הספר "Sexual Personae: Art and Decadence from Nefertiti to Emily Dickinson" נדחה על ידי שבעה בתי הוצאה לאור לפני שהוצאת ייל פרסמה אותו ב-1990, והוא הפך לרב מכר מיידי. בספר, פאליה טוענת שלטבע האנושי יש היבט דיוניסי אינהרנטי, במיוחד בכל הקשור למיניות. התרבות והציוויליזציה נוצרו על ידי גברים ומייצגים ניסיון להכיל כוח זה. הנשים גם הן חזקות, אך ככוחות טבעיים, והנישואים והדת הם אמצעים המכילים כוחות פראיים. טרי טיצ'אאוט כתב בביקורתו על הספר בניו יורק טיימס שהוא פגום, אך "...כל פיסה בו מגרה אינטלקטואלית כמו גם מרגיזה".
מרתה דאפי כתבה שלספר יש "מסר תרבותי בדלני" אשר התקבל היטב על ידי מבקרים, אך נדחה על ידי פמיניסטיות רבות. בביקורת על ספר זה, המחברת הפמיניסטית מולי אייבינס האשימה את פאליה בחוסר דיוק היסטורי, דמגוגיה של פמיניזם מהגל השני, אגוצנטריזם, וכתיבה בהכללות גורפות. אנתוני ברג'ס תיאר בסקירתו את הספר כ"ספר משובח ומטריד", ה"מבקש לתקוף את רגשותיו של הקורא, כמו גם את הדעות הקדומות שלו". ג'רמיין גריר כתבה שתובנותיה של פאליה לגבי כתביה של סאפפו הן "חיות ומאוד מוחשיות", אך גם ש"למרבה הצער לא עקביות ואינן תואמות במידה רבה אחת את השנייה".
Sex, Art and American Culture.
"Sex, Art and American Culture: Essays" אשר יצא ב-1992 הוא אוסף של קטעים קצרים, רבים מהם פורסמו בעבר כמאמרי מערכת או כביקורות, וכמה תמלילים של ראיונות. המאמרים כוללים ביקורות על מדונה, אליזבת טיילור, מוזיקת רוק, רוברט מייפלת'ורפ, מינויו של קלרנס תומאס לבית המשפט העליון, אונס, מרלון ברנדו, מילטון קסלר, והאקדמיה. הוא היה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס לספרים בכריכה רכה.
Vamps and Tramps.
"Vamps and Tramps: New Essays" שיצא בשנת 1994 הוא אוסף של 42 מאמרים קצרים ומאמר אחד ארוך, "No Law in the Arena: a Pagan Theory of Sexuality". הוא מכיל גם אוסף של קריקטורות שנעשו על פאליה מעיתונים. ונדי שטיינר כתבה בניו יורק טיימס שהספר "משעשע, בוטה, הגב' פאליה זורקת נעל אבסורדית לגלגליה הכבדים של האקדמיה". מיצ'יקו קאקוטאני, מבקרת תרבות של הניו יורק טיימס, כתבה: "כתביה על השכלה ... הם משכנעים ביותר, בדיוק כפי שכמה ממאמריה על הסכנות שבהסדרת הפורנוגרפיה וההתנהגות הפוריטנית המבישה של התנועה הנשית מקרינים היגיון... למרבה הצער, לגב' פאליה יש דרך לערער את טענותיה המעניינות יותר בזריקת הצהרות היפרבוליות".
The Birds.
בשנת 1998, ובציון השנה ה-35 להוצאת הסרט הציפורים של אלפרד היצ'קוק, מכון הקולנוע הבריטי הזמין את פאליה לכתוב ספר על הסרט. הספר בעל 96 העמודים של פאליה מפרש את הסרט כממשיך "בקו הרומנטיקה הבריטית וצאצא של מצגי הטבע הפראיים ונשות הפאם פאטאל של קולרידג'". פאליה משתמשת במסגרת הפסיכואנליטית לפירוש הסרט כמתאר "שחרור של כוחות פרימיטיביים של מין ותאווה אשר דוכאו אך מעולם לא אולפו במלואם". הספר תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2003 בהוצאת רסלינג.
Break, Blow, Burn.
"Break, Blow, Burn: Camille Paglia Reads Forty-three of the World's Best Poems" משנת 1995 הוא אוסף של 43 קטעי שירה קצרים המלווים במאמר שנכתב על ידי פאליה. האוסף מכוון בעיקר לאלו שלא מכירים מקודם את העבודות. קלייב ג'יימס ציין כי פאליה נוטה להתמקד ביצירות אמריקאיות כהיא עוקבת אחר יצירות משייקספיר וקדימה בזמן, וייטס, בעקבות קולרידג', הוא האירופאי האחרון שנידון. הוא גם הדגיש את יכולתה של פאליה לגלות אהדה ליצירות ולאחד צורות אמנות שונות בניתוח שלה. כריסטופר נילד ציין כי יש לפאליה "כישרון נדיר ללכוד את מצב הרוח והנוף של שיר בתמציתיות, בביטויים דוקרניים של תובנה תיאורית" ושהיא מציגה רגעים של זוהר, אך הוא גם מציין שכמה מהסופרים העכשוויים שהיא בחרה שטוחים לגמרי. הוא גם משבח את נקודת מבטה הפדגוגית כלפי פרשנות בסיסית, והציע שגישתה היא אולי מה שנדרש כדי לרענן את הלימודים במדעי הרוח.
Glittering Images.
"Glittering Images: A Journey Through Art from Egypt to Star Wars" משנת 2012 היא סדרה של מאמרים על יצירות אמנות בולטות מהעת העתיקה ועד לזמנים מודרניים. הסופר ג'ון אדמס מביקורת הספרים של הניו יורק טיימס היה סקפטי לגבי הספר, והאשים אותו בהיותו "מונע על ידי אג'נדה וגדוש בהערות פולמוס צדדיות הפוגעים אנושות בפוטנציאל שלו לשכנע". גארי רוזן מהוול סטריט ג'ורנל, לעומת זאת, שיבח את "המגוון המרשים" של הספר ונגישותו לקוראים.
Free Women, Free Men.
Paglia's "Free Women, Free Men: Sex, Gender, and Feminism" משנת 2017, הוא אוסף מסות משנת 1990 ואילך. דווייט גארנר בניו יורק טיימס כתב שהמסות תוקפות שני נושאים - פמיניזם מודרני, עליו פאליה כותבת "הפך למגירת ירקות כלבויניקית שם חבורות של אחיות לבכי תלותיות יכולות לאחסן את הנוירוזות המעופשות שלהן", וכן אוניברסיטאות אמריקאיות, לגביהן פאליה שואלת, "איך ייתכן שהשמאל האקדמי של היום תמך במקום להתנגד לקודי דיבור בקמפוסים, כמו גם למעקב הגרוטסקי ומישטור יתר על חיי הסטודנטים?"
ליגת העל של צפון אירלנד
ליגת הכדורגל של אירלנד
עגלת החייאה
עגלת החייאה היא עגלת ציוד רפואי, הנושאת ציוד ותרופות הדרושים לצורך עריכת החייאת לב-ריאות וטיפול במצבים רפואיים חריפים ומסכני חיים.
עגלות החייאה מוצבות במחלקות ואגפים שונים בבתי חולים ובמרפאות ציבוריות במטרה לאפשר שם גישה מהירה לציוד החייאה ומתן טיפול מיידי ומהיר לאנשים שנקלעו למצב רפואי חריף ומסוכן. בעת הצורך הן מובלות במהירות אל מקום הימצאו של המטופל כדי לשמש את המטפלים בו – אנשי צוות המחלקה או המרפאה, או צוותי החייאה ייעודיים של בית החולים.
תוכנה של עגלת החייאה.
תכולתה של עגלת החייאה מסודרת במגירות שבה ועל גבי המשטח העליון שלה ובדרך כלל מסומנת עליהם בבירור לשם זירוז ההתמצאות בפריטים השונים.
תוכנה של העגלה משתנה ממוסד רפואי אחד לאחר, אך מכיל בדרך כלל את הפריטים הבאים:
מקורה של עגלת ההחייאה.
עגלת ההחייאה הראשונה בעולם הוצבה במרכז הרפואי בת'ני (Bethany) שבעיר קנזס סיטי, בארצות הברית. זה היה בית החולים הראשון בארצות הברית שפתח יחידה לטיפול נמרץ לחולי לב. הרכיב את העגלה אביו של אחד מרופאי בית החולים והיא כללה מכשיר דפיברילציה, מנשם ידני וצינורות לצנרור תוך-קני.
שמעון דניאל
שמעון (שימי) דניאל (נולד ב-1962) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כקצין הנדסה ראשי. משנת 2008 מכהן כמנכ"ל החברה הממשלתית להגנות ים המלח (חל"י).
חייו.
דניאל נולד בבאר שבע, התגייס לצה"ל ב-1982 ושירת בחיל ההנדסה הקרבית, עבר קורס מ"כים וקורס מש"קי הנדסה. לחם במלחמת לבנון הראשונה יחד עם חבריו לקורס, יצא לקורס קצינים ובמהלכו השתתף בכניסת כוחות צה"ל לביירות. במהלך ההשלמה החילית של חיל ההנדסה, מונה למפקד מחלקה בגדוד סדיר של החיל שנלחם בלבנון, לאחר כחודש סיים באופן רשמי את הקורס בהצטיינות. בהמשך שירת כמפקד פלוגה, וכן כמפקד סיירת יעל במשך כשלוש שנים. השתחרר משירות הקבע ובמהלך שירות המילואים מונה לסגן מפקד יחידת מיתר וחזר לשירות הקבע. בהמשך שירותו שירת כראש ענף מפקדים בבית הספר להנדסה צבאית, כמפקד גדוד הנדסה 601, מפקד חטיבה מרחבית אפרים וקצין ההנדסה של פיקוד הצפון בתקופת הנסיגה מלבנון בשנת 2000. בתפקידו הבא שירת כמפקד בית הספר להנדסה צבאית (בהל"צ).
ב-2003 מונה לקצין ההנדסה הראשי, בתקופתו חלה רוויזיה בהכשרות בחיל ההנדסה הקרבית, כולל איחוד מסלולי איתור כוח האדם וההכשרות של הפלוגות השונות ביחידת יהל"ם והגדלת מצבתה וכן הוקמה יחידת סמו"ר להתמודדות עם מנהרות ההברחה של רצועת עזה. בתקופתו נקלטו בחיל דחפורים משוריינים מדגם D9R; הדחפורים החדשים שנרכשו בכמות גדולה נהפכו לדגם העיקרי בשירות מערך הצמ"ה של חיל ההנדסה הקרבית, ועל רבים מהם הותקן מיגון כלוב ב-2006. אירועים משמעותיים בהם השתתף החיל היו האינתיפאדה השנייה (בה נטל חיל ההנדסה הקרבית תפקיד מרכזי בלחימה בטרור הפלסטיני), ביצוע תוכנית ההתנתקות (בה החיל פינה את תשתיות צה"ל ופוצץ את התשתיות שלא ניתן היה לפנות) ומלחמת לבנון השנייה. בשנת כהונתו האחרונה מונה בנוסף גם לראש מטה פיקוד הדרום. באוגוסט 2007 הוחלף על ידי תא"ל משה שלי.
לאחר שחרורו מונה לראש מנהלת ים המלח שהפכה בתקופתו לחברה ממשלתית במטרה לרכז את התכנון והביצוע של ההגנה על מלונות ים המלח ותשתיות החוף מפני הצפה כתוצאה מעליית מפלס המים בחוף המערבי של בריכת מפעלי ים המלח.
דניאל בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ותואר שני במדעי המדינה, הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צה"ל.
שימי דניאל
ריצה
ריצה היא צורת התנועה המהירה ביותר של בעלי רגליים. ההבדל בין ריצה להליכה הוא שבריצה יש נקודת זמן בה אף רגל אינה נוגעת בקרקע, בעוד שבהליכה נוגעת לפחות רגל אחת בקרקע בכל רגע נתון. הבדל נוסף הוא שבריצה שורפים יותר קלוריות מבכל הליכה.
ריצה כספורט.
ספורט הריצה הוא ענף מרכזי באתלטיקה. ריצה תחרותית התקיימה כבר בעת העתיקה, ביוון העתיקה, במצרים העתיקה ובאזורים נוספים.