בסיפור האחרון מגלה אבדון שחור את מקורותיו האמתיים של שאדו. הוא נוצר על ידי פרופסור ג'רלד רובוטניק על מנת להביא תקווה לאנושות, ובין השאר ליצור תרופה שתרפא את נכדתו החולה של ג'רלד, מריה, שחלתה במחלה ללא תרופה באותה עת. כדי ליצור את יצור החיים האולטימטיבי נעזר הפרופסור באבדון שחור על ידי כך שהשתמש בדמו כדי ליצור את שאדו. בתמורה הבטיח ג'רלד ששאדו יביא לאבדון שחור את שבעת יהלומי הכאוס. ג'רלד לא ידע על תוכניותיו האמתיות של אבדון שחור, זמן קצר לפני שהחיילים הממשלתיים פלשו לארק, הרגו את מריה ונטעו בו רגשות איבה עזים כלפי המין האנושי. מסתבר שאבדון שחור רצה להשתמש בבקרת הכאוס (Chaos Control), אותה יוכל להפעיל במלוא עוצמתה רק בעזרת שבעת יהלומי הכאוס. בעזרת בקרת הכאוס הוא יוכל לשגר את החללית שלו, השביט השחור, אל מבעד לאטמוספירת כדור הארץ, מכיוון שהספינה לא תוכל לעבור באטמוספירה ללא נזק משמעותי. כשהספינה תיכנס לכדור הארץ היא תוכל להשתלט על כל הכוכב. בינתיים הוא פוקד על חייזריו הנחותים לשאוב את כוח החיים של סוניק, החבורה וגם את של דוקטור אגמן, ויוצר מצב שרק שאדו יכול לעצור. כששאדו מגיע אבדון שחור כבר הספיק לשגר את השביט השחור אל מבעד לאטמוספירת כדור הארץ, והוא מנסה לשלוט על שאדו דרך הדם המשותף הזורם בעורקיהם. שאדו מצליח להתנגד ומשתמש בשבעת יהלומי הכאוס להפוך לסופר שאדו כדי להילחם בצורתו האמיתית של אבדון שחור, שד האבדון. כשהוא מביס אותו הוא משגר את השביט השחור כך שיתנגש באסטרואיד. לאחר מכן הוא הולך אל תחנת החלל ארק, להניח את העבר מאחור ולהתחיל חיים חדשים.
ביקורת.
המשחק נחשב לבין המשחקים הגרועים בזיכיון בקרב המעריצים, כשהוא סובל מטעינת שלבים ארוכה, מצלמה בלתי ניתנת לשליטה, וחזרות רבות על שלבים (כדי לסיים את המשחק יש לשחק בשלב הראשון 10 פעמים לפחות). בנוסף, השימוש בנשקים קשה ולקוי. ממוצע הציונים במטקריטיק עומד על 50%, שנחשב לציון כושל.
דקר אלכסנדרוני
דקר אלכסנדרוני (שם מדעי: Epinephelus costae; שם עממי: לוקוס חפש) הוא דג גרמי מסוג דקר. כמו יתר הדגים מסוג זה נחשב לדג מאכל מבוקש ובעל טעם משובח. למרות שתפוצתו נרחבת אין נתונים אודות מצב האוכלוסייה של דג זה, אולם ידוע שסוגי הדקר השונים נמצאים בסכנה עקב ביקוש לבשרם ודיג מסחרי.
דקר אלכסנדרוני נמצא במזרח האטלנטי מפורטוגל דרומה עד מרכז חופי אנגולה, כולל האיים הקנריים והים התיכון.
הדג חי קרוב לקרקעית בסביבה חולית, בוצית או סלעית. פרטים צעירים מתקבצים ללהקה של 20 עד 80 פרטים. דקר אלכסנדרוני הוא דג טורף הניזון מדגים, סוגי רכיכות כגון תמנונים ודיונונים, וסרטנים.
ידוע כי נקבות באורך 47 ס"מ מייצרות 879,000 אלף ביצים. הדג חוזר בכל שנה לאותו אתר השרצה. הביצים והפגיות גודלו בהצלחה במעבדות בקרואטיה ונעשים שם ניסיונות לגדל דג זה במסגרת חקלאות ימית לצורך שיווק מסחרי כדג מאכל.
ידוע כי דקר אלכסנדרוני אינו מסתגל בצורה טובה כדג נוי לאקווריומים.
שימור בישראל.
בדצמבר 2020 קיימה השרה גילה גמליאל שימוע ציבורי הדן בהגנה על דקר אלכסנדרוני ודקר הסלעים, שבהחלטה קודמת של השר זאב אלקין מ-2018 לא נכללו ברשימת המינים המוגנים עקב לחץ מצד סוחרים שפרנסתם עשויה להיפגע מכך,‏‏ והחליטה להכריז עליהם כמינים מוגנים. באופן זמני לשנה.
בשנת 2021 הכריזה השרה גילה גמליאל על דקר אלכסנדרוני כמוגן באופן קבוע.
מחוז חמאה
המתקפה המצרית ב-8 במרץ 1969
המתקפה המצרית ב-8 במרץ 1969 הייתה מתקפה רחבה ואינטנסיבית כנגד כוחות צה"ל בסיני שבעיני רבים סימנה את תחילתה של מלחמת ההתשה. מטרת המתקפה הייתה כיבוש חלקים מחצי האי סיני. המתקפה נשתבשה ביומה השני עקב הריגת רמטכ"ל צבא מצרים הגנרל עבד אל-מונעם ריאד באש צה"ל.
רקע.
במלחמת ששת הימים נחל צבא מצרים תבוסה מוחצת, כאשר בסדרה של קרבות בזק כבש צה"ל ממצרים את חצי האי סיני. לאחר המלחמה נפרשו כוחות צה"ל בבסיסים המצריים במרחבי סיני והקימו מערך של מוצבים חדשים לאורך הגדה המזרחית של תעלת סואץ (שנקראו לימים קו בר-לב). לאחר המלחמה מיהרה מצרים לשקם את צבאה בסיוע סובייטי נרחב. ככל שנתשתקם הצבא המצרי ובנה מערך בצידה המערבי של תעלת סואץ כך נתרבו תקריות האש ביוזמה מצרית. תקריות האש בהדרגה שינו את פניהן והפכו מתקריות ירי נק"ל ביוזמה מקומית לתקריות מתוכננות ביוזמה מצרית בכירה יותר. בחלוף החודשים ובמקביל להתעצמות הצבאית הצהיר נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר כי בכוונתו לשחרר את סיני בכוח. על אף שהצבא המצרי לא השלים את שיקומו, נדחף במידת מה נאצר ליזום פעולות התקפיות בלחץ העם כפי שבא לידי ביטוי בהפגנות פברואר 1968.
תוכנית המבצע.
לאחר הסלמה הדרגתית החליטה מצרים לפתוח במתקפה רחבה ואינטנסיבית כנגד כוחות צה"ל שבצידה המזרחי של התעלה ב-8 במרץ. המתקפה תוכננה להתבצע בשלבים:
המתקפה המצרית.
בבוקר ה-8 במרץ חדרו מטוסי מיג 21 למערב סיני. כנגדם הוזנקו מטוסי ירוט ישראלים. בקרב אוויר הופל בשעה 11:20 מטוס מיג 21 מצרי וטייסו נשבה. בשעה 17:30 כמתוכנן פתחו המצרים בהפגזה כבדה על מוצבי צה"ל לאורך כל תעלת סואץ. ההפגזה הייתה אינטנסיבית והונחתו בתוך זמן קצר כ-40 אלף פגזים. בהפגזה נהרגו ארבעה חיילי צה"ל ונפצעו 14 חיילים, אחד מן ההרוגים היה טייס מטוס פייפר שהופל בטיל SA2. בתגובה פתחו כוחות צה"ל בהפגזה ארטילרית ובירי טנקים לעבר מטרות בגדה המערבית של התעלה. בשעה 20:10 הפגיז צה"ל את בתי הזיקוק בעיר סואץ והבעירם. ביום השני למתקפה בעוד נמשכת ההפגזה הכבדה ירו כוחות צה"ל רקטת זאב ניסיונית לעבר מוצב קדמי באזור שבין אסמאעיליה לבין פורט סעיד שבו שהה באותו הזמן הרמטכ"ל המצרי, עבד אל-מונעם ריאד. הרמכ"ל המצרי ומספר קצינים מצרים בכירים נוספים נהרגו במקום. הריגת הרמטכ"ל המצרי שיבשה את מהלך הקרב המתוכנן ומכאן נמשכה פעילות ההפגזה בלבד מבלי לשלב את כוחות החי"ר ומבלי ליישם את שלבי המבצע הבאים.
כוכב כפול אופטי
האקדמיה למוזיקה בירושלים
נאוטו טאג'ימה
נאוטו טאג'ימה (ביפנית: 田島 直人; 15 באוגוסט 1912 - 4 בדצמבר 1990) היה אתלט יפני, אלוף אולימפי ושיאן עולם בקפיצה משולשת. היה לקופץ משולשת הראשון בעולם שעבר מרחק של 16 מטר. החזיק בשיא העולם במשך 15 שנים.
ביוגרפיה.
טאג'ימה נולד באיוואקוני. הוא בוגר אוניברסיטת קיוטו.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים טאג'ימה במקום שישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.15 מטר.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה טאג'ימה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש של 16.00 מטר, לפני בן ארצו הרדה מסאו (15.66 מטר) ושיאן העולם היוצא ג'ק מטקלף מאוסטרליה (15.50 מטר). מדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.74 מטר, אחרי ג'סי אוונס מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של (8.06 מטר) ולוץ לונג מגרמניה (7.87 מטר) (שלושת המנצחים, על הפודיום, בתמונה). שיא עולמי זה הושווה בדצמבר 1950 על ידי אדהמר דה סילבה מברזיל ושנה לאחר מכן נישבר בס"מ אחד, על ידי דה סילבה.
מדליית הזהב שבה זכה טאג'ימה הייתה האחרונה שזכתה יפן באתלטיקה עד אולימפיאדת סידני (2000) שבה זכתה נאוקו טקהאשי בריצת מרתון.
מס דיבידנדים
מס דיבידנדים הוא המס המוטל על דיבידנד המחולק על ידי חברה לידי בעלי מניותיה. המס מוטל כאשר מתרחש אירוע מס והוא מוטל על מקבל הדיבידנד ולא על המחלק. בחלק מהמדינות, מחלק הדיבידנד נדרש לנכות את המס במקור ולהעבירו לרשויות המס. בישראל מיסוי דיבידנדים הוא חלק ממס הכנסה.
סוג מס.
לסיווג ההכנסה מדיבידנד השפעה מהותית על סוג המס ושיעור המס שיוטל על המקבל. בחלק ממדינות העולם, למשל בארצות הברית, קבלת דיבידנד מסווג כהכנסה פירותית. במדינות אחרות, ביניהן ישראל, מדובר בהכנסה הונית. יתרה מכך, ישנן מדינות בהן קיים מיסוי חד-שלבי ובאחרות מיסוי דו-שלבי. הכרת שיטת המס מאפשרת ביצוע תכנון מס לצורך הקטנת המס המשולם.
מס דיבידנדים בישראל.
בישראל, תקבול דיבידנד היא הכנסה חייבת במס הכנסה ככל הכנסה אחרת. בהתאם להוראות סעיף 2(4) לפקודת מס הכנסה נקבע כי דיבידנד, לרבות דיבידנד המשתלם מתוך רווחי הון של חברה, ריבית, הפרשי הצמדה או דמי נכיון הם הכנסה חייבת במס.
החוק בישראל קובע שיעורי מס שונים לחברות ויחידים המקבלים דיבידנד:
נוסף להוראות החוק, קיימות הוראות שעה המפחיתות את שיעור מס הדיבידנדים על מנת להגדיל את הכנסות המדינה ממסים בתקופות מיתון או אחרי מבצעים צבאיים. כיוון שהמס מוטל רק כאשר הדיבידנד מחולק, הפחתת שיעור המס מעודדת בעלי חברות להכריז על חלוקת דיבידנד. הפחתת שיעור המס אומנם מפחיתה את המיסוי, אך בפועל הגביה עולה ככל שיותר נישומים מעדיפים לשלם מס בשיעור נמוך, והמדינה רואה הכנסות גבוהות מהתחזיות ומצליחה לממן את הוצאותיה החריגות.
מס דיבידנדים בארצות הברית.
בארצות הברית, תקבולי דיבידנדים בידי הנישום מסווגים הכנסה רגילה לכן שיעור המס נקבע לפי מדרגות המס של הנישום.
בשנת 2003 הציע הנשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש לבטל את המס המוטל על דיבידנדים באומרו כי . בנוסף הוא טען כי מיסוי רווחי חברות היא פעולה הוגנת אולם מיסוי בעלי המניות על אותם הרווחים היא פעולה לא הוגנת.
החל משנת 2003 שיעור מס הדיבידנדים נקבע לפי דרגות המס של הנישום, אך ברוב המקרים בדיבידנדים "רגילים" הכנסה מדיבידנד תחשב כמו רווח הון ארוך טווח שתמוסה בשיעור המקסימלי של 15% "מס דיבידנד מוטב". בשנת 2013 ממשל אובמה הוסיף דרגת מס מקסימלית חדשה בסך 39.6% הממסה דיבידנד מוטב בשיעור של 20%.
פרופיל התנועה של קסטנברג