מאז יולי 2020, האיחוד האירופי החל לשלול כספים לעיריות שאימצו את המדיניות. באוגוסט 2020 הודיע שר המשפטים כי הממשלה תעניק תמיכה כלכלית לאותן עיריות מהן שלל הארגון כספים לאחר אימוץ ההצהרות. על פי דו"ח דצמבר 2020 של נציב מועצת אירופה לזכויות אדם מדיניות "אזור חופשי מלהט"ב", "רחוקה מלהיות רק מילים על הנייר, הצהרות ותקנות אלה משפיעות ישירות על חיי להט"בים בפולין".
צרפת.
במרץ 2008 הכריז חאווייר דארקוס, שר החינוך הצרפתי, על מדיניות הנלחמת בכל סוג אפליה, כולל הומופוביה בבתי הספר אשר הייתה אחת מ-15 סדרי העדיפויות הלאומיים של תוכנית חינוך לשנת הלימודים 2008–2009. ארגון ההתאחדות העצמאית והדמוקרטית של תלמידי התיכון השיק קמפיינים בנוסף נגד הומופוביה בבתי הספר ובקרב צעירים.
באוקטובר 2018, לאחר עלייה במספר ההתקפות ההומופוביות בצרפת, הנשיא עמנואל מקרון גינה את ההתקפות באומרו כי הן "לא ראויות לצרפת", והכריז על "צעדים קונקרטיים עתידיים". הוא צייץ בחשבונו בטוויטר כי, "אלימות הומופובית חייבת להוות דאגה לכל החברה שלנו. היא לא ראויה לצרפת. אמצעים קונקרטיים יפורסמו אך הם אינם יכולים להחליף את האנושיות והסובלנות שהן לב התרבות שלנו".
בינואר 2019, משרד החינוך השיק קמפיין חדש להתמודדות עם בריונות הומופובית בבתי ספר בשם "כולם שווים, בעלי ברית", אשר סייע לתלמידים לגשת לשירותים לדיווח על בריונות, הקים קו עזר לתלמידים ועובדים לשימוש, ודרש מכל בתי הספר בצרפת לספק הדרכה בנושאי להט"ב.
דו"ח שפורסם ב-16 במאי 2020, לפני היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה, הראה כי התקפות והעלבות הומופוביות וטרנספוביות עלו ב-36% בשנת 2019 במדינה. המשטרה הודיעה כי זיהתה כ-1,870 קורבנות של התקפות טרנספוביות והומופוביות. בשנת 2018 הנתונים היו סביב ה-1,380 מקרים.
קוסובו.
על פי סקר שנערך על ידי המכון הלאומי הדמוקרטי לשנת 2015, 81% מאנשי הלהט"ב הקוסוברים הצהירו שהם היו נתונים להתעללות פסיכולוגית, ו-29% דיווחו כי הם קורבנות לאלימות פיזית.
קרואטיה.
מפלגת הברית הקרואטית הדמוקרטית של סלבוניה וברנג'ה (HDSSB) והמפלגה האזורית העממית-ימנית שהוקמה ב-2006, מתנגדת לזכויות להט"ב בקרואטיה. במהלך הדיון הפרלמנטרי על חוק של הכרה בשותפות לחיים של זוגות חד מיניים, חבר מפלגת "HDSSB", דינקו בוריץ', הצהיר כי הוא מתנגד לחוק באמירה כי, "מבחינתנו, להיות הומו זה לא בסדר!" הוא הוסיף כי זו העמדה הרשמית של מפלגתו בנושא זכויות להט"ב. סגניתה לשעבר של רוז'ה טומאשיץ', מנהיגת המפלגה השמרנית הקרואטית, פרו קובאצ'ביץ', אמרה כי הפוליטיקאית הקרואטית במאה ה-19, אנטה סטארצ'ביץ', שעל שמה נקראה המפלגה לא הייתה מתנגדת לזכויות הלהט"ב ותמכה בנישואים חד מיניים. אמירה זו נאמרה בתגובה לאגף הנוער של המפלגה שארגן מחאה נגד הומוסקסואלים. בהמשך פרסם אגף הנוער מכתב רשמי שהביע זעם על התנגדותה של קובאצ'ביץ' למחאה.הכנסייה הרומית-קתולית בקרואטיה היא יריבה משפיעה וקולנית כלפי הרחבת זכויות הלהט"ב במדינה. לאחר מצעד הגאווה הראשון בספליט בשנת 2011, אשר במהלכו, נעצרו מאות מפגינים הומופובים בעודם מנסים לתקוף את משתתפיו, הובילו לכך שהמצעד בוטל. זמן קצר לאחר האירוע, חלקים רבים מהתקשורת הארצית השמיעו תמיכה במשתתפי המצעד, וקראו לכולם "לצעוד במצעד הגאווה של ספליט הקרוב". ד"ר אדלברט רביץ' טען כי משתתפי המצעד שנפצעו בידי המפגינים, "קיבלו את מבוקשם". באותה תקופה, אנטה מטאליאן, פרופסור במכללה לתאולוגיה קתולית, אמר כי המצעד פוגע בערכים נוצריים והמאמינים "אינם אמורים לקבלו". בעקבות כך מספר עמותות פנו לפרקליטות ודרשו לחקור אותו בגין קריאה בגלוי ללינץ' כלפי משתתפי מצעדי הגאווה. נשיא קרואטיה לשעבר, איוו יוסיפוביץ', העניק תמיכה חזקה בזכויות להט"ב במדינה לאורך השנים, וב-1 ביוני 2012 פרסם הצהרה שתומכת במצעד ספליט 2012 וגינה את האלימות במצעד 2011, אותה כינה כ-"בלתי מקובלת".
רומניה.
ב-28 במרץ 2007 העניקה המועצה הלאומית לאודיו-קולי ברומניה קנס בסך 10,000 ליי (3000 יורו) לתוכנית סאטירת-קומדיה קרוניקה קרקוטאילור, בגין הערות הומופוביות. בשני פרקים, מגישי התוכנית צחקו על מירצ'ה סולקנו, מנחה טלוויזיה של הערוץ "Pro 2" שיצא מהארון כהומוסקסואל. נשיא המועצה, ראלו פיליפ, נימק את הקנס בטענה כי "בלתי מתקבל על הדעת הדרך בה הם צוחקים על נטייה מינית בדרך זו, במיוחד מכיוון שמדובר בקולגה". זו הייתה הפעם הראשונה שתוכנית לאודיו-קולי נקנסה בגין הומופוביה במדינה, המבוססת על סעיף 46 לחוק האודיו-קולי, המונע מתוכניות להכיל אפליה כלשהי על רקע גזע, מוצא אתני, מגדר ונטייה מינית. התקרית עוררה ויכוח ציבורי בנוגע לתופעת ההומופוביה ברומניה ולייצוג של אנשי להט"ב בתקשורת המיינסטרים. אטילה גספאריק, סגן נשיא המועצה הלאומית לאודיו-ויזואלי, הצהיר כי קרוניקה קרקוטאילור, כמו גם תוכניות טלוויזיה מפורסמות אחרות, ימשיכו להתקיים תחת "התבוננות קפדנית".
בנובמבר 2012 הותקפו 7 צעירים בבוקרשט בבית הספר הלאומי למדעי המדינה ומינהל ציבורי לאחר שהשתתפו בדיון אקדמי על ההיסטוריית ההומוסקסואליות ברומניה.
בערב 20 בפברואר 2013 כ-50 מפגינים עצרו את הקרנת סרט הלהט"ב, "הילדים בסדר" במוזיאון האיכר הרומני בבוקרשט, תוך כדי שהם צועקים סיסמאות הומופוביות ותוקפים מילולית את צופי התיאטרון. קבוצת המפגינים תקפה את הצופים בעוד שכינו אותם כ-"חיות", "חלאות" וקראו "מוות להומוסקסואלים", "אנחנו לא רוצים אתכם כאן" ו-"אתם לא רומנים". לאחר מכן המשיכו לשיר את ההמנון הלאומי הרומני ואת המזמורים האורתודוקסים הנוצריים, והשתמשו בסמלים דתיים ופשיסטים (הצדעות נאציות). בשנת 2021, בית הדין האירופי לזכויות אדם קבע כי רומניה הפרה את סעיף 8 ו-11 של האמנה האירופית לזכויות אדם על רקע אי הגנה על חופש ההתאגדות של צופי הסרט על ידי עריכת חקירה יעילה כלפי המפגינים. בית המשפט קבע כי הרשויות הרומניות "הפלו את המבקשים לעשות זאת בשל נטייתם המינית". במקרה מתוקשר אחר באותה שנה, "CNA" העניקה קנס של 10,000 ליי לרשת הטלוויזיה הרומנית "Antena 1" וקיבלה נזיפה מחברת הטלמנט הבריטית "FremantleMedia" המחזיקה ברישיון תוכנית המציאות "X Factor" ברחבי העולם, לאחר שצ'לו, שופט המהדורה הרומנית של התוכנית, קרא אמירות מפלות על רקע הומופובי כלפי מתחרה הומוסקסואל גלוי איטלקי.
בעקבות סקר שערכה עמותת "ACCEPT", המידע על אנשי קהילת הלהט"ב ברומניה מצא כי, 68.2% מהנשאלים סבלו מאפליה או הדרות שונות בשל נטייתם המינית או זהותם המגדרית, מעל 50% נפגעו מאמירות הומופוביות, 30% היו מאוימים באלימות פיזית, 25% הודרו במכוון, ו-25% סבלו מהטרדה מינית כאשר שיעור הנשים שהוטרדו מינית גדול משיעור הגברים, בעוד שהטרדות המשטרה מתרחשות בשיעור גבוה יותר בקרב גברים הומואים.
סקר שנערך על ידי סוכנות זכויות היסוד של האיחוד האירופי בשנת 2013 מראה כי רומניה ממוקמת במקום השלישי, אחרי קרואטיה ובולגריה, בין המדינות עם הרמות הגבוהות ביותר של התנהגות הומופובית בשטחן. 21% מבני המיעוטים המיניים ברומניה הצהירו כי הותקפו או היו מאוימים באלימות ב-5 השנים האחרונות וכי מעשי האפליה והאלימות נפוצים במגוון תחומים בהם: שכנים, מכרים, אחראים לאכיפת החוק, עמיתים לעבודה, מורים וחברים לכיתה.
רוסיה.
רוסיה מחזיקה לאורך שנים רבות בדעות שליליות מאוד בנוגע להומוסקסואליות, כאשר סקרים שנערכו לאחרונה מצביעים על כך שרוב הרוסים מתנגדים לקבלה של הומוסקסואליות והפגנות תמיכה בחוקים המפלים הומוסקסואלים נפוצות. במשך השנים היו התנגדויות בולטות לארגון מצעדי גאווה במספר ערים ברוסיה, הבולטות ביותר במוסקבה, שם הרשויות מעולם לא אישרו בקשה לקיימו. ראש עיריית מוסקבה לשעבר יורי לוז'קוב תמך בסירובה של העירייה לאשר את שתי המהדורות הראשונות של אירועי הגאווה במוסקבה של פעיל הלהט"ב הרוסי, ניקולאי אלכסייב בשנים 2006–2007 וכינה אותם כ-"שטניים". האירועים נמשכו כמתוכנן, בניגוד לחוסר אישורם אשר במהלכם בשנת 2007, הותקף פעיל זכויות האדם הבריטי פיטר טאצ'ל על ידי מפגינים הומופובים בעת השתתפותו.
בשנת 2010 נקנסה רוסיה על ידי בית הדין האירופי לזכויות אדם, וקבע כי, כנטען על ידי אלכסייב גם כן, "הערים הרוסיות מפלות אנשי להט"ב על ידי סירובן לאשר מחאות למען זכויות להט"ב ברוסיה". אף על פי שהרשויות טענו כי התרת קיום אירועי גאווה מהווה סיכון לאלימות, בית המשפט קבע כי החלטותיהן לביטול האירועים "תמכו בקבוצות האלימות שקראו לשיבושן" וקבע כי לרוסיה יש עד 20 בינואר להגיב לביטולי האירועים. באוגוסט 2012, אישר בית המשפט במוסקבה פסק דין החוסם את בקשות מארגני אירועי הגאווה בעיר לאישור קיום המצעד עד שנת 2112.
מאז 2006 חוקקו אזורים רבים ברוסיה חוקים משתנים המגבילים הצגת תוכן המציג את אנשי להט"ב. ביוני 2013, חוקק החוק הפדרלי נגד תעמולה הומוסקסואלית אשר הפליל הפצת תוכן להט"ב לתמיכה ב-"יחסים מיניים לא מסורתיים" כתיקון ל-"חוק הגנת ילדים" הקיים. החוק גרם למעצרים רבים של אזרחי להט"ב רוסים שהתנגדו באופן פומבי לחקיקתו ועל פי הדיווחים נרשמה עלייה של הפגנות הומופוביות, אלימות ופשעי שנאה נגד הקהילה במדינה. הוא ספג ביקורת בינלאומית מצד משקיפי זכויות אדם, פעילי להט"ב וכלי תקשורת ונקבע על ידי בין הדין האירופי לזכויות אדם כי הוא אינו עולה בקנה אחד עם ההגנה על חופש הביטוי אך נכון לשנת 2021 עדיין בתוקפו.