העלילה היא על מח"ט המואשם על ידי ההורים השכולים, בזילת יד שהביאה למותו של מג"ד בחטיבתו במלחמת יום הכיפורים וההאשמות והחקירה ממוטטים אותו. סרט שהוא חשבון נפש עם טראומות מלחמת יום הכיפורים.
תקציר העלילה.
ב"בית השריון" בתל אביב נערך טקס חלוקת תעודות זיכרון למשפחות הנופלים של חטיבת שריון שנפלו במלחמת יום הכיפורים. על הבמה נמצאים מפקדי החטיבה, המח"ט אל"ם אלי הנגבי (אסי דיין) וסגנו סא"ל יואב (שלמה תרשיש).
אלי מסבר על גבורת הנופלים שעצרו את הסורים ולאחר מכן מתחילה חלוקת התעודות. כאשר מגיעים לחלק תעודה למשפחת בר און, הוריו של המג"ד סא"ל מודי בר און, תוקף האב בנימין בראון (יוסף כרמון) את אלי ומאשים אותו במות בנו היות שלא שלח לו כוח חילוץ במשך תשע שעות.
אלי עומד לפני ועדת חקירה על תפקודו במלחמה. בראשה עומד מפקד האוגדה גיורא (שמיל בן ארי). הם יוצאים לשטח ואלי מסביר על מהלך הקרב ואומר שקצין האג"ם שלו נדב (דורון ליניק) אמר לו שהפיקוד שולח כוח לחלץ את מודי.
אין לו כל הוכחה לכך בקשר או ביומן המלחמה ונדב שאמור לעזור לו, נמצא בתרדמת לאחר פציעה בקרב.
משפחת בר און מחזירה את התעודה לחטיבה ואלי יוצא אליהם בלילה סוער עם נהגו המסור נרי (יוסי אשדות) ומתקבל בקרירות מופגנת. הוא עסוק כל הזמן בניסיון להוכיח את חפותו ויחסיו עם אשתו דניאלה (רבקה נוימן) מתערערים. דניאלה סובלת גם מהצקות של חמותה נעמי (חנה מרון).
נדב נמצא בתרדמת ואלי מבקר אותו בבית החולים ונפגש שם בזוגתו ענת (נטע מורן). עם הזמן לאחר המריבות בבית הוא מנהל מערכת יחסים קצרה אתה. החיילים בבית החולים ובעיקר מוטי (דור צויגנבוים) מנסים לעורר את נדב ומביאים אפילו רקדנית בטן (ריקי צור) אבל ללא הועיל.
הסמח"ט יואב חותר תחתיו בוועדת החקירה ותופס את מקומו כמפקד החטיבה. אלי מתחיל בקריירה לא מוצלחת באזרחות כמנהל בחברת ביטחון ואחזקה של אביו. הוא עצבני ורב עם מנהל סופרמרקט (עזרא דגן) ונהג עצבני ברחוב (ארנון צדוק).
הוא עוזב את הבית שוכר דירה ומנהל משם מטה לטיהור שמו. לבסוף נפטר נדב ואלי יודע שזה סוף הפרשה לגביו. הוא נשבר וברגע הזה מגיעה דניאלה ומנסה לנחם אותו.
קטינקה פראגו
קטינקה פראגו (קטינקה, קטרינה לונדברג, בהונגרית ובשוודית: Katinka Faragó; וינה, 16 בדצמבר 1936) מפיקת סרטים יהודייה-הונגרייה-שוודית עוזרת במאי, עמיתה לעבודה של אינגמר ברגמן במשך שנים רבות.
ביוגרפיה.
קטינקה פראגו נולדה במשפחה יהודית-הונגרית כבתו של הסופר שאנדור פראגו. היא נולדה (במקרה) בווינה. הוריה גרו בבודפשט, אך החליטו לברוח מעט לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה והגיעו לשוודיה ב-1940. אביה, הסופר שאנדור (אלכסנדר) פראגו, שכתב תסריטים גם למספר סרטים שוודיים, לקח אותה לפעמים לצילומי סרטים. כתוצאה מכך, היא כבר כתבה תסריט בגיל 17 לעיבוד הקולנועי של "הדרך לממלכת השעון" של הארי מרטינסון (1953). כעבור שנתיים החלה לעבוד עם אינגמר ברגמן. קטינקה הפכה לעוזרת של אינגמר ברגמן כי אף אחד אחר לא העז לקחת על עצמו את העבודה איתו. שיתוף הפעולה הזה נמשך 30 שנה ופראגו עבדה עם ברגמן ב-19 הפקות סרטים.
פראגו הועסקה תחילה כתסריטאית בתעשיית הקולנוע השוודית 1955–1965. היא הייתה אז תסריטאית עצמאית במשך עשור לפני שהחלה לעבוד כמנהלת הפקה. במשך שבע שנים הייתה מנהלת הפקה בחברת הסרטים של ברגמן הסינמטוגרף ולאחר מכן מונתה למנהלת הפקה ומפיקה במכון הקולנוע השוודי (1985–1990). מ-1990 עד 2002 הייתה מפיקה ב-Sandrew Metronome שהיא חברת הפצת סרטים סקנדינבית שהוקמה בשנות ה-90. זו הייתה אחת מחברות ההפצה הגדולות במדינות הנורדיות. Sandrew Metronome הוקמה על ידי איחוד חברת Sandrews השוודית ו-Metronome הדנית.
משפחתה.
פראגו נישאה לריימונד לונדברג ( Raymond Lundberg) ב-1963 וב-1984 היא נישאה בשנית למפיק הטלוויזיה מונס רויטרסווארד (Måns Reuterswärd). יש לה שתי בנות מנישואיה הראשונים.
מגוב רציף
מגוב רציף (באנגלית: Continuous Mine Plow) הוא סוג של מגוב המותקן על גבי דחפור, רכב הנדסה קרבית או טנק שתפקידו לפלס דרך נקייה ממוקשים, ולאפשר לכלי רכב אחרים לנסוע בעקבותיו.
המגוב הרציף בנוי מסכין נמוכה בצורת V בניצב לכיוון ההתקדמות, כאשר החוד פונה קדימה. הסכין כוללת שיניים הננעצות בקרקע. לעיתים המגוב כולל גם זרועות אנכיות עם משטח מישורי בקצה כדי למנוע מהסכין להתחפר בקרקע.
המגוב הרציף דוחף מוקשים שקבורים בקרקע הצידה, ובכך מסיט אותם מהדרך שבה נוסע הכלי, או הופך אותם: מאחר שמוקשי נ"ט מתבססים על פיצוץ מרוכז כדי להשבית טנק, כאשר הם נהפכים על ראשם, עוצמת הפיצוץ שפוגעת בטנק יורדת באופן ניכר (בגלל שינוי כיוון הפיצוץ לכלפי מטה והרחקת הפצצה מגוף הטנק) ובדרך כלל גורמת נזק שולי בלבד לטנק, אם בכלל.
המגוב הרציף נמצא בשימוש חיל ההנדסה הקרבית של צה"ל בו הוא מותקן על גבי דחפורי D9 משוריינים. המגוב הרציף משמש הן בעת מלחמה והן לפינוי שדות מוקשים ישנים בגבולות שלום.
שאנדור פראגו (שחקן)
שאנדור פראגו (במקור פרידמן, בהונגרית: Faragó Sándor; מישקולץ, 9 ביוני 1886 – בודפשט, 23 באוגוסט 1933) היה שחקן יהודי-הונגרי, מנהל תיאטרון.
ביוגרפיה.
שאנדור פרידמן נולד במשפחה יהודית כבנם של שמואל פרידמן ושל רוזה לובל. הוא סיים את בית הספר למשחק של סידי ראקושי בבודפשט והפך לחבר במלגה בתיאטרון ההונגרי למשך שנה. התיאטרון נוסד על ידי סידי ראקושי שהייתה קודם לכן שחקנית התיאטרון הלאומי של בודפשט. לאחר מכן חתם פראגו חוזה עם מנהל התיאטרון בעיר הולדתו מישקולץ, שם עבד במשך חמש שנים כשחקו וכמזכיר התיאטרון. בשנת 1922 מונה למנהל מחוז האמנותי סקשפהרוואר-קאפושוואר. אשתו, השחקנית מרגיט מנסארוש נפטרה ב-22 באפריל 1923 בגיל 48 ואז, ב-24 במאי 1924 פראגו התחתן בווספרם עם אירן גונסט, שהייתה צעירה ממנו ב-13 שנים. הוא פשט את הרגל באפריל 1928 והתפטר ממשרתו כמנהל תיאטראות. לאחר מכן עד מותו המוקדם הפך לסוחר ספרים בעיר פאפה, עיר בעלת מסורת יהודית וקהילה יהודית גדולה (לרבות חסידות). בשנת 1930 חיו בקהילה 2,567 יהודים (כשמונה אחוזים מהאוכלוסייה).
אחרי גירושיו מאירן גונסט נשא לאישה את אירמה גולדברג ב-18 ביולי 1928. פראגו נפטר משחפת בבית החולים סנט יאנוש בבודפשט ב-1933 בגיל 47 והובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
ירגזי מפויח
ירגזי מפויח (שם מדעי: "Melaniparus niger") הוא מין ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. צבעו שחור כפחם, ומכאן שמו. כנפיו וזנבו לבנים ושחורים. הירגזי המפויח חי ביערות, בערבות, בסוואנות, ב ובאזורים עירוניים יבשים באפריקה הדרומית בגבהים של עד 1,070 מטרים מעל פני הים. המין נחשב שנים רבות לחלק מהסוג ירגזי. מחקר משנת 2013 הראה שהמינים האפריקאיים בסוג ירגזי יוצרים קלייד עצמאי והמליץ לפצלם לסוג מלאניפרוס.
מאפיינים פיזיים.
הירגזי המפויח הוא עוף קטן שחור. אורכו 15–16 ס"מ ומסתו 17.2–26 גרם. קשתית העין חומה, המקור כהה והרגליים אפורות. הזכר בצבע שחור עם ברק כחול-אפרפר, אשר נהיה אפור יותר בגחון. סוככות הזנב התחתונות שחורות עם שוליים לבנים ואברות הזנב שחורות. הכתף ושולי חלק מסוככות הכנף לבנות. הנקבה דומה לזכר, אם כי גבה פחות מבריק וגחונה דהוי. הצעירים בצבע חום כהה, וכיפתם מבריקה במעט מהגוף עם ברק כחלחל. שולי האברות צהובים והפנים והגחון חומים חיוורים. בין תת־המינים קיימים הבדלים בחלקים הלבנים בכנפיים ובגחון. הוא מזוהה לעיתים קרובות בזכות קריאותיו שנשמעות כ-"די–די–צי–צי", "צ'יו–רי", "פיטיט–וו" וצרצורים שונים. מסת הגוזלים 1.94 גרם.
התנהגות.
הירגזי המפויח נצפה לרוב בקבוצות קטנות, ומחוץ לעונת הרבייה גם בלהקות מעורבות עם מיני עופות אחרים. בחיפושו אחר מזון, הירגזי גומע מרחקים ארוכים, עד 10 ק"מ ביום. הוא מחפש מזון על צמרות עצים, ענפים ועל הגזע. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות קטנים, בהם חיפושיות, עשים, עכבישים וטרמיטים, וגם זרעים, גרגירים קטנים ופירות פיקוס. הירגזי גם ניזון מצוף של פרחי אלווי. הגוזלים אוכלים בעיקר זחלים.
עונת הקינון חלה מאוגוסט עד ינואר. הירגזי המפויח הוא מין מונוגמי. הקן, העשוי מסיבים צמחיים, חזזית ופרווה, נבנה על ידי הנקבה בחלל בעץ בגובה 2–5 מטרים מהקרקע, בין אם חלל טבעי, או קן נטוש של נקרים וליביים. הנקבה מטילה 4–5 ביצים ודוגרת עליהם 14–15 ימים. שני ההורים מאכילים את הגוזלים. לעיתים קרובות, ירגזים צעירים עוזרים להוריהם לגדל את הגוזלים. הגוזלים פורחים בגיל 24 ימים, אם כי הם עדיין תלויים בהוריהם ונשארים בטריטורייה עד כ–9 חודשים. טפילי קינון כאוביל הדבש מטילים לעיתים ביצים בקני ירגזי.
תפוצה ובית גידול.
הירגזי המפויח חי ביערות, בערבות, בסוואנות, ב ובאזורים עירוניים יבשים באפריקה הדרומית בגבהים של עד 1,070 מטרים מעל פני הים. טווח התפוצה של מין זה גדול (כ–3,810,000 קמ"ר), ולכן הוא אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח. לא כימתו את גודל האוכלוסייה, אך מעריכים כי המין לא מתקרב לסף סכנת ההכחדה על פי קריטריון גודל האוכלוסייה. מגמת האוכלוסייה יציבה, ועל כן אין ירידה מהירה דיה כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. על כן, הירגזי המפויח מסווג כמין ללא חשש.
טקסונומיה.