ב-23 ביוני 2016 נפגש שר החוץ של רומניה, לזר קומנסקו, עם ג'ון גריפין, שגריר אוסטרליה ברומניה, בשגרירות באתונה. קומנסקו הביע עניין בהעמקת היחסים הדיפלומטיים עם אוסטרליה ובהגברת הפעילות המסחרית והכלכלית בין שתי המדינות. הוא גם הודה במחויבות ושיתוף הפעולה של אוסטרליה כלפי נאט"ו בנוגע לאפגניסטן (שתי המדינות הציבו כוחות באזור). גריפין אישר את האינטרס של הרשויות האוסטרליות באותה מידה.
ב-8 באוקטובר 2018 נפגש תאודור מלקאנו, שר החוץ הרומני, עם הסנטור האוסטרלי איאן מקדונלד. מלקאנו הודה בשיפור היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, שהכפילו את קשריהם מספר פעמים בשנים האחרונות. הוא ציין גם את יום השנה ה-50 ליחסים דיפלומטיים ואת האפשרויות לשיפור היחסים בין המדינות. כדי לחגוג אותו, אורגנה תערוכה שחגגה את תרומתם של החוקרים הרומנים אמיל רקוביצה וטאודור נגויאשה באנטארקטיקה.
משרד ההגנה של גרמניה
בלה באן
בלא באן (במקור בלאו, בהונגרית: Bán Béla; בודפשט, 14 במאי 1909 – תל אביב, 6 בפברואר 1972) היה צייר יהודי-הונגרי, שעלה לישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20 זכה פרס מונקצ'י פעמיים, היה מרצה באקדמיה לאומנות בבודפשט. בציורו הוא עבר מגרסה אקספרסיבית של ריאליזם לסוריאליזם, אך בינתיים זכה לטעום מהריאליזם הסוציאליסטי, מהקוביזם ועוד. את עבודותיו ניתן למצוא בגלריה של בודפשט, במוזיאון יאנוס פנוניוס בעיר פץ' בגלריה הלאומית של הונגריה, במוזיאון העיר סומבטהיי ובמוזיאון העירוני בסקשפהרוואר.
ביוגרפיה.
בלה בלאו נולד במשפחה יהודית של פקידים. הוריו היו גזה בלאו ורוזה צ'ילאג. הוא נרשם בתעודת הלידה בתור בלה בלאו, ואפילו בשנת 1934 חתם על העיצוב הגרפי של אחד מעובדיו בשם משפחה זה. בשנים 1925–1928 היה סטודנט של בית הספר לאמנות שימושית, התכונן לקריירה של גרפיקאי פרסומות, המאסטר שלו בבית הספר היה פרנץ הלבינג, ואחר כך כסטודנט של האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות (1928–1930), המאסטר והמורה שלו היו דיולה רודנאי. לאחר הלימודים באוניברסיטה הוא היה חבר מייסד של האגודה החדשה לאמנים (KÚT (1934 ולאחר מכן של בית הספר האירופי.
בשנת 1935 נשא לאישה את ליוויה, בתם של ארפאד אדוריאן (1883–1943) ושל מריה שלזינגר.
בשנת 1953 קיבל בפעם השנייה את פרס מונקצ'י. הוא היגר בשנת 1956 לצרפת בתקופת המרד ההונגרי. שם ערך בעבר את תערוכתיו. אחר כך היה שש שנים בארגנטינה. הוא עלה לישראל בשנת 1963, ולקח עימו את מרבית היצירותיו כשעזב את הונגריה. הוא קיבל מחלקה באקדמיה לציור בתל אביב.
בשנת 1988, מרבית מורשתו נתרמה על ידי משפחתו להונגריה. לאחר מכן ארגן מוזיאון יאנוס פאנוניוס בפץ' תערוכת זיכרון בליווי הקטלוג של גלריית בודפשט וגלריית סומבטהיי.
ג'ודי צ'ו
ג'ודי מאי צ'ו (באנגלית: Judy May Chu; נולדה ב-7 ביולי 1953) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-27 של מדינת קליפורניה. בראשית דרכה ייצגה את מחוז הקונגרס ה-32 בשנים 2009–2013. צ'ו היא האישה הראשונה ממוצא סיני שנבחרה אל הקונגרס של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
צ'ו נולדה בשנת 1953 בלוס אנג'לס. אביה, ג'ודסון צ'ו, היה חייל משוחרר שלחם במלחמת העולם השנייה ושנולד בקליפורניה, בעוד אמה הייתה כלת מלחמה שבמקור חיה בג'יאנגמן (Jiangmen) שבגואנגדונג. צ'ו גדלה בלוס אנג'לס, ליד רחוב 62 ושדרת נורמנדי. זאת עד שנות נעוריה המוקדמות, עת עברה משפחתה אל אזור מפרץ סן פרנסיסקו. בשנת 1974 השלימה צ'ו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס לימודי תואר ראשון במתמטיקה, וב-1979 קיבלה תואר דוקטור לפילוסופיה בפסיכולוגיה לאחר שלמדה בקמפוס של אוניברסיטת ארילאנט הבין-לאומית בלוס אנג'לס.
במשך 20 שנה לימדה צ'ו פסיכולוגיה במחוז המכללות הקהילתיות של לוס אנג'לס, מתוכן 13 שנים כמורה במכללת מזרח לוס אנג'לס. בשנת 1985 מילאה את תפקידה הציבורי הראשון, כחברת מועצה באיגוד בתי הספר של מחוז גארווי. ב-1988 נבחרה אל מועצת העירייה במונטריי פארק, עיר השוכנת בעמק סן גבריאל. כעבור שנה נבחרה לראשת העיר, ומילאה שלוש תקופות כהונה כראשת העיר. בבחירות האמצע של 1994 התמודדה צ'ו למושב באספה המדינתית של קליפורניה, הבית התחתון בבית המוקקים של קליפורניה, אך הפסידה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית. ב-1998 התמודדה שוב, אך הפסידה פעם נוספת בשלב הבחירות המקדימות.
ב-15 במאי 2001 נבחרה אל האספה המדינתית, לאחר בחירות מיוחדות למילוי מקומה של גלוריה רומרו, אשר נבחרה אל הסנאט של קליפורניה. בבחיורת 2002 נבחרה לתקופת מלאה מלאה, וב-2004 נבחרה מחדש. צ'ו, שלא יכלה להתמודד לתקופת כהונה שלישית בעקבות הגבלת כהונה, נבחרה לנציגת מחוז הבחירה הרביעי במועצת השוויון של קליפורניה, בו נכלל רוב מחוז לוס אנג'לס.
במהלך 2009 נערכו במחוז הקונגרס ה-32 של קליפורניה בחירות מיוחדות אל בית הנבחרים של ארצות הברית. נציגת המחוז המכהנת, הילדה סוליס, מונתה בידי ברק אובמה למזכירת העבודה של ארצות הברית. צ'ו אמנם הובילה ביום הבחירות המיוחדות שהתקיים ב-19 במאי, אך בשל ריבוי המתמודדים בבחירות המקדימות (שמונה דמוקרטים וארבעה רפובליקנים) היא גרפה רק 32% מהקולות, פחות מרף 50 האחוזים משנדרשו כדי להימנע מסיבוב שני. בסיבוב זה גברה ברוב של 62% על בטי צ'ו, בת דודתה ומועמדת המפלגה הרפובליקנית.
ב-16 במאי 2009 צ'ו הושבעה לתפקידה. ביוני 2011 ופתחה ועדת האתיקה של בית הנבחרים בחקירה פרלמנטרית לאחר שקיבלה מידע המצביע על כך ששניים מעוזריה הבכירים של צ'ו הנחו את הסגל שלה לערוך תעמולת בחירות בשעות העבודה הרגילות שלהם. במהלך החקירה נמצא כי צ'ו שלחה שני אימיילים לסגל שלה והנחתה אותם כיצד להגיב לחקירה של הוועדה. בעוד שהוועדה לא מצאה ראיות התומכות בכך שצ'ו הייתה מודעת למעשי הסגל, היא אכן מצאו כי הודעות האימייל מהוות פעולות ששיבשו מהלכי חקירה, וב-11 בדצמבר 2014 צ'ו ננזפה רשמית על ידי ועדת האתיקה על שהפריעה לחקירה שערכו במשרדה.
ב-18 ביוני 2012 העביר בית הנבחרים של ארצות הברית החלטה שהוצגה על ידי צ'ו, המביעה באופן רשמי את צערו של בית הנבחרים על חוק הדרת הסינים משנת 1882, בו הוגבלו הגירה לארצות הברית מסין ונשללו חירויות אזרחיות בסיסיות מאמריקאים-סינים בשל מוצאם האתני. הייתה זו הפעם הרביעית בלבד בה התנצל הקונגרס בפני קבוצה אתנית כלשהי. ב-2015 פרסם אתר החדשות The Intercept תחקיר של עלי גריב ואלי קליפטון, שנעזרו בחלק מעבודתם בתחקירנית העצמאית ג'ואן סטוקר, בו נטען כי צ'ו קיבלה 11,150 דולר אמריקני ממוג'אהדין ח'לק בין ינואר 2009 לספטמבר 2012, בשעה שמוג'אהדין ח'לק הוגדר על ידי ארצות הברית כארגון טרור.
עלילות ארץ גושן
עלילות ארץ גושן היא סדרת דרמה קומית ישראלית, שמשודרת בערוץ מאיר לילדים החל מ-2014. יוצרי ותסריטאי הסדרה הם אסי צובל ואלון רותם, ובמאי הסדרה הוא יואב אליצור.
מאורעות הסדרה מתרחשים בארץ גושן בסוף תקופת שעבוד בני ישראל במצרים, לאורך התקופה בה משה ואהרן דורשים מפרעה מלך מצרים להוציא את בני ישראל מארצו, וסירובו של פרעה גורם לכך שהקב"ה מנחית על העם המצרי עשר מכות. נכון ל-2022, העונה הנוכחית עוסקת במכת ברד, המכה השביעית מבין עשר המכות.
עלילה.
הסדרה מתמקדת בקורותיהם של פרץ ויוחנן העברים, אחים תאומים המתגוררים בארץ גושן יחד עם אביהם, נחשון בן גרשון משבט יהודה, שעובד כשוטר בערי המסכנות שבהם מעבידים המצרים את בני ישראל בעבודת פרך. פרץ ויוחנן לומדים בבית הספר אצל המורה למך, וחברים בתנועת הנוער "בני בני", שאת הסניף המקומי שלה מנהל אליצור. רוב המאורעות בסדרה מתרחשים באחד מן המקומות הללו, או במגרש בו הם מבלים ומשחקים יחד עם חבריהם העברים שבראשם עירא משבט לוי, ופפירוס המצרי, בנו של רעמסס, הנוגש (מושל) הראשי של ארץ גושן. הסדרה היא סדרת דרמה שאינה המשכית, ורוב הפרקים הם סיפור בעל ערך חינוכי שיכול לעמוד בפני עצמו.
עונה 1.
בפרק הבכורה, "תרי זוזי", נחשון קונה לפרץ ויוחנן מתנה ליום ההולדת ה-10 - גדי, והם מתאכזבים מכך כיוון שציפו לקבל גמל סודני, כמו שקיבל עירא. פרץ מעמיד את הגדי למכירה, ומוכר אותו בזוז לפפירוס. יוחנן משכנע את פרץ לקנות את הגדי בחזרה מכיוון שנחשון עבד בשבילו יום שלם ושילם עליו שני זוזים, ופפירוס מסכים למכור להם את הגדי בחזרה בזוז, ובתנאי שהם ישחקו איתו במשך יומיים ב"נוגשים ועבדים", כלומר יהיו עבדים שלו ויאווררו אותו בעזרת ענפי דקל. לאחר מכן הם מגלים שהמתנה לא כל כך גרועה, והגדי יודע לדבר בחרוזים, וקורא לעצמו "חדגא". פרץ ויוחנן מזהירים את חדגא שלא לדבר בפני זרים, מחשש שהמצרים ישמעו על כך וייקחו אותו לארמון פרעה.
חדגא אוהב לאכול הכל, והוא אוכל אפילו את המטלה שיוחנן היה צריך להגיש בבית הספר למורה למך. פרץ ויוחנן מביאים מהיריד הגדול של המצרים גלילי פפירוס, חדגא מנסה להכין מהם פשטידה, אבל במקום זאת יוצא לו כדור, והם ממציאים את משחק הכדורגל. הכדור נאבד ופתאום מתגלה שלפפירוס גם יש כדור, מה שגורם לפרץ לחשוד בו שהוא גנב את הכדור. בסוף מתגלה שחדגא אכל את הכדור, והם מתפייסים.