במהלך תור היורה היה האזור שבו נמצאת כיום באת' מתחת לים רדוד. משקעים ימיים הצטברו בשכבות וגרגירים החלו להתכסות בסיד כשהתגלגלו על קרקעית הים ויצרו סדרה באת'וניאנית של סלעים. כשמתבוננים במיקרוסקופ הגרגרים האלה, או אואוליטים, נראים כסלעי משקע הנוצרים מאואואידים (Ooid), שהם גרגרים כדוריים המורכבים משכבות קונצנטריות. השם נגזר מהמילה òoion ביוונית עתיקה, שמשמעותה ביצה. אואוליטים מורכבים מאואואידים בקוטר רבע עד 2 ננומטרים, וסלעים המורכבים מאואואידים הגדולים מ-2 מילימטרים נקראים פיסוליטים (pisolites). הפיסוליטים מכילים שברים זעירים של קונכיות או סלעים ולעיתים גם שרידי שלדים של בעלי חיים ימיים. צבע הדבש החמים שלה הקנה לעיר באת', שהוכרזה כאתר מורשת עולמית, את המראה הייחודי שלה. אחת מתכונותיה העיקריות של אבן באת' היא היותה "אבן חופשית", כלומר אבן שניתן לנסרה בכל כיוון, וזאת בניגוד לסלעים אחרים כגון לווחה, המתפצלים במישורי חולשה הנובעים מהתפתחות המארג המישורי של הסלע כתוצאה מעיוות.
אבן באת' שימשה באופן נרחב כחומר בנייה ברחבי דרום אנגליה עבור כנסיות, בתי מגורים ובנייני ציבור כגון תחנות רכבת. חלק מהמחצבות שמהן נחצבה האבן עדיין פעילות. ראלף אלן קידם את השימוש באבן בתחילת המאה ה-18, כולל באחוזה שלו בפארק פריור, אם כי היא הייתה בשימוש גם לפני תקופתו. בית החולים המלכותי הלאומי למחלות ראומטיות, שהוקם ב-1738 ותוכנן על ידי ג'ון ווד האב, נבנה מאבן באת' שנתרמה על ידי אלן, והוכרז כבניין רשום מדרגה II. על הבניין יש גמלון מאבן באת' המתאר את אלגוריית השומרוני הטוב. בנוסף, כנסיית סנט סטיבנס, השוכנת בגבעת לנסדאון, נבנתה מאבן גיר שמקורה במכרה לימפלי סטוק, הנמצא בעמק לימפלי סטוק. באבן נעשה שימוש רב גם מחוץ לבאת'. תחנת השאיבה קלברטון, השוכנת בכפריר קלברטון, נבנתה מאבן באת' בערך ב-1810, ומטרתה הייתה לשאוב מים מנהר אייבון, ולהעבירם לתעלת קנט ואייבון באמצעות כוח המופק מזרימת הנהר. האבן שימשה גם לבניית אמת המים דנדאס, שאורכה 137.2 מטרים ויש בה שלוש קשתות הבנויות מאבן באת', עם פילסטרים דוריים ומעקה בכל קצה. מבנים נוספים הבנויים כולם או רובם מאבן באת' הם קתדרלת בריסטול, אחוזת בית לנקסטר הג'ורג'יאנית שנבנתה ב-1825 עבור הדוכס מיורק ומאולבני, בית אפסלי שהיה בית עירוני בו התגורר הדוכס הראשון מוולינגטון, האחוזה גטקום פארק ואחוזת טינטספילד.
לאז אלונזו
לאזרו אלונזו (באנגלית: Lazaro Alonso; נולד ב-25 במרץ 1974) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, אשר מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור כפיניקס קלדרון בסרט "מהיר ועצבני 4" ובתור טסו'טיי בסרט "אווטאר".
ביוגרפיה.
אלונסו נולד וגדל בוושינגטון הבירה והוא ממוצא אפרו-קובני. הוא בוגר לימודי תואר ראשון בשיווק באוניברסיטת הווארד; ולאחר סיום לימודיו, הייתה לו קריירה כבנקאי השקעות במריל לינץ' בוול סטריט לפני ששינה את דרכו לקריירת משחק.
כיום הוא מתגורר בלוס אנג'לס.
קריירה.
אלונזו החל את דרכו בתעשיית הבידור כמנחה תוכניות טלוויזיה ברשת הטלוויזיה BET. לאחר מכן עבר להוליווד ולוהק לתפקידים קטנים בסרטים "לפרקון 6" ו"קונסטנטין". תפקידו המשמעותי הראשון של אלונזו היה בסרט המלחמתי של סם מנדס "ג'ארהד" בו גילם את חייל חיל הנחתים האמריקני רמון אסקובר במהלך מלחמת המפרץ. לאחר מכן השתתף אלונזו בתפקידים משניים בדרמה "לרקוד מהלב", בסרט האימה "השבויה" ובתפקיד ראשי בתור טוראי הקטור נגרון בדרמת המלחמה של ספייק לי "נס בסנטה אנה" המדגישה את פועלם של חיילים שחורים בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה.
בשנת 2007 שיחק בדרמה המוזיקלית "אחוות הריקודים" בכיכובו של כריס בראון. באותה שנה שיחק בדרמה הקומית "חג שכזה" גם הוא לצד כריס בראון.
בשנת 2009 השתתף בסרט הרביעי בסדרת סרטי "מהיר ועצבני", בדמותו של פיניקס קלדרון, העובד תחת חסותו של בראגה ומתגלה במהלך הסרט כרוצחה של לטי (מישל רודריגז). וכן בפנטזיה התלת ממדית של ג'יימס קמרון "אווטאר". בסרט גילם אלונזו את דמותו של טסו'טיי, היורש לראשות שבט האומטקייה, אשר משודך לנסיכת שבט האומטקייה נייטירי (זואי סלדנה).
החל ממרץ 2011, אלונזו משתתף בסדרת הטלוויזיה "מלכי הבריחה" בתפקיד המרשל הפדרלי צ'רלי דושאמפ, יחד עם שחקן "הסמויה" דומיניק לומברדוצי. בשנת 2011 שיחק בקומדיה "לקפוץ מעל המטאטא" בבימוי סלים אקיל.
בשנת 2014 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה המשטרתית "סיפורי המסתורין של לורה" של רשת NBC בכיכובה של דברה מסינג, בתפקיד של הבלש בילי סוטו. בספטמבר 2015 שב לשחק בעונתה השנייה והאחרונה.
ניסו שחם
ניסן (ניסו) שחם (נולד ב-1958) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, שכיהן כמפקד מחוז ירושלים בין מאי 2011 ליולי 2012. הורשע בהטרדה מינית ובמרמה והפרת אמונים ונדון לעשרה חודשי מאסר, אותם ריצה מ-1 במרץ 2022.
ביוגרפיה.
שחם, בן להורים שעלו ממצרים, גדל עם שלושת אחיו בשכונת קריית היובל בירושלים, ולמד בבית ספר דנמרק בעיר. הוא התגייס לצה"ל בנובמבר 1975 ושירת בחיל החימוש ובגדוד 12 של חטיבת גולני, השתתף במבצע ליטני.
קריירה מקצועית.
שחם גויס למשטרה בינואר 1979 ושירת כסוכן סמוי במפלג הסמים ביחידת המודיעין של מחוז ירושלים, הוא הושתל בכנופיית פשע בירושלים, בשבטים בדואים באזור ערד וסוחרי סמים ברצועת עזה. לאחר חשיפתו מילא תפקיד של מפעיל סוכנים, ב-1983 זכה לעיטור השירות, בעקבות הפעלה מוצלחת של עבריין לשעבר כסוכן של המשטרה. בין מבצעיו הבולטים היה השתלת סוכן בארגון הטרור ט.נ.ט שפעל נגד מוסדות דת נוצריים ומוסלמיים באזור ירושלים ב-1984.
ב-1987 יצא לקורס קצינים, ובסיומו מונה לקצין בילוש ביחידה מרכזית ירושלים. בהמשך שימש כראש מחלק בילוש נושאי, כסגן וראש מפלג סמים. בשנים אלו זכה בתואר קצין מצטיין מספר פעמים. באפריל 1998 עבר למרחב דוד של המחוז בו שימש כראש היחידה האחראית למקומות הקדושים בירושלים (ימ"ק). בתפקידו זה התריע מפני ההשלכות של ביקור יו"ר האופוזיציה אריאל שרון בהר הבית, יום לאחר הביקור פרצו במקום מהומות בהן נהרגו שבעה פלסטינים ונפצעו מבקרים בכותל ושוטרים.
לאחר לימודים בקורס פיקוד ומטה של המשטרה קודם לדרגת ניצב משנה ומונה באפריל 2001 למפקד מרחב דוד. בספטמבר 2004 הועלה לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב הנגב במחוז הדרומי.
בקיץ 2005 צורף למפקדה המשולבת המיוחדת של המשטרה ושל צה"ל שעסקה בהכנות לביצוע תוכנית ההתנתקות.
ביולי אותה שנה פיקד על כוחות המשטרה באירועי כפר מימון, במהלכם התאספו עשרות אלפים מציבור מתנגדי התוכנית, במהלך האירועים תדרך שחם את מפקד מג"ב דרום רוני אוחנה לנקוט ביד קשה ולהשתמש באלימות נגד המתנגדים, תוך שהוא משתמש בביטויים גסים וקשים. דבריו נקלטו על ידי מצלמות ערוץ 10 ושודרו במהדורת ליל השישי של הערוץ, "האולפן המרכזי". בעקבות השידור והסערה התקשורתית, הביע שחם חרטה על דבריו והשתלבותו במנהלת ההתנתקות הופסקה. שחם הועמד לדין משמעתי בפני המפכ"ל משה קראדי בהאשמות של נקיטת לשון גסה והתנהגות שאינה הולמת שוטר, ונגזר עליו עונש של נזיפה חמורה וקנס בשיעור של שישה ימי עבודה.
ביולי 2007 מונה שחם לסגן מפקד מחוז ירושלים, לאחר שבג"ץ דחה את העתירה נגד מינויו. באפריל 2010 קודם לדרגת ניצב לקראת מינויו לראש האגף לתכנון לוגיסטי. במאי 2011 מונה למפקד מחוז ירושלים.
כתבי אישום.
ב-26 ביולי 2012 יצא לחופשה כפויה לאחר שנחקר באזהרה בחשד לביצוע עבירות מין. חודש לאחר מכן הודיע על התפטרותו מהתפקיד.
ב-14 באוקטובר 2013 הגישה נגדו המחלקה לחקירות שוטרים כתב אישום, לאחר שנערך לו שימוע, בגין ביצוע מעשים מגונים והטרדה מינית בארבע שוטרות ובגין מרמה והפרת אמונים לאחר שקיבל החלטות בעניינן של חמש שוטרות אחרות עמן היה בקשרים מיניים. ב-28 באוקטובר 2013 פוטר ממשטרת ישראל בידי השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ' בהמלצת מפכ"ל המשטרה יוחנן דנינו. שחם הכחיש שביצע עבירות מין וטען שהוא קורבן של הפרקליטות. אירוע זה סימן את פתיחת פרשת הניצבים. במשפטו הודה שחם בקיום יחסי מין עם שוטרות שהיו תחת פיקודו, אך טען שהמעשים היו בהסכמה ושהיחסים לא השפיעו על החלטותיו כמפקד. ב-24 באפריל 2018 הורשע בביצוע מעשה מגונה בשוטרת וזוכה משאר האישומים. בגזר הדין הוטלו עליו 240 שעות שירות לתועלת הציבור וחצי שנת מאסר על תנאי.
המחלקה לחקירות שוטרים ערערה על זיכויו מעבירות מרמה והפרת אמונים. ב-23 בספטמבר 2019 קיבל בית המשפט המחוזי בתל אביב את הערעור, והרשיע את שחם גם בעבירות הטרדה מינית, מרמה והפרת אמונים, זאת לבד מהרשעתו מהערכאה הקודמת בביצוע מעשה מגונה. תיקו של שחם הוחזר לבית משפט השלום בתל אביב על מנת שיגזור את עונשו. ב-10 בפברואר 2020 נגזרו על שחם עשרה חודשי מאסר בפועל. ביולי 2020 נדחה ערעורו על העונש. שחם הגיש בקשת רשות ערעור לבית המשפט העליון, והוחלט שבית המשפט ידון בסוגיה אחת הקשורה במשפטו. ערעורו נדחה ברוב דעות בנובמבר 2021. שחם הגיש בקשה לדיון נוסף ועקב כך נדחה ריצוי עונשו. בינואר 2022 דחה בית המשפט העליון את הבקשה וקבע ששחם יתייצב לריצוי העונש ב-1 במרץ 2022, היום בו נכנס לכלא.
שחם שוחרר מהכלא ב-24 באוגוסט 2022 לאחר שבית המשפט העליון דחה את ערעור הפרקליטות על שחרורו המוקדם.
חיים אישיים.
שחם נשוי לתת-ניצב בדימוס ורדה שחם, שבתפקידה האחרון במשטרה כיהנה כסגנית ראש אגף החקירות והמודיעין, ולהם שתי בנות.
קופקבנה