לואלין גם הופיע בסרטים אחרים כמו של הקומדיה של אולפני אילינג The Lavender Hill Mob (1951) והפקת PBS המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד והוא הופיע בתפקיד משני במיוזיקל צ'יטי צ'יטי בנג בנג (1968) שהתבסס על ספר ילדים שנכתב בידי לא אחר מאשר מחבר ספרי בונד איאן פלמינג. הוא גם שיחק על הבמה בצוותא עם לורנס אוליבייה וויוויאן לי (הופיע כניצב בסרטו של אוליביה המלט משנת 1948) ושיחק כג'פרי מדוקס ("הקולונל") בסדרת הטלוויזיה הבריטית Follyfoot בשנים 1971–1973. סרט בונד חיה ותן למות צולם במהלך העונה השלישית של סדרת Follyfoot ולואלין נעדר מהסדרה לשלושה פרקים כדי להופיע בסרט. אולם, המפיקים של בונד החליטו שדמותו תוצא מהסרט בכל זאת, למורת רוחו של לואלין.
חייו האישיים.
בניגוד לדמות של מומחה לפעלולים שגילם בסרטי בונד, לואלין טען תמיד שהוא חש אבוד לחלוטין בעולם הטכנולוגיה, תכונה שאפיינה גם את יורשו, ג'ון קליז.
מותו.
ב-19 בדצמבר 1999, בהיותו בן 85, נפגע לואלין בתאונת דרכים, כשהוא שב לביתו מאירוע חתימה על ספרו. הוא נהג לבדו במכונית הרנו מגאן שלו, שהתנגשה חזיתית בפיאט בראבו בה נהג גבר בן 35 ליד הכפר ברוויק (Berwick), במזרח סאסקס. לואלין נפטר זמן קצר לאחר מכן. הנהג השני נפצע קשות.
ביום שני שאחרי כן, היה לואלין אמור לחתום על עותקים של הספר "Q: הביוגרפיה של דזמונד לואלין" (Q: The Biography of Desmond Llewelyn), בחנות  Forbidden Planet ברחוב ניו אוקספורד, במרכז לונדון. רוג'ר מור, שכיכב בשישה סרטים ביחד עם לואלין, נשא דברים בהלווייתו.
אלמנתו, פאמלה מארי לואלין, הלכה לעולמה במזרח סאסקס, בשנת 2001, בהיותה בת 88.
קלארה שומאן
בקה אל ע'רבייה
טבעות עצים
אטל
קים ז'ונג איל
NP (מחלקת סיבוכיות)
במדעי המחשב, NP היא מחלקת סיבוכיות חשובה, שממצה את הבעיות האלגוריתמיות שלגבי כל אחת מהן - בהינתן לה איזשהו "פתרון-לכאורה" - קל ("קל" במובן של סיבוכיות זמן ריצה "סביר" של אלגוריתם האימות) לבדוק האם הוא אכן מהווה לה פתרון (אמיתי). מחלקת NP כוללת אלפי בעיות הנחקרות במסגרת מדעי המחשב. השאלה האם קל גם - למצוא פתרון לבעיות במחלקה NP - בזמן "סביר", ידועה כשאלה "האם P=NP"; שאלה זו היא אחת מהבעיות הפתוחות המרכזיות במדעי המחשב, ואחת מ"שבע בעיות המילניום" של מכון קליי למתמטיקה, שהכריז על פרס בסך מיליון דולר שיוענק למי שיפתור את הבעיה.
מבוא בלתי פורמלי.
בעיות רבות במדעי המחשב ניתנות לניסוח באמצעות שאלות כן/לא - האם אובייקט מסוים מקיים תכונה כלשהי. לדוגמה, בהינתן אוסף של ערים שחלקן מחוברות בכבישים ניתן לשאול אם קיים מסלול המבקר בכל הערים ועובר בכל עיר בדיוק פעם אחת (בניסוח פורמלי זוהי השאלה אם בגרף נתון קיים מסלול המילטוני). דוגמה נוספת היא בעיית החלוקה (): בהינתן קבוצה של מספרים שלמים, ניתן לשאול אם ניתן לחלק אותה לשתי קבוצות של מספרים כך שסכומן זהה. כך למשל, הקבוצה {1, 3, 4, 5, 8, 11} ניתנת לחלוקה לשתי קבוצות: הקבוצה {11, 5} והקבוצה {1, 3, 4, 8}, שסכום כל אחת מהן הוא 16. מאידך, הקבוצה {1, 3, 5, 6} אינה ניתנת לחלוקה כזו.
המשותף לשתי הבעיות דלעיל ולבעיות רבות נוספות הוא שאם מוצע פתרון כלשהו לבעיה (מסלול כלשהו במקרה של הדוגמה הראשונה, וחלוקה כלשהי במקרה של הדוגמה השנייה) אימות הפתרון ניתן לביצוע ביעילות. במקרה של בעיית החלוקה, כל שיש לעשות הוא לסכום את האיברים בכל אחת משתי הקבוצות ולוודא שהסכום זהה; אם הוא זהה הפתרון נכון, ואחרת הפתרון שגוי.
כלל זה הוא מאפיין של המחלקה NP, וניתן להגדיר אותה כאוסף הבעיות שלהן קיימת שיטה יעילה לבדוק את נכונותו של פתרון מוצע.
על מנת לתאר בצורה מדויקת את ה"יעילות" של פתרון הבעיות, משתמשים במדד הסיבוכיות הנפוץ ביותר - סיבוכיות זמן ריצה. על מנת למדוד את זמן הריצה של אלגוריתם בלי תלות במימוש האלגוריתם במחשב זה או אחר, נהוג למדוד את זמן הריצה על פי כמות הצעדים הבסיסיים שהאלגוריתם מבצע (זה מצריך הגדרה מדויקת של "צעד בסיסי" - ניתן לצורך כך להשתמש במודל מוסכם של חישוב דוגמת מכונת טיורינג). על פי רוב הגדלת גודל הקלט גורמת להגדלת זמן הריצה של האלגוריתם עליו, ועל כן מתעניינים באופן שבו זמן הריצה גדל ככל שהקלט גדל. במדעי המחשב מקובל כי קצב גידול פולינומי (שניתן לתאר באמצעות פולינום) מייצג סיבוכיות זמן ריצה יעילה (אף כי לא כל אלגוריתם פולינומי הוא אכן מהיר בפועל). הגדרה זו היא הבסיס להגדרת NP, כאוסף הבעיות שקיים אלגוריתם בעל זמן ריצה פולינומי הבודק פתרונות עבורן.
בדיקת פתרונות המתבצעת בזמן יעיל אינה מעידה בהכרח על כך שקל למצוא פתרון בזמן יעיל - למשל, במקרה של בעיית החלוקה, לא מובן מאליו כיצד ניתן למצוא חלוקה מתאימה מבלי לעבור על כל החלוקות האפשריות, שמספרן הוא אקספוננציאלי בגודל הקבוצה, כך שמעבר סדרתי על כולן ידרוש זמן רב מכדי שאלגוריתם זה יוכל להיחשב יעיל. השאלה אם לכל הבעיות שקל לבדוק פתרון עבורן גם קל למצוא פתרון עבורן מכונה שאלת "האם P=NP", ויש לה השלכות תאורטיות ומעשיות רבות.
הגדרת המחלקה NP.
קיימות מספר דרכים להגדרת המחלקה NP.
ההגדרה הנפוצה למחלקה NP היא מחלקת הבעיות שפתרונותיהן ניתנים לאימות באופן יעיל (כלומר, בזמן ריצה פולינומי). הגדרה שקולה של המחלקה (וקודמת מבחינה היסטורית) היא כקבוצת כל הבעיות שניתנות לפתרון יעיל באמצעות מכונת טיורינג לא דטרמיניסטית. מכונה כזו היא מכונה שיכולה בכל צעד "לנחש" מה עליה לעשות, ומובטח לה כי הניחוש תמיד "יצליח" (כלומר, יסייע למצוא את הפתרון אם פתרון קיים). מכאן מגיע שמה של המחלקה: NP פירושו "(Nondeterministic Polynomial time)".
הגדרה באמצעות מכונות אי דטרמיניסטיות.
NP היא מחלקת השפות הפורמליות שקיימת עבורן מכונת טיורינג לא דטרמיניסטית, אשר רצה בזמן פולינומי ומכריעה את השפה. ניתן לחשוב על מכונה כנ"ל כעל אלגוריתם שבכל צעד יכול לבחור מבין מספר צעדים אפשריים. האלגוריתם נחשב כ"דוחה" את הקלט אם תמיד יסיים במצב דחייה, בלי תלות בבחירת הצעדים שנעשתה (לעיתים בחירה זו נקראת "מסלול"). מנגד, האלגוריתם נחשב "מקבל" אם קיימת לכל הפחות בחירת צעדים אחת שבסיומה האלגוריתם יסיים במצב "מקבל", כלומר, קיים מסלול מקבל.
פורמלית, formula_1 אם קיימת מכונת טיורינג אי דטרמיניסטית, פולינומית, formula_2 כך שמתקיים:
הגדרה באמצעות יחסים.
שפה פורמלית formula_9 שייכת למחלקה NP אם קיים אלגוריתם יעיל לבדיקת שייכות מילה ל-formula_9 בהינתן "הוכחה" לשייכות זו. דהיינו, בהינתן formula_11 קיימת "הוכחה" formula_12 "קצרה" כך שאלגוריתם דטרמיניסטי שמקבל כקלט את formula_13 ירוץ בזמן פולינומי ולבסוף יפלוט "כן", ואילו אם formula_14 אז לכל formula_12 אפשרי, אם יוזנו formula_13 לאלגוריתם הוא ירוץ בזמן פולינומי ולבסוף יפלוט "לא".
הגדרה זו רחבה יותר מהניסוח הפופולרי של NP בתור מחלקת הבעיות אשר פתרונותיהן ניתנים לאימות באופן יעיל, שכן ה"הוכחה" formula_12 אינה חייבת להיות פתרון של הבעיה, אלא רק מידע שמסייע בהכרעה אם התשובה היא "כן" או "לא". במקרים פשוטים, דוגמת זה של בעיית החלוקה, ההוכחה היא פשוט הצגת הפתרון לבעיה, אך קיימות בעיות שבהן הפתרון אינו כה ברור.
דוגמה לכך היא בדיקת ראשוניות: בהינתן מספר טבעי formula_18 יש להכריע אם הוא ראשוני או לא. כדי להוכיח שמספר נתון אינו ראשוני, די להציג פירוק שלו לשני גורמים לא טריוויאליים, ומכיוון שבדיקה ששניהם גורמים היא במחלקת הסיבוכיות P, הרי שזיהוי מספרים לא ראשוניים הוא בעיה ב-NP. הטענה כי גם בדיקה אם מספר הוא ראשוני שייכת ל-NP היא מעט סבוכה יותר, וניתן להתבסס על משפט מתורת המספרים הקובע כי מספר formula_18 הוא ראשוני אם ורק אם קיים מספר מסדר formula_20 בחבורת אוילר של p. תנאי זה ניתן לאימות באופן יעיל בהינתן הפירוק של formula_20 (הדרוש לבדיקת הסדר). לכן, ההוכחה לראשוניות p תכלול את הפירוק הזה, בצירוף הוכחה (רקורסיבית) כי זהו פירוק מלא (דהיינו כי הגורמים הם ראשוניים) ואת המספר מסדר formula_20.
ניתן להשתמש במושג המתמטי של יחס לצורך תיאור פורמלי של הגדרה זו. את אוסף הקלטים עם ה"הוכחות" שלהם, formula_23, מכנים בשם יחס formula_24. יחס שניתן להכרעה פולינומית הוא יחס שקיימת עבורו מכונת טיורינג דטרמיניסטית formula_25 אשר לכל קלט formula_23 מכריעה בזמן פולינומי אם formula_27 או לא.
לפי טרמינולוגיה זו ניתן להגדיר באופן פורמלי את המחלקה NP:
היחס נדרש להיות חסום פולינומית כלומר לכל זוג ביחס formula_32 מתקיים formula_37 עבור פולינום כלשהו poly (התלוי רק ביחס, לא ב-formula_5).
שקילות ההגדרות לעיל.
לא קשה להיווכח בשקילות הגדרה זו לקודמותיה: אם נתונה מכונה פולינומית אי דטרמיניסטית formula_2 להכרעת שפה, אז היחס המתאים לשפה זו יכלול זוגות של מילה השייכת לשפה, ו"הוכחה" המורכבת מאוסף הבחירות האי דטרמיניסטיות שמבצעת formula_2 בריצה מקבלת על המילה. בעזרת הוכחה זו (שאורכה פולינומי כי formula_2 פולינומית ולכן מבצעת רק מספר פולינומי של בחירות אי דטרמיניסטיות) יכולה מכונה דטרמיניסטית לבצע סימולציה של formula_2 ולהיווכח בשייכות מילה לשפה.
בכיוון ההפוך, אם קיים יחס formula_24 עבור שפה שהוא חסום פולינומית וניתן לזיהוי פולינומי, אז בהינתן formula_5, כל שעל מכונה אי דטרמיניסטית לעשות כדי לבדוק את שייכות formula_5 לשפה הוא "לנחש" באופן אי דטרמיניסטי formula_12 ולבדוק בזמן פולינומי אם formula_27. מכיוון ש-formula_24 חסום פולינומית, ניחוש formula_12 (אם קיים כזה) אינו מצריך יותר ממספר פולינומי של צעדים.