ב. אולם תפילה, הוא מסגד היפוסטילי, המחולק לסיטראות באמצעות שורות עמודים (מספרם היה 1050, אך 200 עמודים נהרסו מאוחר יותר כדי לפנות מקום לקתדרלה), חלקם עשויים משיש צבעוני וחלקם גרניט. מעליהם נבנו עמודים מרובעים מאבן גזית, המחוברים ביניהם על ידי זוג קשתות דמויות פרסה הניצבות אחת מעל לשנייה כאשר התחתונה שבהם משמשת כקורה תומכת לקשת העליונה. כך מתקבלת מערכת של מעברים מקומרים הנתמכים בקשתות כפולות, המספקת גובה לתקרת אולם התפילה. התוצאה הנראית לעין הצופה היא יער כמעט אין סופי של עמודי אבן. סגנון בניה זה מושפע מהאדריכלות האומיית וכבר מופיע במסגד של דמשק ובכיפת הסלע. בנוסף לקשתות פרסה, מצויות במבנה גם קשתות תלתניות, וכן קשתות שלמות (בנות 180 מעלות). הקשתות עשויות אבנים או צבועות באדום ולבן לסירוגין. על חלק מהן אבן מגולפת בדגמים צמחיים.
קיר הקיבלה הוא המפואר והעשיר ביותר. עיקר העיטור מתרכז סביב המחראב, הממוקם באמצע הקיר ונחשב עד היום לאחד מהמפוארים ביותר בעולם המוסלמי. קיר הקיבלה אינו מכונן בדיוק למכה אלא פונה דרומה במקום לכיוון דרום מזרח, כאשר הדעות חלוקות באשר לסיבה לכך.בפתח המחראב שני עמודים נושאי קשת דמוית פרסה, מתוחמים בתוך מסגרת מרובעת. אזור הקשת מעוטר בפסיפסי זכוכית בדגמים צמחיים מסוגננים בצבעי זהב, אדום, כחול וירוק. מעבר לקשת גילופי אבן וסביבם במסגרת רצועות כתב כופי. אזור המחראב חריג בגודלו והוא כעין חדר שתקרתו דמוית קונכייה מקושטת בריבועי פסיפס בשלל צבעים על רקע זהב היוצרים צורות צמחים וכתב כופי קליגרפי. הקירות עשויים שיש ומעוטרים בקישוטים וכתובות המהללות את האל. המינבר המקורי של המסגד נעלם לאחר הכיבוש הנוצרי.
הקתדרלה.
בשנת 1236 הכריז השליט פרננדו השלישי על הפיכת המסגד לכנסייה שהוקדשה למריה אמו של ישו, בנו של האל. מזבח גדול הוקם מתחת לאחד האשנבים שבנה אל חאכם השני. מספר קפלות ומזבחות נבנו בתוך המסגד, רובם בצידי המסגד במקום אולם התפילה הישן. קפלת קלמנט הקדוש שמשה כקפלה המלכותית, כיום שוכן בה מוזיאון הכנסייה. במקום המחראב שבנה אל חכאם השלישי הוקמה הקפלה של פטר הקדוש.
אלפונס העשירי מלך קסטיליה החל בבנית הקפלה המפוארת של Villaviciosa, המלכים שמלכו אחריו הוסיפו מאפיינים וקישוטים נוספים. במאה ה-14 בנה הנרי השני את הקפלה מחדש. המינרט של המסגד הוסב למגדל פעמונים וקושט בפעמונים שהובאו מסנטיאגו דה קומפוסטלה.
השינוי המשמעותי ביותר היה בניית הספינה הראשית של הקתדרלה במרכז המסגד. העבודות החלו בימי קרלוס החמישי מלך קסטיליה ואראגון. האחראים על הבנייה והשינויים הגדולים היו אב ובנו האדריכלים למשפחת רואיז (Ruiz) . האב החל את השיפוץ בסגנון גותי, בנו עבר לסגנון רנסאנסי. לאחר כמאה שנות שיפוצים הסתיים שיפוץ הספינה הראשית והיא הושלמה בסגנון מניירסטי. בשלבים אלה נוספו גם מרכז חדש וכיפה מעל טרנספט הכנסייה.
פניות המוסלמים לתפילה במסגד.
מוסלמים מרחבי העולם פנו לראשי הכנסייה הקתולית בבקשה שירשו להם להתפלל במרחב המבנה. הוועד האיסלאמי של ספרד המייצג 800 אלף מוסלמים במדינה, פנה לאפיפיור במכתב שבו נאמר כי תפילת מוסלמים בקורדובה יכולה לעורר את מודעותם של מאמינים משתי הדתות, ולהניח את עימותי העבר מאחור. הבישוף של קורדובה סירב לבקשה זו בטענה שהמהלך לא יתרום לדו-קיום בין אנשים מדתות שונות.
באפריל שנת 2010 נאסרו בקתדרלה שני מוסלמים לאחר שהכו ופצעו קשה שני אנשי משמר הכנסייה. על פי מקורות בכנסייה המקרה אירע בעת סיור מאורגן של קבוצת מוסלמים אירופאים מאוסטריה. במהלך הביקור כרעו חלק מהמבקרים בקבוצה והחלו להתפלל כמנהג האסלאם. אנשי המשמר בקשו מהם לצאת ואז התפתחה תגרה שבמהלכה נפצעו אנשי המשמר וחלקם נזקקו לטפול.
אוסף תמונות.
מסגד - כנסייה של קורדובה
ראג' צ'טי
ראג' צ'טי (בהינדית: राज चेट्टी, באנגלית: Raj Chetty; נולד ב-4 באוגוסט 1979) הוא כלכלן הודי-אמריקאי הבולט במחקריו האמפיריים בתחום השפעות מדיניות כלכלית ציבורית. מכהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה.
צ'טי נולד בניו דלהי שבהודו ולמד בבית ספר יסודי קתולי בעיר. בגיל 9 היגר עם הוריו ושתי אחיותיו הבוגרות לארצות הברית. הוא למד בבית ספר יסודי במרילנד ובתיכון במילווקי. ב-2000 סיים בהצטיינות יתרה תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו שימש כעוזר המחקר של פרופסור מרטין פלדסטיין. הוא הציג בפני פלדסטיין תאוריה כלכלית מקורית, לפיה בהתקיים תנאים מסוימים, סביבת ריבית גבוהה תעודד השקעות במקום להפחיתן. פלדסטיין הנפעם הנחה את צ'טי להמשיך ולעבוד על רעיונותיו במקום לשמש כעוזרו. ב-2003 סיים את הדוקטורט שלו בהרווארד. עבודת המחקר שלו, תחת הכותרת Consumption Commitments and Risk Preferences, עסקה בשיעור דמי האבטלה וההטבות שעל המדינה להעניק לעובד שפוטר ממשרתו.
באותה שנה החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-2007 מונה לפרופסור חבר בברקלי ולעמית במכון הובר, וב-2008 מונה לפרופסור מן המניין. באפריל 2009 החל לכהן כפרופסור מן המניין במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת הרווארד, ובכך היה לאחד מחברי הסגל הבכיר הצעירים ביותר בתולדות המחלקה. ב-2015 עבר לאוניברסיטת סטנפורד, ב-2018 עבר לאוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2012 זכה במלגת מקארתור, ובשנת 2013 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק, המוענקת לכלכלן המשפיע ביותר מתחת לגיל 40. ב-2015 זכה בפרס פאדמה שרי מממשלת הודו. ב-2018 נבחר לחבר באקדמיה הלאומית למדעים, ב-2020 זכה בפרס אינפוסיס למדעי החברה.
משפחתו וחיים אישיים.
אביו של צ'טי הוא כלכלן המכהן כפרופסור באוניברסיטת בוסטון, ואמו רופאה העובדת כחוקרת באוניברסיטת טאפטס. רעייתו היא חוקרת בתחום תאי גזע.
Ghost in the Shell
בריח פתיל
בריח פתיל (באנגלית: Matchlock) הוא המנגנון המכני הראשון להצתת מטען אבק השרפה (התחמיש) של רובים ואקדחים נטעני־לוע, שהומצא באירופה בתחילת המאה ה-15. עד אז אחזו ביד אחת ברובה וביד השנייה קרבו פתיל הצתה בוער אל אגן ההצתה שלו. המנגנון הותיר את שתי הידיים חופשיות לאחוז בכלי הירי, והיורה יכול היה לרכז את מבטו במטרה. מצת הפתיל היה בנוי מזרוע מעוקלת על ציר שנקראה "סרפנטינה". הזרוע אחזה בקצהַ הקדמי פתיל הצתה בעל בעירה איטית. "לחיצה על ההדק" סובבה את הסרפנטינה וקרבה את הקצה הבוער של הפתיל אל אגן ההצתה; אבק השריפה באגן התלקח, והאש התפשטה דרך קדח פנימי אל מטען אבק השריפה הראשי בתוך הקנה והציתה אותו.
העדות מוקדמת ביותר לשימוש ברובה עם הדק, מוצגת במוזיאון הלאומי בווינה. בתמונה משנת 1411 נראה חייל יורה ברובה, באמצעות לחיצה על ציר בצורת האות Z, אשר שימש כהדק.
מנגנון בריח-פתיל שימש ברובי הארקבוז ורובי המוסקט. הוא נותר בשימוש עד המצאת מצת החלמיש במאה ה-17. בריח פתיל נותר בשימוש לצד בריח החלמיש, אך נעלם בהדרגה עד המחצית הראשונה של המאה ה-18.
קונצ'רטו ורשה
קונצ'רטו ורשה (נקרא גם "קונצ'רטו ורשאי") הוא יצירה קצרה לפסנתר ולתזמורת מאת ריצ'רד אדינסל אשר נכתבה לפסקול סרט הקולנוע הבריטי אור ירח מסוכן, משנת 1941. הסרט מתאר את מאבק ההתנגדות לפלישה הנאצית לפולין בשנת 1939. ביצוע היצירה נמשך בדרך כלל פחות מ-10 דקות. הקונצ'רטו הוא דוגמה למוזיקה תוכניתית הבאה לבטא את המאבק על ורשה לצד היחסים הרומנטיים בין הדמויות הראשיות בסרט. היצירה הפכה פופולרית מאוד בבריטניה בימי מלחמת העולם השנייה.
הקונצ'רטו כתוב בסגנון המחקה את סגנונו של רחמנינוב והוא בישר אופנה של קונצ'רטי קצרים לפסנתר בסגנון הרומנטי, אשר כונו "הקונצ'רטי של הצהובונים".
רקע.
המלחין ריצ'רד אדינסל נולד בלונדון. בטרם החל בקריירה מוזיקלית, למד משפטים. את לימודיו בקולג' המלכותי למוזיקה הפסיק זמן קצר לאחר שהחל בהם, משנמשך לכתיבת מחזות זמר. הוא אף עסק בהלחנה לשידורי רדיו, ובשנת 1936 החל להלחין פסקול לשורה של סרטים, בהם Goodbye, Mr. Chips ("היה שלום, מר צ'יפס)", משנת 1939 ו-Dangerous Moonlight (אור ירח מסוכן)" משנת 1941, אשר הוקרן בארצות הברית בשם Suicide Squadron. בסרטו זה החל אופנה של "קונצ'רטי של צהובונים".
הקונצ'רטו שהלחין לא היה בתוכנית המקורית של הסרט. רוי דאגלס, אשר תזמר את יצירותיו של אדינסל, סיפר כי במאי הסרט רצה במקור להשתמש בפסקול הסרט בקונצ'רטו השני לפסנתר של רחמנינוב, אולם קשיים שעוררו מחזיקי זכויות היוצרים ביצירה מנעו הגשמת תוכנית זו. אדינסל ביקש כי יצירתו תישמע דומה ככל האפשר לזו של רחמנינוב ולכן, מספר דאגלס, נשא עמו בעת שתזמר את היצירה את תווי הקונצ'רטי השני והשלישי של רחמנינוב ואת יצירתו של ניקולו פאגאניני הרפסודיה על נושא. אף שקונצ'רטו ורשה הפך ללב פסקול הסרט, הוא לא הושמע בשלמותו לאורך כל הסרט, אלא בקטעים בלבד. הפתיחה מושמעת בעת פגישתם של שני גיבורי הסרט, והיא מתפתחת על רקע ירח הדבש שלהם. לבסוף, בקטע הקונצרט שבסרט מושמע קטע ארוך יותר מן היצירה.
הקונצ'רטו כפסקול.