באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1987 זכה שטרנפלד בשתי מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:12.54 דקות, אחרי שגב פורת (2:12.26 דקות) ולפני אלון קובל (2:14.32 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:43.02 דקות, אחרי ערן גרומי שקע שיא ישראלי חדש לגילאי 17 ו-18 של 4:42.13 דקות ולפני גלעד חן שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 של 4:43.21 דקות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו שווייץ בתחילת יולי 1989 סיים שטרנפלד במקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:12.64 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.97 שניות. שבוע לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש של 3:53.93 דקות, ביחד עם ערן גרומי, שגיא שטיגמן ויואב ברוק ובמדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:07.30 דקות, אחרי ערן גרומי שקבע שיא מכביה חדש של 2:04.80 דקות וג'פרי אברמס מארצות הברית (2:05.45 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.43 שניות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד.
אלוף ישראל.
חודש לאחר המכביה, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט זכה שטרנפלד במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:10.74 דקות, לפני גלעד רפאלי מהפועל בני שמעון (2:12.77 דקות) ועידו שפירא מהפועל עמק חפר (2:13.33 דקות).
ז'ורז' ספנאל
ז'ורז' ספנאל (בצרפתית: Georges Spénale; 29 בנובמבר 1913 - 20 באוגוסט 1983) היה סופר, משורר ופוליטיקאי צרפתי. כיהן בתפקיד נשיא הפרלמנט האירופי בין השנים 1975–1977.
ספנאל היה חבר המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, ונשא במגוון תפקידים קולוניאליים בשירות החוץ הצרפתי. בין היתר שימש גם כנציב העליון הצרפתי האחרון בטוגו, לפני קבלת עצמאותה ב־1960.
אנטוניו קבריני
אנטוניו קבריני (באיטלקית: Antonio Cabrini; נולד ב-8 באוקטובר 1957 בקרמונה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום מאמן כדורגל
כשחקן, קבריני היה מזוהה בעיקר עם קבוצת יובנטוס האיטלקית, והיה מכונה "Bell'Antonio" (באיטלקית: "אנטוניו היפה"), עקב מראהו החיצוני והפופולריות הרבה שלו. הוא נחשב לאחד מגדולי המגנים בהיסטוריה, בזכות יכולותיו האתלטיות, הפיזיות והטכניות.
יחד עם חברו לקבוצה גאטאנו שיראה, היה קבריני הראשון מבין חמשת הכדורגלנים היחידים בהיסטוריה של הכדורגל האירופי, שזכו בכל חמשת טורנירי הקבוצות הבינלאומיים המאורגנים על ידי אופ"א ופיפ"א: ליגת האלופות, גביע אירופה למחזיקות גביע, גביע אופ"א, הסופר קאפ האירופי והגביע הביניבשתי. כמו כן, הוא נכלל גם ברשימת תשעת השחקנים היחידים שזכו בשלושת טורנירי הקבוצות הבינלאומיים החשובים (ליגת האלופות, גביע אופ"א, גביע המחזיקות). במדי , זכה קבריני בתואר פרס השחקן הצעיר של מונדיאל 1978, וזכה עם נבחרתו באליפות העולם במסגרת מונדיאל 1982.
כמאמן, קבריני הדריך מספר קבוצות מליגות המשנה במדינתו, והחל משנת 2012 הוא משמש כמאמן נבחרת הנשים של איטליה.
קריירת משחק.
תחילת הקריירה.
קבריני נולד בעיר קרמונה, והחל את דרכו בקבוצת הנוער של קבוצת קרמונזה המקומית. בעונת ערך את הופעות הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגה השלישית. לאחר שצבר שלוש הופעות בלבד בעונתו הראשונה, הפך לשחקן הרכב פותח בעונה שאחריה. לקראת עונת , עבר קבריני לקבוצת אטאלנטה מליגת המשנה, כשגם במדיה הפך לשחקן הרכב פותח.
יובנטוס.
לקראת עונת , הוחתם קבריני בקבוצת יובנטוס אותה אימן אז ג'ובאני טרפטוני. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ובסרייה א' ב-13 בפברואר 1977, כשהיה בן 19. קבוצתו גברה 0-2 על לאציו, וקבריני המשיך ל-7 הופעות ליגה באותה עונה שהסתיימה באליפות הראשונה בקריירה שלו. קבריני ויובנטוס המשיכו גם לזכייה בגביע אופ"א באותה עונה.
שנה אחר כך השלימה יובנטוס זכייה שנייה ברצף באליפות. לאחר שתי אליפויות מקומיות נוספות ב-1981 וב-1982, זכתה הקבוצה בגביע האיטלקי ב-1983, שזיכה אותה בהשתתפות בגביע אירופה למחזיקות גביע בעונה הבאה. בעונת זכתה הקבוצה באליפות נוספת, חמישית במספר עבור קבריני, והוסיפה זכייה בתואר אירופי שני, עם ניצחון בגמר גביע המחזיקות על פורטו בתוצאה 1-2. בניגוד לגמר גביע אופ"א בו זכתה הקבוצה בעונתו הראשונה, הפעם קבריני שיחק את מלוא 90 הדקות במשחק הגמר. עקב הזכייה השתתפה יובנטוס עם תחילת עונת בסופר קאפ האירופי, בו זכתה עם ניצחון על ליברפול, אלופת אירופה. עונה זו הביאה איתה גם את הישג השיא של השחקן במדי יובנטוס, זכייה בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון 0-1 במשחק הגמר על אותה ליברפול, משחק הזכור יותר עקב אסון הייזל. עם סיום העונה ניצחה הקבוצה במשחק הגביע הביניבשתי את ארחנטינוס ג'וניורס, והשלימה זכייה בכל חמשת התוארים הבינלאומיים בהשתתפות קבוצות מאירופה. בעונת שימש קבריני כקפטן קבוצתו, ובסיום העונה, בגיל 32, עזב את הקבוצה. בסך הכל קבריני שיחק 297 משחקי ליגה עבור יובנטוס, בהם כבש 33 שערים. לאחר תקופתו ביובנטוס, עבר לקבוצת בולוניה 1909, ופרש ממשחק פעיל כעבור שתי עונות.
נבחרת איטליה.
קבריני זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה לקראת מונדיאל 1978 בארגנטינה, והיה אחד מתוך עשרים שחקנים מכל הנבחרות שזומנו לטורניר ללא הופעה בינלאומית אחת. קבריני, ששיחק עד אז 23 משחקים במדי הנבחרת הצעירה, ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח במשחק הבכורה של נבחרתו בטורניר מול , והמשיך לשחק בהרכב הנבחרת עד לסיום הטורניר. איטליה סיימה במקום הרביעי, וקבריני הצעיר, אז רק בן 21, זכה בפרס השחקן הצעיר של הטורניר.
בטורניר יורו 1980 אותו אירחה איטליה, שיחק קבריני במשחק הפתיחה אותו סיימה איטליה בשוויון 0-0 מול , וחזר לשחק רק במשחק על המקום השלישי, בו הפסידה איטליה ל בדו-קרב בעיטות עונשין. קבריני כבש את הפנדל הרביעי של נבחרתו בדו-קרב.
במונדיאל 1982, קבריני היה מהגורמים הבולטים לזכייתה של איטליה בתואר. הוא הרכיב, בצוותא עם השוער דינו זוף ושחקני ההגנה גאטאנו שיראה, ג'וזפה ברגומי וקלאודיו ג'נטילה, חוליית הגנה חזקה ודומיננטית, ששמרה פעמיים על רשת נקייה במהלך הטורניר. בנוסף, כבש קבריני את שערה השני של נבחרתו בניצחונה 1-2 על בשלב הבתים השני. הוא נכנס לספרי ההיסטוריה כשהיה לשחקן הראשון שמחמיץ פנדל בגמר מונדיאל. בדקה ה-23 של משחק הגמר, במצב של 0-0, קבריני בעט כדור עונשין לזכות קבוצתו. הבעיטה השטוחה לפינה הימנית יצאה לחוץ, ולמרות זאת, איטליה המשיכה לניצחון של 1-3 ולזכייה בתואר.
קבריני פתח בכל משחקי נבחרתו גם במונדיאל 1986, והשלים הופעות בהרכב הפותח בכל משחקי נבחרתו בשלושה מונדיאלים רצופים. שנה אחר כך, עם מאזן לשחקן הגנה של תשעה שערים ב-73 הופעות, פרש קבריני מכדורגל בינלאומי. הוא לבש את סרט הקפטן של הנבחרת בעשר הופעות.
קריירת אימון.
קבריני החל בקריירת אימון במהלך עונת , כשמונה למאמן קבוצת ארצו מהליגה השלישית והפסיד את העלייה לליגת המשנה בשלב הפלייאוף. בשש השנים הבאות אימן קבריני את קרוטונה מליגת המשנה ואת פיזה ונוברה מהליגה השלישית, אך לא רשם הישגים, ולא שרד מעבר לעונה אחת באף אחת מן הקבוצות.
בספטמבר 2007 מונה קבריני למאמן נבחרת סוריה בכדורגל, ותכנן לקחת את הנבחרת למחנה אימונים באיטליה לקראת מוקדמות מונדיאל 2010. באותה תקופה פרצו חילוקי דעות פנימיים בין ההתאחדות לבין הספונסרים של הנבחרות הלאומיות בסוריה, ועקב המחלוקות סיים קבריני את תפקידו בפברואר 2008, מבלי שאימן את הנבחרת כלל.
במאי 2012 מונה קבריני למאמנה של נבחרת איטליה בכדורגל נשים, אותה הוביל לרבע הגמר בטורניר אליפות אירופה בכדורגל נשים 2013 שהתקיימה בשוודיה.
נובו-וולינסק
נוֹבוֹ-ווֹלינְסְק (באוקראינית: Нововолинськ) היא עיר בעלת חשיבות אזורית בדרום-מערב מחוז ווהלין שבאוקראינה. נכון ל-2012 מתגוררים בה 57,936 תושבים, והיא מהווה מרכז תעשייתי חשוב לאזור כולו.
העיר מוזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-15, אולם את מעמדה החוקי כעיר קיבלה רק ב-1957.
לאחר שב-1912 התגלו באזור על ידי הגאולוג הרוסי מיכאיל טטייב מרבצי פחם גדולים. בעקבות מלחמת העולם הראשונה, העיר הועברה לשטחי פולין. בשנת 1938 הוקמה חברת כרייה. בשנת 1939 העיר סופחה לברית המועצות, והחברה הולאמה. עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה התעכבה התקדמות המיזם, ורק ב-23 ביוני 1954 החלה הפקת הפחם בפועל מן המכרות.
ורש
ורש (באוקראינית: Вараш; עד 2016 נקראה קוזנצובסק, באוקראינית: Кузнецовськ) היא עיר במחוז רובנו. העיר הוקמה כ"עיר חברה" עבור תחנת הכוח הגרעינית רובנו בשנת 1973, אם כי יישוב כפרי בשם ורש שכן במקום קודם לכן וידוע משנת 1776. נכון לשנת 2015 מתגוררים בעיר 41,846 תושבים.
סמל העיר מתייחד בכך שמוצגת עליו תחנת כוח גרעינית, מהערים הבודדות בעולם.
העיר נקראה בתחילה על שמו של המרגל הסובייטי ניקולאי איבנוביץ' קוזנצוב, שפעל באוקראינה במהלך מלחמת העולם השנייה במסווה של קצין נאצי. ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיר שונה לוורש.
העקרונות המנחים בעת תכנון וייסוד העיר היו של ריאליזם סוציאליסטי, והיא מהווה דוגמה לתכנון ערים מסוג זה מסוף תקופת הקומוניזם.
לה-פרו-סור-מארן
לה-פרו-סור-מארן (בצרפתית: Le Perreux-sur-Marne) היא קומונה בעלת למעלה מ-30,000 תושבים, הנחשבת כאחד מפרבריה המזרחיים של פריז, צרפת, ושוכנת 11.7 קילומטר ממרכז פריז.