מחוץ למגרש, מגטי עבד עם ילדים כשחקן הקליפרס ונהג לתרום לבתי חולים. בשנת 1999 מגטי ארגן את "טיסת ה-50" שהיא טיסה של 50 ילדים (כמו מספר חולצתו) למחנה אימונים אותו מימן מגטי בעצמו. לאחר כעשור מגטי מימן בעצמו טיסה של כ-600 ילדים לאותו מחנה אימונים, שזכה בתואר "מחנה האימונים הטוב ביותר של שחקן NBA".
יחסי ישראל-יפן
זאב בירגר
זאב בּירגֶר (1 ביוני 1926 – 6 ביוני 2011) היה ממקימי תנועת ארגון בני ציון (אב"צ) שפעלה לשימור התרבות והשפה העברית בתקופת מלחמת העולם השנייה. היה פעיל במוסד לעלייה ב' להעלאת ניצולי השואה מאירופה לישראל. ממייסדי אגף המכס ובלו, ומשנה למנכ"ל משרד המסחר והתעשייה. כעוזר מיוחד לראש עיריית ירושלים טדי קולק, עסק בפיתוח התרבות הכלכלה והתיירות בעיר. כן כיהן כמנהל יריד הספרים הבינלאומי בירושלים. ממפתחי תעשיית הקולנוע בישראל וממייסדי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.
ביוגרפיה.
זאב בירגר נולד בקובנה בירת ליטא, בנם של פייגה צפורה לבית קפלן ופנחס בירגר, מהנדס בניין, ואח צעיר למרדכי (1923). הוריו היו בעלי השקפות ציוניות ואמונה בצורך להקים בית לאומי יהודי בארץ ישראל, והם הנחילו זאת לילדיהם. למד, כאחיו, בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה.
בספטמבר 1940 סופחה ליטא לברית המועצות, אז נאסרה פעילותם של הארגונים הציוניים והחלו החרמות רכוש ורדיפה אחרי הבורגנות הליטאית עליה נמנו רבים מהיהודים. ביוני 1941 נכבשה ליטא בידי הנאצים, וביולי עברה משפחת בירגר, כמו כל היהודים, להתגורר בחדר קטן בגטו קובנה שבפרבר סלובודקה.
בתחילת המלחמה, בשנת 1940, היה בירגר ממקימי תנועת ארגון בני ציון (אב"צ), שדאגה לחינוך ציוני בקרב בני הנוער היהודי ואחת ממטרותיה הייתה המאבק לשימור השפה העברית שנאסרה על ידי השלטון הסובייטי. בירגר היה שותף להוצאתו לאור של ביטאון התנועה 'ניצוץ', שנכתב בעברית בכתב יד. הביטאון יצא בשנות המחתרת בליטא ואחר כך גם בגטו ואף במחנה, שם יצאו לאור בכתב ידו של העורך, שלמה פרנקל, חמישה גיליונות עד לשחרור. הפעילות של תנועת אב"צ כללה גם בניית בונקרים שבהם נאגרו מזון ומים.
ב-8 ביולי 1944, הוחלט על פינוי הגטו מכל תושביו. בירגר ומשפחתו הסתתרו בבונקר חמישה ימים, עד שנמצאו ב-13 ביולי על ידי הגרמנים והוצעדו לכיוון תחנת הרכבת לצד כ-300 יהודים. אימו של בירגר נשלחה עם הזקנים והחולים לצד שמאל במהלך המיון של הגרמנים, וזו הייתה הפעם האחרונה שבה ראה אותה. הוא הועלה עם אביו ואחיו לרכבת משא שנסעה לגרמניה, למחנה שטוטהוף. לאחר ימים אחדים הועברו לדכאו ומשם למחנה קאופרינג מספר 4, שם עבדו בכפייה בתעשיית הנשק הגרמנית במפעל התת-קרקעי לייצור מטוסים. אביו של בירגר מת במחנה כתוצאה מזיהום קשה, ואחיו נשלח למחנה עבודה אחר ומת שם. בירגר הועבר ל"מחנה 5" ול"מחנה 7".
ב-27 באפריל 1945 שוחרר המחנה על ידי חיילים אמריקאים ובירגר הועבר לבית חולים בבאד ווריסהופן, שם נרפא בהדרגה ממצבו הגופני הקשה ומלא המורסות. הוא הפך למתורגמן של האמריקאים, ולבש מדים של הצבא האמריקאי. מפקד היחידה אליה הועבר הפציר בו לחזור עם חייליו לארצות הברית ולקבל אזרחות אמריקאית, אך בירגר העדיף להתכונן לעלייה לארץ ישראל כחלק מהמאבק לבניית מדינה לעם היהודי, כדי שאירוע דומה לא יישנה.
משם נסע בירגר לפרנקפורט ובמסגרת המוסד לעלייה ב' פעל להעלאת ניצולי השואה לארץ ישראל. בפרנקפורט פגש את טרודי לבית סימון וביולי 1946 השניים נישאו. ב-20 בנובמבר 1947 הם הגיעו לחופי חיפה יחד עם אמה של טרודי.
עם פרוץ מלחמת העצמאות גויס לצבא והשתתף בקרבות לשחרור חיפה. לאחר מכן התגורר בחיפה. היה ממקימי אגף המכס והבלו במשרד האוצר והשתתף בעיצוב מערכת המיסים בישראל. ב-1957 הוטל על בירגר להעביר את משרדי המכס לירושלים, והוא עבר יחד עם משפחתו להתגורר בה.
ב-1967 עבר ממשרד האוצר למשרד התעשייה והמסחר. במסגרת תפקידיו חילק את המשרד בהתאם לעיסוקי המשרד.
תחילה כיהן כסמנכ"ל לאמרכלות במשרד, והיה אחראי לשלושה חידושים מהותיים: רה-אורגניזציה במבנה המשרד וחלוקתו, לחטיבות מקצועיות, קביעת תוכנית עבודה שנתית מראש לכל יחידה ופישוט תהליכי הייבוא והייצוא.
ב-1968 סיים את תפקידו כסמנכ"ל והיה למנהל חטיבת נייר, עץ ותעשיות אחרות, תפקיד שאותו מילא עד אז בפועל. הוא הפך חטיבה זו לחטיבת התעשיות הקלות ועמד בראשה, ובמקביל הקים את מרכז הסרטים הישראלי ועמד בראשו. במסגרת תפקיד זה קבע יעדים חדשים לקידום וסיוע בענף המו"לות, העיצוב והאלקטרוניקה, עסק רבות בקידום ענף הקולנוע והיה ממייסדי בית הספר לקולנוע "סם שפיגל" בירושלים. שימש בוועד המנהל של בית הספר מ-1989 עד 2011.
ב-1974 היה למשנה למנכ"ל המשרד, וכעבור זמן קצר התמנה לממונה על המחירים במשרד.
בקיץ 1977 פרש מעבודתו בשירות המדינה, לאחר 32 שנה.
לאחר פרישתו ניהל בפריז את חברת האמרגנות הגדולה בעולם, icm.
בשנת 1980, בירגר סייע לאשתו טרודי להקים מרפאת שיניים חינם לילדים מעוטי יכולת בשכונת מקור חיים בירושלים - ארגון רופאי שיניים מתנדבים לישראל DVI, שממשיך לספק טיפול עבור אלפי ילדים בסיכון ובני נוער בכל שנה, הודות לרופאי שיניים מתנדבים מכל רחבי העולם. הבנים של זאב וטרודי, דורון, עודד, וגילי בירגר, מכהנים במועצת המנהלים של DVI.
בשנת 1982 נתבקש בירגר על ידי טדי קולק, ראש עיריית ירושלים, לעזור לו בפיתוח תעשייה ותיירות בירושלים. בירגר ראה בכך הזדמנות להפוך את ירושלים לנקודת מפגש בינ"ל שיתקיים בה דיאלוג תרבותי שיפלס דרך לסובלנות ושלום. כחלק מתפיסת עולם זו הוא הפך את יריד הספרים הבינלאומי בירושלים, שהוא מונה למנהלו, לאחד מירידי הספרים החשובים בעולם. היריד תחת ניהולו הפך למוסד יוקרתי בו נפגשים סופרים, עורכים ומו"לים מכל העולם. בירגר שימש בתפקיד זה עד מותו.
בשנת 2000 קיבל את עיטור 'יקיר ירושלים' לאות הוקרה על פעילותו רבת השנים לקידום התרבות, הכלכלה והתיירות בירושלים. קיבל אותות כבוד מממשלת גרמניה ומממשלת ליטא.
בשנת 2001 פרסם ספר זיכרונות, "אין זמן לסבלנות". הספר תורגם למספר שפות ויצא לאור בשש מדינות.
בראשית חודש יוני 2011 נפטר בירגר לאחר ששכב עשרה ימים בבית החולים ללא הכרה כתוצאה מפגיעה בראשו בתאונת דרכים בירושלים. הוא הותיר אחריו שלושה בנים: דורון, עודד וגיל, ונכדים. הוא התאלמן מאשתו תשע שנים קודם לכן.
לאחר מותו יסדה משפחת בירגר את "מלגת זאב בירגר" על שמו, מלגת שכר לימוד שנתית לתלמידי בית הספר "סם שפיגל".
אמצעי אל-הרג
יישוב כפרי
שרה רמירז
שרה רמירז (באנגלית: Sara Ramirez, נולד/ה ב-31 באוגוסט 1975) הוא/היא אישיות אמריקאית העוסקת במשחק, בשירה וכתיבת שירים וידוע/ה בעיקר בשל תפקיד המשחק בתור הדמות ד"ר קאלי טורס בסדרת הדרמה "האנטומיה של גריי".
ביוגרפיה.
מקום הלידה של רמירז הוא במסטלאן שבחוף האוקיינוס השקט במקסיקו. בלידה הוגדר/ה כבת. אבא של רמירז ממוצא מקסיקני ואמא של רמירז ממוצא מקסיקני ואירי. בגיל 8 רמירז עבר/ה עם אמא ממקסיקו לסן דייגו, קליפורניה, לאחר גירושי ההורים. רמירז למד/ה בבית הספר סן דייגו לאומנות יצירה וביצוע. לאחר מכן למד/ה דרמה בבית הספר ג'וליארד בניו יורק.
ב-1998 שיחק/ה בסרט "יש לך הודעה". בשנת 2000 הופיע/ה בסדרה "" בתפקיד ליסה פרץ. ב-2002 הופיע/ה בסרטים "ספיידרמן" ו"שיקגו". בשנת 2004 הופיע/ה בסדרה "NYPD Blue" של רשת ABC.
החל משנת 2006 ועד 2016 השתתף/השתתפה בקביעות בדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי" של רשת ABC, שם רמירז גילם/גילמה את ד"ר קאלי טורס.
ב-2012 דיבב/ה בסרט ", ב-2014 דיבב/ה בסרט ", וב-2016 דיבב/ה בסרט "אלנה והסוד של אוולור" - סרט מקורי של ערוץ דיסני.
ב-9 בדצמבר 2021 עלתה לאוויר סדרת הספין אוף ל"סקס והעיר הגדולה", פשוט ככה בה משתתף/ת רמירז בתפקיד צ'ה דיאז.
חיים אישיים.
ביוני 2011, התארס/ה רמירז לראיין דבולט. הזוג נישא ב-4 ביולי 2012. ב-6 ביולי 2021, הודיע/ה רמירז בהודעה באינסטגרם כי הם נפרדו.
ב-8 באוקטובר 2016 רמירז יצא/ה מהארון ואמר/ה כי מזדהה כביסקסואלי/ת. באוגוסט 2020 רמירז יצא/ה מהארון כג'נדרקוויר ומשתמש/ת בכינוי הגוף singular they.
Crowdfunding
1846 במדע
אדל בת הבעל שם טוב
אדל אשכנזי (קרי: אוּדְל או אִידְל; ה'ת"ף – ה'תקמ"ז) הייתה בתו של הבעל שם טוב, אבי תנועת החסידות. מעט ידוע בוודאות על קורות חייה, אך היא הפכה לדמות חשובה באגדות החסידים.
בשבחי הבעש"ט מסופר כי לפני פטירתו, אמר אביה ש
סיפורים על אודותיה.
מספרים, כי פעם בילדותה, בראש השנה לפני התקיעות, הבחינו כי אדל נעלמה מעזרת הנשים. אביה, הבעל שם טוב, עצר את התפילה וכולם התחילו לחפשה. הוא עצמו הלך לביתו ומצא אותה ישנה במיטתה. הוא העיר אותה ואמר לה: "אינך יודעת כי אסור לישון בראש השנה?" אך היא ענתה לו: "אמא אומרת, ילד שישן, משאירים לו את החלק הטוב ביותר". הבעש"ט הניח לה להמשיך לישון, חזר לבית הכנסת והורה להתחיל את התקיעות.
בסיפור אחר, על ניסיונו של הבעש"ט לעלות לארץ ישראל, מופיעה אדל כמי שהתלוותה אליו לנסיעה ביחד עם רבי צבי הסופר. במהלך הנסיעה אירעו מאורעות רבים שמנעו מהם להגיע לארץ ובאחד מהם, נפלה אדל מן הספינה בה הפליגו, אל הים הסוער וניצלה בנס ברגע האחרון.
כמו כן מסופר שבמוצאי שבת אחד, שאל הבעל שם טוב את תלמידיו - איזה שער משערי השמיים הוא החשוב ביותר מבין השערים המוזכרים בתפילת יהי רצון של מוצאי שבת. כל אחד מן התלמידים ציין שער אחר והבעש"ט לא קיבל את תשובותיהם. אדל שנכחה במקום, ענתה: "שערי סייעתא דשמייא" (עזרה משמים). אביה אישר את דבריה ואמר שזה אכן השער החשוב מכולם.
משפחתה.