הקפלה משתרעת כלפי מעלה דרך שתי הקומות המרכזיות של הארמון. העמודים התומכים עשויים שיש בצבע אגט. העמודים של שני המזבחות הצדדיים וששת הפסלים עשויים משיש לבן, שגולפו בג'נובה. המזבחות הצדדיים מבוססים על עיצובים של הילדברנדט וצוירו בשנת 1752 על ידי טייפולו (בדרום עליית מריה לשמים, בצפון ). המזבח הגבוה עשוי סטוקו שנוצר כדי להיראות כמו שיש על ידי אנטוניו בוסי. מעל המזבח נמצא טריפוריום ובמרכזו פסל העיבור ללא חטא וחדרי תפילה משני הצדדים. בוסי היה אחראי גם על עבודות הסטוקו הצבעוניות על התקרה (1735) ויחד עם הציירים הוגלר (Högler) ותלהופר (Thalhofer) הכין את הפרסקו בכיפות (1735–1736): מות הקדושים של שלושת השליחים הפרנקונים קיליאן, טוטנן וקולונט (מעל בית המקהלה), (במרכז) והמלחמה בשמיים (מעל העוגב).
גני החצר.
הארמון נבנה כאשר וירצבורג הייתה עדיין עיר מבוצרת. לכן, גם הגן היה צריך להיות מתוכנן בתוך הביצורים. הפתרון כלל שני באסטיונים של חומת העיר המבוצרת, תוך שימוש בהבדלי הגובה שלהם ליצירת נוף מאוד מיוחד. ממערב למזרח יש שיפוע של עלייה בקרקע, עד שמגיעים למפלס החומה. בסמוך לבית המגורים עצמו, גני החצר (Hofgarten) מעוצבים בסגנון בארוקי רשמי מאוד. רחוק יותר, הסגנון משתנה לגן אנגלי עם יערות וכרי דשא קטנים. עיצובים לחלק הקודם נעשו על ידי יוהאן לוקאס פון הילדברנדט, נוימן ו. הוא נוצר בעיקר בשנים 1759–1770. הוסיף פוטי, אגרטלים, כדים ושתי קבוצות פסלים מונומנטליות, אונס אירופה וחטיפת פרספונה, הממוקמות בציר המרכזי בין האורנז'רי לביתן הדרומי של הארמון. הדמויות התווספו לפארק תחת הנסיך-בישוף אדם פרידריך פון זיינסהיים, שעוטר באופן דומה את הפארק ב. שלושה שערים מונומנטליים מובילים לגני החצר. אלו הוזמנו על ידי פרידריך קרל פון שנבורן מאמן הברזל גאורג אוג (Georg Oegg).
כיום.
הגנים והחדרים הייצוגיים שתוארו לעיל פתוחים לקהל הרחב. חדר זיכרון מוקדש לחורבן הארמון במרץ 1945. הוא מכבד גם את מייג'ור ג'ון דייוויס סקילטון (John Davis Skilton), "איש המונומנטים" של צבא ארצות הברית, שסייע בשימור רבים מאוצרות האמנות לאחר הגעתו לווירצבורג ביוני 1945.
שאר הארמון תפוס על ידי (עבר לכאן בשנת 1963) ושלוחות של אוניברסיטת וירצבורג.
ג'סי מיי לי
ג'סיקה מיי לי (באנגלית: Jessica Mei Li; נולדה ב-27 באוגוסט 1995) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה.
ראשית חייה.
לי נולדה בברייטון לאם אנגלייה ואב סיני. גדלה ברדהיל, סארי, ויש לה אח גדול. היא למדה במכללת ריגייט. היא החלה ללמוד שפות באוניברסיטה, אך נשרה. בזמן שעבדה עם ילדים עם צרכים מיוחדים, היא הצטרפה לתיאטרון הנוער הלאומי בשנת 2015 ולמדה באופן חלקי בבית הספר למשחק בין השנים 2016–2017.
קריירה.
לי ביצעה את הופעת הבכורה שלה בפברואר 2019 בתפקיד קלאודיה קסוול בהצגה "הכל אודות חוה" בתיאטרון נואל קאוורד, לצד ג'יליאן אנדרסון ולילי ג'יימס. ההפקה הוקרנה בטלוויזיה בערוצים בינלאומיים באמצעות התיאטרון הלאומי בהופעה חיה.
בשנת 2021 כיכבה לי בתפקיד ראשי בדמותה של אלינה סטרקוב בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "צל ועצם", עיבוד לסדרת ספרי הפנטזיה מאת לי ברדוגו.
היא עתידה לגלם את לארה צ'ונג בסרטו הקרוב של אדגר רייט, "Last Night in Soho".
באטן (פירושונים)
פאסטליין (2021)
פאסטליין (2021) היה אחד מאירועי הצפייה בתשלום של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, ששודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע כלל את שני המותגים (Raw וסמאקדאון), ונערך ב-21 במרץ 2021, באולם הטרופיקנה פילד שבסיינט פיטרסברג, פלורידה. האירוע היה האירוע השישי בסדרת אירועי פאסטליין והראשון מאז שנת 2019. האירוע היה האירוע הראשון ששודר בגרסה האמריקאית של ה-WWE Network לאחר ההתמזגות עם שירות הזרמת המדיה, Peacock.
עלילות.
האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות גם מ-Raw וגם מסמאקדאון.
באירוע , שנערך בדצמבר 2020, רנדי אורטון ניצח את "השד" בריי וויאט בקרב Firefly Inferno. לאחר הקרב, אורטון העלה את גופו של "השד" באש, כששפך עליו דלק. לאחר המקרה, אלכסה בליס, שחברה לשורותיו של "השד" במשך חודשים, החלה לרדוף אחר אורטון במתכונת שבועית, ואף גרמה לו להפסיד במספר קרבות. ב-15 במרץ בפרק של התוכנית "Raw", בליס איתגרה את אורטון לקרב בין מגדרי באירוע פאסטליין, אתגר שאליו אורטון נענה בחיוב.
באירוע תא ההדחות, רידל זכה באליפות ארצות הברית לאחר שניצח את האלוף לשעבר, בובי לאשלי, ואת ג'ון מוריסון בקרב משולש. ב-1 במרץ בפרק של התוכנית "Raw", מנהיג קבוצת רטרביושן, מוסטפא עלי, ניצח את רידל בקרב שאינו היה על התואר. כתוצאה מכך, הוא קיבל הזדמנות להתמודד על אליפות ארצות הברית נגד רידל שבועיים לאחר מכן בתוכנית, כאשר במקרה זה הוא כשל בניסיונו לזכות בתואר. לאחר מכן, עלי איתגר את רידל לקרב נוסף על תוארו של האחרון דרך הרשת החברתית, טוויטר, אתגר שבסופו של דבר הפך לקרב רשמי בין השניים. אז, הוכרז שקרב זה יהיה חלק מהמופע המקדים לאירוע.
גאורג ארליך
גאורג ארליך (בגרמנית: Georg Ehrlich; 22 בפברואר 1897 – 1 ביולי 1966) היה פסל יהודי-אוסטרי. הוא התגורר בלונדון משנת 1938 והיה אזרח בריטי ב-1947.
ביוגרפיה.
ארליך נולד בווינה. בין השנים 1912 עד 1915 למד באוניברסיטה לאומנויות ומלאכה, בווינה, אצל האדריכל אוסקר סטרנאד.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא שירת בצבא האוסטרי 1915–1918. לאחר המלחמה עסק למחייתו בליטוגרפיה ותחריטים. בגלל השפל הכלכלי שלאחר מלחמת העולם הראשונה באוסטריה עבר למינכן (1919–1921) ואז לברלין (1921–1923). הוא חזר לווינה בשנת 1924, והחל לעסוק כמעט אך ורק לפיסול.
ב־27 בנובמבר 1930 הוא התחתן עם האמנית בטינה ארליך, שכמוהו, הייתה יהודייה. אחרי האנשלוס במרץ 1938 הוא נשאר בלונדון, שם היה באותה תקופה. אשתו הצטרפה אליו לשם ביולי 1938 והביאה רבות מיצירותיו. הוא הפך לאזרח בריטי בשנת 1947. הוא נבחר לחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1962.
משנת 1951 ארליך סבל מבעיות לב. הוא עבר לאיטליה בשנת 1963, ולאחר מכן לשווייץ.
ארליך נפטר בלוצרן ב־1 ביולי 1966 ונקבר בבית הקברות המרכזי בווינה.
תערוכות.
ארליך הציג באקדמיה המלכותית עשר פעמים, כולל תערוכה אחת לאחר מותו בשנת 1967. תערוכות אחרות כוללות:
יצירותיו.
יצירותיו של ארליך מוצגות בגלריית טייט, במועצה לאמנות הבריטית, במוזיאון הבריטי ובמוזיאון ויקטוריה ואלברט. עבודתו "האוהבים הצעירים" ניצבת בגן קתדרלת סנט פול בלונדון. עבודות אחרות כוללות:
ניסאן דיזל ספייס ראנר 7
ניסאן דיזל ספייס ראנר 7 (ביפנית: 日産ディーゼル・スペースランナー7, באנגלית: Nissan Diesel Space Runner 7) הוא אוטובוס קטן, מתוצרת חברת האוטובוסים UD Trucks Corporation (ביפנית: UDトラックス株式会社), קרויה גם: Nissan Diesel), שהייתה בבעלות ניסאן אשר יוצר בין השנים 1994–2003 ביפן.
שאה עלאם השני
שאה עלאם השני (בפרסית: شاه عالم دوم; 25 ביוני 1728 – 19 בנובמבר 1806) היה הפאדישאה (קיסר) של האימפריה המוגולית תחילה בשנים 1760–1788 ומאוקטובר 1788 עד מותו בשנת 1806. לאורך שלטון קודמיו נפלה האימפריה המוגולית מכוחה ומהשפעתה על תת-היבשת ההודית. תהליך ההיחלשות של המוגולית נמשך תחת שלטונו של שאה עלאם השני כאשר השפעתה וסמכותה התרבותית של האימפריה על מדינות מוסלמיות שונות בתת-היבשת התפרקה לנוכח עליית ההשפעה של חברת הודו המזרחית הבריטית. בסוף שלטונו נותר המוסד השלטוני המוגולי בהשפעה ובסמכות רק על העיר דלהי.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
עלי גאוהאר כפי שנודע בצעירותו נולד בשנת 1728 והיה בנו של עלאם גיר השני, מבניו של הפאדישאה ג'האנגיר שאה. בצעירותו הייתה האימפריה המוגולית תחת שלטונו של מוחמד שאה אשר אמנם הצליח להביא לסופו של משבר ירושה ממושך אך לא צלח בהשבת האימפריה לגדולתה בתקופה שקדמה למשבר. אם חיזוק סמכותם של שליטים אזוריים ופלישה פרסית בהנהגת נאדיר שאה, האימפריה המוגולית איבדה את אחיזתה על תת-היבשת ההודית ומעמד האסלאם בתת-היבשת נחלש גם כן לנוכח עלייתן של ממלכות הינדיות חדשות, כגון האימפריה המראטהית.
עלי גאוהאר גדל בדלהי, בירת האימפריה ולא היה מתוכנן לרשת את הכתר. בשנת 1748 עלה לשלטון אחמד שאה הנהנתן שהיה נתון רבות להשפעות של מקורביו על מדיניות השלטון שלו. בשנת 1754 הנהיג עלאם גיר השני, אביו של עלי גאוהאר, הפיכה נגד שלטונו של אחמד שאה ויועציו והפך לקיסר האימפריה המוגולית החדש. עם עליית אביו הפך עלי גאוהאר ליורש העצר. עם עליית ההשפעה והסמכות של היועצים בחצר המלוכה, השר עימד א-מולוכ הפך לשליט בפועל על האימפריה ואחז בעלאם גיר השני בתור אסיר שלו.
קיסרות.
עלי גאוהאר ברח מהעיר דלהי בשנת 1758 מחשש למזימותיו של עימד א-מולוכ להשיג שליטה על האימפריה. עלי מצא מחסה בממלכת אוודה, על גדות נהר הגנגס ששליטיה המוסלמים הכירו בעליונות המוגולית. בשנת 1760, בעוד היה באדווה, עלי גאוהאר הוכתר בקרב תומכיו בתור הפאדישאה החדש של האימפריה המוגולית; שאה עלאם השני.