קירשנבאום כיהנה משנת 2003 כמזכ"לית מפלגת "ישראל ביתנו". בשנת 2009 מוקמה במקום העשירי ברשימתה לכנסת ה-18 וממקום זה, נבחרה לכהן בכנסת. היא הייתה חברה בוועדת הכספים ושימשה כיושבת-ראש ועדת המשנה לביטוח. כמו כן, הייתה חברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה.
ב-5 בינואר 2011 אישרה הכנסת הצעה לסדר של קירשנבאום בדבר "הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית שתבדוק מעורבות גופים וממשלות זרות במימון פעולות המופנות כנגד המדינה ובניסיונות לרכישה מאורגנת של אדמותיה", יחד עם הצעה דומה שהגיש דני דנון. ב-20 ביולי 2011 החליטה הכנסת לדחות את ההצעה להקמת ועדת החקירה.
ב-24 בינואר 2012 העבירה בקריאה שנייה ושלישית בכנסת תיקון לחוק המזונות (הבטחת תשלום) בנושא ביטול התניית תשלום דמי מזונות באיסור יציאה מחוץ לישראל. תיקון אשר מטרתו לסייע לאמהות חד הוריות לקבל את קצבתן המגיעה להן כחוק, ללא התניה באי יציאתן מהארץ.
בראיונות לכלי תקשורת שיבחה קירשנבאום את המסקנות של ועדת הריכוזיות במשק אך הביעה ספק במידת הריכוזיות הקיימת כיום בישראל. לדעתה, מעט מדי חברות נפלו להגדרת ה"ריכוזיות" במסקנות הוועדה ולכן צריך להדק את ההגדרות או שהמשתמע מכך הוא שאין למעשה ריכוזיות במשק. לדבריה, לפי מסקנות הוועדה "מדובר על שלוש-ארבע חברות, שהגדולה בהן היא קבוצת הבנק הבינלאומי ופז. אם יש שלוש-ארבע חברות או עוד שתי חברות, אולי אנו לא משק ריכוזי וזה רק נראה לנו". כמו כן, הביעה חשש שלא יהיו קונים לחברות שיוצעו למכירה בשל הפרדת האחזקות. בדבריה צידדה למעשה בעמדת הטייקונים שנפגעו משינוי מדיניות הממשלה שהביאה לשינוי החוזים שנחתמו עמם (ועדת ששינסקי), טענה שהוועדים הגדולים או ההסתדרות מהווים אף הם מעין סוג של טייקונים, ואף הביעה חשש מתוצאות פירוק "פירמידות השליטה" הגדולות.
קירשנבאום סבורה כי זכויות מלאות מוקנות לקבוצות אזרחים רק אם הן ממלאות את חובותיהם. לגבי ערבים, טענה קירשנבאום כי .
לקראת הבחירות לכנסת ה-19, כמזכ"לית "ישראל ביתנו" מוקמה שביעית ברשימת המועמדים לכנסת. עם איחוד הרשימות עם הליכוד ויצירת "הליכוד ביתנו", הוצבה במקום ה-19 ברשימה המשותפת לכנסת. ממקום זה נבחרה לכהן קדנציה שנייה בכנסת, ועם כינונה של הממשלה ה-33 במרץ 2013, מונתה לתפקיד סגנית שר במשרד הפנים.
הרשעה בפלילים.
ב-24 בדצמבר 2014 עוכבה קירשנבאום לחקירה לאחר שנחשדה בפרשת שחיתות גדולה. בתה, רנית, נעצרה באותו יום כחשודה בקבלת שוחד. בעקבות החקירה, הודיעה קירשנבאום ליו"ר ישראל ביתנו, אביגדור ליברמן, כי אינה מתכוונת להגיש מועמדות לרשימת המפלגה בבחירות לכנסת העשרים, אולם חזרה בה מאוחר יותר. ב-12 בינואר 2015 הודיעה קירשנבאום על פרישה מפוליטיקה, בנימוק שבחירתה בניצול זכות השתיקה מחייבת זאת. באוגוסט 2017 הגישה פרקליטות המדינה לבית המשפט כתב אישום נגד קירשנבאום. ב-25 במרץ 2021 הורשעה ב-15 עבירות לקיחת שוחד, 4 עבירות בקשת שוחד, 3 עבירות מרמה והפרת אמונים, 15 עבירות וגם עבירות של הלבנת הון, שימוש במרמה, בעורמה ובתחבולה במזיד ובכוונה להתחמק ממס בחלק מהאישומים, וזוכתה מעבירות של בקשת שוחד, מרמה והפרת אמונים, לקיחת שוחד והלבנת הון בחלק אחר מהאישומים. ביולי אותה שנה גזר בית המשפט את עונשה ל־10 שנות מאסר בפועל, שנת מאסר על תנאי, קנס בסך 900 אלף ש"ח וחילוט בסך מיליון ש"ח מכלל הנכסים שנתפסו במהלך החקירה. קירשנבאום ערערה לבית המשפט העליון על הרשעתה ועל חומרת עונשה, ובקשה לדחות את הכניסה לכלא עד לאחר פסק הדין בערעור. אולם בקשת נדחתה וב-15 בדצמבר 2021 החלה לרצות את עונש המאסר. ביולי 2022 חזרה בה, בהמלצת השופטים, מהערעור על הרשעתה.. ב24 באגוסט 2022 בית המשפט העליון קיצר עונשה של קירשנבאום לשבע וחצי שנות מאסר והוריד את הקנס לחצי מליון שקלים. על קיצור העונש כתבה השופטת ענת ברון:
חיים אישיים.
קירשנבאום נשואה למיכאל ואם לשלושה ילדים.
שעלבים (פירושונים)
אלפרד רדל
אלפרד רֶדל (בגרמנית: Alfred Redl, 14 במרץ 1864 - 25 במאי 1913) היה קצין אוסטרי, שעמד בראש מחלקת הריגול הנגדי של לשכת הראיות באוסטריה-הונגריה בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה, ושימש למעשה כסוכן של האימפריה הרוסית, אויבתה העיקרית של אוסטריה-הונגריה.
חייו.
רדל נולד למשפחה גרמנית רומית-קתולית בעיר למברג שבקיסרות האוסטרו-הונגרית (כיום לבוב, אוקראינה). אביו פרנץ היה קצין צבא בדימוס שעבד כפקיד בחברת הרכבת. לאחר שלמד בפנימייה צבאית סמוך לברנו התגייס לצבא האוסטרי והתקדם במהרה בסולם הדרגות, על-אף שבאותה עת נשמרו התפקידים הבכירים לבני המעמד העליון. התקדמותו המהירה במערך המודיעין נבעה מתבונתו, קפדנותו וחריצותו, וכן משליטתו באוקראינית, רוסית ופולנית. בתפקידו במחלקת הריגול הנגדי הכניס רדל טכניקות מתקדמות לזמנו.
לא לגמרי ברור מה היה המניע המרכזי שדחף את רדל לבגוד במולדתו ולמסור מידע לאויביה. ייתכן שנסחט עקב נטיותיו ההומוסקסואליות, וייתכן שהמניע העיקרי היה כספי. ידוע שקיבל סכומי כסף גדולים בתמורה למידע שמסר.
רדל ריגל עבור רוסיה מ-1903 ועד שנתפס ב-1913, ושימש מקור מידע ראשון במעלה. הוא העביר מפות, תוכניות מבצעיות, תוכניות גיוס, צילומים וקודים סודיים. בין היתר מסר את כל פרטי תוכנית הפלישה של אוסטריה-הונגריה לסרביה, שכונתה "תוכנית 3". הרוסים העבירו את המידע לסרבים, שנעזרו בו כדי להיערך לפלישה האוסטרית לארצם ב-1914 ולבלום אותה על-אף נחיתותם המספרית. כן מסר רדל מידע על סוכנים לטובת אוסטריה שפעלו ברוסיה, בהם מרגלים ששלח בעצמו ורוסים בוגדים. רדל אף חיבל במאמץ המודיעיני האוסטרי על ידי מסירת ידיעות כוזבות על היערכותה הצבאית של רוסיה. הרוסים סייעו לו מעת לעת לחשוף סוכנים נמוכי דרג, כדי לשפר את מעמדו ויוקרתו.
ב-1912 עבר רדל לכהן כראש המטה של הקורפוס השמיני, שהוצב בפראג.
מקסימיליאן רונגה, שירש את רדל כראש מחלקת הריגול הנגדי, הביא לחשיפתו לאחר שנמסר לו על תכתובת דואר חשודה: מעטפות דואר שהכילו כסף בלבד, ללא כל מכתב. לאחר חשיפתו, ב-25 במאי 1913, הודה רדל שריגל לטובת רוסיה. ראש המטה הכללי האוסטרו-הונגרי, קונרד פון הצנדורף, הורה להשאיר אותו לבדו עם אקדח, ורדל התאבד בירייה, מבלי שהתאפשר למודיעין האוסטרו-הונגרי לעמוד על מהות המידע שמסר. חשיפתו של מרגל בכיר במטה הכללי גרמה לפגיעה במורל באוסטריה-הונגריה, שממילא נתפסה בעיני רבים כיישות אנכרוניסטית שקִצה קרוב. ההיקף המלא של הנזק שגרם התגלה במהלך מלחמת העולם הראשונה, כאשר חומר מודיעיני רוסי נפל לידי צבא גרמניה, בעלת בריתה של אוסטריה.
ב-1985 יצא למסכים סרטו של הבמאי ההונגרי אישטוואן סאבו, "קולונל רדל". הסרט, שהתבסס על מחזה מאת ג'ון אוסבורן האנגלי, עסק בסיפורו של אלפרד רדל שדמותו גולמה על ידי השחקן הגרמני קלאוס מריה ברנדאואר. הפרשה נזכרת גם בספרו של שטפן צווייג "העולם של אתמול".
לפלס
מרתה ג'ונס
מרת'ה ג'ונס
דונה נובל
ש&quot;ז אברמוב
ש.ז. אברמוב
אמיל סוטובסקי
אמיל סוטובסקי (נולד ב-19 בספטמבר 1977 בבאקו) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב אמן, אלוף אירופה בשחמט לשנת 2001, וחבר נבחרת ישראל בשחמט, אשר היה שותף למדליית הארד של ישראל באולימפיאדת השחמט 2010. הוא מנכ"ל פיד"ה ונשיא איגוד מקצועני השחמט (ACP) חיבר למעלה מ-100 פרסומים בתחום השחמט.
בשנת 2004 הגיע לדירוג שיא בקריירה, מקום 17 בעולם.
סוטובסקי השתתף שלוש פעמים הן בשלבים המוקדמים של אליפות העולם והן באלו של גביע העולם, שימש עוזרו של גטה קמסקי בגביע העולם 2007, ובדו-קרבות המועמדים לאליפות העולם ב-2011.
עקב חילוקי דעות עם האיגוד הישראלי לשחמט לא ייצג את ישראל באולימפיאדת השחמט 2016.
עלה לישראל בגיל 14 בסוף שנת 1991. תושב חולון.
סגנון משחק.
סגנון המשחק של סוטובסקי נחשב לסגנון בלתי מתפשר. בשונה ממרבית רבי האמנים הנוהגים לשחק משחק "סולידי" בשאיפה ליצור יתרון קל, ולבנות אותו לאט לאורך המשחק, סוטובסקי נוהג לשחק וריאציות נועזות הכוללות הקרבת חומר, על מנת ליצור חוסר איזון משמעותי על הלוח, במטרה לנצח באמצעות יכולותיו הטקטיות יוצאות הדופן (באופן הדומה לאלוף העולם המנוח מיכאל טל). על כן תוצאותיו בטורנירים בינלאומיים הן בלתי יציבות.
סגנונו הבלתי מתפשר זכה לתשומת לב רבה בעולם השחמט. ניצחונו על דני גורמלי בטורניר גיברלטר בשנת 2005 זכה בפרס המשחק הטוב ביותר. וישוואנתן אנאנד, אלוף העולם לשעבר, הגדיר את המשחק כמשחק השחמט הטוב ביותר שראה מעולם.
הופעות באולימפיאדות.
אמיל סוטובסקי השתתף בנבחרתה האולימפית של ישראל.
באולימפיאדה ב-2010 רמת הביצועים (פרפורמנס) של סוטובסקי הייתה 2,895 - הרמה הגבוהה ביותר אי פעם באולימפיאדות השחמט.
סוטובסקי זכה במדליית זהב אישית על התוצאה הטובה ביותר בלוח השני.
פים פורטיין
פאול ניגלי
פאול ניגלי (בגרמנית: Paul Niggli) (26 ביוני 1888 – 13 בינואר 1953) קריסטלוגרף שווייצרי שהיה מחלוצי הקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן.
ביוגרפיה.