בשנות השישים הגיעו למקום עולים ממרוקו, בשנות השבעים עולים מברית המועצות ולבסוף הצטרפו גם עולים מאתיופיה.
בשנות ה-2000.
בסוף שנות ה-90 יוזמה לראשונה תוכנית פינוי בינוי בשכונה בהיקף של 900 יחידות דיור. אך החברה היזמית פשטה את הרגל והפרויקט התעכב. בשנת 2003, הוגשה תוכנית חדשה לפרויקט על ידי חברת אביסרור שרכשה אותו. הפרויקט דרש פינוי 50 משפחות שהתגוררו במקום במבנים ארעיים והבנייה בפועל החלה רק בשנת 2009. הפרויקט יכלול בסיומו 12 מגדלים בני 20 קומות ו-960 יחידות דיור. במקביל החלו לשווק בשכונה מגרשים לפרויקטים של בנה ביתך כדי למשוך אליה אוכלוסייה חזקה,
בתחילת שנות ה-2000 החלה גם הקמתה של שכונת "רחובות ההולנדית", בצמוד לכפר גבירול ממזרח. בשכונה כ-1,750 דירות, שנבנו על קרקע חקלאית של מושב גאליה שהופשרה לבנייה. "רחובות ההולנדית" יצרה לראשונה רצף בנוי בין כפר גבירול לשאר חלקי רחובות.
תחבורה.
בשנת 2006 החלה הקמתו של "מחלף כפר גבירול", שהוא למעשה הפרדה מפלסית מעל מסילת לוד-אשקלון במפגש בין כביש 410 לכביש 411.
בשנת 2009 נפתח עורק תנועה ראשי (חלקו המערבי של כביש 411) שחיבר את מערב רחובות לצומת בית עובד בואכה תל אביב. בקיץ 2014 הסתיימה סלילתו של כביש 411 לכיוון דרום-מזרח המחבר ישירות בין צומת מערב רחובות לצומת גבעת ברנר.
ממערב לשכונה מתוכננת הקמתה של תחנת הרכבת רחובות – ששת הימים.
מבני חינוך ומסחר.
בשכונה שוכן בית ספר יסודי ממלכתי ע"ש מנחם בגין, שהוקם בשנת 1998 וכולל "חטיבה צעירה", כמו גם בית ספר המשמש את תלמידי המגזר החרדי, שלוחה של קופת חולים כללית, סניף דואר, מתנ"ס, סניף של תנועת הנוער "בני עקיבא", מעון של רשת ויצו, המשמש בין השאר גם את תושבי שכונת "רחובות ההולנדית" הצמודה לכפר גבירול, ושישה גני ילדים.
מארק טוקסברי
מרכוס "מארק" טוּקְסְבֵּרי (באנגלית: Marcus "Mark" Tewksbury; נולד ב-7 בפברואר 1968), הוא שחיין עבר קנדי. אלוף אולימפי (ברצלונה 1992), סגן אלוף העולם (פרת' 1991) במשחה ל-100 מטר גב ושיאן עולם.
טוקסברי היה לספורטאי הקנדי הראשון שיצא מהארון.
ביוגרפיה.
טוקסברי נולד בקלגרי, אלברטה. הוא התאמן באוניברסיטת קלגרי תחת הדרכתו של המאמן דריק סנלינג.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 סיים טוקסברי פעמיים במקום הרביעי, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.62 שניות ובמשחה השליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.38 דקות.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בבריזביין, אוסטרליה בשנת 1987 זכה טוקסברי ב-3 מדליות, מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.89 שניות, מדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.56 דקות אחרי דן ויטץ' מארצות הברית (2:01.38 דקות) ומדליית כסף נוספת במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:42.14 דקות, אחרי האמריקאים (3:41.73 דקות).
מדליית כסף אולימפית.
אל אולימפיאדת סיאול (1988) הגיע טוקסברי מדורג במקום השני בעולם. הוא היה שותף למדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:39.28 דקות אחרי המנצחים מארצות הברית שקבעו שיא עולם חדש 3:36.93 דקות. במשחה ל-100 מטר גב הוא סיים במקום החמישי המאכזב עבורו בתוצאה של 56.09 שניות. המנצח היה דייצ'י סוזוקי מיפן (55.05 שניות) לפני דייוויד ברקוף מארצות הברית (55.18 שניות) שקבע שיא עולם מדהים בשלב המוקדמות 54.51 שניות ואיגור פוליאנסקי (55.20 שניות). במשך מספר שנים היה אחד השחיינים הטובים בעולם בסגנון הגב.
סגנונו של טוקסברי לא היה מספיק טוב בסגנון הצלילה בגב, הוא ריחף מעל פני המים. וכשהצלילה החלה להיות שכיחה הוא ירד בהישגיו.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1989 זכה טוקסברי בשתי מדליות, מדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.65 שניות ומדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.42 דקות, אחרי האמריקאים (3:39.27 דקות).
סגן אלוף העולם.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 זכה טוקסברי במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.29 שניות, 6 מאיות השנייה איטי יותר אחרי המנצח האמריקאי ג'ף ראוס (55.23 שניות) ולפני שיאן העולם במרחק הכפול מרטין לופז זוברו מספרד (55.61 שניות). במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, הרביעייה הקנדית פסיפסה במאית השנייה את מדליית הארד לגרמניה (3:43.13 דקות) כששחתה 3:43.14 דקות, המנצחת במשחה זה הייתה הרביעייה האמריקאית (3:39.66 דקות) לפני ברית המועצות (3:40.41 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 1991 זכה טוקסברי בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.19 שניות, אחרי ראוס 54.67 שניות ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.64 דקות, אחרי האמריקאים שקבעו שיא עולם חדש (3:37.15 דקות).
טוקסברי התאמן בנוסף למאמניו הרגילים עם מאמנת השחייה צורנית דבי מור על מנת לשפר את סגנונו. הוא השתמש בבעיטות פרפר ברגליו ובכך שיפר את הזינוק ואת הסיבובים.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה טוקסברי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 53.98 שניות, לפני ג'ף ראוס (54.04 שניות) ודייוויד ברקוף (54.78 שניות). הייתה זו המדליה הראשונה של קנדה באולימפיאדת ברצלונה וכן הראשונה שלהם בשחייה מאז החרם הקומוניסטי על אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:39.66 דקות, אחרי ארצות הברית (3:36.93 דקות) והמשלחת המאוחדת (3:38.56 דקות).
טוקסברי פרש משחייה לאחר המשחקים באולימפיאדת ברצלונה.
הוא קיבל תואר מאוניברסיטת ניו סאות' וולס שבסידני, אוסטרליה בשנת 1995 במדע המדינה.
טוקסברי נבחר לייצג את הספורטאים עבור הוועד האולימפי הבינלאומי, תפקיד שמילא עד שנת 1998 לאחר שהתפטר בעקבות השחיתות שפשתה בוועד האולימפי הבינלאומי. הוא היה חלק מקבוצת ספורטאים אולימפיים לשעבר שתבעו את התפטרותו של הנשיא חואן אנטוניו סמראנש, כל זה מספר חודשים לאחר ששערוריית משחקי החורף האולימפיים בסולט לייק סיטי התפוצצה. טוקסברי הפך למבקר החריף ביותר של הוועד מסביב לעולם ודרש רפורמות בארגון.
טוקסברי היה המבקר החריף ביותר של איגוד השחיה הקנדי על הופעתם החלשה של השחיינים באולימפיאדת אתונה, כשלא זכו במדליה אולימפית. לדעתו איגוד השחיה הקנדי התנהל בחוסר אחריות ושהמאמן הראשי דייב ג'ונסון היה נוקשה מדי כלפי השחיינים.
היציאה מהארון.
בשנת 1998 הודיע מארק טוקסברי בריאיון בתקשורת שהוא הומוסקסואל. הוא היה הספורטאי הקנדי הראשון שיצא מהארון ביוזמתו. בעקבות ההודעה הוא הפסיד שישה חוזים גדולים כדובר, בטענה שהוא "הומוסקסואל יותר מידי חופשי".
טוקסברי הפך לתומך נלהב במאבק לזכויות הלהט"ב בקנדה ובעולם כולו.
ב-16 במאי 2003 הצטרף טוקסברי לוועד המנהל של האאוטגיימס העולמי הראשון שנערך במונטריאול ומונה לעוזר נשיא.
טוקסברי הגיש בתוכנית הטלוויזיה "How It's Made" במהלך העונה הראשונה שלה. בשנת 2006 פרסם את ספרו השני האוטוביוגרפי: "Inside Out: Straight Talk from a Gay Jock".
טוקסברי חבר בקרן לספורטאים הומולסביים.
ב-29 ביולי 2006, נחשפה הצהרת מונטריאול בטקס הפתיחה של טורניר האאוטגיימס העולמי הראשון כאשר במהלך הטקס הוא והטניסאית מרטינה נברטילובה קראו את הצהרת מונטריאול.
ב-30 בנובמבר 2006 שימש טוקסברי כראש טקס ההוקרה לראש הממשלה לשעבר של קנדה פול מרטין בוועידת המפלגה הליבראלית הדו שנתית במונטריאול.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שימש טוקסברי כפרשן שחייה בשידורים של חברת CBC Sports ביחד עם סטיב ארמיטאג'.
קישורים חיצוניים.
מיכאל יהודה ליפקוביץ
מנחה טלוויזיה
דב (ברוניסלב) לוין
דב ברוניסלב ("ברק") לוין (כ"ה בתשרי תרס"ז, 14 באוקטובר 1906 – 8 בדצמבר 1986) היה איש עסקים, תעשיין, עיתונאי ישראלי, פעיל עלייה, פעיל בארגון "ההגנה" ופעיל ציבורי.
בפולין.
ילדותו.
לוין נולד בכ"ה בתשרי תרס"ז בעיירה וייניאווה (Wieniawa) שבפולין (כיום חלק מהעיר לובלין) לשרה לבית פאבריקאנט ולשמואל מרדכי לוין. בגיל שנתיים עברה המשפחה לוורשה.
בשנת 1921 הצטרף לוין לתנועת "מכבי" והתחרה מטעמה במכביה באיגרוף ובחתירה.
לימודיו.
למד בבית ספר יהודי, וב-1924 סיים את לימודיו בגימנסיה "אסכולה" בוורשה. בין השנים 1925–1926 שירת שירות חובה צבאי בצבא הפולני.
בין השנים 1926–1928 למד שלוש שנים בבית ספר גבוה לכלכלה. בתקופה זו היה פעיל באגודות אקדמיות כגון "זיאלי" (אגודה יהודית אקדמית לספורט) ו"זאקמיק" (אגודה אקדמית של חובבי ידיעת הארץ), שאותה ייסד.
עסקי התעשייה.
עוד בהיותו סטודנט קירב אותו אביו לעסקי התעשייה, וב-1929 קיבל אותו כמנהל שותף למפעלים המשפחתיים – מפעל למוצרי עור ובית חרושת לחפצי מתכת בשם A. Ewelinski &amp; S. Lewin (אוולינסקי לוין ובניו), שעסק בציפויים ויציקות מתכת של גביעים, מדליות ופסלונים.
באותם ימים התעניין דב בפעולות המסחר פולין–ארץ ישראל, והגיע לארץ ישראל במסגרת נסיעה שאורגנה למנהלי מפעלים למצרים וישראל במרץ 1932, כאשר חזר לפולין צורף לסוכנות היהודית מטעם הלא-ציונים בוורשה, כמומחה לתחום בעלי בתי-חרושת זעירים (בראש הוועדה עמד ליאון לויטה), וכפעיל עלייה של המעמד הבינוני.
בארץ ישראל.
העלייה לארץ ישראל.
באקדמיה שבה למד למדו גם יהודים וגם נוצרים, ולעיתים היו בה גילויים של אנטישמיות. במרץ 1932 התנפלו עליו בריונים והכו אותו עד שאיבד את הכרתו. לאור זאת קיבל החלטה כי מקומו אינו בפולין כי אם בארץ ישראל. אביו ניסה לשכנעו לחזור בו מהחלטתו, אולם הדבר לא עלה בידו.