ב-19 במארס 1944 כבשו הגרמנים את הונגריה ומייד החילו את חוקי נירנברג והחלו בארגון השמדת היהודים. היהודים אולצו למסור חפצי ערך ותכשיטים, לגלח זקנים ולשאת טלאי צהוב. באותו זמן מרבית התושבים הרומנים בכפר התייחסו באהדה ליהודים וחלקם אף סייעו באספקת מזון.
ב-17 באפריל 1944, מייד לאחר חג הפסח של שנת תש"ד, החל הגירוש לגטו. בעוד שרוב יהודי המחוז נשלחו לאחד הגטאות הגדולים בסיגט הסמוכה (כיום ברומניה) או במאטע-סלקה (כיום בהונגריה), יהודי שדה לבן, יחד עם יהודי סלאטפטינא ועוד כמה כפרים בסביבה רוכזו בגיטו קטן שהוקם בשני רחובות בסלאטפינא הסמוכה. ז'אנדרמים הונגרים עברו מבית לבית והוציאו את היהודים בכוח כשהם מחפשים כסף, חפצי ערך ורכוש מוסתר. כל היהודים רוכזו בבית הכנסת במרכז הכפר ולאחר מכן הוצעדו ברגל אל סלאטפינא, שם רוכזו תחילה יחד עם יהודי כפרים אחרים, בבית הכנסת הגדול ברחוב הראשי, בצפיפות רבה, ללא מזון או מים. לאחר מכן נכנסו לגור אצל משפחות יהודיות אשר התגוררו במרכז הכפר והגטו נסגר עליהם, כאשר סביבו משמר כבד של ז'אנדרמים הונגרים ומתנדבים הונגרים מקומיים. התנאים בגטו היו קשים מאד. בסך הכל נדחסו לגטו כ-5,000 נפש, 20-15 איש בחדר. בגטו פעלה מועצה יהודית. רבים הוכו ועונו באכזריות כדי לגלות היכן הסתירו רכוש או דברי-ערך. יושבי הגטו הועסקו בעבודות כפייה, לעיתים עבודות סרק, תוך מכות והתעללויות קשות. נשים אולצו לעבוד בניקיון או במטבח עבור החיילים ההונגרים והגרמנים.
חיסול הגטו והשמדת הקהילה.
לאחר כחודש של שהייה בגטו סלאטפינא, נשלחו כל יושביו ובהם יהודי שדה לבן לאושוויץ בשני משלוחים: הראשון ב-20 במאי (שבת, כ"ז באייר תש"ד) והשני ב-23 במאי 1944 (יום ג'). לפני הגירוש ערכו ביהודים חיפוש גופני כדי לגלות דברי-ערך. היהודים אולצו ללכת ברגל כשני ק"מ עד תחנת הרכבת, שם הועמסו על קרונות בקר, כ-80 בני אדם בקרון, על ידי ז'נדרמרים הונגרים. הרכבת נסעה לקשאו (כיום קושיצה בסלובקיה), שם הועברה מידי הז'נדרמריה ההונגרית לרשות ה-SS הגרמני. המסע נמשך 3–4 ימים. המשלוח הראשון הגיע לאושוויץ ככל הנראה ב-23 במאי והשני ב-27 בו. יהודים רבים מתו ברכבת בדרך לאושוויץ, עקב התנאים הקשים, וכמעט כל היתר נרצחו במחנה עצמו.
לאחר השואה.
בודדים מיהודי שדה לבן שרדו את השואה, אולם לאחר השואה, ככל הידוע, לא חזרו יהודים לשדה לבן. מאז אין במקום יהודים. נותרו שרידים של שני בתי קברות יהודיים ובהם מספר מצבות (ראה להלן). בתי הכנסת שהיו עשויים עץ לא שרדו את השואה. על קיר בית הספר השוכן במרכז הכפר הותקן בשנת 2004 לוח זיכרון לקורבנות השואה.
מוסדות הקהילה.
בתי כנסת.
על פי עדויות ותמונות, התקיימו בכפר ככל הנראה שני בתי כנסת במבני עץ אשר לא שרדו את השואה. בית הכנסת הראשי שכן ברחוב הראשי במרכז הכפר במקום בו עומד נכון לשנת 2021 מבנה אבן המשמש כמינימרקט, מול מבנה בית הספר.
בתי קברות.
בשדה לבן התקיימו עד השואה שני בתי קברות. שניהם שרדו ובהם כמה עשרות מצבות. בית קברות אחד שוכן ברחוב הראשי של הכפר ואילו השני ברחוב צדדי בשולי הכפר. לאחר השואה, בתי הקברות נותרו מוזנחים במשך שנים רבות. בסקר בתי קברות ואתרים יהודיים באוקראינה שנעשה בשנת 2005 על ידי משלחת אמריקאית, לא הוזכרו בתי הקברות של הכפר (כמו גם של יישובים רבים אחרים באזור). בשנת 2013 סרקו מתנדבי אתר KehilaLinks את שני בתי הקברות ופרסמו באתרם תמונות של רוב המצבות. בשנת 2014 החל ארגון "אבותינו – ועד הפועל להצלת קברי ישראל באירופה" לטפל בשיקום חלקי של בית הקברות במרכז הכפר, מיפה את גבולותיו המקוריים, התקין גדר והעמיד וחיזק מצבות נפולות. תמונות מתהליך השיקום מופיעות באתר הארגון.
שמות משפחה אופייניים.
שם משפחה בולט בקרב יהודי שדה לבן הוא פיירוורגר (או פיירוורקר), אשר חלק ניכר מיהודי הכפר נשאו אותו וככל הנראה מקורו באב קדמון שהתגורר בכפר. כבר בשנת 1830 נשאו את שם המשפחה הזה כמחצית מיהודי שדה לבן, בעוד שבישובים אחרים היה השם נדיר למדי. משמעות השם היא "עובד אש" ביידיש וייתכן שהוא מרמז על מקצועו של אחד מאבות המשפחה. ייתכן שהוא מהווה ואריאציה על שמות יהודיים אחרים הקשורים באש, כגון מאיר, יאיר, או שרגא (=אש בארמית). לפי מקור אחר, פויירוורקר הוא שם לדרגת תותחן בצבאות אוסטרו-הונגריה והאימפריה הרוסית, וייתכן שאבי המשפחה שירת בתפקיד זה. במהלך השנים רבים מבני המשפחה התיישבו ביישובים סמוכים לשדה לבן, כגון סיגט (ברומניה) או סלאטפינא (הידועה כסולוטבינו, באוקראינה), או היגרו לארצות רחוקות (בעיקר לישראל) ונשאו עימם את שם המשפחה האופייני המרמז על שורשים בשדה לבן.
קרית חינוך מבשרת ציון
Moving Pictures
Moving Pictures הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הרוק המתקדם הקנדית ראש. האלבום יצא לאור ב-12 בפברואר 1981 תחת כותר Anthem Records. לאחר סיבוב הופעות תמיכה באלבום הקודם שלהם, Permanent Waves משנת 1980, חברי הלהקה התחילו לכתוב ולהקליט חומרים חדשים באוגוסט 1980 יחד עם המפיק השותף טרי בראון. הם המשיכו לכתוב שירים בפורמט יותר ידידותי לרדיו, שכוללים מבנה מהיר יותר ואורך קצר יותר בהשוואה לאלבומים המוקדמים יותר שלהם.
"Moving Pictures" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה עכשוויים ורטרוספקטיביים. האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה, ונשאר עד היום האלבום הנמכר ביותר של ראש בארצות הברית, עם כחמישה מיליון עותקים שנמכרו. השירים "Limelight", "Tom Sawyer" ו-"Vital Signs" יצאו כסינגלים במהלך 1981, והקטע האינסטרומנטלי "YYZ" הועמד לפרס גראמי לביצוע הרוק האינסטרומנטלי הטוב ביותר .
יציאה וביקורות.
האלבום הושמע במלואו במהלך אירוחו של גדי לי בתוכנית הרדיו של ריק רינגר בתחנת CHUM-FM שבטורונטו, ב-11 בפברואר 1981. האלבום יצא למחרת.
מגזין "קראנג!" דירג את האלבום במקום ה-43 ברשימת "100 אלבומי ההבי מטאל הטובים בכל הזמנים". הרולינג סטון דירג את האלבום במקום העשירי בסקר הקוראים משנת 2012, "אלבום הפרוג-רוק האהוב עליך בכל הזמנים", במקום השלישי ברשימת "50 אלבומי הרוק המתקדם הטובים בכל הזמנים" משנת 2015, ובמקום ה-379 במהדורת 2020 של רשימת 500 האלבומים הטובים בכל הזמנים של המגזין. בשנת 2014, קוראי מגזין "Rhythm" הצביעו על "Moving Pictures" כאלבום התיפוף הטוב ביותר בהיסטוריה של הרוק המתקדם. "Moving Pictures" ו-2112 הם שני האלבומים של ראש שנכללים ברשימת "1001 אלבומים שאתה חייב להאזין להם לפני שתמות".
האלבום זכה לציון של 5 כוכבים באתר דירוג המוזיקה AllMusic.
1804 בגרמניה
אירועים בשנת 1804 בגרמניה.
ארמנדו סה
ארמנדו מיגל קורייה דה סה (בפורטוגזית: Armando Miguel Correia de Sá; נולד ב-16 בספטמבר 1975) הוא כדורגלן עבר מוזמביקי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים.
סה, נולד במפוטו בירת מוזמביק, ובגיל צעיר עבר לפורטוגל. סה, התחיל לשחק כדורגל בקבוצות ילדים מקומיות ובגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של בלננסש. לאחר מכן, שיחק בקבוצות חובבניות עד שבקיץ , סה חתם בריו אבה מליגת העל הפורטוגזית. ב-29 באוגוסט 1999, סה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד ספורטינג בראגה.
בקיץ , סה חתם בספורטינג בראגה, במדיה רשם 16 הופעות עד לאמצע העונה, אז חתם בבנפיקה ליסבון. סה, שיחק בבפניקה שנתיים וחצי במדיה זכה בהגביע הפורטוגלי.
בקיץ , סה עזב את פורטוגל וחתם בוויאריאל מליגת העל הספרדית. שנה לאחר מכן, חתם באספניול עמה זכה בגביע המלך הספרדי.
בקיץ , סה הושאל ללידס יונייטד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
בעונת 2007/08 הוא שיחק בפולאד האיראנית. הוא סיים את הקריירה שלו בספהאן מליגת העל האיראנית.
קריירה בינלאומית.
לזכותו של סה, 6 הופעות בנבחרת מוזמביק.
קאפונג (שפה)
קָאפּוֹנְג (מילולית "עם השמיים") היא שפה ממשפחת-השפות קאריב, המדוברת בעיקר בגיאנה, בעיקר במעלה נהר מָזָרוּנִי, וכן בוונצואלה ובברזיל. אף על פי שדוברי קאפונג רבים אינם חיים בכפרים, ישנם מספר ריכוזי דוברים בכפרים בגיאנה כמו קָמָרָאנְג, גָ'װָאלָה, וָרָאמָדוֹנְג וקָאקוֹ. לשפה יש שני ניבים: אָװָּאװָּאיוֹ (Awawaio) המדובר בפי בני האָקָװָּאיוֹ ופָּאטָמוֹנָה (Patamona) המדובר בפי בני הפאטמונה.
שם השפה בשפה-האחות מקושי הוא "אינְגָרִיקוֹ" (Ingarikó).
היסטוריה.
שבטי הקאריב מחזיקים במערכת אמונות ילידית, שנתועדה החל במאה ה-16. רק במאה ה-19 נעשו ניסיונות להבין את אמונותיו ודרכיו של שבט זה. חלק ניכר משפת קאפונג מתייחס לפולחן השמש ולרוחות השמש, דבר המשקף את מערכת האמונות של השבטים דוברי לשונות קאריב. בספרות השבטית ניתן למצוא אמונה גם בישות שמימית עליונה בקרב שבטי הקאריב בגיאנה.
תפוצה גאוגרפית.
קאפונג מדוברת באזור השפלה הטרופית באמריקה הדרומית, ובמיוחד במדינות גיאנה, ברזיל וונצואלה.
בגיאנה, קאפונג מדוברת ביערות ליד אגן נהר מָזָרוּנִי. ב-2013 סקר שביצע הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח מצא רמת שטף דיבור של 20% בקרב בני אָקָװָּאיוֹ – וזו הייתה רמת השטף הגבוהה ביותר בקרב כל בני הקבוצות הילידיות שנדגמו בגיאנה. עם זאת, הסקר לא מצא שום שפה ילידית בשימוש בקרב אנשי הפאטמונה בגיאנה.
מספר דוברי קאפונג בברזיל הוא כ-10,000, והעברת השפה לדור הבא בברזיל נחשבת במצב טוב. דוברים ילידיים בברזיל נמצאים בטריטוריה הילידית ראפוזה במדינת רוריימה.
בוונצואלה, קאפונג מדוברת במדינות בוליבאר ומונגס.
פונולוגיה.
עיצורים.
לעיצורים /k s n/ יש האלופונים /ʔ tʃ ŋ/, בהתאמה. לעיצור /z/ יש האלופונים /ʃ, ʒ, dʒ/.
אורתוגרפיה.
תנועות ודיפתונגים.
[הצליל המיוצג] – האות
עיצורים.
[הצליל המיוצג] – האות