קזנג'ידיס מת ב־14 בספטמבר 2001, בשל גידול מוחי. הלווייתו שודרה בטלוויזיה היוונית.
גרסות כיסוי עבריות.
בישראל היה קזנג'ידיס לסמל מוזיקלי. רבים משיריו תורגמו ובוצעו בעברית, כדוגמת ״אמא אמא״ שבוצע על ידי חיים משה, "אלינור", שבוצע על ידי ג'קי מקייטן ולאחר מכן על ידי זוהר ארגוב, ו"זינגואלה" שבוצע על ידי יהודה פוליקר.
סויוז 24
סויוז 24 (ברוסית: Союз-24) היא חללית סויוז שהמריאה ב-7 בפברואר 1977 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן כשעל סיפונה זוג קוסמונאוטים: ויקטור גורבטקו, יורי גלזקוב.
המטרה של הטיסה היה ביצוע התחברות לתחנת החלל סאליוט 5 ועריכת ניסויים ומחקרים שונים בהמשך. לאחר התקרבות לתחנת החלל בוצע תמרון התחברות. הקוסמונאוטים נכנסו לתחנת החלל כאשר הם לבושים במסכות מחשש שאוויר בתחנה אינו מתאים. לאחר ביצוע בדיקות והחלפת אוויר שימוש במסכות הופסק. הצוות המשיך בביצוע ניסויים ביולוגיים וצילומי כדור כארץ. מכיוון שמשימה הייתה חלק מתוכנית צבאית, על חלק מניסויים שנערכו לא ידוע עד היום.ב-21 בפברואר בוצע החלפת אוויר נוספת שתועדה בשידור טלוויזיה.
ב-25 בפברואר הצוות נחת בכדור הארץ. ב-26 בפברואר תחנת החלל שחררה מודול נחיתה נוסף עם צילומי כדור הארץ שבוצעו וחומרים נוספים.
פרשת ההאקר הסעודי
פרשת ההאקר הסעודי (נקראת גם פרשת כרטיסי האשראי) היא אירוע שהתרחש בתחילת שנת 2012, בה נחשפו באתר אינטרנט, פרטי כרטיסי אשראי ופרטים אישיים של רבבות ישראלים. האירוע התרחש כתוצאה מליקויים באבטחת המידע של אתרי אינטרנט ישראליים, בהם מוזנים פרטי כרטיסי האשראי של צרכנים. האחראי לאירוע הוא כפי הנראה קראקר סעודי, צעיר בן 19 תושב מקסיקו.
לאחר המקרה, התכנסו הכנסת ורשויות המשפט לדון בבעיית האבטחה החמורה שהתגלתה, במטרה למנוע ממקרה זה להישנות בעתיד, מחשש כי הפרטים האישיים של תושבי ישראל עלולים להיחשף הן בפני גורמים עברייניים והן בפני גורמי טרור ומדינות עוינות שיעשו שימוש בפרטים האישיים לזיוף זהויות.
תיאור האירוע.
ב-2 בינואר 2012 פרץ עומאר חביב, אשר השתמש בכינוי '0xOmar', לאתר הספורט 'ONE', והפנה את המבקרים באתר לאתר אחר, שבו פורסמו 400 אלף מספרי כרטיסי אשראי של ישראלים, אשר אותם גנב לטענתו מאתרים ושרתים שונים בישראל. לאחר בדיקה, התגלה כי רבים מהשמות ברשימה בדויים, וכי רבים מהם חוזרים על עצמם עשרות פעמים, כך שלמעשה רשימת השמות שנחשפה הייתה מצומצמת יותר והסתכמה על פי ההערכות של חברות האשראי בכ-15,000 שמות בלבד, כולם לקוחות של החברות ישראכרט, לאומי קארד וכ.א.ל.
לאחר לילה ארוך של בדיקת האירוע, חברות האשראי ביטלו את כרטיסי האשראי שנחשפו במטרה למנוע פגיעה בלקוחות. כמו כן פרסם בנק ישראל הודעה, כי הלקוחות לא יהיו אחראיים בשום מקרה, אם חלילה נעשה שימוש לרעה כתוצאה מחשיפת פרטי כרטיסי האשראי.
פרשת "ההאקר הסעודי" חשפה את המצב הלקוי ששורר במאגרי מידע מקוונים פרטיים רבים ברחבי ישראל. בעקבות פעילותם של האקרים, התברר כי פרטים אישיים של עשרות אלפי אנשים עלולים להיחשף בקלות יתרה בשל נוהלי אבטחה לקויים הקיימים בארגונים שונים וכי כל חנות מקוונת עלולה להוות נקודת תורפה של גולשים המשתמשים בשירותיה ומוסרים פרטים אישיים, כגון כרטיס אשראי, ותעודת זהות.
תקנות אבטחת מידע.
בעקבות הפרשה פורסמו מספר תקנות בידי הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע ומחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים המסדירות את אחריותם של ארגונים על התמודדות עם אבטחת המידע בהתאם לחוק הגנת הפרטיות. התקנות קובעות נהלים שונים לטיפול במידע, החל מקביעת האחראי לטיפול באבטחת המידע - שאמור להיות כפוף רק למנכ"ל או לנושא משרה בכירה אחרת, וכלה בנוהלי האבטחה, הביקורות וההדרכות הדרושים. על פי התקנות
הללו, ארגונים שסבלו מפריצה של קראקרים ודליפה של מידע, יחויבו לדווח על הפריצה לרשם מאגרי המידע, אשר יהיו בידיו סמכויות לחייבם למסור הודעה על כך לציבור שנפגע מהפריצה.
הצעות חוק בעקבות הפרשה.
בעקבות הפרשה, התכנסה הכנסת ה-18 לדיון בנושא והעלתה מספר הצעות חוק.
ב-20 בפברואר 2012 הועלתה הצעה לתיקון חוק הגנת הפרטיות ביוזמתם של חברי הכנסת: אורי אריאל, יעקב כץ, אורי מקלב ואורית זוארץ, לפיה "מוצע לחייב בעל או מחזיק במאגר מידע לדווח במקרה של פריצה לבעלי המידע שנגנב או נחשף, וכן להסמיך את הרשם לפי חוק הגנת הפרטיות, התשמ"א 1981, להטיל עיצום כספי לפי מפתח שיקבע שר המשפטים. הרשם יודיע לבעל מאגר המידע על החלטתו ויפרט בה את המידע הנמצא ברשותו אודות הפריצה, סכום העיצום, התקופה לתשלום העיצום ואת זכותו של בעל המאגר לטעון את טענותיו לפני הרשם. בעל מאגר המידע יוכל לערער על החלטת הרשם לבית משפט לעניינים מינהליים.
ב-21 במרץ 2012 הועלתה הצעת חוק לביטול המאגר הביומטרי ביוזמתם של חברי הכנסת: איתן כבל, דב חנין, ניצן הורוביץ, נחמן שי, מירי רגב, רחל אדטו ושלי יחימוביץ'. על פי הכתוב בדברי ההסבר לחוק, "מקרה חשיפת פרטי כרטיסי האשראי שאירע בעת האחרונה על ידי האקר מחוץ לישראל, מחזק את הטענות בדבר הסיכון הרב הטמון בקיום מאגרי מידע. במקרה של מאגר מידע ביומטרי, ההשלכות של חשיפת מידע או שימוש לרעה במידע עלולים להיות חמורים בהרבה עקב רגישותו הרבה של המידע ולאור העובדה כי בשונה מפרטי כרטיס האשראי, זהו מידע שלא ניתן להחליפו. כמו כן, קיום המאגר מעלה שאלות בדבר גנבת זהות וזיוף טביעת אצבע שעשויים להיות להם השלכות בלתי הפיכות. לאור האמור, מוצע לקבוע כי יש לבטל את הקמת מאגר המידע".
טריסיה הלפר
טרישיה הלפר
סיפור מכור (אלבום)
כוכבי שמים רחוקים
כוכבי שמים רחוקים, שירים אחרונים הוא קובץ שיריו של המשורר שאול טשרניחובסקי. ראה אור בהוצאת שוקן בירושלים ותל אביב (הודפס בדפוס "הארץ") בשנת תש"ד 1944. בספר כונסו שירים שכתב "בשלֹש שנות חייו האחרונות, ושבועות מספר לפני פטירתו", והמשורר הספיק להתקין את כתב היד לדפוס "קבע את סדר השירים". לכתחילה כותר הספר היה "עמא דדהבא" על שם שירה גדולה שבו. אבל, בהסכמתם של יורשיו נקבע לבסוף שמו האחר. אל השירים הוספו הערות וביאורים לשוניים והיסטוריים.
מלבד שירי המשורר, נכללו בו, ונערכו במעורב, תרגומי שירים ממספר שפות ותרבויות, חלקן שתורגמו מכלי שני: איסלנדית, אנגלית, גרמנית: היינה וגתה, יוונית, פרסית: שמס א-דין מוחמד שירזי.
נושאי השירים, הן יצירות המשורר - שנכתבו בעיצומה של מלחמת העולם השנייה והשואה שמידע על עליה הגיע אל היישוב ואל המשורר - והן תרגומיו, נסובים על משמעותם של אירועים בתולדות עם ישראל ומורשתו, ועל תפיסת ההיסטוריה בכללה; ואלו, המורשת והניסיון להבין את משמעות ההיסטוריה, מלוכדים בשיריו על מפעל ההתיישבות היהודי בארץ ישראל.
טניישס D
מרסל לאנג
מרסל לאנג (13 ביוני 1956 - 27 ביוני 2009) היה חזן שווייצרי במנעד טנור.
קורות חיים.
מרסל לאנג נולד וגדל בבזל למשפחה, שמסורת החזנות המזרח-אירופאית טופחה בה. לאחר שרכש את מקצועו הראשון כאיש מכירות, למד שירה אצל קורט וידמר, באקדמיה למוזיקה בעיר בזל ובבית הספר לאופרה, שבשלוחתה.
לאחר שזכה בתעודת ההוראה בשירה, המשיך בלימודים נוספים במוסד לפסיכולוגיה שימושית בציריך, כפסיכולוג שימש מרסל לאנג כיועץ לחברות וללקוחות שונים. הוא היה היועץ הפסיכולוגי של האקדמיה למוזיקה בבזל ולימד שם גם פסיכולוגיה חינוכית בקונסרבטוריון.
בשנות ה–70 המאוחרות היה מרסל לאנג החזן בקהילה היהודית בציריך וגם במספר בתי כנסת קטנים. מ–1982 עד 1991 הוא היה החזן הראשי של הקהילה היהודית בבזל. לאחר מכן עבד בקביעות בקהילה היהודית בדיסלדורף עד לחזרתו לקהילה היהודית בציריך ב–2004. בנוסף לכך הוא התמסר להופעות בקונצרטים ולעיסוק בהוראה. בהופעותיו כסולן הוא שר שירי תפילה ששרים בבית כנסת, שירים ביידיש וגם שירים למוזיקה קלאסית, אופרה ואורטוריה.
דרך הקונצרטים שלו הוא הגיע לכל חלקי אירופה וגם לצפון אמריקה, לאוסטרליה ולישראל. הוא הפיק תקליטורים שונים עם הקלטות של שירים ביידיש ומוזיקת בתי כנסת בליווי מקהלה, פסנתר, נגינת מוזיקה קאמרית ותזמורות כלייזמר.
במשך יותר מ–30 שנה הכין נערים לטקס בר המצווה שלהם.
כבקי בשירה היהודית, בחזנות ובסדרי התפילה (ליטורגיקה) הוא לימד, ייעץ וליווה קבוצות ובודדים. בין היתר הוא עבד כמרצה לחזנות בבית הספר הגבוה ללימודי יהדות בהיידלברג ומ–1999 הוא לימד את חברי האגודה היהודית הפלורליסטית בבזל את הליטורגיקה של סדרי התפילה.
בנסיעותיו הרבות כמרצה העביר את ידיעותיו הנרחבות בתחום תרבות השירה האשכנזית והשירה היידית. עם הידע שלו ואהבתו ליהדות האורתודוקסית וגם ליהדות הליברלית הרגיש מרסל לאנג שייכות לשני הזרמים האלה ביהדות שהם שונים כל כך, ואת זאת הוא הראה בעבודתו כחזן בשתי הקהילות היהודיות בבזל ובציריך, שתיהן שונות זו מזו במגוון ההטרוגני של החברים שבהן, או בקהילה היהודית בדיסלדורף שאליה הגיעו יהודים מברית המועצות לשעבר, שלא קיבלו חינוך יהודי.
מרסל לאנג היה מעורב גם בדו-שיח הבין-דתי. בזכותו בני נוער רבים, במסגרת ההכנות שלהם לכניסה בברית הדת הנוצרית (קונפרמציה), נעשתה להם הכרה עם היהדות וגם דרך סיוריו לקהל הלא יהודי בבית הכנסת בבזל והרצאותיו לשווייצרים דוברי גרמנית, בהן הציג את היהדות במובנה המעשי.
ז'וזף דה ורדיליאק
גנרל ז'וזף אנטואן סילבן ראול דה ורדיליאק (בצרפתית: Joseph Antoine Sylvain Raoul de Verdilhac - שם המשפחה נכתב לעיתים גם בצורה "de Verdillac"); 1883–1963) היה קצין צרפתי ששימש בזמן מלחמת העולם השנייה כמפקד צבא צרפת של וישי בגזרת הלבנט בזמן המערכה בסוריה ולבנון.
ביוגרפיה.