במקביל, בשעה 8:45, נערך מאמץ התקפי משני כלפי האגף השמאלי של העות'מאנים. כוח רוכבי הגמלים יצא רגלית במגמה לתקוף את הכפר, דרומית-מזרחית מנקודת יציאתו, כאשר כעתודה משמשת לו הבריגדה האוסטרלית הראשונה, שנותרה רכובה. כשנתקבלו הידיעות על תחילתה של נסיגה, עקפה הבריגדה האוסטרלית הראשונה, אשר קיבלה פקודה לעלות ישירות על הכפר, את רוכבי הגמלים. ב-10:30, לנוכח אש ארטילרית חזקה של העות'מאנים, אשר ירו פגזי שרפנל, ירדו האוסטרלים מן המישור כדי לתפוס מחסה בוואדי אל עריש. במחסה הוואדי הם ירדו מסוסיהם, והמשיכו רגלית ליעדם. רוכבי הגמלים המשיכו לעשות דרכם במישור, וכשהתקרבו עוד כ-800 מטרים אל עמדות העות'מאנים, הם התפצלו ליחידות משנה שהתקדמו במדורג, כאשר חלק מתקדמים וחלק מחפים באש על ההתקדמות. עד הצהרים הדביקו רוכבי הגמלים את הבריגדה האוסטרלית הראשונה. בשעה 15:20 הם תקפו יחדיו מוצב עות'מאני (מוצב מס' 2) ממערב לכפר ועד 16:00 כבשו אותו. מזרחה משם, בשעה 15:30, תקפו הניו זילנדים ברובים מכודנים את צפון-מזרח המערך העות'מאני ואף הם כבשו את יעדם עד 16:00.
הרגימנט המוגבר שתפס את אוולאד עלי המשיך ב-14:15 במעקפו סביב האגף הימני העות'מאני וחצה את ואדי אל עריש. בהמשך, תקף מן העורף את המוצב הדרומי-מזרחי שבמערך העות'מאני (מוצב מס' 4) וכבש אותו. אחר כך המשיך הכוח ונע מדרום לצפון, כבש עוד שתי עמדות חפורות וכן, כמתוכנן, חסם כל אפשרות נסיגה דרומה של המגינים. ב-16:30 תקפו את מגדבה כל הכוחות מכיוונים שונים, וכאשר התוקפים הגיעו למרחק קצר מיעדם החלו העות'מאנים להיכנע בקבוצות קטנות. כעבור כעשר דקות פסקה ההתנגדות המאורגנת ועד חשכה - גם ההתנגדות הספוראדית.
תוצאות הקרב.
מספר האבדות הבריטיות בקרב מגדבה הסתכם ב-146: 22 הרוגים, מהם חמישה קצינים ו-124 פצועים, מהם שבעה קצינים. כ-300 עות'מאנים נהרגו וכ-40 מפצועיהם טופלו בידי הבריטים. יותר מ-1000 נלקחו בשבי, מהם 43 קצינים, כולל חאדיר ביי, עיזאת ביי ורושטי ביי. היתר נמלטו.
בהמשך, בקרב רפיח (1917), השלימו הבריטים את דחיקת העות'מאנים מסיני, ופתחו לפני צבאם את הדרך לכיבוש ארץ ישראל.
אהרון פררה
אהרון פֶּרֶרָה (נולד ב-21 במרץ 1962) הוא זמר, שחקן, מנחה טלוויזיה ושדרן רדיו ישראלי.
ביוגרפיה.
פררה נולד, גדל והתחנך בירושלים. בנו של הזמר אברהם פררה, ונכדו של אהרון פררה נהג האוטובוס שנרצח בשיירת הדסה.
היה חבר במקהלת צה"ל.
בשנת 1985 השתתף בקדם אירוויזיון כאחד מזמרי הליווי של ירדנה ארזי בשיר "עוד נגיע", וכעבור שנה בשנת 1986 השתתף בשנית בקדם אירוויזיון כאחד מזמרי הליווי של שולה חן בשיר "גיטרה".
פררה הצטרף להרכב השני של שלישיית "הופה היי", לצד יגאל בשן ואבי דור. התוכנית שודרה בערוץ הראשון בשנים 1990–1995 והניבה שש עונות, חמישה אלבומים ושש הצגות בימתיות. השלישייה נחלה הצלחה גם בפסטיגל: בשנת 1992 זכתה במקום הראשון עם השיר "היי עצור", בשנת 1993 במקום השני עם השיר "עושים שמח", ובשנת 1995 במקום השני עם השיר "כשיש לך חבר". באוקטובר 2000 התפרקה השלישייה סופית.
ב-1992 ביצע ביחד עם חני נחמיאס את שיר הפתיחה של תוכנית הילדים "הלו ספנסר" ששודרה בערוץ הראשון.
ב-1993 השתתף בקלטת השמינית לילדים של "שירים קטנים" לצד חני נחמיאס ועירית ענבי.
בשנת 2000 השתתף בפרק בסדרה שמש בתור הילד בר שגדל אחרי 20 שנה.
בשנת 2001 התחיל להגיש ברדיו את התוכנית "לא לנשים בלבד". בשנת 2005 הגיש את תוכנית הטלוויזיה "בחברה טובה" ששודרה בערוץ 33 - בה אירח פררה אומנים ודמויות מהתרבות והבידור הישראלי.
באוקטובר 2014 התחיל פררה להגיש ביחד עם אבי דור את סדרת תוכניות הטלוויזיה "אור של כוכבים" בהפקתה של עידית פונד ובבימויו של גיל לסניק, ששודרה בערוץ הראשון והוקדשה ליוצרים חשובים בזמר העברי. התוכנית הראשונה הוקדשה ליצירותיו של עוזי חיטמן במלאת עשר שנים לפטירתו. בהמשך שודרו הפרקים שעסקו ביצירותיהם של אהוד מנור, נעמי שמר, מרים ילן שטקליס, יוסי בנאי, אריק איינשטיין, לאה גולדברג ועוד.
ערך והגיש את תוכניות הרדיו "אמצע הדרך", "קבלת שבת", "השבת של גימל", "בחצי הלילה" ועוד, ברשת ג' וברשת ב' של קול ישראל.
ש. וילקומיץ
ש.ח. וילקומיץ
ש&quot;ח וילקומיץ
ש. ח. וילקומיץ
עמיאסף וילקומיץ
טבלת מתודות וירטואלית
טבלת מתודות וירטואלית (virtual method table, virtual function table, virtual call table או vtable) היא מנגנון הממומש בשפות תכנות רבות שמאפשר הקצאה דינמית של שגרות (מתודות) בזמן הריצה, ולא בשלב ההידור. הודות לכך ניתן לקרוא למתודה של מחלקת האם, כשבפועל אין יודעים את המופע המדויק של האובייקט אלא בזמן הריצה, ורק בזמן הריצה ניתן לקבוע את המתודה המדויקת שתופעל.
מימוש.
לכל אובייקט יש מצביע לטבלת הצבעות וירטואלית בה נשמרות כתובות של מתודות דינמיות. קריאה למתודות מתבצעת על ידי קריאת הכתובת של המתודה מתוך הטבלה והרצתה. עבור אובייקטים מאותה המחלקה יהיה מימוש אחד של הטבלה והם יחלקו בה. לאובייקטים היורשים מאותה מחלקה תהיה טבלה דומה, הכתובת של מתודות דומות יהיו במיקום זהה בטבלה, אך הכתובות יכולות להיות שונות (עבור מימושים שונים של המתודות).
בדרך כלל, המהדר יוצר טבלה זמנית מופרדת עבור כל מחלקה, כאשר נוצר אובייקט, מצביע לטבלה הווירטואלית (שנקרא VPTR או VPointer) נוצר ומתוסף לחבר נסתר במחלקה. המהדר יוצר בנוסף קוד "חבוי" בבנאי של כל מחלקה כדי לאתחל את המצביע לטבלה הנכונה.
דוגמה.
נניח שתוכנית מכילה מספר מחלקות היורשות אחת מן השנייה. מחלקה על codice_1 ושתי מחלקות יורשות, codice_2 ו codice_3. המחלקה codice_1 מגדירה מתודה וירטואלית codice_5. שתי המחלקות היורשות יספקו מימוש שונה למתודה.
כאשר התוכנית קוראת למתודה codice_5 מתוך מצביע מסוג codice_1 (שיכול להצביע למחלקה מסוג codice_1 או לשתי המחלקות שיורשות ממנה), ההחלטה לאיזה מימוש לקרוא נעשית בהתאם לטיפוס המחלקה האמיתי שהיא משויכת אליו. כיוון שטיפוס המצביע לא נקבע בזמן הקומפילציה, ההחלטה לא יכולה להתבצע בזמן זה, והיא נעשית רק בזמן הריצה.
ישנן דרכים שונות ליישום המנגנון אולם פתרון הטבלה הווירטואלית נפוץ בעיקר בסביבת C++ ושפות קשורות נוספות (כמו C#). שפות אשר מפרידות את תכנון הממשק (interface) מיישומו כמו Visual Basic ו-delphi משתמשות אף הן במנגנון הטבלה הזמנית מכיוון שהיא מאפשרת לאובייקטים להשתמש במתודות שונות באמצעות סט של מצביעים.
הופעת קמאו
משה בן ששת
רבי משה בן ששת או ר"מ בן ששת פרשן מקרא, מעט מאוד ידוע על רבי משה. כיום ידוע על פירושיו לספר ירמיה ויחזקאל (כולל פרק מ-מג על צורת מקדש יחזקאל) וגם לספר ישעיה.
הרב שמואל פוזננסקי, בהערותיו לדפוסתו של פירושו של רבי אליעזר מבלגנצי לספר יחזקאל, מרבה להביא מפירושו של רבי משה.
אינקפסולציה
הלמוט הירש
הלמוט (הלל) הירש (בגרמנית: Helmut Hirsch; 27 בינואר 1916, כ"ב בשבט ה'תרע"ו, שטוטגרט - 4 ביוני 1937, כ"ה בסיון ה'תרצ"ז, ברלין) משורר וצייר יהודי גרמני, שהואשם בידי השלטון הנאצי בניסיון לרצוח את היטלר, והוצא להורג בעריפת ראשו.
הניסיון לפגוע במשטר הנאצי.
הירש חי בגרמניה ללא אזרחות, בעקבות שלילת אזרחותו האמריקנית בסוף מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1935, בגיל 19, היגר לפראג בירת צ'כוסלובקיה, ונרשם ללימודים במכון הגרמני לטכנולוגיה שם, לאחר שחוקי נירנברג לא אפשרו לו לימודים בארצו. סמוך להגעתו, הוא הצטרף לכוחות החזית השחורה , קבוצת מורדים גרמנים פורשי המפלגה הנאצית מתנגדי היטלר. הירש היה מלא מרץ והנעה לפעול נגד גרמניה הנאצית. ראשי החזית השחורה שכנעו אותו להטמין פצצה או פצצות במשרדים מרכזיים של התנועה הנאצית בגרמניה. בכך הוא היה אמור לעורר את הגאווה היהודית בארצו ובעולם
התוכנית לא ברורה עד תומה, אך ממסמכים והפרסומים עולה, שהיה עליו לשוב מפראג לשטוטגרט עיר הולדתו, בתואנה שאמו שם חולה. בחצי הדרך היה עליו לרדת בנירנברג, לקבל שתי מזוודות נפץ ולהטמין אותן במשרדי המפלגה הנאצית בעיר, ובמשרדי ההוצאה לאור של העיתון דר שטירמר.
ב-20 ביולי 1936 (ראש חודש אב ה'תרצ"ו) יצא לדרך, וסיפר למשפחתו שהוא נוסע לחופשת סקי. הוא חצה את הגבול, כשסוכני הגסטפו עוקבים אחריו, בעקבות הלשנה (כפי שעולה מהעדות במשפטו) ונפגש עם הסוכן המפעיל שלו היינריך גרונוב (המכונה 'דוקטור ביר'). במקום לרדת בנירנברג המשיך לשטוטגרט, לצורך פגישה עם חבר, שלא הגיע לפגישה. הוא ישן באותו הלילה בבית מלון, שם עצרו אותו סוכני הגסטאפו, למחרת בבוקר, ב-21 בדצמבר 1936 (ז' בטבת ה'תרצ"ז). יש הטוענים שהחזית השחורה העדיפה את הפרסום העולמי בעניין, על פיצוץ הבניינים עצמם, והם אלו שהסגירו את הירש.
הירש עונה ונחקר בשטוטגרט, ואחר כך בכלא פלצנזה בברלין. במרץ 1937 הוא נידון בחשאי בפני "בית הדין העממי", ובמשפט זה הודה בעובדות ועמד בתוקף על עמדותיו. בין היתר נשאל אם היה רוצח את היטלר אם היה ניתן הדבר, והוא השיב בחיוב. תשובתו זו גרמה לשמועות בעיתונות בעולם, שהיה מדובר בניסיון התנקשות בהיטלר, על אף שדבר זה לא תוכנן כלל. בית משפט זה גזר את דינו למוות בעוון בגידה, והדבר פורסם בעיתונות וברדיו, ממנה למדו בני משפחתו לראשונה על הקורות את הירש.
בני המשפחה גייסו עורך דין בארצות הברית, שהצליח להשיג להירש את אזרחותו לאחר מאמצים רבים, כולל דחייה של הבקשה הראשונה והמתנה של חודש. עם קבלת האזרחות ב-22 באפריל (י"א באייר), קונסול ארצות הברית פנה לדרגים בכירים בממשל הנאצי, אך ב-4 ביוני 1937 (כ"ה בסיון ה'תרצ"ז) הוא הוצא להורג בעריפת ראש, וגופתו נשרפה.
קורות חייו ומשפחתו.