דו"ח של ועדת החקירה הבינלאומית העצמאית בעניין הרפובליקה הערבית הסורית, שהוגש למועצת זכויות האדם של האו"ם בהתאם להחלטתה בדיון במושב ה-45 של מועצת זכויות האדם (החל ב-14 בספטמבר 2020), מציגה ראיות להפרות רבות של זכויות אדם נגד אוכלוסייה אזרחית, ובמיוחד כורדית, על ידי טורקיה ו"פלגים לא ממשלתיים" כגון הצבא הלאומי הסורי, הפועלים כסוכנים דה פקטו של טורקיה. בסעיף 47, הדו"ח מתייחס לביזה וניכוס רכוש, ומציין כי "בכל אזור עפרין, מספר ראיות מצביעות על כך שרכושם של בעלי עסקים כורדים נשדד ונוכס על ידי אנשי הצבא הלאומי הסורי באופן מכוון.
דווח כי נשים ונערות יזידיות וכורדיות אחרות נחטפו על ידי ה-SNA מאז שהחל כיבוש עפרין בתחילת 2018, וביצעו בהן כופר, אונס, נישואים בכפייה ועוד. נטען שרבות מהן נהרגו מאוחר יותר. פעילות זו פורשה כחלק ממדיניות אסלאמית של הרתעת נשים מלעזוב את בתיהן ולהרחיקן מהפעילות האזרחית שהן עודדו לקחת בה חלק תחת המנהל האוטונומי של צפון ומזרח סוריה, כמו גם חלק מתוכנית רחבה יותר להרתיע את חזרתם של פליטים יזידים וכורדים אחרים שנמלטו מעפרין ב-2018.
אכיפת החוק.
טורקיה ארגנה רשות אכיפת חוק חדשה בשטחים הכבושים בתחילת 2017 הנקראת "המשטרה החופשית", המחולקת למשטרה לאומית ולכוחות ביטחון הציבור. היא מאומנת, מתחמשת ומתוקצבת על ידי השלטונות הטורקיים, וכתוצאה מכך נאמנה לטורקיה.
המשטרה הלאומית, בראשות האלוף עבדול רזאק אסלן, מחולקת עצמה לכוח המשטרה האזרחית ולכוחות המיוחדים. רוב פעילי המשטרה עברו הכשרה באקדמיה הלאומית לשוטרים בטורקיה. כדי לשמור על האבטחה בנפת עפרין, טורקיה העסיקה גם חברים לשעבר במשטרת מזרח ע'וטה החופשית שעברה לצפון סוריה לאחר כיבוש מזרח ע'וטה על ידי צבא סוריה.
בנוסף, טורקיה הקימה מספר בתי משפט באזור המעסיקים שופטים סוריים ועוקבים אחר הקוד המשפטי של סוריה, תוך פיקוח ותמיכה של שופטים ותובעים טורקים. בעזאז הוקם "בית דין לטרור" מיוחד.
כלכלה.
ביולי 2018, טורקיה מילאה "תפקיד בולט יותר ויותר - ושנוי במחלוקת - בכלכלה המקומית של האזור". היא השקיעה רבות באזור, סיפקה משרות עבודה וסייעה בבנייה מחדש של הכלכלה. פרויקטי פיתוח בהובלת טורקיה שיקמו תשתיות כמו סכרים, חשמל וכבישים. חברות פרטיות טורקיות השיקו פרויקטים באזור, וכך גם מספר חברות ואנשי עסקים סוריים. תוצאה בעייתית אחת של ההשפעה הכלכלית של טורקיה הייתה שמשבר המטבע והחובות של המדינה השפיע גם על האזור, שכן טורקיה משלמת משכורות ושירותים בלירה טורקית שערכה ירד מאוד במהלך 2018, ופוגעת בכלכלה המקומית.
תיירות.
כתוצאה מהפלישה הטורקית, קרס מגזר התיירות של עפרין ששרד את מלחמת האזרחים עד אותה נקודה. לאחר שהקרב בין ה-SDF לכוחות פרו-טורקים הסתיים ברובו, טורקיה ניסתה לייצב מחדש את האזור ולהחיות את התיירות המקומית. היא הסירה את השליטה ההדוקה על מבקרים ועוברים שהייתה קיימת בעבר תחת הממשל בראשות PYD, והמועצות המקומיות החדשות והמשטרה החופשית ניסו לספק יציבות ותמריצים לתיירים לחזור. ביולי 2018, הצעדים הללו החלו להשפיע, כאשר חלק מהמבקרים הגיעו לאזורי הפנאי הפופולריים של עפרין, כמו אגם מיידנקי.
חינוך.
טורקיה לקחה "שליטה מלאה על התהליך החינוכי" באזור, ומממנת את כל שירותי החינוך. אלפי מורים באזור מקבלים שכר מטורקיה. מספר בתי ספר נפתחו או נבנו לאחרונה, כאשר תוכניות הלימודים שלהם הותאמו חלקית לתוכנית הלימודים בטורקיה: אף על פי שתוכניות הלימודים של משרד החינוך הסורי עדיין מספקות את הבסיס, חלקים מסוימים שונו כדי להתאים את תוכנית הלימודים לנקודת המבט הטורקית ביחס להיסטוריה, למשל החלפת הכינוי "הכיבוש העות'מאני" ב"שלטון עות'מאני". טורקית נלמדת כשפה זרה מאז כיתה א' ואלו שלומדים בבתי ספר באזורי הכיבוש יכולים ללמוד לאחר מכן באוניברסיטאות בטורקיה.
אואחאקה (מדינה)
אואחאקה
רעידת האדמה באואחאקה (2018)
דימיטר שישמנוב
דימיטר איוואנוב שישמנוב (בבולגרית: Димитър Иванов Шишманов; 19 בנובמבר 1889, סופיה, נסיכות בולגריה – 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה סופר, דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן כמזכיר הכללי וסגן שר החוץ ובהמשך, בין השנים 1943–1944 כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של דוברי בוז'ילוב. ב-1942, בעת כהונתו כסגן שר החוץ נתן שישמנוב אישור בשם ממשלת בולגריה לגסטפו לגרש למחנות ההשמדה יהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה הנאצית ובארצות הנתונות לשליטתה.
קורות חייו.
דימיטר שישימנוב נולד בסופיה. אביו איוואן שישמנוב היה דיפלומט וכיהן כשגריר בולגריה לרפובליקה העממית של אוקראינה, ואימו לידיה שישמנובה הייתה סופרת, עיתונאית ומתרגמת נודעת. דימיטר שישמנוב רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת ז'נבה. בין השנים 1932–1935 כיהן כראש המחלקה המשפטית במשרד הפנים של בולגריה. בתקופה זו התפרסמו מספר מחזות וסיפורים קצרים אשר כתב. מ-1935 ועד 1940 כיהן כשגריר בולגריה לממלכת יוון ובהמשך בין 1940 - 1943 כיהן כמזכיר הכללי וסגן שר החוץ בממשלתו של בוגדאן פילוב. באוקטובר 1943 התמנה לשר החוץ בממשלתו של דוברי בוז'ילוב וכיהן עד יוני 1944 עת התפטר בוז'ילוב.
בעת כהונתו כסגן שר החוץ עלתה שאלת גורלם של יהודים נתיני בולגריה שאינם מתגוררים בשטחה. בחילופי מכתבים מיוני 1942 בין המשרד הראשי של הגסטפו בברלין לשגריר הגרמני בסופיה אדולף בקרלה, מצוין כי הושג הסכם עקרוני בעל פה בין בולגריה לגרמניה לפיו לא תעמוד אף אחת מהממשלות על זכויות יהודים שהיו בעבר נתיני אחת המדינות ומתגוררים בשטחים הנתונים לשליטתן. מצוין שבעוד שאת היהודים אזרחי בולגריה המתגוררים בשטחה לא ניתן כרגע להגלות מזרחה בשל סיבות לוגיסטיות, הרי שקיימת דחיפות שהיהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה ובארצות הנתונות לשליטתה, יגורשו לאלתר. בקרלה השיב שהמזכיר הכללי של משרד החוץ דימיטר שישמנוב הודיע לו שממשלת בולגריה מוכנה לחתום מיידית על הסכם כתוב ברוח הדברים, וכי ממשלת בולגריה מאשרת לגרש יהודים בעלי נתינות בולגרית המתגוררים בגרמניה ובארצות הנתונות לשליטתה.
בשלהי 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה נעצר שישמנוב והועמד לדין במסגרת "משפטי העם" בבית הדין העממי שהוקם לשפיטת בכירי הממשל הקודם ומשתפי פעולה עם הנאצים. שישמנוב נמצא אשם והוטל עליו עונש מוות. הוא הוצא להורג על ידי כיתת יורים בשטח בית הקברות המרכזי בסופיה ב-1 בפברואר 1945. ב-1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את פסק הדין של בית המשפט העממי בשל אי סדרים בהליכים המשפטיים, וזיכה את שישמנוב מכל אשמה.
המאורעות באואחאקה (2006)
בית הכנסת מאיור (איסטנבול)
בית הכנסת מאיור הוא בית כנסת לשעבר ברובע האסקוי שבבייאואולו באיסטנבול שבטורקיה .
הִיסטוֹרִיָה.
לפי ההיסטוריון , בית הכנסת נבנה בתקופה הביזנטית ונקרא מאיור משום שהיה הגדול בשכונה. היסטוריון אחר טוען שבית הכנסת נבנה לפני 300 עד 500 שנה על ידי יהודים ממיורקה . (לפי ההיסטוריון , בשנות החמישים היה בית כנסת מאיורקה בהסקוי. )
מבנה בית הכנסת משמש כיום כמקום אחסון, בתי מלאכה ואולם ביליארד. בספטמבר 2009, האמן סרג' שפיצר בחר באתר זה עבור המיצב שלו "Molecular Istanbul" .
פאטוס נאנו
פאטוס נאנו (באלבנית: Fatos Nano; ), נולד ב-16 בספטמבר 1952) הוא פוליטיקאי אלבני שכיהן כראש ממשלת אלבניה בין השנים 1997 ל-1998 ובין 2002 ל-2005. הוא היה המנהיג הראשון ומייסד המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה.
נאנו היה מועמד בבחירות לנשיאות אלבניה בשנת 2007, אך לא זכה. הוא ניסה שוב בבחירות לנשיאות ב-2012, אך הוא אפילו לא התאים כמועמד, משום שמנהיגי המפלגות בפרלמנט מנעו מחברי הפרלמנט שלהם לבחור בו כמועמד בבחירות.
ביוגרפיה.
פאטוס נאנו נולד בטירנה לטאנה נאנו, מנהל לשעבר של הרדיו האלבני, ולמריה נאנו.
בשנתו השנייה בתיכון הקים להקת רוק שהוא היה הסולן שלה, הם ניגנו את המוזיקה של הביטלס, מוזיקה שהייתה לקהל הרחב במדינה באותה תקופה. הוא סיים את לימודיו בכלכלה פוליטית באוניברסיטת טירנה בשנת 1974. לאחר סיום לימודיו בשנת 1978 עבד נאנו בניהול המפעלים המתכתיים של אלבסן עד 1981. מ-1981 עד 1984 שימש נאנו ככלכלן בחווה החקלאית של פריסקה בטירנה. ב-1984 מונה כחוקר בעיות סוציו-אקונומיות ורפורמות בכלכלות השוק של מדינות הגוש המזרחי במכון למחקרים מרקסיסטיים-לניניסטים בטירנה, שם עבד עד 1990.
קריירה פוליטית.