במהלך לימודי התואר השני, בלפר-כהן ניתחה את כלי הצור המסותתים וכלי העצם משכבת התרבות האוריניאקית במערת היונים (שתוארכה לפני 35,000 שנה). בעבודתה תרמה להגדרת התרבות האוריניאקית של הלבנט ומקומה ברצף הפלאולית העליון באזור. במהלך השנים סייעה בהבנת יחסי הגומלין של תרבות ציידים-לקטים זו עם מקבילתה האירופאית.
בדוקטורט דנה בלפר-כהן בהיבטים הטכנולוגיים והמרחביים של שרידי התרבות הנטופית במערת היונים בגליל, כולל אדריכלות, קבורות, כלי הצור והאבן והעיטורים. בעבודה זו היא סיפקה את הבסיס למחקר המודרני של התרבות הנטופית ועיצבה את שאלות המחקר החשובות, שעדיין משמשות במחקר הנוכחי.
בלפר-כהן לקחה חלק בפרויקטים ארכאולוגיים רבים, חלקם נמשכו כמה עשרות שנים, כגון מערות כבארה והיונים, שם הייתה מעורבת בחקר הממצאים ובפרסומם. פרויקטים מחקריים ותרומות שנבחרו לאחרונה כוללים:
פיניאס
פיניאס (ביוונית Πηνειός) היא עירייה ביחידה האזורית אליס, במערב יוון, יוון. מקום מושבה של העירייה הוא בעיירה גסטוני.
שטח העירייה של 161.496 קמ"ר. השם נקרא על שם נהר פיניוס .
עירייה.
העירייה פיניאס הוקמה ברפורמת השלטון המקומי בשנת 2011 על ידי מיזוג של שלוש העיריות לשעבר הבאות, שהפכו ליחידות עירוניות:
יחסי ספרד–רואנדה
יחסי ספרד–רואנדה הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין רואנדה וספרד.
יחסים דיפלומטיים.
שתי המדינות החלו את היחסים הדיפלומטיים שלהן בשנת 1967. בשנת 1994 פנתה ספרד לעם רואנדה והדגישה את השתתפותם של הכוחות הספרדים במשימה שנשלחה באותה שנה על ידי האו"ם. היא הייתה גם המדינה הראשונה שהעבירה צוות זיהוי פלילי ותובעים לקרקע זמן קצר לאחר רצח העם ברואנדה כדי לאסוף ראיות ועדויות שאפשרו לזהות ולהעמיד לדין את האשמים בכך. התוצאה הענפה של עבודה זו, שהועברה לאו"ם בשנת 1995, הייתה מועילה מאוד להקמת בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה. באותה שנה ארגנה ספרד מניירובי גשר אווירי עם שני מטוסים צבאיים במטרה להעביר את הסיוע ההומניטרי הבינלאומי למאות אלפי הפליטים שהותקנו במחנה הקונגולזי בגומה, בו ספרד כיוונה את הגדוד הראשון של קציני הרפואה שנפרסו שם על ידי ארגון הבריאות העולמי. באמצעות הסיוע שהעניקה ספרד בית החולים הפסיכיאטרי של קיגאלי נבנה מחדש לאחר מלחמת האזרחים, בכספים שהוענקו על ידי משרד הבריאות של אנדלוסיה.
יחסים כלכליים.
בשנת 2012 היצוא הספרדי לרואנדה הסתכם ב 6.58 מיליון אירו. המוצרים העיקריים המיוצאים כללו: התקני צליל (44.5%); תאים פוטו-וולטאיים (20.4%); משאבות צנטריפוגליות (0.9%); מוטות ברזל או פלדה (0.6%) ומעקרים רפואיים-כירורגיים או מעבדה (0.3%). בשנת 2013, עד נובמבר, היצוא הסתכם ב-1.7 מיליון אירו.
הייבוא הספרדי מרואנדה באותה תקופה היה 0.49 מיליון אירו. המוצרים העיקריים שיובאו בשנת 2012 היו: קפה (75.3% מהסך הכל); מיצים ותמציות ירקות (18.9%); אגוזים (3.5%); אוסצילוסקופים וקתודים (1.4%) ומוצרי סלים (0.6%). בשנת 2013, עד נובמבר, היבוא הסתכם ב-0.9 מיליון אירו ו-INDRA SISTEMAS ו-ISOFOTON הן החברות הספרדיות העיקריות הפועלות ברואנדה.
שיתוף פעולה.
באופן מסורתי רואנדה לא הייתה מדינה של שיתוף פעולה עבור ספרד, והיא גם לא נמצאת ברשימת המדינות המועדפות של תוכנית האב לשיתוף פעולה ספרדי 2013–2016. שיתוף הפעולה לפיתוח המתבצע עם רואנדה נעשה רב-צדדי.
בתקופה 2006–2009 הקהילות האוטונומיות הקדישו לרואנדה סכום כולל של 5,282,360 אירו כסיוע לפיתוח, כאשר אקסטרמדורה (603,000 אירו), נווארה (1,060,000 אירו), חבל הבסקים (1,361,900 אירו) וולנסיה (1,235,155 אירו). השאר הם תרומות קטנות של אנדלוסיה, האיים הבלאריים, אראגון, קטלוניה, קסטיליה-לה מנצ'ה וקסטיליה ולאון.
אברהם שלום ישכר דב ליפשיץ הלברשטאם
ליליאן וולד
ליליאן וולד (באנגלית:Lillian Wald), נולדה ב 10 במרץ 1867 באוהיו וגדלה בניו יורק. אחות ופעילה הומניטרית יהודייה אמריקאית. הקימה את הארגון “רחוב הנרי”, שבמסגרתו ניהלה צוות של עשרות אחיות שהעניקו טיפול לקהילות מהגרים עניות; לבסוף הפך הארגון לשירות ביקור האחיות של ניו יורק, מערכת הסיעוד הציבורית הראשונה בעולם.
חיים מוקדמים וחינוך.
וולד נולדה למשפחה רפואית יהודית גרמנית-יהודיתבסינסינטי, אוהיו. אבא שלה היה סוחר אופטי; דודה, הנרי וולד, MD, היה מנתח מאומן באוניברסיטת וינה שהחל שושלת רפואית בעיר ניו יורק באוניברסיטת קולומביה בשנות השמונים של המאה העשרים. בשנת 1878 עברה עם משפחתה לרוצ'סטר, ניו יורק. היא פנתה למכללת וסאר בגיל 16, אך בית הספר חשב שהיא צעירה מדי. בשנת 1889 למדה בבית הספר לאחיות בבית החולים בניו יורק. היא סיימה את לימודיה בבית הספר לאחיות בבית החולים בניו יורק בשנת 1891, ואז למדה קורסים במכללה לרפואה של האישה.
קריירת אחיות.
וולד טבעה את המונח 'אחות לבריאות הציבור', כדי לתאר את צורת הסיעוד החדשה שפיתחה כדי לסייע לעניים. רעיונותיה הובילו את מועצת הבריאות בניו יורק לפתח מערכת סיעוד ציבורית ראשונה בעולם.
וולד הציעה תוכנית ביטוח בריאות לאומית וסייעה בהקמת בית הספר לאחיות באוניברסיטת קולומביה. היא לחצה על מועצת החינוך בעיר ניו יורק להרחיב את ההזדמנויות החינוכיות לילדים עם לקויות גופניות ולמידה, להעסיק אחיות בבית הספר וליצור תוכניות לארוחת צהריים בבית הספר.
וולד הייתה כוח מרכזי במסעות הרפורמה החברתית ובריאות הציבור, והיא הייתה צלבנית בינלאומית למען זכויות אדם. היא פעלה לביטול עבודת ילדים וסייעה בהקמת לשכת הילדים הפדרלית. היא דגלה למען זכויות אזרח, זכות בחירה לנשים ושלום. וולד כתבה שני ספרים המתייחסים לעבודות הבריאות בקהילה שלה, הבית ברחוב הנרי (1911) וחלונות ברחוב הנרי (1934).
בנוסף וולד הקימה את יישוב רחוב הנרי. הארגון משך את תשומת ליבו של הפילנתרופ היהודי הבולט ג'ייקוב שיף, שסיפק לוולד כספים כדי לסייע ביעילות רבה יותר ל"יהודים הרוסים העניים "שאת טיפולם העניקה. בשנת 1906 היו לוולד 27 אחיות בצוות, והיא הצליחה למשוך תמיכה כספית רחבה יותר מגויים כמו אליזבת מילבנק אנדרסון . בשנת 1913 הצוות גדל ל 92 איש. ההתיישבות ברחוב הנרי התפתחה בסופו של דבר כשירות האחיות המבקר בניו יורק .
ההתיישבות ברחוב הנרי.
חזונו של וולד לרחוב הנרי לא היה דומה לאף אחד אחר באותה תקופה. וולד האמינה שכל תושבי ניו יורק זכאים לטיפול רפואי שווה והוגן ללא קשר למצבם החברתי, מעמד סוציו-אקונומי, גזע, מין או גיל. היא טענה שלכולם תהיה גישה לטיפול בבית.
ההתיישבות ברחוב הנרי הציעה שיעורי אנגלית לעולים חדשים, הקימה בנק חיסכון וסיפקה הכשרה מקצועית, הרצאות ציבוריות, ספרייה ומועדונים ופעילויות שונות. וולד יצרה את אחד מגרשי המשחקים הראשונים של העיר ניו יורק, בחצר האחורית הקטנה של בית היישוב, ועזרה בהקמת ליגת הפנאי החיצונית, שדחפה לארגן מתקני שעשועים ציבוריים ופארקים.
בשנת 1909 הציעה וולד להשתמש ביישוב רחוב הנרי לוועידת הכושי הלאומית, שהפכה למפגש המכונן של האגודה הלאומית לקידום אנשים צבעוניים (NAACP).
שירות ציבורי.
התיישבות רחוב הנרי מציעה כרגע:
ואדי דליה
ואדי דליה (או נחל דליה) הוא נחל אכזב, הזורם מאזור כוכב השחר, יורד ממערב לנתיב הגדוד וזורם אל ואדי טלעת זערה.
בנחל זה נמצאת המערה הארוכה ביותר בשומרון, המכונה בערבית ערק א-נעסנא.
משלחת אמריקאית שחפרה בשנות ה-70 מצאה במקום התיישבות נרחבת של מסתתרים מימי מרד בר כוכבא, וכן חרסים שלמים של תקופת הברונזה התיכונה.
בסוכות ה'תש"ם נערכה משלחת חקר וסקר למערות בוואדי, בידי חוג הנוער לחקר מערות בניהול ד"ר עמוס פרומקין מהמרכז לחקר המערות (אז, בבית ספר שדה עפרה). נמצא מוסתר אוצר של משכן (מקדש) כלקוליתי, הזהה במידה רבה לאוצר שנמצא גנוז בנחל משמר והמוצג כיום במרכז המבקרים של בית ספר שדה עין גדי. האוצר כלל מחתות נחושת, כתר מוקטן עם ראשי יעלים וחפצי פולחן אחרים. כמו כן נמצאו מטבעות מימי מרד בר-כוכבא בנפרד אך בסמוך. נמצאו גם סימני חפירות שוד מאסיביות.
שנה אחר כך נערכה חפירה מקצועית בידי אנשי המרכז, המערה מופתה, ונמצאו ממצאים נוספים.
במערה אחרת בנחל נמצאו בשנות ה-60 של המאה ה-20 בידי בדואים החונים במקום כתובות על גבי פפירוסים. אלו התבררו כמסמכים רשמיים שומרוניים כתובים ארמית, ובהם השם סנבלט כשמו של מנהיג השומרונים שהתנגד לבניית המקדש מאות שנים קודם לכן, כמתואר בספר עזרא, ויחד עם תעודות המקדש ביב מורים על פולחן קדום לאלוהי ישראל מחוץ לירושלים, גם בימי הבית השני.
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-19
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-19 (הלטבית ה-2) (בגרמנית: 19. Waffen-Grenadier-Division der SS (lettische Nr. 2) בלטבית: 19. ieroču SS grenadieru divīzija (latviešu Nr. 2)) הייתה דיוויזיה של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. חיילי הדיוויזיה היו מתנדבים מלטביה.
היסטוריה.