נייתן קנדל נולד בגרינוויל שבאיווה, כצעיר מבין ששת ילדיהם של אלייג'ה ולוסינדה (לבית סטיבנס) קנדל. הוריו הגיעו מאינדיאנה ב-1852 והתיישבו בחווה שבה נולד נייתן. קנדל למד בבתי ספר כפריים עד שנת לימודיו השמינית. לאחר שעבר לעיר אלביה, הוא החל ללמוד, כבר בגיל 15, משפטים בקריאה עצמית וקצרנות והיה לקצרן במשרד עורכי דין. ב-1889 התקבל קנדל ללשכת עורכי הדין. באותה שנה הוא פתח משרד עורכי דין באלביה, והיה הפרקליט העירוני בשנים 1890–1892 ובשנים 1893–1897 פרקליט מחוז מונרו. ב-1896 נשא קנדל לאישה את בל וודן, מורה מסנטרוויל שבאיווה.
ב-1899 נבחר קנדל לבית הנבחרים של איווה, שם הוא כיהן עשר שנים ובסופו של דבר, בתקופת כהונתו האחרונה שם, הוא כיהן כיושב ראש הבית.
חבר הקונגרס.
ב-1908 התמודד קנדל על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה לקונגרס השישי של איווה, שאז אויש במשך תקופת כהונה אחת על ידי נציג המפלגה הדמוקרטית דניאל ו. המילטון. הוא הביס את המילטיון במרוץ, וכיהן בבית הנבחרים ארבע שנים. בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית שהתקיימו ביוני 1912 הוא ניצח מול שני יריבים, אך באוגוסט אותה שנה פרש מהמרוץ בשל סיבות בריאות. לאחר שובו מוושינגטון די. סי. הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין באלביה. בוועידת המפלגה הרפובליקנית של 1916 הוא הציג את מועמדותו של הסנאטור מאיווה, והמושל המדינה לשעבר, אלברט קאמינס, לנשיאות.
מושל איווה.
ב-1920 נבחר קנדל כמושל איווה לאחר שניצח את המועמד הדמוקרטי, ולימים המושל קלייד הרינג. הוא כיהן כמושל שתי תקופות בשנים 1921–1925. כמושל, שאף קנדל לארגן מחדש את גופי הממשל המדינתיים שהיו בהם כפילויות. כתוצאה מכך, הוקמה ב-1923 מחלקת החקלאות המדינתית, שאיגדה בתוכה שמונה מועצות שונות. חמש מועצות נוספות בוטלו ותפקידיהם הועברו למחלקת החקלאות. קנדל דחף בתקיפות לחקיקה שתאפשר לחקלאים להקים את אגודות האשראי שלהם, ובית הנבחרים המדינתי העביר שני חוקים שהתירו הקמת אגודות שיווק על ידי החקלאים.
קנדל היה גאה במיוחד על החוק שנקרא חוק המחסנים. על פי חוק זה, אם חקלאי אכסן תבואה בחוותו במקום נעול, הוא יכול היה לקבל תעודה שכנגדה הוא יכול היה לקבל הלוואה. ב-1924 נאגרו בזכות תוכנית זו 300,000 בושלים של תירס (כ-7,500 טון) תחת 250 תעודות כאלו.
החקלאות הייתה התחום שבו גילה קנדל את העניין הרב ביותר, אך היו תחומים נוספים בהן הוא עסק. הוא היה מודאג מהסכומים העצומים שנגבו במרמה מאזרחים איווה בשל כישלון המדינה לפקח על מכירת מניות. כתוצאה מכך, הוא אמר, "הפכה המדינה שלנו למקום מפגש לכל עשקן בעמק המיסיסיפי". על רקע זה נחקק חוק שהגביל את עלויות קידום ניירות הערך ל-15 אחוזים מערכן וחייב החזקת רישיון למכירת ניירות ערך.
קנדל קידם את מטרות החוק שחוקק הקונגרס ב-1920 לשיקום נכים מתאונות עבודה, והאספה הכללית של איווה מימשה את מטרות החוק. סוגיית הפטריוטיות הייתה נושא מרכזי נוסף שעמד על הפרק. עם שובם של החיילים המשוחררים שלחמו במלחמת העולם הראשונה, אמר קנדל: "לכל הפחות נכל לפצות אותם על ידי הענקת בונוס או בצורה אחרת על נחיתותם הכלכלית שממנה הם סבלו בשל גיוסם". ברוח דברים אלו הוצאו 22 מיליון דולר באיגרות חוב לטובת החיילים המשוחררים. חוק זה אושר במשאל עם בנובמבר 1922.
קנדל היה תומך נלהב לקידום הבריאות והרווחה של האימהות והתינוקות. סוגיות חברתיות נוספות בהן הוא עסק היו תמיכתו באיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים והקמת נציבות לטיפול בבעיות של ילדים עם צרכים מיוחדים.
במהלך תקופת כהונתו של קנדל כמושל נעשתה עבודה מתמדת בסלילת הכבישים והקמת פארקים. הוא חתם על חוקים להגדרת יום שביתת הנשק כחג רשמי ולאימוץ דגל איווה. דאגותיו בנוגע לפשיטות רגל של הבנקים נתנו דחיפה לחקיקה שעל פיה בית משפט יכול היה למנות את המפקח הראשי על הבנקאות ככונס נכסים של הבנקים הללו. יותר מכך, ספר חוקים חדש של איווה נכתב והושלם במושב מיוחד של בית הנבחרים המדינתי ב-1924. ההישג שעליו היה קנדל גאה במיוחד הייתה הקצאת סכום של 2,225,000 דולר יחד עם סכום זהה ממועצת החינוך המדינתית ומקרן רוקפלר להשלמת הבנייה של בית החולים ושל הקולג' לרפואה באוניברסיטת המדינה של איווה.
שנותיו האחרונות.
לאחר תום כהונתו הוא התגורר בדה מוין. ב-1926 נפטרה רעייתו, ושנתיים לאחר מכן הוא נישא בשנית למייבל פילדרד (פריי) בונל מקליבלנד. נייתן קנדל נפטר ב-5 בנובמבר 1936. גופתו נשרפה ואפרו נטמן בביתו לשעבר באלביה.
Mi Mala
Mi Mala (בעברית: הנערה הרעה שלי) הוא שיר שהוקלט על ידי הצמד הוונצואלי מאו וריקי, ביחד עם הזמרת-יוצרת הקולומביאנית קרול ג'י, מתוך אלבום האולפן הראשון שלו, "Para Aventuras y Curiosidades". השיר יצא לאור ב-13 באוקטובר 2017, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין, כסינגל המוביל מתוך האלבום.
השיר הגיע למקום ה-68 במצעד הסינגלים הספרדי. רמיקס רשמי בו התארחו בקי ג'י, לאלי ולזלי גרייס יצא לאור ב-9 בפברואר 2018.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ריקרדו רגלרו, מאוריסיו רגלרו, קרול ג'י, קמילו, מקס מאטלוק, מרקו מאסיס וג'ון ליאון והופק על ידי טייני. את השיר הוציא הצמד וקרול ג'י בשנת 2017, אך בשנת 2019, הוחלט לכלול אותו באלבום הבכורה של הצמד, "Para Aventuras y Curiosidades", כסינגל המוביל מתוכו וזאת, בנוסף לכך שגם הרמיקס נכלל באלבום.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-75 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-13 באוקטובר 2017 בערוץ היוטיוב הרשמי של מאו וריקי. בתחילת הקליפ, ניתן לראות שני גברים יושבים על מיטה כשברקע צבעים ורודים. בהמשך לכך, ניתן לראות שתי נשים בסצנה דומה ולאחר מכן, את קרול ג'י כשמאחוריה רקע בצבע שחור. הקליפ הופץ ביום יציאתו של "Mi Mala" כסינגל.
נכון לאפריל 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-95 מיליון צפיות.
רמיקס.
ב-9 בפברואר 2018 יצאה לאור גרסת רמיקס בשם הכוללת שירה של בקי ג'י, לאלי ולזלי גרייס. הווידאו קליפ הרשמי שלו צולם ב-18 בינואר 2018 במיאמי, פלורידה, ובוים על ידי במאי הווידאו קליפים דייוויד בורקס. גרסת הרמיקס קיבלה מועמדות בקטגוריית "הרמיקס של השנה" בטקס ה-31 של פרסי לו נואסטרו.
רקע והרכב.
במהלך העבודה על הרמיקס, רצו מאו וריקי ששלוש נשים שונות ישירו גם כן, בנוסף לשירתה של קרול ג'י. באחד מהראיונות שקיימו השניים עם ספוטיפיי, ריקי אמר "אני חושב שזה מאוד חשוב לתמוך בכישרון נשי, [כך] שזה [השיר] נעשה חזק יותר עם שירתן של הנשים האחרות". קרול ג'י הודתה שהיא "מתרגשת" מהשיר כי הוא "נאמן למה ש[היא] אי פעם רצתה בקריירה [שלה]: לתת לנשים סיבות להרגיש מלאות השראה ומעולות". לזלי גרייס הצהירה כי "בתעשיית המוזיקה, נשים תופסות את הטריטוריה שלהן" ולאלי הוסיפה כי "הגיע הזמן של נשים להצטרף". לבסוף, בקי ג'י גם הביעה את התרגשותה באומרה: "אנחנו הדור הצעיר הזה במוזיקה, ולהיות מסוגלים לחלוק את האור זה פשוט מדהים".
בקי ג'י וגרייס עבדו בעבר יחד על הסינגל המשותף שלהן "Díganle". השיר הגיע למקום ה-13 במצעד השירים הדיגיטליים הלטיניים וקיבל את תואר הפלטינה הלטינית על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA). בשנת 2011, מאו וריקי ("MR" באותה העת) שיתפו פעולה עם טין אנג'לס, הלהקה לשעבר של לאלי, בתיאטרון גראן רקס בבואנוס איירס.
ביקורת.
במגזין בילבורד תיארו את השיר כ"רמיקס רוחש של ג'אם רגאטון בעל קצב איטי". בנוסף, דיאנה מרטי מ-"" טענה שהשיר "מדבק וגורם לכך שהמאזין מוצא את עצמו שומע אותו שוב ושוב". ב-"Fuse" כתבו ש"[הרמיקס] הוא יותר מסתם עיבוד מחודש לוהט, הוא זרקור גדול יותר על הכישרון הנשי הגדול שמגיע מקהילת המוזיקה הלטינית".
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של הרמיקס צולם בידי הבמאי דייוויד בורקס במיאמי, פלורידה ב-18 בינואר 2018. הוא הוקרן בבכורה עולמית באפליקציית ספוטיפיי לנייד ב-9 בפברואר 2018, במסגרת "Viva Latino" שהושק מחדש באותה העת. שלושה ימים לאחר מכן, ב-12 בפברואר, הועלה ליוטיוב. בורקס ביים גם את הקליפ של הגרסה המקורית ל-"Mi Mala".
בקליפ, קרול, בקי, לזלי ולאלי מצטלמות בסצנות שונות שמותאמות לכל אחת מהן, אך מדגישות את חוסר חיבתן למאו וריקי במסגרת העלילה של הקליפ עצמו. לאחר מכן, ניתן לראות את פרצופם של כל האמנים מוקרנים על גבי צג מסוים. לאורכו של הקליפ לובשות קרול, בקי, לזלי ולאלי בגדים שונים וזאת, בנוסף לתסרוקות שונות שנעשו במיוחד עבור הקליפ.
הצלחתו של הקליפ הייתה בינלאומית והוא הצליח לצבור למעלה מ-345 מיליון צפיות, מה שהפך אותו לאחד מהנצפים ביותר של כל אלה שביצעו אותו.
הקורפוס ה-30 (צרפת)
הקורפוס ה-30 (בצרפתית: Corpe d'Armée 30e) היה קורפוס של הצבא הצרפתי שלחם במלחמת העולם הראשונה והתפרסם בשל פועלו בקרב ורדן.
היסטוריה.
ב-10 באוגוסט 1915 הוקמה מפקדת "האזור המבוצר של ורדן", וב-21 בינואר 1916 שונה שמה ל"הקורפוס ה-30". הקורפוס תחת פיקודו של פול כריטיין ספג את המתקפה הגרמנית הראשונית בקרב ורדן וספג אבדות כבדות, אולם המשיך להילחם באזור במהלך המערכה. בשנת 1918 לחם הקורפוס במהלך הקרב השני על המארן, ולאחר מכן השתתף במתקפת מאה הימים, ובכלל זה בקרב איפר החמישי, ובשנת 1919 פורק הקורפוס.