המשחק בין מנצחות תת-הבתים התקיים בבנגלור, הודו, ונבחרת אוסטרליה הפסידה לנבחרת הודו עם התוצאה 3:1. בכך נבחרת הודו זכתה בראשות הבית בפעם השישית ברציפות.
משחקים בין מנצחי הבתים.
המשחקים נערכו במהלך אוגוסט 1970.
ישראל בגביע דייוויס.
בשנת 1970 נבחרת ישראל שובצה בתת-הבית אירופה א' ושובצה למשחק נגד נבחרת רודזיה. המשחק לא התקיים ורודזיה קיבלה ניצחון טכני.
רג'ינלד קטליץ
רג'ינלד קטליץ (באנגלית: Reginald Koettlitz 23 בדצמבר 1860–1916) היה רופא וחוקר קטבים בריטי. הוא השתתף במשלחת ג'קסון-הרמסוורת' אל ארץ פרנץ יוזף (מ-1894) ובמשלחת דיסקברי לאנטארקטיקה.
חייו.
רג'ינלד קטליץ נולד באוסטנדה לכומר לותרני הולנדי ולאשתו האנגליה. המשפחה התיישבה בקנט, בריטניה זמן קצר לאחר מכן. קטליץ למד בקולג' בדובר ואחר השתלם ברפואה בבית החולים ע"ש גאי בלונדון. לאחר הסמכתו החל לעבוד כרופא במחוז דרהם.
חקר קטבים.
ב-1894 התנדב קטליץ להצטרף למשלחת ג'קסון-המרסוורת' אל ארץ פרנץ יוזף בקוטב הצפוני כרופא וגאולוג. בשובו לדובר הביא עמו קטליץ דב קוטב, ששמור עדיין במוזיאון דובר. ב-1901 התנדב למשלחת דיסקברי של רוברט פלקון סקוט לאנטארקטיקה, גם הפעם כרופא. בתפקידו זה רדש ממנו סקוט לקבוע, אם ארנסט שקלטון כשיר להוביל מסע מזחלות במצבו הבריאותי, לאחר שאובחן על ידי עוזרו של קטליץ במשלחת, אדוארד אדריאן וילסון, כחולה בצפדינה. שקלטון ביקש בפירוש להישאר במשלחת ולצאת למסע וקטליץ ניסה לטשטש את האבחנה שמסר לסקוט כדי להפחית מחומרתה, אבל סקוט דרש ממנו לחדד את האבחנה, וקטליץ נענה לבקשתו, אם גם במורת רוח. וילסון היה בהמשך רופא משלחת טרה נובה של סקוט, שהסתיימה במותו עם שאר חברי קבוצת הקוטב.
במסע שהוביל בחציית מצר מקמרדו גילה קטליץ שני תוואי שטח קרחוניים, שנקראו לאחר זמן על שמו, קרחון קטליץ ומקפא קטליץ. על תפקידו במשלחת דיסקברי העניקה לו החברה הגאוגרפית המלכותית מדליה.
בהמשך חייו, עסק קטליץ ברפואה בדרום אפריקה. הוא מת מדיזנטריה בינואר 1916 יחד עם אשתו.
מורשתו.
האי קטליץ - אי נמוך בתעלת בריטנסקי בארכיפלג של ארץ פרנץ יוזף נקרא על שמו וכך גם קרחון קטליץ ומקפא קטליץ, שניהם באנטארקטיקה.
אביב המורדים
אביב המורדים (באנגלית: Rebel Spring), הוא ספר פנטזיה שנכתב על ידי מורגן רודס. זהו הספר השני בסדרה נפילת הממלכות הכוללת שישה ספרים, שהראשון בהם הוא נפילת הממלכות. הספר נכלל ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס וכונה בפי המבקרים "משחקי הכס לנוער". אביב המורדים תורגם לעברית בידי שרית פרקול וראה אור בהוצאת קוראים. ספר ההמשך יצא באנגלית בסתיו 2014 ונקרא Gathering Darkness. בעברית הוא ראה אור בשם רדת החשכה בנובמבר 2015, גם הוא בתרגומה של פרקול ובאותה הוצאה, כמו כל ספרי ההמשך: גאות קפואה, סופת הבדולח ושלטון הנצח.
באביב 2015 החלה להתפרסם סדרה-בת לנפילת הממלכות, רוחות וגנבים (Spirits and Thieves). הספר הראשון תורגם לעברית בשם רוחות וגנבים וראה אור בשנת 2017 בהוצאת קוראים. בשנת 2019 ראה אור בעברית ספר ההמשך, הקסם האפל.
עלילה.
פרולוג.
הספר נפתח בהקדמה קצרה המציגה לנו דמות חדשה ומשמעותית לסיפור - ליסנדרה. ליסנדרה נמלטת יחד עם אחיה מהכפר שבו הם גרים בעת מתקפה של חיילי המלך גאיוס. ליסנדרה רואה מכשפה זקנה המבצעת קסם דם ונהרגת. ליסנדרה ואחיה גרגור נפרדים, והסיפור מתחיל.
עלילה מרכזית.
הסיפור נפתח בהכרזה מצד המלך גאיוס על אירוסיהם של קליאו ומאגנוס ובהכרזת כוונותיו לסלול דרך שתחבר את אוראנוס, פאלסיה ולימרוס. ג'ונאס מתחיל לגייס מורדים יחד עם בריון ראדנוס. לוסיה עוד שקועה בתרדמת. בשונה מהספר הראשון, שבעיקר הציג לקוראים את הרקע והדמויות, בספר השני מתוארות בעיקר מערכות היחסים בין כל הדמויות. במהלך ההכנות לחתונה ג'ונאס חוטף את קליאו ומנסה לשכנע אותה להצטרף למורדים. היא מעלה תוכנית, שעל פיה המורדים יתקפו את גאיוס ומאגנוס בחתונה ויהרגו אותם. לוסיה מתעוררת מהתרדמת אבל אמה, המלכה אלתיאה, שחושבת שהאלמנטיה שלה היא דבר רע, מחזירה אותה לישון עם שיקוי שקיבלה ממכשפה. המלכה אלתיאה נפגשת עם המכשפה, ואז אדם מסתורי תוקף את שתיהן ורוצח אותן. הפגיון שנותר בגופה של המלכה זהה לפגיון ששימש לרצח של תומאס אגאלון בתחילת הספר הראשון, כך שכולם משוכנעים שהאחראי לרצח הוא ג'ונאס אגאלון. מירה קאסיאן, חברתה של קליאו, עוברת לעבוד כבת לוויה של לוסיה השרויה בתרדמת, ובאחת השיחות שמאגנוס וגאיוס מנהלים לצד מיטתה של לוסיה, גאיוס משוכנע כי מירה צותתה להם, שובר את מפרקתה והורג אותה.
יום החתונה הגיע, מספר השומרים בתוך מקדש קליאונה שבו מתקיימת החתונה מאוד קטן, והמורדים תוקפים, במהלך התקיפה מתברר כי מרבית האורחים בחתונה הם שומרים, וההשערה של קליאו הייתה שגויה, כל המורדים מלבד ג'ונאס מתים, וקליאו אומרת לו לברוח. לפתע מתחולל רעש אדמה המרעיד את המקדש. מאגנוס מציל את גאיוס מעמוד שנפל. למרות האסון, גאיוס מאלץ את קליאו להמשיך בטקס הנישואין, תוך כדי איומים על חייו של ניק. לגאיוס יש יועצת חדשה, צופה שלא יכולה לעזוב את המקלט, מלניה, השולטת בצופה גולה בשם זאנתוס, מהנדס דרך הדם של גאיוס. פאדרה היא צופה שאחראית על ג'ונאס, ואלקסיוס הוא צופה שאחראי על לוסיה. פאדרה מנסה לגרום לכולם להבין שמלניה משקרת להם, אבל הצופים לא מאמינים לה. במהלך מסע הכלולות של קליאו ומאגנוס, בלימרוס, צעיר פלאסאיני (ככל הנראה גרגור, אחיה של ליסנדרה, כפי שאפשר להבין מדבריו בהמשך) מנסה להתנקש בחייו של מאגנוס. הוא מצליח רק לפצוע את מאגנוס בזרועו, לאחר שזה מגונן על קליאו מפגיעת הסכין. מאגנוס מחליט להעביר את המתנקש לכלא בארמון באוראנוס, כשהוא שומע מהפלאסיאני שצופה (פאדרה) שפגש בחלום אמרה לו לא לנסות להרוג את מאגנוס. ג'ונאס, בריון וליסנדרה שמאחדים כוחות גונבים לשומריו של מאגנוס את הנשק, ובריון נתפס ונרצח על ידי ארון לאגאריס, ארוסה לשעבר של קליאו. הסיפור מגיע לשיאו באחד ממחנות הסלילה של דרך הדם. מאגנוס וארון לאגאריס נמצאים בסיור במחנה בפקודתו של גאיוס. המורדים בראשות ג'ונאס וליסנדרה נמצאים מחוץ למחנה בכוננות מתקפה. מאגנוס מתעצבן על ארון ורוצח אותו, לאחר שמתברר לו כי ארון רצח את אלתיאה בפקודת גאיוס. המורדים תוקפים, וקסם אש חזק מתחולל במחנה. שומר תופס את ג'ונאס והורג אותו, ופאדרה מחליטה להקריב את אלמותיותה כדי להצילו. מתחולל קרב בין מאגנוס לג'ונאס, שבסופו שניהם מצליחים להימלט וזאנתוס הורג את פאדרה, אחותו, בהוראתה של מלניה. ליסנדרה ומורדים נוספים נשבים ומובלים לארמון באוראנוס, וליסנדרה פוגשת את גרגור בתאה. בארמון, קליאו משכנעת את לוסיה להצטרף אליה, כדי שקליאו תוכל להביס את גאיוס.
קולאק (מאפה)
קולאק (ברומנית Colac) הוא מאפה רומני מסורתי, בדרך כלל כיכר לחם לבן קטן בעל צורה עגולה ועשוי מגלילי בצק קלועים יחד. הקולאק משמש בעיקר כמתנה בחגים ובהלוויות וגם תמורה לקבוצות המזמרות בקולינדות.
מקור המילה "קולאק" הוא במילה העברית חלה וגם המשמעות המקורית של קורבן נשמרת בכך שהקולאק ניתן במתנה. צורת הריבוי של "קולאק", "קולאצ'י" (ברומנית: Colaci), מקורה בהשפעה מהמילה היוונית ϰόλλαξ והמילה הסלבונית kolač, שבעצמה נגזרת מהמילה kolo, שמשמעותה היא גלגל ובהרחבה כל דבר עגול.
מנהגים וסוגי קולאקים.
קולאקים פשוטים וקובריגים מחלקים ככיבוד בהלוויות. קולאק גדול נותנים לכומר ולגבאי. הקולאק הגדול הוא בעל צורה עגולה ומוקף בשני גלילי בצק קלועים ובמרכז שתי לחמניות עגולות ושני צלבים מוצבים בצורה סימטרית. מקובל לחלק בלוויות 17 קולאקים, אחד עבור האל, השני עבור אימו, עשרה עבור המת וחמישה בצורת הספרה 8 מוצלבת.
בקולינדות מקבלים הזמרים הנודדים, לצד יתר המתנות, קולאקים ובסוף המופע מנהיג הזמרים מברך את המארחים על הקולאק עם נאום מסורתי.
יאן קומסקי
יאן ברש-קוֹמְסקי (בפולנית: Jan Baraś-Komski; 3 בפברואר 1915 - 20 ביולי 2002) היה צייר פולני-אמריקאי.
ביוגרפיה.
קומסקי למד ציור, אנטומיה ותולדות האמנות באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב שבפולין.
במהלך מלחמת העולם השנייה פעל בתנועת ההתנגדות. ב-1940 נמלט מפולין בכוונה להצטרף לצבא של שיקורסקי שהלך והתגבש בצרפת, אך נעצר בגבול צ'כוסלובקיה. הוא נכלא בנובי סונץ' ובטרנוב לפני שנשלח לאושוויץ, במשלוח האסירים הראשון למחנה. הוא קיבל את מספר האסיר תחת השם יון ברש, בשל הניירות המזויפים שנשא כאשר נעצר.
ב-29 בדצמבר 1942 נמלט מאושוויץ עם שלושה אסירים נוספים. לאחר 16 ימים נתפס על רכבת לכיוון ורשה. קומסקי השתמש בשם בדוי בעת המשלוח לאושוויץ, לכן ניצל מהוצאה להורג מידית בעוון בריחה מאושוויץ, ובמקום זאת נשלח לכלא מונטלופיך ומשם חזרה לאושוויץ 2. בשנותיה האחרונות של המלחמה הועבר קומסקי לבוכנוואלד, לאחר מכן לגרוס-רוזן ולבסוף לדכאו, משם שוחרר בעת שחרור המחנה ב-29 באפריל 1945 על ידי צבא ארצות הברית.
לאחר המלחמה חי במחנות עקורים בבוואריה ומינכן, שם נשא לאישה ניצולת אושוויץ. בשנת 1949 היגרו בני הזוג לארצות הברית, שם עבד קומסקי כגרפיקאי ב"וושינגטון פוסט". במהלך השנים יצר רישומים וציורים של חיים במחנה ריכוז.
פומרולה
פומרולה (מלטינית fumus, עשן) הוא פתח בקרום כדור הארץ, לעיתים קרובות בקרבה להר געש, הפולט קיטור וגזים געשיים כדוגמת פחמן דו-חמצני, גופרית דו-חמצנית, מימן כלורי ומימן גופרתי. הקיטור נוצר כאשר מים בטמפרטורה מעל נקודת הרתיחה הופכים לקיטור, והלחץ יורד כאשר הם נפלטים מעל פני השטח.