במהלך חודש נובמבר 2013, במסגרת ביקורו הרשמי שלנשיא פולין ופמלייתו בישראל, נציגי ישראל ופולין חתמו על מזכר הבנות הנוגע לשיתוף פעולה מדעי, וזאת כשלב הראשון לקראת החתימה על הסכם שיתוף הפעולה עצמו, אשר צפוי להיחתם בתחילת שנת 2014. החתימה נעשתה על רקע ביקורו של שר המדע, הטכנולוגיה והחלל, יעקב פרי, ביוני של אותה השנה בוורשה.
יחסים ביטחוניים.
בין שתי המדינות מתקיימים יחסים ביטחוניים הדוקים, ובכלל זה בין השירותים החשאיים הפולניים וקהילת המודיעין הישראלית, אשר פועלים במשותף במסגרת המלחמה כנגד הטרור. צה"ל מקיים תרגילים משותפים עם צבא פולין, אשר החל משנת 2012 כוללים גם תרגילים אוויריים משותפים. במהלך חודש נובמבר 2013, ובמסגרת ביקורו של נשיא פולין בישראל, נמסר כי פולין מעוניינת להגביר את שיתוף הפעולה עם התעשיות הביטחוניות של ישראל, ולחתום על עסקאות ענק, בהיקף שעשוי להגיע למאות מיליוני אירו.
יחסים תרבותיים.
יהדות פולין הייתה, משלהי ימי הביניים ועד מלחמת העולם השנייה, מהקהילות החשובות שבקהילות עם ישראל בתפוצות. ההיסטוריה בת למעלה מאלף השנים של היהודים בפולין כוללת תקופות של סובלנות ופריחה דתית ותרבותית, לצד תקופות של אנטישמיות קשה, רדיפות, פרעות וגירושים, ששיאן היה השמדתה הכמעט מוחלטת במלחמת העולם השנייה. ההיסטוריה התרבותית הענפה של הקהילה היהודית בפולין, אשר בתקופה שטרם מלחמה העולם השנייה היוותה שם דבר בקרב יהדות אירופה, זוכה להכרה נרחבת כיום בקרב ממשלת פולין, אשר מקדישה מאמצים רבים לשימורה והצגתה של התרבות היהודית במדינה. בין היתר, מקציבה ממשלת פולין סכום כספי שנתי הנועד לשימורם ושיקומם של בתי כנסת עתיקים במדינה, וכן מקיימת תוכנית סבסוד של מוסדות תרבות יהודיים במדינה, ביניהם תיאטראות יהודיים בשפת היידיש.
בצעד נוסף אשר נועד לקרב בין שתי המדינות, ייסד משרד החוץ הפולני את המכון הפולני בישראל ביוני 2000. המכון שם לו למטרה לקדם ולהפיץ את התרבות הפולנית בישראל, ובמסגרת פעילותו הוא מקיים אירועים מגוונים בכל תחומי האמנויות, עורך קורסים ללימודי פולנית, וברשותו ספרייה שבה למעלה מ-6,000 כותרים בשפה הפולנית.
מספרם הרב של אזרחי ישראל אשר מוצאם מפולין הביא להקמתם של מספר רב של עמותות עצמאיות, אשר פועלות לשם הנצחת זכר הקהילה היהודית בפולין לאורך השנים. בין ארגונים אלו ניתן לציין את התאחדות יוצאי פולין בישראל, אשר פועלת בהתמדה לשם קיום אירועי הנצחה לבני הקהילה היהודית ברחבי פולין, וכן לשיקומם של בתי כנסת ומבני ציבור יהודיים ברחבי פולין, וזאת בשיתוף פעולה עם בני הקהילה היהודית בפולין, ובתמיכתה של ממשלת פולין.
שיתוף הפעולה התרבותי הנרחב בין שתי המדינות, הביא להכרזה בדבר היותה של שנת 2009 "שנת פולין בישראל". המיזם החדשני, אשר החל באביב 2008 ונמשך עד אביב 2009, הושק כיוזמה משותפת של משרד התרבות הישראלי ומשרד החוץ הפולני. מטרתו של המיזם הייתה לתרום להידוק הקשרים בין החברה הישראלית והחברה הפולנית, וזאת על ידי חיזוק הקשרים התרבותיים, הכלכליים, המדעיים והתיירותיים בין אזרחי שתי המדינות. במהלך השנה, ממשלת פולין תמכה בלמעלה מ-140 פרויקטים תרבותיים שונים, וזאת בסכום כולל של למעלה מ-3 מיליון יורו. בנובמבר 2013 יזם המכון הפולני בישראל את שבוע האוכל הפולני הראשון מסוגו שהתקיים בארץ, ובמסגרתו התקיימו מעל 40 אירועים בירושלים, חיפה ותל אביב.
מסע בני נוער לפולין.
מסע בני נוער לפולין הוא מן הפעילויות המרכזיות במערכת החינוך בישראל סביב הוראת השואה. המסעות לפולין הפכו לאחת התופעות החשובות בעיצובו של זיכרון השואה בסוף המאה ה-20. סביב המסעות התפתח דיון ציבורי ואקדמי נרחב, והוא חלק בלתי נפרד מהדיון על הוראת השואה ומקומה במערכת החינוך, דיון שהוא עצמו חלק מדיון רחב עוד יותר, על עיצוב זכר השואה בחברה הישראלית בכלל.
המסעות נערכים למעשה לאורך כל השנה. בשבוע שבו חל יום הזיכרון לשואה ולגבורה, נערך מצעד החיים, ששיאו בטקס במחנה ההשמדה אושוויץ ביום הזיכרון עצמו. בטקס משתתפים בני נוער מישראל ומהתפוצות, בליווי נציגי צה"ל ונציגים רשמיים של מדינת ישראל.
לצד משלחות של בני נוער, יוצאות לפולין מדי שנה גם משלחות מטעם צה"ל ("עדים במדים") וכן משלחות סטודנטים וגם משלחות עובדים ומבוגרים.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:יחסי ישראל–פולין|*]]
[[קטגוריה:יהדות פולין]]
גרדנר פוקס
גרדנר פרנסיס קופר פוקס (באנגלית: Gardner Francis Cooper Fox; 20 במאי 1911 - 24 בדצמבר 1986) היה כותב קומיקס אמריקני שידוע בעקבות יצירותיו הרבות עבור חברת DC קומיקס.
ביוגרפיה.
גרדנר גדל והתחנך בברוקלין, ניו יורק, כאשר מגיל צעיר הושפע מכותבי מדע בדיוני כאדגר רייס בורוז, הארולד לם וטלבוט מונדי. קיבל רישיון לעיסוק בעריכת דין ב-1935, אך בשל מצוקות השפל הגדול החל לכתוב קומיקס עבור חברת DC קומיקס. הוא גם תרם לעיתים למגזינים מז'אנר הספרות הזולה של שנות ה-30 ושנות ה-40 של המאה ה-20. הוא שילב ברצועות הקומיקס התייחסויות היסטוריות, מדעיות ומיתולוגיות רבות. כך למשל, בסיפורי האטום, גרדנר עסק במרד ההונגרי, המרוץ לחלל, מיתולוגיה נורדית ונומיסמטיקה. כתב נובלות גרפיות וסיפורים תחת שמות ספרותיים מגוונים.
פוקס עזב את חברת DC בשנת 1968 והמשיך לכתוב סיפורים מז'אנרים כדוגמת חרב וכושפות, פנטזיה, רומנים, פשע, מערבונים וספרות היסטורית. עם תחילת שנות ה-70 כתב בקצרה עבור חברת מארוול קומיקס.
דמותו של הגרין לנטרן גאי גרדנר קרויה על שמו. בשנת 1998 הוענק לו פרס הארווי לאחר מותו והוא הונצח בהיכל התהילה של הקומיקס ע"ש ג'ק קירבי. כשנה לאחר מכן הונצח בהיכל התהילה של פרס אייזנר.
איך סטארבקס הצילה את חיי
איך סטארבקס הצילה את חיי: בן טובים לומד לחיות כמו כולם (במקור: How Starbucks Saved My Life: A Son of Privilege Learns to Live Like Everyone Else) הוא ספר זיכרונות מאת מייקל גייטס גיל המתעד את מסעו ממעמד גבוה כבכיר בחברת הפרסום J. Walter Thompson לבריסטה בסטארבקס. טום הנקס שקל להפיק סרט קולנוע מהספר, והבמאי גאס ואן סנט היה גם הוא במגעים לביים. גיל הוא בנו של כתב "הניו יורקר" המפורסם ברנדן גיל, ואחיו של צ'ארלס גיל, מחבר הספר "The Boozer Challenge" מ-1989.
על הספר.
בגיל חמישים, למייקס גייטס גיל היה הכל: אחוזה בפרברים, אישה וילדים אוהבים, משכורת בעלת שש ספרות והשכלה של ליגת הקיסוס. אולם בתוך שנים ספורות, הוא איבד את עבודתו, התגרש ואובחן שיש לו גידול מוחי. ללא כסף או ביטוח בריאות, הוא התקבל לעבודה בסטארבקס ועבר מארוחות צהריים יקרות לקרצוף שירותים, מלקבל שירות ללשרת.
לאחר זמן הוא מתוודע למורה שמראה לו איך נראים באמת החיים הטובים. נראה שלשניים אין דבר במשותף. היא אפרו-אמריקאית צעירה, בתו של מכור לסמים. הוא רגיל להיות הבוס אבל נמצא תחתיה עכשיו. בפעם הראשונה בחייו הוא חווה את חיי המיעוט המנסה בכוח לשרוד בעבודה חדשה ומאתגרת. הוא לומד את הערך של עבודה קשה והשפלה, וכמו כן את המשמעות האמיתית של כיבוד אדם אחר.
מאחורי הקלעים של אחד מהעסקים הכי מסקרנים באמריקה, נולדת חברות מעוררת השראה, ותודות למדריכה הלא רגילה שלו, מייקל גיל חווה לבסוף תחושת ערך עצמי ואושר שמעולם לא הכיר.
חיים לזר-ליטאי
חיים לזר-ליטאי (31 במאי 1914 – 31 באוגוסט 1997) היה פרטיזן ביערות ליטא במלחמת העולם השנייה, איש בית"ר, היסטוריון וסופר ישראלי.
חייו.
לזר-ליטאי נולד בשנת 1914 בשם חיים לזר בפוניבז' שבליטא, בן לבתיה (לבית יפה) ואליהו לזר. הוא למד בישיבת פוניבז', והצטרף לבית"ר כילד בן עשר, בעקבות נאום של זאב ז'בוטינסקי. עד 1940 היה מפקד מעו"ז בית"ר בפוניבז'. בתחילת מלחמת העולם השנייה למד בווילנה, ונכלא בגטו וילנה עם הקמתו.
לזר הצטרף אל ארגון הפרטיזנים המאוחד (פ.פ.או, FPO) כאיש בית"ר, לצדו של יוסף גלזמן. הוא יצא מן הגטו ביולי 1943 בקבוצה של 35 לוחמים. בדרכם ליערות נתקלו במארב גרמני, ורק 13 מהם שרדו את הקרב. לזר לחם כפרטיזן וכמפקד מחלקה ביערות רודניקי ויערות נארוץ'. באפריל 1944 נפצע כשחימש מוקש שנועד לפגוע ברכבת נשק גרמנית, וידו הימנית נקטעה. בתקופה זו הכיר את חיה לבית שפירא, ונישא לה ב-1944.
אחרי המלחמה עבר לפולין, שם היה חבר בוועדה העליונה לארגון הבריחה. בהמשך עבר לאיטליה, שם היה נציב בית"ר וחבר המרכז והנשיאות של ארגון הפליטים. ב-1946 נבחר כציר לקונגרס הציוני ה-22.
במרץ 1947 עלה לארץ ישראל עם אשתו, שהייתה בחודש התשיעי להריונה. אחרי עלייתו השתמש בשם העט "ח. ליטאי" ובהמשך שינה את שמו לחיים לזר-ליטאי.
לזר-ליטאי היה מנהל מרכז קופת חולים לאומית. הוא השתתף במאבקים נגד הסכם השילומים ונגד כינון יחסים דיפלומטיים עם גרמניה. היה חבר בהנהלת יד ושם ופעל בארגוני הפרטיזנים ונכי המלחמה, בתנועת החרות ובמסדר ע"ש זאב ז'בוטינסקי. לזר היה חבר פעיל בארגון חיילים ופרטיזנים נכי המלחמה בנאצים ושימש כנציגו הראשון במועצת יד ושם.
בשנות ה-70 הקים לזר-ליטאי את מוזיאון הלוחמים והפרטיזנים במצודת זאב בתל אביב. הוא ערך 83 חוברות שהוצאו על ידי המוזיאון.
לזר-ליטאי נפטר בתל אביב ב-1997.
משפחתו של לזר.
אמו של לזר-ליטאי נפטרה בילדותו. ארבעה מאחיו ואחיותיו עלו לארץ-ישראל לפני השואה. אביו ואחותו שרה נספו בשואה. אחותו עדה נכלאה במחנות ריכוז ושרדה. רעייתו חיה לזר אף הייתה פרטיזנית ועסקה אף היא רבות בחקר ותיעוד השואה.
לחיים וחיה לזר-ליטאי שני ילדים וארבעה נכדים. המזרחנית שרה אוסצקי-לזר היא בתם. נכדתם, דניאלה אוסצקי-שטרן, היא מנהלת ארכיון מורשת לחקר והוראת השואה.
יצירתו.