על ספרו "מעבר למידה הטובה" אמר הפילוסוף האמריקאי ריצ'רד רורטי:"בהיותו סינתזה מצוינת, מעבר למידה הטובה מציע לקורא אבחון על מצבה הנוכחי של פילוסופיית המוסר, אשר מתרחב לכלל אבחון על מצב החברה המודרנית. הספר כורך יחדיו נושאים מאריסטו, ממרקס ומן ההגות הדתית, ועושה זאת בדרך מתגרה ומקורית להפליא. ספרים מעטים בלבד שהתפרסמו לאחרונה הצליחו לשלב בין חזון רחב כל כך על טבעו של המוסר ובין ראייה היסטורית חודרת כל כך."ד"ר יקי מנשנפורד, המלמד באוניברסיטה הפתוחה כתב גם הוא על הספר:"מעבר למידה הטובה אינו ספר קל, והוא מניח ידע מוקדם בתולדות הפילוסופיה; אלא שהקורא שיקדיש את תשומת הלב הרבה שהספר דורש יפיק מכך תועלת לא מעטה. ככלות הכל, קריאת ספרי פילוסופיה היא פרקטיקה שיש בה טובין פנימיים רבים, והיא דורשת מהעוסק בה לפתח מידות טובות רבות."
אהרון מני
אהרן סלימן אליהו מני
הבחירות לנשיאות ישראל (2014)
הבחירות השש־עשרה לנשיאות ישראל נערכו ב-10 ביוני 2014, י"ב בסיוון ה'תשע"ד, ובהן בחרה הכנסת בראובן ריבלין לנשיא העשירי של מדינת ישראל.
דיני הבחירות.
ב־24 ביולי 2014 היה צפוי הנשיא שמעון פרס לסיים את כהונתו בת שבע השנים, ועל פי לא יכול היה לשוב ולהתמודד על התפקיד לכהונה נוספת. מועד הבחירות נקבע על ידי נשיאות הכנסת ל-10 ביוני, בו נדרשה מליאת הכנסת להתכנס ולבחור בהצבעה חשאית את הנשיא העשירי.
יוזמות שונות לשינויי חקיקה, שאושרו בכנסת במהלך החודשים שקדמו לבחירות, נגעו לנושאים הטכניים באשר לאופן בחירת הנשיא. אחד התיקונים שעבר במסגרת חקיקה זו הביא לשינוי סעיף 8 בחוק יסוד: נשיא המדינה והוריד את מספר סבבי ההצבעה הנערכים בעת בחירת הנשיא לשניים בלבד, בניגוד לנוסח הקודם שאפשר סבבי הצבעה מרובים. התיקון גם הוביל לביטול הצורך להגיע לרוב מוחלט של קולות חברי הכנסת בסיבוב השני כדי להיבחר לתפקיד, אף שרוב כזה עדיין נדרש כדי לנצח בסיבוב אחד. התיקון המצמצם את מספר סבבי ההצבעה לשניים הוצע לאחר שמבקר המדינה יוסף שפירא, שבחירתו נעשתה בשנת 2012 בשיטת בחירה זהה, נבחר לתפקידו רק בתום שלושה סבבי הצבעה ארוכים.
תיקון נוסף לחוק היסוד הביא לראשונה לקביעת כללים באשר לאופן הצגת המועמדים לתפקיד. בעוד הנוסח הישן של חוק היסוד קבע שכל קבוצה בת עשרה ח"כים רשאית להציג מועמד, אך לא התייחס לאפשרות שבה חבר הכנסת ישתף עצמו ברשימותיהם של מספר מועמדים, הביא השינוי לקביעה כי במקרה שכזה יוסר שמו של הח"כ מכל הרשימות עליהן חתם. עוד נקבע כי במקרה בו יפחת מעשרה מספר התומכים במועמד לנשיאות, תתבטל מועמדותו. תיקון זה אושר בכנסת בחודש יוני 2013 והתממש לראשונה במערכת הבחירות הזו.
ב־13 בנובמבר 2013 החליט היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, להותיר על כנו את האיסור על מועמדים לנשיאות לגייס כספים. ב־8 בינואר 2014 פרסם היועץ המשפטי לכנסת, איל ינון, את סדרי הבחירות.
על רקע המרוץ לנשיאות, נשמעו גם קולות הקוראים לבטל את מוסד הנשיאות בטענה שהוא אינו נחוץ, וח"כ זבולון כלפה מסיעת הבית היהודי אף הגיש הצעת חוק המציעה לבטל את תפקיד הנשיא. הוא טען כי תפקיד זה הוא "קישוטי, מיותר ובזבזני".
ההיערכות לבחירות.
מערכת הבחירות לנשיאות החלה בצורה לא רשמית לאחר הבחירות לכנסת התשע עשרה ב-22 בינואר 2013, הרכבת הממשלה החדשה ב-18 במרץ ובחירתו של יולי אדלשטיין ליושב ראש הכנסת תוך הדחתו למעשה של ראובן ריבלין באותו יום, בחירות ומינויים שבעקבותיהם התבהרה המפה הפוליטית ונקבעה זהותם של 120 הח"כים המהווים את הגוף הבוחר לנשיאות. בין השמות שהוזכרו בשלב זה היו ריבלין, דוד לוי, בנימין בן אליעזר ודליה איציק. הוזכר גם שמו של הנשיא המכהן שמעון פרס, שמועמדותו הייתה יכולה להיות אפשרית רק עם תיקון החוק המונע בחירה לכהונה שנייה לתפקיד.
במהלך ההיערכות לבחירות צפו כותרות צורמות לגבי המועמדים:
זמן קצר לפני סיום הגשת המועמדות לנשיאות המדינה פנה ראש הממשלה, בנימין נתניהו, לסופר היהודי-אמריקאי אלי ויזל, בהצעה שיציג מועמדותו לתפקיד, אף שלוויזל אין אזרחות ישראלית, אך הצעה זו לא התממשה למועמדות. לאחר סיום הגשת המועמדות הודיעו נתניהו ושר הכלכלה, נפתלי בנט, על תמיכתם בריבלין.
המועמדים.
מועמדים שפרשו:
ההצבעה.
חבר הכנסת היחיד שלא הצביע הוא מאיר פרוש. אחד מהקולות שנפסלו היו של חבר הכנסת ריבלין אשר כך התרגש מהמעמד עד שמאחורי הפרגוד הצביע לעצמו בשני פתקים והקול שלו נפסל.
אהרן סלימאן אליהו מני
ילנה ויאלבה
ילנה ויאלבה (ברוסית: Елена Вяльбе; נולדה ב-20 באפריל 1968) היא ספורטאית סובייטית ורוסייה, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). היא אלופה אולימפית ואלופת העולם. היא בעלת 7 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב, וזכתה במספר מדליות באליפויות העולם. השתתפה בשלוש אולימפיאדות.
ילנה ויאלבה (טרוביצינה) נולדה במגדן למשפחת פקידים. הוריה היו במקור מאזור לנינגרד אך הוגלו למגדן. כבר בגיל צעיר החלה להתאמן בספורט והגיעה להישגים משמעותיים. בשנת 1987 נכללה בנבחרת ברית המועצות, ובשנת 1989 נשלחה לראשונה לאליפות העולם בריצות סקי.
ילנה ויאלבה השתתפה בשלוש אולימפיאדות; באלברוויל 1992 ובלילהאמר 1994 השתתפה לצד בעלה, אורמס ויאלבה, שהיה חבר נבחרת אסטוניה.
בשנת 1997 זכתה ב-5 מדליות זהב באליפות העולם, הישג חסר תקדים עד היום.
בשנת 1998 פרשה מהשתתפות בתחרויות. מספר שנים היא פעלה בתחום העסקי אך ללא הצלחה יתרה. בשנת 2004 התמודדה ויאלבה לכהונת יושב ראש איגוד הסקי הרוסי, אך הפסידה והסכימה לכהן כסגן יושב ראש האיגוד. בשנת 2006 עזבה את התפקיד. בשנת 2010 התמודדה פעם נוספת וזכתה בתפקיד היו"ר.
השתתפות באולימפיאדות.
באולימפיאדה הראשונה שלה, באלברוויל 1992, השתתפה ויאלבה ב-5 תחרויות, אך רק במרוץ שליחים זכתה במדליית זהב. ביתר התחרויות היא זכתה במקום השלישי.
בתחרויות לילהאמר 1994 הוצבה ויאלבה ב-5 מרוצים, אך זכתה במדליה רק במרוץ שליחים.
בנאגנו 1998 הוצבה ויאלבה במרוץ שליחים בלבד וזכתה במדליית זהב עם קבוצתה.
משפחה שולטת
משפחה שולטת היא קומדיית מצבים ישראלית אשר שודרה מ-2 בנובמבר 2014 עד לסיומה ב-21 בספטמבר 2016 במשך 4 עונות ו-80 פרקים בערוץ הילדים למנויי YES. את הסדרה יצר וביים רובי דואניאס, ובין כותבי הסדרה נמנים ימית סול ויניב פולישוק. בהפקת טדי הפקות וערוץ הילדים. צילומי הסדרה התקיימו באולפני ברודקאסט בחולון. שיר הנושא של הסדרה "מלך" מבוצע על ידי מור פולנוהר. הסדרה שודרה במשך 4 עונות ו-80 פרקים עד 21 בספטמבר 2016. בסוף אותה שנה, הסדרה ירדה משירות ה-VOD של yes בעקבות סיום שידורי ערוץ הילדים ב-yes.
ב-20 במאי 2017 עלתה הסדרה לראשונה ב-HOT, בספריית ערוץ הילדים ב-HOT VOD Young.
החל מה- 2 בדצמבר 2018 הסדרה משודרת בשידורים חוזרים בערוץ הילדים ללקוחות סלקום tv ופרטנר tv.
עלילת הסדרה.
סיפורה של משפחת לוריא, משפחה ישראלית רגילה מנווה צה"ל, המגלה יום אחד כי היא נצר לשושלת של דוד המלך מבדיקת DNA שמצאה התאמה בין דוד המלך לבין ישי לוריא של 98% והופכת למשפחת המלוכה הראשונה של מדינת ישראל. משפחת לוריא אינה משפחה מלכותית במיוחד, ולכן היא נתקלת בקשיים רבים ומשעשעים בהתמודדותה עם חובותיה המלכותיות. בסוף עונה 4 משפחת המלוכה מתכננת לטוס לתאילנד ולבסוף לא טסה מאחר שמתברר שהמלכה שלומציון בהריון.
בנוסף הייתה כוונה לצלם עוד פרק בו מסופר מה קרה אחרי 10 שנים אך זה לא יצא לפועל.
פרקים.
לסדרה 4 עונות בנות 20 פרקים כל אחת. ביוני 2015 אושרה וצולמה עונה שלישית לסדרה, שעלתה ב-3 באפריל 2016. בסוף העונה השלישית מופיע כיתוב "המשך יבוא", וניתן היה להבין כי מתוכננת עונה רביעית. בהמשך פורסם באתר yes כי העונה הרביעית תהיה האחרונה בסדרה. העונה הרביעית והאחרונה עלתה לשידור החל ב-21 באוגוסט 2016. הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-21 בספטמבר 2016.
מייקל קיד-גילכריסט
מייקל אנתוני אדוארד קיד-גילכריסט (באנגלית: Michael Anthony Edward Kidd-Gilchrist; נולד ב-26 בספטמבר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA בעמדת הסמול פורוורד. קיד-גילכריסט נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה בשנת 2013. בשנת 2011 שינה את שם משפחתו לקיד-גילכריסט (הוסיף את השם קיד) על שם דודו.
ראשית חייו.
קיד-גילכריסט נולד בשם מייקל גילכריסט וגדל בסומרדייל, ניו ג'רזי. בגיל 3 אביו נפטר, והוא גדל עם אמו ואביו החורג. קיד-גילכריסט התקבל לקבוצת הכדורסל של תיכון סט. פטריק בעיר אליזבת, וכבר בגיל צעיר נחשב לפוטנציאל גדול בארצות הברית. גילכריסט דורג במקום ה-3 בדירוג מגזין ה-ESPN. ביולי 2010 נטל חלק גילכריסט בזכייה במדליית הזהב של נבחרת ארצות הברית בכדורסל עד גיל 17 יחד עם חברו לאוניברסיטת קנטקי, מרקיז טיג.
קריירת מכללות.
גילכריסט הצטרף לאוניברסיטת קנטקי ב-14 באפריל 2010. במשחקו הראשון לעונת 2011/12, קלע גילכריסט 15 נקודות (5 מ-9 מהשדה). גילכריסט קבע דאבל-דאבל ראשון במכללות כאשר קלע 17 נקודות ולקח 11 כדורים חוזרים נגד קרוליינה הצפונית. גילכריסט קבע שיא קריירה כשקלע 24 נקודות ואסף 19 ריבאונדים נגד לואיוויל. בסיום עונת הפרשמן שלו במכללות, הודיע גילכריסט כי אינו ממשיך לעוד עונה והוא מעמיד את עצמו לדראפט ה-NBA. זאת לאחר שהעמיד ממוצעים של 11.9 נקודות ו7.4 ריבאונדים למשחק.
קריירת ה-NBA.
שארלוט הורנטס.