מותו של סלסטינוס הרביעי החזיר את הגלגל לאחור, שוב היה על הקרדינלים לבחור במועמד לכס האפיפיור ולבחור במדיניות בכס הקדוש מול הקיסרות. רק ביום 25 ביוני 1243 הצליחו הקרדינלים לבחור ביורש שעלה לכס הקדוש כאינוקנטיוס הרביעי והתגלה כיריבו המר והאחרון של הקיסר פרידריך השני.
אליפות העולם בשחייה 2009
אליפות העולם השלוש עשרה בשחייה נערכה בפעם השנייה ברומא, איטליה, בין ה-17 ביולי ל-2 באוגוסט 2009. האליפות כללה חמישה ענפים אולימפיים: שחייה, קפיצה למים, שחייה צורנית, כדורמים ושחייה במים פתוחים. שיא של משתתפים בתחרויות, 2,556 ספורטאים מ-185 מדינות.
ארצות הברית ניצחה בתחרות, עם 11 מדליות זהב ו-29 בסך הכל, לפני סין שצברה גם כן 11 מדליות זהב ו-29 מדליות בסך הכל, אך 4 מדליות כסף פחות. רוסיה סיימה שלישית עם 8 מדליות זהב ו-20 בסך הכל.
תחרויות השחייה לוו בדיון אתי נרחב באשר לחליפות השחייה הטכנולוגיות שנעשה בהן שימוש. החליפות החדשות הפחיתו את החיכוך עם המים, הגדילו את הציפה ושינו את צורתו של השחיין לצורה יותר הידרודינמית. נטען שהחליפות החדשות יצרו יתרון לא הוגן ללובשים אותן, הן לעומת השיאים הישנים, והן לעומת שחיינים שלא שחו איתן. בנוסף נאמר שהחליפה משפיעה בצורה שונה על שחיינים שונים, ולחלקם היא עוזרת יותר. מתוך 40 שיאי העולם במשחים השונים, לאחר האליפות נשארו רק שני שיאים מלפני פברואר 2008 (1500 מטר חופשי, נשים וגברים), עת יציאת חליפת הלייזר רייסר, החליפה הראשונה מהדור החדש. במהלך האליפות החליטה פינ"א לאסור את השימוש בחליפות המשוכללות החל משנת 2010.
שחייה.
שיאי עולם.
בסך הכל ניקבעו 43 שיאי עולם חדשים (17 בגברים ו-26 בנשים).
ישראל באליפות העולם בשחייה.
שחייה.
משלחת גדולה של 15 שחיינים ייצגה את ישראל - 6 שחייניות ו-9 שחיינים. השחיין הבולט היה גל נבו, שהעפיל לגמר במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בו סיים במקום ה-6 ובמקום ה-9 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
שחייה צורנית.
שלוש שחייניות צורניות ייצגו את ישראל באליפות.
ארכיפלג וגה
ארכיפלג וגה (בנורווגית: Vegaøyan) בנורווגיה, כולל כ-6,500 איים בים הנורווגי שבצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי, מול חופי מחוז נורדלנד שבנורווגיה, מעט דרומית לחוג הארקטי. אלפי האיים, חלקם אינם אלא סלע חשוף, סובבים אי מרכזי, האי וגה, שמיושב בקביעות מאז תקופת האבן. בשל התרבות שהתפתחה בו עם השנים, הכריז אונסק"ו על הארכיפלג כולו כאתר מורשת עולמית בשנת 2004.
מקור שמו של האי וגה, שנתן את שמו לארכיפלג כולו, הוא במילה Veiga (או Vegø), שפירושה "נוזל" או "זורם".
גאוגרפיה.
שטחם הכולל של האיים כ-161 קמ"ר. האי וגה מרוחק כ-10 ק"מ מנורווגיה גופא. שטחו של השטח המוכרז כאתר מורשת עולמית כולל כ-69 קמ"ר, ועוד שטח ימי של 1,037 קמ"ר.
באיים שלושה הרים בעלי צורה משוננת, שניים מהם באי וגה, והשלישי באי סולה. גובהו של ההר הגבוה ביותר, גולווגספלט (Gullvågsfellet), הוא 737 מ' מעל פני הים. ההר היה חשוף גם בתקופת הקרח.
עולם החי.
הארכיפלג מהווה בית גידול ל-110 מיני עופות, ובהם אדריות שחורות-כיפה, קורמורנים, אווזים אפורים וברנטות לבנות לחיים. היונקים החיים בווגה כוללים, בין היתר, כלבי ים אפורים, נברני מים ולוטרות.
היסטוריה.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על נוכחות של דייגים בווגה במהלך התקופה המזוליתית. התיישבות הקבע החלה בכמה מהאיים בסביבות שנת 500, ובאי וגה עצמו בסביבות שנת 1000. האיים היו אז בבעלותם של בעלי אחוזות עשירים, ששלחו אליהם איכרים, שעסקו בליקוט פלומות של אדריות שחורות-כיפה. נקבותיהם של עופות אלה משילות את פלומת החזה שלהן לשם ריפוד הקנים, ובני האדם השתמשו בהן במשך השנים לשם מילוי כריות וריפוד כלי מיטה אחרים. עם הזמן התפתחו באיים גם דיג וציד כלבי ים.
מ-1560 ואילך, נדרשו כל הסחורות מצפון נורווגיה לעבור דרך ברגן, מה שיצר תלות של הדייגים המקומיים בסוחרים. בתקופה זו החלה דעיכה בפעילות באיים, שנבעה גם מהמלחמה הצפונית הגדולה ומגילויים של אזורי דיג חדשים בצפון אמריקה. לאחר סיום המלחמה (1720-1721) שבה האימפריה הרוסית לסחור עם נורדלנד, וענפי החקלאות והדיג התאוששו. ב-1813 בוטלו מגבלות הסחר, והתלות בברגן הסתיימה.
בסוף המאה ה-19 החל תהליך של הגירה שלילית, אם לנורווגיה גופא ואם לאמריקה. בשנות ה-50 החלה ממשלת נורווגיה לעודד הגירה זו באמצעות סגירת בתי ספר ושירותי תחבורה ימית באיים מחד גיסא, ותמריצים כלכליים למתיישבים ביבשה מאידך גיסא. חרף מאמצי השלטונות, נותרו באיים תושבים מעטים. בסוף המאה ה-20 החלו תושבים חדשים להגיע לאיים, הפעם בעידודה של הממשלה, אך מאזן ההגירה נותר שלילי.
נכון לשנת 2004, מתגוררים בארכיפלג 1,380 תושבים (לעומת 1,480 ב-1994). במהלך השנים רק 56 מהאיים היו מיושבים, בחלקם היה בית אחד בלבד.
שימור.
מאז 1905, 238 אתרים ארכאולוגיים ברחבי הארכיפלג מוגנים מכוח חוק המורשת ההיסטורית. לפי הערכות, מספר רב יותר של אתרים שטרם התגלו מצויים ברחבי הארכיפלג. ב-1978 הורחבה תחולתו של חוק המורשת ההיסטורית גם על כל המבנים שנבנו בין 1537 ל-1650. במינהל המורשת התרבותית של נורווגיה רשומים 711 מבנים שהוקמו עד 1900, אך 199 מהם הרוסים או לא שלמים.
בעקבות חקיקתו של חוק שמירת הטבע ב-1970, הוכרזו ברחבי הארכיפלג חמש שמורות טבע וארבע שמורות ציפורים, המשתרעות על פני כ-22% משטח האיים.
מנח אנטומי
ג'וליה קמרון
נחל יבנאל
נַחַל יַבְנְאֵל הוא נחל במזרח הגליל התחתון, הזורם לאורך כ-18 קילומטרים ממורדות רכס קרני חיטין אל עמק הירדן ונהר הירדן. בחלקו העליון הוא נחל אכזב, ובחלק התחתון הוא נחל איתן, הודות למעיינות הנובעים בערוצו.
ראשיתו של נחל יבנאל סמוך לקיבוץ לביא בגובה של כ-280 מטרים מעל פני הים. משם הוא יורד לעבר בקעת יבנאל וחוצה אותה מצפון-מערב לדרום-מזרח. ממזרח ליבנאל הוא יורד בתלילות ויוצר ערוץ קניוני בסלעי הבזלת לאורך כ-3 קילומטרים, עד צאתו למישור של עמק הירדן מצפון לתל עובדיה. הוא נשפך לנהר הירדן מדרום לכנרת כקילומטר נוסף מזרחה משם, מול אום ג'וני ודגניה ב', בגובה כ-200 מטרים מתחת לפני הים.
רקע.
בדפנות הערוץ הקניוני של הנחל נובעים מספר מעיינות, בהם עין פטל ועין כוש. בתקופה הביזנטית נבנתה אמת מים על שם ברניקי שהוליכה את מי המעיינות מכאן לבית ירח ולטבריה. שרידי האמה נראים בכמה מקומות ליד הנחל. קטע זה של נחל יבנאל הוא שמורת טבע הקרויה על שמו. באפיק הנחל יש ריכוז גדול של שיחי הרדוף הנחלים ושיח-אברהם מצוי, ובמדרונות מעליו צומחים עצי שיזף מצוי רבים, ושיחי שיזף השיח. המים יוצרים כמה בריכות קטנות ורדודות לאורך האפיק, בהם מצויים דגי שפמנון ודגים אחרים. בסבך הצמחייה מצויים עופות רבים, בהם תור צווארון, בולבול צהוב-שת, סבכי שחור-ראש ועוד. באביב פורחים באזור ריכוזים של כלנית מצויה ותורמוס ההרים. בסתיו ניתן לראות ריכוז יפהפה של חצבים וליהנות מפירות שיחי הפטל המפוזרים לאורך הנחל. לאורך ערוץ הנחל בחלקו התחתון ובסמוך לו עוברים כמה מסלולי טיולים, ביניהם קטע של שביל ישראל, המקשר בין אתר ירדנית לבין רמת יבנאל והר תבור. בין יובלי הנחל נמנים נחל אדמי, נחל שרונה ונחל ימה.
דרך החורנים.
דורות רבים עברו מאז שהנחל הזה התחיל להיות דרך, נעו בו בדרכם מן החורן, אסם תבואה מזרח תיכוני מקומי. הם נעו אל מחסני הנמל בעכו. אותם ההולכים בנחל ממעברתו בירדן, בין דגניה ובית זרע של היום, אל עכו וחזרה, נעו בחבורות של נהגי גמלים ופרדים עמוסי תבואות, שעורה וחיטה ודוחן ודורה וכל מה שמזרח תיכוננו צורך. המסע נמשך כשלושה שבועות . כל אלה נתנו לנתיב הנחל את שמו 'דרך החורנים'. שיירות משא של עלומיהם הרחוקים, שהיו מתנהלות במורד הנחל או במעלהו, וחונות פה ושם בשעות החמות על כתמי הירק ובשולי הדקלים של ואדי פיג'אס.
אמת המים ברניקי.
בשלהי השלטון הרומי בארץ (סוף המאה ה-3) שגשגה טבריה ומנהיגיה שאפו להידמות לעיר רומית. לשם כך בנו מבני ציבור כמו גנים, מזרקות, בתי מרחץ ושירותים ציבוריים. כדי להזין את כל אלו היה צורך במים זורמים ללא מגבלה. לשם כך בנו אמת מים שהחלה דרכה במעיינות הרבים שבנחל יבנאל וירדה לטבריה לאורך מורדותיה של רמת פוריה והזרימה מים בגרביטציה. בדרכה בנחל יבנאל הוסטו חלק מהמים לטחנות קמח שנבנו בנחל. בהמשך נבנו הסתעפויות מהתעלה שהובילו מים לאתרים שונים מדרום לטבריה כשההסתעפות הידועה ביותר היא ההסתעפות לבית ירח.
בילי קרודופ
ויליאם גיית'ר "בילי" קרודופ (באנגלית: William Gaither "Billy" Crudup; נולד ב־8 ביולי 1968) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי, זוכה פרס טוני ופרס אמי, ידוע בעיקר בשל משחקו בסרטים: "כמעט מפורסמים", "סיפורי דגים" ו"השומרים".
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
קרודופ נולד במנהסט שבניו יורק. בילדותו, הוריו התגרשו, התחתנו שוב ומאוחר יותר התגרשו בשנית. לקרודופ שני אחים. הוא עזב את ניו יורק עם משפחתו כשהיה בן 8, בתחילה הם גרו בטקסס, ומאוחר יותר בפלורידה.
קרודופ למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם קיבל תואר ראשון במשחק. משם המשיך לבית הספר לאמנויות ע"ש טיש שבאוניברסיטת ניו יורק. שנה לאחר שסיים את לימודיו, הופיע בפעם הראשונה בברודוויי במרכז לינקולן, במחזה "ארקאדיה" בהפקתו של טום סטופארד.
קריירה.