ענפי הפרנסה המסורתיים של הקיבוץ הם גידולי שדה, פרדס (בקרבת נחל תבור), מטעי שקדים וזיתים, דיר כבשים, בקר לבשר, ולול ורפת הפועלת בשיתוף פעולה עם קיבוץ משמר העמק. חלק מן החלקות משמשות לגידולים אורגניים. בקיבוץ קיימת נגריה המייצרת משטחי עץ. בנוסף קיימת בקיבוץ יזמות פרטית.
בשנים 1990–1991 קלט הקיבוץ עשר משפחות מיוצאי ברית המועצות, כששבע משפחות מתוכן ממשיכות לחיות במקום.
הקיבוץ החל בהפרטת חלק מנכסיו לתושבים (ההצעות העומדות על הפרק מתייחסות לחלוקת חלק מרווחי המפעל ומיפוי החקלאות) אך באופן שמרני ואיטי יותר מקיבוצים אחרים. חלק ניכר מתושבי הקיבוץ עובדים כיום מחוצה לו.
בחמש השנים האחרונות נקלטו בקיבוץ כ-25 משפחות צעירים של בני קיבוץ ואחרים, אשר חיים במקום בעצמאות כלכלית ואחראים על פתרונות הדיור שלהם באופן עצמאי.
לצד השינויים באורחות החיים, דואג הקיבוץ לשמר את הערבות ההדדית בתחומי הליבה, כגון – בריאות, סיעוד, חינוך ועוד.
עיצוב אתר אינטרנט
עיצוב אתר אינטרנט הוא תהליך של המשגה (conceptualization), תכנון, ועיצוב אתר המיועד לצפייה באמצעות דפדפן, ומוגדר באמצעות שפת תגיות (markup language) שאותה הדפדפן מסוגל לפענח ולהציג. האתר מורכב מדפים המוצגים כל אחד בנפרד, ובדרך כלל מקושרים ביניהם. העיצוב כולל את העיצוב של כל אחד מהדפים המוצגים, במסגרת עקרונות העיצוב של האתר כולו.
הדפים בנויים מאלמנטים עיצוביים (כמו מסגרות, טבלאות, רקעים וכדומה), מלל, תמונות, טפסים, ועוד.
שיפורים בתאימות של הדפדפנים עם הסטנדרטים של W3C הובילו לכך שרוב אתרי האינטרנט מוצבים בעזרת שפת HTML או XHTML בשילוב CSS.
עם הגידול במספר אנשי המקצוע בתחומי עיצוב תקשורת חזותית (Communication Design) וטכנולוגיית המידע (Information technology), נהוג להבדיל בין מקצוע עיצוב אתרי אינטרנט (Web design) לבין פיתוח רשתות (Web Development) - עבודה שמתמקדת בתחזוקה הכוללת של כל השירותים מבוססי הרשת.
היסטוריה.
טים ברנרס-לי, ממציא ה-World Wide Web, פרסם אתר אינטרנט לראשונה באוגוסט 1991. דפי אינטרנט נכתבים בשפת תגיות הנקראת HTML.
תכונות כמו הטבלות, שהוגדרו מלכתחילה כדי להציג מידע טבלאי, עברו במהרה לשימוש בוני האתרים ככלי עיצובי לשליטה על צורת הדף. מאוחר יותר הסטנדרט התפתח, ונוספה אליו הגדרת גיליונות סגנון מדורגים (CSS) שנחשב כיום לדרך נכונה יותר לשלוט בעיצוב הדף, וכיום רוב המעצבים משתדלים להגביל את השימוש בטבלאות להצגת מידע טבלאי בלבד.
עיצוב אתר אינטרנט.
עיצוב אתר אינטרנט מוגדר כסידור ויצירת אוסף דפים, שביחד מהווים "אתר".
יש אספקטים רבים (שיקולי עיצוב) שנלקחים בחשבון בתהליך, ובשל ההתפתחות המהירה של רשת האינטרנט, אספקטים חדשים יכולים להיווצר גם כן. עבור אתרי אינטרנט מסחריים טיפוסיים האספקטים הבסיסים בעיצוב האתר הם:
אתר אינטרנט אופייני מכיל טקסט, גרפיקה, ולעיתים גם מדיה (אודיו ווידאו). העמוד הראשון של אתר האינטרנט ידוע בשם דף בית (Home page) או אינדקס. לכל עמוד באתר כתובת אינטרנט משלו (URL).
אתר אינטרנט אופייני כולל אמצעים לניווט בין הדפים השונים, ובמקרים רבים אמצעים לחיפוש תוכן ספציפי באתר.
דפי אינטרנט מסווגים כדפים סטטיים או דינמיים:
דרישות רב תחומיות.
עיצוב אתרי אינטרנט כולל דיסציפלינות שונות, ובהן - מערכות מידע, טכנולוגיות מידע ועיצוב תקשורת חזותית. נהוג להפריד את העבודה על אתר אינטרנט ל-Front-end ול-Back-end. העבודות שמתמקדות בצד הוויזואלי של האתר (כגון מבנה העמוד, ממשק המשתמש, הגרפיקה, והאודיו) נכללות תחת שם הגג "Front-end". התחום שעוסק בבנייה הדינמית של הדפים בעזרת המידע שנאסף מהמקורות השונים ועיבוד הקלט מהמשתמש, מכונה "Back-end".
מעצב אתרים ואפליקציות.
מעצב אתרים ואפליקציות (נקרא גם מעצב Web) הוא אדם העוסק בעיצוב גרפי וטיפוגרפיה של אתרים ואפליקציות אינטרנט ("עיצוב אתרים"). הידע הנדרש כדי לעסוק בתחום זה כולל ידע ב-HTML, ב־CSS (כולל CSS Preprocessors דוגמת SASS), וכן ידע ב־Javascript ובספריות שלה (כגון Jquery). מעבר לכך נדרש גם ידע בתוכנות עיצוב גרפי, כגון תוכנה לבניית תמונות וקטור (כגון Illustrator) ותוכנות ליצירה ועיבוד תמונה (כגון Photoshop).
יש מעצבים המפתחים תבניות (Themes) עבור מערכות ניהול תוכן ספציפיות דוגמת דרופל או מג'נטו.
מעצבי אתרים מסייעים למתכנתים, בעלי אתרים, ואחרים, בפתרון בעיות עיצוב ובפיתוח ויישום של תקדים עיצובי ברמת התמונה, שהוכן על ידי ארט-דיירקטור או גרפיקאי. על מעצב האתרים לדעת גם את המגבלות הטכניות שאולי עומדות בפני מתכנת מסוים המפתח את האתר או האפליקציה, וליצור עיצובים שיהיה לו נוח ויעיל לעבוד עימם מבחינה טכנית.
גן שמואל
גַּן שְׁמוּאֵל הוא קיבוץ מזרם הקיבוץ הארצי השוכן במחוז חיפה מזרחית לחדרה ושייך למועצה אזורית מנשה, בה הוא מהווה היישוב המערבי ביותר. הקיבוץ נקרא על שם הרב שמואל מוהליבר ממבשרי הציונות.
היסטוריה.
מהקמת הקיבוץ ועד קום המדינה.
יעקב הינדין, גיסו של הרב שמואל מוהליבר, תרם ב-1895, לציון יום הולדתו ה-70 של מוהליבר, 50 דונם מתוך 5,000 הדונמים שרכש מפעילי תנועת חובבי ציון בארץ ישראל לטובת נטיעת פרדס אתרוגים על שמו של מוהליבר. מייסדי חדרה שנטעו את הפרדס קראו את שמו "גן שמואל". ד"ר זליג סוסקין ניהל את עבודות הכשרת הקרקע לנטיעת הפרדס. לצד הפרדס נבנה בית ובו שתי קומות, הקומה הראשונה שימשה לאחסון כלי עבודה וכאכסניית בעלי חיים והקומה השנייה נמסרה לשימושו של מנהל הפרדס.
בגלל החשש שאתרוג מורכב אינו כשר לברכה, לא הרכיבו בפרדס את ענפי האתרוג על כנות עמידות וכתוצאה היה יבול האתרוגים דל והאתרוגים לא היו יפים מספיק לייצוא ולכן לא החזיק הפרדס את עצמו מבחינה כלכלית וניטש.
לאחר מכן, הועברו אדמות גן שמואל לידי הקרן הקיימת לישראל. ליד הפרדס היה מטע זיתים שלא הצליח, והאחים גולדברג תרמו גם אותו לקרן הקיימת.
ב-1913 קבלה קבוצת חלוצים קטנה את עיבוד הקרקעות (הפרדס ומטע הזיתים), והתגוררה בבית הקומתיים. החלוצים קיימו חיי קבוצה. קבוצת המייסדים היציבה התגבשה שנה לאחר מכן, וכללה עולים מרוסיה, פולין ואוסטריה. בשנת 1921 הוכר גן שמואל כקבוצה, בשנות ה-30, עם הגידול במספר החברים הפכה הקבוצה לקיבוץ ורק בשנת 1935 הצטרף הקיבוץ לתנועת הקיבוץ הארצי.
ב-1925 נרכשו עבור הקיבוץ אדמות "שטח החמרה" בהיקף של 472 דונם. שנה לאחר מכן, הוקם צריף ששימש כחדר האוכל הראשון. בשנים ראשונות עסקו חברי הקיבוץ בפרדסנות, ותפוזי גן שמואל זכו לשבחים בתערוכה חקלאית שנערכה ב-1929. בשנת 1930 הצטרפה לקיבוץ קבוצת חלוצים בשם: "בני ישראל" מרומניה. בשנת 1933 הצטרפה לקיבוץ קבוצת "בנימינה", שהתפלגה מקיבוץ עין שמר והייתה מורכבת מבוגרי תנועת השומר הצעיר בפולין. באותה שנה, הוקם הסילו, שהוא מחסן התבואה, ובשנה לאחריה נקנה הטרקטור הראשון. על "הבנימינאים" נמנו פייגה אילנית, שהייתה מאוחר יותר חברת כנסת ובעלה, שלמה אילן.
בשנת 1935 הצטרף הקיבוץ לתנועת הקיבוץ הארצי; וכן, הגיעה קבוצת חניכי "השומר הצעיר" מצ'כוסלובקיה. הקיבוץ חובר לרשת החשמל, והותקן הטלפון הראשון במשק. בשנת 1936 הצטרפה קבוצה של חברת הנוער מגרמניה ואוסטריה; וכן נרכש הרדיו הראשון והוצב בחדר האוכל. בשנת 1938 נרצח חבר הקיבוץ יצחק גלייכר בעת ששמר על העובדים בשטחי החמרה. ב-1941 הושלם מבנה הקבע לחדר האוכל. ב-1941 הוקם מפעל תעשייה למוצרי פרי הדר בשם "גן שמואל מזון" שהתפתח לאחד ממפעלי המזון הגדולים בישראל וליצואן המזון המעובד המוביל בישראל. בשנת 2007 רכשה החברה את מפעל "גניר", בעל המותג "פרימור" בתמורה לאחוזים מהחברה המאוחדת. המפעל מייצר מכירות של כ-250 מיליון דולר לשנה, הרוב הגדול ליצוא. הצורך במפעל עלה עקב הקושי למכור את פירות ההדר בחוץ לארץ בשנות מלחמת העולם השנייה. באותה שנה חזרו בני הקיבוץ הראשונים מההכשרה במוסד החינוכי במשמר העמק והצטרפו כחברים לקיבוץ. בשנת 1944 הצטרפו חברים נוספים מחברת הנוער וכן הצטרפו חניכי השומר הצעיר בתל אביב (גדוד "השדה"). שנה לאחר מכן צורפו לקיבוץ קרקעות נוספות, בהיקף של 280 דונם. בשנת 1946 הצטרפו ניצולי השואה מחברת הנוער "איתנים" לקיבוץ, הוקם המתבן, ונרכש מקרן הקולנוע הראשון. ב-1947 הונחה אבן הפינה למוסד החינוכי בקיבוץ.
מקום המדינה ועד סוף שנות ה-80.
בשנת 1948 החל הקיבוץ בגידול בננות ונרכשה מכונת חליבה חדשה, שנה לאחר מכן נפתח סניף דואר בקיבוץ. ב-1950 הצטרפו לקיבוץ חברי הנוער "יסעור" ומשפחות עולים מארגנטינה, שטחי הפלחה הוכפלו, מרפאה חדשה נחנכה וקבוצת הפועל גן-שמואל זכתה באליפות המדינה בכדורעף. בשנה זו הופסק גידול הבננות עקב קפיאתן ושבירת ענפיהן שגרם החורף המושלג. בשנת 1951 הצטרפה קבוצת "ניצנים" למשק, הוקם מגרש ספורט מואר ומרוצף והקיבוץ מסר שטחי פלחה עליהם הוקם המושב תלמי אלעזר. ב-1955 הצטרפה קבוצת נוער עולים מאמריקה הלטינית למוסד החינוכי בשם קבוצה "צאלים". ב-1957 נפתח אולפן ללימוד עברית בקיבוץ. בשנת 1958 הוחל בייצור מוצר מקורי במפעל הקרוי "כתש" שהיה גורם ראשי בהפניית תוצרתו מהשוק המקומי ליצוא, ומהסתמכות על עבודה שכירה לעבודה עצמית שנשמרה בו עד שנות ה-90. בשנת 1959 הוקמו ענף הנשירים, שהתמקד בעיקר בגידול תפוחי עץ וענף הבקר לבשר. ב-1963 הושלמה הקמתו של "בית העם", אולם המופעים של הקיבוץ. בשנת 1964 חוסל ענף הבקר ליצור בשר מחוסר כדאיות כלכלית. שנה לאחר מכן החלה ההגשה העצמית בחדר האוכל.