בתקופת קום המדינה היה בשכונה ריכוז של תלמידי חכמים בולטים. רב השכונה היה הרב יונה ראם, ולאחר פטירתו כיהן אחיו הרב אליהו ראם. עוד התגוררו בשכונה הרב אליעזר יהודה פינקל ראש ישיבת מיר, הרב יעקב משה ליבוביץ ראש ישיבת קמניץ, הרב חיים אהרן טורצ'ין ראש ישיבת "מצוינים", הרב דוד שרבני שכיהן כרב בשכונה, הרב שמואל אהרן יודלביץ, הרב אלעזר שך (לימים ראש ישיבת פוניבז'), הרב זונדל קרויזר, הרב אברהם ברוך גרינבלט (אביו של הרב אפרים גרינבלט), הרב שמחה בונים אלתר (לימים האדמו"ר מגור), הרב אברהם יעקב זלזניק ראש ישיבת עץ חיים והרב חיים גריינימן.
מוסדות מרכזיים.
ברחוב יהודה המכבי קיים אזור תעשייה הנקרא "אזור תעשייה מקור ברוך", ובו מפעלים בעיקר בתחום הדפוס. ברחוב בר גיורא התנוסס בניין טיגרט בריטי, ששימש במשך עשרות שנים כ"בית השוטרים". בבניין גרו קצינים של משטרת ישראל ומשפחותיהם. ברחוב הטורים היו מועדון ומגרשי משחקים וספורט ע"ש גוגנהיים. כיום הם משמשים למוסדות ולמגורים.
ברחוב רש"י נמצאת ישיבת המקובלים שער השמים. ברחוב דוד ילין שוכנים מוסדות ישיבת מאור התורה. ברחוב רשב"ם יש שטיבלאך מרכזיים לשכונה. ברחוב בר גיורא פינת הטורים הוקם מרכז חסידות סקווירא בישראל. הבניין כולל בית כנסת, שטיבלאך, אולם לימוד הכולל ספרייה תורנית, מקווה לגברים ותלמוד תורה.
בשכונה פועלת קופת צדקה בשם "ועד עזרה וצדקה מקור ברוך", המחלקת כסף למשפחות נצרכות מהשכונה, וכן מחזיקה גמ"חים שונים.
מקור ברוך בספרות ובקולנוע.
עלילת ספרו של עמוס עוז, "מיכאל שלי", מתרחשת בחלקה הגדול בשכונה. דירתם של בני הזוג חנה ומיכאל (החילונים, בשנות ה-50), שכנה בשכונה.
נוגה, גיבורת ספרו של א"ב יהושע, "ניצבת", חוזרת לישראל לשלושה חודשים, כדי לשמור על דירת אמהּ שברחוב רש"י בשכונת מקור ברוך. בדירה זו גדלה נוגה מאז שהייתה בת חמש. בילדותה ובבגרותה קיימה נוגה, החילונית, קשר עם שכניה החרדים, משפחת פומרנץ. שניים מילדי השכנים פולשים שוב ושוב לדירתה כדי לצפות בטלוויזיה, שנמנעת מהם בביתם.
סדרת הטלוויזיה "שטיסל" צולמה בחלקה בשכונת מקור ברוך, ונראים בה רחובותיה, סמטאותיה ובתי האבן הציוריים של השכונה.
רוחמה (שכונה בירושלים)
אלף בייקר
אלפרד בייקר (אנגלית: Alfred Baker; 27 באפריל 1898 – אפריל 1955) היה כדורגלן אנגלי.
חייו.
בייקר נולד באיקלסטון שבדרבישייר, ובצעירותו עבד ככורה ושיחק במספר מועדוני חובבים בדרבישייר. בזמן מלחמת העולם הראשונה הוא הופיע עבור צ'סטרפילד, קריסטל פאלאס והאדרספילד טאון, אך הופעות אלו לא נכללות במניין ההופעות הרשמיות. הוא הפך לשחקן מקצועני ב-1919, וחתם בארסנל; לאחר חתימתו של בייקר נפוצו שמועות על כך שלזלי נייטון, מאמן המועדון, החתים אותו במכרה שבו עבד, ובכך הקדים אחרים שהמתינו לבייקר בביתו.
בייקר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל במשחק נגד ניוקאסל יונייטד שנערך ב-13 באוגוסט 1919, שהיה המשחק הראשון שנערך באצטדיון הייבורי במסגרת הליגה הבכירה. באותה עונה בייקר שיחק ב-17 משחקים, ובעונת 1920/1921 הפך לשחקן הרכב קבוע; הוא זומן למבחנים בנבחרת אנגליה, אך רק כעבור שבע שנים ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה.
בייקר שיחק בעמדות רבות במדי ארסנל, כולל שוער במספר מקרים, ובדרך כלל הוא שיחק כשחקן כנף מרכזי. בייקר התמנה לקפטן המועדון ב-1924. כאשר המאמן הרברט צ'פמן הגיע למועדון בסוף עונת 1924/1925 (בה זכה המועדון במגן הצדקה) הוא העניק את תפקיד הקפטן לצ'ארלי באקן; בייקר המשיך לשחק במדי ארסנל במשך חמש שנים נוספות.
ב-1927 השתתף בייקר בגמר גביע ה-FA הראשון בהיסטוריה של ארסנל, שבו הפסיד המועדון לקארדיף סיטי בעקבות טעות של השוער דן לואיס. בעונה שלאחר מכן הוא זומן לנבחרת האנגלית, ושיחק נגד נבחרת ויילס ב-28 בנובמבר 1927; אנגליה הפסידה במשחק בתוצאה 1- 2. הייתה זו הופעתו היחידה של בייקר במדים הלאומיים.
בייקר זכה בתוארו הראשון בקריירה לאחר הניצחון של ארסנל על האדרספילד טאון בגמר גביע ה-FA של 1930; בזמן זכייתו הוא כבר היה בשלהי הקריירה שלו. לאחר הגמר הוא שיחק בעוד משחק אחד בלבד (גם כן נגד האדרספילד טאון), לפני שפרש בקיץ 1931 בגיל 33. בסך הכל הופיע במדי ארסנל ב-351 משחקים, בהם הבקיע 26 שערים. ג'ים בייקר, אחיו של אלף, היה שחקן ידוע בלידס יונייטד בשנות ה-20.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל הוא עבד כמאתר כישרונות עבור ארסנל.
אל-כרמל (כתב עת)
אל-כרמל - מחקרים בשפה ובספרות הערבית (בערבית: الكرمل – أبحاث في اللغة والأدب) הוא כתב עת היוצא לאור פעם בשנה מטעם החוג לשפה וספרות ערבית של אוניברסיטת חיפה מאז 1980.
כתב העת עוסק בספרות הערבית לתקופותיה, החל מהקלאסית של ימי הביניים וכלה במודרנית של המאה העשרים. זהו כתב העת המדעי היחידי בישראל היוצא לאור בשפה הערבית ואחד הבודדים בעולם שמחוץ למדינות ערב. במקביל לכתב העת יוצאת סדרת ספרים באותו התחום. עד כה ראו אור בסדרה זו כתשעה ספרים.
המייסד הוא פרופסור ג'ורג' קנאזע בשיתוף עם פרופסור ששימש כעורך הראשי שלו מיום היווסדו ועד לשנת 1989. העורך הראשי של כתב עת זה כיום היא דוקטור ערין סלאמה-קודסי מהחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטת חיפה, ואיתה יושבים במערכת הפרופסורים ראובן שניר ועלי חוסיין.
היברננסיס
היברננסיס (Collectio canonum Hibernensis) הוא קובץ החוקים הנוצרי המקיף המוקדם ביותר במערב הלאטיני. זהו קובץ סיסטמטי המחולק לספרים (libri) ולפרקים (capitula) הערוכים לפי נושאים. הנושאים שהטקסט עוסק בהם רבים ומגוונים, ובהם: ההיררכיה הכנסייתית, דיני אישות, קבורה, ארגון מדיני, עשיית צדק, ואף מגבלות על אכילת מזונות מסוימים. מחבריו הם ככל הנראה רובן (Ruben) מדראיניש (Dairinis) וקו כוכבני (Cú Chuimne) מאיונה (Iona). לפי הכרוניקה של אלסטר, הראשון מת בשנת 725 והאחרון בשנת 747. הטקסט אמנם כתוב בלטינית, אך כולל מספר מונחים משפטיים איריים ואזכורים של דמויות מן ההיסטוריה האירית, כגון פטריק הקדוש.
ההיברננסיס השתמר בכתבי יד מיבשת אירופה בלבד: שבעה מתוכם משמרים את הטקסט בשלמותו, אך בנוסף עליהם ישנם מעל מאה עותקים חלקיים ופרגמנטים, המעידים על תפוצתו הנרחבת של הטקסט. בעותקים השלמים הטקסט מחולק ל-65, 68 או 69 ספרים. להיברננסיס נודעה השפעה רבה על התגבשות החוק הכנסייתי בימי הביניים ביבשת אירופה. מובאות מן הטקסט ניתן למצוא בקובצי חוקים רבים, והוא מצוטט בין השאר על ידי סדוליוס סקוטוס (Sedulius Scottus) ואינטלקטואלים בחצר הקרולינגית כגון אלקווין (Alcuin) וקטוולף (Cathwulf).
מדובר בטקסט הראשון שעשה שימוש שיטתי בתנ"ך ובברית החדשה למטרות חקיקה, והוא מעיד על מעמדו המרכזי של התנ"ך בעולמם הרוחני של מלומדים איריים בני התקופה. לשם כך היה על מחברי הטקסט להצדיק את השימוש בתנ"ך בהקשר נוצרי והם עשו זאת תוך הסתמכות על ציטוטים מאבות הכנסייה (רובם הוצאו מהקשרם) ועל חיבוריהם של מלומדים איריים. הסעיפים מהם מורכב ההיברננסיס הם למעשה ציטוטים המקובצים תחת ראשי פרקים, כאשר כל ראש פרק מציג כלל מסוים. לדוגמה: בספר "על אודות אכילת בשרים" (De carnibus edendis) ניתן למצוא פרקים כגון "מדוע כל בעל חיים שהומת ללא הקזת דם הוא נבלה" (De eo quod omne animal mortuum sine effusione sanguinis morticinum est), או "על אודות האיסור על אכילת סוסים" (De esu equorum illicito), והמקורות המצוטטים בפרקים אלה הם ספר ויקרא, תאודורוס (Theodorus) מקנטרברי (Canterbury), והירונימוס (Hieronymus). בסך הכל מצטט ההיברננסיס מכתביהם של למעלה מ-60 מחברים שונים והודות לכך הוא המפתח המקיף ביותר הקיים להיכרותנו עם ספרים שהיו קיימים באירלנד לפני הגעת הוויקינגים לאי בסוף המאה השמינית.
אל-כרמל (פירושונים)
אל כרמל (כתב עת)
ג'ורג' קנאזע
ג'ורג' קנאזע (31 ביולי 1941 - מאי 2021) היה פרופסור, מופקד הקתדרה לחקר ולטיפוח השפה והספרות הערבית על שם בן-חביב בחוג לערבית ושותף לקתדרה של אונסק"ו לדיאלוג בין תרבותי באוניברסיטת חיפה, ונשיא המוסד האקדמי נצרת.
ביוגרפיה.