קווירק נולדה ברובע האקני של העיר לונדון. את קריירת המשחק החלה כילדה בת שמונה כשהופיעה בסדרת הטלוויזיה "Dixon of Dock Green". ב-1976 הגישה תוכנית טלוויזיה משלה "Pauline's Quirkes" שכללה מוזיקת פופ, נושאים בתחומי עניין של בני העשרה ומערכונים. עוד ב-1976 שיחקה בתפקיד ראשי בפרק בסדרה "Beasts" מאת נייג'ל ניל. היא הופיעה בתפקידים קטנים כמו בסרט "איש הפיל" מ-1980 יחד עם לזלי דאנלופ, וכן בסדרה "Shine on Harvey Moon" בה שיחקה בתפקיד ורוניקה.
הפריצה הגדולה של קווירק הייתה ב-1989, היא התחילה לגלם את שרון תאודופולופודוס בקומדיית המצבים "Birds of a Feather" של ה-BBC יחד עם לינדה רובסון ולזלי ג'וזף. היא המשיכה לככב בסדרה ושיחקה ביותר מ-100 פרקים עד לסיומה ב-1998.
ב-1994 הופיעה קווירק ב"Surf Advert" לצדה של לינדה רובסון. ב-1996 כיכבה בעיבוד הטלוויזיוני ל"הפסלת" מאת הסופרת מינט וולטרס, וזכתה לשבחי הביקורת על הופעתה. על תפקיד זה הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה כשחקנית הטובה ביותר. עם סיום הסדרה "Birds of a Feather" החלה קווירק לשחק בתפקיד הבלשית מייסי ריין בסדרת טלוויזיה הנושאת את שם הדמות. הסדרה רצה ב-1998 וב-1999 ב-BBC One.
משנת 2000 ועד 2003 כיכבה קווירק לצדו של וורן קלארק בסדרה של ה-BBC "עם הרגלים על הקרקע". בשנת 2000 גם חזרה להשתתף בסדרה קומית "רכילות במשרד" לצדם של ניל סטוק, רוברט דאוז, ופיפה הייווד. אחרי התחלה מבטיחה הרייטינג של הסדרה צנח והיא ירדה מהמסך אחרי עונה אחת בלבד. עם זאת קווירק הייתה מועמדת על תפקידה לפרס הטלוויזיה הלאומית כשחקנית הקומית הפופולרית ביותר. ב-2002 כיכבה יחד עם ניטין גאנאטרה בדרמה הקומית "Being April" ששודרה ב-BBC One. ב-2004 השתתפה בסרט הטלוויזיה "המלחמה של קרי" וב-2005 הופיעה בתפקיד חשוב בסדרת המשטרה "The Bill" בתפקיד קת' וילסון, אשה שהורשעה שלא בצדק ברצח ילד.
ב-2006 גילה קווירק את דמותה של המנהלת קולין מק'בי בדוקו-דרמה "The Thieving Headmistress". ב-2008 הופיעה בפרק בסדרה "המשפחה שלי" בתפקיד שודדת הבנקים שרון. לעיתים קרובות נראתה קווירק בקהל של התוכנית "Strictly Come Dancing" והשתתפה בתוכנית האחות "Takes Two". ביוני 2007 התמודדה בתוכנית הטלוויזיה "מאסטר שף" אך נפסלה.
ב-2009 וב-2010 שיחקה קווירק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Missing" בתפקיד סמלת בילוש מרי ג'יין קרופט, העומדת בראש יחידה לאיתור נעדרים. במאי 2010 הצטרפה קווירק לצוות השחקנים של אופרת הסבון "אמרדייל" בתפקיד הייזל רודז, אמו של הדמות שגילם השחקן ג'קסון וולש. בראיון אמרה קווירק שהתפקיד זה הוא שונה ממה שעשתה קודם, והיא שמחה להיות חלק מהתוכנית. היא שיחקה בתפקיד הייזל עד ינואר 2012.
משנת 2013 משחקת קווירק בתפקיד סוזן רייט בסדרת הדרמה "ברודצ'רץ'" של ITV. כלב הלברדור שלה מופיע אף הוא בסדרה.
בינואר 2014 חזרה לגלם את דמותה בסדרה "Birds of a Feather" שהועלתה שוב על ידי ITV. העונה השנייה שודרה ב-26 בדצמבר 2014. עונה שלישית צפויה לעלות ב-2015.
חיים אישיים.
קווירק נשואה למפיק סטיב שין ולה שני ילדים אמילי וצ'רלי (המככב לצדה בתפקיד טרוויס בסדרה "Birds of a Feather"). הם חיים בכפר פן שבבקינגהאמשייר. ב-2007 אמרה קווירק בראיון בתוכנית "המופע של פול או'גריידי" שהיא סובלת מפחד במה ובדרך כלל מסרבת להופיע בתוכניות טלוויזיה. ב-2009 אובחנה כחולה בדלקת מפרקים ניוונית ועברה ניתוח להחלפת ברך.
ב-2011 עשתה קווירק דיאטה וירדה במשקל מ-123 ק"ג (בחג המולד 2010) ל-83 ק"ג (ביולי 2011), לאחר שנאמר לה שעודף המשקל הוא סכנה לבריאותה.
פאולין קווירק
פליקס ססומאגה
פליקס ססומאגה אוגרטה (בבסקית: Félix Sesúmaga Ugarte, 12 באוקטובר 1898 - 24 באוגוסט 1925) היה כדורגלן ספרדי-בסקי ששיחק בעשור השני ובשנות ה-20 של המאה ה-20. ססומאגה זכה בגביע המלך 3 פעמים עם 3 קבוצות שונות: ארנס קלוב דה גצ'ו, ברצלונה ואתלטיק בילבאו. כמו כן הוא ייצג את ספרד במהלך באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920, שם זכה עם הנבחרת הספרדית במדליית כסף.
קריירה.
קריירת מועדונים.
ססומאגה נולד ב-1898 בלחונה (לייואה היום) שבחבל הבסקים. ב-1914 החל לשחק בקבוצה הבסקית ארנס קלוב דה גצ'ו. ב-1917 הגיע עם קבוצתו לגמר גביע המלך. ססומאגה לא השתתף בגמר, הן במשחק הראשון שהסתיים בתיקו 0-0 והן במשחק החוזר שנגמר בניצחון 2-1 בהארכה לזכות יריבתה של ארנס קלוב, ריאל מדריד. ארנס קלוב הגיעה פעם נוספת לגמר גביע המלך ב-1919, אז פגשה את ברצלונה. בתום 90 הדקות הראשונות של המשחק התוצאה הייתה תיקו 2-2, עם צמד שערים של ססומאגה. בהארכה כבש ססומאגה שער נוסף. המשחק הסתיים בניצחון 5-2 לקבוצתו, ובזכות כך הם זכו בגביע. זו הפעם היחידה בהיסטוריית המועדון בה זכתה בגביע.
ברצלונה, קבוצה קטלאנית, התרשמה מיכולותיו של ססומאגה והיא החתימה אותו לאחר משחק הגמר. הוא הצטרף לברצלונה והחל לשחק עם שחקנים כגון אגוסטי סאנצ'ו, פאולינו אלקנטרה, ז'וזפ סמיטייר, אמילי סאגי-ברבה, פרנססק ויניאלס וריקרדו זאמורה, תחת המאמן ג'ק גרינוול. ב-1920 הגיע ססומאגה פעם שנייה ברציפות לגמר גביע המלך, הפעם כשחקן ברצלונה. הוא פתח בגמר, שנערך ב-2 במאי באל מולינון שבחיחון, בו זכתה ברצלונה בתואר הודות לניצחון על אתלטיק בילבאו בתוצאה 2-0. עם ברצלונה זכה גם 3 פעמים באליפות קטלוניה.
ב-1921, בתום שנתיים בברצלונה, הצטרף ססומאגה לקבוצה קטנה באסטוריאס, ראסינג דה סמה, שנשיאה היה חבר טוב של ססומאגה והציע לו שכר גבוה יחסית. בראסינג דה סמה היה שחקן-מאמן, אך בשל נוהל של ההתאחדות, לא הורשה להשתתף בטורנירים רשמיים ולכן שיחק רק במשחקי ידידות. כעבור שנה, ב-1922, עזב ססומאגה את הקבוצה והצטרף לאתלטיק בילבאו שמחבל הבסקים. משחקו הראשון היה נגד קבוצתו הראשונה כשחקן, ארנס קלוב דה גצ'ו, והוא ניצח עם בילבאו בתוצאה 1-0. ב-1923 הגיע גם עם בילבאו לגמר גביע המלך, שנערך באותה שנה ב-13 במאי בלס קורטס שבברצלונה. ססומאגה פתח בגמר ועזר לקבוצתו לזכות בתואר עם ניצחון 1-0 על אורופה. ב-1924 נאלץ לפרוש ממשחק בשל מחלה שפקדה אותו.
קריירת נבחרות.
ססומאגה היה אחד מהשחקנים שהרכיבו את נבחרת ספרד בימיה הראשונים. משחקיה הראשונים של נבחרת ספרד היו באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920. ססומאגה פתח בכל משחקיה של הנבחרת בטורניר. הראשון שבהם היה ב-28 באוגוסט, בניצחון 1-0 על . הוא לא השתתף במשחק הבא, בו הפסידה ספרד ל 3-1 ועברה למסלול לזכייה במדליית הכסף. ססומאגה פתח ביתר 3 משחקיה של הנבחרת בטורניר. ברבע הגמר ניצחה ספרד 2-1 את . בחצי הגמר הבקיע ססומאגה את שני שערי נבחרתו בניצחונה 2-0 על . בגמר הבקיע ססומאגה צמד פעם נוספת, עזר לנבחרתו לנצח את 3-1 וכך לזכות במדליית כסף.
בהמשך השנים שיחק ב-4 משחקי ידידות עם הנבחרת הספרדית. שניים ב-1921, אחד ב-1922 והאחרון היה בהפסד 1-0 ל ב-4 בפברואר 1923. בסך הכול כבש 4 שערים ב-8 הופעות במדי הנבחרת.
סוף חייו.
כאמור, ב-1924 נאלץ לפרוש ממשחק כדורגל מכיוון שחלה. ססומאגה לא הצליח לגבור על המחלה, והוא נפטר ב-24 באוגוסט 1925, בגיל 26.
צעירי אגודת ישראל
צעירי אגודת ישראל או הנוער האגודתי ובראשי תיבות צא"י היא תנועה חרדית שפעלה בישראל בין השנים תש"ג-תשמ"ט והשתלבה כסיעה במפלגת אגודת ישראל. בתשמ"ט התפרקה ועל בסיסה הוקמה מפלגת דגל התורה.
רקע: תנועת צעירי אגודת ישראל באירופה.
מאז הקמת אגודת ישראל היו כמה ארגונים שפעלו תחת השם צעירי אגודת ישראל. העיתון "קול ישראל" יצא מטעם ארגון בשם זה, והתארגנויות נוספות פעלו בפולין ובארצות הברית. ההסתדרות הליטאית של צעירי אגודת ישראל כונתה "צעירי ישראל". ההמנון שלה, "לדור", חובר בידי הרב אברהם אליהו קפלן. התארגנות זו הייתה הבסיס להקמת האגף הליטאי של רשת החינוך "יבנה" שהוקם בשיתוף פעולה של "המזרחי" עם "אגודת ישראל".
ייסוד התנועה ופעילותה.
בשנות ה-40 הוקמה התנועה בארץ ישראל כגוף נפרד בתוך אגודת ישראל, הגורם הראשוני להקמתה היה אי יכולתה של אגודת ישראל להתמודד עם פרשת ילדי טהראן וחוסר היכולת לקלוט אותם במוסדות מתאימים. התנועה הוקמה על ידי יוצאי גרמניה והונגריה, ליטאים וחסידי גור, אולם בהמשך השנים הייתה מזוהה עם הציבור הליטאי והייתה כפופה לחזון איש, אחריו לרב יצחק זאב סולובייצ'יק ואחריו להרב שך. בשנת תש"ג נערכה בפתח תקווה ועידה של התנועה שבה הוחלט בין השאר על הקמת ישיבות. כתוצאה מכך הוקמה ישיבת חפץ חיים בכפר סבא על ידי הרב אברהם ריין.
צא"י הוציאה עיתון בשם "דגלנו" שאותו ערכו משה שנפלד ובהמשך ישראל שפיגל. גם הרב חיים שאול קרליץ והרב אהרן ישעיה רוטר פרסמו בו מאמרי הגות והשקפה. היא הוציאה גם 'גיליון לנוער' ובו סיפורים בהמשכים ודברי תורה.
כמה מראשי צא"י נעצרו בחשד לחברות בברית הקנאים לאחר פיצוץ רימון עשן בכנסת, אך הם לא הועמדו לדין.
החל מהכנסת השנייה כיהן מטעם התנועה שלמה לורינץ כחבר הכנסת באגודת ישראל. איש התנועה שמעון סירוקה כיהן כראש עיריית בני ברק. לאחר מותו סייעה התנועה בהקמת שכונה על שמו, "נחלת סירוקה", המסונפת לשכונת "קריית הרצוג" בבני ברק. בשנת תשל"ו התקיימו בחירות פנימיות בתוך אגודת ישראל וסיעת "ציות והגשמה" מטעם צא"י שנתמכה על ידי הרב שך והסטייפלר זכתה במקום השלישי.
צא"י פעלה בקרב החיילים החרדים והפעילה את גדוד הנח"ל החרדי שפעל בשנות ה-60.
התנועה הייתה שותפה בייסוד כמה יישובים, בהם קוממיות וחזון יחזקאל. היא הקימה את בתי הכנסת צא"י ברמת אהרן, דברי שיר בבני ברק ועוד.