לן סמול נולד במחוז קנקאקי שבאילינוי. הוא למד במערכת החינוך הציבורית בבית הספר הנורמלי של צפון אינדיאנה, כיום אוניברסיטת ולפראיסו. לאחר סיום לימודיו הוא היה למורה, והשקיע במקרקעין, ובסופו של דבר היו בבעלותו חווה, בנק והעיתון היומי של קנקאקי. ב-1883 נשא סמול לאישה את אידה מור, ולשניים נולדו שלושה ילדים. אידה נפטרה באופן פתאומי ב-1922, בגיל 60, שישה חודשים לאחר השבעתו של סמול כמושל, כתוצאה משבץ מוחי, כאשר הם שבו למעונם לאחר זיכויו של סמול מההאשמות במעילה.
קריירה פוליטית.
הקריירה הפוליטית של סמול החלה ב-1901, כאשר הוא נבחר לסנאט של אילינוי. הוא כיהן בסנאט עד 1905.
בשנים 1905–1907 ושוב בשנים 1917–1919 הוא שימש כגזבר של אילינוי. בשנים 1908–1912 הוא היה עוזר הגזבר של ארצות הברית שאחראי על השלוחה של מחלקת האוצר של ארצות הברית בשיקגו. בשנים 1908, 1912 ו-1932 הוא היה נציג לוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית.
ב-1920 נבחר סמול כמושל אילינוי, וב-1924 הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה. שישה חודשים לאחר השבעתו הוא הואשם במעילה בסכום של יותר ממיליון דולר במסגרת מזימה להלבנת הון שבה הוא הפקיד כספי מדינה לבנק פיקטיבי כאשר היה גזבר אילינוי. במשפט הוא זוכה, אך שמונה מבין אנשי חבר המושבעים קיבלו מאוחר יותר משרות בשירות המדינה, ובכך עלו חשדות להשפעה פסולה.
כמושל, העניק סמול חנינה לעשרים חברי מפלגת הפועלים הקומוניסטית של אמריקה, שהורשעו במסגרת החוק נגד ההסתה של 1919. הוא גם חנן יותר מאלף עבריינים מורשעים, כולל הארי גוזיק, אחיו של ג'ייק גוזיק מכנופיית שיקגו, שהורשע בחטיפת נערות צעירות ואילוצן לעבוד בזנות ("עבדות לבנה").
ב-1923, שוחרר מהכלא מבריח המשקאות אדוארד "ספייק" אודונל מדרום שיקגו בזכות סמול. אודונל שב לשיקגו והיה למנהיג אחת מכנופיות הברחת המשקאות החזקה ביותר בעיר.
בסופו של דבר ניזוק סמול מהמוניטין שלו כאדם מושחת בבחירות, כאשר ב-1928 הוא נוצח בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית שכונו "בחירות האננס" , על שם הכינוי "אננס" שניתן לרימוני יד. בבחירות אלו נוצח סמול על ידי מזכיר המדינה המכהן של אילינוי, לואיס לינקולן אמרסון שזכה ב-63 אחוזים של הקולות, מול 37 האחוזים של סמול. ב-1932, ושוב ב-1936, ניסה סמול להתמודד ללא הצלחה בבחירות למשרת המושל.
לן סמול נפטר בקנקאקי ב-17 במאי 1937. הוא נטמן בבית הקברות מאונד גרוב שבעיר.
מרגריטה רובלס
מריה מרגריטה רובלס פרנאנדס (בספרדית: María Margarita Robles Fernández; נולדה ב-10 בנובמבר 1956) היא פוליטיקאית ומשפטנית ספרדייה ממפלגת הפועלים הסוציאליסטית הספרדית המשמשת כשרת ההגנה של ספרד מאז 7 ביוני 2018. בעבר שימשה כשרת החוץ הזמנית בין 30 בנובמבר 2019 ל-13 בינואר 2020.
בעברה, הייתה רובלס שופטת והפכה לאשה הראשונה שעמדה בראש בית משפט מחוזי והרביעית שנכנסה לבית המשפט העליון של ספרד.
ביוגרפיה.
רובלס נולדה בלאון ב-10 בנובמבר 1956, בתם של עורך דין ועקרת בית. בגיל 12 עברה משפחתה לברצלונה, ורובלס למדה משפטים באוניברסיטת ברצלונה. ב-1981 הפכה רובלס לאשה הרביעית בתולדות ספרד שהוסמכה כשופטת. שנה לאחר מכן הפכה לשופטת בבית הדין לערכאות של בלגר. מאוחר יותר עברה לבית המשפט הפרובנציאלי של ברצלונה. ב-1990 הפכה לנשיאת בית המשפט המחוזי של ברצלונה, והפכה בכך לאשה הראשונה בתולדות ספרד שעמדה בראש בית משפט מחוזי.
ב-1993 היא פרשה מעולם המשפטים ועברה לפוליטיקה. היא הצטרפה למפלגת הפועלים הסוציאליסטית ומונתה לתת-מזכירה במשרד המשפטים. ב-1994 היא מונתה בידי פליפה גונסאלס למזכירת המדינה לענייני פנים של ספרד. בתקופת כהונתה בתפקיד היא פעלה נגד ה-GAL - חוליות מתנקשים לא-חוקיות שהוקמו בידי פקידים בממשלת ספרד במטרה להילחם בבדלנים הבסקים של ארגון הטרור אט"א. רובלס עצרה את הזרמת הכספים ל-GAL, ופעלה לקידום חקירת מותם של חוסה אנטוניו לאסה וחוסה איגנסיו סבאלה, שני מורדים בסקים שנחטפו, עונו ונרצחו בידי ה-GAL. כמו כן פעלה לחקור את פרשת לואיס רולדאן והובילה למעצרו בעוון מעילה ושוחד.
השערוריות הרבות שליוו אותה גרמו לנפילתה של ממשלת גונסאלס ולהפסד של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית בבחירות 1996. בעקבות כך, חזרה רובלס לעולם המשפטים, ובשנת 2004 מונתה לשופטת בבית המשפט העליון של ספרד. בספטמבר 2008 היא נבחרה לחברה במועצה הכללית של הרשות השופטת (CGPJ), ונחשבה לאחד החברים הפעילים ביותר בה. היא כיהנה בתפקיד עד דצמבר 2013. במהלך כהונתה היא תמכה בהדחתו מתפקידו של נשיא בית המשפט קרלוס דיבר.
במאי 2016 ביקשה רובלס מהמועצה הכללית של הרשות השופטת להעניק לה חופשה מתפקידיה השיפוטיים כדי שהיא תוכל לחזור לפוליטיקה. בהצבעה שנערכה, קבעה המועצה ברוב של 4 נגד 3, כי לא ניתן להעניק חופשה כזו, וכי רובלס תיאלץ לוותר על תפקידיה לצמיתות כדי להצטרף לפוליטיקה. לאחר שעשתה זאת, הצטרפה למפלגה הסוציאליסטית ונבחרה לקורטס חנרלס מטעם מדריד. ביוני 2018, במהלך הצבעת האי-אמון נגד מריאנו רחוי, הפרה רובלס את הוראת מנהיגי המפלגה להימנע, והצביעה בעד ההדחה. בעקבות נפילת ממשלת רחוי והקמת ממשלתו של פדרו סנצ'ס, מונתה רובלס לשרת ההגנה. לתקופה קצרה בין 30 בנובמבר 2019 ל-13 בינואר 2020, שימשה רובלס גם כשרת החוץ, האיחוד האירופי ושיתוף הפעולה.
מונצ'ו
רמון רודריגס חימנס (בספרדית: Ramón Rodríguez Jiménez; נולד ב-13 בספטמבר 1999 בפלמה דה מיורקה שבספרד), הידוע בכינוי מונצ'ו (בספרדית: Monchu), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ריאל ואיאדוליד מהלה ליגה.
קריירת מועדונים.
מונצ'ו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מיורקה, ובשנת 2012 עבר למחלקת הנוער של ברצלונה. ב-15 בדצמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בברצלונה ב', קבוצת המילואים של המועדון, כשהחליף את אוריול בוסקטס בהפסד 3-1 לקדיס במסגרת המחזור ה-19 בליגה הספרדית השנייה לעונת . ב-8 באוגוסט 2020 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את אנטואן גריזמן בניצחון 3-1 על נאפולי במסגרת שלב שמינית הגמר של ליגת האלופות לעונת 2019/2020.
ב-22 בספטמבר 2020 הושאל מונצ'ו למשך עונה אחת לז'ירונה מהליגה הספרדית השנייה. ב-26 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לספורטינג חיחון במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת . ב-18 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על ריאל אוביידו במסגרת המחזור השישי בליגה. בסך הכל ערך 43 הופעות ליגה במדי המועדון במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שלושה שערים.
ב-16 ביולי 2021 חתם מונצ'ו בגרנדה מהלה ליגה. ב-16 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ויאריאל במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-1 בפברואר 2022 הושאל מונצ'ו לריאל ואיאדוליד מהליגה הספרדית השנייה עד לתום עונת .} ב-6 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד פואנלברדה במסגרת המחזור ה-26 בליגה. ב-27 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אלקורקון במסגרת המחזור ה-33 בליגה. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים. ב-1 ביולי 2022 חתם במועדון באופן קבוע.
סמסונג אינטרנט
מאורין לוייס
הנוריות של חמה
הנוריות של חמה (בערבית: نواعير حماة) הן סדרה של 17 נוריות, מכונות היסטוריות להעלאת מים להשקיה, לאורך נהר האורונטס בעיר חמה, סוריה. למעשה, הנוריות הן גלגלי מים גבוהים עם תאי איסוף מים, דמויי קופסה, המשובצים סביב ההיקף שלהם. כשהנהר זורם, הוא דוחף את קופסאות איסוף המים הללו מתחת לפני המים, שם הן מתמלאות במהירות, ואז מונעות עד לראש הגלגל, שם הן מתרוקנות לאמת מים. האמה מובילה את המים עבור אספקה למבנים, גנים ואדמות חקלאיות.
17 מהנוריות המקוריות של חמה נשמרו עד ימינו. הן בולטות בעיצובן מימי הביניים, במספרן הרב ובגודלן העצום של שתיים מהן - במשך כ-500 שנה גלגלי המים הגדולים בעולם. במאה ה-21, הנוריות של חמה אינן מממשות את ייעודן המקורי לאספקת מים, אלא מוצגות כדוגמה לטכנולוגיית אספקת מים מתקדמת בחברות מוסלמיות מימי הביניים ובשל המראות והקולות המדהימים שהן משמיעות בעת הן מסתובבות. בשנת 2006 זכתה הנוריה העתיקה מבין שתי הנוריות הענקיות, אל-מוחמדיה (1361 לספירה), באות "ציון דרך להנדסת מכונות היסטוריות" על ידי האגודה האמריקנית של מהנדסי מכונות כסמל להתקדמות משמעותית בטכנולוגיה בינלאומית.
היסטוריה.
ישנו בסיס מוצק לסברה שנוריות רבות פעלו בחמה לפחות עד סוף המאה ה-12 לספירה. ידועות השנים המדויקות של שתי הנוריות הגדולות מכתובותיהן: נוריה אל-מוחמדיה (Noria al-Muhammadiya) שנוצרה בשנת 1361 ונוריה אל-מעמוריה (Noria al-Ma’muriyya) משנת 1453.
עם זאת, ייתכן כי מספר נוריות פעלו בחמה כמה מאות שנים קודם לכן. היסטוריון אזורי מהמאה ה-13 כתב כי נצפו מספר נוריות בחמה בסוף המאה ה-9 לספירה. אם לשפוט לפי פסיפס ואריחים הנושאים תמונות של נוריות, שנמצאו באפמיאה , עיר רומית, גם היא על נהר אורונטס, 55 קילומטרים במורד הזרם מחמה, נוריות היו בשימוש כבר בשנת 350 לספירה. תמונות אלו של הנוריות מציגות עיצוב דומה להפליא לאלו הקיימות בחמה כיום.