מין מרשים זה מוכר למדע החל מראשית המאה ה-18, ונרשם בעבר תחת שמות מדעיים שונים, כדוגמת Zygaena lewini, Cestracion leeuwenii, Zygaena erythraea Sphyrna diplana. ריבוי השמות מוסבר על ידי המראה המיוחד של המין ותפוצתו הרחבה, שגרמו למדענים במקומות שונים בעולם לרשום אותם כמין חדש.
על פי מחקרים גנטיים עדכניים, מין זה ראוי לפיצול לשני מינים, שאין ביניהם הבדל מורפולוגי חיצוני אלא גנטי בלבד. כמו כן נטען ששני מינים נוספים בסוג פטישן הקרובים למין זה התגלו בחופי דרום קרוליינה שבארצות הברית ביוני 2006. תצפיות אלו נמצאות תחת בדיקה.
האבובית המקורבת
האבובית המקורבת (tubulus contortus proximalis) היא מבנה צינורי מפותל המהווה חלק מכל נפרון. באבובית המקורבת נעשית מרבית הספיגה החוזרת של חומרים מהתסנין שנכנס לנפרון. כשני שלישים מהמים, מהנתרן ומהכלור שסוננו לנפרון נספגים בחזרה בעזרת מנגנונים אקטיביים ופסיבים בדפנות האבובית, בדרך כלל במהלך מעבר אקטיבי של נתרן או כתוצאה ממעברו. גלוקוז וחומצות אמינו נספגים בחזרה כמעט לחלוטין. מהאבובית המקורבת נספגים בחזרה גם אשלגן וביקרבונט.
תאי האבובית המקורבת גם מפרישים חומרים לתוך התסנין. ביניהם יונים של מימן (פרוטונים) וכן חומצות ובסיסים אורגנים, שרובם הם תוצרי פסולת סופיים של תהליכים מטבוליים.
מבנה ופעילות.
האבובית המקורבת מחולקת לשלושה מקטעים:
באבובית המקורבת נספגים בחזרה 50–60 אחוזים מהנתרן המסונן, כל הגלוקוז וחומצות האמינו, 80 אחוזים מהזרחן, 80 אחוזים מהביקרבונט, ו-50 אחוזים מהסידן. ספיגה חוזרת של מים לגוף מתבצעת שתי דרכים- בין התאים (פארא-צלולרית- 30 אחוזים מהספיגה החוזרת) ודרך התאים (אינטרא צלולרית- 70 אחוזים מהספיגה)- על ידי תעלות מים מסוג אקווהפורין 1 (תעלות דומות מסוג 2 נמצאות בצינור המאסף והן תלויות בפעילותו של הורמון נוגד השתנה.
תרופות הפועלות באבובית המקורבת.
הרעיון המרכזי בתרופות משתנות הוא הגברת השתן במנגנון של עיכוב ספיגת הנתרן באתרים שונים במערכת האבובית- כתוצאה מכך שפוגעים בספיגת הנתרן בחזרה לגוף, יש "סחיבת מים" לאורך האבובית שגורמת להשתנה מוגברת. הנפרון פועל כך שחלקים מסוימים מפצים על חוסר פעילות של חלקים אחרים- כך שעצירת הספיגה במקטע מסוים תעלה משמעותית את הספיגה באתרים אחרים.
באופן כללי, הטיפול בתרופות משתנות שפועלות באבובית המקורבת אינו יעיל מספיק- מאחר שישנם מגנוני פיצוי כאמור בחלקים אחרים של הנפרון.
התרופה המשתנת שפועלת באבובית המקורבת היא תרופה המעכבת את האנזים קרבוניק אנהידראז או – carbonic anhydrase inhibitors: (אצטזולמידים): הרעיון המרכזי הוא מניעת חזרתו של ביקרבונט לדם, ועל ידי כך עיכוב האנטיפורטר נתרן-מימן- פחות נתרן ייספג חזרה בדם אלא יופרש בשתן- הגברת ההשתנה. מאחר שספיגת הנתרן תלויה בספיגת ביקרבונט באופן עקיף, התרופה מעכבת את ספיגת הביקרבונט בחזרה לדם. תופעות הלוואי הן חמצת מטבולית (ראו מאזן חומצה ובסיס. לרוב משתמשים בתרופות אלו כטיפול לגלאוקומה- מאחר שגם ייצור והפרשת נוזלי העין מתווכת על ידי אנזים זה ועיכובו יביא להורדת הלחץ התוך עיני. גם במצבים של אלקליזציה והיווצרות שתן חומצי מטפלים בתרופה זו, או כטיפול לפני עליה להרים- מביא לעיכוב ייצור נוזל מוחי שדרתי. כאמור, תופעת הלוואי העיקרית היא חמצת מטבולית, יכולה להיווצר היפוקלמיה כתוצאה מהגעת כמות גדולה מדי של נתרן לצינור המאסף בתמורה להפרשת יתר של אשלגן, מאחר שהתרופה רעילה לכליות יכול להתפתח נפריטיס אינטרסטיציאלי, ויכולות להיווצר אבנים בכליות. לא משתמשים בתרופה זו במקרים של שחמת הכבד.
מחלות.
תסמונת פנקוני היא בעיה נרכשת או תורשתית, שבה התא לא סופג בחזרה חומצות אמינו, גלוקוז, או פרוטאינים בעלי משקל נמוך.
Dalmatian hypouricemia- חומצת שתן נספגת באבובית המקורבת, מופרשת, ונספגת שוב בחזרה. אם ההפרשה עצמה לא תקינה, תהיה הצטברות של חומצת שתן- שגדון- אולם לעיתים יש היפואוריצמיה כתוצאה מעודף הפרשה של חומצת שתן לשתן- יכול להיות כתוצאה ממוטציה בנשא URAT1 אשר מכניס חומצת שתן ומוציא חומצה לקטית או בנשא GLU9 שמכניס חומצת שתן לדם. התוצאה היא היפואוריצמיה, הרבה חומצת שתן בשתן, ולכן הרבה אבנים בשתן.
מדריך הסגנון של שיקגו
מדריך הסגנון של ההוצאה לאור של אוניברסיטת שיקגו (באנגלית: The Chicago Manual of Style, מכונה בקיצור Chicago או בראשי תיבות CMS) הוא מדריך כתיבה המספק כללי כתיבה וציטוט לכותבים באנגלית אמריקנית.
היסטוריה.
ה-CMS פורסם לראשונה בשנת 1906 בהוצאת אוניברסיטת שיקגו תחת הכותר Manual of Style: Being a compilation of the typographical rules in force at the University of Chicago Press, to which are appended specimens of type in use. המדריך תפח מ-200 עמודים במהדורה הראשונה ל-984 עמודים במהדורה ה-15. עד 1969, הפך ה-CMS למדריך המוביל כאשר מכר 150,000 עותקים של המהדורה ה-12. עם הוצאת המהדורה ה-13 ב-1982, שונה שמו באופן רשמי ל-The Chicago Manual of Style שהיה עד לאותו זמן השם הלא רשמי שלו.
המהדורות האחרונות של ה-CMS יצאו בערך כל עשור. המהדורה ה-15 יצאה בשנת 2003, והיא עודכנה על מנת לשקף את העלייה בשימוש במחשבים ובאינטרנט לכתיבה ולפרסום של טקסטים. בין השאר, המהדורה מספקת קווים מנחים לציטוט של מקורות אלקטרוניים. כמו כן, המהדורה כוללת פרק שנכתב על ידי בראיין א. גרנר (Bryan A. Garner) אשר עוסק בכללי הדקדוק והשימוש באנגלית האמריקנית.
המהדורה ה-15 של ה-CMS פורסמה בכריכה קשה ובמהדורה מקוונת אשר מאפשרת חיפוש באמצעות שאילתות. כמו כן, האתר כולל כלים לעורכים, סיכום של כללי הציטוט וחלק עם תשובות לשאלות שנשאלו על ידי הקוראים. הגישה לרוב חלקי האתר כרוכה בתשלום וניתן להרשם אליו לתקופה של שנה.
המהדורה ה-17 יצאה בשנת 2017, והיא כוללת 1,146 עמודים.
היתרון של ה-CMS הוא בכך שהוא גמיש ומציע לכותבים לבחור בין מספר חלופות שונות. עם זאת הוא מאפשר לשמור על בהירות ועקביות. לדוגמה המהדורה החמש עשרה מאפשרת כתיבת ביבליוגרפיה בתוך הטקסט או בסופו; היא מספקת ביבליוגרפיה לפי מספר עמוד (כמו ב-MLA) או ביבליוגרפיה לפי שנת פרסום (כמו ב-APA); היא אפילו מספקת וריאציות שונות של הערות בסוף הטקסט עבור ביבליוגרפיה שלמה או עבור ביבליוגרפיה חלקית.
ה-CMS משמש בחלק מהוצאות הספרים במדעי החברה וברוב כתבי העת ההיסטוריים. כמו כן, הוא מהווה בסיס למדריכי סגנון כמו המדריך של האגודה האמריקנית לאנתרופולוגיה וארגון ההיסטוריונים האמריקאים.
מדריך הסגנון של ההוצאה לאור של אוניברסיטת שיקגו
פתולוגיה של מחלות גלומרולריות
הר המשחה
הר המשחה או הר המשחית הוא שמו של הר הזיתים בתלמוד ובמדרש. מתחילת המאה העשרים מתייחס שם זה לשלוחה המערבית (מעבר לנחל קדרון) בחלק הדרומי של הר הזיתים הידועה גם בשמה הערבי ג'בל בטן אל-הווא, שבמדרונהּ שוכן הכפר סילואן. הפסגה היא אחת משלוש פסגות בולטות על הרכס: פסגת הר הצופים (המתנשאת לגובה 826 מטר), פסגת הר הזיתים (שגובההּ 815 מטר) ופסגת הר המשחה (747 מטר).
מקור השם.
הר הזיתים אינו מוזכר בתורה, ובשמו המפורש נזכר רק בספר זכריה. ההר מוזכר בשמו הקדום והמקורי הר המשחית על שם הבמות שנבנו לפולחן האלילים על ההר. בספר מלכים נזכרות פעמיים במות שבנה שלמה המלך בהר אשר על פני ירושלים; זיהוי מדויק יותר של הבמות מופיע בתיאור הרפורמות של המלך יאשיהו:
משהופסקו טקסי עבודת האלילים שונה שם ההר ל"הר המשחה" על שום שמן המשחה שהכינו מהזיתים שנקטפו על ההר, ובו משחו מלכים וכוהנים גדולים. ומפרש הרד"ק:
ומוסיף ומחזק רש"י:
על פי האגדה הביאה היונה את עלה הזית אל נוח שאלו חז"ל - מהיכן הביאה אותו? וענו: .
אל הר המשחה היו מוציאים מחצר המקדש את הפרה האדומה שוחטים אותה ובאפרה מטהרים את הטמאים. האירוע נחגג ברוב עם: .
ממרומי ההר נהגו להדליק משואות על מנת להודיע בגולה על זמן ראש חודש ומועדים:
ומאות שנים לאחר חורבן בית שני עוד זכרו מטיילים יהודים את הטקס ואת המקום - הר המשחה:
שכונת בטן אל הווא.
בטן אל-הווא היא שכונה פלסטינית השוכנת במדרון המערבי של הר המשחה, חלק משכונת סילוואן, בה מתגוררים קרוב ל-10,000 תושבים. מאז שנת 2001, פועלת עמותת ”עטרת כהנים“ במטרה לישב יהודים במקום.
כפר אורנים
הר המשחית
טילון
טילון הוא שם גנרי בישראל למוצר גלידה תעשייתי הכולל גביע גלידה ממולא בגלידה ומוקפא. המוצר הקפוא נעטף ונמכר ביחידות בודדות בקיוסקים ולעיתים בגלידריות ובאריזות מאגדות במרכולים.
השם "טילון" היה במקור שמו של מותג של שטראוס, ששטראוס הפסיקה את ייצורו לאחר שהחלה בייצור המותג "קורנטו", בעקבות כניסתה לשותפות עם יוניליוור ב-1996.
גביעי גלידה יוצרו באופן תעשייתי החל מתחילת המאה ה-20 אך ייצור גביע גלידה הניתן להקפאה עם הגלידה בתוכו היה חלומם של יצרני גלידה תקופה ארוכה. האתגר היה למנוע מהגלידה להרטיב ולרכך את הגביע, שאיבד עקב כך את פריכותו. ב-1959, ספּיקה, חברת גלידה איטלקית מנאפולי התגברה על הבעיה באמצעות תהליך שהמציאה, שבודד את פנים הגביע מהגלידה על ידי שכבת שמן, סוכר ושוקולד. ספּיקה רשמה את השם "קורנטו" (באיטלקית: Cornetto; קרן קטנה) ב-1960, אך המותג לא זכה להצלחה רבה. ב-1976 קנתה יוניליוור את ספיקה והחלה במסע שיווק המוני באירופה.
בישראל נמכרים טילונים של מגוון יצרנים. בשנים האחרונות הוצגו גם "מיני" טילונים (או טילוני "ביס") הנמכרים במרכולים באריזות מאגדות וכן טילוני "דיאט" שאינם כוללים סוכר או שומן.
תיכון (גאומטריה)