בשנת 2006 הוא עבר לאל נסיונל, שם שיחק 3 עונות והופיע ב-94 משחקים.
בשנת 2009 איובי הושאל למונטריי מליגת העל המקסיקנית. זמן קצר לאחר ההשאלה מונטריי מימשה את אופציית הרכישה ורכשה את איובי. בדצמבר 2011 הוא חידש את חוזה בקבוצה. בתקופה בה שיחק במונטריי זכתה הקבוצה פעמיים באליפות מקסיקו, 3 פעמים בליגת האלופות של CONCACAF והגיעה למקום השלישי באליפות העולם לקבוצות 2012.
בשנת 2013 איובי עבר לפצ'וקה, גם היא מליגת העל המקסיקנית.
נבחרת אקוודור.
איובי זומן למונדיאל 2002 שהתקיים ביפן ובקוריאה הדרומית. בטורניר זה היה אחד מהשחקנים הצעירים ביותר בסגל האקוודורי, ולא זכה להופיע בטורניר. הוא שיחק באופן קבוע במשחקי אקוודור במוקדמות מונדיאל 2006 וסייע לנבחרתו להעפיל לטורניר. אלא שאז, באופן מפתיע, לא נכלל בסגל הסופי של אקוודור למונדיאל 2006.
איובי זומן לסגל אקוודור לקופה אמריקה 2007. בטורניר זה הופיע פעמיים, כאשר נכנס כמחליף במשחק מול ופתח בהרכב במשחק מול .
איובי היווה חלק אינטגרלי בהרכב אקוודור במוקדמות מונדיאל 2010. הוא ביסס את מעמדו בנבחרת כאשר הבקיע שני שערים בניצחון על 1-5. הוא גם כבש שער בניצחון 0-2 על , שנחשבה לנבחרת החזקה בבית הדרום אמריקאי. למרות זאת, אקוודור לא הצליחה להעפיל לטורניר הגמר, לאחר שסיימה במקום ה-6 בבית הדרום אמריקאי, נקודה אחת בלבד מהמקום ה-5 שמוביל לפלייאוף הבין-יבשתי.
במוקדמות מונדיאל 2014 איובי היה אחד השחקנים היחידים בנבחרת אקוודור ששיחקו בכל 16 משחקי המוקדמות. כשחקן שיכול לשחק בעמדות מגוונות, איובי שיחק בעיקר בעמדת המגן השמאלי. הוא סייע לאקוודור להעפיל למונדיאל 2014 שנערך בברזיל. בטורניר, איובי בישל שני שערים לאנר ולנסיה, בישול אחד בהפסד 2-1 ל ובישול נוסף בניצחון 1-2 על .
תארים.
אל נסיונל
אגודת הסופרים העברים בארץ ישראל
ראיין מרפי (תסריטאי)
ראיין מרפי (באנגלית: Ryan Murphy; נולד ב-30 בנובמבר 1965) הוא מפיק קולנוע, תסריטאי ובמאי אמריקאי. מרפי ידוע בעיקר כיוצר סדרות הטלוויזיה "צעירים לנצח", "ניפ/טאק", "Glee", "אימה אמריקאית", "הנורמלים החדשים", "מלכות הצעקה", ובמאי הסרטים "לאכול, להתפלל, לאהוב", "הלב הרגיל", "הנערים בחבורה" ו"הנשף".
ביוגרפיה.
מרפי נולד וגדל באינדיאנפוליס, אינדיאנה, למשפחה קתולית.
מרפי למד את לימודיו האקדמאים באוניברסיטת אינדיאנה.
עבודה כעיתונאי.
מרפי עבד כעיתונאי במספר עיתונים, בהם "מיאמי הרולד", "לוס אנג'לס טיימס" ו"ניו יורק דיילי ניוז". פריצת הדרך הקולנועית שלו החלה בסוף שנות ה-90 כאשר במאי הקולנוע סטיבן ספילברג קנה ממנו את התסריט לסרט "מדוע אני לא אוכל להיות אודרי הפבורן?" שמעולם לא הופק.
קריירה בטלוויזיה.
בשנת 1999 יצר מרפי את סדרת הנוער הקומית "צעירים לנצח" ששודרה ברשת הטלוויזיה WB וסיפרה את סיפורן של שתי תלמידות תיכון יריבות שנאלצות לקבל את גורלן כאחיות חורגות, לאחר שהוריהן נישאים. הסדרה שודרה במשך שתי עונות.
בשנת 2004 יצר מרפי את סדרת הלהיט האפלה "ניפ/טאק" ברשת FX, שעלילתה סבבה סביב עולמם של שני מנתחים פלסטיים מצליחים. ההשראה לעבודה על הסדרה נוצרה כאשר מרפי חקר כעיתונאי סמוי את עולם הניתוחים הפלסטיים בבוורלי הילס. בשנת 2004 קיבל מרפי את המועמדות הראשונה שלו לפרס אמי בקטגוריית "הבימוי הכי טוב לסדרת דרמה". הסדרה שודרה במשך שבע עונות.
בשנת 2009 ניסה מרפי ללכת על פן אחר ביצירותיו וליצור משהו יותר "קליל" מ"ניפ/טאק".
מחשבה זו הולידה את הקומדיה המוזיקלית "Glee" אותה יצר עם המפיק בראד פלצ'וק. הסדרה סובבת סביב סיפורה של מקהלת בית הספר "מקינלי" ומשלבת בתוכה להיטי מוזיקה עכשוויים ולהיטים מכל הזמנים.
פרק הפיילוט של הסדרה שודר בספטמבר 2009 ועורר הדים וביקורת נלהבות ואף זיכה את מרפי לראשונה בפרס אמי. הסדרה קיבלה מועמדויות רבות, אך מעולם לא זכתה בפרס "הקומדיה הטובה". בספטמבר 2014 שודרה העונה האחרונה של הסדרה.
בשנת 2011 עלתה לאוויר סדרת האימה האנתולוגית אותה יצר עם שותפו לסדרה "Glee" בראד פלצ'וק, "אימה אמריקאית" שהפכה ללהיט בין רגע ונחשבת לאחת הסדרות הנצפות ביותר בארצות הברית.
הסדרה עוסקת כל עונה בנושא אחר, עם עלילה אחרת, כאשר סגל השחקנים משחק דמויות שונות כל עונה.
בשנת 2012 בהשראת לידת בנו הראשון יצר את הסדרה הקומית "הנורמלים החדשים" שמספרת את סיפורם של זוג גברים שמביאים ילד לעולם עם אם פונדקאית. הסדרה זכתה לביקורות מעורבות ונמתחה עליה ביקורת רבה מצד אגודת הלהט"ב האמריקאית, בעיקר על האופן הפשוט שבו הוצג תהליך הפונדקאות של השניים, שלא תואם את המצב הנוכחי כלל.
ב-22 בספטמבר 2015 עלתה ברשת FOX העונה הראשונה באנתולוגיה חדשה ביצירתו של מרפי ושותפו לכתיבה בראד פלצ'וק בשם "מלכות הצעקה", קומדיית אימה מסוגת סרטי ה"סלאשר" (Slasher) בה רוצח מסתורי מטיל אימה על קולג' יוקרתי. בעונה הראשונה מככבים: אמה רוברטס, ליאה מישל, אביגייל ברסלין, ניק ג'ונאס, אריאנה גרנדה וג'יימי לי קרטיס.
פרויקט של מרפי גם הוא אנתולגיה, בשם "סיפור פשע אמריקאי", סדרה מסוגת דרמת פשע ביוגרפית עלה ב-2 בפברואר 2016 העונה הראשונה סובבת סביב פרשת או. ג'יי. סימפסון ובה משתתפים השחקנים קובה גודינג ג'וניור כסימפסון, שרה פולסון כמרשה קלארק (התובעת הראשית במשפטו של סימפסון), ג'ון טרבולטה כרוברט שפירו (פרקליט ההגנה במשפט סימפסון), ודייוויד שווימר כרוברט קרדשיאן (הסניגור הראשי במשפטו של סימפסון).
ב-5 במרץ 2017 עלתה ברשת FX אנתולוגיה חדשה בת 8 פרקים האנתולוגיה ביצירתו של מרפי ובהפקתו של בראד פיט, "אויבות" (באנגלית: "Feud"). בעונה הראשונה משתתפות השחקניות ג'סיקה לאנג וסוזן סרנדון שמגלמות את השחקניות ג'ואן קרופורד ובטי דייוויס בהתאמה, על רקע סכסוכן המשותף במהלך צילומי הסרט מה קרה לבייבי ג'יין. בעונה זו משתתפים גם השחקנים אלפרד מולינה, שרה פולסון, סטנלי טוצ'י, ג'ודי דייוויס, קתרין זיטה-ג'ונס וקתי בייטס.
בשנת 2019 יצר וכתב את סדרת הטלוויזיה "הפוליטיקאי" לרשת נטפליקס, ובנוסף ביים את פרק הבכורה.
באוקטובר 2020 אישרה חברת נטפליקס את הפקת המיני-סדרה " שיצר מרפי עם איאן ברנן.
בסוף שנת 2022 עתידה לעלות המיני-סדרה אותה יצר מרפי "The Watcher"" עבור רשת נטפליקס.
קולנוע.
בשנת 2010 ביים מרפי את הסרט הראשון שלו שיצא לאקרנים, "לאכול, להתפלל, לאהוב", בכיכובה של ג'וליה רוברטס שזכה לביקורות חיוביות מהמבקרים.
בשנת 2014 ביים את סרט הטלוויזיה המצליח, "הלב הרגיל", המבוסס על מחזה בעל אותו שם, בכיכובם של מארק רופאלו, ג'ים פרסונס וג'וליה רוברטס, עליו זכה בפרס אמי בקטגוריית "סרט הטלוויזיה הטוב ביותר" לשנת 2014. בשנה זו הפיק את סרט האימה "The Town That Dreaded Sundown" המהווה סיקוול לסרט באותו שם משנת 1976.
ב-2020 לקח חלק מהפקת שני סרטים להט"בים עבור נטפליקס: הסרט "הנערים בחבורה", שביים ג'ו מנטלו לנטפליקס בכיכובם של מאט בומר, ג'ים פרסונס וזאכרי קווינטו, והסרט המוזיקלי "הנשף" שאותו גם ביים ויככבו בו מריל סטריפ, ג'יימס קורדן וניקול קידמן. שני הסרטים מבוססים על מחזות שהופקו בברודוויי בשנת 2018.
חיים אישיים.
מרפי הוא הומוסקסואל מוצהר והיה במערכת יחסים ארוכת שנים עם במאי הקולנוע ביל קונדון.
מרפי נישא לבן זוגו הנוכחי דייוויד מילר וב-24 בדצמבר נולד בנם לוגן פיניאס, שאותו הביאו לעולם בתהליך פונדקאות.
ארבעת המפחידים
ארבעת המפחידים (באנגלית: Frightful Four) היא קבוצה בדיונית של נבלי-על המופיעה בחוברות הקומיקס ארבעת המופלאים ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת "Fantastic Four #36" ממרץ 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.
ביוגרפיה בדיונית.
כאשר סאנדמן והלוכד ברחו מהכלא, הם נתקלו במכשף חסר האונים. הם יצרו ברית לחיסול קבוצת ארבעת המופלאים, וגייסו את מדוזה חולת האמנזיה כחברה הרביעית. הם התגלו כמוצלחים, אולם עקבות עזיבתה של מדוזה, התקשו במציאת חבר רביעי. ניסיון ידוע היה שטיפת מוחם של הדבר ובהמשך של ספיידרמן. בסופו של דבר, סאנדמן הפנה עורף לקבוצה. בעקבות כך, הקבוצה כללה את המכשף, קונסטריקטור, טאסקמאסטר ודדפול, שהובסו בקלות על ידי הדבר ופרנקלין ריצ'רדס. המכשף החליף את שאר הקבוצה באביר האימה, הלוכד ומן-בול, שהובסו. צוות מוצלח יותר כלל חמישה חברים: המכשף, טיטניה, הידרו-מן, קלו וארון הצופה. ארון הביס את ארבעת המופלאים, אך בגד בארבעת המפחידים. בניסיון לשקם את הצוות, המכשף גייס את קלו, גברת מארוול ואת הרוח האדומה. הצוות הובס על ידי ארבעת המופלאים ללא מיסטר פנטסטיק, ובעקבות כך, קלו והרוח האדומה ברחו.
המכשף וגברת מארוול גייסו את הלוכד ואת המעניש - רובוט בשירות גלקטוס - לצוות, ונאבקו בארבעת המופלאים. בראותם כי דוקטור דום (למעשה ריד ריצ'רדס בגופו של דום) מנהיג את ארבעת המופלאים, המכשף נכנע למניעת סיכון מיותר. הצוות הבא כלל את המכשף, אשתו של המכשף הידועה בתור הסלמנדרה, הידרו-מן, הלוכד ובתו של המכשף כמרגלת. המכשף הדיח את הלוכד, ובגלל מרד בתו של המכשף, ארבעת המופלאים הביסו את ארבעת המפחידים. הקבוצה חזרה, וכללה את המכשף, הידרו-מן, הלוכד וטיטניה. הם שתלו מתקן האזנה ופצצה בחלליתו של מיסטר פנטסטיק, הביסו את האישה הבלתי-נראית בטיטאן ולכדו אותה שם. בעוד ארבעת המופלאים בכדור הארץ, ארבעת המפחידים הפעילו את הפצצה.
מארוול עכשיו!