בשל החשש מהיות המלך פארוק פרו-גרמני (ופרו-איטלקי), הציבו הבריטים ב-4 בפברואר 1942 אולטימטום למלך פארוק וכפו עליו את מינוי אל נחאס, שמפלגתו נחשבה כפרו-בריטית באופן יחסי, לראש הממשלה. כפיית האולטימטום, שהתבצעה כשמיילס לאמפסון, הנציב הבריטי במצרים, הגיע לארמון המלוכה בראש טור טנקים, עוררה אצל לאומניים מצריים רבים תחושות כעס ונחשבה כפגיעה בכבוד הלאומי. במשך תקופת כהונתו זו, יזם נחאס את "ועידת הפדרציה"; ועידה כלל ערבית לקראת כינון קונפדרציה של כל מדינות ערב, ללא איחוד משטרים ומשקים. הוועידה כונסה באלכסנדריה בספטמבר 1944 והובילה להקמתה של הליגה הערבית. בסוף אותה שנה, תמה כהונתו של נחאס בראשות הממשלה.
הפשרה שהובילה לכהונתו הרביעית, התקבלה הרחק מעין הזרקורים ולא פורסמה בציבור, שלא היה מודע לתככים הפנימיים שהובילו למינויו המחודש של נחאס. עובדה זו התגלתה רק עם תום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945, והצטרפה לשערורייה נוספת שעוררו נחאס ואשתו, זֵינַבּ אֶל-וַכִּיל (زينب الوكيل), שהייתה צעירה ממנו בשלושים שנה. שערוריות אלו ערערו עוד יותר את מעמדו של נחאס בדעת הקהל המצרית והחלישו את כוחה של הוופד כמפלגת שלטון.
בשנת 1950 שוב זכתה הוופד בבחירות הכלליות, ונחאס התיישב בחמישית על כס ראש הממשלה. ב-25 בינואר 1952 התחולל קרב בין חיילים בריטים לשוטרים מצרים באסמאעיליה. כ-50 שוטרים מצריים נהרגו באירוע וכ-100 מהם נפצעו. האירוע עורר זעם רב במצרים, והוביל לפריצת מהומות אלימות בעיר הבירה, קהיר. הפורעים התקיפו בתי עסק ואתרים השייכים לגורמים בריטיים, בין השאר בתי מלון, מקומות בילוי, חנויות, ומשרדים. בניסיון לשפר את מצבה הרעוע של המדינה, פיטר המלך פארוק את ממשלתו של נחאס, ומינה במקומו את עלי מאהר.
אחרית ימיו.
לאחר מהפכת הקצינים החופשיים בשלהי יולי של אותה שנה, בה הוגלה המלך פארוק ופורקה הממשלה המלוכנית, הוקמה "מועצת הפיקוד המהפכנית" ומנהיג המהפכה מוחמד נגיב מונה להיות מפקד הצבא. למרות נסיונותיו של נחאס לשאת חן בעיני נגיב ואנשיו, הוטלה מלאכת הרכבת הממשלה האזרחית על עלי מאהר.
ב-16 בינואר 1953, אסרה מועצת הפיקוד המהפכני על קיום מפלגות פוליטיות במצרים, ומפלגת הוופד חדלה מלהתקיים. נחאס ורעייתו הושמו במאסר למשך כשנה, אך לאחר הצהרתו מן הכלא כי הוא נוטש את החיים הפוליטיים, שוחררו בני הזוג נחאס ממאסרם ב-1954. ב-1960 הוחזרו לו הזכויות האזרחיות, אך הוא לא שב לפוליטיקה.
מוסטפא אל-נחאס מת ב-23 באוגוסט 1965. השלטונות אסרו לקבור אותו לצד מייסד מפלגת הוופד סעד זע'לול. הלווייתו של אל-נחאס הפכה להפגנת המונים סוחפת אך לא אלימה שבה השתתפו בין היתר אלפי סטודנטים מהאוניברסיטאות בקהיר. ההשתתפות ההמונית בלווייה התפרשה כקריאה להשבת הזכויות הפוליטיות והפרלמנטריזם למצרים. משטרו של גמאל עבד אל נאצר אמנם לא הפריע לקיום האירוע, אך הוא הביע את מורת רוחו לאחר קיומו ואסר על טקסי אשכבה נוספים.
כנבוזי הראשון
כנבוזי הראשון (בפרסית: کمبوجيه يکم; ביוונית Καμβύσης; בפרסית עתיקה Kambūǰiya; בערך 600 לפנה"ס - 559 לפנה"ס), הידוע גם ככנבוזי הפרסי או כמביזס, היה מלך אנשאן משנת 580 לפנה"ס ועד מותו. היה אביו של כורש הגדול, בנו הצעיר של כורש הראשון. הניח את היסודות לממלכה האחמנית.
כנבוזי היה ככל הנראה נינו של מייסד השושלת האחמנית, האחמניש. ממלכתו של כנבוזי הייתה מדינת חסות של מדי הגדולה וייתכן שאף היה נשוי לנסיכה ממוצא מדיי.
על פי הרודוטוס, כנבוזי היה . הוא מלך תחת חסותו של אסטיאגס (Astyages), מלך מדי. לדברי ההיסטוריון הקדום ניקולאוס איש דמשק שמו המקורי היה אטרדטס (Atradates).
בסביבות 551 לפניה"ס, הוא מרד, יחד עם בנו כורש הגדול, באסטיאגס מלך מדי. הוא נפצע ומת מאוחר יותר בקרב הגבול הפרסי.
לפי הרודוטוס, אסטיאגס בחר בכנבוזי כחתן משום שלא ראה בו איום על כס מדי. כורש הגדול היה זה שנלחם והדיח את סבו, ולאחר מכן ייסד את האימפריה הפרסית.
דיני מיסים
דיני מיסים או דיני מס הם מערכת החוקים שמכוחם מוטלים מסים על הפעילות הכלכלית על ידי השלטונות.
חוק המטיל מס קובע את האוכלוסייה והפעילות שעליהם מוטל המס ואת כללי חישוב המס. כללים אלה בדרך כלל מורכבים למדי, וסכסוכים בין גובי המס לבין משלמי המס מובאים לעיתים קרובות לדיון בבית המשפט. משלמי המיסים עוסקים לעיתים בפעולות של תכנון מס, שהן אמצעים חוקיים להפחתת חבות המס, ואף בפעולות של השתמטות ממס, שהן צעדים בלתי חוקיים שמטרתם הקטנת גובה המס.
על מורכבותו של חוק מס הכנסה, האופיינית גם לחוקי מיסים אחרים, כתב ד"ר אלפרד ויתקון:
בישראל.
בישראל, קובע: "מיסים, מילוות חובה ותשלומי חובה אחרים לא יוטלו, ושיעוריהם לא ישונו, אלא בחוק או על פיו."
החוקים העיקריים שמכוחם מוטלים מיסים בישראל הם:
אנדרה איגודלה
אנדרה טיילר איגודלה (באנגלית: Andre Tyler Iguodala; נולד ב-28 בינואר 1984) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע בגולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA.
העפיל עם הווריורס לגמר ה-NBA במשך 5 עונות ברציפות (2015–2019), וזכה עמה ב-4 אליפויות בעונות , , ו-2022.
ראשית חייו וקריירת התיכונים.
אנדרה איגודלה נולד בספרינגפילד, בירת אילינוי, ללינדה שנקלין ולפרנק איגודלה. את צעדיו הראשונים בכדורסל עשה בחטיבת הביניים על שם בנג'מין פרנקלין, בה למד.
לאחר סיום החטיבה התקבל לתיכון "לנפייר" בספרינגפילד. בגיל 16 עורר עניין רב כאשר הוכרז לשחקן המצטיין של טורניר ה-AAU, לאחר שהכריע את משחק הגמר בסל מכריע עם הבאזר והוביל את נבחרתו לזכייה באליפות לגילאי 17 ומטה. בשנת 2002 הוביל את קבוצתו למשחק אליפות המדינה בעודו קולע 32.5 נקודות, אוסף 13.9 ריבאונדים ומוסר 8.2 אסיסטים.
קריירת המכללות.
איגודלה התקבל לאוניברסיטת ארקנסו, אבל לאחר ששמע שמאמן הקבוצה נולן ריצ'רדסון פוטר, עבר לאוניברסיטת אריזונה. בעונה השנייה שלו במדי אריזונה, הוכרז כ-MVP של הקבוצה לאחר שהוביל את הקבוצה בריבאונדים, באסיסטים ובנקודות. הוא השיג 3 טריפל-דאבלים באותה עונה, והפך לשחקן השני בכל ההיסטוריה של פאסיפיק 10 (, תחרות ספורט של מערב ארצות הברית) (לצד ג'ייסון קיד) שעשה זאת.
קריירת ה-NBA.
פילדלפיה 76'.
איגודלה נבחר במקום התשיעי בדראפט 2004 על ידי פילדלפיה 76'. כבר ממשחקו הראשון בליגה פתח בחמישייה, ולאורך כל 82 משחקי העונה הסדירה וחמשת משחקי הפלייאוף הוא המשיך והיה למעשה שחקן הקבוצה היחיד שפתח בחמישייה משך כל השנה. באותה העונה הוא קלע 9 נקודות, אסף 5.7 ריבאונדים ומסר 3 אסיסטים בממוצע למשחק. הוא נבחר לנבחרת הרוקי הראשונה של הליגה והיה בחמישייה הפותחת של משחק האולסטאר של הרוקיז.
בעונתו השנייה בליגה חל שיפור גדול במשחקו. איגודלה, שגם במסגרת עונה זו פתח ושיחק בכל משחקי העונה הסדירה, החל לקלוע יותר ותרם לקבוצתו בממוצע 12.3 נקודות למשחק ב-50 אחוזים מהשדה. עם תום העונה נבחר בשנית להשתתף במשחק האולסטארס של הרוקיס, הצטיין וזכה בתואר ה-MVP של המשחק, בנוסף גם השתתף בתחרות ההטבעות וסיים שני (בנקודה הפרש) אחרי נייט רובינסון.
עם עזיבתו המתוקשרת של כוכב הקבוצה, אלן אייברסון, לדנוור בתחילת עונת 2006/07 הסתמן כי איגודלה יהפוך לשחקן המרכזי בקבוצה ורף הציפיות ממנו עלה. בעונה זו ניכר שיפור רב ביכולת הקליעה ובכישורי ניהול המשחק שלו, ואלו מצאו ביטוי גם בממוצעים משופרים של 18.2 נקודות ב-45 אחוזים מהשדה ו-82 אחוז מקו, ו-5.7 אסיסטים למשחק (שיא קריירה). עם זאת, פילדלפיה לא הצליחה באותה עונה לעלות לפלייאוף וסיימה במקום העשירי במזרח.
בפתיחת עונת 2008/07 הפגין כושר משחק פושר ופילדלפיה דשדשה בתחתית, אך הוא וחברי קבוצתו הציגו מגמת שיפור לאורך העונה שבסופו של דבר הובילה את פילדלפיה למקום ה-8 בטבלת הפלייאוף של המזרח. בפלייאוף בסוף העונה פגשה הקבוצה את דטרויט פיסטונס והפסידה לה בסדרה של שישה משחקים (4-2).
בסיום אותה העונה תם חוזהו בפילדלפיה, אך הוא חתם חוזה חדש של 80 מיליון דולר לשש שנים.
בעונתו החמישית ב-NBA, הוביל את קבוצתו למקום השביעי במזרח עם מאזן של 41-41. בפלייאוף, פילדלפיה פגשו את אורלנדו מג'יק. איגודלה שיחק היטב לאורך כל סדרת הפלייאוף של פילדלפיה נגד אורלנדו, קלע 21.5 נקודות, אסף 6.3 ריבאונדים ומסר 6.7 אסיסטים בממוצע – תצוגת השיא שלו לסדרת פלייאוף. אך לא הצליח להוביל את קבוצתו לסיבוב השני והסדרה הסתיימה, לאחר 7 משחקים, בניצחון אורלנדו.
בעונת 10–2009 בחרה פילדלפיה את ג'רו הולידיי בדראפט שיחליף בהמשך את הרכז אנדרה מילר שעבר לפורטלנד טרייל בלייזרס. בנוסף, שכרו את המאמן אדי ג'ורדן. זאת הייתה עונה מצוינת לאיגודלה שהעמיד ממוצעים גבוהים ביניהם שיאי קריירה בריבאונדים, אסיסטים וחסימות ושיא קריירה במספר העברות הנמוך בעונה. הוא סיים את העונה עם ממוצעים למשחק של 17.1 נקודות, 6.5 ריבאונדים, 5.8 אסיסטים ו-1.7 חטיפות. פילדלפיה, לעומת זאת, סיימה את העונה עם מאזן של 27 ניצחונות מול 55 הפסדים. בסוף העונה שכנע איגודלה את אלן אייברסון, כוכב העבר של הקבוצה, לחזור לפילדלפיה.