קוף העכביש הוא אוכל כל, אך הוא ניזון בעיקר מפירות וזרעי פירות טרופיים, שהוא מסייע לפזר ברחבי היערות בהם הוא חי. בין הענפים אין לו הרבה טורפים, אך כשהוא יוצא מהסבך הוא עלול להיטרף בידי יגואר, פומה, אנקונדות והרפיות רעבות.
קוף זה נמצא בסכנה ובאזורים מסוימים נעלמה 50% מהאוכלוסייה.
גל יתרו
גל יתרו הוא מבנה אבן גדל ממדים בצורת חצי סהר, המתוארך לתקופת הברונזה הקדומה לפני למעלה מ-5,000 שנה. הגל ממוקם במורדות הר מירון, מול קיבוץ פרוד.
אורכו של גל האבנים 150 מטרים ורוחבו 20 מטרים, והוא השתמר בגובה מקסימלי של 7 מטרים מעל לסלע האם. נפח הבנייה מוערך ב־14,000 קוב אבן. להערכת ד"ר עידו וכטל, ארכאולוג מהמכון הארכאולוגי ב שחקר את המקום, מדובר באתר הדומה בסדר הגודל לאתר הפולחני ברמת הגולן 'גלגל רפאים' (או בשמו הערבי רוג'ום אל הירי) המתוארך לאותה התקופה.
הקדמה.
גל יתרו (נקודת ציון 24024/76054) הוא גל אבנים מונומנטלי הממוקם בגובה 543 מטר מעל פני הים בלב חורשה של עצים עתיקים מעל מעיין פרוד. האתר חולש על בקעת חנניה ונשקפת ממנו תצפית כמעט פנורמית לעבר דרום רמת הגולן, הכנרת, הים התיכון ופסגות נבי שועייב, התבור והכרמל. גל האבנים המונומנטלי אשר מייחד את האתר הוא אלמנט בולט בנוף הסביבה הקרובה, וניתן לראותו ממרחק – למשל מפסגת נבי שועייב במרחק אווירי של כשישה עשר ק"מ.
גילוי האתר ופרסומים ראשונים.
האתר זכה בעבר להתייחסות מועטה בספרות המחקרית למרות גודלו של גל האבנים ומיקומו הבולט בנוף. לראשונה הוזכר האתר בסדרת ספריו של יוסף ברסלבסקי, "הידעת את הארץ". ברסלבסקי מתאר אותו בקצרה ואת הפולקלור שליקט מפי תושבי הכפרים הסמוכים. בחיבור ארכאולוגי של "בית ספר שדה הר מירון" מוזכר גל האבנים והועלתה הסברה שזהו אתר יישוב התחום על ידי ביצור וזמנו לפני תקופת הברזל, אולי מתקופת הברונזה הקדומה. בסקר הגליל העליון שנערך על ידי פרנקל ואחרים, תוארך האתר על סמך חרסים שנמצאו בו לתקופת הברונזה הקדומה. הסוקרים העריכו ששטח האתר הוא 40 דונם והוערך שהוא עיר או עיירה מבוצרת.
מקור השם.
עד שנת 1948 היה בסמוך כפר ערבי בשם פַרָאדִיֶה. ערביי המקום כינו את המקום "רוג'ם נבי שועיב" שפירושו הוא – גל הנביא יתרו. יוסף ברסלבסקי מביא בספרו הידעת את הארץ (1946, כרך א' הגליל ועמקי הצפון) את ההסבר:
"השם ניתן ל"כרבולת" מאחר שמגל אבנים מׂוארך זה רואים יפה את הכפר חיטין ואת פסגת קורן-חיטין, המתנשאת מעליו – ומנהג מקובל הוא להקים גל-אבנים בנקודה נישאה, אשר ממנה ישקיף אדם על מקום קדוש למרחוק. למרגלות קרני חיטין, 16 ק"מ בקו אווירי מגל האבנים, נמצא המקום הקדוש ביותר לדרוזים בישראל בו טמון אבי הנביאים – שועייב המזוהה עם יתרו חותן משה.
מקור נוסף הוא אגדה המזכירה את סיפור משה המכה בסלע, ברסלבסקי מוסיף את סיפור תושבי הסביבה:
ומכאן הקישור ליתרו אשר על שמו הוקם גל האבנים הגדול.
ד"ר שמעון אביבי, חוקר העדה הדרוזית מספר כי "בעבר נהגו הדרוזים מכפרי הגליל לעלות לרגל לאתר המקודש, כדי לבצע תצפית למקום הקדוש ביותר לדרוזים – קבר נבי שועייב, שנמצא ליד קרני חיטין ומגל יתרו יש תצפית נהדרת למקום".
תיאור גל האבנים.
גל יתרו נמצא בתוך יער אורנים של הקרן הקיימת. במהלך הטיפוס לא ניתן לראות אותו, לפתע הוא מופיע מול העיניים – חומת אבנים לבנה וגבוהה, העשויה עשרות אלפי אבנים. מדובר במבנה גדול, חצי סהר גדול ממדים המתנשא מעל סביבתו.
ד"ר וכטל חוקר הגל, מעריך כי הקדמונים שבנו את האתר היו צריכים 35 אלף ימי עבודה. מדובר ב־100 אנשים שעובדים כל יום במשך שנה. במסורת הדרוזית, הנביא יתרו יצר את המעיין הסמוך ובנה את מבנה האבן העצום ומכאן שמו – רוג'ום נבי שועייב.
לפי וכטל, אין מדובר בביצורי עיר קדומה משום שאין שרידי יישוב ליד הגל והגל עצמו אינו מעגלי וניתן לעקוף אותו בקלות. ייתכן שמדובר בנקודת כינוס טקסית.
פרשנות נוספת היא כי האתר נועד לסמן שליטה ובעלות על משאבים בקרבת האתר, בתקופה של צמיחה דמוגרפית גדולה.
החפירות הארכאולוגיות בגל.
בשנים 2009–2010 התבצעו באתר 29 ימי החפירה במספר ריבועי בדיקה משני צידי גל האבנים. הגל נבנה מאבני שדה בגודל בינוני שאורכן הממוצע 35 ס"מ. אורכו כ-150 מטר (אורך המיתר בקו ישר 90 מטר), רוחב גל האבנים במרכזו כ-20 מטר והוא השתמר לגובה של 4.7 מטר. בחפירה התברר כי גובהו המקסימלי מעל סלע האם הוא 7 מטר. סביב האתר השתמרו עצי חורש עתיקים שעשויים לרמוז על יחוס קדושה למקום. הממצא הקראמי בחפירה דל מאוד ומרמז שלא הייתה במקום התיישבות. הממצאים עצמם מתארכים את הפעילות באתר לתקופת הברונזה הקדומה 2 (כחמשת אלפי שנה טרם זמננו). בצילום ניתן לראות את אופן הנחת האבנים בבניית הגל.
בגליל נסקרו מעל חמישים אתרים מתקופת הברונזה הקדומה (3650 עד 2500 לפני הספירה) מהם 13 ברדיוס של עשרה ק"מ מהגל. (נחף, פרוד, חורבת שמע ועוד). ברמת הגולן מפורסמים מתחמים שהם מערכי יישוב קדום עם ביצור היקפי, חומות וקירות. מתחם גדול מסוג זה הוא "לביאה" מעל היישוב רמות וקסר ברדוויל ליד אליעד. "גלגל רפאים" (רוג'ום הירי) בגולן הוא מאותה תקופה אבל לא שימש למגורים. גל יתרו חריג וחידתי מכיוון שאינו מהווה ביצור (אינו סוגר שטח) ואינו באזור מישורי נח ליישוב.
זיהוי בונה גל האבנים.
בשאלת זיהוי האוכלוסייה שבנתה את גל יתרו, העלה ד"ר וכטל כמה אפשרויות:
באתר עצמו אין עדויות ליישוב משמעותי שיכול היה לבנות את גל האבנים.
האתרים הסמוכים שזוהו בעבר בבקעת חנניה ככל הנראה לא התקיימו בתקופת ב"ק, אפשר להצביע רק על אתר אחד מהתקופה אשר החל להיחשף בפרוד. מכיוון שיודעים שבגל יתרו אין מקום ליישוב משמעותי, ייתכן שהוא נבנה על ידי האתר הסמוך. חסרים נתונים על האתר בפרוד, אך ספק אם תושבי אתר שכן בן כמה עשרות דונמים יכולים היו לבנות גל אבנים כזה – 14,000 מטר מעוקב.
לעומת זאת, די ברור שבניית רוג'ום אל הירי ברמת הגולן שנפחו נאמד ב-12,500 מטר מעוקב נבנה על ידי אתר עירוני סמוך או כמפעל משותף של מתחמים דומים בגולן.
CAP theorem
בתאוריה של מדעי המחשב, CAP theorem (נקראת גם התאוריה של ברואר על שמו של המדען אריק ברואר) קובעת כי עבור מאגר נתונים מבוזר אי אפשר להבטיח יותר משתיים מבין שלוש התכונות הבאות:
כאשר יש בעיה בהעברת הנתונים בין מאגרי המידע ישנן שתי אופציות כיצד להגיב לקריאה מהמערכת
התאוריה קובעת שבעת שימוש במאגר מידע מבוזר יש לבחור בין עקביות וזמינות ואי אפשר להבטיח את שניהם.
Libera Folio
Libera Folio (תרגום מילולי: הדף החופשי) הוא מגזין אינטרנטי עצמאי באספרנטו, שהושק באפריל 2003. המגזין פועל באופן עצמאי ובילתי תלוי באגודת האספרנטו העולמית, והוא אחד מאתרי האספרנטו הנקראים ביותר, שאינם שייכים לארגוני האספרנטו ה'רשמיים'. מטרתו להוות במה לדיון פתוח וביקורתי על ההתפתחויות בתנועת האספרנטו העולמית.
האתר הוקם על ידי איסטבן ארטל ההונגרי-צרפתי (István Ertl, שערך בעבר גם את מגזין אספרנטו) וקל קניאיבילה (Kalle Kniivilä) הפיני, המשמש גם כעורך. יאן אולריך הסקה (Jan-Ulrich Hasecke) שימש כמנהל טכני בין השנים 2004 ל-2016. בספטמבר 2016 החליף יוקה פיאטיליינן (Jukka Pietiläinen) את קניאיבילה כעורך האתר, וב-2020 שב קניאיבילה לערוך אותו.
הרעיון להקמת מגזין אספרנטו עצמאי שאיננו מקושר לארגונים הממוסדים של התנועה עלה בתחילת אפריל 2003, לאחר שמזכיר וועדת הקונגרס של אגודת האספרנטו העולמית, ניקולה ראשיץ, פרש במחאה כחלק מוויכוח פנימי בתנועה. ההתפתרות הציפה את התחושה שבתנועה חסרה במה המספקת מידע אמין ובילתי מתווך, ופרשנויות על האירועים השונים והוויכוחים הפנימיים בה. כשבוע לאחר שהרעיון עלה, ב-11 באפריל, הושק האתר עם שלושה מאמרים בנושא העזיבה של ראשיץ. תאריך ההשקה הרשמי היה 12 באפריל, אז החל השיווק והפרסום אודות המגזין המקוון החדש, והקמתו אף סוקרה בעיתונות האספרנטו ה'רשמית' של הארגונים השונים.
לאורך השנים נמתחה מעל דפי המגזין ביקורת לא אחת על נושאי תפקידים באגודת האספרנטו העולמית ועל ארגונים שונים בתנועת האספרנטו, ומנגד - עורכי האתר עצמו וכותביו הוחרמו לא אחת על ידי אישים וקבוצות בקהילת דוברי השפה שנפגעו מהסיקור.
בדצמבר 2003 כבר מספר הכניסות היומי לאתר את ה-3000 לראשונה. במאי 2012 פרסם האתר כי מספר הכניסות החודשי שלו עומד על כ-70 אלף כניסות.
גל רוסבי
במכניקת הזורמים, ובפרט במדעים פלנטריים בתחומים של מדעי האטמוספירה ואוקיינוגרפיה פיזיקלית, גל רוסבי הוא כינוי לתופעה בו מתפתחות הפרעות בכיוונים צפון-דרום בזרם הזורם בציר מערב-מזרח. הפרעות אלו מתקדמות בהתאם למשוואת גלים. גל רוסבי נוצר כתוצאה מהשינוי בפרמטר קוריוליס כתלות בקו-הרוחב. אורך הגל האופייני שלו הוא מאות קילומטרים, ומהירות תנועת הגל היא מטרים בודדים בשנייה. גלי רוסבי זוהו לראשונה באטמוספירת כדור הארץ על ידי קרל גוסטב ארוויד רוסבי במאמר מ-1939, בו הוא הסביר גם את מקורם.
גלי רוסבי מופיעים בזרימת מים באוקיינוסים, בעיקר בשכבת התרמוקלינה. הם משפיעים על טמפרטורת המים ועל תופעת הגאות והשפל ותורמים להתפתחות תופעת אל ניניו. גלי רוסבי מופיעים גם בזרימת אוויר באטמוספירה, ובפרט בזרימת זרם הסילון. כאשר הם חזקים מספיקים, הם באים לידי ביטוי כהפרעות דמויות נפתולי ענק בצורת זרם הסילון, וככאלה יש להם השפעה רבה על מזג האוויר; בין היתר, הם גורמים לאוויר קר לנוע מהקטבים כלפי קו המשווה ולאוויר חם לנוע מקו המשווה לכיוון הקטבים.