המחזה עוסק בסולומון גריפּ השוכב חולה במיטתו מזה ארבע שנים, על-מנת שאשתו פרציפלוכא תטפל בו. בעוד היא רק רוצה להתקדם בחיים ומתחתנת עם הרופא המצליח ד"ר בַּרמָלָי. בסופו של דבר, סולומון גריפ מביא את שניהם למצב שבו הם מאמצים אותו כילדם.
הפקה ראשונה - התיאטרון הפתוח.
המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון הפתוח במאי 1969 בבימויו של הלל נאמן, אשר גם הופיע בתפקיד סולומון.
הפקה שנייה - תיאטרון הקאמרי.
המחזה הועלה שנית בתיאטרון הקאמרי ב-1981 בבימויו של חנן שניר ובכיכובם של יוסף כרמון וחנה רוט.
הפקה ביידיש - תיאטרון יידישפיל.
המחזה עלה בתרגום ליידיש מאת אבישי פיש בתיאטרון יידישפיל ב-2013 בבימויו של יורם פאלק.
כריס לנגן
כפר קדם
כפר קדם הוא אתר תיירות המשחזר את החיים בגליל לפני 2,000 שנה, בתקופת המשנה וממוקם על כביש 77 בסמוך למחלף המוביל. האתר הוקם בשנת 1992 תשנ"ב ביישוב הושעיה, על ידי מנחם גולדברג. שטחו כולל כ-15 דונם של צמחי ועצי ארץ ישראל.
האתר.
האתר משחזר את חיי היהודים בגליל בתקופת המשנה. המקום שוכן בסמיכות לציפורי שהיה מיקומה של הסנהדרין, חכמיה, ולעומד בראשה רבי יהודה הנשיא עורך המשנה. בשנת 1992, החלו קבוצות ישראליות ראשונות להגיע. בשנת 1994, הגיעה קבוצה ראשונה של תיירים מהולנד.
כל המבקרים בכפר קדם מתחילים הפעילות בשיחת פתיחה קצרה שמיד לאחריה הם עוטים על עצמם את "בגדי היהודים", בגד 4 כנפות ומטפחת (כאפייה) לכיסוי הראש.
האתר כולל תחנות:
קישורים חיצוניים.
מהעיתונות:
קדר (פירושונים)
רפואת המשפחה
Puff, the Magic Dragon
Puff, the Magic Dragon (בעברית: פאף, דרקון הקסם) הוא פזמון פולק שהתפרסם בשנת 1963 בביצועה של להקת פיטר, פול ומרי. השיר, המולחן ומבוצע כשיר ילדים תמים, מספר על פאף, דרקון הקסם המשחק ליד הים בארץ האגדית הונלי (Honalee) עם הילד ג'קי פייפר, שהדרקון הוא למעשה יציר דמיונו. בחלק האחרון של השיר מתברר כי נושאו האמיתי הוא קינה על אובדן תום הילדות. דרקונים חיים לנצח, אך ילדים מתבגרים ומפסיקים לשחק עמם בדמיונם, וכך, בסוף השיר הדרקון, שנותר בודד וגלמוד, זוחל למערה. פרשנות אחרת לשיר טוענת שהוא עוסק בעישון סם המריחואנה במסווה של שיר ילדים.
כתיבת השיר ופרסומו.
השיר נכתב ב-1959 על ידי לאונרד ליפטון, שותפו-לדירה של פיטר יארו, לימים חבר להקת "פיטר, פול ומרי", שהלחין את השיר, שעה שהשניים היו סטודנטים באוניברסיטת קורנל. לפי דבריו של ליפטון, ההשראה לשיר הייתה הפואמה "Custard the Dragon" מאת אוגדן נאש.
יארו הצטרף ללהקה ב-1961 והביא עמו את השיר, ששולב בהופעות הלהקה החל מ-1962 וזכה לפופולריות רבה. התקליטון ובו הקלטת השיר מ-1962 צעד שבועיים במצעד בילבורד הוט 100, הגיע למקום הראשון במצעד השירים למבוגרים ולמקום העשירי במצעד הרית'ם אנד בלוז ב-1963.
גרסה עברית לשיר, בשם "פאף דרקון הפלא", כתבה אירה ארמון ושרה גילה אדרי בתקליט הבכורה שלה ב-1965. מאוחר יותר, ביצעו סוזן ופראן גרסה עברית של דן אלמגור בשם "פאף דרקון הקסם".
הטענה לפיה השיר הוא על עישון מריחואנה.
בשנת 1964 הציע מאמר בניוזוויק פרשנות חסרת בסיס, שנוגדת הן את הסיפור התמים שבשיר והן את דברי חברי הלהקה. לפי הפרשנות הזאת השיר עוסק בעישון סמים, ובפרט מריחואנה. הפרשנות הסתמכה על דמיון בין מילים שונות, למשל שמו של הדרקון הוא puff שפירושו פלומת עשן, מה שמזכיר סיגריה, מריחואנה לפי הפרשנות.
אזכורים.
הטענה שהשיר עוסק בעישון סמים זכתה להיות מוזכרת בסרט "פגוש את ההורים".
מטוס התקיפה דאגלס AC-47 ספוקי, ששימש את האמריקאים במלחמת וייטנאם זכה לכינוי "פאף", על שם השיר.
פאף דרקון הקסם
רחוב נייטסברידג'
ספרינגבורד
נייטסברידג'
נייטסברידג' (באנגלית: Knightsbrdige) הוא רחוב הנותן את שמו לשכונה מדרום להייד פארק, בסיטי של וסטמינסטר, מרכז לונדון.
רחוב נייטסברידג' יוצא מפינת הייד פארק וממשיך לכיוון מערב כקילומטר אחד עד למפגש עם רחוב אניסמור גרדנס ושער הנסיך (פרינסס גייט) של הייד פארק. הרחוב מתחיל כחלק מכביש ה-A4 ובהמשכו הופך לחלק מכביש ה-A315, כאשר לכל אורכו הוא פחות או יותר משמש הגבול הדרומי של הייד פארק. לכיוון מזרח אחרי פינת הייד פארק הרחוב הופך לרחוב פיקדילי ולכיוון מערב לאחר 'שער הנסיך' הוא הופך לדרך קנזינגטון שממשיכה לתחום את הייד פארק מדרום.
שכונת נייטסברידג' נמצאת ברובע הסיטי של וסטמינסטר, כאשר מצפון היא גובלת עם הייד פארק, ממזרח עם רחוב סלאון ושכונת בלגרביה, מדרום עם רחוב פּונט, בוצ'נט פלייס, רחוב ברומפטון ובגדול גובלת עם שכונת צ'לסי, ממערב היא גובלת עם שכונת דרום קנזינגטון ורחוב אקסהבישן. בפינה הצפון-מזרחית של השכונה ממוקמת תחנת הרכבת התחתית נייטסברידג'.
השכונה נחשבת לאחת היקרות והיוקרתיות בעיר לונדון. נמצאים בה בתים פרטים יקרים, פארקים וחנויות יוקרה רבות. 14 מבין 200 הרחובות היקרים ביותר בממלכה המאוחדת נמצאים בשכונת נייטסברידג'.
קנת' בולדינג
קנת אוורת בולדינג (באנגלית: Kenneth Ewart Boulding; 18 בינואר 1910, ליברפול, אנגליה - 18 במרץ 1993) היה כלכלן, מחנך, משורר, מיסטיקן דתי, קוויקריסט, פעיל שלום, מדען מערכות ופילוסוף בינתחומי. הוא אחד האבות המייסדים של הכלכלה האקולוגית ושל כלכלה אבולוציונית.
ביוגרפיה.
בולדינג נולד בעיר ליברפול, אנגליה בשנת 1910. כבנו של מתקין מערכות גז ומטיף בכנסייה המתודיסטית. הוא נרשם לניו-קולג' באוקספורד עם מלגה בתחום הכימיה, אבל הוא עבר במהרה לבית הספר לפוליטיקה, פילוסופיה וכלכלה. הוא סיים כמצטיין בתחום הכלכלה בשנת 1931. לאחר עבודת סטודנט לתואר שני באוקספורד הוא השתמש במלגה של חבר העמים הבריטי כדי ללמוד באוניברסיטת שיקגו ובהרווארד שבארצות הברית. לאחר מספר שנים בלתי מוצלחות (1934-1937) כעוזר מרצה באוניברסיטת אדינבורו, החליט בולדינג להשתקע בארצות הברית, והתאזרח בשנת 1948.
בין השנים 1937-1941 לימד בולדינג באוניברסיטת קולגייט, הוא עזב לשנתיים את האקדמיה לטובת עבודה ככלכלן ב-League of Nations Economics and Financial Section בפרינסטון. בתום תקופה זו חזר בולדינג לאקדמיה ובשנים 1942-1980 הוא לימד במקומות שונים: אוניברסיטת פיסק (1942-1943), בקולג' המדינה של איווה (1943-1946, 1947-1949), אוניברסיטת מק'גיל (1946-1947), אוניברסיטת מישיגן (1949-1967) ולבסוף באוניברסיטת קולורדו (1967-1980). בולדינג פרש לגמלאות בשנת 1980, אבל המשיך לשמש כעמית מחקר וכמנהל פרויקטים במכון למחקר התנהגותי של האוניברסיטה.
בולדינג היה המייסד של פרויקטים אינטלקטואליים רבים שנמשכים עד היום בכלכלה ובמדעי החברה. הוא תואר בתור "למדן של כל המערכות", הוא פרסם למעלה מ-36 ספרים ויותר מ-1,200 מאמרים. הוא הכותב של שתי קלסיקות מצוטטות: התמונה: ידע בחיים והחברה (שיצא בשנת 1956), וקונפליקט והגנה: תאוריה כללית (שראה אור ב-1962).
בולדינג זכה ב"מדליית ג'ון בייטס קלארק" בשנת 1949. כמו כן, הוא זכה גם בתוארי דוקטור לשם כבוד מידיהן 23 אוניברסיטאות, הוא זכה לכבוד לא רק על עבודתו בתחום הכלכלי אלא גם בתחום מדעי המדינה, מחקר השלום, ומחקר בתחום ההומניזם. מלבד זאת הוא היה מועמד מספר פעמים לפרס נובל לכלכלה ולשלום.
במשך השנים בולדינג שימש כנשיא במספר רב של אגודות מלומדים. הוא היה הנשיא האגודה למחקר של מערכות כלליות (The Society for General Systems Research) בשנים 1955-1959, נשיא האגודה האמריקאית לכלכלה (1968), נשיא החברה הבינלאומית לחקר השלום (1969-1970), נשיא Association for the Study of the Grants Economy בשנים 1970-1989, נשיא האגודה למחקרים בינלאומיים, נשיא האגודה האמריקאית לקידום המדע (1979), ונשיא המחלקה לכלכלה של האיגוד הבריטי לקידום המדע בשנים 1982-1983. הוא היה חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (נבחר בשנת 1975), במכון לרפואה, ובאקדמיה האמריקאית לאומנויות ולמדעים.
הוא לא היה רק כותב פורה, אלא איש אקדמיה בשעור קומה עולמי, דמות בולטת בדיסיפלינה של מדעי החברה. עבור בולדינג, כלכלה וסוציולוגיה לא היו מדעים חברתיים שונים, אלא היו היבטים של מדע חברתי אחד המוקדש ללימוד של האישיות, האנושיות והיחסים ביניהם (כלומר, ארגונים). בולדינג פרץ את הדרך בגישה האבולוציונית (במקום זו של שיווי משקל סטטי) בכלכלה).
הרבה מעבודתו היה ניסיון להתקדם מעבר לראייה הצרה של "האדם הכלכלי" שעוסק בייעול ובמיקסום התועלת באופן רציונלי, לכיוון של מדע חברתי רחב יותר. הוא לא ידוע בתרומה יחידה וגדולה לתאוריה הכלכלית, אלא בתור אחד שהביעה תובנות רבות, שהגישה הצרה של כלכלה נאו קלאסית לא הצליחה להכיל.
בולדינג הדגיש כי הכלכלה האנושית והתנהגויות אחרות טבועות בתוך מערכת מחברת גדולה יותר: כדי להבין את ההשפעות של ההתנהגות שלנו, כלכלית או אחרת, קודם עלינו לחקור ולפתח הבנה מדעית של הדינמיקה של המערכת הכללית, של החברה העולמית שבה אנו חיים. בולדינג האמין שבהיעדר מאמץ למחקר ובהיעדר הבנה הנכונה של מדעי החברה, המין האנושי עלול להיכחד.
עבודתו.
רווחה והון.
בולדינג התנגד להנחת היסוד הקיימת בכלכלה הנאו קלאסית שלפיה הגדלת הצריכה היא פרמטר לרווחה כלכלית. כבר ב-1945 טען בולדינג כי הרווחה לא נובעת מקצב של צריכת מוצרים, אלא ממאגרים של הון שמספקים שירותים.