בשנת 1881 נקרא אוסמאן המדי להקים את המוזיאון הארכאולוגי האימפריאלי באיסטנבול. המוזיאון נפתח בשנת 1891 ונוהל על ידו במשך 29 השנים הבאות.
אוסמאן המדי ביי היה בין היוזמים של תקנת העתיקות (Asar-ı Atîka Nizamnamesi) מ-1884. התקנה הטילה איסור על הברחת חפצים בעלי ערך היסטורי מהאימפריה העות'מאנית, שבגבולותיה נכללו בין היתר מרחבי הציוויליזציות של יוון העתיקה ושל מסופוטמיה.
תמר זנדברג
תמר זנדברג (נולדה ב-29 באפריל 1976, כ"ט בניסן ה'תשל"ו) היא פוליטיקאית ישראלית המכהנת כשרה להגנת הסביבה מטעם מפלגת מרצ. כיהנה גם כיו"ר מרצ בשנים 2018–2019 וכחברת הכנסת העשרים, בה שימשה כיושבת ראש הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.
קודם לכהונתה בכנסת, הייתה חברת מועצת עיריית תל אביב-יפו, יו"ר סיעת "הבית החברתי" בנעמת ויו"ר הוועד המנהל בארגון "ישראל בשביל אופניים".
ביוגרפיה.
זנדברג נולדה ברמת גן, בת לאסתר זנדברג, עיתונאית ילידת הארץ, ויואל זנדברג, מהנדס מכונות יליד ברית המועצות. אחותו הגדולה של כדורגלן נבחרת ישראל לשעבר מיכאל זנדברג. גדלה והתחנכה בעיר הולדתה, ולמדה בתיכון בליך. בצה"ל שירתה כמורה חיילת ברשות שמורות הטבע באזור הגליל המערבי. התגוררה בקיבוץ אפק.
תמר זנדברג היא נכדתו (מצד אמה) של ישראל אילן (בוים), אשר הוא ושני אחיו: משה ודוד אילן (בוים) היו ממתנדבי היישוב בא"י לצבא הבריטי, לחיל החפרים שלחמו במסגרת חיל המשלוח הבריטי במערכה על יוון אפריל עד יוני 1941, שבסיומה נפלו בשבי הנאצי, במהלכו שהו בסטלאג 344 בלמסדורף שבשלזיה עד 1945. חלק מבני משפחותיהם חברים בפורום משפחות פדויי השבי - לוחמי חיל החפרים.
זנדברג בעלת תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב, תואר ראשון בפסיכולוגיה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני (בהצטיינות יתרה) בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הייתה דוקטורנטית לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון, ושימשה מרצה במחלקה למינהל ומדיניות ציבורית במכללת ספיר מ-2003 ועד כניסתה לכנסת ב-2013. כתבה טור קבוע באתר האקטיביזם למען מדינת רווחה בישראל, "עבודה שחורה".
פעילות ציבורית.
חברת מועצת עיריית תל אביב-יפו.
בשנת 2003, בעת לימודיה באוניברסיטת תל אביב, החלה את פעילותה הפוליטית כעוזרת פרלמנטרית של חבר הכנסת מטעם מרצ רן כהן, משרה שבה החזיקה עד שנת 2008. בסוף הקדנציה שלו, כשהודיע שאינו מתכוון להמשיך להתמודדות נוספת, החליטה להתמודד בעצמה לתפקיד פוליטי ונבחרה למקום השני ברשימת מרצ תל אביב-יפו למועצה. מרצ תל אביב-יפו זכתה לשלושה מנדטים בבחירות לעיריית תל אביב בשנת 2008, וזנדברג נכנסה למועצת העיר. סיעת מרצ נכנסה לקואליציה העירונית, ממנה פרשה בהמשך, וזנדברג נבחרה לעמוד בראשות הוועדה לקידום מעמד האישה, בנוסף לחברותה בוועדת הכספים ובוועדת המועצה. פעלה נגד פתיחת מועדון חשפנות חדש בקולוסיאום בכיכר אתרים בתל אביב שנפתח בסופו של דבר בשנת 2012, והביעה מחאה בנושא נישואים אזרחיים ונישואים חד מיניים וקידום יזמות נשית זעירה. שימשה חברת דירקטוריון ויו"ר ועדת הביקורת ברשות לפיתוח כלכלי תל אביב-יפו. הנחתה צעדה מקומית בתל אביב במסגרת האירוע הליכות ג'יין בנוגע למאבק המכולות המקומי.
זנדברג הגתה תוכנית ל"חינוך מגדרי" בגיל הגן; במסגרת היוזמה לומדות הגננות מבוא כללי לפמיניזם וכלים שונים שנועדו לעזור להן לקדם תפיסה מגדרית שוויונית בגן הילדים, בהם העמקת המודעות לסטראוטיפים מגדריים.
בתחום התחבורה יזמה הצעה להפעלת תחבורה ציבורית בשבת, בהחלטה החורגת מהסכם הסטטוס קוו. לאחר התנגדות משרד התחבורה, הגישה ביחד עם חברי סיעתה עתירה לבג"ץ נגד שר התחבורה בעניין זה. היא תומכת בהפחתת השימוש בכלי רכב פרטיים, ועידוד שימוש בתחבורה ציבורית ובאופניים להתניידות כחלק מאג'נדה סביבתית-עירונית.
לקחה חלק במחאת האוהלים, בה שימשה כחברה בצוות דיור תכנון ותחבורה של צוות המומחים המייעץ למחאה (צוות ספיבק-יונה). במהלך ההפגנות הובילה ביחד עם חברי סיעתה את מהלך פרישת מרצ מהקואליציה העירונית של רון חולדאי, בשל דיכוי ההפגנות באופן אלים. במהלך המחאה התגבשה אצלה המחשבה כי אל מול המשבר הכלכלי-חברתי שהמחאה מציגה, קיימת תחושת חידלון מפעולות ההסתדרות בראשות עופר עיני. ביחד עם חבר הכנסת איתן כבל הייתה חלק מסיעת "הבית החברתי" שניסתה להדיח את עיני ולהביא להישגים פוליטיים ברוח דרישות המחאה.
זנדברג התמודדה לראשות נעמת, הפסידה לגליה וולוך, וכיהנה כיו"ר סיעת "הבית החברתי" בנעמת, וכחברת ועדת המבקר בבית נבחרי ההסתדרות מטעם סיעת הבית החברתי שבאופוזיציה לעיני.
זנדברג ארגנה הפגנות יומיות מתחת לביתו של שר הביטחון, אהוד ברק, שנערכו במשך שבועיים, במחאה כנגד כוונתו של ברק, לטענת המוחים, לתקוף באיראן. בהפגנות עלו שאלת מוכנות העורף הישראלי, מחיר הדמים של המבצע הצבאי, ושאלת האופציה הדיפלומטית.
ב-2010 ביקרה בקברו של יאסר ערפאת במסגרת ביקור פוליטי במוקטעה ברמאללה, ואף העלתה לאתרה האישי ולפליקר תמונה שלה ליד הקבר. צילום זה הפך לוויראלי ברשתות החברתיות באינטרנט ושימש גולשים רבים לתקוף את זנדברג. בראיונות ב-27 בפברואר 2018 לרזי ברקאי בגלי צה"ל ולאמיר איבגי בערוץ 20 הכחישה זנדברג שעלתה לקבר ערפאת וטענה שמדובר בהסתה ופייק ניוז שמופץ על ידי גולשים מהימין הפוליטי.
פעילות פוליטית.
הכנסת ה-19 וה-20.
בשנת 2013 נבחרה למקום השישי ברשימת מרצ בבחירות לכנסת ה-19, לאחר שאת קמפיין הבחירות שלה מימנה באמצעות אתר תרומות אינטרנטי, בו אנשים יכלו לתרום לקמפיין בסכומים של עד 1,000 ש"ח. אחת מפעולותיה הראשונות כחברת הכנסת ה-19 הייתה התלוות לתפילת ראש חודש של ארגון נשות הכותל, מתוך הזדהות עם מאבקן למען חופש דת ברחבת הכותל המערבי. זנדברג כתבה מאמר למען הפעילות באתר "צו פיוס", ולדבריה בעקבות הנוכחות והחסינות הפרלמנטרית של חברות הכנסת, לראשונה זה מספר חודשים לא היו עצורות בתפילה.
כחברת הכנסת הקימה וכיהנה כיו"ר משותף של השדולה לתחבורה בת קיימא, הפועלת לטובת קיומה של תחבורה ציבורית יעילה, שבילי אופניים, מדרכות, דרכי גישה ועוד. בנוסף, יזמה וכיהנה כיו"ר משותף של שדולת העירוניות, הפועלת לחיזוק והרחבת הערים הקיימות מתוך מניעים כלכליים, חברתיים ואקולוגיים. כמו כן כיהנה כראש ועדת המשנה לנושא חופי ישראל.
במהלך הקדנציה הראשונה שלה, כיהנה בוועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת קידום מעמד האישה ושוויון מגדרי לצד היותה חברה במשלחות הכנסת לאיגוד הבין-פרלמנטרי IPU, לאספה הפרלמנטרית לארגון לשיתוף פעולה וביטחון באירופה – אבש”א (OSCE) ולאסיפה הפרלמנטרית של מועצת אירופה.
זנדברג תומכת בלגליזציה של קנאביס, והגישה הצעת חוק לאי הפללה של צרכני שימוש עצמי. היא תמכה במאבק החולים המטופלים בקנאביס רפואי מול משרד הבריאות, והוזמנה לדבר בעצרת המאבק ללגליזציה בכיכר רבין. בריאיון עמה סיפרה כי היא נוהגת לעשן קנאביס, והיא רואה בכך התנהגות נורמטיבית.
בינואר 2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, שובצה זנדברג במקום החמישי ברשימת מרצ ונבחרה לכנסת העשרים. במהלכה מונתה לראש הועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול והייתה לראש הוועדה הראשונה שתומכת בלגליזציה של קאנביס וחברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה. היא הובילה מספר שדולות בכנסת העשרים, כיו"ר שותפה: השדולה לתחבורה בת קיימא ביחד עם ח"כ אורי מקלב (יהדות התורה), שדולת העירוניות העוסקת בקידום התחדשות עירונית והדגשת חשיבות המרחב העירוני במדינת ישראל ביחד עם ח"כ דב חנין (הרשימה המשותפת), והשדולה הסביבתית-חברתית ביחד עם רחל עזריה (כולנו) וח"כ חנין.
בתחילת דרכה של הכנסת העשרים זכתה בפרס הגלובוס הירוק מטעם הארגון "חיים וסביבה", על עבודתה הציבורית למען איכות הסביבה וקידום חקיקה ירוקה ובת קיימא.
בינואר 2018 קראה כלפי חברי הליכוד בוועדת הפנים "אתם חברים של נאצים". בעקבות כך החליטה ועדת האתיקה של הכנסת להטיל עליה נזיפה.
יושבת ראש מפלגת מרצ.
במהלך הבחירות לכנסת העשרים ואחת, ב-11 בינואר 2018 הצהירה כי תתמודד בבחירות המוקדמות לראשות מרצ. ב-22 במרץ 2018 נבחרה ליושבת ראש מרצ ברוב של 71%, כשהיא משיגה שיעור תמיכה גבוה במיוחד של 98% במגזר הערבי-דרוזי. זמן קצר לאחר הבחירות פורסם כי זנדברג קיבלה ייעוץ ממשה קלוגהפט, שייעץ בעבר לקמפיינים של נפתלי בנט ו"אם תרצו". לאחר פרסום המפגש ביניהם, אמרה שקלוגהפט סייע לה ללא תשלום, והתנצלה על הפרשה. המפלגה זכתה ב-4 מנדטים וזנדברג נבחרה לכהונתה השלישית בה הייתה חברה בועדה המסדרת. באותה שנה, נכללה ברשימת הנשים החזקות של עיתון פורבס ישראל במקום ה-22.
בתחילת אפריל 2018 תקפה את מערכת הביטחון על הריגת 15 פלסטינים במאבק בצעדת השיבה הגדולה וקראה לחקירה. תגובתה גררה ביקורת קשה משני צידי המפה הפוליטית.
הכנסת ה-21 וה-22.
בבחירות לראשות מרצ לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים שנערכו ב-27 ביוני 2019 הפסידה לניצן הורוביץ. בבחירות לרשימה הגיעה זנדברג ראשונה ובעקבות זה, הוצבה במקום ה-4 ברשימת המחנה הדמוקרטי של המפלגות מרצ, ישראל דמוקרטית והתנועה הירוקה. הרשימה זכתה ב-5 מנדטים וזנדברג נכנסה לכנסת, בה המשיכה לכהן כחברה בוועדה המסדרת וועדת הכנסת.
הכנסת ה-23 וה-24.
בבחירות לכנסת העשרים ושלוש במרץ 2020 הוצבה במקום ה-4 ברשימת העבודה-גשר-מרצ שהורכבה משלוש מפלגות – העבודה, גשר ומרצ ונכנסה לכנסת לאחר שהרשימה זכתה ב-7 מנדטים. במהלכה, הייתה חברה במספר ועדות בהן הועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, הוועדה לזכויות הילד, ועדת הכלכלה, ועדת המשנה למאבק בסחר בנשים ובזנות וועדת האתיקה.