עידו לביטוב
עידו לביטוב (נולד ב-15 באוקטובר 1989) הוא מתעמל ישראלי בספורט "גלגלי ענק". הוא סגן אלוף העולם לגיל 18 בקטגוריית הקרב-רב, ומדורג מקום שלישי במקצה ישר ומקום חמישי בספירלה.
ביוגרפיה.
לביטוב גדל בזכרון יעקב. בגיל 10 החל להתאמן בספורט "גלגלי הענק" בזכרון יעקב. מועדונים נוספים קיימים במועצה אזורית חוף הכרמל, קריית טבעון ותמרת. לביטוב הוא חבר נבחרת ישראל ב"התעמלות גלגלי ענק" משנת 2002, ושותף בכיר להישגי הנבחרת באליפויות העולם ובתחרויות הפתוחות באירופה. לביטוב הוא מאמן פעיל ברמה בינלאומית ולוקח חלק בתחרויות ובמחנות אימונים בינלאומיים ברחבי העולם.
בשנת 2003 השתתף לראשונה לביטוב באליפות העולם שהתקיימה בלילהאמר, נורווגיה וסיים במקום ה-11 לנוער עד גיל 18.
בשנת 2005 השתתף לביטוב באליפות העולם שהתקיימה באכן, גרמניה וסיים במקום השישי במקצה הישר.
בשנת 2007 באליפות העולם שהתקיימה בזלצבורג, אוסטריה זכה במדליית כסף ובתואר סגן אלוף עולם בקטגוריית הקרב-רב לנוער עד גיל 18. קטגוריית הקרב-רב ב"התעמלות גלגלי ענק" בדומה ל"התעמלות מכשירים", מורכבת מציון משוקלל של כל מקצי התחרות (ישר, ספירלה וקפיצות). בנוסף, הוא זכה במדליית ארד במקצה ישר.
בשנת 2011 השתתף לביטוב באליפות קריטריון לקראת אליפות העולם שהתקיימה בארווילר, גרמניה ולאחר מכן, לקח חלק באליפות העולם שהתקיימה בארנסברג, גרמניה.
בשנת 2012 באליפות ארצות הברית הפתוחה שהתקיימה בשיקגו, זכה לביטוב במקום השני בקטגוריית הקרב-רב.
בשנת 2013 השתתף לביטוב באליפות קריטריון לקראת אליפות העולם שהתקיימה במרבורג, גרמניה ולאחר מכן לקח חלק באליפות העולם שהתקיימה בשיקגו, אילינוי.
בשנת 2014 באליפות דרום גרמניה שהתקיימה בטאונשטיין, זכה במקום השלישי בקטגוריית הישר.
בשנת 2015 צפוי עידו לביטוב להוביל את נבחרת ישראל כמאמן הלאומי של המשלחת לאליפות העולם הבאה אשר תתקיים בליגננו, איטליה.
כמתעמל צעיר זכה לביטוב באליפות ישראל בספורט "גלגלי ענק" בשנים 1999, 2001 ו-2002, והוא מדורג ראשון בישראל משנת 2005.
יוזף בלשה
יוזף בלשה (בגרמנית Josef Blösche) (12 בפברואר 1912 - 29 ביולי 1969) היה חבר המפלגה הנאצית ושירת באס דה ובאס אס בדרגת רוטנפיהרר, המקבילה בערך לרב-טוראי. בלשה ידוע בשל התמונה המפורסמת של חיסול מרד גטו ורשה בו הוא מכוון את נשקו לעבר נשים וילדים יהודים.
בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה.
בלשה נולד בעיירה פרידלנד (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום Frýdlant בצ'כיה) להורים חקלאים. לאחר מלחמת העולם הראשונה הייתה משפחתו חלק מהמיעוט הגרמני בחבל הסודטים בצ'כוסלובקיה. בשנת 1935 הצטרף למפלגת הגרמנים הסודטים. לאחר סיפוח החבל לגרמניה בידי אדולף היטלר הצטרף למפלגה הנאצית, ולאחר מכן הצטרף לאס אס בורשה ופעל בתפקידים זוטרים. החל מדצמבר 1939 למד בבית הספר של משמר הגבול של האס אס והגסטאפו. באוגוסט 1941 הצטרף לכוחות המיוחדים ש"טיהרו" אזורים בערים הקטנות בשטחים הכבושים של ברית המועצות באוקטובר 1941, הגיע לוורשה ופעל בעיקר במעצר חשודים לחקירת הגסטאפו.
בקיץ 1942, עם תחילת גירוש יהודי גטו ורשה למחנה ההשמדה טרבלינקה, הצטרף לכוחות ה"אס דה" בוורשה. בין 22 ביולי ל-30 בספטמבר נשלחו לפחות 225,000 איש למחנות המוות. לבלשה הייתה מיומנות מיוחדת בגילוי יהודים שהסתתרו ובאיתור מקומות מחבוא יצירתיים. בינואר 1943 נערך גל נוסף של גירושים למחנות המוות בהם לקח חלק בלשה באכזריות יתרה בסריקת רחובות ובנינים נטושים והוצאות להורג תכופות. בין היתר נהג להסתובב ברחבי הגטו עם שותפו על גבי ריקשה ולצלוף לכל עבר.
במשפטו דובר על חלקו הרב בהוצאות להורג ההמוניות שלדבריו היה אחראי ל-75 מהן. במסגרת דו"ח שטרופ בו נקבע מועד לחיסול הגטו צולמה התמונה המפורסמת בה נראה בלשה במדי אס.אס. כשהוא מכוון את נשקו לעבר יהודים בדרכם לאומשלאגפלאץ (תמונה זו שימשה עדות מכריעה גם במשפטי נירנברג). בלשה קיבל אות הצטיינות על תרומתו במיגור מרד גטו ורשה. בספטמבר 1943 הוא נורה בידי פולני מול סניף הדואר של ורשה ונפצע קשה. לאחר שהחלים מהפציעה שירת בתפקיד פקידותי במטה הגסטאפו בורשה.
באוגוסט 1944, נטל בלשה חלק בהגנת מטה הגסטאפו בפני התקפות של המורדים במהלך מרד ורשה. באוקטובר של אותה שנה הועבר לסלובקיה ונטל חלק בדיכוי המרד הסלובקי. לאחר דיכוי המרד נשאר לשרת בסלובקיה. במאי 1945, עם התקרבות הצבא האדום אל סלובקיה, ניסה להימלט למערב, אך נתפס על ידי חיילי הצבא האדום.
לאחר המלחמה.
כשבוי מלחמה נשלח לעבודות כפייה בברית המועצות. באביב 1946 הועבר לצ'כוסלובקיה (עדיין כשבוי מלחמה) ועבד במחצבה באזור פלזן. באוגוסט של אותה שנה נפגע בתאונת עבודה קשה, שעיוותה את מראה פניו ללא הכר.
בשנת 1947 שוחרר ממחנה העבודה ועבר לתורינגיה שבגרמניה המזרחית, כיוון שלשם גורשו הוריו מחבל הסודטים בתום המלחמה. פניו המעוותות הסתירו את זהותו האמיתית כחייל אס אס, והוא חי חיים רגילים - התחתן והביא לעולם שני ילדים.
בשנת 1961 שמו קושר במהלך משפט של חבר האס.אס. בהמבורג, בנוגע לפשעי מלחמה קשים שבוצעו בגטו ורשה. הוא נעצר על ידי השטאזי ב-11 בינואר 1967. בחקירתו התייחס גם לתמונה המפורסמת, ורשם על גב התמונה כי: "התמונה מראה כיצד אני כאיש גסטפו בגטו ורשה יחד עם קבוצה של אנשי אס.אס. מוציאים קבוצה גדולה של יהודים מבניין. מדובר בעיקר בנשים ילדים וזקנים… משם הועברו לתחנת הרכבת באומשלגפלאץ".
בלשה הועמד לדין והודה בפשעי המלחמה שיוחסו לו כגון: הוצאות המוניות להורג, וגירוש יהודים למחנות ההשמדה. הוא נמצא אשם באפריל 1969 בהריגת אלפי יהודים ובהשתתפות בגירושם של 300,000 למחנות המוות. הוא נשפט בגרמניה המזרחית, ונידון לעונש מוות שבוצע בירייה על ידי כיתת יורים ב-29 ביולי 1969.
אקוודוקט ונוויטלי
אקוודוקט ונוויטלי (באיטלקית: Acquedotto di Vanvitelli) או אקוודוקט קרולינו (Acquedotto Carolino) הוא אמת מים שנבנתה כדי לספק מים לארמון קזרטה ולמכלול סן לאוצ'ו. אמת המים מובילה מים ממעיינות פיצו (Fizzo) שלרגלי הר טבורנו (Taburno). משם מובילה האמה את המים למרחק כ-38 קילומטרים, בנתיב מתפתל, רובו מתחת לפני האדמה.
האמה תוכננה על ידי האדריכל לואיג'י ונוויטלי, ונחנכה בידי קרלוס השלישי, מלך ספרד (מכאן שני שמותיה). בנייתה החלה במרץ 1753, והשימוש בה החל ב-7 במאי 1762.
ערך אדריכלי מיוחד יש לחלק מן האמה שאורכו 529 מטרים, העשוי מטופה (סלע משקע רך), המגשר על עמק מאדאלוני (Valle di Maddaloni), בין הר לוגאנו (monte Logano) במזרח להר גרצאנו (monte Garzano) במערב. מקטע זה עוצב על פי אמות מים רומאיות עתיקות, והוא בנוי משלוש קומות עשויות קשתות המונחות זו על גבי זו. גובהה המרבי של אמה הוא 55.8 מטרים.
ב-1997 הוכרזו ארמון קזרטה, אקוודוקט ונוויטלי ומכלול סן לאוצ'ו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. מנימוקי ההחלטה:
אייבשיץ
אוטו ריהאגל
אוטו ריהאגל (בגרמנית: Otto Rehhagel; נולד ב-9 באוגוסט 1938 באסן, גרמניה) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל. במשך שנים רבות (1981–1995) זוהה ריהאגל עם מועדון ורדר ברמן אותו אימן. בהדרכתו התבססה הקבוצה בצמרת הכדורגל הגרמני לאחר שנים רבות בהן זוהתה כקבוצת תחתית בבונדסליג ואף שהתה בליגת המשנה.
בין 2001 ל-2010 אימן ריהאגל את נבחרת יוון בכדורגל. תחת שרביטו זכתה יוון באליפות אירופה 2004 והעפילה לטורניר גמר מונדיאל 2010. עם הדרכתו במונדיאל 2010 כשהוא בן 72 שבר ריהאגל שיא כמאמן המבוגר ביותר בתולדות המונדיאל. יוון כבשה את שערה הראשון אי פעם בטורניר מונדיאל עם ניצחונה בתוצאה 2-1 על ניגריה. אך, מאחר שהפסידה קודם לכן לקוריאה הדרומית וארגנטינה, לא העפילה לשלב שמינית הגמר. ריהאגל פרש מהנבחרת היוונית לאחר ההדחה.
תארים כמאמן.
באיירן מינכן
ורדר ברמן
קייזרסלאוטרן
פורטונה דיסלדורף
צבי קוסטינר
הרב צבי יצחק קוסטינר (נולד בה'תשי"ז, 1957) הוא ראש ישיבת מדברה כעדן במצפה רמון.
קורות חייו.
גדל בשכונת בית וגן בירושלים. בילדותו חלה בשיתוק ילדים וסבל מצליעה. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר, שבה שימש אביו, הרב אריה קוסטינר, כמנהל. לאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב, אצל הרב צבי יהודה קוק בשלהי תקופתו, ואצל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא. היה מקושר לרב מרדכי אליהו. בצבא שירת כרב צבאי והגיע לדרגת רב-סרן. הוסמך לרבנות ולדיינות על ידי הרב אברהם שפירא בי"ז באייר ה'תשמ"ח.
בשנת ה'תשמ"ט (1989) עמד בראש קבוצת אברכים מישיבת מרכז הרב שעברה לדימונה להקים בה גרעין תורני בשיתוף עם הרב דוד תורג'מן. במקום הוקם כולל אברכים שהרב קוסטינר עמד בראשו. בסוף שנת ה'תשנ"ב נפתחה במקום ישיבת הסדר בראשותו. בשנת ה'תש"ס עבר עם הישיבה למצפה רמון, בחצי השנה הראשונה ישן בסלון אחת הדירות יחד עם תלמידיו. בשנת ה'תשס"ט (2009) החל לכהן כנשיא ארגון "קרוב אלי" שהוקם תחת חסות ישיבתו. הארגון מציע לימוד בחברותא ושיעורי תורה.
היה מעורכי ספריו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק "באר אליהו" ו-"מאמרי הראי"ה". היה שותף בכתיבת הספר "דרכי טהרה" של הרב מרדכי אליהו.
בעבר השיב לשאלות בהלכה באתר האינטרנט "כיפה".
הרב קוסטינר עמד במשך כעשר שנים כרב קורס רבנים צבאיים במילואים, מאז היווסדו, ולצורך כך שירת במילואים כחודש וחצי בשנה. בנאום שנשא בשנת 2018 התבטא הרב נגד שירות נשים בצה"ל ואמר, בין השאר שבצבא יהודי לא צריכות לשרת נשים ושנשים מוטרדות בצבא. בעקבות הדברים הוחלט בצה"ל להדיח אותו מתפקידו ומשירות המילואים.
נשוי לזיוה, בתו של הרב דוד דיין, שהיה רב העיר צפת, ונכדת הרב דוד שלוש.
משנתו.