המחוז משתרע בעיקר באגן הנהר סומשול מיק וחלקית באגנים של הנהרות ארייש וקרישול רפדה (ה"קְריש המהיר" - Crişul Repede).
קיימים גם אגמים - אגמי מאגר טבעיים, תוצר של גלישות קרקע, ואגמים שנוצרו במחצבות המלח הקדומות. בנוסף נוצרו אגמי מאגר מלאכותיים על ידי בניית סכרים במסגרת המערכת האנרגטית "סומש" ביישובים ג'ילאו, טרניצה ופנטנלה.
דמוגרפיה.
ב-1 בינואר 2009 מנתה אוכלוסיית המחוז 690,590 תושבים. הצפיפות של האוכלוסין הייתה 103 תושבים על קילומטר מרובע. לפי מספר התושבים המחוז קלוז' היה בשנת 2001 המחוז השישי בין מחוזות רומניה.
ההרכב האתני.
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2002 ההרכב האתני של התושבים היה כדקלמן:
ההרכב האתני בין השנים 1930–2011
עוד חיים במחוז כ-250 יהודים, 203 אוקראינים, 152 יוונים, 124 איטלקים, 73 רוסים-ליפובנים, 63 ארמנים.
הרומנים.
במאה ה-16 פעלה זמנית בכפר פליאקו, 8 ק"מ מרחק מהעיר קלוז', אפרכיה נוצרית אורתודוקסית רומנית בשם אפרכיית פליאק. כיום היא בישופות במסגרת מיטרופוליית טרנסילבניה שמושבה בעיר סיביו.
באזור הכפרי בחבל המוצים, בחלק מהמישור הטרנסילבני וממערב לערים דז' וגרלה שולט רוב דמוגרפי רומני.
בעיר קלוז' בימי השלטון הרומני - אחרי 1918 - הוקמו התיאטרון הלאומי הרומני על שם לוצ'יאן בלאה של קלוז' והאופרה הרומנית של קלוז' . בכפר צ'וצ'ה פועל המוזיאון אוקטביאן גוגה.
ההונגרים.
להונגרים יש רוב במספר כפרים - סבדיסלה (51%), סואטו (51%), מולדובנשט (58%), אונגוראש (60%), סנקראיו (75%), איזבורו קרישולוי (80%), וסיק (96%).
במישור הטרנסילבני, בחבל קאולטה או בסקאונול סקוייסקסק אל אריישויוי) כיסא הסקלרי של הארייש קיימים איים של רוב הונגרי.
אחוז גבוה של הונגרים חיים גם בכפרים אגירשו, גרבאו, בוזה (50-40%),באצ'ו, קפושו מארה וקלראש (40-30%), פליאקו, פיזשו גרלי וויאישוארה (30-20%), בונצידה, ז'וקו ומוצ'ו (20-10%).
חבל קאלוטה (קאלוטאסג) מהווה גוש יותר קומפקטי של יישובים כפריים הונגרים. בירת המחוז, העיר קלוז'-נפוקה (בהונגרית קולוז'וואר), מקום הולדתו של המלך מתיאש הוניאדי שפסלו מתרומם במרכזה, לצד קתדרלת מיכאל הקדוש, ידועה כבירה לא רשמית של המיעוט ההונגרי ברומניה. בה שוכנים מטה המפלגה העיקרית של ההונגרים - האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה, האוניברסיטאות התאולוגיות של הכנסייה הרפורמית ההונגרית ושל הכנסייה האוניטריאנית ההונגרית, האוניברסיטה באבש-בויאי של קלוז', בחלקה דו-לשונית, התיאטרון והאופרה ההונגרית של קלוז'. אוכלוסייה הונגרית חשובה נמצאת גם בערים דז' וגרלה.
גרמנים.
בימי מלך הונגריה אישטוואן החמישי אחרי ההרס שנגרם על ידי פלישת המונגולים (טטרים) התנחלו במצודת קולוז'וואר, בגרמנית קלאוזנבורג - קבוצות גדולות של מתיישבים גרמנים שנודעו כסקסונים טרנסילבנים. קלאוזנבורג הייתה אחת משבע המצודות ("בורג") שהעניקו לחבל טרנסילבניה את השם הגרמני "שבע מצודות" Siebenbürgen. במאה ה-15 התארגנה מצודת המלך "קסטרום קלוס". ב-1405 העניק לה הקיסר
זיגיסמונד מלוקסמבורג את המעמד של עיר חופשית. במהלך השנים הפכה קלאוזנבורג למרכז ייצור ומסחר. אוכלוסייתה הייתה באותה תקופה מורכבת מגרמנים, הונגרים ובמידה קטנה, רומנים.
היהודים.
בעבר, לפני השואה חיו בשטח המחוז הנוכחי כ-20,000 יהודים. הם היוו 17.5% מתושבי העיר דז', % 15.9 מתושבי העיר הואדין, 14.6% מתושבי העיר קלוז' ו11.3% מתושבי גרלה. בנוסף היה חי מיעוט יהודי גם בעיירות קטנות וביישובים כפריים. רובם נספו בשואה.
הארמנים.
במאה ה-19 הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בעיר גרלה היו הארמנים. לכן נקראה "עיר הארמנים" Armenopolis או Armenierstadt .
. העיר נבנתה בסנון בארוק על ידי ארמנים שהובאו מחבל מולדובה להזמנת הקיסרות האוסטרית. בגרלה קיימת קתדרלה ארמנית קתולית "השילוש הקדוש" .
הרכב האוכלוסייה לפי דת.
ב-2012 הרכב תושבי המחוז לפי דת היה כדלהלן, לפי ההצהרות במפקד האוכלוסין.
יישובים.
במחוז קלוז' נמצאו בשנת 2003 429 יישובים, מתוכם 5 ערים במעמד מוניקיפיום (ברומנית - מוניצ'יפיו), עוד עיר נוספת ו-74 כפרים גדולים (קומונות).
הערים בעלות מעמד מוניקיפיום הן קלוז'-נפוקה, טורדה, דז', קמפיה טורזי וגרלה. העיר הנוספת היא הואדין.
כלכלה.
כלכלת המחוז קלוז' היא בין הדינמיות שברומניה. כאן רמת ההשקעות הזרות הן בין הכי גבוהות.
העיר קלוז'-נפוקה מאכסנת ענף חשוב של מרכזי מחשוב ומרכזים פיננסיים.
תעשייה ומסחר.
במחוז קלוז' פעלו בשנת 2005 21,155 יחידות פעילות בתעשייה, ענף הבניין, מסחר ושירותים אחרים. הענפים בשולטים במחוז הם המסחר הסיטונאי והקמעונאי, שרותי תחזוקה ותיקון, עסקי נדל"ן, תעשיית עיבוד וענף הבניין.
חקלאות.
בשנת 2005 השטח החקלאי המעובד כלל 1,573,070 דונם, מתוכם 1,110,460 - גידולי דגנים בשביל גרגירים 336,760 דונם - גידולי חיטה ושיפון, 222,390 שעורה, 466,110 - תירס - 64,530, צמחי שמן - 54,690, חמנית, 19,130 - סלק סוכר - 122,070 - תפוח אדמה ו-92,550 - ירקות.
סך תפוקת הפירות הייתה בשנת 2005 של 40,449 טונות של תפוחים, שזיפים, דובדבנים ודובדבנים חמוצים, אגסים, אפרסקים, משמשים וכו'.
מאגר הטרקטורים והמכונות החקלאיות כלל ב-31 בדצמבר 2005 5,184 טרקטורים, 3,904 מחרשות לטרקטורים,1,410 מזרעות מכניות, 731 קומביינים לקטיף.
יחסי ארגנטינה–ארצות הברית
היחסים הדיפלומטיים בין ארצות הברית לארגנטינה הם יחסים ידידותיים, אשר כוננו ב-27 בדצמבר 1823.
היסטוריה.
היחסים החלו בשנת 1823 כאשר השגריר האמריקאי הראשון הגיש את כתב האמנתו לממשלת ארגנטינה בבואנוס איירס, היחסים בין המדינות נקלעו למשבר בשנות מלחמת העולם השנייה כאשר הגנרל פדרו פאבלו רמירז שתפס את השלטון במדינה בהפיכה צבאית בשנת 1942 התעקש לשמור על נייטרליות במלחמה ובתגובה לכך סירבה ארצות הברית לבקשות סיוע מצד ארגנטינה, בסופו של דבר נכנעה ארגנטינה ללחץ האמריקאי וניתקה את קשריה עם גרמניה ויפן.
בינואר 1944 התפטר רמירז מתפקידו ובמקומו מונה סגנו אדלמירו פארל. ארצות הברית לא הכירה במשטרו של פארל בשל סירובו להתייצב לצידה במלחמה העולמית ושגרירה בבואנוס איירס נקרא לשוב לוושינגטון. בתחילת שנת 1945 הכריזה ארגנטינה מלחמה על מדינות הציר ובכך התייצבה לימינה של ארצות הברית במלחמה. ב-19 באפריל 1945 התקבלה החלטה בכינוס של הוועידה הבין-אמריקנית במקסיקו סיטי שבו הסכימו המשתתפים פה אחד לחדש את היחסים עם ארגנטינה.
בתחילת שנות ה-80 פרץ משבר בין המדינות בעקבות סירובם של חברי החונטה הצבאית ששלטה בארגנטינה לתמוך במורדי הקונטראס בניקרגואה שנתמכו על ידי ארצות הברית, ארצות הברית הטילה אז עיצומים כלכליים על ארגנטינה שהוסרו רק לאחר ביטול השלטון הצבאי במדינה.
היחסים בין המדינות מבוססים על קשרים מסחריים ושיתוף פעולה בתחומי הרפואה, חקלאות, איכות הסביבה וטכנולוגיות בתחומים שונים. כמו כן מקיים צבא ארצות הברית קשרים צבאיים עם הכוחות המזוינים של ארגנטינה.
היחסים בין המדינות התערערו לאחר . בפברואר 2022 נפגש נשיא ארגנטינה אלברטו פרננדס עם ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה, וציין את הצורך הדחוף של ארגנטינה להשתחרר מהסתמכות על ארצות הברית, ובמקומה לפתח שיתוף פעולה כלכלי עם רוסיה.
ג'וליאן באשיר
לוטננט ד"ר ג'וליאן באשיר (אנגלית: Julian Bashir), בגילומו של השחקן אלכסנדר סידיג, הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים". באשיר, דמות קבועה בסדרת הטלוויזיה "", הוא בן-אדם מהונדס גנטית, המשמש כקצין הרפואה הראשי על תחנת החלל "חלל עמוק 9" ועל סיפון ספינת החלל דיפאיינט.
ביוגרפיה של הדמות.
רקע.
כילד, ג'וליאן באשיר פיגר חברתית ולימודית בבית הספר, ואובחן כבעל קשיי למידה. בגלל זה, הוריו, ריצ'רד ועמשה באשיר, העבירו אותו הליך של הנדסה גנטית. הליך זה הפך אותו לבעל יכולות מנטליות גבוהות מאלו של רוב בני האדם, ושיפר את יכולותיו הפיזיות. עם זאת, משום שהנדסה גנטית היא בניגוד לחוק בפדרציית הכוכבים המאוחדת, באשיר והוריו שמרו על ההליך בסוד, במשך רוב חייו הבוגרים.
באשיר סיים במקום השני בכיתתו, בבית הספר לרפואה של צי הכוכבים, לאחר שהחמיץ בכוונה שאלה אחת במבחן הסופי שלו. במהלך לימודיו הוא לקח גם קורסים בהנדסה.
חלל עמוק 9.
עם סיום לימודיו בחר באשיר לשרת ב"חלל עמוק 9", מאחר שרצה לעסוק ב"רפואה בחזית". בפרק פתיחת הסדרה הוא היה בעל דרגת לוטננט (זוטר), והחל מהעונה הרביעית ועד לסיום הסדרה - לוטננט.
במהלך התקופה המתוחה שלפני המלחמה של הפדרציה והדומיניון, באשיר נחטף ונשלח למחנה מעצר של הדומיניון, והוחלף במשתנה. מחליפו זמם להשמיד את השמש הבאג'ורית, ובכך לחסל בבת-אחת את כוכב הלכת באג'ור, תחנת החלל חלל עמוק 9, וצי ספינות חלל משותף של הפדרציה, הקלינגונים והרומולאנים. צוות תחנת החלל "חלל עמוק 9" סיכל את המזימה, ובאשיר האמיתי, יחד עם שבויים נוספים, הצליחו לשחרר את עצמם.
הקבוצה החשאית מדור 31 ניסתה לגייס את באשיר לעבודה אצלם פעמיים, אך ללא הצלחה.
חייו החברתיים.
בתחילה תקופת שירותו של באשיר על "חלל עמוק 9", אישיותו הנלהבת יתר על המידה, נטיתו לפטפוט רב וחשיבותו העצמית, גרמה לכמה מאנשי הצוות, בהם מיילס או'בריאן וקירה נריס, להימנע מלבלות איתו. עם זאת, בסופו של דבר הוא נהיה חברם של או'בריאן, ג'דזיה דקס ואילם גארק. באשיר מתאהב בג'דזיה, אולם זו מתחתנת בסופו של דבר עם וורף. לאחר מותה של ג'דזיה, באשיר מצטרף אל וורף במשימה מסוכנת, על מנת להבטיח כי יימצא מקום לנשמתה בסטו-וו-קור.