תכנון הכרזה החל באפריל 1939. עד לחודש יוני הוכנו עיצובים ובאוגוסט 1939 החל ייצור הכרזות. הן היו מוכנות להיתלות תוך 24 שעות מרגע פתיחת הלחימה. הכרזות נועדו להיות מזוהות עם המשרד למידע ולשלב סמלים מוכרים וייחודיים יחד עם הודעה ממלך בריטניה לנתיניו. בכותרת הכרזה הוצב סמליל כתר ה"טיודור" (סמל שהיה בשימוש נרחב בידי רשויות השלטון הבריטי). הסיסמאות הומצאו על ידי פקידי ציבור, ביניהם מר ווטרפילד, אשר הגה את "האומץ" בתור "קריאה לקרב מלכדת, אשר תפיק את המירב בכל אחד מאיתנו ותציב אותנו בעמדת מתקפה באחת". כרזות אלו במיוחד עוצבו כ"הצהרה בגין חובת הפרט" וללא איורים. כרזת "האומץ" התפרסמה בעיקר במהלך המלחמה בשל כך שהייתה הראשונה מבין כרזות המשרד למידע.
אולם, למרות מסע הפרסום שהוחל ואף-על-פי ש-800,000 מבין כרזות "החירות בסכנה" ו"האומץ" הופצו, רבים טענו כי לא ראו אותן. אנשים אשר ראו את הכרזות חשבו כי הן מתנשאות ומעוררת מחלוקת. היסטוריונית העיצוב סוזנה ווקר מחשיבה את מסע הפרסום כ"כישלון מהדהד", ושיקוף של שיפוטם המוטעה של הפקידים הגבוהים לגבי הלך הרוח בעם.
פיתוחים מאוחרים.
בשלב מאוחר יותר של המלחמה, הופץ עלון עם הודעה מראש הממשלה וכותרתו "להכות את הפולש". העלון מתחיל במילים "אם פלישה תתרחש..." וממשיך בחיזוקים "עמדו איתנים" ו"המשיכו הלאה". שני ביטויים אלה אינם מופיעים באותו המשפט, אולם נכתבו במודגש ומזוהים בתור שני "הצו(וים) והחוב(ות)" לעם הבריטי, בעת פלישה. העלון גם מונה מספר צעדים מעשיים שיש לנקוט בהם.
גילוי מחדש ומיסחור.
בשנת 2000, סטיוארט מנלי, בעלים במשותף עם אשתו מארי בבארטר ספרים בע"מ הממוקמת באלנוויק, נורת'מברלנד, אנגליה - מצא בארגז ספרים משומשים שקנה במכירה פומבית כרזה מקורית של "Keep Calm and Carry On". השניים מיסגרו את הכרזה ותלו אותה בסמוך לקופה הרושמת. הכרזה משכה התעניינות כה רבה, עד שמנלי החל להפיק ולמכור עותקים ממנה. חברות אחרות החלו עד מהרה לעצב מגוון מוצרים תוך שימוש בכרזה כנושא מרכזי. "מה שנראה היה עבור מנלי כמקצת מתמצית הנוסטלגיה הבריטית, הפך לתעשייה בינלאומית. מארי מנלי הגיבה מאוחר יותר: "לא רציתי להקל בערכה (הנוסטלגי) של הכרזה, אולם עתה כמובן הפכה לטריוויאלית מעבר לכל דמיון".
ב-2012 הוציאו בני הזוג סרט קצר בשם "The Story of Keep Calm and Carry On", המתאר את סיפור הגילוי של הכרזה, ההיסטוריה שלה והמיסחור שלה מאז הגילוי.
היסטוריונית העיצוב סוזנה ווקר טענה כי הכרזה הפכה "לא רק לזיקוק של רגע קריטי בבריטיוּת, אלא גם למסר מעורר השראה ברגעי משבר, מהעבר אל ההווה". לצד זאת היא מצביעה על חשיבות הנסיבות בהקשר למסר זה, לאור הכישלון היחסי של הקמפיין שעבורו נוצרה הכרזה במקור.
תביעות לסימן מסחרי.
ב-2011 פורסם כי חברה בשם "Keep Calm and Carry On" שמקורה בבריטניה, הצליחה לרשום את הסלוגן כסימן רשום באיחוד האירופי, לאחר שלא הצליחה לעשות זאת בבריטניה. הדבר עורר מחלוקת בשל השימוש הרחב הקודם בסלוגן בקרב הציבור, וביקורת על ניכוסו בידי חברה פרטית אחת. שירות הסימון המסחרי הבריטי הגיש תביעה לביטול הסימן המסחרי מסיבות אלו. כיום מנסה החברה לרשום את הסימן הרשום של הסלוגן גם בארצות הברית ובקנדה.
פרודיות.
עם עליית הפופולריות של הכרזה, נוצרו פרודיות וממים רבים המשתמשים בה. הפרודיות כוללות עיצוב דומה עם גרסאות שונות של מסרים, במגוון תחומים, מפוליטיקה ועד תרבות פופולרית. דוגמאות לפרודיות שנוצרו הן למשל "Now Panic and Freak Out" עם סמל הכתר הפוך; "Keep Calm and Have a Cupcake" עם עוגת קאפקייק בתור סמל; "Keep Calm and Hate Apple / Microsoft" עם סמל Microsoft Windows או אפל; "Keep Spending and Carry On Shopping" ועוד. ב-2012 יצאה להקת הפופ-רוק הבריטית מקפליי לסיבוב הופעות שנקרא "The Keep Calm and Play Louder Tour", שלווה בפוסטר בעל עיצוב דומה לכרזה.
פייקסוויל
העיר פָּיְיקְסְוִויל (באנגלית: Pikesville) היא פרבר של מחוז בולטימור, מרילנד השוכנת מצפון מערב לבולטימור. בעיר חיים 30,764 לפי מפקד אוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010.. בעיר זו גרים רוב היהודים שבמטרופולין של בולטימור.
פייקסוויל משתרעת על פני שטח 32.1 קמ״ר.
פייקסוויל נקרא על שמו חייל אמריקאי זבולון פייק (1779 - 1813).
Mega (אתר אינטרנט)
Mega הוא אתר המספק שירותי העלאות ואחסון של קבצים מסוגים שונים במהירות גבוהה (סוג שירות המכונה "One-click hosting"). האתר הוא יורשו של האתר Megaupload, והוא הושק על ידי איש העסקים קים דוטקום ב-19 בינואר 2013, שנה בדיוק לאחר שהאתר Megaupload נסגר בפתאומיות על ידי ה-FBI.
היסטוריה.
האתר Megaupload, שהיה אתר שירות אירוח הקבצים הראשון של קים דוטקום, נסגר בפתאומיות ב-19 בינואר 2012 על ידי ה-FBI ומחלקת המשפטים האמריקנית. האתר Mega הושק ב-19 בינואר 2013 - שנה בדיוק לאחר ש-Megaupload נסגר. ביממה הראשונה לאחר השקת האתר נרשמו אליו כבר מעל ל-500 אלף משתמשים.
ב-4 ביולי 2013 הושק יישום האנדרואיד הרשמי של האתר בחנות המקוונת Google Play.
באוגוסט 2013 קים דוטקום הצהיר כי במהלך 2014 האתר יכיל גם שירות נפרד של דואר אלקטרוני מאובטח אשר לטענתו יספק למשתמשי האתר את היכולת לשלוח ולקבל הודעות דואר אלקטרוני מוצפנות מבלי לקחת את הסיכון שהדואר האלקטרוני שנשלח ושמתקבל נמצא תחת מעקב של ארגון הביון הממשלתי האמריקני NSA.
מאפיינים.
האתר פועל לפי המודל העסקי Freemium אשר במסגרתו השירות הבסיסי המוצע לכל המשתמשים, ללא תשלום כלשהו, הוא שטח אחסון בגודל 50 ג'יגה בייט. ניתן לקבל שטח אחסון נוסף או רוחב פס יותר גדול בתשלום.
הסדנה לידע ציבורי
חמיד שריה
עבד אל-מונעם א-ריפאעי
עבד אל-מונעם א-ריפאעי (בערבית: عبد المنعم الرفاعي; 23 בפברואר 1917 - 17 באוקטובר 1985) היה פוליטיקאי ומשורר ירדני, שימש פעמיים כראש ממשלת ירדן בסוף שנות ה-60.
ביוגרפיה.
עבד אל-מונעם א-ריפאעי נולד ב-23 בפברואר 1917 בעיר צור שבלבנון. פעילותו הפוליטית הייתה בעיקר בתחום יחסי חוץ. הוא שימש כשגריר מטעם ממלכת ירדן בלבנון, בבריטניה, בארצות הברית ובאו"ם. באפריל 1965 הוא כיהן כיו"ר מועצת הביטחון של האו"ם. בספטמבר 1965 הוא הוחזר בפתאומיות לארצו בותקשורת נטען שהדבר היה לבקשת ארצות הברית, בגלל שא-ריפאעי נקט עמדה אנטי-אמריקאית.
בשנת 1968 שימש כשר החוץ של ירדן. מונה לראש ממשלה לראשונה ב-24 במרץ 1969, לאחר התפטרותו של קודמו בהג'ת א-תלהוני על רקע תמיכתו של האחרון בפעולות הפדאיון במדינה. כהונתו הראשונה של א-ריפאעי בתפקיד ארכה כחמישה חודשים, והוא סיים אותה ב-13 באוגוסט. החליף אותו קודמו א-תלהוני.
ההסלמה בקשר בין בית המלוכה לבין הפדאיון היא שהביאה לכהונתו השנייה של א-ריפאעי. בראשית יוני 1970, בעקבות התחלת פעילותם של הכוחות המיוחדים של צבא ירדן, אש"ף והארגונים הפלסטיניים האחרים פתחו בהתקפות כנגד השלטון והצבא. במהלך התקיפות נורו יריות על שיירת המלך חוסיין והופצץ הארמון המלכותי בעמאן. הסכם הפסקת אש נכנס לתוקף ב-10 ביוני, כאשר חוסיין נענה לחלק מדרישותיהם של הפדאיון. בין היתר חוסיין פיטר קציני צבא בכירים שהיו מקורבים לו, וכונן ממשלה חדשה שצידדה יותר בפעולות הפדאיון. בעקבות זאת א-תלהוני פוטר, ובמקומו מונה א-ריפאעי בשנית לראשות הממשלה ב-27 ביוני. ממשלתו השנייה של א-ריפאעי כללה גורמים שהיו ידועים בתמיכתם בפעולות הפדאיון, וכן אישים מן "הליכוד הלאומי" בראשות סולימאן א-נאבולסי, שתמכו בצורה מובהקת באינטרסים הפלסטיניים.
גם ממשלתו השנייה של א-ריפאעי לא האריכה ימים. היחסים עם הפדאיון הסלימו למרות ניסיונות גישור של מדינות ערב שונות. בראשית ספטמבר 1970 חטפו אנשי החזית העממית לשחרור פלסטין מטוס והנחיתו אותו בשטח ירדן, תוך שהם רומסים את הריבונות של ממשלת ירדן על שטחה. המצב החמיר כאשר ניסיונות הפשרה עם יאסר ערפאת ואש"ף כשלו. לאחר שהבין את חומרת המצב, המלך חוסיין הודיע על כינונה של ממשלת צבאית זמנית לפתרון המשבר. ב-16 בספטמבר הגיש א-ריפאעי את התפטרותו, ובמקומו מונה לראשות הממשלה הבריגדיר גנרל מוחמד דאוד.
לבד מפעילותו הפוליטית, א-ריפאעי גם היה משורר ירדני רב-פעלים. בין היתר חיבר את מילות המנון ירדן.
א-ריפאעי נפטר ב-17 באוקטובר 1985 בעמאן בירת ירדן.
חיים אישיים.
משפחתו של א-ריפאעי הצמיחה מספר פוליטיקאים ירדנים נוספים: אחיו הבוגר סמיר א-ריפאעי כיהן שש פעמים כראש ממשלת ירדן. אחיינו (בנו של סמיר), זיד א-ריפאעי גם הוא כיהן בתפקיד זה. גם בנו של זיד, סמיר ריפאעי, כיהן כראש ממשלה.
קאפה (פאודוסיה)
בית הזכרון לשואה ולגבורה באריאל
עבד אל-מנעם א-ריפאעי
עבד אל-מנעם א-רפאעי
עבד אל-מונעם א-רפאעי
ניו אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין
סידני פארבר
סידני פארבר (באנגלית: Sidney Farber; 30 בספטמבר 1903 - 30 במרץ 1973) היה פיזיולוג, מומחה לפתולוגיה של ילדים, אבי השימוש בכימותרפיה לריפוי לוקמיה בילדים והכימותרפיה המודרנית בכלל ומראשי התועמלנים למען חקר הסרטן.
תולדות חייו.
פארבר נולד למשפחה יהודית בבאפלו. אביו היגר לארצות הברית מפולין. סידני היה השלישי בין 14 ילדי המשפחה. ב-1923 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת באפלו, אך כיוון שלא התקבל ללימודי רפואה בארצות הברית, נסע ללמוד באוניברסיטת היידלברג ואוניברסיטת פרייבורג בגרמניה. שנה לאחר מכן התקבל ללימודים בשנה השנייה באוניברסיטת הרווארד.
כבר מגיל צעיר, ולאורך כל חייו, לבש חליפות רשמיות ונטה להתבודדות וקפדנות שהרחיקו אותו מחברת בני גילו וחברה בכלל.