בשנים 851–852 פרץ מרד של ארמנים אשר הצליחו להביס ולהרוג את הנציב העבאסי בארצם. אל-מתוכל שלח את המצביא הטורקי בוע'א הגדול (בוע'ה אל-כביר אל-שרעבי) ועמו צבא גדול. בוע'א הצליח להנחית תבוסות קשות על הארמנים ואף כבש ושרף את בירתם טביליסי. בוע'א תפס והמית את אסחאק בן אסמאעיל, מנהיג המורדים. באותה השנה התקיפו כוחות ביזנטיים את דמיאטה שבדלתת הנילוס בצפון מצרים. רק כעבור 4 שנים, ב-23 בפברואר 856, נערכה עסקת חילופי שבויים עם הביזנטים. עסקה נוספת עתידה הייתה להתבצע כעבור 4 שנים נוספות, ב-860.
בשנת 855 התקוממה אוכלוסיית חומס לאחר שמפקד המשטרה המקומית הרג את אחד מנכבדי העיר. המפקד הונס ואל-מתוכל מינה מחליף תחתיו. בשנה העוקבת, 856, התקוממה האוכלוסייה בשנית והפעם בשיתוף פעולה עם האוכלוסייה הנוצרית. אל-מתוכל דיכא את המרידה וגירש את הנוצרים מן העיר.
באותה השנה דוכאה מרידה נוספת של שבט הבויה הסודני. הבויה היו משלמים מס על כריית זהב במכרות שבשטחם, אך עתה הם הפסיקו לעשות כן בגרשם את הכורים המוסלמיים ובהנהיגם משטר אימים על יושבי מצרים עילית. אל-מתוכל שלח את המושל אל-קומי להשליט מחדש את הסדר. בסיוען של 7 ספינות אספקה, הצליח אל-קומי להמשיך במסעותיו הצבאיים בחבל ארץ רחוק וקשה זה. הוא כבש מחדש את מכרות הזהב, הטיל מצור על המאחז המלכותי של הבויה והביס את מלכם בקרב. הבויה נוצחו ונאלצו לשוב ולהעלות מס.
שלטונו של אל-מתוכל נתפש כתור זהב של הח'ליפות העבאסית בשל הרפורמות הרבות שהתרחשו במהלכו. אל-מתוכל היה הח'ליף העבאסי החזק האחרון, ולאחריו חלה תפנית לרעה במצבה של השושלת. אל-מתוכל הסתמך יותר ויותר על עבדים טורקיים כחיילים ופקידים לנהל את מלחמותיו עם המעצמות הסובבות ולדכא מרידות פנימיות. חיילים אלו הצליחו לצלוח את הים התיכון ולהתחיל את כיבוש סיציליה מן הביזנטים. הוזיר הגדול של אל-מתוכל, אל-פתח בן ח'קאן, היה אף הוא טורקי במוצאו. הסתמכותו הגוברת על הטורקים עתידה הייתה לרדוף אותו, עת הרג את אחד ממפקדיהם הבכירים. לצד רדיפתו את השיעים, הדבר הביא לירידה משמעותית בשיעורי התמיכה הציבורית בו.
אל-מתוכל נרצח בידי חייל טורקי ב-11 בדצמבר 861. יש הסוברים שבנו, אל-מנתצר היה מהמעורבים בהזמנת הרצח בשל התנכרותו של אביו אליו. לפי המסופר במסורת, אל-מתוכל היה בעל גוון עור בהיר, גוף רזה וזקן דליל.
לצד היותו ח'ליף אכזרי בתקופה של מרידות ומלחמות לאורך כל גבולות הח'ליפות. יש לציין את יחסו הקשה כלפי קבוצות לא אורתודוקסיות בחברה. אל-מתוכל רדף את השיעים ובני כתות אחרות. הוא אכף את תנאי "חוזה עומר" בהלכה המוסלמית שניסחו את חובותיהם ומחויבויותיהם של "בני הספר", היהודים והנוצרים, החיים כבני חסות תחת השלטון המוסלמי. בנוסף על מס הגולגולת, הם נאלצו לענוד טלאי צהוב, ולבוש מבחין אחר. נאסר עליהם לרכוב על בהמות משא למעט על חמורים. כמו כן לא הותר להם לבנות בתי כנסת או כנסיות חדשים ואף לא לשפץ את הללו הקיימים בימיהם.
הישגיו התרבותיים של אל-מתוכל.
בניגוד לאביו ולאחיו, לאל מתוכל לא הייתה חיבה יתרה לאומנויות ולמדעים. תחת זו היה בעל חיבה יתרה להדר מופרז ולבניה מונומנטלית. אל-מתוכל בנה את המסגד הגדול של סאמרא שהיה בשעתו המסגד הגדול בעולם. למסגד הייתה חצר פתוחה תחת השמים וסביבה אולמות תפילה בעלי 17 טורי עמודים. הקירות היו מצופים באריחי זכוכית ירוקה ומעל לכל התנשא זיגוראת חלזוני לגובה של 52 מטרים, אשר שרד עד לימינו.
אל-מתוכל הרחיב את סאמרא עיר שלטונו כלפי מזרח ובנה בה כ-20 ארמונות. העיר הפכה, לצד בגדאד, לאחת הערים הגדולות של העולם בן-התקופה. בשנת 860, הוא החל לבנות עיר חדשה במרחק 18 קילומטרים במורד החידקל ונתן לה את השם אל-ג'עפריה (כשמו הפרטי). אל-מתוכל הורה על חפירתן של תעלות מים נוספות מן החידקל על מנת להטות מים לסאמרא ולהשקות את גניה. אל-מתוכל הפקיד את חפירת אחת התעלות בידיהם של שני וזירים ושל הסופר והאסטרונום אל-פרע'אני. אל-פרע'אני, שלא היה בעל ניסיון מעשי בעבודות ציבוריות עשה טעות בחישוב והדבר הוביל לסתימת התעלה כעבור זמן קצר. אל-מתוכל שמע על כישלון הפרויקט, אך התערבותו של המהנדס סינד בן עלי הצילה את המעורבים כולם. אל-מתוכל נרצח זמן קצר לפני שהיה ביכולתו להוציא לפועל את איומיו.
אל-מתוכל נהג לערב את עצמו בדיונים דתיים שונים ולעיתים פעל לדכא כיתות שונות. כך, נפגש אל-מתוכל והתדיין עם קונסטנטינוס הפילוסוף שנשלח בידי הקיסר הביזנטי מיכאל השלישי להדק את הקשרים בין שתי האימפריות. אביו של אל-מתוכל נהג בסובלנות כלפי ההטפות של האמאמים השיעיים במדינה וכך נהג אף אל-מתוכל בשנותיו הראשונות. המוניטין הגובר של האמאם העשירי עלי אל-האדי הוביל את מושל העיר, עבדאללה בן מוחמד, לשלוח לאל-מתוכל מכתב ובו הזהיר מפני הפיכה מתוכננת. אל-מתוכל "הזמין" את האמאם השיעי לסאמרא, ושם הוא הושם במאסר בית הלכה למעשה והיה תחת עיניהם הפקוחות של מרגלי הח'ליף. לאחר מותו של אל-מתוכל הורעל אל-האדי לכאורה ונקבר בביתו. האוכלוסייה השיעית סבלה מדיכוי ואף קברו של חוסיין בן עלי בכרבלא נהרס ומי הפרת הוסתו עליו על מנת למנוע את העליה לרגל אליו. טוען-אמאם שיעי למשפחת עלי בשם יחיא בן עמר, נאסר והוצלף.
בימי אל-מתוכל ההשפעה של האסכולה המעתזלית הרציונליסטית הסתיימה. שאלות בנוגע לאופיו של הקוראן ירדו מעל הפרק והוסכם כי הקוראן "איננו נברא, ונצחי".
מכאן טלוויזיה קהילתית בע&quot;מ
הרדיו הקהילתי
הילוכים (אופניים)
באופניים, ההילוכים מאפשרים לרוכב להתאים את המרחק שעוברים האופניים עם כל סיבוב של הדוושות לתנאי הדרך. אופניים המאפשרים בחירת הילוכים תוך כדי רכיבה הומצאו כבר בשנת 1887 בבריטניה, אולם הוכנסו לשימוש משמעותי רק בעשור הראשון של המאה ה-20.
אופן פעולת ההילוכים באופניים.
באופניים בהם יש הילוך אחד קבוע, גלגל השיניים המניע (המחובר לדוושות), גדול מגלגל השיניים המונע (המחובר לציר הגלגל האחורי). באופניים בעלי מספר הילוכים, נמצאים על אחד הצירים או על שניהם מספר גלגלי שיניים בגדלים שונים. כאשר גלגל השיניים הגדול ביותר הוא המונע, וגלגל השיניים הקטן ביותר הוא המניע (גלגל השיניים המחובר לדוושות), תתקבל מהירות נסיעה איטית, אך מומנט רב יועבר לפני הדרך (כביש, מסלול עפר וכדומה), כך שלרוכב יהיה קל יותר להאיץ גם בשטח משופע. כאשר גלגל השיניים הגדול ביותר הוא המניע, וגלגל השיניים הקטן ביותר הוא המונע, תתקבל מהירות נסיעה גבוהה.
כדי לקבל יחסי העברה שונים, יש לשלב זוגות גלגלי שיניים שונים. דבר זה מושג על ידי הסטת השרשרת בין גלגלי השיניים. כדי להסיט את השרשרת, משתמש רוכב האופניים בידיות קטנות, הנמצאות, על פי רוב, על הגה האופניים. הידיות מותחות כבלי מתכת דקים המתוחים לאורך שלדת האופניים. כבלי המתכת מזיזים מנגנון שתפקידו להסיט את השרשרת בין גלגלי השיניים השונים. משלהי שנות העשרה של המאה ה-21 נמכרות באופן מסחרי מערכות חשמליות להעברת הילוכים. מערכות אלו עושות שימוש במתגים הממוקמים לפי נוחות הרוכב, חוטי חשמל ומנועים חשמליים המסיטים את השרשרת לגלגל השיניים הרצוי.
ישנם מספר מנגנונים להסטת השרשרת:
לכל ציר עם גלגלי שיניים יש ידית האחראית להסטת השרשרת. הידיות בהם משתמש הרוכב כדי להחליף את ההילוכים מופיעות בתצורות שונות:
במדינות דוברות אנגלית נהוג לתת להילוכים השונים מידות באינצ'ים. הילוך בעל מידת אינצ'ים מסוימת הוא הילוך המקביל לגלגל בעל רדיוס בגודל זה באופניים בהם הדוושות מחוברות ישירות לגלגל הקדמי.
היסטוריה.
אופנים המאפשרים בחירת הילוכים תוך כדי רכיבה הומצאו כבר בשנת 1887 בבריטניה, אולם הוכנסו לשימוש משמעותי רק בעשור הראשון של המאה ה-20. עם זאת, עד שנת 1937 לא הורשו הרוכבים במירוץ הטור דה פראנס להשתמש באופני הילוכים והאפשרות היחידה להחלפת הילוכים שהורשתה הייתה העברה ידנית של השרשרת בין גלגלי שיניים בגדלים שונים, תוך שחרור חלקי של הגלגל. גלגלי שיניים היו בשני צידי הגלגל האחורי ועל מנת להשתמש בגלגל שיניים בצד השני של הגלגל הרוכב היה צריך לשחרר את הגלגל לגמרי ולהופכו.
מערכות הילוכים של אופניים סובלות לרוב מחופש המצריך העברת יתר של כוונון ידית ההילוכים כדי להגיע להילוך הנכון, במיוחד כאשר מעבירים מגלגל שיניים קטן לגדול ממנו. דבר זה דרש מהרוכב מיומנות בהעברת הילוכים שכללה קביעת כמות כוונון היתר ואת משך הזמן שלו.
במשך השנים הוגשו מאות פטנטים על מערכות להעברה אוטומטית של הילוכים באופניים. פטנט על מערכת אחת של העברה אוטומטית של הילוכים נתנה לחברה ישראלית בשם מונוטורק.
Bloom Energy Server
Bloom Energy Server (בעברית: תא האנרגיה בלום) הוא תא דלק של תחמוצת מוצקה המיוצר על ידי חברת "Bloom Energy" האמריקאית. התא משתמש בדלקים במצב נוזל או גז (דלקי מאובנים כבנזין, סולר ופרופאן) לצורך ייצור חשמל עבור האתר בו הוא בשימוש. לפי הצהרת החברה, תא בודד בגודל 10 סנטימטרים רבועים מייצר חשמל בכמות של כ-25 ואט.
על אף שהשיטה שבו נוצרת האנרגיה בתאי-הדלק מוכרת מכבר בתעשייה, טוענת החברה כי מצאו דרך ייחודית לייצר בתאים שלה אנרגיה ללא בעירה או שריפת דלקים, ובנצילות גבוהה יותר מאשר בתאי-דלק קודמים.
החברה המייצרת את התא גייסה עד כה יותר מ-400 מיליון דולר מקרנות הון סיכון ומשקיעים פרטיים לפיתוח המוצר. הגנרל קולין פאוול, מזכיר המדינה של ארצות הברית לשעבר, יושב בדירקטוריון החברה. בין החברות המשתמשות במוצר הן גוגל, פדקס, eBay, וולמארט וחברת קוקה-קולה.
אודה ליום הולדתה של המלכה אנה