העיר מדריד ושבוע האופנה במדריד בפרט, נחשבים למרכז אופנה עיקרי באירופה. במדריד קיימות נציגויות של מרבית מותגי האופנה המובילים, וקיימים מספר מרכזי אופנה מקומיים בפוארטה דל סול וברחובות סראנו וגויה. במדריד ניתן למצוא מותגי הוט קוטור בינלאומיים מובילים ובהם ארמני וגוצ'י, לצד מותגים ספרדיים כמו זארה ואחרים. מדריד היא גם בסיסה של רשת חנויות הכל-בו אל קורטה אינגלס (El Corte Inglés), המתמחה באופנה ובגדי מעצבים.
תרבות ואמנות.
מוזיאונים.
מדריד נחשבת לאחת הערים החשובות באירופה מבחינת מוזיאונים וגלריות אמנות. בולטים במיוחד בתחום זה הם שלושת המוזיאונים המהווים את משולש הזהב של האמנות - כינוי לאזור הגאוגרפי בו ממוקמים שלושת המוזיאונים מסביב לשדרת פראדו.
משולש הזהב של האמנות.
מוזיאון הפראדו.
מוזיאון הפראדו הוא המוזיאון הגדול והמפורסם ביותר בעיר, ונמצא בו אחד האוספים הגדולים ביותר של אמנות אירופית מן המאה ה-14 ועד תחילת המאה ה-19. המוזיאון שוכן באחד המבנים הגרנדיוזיים שנבנו במסגרת תוכניתו של המלך קרלוס השלישי (1716–1788) לשיפור פני העיר מדריד. השם "פראדו", שפירושו "אחו", הוצמד לאזור מבנה המוזיאון ומאוחר יותר למוסד המוזיאון עצמו.
ב-19 בנובמבר 1819 נחנך המוזיאון המלכותי לציור ולפיסול במבנה הפראדו. בתחילה מנה אוסף המוזיאון 1,500 יצירות, שרק 300 מהן הוצגו בגלריות המוזיאון. כיום המוזיאון מחזיק במעל 5,000 איורים, כאלף מטבעות ומדליות, כאלפיים יצירות קישוטיות וכ-700 פסלים, אך כל אלה מחווירים לעומת אוסף הציורים האיכותי, המונה 8,600 יצירות. מפאת מספר היצירות העצום אין בשני מבני המוזיאון די מקום להציג את כל היצירות שבאוסף ורק שביעית ממנו - היצירות הבולטות ביותר - מוצגות במוזיאון בכל זמן נתון.
מוזיאון המלכה סופיה.
מוזיאון המלכה סופיה הוא המוזיאון הלאומי של ספרד לאמנות המאה ה-20. הוא נחנך ב-10 בספטמבר 1992 ונקרא על שמה של סופיה, מלכת ספרד. המוזיאון נמצא בסמוך לתחנת אטוצ'ה, בקצהה הדרומי של שדרת פראדו. במוזיאון מוצגים אוספים של שני אמניה הבולטים של ספרד במאה העשרים, פבלו פיקאסו וסלבדור דאלי. יצירת האמנות המפורסמת ביותר במוזיאון היא ציורו של פיקאסו, "גרניקה".
מוזיאון תיסן בורנמיסה.
מוזיאון תיסן בורנמיסה הוא גלריית אמנות חשובה, המשלימה במידת מה את האוספים בשני המוזיאונים האחרים: אל מול מוזיאון הפראדו, מציג האוסף יצירות מוקדמות מאיטליה וכן עבודות מהאסכולות האנגלית, ההולנדית והגרמנית ואל מול מוזיאון ריינה סופיה מציג יצירות מזרמי האימפרסיוניזם והאקספרסיוניזם, לצד יצירות מאירופה ומאמריקה מחלקה השני של המאה ה-20.
אחד המוקדים של המוזיאון הוא יצירות אירופאיות מוקדמות, ובכלל זה אוסף ציורים איטלקיים של דוצ'ו ובני זמנו מהמאות ה-14 וה-15, לצד עבודות של אמנים הולנדים ופלמים מוקדמים בהם יאן ואן אייק, אלברכט דירר והנס הולביין. מוקד נוסף הוא יצירותיהם של אמני הרנסאנס והבארוק המפורסמים - טיציאן, סבסטיאנו דל פיומבו, קאראווג'ו, רובנס, ואן דייק, רמברנדט, פרנס הלס, גירלנדיו וקרפצ'יו. המוזיאון מכיל גם אוסף חשוב של אמנות אימפריוניסטית ופוסט-אימפרסיוניסטית ובו יצירותיהם של קלוד מונה, פייר-אוגוסט רנואר, אדגר דגה ווינסנט ואן גוך, וכן יצירות מופת מהמאה ה-20, כגון ציור קוביסטי של פבלו פיקאסו ועבודות מאוחרות של פיט מונדריאן ואדוארד הופר.
חיי לילה.
חיי הלילה והתרבות בקרב בני הנוער החלו לפרוח לאחר מותו של פרנקו, ובפרט במהלך שנות השמונים, בהן התפתחה תנועה "לה מובידה" (La Movida) שעודדה הדוניזם יחד עם שבירת המוסמכות החברתיות מימי המדינה הספרדית.
כיום קיימים מספר אזורים המפורסמים בחיי הלילה ובדיסקוטקים הרבים שהם מציעים, ובהם נמנים אזור כיכר סנטה אנה, כיכר השני במאי במלסאניה ושכונות לה לטינה, לבפייס וצ'ואקה, סמוך לגראן ויה, האחרון מתאפיין גם במספר רב של מוקדי בילוי הפונים לקהילה הגאה. בעבר מנהג נפוץ בקרב בני נוער היה שתיית אלכוהול בפארקים ובאתרים מרכזיים (מנהג הקרוי בספרד בוטיון), אך בשנים האחרונות פעילות זו נאסרה וכיום מתבצעת באופן מפוזר בשכונות העיר השונות, במקום במקומות מרכזיים כבעבר.
תרבות בוהמית.
במדריד פועלות מספר מסגרות אמנות אלטרנטיבית, בעיקר ברובע המרכז. העיר אף מארחת מספר פסטיבלים בתחום ובהם פסטיבל אמנות אלטרנטיבית ופסטיבל אמנות עכשווית. בשכונות מלסאניה, אנטון מרטין ולבפייס פועלים מספר בתי קפה/גלריות בוהמיים, המצוידים בדרך כלל בריהוט בסגנון רטרו ואווירה צבעונית ובלתי מסורתית. בגלריות אלו מוצגות בדרך כלל תערוכות מתחלפות של אמנים עכשוויים ויצירותיהם עומדות למכירה. בשכונת לבפייס פועלים גם מספר "בתים נסתרים", למעשה בארים בלתי-חוקיים או מבנים נטושים בהם נערכות הופעות, מפגשי הקראת שירה ומסיבות רחוב.
מוזיקה קלאסית ואופרה.
האודיטוריום הלאומי הוא האולם המרכזי בעיר למופעי מוזיקה קלאסית והוא ביתן של התזמורת הספרדית הלאומית, התזמורת הסימפונית צ'מרטין וכן מארח קונצרטים של תזמורת מדריד והתזמורת הסימפונית של מדריד. האולם משמש גם כבמה עיקרית עבור תזמורות זרות המופיעות בעיר.
התיאטרון המלכותי משמש כבית האופרה העיקרי בעיר והוא ביתה של התזמורת הסימפונית של מדריד. תיאטרון סרסואלה מוקדש בעיקר למופעי סרסואלה, אופרטות ורסיטלים, והוא ביתה של התזמורת של קהילת מדריד. תיאטראות נוספים בהם הם תיאטרון מונומנטל, ביתה של התזמורת הסימפונית RTVE, מרכז חואן מארץ' ואודיטוריום 400, המעלים מופעי מוזיקה עכשווית.
מלחמות שוורים.
במדריד נמצאת זירת מלחמות השוורים הגדולה בספרד, לס ונטאס, שהוקמה ב-1929. לס ונטאס נחשבת בעיני רבים כמרכז מלחמות השוורים העולמי, ומכילה כ-25,000 מקומות ישיבה. עונת מלחמות השוורים במדריד מתחילה בחודש מרץ ונמשכת עד אוקטובר. מלחמות שוורים מתקיימות בכל יום במהלך חגיגות סן איסידרו, ובימי ראשון וחגים בשאר העונה.
ספורט.
כדורגל.
מדריד היא ביתן של קבוצות הכדורגל ריאל מדריד, המשחקת באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, אתלטיקו מדריד, המשחקת באצטדיון וונדה מטרופוליטנו וראיו ואיקאנו, המשחקת במגרש הכדורגל ואיקאס, ריאל מדריד, ראיו ואיקאנו ואתלטיקו מדריד משחקות בליגה הראשונה לה ליגה.
ריאל מדריד נחשבת לקבוצת פאר במונחים אירופים ולאחת הקבוצות המעוטרות ביבשת, ולזכותה עומדות 14 זכיות בליגת האלופות, לצד 35 זכיות באליפות, 19 זכיות בגביע המלך הספרדי ושתי זכיות בגביע אופ"א. אתלטיקו מדריד היא יריבתה המושבעת של ריאל, והיא אחת הקבוצות המעוטרות בספרד עם עשר זכיות באליפות, עשר זכיות בגביע המלך ושתי זכיות בליגה האירופית.
שני האצטדיונים החשובים במדריד, סנטיאגו ברנבאו והויסנטה קלדרון, שייכים שניהם לקטגוריה 4 הגבוהה ביותר על-פי דירוג האצטדיונים של אופ"א, ובכך מעמידים את מדריד כאחת משש ערים בלבד בהן שני אצטדיונים בקטגוריה זו, לצד ברצלונה, ליסבון, גלאזגו, מנצ'סטר ואיסטנבול. אצטדיון סנטיאגו ברנבאו אירח ארבעה משחקי גמר של ליגת האלופות, בשנים 1957, 1969, 1980 ו-2010, וכן את משחקי הגמר של מונדיאל 1982 ויורו 1964.
כדורסל.
למדריד נציגות מכובדת גם בליגת הכדורסל הבכירה בספרד, בה משחקות הקבוצות המקומיות ריאל מדריד ואסטודיאנטס מדריד. כמו בכדורגל, גם בכדורסל מועדון ריאל מדריד הוא המעוטר ביותר בספרד ובאירופה כולה עם תשע זכיות באליפות אירופה, 30 זכיות באליפות הליגה ו-23 זכיות בגביע המלך. קבוצת אסטודיאנטס זכתה 3 פעמים בגביע הספרדי והישג השיא שלה באירופה הוא השתתפות בפיינל פור הסופרוליג בשנת 1992.
ענפים אחרים.
במדריד נמצא מסלול המרוצים חראמה (Jarama), שאירח תשע פעמים בעבר את מרוץ הגרנד פרי הספרדי. מדריד היא גם נקודת הסיום של מרוץ האופניים היוקרתי הוואלטה אספניה. החל משנת 2002, מדריד מארחת מדי שנה טורניר טניס במסגרת סבב המאסטרס, מטורנירי הטניס החשובים בסבב ה-ATP, אשר נערך במתחם קאחה מחיקה. משנת 1978 נערכת בעיר מדי שנה תחרות מרתון וריצת 10000 מטר.
אירוח אולימפיאדה.
בעבר הגישה מדריד את מועמדותה לאירוח המשחקים האולימפיים שלוש פעמים לקראת אולימפיאדות 1972, 2012 ו-2016, אך היא לא נבחרה באף אחת מהפעמים והפסידה למינכן, לונדון וריו דה ז'ניירו בהתאמה. בשנת 2011 פורסם כי מדריד הגישה מועמדות נוספת לאירוח אולימפיאדת 2020, עליה היא התחרה מול איסטנבול וטוקיו. מדריד הודחה בסיבוב הראשון והפסידה את האירוח לטוקיו.
חינוך והשכלה.
מערכת החינוך במדריד מנוהלת על ידי משרד החינוך של הקהילה האוטונומית של מדריד, אשר אחראית על מערכת החינוך בקהילה כולה.
השכלה יסודית ותיכונית.
על פי הערכות, ישנם במדריד 167,000 ילדים בגנים, 320,800 תלמידים בחינוך תיכוני, כ-4,500 תלמידים במסגרת חינוך מיוחד וכ-50,000 תלמידים בחינוך מקצועי. בסך הכול לומדים בקהילת מדריד יותר ממיליון תלמידים בחינוך לא-אקדמי, מתוכם כ-600,000 לומדים במוסדות ציבוריים, 260,000 בבתי ספר פרטיים וכ-150,000 הלומדים במוסדות פרטיים אחרים שאינם מסובסדים.
בעשרים ואחד רובעי העיר מדריד קיימים 520 גני ילדים (98 ציבוריים ו-422 פרטיים), 235 בתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים, 106 בתי ספר תיכוניים, 309 בתי ספר פרטיים (עם וללא סבסוד) ו-24 מוסדות לימוד זרים. בעיר 242 בתי ספר ציבוריים, כשליש מכלל בתי הספר, בהם מועבר חינוך דו-לשוני לכ-55,000 תלמידים.
השכלה גבוהה.
בקהילת מדריד נמצאות שש אוניברסיטאות ציבוריות, לצד קמפוסים של האוניברסיטה הפתוחה. ארבע מהאוניברסיטאות מקיימות חלק או את כל פעילותן בעיר מדריד: