ארמטריידינג מתגוררת בחוותה בסארי באנגליה, היא בעלת תואר ראשון בהיסטוריה מן האוניברסיטה הפתוחה הבריטית שבה היא משמשת אף חברה בחבר הנאמנים.
ארמטריידינג הופיעה בישראל ארבע פעמים, בשנים 1985, 1988, 1995 ו-2010.
המשטרה הניידת
המשטרה הניידת (באנגלית: Police Mobile Force, ובראשי תיבות: PMF) הייתה יחידה של משטרת המנדט שהוקמה בשנת 1940, כאשר משטרת המנדט לקחה על עצמה חלק מהמשימות שקודם לכן היו בידי הצבא הבריטי שהיה עסוק בלחימה כנגד מדינות הציר במלחמת העולם השנייה. עם הקמתה מנתה היחידה, שנחשבה יחידת עילית, כ-550 איש, שכללו כ-50 קצינים בריטיים, 250 שוטרים בריטיים וכ-250 שוטרים ארץ ישראליים, יהודים וערבים. החל משנת 1944 שימשה היחידה במאבק כנגד המחתרות שקמו ביישוב העברי ולצורך כך גויסו אליה עוד כ-2000 שוטרים בריטיים והשוטרים הארצישראליים שוחררו ממנה. היחידה התנייעה באמצעות שריוניות ושימשה ככלי חשוב במאבק הבריטים כנגד המחתרות, שהחמיר בשנת 1945 עם הקמת תנועת המרי העברי. תקציבה בשנים 1945-1946 הגיע למעל מיליון לירות. מפקדה האחרון של היחידה היה הבריגדיר ברנרד פרגוסון.
בליל ה-22 בפברואר 1946 תקף הפלמ"ח ארבעה מבסיסי המשטרה הניידת, בג'נין, בשפרעם (במקום בו הוקם אחר כך המרכז ללימודי משטרה של משטרת ישראל), בכפר ויתקין (במקום בו מצוי כיום מחנה משטרת החופים בנעורים) ובשרונה (במקום בו מצויה כיום הקריה בתל אביב). בפעולת שרונה נהרגו ארבעה מאנשי הפלמ"ח, המכונים "הארבעה" וכיום נקרא על שמם רחוב הארבעה בתל אביב.
בדצמבר 1946, בעקבות המלצתו של צ'ארלס ג'ורג' ויקהאם, הודיע הקולונל ויליאם ניקול גריי, מפקד משטרת המנדט, על פירוק היחידה, והטמעת שוטריה בשורות המשטרה הכללית. הסיבה שניתנה לכך הייתה כי בעת הקמת היחידה, בשנת 1940, לא יכול היה הצבא להעניק סיוע צבאי למשטרה, אך לאחר מכן השתנה המצב, ואין עוד צורך בפעילות היחידה.
עמנואל שריקי
עמנואל סופי אן שריקי (באנגלית: Emmanuelle Sophie Anne Chriqui; נולדה ב-10 בדצמבר 1977) היא שחקנית קנדית-יהודייה, אשר מוכרת בעיקר בשל תפקידה בתור סלואן בסדרה "הפמליה" ברשת HBO ובזכות הופעתה בתור לאנה לאנג בסדרה "סופרמן ולויס" ברשת The CW ובשל הופעותיה הקולנועיות בסרטים "טעות בכיוון" (2003) ו"אל תתעסקו עם הזוהן" (2008).
ביוגרפיה.
שריקי נולדה במונטריאול, קוויבק שבקנדה, למשפחה יהודית אורתודוקסית. אימה, ליליאן (נפטרה ב-1994), הייתה אסתטיקנית במקצועה, היא ילידת קזבלנקה, מרוקו ואילו אביה נולד ברבאט, בירת מרוקו. לשריקי יש אח גדול, סרז', ואחות גדולה, לורנס. כשהייתה כמעט בת שנתיים, היא ומשפחתה עברו להתגורר בטורונטו, אונטריו. היא גדלה בעיר מרקהם, אונטריו, בשכונה פרברית מצפון מזרח לעיר.
בילדותה, אחיה של קריקי החל לשלם עבורה כדי לקחת שיעורי משחק. היא למדה בחוג לדרמה בבית הספר התיכון יוניונוויל ; ולאחר לימודי התיכון, שריקי החליטה להמשיך בקריירת משחק.
קריירה.
בגיל 10 קיבלה את תפקידה הראשון בפרסומת למקדונלד'ס. בשנות ה-90 עברה שריקי לוונקובר כדי לשחק בסדרת הטלוויזיה "מי מפחד מהחושך?".
ב-2005 הופיעה בווידאו קליפ לשיר "Lips of an Angel" של להקת הרוק האמריקאית הינדר. בהמשך עברה להוליווד ושיחקה בסרטים, בהם סרט הקומדיה "אל תתעסקו עם הזוהן" שהקנה לה את פרסומה, וכן בסרט הביוגרפי "קאדילק רקורדס" אודות חברת ההקלטות צ'ס רקורדס.
בשנים 2005–2011 גילמה את דמותה של סלואן בסדרת הדרמה-קומית האמריקאית "הפמליה" ברשת הטלוויזיה HBO. ב-2015 חזרה שוב לגלם את הדמות, הפעם בסרט הקולנוע "הפמליה", המהווה המשך לעלילת הסדרה.
בשנים 2012–2013 גילמה את לורליי מרטינס בסדרת המשטרה "המנטליסט".
חיים אישיים.
בספטמבר 2017, קיבלה שריקי אזרחות אמריקאית.
בתחילת 2014, הייתה שריקי בזוגיות קצרה עם השחקן האמריקאי חררדו סלאסקו.
החל משנת 2020, שריקי נמצאת בזוגיות עם השחקן האמריקאי סם טראמל.
ג'ונתן ספרן פויר
ג'ונתן ספרן פויר (באנגלית: Jonathan Safran Foer; נולד ב-21 בפברואר 1977) הוא סופר יהודי־אמריקאי. ספרן פויר מלמד כתיבה יוצרת באוניברסיטת ניו יורק.
ביוגרפיה.
ספרן פויר נולד בוושינגטון. הוא בנם של אלברט פויר, עורך דין, ואסתר ספרן פויר, נשיאת חברה ליחסי ציבור. אחיו הגדול פרנקלין פויר כיהן כעורך ה"ניו ריפבליק", ואחיו הצעיר ג'ושוע הוא עיתונאי עצמאי.
ב-1995, במהלך לימודי הפילוסופיה של ספרן פויר באוניברסיטת פרינסטון, הוא השתתף בקורס כתיבה בהנחיית הסופרת ג'ויס קרול אוטס, והחל להתעניין בתחום. קרול אוטס אף הנחתה את עבודת הגמר שלו, שעסקה בבחינת חייו של סבו מצד אמו, לואיס ספרן, שהיה ניצול השואה. על עבודתו קיבל ספרן פויר את פרס אוניברסיטת פרינסטון לכתיבה יצירתית.
בסיום לימודיו בשנת 1999, ערך ספרן פויר מסע לאוקראינה כדי להרחיב את עבודת הגמר שלו. במקביל ערך אנתולוגיה של סיפורים קצרים בהשפעת ג'וזף קורנל ב-2001, ואף תרם לה סיפור קצר משלו. ב-2002 פרסם את סיפור המסע שלו וסיפור חייו של סבו כרומן רחב יריעה, "הכל מואר", שהפך לרב מכר וזכה במספר פרסים, בהם פרס הספר היהודי הלאומי ו"פרס ספר הביכורים של הגרדיאן". ב-2005 יצאה אף גרסה קולנועית של הסרט, בשם "הכל מואר", בכיכובו של אלייז'ה ווד.
ב-2005 יצא הרומן השני של ספרן פויר, "קרוב להפליא ורועש להחריד", המתאר את מסעו והתמודדותו של ילד בן תשע בניו יורק שלאחר פיגועי 11 בספטמבר, בהם נהרג אביו. בכתיבתו השתמש במספר סגנונות כתיבה ייחודיים, בהם כתיבה ויזואלית, שילוב קווי עלילה רבים, תמונות ועוד; סגנון כתיבתו התקבל בתגובות מעורבות מצד מבקרי הספרות. הספר זכה להצלחה רבה במכירות ותורגם למספר שפות. בשנת 2011 הופק סרט קולנוע המבוסס על הסרט בבימויו של סטיבן דלדרי ובכיכובם של טום הנקס, סנדרה בולוק ומקס פון סידוב (שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר). הסרט עצמו היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר.
ספרן פויר, שמאז ילדותו הוא צמחוני ואוכל בשר לסירוגין, הופיע בסרט התעודה העוסק בשחיטה כשרה ומעודד צמחונות, "If This is Kosher...". בנובמבר 2009 יצא ספרו הראשון שאינו רומן, "לאכול בעלי חיים", בו הוא משלב נרטיבים אישיים עם טיעונים פרו-צמחוניים. הספר ראה אור בעברית בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2010.
בשנת 2012 ערך ספרן פויר מהדורה של הגדה של פסח ובה לצד הטקסט המסורתי - קטעי פרשנות והסברים מודרניים. להגדה זו היו שותפים הוגים יהודיים אמריקאים נוספים. ההגדה יצאה בעברית בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר.
בפברואר 2013 מינה אותו ברק אובמה לחבר במועצת מוזיאון השואה בוושינגטון.
בסתיו 2016 יצא לאור ספרו "הנני" (Here I am), העוסק בזוגיות ובחיי משפחה יהודית-אמריקאית על רקע אירועים דרמטיים בישראל ובמזרח התיכון.
חיים אישיים.
ספרן פויר נישא ב-2004 לסופרת ניקול קראוס. לזוג נולדו שני ילדים והם התגוררו בברוקלין שבניו יורק. ב-2014 נפרדו השניים.
אמצעי הצבעה
ברנרד פרגוסון
ברנרד אדוארד פרגוסון, הברון מבלנטריי (באנגלית: Bernard Edward Fergusson, Baron Ballantrae) (6 במאי 1911 – 28 בנובמבר 1980) היה איש צבא, היסטוריון צבאי ופקיד ממשל בריטי. פרגוסון שימש בתפקידים שונים בצבא הבריטי, בין היתר כשלישו של הפילדמרשל ארצ'יבלד וייוול. הוא שירת במקומות שונים, בין היתר בארץ ישראל ובבורמה, שם לחם לצידו של צ'ארלס אורד וינגייט. לאחר המלחמה שב לארץ ישראל, ושימש כמפקד המשטרה הניידת וכעוזר מיוחד למפקד משטרת המנדט. בתפקיד זה היה מעורב בפרשיית רצח הנער אלכסנדר רובוביץ על ידי רוי פאראן. לאחר מכן שימש בתפקידים צבאיים ואזרחיים שונים, לרבות תפקיד המושל הכללי של ניו זילנד. כמו כן פרסם מספר ספרי היסטוריה צבאית וביוגרפיות.
ביוגרפיה.
שנים מוקדמות.
פרגוסון נולד למשפחה סקוטית בעלת מסורת צבאית. אביו, סיר צ'ארלס פרגוסון, וכן סביו משני הצדדים שירתו כמושלים כלליים של ניו זילנד. הוא למד באיטון ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט בטרם הצטרף כקצין ל"משמר השחור" הסקוטי ב-1931. הוא הגיע עם גדודו לארץ ישראל ושימש כשלישו של מפקד הכוחות הבריטים במזרח התיכון, פילדמרשל ארצ'יבלד וייוול. הוא שימש בתפקידי פיקוד ומטה תחת ויוול, עד להחלפתו של ויוול בשנת 1941 בגנרל קלוד אוקינלק. ויוול נשלח לניו דלהי ופרגוסון ליווה אותו כמזכירו האישי. ב-1942 קיבל פיקוד על גדוד רגלים בבורמה, והועמד תחת פיקודו של צ'ארלס אורד וינגייט. היחידה עליה פיקד נטלה חלק בלוחמת הגרילה בבורמה, ובמבצעי הפשיטה המיוחדים שהגה וינגייט מעבר לקווי האויב בשנים 1942 ו-1943. ב-1945 נשלח לשרת במטה מבצעים משולבים, שם שירת עד לסיום המלחמה. בתפקידים אלו בלט כדמות צבעונית, סקוטי גבוה ורזה, החבוש תמיד במונוקל. במספר ספרים שכתב בסוף שנות הארבעים תיאר את התנסויותיו בלוחמת הגרילה במסגרת יחידות אלו. לאחר שכשל בניסיונו להיבחר לפרלמנט, שב אל ארץ ישראל בשנת 1946 כקצין בדרגת בריגדיר.
שירותו בארץ ישראל ב-1946 - 1947.
עם בואו לארץ ישראל שירת פרגוסון כמפקד המשטרה הניידת, כוח בן כ-2,000 לוחמים בריטים שנועד לשמש ככוח תקיפה כנגד המחתרות היהודיות, ועמד במצב של לוחמה כנגד תנועת המרי העברי. בסוף שנת 1946 פורקה היחידה על ידי מפקד משטרת המנדט, הקולונל ויליאם ניקול גריי. בתחילה מונה פרגוסון למפקד בית הספר לשוטרים שאמור היה להיות מוקם בג'נין, שם הייתה מפקדה של המשטרה הניידת. לאחר מכן מונה על ידי גריי ל"עוזר מיוחד למפקד המשטרה".