בתחילת 2014 עלתה הפקה חדשה של גיל - "בייבי בום" בערוץ עשר. במהלך השנה הפיק גיל גם את "קול מן העבר", פורמט מקורי, בערוץ הראשון, וכן את "הצילו! אני לא יודע לבשל", פורמט מקורי נוסף, בקשת. בשנה זו הפיק את התוכנית הנצפית ביותר בשנה בערוץ 2 ("מאסטר שף") ובערוץ 10 ("בייבי בום") גם יחד.
בינואר 2015 זכה גיל בפרס הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה על תרומתו ארוכת השנים לנראות להט"בית בערוצי המדיה השונים.
בפברואר 2015 עלתה לשידור גרסת הסלבס של "מאסטר שף", מאסטר שף ויאייפי בהפקתו של גיל, באפריל באותה שנה עלתה לאוויר ברשת העונה השנייה של בוס בהסוואה, ביולי עלתה לראשונה ברשת הסדרה "ארבע חתונות", במהלך אוקטובר שודרו בקשת שני סרטים תיעודיים בשם "לשמוע בפעם הראשונה" ובנובמבר 2015 עלתה לשידור עונה נוספת של "בייבי בום" בערוץ 10 בהפקת גיל, עונה שזיכתה את התוכנית בתואר התוכנית הנצפית ביותר בערוץ 10 לשנה זו.
באוגוסט 2015 הקים גיל חברה חדשה בשם "גיל פורמטס" שמתמחה ביצירת ומכירת פורמטי טלוויזיה בעולם.
ביוני 2016 עלו לשידור בעת ובעונה אחת שלש הפקות של גיל שכולן פורמטים מקוריים שנוצרו על ידו - "גיבורים" בערוץ 10 (בשיתוף יובל כהן) העוקבת אחרי אנשים שעובדים במשטרה, בתי החולים ומכבי האש בשגרה המבצעית שלהם ובחייהם הפרטיים, "קרב השפים הגדול" בערוץ 2 (קשת) ו"בחזרה אל הרגע" בערוץ הראשון (בשיתוף אמיר בן סירא, יובל כהן ודורית גבירצמן). בחודש זה זכה גיל גם בשני פרסי אקדמיה לשנת 2015 - לתוכנית הריאלטי הטובה ביותר (מאסטר שף) ולתוכנית הדוקו-ריאלטי הטובה ביותר (בייבי בום).
במהלך 2017 עלתה עונתה הראשונה של הסדרה "החיפוש" בהנחיית ענת גורן, שיזם והפיק עבור ערוץ 10. באוקטובר עלתה העונה הראשונה של התוכנית "חתונה ממבט ראשון" שגיל יזם את יבוא הפורמט שלה לישראל והפיק אותה.
בפברואר 2018, הושקה מחדש בקשת 12 בהפקת גיל הסדרה "הכרישים", ששתי עונות שלה הופקו על ידי גיל יותר מעשור לפני כן בערוץ 10.
בסוף 2018 השלים גיל עסקה למכירת הפורמט "הכלב של המדינה" לפייסבוק שמופקת בארצות הברית תחת השם "World's Most Amazing Dog". זו עסקת התוכן האודיו-ויזואלית הראשונה של גוף ישראלי לפייסבוק.
חיים אישיים.
גיל הוא הומוסקסואל, רווק, ולו בן. מתגורר בתל אביב.
יחידת מטבע אירופי
ויינג צ'אן
ואנג ויינג
ואנג ויינג (בלאו: ວັງວຽງ) או מואנג וואנגוויאנג היא עיירה במחוז ויינג צ'אן בלאוס לגדות נהר נאם סונג . אוכלוסיית הקבע של העיירה נאמדת (2006) ב-25,000 נפש ובנוסף עליהם יש מספר משתנה של תיירים, טיילים מקומיים ועובדים זמניים.
העיירה נמצאת כ-160 ק"מ צפונית לויינג צ'אן על דרך מס' 13, וממוקמת בין שרשרת הרים קרסטיים. בסמוך אליה נמצאות מערות רבות. לצד העיירה נמצא מנחת מטוסים שהיה בשימוש בתקופת מלחמת וייטנאם על ידי מטוסי אייר אמריקה .
העיירה הפכה במהלך השנים לאבן שואבת לתיירי תרמילאות, הנמשכים לנוף ההררי והנהר הזורם בה, האקלים הנח והמחירים הזולים, לשם שהייה ארוכה במקום. רחובה הראשי של העיירה והרחובות המסתעפים ממנו משובצים בבתי הארחה ובתי מלון, פאבים, מסעדות, בתי קפה ואינטרנט קפה, סוכנויות נסיעות ותיירות וכדומה.
האטרקציות התיירותיות במקום כוללות שיט אבובים, שיט בקיאקים ורפטינג על נהר הנאם סונג, טיפוס הרים וסלעים, טיולי אופניים ואופנועים וביקור במערות הרבות ותצורות הגיר הקיימות בהרי הקרסט הסובבים את העיירה. רבים מהמטיילים ממשיכים מואנג ויינג צפונה, לעיר לואנג פרבאנג.
ימ&quot;א
הודעת טקסט
סורת א-שרח
סורת א-שרח (בערבית: سورة الشرح – "סורת הרווחה") היא הסורה ה-94 במספר בקוראן. סורה קצרה זו מונה שמונה פסוקים (אַיאַת), ולפי האמונה האסלאמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך ג'יבריל (جبريل), במכה. לפי ספרו של אבן א-צ'ורייס, פַצָ'אאִל אל-קוראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עטאא אל-ח'וראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת א-צ'חא ולפני סורת אל-עצר.
בסורה נדרש הנמען, מוחמד, להיזכר בהקלה וברווחה שחש בעקבות דבקותו באללה. בחלקה השני היא מבטיחה כי לאחר הקשיים יבוא המזור, כאשר הפסוקים החמישי והשישי חוזרים: "אחר הקושי תבוא הקלה!". משום כך קוראת הסורה לקורא להתחזק ולהתעשת לנוכח המכשולים ולדבוק באל באהבה.
תוכנה המעודד של הסורה, שנועד להשרות ביטחון במוחמד, נמענה, עולה בקנה אחד עם המסורת המייחסת את הורדת הסורה למוחמד בשלב מוקדם למדי של ימיו כנביא. בשל תוכנה, סגנונה וקוצרה נהוג לקרוא אותה יחד עם סורת א-צ'חא, המקדימה אותה, ואשר מקובל להניח ששתיהן הורדו בסמיכות גדולה זו לזו.
שפת-גוף
השתלת כליה
השתלת כליה היא השתלת איברים הנעשית למי שסובל מאי-ספיקת כליות כרונית, ומקנה לו כליה תקינה. הטיפול קיים מאז שנות ה-50 של המאה ה-20.
היסטוריה.
הניסויים הראשונים בהשתלת כליה בוצעו בין השנים 1930–1940 בבעלי חיים, רובם שרדו. ב-25 בדצמבר ב-1952 בוצעה השתלת הכליה הראשונה בילד בן 15 שנפגע בכלייתו היחידה, התורמת הייתה אמו. הכליה חדלה לתפקד לאחר הניתוח והחולה מת לאחר 10 ימים ללא אפשרות של טיפול בדיאליזה. כתוצאה ממקרה זה, בניתוחים מאוחרים יותר דוכאה המערכת החיסונית. השתלת הכליה הראשונה שהצליחה נעשתה בין תאומים זהים (כך שלא היה צורך בתרופות מדכאות חיסון שלא היו קיימות אז) ב-23 בדצמבר ב-1954. המושתל מת כעבור 8 שנים.
בשנת 1963 החל שימוש באזתיאופרין, תרופה מדכאת חיסון. למרות זאת, כ-30% מההשתלות נדחו בשלב מוקדם. הכנסת הציקלוספורין ב-1983 הורידה את שיעור הדחייה המוקדמת לכ-20% ומסוף שנות ה-90 ירד שיעור הדחייה המוקדמת לכ-10%.
בישראל התבצעה השתלת כליה לראשונה על ידי פרופ' מוריס לוי בבית חולים בילינסון בדצמבר 1964, אז הועברה כליה של אם, נזירה לוי, לבנה. בראשית 1966 בוצעה במרכז הרפואי רמב"ם על ידי הפרופ' דוד ארליק השתלת הכליה מן המת לראשונה בישראל. הניתוח בוצע באישה במצב סופני והוא הסתיים במותה. באותה עת לא היו בביה"ח מכונות דיאליזה ולא ניתן היה לשמור על חיי החולה עד למציאת כליה מתאימה. עד ספטמבר 1966 בוצעו עוד שתי השתלות מהמת, אך גם הן נכשלו והסתיימו במות המושתל, בין השאר מפני שבאותה תקופה לרופאים לא היה מספיק מידע על התאמת הכליה לחולה. בשנים 1966–1967 השתילו רופאי המרכז הרפואי רמב"ם תשע כליות ב-8 חולים; 3 מהחולים נפטרו, שניים זמן קצר לאחר הניתוח ואחד שמונה חודשים לאחר הניתוח. בשנת 1971 הצטרף סורוקה לבתי החולים שעסקו בביצוע השתלות כליה. כיום יש בישראל שישה בתי חולים המורשים לבצע השתלות איברים: מרכז רפואי הדסה בירושלים, תל השומר, בילינסון, סורוקה, רמב"ם ואיכילוב.
בשנת 1970 קבעה נזירה לוי תקדים נוסף, כאשר השופט יצחק שילה התיר לה לבצע השתלת כליה בבת אחת שלה מכליה שנלקחת מבת אחרת שסבלה מפיגור שכלי. ההיתר ניתן לאחר שנקבע שטובתה של האחות המוגבלת לדאוג לאחותה שתוכל לדאוג לה בהמשך חייה.
סיבות ותוצאות.
השתלת כליה היא תחליף לדיאליזה וישנן כמה סיבות לכך שהשתלת הכליה עדיפה על פני דיאליזה:
שיעורי הצלחה ותוחלת חיים.
באופן כללי, חולים בהם הושתלה כליה זוכים לתוחלת חיים ארוכה יותר מחולים המטופלים בדיאליזה.
תרומה מאדם חי נחשבה למשיגה תוחלת חיים ארוכה יותר מאשר תרומה מאדם מת. בשנת 2002 עמד תוחלת התפקוד הממוצעת של שתל מקרוב משפחה על 11 שנים בעוד תוחלת התפקוד הממוצעת של שתל מהמת עמד על 8 שנים. לשתל מהמת היה 90% סיכוי להמשיך לתפקד שנה אחרי ההשתלה, 60% אחרי חמש שנים ו-35% אחרי עשר שנים. הסיכוי להישאר בחיים של המושתל עצמו עמדה על 95% שנה אחרי ההשתלה, 80% אחרי חמש שנים ו-60% אחרי עשר שנים.
כיום מעריכים שטיפול נכון בכליה שתשמר אותו ותמנע נזק לכליה מהמת תשיג תוצאות דומות לאלו המושגות מתורם חי. במחקר שפורסם באפריל 1995 דווח שלא נמצא הבדל משמעותי בין שיעורי ההצלחה של כליות שנלקחו ממתים שלבם חדל לפעול לבין כליות שנלקחו ממתים שליבם עדיין פעם.
על פי הערכות, כ-25% מהפסקות התפקוד של כליות מושתלות במבוגרים נובעות מאי עמידת החולה במשטר התרופתי שנקבע לו. בילדים ההערכה היא שמדובר בכ-44%.
כליה מתורם חי.
בניגוד לאיברים אחרים הנלקחים אך ורק ממתים, השתלות כליה (ולעיתים גם השתלת כבד) נעשות גם מתורמים חיים, שכן ניתן לחיות חיים בריאים עם כליה אחת בלבד. בהשתלה מתורם חי יש יתרונות בכך שניתן לעשות בדיקות התאמה יסודיות יותר. בדיקת תוצאות השתלות מצאה שכליות מתורם חי תפקדו במשך שנים רבות יותר מאשר כליות מהמת.
עם התחלת ההשתלות ובטרם היה בנמצא ניסיון מחקרי לטווח ארוך, עלתה סברה בקרב קהילת הרופאים שתורם שנשאר עם כליה אחת בלבד, עלול לפתח בחלוף השנים "כשל כלייתי", אך לאחר מחקרים שונים בנושא, נמצא כי הסיכון הוא נמוך וכי אדם יכול לתפקד באופן מלא גם עם כליה אחת.
בשנים האחרונות החלו להוציא מהתורם כליה בלפרוסקופיה מבלי לפגום באיכות ההשתלה. אדם שנתרמה ממנו כליה להשתלה בלפרוסקופיה, יוצא לאחר הניתוח לביתו להתאוששת ותוך זמן קצר חוזר לתפקוד מלא ללא צורך בקבלת תרופות.
תרומת כליה בצמדים.
תרומת כליה בצמדים (באנגלית: KPD, Kidney Paired Donation) היא שיטה לתרומת כליה להשתלה מן החי, המבוססת על צמדי תורם ונתרם והמאפשרת התאמת תרומות כליה מרובות.