את דרכו החל רבי משה גולדמן כתלמידם של מי שהיו גדולי תנועת החסידות בדורם, הוא נמנה עם תלמידם המובהקים של רבי לוי יצחק רוסקוב מברדיצ'ב, לאחר מכן החל ללמוד אצל הרב מרדכי מנעשכיז ובסוף ימי בחרותו היה תלמידו של רבי יעקב יצחק הלוי הורוביץ.
בניגוד לשאר אחיו סירב הרב משה גולדמן לכהן כאדמו"ר עם פטירתו של אביו, הרב יחיאל מיכל יונגרלייב בכ"ה אלול ה'תקמ"א. אחיו היו מייסדי החצרות יאמפולה, ראדוויל, קרעמניץ וזבוריזש. בעקבות לחצים מצד מורו ורבו של הרב משה הוא הסכים לבסוף למלא את מקום אביו, בתחילה ישב בעיר מזריטש שבאוקראינה ולאחר מכן עבר לזוועהיל שם הקים את חצרו וייסד את חסידות זוועהיל.
בי' אייר ה'תקצ"א נפטר הרב משה גולדמן ואת מקומו מילא בנו, הרב יחיאל מיכל גולדמן שהוכתר לכהן כאדמו"ר השני לזוועהיל.
משפחתו.
רבי משה גולדמן נישא לרבנית חיה סריל ז"ק, בת הרב דוד ז"ק אב"ד גרובוביץ, בן הרב אברהם ז"ק משוגרוד. בניהם:
משה דוד טייטלבוים
רבי משה דוד טייטלבוים (ה'תרט"ו - כ"א באדר ב' ה'תרצ"ה) בן לשושלת הרבנים של משפחת טייטלבוים, היה רב העיירה מודיור-לופוש שברומניה.
תולדותיו.
נולד ברומניה בשנת ה'תרט"ו לרבי ישראל יעקב יוקיל טייטלבוים (רבה הראשי של וואלווא) ולהענדל בתו של רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים הייטב לב. בצעירותו היה תלמידם של סבו ה"ייטב לב" ושל רבי חיים הלברשטאם מצאנז. נישא לחיה בתו של רבי אריה לייבוש הלברשטאם רבה של דוקלא.
לאחר נישואיו כיהן כמה שנים כרב בעיר צאנז, ובשנת ה'תרמ"ב החל לכהן כרבה של מודיור-לופוש. במודיור-לופוש עמד בראשות ישיבה בת כמאה בחורים. בסוף ימיו היגר לארצות הברית שם כיהן כאדמו"ר מוואלווא.
הוציא לאור את ספרו של סבו יטב לב. נפטר בכ"א באדר ב' ה'תרצ"ה.
משה הגר (שאץ ויז'ניץ)
רבי משה הגר (ה'תרכ"ג–ט' באייר ה'תרפ"ו) היה האדמו"ר הראשון בשושלת חסידות שאץ ויז'ניץ.
ביוגרפיה.
נולד בוויז'ניץ שבבוקובינה לרבי ברוך הגר, האדמו"ר השני מוויז'ניץ, ולצפורה, בתו של רבי אריה ליב שפירא מזיטומיר (בן רבי שמואל אברהם אבא שפירא מסלאוויטא). נישא לחוה, בתו של רבי אברהם יהושע השיל ממז'יבוז'. עם פטירת אביו בכ' בכסלו ה'תרנ"ג החל רבי משה לכהן כאדמו"ר בעיר שאץ.
רבי משה נפטר בט' באייר ה'תרפ"ו.
חסידות שאץ-ויז'ניץ הקיימת כיום איננה קשורה ישירות לרבי משה הגר. בשנת ה'תשל"א הכתיר רבי אליעזר הגר מסערט ויז'ניץ את אחיינו רבי מנחם דוד הגר לכהן כאדמו"ר משאץ-ויז'ניץ כממשיך דרכו של רבי חיים, האדמו"ר השני בשושלת שנפטר ללא צאצאים.
משה הלברשטאם (שינאווא)
רבי משה הלברשטאם (ט' באב ה'תר"ב – י"ב בחשון ה'תרע"ט), היה אדמו"ר חסידי, השני בשושלת חסידות שינאווא.
ביוגרפיה.
רבי משה נולד בגליציה בט' באב ה'תר"ב לרבי יחזקאל שרגא הלברשטאם (מייסד חסידות שינאווא ובנו של רבי חיים הלברשטאם מצאנז) ולדבורה בתו של רבי מרדכי זילברשטיין מהולושיץ (חתנו של רבי אריה לייב ליפשיץ (האריה דבי עילאי). התייתם מאמו בגיל צעיר ולכן נשלח ללמוד אצל רבי משה אונגאר מצאנז לעודדו ולרוממו. נישא לרבנית הלברשטאם, אלמנת אחיו רבי נפתלי הלברשטאם (נפטר תרכ"ד), וזאת לאחר ברכת סבו שהנישואים יהיו כסגולה לבנים טובים. עם פטירת אביו בו' בטבת ה'תרנ"ט הוכתר לממלא מקומו וכונה "הרב הצעיר משינאווא". לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמלט רבי משה לווינה, בירת אוסטריה, ובתומה חזר לצאנז עיר אבותיו.
רבי משה מלידתו ידע חולי וחולשה, במיוחד במעיו ולא היה יכול לעכל את מאכליו ותמיד היו מניחים לו קערה ליד להקיא ישר את האוכל שאכל. בנוסף לכך נהג בקדושה ובפרישות גדולה ולא היה ישן יותר מחצי שעה ברציפות. אביו רבי יחזקאל אמר עליו שאינו זקוק לסיגופים, וסביו רבי חיים אמר עליו שקל לו להיות ירא שמיים מכיוון שאין בו גשמיות וכולו רוחניות. נפטר בי"ב בחשון ה'תרע"ט בצאנז ונטמן לצד סבו באוהל אדמו"רי צאנז. בנו רבי אריה לייבוש מילא את מקומו
משה טברסקי
רבי משה טברסקי (מכונה גם המגיד מקוריסטשוב; ה'תקמ"ט - י"ח בטבת ה'תרכ"ו) אדמו"ר חסידי מייסד חסידות קוריסטשוב.
ביוגרפיה.
רבי משה נולד לרבי מרדכי טברסקי (המגיד מצ'רנוביל) ולחיה שרה בתו של רבי אהרן מקארלין. נישא בזיווג ראשון לחנה בתו של רבי יעקב יוסף מאוסטראה, ובזיווג שני נישא לבתו של רבי צבי אריה לנדא מאליק. עם פטירת אביו בכ' באייר ה'תקצ"ז סירב רבי משה לכהן באדמורו"ת והסביר זאת כי איננו כשיר ואיננו ראוי דיו כדי למלא את מקומו של אביו. אך למעשה כעבור זמן עזב רבי משה את צ'רנוביל וייסד את חצרו בעיר קוריסטשוב לצד אחיו שייסדו את החצרות: רחמסטריווקה, טאלנה, סקווירה, צ'רקס וטריסק. ובכך היה האדמו"ר הראשון בשושלת.
רבי משה נפטר בי"ח בטבת ה'תרכ"ו ונטמן בקוריסטשוב. את מקומו מילא בנו בכורו רבי מרדכי כהאדמו"ר השני בשושלת.
משה יהודה ליב שפירא
הרב משה יהודה לייב שפירא (תרי"ג, 1853 - ב' בחשוון תרע"ז, 1916) כיהן ברבנות ואדמו"רות בבייטש, סאסוב וסטריז'וב. בנו של רבי שלמה שפירא, אבי חסידות מונקאטש.
תולדותיו.
נולד בסטריז'וב לרבי שלמה ולחיה פרומא רבקה בתו של רבי יקותיאל שמלקה ערבליך בנו של רבי משה לייב מסאסוב. סבו רבי אלעזר שפירא ואחריו אביו כיהנו ברבנות העיר סטריז'וב. בשנת תרל"ב (1872) נישא לחנה בתו של רבי ברוך מגורליץ ולאחר חתונתו אכל קעסט אצל אבי חותנו, רבי חיים מצאנז. היה מרבה בסיגופים.
כיהן ברבנות בייטש, ולאחר מכן עבר לכהן ברבנות סאסוב. בזמן שהותו בסאסוב עזב אביו, שלא היה מרוצה מהקהילה, את סטריז'וב ועבר למונקאץ' שם הקים את חצרו. בני הקהילה ניסו להציע את התפקיד לרב משה לייב אך הוא סרב. עקב זאת פנו בני סטריז'וב אל הרב אלתר זאב הורוביץ (צאצא לאדמו"רי מעליץ), נינו של הרב נפתלי צבי מרופשיץ שכיהן ברבנות העיר, לכהן ברבנות העיר. הרב אלתר זאב קיבל את התפקיד אך לאחר מספר שנים הגיע הרב משה לייב לעיירה. אוהדיו של רבי שלמה שפירא רצו שרבי משה לייב יכהן ברבנות ופנו לדין תורה בנושא. למעשה לא נעשתה הכרעה והרבנים נשארו חלוקים בדעותיהם. השלטונות הכירו ברבי אלתר זאב, ולרבי משה לייב היה בית כנסת נפרד.
בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה. נפטר בב' בחשוון תרע"ז. בנו וממלא מקומו רבי נחמיה הצליח להעביר את גופתו למונקאץ'.
ילדיו היו, חיה חאשע אשת הרב שלמה טייטלבוים ראב"ד ריגליץ (בן רבי יוקל מוואלווא), יוטא אשת הרב אלטר אליעזר הורוויץ מבייטש ובשנית אשת הרב נתן דוד רבינוביץ מפארציווא, מינדל אשת קרובה הרב ישראל חיים שפירא רבה של בירטש, פעסיל אשת הרב משה צבי הלוי רוטנברג מביליאן, מלכה נחמה ורבי נחמיה ממלא מקום אביו ברבנות ואדמו"רות.
על שמו נקרא רבי משה יהודה לייב רבינוביץ', האדמו"ר ממונקאטש.
משה יצחק גווירצמן
משה יצחק גווירצמן (כונה: רבי איציק'ל) (י"ב בטבת ה'תרמ"ב ינואר 1882 – י' בתשרי ה'תשל"ז אוקטובר 1976) היה מייסד חסידות פשעווארסק ואדמו"רה הראשון באנטוורפן שבבלגיה.
שושלת משפחתו.
רבי משה יצחק גווירצמן נולד בי"ב בטבת ה'תרמ"ב בעיר גורליץ בגליציה לחנה בריינדל ולרבי נפתלי אלימלך גווירצמן שהיה נינו של רבי אלימלך מליז'נסק ("הנועם אלימלך"'). סבו, הרב אברהם גווירצמן הוא אביה של הרבנית שיינדל, אשתו החמישית של הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם אדמו"ר משינאווא.
רבי איציק'ל נישא לרבנית רחל, בתו של הרב ישכר דב הכהן גלאנץ, נכדו של הרב אריה לייב ליפשיץ (בעל אריה דבי עילאי) משינובה. לרבי איציק'ל ולאשתו נולדו ארבעה ילדים, אשתו נפטרה בכ"ד תמוז ה'תרפ"ו. בנו, שתי בנותיו, בעליהן משפחתם נספו בשואה. בתם אלטע בינא ובעלה רבי יעקב לייזר ברחו לסיביר וניצלו.
חסידות פשעווארסק.
בשנת ה'תרמ"ו עבר אביו על פי ציווי הרב משינאווא לגור בעיר שינאווא. בבגרותו למד בישיבת העיר טארנע בראשות הרב משה אפטער, אליה נשלח על ידי דודו הרב יחזקאל שרגא משינאווא. לאחר נישואיו עבר לגור בעיר פשעווארסק שבפולין, ומאז נקרא האדמו"ר מפשעווארסק. בפרוץ מלחמת העולם השנייה הגלה לסיביר ברוסיה, לאחר השואה חזר לקראקא שבפולין ובכסלו שנת ה'תש"ט עבר להתגורר בפריז שבצרפת. בחודש אדר א' ה'תשי"ז התיישב ר' איציק'ל באנטוורפן שבבלגיה, באנטוורפן נהיה ר' איציק'ל אדמו"ר החסידי, וכיהן כנשיא כולל גליציה-חבת ירושלים. והיה נקרא האדמו"ר מפשעווארסק על שם העיירה ממנה הגיע.
הרב גווירצמן היה לאדמו"רה הראשון של החסידות. בי' בתשרי, באמצעו של יום הכיפורים ה'תשל"ז נפטר לאחר 43 שנות אדמו"רות. הוא נטמן בבית העלמין היהודי פיטע בהולנד ועל מקום קבורתו הוקם אוהל ציון. לאחר פטירתו הכתירו חסידיו (ובראשם רבי אלחנן היילפרין מרבני לונדון) את חתנו, בעל בתו אלטא בינה, הרב יעקב לייזר (כונה רבי יענק'לה) כאדמו"ר החסידות. אחריו ממלא את מקומו באדמו"רות בנו רבי לייבוש לייזר.
דברי תורתו, סיפוריו והנהגותיו יצאו בספר "שיח יצחק". תולדותיו בספר "רועה אבן ישראל".
משולם זוסיא השיל
רבי משולם זוסיא השיל (ה'תקע"ג - ג' באלול ה'תרכ"ד) היה אדמו"ר חסידי. השלישי בשושלת אפטא-זינקוב.
ביוגרפיה.
נולד בזינקוב לרבי יצחק מאיר השיל, האדמו"ר השני מאפטא-ז'ינקוב, ולמירל בת רבי חיים יעקב שטרום מדוקלה. נישא לסימא בת רבי ישראל חתנו של רבי משה צבי מסאווראן ושימש לאחר נישואיו כמגיד מישרים בזינקוב. עם פטירת אביו בא' באדר ה'תרט"ו התמנה לאדמו"ר השלישי מאפטא-זינקוב. בשנת ה'תרכ"ג הדפיס את ספרו של סבו רבי אברהם יהושע השיל מאפטא וקראו בשם "אוהב ישראל".
רבי משולם זוסיא נפטר בג' באלול ה'תרכ"ד. את מקומו מילא במז'יבוז' בנו בכורו רבי אברהם יהושע השיל כאדמו"ר הרביעי מאפטא-זינקוב, ובנו הצעיר רבי חיים מנחם השיל מילא את מקומו ברבנות זינקוב, אך לא כיהן כאדמו"ר.