תקופתו של איסטהאם בארסנל התאפיינה במספר אירועים חריגים; בנוסף למאבק המשפטי עם הנהלת ניוקאסל יונייטד הוא הסתכסך עם הנהלת ארסנל לאחר שביקש העלאה במשכורתו בעקבות ביטול תקרת השכר ב-1961, דרישה שלבסוף נענתה. בתחילת עונת 1962/1963 הוא ביקש לעזוב את ארסנל לאחר שאיבד את מקומו בהרכב לג'ו בייקר. אולם, המאמן בילי רייט ניסה למצוא פשרה, ולבסוף החליט להחזיר את איסטהאם להרכב בעמדת השחקן שמאחורי בייקר; רמת המשחק של איסטהאם עלתה בהתאם, הוא החליט לבטל את בקשתו לעבור, ובעונת 1963/1964 וזו שלאחריה הוא הבקיע 10 שערים לעונה, כאשר הבולטים מביניהם היו שני שערים בתיקו 4 - 4 במסגרת הדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר שנערך באצטדיון הייבורי באוקטובר 1963.
איסטהאם החל לבלוט ברמה הבינלאומית בזמן ששיחק בארסנל; הוא זומן לסגל הנבחרת האנגלית לקראת מונדיאל 1962 ללא הופעות קודמות, אך לא השתתף בטורניר: הופעת הבכורה שלו הייתה במשחק מול נבחרת ברזיל ב-8 במאי 1963. בהופעתו האחרונה בהרכב הוא הבקיע שער בניצחון 2 - 0 בקופנהגן מול נבחרת דנמרק, במשחק שנערך ב-3 ביולי 1966 והיה הכנה לקראת מונדיאל 1966. איסטהאם נכלל בסגל לקראת הטורניר, אך לא השתתף באף משחק בדרך לזכייה הראשונה של אנגליה בתואר. בזמן הטורניר הוא לא זכה לקבל את המדליה המוענקת לשחקני הנבחרת המנצחת, אך ב-2009 קיבל מפיפ"א את המדליה יחד עם שאר השחקנים שלא שותפו.
במקביל, המשיך איסטהאם לשחק בארסנל ואף זכה לענוד את סרט הקפטן בין 1963 ל-1966. אולם, בקיץ 1966 החליטה הנהלת ארסנל לפטר את המאמן בילי רייט בעקבות היכולת הלא טובה. איסטהאם התקרב לשנתו ה-30 כשזה קרה, והמאמן החדש ברטי מיי החליט לפרק בהדרגתיות את הסגל שנבנה על ידי רייט לטובת שחקנים צעירים יותר. בסך הכל הוא הבקיע 41 שערים ב-223 משחקים במדי ארסנל.
סטוק סיטי.
איסטהאם עבר לסטוק סיטי באוגוסט 1966 של טוני וודינגטון תמורת 35,000 לירות שטרלינג, זמן קצר לפני תחילת עונת 1966/1967. הוא שיחק בסטוק במשך שמונה עונות שבמהלכן הצליח המועדון לשמור על מקומו בליגה הבכירה. איסטהאם זכה בגביע הליגה בעונת 1971/1972 לאחר שהבקיע את שער הניצחון במשחק הגמר מול צ'לסי. כיוון שהיה בן 35 שנים ו-161 יום הוא היה לשחקן המבוגר ביותר שזוכה בתואר זה. כמו כן, הוא היה שותף להפסדים בחצי גמר גביע ה-FA לארסנל בעונת 1970/1971 ובעונה שאחריה. הוא אף זכה להשתתף במשחקי סטוק סיטי בעונת 1972/1973 של גביע אופ"א, שהייתה הפעם הראשונה שבה המועדון השתתף בטורניר אירופי. שני משחקי הסיבוב הראשון הסתיימו בהפסד 3 - 5 לקייזרסלאוטרן.
איסטהאם פרש זמנית בפברואר 1971 על מנת לפתח את כישורי האימון שלו. הוא סייר בדרום אפריקה והושאל לקייפטאון סיטי לפני שהחל לשמש כמאמן-שחקן במועדון הלניק שבו עבד אביו כמאמן. איסטהאם חזר לסטוק באוקטובר 1971 על מנת להמשיך בקריירת המשחק שלו.
הוא השתתף ב-194 משחקים במדי סטוק, עשרה מתוכם כמחליף, והבקיע ארבעה שערים. הוא פרש ב-1974 לאחר שקיבל תואר קצין במסדר האימפריה הבריטית על תרומתו לכדורגל בשנה שלפני כן.
לאחר קריירת המשחק.
לאחר שפרש ממשחק פעיל הוא התמנה לתפקיד העוזר של טוני וודינגטון בסטוק, והחליף אותו לאחר התפטרותו במרץ 1977, כאשר הוא המאמן הרביעי בתולדות סטוק מאז 1935. איסטהאם קיבל על עצמו את משרת האימון של הרכב שנושל משחקניו הטובים ביותר בגלל בעיות כספיות, ובסוף עונת 1976/1977 המועדון ירד ליגה. איסטהאם עבד בסטוק במשך עשרה חודשים בלבד, ועזב את המועדון בינואר 1978 לאחר שלא הצליח להוביל את סטוק להעפלה בחזרה לליגה הבכירה.
לאחר שעזב את סטוק הוא פרש כליל מכדורגל, ועבר להתגורר בדרום אפריקה. הוא הקים עסק עצמאי לבגדי ספורט, ועסק באימון של ילדים שחורים (הוא התנגד נחרצות למשטר האפרטהייד). איסטהאם הוא גם היושב-ראש של מועדון האוהדים הדרום אפריקני של ארסנל.
ג'ורג' איסטהם
פיב&quot;א אוקיאניה
פיב"א אוקיאניה (באנגלית: FIBA Oceania) היא התאחדות כדורסל אזורית של פיב"א, ההתאחדות נוסדה בשנת 1969, במטרה לאחד ולייצג את כל 21 פדרציות פיב"א אשר ממוקמות באוקיאניה והמטה הראשי ששלה ממוקם בעיר גולד קוסט, אוסטרליה.
ההתאחדות מורכבת ממועצת מנהלים אשר מתכנסת פעמיים בשנה, והיא הגוף המבצע אשר מייצג את כל 21 הפדרציות החברות. כמו כן, כל 21 הפדרציות מתכנסות פעם בשנה בפני האספה הכללית של פיב"א אוקיאניה.
ייחודה של התאחדות זו היא הקוטביות הגדולה שלה, כאשר מצד אחד חברות בה אוסטרליה וניו זילנד שהן מדינות גדולות יחסית, אך כמעט כל שאר החברות הן איים קטנים עם מספרים תושבים מועט ביותר. זו הסיבה שבגללה אוסטרליה וניו זילנד נהנות מהגמוניה כמעט מוחלטת באזור זה. אלופת האזור הנוכחית (2014) היא אוסטרליה.
דירוג נוכחי לנבחרות פיב"א אוקיאניה.
להלן דירוג הנבחרות בפיב"א אוקיאניה לפי הדירוג העולמי של פיב"א:
אסקיאל לבצי
אזקייל לבצי
אסקייל לבצי
הארי רדנאפ
הנרי ג'יימס "הארי" רדנאפ (באנגלית: Henry James "Harry" Redknapp; נולד ב-2 במרץ 1947) הוא כדורגלן עבר אנגלי ומאמן בהווה.
לאחר שפרש ממשחק, אימן רדנאפ את הקבוצות בורנמות', וסטהאם יונייטד, פורטסמות', סאות'המפטון וטוטנהאם הוטספר. בין הישגיו ניתן למנות זכייה בגביע ה-FA בשנת 2008 עם פורטסמות', והעפלה לרבע גמר ליגת האלופות עם טוטנהאם הוטספר בעונת 2011/2012.
ב-24 בנובמבר 2012 מונה רדנאפ למאמנה של קבוצת קווינס פארק ריינג'רס האנגלית. עזב את הקבוצה בפברואר 2015 לאחר שנאלץ לעבור ניתוח בברך. במרץ 2016 מונה למאמנה של נבחרת ירדן בכדורגל לשני משחקים. באפריל 2017 מונה למאמנה של ברמינגהאם סיטי. בספטמבר 2017 התפטר מתפקידו.
בנו של הארי, ג'יימי רדנאפ, שיחק תחת הדרכתו של אביו בקבוצות בורנמות' ובסאות'המפטון. רדנאפ הוא גם דודו של שחקן צ'לסי ונבחרת אנגליה פרנק לאמפרד.
מאורו זראטה
לואיס גונזאלס
פרנקו קוסטנזו
ליאנדרו סומוזה
פבלו זבאלטה
לאון ראסל
נבחרת כדורגל הנשים של צפון קוריאה
קרדאחה
קרדאחה (בערבית: قرداحة) היא עיירה בצפון-מערב סוריה, במחוז לטקיה. העיירה נמצאת בקרבת העיר לטקיה, בין ההרים הצופים על קו החוף של סוריה.
מרבית אוכלוסיית קרדאחה היא ממוצא עלווי, ונולד בה נשיא סוריה לשעבר, חאפז אל-אסד. מאז עלה אסד לשלטון בסוריה בשנת 1970, ובמהלך תקופת שלטונו, השקיע הממשל הסורי באופן משמעותי בקרדאחה, בלטקיה ובסביבתן. הדבר בא לידי ביטוי בארמונות ובתי קיט בקרדאחה השייכים למשפחת הנשיאות הסורית, ואף במעקף אשר נבנה בכביש החוף המהיר על מנת שיגיע לעיירה. באופן מסורתי מהווה קרדאחה את המרכז המשפחתי של משפחת הנשיאות מחוץ לדמשק, והנשיא המכהן בשאר אל-אסד, כמו גם אביו בעבר, מתארח לפרקים בעיירה בחופשותיו. ב-27 ביוני 2006, עת שהה הנשיא בשאר אל-אסד בארמונו שבקרדאחה, ביצע חיל האוויר הישראלי יעף הפגנתי מעל הארמון תוך יצירת בום על-קולי, זאת כתגובה לחטיפתו של גלעד שליט על ידי ארגון החמאס יומיים לפני כן.
במרכז העיירה פסל גדול של הנשיא חאפז אל-אסד, וכן מאוזוליאום ענק ובו קבורים חאפז אל-אסד ובנו באסל אל-אסד. מדי שנה נערכים בקרדאחה שני אירועים רבי משתתפים, מסוריה ומחוצה לה - האזכרה השנתית לפטירתו של חאפז אל-אסד ב-10 ביוני, והאזכרה השנתית למותו של באסל אל-אסד ב-21 בינואר. בשנת 2001 נכח חבר הכנסת הערבי-ישראלי עזמי בשארה בטקס האזכרה לפטירתו של חאפז אל-אסד, ונשא דברים בשבח ההתנגדות הערבית - דברים שעוררו סערה גדולה בישראל.
קרדחה
מחנה פליטים שועפאט
מחנה הפליטים שועפט
חוארה
אלמנך (ספרות)
דיר חג'לה
מנזר דֵיר חָגְ'לָה הוא מנזר יווני-אורתודוקסי, השוכן במדבר יהודה צפונית לים המלח. המנזר מוקדש לגֶּרָסימוֹס הקדוש, שעל פי המסורת, הקים במקום לָאוּרַה (מרכז לנזירים מתבודדים) בתקופה הביזנטית.
תיאור.
מנזר דיר חג'לה שוכן בחורשה ירוקה ומטופחת, ובה פינות אירוח מוצלות, כשני קילומטר וחצי מצומת בית הערבה. הוא בנוי לגובה שתי קומות סביב חצר קְטוּרה (לא מקורה), המרוצפת לוחות אבן ובמרכזה בור מים. בקומה הראשונה שוכנים המטבח וחדר האוכל של המנזר, וכן קפלת תפילה קטנה ודוכני מזכרות, בהם ניתן גם לרכוש תשמישי קדושה ותכריכים לקבורה. הכנסייה הגדולה וחדרי מגוריהם של הנזירים שוכנים בקומה השנייה. צמוד למנזר ישנה אכסניה, המשמשת צליינים יוונים המבקרים במקום.
מסורות יהודיות ונוצריות.
שם המנזר משמר את שם היישוב המקראי "בית חגלה", הנזכר בספר יהושע (ט"ו, ו) כנקודת הגבול המזרחית ביותר בין נחלת שבט יהודה לנחלת שבט בנימין. יישוב בשם זה שכן במקום בתקופה הביזנטית, זאת על פי המופיע במפת מידבא מהמאה השישית. המסורת היהודית מצביעה על אזור זה בצפון ים המלח כמקום בו חצה יהושע בן נון את הירדן, וממנו המשיך לכיבוש יריחו הסמוכה. מעיין אלישע הסמוך קושר את האתר למסורת יהודית נוספת, על פיה במקום זה עלה אליהו הנביא השמיימה לעיני אלישע ממשיכו.
המסורת הנוצרית מזהה את המקום כאחת מתחנות הדרכים בהן עצרו מרים, יוסף וישו ללון בדרכם למצרים, בעת שנמלטו מפני המלך הורדוס.
מסורת נוצרית חשובה נוספת מצביעה על המקום כאתר הטבלתו של ישו בירדן בידי יוחנן המטביל, שנעשתה בבית עברה מול קאסר אל יהוד הסמוך. מדי חודש ינואר נחגג במנזר חג ההתגלות, שבמהלכו נערכים טקסים ותהלוכות על גדות הירדן.
תולדות המנזר.