שיטה זו למציאת האוקיינוס מצליחה בחופים טבעיים, אך בחופים שיש בהם נוכחות של בני אדם, נוצר זיהום אור, והאורות המלאכותיים (למשל ממבנים, עמודי תאורה, ועוד) מבלבלים את צבי הים וגורמים להם ללכת לעבר האור המלאכותי במקום אל הים. מחקרים מראים כי צבי ים שאך זה בקעו בחופים שיש בהם פעילות אנושית, אינם מצליחים להגיע לים, ובמקום זאת נוטים להסתובב בחוף בדיס-אוריינטציה, ואז מתים מהתייבשות, נחשפים זמן רב יותר לסכנת טריפה, או אפילו נשרפים למוות במדורות שלא כובו כראוי.
חרקים וזיהום אור.
חרקים הנמשכים לאור מלאכותי עשויים להישרף למוות ממקור האור הלוהט, ולהוות טרף קל לטורפים כמו שממיות ועכבישים, שהסתגלו לארוב לחרקים ליד המנורות. האור המלאכותי עשוי גם להסיט את החרקים מפעילותם הטבעית. מחקרים מראים ששיעורי התמותה של חרקים בסביבה המוארת באור מלאכותי גבוהים עד פי 100 מאשר בסביבה חשוכה.
ציפור הדודו.
ציפור הדודו חיה בעבר באי מאוריציוס, שלא היו בו טורפים, ובמהלך האבולוציה איבדה את יכולת התעופה ואת אינסטינקט הפחד שלה.
חוסר היכולת של הדודו לעוף היה בעבר מועיל עבור הציפור, משום שאיפשר חיסכון אנרגטי. היעדר אינסטינקט הפחד היה מנגנון נוסף לחיסכון אנרגטי מכיוון שהדודו לא היה צריך להוציא אנרגיה בתגובת לחץ. אלא שעם הופעת האדם באי בסוף המאה ה-16 הפכו שתי התכונות לחסרונות וחשפו את ציפורי הדודו לסכנות החדשות שהביאו בני האדם.
חוסר הפחד הפך את הדודו למטרה נוחה למלחים הולנדים שהגיעו לאי. המלחים הביאו עימם גם חיות זרות כמו קופים וחזירים שאכלו את ביצי הדודו. השינויים הסביבתיים המהירים שיצר האדם הביאו להיכחדות ציפור הדודו תוך מאה שנה מרגע גילויה.
השפעת המהפכה התעשייתית על עש הפלפל.
לפני המהפכה התעשייתית האנגלית של סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, הצבע הפנוטיפי הנפוץ ביותר של עש הפלפל היה לבן עם כתמים אפורים-שחורים, ומראה זה של "פלפל שחור" הקנה לו את שמו. ואולם בזכות גמישות פנוטיפית, באוכלוסיית העשים היו קיימים גם פרטים שצבעם שחור והם בעלי כתמים אפורים-לבנים.
במהפכה התעשייתית, עצים באזורים עירוניים התכסו פיח, מה שגרם לפנוטיפ הלבן לבלוט משמעותית יותר לטורפים. בעקבות זאת הברירה הטבעית החלה להעדיף את עש הפלפל הכהה בעל הכתמים הלבנים, שהיה נדיר עד אז. אוכלוסיית העש הכהה התרחבה במהירות ועד שנות החמישים של המאה ה-20, שכיחותו כמעט הכפילה את עצמה באזורים נרחבים באנגליה. הפנוטיפ המנומר הלבן שהיה נפוץ עקב צבעו, הפך במהירות לבלתי תואם לסביבה החדשה.
בשנים שלאחר מכן עקב מאמצים להפחית את זיהום האוויר, חזרו גזעי העצים לצבעם הרגיל. השינוי בצבע הוביל את פנוטיפ העור הכהה להשתנות שוב ממועיל למזיק. העש לא היה מסוגל להסתגל מהר מספיק לסביבה המשתנה ולכן הפנוטיפ של העש הכהה הפך לבלתי מתאים והוא חזר להיות נדיר. בהתאמה, חזרתם של העצים לצבעם הטבעי גרמה לפנוטיפ המקורי של עש הפלפל להיות מועיל שוב ותורם להסוואה מוצלחת מטורפים.
חיפושית התכשיט הענקית ובקבוקי בירה.
ניתן לראות אי-התאמה אבולוציונית גם בקרב חרקים. דוגמה אחת כזו היא חיפושית התכשיט הענקית ("Julodimorpha bakewelli) מאוסטרליה". בחיפושית זו, הזכרים נמשכים לתכונות מסוימות המאפשרות להם לזהות נקבה כשהיא עפה על פני המדבר. תכונות אלה כוללות גודל, צבע ומרקם. בקבוקי בירה שהושלכו על ידי בני אדם במדבר האוסטרלי שבו חיפושית התכשיט משגשגת, יוצרים סביבה שבה חיפושיות תכשיטים זכרים מעדיפים להזדווג עם בקבוקי בירה במקום עם חיפושיות נקבות. מצב זה יכול להיחשב כחוסר התאמה אבולוציונית, שכן תכונה שהתפתחה כדי לסייע ברבייה הפכה לחיסרון עקב הטלת בקבוקי בירה, גורם אנתרופוגני.
דוגמאות ללא השפעה אנושית.
מפלי מידע בין ציפורים.
ציפורים צופות לעיתים קרובות בהתנהגותם של אורגניזמים אחרים כדי להשיג מידע רב ערך, כגון נוכחות טורפים, אתרי רבייה טובים, ונקודות האכלה אופטימליות. אף על פי שהדבר מאפשר למתבונן להשקיע פחות מאמצים באיסוף מידע, הוא יכול גם להוביל להחלטות גרועות אם המידע שנרכש מהתצפית אינו אמין.
במקרה של ציפורי מניקין אגוז מוסקט, המתבונן באחרים יכול למזער את הזמן המושקע בחיפוש אחר מתקן האכלה אופטימלי. אלא שהתנהגות זו עלולה להפוך לבלתי מסתגלת: לדוגמה, אם הציפור רואה מספיק מחברותיה ניזונות במתקן האכלה מסוים, היא נוטה לבחור במתקן זה גם אם הניסיון האישי שלה מצביע על כך שאין בו יותר אוכל.
חוחיות הבית והכנסת מחלת ה-MG.
אי-התאמה אבולוציונית מתרחשת בחוחיות הבית כאשר הן נחשפות לפרטים מדבקים. זכרים של חוחיות בית נוטים לאכול בסמיכות לחוחיות חולות, מכיוון שפרטים חולים הם פחות תחרותיים מהרגיל, מה שמאפשר לזכר הבריא לנצח בעימות על מזון. עם זאת, נטייה זו יצרה מלכודת אבולוציונית עבור החוחיות לאחר הופעת מחלת ה-MG ב-1994. הזמן הקצר יחסית שבו הפכה המחלה נפוצה (שינוי סביבתי) לא איפשר לחוחיות להסתגל מספיק מהר ולפתח נטייה להתרחק מפרטים חולים, מה שבסופו של דבר מביא לחוסר התאמה בין התנהגותן לבין הסביבה המשתנה.
Breathe (שיר של ולאדנה ווצ'יניץ')
Breathe (בעברית: לנשום) הוא שיר באנגלית של הזמרת המונטנגרית ולאדנה ווצ'יניץ'. הוא יצא לאור ב-4 במרץ 2022, ונבחר על ידי רשות השידור הלאומית של מונטנגרו, Radio and Television of Montenegro (RTCG), לייצג את המדינה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו, איטליה.
רקע.
"Breathe" נכתב על ידי ווצ'יניץ' עצמה בהשתתפות דראקו דימיטרוב, שגם הפיק את השיר. הוא נכתב בהשראת מקרה אישי קשה שעברה ווצ'יניץ' יחד עם משפחתה ב-2021. תחילה היה אמור לצאת לאור בסוף חודש פברואר, אולם לבסוף הוא פורסם בעמוד היוטיוב הרשמי של האירוויזיון ב-4 במרץ 2022.
לפני האירוויזיון.
ב-28 באוקטובר 2021 פתחה RTCG תקופת הגשת השירים שמתוכם יבחר הנציג הבא של מונטנגרו באירוויזיון. היא הסתיימה ב-10 בדצמבר. בתום המועד התקבלו ברשות השידור 30 שירים, שמתוכם 24 היו כשירים להתחרות באירוויזיון. ועדה שהוקמה על ידה סיננה את השירים שהתקבלו על פי מספר קריטריונים ביניהם הלחן, המילים והבימוי האפשרי לשיר.
ב-4 בינואר 2022 נודע כי ולאדנה ווצ'יניץ' תייצג את מונטנגרו באירוויזיון 2022 בטורינו שבאיטליה במהלך תוכנית הבוקר "Dobro jutro Crna Goro" בערוץ TVCG 1. יום לאחר מכן נודע כי שם השיר שלה יהיה "Breathe" וכי הוא יושר בשפה האנגלית.
באירוויזיון.
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי מונטנגרו תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. מונטנגרו הופיעה כמדינה ה-15, לאחר פולין ולפני בלגיה. ב-12 במאי 2022 ביצעה ווצ'יניץ' את "Breathe" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי.
בריי (אירלנד)
בריי (באנגלית: Bray, באירית: Bré; נהגה "ברה") היא עיר חוף בצפון מחוז ויקלו שבאירלנד. העיר ממוקמת כ-20 קילומטרים מדרום לבירה דבלין ומתגוררים בה כ-32,600 תושבים, מה שהופך אותה לעיר התשיעית בגודל אוכלוסייתה באירלנד (נכון לשנת 2016). חלקים מפרבריה הצפוניים של העיר נמצאים בתחומי מחוז דבלין. העיר נבנתה כעיר קיט במאה ה-19 וחוברה לדבלין ברכבת ב-1854, אך עם השנים דעך מעמדה כעיר נופש.
בתחומי העיר עובר הנהר דרגל, שמקורו בפסגת ג'אוס שבהרי ויקלו. צוקי בריי, העשויים גריווקה וקוורציט, שוכנים לחופי העיר על הים האירי ושוכנת בהם מושבה של ברבור מצוי. בעיר אקלים ימי, בדומה לשאר ערי אירלנד, כשכמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 800 מ"מ והטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 9.9 מעלות צלזיוס.
היסטוריה.
בימי הביניים העיר שכנה בקרבת גבולו הדרומי של התחום ועל כן נשלטה ישירות על ידי נציגי הכתר האנגלי ששכנו בטירת דבלין. בריי הופיעה במפה של אברהם אורטליוס משנת 1598 בשם "תיאור מודרני של אירלנד, אחד האיים הבריטיים" ונקראה בו "Brey". ויליאם ברבזון, רוזן מית' הראשון רכש אחוזה בפאתי בריי לציון ההכרזה הרשמית על תארו ב-1627.
מסילת הרכבת דבלין וקינגסטאון, שהייתה הראשונה מסוגה באירלנד, הופעלה לראשונה ב-1834 והורחבה עד לבריי ב-1854. חיבור זה לדבלין הוביל להתפתחותה של בריי כעיר קיט, התפתחות בה תמכו יזמים מקומיים שביקשו להפוך אותה לעיירת נופש בדומה למודל של ברייטון שבדרום-מזרח אנגליה. בעיר נבנו מלונות וטרסות, וכן בתי מרחץ טורקיים בסגנון נאו-מורי, שהמשיכו לפעול עד שנת 1980.