תיעוד נדיר בתוך "נשות הטליבאן", כשהסתננה אל הקבוצה הקיצונית בישראל והביאה תיעוד מבפנים של הקהילה הסגורה.
שורת תחקירים שחשפה על המצב בבתי האבות הסיעודיים בישראל, במסגרת התחקיר התנדבה שטרנבך ב-14 בתי אבות ותיעדה אלימות, השפלה והזנחה קשה כלפי קשישים בבתי אבות סיעודיים. התחקירים עוררו סערה במערכת הפוליטית. שבעקבותיהם, התקיים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בכנסת דיון דחוף על המצב בבתי האבות הסיעודיים. עוד חשפה שטרנבך, תחקיר שגולל את סיפורן של חרדיות צעירות, שכלל הטסתן לארצות הברית ומסירת תינוקותיהן שרק נולדו לאימוץ בניגוד לרצונן. במסגרת התחקיר שטרנבך התחזתה לצעירה בהיריון ותיעדה את פגישותיה עם העסקן החרדי חיים אהרון יוספי שהציעה למכור את תינוקה בעקובותיו פנתה חברת הכנסת יעל גרמן ליועמ"ש אביחי מנדלבליט כדי שיורה למשטרה לפתוח בחקירה. היא חשפה סדרת תחקירים על הכשלים במערכת הבריאות הציבורית, בדגש על חדרי המיון בבתי החולים.
במשך שלוש שנים שימשה כתבת במחלקת התחקירים של "ידיעות אחרונות" ו-ynet.
בינואר 2019 עברה לערוץ 13, ובאותה שנה מונתה לכתבת לענייני חרדים בחדשות 13 ובכך הפכה לאישה הראשונה שמונתה לכתבת חרדים בטלוויזיה.
באוקטובר 2019 חשפה שטרנבך בחדשות 13 תחקיר על אליעזר ברלנד המתועד כשהוא מורה לחולת סרטן להימנע מקבלת טיפולים מצילי חיים תוך הבטחה לריפוי ואריכות ימים תמורת פדיון נפש בסך עשרות אלפי שקלים. החולה, שהעבירה לרשותו של ברלנד למעלה מ-600,000 ש"ח כדי לקבל את ברכתו, מתה זמן קצר לאחר מכן. בעקבות פרסום התחקיר הגיעו עדויות נוספות מקרובי משפחה של חולים שברלנד הורה להם להימנע מטיפול רפואי, וגבה מהם סכומי כסף גבוהים בתמורה לברכה שהייתה אמורה לרפאם. חולים אלו מתו תוך זמן קצר. בעקבות התחקיר חקרה המשטרה כמה ממקורביו ותפסה מסמכים, בחשד לקבלת דבר במרמה והלבנת הון.
ב-9 בפברואר 2020 פשטה המשטרה על ביתו של ברלנד ועצרה אותו, את אשתו וחמישה ממקורביו בחשד לעבירות של עושק, מרמה והלבנת הון. חסידיו של ברלנד ניסו להפריע למעצרים בין היתר בעזרת יידוי אבנים. שני שוטרים נפצעו קל בראשם. ב-1 במרץ הוגש נגדו כתב אישום באשמת קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, ניסיון לקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, עושק וניסיון עושק וניסיון לשידול חבלה חמורה.
היא בעלת תואר ראשון בחינוך וחברה ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
שטרנבך מתגוררת בביתר עילית. ביולי 2022 התארסה לבן זוגה, זאב מרסקי.
גבריין
גבריין (בהונגרית: Géberjén) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם בגבריין נמצא מספר התושבים בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 578 ובשנת 2020 רק 438 תושבים.
יהודי גבריין.
בגבריין חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובכפר קיים בית קברות יהודי ובו מעט מצבות, חלקן שבורות. ישנו תיעוד של יהודים תושבי הכפר שנרצחו בשואה.
אדגר קורץ (יזם)
אדגר קורץ (בגרמנית: Edgar Kurz; נולד ב-12 בספטמבר 1941, גרמניה) הוא יזם גרמני המנהל את סוכנות הביטוח "R &amp; H Schmid". הוא היה גם נשיא השטוטגרטר קיקרס ושחקן ומאמן ב-SV שילבוך.
ביוגרפיה.
קורץ מילא תפקידים רבים של כבוד אצל הקיקרס עד שהפך לחבר בוועד הפועל ב-4 ביולי 2008. ב־15 ביולי 2009, הוא נכנס לתפקידו של הנשיא, במקום דירק אייכלבוים, הנשיא ה-34 בתולדות העמותה.
בשנת 1994 החל לשמש כמנהל סוכנות הביטוח R &amp; H Schmid כאחד מצאצאי המשפחה.
קורץ נשוי לסילביה ואב לשלושה ילדים.
אדגר קורץ
אופטאר אולימפוס
דני לסרי
פיטר גריי
פיטר אוטיס גריי (באנגלית: Peter Otis Gray; נולד ב-1944) הוא איש חינוך, סופר וחוקר אמריקאי, פרופסור לפסיכולוגיה בבוסטון קולג'. חוקר את המשחק מזווית ראייה אבולוציונית, מחבר הספר "חופשי ללמוד" וכותב הבלוג הפופולרי "חופש ללמוד" למגזין "פסיכולוגיה היום".
השכלה וקריירה.
פיטר גריי גדל בשנות החמישים במספר עיירות קטנות במינסוטה ובוויסקונסין. הוא סיים את לימודיו בשנת 1962 בבית הספר לקבוט בקאבו, ורמונט. לאחר מכן התמחה בפסיכולוגיה בקולומביה קולג' בניו יורק וסיים את לימודיו בהצטיינות. חוויותיו בעבודה ובמרכזי בילוי בתיכון ובמכללה עזרו לעצב את תחומי העניין האקדמיים שלו במשחק ובהתפתחות הילד. הוא קיבל את הדוקטורט בביולוגיה מאוניברסיטת רוקפלר בשנת 1972, ובאותה שנה הצטרף למחלקה לפסיכולוגיה בבוסטון קולג'. כעוזר הוראה ועד פרופסור מן המניין. גריי כיהן בתקופות שונות כיו"ר המחלקה, מנהל התוכנית לתואר ראשון ומנהל התוכנית לתארים מתקדמים. בשנת 2002 פרש מתפקיד ההוראה שלו וקיבל את המינוי שהוא ממלא בימים אלו כפרופסור למחקר.
הגותו.
גריי הוא מבקר נוקב וידוע של מערכות חינוך נורמטיביות והוא מוזמן לעיתים קרובות לדבר עם קבוצות של אנשי חינוך, הורים וחוקרים על צורכי הילדים במשחק חופשי, על הנזק הפסיכולוגי שנגרם לילדים באמצעות שיטות הלימוד הנוכחיות הנהוגות במרבית בתי הספר היום.
לדידו מערכות החינוך הנורמטיביות מבוססות על כפייה ומנסות לשלוט בתלמידים דרך מניעת חירויות שונות, ודרישות לשינון ולמידה מנוכרת לטבע האנושי.
כמו מישל פוקו לפניו בספר 'לפקח ולהעניש', גם גריי מזהה את מערכות החינוך המיושנות כבתי כלא הגורמים יותר נזק מתועלת. הוא קורא, כחוקר משחק מזווית ראייה אבולוציונית, לחיזוק כוחה של הקהילה, לנתינת חופש וזמן רב למשחק משום שאלו הבסיס להתפתחות הילד וללמידה מועילה ואותנטית. כמו כן גריי הוא בין החסידים הבולטים של משחקי המחשב ובעידוד ילדים לישיבה ארוכה מול המסכים. הנחת המוצא של גריי היא ש"ילדים חופשיים באמת יודעים מה הכי טוב עבורם" והוא מונה את היתרונות של משחקי המחשב.
הוא מייסד ונשיא מועצת המנהלים הנוכחי של הברית לחינוך עצמי, אשר מוקדש לקידום הזדמנויות לחינוך עצמי לילדים ונערים כתחליף ללימודים כפייתיים. הוא גם מייסד וחבר הנהלה של Let Grow, שמוקדש לחידוש חופש הילדים לשחק ולחקור, בחוץ, במרחבים ציבוריים, ללא פיקוח מתמשך של מבוגרים.
פרסומי המחקר של גריי משתרעים על מגוון רחב. אף על פי שהוא ידוע בדרך כלל כתאורטיקן חוקר פסיכולוגיה אבולוציונית, הוא ערך ופרסם מחקרים בנושא נוירואנדוקרינולוגיה, התנהגות של בעלי חיים, פסיכולוגיה התפתחותית, אנתרופולוגיה וחינוך. הוא ידוע בעיקר במחקריו העוסקים בדרכי הלמידה הטבעיות של ילדים ובתפקיד המשחק בהתפתחות הילדים.
מרי דוואל
איזבל אמיליה דה טסלר (בצרפתית: Isabelle Émilie de Tessier; נולדה ב-1847) הידועה יותר בשם העט שלה מרי דוואל (בצרפתית: Marie Duval) הייתה קריקטוריסטית צרפתית-בריטית בת המאה ה-19. היא נודעה בעיקר בשל דמות הקומיקס שלה אלי סלופר שזכתה לפופולריות רבה בעיתונות הצרפתית.
ביוגרפיה.
איזבל אמיליה דה טסלר נולדה בלונדון בשנת 1847 למשפחה צרפתית. בסוף שנות העשרה שלה עבדה כעוזרת בית אצל משפחות אנגליות, ובסוף שנות ה-60 של המאה ה-19 עברה לשחק בתיאטרון מקומי בשם הבדוי מריה דאוול, אשר ידגיש את היותה צרפתית. היא המשיכה בקריירה התיאטרלית שלה עד סוף 1874, אז נפלה במהלך הצגה ונפצעה באורח בינוני. לאחר הפציעה החליטה כי קריירת המשחק אינה מתאימה לה.
במקביל, באוגוסט 1869, החלה טסלר לעבוד בכתב העת הבריטי 'ג'ודי' כקריקטוריסטית. לרוב נשים לא היו מתקבלות לתפקידים מן הסוג הזה באותה תקופה, אבל טסלר הייתה מיודדת עם עורך העיתון צ'ארלס ה. רוס עוד מימיה כשחקנית תיאטרון. ב-1 בדצמבר 1869 פרסמה את הקריקטורה הראשונה של הדמות אלי סלופר. בקריקטורות שלה הייתה השפעה ניכרת מעבודותיו של רודולף טפפר, יוצר רצועת הקומיקס השווייצרי. באותה תקופה התפרסמו רצועות קומיקס בודדות באירופה משום שז'אנר זה היה בחיתוליו (רצועת הקומיקס הראשונה פורסמה על ידי טפפר בשנת 1831), בהן מקס ומוריץ וגם אלי סלופר.
על הרצועות של אלי סלופר חתמו רוס וטסלר (בשם העט שלה), אך חוקרים אינם בטוחים מה היה חלקו של רוס ביצירה: ההיסטוריון ג'ון אדוקוק טוען כי את רוס כתב את הסיפורים ואייר טיוטה ראשונית, וטסלר רק ציירה את הרצועות. לעומתו, ההיסטוריון דייוויד קונזל מאמין כי טסלר ביצעה את רוב העבודה, ואילו רוס חתם אף הוא על הרצועה מכיוון שהיה עורך העיתון.
לאורך כל שנות השבעים של המאה ה-19 הייתה טסלר העובדת החרוצה והעיקרית במערכת ג'ודי. ההצלחה ההולכת וגדלה של אלי סלופר הגיעה לידיי שיא כאשר פורסמו ארבעה אוגדנים שלמים של הרצועה וכוללים גם הרפתקאות חדשות של סלופר. בסוף 1874 פרסמה טסלר ספר קומיקס ראשון (מה שהופך אותה לאחת מהראשונות והראשונים אי פעם שפרסמו ספרי קומיקס מלאים, לצד טפפר וריצ'רד פ. אווטקלט האמריקאי) שנשא את הכותרת "A Shillingsworth of Moonshine". באותה שנה פרסמה אף את ספר הילדים "A Rare and Choice Collection of Queens and Kings and other Things" פרי עטה.
פרסומיה האחרונים בכתב העת ג'ודי מתוארכים לשנת 1878. בעשור זה עבדה גם בעיתונות הגרמנית והצרפתית. בין השנים 1869–1874 ייתכן שרוס וטסלר היו נשואים, אולם לא נותרו מסמכים רשמיים המעידים על כך. אדרבא, מבחינה חוקית לא ידוע כיום מה היה טיב היחסים בין השניים: בנו של רוס, צ'ארלס ג'וניור, נולד בשנת 1875 אך אין תיעוד לכך שהיא אמו. עם זאת, טסלר מוזכרת בספרו של הבן בתור "אשתו של רוס". כמו כן, ייתכן כי עזיבתה המפתיעה של טסלר בזמן שסיפוריה היו בשיא פופולריותם נבעה מפרידה בינה לבין רוס.
בשנת 1890 נפטרה טסלר בגיל המוקדם 43 בביתה שבוונדסוורת'. לא ידוע הרבה על העשור האחרון של חייה, כמו גם על סיבת מותה.
פינץ'
איתי גלו