כרום מתכתי ותרכובות כרום תלת ערכי אינן נחשבות כמזיקות לבריאות. לעומת זאת, תרכובות כרום שש ערכי הן רעילות. חצי כפית של תרכובת כרום שש ערכי (הקסהוולנטי) יכולה לגרום למוות. רוב התרכובות של כרום שש ערכי מגרות את העיניים, העור והאף. חשיפה כרונית לכרום שש ערכי יכולה לגרום לנזק קבוע בעיניים ולסרטן. החומר הוגבל לשימוש על ידי האיחוד האירופי. בשנת 2000 יצא לאור הסרט "ארין ברוקוביץ'" המספר את סיפור התביעה המשפטית בעקבות זיהום מי השתייה בכרום שש ערכי בהינקלי, קליפורניה.
אלפא רומיאו אלפאסוד
אלפא רומיאו אלפאסוד (Alfa Romeo Alfasud) היא מכונית נוסעים איטלקית קומפקטית שפותחה על ידי חברת אלפא רומיאו בשנות ה-70 של המאה ה-20.
אלפאסוד היא המכונית הראשונה שנבנתה במפעלי אלפא רומיאו בפומיליאנו ד'ארקו, על יד העיר נאפולי בדרום איטליה, ושמה נגזר מהמלה Sud שפירושה "דרום" באיטלקית, בניגוד ליתר מכוניות אלפא רומיאו עד אז, שנבנו במפעלי אלפא רומיאו בצפון איטליה, ליד העיר מילאנו. המפעל הוקם ביוזמת ממשלת איטליה, ששאפה לקדם הקמת מרכזי תעשייה בדרום המדינה, שהיה נחשל מבחינה תעשייתית באותן שנים.
אתר המפעל שימש את חברת אלפא רומיאו לייצור מטוסים בזמן מלחמת העולם השנייה.
אלפאסוד תוכננה בידי המהנדס האוסטרי רודולף הרוסקה, שעבד קודם לכן בפורשה ופולקסווגן ועוצבה בידי המעצב הנודע ג'ורג'טו ג'וג'ארו מסדנת "איטלדזיין", תוך שימוש בחידושים טכניים רבים אשר הופיעו במכוניות נוסעים אחרות רק בשנים מאוחרות יותר: תיבת הילוכים בת 5 הילוכים קדמיים, בלמי דיסק בכל ארבעת הגלגלים, כאשר הקדמיים מוקמו ביציאת גלי ההנע מתיבת הדיפרנציאל ולא בגלגלים כמקובל, ומעל הכול ביצועים גבוהים והתנהגות כביש טובה, שעמדה בקנה אחד עם מכוניות חדשות יותר.
אלפאסוד הוצגה לראשונה בתערוכת טורינו, 1971, וחידשה את מסורת אלפא רומיאו גם בהנעה הקדמית, שהופיעה לראשונה בדגם זה במכוניות היצרן. כמו כן המנועים היו, לראשונה באלפא, בתצורת בוקסר, כמו בסובארו, בדגמי פולקסווגן שונים (בראשם החיפושית) ובפורשה 911.
איכות הייצור במפעל בפומיליאנו ד'ארקו לא הייתה מן המשופרות. שביתות וסכסוכי עבודה רבים מנעו אספקה בזמן, ובנוסף מכוניות אלפאסוד רבות סבלו מחלודה קשה עקב שימוש בפלדה זולה שיובאה מברית המועצות.
האלפאסוד הוחלפה בשנות ה-80 בהדרגה בדגם אלפא 33, אך חובבי רכב רבים רואים בה עד היום מכונית קלאסית ללא תחליף.
על בסיס שלדה דגם "אלפאסוד" הוצגה בשנת 1971 מכונית הקונספט אלפא רומיאו אלפאסוד קיימנו.
צילום קירליאן
צילום קירליאן (וכן צילום קירליאני או קירילי) הוא שיטת צילום בה נמצא אובייקט במתח חשמלי גבוה בעודו מונח על לוח צילום. בשיטה זו, נוצר על לוח הצילום דימוי של העצם, וכן מעין הילה מסביב לעצם המצולם. שיטה זו קרויה על שמו של סמיון קירליאן, מגלה התופעה.
התופעה והסבר מדעי.
בשנת 1939 גילה ברוסיה סמיון קירליאן את התופעה במקרה, בעת שעשה ניסויים במעבדתו. קירליאן גילה שאם מניחים על לוח צילום גוף החשוף לשדה חשמלי חזק, נוצרת על לוח הצילום תמונה של הגוף עם הילה סביבו. השיטה נוסתה על עלים, צמחים, מטבעות ואיברי גוף, וכל אלו הותירו תמונה עם הילה על לוח הצילום.
מקור תופעה זו הוא בהתפרקות חשמלית של הגוף אל האוויר שמסביבו (התפרקות קורונה). אירוע מסוים (למשל פגיעת פוטון) גורם ליינון רגעי של האוויר. השדה החשמלי החזק שומר את האוויר מיונן, לא נותן לו לחזור למצבו הרגיל ואף מגביר את היינון, מה שגורם לאוויר להפוך למוליך. במצב כזה, אם הגוף מקוטב או טעון, הוא יכול להתפרק לאוויר. דבר דומה קורה גם בסלילי טסלה ובמחוללי ואן דה גראף. ההתפרקות החשמלית משפיעה על לוח הצילום, ובתמונה הנוצרת על הלוח נראית ההתפרקות כמו הילה של הגוף.
המחקר.
הגילוי עצמו נעשה בשנת 1939, וחוקרים רבים רצו לבחון את תקפותה של השיטה ולמצוא לה שימושים.
במהלך מחקר באוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית, נמצא אפקט עלה הפנטום. באפקט זה צולם צילום קירליאן של עלה כאשר הוא שלם. התמונה נראתה כמצופה עם הילה. תמונה נוספת צולמה לאחר שנחתכה מהעלה חתיכה בגודל של שמינית, רבע וחצי ממנו, אך הצילום נשאר כמעט ללא שינוי, ובתמונה הופיעה הילה של עלה שלם. מחקרים שנעשו לאחר מכן בשנות ה-60 באוניברסיטת דרקסל לא הצליחו לשחזר את הממצאים הללו. ההסבר שניתן להופעת הילת העלה השלמה היה שכנראה הנחת העלה מעל משטח הזכוכית גרמה לחתכים מיקרוסקופיים במשטח הזכוכית, וצורתו השלמה נשמרה בו. משהוחלף המשטח, נעלמה ההילה השלמה.
מחקרים אחרים הראו שההילה כפופה לשינויים בלחות העצם. למשל, לאחר ניגוב ידיים אינטנסיבי, לא הופיעה הילה בצילום של כף היד.
בסוף שנות ה-70 חלה ירידה בהיקף המחקר של צילומי קירליאן.
צילומי קירליאן והעידן החדש.
המאמינים ברעיונות העידן החדש אומרים, שסביב גופים חיים נמצאת הילה, המתארת את מצבם הנפשי, פיזי או רוחני. לדבריהם, אנשים במצב של מדיטציה, כמו גם תינוקות וילדים צעירים, מסוגלים לראות את ההילה הזו, ועל אף שהיכולת לראות את ההילה יורדת עם הגיל, ילדים אשר מתמידים בניסיונותיהם להבחין בה, שומרים לעיתים על יכולת זו.
לעיתים משתמשים חלק מאנשי העידן החדש בשיטת צילום קירליאן על מנת להוכיח לכאורה את קיומה של ההילה הזו. לטענתם, ההילה המופיעה בתמונה שעל הצילום היא הילת האנרגיה שעליה מדברים אנשי העידן החדש. סימיון קירליאן בעצמו היה הראשון שאמר שהילה זו מוכיחה את קיומו של "כוח החיים" העוטף את כל היצורים החיים.
לפיכך, החל מ-1985 החלה התעוררות מחודשת בתחום. רבים החלו לטעון כי מה שנראה בצילומים הוא למעשה אנרגיית החיים, המכונה בתרבויות שונות: צ'י, פראנה, קורונה, ושאר כינויים. ד"ר רמש צ'אוהן ושותפיו טענו שצילומי קירליאן הם צילומים של אנרגיית החיים, וטענו כי צילומים כאלו יכולים לעזור באבחון מוקדם של מחלת הסרטן. פרופסורית לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס) בשם תלמה מוס, ראתה בהילה כלי אבחון רפואי.
קונאן או'בריאן
קונאן כריסטופר או'בריאן (באנגלית: Conan Christopher O'Brien; נולד ב-18 באפריל 1963) הוא קומיקאי, תסריטאי, מפיק ומנחה טלוויזיה אמריקאי. מנובמבר 2010 עד יוני 2021 הוא הגיש את תוכנית האירוח הלילית "קונאן" ברשת הכבלים האמריקאית TBS, ובנוסף מגיש ב-TBS את תוכנית הספין-אוף "קונאן ללא גבולות" (באנגלית: Conan without Border), שמסגרתה הוא נוסע בעולם לעמוד מקרוב על סוגיות תרבותיות של מדינות שונות.
במהלך סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 או'בריאן היה שותף בצוות הכותבים הקבוע של התוכניות הקומיות סאטרדיי נייט לייב ומשפחת סימפסון. לאחר מכן או'בריאן הנחה את תוכנית האירוח המאוחרת של רשת NBC - "לייט נייט עם קונאן או'בריאן" - בין השנים 1993 עד 2009, ולאחר מכן הנחה את תוכנית האירוח המרכזית של NBC, ה"טונייט שואו", במשך שבעה חודשים בין השנים 2009 עד 2010 עד לפרוץ סכסוך מתוקשר בינו לבין רשת NBC אודות משבצת השידור של התוכנית אשר הוביל בהמשך לפרישתו במסגרת הסכם שהעביר גם לרשותו פיצויים בסך 45 מיליון דולרים.
עם פרישתו של דייוויד לטרמן ב-2015 לאחר 33 שנה, הפך או'בריאן לוותיק ביותר מבין מנחי תוכניות האירוח הליליות בארצות הברית עד פרישתו ב-2021 (27 שנים).
ביוגרפיה.
או'בריאן נולד וגדל בברוקליין, בוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית, למשפחה קתולית ממוצא אירי. אביו היה רופא חוקר ומרצה לרפואה באוניברסיטת הרווארד, ואמו הייתה שותפה במשרד עורכי דין בבוסטון. קונאן הוא השלישי מבין שישה ילדים. באחד מפרקי תוכנית הלילה של או'בראיין הוא ביקר במחוז קרי שבאירלנד, אשר משם אבותיו הגיעו במקור.
בשנת 1981 או'בראיין סיים בהצטיינות את לימודי התיכון בברוקליין שם שימש בתור העורך הראשי של עיתון בית הספר. לאחר מכן למד באוניברסיטת הרווארד, בה נבחר לנשיא אגודת ההומור. בשנת 1985 סיים בהצטיינות לימודי ספרות והיסטוריה. במהלך השנים שבהן למד בהרווארד או'בראיין כתב עבור מגזין ההומוריסטי של הרווארד "Harvard Lamp" והיה שותף במשך תקופה קצרה בלהקה בשם "The Bad Clams" בה שימש בתור מתופף.
קריירה.
סאטרדיי נייט לייב (1987–1991).
במהלך שנת 1985, מיד לאחר סיום לימודיו, או'בריאן עבר ללוס אנג'לס במטרה לפתח קריירה בתחום הבידור. או'בריאן הצטרף בתחילה ככותב בצוות הכותבים של התוכנית "לא בהכרח חדשות" ברשת הכבלים HBO, שם עבד כשנתיים.
בינואר 1988 לורן מייקלס, המפיק בפועל של התוכנית "סאטרדיי נייט לייב", החליט לקבל לעבודה את או'בריאן כתסריטאי, שם עבד במשך כמעט ארבע שנים.
בשנת 1989 זכה או'בריאן יחד עם עמיתיו הכותבים בצוות התוכנית "סאטרדיי נייט לייב" בפרס אמי.
משפחת סימפסון (1991–1993).
בשנים 1991–1993, או'בריאן היה שותף בכתיבה ובהפקה של סדרת האנימציה "משפחת סימפסון" וזכה באותה העת לקרדיט ככותב של ארבעה פרקים. מכל הפרקים שהוא כתב, קונאן עצמו סבור כי הפרק "Marge vs. the Monorail" (הפרק ה-12 של העונה הרביעית) הוא הפרק החביב עליו. בנוסף לפרק זה, או'בריאן זכה לקרדיט ככותב היחיד של הפרקים "New Kid on the Block," "Homer Goes to College," ו-"Treehouse of Horror IV". או'בריאן לקח חלק בהפקת התוכנית בעונות 4 ו-5, כאשר במסגרת זו הגה רעיונות רבים לעלילות וכתב בדיחות שונות לפרקים של העונות הללו.
בנאום שנתן באוניברסיטת הרווארד בשנת 2000, או'בריאן ציין כי "משפחת סימפסון" הצילה אותו למעשה, משום שהיה באותה העת בתקופת שפל בקריירה שלו.
לייט נייט עם קונאן או'בריאן (1993–2009).