עם כינונו של האיחוד השוודי-נורווגי ב-4 בנובמבר 1814, היה קרל למלך נורווגיה תחת השם קרל השני. לאחר שמונה שנים שבהן הוא היה מלך רק בתואר, מת קרל השלושה עשר ב-5 בפברואר 1818 מבלי להעמיד יורש טבעי. ברנדוט ירש את כסאו ומלך תחת השם קרל הארבעה עשר.
בתוך לואין דייוויס
יטאלנד
יטאלנד (בשוודית: Götaland, תרגום מילולי: ארץ יטה) הוא אחד מארבעת חלקיה של שוודיה, מהווה ארץ היסטורית והוא מכיל 7 מחוזות (מדרום לצפון: קרונוברי, ינשפינג (סמולנד), קאלמאר, אלנד, גוטלנד, וסטרה ייטלנד ואסטרייטלנד).
מבחינה גאוגרפית, יטאלנד ממוקמת בדרום שוודיה, והיא גובלת מצפון בסביאלנד (Svealand). את הגבול מסמנים מבחינה היסטורית "שלושת היערות" (Tiveden, Tylöskog, Kolmården), שלושה יערות שממוקמים בצפונה של אסטרייטלנד ובין אגם וטרן לאגם ונרן שבשטחה של יטאלנד המערבית. מדרום, גובלת יטאלנד בסקונהלנד (Skåneland). שטחה של יטאלנד הוא 68,958 קמ"ר.
לארץ יטאלנד, בדומה לארצות סביאלנד, סקונהלנד ונורלנד, אין כיום ערך רשמי או מנהלי, וערכם הוא מסורתי וסנטימנטלי בלבד, כמו גם תיירותי, ספורטיבי (סידור הליגות-הנמוכות המקצועניות, בדומה לליגות הכדורגל בישראל), וכיוצא באלו.
כמו כן, בארץ זו עוברת תעלת יטאלנד (בשוודית: Göta Kanal), שנחצבה בין השנים 1810-1832, שאיפשרה מעבר של ספינות ובכללן סחר ימי מהיר בין אנגליה ודנמרק במערב, דרך שוודיה ועד לפינלנד ולארצות הבלטיות.
ארץ יטאלנד
ראש מועצה מקומית
עונת 1982/1983 ב-NBA
עונת 1982/1983 היא העונה ה-37 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השלישית של פילדלפיה 76' בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 0–4, ומוזס מלון זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. מלון זכה גם בתואר ה-MVP של העונה הסדירה בפעם השנייה ברציפות והשלישית בסך הכל בקריירה. בשנת 1996 נבחרה פילדלפיה של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA.
דראפט 1982.
דראפט 1982 התקיים ב-29 ביוני 1982 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. לוס אנג'לס לייקרס בחרה במקום הראשון את ג'יימס וורת'י מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. בסך הכל נבחרו בדראפט 1982 שבעה שחקני אולסטאר: ג'יימס וורת'י, טרי קאמינגס שזכה בתואר רוקי העונה (בחירה שנייה), דומיניק וילקינס (3), פאט ליבר (11), סליפי פלויד (13), ריקי פירס (18) ומארק איטון (72).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך עשרה סיבובים):
אולסטאר.
משחק האולסטאר 1983 נערך באולם הפורום שבאינגלווד, קליפורניה.
המאמנים במשחק היו פט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס ובילי קנינגהם מפילדלפיה 76'. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס, מוריס צ'יקס, ג'וליוס אירווינג, לארי בירד ומוזס מלון. חמישיית המערב כללה את מג'יק ג'ונסון, דייוויד תומפסון, אלכס אינגליש, מוריס לוקאס וכרים עבדול-ג'באר. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 123–132, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר ג'וליוס אירווינג מפילדלפיה 76' שקלע 25 נקודות.
פלייאוף 1983.
בפלייאוף 1983 שובצו שתי הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר מכל אזור (מזרח ומערב) בשלב חצי הגמר האזורי, ועל שני המקומות הנותרים בכל אזור שיחקו הקבוצות המדורגות במקומות 3 עד 6 בסדרה של הטוב משלושה משחקים. ברבע גמר המערב ניצחה פורטלנד טרייל בלייזרס את סיאטל סופרסוניקס בתוצאה 0–2, ודנוור נאגטס ניצחה את פיניקס סאנס בתוצאה 1–2. ברבע גמר המזרח ניצחה ניו יורק ניקס את ניו ג'רזי נטס בתוצאה 0–2, ובוסטון סלטיקס ניצחה את אטלנטה הוקס בתוצאה 1–2.
סגל האלופה, פילדלפיה 76': מוזס מלון, ג'וליוס ארווינג, מוריס צ'יקס, אנדרו טוני, בובי ג'ונס, קלינט ריצ'רדסון, מארק אייברוני, קלמון ג'ונסון, פרנקלין אדוארדס, רג'י ג'ונסון, ארל קרטון ומארק מקנמרה.מאמן ראשי: בילי קנינגהם.
ז'אן-באטיסט שארקו
ז'אן-באטיסט אוגוסט אטיין שארקו (בצרפתית: Jean-Baptiste August Étienne Charcot 15 ביולי 1867 - 16 בספטמבר 1936) היה מדען, רופא וחוקר קטבים צרפתי. אביו היה הנוירולוג ז'אן-מרטן שארקו (1893-1825).
קורות חייו.
ז'אן-באטיסט שארקו התמנה לעמוד בראש המשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה, שיצאה בספינה "פראנסה" (Français) לחקור את החוף המערבי של ארץ גרהאם, בשנים 1904 עד 1907. המשלחת הגיעה אל האי אדלייד בשנת 1905 וצילמה את ארכיפלג פלמר ואת ארץ לובה. משנת 1908 עד 1910, יצאה משלחת נוספת בספינה "Pourquoi Pas". משלחת זו חקרה את ים בלינגסהאוזן ואת ים אמונדסן וגילתה את ארץ לובה, מפרץ מרגריט, שנקרא על שם אשתו של שארקו, והאי שארקו, שמפקד המשלחת קרא על שם אביו, ז'אן-מרטן שארקו.
בשנים הבאות חקר שארקו את רוקול, בשנת 1921, ואת מזרח גרנלנד וסבאלבארד משנת 1925 עד 1936. הוא נספה כשספינתו "פורקואה-פה?" נטרפה בסערה סמוך לחוף איסלנד בשנת 1936. הפסל איינר יונסן יצר יד לזכרו ברייקיאוויק, איסלנד, בשנת 1936, ובשנת 1952 יצר ריקארור יונסן מצבה נוספת.
ז'אן באטיסט שארקו
אמין אל-חאפט'
ז'אן-בטיסט שארקו
ז'אן בטיסט שארקו
אל צאעקה
א-צאעקה
מיסים פגוביאניים
מאניפסט
המשחקים העולמיים לנשים
המשחקים העולמיים לנשים התקיימו ארבע פעמים בין 1922 ל-1934. הם הוקמו על ידי אליס מיליאט והתאחדות ספורט הנשים הבינלאומי (FSFI) Fédération Sportive Féminine Internationale, במטרה לתת מענה למיעוט תחרויות לנשים במשחקים האולימפיים וכן למיעוט משתתפות. משחקים אלו היו צעד חשוב לקראת שוויון של נשים במשחקים האולימפיים.
נשים הורשו לקחת חלק במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת פריז (1900), שבה הן התחרו בגולף ובטניס בלבד. באולימפיאדת סנט לואיס (1904) הן התחרו רק בחץ וקשת, באולימפיאדת לונדון (1908) הן התחרו בחץ וקשת, בהחלקה על הקרח ובטניס ובאולימפיאדת סטוקהולם (1912) הן התחרו גם בשחייה.
בשנת 1919 החלו דיונים בין מיליאט, הוועד האולימפי הבינלאומי והתאחדות האתלטיקה הבינלאומית על מנת לכלול תחרויות אתלטיקה לנשים באולימפיאדת פריז (1924). לאחר שקיבלה סירוב נערכו לראשונה תחרויות אתלטיקה לנשים במונטה קרלו במרץ 1921 כאירוע מקדים למשחקי העולם בהשתתפותן של כ-100 אתלטיות מ-4 מדינות (צרפת, איטליה, שווייץ ובריטניה). האירוע כונה בשם "משחקי מונטה קרלו".
ב-31 באוקטובר 1921 הקימה מיליאט את פדרציית הספורט הנשי הבינלאומי במטרה להכניס תחרויות ספורט לנשים באולימפיאדה.
ב-20 באוגוסט 1922 נערכו בפריז משחקי העולם הראשונים. הוועד האולימפי הבינלאומי התנגד לשימוש בשם "המשחקים האולימפיים" ולאחר משא ומתן הוחלט לכלול 10 תחרויות באתלטיקה לנשים באולימפיאדת אמסטרדם (1928) ובתמורה השם שונה ל"משחקי העולם של הנשים". בפועל נערכו רק 5 תחרויות לנשים ורק כניסיון.
בין ה-29 ל-31 במאי 1931 נערכו משחקי אירופה לנשים בפירנצה, איטליה בהשתתפותן של ספורטאיות מ-11 מדינות והם נקראו בשם אולימפיאדת החן (Olympics of Grace).
בשנת 1936 איגוד האתלטיקה הבינלאומי קיבל אחריות על תחריות האתלטיקה לנשים כולל השיאים.
האירוע החמישי שתוכנן להתקיים בשנת 1938 בוטל מאחר שהנשים החלו להשתתף באליפות אירופה השנייה באתלטיקה שנערכה באותה שנה.
ארץ ישראל במשחקים העולמיים לנשים.
משלחת של 11 אתלטיות מארץ ישראל השתתפה במשחקי העולם לנשים שנערכו בלונדון באוגוסט 1934. המשלחת לא זכתה באף נקודה.
סוניה לוין-שמוקלר
סוניה שמוקלר
מעלה הלוחית
מַעֲלֵה הַלּוּחִית (גם: הַלֻּחִית) הוא שמו של יישוב ומעלה קדום במואב, בו התקיימה קהילה יהודית, הנזכר בתנ"ך ובמספר מקורות מהתקופה הרומית, ואשר שכן כנראה בפאתי רמת מואב, ממזרח לעיר הקדומה צוער.
האתר נזכר פעמיים במקרא, במסגרת "משא מואב" שנושאים הן ישעיהו הנביא והן ירמיהו הנביא. כך מובא בספר ישעיהו: . כן מובא בספר ירמיהו: .
במסגרת תרגום אונקלוס לפרשת דברים מתורגם בעקביות שם האתר "ער מואב" שבמואב, בו עברו בני ישראל, לשם "לחית".
בכתובת נבטית משנת 37 לפני הספירה נזכר מקום בשם לחיתו, והיו שניסו לקבוע את מיקום היישוב באחת החרבות באזור מידבא. מנגד, החוקר אלואיס מוסיל הציע לזהות את אתר היישוב ב"ח'רבת מדינת א-ראס", השוכנת בפסגה גבוהה בהרי מואב כעשרים ק"מ דרומית מערבית לקיר מואב.
מקור המציין את שם היישוב במדויק - ובעברית - הוא תעודה שנתגלתה במערת האיגרות שבנחל חבר (תעודה מס' 44), המזכירה שני יהודים מהלוחית היושבים בעין גדי לעניין הסכם חכירת קרקעות בעין גדי בזמן מרד בר כוכבא, וזו לשונה:
"בעשרים ושמונה למרחשון שנת שלוש לשמעון בן כוסבא נשיא ישראל בעין גדי רצו וחלקו בינותים מן רצונם היום הזה אלעזר בן אלעזר בן חיטא ואליעזר בן שמואל שניהם מן עין גדי ותחנה בן שמעון ואלמא בן יהודה שניהם מן הלוחית שבמחוז עגלתין יושבים בעין גדי תמקומות שחכרו מן יהונתן בן מחנים פרנסו של שמעון בן כוסבא נשיא ישראל בעין גדי".
ממצא ארכאולוגי זה, לצד מספר תעודות נוספות מאגרות בר כוכבא המזכירות יהודים ממואב, מצביע לדעת יגאל ידין וחוקרים נוספים על קיום קהילה יהודית בתחום מואב ככלל, וביישובים הלוחית, עגלת שלישייה ומזרעה הסמוכים ללשון ים המלח בפרט, במהלך התקופה שקדמה למרד בר כוכבא, ועל מעבר יהודים מאזורים אלו לעין גדי בזמן המרד.
בנוסף, נראה כי היישוב המשיך להתקיים לאורך כל התקופה הרומית, שכן באונומסטיקון של אוסביוס, מראשית המאה הרביעית לספירה, מצוין כי בימי המחבר עוד היה הלוחית נושב, וכי מיקומו הוא בין רבת מואב ובין צוער.
יתלה
יִתְלָה הייתה עיר מקראית בנחלת שבט דן, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.
העיר נזכרת בספר יהושע בתיאור ערי נחלת שבט דן בשפלת יהודה: .