יש המייחסים את זכות הבכורה לכתב העת התורני שהופיע בשנת ה'תע"ה (1715), בוונציה ושימש ככלי מבטא של התלמוד תורה בעיר פרארה. למרות התוכניות להמשיך את הוצאת המאסף, לא ראו אור כי אם שלוש חוברות. החוברת הראשונה הייתה כפי הנכתב בדף השער שלה: ראשית בכורי קציר תלמוד תורה של קהלה קדושה פירארה; החוברת השנייה: תוספת בכורי קציר תלמוד תורה של ק"ק פירארה; והשלישית: עיטורי ביכורי קציר תלמוד תורה של ק"ק פירארה.
לדברי ישעיהו זנה במאמרו אבני בנין לתולדות היהודים באיטליה (חורב, כרך ו. ניו יורק תש"ב) הרי שראש התלמוד תורה הרב יצחק למפרונטי הוא מייסדו של כתב העת התורני הראשון. לטענתו, שלשה רבנים אורחים שהיו בפרארה, הביאו את החוברות לאמשטרדם לישיבת "עץ חיים", שהחליטה לחקותן באמצעות הוצאה לאור של כתב עת תורני. ואולם טענה זו נדחית על ידי ההיסטוריונים שמזכים את ישיבת עץ חיים בבכורה. (על פי מבוא לספר אוצר כתבי-עת תורניים של הרב יצחק לוין).
מפנה חשוב בקורות ספרות כתבי העת התורניים, הוחל על ידי הרב יעקב אטלינגר מאלטונה שבגרמניה כאשר החל לערוך כתב עת תורני שנשא את השם שומר ציון הנאמן, אשר הופיע בקביעות כעיתון, ובמשך עשר שנות הפצתו, משנת ה'תר"ו (1846), הופיעו יותר ממאתיים חוברות במסגרתו.
כתבי העת התורניים הרבים שבאו בעקבותיהם, רבים מלמנותם. רבים מהם ראו אור במדינות רבות, בשפות ובסגנונות שונים.
כתבי עת חסידיים.
לצד הקבצים העוסקים בענייני הלכה, הגדה והגות, ניתן גם למצוא קבצים העוסקים בתחומים מוגדרים הנכללים גם הם בהגדרה התורנית. בין אלה ניתן להגדיר את הקבצים העוסקים בענייני החסידות, משנתה והשקפתה. על אלו נמנו בשלהי המאה ה-20, וראשית המאה ה-21, הקבצים, נחלת צבי בעריכת מכון נחלת צבי שבבני ברק, מכון שפתי צדיקים בעריכת חסידי קופיטשניץ והיכל הבעל שם טוב בהוצאת היכל מנחם חב"ד, ורבים אחרים.
לצד אלו, ניתן למצוא קבצים רבים, המיועדים לעיסוק בחצר חסידית מוגדרת, באישיה ובמשנתה. אותם קבצים יוצאים לאור בדרך כלל, על ידי מכונים השייכים לחסידות נשואת הקובץ.
למרות עיסוקם הייחודי של הקבצים במשנת החסידות ובקורותיה, הם נמנים עם כלל כתבי העת התורנים, בשל הזיקה שבין תורת החסידות לכלל התורה.
יוצא מכלל אלה הוא קובץ בית אהרן וישראל בהוצאת מכון בית אהרן וישראל אף שהוא יוצא לאור על ידי חסידות קרלין, ועוסק רק מעט בענייני חסידות, בעיקר בפן ההלכה והמנהג, אך רובו מוקדש לעניינים כלליים והכותבים בו נמנים עם כל החוגים.
יחודיות נוספת בכתבי עת תורניים-חסידיים, כגון קובץ ההערות "נפלאות מתורתך", היא הבאת תווי-נגינה של ניגונים שהלחינו החסידים.
ארכוב ושימור כתבי עת.
בשל העובדה שכתבי העת יוצאים לאור בכריכה רכה, והופעתם זמנית ודומה לעיתון, הם נגנזים בדרך כלל אחרי קריאתם, ואינם נשמרים כספרים. כך, בשונה מספרים תורניים, קיימים עותקים מעטים בלבד של כתבי עת תורניים מהשנים הקודמות.
מלאכת ארכוב כתבי העת מבוצעת בדרך כלל על ידי ספריות, המאגדות קבצים שונים, לרוב - כל הקבצים מאותה שנה, לתוך כרך אחד. בנוסף, עם התפתחות הדיגיטיזציה נסרקים כתבי העת, או נשמרים מלכתחילה מקבצי האב שלהם, ונשמרים באתרי אינטרנט או במאגרים תורניים.
בשנים האחרונות קמו כתבי עת תורניים שאינם מודפסים אלא מופצים באופן ווירטואלי בלבד, כדוגמת ירחון האוצר.
היכל הספורט גן נר
היכל הספורט גן נר הוא היכל הכדורסל אשר נמצא ביישוב גן נר, ומשמש את קבוצת הפועל גלבוע גליל במשחקיה הביתיים. כשנחנך האולם בשנת 2008 הוא הכיל 900 מקומות ישיבה, כשבשנת 2010 עבר האולם שיפוצים ותכולתו גדלה ל-2,057 מקומות ישיבה, כדי לאפשר לקבוצה לארח משחקים במסגרת ה"יורוקאפ".
בעונת 2011/2012 האולם לא אושר למשחקים בליגת ה"יורוקאפ", משום שהרף הבסיסי שנדרש היה לפחות 3,000 מקומות לקהל הצופים. מכיוון שהאולם לא אושר לאירוח משחקי הבית של קבוצת הפועל גלבוע גליל, היא ויתרה על השתתפות בליגת ה"יורוקאפ".
באפריל 2012 אירח האולם את הפיינל פור הרביעי של הליגה הבלקנית, לעונת 2011/2012. במשחק הגמר זכתה הפועל גלבוע גליל בתואר האלופה ובגביע.
האולם אירח ב-2011 את משחק האולסטאר של ליגת העל בכדורסל.
במהלך פלייאוף 2020/2021 הוצא צו סגירה זמני לאולם לאור בעיות בטיחותיות, שהובילו לביטול המשחק מול הפועל חולון..
כתבי עת תורניים
פירוז'ק
פִּירוֹזְ'קִ (נכתב גם פירושק; ברוסית: пирожки́) הוא שם כללי לכיסוני בצק חיטה אפויים או מטוגנים במטבחים המזרח אירופאים מטבחי מרכז אסיה, שם הוא גם מאכל רחוב פופולרי. השם פירוז'קי הוא הרבים של המילה פירוז'וק (пирожок) נגזר מן המילה הרוסית Pirog (עוגה), ומשמעותו עוגה קטנה. אין לבלבל את הפירוז'ק עם הפירוגי הפולני למרות היות המילים קוגנטיות. השם הנהוג באוקראינית לפירוגי הוא ורניקי.
פירוז'וק טיפוסי עשוי מבצק שמרים ומוברש בביצה לקבלת הגוון הזהוב האופייני. קיים מגוון רחב של מליות לפירוז'קי, ביניהם מליות מתוקות עשויות פירות וירקות מאודים (כגון תפוחים, דובדבנים, משמשים וכו'), ריבה או גבינת קוטג', מליות מלוחות המכילות מחית תפוחי אדמה, פטריות, בצל וביצה או כרוב; ומליות בשריות המכילות בקר או דגים.
את הפירוז'קי נהוג להגיש עם שמנת חמוצה, וליד בורשט.
הבדלים בין מטבחים.
במטבח הקווקזי.
הפירוז'קי אומץ במטבח הארמני עוד בימי האימפריה הרוסית. ניתן למצוא פירוז'קי מוכנים ונמכרים בדוכני רחוב. בארמניה הפירוז'קי ממולאים בדרך כלל בתפוחי אדמה.
במטבח הבלקני.
בבלקן הפירוז'קי בדרך-כלל מטוגן וממולא במגוון מילויים.
במטבח הבלטי.
פירוז'קי לטביים מגיעים בדרך כלל בצורת סהר, העשוי מבצק שמרים אפוי, וממולא בבצל ובשר חזיר. ישנם מילויים נוספים בווריאציות מקומיות, כגון תפוחי-אדמה, פטריות וכרוב, וכן גרסאות מתוקות.
במטבח הרומני.
ברומניה המאכל נקרא פירוז'קה, ונהוג להגישו מטוגן בשמן עמוק עם בצל מטוגן וממולא בתפוח אדמה.
IHH, ובשמו המלא (בטורקית: "הקרן לזכויות אדם, לחירויות ולסיוע הומניטרי"), הוא ארגון לא-ממשלתי טורקי אסלאמי הפעיל ברחבי העולם, שהוכרז כארגון טרור אסלאמי על ידי מספר מדינות ובהן ישראל והולנד. הארגון משתתף במעמד "יועץ" במועצה הכלכלית והחברתית של האומות המאוחדות. בראש הארגון עומד בולנט פהמי ילדרים.
פעילות הומניטרית.
הארגון נוסד במקור ב-1992 אך נרשם באופן רשמי באיסטנבול ב-1995 כדי לסייע לקורבנות המלחמה בבוסניה. אחרי שהסתיימה המלחמה המשיך הארגון לפעול במדינות ובאזורים אחרים בעולם. הארגון מסייע בעיקר למוסלמים ברחבי העולם. במסגרת פעילותו הוא מעניק סיוע הומניטרי כגון: משלוחי מזון, חפירת בארות באפריקה, תמיכה בבתי יתומים מוסלמיים, ושירותי בריאות. החל מ-2007 מנהל הארגון את תוכנית Africa Cataract Project ב-10 מדינות באפריקה. בנוסף, מקדם הארגון את האסלאם ואת קיום מצוות האסלאם באמצעות חלוקת ספרי קוראן, הקמת מסגדים ומוסדות חינוך אסלאמיים, תמיכה בבתי יתומים אסלאמיים, קורסים לאימאמים, קיום חג הקורבן ברחבי העולם ועוד.
קשר וסיוע לטרור.
לפי דיווח של עיתון "מעריב", המבוסס על פסק דין של בית המשפט בווירג'יניה שבארצות הברית, ועל מחקר של International Studies Danish Institute, לארגון ה-IHH קשרים עם ארגוני טרור אסלאמיסטיים, ובהם אל-קאעידה וחמאס. IHH נתפס בהברחת אמצעי לחימה וחומרי נפץ, ובסחר בהם עם ארגוני טרור. בפשיטה של כוחות הביטחון הטורקיים על מטה ה-IHH באיסטנבול נתפסו אמצעי לחימה, כלי נשק, חומרי נפץ, הוראות להרכבת פצצה ודגל של הג'יהאד. ממסמכים שהוחרמו עלה, ש-IHH היה בדרכו לספק סיוע צבאי לקבוצות החמושות האסלאמיסטיות הקיצוניות, שנלחמות באפגניסטן, צ'צ'ניה ובוסניה.
ז'אן לואי ברוגייר, שופט חוקר צרפתי ומומחה ללוחמה בטרור, העיד במהלך משפטו של אחמד רסאם, שהתקיים בארצות הברית, כי ל-IHH היה תפקיד חשוב בתוכניות פיגועים של אל-קאעידה. על-פי עדות המומחה הנ"ל, ארגון IHH שימש כיסוי, באמצעותו פעילי אל-קאעידה השיגו מסמכים מזויפים, גייסו פעילים נוספים והעבירו אמצעי לחימה.
ארגון ה-IHH הוצא אל מחוץ לחוק בישראל ב-2008 בשל קשריו עם ארגוני טרור פלסטיניים. פעיל IHH נעצר וגורש ב-2010, אחרי שניסה לסייע לארגון בלתי חוקי בשטחי יהודה ושומרון. ב-16 ביוני 2010 הכניסה ישראל את ה-IHH לרשימת ארגוני הטרור (במקור באנגלית: Terror watch list). ביולי, 2010, הוציאה גרמניה את הארגון מחוץ לחוק, משום שעל פי דברי שר הפנים הגרמני, תומאס מייזיר, "תחת מעטה של סיוע הומניטרי, ה-IHH תמך במשך זמן רב ובהיקף פיננסי משמעותי בארגונים סוציאליים לכאורה, אשר בסיסם ברצועת עזה ומקורבים לתנועת החמאס". באפריל, 2011, הכריזה ממשלת הולנד על ארגון IHH - ארגון טרור.
במאי 2011 גינו נציגי הארגון את ארצות הברית בשל מבצע חנית נפטון, שבמהלכו חוסל הטרוריסט אוסאמה בן לאדן, מנהיג ארגון הטרור אל-קאעידה, וכינו את הפעולה "טרור אמריקאי".
ב-14 בינואר 2014 פשטה היחידה ללוחמה בטרור של טורקיה על משרדי IHH בחשד ששיתף פעולה עם אל-קאעידה במלחמת האזרחים בסוריה.
המשט לרצועת עזה.