האוסף של המאה ה-10 מיוחס לפעמים (באופן שגוי) לסופר קסיאנוס באסוס (המאה ה-6 או ה-7), שהאוסף שלו, שנקרא גם הוא "גאופוניקה", או "קטעים על חקלאות", שולב בחיבור ששרד. באסוס התבסס רבות על חיבורו של מלקט אחר על חקלאות, וינדוניוס אנטוליוס (המאה ה-4), "אוסף פעילויות חקלאיות".
המקורות היסודיים (העתיקים) של הגאופוניקה כוללים את פליניוס הזקן, סופרים שונים ביוונית על חקלאות ווטרינריה מהתקופה ההלניסטית והרומית שלא נשמרו, האגרונום הקרתגי מגון , ואפילו חיבורים הידועים בשמו של הנביא הפרסי זורואסטר. שמות המקורות העיקריים לכל חלק מצורפים לטקסט, אם כי גילם ונכונותם של ייחוסים אלה נותרים בספק.
מסורת כתב היד היווני מורכבת ביותר ואינה מובנת במלואה. תרגומים לסורית, פרסית אמצעית (פהלוי), ערבית וארמנית, מעידים על הפופולריות של החיבור ברחבי העולם.
תוכן.
הגאופוניקה כוללת כל סוג של מידע "חקלאי", כולל ניחוש שמימי וארצי, גידול גפנים, גידול זיתים, דבוראות, רפואה וטרינרית, בניית בריכות דגים ועוד.
או. קיי.
אוקיי (פירושונים)
ריבוי בשיעורים
סיינט ויטוס
וסלי ליבסי ג'ונס
ריצ'רד וינסנט, הברון וינסנט מקולשיל
ריצ'רד פרדריק וינסנט, ברון וינסנט מקולשיל (; 23 באוגוסט 1931 - 8 בספטמבר 2018), היה פילדמרשל בצבא בריטניה אשר שימש כראש מטה ההגנה בין 1991–1992, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1993–1996.
ביוגרפיה.
וינסנט נולד באוקסברידג', בנם של פרדריק וינסנט ופרנסיס אליזבת וינסנט (לבית קולשיל). הוא התחנך בבית הספר אלדנהאם בהרטפורדשייר. והוא התגייס לצבא הבריטי כטוראי, ולאחר שלמד בבית הספר לקצינים של מונס, הוסמך כקצין בדרגת לוטננט משנה בחיל התותחנים המלכותי ב-7 ביולי 1951. בשנים הראשונות הוא שירת בארמיית הריין הבריטית. ב-13 במרץ 1953 הוא הועלה לדרגת לוטננט, וב-23 באוגוסט 1958 לדרגת קפטן. ב-1960 הוא הועבר למכון למחקר המכ"ם במאלברן, וב-1962 חזר לגרמניה. בין 1962–1963 עבר קורסים שונים במסגרת המכללות של הצבא הבריטי, ולאחר מכן הועלה לדרגת מייג'ור ב-23 באוגוסט 1965, והוצב במלזיה במהלך העימות האינדונזי-מלזי.
ב-1968 הוצב וינסנט במשרד ההגנה, וב-27 בפברואר 1970 הוא קודם לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד רגימנט ההגנה האווירית ה-12. הרגימנט הוצב בגרמניה ולאחר מכן נשלח לאירלנד והשתתף במבצע באנר. ב-1972 הועבר לשמש כמדריך במכללת קימברלי. ב-30 ביוני 1974 הוא הועלה לדרגת קולונל, ושנה לאחר מכן הועלה לדרגת בריגדיר. בהמשך אותה שנה הוא מונה למפקד הבריגדה ה-19. הוא הפך לסגן המזכיר הצבאי במשרד ההגנה בינואר 1979 ולאחר קידומו לדרגת מייג'ור גנרל ב-1 באפריל 1980, הוא הפך למפקד המכללה הצבאית המלכותית למדעים ביולי 1980. ב-1 בספטמבר 1983 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל. ב-1984 הוא הפך לאביר במסדר האמבט. ב-3 בנובמבר 1986 הוא הועלה לדרגת גנרל, ובאוקטובר 1987 מונה לסגן ראש מטה ההגנה. ב-1990 הוענק לו תואר אביר הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית.
ב-2 באפריל 1991 הוא הועלה לדרגת פילדמרשל ומונה לראש מטה ההגנה. ב-1 בינואר 1993 הוא פרש מהתפקיד ומונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-14 בפברואר 1996 הוא פרש מהצבא. ב-3 בספטמבר של אותה שנה הוענק לו התואר "הברון וינסנט מקולשיל". הוא נפטר ב-8 בספטמבר 2018.
איימי וקס
איימי לורה וקס (באנגלית: Amy Laura Wax, נולדה ב-19 בינואר 1953) היא עורכת דין, נוירולוגית ואקדמאית אמריקאית. היא פרופסורית למשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה. עבודתה עוסקת בסוגיות בדיני רווחה ובמדיניות, כמו גם ביחסי המשפחה, מקום העבודה ושוקי העבודה. אמירות שלה כלפי גזעים לא לבנים תוארו לפעמים כעליונות לבנה וגזענות.
ילדות.
וקס נולדה וגדלה עם שתי אחיותיה בבית יהודי בטרוי, ניו יורק, שם למדה בבתי ספר ציבוריים. אביה עבד בתעשיית הבגדים, ואמה הייתה מורה ומנהלת בממשל באלבני, ניו יורק.
חינוך.
וקס סיימה את לימודיה באוניברסיטת ייל (תואר ראשון בביופיזיקה מולקולרית וביוכימיה, "בהצטיינות יתרה", 1975). לאחר מכן למדה במכללת סומרוויל, אוקספורד ( Marshall Scholar בפיזיולוגיה ופסיכולוגיה, 1976).
לאחר מכן היא למדה הן בבית הספר לרפואה של הרווארד (MD 1981) והן בבית הספר למשפטים של הרווארד (שנה ראשונה למשפטים, 1981). ווס עסקה ברפואה מ-1982 עד 1987, עשתה התמחות בנוירולוגיה בבית החולים ניו יורק-קורנל רפואי, ועבדה כנוירולוג מייעץ במרפאה בברונקס ובקבוצה רפואית בברוקלין. היא השלימה את השכלתה המשפטית בבית הספר למשפטים בקולומביה (JD 1987; עורכת "Columbia Law Review"), ועבדה במשרה חלקית בזמן לימודיה בבית הספר למשפטים.
וקס עבדה אצל השופט אבנר מיקווה מבית המשפט לערעורים בארצות הברית עבור מחוז קולומביה מ-1987 עד 1988. היא התקבלה ללשכת עורכי הדין במדינת ניו יורק בשנת 1988.
קריירה משפטית.
וקס עבדה לראשונה במשרד הפרקליט הכללי של ארצות הברית של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בין השנים 1988 עד 1994. במהלך כהונתה במשרד, היא ייצגה 15 תיקים בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית. היא לימדה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה משנת 1994 עד 2000.
וקס היא פרופסורית למשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה, לאחר שהצטרפה לפקולטה של בית הספר למשפטים בשנת 2001. היא קיבלה הן את פרס א. ליאו לוין למצוינות בקורס מבוא, והן את פרס הארווי לוין לזכר המצוינות בהוראה. בשנת 2015, היא קיבלה פרס לינדבק להוראה מכובדת, מה שהפך אותה לאחת משלושת הפרופסורים למשפטים בלבד בפקולטה שקיבלו את הפרס במשך 20 שנה.
ההתמקדות האקדמית שלה היא בדיני רווחה ומדיניות, וביחסי המשפחה, מקום העבודה ושוקי העבודה. וקס כתבה "Race, Wrongs, and Remedies: Group Justice in the 21st Century" (2009).
אמירות שנויות במחלוקת.
הצהרות על גזע ותרבות.
במאמר באוגוסט 2017 ב - "The Philadelphia Inquirer" שכותרתו "משלמים את המחיר של התמוטטות התרבות הבורגנית של המדינה", היא כתבה עם הפרופסור למשפטים בסן דייגו לארי אלכסנדר שמאז שנות ה-50, הדעיכה של "ערכים בורגניים" (כגון עבודה קשה, משמעת עצמית, נישואים וכבוד לסמכות) תרמו לחוליים חברתיים כמו הקטנת שיעורי השתתפות גברים בכוח העבודה עד לרמות של השפל הגדול, התמכרות לאופיואידים, מחצית מכלל הילדים נולדו לאמהות חד הוריות, וסטודנטים רבים חסרי יכולות בסיסיות. המחברים טענו כי "לא כל התרבויות שוות. או לפחות הם לא שווים בהכנת אנשים להיות מועילים בכלכלה מתקדמת." היא אמרה "ל"דיילי פנסילבניה"" כי "כולם רוצים להגר למדינות הנשלטות על ידי אירופאים לבנים" בגלל המידות ה"נעלות" שלהם. באותו ראיון וקס הדגישה מאוד שהיא לא מאמינה בעליונות של גזע אחד על פני אחר, אלא תיארה את המצב במדינות ותרבויות שונות.
בראיון לפודקאסט בספטמבר 2017 עם פרופסור גלן לורי, וקס אמרה: "קחו את בית הספר למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה, או כל בית ספר למשפטים בין 10 המובילים... הנה עובדה מאוד לא נוחה... אני לא חושבת שאי פעם ראיתי סטודנט שחור מסיים את לימודיו ברבע העליון של הכיתה, ולעיתים רחוקות מאוד בחצי העליון... אני יכול לחשוב על סטודנט אחד או שניים שקיבלו ציון במחצית העליונה בקורס החובה שלי", ואמרה שהפקולטה מקפידה על גיוון גזעי בעיתון שלה. דיקן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה, תיאודור רוגר, הגיב, "סטודנטים שחורים כן סיימו את לימודיהם בראש הכיתה, ולעיתון אין מנדט גיוון. במקום זאת, עורכיו נבחרים על סמך תהליך תחרותי." אך רוגר לא הביא נתונים התומכים באמירה זאת, למרות הבקשות.
ביולי 2019, בוועידת השמרנות הלאומית של קרן אדמונד ברק, אמרה וקס, "אימוץ... הלאומנות של מרחק תרבותי, פירושו למעשה נקיטת העמדה שהמדינה שלנו תהיה במצב טוב יותר עם יותר לבנים ופחות לא לבנים". היא המשיכה והסבירה שהרעיונות שלה היו על תרבות, ולא על גזע, אבל הרכב הגזעים של החברה גרם לרוב האקדמאים להימנע מהנושא לחלוטין.
תגובות.
עצומה באוגוסט 2017 המבקשת לפטר את וקס אספה כ-4,000 חתימות. באותו חודש, 33 מחבריה לסגל חתמו על מכתב פתוח בגנות הצהרות וקס שאמרה במאמרה ב"פילדלפיה אינקוויירר" ובראיון "הדיילי פנסילבניה". סניף גילדת עורכי הדין הלאומית גינה את דבריה. עיגוד הסטודנטים לתארים גבוהים אמר: "אנו זועמים על כך שנציג של הקהילה שלנו תומך ומפרסם את דעות השינאה הרגרסיביות הללו". אסא חליף, מנהיג של Black Lives Matter פנסילבניה, דרש לפטר את וקס. חליף אמר שהוא הודיע לאוניברסיטה שאם וקס לא תפוטר תוך שבוע הוא יתחיל לשבש שיעורים באוניברסיטה ופעילויות אחרות עם סדרה של הפגנות.
כתוצאה מהמחלוקות הללו, במרץ 2018, הדיקן רוגר אסר על וקס ללמד קורסי לימודים לסטודנטים בשנה א'. הוא גינה את הערותיה כ"דוחות", ובישיבת הסטודנטים אמר "הנוכחות שלה כאן... מכעיסה אותי, היא מעצבנת אותי... היא עדיין עובדת כאן... זה מבאס", אבל "הדרך היחידה להיפטר מפרופסור קבוע היא התהליך הזה... זה ייקח חודשים."