בקיץ 2005 עבר היצלסברגר לקבוצת שטוטגרט בהעברה חופשית. בעונת הוא הצטיין במיוחד, כאשר כבש שבעה שערים ב-30 משחקי ליגה, ולקח חלק חשוב בזכייתה של שטוטגרט באליפות הבונדסליגה. במחזור האחרון של העונה, מול אנרגי קוטבוס, כבש היצלסברגר שער שוויון, בדרך לניצחון 1-2 שהעניק לקבוצתו את התואר על חשבון שאלקה 04. בעונה הבאה השתתף היצלסברגר לראשונה בקריירה שלו בליגת האלופות. בעונת הוא החל לכהן כקפטן הקבוצה, במקומו של פרננדו מיירה שעזב את הקבוצה, וכבש חמישה שערים שסייעו לשטוטגרט לסיים במקום השלישי בבונדסליגה. בדצמבר 2009 הוא הודח מתפקיד הקפטן על ידי המאמן החדש מרקוס באבל.
בינואר 2010 חתם היצלסברגר בקבוצת לאציו האיטלקית. לאחר תקופה מאכזבת בקבוצה במהלך השתתף בשישה משחקי ליגה בלבד, חזר לאנגליה והצטרף לוסטהאם יונייטד ביוני אותה שנה. בעונת שיחק בוולפסבורג, ובאוקטובר 2012 חתם באברטון.
בספטמבר 2013 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
נבחרת לאומית.
בצעירותו שיחק היצלסברגר בנבחרת גרמניה עד גיל 19 שבה כיהן כקפטן, וכן בנבחרת עד גיל 21. באוקטובר 2004 הוא זומן לראשונה על ידי יורגן קלינסמן לסגל הנבחרת הלאומית של גרמניה. הטורניר הראשון שבו השתתף עם הנבחרת היה גביע הקונפדרציות ב-2005. הוא נכלל בסגל גרמניה גם למונדיאל 2006, אך לא הצליח להפוך לשחקן הרכב תחת קלינסמן ושותף ב-11 דקות בלבד במסגרת הטורניר, במשחק על המקום השלישי נגד פורטוגל.
היצלסברגר הפך לשחקן חשוב בנבחרת גרמניה במשחקי מוקדמות יורו 2008, עם מינויו של יואכים לאב למאמן. הוא סייע לגרמניה לעלות לאליפות אירופה לאחר שכבש ארבעה שערים במוקדמות, שהיו שערי הבכורה שלו בנבחרת. הוא היה שחקן חשוב בנבחרת גם בטורניר היורו עצמו, וסייע לה להעפיל עד לגמר הטורניר. הוא אף פתח בהרכב במשחק הגמר, שבו הפסידה גרמניה לנבחרת ספרד.
היצלסברגר העפיל עם גרמניה גם למונדיאל 2010, לאחר שכבש שער אחד במסגרת משחקי המוקדמות, אך לא זומן לסגל לטורניר עצמו.
חיים אישיים.
ביוני 2007 נפרד היצלסברגר מחברתו לאורך שמונה שנים, כחודש לפני תאריך חתונתם המתוכנן. ב-8 בינואר 2014 הצהיר על נטיותיו ההומוסקסואליות ברבים.
תומאס היצלספרגר
מלנה אלטריו
מלנה אלטריו (בספרדית: Malena Alterio, או בשמה המלא: Malena Grisel Alterio Bacaicoa; נולדה ב-21 בינואר 1974) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ספרדייה-ארגנטינאית, זוכת פרס האקדמיה הספרדית לטלוויזיה ופרס איגוד השחקנים הספרדי. התפרסמה בעיקר בשל תפקידה בסדרת הטלוויזיה הקומית הספרדית "Aquí no hay quien viva". הייתה מועמדת לפרס גויה.
ביוגרפיה.
אלטריו נולדה בבואנוס איירס שבארגנטינה. אביה הוא השחקן הקטור אלטריו ואחיה הוא השחקן ארנסטו אלטריו.
בהיותה פעוטה עברה משפחתה לספרד. אלטריו למדה בבית הספר למשחק של כריסטינה רוטה. הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה בסרט "El Palo" (משנת 2000). הופעתה בסרט זה זיכתה אותה שנה לאחר מכן במועמדות לפרס גויה (שנחשב למקביל הספרדי לפרס האוסקר האמריקאי) כ"תגלית השנה".
עיקר פרסומה הגיע בעקבות הופעתה בסדרת הטלוויזיה המצליחה "Aquí no hay quien viva", אחת הסדרות המצליחות ביותר בטלוויזיה הספרדית בכל הזמנים, לצד שחקנים כמו פרננדו טחרו, מריה אדאנס, מריבי בילבאו, לולס לאון ולואיס מרלו. אלטריו שיחקה בסדרה במשך ארבע שנים את הדמות בלן לופז באסקס (Belén López Vázquez). על הופעתה זו זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר של האקדמיה הספרדית לטלוויזיה ובפרס השחקנית הטובה ביותר של איגוד השחקנים הספרדי; הדמות אותה שיחקה אלטריו בסדרה, בלן, ניהלה מערכת יחסים מורכבת עם הדמות אמיליו דלגאדו, אותה גילם פרננדו טחרו. לאחר הצלחתה הכבירה של הסדרה, שיחקו אלטריו וטחרו יחד בסרטים רבים, לעיתים קרובות כבני זוג המנהלים מערכת יחסים מורכבת, בדומה למה שהתרחש ב-Aquí no hay quien viva. האחרון מבין סרטים אלה היה הסרט Al final del camino (בספרדית: בסוף הדרך) משנת 2009 המתאר מסע של זוגות העוברים טיפול זוגי תוך כדי הליכה בדרך סנטיאגו. ב-2011 יצא לאקרנים סרט נוסף בכיכובם של אלטריו וטחרו – Cinco Metros Cuadrados.
בשנת 2006 הסתיים שידור הסדרה "Aquí no hay quien viva". הסדרה המשיכה להיות הנצפית ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה הספרדית, כאשר רק סדרה זו והסדרה "Los Serrano" הצליחו לעבור את סף 30 אחוזי הצפייה.
בשנת 2007 שיחקה בעונה הראשונה של הסדרה "La que se avecina", שמופקת על ידי אותו הצוות ואשר משתתפים בה מרבית השחקנים של "Aquí no hay quien viva" וכן שחקנים נוספים כגון אנטוניה סן חואן. אלטריו שיחקה בסדרה את דמותה של כריסטינה אגילרה, צעירה שארוסהּ עוזב אותה ימים בודדים לפני החתונה.
פרסים.
פרס גויה:
פרסי איגוד השחקנים הספרדי (Unión de Actores):
פרס Fotogramas de Plata:
פרס Helecho de Bronce:
פרס האקדמיה הספרדית לטלוויזה (ATV):
פרס Festival Internacional de Cine Independiente de Ourense:
פרס Festival Solidario de Cine Español de Cáceres:
פרס Mayte de Teatro:
פרס Pizquita Series:
סומלילנד האיטלקית
מאלנה אלטריו
אגירה שאובה
טורקוואי יונייטד
בית העלמין הדרום
בית העלמין הדרום, הידוע גם בשמות בית העלמין חולון ובית העלמין בת ים, הוא בית עלמין בדרום-מזרח העיר בת ים, בגבול עם חולון וראשון לציון.
מיקום.
בית העלמין הדרום שוכן סמוך למחלף קוממיות בנתיבי איילון בדרום העיר בת ים ובגבול עם חולון וצפונית-מזרחית לשכונת נווה חוף בראשון לציון. ליד בית העלמין שוכן האצטדיון העירוני של בת ים ומסוף אוטובוסים.
תחילה השתרע בית העלמין על שטח של 500 דונם, ומאוחר יותר הורחב בעוד 300 דונם. בבית העלמין פועל גם בית קברות צבאי.
היסטוריה.
בית העלמין הוקם בשנת תשכ"ד (1964), לאחר שהשטח בבית הקברות נחלת יצחק ובית עלמין טרומפלדור החל לאזול. ראש עיריית בת ים, דוד בן ארי, התנגד להקמתו, משום שהעדיף שימושים אחרים לשטח שנלקח למטרה זו. בית העלמין יועד להיות בית עלמין האזורי הראשי של תל אביב, וכך היה במשך 15 שנים, עד לפתיחתו של בית העלמין ירקון. הוא תוכנן על ידי האדריכל ר"מ מאיר. את טקס הפתיחה ערך הרב הראשי של תל אביב איסר יהודה אונטרמן, בז' באדר תשכ"ד. בחודש אייר של אותה שנה נטמן בבית העלמין הנפטר הראשון.
למרות היותו בתחום שיפוטה של בת ים, רבים מכנים אותו "בית העלמין חולון", וזאת מפני שעם פתיחתו הכניסה היחידה אליו הייתה מהשער המזרחי, מכיווּן חולון. רק לאחר מספר שנים נבנה השער הצפוני מכיווּן בת ים, שעם בנייתם של נתיבי איילון הפך לשער המרכזי.
כמו ברוב בתי העלמין הגדולים בישראל, גם בבית העלמין הדרום ישנן מצבות רבות לזכרן של קהילות שנספו בשואה, ומתחת לחלקן אפר של הנספים.
בבית העלמין קבורים כ-200,000 נפטרים, והוא מוגדר על ידי המוסד לביטוח לאומי כ"בית עלמין סגור".
בבית העלמין מצויה חלקה להורים שכולים, חלקה לילדים וחלקות לקבוצות אוכלוסייה ייחודיות נוספות.
בשנת 2009 הוצב בכניסה לבית העלמין קיוסק מידע, כחלק ממערכת מידע לבית קברות, המאפשר למבקרים לאתר קבר לפי שם הנפטר.
אשר לוי
אשר לוי (15 במרץ 1926 – 17 ביולי 2022) היה איש צבא ישראלי, ששירת בתפקיד ראש מטה פיקוד הדרום בצה"ל והשתחרר ב-1970 בדרגת תת-אלוף. לאחר שחרורו ניהל חברות תעשייתיות בישראל ומחוצה לה. בעשור הראשון של המאה ה-21 שימש דירקטור בחברות ציבוריות ויו"ר בחברות תעשייתיות בקיבוצים. נציג ציבור ברשות הממשלתית למים ולביוב וחבר הנהלת יד לשריון בלטרון.
ביוגרפיה.
אשר לוי נולד למאיר, יליד רומניה, ולברוניה, ילידת אוקראינה. נשוי לאלה לבית שינדלר. למד בבית הספר היסודי פיק"א ובגימנסיה אחד העם שבפתח תקווה. הצטרף להגנה בגיל 14 ועבר קורס מפקדי כיתות חי"ש. לאחר סיום לימודיו גויס כנוטר למשטרת היישובים העבריים ככיסוי לפעילותו בארגון ההגנה.
אחיו הוא איש התיאטרון אורי לוי.
שירות צבאי.
ב-1944 הצטרף להכשרה מגויסת בפלמ"ח של המכבי הצעיר ברמת דוד ועבר קורס מ"כים. ב-1946 עבר הכשרה לפלוגת עבודה ברעננה כשלב לפני העלייה להתיישבות. בדצמבר 1946 נשלח לקורס מ"מים, שבסיומו גויס למנגנון ההגנה כמפקד פלוגת החי"ש של השרון. תקופה זו התאפיינה באימונים והדרכה בסיוע להורדת מעפילים ובפעילות נגד השלטון הבריטי.
לוי גויס כמפקד פלוגת החי"ש לגדוד 32 בחטיבת אלכסנדרוני עם הקמת הגדוד. הוא השתתף בקרבות רבים החל ממארבים, מפיצוץ גשרים וממניעת התקפות הערבים על יישובים בשרון וכלה בהתקפות, לרוב במסגרת פלוגתית ולעיתים במסגרת הגדוד והחטיבה. בין הקרבות בהם השתתף נכללו תקיפת כפר קרע, קרבות ההגנה על רמת הכובש, כיבוש ביר עדס, כיבוש כפר סבא הערבית וכיבוש מחנה תל ליטוינסקי (לימים תל-השומר), חיריה וסלמה במסגרת מבצע חמץ.
ב-25 במאי 1948 סופח עם גדוד 32 לחטיבה 7, שהוקמה באותה עת, והשתתף בהתקפה על לטרון לפריצת הדרך לירושלים, מבצע בן נון א'. לוי נפצע בקרב על כיבוש לטרון, עת פיקד על פלוגה ב' מגדוד 32. למרות כישלון ההתקפה החטיבתית על הכפר, צוינו לשבח שתי הפלוגות מגדוד 32 על רוח הלחימה, הדבקות במשימה ואחוות הלוחמים. בקרב זה נפלו 48 לוחמים מהפלוגה ונפצעו רבים, בהם מפקד המחלקה אריק שרון (הנופלים מונצחים באנדרטה שהוקמה בשדה הקרב).
אחרי קרב זה מונה לסגן מפקד גדוד 34. עם גדוד זה נלחם לוי עד סוף המלחמה, כולל בקרב בכיס פלוג'ה. לאחר מכן השתתף בקורס מג"דים במחזור הראשון של הקורס.