כתב ההגנה של טראמפ הציג 15 התייחסויות למאמר שכתב המלומד המשפטי בריאן קאלט ב-2001, בו הסיק קלאט כי הדחה של נשיא לשעבר אינה חוקתית. קאלט לעומת זאת השיב כי עורכי הדין של טראמפ העלו "מצג שווא תפל" על עבודתו, וכי למעשה הסיק שישנו "בסיס איתן" להדחות בדיעבד של נשיא, לאחר שהצהיר ודחה טיעונים מנוגדים.
בתמרון חסר תקדים בהיסטוריה של ארצות הברית הצהיר צוות ההגנה המשפטית של טראמפ כי טראמפ, אם יורשע על ידי הסנאט, ינסה לערער על פסק הדין. עורכי הדין של טראמפ טענו כי ההרשעה תהיה "בלתי מורשית" ו"לא מחייבת" — וכי אם טראמפ יתמודד שוב לנשיאות ארצות הברית הוא יערער על כך בבית משפט. בהתחשב בפסק הדין ניקסון נגד ארצות הברית , לא ברור אם או באיזו מידה יהיה ערעור על הרשעה בידי הסנאט שפיט. תיק משפטי זה של בית המשפט העליון של ארצות הברית קבע פה אחד כי השאלה האם הסנאט קיים כיאות הליך הדחה היא שאלה פוליטית ולא ניתן יהיה לפתור אותה ברשות השופטת. ב-9 בפברואר השיב בית הנבחרים לכתב ההגנה של טראמפ.
מיאונו של טראמפ להעיד.
במכתב לעורכי הדין של טראמפ ב-4 בפברואר הזמין מנהל ההדחה הראשי ג'יימי רסקין את דונלד טראמפ להעיד (ולהיות מושא לחקירה נגדית ) לפני משפט ההדחה או במהלכו. מנהלי ההדחה מבית הנבחרים טענו כי עדותו של טראמפ הכרחית לאחר שהודיע קבל עם ועדה כי הוא חולק על טענות בית הנבחרים כי הסית את ההתקוממות בקפיטול. במכתב נאמר כי מיאונו של טראמפ להעיד יתמוך ב"הסקה שלילית" נגד טראמפ. עוד במכתב צוין כי אין כל מחסום בפני נשיא לשעבר לתת עדות במהלך משפט, בנימוק כי הנשיאים ג'רלד פורד וביל קלינטון העידו במהלך תפקידם, ובית המשפט העליון קבע פסק הדין "טראמפ נגד ואנס" כי טראמפ אינו היה חסין מפני הליך חוקי בעת כהונתו כנשיא.
עורכי הדין של טראמפ, קסטור ושואן, הגיבו לרסקין באותו יום במכתב נחרץ שדחה את ההזמנה. בתגובתם כינו את בקשת בית הנבחרים לעדות מצדו של טראמפ כ"פעלול של יחסי ציבור", דחו את המשמעות של ההסקה השלילית בגין סירובו של טראמפ להעיד, אמרו כי בית הנבחרים "אינו יכול להוכיח" את טענותיו, קבעו כי משפט ההדחה הוא "הליך בלתי חוקתי", וקבעו כי זה רציני דיו "לנסות ולשחק את המשחקים האלה".
מנהלי ההדחה הודיעו כי לא יזמנו באורח רשמי ומחייב את הנשיא לשעבר טראמפ להעיד, בנימוק כי ישנן עדויות רבות נוספות (כולל עדויות וידאו) התומכות באשמתו. רסקין הצהיר כי "מיאונו המידי של עדות מדבר בעד עצמו ומבסס בבירור הסקה שלילית התומכת באשמתו".
הכנת הטיעונים.
תביעה.
כהכנה למשפט, בנו הדמוקרטים בבית הנבחרים תיק מפורט נגד טראמפ, והטעימו את מה שטראמפ לכאורה ידע לפני ההסתערות על הקפיטול ב-6 בינואר, והשפעת דבריו ומעשיו על תומכיו המתפרעים במטרה להראות כי טראמפ "זימן את ההמון, קיבץ את ההמון והצית את להבת ההתקפה הזו". בשינוי בולט באסטרטגיה, המנהלים סירבו לדון בלוגיסטיקה של התיק, בעוד שבמשפט ההדחה הקודם עשו הדמוקרטים שימוש בכלי תקשורת שונים כדי להסביר את עמדתם לציבור. המנהלים ביקשו גם ליישם את הלקחים שנלמדו במשפט ההדחה האחרון: לא להתנגד לרפובליקנים, להשתמש בסרטונים מרובים ולהעלות טיעונים תמציתיים. המנהלים התכוננו לסיים את טיעוניהם בתוך שבוע, תוך שהם מוותרים על זימון עדים מתוך אמונה שיהיה זה מיותר ויעכב את סדרי העדיפויות של ממשל ביידן למסד חקיקות ולאשרר מינויי מועמדים לקבינט. המנהלים התכוונו להשתמש כראיות בתצהירי ה-FBI בהם הואשמו מאות ממתפרעים בקפיטול, שרבים מהם ציינו את הערותיו של טראמפ כהרשאה להסתער על הקפיטול. בתיקים מסוימים, טראמפ מתואר כ"קושר דה פקטו" להסתערות על הקפיטול והכוח המניע מאחורי ההתקוממות, על פי פעיל "הנערים הגאים" איתן נורדיאן. כפועל יוצא, התובעים מטעם בית הנבחרים הודיעו כי הם מציגים את התיק כ"תביעה פלילית של פשע אלים".
מנהלי בית הנבחרים וצוותם, בסיוע משרד עורכי הדין "Debevoise &amp; Plimpton", ערכו צילומי וידאו ושמע מהעצרת של טראמפ וההסתערות שבאה בעקבותיה על הקפיטול, כמו גם פרטים על הפגיעות בנפש שנגרמו לכוחות אכיפת החוק. המנהלים הסתמכו רבות על תצלומי וידאו וקיוו להציג מצגת טעונה רגשית, כולל הצהרות רבות במהלך הקיץ של טראמפ וגורמים בממשלו לערעור על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, כולל תמליל שיחת הטלפון בין טראמפ לראפנספרגר; התמקדות בערעור על ספירת קולות חבר האלקטורים; והצמדת דבריו, הצהרותיו והתנהלותו של טראמפ במהלך ההסתערות על הקפיטול.
על פי העיתון "ניו יורק טיימס", המנהלים היו מודאגים מלערב חברי קונגרס רפובליקנים שהדהדו את טענותיו של הנשיא בדבר הונאת בחירות כדוגמת פול גוסאר, ובייחוד אלה שהטילו ספק והתנגדותו לספירת קולות חבר האלקטורים, למשל במקרה של ג'וש האולי וטד קרוז. המנהלים ביקשו להבהיר כי לא המפלגה הרפובליקנית עומדת למשפט אלא טראמפ עצמו, במטרה שלא לנכר את הסנאטורים הרפובליקנים ממשפט ההדחה.
הגנה.
צוות ההגנה המשפטית של טראמפ ציין כי יציג את טיעוני הפתיחה שלהם ביום אחד. ברוס קסטור, דייוויד שואן, מייקל ואן דר וין ו-ויליאם ג'יי ברנן היו סנגוריו של טראמפ. עוד בטרם המשפט הכריז טראמפ כי לא ייגש להעיד בפני הסאנט.
קסטור ושואן אמרו בכוונתם להגן על טראמפ הגנה טכנית בעיקר, וטענו כי הסנאט חסר סמכות לדון נשיא לשעבר לאחר שעזב את תפקידו מכיוון שחוקת ארצות הברית אינה אומרת מפורשות שניתן לעשות כן, מה שלטענתם נותן לרפובליקנים נקודת יציאה משפיטת התנהגותו של טראמפ. קסטור ושואן התכוננו גם להכחיש שטראמפ הסית לאלימות או התכוון להפריע למיסוד ניצחונו של ג'ו ביידן בבחירות בידי הקונגרס, וטענו כי טענות טראמפ משוללות-הבסיס כי הבחירות "נגנבו" מוגנות על ידי התיקון הראשון לחוקה. בריאיון עיתונאי לפוקס ניוז, קסטור אמר כי יסתמך על תיעודי וידאו, כולל מקרים של פרעות וביזה שהתרחשו בהפגנות Black Lives Matter בפורטלנד ובערים אחרות בהן התרחשה תסיסה על רקע גזעי, והביא את הרטוריקה של הדמוקרטים בדבר אי-שקט כדוגמה לצביעות. עורכי הדין של טראמפ עשו שימוש בקליפים המציגים מנהיגים דמוקרטים רבים המשתמשים באותו ביטוי שטראמפ השתמש בנאומו, "fight like hell" ודומים לו, כולל סרטון של צ'אק שומר נואם מחוץ למשכן בית המשפט העליון ואומר: עוד טענו עורכי הדין של טראמפ שהדמוקרטים מהללים את האלימות באמצעות הצגת סרט על אודות ההסתערות על הקפיטול ב-6 בינואר.
בערב שלפני טיעוני הפתיחה של צוות ההגנה, נראו הסנאטורים מייק לי, טד קרוז ולינדזי גרהאם נכנסים לחדר בו שהו עורכי הדין טראמפ במטרה להתאמן על הליטיגציה הקרבה ובאה במשפט. קרוז המעיט בערכה של הפגישה, ותיאר אותה כהזדמנות "לחלוק את מחשבותיהם על האסטרטגיה המשפטית של ההגנה". כאשר כתבים התעמתו עם שואן בנוגע לנייטרליות של הסנאטורים כמושבים חסרי-פניות המתייעצים עם צוות ההגנה, הוא אמר כי למשפט לא היה "שום מראית עין של הליך הוגן".
החלטה נוהלית.
ב-8 בפברואר הגיעו מנהיגי הסיעות בסנאט, צ'אק שומר ומיץ' מקונל, להסכמה על ההחלטה הנוהלית עבור המשפט, תוך שהם מעניקים למנהלי ההדחה ולעורכי הדין של טראמפ עד 16 שעות לכל צד להציג את טיעוניהם וליצור אפשרות לדיון, ולהצביע על זימון עדים אם מנהלי ההדחה יחפצו בכך. שומר הודיע כי כללי המשפט סוכמו בצוותא עם הדמוקרטים והרפובליקנים בסנאט, כמו גם בשיתוף מנהלי ההדחה והצוות המשפטי של טראמפ. עורך דינו של טראמפ דייוויד שואן, יהודי אדוק, ביקש במקור להשהות את המשפט לקראת השבת, החל מערב יום שישי ב-12 בפברואר, ולחדש את המשפט ביום ראשון, 14 בפברואר. מנהיג הרוב צ'אק שומר (גם הוא יהודי) ויתר הנהגת הסנאט נעתרו לבקשה זו, אך שון נמלך בדעתו מאוחר יותר מבקשתו ואמר כי עורכי דין אחרים בצוות ההגנה המשפטית של טראמפ יוכלו להמשיך במשפט במהלך השבת. לו אכן המשפט היה מושהה בשבת, לוח הזמנים של המשפט שנקבע בטיוטת ההחלטה הנוהלית היה משתנה.
ברוב של 89 תומכים מול 11 מתנגדים, החליט הסנאט לאמץ את כללי הנוהל של המשפט ב-9 בפברואר, והמשפט החל בדיון בן ארבע שעות על חוקתיות ההליך, ואז הצביע הסנאט ברוב פשוט על אישור ההליכים ברוב של 56 מול 44. מנהלי ההדחה מבית הנבחרים החלו את הליטיגציה שלהם ב-10 בפברואר בצוהריים, במהלך 16 שעות שהוקצו להצגת טיעוניהם בפני הסנאטורים. מנהלי ההדחה החלו לטעון לאחר עורכי דינו של טראמפ, שגם הם ניצלו את 16 השעות שלהם למען הצגת טיעוניהם. באותו היום התקיימה ישיבה בת ארבע שעות בה שאלו הסנאטורים שאלות לשני הצוותים המשפטיים, כמו במשפטי הדחה קודמים. לאחר מכן דרשו מנהלי ההדחה להשהות את ישיבה זו ולהצביע על זימון עדים.
חוקתיות המשפט ועימותים.
במצגת בת שעתיים שהתקיימה ב-9 בפברואר, טענו מנהלי ההדחה כי לסנאט ישנה הסמכות לדון בהדחתו של טראמפ. קסטור, אחד מעורכי דינו של טראמפ, פתח את טיעון ההגנה במה שרבים מתחו ביקורת כהצגה לא ממוקדת ומבולבלת במשך 48 דקות. קסטור טען כי ההדחה נבעה ממניעים פוליטיים, ומיותרת מכיוון שהמצביעים כבר היו "חכמים דיו" בכך שלא בחרו בטראמפ פעם נוספת לנשיאות, ובכך הודו במפורש טראמפ ועורכי דינו כי ביידן זכה בבחירות חופשיות והוגנות. בתגובה, ג'יימי רסקין השמיע קטעי וידאו מההסתערות על הקפיטול ואת הרטוריקה של טראמפ כדי להדגיש את ההשלכות האפשריות אם נשיאים יוכלו לבצע עבירות בלתי ניתנות לערעור בשבועות האחרונים לכהונתם ללא אחריות חוקתית.