ב-19 בספטמבר 2013 הושאל לנוטינגהאם פורסט מהצ'מפיונשיפ עד ל-15 בינואר 2014. ב-16 בינואר 2014 הושאל למידלסברו, גם היא מהצ'מפיונשיפ, עד לתום העונה.
ב-1 בספטמבר 2014 הושאל לברנלי, העולה הטריה לפרמייר ליג. הוא לא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה, ועד לתום השאלתו, ב-2 בינואר 2015, ערך רק ארבע הופעות, כולן כמחליף.
ב-22 בינואר 2015 הושאל לרדינג מהצ'מפיונשיפ עד לתום העונה. ב-1 בספטמבר 2015 הושאל לנאפולי מהסרייה א' עד לתום העונה. עד לתום העונה ערך צ'אלובה 9 הופעות במדי נאפולי בכל המסגרות, וכבש שער אחד נגד לגיה ורשה בליגה האירופית.
בקיץ 2016 דחתה צ'לסי הצעתו שהגיעו בנוגע להשאלתו של צ'אלובה, משום שהמאמן אנטוניו קונטה החליט להותיר אותו בסגל הקבוצה הבכירה. ב-20 בספטמבר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה לאחר ארבע עונות השאלה, בניצחון 4–2 על לסטר סיטי במסגרת גביע הפוטבול ליג. עד תום העונה שותף צ'אלובה בעשרה משחקי ליגה, בהם שיחק 159 דקות בלבד.
ב-13 ביולי 2017 עזב את צ'לסי, וחתם לחמש עונות בווטפורד מהפרמייר ליג. בתום עונת 2019/2020 ירד עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ. בתום עונת 2020/2021 חזרה הקבוצה לפרמייר ליג.
קריירת נבחרות.
צ'אלובה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אנגליה. ב-2010 זכה עם הנבחרת עד גיל 17 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17. הוא היה קפטן הנבחרת עד גיל 19, ובסך הכל שיחק 98 משחקים במדי הנבחרות הצעירות השונות של אנגליה.
הוא ערך את ההופעה היחידה שלו בנבחרת הבכירה ב-15 באוקטובר 2018, כשעלה כמחליפו של הארי וינקס בדקה ה-91 בניצחון נבחרתו 3–2 על במסגרת ליגת האומות 2018/2019. כיוון שנכנס בתוספת הזמן, רשמית צ'אלובה לא שיחק אפילו דקה אחת במדי הנבחרת, אף על פי שבפועל שיחק 6 דקות ו-54 שניות. משך זמן זה הופך את הקריירה שלו בנבחרת לקריירה השנייה הקצרה ביותר, אחרי קריירת נבחרת אנגליה של מרטין קלי.
אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית
אליפות אירופה בהתעמלות אמנותית (באנגלית: Rhythmic Gymnastics European Championships) היא תחרות ההתעמלות האמנותית החשובה ביותר באירופה. האליפות נערכה לראשונה בשנת 1978 במדריד, ספרד ובהתחלה נערכה כל שנתיים. בשנת 1993 אוחדה אליפות הבוגרות יחד עם אליפות הנערות, ומאז היא נערכת בכל שנה.
אלינה קבייבה מרוסיה, זכתה ב-21 מדליות באליפות (15 זהב, 3 כסף ו-3 ארד), יותר מכל מתעמלת אחרת.
טבלת המדליות.
בוגרות בלבד. כולל אליפות אירופה 2021
שורש 10
שורש 10, או אר בּוּ (בסינית: 儿部, פיניין: Er bù) הוא השורש העשירי של הכתב הסיני. פירושו "רגליים" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי יש 52 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
עקל
Rain (שיר)
Rain (גשם) הוא שיר של להקת הביטלס, שראה אור ב-30 במאי 1966 כבי-סייד בתקליטון Paperback Writer. שני השירים הוקלטו במהלך הקלטות האלבום "Revolver", אך שניהם לא נכנסו לאלבום והופצו בנפרד.
הסינגל נכתב על ידי ג'ון לנון שטען כי המדובר ב"אנשים המתלוננים כל הזמן על מזג האוויר". בהקלטה משולבת הקלטה הפוכה, בה השירה והנגינה מושמעות לאחור, לראשונה בשיר פופ. בטכניקה זו השתמשו הביטלס גם בשיר "Tomorrow Never Knows" שהוקלט מספר ימים קודם לכן. רינגו סטאר אמר כי ביצוע התופים בסינגל זה היה ביצועו הטוב ביותר שהוקלט. נוצרו שלושה סרטוני וידאו לקידום השיר, והם נחשבים בין סרטוני המוזיקה המוקדמים ביותר.
מוזיקה ומילים.
ההשראה לשיר באה ממסע ההופעות של הלהקה באוסטרליה. מנהל ההופעות של הלהקה, ניל אספינל, וג'ון לנון סיפרו אודות סופת גשמים ומזג אוויר גרוע עם הגעתם לסידני באוסטרליה. פרשנות אחרת לשם השיר היא שהמושגים "גשם" ו"שמש" בשיר מתארים תופעות של טריפ LSD.
הקלטה.
ההקלטה החלה ב-14 באפריל 1966, יחד עם Paperback Writer והסתיימה ב-16 באפריל, עם חלק משכבות ההקלטה. באותה התקופה ערכו הביטלס הקלטות ניסיוניות להשגת צלילים ואפקטים חדשים שחלקם בא לידי ביטוי באלבומם השביעי, Revolver. טכנאי ההקלטות היה ג'ף אמריק שהיה שותף לניסיונות ולהטמעת טכניקת היפוך כיוון הנגינה בשיר זה ובמספר שירים באלבום Revolver.
בתקליטון ובו שני השירים נעשה לראשונה שימוש במכשיר ATOC שפותח באולפני אייבי רואד, אשר איפשר קיטוע הקלטות ברמת צליל גבוהה בהרבה מכל מכשיר הקלטות אחר.
ההקלטות בוצעו בערוצי מונו בלבד וכך הופץ התקליטון. גרסת סטריאו של השיר נוצרה על ידי צוות ההקלטות רק ב-2 בדצמבר 1970 מאותן הקלטות מונו.
הפצה.
ב-30 במאי 1966 הופץ הסינגל לראשונה בארצות הברית וב-10 ביוני בבריטניה. ב-26 בפברואר 1970 השיר הופיע באלבום האוסף Hey Jude בארצות הברית כשהוא כבר בגרסת סטריאו, באלבום "Rarities" ב-2 בדצמבר 1978 וב-2 מרס 1988 באלבום "Past Masters".
השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית ב-9 ביולי 1966.
במגזין הרולינג סטון מדורג השיר במקום ה-469 ברשימת "500 השירים הגדולים בכל הזמנים".
מבקר המוזיקה ג'ים דרוגטיס מתאר אותו כ"שיר הרוק הפסיכדלי הגדול הראשון של הביטלס".
סרטי וידאו לקידום המכירות.
הביטלס יצרו שלושה סרטי תדמית לשיר. ג'ורג' האריסון אמר "אז אני מניח שבמובן מסוים המצאנו את MTV". הסרטונים בוימו על ידי מייקל לינדזי-הוג שעבד איתם מוקדם יותר בתוכנית טלוויזיה. אחד הסרטונים מציג את הביטלס כשהם שרים בגינה (צולם ב-20 במאי 1966 בבית צ'יזוויק בלונדון). השניים האחרים מציגים את הלהקה כשהם שרים על במה (צולמו ב-19 במאי 1966, אחד בצבע לתוכנית של אד סאליבן והשני בשחור לבן לבריטניה).
בסרטון נראה פול מקרטני, שחצי שנה לפני כן נפצע בתאונת טוסטוס ב-26 בדצמבר 1965, בתקריב כשהוא עם צלקת בשפה ושן סדוקה.
אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר
אליזבת קלוד ז'אקה דה לה גר (בצרפתית: Élisabeth-Claude Jacquet de La Guerre; 17 במרץ 1665 – 27 ביוני 1729) הייתה מלחינה ונגנית צ'מבלו צרפתייה.
ביוגרפיה.
אליזבת נולדה ב-1665 בצרפת, לאם עם קשרים לבית המלוכה ולאב בונה הרפסיקורדים ונגן עוגב מקצועי. אליזבת, אחותה ושני אחיה קיבלו חינוך מוזיקלי מינקות וכולם גדלו להיות מוזיקאים מקצועיים. אליזבת למדה שירה, נגינה בהרפסיקורד, אלתור, ליווי והלחנה, ובגיל 7 הוצגה בפני המלך לואי ה-14 שהתרשם ממנה מאוד. ילדת הפלא המשיכה ללמוד ולהתאמן עד שבגיל 12 עברה להתגורר בחצר המלך, תחת חסותה של פילגשו, המרקיזה דה מונטספאן, שהמשיכה להשקיע בהשכלתה המוזיקלית.
בגיל 18 קיבלה אליזבת אישור מהמלך לעבור לפריז, ואף קיבלה ממנו פנסיה לכל חייה. בפריז הכירה את נגן העוגב מארין דה לה גר, והשניים נישאו. אליזבת החליטה לאחד בין שני שמות המשפחה ועל כן נקראה – אליזבת קלוד ז'אקה-דה לה גר.
אליזבת, שבנעוריה ספגה אופרות נהדרות בחצר המלך, רצתה מאוד לכתוב יצירה בימתית משל עצמה. היא ידעה שסביר שתספוג ביקורת על עצם הניסיון להלחין יצירה שכזו, בשל היותה אישה, וכדי לצמצם את הנזק, ביקשה מלואי ה-14 להקדיש לו את הבלט-אופרה "לכבוד הניצחון". ב-1685 עלתה היצירה, וכצפוי ספגה ביקורת קשה. לאחר הכישלון חזרה להופיע ולהלחין לצ'מבלו.
ב-1694, שנתיים לאחר לידת בנה היחיד, עלתה בפריז האופרה "צפאל ופרוקריס" שהלחינה אליזבת, בוצעה כמה פעמים באותה שנה וירדה מהבמה. העובדה שהייתה האישה הראשונה בצרפת שהלחינה אופרה לא הרשימה את המבקרים של אז. רק לקראת שנות האלפיים נשמעו דעות אחרות ואוהדות על האופרה הזו.
חוסר ההצלחה גרם לאליזבת לחזור לחבר קנטטות וקטעים לצ'מבלו, ובמקביל החלה להתעניין בז'אנר החדש שהתפתח באיטליה וכבש את פריז – הסונאטה. היא הייתה בין הראשונות שהלחינו סונטות בצרפת, ובתקופה בה היה מאבק תרבותי בין הסגנון הצרפתי לאיטלקי, אליזבת לא חששה ושילבה ביצירתה בין שני הסגנונות.
תחילת המאה ה-18 הביאה עמה טרגדיות אישיות לאליזבת. בהפרש לא רב זה מזה, מתו בנה היחיד (גם הוא מוזיקאי מבטיח), אביה, וכעבור שנתיים גם בעלה. לאחר הפסקה ארוכה, החלה להתאושש והקיפה את עצמה בחברים בסלון מוזיקלי שפתחה בביתה, ולאט לאט חזרה גם להלחין. רוב יצירותיה הוקדשו למלך. לקראת סוף חייה חיה אליזבת בכנסייה, ונפטרה ב-1729.
שורש 19
שורש 19, או לי בּוּ (בסינית: 力部, פיניין: Lì bù) הוא השורש התשעה-עשר של הכתב הסיני. פירושו "כּוֹחַ" או "חוֹזֶק" והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.
במילון קאנגשי (Kangxi Dictionary), המילון הסטנדרטי לשפה הסינית, יש 163 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
סינואורניתומימוס
סינואורניתומימוס (שם מדעי: Sinornithomimus; מילולית: "מחקה עוף סיני") הוא סוג של דינוזאור מהיר ממשפחת האורניתומימיים שחי בסין במשך הקרטיקון העליון שלפני 92 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר למדע ב-2003 בידי החוקרים יושיטסוגו קובאיאשי (Yoshitsugu Kobayashi) ולו ג'ונצ'נג (Lü Junchang). הסוג מכיל מין אחד - "Sinornithomimus dongi".
הדינוזאור התגלה לראשונה בתצורות אולנשאי שבמונגוליה הפנימית, צפון סין בידי משלחת של החוקר הסיני דונג ג'ה-מינג. במשלחת התגלו ממצאים של שלושה בוגרים ועוד 11 צעירים שנקברו בשכבת חרסית. ככל הנראה הם טבעו בבוץ של נהר קדום שהתייבש בהמשך. ממצאים נוספים התגלו ב-2001 לא רחוק משם.
הסינואורניתומימוס היה אורניתומימי בינוני באורך של 2.5 מטרים ומשקל מוערך של 91 ק"ג. הוא היה בעל רגליים חזקות שעזרו לו לרוץ במהירות מטורפיו וככל הנראה הוא היה מכוסה נוצות. מקורו היה חסר שיניים והוא היה אוכל כל.