מבנה בית הכנסת נבנה בשנת 1860 על ידי כולל הו"ד (הולנד ודייטשלנד) סמוך לחומה הדרומית של העיר העתיקה, בירידה אל הכותל המערבי מכיוון הר ציון - וחלונותיו פונים דרומה אל הכפר סילואן. במהלך התקופה העות'מאנית בארץ ישראל, ולאחריה בתקופת המנדט הבריטי שימש המבנה את תושבי העיר העתיקה ואנשי היישוב הישן.
בשנת 1947 (תש"ז) נרכש המבנה עבור חסידי ברסלב בידי מנהיג החסידים בארץ ישראל הרב אברהם שטרנהרץ, בתום מסע גיוס כספים קשה, כאשר בין היתר נעזר בנדיב שבתי טרביצקי מארצות הברית, שהיה בעברו מתושבי אומן והתקרב לחסידות ברסלב. הרב שטרנהרץ ייעד את בית הכנסת עבור זקני החסידות שהתגוררו בשכונת בתי מחסה באותו הזמן, ביניהם הרב נתן בייטלמכר והרב שלמה וקסלר, שהתקשו להרחיק לכת עד לישיבת המקובלים שער השמים בעיר העתיקה.
ב-8 בספטמבר 1947 (כ"ג אלול תש"ז), יום שני של סליחות, נערכה חנוכת הבית לבית הכנסת. היה זה בית הכנסת הראשון בעיר העתיקה שבעלותו הייתה בידי חסידי ברסלב. בית הכנסת שימש גם כבית מדרש בחלק מהזמן, ובו נמסרו שיעורי תורה מפי הרב שטרנהרץ, והיווה בית כנסת גם לכלל תושבי בתי מחסה.
בתחילה שימשה קומתו השנייה והעליונה של המבנה כבית הכנסת, כאשר בקומה התחתונה התגורר משך תקופה הרב שמואל שפירא, מהמשפיעים הבולטים בדור החמישי של חסידות ברסלב.
ב-16 במאי 1948, יומיים לאחר הכרזת העצמאות, התקיים לבנו של הרב שמואל שפירא, שמעון ישראל, ברית מילה רבתי בבית הכנסת. סמוך לאותו זמן נשמעה אזעקת מלחמה, התושבים פנו אל מקלטי המיגון - ופגז ירדני נפל על המבנה ופער חור גדול. מאז הפסיקו החסידים להתפלל שם, ובמשך מלחמת העצמאות המשיכה קומת בית הכנסת להיחרב. חסידי ברסלב, כיתר תושבי העיר העתיקה, גורשו מבתיהם ב'חצר ורשה' על ידי הלגיון הערבי, וחלקם הובלו לשבי בירדן. הזקנים, הנשים והילדים הובלו לעיר החדשה ושוכנו בקטמון, כאשר הגישה לעיר העתיקה נחסמה עד לשנת 1967.
כניעת הרובע היהודי בסוף מאי 1948 חיסלה למעשה את הקהילה המגובשת האחרונה של חסידי ברסלב בארץ ישראל, להוציא את קהילת ברסלב בצפת שמנתה פחות מעשרים משפחות. החסידים שגורשו מבתיהם בעיר העתיקה נבלעו בתוך העדה החרדית בירושלים ובבני ברק, והיו מיעוט ביחס ליתר הקהילות והחסידויות ביהדות החרדית.
לאחר מלחמת ששת הימים.
עם שחרור העיר העתיקה ביום ה-7 ביוני 1967 החל הרב משה בורשטיין, מן הדמויות הבולטות בחסידות ברסלב של הדור החמישי, לפעול בכל הכלים כדי לקבל בחזרה את בית הכנסת החרב. במסגרת שתדלנותו נעזר גם בחברו הרב צבי אריה רוזנפלד, חסיד ברסלב שהיה בעל קשרים בממשל האמריקאי ומהנוסעים הראשונים לקבר רבי נחמן מברסלב שבברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה. הרב בורשטיין הצליח במשימתו והשיג בעלות מחודשת, אך קומת בית הכנסת החרבה לא שופצה עוד, ובמקומה עבר בית הכנסת לקומה התחתונה - וכך עד היום הזה.
עם כניסתם המחודשת של חסידי ברסלב למבנה, קבע הרב משה בורשטיין שלט המנציח את קיומו של בית הכנסת הישן, בנוסח הזה:
""בית המדרש 'אור אברהם' דחסידי ברסלב נוסד בירושלים העתיקה תו"ת שנת תרס"ב"" (בשנה זו נפתח לראשונה מניין של חסידי ברסלב בירושלים).
בתחילת שנות השבעים לא הסתפק הרב בורשטיין בתחיית התפילות בבית הכנסת, והקים במקום כולל לאברכים למדנים, המתקיים עד היום בראשות בנו דוד בורשטיין.
בית הכנסת כיום.
בסוף המאה העשרים התרופפו מנייני התפילה - והמקום הפך דליל מחסידי ברסלב, זאת בעקבות התפתחותן של קהילות ברסלב בשכונות החרדיות שבעיר החדשה וריבוי מוסדות הילדים והנוער.
במהלך קיץ 2020 (ה׳תש"פ) חודשו תפילות השבת בידי נכדו של הרב משה בורשטיין, אברהם לייב בורשטיין, ששיפץ את המקום המוזנח לטובת המתפללים ולומדי הכולל הוותיק - והחיה מחדש את רצף הדורות במקום.
את קירות בית הכנסת הפנימיים מעטרים כיום ציורי אמנות של איש הישוב הישן בירושלים, הרב לוי יצחק ב"ק, ציורים שצייר סמוך למותו במיוחד עבור בית הכנסת הזמני של חסידי ברסלב בקטמון בתקופה שהעיר העתיקה הייתה סגורה, והציורים הללו הועברו לבית הכנסת בעיר העתיקה עם איחודה של העיר ותחיית בית הכנסת בשנת 1967 (תשכ"ז).
רוברט קיאגולאני סנטאמו
רוברט קיאגולאני סנטאמו (באנגלית: Robert Kyagulanyi Ssentamu; נולד ב -12 בפברואר 1982), הידוע בשם הבמה שלו בובי ויין, הוא פוליטיקאי, זמר, שחקן ואיש עסקים אוגנדי.
החל משנת 2017 הוא מכהן כחבר פרלמנט במחוז קיאדונדו. ביוני 2019 הוא הודיע על התמודדותו לבחירות לנשיאות אוגנדה 2021. הוא גם עומד בראשות התנועה "כוח העם, תנועת הכוח שלנו ".
רקע וחינוך.
רוברט קיאגולאני סנטאמו נולד בבית החולים נקוזי , שם עבדה אמו המנוחה. הוא גדל בשכונת העוני קמווקיה שנמצאת בחלק הצפון מזרחי של עיר הבירה קמפלה.
סנטאמו למד בבית הספר קיטאנטה היל, שם קיבל את תעודת החינוך של אוגנדה בשנת 1996, לאחר מכן למד בבית הספר העל-יסודי קולולו, שם קיבל את תעודת החינוך המתקדמת של אוגנדה בשנת 1998. לאחר מכן למד באוניברסיטת מקררי בקמפלה, שם למד מוזיקה, מחול ודרמה, וסיים את לימודי התואר בשנת 2003. בשנת 2016 חזר רוברט לאוניברסיטה כדי ללמוד משפטים. במהלך לימודיו הכיר את המרצה דייוויד לואיס לובונגויה, שהפך מאז למזכיר הראשי של "כוח העם, תנועת הכוח שלנו".
בידור.
קריירת מוזיקה.
סנטאמו החל את קריירת המוזיקה שלו בתחילת שנות האלפיים, וייצר את שם הבמה "בובי ויין". הסינגלים הראשונים שלו "Akagoma","Funtula" ו- "Sunda" (בהשתתפות זיגי די) הביאו לו הצלחה רבה במזרח אפריקה.
בשנת 2016, שירו "קיוואני" הוצג בפסקול הסרט של דיסני, מלכה שחורה.
קריירה קולנועית.
סנטאמו הוא גם שחקן קולנוע והוא מככב בעיקר בסרטים מקומיים באוגנדה.
קריירה פוליטית.
באפריל 2017 הודיע סנטאמו על מועמדותו לפרלמנט בבחירות-משנה למחוז קיאדונדו המזרחי. מסע ההליכה שלו מדלת לדלת משך תשומת לב גם באוגנדה וגם מחוץ לאוגנדה. הוא ניצח בבחירות המשנה בפער גדול וניצח שני מועמדים מנוסים: סיטנדה סבאלו מהמפלגה השלטונית של תנועת ההתנגדות הלאומית (NRM) ואפולו קנטינטי מהפורום לשינוי דמוקרטי (FDC).
בחירות לנשיאות 2021.
ב־24 ביולי 2019 הודיע סנטאמו רשמית על התמודדותו לנשיאות בבחירות בשנת 2021. ב־22 ביולי 2020 הודיע כי הצטרף למפלגת הפלטפורמה לאחדות לאומית, ונבחר לנשיאה בפברואר 2021. ב־6 בנובמבר 2020, הוא השיק את הקמפיין שלו בעיר מְבַּרַרַה.
סנטאמו נעצר בגין הפרת הנחיות נגד מגפת נגיף הקורונה. בהפגנות שהתקיימו כנגד המעצר נהרגו לפחות 53 איש ונעצרו כ-350.
עבודה הומניטרית.
סנטאמו תמך בכמה פרויקטים מעשיים לשיפור התנאים לאוכלוסייה הענייה באוגנדה. בשנת 2012 הוא החל בקמפיין לקידום ניקיון בבתי חולים, תברואה, ניהול אשפה ושטיפת ידיים למניעת מחלות. סרטון יוטיוב מספטמבר 2012 מראה אותו מצטרף לראש עיריית קמפלה, אריאס לוקוואגו , בניקוי שכונת העוני בה גדל סנטאמו.
באוגוסט 2013 ביקר סנטאמו במחנה הפליטים בבונדיבוגיו, יחד עם נציגי הצלת הילד , האו"ם והצלב האדום, כדי להעביר כספים ואספקה למחנה הפליטים.
בשנת 2014 מונה סנטאמו לשגריר בקמפיין "הצילו את הילדים", והצטרף לצוות של 14 אמנים אוגנדים שהקליטו שיר ווידאו מיוחד על בריאות האם והילד.
חיים אישיים.
במהלך לימודיו באוניברסיטת מקררי, פגש סנטאמו את אשתו, ברברה איטונגו, שהייתה אז סטודנטית בבית הספר לבנות בברניאנגי. חתונתם התקיימה באוגוסט 2011. יש להם ארבעה ילדים סנטאמו ומשפחתו מתגוררים בכפר מגרה, במחוז וואקיסו.
ב־10 בפברואר 2015 נפטר אביו של סנטאמו, ג'קסון ולינגטון סנטאמו לאחר מאבק ממושך במחלת הסוכרת.
כריסטופר וילהלם אקרסברג
כריסטופר וילהלם אקרסברג (בדנית: Christoffer Wilhelm Eckersberg ; 2 בינואר 1783 - 22 ביולי 1853) היה צייר דני. הוא הניח את היסוד לתקופת האמנות המכונה תור הזהב של הציור הדני, ומכונה אבי הציור הדני.
חיים.
בשנת 1786 עברה משפחתו של אקרסברג לכפר ליד אלסונד הציורית, שם נהנה לצייר את האזור הכפרי שמסביב, ולעשות סיורי שייט בסירת אביו. הוא המשיך את הכשרתו בגיל 17 בפלנסבורג, שם הפך לחניך במאי 1800. עם זאת, כוונתו הייתה להתקבל לאקדמיה הדנית המלכותית לאמנות בקופנהגן.
הכשרה באקדמיה.
עדיין בזמן ההתמחות הוא הפיק רישומים וציורים יפים. לאחר שצבר קצת כסף, כולל תמיכה כספית מפטרונים מקומיים, הגיע לקופנהגן ב־23 במאי 1803. הוא התקבל לאקדמיה ללא תשלום בשנת 1803, שם למד בין היתר אצל ניקולאי אבילדגארד.
הוא התקדם היטב, צייר ציורים היסטוריים, דיוקנאות ונופים. עם זאת, נוצרו חיכוכים בינו לבין אבילדגארד שמנע את התקדמותו, והוא לא זכה במדליית הזהב הגדולה של האקדמיה עד 1809, לאחר מותו של אבילדגארד. הוא עבד כדי להרוויח כסף ועבד גם עבודת כפיים, ועשה רישומים לתחריטים של נחושת.
אף שקיבל הבטחה למלגת נסיעה בשילוב עם מדליית הזהב, הכספים בפועל לא הועמדו לרשותו עד 1812. ב־1 ביולי 1810 הוא נישא לכריסטין היסס בניגוד לרצונו, כדי "להכשיר" בן שנולד לה - ארלינג קרל וילהלם אקרסברג. בנו, ארלינג, הלך בסופו של דבר בעקבות אביו עם השכלה אקדמית, וקריירה כחורט לוחות נחושת.
מסעות לימוד.