בשנת 1624 סוחרים צרפתים, מדייפ ורואן ייסדו את Compagnie Normande, שהייתה אחראית לניצול סנגל וגמביה. בשנת 1634, הפכה החברה ל- Compagnie du Cap-Vert וקיבלה את המונופול של סחר העבדים. בשנת 1659, נוסדה סן-לואי, ובשנת 1664 הועברו הנחלות ל-Compagnie des Indes occidentales, שהוקמה על ידי ז'אן בטיסט קולבר.
בשנת 1677 במהלך מלחמת הולנד–צרפת, השייטת בפיקודו של אדמירל ד'אסטר הרסה את המבצרים ההולנדים שהוקמו באי גורה. ז'אן דו קאס, הקפטן של דייפ שפיקד על שייטת Baleine, ניצל את ההזדמנות כדי להרחיב את השליטה הצרפתית על חופי סנגל והקים מבצרים ב-Rufisque, Portudal ו-Joal, על ידי דיכוי המרידות של מלכים אפריקאים שתוחזקו על ידי ההולנדים, מה שהביא להקמת המושבה הצרפתית הראשונה בסנגל. ז'אן דו קאס תפס והרס את המבצר ההולנדי של ארגוין בשנת 1678, לפני חתימת אמנת ניימכן. במהלך מסע זה חדר דו קאס עמוק מספיק לנהר גמביה באוקטובר 1678. בשנת 1679 חברת סנגל השיגה את הזכות לסחור בין קאפ בלאן לגמביה, והקימה עמדת מסחר בפתח הנהר באלברדה. האי גורי שימש אז כבסיס לסחר העבדים.
בשנת 1758, האנגלים גירשו את הצרפתים מסנגל. הם לא חזרו לסן-לואי עד 1779. בשנת 1809 שוב השתלטו האנגלים על המושבה, והיא הוחזרה לצרפת בשנת 1814.
ב-1 בנובמבר 1854 הוקמה את המושבה גורי ובנותיה, מושבה נבדלת מזו של סנגל. היא כללה, בנוסף לאי גורי, את שפכי הנהרות הדרומיים, חוף הזהב וגבון. הוחלט לצרף מחדש את גורי לסנגל בשנת 1859. בשנת 1890 המושבה הגיעה כמעט לגבולותיה הסופיים.
בשנת 1895, סנגל צורפה למערב אפריקה הצרפתית. היא נשארה מושבה עד 1946, אז הפכה לטריטוריה מעבר לים של סנגל. בשנת 1958, היא הפכה לרפובליקה אוטונומית בתוך הקהילה הצרפתית. באפריל 1959, סנגל הפעה לחברה ב שזכתה לעצמאות ביוני 1960. סנגל התנתקה באוגוסט 1960 והפכה לרפובליקה הנוכחית של סנגל.
תחנת פרטיזנסקאיה
תחנת פרטיזנסקאיה (ברוסית: Партизанская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ארבטסקו פוקרובסקאיה.
התחנה ממוקמת ברובע איזמאילובו וקרויה כאות הוקרה על הניצחון לשנה ה-60 במלחמת המולדת הגדולה.
תחנת פרטיזנסקאיה נפתחה ב-18 בינואר 1944. עד 1947 התחנה נקראה "פארק איזמילובסקי קולטורי אי אוטדיחה אימני סטלינה", מ-1947 עד 1963 נקראה "איזמאילובסקאיה", ומ-1963 עד 2005 נקראה "איזמאילובסקי פארק".
גמביה הבריטית
מושבת גמביה והפרוטקטורט הייתה הממשל הקולוניאלי הבריטי של גמביה בין השנים 1821–1965, חלק מהאימפריה הבריטית בעידן האימפריאליזם החדש. המושבה הייתה באזור סביב באת'רסט (כיום בנג'ול), והפרוטקטורט היה השטח הפנימי שנמצא סביב נהר גמביה, שהוכרז בשנת 1894.
היסטוריה.
יסוד המושבה היה פורט ג'יימס ובאת'רסט, שם הוקמה נוכחות בריטית ב-1815 וב-1816, בהתאמה. במשך תקופות שונות בקיומה היא הייתה כפופה למושבת סיירה לאון, אולם בשנת 1888 היא הפכה למושבה בפני עצמה עם מושל שמונה לצמיתות.
גבולות השטח היוו סוגיה של מחלוקת בין הרשויות הבריטיות והצרפתיות בשל הקרבה לסנגל הצרפתית. בנוסף, פעמים רבות ניסתה ממשלת בריטניה להחליף אותה עם צרפת בשטחים אחרים, כגון על נהר ניז'ר העליון.
צרפת ובריטניה הסכימו בשנת 1889 באופן עקרוני לקבוע את הגבול בשישה קילומטרים צפונית ודרומית לנהר ומזרחה לירבוטנדה, הנקודה הרחוקה ביותר לניווט בנהר גמביה. היה צריך לשלוח לאחר מכן משלחת ועדת גבולות משותפת אנגלו-צרפתית למיפוי הגבול בפועל. עם זאת, עם הגעתה למקום בשנת 1891, נתקלה ועדת הגבול בהתנגדות של מנהיגים מקומיים שאת שטחיהם הם באו לחלק. ועדת הגבולות בכל זאת יכלה להסתמך על הכוח הימי הבריטי; ספינות בריטיות הפגיזו את העיירה קנסלה כדי לאלץ את הגמבים לסגת.
בשנת 1965 הפכה גמביה למדינה עצמאית במסגרת חבר העמים, עם דודה ג'ווארה כראש ממשלה.
כלכלה.
כלכלת גמביה, כמו מדינות אפריקאיות אחרות באותה תקופה, הייתה מכוונת מאוד לחקלאות. ההסתמכות על אגוז האדמה נעשתה כל כך חזקה שהיא היוותה כמעט את כל היצוא והפכה את הכלכלה לפגיעה. אגוזי אדמה היו המצרך היחיד שחייבו מכסי יצוא; מכסי יצוא אלה הביאו להברחה בלתי חוקית של המוצר לסנגל הצרפתית.
נעשו ניסיונות להגדיל את ייצור הסחורות האחרות לייצוא: תוכנית העופות הגמביאנית שתכננה החברה לפיתוח המושבות כוונה לייצר עשרים מיליון ביצים ומיליון קילו עופות שחוטים בשנה. התנאים בגמביה התגלו כבלתי טובים וטיפוס הבטן חיסל הרבה ממלאי העוף, והביא ביקורת על התאגיד.
תחבורה.
נהר גמביה היה המסלול העיקרי של ניווט ותחבורה היבשתית, עם נמל בבאת'רסט. רשת הדרכים התרכזה בעיקר סביב באת'רסט, כאשר השטחים הנותרים קשורים בעיקר בדרכי עפר.
שדה התעופה היחיד היה ביונדום, שנבנה במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה הוא שימש לטיסות נוסעים. הן בריטיש דרום אמריקה איירווייז והן תאגיד התעופה הבריטית מעבר לים סיפקו שירותים, והראשון העביר את שירותיו לדקר, שהיה בעל מסלול בטון (בניגוד לחיפוי פלדה מנוקב). שדה התעופה נבנה מחדש בשנת 1963 והבניין נמצא בשימוש עד היום.
עצמאות.
לקראת עצמאות נעשו מאמצים ליצור ממשל עצמי פנימי. החוקה מ-1960 יצרה בית נבחרים שנבחר בחלקו, עם 19 חברים נבחרים ו-8 שנבחרו על ידי ראשי השבטים. חוקה זו הוכיחה כי היא לקויה בבחירות 1960 כאשר שתי המפלגות הגדולות קיבלו 8 מושבים כל אחת. בתמיכתם של ראשי השבטחם שלא נבחרו מונה פיירה סאר נג'י מהמפלגה המאוחדת לשר הראשי. דודה ג'ווארה מהמפלגה הפרוגרסיבית העממית התפטר מתפקיד שר החינוך, מה שגרם לוועידה חוקתית שערך שר החוץ למושבות.
הוועידה החוקתית סללה את הדרך לחוקה חדשה שהעניקה מידה רבה יותר של שלטון עצמי ובית נבחרים עם יותר נבחרים. הבחירות נערכו בשנת 1962, כאשר המפלגה הפרוגרסיבית של ג'ווארה הבטיחה את רוב המושבים הנבחרים. על פי ההסדרים החוקתיים החדשים, מונה ג'ווארה לראש הממשלה: תפקיד אותו מילא עד לביטולו בשנת 1970.
בעקבות הסכמים בין ממשלות בריטניה וגמביה ביולי 1964, גמביה הפכה עצמאית ב-18 בפברואר 1965.
מושבת גמביה
גמביה (1965–1970)
גמביה בין 1965 ל-1970, הייתה מדינה ריבונית עצמאית שחלקה את ראש המדינה שלה עם בריטניה ומדינות אחרות בראשות המלכה אליזבת השנייה. היא קדמה לרפובליקה המודרנית של גמביה.
היסטוריה.
גמביה קיבלה עצמאות מבריטניה בשנת 1965 במסגרת חוק העצמאות של גמביה 1964, שאיחד את מושבת גמביה והפרוטקטורט למדינה ריבונית עצמאית. המלכה הבריטית, אליזבת השנייה, נותרה ראש מדינת גמביה, שחלקה את ריבונה עם ממלכות חבר העמים האחרות. תפקידיה החוקתיים של המלכה הוקצו בעיקר למושל הכללי של גמביה. מושלים כלליים שכיהנו בתפקידם בגמביה היו:
לאחר שתי משאלי עם בנושא, בוטלה המלוכה ב-24 באפריל 1970, אז הפכה גמביה לרפובליקה בחבר העמים הבריטי. משאל העם הראשון בשנת 1965, עם 65.85% בעד ו-34.15% נגד, לא הצליח להגיע לרוב של שני שלישים הדרושים להעברה. השני בשנת 1970 עם 70.45% אחוזים שהצביעו בעד רפובליקה ו-29.55% נגד, הצליח. גמביה אימצה חוקה חדשה בשנת 1970 אשר ביטלה את המלוכה. דאודה ג'ווארה, ראש הממשלה משנת 1965, הפך לנשיא הראשון של גמביה.
המלכה אליזבת השנייה לא ביקרה בגמביה בין 1965 ל-1970. היא ביקרה בה בשנת 1961 (3–5 בדצמבר).
פיקוד החקירות הפליליות של צבא ארצות הברית
פיקוד החקירות הפליליות של צבא ארצות הברית (באנגלית: The United States Army Criminal Investigation Command) הוא הגוף החוקר עבירות, פשיעות והפרות חמורות של החוק הצבאי בצבא ארצות הברית. הפיקוד הוא גוף חקירה צבאי-נפרד עם אוטונומיה. סוכנים מיוחדים בפיקוד החקירות הפליליות מדווחים למפקד הכללי של הפיקוד, שמעביראת הדיווחים לראש מטה צבא ארצות הברית ולמזכירת הצבא של ארצות הברית.
המשרדיים הראשיים של פיקוד החקירות נמצא בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו שבוירג'יניה. בארגון משרתים כ-3,000 חיילים ואזרחים, מתוכם כ-900 סוכנים מיוחדים.
היסטוריה.
ב־17 בספטמבר 1971 הוקם פיקוד החקירה הפלילית של צבא ארצות הברית.
ב-2020 ועדת ביקורת עצמאית פרסמה ממצאים כי חוקרי פיקוד החקירה הפלילית בפורט הוד בנוגע להתנהלות רשלנית של ההנהלה הבכירה שנתנה למפקדים בדרג זוטר יותר לחקור ללא הידע והניסיון הנדרש לבצע חקירה פלילית.
מזכירת הצבא של ארצות הברית
ניז'ר הצרפתית
שתן דמי
Yonaguni
Yonaguni הוא סינגל של הזמר הפוארטו ריקני באד באני, שיצא לאור ב-4 ביוני 2021, על ידי חברת התקליטים רימאס אנטרטיינמנט, לצד וידאו קליפ. שם השיר מתייחס לאי יונאגוני שביפן. השיר הגיע היישר אל המקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100, והוא הרביעי של באד באני שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד, והראשון ללא אמנים אחרים לצידו. השיר נהפך לשיר העשירי עם מספר הסטרמות הגבוה ביותר ביממה אחת לשנת 2021, עם 7.19 מיליון הסטרמות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי.
ריצ'רד צ'ייס
ריצ'רד טרנטון צ'ייס (באנגלית: Richard Trenton Chase; 23 במאי 1950 – 26 בדצמבר 1980) היה רוצח סדרתי, אנס, קניבל ונקרופיל אמריקאי, אשר רצח שישה אנשים בפרק זמן של חודש בסקרמנטו, קליפורניה. ידוע גם בכינוי "הערפד מסקרמנטו" בשל מנהגו לשתות את דם קורבנותיו ולאכול חלקים מגופם.
ביוגרפיה.
ריצ'רד טרנטון צ'ייס נולד ב-23 במאי 1950, בסקרמנטו, קליפורניה. עד גיל עשר כבר הראה את כל הסימנים של שילוש מקדונלד, תיאוריה המתיימרת לנבא האם אדם עתיד להיות רוצח סדרתי כשיגדל. נאמר כי בנעוריו היה משתמש באופן קבוע בסמים קשים.