הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי אוליבר קנון. הוא הועלה לערוץ היוטיוב של פופ סמוק ב-22 בדצמבר 2020. הקליפ נפתח בסרטון של פופ סמוק מודה למעריציו ואומר להם עד כמה הוא מעריך ואוהב אותם: "אני אוהב אתכם, אני נהנה ממכם, ואני מעריך אתכם. לא הייתי כלום בלי כולכם". הקליפ כולל קטעים של פופ סמוק שלא נראו קודם לכן, בהם הוא עובד באולפן, מטייל ברחבי העולם, מבלה עם משפחתו וחבריו, מפרסם סרטונים בחשבון הטיקטוק שלו, ובהופעות חיות. הקליפ כולל גם מעריצים שמבצעים את אתגר הריקוד של השיר בטיקטוק. הקליפ מסתיים בכך שפופ סמוק טס במטוס ואומר: "אני לא יודע מי צריך לשמוע את הבחור הזה, אבל אל תתנו לאף אחד להגיד לכם אי פעם שאתם לא יכולים לעשות כלום. מה שאתה רוצה לעשות, פשוט תעשה את זה. אל תסתכל אחורה".
Mario &amp; Sonic at the London 2012 Olympic Games
Mario &amp; Sonic at the London 2012 Olympic Games (עברית: "מריו וסוניק באולימפיאדת לונדון 2012)" הוא משחק וידאו מז'אנר הספורט משנת 2011, שפותח על ידי חברת סגה. בדומה לשני המשחקים הקודמים בסדרה, המשחק פורסם על ידי חברת נינטנדו ביפן ועל ידי סגה בשאר העולם. משחק זה מאושר באופן רשמי על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. המשחק הוא השלישי בסדרת "Mario &amp; Sonic", והוא יצא לקונסולת ה-Wii לראשונה בנובמבר 2011. גרסת המשחק לנינטנדו 3DS יצאה לאור בפברואר 2012.
משחק זה הוא היחיד ממשחקי ה-Wii שאוחסן בעטיפת דיסק צהובה במקום לבנה, והוא המשחק היחיד שלא הגיע עם עטיפת דיסק לבנה, למעט New Super Mario Bros. Wii.
אופן המשחק.
כמו שאר המשחקים בסדרה,"Mario &amp; Sonic at the London 2012 Olympic Games" מורכב מכמה ענפי ספורט המבוססים על המשחקים האולימפיים. במשחק שתי דמויות מפתח (מריו וסוניק) ו-18 דמויות נוספות הניתנות למשחק, משני הזיכיונות. הדמויות מחולקות באופן שווה ל-4 קטגוריות: אול-אראונד, מהירות, כוח ויכולות.
כמה וכמה ענפי ספורט מהמשחק המקורי בסדרה הוחזרו גם למשחק הזה, כגון אתלטיקה קלה, ספורט מים וטניס שולחן ואף ענפי ספורט חדשים בסדרה כמו כדורגל, כדור נוצה ורכיבה על סוס. משחק זה הציג לראשונה את ה-"Dream Events" (מילולית: ענפי ספורט חלומיים), המבוססים על ענפי ספורט אמיתיים אך כוללים שינויים ההופכים אותם לבדיוניים לחלוטין, כגון קפיצה לרוחק על עננים. ענפי הספורט החלומיים מתקיימים במקומות מהזיכיונות של מריו וסוניק. גרסת המשחק ל-Wii כוללת גם משחק בקבוצה וקטגוריית משחק חדשה - London Party.
גרסת המשחק ל-3DS כוללת 57 ענפי ספורט אולימפיים לשחקן יחיד ולשחקנים מרובים. היא כוללת גם "מצב סיפור" המכניס את השחקנים לעולמם של מריו וסוניק, שמנסים להביס את האנטגוניסטים המנסים לבטל את המשחקים האולימפיים.
פיתוח המשחק.
המשחק הראשון בסדרה, "מריו וסוניק במשחקים האולימפיים", הוא הקרוסאובר הרשמי הראשון שמציג דמויות הן מהזכיינית מריו והן מסוניק הקיפוד. המשחקים האולימפיים נבחרו כתפאורה מאחר שסגה ונינטנדו חשו שהספורטיביות התחרותית שלה אידיאלית עבור סוניק ומריו, שהיו פעם יריבים. סוניק הקיפוד הוא גיבור סדרת משחקי הווידאו שהוציאה חברת סגה במטרה לספק לחברה קמע להתחרות בדמות הדגל של נינטנדו מריו בתחילת שנות התשעים. שון רטליף, סגן נשיא שיווק בסגה, התייחס לשאלה האם "לסדרת מריו וסוניק" יש עתיד מעבר למשחק השני שלה, "מריו וסוניק במשחקי החורף האולימפיים". לדבריו, "אני חושב שגורם המפתח שמחליט על בניית הזכיינות המתמשכת הוא בעצם הצלחה. האם המשחק מוצלח? האם הצרכנים מרוצים מכך?"
משחק ההמשך הוכרז רשמית עם הודעה משותפת של סגה ונינטנדו ב-21 באפריל 2011, לאחר שקודמיו מכרו למעלה מ-19 מיליון יחידות בסך הכל. שתי הגרסאות פותחו על ידי סגה ספורט יפן ופורסמו על ידי נינטנדו עבור יפן ועל ידי סגה עבור צפון אמריקה ואירופה. על פי מגזין המשחקים "CVG", למעלה ממאה אנשים פיתחו את המשחק.
מוזיקה.
שתי הגרסאות של המשחק כוללות רצועות מוזיקליות שונות מסדרת "מריו" "וסוניק." מוזיקה מקורית נכתבה למשחק, כשרוב הפסקול נמצא בשני המשחקים.
ביקורות.
המשחק קיבל ביקורות מעורבות עד חיוביות, כאשר Metacritic העניקה לשתי הגרסאות 66/100. "IGN" העניקה לגרסת ה-Wii של המשחק 7.5 ("החלקים הגדולים היחידים של מריו וסוניק במשחקים האולימפיים בלונדון 2012 הם החלקים שאין להם שום קשר לאולימפיאדה. אירועי החלום החדשים המתעלמים ממציאות, מצב המסיבה בלונדון מרובה המשתתפים והצגת לונדון עצמה כולם נפלאים כאן - קחו עותק של המשחק אם אחד מאותם פריטים מושך את עיניכם. אבל ענפי הספורט האמיתיים? הם כאן כמו לפני ארבע שנים, וכל מי שכבר קיבל עותק מהמשחק האולימפי הראשון של מריו וסוניק שישב על המדף לא צריך לטבול פעמיים.") הם העניקו לגרסת ה-3DS, שלא הכילה את מצב "London Party", ציון נמוך יותר: 6.5. "נינטנדו פאוור" העניקה לגרסת ה-3DS ציון 7.
מכירות.
גרסת ה-Wii מכרה 2.4 מיליון עותקים בצפון אמריקה ובאירופה בחודשיים הראשונים להוצאתה.
הגלובוס של היטלר
הגלובוס של היטלר (הידוע גם בשם "גלובוס הפיהרר") היה גלובוס שתוכנן במיוחד עבור קנצלר גרמניה והפיהרר, אדולף היטלר (גלובוס נוסף הוכן עבור המפלגה הנאצית).
הגלובוס יוצר בברלין בשנות ה-30 של המאה ה-20 והיה ממוקם במשרדו של היטלר. הגלובוס נודע בארצות הברית, לאחר שהקומיקאי, צ'ארלי צ'פלין השתמש בו בפרודיה על היטלר, בסרטו "הדיקטטור הגדול" מ-1940. גם שלישית הקומיקאים, "The Three Stooges" לעגו לו בחלק מהסרטים הקצרים שלהם.
הגלובוס נחשב לייצוג איקוני של היטלר לכבוש את העולם ולכונן את הסדר החדש שתכנן.
קיימות סברות, כי היו להיטלר גלובוסים נוספים, ורבים מהם אף מסתובבים במקומות נוספים ברחבי העולם, אך האותנטיות של רובם מוטלת בספק.
היסטוריה.
שתי מהדורות מוגבלות של העולם נוצרו בברלין באמצע שנות השלושים, אחת עבור המפלגה הנאצית ואחת נוספת עבור הדיקטטור הגרמני, אדולף היטלר עצמו. זו שיוצרה בעבור היטלר הייתה כמעט בגודל של מכונית פולקסווגן, ומאפיינה המיוחד היה שבשטח שהיה אתיופיה נראה השטח של מזרח אפריקה האיטלקית. הגלובוס השני שיוצר עבור המפלגה הנאצית, היה גלובוס סטנדרטי ללא מאפיינים מיוחדים. לא ניתן לאמת את מספר הגלובוסים שיוצרו בפועל, מכיוון שהמפעל שייצר את הגלובוסים, יחד עם ארכיוניו, נהרס בהפצצות אוויריות ב-1943
כחלק מהתוכנית הנאצית להרי אורל, היטלר צייר על הגלובוס קו בעיפרון, הקו אותו ציין הסנגור היה קו שעובר מצפון-דרום לאורך הרי אורל, מה שכנראה סימל את הגבול העתידי בין אזור ההשפעה של הנאצים לבין אזור ההשפעה של בעלת בריתם במזרח, האימפריה היפנית.
ב-1938 החליט היטלר כי משרדי קנצלרית הרייך הישנה אינה גדולה דיה כדי לאכלס את משרדי הממשל של גרמניה הנאצית. הוא הורה לאדריכלו האישי, אלברט שפר לבנות מחדש את המשרדים. השיפוצים המסיביים הסתיימו בתחילת 1939, ולאחר התעקשות של היטלר, הועבר הגלובוס למשרדו החדש שבתוך מבנה המשרדים החדש. הגלובוס שכן במקום עד שהצבא האדום כבש את הבניין באפריל 1945 במהלך הקרב על ברלין.
אחת משתי המהדורות המוגבלות של הגלובוס, נגנב על ידי חייל אמריקאי בשם ג'ון ברסמיין, שלקראת מותו החליט להשתמש בהזדמנות זו כדי לספר על חוויות מהמלחמה במהלך מכירה פומבית בה מכר את הגלובוס במכירה פומבית בסן פרנסיסקו תמורת 100,000 דולרים.
On Me (שיר של ליל בייבי)
On Me הוא סינגל של הראפר האמריקאי ליל בייבי, שיצא לאור לצד שיר נוסף, "Errbody", ב-4 בדצמבר 2020, יום לאחר יום הולדתו ה-26. השיר הופק על ידי צ'י צ'י ואברגרן. הרמיקס של השיר, בשיתוף פעולה עם הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, יצא לאור ב-27 באפריל 2021.
רקע וכתיבה.
לאחר שקטע מהשיר פורסם באינסטגרם, ליל בייבי אישר את צאתו של השיר לכבוד יום הולדתו. גופי התקשורת הניחו כי השיר הוקדש לחברתו של ליל בייבי, ג'יידה צ'יבס.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר יצא לצד הסינגל. את הקליפ ביים הבמאי קימושן, לצד ליל בייבי עצמו. הקליפ מציג "טרמפים יקרים" של הראפר וחבריו; בייבי נוסע איתם ונראה במטוס פרטי, סקי על אופנוע ומשייט ביאכטה. הרמיקס, בשיתוף פעולה עם הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, יצא לצד הווידאו קליפ שלו ב-27 באפריל 2021.
רמיקס.
במרץ 2021 חשף ליל בייבי ברשתות החברתיות את האפשרות לרמיקס ל-"On Me" בהשתתפות אמנית. ב-27 באפריל 2021 יצא הרמיקס לצד וידאו קליפ, בשיתוף פעולה עם מייגן די סטליון.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של הרמיקס בוים על ידי מייק הו ומציג את הראפרית כ"שליטי ממלכת הקרח". הוא נפתח בליל בייבי מול "מבצר קפוא", מוקף בהר של גבישי קרח ופתיתי שלג נופלים. בזמן שהוא מבצע את השיר, מייגן מופיעה לצידו בביצוע ליפ סינק. לאחר מכן, היא דורסת על גבי הר געש לבושה בבגד גוף לטקס שחור, אשר "מעוטר כראוי בגרפיקה של לבה".
Butterfly Effect
Butterfly Effect (בעברית: אפקט הפרפר) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הבריטית אשלי רוברטס. האלבום יצא לאור ב-1 בספטמבר 2014, על ידי חברת התקליטים מטרופוליס לונדון מיוזיק. הסינגל המוביל מתוכו "Clockwork", יצא לאור במאי באותה השנה. אחריו יצא הסינגל "Woman Up".
האלבום הגיע למקום ה-159 במצעד האלבומים הבריטי.
רקע.
בשנת 2003 הצטרפה רוברטס ללהקת הבנות הפוסיקט דולז. היא הוציאה להיטים רבים במהלך השנים, כמו: "Don't Cha", "Buttons", "When I Grow Up" ו-"I Hate Part This". שבע שנים לאחר מכן, בשנת 2010, הלהקה התפרקה ורוברטס הוציאה את סינגל הבכורה שלה "A Summer Place".