בערוץ העיקרי מפרסם דוסון, מדי שבוע, קטעי קומדיה שונים, שמהווים פרודיה על התרבות האמריקאית בנושאי זרמים חברתיים בקרב בני הנוער (לדוגמה סדרת Emo Breakup) ותרבות ומדיה. כך למשל דוסון הפיק קליפ קומי לצלילי השיר "Telephone", ו-"Bad Romance" של ליידי גאגא. דוסון גם חיקה את קאשה - אותה הציג כבחורה שיכורה - בריטני ספירס, פריס הילטון, קניה ווסט ג'סטין ביבר ואחרים. בנוסף בסרטונים שלו הוא צוחק על ערוץ דיסני ועל הסדרות בו. דוסון גם פרסם פרודיות על סרטים, ביניהם טיטניק, הר ברוקבק, הארי פוטר ואחרים, פרסם קומדיה על סדרות הטלוויזיה דוסון קריק ודגרסי (Degrassi) ועל סדרות שונות של ערוץ הטלוויזיה MTV. נוהג גם ללגלג על משתמשי יוטיוב אחרים כמו איי-ג'סטין (ijustin), פרד (Fred) וסמוש (smosh) והוא גם מעלה מערכונים קומיים אוטוביוגרפיים מחיי המשפחה האמריקאית.
תומס פוסלסויט
צ'י-הא
הצ'י-הא (九七式中戦車 チハ, יפנית: טנק בינוני, סוג 97, צ'י-הא) היה טנק בינוני מתוצרת יפן שהיה בשימוש צבא יפן במהלך מלחמת סין–יפן השנייה ומלחמת העולם השנייה. הצ'י-הא היה הטנק הבינוני הנפוץ ביותר בשירות הצבא היפני, ושימש כבסיס לאין ספור כלי רק"מ אחרים, בכללם נגמ"שים, משחיתי טנקים, תותחים מתנייעים ועוד. עם זאת,
בעל שריון, חימוש עיקרי ומנוע שהיו נחותים בהשוואה לטנקים המקבילים בצבאות אחרים בתקופת מלחמת העולם השנייה, דוגמת השרמן, הקרומוול, ה-T-34 והפנצר סימן 4.
הצדדית הנמוכה שלו יחד עם אנטנת הקשר החצי מעגלית שהותקנה על גג הצריח, הצריח שהוצב בהסטה ימינה, ומערכת המזקו"ם הייחודית, שהתבססה על עקרון הנדנדה המאוזנת, שיוו לצ'י-הא מראה ייחודי שהבדיל אותו מטנקים יפנים אחרים. הצ'י-הא היה פיתוח של הטנק הקל הא-גו וייצג את תהליך המודרניזציה שעבר על התפישה היפנית של לוחמת השריון עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.
עוצבה 319
ריצ'ארד הנדריקס
המנון פרגוואי
המנון פרגוואי הוא השיר Paraguayos, República o Muerte ("פרגוואים, רפובליקה או מוות"). ההמנון נכתב בשנת 1846 בידי המשורר האורוגוואי פרנסיסקו אקוניה דה פיגרואה, לבקשת נשיא פרגוואי באותה העת, קרלוס אנטוניו לופס. פיגרואה כתב את המנון אורוגוואי הנושא שם דומה (Orientales, la Patria o la tumba - "בני המזרח, המולדת או הקבר"), 13 שנים קודם לכן. מקורו של לחן ההמנון אינו ידוע, אך העיבוד הנוכחי הוא של רמברטו חימנס, מ-1933.
להמנון גרסה גם בשפת גוארני.
בונו (פירושונים)
דה בונו
חבור
נהר חָבוֹר (בערבית: خابور, חַ'אבּוּר) הוא היובל הגדול ביותר של הפרת, ועיקר זרימתו של הנהר בשטח סוריה, בחבל ג'זירה.
מקורו של נהר החבור באזור טורקיה, אם כי מקורות המים העיקריים שלו הם מעיינות קרסטים באזור "ראס אל-עין" שעל גבול סוריה עם טורקיה. אורכו של החבור 300 ק"מ ושטח אגן הניקוז הוא 13,300 קמ"ר. אל החבור זורמים מספר ואדיות בהן זורמים המים רק בחלק מהשנה. ביחד הם יוצרים את האזור שנקרא "משולש החבור" או "אזור החבור העליון". באזור זה נעה כמות הגשמים השנתית בין 200 ל-400 מ"מ. כמות מועטה זו הופכת את מי החבור לכל אורך ההיסטוריה למקור מים חיוני לחקלאות באזור. החבור זורם בשטח סוריה בכיוון דרום ונשפך לפרת ליד העיר בוסירה.
סקרים וחפירות ארכאולוגיות הראו שהאזור היה מיושב מאז התקופה הפלאוליתית. בעמק החבור נחפרו אתרים ארכאולוגים חשובים כמו תל חלף, תל פחריה, תל ברק, תל ליילאן, תל ברי, אורקש, תל ארביד ועוד. האזור נתן את השם למשפחת כלי חרס מצוירים מתחילת האלף ה-2 לפנה"ס שנמצאה באזור צפון מסופוטמיה ונקראת "משפחת כלי חבור" . באזור החבור התפתחה גם ממלכת מיתני שהגיעה לשיא גדולתה בתקופת הברונזה המאוחרת בין המאה ה-15 לפנה"ס ועד המאה ה-13 לפנה"ס.
אזור החבור מוזכר גם במקרא. לאחר שמרד הושע בן אלה מלך ישראל במלך אשור שלמנאסר החמישי בשנת 724 לפנה"ס, עלה שלמנאסר לשומרון והחריבה סופית בשנת 722 לפנה"ס. שלמנאסר הגלה את תושבי השומרון לאשור. הפסוק (מלכים ב, יז, ו) מספר
בשנת 1960 החל פרויקט נהר החבור. נבנתה מערכת של סכרים ותעלות. נבנו שלושה סכרים באגן החבור כחלק מתוכנית השקיה הכוללת גם סכר על נהר פרת. בקעת חבור הכוללת שטח חקלאי של ארבעה מיליון דונם, מהווה את אזור גידול החיטה העיקרי של סוריה. אזור החבור העליון הוא מרכז אזור ייצור הנפט של סוריה.
בית מקדש מעט
דוד ויה
אליזבתה מבוסניה
אליזבתה מבוסניה (בבוסנית: Elizabeta Kotromanić; בהונגרית: Kotromanić Erzsébet; בפולנית: Elżbieta Bośniaczka; נולדה בשנת 1339 לערך - נרצחה ב-16 בינואר 1387), הייתה מלכת הונגריה וקרואטיה בין השנים 1353 ועד 1382 ומלכת פולין בין 1370 ל-1382 כאשתו השנייה של המלך לאיוש הגדול.
ביוגרפיה.
אליזבתה הייתה בתו של סטפן קוטרומניץ' השני, הבאן של בוסניה ובן לשושלת קוטרומניץ'. מצד אמה היא הייתה נכדתו של הרוזן קזימיר השני מקויאוויה, אחיו של מלך פולין ולדיסלאב הראשון.
את נישואיה של אליזבתה ללאיוש ארגנה אמו, אלזבייתה מפולין. באותה תקופה היא חיפשה לבנה אישה חדשה, לאחר מותה של מרגרטה מלוקסמבורג, אשתו הראשונה, שהייתה בת 14 בלבד. סטפן השני אישר - בניגוד לרצונו - את האירוסין, ואליזבתה עברה בגיל 11 להונגריה. ב-20 ביוני 1353, כשהייתה בת 14, התחתנו השניים. סטפן לא השתתף בחתונה בשל מצב בריאותו הרופף. תקופת שלטונה כרעייתו של לאיוש הגדול הייתה מאופיינת בסכסוכים עם חמותה. לאחר ששימשה מלכה רעיה, כאלמנה של המלך, החלה אליזבתה לשמש עוצרת בשם בתה הקטינה, מריה. בתור עוצרת היא נאלצה להתמודד עם מספר מרידות שארגנו אצילים קרואטים אשר ניסו לנצל את חולשתה של מריה, שירשה את השלטון בגיל 11. המחקר ההיסטורי מתאר אותה כשליטה תקיפה, ובני תקופתה מתארים אותה לעיתים כתככנית ואכזרית, שלא היססה להשתמש בתכסיסים פוליטיים להגנה על האינטרסים של בתה. אליזבתה נרצחה לאחר שנחטפה עם מריה על ידי המורדים, בקשר שאורגן על ידי בעלה של מריה, זיגמונד לבית לוקסמבורג. בניסיון להגן עליה ועל מריה נהרג מיקלוש גאראי, הפלטין של הונגריה.
ויקטור בראניקוב
ויקטור פאבלוביץ' בראניקוב (ברוסית: Ви́ктор Па́влович Бара́нников; נולד ב-20 באוקטובר 1940 בכפר פדוסייבקה מחוז פרימוריה, ברית המועצות - 21 ביולי 1995, מוסקבה) היה מדינאי רוסי שכיהן כראש גופי ביטחון הפנים, תחילה בברית המועצות ולאחר מכן ברוסיה. בראניקוב ניהל את ארגוני ביטחון המדינה בתקופה שבין פירוק ברית המועצות והקמת הפדרציה הרוסית.
שימש כשר פנים, שר ההגנה ומנכ"ל סוכנות הביטחון הפדרלית הראשון.
ביוגרפיה.
לאחר עם סיום לימודיו בבית הספר בראניקוב עבד במפעל המכני של ילאבוגה (בטטרסטן) בשנים 1957–1961.
ב-1961 החל לשרת במשטרה וסיים את בית הספר המיוחד לשוטרים של ילאבוגה בשנת 1968 ולמד בסניף סברדלובסק של בית הספר הגבוה של משרד הפנים במוסקבה שסיים אותו בשנת 1968.
בראניקוב היה מפקד מחלקת המשטרה וסגן מפקד מחלקת המבצעים האזורית, כעבור זמן הועבר לאגף השביעי של המינהל למלחמה בגנבת רכוש סוציאליסטי של משרד הפנים הסובייטי (Управления по борьбе с хищениями социалистической собственности МВД СССР), שעסק במאבק בגנבת מטבעות ויהלומים.
ביוני 1988 הועבר לבאקו והיה סגן ראשון לשר הפנים באזרבייג'ן במטרה להשליט סדר לאור מהומות אתניות בעיר.
ביולי 1990 מונה לסגן שר הפנים. החל מספטמבר 1990 היה שר הפנים של רוסיה הסובייטית (הרפובליקה הגדולה ביותר של ברית המועצות).
בעקבות פוטש של אוגוסט, ב-23 באוגוסט 1991 מונה לשר הביטחון והפנים של ברית המועצות. עם פירוק ברית המועצות מונה ב-26 בדצמבר 1991 לשר הפנים והביטחון הרוסי. אנשי כוחות הביטחון התנגדו לאיחוד עם כוחות המשטרה הסובייטית, לכן עד מהרה המשרד המאוחד פורק ל-2 משרדים נפרדים.
ב-15 בינואר 1992 מונה למנכ"ל סוכנות הביטחון הפדרלית, היורשת הישירה למינהל השני של הקג"ב האחראי לביטחון פנים. ב-24 בינואר אותה שנה מונה לראש משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית. במאי 1992 הועלה לדרגה צבאית "גנרל הצבא" - הדרגה השנייה בסדר הדרגות הצבאי הרוסי.
במסגרת פעילותו במשרד הוא הצליח לבצע מספר מבצעים. יחד עם זאת, נפוצו שמועות על קשריו עם המתעשרים החדשים וניצול התפקיד לקבלת הטבות אישיות. כמו כן, נפוצו שמועות על קשריו המתגברים עם מתנגדים למדיניותו של הנשיא. עד קרע זה, ב-18 ביולי 1993 פוטר בשל הפרות אתיות ופעילות לקויה של שומרי שירות משמר הגבול הפדרלי בגבול הטג'יקי-אפגני.
בראניקוב היה פעיל בסכסוך החוקתי הרוסי של שנת 1993 וכיהן כשר הביטחון המיועד של מתנגדי הנשיא בוריס ילצין. הוא נעצר ב-4 באוקטובר 1993, שוחרר ב-26 בפברואר 1994 וקיבל חנינה מאת הנשיא בוריס ילצין.
ב-12 ביולי 1995 ויקטור בראניקוב הלך לעולמו בביתו במחוז מוסקבה.
מארטן סטקלנבורג
מארטן סטקלנבורג (בהולנדית: Maarten Stekelenburg; נולד ב-22 בספטמבר 1982 בהארלם) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אייאקס ובנבחרת הולנד.
קריירת מועדונים.
בילדותו שיחק סטקלנבורג בקבוצות המקומיות זנטפורט 75 ושוטן ובגיל 15 עבר לאייאקס אמסטרדם והחל לשחק בקבוצת הנוער של המועדון. בעקבות יכולת טובה עלה בשנת 2001 לקבוצה הבוגרת וב-24 בפברואר 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד נאק ברדה. בארבע עונותיו הראשונות באייאקס היה בעיקר שוער המשנה של הקבוצה וזכה עימה פעמיים במגן יוהאן קרויף ופעם אחת באליפות הולנד. עם מעברו של בוגדאן לובונט לפיורנטינה בעונת הפך לשוערה הראשון של אייאקס והוביל אותה לזכייה בגביע ההולנדי, אך הקבוצה סיימה את העונה בליגה ההולנדית במקום הרביעי בלבד.