התכנון המקורי של SMB נועד לפעול על גבי API של NetBIOS/NetBEUI (בדרך כלל מיושם עם NBF או מעל פרוטוקול IPX/SPX, או מעל TCP/IP). החל מגרסת חלונות 2000 ניתן גם להפעיל את SMB ישירות על גבי פרוטוקול TCP (השרת מאזין על פורט 445 למטרה זו).
בשנת 1996 שינתה מיקרוסופט את שמו של הפרוטוקול ל־CIFS (Common Internet File System), והוסיפה עוד תכונות, כולל תמיכה בקישורים סימבוליים וקישורים קשיחים (ריבוי מיקומים לקובץ), הגדילה את גודל הקובץ המקסימלי, וכן הוסיפה ניסיון ראשוני לתמוך בקישוריות ישירה על יציאת TCP מספר 445 בלי כל התוספות של NetBIOS. מיקרוסופט הגישה גם כמה מפרטים חלקיים של הפרוטוקול בתור טיוטות לסטנדרט ל-IETF אך אלו פגו בינתיים.
בגלל חשיבותו של פרוטוקול SMB לתקשורת עם הפלטפורמה הנפוצה חלונות, בשילוב עם האופי הנוכחי המכביד של יישום ה־SMB של פלטפורמה זה, נוצר פרויקט Samba שמקורו בהנדסה לאחור של המימוש של מיקרוסופט. הפרויקט יצר יישום חופשי של לקוח ושרת SMB לשימוש עם מערכות ההפעלה שאינן של מיקרוסופט.
NQ הוא פתרון SMB / CIFS שרת ולקוח אשר פותח על ידי Visuality Systems, חברה ישראלית אשר הוקמה בשנת 1998 על ידי סאם וידרמן, מנכ"ל חברת סימנס תקשורת בישראל לשעבר. משפחת ה-NQ מורכבת משני מוצרים; האחד פותח למערכות מוטמעות כגון מדפסות, מצלמות, מחשבי אוטומציה, מוצרים רפואיים, תעופה וחלל וכו' בעוד שהמוצר השני מותאם לשרתי אחסון. שני המוצרים תומכים בדיאלקטים המתקדמים של הפרוטוקול ומותאמים לספק שיתוף קבצים ומדפסות ווינדוסאי לכל מערכת הפעלה לא ווינסודאית כגון Android, iOS, Integrity, , לינוקס ולכל שאר מערכות ההפעלה האחרות.
יישום.
גישה לשרת.
SMB עובד באמצעות גישת עמית לעמית, שבו הלקוח מגיש בקשות ספציפיות והשרת מגיב בהתאם. קטע אחד של פרוטוקול SMB עוסק בגישה למערכת הקבצים והוא אחראי לבקשות הלקוחות לשרת הקבצים; אך כמה חלקים אחרים של פרוטוקול SMB עוסקים בתקשורת בין תהליכית (IPC).
פרוטוקול SMB מתאים במיוחד לשימוש ברשת המקומית, אבל יש גם משתמשי SMB העובדים ברשתות משנה שונות בכל רחבי האינטרנט ומנצלים את הפרוטוקול לשיתוף קבצים או לשיתוף מדפסות בסביבות חלונות.
שרתי SMB מאפשרים ללקוחות ברשת גישה למערכות קבצים שלהם ולמשאבים נוספים. מחשבי לקוח יכולים להשתמש בגישה המשותפת למערכות קבצים ולמדפסות בשרת, וב־SMB זאת הפונקציונליות העיקרית והנפוצה ביותר. עם זאת, שרת SMB איננו שימושי במיוחד ללא שרת המספק שירותי הזדהות ברשת ברמה של תחומי NT לפחות. הפרוטוקולים של תחומי NT מספקים שירותי MSRPC באופן כמעט בלעדי כ־IPC מסוג named pipe, וכמעט כל היישומים של שרתי SMB משתמשים בשירות זה על מנת לאמת את ההרשאות של הלקוח ביחס למשאבים אליהם הוא ניגש.
בעיות ביצועים.
טעות נפוצה היא לחשוב כי פרוטוקול SMB עושה שימוש בחלק גדול מרוחב הפס של הרשת משום שכל לקוח משדר את קיומו לרשת המשנה כולה, אולם בפועל הבעיה איננה ב־SMB עצמו אלא למעשה בפרוטוקול המיקום שהוא חלק מה־NetBIOS. SMB עצמו לא משתמש בשידורי broadcast. כברירת מחדל, שרת חלונות ישתמש ב־NetBIOS כדי לפרסם ולאתר פונקציות ה־NetBIOS ממומשות על ידי שידור של השירותים הזמינים במחשב המארח לכל הרשת במרווחים קבועים. אמנם ברירת המחדל הזאת בדרך כלל סבירה ברשת עם פחות מ־20 מחשבים, אבל תעבורת הרשת מקשה יותר ויותר על הרשת כשמספר המחשבים גדל. יישום מוצלח יותר של ה-NBNS (NetBIOS Name Server), למשל WINS בסביבת חלונות, יכול להקל על בעיה זו. מערכת WINS משתמשת במערכת הרבה יותר מתקדמת של רישום ובקשות מרכזי שירות, אך מסבך את העיצוב והתחזוקה של הרשת. מיקרוסופט ממליצה להשתמש ב־DNS דינמי בסביבות של Active Directory.
מתכנני הרשת צריכים להתחשב בכך שלזמן התקשורת ברשת תהיה השפעה משמעותית על הביצועים של פרוטוקול SMB. לעיכוב זה יש השפעה משמעותית במקרים של ניווט בין ספריות באמצעות SMB כאשר זמן התגובה של הרשת הוא גדול, למשל בחיבור VPN על האינטרנט.
שינויים של מיקרוסופט.
במהלך הזמן הוסיפה מיקרוסופט מספר הרחבות למימוש שלה של הפרוטוקול. לדוגמה, היא הוסיפה תמיכה בגרסה 2 של NTLM (פרוטוקול האבטחה בברירת המחדל של NT) כי גרסה 1 של NTLM (כנגזר מהמפרט המקורי של SMB משתמש בסיסמאות "LAN Manager" של IBM) משתמש ב־DES בצורה לקויה. בנוסף, NT 4.0 הכניסה לשימוש פרוטוקולים להצפנה ברמה של 40 ביט מחוץ לארצות הברית, בגלל ההגבלות על ייצוא הצפנה של 128 סיביות.
ב־2006 מיקרוסופט שחררה את גרסה 2.0 של הפרוטוקול (קרויה לרוב SMB 2.0 או SMB2) עם חלונות Vista. גרסה זו מפחיתה את "הפטפוט" של הפרוטוקול על ידי צמצום מספר הפקודות ממעל מאה לתשע עשרה בלבד ונוספו מנגנונים לרצף פקודות שבו ניתן לשלוח בקשות נוספות לפני התגובה לבקשה הקודמת.
הגרסה גם מוסיפה את היכולת לדחוס פעולות מרובות לתוך בקשה אחת, דבר אשר מפחית באופן משמעותי את מספר סבבי התקשורת שהלקוח צריך לעשות בגישה לשרת, עובדה האמורה להביא לשיפור הביצועים כתוצאה מכך (גם ב־SMB1 יש גם מנגנון דחיסה – הידוע כ־AndX – לאיסוף פעולות מרובות, אך רק לעיתים נדירות לקוחות מיקרוסופט משתמשים בו).
SMB2 גם תומך במאגרים (buffer) גדולים יותר, אשר אמורים לספק ביצועים טובים יותר בזמן העברת קבצים גדולים ולמטב את השימוש ברשתות מהירות.
הגרסה גם מציגה את הרעיון של "מצביע עמיד לקובץ": המאפשר חיבור לשרת SMB לשרוד הפסקות רשת קצרות, כגון זו אשר מאפיינות רשת אלחוטית, ללא צורך לפתוח שיחה (session) חדשה.
שיפורים אחרים כוללים בין השאר תמיכה בקישורים סימבוליים, זיכרון מטמון עבור מאפייני הקובץ, חתימת הודעה משופרת עם HMAC SHA-256, אלגוריתם Hashing טוב יותר, יכולת שדרוג טובה יותר על ידי הגדלת מספר המשתמשים, המשאבים המשותפים, וכמות הקבצים הפתוחים בכל שרת.
פרוטוקול SMB2 משתמש ב־32 או 64 סיביות עבור רבים מהם, וב־16 בתים עבור מצביעי הקובץ וזאת לעומת פרוטוקול SMB1 המשתמש לעיתים קרובות בערכים בגודל 16 סיביות.
מחשבים עם חלונות מגרסת Vista ואילך משתמשים ב־SMB2 כאשר הם מתקשרים עם מחשבים אחרים התומכים בפרוטוקול זה. אולם SMB1 ממשיך להיות בשימוש עבור חיבורים עם הגרסאות הקודמות של חלונות, או עם Samba (Samba 4 כולל תמיכה נסיונית עבור SMB2).
SMB2 מכיל שני יתרונות משמעותיים עבור מיקרוסופט:
הפרוטוקול, אשר תחילה נקרא SMB 2.2 הוצג עם שחרור מערכת ההפעלה ווינדוס 8 ו-ווינדוס סרבר 2012. פרוטוקול זה הביא עמו שינויים משמעותיים והביא עמו מאפיינים חדשים כמו SMB Direct (מעל RDMA) ו-SMB Multichannel (חיבורים מרובים לכל חיבור SMB). עם שחרור פרוטוקול זה הוצגו מספר שיפורי אבטחה משמעותיים כשהחשוב ביניהם הוא הצפנה מקצה לקצה ואלגוריתם חתימה חדש מבוסס על AES.
גרסאות ומימושים.
הרשימה להלן מתייחסת ל־"SMB" ככולל לקוח SMB או שרת SMB, וכן ככולל את הפרוטוקולים השונים המרחיבים את SMB, דוגמת חבילת הפרוטוקולים של שכנים ברשת וחבילת תחומי NT. מסיבות של פשטות תמציתיות ועמימות, לעומת זאת, הרשימה לא מציינת מימוש מחדש או הסבה עבור כל חלק מיישומים אלה, ומתייחסת אליהן פשוט כ־"SMB".
סדריק בארדון
טוקט
טוקט (בטורקית: Tokat) היא עיר בצפון טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה שבמחוז הים השחור. העיר מרוחקת 318 ק"מ צפון-מזרחית לבירה אנקרה ובשנת 2021 אוכלוסייתה נאמדה ב-204,907 תושבים. העיר מפורסמת במבצר העות'מאני בן 28 המגדלים, שהוקם על גבעה הצופה על העיר. בעיר שוכן מבנה מדרסת גק, שהוקם בשנת 1270 והוסב למוזיאון, וכן נבנתה בשנת 1992 אוניברסיטה על-שם עות'מאן נורי פאשא (Osman Nuri Paşa), גיבור המלחמה העות'מאנית רוסית 1877–1878, אשר נולד בעיר.
העיר מתועדת עוד בראשית תקופתה של האימפריה הביזנטית, ונודעה בשם דוקיה (Dokia). במקורות ערביים ופרסיים נקראה דוקאט (Dokat). מהמאה ה-11 האזור היה נתון בעימותים בלתי פוסקים בין הסלג'וקים לבין הביזנטים. לאחר קרב מנזיקרט בתאריך 26 באוגוסט שנת 1071, בו נוצח הצבא הביזנטי, על ידי כוחותיו של המצביא הסלג'וקי אלפ ארסלאן, נסוגו הכוחות הביזנטיים לעיר, שם התארגנו מחדש והצטרפו לקיסר רומנוס הרביעי, אשר שוחרר משביו. טוקט עברה לחזקת האימפריה העות'מאנית בתקופת מהמט השני.
דוקיה
GeForce 200
מאיצי הגרפיקה מסדרת הGEFORCE 200 שייכים לדור ה-10 בסדרת המאיצים הגרפיים GEFORCE של חברת NVIDIA.
מאיצי הגרפיקה בסדרה זו מכילים את טכנולוגית 'Unified shader model', בדומה לסדרות 9 ו-8 של GEFORCE.
ה-GEFORCE GTX 260 ו-280 מבוססים על אותה ליבת מעבד, דגם 260 הוא בעצם דגם 280 שחלק מיכולותיו מנוטרלות.
בתאריך 12 באוקטובר 2009 השיקה NVIDIA את המאיצים מדגמים G210 ו-GT220 שעד כה היו זמינים רק בגרסת OEM.
אמוסיט
גרגורי שטרן
גירגורי שטרן
שער כסף
ולדימיר קומארוב
ולדימיר מיכאילוביץ' קוֹמָארוֹב (ברוסית: Влади́мир Миха́йлович Комаро́в; 16 במרץ 1927, מוסקבה – 24 באפריל 1967, מחוז אורנבורג) היה קוסמונאוט סובייטי. קומארוב היה הקוסמונאוט הסובייטי הראשון שטס לחלל יותר מפעם אחת, והאדם הראשון שנספה בטיסה לחלל, בחללית סויוז 1.
משימתו.
קומארוב נבחר לשמש כקוסמונאוט בשנת 1960, בצוות הקוסמונאוטים הראשון. הוא היה טייס הגיבוי של פאבל פופוביץ' לטיסת החללית ווסטוק 4.
טיסתו הראשונה של קומארוב בפועל הייתה בווסחוד 1 (ביחד עם קונסטנטין פאוקטיסטוב ובוריס יגורוב). הוא נהרג בטיסתו השנייה לחלל, בחללית סויוז 1, כשזו התרסקה עקב כשלים במספר מערכות, בהן המצנחים.