ברוב המשחקים בסדרה קיימת האפשרות לקחת פיקוד על חייל ספציפי, ובכך לבצע גם פונקציות מיוחדות אותם אין החייל הרגיל שמתפקד על ידי המחשב עושה. החייל נשלט על ידי המקלדת, הג'ויסטק או מסך המגע, בהתאם למכשיר.
חמישיות פתוחות
אמילי סיבלי ווטסון
אמילי סיבלי ווטסון (באנגלית: Emily Sibley Watson 10 במאי 1855 - 8 בפברואר 1945) הייתה פילנטרופית ופםטרונית אמנויות נודעת ברוצ'סטר, מדינת ניו יורק. היא הייתה בתם הצעירה ביותר של הנשיא הראשון של וסטרן יוניון, חירם סיבלי ואליזבת טינקר סיבלי, וגדלה במשפחה שהעריכה שירות, אמונה ואת האמנויות. היא ידועה בעיקר כמייסדת גלריית ממוריאל לאמנות באוניברסיטת רוצ'סטר, ופטרונית בית ספר הוכשטיין למוזיקה ולמחול ברוצ'סטר. היא ואמה היו התומכות העיקריות בבית החולים ההומיאופתי (בהמשך "בית חולים ג'נסי").
ילדות, נעורים ולימודים.
הצעירה בילדיו של חירם סיבלי, אמילי סיבלי, נולדה שנים ספורות לאחר ייסוד ההישג המפורסם ביותר של אביה, וסטרן יוניון. הצלחתה הכלכלית של החברה הביאה עושר רב ועצום הן לו והן לרבים אחרים מתושבי רוצ'סטר.
לא הרבה ידוע על ראשית חינוכה של אמילי סיבלי, אבל מסעות שנלקחה אליהם בגיל מוקדם תרמו רבות לעניינה באמנות ובתרבות. בשנים 1866-1864 ערך חירם סיבלי מסע ברחבי אירופה, שנועד בחלקו למשא ומתן עם עם אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה בדבר העברת כבל טלגרף על פני מיצר ברינג, מאלסקה לרוסיה. למסע זה לקח עמו חירם את אשתו ובתו במטרה לפגוש את בנו, חירם ווטסון סיבלי, ששהה כבר מחוץ לארצות הברית לצורך לימודים. לימודיה ומסעותיה של אמילי מתקופה זו מתועדים ביומן, השמור עכשיו באוסף הארכיון של גלריית האמנות באוניברסיטת רוצ'סטר. היא מספרת ביומנה על ביקורים במוזיאונים ובגלריות אמנות, על קונצרטים ועל מצעדים. היא למדה בפנימייה בפריז לפני שמשפחתה שבה לרוצ'סטר בשנת 1866.
בשנת 1871 למדה אמילי סיבלי בפנימייה בניו יורק.
חיי משפחה ומסעות.
יומנה של אמילי סיבלי משנת 1875
מתעד את פגישתה עם בעלה לעתיד, איזאק סימור אָווֶרֶל (אייק), מאוגדנסבורו, ניו יורק. הם נישאו ב-27 באפריל 1876 ויצאו להתחיל בחיי הנישואים בצרפת. בתם אליזבת לואיז נולדה בניס ב-25 בינואר 1877. במהלך שנה זו חזרה משפחת אוורל לרוצ'סטר, ובנם ג'יימס ג'ורג' (שנודע בכינוי J.G.) נולד ב-23 בדצמבר 1877.
בראשית 1878 רכש אייק אוורל את הזכויות מבעליו הקודמים של בנק מונרו, והיה לנשיא הבנק, עם חירם סיבלי במועצת המנהלים. במאי 1880 החלו להופיע בעיות כספים, שנמשכו לאורך שנים אחדות. ביולי 1883 הוסיף חירם סיבלי נספח לצוואתו, בו ציוה למנוע מאייק כל גישה לקרנות משפחת סיבלי בכל זמן בעתיד. דבר הנספח התגלה רק לאחר מותו של חירם. פחות משבוע לאחר חתימת הנספח, יצאו חירם ואליזבת סיבלי, ועמם אמילי סיבלי אוורל ושני ילדיה לשהייה ממושכת באירופה. עד שובם ביוני 1884, כבר לא התגורר איזאק אוורל ברוצ'סטר והופיע במרשם התושבים העירוני של אלמדה, קליפורניה.
עם שובה לרוצ'סטר, עברה אמילי סיבלי לבית חדש סמוך לבית הוריה, ברח' פרינס 11. מקץ שנתיים שמה מחלת אסכרה קץ לחיי בתה לואיז בת התשע.
בין אמילי סיבלי אוורל, פרודה מבעלה, לבין ג'יימס סיבלי ווטסון, בנו של שותפו של אביה, דון אלונזו ווטסון, נקשרה ידידות, שתהדקה והלכה. גיימס ווטסון ואמילי הרבו להתכתב ביניהם כל אימת שג'יימס שהה מחוץ לרוצ'טסר והוא אף נלווה אל הטיול של משפחת סיבלי המורחבת לפארק ילוסטון בשנת 1889.
בסתיו 1890 הגישה אמילי אוורל סיבלי בקשה לגירושין מאיזאק אוורל וב-6 באפריל 1891 נישאה לג'יימס ווטסון.
הזוג נסע לירח דבש לספרד ומרוקו. באוגוסט 1894 נולד בנם, ג'יימס סיבלי ווטסון הבן (שנקרא סיבלי).
פילנטרופיה.
ווטסון גדלה באווירה פילנטרופית. אמה, אליזבת טינקר סיבלי, תמכה בכנסיות בעיר הולדתה, נורת' אדמס, מסצ'וסטס, בסיבלי, אילינוי וברוצ'סטר, מדינת ניו יורק, והייתה המייסדת של אחד מבתי החולים ההומאופתיים הראשונים ברוצ'סטר.
בית חולים הומאופתי.
משלהי שנות ה-80' של המאה ה-19 הייתה אמילי סיבלי אוורל שותפה, עם עוד בני משפחה, לתמיכה בבית חולים הומאופתי (בהמשך "בית חולים ג'נסי", שאיננו פעיל כיום). משפחת סיבלי ומשפחת ווטסון, כולל מי שיהיה לבעלה של אמילי, ג'יימס סיבלי ווטסון, היו פעילות בתמיכה בבית החולים. ילדיה של אמילי סיבלי ווטסון, מנישואיה הראשונים והשניים, היו מעורבים בגיוס תרומות. ב-1898 תרמה ווטסון אגף יולדות חדש לבית החולים.
תעתוק (בלשנות)
מחנה ה-8 במרץ
מחנה ה-14 במרץ
ז'יוויין מישיץ'
ניסוי MUSIC LAB
תומאס צ'קון
תומאס צ'קון (באיטלקית: Thomas Ceccon; נולד ב-27 בינואר 2001) הוא שחיין איטלקי, אלוף העולם (בודפשט 2022) ושיאן העולם במשחה ל-100 מטר גב.
ביוגרפיה.
צ'קון נולד וגדל בטיינה שבנפת ויצ'נצה בצפון איטליה. הוא החל לשחות בגיל 8 בעקבות אחיו הבכור. בגיל 16 עבר להתאמן בוורונה.
באולימפיאדת הנוער שנערכה בבואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 2018 זכה צ'קון ב-5 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי (22.33 שניות), מדליות כסף במשחה ל-50 מטר גב (25.27 שניות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:01.29 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר גב (53.65 שניות) ומבשחה שליחים 4x100 מטר חופשי.
סגן אלוף אולימפי.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה בשתי מדליות, כסף וארד, שתיהן במשחה שליחים. מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם אלסנדרו מירסי, לורנצו צצרי ומנואל פריגו בתוצאה של 3:10.11 דקות, אחרי ארצות הברית (3:08.97 דקות) ולפני אוסטרליה (3:10.22 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.45 שניות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ניקולו מרטיננגי, פדריקו בורדיסו ואלסנדרו מירסי בתוצאה של 3:29.17 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:26.78 דקות והממלכה המאוחדת (3:27.51 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון הגב תוצאה של 52.52 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.05 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 47.71 שניות ועלה ראשון לשלב חצי הגמר. תוצאה זו הייתה הרביעית בטיבה במשחה הגמר. הוא סיים פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-100 מטר גב בשיא לאומי חדש של 52.30 שניות, 11 מאיות השנייה ממדליית ארד שבה זכה ראיין מרפי מארצות הברית (52.19 שניות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי חדש של 52.49 שניות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם ניקולו מרטיננגי, אלנה די לידו ופדריקה פלגריני בשיא לאומי חדש של 3:39.28 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון הגב שיא לאומי חדש של 52.23 שניות.
אלוף עולם ושיאן עולם.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכה ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 ארד. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש של 51.60 שניות, שיפור לשיא העולם בן 6 השנים של ראיין מרפי (51.85 שניות) שסיים שני בתוצאה של 51.97 שניות והאנטר ארמסטרונג אף הוא מארצות הברית (51.98 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ניקולו מרטיננגי, פדריקו בורדיסו ואלסנדרו מירסי בתוצאה של 3:27.51 דקות, לפני ארצות הברית (3:27.79 דקות) והממלכה המאוחדת (3:31.31 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון גב תוצאה של 51.93 שניות. מדליות ארד במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.51 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג (24.14 שניות) וקסוורי מסיוק מפולין (24.49 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:10.95 דקות, אחרי ארצות הברית (3:09.34 דקות) ואוסטרליה (3:10.80 דקות), כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.57 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.86 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא לאומי חדש של 22.79 שניות.
אלוף אירופה.
חודשיים לאחר מכן, באליפות אירופה שנערכה ברומא הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.89 שניות, לפני מקסים גרוסה מצרפת (22.97 שניות) ודייגו ריביירו מפורטוגל (23.07 שניות).
אלכסנדר כלופונין
שריגים
תמר איש-שלום
החבי&quot;ב
בן בן ברוך
בן בן ברוך (נולד ב-4 בינואר 1982) הוא סטנדאפיסט ושחקן ישראלי ושחקן כדורגל חופים בנבחרת ישראל.
ביוגרפיה.
בן ברוך נולד בחיפה, ובילדותו עברה משפחתו לירושלים ולאחר מכן בהיותו בכיתה ב' עברו לבת ים. הוא למד בבתי ספר דתיים ובצבא שירת במרכז אב"ך בצריפין. במקביל לשירותו הצבאי, שיחק במכבי יפו בכדורגל, עד שנפצע בגיל 25. הוא סיים תואר ראשון במנהל עסקים ולאחר שעבר כסוכן מכירות בחברת ביטוח, הקים חברה בתחום הביטוח בשם "מגדלור" יחד עם שותפו יוסי ארביב. לצד עבודתו, החל להופיע בבמות פתוחות.
בשנת 2008 בהיותו בן 26 החל להופיע כסטנדאפיסט ולפרסם סרטונים ביוטיוב, ביניהם סרטונים מתוך הופעות וסדרת סרטוני חיקוי לשף אסף גרניט שזכו למיליוני צפיות. משנת 2019 משדר פודקאסט ראיונות בשם "המוג'ו של בן בן ברוך" בו מראיין כהגדרתו: "אנשים מעניינים שעשו משהו גדול בחיים ומשתפים בסודות ובתובנות שלהם"
בשנת 2021, השתתף בן ברוך בסדרת הדוקו־ריאליטי "חיים של אבא" ששודרה ברשת 13 ובה חשף את חייו כאיש משפחה ואב לארבעה.
ג'ילבר נקאש
ג'ילבר נקאש (או ז'ילבר נקאש, בערבית: جيلبار النقاش, בצרפתית: Gilbert Naccache, 15 בינואר 1939, תוניס – 26 בדצמבר 2020, תוניס) היה סופר ופעיל שמאל יהודי תוניסאי.