ב-1962 התמודד ארבי בבחירות לכהונה שנייה והפסיד להרולד יוז, שבמצע הבחירות שלו הציע לגליזציה של צריכת משקאות חריפים. ארבי סירב לנקוט בצעד כזה, שכן הוא ראה עצמו מחויב לתומכי חוק היובש, שתמכו בו במסע הבחירות הקודם שלו.
לאחר כהונתו.
לאחר תום כהונתו כמושל, הצטרף ארבי לחברת בנקאות כמנהל המכירות של מחוז דה מוין. ב-1963 הוא הצטרף לחברת יהלומים בתור ראש המחלקת המשפטית שלה. בהמשך הוא שימש כמנהל של המוסד הלאומי למען משותקי רגליים. הוא גם עבד במחלקת התחבורה של ארצות הברית בסיאטל. בשנים 1970–1977 הוא שימש כנציג האזורי של מזכיר התחבורה של ארצות הברית בשיקגו. ב-1973 מינה אותו הנשיא ריצ'רד ניקסון כיושב ראש המועצה הפדרלית האזורית למדינות הימות הגדולות בשיקגו, תפקיד בו הוא שימש עד 1977. ב-1979 נבחר ארבי כסגן נשיא איגוד הקבלנים הלאומי.
ב-1977 פרש ארבי לעירו בון. בשנות פרישתו הוא עסק במחקר גנאלוגי, בטיולים, ובאיסוף ובשיפוץ עתיקות. ב-1997 הוא פרסם את ספר זיכרונותיו. נורמן ארבי נפטר בבון ב-8 ביוני 2000 ונטמן בבית הקברות לינווד פארק שבעיר.
הוצאת אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
הוצאת אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (באנגלית: Johns Hopkins University Press; ההוצאה קרויה גם בשמות JHU Press וכן JHUP) היא חברת ההוצאה לאור של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, מרילנד. היא נוסדה ב-1878, וזו ההוצאה לאור האוניברסיטאית הוותיקה ביותר מבין כל אלו הפועלות בארצות הברית. ההוצאה לאור מפרסמת ספרים וכתבי עת, ומטעמה פועלות מחלקות נוספות המפעילות מאגרי מידע אלקטרוניים. משרדי ההוצאה לאור נמצאים בצ'ארלס וילג' .
רקע.
, נשיאהּ הראשון של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, חנך את ההוצאה לאור ב-1878. ההוצאה לאור החלה בשם "סוכנות הפרסום האוניברסיטאית", ובשנתיים הראשונות לקיומה פורסמו מטעמה שני כתבי עת. הספר הראשון של ההוצאה לאור פורסם ב-1881, שלוש שנים לאחר הקמתה. הוא יצא לאור לכבודו של סידני לאנייר , שהיה אחד הכותבים הראשונים באוניברסיטה. ב-1891, סוכנות הפרסום שינתה את שמה ל"הוצאת ג'ונס הופקינס", וב-1972 ל"הוצאת אוניברסיטת ג'ונס הופקינס". ב-1993, לאחר שעברה מספר פעמים מקמפוס אחד למשנהו, ההוצאה עברה לבניין ששימש בעבר בתור כנסייה בשכונת צ'ארלס וילג' שבבולטימור. המבנה הוקם ב-1897 ככנסייה קתולית על שם "הקדושים פיליפ וג'יימס", אך מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 מאכלס המבנה את ההוצאה. ב-2017, לאחר פרישתה של מנהלת ההוצאה לאור קת'לין קין, מינתה ההוצאה לאור את ברברה פופ למנהלתה החדשה.
פרסומים וחטיבות מחקר.
JHU Press מפרסמת 90 כתבי עת מדעיים ולמעלה מ-200 ספרים חדשים בכל שנה. מאז 1993, מנהלת הוצאת אוניברסיטת ג'ונס הופקינס את Project MUSE, ספר מקוון הכולל למעלה מ-550 כתבי עת מדעיים ויותר מ-20,000 ספרים אלקטרוניים. הוצאת הספרים פועלת בשלושה תחומים מרכזיים:
דיוויזיית השריון ה-14 (ארצות הברית)
דיוויזיית השריון ה-14 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 14th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-15 בנובמבר 1942 במחנה צ'אפי בארקנסו ונחתה במרסיי, צרפת ב-29 באוקטובר 1944. הדיוויזיה נכנסה ללחימה בגבול הצרפתי-איטלקי כחלק מהארמייה השביעית, ובינואר 1945 לחמה נגד מבצע נורדווינד הגרמני. במרץ 1945 חצתה הדיוויזיה את הריין, ולאחר מכן השתתפה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה עד סוף המלחמה, ובכלל זה השתתפה בקרב נירנברג ובשחרור מחנות ריכוז בדרום גרמניה. במהלך הימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה שחררה הדיוויזיה כ-200,000 שבויי מלחמה של בעלות הברית ממחנות הריכוז הגרמניים. בין המשוחררים היו כ-20,000 חיילים אמריקאים, מלחים ואנשי אוויר, כמו גם כ-40,000 חיילים מבריטניה ומחבר העמים הבריטי. הדיוויזיה הושבתה עם שובה לארצות הברית, ופורקה בוירג'יניה ב-15 באוקטובר 1945.
הר וסטמינסטר
הר וסטמינסטר (באנגלית: Mount Westminster) הוא הר ברכס סאפורטרז, באזור חוף דופק, של שטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.
הר וסטמינסטר ממוקם מצידו המזרחי של קרחון בירדמור.
הר וסטימנסטר ממוקם 7 קילומטרים מדרום להר קינזי.
גובהו של הר בירדמור 3,370 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ההר.
ההר התגלה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה 1907–1909 (משלחת נמרוד).
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי משלחת נמרוד.
ההר נקרא על שם יו גובנר, הדוכס השני מווסטמינסטר (Hugh Grosvenor, 2nd Duke of Westminster), שהיה התומך הכספי של משלחת נמרוד.
נוטוכרוס
נוטוכרוס (שם מדעי: "Notochoerus") הוא סוג נכחד של חזיר גדול מתת-המשפחה הנכחדת Tetraconodontinae, אשר חי באפריקה של הנאוגן (בין המיוקן לפליוקן). המאובנים שלו התגלו באתיופיה ואוגנדה ותוארו למדע ב-1925 בידי החוקר האנגלי ריצ'רד לייקר . הסוג מכיל 4 מינים שבמקור נחשבו לחלק מהסוג "Nyanzachoerus", אך הופרדו עקב מתאר נפרד של החטים הרחבים.
חזיר זה היה גדול יחסית והוא הגיע לאורך ממוצע 210 ס"מ, לגובה 130 ס"מ ולמשקל מוערך של 250–450 ק"ג, מה שהופך אותו לאחד הגדולים שבחזירים. הגולגולת הייתה דומה מעט לזה של חזיר יבלות והייתה רחבה ובעלת מספר זיזים בולטים שנוצרו מאמייל מעליה וחטים רחבים ששימשו כנראה למאבק יריבים.
הרולד יוז
הרולד אוורט יוז (באנגלית: Harold Everett Hughes; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, שכיהן כמושל איווה ה-36 בשנים 1963–1969, ולאחר מכן ועד 1975 כסנאטור מטעמה. בתחילת דרכו הפוליטית היה יוז רפובליקני, אך ב-1962 הוא היה לדמוקרט.
ראשית חייו.
הרולד יוז נולד באידה גרוב שבאיווה. ב-1941 הוא נשא לאישה את אווה מרסר. ב-1942 נהרג אחיו ג'סי בתאונת דרכים בגיל 23. ליוז ולרעייתו נולדה באותה שנה בת, וזמן קצר לאחר מכן הוא גויס. הוא שירת בצבא ארצות הברית, לחם במערכה בצפון אפריקה. הוא נשפט בבית דין צבאי על תקיפת קצין, ותוצאת המשפט הייתה שהוא נשלח ב-1943 להילחם בסיציליה. הוא חלה אז וחייל אחר החליף את מקומו בנחתת שהתפוצצה. בפיצוץ נהרגו מחליפו של יוז ורבים אחרים.
העניין של יוז בפוליטיקה נקשר למעורבותו בענף המשאיות. הוא היה למנהל של חברת משאיות מקומית והחל לארגן נהגי משאיות עצמאיים. יוז ייסד את המשרד לשיפור ענף המשאיות של איווה ובסופו של דבר נבחר למועצת המסחר המדינתית, שבה הוא שירת בשנים 1958–1962, כולל תקופה כיושב הראש שלה.
ב-1952, לאחר שנים בהם הוא היה מכור לאלכוהול, ניסה יוז להתאבד. בספר שהוא כתב שנים לאחר מכן הוא תיאר כיצד הוא נכנס לאמבטיה (מתוך כוונה להקל על ניקוי הדם) כשבידו רובה, והיה מוכן כבר ללחוץ על ההדק, כאשר הוא החל לבכות ולבקש את עזרת האל. הוא חווה חוויה רוחנית ששינתה את מהלך חייו. הוא החל להשתתף בתפילות וללמוד את התנ"ך בשקידה, ואף שקל קריירה ככומר. הוא גם תמך באלכוהוליסטים אנונימיים, וב-1955 פתח קבוצה של הארגון באידה גרוב.
מושל איווה.
בחירתו.
הזיקה הפוליטית של יוז מנעוריו הייתה למפלגה הרפובליקנית, אך הוא שוכנע לשנות את זיקתו הפוליטית. שירותו במועצת המסחר המדינתית הוביל אותו לקשרים עם מועצות סחר בין-מדינתיות ולקשרים בפוליטיקה הלאומית. ב-1962 הוא התמודד בבחירות על משרת מושל איווה כמועמד המפלגה הדמוקרטית והביס את המושל המכהן, הרפובליקני נורמן ארבי.
סוגיה מרכזית במסע הבחירות שלו הייתה הלגליזציה של המשקאות החריפים. עד אז אפשרו חוקי איווה צריכה של בירה רק בתוך הברים. משקאות אלכוהוליים מזוקקים ויינות ניתן היה לרכוש בחנויות לממכר משקאות בבעלות המדינה ובמועדונים פרטיים. יוז היה לתומך של שתייה ללא הגבלה. זמן קצר לאחר בחירתו, אימצה איווה מערכת חדשה של פיקוח על המשקאות החריפים.
כהונתו.
יוז כיהן כמושל בשנים 1963–1969. במהלך תקופה זו הוא המשיך המשיך להושיט יד לעזרה, כנוצרי וכאלכוהוליסט בתהליך גמילה, לאנשים שעדיין סבלו מנגע זה. הוא הקים תוכנית טיפולית במדינה והיה דובר משפיע של השקפות נאורות יותר על מקומם של המשקאות החריפים בחברה. התוכנית החדשה נראתה כחלופה לבתי החולים לחולי נפש של המדינה. יוז כתב שהמטרה הייתה להגיע לאלכוהוליסטים "לפני שאלו יגיעו לתחתית".
כמתנגד לעונש המוות, פנה יוז לנשיא קנדי, כדי שזה ימתיק את עונש המוות שהוטל על ויקטור פגר , שהורשע ברצח על ידי בית משפט פדרלי. הנשיא קנדי היה היחיד שבסמכותו היה להמתיק את העונש, אך הוא סבר שהפשע שביצע פגר היה כה אכזרי ודחה את הבקשה.
בינתיים, המשיכה הקריירה הפוליטית של יוז לצבור כוח. בוועידה הארצית של המפלגה הדמוקרטית של 1964 הוא נשא נאום תמיכה במועמדותו לנשיאות של לינדון ג'ונסון, צעד שבסופו של דבר הוא התחרט עליו, וזכה להכרה ארצית כמושל ליברלי וכן כדמות לאומית מבטיחה במפלגה הדמוקרטית. השתתפות במשלחות סחר מעבר לים, ומסע לווייטנאם עם מושלים נוספים, גרמו לו לרכוש ניסיון בתחום מדיניות החוץ.