לאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הגיעה קולב כשיאנית עולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:23.5 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:04.7 דקות והייתה המועמדת הברורה לזכייה כפולה וכך היה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות זהב עם שני שיאים אולימפיים חדשים, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:24.7 דקות לפני בנות ארצה סוזן פדרסן (2:28.8 דקות) וג'אן האן (2:31.4 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:08.5 דקות, בפער הגדול ביותר מאז 1928 מהשחיינית השנייה (13.7 שניות) בת ארצה לין וידאלי (5:22.2 דקות) והמזרח גרמניה זבינה שטיינבאך (5:25.3 דקות).
לאחר המשחקים האולימפיים פרשה קולב משחייה תחרותית והחלה לאמן במספר מועדונים: סאות' בנד, אינדיאנה, סנטה קלרה, קליפורניה (שבו התאמנה), אוניברסיטת סטנפורד ואוניברסיטת פסיפיק, אורגון. שחייני קבוצתה מסטנפורד זכו במקום הראשון בשנת 1980 בתחרות הקבוצתית של ה-NCAA.
קישורים חיצוניים.
דניאל זייפמן
דניאל זייפמן (נולד ב-7 ביוני 1959) הוא פרופסור מן המניין לפיזיקה, שכיהן כנשיאו העשירי של מכון ויצמן למדע.
ביוגרפיה.
דניאל זייפמן נולד בבריסל שבבלגיה, שם שימש בצעירותו ראש קן של השומר הצעיר. אחותו הגדולה היא תת-ניצב מרים עזורי. בשנת 1979 עלה לארץ. למד הנדסה לתואר ראשון וסיים תואר שלישי בפיזיקה אטומית בפקולטה לפיזיקה בטכניון בשנת 1989. בשנתיים הבאות עבד במעבדת ארגון שבשיקגו במסגרת מחקר פוסט-דוקטורט בפיזיקה מולקולרית, ובשנת 1991 שב לישראל והצטרף כחוקר בכיר למחלקה לפיזיקה של חלקיקים במכון ויצמן למדע.
בשנות ה-90 נבנו ברחבי אירופה טבעות אחסון (Storage Rings) שבהן קרניים של יונים המואצות לאנרגיות של מיליוני אלקטרוני וולט מוכנסות למסלול מעגלי המאפשר לאחסן אותן לפרקי זמן ארוכים וכן לקרר אותן באמצעות קרן אלקטרונים. זייפמן זיהה את הפוטנציאל של מכשירים אלו לחקר פיזיקה מולקולרית, תחום שהפך תוך זמן קצר לנושא מחקר מרכזי בטבעות האחסון. הוא השתתף בניסויים בעיקר בטבעת האחסון הקרויה TSR, הנמצאת במכון מקס פלאנק לפיזיקה גרעינית בהיידלברג שבגרמניה, בשיתוף עם הפרופסורים דירק שוואלם ואנדראס וולף. הוא התמנה כחוקר חיצוני באותו מכון בשנת 2001, ונבחר לתפקיד דירקטור במכון זה בשנת 2005, חרף סירובו לעבור לגרמניה. בתקופה הקצרה (שהסתיימה עם היבחרו ב-2006 לשמש נשיא מכון ויצמן) שבה שימש כדירקטור, יזם זייפמן פרויקט בהיקף 4.5 מיליון אירו לבנייתה של טבעת אחסון אלקטרוסטטית המקוררת לטמפרטורה של 2 מעלות קלווין (2 מעלות מעל האפס המוחלט).
במקביל לניסויים בגרמניה הקים זייפמן מעבדה במכון ויצמן וכן השתתף בניסויים במאיץ החלקיקים ע"ש קופלר במכון ויצמן. יחד עם פרופסור זאב ואגר וד"ר עודד הבר בנה זייפמן מערכת למדידת התפוצצויות קולון (Coulomb explosion), המאפשרת לחקור את המבנה המרחבי של יונים. מערכת זאת הועברה בסופו של דבר לגרמניה ושולבה ב-TSR. לאחר בנייתה של טבעת האחסון האלקטרוסטטית הראשונה, ELISA, בדנמרק בשנת 2001, הגו זייפמן ועודד הבר את הרעיון ללכוד יונים במלכודת אלקטרוסטטית. המלכודת, שתוכננה על ידי ד"ר מיכאל רפפורט, נבנתה באותה שנה וכיום משתמשות בה כ-20 מעבדות ברחבי העולם. כשנתיים לאחר המצאת המלכודת התגלתה תופעת ה-'Self bunching', המאפשרת למלכודת לשמש כמכשיר מדויק מאוד לספקטרומטריית מסות, ופטנט נרשם בנושא. פטנט נוסף של זייפמן, יחד עם עודד הבר ודניאל שטראסר, עוסק בהדמיה מולקולרית תלת-ממדית - כלומר, בפיתוח גלאי, ראשון מסוגו בעולם, המאפשר מדידה של מיקום הפגיעה וכן של זמן הפגיעה של חלקיקים בו.
זייפמן הועלה לדרגת פרופסור חבר בשנת 1997, ולדרגת פרופסור מן המניין בשנת 2003. טרם היבחרו לנשיא מכון ויצמן עמד בראש היחידה לשירותים פיזיקליים במכון. לאחר שהוחלט שלא להאריך את כהונתו של פרופ' אילן חת כנשיא מכון ויצמן, עקב אי שביעות רצונם של חבר הנאמנים של מכון ויצמן מתפקודו, נבחר זייפמן לתפקיד, בצעד מפתיע לנוכח גילו הצעיר. הוא כיהן כנשיא מכון ויצמן במשך שלוש עשרה שנים, מדצמבר 2006 ועד דצמבר 2019.
זייפמן פועל להנגשת הידע, המדע והמחקרים הנעשים במכון. לשם כך הוא יוזם הרצאות לציבור במגוון נושאים, המועברות על ידי עובדי ותלמידי המכון.
בפברואר 2016, לאחר התפטרות שישה מחברי המועצה להשכלה גבוהה, הודיע כי לא ימנה נציג חדש למועצה מטעם מכון ויצמן במקום הנציג שהתפטר, וזאת מפני שלדבריו ההתפטרות מעידה על אובדן האמון בין המל"ג למוסדות להשכלה גבוהה.
בינואר 2020 מונה ליו"ר ההנהלה האקדמית של הקרן הלאומית למדע.
יד אליעזר
אגודת יד אליעזר הוא ארגון חסד וצדקה מהגדולים בציבור החרדי הישראלי. הארגון נוסד בשנת ה'תשמ"א (1981) על ידי הרב יעקב והדסה ויזל.
יד אליעזר הוקם בתור ארגון שכונתי קטן בשכונת עזרת תורה בירושלים, אך צמח לאחד מארגוני הצדקה והחסד הגדולים ביותר בארץ. מטרתו העיקרית של הארגון הוא לסייע למשפחות נזקקות בתחומים מגוונים. האגודה מספקת מצרכי יסוד לכ-6,000 משפחות מעוטות יכולת מדי חודש בחודשו, מזון מבושל ליולדות, הפעלת מוקד טלפוני לנזקקים, מפעילה יחידה המסייעת לחולים סופניים ועוד.
יד אליעזר בנה ומפעיל אולמות שמחות, שניים בירושלים [וולף] שניים בבני ברק [פרידמן] ושלושה באשדוד [פרידמן], האולמות מספקים חתונות לכלל הציבור במחירי עלות על מנת לחסוך בהוצאות השמחה הכבדות.
ל"יד אליעזר" פרויקט ייחודי מסוגו הנקרא "פרויקט חונכים" אשר בו מאות חונכים בכל רחבי הארץ. כל חונך וחונך מוצמד לילד הזקוק לסיוע לימודי ורגשי, ונותן לו תשומת לב ויחס אישי, שעות לימוד משותף ופעילות חברתית, פעמיים בשבוע. כמו כן ישנה קרן אלמנות המסייע בכל חודש לאלפי אלמנות בכל הארץ.
בארגון למעלה מ-5,000 מתנדבים ומתנדבות, וסניפים רבים הפרוסים בכל רחבי ישראל.
השם אליעזר מגיע מהרב אליעזר ליפא בנזימן זצ"ל וכן עד היום כלתו גב' מלכה בנזימן נמצאת שם לעזור לנזקקים
פחד יצחק
הפחד יצחק
בולי ישראל
בולי הדואר הראשונים של מדינת ישראל הונפקו ב-16 במאי 1948, כיומיים לאחר הכרזת העצמאות. להלן סקירה של בולי הדואר שהונפקו בישראל והיסטוריית הדואר של המדינה מאז הכרזת העצמאות
היבט היסטורי.
בעבר הרחוק במהלך שלטון הממלוכים בשטחי הארץ, הופעל שירות דואר רכוב באזורי דיר אל בלח, לוד ועיירות אחרות בציר קהיר דמשק. במהלך התקופה העות'מאנית, עשו שירותי הדואר המקומיים שימוש בבולים טורקיים. שגרירויות זרות הקימו אז את משרדי הדואר הראשונים
במהלך מלחמת העולם הראשונה, שלט באזור ארץ ישראל חיל המשלוח המצרי של בריטניה וב-1918 נהג השלטון לסמן בולי דואר בסימון E.E.F (ראשי תיבות של Egyptian Expeditionary Force).
בתקופת המנדט הבריטי סופקו בולים ושירותי דואר על ידי הרשויות הבריטיות. בין השנים 1933 ל-1948 כללו השירותים בולי דואר אוויר
בשנת 1948 הועברה הפעילות וכן חלק ממשרדי הדואר הבריטיים לבעלות ממשלת מדינת ישראל. במאי 1948, עם הנסיגה הבריטית שובשו שירותי הדואר. הממשלה הזמנית במדינת ישראל הנפיקה בולי קרן קיימת לישראל ושירותי דואר זמני הוקמו בנהריה ובצפת.
היסטוריה של הדואר.
בשנת 1948 הונפקו בולים על ידי "דואר ישראל". מאחר שהשבת היא יום שבתון, היה יום ראשון ב-16 במאי של אותה שנה, יום העסקים הראשון במהלכו ניתן היה לרכוש בולים לאחר הכרזת העצמאות. על הבולים הראשונים נכתב "דאר עברי" מאחר ששמה של המדינה שזה עתה הוקמה עדיין לא נבחר הסט הראשון של בולים מן המניין כלל בולים בעלי ערך של 3, 5, 10, 15, 20, 50, 250, 500, וכן 1000 מיל. הבולים הודפסו בדפוס בלט. קונטרסים של בולים הונפקו עבור בולי ה-5, 10, 15 וכן 20 מיל.
בולי "דאר עברי" עוצבו על ידי אוטה וליש והציגו מטבעות עתיקים מתקופת המרד הגדול וכן מטבעות בר כוכבא.
על גבי בולי ישראל מופיעים כיתובים ב-3 שפות: עברית, ערבית ואנגלית. הדבר הוא המשך של מנהג מתקופת המנדט הבריטי. כמו כן שימוש ב-3 שפות נדרש על ידי חבר הלאומים.
דואר ישראל הנפיק לראשונה בולי דמי דואר, צמדים הפוכים וכן צמדים מופרדי פס ביניים בשנת 1948, בולי דואר אוויר ב-1950, בולי שירות למשרדי ממשלה בשנת 1951 וכן בולים זמניים בשנת 1960.
מראשית הדרך הנפיקה ישראל חותמות דואר ייחודיות, ביניהם חותמת דואר של היום הראשון עבור "דאר עברי" ב-16 במאי 1948. באותה שנה גם הונפקו חותמות דואר למשחקי המכביה ולערים הראשיות. עד שנת 1960 עוצבו יותר מ-325 חותמות דואר. כבר כשיצאו בולי "דאר עברי" ישראל הנפיקה מעטפות היום הראשון. למשל ב-5 ביולי 1967, מעט לאחר מלחמת ששת הימים הופיעה מעטפת היום הראשון ועליה דמותו של משה דיין.
לדואר ישראל היו 64 משרדי דואר בשנת 1950, 114 עד 1960 וכ-178 עד 1970. בשנת 1955, החלו שתי התיישבויות בנגב להפעיל משרד דואר נייד בדמות משאית אדומה.
בשל היפר-אינפלציה, הנפיקה ישראל ב-1982 בול למכתב רגיל בארץ ללא ערך נקוב. בינואר ובאוגוסט 1984 הונפקו שני גיליונות צמדים הפוכים עם פס ביניים של בול זה, ובכל אחד מהם 32 בולים (ארבע קבוצות של שמונה בולים).
בשנות ה-90 ישראל ניסתה להכניס לשימוש מכונות ממכר לבולים. המכונות הוצאו משימוש בשנת 1999. עד אז הונפקו 22 עיצובים צבעוניים שהציגו בין השאר 12 אתרי תיירות.
כיום מספק דואר ישראל שירותי דואר אקספרס בשיתוף 143 רשויות דואר אחרות.