החוקר והעורך הישראלי מנחם פרי טוען כי מרסל פרוסט וספרו, "בעקבות הזמן האבוד", עומדים ברקע הספר. לטענת פרי, הספר "הוא קריאת התיגר החריפה ביותר הידועה לי לנוכח 'הזיכרון' הפרוסטיאני האליטיסטי והמתפייט, שהוא מין זיכרון שרק פרוסט מסוגל לו. מולו מעמידה גינצבורג זיכרון משפחתי ודמוקרטי, של אנשים של יום-יום, החוזר וקם לתחייה סביב ביטויים עליזים, ולא פחות סביב המלאות של פרטים צדדיים, סביב אותן סמיכויות אקראיות, שגם אצל פרוסט יוצרות את ההבדל בין זיכרון מת לזמן ששב ומתחיה. אלא שהפרטים הצדדיים של גינצבורג שונים מאוד מאלה של פרוסט".
כל בני המשפחה הזדהו ברמה כזו או אחרת עם התנועה האנטי-פשיסטית באיטליה וחלקם אף היה מעורב בפעילות בתנועה הסוציאליסטית ובתנועה הקומוניסטית באיטליה. בספר מתוארים מפגשים רבים של בני המשפחה עם דמויות מרכזיות בתחום הספרות והאידאולוגיה של תנועות אלו. בין היתר, מספרת הסופרת את סיפור הסתרתו של פיליפו טוראטי , מייסד התנועה הסוציאליסטית האיטלקית, בבית המשפחה בעת היותה ילדה (כנראה ב-1926 בעת מנוסתו לצרפת). בתרגום לעברית צירפה המתרגמת בסיום הספר "הערות" המפרטות את שמות כל האישים הנזכרים בספר בשמם ומציינות בקיצור את פועלם.
ברקע הספר מסופר גם סיפור הקמתה של הוצאת הספרים "אינאודי" שבה עבדה גינצבורג ובה גם הוציאה לאור את ספריה. הספר מסתיים בסיפור התבססותה של הוצאת הספרים בתחילת שנות ה-50, בהתאבדותו של צ'זארה פבזה שעבד והוציא את ספריו ב"אינאודי" ובמעברה של גינצבורג עם בעלה החדש לרומא ב-1952.
תרגום לעברית.
הספר ראה אור בעברית ב-1988 בשם "לקסיקון משפחתי", בסדרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד, בתרגומה של מרים שוסטרמן. ב-2012 יצא בספריה החדשה תרגום מחודש לעברית, על ידי אותה מתרגמת, מרים שוסטרמן-פדובאנו, יחד עם מנחם פרי כמתרגם שותף, בשם "אמרות משפחה".
על המניע לתרגום חוזר מעיד מנחם פרי בגב התרגום החדש: "התרגום ההוא, בנוסף לשגיאות ולאי דיוקים שבו, היה רק הד קלוש ללשון הגינצבורגית שהתרגום החדש מנסה להתקרב אליה ככל יכולתו". מבקרת הספרות שהם סמיט אינה משוכנעת שהתרגום החדש הצליח יותר במשימה זו:
ריאן סטיילס
ריאן וייטינג
אנדרטת הליס
אנדרטת הליס (באנגלית: Helles Memorial) היא אנדרטה בחצי האי גליפולי שבטורקיה. היא מנציחה את שמותיהם של 20,936 חיילים מצבאות האימפריה הבריטית, שנפלו במערכת גליפולי מאפריל 1915 ועד ינואר 1916 ומקום קבורתם לא נודע. האנדרטה משמשת גם כאנדרטה למערכת גליפולי כולה.
האנדרטה ניצבת בכף הֶלִיס, בדרומו של חצי האי, באתר בו נערכו הנחיתות הראשונות במערכת גליפולי, אשר גבו מחיר יקר בחיי אדם. היא מורכבת מאובליסק מוקף חומה רבועה. האובליסק, בגובה של למעלה מ-30 מטר, נצפה מספינות החולפות במיצרי הדרדנלים. על גבי שני צדי החומה, שאורך כל אחת מצלעותיה 40 מטר, ניצבים 324 לוחות הנושאים את שמות הנעדרים.
האנדרטה מנציחה את שמותיהם של 19,181 בריטים, 1,506 הודים ו-249 אוסטרלים. מקצתם נקברו בים, או שאבדו במצולות לאחר שהספינות שבהן הפליגו לגליפולי וממנה טבעו.
האנדרטה, שתוכננה על ידי ג'ון ברנט (John Burnett), הוקמה ומתוחזקת על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.
ארבע אנדרטאות אחרות בגליפולי מנציחות שמות של נעדרים נוספים מצבאות אוסטרליה וניו זילנד. כמו כן, שמותיהם של אנשי הצי של מדינות האימפריה הבריטית שנספו במערכה מונצחים על גבי שלוש אנדרטאות ימיות בבריטניה.
התצפית בעב&quot;מים במהלך טיסה 1628 של ג'פאן איירליינס
האירוע התרחש בין הנקודות שבמפה המופיעה לעיל.
התצפית בעב"מים במהלך טיסה 1628 של ג'פאן איירליינס הוא אירוע נודע של מפגש מהסוג הראשון שהתרחש לכאורה ביום שני ה-17 בנובמבר 1986 כאשר שלושה עצמים בלתי מזוהים טסו בקרבת מטוס משא יפני מסוג בואינג 747 במשך 50 דקות, בעת שהמטוס עבר מעל לאלסקה.
התצפית זכתה לסיקור נרחב בתקשורת הבינלאומית, בעיקר משום שהעב"מים נצפו הן במכ"מים על הקרקע והן במכ"ם מוטס, כאשר בנוסף לכך העב"מים נצפו על ידי טייסים מנוסים. לאחר האירוע קפטן טראוצ'י התראיין בתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות, בנוסף לשבועון האמריקאי פיפל.
התקרית.
ביום שני בערב של ה-17 בנובמבר 1986 מטוס משא יפני של ג'פאן איירליינס מסוג בואינג 747, אשר היה בדרכו מצרפת לטוקיו, נכנס לתחום האווירי של אלסקה במהירות 909 קמ"ש ובגובה של 11,000 מטרים בעת שהמטוס היה בדרכו לתחנת בניים באנקורג' שבאלסקה לצורך תדלוק. שלושת אנשי הצוות שהיו במטוס הם קפטן קנג'ו טראוצ'י, טייס קרב לשעבר עם ניסיון של מעל ל-10,000 שעות טיסה, טייס המשנה טאקאנורי טאמפוג'י ומהנדס הטיסה יושיו טסוקובה.
בשעה 17:11 הבחין סרן טראוצ'י לראשונה בשני עצמים בלתי מזוהים לשמאלם, אשר נמצאו במרחק של כ-610 מטר מתחת למטוס. טראוצ'י היה סבור בתחילה כי מדובר בכלי טיס צבאיים. בסביבות 17:18 שני האובייקטים סטו בפתאומיות ממסלולם ועלו במהירות כלפי מעלה, נצמדו למטוס וליוו אותו במרחק של בין 150 - 300 מטרים.
ב-17:19 קפטן טראוצ'י יידע לראשונה את בקרת התעבורה האווירית על העב"מים, אך להם לא היה ידוע על הימצאות כלי טיס במיקום זה. לאחר 3 עד 5 דקות האובייקטים שינו את עמדתם באופן שבו הם טסו זה לצד זה, מבנה בו נשארו במהלך 10 דקות.
בסביבות השעה 17:23 שני האובייקטים שליוו את המטוס נעו במהירות עצומה מזרחה עד שנעלמו בקו האופק.
לאחר שהאובייקטים הראשונים נעלמו, קפטן טראוצ'י הבחין כעת באובייקט ענק אשר החל להתקדם לעבר המטוס.
לאחר שקפטן טראוצ'י שינה את מכ"ם המטוס לטווח 46 ק"מ הוא ציין בפני בקרת התעבורה האווירית באנקורג' כי אובייקט זה נמצא במרחק של כ-13.9 ק"מ מהמטוס. בקרת התעבורה האווירית באנקורג' בדקה ולא זיהתה את האובייקט במכ"ם שלהם.
בשלב זה, בעת שאורות העיר פיירבנקס החלו להאיר את האובייקט בחשכת הלילה, לטענתו של קפטן טראוצ'י הוא הצליח להבחין בקווי המתאר של חללית ענקית אשר לטענתו הייתה בצורת דיסק ובגודל כפול מזה של נושאת מטוסים. אובייקט זה היה מחוץ לטווח הראייה של טייס המשנה טאמפוג'י. קפטן טראוצ'י ביקש באופן מיידי אישור לשנות כיוון על מנת להתרחק מהאובייקט. עם זאת האובייקט המשיך לעקוב אחר המטוס באותו המיקום היחסי במשך כל הזמן שבו המטוס ביצע סיבוב של 45 מעלות, וירד מגובה של 11,000 מטרים ל-9,500 מטרים, וביצע לבסוף סיבוב של 360 מעלות.
בקרת התעבורה האווירית באנקורג' הציעה בשלב זה לשלוח למקום מטוסי קרב, אך קפטן טראוצ'י התעקש כי לא יעשו כן. האובייקט לא זוהה על ידי שני המטוסים שעברו בהמשך באותו הנתיב ולבסוף האובייקטים נעלמו גם מטווח הראייה של טיסה 1628.
בשעה 18:20 בערב המטוס הגיע בבטחה לאנקורג' שבאלסקה.
אחרית דבר.
קפטן טראוצ'י ציין בדו"ח ה-FAA הרשמי כי האובייקט שבו צפה היה עב"ם. בדצמבר 1986, טראוצ'י העניק ריאיון לרשת החדשות היפנית קיודו ניוז. בעקבות כך ג'פאן איירליינס השעו את טראוצ'י מתפקידו משום שהוא העניק ראיונות לתקשורת, והעבירו אותו לתפקיד משרדי. מספר שנים לאחר מכן טראוצ'י חזר לעבוד כטייס, ובסופו של דבר הוא יצא לגמלאות בחלקו הצפוני של מחוז קאנטו שביפן.
ב-24 בדצמבר 1986 רשת החדשות היפנית קיודו ניוז יצרה קשר עם פול סטאוסקי (Paul Steucke), מנהל צוות ההסברה של רשות התעופה הפדרלית האמריקאית (FAA) באנקורג', וקיבלה ממנו אישור על אמיתות האירוע, וב-29 בדצמבר סטאוסקי אישר את אמיתות האירוע גם בפני סוכנות הידיעות הבינלאומית UPI.
לאחר חקירה רשמית שנמשכה שלושה חודשים, ה-FAA פרסם את תוצאות החקירה במסיבת עיתונאים שערך ב-5 במרץ 1987. במסיבת העיתונאים פול סטאוסקי הכחיש כי בקרי הטיסה של ה-FAA הבחינו בעב"ם באופן וודאי וייחס את התקרית ל"פיצול בתמונת המכ"ם" אשר אירע בעיתוי גרוע. הוא הבהיר כי אין ברשות ה-FAA מספיק חומר שיכול לאמת שמשהו אכן היה שם, ועל אף שה-FAA איננו פוסל את "התיאורים של צוות הטיסה" הסוכנות לא יכולה לאמת את מה שצוות הטיסה טוען שראה.
התצפית זכתה לסיקור נרחב בתקשורת הבינלאומית, בעיקר משום שהעב"מים נצפו הן במכ"מים על הקרקע והן במכ"ם מוטס, כאשר בנוסף לכך העב"מים נצפו על ידי טייסים מנוסים, בעוד שלאחר האירוע ראש חטיבה של ה-FAA אישר את אמיתות האירוע. לאחר האירוע קפטן טראוצ'י התראיין בתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות, בנוסף לשבועון האמריקאי פיפל.
תצפיות נוספות באלסקה בשנה העוקבת.
טיסה AS-53.
ב-29 בינואר 1987 בשעה 18:40 בערב, טיסה AS-53 של אלסקה איירליינס הבחינה במכ"ם באובייקט שנע במהירות עצומה. על אף שצוות הטיסה לא הצליח להבחין באובייקט כלשהו, הם הבחינו כי האובייקט שהופיע על המכ"ם הגביר את מהירותו בקצב גבוה מאוד. לפי הדיווח של הטייס האובייקט טס במהירות של 5,800 קמ"ש. האובייקט היה מחוץ לטווח המכ"ם של מגדל הפיקוח של אנקורג'. נתוני המכ"ם האחרים שכיסו אזור זה לא הצליחו לבסס את הטענה של הטייסים.
התצפית בעב"ם ממטוס בואינג KC-135.
ב-30 בינואר 1987 במהלך טיסה של מטוס בואינג KC-135 של חיל האוויר האמריקני מאנקורג' לפיירבנקס אנשי הצוות במטוס הבחינו באובייקט גדול מאוד בצורת דיסק. הטייס דיווח כי האובייקט היה במרחק 12 מטרים מן המטוס. לאחר מכן האובייקט נעלם.
כמעט נורמלי
כמעט נורמלי (באנגלית: Next to Normal) הוא מחזמר רוק עם שירים פרי עטו של בריאן יורקי, מלחין המוזיקה הוא טום קית'.
סיפור המחזה עוסק באמא הלוקה בהפרעה דו-קוטבית שמחמירה, ועל ההשפעה שיש למחלתה על משפחתה. המחזמר גם מטפל בסוגיות כגון אבל, התאבדות, שימוש בסמים, אתיקה בפסיכיאטריה המודרנית וחיים בפרוורים.
הפקה.