משלחות משרד הביטחון נוהלו על ידי עוזר השר צבי צור וכאשר פרש מתפקידו שלח מכתב הערכה לאשכנזי שניתן ללמוד ממנו על התקופה:
באזרחות.
אשכנזי עבר קורס מנהל עסקים, ובאוגוסט 1975 פרש מצה"ל לגמלאות. ייצג חברות זרות בישראל וקידם קשרי חברות ישראליות בחו"ל. בשנת 2002 פרש מעסקים.
משפחתו.
אשכנזי נישא בשנת 1958 לציפורה לבית שטרנברג. ציפורה אשכנזי נפטרה בנובמבר 2013.
בנם היחיד דן אשכנזי עוסק בניהול ויזמות בתחום התקשורת. בנוסף מקדיש מזמנו לתחום הצלילה הטכנית, חיפוש ספינות טרופות וצלילה עם מערכות לעומקים בחופי הארץ. דן אשכנזי שותף בעריכה וכתיבה של ספרי הדרכה, צילום תת-ימי, איתור ותיעוד אתרי צלילה.
ראובן אשכנזי נפטר ב-1 ביוני 2021.
ללא כפפות
ללא כפפות (באנגלית: Southpaw) הוא סרט דרמת-ספורט אמריקאי משנת 2015 בבימויו של אנטואן פוקואה על פי תסריט מאת קורט סאטר. בסרט מככבים ג'ייק ג'ילנהול, רייצ'ל מקאדמס ופורסט ויטאקר. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בשאנגחאי ביוני 2015 ויצא להקרנות מסחריות בארצות הברית ב-24 ביולי 2015.
פסקול הסרט הולחן על ידי המלחין ג'יימס הורנר והיה זה הפסקול האחרון שהפיק טרם מותו ביוני 2015. הסרט הוקדש לזכרו.
עלילה.
בילי הופ הוא מתאגרף החי בניו יורק עם אשתו מורין ובתם לילה. בקרב על אליפות העולם במשקל קל כבד בילי זוכה באליפות אך נפצע קשה בעינו. מורין מנסה לשכנעו לפרוש מאיגרוף, כל עוד הוא בפסגה. בעת אירוע התרמה ליתומים, בילי סופג הקנטות מצד מתאגרף קולומביאני בשם מיגל "מג'יק" אסקובר, בעת שבילי ואשתו פונים לעזוב את האירוע. מיגל מטיח בו אמירות פוגעניות, בין השאר על מורין ועל התואר בו זכה. בקטטה שפורצת בין השניים יורים המאבטחים המקיפים אותם באוויר, וכדור תועה שירה הקטור, אחיו של מיגל, פוגע במורין וגורם למותה.
בילי מתמכר לטיפה המרה ולסמים ויוצא לחפש את הקטור. הוא מוצא את מריה, אשתו המכורה לסמים של הקטור ועוזב את המקום כשהוא מבין שהקטור אב לילדים. לאחר שהוא תוקף שופט בעת הפסד בקרב, בילי מושעה מאיגרוף למשך שנה, ונותר ללא הכנסות. מסומם הוא נוהג ומתנגש בעץ שבמתחם ביתו. האירוע גורם לו לאבד את המשמורת על בתו המושמת תחת השגחתה של קצינת שירותי הגנת הילד, אנג'לה ריברה. לילה כועסת עליו ומאשימה אותו במצבם.
בילי משיג עבודה במכון האימונים של המתאגרף לשעבר, טיטוס "טיק" ווילס ומשכנע אותו להפוך למאמנו. מנהלו לשעבר של ביל, ג'ורדן מיינס, שכעת מנהל את מיגל אסקובר, מארגן קרב בין השניים כדי להחזיר את בילי למרכז הבמה. טיק מסרב לאמן את בילי מתוך הבנה כי בילי נלחם כדי לנקום במיגל על מותה של מורין, אך משתכנע לאחר שאחד מהילדים המתאמנים במכון, הופי, נהרג בידי אביו האלים בניסיון להגן על אמו.
לילה סולחת לבילי ומשכנעת אותו להביא אותה לצפות בקרב. בתחילת הקרב, מיגל גובר על בילי אך בעצת טיק בילי ממתין לסיבובים האחרונים כדי להגיב. לאורך הקרב הוא משתמש בטכניקות הגנה והתחמקות אך נמנע מלהכות בחזרה. בדקות האחרונות בקרב, בילי מכה בחוזקה את מיגל ומפילו לקרקע. מיגל מצליח לקום לפני שהספירה מסתיימת. בילי מוכרז כמנצח לאחר הצבעת השופטים ומתאחד עם לילה בחדר ההלבשה, כשהיא מוחלת לו על שגיאות העבר שלו ומבקשת ממנו לחזור הביתה.
הממלכה של בוספורוס הקימרי
הממלכה של בוספורוס הקימרי, לפעמים בקיצור ממלכת בוספורוס (ביוונית: Βασίλειον του Κιμμερικού Βοσπόρου, בסיליון טו קימריקו בוספורו) הייתה מדינה קדומה שהתקיימה במזרח קרים ובחצי האי טאמאן, משני צידי מצר קרץ' שנקרא בתקופה העתיקה "בוספורוס הקימרי". ממלכה זו נוסדה על בסיס המושבות היווניות שהוקמו במאה ה-5 לפנה"ס בצפון הים השחור ועל חופי ים אזוב.
ממלכת בוספורוס הקימרי אימצה במאה ה-4 -3 תרבות הלניסטית, אך ידעה תקופה של הידרדרות כלכלית ותבוסות צבאיות שהביאו אותה בשנת 107 לפנה"ס לסיפוח על ידי ממלכת פונטוס. כשפונטוס סופחה על ידי פומפיוס לאימפריה הרומית, הפכה ממלכת בוספורוס למדינת חסות (קליינטית) של האימפריה הרומית. היא הייתה מדינת החסות של רומא ששרדה למשך התקופה הארוכה ביותר.
בשנים 69-63 לספירה בימי הקיסר נירון הייתה פרובינקיה רומית. במאה ה-2-1 לספירה ידעה המדינה תקופה מחודשת של פריחה, בראשות שושלת סרמטית חדשה. בסוף המאה ה-2 המלך הבוספורי סאורוקראטס השני הביס את הסקיתים תבוסה מכרעת וסיפח לממלכתו את כל שטח חצי האי קרים.
שגשוג הממלכה התבסס על יצוא חיטה, דגים ועבדים. המסחר המוזכר העשיר מאוד את השכבה השלטת במדינה, כפי שניתן להתרשם גם מהממצאים הארכאולוגיים שנתגלו, לא פעם באופן בלתי חוקי, ברגמים באזור, הידועים תחת השם קורגן. חלק מהממצאים הנ"ל - חפצי אמנות יווניים-סרמטים, שמורים במוזיאון ארמיטאז' בסנט פטרסבורג. מדובר ביצירות בזהב, כדים מיובאים מאתונה, חפצי טרקוטה, חלקי אריגים וחפצי נגרות ושיבוצי רהיטים.
במאות 5-4 ממלכת הבוספורוס הקימרי נפלה תחת מכות עמים נודדים - הגותים וההונים.
היסטוריה.
מושבות יווניות מוקדמות.
חופי המיצר קרץ' שבצפון הים השחור היו זרועים במושבות יווניות עתיקות:ממערב - פנטיקפאום (קרץ') - העיר החשובה באזור, נימפאון (אלטגן) ומימקיון, ממזרח - פנאגוריה (סנאיה), העיר השנייה בחשיבות, קפוי, הרמונאסה (טמוטאראקן), פורטוס סינדיקוס וגורגיפיה (אנאפה).
מושבות אלה הוקמו במקור על ידי מתנחלים ממילטוס שהגיעו לכאן במאות ה-6 וה-7 לפנה"ס. פנאגוראיה הייתה מושבה של טאוס וייתכן כי הקמת נימפאום הייתה קשורה לאתונה. לכל הפחות שמה הופיעה ברשימת חברי הליגה האטית-דלית במאה ה-5 לפנה"ס.
גאוגרפיה.
ממלכת בוספורוס הקימרי השתרעה מסביב למיצר קרץ' בין הים השחור לים אזוב. המיצר נודע בימי קדם כבוספורוס הקימר ומשם שם הממלכה.
מלכי בוספורוס הקימרי.
שושלת הארכאאנקטידים.
לפי דיודורוס סיקולוס (י"ב, ל"א) נשלט האזור בין השנים 480-438 לפנה"ס בידי שושלת מלכים הנקראה "ארכאאנקטידית" (Archaeanactidae), שהודחה מהשלטון על ידי טירן בשם ספרטוקוס (431-438 לפנה"ס), ככל הנראה, תראקי במוצאו.
שושלת הספרטוקידים.
ספרטוקוס ייסד בית מלוכה שהחזיק בשלטון כנראה עד שנת 110 לפנה"ס ונודעו כספרטוקידים. שושלת זו השאירה כתובות רבות, מהן ניתן ללמוד שנציגים מוקדמים שלה כיהנו כארכונס של הערים היווניות וכמלכים של שבטים ילידים שונים, בעיקר בני הסינדי שבמרכז קרים וענפים אחרים של המאוטים. החומר ששרד (טקסטים, כתובות ומטבעות) אינם מספקים מספיק מידע כדי לאפשר את שחזור הכרונולוגיה השלמה של מלכי האזור.
סטירוס מבוספורוס,(387-431 לפנה"ס) יורשו של ספרטוקוס, השתלט על כל האזור, סיפח לממלכתו את נימפאון והטיל מצור על העיר תאודוסיה עתירת הנכסים. להבדיל מערים אחרות, נהנתה תאודוסיה מנמל משוחרר מקרח לכל אורך השנה, מה שאיפשר לה לסחור בדגנים עם שאר העולם היווני, אפילו בימי החורף.
בנו של סטירוס, לאוקון (347-387 לפנה"ס) הצליח לבסוף לכבוש אותה. אחריו שלטו במקביל שני בניו, ספרטוקוס השני ופריסאדס; אחרי מותו של ספרטוקוס השני בשנת 342 נשאר פריסאדס לבד בראש הממלכה עד שנת 310 לפנה"ס. אחרי מות פריסאדס, פרצה מלחמת אזרחים בין שני בניו סטירוס ואאומלוס. סטירוס הביס את אחיו הצעיר אאומלוס בקרב על נהר תאטיס בשנת 310 לפנה"ס, אך הוא עצמו נהרג בקרב, וכך עבר כס המלוכה לאואמלוס.
יורשו של אואמלוס בשלטון היה ספרטוקוס השלישי (283-303 לפנה"ס) ולאחריו מלך פריסאדס השני. השליטים הבאים כונו גם הם באותם שמות לסירוגין. האחרון בהם, פריסאדס החמישי לא הצליח לבד להתמודד עם ההתקפות האלימות החוזרות מצד שבטי נוודים בסביבה, וקרא לעזרת דיופנטוס, גנרל של מלך פונטוס, מיתרידטס השישי ובסופו של דבר העביר לו את רסני השלטון. פריסאדס נרצח על ידי סקיתי בשם סאומאקוס שעמד בראש מרד נגדו.
IEEE 802.16
IEEE 802.15.4
IEEE 802.5
IEEE 1003
IEEE 802.15.1
ווסט ג'ט
חור בסדין
חור בסדין הוא כינוי לאגדה אורבנית ולפיה במגזר החרדי מקיימים יחסי אישות דרך חור בסדין. האגדה נפוצה בעיקר בקרב יהודים חילונים או לא-אורתודוקסים.
מקור הביטוי.
המקור הראשון הידוע על קיום יחסי אישות דרך סדין הוא בתלמוד הירושלמי, שם מסופר על רבי יוסי בן חלפתא, שהיה עליו לייבם את אשת אחיו שנפטר ערירי. הוא קיים עמה יחסי אישות דרך סדין חמש פעמים, ומזה נולדו לו חמישה בנים שגדלו לתנאים בישראל.
הסיבה שזהירות קיצונית נדרשת בייבום היא שבאופן רגיל אשת האח אסורה באיסור חמור מאוד, גם אחרי מותו. הייבום הוא דין מיוחד במינו שמאפשר להתיר, בנסיבות שבהן אין לאח ילדים, איסור חמור זה, זאת כדי להעמיד צאצאים לאח. מאחר שההיתר הוא רק לצורך העמדת צאצאים לא רצה רבי יוסי ליהנות מקיום יחסי האישות עם אשת אחיו המנוח, ולכן בעל אותה באמצעות סדין שחצץ בינו לבינה.
המיתוס והמציאות.
לפי המיתוס הקיים בחברה החילונית חלק מהחרדים נמנעים מלקיים יחסים בעירום מלא, על פי המיתוס קיים סדין החוצץ בין האישה לגבר ובסדין יש חור המיועד אך ורק לצורך החדרת פין הגבר לנרתיק האישה. העיתונאי אמנון לוי כתב על כך: "אין, וכנראה לא היה אף פעם, סדין כזה. אף קבוצה חרדית שפגשתי, כולל המחמירות ביותר כמו חסידי גור וחסידי "תולדות אהרון", אינה מקיימת את המנהג המוזר הזה. אף אחד מהחרדים גם לא שמע על המנהג הזה בעבר. פשוט אין 'סדין עם חור' בשום מקום, להוציא אולי את דמיונם הפרוע של החילונים".