החל מספטמבר 2012, חברות שונות ומפתחי אתרים החלו ליישם מדיניות הגנה כנגד דחיסת נתונים בפרוטוקולים SPDY ו-TLS ובגרסאות האחרונות של דפדפני האינטרנט וכמו כן גם שרת האינטרנט nginx (גרסה 1.0.9 ומעלה), OpenSSL (גרסה 1.2.2 ומעלה) לא היו פגיעות להתקפה זו.
ליאונידס השני
ליאונידס
ליאונידס הראשון
לאונידס פאראסקבופולוס
מחוז הבירה (ונצואלה)
מחוז הבירה (בספרדית: Distrito Capital) הוא מחוז פדרלי בוונצואלה, הכולל את שטחי בירת ונצואלה קראקס. המחוז נמצא בצפון ונצואלה, בין המדינות מירנדה וורגאס.
המחוז משתרע על שטח של 433 קילומטרים רבועים, ומתגוררים בו 1,943,901 תושבים (נכון ל-2011).
היסטוריה.
ב-1864, עם הפיכתה של ונצואלה למדינה פדרלית, נוצר "המחוז הפדרלי של ונצואלה", שכלל את שטחי העיר קראקס ומדינת ורגאס של היום. המחוז פורק ב-1868 והפך לחלק ממדינותיו השכנות, אך ב-1872 הוקם מחדש.
ב-1998 הוחלט להפריד את מדינת ורגאס מהמחוז. בעקבות שינויים חוקתיים ב-1999 המחוז הפך ל"מחוז הבירה". כמו כן הוחלט להעביר את מרבית הסמכויות השלטוניות של המחוז, שתפקד עד אז כעירייה של קראקס, ל"מחוז המטרופוליטני של קראקס", שכולל גם 4 רשויות מקומיות במירנדה.
ב-2009 הושבו חלק מהסמכויות למחוז, אך הוא עדיין אחראי לעיר קראקס בלבד בעוד האחריות על המטרופולין של קראקס נמצאת בידי המחוז המטרופוליטני.
הארייט הרמן
הארייט רות הרמן (באנגלית: Harriet Ruth Harman; נולדה ב-30 ביולי 1950 בלונדון) היא פוליטיקאית בריטית מטעם מפלגת הלייבור, המכהנת כחברה בפרלמנט של הממלכה המאוחדת מאז שנת 1982. הרמן היא האישה המכהנת בבית הנבחרים התקופה הארוכה ביותר.
ביוגרפיה.
חיים מוקדמים והשכלה.
הארייט רות הרמן נולדה בלונדון ב-1950 לאב רופא ואם עורכת דין. אמה, אנה הרמן, הייתה המועמדת של המפלגה הליברלית של מחוז הרטפורד בבחירות הכלליות ב-1964. הרמן היא השלישית מבין ארבעת בנות המשפחה. הרמן למדה בבית ספר ציבורי והמשיכה לימודי פוליטיקה באוניברסיטת יורק. ב-1972 לקחה חלק בהפגנות המחאה על יום ראשון הארור. אולם, המודעות הפוליטית שלה התפתחה בעת שעבדה כעורכת דין. הרמן נשואה לחבר הפרלמנט ג'ק דרומיי (Jack Dromey) ולזוג שלושה ילדים.
פוליטיקה.
הרמן כיהנה בתפקידים שונים בממשלות צללים. היא כיהנה כשרת צללים לשירותים חברתיים (משנת 1984) וכשרת צללים לענייני בריאות (משנת 1987), כמזכירת הראשית בצללים במשרד האוצר (1992–1994), ותחת טוני בלייר, כמזכירת תעסוקה בצללים (1994–1999). במשך כמזכירת בריאות בצללים (1995–1996) ומזכירת הביטוח האומי בצללים (1996–1997). לאחר הניצחון בבחירות הכלליות ב-1997 הרמן מונתה למזכירת המדינה לביטוח לאומי והשרה הראשונה במשרד לנשים ושוויון . היא סיימה את תפקידה שנת 1998 כשעזבה את הממשלה. בשנת 2001 מונתה לתובעת הכללית באנגליה ובוויילס, ושימשה בתפקיד עד 2005.
לקראת הבחירות הכלליות בשנת 2007, הרמן התמודדה לתפקיד סגן יושב ראש מפלגת הלייבור וניצחה לאחר שהביסה חמישה מתמודדים. ב-28 ביוני 2008 לאחר שגורדון בראון נבחר לראש ממשלה, הוא צרף את הרמן לממשלתו. היא כיהנה כלורד שומר החותם, השרה לענייני נשים ושיויון ויושבת ראש מפלגת הלייבור בבית הנבחרים. לאחר התבוסה של מפלגת הלייבור בבחירות במאי 2010, בראון התפטר מתפקידו כיושב ראש המפלגה והרמן הפכה לממלאת יושב ראש הלייבור ויושבת ראש האופזציה עד לבחירתו של אד מיליבנד. בין השנים 2010–2011 היא כיהנה כסגנית ראש ממשלת הצללים, וכמזכירת מדינה בצללים לפיתוח בינלאומי ובהמשך כמזכירת מדינה בצללים תרבות, תקשורת וספורט (2011–2015). לאחר התבוסה של הלייבור בבחירות הכלליות 2015, התפטר מיליבנד ממנהיגות מפלגת הלייבור והרמן הייתה שוב ממלאת מקום יושב ראש המפלגה ומנהיגת האופוזיציה.
הרמן התמודדה בסוף 2019 לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים והפסידה.
הרמן פעילה למען שוויון לנשים וסייעה להכניס יותר נשים ממפלגת הלייבור לפרלמנט.
גבריאל אלמושנינו
הרב גבריאל רפאל בן אברהם אָלמוֹשְֹנִינוֹ (המכונה: מֶרְקָאדוֹ מופיע במקורות בעברית גם כ: אלמוזנינו וגם אלמוזלינו, בבולגרית: Габриел Меркадо Алмоснино; 1805, ניקופול, האימפריה העות'מאנית – 14 בינואר 1890, ירושלים, ארץ ישראל העות'מאנית) היה הרב הראשי ליהודי סופיה, ובהמשך הרב הראשי הראשון של בולגריה המודרנית.
קורות חייו.
בימי האימפריה העות'מאנית.
גבריאל אלמושנינו נולד לאברהם (אלברט) בעיר ניקופול, ובה למד בישיבת "בית יוסף" שהקים בשעתו רבי יוסף קארו. בהמשך עלה לארץ ישראל, השתקע בירושלים ובה הוסמך לרבנות. לאחר הסמכתו לרבנות שב לבולגריה וב-1838 מונה לרב הראשי של ניקופול. על ימי שבתו בניקופול יש אגדה שנגלה עליו רבי יוסף קארו בבית הכנסת שלו בעיר.
ב-1876 מונה לרב הראשי של יהודי סופיה לאחר פטירתו של הרב יהודה עָרֶב.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הורו מפקדי הצבא העות'מאני הנסוג לחייליהם להעלות באש את העיר סופיה. הרב אלמושנינו פנה למפקד הצבא סולימאן הוסני פאשה בבקשה שלא יפגע בעיר. בקשתו נדחתה והעות'מאנים החלו להצית מבנים ומחסני מזון. הרב אלמושנינו גייס רבים מבני הקהילה לפעולות הכיבוי וכך נמנע נזק גדול יותר. בהמשך, בתמיכת הקונסולים הזרים ארגן הרב משלחת נכבדים, הגיע למטה הצבא הרוסי וברך את מפקדיו. במהלך הפגישה ביקש ממפקדי הצבא להורות לחיילים הרוסים שלא לפגוע בבני הקהילה ונכסיה ובקשתו התקבלה.
לאחר עצמאות בולגריה ולאות הוקרה על פעילות יהודי סופיה, הורכבה יחידת כיבוי האש הראשונה של העיר על טהרת בני הקהילה היהודית. האירוע בו יהודי סופיה בראשות הרב אלמושנינו הצילו את העיר סופיה מנזקי ההצתה העות'מאנית, נכנס לנרטיב ההיסטורי הבולגרי. ב-2010, במהלך השרפה בכרמל, שלחה בולגריה 2 מטוסי כיבוי וכ-120 כבאים לסייע בכיבוי. בריאיון לעיתונות אמר סגן שר החוץ הבולגרי דימיטר צאנצ'ב (בבולגרית: Димитър Цанчев), שבולגריה גאה להיות הראשונה שמגישה סיוע לישראל, וכי הבולגרים זוכרים היטב את פועלו של הרב אלמושנינו להצלת העיר סופיה לאחר שהעות'מאנים הנסוגים הציתו בה אש.
לאחר כינון נסיכות בולגריה.
לאחר סיום המלחמה וכינון נסיכות בולגריה הוזמן הרב אלמושנינו כנציג יהודי בולגריה לכינוס הראשון של האספה הלאומית של בולגריה שנערך בווליקו טרנובו ובמהלכו כוננה חוקת טרנובו. בעקבות כינון החוקה פרסם ראש הממשלה ושר החוץ והדתות של בולגריה דראגן צאנקוב את "התקנון הזמני לניהול הקהילות הדתיות של הנוצרים, המוסלמים והיהודים".
במסגרת התקנון הזמני נקבע, כי קהל מתפללים בבית כנסת מסוים יוגדר יחידה דתית, בראשו יעמוד רב שימונה על ידי הנהלה שתיבחר על ידי קהל המתפללים ומקרבם. ההנהלה תורכב מ-3 עד 5 שליחי ציבור ותפוקח על ידי משרד הדתות הבולגרי. עוד הותר לנבחרי הקהילה לגבות מס קהילה ונקבע כי הרב הראשי של סופיה, הרב אלמושנינו יכהן כרב הראשי ליהודי הנסיכות ויקבל משכורת שנתית מהמדינה בסך 1,000 לבות. וכך, ב-1880 מונה הרב אלמושנינו לרב הראשי הראשון של בולגריה המודרנית.
בעת מינויו היה הרב אלמושנינו בן 75 שנים. הוא דיבר עברית ולאדינו אך לא שלט בבולגרית ונקלע לראשיתו של מאבק הכוחות בקהילה היהודית בין הנכבדים הוותיקים שכונו נוֹטָאבֶּלִים לבין צעירי הקהילה אשר סברו שהרב אינו מתאים לתפקידו ויש למנות תחתיו רב צעיר ומשכיל. ב-13 בנובמבר 1884 נערך הכינוס הראשון של הקהילות היהודיות בבולגריה ובו נכחו נציגי 11 קהילות.
במהלך הכינוס הוחלט להחליף את הרב אלמושנינו ברב שיובא מחוץ לבולגריה. הבקשה הועברה לשר החוץ והדתות הבולגרי איליה צאנוב (בבולגרית: Илия Цанов) שהיה אחראי על הטיפול במיעוטים בבולגריה והוא דחה אותה. בעקבות התשובה, נציגי הקהילות פנו לרב אלמושנינו בבקשה שיתפטר מרצונו, אך הוא סרב.
לבסוף, ב-1885 עם הגיעו לגיל 80 התפטר הרב אלמושנינו מתפקידו ושר החוץ והדתות החדש קונסטנטין סטואילוב הסכים לבקשת ראשי הקהילות למנות רב חדש שיובא מחוץ לבולגריה.
עם סיום תפקידו עלה לירושלים. ב-1890 נפטר הרב אלמושנינו משפעת והובא לקבורה בחלקת הספרדים (בוראק-יא') בבית הקברות בהר הזיתים.
דאגלס אלכסנדר
דאגלס גרבן אלכסנדר (באנגלית: Douglas Garven Alexander; נולד ב-26 באוקטובר 1967) הוא פוליטיקאי בריטי מטעם מפלגת הלייבור, שכיהן כחבר בבית הנבחרים הבריטי מאז נובמבר 1997 ועד מאי 2015. כיהן כנציג המחוז דרום פייזלי () בשנים 1997–2005, ומחוז פייזלי ודרום רנפרושייר (; בקרבת גלאזגו), בשנים 2005–2015. הוא שימש כמועמד לשר החוץ של בריטניה בממשלת הצללים של אד מיליבנד מאז שנת 2011 ועד הבחירות ב-2015.
בבחירות הכלליות שנערכו בממלכה המאוחדת ב-2015 נכשל אלכסנדר בבחירה מחודשת במחוז בחירתו, ונוצח על ידי מארי בלאק מהמפלגה הלאומית הסקוטית, בשל גל רחב היקף בסקוטלנד אשר העביר את רוב מושבי מפלגת הלייבור לידי המפלגה הלאומית הסקוטית, הדוגלת בבדלנות ובהיפרדותה של סקוטלנד מהממלכה המאוחדת.
ארמדיל ארגנטיני
ארמדיל החולד הגדול
ארמדיל החולד
ארמדיל החולד (שם מדעי: "Chlamyphorus truncatus") הוא מין יחיד בסוגו של ארמדיל קטן שחי במדבריות בארגנטינה.