גדודי חללי אל-אקצה לקחו אחריות לפיגוע. המחבלים זוהו מאוחר יותר כשוטרים של הרשות הפלסטינית ואחד מהם, שאדי שוהאדה, נעצר ונידון לשבעה מאסרי עולם. הוא חלה בכלא הישראלי ומת בבית החולים סורוקה זמן קצר לאחר משפטו. מנהיג גדודי חלל אל-אקצה כמאל גאנם האשים את ישראל שחיסלה את העציר כנקמה על הפיגוע. ישראל הודיעה שהיא רואה במשטרה הפלסטינית אחראית לפיגוע, ותקפה בתגובה לפיגוע עמדות של המשטרה הפלסטינית. בהתקפות אלו נהרגו 15 שוטרים פלסטינים, ובתחקיר של עמרי אסנהיים וחן קוטס-בר ממעריב התפרסם כי המבצע היה נקמה על הפיגוע.
חקירת הפיגוע.
האירוע שאירע כשבוע לאחר מתקפה דומה על מחסום סורדא, נגד שלושה לוחמים מחטיבת הצנחנים, הביא להכרה במערכת הביטחון הישראלית שהמחסומים הממוקמים בלב השטח הפלסטיני מהווים נקודת תורפה קשה בהיערכות הצבאית. התחקירים שלאחר האירוע הביאו לקביעת נוהלי תפקוד המחסומים מחדש; בין המסקנות שהועלו היו שהחיילים לא יעמדו בתוך המחסום וסמוכים זה לזה בצורה שתקל על מפגע אפשרי לפגוע בכולם בזמן קצר, למרות שהעמדות שמחוץ למחסום בטוחות פחות.
הטופר הצהוב
אפל מיוזיק
אפל מיוזיק (Apple Music) הוא שירות מוזיקה המבוסס על סטרימינג מבית אפל, השירות הוכרז במהלך כנס WWDC ב-2015 והושק עם מערכת ההפעלה iOS 8.4 ב-30 ביוני 2015 לציבור הרחב. לשירות יש מעל 30 מיליון משתמשים משלמים בארצות הברית, מה שהופך אותו לשירות המוזיקה עם הכי הרבה משתמשים משלמים בארצות הברית.
סקירה.
אפל מיוזיק עוצב ופותח מחדש לאחר רכישת Beats Music של ד"ר דרה. השירות נועד להתחרות בשירותי המוזיקה בסטרימינג כמו Spotify ופנדורה מאחר שכמות הרכישות בחנות ה-iTunes שלה הלכה ופחתה ורבים מן המשתמשים התחילו לעבור לצרוך מוזיקה בסטרימינג במנוי חודשי.
אפל הכריזה כי השירות יוצע ל-3 חודשי ניסיון חינם ולאחר מכן השירות יוצע כמנוי חודשי בעלות של 9.99 דולר ליחיד ו-14.99 דולר לעד 6 אנשים. בישראל המחיר עומד על 20 ש"ח לחודש ליחיד ו-30 ש"ח לחבילה המשפחתית שמציעה עד 6 אנשים.
השירות כלול כחלק מאפליקציית המוזיקה מ-8.4 iOS וכחלק מתוכנת המדיה ה-iTunes בה למשתמש יש גישה ללמעלה מ-60 מיליון שירים הזמינים להזרמה מיידית ולגישה לספרייה ממכשירים אחרים באמצעות שירות ה-iCloud. בנוסף הציגה אפל את שירות Beats 1 רדיו המשדר מוזיקה ב-LIVE 24/7 ביותר מ-100 מדינות ובו משדרים בין היתר אברו דרדן (Ebro Darden) מניו יורק, זו לוו (Zane Lowe) מלוס אנג'לס וג'וליה אדנוגה (Julie Adenuga) מלונדון.
שירות ה-For You מציג מדי יום שירים חדשים ופלייליסטים לפי המלצות העורכים.
שירות ה-Connect שירות בה האמנים משתפים את המעריצים בקטעי וידאו, מילים והופעות.
שירות ה-NEW מתבסס על חנות ה-iTunes ובחירת העורכים בה מוצגים מדי יום שירים קטעי וידאו ואלבומים חדשים.
ב-3 באוגוסט 2016 הושק השירות בישראל.
ב-30 בנובמבר 2018 הוכרז כי Apple Music יהיה זמין ברמקול החכם של אמזון, Amazon Echo, לאחר שבעבר היה זמין רק ברמקול של אפל עצמה, HomePod.
ב-8 ביוני 2021 הוסיפה תמיכה ב- lossless hi res ,lossless ו- Dolby Atmos.
מארק רוזנבאום
דן מוג'ה
הירושה (ספר)
הירושה (באנגלית: Inheritance) הוא הספר הרביעי והאחרון בסדרת ספרי הירושה מאת כריסטופר פאוליני. הירושה הוא המשך לספר השלישי בסדרה בריסינגר. בתחילה תכנן פאוליני שבריסינגר יהיה האחרון בסדרת הירושה, שהייתה אמורה להיות טרילוגיה, אך בשל אורכו של הספר החליט לפצל לשניים את הספר האחרון, בריסינגר והירושה. שמו "הירושה" ניתן לו ככל הנראה בשל הירושה שהועברה לאראגון וסאפירה עלי יד נפשותיהם (אלדונארי) של הדרקונים הזקנים.
הספר יצא באוגוסט 2011 והוא מכר כחצי מיליון עותקים ביום הראשון להוצאתו בארצות הברית. תרגומו העברי יצא במהלך 2012.
תקציר עלילה.
הספר מגולל את סוף סיפורם של אראגון רוכב הדרקונים והדרקונית סאפירה ואת מלחמתם בקיסרות ובמלך ששלט עליה, גאלבטוריקס.
המורדים, המכונים הווארדן, יחד עם האלפים בהנהגתה של איסלאנזדי מלכתם, הגמדים בהנהגתו של אוריק, ואף חלק ניכר מהאורגלים, בהנהגתם של הקאל ואנשי החתול. כל הגזעים התאחדו יחד למלחמה בגאלבטוריקס ובקיסרות. בעוד הווארדן כובשים עיר אחר עיר, ממתין להם המלך בבירתו אורו'ביין וכוחו רק גובר ועולה. בשל ידע יוצא דופן בשפה העתיקה, שולט המלך בדרקון הענק שרוקין ודומה שהוא שולט בקסם עצמו.
בתחילת הספר מצטרפים אנשי החתול גם הם למלחמה כבעלי בריתם של הווארדן, תוך כדי מסע הכיבושים של הווארדן מרטאג מתקיף את הווארדן בפתאומיות עם קבוצת חיילים על עוקץ במטרה לחטוף את מנהיגת הווארדן נאסואדה, לאחר חטיפתה ממונה אראגון כמנהיג הווארדן לפי ציוויה קודם לכן.
כאשר הווארדן מתקדמים לאורו'ביין אראגון נזכר בעצתו של האדם חתול סולמבם בטירם: "כשהכל יהיה אבוד ולא יהיה לך עוד כוח לך לצוק קות'יאן ואמור בקול את השם שלך כדי לפתוח את מערת הנשמות", אראגון מגלה את מיקום צוק קות'יאן באמצעות ספר שקיבל מג'ואוד, כצוק אבן הנמצא בורואנגארד, מעוז הרוכבים בימי קדם.
הוא יוצא עם גליידר וסאפירה אל ורואנגארד, ושם הוא וסאפירה מגלים את שמותיהם האמיתיים. אראגון פותח את מערת הנשמות ומגלה מאות אלדונארי של נפשות דרקונים זקנים בעלי כוח עצום וחכמה מופלגת, בהנחייתם של האלדונארי הזקנים, יוצא אראגון למאבק האחרון במלך.
סוד כוחו העצום של גאלבטוריקס נחשף והתברר כי הוא גילה את שמה של השפה העתיקה עצמה וכי כוחו בלתי מוגבל, מאחר שלא ניתן להשתמש נגדו בשום מילה מהשפה העתיקה. לאחר שהכניע אותם המלך בקלות, יוצר אראגון קסם א-מילי אשר אינו בא לפגוע, אלא נותן למלך להרגיש את כמות הצער שהוא גרם לאחרים. לאחר שלא היה יכול לסבול את הייסורים השמיד המלך את עצמו והמלחמה הגיעה לסיומה.
אראגון וסאפירה מרחיבים את הקסם המחבר בין רוכבים לדרקונים שכלל רק אלפים ובני אדם גם לגמדים ולאורגלים ומעתה הוא כולל את כל הגזעים. הם אינם מוצאים מקום בטוח עבור ביצי הדרקונים והאלדונארי ולבסוף נאלצים להיפרד מכל מכריהם ולנדוד מעבר לאלאגייזה תוך כדי שהם משאירים שתי ביצי דרקונים אצל הגמדים והאורגלים, הרוכבים שייבחרו מבין גזעים אלו יגיעו אליהם לאימון במקומם החדש והלא ידוע.
אי פוליפל
פוליפל (באנגלית: Pollepel Island) הוא אי הנמצא על נהר ההדסון. ידוע גם בתור אי פולופל והאי של בנרמן (Bannerman's Island) או המבצר של בנרמן.
האי פוליפל נמצא כ-80 ק"מ צפונית לעיר ניו יורק, כ-300 מטרים מהגדה המזרחית של ההדסון. שטחו של האי הוא כ-53 דונם (13.4 אקר).
התכונה העיקרית ומרכז העניין באי הוא המבצר של בנרמן, מחסן נשק צבאי. על צידו האחד של המבצר כתוב "ארסנל האי בנרמן". הוא נבנה בסגנון העידן המוזהב () על ידי איש העסקים פרנסיס בנרמן הרביעי (1851-1918), אשר קנה את האי בשנת 1901.
משמעות השם פוליפל (Pollepel) היא "מצקת מעץ" בשפה ההולנדית בגלל צורתו של האי אשר דומה לכף של מצקת. אך הארגון המתחזק את האי כיום סובר שהשם הוא על שמה של בחורה בשם פולי פל אשר נהגה לטייל באי לעיתים תכופות.
היסטוריה.
האי פוליפל התגלה בזמן הניווטים הראשונים בנהר ההדסון עוד בתקופה ההתיישבות המוקדמת של ניו יורק בידי ההולנדים באזור הנקרא "השער הצפוני" של רמת הדסון. בתקופת מלחמת העצמאות האמריקנית, נבנו באי עוגנים למתיחת שרשרת ברזל דרך הנהר שאמורה הייתה לפגוע בספינות המלחמה הבריטיות שעלו בנהר אל תוך מדינת ניו יורק. השרשראות על נהר האי נכשלו במשימתן. מאוחר יותר הגנרל ג'ורג' וושינגטון תכנן להקים באי כלא צבאי לשבויי המלחמה הבריטיים, אמנם תוכניתו לא יצאה לפועל.
מבצר בנרמן.
פרנסיס בנרמן הרביעי.
פרנסיס בנרמן נולד ב-24 במרץ 1851 בדנדי, סקוטלנד. הוא היגר לארצות הברית עם הוריו בשנת 1854. המשפחה השתכנה בברוקלין בשנת 1858. המשפחה החלה לעסוק בסחר-מכר של נשקים וציוד צבאי לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית ב-1865. עסקי המשפחה הצליחו מאוד ובתקופה שלאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד, החברה קנתה 90% מהציוד הצבאי הספרדי, הכוללים נשקים, אמצעי לחימה וציוד שנתפס שלל על ידי האמריקאים.
בנרמן קנה את האי בשנת 1901 על מנת לנצלו כמחסן עבור כל הציוד שהמשפחה צברה עם השנים. נכללו בו כ-30 מיליון כדורי רובה ופגזי תותחים. במקביל לבניין המבצר, בנרמן בנה עוד בניין באותו הסגנון אך קטן בהרבה על הגבעה באי כדי שישמש כמעונו האישי בזמן שהותו באי. המבצר שימש פרסום לעסקיו של בנרמן מכיוון שהוא נראה היטב משתי גדות הנהר.
הבנייה לא הושלמה עד הסוף, אם כי רוב ציודו של בנרמן כבר שהה במקום. הבנייה הופסקה עם מותו בשנת 1918. באוגוסט 1920, 200 טונות של חומרי נפץ, פגזים ואבק שרפה התפוצצו בתוך מבנה המבצר. פיצוץ זה השמיד את רוב המבנה והותיר אחריו רק צד אחד של המבצר המרשים.
עסקי משפחת בנרמן הלכו והתמעטו עקב הקשחת חוקי מסחר בנשק והחזקת חומרי נפץ בארצות הברית בתחילת המאה ה-20. לאחר טביעת המעבורת "Pollepel" בשנת 1950, האי נותר שומם. בשנת 1967 מדינת ניו יורק קנתה את האי לאחר הוצאת כל הסחורה הצבאית ממנו וסיורי תיירים החלו להיערך בו משנת 1968. בשנת 1969 שרפה פרצה בארסנל והרסה את רצפות העץ ומה שנותר מהגג שלו. לאחר השרפה, הרשויות סגרו את האי לסיורים והגישה אליו נאסרה לציבור.
המבצר היום.