לאחר סיבוב הופעות של 7 שבועות ברחבי אמריקה החלה הלהקה להקליט חומרים לאלבום חדש. האלבום כלל שיתופי פעולה עם אומנים כמו דריל היל, The-Dream, אסטל ובאסטה ריימס. ב-13 ביולי 2008 יצא הסינגל הראשון מהאלבום שהיה "Peace Sign/Index Down". לאחר מכן יצא הסינגל השני שהיה "Cookie Jar" אשר זכה להצלחה רבה. האלבום שנקרא "The Quilt" יצא ב-9 בספטמבר 2008 ונכנס למקום ה-14 במצעד הבילבורד עם מכירות של 30 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. ב-1 בדצמבר יצא הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום שהיה "Guilty as Charged".
2009-2011: פרויקטים שונים.
בשנת 2009 רצה מקוי לפתוח בקריירת סולו והחל לעבוד על אלבום בכורה שנקרא "Lazarus". הסינגל הראשון ממנו היה שיתוף פעולה עם ברונו מארס בשיר "Billionaire". מקוי הופיע גם בשיר "Higher" של טאיו קרוז.
2011-הווה: אלבום חמישי.
ב-15 בנובמבר 2011 הוציאה הלהקה את אלבום הסטודיו החמישי שלה שהיה אלבום המשך לאלבום הבכורה ונקרא "The Papercut Chronicles II". הסינגל הראשון מהאלבום היה שיתוף פעולה עם אדם לוין שנקרא "Stereo Hearts" ויצא ב-30 במאי 2011. השיר זכה להצלחה רבה והגיע לראשי המצעדים במספר מדינות וישראל בתוכן. הסינגל השני יצא ב-31 באוקטובר והיה שיתוף פעולה עם הזמרת ניאון היטץ' בשיר "Ass Back Home". לאחר מכן יצא הסינגל "The Fighter" שהיה שיתוף פעולה עם ראיין טדר שיצא ב-31 במאי 2012. ב-27 באוגוסט יצא הקליפ לשיר "Martyrial Girl$".
ההבניה של הנורמליות (לימודי מוגבלות)
עצמאות (לימודי מוגבלות)
סיפאקה מעוטרת
סיפאקה מעוטרת (שם מדעי: "Propithecus diadema") הוא מין בסכנת הכחדה של למור מהסוג סיפאקה, החי ביערות גשם במזרח מדגסקר. זהו מין הלמור הגדול ביותר. אורך זכר בוגר הוא 105 ס"מ, כשחצי ממנו הוא אורך הזנב. הסיפאקה המעוטרת התפתחה באופן עצמאי כ-55 מיליון שנים (מדגסקר הופרדה מאפריקה לפני כ-90 מיליון שנים). הסיפאקה נקרא במלגשית סימפונה, סימפוני ואנקומבה ג'ובי.
הסיפאקה המעוטרת נבדלת מרוב מיני הלמור על ידי גודלה ועל ידי הסימונים השונים על גופה. גופה של הסיפאקה בצבע אפור, ורגליה בצבע זהוב. עיניה הן בצבע חום-אדמדם, והפרווה על פניו היא בצבעים שונים, מלבן לאפור ועד שחור. גבה בצבע אפור. כפות ידיה ורגליה בצבע שחור, כשזרועותיה ורגליה בצבע זהבהב.
תחום-התפוצה של הסיפאקה המעוטרת הוא אחד מתחומי-התפוצה הכי גדול בסוג סיפאקה, למרות שמיפוי סופי של האזור לא נעשה. הסיפאקה המעוטרת בדרך-כלל חיה ברום של 200-800 מטרים מעל פני הים, ביערות שפלה, וברום של 800-1550 מטרים מעל פני הים בחלק מהיערות שבהם היא נחקרה. כמו כל המינים של הלמורים, הסיפאקה התפתחה באופן עצמאי באי מדגסקר, בנפרד משאר המינים האפריקאיים.
נראו תצפיות חריגות של הסיפאקה המעוטרת בדרום-מרכז מדגסקר. הפרטים שנמצאו היו בצבעים שונים מהאוכלוסייה הצפון-מזרחית, כולל תצפית אחת לפחות של סיפאקה מעוטרת שחורה כולה. תוצאות ניתוחי DNA שנעשו לפרטים אלה לא הביאו לתוצאות עקביות שניתן היה להסיק מהן האם להגדיר פרטים חריגים אלו כמין חדש.
סיפאקה מעוטרת בדרך-כלל נצפית בקבוצות של 2-10 פרטים, שעשויות לכלול זכרים רבים ונקבות רבות. כל קבוצה מגינה על תחום של 250-500 דונם על ידי סימון ריח טריטוריאלי. למרות שהסיפאקה המעוטרת נלחמת בחירוף נפש על נחלתה עם סיפאקות מעוטרות אחרות, היא חולקת את נחלתה עם מינים אחרים של למורים. הסיפאקה המעוטרת הולכת כל יום מרחק של כ-1.6 ק"מ על מנת לחפש מזון. הסיפאקה אוכלת כל יום פירות מכ-25 מינים, וניזונה גם מפרחים, זרעים ועלים ממינים שמשתנים לפי העונה.
הסיפאקה המעוטרת היא מאוד אתלטית, ומסוגלת לקפוץ במהירות של כ-30 קמ"ש. זהו מין שוכן-עצים, שנראה מעט מאוד על הקרקע. הסיפאקה המעוטרת משמיעה קריאת אזהרה מתי שהיא מבחינה בטורף. טורפיה היבשתיים היחידים של הסיפאקה הם התנין והפוסה.
הזכר מגיע לבגרות מינית בגיל שנתיים או שלוש שנים. ההזדווגות מתרחשת בקיץ, ובדרך כלל נולד צאצא אחד לכל נקבה לשנה.
נוירו-כלכלה
נוירו-כלכלה (באנגלית: Neuroeconomics) הוא ענף מדעי בין-תחומי ששואף להסביר קבלת החלטות אנושית, את היכולת לעבד חלופות מרובות ולבחור מסלול פעולה אופטימלי. התחום חוקר כיצד התנהגות כלכלית יכולה לעצב את הבנתנו על המוח וכיצד תגליות מתחום מדעי המוח יכולות להגביל ולכוון מודלים כלכליים.
התחום משלב בין שיטות המחקר של מדעי המוח, כלכלה התנהגותית וניסויית ופסיכולוגיה חברתית וקוגניטיבית. בהשראת הפיכת חקר התנהגות קבלת ההחלטות לממוחשב יותר, משלב תחום הנוירו-כלכלה גישות חדשות מביולוגיה מתמטית, מדעי המחשב ומתמטיקה. בנוירו-כלכלה חקר קבלת ההחלטות מתבסס על שילוב בין תחומים אלו, על מנת למנוע את החסרונות שנובעים מגישה של נקודת מבט אחת. בכלכלת המיינסטרים, אקסיומות פון נוימן-מורגנשטרן והרעיון של סוכן רציונלי, עדיין נמצאים בשימוש. התנהגויות כלכליות רבות אינן מוסברות במלואן באמצעות מודלים אלו, דוגמת היוריסטיקות ומסגור. כלכלה התנהגותית לוקחת בחשבון חריגות אלו על ידי שילוב של גורמים חברתיים, קוגניטיביים ורגשיים בהבנת החלטות כלכליות. נוירו-כלכלה מוסיפה שכבה נוספת באמצעות שימוש בשיטות מתחום מדעי המוח בהבנת יחסי הגומלין בין התנהגות כלכלית למנגנונים עצביים. על ידי שימוש בכלים מתחומים שונים טוענים חלק מהחוקרים בתחום כי נוירו-כלכלה מציעה דרך אינטגרטיבית יותר בהבנה של קבלת החלטות.
מבוא.
התחום של קבלת החלטות עוסק בעיקר בתהליכים באמצעותם אנשים מבצעים בחירה יחידה מבין אפשרויות רבות. בדרך כלל נהוג להניח כי תהליכים אלו מתקיימים בצורה הגיונית כך שההחלטה עצמה היא בלתי תלויה בהקשר. אפשרויות שונות מתורגמות תחילה למטבע משותף כגון ערך כספי ולאחר מכן מושוות זו לזו, והחלופה עם ערך התועלת הכולל הגדול ביותר היא זו שצריכה להיבחר. בעוד שיש תמיכה להשקפה כלכלית זו של קבלת החלטות, ישנם גם מצבים בהם נראה שמופרת ההנחה של קבלת החלטות אופטימלית.
תחום הנוירו-כלכלה צמח מתוך מחלוקת זו. באמצעות מחקר על האזורים במוח שפעילים בתהליך של קבלת החלטות, נוירו-כלכלנים מקווים להבין טוב יותר את טבען של החלטות שנראות לא אופטימליות ולא הגיוניות. בעוד שרוב המדענים בתחום מתמקדים בניסויים בבני אדם, אחרים משתמשים במודלים של בעלי חיים בהם המחקרים יכולים להיות נשלטים בצורה הדוקה יותר, וניתן לבדוק באופן ישיר את ההנחות של המודל הכלכלי.
לדוגמה, Padoa-Schioppa &amp; Assad עקבו אחר נוירונים בודדים בקורטקס האורביטופרונטלי של קופים, בזמן שבעלי החיים בחרו בין שני סוגים של מיץ. קצב הירי של הנוירונים היה במתאם ישיר עם התועלת של פריטי המזון ולא היה שונה כאשר הוצעו סוגים אחרים של מזון. הדבר מצביע על כך, שבהתאם לתאוריה הכלכלית של קבלת החלטות, הנוירונים משווים ישירות בין סוגים שונים של תועלות על פני אפשרויות שונות, ובוחרים בחלופה בעלת הערך הרב ביותר. באופן דומה, מחקר אחר מצא מתאם בין מדד ה-FrSBe, שמשמש להערכת פגיעה בתפקוד של קליפת המוח הקדם-מצחית, לבין מדדים שונים של התנהגות כלכלית ויחס לכסף. דפוס זה תומך גם הוא ברעיון שפעילות מוחית משקפת היבטים חשובים בתהליכי קבלת החלטות כלכליות.
תחומי מחקר עיקריים בנוירו-כלכלה.
קבלת החלטות בתנאי סיכון וחוסר ודאות.
רוב החלטותינו מתקבלות תחת תנאים מסוימים של סיכון. מדעי ההחלטה כמו פסיכולוגיה וכלכלה מגדירים בדרך כלל את הסיכון כחוסר ודאות לגבי כמה תוצאות אפשריות כשההסתברות לכל אחת מהן אינה ידועה. פונקציית תועלת שהוצגה לראשונה על ידי דניאל ברנולי ב-1738, נמצאת בשימוש על מנת להסביר קבלת החלטות בתנאים של סיכון. התאוריה מניחה שאנשים הם רציונליים ויעריכו חלופות בהתבסס על תוחלת התועלת הצפויה מכל אחת מהן.
המחקר והניסיון חשפו מספר רחב של אנומליות של תוחלת התועלת ושל דפוסי התנהגות מקובלים שאינם עולים בקנה אחד עם העיקרון של מִקסום התועלת. לדוגמה, הנטייה האנושית להיות שונא סיכון או מחפש סיכון. כמו כן, הנטייה לשקלול יתר של הסתברויות קטנות ולשקלול חסר של הסתברויות גדולות. דניאל כהנמן ועמוס טברסקי הציעו את תורת הערך על מנת להקיף את התצפיות הללו ולהציע מודל חלופי.
נראה כי ישנם אזורים רבים במוח המעורבים בהתמודדות עם סיטואציות של חוסר ודאות. במשימות הדורשות מאנשים לבצע הערכות כאשר ישנה מידה מסוימת של חוסר ודאות לגבי התוצאה, ישנה עלייה בפעילות באזור ברודמן 8 בקליפת המוח המצחית, כמו גם גידול כללי יותר בפעילות של ה-mesial prefrontal cortex ושל ה-frontoparietal cortex. קליפת המוח הקדם-מצחית מעורבת בדרך כלל בכל תהליכי החשיבה וההבנה ולכן אזורים אלו בפרט עשויים להיות מעורבים באופן ספציפי בקביעת דרך הפעולה הטובה ביותר כאשר לא כל המידע הרלוונטי זמין.
בסיטואציות בהן מעורב סיכון ידוע ולא חוסר ודאות, ישנה פעילות גבוהה באינסולה. לדוגמה, במשחקים של "כפול או לא כלום" (double or nothing) שבהם אפשר להפסיק את המשחק ולשמור על הזכיות שנצברו או לקחת סיכון שיסתיים בהפסד מוחלט או בהכפלת הזכייה, הפעילות באינסולה הימנית מוגברת כאשר הפרט לוקח את ההימור. הועלתה השערה שהתפקיד העיקרי של הקורטקס האינסולרי בעת קבלת החלטות הוא לדמות את ההשלכות השליליות הפוטנציאליות של לקיחת ההימור.