חגי דיבב בסרטי וסדרות אנימציה רבים כמו:"במבי" (טמפר), "" (טום), "טאז-מאניה" (ווילי וומבט), "היה היה - ממציאים" (הגמד), "" (צ'אד), "גופי הולך לקולג'" (בראד), "קיטי קט וחומי" (קט), "הגרגולים" (לקסינגטון), "בת הים הקטנה" (שרימפ), "טוק טוקאן", "באג לייף", "טרזן", "שלגיה ושבעת הגמדים", "טימון ופומבה" (אד), "אדון וגברת בשינוי אדרת" (מר דקיק, מר קפיץ, מר קפדן, מר הפוך, דמויות שונות), "דיג'ימון" (טאי) "החרב הקסומה" (מקור חד) "הזוכים המאושרים"(הארנב מהסרטון "הצב והארנב"), "נווה עצלנות" (סטינג'י), "תשאלו את ויקטור" (מקס).
כמו כן חגי היה חלק מאנסמבל תיאטרון תמונע ושיחק בין היתר בהצגות "רביזור", "השיטה" ועוד.
משמש כחבר סגל במכללה האקדמית תל אביב יפו ומנחה סדנאות בדינמיקה קבוצתית. חבר הוועדה האמנותית בתיאטרון הפרינג` ב.צ.א וחבר הוועדה האמנותית של תיאטרון תמונע.
חורבת קיטמית
חורבת קיטמית הוא אתר ארכאולוגי (נ"צ 1564/0660) השוכן כ-10 קילומטרים מדרום לתל ערד, סמוך לנחל קיטמית. האתר נתגלה במהלך הסקר של אזור מלחתה שנערך באביב 1979 בראשותו של יצחק בית אריה. שטח האתר שני דונם. האתר נחפר לראשונה בשנת 1984.
תיאור האתר.
האתר כולל שכבה אחת בעלת שני שלבים, שמאופיינים בשני מכלולי מבנים המרוחקים זה מזה כ-20 מטרים. המכלול הראשון כולל מבנה בן שלושה חדרים, במה מוקפת גדר מאבן ומזבח ואגן. המבנה בנוי מאבני צור מקומיות, גודל 10.5X5.5 מטרים. פתחי החדרים פונים דרומה. בשלב השני עובו חלק מקירות החדרים ונוספו ספסלים מאבן. על רצפת החדרים שעשויה מגיר כתוש, נתגלתה כמות גדולה של חרסים ועצמות צאן. מדרום למבנה במרחק 11 מטרים נחשפה במה נמוכה.
הממצאים.
הכמות הגדולה ביותר של הממצאים נתגלתה באזור הבמה. הממצא כלל כלי יום יום, כלי פולחן וצלמיות מחרס. כלי הפולחן הבולטים הם כנים גליליים עשויים על אובניים. על חלק מהכנים הודבקו צלמיות של דמויות אדם, צאן, בקר או ציפורים. חלק מהכנים היו צבועים באדום ושחור. גובה הכנים הגיע עד ל-60 סנטימטרים. נמצאה צלמית של אלה בעלת שלוש קרניים. כלי פולחן נוספים שהתגלו הם שלוש קובעות המעוטרות ברימונים, ספלי מקטר מחוררים, ומזבחונים מחרס. כלי החרס שנמצאו ניתן לחלק אותם לשלוש קבוצות: 1) כלי יום יום שהיו נפוצים באזור יהודה בסוף המאה ה-7 תחילת ה-6 לפנה"ס, 2) כלי חרס אדומיים, 3)כלי חרס שנפוצים בארץ ישראל ובעבר הירדן, בעיקר קעריות שמחקות "כלי ארמון" אשוריים וקנקנים פערוריים. נמצא חותם מאבן במתחם הבמה, מגולפת בו דמות אדם לובשת גלימה ארוכה וידה מורמת למעלה. נתגלו חפצי ברונזה, בעיקר טבעות ועגילים דמויי סהרונים. על חמישה חרסים נתגלו כתובות, באחת מהכתובות מופיע השם "קוס" שהוא האל הראשי של אדום.
ניתוח האתר.
יצחק בית אריה שחקר את האתר, הגיע למסקנה שמדובר במקדש אדומי שנבנה בסוף המאה ה-7 לפנה"ס. לדעתו זוהי עדות נוספת לחדירה של אדומים לצפון הנגב סמוך לנפילת ירושלים וגלות בבל.
דניס לואיס
דניס לואיס (באנגלית: Denise Lewis, OBE; נולדה ב-27 באוגוסט 1972) היא אתלטית בריטית בעבר. היא אלופה אולימפית (סידני 2000), סגנית אלופת העולם פעמיים ברציפות (אתונה 1997 וסביליה 1999), אלופת אירופה (בודפשט 1998) ופעמיים ברציפות אלופת משחקי חבר העמים הבריטי (ויקטוריה 1994 וקואלה לומפור 1998) בקרב שבע.
ביוגרפיה.
לואיס נולדה בווסט ברומיץ'.
במשחקי חבר העמים שנערכו בוויקטוריה, קנדה בשנת 1994 זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,325 נקודות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה לואיס בקרב שבע במקום שביעי בתוצאה של 6,299 נקודות.
מדליית ארד אולימפית.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה לואיס במדליית ארד בקרב שבע בתוצאה של 6,489 נקודות, אחרי ע'אדה שועאע מסוריה (6,780 נקודות) ונטליה סזנוביץ' מבלארוס (6,563 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 23 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.33 מטר.
סגנית אלופת העולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 זכתה לואיס במדליית כסף בקרב שבע בתוצאה של 6,654 נקודות, אחרי זאבינה בראון מגרמניה (6,739 נקודות) ולפני רמיג'יאה נזרובינה מליטא (6,566 נקודות).
אלופת אירופה.
באליפות אירופה באתלטיקה, שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 1998 זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,559 נקודות. חודש לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בקואלה לומפור, מלזיה בספטמבר אותה שנה היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 6,513 נקודות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 זכתה לואיס פעם נוספת במדליית כסף בקרב שבע בתוצאה של 6,724 נקודות, אחרי אוניס בארבה מצרפת (6,861 נקודות) ולפני ע'אדה שועאע (6,500 נקודות).
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,584 נקודות, לפני ילנה פרוחורובה מרוסיה (6,531 נקודות) ונטליה סזנוביץ' (6,527 נקודות).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה לואיס במקום חמישי בקרב שבע בתוצאה של 6,254 נקודות.
באולימפיאדת אתונה (2004) סבלה לואיס ממספר פציעות ופרשה מהתחרות קרב שבע לאחר הקפיצה לרוחק, המקצוע החמישי.
אח&quot;י סער
אח"י סער הייתה ספינת טילים מדגם סער 3, שפעלה בשירות חיל הים הישראלי משנת 1969 עד שנת 1991.
זוהי הספינה השנייה בחיל הים בשם זה, הראשונה הייתה ספינת משמר (מ-23) בשירות חיל הים בשנים 1953-1948.
בשירות חיל הים.
הספינה נבנתה בסוף שנות ה-60 במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי בשרבור שבצרפת.
מילוט משרבור לישראל.
יציאתה של הספינה השישית, אח"י עכו, בפיקודו של רס"ן יעקב ניצן, תוכננה ליום שני, 30 בדצמבר 1968, אך היא יצאה לדרכה כבר יומיים קודם לכן, בשבת 28 בדצמבר. רס"ן משה טבק, קצין בצוות הישראלי בשרבור מסר לקצין הקישור הצרפתי ש"הספינה יצאה לניסוי ים ארוך יחד עם אל"ם הדר קמחי, וייתכן שלא תחזור בזמן ולכן יש לבטל את הפגישה אצל האדמירל".
יומיים לפני כן, ביום חמישי 26 בדצמבר, תקפו מחבלים מארגון החזית העממית לשחרור פלסטין מטוס של חברת אל על כאשר היה בנחיתת ביניים בנמל התעופה של אתונה. בהתקפה נהרג נוסע אחד ודיילת נפצעה קשה. בתגובה פשט צה"ל במוצאי שבת, 28 בדצמבר, על נמל התעופה ביירות, במבצע תשורה. הכוח הפושט, מסיירת מטכ"ל ומחטיבת הצנחנים, הגיע לשדה התעופה במסוקי סופר פרלון מתוצרת צרפת, וגם פונה ממנו באותם מסוקים, לאחר שהשמיד 14 מטוסי נוסעים של חברות התעופה הלבנוניות. ממשלת לבנון פנתה לצרפת בתלונה, והנשיא דה גול ראה בכך פעולה לא מידתית ותוקפנית מצד ישראל נגד לבנון, ארץ דוברת צרפתית.
ב-3 בינואר 1969 החליט דה גול להרחיב עוד יותר את האמברגו ולהטיל איסור גם על מסירת הספינות הנבנות בשרבור. הרחבת האמברגו לא נמסרה רשמית, אך ראש משלחת הרכש הישראלית בצרפת, אלוף (מיל') מרדכי לימון קיבל על כך מידע מקשריו במשרדי ממשלת צרפת. בבוקר שבת 4 בינואר 1969, התקשר מרדכי לימון מפריז אל משה טבק בשרבור והודיע לו: "בקשתך לבקר את ילדיך בארץ אושרה ובקשתי היא שתצא בהקדם האפשרי". הספינה ביצעה הפלגת ניסוי אחת בלבד. הספינה נשאה כמות דלק מלאה לקראת ניסויי הים שתוכננו לה במהלך השבוע הבא. גם לבעל המספנות פליקס אמיו הייתה ביום שישי תחושת דחיפות ולבקשתו של משה טבק שלח עובדים, בשבת של חופשת ראש השנה האזרחי, לתקן את החימום במגורים.
טבק הרכיב צוות מצומצם ביותר מאנשי המשלחת ושלח אותם לחנויות לקנות מזון להפלגה, ובמקביל הצליח לראות מפה מטאורולוגית של הצי הצרפתי שחזתה מזג אוויר סביר. קצין הלוגיסטיקה, רס"ן חיים שחק, הפעיל את קשריו והצליח לקבל אישור מכס ליציאת אח"י סער. הוא הסביר את הדחיפות בבקשה בשאיפה לנצל הפוגה במזג האוויר, ומכיוון שאנשי המכס בשרבור עדיין לא קיבלו הוראות על החמרת האמברגו הצרפתי על ישראל, נחתם אישור המכס.
יציאת כלי שיט מהארסנל חייבה פתיחת גשר, אותו ניתן היה לסגור בקלות ולמנוע את היציאה מן הנמל. טבק שכנע את הקצין התורן לשמור את הגשר פתוח, ובשבת, 4 בינואר 1969, בשעה 16:30 הפליגה אח"י "סער" לים בפיקוד משה טבק. למרות התחזית האופטימית נתקלה אח"י "סער" בדרכה בגלים גבוהים.
גם אח"י עכו, שיצאה לפניה, נתקלה בים סוער במפרץ ביסקאיה, ולאחר מכן נקלעה לסערה מערבית לפני גיברלטר. הספינה המתינה יממה בעגינה בחוף פורטוגל, שם עגנו גם אוניות אחרות שהיו בדרכן לים התיכון והמתינו לשוך הסערה. עם היחלשות הסערה המשיכה אח"י עכו לגיברלטר, שם קיבלה הוראה להמתין לאח"י סער. למחרת נפגשו הספינות בנמל גיברלטר. סא"ל שבתאי לוי הצטרף לאח"י סער והספינות המשיכו לחיפה. מפקד השייטת הדר קמחי חזר לשרבור וזומן לשיחת נזיפה הפגנתית של האדמירל הצרפתי.
האמברגו שהטילה צרפת על יצוא נשק לישראל עיכב את הבאתן ארצה של חמש ספינות נוספות בסדרה (שהובאו לישראל במבצע נועה).
סיור בצפון סיני וטיבוע ספינת הדיג אורית.
קרב ספינות הטילים שלא היה.
ב 13 במאי 1970, בעת סיור ביטחון שוטף "מקסיקו" בצפון סיני מצפון לאל עריש, הספינה בפיקודו של אברהם בכר, גילתה בסביבות 2100, (שעה 2200 שעון קיץ מצרים), מכ"ם של ספינת טילים מצרית ממערב לה ודיווחה זאת למפקדת חיל הים. אח"י חיפה בפיקוד יעקב אלון, שביצעה הפלגת ניסוי אמל"ח עם רפא"ל באזור חיפה, האזינה לתקשורת הת"ג וגילתה אף היא את מכ"ם הסטי"ל המצרי, וזאת במרחק מעל 160 מייל. הספינות החליפו מידע ביניהן והמסקנה הייתה שהאויב נמצא מזרחית לפורט סעיד ובטווח מעל 60 מייל מאח"י סער, הרבה מעבר לטווח המקסימלי של טיל הסטיקס שהוא 25 מייל.