הו-ני 1 פותח על בסיס תובת טנק הצ'י-הא. צריח הטנק עם התותח בקוטר 57 מ"מ הוסר, והוחלף במבנה עילי משוריין מחופה למחצה, ובו תותח שדה "סוג 90" בקוטר 75 מ"מ, עם זווית צידוד של 10°, וזוויות הגבהה של 25°+ - 5°- מעלות. המבנה העילי של ההו-ני 1 נותר פתוח מאחור, דבר שהותיר את הצוות הכלי חשוף לפגיעות רסיסים ולאש מנשק קל. פרט להחלפת הצריח והחימוש העיקרי, והוספת לוחות שריון נוספים על גבי התובה שעיבו את השריון ב-16 מ"מ נוספים, נותר ההו-ני 1 זהה לצ'י-הא.
ההו-ני 1 נשא דמיון רב למשחיתי הטנקים הגרמניים מטיפוס פנצרייגר, אולם שלא כמוהם, תוכנן ההו-ני לפעול יותר כתותח מתנייע נגד טנקים, בטווחים של עד 12,000 מטרים, ופחות כמשחית טנקים היורה מהמארב או כזה המיועד להילחם בטנקי האויב פנים אל פנים. בשל כך לא צויד ההו-ני במקלעים או באמצעים אחרים נגד חיילי האויב.
בסך הכול יוצרו 124 משחיתי טנקים מטיפוס הו-ני 1 בין 1941 ונובמבר 1943. ההו-ני 1 הוחלף על ידי משחית הטנקים הו-ני 2, שצויד בתותח הוביצר "סוג 91" בקוטר 105 מ"מ.
שירות מבצעי.
ההו-ני 1 עבר את טבילת האש שלו במהלך קרב לוזון במהלך המערכה בפיליפינים ב-1944. הכלים זכו להצלחות מוגבלות במהלך הקרב, אך מספרם היה קטן מכדי שיהיו בעלי השפעה ממשית על מהלך המערכה בפיליפינים. רוב משחיתי הטנקים הו-ני 1 נשמרו כעתודה על אדמת יפן, מתוך ציפייה לפלישה האמריקאית, ולא השתתפות בכל פעילות מבצעית עד לכניעה.
אפרים מונוסון
Sui iuris
עבר הקרפטים
הפועל מגידו
הפועל מגידו היא קבוצת כדורסל ישראלית מהמועצה האזורית מגידו, המתמודדת בליגה הארצית.
היסטוריה.
הקבוצה נוצרה מאיחוד קבוצות מאזור עמק יזרעאל: הפועל מגידו (ששיחקה בליגת העל בעבר) והפועל יקנעם, שהתאחדו בשנת 2004. בעונת 2006/07 העפילה הקבוצה לליגה הלאומית. ובחודש מאי 2010 העפילה הקבוצה לליגת העל לאחר ניצחון 0–3 בסדרת חצי גמר הפלייאוף מול הפועל קריית טבעון, אך החליטה לוותר על העלייה ולהמשיך לשחק בליגה הלאומית.
בעבר, הפועל משמר העמק (הקיבוץ בו משחקת הקבוצה), שיחקה בליגת העל במשך 14 עונות בין 1955 ל-1969. הפועל מגידו שיחקה בליגת העל בין העונות 1971 ל-1975 עם שחקנים כמו חנן קרן, גיורא דורי, אור גורן, הלל גלבוע, אורי לין, רפי גלבוע ויגאל קרין.
באוגוסט 2010 הגיעה הקבוצה להסכם "קבוצת בת" עם מכבי תל אביב מליגת העל, לפיו תקלוט הקבוצה שחקנים צעירים ממכבי תל אביב ותשמש להם מסגרת קבוצתית עד לשובם לקבוצת האם, אך ההסכם בוטל באוגוסט 2012, ובעקבות זאת פנתה הנהלת המועדון לאיגוד הכדורסל וביקשה לרדת לליגה א'.
בחודש יולי 2012 התפצל המועדון בחזרה לשני המועדונים הפועל מגידו והפועל יקנעם.
בעונת 2012–2013 קבוצת הפועל מגידו התאחדה עם הפועל קריית טבעון ושיחקה בליגה הלאומית תחת השם "הפועל מרנין טבעון מגידו", ולאחר מאבק הישרדות ב"פלייאוף" התחתון, הצליחה לשרוד ולהגיע למקום העשירי. בסיום עונת 14–2013 האיחוד פורק.
קבוצת הבת.
קבוצת הבת הנוכחית, הפועל בני מגידו, הוקמה בליגה ב' ובעונתה הראשונה (14–2013) העפילה לליגה א'. הקבוצה יצרה שלד שחקנים מקומיים ומישובי הסביבה של מ.א. מגידו שהפכו לשחקני בית ומשחקים ביחד מאז שנת 2013. מאז בכל שנה סיימה הקבוצה במיקום גבוה יותר בטבלה. בעונת 2017/18 סיימה הקבוצה במקום ה-3 בליגה.
בעונת 2019/20 שב לקבוצה השחקן המקומי דגן יבזורי, ובעונת 2020/21 העפילה הקבוצה לליגה הארצית.
הקימו ושיחקו בקבוצה: גיל לוי, גלי שמשי, יאיר קלס, מתן מלינוף, דור ישראלי, דותן גולדנברג.
לפני פירוק האיחוד עם טבעון, קבוצת הבת במגידו נקראת הפועל אריות מגידו, זכתה בעונת 2012–2013 באליפות ליגה א' ועלתה לליגה הארצית. לאחר פירוק האיחוד של הקבוצה הבוגרת עם טבעון תפסה זו את מקומה והיא משחקת כיום בליגה א', כאמור. בקיץ 2019 הצטרף לקבוצה הכדורסלן דגן יבזורי, ומאז הוא מככב בקבוצה. בקיץ 2021 העפילה הקבוצה לליגה הארצית, אז גם הצטרף לקבוצה כוכב הכדורסל לשעבר עידו קוז'יקרו.
מחלקת הנוער.
את עונת 2018/19 פתחה הפועל מגידו עם שיא של שמונה קבוצות וכ-100 ילדים בקבוצות הליגה של איגוד הכדורסל. בניהם קבוצת נוער, נערים א' ארצית וילדים א' לאומית.
באותה עונה העפילה הפועל מגידו לליגת נערים א' לאומית הבכירה במדינה.
בית ספר לכדורסל מונה כ-240 ילדים, בראשו עומדים יאיר קלס ונתן "נחצ'ה" חי.
נכון לעונת 2021/22 מונה מחלקת הנוער כ-125 נערים ושחקנים פעילים.
אקווילבריום
אל-ולג'ה
אל-ולג'ה (בערבית: الولجة) הוא כפר פלסטיני הנמצא דרומית-מערבית לירושלים וצפונית-מערבית לבית ג'אלא ובית לחם. דרומית לו נמצאת ההתנחלות הר גילה ומערבית הכפר בתיר.
היסטוריה.
כפר אל-ולג'ה המקורי שכן על רכס לבן, באזור שעליו בנויים היום המושבים אורה ועמינדב ובו נמצא המעיין עין לבן, בגדה הצפונית של נחל רפאים שבו עברה מסילת הרכבת יפו–ירושלים. תושביו היו מוסלמים, עובדי אדמה.
בשנת 1596, בתקופה העות'מאנית, נמנו בו 100 בתי-אב.
במפקד 1931 נמנו בו 1206 תושבים.
לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל התגוררו בכפר 1,650 תושבים ושטחו השתרע על 17,708 דונמים (מתוכם 166 שטחים ציבוריים ו-35 בבעלות יהודים).
במלחמת העצמאות, במסגרת מבצע ההר, נכבש הכפר לאחר קרב קשה. על פי הסכמי שביתת הנשק בין ישראל לירדן, עברו תושביו לגדה הדרומית של הנחל לאדמות שהיו בבעלותם ובנו שם בשנות ה-50 את ולג'ה "החדשה". אולם, עקב ניתוק הכפר מן המרכז הכלכלי בירושלים, רוב תושבי הכפר עברו לירדן או עברו למחנות פליטים סמוכים. על חלק מאדמות הכפר הוקם עמינדב ושכונת גילה.
הכפר כיום כולל ארבע שכונות - עין ג'וויזה, אל-דהר, ארד אל-סמאק, וסרג', שלושה מסגדים, וחיים בו כ-2,000 תושבים, שרובם מוגדרים כפליטים.
לאחר מלחמת ששת הימים נקבע מחדש גבולה המוניציפלי של ירושלים, אשר סיפח את מזרח ירושלים ועוד כמה עשרות כפרים למדינת ישראל. הגבול החדש סיפח חלק מאדמות הכפר, אך התושבים עצמם לא קיבלו תושבות קבע ישראלית. כ-300 מתוכם מחזיקים בתעודות תושב בעקבות קשרי נישואין או מעברי דירה. תושבי הכפר משלמים את מסיהם לרשות הפלסטינית ומקבלים ממנה שירותים.
ב-2013 אושרה הקמת גן לאומי בשטחים הסמוכים לכפר.
בנייה בלתי חוקית.
עד שנת 1985 השתייך כל הכפר לנפת בית-לחם של המנהל האזרחי. בשנה זו עיריית ירושלים החלה לממש את סמכותה על מחציתו, והחלה להוציא צווי הריסה לבתים שנבנו ללא היתר. בין השנים 1985 ו- 2005 נהרסו 45 בתים, ול־50 נוספים הוצאו צווי הריסה.
לטענת התושבים, העירייה סירבה ליצור תוכנית מתאר לכפר שתאפשר קבלת רישיונות, ולכן הם נאלצו לבנות באופן לא חוקי כדי לעמוד בצרכי התרחבות האוכלוסייה של הכפר.
בשנת 2006 עתרו התושבים נגד הריסת הבתים, ובית-המשפט הקפיא את ההריסות לשלוש שנים, על-מנת לאפשר הכנת תוכנית מתאר לכפר. ב-2008 הוגשה תוכנית המתאר מטעם התושבים, אך נדחתה על ידי העירייה. ב-2009 הוגשה התוכנית שנית לוועדה המחוזית. כדי לרכז את המאבק הוקמה בכפר "מועצת תושבים".
גדר ההפרדה.
תוואי הגדר המקורי שהיה אמור לחלק את הכפר לשניים שונה בעקבות עתירת התושבים ב-2004, אך התוואי החדש עתיד להקיף את הכפר מכל עבריו ולהפוך אותו למובלעת המחוברת לבית ג'אלא ובית לחם במנהרה, תוך הפקעה של כ-1,600 דונם מאדמותיו. גם לתוואי החדש מתנגדים גורמים רבים, בהם תושבי הכפר, החברה להגנת הטבע, תושבי התנחלויות בגוש עציון, ואף ראש מינהלת תוואי גדר עוטף ירושלים בצה"ל, שתכנן אותו. עתירה שהוגשה נגד הגדר ב-2006 נדחתה. בשנת 2010 החלו העבודות לבניית הגדר בכפר.
מועצת הכפר החליטה לפתוח במאבק לא אלים נגד הגדר ונגד ההתנחלויות בסביבתו, בעזרת הפגנות מאורגנות בימי שישי והפגנות ספונטניות במהלך השבוע כפעולה ישירה לעצירת העבודות. פעמים מספר המפגינים הגיעו לתוואי, חסמו את דרכם של הבולדוזרים והפסיקו את עבודתם תוך הפעלת אלימות - יידוי אבנים ובקבוקי תבערה. לרוב ההפגנות מפוזרות על ידי שוטרי מג"ב באמצעים לפיזור הפגנות, בהם רימוני הלם ובגז פלפל.
גדר ההפרדה ניתקה את בית משפחת חג'אג'לה מהכפר. על מנת לאפשר גישה חפרה המדינה מנהרה מתחת לגדר בעלות של 4 מיליון ש"ח. ב-2017 נסגרה המנהרה בשער, ולמשפחה ניתן שלט רחוק אחד.
מעיינות וארכאולוגיה.
סמוך לכפר נמצאים כמה מעיינות. בפברואר 2018 הוזז מחסום עין יעל והוא מפריד כעת בין הכפר לבין עין חניה, אשר שימש מקום בילוי למשפחות מהכפר וכן מבית לחם ומבית ג'אלה. בגיא היורד מוולג'ה לנחל רפאים נמצא עין א-ג'וויזה, מעיין הניקבה הארוך ביותר הידוע בהרי ירושלים וחברון, שמימיו נובעים מתוך ניקבה באורך 220 מ'. סמוך לשרידי הכפר הישן מצויים שלושה מעיינות. התחתון והשופע שבהם הוא עין אל-בלד.
בעקבות העבודות להקמת גדר ההפרדה נערכו באזור כמה סקרים ארכאולוגיים בהם תועדו ממצאים מתקופות היסטוריות שונות, ביניהן נקבת מים יהודאית מלכותית המתוארכת לימי בית ראשון.
רט&quot;ג
העמותה לשימור אתרים ונוף במודיעים
העמותה לשימור אתרים ונוף במודיעים (ע"ר) היא עמותה שמטרותיה שמירה על אתרי מורשת, ארכאולוגיה, טבע ונוף באזור מודיעין, לאור הסכנה הנשקפת להם כתוצאה מהקמת העיר והתפתחותה.
סמליל העמותה.
בסמליל העמותה מוצגים זה לצד זה מודיעין המודרנית ואלמנטים מהנוף ומהעבר. החנוכיה מסמלת את המורשת התרבותית של חבל הארץ, שלפי עקרונות העמותה, חייבת לבוא לידי ביטוי בתכנון הפיזי של האזור.
היסטוריה.