במהלך הרבעון הראשון של שנת 2016 צמחה פינלנד מעל לצפוי, בכ־1.6%, עקב רפורמות רבות והתחזיות העידו על הפשרת הקיפאון הכלכלי בו הייתה המדינה שרויה בשנים קודמות. באפריל 2018 הוחלט לבטל את הניסוי.
מדינת רווחה.
פינלנד דוגלת במדיניות סוציאל־דמוקרטית הכוללת מעורבות סוציאלית חלקית של הממשלה למען כלל אזרחיה, בדומה למדינות סקנדינביה.
בפינלנד מחוקקים כמה חוקי יסוד חברתיים, בהם חוק ה"חינוך חינם" המאפשר לכל ילד ללמוד מיום לידתו ללא עלות כלל ואף לקבל סיוע מהמדינה בעת לימודיו. פינלנד נחשבת קרוב לעשור למדינה עם החינוך האיכותי ביותר על פי מבחני פיז"ה העולמיים.
שרותי הבריאות בפינלנד ניתנים ללא תשלום. בסוף המאה ה־20 עברו שרותי הבריאות בפינלנד רפורמות מקיפות, לאחר שפיגרו בהשוואה לשכנות הסקנדינביות, ומאז ניכר שיפור ברמת השירותים, נכון לשנת 2019 פינלנד נחשבת למדינה עם מערכת הבריאות הטובה בעולם ואחת מהמתקדמות בעולם.
אזרחי פינלנד זכאים לדמי אבטלה גבוהים (80% מגובה הכנסה הקודם שלהם) ול־25 ימי חופש בתשלום על ידי המדינה. בנוסף לכך, אימהות בפינלנד זכאיות ל־500 ימי חופשת לידה בתשלום והאבות יכולים לחלוק את החופשה גם כן.
השכר הממוצע בפינלנד עומד על כ־2,950 אירו לחודש. השכר הממוצע לעובד יצור (APW) הוא כ־33,000 אירו בשנה.
בתחילת שנת 2020, ראשת ממשלת פינלנד סאנה מרין, הצהירה כי היא תהיה מעוניינת לקדם יוזמה וניסוי חברתי שבו ייבחן שבוע עבודה קצר יותר הכולל 6 שעות עבודה יומיות שנפרסות על כארבעה מימות השבוע.
זאת לאחר החלת יוזמת חוק עבודה גמיש יותר לעובדים שמעניק לעובדים את האפשרות לבחור מתי להגיע לעבודה ובמידת האפשרות מעודד עבודה מהבית.
נכון לשנת 2019, פינלנד נחשבת למדינה המאושרת ביותר בעולם בה האזרחים המרוצים ביותר בעולם.
גאוגרפיה.
פינלנד היא מדינה בעלת אלפי אגמים ואיים, וליתר דיוק, 187,888 אגמים ו־179,584 איים. אחד מהאגמים הללו - אגם סאימה - הוא החמישי בגודלו באירופה. הנוף הפיני מישורי ברובו, וכולל מעט גבעות. הנקודה הגבוהה ביותר היא הר האלטיטונארי הנמצא בצפון לפלנד, אשר מתנשא לגובה של 1,328 מ'. מלבד האיים והאגמים, קרוב ל־68 אחוזים מאדמת פינלנד מכוסה יערות, והאדמה ברובה איננה ניתנת לעיבוד חקלאי. רוב האיים מרוכזים דרומית־מערבית לפינלנד־גופא, כחלק מהארכיפלג של איי אולנד, וכן לאורך החוף הדרומי במפרץ פינלנד. פינלנד היא אחת המדינות הבודדות בעולם ששטחן ממשיך לגדול: הודות ללחץ הדוחף את הקרקע שכוסתה שכבה עבה של קרח בעידן הקרח האחרון כלפי מעלה, שטח המדינה גדל בסביבות שבעה קמ"ר בשנה.
האקלים בדרום פינלנד הוא אקלים צפוני ממוזג. בצפון פינלנד, ובמיוחד בפרובינציה של לפלנד, שורר אקלים תת־ארקטי, המאופיין בחורפים קרים ואף סוערים, ובקיצים חמימים למדי. הטמפרטורה המינימלית שנרשמה בפינלנד היא מינוס 51 מעלות צלזיוס (בחורף 1999).
כרבע משטחה של פינלנד ממוקם מעל החוג הארקטי וכתוצאה מכך ניתן לחזות באור היום גם בחצות הלילה. בנקודה הצפונית ביותר של פינלנד, השמש אינה שוקעת קרוב ל־73 ימים ברציפות בקיץ, ואינה זורחת קרוב ל־51 ימים ברציפות בחורף.
צפון פינלנד הוא אזור הררי אף על פי שפסגת האלטיטונארי מגיעה רק ל־1,328 מטר.
עולם החי והצומח.
בפינלנד יותר מ־300 מיני עופות, בהם עגורים ועופות דורסים שפעמים רבות מתאימים את עצמם לסביבה בזכות כסות נוצות לבנה, המתאימה לסביבה המושלגת ומתחלפת לרוב עם בוא הקיץ; מלבד העופות, בפינלנד איילים, כשהמוכר בהם הוא אייל הצפון שעליו התבססו הלאפים כמעט לחלוטין בחייהם; הם אכלו את בשרו, שתו את חלבו, והשתמשו בעורו כחומר דלק וכיסוי לבניית אוהלים, וכן קיפודים, בונים, ארנבון מצוי ולמינגים. בין הטורפים הנפוצים בפינלנד ניתן למנות את חתולי בר וחתוליים וסמוריים אחרים, כשהגדול מן הטורפים הוא הדוב החום. רוב יערותיה של פינלנד מחטניים (טייגה), כמו בשאר האזורים בסקנדינביה, ונפוצים בהם בעיקר האורן, הארזית האשוחית, הליבנה, וכן עוד עצים מחטניים, רבים מהם גבוהים מאוד.
צבא וביטחון.
כוחות ההגנה של פינלנד (בפינית: Puolustusvoimat; בשוודית: Försvarsmakten) הם הכוחות המזוינים של פינלנד שנוסד בסביבות 1918, והוא מורכב מארבע זרועות עיקריות:
בצבא הפיני יש גיוס חובה רק לגברים והנשים רשאיות להתגייס בהתנדבות. הצבא הפיני מונה כ-100,000 חיילים, כ-200 טנקים וכ-50 מטוסי קרב.
בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה בתחילת 2022, גבר אחוז המצדדים בהצטרפות לנאט"ו באופן משמעותי. ראש ממשלת פינלנד, סאנה מארין, הכריזה באמצע אפריל שהצטרפות לארגון תידון בפרלמנט בשבועות הקרובים. ב-18 במאי 2022, בוצע שינוי היסטורי במדיניות ההגנה של פינלנד. ביחד עם שוודיה, היא הגישה באופן רשמי לארגון נאט"ו מסמך בקשת הצטרפות לארגון. שינוי זה בוצע לאור הפלישה הרוסית לאוקראינה.
דמוגרפיה.
ישנן שתי שפות רשמיות בפינלנד: פינית (Suomalainen), השגורה בפיהם של 92% מהתושבים, ושוודית, שמהווה שפת האם של כ־5.5% מהאוכלוסייה. פינים ופינים שוודים נתפסים בדרך כלל כמשתייכים ללאום זהה. הפינים־שוודיים מרוכזים בעיקר באזורי החוף; ישנו הבדל תרבותי דק בין תרבותם לבין זו של הפינים "האתניים", המופנמת יותר. השוני, עם זאת, אינו מהותי ואינו גדול מההבדל שבין התרבות המערב-פינית לתרבות המזרח-פינית. שפות מיעוט נוספות הן רוסית ואסטונית. בלפלנד הצפונית מרוכזים כ־7,000 בני הסאמי (לאפים), והם דוברים ניב פינו־אוגרי סאמי.
לאחר מלחמת החורף היה צורך ליישב מחדש 12% מאוכלוסיית פינלנד. פיצויי מלחמה, אבטלה וחוסר וודאות באשר לסיכויה של פינלנד לשרוד כמדינה ריבונית תחת צלה של ברית המועצות הביא לגל הגירה מחוץ לפינלנד. עד שנות השבעים היגרו כחצי מיליון פינים אל מחוץ לגבולות המדינה, ובעיקר לשוודיה, אף על פי שכקרוב למחצית מהם שבו לפינלנד בסופו של דבר.
החל משנות ה־90 המאוחרות פתחה פינלנד את שעריה בפני פליטים ומהגרים בקצב השווה לזה של שאר מדינות סקנדינביה, אף על פי שמספרם הכולל של הפליטים בפינלנד נותר נמוך. חלק ניכר מהמהגרים הגיע מברית המועצות לשעבר; אולם מאז קבוצות המהגרים השונות בפינלנד דוברות יותר מארבעים שפות.
בתחילת המאה ה־21 אחוז המהגרים בפינלנד נמוך יחסית לשכנותיה, ועומד על 5% מכלל האוכלוסייה. הממשלה מנסה לקדם הקלות וחוקים המיטיבים עם מהגרים על ידי תמריצים והטבות שונות. בעשור השני של המאה ה־21 הכריזה הממשלה על רפורמות רבות בנושא על מנת להוביל הגירה לפינלנד.
מאז ומתמיד התרכזה אוכלוסייתה של פינלנד בחלקים הדרומיים של המדינה, וביתר שאת אחרי תהליכי העיור שחלו במאה ה־20. הערים הגדולות והחשובות ביותר בפינלנד הן הלסינקי, טמפרה, טורקו, ואואולו. אוֹאוּלוּ היא העיר היחידה הממוקמת בצפון־מרכז פינלנד שאוכלוסייתה עולה על 100,000 תושבים.
רוב תושבי פינלנד (70%) משתייכים לכנסייה הלותרנית של פינלנד, ואילו אחוז אחד משתייך לכנסייה האורתודוקסית הפינית. 27% אינם רואים עצמם כמשתייכים לדת כלשהי. יתר התושבים משתייכים לקבוצות פרוטסטנטיות שונות, קתוליות, בודהיזם, יהדות ואסלאם.
בפינלנד, ישנו חוק האוסר על רישום דתו של אדם, לכן מספרי הקהילה הדתית משתנים בין סקר לסקר.
בתחילת המאה ה־21 ישנה נטייה בקרב צעירים לעזיבת הדת והצהרה כ"חסרי דת". מעמד זה מקובל בפינלנד וכבר שנים רבות הממשלה מנסה לקדם הפרדת שרותי הדת מהמדינה. כך למשל פינלנד הייתה המדינה הסקנדינבית הראשונה שהפרידה בין הנצרות הלותרנית לבין המדינה, באמצע המאה ה־19.
אסלאם בפינלנד.
ההתיישבות המוסלמית הראשונה בפינלנד צוינה כבר במאה ה-19. הקבוצה הגדולה הראשונה של המוסלמים שהגיעו לארץ היו הטטרים ובשקירים. הקהילה הורכבה מסוחרים וחיילים ששרתו בצבא האימפריה הרוסית בפינלנד כאשר הייתה תחת שליטתה. במהלך התקופה הוקם בית קברות מוסלמי ובית תפילה לחברי הקהילה. חלק החיילים ומשפחותיהם נשארו בארץ לאחר סיום השלטון הצאר ואף אוזרחו כאזרחי המדינה שנים ספורות לאחר עצמאותה של פינלנד. בשנת 1925 הוקם "האיגוד האסלאמי הפיני", ארגון שבפועל מקבל לשורותיו כחברים תושבים ממוצא טטרי. בשנות השמונים חודשה ההגירה המוסלמית ונאמדה בכאלף מהגרים ובמהלך שנות התשעים אף הוכפל מספר המהגרים לעשרות אלפים אשר מוצאם ממדינות אסיה, אפריקה ומדינות יוגוסלביה לשעבר. כיום דת האסלאם היא השנייה בגודלה בפינלנד, עם כ־2% מוסלמים (כ־70,000 איש) על פי הערכות.
יהדות פינלנד.
יהודים הורשו להתיישב בתחומי פינלנד של היום רק במחצית השנייה של המאה ה־19, בתקופת השלטון השוודי הותר ליהודים להתגורר רק בשלוש ערים מרכזיות בשוודיה, אך לא בשטח פינלנד. לאחר כיבושה של פינלנד בידי הרוסים הותר לחיילים היהודים (קנטוניסטים), ששירתו בפינלנד להישאר בפינלנד עם משפחותיהם לאחר שחרורם, והם קיבלו זכויות כחיילים. בקהילה מספרים שאת נשותיהם הביאו החיילים ממקומות מגוריהם המקורים בסיוע הקהילות שם חיילים אלה הם אשר בנו את תשתית הקהילה הקיימת עד היום. בית הכנסת הראשון נבנה בשנת 1906. באותה תקופה גרו בפינלנד כאלף יהודים. בהמשך הצטרפו יהודים ממקומות נוספים. במאה ה־20 זכו היהודים בפינלנד בזכויות אזרחיות.
בזמן מלחמת העולם השנייה כאשר פינלנד נלחמה לצד גרמניה הנאצית נגד רוסיה, נלחמו היהודים בשרות הצבא הפיני, תחת מרותו של הצבא הגרמני. למרות השותפות עם הגרמנים לא נפגעו יהודי פינלנד מאירועי השואה ולמעט גירוש של מספר פליטים יהודים מאוסטריה ומהמדינות הבלטיות שמרה ממשלת פינלנד על זכויותיהם המלאות של אזרחיה היהודים.