במלחמת הטבעת שבעידן השלישי הנאזגול ניהלו מצוד אחר ההוביט פרודו נושא הטבעת וחבריו, ומאוחר יותר נלחמו בקרבות האחרונים על מינאס טירית'. המלך המכשף של אנגמאר הומת בידי אאווין האישה ומרי ההוביט. שאר הנאזגול מצאו את מותם עם השמדת הטבעת האחת בפי אורודרואין, הר האבדון.
המלך המכשף של אנגמר.
המלך המכשף של אנגמר הוא כינויו של שר הנאזגול וראש רפאי הטבעת והאנטגוניסט בספרות ג'.ר.ר. טולקין. בספר שר הטבעות מתואר כראש הנאזגול (רפאי הטבעת, משרתי סאורון). ידוע כי בעבר היה אדם, מלך בני האדם שהשתעבד לטבעת העוצמה אך לא תואר שמו המקורי. את דמותו של המלך המכשף של אנגמר גילם בן פרייס, בסרט .
בספרות.
על פי כתבי טולקין מוזכר כי מוצאו של המלך המכשף של אנגמר הוא מארץ נומנור וכי בעבר היה מלך על בני האדם. בעידן השני, טבעות הכוח חושלו בידי העלפים, חרשי ארגיון תחת הוראתו של סאורון, כשתשעה מהן ניתנו לבני האדם, ובראשם המלך המכשף. הטבעות שניתנו להם השחיתו את רוחם והם השתעבדו לטבעות, והפכו לבני אלמוות ולמשרתיה של הטבעת האחת וכונו שם נאזגול, והמלך המכשף היה למנהיגם. שר הנאזגול שירת תחת סאורון כיד ימינו במשך למעלה מ-4,000 שנה. הוא לחם במלחמה כנגד הברית האחרונה של העלפים ובני האדם, וכשסאורון הובס תשעת רפאי הטבעת נמלטו לצללים.
בתקופת העידן השלישי המלך המכשף הופיע מחדש באנגמר, ממלכה רחוקה מצפון להרי הערפל. הוא השתלט על אנגמר והתכונן למלחמה כנגד ארנור, ממלכת בני האדם, שהוקמה לאחר נפול אריאדור. עבור סאורון, הצפייה בגונדור כממלכת בני אדם איתנה היוותה כעצם בגרון ועל מנת לשבור חוסנהּ,החליט לתקוף את בעלות בריתהּ. או-אז יצאו רפאי הטבעת כנגד הדונדיין ועד מהרה הניסום מממלכתם והפכום לנוודים נודדים. לאחר שרפאי הטבעת הובסו בקרבות מול העלפים, הם נמלטו אל מורדור וסייעו לכוחות מורדור במצור שהוטל על מינאס יתיל. העיר נפלה לידי הנאזגול ושמה שונה למינאס מורגול והיא הפכה למבצרו של המלך המכשף, שכונה מעתה "שר מורגול".
למלך המכשף הייתה השפעה לירידתה מגדולה של ממלכת גונדור: לאחר מות המלך אארניל השני, בנו אארנור, עלה על כס המלכות. המלך המכשף איתגר אותו לקרב יחיד, אך אארנור סירב. 7 שנים לאחר מכן, המלך המכשף איתגר אותו שוב והפעם הלה נענה. אארנור יצא את מינאס טירית' כדי לפגוש במלך המכשף במינאס מורגול הוא עבר בשערי העיר ומאז לא נראה עוד. החל מאותה עת עוצרי גונדור החלו לשלוט בממלכה, עד לבואו של יורש איסילדור, אראגורן בן אראתורן, לקראת סוף העידן השלישי. בעת אירועי "שר הטבעות", סאורון למד מגולום כי הטבעת האחת נפלה לידי הוביט בשם "באגינס" בארץ הקרויה "הפלך". סאורון שלח את רפאי הטבעת לתור אחריה. הפרשים לא ידעו בתחילה את מיקום הפלך ועשו בעצת סארומן מאייסנגרד, לתור בארץ הרוהירים, כאשר גרימא לשון-נחש.
המלך המכשף ושאר הנאזגול רכבו ממורדור ודול גולדור לחפש את הפלך. ארבעה מהם נכנסו לפלך ומצאו כי ה"באגינסים" עברו לבאקלנד. כמה מהנאזגול הוקפו בידי גנדלף בפסגת הרוחות, "אמון סול", כשאלה ניסו לארוב לפרודו באגינס בבאקלנד וסמוך לברי. חמישה מרפאי הטבעת, לרבות המלך-המכשף, מצאו לבסוף את פרודו עם שאר ההוביטים בפסגת הרוחות, ועימם הפסען אראגורן. רפאי הטבעת התקיפו את החבורה והמלך המכשף אף פצע את פרודו עם להב מורגול. פציעתו של פרודו הפכה אותו לשפוט של הנאזגול. כשהחבורה הגיעה אל ריבנדל, ממלכת אלרונד חצוי-העלפ, הם פגשו את גלורפינדל, שריפא את פרודו והרכיבו על גבי סוסו אספאלו. פרודו לבסוף ניצל מהכשף כשהוא נישא על גבו של הסוס אספאלות, אל נהר הברוינן. מן הגדה הרחוקה פרודו ראה את הנאזגול, כשהמלך המכשף נכנס אל המים, אלרונד, ששלט בנהר, שחרר שיטפון שלכד את הנאזגול והטביע שלושה מהם עם סוסם. גלורפינדל התקדם והניס את שאר הנאזגול אל המים.
סופו של המלך-המכשף.
בשובם למורדור, הנאזגול שבו למינאס מורגול כדי להתכונן לקרב על ארץ גונדור. כוחותיו של המלך המכשף תקפו את סייריו של פראמיר באוסגיליאת' והניסום אל האנדוין. או-אז המלך המכשף הוביל מספר אדיר של אורקים, לקראת מתקפה על העיר הלבנה, מינאס טירית'. משנפרצו שערי העיר המלך-המכשף אבה להיכנס אל העיר אך נבלם בידי גנדלף. האורקים הותקפו עד מהרה בידי הרוהירים והמלך-המכשף תקף את תיאודן, מלך רוהאן. עד מהרה סוסו של תיאודן שהופתע מהמלך המכשף נפל והפיל מעליו את אדונו ואחר נפל על תיאודן ומחצו. כשהמלך המכשף פסע לעבר תיאודן על מנת להורגו הוא הופתע בידי אאווין, אחיינית המלך, ובמאבק קצר הוא שבר את זרועה ומגינהֹּ ושוב הופתע, הפעם בידי מריאדוק ברנדיבאק ולבסוף אאווין נעצה חרבהּ בפניו של המלך המכשף והביאה למותו. דרך מותו של המלך המכשף היווה התגשמו נבואתו של גלורפינדל ולפיה המלך המכשף לא יופל בידי אדם, ואכן הוא מופל בידי אישה והוביט.
בקולנוע.
דמות המלך המכשף מופיעה כמעט בכל עיבוד קולנועי על ספרות טולקין, בסרט האנימציה " מאת רנקין/בס, כשמראהו הפיזי תואם את תיאוריו בספר: ראש בלתי נראה ומעליו מרחף כתר ועיני שני נוצצות, את קולו לדמות תרם ג'ון סטיבנסון.
בסרטי שר הטבעות של ניו ליין סינמה, בבימוי פיטר ג'קסון, המלך המכשף מגולם בידי לורנס מקוארה ואת קולו תרם אנדי סרקיס, כאשר ב, את דמותו האנושית המופיעה בפרולוג הסרט, מגלם בן פרייס. ב, מעשי רפאי הטבעת מתוארים אחרת מכפי שהם מופיעים בספר - בסרט הנאזגול נאבקים בדו-קרב חרבות מול אראגורן כאשר בספר אראגורן מתמודד עמם עם גזעי עץ בוערים. בסרט הם תוקפים את פרודו וארוון על גדות הברוינן, וארוון היא שמטביעה אותם בנהר. ב, המלך המכשף מופיע במינאס מורגול כשהוא רכוב על חיה מעופפת ומוביל את צבאו ולא מובילם רכוב על סוס שחור. בסרט מופיעים הבדלים נוספים לעומת הספר, אך מותו מתרחש כפי שמתואר בספר עצמו.
המלך-המכשף של אנגמר מופיע גם בסרט ", כשהוא תוקף את רדגסט החום במבצר דול-גולדור. על פי ג'.ר.ר. טולקין, לאחר שממלכת אנגמר נפלה, המלך-המכשף גלה דרומה והקים את מבצרו, מינאס מורגול, אך בסרט חברי המועצה הלבנה מספרים כי הוא הועלה באש ונקבר בקבר חתום בכישוף, יחד עם להב מורגול.
תא מאגמה
תא מאגמה הוא מאגר תת-קרקעי גדול של מאגמה – סלע מותך – הנמצא מתחת לפני השטח, בקרום או במעטפת כדור הארץ. מאגרים אלה הם המקום העיקרי לקיומם של תהליכים פיזיקליים וכימיים במאגמה, בעיקר גיבוש מפריט.
תאי מאגמה מהווים מקור ללבה הנפלטת במהלך התפרצויות געשיות. מיקומם האופייני של תאי מאגמה הוא קילומטרים אחדים מתחת לפני השטח. תא מאגמה נוצר באמצעות תימרת מעטפת או הסעת חום הנובעת מהמעטפת. באמצעות מאגרים אלה מועברים חום וסלע מותך אל בסיס הקרום. מאחר שהמאגמה צפופה פחות מהסלעים המוצקים סביבה, היא מתרוממת מבעד לסדקים. הגזים המומסים בה מצויים בלחץ רב ומסייעים לדחוף את המאגמה כלפי מעלה. כאשר התקדמות המאגמה נבלמת, היא תיאגר בתאים והלחץ בתוכם יגבר. עם גבור הלחץ תידחק המאגמה כלפי מעלה מבעד לסדקים או לצינורות הזנה, ותיפלט במהלך התפרצות געשית מבעד להרי געש.
תאי מאגמה התקיימו כבר סמוך להיווצרות כדור הארץ. יש הרואים בגלעין החיצוני של כדור הארץ את תא המאגמה הגדול ביותר במערכת השמש: אזור זה, המורכב בעיקר מברזל מותך, מכיל כ-30 אחוזים מהמסה של כדור הארץ. ההתגבשות האיטית של הגלעין החיצוני יוצר גבישים השוקעים אל תוך הגלעין הפנימי, המסתובב מעט מהר יותר מכדור הארץ עצמו. אף שהוא קבור בעומק של כ-2,900 ק"מ, צורתו הכדורית וגודלו מוכרים מתחום הסייסמולוגיה. אף שטבעו הפיזיקלי של תא מאגמה פעיל זה ידוע לפרטיו, הרכבו הכימי אינו ידוע בוודאות. הוא מהווה היפוך גמור לתאי מאגמה הקשורים בגעשיות – שהרכבם הכימי ידוע לפרטי פרטים באמצעות תוצריהם הגלויים: סלעי יסוד ומחדרים פלוטוניים, אך צורתם, גודלם וקצב התקררותם של הפעילים בהם אינו ברור לגמרי.
מאגמה.
מאגמה היא חומר סלעי מותך, המכיל צירופים שונים של גבישי מינרלים, נוזלים וגזים. מאחר שקיים קושי לחקור את המאגמה באופן ישיר, המידע על היווצרה, תכונותיה ותהליכים המתקיימים בה מתקבל ממחקרים וולקנולוגיים של הרכב לבה ובדיקות פטרולוגיות של סלעים הנחשפים על פני השטח.
עם זאת, בשלושה מקרים נצפתה מאגמה אין סיטו – במיקומה המקורי, במהלך קידוחים: פעמיים בהוואי ופעם נוספת באיסלנד.
איתור תאי מאגמה.
תאי מאגמה הם קשים לאיתור, ומרבית התאים המוכרים נמצאים קרוב לפני השטח – בדרך כלל בעומקים של 10-1 קילומטרים. את התאים ניתן לזהות ולמקם באמצעות שימוש בשיטות סייסמיות, מאחר שגלים סייסמיים שמקורם ברעידות אדמה נעים באיטיות דרך סלע מותך לעומת מהירותם במעבר דרך סלע מוצק.
היווצרות וצמיחה של תאי מאגמה.
המאגמה נוצרת במעטפת או בקרום, והיא עולה בגלל צפיפותה הנמוכה יחסית לסלעי הסביבה. כאשר המאגמה נתקלת במחסום, היא מתחילה להצטבר ויוצרת מאגר.
תא מאגמה הוא אזור אחסון המקבל הזנה חוזרת ונשנית של מאגמה ומאחסן אותה בתוך הקרום למשך פרקי זמן ארוכים. בעשותו כן, הוא משפיע באופן משמעותי על אופייה של המערכת הגעשית שהוא חלק ממנה. חקר מחדרים ותאי מאגמה פעילים מראה כי אזורי האחסון משתנים באופן ניכר בצורתם ובגודלם. הגופים בעלי המבנה הגאומטרי הפשוט ביותר – סילים ודייקים – מייצגים כנראה הזנה חד-פעמית של מאגמה, ולכן אינם נחשבים לתאי מאגמה. זאת, מאחר שמרכיב מהותי בהתפתחות תאי מאגמה הוא הזנה חוזרת – רציפה או לסירוגין – של המאגר במאגמה טרייה.