הסדרה מתרחשת באבריסטווית' שבמחוז קרדיגיון בוויילס. שלוש העונות של הסדרה צולמו בעיר ובאזור הכפרי שמסביב לה.
הפקה.
הסדרה נוצרה כחלק מהמחויבות של מנהל BBC Cymru Wales, רודרי טלפן דייוויס, להראות בערוצים של ה-BBC יותר מהחיים, התרבות והשפה הוולשית.
גיוס התקציב בסך 4.2 מיליון ליש"ט נמשך שנתיים וחצי.דרה קיבלו מימון של 215,000 ליש"ט מהממשלה הוולשית. העונה הראשונה צולמה באבריסטווית' וסביבותיה במחוז קרדיגיון בחוף המערבי של ויילס. הצילומים ארכו 124 ימים. הסדרה צולמה הן בוולשית והן באנגלית. משרדי המועצה של קרדגיון שימשו לצילומי החוץ של תחנת המשטרה.
כל סצנה צולמה פעמיים, באנגלית ובוולשית. פרט לסצנות שבהן דובר בוולשית בלבד והוקרנו כתוביות תרגום לאנגלית.
הגרסה הוולשית שודרה בשמונה חלקים באוקטובר 2013 בערוץ S4C. הגרסה האנגלית שודרה בארבעה חלקים בינואר 2014 בערוץ BBC One Wales, ובהמשך אותה שנה בערוץ BBC Four.
עיר המלך אבדולאזיז למדע וטכנולוגיה
רביעיית המיתרים ברקשייר
רביעיית המיתרים ברקשייר (באנגלית: Berkshire String Quartet הייתה הרכב קאמרי אמריקאי, שייסדה ומימנה פטרונית האמנויות אליזבת ספראג קולידג' בשנת 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה. הרביעייה נקראה במקור "רביעיית המיתרים קורצ'ק", על שם הוגו קורצ'ק (1957-1884), נגן בתזמורת הסימפונית של שיקגו מ-1907 עד 1914 (משנה לקונצרטמייסטר מ-1910 עד 1914). קורצ'ק מילא תפקיד ראשון במעלה בארגון פסטיבל ברקשייר למוזיקה קאמרית שייסדה קולידג'. רביעית ברקשייר המקורית התפרקה לאחר 1941.
ביולי 1948, עמדו ממשיכיה של "רביעיית גורדון", לפני פירוק עקב מחסור במימון ואובדן מייסדם, ז'אק גורדון (1948-1897), שפירק את הרביעייה בשנת 1947 בגלל מחלתו. קולידג' נחלצה לעזרתם. היא התחייבה לממן קונצרטים נוספים, במספר שדי בו לאפשר את קיום עונת הקיץ של הרביעייה. ואולם, לדברי טיים מגזין, ביקשה קולידג', באחת הפעמים הספורות בחייה, לגמול לה בטובה סנטימנטלית. "התואיל הרביעייה לקרוא לעצמה בבקשה רביעיית ברקשייר?" הרביעייה הסכימה ובהמרצת וילפרד ביין, העתיקה את משכנה הקבוע אל בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה. הרביעייה המשיכה להחזיק במעון הקיץ שלה ב"מיוזיק מאונטיין", גבעה סמוך לפולס וילג', קונטיקט, שם ייסד גורדון בשנת 1930 פסטיבל מוזיקה קאמרית, שנקרא על שם הגבעה.
חברים בעבר.
חברים אחרים בפיטספילד.
בשנת 1917, גויס הרמן פלבא לצבא ארצות הברית; אדואר דטייה מניו יורק תפס את מקומו.
יוסף גולדשטיין (היסטוריון)
הפרחחים (סדרת טלוויזיה)
סטייסי בנט
סטייסי בנט (באנגלית: Stacey Bent) היא פרופסור להנדסה כימית, סגנית פרובוסט (Provost) לתארים מתקדמים וענייני פוסט-דוקטורט (VPGE) באוניברסיטת סטנפורד. נוסף על כך, היא חברה באקדמיה הלאומית להנדסה בארצות הברית.
היא שימשה כמנהלת של מרכז "תומקט" (TomKat) לאנרגיה מתחדשת באוניברסיטת סטנפורד ודיקנית עמית בכירה בבית הספר להנדסה באוניברסיטת סטנפורד עד שנת 2019.
בנט זכתה בפרסים רבים על מחקריה, והיא ידועה בעיקר בזכות תרומתה הרבה בתחומים של הנדסת חומרים, מדע פני השטח ועיבוד מוליכים למחצה. עבודתה כיום מיושמת במוליכים למחצה, פאנלים סולאריים וזרזים.
חינוך וקריירה.
בנט סיימה את לימודי התואר השני בהנדסה כימית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1987 וסיימה את עבודת הדוקטורט שלה באוניברסיטת סטנפורד בשנת 1992.
בסטנפורד יש לבנט תואר דוקטור לשם כבוד במחלקות להנדסה וכימיה של חומרים, הנדסת חשמל, וכימיה.
בנוסף, היא הייתה יושבת ראש המחלקה להנדסה כימית בסטנפורד מ-2015 עד 2016 ומקורבת דיקן בבית הספר להנדסה בסטנפורד בשנים 2016 עד 2019, לפני עבודתה הנוכחית כסגנית ראש האוניברסיטה.
היא הייתה המנהלת מרכז Tomcat לאנרגיה מתחדשת בשנים 2010 עד 2019. בנוסף היא עמיתה בכירה במכון סטנפורד על שם "פרקורוט" לאנרגיה ועמיתה בקהילת הכימיה האמריקאית (ACS) ובקהילת הוואקום האמריקאית (AVS). היא מנהלת לשעבר של המרכז להמרה לאנרגיה יעילה (CNEEC)
בנט נבחרה כחברה בארגון האקדמי להנדסה בארצות הברית בשנת 2020.
חיים אישיים.
בנט נשואה לברוס, ולהם שני ילדים ביולוגים: רייצ'ל ודרו ושני ילדים חורגים: דניאל ואנדרו.
מחקר.
עבודתה של בנט מתמקדת בעיקר בכימיה עילית וסינתזה של חומרים עם יישומים בייצור מוליכים למחצה, ננוטכנולוגיה, מיקרואלקטרוניקה ואנרגיה מתחדשת.
התזה שלה עסקה בהבנת הדינמיקה של אטומי מימן בסביבות עשויות סיליקון, והיא ממלאת תפקיד משמעותי בהבנת ההתנהגות של מימן בסביבה עשויה סיליקון.
בנט מנהלת קבוצת מחקר - Bent research group אשר מתמקד בהבנה ובשליטה בכימיה העילית ויישום אלה על מגוון בעיות בייצור מוליכים למחצה, מיקרו-אלקטרוניקה, ננו-אלקטרוניקה, ננו-טכנולוגיה אנרגיה מתחדשת, ומשתמשת במערכות הנחת שכבה אטומית (ALD), משטחי מוליכים למחצה, חומרים בקנה מידה מיקרוסקופי לספיגת אור ופיתוח זרזים אלקטריים.
פרסים.
בנט קיבלה פרסים רבים בזכות מחקריה ועבודתה, ביניהם פרס בקמן יונג לחוקרים, פרס המורה של קמיל דרייפוס, פרס הזיכרון לפיטר מארק, פרס ארגון הכימיה של ארצות הברית לקריירה, פרס טאו בטא פאי עבור מצוינות בהוראת תואר ראשון והפרס בכימיה עילית של החברה הכימית בארצות הברית.
רוסיה הוגנת
רוסיה הוגנת — למען האמת
גראן טורה סנטיאגו
מרכז קוסטנרה טור 2 (באנגלית Costanera Center Torre 2, בספרדית Gran Torre Santiago), הידוע יותר בשם גראן טורה סנטיאגו (מגדל סנטיאגו הגדול), ובעבר היה ידוע בשם טורה גראן קוסטנרה, הוא גורד שחקים, המתנשא לגובה של 300 מטרים, עם 62 קומות בסנטיאגו, צ'ילה, והשני בגובהו באמריקה הלטינית (אחרי T.Op Torre 1, ). נוסף על כך זהו הבניין הרביעי בגובהו בחצי הכדור הדרומי לפי המאפיין האדריכלי הגבוה ביותר (לאחר מגדל סקיי בניו זילנד, מגדל Q1 באוסטרליה, ואוסטרליה 108), והשלישי בגובהו על פי הקומה הגבוהה ביותר שבשימוש (אחרי אוסטרליה 108 ומגדל יוריקה). הוא תוכנן על ידי האדריכל הארגנטינאי סזאר פלי, האדריכלים הצ'יליאנים אלמפרטה ברדה ואסוציאוס, ועל ידי חברת וואט אינטרנשיונל הקנדית.
פרטים.
גראן טורה סנטיאגו הוא חלק ממתחם מרכז קוסטנרה, הכולל את הקניון הגדול ביותר באמריקה הלטינית, שני מלונות ושני בנייני משרדים נוספים. המבנה מתנשא לגובה של 300 מטרים, הנפרסים על פני 62 קומות, בתוספת 6 קומות מרתף, ושטח קומה של 107.125 מטר רבוע.
במבנה יש כמעט 700,000 מ"ר של שטח בנייה זמין שנבנה על 47,000 מ"ר אדמה. המתכננים העריכו כי כ-240,000 איש יגיעו לאתר וממנו בכל יום. הבניין תוכנן על ידי האדריכל הארגנטינאי סזאר פלי מ-Pell Clarke Pelli אדריכלים, האדריכלים הצ'יליאנים Alemparte Barreda &amp; Asociados, ועל ידי חברת וואט אינטרנשיונל הקנדית. הנדסת המבנה בוצעה על ידי החברה הצ'יליאנית René Lagos y Asociados Ing. Civiles Ltda. סלפא קורפ הייתה אחראית לבנייתו.
בנייה.
בניית הבניין החלה ביוני 2006 והייתה צפויה להסתיים בשנת 2010, אך הוקפאה בינואר 2009 עקב המשבר הפיננסי העולמי. בניית הפרויקט חודשה ב-17 בדצמבר 2009.
בתחילת נובמבר 2010, עם הגיעו לגובה של 205 מטרים, עקף את טיטניום לה פורטדה (Titanium La Portada, ), השכן, מה שזיכה אותו בתואר הבניין הגבוה ביותר בצ'ילה. בפברואר 2011 דיווח העיתון "לה סגונדה" ("La Segunda," ) כי המגדל עקף בגובהו את מגדלי התאומים של קראקס (The Twin Towers, ), ובכך היה לבניין הגבוה ביותר בדרום אמריקה, בעוד שהעיתון "לה טרצ'רה" ("La Tercera", ) דיווח בפברואר 2012 כי ההישג הושג ב-12 באפריל 2011.
עבודות המבנה על הבניין הושלמו ביולי 2011 והגובה המרבי של 300 מטר הושג ב-14 בפברואר 2012, והוא היה לבניין הגבוה ביותר באמריקה הלטינית. בשנת 2013 הושלמה בנייתו.
מרפסת התצפית.
ב-11 באוגוסט 2015 נפתחה לציבור מרפסת תצפית בשם "סקיי קוסטנרה" בקומות 61 ו-62, ומציעה נוף של 360° על העיר.
פלישה סודית (מיני-סדרה)
פלישה סודית (באנגלית: Secret Invasion) היא מיני-סדרה אמריקאית, שנוצרה ונכתבה על ידי קייל בראדסטריט עבור שירות הזרמת המדיה "דיסני+" של אולפני וולט דיסני, מבוססת על אירוע הקרוס-אובר "פלישה סודית" שפורסם בחוברות מאת מארוול קומיקס, ומופקת על ידי אולפני מארוול.
המיני-סדרה תכלול שישה פרקים, ותהיה חלק מהשלב החמישי של היקום הקולנועי של מארוול.
תקציר העלילה.
המיני-סדרה עתידה לחקור כיצד גזע הסקרול הצליח לפלוש אל כדור הארץ ולהשתלב בעמדות מפתח מרכזיות בחברה האנושית תחת מסווה.
צוות השחקנים והדמויות.
בנוסף, נמסר כי השחקן קינגסלי בן-אדיר עתיד לגלם את דמותו של הנבל הראשי, ועל ליהוקם של אוליביה קולמן, אמיליה קלארק, קיליאן סקוט, כריסטופר מקדונל וכרמן אג'וגו לתפקידים שטרם פורסמו.
הפקה.
פיתוח.