עם פרוץ מלחמת האזרחים התגורר פראגות' בנורפוק, עיר במדינת וירג'יניה. רבים ממקורביו ומתומכי הקונפדרציה ציפו ממנו שיצדד עם פרישת הדרום עקב מקום מגוריו ויתמוך בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקנית. פראגות' נולד במדינת טנסי (אשר פרשה מהאיחוד והצטרפה לקונפדרציה רק לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בקרב פורט סאמטר). פראגות' היה תושב וירג'יניה לפי בחירה והתחתן עם גברת ממדינות הדרום אשר נותרה נאמנה לוירג'יניה ולקונפדרציה. ובכל זאת זמן שירותו הממושך הביא את פראגות' לנאמנות מלאה לאיחוד. כשווירג'יניה פרשה גם כן מהאיחוד, פראגות' שב הביתה לאשתו לויאל פראגות'. הוא אמר לה שהוא חייב, "להישאר עם הדגל [האיחוד]". הוא הציע לה את האפשרות לחזור למשפחתה שתמכה בקונפדרציה או לצאת איתו צפונה. הזוג החליטו, ביחד עם בנם הצעיר לעבור צפונה ושטו בספינה לבולטימור. בהמשך התיישבה המשפחה מחדש בניו יורק.
פראגות' הפגין נאמנות רבה לאיחוד של ארצות הברית בכך שעזב את ביתו וכל מה שהיה בבעלותו, אך עדיין היה אמון על ידי חלק מהמפקדים במטה הכללי של הכוחות המזוינים בתחילת המלחמה שחשדו במורשתו הדרומית. הוא נדחה עקב חשדות אלו לגביו מעמדות פיקוד קרבי בחצי השנה הראשונה למלחמת האזרחים. עם זאת, הצי האמריקאי התרחב במהירות והוא נזקק לכל המנהיגים המיומנים שהוא יכול להשיג. מחלקת חיל הים התגברה על חוסר הרצון שלה להקצות את פראגות', לאחר המלצות עמיתיו של פראגות' בנוגע לנאמנותו לאיחוד, לגבורתו ולמיומנותו. בינואר 1862 הוטל על פראגות' לפקד על כל הספינות של האיחוד במפרץ מקסיקו שהיו מעורבות בהטלת המצור הימי על הקונפדרציה כדי למנוע ממנה מלסחור עם גופים חיצוניים ובכך להרעיב אותה מבחינה כלכלית.
המערכה במפרץ מקסיקו.
פראגות' הוכיח את עצמו במהירות כמנהיג פעיל אשר בראש מעייניו אסטרטגיית המתקפה על האויב. הוא הוביל את טייסתו על פני מבצרי הקונפדרציה וסירות התותחים לכבוש את ניו אורלינס באפריל 1862. העיר, בירת לואיזיאנה, ישבה על לוע נהר המיסיסיפי שהיווה את כלי התחבורה החשוב ביותר של סחורות בתוך הקונפדרציה. כיבוש ניו אורלינס היה אחד הניצחונות הגדולים הראשונים של האיחוד במלחמת האזרחים. לאחר הניצחון וכיבוש העיר המשיך פראגות' באסטרטגיית המתקפה וקידם את כוחותיו לתוך הנהר. כוחות הצי תחת פיקודו היו אחראיים ללכידת מבצר באטון רוז' והפצצת ויקסבורג במסגרת המערך הימי של המצור על ויקסבורג. פראגות' התייחס בכבוד לאזרחים בערים שכבשו כוחותיו וראה אותם כמורדים אך עדיין אזרחים אמריקאים. לכבוד ניצחונותיו קידם הנשיא אברהם לינקולן את פראגות' לדרגת תת-אדמירל. פראגות' היה בכך התת-אדמירל הראשון בתולדות הצי האמריקאי. לאחר סופה של המלחמה הועלה פראגות' שוב והיה לאדמירל הראשון בתולדות הצי האמריקאי. קודם למינויו נחשבה הדרגה למקושרת אל האריסטוקרטיה האירופאית, תדמית שהשתנתה עם מינויו.
הפעילות החשובה ביותר של פראגות' במלחמת האזרחים באה ב-5 באוגוסט 1864. באותו יום הוביל תת-אדמירל פראגות' את הצי האמריקאי למובייל ביי כדי לסגור את הנמל הגדול האחרון של הקונפדרציה במפרץ מקסיקו, על חופיה של טקסס. בהובלת ספינת הדגל שלו ארצות הברית הרטפורד, הוביל פראגות' צי המונה שמונה עשרה אוניות למובייל ביי. הצי האמריקני נאלץ להפיל סדרת מצודות של הקונפדרציה, להימנע ממוקשים (אשר כונו טורפדויים באותה העת) וספינות מלחמה של הקונפדרציה, כולל איל הברזל העוצמתי, "CSS טנסי". כשאחת הספינות המובילות, "USS טקומסה", פגעה בטורפדו ושקעה עם מרבית צוותה, צי האיחוד נתקע באמצע דרכו. דרכם נחסמה על ידי שדה מוקשים, אך להישאר מתחת לירי הממושך מהמצודות היה לפעולת התאבדות. האפשרויות היחידות היו לסגת או להפליג בתוך שדה המוקשים. כדי להניע את הצי שבפיקודו ולצאת ממטווח האש של מבצרי הקונפדרציה, פראגות' הוציא את פקודה מפורסמת: "לעזאזל המוקשים, במלוא המהירות!" ("Damn the torpedoes, full speed ahead") הוא סיכן את חייו ואת חייהם של כל החיילים תחתיו, אך הוא ידע כי אלא אם כן יביא את ציו למפרץ האיחוד יאבד את הסיכוי לניצחון היום. על מנת לגייס את המורל באנשיו, פראגות' יצא מחדר הפיקוד ועמד בראש הטורן של "USS הרטפורד", לעיניהם של אנשיו וגם אנשי האויב. לאחר שעבר את אזור המוקשים ללא פגע, פראגות' הביא את "USS הרטפורד" לקרב הדוק עם "טנסי CSS". האחרונה נפגמה קשות על ידי אש הצי האמריקאי במשך שלוש שעות, ונכנעה. נמל הקונפדרציה הגדול האחרון במפרץ מקסיקו נסגר בסוף הקרב.
קריירה מאוחרת ומורשת.
פראגות' ואשתו יצאו לטיול מסביב לעולם לאחר המלחמה שהיוו מעין משלחת דיפלומטית. אשתו של פראגות', לויאל, קיבלה אישור מיוחד מהנשיא אנדרו ג'ונסון להצטרף לבעלה במסעו על ה-"USS בפרנקלין", כיוון שפראגות' השתתף באירועים חברתיים עם ראשי מדינות ברחבי אירופה. בני הזוג ביקרו במנורקה הספרדית בה נולד אביו של פראגות', וכן בממלכת פורטוגל, גיברלטר, ממלכת איטליה, מלטה הבריטית, הולנד, בלגיה, ממלכת יוון, האימפריה העות'מאנית, הקיסרות הצרפתית השנייה, שווייצריה, האיחוד השוודי-נורווגי, הממלכה המאוחדת והאימפריה הרוסית. בנסיעה חזרה פראגות' חלה ואף על פי שהוא החלים, הוא נשאר במצב תשוש מספר שנים עד לפטירתו. תת-אדמירל פראגות' המשיך לכהן כקצין הבכיר ביורת בחיל הים האמריקאי לאחר סופה של מלחמת האזרחים בניצחון האיחוד. פראגות' היה למפקד חיל הים האמריקאי וביולי 1866 הועלה לדרגת אדמירל. הוא מת בעודו בתפקיד מפקד חיל הים האמריקני ב-14 באוגוסט 1870. עשרת אלפים אבלים כולל הנשיא המכהן יוליסס סימפסון גרנט (אשר לחם לצידו מצד כוחות הרגלים במהלך המצור על ויקסבורג) השתתפו בהלווייתו של פראגות' בעיר ניו יורק. 11 שנה לאחר מותו של פראגות', נבנה לזכרו פסל בוושינגטון די. סי.. הפסל נעשה מברונזה שנלקחה מציפוי ספינת הדגל של פראגות' עצמו במהלך מלחמת האזרחים, ה"USS הרטפורד". אחיו החורג, דייוויד דיקסון פורטר, היה האמריקאי השני אי פעם להיות לאדמירל.
מסוף קניון איילון
מסוף קניון איילון הוא מסוף אוטובוסים, שנמצא בסמוך לקניון איילון ולאזור התעשייה של בני ברק ומשרת את תושבי העיר רמת גן, בני ברק והאזור, מהמסוף יוצאים קווי אוטובוס לרחבי גוש דן, ירושלים, השרון והדרום ובו עוברים מאות נוסעים ביום, המסוף משמש נקודת מוצא לקווי אוטובוס רבים שמיועדים לציבור החרדי מבני ברק למגוון ערים ומקומות.
קווי אוטובוס במסוף.
🌙 - קו לילה
אבהות (סרט)
אבהות (באנגלית: Fatherhood) הוא סרט דרמה אמריקאי המבוים על ידי פול וייץ, עם תסריט שכתב על ידו ועל ידי דנה סטיבנס, המבוסס על ספר הזיכרונות "שתי נשיקות למאדי", שנכתב על ידי מת'יו לוגלין ויצא לאור בשנת 2011. בסרט מככבים קווין הארט, אלפרה וודארד, מלודי הרד, אנתוני קאריגן, ליל רל האוורי, פול רייזר ודוונדה וייז.
הסרט הופק על ידי סרטי קולומביה, ועלה לשידור בשירות הזרמת המדיה נטפליקס ב-18 ביוני 2021.
תקציר העלילה.
מת'יו לוגלין הוא אלמן טרי, שמוצא את עצמו נאלץ להתמודד עם אחת מהעבודות הקשות ביותר – להיות אב לתינוקת שזה עתה נולדה.
הפקה.
פיתוח וליהוק.
במאי 2015, הוכרז כי צ'אנינג טאטום יככב ויפיק את הסרט, שיבוסס על פי ספר זיכרונותיו של מת'יו לוגלין כאב אלמן. בינואר 2019, הוכרז שקווין הארט יחליף את טאטום בתור השחקן הראשי ומפיק הסרט, שיבוים על ידי הקולנוען פול וייץ עם תסריט שכתב לצדה של התסריטאית דנה סטיבנס. במאי 2019 דווח על ליהוקן של מלודי הרד ואלפרה וודארד לצוות השחקנים של הסרט. ביוני 2019 דווח על ליהוקם של אנתוני קאריגן, ליל רל האוורי, פול רייזר ודברה איורינדה לצוות השחקנים של הסרט, שזכויות ההפקה שלו נרכשו על ידי סרטי קולומביה. ביולי 2019, דווח על ליהוקה של דוונדה וייז לצוות השחקנים של הסרט.
הפצה.
בתחילה, הסרט התעתד לעלות לאקרנים ב-3 באפריל 2020, אך ב-6 בינואר 2020, הוחלט לדחותו ל-8 בינואר 2021. מאוחר יותר באותה שנה, תאריך עלייתו לאקרנים נדחה בשבוע, ל-15 בינואר 2021. עם זאת, ב-30 במרץ 2020 דווח שהוחלט להקדים את עלייתו לאקרנים ל-23 באוקטובר 2020 בעקבות התפרצות מגפת הקורונה. ב-24 באפריל 2020, שוב הוחלט לדחותו ל-2 באפריל 2021, וב-19 בנובמבר 2020, עליית הסרט לאקרנים נדחתה ל-16 באפריל 2021. לאחר מכן, הוכרז כי נטפליקס רכשה מסרטי סוני את זכויות ההפצה הבינלאומיות, ותפיץ אותו דיגיטלית ב-18 ביוני 2021.
מצעד הדגלים
ענבר בזק
ענבר בזק (נולדה ב-10 במאי 1974, י"ח באייר ה'תשל"ד) היא חברת הכנסת מטעם מפלגת יש עתיד. בעבר הייתה מרצה באקדמיה ויועצת עסקית.
ביוגרפיה.
בזק נולדה וגדלה בקיבוץ דן שבאצבע הגליל. היא למדה בבית הספר התיכון עינות ירדן בקיבוץ עמיר. לאחר לימודיה יצאה לשנת שירות מטעם תנועת השומר הצעיר בתל אביב ולאחר מכן שירתה בצה"ל בפלס"ר נח"ל כמדריכת כושר קרבי.
בזק בעלת תואר ראשון בתקשורת ופסיכולוגיה מאוניברסיטת חיפה ומוסמכת משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל במנהל עסקים עם התמחות בשיווק - לימודים אותם סיימה בהצטיינות. במהלך התואר הראשון, למדה שנה באוניברסיטת טקסס באוסטין במסגרת חילופי סטודנטים.
בשנים 2015-2000 כיהנה בתפקידי ניהול שונים בתחום השיווק בחברות תנובה, טבעול וטבע נאות.
ב-2008 היא הקימה חברת ייעוץ בשם "דה מרקט", שהתמחה בייעוץ אסטרטגי לחברות, עסקים וארגונים.
בנוסף, עבדה כמרצה בחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה משנת 2013 ועד כניסתה לכנסת ב-2021.