ניתן לראות גופי ניסל באמצעות שיטת צביעת RNA שפותחה על ידי ניסל (צביעת ניסל). השיטה יעילה כדי למצוא את גופי תאי העצב (פריקאריונים).
גופי ניסל הם למעשה האזור המחוספס של הרשתית התוך-פלזמית, שבה מיוצרים החלבונים.
גופיפי ניסל
סרט מתיחות
סרט מתיחות הוא סוגה קולנועית וטלוויזיונית בה שחקנים מותחים אנשים, וגורמים להם להאמין למציאות מפוברקת כלשהי. הנמתחים מצולמים ללא ידיעתם, לעיתים רבות במצבים מביכים, על מנת שהצופים יוכלו לחזות בתגובותיהם. זוהי אחת הסוגות הזולות ביותר להפקה משום שהיא אינה דורשת פעלולים או שיחזורים היסטוריים, הליהוק בה הוא חלקי וגם התסריט חלקי ביותר. לעיתים קרובות, התוכניות מורכבות מסצנות קצרות שבכל אחת מהן מוצג "קורבן" אחר למתיחה. בתוכניות אחרות המתיחה מתמקדת ב"קורבן" אחד לאורך זמן. בתוכניות אלה, המתיחה נחשפת לבסוף בפני הנמתח. שידורן של תוכניות וסרטי המצלמה הנסתרת מחייבת את הסכמתם של הנמתחים.
בישראל, התפתחה סוגת המתיחות בסרטי קולנוע שמשכו קהל רב, כמו: "ישראלים מצחיקים" של בועז דוידזון וצבי שיסל, ו"חייך אכלת אותה" של יהודה ברקן. בשנים שלאחר מכן סוגת המתיחות זכתה לפופולריות גם בטלוויזיה, למשל "מצלמה נסתרת", "לא דופקים חשבון" והתוכנית "פספוסים" שהופקו במקור, לצד תוכניות כמו "בננה ספליט" שיובאה מהולנד והוגשה בידי רלף ענבר. שמות הבולטים שבהם נטמעו אף בעגה הישראלית. המונח "פיספוסים" הפך לביטוי המתאר את הליך המתיחה או קטעים מביכים. כך גם המונחים "אכלת אותה" או "מצלמה נסתרת" הפכו למטבע לשון בעברית הישראלית. עם השנים דעכה הפופולריות של סרטי וסדרות המתיחות. בשנת 2014 יצא הסרט "בלי בושה" בו הבמאי אורן שי בודק כיצד נעלמו סרטי המתיחות הישראלים מן התודעה במהלך השנים.
סדרות מתיחות בטלוויזיה זכו להצלחה גם במקומות אחרים בעולם, כמו "Naked and funny" באוקראינה או "Punk'd" בארצות הברית.
סרטי מתיחות ותוכניות טלוויזיה בישראל.
סרטי קולנוע ישראלים עם מצלמה נסתרת:
תוכניות מצלמה נסתרת ישראליות :
וובר
בארץ לובנגולו מלך זולו
בארץ לובנגולו מלך זולו או, בשמו המלא, "בְּאֶרֶץ לוֹבֶּנְגּוּלוּ מֶלֶך זוּלוּ אֲבִי עַם הַמְטַבּוּלוּ אֲשֶר בְּהָרֵי בּוּלַוָּיָה" הוא ספר ילדים שכתב ואייר נחום גוטמן.
רקע.
נחום גוטמן נסע בשנת 1935 לדרום אפריקה כדי לצייר את דיוקנו של ראש ממשלת דרום אפריקה, יאן כריסטיאן סמאטס. לאחר שסיים את משימתו, טייל בארץ וערך שם מסע ספארי בפארק קרוגר. לבקשת עורך דבר לילדים, יצחק יציב, שיגר גוטמן מדרום אפריקה מכתבים מאוירים אשר פורסמו בהמשכים. המכתבים הראשונים היו איור מלווה במעט טקסט-הסבר, ועם הזמן הלכו הטקסטים המלווים את האיורים והתארכו ולבסוף כתב גוטמן סיפור מסע הרפתקאות פרי דמיונו ששולב בחוויותיו.
לאחר שחזר גוטמן נערכו המכתבים ופורסמו בספר. היה זה ספרו הראשון של גוטמן כמחבר (ולא רק כמאייר) והוא זכה להצלחה מיידית.
החוקר איתן בר יוסף טען כי הטקסט בספרו של גוטמן דומה לטקסט שכתב הדלי צ'ילברז בספרו "שבעת הנתיבים האבודים של אפריקה" (1930), ובחלק מהמקומות שני הטקסטים זהים. בספרייתו של גוטמן נמצא עותק מספרו של צ'ילברז עם הערות בכתב ידו.
עלילה.
הספר כולל שלוש עלילות:
א. אֶל אַפְרִיקָה! - חלק זה מספר על מסעו של גוטמן באונייה מחיפה, דרך נאפולי ודקר לכף התקווה הטובה. בדרכו הוא מתאר את הר הגעש וזוב, חציית קו המשווה והר השולחן. המשך חלק זה עשיר בתיאורי חיות כתובים ומאוירים. גוטמן מתאר מסעות ציד להעברת חיות לגן חיות, שיטוט בין קופים ותיאור ארוך של לילה בג'ונגל.
ב. אוֹצָר לוֹבֶּנְגּוּלוּ מֶלֶך זוּלוּ אֲבִי עַם הַמְטַבּוּלוּ בְּהָרֵי בּוּלַוָּיָה - חלק זה הוא סיפור הרפתקאות אודות מסע שנערך בעקבות אוצר אגדי של מלך הזולו לובנגולו (השם מושפע משמו של מלך אמיתי בדרום אפריקה - לובנגולה, Lobengula מלך שבט הנדבלה) נאמר שהוא אבי עם המטבולו, שם עם קרוב לזולו, המאטאבלה. חלק זה שונה משאר חלקי הספר ורובו מסופר כביכול מפיו של מתיישב בורי בשם מר ויליאמס.
ג. אַחַר מַעֲשֵׂה הָאוֹצָר - סיפור החזרה לארץ ישראל דרך מזרח אפריקה.
הערכה.
הספר אהוב ופופולרי מאוד מאז התפרסם בהמשכים ב"דבר לילדים". למרות שפתו העשירה שהתיישנה מעט הוא נלמד בכיתות הנמוכות ובגנים וכרזות ובהן תמונות מן הספר נמכרות ונתלות במוסדות חינוך ובמוסדות אחרים המופנים לילדים (למשל במחלקות ילדים בבתי חולים ובמרפאות).
בספר באה לשיא יכולתו של גוטמן לתאר בעין בוחנת, אוהבת ואנושית את עולם החי. הן ציוריו והן הטקסטים שלו מבטאים תשומת לב לפרטים. הוא נוטה לדמות את החיות לבני אדם ועל ידי כך לקרב את הילדים לבעלי החיים.
הספר, ובמיוחד הקשר בין הסיפורים לאיורים שבו, משמש כר נרחב למחקרים וקורסים אקדמאים.
לאורך הדורות נמתחה ביקורת על חוסר הדיוק המדעי וההיסטורי שבספר (שיבוש שמות, למשל הנמר מצויר כטיגריס וכדומה) ועל גישתו הקולוניאליסטית.
בחלק גדול מהדמויות והמקומות המצוינים בספר, קיים דמיון רב לפרטים בהיסטוריה של מדינת זימבבואה, מצפון לדרום אפריקה. שבט הנדבלה שכן בחלק הדרומי של זימבבואה. צאצאי השבט הם חלק בלתי נפרד מאזרחי זימבבואה כיום, החיים כמיעוט לצד אנשי שבט השונה (Shona). לובנגולה, מלך שבט הנדבלה, ייסד את העיר "בולאוואיו" ("Bulawayo)" שהיא העיר השנייה בגודלה כיום בזימבבואה - דמיון למילה הָרֵי בּוּלַוָּיָה.
העיר "Bulawayo" שוכנת באזור Matabeleland בזימבבואה - דמיון למילה מְטַבּוּלוּ.
נראה כי גוטמן שאב שמות אלה ואחרים מזימבבואה ועיוות את שמם לצורך הכתיבה.
מהדורות.
כל מהדורה יצאה במספר הדפסות:
שומן לבן
שומן לבן הוא אחד משני סוגי רקמת שומן בגופם של יונקים (השני הוא שומן חום). בבני אדם, שומן לבן מהווה 20% ממשקל הגוף של הגברים ו-25% ממשקל הגוף של הנשים. משמש כמאגר אנרגיה, על ידי פירוק חומצות שומן, ולריפוד אזורים רגישים.
תאי שומן לבן הם תאי ענק ויכולים להגיע עד לגודל של 120 מיקרון. כל תא מכיל טיפת שומן אחת ענקית (unilocular) הדוחפת את גרעין התא לשוליים. לתאים קולטנים לאינסולין, הורמוני גדילה, נוראדרנלין וגלוקוקורטיקואידים. בניגוד לרקמת חיבור, ברקמת שומן לבן, תאים סמוכים מוקפים בלמינה חיצונית המחברת ביניהם וכמות החומר החוץ-תאי מועטה.
מחקרים.
בשנת 2019 פורסם בכתב העת Cell Reports מחקר שערכו קבוצת מדענים באוניברסיטה הטכנית של מינכן שבגרמניה בשיתוף עם המכון השווייצרי לביואינפורמטיקה. במחקר המדענים רצו לבחון כיצד תאי השומן מתמיינים ואילו גנים פועלים בתא כדי ליצור אותם.
במחקר, המדענים גידלו תאי שומן לבן בתרבית תאים והפכו אותם באמצעות תרופה ייחודית לתאי שומן חום, כדי לבדוק מה התהליך הגני שמתרחש בהם תוך כדי השינוי. צוין במחקר ניתן גם להפוך שומן לבן לשומן חום בתנאים טבעיים (שלא באמצעות תרופות) למשל כמו בחשיפה ממושכת לקור. במחקר נמצאו 25 חלבונים שונים שהיו אחראיים בתהליך ההפיכה של תא שומן לבן לשומן חום.
החשיבות של הפיכת תא שומן לבן לשומן חום היא בעיקר בעבור אנשים שמעוניינים לרזות, זאת מכיוון שיותר קל לשרוף תאי שומן חום מאשר שומן לבן.
אמבריולוגיה של הכליה
אמבריולוגיה של הכליה הוא תחום החקר (אמבריולוגיה) של התפתחות הכליה בעובר.
כחלק מתהליכי התפתחותו של עובר האדם, מתפתחת גם מערכת השתן. מערכת, שתפקידה העיקרי הוא סינון הדם מחומרי פסולת שיכולים להצטבר בגוף. התפקיד הפיזיולוגי של מערכת זו היא לנקות את הדם מחומרים מזיקים, ובנוסף היא מבקרת את רמת הסוכר, כמות המלחים והמים.
בעובר היא בעלת תפקיד נוסף: בקרה על נוזל מי השפיר.
לצורך ביצוע פעולות אלו, על מערכת זו להיות בעלת שטח פנים גדול ודק, עם סמיכות גבוהה לכלי הדם.
מרכיבי מערכת השתן הם: הכליה שמסננת את השתן, שופכנים שמובילים את השתן אל שלפוחית השתן, שלפוחית השתן שבה נאגר השתן באופן זמני והשופכה שמוציאה את השתן החוצה.
מקור מערכת השתן.
המזודרם הוא השכבה האמצעית בין האקטודרם והאנדודרם, והוא מחולק ל-3 חלקים. מזודרם הביניים הוא השכבה האמצעית של המזודרם, וממנו מתפתחות מערכות המין והשתן.
לאחר הקיפול הלטרלי של העובר, המזודרם האמצעי האמור נדחף החוצה ובולט אל החלל התוך עוברי בשני רכסים משני צידי עמוד השדרה, אשר בולטים לתוך חלל הבטן משני צידי עמוד השדרה ונקראים urogenital ridges נמשכים לכל אורך הגוף. הם מהווים את המקור למרבית איברי השתן והמין. החלק הפנימי יותר של רכס זה נקרא המיתר הנפרוגני, מאזור זה תתפתחנה הכליות (האזור החיצוני יותר הוא האזור ממנו יתפתחו הגונדות- אשכים ושחלות).
התפתחות הכליות.
ישנן שלוש מערכות של כליות המתפתחות אחת אחרי השנייה, ואחת מתחת לשנייה (מלמעלה כלפי מטה). המיתר הנפרוגני שמתפתח בתוך המזודרם האמצעי נמשך לכל אורך העובר. הקשר בין שני המתרים הנפרוגניים הוא הניקוז המשותף, כאשר הניקוז שלו בשלב זה הוא לחלק התחתון של מערכת העיכול- חלל ה- cloaca.
פרונפרון.
(פרו- תחילית לטינית שמשמעותה קדמי או קודם) הכליה העוברית הראשונה, מתחילה להתפתח בתחילת השבוע הרביעי בחלל הפריקרד אך מתפקדת ימים ספורים בלבד. הפרונפרון בנוי מצברי תאים שיוצרים חללים המחוברים לצינור פרונפרוני אשר יורד לכיוון הביב. יחידת ההפרשה הפרימיטיבית היא הנפרוטום. הפרונפרון מתנוון (החלק העליון) וחלקו התחתון של הפרונפרון יישאר ויהפוך להיות הצינור המזונפרי.
מזונפרון.