבר שאינו קיים). ביצוע הסיום במיזם "Army Song" נוגן רבות בתחנות הרדיו ברחבי הארץ ונכנס לפלייליסט של כאן 88.
בשנת 2019 הופיעה במסגרת פסטיבל "יערות מנשה" לצד אסף אמדורסקי, אביגיל קובארי, גיל בר הדס, פלורה, מירב הלינגר ואחרים.
בפברואר 2020 יצא הסינגל הראשון "Welcome to the Universe" מתוך אלבומה השלישי Mother Land שיצא ביולי 2021. השיר הושמע בתחנות הרדיו וזכה לביקורות מצוינות.
סינגל נוסף בשם "Bubble" יצא במאי 2020 ואף הוא זכה להשמעות בתחנות הרדיו ברחבי הארץ. במרץ 2021 הוציאה סינגל שלישי מתוך אותו אלבום, "Housebroken". השיר נכנס לפלייליסט של כאן 88.
בסוף שנת 2020 הוציאה רונן גרסת כיסוי לשירה של ויטני יוסטון: I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me).
השיר "או או" יצא במסגרת פרויקט "מנגינות לשעת חרום" שיזמה עדי שחם יחד עם המוזיקאית נומקה, ומורכב כולו משירים שנכתבו במהלך הסגר הראשון בתקופת הקורונה. בפרויקט שותפות, בין היתר, ספיר וולך, אביגיל קובארי, פלורה ואחרות.
אקטביזם פמיניסטי-חברתי.
הסינגל "הסדר הישן" מתוך האלבום "טוסקה" היה לחלק מהפסקול של מהפכת Me Too בישראל.
באותה שנה חזרה לשווייץ והקימה קולקטיב מוזיקאיות פמיניסטי בשם Mino Collective, בשיתוף עם המוזיקאית האמריקאית-שווייצרית ברנדי באטלר. הקולקטיב מאגד את קהילת המוזיקאיות המקומית ויוזם פלטפורמות לייצוג שוויוני בתעשיית המוזיקה לנשים וקבוצות מוחלשות נוספות.
בשנת 2019 יזמה, הפיקה והשתתפה בערב "אם זאת אהבה", ערב שירי אהבה מיזוגניים לרגל יום האהבה. בערב השתתפו בין היתר דניאל רובין, עדי שחם ועדי-קשת כהן. את הערב הנחתה נטע עמית מאתר החדשות פוליטיקלי קוראת.
בשנת 2020 פרסמה גילוי דעת בעיתון הארץ בעקבות השתתפותה בתחקיר של שרון שפורר והמקום הכי חם בגיהנום שבו היא מדברת בגילוי לב על תקיפה שעברה בגיל 16, על תהליך העיבוד ועל ההחלטה לדבר באופן גלוי על המקרה. הטקסט עוסק בפחד ובשתיקה.
חיים אישיים.
רונן היא בת זוגו של פרופסור אנדריאס מור, מדען וחוקר מחלת הסרטן. לזוג שני ילדים והם מתגוררים בשווייץ.
פולחן האישיות של אדולף היטלר