זונדה ("מחדר אפי-קיבתי" או "צינור הזנה נזוגסטרי"), הוא צינור המוחדר דרך אחד מנחירי האף, יורד אל הוושט ולתוך הקיבה. כיוון שצינור ההזנה בשיטה זו עובר דרך האף והוושט, הדבר עשוי לגרום לאי-נוחות גדולה, תחושת בחילה ואף לפציעה. שיטה זו מועדפת למשך הזנה קצר, לא יותר מעשרה ימים רצופים (למניעת תלות זונדה). במידה ויש צורך בהמשך הזנה אנטרלית יש לשקול הזנה בגסטרוסטום.
גסטרוסטום אנדוסקופי.
גסטרוסטום אנדוסקופי (באנגלית: percutaneous endoscopic gastrostomy; ר"ת PEG; ואף בעברית "פג") הוא צינור המוחדר דרך חתך קטן בדופן הבטן אל הקיבה. לפני תהליך החדרת צינור ההזנה, מוחדר אנדוסקופ דרך הפה אל הוושט והקיבה על מנת לכוון את המנתח לגבי מיקום החיתוך הרצוי. את מיקום האנדוסקופ ניתן לראות על דופן הבטן, כיוון שבקצהו הפנימי (שנמצא בקיבה), קיים מקור אור חזק. בדרך כלל, הגסטרוסטום מקובע במקומו בדופן הקיבה על ידי התעבות, או כיפה, הנמצאת בקצהו שבתוך הקיבה, וכך נמנעת משיכתו האקראית אל מחוץ לדופן הבטן.
השיטה להזנה בצינור באמצעות גסטרוסטום פורסמה לראשונה בספרות הרפואית בשנת 1980 ואומצה לשיטה המועדפת להזנה בצינור לטווח ארוך. אורך החיים של צינור ההזנה הוא כשישה חודשים, ולאחר שהוא מתבלה יש להחליפו. ההחלפה יכולה להתבצע דרך אותו חתך בדופן הבטן, ללא צורך בשימוש באנדוסקופ. הזנה באמצעות גסטרוסטום יעילה במטופלים להם קשיי בליעה בגלל פגמים אנטומיים או נוירולוגיים, וכן במקרים שבהם מטופלים סובלים ממחלות הגורמות לירידה קיצונית במשקל ואינם מסוגלים לאכול בכמות המספקת לצריכה הקלורית הנדרשת לקיומם.
יעילות השיטה.
ניתן להשתמש בצינור הזנה ביעילות לצורך החדרת מזון ותרופות לגוף המטופל. צינור הזנה הוא אמצעי יעיל כאשר הוא מוחדר על ידי איש מקצוע מיומן. דרך צינור ההזנה מוחדרים לגוף חומרי מזון נוזלים מיוחדים, העשירים בקלוריות ומספקים תזונה מאוזנת ומלאה.
קיימים תכשירים בסיסים או ייחודיים למצבים כמו סוכרת, כוויות, תת-תזונה, רגישויות ללקטוז או גלוטן, לילדים ועוד. את התכשירים אפשר לשתות אף באופן רגיל (דרך הפה), רוב התכשירים בעלי טעם וניל, מקצתם מגיעים גם בטעמי שוקו או תות.
יחד עם זאת, נמצא כי באוכלוסיות מטופלים מסוימות השימוש בצינור הזנה אינו אמצעי יעיל, המשנה את מהלך המחלה. כך, אצל חולי שיטיון (דמנציה) מתקדם נמצא כי קיים שיעור תמותה גבוה מאוד, בממוצע של 33% מן המטופלים, ב-30 הימים הראשונים לאחר החדרת הגסטרוסטום. הגורמים העיקריים המנבאים את שיעור התמותה הם גיל מעל 75 שנה, אשפוז בעקבות מחלה חריפה, אספירציה (שאיפת חלקי מזון לריאות), דלקת ריאות ודלקת בדרכי השתן.
פלייאוף
משחקי פלייאוף, משחקי סוף עונה, משחקי גמר או משחקי הצלבה בליגות ספורטיביות ובתחרויות ספורט בינלאומיות, הם משחקים הנערכים בתום העונה הסדירה או בתום סדרת משחקים, על מנת להכריע בדבר זהות אלופת הליגה או תואר כבוד אחר (למשל: מדליה, גביע וכדומה). השיטה מקובלת מאוד בליגות המקצועניות בצפון אמריקה, בתחרויות ספורט בינלאומיות כגון המונדיאל והאולימפיאדה ובענפי ספורט פופולריים דוגמת טניס וכדורסל.
פארק וולפסון
סבכי שיטים
סִבְּכִי שִׁיטִּים (שם מדעי: "Sylvia leucomelaena") היא ציפור שיר קטנה מהסוג סבכי במשפחת הסבכיים.
אזור חיותה הוא נוף מדבריות צחיח של המדינות ג'יבוטי, מצרים, אריתריאה, ירדן, עומן, ערב הסעודית, סומליה, סודאן תימן וישראל.
הגוף גדול יחסית, באורך כ־15 ס"מ, הראש שחור למעט מקו הלסת התחתונה ומטה, החלק העליון אפור כהה, החלק התחתון לבן, הזנב שחור בקצהו ניקוד לבן. בחורף צבעים אלו דהויים יותר, צבע הראש והזנב בנקבה חומים. הוא דומה בצבעיו לסבכי חורש וסבכי שחור־ראש אולם שונה בהתנהגותו ומרבה להטות את זנבו כלפי מטה. תת־מין המקומי אנדמי לבקע הערבה (בישראל ובירדן). שמו העברי נובע מהעובדה כי הוא חי רק באזורים בהם צומחים עצי שיטה.
בישראל אזור חיותו הוא רצף עצי שיטה גדולים ומפותחים במישורי הערבה או בפתחי הוואדיות הנשפכים אליה. זהו הסבכי הנדיר ביותר מהסבכיים הדוגרים בישראל, וזאת בשל היעלמותם של עצי השיטים שנובעת משאיבת מי התהום בערבה. עד לתחילת שנות ה־80 סבכי שיטים היה יציב ומצוי, לאחר שזוהתה מגמת הנסיגה של מין זה בוצע סקר בערבה בשנת 1986 ועל פי הערכות היו אז כ־120 זוגות. מאז ועד היום חלה ירידה חדה ביותר במספרם.
הפועל עירוני ראשון לציון
שאריטה
ז'אן איב טיבודה
ז'אן-איב טיבודה (בצרפתית: Jean-Yves Thibaudet; נולד ב-7 בספטמבר 1961 בליון) הוא פסנתרן צרפתי, מנגן מוזיקה קלאסית וג'אז, בעל שורשים צרפתיים וגרמנים.
ילדותו ולימודיו.
ז'אן- איב טיבודה נולד בליון להורים בעלי השכלה וכישורים מוזיקליים. האב כנר חובב, והאם, גרמניה במוצאה, פסנתרנית חובבת, הייתה מורתו הראשונה לפסנתר.
מגיל 5 התחיל ללמוד פסנתר לאחר מכן גם כינור וחלם להיות מנצח בחייו הבוגרים. בגיל 7 הופיע בפעם הראשונה בפני קהל. בין חוויות הילדות שטיבודה מציין לעיתים קרובות כבעלות השפעה על דרכו, היו פגישותיו הקצרות כילד בן 5 ובן 7 עם ארתור רובינשטיין.
בגיל 11 כפרס בתחרות שנקראה "ממלכת המוזיקה" התאפשר לו לנגן לראשונה בפני קהל בקונצרט פומבי עם תזמורת בקונצרטו לפסנתר בסול מז'ור מאת ראוול ובגיל 12, אחרי שסיים עם מדליית זהב את לימודיו בבית ספר למוזיקה בליון, התקבל לקונסרבטוריון בפריז בו למד אצל
לוסט דקאב (Lucette Descaves), מתלמידותיו של גבריאל פורה ומוריס ראוול, לאחר מכן אצל רֶן ז'יאנולי
(Reine Gianoli), תלמידה של שנאבל, ולבסוף אצל אלדו צ'יקוליני שהשפיע רבות על אמנותו. בגיל 15 זכה בפרס הראשון של הקונסרבטוריון ואחרי 3 שנים דורג במקום הראשון ב"אודישנס של נגני קונצרט צעירים" בניו יורק.
פעילותו.
זכה בפרסים בינלאומיים חשובים (ראה למטה). טיבודה ניגן עם תזמורות בעלות שם כמו התזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הלאומית של צרפת, תזמורת רדיו בוואריה, תזמורת פילדלפיה, ותחת ניצוחם של מנצחים כמו לורין מאזל, ולדימיר אשכנזי, הרברט בלומסטדט, ריקרדו שאיי, שארל דיטואה, ואלרי גרגייב, ג'יימס לוויין, ליאונרד סלטקין ויאניק נזה-סגין.
השתתף בהקלטות רבות: ליווה בין השאר את הזמרות הסופרן רנה פלמינג (אות לרסיטל לידר הטוב ביותר בגרמניה בשנת 2002) והמצו-סופרן בריגיטה פאסבנדר, צ'צ'יליה ברטולי (1998) ואנגליקה קירכשלאגר, את הבריטונים דמיטרי חורובסטובסקי ומתיאס גרנה, כמו כן את הויולן יורי באשמט, הכנר ג'ושואה בל ואת הצ'לן טרולס מורק.
לקח חלק בקידום קריירה של מוזיקאים צעירים כמו זמר הטנור
ג'ון מאץ והכנרת הגרמניה יוליה פישר.
אחת ההקלטות המרשימות שלו היא זו של סימפוניית "טורנגלילה" מאת מסייאן עם התזמורת קונצרטחבאו בניצוחו של ריקרדו שאיי.
הרפרטואר של טיבודה הוא עשיר וכולל במיוחד יצירות רומנטיות, אימפרסיוניסטיות ומהמאה ה-20, של מלחינים כמו שומאן, שופן, סן סנס, ד'אנדי, ריכרד שטראוס, קלוד דביסי, מוריס ראוול ומסייאן.
הוא מוערך תכופות כאחד המבצעים הטובים של אריק סאטי ושל ראוול (כמו בבקורות בעת הופעותיו ברוסיה ב-2006:
"מי מסוגל טוב ממנו לנגן את המוזיקה של סאטי?" כתב המבקר המוזיקלי של העיתון "קומרסנט"
בין 30 ההפקות שבהן לקח חלק אפשר לציין את הסרטים דיוקנה של גברת שבפסקולו ניגן שני אימפרומפטי מאת שוברט ו"גאווה ודעה קדומה" בשנת 2005. ניגן והופיע הופעת קמאו גם בסרט "כלת הרוח" על אודות חייה של אלמה מאהלר.
בתחום מוזיקת ג'אז הקליט תקליטים עם קטעי דיוק אלינגטון וב-1997 דיסק עם יצירות של מוזיקאי הג'אז האמריקאי ביל אוואנס תחת הכותרת "שיחות עם ביל אוונס".
טיבודה ידוע כאוהב אופרה, ספרות, אמנות, ייניות, נסיעה במכוניות ובסירות מהירות, וכמו כן אופנה, (היה בין היתר ידיד של ג'אני ורסצ'ה) ומקפיד על לבוש אלגנטי ולפעמים אקסטראווגנטי מבתי אופנה מפורסמים (לאחרונה של ויויאן וסטווינד, למשל).
הופיע פעם על במת אופרה כשניגן כפסנתרן הוירטואוז ביצירתו של ג'ורדאנו, "פדורה".
טיבודה הוא הומוסקסואל מוצהר והתראיין על כך בכתבי עת של קהילות הלהט"ב בעולם (כגון האדבוקט). מתגורר בפריז ובלוס אנג'לס.
פרסים וכיבודים.
בקליבלנד
שרוול מטוס
מחוזות מאלי
מבחינה אדמיניסטרטיבית מאלי מחולקת ל-10 מחוזות (region) ומחוז הבירה. כל מחוז מחולק לנפות. על החלוקה הנוכחית הוחלט בשנת 2012. בהתאם להחלטה זו מספר מחוזות צריך לגדול ל-18 אך יישום נמשך מספר שנים. נכון לשנת 2022 קיימות 11 מחוזות בלבד, כאשר אחרון מחוז טאודייניד הוקם בשנת 2017 והוא כולל 25% משטח המדינה אך עם אוכלוסייה קטנה.
המחוז נקרא על שם בירתו וממוספר בספרה רומית.
מחוזות מדגסקר
מבחינה אדמיניסטרטיבית מדגסקר מחולקת ל-23 מחוזות (faritra). השינוי האחרון בוצע ביוני 2021 כאשר פוצל מחוז פיטוווינאנו-ואטוואווי. כל מחוז מחולק לנפות.
חלוקה זו נכנסה בתוקף באוקטובר 2009 במקום חלוקה ל-6 יחידות מנהליות.
מסע לגיל ארבע
מסע לגיל ארבע הוא ספר מאת אורי אורלב, המשתמש בספרות התפתחותית אשר מטפלת בשלב הגמילה, שלב שהילדים צריכים לעבור בעזרת ההורים כדי להשתחרר מהתלות.
עלילה.
גיבורת הסיפור היא מיה, ששמיכתה האהובה הולכת איתה לכל מקום ואין היא מוכנה להפרד ממנה.
מיה רוצה להיות בת ארבע למרות שהיא בת שלוש וחצי, אביה מסביר לה שאין היא יכולה להיות בת ארבע כיוון שהיא ישנה עם השמיכה "שמיכי", אפילו אימה הייתה מעירה לה אך מיה הייתה ממשיכה בשלה.
בערב סבא וסבתא השכיבו את מיה לישון ומיה מציינת שוב בפניהם שהיא רוצה להיות בת ארבע,
סבא וסבתא של מיה מסבירים לה שזה אפשרי, אך היא צריכה לצאת איתם למסע מסוכן.