בשנת 2010 זכה רידוס בתפקיד דאריל דיקסון בסדרת האימה "המתים המהלכים", רידוס זכה בתפקיד לאחר שנבחן דווקא לדמות של אחיו בסדרה מרל דיקסון. לאחר שלוש עונות רידוס הוא מכוכבי הסדרה ואחת מהדמויות האהובות ביותר, הוא הועמד לפרס סאטורן על תפקידו בשנת 2012. בנוסף הופיע רידוס גם בדרמה ההיסטורית של רוברט רדפורד "הקונספירטור" בתפקיד הרוצח לואיס פאוול המורשע בניסיון רצח הפוליטיקאי ויליאם סיוארד. ובאותה שנה שיחק במותחן העצמאי "מסקדה" לצד קלאן לוץ.
בשנת 2011 גילם את דמותו של יהודה איש קריות, בקליפ judas של הזמרת ליידי גאגא.
בשנת 2014 הוכרז כי רידוס יככב בתפקיד הראשי במשחק Silent Hills מבית קונאמי ובשיתוף פעולה עם גיירמו דל טורו, אך המשחק בוטל ב-2015, אחרי שבמאי המשחק, הידאו קוג'ימה, עזב את החברה. ב-2019 השתתף במשחק עצמאי של קוג'ימה, Death Stranding.
חיים אישיים.
לרידוס ילד אחד, מינגוס לוסיאן רידוס, ממערכת יחסים שניהל עם דוגמנית העל הדנית הלנה כריסטנסן בין השנים 1998 ל-2003. כיום נמצא בזוגיות עם השחקנית דיאן קרוגר ולהם בת אחת שנולדה בנובמבר 2018.
תוכנית אאורקה
תוכנית אאורקה (EUREKA) היא תוכנית של האיחוד האירופי שתומכת בביצוע שיתופי פעולה במחקר ופיתוח בין חברות תעשייתיות מ-40 מדינות שונות מרחבי העולם, בדגש על מדינות האיחוד האירופי. התוכנית נוסדה בשנת 1985 ופועלת במקביל לתוכנית המסגרת האירופאית (European Framework Programme), התוכנית הגדולה ביותר בעולם עבור תמיכה בפעילות מחקר ופיתוח.
מטרות התוכנית.
המטרה העיקרית של תוכנית אאורקה היא העלאת הפריון והתחרותיות של עסקים באירופה באמצעות פיתוח טכנולוגיות חדשות וכך לתרום לחיזוק הכלכלות הלאומיות של המדינות המשתתפות בה בשוק הבינלאומי, ולחזק את הבסיס לשגשוג ותעסוקה ברי קיימא..
מטרה זו מושגת על ידי תמיכה פיננסית בביצוע שיתופי פעולה רב-לאומיים בין חברות מהמדינות השונות המשתתפות בתוכנית.
מדינות משתתפות בתוכנית.
המדינות המשתתפות בתוכנית הן:
אוסטריה, בלגיה, בולגריה, קרואטיה, קפריסין, צ'כיה, דנמרק, אסטוניה, פינלנד, מקדוניה, צרפת, גרמניה, יוון, הונגריה, איסלנד, אירלנד, ישראל, איטליה, ליטא, לטביה, לוקסמבורג, מלטה, מונקו, מונטנגרו, הולנד, נורווגיה, פולין, פורטוגל, רומניה, רוסיה, סן-מרינו, סרביה, סלובקיה, סלובניה, ספרד, שוודיה, שווייץ, טורקיה, אוקראינה, בריטניה, אלבניה, בוסניה והרצגובינה, קנדה וקוריאה.
אופן תמיכת התוכנית.
העיקרון לפיו תומכת תוכנית אאורקה בפרויקטים הוא מתן מסגרת המאפשרת למדינות השונות לתמוך בפרויקטי הפיתוח הרב-לאומיים. על כל חברה המעוניינת להשתתף בפרויקט במסגרת התוכנית לקבל את אישורה ותמיכתה של המדינה בה החברה שוכנת.
הכללים והנהלים של התמיכה בחברות המשתתפות בתוכנית משתנים בהתאם למדינות השונות.
ישראל ותוכנית אאורקה.
ישראל הצטרפה לתוכנית אאורקה בשנת 2000. פעילות ישראל בתוכנית מרוכזת על ידי המדען הראשי של משרד הכלכלה, והתמיכה המוענקת לחברות ניתנת על ידי קרן המחקר בהתאם לנוהלי החוק לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה.
מדינת ישראל נחשבת לאחת המדינות הפעילות ביותר בתוכנית - כאשר בכ-10% מכלל הפרויקטים הקיימים באאורקה משתתפות חברות ישראליות. נכון לסוף שנת 2012 השתתפו חברות ישראליות ב-241 פרויקטים שונים תחת מסגרת התוכנית.
בשנת 2011 מונתה ישראל לנשיאת תוכנית אאורקה העולמית – ובכך הייתה למדינה הלא-אירופית הראשונה שמונתה לתפקיד זה. בראש הנשיאות עמד אלי אופר ומנהל הנשיאות היה ישראל שמאי.
בונה אירופי
בונה אירופי (שם מדעי: "Castor fiber") הוא מין של מכרסם ממשפחת הבוניים, ואחד משני מינים של בונה שחיים כיום. הבונה מבלה את רוב זמנו במים ונפוץ בקרבת מקורות מים באירופה ואסיה. הבונה כמעט ונכחד מכל אירופה וכיום הוא מין מוגן ברוב מדינות אירופה. הבונה נחשב למין חשוב בגופי מים בגלל יכולתו לווסת את זרימת המים על ידי בניית סכרים. הבונים חיים במושבות על איים דמוי כיפה.
מבנה הגוף.
משקלו של בונה בוגר ממוצע הוא 21 ק"ג ואורכו כמטר אחד (כולל זנב באורך 30 ס"מ). זהו המכרסם הגדול ביותר באירופה. גופו של הבונה כבד ורגליו קצרות ואינן מותאמות להליכה, לכן הוא מבלה את רוב זמנו במים. פרוותו של הבונה עמידה בפני מים ואצבעותיו מחוברות בקרום.
הבונה מסוגל לצלול במשך כ-15 דקות, מכיוון שבאותו זמן אוטם שסתום את אזניו וחטמו. זנבו של הבונה הוא קשיח ודמוי משוט, ומשמש לו כ"הגה". כמו לכל המכרסמים, גם לבונה זוג שיניים קדמיות חזקות וגדולות, שעל הבונה להשתמש בהן ללא הפסק על מנת שלא יגדלו יתר על המידה. לבונה יש טופר מיוחד על האצבע השנייה של הרגל האחורית על מנת לנקות את פרוותו.
אורח חיים.
הבונים הם יצורים חברתיים, וחיים במושבות שמכילות לרוב מספר גדול של משפחות. כל משפחה חיה ב"קן" העשוי ממוטות וענפים. ככל שגילו של הקן רב יותר, כך הוא יהיה גדול יותר, מכיוון שהבונים מגדילים אותו עם הזמן. רוחבם של הקנים הגדולים ביותר שנמצאו היה 6 מטרים, וגובהם הגיע ל-2 מטרים.
הבונים אינם שוקעים בשנת חורף, אך פעילותם בעונה הקרה מצטמצמת. באביב ממליטה נקבת הבונה בין שניים לחמישה צאצאים. הבונים הם יצורים ליליים. הבונה הוא צמחוני וניזון מענפים קטנים, עלים צעירים, צמחים ימיים, פירות וכל סוג של מזון צמחי שהוא מוצא בשטח חיותו, המזון המועדף עליו הוא עלים של ערבה וצפצפה. טורפיו של הבונה הם הזאבים והדובים.
תפוצה.
הבונה האירופי היה בעבר הבונה נפוץ ביותר באירופה הצפונית והמרכזית. עם זאת, ציד ממושך של הבונים בשל פרוותם ובשל סגולות רפואיות שיוחסו לבלוטות הריח שלהם, גרמו כמעט להכחדתו מנופי אירופה. כיום מנסים ארגוני הסביבה להחזיר את הבונים לסביבתם האירופית הטבעית, והם נפוצים כיום בצרפת, בלגיה, שווייץ, נורווגיה וגרמניה. הבונה נכחד בבריטניה כבר במאה ה-16, אך כיום ישנו רצון להקים מושבות בונים בסקוטלנד.
בנימין ברלוי
בנימין צבי בַּרלֵוִי (1894, ורשה – 6 בדצמבר 1964, תל אביב) היה מו"ל ישראלי, שהתמחה בהוצאת משחקים עממיים וחינוכיים וספרי ילדים. מחלוצי תעשיית המשחקים בארץ ישראל. "דוד המשחקים".
ברלוי הקדיש חמישים שנה מחייו לפיתוחם וליצירתם של משחקים שיועדו להנחיל לילדי ישראל אידיאלים וערכים לאומיים.
ביוגרפיה.
ברלוי נולד בשנת 1894 בעיר ורשה שבפולין הרוסית. אביו מרדכי היה מלמד ב"חדר", וברלוי קיבל חינוך יהודי מסורתי. בהיותו בן שלוש-עשרה פגעה בו טראם ורגלו נקטעה. לאחר סיום לימודיו בגימנסיה העברית היה פעיל בתנועת "פועלי ציון", ולפרנסתו עבד כמזכיר בהסתדרות הפקידים של פולין. בשנת 1919 עזב את ורשה בכוונה לעלות לארץ ישראל, אך קודם לכן התגורר כשנתיים בלייפציג שבגרמניה, שם עבד כשכיר-מתלמד בהוצאת ספרים.
בגיל 27 עלה לארץ ישראל, התיישב בעקבות אחיו במושבה פתח תקווה ועבד כפקיד במועצת הפועלים. לאחר שנה עבר לתל אביב ופתח בדרך יפו את "סַפרות" – חנות לספרים ומכשירי כתיבה וכן ספריית השאלה, שבסיסה היה ספרייתו הפרטית שהביא עמו מאירופה.
כארבע שנים לאחר מכן עבר ברלוי לחנות מרווחת יותר ברחוב אלנבי 57 בתל אביב. בְּמודעה שפרסם נאמר שבחנותו מוצע . באותה מודעה מצוין גם סניפו האחר – "עתיקיה", ברחוב שכן, בית הכהן, ליד תחנת האוטובוסים ליפו, שהיה בית מסחר לספרים משומשים, מכשירי כתיבה ובולים.
החנות "ספרות" נפתחה בשנים שבהן עוצבה מהפכת התרבות העברית-ציונית. תל אביב הפכה מרכזה התרבותי והכלכלי של ארץ ישראל. הייתה פריחה תרבותית בתיאטרון, בספרות, באמנויות הפלסטיות ובמוזיקה, שבהם התבטאה החייאת הלשון העברית כאתוס מרכזי. מהפכת השפה הביאה להקמת הוצאות ספרים ולפתיחת חנויות ספרים. בשנת 1921 פתחה ברכה פלאי את חנות הספרים "עבר" בשדרות רוטשילד, ב-1924 פתחו ביאליק ורבניצקי את בית המסחר לספרות "מוריה" וייסדו בתל אביב את הוצאת דביר, ושנה לאחר מכן החלה לפעול בארץ הוצאת "אמנות" בבעלותה של שושנה פרסיץ.
באקלים תרבותי זה עשה ברלוי את צעדיו הראשונים כמו"ל, ובשנת 1926 הוציא לאור משחק ראשון לילדים – "טיול בארץ". לא הייתה זו פעילות יוצאת-דופן בהוצאות הספרים באותה תקופה, שחלקן, כמו "אמנות", הוציאו לאור משחקי ילדים, מחברות לבתי ספר ויומנים, גם אם כפעילות משנית. אולם ברלוי יצר לעצמו נישה ייחודית – מו"ל העוסק, כהגדרתו, ב"הוצאת משחקים עממיים, חינוכיים וספרי ילדים".
עד לראשית שנות השלושים הוציא ברלוי לאור שבעה משחקים נוספים, שהיו משחקים שדרכם מכיר הילד את הארץ, לומד את השפה, מזהה את החי והצומח ומתוודע לסופרים הלאומיים ויצירותיהם. בין משחקים אלה היו "קוביות אלף בית" ללימוד עברית; "הספרן" – 48 קלפי משחק עם דיוקנאות תריסר סופרים יהודים ושמות ספריהם; "אלף בית" – אוסף משחקים שונים, בהם "לוטו צמחים" ומשחק הקלפים "מידות" – משחק אמרות ופתגמים שליקט מן המקורות ובו איורים של שמואל עובדיהו (אובדובסקי).
באותן שנים גם הוציא לאור את ספרי הילדים "ניסן ו"אביב זיו", שכתב בן-ציון רסקין ואייר עובדיהו; את "ספר" – 14 סיפורים לילדים; ואת "ספר האשה" (שהיה מוצר חריג בהוצאת "ספרות", בהיותו מיועד למבוגרים