פואנלברדה (ספרדית: Fuenlabrada) היא עיר בקהילה האוטונומית מדריד שבספרד, במרחק של כ-25 ק"מ מן העיר מדריד. בקצה החיצוני של המטרופולין. העיר היא הרביעית בגודלה באוטונומיה, אחרי הבירה מדריד, מוסטולס ואלקלה דה אנארס. אוכלוסיית העיר מונה 204,838 תושבים (אומדן 2011). העיר היא מרכז תעשייה ושירותים לאזור.
היסטוריה.
מקור שמה של העיר הוא מזרקה בשם "לה-בראדה" שנבנתה במקום בסביבות המאה ה-12. בהמשך התקיים במקום כפר קטן שתושביו התעסקו בחקלאות. כיום כלכלת התושבים עברה ברובה מחקלאות לתעשייה. וכך הפכה העיר הזאת להיות המנוע הכלכלי של אוטונומיית מדריד, ובה ממוקמת רבע מתעשיית האוטונומיה.
דמוגרפיה.
זוהי אחת הערים עם האוכלוסייה הצעירה ביותר ברחבי המדינה. זאת בשל תהליך ההגירה שהתרחש בתחילת שנות ה-80 עם הגעתם של זוגות צעירים רבים המחפשים דיור. ובתוך זמן קצר יחסית, העיר גדלה מ 18,442 תושבים בשנת 1975, ל-204,838 תושבים בשנת 2011.
חינוך ותרבות.
בעיר קיימות מספר מכללות וקמפוס אוניברסיטאי. מאז שנת 2000, הקמפוס של הפקולטה למדעים בבית הספר לתקשורת של התיירות, המשתייך ל"אוניברסיטת המלך חואן קרלוס". ומאז 2005, קיימת בעיר המכללה להנדסת תקשורת (ETSIT).
ספורט.
בעיר קיימת קבוצת כדורסל מקצוענית, בלונססטו פואנלברדה. המשחקת בליגה ACB וקבוצת כדורגל מליגת המשנה הספרדית.
תמונות מהעיר
דן גלאי
דן גלאי (נולד ב-1945) הוא כלכלן המתמחה במימון, הנדסה פיננסית, נגזרים וניהול סיכונים. עד 2012 כיהן כדקאן בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 2014 משמש כדקאן הפקולטה לניהול ע"ש סרנת במרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה.
ביוגרפיה.
גלאי נולד בירושלים ב-1945. סיים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ותואר שני במנהל עסקים, באוניברסיטה העברית. בשנת 1975 השלים דוקטורט במנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו. במשך השנים לימד באוניברסיטה העברית ושימש כמרצה באוניברסיטאות בחו"ל כגון באוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת ברקלי, UCLA, אוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת INSEAD בצרפת.
גלאי כתב מספר ספרים בתחום ניהול סיכונים שתורגמו לשפות רבות ומשמשים כספרי בסיס ללימודי התחום. הוא אחראי לפיתוח מכשירים פיננסיים בהם כלים למסחר באופציות. ב-1987, גלאי, יחד עם פרופסור מנחם ברנר, היו הראשונים שהציעו את הרעיון של מדד פחד (VIX) לתנודתיות בשוק ההון. עם זאת, הנוסחה שהם הציעו לחישוב מדד זה הייתה שונה מזו שבשימוש כיום
גלאי זכה בפרס פומרנץ מטעם בורסת הנגזרות של שיקגו. גלאי כיהן בין היתר כיו"ר הוועדה המחודשת לבחינת דיווח על חשיפה לסיכונים של חברות ציבוריות, ושימש כחבר הוועדה המקצועית של המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות. הוא כותב טורים כלכליים בנושא שוק ההון בעיתון גלובס.
בשנת 1992 הקים את בית ההשקעות סיגמא. כיום (2018) בית ההשקעות מנהל נכסים בשווי של כ-6 מיליארד שקל. בחודש אוקטובר 2008, בעיצומו של המשבר הכלכלי העולמי טען כי "האפקט המשברי בשוק ההון נוצר כתוצאה מפאניקה של הציבור המתודלקת על ידי אמצעי התקשורת" והמליץ לשמור על ההשקעות הקיימות ואף להגדיל אותן.. בשנת 2015 נמכרה השליטה (60%) בבית ההשקעות סיגמא לבנק הספרדי אנדבנק.
לקראת כניסתו לתפקיד דקאן בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בקיץ 2009 הוא התמנה ליו"ר סיגמא ויו"ר וועדות ההשקעה שלה, והעביר את ניהולו של בית ההשקעות לבנו אורי גלאי. בן נוסף שלו הוא ירון גלאי, מייסד חברת המלצות התוכן אאוטבריין.
בראיון עמו לרגל כניסתו לתפקיד קבל על המצב האקדמי של התחום, טען כי "העלייה בציונים לא נובעת מכך שהסטודנטים מבריקים יותר, אלא מכך שהמבחנים נעשו קלים יותר" והמליץ להעלות את שכר הלימוד באוניברסיטאות.
דיאן סטנקוביץ'
דיאן סטנקוביץ' (בסרבית: Дејан Станковић; נולד ב-11 בספטמבר 1978 בזמון, בלגרד) הוא כדורגלן עבר סרבי, ששיחק בין השנים 2004–2013 במועדון הצמרת האיטלקי אינטר מילאנו, כמו גם במדי נבחרת סרביה, אשר בה הוא שימש כקפטן הקבוצה. הוא שיחק במגוון תפקידי הקישור השונים. לאחר מכן שימש כמאמנה של הכוכב האדום בלגרד עד להתפטרותו לאחר הדחת הקבוצה במקודמות ליגת האלופות על ידי מכבי חיפה.
קריירת מועדונים.
יליד הפרבר זמון, וכבן למשפחה בעלת מסורת של כדורגל, סטנקוביץ' החל תחילה לשחק במועדון המקומי FK טלאופטיק. כבר בגיל 14, זיהה אותו מגלה כישרונות של הקבוצה החזקה בעיר, הכוכב האדום בלגרד, וכך הצטרף סטנקוביץ' למחלקת הנוער של המועדון. סטנקוביץ' עבר דרך כל מחלקות הנוער של המועדון, שם אימן אותו לתקופה ולדימיר פטרוביץ', כמו כן שיחק לצידו של ניקולה לזטיץ'.
משחקו הראשון עבור הקבוצה הבוגרת של המועדון היה תחת המאמן ליופקו פטרוביץ' בעונת 1994–1995, במשחק נגד היריבה העירונית OFK בלגרד. את שערו הראשון הוא כבש נגד קבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה. במהרה זכה למקום בהרכב הראשון של המועדון והפך ליקיר האוהדים של הקבוצה. לפני תחילת עונת 1997–1998, הוא מונה להיות קפטן המועדון כבר בגיל הצעיר 19, הקפטן הצעיר ביותר בתולדות המועדון. אף על פי שלא זכה בתואר האליפות בעודו קפטן הקבוצה, סטנקוביץ' הוביל את הכוכב האדום לזכייה במספר גביעים מקומיים.
בראשית שנות ה-90, הכוכב האדום בלגרד הושעתה ממשחקים בינלאומיים בעקבות הסנקצית של האו"ם על יוגוסלביה, דבר שגרם לכך שהקבוצה לא שיחקה במסגרת גביעי אירופה השונים. ההשעייה הוסרה לקראת עונת 1996–1997, וסטנקוביץ' שיחק תפקיד חשוב מאוד בניצחונותיה של הכוכב האדום בשני המשחקים נגד קייזרסלאוטרן הגרמנית במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע.
בקיץ 1998, סטנקוביץ' הוחתם על ידי המועדון האיטלקי מרומא, לאציו, תמורת 7.5 מיליון פאונד. הוא כבש את שערו הראשון בסרייה א' במשחק הבכורה שלו נגד פיאצ'נזה ב-13 בספטמבר 1998. באותן השנים, ללאציו היה סגל של שחקנים ברמה הגבוהה ביותר, וכמעט בכל עמדה שיחק שחקן מהרמות הגבוהות בעולם, ולמרות כל זאת, סטנקוביץ' קנה את מקומו בהרכב הראשון של קבוצתו החדשה תוך זמן קצר יחסית. בין השחקנים שעימם נלחם על מקומו בהרכב נמנו פאבל נדבד, חואן סבסטיאן ורון ורוברטו מנסיני. במדי לאציו שיחק סטנקוביץ' במשך חמש וחצי עונות, לפני שעבר לאינטר מילאנו.
סטנקוביץ' עבר לשחק באינטר מילאנו עקב בעיותיה הכלכליות של לאציו, שנאלצה למכור את השחקן ומספר שחקנים נוספים על מנת להתמודד עם חובותיה. לפני שחתם באינטר, מועדונים חזקים רבים ברחבי אירופה שידעו שלאציו עשויה למכור את השחקן נלחמו על שרותיו של סטנקוביץ' במהלך חלון ההעברות של חורף 2003-2004. המועמדת העיקרית לקליטתו של השחקן הייתה דווקא יובנטוס, אך סטנקוביץ' החליט לבסוף לחתום באינטר. החלטתו על החתימה בקבוצה, נבעה גם בשל העובדה שחברו לסגל לשעבר בלאציו, רוברטו מנסיני, חתם לפני כן במועדון ממילאנו. בתחילת פברואר 2004, סטנקוביץ' שיחק את משחקו הראשון במועדונו החדש, משחק ליגה נגד סיינה. ב-21 בפברואר 2004, הוא כבש שער יוצא מן הכלל, הישר מבעיטת קרן בניצחון החשוב והמשמעותי של אינטר בדרבי מול מילאן.
ב-7 במאי 2006, סטנקוביץ' שיחק את משחקו ה-100 עבור אינטר, משחק ליגה נגד סיינה. ב-19 באוקטובר 2008, סטנקוביץ' כבש שער מרהיב במהלך הניצחון המוחץ 0–4 נגד רומא, אחרי בישול מסוליי מונטארי. זה היה שערו ה-24 בכל המסגרות באותה העונה, אחרי ששנה שלמה לפני כן סבל מבצורת שערים. ב-7 בפברואר 2009, הוא חגג את משחקו ה-200 עבור אינטר בכל המסגרות, במהלך משחק חוץ נגד לצ'ה, אינטר ניצחה באותו המשחק את העולה החדשה 0–3, כאשר סטנקוביץ' כבש את השער השלישי של הקבוצה במשחק אחרי בישול של מאייקון.
בעונת 2009/2010 היה סטנקוביץ' שותף לטרבל של אינטר, שזכתה באותה עונה באליפות הסרייה א', בגביע האיטלקי ובליגת האלופות. 'סטנקו' זכה להשתתף בגמר ליגת האלופות כשנכנס כמחליף בדקה ה-67' במקומו של כריסטיאן קיבו.
ב-2011,עם אינטר ברבע גמר ליגת האלופות נגד שאלקה, אחרי 22 שניות מתחילת המשחק הכניס דיאן סטנקוביץ' גול מרהיב מחצי מגרש, כשקיבל את הכדור באוויר. אבל במשחק זה הפסידה אינטר 2–5 ולא עלתה לשלב הבא.
ב-6 ביולי 2013 הודיע סטנקוביץ' על עזיבת הקבוצה אחרי 10 שנים במדיה. באותו חודש הודיע השחקן על פרישה ממשחק פעיל.
קריירת נבחרות.
סטנקוביץ' ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו במדי נבחרת סרביה ומונטנגרו (אז יוגוסלביה) ב-22 באפריל 1998, במשחק נגד קוריאה הדרומית, ואפילו כבש צמד כאשר סרביה ומונטנגרו ניצחה במשחק 1–3. בשנת 2006, סאבו מילושביץ', היה הקפטן והוביל את נבחרת סרביה ומונטנגרו המחודשת לגביע העולם בכדורגל הראשון שלהם, מונדיאל 2006, אך הנבחרת נכשלה לעבור את שלב הבתים אחרי שהפסידה בכל משחקיה מול חוף השנהב, ארגנטינה והולנד. אחרי שסרביה התנתקה ממונטנגרו סנטקוביץ׳ המשיך להיות הקפטן של הנבחרת הסרבית המחודשת, עד לפרישתו מהנבחרת בשנת 2011. סטנקוביץ' שיחק כקפטן הנבחרת במהלך כל משחקיה של נבחרת סרביה במהלך טורניר המוקדמות למונדיאל 2010, והעפיל עימה לראשונה בתור סרביה העצמאית למונדיאל.
משחקו האחרון בנבחרת של סטנקוביץ' היה ב-11 באוקטובר 2013 במשחק ידידות נגד נבחרת יפן. סטנקוביץ' שיחק 11 דקות. בניצחון נבחרתו בתוצאה 0–2.
קריירת אימון.
ב-21 בדצמבר 2019, סטנקוביץ' מונה לאימון הכוכב האדום בלגרד. באוגוסט 2022, לאחר שהודח עם הקבוצה בפלייאוף ליגת האלופות על ידי מכבי חיפה, התפטר מתפקידו לאחר שלוש שנים.
איוואן הראשון, נסיך מוסקבה
איוואן הראשון (1288–1340) (רוסית: Иван I Данилович Калита) היה נסיך ולדימיר ונסיך מוסקבה ונחשב לראשון בין נסיכי מוסקבה שהיו לשליטי רוסיה.