ג'ון סימונס בארת' (באנגלית: John Simmons Barth; נולד ב-27 במאי 1930) הוא סופר אמריקאי הידוע באיכויות הפוסט מודרניסטיות והמאטפיקטיביות של עבודותיו.
בארת' החל את דרכו עם כתיבת שני רומנים בשנות החמישים של המאה העשרים; האופרה הצפה וסוף הדרך. ברומנים התייחס אלו בצורה ישירה לסוגיות שהיו פרובוקטיביות לתקופה זו בארצות הברית, כגון הפלות והתאבדות. הוא המשיך את דרכו בכתיבת סיפורים קצרים, כגון המנליאדה ועוד רומנים אחדים.
נכון לשנת 2009 תורגמו רק האופרה הצפה וסוף הדרך לעברית.
בארת' היה גם מרצה באוניברסיטת פנסילבניה (1953–1965), אוניברסיטת באפלו של מדינת ניו יורק (1965–1973), אוניברסיטת בוסטון (1972–1973) ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס (1973–1995). הוא פרש מהוראה ב-1995.
האופרה הצפה.
האופרה הצפה הוא רומן שפורסם לראשונה בשנת 1956 ועודכן באופן משמעותי בשנת 1967. היצירה הראשונה של בארת', סיפור על אקזיסטנציאליזם וניהיליזם, היא דיווח בגוף ראשון של היום בו הגיבור, טוד אנדרוז, חשב על התאבדות.
מבקרים ואף בארת' עצמו לעיתים קרובות מחברים את "האופרה הצפה" עם הרומן הבא של בארת' "סוף הדרך" (1958); שני הרומנים נכתבו בשנת 1955, והם זמינים יחד במהדורה בכרך אחד. שניהם פסיכולוגיים; "סוף הדרך" ממשיך עם מסקנות שהוסקו לגבי ערכים מוחלטים של הגיבור ברומן "האופרה הצפה", והוא לוקח את רעיונות אלו "לסוף הדרך". בארת' כתב את שני הרומנים במצב מציאותי, בניגוד לסגנונו המטא-בדיוני, בעל המשל והפוסט-מודרני המוכר יותר ביצירותיו החל משנות השישים והלאה, כמו: Lost in the Funhouse בשנת 1968 ומכתבים (1979).
דבר שאינו מכוון
ג'ון בארת
הסוס הלבן של פוקסטון
הסוס הלבן של פוקסטון (באנגלית: Folkestone White Horse) הוא דמות גבעה בצורה של סוס לבן שנחצבה בגבעת צ'ריטון בפוקסטון שבמחוז קנט בדרום מזרח אנגליה. הסוס נחצב בשנת 2003 בסמוך לטרמינל מנהרת התעלה.
חציבת הסוס.
חציבת הסוס על הגבעה תוכננה להיערך כחלק מאירועי שנת 2000 בבריטניה, אולם בשל שביתות וקשיים כלכליים היא התעכבה. מטרת בניית הסוס הייתה ליצור יצירת אמנות בסמוך לטרמינל מנהרת התעלה - יצירת אמנות מונומנטלית אשר תחקק בזיכרון הנוסעים בעזבם את המדינה. חציבת סוסי גיר היא מסורת בריטית שמקורה בתקופה הקלטית.
היצירה עוצבה על ידי האמן המקומי צ'ארלי ניווינגטון, אשר קיבל השראתו משרידי מצודה מתקופת הברזל המצוייה בקרבת מקום והנקראת בשם "גבעת הסוס". ארגון טבע אנגליה (English Nature) גוף הפועל לשמירת על נכסי טבע התנגד לפגיעה בנוף הטבעי בשל בניית הסוס, ואף פנו לראש ממשלת בריטניה לעצור את הבנייה, אולם הבנייה אושרה והעבודות החלו בספטמבר 2002. היצירה נבנתה בעבודת יד (מבלי שימוש בכלי חפירה כבדים) באמצעות מתנדבים. בורות רדודים בעומק 30 - 60 ס"מ נחפרו בגבעה, ומולאו באבני גיר.
מפלגת הירוקים וארגון חברי כדור הארץ פנו לאיחוד האירופי בקריאה לעצור את הפרויקט שכן הוא התבצע באתר טבע מוגן, ובעקבות הפניה הוציא האיחוד האירופי הודעה רשמית לממשלת בריטניה לפיה העבודה בלתי חוקית, וכי על הממשלה לעצור את העבודות ולשקם את האתר.
עבודות הבנייה הושלמו בראשית יוני 2003.
ב-18 ביוני 2004 הוטמנה באתר קפסולת זמן.
דמות גבעה
דמות גבעה (באנגלית: Hill figure) היא יצירת אמנות שנוצרה בעבר הרחוק ולה חיקויים מודרניים, אשר נחקקה על צדה של גבעה (לרוב גבעה תלולה) שניתן לראותה מרחוק.
כאשר הדמות נעשית על ידי חפירה ומילוי המחפורת באבן גיר, נקראת היצירה "דמות גיר" (Chalk figure).
דמויות גבעה נפוצות באנגליה.
היסטוריה.
יצירת דמויות הגבעה החלה בתקופה הפרהיסטורית, וכללה דמויות אדם (ג'יגאנטוטומיה) ודמויות בעלי חיים (לרוב סוסים - לאוקיפוטומיה), וכן דמויות אבסטרקטיות.
הסיבה ליצירת הדמויות אינה ידועה, והיסטוריונים סבורים כי מדובר ביצירות שנוצרו לצרכים דתיים. דמויות מאוחרות ודמויות מודרניות נוצרו כיצירות אמנות, ואף כפרסומות.
הדמויות נוצרו על ידי חפירה רדודה של הדמות בצלע הגבעה. חפירה זו חשפה את אבן הגיר שמתחת לאדמת הגבעה, ויצרה ניגוד לצבע הירוק של הגבעה.
מאחר שהחפירה שיוצרת את הדמות רדודה, היא מתמלאת בעקבות סחף בוץ שנגרם מגשם, ויש לחדש את החפירה מעת לעת.
בין דמויות הגבעה הידועות ניתן למנות את ענק קרן אבאס, הסוס הלבן של אפינגטון, האיש האבוד של וילמינגטון, הסוס הלבן של צ'רהיל, הסוס הלבן של פוקסטון, הסוס הלבן של קילברן, הסוס הלבן של וסטברי והאיש הארוך של וילמינגטון.
אשכבה לפינגאן
אומנות אופטית
אמו של ויסלר
רות טובי
רות (רותי) טובי אבישי (נולדה בפברואר 1945) היא זמרת ואומנית ישראלית שנודעה בסיפור חייה יוצא הדופן.
ביוגרפיה.
טובי נולדה בירושלים כרות אבישי. בהיותה תינוקת עזבה אמה את הבית והשאירה אותה עם אביה, חרף תכונותיו המפוקפקות. בגיל 3 החל אביה להתעלל בה מינית ולבצע בה מעשי סדום, אונס וגילוי עריות. ב-1951, כשטובי הייתה בת 6, נישא אביה מחדש. דבר זה הביא להפסקת ההתעללות בה, אך חשף אותה להתעללות מסוג אחר בתוך המשפחה, כשאמה החורגת החלה להעביד אותה בפרך.
ב-1956, בגיל 11, התגלגלה טובי בין קיבוצים שונים. היא ניסתה מספר פעמים להתאבד, וברחה מהבית. בהמשך התלוננה במשטרה על מעשי אביה, אך המשטרה סגרה את התיק מחוסר ראיות.
בשנת 1961, עדיין נקראת בשם המשפחה אבישי, גילה אותה המלחין הנודע נחום נרדי, והיא יצאה איתו לסיבוב הופעות מחוץ לישראל והוציאה איתו ועם אהובה צדוק באותה השנה שני תקליטי ילדים לחג פורים.
לאחר שירות צבאי שהופסק באמצעו בעקבות חוסר הסתגלות חברתית, עברה טובי לחיות באירופה, שם חיה חיי עוני וייסורים וגם התגלגלה לסמים ולזנות. בשנת 1968 התחתנה טובי עם בחור מקומי ושינתה את שם משפחתה להאצ'ט (שם המשפחה של בעלה), לאחר שנכנסה ממנו להריון, ולאחר מספר חודשים ילדה את בנה היחיד, ג'רום. בשנת 1969 שהתה טובי בלונדון, ולמרות מצבה הרעוע הצליחה להוציא אלבום שלם באנגלית, "Lazy". חלק משירי האלבום הושמעו ברדיו, אך האלבום לא זכה להצלחה שלה קיוותה.
מספר שנים מאוחר יותר, בשנת 1972, חזרה רות לארץ והקימה, יחד עם רבקה זהר ולאה לופטין, את שלישיית הבנות "גושפנקא" (שהייתה מעין גרסה מוקדמת לשלישיית "שוקולד מנטה מסטיק" שלופטין, אחת מהבנות בשלישייה, תצטרף אליה בשנת 1973 ותחליף שם את תמי עזריה). הלהקה לא זכתה לתשומת לב והתפרקה ללא שירים מוקלטים. בעקבות כך חזרה רות ללונדון, שם הכירה את בעלה שהיה מבוגר ממנה כמעט ב-30 שנה וחיה איתו עד מותו, בשנת 1978.
ב-1979 הוציאה אלבום נוסף בלונדון בשם "Keep It Going". הפעם, קיבל האלבום ביקורות טובות ואף הושמע כמה פעמים ברדיו, ובכל זאת לא זכה להצלחה, בין השאר משום שקודם בצורה לא טובה. בשנת 1981, עברה טובי עם בנה לברבנק שבארצות הברית. בינתיים, השתפר מצבה של טובי והיא פתחה מסעדה, עסקה בנדל"ן והגשימה חלום כאשר הקימה אולפן הקלטות. באולפן שבנתה, רות חיברה, הלחינה וביצעה כ-100 שירים, שעד כה לא פורסמו. בנוסף, כתבה רות ארבעה תסריטים באורך מלא.
בשנת 2006, הוציאה באנגלית את ספרה האוטוביוגרפי "Incest To Where?", שתיאר את מהלך חייה הקשים, החל מהאונס הראשון שעברה בגיל 3 ועד מות בעלה. בשנת 2009 חזרה לישראל והוציאה את הגרסה העברית לספרה, "מידת סדום". בנוסף החלה רות לאסוף חומר לאלבום חדש, ממנו יצאו לרדיו עד כה חמישה שירים שכתבה והלחינה. מתוכם בלט בעיקר השיר "פוליטיקה", שמתח ביקורת על המצב הכלכלי בארץ.
רות אלנר
רות אבישי
רות האטצ'ט
קטיה מאן
קטיה מאן (בגרמנית: Katia mann; 24 ביולי 1883 פלדפינג, גרמניה - 25 באפריל 1980 קילכברג, שווייץ) הייתה שחקנית גרמנייה, נודעה בעיקר בשל נישואיה לסופר הגרמני זוכה פרס נובל לספרות, תומאס מאן.
חייה.
נולדה כקטרינה הדוויג פרינגסהיים בעיר פלדפינג שליד מינכן בגרמניה. קטיה הייתה בת למשפחת פרינגסהיים. אביה, פרופסור אלפרד פרינגסהיים, היה מתמטיקאי יהודי-גרמני. אמה, הדוויג דום פרינגסהיים, הייתה שחקנית גרמנייה ויהודייה שהתנצרה. וסבתה הייתה הסופרת הדוויג דום, שנודעה גם בשל מאבקה למען זכויות האישה.
כל ארבעת אחיה של קטיה מאן רכשו השכלה אקדמית וזכו לתארים מתקדמים מהאוניברסיטאות בהם למדו. אחיה הבכור, אריק פרינגסהיים למד משפטים ונפטר בארגנטינה לאחר התקף לב פתאומי בגיל 29 בלבד; אחיה פיטר פרינגסהיים, היה פרופסור לפיזיקה שלמד באוניברסיטת מינכן ופעל בגרמניה, ארצות הברית ובלגיה; אחיה היינץ פרינגסהיים היה פרופסור לארכאולוגיה ומוזיקאי; ואחיה התאום, קלאוס פרינגסהיים היה פרופסור למוזיקה, מנצח, מלחין ומשורר שפעל בגרמניה וביפן.
בדומה לאחיה, נרשמה אף היא נרשמה ללימודי מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת מינכן ואף נכחה במספר הרצאות בפילוסופיה. היא הפסיקה את לימודיה לאחר נישואיה לתומאס מאן, ועל אף שהמשיכה ללמוד כסטודנטית שלא מן המניין, לא חזרה ללמוד באופן סדיר באוניברסיטה ותמכה בבעלה.
קטיה נישאה לתומאס מאן ב-11 בפברואר 1905, בגיל 21. לזוג נולדו שישה ילדים:
קטיה שכלה שלושה מילדיה. היא נפטרה בגיל 97, בשנת 1980, בעיירה קילצברג שליד ציריך בשווייץ, עשרים וחמש שנים לאחר מות בעלה.
מנחם לוין
מנחם לוין (26 במרץ 1918 -י"ג בניסן ה'תרע"ח - 18 בפברואר 2011 - ט"ו באדר א' תשע"א) היה מדען ישראלי. הישגיו המדעיים של לוין לאורך שבעים שנות מחקרו הציבו אותו בחזית המחקר של מדעי הפולימרים והסיבים והננוטכנולוגיה.
ביוגרפיה.