סקר של מרכז המחקר פיו בשנת 2018 מצא כי הדרך בה נשאלת השאלה משנה את התוצאות. למשל בקרב מבוגרים בארצות הברית, מספר המאמינים שבני אדם התפתחו לאורך זמן משתנה בין 68% ל-81% על פי ניסוח השאלה.
עדויות אנקדוטיות מצביעות על כך שהבריאתנות מתפשטת גם בבריטניה. דו"ח מ-2006 קבע שסטודנטים בבריטניה מגיעים יותר ויותר לא מוכנים ללימודי רפואה או השכלה מתקדמת אחרת, עקב מחסור בחינוך בנושא האבולוציה והביולוגיה.
מגמות מדעיות.
רמת התמיכה בבריאתנות בקרב מדענים רלוונטיים היא מינימלית. בשנת 2007 דיווח מכון דיסקברי כי כ-600 מדענים חתמו על רשימת "התנגדות מדעית לדרוויניזם""", עלייה מ-100 בשנת 2001. ההצהרה של ההתנגדות המדעית לדארוויניזם היא קביעה מתונה יחסית המבטאת ספקנות לגבי היכולת של דרוויניזם (באופן התואם את תזת היכולת הפופריאנית להפרכה, הנדרשת מתיאוריות מדעיות) להסביר את תכונות החיים, ואינה מייצגת הכחשה או דחייה מוחלטת של האבולוציה. לעומת זאת, בתגובה סאטירית המכונה "פרויקט סטיב" (שהוזכר לעיל), רשימה מוגבלת למדענים בשם סטיב, סטפני וכו' המסכימים שהאבולוציה היא "עיקרון חיוני, נתמך היטב, מאחד, של מדעי הביולוגיה", היו 1,382 חותמים ב-2015. אנשים עם שמות אלה מהווים כ-1% מכלל אוכלוסיית ארצות הברית.
הנתונים הסטטיסטיים של הקרן הלאומית למדע בארצות הברית לגבי בוגרי מדעים בארצות הברית מראים כי מ-1987 עד 2001, מספר בוגרי מדעי הביולוגיה גדל ב-59% בעוד שמספר בוגרי מדעי הגאולוגיה ירד ב-20.5%. עם זאת, מספר בוגרי גאולוגיה בשנת 2001 היה 5.4% בלבד ממספר בוגרי מדעי הביולוגיה, אך 10.7% ממספר בוגרי מדעי הביולוגיה בשנת 1987. המחלקה לסטטיסטיקה של משאבי מדע של הקרן הלאומית למדע העריכה שבשנת 1999 היו בארצות הברית 955,300 ביולוגיים (כשליש מהם בעלי תארים מתקדמים). בארצות הברית היו גם 152,800 מדעני כדור הארץ.
לחלק גדול מהמתנגדים לדרווין יש התמחויות שאינן קשורות לחקר אבולוציה. שלושה רבעים אינם ביולוגים. משנת 2006, הורחבה רשימת המתנגדים כך שתכלול מדענים שאינם בארצות הברית.
חוקרים מנסים להבין את הגורמים המשפיעים על קבלת האבולוציה. מחקרים הניבו תוצאות לא עקביות. פרופסור לחינוך באוניברסיטת אוהיו סטייט, דייוויד האורי, מצא שאנשים צפויים לדחות את האבולוציה אם יש להם תחושות של חוסר ודאות, ללא קשר למידת ההבנה של התיאוריה האבולוציונית. האורי מאמין שמורים צריכים להראות לתלמידים שהרגשות האינטואיטיביים שלהם עשויים להטעות (לדוגמה, באמצעות משימת הבחירה של וסון ), ובכך לעודד אותם לנהוג בזהירות כשהם מסתמכים על רגשותיהם כשהם שופטים את היתרונות הרציונליים של רעיונות.
בן מקנטייר
הכנסת העשרים וחמש
הכנסת העשרים וחמש תיבחר בבחירות שייערכו ב-1 בנובמבר 2022 (ז' בחשוון ה'תשפ"ג), ותישבע אמונים ב-15 בנובמבר. הכנסת תכהן עד כינוס הכנסת העשרים ושש לאחר הבחירות שצפויות להיערך ביום שלישי 27 באוקטובר 2026 (ט"ז בחשוון ה'תשפ"ז), אלא אם כן תוקדמנה.
אלכסנדר גולבין
ראש ממשלת מונטנגרו
ראש ממשלת מונטנגרו (במונטנגרית: Премијер/Премијерка Црне Горе) הוא ראש הממשלה של ממשלת מונטנגרו.
ראש הממשלה הנוכחי הוא דריטן אבאזוביץ', מנהיג המפלגה הפוליטית האזרחית United Reform Action, אשר אושר על ידי הפרלמנט של מונטנגרו ב-28 באפריל 2022, לאחר הקמת הממשלה ה-43 של מונטנגרו בצטיניה.
היסטוריה.
ממשלת מונטנגרו הראשונה הוקמה ב-20 במרץ 1879, במהלך נסיכות מונטנגרו. תואר ראש הממשלה היה נשיא מועצת השרים.
ב-28 באוגוסט 1910, מונטנגרו הוכרזה כממלכה. בתקופת הנסיכות והממלכה כאחד, לתפקיד לא הייתה חשיבות או השפעה מרכזית אלא הייתה תלויה אך ורק ברצונו של הריבון, ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו. לאחר הכניעה של מונטנגרו למעצמות המרכז ב-15 בינואר 1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה, יצאה הממשלה לגלות ונשארה שם עד שהיא חדלה להתקיים. לאחר ההחלטה של אספת פודגוריצה ב-26 בנובמבר 1918, לאחד את מונטנגרו עם סרביה והיווצרותה של ממלכת יוגוסלביה לאחר מכן, מונה סטויאן פרוטיץ' לראש ממשלת הממלכה החדשה שהוקמה ב-20 בדצמבר 1918. המלך המודח ניקולה הראשון המשיך למנות את ראשי ממשלת מונטנגרו בגלות עד מותו בשנת 1921. ממשלת מונטנגרו הגולה הפסיקה להתקיים זמן קצר לאחר מכן, ב-1922.
תחת המשטר הקומוניסטי, מונטנגרו השיגה ממשלה משלה ב-7 במרץ 1945. באותו יום נוצר משרד למונטנגרו בתוך ממשלת יוגוסלביה (כמו לכל חמש הרפובליקות האחרות), עם שר למונטנגרו שהיה אחראי על יצירת הממשלה האמיתית הראשונה של מונטנגרו לאחר המלחמה, שהתקיימה ב-17 באפריל 1945.
Feelings
Somewhere in the Stratosphere
Somewhere in the Stratosphere הוא אלבום הופעה וסרט הופעה כפול של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. האלבום כולל הקלטות מלאות של שתי הופעות שערכה הלהקה, האחת במדינת וושינגטון, במסגרת סיבוב ההופעות "Carnival of Madness", והשנייה מהופעה אקוסטית בקנזס סיטי במסגרת סיבוב ההופעות האקוסטי "Anything and Everything". ה-DVD כולל את אותם השירים שהופיעו בגרסת האודיו. האלבום הגיע למקום ה-83 במצעד הבילבורד 200. שם האלבום נלקח ממילות השיר "Second Chance".
משתתפים.
ויל הוגה מנגן בקרן יער בשיר "With a Little Help from My Friends" (ללא קרדיט).
צ'יווטל אג'יופור
יעקב שמשון שבתי סינגאליאה
שבת של מי
כיבוש צפון סוריה על ידי טורקיה
הכיבוש הטורקי בצפון סוריה הוא הכינוי לאזורים בצפון סוריה שהכוחות המזוינים של טורקיה והצבא הסורי החופשי בעלת בריתם כבשו מאז אוגוסט 2016, עם פתיחת מבצע מגן הפרת, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. אף על פי שאזורים אלה מכירים באופן נומינלי בממשלה המזוהה עם האופוזיציה הסורית, הם מהווים למעשה פרוטו-מדינה נפרדת תחת ממשל צבאי טורקי.
אזורים בשליטה טורקית בסוריה כוללים שטח של 8,835 קמ"ר המקיף למעלה מ-1,000 יישובים, כולל ערים גדולות כמו עפרין, אל באב, עזאז, ג'ראבלוס ותל אבייד. רוב היישובים הללו נכבשו מידי המדינה האסלאמית של עיראק והלבנט (דאעש) ומהכוחות הסוריים הדמוקרטיים (SDF), שניהם הוגדרו כארגוני טרור על ידי ממשלת טורקיה, על אף שחלק מהעיירות, כולל עזאז, היו תחת שליטת האופוזיציה הסורית לפני ההתערבות הטורקית. שטחים בשליטת ממשלת הביניים הסורית (קואליציית ארגוני אופוזיציה) עברו לשליטת טורקיה שהחלה להרחיב את סמכותה החלקית שם (שמתבטאת בין היתר במתן אזרחות טורקית לאזרחים סורים). אזורים אלה מכונים "אזורים בטוחים" על ידי הרשויות הטורקיות. הכיבוש הוביל להפרות זכויות אדם ולטיהור אתני באזורים מסוימים.
גאוגרפיה.
שטחו של אזור הכיבוש הטורקי נכלל באזורים הצפוניים של מחוזות חלב, א-רקה ואל-חסכה. ב-26 בפברואר 2018, השטח התאחד עם מחוז אידליב שברובו נשלט על ידי המורדים.
הצבא הלאומי הסורי כבש שטח של 2,225 קמ"ר במהלך מבצע מגן הפרת. אזורים שנכבשו במהלך המבצע כללו כפרים בין הערים עזאז לאל-ראי. בעקבות מבצע ענף זית נפת עפרין נכנסה לאזור הכיבוש של הצבא הלאומי הסורי, כולל העיר עפרין, המרכז המנהלי של הנפה. לפי מפקד האוכלוסין הסורי של 2004, אוכלוסיית הנפה מנתה 172,095 תושבים לפני המלחמה.
במהלך מבצע מעיין השלום כבשו הכוחות המזוינים של טורקיה ובעלות בריתה שטח כולל של בין 3,412 ל-4,220 קמ"ר ו-68 יישובים, כולל ראס אל-עין ותל אבייד.
דמוגרפיה.
האזור הנשלט על ידי טורקיה מגוון מבחינה אתנית, מיושב בעיקר על ידי טורקמנים, ערבים, כורדים ויזידים, עם מיעוטים צ'רקסים ליד עזאז. החל משנת 2020, הערבים היוו רוב באזורים שבשליטת טורקיה. לפני הכיבוש הטורקי, באזור אל-באב היה רוב ערבי, בעוד שבאזור עפרין היה רוב כורדי. אוכלוסיי. תל אבייד הייתה ברובה ערבית, בעוד אוכלוסיית ראס אל-עין הייתה כורדית. עם זאת, כל האזורים הללו הושפעו מאוד מתזוזות פליטים ותנועת אוכלוסייה עקב מלחמת האזרחים, מה שהקשה על הערכות דמוגרפיות מדויקות. מספר רב של פליטים סורים עברו מרצונם או שלא מרצונם לאזורים אלה לאחר ההתערבות הטורקית.
אוכלוסיית הטריטוריות הנשלטות על ידי טורקיה היא בדרך כלל מוסלמית, כאשר אוכלוסיית האזור שנכבש במבצע מגן הפרת וכן תל אבייד היא שמרנית מאוד בכל הנוגע לדת. היו כמה קהילות נוצריות באזורי הכיבוש של טורקיה: קהילה נוצרית אוונגליסטית קטנה התקיימה בעפרין, בעוד שנוצרים (רובם ארמנים ואשורים סורים) חיו בתל אבייד ובראס אל-עין. רוב הנוצרים הללו נמלטו לאחר כיבוש העיר, מחשש שירצחו.
טיהור אתני וחטיפת נשים.
לאחר שטורקיה כבשה את נפת עפרין בתחילת 2018, היא החלה ליישם מדיניות של יישוב מחדש של לוחמים ערבים ופליטים מדרום סוריה בבתים הריקים שהיו שייכים לעקורים המקומיים. רוב התושבים הקודמים, רובם כורדים או יזידים, נמנעו מלשוב לעפרין. אף על פי שכמה מיליציות כורדיות של ה-SNA והמועצות האזרחיות הנתמכות על ידי טורקיה התנגדו למדיניות יישוב מחדש זו, רוב יחידות ה-SNA תמכו בהן באופן מלא. פליטים ממזרח ע'וטה, דמשק, אמרו שהם חלק מ"שינוי דמוגרפי מאורגן", שנאמר כי יחליף את האוכלוסייה הכורדית בעפרין ברוב ערבי. יותר מ-200,000 בני אדם ברחו ממחוז עפרין במהלך ההתערבות הטורקית עד מרץ 2018, בעוד ש-458,000 עקורים מאזורים אחרים של סוריה התיישבו בעפרין בעקבות ההתערבות הטורקית.