בשונה מאבחון דידקטי, אבחון פסיכודידקטי מתבצע על ידי פסיכולוג בעל הכשרה מתאימה או על ידי פסיכולוג ומאבחן מומחה ללקויות למידה במשותף. האבחון כולל אבחון אינטליגנציה מלא, בחינת היבטים רגשיים, ובנוסף היבטים של האבחון הדידקטי. אם המאבחן הדידקטי רואה צורך להרחיב את הבדיקה מעבר לאבחון הדידקטי, הוא ימליץ על אבחון פסיכולוגי משלים. מטרתו של אבחון זה היא לעצב פרופיל אינטליגנציה של הנבדק בנוסף לפרופיל הלימודי שגובש באבחון הדידקטי.
כמו כן, אבחון פסיכודידקטי כולל הערכה של המצב הרגשי, בכל הנוגע לתהליכי הלמידה. ההערכה הרגשית מתבצעת דרך איסוף נתונים ממקורות מידע מגוונים, כגון אינטייק, שאלונים מובנים ומבחנים השלכתיים, המאפשרים ללמוד על גורמים רגשיים העלולים להשפיע על קשיי הלמידה, למשל ביטחון עצמי נמוך וחרדה.
באבחון פסיכודידקטי ניתן להמליץ על התאמות ברמה 1-3 בהתאם להגדרות משרד החינוך: התאמות ברמה 1 ו-2, שהן ההתאמות של אבחון דידקטי, ובנוסף התאמות ברמה 3 הכוללות היבחנות בעל פה ושאלון מותאם – שאלון מצומצם יותר מהשאלון הסטנדרטי. לרוב מפחיתים נושא לימוד אחד או שניים. התאמות ברמה 3 מחייבות את אישור משרד החינוך.
קיים ויכוח נרחב ועמוק בין אנשי המקצוע – מאבחנים מומחים ללקויות למידה לעומת פסיכולוגים – בנוגע ליתרונות והחסרונות של כל אבחון. מתנגדי האבחון הפסיכודידקטי טוענים כי ביחס לאבחון הדידקטי, האבחון הפסיכודידקטי מציע תמונה מצומצמת יותר של נקודות החוזק והחולשה הלימודיות של הנבדק, ולכן אינו יכול למקד פתרונות לבעיות אלו, אם הוא לא נערך בשילוב שני אנשי המקצוע. לעומת זאת, תומכי האבחון הפסיכודידקטי טוענים כי התמונה המתקבלת מאבחון פסיכודידקטי היא תמונה רחבה ומקיפה, שכן התפקוד הקוגניטיבי והרגשי הם היבטים מהותיים בתפקוד האקדמי והם נבחנים רק באבחון הפסיכודידקטי.
אפעה קריני
אֶפְעֶה קָרִינִי (שם מדעי: "Echis carinatus") הוא מין של נחש ארסי מסוג אפעה, הנפוץ במזרח התיכון, במרכז אסיה ובתת-היבשת ההודית. הוא אחד מ"ארבעת הגדולים" (לצד קוברה הודית, צפע הודי וקרייט מצוי), כינוי לארבעה מיני נחשים בהודו שאחראים למרבית ההכשות והמוות שם. קיימים 5 תת-מינים ידועים.
תיאור.
אורכו של האפעה הקריני נע בין 38–80 ס"מ, אך לרוב הוא לא עובר את ה-60 ס"מ. הראש עגול ובעל חוטם מעוגל ונבדל מהצוואר במראה.
צבע הדגמה שלאורך גופו מכיל צבע אפרפר, אדמדם, ירוק זית או חום דהוי, ומעליו סדרה של צבעים משתנים, אך בדרך כלל נקודות לבנות, המתוחמות בצבע חום. בקצה הראש יש סימן לבן, ופס דק יוצא מאזור העין עד לקצה הלסת. הגחון לבנבן או ורדרד בצבע אחיד או עם נקודות חומות.
תפוצה ואזור מחיה.
האפעה הקריני אנדמי ליבשת אסיה. בתת-היבשת ההודית הוא מצוי בהודו, סרי לנקה, פקיסטן ובנגלדש. במזרח התיכון הוא נפוץ בעומאן, איחוד האמירויות, עיראק ואיראן.
במרכז אסיה הוא מצוי באפגניסטן, אוזבקיסטן, טורקמניסטן וטג'יקיסטן.
אזור מחייתו מגוון וכולל אזורים חוליים, אזורי סלע ואזורי קרקע רכה. לעיתים קרובות יימצא מתחת לסלעים ואבנים חופשיות.
התנהגות.
נחשי אפעה קריני פעילים בעיקר בשעות בין הערביים ובלילה. במהלך היום הם מתחבאים במקומות מסתור כמו מחילות, מתחת לסלעים וגזעים רקובים. באזורים חוליים הם עשויים לקבור את עצמם ולהשאיר רק את הראש חשוף. לרוב הם פעילים לאחר גשמים או בלילות לחים. המין הזה נמצא לעיתים קרובות מטפס על שיחים, לעיתים עד לגובה של 2 מ' מעל האדמה. כאשר יורד גשם, עד ל-80% מאוכלוסיית הבוגרים יטפסו על שיח או עץ. נצפו כבר עד ל-20 פריטים שהצטופפו יחד על ראש שיח קקטוס אחד.
מין זה ידוע לשמצה במהירות ההכשה שלו ובמוכנותו להכיש לאחר כל הטרדה, קטנה ככל שתהיה, ולכן הוא נחשב לאחד הנחשים המסוכנים בהודו. התנוחה האופיינית לו היא כריכה כפולה בצורת 8, כשהראש בולט במרכז, מוכן להכשה כמו קפיץ דרוך.
הם נעים בצורת צדית ("sidewinding"), שנראית כמו האות "S". הם מסוגלים לנוע גם בצורות אחרות, אך דרך זו הכי נוחה להם באזור מחייתם החולי. בדרך זו הם גם נמנעים מהתחממות יתר, שכן בכל רגע נתון, רק 2 נקודות בגופו נוגעות בחול.
באזורים הצפוניים של תפוצתו הוא מעביר את החורף בשינה.
האפעה ניזון ממכרסמים, מלטאות, מצפרדעים, מפרוקי-רגליים ומחרקים גדולים. התזונה משתנה בהתאם לשפע המזון הקיים.
תקופת ההשרצה היא לרוב בין אפריל לאוגוסט. הנקבה משריצה בין 3-15 נחשים חיים באורך 115-152 מ"מ.
ארס.
מין זה מייצר כ-18 מ"ג של ארס לפי משקל, עם מקסימום של 72 מ"ג מתועד. הוא עלול להזריק עד 12 מ"ג בהכשה, כאשר המנה המסוכנת לאדם בוגר הוא 5 מ"ג. אחוז התמותה מהכשה הוא בסביבות ה-20%.
קיים נסיוב נגד הארס שלו, והודות לו מקרי מוות הפכו לנדירים יחסית. בכל מקרה טיפול בנסיוב ומתן עירוי בתוך שעות מההכשה חיוניים להישרדות. קיימים לפחות 8 סוגי נסיוב שונים נגד הארס של מין זה.
הארס שלו משמש גם לייצור מספר תרופות נוגדות קרישה.
V (סדרה)
רוני פורוקארה
רוני פורוקארה (בפינית: Roni Porokara; נולד ב-12 בדצמבר 1983) הוא כדורגלן עבר פיני יהודי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי. פורוקארה הוא השחקן היהודי הראשון ששיחק בנבחרת פינלנד מאז 1949.
קריירה.
פורוקארה שיחק בכמה קבוצות נוער וקיבל את ההזדמנות הראשונה לשחק במדי קבוצת מקצוענית ב-15 במאי 2003, במדי קבוצת המנלינה, נגד קבוצת קופס בליגה הפינית.
בגיל 25 שיחק לראשונה במדי נבחרת פינלנד במשחק ידידות נגד נבחרת שוודיה. את שער הבכורה שלו בנבחרת כבש במשחק ידידות נגד נבחרת יפן, וכן כבש נגד נבחרת ויילס במוקדמות מונדיאל 2010. בסך הכל לזכותו חמישה שערים ב-23 הופעות במדי הנבחרת.
בעונת 2008 עבר פורוקארה לשחק במדי קבוצת אורברו ס.ק. מצמרת ליגת העל השוודית. בשנת 2010 עבר לשחק בקבוצת בירשחוט הבלגית, במדיה שיחק 29 משחקים שבהם כבש 3 שערים.
באוגוסט 2012 הגיע לישראל וחתם בעירוני קריית שמונה, במדיה שיחק בשלושה משחקים בליגת העל ובשני משחקי גביע הטוטו, ובינואר 2013 שוחרר מהקבוצה.
באפריל 2013 חתם בהונקה, בקיץ 2014 חתם בה.י.ק. הלסינקי ובשנת 2015 שב להונקה ולאחר תקופה קצרה פרש ממשחק פעיל.
פנחס ולרשטיין
פנחס ולרשטיין (נולד ב-1949) הוא פעיל פוליטי וחברתי ביהודה ושומרון, מראשי גוש אמונים ומועצת יש"ע לשעבר. שימש במשך 29 שנה כראש מועצת מטה בנימין, שהיה ממקימיה. בין 2008 ל-2009 שימש כמנכ"ל מועצת יש"ע.
ביוגרפיה.
ולרשטיין נולד וגדל בכפר אתא. הוא למד בישיבת הדרום ברחובות, שירת בנח"ל ונפצע קשה במלחמת ששת הימים. לאחר תהליך שיקום ארוך, הצטרף לקיבוץ מעלה גלבוע בניסיון להיות קיבוצניק. הניסיון לא צלח, והוא החל ללמוד לתואר ראשון בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות.
ולרשטיין שימש מחנך כיתה במשך שש שנים בבית הספר האזורי של מועצה אזורית שפיר. בראשית שנות ה-70 נטל חלק בפעילות תנועת גוש אמונים וב-1975 היה בין מייסדי ההתנחלות עפרה, ומונה למזכירה, וב-1979 מונה למזכיר מטה בנימין ושימש כראש המועצה עד נובמבר 2008, אז הודיע כי לא יתמודד בבחירות ובמקומו נבחר סגנו אבי רואה כראש המועצה. ב-2008 נבחר למנכ"ל מועצת יש"ע.
במשך קרוב ל-30 שנה שכיהן כראש המועצה האזורית מטה בנימין היה שותף בהקמתם של עשרות יישובי בנימין שחלקם הפכו אחר כך למועצות מקומיות.
בתאריך 11 בינואר 1988 נתקל ולרשטיין בעשרות נערים שהציתו צמיגים וידו אבנים לעבר רכבו. הוא ירה צרור אוטומטי לעבר הקרקע ומהנתזים נהרג הנער הפלסטיני רבאח ר'אנם אחמד. מפקד פיקוד מרכז דאז האלוף עמרם מצנע גיבה את פעולתו של ולרשטיין. למרות זאת, הואשם ולרשטיין תחילה בהריגה, ובעקבות הסדר טיעון הורשע בגרימת מוות ברשלנות ונידון ל-4 חודשי מאסר אותם ריצה בעבודות שירות ול-12 חודשי מאסר על תנאי. בגזר הדין, סיכם השופט עזרה הדיה את המקרה:
בשנת 2004 החל לקדם בניית מתקן טיהור שפכים עבור ההתנחלות עפרה על אדמה פרטית פלסטינית, שלא כדין. ב-2016 הגיעה הפרקליטות להסדר מותנה עימו ועם מחליפו בתפקיד, אבי רואה. השניים הודו בעבירה של מתן היתר שלא כדין, לא נשפטו, ונקנסו ב-2,500 ש"ח כל אחד.
בשנת 2005, ביחד עם בנצי ליברמן, היה מראשי המחאה נגד תוכנית ההתנתקות ועמד מאחורי העצרות וההפגנות בכפר מימון, בנתיבות, ובאופקים, והסתננויות ליישובי גוש קטיף וצפון השומרון, כשהם הוכרזו שטח צבאי סגור. ולרשטיין הוביל קו פייסני יחסית, בקרב מתנגדי ההתנתקות, והדבר עורר עליו תרעומת של פעילים רבים. כתוצאה מכך מועצת יש"ע שינתה את פניה בשנה הבאה והוא נאלץ לפרוש מתפקידו ב-2008.
בינואר 2010 הודיע על פרישה מתפקידו במועצת יש"ע, בעקבות מחלוקת עם ראש המועצה דני דיין לגבי אופי המאבק בהקפאת הבנייה בהתנחלויות, ולאחר שגינה הנפת שלטי מחאה בטקסים צבאיים ואת מדיניות תג מחיר. לאחר פרישתו בירך עליה חבר הכנסת יעקב כץ מהאיחוד הלאומי, ואמר: "ולרשטיין הזדהה יותר עם העוקרים מאשר עם העקורים מתוך הממלכתיות. הוא מייצג קו פחדני עלוב ומתרפס שהשתמשו בו הרבה בגוש קטיף. המהלך שלו להתפטר הוא מהלך נכון. הוא נשבר והרגיש שהוא לא יכול לייצג יותר את הציבור הזה. טוב שהוא הלך, טוב שהוא היה ואנחנו מאחלים לו הצלחה בהמשך דרכו".
בשנת 2010 מונה ולרשטיין לאחראי על ההתיישבות בנגב ובגליל של תנועת אמנה.
הקטע מכביש 463 המחבר בין גוש טלמונים לבין בית אל, ועוקף את רמאללה מצפון-מערב, מכונה "ציר ולרשטיין" מאחר שוולרשטיין היה זה שלחץ והביא לסלילתו. קטע כביש זה סגור לתנועת ישראלים מאז שנת 2000.