היסטוריה.
ב-16 ביולי 1876, תועד משחק הכדורגל הראשון במדינה, שאורגן על ידי מורה ולשי, איי. דאבליו סימפסון, ובו השתתפו שחקנים בריטים, קורסקים וטירנידדים. המשחק נערך באל קארטל, בסמוך לעיירה אל קאיו שבבוליבאר. בתחילת המאה ה-20 נוסדו מספר מועדוני ספורט במדינה על ידי הקריאולים ואירופאים שהתגוררו בקרקאס. המועדון הראשון היה מועדון הספורט של סאן ברנדינו שנוסד ב-1902, והקים מספר קבוצות ארעיות כמו אריזונה, נשיונל סיטי, ניו אורלינס, אולימפיק ואמריקה. ב-1923 המועדונים הקימו את "בית המשפט הגבוהה לכדורגל" שהיה גוף הכדורגל הראשון במדינה. ב-31 בינואר 1926 נערכה פגישה בה נוסדה פדרציית הכדורגל הארצית של ונצואלה, כשהקבוצות המקימות היו: ונצואליאו, סנטרו אתלטיקו, קרקאס ספורט, ברצלונה, קמפידור, ונצואלה, נובאה אספרטה, אליאנס, מועדון ספורט לויולה, יוניון ספורט קלוב, ומועדון ספורט דוס קאמינוס.
פדרציה זו התפרקה בשנת 1932 והוחלפה ב"ליגת הכדורגל הוונצואלית" עד 1938, בו נוסדה "התאחדות הכדורגל הוונצואלית". גם התאחדות זו הוחלפה ב-1951, ב"פדרציית הכדורגל של ונצואלה" שקיימת עד היום.
בשנים הראשונות של הליגה מ-1921 ועד 1956 הכדורגל בוונצואלה התקיים באופן חובבני, לאחר מכן בתקופה הקולוניאלית בין 1957 ועד 1972 הכדורגל הפך למקצועני עם חוזים וכסף שהתחיל לזרום לתחום זה במדינה. בהמשך חוותה הליגה ירידות ועליות עקב המצב המעורער מבחינה כלכלית וגאופוליטית במדינת ונצואלה, עד לשנת 1996 בה החל עידן מודל האפרטורה וקלאוסורה בכדורגל הונצואלני, שמקובל במדינות אמריקה הלטינית, וממשיך עד היום.
שיטה.
שיטת הליגה.
כל עונה בליגה מחולקת לשני טורנירים עצמאיים, שבסוף כל אחד מהם מוכתרת אלופה. בכל טורניר מתמודדות ביניהן 16 הקבוצות המשתתפות בשני סיבובים, ובסך הכול 22 מחזורים לכל טורניר. טורניר האפרטורה, הפותח את העונה, משוחק בין החודשים פברואר ליולי, וטורניר הקלאוסורה משוחק בין יולי לדצמבר.
ירידת הליגה מתבצעת באמצעות שיטת הממוצעים. בסיום כל שנה, לאחר שמסתיימים שני הטורנירים, יורדות שתי הקבוצות בעלות ממוצע הנקודות הנמוך ביותר בשלוש השנים האחרונות, ובמקומן עולות שתי הקבוצות עם ממוצע הנקודות הגבוה ביותר בליגת המשנה.
ב-6 באוקטובר 2021, הליגה FUTVE הודיעה תחילה על החזרה של פורמט האפרטורה וקלאוסורה לעונת 2022, כאשר שמונת המועדונים המובילים יתקדמו לשלב הפלייאוף בו יוכרעו מקומות הדירוג הבינלאומיים. כמו כן, הוכרז כי המועדונים יידרשו לעמוד בדרישות רישוי המועדונים במלואם על מנת שיורשו להשתתף בתחרות.
מתכונת התחרות אושרה בסופו של דבר על ידי מנהלת הליגה ב-12 בינואר 2022 לאחר פגישה עם נציגים מ-16 המועדונים המשתתפים. במקום טורנירי אפרטורה וקלאוסורה שהוכרזו במקור, 16 המועדונים ישתתפו בשלב ראשון בסיבוב סיבובים בו הם ישחקו זה מול זה פעמיים (פעם בבית ופעם בחוץ) בסך הכל 30 משחקים, כאשר 12 הקבוצות הראשונות יעלו לסיבוב הבא של התחרות. ארבעת המועדונים המובילים, שיעפילו לגביע ליברטדורס 2023, יגיעו לשלב אחרון ("Fase Final Libertadores") שבו הם ישחקו זה מול זה פעמיים כששתי הקבוצות המובילות ישחקו בגמר חד רגלי כדי להכריע את אלופת הליגה. הקבוצות הממוקמות 5 עד 12 יעלו לגמר "Fase Sudamericana" שם יחולקו לשתי קבוצות של ארבע, שבהן 2 הראשונות בכל קבוצה יעפילו לגביע סודאמריקנה 2023. הקבוצה במקום האחרון בשלב הראשון תרד ליגה לליגה השנייה.
מארס (חטיף)
אצטדיון ארת'קווייקס
מלחמת אוקראינה – רוסיה
מלחמת אוקראינה - רוסיה
חטיף מארס מטוגן בשמן עמוק
מארס (חברה)
ארמיטג'
ג'ורג' ארמיטג' מילר
דז'אן קולוסבסקי
אצטדיון אינטר מיאמי
מריגיה אריינס
לאורה פולדבר
למור צבוע מזלג
אלברכט השביעי, דוכס מקלנבורג
אלברכט השביעי, החתיך, דוכס מקלנבורג בגיסטרו (בגרמנית: Albrecht VII. von Mecklenburg; 25 ביולי 1486 - 5 בינואר 1547), היה שליט קטן בצפון גרמניה של המאה ה-16. הוא גם טען תביעות לכיסאות סקנדינביה בהתבסס על השושלת המלכותית של בית מקלנבורג.
ביוגרפיה.
אלברכט נולד ב-25 ביולי 1486, והיה בנם של מגנוס השני, דוכס מקלנבורג וסופיה מפומרניה-וולגשט. לאחר מות אביו בשנת 1503 ירש אלברכט את הנחלות עם דודו בלטזאר ואחיו היינריך החמישי ואריך השני במשותף. בחלוקת המדינה ב-7 במאי 1520, הוא קיבל את החלק של דוכסות מקלנבורג-גיסטרו.
בעוד היינריך החמישי קידם את הרפורמציה מלכתחילה, אלברכט התנגד לה - בסופו של דבר לשווא.
במהלך מה שנקרא ריב הרוזן, העיר החופשית ליבק עירבה את הדוכס אלברכט בברית שלה עם מפלגות שונות והציעה לו את הכתר הדני. כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק, לעומת זאת, הצליח לשמור על ממלכתו: כריסטופר, רוזן אולדנבורג והדוכס אלברט היו נצורים בקופנהגן בשנים 1535–1536 עד שנכנעו.
בשנים 1542–1543 הוא השתדל לשווא בעזרת מפלגה מפוארת למען הכתר השוודי על ידי תמיכה במורדים סביב נילס דאקה בסמלנד ובדרום אוסטרגטלנד. גם תמיכתו במרד דאקה נכשלה.
אלברכט מת ב-5 בינואר 1547, ובנו יוהאן אלברכט הראשון, דוכס מקלנבורג-גיסטרו ירש את נחלותיו.
משפחתו.
ב-17 בינואר 1524 התחתן אלברכט עם אנה מברנדנבורג, בתו של יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ממנה נולדו לו הילדים הבאים:
יוסף יובל טובי
וורד הורטון
וורד קירבי הורטון (באנגלית: Ward Kirby Horton; נולד ב-14 בינואר 1976) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ופעלולן אמריקאי.
ביוגרפיה.
וורד נולד במוריסטאון, ניו ג'רזי, אך עבר לחווה בקרוליינה הצפונית עם משפחתו בגיל צעיר. הוא למד באוניברסיטת ווייק פורסט שם סיים תואר ראשון במנהל עסקים. לאחר כמה שנים בעבודה כבנקאי השקעות בקרוליינה הצפונית, עבר וורד לניו יורק כדי להתמקד בקריירת המשחק.
קריירה.
הורטון שיחק בכמה סדרות טלוויזיה בתפקידי אורח ובסרטי קולנוע בתפקידים קטנים. תפקיד הפריצה של הורטון היה בשנת 2014 כששיחק בתפקיד ראשי בסרט האימה "אנאבל", ובשנת 2017 בסרט ההמשך "אנאבל 2".
בשנת 2016 שיחק בתפקיד הראשי לצד דרמוט מלרוני בסדרת הטלוויזיה "Pure Genius" של NBC.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד משנה בסדרת הטלווייזה "העידן המוזהב". בפברואר אותה שנה פורסם כי ימשיך לשחק בסדרה בעונה השנייה.
חיים אישיים.
וורד נישא לאלכסה משנת 2000.
סלטארטינטור
סלטארטינטור (בפארואזית: Slættaratindur; פסגה שטוחה) הוא ההר הגבוה ביותר באיי פארו, המתנשא לרום של 880 מטר. הוא ממוקם בחלק הצפוני של האי אסטורוי, בין הכפרים איי, צ'קוו ופונינקור. הכפר פונינקור שוכן למרגלות ההר, אולם הפסגה אינה נראית מהכפר.
פירוש שמו הוא "פסגה שטוחה". ניתן לעלות עליו תוך כארבע שעות, ואף על פי שהמסלולים תלולים, אין צורך בכישורי טיפוס טכניים כדי להגיע לפסגה. במזג אוויר בהיר, הפסגה נותנת תצפיות על כל הארכיפלג. סלטארטינטור הוא אחד מעשרת ההרים באיי פארו המתנשאים לגובה של למעלה מ-800 מ' מעל פני הים. קרופטלי, הפסגה השנייה בגובהה בגובה 856 מ', שוכנת ממש מצפון-מזרח לסלטארטינטור.
למור צבוע מזלג מסואלה
פיליפ אבלסון
ליגת ה-NHL
מכינת אבנר עכו
המכינה התורנית קדם-צבאית אבנר עכו היא מכינה קדם-צבאית דתית השוכנת בעיר עכו שבצפון ישראל. המכינה מיועדת לבוגרי כיתה י"ב ל-12 עד 18 חודשי לימוד, לאחר מכן מתגייסים בוגרי המכינה לשירות צבאי.
היסטוריה.
המכינה הוקמה בשנת ה'תשע"ד והיא נקראת על שמו של החייל אבנר שמעון גץ, בנו של רב הכותל והמקומות הקדושים הרב מאיר יהודה גץ, שנהרג במהלך הקרב לשחרור הכותל במלחמת ששת הימים. המכינה יוסדה על ידי ראש המכינה הרב אחיקם גץ שהוא אחיינו של אבנר גץ. נכון לשנת ה'תשפ"ב ישנם כ-55 חניכים במכינה.
תחומי ואופן הלימוד.
עיקרי הלימוד במכינה הם: גמרא, אמונה, הלכה ומוסר.
אופן הלימוד במכינה מגוון: שיעורים, חברותות וחבורות לימוד.
בנוסף לכך ישנן סדנאות שטח, טיולים והרצאות חוץ בנושאים שונים.
דיאלקטיקה חינוכית.
המכינה דוגלת בדרך מאירת פנים ואהבת ישראל של הרב קוק והרב מאיר יהודה גץ בשמחה ודיבוק חברים.
הצוות החינוכי רחב ומגוון וחבורות הלימוד קטנות.
תוכניות המשך לבוגרים.
ישנה תוכנית לבוגרי צבא עם אפשרות לשילוב לימודים בבית מדרש עם לימודים אקדמאים.
חזון.
חזון המכינה הוא לחנך את חניכיה לנאמנות למדינת ישראל כיהודית, ציונית ודמוקרטית, אהבת ישראל והארץ. לחנך לגיוס לשירות צבאי משמעותי בצה"ל, בהתאם לכישוריהם. להכשיר את חניכי המכינה באופן רוחני וגופני להשתלבות בצבא. טיפוח את מנהיגותם ומעורבותם של החניכים במהלך השירות הצבאי וגם לאחר מכן.
וילהלם השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג
וילהלם השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בערך 1300–1369) היה נסיך לינבורג בין השנים 1330 ל-1369.
ביוגרפיה.
וילהלם נולד בסביבות שנת 1300 כילדם הרביעי של אוטו השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואשתו, מטילדה מבוואריה.עם מות אביו, וילהלם השתלט על מושכות המדינה יחד עם אחיו אוטו השלישי. זה היה בניגוד לרצונו של אביו מכיוון שאוטו השני רצה שהמדינה תחולק לאחר מותו. מוקד שלטונם של האחים בשנים הראשונות היה הגיבוש הטריטוריאלי של הנסיכות. לדוגמה, הם הצליחו להרחיב את אחוזתם באזור גיפהורן במידה ניכרת באמצעות רכישת הכפר פאלרסלבן והמחוזות פאפנהיים ו-ווטמרשהגן. מוקד תשומת לב נוסף היה תמיכתם הפוליטית בעיירות צומחות כלכלית. לדוגמה, הסחר של לינבורג שגשג כתוצאה מהעבודה להפיכת נהר אילמנאו כראוי לשיט בין לינבורג לאולזן וכן הסכמי סחר בין נסיכי לינבורג לבין דוכסי סקסוניה-לאוונבורג .