אגם הברבורים של צ'ייקובסקי נכתב ממש לפני ש"סילביה" עלה על הבמה, ויש הרואים בו את אחד הבלטים הטובים ביותר של התקופה. ואולפ, צ'ייקובסקי עצמה ביכר את "סילביה" על פני יצירתו הוא, וקרא ליצירת המופת שלו עצמו "חומר עלוב בהשוואה". צ'ייקובסקי אמר לסרגיי טאנייב, "אני בוש ונכלם. לו הכרתי את המוזיקה הזאת קודם, כי אז, כמובן, לא הייתי כותב את "אגם הברבורים".
כוריאוגרפיה.
גם מבחינה כוריאוגרפית, "סילביה" מקדים את זמנו. הכוריאוגרפיה של מראנט משנת 1876 (וכל אלה שאחריה) נחשבו למורדות במסורת כיון שהציבו בלרינות לתפקיד ציידת גברית, מעשה שלא נשמע כדוגמתו עד אז. על אף חידושים כאלה, הכוריאוגרפיה המקורית ל"סילביה" השתייכה במידה רבה מאוד לתקופה הרומנטית המאוחרת בבלט.
"סילביה" של אשטון מודרני הרבה יותר, ואם כי הוא משמר תחושה קלאסית, יש בו הרבה מן החדשני. בכוריאוגרפיה משנת 1952, משולבות ב"סילביה" טכניקות חדשות ומעניינות, כגון מיזוג של פנטומימה ומחול ועבודת רגליים מסובכת יותר, הטיפוסיים ליצירותיו של אשטון. כפי שאמר הסופר ארנולד הסקל, "הוא מקבל את האתגר שמציג "סילביה", של טיפול במוזיקה תקופתית בלי להידרדר לתערובת סגנונות; ואף לא פעם יחידה איננו מתרשמים מן התנועה שהוא מציג לפנינו כמודרנית או כ, עולם ישן'". ג'יליאן מרפי, הרקדנית הראשית בהפקת תיאטרון הבלט האמריקאי משנת 2005, ציינה, שהכוריאוגרפיה הזאת הייתה מאתגרת מאוד. אשטון עיצב את הבלט במיוחד לכישרון ולמיומנות של מרגוט פונטיין. מכאן, שכל מי שמשחקת את התפקיד חייבת להיות מסוגלת לעשות כמיטב יכולתה, ובשעתו "מן הנמנע [היה] להשתוות לרמת הריקוד שלה" (ברנס).
הכוריאוגרפיה הזאת כוללת כמה פה דה דה קשים, לרבות הפה דה דה המרהיב במערכה השלישית, המהווה את שיאו של הבלט.
לברית.
סר פרדריק אשטון, יוצר הכוריאוגרפיה ל"סילביה" ב-1952.
הלברית של "סילביה" נחשב לא פעם לאחת הנקודות החלשות בבלט. העלילה הפשוטה איננה מניחה מקום למדחק משמעותי וגם איננה מעניינת ביותר. לאמיתו של דבר, כשאשטון יצר כוריאוגרפיה חדשה לבלט בשנות ה-50', הוא ניסה לצקת יתר עניין בעלילה (תוך שמירה על נושאיה הקלאסיים), משום שצפה מפלה אפשרית לבלט בגלל היבט זה שלו.
מערכה I: יער קדוש.
הבלט נפתח בתמונת פולחן, כאשר יצורי היער מחוללים לפני ארוס. אמינטה, נער רועים נחות-דרגה, מתפרץ ברגליים כושלות אל המחוללים ומפריע לפולחנם. סילביה, מושא תשוקתו של אמינטה, מגיעה אל זירת ההתרחשות עם פמליית הציידות שלה ללעוג לאל האהבה. אמינטה מנסה להסתתר, אבל סילביה מגלה את העוקב אחריה ומשולהבת בזעם, מפנה את קשתה אל עבר ארוס. אמינטה מגן על האל ונפצע בעצמו. עתה יורה ארוס חץ בסילביה. היא נפגעת, ואם כי פציעתה אינה קשה, די בה כדי לסלקה מן הזירה.
צייד, אוריון, מתגלה כמי שצפה בעצמו בסילביה, כשהוא שש על אמינטה חסר ההכרה. אוריון חוזר ומתחבא עם שובה של סילביה; הפעם היא מגלה אהדה כלפי אמינטה. בעוד הציידת מתאבלת על קורבנה, היא נחטפת בידי אוריון ונגררת הלאה משם. האיכרים מתאבלים על דמותו של אמינטה עד שארוס, עוטה גלימה למסווה, משיב את הרועה לחיים. ארוס מגלה את זהותו האמיתית ומספר לאמינטה על מעללי אוריון.
מערכה II: המערה באי של אוריון.
סילביה, השבויה במסתור על האי של אוריון, דוחה את נסיונותיו לפתותה בתכשיטים וביין. היא מתאבלת עכשיו על אמינטה ושומרת מכל משמר על החץ שנשלף מחזה. כשאוריון גונב ממנה את החץ, סילביה משכרת את שובה עד איבוד חושים, משיבה לעצמה את החץ ומעתירה לעזרת ארוס. תפילותיה נענות, וארוס ממהר להגיע ומראה לה בחזון את אמינטה המצפה לה. השניים יוצאים אל מקדש דיאנה, שם מצפה אהובה של סילביה.
מערכה III: חוף הים סמוך למקדש דיאנה.
אמינטה מגיע אל מקדש דיאנה ומוצא בכחנליה, אבל לא את סילביה, שמגיעה כעבור זמן קצר עם ארוס. לאחר כמה דקות של ששון על המפגש המחודש, מופיע אוריון, שמחפש את סילביה. אמינטה נאבק בו; סילביה מתבצרת במקדש דיאנה ואוריון מנסה לבוא בעקבותיה. אלת הצייד דיאנה, בזעמה על מעשה זה של אוריון, מכה בו ואוסרת על המפגש בין אמינטה לסילביה. ארוס הרחום מציג חזיון לדיאנה. האלה נזכרת באהבת נעוריה לרועה הצעיר אנדימיון. היא חוזרת בה מהחלטתה ומבטלת את האיסור. אמינטה וסילביה מתאחדים בחסות האלים.
זכויות להט&quot;ב בפפואה גינאה החדשה
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בפפואה גינאה החדשה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות גברית פלילית ברחבי המדינה ועונשה כ-14 שנות מאסר, אם כי החוק דווח כלא נאכף בפועל. הומוסקסואלית נשית היא חוקית.
הגישה כלפי חברי קהילת הלהט"ב מושפעת מאוד מכנסיות נוצריות, שכן רוב תושבי פפואה גינאה החדשה מוגדרים כבני הדת הנוצרית העוינת כלפי הומוסקסואליות. מבחינה היסטורית, גברים הומואים בפפואה גינאה החדשה בדומה למדינות נוספות ברחבי אוקיאניה בהן פיגי', ניואה, וקירבטי היו בעלי תפקידי מגדר חברתיים בעודם היו לוקחים על עצמם תפקידי נשים מסורתיים כגון בישול והיו משתתפים עם נשים בפסטיבלים מסורתיים תחת קבוצת אוכלוסייה של מגדר שלישי.
מאז ה, תושבי להט"ב בפפואה גינאה החדשה נוטים להיות מקובלים יותר באזורי החוף של המדינה מאשר בהרי גינאה החדשה.
מעמד בחוק.
פעילות הומוסקסואלית בין גברים פלילית על פי סעיף 210 לחוק העונשין של פפואה גינאה החדשה כאשר מין אנאלי ומין אוראלי בין זוגות הטרוסקסואלים אסורים אף הם. על מי שנתפס כעסוק במין אנאלי או במין אוראלי (בין אם הטרוסקסואלי ובין אם הומוסקסואלי) ניתן להענישו עד 14 שנות מאסר. מעשים חד מיניים אחרים יכולים להיענש עד שלוש שנות מאסר אם כי החוקים אינם נאכפים.
בשנת 2011 הודיעה הממשלה לאו"ם כי הפיכתה של הומוסקסואליות לחוקית במדינה "אינה בסדר העדיפויות". על פי משרד החוץ של ארצות הברית בשנת 2012, לא התקבלו דיווחים על העמדות לדין שהופנו כלפי הומוסקסואלים על רקע מערכות יחסים חד מיניות. עם זאת, המחלקה דיווחה כי הומוסקסואלים במדינה "חשופים לסטיגמטיזציה חברתית הומופובית".
חברת הפרלמנט לשעבר, דאם קרול קידו, תיארה בשנת 2012 הומוסקסואלים בפפואה גינאה החדשה כמי שנאלצים "לחיות חיי חשאיות", וקראה ללא הצלחה לממשלה להפוך הומוסקסואליות לחוקית. ראש הממשלה פיטר אוניל הסביר בתגובה כי ישנם "רגשות עזים" נגד הומוסקסואליות במדינה, והוסיף כי האזרחים "עוד לא קיבלו פתיחות כזו".
תנאי מחיה.
תושבי להט"ב ברחבי פפואה גינאה החדשה דווחו בשנת 2012 כמי שמתמודדים עם "אפליה בחיי היומיום שלהם, ולעיתים קרובות מתקשים למצוא עבודה". עם זאת, ישנם מספר מועדוני לילה הפונים לחברי הקהילה בבירה פורט מורסבי, בהם מתקיימים "לילות גאווה" ומסיבות דראג, בעיקר בהאנוואבאדה, שתוארה כגיי וילג' ומקום מקלט לתושבי להט"ב מקומיים.
בסיס ליפצק
בסיס ליפצק, רשמית מרכז התעופה ליפצק (ברוסית: Ли́пецкий а́виаце́нтр) הוא בסיס של כוחות האוויר והחלל הרוסיים, אשר משמש כבסיס צבאי וכולל בית ספר לתעופה שמכשיר מחדש את אנשי הטיסה וההנדסה של יחידות הקרב האוויריות, כמו גם פיתוח ויישום של שיטות לשימוש קרבי במערכות תעופה. יחידה 62632 ממוקמת בבסיס זה.
השם המלא הרשמי הוא המרכז להכשרת אנשי תעופה ויחידות מבדק צבאיות של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית על שם צ'קלוב (ברוסית: центр подготовки авиационного персонала и войсковых испытаний Министерства обороны РФ имени В. П. Чкалова). מספר יחידות חיל האוויר הרוסי ממוקמות בשדה התעופה ליפצק-2, הממוקם במרחק 8 קילומטרים מערבית למרכז העיר ליפצק. בבסיס חונים מספר רב של מטוסי קרב שהושבתו המיועדים לחריטה: Su-24, Su-27, MiG-23, MiG-27, MiG-29, MiG-31. נוסף למסלול טיסה פעיל מבטון, בבסיס ישנו מסלול בטון ישן המשמש כאזור חניה ומסלול הסעה.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 במקום פעל בית ספר לטייסים גרמנים אותה סיימו מעל ל-100 גרמנים שבהמשך נקלטו בלופטוואפה.
תדה דיפרה
פרס המוזיקה של MTV אירופה ללהקה הטובה ביותר
פרס המוזיקה של MTV אירופה ללהקה הטובה ביותר הוא אחד הפרסים הכלליים המקוריים שמחולקים מדי שנה מאז הטקס הרשון בשנת 1994. ספייס גירלז, בקסטריט בויז, לינקין פארק ו-BTS זכו כולם בפרס פעמיים.
זוכים ומועמדים.
הזוכים רשומים ראשונים ובאותיות מודגשות.
תורת המסלול הקוונטי
תורת המסלול הקוונטי (באנגלית: Quantum Trajectory Theory; ראשי תיבות: QTT) היא ניסוח של מכניקת הקוונטים המשמש לסימולציה של מערכות קוונטיות פתוחות, דיסיפציה קוונטית ומערכות קוונטיות בודדות. התורה פותחה בשנות ה-90 המוקדמות על ידי הווארד קרמייקל, ובניסוח דומה, המכונה שיטת הקפיצה הקוונטית או שיטת מונטה קרלו לפונקציית הגל, על ידי דליבר, קסטין ומולמר. עבודות אחרות בנות זמננו המבוססות על גישות מונטה קרלו לפונקציית הגל במערכות פתוחות, כוללות את אלה של דאם, צולר וריץ' וכן את של הגרפלדט ווילסר.
תורת המסלול הקוונטי עולה בקנה אחד עם הניסוח הסטנדרטי של תורת הקוונטים, כמתואר במשוואת שרדינגר, אך היא מציעה מבט יותר מפורט. משוואת שרדינגר ניתנת לשימוש על מנת לחשב את ההסתברות למציאת מערכת קוונטית בכל אחד מהמצבים האפשריים למדידה. גישה זו הסתברותית בעיקרה והיא שימושית לצורך חיזוי מדידות ממוצעות של אנסמבלים קוונטיים גדולים אך איננה מתארת או מספקת תובנות לגבי ההתנהגות של חלקיקים מסוימים.