שפלן כמעט שלא הייתה מוכרת בארצות הברית עד שהמלחין הניו זילנדי גראם רוול השתמש בקול שלה לפסקול שכתב לסרט המדע הבדיוני "הכוכב האדום" ("Red Planet"). הם שיתפו פעולה אחר כך שוב באלבום השני שלה, "Etterna", כשרוול מפיק את כל השירים שלה. אלבום זה נכתב תוך כדי הפרת החוזה שלה עם הוצאת התקליטים פנדרגון (Pendragon Records), הבעלים של הסימן המסחרי "אמה שפלן", שהיה להם חוזה להפקת שישה אלבומים עם הזמרת.
אמה שפלן הופיעה מספר פעמים בישראל, הפעמים האחרונות היו בנובמבר 2009, כשבחרה בישראל לפתוח את מסע ההופעות שלה "Macadam Flower Tour" על שם תקליטה האחרון,בדצמבר 2015 וכן בחול המועד פסח בחודש אפריל 2019 כשבמופע זה עידן רייכל שר כמה שירים עמה.
הצלחה במועדוני לילה.
השיר Spente Le Stelle (איטלקית – "הכוכבים כבים") עבר רמיקס על ידי יומנדה (Yomanda) ב-1999, ויצא לאור כתקליט סינגל ויניל בחברת התקליטים EMI Pendragon Records בצרפת. מאוחר יותר יצא הסינגל בחברת התקליטים Radikal Records בארצות הברית, והשיר הפך ללהיט בין לילה במועדוני לילה ברחבי המדינה, בייחוד אלו המשרתים לקוחות להט"בים. השיר היה להיט גם במסיבות הרייב. נכון ל-2009 נוהגים עדיין DJ רבים להשמיע אותו.
סאימה
הסאימה (בלטבית: Saeima) הוא בית המחוקקים והנבחרים הלטבי.
הסאימה מונה כ-100 מושבים הנבחרים בבחירות ישירות על ידי העם כל 4 שנים, בדרך כלל בשבת הראשונה של חודש אוקטובר. מערכת הבחירות האחרונות נערכה בספטמבר 2011. בבחירות הפרלמנטריות אחוז החסימה הוא 5% מתוך סך הקולות.
יושב-ראש הסאימה הנוכחי הוא סולביטה אבולטיניה מטעם מפלגת העידן החדש, מאז 2010.
בידי נשיא לטביה עומדת האפשרות לפזר את הסאימה ולהכריז על הקדמת הבחירות הפרלמנטריות. הליך זה כרוך בסיכון פוליטי משמעותי לנשיא, לרבות הסיכון של אובדן משרתו. נשיאי לטביה מעולם לא פיזרו את הסאימה.
אנדריאה פיזאנו
אנדריאה פיזאנו (באיטלקית: Andrea Pisano ;1290–1348) הידוע גם כאנדריאה דה פונטדרה (באיטלקית: Andrea da Pontedera), פסל ואדריכל איטלקי.
חייו.
פיזאנו, יליד פונטדרה, קיבל את הכשרתו הראשונית בסדנה של מינו די ג'ובאני. בהמשך עבד עם ג'וֹטו וסגנון עבודתו הושפע בעיקר ממנו. ב-1340, לאחר מותו של ג'וטו, מונה אנדריאה פיזאנו במקומו כמנהל הבניה של הדואומו של פירנצה. ב-1347 מונה כמנהל הבניה של קתדרלת אורבייטו.
יצירתו המפורסמת ביותר היא תבליטי הנחושת בדלתות הדרומיות של הבפטיסטריום של פירנצה – 1336.
בין תלמידיו היו אנדריאה די סיונה (Andrea di Cione) ולדעת חלק מהחוקרים גם ג'ובאני די בלדוצ'יו (Giovanni di Balduccio).
אנדריאה פיזאנו נפטר באורבייטו בשנת 1348 ממחלת הדבר.
ביוגרפיה של אנדריאה פיזאנו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר, מהדורת 1568, כרך שני עמוד 157.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1804
הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1804 היו הבחירות החמישיות בארצות הברית. הן התרחשו מיום שישי, ה-2 בנובמבר, עד ליום רביעי, ה-5 בדצמבר 1804. הן העמידו את הנשיא הדמוקרטי רפובליקני המכהן תומאס ג'פרסון מול הפדרליסט צ'ארלס קוטוורת' פינקני, שהיה המועמד לתפקיד סגן הנשיא תחת ג'ון אדמס 4 שנים קודם לכן, גיבור מלחמת העצמאות האמריקנית והשגריר בצרפת. ג'פרסון הביס את פינקני בקלות וכך סגנו, ג'ורג' קלינטון, הפך לסגן הנשיא. קלינטון היה הסגן של ג'פרסון ושל יורשו, ג'יימס מדיסון.
בחירות 1804 היו הבחירות הראשונות שהתקיימו לאחר העברת התיקון ה-12 לחוקת ארצות הברית, שהפריד בין בחירת הנשיא לסגנו. לפי החוקים של התיקון ה-12, האלקטורים היו צריכים להפריד בין בחירתם לתפקיד הנשיאות לבין בחירתם את המועמד לסגן הנשיא. לפני כן, האלקטורים הצביעו לנשיא, והמועמד לנשיאות שהגיע למקום השני מונה לסגן הנשיא.
הניצחון של ג'פרסון בהפרש של 45.6 אחוזים (הוא זכה ב-72.8% לעומת יריבו שזכה ב-27.2%) הוא ההפרש הגדול בהיסטוריית הבחירות לנשיאות ארצות הברית, בהן היה יותר ממועמד אחד. עם ניצחונו בבחירות אלו, ג'פרסון הפך לסגן הנשיא הראשון בהיסטוריה האמריקנית שנבחר לנשיאות ונבחר גם בפעם השנייה, הישג שרק ריצ'רד ניקסון הצליח להשיג ב-1968 וב-1972.
רקע.
אף על פי שהבחירות הקודמות היו צמודות, ג'פרסון זכה לפופולריות במהלך כהונתו. הסחר האמריקני שגשג בעקבות ההפסקה הזמנית במלחמות הנפוליאוניות באירופה, ורכישת לואיזיאנה גם נחשבה להישג.
מועמדים.
מועמדים דמוקרטים-רפובליקנים.
האספה של הרפובליקנים שהיו חברי הקונגרס בחרה במועמדים. אף אחד לא פקפק במועמדותו של ג'פרסון, והבעיה האמיתית הייתה מי יחליף את סגן הנשיא לשעבר, ארון בר. לבר הייתה ממילא מערכת יחסים עכורה עם ג'פרסון, אבל לאחר שחיסל בדו-קרב את אלכסנדר המילטון, כל סיכוייו להיבחר שוב התאפסו. המושל ג'ורג' קלינטון מניו יורק נבחר במקום.
מועמדים פדרליסטים.
הפדרליסטים בחרו בפינקני ובסנאטור לשעבר, רופוס קינג מניו יורק, כדי להתמודד מול ג'פרסון וקלינטון.
בחירות כלליות.
ההתקפה על המדיניות של ג'פרסון הייתה חסרת טעם. הניצחון של ג'פרסון היה סוחף, והוא אף ניצח באזור ניו אינגלנד הפדרליסטי. פינקני ניצח רק בקונטיקט ובדלאוור.
איגוד ITS
איגוד ITS (Intelligent Transportation Systems; בעברית: מערכות תבוניות לתחבורה, או מת"ת בר"ת) מהווה, כלשונו, "קבוצה של בעלי עניין לקידום שילוב הטכנולוגיות חכמות במערך התחבורה".
היסטוריה.
איגוד ITS הראשון שהוקם הוא איגוד ITS אמריקה, בשנת 1991. האיגוד קם כארגון ללא מטרות רווח ששם לו למטרה לקדם את הטמעתן של טכנולוגיות תחבורה חכמות במערך התחבורה האמריקאי. האיגוד שם לו למטרה להביא להגברת הבטיחות של כל משתמשי הדרך (נהגים, נוסעים והולכי רגל) ולהגביר את יעילות התחבורה בארצות הברית.
לאחר מכן הוקמו איגודי ITS נוספים במדינות שונות ששמו לעצמן את אותן מטרות. כיום האיגוד פועל בכמעט חמישים מדינות ברחבי העולם.
מדינות בהן פועל האיגוד.
איגודי ITS קיימים במדינות רבות המפורטות להלן:
כמו כן ישנו איגוד ITS של האיחוד האירופי (הנקרא "ארטיקו" – Ertico), איגוד של הליגה הערבית ואיגוד של העיר הונג קונג.
שם האיגוד הוא לפי המדינה בה פועל האיגוד. לדוגמה, האיגוד בישראל נקרא "איגוד ITS ישראל".
נכון להיום אין איגוד ITS עולמי, וכל איגוד ארצי פועל באופן עצמאי, אם כי קיימים שיתופי פעולה בינלאומיים, כמו שיתופי פעולה בין ITS ישראל, ITS אמריקה, ארטיקו ועוד. כמו כן נערכים מדי פעם כנסי ITS עולמיים המארחים את האיגודים מכל העולם.
פעולות.
האיגוד מורכב מאנשים שונים: יזמים פרטיים, מפתחי מערכות תבוניות לתחבורה, מוסדות אקדמיה וגופי מחקר, חברות פרטיות, אנשי ציבור ובעלי עניין נוספים בתחום התחבורה.
האיגוד אינו מפתח מערכות תבוניות לתחבורה בעצמו, אלא מסייע בשילובן במערכי התחבורה השונים.
האיגוד בודק, חוקר ועוזר בפיתוח של טכנולוגיות שונות בתחום שאמורות לשפר את תחום התחבורה על נגזרותיו השונות: בטיחות, שירות, יעילות ועוד. כמו כן הוא גם מקטלג טכנולוגיות שונות, וקובע האם הן יכולות, לדוגמה, לשמש כאמצעי בטיחות.
מעבר לכך, מארגן האיגוד כנסים וימי עיון לאנשי מקצוע כגון קציני בטיחות בתעבורה, מפתחי טכנולוגיות בתחום, מנהלי ציי רכב ועוד אנשים העובדים בתחום. כמו כן, האיגוד משתתף בדיונים בתחבורה בוועדות הפרלמנטריות כמומחים ויועצים לתחום הטכנולוגיה בתחבורה. לדוגמה, איגוד ITS ישראל משתתף בוועדת המדע והטכנולוגיה.
האיגוד גם מקבץ מידע על טכנולוגיות מת"ת, והקים פורטל המרכז מידע בנושא וגם קטלוג של טכנולוגיות מת"ת שונות.
תחומי פעולה.
האיגוד פועל בפיתוח טכנולוגיות בתחומים הבאים:
בישראל.
איגוד ITS ישראל הוקם בפברואר 2008. בניגוד למטרות שצוינו קודם של איגוד ITS אמריקה, מטרות איגוד ITS ישראל מעט שונות ומכוונות יותר למערך התחבורה הישראלי. המטרות, כלשון האיגוד, הן:
בשנת 2017 הצטרף האיגוד ללשכת המהנדסים האדריכלים והאקדמאים במקצועות הטכנולוגיים בישראל.
מאז פועל במסגרת זו ומקיים כנסים, ימי עיון, קורסים, מיטאפים, סדנאות ופרויקטים ייחודיים וביניהם MaaS .
האיגוד מנוהל כיום על ידי ועד מנהל המורכב ממתנדבים, רובם ככולם אנשי ITS על תחומיו השונים. יושב ראש האיגוד הוא אור עמרי.
פעולות ותרומות.
מבין פעולותיו ותרומותיו העיקריות של הארגון ניתן למנות:
שיתופי פעולה.
מעבר לשיתופי פעולה עם איגודי ITS אחרים ועם גורמים ממשלתיים, משתף האיגוד פעולה עם גופים נוספים:
בוכארה
אלפונס קאר
ז'אן-בטיסט אלפונס קאר (בצרפתית: Jean-Baptiste Alphonse Karr; 24 בנובמבר 1808 - 29 בספטמבר 1890) היה סופר ועיתונאי צרפתי.
אלפונס קאר נולד בפריז, למד בקולז' בורבון שבעיר והפך למורה באותו קולז'. ב-1832 פרסם את הרומן הראשון שלו "תחת עצי הטיליה" שנשא אופי אוטוביוגרפי. בעקבות רומן זה החל לפרסם מאמרים בעיתון "לה פיגארו". הנובלה "שעה אחת מאוחר מדי" הופיעה ב-1833, ואחריה הופיעו רומנים נוספים בעלי אופי אוטוביוגרפי.
ב-1836 השתתף בכתב עת לספרות בשם "יומן פריז" שנוסד על ידי אונורה דה בלזאק ונסגר אחרי שישה חודשים. באותה שנה פרסם את הרומן "סיפור הרומאים של אטרטה" - מה שגרם לפרסומם של צוקי אטרטה בנורמנדי שהפכו לאתר ציור שהתחבב על ציירים רבים ובהם קלוד מונה וגוסטב קורבה.
ב-1839 הפך לעורך העיתון "לה פיגארו", שבו כתב מאמרים רבים. באותה שנה ייסד ירחון סאטירי בשם "הצרעות" שהופיע עד 1849. אמרותיו הפכו לשם דבר. לדוגמה: "ככל שזה משתנה, זה נשאר אותו דבר". כאשר הוצע לבטל את עונש המוות אמר: "הבה נניח לרוצחים לעשות את הצעד הראשון."