DNA עתיק משמש לעיתים עבור דמויות פוליטיות כקרדום לחפור בו, כזה המקשר בין תרבויות בנות זמננו לבין תרבויות עתיקות, וזאת לצרכים לאומניים. כך למשל, טען ראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבן כי מחקר גנטי תומך בקשר שבין הלאום ההונגרי לשבטי ההונים בני המאה ה-5; גם ראש ממשלת ישראל לשעבר בנימין נתניהו השתמש בממצאים פלאוגנטיים על מנת לטעון כי מוצא הפלשתים ממערב אירופה ולא מארץ ישראל.
בנוסף לכך, עשויות להתעורר דילמות לגבי ההקשר התרבותי של ממצאי ה-DNA העתיק, שכן לא תמיד ישנו קשר תרבותי שריר בין קהילות עתיקות לבין צאצאיהן. גם תהליך מיצוי ה-DNA עצמו עלול לפגוע במסורות של קהילות ילידיות, שכן במהלכו עלול להיגרם נזק לעצמות העתיקות.
על מנת להתמודד עם בעיות אתיות אלה, בשנת 2021 פורסם לראשונה במגזין Nature קוד אתי המכתיב קווים מנחים לעוסקים בפלאוגנטיקה ובפרט בחקר DNA עתיק, אשר נכתב על ידי חוקרים מלמעלה מ-30 מדינות.
אהבה אבודה (אלבום)
אהבה אבודה הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הישראלית מרגלית צנעני. האלבום יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים האחים ראובני, בשנת 1988. שירי האלבום לא זכו להצלחה כמו בנערי שובה אלי ושמור אותי, שכן לא נכנסו למצעדי המוזיקה השבועיים של רשת ג'.
אדם סמית' (פוליטיקאי)
דייוויד אדם סמית' (באנגלית: David Adam Smith; נולד ב-15 ביוני 1965) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של מדינת וושינגטון, ברציפות מאז 1997. סמית', חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז בחירה השוכן במערב וושינגטון, ומשתרע מטקומה בדרום עד לבלוויו בצפון. סמית' הוא החבר הוותיק ביותר במשלחת וושינגטון לבתי הקונגרס של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
סמית' נולד בוושינגטון הבירה וגדל בעיר סי-טק (SeaTac) שבמחוז קינג במדינת וושינגטון. בינקותו אומץ בידי לליה ג'וּן (לבית גרנט) ודודו מצד אמו, בן מרטין סמית' השלישי. הוא למד בבית הספר היסודי באו לייק ובחטיבת הביניים צ'ינוק בטרם השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון טיי (Tyee) בשנת 1983. בתיכון, סמית' השתתף בתוכנית החינוך האזרחי "Close Up Washington". אביו, שעבד בחברת יונייטד איירליינס ככוון והיה פעיל באיגוד המכונאים, מת כשסמית' היה בן 19.
במשך שנה למד סמית' באוניברסיטת מערב וושינגטון שבבלינגהאם, ולאחר מכן קיבל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת פורדהם ב-1987. בשנת 1990 השלים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת וושינגטון. כסטודנט עבד בחברת הלוגיסטיקה "United Parcel Service". בתום לימודי המשפטים שלו עבד סמית' כעורך דין פרטי. בשנים 1993–1995 היה תובע פלילי בסיאטל, ובשנת 1996 עבד באורח זמני כשופט.
מ-14 בינואר 1991 עד 3 בינואר 1997 ייצג סמית' את מחוז הבחירה ה-33 בסנאט של וושינגטון. הוא היה בן 25 בעת היבחרו לראשונה בבחירות 1990, וניצח את אלינור לי, חברת הסנאט מטעם המפלגה הרפובליקנית זה 13 שנה, ונהפך לסנאטור הצעיר ביותר בהיסטוריה של מדינת וושינגטון. בבחירות 1996 נבחר סמית' לייצג את מחוז הקונגרס התשיעי של וושינגטון בבית הנבחרים של ארצות הברית, אחרי שגבר על נציג המחוז המכהן רנדי טייט. מאז נבחר סמית' מחדש כתריסר פעמים ללא התנגדות מהותית. ב-10 באוקטובר 2002 נמנה בין 81 דמוקרטים שתמכו באישור היציאה למלחמת עיראק.
באפריל 2007 הביע סמית' את תמיכתו בסנאטור ברק אובמה במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, והוסיף להתארח בתוכנית "Hardball with Chris Matthews" כדי לדבר בשבחו של אובמה. באותה שנה הופיע בתוכנית "הקולבר ריפור" בסדרה בת 434 חלקים של התוכנית הידועה בשם "דע את מחוזך" (Better Know A District). סמית' הצביע נגד "חוק ההגנה על אמריקה" משנת 2007, עליו נמתחה ביקורת בשל הפרה לכאורה של זכויות אזרח משום שהתיר האזנות סתר ללא צווים. עם זאת, הוא תמך בחוק הפטריוט משנת 2001 ובהרחבת תוכנית האזנות סתר ללא צווים של ממשל ג'ורג' ווקר בוש.
בשבע תקופות הכהונה הראשונות שלו ייצג סמית' מחוז השוכן בין הכביש הבין-מדינתי מס' 5, המשתרע מרנטון דרך טקומה ועד סמוך לאולימפיה. מחוזו של סמית' שורטט מחדש לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010 וסופחו אליו חלקים גדולים מדרום-מזרח סיאטל כמו גם את רוב מזרח מחוז קינג. כתוצאה מכך, המחוז הפך לראשון בוושינגטון בעל רוב לאוכלוסייה של בני מיעוטים מבחינה אתנית או גזעית. זהו גם המעוז הדמוקרטי השני בגודלו בוושינגטון, שני רק למחוז הקונגרס השביעי המכסה את יתר העיר סיאטל. לקראת בחירות 2012 העתיק סמית' את מגוריו מביתו שבטקומה אל בלוויו.
ב-16 בדצמבר 2010 גבר סמית' על עמיתיו הדמוקרטים סילבסטר רייס ולורטה סנצ'ז בבחירות לתפקיד החבר הבכיר בוועדת הכוחות המזוינים של בית הנבחרים, לאחר שיושב ראש הוועדה אייק סקלטון הודח בבחירות בידי ויקי הרצלר. בסיבוב הראשון, זכו סאצ'ז וסמית' ב-64 קולות כאשר בעוד רייס גרף 53. בסיבוב השני הוביל סמית' על סנצ'ז בפער בן 11 קולות, ונבחר לתפקיד. סמית' וחבר הקונגרס מאק ת'ורנברי חוקקו יחדיו תיקון לחוק תקציב הביטחון של 2013, המבטל את האיסורים על הפצת תעמולה של מחלקת המדינה ומחלקת ההגנה של ארצות הברית, תוך ביטול "חוק סמית'-מונדט" משנת 1948 ו"חוק אישור יחסי החוץ" משנת 1987, שנועד להגן על אזרחי ארצות הברית מפני מסעות פרסום שגויים של הממשל הפדרלי.
משנטלה המפלגה הדמוקרטית את רוב המושבים בבית הנבחרים לאחר בחירות 2018, החל סמית' לכהן בתפקידו כיו"ר ועדת הכוחות המזוינים מאז התכנס הקונגרס ה-116 של ארצות הברית בראשית ינואר 2019.
צ'ונגקינג
Under the Mistletoe (שיר)
Under the Mistletoe (בעברית: מתחת לדבקון) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית קלי קלרקסון ביחד עם ברט אלדרדג'. הוא נכתב על ידי קלרקסון ואבן יובנקס, שהפיקו אותו יחד עם ג'סי שאטקין. "Under the Mistletoe" הופץ לראשונה על ידי אטלנטיק רקורדס ב-28 באוקטובר 2020. הוא נכלל גם באלבום חג המולד השני של קלרקסון, "", כרצועת דלוקס.
רקע וכתיבה.
"Under the Mistletoe" הוא שיר פופ שיצא לכבוד חג המולד, שנכתב על ידי קלרקסון ואבן יובנקס, שהפיקו את השיר עם ג'סי שטקין. קלארקסון הזמינה את אלדרדג' להקליט עימה את השיר, ואמרה שהיא "התרשמה מהמנגינה הקלאסית שלו באלבום חג המולד שלו, אז זה היה התאמה מושלמת". אלדרדג' נענה להצעה והשיר הוקלט בהמשך.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-25 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-10 בדצמבר 2020, בבכורה עולמית. הקונספט שלו הוא הנפשה והוא בוים על ידי ג'יי מרטין.
אגנש בינט
אגנש בינט (בהונגרית: Binét Ágnes; בודפשט, 1 באוגוסט 1920 – בודפשט, 19 ביוני 1991) הייתה פסיכולוגית יהודיה הונגרית, פסיכולוגית ילדים קלינית, פסיכותרפיסטית, עורכת ספרים של סיפורי ילדים וספרי לימוד.
אגנש בינט הפכה למשכילה ביותר ובצורה יוצאת דופן כבר בנעוריה. בזכות התעניינותה הרב-גונית, שאפתנותה וכישורי השפה המצוינים שלה היא הצליחה ללמוד מהגדולים במקצועה העתידי (ז'אן פיאז'ה, ליפוט סונדי, אימרה הרמן).
ביוגרפיה.
בזכות כישורי השפה המצוינים שלה למדה פסיכולוגיה בבודפשט ובשווייץ (גם בגרמנית ובצרפתית). לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה הייתה תלמידתו הישירה של פיאז'ה במכון ז'אן-ז'אק רוסו בז'נבה ולאחר מכן למדה אצל ליפוט סונדי בבודפשט. בגלל מוצאם היהודי חלק מבני משפחתה גורשו למחנות ריכוז, אבל אגנש בינט שרדה את השואה.
אחרי המלחמה, בין 1945 לבין 1948 למדה מדעי הרוח באוניברסיטה ובינתיים, מ-1947, למדה במכון בודפשט לפסיכולוגית ילדים בראשות פרנץ מיראי, בין היתר, עם ליוויה נמש וורה פרסטר. שם, במכון הלאומי לחינוך כשמו לאחר מכן, הכירה את בעלה, המתמטיקאי טמאש וארגה, ממנו נולדו לה שני ילדים: ז'וזה וארגה וג'רג' וארגה.
בשנות השישים עבדה כפסיכולוגית ילדים במכון לפסיכולוגיה של האקדמיה ההונגרית למדעים, ולאחר מכן לתקופה קצרה בבית יתומים ברחוב סל (Szél). ב-1968 ייסדה רופאת הילדים יוליה ג'רג' את המכון המפורסם לפסיכואנליזה ופסיכותרפיה ברחוב פאלודי, בו טופלו ילדים בשיטות מורכבות, פסיכיאטריות, פסיכולוגיות ופדגוגיות, לפי הדפוס האנגלו-סכסי. אגנש בינט עבדה שם כאנליטיקאית ילדים בשנות ה-70 ופרשה ב-1980. לאחר פרישתה, נתנה הרצאות, השתתפה בקונגרסים של האיגוד הפסיכואנליטי הבינלאומי (International Psychoanalitical Association - IPA) וטיפלה ולימדה מטופלים מבוגרים למשך כל שארית חייה. היא הייתה חברה בוועדת הלימודים של האגודה הפסיכואנליטית ההונגרית.
יצירתו של אימרה הרמן השפיעה רבות על בינט, כפי שמעידה עבודתה על ההדפסה המחודשת של "האינסטינקטים הקדומים של האדם". כמו כן, שמה של אגנש בינט מקושר גם למהדורת כרך האנתולוגיה של אליס הרמן "הילד מתבגר". בינט סיימה את לימודיה כפסיכואנליטיקאית אצל אימרה הרמן. עבודתו התאורטית של הרמן, בעיקר על "אינסטינקט ההיאחזות", נבחנה מחדש במחקרה, Attachment or Clinging, שראה אור גם מחוץ להונגריה. בעבודה זו הוא משווה את תאוריית ההיקשרות של ג'ון בולבי לתאוריית "אינסטינקט ההיאחזות" או "יצר ההיצמדות" של הרמן. הקריירה המקצועית שלה לא הצטמצמה לעבודתה כפסיכולוגית, הוא הייתה גם העורכת של ספר שירים שיצא לאור בהוצאת Cserepfalvi ב-1943 ביחד עם אווה אסודי, ובשנות החמישים, כשהפסיכולוגיה נאסרה בהונגריה, היא ערכה ספרי לימוד וספרי סיפורי ילדים עבור הוצאת הספרים מורה.
Snow in California