בשנת 1983 הופקה אוויטה בברזיל, בבימויו של מאוריציו שרמן ובכיכובם של קלאודיה כאוויטה, מאורו מנדונסה כפרון, קרלוס אוגוסט סטרזר כצ'ה, סילביה מסארי כפילגשתו של פרון והילטון פראדו כאגוסטין מגאלדי. את הכוריאוגרפיה חיבר ג'וני פרקלין, עם אדסון פרדריקו כמנצח ומנהל מוזיקלי ומיגל רוזנגברג כמנהל הבמה. הופעת הבכורה התקיימה ב-"Teatro João Caetano" שבריו דה ז'ניירו ב-12 בינואר 1983. מאוחר יותר, בשנת 1986, ההפקה עברה אל " Teatro Palace" שבסאו פאולו. ההפקה הברזילאית הפכה להצלחה גדולה, עם הזמרת הברזילאית קלאודיה - שנחשבת על ידי מספר מבקרים ל-"אוויטה הטובה ביותר של כל הזמנים". המפיקים האנגלים רוברט סטיגווד ודייוויד לנד, לאחר שצפו בהפקה הברזילאית, אמרו כי מבין כל הזמרות ששיחקו את התפקיד - קלאודיה הייתה אוויטה הטובה ביותר של כל הזמרים.
במרץ 2011 עלתה הפקה שנייה בברזיל, בבימויו של חורחה טקלה, עם פאולה קפווילה כאוויטה, דניאל בואבנטורה כפרון ופרד סילבריה כצ'ה. ההפקה הוצגה ב- "Teatro Alfa" (סאו פאולו).
אוויטה עלה בישראל לראשונה בשנת 1989 עם ריקי גל בתפקיד אווה, ויקי תבור בתפקיד צ'ה, אלי גורנשטיין בתפקיד חואן פרון וששי קשת בתפקיד מגאלדי.
בשנת 2015 עלתה בישראל הפקה חדשה של המחזמר, בתיאטרון הבימה, עם שירי מימון בתפקיד אווה, בהשתתפות אקי אבני כחואן פרון ורן דנקר בתפקיד צ'ה. את המחזה תרגם דניאל אפרת וביים משה קפטן.
הבכורה של אוויטה בגרסה ספרדית הייתה ב-"Teatro Monumental" שבמדריד, ב-23 בדצמבר 1980, בבימויו של ג'יימי אספיליקואטה, עם פלומה סן בסיליו כאווה פרון, פטקסי אנדיון כצ'ה, חוליו קטניה כחואן פרון, טוני לנדא כאגוסטין מגאלדי, וומונסראט וגה כפילגשו של פרון. עם זאת, הגרסה הראשונה בשפה הספרדית הייתה עוד קודם לכן, במקסיקו, במהלך שנת 1980, עם רוקיו בנקוואלס כאווה וג'יימה גרזה כצ'ה. אלבום כפול של הפסקול המקורי של המחזמר בשפה הספרדית הופץ על גבי תקליטי ויניל בשנת 1981. הסינגל ""No llores por mí, Argentina" הפך ללהיט. ההפקה דוברת הספרדית המשיכה לאחר מכן והופיעה בברצלונה ובערים אחרות, כמו גם בסיבובי הופעות באמריקה הלטינית.
בשנת 2010, העלה פסטיבל שייקספיר שבסטרטפורד, קנדה, הפקה של אוויטה, לראשונה - כמחזמר-רוק. את המחזה ביים גארי גריפין וכיכבו בו צ'יליה קנדי (אווה), חואן צ'יורן (פרון) וג'וש יאנג (צ'ה).
עיבוד קולנועי.
תוכניות ליצור עיבוד קולנועי בבימויו של קן ראסל התפתחו מייד לאחר שהמחזמר עלה בוסט אנד ובברודוויי. ספקולציות רבות אודות ליהוק פוטנציאלי כללו את ברברה סטרייסנד או לייזה מינלי בתפקיד הראשי של אווה, ואת בארי גיב או אלטון ג'ון בתפקיד צ'ה. תוכניות אלה לא יצאו אל הפועל.
ראסל אמר כי בחירתו הראשונה לתפקיד הראשי בסרט היה קרלה דה ויטו, שהגיעה לתהילה בסיבובי הופעות ובברודוויי, שם הרשימה את אשתו של אנדרו לויד ובר. דה ויטו עברה מבדקי מסך לתפקיד, בעוד שבאותו הזמן, באנגליה, החלה בצילומי וידאו קליפ של שיר מתוך אלבום הסולו שלה "Is This A Cool World or What"". ביצועי השיר "אל נא תבכי ארגנטינה" של דה ויטו עברו בהצלחה רבה את מבדקי המסך. ראסל כתב שהיא הביאה את הצופים עד דמעות (למעט את טים רייס - שרצה לתפקיד את איליין פייג', ושאיתה היה לו קשר רומנטי). אף על פי שראסל דחה את הרעיון, פייג' עברה שני מבדקי מסך.
הביוגרפיה של ראסל מציינת כי הוא נפגש עם ברברה סטרייסנד, שדחתה את התפקיד באופן מיידי. הוא כתב שלאחר מכן הוא הציע את התפקיד ללייזה מינלי. שנה חלפה בין מבדקי המסך הראשוניים לבין זה של מינלי, שעל פי ראסל היו מדהימים. ראסל ניגש אל המפיק רוברט סטיגווד, והציע ללהק את מינלי, משוכנע שיש לה את הכישרון ואת "אבק הכוכבים" הנדרשים לתפקיד, אבל סטיגווד בישר לו כי זו הולכת להיות איליין פייג'. לאחר שכבר מחה כנגד רעיון זה בעבר, ראסל פרש מהסרט. שנים מאוחר יותר, כאשר הוא ראה את קרלה דה ויטו שוב, ראסל פנה אליה כאל "אוויטה שלי".
זה לא היה עד 1996 ש-"אוויטה" הגיעה סוף סוף אל המסך הגדול. אלן פארקר ביים את הסרט, עם מדונה בתפקיד הראשי, אנטוניו בנדרס כצ'ה וג'ונתן פרייס כפרון. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר, וזכה בפרס לשיר המקורי הטוב ביותר ("You Must Love Me", שנכתב במיוחד עבור הסרט). המבקרים היו חלוקים בדעותיהם אודות הופעתה של מדונה, אולם היא זכתה על ביצועיה בפרס גלובוס הזהב עבור השחקנית הטובה ביותר בקומדיה או במיוזיקל.
השפעה תרבותית.
אוויטה הגיעה למקום השישי בסקר דעת קהל של תחנת הרדיו BBC Radio 2 ברשימת "מחזות הזמר החיוניים ביותר" של בריטניה.
באחד מפרקי העונה ה-15 של "משפחת סימפסון, ""The President Wore Pearls", העלילה מבוססת באופן רופף על המחזמר אוויטה, עם ליסה סימפסון בתפקיד אווה. הפרק כולל פרודיות על שירי המחזמר, לדוגמה: "Don't Cry for Me, Kids of Springfield"" ("אל נא תבכו, ילדי ספרינגפילד"). בסוף הפרק, מופיעה הצהרה, בה כתוב כי "בעצת עורכי הדין שלנו, אנחנו נשבעים שמעולם לא שמענו על מחזמר המבוסס על חייה של אווה פרון".
בפרק בסדרה "Glee", "Special Education" - פרק מהעונה השנייה, דמויותיהם קורט האמל ורייצ'ל ברי שרות את השיר "אל נא תבכי ארגנטינה", כאודישן סולו לקראת תחרות מתקרבת. בפרק מהעונה השלישית, ""Hold On to Sixteen", מקהלה יריבה שרה את השיר "Buenos Aires"" בתחרות מול להקת הבית "כיוונים חדשים".
ב-"הבלדה של מגלן" - מתוך סדרת האנימציה "אנימניאקס", מדינת ארגנטינה מוצגת עם השלט: "בקרוב: אוויטה!".
בשנת 2013, חברת ההפקות Act 2 Cam, המתמחה בסרטים המיועדים לבני נוער, הקליטה שיר ווידאו קליפ כמחווה ל-""Don't Cry for Me Argentina", בשם "Don't cry for Hartlepool Marina"".
אלבומים.
במהלך השנים, הוקלטו והופצו לפחות 25 אלבומים של שירי המחזמר בשפה האנגלית, מבוצעים על ידי צוותי שחקנים שונים. כמו כן, הוקלטו הקלטות רבות בשפות זרות, בהן ספרדית, גרמנית, יפנית, עברית, צ'כית, דנית, הולנדית, צרפתית, הונגרית, איסלנדית, קוריאנית, פורטוגזית, ושוודית.
זמרת הסופרן קירי טה קאנאווה הקליטה גרסה אופראית מלאה של המחזמר, עם כריסטופר לי בתפקיד חואן פרון, אולם הקלטה זו מעולם לא הופצה. מארטי ווב הקליט אלבום של שירים נבחרים מתוך ההפקה, עם חברת התקליטים Pickwick Records, ביחד עם דייב ווילטס וקרל ויין.
לינדה האנט
לינדה האנט (באנגלית: Linda Hunt; נולדה ב-2 באפריל 1945) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1983 על תפקידה בסרט "שנה בצל הסכנה".
ביוגרפיה.
האנט נולדה בעיירה נוריסטאוון שבניו ג'רזי וגדלה בעיירת וסטפורט שבקונטיקט, היא ביתם של אלסי, מורה לפסנתר וריימונד האנט סגן נשיא של חברת נפט בלונג איילנד, להאנט אחות אחת בשם מרסיה.
האנט החלה את הקריירה שלה ב-1980 בקומדיה המוזיקלית של רוברט אלטמן "פופאי" בתפקיד גברת אוקסהארט.
בשנת 1983 זכתה האנט בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בדרמת המלחמה הרומנטית של פיטר ויר "שנה בצל הסכנה". בסרט גילמה האנט את דמותו של בילי קוואן - צלם מקומי, שעוזר לעיתונאי אוסטרלי להבין את המהפכה הקומוניסטית באינדונזיה. האנט היא השחקנית הראשונה שזכתה בפרס זה על תפקיד המגלם גיבור מהמין השני, על תפקידה בסרט הייתה האנט מועמדת גם לפרס גלובוס הזהב.
מלבד קריירת קולנוע, פיתחה האנט גם קריירת תיאטרון מפוארת הכוללת שתי זכיות בפרס אובי ובמועמדות לפרס טוני.
ב-1984 הופיעה האנט בסרט האקשן הבדיוני "חולית" ובדרמה הרומנטית מועמדת שני פרסי אוסקר "הבוסטונים". ב-1985 שיחקה האנט במערבון האקשן מועמד 2 פרסי האוסקר "סילברדו".
במהלך שנות ה-90 הופיעה האנט בסרטים "שוטר בגן ילדים", "משהו ללבוש", "פוקהונטס" ו"רליק".
ב-2006 שיחקה האנט לצד ויל פרל ומגי ג'ילנהול בדרמה הקומית "מעבר לכל דמיון".
מאז 2009 היא משחקת בסדרת המתח NCIS: לוס אנג'לס.
חיים אישיים.
האנט היא לסבית מוצהרת, שותפתה לחיים מאז שנת 1978 היא קארן קליין.
גובהה של האנט הוא 1.45 מטר והיא אובחנה כסובלת מגמדות על רקע חוסר בהורמון גדילה.
הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'
הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' (באנגלית: Cambridge University Press) הוא בית הוצאה לאור שפועל מכוח צו מלכותי של הנרי השמיני, מלך אנגליה מ-1534. זוהי הוצאת הספרים הפעילה הוותיקה ביותר ולה סניפים במדינות רבות.
ההוצאה מוציאה לאור מעל ל-3,000 כותרים חדשים מדי שנה, ולה מאגרים של כ-16 מיליון ספרים בתשעה מחסנים בעולם. היא מדפיסה כ-35,000 כותרים. הספרים בהוצאה מכסים כמעט כל נושא לימודי, אקדמי ומחקרי בארצות דוברות האנגלית: ספרים מקצועיים, ספרי לימוד, מונוגרפיות, ספרי יעץ, חומרים ללימוד השפה האנגלית, ספרי תנ"ך ותפילה. ההוצאה מפרסמת גם כ-240 כתבי עת אקדמיים ב-32 תחומים.
מטה ההוצאה הוא בקיימברידג', אנגליה. ההוצאה מעסיקה קרוב ל-2,000 אנשי צוות ב-39 מדינות.
עץ המשאלות (אבולדזה)
דרמטורגיה
דרמטוּרגיה (Dramaturgy) או מחזאות היא אמנות הקומפוזיציה של הדרמה והצגת מרכיביה המרכזיים של הדרמה על הבמה. אדם שהתמחה בדרמטורגיה נקרא דרמטורג, בעברית, "מחזאי", ותפקידו לעבד את היצירה לבמה כך שתוכל להיות משוחקת על ידי שחקנים. ישנם תסריטאים המשלבים את תהליך כתיבת הדרמה עם תהליך הדרמטורגיה.