בשנת 2014 שיחק דייוויס בתפקיד הראשי בעיבוד הבימתי של הרומן התפוז המכני. בתחילה הוא לוהק רק לסיבובי ההופעות בנורווגיה וסינגפור, ב-2014 וב-2015 בהתאמה. הפרסום כי המחזה אמור לעלות בסינגפור עורר עניין תקשורתי רב, שכן כל הפקות התיאטרון של הקלאסיקה הדיסטופית של אנתוני ברג'ס נאסרו במדינה במשך למעלה מ-30 שנה. חלק ניכר מהקידום והשיווק של התוכנית התרכז בצוות השחקנים של ההפקה בלבד, ומבנה הגוף השרירי של דייוויס לא נעלם מעיניהם, כשמגזין "8 Days" מציג אותו בתור הגבר היפה ללא חולצה של השבוע, לקראת מופע הפתיחה. מופע הבכורה במדינה התקיים בתיאטרון אספלנדה ב-4 בנובמבר 2015. המהדורה הסינגפורית של מגזין אסקווייר קיימה ראיון בן ארבעה עמודים עם דייוויס.
בשנת 2014 שיחק דייוויס בתפקיד הראשי במחזה דרקולה , שהוצג בפסטיבל הפרינג' באדינבורו. באותה שנה שיחק גם במחזה "שייקספיר מאוהב" שהייתה מועמדת לפרס אוליבייה .
ביוני 2019, פורסם כי דייוויס לוהק לשחק בסדרת אמזון פריים, ציידים בכיכובו של אל פצ'ינו. דייוויס גילם בסדרה את טוביאס.
דייוויס הופיע במספר סדרות וסרטי טלוויזיה, בהם , ' נפגעים, , הוליאוקס ועדות אילמת, . הוא גילם את התפקיד של אנדרו קינג במותחן הבריטי "King of Crime" שיצא בסוף 2018.
חיים אישיים.
דייוויס מנהל מערכת יחסים עם השחקנית רייצ'ל ברייט, הידועה בעיקר בזכות משחקה בסדרת הטלוויזיה "איסטאנדרס", מאז 2014. הם היו אמורים להתחתן באוקטובר 2020, אך החתונה נדחתה בשלוש הזדמנויות עקב מגבלות נגיף הקורונה. בני הזוג נישאו לבסוף במועדון הגראוצ'ו בלונדון ב-10 ביולי 2021.
ביוני 2021, דייוויס וברייט הופיעו שניהם יחד בפרק של סדרת הטלוויזיה הולבי סיטי.
Fulenn
Fulenn (בעברית: ניצוץ) הוא סינגל מאת הצמד המוזיקלי הצרפתי - ברטוני אלוון ואהז. השיר יצג את צרפת באירוויזיון 2022 בטורינו וזכה במקום ה־24 בגמר, לאחר שזכה בקדם הלאומי הצרפתי c'est vous qui décidez !
לפני האירוויזיון.
France 2 פתחה את תקופת הגשת השירים לאירוויזיון ב-21 ביוני 2021 על מנת שאמנים וכותבי שירים יוכלו להגיש את הצעותיהם, עד המועד האחרון ב-24 באוקטובר 2021. השירים נדרשו להכיל לפחות 70% שפה צרפתית או שפה אזורית עם סגירת המועד האחרון, קיבלה קיבלה הרשות 3,000 הגשות. 12 המועמדים שנבחרו להתחרות בגמר הלאומי הוכרזו ב-16 בפברואר 2022. אחד מהשירים היה "Fulen" ויחד עם 11 השירים האחרים צפוי היה להתחרות בקדם הלאומי הצרפתי c'est vous qui décidez ב-5 במרץ.
Fulenn עלה לשלב השני בגמר, ולבסוף גם ניצח את התחרות עם 222 נקודות ובכך נבחר לייצג את צרפת באירוויזיון 2022 בטורינו. זו הפעם השנייה ששיר בשפה הברטונית יתחרה בתחרות.
באירוויזיון.
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. כיוון שצרפת חברה בחמש המדינות הגדולות, היא תעפיל לגמר אוטומטית. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות, כך ששירים דומים לא ישובצו בסמוך זה לזה. צרפת הופיעה שישית, לפני נורווגיה ואחרי שווייץ.
ניקולאי גה
ניקולאי גה (ברוסית: Николай Ге; 27 בפברואר 1831 - 13 ביוני 1894) היה צייר רוסי ריאליסטי. הוא התפרסם בזכות יצירותיו בנושאים היסטוריים ודתיים.
ראשית חייו.
ניקולאי גה נולד בוורונז' למשפחת אצולה רוסית. סבו שהיה אציל צרפתי שהיגר לאימפריה הרוסית במהלך המאה ה-18 והתחתן עם אישה רוסייה. אמו של גה מתה כשהיה בן שלושה חודשים. גה גדל אצל סבתו באחוזת משפחתו בפופלוכי בפודיליה.
הוא סיים את לימודיו בגימנסיה הראשונה של קייב, שם ניקולאי קוסטומרוב היה אחד ממוריו. לאחר מכן למד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת קייב ובאוניברסיטת סנקט פטרסבורג .
קריירה.
בשנת 1850, גה ויתר על הקריירה שלו במדע ונרשם לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג. הוא למד אצל הצייר פיוטר באסין. בשנת 1857, הוא סיים את לימודיו באקדמיה שם קיבל מדליית זהב עבור "המכשפה מאנדור המעוררת את רוחו של הנביא שמואל". לדברי גה, במהלך אותה תקופה הוא הושפע מאוד מקארל ברולוב.
מדליית הזהב שקיבל הבטיחה לו מלגה ללימודים באירופה. הוא ביקר בגרמניה, שווייץ וצרפת. בשנת 1860 התיישב באיטליה שם פגש את אלכסנדר איוואנוב ברומא. האמן הרוסי הפך לבעל השפעה חזקה על יצירותיו העתידיות של גה.
בשנת 1861, גה צייר את "הסעודה האחרונה" באמצעות תצלום של אלכסנדר הרצן כדימוי לדמותו המרכזית של ישו. התמונה צולמה על ידי בן דודו של הרצן, הצלם הרוסי סרגיי לבוביץ' לויצקי.
זה היה המקרה הידוע הראשון שבו הצילום שימש כמקור עיקרי לדמות מרכזית בציור והוא מנבא את ההשפעות העמוקות שיהיו לצילום מאוחר יותר באמנות ובתנועות אמנותיות כמו האימפרסיוניזם הצרפתי.
הציור (שנרכש על ידי הצאר אלכסנדר השני מרוסיה) עשה רושם כה חזק כשהוצג בסנט פטרסבורג ב-1863 עד שגה מונה לפרופסור באקדמיה הקיסרית לאמנויות.
ב-1864 חזר גה לפירנצה וצייר את דיוקנו של הרצן יחד עם "שליחי התחייה" והגרסה הראשונה של "ישו בהר הזיתים". הציורים החדשים לא זכו להצלחה רבה והאקדמיה האימפריאלית סירבה להציג אותם בתערוכתה השנתית.
ב-1870, חזר גה לסנט פטרסבורג, שם פנה לנושא ההיסטוריה הרוסית. פרט לציור היסטורי אחד, (1871) שזכה להצלחה רבה, שאר ציוריו ההיסטוריים לא זכו לעניין. גה כתב שאדם צריך לחיות מחקלאות ולא מאמנות. הוא קנה חווה קטנה בצ'רניגוב גוברניה (אוקראינה) ועבר לגור שם. גה התוודע ללב טולסטוי בתקופה זו והפך לחסידי הפילוסופיה שלו.
בתחילת שנות ה-80 חזר לנושאים דתיים ולפורטרטים. הוא טען שלכל אחד יש את הזכות לקבל דיוקן אישי והסכים לעבוד עבור כל עמלה. בין נושאי הדיוקן המאוחרים שלו היו טולסטוי, מיכאיל סלטיקוב-שדרין.
ציוריו המאוחרים יותר על נושאי הברית החדשה זכו לשבחים על ידי מבקרים ליברליים כמו ולדימיר סטסוב וזכו לביקורת על ידי שמרנים עד שנאסרו לתצוגה על ידי הרשויות בשל חילול השם, כולל הציור "ישו ופילאטוס" (1890) שנאסר להצגה בתערוכה. הציור "פסק דין הסנהדרין: הוא אשם!" (1892) לא התקבל לתערוכה השנתית של האקדמיה לאמנויות; "גולגותה" (1893) נותר בלתי גמור; "הצליבה" (1894) נאסרה על ידי הצאר אלכסנדר השלישי.
מורשת.
גה מת בחווה שלו בשנת 1894. גורלן של רבות מיצירותיו נותר בגדר תעלומה. גה הוריש את כל יצירותיו לנדיבנית השווייצרית שלו, ביאטריס דה ואטוויל, בתמורה לקצבה קטנה שקיבל ממנה במהלך חייו. כשהיא מתה ב-1952, אף אחת מיצירותיה של גה לא נמצאה בטירה שלה.
רישומיו של גה התגלו מאוחר יותר על ידי אספני אמנות בחנויות יד שנייה בשווייץ כבר ב-1974. רבים "נרכשו על ידי אספן צעיר, כריסטוף בולמן שלא היה לו מושג על מוצאם, פשוט הכיר בערכם. רק כ-15 שנים מאוחר יותר, כאשר ביקרו אותו במהלך הפרסטרויקה מכרים סובייטים, ייחוסם לגה הפך ברור. משא ומתן עבור רכישתם והחזרתם לרוסיה - כאוסף מלא, נכשל שוב ושוב במהלך שנות ה-90.
רק ב-2011, לאחר שגלריית טרטיאקוב, הצליחה לארגן חסות מבנק ממלכתי רוסי הן נרכשו כתרומה לאוסף הקבוע של הגלריה.
In corpore sano
In corpore sano (בעברית: בגוף בריא; בלטינית קלאסית: [ɪŋ ˈkɔrpɔrɛ ˈsaːnoː]; בלטינית כנסייתית: [iŋ ˈkorpore ˈsano]) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הסרבית קונסטרקטה. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים PGP-RTS, ב-11 בפברואר 2022, כחלק מפרויקט שלושת השירים שלה, "Triptih" (טריפטיכון). הוא נכתב על ידי קונסטרקטה עצמה, לצד מילובן בושקוביץ'. לאחר שזכה ב-Pesma za Evroviziju '22, הוא ייצג את סרביה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה.
כשהצטרפה ל-Pesma za Evroviziju '22, הקדם הלאומי של סרביה לאירוויזיון, עמד לנגד עיניה הקידום של יצירותיה שנכללו ב-"Triptih" ברחבי מדינות הבלקן. לאחר הופעתה בחצי הגמר הראשון של התחרות, צברה קונסטרקטה פופולריות רבה, והפכה למוקד התעניינות רב במסופי התרבות של כלי התקשורת במדינה. "In corpore sano" אף הושווה ליצירתה המופרסמת ביותר של אמנית המיצג מרינה אברמוביץ', "Rhythm 0, 1974", יצירה שתפקידה היה לבחון את גבול מערכת היחסים שבין האמן לבין הקהל.
"In corpore sano" בוצע על ידי קונסטרקטה בחצי הגמר השני של אירוויזיון 2022, שהתקיים ב-12 במאי. הוא הגיע למקום השלישי עם 237 נקודות, והעפיל לשלב הגמר, שהתקיים יומיים לאחר מכן. קונסטרקטה שובצה במקום ה-24 בסדר ההופעות של הגמר, לפני סטפן, נציג אסטוניה. עם תום הקראת התוצאות "In corpore sano" הגיע למקום החמישי עם 312 נקודות. לאחר התחרות הגיע השיר למקום ה-11 וה-15 במצעד הסינגלים הליטאי והאיסלנדי בהתאמה, ולעשרת השירים הפותחים של מצעדי ההשמעות בספוטיפיי במדינות אירופה שונות, דוגמת בלגיה, יוון ופולין.
רקע.
תחילה הגישה קונסטרקטה את "In corpore sano" כמועמד להשתתפות בקדם, וציינה כי היא איננה מתכוונת לבצע אותו על בימת הקדם בעצמה. אולם לבסוף החליטה לשיר את "In corpore sano" כיוון שלא נמצא זמר אחר. קונסטרקטה רצתה לקדם את פרויקט שלושת השירים שלה, ש-"In corpore sano" נכלל בו לצד "Nobl" ו-"Mekano". הוא עמד בקריטריונים של רשות השידור הסרבית, הקובעים בין היתר את אורכו המקסימלי של השיר (שלוש דקות).