היא הגרסה האחרונה של האוונטאדור, היא גם הלמבורגיני האחרונה שתשתמש במנוע V12, לפחות ללא סיוע חשמלי. היא נחשפה ב-7 ביולי 2021 והייצור שלה הוגבל ל-600 יחידות (350 מדגם הקופה ו-250 מדגם רודסטר). בעיצוב החיצוני, הפנימי ובביצועים היא שילוב של האוונטאדור S והאוונטאדור SVJ. העיצוב אגרסיבי וספורטיבי למדי עם ספויילרים בצידי המכונית כמו ה-SVJ אך ללא הכנף האחורי של ה-SVJ.
בתחום ההנעה היא כוללת גרסה משופרת למנוע ה-V12 בנפח 6.5 ליטר שכעת מספק 780 כ"ס ומומנט מרבי של 73.4 קג"מ, תוספת של 40 כ"ס מהאוונטדור S ותוספת של 10 כ"ס מדגם SVJ. לצד תוספת הכוח, האוונטדור LP780-4 זכתה בנוסף להפחתת משקל של 55 ק"ג לעומת דגם ה-S כך שמשקל הדגם עומד על 1550 ק"ג. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 2.8 שניות לדגם הקופה ו-2.9 שניות לדגם הרודסטר ומהירות מרבית של 355 קמ"ש.
מכוניות המבוססות על האוונטאדור.
למבורגיני וננו.
למבורגיני וננו היא מכונית-על אשר יוצרה בשנים 2013–2014, המבוססת על האוונטאדור ממנה יוצרו 5 יחידות מדגם הקופה 3 למכירה וה-2 הנותרים הם אחד אב טיפוס והשני לתצוגה ועוד 9 יחידות מדגם הרודסטר. השלדה והרכב יוצרו מסיבי פחמן. השם וננו נלקח משמו של שור מפורסם ממלחמות השוורים. וננו תומחרה בכ-4.5 מיליון דולר והייתה למכונית היקרה בהיסטוריה. לדגם 770 כוחות סוס, הוא מאיץ מאפס למאה קמ"ש ב-2.9 שניות ומהירותה המרבית עומדת על 356 קמ"ש.
גרסת הרודסטר של למבורגיני וננו הוצגה על נושאת המטוסים האיטלקית "קאבור", שעגנה בנמל מינה זייד באבו דאבי בשנת 2014,ולאחר מכן בתערוכת CES בשנת 2014 ביצועי הרודסטר נותרים זהים לזו של הקופה כשהרודסטר הוא כבד ב-50 ק"ג יותר מהקופה בגלל רכיבי חיזוק השלדה. הרודסטר יצא למכירה תמורת 3,300,000 אירו (לא כולל מס). מגרסת הרודסטר נמכרו 9 יחידות.
למבורגיני סנטנריו.
הוצגה בתערוכת הרכב בז'נבה במרץ 2016 לציון יום הולדתו ה-100 של מייסד למבורגיני פרוציו למבורגיני. היא כוללת מנוע בנזין V12 צילנדרים בנפח 6.5 ליטר המספק 770 כ"ס ב-8,600 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 2.8 שניות והמהירות המרבית עומדת על 350 קמ"ש (217 מייל לשעה).
הוצגה גם גרסת רודסטר.
למבורגיני SC18 אלסטון.
מבוססת על האוונטאדור SVJ ונבנתה על פי בקשה מיוחדת של לקוח. היא כוללת כנף אחורית גדולה והעלאת כוח המנוע ל-759 כ"ס. הוצגה בנובמבר 2018.
למבורגיני סיאן FKP 37.
למבורגיני סיאן FKP 37 היא מכונית הספורט היברידית הראשונה שנבנתה על ידי למבורגיני, לכבוד פרדיננד קרל פיך יו"ר קבוצת פולקסווגן לשעבר, חברת האם של למבורגיני שראשי התיבות שלו מדגישים את שם המכונית "FKP", ואת שנת הלידה שלו "1937". מנוע הבעירה פנימית הוא מנוע בנזין V12 צילנדרים בנפח 6.5 ליטרים המספק כ-785 כוחות סוס ב-8,500 סיבובים לדקה, עם מנוע חשמלי הנטען באמצעות סוללת ליתיום-יון המספק כ-34 כוחות סוס. שני המנועים מפיקים במשותף 819 כ"ס. תיבת הילוכים חצי אוטומטית בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 2.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 350 קמ"ש.
למבורגיני אסנצה SCV12.
היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיועדת למרוצים בלבד, שמיוצרת על ידי למבורגיני בייצור מוגבל (40 יחידות) משנת 2020. היא נחשפה ב-29 ביולי 2020. היא כוללת מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר המספק 830 כ"ס ב-8,500 סל"ד. המנוע בגרסת הנעה אחורית. תיבת הילוכים ידנית רציפה בעלת שישה הילוכים. המהירות המרבית עומדת על 305 קמ"ש.
המכונית אינה מותרת לנסיעה בכבישים ומיועדת לימי מסלול בלבד, למבורגיני לא מאפשרת לקונים להחזיק את המכונית בביתם אלא בהאנגר מיוחד באחד ממתקני למבורגיני. למבורגיני מאפשרת שליטה על מצלמות האבטחה של האנגר לכל בעל מכונית, בנוסף למבורגיני אחראית לכל תקלה שתהיה למכונית ולא הבעלים. בזמנים של מרוצים שבו אחד הבעלים מעוניין להשתתף במרוץ למבורגיני תביא את המכונית לאתר המרוץ. הקונים יקבלו גם אימון בחינם מנהגי המרוץ של היצרן.
למבורגיני SC20.
יוצרה על פי בקשה מיוחדת של לקוח לא כוללת שינויים רבים למעט הסרת השמשה הקדמית. הוצגה בדצמבר 2020.
למבורגיני קונטאש LPI 800-4.
היא מכונית היברידית שמבוססת על הלמבורגיני קונטאש. העיצוב החיצוני מעוצב בעיצוב רטרו עם אלמנטים מהקונטאש הישנה, הפגוש הקדמי בעיצוב דומה לקונטאש, פנסיים מרובעים ושמשה קדמית בצורת משושה כמו של הקונטאש, כונסי האוויר בצד עם דלתות הנפתחות כלפי מעלה הופכים את המכונית לכמעט הקונטאש הישנה אך יותר מודרנית. העיצוב הפנימי יותר מעוצב בסגנון של הלמבורגיני אוונטאדור והלמבורגיני סיאן.
היא כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.5 ליטר אטמוספירי (ללא מגדש טורבו) המספק 780 כ"ס עם מנוע חשמלי המספק 34 כ"ס, יחד שני המנועים מספקים 814 כ"ס. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 2.8 שניות ומ-0 ל-200 קמ"ש 8.6 שניות ומהירות מרבית של 355 קמ"ש.
סידני האמפריס
סידני (ארנסט) האמפריס (באנגלית: Sydney (Ernest) Humphreys; 26 בספטמבר 1926 - 16 בפברואר 2015) היה כנר ומורה קנדי.
סידני האמפריס נולד בצ'יליוואק, סמוך לוונקובר. מוריו לכינור היו גרגורי גארבוביצקי בוואנקובר, קתלין פרלוב בטורונטו, תומאס מתיוס ופרדריק גרינק באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון וג'ורג'ה אנסקו בפריז.
האמפריס עשה לו שם הן כנגן ראשי וסולן עם תזמורות שונות והן כחבר בהרכבים קאמריים. בשנים 1952 עד 1970 עמד בראש רביעיית אאוליאן הלונדונית במסעות הקונצרטיים שלה מחוץ לאנגליה, בהקלטות ובשידורי רדיו. בשנים 1954-65 היה חבר בשלישיית סנטה צ'צ'יליה וכנר ראשי בתזמורת פסטיבל באך בניצוחו של יהודי מנוחין, וכן הופיע כסולן עם כמה מתזמורות רשות השידור הבריטית. בין 1972 ל-1976 היה כנר ראשי בתזמורות שונות בבריטניה ובקנדה וכן עמד בראש מחלקת כלי הקשת בקונסרבטוריון של ויקטוריה בקנדה, משרה בה החזיק בשנים 1970-72 ושוב מ-1975 עד לפרישתו ב-2001. בשנים 1979-87 היה כנר ראשון ברביעיית המיתרים פרסל.
נפטר ב-16 בפברואר 2015.
שטרלינג
טרבור הורן
טרבור צ'ארלס הורן (באנגלית: Trevor Charles Horn; נולד ב-15 ביולי 1949) הוא מוזיקאי, זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי בריטי. החל משנת 2011 הוא חבר במסדר האימפריה הבריטית.
הורן הוא גיטריסט ובסיסט, והיה חבר בלהקות: הבאגלז, יס ו-ארט אוף נויז .
בשנת 1979, בתקופה בה היה הזמר והמנהיג של הבאגלז, כתב הורן את הלהיט Video Killed the Radio Star. הקליפ של השיר חנך את שידורי תחנת הטלוויזיה MTV ב-1981.
הורן הפיק אלבומים מצליחים רבים ועבד עם אמנים בריטיים ובינלאומיים כמו פרנקי הולך להוליווד, פט שופ בויז, פול מקרטני, שינייד או'קונור, מייק אולדפילד ורבים נוספים. הוא אחד מבעליה של חברת התקליטים הבריטית ZTT.
בשנת 1990 זכה הורן בפרס גראמי עבור הפקת השיר Kiss from a Rose של הזמר סיל והוא נחשב לאחת הדמויות המרכזיות והמשפיעות בתעשיית המוזיקה הבריטית בשלושים השנים האחרונות.
ביוגרפיה.
הורן נולד ב-1949 בעיר סנדרלנד המצויה בצפון מזרח אנגליה. הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו בשנות השבעים כנגן בתוכנית הטלוויזיה הבריטית בואו לרקוד. מאוחר יותר הוא התקבל כנגן ללהקת הליווי של זמרת הדיסקו טינה צ'ארלס ושם התוודע אל נגן הקלידים ג'פרי דאונס, התקופה בה התוודע אל סצנת הדיסקו השפיעה על פעילותו של הורן כמוזיקאי ומפיק.
בשנת 1978 הקימו הורן ודאונס את ההרכב The Buggles ואליהם הצטרפה לינדה אלן כזמרת מלווה ומתופפת, הורן היה הסולן והבסיסט ודאונס היה הקלידן. היה זה הרכב גל חדש אשר הנפיק שני אלבומי אולפן: עידן הפלסטיק (1980) וAdventures in Modern Recording (1981).
הורן ודאונס כתבו את הטקסטים והלחנים של להיטי הלהקה והורן הפיק את שיריה ואלבומיה. הורן סיגל לעצמו מראה חיצוני מוחצן ומשעשע אשר כלל משקפיים צבעוניים ענקיים, ובגדים צבעוניים במידות גדולות בהרבה ממדי גופו, הצד הוויזואלי של הלהקה הודגש מלבד הלבוש גם באמצעות הקליפים שהם הפיקו וגם באמצעות ההופעות החיות.
בין שני האלבומים אשר הלהקה הוציאה, הורן הצטרף אל להקת הרוק יס כסולן וגיטריסט ועם יס הוא הקליט ב-1980 את האלבום: דרמה. במסגרתו הורן השתתף בעבודת ההפקה. בראשית 1981 פרש הורן מלהקת יס, אולם עדיין נותר שותף להפקת שני אלבומים נוספים של הלהקה.
בין השנים 1983 ל-1985 היה הורן סולן ובסיסט בלהקת ארט אוף נויז . החל מראשית דרכה חברי הלהקה לא חשפו את זהותם ונהגו להסוות את פניהם באמצעות חפצים ומסיכות. היה זה הרכב גל חדש ניסיוני, והורן היה שותף לכתיבת השירים של ההרכב. הוא פרש ב-1985 מארט אוף נויז בעקבות החלטת חברי ההרכב לחשוף את זהותם.
החל משנת 1982 הורן ורעייתו ג'יל סינקלייר הם הבעלים של הוצאה לאור של מוזיקה בשם: שירים מושלמים. מדובר בחברה עצמאית, אשר נועדה לקדם להקות ומוזיקאים, ואשר היא מקושרת אל חברת התקליטים ZTT בדרך זו הורן קידם את להקתו ארט אופ נויז, את להקת פרופגנדה, מארק אלמונד, טינה טרנר ואמנים נוספים.