זכויות להט&quot;ב ברפובליקה המרכז-אפריקאית
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) ברפובליקה המרכז-אפריקאית מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. בעוד כי פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה הייתה חוקית בשטחי המדינה מאז ומעולם, זוגות חד מיניים ומשקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן ההכרות המשפטיות הזמינות לבני זוג הטרוסקסואלים.
הרפובליקה המרכז-אפריקאית הייתה אחת מ-10 המדינות האפריקניות הבודדות שחתמו בשנת 2011 באו"ם על "ההצהרה המשותפת על הפסקת מעשי אלימות והפרות זכויות אדם הקשורות בהתבססות על נטייה מינית וזהות מגדרית", המגנה אלימות ואפליה כלפי להט"ב.
מעמד בחוק.
פעילות מינית חד מינית היא חוקית ברפובליקה המרכז-אפריקאית מאז ומעולם וכך גם מעמדו השווה של גיל ההסכמה עבור זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים. עם זאת, על פי דו"ח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2012,
"חוק העונשין מפליל "ביטוי פומבי של אהבה" בין בני אותו המין עם מאסר של שישה חודשים עד שנתיים או קנס בין 150,000 ל-600,000 פרנק CFA (300 ו-1,200 דולר). כאשר אחד המשתתפים הוא קטין, ניתן לגזור על המבוגר עונש של שנתיים עד חמש שנות מאסר או קנס של 100,000 עד 800,000 פרנק CFA ($200 ו-$1,600). עם זאת, לא היו דיווחים על כך שהמשטרה עצרה או עצרה אנשים [בשנת 2012] על פי הוראות אלה".
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
הרפובליקה המרכז-אפריקאית אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור או שותפות).
לצד אי הכרתה של הרפובליקה המרכז-אפריקאית במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקת המדינה בסעיף 7 המגדיר נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד מאז 2016.
הורות ואימוץ.
על פי אתר של ממשלת צרפת, רווקים ונשואים זכאים לאמץ ילדים בגינאה ביסאו בעודו לא מזכיר האם אזרחים המוגדרים כחברי קהילת הלהט"ב נפסלים מאימוץ.
תנאי מחיה.
דו"ח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2012 מצא כי,
"לא היו דיווחים על כך שהממשלה מתמקדת בהומואים ולסביות. עם זאת, האפליה החברתית נגד להט"ב נוכחת, בעוד אזרחים רבים ייחסו את קיומה של הומוסקסואליות להשפעה "מערבית בלתי הוגנת". לא היו ארגונים ידועים התומכים בזכויות להט"ב במדינה".
אלפרידה לוזה-וכטלר
אלפרידה לוֹזֶה-וכטלר (בגרמנית: Elfriede Lohse-Wächtler נולדה בשם; Anna Frieda Wächtler 4 בדצמבר 1899 - 31 ביולי 1940) הייתה ציירת אוונגרד גרמנייה, שעבודותיה הוגדרו כ"אמנות מנוונת", וחלקן הושמדו על ידי גרמניה הנאצית. היא נרצחה במוסד פסיכיאטרי לשעבר בטירת זוננשטיין בפירנה במסגרת תוכנית T4 - אותנסיה, תוכנית המתת חסד כפויה בגרמניה הנאצית. משנת 2000, מרכז ההנצחה לתוכנית האותנסיה בבית החולים מנציח את חייה ופועלה בתערוכת קבע.
ביוגרפיה.
אלפריד לוזה-וכטלר גדלה במשפחה ממעמד הביניים, והחלה ללמוד בגיל 16 בבית הספר המלכותי לאמנויות בדרזדן בין השנים 1915 ל-1918. בתחילה למדה אופנה, ואז עברה ללמוד גרפיקה שימושית. מ-1916 עד 1919, השתתפה גם בקורסי רישום וציור באקדמיה לאמנות של דרזדן. היא באה במגע עם קבוצת הזצסיון, שפעלה בדרזדן ב-1919 והפכה לחלק ממעגל אמנים שפעל סביב האמן אוטו דיקס בהם אוטו גריבל וקונרד פליקסמולר. היא שכרה חלק מהסטודיו של פליקסמולר ליד מרכז העיר דרזדן והתפרנסה בין היתר מאיור גלויות.
ביוני 1921 התחתנה עם הצייר וזמר האופרה קורט לוזה, ועברה בעקבותיו לגרליץ בשנת 1922 ובשנת 1925 עברו בני הזוג להמבורג. הנישואים היו קשים ובני הזוג נפרדו מספר פעמים בשנים שלאחר מכן. בשנת 1926 הצטרפה אלפריד לוזה-וכטלר לפדרציית הנשים האמניות וחובבות אמנות בהמבורג. היא השתתפה בכמה תערוכות של זרם האובייקטיביות החדשה שדיקס היה חלק ממנה.
ב-1929 סבלה מהתמוטטות עצבים בגלל קשיים כלכליים ואישיים ואושפזה במוסד פסיכיאטרי בהמבורג-פרידריכסברג. במהלך שהות של חודשיים במוסד היא ציירה כ-60 רישומים בעיפרון וצבעי פסטל. בעיקר ציירה דיוקנאות של חולים אחרים. תקופת יצירה פורייה במיוחד הייתה לאחר החלמתה ופרידה סופית מקורט לוזה ב-1926. היא ציירה ציורים רבים של נמל המבורג, סצנות מחיי פועלים, זונות, ודיוקנאות עצמיים חסרי רחמים. אבל למרות כמה תערוכות, היא חיה בעוני.
בשנת 1931 עקב בעיות כלכליות ובידוד חברתי הולך וגובר, היא חזרה לבית הוריה בדרזדן. כאשר מצבה הנפשי החמיר, אביה אישפז אותה בבית החולים הממלכתי בארנסדורף ב-1932, שם אובחנה אצלה סכיזופרניה. מ-1932 עד 1935 היא עדיין ציירה פורטרטים. לאחר שקורט לוזה התגרש ממנה במאי 1935 היא הייתה מושבתת מיצירה עקב "אי שפיות חשוכת מרפא".
לאחר שסירבה להסכים לעיקור, נשלל ממנה האישור לצאת מבית החולים. בדצמבר 1935 היא עברה עיקור כירורגי בכפייה בבית החולים לנשים בדרזדן-פרידריכשטדט על רקע המדיניות האאוגניסטית הנאצית. אחרי אירוע טראומטי זה היא לא שבה לצייר.
ב-1940 היא נשלחה למוסד הפסיכיאטרי לשעבר בפירנה-זונשטיין (שנמצא בטירת זוננשטיין בפירנה), שם, ב-31 ביולי, נרצחה יחד עם רוב המאושפזים האחרים במסגרת תוכנית "המתת החסד" הנאצית. סיבת המוות הרשמית הייתה "דלקת ריאות ואי ספיקת שריר הלב". בשנים 1940 ו-1941, הומתו בגז במוסד זה 13,720 מאושפזים.
התקופה היצירתית ביותר של לוזה-וכטלר הייתה בזמן שהותה בהמבורג. משנת 1927 עד 1931, היא ציירה כמה מיצירותיה החשובות. הדיוקנאות של חולי נפש שציירה בהמבורג-פרידריכסברג (1929) ובארנסדורף (1932–1935) עוררו עניין רב. כחלק מקמפיין האמנות המנוונת של הנאצים, הוחרמו תשע מיצירותיה ממוזיאון האמנות בהמבורג וממוזיאון אלטונה, וככל הנראה הושמדו ב-1937, וכן חלק גדול מיצירותיה מארנסדורף.
הנצחה ומורשת.
בבשנות ה-90 החלה התעניינות מחודשת ביצירותיה של לוזה-וכטלר. בשנת 1994 נוסדה עמותה לקידום יצירותיה "(Förderkreis Elfriede Lohse-Wächtler" ). ב-1996 התפרסמה מונוגרפיה ראשונה על יצירותיה, שנכתבה על ידי גיאורג ריינהרדט. ציוריה הוצגו בתערוכות בדרזדן, המבורג-אלטונה ואשפנבורג והביאו להתעניינות מחודשת ביצירתה.
בשנת 1999 הוקמה אסטלה לזכרה בבית החולים הסקסוני בארנסדורף ומחלקה בבית החולים נקראת על שמה. בשנת 2005 נקרא על שמה רחוב בפירנה-זוננשטיין ומ-2008 נושא את שמה רחוב בארנסדורף.
זכויות להט&quot;ב בקומורו
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בקומורו כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית בין גברים או נשים היא פלילית ועונשה ב-5 שנות מאסר או קנס של 50,000-100,000 פרנק קומורואי.
מעמד בחוק.
פעילות הומוסקסואלית בין גברים או נשים הא פלילית ברחבי קומורו ועונשה 5 שנות מאסר או קנס של 50,000-100,000 פרנק קומורואי.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
קומורו אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור או שותפות).
הגנה מפני אפליה.
לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בקומורו.
תנאי מחיה.
דו"ח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2010 מצא כי "אנשים העוסקים בפעילות הומוסקסואלית לא הצהירו בגלוי על נטייתם המינית עקב לחץ חברתי, בעוד אין ארגוני זכויות להט"ב הפועלים במדינה".
קן באק
קנת' רוברט באק (באנגלית: Kenneth Robert Buck; נולד ב-16 בפברואר 1959) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת קולורדו ברציפות מאז 2015. מחוז הבחירה שלו משתרע על כל מזרח המדינה, השופע ביישובים כפריים. בשנים 2019–2021, במקביל לכהונתו בקונגרס, היה יושב ראש המפלגה הרפובליקנית של קולורדו. טרם היבחרו לבית הנבחרים האמריקאי היה נציב מחוז ולד, ובבחירות 2010 היה המועמד הרפובליקני לסנאט של ארצות הברית, אך הפסיד למייקל בנט. הוא ידוע בקונגרס כאחד התומכים הנלהבים ביותר באכיפת הגבלים עסקיים.
ביוגרפיה.
באק נולד באוסינינג (Ossining) שבניו יורק. הוא ושני אחיו דורבנו בידי הוריהם, שניהם עורכי דין בניו יורק, ללמוד במוסדות להשכלה גבוהה של ליגת הקיסוס. בשנת 1981 השלים באק באוניברסיטת פרינסטון לימודי תואר ראשון בפוליטיקה, וחיבר תזת-גמר בת 75 עמודים שכותרתה "ערב הסעודית: לכודה בין סלע ומקום קשה". לימים סיפר באק שהתואר האקדמי שקיבל בפרינסטון היה "חשוב יותר עבור לאביו מאשר לו עצמו". בפרינסטון שיחק באק במשך ארבע שנים בקבוצת הפוטבול "פרינסטון טייגרס". לאחר לימודיו הגבוהים נדד באק אל מערב ארצות הברית ועבד בוויומינג במשרד שירותי החקיקה של המדינה וקיבל ב-1985 תואר שני במשפטים מהמכללה למשפט של אוניברסיטת ויומינג. הוא היה גם מרצה מהסגל הזטור בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת דנוור ובמכון הלאומי לסנגוריה משפטית בקולורדו.