חוּשׁוּ, אַחִים, חוּשׁוּ הוא שיר מאת הרב יחיאל מיכל פינס, אשר חובר בירושלים בשנים 1882–1883, בראשית תקופת העלייה הראשונה. מילות השיר היו עיבוד ותירגום לעברית של שיר צבאי רוסי ולחן עממי. פינס חיבר את השיר לכבוד קבוצת החלוצים חברי תנועת ביל"ו, שבהם תמך ואותם עודד רעיונית וכלכלית.
השיר נעשה אהוד מאוד בתודעה היישובית, ונחשב למייצג אופייני של הרעיון והמעש החלוצי הציוני בארץ ישראל, מאז תקופת העלייה הראשונה. ונהגו לשיר אותו בחגיגות ובטקסים חגיגיים ביישוב ולאחר הקמת המדינה. זכה לביצועים רבים במאה ה-20 ובמאה ה-21.
ניתוח השיר.
השיר עוסק במגוון הפנים של התופעה החלוצית הציונית ובתודעתם של חלוצים וחלוצות, שאותם פינס הפליא להבין ולתאר. הרעיונות והשאלות השונות שעוררה התופעה החלוצית בארצות המוצא של החלוצים, ניתנו בכל בית מהשיר:
צ'יבאס USA
ג'ונתן בורנשטיין
ג'ונתן ריי בורנשטיין (באנגלית: Jonathan Rey Bornstein; נולד ב-7 בנובמבר 1984) הוא כדורגלן אמריקאי ממוצא יהודי המשחק בעמדת המגן השמאלי בשיקגו פייר.
קריירה.
בורנשטיין התחיל לשחק כדורגל בליגת התיכונים של ארצות הברית עם תיכון לוס אלמיטוס, שם הוא שיחק כדורגל במשך ארבע שנים, במקביל שיחק בקבוצת אירווין סטיקרס וכן בקבוצת כדורגל חופים. הוא החל את הקריירה שלו במכללת קאל פולי פונומה ושיחק שם לפני שעבר ל-UCLA. בורנשטיין השתתף במכביה ה-17 בשנת 2005 בישראל, במדי נבחרת הכדורגל של יהודי ארצות הברית, ועמה זכה במקום השני ובמדליית הכסף.
בשנת 2006 נבחר בורנשטיין על ידי צ'יבאס ארצות הברית בסיבוב הרביעי של דראפט ה-MLS, במקום ה-37. בורנשטיין שיחק תחילה בתור חלוץ, אך המאמן בוב בראדלי הסיט אותו לעמדת המגן השמאלי. לאחר פציעות והשעיות נאלץ לחזור בורנשטיין לעמדת החלוץ, וב-3 ביוני הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, במשחק נגד דאלאס. הוא המשיך לשחק מצוין בחלק האחורי וגם תרם להתקפה, סיים את העונה עם שישה שערים וארבעה בישולים ונבחר לשחקן הצעיר של השנה בליגה. בשנת 2008 סבל מפציעה בברך לקראת סיום העונה.
בשנת 2011 הצטרף בורנשטיין לטיגרס מהליגה המקסיקנית, ממנה הושאל לאטלנטה. בשנת 2014 הושאל לקרטרו, ולאחר מכן חתם על חוזה קבוע בקבוצה ובסך הכל שיחק במדיה ארבע שנים בליגה המקסיקנית.
ב-5 ביוני 2018 חתם בורנשטיין לעונה אחת במכבי נתניה. ב-28 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב מול מכבי חיפה בגביע הטוטו, במחזור הפתיחה של עונת 2018/2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–5 להפועל חיפה. ב-30 במרץ 2019 כבש את שער הבכורה שלו בליגה במדי מכבי נתניה בתיקו 1–1 מול בני יהודה. ב-20 ביולי 2019 שוחרר מהקבוצה.
ב-22 ביולי 2019 חתם בשיקגו פייר מליגת ה-MLS.
נבחרת לאומית.
בורנשטיין זומן לראשונה לנבחרת ארצות הברית ב-20 בינואר 2007 על ידי מאמן הנבחרת בוב בראדלי שאימן אותו בצ'יבאס לקראת המשחק נגד , במשחק זה הבקיע את שערו הראשון. בשנה זו צבר עוד 11 הופעות. הוא שיחק עבור ארצות הברית בקופה אמריקה 2007 והיה שותף לזכייה של ארצות הברית בגביע הזהב 2009.
ב-14 באוקטובר 2009 הבקיע את שערו השני בנבחרת נגד בתוספת הזמן. שער זה מנע מקוסטה ריקה להעפיל למונדיאל אוטומטית והעניק ל את המקום השלישי. במהלך החגיגות בהונדורס, רבים צעקו בשמו של בורנשטיין. בורנשטיין לא שותף בשני משחקי הפתיחה של הנבחרת במונדיאל 2010, אך פתח בהרכב במשחק האחרון של שלב הבתים מול ובשמינית הגמר מול .
את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת ערך ב-25 ביוני 2011 מול בגמר גביע הזהב 2011. בסך הכל לזכותו של בורנשטיין 38 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש שני שערים.
חיים אישיים.
בורנשטיין נולד בקליפורניה לאב יהודי ממוצא רומני, ולאם נוצרית-קתולית ממקסיקו.
בורנשטיין היה מאורס לאליזבת ריינה, אך החתונה בוטלה.
ג'ונתן ברנשטיין
קאטו טומוסאבורו
קאטו טומוסאבורו (ביפנית: 加藤 友三郎; 22 בפברואר 1861 - 24 באוגוסט 1923) היה קצין בצי הקיסרי היפני וראש הממשלה היפנית ה-21.
קריירה צבאית.
קאטו החל ללמוד במחזור השביעי של האקדמיה הימית הקיסרית, וסיים ב-1884 במקום השני מתוך שלושים צוערים בכיתתו. תחום ההתמחות שלו באקדמיה היה ארטילריה ימית וניווט.
לאחר קבלת דרגת הלוטננט, שירת קאטו על סיפון הקורבטה "צוקובה" ב-1887, והיה לקצין התותחנות על סיפון הסיירת "טקצ'יהו" ב-1890. במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה היה קצין התותחנות של הסיירת "יושינו." לאחר המלחמה מילא קאטו מספר תפקידי מטה, עד קבלת דרגת קומנדר ב-1897, אז התמנה לסגן מפקד אוניית המערכה "יאשימה," ושנה לאחר מכן התמנה למפקד ספינת התותחים "צוקושי." קאטו קודם לדרגת אדמירל משנה ב-1904.
במהלך מלחמת רוסיה–יפן שירת קאטו במטהו של אדמירל היהאצ'ירו טוגו על סיפון אוניית המערכה "מיקאסה," ונכח בעת הניצחון היפני בקרב צושימה.
קאטו התמנה לתפקיד סגן שר הימייה ב-1906, וקיבל את דרגת תת-אדמירל ב-28 באוגוסט 1908. ב-1909 קיבל את הפיקוד על בסיס הצי בקורה, וב-1913 הפך למפקד הצי היפני המשולב.
קריירה פוליטית.
מספר ימים לפני קידומו לדרגת אדמירל ב-28 באוגוסט 1915, התמנה קאטו לתפקיד שר הימייה. הוא מילא תפקיד זה בממשלותיהם של אוקומה שיגנובו, טראוצ'י מסטאקה, הארה טקאשי וטקהאשי קורקיו. תחת הארה וטקהאשי, יצג קאטו את יפן בוועידה הימית בוושינגטון יחד עם קיג'ורו שידהרה, ועידה שהולידה את אמנת וושינגטון.
ראש הממשלה.
עם שובו ליפן, התמנה קאטו לתפקיד ראש ממשלת יפן, ב-12 ביוני 1922. את ממשלתו הרכיבו בעיקר פקידים ביורוקרטים וחברי בית האצילים של הדיאט של יפן. במהלך כהונתו ישם קאטו את הבנות אמנת וושינגטון. הוא הסיג את הכוחות היפניים משאנדונג, וסיים את ההשתתפות היפנית בהתערבות בסיביר.
קאטו נכנע לסרטן המעי הגס, ונפטר ב-24 באוגוסט 1923, מעט יותר משנה לאחר כניסתו לתפקיד. יום לפני מותו קודם קאטו לדרגת אדמירל הצי, ולאחר מותו קיבל את עיטור מסדר החרצית ואת תואר הקזוקו שישאקו (ויקונט).
מבצע אלביון
מבצע אלביון (בגרמנית: Unternehmen Albion) היה מבצע של כוחות ים ויבשה גרמניים, אשר נערך באוקטובר 1917, בתקופת מלחמת העולם הראשונה. מטרת המבצע הייתה כיבוש האיים האסטוניים שבפתח מפרץ ריגה: סארמאה, היומאה, ומוהו (מון), אשר היו אז חלק מן הרפובליקה הרוסית, אשר החליפה לא מכבר את האימפריה הרוסית שבשלטון הצאר.
המבצע נפתח בנחיתת כוחות במפרץ טאגה (Tagga) שבצפון-מערב האי סארמאה, ב-12 באוקטובר 1917, לאחר פעילות מקיפה של חיל הים כדי לנקות מוקשים וכן לנטרל סוללות ארטילריה שניצבו על החוף. לאחר שני ניסיונות כושלים, הגרמנים הצליחו לנחות גם על היומאה ב-17 לחודש, וכבשו את האי החל מיום המחרת. הגרמנים נחתו בהמשך באי מוהו (מון) ב-17 לחודש, וכבשו גם אותו תוך זמן קצר. הצי הרוסי הבלטי החל בנסיגה לאחר הפסדים משמעותיים, רובם בקרב מון סאונד שנערך במקביל למבצע אלביון.
היה זה המבצע האמפיבי המוצלח ביותר באותה מלחמה. למרות זאת, השפעתו על מהלך המלחמה בכללו הייתה ככל הנראה מצומצמת, שכן התהליך שבסופו יצאה רוסיה מן המלחמה, סביר שהושפע באותו שלב מאירועים פוליטיים פנים רוסיים, שנסבו סביב מהפכת אוקטובר, יותר מאשר ממהלכי הצבא הגרמני.
רקע.
לאיים שבפתח מפרץ ריגה נודעה חשיבות אסטרטגית רבה במהלך הקרבות במסגרת החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. עם התקדמות הגרמנים מזרחה וכיבוש קורלנד בסתיו 1915, האיים היוו עבור הרוסים בסיס לאיום באיגוף, על ידי נחיתה מן הים בעורף הגרמנים. לחלופין, אפשרו האיים הפגזת מטרות גרמניות על החוף באותה גזרה. כמו כן, היוו איים אלה בסיס לאיום על קשרי המסחר הגרמניים עם שוודיה. כיבוש האיים על ידי גרמניה היה מסיר איומים רוסיים אלה, ומצד שני, מהווה קרש קפיצה גרמני לאיום על פטרוגרד.
הכנות למבצע וסדר הכוחות.
הגרמנים.
הפקודות לביצוע מבצע ההשתלטות על האיים הוצאו ב-18 בספטמבר 1917. הכוחות שהוקצו למבצע התרכזו מיום המחרת בליבאו. אלה כללו את הדיוויזיה המוגברת ה-42, חטיבת רוכבי האופניים השנייה וכוחות קשר, תובלה והנדסה נוספים, וכן סיוע ארטילרי. בסך הכול היו בכוח המיועד לכיבוש האיים כ-23,000 חיילים, כ-5,000 סוסים, כ-1,400 כלי רכב, וכן 150 מכונות ירייה (מקלעים) לערך, יחד עם 54 תותחים ו-12 מרגמות. הכוח הצטייד בנוסף באספקה ובתחמושת לכ-30 ימי לחימה. 19 ספינות תובלה נועדו להובלת הכוח ליעדו, מפרץ טאגה שבצפון-מערב האי סרמאה.
לכל אלה נלווה חלק נכבד מצי השטח הגרמני בפיקודו של תת-אדמירל ארהרד שמידט (Schmidt), אשר הכיר היטב את הזירה והיה מי שפיקד בין היתר, על קרב מפרץ ריגה. שמידט פיקד על הכוח מספינת הדגל, סיירת המערכה "מולטקה" (Moltke) ותחת פיקודו עמדו עשר ספינות דרדנוט: "באיירן" (Bayern), "קניג" (König), "גרוסר קורפירסט" (Grosser Kurfürst), "מרקגראף" (Markgraf), "קרונפרינץ" ("נסיך הכתר", Kronprinz), "קייזר" (Kaiser), "פרידריך דר גרוסה" ("פרידריך הגדול", Friedrich der Grosse), "קייזרין" (Kaiserin), "פרינצרגנט לואיטפולד" (Prinzregent Luitpold) ו"קניג אלברט" (König Albert). לאלה נוספו עשר סיירות: "קניגסברג" (Königsberg), "קרלסרוהה" (Karlsruhe), "דנציג" (Danzig), "פרנקפורט" (Frankfurt), "נירנברג" (Nürnberg), "קולברג" (Kolberg), "שטרסבורג" (Strassburg), "אוגסבורג" (Augsburg), "נאוטילוס" (Nautilus) ו"בליץ" (Blitz).
כן כלל הצי הגרמני שיועד למבצע כ-60 ספינות טורפדו ועוד שולות מוקשים וכלי שיט אחרים.
ההכנות הסתיימו במהירות, אך מזג אוויר רע הוביל לדחיית המבצע, הן בשל שיבוש הפעילות האמפיבית העתידית, הן בשל שיבוש הסיוע האווירי.