בן-דוד נולד בשם יוסף גרוס, בגיור שבהונגריה, והתחנך בצעירותו בחדר ובבית ספר קתולי מקומי. בשנת 1939 סיים את לימודיו התיכוניים, למד בישיבה והוכשר כדפס בבית המלאכה של אביו דוד. בשנת 1941 עלה לארץ ישראל והחל בלימודי כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. כעבור סמסטר אחד הצטרף ליחידה בצבא הבריטי שיועדה לשירות באירופה, ושירת בה עד 1945. לאחר מכן החל בלימודי היסטוריה באוניברסיטה העברית, ועבד עם נוער במצוקה בשכונות העיר העתיקה. בשנת 1947 נשלח לאנגליה מטעם ממשלת המנדט להכשרה בבית הספר לכלכלה של לונדון כקצין מבחן בעבודה סוציאלית.
בשנת 1949 חזר לישראל, החל לעבוד במשרד הסעד, ובשנת 1951 הצטרף לשמואל נח אייזנשטדט, יעקב כ"ץ ויונינה טלמון בייסוד המחלקה לסוציולוגיה של האוניברסיטה העברית. עבודתו האקדמית הושפעה מהאסכולה הפונקציונליסטית ומאדוארד שילס. ראשית מחקריו עסקו בתנועות נוער, ובהמשך עסקו בניתוח המבנה החברתי של אנשי מקצוע בישראל. בשנת 1955 סיים בן-דוד לימודי דוקטורט בהנחיית פרופסור אייזנשטדט. במהלך השנים הוא פעל כעמית מחקר במכון ללימודים מתקדמים שבפרינסטון (משנת 1976), כחבר בסגל אוניברסיטת שיקגו לחינוך ולסוציולוגיה (משנת 1977), וכן כחבר במועצה האמריקאית לחינוך (משנת 1973).
פעילותו בחקר המדע הייתה מהראשונות לשלב ניתוח מוסדי בהתבוננות על עולם המדע ורבים מכתביו עסקו במבנה האקדמיה ובהשפעת הסביבה האקדמית במדינות שונות על צמיחתן של דיסציפלינות חדשות. בספרו "The Scientist's Role in Society" נותחו באופן השוואתי מקורות האתוס המדעי של מדינות שונות. בין טענותיו על האקדמיה בישראל מצוי חששו מהעדר התפתחותה של יצירתיות מדעית בשל העדר אמצעי מימון במדינות קטנות.
בשנים 1970–1973 כיהן כנשיא האגודה הסוציולוגית הישראלית. בשנת 1981 נבחר בן-דוד לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וזכה בפרס רוטשילד למדעי החברה.
ב-12 בינואר 1986 בן דוד הלך לעולמו, בן 65 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
יוסף בן דוד
מערכת זיהוי דיבור
מערכת זיהוי דיבור (באנגלית: Speech To Text (STT) או Automatic Speech Recognition (ASR)) היא מערכת ממוחשבת המסוגלת לפענח דיבור אנושי ולתרגמו לטקסט. הקלט למערכת מגיע ממיקרופון שאליו מדבר המשתמש, משיחת טלפון הנקלטת במערכת וכיוצא בזה. זהו תחום משולב של מדעי המחשב ובלשנות חישובית, הכולל בתוכו מספר מתודולוגיות, מודלים וטכנולוגיות שונות.
בחלק מהמערכות דרוש תהליך "אימון" לפני שהמערכת מסוגלת לפעול, בו אדם קורא טקסט או אוצר מילים קבוע, ולאחר מכן נעשית אנליזה על הקול הספציפי של האדם כדי לזהות אותו בצורה מדויקת יותר. מערכות שלא דורשות אימון הן בדרך כלל לא תלויות בזהות הדובר.
נהוג להבחין בין זיהוי דיבור שמטרתו לזהות את תוכן הדיבור (לצורך ביצוע פקודה או רישום טקסט) לבין זיהוי קול שמטרתו לזהות דובר לא ידוע, לאמת זהות דובר ידוע או לאפיין את הדיבור שלו (למשל, בעבר ניסיון להעריך האם אדם מסוים דובר שקר או אמת לפי הקול שלו).
מבחינת הטכנולוגיה, למערכות זיהוי דיבור יש היסטוריה ארוכה שכללה מספר גלים בהם נעשה שימוש במספר שיטות שונות. לאחרונה, התחום התפתח במיוחד מהתקדמות בענפי הלמידה עמוקה וה-Big data. ההתפתחות באה לידי ביטוי לא רק במספר המאמרים המדעיים המתפרסמים בתחום, אלא גם באימוץ הנרחב יותר ברחבי העולם של שיטות למידה עמוקה שונות בתכנון ומימוש של מערכות זיהוי דובר.
תוכנות מובילות בתחום ההכתבה מאז שנות השמונים היו: ViaVoice של חברת IBM, Dragon NaturallySpeaking של חברת "דרגון דיקטייט" ו-MacSpeech Dictate. בחלק מגרסאות Windows Vista ו-Windows 7 יש מערכת זיהוי דיבור מובנת.
שימושים.
שימושים נפוצים במערכות זיהוי דיבור:
שימושים פחות מקובלים של מערכות אלה:
שימושים שעשויים להיות למערכות אלה בעתיד:
יעילות של זיהוי דיבור.
מערכות זיהוי דיבור כקלט להפעלת המחשב נמצאות בשימוש הציבור מאז סוף שנות השמונים. נכון לסוף העשור הראשון של המאה ה-21, אדם בעל תפקוד ידיים תקין הנמצא במצב שבו ידיו פנויות להקלדה, יחבר תמליל מהר יותר בהקלדה מאשר בדיבור אל המחשב. זאת משום שתיקון שגיאות הקלט הרבות של מערכות אלה גוזל זמן רב. מקליד זריז עשוי להגיע לקצב הקלדה של 100 מילים בדקה, בעוד שאדם מיומן בחיבור תמליל בעזרת מערכת לזיהוי דיבור יגיע לפחות מחמישים מילים לדקה וגם זאת אחרי שהמחשב כוונן לקולו ואחרי שהשגיאות הטיפוסיות לקלט מהדיבור שלו הוזנו בפונקציית תיקון השגיאות האוטומטית.
מעבר לזאת, במשימות הקלדה קצרות (שני משפטים ומטה), נכה שכיוון את מערכת זיהוי הקול שלו על ידי מומחה יכול להשיג תוצאות דומות לאלה של אדם חסר לקות.
יש אנשים שההקלדה על מקלדת גרמה להם פציעות מאמץ חוזרני, כגון תסמונת תעלת שורש היד. חלק מהאנשים האלה עוברים לשימוש במערכת זיהוי דיבור במקום במקלדת כלשהי. אצל חלק מהאנשים העוברים למערכות זיהוי קולי בשל פציעת מאמץ חוזרני שהתפחתה מהקלדה מתפתחות פגיעות תנועות חוזרניות בגרון. ההנחה היא שפציעות אלה מתפתחות בשל העובדה שמערכת זיהוי דיבור של מחשב מאלצת את המשתמש לדבר באופן לא טבעי ומשום שפגיעות תנועות חוזרניות מופיעות אצל מי שיש לו נטייה לחזרתיות תנועתית מדויקת. לכן מומלץ, למי שחש שמקלדת מונעת פציעה לא מועילה לו מספיק, לחלק את עבודת חיבור התמליל בין מקלדת מונעת פציעה לבין מערכת זיהוי דיבור.
פסיכוגריאטריה
פסיכוגריאטריה הוא מושג ברפואה המשלב בין פסיכיאטריה לבין גריאטריה.
רופא פסיכו-גריאטרי הוא פסיכיאטר או גריאטר שהתמחה בטיפול בהפרעות נפשיות אצל זקנים, באבחון של מחלות ניוון מוחיות המופיעות אצל אנשים מבוגרים (כגון שיטיון) ובטיפול בהן תוך התחשבות בבעיות משפחתיות וכלכליות מהן סובל הקשיש ומתן דעת גם להשלכות המשפטיות של מצבים אלו.
בשנת 1935 נוסד השרות הגריאטרי הראשון על ידי ד"ר מרג'ורי וורן, שהדגישה את עקרונות הטיפול הרב מקצועי, ההערכה והמעקב, והגישות הכוללניות (הוליסטיות) - שהן במידה רבה הליבה של הגריאטריה היום. בתקופה זו נדרשו הגריאטרים הן לצרכים הרפואיים והן לצרכים הנפשיים של המטופלים ולמעשה היוו את ה'פסיכוגריאטרים' הראשונים. היוזמה לשירותים אלו עברה בהמשך לפסיכיאטריה בשנות ה-1950, והפכו ל'פסיכיאטריה של הגיל המבוגר' (old age psychiatry) באנגליה ול'פסיכיאטריה גריאטרית' בצפון אמריקה. בשנות ה-1970, החלו ממשלות לחייב יצירת יחידות פסיכוגריאטריות בבתי חולים כלליים, והחל עידן חדש. באנגליה יכול פסיכיאטר מורשה לרכוש התמחות בפסיכוגריאטריה על ידי הכשרה של 3-4 שנים מטעם האיגוד הפסיכיאטרי המלכותי (Royal College of Psychiatrists). בארצות הברית, המועצה לפסיכיאטריה ונוירולוגיה וכן המועצה האוסטאופתית לנוירולוגיה ולפסיכיאטריה מנפיקות רישיונות לפסיכיאטריה גריאטרית. כמו כן קיימות השתלמויות (fellowships) רבות לפסיכיאטריה-גריאטרית.
בישראל אין התמחות מוכרת בפסיכוגריאטריה ואין לה מעמד משפטי. המושג משמש לעיתים למחלקות אשפוז או מרפאות פסיכיאטריות המיועדות לזקנים ולעיתים לשירות של גריאטר או רופא אחר שהשתלם בתחום. למעשה, מומחה בגריאטריה אמור להכיר, לאבחן ולדעת לטפל גם בבעיות מנטאליות (נפשיות וקוגניטיביות) שכיחות של הגיל המבוגר (כגון דיכאון תגובתי, חרדה, בלבול חריף ודמנציה מסוג אלצהיימר או אחר). כמו כן, מומחה בפסיכיאטריה של מבוגרים אמור לדעת לטפל בקשישים עם מחלות פסיכיאטריות ולהתאים את הטיפול לגילם ולמצבם התפקודי והרפואי הכולל.
פסיכו-גריאטריה
יהודית רותם
יהודית רותם (נולדה ב-13 ביוני 1942) היא סופרת ועורכת ישראלית.
ביוגרפיה.
יהודית רותם נולדה בבודפשט, הונגריה. במהלך מלחמת העולם השנייה נמלטו הוריה ברכבת ההצלה שארגן ישראל קסטנר. המשפחה נשארה בשווייץ שנה ואז עלתה לישראל, כשהיא בת שלוש.
גדלה בגבעת שמואל ולאחר מכן בבני ברק במשפחה חרדית, למדה בבית יעקב, ובגיל שמונה עשרה נישאה לרב צבי רוט שהיה בחור ישיבה ובהמשך לימד בישיבה. היא עבדה כמורה. לאחר עשרים וארבע שנות נישואים יצאה בשאלה והתגרשה, היא נטלה את שש בנותיה עמה ואילו בנם היחיד נשאר עם אביו. עבדה כסופרת צללים (בין השאר, עבור גליה אלבין, בנו גיטר ואחרים) ולאחר שמונה שנים החלה לכתוב פרוזה.
בשנת 2001 נבחרה כסופרת השנה מטעם העיתון "גלובס", ובשנת 2003 זכתה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים.
רותם נישאה בשנית למשה בר-יודא, ממנו התאלמנה בשנת 2014. אחת מבנותיה של רותם היא העיתונאית תמר רותם (הארץ). שתיים מבנותיה של רותם נפטרו בילדותן. בתה נעה רוט, אשת תיאטרון וקולנוע, הפיקה וביימה את הסרט "גירסא דינקותא" (2015) המספר את המהפך בחיי אמה והמשפחה. הסרט זכה לשבחים רבים. לרותם 19 נכדים.
יהודה גרובייס
יהודה אריה גְרוֹבַייס (נולד ב-8 באפריל 1974, ט"ז בניסן תשל"ד) הוא במאי, מפיק, שחקן ומורה לקולנוע ישראלי-חרדי, לשעבר בעל חברת ההפקות האחים גרובייס. נחשב לממציא הקולנוע החרדי ובעבר לאחד היוצרים הבולטים בתחום.
זוכה פרס חביב הקהל בפסטיבל חיפה, פרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע היהודי בברלין ופסטיבל הסרטים הישראלי בלוס אנג'לס ופעמיים בפרס בחירת השופטים בפסטיבל ירושלים.
ביוגרפיה.