כתב העת קיבל את שמו מציטוט מתוך מדריך הטרמפיסט לגלקסיה מאת דאגלס אדמס: הכתובת אשר מופיעה על כריכתו של המדריך. כתב העת נוסד על ידי רמי שלהבת, אשר עורך אותו עד היום.
במשך השנים הופיעו בו סיפורים של כמה מסופרי המדע הבדיוני והפנטסיה המובילים בארץ ובעולם, ובהם אורסון סקוט קארד, קורי דוקטורוב, לארי ניבן, טרי פראצ'ט, טד צ'יאנג, מייקל מרשל, ורד טוכטרמן, גיא חסון, יעל פורמן ואחרים. עורך כתב העת הוא רמי שלהבת.
סיפורים רבים שפורסמו ב"בלי פאניקה" היו מועמדים לפרס גפן, שלושה מתוכם גם זכו בפרס:
המגזין ערך גם פרויקטים לעידוד כתיבה ישראלית, בהם: גלגל המזלות – 13 סיפורים קצרים על גלגל המזלות האסטרולוגי, כולל סימן חדש, ובין הזמנים – בחזרה לאספמיה: קול קורא לסיפורים – סיפורים שהתבססו על שירת ימי הביניים.
בין מאגרי המידע שבאתר: "רשימת ארז" – רשימת כל הספרים שיצאו בעברית בז'אנר, רשימת סיפורי מדע בדיוני, רשימת חנויות לספרי יד שנייה, המלצות לסדר קריאת ספרים בסדרות, רשימת סרטים וכן המלצות וביקורות על ספרים, סרטים ואנימה.
ג'ורג' ראסל
הזרם השלישי
ברוך הירש סטרוסברג
ברתל היינריך סטראוסברג
סולם (כתב עת)
סולם (סֻלָּם) היה ביטאון שהוציא לאור ישראל אלדד, מראשי לח"י, לאחר קום מדינת ישראל, בין השנים 1949–1963. פרט לאלדד כתבו בביטאון גם פובליציסטים המקורבים לדעותיו של אלדד, כיהושע ייבין, מרדכי שלו וגאולה כהן. מו"ל סולם היה ראובן גרינברג.
עם הכרזת העצמאות במאי 1948 הצטרפו אנשי לח"י אל כוחות צה"ל, ורק בירושלים הוסיפו לפעול כארגון נפרד. ב-17 בספטמבר 1948 נרצח בירושלים המתווך מטעם האו"ם הרוזן ברנאדוט על ידי מתנקשים חברי לח"י. בעקבות ההתנקשות הכריזה הממשלה הזמנית על לח"י כעל ארגון טרור. הארגון פוזר, רבים מחבריו נאסרו וראשי הלח"י נידונו למאסר (אך שוחררו מאוחר יותר בחנינה כללית). רבים מאנשי הלח"י הצטרפו לתנועת החרות, אחרים, כנתן ילין-מור, עמוס קינן ובועז עברון פנו שמאלה, יצחק שמיר בחר בפעילות ממלכתית במסגרת המוסד.
ישראל אלדד, מראשי הלח"י, בחר בפעילות חוץ מפלגתית ובמאי 1949 החל להוציא לאור את "סולם", לאחר שהיה מעורב בפעילות כתבי עת דומים שנסגרו כ"מברק" ו"החזית". כתב העת הוגדר כ"ביטאון למחשבת חרות ישראל",ומשנת 1956 "ביטאון למחשבת מלכות ישראל" בעקבות הצעת אורי צבי גרינברג. בעיתון התפרסמו ידיעות, מאמרים, יצירות ספרותיות וקריקטורות.
'מלכות ישראל' בעיני אלדד היא זו המנוסחת בעיקרי התחייה לאברהם שטרן (יאיר), מורו ורבו של אלדד, שראה עצמו ממשיך דרכו של מנהיג הלח"י. 'מלכות ישראל' תפעל בכוח החרב לגאולת ארצו, עד גבולות ההבטחה, של עם סגולה, אדוני הארץ, ובניין בית המקדש השלישי על הר הבית תוך שימוש באכזריות המתבקשת כלפי האויב וניקוי הארץ מזרים - ערביי ארץ ישראל, על ידי חילופי אוכלוסין כדרך פעולה מועדפת. תשמור על נטרליות במאבק הבין גושי.
בעיני אלדד בין הדברים המעכבים את מימוש החזון היה מה שהוא כינה "שלטון מפא"י".
מושא אחר למלחמת סולם הייתה גרמניה. כך למשל קרא סולם בשנת 1949 לנקמה בגרמנים, או במילותיו:
סולם חיבר את שני שונאי ישראל בכפיפה אחת באומרו בהמשך:
באמצע שנות החמישים, כאשר התנהל משפט קסטנר, בחר סולם כמושא חדש לזעמו את ראש הממשלה משה שרת, אשר ההגנה במשפט ייחסה לו ולהנהגת היישוב את הפקרת יהדות הונגריה לידי הנאצים.
ביחס למדיניות הכניעה הביטחונית של ממשלת שרת, של נכתב מאמר הנושא את הכותרת "לא יקום דבר שרת. יקום דבר מנין בחורים", ובו הדברים הבאים:
כשהועמדו לדין אנשי מחתרת מלכות ישראל ורוצחיו של ישראל קסטנר, העלתה התביעה במשפטיהם את הטענה כי הושפעו מהכתוב ב"סולם", אולם אחר כך התברר שהיורה היה דמות מוכרת בש.ב.
סולם המשיך להופיע עד לשנת 1963.
העיתון הונצח בבול שיצא על ידי דואר ישראל בשנת 2002. על פני הבול מופיע דיוקנו של אלדד, ובשובל מופיעה כותרת העיתון - "סֻלָּם למחשבת מלכות ישראל".
היכל הספורט העירוני אשקלון
היכל הספורט העירוני אשקלון הוא אולם ספורט רב תכליתי המשמש למשחקי הבית של קבוצת אליצור "איתו" אשקלון בכדורסל, הפועל אשקלון בהתעמלות אומנותית וקבוצת הסיוף. בעבר קבוצת הנשים של הפועל אשקלון בכדוריד נשים אירחה משחקים באולם. האולם מכיל 3000 מקומות ישיבה קבועים והוא השישי בגודלו בישראל. כתובתו רח' בן-גוריון 37 באשקלון, ליד אצטדיון סלה.
בכל ימות השבוע ישנה פעילות מגוונת בהיכל. החל מריקודי עם וכלה בחוגים שונים. בכל שנה בחופשת חג החנוכה, מארח ההיכל את מופע הפסטיגל.
מאז הקמתו מארח את תחרויות הגביע העולמי לנוער בסיוף. בשנת 2006 הופסקו תחרויות הנוער וההיכח תחרויות בוגרים. מאז 2010 הוכרו תחרויות הדקר גברים על ידי איגוד הסיוף העולמי והן נקראות גביע עולמי סטלייט "משחקי הפועל הבינלאומיים בסיוף".
האולם נפתח בשנת 1999. החל משנת 2003, בעקבות מותו של שחקן הקבוצה דארט בויד בתאונת דרכים, מנסים אוהדי אליצור אשקלון להוביל מהלך לקרוא להיכל על שמו של השחקן.
בין השנים 2015–2017 אירחה קבוצת הכדורסל מכבי קריית גת את משחקי הבית שלה בהיכל לאחר שאולם הבית שלה נפסל לאירוח משחקים בליגת העל בכדורסל.
XL איירווייז
XL איירווייז (באנגלית: XL Airways) הייתה חברת תעופה בריטית, המוגדרת כחברת תעופה במחיר נמוך, שחדלה להפעיל טיסות ב-12 בספטמבר 2008. החברה סיפקה טיסות שכר לטווח ארוך וקצר.
תולדות החברה.
החברה נוסדה ב-1994 והחלה להפעיל טיסות ב-17 בדצמבר 1994. כחברת שכר חדשה, התמקדה החברה בטיסות מנמל התעופה לונדון גטוויק ונמל התעופה מנצ'סטר ליוון, קפריסין, טורקיה, ספרד, האיים הקנריים, סנט לוסיה ומצרים. ב-11 בספטמבר 2008, דיווחה רשת החדשות BBC שהחברה נתבעה וחדלה להפעיל טיסות.
החברה זכתה במספר פרסים: חברת התעופה הטובה ביותר לשנת 2006, חברת הצ'ארטר המובילה בעולם לשנת 2004, 2005 ו-2007.
צי המטוסים.
לשעבר בצי:
דונלד ברתלמי
דונלד ברתלמי (באנגלית: Donald Barthelme; 7 באפריל 1931 - 23 ביולי 1989) היה סופר אמריקאי שנודע בעיקר בשל כתיבת סיפורים קצרים בסגנון פוסטמודרניסטי.
כתיבתו וחייו.
סיפוריו של ברתלמי לרוב קצרים מאוד, ולעיתים מתמקדים באירוע אחד בלבד במקום בנרטיב שלם. סגננו מושפע מידיעותיו הנרחבות בתחומי הספרות, האומנות והפילוסופיה, ולרוב מבטאים בצורה כזו או אחרת את חרדות המאה העשרים תוך שימוש בסוריאליזם, קולאז', ופרודיה. סגנון זה זכה לשבחים וביקורות מצד הממסד הספרותי, כאשר אוהדיו ציינו את החדשנות והתעוזה שבכתיבתו (למשל, עיסוק בנושאים כמו באטמן או פלאש גורדון שלא הופיעו בספרות "גבוהה" באותה תקופה) ומבקריו ראו בכתיבתו תרגיל אקדמאי פוסטמודרניסטי וחסר תוכן. בנוסף לכתיבתו ברתלמי עסק בהוראת כתיבה יצירתית ועריכת כתבי עת ספרותיים. שני אחיו הצעירים של דונלד ברתלמי, פרדריק וסטיבן, הלכו בעקבותיו ונעשו סופרים מוכרים. ברתלמי נפטר ב-1989 מסרטן הגרון.
Black Ice
Black Ice הוא אלבומם החמישה עשר של להקת ההארד רוק AC/DC שיצא ב-17 באוקטובר 2008. האלבום הופק על ידי ברנדן אובריאן ויצא לאור ברחבי העולם ב-17 ו-22 באוקטובר 2008.
האלבום הוא האחרון שבו השתתף מייסד הלהקה, מלקולם יאנג, בטרם פרש בשל סיבות רפואיות.
הפקת האלבום.
גיטריסט הלהקה מלקום יאנג אמר בראיון בינואר 2006 שהלהקה מתחילה לעבוד על אלבום חדש. שלושה חודשים לאחר מכך קליף ויליאמס, בסיסט הלהקה, נפצע בידו ולא היה יכול לנגן במשך 18 חודשים. האלבום נדחה למשך שנה וחצי. בראיונות שנתנו אחרי הוצאת הדיסק טענו חברי הלהקה אנגוס יאנג ובריאן ג'ונסון שדחיית האלבום עזרה מאוד לכתיבת שירים אך מעריצי AC/DC היו צריכים לחכות זמן רב מכיוון שזה האלבום הראשון שלהם מאז שחרורו של Stiff Upper Lip בשנת 2000, הפער הארוך ביותר עד כה בין שני אלבומים AC / DC. הלהקה הקליטה אותו בוונקובר שבקנדה, כמו האלבום הקודם.
כ-1,762,000 יחידות של האלבום נמכרו בשבוע הראשון. האלבום היה מספר אחד במצעדי המכירות ב-29 מדינות שונות, כולל אוסטרליה, קנדה, בריטניה וארצות הברית. במאי 2009, חצי שנה בלבד אחרי שהאלבום יצא, נמכרו 7.2 מיליון עותקים ברחבי העולם והוא אלבום השני הכי נמכר ב-2008. בריאן ג'ונסון, סולן הלהקה, תיאר את האלבום בתור "אחד הטובים ביותר שעשינו".
סינגלים.
לאלבום ייצאו ארבעה סינגלים. הסינגל הראשון Rock 'N Roll Train, שוחרר ב-28 באוגוסט 2008. השיר זכה במקום הראשון במצעד 100 שירי ההארד רוק של השנה בארצות הברית על פי בילבורד. הקליפ של הסינגל צולם בלונדון ב-15 באוגוסט 2008. מאה האנשים ששלחו לאתר AC/DC את הסרטונים הטובים ביותר של הדרך שבה הם עברו כדי ללכת להופעה של AC/DC זכו לטיסה ללונדון ולהיות הקהל בקליפ. AC/DC איחדה את הסרטונים לסדרה בת שבעה פרקים ששודרה באתר בשם "rock n roll fannation". הסינגל השני "Big Jack" יצא שבועיים אחרי הראשון וזכה להצלחה רבה באירופה. הסינגל השלישי היה "Anything Goes", הקליפ שלו צולם בלונדון אך הקהל בקליפ צולם בהופעה אמיתית של הלהקה שצולמה בפריז. השיר לא זכה להצלחה רבה. הסינגל הרביעי והאחרון, "Money Made" שוחרר כשבועיים לפני צאת האלבום. השירים "Black Ice" ו"War Machine" זכו להצלחה גדולה יחסית אף על פי שאינם היו סינגלים של האלבום, שירים אלו נכללו במסע ההופעות של האלבום.