ב-9 ביוני 2014 אישרה הכנסת התשע עשרה תיקון לחוק, שקבע כי התנאים אשר ניתנים ליוצאי מחנות וגטאות שעלו לישראל לאחר 1 באוקטובר 1959 יהיו שווים לתנאים ולזכויות אשר ניתנים לניצולי שואה המוכרים על ידי חוק נכי רדיפות הנאצים. בתיקון לחוק גם נוספו הטבות שביניהן העלאת התגמול המינימלי המשולם לפי חוק נכי רדיפות הנאצים ונכי המלחמה בנאצים; מתן מענק שנתי לניצולים הזכאים לתגמול על פי הכנסה; מתן תגמול לבן הזוג לאחר פטירת ניצול השואה; אי הכרה בתגמול החודשי כהכנסת גמלת סיעוד מביטוח לאומי, והגדלת ההנחה על תרופות ועל טיפול נפשי לניצולים אשר אינם זכאים לקצבה חודשית.
בשנת 2015 נושא שכר טרחה עלה בבג"ץ.
חוק חובת אזהרה בפרסום ושיווק של הלוואה
חוק חובת אזהרה בפרסום ובשיווק של הלוואה נחקק בתאריך 1 במרץ 2017״ (תיקוני חקיקה) התשע"ז.
חוק זה הוא תיקון של חוק הבנקאות (שירות ללקוח) והוא חל על התאגידים הבנקאיים ועל נותני שירות פיננסיים - למעט בעלי רישיון מאושר למתן שירות בנכס פיננסי, העוסקים בפרסום ושיווק של מתן הלוואות. במסגרת החוק, חובה לציין אזהרה המציגה את הסיכונים האפשריים בהלוואה בכל פרסומת המשווקת ומעודדת נטילת הלוואה או מסגרת אשראי מהתאגידים המפרסמים. כמו כן, החוק מחיל חובה לציין את שם התאגיד המלווה בכל פרסומת מטעמו.
היסטורית החוק.
החוק הוצע לראשונה בכנסת העשרים, בשלושה בינואר שנת 2017 ואושר כשלושה חודשים לאחר הצעתו.
את החוק יזמו לראשונה חברי הכנסת זהבה גלאון, משה גפני, איתן כבל, רחל עזריה ושלי יחימוביץ'.
הועדה אשר הייתה אחראית על הצעת חוק זה הייתה ועדת הכלכלה, ובהצבעה הסופית לחוק היו שלושה עשר תומכים, ללא מתנגדים.
מטרת החוק.
חוק חובת אזהרה בפרסום ובשיווק של הלוואה הוצע במטרה לעזור לצרכנים המעוניינים לקחת הלוואות ללא רקע פיננסי, להבין בצורה טובה יותר האם יש באפשרותם לפרוע את הלוואתם, ובכך להציג בצורה ברורה את ההשלכות הכלכליות של נטילת ההלוואה.
מטרת החוק מושגת באמצעות הטלת חובה להוספת הבהרה בנוסח: "אי עמידה בפירעון ההלוואה עלול לגרור חיוב בריבית פיגורים והליכי הוצאה לפועל", לכל הליך שיווקי המעודד נטילת הלוואה. בנוסף לכך, קיים חיוב בציון שם התאגיד שממנו הם לוקחים את ההלוואה, כך שהלווים ידעו מראש על התרחישים הצפויים לאחר נטילה ושימוש בהלוואה. בנוסף לכך, חוק חובת אזהרה בפרסום ובשיווק של הלוואה מוביל לכך שהמלווה המפרסם, כאיש פרטי או כתאגיד בנקאי, לא יבלבל את הלקוח הפוטנציאלי ויגרום ללקוח לחשוב כי לא קיים סיכון מאחורי לקיחת הלוואה, ושהמלווה לא יוכל להטעות צרכנים ולקוחות בנוגע אליו ואל ההצעה שלו.
אכיפה.
ב-18 באוקטובר 2018, הוטל עיצום כספי על בנק דיסקונט ישראל בסך 750,000 ש"ח בשל הפרת החוק. השמטת אזהרה מפרסומת שנשלחה לציבור ומעודדת נטילת הלוואות ללקוח מבנק זה. הבנק העלה שתי פרסומות אשר מעודדות את הצרכן לקחת הלוואה מבנק זה, אך הן לא כללו את האזהרה. בפרסומות צורף קישור לדף אשר מסביר ונותן מידע רלוונטי על ההלוואה וכולל את האזהרה הדרושה, אך כיוון שלא הופיעה בפרסומת עצמה - הבנק נקנס. עם זאת, כאשר הלקוח נכנס לאתר הרשמי של הבנק, לא מצוינת אזהרה. דבר זה יוצר מצב שבו כאשר הלקוח נוטל הלוואה לאחר שראה פרסומת, ולא דרך הקישור בפרסומת אלא דרך האתר הכללי, לא ישים לב לאזהרות ויוכל לקבל מידע שגוי.
באותו היום, ניתן לתאגיד "לאומי קארד" קנס בסך של מיליון וחצי שקלים בשל הפרת החוק והשמטת אזהרה מפרסומת. גם בנק זה העלה שלוש פרסומות, אשר לא כללו את האזהרה הדרושה. את העיצום הכספי נבחר להטיל על אחת משלוש הפרסומות, זו שקיבלה את המספר הגבוה ביותר של צפיות ברשת. החברה קיבלה קנס נוסף על פרסומת שהועלתה בנפרד ולא הכילה אזהרה. הפרסומות הכילו קישור לדף אשר מפרט את האזהרה, אך האזהרה נמצאה בלשונית ההלוואות באתר. החברה הגישה תגובה בכתב אשר אומרת שכחלק ממדיניות החברה, תמיד משתדלים להיות שקופים וברורים מול לקוחותיה בשיחות ובהסברים. לאחר הטלת העיצום הכספי, החברה הסירה את כל הפרסומות והעלתה אותן מחדש לאחר בדיקה שהפרסומת עמדה בכל תקני החוק.
ההחלטה הסופית הייתה להטיל עיצום כספי בסכום נמוך יותר.
בית גוטמן בכר
בית גוטמן בכר הוא מבתיה הראשונים של המושבה פתח תקווה.
היסטוריה.
הבית הוקם בשנת 1897 על ידי דוד גוטמן, שנמנה עם ארבעת מייסדי פתח תקווה. הבית, שהיה בנוי מקש ולבנים, התמוטט בחורף הקשה של 1881, שבעקבותיו ננטשה המושבה. בשנת 1883, כאשר המושבה יושבה מחדש, הקרקע נמכרה למשפחת בכר, שהקימה מחדש את הבית בסגנון הבנייה של בתי מאה שערים. חומרי הבנייה היו לבני טיט אשר צופו בלוחות עץ שטויח.
המבנה כולל שתי קומות ומרפסת. בחלק מהקומה הראשונה התגוררה משפחת בכר, ובחלקה האחר שכן בית הכלבו הראשון במושבה. בקומה השנייה הייתה דירת מגורים שהושכרה לרבני המושבה.
כיום הבניין ניצב ברחוב פינסקר 1 בפתח תקווה. בקומה הראשונה נמצאות חנויות, ובקומה השנייה שוכנים מחסנים.
חוק למניעת מימון והפצה של נשק להשמדה המונית
חוק למניעת מימון והפצה של נשק להשמדה המונית התשע"ח 2018 הוא חוק ישראלי, האוסר על הפצת נשק להשמדה המונית למדינות ולארגונים הנחשבים כגורמים זרים למדינת ישראל.
רקע.
בשנת 1968 נחתמה לראשונה האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, וחתומות עליה 191 מדינות. ישראל נמנית עם ארבע המדינות החברות באו״ם שלא חתמו על האמנה, והיא נוקטת במדיניות של עמימות בכל הנוגע לתוכנית הגרעין שלה ולנשק להשמדה המונית שברשותה. הצעת החוק מאפשרת למדינת ישראל לקחת חלק במאבק הבינלאומי בהפצה ובמימון של נשק להשמדה המונית, ובפרט נשק גרעיני, באמצעות יישום סנקציות על גורמים הפועלים בתחום.
בהמשך לחקיקת החוק, הוצעה ב-2018 הצעת חוק נוספת לחיוב מדינת ישראל לחתום על האמנה הבינלאומית למניעת הפצת נשק גרעיני.
עיקרי החוק.
החוק קובע כי אין להפיץ או לממן נשק להשמדה המונית, ואכיפתו תיושם באמצעות הטלת סנקציות על גורמים המפיצים ומממנים נשק להשמדה המונית, וכן על גורמים המסייעים בפעולות כאלו. על פי החוק, נקבע כי איראן וקוריאה הצפונית הן מדינות שעמן אסור לקיים קשרים הנוגעים לנשק כזה. החוק דן בהגדרתו של גורם מוכרז כגורם המסייע למדינה או לארגון לא מדינתי הפועל במדינות האמורות בהפצה ובמימון של נשק להשמדה המונית. החוק אוסר לקיים קשרי מסחר ופעילות כלכלית עם גורם מוכרז, וחשד בקיום קשרים כאלו מחייב דיווח למשטרת ישראל.
החוק מאפשר לשר האוצר להכריז על גורם זר כמסייע בהפצה ובמימון של נשק להשמדה המונית, אם הוכרז ככזה על ידי גורם מוסמך אחר מחוץ לישראל, לאחר שהתייעץ עם שר החוץ ועם שר הביטחון.
ענישה.
החוק קובע ענישה על עבירות הכוללות סיוע בפיתוח, בייצור, בהפצה או במימון של נשק להשמדה המונית וכן על קידום של פעילות כזו. העונש הנקבע בחוק על עבירה כזו הוא מאסר של תשע שנים. על קיום פעילות כלכלית עם גורם מוכרז נקבעה ענישה של שלוש שנות מאסר.
חוק מכירת רכב משומש
חוק הרופאים הווטרינרים
חוק הרופאים הווטרינרים הוא חוק העוסק באתיקת הרופאים הווטרינריים, בהכשרת ורישוי רופאים וטרינריים, אמצעי משמעת ופרסומים. החוק נועד להחליף את פקודת הרופאים הווטרינריים מ-1991.
אמצעי משמעת ועונשין.
אמצעי משמעת.
אם ראה השר האחראי רופא וטרינר מצבע את אחד מהמעשים הבאים, הוא רשאי בצו לשלול את רישיונו, להשעותו לתקופה שקבע או לתת לו נזיפה או התראה:
הוא נהג בדרך שלא הולמת את מקצועו, הוא פרסם את העסק שלו בדרך אסורה (ראו פרק ה' בנוסח החוק המלא), הוא סימן כלב בניגוד להוראות החוק וכו'.
לרופא הווטרינר יש אפשרות להגן על עצמו מן הצו, אם יגיש כתב הגנה בכתב ויטען את טענותיו בכתב ובעל פה. כתב ההגנה ידון בוועדה שהשר מינה, וזו תדון בכתב ההגנה ותגיש את החלטתה לשר.
עונשין.
מאסר של שנה יוטל על אדם שעסק בווטרינריה ואינו רופא וטרינר.
מאסר שלושה חודשים יוטל על רופא וטרינר המשתמש בתואר "מומחה" ואינו מומחה.
מאסר של שלוש שנים יוטל על אדם שהשיג או ניסה להשיג רישיון עיסוק בווטרינריה או תואר מומחה בווטרינריה שאינו זכאי לו.
מאסר של שנה יוטל על אדם שמעסיק אדם כווטרינר אם אינו מוסמך לווטרינריה.
בית משפט שהרשיע אדם בעבירה על חוק זה רשאי בנוסף לבטל באופן קבוע או זמני את רישיונו לעיסוק ברפואה וטרינרית.
חברת ספאק
אלכסנדר יאנג ג'קסון
אלכסנדר יאנג ג'קסון (באנגלית:Alexander Young Jackson; 3 באוקטובר 1882 - 5 באפריל 1974) היה צייר קנדי וחבר מייסד בקבוצת השבעה. הקריירה הארוכה שלו כללה שירות כאמן מלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה (1917–1919) והוראה בבית הספר לאמנויות יפות באנף, בשנים 1943 עד 1949.
ראשית חייו.
ג'קסון נולד במונטריאול, בנם של אליזה ג'ורג'ינה (יאנג) והנרי אלן ג'קסון. כצעיר עבד ג'קסון כנער במשרד חברת ליטוגרפיה, לאחר שאביו נטש את משפחתו שמנתה שישה ילדים. דווקא בחברה זו החל ג'קסון את הכשרת האמנות שלו. בערבים השלים אותה בשיעורים באמנות.
בשנת 1905 עבד ג'קסון בדרכו לאירופה על ספינת משא, וחזר באותה דרך ונסע לשיקגו. בשיקגו הוא הצטרף למשרד לאמנות מסחרית ועבר קורסים במכון לאמנות בשיקגו. בשנת 1907 הצליח לבקר בצרפת כדי ללמוד את סגנון האימפרסיוניזם. שם, ג'קסון החליט להיות צייר מקצועי, ולמד באקדמיה ז'וליאן בפריז. התפתחות אמנותית חשובה ביותר שלו הייתה במושבת האמנות אטפלס.
קריירה מקצועית.