האבחנה של אנדוקרדיטיס זיהומית נערכת על פי קריטריונים הקרויים Duke criteria. לצורך אבחנה של אנדוקרדיטיס זיהומית, יש להוכיח כי קיימים שני קריטריונים מג'וריים, לחלופין קריטריון אחד מג'ורי ושלושה מינוריים או חמישה קריטריונים מינוריים.
טיפול.
על מנת לתת טיפול יעיל, נדרש שכל החיידקים על פני הווגטציה יושמדו, ועל כן יש לתת טיפול אנטיביוטי שמטרתו המתת החיידקים (טיפול בקטריוצידי) וכן מתן טיפול ממושך. לרוב, הטיפול ניתן תוך-ורידית ולמשך מספר שבועות, כאשר אין מניעה מלהמשיך את הטיפול בבית ולא תחת אשפוז. כל זאת בתנאי שהחולים הם ללא חום ותרביות הדם שלהם סטריליות, וכן ללא ממצאים באקו לב או ממצאים קליניים העלולים לרמז על בעיה אשר עלולה להסתבך תחת טיפול ביתי. נמצא שתגובה אלרגית לתרופות תתרחש במהלך השבוע השלישי למתן הטיפול ולכן יש חשיבות לניטור החולה כמו גם לבדיקת רמות תרופות מסוימות בדם (וונקומיצין, אמינוגליקוזידים) כדי למנוע רמות טוקסיות שלהן.
יש לקחת תרביות דם מדי יום עד לקבלת תרבית סטרילית (שלילית). סטריליות, המושגת בהתאם לסוג החיידק המעורב - ככל שהחיידק נחשב אלים יותר, כך ייקח זמן רב יותר עד להכחדתו (לשם השוואה, זיהום עם Viridans Streptococci מביא לתרבית סטרילית תוך 2 ימי טיפול, בעוד שזיהום עם "Staphylococcus aureus" מסוג MRSA לרוב יימשך כשבוע עד שבוע וחצי טרם קיומן של תרביות סטריליות).
אחת השאלות הנשאלת בהקשר של טיפול באנדוקרדיטיס היא מידת הדיוק במתן טיפול אמפירי. טיפול אמפירי הוא טיפול הניתן טרם תוצאות של תרבית דם והוא מבוסס על מחקרים שנעשו בהקשר לסיכוי לבודד את החיידק הרלוונטי הגורם לפגיעה. הסיבה לטפל בחולה באופן אמפירי היא מניעת התדרדרות החולה על ידי טיפול אנטיביוטי מהיר. עם זאת, יש לשקול גם את החסרונות של הטיפול אמפירי. מקובל לתת טיפול אמפירי במקרים בהם הרמזים הקליניים והאפידמיולוגיים מצביעים על החיידק הספציפי המעורב. כך למשל, אצל משתמשי סמים קיימת סבירות גבוהה למעורבותו של "Staphylococcus aureus", ולכן הטיפול התרופתי צריך "לכסות" חיידק זה. כך גם אצל חולים מאושפזים, אצלם קיים גם כן סיכון למעורבות של "Staphylococcus aureus". במידה ויש מסתם תותב, יש להשתמש באנטיביוטיקה עם יעילות מוכחת כנגד שתלים זרים (למשל, ריפמפין).
ניתוח.
במקרים מסוימים קיימת התוויה לניתוח על מנת להימנע מסיבוכים העלולים לגרום לתחלואה קשה ותמותה. בין 25% עד 40% מן המטופלים עוברים ניתוח בסופו של דבר כתוצאה מהמחלה. הניתוח יכול להתבצע באותו היום (במצבים חריפים ומסכני חיים, כגון אי ספיקה חריפה של מסתם אבי העורקים, קרע לתוך השק הפריקרדיאלי), ברמת דחיפות גבוהה (urgent - כלומר יום או יומיים לאחר מכן, במצבים כגון חור בספטום, חוסר תגובה לטיפול אנטיביוטי) או ניתוח אלקטיבי (במצבים שאינם דורשים ניתוח מהיר, אולם עדיין יש חשיבות לקיום הניתוח בזמן קרוב - למשל, זיהום פטרייתי או עדות להחמרה בתפקוד המסתם). יוצא מן הכלל לעניין זה הוא בעיה נוירולוגית שהתהוותה בעקבות הזיהום (למשל, תסחיף ספטי למוח כגון מפרצת מיקוטית) אשר עלולה להתדרדר בעקבות ניתוח. על כן, במידה והחולים מגיעים עם תסמינים נוירולוגיים, יש לחכות עם הניתוח למשך מספר שבועות.
מניעה.
מניעה של אנדוקרדיטיס אצל חולים הנמצאים בדרגת סיכון גבוהה היא תחום בו נערכו שינויים מרחיקי לכת בעשורים האחרונים. בעבר, היה נהוג לתת טיפול אנטיביוטי רחב טרם ביצוע פרוצדורות רבות העלולות להביא לזיהום ובקטרמיה, כגון טיפולי שיניים רבים ועוד. עם זאת, נמצא כי טיפולי שיניים אינם מביאים לשכיחות יתר לאנדוקרדיטיס כפי שהיה נהוג לחשוב, בהשוואה מול קבוצת ביקורת. מחקרים אחרים הקשורים לפרוצדורות גסטרואינטסטינאליות (למשל, קולונוסקופיה) או גניטו-אורינריות (היסטרסקופיה וכך הלאה) גם הן לא הניבו ממצאים המעידים על עליה בסיכון.
על כן, פורסמו המלצות חדשות על ידי ה-American Heart Association וה-European Society of Cardiology, לטיפול מניעתי אך ורק לאותם מטופלים הנמצאים בסיכון הגבוה ביותר לתחלואה קשה או מוות מאנדוקרדיטיס (להלן, "אינדיקציות למתן טיפול מניעתי"). אחת מההמלצות האמורות היא שמירה על היגיינת פה.
נטילת תרופות מניעתית מומלצת רק כאשר יש פעולה הכוללת ביצוע מניפולציה על רקמת החניכיים או באזור הפריאפיקלי של הפה, או פרפורציה של המוקוזה המצפה את הלוע (לרבות ניתוח של מערכת הנשימה). אין המלצה לתת טיפול מניעתי לחולים העומדים לעבור פרוצדורות הקשורות למערכת העיכול או למערכת המין והשתן, אלא אם מערכות אלו מזוהמות על ידי חיידקים לרבות זיהום של עור ורקמות רכות, כאשר נושא זה גם הוא שנוי במחלוקת.
הטיפול המניעתי כולל מתן פניצילין (אמוקסיצילין) כשעה לפני ביצוע הפרוצדורה, ובמידה ויש אלרגיה לפניצילין אזי ניתן לתת טיפול בקלריתרומיצין, קלינדמיצין, אזיתרומיצין או צפזולין/צפטריאקסון.
אינדיקציות למתן טיפול מניעתי טרם טיפולים דנטליים מסוימים, יכולות להיות:
מגדלור מכמורת
מגדלור מכמורת (ידוע גם כמגדלור מבואות ים) הוא מגדלור פעיל הנמצא בצפון חוף מכמורת כחלק מכפר הנוער מבואות ים.
המגדלור הוקם בשנות ה-60 של המאה ה-20 במבנה בטון בעל קומה אחת על עמודים. המגדלור צבוע בצבעי כחול ולבן. גובהו של המגדל הוא כ-14 מטרים מעל פני הים, ומאפיינים אותו שני הבזקי אור מדי 15 שניות, אחד לבן ואחד אדום. האור נראה למרחק של כ-10 מייל.
Return to Sender (שיר)
הוא להיט רוק אנד רול משנת 1962 מאת הזמר האמריקאי אלביס פרסלי. השיר נכתב על ידי וינפילד סקוט ואוטיס בלקוול.
הפקה.
השיר הוקלט ב-27 במרץ 1962, באולפן ההקלטות הנודע "Radio Recorders" שבהוליווד, ופורסם לראשונה באוקטובר 1962.
השיר עוסק בבחור ששולח מכתבים לחברה שלו לאחר מריבה. אף על פי כן כל המכתבים חוזרים אליו בסופו של דבר בגין סיבות שונות ("מען לא ידוע" ו"אין אדם כזה"). הוא מסרב להאמין שהקשר נגמר וממשיך לשלוח מכתבים.
אלביס ביצע את השיר בסרט "נערות! נערות! נערות!" משנת 1962.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, ולמקום השני במצעד האמריקני.
ב-8 בינואר 1993, שירות הדואר האמריקאי הוציא בול זיכרון לכבוד אלביס פרסלי. בעקבות כך אספני בולים רבים בארצות הברית שלחו עוד באותו היום את מעטפות היום הראשון, שנמכרו יחד עם בול הזיכרון של פרסלי, לכתובות פיקטיביות בתקווה שהם יקבלו את המכתבים שלהם בחזרה עם הסימון "חזרה לשולח" ובכך יהפכו לפריט אספנים.
ירושלמי (גופן)
ירושלמי הוא גופן עברי שהוא וריאציה על האות המקורית המכונה "ירושלמי", שזהות מעצבהּ אינה ידועה. הגופן מבוסס על אותיות עתיקות שנמצאו חרותות על־גבי לבנים בירושלים. הקו האופייני לאותיות אלו הוא המשולש שבראשיתן. בשעת כתיבה בכתב זה מוחזקת הציפורן מעט יותר באלכסון מאשר עם כתיבה בכתב הספרדי, כדי שיהיו הקווים תמיד בעלי אותו עובי לערך.
האות הופיעה בין השאר בקטלוג האותיות של לודוויג פריץ טוֹבִּי וצמד הגרפיקאים גרד רוטשילד וזאב ליפמן ("רולי"), "כתב אמנותי עברי" (בתרגום שמואל גילאי; תל אביב: א"י הרצפלדר, 1951).
בגלל האופי הקליגרפי, האמנותי והנוקשה שלה, מעצבים השתמשו בה לשימוש בקונטקסט מכובד, כמו בתעודות רשמיות או הזמנות.
אקטמרה
משחק המוות (סרט, 1978)
משחק המוות (באנגלית: Game of Death) הוא סרט קולנוע בכיכובו של ברוס לי, שצולם בשנת 1972 ונקטע בשל מותו של לי. הסרט הושלם עם כפיל בשנת 1978.
היסטוריה.
ברוס לי מת בגיל 32 בלבד במהלך צילומי הסרט, מפיקי הסרט הדוקמנטרי "יומנו של לוחם" ניסו לשחזר את הדקות האבודות בעזרת התסריט המקורי והערות הבימוי של ברוס לי עצמו.
בדקות החסרות של הסרט המקורי אמור היה לי להתעמת עם לוחמים בפגודה סינית עתיקה במטרה לזכות באוצר.
למרות מותו של לי צילומי הסרט הושלמו בלעדיו, והסרט הוצג על האקרנים חמש שנים לאחר מותו, ב-1973, כשלי עצמו משתתף רק ב-11 דקות.
מעריציו של לי טוענים שהסרט שהושלם בלעדיו מהווה עלבון למורשתו והתחליף שמצאו לו אינו מספק. גם שחקן הכדורסל האגדי, כרים עבדול-ג'באר, שהשתתף בסרט טוען כי יכול להיות שמפיקי הסרט היו יכולים למצוא פתרונות טובים יותר. עוד הוא הוסיף כי הוא שמח שכעת יושלם הסרט כפי שלי עצמו היה רוצה.
פיצה מורגנה
פיצה מורגנה הוא ספר-קומיקס מאת אורי פינק.
ספר זה כולל סיפור בודד ממושך ולא סיפורים קצרים רבים.
עלילה.
הסיפור התפתח מסיפור הגיוני לכל דבר להרפתקה עתירת דמיון ומסתורין. הגיבורה, בארי רביד, נאלצה לקחת אחריות על משלוח פיצה מסוכן בעודה פוגשת בדרכה יצורים שונים ומשונים, ביניהם מעין טרול העונה לשם "חרונק". היא החליפה את תפקידה של ערפדה אותה פגשה קודם לכן.
לא זאת בלבד שבארי לא רצתה לקבל את התפקיד באופן מאולץ אלא שלצערה כלי-הרכב היה מטאטא. כבת-אנוש לא היה לה ניסיון בתעופה ולא הייתה לה דרך אחרת להגיע אל היעד.
בסופו של דבר בארי עמדה במשימתה ומסעה הגיע לקיצו.
איתמר פוגש ארנב
איתמר פוגש ארנב הוא אחד הספרים בסדרת "סיפורי איתמר" מאת דויד גרוסמן.
עלילה.
גיבור הסדרה, הילד איתמר, ניחן באומץ-לב ואינו חושש ולו אף בקצת מיצורים מטילי-אימה. אולם הוא משוכנע כי ארנב הוא יצור מפחיד מאין כמוהו בעוד שכידוע לכולם מדובר במכרסם עדין בלבד. יום אחד הוא נפגש עם ארנב. הארנב היה משוכנע כי ילד הוא יצור מפחיד מאין-כמוהו, בדיוק כמו שאיתמר היה משוכנע לגבי ארנבים. אולם כל אחד מהם זכה לדעת להקלתו: "היצור המפחיד" ממנו פחד כל אחד מהם אינו מפחיד ואפילו נחמד. השניים התיידדו ואף לימדו זה את זה קריאות-הבהלה בהן הם נוהגים להשתמש ("ג'ימליה ג'ים" ו"זוזו בוזו ים פם פוזו").
מחזמר.