במדינות רבות החלו ספריות ציבוריות לאפשר גישה לאינטרנט לקהל הרחב, לעיתים קרובות ללא תשלום, ובכך תרמו לצמצום הפער הדיגיטלי ולהרחבת הידע שבידי הציבור. ספריות גדולות רבות החלו לסרוק את האוספים שלהן ולרכוש גישה למאגרי מידע מסחריים ובכך ליצור אוספים דיגיטליים המשלימים את אוספיהן המודפסים. בתחומים אקדמיים וטכנולוגיים רבים, בעיקר במדעי הטבע והרפואה, כתבי העת האלקטרוניים הם כיום מקור המידע העיקרי וישנם כתבי עת המופצים רק בצורה מקוונת. הספריות החלו להציע למשתמשיהם גם ספרים אלקטרוניים, אך השימוש בהם עדיין מצומצם.
מאגרים אקדמיים.
ספריות אקדמיות רבות יוצרות מאגרים מוסדיים של הספרים, העיתונים, התזות, ויצירות אחרות של המוסד שעברו תהליך של דיגיטציה. רבים ממאגרים אלה נעשים זמינים לציבור הרחב עם כמה הגבלות, בהתאם למטרות של גישה פתוחה, בניגוד לפרסום מחקרים בכתבי עת מסחריים, שבו השותפים לעיתים קרובות מגבילים את זכויות גישה. בארץ יש ספרייה אקדמית לכל מוסד אקדמי: אוניברסיטה או מכללה.
ארכיונים דיגיטליים.
ארכיון דיגיטלי משמש לשמירה וניהול דיגיטלי של מסמכים על גבי מדיה דיגיטלית (כגון מחשב, שרת או זיכרון נייד). הארכיון הדיגיטלי מורכב ממידע שנוצר באופן דיגיטלי (למשל מסמכים שנוצרו במעבד תמלילים), וממידע שעבר תהליכי דיגיטציה: לדוגמה, המרה של מסמכי נייר למסמכים דיגיטליים באמצעות סורק.
מעבר למשמעותו הבסיסית, נהוג לקשר את המושג ארכיון דיגיטלי למצבים שבהם כמות המסמכים והמשתמשים בהם רבה (תופעה שאופיינית בעיקר לארגונים עסקיים), ואז עולה הצורך בניהול חכם שלהם באמצעות מערכת ארכיון דיגיטלי. התועלות העיקרית של מערכת ארכיון דיגיטלי הן חיסכון במקום שהוקדש לאחסון הפיזי של מסמכי הנייר, וחיסכון בזמן באמצעות מציאת המסמך המבוקש במהירות. ארכיון דיגיטלי מאפשר מציאת מסמכים דיגיטליים בקלות, גיבוי של מידע, ניהול הרשאות הקובע אילו משתמשים יחשפו לאילו מסמכים ועוד.
גם מוסדות ציבור בארץ ובעולם עושים שימוש בטכנולוגיה זו, בפרויקטים הקרויים ספריות דיגיטליות. באמצעות ניהול מידע דיגיטלי והעברתו על גבי רשת האינטרנט, הספרייה הדיגיטלית מאפשרת גישה מקוונת של משתמשים למקורות המידע. אחד הפרויקטים הדיגיטליים הידועים בעולם הוא פרויקט גוטנברג – המשמש כספרייה דיגיטלית חופשית אליה מועלים ספרים ופרסומים שאין עליהם זכויות יוצרים. הגרסה הישראלית ליוזמה זו הוא פרויקט בן-יהודה.
השפעה עתידית.
ספריות דיגיטליות מתפתחות במהירות בשנים האחרונות ונהיות פופולריות בזכות הקדמה . פרויקטים אשר עוברים תהליך של דיגיטציה בקנה מידה גדול מתרכזים בעיקר ב-גוגל, פרויקט ספר המיליון וארכיון האינטרנט. כיום נעשים שיפורים מתמשכים בטכנולוגיות הצגת תוכן, כגון: זיהוי תווים אופטיים, ספרים, התפתחות פיתוח של תפקידים שונים ומודלים עסקיים. בדומה לדיגיטציית הספריות נעשית דיגיטציה גם לאוספי וידאו ואודיו. כתוצאה מכך, נוצרו ספריות דיגיטליות כגון ארכיון האינטרנט. פרויקט גוגל בוקס עוזר לפתוח את הדרך לספריות לעבודה עם גוגל ודרך כך, להגיע ליותר לקוחות שרגילים ומעדיפים מידע ממוחשב. פיטר ליימן והאל וריינט טוענים כי בקרוב אדם ממוצע יוכל לגשת למידע בכל מקום מכל זמן מבחינה טכנולוגית. האפשרות תהיה קיימת.
חיפוש במרחב הדיגיטלי.
חיפוש במרחב הדיגיטלי נעשה על ידי המשתמש היחיד, משתמש זה עושה חיפוש הן באתרי חיפוש והן באתרי הספריות הדיגיטליות. כדי שאותו אדם יימצא את אשר הוא מחפש, הוא צריך להקפיד על צורת החיפוש.
מרחבי חיפוש אינטרנטיים.
מרחבי החיפוש באינטרנט קיימים מאז שהאינטרנט הומצא, מאגרי החיפוש הגדולים בעולם הם: גוגל, יאהוו.
במרחבי חיפוש אלו ניתן למצוא כל ערך שקיים במרחב עצמו או באינטרנט בכלל. כדי להתמקד בספרות אקדמית ניתן להשתמש במנועי חיפוש ממוקדים יותר, והמוביל כיום ברשת הוא: גוגל סקולר. במנוע חיפוש זה ניתן למצוא כמעט כל כתב עת, מגזין, מחקר, פרסום, מאמר וכו' שהועלו לרשת (אם הם עם זכויות יוצרים ואם הם בלי).
חיפושים אקדמיים אף יותר ממוקדים ניתן לעשות באתרי הספריות השונות של המוסדות האקדמיים בהם חברים החוקרים, ושם ניתן למצוא כמעט כל מחקר שנעשה אם במסגרת מאמר מחקרי ואם במסגרת תזה או דוקטורט שלא זכה לפרסום.
זכויות יוצרים.
ספריות דיגיטליות הקשו על חוק זכויות יוצרים, משום שבניגוד ליצירות מודפסות מסורתיות, דיני זכויות יוצרים דיגיטליים עדיין בהתהוות. הפרסום מחדש של חומר באינטרנט על ידי ספריות עשוי לדרוש אישור מבעלי זכויות, ויש ניגוד אינטרסים בין ספריות והמוציאים לאור. ייתכן ואלו ירצו ליצור גרסאות מקוונות של התכנים שלהם למטרות מסחריות. בשנת 2010, הוערך כי עשרים ושלושה אחוזים מהספרים שנמצאים כיום נוצרו לפני 1923, ולכן יצאו מזכויות יוצרים. מבין אלו שהודפסו לאחר מועד זה, רק חמישה אחוזים היו עדיין בדפוס החל משנת 2010 כך, בערך שבעים ושניים אחוזים מהספרים לא היו זמינים לציבור.
ישנו דילול אחריות המתרחש כתוצאה מהאופי המבוזר של משאבים דיגיטליים. ענייני קניין רוחני עשויים להיות מורכבים מכיוון שחומר דיגיטלי אינו בבעלות הספרייה תמיד. מספר ספריות דיגיטליות, כגון פרויקט גוטנברג, מאפשר לעבוד ולספר על עבודות מחוץ לזכויות יוצרים ולהפוך אותם באופן חופשי לרשות הציבור.
הוראות השימוש ההוגן תחת חוק זכויות היוצרים משנת 1976 מספקות הנחיות ספציפיות במסגרתו לספריות מותר להעתיק משאבים דיגיטליים. ארבעה גורמים שמהווים שימוש הוגן הם "מטרה של השימוש, אופי העבודה, הסכום או הממשות משמשת והשפעת השוק."
חוק Digital Millennium Copyright 1998 היה מעשה שנוצר בארצות הברית כדי לנסות להתמודד עם ההקדמה של עבודות דיגיטליות. חוק זה כולל שני הסכמים משנת 1996. ובו הניסיון לעקוף את האמצעים המגבילים את הגישה לחומרים מוגנים בזכויות יוצרים. כמו כן הניסיון לעקוף את בקרת הגישה הוצא מחוץ לחוק. מעשה זה מספק פטור לספריות וארכיונים ללא מטרות רווח המאפשר עד שלושה עותקים להתפרסם, שאחד מהם עשוי להיות דיגיטלי. לעומת זאת, זה לא יכול להיעשות באופן ציבורי או למען הפצה באינטרנט. יתר על כן, היא מאפשרת לספריות וארכיונים להעתיק עבודה אם מתכונתו מתיישנת.
נושא נוסף שמסבך את העניינים הוא הרצון של חלק מבתי ההוצאה לאור להגביל את השימוש בחומרים שלהם, כגון: ספרים אלקטרוניים שנרכשו על ידי ספריות. בנוגע לספרים מודפסים, הספרייה מחזיקה את הספר עד שלא יוכלו להפיץ אותו יותר.
פולינה זקלוז'ני
פולינה זקלוז'ני (נכתב גם ז'קלוז'ני; נולדה ב-21 בפברואר 1992) היא מתעמלת אמנותית ישראלית וחברת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
ביוגרפיה.
זקלוז'ני נולדה באוקראינה וכיום מתגוררת ברמת גן, תלמידה בתיכון מקיף בעיר מגוריה. היא מתאמנת תחת הדרכתן של אלה סמופלוב ורעיה ארגו באגודת מקפ"ת בפתח תקווה.
את דרכה בעולם ההתעמלות האומנותית החלה בגיל 7, ואת עולמה הספורטיבי היא משלבת עם החלקה על הקרח.
באליפות העולם שנערכה במיה שביפן בספטמבר 2009 החליפה את קטיה פיסצקי והצטרפה לארבע מתעמלות שהשתתפו באולימפיאדת בייג'ינג (2008), יחד הגיעו למקום החמישי בתרגיל עם חמישה כדורים.
באליפות אירופה שנערכה בברן בשנת 2010 סיימה עם חברותיה לנבחרת במקום השביעי בקרב-רב ובמקום החמישי בתרגיל עם חמישה כדורים.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה בספטמבר 2010 זכתה יחד עם חברותיה לנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית בהישג שיא בקרב רב כאשר דורגה במקום רביעי.
באליפות העולם שנערכה במונפלייה בצרפת בספטמבר 2011 זכתה הנבחרת בהישג השיא שלה כאשר זכתה במדליית ארד בגמר התרגיל המשולב של 3 סרטים ו-2 חישוקים בתוצאה של 26.675 נק'. לעומת זאת איכזבה הנבחרת בתחרות הקרב-רב כאשר ביצעה מספר טעויות בתרגיל הכדורים, בו דורגה במקום 14 בלבד, ונדחקה למקום העשירי בסיכום שני התרגילים. בכך החמיצה את השלב הראשון בהשגת הקריטריון הנדרש להשתתפות באולימפיאדת לונדון (2012), אולם בתחרות קדם-אולימפית שהתקיימה ב-17 בינואר 2012 זכתה עם הנבחרת במקום השלישי בתחרות, ובמדליית כסף בגמר הקרב רב והעפילה לאולימפיאדה.
פאניה חיסין
פאניה (פרידה) חיסין (פריזר) (10 באוגוסט 1862 - 4 בספטמבר 1920), אחת מחברות ביל"ו הראשונות ומחלוצות העלייה הראשונה, נמנתה עם מייסדי תל אביב וראשון לציון.
ביוגרפיה.
חיסין נולדה בקרץ', קרים שברוסיה. למדה בבית ספר עממי ובגימנסיה רוסית. בהמשך נסעה למוסקבה להשתלם בזמרה ולהמשיך בלימודים בקונסרבטוריון על מנת להיות זמרת באופרה.
בעקבות הפרעות בדרום רוסיה בשנים 1881-1882 (הסופות בנגב), הצטרפה בשנת 1882 לאגודת ביל"ו יחד עם בעלה לעתיד, חיים חיסין, על מנת לעלות לארץ ישראל.
בינואר 1883 עלתה לארץ והצטרפה יחד עם חברי אגודה נוספים למקוה ישראל, תחילה גרו עם חבריהם בבית אנטון איוב שבפרדסי יפו שם עבדו בחקלאות בהמשך עברו לראשון לציון אותה קיוו לפתח למושבה.
בשנת 1885 חזרו בני הזוג חיסין לרוסיה אך בשנת 1886 עלו שוב לארץ למושבה גדרה. חיסין עבדה בהקמת היישוב ואף בהגנתו בפני התקפות של האוכלוסייה הערבית.
לאחר לידת ביתה הראשונה, יהודית, בשנת 1887 נדדה המשפחה שוב חזרה לרוסיה שם למד חיים רפואה. בשנת 1905 עלו המשפחה שוב לארץ והשתכנו בתל אביב, שם התמנה חיים לראש הוועד של "חובבי ציון". חיסין הייתה לשותפה ביסוד תל אביב ופיתוח הפעילויות ההצבוריות והחברתיות בעיר.
בקיץ 1913 התלוותה לאחותה לביקור ברוסיה אך בעקבות מלחמת העולם הראשונה הצליחה לחזור לארץ רק בסוף 1919.
זוג קווים למילימטר