בשנת 1948 טס לשליחות בארצות הברית יחד עם אשתו לוטי באור, מטעם תנועת "החלוץ". מיזל ואשתו התגוררו בניו יורק והוא ניהל חוות הכשרה של התנועה. גרעין בוגרי ההכשרה היו ממקימי קיבוץ כיסופים. לאחר חזרתם לקיבוץ אלונים בשנת 1950 עבד כחצרן וכלולן.
בין השנים 1953 ו-1956 שהה מיזל בניו יורק לצורך טיפול רפואי בבנו ישראל, שחלה בפוליו. בזמן שהותו למד הסרטה ועבד בקונסוליה בהוצאה לאור של פרסומי הקונסוליה. בשנת 1959 ערך יחד עם המאייר גידי קייך את "הגדת כפר-גלעדי-אלונים" שהייתה הבסיס להגדה הקיבוצית לפסח של הקיבוץ המאוחד. ההגדה עברה שינויים קטנים במהלך השנים ושימשה עשרות קיבוצים. בשנת 1961 גויס דב לוועדת התרבות המרכזית של הקיבוץ המאוחד והיה חבר בה עד לשנת 1967. במסגרת זו ערך והביא לדפוס חומר רב בנושא החגים באמצעות תלקיטים, חוברות ותערוכות שהשפיעו רבות על התרבות ועל ארגון החגים בתנועה הקיבוצית.
בשנת 1978 הוקם מוזיאון בית התפוצות, ובשנים הקודמות להקמתו עבד מיזל בצוות המחקר של המוזיאון, לאחר שהוזמן על ידי אבא קובנר. בין השנים 1984 ו-1987 עבד כעורך במוזיאון לוחמי הגטאות. בשנת 1999 התקיים בביתו של דב באלונים מפגש איחוד של חלק מבוגרי "סמינר מצדה".
מיזל נפטר בכ"ז בשבט תשס"ו, 25 בפברואר 2006, והובא לקבורה באלונים.
וילפרד נוקס
וילפרד לורנס נוֹקֶס OGS FSA FBA (1886–1950) היה כומר אנגליקני ותאולוג אנגלי. לאחר שסיים תואר ראשון באוקספורד בהצטיינות מהשורה הראשונה בלימודים קלאסיים, החל נוקס לעסוק בעבודה קהילתית עם עניים באיסט אנד של לונדון, ולאחר מכן למד לכהונה. לאחר כהונה קצרה ככומר בקהילה, החל לנהל את חבר הרועה הטוב מ־1924 עד 1940, ושימש עמית בפמברוק קולג', קיימברידג' וכן ככומר הקולג'. הוא עסק בברית החדשה מזווית של פילולוגיה יוונית והיסטוריה הלניסטית, וכתב כמה ספרים על פאולוס השליח ועל היבטים אחרים של היסטוריה כנסייתית דרך הפילולוגיה. כמו כן חיבר ספרים המסבירים את האנגלו־קתוליות ואת אורח החיים הנוצרי.
חייו.
שנים מוקדמות.
נוקס נולד ב־21 במאי 1886 בכפר קיבוורת', לסטרשייר, אנגליה. הוא היה הבן השלישי, והרביעי מבין ששת ילדיהם, של אדמונד ארבת'נוט נוקס, הרקטור (הכומר הבכיר) של קיבוורת', ושל אשתו הראשונה, אלן פנלופה לבית פרנץ'. הבנים האחרים היו אדמונד, דילווין ורונלד; אחותו הצעירה הייתה ויניפרד פק. אדמונד היה משורר סאטירי ולימים עורך כתב העת פאנץ'; דילווין (דילי) היה פפירולוג ומפצח צפנים בזמן מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה בבלצ'לי פארק, ורונלד היה כומר קתולי בולט, סופר, ומתרגם הביבליה מלטינית. אביהם היה צאצא של ג'ון ארבת'נוט, הוויקונט השמיני של ארבת'נוט.
אביו של וילפרד, הרקטור, לא היה שלם עם החיים הנוחים בכפר, וסבר שיוכל להביא יותר תועלת באזור מקופח יותר. ב־1891, כשווילפרד היה בן חמש, עברה המשפחה לאסטון-יוקסטה-בירמינגהם, פרבר עני של ברמינגהאם. בשנת 1892 מתה אמו, אלן נוקס. וילפרד ואחיו הצעיר נשלחו לגור עם דודם הרווק, אמו התקיפה, ואחיותיו. שנתיים לאחר מכן הפך אדמונד האב לבישוף הסופרגני של קובנטרי, נישא בשנית, ואיחד מחדש את ששת ילדיו. הוא היה נחוש שהבנים ילמדו בפאבליק סקול. כל ארבעת הבנים זכו במלגות לראגבי (וילפרד ואדמונד הבן) או לאיטון (דילווין ורונלד).
העניין המוקדם של וילפרד בעוני התחזק באסטון. בראגבי הושפע מתלמיד מבוגר ממנו, ויליאם טמפל, לימים הארכיבישוף מקנטרברי, שאמונתו שילבה נצרות וסוציאליזם. בנוסף לדעותיו של טמפל, הרשימו את נוקס גם כתביו של ג'ון ראסקין ושל פרדריק דניסון מוריס, שנטו כולם לסוציאליזם או למלחמה בעוני.
אחרי ראגבי, זכה נוקס במלגה לטריניטי קולג', אוקספורד. באוקספורד אירע משבר באמונתו הדתית, והוא שיקע עצמו בלימודים, והצטיין בבחינות. כשסיים את לימודי באוקספורד קיבל תפקיד בשירות המדינה כבוחן זוטר במשרד החינוך. בשלב זה התחזק מחדש באמונתו, אך התרחק מהאוונגליסטיות של אביו לכיוון האנגלו-קתוליות. אביו, הבישוף נוקס, הוטרד מהשקפותיו האמוניות של בנו, אך תמך לגמרי בעבודתו בקרב העניים באיסט אנד של לונדון. המדריכים והמודלים לחיקוי שלו היו טמפל וג'ורג' לנסברי, לימים מנהיג מפלגת הלייבור, שהיה דמות בולטת באיסט אנד. בהשפעת לנסברי הצטרף נוקס לאיגוד החינוך של העובדים, אשר טמפל היה נשיאו.
כּמוּרה.
בשנת 1913 התפטר נוקס משירות המדינה. הוא למד תאולוגיה בסנט אנסלם קולג', קיימברידג', והוסמך כדיאקון ב־1914, וככומר שנה אחר כך. הוא שימש כעוזר כומר בשכונת סנט מרי'ס, גרהם סטריט, לונדון. הוא נדר באופן פרטי נדרי עוני ופרישות. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התנדב לשרת ככומר צבאי, אך נדחה על ידי משרד המלחמה, אשר לא סמך על אנגלו-קתולים.
ב־1920 עבר נוקס לקיימברידג' כחבר בארגון "חֶבר הרועה הטוב", וחי שם עד 1922. אז בילה שנתיים בעבודת קהילה בשכונת סנט סיוויור, הוקסטון, במזרח לונדון, כעוזר כומר. ב־1924 עזב את לונדון וחזר לקיימברידג' וקיבל את תפקיד מנהל "חבר הרועה הטוב". במקביל לתפקיד זה, התקבל כחבר בפמברוק קולג', שם השלים תואר ראשון בתאולוגיה (1937) ודוקטורט בתאולוגיה (1943). בשנת 1941 מונה למשרת הכומר של הקולג', ובשנת 1946 נבחר לעמית בקולג'.
נוקס הלך לעולמו בקיימברידג', ב־9 בפברואר 1950, בגיל 63. הקהל שביקש להשתתף במיסה לזכרו בכנסיית פמברוק היה כה רב, עד שנאלצו לחלק כרטיסים ולהגביל את הכניסה.
רחלקי דה ביר
רחלקי דה ביר (באפריקאנס: Racheltjie de Beer) (1831–1843) היא גיבורת פולקלור אפריקאנרית, בתו של ג'ורג' סטפנוס דה ביר. על פי המסורת, בגיל 12 היא הקריבה את חייה כדי להציל את חייו של אחיה, אולם אין ראיות לכך שהשניים באמת היו קיימים.
האגדה.
על פי האגדה, משפחתה של רחלקי נמנתה עם החלוצים אשר נעו ממדינת אורנג' החופשית לדרום-מזרח טרנסוואל במהלך הטרק הגדול בחורף של 1843. במהלך חניית לילה, בזמן שכינסו את הבקר, המשפחה שמה לב שעגל שהיה אהוב על הילדים נעלם. נשלחה קבוצת חיפוש, שגם רחלקי ואחיה בן השש השתתפו בה. לאחר שכולם התחילו לחזור למחנה, השניים הלכו לאיבוד. כשהחשיך נהיה קר מאוד והחל לרדת שלג רחלקי הבינה שהסיכוי שימצאו את המחנה קלוש מאוד. היא מצאה תל נמלים שנפרצה על ידי שנבוב, הסירה את בגדיה, שמה אותם על אחיה הקטן ועזרה לו לטפס אל תל הנמלים. אחר כך היא נשכבה מול פתחו כדי להרחיק את הקור. למחרת בבוקר, המשפחה איתרה את הילדים. רחלקי לא שרדה את הלילה, אבל אחיה כן.
ויכוח היסטורי.
בחיבור הגנאלוגי המקיף מאוד "משפחת דה ביר - שלוש מאות בדרום אפריקה" מוקדשים מספר עמודים לסיפור רחלקי דה ביר, תוך התבוננות בכל האפשרויות מהנתונים הגנאלוגיים הזמינים. מסתבר שהייתה משפחת דה ביר שמתאימה למדי לשמות ולגילאים כפי שהוזכרו בסיפור המקורי. עם זאת, הם חיו 60 שנה מאוחר יותר. אם התקרית התרחשה ב-1903 במקום ב-1843, המשפחה הזו הייתה מתאימה למדי לעובדות. זה גם יסביר טוב יותר מדוע אין אזכור לסיפור הזה לפני תחילת המאה ה-19.
באוקטובר 2012 פרסמו שני עיתונאים את ממצאיהם, ולפיהם סיפורה של רחלקי דה ביר הוא בעל קווי דמיון יוצאי דופן לזה של גיבורת השלג האמריקאית הייזל כורה. הם פרסמו זאת במוסף שבועי של שלושת העיתונים האפריקאנרים Die Burger, Beeld ו-Volksblad.
מה שנראה מחזק את התיאוריה שלהם היה הופעתם כמעט בו-זמנית של שני הסיפורים בעיתונות. ככל הידוע, ההופעה הראשונה בדפוס של סיפור רחלקי הייתה באפריל 1921 במגזין הנשים האפריקני Die Boerevrou. זה היה רק כחודש או שלושה לאחר שמגזין רווחה אמריקאי, The North Dakota Children's Home Finder, סיפר את סיפורה של הייזל כורה לאלפי קוראיו.
הסיפור בתרבות המודרנית.
רחלקי דה ביר מושרשת בתרבות האפריקנרית. הדבר ניכר במספר הרחובות ובתי הספר הנקראים על שמה, ויצירות מוזיקליות בהשראתה כמו מחזמר.
הסיפור הוצג בסרט משנת 2019 בשם "סיפורה של רחלקי דה ביר", הנקרא גם רוכבי הסערה (Storm Riders).
דמותה מופיעה על שטר 10 אור שמדפיסה המועצה המנהלת של היישוב אורניה.
From (סדרת טלוויזיה)
From היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגות הדרמת מסתורין ואימה שעלתה לשידור ברשת Epix ב-20 בפברואר 2022. היא נוצרה על ידי ג'ון גריפין ובהפקתה משתתפים האחים רוסו. צוות האנסבל של הסדרה כולל את הארולד פרינו. הסדרה מתמקדת בעיירה מסתורית שלוכדת את הבאים בשעריה.
באפריל 2022 הסדרה חודשה לעונה שנייה.
תקציר העלילה.
חייהם של אנשים שלכודים בעיירה אמריקאית שכל מי שנכנס אליה אינו יכול לצאת ובלילות ישויות רצחניות משוטטות בה ומנסות לפתות את התושבים לתת להן לחדור למקומות המסתור שלהם.
סקירה.
עונה ראשונה.
בזמן שג'ים מתיוס ומשפחתו נוסעים בקרוואן הם מגיעים למיקום שבו גזע עץ גדול, שבקרבתו עורבים, המונח על הכביש וחוסם את דרכם. בניסיונם למצוא דרך חלופית הם מגיעים לעיירה שבה באופן מסתורי כל דרך שאמורה להוביל החוצה ממנה מובילה בחזרה אליה כך שתושביה לכודים בה ובלילות הם נאלצים להסתתר מפני ישויות רצחניות שמשוטטות בה. אנשי העיירה הגיעו אליה שלא ברצונם בזמנים שונים ובאופן פלאי שנוגד את ההיגיון - ממיקומים מרוחקים ברחבי ארצות הברית, אחרי שגם הם נתקלו בדרכם בגזע עץ ועורבים. לאחר התאקלמות ראשונית ג'ים מתחיל לשתף פעולה עם ג'ייד - מפתח תוכנה יהיר שגם הוא הגיע לאחרונה לעיירה ופיתח אובססיה קלה לסמל שהופיע בהזיה שחווה. השניים יוזמים את הקמתו של מגדל שבראשו אנטנה המחוברת למכשיר קשר על גג המבנה הגבוה בעיירה.