נמרוני ג'ופרי הם חיות ליליות, הם ניזונים לרוב ממכרסמים, בעיקר ארנבות, לטאות קטנות, חרקים, ומדי פעם צפרדעים ודגים; הוא נמצא בראש שרשרת המזון בשטחי המחיה שלו. כמו חתולים קטנים אחרים, נמרון ג'ופרי הוא צייד בודד ובדרך כלל מתחבר עם אחרים מבני מינו רק בעונת ההזדווגות. הנקבות חולשות על שטח של 2–6 קילומטרים רבועים, ואילו לזכרים שטחים נרחבים יותר המגיעים עד ל-12 קילומטרים רבועים.
רבייה.
עונת הרבייה של נמרוני ג'ופרי נמשכת מאוקטובר ועד מרץ. במהלך תקופה זו, הנקבות מגיעות לייחום לתקופות של 12 ימים, בערך חודש בנפרד. ההזדווגות בתקופה זו היא קצרה ותכופה, לעיתים קרובות מתרחשת על צוק גבוה או אתר דומה.
נקבות בהריון מקפידות במיוחד בבחירת המקום בו הן ימליטו את הגורים שלהן. בכל המלטה יכולה הנקבה ללדת עד ארבעה גורים, עם זאת אחד או שניים זה נפוץ יותר. ההיריון נמשך 72–78 ימים, ורוב הלידות מתרחשות בין דצמבר למאי.
הגורים נולדים עיוורים וחסרי ישע, משקלם נע בין 65 ל-95 גרם והתפתחותם איטית משל חתול הבית. עיניהם נפתחות 8–19 ימים לאחר ההמלטה, והם מתחילים לאכול אוכל מוצק בגיל שישה או שבעה שבועות. הגורים הופכים לעצמאים בסביבות גיל שמונה חודשים, אך לרוב מגיעים לבגרות מינית רק בגיל 18 חודשים לנקבות ו-24 חודשים לזכרים.
נמרון ג'ופרי המבוגר ביותר שתועד בשבי היה בן 21 שנים. ונקרא בשם 'ניקו'. הוא היה בעל מלניזם וחי במקלט לבעלי חיים בשם 'ביג קאט רסקיו' (Big Cat Rescue) בטמפה, פלורידה, מאמצע יולי 1994; ככל הנראה נולד במאי 1993.
לאחרונה, נמרון ג'ופרי הופרה בהצלחה עם חתול בית.
טקסונומיה.
נמרון ג'ופרי נקרא על שמו הזואולוג הצרפתי בן המאה ה-19 אטיין ז'ופרואה סנט-אילר (1772–1844). בעקבות מסעותיו בדרום אמריקה בתחילת המאה ה-19, סנט-אילר חקר את הנמרון בעת הפרופסורה שלו בזואולוגיה בפריז. הוא זיהה חמישה תת-מינים, המבוססים על פזורה גאוגרפית:
מחקרים גנטיים מצביעים על כך שנמרון ג'ופרי קשור באופן הדוק לחתול קודקוד. לעיתים הוא ממוקם בסוג נפרד תחת חתול ערבות, יחד עם חתול קודקוד וחתול קולוקולו, אך נפוץ יותר שהוא ממוקם תחת הסוג נמרון, סוג גדול יותר של חתולים דרום-אמריקאיים קטנים הכולל גם את האוצלוט.
שימור.
משנות ה-60 ועד שנות ה-80, הנמרון ניצוד באופן נרחב בעבור סחר עולמי בפרוותו, אך הסחר קטן אחרי 1988 והמין צורף לנספח הראשון באמנת וושינגטון בשנת 1992. החקיקה הוצגה בסוף שנות השמונים ובעקבותיה הציד והסחר המקומי בפרוות הפכו ללא חוקיים בארגנטינה, בוליביה, ברזיל, צ'ילה, פרגוואי ואורוגוואי. סחר עולמי במינים המשויכים לנספח הראשון באמנת וושינגטון אינו חוקי, אלא למטרות לא מסחריות.
אליפות צרפת בטניס 1952
אליפות צרפת 1952 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-20 במאי והסתיימו ב-1 ביוני. זו הייתה האליפות ה-51 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 110 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
מנצח תחרות 1951 ירוסלב דרובני ( מצרים) נפגש עם פרנק סג'מן () וניצח ב-4 מערכות. בכך הוא זכה בתחרות בשנה השנייה ברציפות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 49 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
כמו בשנה הקודמת במשחק הגמר דוריס הארט () נפגשה עם שירלי פריי () אך הפעם ניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. כמו בשנה הקודמת משחק הגמר קן מקגרגור ופרנק סג'מן () נפגשו עם גרדנר מלוי ודיק סוויט () וניצחו אותם ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות וימבלדון.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 23 זוגות. 4 זוגות החזקות זכו בדירוג:
במשחק הגמר מנצחות תחרות 1951 דוריס הארט ושירלי פריי () נפגשו עם הייזל רדיק-סמית' וג'וליה ויפלינגר ( דרום אפריקה) וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 47 זוגות. הזוגות החזקות דורגו כדלקמן:
במשחק הגמר מנצחי תחרות 1951 דוריס הארט () ופרנק סג'מן () נפגשו עם שירלי פריי () ואריק סטארגס ( דרום אפריקה) וניצחו ב-3 מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
דורית פלדמן
דורית פלדמן (24 באפריל 1956 – 5 בספטמבר 2020) הייתה אמנית רב-תחומית ישראלית.
עסקה ביצירותיה בסוגיית 'המָקום', שברוח שנות ה-70, שנות לימודיה, שילבה אמנות מושגית, אמנות אדמה ואמנות גוף , יצרה ביניהן סינתזה והרחיבה את גבולות השפה הוויזואלית.
בעבודותיה שאבה השראה מתחומי ידע שונים כגון ספרות, מחקרים מדעיים וטקסטים פילוסופיים. עבודותיה הוצגו ב-34 תערוכות יחיד ובמאות תערוכות קבוצתיות, בגלריות ובמוזיאונים מובילים באירופה, ארצות הברית, יפן, סין וסינגפור. פלדמן יצרה פסלים ותבליטים בשילוב חומרים וטכניקות ייחודיות, למרחבים ציבוריים בישראל.
ביוגרפיה.
נולדה בתל אביב. בוגרת המדרשה לאמנות, רמת השרון (1975–1979) למדה אצל רפי לביא, מיכל נאמן, דגנית ברסט, מיכה קירשנר, רן שחורי, אוסוולדו רומברג, אליהו גת, ועוד, במחזור שעם בוגריו נמנים נורית דוד, ציבי גבע, פיליפ רנצר, בועז טל. מתוך רצון להבין סוגיות לעומקן הפילוסופי, פנתה ללימודי קבלה באוניברסיטת תל אביב, ובמכון לחקר הקבלה (1980–1982) ובהמשך למדה, תולדות האמנות, צילום, אנתרופולוגיה, פילוסופיה ואיטלקית במסגרת התוכנית ללימודי חוץ בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב (1985–1988). ב-1987, במסגרת תוכנית לתואר MFA, של בית הספר לאמניות חזותיות בניו יורק למדה באורבינו, איטליה בהנחיית האמנים, אנצו קוקי וג'אניס קונליס. על יצירתה זכתה ב'פרס האמן הצעיר' מטעם משרד החינוך והתרבות (1989) ובפרס 'מענק לעידוד היצירה' של מועצת הפיס לתרבות ואמנות (2008).
עבודותיה של פלדמן נמצאות באוספי מוזיאונים, גלריות ואוספים פרטיים, בישראל ובעולם.
פעילות אמנותית.
סדרת עבודות המיפוי.
פלדמן שילבה סריקת הדפסים ותחריטים עתיקים של מפות ארץ ישראל עם צילומים דיגיטליים של המרחב הקונקרטי, תוך בחינת השפה המדעית והמנוכרת של מיפוי לב, מוח, עין, ומיפוי הגנום האנושי בתמונת המציאות המורכבת. פרדוקס 'עומקו של נייר הצילום' מדגיש את הפער בין הניסיון לקודד את העולם לבין עולם המושגים, הערכים, הרגש והזיכרון שנשואי המחקר נושאים. התוצאה המתקבלת היא תמונת עולם מרוּבֵדת וסימבולית.
עבודות אלה שילבו דימויי מיפוי עם צילומי נוף / גוף בשילוב חומרים כגון מתכות למיניהן, חלקן במסגרות פיסוליות שהפכו אותן ליצירות היברידיות שלעיתים מיזגו לתוכן טקסט דיאלוגי, בין הכותבים המשוררת ורדה גנוסר, הסופר יורם מלצר. עבודות אלה הוצגו בגלריות ומוזיאונים בארץ ובארצות שונות. פלדמן הוזמנה להרצות ולהציג את עבודותיה במוזיאון לאמנות עכשווית במוסקבה NCCA, במסגרת סימפוזיון בנושא 'מיפוי באמנות עכשווית'
פיסול ותלת-מימד.
ניכר מתחילת דרכה של פלדמן והוביל ללמעלה ממאה פרויקטים פיסוליים המוצבים במרחב הציבורי. פסלי חוץ בהזמנת עיריות שונות, מוסדות ציבור וגופים פרטיים ('בסימן ארבע רוחות שמיים' פסל חוצות ביפו, 'כנף אל כנף' פסל סביבתי בגבעת שאול, בירושלים, 'קו שמים' פסל חוץ ברמת – גן, 'מרחבי חשיבה' פסל סביבתי משולב מים, בראשון לציון, 'הדג שלא רצה להיות דג' מייצב פיסולי בגן -סיפור, חולון, 'היכל' פסל בגן הפסלים ע"ש טופור במרכז הרפואי שיבא, בתל השומר, פסלי קיר בחדר העסקאות, בבנק הפועלים, בתל אביב, פסל בכניסת בנק לאומי בנין ההנהלה בתל אביב, ועוד).
ספרי אמן.
ספרי אמן היה עיסוק נוסף שבחן שילוב עולמות החומר, הממדים, הטקסט והדימוי ונוסף בו מרכיב הדפדוף/המשך, מוביל מתחילה ועד סוף. כל ספר היה יצירה ייחודית בודדת והם נמצאים באוספים פרטיים שונים בארץ, בקליפורניה, ניו יורק, לונדון, בנק LBLux, לוקסמבורג, ועוד.
אוספים.
עבודותיה של פלדמן נכללות באוספים פרטיים ברחבי עולם, וכן באוספים הקבועים הבאים:
המערכה הבריטית בים הבלטי (1918–1919)
המערכה הבריטית בים הבלטי נערכה בשנים 1918 ו-1919, בשלבי הסיום של מלחמת העולם הראשונה, וכן זמן מה אחריה, כחלק מהתערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה. למערכה זו נודע חלק חשוב בהשגת עצמאותן של אסטוניה ושל לטביה מרוסיה הסובייטית.
עם זאת, אחת המטרות החשובות של הכוח הימי הבריטי, מניעת השתלטות הבולשביקים על פטרוגרד, לא הושגה.
רקע.
למרות היותו זירה צדדית יחסית באותה מלחמה, כוחות רבים ושונים היו מעורבים בלחימה באזור הים הבלטי. במשך כל המלחמה היווה הצי הרוסי יריב רציני לזה הגרמני, שנחשב איכותי יותר. במהלך 1917 החלה האימפריה הרוסית להתפורר, והגרמנים ניצלו זאת בין היתר, כדי לבצע את מבצע אלביון, בו השתלטו על האיים האסטוניים במזרח הים הבלטי. בתחילת השנה הבאה, המשיכו הגרמנים בכיבוש אסטוניה במלחמת העולם הראשונה. בסוף שנת 1917 אירעה ברוסיה מהפכת אוקטובר, אשר החלישה עד מאוד את הצי הרוסי, ובסופו של דבר, הוציאה את רוסיה מן המלחמה בהסכם ברסט-ליטובסק. במשך כל התקופה האמורה שאפו המדינות הבלטיות: ליטא, לטביה ואסטוניה, לעצמאות, לפעמים תוך שימוש באמצעים צבאיים. בנוסף, התרחשה בחציה הראשון של שנת 1918 מלחמת האזרחים בפינלנד.
פעילות הצי הבריטי בים הבלטי, בתקופת מלחמת העולם, התבטאה בעיקר בהפעלת צוללות.
הציים המעורבים.