בערב ה-26 בספטמבר הגיעו כוחות הרגימנט ה-9 של הפרשים האוסטרליים, בפיקודו של בליצ'מור (Bleechmore) לראש פינה ומשם עלו לצפת, אשר נכנעה להם ללא קרב. בבוקר ה-27 בספטמבר נכנסו הפרשים האוסטרליים הקלים ללחימה בקרב גשר בנות יעקב ובכך סיימו את כלל כיבושה של ארץ ישראל, בדרכם לכיבוש דמשק, חבירה לכוחותיו של לורנס איש ערב וסיומה של המלחמה בזירה המזרח תיכונית.
משחקי בניית רשת
משחק בניית רשת (אנגלית: Network Creation Games / Network Formation Games) הוא מקרה פרטי של משחק עומס בתורת המשחקים. מודל זה הוצג לראשונה על ידי Fabrikant בשנת 2003.
במשחק זה קיים מספר משאבים נתון, והמחיר ששחקן כלשהו משלם על משאב שהוא בחר בו תלוי במספר השחקנים הנוספים שמשתמשים באותו משאב. המחיר המשולם על ידי כל שחקן הוא סכום המחירים של המשאבים בהם הוא מחזיק.
הגדרה פורמלית.
יהי formula_1 גרף מכוון, כאשר לכל קשת formula_2 יש עלות קבועה formula_3.
משחק בניית רשת עם n שחקנים על G מוגדר על ידי אוסף של קודקודי מקור וקודקודי יעד. לכל שחקן i מוגדר קודקוד מקור formula_4 וקודקוד יעד formula_5 (כלומר כל שחקן i מקושר לזוג קודקודים formula_6).
כמו כן לכל שחקן i, מרחב האסטרטגיות שלו הוא כל המסלולים formula_7 שמחברים את קודקוד המקור שלו לקודקוד היעד.
כל שחקן בוחר מסלול formula_8, כאשר המטרה היא למצוא מסלול בעל עלות מינימלית (עלות של מסלול היא סכום העלויות של הצלעות שמרכיבות את המסלול). העלות של כל צלע במסלול מחולקת בין כל השחקנים שבחרו בה לפי כלל חלוקה כלשהו.
נשתמש בכלל החלוקה הבא: formula_9, כאשר formula_10 הוא מספר השחקנים שבחרו בצלע formula_11.
המחיר של אסטרטגיה (כלומר אוסף המסלולים שבחרו כל השחקנים) היא סכום המחירים של המסלולים שנבחרו.
formula_12
חשיבות.
רשתות מחשבים גדולות, כגון האינטרנט, נבנות, מתופעלות, ונמצאות בשימוש על ידי מספר גדול של ישויות מגוונות ומתחרות (לדוגמה: כל ספק אינטרנט רוצה להגדיל כמה שיותר את רוחב הפס שלו על חשבון רוחב הפס של ספקים אחרים). לאור הכוחות המתחרים האלו, מאוד מפתיע עד כמה הרשתות הנ"ל מתפקדות ביעילות. בעזרת מודל זה של תורת המשחקים ניתן להסביר את יחסי הגומלין שמובילים ליצירת רשתות יעילות בעקבות פעולות של שחקנים אנוכיים.
תכונות עיקריות.
1. ככל שיותר שחקנים בוחרים בצלע כלשהי, מחיר השימוש בצלע זו יורד.
2. במשחק בניית רשת עם n שחקנים, מחיר האנרכיה חסום מלמעלה על ידי formula_13 (חסם הדוק)
3. במשחק בניית רשת עם n שחקנים, מחיר היציבות חסום מלמעלה על ידי formula_14 (חסם הדוק), כאשר formula_15 מציין את הסכום ההרמוני
איוואן גול
איוואן גול (Yvan Goll; 29 במרץ 1891 - 27 בפברואר 1950) היה משורר יהודי דו לשוני, צרפתי-גרמני, שהיטיב לכתוב באותה מידה בשתי השפות. גול היה מקורב הן לאקספרסיוניזם הגרמני והן לסוריאליזם הצרפתי.
חייו.
גול נולד בשם Lorrainer Isaac Lang, בצרפת אך היה לאזרח גרמניה כשאמו הצטרפה אל קרובי משפחתה במץ, שהייתה אז חלק מלוריין הגרמנית. הוא נמלט לשווייץ כדי להימנע מגיוס חובה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והתיידד עם הדאדאיסטים של קפה וולטייר בציריך, בעיקר האנס ארפ. גול כתב שירי מלחמה רבים, שהמפורסם בהם הוא "רקוויאם למתים של אירופה", וכן כמה מחזות, בהם "בן האלמוות" (1918).
בשנת 1917 פגש את קלייר איישמן. השניים השתקעו ב-1919 בפריז וב-1921 נישאו. בפריז עבד גול כמתרגם לגרמנית (בלייז סנדרר ויוליסס, בין השאר) ולצרפתית ועיבד את "שרפה באופרה" (Der Brand im Opernhaus, 1919) של גיאורג קייזר לתיאטר ל'גובר. גול התרועע עם אמנים רבים והקובץ שלו, "אורפיאוס החדש", אויר בידי גיאורג גרוס, רובר דלונה ופרנאן לז'ה. מארק שאגאל אייר קובץ של שירי אהבה מאת בני הזוג גול ופבלו פיקאסו אייר את Élégie d'Ihpetonga suivi des masques de cendre ("אלגיה איפטונגה ומסיכות של אפר") של איוואן גול מ-1949.
ב-1927 כתב את הלברית לאופרה סוריאליסטית, "ארמון מלכותי", למוזיקה של המלחין קורט וייל. כמו כן כתב את העלילה ל"אורפיאוס החדש", קנטטה של וייל, ולאופרה "מלוזינה", למוזיקה של מרסל מיכאלוביץ' ב-1920 ושוב, הפעם בגרמניה, מאת אריברט ריימן בשנת 1971.
בשנים 1939-1947 חיו בני הזוג גול כגולים בניו יורק, בחברת ידידים שכללו את ריצ'רד רייט, שטפן צווייג, הנרי מילר, קנת פאצ'ן, פיט מונדריאן וויליאם קרלוס ויליאמס, שתרגם כמה משיריו של איוואן. בין 1943 ל-1946 ערך גול את מגזין השירה הצרפתי-אמריקאי "המיספירות"ב-1945, השנה שבה אובחן כחולה בלוקמיה, כתב את "אלגיית אטום" ועוד שירים רדופי-מוות, שקובצו בכרך בשפה האנגלית "פירות מסטורן" (1946). "שירי אהבה", שכתב עם אשתו קלייר, הופיעו ב-1947. גול מת ב-1950 בפריז ונקבר בבית הקברות פר לשז, מול קברו של פרדריק שופן.
גול וצלאן.
איוואן גול היה מיודד עם המשורר פאול צלאן והאחרון תרגם כמה משיריו. גול הלך לעולמו בפברואר 1950 ולאחר הפרסום והשבחים להם זכה השיר "פוגת מוות" של צלאן, יצאה אלמנתו של גול, העיתונאית והמשוררת קלייר גול, בהאשמה כלפי צלאן, על כך שביצע גנבה ספרותית, כשעשה שימוש בדימוי "חלב שחור" בפואמה "פוגת מוות", כי זה היה דימוי שהמציא בעלה. צלאן נמנע ממתן תשובה ישירה להאשמה וטען שרק האמת חשובה לו. תשובה אניגמטית זו, כמו השירה שלו, הביאה למיני פרשנויות, לדוגמה, ג'ון פלסטינר, שכתב ביוגרפיה של צלאן, העלה השערה שהדימוי "חלב שחור" אינו מטפורה, אלא נלקח מתוך ז'רגון של שוכני המחנות, ז'רגון משותף לצלאן ולגול.
ישיבת בני עקיבא כפר הרוא&quot;ה
דן שיפטן
דן שיפטן (נולד ב-1950) הוא ראש המרכז לחקר הביטחון הלאומי באוניברסיטת חיפה, ומרצה בכיר במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה.
הוא לימד במכללה לביטחון לאומי של צבא ההגנה לישראל ובמכללה לפיקוד ומטה.
ביוגרפיה.
את השכלתו רכש באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת חיפה, אך לדבריו את כישוריו המקצועיים רכש בכוחות עצמו במכון שלח ובמכון טרומן. שיפטן שימש חוקר ומרצה באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטה העברית ובמכללה לביטחון לאומי. ייעץ לדרג הפוליטי והמקצועי הבכיר במשרד ראש הממשלה, במשרד הביטחון ובמשרד החוץ.
עיקר עיסוקו הוא בהיסטוריה הפוליטית בת-זמננו של המזרח התיכון, תוך התמקדות ביחסי ישראל-ערב, במערכת היחסים הבין-ערבית ובמדיניות המעצמות באזור ויחסי הגומלין ביניהן.
ספריו.
שיפטן פרסם כמה ספרים על הסכסוך הישראלי-ערבי ובהם:
שרוכים
ספר החשמונאים
שיטות הנעת חללית
ברוריה דוד
יחיא המו
מקדם הספק
מקדם הספק (formula_1) של צרכן חשמלי במעגל חשמלי עם זרם חילופין הוא היחס בין הספק יעיל (ממשי) לבין ההספק המרוכב של צרכן או עומס.
ככל שמקדם ההספק גדול יותר כן גדול יותר חלקו של ההספק הפעיל בהשוואה להספק המדומה, וכן הניצול של האנרגיה העוברת טוב יותר. מקדם ההספק במדינת ישראל כיום הוא 0.92.
צרכן חשמל אוהמי (התנגדותי) הוא התקן שהתנגדותו הפנימית והספק הצריכה שלו הם ממשיים בלבד, וכל הספק הצריכה פעיל. צרכן בעל התנגדות אוהמית והשראתית אינו אוהמי; לדוגמה, מנועים שיש בהם התנגדות אוהמית והתנגדות השראתית, שבהם קיימת זווית מופע בין הזרמים, וצרכנים אלה צורכים הספק פעיל והספק היגבי השראתי.
תאוריה.
במשולש ההספקים (ראו איור) ניתן לראות את היחס בין הספק ממשי, הספק מדומה והספק כולל מרוכב.
אם ההספק הממשי הוא P וההספק המדומה Q, אז ההספק המרוכב S הוא:
ומקדם ההספק:
עבור מקור מתח חילופין רגיל, ניתן לקשר את ההספק למתח V וזרם I באמצעות:
ובמקור תלת-פאזי:
במתקני מתח נמוך וברשתות, צרכנים מחוברים במקביל למקור, לכן המתח בנוסחה זו קבוע. שינוי מקדם הספק ניתן להשיג אך ורק על ידי שינוי הזרם. למטרה זו משתמשים בקבלים המחוברים במקומות שונים במקביל למתח ההזנה.
שיפור מקדם ההספק.
מקדם הספק ירוד גורם לשתי תופעות שליליות:
הרשות לשירותים ציבוריים - חשמל מחייבת את הצרכנים התעשייתיים לנקוט באמצעים אשר יביאו לשיפור מקדם ההספק ל-0.92.
מקדם הספק גבוה מזה אינו רצוי, ואסור שמקדם ההספק יהיה שווה ל-1, כיוון שדבר זה גורם למעגל להיכנס לתהודה מקבילית, תהודת זרמים. צרכני חשמל באופן כללי צורכים גם הספק פעיל וגם הספק היגבי השראתי. ברשת החשמל, חברת החשמל תשאף להקטין ברשתות את הכמות המלאה של צריכת הספק היגבי השראתי, כי הגנרטורים מייצרים הספק מדומה ואם קיימת אפשרות לספק הספק היגבי השראתי במקום הצריכה אז מקדם הספק יגדל. חברת החשמל מגבילה את צרכני החשמל בצריכה של הספק היגבי השראתי. לא ניתן לשנות את הצריכה של ההספק הפעיל.
היתרונות הכלכליים של שיפור מקדם ההספק הם:
נפלאם דת'
Carcass
מעין חודדה
מעיין בוזגלו
ז'אן ד'אלברה
ז'אן ד'אלברה (בצרפתית: Jeanne d'Albret; 7 בינואר 1528 - 9 ביוני 1572) או ז'אן השלישית מנאווארה, הייתה מלכת ממלכת נווארה ואמו של אנרי הרביעי, מלך צרפת.
ביוגרפיה.