לפי מסמכים קוריאניים מן המאה ה-6, ראו מלכי קוריאה בסלעי ליאנקור שטח מממלכותיהם. יתרה מזאת, מפות ששורטטו בתקופת שושלת קוריו משייכות סלעים אלה לתחומו של האי אולאונג. עדויות לזיקה יפנית לסלעים הופיעו רק במאה ה-17. בשנת 1900 פרסמה ממשלת קוריאה צו מלכותי המגדיר את האי אולאונג ואת השטחים הסמוכים לו כחלק ממחוז קאנגוואן.
ב-1910 כבשה יפן את חצי האי הקוריאני וסיפחה אותו לתחומה יחד עם סלעי ליאנקור. כיבוש זה נמשך עד תום מלחמת העולם השנייה. קו הגבול בין יפן לקוריאה, שהוגדר על ידי המפקד העליון של כוחות הברית, עבר ממזרח לסלעים ובכך הותיר את הסלעים בשליטה קוריאנית. חוזה סן פרנסיסקו, שנחתם בין יפן לבעלות הברית ובו ויתרה יפן על הריבונות בקוריאה ובאיים סמוכים לה, לא התייחס לסוגיית סלעי ליאנקור ובכך הותיר את המחלוקת בין יפן לקוריאה פתוחה.
גאוגרפיה.
סלעי ליאנקור כוללים שני איונים ראשיים ועוד 35 סלעים המקיפים אותם. בנוסף להם קיימים עוד עשרות סלעים אשר אינם נמצאים באופן קבוע מעל פני הים. סלעים געשיים אלה נוצרו בעידן הקנוזואיקון, לפני 2–4.6 מיליון שנה. שני האיונים הראשיים, הנקראים בקוריאה: האי המערבי (서도) והאי המזרחי (동도), וביפן האי הזכרי (男島) והאי הנקבי (女島), נמצאים במרחק של 151 מ' זה מזה. האיון המערבי הוא הגדול מבין השניים, יש לו בסיס רחב יותר ופסגתו האחת גבוהה יותר. בשוליו, לאורך קו המים, נמצאות מערות. באיון המזרחי, מנגד, יש שתי מערות גדולות ומכתש, וכן יש יותר שטח הניתן לשימוש אדם. הסלעים מרוחקים 87 ק"מ מהאי הקוריאני אולאונג ו-157 ק"מ מאיי אוקי היפניים. שטח הפנים הכולל שלהם הוא 187,450 מ"ר, והנקודה הגבוהה ביותר בהם מגיעה לגובה של 169 מטר.
אקלים.
באופן כללי, האקלים באזור סלעי ליאנקור חם ולח ומושפע מזרמי הים החמים. כמות המשקעים השנתית בהם גבוהה, עם ממוצע של 1,324 מ"מ גשם בשנה, ולעיתים יורד בהם שלג. פעמים רבות נצפה גם ערפל. בתקופת הקיץ נושבות בעיקר רוחות דרומיות. טמפרטורת המים היא 10°C באביב, והיא יכולה להגיע ל-25°C בקיץ. בשל מיקומם וגודלם המזערי, תנאי מזג האוויר בקבוצת הסלעים יכולים להיות קשים. לעיתים ספינות אינן יכולות לעגון בשל רוחות צפון-מערביות חזקות בעונת החורף.
אוכלוסייה וכלכלה.
בסלעים מתגוררים שני אזרחים קוריאנים בקביעות העוסקים למחייתם בדיג. בנוסף להם מוצבים באי 37 שוטרים, שלושה עובדים של המשרד לענייני הים ודיג ושלושה עובדים המתפעלים את המגדלור. בעבר התגוררו באי באופן ארעי דייגים נוספים. ההגעה לסלעים הייתה במשך שנים טעונה אישור של השלטונות הקוריאניים בשל היותם של הסלעים שמורת טבע. כיום ישנה מעבורת סדירה מדי יום הנושאת תיירים אל הסלעים, 70 בכל פעם. עם המתקנים שנבנו בסלעים נמנים: מגדלור, מנחת מסוקים, מגורי שוטרים, מתקני התפלה ואנטנות סלולריות.
בעלי חיים וצמחייה.
49 מיני צמחים, 107 מיני ציפורים ו-93 מיני חרקים נצפו בסלעים, בנוסף ל-160 מיני אצות ו-368 רכיכות שחיים בים שסביב הסלעים. כמו כן, בסלעים נשתלו מאז ראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 עצים, לצורך ההכרה בסלעים לפי החוק הבינלאומי כאיים טבעיים.
בשל תקלה במערכת ניטור השפכים מוזרם לים מדי יום ביוב אשר מזהם את הסביבה הימית של הסלעים ופוגע במגוון הביולגי בה. הזיהום ניכר בלובן המים, בתמותת הצמחייה ובהסתיידות שוניות האלמוגים.
דוקדו
טקשימה
ערוץ מוזיקה 24
1926 בגרמניה
1926 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 55 שנות לאום.
הנהגה.
ראש המדינה:
קאנצלר גרמניה:
איון (גאוגרפיה)
איוֹן הוא אי קטן ביותר.
ישנם סוגים שונים של איונים. סלע הוא צורת נוף שבה בולט סלע מתוך הים. הסלע הוא לרוב לא מיושב ויש בו צמחייה מועטה. ישנם שרטונים הבולטים מעל לפני הים ונחשבים איונים. סטאקים נוצרים כאשר כף עובר בליה ומותיר אחריו שטח יבשה המנותק מן הכף. אי מועדי הוא אי אשר מוקף מכל צדדיו מים רק בעת גאות, ואילו אי נהר הוא אי שנמצא בתחומי נהר.
1919 בגרמניה
1919 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 48 שנות לאום.
הנהגה.
ראש המדינה:
קאנצלר גרמניה:
רודולף לאבאן
רודולף לאבאן או רודולף פון לאבאן (Rudolf von Laban; 15 בדצמבר 1879 – 1 ביולי 1958) היה רקדן, כוריאוגרף ותאורטיקן הונגרי בתחום הריקוד, יליד סלובקיה, מחלוצי הריקוד המודרני באירופה, שפעל בגרמניה, שווייץ ואנגליה. עבודתו הניחה את היסודות לשיטת "ניתוח תנועה לאבאן" לתיאור ופירוש תנועה אנושית. הוא תרם גם לפיתוחים נוספים בשיטות הסמלה של תנועות ריקוד וניתוחן.
ביוגרפיה.
נולד ב-1879 בעיר פוז'ון (ברטיסלבה), אז בממלכת הונגריה שהייתה חלק מאימפריה האוסטרו הונגרית, כיום בירת סלובקיה, למשפחה אריסטוקרטית. אביו היה פילדמרשל בצבא האוסטרו-הונגרי.
בצעירותו עסק לאבאן בציור. למד אדריכלות בפריז, בה שהה 8 שנים, ועבד בציור קרירטורות לעיתונים. בתקופה זו החל להתעניין ביחסים שבין הגוף האנושי והמרחב הסובב אותו. ב-1909 עבר למינכן, גרמניה, והחל לעסוק במחול וכוריאוגרפיה. ב-1915 פתח בציריך שבשווייץ בית ספר למחול וכוריאוגרפיה, ובהמשך נפתחו סניפים גם באיטליה, צרפת, גרמניה ועוד; עד אמצע שנות ה-20 נפתחו 25 בתי ספר של לאבאן ברחבי אירופה.
במקביל לעבודתו האומנותית, חקר לאבאן את התנועה האנושית ואת המוטיבציה הרגשית-מחשבתית המנחה אותה. הוא הרצה על בסיס מחקריו ופיתח תאוריות על התנועה. בתקופה זו פגש גם את הפסיכואנליטיקאי קרל גוסטב יונג, והם הושפעו זה מזה בתאוריות על התנועה האקספרסיבית והרגשות הלא-מודעים המובעים דרכה. לאבאן פיתח את רעיון "כתיבת התנועה" (Dance notation), אותו פרסם ב-1928. שיטה זו נקראת כיום על שמו, "Labanotation".
בשנים 1930–1936 כיהן בתפקידי ניהול שונים בתיאטראות הלאומיים של גרמניה. ב-1937 קיבל אישור מהנאצים ששלטו בגרמניה לבקר בצרפת, ומשם נמלט לבריטניה. שם עזב את העבודה האמנותית והתרכז בהוראה ובמחקר. ב-1945 הקים עם ליסה אולמן את "Laban Art of Movement Guild", וב-1946 הוקם "הסטודיו לאמנות התנועה" במנצ'סטר. ב-1947 פורסם ספרו "Effort", על מאמצי תנועה.
בשנותיו האחרונות עסק בחקר התנועה כהתנהגות, ובצרכי התנועה של עובדי תעשייה וכן של מטופלים פסיכיאטריים. מחקריו תרמו רבות לפיתוח יסודות הטיפול בתנועה.
ניתוח תנועה לאבאן.
לאבאן טען כי ניתוח תנועה (כתב מחול) הוא:
על בסיס התאוריות של לאבאן פותח "ניתוח תנועה לאבאן". ניתוח זה נעשה בלי קשר לסגנון או שיטת תנועה מסוימת (כגון יוגה, בלט, מחול מודרני, אמנויות לחימה ועוד), ולכן ניתן לבחון באמצעותו כל אחד מתחומי התנועה המגוונים. נקודת המוצא של לאבאן היא כי התנועה מייצרת ומבטאת את הצד המנטלי והרגשי של האדם. לטענתו, בין הגוף והנפש ישנם יחסים דו כיווניים: לתנועה ישנה השפעה על הגוף, הדעת והנפש, ובו זמנית היא גם מבטאת צדדים אלו. הנחה זו היא שהפכה את ניתוח תנועה לאבאן לגוף ידע רלוונטי בתחומי הנפש, תחומי הגוף ותחומי אמנות רבים.
רודולף פון לאבאן
1888 בגרמניה
1888 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 17 שנות לאום.
הנהגה.
ראש המדינה:
קאנצלר גרמניה:
1929 בגרמניה
1929 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 58 שנות לאום.
הנהגה.
ראש המדינה:
קנצלר גרמניה:
שלומיה קרייזל
שלומיה קרייזל (1920–1942) הייתה משוררת עברייה.
ביוגרפיה.
קרייזל נולדה בגליציה המזרחית שבפולין לר' אברהם קרייזל מקוסוב. אביה הציוני קרא לה 'שלומיה' בעקבות חוזה ורסאי והצהרת בלפור. קרייזל התחילה לכתוב שירה בגיל 8. בשנת 1937 שלחה מבחר משיריה מן השנים 1928-1937 לאחיה הצעיר אייזיק סדומי, שעלה לארץ ישראל כחלוץ. חלק גדול משיריה נקבץ לאסופה, אשר ראתה אור לימים בכותר "שמש ועבים". במכתבה לאחיה נתנה טעם נוסף לשם האסופה – "מפני שתוכן שירי הוא כאן עצוב, כאן שמח!". קרייזל המשיכה לשלוח לאחיה שירים עד הירצחה בידי הנאצים בגיל 22. בסך הכל כתבה שלומיה כמאה חמישים שירים. חלק משיריה נדפסו גם בעלון הפנימי של קיבוץ לביא, "אצלנו".
1930 בגרמניה
1930 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה רפובליקת ויימאר 59 שנות לאום.
הנהגה.
ראש המדינה:
קנצלר גרמניה:
פוטז 63
פוטז 63 (בצרפתית: Potez 63; ידוע גם כפוטז 630) הוא מטוס קרב צרפתי מתקופת מלחמת העולם השנייה. בעיצובו דמה המטוס למטוס הקרב הגרמני מסרשמיט Bf 110 ולמפציץ הקל הבריטי בריסטול בלנהיים.
היסטוריה.
המטוס עוצב על מנת לעמוד בדרישות שהעלה הצבא הצרפתי ב-1934 לתכנון מטוס קרב כבד. אב הטיפוס הראשון המריא ב-1936, ונראה כהצלחה. המטוס היה מטוס דו מנועי, חד כנפי, בעל שני זנבות, ובו שלושה מקומות לאנשי צוות - טייס, נווט ותותחן אחורי.
ב-1937 סופקו לחיל האוויר הצרפתי 80 מטוסים, שכונו פוטז 630, ולאחר מכן הוזמנו מטוסים רבים נוספים. מנועיו של המטוס היו בעייתיים במידה כזו שהיה צורך להחליף את היחידות שסופקו בדגם מתקדם יותר, מס' 631, בעל מנוע שונה. דבר זה הביא לכך שה-631 היה איטי יותר, והתקשה להתמודד עם מפציצים גרמניים מהירים, או עם מטוס הקרב העיקרי של הלופטוואפה המסרשמיט Bf 109. ייצורו של המטוס היה זול יותר ומהיר יותר ממטוס הקרב מוראן-סולנייה M.S. 406 שפותח במקביל. כתוצאה מכך הצטייד חיל האוויר הצרפתי בכמות גדולה יותר של מטוסים אלו, ופיתח להם מספר דגמים, לרבות דגמים המיועדים לקרב, להפצצה, לאימונים ואף לסיור.