דמוגרפיה.
האוכלוסייה בסט. יוהאן אין טירול גדלה באופן קבועה, ונכון ל-2012 היא העיירה הגדולה ביותר במחוז, אף יותר מבירת המחוז קיצביהל.
כלכלה.
כלכלת העיירה מתבססת על תיירות, עם למעלה מחצי מיליון תיירים בשנה (העושים את הלילה בעיירה, עוד רבים עוברים דרכה ללא שינה). התיירות היא הן בקיץ והן בחורף בשווה. העיירה מהווה מוקד משיכה עבור תיירות סקי ועוד.
בנוסף, העיירה הפכה בעשורים האחרונים למרכז קניות ועסקים למחוז כולו, כמו גם חברות גדולות שפתחו בעיירה מפעלים ומשרדים.
גם החקלאות המסורתית עדיין תופסת משקל בכלכלת העיירה, על אף הקשיים הרבים בכך.
קלאופטרה סלנה הראשונה
קלאופטרה סלנה (יוונית עתיקה: "η Κλεοπάτρα Σελήνη"; בין 130 ל-135 לפנה"ס - 69 לפנה"ס) הייתה בתו של תלמי השמיני ובתה של אחייניתו קלאופטרה השלישית. היא הייתה אשת שני מלכים מצריים ששניהם היו אחיה: תלמי התשיעי ותלמי העשירי. לאחר מכן השיאה אותה אמה למלך הסלאוקי אנטיוכוס השמיני והיא הפכה למלכת סוריה. מאוחר יותר נשאה לבנה החורג אנטיוכוס העשירי ומלכת סוריה.
שמה המקורי היה סלנה, ועם נישואיה לאחיה תלמי התשיעי, נוסף לה שם המלכות הנשי "קלאופטרה". עם זאת קלאופטרה סלנה לא שימשה בתור שותפה בשלטון, כמו מלכות-אחיות אחרות במצרים.
היא הייתה אמה של ברניקי השלישית מנישואיה לתלמי התשיעי, אמו של תלמי האחד עשר מנישואיה לתלמי העשירי ואמו של אנטיוכוס השלושה עשר מנישואיה לאנטיוכוס העשירי.
ביו-סבר
השוטר מסן טרופז
השוטר מסן טרופז (בצרפתית: Le Gendarme de Saint-Tropez) הוא סרט קולנוע קומי צרפתי שביים ז'אן ז'ירו משנת 1964, בכיכובו של לואי דה פינס. דה פינס מגלם את דמותו של השוטר לודוביק קרושו, קצין בז'נדרמריה בסן טרופה. הסרט גרר ביקורות נלהבות, ובעקבותיו יצאו סרטים נוספים בסדרה 'השוטר מסן טרופז'. חמישה סרטי ההמשך לסרט זה הם: "השוטר בניו יורק" (1965), "השוטר מתחתן" (1968), "השוטר בחופשה (השוטר ממריא)" (1970), "השוטר והחוצנים" (1979) ו"השוטר והשוטרת" (1982).
עלילה.
לודוביק קרושו הוא שוטר (ז’נדרם) המועבר ליחידה המשטרתית בעיירה הצרפתית הקטנה סן-טרופה. במהרה, הז’נדרמים מוצאים את עצמם בפני בעיה גדולה – קבוצה של נודיסטים עקשנים. קרושו מצליח להוציא לפועל תוכנית הגורמת למעצרם של הנודיסטים.
מאוחר יותר, קרושו מגלה כי בתו וחבר שלה גנבו מכונית מוסטנג יקרה וריסקו אותה לתוך תעלה. אף אחד מהם לא יודע כי המכונית בפועל שייכת לכנופיה של גנבים שגנבו ציור של רמברנדט שעדיין נמצא בתא המטען של המכונית. קרושו מצליח לחלץ את המכונית אך רק מאוחר יותר מבין כי החפצים שזרק ממנה (כולל הציור) על מנת לתקן תקר, הם למעשה פריטים יקרים.
בהמשך, אדם המציג את עצמו כבעל הציור חוטף את קרושו.
לבסוף, בתו של קרושו וחבריה מצליחים לנטרל את הכנופיה שחטפה את אביה, והציור מוחזר לבעליו האמיתיים.
כביש 886
כביש 886 הוא כביש אזורי בצפון הארץ, הכביש מחבר בין כביש 89 לכביש הצפון ולישובים על רכס הרי אצבע הגליל.
הכביש מתחיל בצומת עין זיתים שבאזור צפת וממשיך צפונה ועובר דרך יישובי רכס נפתלי עד צומת ישע שם נפגש עם כביש הצפון, משם פונה הכביש מערבה בקטע כביש המשותף לו ולכביש הצפון עד הצומת הראשון בו חוזר הכביש צפונה וממשיך על גבי רכס ההרים עד לקיבוץ משגב עם.
את הכביש חוצים מספר נחלים בהם נחל דישון ונחל קדש.
פרקטוגרפיה
משפחת אלון
משפחת אֵלון היא משפחה ישראלית שכמה מבניה אמנים, רבנים, סופרים ושופטים.
לילי בנקל ברגמן
לילי בנקל-ברגמן היא עיתונאית וסופרת ישראלית.
בנקל-ברגמן החלה את דרכה העיתונאית בעיר רחובות בה נולדה וגדלה, בעריכת המקומון הראשון ברחובות, ובכתיבת מרבית מדוריו (1973).
בתקופת לימודיה (1974-1979) שימשה עיתונאית ביומון "דבר", ובמגזין "משהו" לילדים ולנוער שנערך באותו זמן על ידי עפרה גלברט-אבני. ב-1995 התמנתה לכתבת מדינית ביומון "ידיעות אחרונות" וכהנה בתפקיד זה עד 2002.
את צעדיה הראשונים בכתיבה ספרותית עשתה בליווי אמנון ז'קונט בסדנת הכתיבה שלו, עם פרישתה מעולם העיתונות. בנקל-ברגמן הוציאה שני ספרים: "נסיכת הסטוצים" (2009) ו"ספה זוגית" (2010).
בין כתבותיה הבולטות:
הפשיטה על סקרבורו, הרטליפול וויטבי
הפשיטה על סקרבורו, הרטליפול וויטבי נערכה על ידי הצי הקיסרי הגרמני ב-16 בדצמבר 1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה. במהלך הפשיטה הונחו מוקשים ימיים ימיים סמוך לחופה המזרחי של אנגליה, וכן הופגזו שלוש ערים בחופה המזרחי של אנגליה, סקרבורו (Scarborough), הרטליפול (Hartlepool), ווסט הרטליפול (West Hartlepool) (כיום שתיהן מאוחדות תחת השם של הראשונה) ו-וויטבי (Whitby). בהפגזות נהרגו ונפצעו מאות אזרחים בריטים, ובשבועות שלאחר הפשיטה גבו המוקשים שהונחו קורבנות מן הצי המלכותי הבריטי. הצי הבריטי, למרות עדיפותו הכללית, ולמרות ידיעה מוקדמת על הפשיטה, לא הצליח לפגוע משמעותית בפושטים, לא מעט בשל בעיות בקשר בין הספינות.
רקע.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היו הצי הקיסרי הגרמני והצי המלכותי הבריטי שני ציי המלחמה הגדולים בעולם, בפער ניכר מציי המלחמה האחרים. אוניות הראשה של שני הציים, הדרדנוטים (שכללו את אוניות המערכה וסיירות המערכה), היו עמוד השדרה של שני הציים, ורוכזו כיחידות העיקריות בהן. צי אוניות וסיירות המערכה הגרמניות נקרא צי הים הפתוח (Hochseeflotte), והיחידה הבריטית המקבילה נקראה הצי הגדול (Grand Fleet). הצי הגדול כלל עשרים ושמונה אוניות מערכה מול שש עשרה אוניות מערכה גרמניות; מספר זה אינו כולל את אוניות המערכה פרה-דרדנוט.
עם תחילת מלחמת העולם הראשונה הטילו הבריטים מצור ימי על גרמניה. שני הצדדים - בריטניה וגרמניה - העריכו שבקרב ימי בין שני הציים יהיה לצי הבריטי סיכוי גבוה יותר לנצח, בשל יתרונו המספרי, ולפיכך לא האמינו הגרמנים שיוכלו לשבור את המצור באמצעות קרב ימי. הגרמנים קיוו שהבריטים ינסו לאכוף את ההסגר מקרוב, ואף ינסו לחדור לנמלים ולתקוף בתוכם את הצי הגרמני, כפי שעשו בקרב קופנהגן ב-1801, כאשר הצי הבריטי בפיקודו של הוריישו נלסון חדר לנמל קופנהגן והשמיד בתוכו את הצי הדני. אסטרטגיה כזו יכולה הייתה לשחק לידי הגרמנים, שכן הם קיוו שהבריטים יאבדו אוניות רבות כאשר יתקרבו לחוף הגרמני כתוצאה מפגיעת מוקשים ימיים וטורפדות. בדרך זו, כך קיוו הגרמנים, יישחק היתרון המספרי הבריטי עד לשוויון, שיאפשר התמודדות ימית ישירה.
הבריטים הבינו את הסכנה והחליטו על אסטרטגיה אחרת. הצי הבריטי רוכז בצפון בריטניה, רובו במעגן סקפה פלו שבאיי אורקני, מצפון לסקוטלנד, אם כי שייטת סיירות המערכה רוכזה בנמל לשון הים של פורת', במזרח סקוטלנד. כך חלש הצי הבריטי על כל היציאות מהים הצפוני צפונה ומנע את יציאת הצי הגרמני אל האוקיינוס האטלנטי דרך הים הצפוני. צי הים הגרמני הגדול מצא עצמו לכוד בבסיסיו, מנוטרל מפעילות. מכיוון שהבריטים לא התקרבו לחוף הגרמני, היה על הצי הקיסרי הגרמני לנסות דרך אחרת. הכיוון החדש שהלך והתגבש בפיקוד הצי הגרמני היה ייזום פעולות שבהן יבודדו וישמידו יחידות קטנות של הצי הבריטי, כך שלאחר כמה התנגשויות כאלה יוכלו להגיע קרוב יותר לשוויון מול הצי הבריטי.
פעולה ראשונה מסוג זה הייתה הפשיטה על ירמות', ב-3 בנובמבר 1914. יחידה של צי הים הפתוח, שכללה 3 סיירות מערכה, סיירת משוריינת אחת וארבע סיירות קלות, הפגיזה את גרייט ירמות' והניחה מוקשים. לבריטים נגרם נזק מועט, אם כי צוללת בריטית אחת טבעה, ממוקש גרמני או בריטי. למרות שלא השיגה תוצאות משמעותיות הדגימה הפעולה, לדעת הגרמנים, את הפוטנציאל של פשיטות על חופי בריטניה.
ב-28 באוגוסט 1914 התחולל הקרב הימי הראשון במלחמה, קרב מפרץ הלגולנד. במהלך הקרב חדרו משחתות וסיירות קלות בריטיות, ובהמשך גם סיירות מערכה בריטיות, למפרץ הלגולנד, סמוך לחוף הגרמני. בקרב שהתפתח הטביעו הבריטים שלוש סיירות קלות ומשחתת של הצי הגרמני, במחיר אבדות קלות מאוד מבחינתם - סיירת קלה אחת שנפגעה. התוצאה החשובה ביותר של הקרב, מבחינת הגרמנים, הייתה ההשפעה על הקייזר. וילהלם השני הורה לצי להימנע מעימותים העלולים להביא לאבדות גדולות, וראש המטה הכללי של הצי הקיסרי הגרמני, אדמירל הוגו פון פול, הודיע למפקד צי הים הפתוח, פרידריך פון אינגנול, שהקייזר דורש שכל פעולה מכריעה תאושר על ידו מראש. עם זאת, הקייזר לא שלל פעולות של סיירות המערכה.
תכנון הפעולה.
אדמירל פרנץ פון היפר, מפקד שייטת סיירות המערכה, היה להוט לצאת לפעולה נוספת. ב-8 בנובמבר, חמישה ימים בלבד לאחר הפשיטה על ירמות', הציע היפר פשיטה על נתיבי השיט המסחרי הבריטי בסקאגרק (Skagerrak), מצר הים המפריד בין דנמרק לשוודיה ונורווגיה ומהווה את הכניסה ל. היפר סבר שהבריטים העבירו את סיירות המערכה שלהם דרומה בעקבות הפשיטה על ירמות', ופגיעה באוניות סוחר בריטיות בסקאגרק תערער את היערכות הבריטים ותחייב אותם לשלוח למקום תגבורות. היפר הציע לארוב לתגבורות הצפויות על ידי צוללות שיארבו לאוניות הבריטיות.