הם נקראים "הימים לבנים" בגלל צבע הירח בימים אלה. הירח הופך לבן מאוד וניתן לראותו בעין בלתי מזוינת.
צום.
באסלאם, צום בימים הלבנים נחשב מוסתחב. ישנו חדית' המתעד לכאורה אמירה של מוחמד, נביא האסלאם, ובה נאמר "אם אתה צם שלושה ימים בכל חודש, אז שהם יהיו 13, 14 ו-15".
יחסי אוזבקיסטן–קנדה
יחסי אוזבקיסטן–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן קנדה.
יחסים כלכליים.
יחסי המסחר והכלכלה בין שתי המדינות הולכים וגוברים מאז 1996. בשנת 1998 ייצוא אוזבקיסטן לקנדה כלל שירותים, מתכות ברזליות ומוצריהם. אוזבקיסטן רכשה קנדה ציוד חשמלי, פלסטיק, זכוכית, מוצרי דפוס, מוצרי חלב, בשר ודגים. בסוף שנת 1999 מחזור המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-15.68 מיליון דולר. היצוא מאוזבקיסטן לקנדה גדל מאוד, עם עודף של 6.77 מיליון דולר. ב-17 ביוני 1999 ממשלות שתי המדינות חתמו על האמנה למניעת מיסוי כפול ומניעת התחמקות פיסקלית ביחס למס על הכנסה והון.
הבנק הלאומי לפעילות כלכלית זרה של הרפובליקה של אוזבקיסטן יצר קשרים עם מספר מוסדות פיננסיים קנדיים. שתי המדינות ביססו שיתוף פעולה בתחומי החינוך, המדע והטכנולוגיה, כולל חילופי סטודנטים, סטודנטים לתארים מתקדמים, מורים ומומחים. בתחילת שנות האלפיים נרשמו באוזבקיסטן 13 חברות עם משקיעים קנדיים.
הישיבה הכללית (תימן)
יחסי צ'כיה–קנדה
יחסי צ'כיה–קנדה הם יחסי החוץ בין קנדה לצ'כיה.
שתי המדינות הן חברות מלאות בנאט"ו ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. ישנם כ-94,000 אנשים ממוצא צ'כי המתגוררים בקנדה.
יחסי סחר.
בשנת 2013, הייצוא הקנדי לצ'כיה הסתכם ב-134.8 מיליון דולר. סחורות קנדיות שנשלחו לצ'כיה כללו מטוסים, מסוקים וחלקים, מכונות, טורבו-מדחפים, מכשירים רפואיים, מזון לחיות מחמד, תרופות, ויטמינים, ברזל/פלדה, פלסטיק ומשקאות שאינם אלכוהוליים. היצוא מצ'כיה הסתכם ב 446.6 מיליון דולר. הסחורה הצ'כית כללה מכונות, מוצרי ברזל ופלדה, חלקי רכב, טרקטורים, צמיגים, מכשירים רפואיים, ציוד ספורט, אורניום, זכוכית ובירה.
סכסוך ויזה.
ביולי 2009 החזירה קנדה את דרישת הוויזה מהצ'כים בגלל מספר גבוה של מבקשי מקלט מצ'כיה, בעיקר צוענים. בתגובה צ'כיה החזירה את שגרירה בקנדה להתייעצויות, הטילה דרישת אשרה למחזיקי דרכונים דיפלומטיים ורשמיים קנדיים, וביקשה מהנציבות האירופית לדרוש ויזות מאזרחי קנדה כדי להיכנס לאיחוד האירופי (צ'כיה, כחברה באזור שנגן, אינה יכולה ליישם באופן חד צדדי דרישות ויזה או בקרות לאזרחים קנדיים).
ב-6 במאי 2009 בפסגת קנדה–האיחוד האירופי בפראג (בירת צ'כיה) החל משא ומתן להסכם כלכלה וסחר מקיף (CETA), הסכם סחר חופשי וזכויות יוצרים בין קנדה לאיחוד האירופי. צ'כיה הכריזה שהיא לא תאשר את ההסכם עד שתבוטל דרישת הוויזה על ידי קנדה, ובכך מנעה מכניסת ההסכם לתוקף.
ב-14 בנובמבר 2013, שגריר קנדה בצ'כיה אוטו ילינק הודיע על ביטול דרישת הוויזה לאזרחי צ'כיה.
עימנואל וירט
עמנואל וירט (בגרמנית: Emanuel Wirth; ) היה מורה למוזיקה, כנר וויולן גרמני, חבר ברביעיית יואכים, הוא נחשב לאחד המבצעים המבריקים ביותר בתקופתו.
ביוגרפיה.
וירט נולד בז'לוצ'י (בגרמנית: Luditz) במערב בוהמיה. הוא למד בפראג אצל מוריץ מילדנר. זמן מה הוא היה אמן הקונצרטים של תזמורת הספא בבאדן-באדן. בין השנים 1864 -1877 עבד ברוטרדם והציג קונצרט של אחת התזמורות המקומיות וכמורה, הוא הוביל רביעיית מיתרים. בשנת 1877, בשל עזיבתו של אדוארד רפולדי לדרזדן, הוא הוזמן לתפוס את מקומו בברלין כאחד מעוזריו של יוזף יואכים. הוא היה מורה לכינור וויולה בבית הספר הגבוה für Musik (בברלין), של יואכים. שם לימד לנגן על כינור וויולה. אוגוסט וילהלמי אמר שהוא המורה הטוב ביותר לכינור בדורו. התלמידים שלו כללו את אדמונד סוורן, אלברט סטויל, קרל פרילינג, וכריסטיאן טימנר.
וירט נפטר בברלין.
בנו ג'וזף וירט התחתן עם ג'וליה וירט לבית שטוקהאוזן (1886–1964), בתו של הזמר והמורה לקול יוליוס שטוקהאוזן.
על פי אחד מחבריו:
וירט ורביעיית יואכים.
עימנואל וירט היה חבר ברביעיית יואכים כמעט 30 שנה, בין השנים: 1877-1906.
הקדשת יצירות לוירט.
לוירט כמו רבים מהנגנים, גם הוקדשו יצירות. להלן רשימה חלקית:
הנריק ובר
הנריק ובר (בהונגרית: Weber Henrik; 24 במאי 1818 – 14 במאי 1866) היה צייר פורטרטים והיסטוריה הונגרי בתנועת הריאליזם. הוא נחשב לאחד מגדולי הציירים ההונגרים של תקופת בידרמאייר . הייתה לו השפעה רבה על בני דורו, ותלמידיו כללו את קארולי לוץ. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הוא יצר ליתוגרפיות המציגות אירועים היסטוריים הונגריים עבור כתב העת "Az Ország Tükre".
ראשית חייו.
הנריק ובר נולד בפֶּשְׁט, ממלכת הונגריה, בנו של מיהלי ובר. אביו של הנריק ובר, היגר להונגריה והפך עד מהרה לסוחר מכובד. כשרצה בכל מחיר שבנו יהפוך למדען, הוא לא רק עשה כמיטב יכולתו להכשיר את בנו, אלא גם דרש ממנו לנצל את כל זמנו הפנוי עם ספרים.
אף שוובר הצעיר היה להוט ללמוד, הוא העדיף לצייר ולשרטט הרבה יותר, ולקרא בספרי האמנות שלו במשך שעות. מחברותיו התמלאו בכל מיני דמויות מפוארות שצייר. אביו הבחין בכך, והפתיע אותו שהביא לו אמן מקומי בשם יאנוס טוביאס קירגלינג (1780–1845). בהדרכתו הוא התקדם מהר, ומוריו ועמיתיו עודדו אותו לקריירת ציור.
התקופה האוסטרית.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בשנת 1834, הוא נרשם לאקדמיה לאמנויות בווינה בשנת 1835. כאן, בנוסף ללימודיו, למד שיעורי אמנות, למד רישום ועבד כליטוגרף כדי לספק את צורכי חייו הבסיסיים. הוא היה תלמידם של יוהאן אנדר ולאופולד קופלוויזר, שלימדו את ההיסטוריה של האסתטיקה. בהשפעתם הוא דחה את הגישה הרווחת ואימץ את הריאליזם. אך גם באמצעות חריצותו הרבה כמו גם כישרונו, הוא הפך במהרה לאחד הסטודנטים המצטיינים של המכון. הדבר מוכח על ידי תעודות השבח של האקדמיה ותואר גונדל-פריז שהוענקה לו בשנת 1837.
התקופה הגרמנית.
כשחזר להונגריה בשנת 1839, הוא כבר הוכר כאמן שהציג באוסטריה. בהיותו צייר פורטרטים, נסע במהרה שוב מחוץ להונגריה כבר בשנת 1840 הגיע למינכן, לחברתם של גדולי האמנים בתקופתו. הוא הפך לסטודנט באקדמיה לאמנות יפה במינכן, שם סיים את לימודיו בשנת 1842. הוא גם קטע את השהייה במינכן פעמיים, ב־1841 וב־1842, במהלכן ביקר בטירול ובשווייץ לצורך תרגול ציורי נוף.
התקופה האיטלקית.
בשנת 1845, הוא יצא לסיור אמנותי דרך איטליה עד 1847. הוא ביקר בוונציה, פירנצה, רומא ונאפולי שם מצא השראה גדולה. במהלך המסע הזה, הוא בילה את זמנו בחברת קרל ראל, לואי מאייר, והעתיק את עבודותיהם של הציירים הגדולים ביותר כמו לאונרדו דה וינצ'י. הנריק ובר צייר נופים איטלקיים רבים ודמויות נשיות לבושות בתלבושות עממיות איטלקיות. כאן הוא התוודע למיכלאנג'לו גריגולטי, בין האיטלקים החדשים יותר, שהשפיעו עמוק על אמנותו. כמו כן, במהלך שהות זו ברומא הושלמה עבודתו "פלישתו של המלך מתיאס בבודה בשנת 1458."
שנים מאוחרות.
לאחר שחזר הביתה מאיטליה, התיישב ובר לצמיתות בבודפשט, שם קיבל הזמנות לדיוקנאות רבים ועבודות אחרות ממשפחות ואישים ידועים. הוא כבר לא נאלץ לנסוע לחפש עבודה.
בשנת 1858 נישא לאנה קלדרוני, אשתו האחרונה. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הוא הכין כמה ליטוגרפיות המציגות את ההיסטוריה של ההונים, לכתב העת "Az Ország Tükre". בעיצומה של הצלחה,
הוא חלה בשנות ה-60 של המאה ה-19 ונפטר בפשט ב־14 במאי 1866 בגיל 47.
ברוב יצירותיו ההיסטוריות עבד על אירועים הקשורים למשפחת הוניאדי (מותו של ג'ון הוניאדי, 1844; פלישת המלך מתיאס לבודה, 1853). הציור המתאר את ההרפתקה המופלאה של המלך מתיאס והרועה היפה בבודה, 1845. הוא יצירה יוצאת מן הכלל של ציור הז'אנר ההיסטורי.
הונגריה שלו, שצוירה בראשית שנות ה-40 של המאה ה-19, סימלה את התודעה העצמית של עבר מפואר ואת התקווה לעתיד משגשג.
פולי טרוטנברג
פולי אלן טרוטנברג (באנגלית: Polly Ellen Trottenberg; נולדה ב-16 במרץ 1964) היא יהודייה-אמריקאית וסגנית מזכיר התחבורה של ארצות הברית הנכנסת, לפני תפקיד זה הייתה נציבת משרד התחבורה של העיר ניו יורק.
ביוגרפיה.
טרוטנברג נולדה בבוסטון וגדלה בסטמפורד שבקונטיקט. היא עשתה את התואר הראשון שלה באמנויות ההיסטוריה במכללת ברנדר וסיימה את לימודי התואר ב-1986, את התואר השני שלה במינהל ציבורי עשתה באוניברסיטת הרווארד.
טרוטנברג שימשה כיועת למדיניות תחבורה לסנאטורים צ'אק שומר, ברברה בוקסר ודניאל פטריק מויניהאן. טרוטנברג גם עבדה במספר הזדמנויות ברשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי
בדצמבר 2013 טרוטנברג מונתה על ידי ראש עיריית ניו יורק, ביל דה בלאזיו לתפקיד מנהלת משרד התחבורה של ניו יורק . היא הושבעה לתפקיד בינואר 2014.
בנובמבר 2020 מונתה טרונברג להיות מתנדבת בצוות המעבר של נשיא ארצות הברית הנבחר, ג'ו ביידן בנושאים הנוגעים למחלקת התחבורה האמריקאית, חודשיים לאחר מכן הוכרז כי היא תשמש כסגניתו של מזכיר התחבורה, פיט בוטיג'ג' בממשלו של ביידן.
ואנג שינג
ואנג שינג (בסינית: 王兴, נולד ב-18 בפברואר 1979) הוא מיליארדר סיני ומנכ"ל מייטואן-דיאנפינג. פורצ'ן דירגה את וואנג כמספר שלוש ברשימת "40 מתחת לגיל 40" לשנת 2018. פורבס העריך את הונו במעל 30 מיליארד דולר (ינואר 2021).
השכלה.