שמנים אתריים מופקים מהעלים הצעירים והפירות הבשלים. לתמציות יש תכונות אנטיבקטריאליות ואנטי דלקתיות והעלים והגרגרים משמשים במזון מעובד ובתכשירים קוסמטיים שונים. התכשירים נלקחים בבליעה בטיפול בדלקות שתן, הפרעות בעיכול, זיהומים בנרתיק, גודש בריאות, דלקת בסינוסים ושיעול יבש. חיצונית ניתן להשתמש בהם לטיפול באקנה והשמן המופק משמש לטיפול בדלקת חניכיים. ממחקרים עולה, שחלק מהתכונות נוגדות החמצון המוצרים של ההדס הם נובעים מתכולת התרכובות הפנוליות והרכבן.
הצמח משמש בצורה טרייה או יבשה כתוסף מזון וכתבלין וכמשקה, והעלה שלו יכול להחליף כשות בייצור בירה מן הפרחים מפיקים מים מבושמים, המכונים eau d'ange.
צבעים וטאנינים מופקים מן הצמח והעץ משמש לפחם באיכות גבוהה ולעבוד עץ (למשל, ידיות כלים ומקלות הליכה).
בסרדיניה ובקורסיקה מפיקים מן ההדס ליקר הנקרא "מירטו". ה"מירטו" האדום מופק מפירות ההדס המושרים באלכוהול למשך כמה חודשים ואז מעורבבים עם סירופ סוכר. ה"מירטו" הלבן מופק מעלי הצמח המושרים באלכוהול. בסרדיניה נחשב הליקר המיוחד והריחני לאחד המשקאות הלאומיים של האי.
ההדס משמש כשיח נוי, כשיח גינון, כצמח עציצים כענפי קישוט, בזכות העלווה הרעננה והפריחה המדהימה שלו. בגינות הדס משמש לעיתים קרובות כצמח גידור.
ארכאולוגיה.
נמצאו חפצים שונים עשויים מהדס מצוי, הקדום שבהם הוא מסרק עץ שנמצא בוואדי מורבעת מלפני 10,000 שנים. כמו כן כלי קיבול קטנים, כמו לוחיות כישור, מקל ומסרקות עשויים מעץ זה נמצאו במצדה. שרידי העץ הקדומים ביותר של הדס מצוי נמצאו במערת אל וואד בכרמל מלפני כ-12,000 שנים. שרידים מאוחרים יותר נמצאו במערה בפקיעין בשכבה מהתקופה הכלקוליתית ובמערה בשומרון – בשכבה תקופת הברונזה הקדומה. שרידי עץ נמצאו בגליל במערבי, בכברי בשכבות של הברונזה התיכונה ותקופת הברזל.
ההדס בתרבות.
ההדס תופס מקום נכבד במיתולוגיה ובדת של העמים. הרומאים ראו בו את השיח של האלה ונוס, ייתכן שזהו מקור המנהג שפשט בראשית העת החדשה באירופה לקלוע את עלי ההדס בעטרתה של הכלה.
בחתונות בבית המלוכה הבריטי נהוג לשלב פרחי הדס מגנה בן ה-170 שנה של המלכה ויקטוריה בזר הכלה, כסמל לאהבה, מזל ואושר בחיי הנישואין.
ההדס מלווה את מעגל החיים היהודי: בברית המילה נוהגים לברך על ההדס, נוהגים לשמח את החתן והכלה ביום נישואיהם עם הדסים, וכך גם לאחר הלוויה. המהדרים מביאים אגודות של הדסים בערב שבת לביתם ולבית הכנסת בכל שבת. במדרש מדמים את בני ישראל לארבעת המינים; על ההדס נאמר: מה הדס זה יש בו ריח ואין בו טעם כך ישראל יש בהם בני אדם שיש בהם מעשים טובים ואין בהם תורה (ויקרא רבה, אמור, פרשה ל).
ההדס בתנ"ך.
במקרא ההדס נחשב צמח רצוי, באחת מנבואות הישועה מתאר ישעיה את ישראל השבים לארצם, ההרים והגבעות פוצחים רינה ו: "תַּחַת הַנַּעֲצוּץ יַעֲלֶה בְרוֹשׁ וְתַחַת הַסִּרְפַּד יַעֲלֶה הֲדַס" (), כעצים שיישבו את הישימון ויעלו במקום העצים הרעים שהיו קודם. נראה שגם כאן זהו משל לבני אדם, ישראל המצוינים יחליפו את יושבי הארץ.
בנבואת זכריה (א), מדבר זכריה על ה' שרוכב במצולה, בבבל, בין ההדסים ואחריו סוסים, אדומים, שרוקים ולבנים. הרוכב הוא ה', שביקש להחזיר העולם כולו לתוהו ובוהו, הסתכל בצדיקים העומדים סביבו- ההדסים, ונתקררה דעתו. משל זה נותן ביטוי לתפיסה ביהדות האומרת שהקב"ה מקבל שבח מהבריאה ומהצדיקים גם יחד, כל אחד בדרכו. הבריאה בעצם היותה קיימת והצדיקים באופן ישיר. משקלקלו בני האדם, שוב העולם אינו עומד אלא על שבחם של הצדיקים ובזכותם ממשיך להתקיים.
ההדס נזכר עוד בתנ"ך בהקשר לחג הסוכות ב: "וַאֲשֶׁר יַשְׁמִיעוּ וְיַעֲבִירוּ קוֹל בְּכָל עָרֵיהֶם וּבִירוּשָׁלִַם לֵאמֹר: צְאוּ הָהָר וְהָבִיאוּ עֲלֵי זַיִת וַעֲלֵי עֵץ שֶׁמֶן וַעֲלֵי הֲדַס וַעֲלֵי תְמָרִים וַעֲלֵי עֵץ עָבֹת לַעֲשֹׂת סֻכֹּת כַּכָּתוּב" לפי פרשנות חז"ל זהו ההדס השוטה, שאינו ראוי לעמוד בקריטריונים של ארבעת המינים, לכן השתמשו לסכך בו את הסוכה.
ההדס בארבעת המינים.
על פי המסורת ההדס הוא "ענף עץ עבות" (), אחד מארבעת המינים עליהם מברכים בחג הסוכות; במסכת סוכה שבתלמוד הבבלי מופיע: "תנו רבנן: 'ענף עץ עבות', שענפיו חופין את עצו ואי זה הוא? הוי אומר זה הדס". אבל לפי הדיון שם נראה שקודם הייתה המסורת ורק אחר כך בא ההסבר והנימוק מהמקרא. עוד התלבטה הגמרא (שם), למה לא יהיה זה ההרדוף, והתשובה היא -מפני שדרכיה (של התורה) דרכי נועם וכל נתיבותיה שלום" (משלי, ג), וההרדוף הוא צמח שעליו חדים ועלולים לשרוט את הידיים, או משום שכתוב: "והאמת והשלום אהבו" (זכריה, ח), והוא אין בו לא אמת ולא שלום, שעשוי להיות סם המוות. עוד נלמד מהפסוק: "ענף עץ עבת", שמשום שכתוב עבת לשון יחיד, חסר אות ו"ו, צריך שיהיו ה"עבת"=שלושה (הנביא מיכה (ז, ג) מציין שלושה חטאים ומסיים "ויעבתוה", היינו ששלושה עניינים נקראים "עבות" ועיין עוד ברש"י וברד"ק שם על מיכה) עלים יוצאים מקן אחד, לכן אין הוא בא מהזית, שעליו גדלים בזוגות.
עוד נדרש על ההדס שארבעת המינים הם כנגד איברי האדם ופעולותיו העיקריות: לב, שפתיים, עמוד שדרה, עיניים. ההדס הוא כנגד העיניים. לכל מעשה רע שעושה האדם באחד מאיברים אלה נקרא כופר באיבר זה וגם להפך- לכן בא ההדס כנגד העיניים (כד הקמח לרבנו בחיי).
הדס כשר למצוות נטילת ארבעת המינים הוא המין Myrtus Communis, ואילו המינים "Lophomyrtus bullata, Lophomyrtus obcordata" ו-"Neomyrtus pedunculata" אינם כשרים לשמש כ"ענף עץ עבות". כולם צמחים ממשפחת ההדסיים.
בדיני כשרות ארבעת המינים ישנם תנאים רבים המגדירים אילו מינים הם כשרים, אילו כשרים ואילו מהודרים. להלן כמה מהדינים המגבילים את ההדס:
כמו כן, ישנם עוד תנאים רבים ומקרים המגדירים מי מהם פסול ומי כשר, לכתחילה ובדיעבד.
שמות ההדס.
לשון חז"ל: עץ עבות, הדס; ארמית: אסא; ערבית: אס, יאס, אס ריחן ريحان; טורקית: מרסין, מירסין אגאגא; רומי ולטינית: מירטוס (Myrus); אנגלית: Common Myrtle; גרמנית עממית: Myrte.
כינויי הפרות: ענבי הדס, בנות הדס, בנות אסא.
רצח שולי הר מלך
רצח שולי הר מלך היה פיגוע ירי פלסטיני שהתרחש ב-א' באלול תשס"ג, 29 באוגוסט 2003 במהלך נסיעה בכביש אלון סמוך לכפר אל מוע'ייר, צפונית-מזרחית לרמאללה.
הפיגוע.
שלום "שולי" הר מלך נולד לצפורה ומשה הר מלך בי"ב בתשרי תשל"ט (13 באוקטובר 1978) והתגורר בחומש. נהג לטפל בפצועי פיגועים באינתיפאדה השנייה כנהג אמבולנס בארגון "הצלה יהודה ושומרון". הרמלך למד בישיבה בחומש ולימד בבית הספר בקדומים במקביל להתנדבותו ב"הצלה". היה אמור להתחיל לעבוד כרב בישיבת נתניה.
ב-29 באוגוסט 2003 שולי הר מלך ורעייתו לימור תכננו לצאת לביתם בחומש. הם הגיעו לבית הוריו של שלום, בכוכב השחר שם השאירו את אהוביה, בנם בן השנה וחצי ויצאו לדרכם. ביציאה מכוכב השחר, לכיוון הבקעה, נורו מהמארב. שלום גהר על אשתו והגן עליה, ספג את עיקר הפגיעות ומת לאחר דקות אחדות. לימור, בחודש השביעי להריונה, פונתה לבית החולים במצב בינוני. הרופאים החליטו ליילדה והיא ילדה תינוקת בריאה.
חבריו של הר מלך לארגון המתנדבים היו הראשונים להגיע לפיגוע וזיהו את חברם בין הנפגעים. נאלצו לקבוע את מותו וטיפלו באשתו הפצועה. שולי הר מלך נקבר בכוכב השחר.
לאחר הפיגוע.
הזרוע הצבאית של הפת"ח, גדודי חללי אל אקצא, נטלה אחריות על הפיגוע.
כוחות צבא ומשטרה רבים סרקו את האזור בחיפוש אחר היורים שנמלטו מהמקום.
מעצר המחבלים.
ב־23 בדצמבר 2003 נתפסה החוליה שרצחה את שולי הר מלך. בשב"כ ובצה"ל הצליחו לתפוס את אחת מחוליות החמאס הגדולות ביותר שפעלו אי פעם בשטחים: 22 חברים שפעלו ברמאללה, אחראים למותם של 10 חיילים ואזרחים ותכננו פיגועים אכזריים, שכללו כריתת ראשים של חיילים ומשא ומתן עליהם. בחיפוש בבתיהם נתגלו כלי נשקם של החיילים שנהרגו בפיגוע הירי בכפר עין יברוד. מרבית חברי החולייה הם משוחררי בתי כלא ישראליים ונטלו בעבר חלק בפיגועים רבים. חוליית סילואד, בראשות אחמד נג'אר ובה ארבעה מחבלים נוספים, ביצעה מספטמבר 2002 ועד אוגוסט 2003 שישה פיגועי ירי, בהם נרצחו שלושה אזרחים ישראלים - אסתר גליה, צבי גולדסטין ושולי הרמלך ונפצעו שניים נוספים.
אנחנו (סרט, 2021)
ג'ונג'ולי (סרט)
ג'ונג'ולי (ברוסית: Джонджоли) הוא סרט עלילתי בבימויה של אוקסנה ביצ'קובה, שישודר ברוסיה ברשת KION ב-2022.
הסרט השתתף בתוכנית WIP Europa של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בסן סבסטיאן בשנת 2021, המציג את הפרויקטים המבטיחים ביותר שהושקו בהפקה באירופה בשלב הפוסט-פרודקשן. באוקטובר 2021, הסרט קיבל פרס כנס בינלאומי במסגרת European Work-in-Progress Cologne על איכות המשחק ועבודת הבימוי.
עלילה.
לנינה נישואים יציבים, יחסי אמון עם בעלה, איתו הם מגדלים בן ומטפחת קריירה מצליחה. היא מקבלת חדשות מאהובה לשעבר רוסלן שהוא חולה קשה ומסכימה להגיע לטביליסי ולתמוך באדם האהוב בתקופה קשה, במיוחד מכיוון שבעלה של נינה לא מתנגד לטיול הזה. היא נוסעת כשהיא לא מתכננת להישאר זמן רב, אך הגורל מחליט אחרת.
הפקה.
הצילומים התרחשו בגאורגיה במהלך שנת 2021.
ספר שופטים (משנה תורה)
ספר שופטים הוא החלק הארבעה עשר והאחרון בסדרת ספריו ההלכתיים של הרמב"ם "משנה תורה". בספר זה עוסק הרמב"ם בעיקר במערכות השלטוניות: בבתי הדין השונים ובסמכויותיהם, ובראשם הסנהדרין וסמכותה, בדיני גביית עדות, ובדיני המלך וסמכויותיו. אגב כך עוסק הספר גם בהלכות אבלות ובדיני כיבוד הורים.