תוכנית מבצע 'מרקט גארדן' הייתה: תחילה, שלוש דיוויזיות מוטסות של בעלות הברית ינחתו מעבר לקווי הגרמנים בשלושה מוקדים בהולנד. בשלב השני של המבצע כוחות יבשה של בעלות הברית יתקדמו וישחררו שלוש העיירות: איינדהובן (הדיוויזיה המוטסת ה-101) וניימכן (הדיוויזיה המוטסת ה-82), שתיהן של צבא ארצות הברית, וכן את ארנהם (הדיוויזיה הבריטית המוטסת ה-1). אף שלא הושגו כל היעדים במלואם והיו עיכובים רבים בדרך, הדיוויזיות האמריקאיות השיגו יעדיהן. לעומת זאת, הדיוויזיה הבריטית בארנהם כשלה בהשגת יעדיה עקב תקלות במודיעין ובקשר, בגלל מזג אוויר גרוע ובגלל כשלים רבים נוספים - כהגעה מאוחרת של הכוח היבשתי ליעדו. הקרב על ארנהם נוהל בגבורה על ידי הבריטים והיה השראה למספר ספרים וסרטים, כמו גשר אחד רחוק מדי (ספר וסרט). שם פופולרי זה נלקח מאמירתו של המפקד, פרדריק בראונינג, בטרם המבצע: "התוכנית השאפתנית עלולה להתגלות כגשר אחד רחוק מדי" (כשהכוונה לגשר ארנהם).
תפקיד החטיבה הבריטית המוטסת הראשונה (בפיקודו של ג'ון פרוסט) בהגנה העיקשת על חלק הגשר הצפוני, כשאף לא אחת מהיחידות האחרות לא הצליחה להגיע אליהם, והם היו מכותרים במשך ארבעה ימים על ידי הדיוויזיות הגרמניות. אף שהכוח הופגז הוא עמד מול התקפה אחרי התקפה של הנאצים, עד שנשבר בסוף ונכנע. בחלק הקרב האחרון הדיוויזיה המוטסת הבריטית הייתה מכותרת אף היא אך ניצלה הודות למבצע חילוץ של הדיוויזיה ה־101 וכוחות יבשה של בעלות הברית מעברו הדרומי של הריין. במבצע חילוץ זה ניצלו כ־2,500 מחיילי הדיוויזיה, מתוך כ־10,400 שיצאו לקרב. הדיוויזיה לא התאוששה מהקרב ולא חזרה יותר לגודלה המקורי, והיא פורקה לבסוף בנובמבר 1945.
מהצד הגרמני, הצלחתם בקרב ארנהם וכן בעצירת ההתקדמות והשגת יעדי המבצע על ידי בעלות הברית, הביאו להעלאת מורל משמעותית. זאת בשלב בו הורמאכט הגרמני היה עסוק בקרבות נסיגה אל מול התקדמות בעלות הברית, ממזרח (הצבא האדום) וממערב (בעלות הברית המערביות).
רקע.
מבצע מרקט גרדן היה מבצע שאפתני אשר מטרתו הייתה ליצור כיוון התקדמות צפוני, מה שיביא לסיום מהיר של מלחמת העולם השנייה באירופה. כנגד תוכנית הפעולה האמריקאית שכללה התקדמות לכיוון מזרח, מחופי נורמנדי עד ללב גרמניה וברלין, הציעו הבריטים בפיקודו של מונטגומרי את מבצע 'מרקט גרדן' שבו יוצנחו שלוש דיוויזיות מוטסות בשטחי מרכז הולנד, יחזיקו את צירי ההתקדמות ויחכו ארבעה ימים להתקדמות כוחות השריון וחיל הרגלים במעלה הצירים. באופן זה היה אמור להיפתח ציר התקדמות חדש דרך הולנד, מה שהיה אמור להפתיע את הגרמנים ולסיים את המלחמה מוקדם.
תוכנית המבצע הייתה שהדיוויזיה המוטסת ה־101 תנחת, תשתלט ותחזיק את איינדהובן והגשרים בה, הדיוויזיה המוטסת ה־82 הייתה אמורה להשתלט באותו האופן על ניימכן, בעוד שהדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה יחד עם החטיבה הפולנית הייתה אמורה להחזיק את ארנהם. הכוחות המוטסים היו אמורים להחזיק את הערים בזמן שכוחות היבשה של בעלות הברית התקדמו במעלה צירי התנועה, כשהם משלימים את פעולת השחרור ויוצרים מובלעת בעומק הקו הגרמני בהולנד.
התוכנית הבריטית.
הנחיתות וההגנה הבריטיות המתוכננות בארנהם תוכננו בזמן שהדיוויזיה הבריטית המוטסת ה-6 עדיין התארגנה מחדש לאחר מבצע טונגה והלחימה בנורמנדי, המשימה של אבטחת ראש הגשר על הריין הוטלה על הדיוויזיה המוטסת ה-1 בפיקודו של מייג'ור גנרל רוי ארקהרט. הדיוויזיה הורכבה משלוש חטיבות חי"ר (שתי חטיבות צנחנים, חטיבה אחת של כוחות מוטסים בדאונים), ארטילריה תומכת של הרגימנט המוטס הקל ה-1 וסוללות נ"ט ויחידות הנדסה מלכותיות, וכן גורמים תומכים כמו חיל השירות של הצבא המלכותי וחיל הרפואה של הצבא המלכותי. רוב הדיוויזיה לחמה בצפון אפריקה ובסיציליה, במיוחד חטיבת הצנחנים הראשונה והחטיבה המונחתת האווירית הראשונה. זו הייתה הפעם הראשונה שהדיוויזיה נלחמה כמערך שלם. לארקהארט הייתה גם חטיבת הצנחנים הפולנית העצמאית הראשונה בפיקודו. כוחו גם תוגבר באופן משמעותי על ידי כ-1,200 חיילים מגדוד טייסי הדאונים, שיטיסו את חיל הרגלים וכלי הרכב הנישאים בדאונים לארנהם, וסיפקו את המקבילה של שני גדודי חי"ר למבצע. תגבורות קטנות יותר כללו יחידת קומנדו הולנדית וצוותי תקשורת אמריקאים.
הדיוויזיה נדרשה לאבטח את גשרי הכביש, הרכבת והפונטונים מעל ה-Nederrijn בארנהם ולהחזיק אותם במשך יומיים-שלושה עד לשחרור על ידי הקורפוס ה-30. מלכתחילה היה ארקהארט מוגבל מאוד בתכנון המבצע. מפקדת נושאת הכוחות התשיעית של ארצות הברית (מייג'ור גנרל ויליאמס) לא יכלה להנחית את כל הכוחות המוטסים בהטסה אחת. ויליאמס החליט שניתן יהיה לשלוח רק גיחה אווירית אחת ביום, כלומר ייקח שלושה ימים להעביר את הדיוויזיה והבריגדה הפולנית. אזורים מעטים היו מתאימים לנחיתות דאונים וויליאמס נרתע מלשלוח את מטוסיו קרוב מדי לארנהם ולתוך הנ"מ משדה התעופה דילן לאחר ההנחתה. ארקהארט נאלץ לבחור אזורי הצנחה (DZ) ואזורי נחיתה (LZ) עד 13 ק"מ מארנהם, בצד הצפוני של הנהר. עם הצורך לאבטח את הגשרים, הערים ואזורי ההנחתה למטסי האספקה הבאים, המטס הראשון יצטרך להגן על היקף באורך 29 ק"מ בזמן ההמתנה לקורפוס ה-30.
ארקהרט החליט להנחית את חטיבת הצנחנים הראשונה (בריגדיר ג'רלד לאת'ברי) ואת החטיבה המונחתת האווירית הראשונה (בריגדיר פיליפ "פיפ" היקס) ביום הראשון של המבצע, יחד עם מפקדת הדיוויזיה, הרגימנט המוטס הקל ה-1, הארטילריה המלכותית ויחידות ההנדסה המלכותית ויחידות רפואיות. החטיבה המונחתת האווירית הייתה אמורה לנחות על ה-LZs 'S' ו-'Z' ותנוע לאבטח את אזורי ההצנחה ואזורי ההנחתה לצניחה של הימים הבאים, בעוד ששלושת הגדודים של חטיבת הצנחנים יגיעו ל-DZ 'X' ויתקדמו במסלולים נפרדים אל גשרי ארנהם. הגדוד השני (לוטננט קולונל ג'ון פרוסט) יתקדם בדרך הנהר למרכז ארנהם (נתיב האריה) ויאבטח את הכביש הראשי וגשרי הרכבת, כמו גם גשר פונטון ביניהם. הגדוד השלישי (לוטננט קולונל פיץ') יפנה דרך אוסטרבייק לארנהם (נתיב הנמר), יסייע בכיבוש גשר הכביש ויתפוס עמדות במזרח העיר. הגדוד הראשון (לוטננט קולונל דובי) ילך בדרך הנמר מצפון לקו הרכבת כדי לכבוש קרקע גבוהה מצפון ומצפון מערב לארנהם.
את ההתקדמות לארנהם תוביל קבוצת ג'יפים מפלוגת הסיור המוטסת הראשונה (מייג'ור פרדריק גוף) בנתיב הנמר, שינסה לבצע הפיכה על גשר הכביש. ביום השני, חטיבת הצנחנים הרביעית (בריגדיר ג'ון "שאן" האקט) תגיע ל-DZ 'Y', מלווה ביחידות ארטילריה נוספות ושאר חטיבת הנחיתה ב-LZ 'X'. שלושת הגדודים של האקט יתגברו את העמדות מצפון ומצפון מערב לארנהם. ביום השלישי, חטיבת הצנחנים הפולנית העצמאית הראשונה תוצנח מדרום לנהר ב-DZ 'K'. באמצעות גשר הכביש, הם יחזקו את ההיקף ממזרח לארנהם, ויחברו עם הארטילריה שלהם שתוטס בדאונים ל-LZ 'L'. החטיבה המונחתת האווירית הראשונה תיסוג לאחור כדי לחפות על אוסטרבייק בצד המערבי של ההיקף וחטיבת הצנחנים הראשונה תיסוג אחורה כדי לחפות על הצד הדרומי של הגשרים. היחידות הנותרות של הדיוויזיה יתקדמו בעקבות הקורפוס ה-30 בשטח במה שהיה ידוע כזנב הים. לאחר שיגיע הקורפוס ה-30 ויתקדם מעבר לראש הגשר, דיוויזיית חיל הרגלים ה-52 (לולנד) תנחת בשדה התעופה דילן כדי לתמוך בכוחות הקרקע מצפון לנהר הריין. המבצע יתוספק על ידי טיסות יומיות של להק 38 ולהק 46 אשר יבצעו את ההנחתה הראשונה ב-LZ 'L' ביום 2 וההצנחה שלאחר מכן על DZ 'V'.
מודיעין.
לדיוויזיה נאמר לצפות להתנגדות מוגבלת בלבד מצד כוחות המילואים הגרמניים. לא היה צפוי אתגר רציני להפעלתם ולוחמים רבים האמינו שפעילותם תוביל לסיום המלחמה. חלקם - בציפייה לתקופת כיבוש בגרמניה - ארזו ציוד פנאי בערכה או בדאון. קצין המודיעין של בראונינג - מייג'ור בריאן ארקהארט - השיג מידע מקבוצת הארמיות ה-21 בבלגיה ומהתנגדות הולנדית לפיו שריון גרמני קיים סביב ארנהם. המידע היה מגובה בסיור אווירי שהוא הורה להטיס. בראונינג זלזל בו והורה לקצין הרפואה הראשי שלו לשלוח את ארקהארט לחופשת מחלה. SHAEF היה מודע לכך שכמעט בוודאות קיימות שתי דיוויזיות פנצר בארנהם, אך בשל המבצע המתקרב בחר להתעלם מהן. מידע כזה נאסף מיירוטים של אולטרה שלא היה בידי הארמייה המוטסת הראשונה ולכן לא יכול היה להשפיע על החלטות הפיקוד.
כוחות גרמניה הנאצית.
במקרה נבחר אזור ארנהם לאזור מנוחה, התארגנות ואימונים של קורפוס פאנצר אס אס השני בפיקודו של וילהלם ביטריך, אשר הורכב מדיוויזיית פאנצר אס אס העשירית והתשיעית. שתי דיוויזיות אלו הוצאו מקו החזית לאחר שספגו אבדות קשות במהלך המערכה על נורמנדי. מלבד שרידי שתי דיוויזיות האס אס, נמצאו באזור ארנהם גם מספר יחידות גרמניות קטנות יותר, בהם יחידות של בסיסי אימונים.
מהלך הקרב.
17 בספטמבר, הנחיתה והמאמץ לכיוון הגשר.