בדצמבר 2020 פרסם המפקח על הבנקים בבנק ישראל הודעה לבנקים ולגופים המפוקחים, אשר הודיעה על הכוונה לגבש מדיניות ניהול סיכונים המתחשבת גם בסיכונים סביבתיים וסיכוני אקלים והשפעתם על הגופים המוסדיים, אולם אינה מתייחסת להשפעתם של הבנקים כגופים מממנים להחמרה או מניעת משבר האקלים.
בפברואר 2021 פרסמה רשות שוק ההון טיוטת תקנות המחייבת את הגופים המוסדיים לקבוע מדיניות השקעה ביחס לשיקולי ESG ולפרסם אותה, וכמו כן מדיניות הנוגעת לניהול סיכונים בתחומים אלה, יחד עם סיכונים טכנולוגיים וסיכוני סייבר.
באפריל 2021 פרסמה הרשות לניירות ערך מסמך הממליץ לחברות הציבוריות לפרסם דיווח בנושאים אלה, אך אינו מחייב אותן.
גישת גופים שונים בשוק.
גופים רבים במגזר השלישי שמו למטרה לקדם גישה זו בהשקעות, כך למשל הצהיר פורום החוסכים לפנסיה בישראל עם הקמתו בשנת 2011 על הכוונה לקדם גישת השקעה אחראית בכספי הפנסיה בישראל. בתחילת 2020 הוקם פורום כסף נקי, קואליציה של ארגוני חברה וסביבה, אשר שם לו למטרה להסיט השקעות מתחומים מזהמים אשר פוגעים באקלים.
בשנת 2017 האוניברסיטה העברית בירושלים הפכה למוסד הישראלי הראשון בישראל שמאמץ מדיניות של השקעה אחראית.
בשנת 2019 פרסם בית ההשקעות פסגות אמנה מנחה להשקעות חברתיות, בניסיון לפעול להסדרת השקעות האימפקט בהיקף רחב יותר. האמנה בין היתר: מבהירה כי השיקול הראשון בבחינת כל השקעה יתמקד בשמירה על הכספים המושקעים תוך שאיפה למקסום התשואה; מציעה סטנדרטיזציה של ציון ESG (ראשי תיבות: סביבה, חברה, מנהל תקין) שתוצמד למידע על אפשרויות ההשקעה ; חתירה לגילוי נאות בהקשר ההשקעות-האחראיות מהגופים שבהם מושקעים הכספים.
בנובמבר 2020 פורום כסף נקי הביא ליצירת "מדד ת"א 125 - אקלים נקי מדלקים פוסיליים", שהוא מקביל לאחד ממדדי ההשקעות המסורתיים, אך ללא חברות המעורבות בהפקתם של דלקי מאובנים.
בדצמבר 2020 הקימה הראל השקעות קרן ייעודית שתשקיע את רוב כספה בהשקעות אחראיות, וכן בית ההשקעות כרמים, המנהל כ-800 מיליון ש"ח, היה הראשון בישראל להכריז שלא ישקיע בחברות העוסקות בשרשרת הייצור של דלקי מאובנים.
ג'יימס והאפרסק הענק (סרט)
ג'יימס והאפרסק הענק (אנגלית: James and the Giant Peach) הוא סרט אנימציה מוזיקלי המבוסס על ספר באותו שם. הסרט בוים על ידי הנרי סליק והופק על ידי טים ברטון.
עלילה.
בשנות ה-30, ג'יימס הנרי טרוטר הוא ילד קטן אשר חי עם הוריו בחוף ים באנגליה. ביום הולדתו של ג'יימס, הם תכננו לנסוע לניו יורק כדי לראות שם את המקום הגבוה בניין אמפייר סטייט, אולם התוכנית השתבשה כאשר הגיע קרנף מהשמים והרג את ההורים של ג'יימס, וג'יימס עצמו עבר אל הדודות המרושעות ספייקר וספונג' אשר התייחסו אליו ברוע לב, העבידו אותו בפרך ואמרו לו שאם יעזוב יבוא הקרנף ויטרוף אותו.
כאשר הציל עכבישה מהמחיצה של הדודות, ג'יימס פגש איש מסתורי אשר הביא לו "לשונות תנינים" ירוקות אשר יכלו לשפר את חייו של ג'יימס, אולם האיש הזהיר אותו לא לאבד את הלשונות ונעלם. כאשר ג'יימס חזר לביתו הוא החליק ולשונות התנינים נפלו לאדמה. לפתע, בעץ ישן נתגלה אפרסק שגדל לממדים עצומים, בעקבות כך, ספייקר וספונג' החליטו להפוך את האפרסק הענק לאטרקציה ולהרוויח כסף. כאשר ג'יימס יצא החוצה ולקח ביס מהאפרסק הוא נתפס על ידי אחד מלשונות התנין והפך לדמות מונפשת. הוא קפץ דרך החור של האפרסק וגילה חבורה של חרקים ענקיים עם חלומות שונים (חגב, פרת משה רבנו, מרבה רגליים, עכבישה, תולעת גשם וגחלילית). בזמן שהדודות חיפשו את ג'יימס, מרבה הרגליים חתך את הקצה העליון של האפרסק, ואחרי מלא סיבובים, ג'יימס וחבריו החרקים נצפו עם האפרסק באוקיינוס האטלנטי.
כאשר ג'יימס נזכר בחלומו לנסוע לניו יורק, הוא והחרקים החליטו לנסוע לשם יחד בפיקודו של מרבה הרגליים (שציין כי הוא טייל ברחבי העולם), כאשר הם נלחמו בכריש רובוטי, הם תפסו 100 שחפים בעזרת הקורים של גברת עכבישה וניצחו את הכריש, בהמשך הדרך ג'יימס והחבורה היו רעבים ואז הבינו כי האפרסק הוא האוכל שלהם לחמישה מסעות. לאחר ששבעו וישנו, ג'יימס דיבר עם גברת עכבישה והיא סיפרה לו שהיא העכבישה שג'יימס הציל מהדודות וכשג'יימס דאג בגלל הדודות, העכבישה עודדה אותו, נשקה לו והשכיבה אותו לישון.
בסיוטו, ג'יימס נהיה תולעת והדודות ספייקר וספונג' עקבו אחריו וניסו לרסס אותו יחד עם הקרנף. כשג'יימס התעורר הוא וחבריו מצאו את עצמם באנטארקטיקה וכולם כעסו על מרבה הרגליים כי הוא נרדם בזמן השמירה. כשג'יימס שאל אותו אם הוא באמת טייל ברחבי העולם, אז מרבה הרגליים אמר שהוא טייל על שני דפים של נשיונל ג'יאוגרפיק. אולם לאחר ששמע את משאלתו של החגב ותקוותו למצפן, סיכן מרבה הרגליים את חייו וקפץ אל האגם הקפוא, במצולות הים הוא מצא מצפן אולם נתפס על ידי שלדים פיראטים. בעזרתם של ג'יימס וגברת עכבישה מרבה הרגליים ניצל והמסע נמשך.
כשהחבורה סוף סוף הגיעה לניו יורק, צצה סערה והקרנף הגיע, ג'יימס היה מפוחד, אבל התגבר על הפחד שלו בעזרת חבריו. אולם הקרנף הכה ברק על ג'יימס והאפרסק וכל חבריו החרקים נעלמו. בתוך האפרסק, כאשר לשון תנין נוסף תפס את ג'יימס הוא התעורר משנתו וכשיצא מהאפרסק הופתע ג'יימס לגלות כי הוא נמצא על בניין האמפייר סטייט.
אחרי שחולץ ג'יימס על ידי המשטרה ומכבי האש, ספייקר וספונג' הגיעו והכריחו את ג'יימס לחזור לביתן, אולם ג'יימס סירב וסיפר את כל הסיפור. לפתע כשהדודות עמדו להרוג את ג'יימס, הגיעו החרקים ועזרו לג'יימס להיפטר מהדודות המרושעות. ג'יימס הכיר לכל תושבי ניו יורק את חבריו החרקים והרשה להם לאכול מהאפרסק. גרעין האפרסק הפך לבית בסנטרל פארק וג'יימס חי עם חבריו החרקים והיו לו הרבה חברים. מרבה הרגליים התחרה לראשות העיר ניו יורק, החגב הפך לכנר מקצועי, תולעת הגשם הפכה להיות סמל של קרם גוף חדש, פרת משה רבנו הפכה לאחות, הגחלילית האירה את פסל החירות, העכבישה פתחה את "מועדון העכביש" וג'יימס חגג את יום הולדתו התשיעי עם משפחתו החדשה.
לאחר הכתוביות, ישנו משחק ארקייד חדש בשם "לעקוץ את הדודות" בהשתתפות הקרנף.
פרילפ
פְּרִילֶפּ (במקדונית: Прилеп, ) היא עיר בדרום מקדוניה הצפונית בשטח האזור הסטטיסטי פלגוניה, השוכנת 128 קילומטרים דרומית לבירה סקופיה ו-44 קילומטרים מביטולה. פרילפ היא העיר הרביעית בגודלה במקדוניה הצפונית מבחינת מספר התושבים.
היסטוריה.
במהלך המאה ה-4 לפנה"ס, עידן ממלכת מוקדון הוקם באזור יישוב בשם סְטִיבֶּרָה. בהמשך נכבש היישוב על ידי האימפריה הרומית ובמהלך המאה ה-3 יושב על ידי שבטים גותים. במהלך פלישת ההונים חרב האזור. בהמשך נשלט השטח על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה והיישוב מוזכר בשמו המודרני "פרילפ" בהקשר לקרב בלאסיצה שנערך ביולי 1014 ובמהלכו הובסו הבולגרים על ידי צבאו של בסיליוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית. בראשית אוקטובר חנתה פמליית הצאר הבולגרי סמואיל הראשון בפרילפ וקיבלה את 14,000 חייליו שנפלו בשבי הביזנטים ועוורו על ידם. בראותו את חייליו העיוורים והמושפלים, לקה סמואיל בהתקף לב וכעבור יומיים נפטר.
לאחר קריסת האימפריה הבולגרית הראשונה, נשלטה פרילפ לפרקים על ידי הביזנטים, ממלכת סרביה הראשונה והאימפריה הבולגרית השנייה. ב-1395 נכבשה פרילפ על ידי צבאותיו של באיזיט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. העיר נותרה בשליטת העות'מאנים למשך כ-500 שנים, עד לכיבושה בידי צבא ממלכת סרביה במהלך מלחמת הבלקן הראשונה. ב-1913, הועברה רשמית לחזקת הסרבים במסגרת הסכם בוקרשט אשר חתם את מלחמת הבלקן השנייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת בולגריה ולאחר תבוסת הבולגרים נכללה בשטחי ממלכת יוגוסלביה. ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והוורמאכט כבש את פרילפ. ב-26 באפריל נמסרה העיר לחזקת הבולגרים על רקע הצטרפות בולגריה למדינות הציר מתוקף חתימתה על ההסכם התלת-צדדי. ב-9 בספטמבר 1944 שוחררה העיר על ידי כוחותיו של יוסיפ ברוז טיטו ובהמשך, נכללה בשטחי יוגוסלביה. החל מ-1991, לאחר פירוק יוגוסלביה ועם הקמת מקדוניה נכללת העיר בשטחה.
הקהילה היהודית.
בפרילפ התגוררה קהילה יהודית ספרדית אשר ב-1890 מנתה כ-100 נפשות. לאחר תום מלחמת הבלקן השנייה ועזיבת השלטון העות'מאני שהטיב באופן מסורתי עם יהודי האימפריה, היגרו חלק מיהודי העיר אל מחוץ למדינה וחלקם לערים בתוך ממלכת סרביה בהן היו קהילות מבוססות יותר כגון בסקופיה ובביטולה. לפני מלחמת העולם השנייה, תועד מספר מועט של משפחות יהודיות בעיר. עם זאת, ברישומי משרד הפנים הבולגרי שטיפל בגירוש יהודי מקדוניה לטרבלינקה לא מתועדים מגורשים מהעיר. לאחר המלחמה התגוררו שלוש משפחות יהודיות בפרילפ. בראשית המאה ה-21, לא התגוררו יהודים בעיר.
כלכלה.
מבחינת תמהיל התמ"ג של פרילפ עולה כי מרביתו מגיע ממגזר התעשייה. העיר היא מרכז תעשיית עיבוד טבק וייצור סיגריות המתבסס על גידולי הטבק בשטחים החקלאיים הסובבים את העיר. בנוסף, קיימים מפעלים לעיבוד עץ, עיבוד מזון, טקסטיל, מוצרי שיש, מבשלת בירה ויקב. בעיר אף פועל "מוזיאון הטבק" ובו מצויים מוצגים המתארים את תהליך הייצור ומוצרי הטבק לאורך ההיסטוריה.
דמוגרפיה.