בעונת 1994/1995 הגיע לרבע גמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת פ.צ. קלן. בסוף העונה סיים את הליגה במקום השמיני והעפיל לשלב הבתים בגביע האינטרטוטו בעונת 1995/1996. המועדון הוגרל לבית הכולל את הקבוצות שפילד ונסדיי, פ.צ. בזל, אורהוס וגורניק זאבז'ה. המועדון סיים את הבית במקום הראשון והעפיל לשלב שמינית הגמר. המועדון ניצח את קבוצת אראו והעפיל לשלב רבע הגמר. המועדון ניצח את קבוצת בורסאספור והעפיל לשלב חצי הגמר. בחצי הגמר הפסיד לקבוצת ז'ירונדן דה בורדו.
בעונת 1995/1996 הגיע לגמר הגביע הגרמני והפסיד לקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן. בסוף העונה סיים את הליגה במקום השביעי והעפיל לשלב הבתים בגביע האינטרטוטו בעונת 1996/1997. המועדון הוגרל לבית הכולל את הקבוצות אוניברסיטטה קראיובה, ספרטק טרנבה, פ.ק. דאוגבה ריגה ופ.ק. צ'וקריצ'קי. המועדון סיים את הבית במקום הראשון והעפיל לשלב חצי הגמר. המועדון ניצח את קבוצת ליירסה והעפיל למשחק הגמר. המועדון ניצח את קבוצת סטנדרד ליאז' זכה בגביע האינטרטוטו והעפיל לסיבוב הראשון בגביע אופ"א. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת ראפיד בוקרשט. בסיבוב השני ניצח את קבוצת רומא. בשמינית הגמר הפסיד לקבוצת ברונדבי.
בעונת 1996/1997 הגיעה הקבוצה לחצי גמר הגביע הגרמני והפסידה לקבוצת אנרגי קוטבוס. בסוף העונה סיימה הקבוצה במקום השישי בבונדסליגה והעפילה לגביע אופ"א בעונת 1997/1978. בסיבוב הראשון ניצחה קרלסרוהה את קבוצת אנורתוסיס פמגוסטה. בסיבוב השני ניצחה את קבוצת מץ. בשמינית הגמר הפסידה לקבוצת ספרטק מוסקבה. בסוף העונה ירדה קרלסרוהה לבונדסליגה השנייה. המועדון שיחק 2 עונות בליגה השנייה וירד לליגה השלישית. אחרי עונה אחת חזר לליגה השנייה.
המועדון שיחק שש עונות ברציפות בליגה השנייה מעונת 2001/2002 ועד עונת 2006/2007 שבסופה עלה לליגה הראשונה. המועדון שיחק 2 עונות בליגה הראשונה וירד לליגה השנייה. המועדון שיחק 3 עונות בליגה השנייה, ירד לליגה השלישית ואחרי עונה אחת חזר לליגה השנייה בסוף עונת 2012/2013.
בסיום עונת 2016/17 ירדה הקבוצה פעם נוספת לליגה השלישית. את עונת 2017/18 סיימה קרלסרוהה במקום השלישי בליגה השלישית, ולכן שיחקה בצמד משחקי מבחן מול ארצגבירגה אווה שסיימה במקום ה-16 בבונדסליגה השנייה. אווה ניצחה 1–3 בגומלין לאחר 0-0 במשחק הראשון, וקרלסרוהה נשארה בליגה השלישית. בעונת 2018/19 סיימה קרלסרוהה במקום השני בליגה השלישית, והעפילה בחזרה לבונדסליגה השנייה.
סגל הקבוצה.
(בהשאלה מפ.צ. קופנהגן)
נבחרת אירלנד בכדורסל
נבחרת אירלנד בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של אירלנד. נחשבת לאחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה.
הטורניר המשמעותי היחיד בו השתתפה הנבחרת הוא המשחקים האולימפיים שנערכו בלונדון בשנת 1948. במשחקים אלה הפסידה נבחרת אירלנד בכל משחקיה וסיימה במקום ה-23 האחרון.
הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לאליפות העולם בכדורסל. כיום הנבחרת שייכת לדרג ב' של הנבחרות האירופאיות.
נבחרת בלארוס בכדורסל
נבחרת בלארוס בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מדינת בלארוס. הנבחרת הוקמה בשנת 1992 בעקבות היפרדותה של בלארוס מברית המועצות והיא אחת הנבחרות החלשות ביותר באירופה.
הנבחרת מעולם לא העפילה לטורניר אליפות אירופה בכדורסל או לכל טורניר משמעותי אחר.
ג'ון דיקסון קאר
ג'ון דיקסון קאר (באנגלית: John Dickson Carr; 30 בנובמבר 1906 - 27 בפברואר 1977) היה סופר מתח אמריקאי, שפרסם ספרים גם תחת שמות עט נוספים - קרטר דיקסון (Carter Dickson) ורוג'ר פאירברן (Roger Fairbairn). הוא נחשב לאחד מגדולי סופרי המסתורין של "תור הזהב" של ספרות הבלשים, שאופיינה בעלילות מורכבות בהן הפתרון המפתיע מובא בסוף העלילה.
קאר היה אומן הסיפור של "החדר הנעול", בו הבלש פותר תעלומות רצח בלתי אפשריות לכאורה. דוגמאות לתעלומות כאלו הן רצח בחדר נעול או רצח בה הגווייה מוטלת בשלג או בחול, כשרק עקבותיה מתגלות בו.
ב-1950 זכה בפרס אדגר היוקרתי לספרות בלשית, ובשנת 1963 זכה בו בשנית על כתיבה של 40 שנה בתחום.
ב-1963 שותקה מחצית גופו של קאר עקב שבץ, והוא המשיך לכתוב ביד אחת עד מותו מסרטן ריאות ב-1977.
ספריו תורגמו לעברית בהוצאת מ. מזרחי וספריית מסתורין וכן בהוצאת כתר.
גיבורי ספריו.
גיבורי ספריו המפורסמים ביותר של קאר הם שני הבלשים - ד"ר פל (אנגלית: Dr. Fell) וסר הנרי מריבל (אנגלית: Sir Henry Merrivale).
ד"ר פל נחשב ליצירתו הבדיונית העיקרית והיא מושווה לעיתים לשרלוק הולמס, יציר כפיו של ארתור קונאן דויל ונירו וולף גיבור ספריו של רקס סטאוט.
הסופר הבריטי קינגסלי אמיס לדוגמה, דרג את ד"ר פל כאחד משלושת הבלשים האהובים עליו אחרי שרלוק הולמס.
מחוזות רואנדה
מבחינה מנהלית רואנדה מחולקת ל-5 מחוזות (intara), כאשר כל מחוז מחולק לנפות. חלוקה זו נכנסה לתוקף בשנת 2006.
טישיט
אקלים מדברי
תחנת הרכבת אייל
תחנת הרכבת אייל או תחנת הרכבת קלקיליה (שם קודם בערבית: قلقيلية, קלקיליה באנגלית Qalqilyah) היא תחנת רכבת היסטורית על המסילה המזרחית. התחנה שכנה בקטע המסילה בין טולכרם לראש העין, כקילומטר וחצי ממערב לקיבוץ אייל וכ-2.5 קילומטרים מצפון מערב לקלקיליה.
היסטוריה.
התחנה הוקמה על ידי הבריטים לאחר מלחמת העולם הראשונה במסגרת פתיחת קו הנוסעים חיפה - לוד - קנטרה שפעל תחת הרכבת המנדטורית ושימשה את תושבי קלקיליה, כפר סבא וכן להבאת חומרי בנייה להקמת יישובי הסביבה. התחנה הוקמה מצפון לקלקיליה, לפי הנטען, כדי שתוכל לשמש גם כפרים אחרים במשולש.
בשנות ה-30 נסלל כביש השרון שחיבר את מושבות השרון, כפר סבא, רעננה והרצליה, לתחנת קלקיליה. בעת תכנון הכביש, בקשו במושבות שכביש השרון יחבר לתחנת מגדיאל, אולם בקשתם לא נתקבלה. במהלך המרד הערבי הגדול שביולי 1938 הוצתו מבני התחנה פעמיים.
במלחמת העצמאות שימשה התחנה כבסיס לכוחות ערביים בקרבות של אזור כפר-סבא, אך במהלך הקרבות נכבשה התחנה ונותרה עם קטע המסילה מראש העין צפונה בתחומי מדינת ישראל. בשנת 1949 נפתח קו הרכבת מחיפה לתל אביב ולירושלים דרך המסילה המזרחית ועל התחנה הוצבה שלט בעברית: "תחנת קלקיליה". בהמשך, שם התחנה שונה ל"אייל". עם פתיחת מסילת החוף בשנת 1953 צומצם מאוד שירות הנוסעים בתחנה והיא שימשה בעיקר רכבות משא ואת רכבות הנוסעים בין חיפה לירושלים. בשנת 1960 התחנה הייתה היחידה שבין תחנת ראש העין לתחנת חדרה, השימוש בה על ידי נוסעים היה אפסי ועלו תלונות על כך שהרכבת עוצרת בתחנה. בשנת 1968 נסגרה התחנה סופית. כבר ב-1957 נפתחה במקום תחנת משטרה שעשתה שימוש בחלק מהמבנים. כיום נמצא על רוב שטח התחנה בסיס של מג"ב שמחזיק ברוב המבנים של התחנה. מבנה בודד נמצא מחוץ לתחום הבסיס.
תחנת הרכבת קלקיליה
הוצאת זרע לבטלה
הוצאת שכבת זרע לבטלה (בראשי תיבות: שז"ל) הוא מונח הלכתי המתייחס לשפיכת נוזל זרע שלא במסגרת יחסי מין עם אישה (ביאה), על ידי אוננות, קרי לילה או משגל נסוג. המשנה והתלמוד מדריכים להימנע ממצבים העלולים לגרום להוצאת זרע לבטלה. ספר הזוהר מחמיר מאוד ביחסו להוצאת זרע לבטלה.
בשיח ההלכתי מכונה הוצאת זרע לבטלה גם בשם "פגם הברית", והדרכים להימנע מחטא זה קרויות "שמירת הברית". חזרה בתשובה מחטא זה קרויה "תיקון הברית".
בשנים האחרונות הופיעו קולות דתיים אשר מקטינים מחומרת המעשה, וכן מסגרות חינוכיות שנועדו לסייע לנוער "להשתחרר מתחושת האשמה והאימה שהייתה פעם המפגש העיקרי של מתבגרים דתיים עם 'תיקון הברית'". עמדות אלו לא התקבלו ברוב היהדות האורתודוקסית וזכו לביקורת תורנית המאשימה בסטיה מההלכה המסורה והאמונה בדברי התורה בשלמותם.
מקורות האיסור.
בתורה שבכתב.
בתלמוד הבבלי מבואר כי את חומרת מעשה זה ניתן למצוא כבר בפרשת וישב, בה כתוב כי ער ואונן מתו בגין חטא אותו מזהה התלמוד כהוצאת זרע לבטלה: יש הרואים בפסוק זה, המתאר משגל נסוג, מקור לאיסור האוננות, אף על פי שמדובר בתקופה שקדמה למתן תורה, לעומת זאת, הפרשנים חלוקים בעניין, האם חטאו של אונן היה השחתת הזרע כשלעצמה, או השחתת הזרע כביטוי לסירובו לייבם את גיסתו ו"לתת זרע לאחיו הבכור". לסירוב זה יש משמעות כלכלית חשובה כיוון שדין הירושה בתורה מושפע גם מדין היִיבּוּם, לפיו מצווה שאחיו של מת שאין לו בנים ישא את אשת המת; הבן הבכור הנולד להם נקרא על שם המת ויורש אותו ().
בתורה שבעל פה.
על אף שאיסור האוננות לא נכתב בתורה באופן מפורש, ההלכה ומסורת התורה שבע"פ רואות בה עבירה גדולה אשר פסוקים מסוימים נדרשים כמתייחסים אליה. התלמוד דורש את הציווי "לא תנאף" כך: "לא תהא בך ניאוף בין ביד בין ברגל". בנוסף, הפסוק "ונשמרת מכל דבר רע" נדרש בתלמוד כציווי "שלא יהרהר אדם ביום ויבוא לידי טומאה בלילה".
מספר דימויים נתנו חז"ל למוציא זרע לבטלה. אחד מהדימויים הוא "כאילו שופך דמים". היחס אל הזרע הוא כאל חי בפוטנציה, ואל האוננות כמעין רצח שבו האדם מחסל את בניו הפוטנציאליים. עוד דימוי ישנו לפיו המוציא שכבת זרע לבטלה כאילו עובד עבודה זרה. כלומר מטה את כח החיים למטרה אנוכית, כמו שעובדי עבודה זרה מטים את כח האמונה לעצים ואבנים.
בנוגע לתוקף האיסור ישנה מחלוקת: פוסקים רבים סוברים שהאיסור הוא מדאורייתא, ונלמד ממקורות שונים, ויש פוסקים הסוברים שאיסור זה הוא מדרבנן.
מכל מקום, קיום יחסי מין שאין בהם פוטנציאל רבייה, כגון עם נשים הרות, עקרות או מבוגרות מדי מכדי להתעבר, אינו נחשב להוצאת זרע לבטלה. מכאן ניתן ללמוד שהמונח "זרע לבטלה" אינו מכוון לבטלה מהולדה אלא פשוט לבטלה "שלא לצורך", כלומר שלא במהלך קיום יחסי מין עם אישה.
הגדרת המעשה.