בשנת 2012 שיחק בסדרה "חצויה - הדבר האמיתי" ובסרטים "נמס בגשם" ו"אף פעם לא מאוחר מדי". בשנת 2013 שיחק בסרטו של רשף לוי "לצוד פילים", ובסדרה "בית המשאלות", בערוץ 1. בשנת 2015 שיחק בסדרת הילדים "מריו" בערוץ הילדים. בשנת 2016 שיחק בסרטו של ארז תדמור, "ארץ פצועה" ובסדרה "מלאך של אמא", המשודרת ב-Yes. בשנת 2017 גילם את אביו של עמרם אלקיים השבאבניק בסדרה "כיפת ברזל" המשודרת בקשת 12.
בשנת 2019 גילם את דמותו של מפקד הימ"ר זיגדון בעונה 3 של מטומטמת המשודרת ב-HOT.
בשנת 2020 גילם את דמותו של עזרא פלאח בסדרת הדרמה מנאייכ ששודרה ב-כאן 11, ובאותה שנה גם השתתף בסדרה הקומית חזרות.
סוון אלקלעי
סוון אלקלעי (בסרבו-קרואטית: Sven Alkalaj, נולד ב-11 בנובמבר 1948) הוא דיפלומט ופוליטיקאי יהודי בוסני, החל מ-5 ביולי 2019 שגריר בוסניה והרצגובינה בארגון האומות המאוחדות בניו יורק. אלקלעי כיהן בשנים 2012–2014 כמזכיר בפועל של הוועדה הכלכלית של האו"ם לאירופה (UNECE), שמושבה בז'נבה. כיהן בעבר בשנים -2012-2007 כשר החוץ של בוסניה והרצגובינה. הוא חבר במפלגה למען בוסניה והרצגובינה בראשות חאריס סילייג'יץ'.
קורות חיים.
יליד סרייבו, אביו בן למשפחה ממוצא יהודי ספרדי ואימו קרואטית. סוון אלקלעי מגדיר את עצמו יהודי חילוני. הוא למד הנדסת מכונות באוניברסיטת סרייבו עד שנת 1974. בשנת 1987 סיים תואר שני בכלכלה ויחסים בינלאומיים באותה אוניברסיטה. בשנים 1985-1975 הוא עבד כמנהל מסחרי של החברה המשותפת הצרפתית-יוגוסלבית "פטרולאינווסט" בסרייבו. בהמשך היה בשנים 1988-1985 היה מנהל אזורי של חברת "אנרגואינווסט" למזרח התיכון והמזרח הרחוק מנהל אזורי של "אנרגואינווסט", אחר כך עבד כמנהל של החברה בבנגקוק בשנים 1988–1993. בשנת 1999 סיים את בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד בתחום מימון חברות.
קריירה דיפלומטית ופוליטית.
בשנת 1993 פגש אלקלעי לראשונה את המנהיג הבוסניאקי האריס סילאייג'יץ' והצטרף בהמשך למפלגתו. הסתבר להם ששני האבות שלהם שרתו לפני מלחמת העולם השנייה באותה היחידה בצבא היוגוסלבי ואביו של אלקלעי עמד לצידו של אביו של סילאייג'יץ' שהיה אימאם, כשחיילים סרבים ניסו לכפות עליו לאכול בשר חזיר.
בדומה לסילאייג'יץ', שואף אלקלעי לרוויזיה של הסכמי דייטון אשר במתכונתם הנוכחית מחריפים לדעתו את הקרע בין הלאומים של בוסניה והרצגובינה.
בשנים 2000-1993 כיהן כשגריר ארצו בארצות הברית ובשנים 2004-2000 שגריר ליד ארגון מדינות אמריקה. כשגריר בוושינגטון עשה אלקלעי מאמצים לגייס את תמיכת ארצות הברית בעת מאבק ארצו עם סרביה. בתוקף התפקיד הוא היה מעורב במו"ם שהביא באוקטובר 1995 לחתימת הסכם דייטון לפיו חולקה בוסניה והרצגובינה לפדרציה בוסניאקית-קרואטית ולרפובליקה סרפסקה הסרבית, כל אחת עם ממשלה ונשיא משלה, לצד ממשלה מרכזית של כל בוסניה והרצגובינה ובראשה נשיאות מתחלפת לפי רוטציה.
בשנים 2007-2004 היה שגריר של בוסניה והרצגובינה בבלגיה וראש המשלחת של ארצו במוסדות נאט"ו בבריסל. בין פברואר 2007–2012 כיהן כשר החוץ של בוסניה והרצגובינה.
כשר חוץ של בוסניה והרצגובינה ייצג בשנת 2007 את ארצו בוועידת הארצות האסלאמיות באסלאמבאד. בהזדמנות, בהתאם למדיניות של בוסניה והרצגובינה סירב להזמנת מקבילו האיראני לבקר בטהראן ונעדר מהמפגש של שרי החוץ של הארצות המוסלמיות עם נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד כשהלה ביקר בעצרת האו"ם בניו יורק.
בשנת 2007 ביקר שר החוץ אלקלעי בישראל.
בשנת 2012 התמנה על ידי מזכיר האו"ם באן קי מון למזכיר פועל של הוועדה הכלכלית של האומות המאוחדות לאירופה.
ביקורת.
נמתחה עליו ביקורת חריפה, והוא נדרש להתפטר מתפקידו לאחר שקיבל גם את האזרחות של קרואטיה.
באפריל 2010, במהלך ביקור באירלנד, הצהיר שעל סרביה להסגיר את הגנרל ראטקו מלאדיץ' לידי בית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר.
שונות.
אלקלעי מדבר באופן שוטף אנגלית וצרפתית ויודע את השפה לדינו. הוא נשוי בשנית והוא אב לשתי בנות.
איתי נוי
איתי נוי (נולד ב-1972) הוא אמן ומעצב שעונים ישראלי, המעצב ומייצר שעונים בסטודיו עצמאי ומציג את יצירותיו בתערוכות בישראל ומחוצה לה. נוי הוא חבר בסגל ההוראה של בצלאל.
ביוגרפיה.
נולד בישראל ב-1972, בוגר המחלקה לצורפות בבצלאל בשנת 2000. המשיך ללימודי תואר שני (M.Des) ב-Design Academy Eindhoven, בהולנד, שם למד בין השנים 2002–2004. מאז 2005 מרצה נוי במחלקה לצורפות ואופנה בבצלאל. עבודותיו הוצגו במוזיאונים ברחבי העולם ושעוניו נרכשים לאוספים חשובים, ביניהם אלה של מוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, אוסף צ’רלס ברונפמן בניו יורק ודרוך דיזיין באמסטרדם. הוא זכה בתשעה פרסים, ביניהם פרס אנדי לאמנויות, פרס העיצוב מטעם משרד התרבות והספורט ומלגת קרן התרבות אמריקה י־שראל.
כיום, הוא אמן ומעצב שעונים ישראלי עכשווי, המייצר שעונים במהדורות מוגבלות בסטודיו עצמאי ביפו העתיקה. שעוניו מתאפיינים בעיצוב חדשני אשר מעלה היבטים פילוסופיים של מושג הזמן. נוי מעניק ליחידות זמן פרשנות ייחודית: הוא דורש התבוננות מעמיקה לגילוי השעה, וכך יוצר מערכת יחסים אינטימית בין המתבונן לבין השעון, שהיא מעבר לפונקציונלית. השילוב של מלאכת מחשבת וביצוע מעולה הופכים את היצירות של נוי ממכשירים למדידת זמן לחפצי אמנות מעוררי מחשבה ודמיון.
הערות שוליים.
מפלגת בוסניה והרצגובינה
גאל גרינוולד
גאל (חיים) גרינוולד (בצרפתית: Gael Grunewald; נולד ב-18 בדצמבר 1964) הוא סגן יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית ויו"ר המחלקה לחינוך בההסתדרות הציונית העולמית. לשעבר יו"ר החטיבה להתיישבות, סגן יושב-ראש קק"ל ומזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית.
חייו.
גרינוולד נולד בשטרסבורג שבצרפת, למד בבית ספר יסודי יהודי בעיר, ובישיבה התיכונית ישיבת עץ חיים שבמונטרה, שווייץ. לאחר סיום לימודיו התיכוניים עלה לישראל ולמד בישיבת בית אל, ולאחר מכן שירת במשך שנה ביחידה קרבית בצה"ל, במסגרת מתנדבי חוץ לארץ.
בתום שירותו הצבאי שימש שליח וקומונר מטעם בני עקיבא העולמית בפריז, ולאחר מכן שב לארץ ולמד לתואר מהנדס מחשבים וכן לתואר בהוראת מדעים במכון לב. בהמשך ניהל את המכון להכשרת מדריכים של הסוכנות היהודית.
היה נציג הסוכנות היהודית באירופה במשך ארבע שנים והיה יועץ חינוכי לוועידת רבני אירופה.
בשנים 1998–2006 שימש כמזכ"ל תנועת בני עקיבא העולמית וכיו"ר מועצת תנועות הנוער העולמיות.
ב-2006 נבחר להנהלת ההסתדרות הציונית העולמית וכיהן כראש המחלקה להגשמה בארגון.
נבחר לחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית ביוני 2011. קודם לכן כיהן בחבר הנאמנים בין השנים 2001-2010.
בינואר 2012 נבחר לשמש סגן יו"ר דירקטוריון הקק"ל, תפקיד בו שימש עד היבחרו ליו"ר החטיבה להתיישבות בהסתדרות הציונית העולמית באוקטובר 2015.
בנובמבר 2020 במסגרת ההסכם הקואליציוני של הקונגרס הציוני ה-38 מונה גאל לסגן יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית וליו"ר המחלקה לחינוך בההסתדרות הציונית העולמית.
בנוסף לתפקידיו הציבוריים הוא שימש בהתנדבות כיו"ר שותפות בית שמש-מטה יהודה-וושינגטון-דרום אפריקה וכחבר ויו"ר במספר עמותות נוספות. בין היתר היה ממייסדי מכון צורבא מרבנן, המכון הגבוה להנחלת ההלכה למעשה בראשות הרב בן ציון אלגאזי, המפעיל כמאתיים מרכזי לימוד שבועיים בישראל ובתפוצות. גרינוולד משמש כיו"ר המכון.
חיים אישיים.
נשוי לשירה, המשמשת מנהלת אולפנה, ומתגורר בבית שמש. אב ל-7 ילדים וסב ל-3 נכדים.
תותח 75 מ&quot;מ PaK 40
יואן גריפית'
יואן גריפית' (באנגלית: Ioan Gruffudd ; נולד ב-6 באוקטובר 1973) הוא שחקן ולשי. גריפית' מוכר בין היתר בשל תפקידו בתור הוריישיו הורנבלואר בסדרת הסרטים "הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן". הוא התפרסם לראשונה בתור הקצין הרולד לאו בסרט האסונות "טיטניק" (1997) שביים ג'יימס קמרון, ולאחר מכן גם בתור סר לנסלוט דו לאק בסרט "המלך ארתור" (2004), בתור ריד ריצ'רדס/מיסטר פנטסטיק בסרט "ארבעת המופלאים" (2005) ובהמשכו "" (2007) ובזכות הופעתו בתור ויליאם וילברפורס בסרט "רוחות של חופש" (2006).
שנותיו המוקדמות.
גריפית' נולד בוויילס שבממלכה המאוחדת. שני הוריו מורים. בילדותו עברה המשפחה לעיר קארדיף. בתיכון ניגן באבוב. לגריפית' אח בשם אלון (Alun) ואחות בשם סיוון (Siwan).
קריירה.
קריירת המשחק של גריפית' החלה בנעוריו כאשר שיחק באופרת הסבון הוולשית שנקראה "Pobol y Cwm". בגיל 18 החל ללמוד ב"האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה". בתחילה התקשה לקבל תפקידים רציניים ואף פרש כמה פעמים אך בשנה האחרונה ללימודיו לוהק לתפקיד ראשי במחזה הדה גאבלר. לאחר משחקו במחזה קיבל הצעה לשחק בסדרת הטלוויזיה "פולדארק".
ב-1997 הופיע בסרט "ויילד" בתור המאהב של אוסקר ויילד. בהמשך אותה שנה שיחק בסרט שובר הקופות "טיטניק" של ג'יימס קמרון. באותה שנה החל לשחק בתפקיד הראשי בדמותו של הוריישיו הורנבלואר, בסדרה "הורנבלואר - ימאי וג'נטלמן", סדרת טלוויזיה בריטית שכללה 8 סרטים אשר שודרו בין 1998 ל-2003. בשנת 2001 הופיע בקליפ לשיר "Uptown Girl" של להקת הבנים וסטלייף לצידה של קלאודיה שיפר.