האצטדיון העירוני בפוזנן
האצטדיון העירוני (בפולנית: Stadion Miejski) הוא אצטדיון רב-תכליתי בפוזנן, פולין. האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל והוא מגרשה הביתי של קבוצת לך פוזנן.
היסטוריה.
בניית האצטדיון החלה ב-1968 והסתיימה ב-1980 ותכולתו 18,200 צופים. במשחק הבכורה שנערך ב-23 באוגוסט 1980, נפרדו לך פוזנן ומוטור לובלין בשוויון 1:1. בשנת 1986 הוקמו עמודי התאורה המזוהים עם האצטדיון יותר מכל אלמנט אדריכלי אחר. בשלב מאוחר יותר הותקן באצטדיון לוח תוצאות אלקטרוני, ובתחילת שנות התשעים הוסבו כל היציעים ליציעי ישיבה בלבד והותקנו מושבי פלסטיק חדשים.
במהלך השנים האצטדיון אירח כ-30 משחקים של לך פוזנן במסגרות אירופיות שונות ובהן שלבים שונים של ליגת האלופות, גביע אופ"א, גביע המחזיקות וגביע האינטרטוטו. בין היתר, בתחילת שנות התשעים אירחה פוזנן באצטדיון את קבוצות בני יהודה, מכבי חיפה ובית"ר ירושלים הישראליות. בנוסף, האצטדיון אירח לעיתים משחקים בינלאומיים של נבחרת פולין, אך מאז שנת 2004 הועדפו על פניו אצטדיונים אחרים ולא נערכו בו משחקים בינלאומיים במסגרת רשמית.
בשנת 2002 הוחלט על שיפוץ נרחב של האצטדיון, בעקבות קפיצה חדה בכמות הצופים במשחקי לך פוזנן. השיפוץ החל בשנת 2003 ועד שנת 2006 הושלמה בנייתו של יציע רביעי הכולל גג. בהמשך עבר האצטדיון שיפוץ נוסף לקראת יורו 2012, במסגרתו קורו יתר היציעים ותכולת האצטדיון גדלה ל-45,000 מושבים.
יער ענן
גדודי חללי אל אקצה
אבדות באינתיפאדת אל אקצה
גדודי חללי אלאקצא
יאגדשלוס גלינקה
אליוט מ' בור
אליוט מ' בור (באנגלית: Elliot M. Bour נולד ב-20 במרץ 1969 בפילדלפיה, פנסילבניה) הוא במאי קולנוע, טלוויזיה ופרסומות אמריקאי.
בור החל את דרכו כאנימטור בחברת וולט דיסני בשנת 1991, עבור הסרט זוכה פרס אוסקר "היפה והחיה". תפקידו הראשון כבמאי היה בסדרת הפעולה המצוירת "ספיי גרוב" (Spy Groove) ששודרה בערוץ המוזיקה MTV בשנת 2000. במקביל לעבודתו בקולנוע ביים בור פרסומות רבות בעלות פרופיל גבוה למותגים מובילים בארצות הברית, חלקן היו הפרסומות המונפשות הראשונות לחברות אלו.
אליוט בור
נסיכות אכאיה
נסיכות אכאיה (יוונית Πριγκιπάτον Αχαϊας; צרפתית Principauté d'Achaïe), או נסיכות מוראה, הייתה נסיכות שהשתרעה בשיאה על-פני כל שטחו של חצי האי פלופונסוס בדרומה של יוון. הנסיכות הייתה אחת משלוש ישויות וסאליות של האימפריה הלטינית, שקמו על חורבותיה של האימפריה הביזנטית, לאחר מסע הצלב הרביעי ב-1204.
היסטוריה.
הנסיכות נוסדה בשנת 1205 ובשנת 1212 השתרעה על פני כל שטחו של הפלופונסוס, למעט העיר מונמבסיה שנכבשה בשנת 1248. הנסיכות הגיעה לשיאה בתקופתו של גיום השני וילאהרדואין, ששלט בה החל ב-1246 ועד מותו ב-1278. ב-1249, הקים גיוס השני את מצודת מיסטרס הסמוכה לספרטה, וקבע בה את בירתו. עשר שנים לאחר מכן, בסתיו 1259, הובסה הנסיכות על ידי הביזנטים, וגיום השני נשבה. תמורת חירותו והמשך קיומה של הנסיכות, הוא הוכרח לוותר על דרום-מזרחו של הפלופונסוס ועל שלושה ממאחזיו החשובים, ובהם גם מיסטרס. ב-1278 עברה הנסיכות לרשותו של שארל הראשון, אשר לא שלט בה באופן ישיר, אך שלח לה חיילים וכסף כדי לסייע במאבקיה נגד האימפריה הביזנטית החדשה.
ב-1289 שבה הנסיכות לשלטונו של בית בין וילאהרדואין, אך זמן קצר לאחר מכן, ב-1307 חזרה באופן רשמי לרשותו של בית אנז'ו, ובאופן מעשי ב-1318. במשך רובה של המאה ה-14 ועד שנת 1383, שררה בנסיכות מלחמת ירושה ממושכת ואלימה. זו התחלפה בתקופת אינטררגנום שנמשכה מ-1383 ל-1396, והסתיימה עם שלטונו של פדרו בורדו דה סן סופראנו (Pedro Bordo de San Superano). ב-1430 נכבשה רוב הנסיכות על ידי דספוטט מוראה, וסופחה אליה לחלוטין ב-1432.
חברה וכלכלה.
החוק השולט בנסיכות שילב חקיקה ביזנטית וצרפתית. הנסיכות חולקה עם הקמתה בין 12 ברונים, ששטחם התחלק הלאה לעשרות יחידות משניות. 12 היחידות תפקדו כיחידות מנוריאליות אוטונומיות מבחינה טריטוריאלית וכלכלית. האצילים ואנשי הכנסייה החשובים לקחו חלק במועצה שבראשותה עמד הנסיך, וזו נהנתה מכוח רב והחלטותיה חייבו גם אותו. מאידך, האצילים חויבו בתקופות שירות צבאיות ארוכות, ולא יכלו לעזוב את שטח הנסיכות אלא באישורו של הנסיך. בכל אופן, עזיבתם את הנסיכות הוגבלה לשנתיים ויומיים, ואם לא שבו אל שטחה, נחלתם עשויה הייתה להיות מוחרמת. כלכלת הנסיכות נסמכה על תוצרת חקלאית מגוונת, שכללה יין, צימוקים, שעווה, דבש, שמן ומשי.
יוג'ין רוסטאו
וולט רוסטוב
לימפייסה דה סנגרה
האקדמיה המלכותית למוזיקה (פירושונים)
פרסה
פרסה (פריט)
פרסה (מכונה לעיתים "מנעל" או "סנדל ברזל") היא פריט המעוצב בצורת U עשוי מתכת או חומרים סינתטים מודרניים אחרים, הממוסמר או מודבק לפרסת סוסים, חמורים, פרדות ועוד. בהשוואה לנעל אצל בני אדם, כך גם הפרסה אצל אותם בעלי חיים מונעת שחיקה והתבלות של כפות הרגליים. מפרזלים מקצועיים מחברים את הפרסות המתכתיות לפרסות בעלי החיים על ידי מסמור.
ישנן פרסות עשויות ממגוון רחב של חומרים וצורות, שפותחו עבור סוגים שונים של סוסים ומותאמות לסוג העבודה שהסוסים מבצעים. החומרים הנפוצים ביותר מהם הן עשויות הם פלדה ואלומיניום אך ישנן פרסות מיוחדות המורכבות מחומרים כמו גומי, פלסטיק, מגנזיום, טיטניום ונחושת.
פרסות עשויות פלדה מועדפות יותר בקרב סוסים המשמשים למטרות ספורט כגון: פולו, קפיצת משוכות ורכיבה מערבית (ריינינג), כיוון שהן חזקות יותר ונועדו לשימוש לטווח ארוך. לעומתן, פרסות אלומניום מועדפות בקרב סוסים המשמשים למרוצים ולרכיבה אומנותית כיוון שהן קלות יותר דבר המקל על תנועת הסוסים. בנוסף יש פרסות המשתמשות ב "caulkin"- זיז ממתכת שמקובע בפרסת הסוס לשם מניעת החלקה.
הפרסה משמשת כקמע למזל טוב. כמו כן, וריאציה של פרסה משמשת למשחק פופולרי של זריקת פרסה.
אליוט מ. בור
הכנסייה האנגליקנית (פירושונים)
הלגיון הגאורגי (1914-1918)
ולמיירה
ולמיירה (בלטבית: Valmiera; בגרמנית: Wolmar) היא העיר השמינית בגודלה בלטביה. בשנת 2008 התגוררו בעיר כמעט 30,000 אנשים לאחר 500 שנים של קיום. העיר נמצאת על גדת נהר גאויה במרחק של 100 קילומטרים מהעיר הבירה ריגה ובמרחק של 50 קילומטרים מהגבול עם אסטוניה.
ולמיירה היא המרכז הלא רשמי של המחוז ההיסטורי של לטביה וידזמה. העיר תועדה לראשונה במקורות היסטוריים בשנת 1323, אך סביבתה הייתה מיושבת כבר באלף השלישי והשני לפני הספירה. בשנת 1224 האדמה סביב נהר גאויה נכבשה על ידי ההמסדר הצבאי הנוצרי "מסדר של נושאי המגן". מיקום זה סמוך לנתיב הסחר גאוג'ה תרם לצמיחת היישוב. ולמיירה הייתה חברה לשעבר בברית ערי הנזה. העיר נהרסה על ידי מלחמות ושרפות, ונבנתה מחדש מאפס בסך הכל אחת עשרה פעמים במהלך קיומה. העיר נוסדה על ידי האבירים של המסדר הליבוני. העיר נהרסה כליל בשנת 1702 במהלך המלחמה הצפונית הגדולה.
יהודים.
הקהילה היהודית הייתה קטנה ביותר. במפקד האוכלוסין של שנת 1935 נמנו 93 יהודים, כאחוז בודד מכלל התושבים.
150 יהודים נרצחו במהלך יולי אוגוסט 1941 בידי "המשמר העצמאי" (Straz Niepodleglosci).מיליציה לטבית מקומית.
ספיי גרוב
ספיי גרוב (באנגלית: Spy Groove) היא סדרת אנימציה אמריקאית לנוער מסוג מתח-קומי ששודרה בערוץ "Teletoon" הקנדי ובערוץ המוזיקה MTV. יוצרי הסדרה הם מייקל גאנס, ריצ'רד רג'יסטר, קלווין ת'ומסן וכריסטופר גסואלדי, אשר גם דיבבו את הדמויות בסדרה. העלילה עוקבת אחר שני סוכנים חשאיים הנקראים סוכן מס' 1 וסוכן מס' 2 והבוסית שלהם, הלנה טרוי, אשר שולחת אותם למשימות שונות ברחבי העולם.
סגנון אומנותי.
האנימציה של הסדרה מבוססת על עבודותיו של אמן הסרטים המצוירים הקנדי גלן האנסון. היא בסיסית וחדה ומשתמשת בצבעים חזקים ועזים וקווים שחורים בולטים. הדמויות מוקצנות מבחינה פיזית ומלבד הגיבורים הראשיים רוב הדמויות הן גרוטסקיות. הסדרה מציגה מיניות בולטת ומעודנת, הדיאלוגים בה קצביים ומהירים והיא מלווה בקריינות דרמטית. פסקול הסדרה הוא אינסטרומנטלי ומשלב קטעים משירים מוּכרים ומוזיקה פופולרית.
עלילה.
בכל פרק נשלחים הסוכנים לסכל מזימה אחרת של אישיות מרשעת, בכל פעם במדינה אחרת בעולם. העלילה מתרחשת במקומות מפוארים ומציגה את הווי החברה הגבוהה, ובדרך כלל בהגיעם למקום תהייה דמות שתסייע להם במשימתם לסכל את המזימה. רוב דמויות הרשעים בסדרה מזכירים דמויות רשעים מסרטי סוכנים חשאיים, אך מטרותיהם אינן השתלטות על העולם או בצע כסף, אלא לרוב טובתם האישית. למשל: זמרת דיסקו משנות ה-70 אשר עושה קאמבק ומתכננת לחסל את תעשיית המוזיקה על מנת להצליח וכן לייבש את הנילוס עבור פארק מים שהיא בונה, או מעצבת אופנה שחוטפת את דוגמניות העל ומחליפה אותן ברובוטים על מנת שישתתפו בתצוגה שלה.
אחד האלמנטים הבולטים בסדרה הם הגאדג'טים בהם צוידו הסוכנים. השניים עושים שימוש בצעצועי היי-טק מתוחכמים שהוסוו כפריטים יום-יומיים והם עושים בהם שימושים מגוונים. הסוכנים מצוידים בפריטי אופנה מתקדמים ומנהלים ביניהם שיחות ציניות ושנונות, ובעלילה שזורות בדיחות וקטעי סאטירה על ידוענים מעולם התקשורת, האופנה, המוזיקה והקולנוע האמריקאי.
סלארדי