המנהג החל בימי הביניים. מסוף המאה ה-19, לאחר המצאת גלויות הדואר, נפוץ מאוד מנהג שליחת כרטיסי ברכה שהוכנו עבור החג. מסוף המאה ה-20 פחת השימוש בכרטיסי נייר, ורבים העדיפו למסור ברכות בטלפון ולימים במשלוח ברכות בדואר אלקטרוני ובמסרונים.
היסטוריה.
המנהג של שיגור ברכה כתובה על נייר בימים שלפני ראש השנה, החל בגרמניה בשלהי ימי הביניים במאה ה-14, כאשר פסקו רבני אשכנז כי בפרוס חודש אלול צריך אדם לאחל לחברו ברכה לשנה טובה.
בהדרגה התפשט המנהג לקהילות מזרח אירופה ולארצות הברית. המצאת בול הדואר והגלויה המסחרית במאה ה-19, יחד עם חיקוי מנהגי הקהילות הלא-יהודיות, מיסדו את המנהג העממי, וברבות השנים נפוצה המסורת בכל הקהילות היהודיות בעולם.
ביישוב היהודי הישן בארץ ישראל השתרש המנהג כחלק מתעשיית ה"שְׁנוֹר", שניסתה לגייס כספים למחייתה, והשתמשה במראותיה של הארץ הקדושה, בדמויות של צדיקים וחזיונות תנ"כיים בליווי מילות ברכה לשנה החדשה, כדרך מקובלת להשפיע על לבותיהם של תורמים ונדבנים פוטנציאליים שאליהם שוגרו הברכות סמוך לערב ראש השנה.
חלק מחשיבותו של מנהג ה"שנות הטובות" היא בכך שלא רק יהודים אדוקים בדתם קיימו אותו לאורך הדורות. יתרה מכך, התנועות החלוציות וההתיישבות בארץ ישראל, על אף מאפיינים רבים של חילוניות והתנערות מהדת, לא רק שלא הביאו לזניחת מסורת זו, אף העצימו את תפוצתה והרחיבו את משמעותה, שלפנים הייתה דתית בעיקרה, ועם הציונות, וביתר שאת בסמוך לשנות הקמת מדינת ישראל, התמזגו בה בכפיפה אחת הקשרים וסמלים דתיים, עם סמלים ציונים מובהקים, ברוח התקופה.
את השינוי בחזותן וסגנונן של הברכות ניתן לשייך להגעתם של המתיישבים החלוצים לארץ ישראל. שינוי זה התבטא בהיווספותם של מסרים לאומיים של דמות "יהודי חדש" המגן בכוח החרב על אדמתו וביטוי חדש של אתוס ציוני בארץ לחלוציות, התיישבות וביטחון.
במרבית המקרים נשענות גלויות הברכה על סיפורי עבר רחוקים, סיפורים מקראיים או היסטוריים יהודיים שהתרחשו לפני מאות רבות של שנים. על כך מתווספים שימוש בגאולה הנוכחית, בעבודה האדמה ופיתוח הארץ המתרחש בזמן הווה.
הכרטיסים מהווים הצגה אוטופית של מימוש החזון היהודי תנ"כי, הארץ שהובטחה לאברהם מוצגת על שפע תנובתה, והיונה מהווה מוטיב חוזר.
ההשענות על סיפורי הרואיקה יהודיים כמקור השראה מחייב ורצוי, מייצרת רצף היסטורי של אירועים מימי התנ"ך עד לעולם המודרני. מתקופת החשמונאים, תקופה בה בית המקדש היה קיים, תקופת הערגה לארץ של יושבי הניכר, וסיפורו של נוח והיונה המסמלת את השלום.
חלק מהגלויות שהופקו בראשית המאה ה-20 התייחסו להגירה ההמונית לאמריקה שהייתה אז בעיצומה – קרוב לשני מיליון יהודים (מרביתם מהאימפריה הרוסית) היגרו לארצות הברית בין השנים 1881–1924. באחת הגלויות כולל הדימוי את סמלי האימפריה הרוסית (עיט דו-ראשי) והנשר האמריקאי, המחזיק כרזה ובה כתוב: "ובצל כנפיך תסתירני" (תהילים ); דמויות יהודים מארצות הברית המקבלים בזרועות פתוחות מהגרים יהודים ממזרח אירופה, לבושים בלבוש אופייני עם מטלטליהם; וקו החוף האירופי הנושק כביכול לקו החוף האמריקאי, הממחיש את המעבר מעולם תרבותי אחד אל משנהו.
דימויים.
הדימויים המופיעים בכרטיסים קשורים למנהגי החג: ארבעת המינים ותקיעת שופר, או לחזון הציוני: תבואה, כלים לעיבוד האדמה, דמות הצבר - החלוץ עם כובע טמבל, ועבודת האדמה ודמות החייל היהודי. תפוזים ופירות נוספים וסמלים לתנובת הארץ. או תמונות מארץ ישראל: הכותל המערבי, חומות ירושלים, הכנרת וחופה של תל אביב.
בנוסף, קיימים דימויים מקראיים כדוגמת השימוש ביונה עם זית המרמזים לסיפורו של נוח, או הירואיקה יהודית כדוגמת החשמונאים ודמותו של יהודה המכבי. או סמלים דתיים: טלית, ספר תורה, יד לקריאה בתורה.
הכרטיסים משקפים את התקופה בה יוצרו. בתקופת ההעפלה צוירו ספינות מעפילים. בתקופת חומה ומגדל הופיעו יישובים יהודיים, מגדלים וחומות ודמות "השומר על סוסו".
במלחמת העולם הראשונה.
דימויים בולטים וייחודיים מופיעים באיגרות שיצאו בתקופת מלחמת העולם הראשונה המציגות חיילים יהודיים בשדה קרב. אחד האמנים הבולטים של התקופה היה חיים גולדברג (חגי), שייצר כרטיסים צבעוניים בשיטה משולבת. תחילה צילם ניצבים בסטודיו, מרביתם בני משפחתו. הוא עיבד את התמונה ובאמצעות ציור, גרפיקה, הוסיף דימויים לתמונות ויצר מראה ייחודי, וכן הוסיף ואיחולים קצרים מחורזים ביידיש. בין הריסות גטו ורשה נמצא אלבום המכיל 32 מכרטיסיו.
גלוית שנה טובה
ערן בן-זאב
כרטיס שנה טובה
רות חיילובסקי
פיטאקוס איש מיטילנה
פיטאקוס איש מיטילנה (יוונית: Πιττακός) בנו של הירדיוס (כ 640-568 לפנה"ס), היה אחד משבעת חכמי יוון.
פיטאקוס נולד במיטילנה, ושם בתור גנרל בצבא הוביל חייליו לניצחון על צבא אתונה ומפקדם פרינון. עקב ניצחונו על האתונאים, נתנו תושבי מיטילנה בידיו את כוח השלטון. לאחר עשר שנים של שלטון התפטר פיטאקוס מתפקידו, ולעיר הוכנסה חוקה למען הסדר הטוב.
בזמן שהאתונאים תקפו את העיר מיטילנה, פיטאקוס אתגר את גנרל הצבא האתונאי לקרב יחידים (אחד על אחד) מתוך הבנה כי התוצאות יקבעו את המלחמה וימנעו שפיכות דמים מיותרת. ולאחר שזכה בקרב, נבחר להיות שליט במיטילנה.
סופרים מסוימים מתארים את פיטאקוס כאב לבן ושמו טירהאאוס.
אופרטור צמוד
באלגברה ליניארית והכללותיה, האופרטור הצמוד לאופרטור ליניארי formula_1 הוא אופרטור ליניארי אחר, formula_2. בנוכחות מכפלה פנימית האופרטור הצמוד הוא אופרטור formula_3.
פעולת ההצמדה מהווה אינוולוציה של חוג האנדומורפיזמים של מרחב מכפלה פנימית.
הקשרים בין האופרטור לצמוד שלו מאפיינים כמה מן המשפחות החשובות ביותר של אופרטורים, ובפרט מאפשרים לזהות מתי אופרטור ניתן ללכסון.
המקרה הכללי.
לכל מרחב וקטורי formula_4 מוגדר המרחב הדואלי formula_5 של כל הפונקציונלים formula_6. אם formula_1 העתקה ליניארית, ההעתקה הצמודה היא אופרטור formula_2 המוגדר לפי הכלל הפשוט formula_9; כלומר, formula_10 פועל על פונקציונלים formula_11 על ידי הרכבת formula_12 מימין.
פעולת הצמוד היא ליניארית: אם formula_13 שתי העתקות ליניאריות ו-formula_14 הוא סקלר, אז formula_15 ו- formula_16.
אם formula_17 מרחבים וקטוריים ו- formula_18 העתקות, אז formula_19 משום ש-formula_20.
בדומה לזה מוגדר הצמוד של הצמוד, formula_21, לפי formula_22. כל מרחב וקטורי formula_4 משוכן באופן טבעי במרחב הדואלי לדואלי שלו, formula_24, כאשר מפרשים וקטור formula_25כפעולה formula_26 המוגדרת לפי formula_27. תחת הפירוש הזה, formula_28 מתלכד עם formula_12 בכל מקום שבו האחרון מוגדר, משום ש-formula_30 לכל formula_11.
מרחבי מכפלה פנימית.
כאשר מוגדרת על formula_4 מכפלה פנימית, משפט ההצגה של ריס מאפשר לזהות את formula_4 עם המרחב הדואלי שלו, בכך שכל וקטור formula_34 מותאם לפונקציונל formula_35. נניח שגם על formula_36 מוגדרת מכפלה פנימית משלו, הקובעת זיהוי של formula_36 עם המרחב הדואלי שלו באותו אופן.
אם formula_1 העתקה ליניארית, אז מגדירים formula_3 כך שיתקיים, לכל formula_40, formula_41; כלומר, לכל formula_42, formula_43. כך השוויון formula_44 מגדיר את האופרטור החדש formula_3.
במקרה של מכפלה פנימית הרמיטית, כגון מכפלה פנימית מעל שדה המספרים המרוכבים שבה מתקיים formula_46, הזיהוי של formula_4 עם המרחב הדואלי הוא דרך פעולה צמודה של הסקלרים, ולכן במקרה זה יש לקרוא את נוסחת הכפל בסקלר שהוזכרה לעיל כך: formula_48.
במקרה המיוחד בו formula_49, הליניאריות של פעולת ההצמדה, יחד עם חוק הכפל formula_50, הופכים את ההצמדה לאינוולוציה של חוג האנדומורפיזמים formula_51 (שאבריו הם כל האופרטורים הליניאריים מ-formula_4 ל-formula_4).
ההגדרה של העתקה צמודה.
ההעתקה הצמודה (או הטרנספורמציה הצמודה) היא העתקה ליניארית אשר מקיימת formula_54 והיא תואמת במשמעותה את המטריצה הצמודה.
formula_10 מוגדרת על ידי formula_56.
תכונות של העתקה צמודה.
התכונות הבאות מתקיימות על ידי העתקה צמודה:
אופרטורים מיוחדים.
לכל אופרטור formula_62, כאשר formula_4 מרחב מכפלה פנימית, יש משמעות להרכבות formula_64, ששתיהן העתקות formula_65, ולכן אפשר להשוות ביניהן. אם formula_66 ההעתקה נקראת נורמלית. אם formula_67 היא הזהות ההעתקה נקראת אוניטרית (ובהקשר מעט שונה אורתוגונלית). אם formula_68 ההעתקה היא הרמיטית.
מטריצות.
בין מרחבים וקטוריים מממד סופי אפשר לתאר כל העתקה ליניארית באמצעות מטריצה, על ידי בחירת בסיס לכל מרחב. בפרט, עבור מרחבי הווקטורים הסטנדרטיים, בחירת הבסיס הסטנדרטי כבסיס מייצג מאפשרת לחשב את האופרטור הצמוד בקלות: formula_69, כלומר יש מבצעים שחלוף ואז מפעילים את הצמוד המרוכב.
העתקה הרמיטית
הצמוד המרוכב
שלום אלשיך
הרב שלום הלוי אלשיך (תרי"ט, 1859, צנעא, תימן – א' באלול תש"ד, 1944, ירושלים) היה רב העדה התימנית בירושלים.
תולדותיו ומפעליו.
נולד בשנת 1859 בצנעא בירת תימן, בנם של יוסף אלשיך, צורף (דור תשיעי לרב יחיא הלוי), וידידיה לבית בדיחי, אחותו של הרב יחיא בדיחי. למד בתלמוד תורה, ולאחר מכן מפי אביו, דוד הרב בדיחי והרב חיים קורח. לפרנסתו עסק, כמשפחתו, בשזירת חוטי משי, וכן היה שוחט ומוהל.