בתגובה לאירועים בכיכר האוניברסיטה, התכנסה המועצה הזמנית של האיחוד הלאומי לדון באירועים ובפורום זה, ביום 25 באפריל 1990, נשא יון איליאסקו נאום בו כינה את המפגינים בשמות huligani (חוליגנים) ו-golani (פרחחים, כלומניקים). הנאום פורסם ברבים והמפגינים התייחסו בהתרסה לדבריו והכינוי הפוגעני "גולני" הפך בעיניהם לאות כבוד ורבים נשאו כרזות ושלטים מאולתרים בהם הגדירו את עצמו כ"גולן" ביחיד או "גולני" ברבים. בשלטים היו כיתובים דוגמת: "גולן מברשוב", "גולן פרופסור", "כולנו גולנים" ועוד.
הפירוש החדש למילה גולן הפך לחלק מהשפה הרומנית ונקלט במילונים השונים. מהשם הזה נגזר השם שניתן לאירועים, "גולניאדה", במשקל של "איליאדה".
תחנת פינלנד
תחנת פינלנד (ברוסית: Финля́ндский вокза́л) היא תחנת רכבת בסנקט פטרבורג, בכיכר לנין (Пло́щадь Ле́нина). התחנה משרתת בעיקר את תנועת הרכבות להלסינקי, בירת פינלנד ולצפון מחוז לנינגרד, כולל הרכבות העל-מהירות הגומאות את המרחק בין שתי הערים בשלוש שעות. במבנה המרכזי של התחנה שוכנת גם הכניסה לתחנת הרכבת התחתית של סנקט פטרבורג "כיכר לנין".
היסטוריה.
התחנה המקורית הוקמה ב-1870 על ידי חברת הרכבות הלאומית של הדוכסות הגדולה של פינלנד כתחנה הסופית של הקו הלסינקי-סנקט פטרבורג ותוכננה על ידי אדריכל שוודי.
התחנה נרשמה בהיסטוריה כתחנה אליה הגיעה ב-3 באפריל 1917 הרכבת המיוחדת שהובילה את לנין בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה במסעו ממקום גלותו בשווייץ, דרך גרמניה אל רוסיה על מנת שיוכל לקחת חלק באירועי המהפכה. ארבעה חודשים לאחר מכן נמלט שוב לנין דרך תחנת פינלנד להלסינקי, בעקבות צו למעצרו שהוציאה הממשלה הזמנית. האירוע מונצח בשם כיכר התחנה ובפסל סובייטי ענק של לנין המוצב מולה. הקטר מספר 293 שהסיע את רכבתו של לנין נתרם לברית המועצות על ידי ממשלת פינלנד ב-1957 ומוצב בתחנה בתצוגת קבע.
במהלך המצור על לנינגרד (1941–1943) הייתה התחנה תחנת הרכבת המתפקדת היחידה בעיר, ודרכה הועברה אספקה מאזורים חופשיים של ברית המועצות בצידה המערבי של ימת לדוגה.
בין 1950 ל-1960 בוצע במקום שיפוץ נרחב במסגרתו נהרס כמעט כל מבנה התחנה הישן והוקם מבנה בטון ופלדה ברוטליסטי.
ב-1 באפריל 2009 התפוצצה בכיכר התחנה פצצה שגרמה נזק לפסל לנין.
אגיאוס ניקולאוס א'
אגיאוס ניקולאוס ב'
אף-על-פי (אוניות מעפילים)
אף-על-פי הוא שמה של סדרת הפלגות העפלה שארגנו אנשי התנועה הרוויזיוניסטית בשלהי שנות השלושים שכללו שימוש בכלי שיט: אוניות וסירות, אחדים.
היסטוריה.
אף-על-פי א'.
הפליגה מפיראוס במרס 1937, כשעל סיפונה 14 מעפילים. הייתה זו יוזמתו של משה קריבושיין (גלילי), סטודנט ארץ ישראלי ואיש התנועה הרוויזיוניסטית, ששהה באיטליה, נחשף לבעייתם של המוני פליטים יהודיים הנודדים מעיר לעיר, והחליט להירתם לעזרתם.
הוא יצר קשרים עם גורמים שונים, בין היתר נציבות בית"ר בווינה. וכך החלה בתנועה הרוויזיוניסטית ארגון תנועת עלייה בלתי לגאלית לארץ ישראל, שנקראה בשם: "עליית אף על פי". ב-13 באפריל 1937 הגיעה הספינה למפרץ חיפה, התקרבה לשובר הגלים וקריבושיין הצליח לעבור ממנה לחוף. משם עשה דרכו לביתו של עו"ד אברהם וינשל. וינשל הפנה אותו לאנג' יונה-קופ תמיר, אחיינו של זאב ז'בוטינסקי ומהנדס בחברת חשמל. תמיר גרם לניתוק החשמל בנמל למשך שעה. וכך בחסות החשיכה הוגנבו המעפילים לנמל ומשם לעיר חיפה.
אף-על-פי ב'.
יצאה מאלבניה בספטמבר 1937 כשעל סיפונה 54 מעפילים.
הורידה את מעפיליה ללא תקלות בחוף דור (טנטורה) בעזרת בית"רים שבאו מזכרון יעקב.
אף-על-פי ג'.
יצאה מאלבניה בפברואר 1938 כשעל סיפונה 86 מעפילים,
ההורדה נעשתה בחוף דור בהצלחה.
אף-על-פי ד'-ו'.
שלוש אוניות אשר יצאו מפיראוס כשעל סיפונן הפליגו כ-381 מעפילים.
כולן הורידו את מעפיליהן בחוף דור בהצלחה.
חיסין
אף-על-פי א'
אף-על-פי ב'
אף-על-פי ג'
אף-על-פי ד'
אף-על-פי ה'
אף-על-פי ו'
קאלה (פירושונים)
ויליאם רוס
המבנה הדק
בפיזיקה אטומית, תיקוני המבנה הדק מתארים את פיצול הקווים הספקטרליים של אטומים, בעיקר עקב אפקטים יחסותיים מסדר ראשון ואינטראקציית ספין-מסלול.
הספקטרום הראשי של אטום המימן הוא הספקטרום הצפוי ללא תיקונים יחסותיים וללא התייחסות לספין והשפעותיו. עבור אטום המימן רמות האנרגיה בספקטרום הראשי מושפעות רק מהמספר הקוונטי הראשי, n, ואילו מודל מדויק יותר ייקח בחשבון גם אפקטים יחסותיים ואפקטים הקשורים בספין האלקטרון. כאשר מתחשבים באפקטים אלו נעלם ניוון רמות האנרגיה הנחזה ממשוואת שרדינגר והקווים הספקטרליים מתפצלים.
גודל תיקון המבנה הדק קטן פי 2("Zα"), כאשר "Z" הוא המספר האטומי ו-"α" הוא קבוע המבנה הדק, מספר חסר יחידות השווה בקירוב ל־formula_1.
המבנה הדק מורכב משלושה איברי תיקון: איבר האנרגיה הקינטית (מכונה גם "איבר מסה"), איבר צימוד ספין-מסלול, ו"איבר דרווין". ההמילטוניאן המלא נתון על ידי:
כאשר formula_3 הוא ההמילטוניאן המקורי (כלומר ללא התחשבות בספין ותיקונים יחסותיים).
רקע.
על פי המודל הקוונטי הבסיסי של אטום המימן, ישנם אורביטלים (פונקציות גל אלקטרוניות, או בשפה ציורית יותר מסלולי האלקטרונים) הממוספרים לפי שלושה מספרים קוונטיים: formula_4: המספר formula_5 הוא המספר הקוונטי הראשי, ונקרא גם רמת האנרגיה, והוא היחיד (במודל הפשוט) אשר משפיע על אנרגיית הארביטלים. המספרים formula_6 מייצגים תנע זוויתי ואינם משפיעים על האנרגיה של האורביטל. מצב כזה, שבו מספר אלקטרונים חולקים את אותה רמת אנרגיה נקרא ניוון קוונטי. בפועל מתברר שרמות האנרגיה באטום אינן מנוונות, לפי ניסויי ספקטרוסקופיית בליעה אטומית שבהם מודדים את הפרש האנרגיה בין הרמות. במילים אחרות ישנו הבדל אנרגטי בין מצבים שונים בעלי אותו מספר קוונטי ראשי. מודלים מורכבים יותר, אשר לוקחים בחשבון תיקונים יחסותיים ואחרים למודל הפשוט, מנבאים בצורה מדויקת מאוד את רמות האנרגיה של אטום המימן, והמודל המדויק ביותר (מדויק לחלוטין עד כדי דיוק הניסויים כיום) הוא אלקטרודינמיקה קוונטית.
איבר האנרגיה הקינטית (איבר מסה).
בדרך כלל, איבר האנרגיה קינטית של ההמילטוניאן נתון על ידי
כאשר m היא מסת החלקיק ו־p הוא התנע הקווי שלו. עם זאת, כאשר מתחשבים בתורת היחסות הפרטית, האנרגיה הקינטית נתונה בביטוי,
שבו האיבר הראשון הוא סך האנרגיה היחסותית, והאיבר השני הוא אנרגיית המנוחה של האלקטרון (c היא מהירות האור), בסימן שלילי. בהנחה שמתקיים formula_9, ניתן לקרב את הביטוי בעזרת האיברים הראשונים של טור טיילור ב־formula_10, ולקבל שהתיקון מסדר ראשון להמילטוניאן הוא:
המצבים העצמיים של ההמילטוניאן הלא מופרע נתונים בביטוי:
שבו formula_13 הוא רדיוס בוהר ו־formula_5 הוא המספר הקוונטי הראשי. בעזרת תורת ההפרעות, ניתן לחשב מהתיקון להמילטוניאן את התיקון הנובע ממנו לאנרגיה:
כאשר formula_16 הוא המספר הקוונטי של התנע הזוויתי.
מכאן, שסדר הגודל של התיקון היחסותי לאנרגיה הוא formula_17.
איבר צימוד ספין-מסלול.
איבר התיקון השני, איבר הצימוד ספין-ממסלול, נובע מעבודה במערכת הייחוס של האלקטרון בה האלקטרון נייח ואילו הגרעין מקיף אותו לעומת מערכת הייחוס הסטנדרטית בה האלקטרון מקיף את הגרעין.
במצב זה ניתן להתייחס לגרעין המקיף את האלקטרון כלולאת זרם היוצרת שדה מגנטי formula_19. בנוסף לכך לאלקטרון עצמו יש תנע זוויתי אינטרינזי (ספין). בין השדה המגנטי formula_19 לבין המומנט המגנטי formula_21 יש צימוד ומכאן מתקבל התיקון הבא:
בפועל, התיקון הזה אינו מדויק, ויש להכפיל אותו במקדם formula_23. מקדם זה נובע העובדה שעברנו למערכת הייחוס הלא אינרציאלית של האלקטרון. הוא התגלה על ידי לואלין תומאס ונקרא "מקדם תומאס" (או: "פקטור תומאס") על שמו.
כיוון שמתקיים
ערך התצפית של ההמילטוניאן יהיה:
ולכן סדר הגודל של איבר התיקון צימוד ספין-מסלול הוא formula_27. מכאן שככל שהאטום כבד יותר (מספרו האטומי Z גבוה יותר), איבר צימוד ספין-מסלול משמעותי יותר.
הערה: רמות האנרגיה תלויות ביחס הג'ירומגנטי, שהוא גודל הקושר בין המומנט המגנטי formula_28 לספין formula_29 והוא אחת מתכונות החלקיק. עבור אלקטרון הוא בקירוב formula_30, עבור פרוטון כ-formula_31 ועבור נייטרון ערכו formula_32.
רמות האנרגיה formula_33 ו־formula_34 זהות לאחר תיקון המבנה הדק, כאשר משתמשים בפקטור ג'ירומגנטי 2. עבור תיקונים בסדרים גבוהים יותר יש להשתמש בפקטור ג'ירומגנטי של 2.0031904622.
מהכללה לכל סדר של התיקונים היחסותיים (משוואת דיראק) מוצאים שלזוג רמות האנרגיה האלו יש ניוון (רמות האנרגיה זהות), אך מאוחר יותר נתגלה שאין ניוון כתוצאה מתורת השדות הקוונטית.
איבר דרווין.
formula_35
לכן איבר דרווין משפיע רק על מצבי s.
לדוגמה, האיבר נותן למצב 2s את אותה אנרגיה כמו למצב 2p על ידי העלאת מצב 2s ב־formula_40.
איבר דרווין, על שם צ'ארלס גלטון דרווין, משנה את הפוטנציאל האפקטיבי בגרעין. ניתן לפרש את השפעתו כמריחת האינטראקציה בין האלקטרון לגרעין בשל אפקט הרעידה הקוונטית של האלקטרון.
הסחת לם, על שם ויליס לם, הוא תיקון המשפיע רק על מצבי-s ואין לבלבל בינו לבין איבר דרווין. איבר דרווין משווה את האנרגיה של מצבי-s ומצבי-p ואילו תיקון לם מעלה את האנרגיה של מצבי-s מעל האנרגיה של מצבי-p. תיקון לם פרופורציונלי לקבוע המבנה הדק בשלישית בעוד איבר דרווין פרופורציונלים לקבוע המבנה הדק בריבוע.
האפקט הכולל.
האפקט הכולל הוא סכום של שלושת האפקטים והוא ניתן על ידי הביטוי הבא: