בשנת 1992, שנתיים לאחר איחוד גרמניה, הוקמה קרן לתחזוקת האתר, ובשנה שלאחר מכן יזמה הקרן תחרות אדריכלים לתכנון והקמת מוזיאון של קבע במקום. תוכניתו של האדריכל פטר צומטור זכתה בתחרות, אולם בשל בעיות מימון הופסקה הקמת המבנה לאחר הקמת שלדו. שלד הבטון של המבנה נהרס בשנת 2004, ותוכנית חדשה הוצעה בשנת 2007.
המוזיאון מתעד את פעולותיהם של הגסטפו ואת ה-SS, וכן מתאר את משפטי נירנברג. המבקרים באתר יכולים בין היתר לשמוע הקלטות מהמשפטים.
בשנים 2008 ו-2009 נבנה במתחם המוזאון הפתוח בנין חדש שהחליף את המיצג הפתוח במיצג סגור. המוזיאון החדש נפתח ב-2010 ובו צילומים והסברים על שלטון הטרור בגרמניה בשנים 1933–1945. הכניסה למוזיאון חפשית.
מיטשל
מיטשל (Mitchel או Mitchell) הוא שם פרטי ושם משפחה נפוץ במדינות דוברות אנגלית. כמו כן, משמש השם מיצ'ל (Míchel) ככינוי ספרדי לאישים (בעיקר כדורגלנים) ששמם הפרטי הוא .
אולימפיאדת השחמט 1994
אולימפיאדת השחמט ה-31 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה במוסקבה, שברוסיה, בין 30 בנובמבר ל-17 בדצמבר 1994.
התחרות הפתוחה.
נבחרת ישראל.
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
הנבחרת זכתה במקום ה-14.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
התחרות לנשים.
אולימפיאדת ה-14 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
נבחרת ישראל.
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
הנבחרת סיימה במקום ה-9.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
הטופוגרפיה של הטרור
רביבו
קוואס (עות'מאני)
התניה קלסית
אנדרטת המלחמה הסובייטית (טירגארטן)
אנדרטת המלחמה הסובייטית (בגרמנית: Sowjetisches Ehrenmal, ברוסית: Мемориал павшим советским воинам в Тиргартене) היא אנדרטה הנמצאת בפארק טירגארטן שבמרכז ברלין בירת גרמניה. האנדרטה היא הגדולה מבין כל האנדרטאות שהוקמו להנצחת זכרם של 80,000 חיילי הצבא האדום שנפלו בקרב על ברלין באפריל ובמאי 1945.
האנדרטה מוקמת מצפון לרחוב 17 ביוני, בסמוך לשער ברנדנבורג ולבניין הרייכסטאג.
היסטוריה.
האנדרטה הוקמה בשנת 1945, זמן קצר לאחר כיבוש העיר על ידי הצבא האדום. צילומי התקופה מציגים את האנדרטה בלב שטח פתוח (מאחר שהפארק כולו עלה באש בעקבות הפצצות בעלות הברית ויתרת עצי הפארק נכרתו על מנת שישמשו כעצי בעירה בחודשי המלחמה האחרונים). כיום ניצבת האנדרטה בלב הפארק.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל מיכאיל גורביץ, והפסלים ולדימיר ציגאל ולב קרבל.
אף שהאנדרטה ניצבה בשטח הבריטי של מערב ברלין, במהלך המלחמה הקרה איפשרו הבריטים לחיילי הצבא האדום לקיים משמר כבוד באנדרטה וכן איפשרו גישה חופשית ממזרח ברלין אל האנדרטה לחיילים.
תיאור האנדרטה.
האנדרטה נבנתה מלבנים שנלקחו מבניין לשכת הקנצלר ההרוס. האנדרטה בנויה בצורת אכסדרת עמודים (סטואה) שצורתה חצי גורן, ובמרכזה פסל של חייל הצבא האדום. משני צידי האנדרטה תותחי הוביצר M1937 (152 מ"מ) ושני טנקי T-34 אשר שימשו בכיבוש העיר.
הכניסה לאנדרטה מסומנת על ידי קשת ניצחון גדולה. אחריו מופיע הפסל "ממוטר היימת" בצורת פסל של אישה המתאבלת על הבנים שנפלו. בשלב הבא מונחים המבקרים על ידי שני דגלי גרניט אדומים גדולים ומסוגננים. מרכז האנדרטה הוא הפסל המתנשא של חייל סובייטי, המסמל ניצחון על המשטר הנאצי עם ילד בזרועותיו וחרב בידו. הפסל המרשים ניצב על תלולית עם מוזוליאום שבחלקו הפנימי ניתן לראות פסיפס של הצייר אלכסנדר א 'גורפרנקוב. השביל לפסל הראשי מוקף פסלים אחרים. באמצעות מדרגות יכולים המבקרים לרדת לשדות הקבר. לחמשת השדות יש אופי סמלי: סך כל 7,000 הקורבנות הקבורים שוכנים בקברים לא בולטים בשולי הצמח.
בכל שנה, באנדרטת המלחמה הסובייטית, טקס הנחת זר מציין את חללי הסובייטים שנפלו במהלך שחרור ברלין.
בחלקה האחורי של האנדרטה מצוי מוזיאון פתוח ובו תמונות המתארות את הקמת האנדרטה.
על האנדרטה כיתוב ברוסית:
טקסים.
מדי שנה, ב-8 במאי (יום הניצחון באירופה) נערך באנדרטה טקס אזכרה הכולל הנחת זרים.
ערב טקס האזכרה בשנת 2010 נמרחו על גבי האנדרטה בצבע אדום כתובות נאצה בהן נכתב: "גנבים, רוצחים, אנסים", בהתייחס לפשעים שביצעו חיילי הצבא האדום באוכלוסייה האזרחית עם כיבוש גרמניה, במיוחד אונס של נשים.
אנדרטת המלחמה הסובייטית
בוב מקנאב
רוברט "בוב" מקנאב (אנגלית: Robert "Bob" McNab; נולד ב-20 ביולי 1943 בהאדרספילד, יורקשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
מקאנב החל את הקריירה שלו בהאדרספילד טאון, המועדון המקומי של עיר הולדתו, ושיחק שם כשבעים משחקים במשך שלוש עונות. הוחתם בארסנל על ידי ברטי מי באוקטובר 1966, וזכה מיד למקום קבוע בהרכב המועדון. מקנאב השתתף עם ארסנל במשחקי גמר גביע הליגה של 1968 ו-1969, בהם הפסיד המועדון ללידס יונייטד ולסווינדון טאון בהתאמה.
הופעת הבכורה של מקנאב במדי נבחרת אנגליה הייתה במשחק נגד נבחרת רומניה ב-6 בנובמבר 1968, ומקנאב השתתף בשלושה משחקים נוספים במדי נבחרתו אך לא הצליח להפוך לשחקן קבוע בסגל הנבחרת. ברמה הארצית הוא זכה ליותר הצלחה, בעיקר כאשר שחקני ארסנל הצליחו לזכות בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970 ובדאבל בעונת 1970/1971. מקנאב החסון היה חלק מחוליית ההגנה של ארסנל ביחד עם פט רייס ופרנק מקלינטוק, ובעונת הדאבל הוא שיחק ב-62 משחקים מתוך 64 בכל המסגרות.
מקנאב המשיך לשחק עבור ארסנל לאורך רוב שנות ה-70 המוקדמות, כולל ההפסד ללידס יונייטד בגמר גביע ה-FA של 1972; אולם, הוא החמיץ את רוב עונת 1971/1972 בגלל פציעה והוחלף על ידי סמי נלסון, אך בעונה שלאחר מכן החלים ושיחק ביותר מ-50 משחקים. בעונת 1973/1974 הוא נפצע פעם נוספת, ולפיכך חלק את עמדת הבלם השמאלי עם נלסון בשתי העונות הבאות. ב-1975 נאמר למקנאב בן ה-32 כי המועדון לא זקוק יותר לשירותיו כיוון שיש לו מחליף צעיר יותר, והוא שוחרר בקיץ בהעברה חופשית. מקנאב שיחק ב-365 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שישה שערים.
לאחר שעזב את ארסנל הוא שיחק בוולבס, ולאחר מכן עבר לסן אנטוניו ת'אנדר מה-NASL. לאחר ששיחק בארצות הברית הוא חזר לאנגליה כדי לשחק במועדון הכדורגל בארנט, ולבסוף חצה את האוקיינוס האטלנטי פעם על מנת לשחק בוונקובר וייטקאפס הקנדית ולאמן אותה, לפני שפרש כליל ממשחק פעיל.
מקנאב היגר ללוס אנג'לס לאחר פרישתו, שם הוא גם מתגורר באופן קבוע ועובד בפיתוח נדל"ן. ב-1999 הוא היה חלק מקבוצת אנשים בראשון מילאן מנדריץ' שרכשה את פורטסמות', ולמשך זמן קצר הוא חזר מפרישתו והיה המאמן הזמני של המועדון לאחר פיטוריו של אלן בול בדצמבר 1999, עד למינויו של טוני פוליס בחודש שלאחר מכן.
מלבד היותו כדורגלן הוא עסק בשנות ה-70 גם בתחום הטלוויזיה. מקנאב היה חלק מהפאנל המיוחד של רשת ITV בזמן מונדיאל 1970, וב-1973 השתתף כשחקן אורח בסדרת טלוויזיה מקומית.
בלה בליסימה
הקרן לסיוע לעסקים קטנים
בית וטין
בית וטין (גרמנית: Haus Wettin) היא שושלת אצולה גרמנית ששלטה באזורי סקסוניה, סקסוניה-אנהלט ותורינגיה של ימינו במשך כ-800 שנים; בנוסף שלטו בני וטין בפולין בחלק מן ההיסטוריה שלה; וצאצאים לבית וטין עלו על כס המלוכה גם בממלכה המאוחדת, פורטוגל, בולגריה ובלגיה. כיום שולטים צאצאים לבית וטין בבריטניה (מאז 1901) ובבלגיה (מאז 1831).
היסטוריה.
מקור שמו של בית האצולה הוא מצודת וטין, שמצויה ליד העיר הַאלֶה על הנהר זַאלֶה בסקסוניה אנהלט.
השושלת נחשבת לאחת משושלות האצולה העתיקות ביותר בגרמניה, הקיימת כבר מימי הביניים. האב הקדמון של השושלת נחשב דיטריך הראשון, רוזן וטין (נפטר ב-982). בערך בשנת 1000, במסגרת הכיבוש הגרמני של הטריטוריות הסלאביות, כבשה המשפחה את טירת וטין. בשנת 1030 לערך קיבלה המשפחה את אזור האוסטרמרק הסקסוני כפייף. בשנת 1089 היינריך הרביעי העניק למשפחה את התואר רוזן מייסן, ומייסן הפכה למקום המושב של בית וטין.
בשנת 1423 מונה פרידריך הרביעי, רוזן מייסן לנסיך הבוחר מסקסוניה, לאחר שאלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה מת ללא ילדים. מקום המושב של בית וטין נשאר במייסן עד לשנת 1485, אז חולקו נחלות בית וטין בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה).
בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ, דוכס סקסוניה, בעקבות תבוסתו במלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. בנוסף ויתר יוהאן פרידריך על חלק מנחלותיו לטובת מוריץ, ושמר רק על נחלותיו בתורינגיה.
בתחילת מלחמת שלושים השנים הייתה סקסוניה נייטרלית, אך בהמשך הצטרפה הנסיכות לצד שוודיה והכוחות הפרוטסטנטים. לאחר קרב נורדלינגן בשנת 1634 העדיף הנסיך יוהאן גאורג הראשון להגיע להסדר עם בית הבסבורג, ובשנת 1635 חתם על שלום פראג, שמסר לידיו שטחים מסוימים בבוהמיה. אולם, עדיין נמשכו השוד והביזה בתחומי סקסוניה, והם פסקו רק לאחר שלום וסטפאליה בשנת 1648.
בשנת 1694 עלה לשלטון פרידריך אוגוסט הראשון, שעלה בשנת 1697 על כס המלוכה של פולין. על אף שחוקת פולין קבעה שרק קתולי יכול למלוך על פולין, לא הפריע הדבר לפרידריך אוגוסט, והוא המיר את דתו. לאחר מותו של פרידריך אוגוסט בשנת 1733, עלה לשלטון בנו פרידריך אוגוסט השני, שבשנת 1734 מונה אף הוא למלך פולין.