הישיבה בקרילוב נסגרה ב־1922, כנראה ביוזמת השלטונות הרוסיים, ורבי יחזקאל ברשטין חזר לסלובודקה. בתקופת שהותו הראשונה בה, עדיין לא הצטרפה אליו משפחתו והוא השתכן בחדר משותף עם בחורים צעירים. אחד משכניו לחדר נודע לימים כרב יצחק הוטנר. בתקופה זו הצטרף לכולל קובנה שבו למדו רבים מגדולי התורה של התקופה שבין מלחמות העולם.
בשנת תרפ"ג (1923), הקימו רבי נתן צבי פינקל "הסבא מסלובודקה" ובנו רבי משה פינקל, ישיבה לשכבת גילאים צעירה יותר מזו שהייתה בישיבת "כנסת ישראל", שמה של הישיבה נקרא "אור ישראל" והיא נועדה לשמש מעין ישיבת ביניים לבוגרי הישיבות הקטנות, בטרם כניסתם לישיבה הגבוהה. רבי יחזקאל ברשטין שולב בצוות הישיבה כר"מ. בשנים שאחר כך התפזר צוות הישיבה, ורבי משה נשאר לעמוד בראשה. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20, התפרסם שמו בעולם הישיבות הליטאי, וכשהדפיס ב־1935 את ספרו "דברי יחזקאל" הוא זכה לתפוצה רחבה, ורבים מחידושיו מצוטטים בספרי בני התקופה ומשמשים נושא לענות בו, בשיעורי ראשי ישיבות.
ספרו "דברי יחזקאל" בנוי בצורה של "מערכות" המקיפות כל נושא עד תומו, בכל הסוגיות בתלמוד העוסקות בו. בהקשר לכך סיפר אחד מתלמידיו שרבו הסתייג מאוד מהמושג שרווח אז בישיבות "ווארט" (מיידיש: מילה), חידוש מבריק על שאלה מקומית שאינו מחויב לבירור מקיף ושורשי. הוא מצוטט כמי שנהג לומר: .
בח' בחשוון תש"ב (29 באוקטובר 1941), נרצח יחד עם יהודים רבים בפורט התשיעי, יום לאחר "האקציה הגדולה" בגטו הגדול של קובנה.
משפחתו.
בנו היחיד יעקב, נפצע אנושות בהיותו ילד כבן שמונה, ב־1928. הוריו נסעו איתו למרכז רפואי בגרמניה, אך הוא נפטר כעבור שבועיים. אשתו שפרה ובנותיהם מינה ורבקה נרצחו ב-4 באוקטובר 1941. בתו מרים ברגשטיין ובנה צבי הירש שרדו לאחר פטירתו עד חיסול גטו קובנה בקיץ 1944, אז נרצחו. בעלה רבי ישראל ברגשטיין שהיה נתין אמריקאי הצליח להגיע לארצות הברית ולארגן ויזה לבני המשפחה, אך לא הספיקו לממש את הרישיון לפני פלישת הגרמנים. בתו חיה ליבא אבין, נסעה ב־1935 לדרום אפריקה, והיא היחידה מצאצאיו ששרדה. היא ובעלה זלמן עלו לישראל, ולהם שלושה ילדים. היא נפטרה בתל אביב, בט"ו באלול תשנ"ז, 17 בספטמבר 1997.
יחזקאל ברשטיין
מקיוולי
גבריאל בן שמחון
מילון היסטורי של שווייץ
מילון היסטורי של שווייץ (בגרמנית: Historisches Lexikon der Schweiz; בצרפתית: Dictionnaire historique de la Suisse; באיטלקית: Dizionario storico della Svizzera) הוא אנציקלופדיה מקיפה על ההיסטוריה של שווייץ, כפי שהיא משתקפת במחקר ההיסטורי המודרני, במטרה להנגיש את מסקנותיו לקהל רחב ככל האפשר.
פרויקט עריכת המילון החל בשנת 1988 ועם השלמתו בסוף 2014, הוא כולל 13 כרכים, המכילים כ-36,000 ערכים.
המילון.
האנציקלופדיה-מילון מתפרסמת על ידי קרן של האקדמיה השווייצרית למדעי הרוח והחברה (ה-SAGW/ASSH) והחברה ההיסטורית השווייצרית (SGG-SHH), וממומנת בעיקר ממענקי מחקר ממשלתיים. צוות העורכים של האנציקלופדיה כולל 35 איש המרכזים את העריכה וההוצאה לאור, ולצידם פועלים כ-100 יועצים אקדמיים, 2500 היסטוריונים ו-100 מתרגמים.
האנציקלופדיה נערכת בשלושת השפות הלאומיות השווייצריות במקביל, בגרמנית ("Historisches Lexikon der Schweiz", ובקיצור: HLS), צרפתית ("Dictionnaire Historique de la Suisse", ובקיצור: DHS) ואיטלקית (Dizionario storico della Svizzera).
המילון מכיל כ-40,000 ערכים, הכוללים: ביוגרפיות, ערכים על משפחות שווייצריות, על מקומות (ערים, קנטונים, מדינות לאום אחרות, מבצרים, ועוד) ומאמרים אנציקלופדיים אוניברסליים (תופעות ומושגים היסטוריים, מוסדות, אירועים וכדומה).
מהדורה מקוונת.
החל מ־1998, זמינה ברשת האינטרנט מהדורה מקוונת של המילון, בכך מנגישה ההוצאה את כל התוכן הטקסטואלי שבמהדורה המודפסת בחינם לקהל הגולשים. ניתנת גישה לכל המאמרים, אולם תמונות ואיורים אינם מוצגים.
ויגן-פרנדלי
מעשי ג'וקרים
מעשי ג'וקרים (באנגלית: Impractical Jokers) היא תוכנית מצלמה נסתרת/מתיחות אמריקנית המצולמת בניו יורק. התוכנית עלתה לשידור לראשונה בערוץ TruTV ב-15 בדצמבר 2011. בישראל, התוכנית משודרת בנטפליקס בשם "מתיחות או לא להיות".
בתוכנית מככבים ארבעת חברי ההרכב הקומי "The Tenderloins" (ג'ו גאטו, ג'יימס מוריי, בריאן קווין וסאל וולקאנו), אשר הם חברים במציאות עוד מהתיכון, שמאתגרים האחד את השני לבצע מתיחות המצולמות במצלמה נסתרת.
לאורך השנים הופקו גרסאות מקומיות לתוכנית במדינות בריטניה, הולנד, בלגיה, ברזיל, לבנון, יוון, קנדה, ושוודיה.
ב-31 בדצמבר 2021 הודיע ג'ו גאטו על פרישתו מצוות משתתפי התוכנית אחרי עשור ותשע עונות, בעקבות פרידתו מאשתו, בסי.
סרט עלילתי באורך מלא של מעשי ג'וקרים יצא לאקרנים ב-21 בפברואר 2020.
פורמט.
לפני כל אתגר ארבעת חברי ההרכב מתווים את כללי האתגר אותו יבצעו. האתגרים הפשוטים יחסית כרוכים בכך שכל אחד מהחברים, בתורו, יבצע את המתיחה כאשר יתר חברי ההרכב אומרים לו בזמן אמת דבר מה מביך אותו עליו לומר בעת מפגש עם אנשים אקראיים. האתגרים היותר מורכבים כוללים מקרים בהם כל אחד מחברי ההרכב צריך בתורו לשכנע אנשים אקראיים לומר או לעשות דבר מסוים. במקרים הנדירים בהם חברי ההרכב לא מסוגלים לבצע את האתגרים, הם נפסלים באופן אוטומטי.
המיקום בו חברי ההרכב עורכים את האתגרים יהיה בדרך כלל שטח ציבורי כגון פארק עירוני או טיילת.
חבר ההרכב שצבר הכי הרבה הפסדים בפרק מוגדר כחבר שהפסיד באותו הפרק ונשלח לבצע בסוף הפרק אתגר קצר מול קהל אשר לעיתים רבות מביך יותר מארבעת האתגרים הקודמים.
סך הכל הפסדים לאורך עונות התוכנית.
סך ההפסדים לאורך עונות התוכנית, נכון לעונה השמינית, פרק 26:
המנצח/ים בעונה   המפסיד/ים בעונה
הערות שוליים.
__noTOC__
גן הזיכרון (בית הכרם - יפה נוף)
גן הזיכרון הוא גן עירוני בפאתי שכונת בית הכרם בירושלים, שבו ניצבת אנדרטה לזכר 75 בני שכונות בית הכרם ויפה נוף, שנפלו במערכות ישראל.
הגן נבנה על גבי מדרון ההר המשתרע בין רחוב הארזים לדרך איש-שלום. אורכו כמאתיים מטרים והוא מעוצב כשביל המתמשך בין עצים, צמחייה, קירות אבן וסלעיות. בפינות אחדות לאורך השביל הוקמו רחבות ובהן מתקני משחקים לילדים.
במרכז הגן ניצבת האנדרטה - קיר אבן לבנה קשתי, נמוך ומאורך, שלפניו כיכר דשא מעוגלת קטנה. על גבי הקיר נחרתו שמות החללים בסדר אלפביתי, כל אחד בציון שנת לידתו ושנת מותו. בראש הקיר משמאל נקבעה הכתובת: לזכרם של בני השכונות בית הכרם ויפה נוף שנפלו למען ביטחון ישראל.
מהגן מתמשך שביל אל מנהרה שנבנתה מתחת לדרך איש שלום ומובילה על היער הנטוע במדרון שתחתיה.
הגן נבנה ביוזמת עיריית ירושלים וארגון יד לבנים. הוא תוכנן על ידי האדריכל ירמי אפשטיין.
אלכס סמונד
מרלין וורינג
אלכס סאמונד
אפי חביביאן
אפרים (אפי) חביביאן (נולד ב-1962) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב המכהן כנציג משטרת ישראל במטה לביטחון לאומי.
חייו.
חביביאן היה חניך ומדריך בתנועת בני עקיבא. שירת בצה"ל כלוחם וכקצין בחטיבת הצנחנים והשתחרר לאחר מילוי תפקיד של סגן מפקד פלוגה.
התגייס למשטרת ישראל ב-1984, הצטרף ליס"מ ירושלים ב-1991 כסגן מפקד היחידה וב-1995 מונה למפקדה.
במהלך יולי 1995 היה מעורב באירוע בו הפעיל אלימות פיזית נגד נשים מהישוב היהודי בחברון שמחו על מעצר בנות משפחתן. חביביאן נדון לארבעה חודשי מאסר על תנאי ולקנס בסך של 5000 ש"ח לאחר שהורשע בבית משפט השלום בעבירה של תקיפה הגורמת לחבלה ממשית לאשה אחת ותקיפה סתם של שתי נשים.
כיהן כסגן מפקד מרחב דוד. ב-2007 קודם לדרגת ניצב משנה ומונה לקצין אג"ם של מחוז ירושלים. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד מרחב נגב במחוז דרום. בינואר 2014 מונה למפקדו של מרחב קדם, מרחב חדש של המחוז שאחראי על פעולות השיטור במזרח ירושלים. באוקטובר 2014 מונה למפקד מרחב ציון בדרגת תת-ניצב.
בעקבות רצח שירה בנקי והדקירות במצעד הגאווה בירושלים ב-2015 נרשמה לחביביאן הערה פיקודית לאור ליקויים בפעילות מרחב ציון, בעיקר בציר המודיעיני. במרץ 2016, מונה חביביאן לתפקיד נציג משטרת ישראל במטה לביטחון לאומי.
חביביאן נשוי, אב לארבעה ומתגורר בכפר מנחם.
מבצר שטונף
נערי בווין
נערי בֶּווין (באנגלית: Bevin Boys) הוא הכינוי שניתן לכ-48 אלף גברים בריטים צעירים, שגויסו באקראי לעבודה במכרות הפחם של בריטניה בשנים 1943 עד 1948, במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה. עבודתם הייתה חיונית למאמצי המלחמה הבריטיים, אך שירותם ותרומתם עבורו הוכרו רק שנים רבות לאחר מכן.
רקע.
בראשית מלחמת העולם השנייה גויסו כורי הפחם בבריטניה לשירות צבאי, לאחר שהממשלה לא הייתה מודעת לחשיבות עבודתם של כורים מקצועיים במכרות. עד למחצית 1943 נגרעו מכוח העבודה של מכרות הפחם 36 אלף כורים מקצועיים, שתחת רובם לא באו מחליפים. עקב המלחמה גם לא הייתה בריטניה יכולה לייבא פחם מחו"ל. בהדרגה התפתח במדינה מחסור גובר והולך בפחם, לצורכי המלחמה כמו גם לצורכי הציבור האזרחי. הממשלה פנתה אל ציבור המיועדים לשירות צבאי להתנדב לעבודה במכרות, אך ההיענות לכך הייתה מעטה.
בדצמבר 1943 הגיע המחסור בפחם לשיא, כאשר במדינה נותר מלאי פחם לשלושה שבועות בלבד. ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל הטיל על שר העבודה והשירות הלאומי ארנסט בווין להביא להגברת תפוקת הפחם.
התוכנית.