הסרט נפתח בקולונל ג'ופרי ברידון, ראש הראג' הבריטי בהודו וגדודו עורכים סיור בג'ונגלים לצד המדריך האלמן נאתו, אביו של ילד בן 5 בשם מוגלי. מוגלי מתיידד עם הילדה בת הקולונל, קתרין "קיטי" והיא נותנת לו תכשיט. עם זאת באותו ערב הגדוד מותקף בידי שירחאן הטיגריס המאיים ובמהלך מהומה שנוצרת אביו של מוגלי נטרף בידיו ומוגלי נותר על כרכרת סוסים בוערת הדוהרת לעבר היער. הקולונל ג'ופרי מנסה לעצור אותה אך נכשל ומוגלי נעלם. עם זאת הוא והזאב שלצידו, האח האפור, מצליחים לקפוץ מהכרכרה וליפול לבריכה. כשהם יוצאים הם נתקלים בבגירה, פנתר שחור והוא מוביל אותם לעבר להקת זאבים המאמצים אותם. מוגלי גם מציל את גור הדובים באלו שנתקע בגזע עץ נפול והשניים מתחברים.
כעבור עשרים שנה מוגלי מרגיש בבית בג'ונגל ולאחר שקוף גונב ממנו את תכשיטו הוא רודף ומשיג אותו בתוך מקדש בעיר נטושה בהרים, בה חדר מלא בתכשיטים ואוצרות. על המקום שולט המלך לואי, אורנגאוטן בעל כתר גדול וראש חבורת מקוקים השולטת בעיר. מוגלי מתגרה במלך לואי ומוצא פגיון יקר, אך לואי והקופים נרתעים מהנחש קא המגיח על החדר והוא תופס את מוגלי בהפתעה מפיל אותו לבריכה שבמרכז החדר. מוגלי דוקר את קא באמצעות הפגיון וקא נסוג ממנו. לואי מתפייס עם מוגלי ומחזיר לו את תכשיטו.
מוגלי מגיע למפגש עם גדודו של קולונל ברידון ועם בתו שהתבגרה קיטי והיא מגלה אותו לאחר שהתרחקה מקבוצתה בעת שחלפו על גשר. היא נרתעת ממוגלי אך באלו מגיע והשניים מתעמתים ביניהם, לכאורה כמעשה הצלה של מוגלי. היא בורחת אל הגדוד בראשות קפטן ויליא בון המחזר אחריה, אך מוגלי רואה במעשיו איום ומפיל אותו למים. חייליו של בון רצים לעזרתו אך נהדפים ומוגלי מסתלק. מאוחר יותר מוגלי נכנס אל שערי העיירה של החיילים, תוך שהוא מעורר מהומה ונכנס לחדרה של קיטי. היא מנסה להרחיק אותו אך מגלה שהוא מוגלי באמצעות התכשיט שלו. החיילים נכנסים לעצור אותו והוא בורח אך נתפס בידי הצייד בולדאו המזהה את הפגיון היקר ומציע לבון לארגן משלחת חיפוש אוצרות העיר הנסתרת.
בון ואנשיו כולאים את מוגלי ודורשים ממנו מידע על הפגיון אך מבינים שהוא אינו מדבר. קיתי מגיעה ומבקשת לשחרר אותו, תוך שהיא וד"ר יוליוס פלומפורד ינסו "לתרבת" אותו ולהפוך אותו לאנושי. כך היא ומוגלי מתחברים והוא לומד לדבר ולהתנהל כמו שאר התושבים, אך עדיין נשאר בעל הרגלים חריגים.
קפטן בון קורא לשיחה עם מוגלי ומבקש ממנו עזרה בהגעה לאוצרות הנסתרים, אך מוגלי מגלה בביתו גביעי ציידים רבים ומודיע לו שהוא חברם של החיות והוא אויבו. בון מסלק אותו ומבקש מהקולונל ג'ופרי להתחתן עם קיטי ונענה. בעת החתונה אנשיו של בון מביכים את מוגלי בפומבי והוא מחליט לחזור לג'ונגל. קיטי נסערת ומנסה אותו אך נכשלת. נסערת היא מודיעה לבון שהחתונה שלהם מבולטת והיא מחליטה לחזור לאנגליה, כדי להתרחק ממנו. בון מודיע לה שהיא תצטער על כך.
כאשר מוגלי חוזר לג'ונגל הוא מגלה שקפטן בון ואנשיו חוברים לציידים בולדאו, טבאקי וחבורת שודדים ונעים לאורך הג'ונגל. הם כמעט לוכדים אותו אך באלו מגיע לעזרתו והם יורים בו קשה, תוך שמוגלי נמלט. בהמשך השודדים מתקיפים את השיירה של קולונל ג'ופרי ובתו ואז הקולונל מגלה את בגידתו של בון, אשר לוקח אותו ואת בתו בשבי והוא נפצע קשה בתהליך. הם גם רוצים להרוג את ד"ר פלומפורד אך בגירה ולהקת הזאבים מתנפלת על השודדים והורגת הרבה מהם. מוגלי מטפל בד"ר פלומפורד ומבקש ממנו לרפא את באלו בתמורה.
החבורה של שון מתקדמת עם ג'ופרי, קיטי וחבריהם וכשהם נתקלים במוגלי הם סוחטים אותו לעזור להם או שיפגעו בשבויים ומוגלי נכנע ונשבה לצידם. אך בלילה מתברר ששירחאן דולק אחריהם ונוצרת מהומה, הגורמת לחבורה לנוח במשך היום. סמל הארלי המאבטח את החבורה מנמנם ומתעורר כשמוגלי השתחרר מרצועותיו בידי בגירה. הוא רץ אחריו אך נופל לביצה טובענית ושוקע למותו. שאר החבורה חסרת הגנה ומפקירה את קולונל ג'ופרי, אך מוגלי מחלץ אותו בידי עדר פילים המחזירים אותו לעיירה. בהמשך הוא נתפס מעל צוק בידי טבאקי שמנסה להפיל עליו סלע, אך מוגלי מצליח להפיל אותו מהצוק למותו.
שירחאן מתקיף את החבורה וגורם לה להתפזר וכן הורג את סגן ג'ון וילקינס, קפטן בון מצליח להגיע לעיר הנטושה לצד קיטי ובולדאו. מוגלי גם מגיע לשם ובולדאו מנסה לירות בו אך מפספס. מוגלי מפתה אותו להתקרב לפיר ממולכד ובעודם בתוכו בולדאו יורה באחד מפקקי החור, מה שממלא את החדר בחול. בולדאו שנפצע ברגלו ומתייסר מהחול הנכנס מגלה שתקרת הפיר נסגרת מעליו.
מוגלי מגלה את בון שיורה בו, אך קיטי מפילה את שניהם לתוך החדר המלא באוצרות. היא מאבדת את הכרתה אך בון מתלהב ומתחיל לבזוז את המקום. מוגלי מגיע ומתפתח דו-קרב ביניהם אל מול המלך לואי וחבורת הקופים. מוגלי נפצע אך מצליח לפגועבידו של הקפטן שנופך. אז הוא מעיר את קיטי ובורח לצידה מהחדר. בול מתעורר וממשיך לאכסן את האוצרות על גבו אך נתפס בידי קא, נופל למים ובעודו לכוד מאוצרותיו מתחת למים נהרג בידי קא.
מוגלי וקיטי יוצאים מהעיר ונתקלים בשירחאן שואג לעברם, אך כשמוגלי שואג לעברו בחזרה מתברר ששירחאן רואה במוגלי ידיד השייך לג'ונגל והוא עוזב אותם.
כשהם חוזרים לעיירה הם מגלים את הקולונל ואנשיו וגם את ד"ר פלומפורד ואת באלו ששרדו. מוגלי מתחיל לגור בעיירה אך גם חוזר ליער ושם מתנשק עם אהובתו קיטי.
שחקנים ודמויות.
בעלי חיים:
החיות בסרט לא מדברים כלל ורובם מאולפים, למעט הנחש קא (פיתון אנימטרוני) וחבורת הקופים:
פרסים.
הסרט היה מועמד בשנת 1995 לפרס סאטורן.
יצחק גולדמן (משורר)
יצחק בן מאיר גולדמן (בכתיבים (היידיים) שנהגו בזמנו: גאָלדמאן, גאָלדמאנן; ברוסית: Исаак Меерович Гольдман (לעיתים Гольдманн), יצחק מאירוביץ' גולדמן; בפולנית: Isaak Goldmann; כ"ט בחשוון ה'ת"ר, 6 בנובמבר 1839, וידזה, פלך וילנה, רוסיה (ליטא) – י"ז בניסן תרס"ה, אפריל 1905, וילנה) היה משורר, סופר ועיתונאי עברי איש וילנה.
קורות חיים.
יצחק גולדמן נולד בערב ר"ח כסלו שנת ת"ר (1839) בעיירה וידזה שבפלך וילנה שבצפון-מערב האימפריה הרוסית (ליטא; כיום בבלארוס), למאיר בן שמואל גולדמן (1824–1894).
גולדמן קיבל חינוך יהודי מסורתי בעירו, והמשיך ללימודים בישיבות מינסק ו-וולוז'ין. לאחר מכן רכש לעצמו השכלה כללית, בפרט בעברית ובמדעים.
בבחרותו, בשנת 1861, השתקע בעיר הפלך וילנה, שהייתה המרכז היהודי החשוב של צפון-מערב רוסיה. שם מצא את מקומו בקרב חוגי המשכילים ובפרט היה מקורב למשורר והבלשן אד"ם הכהן. הוא התפרנס מעבודה במסחר, והקדיש את שעות הפנאי שלו לעבודה ספרותית.
פרסם שירים ומאמרים רבים בכתבי העת והמאספים העבריים.
במחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-19 הוציא שני ספרי שירה: "הפחד בלילות" (ורשה תרל"ו 1876) – שירים סאטיריים על מנהגים ואמונות טפלות; ו"שנים קדמוניות" (וילנה תרל"ט) – שיר סיפורי היסטורי על תקופת האינקוויזיציה הספרדית, שהתקבל יפה בעיני הביקורת.
בשנת 1886, לאחר שהתפרסם כמשורר, הוזמן על ידי אלכסנדר צֶדֶרבּוים (אר"ז) לבירה סנקט פטרבורג לעבוד בעיתון העברי "המליץ" לצד העורך יהודה לייב גורדון. הוא שימש כעוזר מערכת, ופרסם מאמרים רבים בעילום שם.
כעבור חודשים אחדים שב לווילנה, לעבודתו כמנהל במבשלת השיכר של ליפסקי ואפשטיין, שם עבד עד יום מותו.
בשנת תרמ"ח הופיע בווילנה ספר שיריו האחרון, "שיבת ציון", שבו צייר את תחיית המולדת היהודית וביטא את תקוותו לשיבת ציון הקרבה.
יצחק גולדמן נפטר ביום שבת א' דחוה"מ פסח, בן 65 במותו. נקבר בווילנה.
הותיר אחריו בכתב יד שירים רבים, פרוזה וכן קובץ הערות למילון "אוצר השורשים" של הבלשן בן הדור הראשון של תנועת ההשכלה היהודית ('דור המאספים') יהודה ליב בן-זאב.
משפחתו.
אשתו של גולדמן עד מותו הייתה בתו של הסוחר משה שפירא (1817–1903), סוחר מהעיירה סרהיי שבפלך סובאלק (ליטא) (בנו של הרב דוב בער בן הרב נתן נטע שפירא, ואחיהם של הרב ישראל איסר שפירא, אב"ד מזריטש, והרב יהושע השיל שפירא, אב"ד שצ'וצ'ין), ואחותו של הסופר, המו"ל ומוכר הספרים הוורשאי הנודע אליעזר יצחק שפירא (אי"ש).
ילדיו של גולדמן, אף שקיבלו חינוך יהודי, גדלו בצל התנועה המהפכנית ברוסיה של שנות ה-90 של המאה ה-19 והיו כולם למהפכנים.
בנו הבכור בוריס גולדמן, שנודע בכמה כינויים מפלגתיים, הידוע שבהם בוריס גוֹרֶב (Борис Исаакович Горев; 1874–1937), היה ממנהיגי התנועה הסוציאל-דמוקרטית ברוסיה, חבר מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית ולאחר מכן חבר המנשביקים, ציר הוועד הפועל המרכזי הכול-רוסי (ВЦИК) הראשון (1917). ב-1920 פרש מפעילות פוליטית והתמסר למחקר היסטורי ורעיוני של הסוציאליזם והמרקסיזם.
בנו לאון גולדמן (Леон Исаакович Гольдман; 1877–1939), שנודע בכמה כינויים מפלגתיים, הידוע שבהם "אקים" (Аким), היה אף הוא חבר מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית, ממייסדי "הבּוּנד", כיהן כמזכיר העיתון "איסקרה" ובעת מהפכת 1905 הצטרף למנשביקים. היה ציר הוועד הפועל המרכזי הכול-רוסי הראשון. לאחר כינון ברית המועצות מילא שורה של משרות פוליטיות בתחום הכלכלה בסיביר. נאסר מספר פעמים. לאחר שנאסר בראשית שנת 1938, הוצא להורג בראשית שנת 1939.
בנו הצעיר מיכאיל גולדמן, שהתפרסם בכינויו מארק ליבֶּר (Михаил (Марк) Исаакович Либер; 1880–1937), היה ממנהיגי "הבונד" והמנשביקים. נרצח במסגרת הטיהורים הגדולים של סטלין.
שתי בנותיו לקחו אף הן חלק פעיל בתנועה המהפכנית.