בשעות הבוקר המאוחרות, הבין קיצ'נר שהמהדי נמצא עם דיוויזיית 'הדגל השחור' מאחורי גבעות ג'אבל סורגהאם באגף הדרומי. בעוד ההסתערות של נושאי הרומח ה-21 באותו אגף בעיצומה, שלח קיצ'נר את שתי החטיבות הבריטיות וארבע מהחטיבות המצריות סודאניות קדימה במטרה להקיף את הגבעות מדרום ולתקוף את כוחו של המהדי. שתי החטיבות הבריטיות התקדמו בדופן המזרחי של הקו (קרוב לנילוס) בעוד ששלוש חטיבות מצריות ממערב להם, החטיבה המצרית הראשונה בפיקודו של מקדונלד נמצאה בדופן המזרחי של הקו והחטיבה המצרית הרביעית בפיקודו של קולינסון נשארה מאחור כעתודה וכדי להגן על המחנה. עם היציאה של החטיבות האנגלו-מצריות מקו ההגנה והתרחקותן מטווח התותחים וספינות התותחים, פתחה דיוויזיית 'הדגל השחור' בהתקפה לעבר החטיבה המצרית של מקדונלד מכיוון החלק הצפוני של גבעות ג'אבל סורגהאם, כתגובה הסתובבה החטיבה המצרית החמישית לכיוונו של מקדונלד כדי לסייע לו. בשלב זה חזרו גם כוחות הפרשים האנגלו-מצרים מכיוון גבעות קאררי כדי להצטרף לכוח הראשי.
תוכניתו של המהדי הייתה ככל הנראה למשוך את הצבא האנגלו מצרי אל מחוץ לטווח התותחים והסיוע של הספינות וכשהקו רחב יותר ובשטח פתוח, לתקוף את אגפו הימני. התקפה זו הייתה אמורה לכלול כוחות מדיוויזיית 'הדגל השחור' מכיוון ג'אבל סורגהאם וכוחות מדיוויזיית 'הדגל הירוק' מכיוון גבעות קאררי, אך ברגע המכריע לא תקפו כוחות 'הדגל הירוק' בזמן ושתי החטיבות המצריות התמודדו עם כל התקפה בנפרד. לאחר שנסוגו כוחות 'הדגל השחור', היו שתי החטיבות דרוכות בהגנה וכוחות הפרשים שהגיעו מכיוון צפון הצטרפו גם הם לקו ההגנה. בסביבות השעה 10:15 תקף כוח של כ-12,000 לוחמי 'הדגל הירוק' מכיוון צפון-מערב בסיוע כוחות 'הדגל השחור' שחזרו והצטרפו לקרב. לאחר קרב קצר וקשה, הצליחו שתי החטיבות האנגלו-מצריות בסיוע הפרשים מימין להדוף את התקפת האנצאר, כשהפרשים מסתערים על הכוחות הנסוגים.
באותו הזמן המשיכו החטיבות האחרות בהתקדמותם לעבר ג'אבל סורגהאם וחלקו הדרומי, כשהם הודפים את שרידי כוחות של 'הדגל השחור' לאחור לכיוון אומדורמאן. לאחר הצלחת החטיבה של מקדונלד בסיוע החטיבה החמישית והפרשים, הסתיים למעשה הקרב כאשר טוהר אזור ג'אבל סורגהאם ונשברו כוחות 'הדגל השחור' ו-'הדגל הירוק'. בסביבות השעה 12:30 הגיעה החטיבה המצרית החמישית של מקסוול לכפר ח'ור שאמבט, על הדרך לאומדורמאן, ושם היא עצרה לשתות ולנוח. בשעה 3:00 בצהריים הגיעו כל שאר הכוחות האנגלו-מצרים לאותו המקום ולמעשה צוין באופן זה סוף הקרב. מכאן המשיך כוחו של קיצ'נר לכיבוש אומדורמאן עצמה וחרטום, כנראה כנקמה על הריגתו של צ'ארלס גורדון בידי האנצאר, בזזו והרסו כוחותיו של קיצ'נר את העיר, כשהם משחיתים את קברו של מוחמד אחמד, מנהיגם הראשון של האנצאר.
אחרית דבר.
הניצחון האנגלו-מצרי בקרב ותבוסתו של הכוח הגדול והמרכזי של האנצאר בסודאן, היווה בעצם את סוף המלחמה וסיים את תקופת סודאן המהדיסטית. עם זאת, מנהיג האנצאר עבדאללהי אבן מוחמד שרד את הקרב והמשיך לעמוד בראש כוחות האנצאר הנותרים למשך כשנה. ב-25 בנובמבר 1899 התרחש קרב אום דיוואיקרט, הקרב האחרון של המלחמה, ובו נהרג המהדי. עם מותו הסתיים באופן רשמי השלטון המהדיסטי בסודאן והיא עברה לשלטון אנגלו-מצרי, שלטון שנמשך עד לעצמאות סודאן בשנת 1956.
לאחר הקרב עלתה ביקורת לגבי התנהגות החיילים וזו של הוריישו קיצ'נר מפקדם לאחר כיבוש העיר חרטום ואומדורמאן. קברו של המהדי הושחת והיו שמועות על כך שעצמותיו פוזרו בנהר כנקמה על הטבח של הבריטים והמצרים בעיר בידי חיילי המהדי בשנת 1885.
אבדות הבריטים והמצרים בקרב היו נמוכות באופן משמעותי מאבדות האנצאר, עם 47 הרוגים בריטים מצרים וסודאנים מהכוח האנגלו-מצרי לעומת כ-9,700 הרוגים מהאנצאר. בנוסף לכך כ-5,000 חיילי האנצאר נלקחו בשבי וכ-13,000 נפצעו, כלומר למעשה כמחצית מהכוח העיקרי של האנצאר נפגע, בנוסף לפגיעה הקשה למוראל וכיבוש עיר הבירה של סודאן המהדיסטית.
בידור בטיסה
פאולה מולדן
פאולה מולדן (בגרמנית: Paula Molden, ידועה גם בשם הנעורים שלה: Paula Preradović; 12 באוקטובר 1887 - 25 במאי 1951) הייתה משוררת וסופרת, התפרסמה בזכות כתיבת המנון אוסטריה.
ביוגרפיה.
מולדן נולדה בווינה ב-12 באוקטובר 1887. שנתיים מאוחר יותר, משפחתה עברה לפולה, איסטריה. מאוחר יותר עברה לקופנהגן, ואז שוב לווינה. היא נישאה לעיתונאי ד"ר ארנסט מולדן, ונולדו להם שני בנים: אוטו מולדן - מחבר ופעיל פוליטי, ופריץ מולדן - עיתונאי ודיפלומט.
מולדן נפטרה ב-25 במאי 1951, ונקברה בבית הקברות המרכזי בווינה.
מולדן הייתה נכדתו של איש הצבא, המשורר והפוליטקאי הקרואטי פטר פרארדוביץ'.
אוטו מולדן
פרופסור אוטו מולדן (גרמנית: Otto Molden; 13 במרץ 1918 - 15 ביוני 2002) היה פובליציסט וסופר אוסטרי. אמו הייתה פאולה מולדן ואביו היה ד"ר ארנסט מולדן, ממייסדי העיתון האוסטרי היומי "Die Presse" .
הוא נולד מיד לאחר מלחמת העולם הראשונה, ועם פריצתה של זו השנייה היה ממקימי תנועת ההתנגדות האוסטרית לנאצים - ה-05. במהלך המלחמה שיתף פעולה עם המשרד לשירותים אסטרטגיים של ארצות הברית. לאחר המלחמה למד באוניברסיטת וינה, ונושא הדוקטורט שלו היה תנועות ההתנגדות האוסטריות לנאצים.
בשנת 1945 הקים את 'סמינר הקיץ הבינלאומי של אגודת המכללות האוסטרית' יחד עם סיימון מוזר, שהפך לפורום האירופי אלפבך, למטרת קידום אחדות אירופה, ושימש כנשיא הפורום שנים רבות. המטרה העיקרית של מולדן הייתה תהליך האיחוד האירופי, אותו רצה לקדם על ידי הקמת המפלגה הפדרליסטית האירופית, או הפדרליסט האירופי הבינלאומי, בשנת 1960. כיום משתתפים בפורום מדי שנה אלפי אנשים.
מולדן נפטר בשנת 2002 בפאפוס שבקפריסין.
ארנסט מולדן
ד"ר ארנסט הרמן וילהלם מולדן (בגרמנית: Ernst Hermann Wilhelm Molden; 30 במאי 1886, וינה – 11 באוגוסט 1953, וינה), היה עיתונאי והיסטוריון אוסטרי. עורך העיתון נויה פרייה פרסה בין השנים 1921 - 1939 וממייסדי העיתון האוסטרי היומי "די פרסה" (""Die Presse") ב-1946.
בוגר אוניברסיטת וינה למשפט, היסטוריה וארכאולוגיה (1913) ולאחר מכן לימד כשנתיים באוניברסיטת בודפשט. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, חזר לאוסטריה, שם כתב ספרים אודות פוליטיקה והיסטוריה. עם הזמן, החל בכתיבה עיתונאית, ובה עסק עד סוף ימיו.
אשתו הייתה פאולה מולדן, כותבת המנון אוסטריה, בנו פריץ מילא את מקומו בעריכת העיתון אחר מותו. נקבר בקבר כבוד ("Ehrengrab"") בבית הקברות המרכזי בווינה.
הום סטייג'ינג
הום סטייג'ינג (באנגלית: Home Staging) היא דרך להעלות את ערך הדירה בעזרת השקעה מינימלית וכך לאפשר את מכירתה בזמן הקצר ביותר ובסכום מקסימלי. כיום התחום מפותח מאוד במדינות צפון אמריקה ובחלק גדול ממדינות מערב אירופה. האחוז הממוצע של המשתמשים בהום סטייג'ינג במדינות אלו נע בין 50% ל-60% מאוכלוסיית מוכרי הבתים. חברות אשר המתמחות בתחום ההום סטייג'ינג מספקות את שירותיהן הן ישירות למוכרי הנכסים והן לחברות תיווך הנדל"ן המקומיות.
גם בישראל החל תחום ההום סטייג'ינג לקבל תאוצה בשנים האחרונות, והמודעות לערך המוסף שלו עבור מוכרי הנכסים עלתה משמעותית במהלך 2012 בזכות תוכניות הטלוויזיה השונות בתחום עיצוב פנים והום סטיילינג.
הום סטייג'ינג הוא נישה בתוך התחום הרחב של עיצוב פנים, אשר מיועדת לבעלי דירות שלא מצליחים למכרן בתקופת זמן מוגדרת או בסכום הרצוי. המומחיות של מעצבי הום סטייג'ינג היא לכוון את בעלי הבית ליתרונות של נכסם, ולהציג דרכים שיעזרו להבליט יתרונות אלו בעיני הקונים הפוטנציאלים; ובמקביל לזהות את החולשות של הנכס ולנטרל אותן בעיני אותם הקונים. כמו כן, בשונה ממעצב פנים שמטרתו לקלוע לטעם האישי של בעלי הבית; מטרתו של מעצב ההום סטייג'ינג היא לקלוע לטעם של קהל קונים כמה שיותר מגוון, ולהתאים את העיצוב של הבית למכירה למכנה המשותף הרחב ביותר של הקונים הפוטנציאלים באזור הרלוונטי. העלויות הן נמוכות יחסית לשירותים של מעצב פנים, כיוון שלרוב אין שום סיבה לבצע אדריכלות פנים מורכבת או שיפוצים יקרים כדי להשביח את הנכס לטובת מכירה - ברוב המקרים השקעה כזאת לא תצדיק את עצמה.
הרושם הראשוני אצל כל אדם נוצר במהלך ה-10 השניות הראשונות. מסיבה זאת הום סטייג'ינג משלבת בתוכה דרכים ליצור את ההרגשה הנכונה אצל קונה פוטנציאלי בזמן הביקור בבית. בעזרתה הבית יראה גדול יותר, מואר יותר, נקי יותר, חם יותר, ומעורר אצל קונים פוטנציאלים רצון להישאר בו ולרכוש אותו. התאמת הבית למכירה לקונה ממוצע, דומה לאפקט שנותנת בובת ראווה בחנות בגדים.
ג'יימי קמפבל באוור
ג'יימס מטקאלף "ג'יימי" קמפבל באוור (באנגלית: James Metcalfe "Jamie" Campbell Bower; נולד ב-22 בנובמבר 1988) הוא שחקן, זמר ודוגמן אנגלי. באוור ידוע בעיקר מתפקידיו בסרט "" של טים ברטון, בסדרת סרטי "דמדומים" ובסדרת הטלוויזיה "דברים מוזרים".
ביוגרפיה.
קמפבל באוור נולד בלונדון, אנגליה. אמו, אן אליזבת רוזברי, היא מנהלת מוזיקלית, ואביו, דייוויד באוור, עובד בחברת גיבסון. באוור הוא צאצא מצד אימו של סר ג'ון קמפבל, שהיה סגן המושל של סנט וינסנט והגרנדינים. הוא למד בבית ספר עצמאי בהמפשייר, ובצעירותו היה חבר בלהקת תיאטרון המוזיקה הלאומי לנוער ובתיאטרון הנוער הלאומי של אנגליה. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו כאשר ידידה שלו, השחקנית לורה מישל קלי, המליצה עליו לסוכן שלה.
קריירה.