שירת "המפטירים" הטורקית, שירת הקודש העברית הספרדית, נכתבה והושרה באימפריה העות'מאנית על ידי תלמידיו וממשיכי דרכו של ר' ישראל נג'ארה, ובראשם רבי אבטליון ב"ר מרדכי דויק. מקהלות המפטירים פעלו החל מהמאה ה-18 בעיר אדרינופוליס ולאחר מכן באיסטנבול. הרפרטואר שהושר בשבתות סודר לפי המקאמים הטורקיים, כאשר המוזיקה וסגנון השירה מתבססים על המוזיקה הטורקית הקלאסית.
גיורגוס קראגוניס
גאורגיוס קראגוניס
פלצטו
פראידוליה
פראידוליה (מיוונית: παραειδωλια - מראה שגוי) היא תופעה פסיכולוגית בה האדם תופס גירוי עמום ומעורפל כלשהו כמוכר ובעל משמעות. הדבר מהווה הטיה קוגניטיבית של המוח, בה האדם מזהה תבניות מוכרות בתמונות ועצמים עמומים; ההטיה היא בעיקר לזיהוי מראה של פנים בגירויים עמומים כאלו. דוגמה ידועה של פראידוליה היא הנטייה לזהות צורות של פנים או דמויות בתווי הקרקע המאפיינים את הירח.
מקרים מפורסמים של פראידוליה.
הפנים במאדים.
ב-25 ביולי 1976 צולמה תמונה של פני הקרקע בכוכב הלכת מאדים, על ידי החללית ויקינג 1. התמונה צילמה את פני הקרקע באופן בו הם נתפסים כפני אדם, דבר שנבע מתנאי התאורה ואיכות הצילום. כאשר אותו מקום צולם בתאורה ואיכות צילום שונה, לא נראו הפנים.
המפלצת מלוך נס.
חוקרים שנשלחו על ידי ערוץ ה-BBC ללוך נס, טוענים כי המפלצת מלוך נס היא אגדה שנוצרה ממקרה של פראידוליה: "ההסבר היחידי לאמונה העיקשת בקיומה של המפלצת נסי, היא שאנשים פשוט רואים את מה שהם רוצים לראות. כדי להוכיח את טענתם זו, שתלו אנשי הצוות עצם מרובע מתחת לפני המים והרימו אותו כאשר הגיעה למקום קבוצת תיירים. כשנשאלו התיירים לאחר מכן מה ראו, חלקם סיפרו כי אכן ראו עצם מרובע, אך רבים תיארו ראש של מפלצת".
דייויד גפן
אגף התקציבים
אגף התקציבים הוא אגף בכיר במשרד האוצר. ראש האגף, הממונה על התקציבים, נמצא בדירוג של מנכ"ל משרד ממשלתי.
האגף עוסק בהכנת תקציב המדינה וחוק ההסדרים, ביצוע שינויים בתקציב המדינה לאורך השנה, קידום רפורמות כלכליות ושינויים מבניים בממשלה ובמשק הישראלי. עם השנים האגף צבר כוח רב הנובע מיכולתו להשפיע על פעילות משרדי הממשלה וסדרי העדיפויות שלהם ולהשפיע על הכלכלה הישראלית.
בראש אגף התקציבים עומד יוגב גרדוס, שמונה לתפקידו ב-2021.
תפקידי האגף.
תפקידי האגף המרכזיים הם:
תקציב המדינה.
תפקידו העיקרי של האגף הוא הכנת תקציב המדינה. האגף מכין את טיוטת התקציב ומלווה את דיוני התקציב – הליך אישור חוק תקציב המדינה בממשלה ובכנסת. ההוראות להכנת חוק תקציב המדינה נגזרות מתוקף וחוק יסודות התקציב הקובע שהממשלה תגיש לאישור הכנסת חוק תקציב שנתי מדי שנה טרם תחילת שנת הכספים. אף קובע שאם לא אישרה הכנסת תקציב תוך שלושה חודשים מיום תחילת שנת הכספים הכנסת תפוזר ויערכו בחירות.
האגף מקיים משא ומתן עם משרדי הממשלה על גודל תקציבם, בוחן את ההשלכות המאקרו כלכליות לגבי המשק והמיקרו-כלכלה לגבי היחידות העסקיות. כן הוא עורך או מקבל לבדיקה את תחשיבי בדיקת כדאיות של הפרויקטים שהמדינה נדרשת להשתתף במימונם או שמשרדי הממשלה מעוניינים לקדם. את סיכומיו הם מגיש לאישור הממשלה. לאחר קבלת האישור, מכינים את ספרי התקציב המהווים את חוק התקציב: לכל משרד ולכל יחידה תקציב והם מונחים לדיון בפני הכנסת. לאחר אישור תוכן, כפוף לשינויים, הם הבסיס לתקציב המדינה בפועל.
ביצוע שינויים בתקציב המשרדים לאורך השנה והסטת תקציבים בין סעיפים תקציביים טעונים אישור של אגף התקציבים המגיש את בקשות השינוי לוועדת הכספים של הכנסת. היעדר עצמאות המשרדים ביכולת לנהל את תקציבם השוטף והשארת השליטה גם לאורך השנה בידי אגף התקציבים עוררה לאורך השנים ביקורת רבה ומתח בין המשרדים לאגף התקציבים.
ניהול ובקרה על הוצאת התקציב בפועל היא בידי משרדי הממשלה וחשבויות המשרדים ותחת פיקוח אגף החשב הכללי.
חוק ההסדרים.
אגף התקציבים אחראי לגיבוש חוק ההסדרים והרפורמות המבניות הנערכות במסגרתו. חוק ההסדרים הוא שם מקוצר לאיגוד של תיקוני חקיקה שממשלת ישראל מגישה לחקיקה בכנסת, כמעט מדי שנה מאז 1985, העוסק במגוון רחב של נושאים שהממשלה מעוניינת לקדם. חלק מהסעיפים הכלולים בו נועדו להקטין את ההוצאה התקציבית לשנה אליה הוא מתייחס, אך חלקם נועדו לקדם רפורמות במשק, כגון הפרטות וצעדים אחרים התואמים את עקרונות הליברליזם הכלכלי, להם משמעויות ארוכות טווח, ולעיתים תוך ביטול חוקים שונים שהכנסת חוקקה. על השימוש בחוק ההסדרים למטרות ארוכות טווח נמתחה ביקורת לאורך השנים.
הדיונים בחוק ההסדרים נערכים בדרך כלל במקביל לדיונים בחוק התקציב, וזאת משני טעמים עיקריים: ברמה ההצהרתית, הממשלה טוענת כי החוק נועד לאפשר את יישום מדיניותה הכלכלית כפי שהיא מתבטאת בתקציב. באופן מעשי, מאחר שלפי סעיף 36א לחוק-יסוד: הכנסת, אי אישורו של תקציב המדינה מוביל לפיזור הכנסת והקדמת הבחירות, הבאתו של חוק ההסדרים לאישור הכנסת ביחד עם חוק התקציב מבטיחה את אכיפתה של המשמעת הקואליציונית גם לגבי חוק זה.
שליטתו של האגף בהליך גיבוש חוק ההסדרים הוא שהעניק לאגף כוח רב במרוצת השנים מאז תוכנית הייצוב ב-1985. לאורך השנים זכה החוק לביקורת לאור הליך החקיקה המהיר בה נדרשת הכנסת לאשר שינויים ורפורמות משמעותיות וכריכתו יחד עם תקציב המדינה שעלול להוביל לפיזור הכנסת.
רפורמות כלכליות.
במרוצת השנה האגף עוסק בגיבוש המדיניות המאקרו כלכלית של הממשלה ובוחן אפשרות לקידום רפורמות כלכליות ושינויים מבניים בענפי המשק השונים.
היסטוריה.
ראשיתו של אגף התקציבים ב"מחלקה לתקציב" במשרד האוצר עם הממשלה הראשונה ב-1948 אשר קיבלתה את תקציבי המשרדים ועיבדה אותם לתקציב ממשלתי אחד לאישור הכנסת.ב-1953, תחת לוי אשכול כשר האוצר ופנחס ספיר כמנכ"ל המשרד הפכה המחלקה לאגף בניהולו של ד"ר יעקב ארנון. תפקידו של הממונה על התקציבים הופרד מכפיפות לחשב הכללי וביסס את האגף כמוסד הכלכלי המתכנן הראשי של משק המדינה. מטרת הקמת האגף הייתה למסד את תהליכי תכנון התקציב.
עובדיו הראשונים של האגף נבחרו מקרב סטודנטים בוגרי החוג לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, בראשותו של פרופ' דן פטנקין. לפי-כך נקראו עובדי אגף התקציבים "נערי פטנקין" או "נערי ארנון" על שם מנהל האגף הראשון. פטנקין, אשר היה יועץ כלכלי לשר האוצר סייע לפיתוח מגמה. גיוס כלכלנים צעירים לאגף יצר תדמית ייחודית שניסו לשוות לה מקצועיות וניתוק משיקולים פוליטיים. במקביל, משרדי הממשלה האחרים, ובראשם המשרדים הכלכליים כמו משרד המסחר והתעשייה החלו לגייס סטודנטים בוגרי כלכלה למשרדיהם במטרה להידמות לאגף ולקיים שפה משותפת עם עובדיו.
תוכנית הייצוב הכלכלית של 1985 סימנה נקודת מפתח בחיי אגף התקציבים שבמסגרתה נחקקו חוק יסודות התקציב ולראשונה נחקק חוק ההסדרים. חוק יסודות התקציב מהווה את הבסיס החוקי להעברת חוק התקציב השנתי וחוק ההסדרים הוא מסגרת להעברת רפורמות כלכליות משקיות משמעותיות. שני אלה מהווים הכלים המשמעותיים העומדים בידי אגף התקציבים ומקור כוחו הפוליטי-כלכלי. באמצעותם האגף שולט, הלכה למעשה, על תקציב המדינה, כולל זה שבניהול המשרדים המקצועיים השונים ומאפשר לו להעביר רפורמות הנוגעות לכלל המשק. האגף קיבל שליטה על תקציבי המשרדים ויכולת לנהל את סעיפי התקציבים וצומצמה הגמישות של משרדי הממשלה והשרים הממונים בניהול תקציב המשרדים.
בתקופת כהונתו של אהוד ברק כראש הממשלה הוא ניסה להעביר את אגף התקציבים תחת משרד ראש הממשלה אך נכשל בכך.
מבנה האגף.
בראשות אגף התקציבים במשרד האוצר עומד הממונה על התקציבים הכפוף לשר האוצר. החל מסוף שנות ה-70 נוצר נוהג במסגרתו הממונה על התקציבים הוא עובד ותיק של האגף אשר יצא לעבוד מחוץ לאגף (במגזר הפרטי או במגזר הציבורי) וחוזר לצורך כהונה כממונה על התקציבים.
תחת הממונה על התקציבים שישה צוותים המחולקים לתחומים מקצועיים שבראשות כל אחד מהם עומד סגן הממונה על התקציבים:
תחת סגני הממונה על התקציבים עובדים רכזים ולהם כפופים רפרנטים. באגף מועסקים כ-70 כלכלנים בין הגילאים 25-40. עובדי האגף הם בוגרי תואר בכלכלה שלרוב מגויסים לאגף בסמוך לסיום לימודיהם, ללא רקע מקצועי או קריירה משמעותית טרם לכן. האגף בולט בכך שסגני הממונה על התקציבים צמחו באגף והתקדמו מתפקידי רפרנטים ורכזים ומעולם לא כיהן סגן ממונה על התקציבים שלא צמח באגף.
לאורך השנים עלתה ביקורת כנגד האגף על היעדר הגיוון בקרב עובדיו, ייצוג היתר של בוגרי המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית ("נערי פטנקין") והעדר ייצוג לאוכלוסיות כמו מיעוטים וחרדים.
האגף מקיים יום עיון שנתי שנערך לזכרם של ארבע מעובדי האגף שנפלו במלחמת יום הכיפורים, במסגרת יום העיון, שנערך בהשתתפות בוגרי האגף, נערכות הרצאות בנושאי כלכלה.
ביקורת על האגף.
לאורך שנים זכה אגף התקציבים לביקורת רבה על הכוח הרב שהוא צבר, בעיקר אל מול הדרג הפוליטי ואל מול יתר משרדי הממשלה. כוח רב זה החל להתרכז בידי האגף לאחר תוכנית הייצוב ב-1985 ולדעת מבקרי האגף הכוח שהיה אמור לרסן ולבקר את ההוצאה הממשלתית גדל יתר על המידה.