הסרט מבוסס על סיפור אמיתי, ומציג את הקושי של אפרו-אמריקאים להשתלב בחברה. סיפורם של ויוויאן תומאס ואלפרד בלאלוק הפך לפומבי בשנת 1989 על ידי מאמר במגזין "Washingtonian," שנכתב על ידי קייטי מקייב ונקרא "כמו משהו שהלורד עשה" ("Like Something the Lord Made").
בשנת 2003 יצא סרט תיעודי בטלוויזיה, הסרט נוצר בידי קאלין אנדריאה. קאלין שבדיוק השיקה חברת הפקות משלה, רצתה למצוא סיפור שהיא תוכל לבסס עליו סרט, וכאשר היא קראה את המאמר היא ידעה שעל הסיפור הזה היא רוצה לבסס את הסרט.
ובהמשך, אירווינג סורקין רופא שיניים מוושינגטון DC, קרא גם הוא את המאמר של מקייב והביא אותו להוליווד, שם הוא פותח לסרט קולנועי.
בעלי חיים.
בסרט מוצגים מספר בעלי חיים ובעיקר כלבים ובחלק מהסצינות מתארות ניתוחים שנעשים על הכלבים, אולם במהלך הפקת הסרט נעשו פעולות רבות כדי לוודא שבעלי החיים לא יפגעו במהלך הצילומים. בסצינות של הניתוחים של השולחנות רופדו והמאלפים נשארו על יד הכלבים על מנת להרגיע אותם. בנוסף מחלקת האביזרים יצרה חתיכות עור בטן מזויפות שהותאמו במיוחד, כדי להבטיח ששום כלי חיתוך לא יתקרב לעור של הכלבים.
ישנה סצנה שבה מוצג כלב צעיר שהחניכיים שלו כחולות. הכלב בסצנה הונח על גבו ומאלף השתמש במקלון צמר גפן כדי למרוח מעט ממתק בטעם אוכמניות שגרם לצביעה זמנית של כ-20 דקות של השיניים של הכלב.
פרסים.
הסרט הועמד ל-49 פרסים שמתוכם זכה ב-17.
מתוך הפרסים הסרט היה מועמד לתשעה פרסי אמי וזכה בשלושה. הוא גם קיבל שתי מועמדויות לגלובוס הזהב, פרסי Black Reel לסרט הטוב ביותר ושחקן המשנה הטוב ביותר, פרס NAACP, פרס פיבודי, פרס גילדת הבמאים של אמריקה, ואת פרס מכון הסרטים האמריקני, שהכתיר את הסרט כסרט הטלוויזיה הטוב ביותר של שנת 2004.
גיסלה ון ואטרסכוט ון דר חראכט
קלעה נאו
מארק מילר (פוליטיקאי)
מארק מילר (באנגלית: Marc Miller; נולד ב־12 במרץ 1973) הוא פוליטיקאי ועורך דין קנדי המכהן כשר לענייני ילידים בממשלתו של ג'סטין טרודו. פועל מטעם המפלגה הליברלית.
ביוגרפיה.
מילר נולד במונטריאול, קנדה. הוא למד בבית ספר פרטי ביחד עם ג'סטין טרודו והם חברים מאותה תקופה. הוא למד באוניברסיטת מונטריאול ממנה קיבל תואר במדעי המדינה. בשנת 2001 הוא סיים אוניברסיטת מקגיל עם תואר במשפטים. לאחר קבלת התואר הוא עבד בתחום המשפטים.
בשנת 2007 ובשנת 2013 מארק מילר היה פעיל במערכות בחירות של ג'סטין טרודו. בשנת 2015 הוא נבחר לבית הנבחרים של קנדה ומכהן בו גם בשנת 2022. בשנת 2017 הוא מונה למזכיר שר התשתיות. ביוני 2017 מילר לראשונה נעם בשפת האינדיאנים במטרה להראות שניתן ללמוד שפות נוספות במקביל לקריירה מוצלחת בפוליטיקה.
בשנת 2019 הוא מונה לשר ובשנת 2021 מונה לשר לענייני ילידים במקום קרוליין בנט.
שפת האם של מילר היא אנגלית אך הוא שולט גם בצרפתית.
מילר נשוי לילידת שוודיה אותה פגש בתקופת לימודים. לזוג נולדו שלושה ילדים.
סילבסטרה אילונגה
עין אל-בידא
מאיר אביטל
מאיר אביטל (נולד ב-31 באוקטובר 1946) מנכ"ל קבוצת "הארגז" לשעבר, זוכה "פרס קפלן".
ביוגרפיה.
נולד בכפר סבא, לאביגדור, מנהל סולל בונה באזור הדרום וליונה, מזכירה רפואית בבית החולים סורוקה. כשהיה בן 8, ירדה המשפחה לבאר שבע בשליחות לאומית של אביו.
מאיר סיים את בית הספר התיכון בבאר שבע, התגייס לצבא ליחידה קרבית, סיים את שירותו כקצין בדרגת סגן ובמהלך שירות מילואים פעיל הגיע לדרגת סגן אלוף בתפקיד ראש מטה הכוחות ברצועה.
מאיר סיים לימודי הנדסה תעשייה וניהול בטכניון בחיפה ותואר שני בהצטיינות באוניברסיטת בן-גוריון.
את חייו המקצועיים, בין השנים 1971–1984 החל מאיר במפעל רמת"א של התעשייה האווירית בתפקיד בכיר. בין השנים 1984–1989 היה מנכ"ל של מפעל "חרסה" שהיה שייך לקונצרן של "כור תעשיות". בשנת 1989 כיהן כיועץ כלכלי ליו"ר ההסתדרות ועסק בשיקום מפעלים תעשייתיים של חברת העובדים שנקלעו לקשיים.
בשנים 1990–1998 היה מנכ"ל קבוצת "הארגז", שכללה מספר מפעלים: אוטובוסים, רכבות, ריהוט, מבנים תעשייתיים ומערכות אחסון.
ב-1994 זכה ב"פרס קפלן" על ההישג בהבראתה של קבוצת "הארגז".
ב-2001 עמד בראש קבוצת משקיעים במפעל שוקולד בסרביה.
ב־2002 יזם פרויקט נדל"ן של הקמת קניון ומלון בבלגרד, סרביה.
כיום מכהן כיו"ר של קבוצת "אביטל" מזה 17 שנים באזור הבלקן בתחומי נדל"ן וחקלאות.
גר בגבעתיים, נשוי לשוש, אבא לשני ילדים ושישה נכדים.
באולופוס
באולופוס (שם מדעי: "Baeolophus") הוא סוג של ציפורי שיר ממשפחת הירגזיים בו חמישה מינים החיים באמריקה הצפונית. כל בני הסוג הם ירגזים בינוניים בגודלם עם גוף אפרפר וציצה קטנה; הגב, הכנפיים והזנב כהים מהגחון; קשתית העין מאוד כהה. חברי הסוג נוהגים להחביא זרעים לקראת החורף, בו קשה יותר למצוא מזון. כל מיני הסוג במצב שימור ללא חשש. השם מורכב משתי מילים יווניות, באיוס ולופוס, שמשמעותן היא קטן וציצה, בהתאמה. על כן, משמעות השם היא "קטן-ציצה".
במספר אזורים, תפוצת ירגזי הערער מתלכדת עם זו של ירגזי הרסן. באזורים אלו, ירגזי הרסן חי בסבכי אלון צפופים, בעוד שירגזי הערער חי בחורשי אלון וערער פתוחים.
טקסונומיה.
מיני הסוג באולופוס סווגו בעבר בסוג ירגזי. מחקר משנת 2005 (גיל, סליקאס ושלדסון, 2005) מבוסס נתונים גנטיים ומורפולוגיים תמך בהפרדת הסוג באולופוס, כפי שביצעו גופים אחדים, בהם IUCN, ITIS, ו-IOC . לפי גיל ואחרים, האב הקדמון של בני הסוג הגיע אל אמריקה הצפונית לפי 4 מיליון שנים. הירגזי הדו־גוני והירגזי הטקסני התפצלו לפני 250,000 שנים. מינים אלו מכליאים לעיתים קרובות ונחשבו בעבר למין אחד. הצאצא בן הכלאיים הוא בעל ציצה אפורה ומצח אפרפר חום. הירגזי הטקסני והירגזי הדו־גוני הוכרו כמינים נפרדים בשנת 2002. כמו כן, המין ירגזי הערער נכלל בעבר כחלק מהמין ירגזי חדגוני עד שפוצל ממנו ב-1996.
העץ הפילוגנטי של הסוג באולופוס על פי יוהנסון ואחרים (2013):
העץ הפילוגנטי של משפחת הירגזיים על פי יוהנסון ואחרים (2013):
כלאי ירגזי דו-גוני וירגזי טקסני.
המינים ירגזי דו-גוני ("Baeolophus bicolor") וירגזי טקסני ("Baeolophus atricristatus") מזדווגים בטבע באזורי החפיפה בדרום ארצות הברית. מינים אלו התפצלו לפני 250,000 שנים. הירגזי הדו-גוני הוא בעל ציצה אפורה בהירה ומצח שחור, ואילו הירגזי הטקסני הוא בעל ציצה שחורה ומצח לבן. בני הכלאיים דומים במראם יותר לירגזי הדו-גוני. אינדקס הכלאיים המקורי של מינים אלה מסווג את הפרטים לפי נוצות הציצה והמצח בקנה מידה מ-0 (ירגזי דו-גוני) עד 6 (ירגזי טקסני) על ידי שילוב ערכי צבע של הציצה (0 עד 3) והמצח (0 עד 3). כמה מבני הכלאיים שרים שיר שונה מהשיר של הירגזי הדו-גוני ומשיר של הירגזי הטקסני. במחקר שפורסם בשנת 2014, נבדקו שני אזורי הכלאה, בצפון-מרכז טקסס ובדרום-מערב אוקלהומה, בהשוואה לתיעודים קודמים משנות ה-90 של המאה ה-20. אזור ההכלאה בצפון-מרכז טקסס לא השתנה בהרבה (שינוי מזערי בשטח, תזוזה כ-3 קילומטר מזרחה), אם כי אזור ההכלאה בדרום מערב אוקלהומה במגמת ירידה. מוערך כי הוא עתיד להתרחב ולהתייצב כתוצאה משיווי משקל בין התרחקות מקינים והתפשטות וברירה זוויגית.
הבחור של שולי
הבחור של שולי הוא סרט טלוויזיה ישראלי משנת 1997, המבוסס על סיפור קצר מאת דורית רביניאן. הסרט נעשה בהזמנת שידורי קשת כחלק מסדרה בשם "סיפורים קצרים על אהבה", שיצר חגי לוי. עלילתו מתרחשת באור יהודה, ערב המהפך הפוליטי בישראל בשנת 1977.
עלילה.
במשפחתה של שולי באור יהודה מחכים בקוצר רוח לאבנר, "הבחור של שולי", שאמור להגיע כדי להציע לה נישואין. אבל במקומו מגיע לביתם עזרא, שהסתבך עם חבורת אנשים הרודפת אחריו. בני המשפחה בטוחים שמדובר בחבר של שולי, והוא בוחר שלא להעמידם על טעותם. כאשר אבנר מגיע לבסוף, מתחוללת מהומה.
ביקורת.
בכתבה בעיתון גלובס משבח ניר קיפניס את הסרט
ראש ציפור
ויאדוקט הוברן
ויאדוקט הוברן (באנגלית: Holborn Viaduct) הוא גשר דרכים בלונדון ושמו של הרחוב שחוצה אותו (מהווה חלק מכביש A40). הוא מקשר את שכונת הובורן עם הרובע הפיננסי של לונדון, ועובר מעל רחוב פארינגדון והנהר התת-קרקעי פליט. אורכו של הוויאדוקט 1,400 רגל (430 מ') ורוחבו 80 רגל (24 מ'). הוא תוכנן על ידי המודד העירוני ויליאם הייווד והמהנדס רולנד מייסון אורדיש.
היסטוריה.
ויאדוקט הובורן נבנה בין השנים 1863 ו-1869, כחלק מתוכנית עבודות ציבוריות בעלות של למעלה מ-2.5 מיליון ליש"ט (מעל 236 מיליון ליש"ט ב-2020), לשיפור הגישה לסיטי של לונדון מהווסט אנד. התוכנית כללה שיפורים בזרימת התנועה סביב הובורן סירקוס שנבנה גם הוא באותה תקופה, סלילת רחוב המלכה ויקטוריה, בנייה מחדש של גשר בלקפריירס, סלילת המשך לרחוב פארינגדון עם תחנות רכבת חדשות לצידו. המלכה ויקטוריה חנכה את הויאדוקט במקביל לחנוכת הצירים האחרים בתהלוכה רשמית ב-6 בנובמבר 1869.