אקדמיה מקוונת הוקמה על רקע ההתעניינות הגוברת בטכנולוגיות למידה באקדמיה בישראל, העניין העולמי ביכולת של טכנולוגיות דיגיטליות לשפר את ההוראה במוסדות להשכלה גבוהה והמודעות הגוברת למורכבות של נושא החדשנות בטכנולוגיות למידה באקדמיה. אקדמיה מקוונת, יחד עם מרכז שה"ם, עוסקים בניתוח האתגרים בפיתוח קורסים אקדמיים ומאפיינים את טכנולוגיות הלמידה הנדרשות.
אופמופ.
אופמופ בע"מ, היא חברה למסחור הידע האקדמי בבעלות האוניברסיטה הפתוחה שהוקמה בשנת 2008. במהלך פעילותה של האוניברסיטה נוצר ידע חדש, המהווה קניין רוחני. אופמופ פועלת למסחור והעברת הידע למשק ולתעשייה ויניב לאוניברסיטה הכנסות שתשמשנה לקידום יעדיה. אופמופ מטפלת בפטנטים של חברי הסגל האוניברסיטה הפתוחה, ואחראית על פרויקטי מחקר של פיתוח טכנולוגיות טרם העברתן לתעשייה.
פרויקט לימודי האוניברסיטה הפתוחה בחבר המדינות.
בשנת 1992 פתחה האוניברסיטה הפתוחה תוכנית לימודים בתחום מדעי היהדות וישראל עבור סטודנטים דוברי רוסית ברחבי מדינות ברית המועצות לשעבר. לצורך התוכנית תורגמו לרוסית 22 קורסים ביניהם "ממשל ופוליטיקה במדינת ישראל", "תורה שבע"פ", "בין יהודים לנוצרים", "שואה" ועוד. בתוכנית למדו למעלה מ-13000 סטודנטים בלמעלה מ-100 ערים ועיירות מסיביר במזרח ועד לרפובליקות הבלטיות במערב. מטרת התוכנית הייתה להביא ידע אקדמי בתחומי היהדות הרחבים לאוכלוסייה שנותקה מידע זה במשך למעלה מ-70 שנה. כפועל יוצא מתוכנית זו כ-100 סטודנטים השלימו את לימודיהם ברוסית לתואר BA במדעי הרוח. במשך כל שנות פעילותה התוכנית מומנה בעזרת תרומות מגופים שונים. החל בשנת 2009 לא הצליחה האוניברסיטה לגייס תרומות נוספות והאוניברסיטה נאלצה לסגור את התוכנית בשנת 2012.
מעלות צלסיוס
האנומליה של המים
האנומליה של המים היא מושג בפיזיקה המתאר תופעה מיוחדת המאפיינת את המים: נפחם במצב מוצק (קרח) גדול יותר מאשר במצב צבירה נוזלי. תופעה זו מנוגדת לתכונת רוב החומרים המתכווצים במצב מוצק.
בדרך כלל, חומר נוטה להתכווץ עם ירידת הטמפרטורה שלו ולהתפשט עם עלייתה. לכן נפחם של רוב החומרים יורד עם ירידת הטמפרטורה, וצפיפותם עולה. לכל חומר במצב נוזלי ישנה הטמפרטורה האופיינית לו, שבה הוא קופא (הופך מנוזל למוצק). גם לאחר הפיכתו למוצק ימשיך נפחו לרדת ככל שהטמפרטורה שלו תוסיף ותרד. זאת משום שהטמפרטורה היא מדד לאנרגיה הפנימית של חלקיקי החומר, כלומר למידת התנועה והתנודה שלהם. ירידת הטמפרטורה משמעה הקטנת כמות הדחיפות וההתנגשויות הפנימיות בין חלקיקי החומר. במצב מוצק, חלקיקי החומר איטיים עד כדי כך שהם כמעט ואינם משנים את מיקומם היחסי ומסודרים זה לצד זה במבנה מוגדר מסוים וצפוף. המיוחד במים הוא שהורדת הטמפרטורה שלהם אכן גורמת לירידת נפחם, אך זאת רק עד לגבול של כ-4 מעלות צלזיוס. בטמפרטורה זו נפחם של המים כנוזל הוא הקטן ביותר. כאשר ממשיכים לקרר אותם מתחת ל-4 מעלות צלזיוס, מתחיל נפחם לחזור ולגדול, עד לקפיאתם והתמצקותם לקרח, בטמפרטורה של אפס מעלות צלזיוס. אך זהו רק חלק אחד של האנומליה. בנקודת הקפיאה מגיע לידי ביטוי חלקה השני: נפחו של הקרח בנקודת הקיפאון גדול בכ-%10 אחוזים מנפח המים שמהם הוא נוצר. שלא כבחומרים אחרים, הנפח ממשיך לעלות עם ירידת הטמפרטורות מעבר לנקודת הקיפאון.
הסבר התופעה.
מולקולות המים הן בעלות מבנה זוויתי ובעלות קוטביות חשמלית משמעותית. בטמפרטורות של מעל 4 מעלות התנודתיות שלהן אנרגטית דיה כדי לגבור על הקוטביות, והמים מתנהגים כמו כל נוזל אחר שנפחו קטן ככל שעוצמת ההתנגשויות ההדדיות בין חלקיקיו קטנה. אולם בהגיעם לטמפרטורה של כ-3.98 מעלות, חל מפנה.
בנקודה זו הקוטביות של מולקולות המים משמעותית דיה כדי לאלץ את המולקולות להתייצב על פי תכתיבי השדות החשמליים הפועלים ביניהם, ולא רק באופן אקראי המוכתב מתנודותיהן העצמיות ומההתנגשויות ההדדיות ביניהן. ככל שיורדת הטמפרטורה, האילוץ של השדות החשמליים הולך והופך משמעותי יותר מהתנודות ומההתנגשויות, דבר המכתיב מערך נפחי יותר המוכתב גם מצורתן הזוויתית של המולקולות.
בנקודת הקיפאון, אנרגיית המולקולות כה נמוכה עד שהן כבר אינן יכולות להשתחרר מתכתיבי השדה החשמלי הפועל ביניהן ולנוע במרחב.
בשלב קריטי זה נוצר בבת אחת מבנה מרחבי אופייני בעל נפח הגדול בכ-10 אחוזים מנפח המים מהם נוצר, והתנועה היחידה המתאפשרת למולקולות היא תנודתן העצמית, כלומר הרטט של האטומים (חמצן ומימן) שמהם הן עשויות.
זו הסיבה שלא כדאי להקפיא מים בבקבוק זכוכית. בנקודת הקיפאון עולה נפח המים באופן קיצוני הגורם לבקיעת דפנות הזכוכית המגבילות.
הצד החיובי של תופעה זו הוא בכך שקפיאתם של מים בסדקי סלעים מבקעת ומפוררת אותם ומביאה ברבות השנים ליצירת שכבות קרקע חדשות.
המשך קירור המים מגדיל את נפח הקרח בכך שהוא ממשיך להקטין את תנודות האטומים ומייצב את המבנה המרחבי הנפחי.
השפעות תופעת האנומליה של המים על עולם החי.
משום שצפיפות הקרח קטנה מצפיפות המים הנוזלים, הקרח צף מעל פני המים.
תאים חיים זקוקים למים נוזלים כדי להתקיים. כאשר תא חי (צמחי או אנימלי) מתקרב לנקודת הקיפאון, המים שבתוכו מתחילים להתמצק ולהתגבש. משום שנפח המים גדל והם מתגבשים, המים קורעים את קרום התא והורסים את האברונים השונים שבו. כדי להתמודד עם בעיה זו, ישנם אורגניזמים חד-תאיים השולחים נבגים שיתפתחו ברגע שיופשרו.
אורגניזמים רב-תאיים משתמשים בשתי שיטות עיקריות;
המנון הרשות הפלסטינית
"פדאא'י" (בערבית: فدائي), או "לוחם", הוא שמו של ההמנון הלאומי של אש"ף ושל הרשות הפלסטינית.
מוטני.
החל בשנות השלושים של המאה העשרים היה "מוטני" (בערבית: موطني), או: "מולדתי", המנון הבלתי-רשמי של הפלסטינים. השיר חובר על ידי המשורר הפלסטיני אבראהים טוקאן בשנת 1936, והולחן על ידי המלחין הלבנוני מחמד פליפל. למרות שהוא נעדר מעמד רשמי, הוא זוכה לפופולריות בקרב הציבור הפלסטיני.
בשנת 2003 הוא נקבע כהמנון הלאומי של עיראק.
בילאדי, בילאדי, בילאדי.
על רקע פריחת הפאן ערביות, אימצו הפלסטינים את השיר המצרי (שלימים הפך להמנון מצרים) "בילאדי, בילאדי, בילאדי" כהמנון בלתי רשמי. מאז נהוג לחשוב שזהו ההמנון הפלסטיני.
פדאא'י.
"פדאא'י" נכתב על ידי סעיד אל-מוזיין והולחן על ידי המלחין המצרי עלי אסמאעיל. תנועת פת"ח השתמשה בו בעת הפיכת מוסדות התנועה למוסדות הלאומיים הפלסטיניים ועל כן נודע בשם "המנון המהפכה הפלסטינית".
החל משנת 1972, משמש כהמנון הרשמי של הארגון לשחרור פלסטין (אש"ף).
לאחר הקמת הרשות הפלסטינית הוא נקבע כהמנונה הרשמי.
מאפייני ההמנון.
בהמנון ניכרת הרוח הלאומית, ובולטת בהיעדרה כל התייחסות בעלת גון דתי, למשל לעניין האסלאם, אזכור האל או הג'יהאד. תחת הערכים הדתיים, בולטים אתוסים לאומיים כגון נושא הלאומיות, המאבק והשיבה.
המנון צרפת
לה מרסֵיֶיז (בצרפתית La Marseillaise) הוא ההמנון הלאומי של צרפת.
היסטוריה.
ההמנון חובר בשנת 1792, בעיצומה של המהפכה הצרפתית, בידי קצין צבא בשם רוז'ה דה ליל. ההמנון נקרא "המרסֵיֶיז" משום שהראשונים שאימצו אותו היו חיילים בני מרסיי. במשך השנים שימש ההמנון, בנוסף לצרפת, גם את הרפובליקה הרוסית. יש לו מסר לאומני ברור (כולל לפחות 11 התייחסויות לאלימות) - מסר מהפכני שנועד לסחוף את הצרפתים למלחמה נגד העריצות. תחת הסיסמה "סכנה למולדת!" התבצע גיוס המוני של תומכי המהפכה.
לאחר נפילתו של נפוליאון נאסרה שירת "המרסייז", והוא נחשב להמנון השמאל הצרפתי. בתקופת הרפובליקה השלישית (החל משנת 1879) הוא הפך להמנון הצרפתי. בסוף המאה ה-19 הוחלף ההמנון הצרפתי ב"אינטרנציונל", ואילו "המרסייז" הפך להמנון של הימין הצרפתי. בתחילת המאה ה-20 היו לצרפת שני המנונים, ולאחר שוך הקרבות של מלחמת העולם השנייה חזר "המרסייז" לשמש כהמנון הלאומי של צרפת.
מנגינת ההמנון הצרפתי שימשה גם כהמנון הרפובליקה הרוסית.
המנון צרפת במוזיקה.
קלאסית.
המנון צרפת שולב בחלקו מספר פעמים ביצירות קלאסיות, ביניהן:
המנון ארצות הברית
"הדגל זרוע הכוכבים" (באנגלית: The Star-Spangled Banner, תעתוק בעברית: דִ'י סְטָאר סְפַּנְגֵלְד בָּאנֵר) הוא כינוי להמנון הלאומי של ארצות הברית.
השיר חובר בשנת 1814 על ידי פרנסיס סקוט קי בעת מלחמת 1812 (שהתחוללה בין השנים 1812–1815) בין ארצות הברית לבריטניה. קי, עורך דין ומשורר חובב, שאב השראה מדגל הקרב של מבצר מק-הנרי בבולטימור (ראו תמונת הדגל משמאל), ששרד הפגזה בריטית בת 25 שעות. המבצר הוא כיום מונומנט לאומי ובו מצגת אור-קולית על חיבור ההמנון. השיר נוגן באירועים רשמיים בנוסף לשירים פטריוטיים אחרים, עד שב-1931 נבחר על ידי הקונגרס להמנון האמריקאי. למעשה, לפני 1931 לא היה לארצות הברית המנון רשמי.
השיר הוא בן ארבעה בתים, אך רק הראשון הוא ההמנון האמריקאי. המנגינה היא נעימה בריטית מהמאה ה-18.
בשנת 1969 ביצע ג'ימי הנדריקס קאבר רוק להמנון בהופעה בפסטיבל וודסטוק, כמחאה על מלחמת וייטנאם. גרסה זו אומצה בחום על ידי תנועת ילדי הפרחים כסמל למאבק נגד המלחמה, ולתרבות הנגד בפרט.
חידות לשוניות
חידונאי
חידונאי הוא אדם העוסק בחיבור חידות ובהצגתן הפומבית.
כבר בתנ"ך רווח הנוהג לחוד חידות. שמשון חד לפלשתים חידה לא פתירה ("חידת חמיצר" בלשון ימינו) כדי למצוא תואנה להכות בהם. מלכת שבא באה לביקור אצל שלמה המלך ומנסה אותו בחידות כדי לעמוד מקרוב על גודל חכמתו.
במאה ה-12 עסק אברהם אבן עזרא בחיבור חידות ובפתרון חידות. על-פי המסופר, ניצלו חייו וחיי תלמידיו בזכות פתרון שמצא לבעיית יוספוס הכללית.