התוכנית עוסקת בפיתוח וביישום תוכנית לאומית לשירותי מערכת ולהעברת ממצאיה אל קובעי המדיניות בתחומים הרלוונטיים ואל הציבור.
לשם כך התוכנית מסתמכת על מידע הנאסף בתוכניות אחרות במארג: תוכנית ניטור המגוון הביולוגי ורשת תחנות ה-LTER.
המארג נמצא נכון ל-2012, בשלבי גיבוש מסגרת קונספטואלית לתוכנית, לאור ידע שנאגר מבחינת תוכניות לאומיות דומות ברחבי העולם ולאור מחקרי עבר או עבודה מחקרית מההווה בתחום זה בישראל.
רשת תחנות מחקר אקולוגי ארוך-טווח.
האתגרים הסביבתיים המורכבים של היום דורשים מחקרים ארוכי-טווח חדשניים בסוגי בתי-גידול רבים ושטחים נרחבים. כלי מרכזי אשר משתמשים בו להתמודדות עם אתגרים אלה הוא תחנות ורשתות LTER (long-term ecological research). המארג הוא ארגון הגג של ה-LTER בישראל.
ניהול הסביבה הופך להיות יותר ויותר מורכב, בד בבד עם עליה ברמת רמת האתגרים הניצבת בפני מקבלי ההחלטות. בהתאם לכך יש עליה בנחיצות במידע מדויק ורב תחומי, המושג ממחקרים ארוכי טווח המקיפים בתי גידול רבים ושטחים נרחבים.
אחת הדרכים להשגת מידע זה היא ניהול תחנות ורשתותLTER – Long-term Ecological Research . תחנות אלה אוספות ומנתחות מידע הנאסף בהתאם למדדים (אינדיקטורים) עליהם הוחלט מראש. ניתוח המידע מאפשר זיהוי מגמות ושינויים לאורך זמן.
ראשית ה-LTER.
רשת ה- LETR הוקמה לראשונה בארצות הברית ב-1980 ומאז הקמתה הפיקה הרשת, על 26 תחנותיה, מידע ותובנות רבי ערך ששימשו להתייעלות ביכולת התגובה של חוקרים ומקבלי החלטות בנוגע לנושאים סביבתיים דחופים כגון: שינוי אקלים, שינויים בשימושי קרקע, שיפור תוכניות פיתוח עירוני ותוכניות חקלאיות.
להגדרת מערך התחנות כרשת כמה יתרונות: פלטפורמה לשיתוף פעולה בין חוקרים מתחנות שונות בשאלות מחקר הרלוונטיות לאזורים שונים; יצירת מאגר מידע משותף; יצירת סביבת עבודה צוותית בין חוקרים מתחנות מחקר נפרדות.
בשנת 1993 הורחב מערך התחנות למערך בינלאומי של רשתות תחנות מחקר במדינות שונות- ILTER. נכון ל-2012, יש חלוקה ל-5 אזורי רשתות בעולם.
ישראל - תחנות ופלטפורמות.
רשת ה-LTER הישראלית הוקמה בשנת 1997 ומשויכת לרשת האזורית האירופית. כעשור לאחר מכן הוקם המארג כפרויקט שנועד לקשר בין ידע אקדמי לבין ניהול ומדיניות בנוגע לשטחים הפתוחים בישראל.
נכון ל-2012 קיימות בישראל 13 תחנות LTER הפרוסות לאורך מפל הגשמים מצפון לדרום, מכסות את כל סוגי האקלים שונים (טווח של 100–900 מ"מ בממוצע הגשמים השנתי) ואת רוב סוגי המערכות האקולוגיות ומגוון רחב של שימושי קרקע.
מחקר בשלבי תכנון לפני הוצאה לפועל: חקר השפעות שינויי אקלים על מגוון ביולוגי, שירותי מערכת אקולוגית ותפקוד השטחים הפתוחים לאורך מפל הגשמים של ישראל. המחקר אמור לתת מענה על המצב הנוכחי של חוסר במידע קוהרנטי ועל הצורך לפתח בגישות אפשריות להתמודדות עם השינויים הללו, שידרשו סוגי ממשק חדשים עבור שמורות טבע, יערות ושאר השטחים הפתוחים בישראל.
הפקת דוח מצב הטבע בישראל.
דוח מקיף זה יופק מדי 3 שנים במטרה לתת לקובעי מדיניות בנוגע לשטחים הפתוחים בישראל תמונת מצב עדכנית ומהימנה של מצב הטבע בישראל. מיפוי המידע הקיים בנושא מגוון ביולוגי הוא שלב מקדים הכרחי לביצוע תוכניות ניטור. המהדורה הראשונה של דוח מצב הטבע הופקה במרץ 2011, ונועדה לשמש כבסיס נתונים מקיף על המצב הנוכחי ועל מגמות במערכות האקולוגיות ובמגוון הביולוגי של ישראל וכקנה מידה להשוואה לנתונים שיאספו במסגרת הניטור.
המארג יפיק באופן תקופתי מהדורות נוספות של הדוח, בהן ישולבו נתונים חדשים שיתקבלו מתוכניות הניטור (יבשתי וימי), תחנות ה-LTER והתוכנית לשירותי מערכת אקולוגית.
תחום ים תיכון.
החל מ-2016, תחום מחקר אקולוגי ארוך טווח (LTER) במזרח הים התיכון יצא מהמארג ועבר לתחנת מוריס קאהן לחקר הים, השייכת לבית הספ למדעי הים ע"ש צ'רניל באוניברסיטת חיפה.
מזרח הים התיכון הוא סביבה אקולוגית ייחודית ומורכבת, המשתנה בקצב מהיר בארבעת העשורים האחרונים. הוא משמש בית גידול למגוון גדול של בעלי חיים ומספק שירותים רבים, כגון: מזון (דגים) ומים, טיהור פסולת, תיירות, נופש ואנרגיה. סביבה זו מושפעת מגורמי לחץ אנושיים רבים, כגון: דיג יתר, הרס בתי גידול, בניית תשתיות, זיהומים שונים, הגירת מינים חדשים ועוד. למרות חשיבותו, המודעות הציבורית והמחקרית למצב הטבע בים התיכון הייתה מועטה, הידע ברובו דל, והמידע הכמותי חסר (שיינין ואחרים, 2013 - דוח מצב הטבע בים התיכון). לאור גילויי מקורות הגז בקרקעית הים התיכון והפיכתו למקור מים עיקרי למדינת ישראל, חל שינוי הדרגתי במודעות ובפעילות המחקר והניטור בו. מסיבות אלו החלטנו להקים מרכז ניטור ומחקר למזרח הים התיכון, בבית הספר למדעי הים ע"ש ליאון צ'רני באוניברסיטת חיפה.
במסגרת התחנה, התוכנית לניטור המגוון הביולוגי בים התיכון פועלת החל מ - 2014 (כשראשיתה על ידי המארג) ועד ימים אלו. תוכנית זו היא הפעם הראשונה שמבוצע בים התיכון בישראל ניטור שיטתי של החי והצומח בשוניות הסלע בעומקים של 10, 25 ו-45 מטר באמצעות צלילה טכנית עם מערכות סגורות אשר אינן פולטות בועות. פעילות התחנה מבוססת על עקרונות תוכנית הניטור במפרץ אילת והמחקר המשלים שמבוצע במכון הבינאוניברסיטאי למדעי הים באילת. התאמתו לים התיכון מבוצע תוך בחינת מרכזי ותוכניות הניטור בים התיכון, תוכניות ניטור נוספות מהעולם והצעת רשות הטבע והגנים לניטור ביולוגי בים התיכון. בשלב זה התוכנית מתוכננת לנטר עד לעומק של כ-100 מטר.
פעילות הניטור של התחנת מוריס קאהן לחקר הים מתוכננת כך שתשתלב בתוכנית הניטור הלאומית של אגף ים וחופים במשרד להגנת הסביבה, ותבוצע תוך שיתוף פעולה עם רשות הטבע והגנים ועם הגופים העוסקים בניטור בים תיכון ומעוניינים בכך: משכן אוספי הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב, עמותת אקואושן, חקר ימים ואגמים והאגף לדיג ולחקלאות מים במשרד החקלאות.
מתי טוכפלד
מתניה חיים (מתי) טוכפלד (נולד בי"ז באב ה'תשל"ז, 1 באוגוסט 1977) הוא עיתונאי ישראלי. הפרשן הפוליטי של עיתון ישראל היום. חסיד חב"ד מהפלג המשיחי.
קורות חיים.
טוכפלד נולד בגבעתיים לדבורה ולעיתונאי מיכאל טוכפלד, משפחה דתית לאומית. למד במכללה האקדמית יהודה ושומרון באריאל וסיים תואר ראשון במדעי המדינה ותקשורת באוניברסיטת בר-אילן.
שירת בחטיבה 7 שיל חיל השריון בגולן, והשתתף במלחמת לבנון השנייה
בשנת 2000 החל את דרכו העיתונאית בעיתון "מקור ראשון", בסיקור תחום הפוליטיקה והמשפט. כשנה אחר כך הצטרף לחסידות חב"ד, ובהמשך עזב את העיתון. היה כתב במקומון מלאבס של רשת שוקן, באתר "חדשות מחלקה ראשונה" וברדיו קול חי. נבחר בשעתו כאחד משלושת מזכירי תא כתבי הכנסת, בבחירות שנערכו בקרב כלל הכתבים הפרלמנטריים בישראל.
עם הקמת "ישראל היום" ב-2007 הצטרף לעיתון ככתב לענייני מפלגות. עסק בסיקור התחום הפוליטי והנעשה בלשכותיהם של ראש הממשלה והשרים, במרכזי המפלגות, חברי הכנסת ופעילי השטח. שימש ככתב הפוליטי של העיתון, ובעל טור שבועי קבוע העוסק בפרשנות פוליטית. באוגוסט 2018 החל לשמש כפרשן הפוליטי של העיתון.
ב"ישראל היום" חשף בין היתר, את פרשת הקמפיין המכפיש של יצחק הרצוג נגד שלי יחימוביץ' בפריימריז של מפלגת העבודה ב-2013, חשיפה שהביאה לחקירת משטרה וכתבי אישום. את פרשת החוקר הפרטי שהפעיל נפתלי בנט נגד ראשי הבית היהודי. שורת חשיפות והקלטות על משבר המנהיגות בש"ס לאחר פטירת הרב עובדיה יוסף, ועוד.
התקרבות לחב"ד.
בשנת ה'תשס"א, בתקופת עבודתו ב"מקור ראשון", החל טוכפלד להתקרב לחסידות חב"ד. התהליך החל כאשר שבת בבית חב"ד באפר וסט סייד במסגרת טיול בניו יורק, ובעקבותיה נשאר לחגוג את יום הכיפורים, סוכות, ושמחת תורה במרכז חב"ד העולמי - 770. לדבריו, שם השתכנע באמת בהנהגת ובמשיחיות הרבי. בעקבות שאלה ב"אגרות קודש", החל ללמוד עם חסיד חב"ד בשם מנחם שמח מלוד. התחתן, והפך לחסיד חב"ד.
כשעבד ב"קול חי", הוצע לו לעבור לעבוד ב"ישראל היום", שעדיין לא קם, והוא חשש מהסיכון. לדבריו מה שהכריע, הייתה "תשובתו" של הרבי ב"אגרות קודש":. בחורף ה'תשס"ז, לקראת מעברו לתפקידו החדש, הגיע שוב ל-770 עם בני טיטלבוים, רן יבנאי, וצביקה ברוט שהיו במשלחת לניו יורק באותו הזמן.
במסגרת עבודתו החל גם לעסוק בפעילות חב"דית במשכן הכנסת בירושלים, ולנצל את קשריו להפצת יהדות. בשנת ה'תשע"ד יזם שיעור שבועי בספר התניא במזנון הכנסת, אותו הוא מוסר בעצמו, בהשתתפות חברי כנסת.
בשנת ה'תשע"ב עורר סערה, כשאמר בריאיון ברדיו קול ברמה ש"הרבי הוא נשיא הדור, והוא ממשיך להנהיג את חסידות חב"ד", וטען שבביקורו ב-770, ראה את הרבי מחב"ד. בהמשך סייג והבהיר את דבריו, והתעמת בעניין עם דובר חסידות חב"ד הרב מנחם ברוד. בהמשך השניים שהו יחד בשבת.
בסיוון ה'תשע"ח נסמך לרבנות.
רדיו.
במשך תקופה קצרה ב-2012, הגיש תוכנית שבועית ברדיו גלי ישראל, ביחד עם אביו מיכאל. בשנת 2016 החל להגיש תוכנית שבועית-זוגית ברשת מורשת ביחד עם רעייתו. לאחר הקמת התאגיד התוכנית משודרת ב"כאן מורשת" בכל חמישי בלילה, ונקראת "הטוכפלדים".
ביולי 2020 התחיל להגיש את יומן הצהריים ברדיו גלי ישראל.
חיים אישיים.
נשוי לנעמה, מנהלת פרסום ברשות הטבע והגנים ולזוג שישה ילדים. מתגוררים בגבעת מרדכי בירושלים.
סייברפמיניזם
הסייברפמיניזם (באנגלית: Cyberfeminism) היא קהילה פילוסופית פמיניסטית וקבוצה של פרקטיקות העוסקות באינטראקציות של נשים במרחב וירטואלי.
המונח הוא הֶלְחֵם של שני מושגים, סייבר ופמיניזם, ועוסק בהבעה ופיתוח פמיניזם בהקשר של יחסי גומלין מקוונים ואמנות באינטרנט.
היסטוריה.