כאביו, היו לו קשרים עם ראש הגולה, הורה בביתו הוראות הלכתיות, ורבה בר רב הונא אף בא לביקור בביתו יחד עם רב חסדא, ולא ישן בסוכה בטענה ש"שלוחי מצווה" הם ופטורים מהסוכה. למרות זאת היו לו מריבות עם אנשי ראש הגולה.
לאחר פטירתו של רב הונא לא מונה בנו רבה למלא את מקומו, אף על פי שכבר היה באותה עת בן שישים, ואת מקומו מילא רב חסדא שכבר היה אז בן שמונים והיה תלמיד חבר של רב הונא, וגם לא התמנה רב חסדא למלא את מקומו של רב הונא מיד עם פטירתו מפאת כבודו של רב יהודה, ורק בשנת תר"י לשטרות, שנתיים לאחר פטירת רב הונא מונה רב חסדא לראשות ישיבת סורא, ורבה בר רב הונא היה דיין בסורא, ויחד דנו בבית הדין.
הערכה.
רבה בר רב הונא נודע כעניו; כך לדוגמה הוא לא חשש לקבל ביקורת מחברו רב חסדא, שהעיר לו פעם אחת כאשר טעה בדבר הלכה, והוא עצמו הלך ופרסם ברבים את טעותו. בנוסף הוא קיבל על עצמו את מינויו של רב חסדא, שהיה לו חבר, כממלא מקום רב הונא שהיה אביו בראשות הישיבה, ומחל על כבודו. כהמחשה לעוצמת ענוותנותו התלמוד מספר כי האמורא הגדול רבא התפלל שיזכה למידת הענווה של רבה בר רב הונא - אך לא זכה להגיע לדרגה זו.
כאשר נפטר העלו את ארונו לארץ ישראל, והספידו אותו במילים:
משפחתו.
בנו היה אבא.
רב חונא
הפועל רחובות
סקוטופיליה
אינספקציונליזם
אירווינג סלדינו
אירווינג סלדינו (בספרדית: Irving Jahir Saladino Aranda; נולד ב-23 בינואר 1983) הוא אתלט פנמי, אלוף אולימפי (בייג'ינג 2008) ואלוף עולם (אוסקה 2007) בקפיצה לרוחק. הספורטאי הפנמי היחידי שזכה במדליית זהב אולימפית וכן האתלט היחידי שזכה במדליית זהב ממרכז אמריקה. שיאו האישי בקפיצה לרוחק, 8.73 מטר, היא התוצאה השמינית בטיבה בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
סלדינו נולד בקולון, פנמה.
באליפות העולם באתלטיקה באולם, שנערכה במוסקבה, רוסיה במרץ 2006 זכה סלדינו במדליית כסף בקפיצה לרוחק בשיא דרום אמריקה חדש באולם, בתוצאה של 8.29 מטר, אחרי איגנסיוס גייסה מגאנה (8.30 מטר) ולפני אנדרו אווה מאיטליה (8.19 מטר). אותה שנה הוא זכה בחמש מתוך שש תחריות ליגת הזהב (אוסלו, רומא, ציריך, בריסל וברלין) וזכה ב-$83,333, הפסדו היחיד היה בפריז שבה סיים שני. כמו כן, הוא קבע בקפיצה לרוחק שיא דרום אמריקה חדש בתוצאה של 8.56 מטר.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בריו דה ז'ניירו, ברזיל ביולי 2007 זכה סלדינו במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.28 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2007 שנערכה באוסקה, יפן זכה סלדינו במדליית זהב בקפיצה לרוחק. הוא הוביל בתחרות לאחר הקפיצה השנייה (8.30 מטר). לאחר מכן בקפיצה השלישית קפץ ל-8.46 מטר מה שנראה כזכייה במדליית זהב. אולם אווה מאיטליה חשב אחרת וקפץ ס"מ אחד רחוק יותר בשיא אישי של 8.47 מטר, בקפיצתו האחרונה. אך הקפיצה האחרונה בתחרות הייתה של סלדינו שקפץ למרחק של 8.57 מטר. במדליית הארד זכה אלוף העולם הכפול והאלוף האולימפי דווייט פיליפס מארצות הברית (8.30 מטר).
במאי 2008 קבע סלדינו שיא דרום אמריקה חדש בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.73 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה סלדינו במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.34 מטר, לפני גודפרי חוטסו מוקואנה מדרום אפריקה (8.24 מטר) ואיברהים קאמג'ו מקובה (8.20 מטר).
סלדינו הוכתר כגיבור לאומי וב-21 באוגוסט לאחר ששב לארצו מבייג'ינג, משרדי הממשלה ובתי הספר הציבוריים היו סגורים ונערכה לכבודו צעדה ברחובות פנמה סיטי. נשיא פנמה מרטין טוריחוס העניק לו המחאה על סך של 50,000 דולר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים סלדינו במקום ה-12 והאחרון בגמר, לאחר שפסל בכל שלושת הניסיונות שלו. בשלב המוקדמות הוא עלה מהמקום הרביעי כשקפץ למרחק של 8.16 מטר.
דווייט פיליפס
דווייט פיליפס (באנגלית: Dwight Phillips ; נולד ב-1 באוקטובר 1977) הוא אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ו-4 פעמים אלוף עולם בקפיצה לרוחק. שיאו האישי בקפיצה לרוחק, 8.74 מטר, היא התוצאה החמישית בטיבה בכל הזמנים.
ביוגרפיה.
פיליפס נולד בדקאטור, ג'ורג'יה.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים פיליפס במקום השמיני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.06 מטר. בשלב המוקדמות הוא קפץ 8.13 מטר ועלה מהמקום השלישי.
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 סיים פיליפס שוב במקום השמיני בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.92 מטר. בשלב המוקדמות הוא קפץ 7.95 מטר ועלה שוב מהמקום השלישי.
באליפות העולם שנערכה בפריז בשנת 2003 זכה פיליפס במדליית זהב ראשונה בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.32 מטר לפני ג'יימס בקפורד מג'מייקה (8.28 מטר) ויאגו לאלמלה מספרד (8.22 מטר).
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה פיליפס במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.59 מטר (התוצאה הרביעית במשחקים האולימפיים אחרי התוצאות של בוב בימון ממקסיקו 1968 וקרל לואיס מסיאול 1988 וברצלונה 1992) לפני בן ארצו ג'ון מופיט (8.47 מטר) וחואן לינו מרטינז מספרד (8.32 מטר).
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 הגן פיליפס על תוארו וזכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.60 מטר, לפני איגנסיויס גייסה מגאנה (8.34 מטר) וטומי אווילה מפינלנד (8.25 מטר).
באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה פיליפס במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.30 מטר ולא הצליח לזכות בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב. אירווינג סלדינו מפנמה זכה במדליית זהב (8.57 מטר) ואנדרו אווה מאיטליה זכה במדליית כסף (8.47 מטר).
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים פיליפס במקום הרביעי בלבד וכך נמנעה ממנו השתתפות שלישית במשחקים האוליפיים (רק שלושה נציגים מכל מדינה יכולים להשתתף בכל מקצוע).
ב-7 ביוני 2009 קבע פיליפס את שיאו האישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.74 מטר. באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה אותה שנה הוא זכה בפעם השלישית במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.54 מטר, לפני גודפרי חוטסו מוקואנה מדרום אפריקה (8.47 מטר) ומיצ'ל ואט מאוסטרליה (8.37 מטר).
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה פיליפס בפעם הרביעית במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.45 מטר, לפני מיצ'ל ואט מאוסטרליה מדרום אפריקה (8.33 מטר) ונגונידז'שה מקושה מזימבבואה (8.29 מטר).
לסקו
לסקו (Lesko עד 1926 ליסקו (Lisko); בפי היהודים: לִינְסְק) היא עיירה בדרום מזרח פולין ובה כ-5,800 תושבים. גובהה הממוצע של העיירה, הנמצאת בהרי בְּיֶישְׁצַ'אדִי, המהווים חלק מהרי הקרפטים, הוא 390 מטר מעל פני הים. העיירה, הנמצאת בגליציה המזרחית, סמוכה לגבולות אוקראינה וסלובקיה, משמשת כבירת מחוז לסקו שבפּוֹדְקַרְפָּאטִי. עד לחורבנה בשואה הייתה בעיירה קהילה יהודית, שהיוותה כ-60% מהאוכלוסייה.
היסטוריה.
נראה שלסקו נוסדה במאה ה-14. הרשומות הראשונות שבהן היא מוזכרת הן משנת 1436, והכרזתה כעיר הייתה ב-1469, בעת שהייתה בבעלות משפחת קמיטה (Kmita). במאה ה-17 הייתה העיירה מרכז מסחר ומלאכה, ומנתה כ-1,500 תושבים. תקופת השגשוג הסתיימה ב-1704, בעת שנבזזה על ידי כוחות הצבא השוודי בעת מסע הכיבוש שלו במלחמה הצפונית הגדולה.
ב-1772, בעקבות החלוקה הראשונה של פולין, שויכה העיירה לקיסרות האוסטרית (ומ-1867 לקיסרות האוסטרו-הונגרית), עד שנת 1918, אז קיבלה פולין את עצמאותה. ב-1872 נסללה מסילת ברזל אשר עברה כשלושה קילומטרים מצפון לעיירה.
מלחמת העולם השנייה.
בספטמבר 1939, בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, שבו חולקה פולין בין גרמניה הנאצית לברית המועצות, עבר קו הגבול החדש על נהר הסן. מאחר שהעיירה נמצאת על גדתו המזרחית של הנהר, היא שויכה לברית המועצות. בשנים 1940–1941 נבנו באזור העיירה ביצורים ובונקרים, כחלק מקו ההגנה הסובייטי. ביוני 1941, בימיו הראשונים של מבצע ברברוסה, כבשו הגרמנים את הקו הסובייטי והרסו אותו. שרידי הבונקרים מצויים בעיירה עד היום. בספטמבר 1944 שוחררה העיירה על ידי הצבא האדום.
יהודי העיירה, שמנו כ-60% מהאוכלוסייה בטרם המלחמה, נספו ברובם בשואה, והקהילה המקומית חרבה ולא חודשה.
לאחר המלחמה.
בשנת 1945, לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הוזז הגבול בין ברית המועצות ופולין מעט מזרחה. ב-1947 נערך באזור מבצע ויסלה, אשר כלל גירוש האוכלוסייה האוקראינית שהייתה באזור, וזאת, לאחר התנגשויות אלימות בין צבא פולין ובין צבא המרד האוקראיני שהתרחשו בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. כתוצאה ממבצע זה התבצעו חילופי שטחים בין ברית המועצות ופולין, והגבול באזור העיירה הוזז ב-1951 עוד מזרחה.
העיירה וכלכלתה החלו להתאושש רק בשנות ה-50, לאחר תוכנית של ממשלת פולין, שעודדה מעבר מאזורים אחרים והתיישבות באזור העיירה.
כיום נסמך חלק מכלכלתה של לסקו על תיירות, בשל הימצאותה בהרי בְּיֶישְׁצַ'אדִי (Bieszczady) הפופולריים לטיולים ובשל קרבתה לשביל ההליכה האירופי E8 (European walking route E8).
הקהילה היהודית בלסקו.
באמצע המאה ה-16 הגיעו ראשוני היהודים ללסקו, ועסקו במסחר ביינות. ידוע כי בסוף המאה ה-16 כבר הייתה הקהילה יהודית בגודל של כ-20 משפחות, וכללה בית כנסת, בית ספר ובית חולים לעניים. ב-1617 כבר מוזכר בית הכנסת הגדול של העיירה. בפנקס ועד ארבע ארצות מופיעה לינסק לראשונה ב-1713.