Pronator teres
מוש קאשי
מוש קאשי (נולד ב-4 בנובמבר 1966 בירושלים) הוא צייר ואמן ישראלי. מרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל" בירושלים. ביצירותיו מעלה קאשי סוגיות העוסקות במקומו של הציור בעידן העכשווי. הציג בתערוכות בארץ ובעולם. זכה בפרס האמן הצעיר (1994), פרס עידוד היצירה (1997) ופרס שרת החינוך (2004).
ביוגרפיה.
קאשי נולד בשנת 1966 בירושלים למשפחה בת 8 נפשות. אביו אפרים קאשי היה בנאי ב"סולל בונה" והשתתף במשך שנים בבניית מוזיאון ישראל. קאשי למד בילדותו בחוג ציור במוזיאון.
כנער למד בפנימיית בן שמן. שנים אלו הניבו מאוחר יותר את סדרת הציורים "Cronos", ובה ציורי שדות רחבים, אפלים ושחורים מקצה לקצה. הבדידות, השונות ותחושת הבית החסר במהלך לימודיו בפנימייה, חידדו אצל קאשי את מושג ה-non places, שהופיע בהמשך כמוטו חוזר במכלול עבודותיו, בהם נראים שדות, צמחייה לילית, קוצים ועצים צפים תלושים מאחיזה בקרקע, כמו גם כדורים גדולים תלת-ממדים מצוירים בסבך עד אחרון פרטיהם, ובשנות ה-2000 גם כדורי פורצלן מצופים זהב הפזורים בחלל.
בין השנים 1984–1987 למד קאשי במדרשה לאמנות ברמת השרון, ובשנים 1989–1990 השתלם בלימודי ציור בניו יורק, ארצות הברית. בשנים 1998–2000 השלים את לימודי התואר השני באמנות וחינוך באוניברסיטת ברטון–הול (Breton Hall) בלידס, בריטניה.
קאשי הציג לראשונה בשנת 1992, אז זכה בפרס קרן שרת לאמן הצעיר. ב-1994 זכה בפרס האמן הצעיר ממשרד המדע והאומנויות. ב-1996 קיבל מלגת שהייה ב-"Cité des Arts" בפריז, צרפת. באותה שנה זכה בפרס לאמן הצעיר מקרן Foundation Blumenkopf. ב-1997 קיבל את פרס עידוד היצירה. באותה שנה החל קאשי לכהן כמרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל" בירושלים.
ב-2003 הציג קאשי את יצירותיו ב-"Landscape Art Forum" בברלין, גרמניה. ב-2004 זכה בפרס שרת החינוך לאמנות פלסטית, ובאותה השנה קיבל מלגה מטעם מפעל הפיס לספר-אמן שיצא לכבוד תערוכת היחיד שלו "cronos" ב-2006 בגלריה נגא בתל אביב.
ב-2010 הציג קאשי מיצב בתערוכת יחיד שנקראה "שם איי הזהב", בבית ביאליק, תל אביב.
בשנת 2012 הוזמן להציג תערוכת יחיד מקיפה מעבודותיו במוזיאון תפן; לכבוד התערוכה יצא לאור ספר אמן שהופק בשיתוף ובתמיכת מוזיאון תפן וגלריה נגא, תל אביב.
עבודותיו של קאשי נמצאות באוספי מוסדות ציבוריים, מוזיאונים ואנשים פרטיים בארץ ובעולם. קאשי הציג את יצירותיו בתערוכות רבות בארץ ובעולם, בהם במוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, המשכן לאמנות עין חרוד, מוזיאון חיפה לאמנות, המוזיאון הפתוח תפן, ומוזיאון מגנס בברקלי קליפורניה. הציג בירידי אמנות נבחרים בחו"ל: בברלין, ניו יורק, פריז ומיאמי.
יצירתו.
קאשי הוא פנתאיסט עכשווי ששדה המחקר הציורי שלו נסמך על מראות ודימויים מהטבע. ציוריו כוללים שדות, עצים וסבכים, נופים ומרחבים המנסים לבטא מקום שהוא עוצר זמן, שהוא ללא זמן וללא מקום. ציוריו של קאשי אינם נוצרים כציורים בודדים אלא כסדרות. כל ציור עומד בזכות עצמו ונוכחת בכל סדרה התפתחות איטית, מחקרית, של הנושא הנבחר. אופן העבודה הזה מאפשר לקאשי התעמקות, ניתוח ודיוק. ביצירתו הוא משתמש בטכניקות ציור מסורתיות, ובו זמנית יצירתו ניזונה מהתובנות והחשיבה של האמנות המודרנית והעכשווית.
במחקר הציורי שלו בשנים האחרונות יוצר קאשי ציורים גדולי ממדים כהתממשות של מרחב פנורמי מקצה לקצה :נופים רחבי ידיים .גוף עבודות זה הוא פרק נוסף בתימות הציוריות המעסיקות את קאשי ועיקרן בחינת הנבדלות אך גם הזיקה בין הטריוויאלי לנשגב .
ארנסט פרוידנטל
אֶרנְסט לוי פרוֹידֶנטַל (Freudenthal; 24 ביוני 1905 - 22 ביולי 1977) היה רופא עיניים, ממייסדי קופת חולים מכבי, המזכ"ל הראשון של הקופה ולאחר מכן המנהל הכללי שלה.
ביוגרפיה.
פרוידנטל נולד בברלין. היה פעיל בעירו בתנועת "המכבי הצעיר" ואף חבר הנהלת התנועה. למד רפואה באוניברסיטאות ברלין, פרייבורג ולייפציג. עבד בבית החולים האוניברסיטאי בהָאלֶה, והתמחה ברפואת עיניים, בשל הידיעות על הצורך ברופאי עיניים בארץ ישראל.
נישא לסטפניה (סטפי) אַנזוֹרגֶה (Ansorge), ולזוג נולדה בת.
בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלו פרוידנטל ורעייתו לארץ ישראל, והתיישבו בתל אביב. במקביל לעבודתו כרופא עיניים ביפו, המשיך פרוידנטל בעסקנות הציונית: ב-1935 הוא השתתף בהקמת "ברית מכבים עתיד", ובאותה שנה נבחר כחבר הנשיאות של הסתדרות מכבי ישראל.
בשנת 1939 הגה עם קבוצה קטנה של רופאים ואנשי כלכלה יוצאי גרמניה, ובראשם ד"ר פליקס טיילהבר, את הרעיון של הקמת קופת חולים חדשה. תנועת מכבי הצעיר, שבה היו פעילים בגרמניה, נתנה להם את ההשראה לבחירת השם. ואכן, כשנה לאחר מכן נערכה האספה המייסדת של קופת החולים החדשה – קופת חולים מכבי.
פרוידנטל פתח את האספה המייסדת של קופת החולים בספטמבר 1940, בשם הוועדה הרפואית. באותה אספה הוא נבחר למזכ"ל הקופה.
בראשית ימיה של הקופה הצעירה נקבע המטה שלה בדירתם הצנועה של הזוג פרוידנטל ברח' בית יוסף 25 בתל אביב: הפרוזדור שימש כחדר המתנה, ואת החדר שהוקצה לקבלת חולים חלקו שני רופאי העיניים - ד"ר פרוידנטל וד"ר גוטר. המטבח הקטן היה למשרד הראשי של הקופה, ובכל יום אחר הצהרים הגיעו אליו הגובים כדי למסור את הכספים שגבו מהחברים ולדווח על עבודתם בגבייה ובגיוס חברים חדשים.
בשנת 1953 נבחר פרוידנטל למנהל הכללי של הקופה, ובתפקיד זה כיהן במשך 27 שנים.
ב-1974 העניקה לו אוניברסיטת האלה את התואר פרופסור.
בשנת 1977 מונה ליו"ר הנהלת הקופה, ומילא תפקיד זה מספר חודשים, עד מותו. באותה שנה, זמן קצר לפני מותו, הוענק לו אות יקיר העיר תל אביב על פועלו ותרומתו לעיר.
קבוצת התיאטרון הירושלמי
קבוצת התיאטרון הירושלמי היא הקבוצה הוותיקה בארץ היוצרת תיאטרון פרינג'. הקבוצה יוצרת מופעי תיאטרון ומוזיקה מקוריים השאובים מהמקורות היהודים.
הקבוצה הוקמה ביוזמתה של גבריאלה לב זוכת פרס מפעל חיים "קיפוד הזהב 2016", יחד עם עליזה עליון ישראלי, רות וידר מגן וג'ויס מילר. בראש חברי העמותה של הקבוצה, עומדת פרופ' אליס שלוי, כלת פרס ישראל על מפעל חיים לשנת 2007.
עבודותיה של הקבוצה מקוריות וייחודיות, ועל יצירתה ותרומתה לתרבות זכתה בפרסים ושבחים רבים בארץ ובעולם. משכנה של הקבוצה היום, בית מזיא לתיאטרון, רחוב מסילת ישרים 18, ירושלים
הקבוצה מקיימת קורסים וסדנאות מגוונים המשלבים בחינה מעמיקה ומעשירה של מיתוסים ואמנות המדרש לצד לימוד יסודות המשחק: עבודה עם טקסטים, קול ותקשורת בינאישית, שפת גוף, תנועה ואימפרוביזציה דרך הבנת הטקסטים המקראיים ופרשנותם. דרך רכישת מיומנויות השחקן כמוביל וכמנהיג סוחף על הבמה.
מאז 2016 מקיימת הקבוצה מדי שנה במשך שבוע "פסטיבל יהודי בינלאומי לתרבות עכשווית". הפסטיבל מוקדש כולו ליצירה היהודית לסוגיה, ובמסגרת הפסטיבל מועלות יצירות מתחומי התיאטרון, הקולנוע, המוזיקה, המחול והספרות.
מאפייני הקבוצה.
ייחודה נובע מחיבור של שתי שפות אמנותיות: שפת התיאטרון המערבי המודרני ושפת המדרש היהודי - החברותא. הדיאלוג הצורני בין שתי שפות אלו יצר צורה חדשה של תיאטרון יהודי. העיסוק האמנותי בטקסטים מהמקורות היהודיים פתח צוהר לתופעה ארצית שניתן לראותה בבתי המדרש החילוניים שצצו ובעיסוק במקרא, בתלמוד ובמדרש כחומר ליצירה ישראלית. דלת זו נפתחה לראשונה על ידי קבוצת התיאטרון הירושלמי בזמן שנושאים אלו נחשבו כמעט כטאבו בעולם האמנות והתיאטרון בארץ ועל כך ייחודה וכוחה הרב של הקבוצה.
הקהל הצופה במופעים חווה חוויה תיאטרלית צבעונית, חושנית, מוזיקלית, חדשנית ואקטואלית.
במהלך השנים הצליחה הקבוצה להשמיע את קולה של האשה הן במקורות והן בדו-שיח התרבותי הישראלי בצורה מקורית, חזקה ומפתיעה. ובזה העמידה את האשה בקדמת הבמה בתרבות הישראלית.
זו תופעה ייחודית וחדשנית, בה רואים נשים מנהלות יחד, תוך מתן במה ואפשרות לביטוי אישי של כל אחת ושל כ- 150 אמנים שיוצרים ועובדים עם הקבוצה.
הקשר העמוק של קבוצת התיאטרון למסורת היהודית ועצם היצירה בירושלים הבירה, בנה תשתית ליצירת השתלמויות וסדנאות העוסקות בזהות יהודית- ישראלית באמצעות טקסטים מהמקורות ותיאטרון. הקבוצה מופיעה תדיר בארץ, בארצות הברית, אירופה ובמזרח הרחוק, ההופעות ניתנות להזמנה בעברית ובאנגלית.
פסטיבל יהודי בינלאומי לתרבות עכשווית.
"הפסטיבל היהודי הבינלאומי לתרבות עכשווית" נוסד בשנת 2016 ביוזמת אסנת גיספאן מנכל"ית קבוצת התיאטרון הירושלמי.
מאז מתקיים הפסטיבל מדי שנה בחודשים נובמבר-דצמבר בבית מזיא לתיאטרון שבירושלים. במסגרת הפסטיבל מוצגות מדי שנה הצגות תיאטרון בבכורה ומתארחים בו אמנים והפקות מישראל ומחוצה לה.
מטרת הפסטיבל היא לכנס תחת מסגרת אחת, אחת לשנה, את הזרמים, העדות והגוונים של התרבות היהודית העכשווית. דרך תיאטרון, מוזיקה, מחול, קולנוע, וידאו-ארט ומפגשים מיוחדים
אוסקר גארסיה
אוסקר גארסיה ז'וניינט (בספרדית: Óscar García Junyent; נולד ב-26 באפריל 1973) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי ומאמן סטאד ריימס בהווה.
כמאמן, זכה גארסיה באליפות ישראל לעונת עם קבוצת מכבי תל אביב, וכן באליפות הליגה האוסטרית עם רד בול זלצבורג בעונות ב-.
קריירה כשחקן.