בניגוד לשיווי משקל משוכלל לצורה האסטרטגית בו ההפרעות מותאמות לכל אסטרטגיה טהורה של כל שחקן, בהגדרת שיווי המשקל לצורה הרחבה ההפרעות מותאמות לכל פעולה שלו. לכן למעשה מדובר בשיווי משקל המתקבל על ידי אסטרטגיות התנהגות בהן השחקן מחליט על פעולותיו בכל קבוצת ידיעה בנפרד ולא על ידי אסטרטגיה שנקבעה מראש.
קיום שיווי משקל משוכלל לצורה הרחבה.
משפט: בכל משחק עם זיכרון שלם קיים שיווי משקל משוכלל לצורה הרחבה.
הוכחה: יהי formula_17 משחק בצורה רחבה עם זיכרון שלם ותהי formula_25 סדרה של וקטורי הפרעות המקיימת formula_26. נסתכל על המשחק המופרע formula_29. כיוון שלכל השחקנים זיכרון שלם, כל אסטרטגיה מעורבת שקולה לאסטרטגיית התנהגות כלשהי. לכן ממשפט נאש (קיום שיווי משקל לאסטרטגיות מעורבות) קיים גם שיווי משקל באסטרטגיות התנהגות ב- formula_29. מכיוון שמרחב וקטורי אסטרטגיית ההתנהגות הוא מרחב קומפקטי, לסדרה formula_36 קיימת תת-סדרה מתכנסת. בלי הגבלת הכלליות נניח כי זו הסדרה formula_36 עצמה. נסמן את גבול סדרה זו ב-formula_38. אזי formula_38 שיווי משקל משוכלל לצורה הרחבה.
המשך הדוגמה.
נראה כי במשחק המתואר למעלה רק formula_1 הוא שיווי משקל משוכלל לצורה הרחבה. יהי formula_18 המשחק המופרע המתאים למשחק זה, בו כל אחת מהפעולות: formula_42 חייבת להיות משוחקת בהסתברות formula_43 לפחות.
מכיוון שהפעולה formula_6 שולטת על הפעולה formula_5, בכל שיווי משקל במשחק עם ההפרעות שחקן 2 ישחק את אסטרטגיית ההתנהגות formula_46. נניח כי formula_43 קטן מספיק - כלומר במידה כזו ש:formula_48. צרוף האסטרטגיה הקודמת של שחקן 2 עם האסטרטגיה formula_49 של שחקן 1 מהוות שיווי משקל. נסמנו formula_50. מתקיים:
formula_51. כמו כן, כיוון שראינו כי בתנאים אלו שחקן 2 משחק את האסטרטגיה formula_3 בהסתברות מינימלית לא ייתכן כי formula_2 יהווה גם כן שיווי משקל משוכלל לצורה הרחבה.
מחלף ברקן
מחלף ברקן הוא מחלף המחבר את כביש 4765 המוביל אל היישוב ברקן אל כביש 5 (כביש חוצה שומרון)
המחלף הממוקם מדרום לאזור התעשייה של ברקן. נבנה בתחילת שנות האלפיים עם פתיחת חלקו המזרחי של כביש 5 לתנועה.
המחלף הוא בתצורת מחלף עלה תלתן כאשר הפניות אל כביש 5 הם באמצעות רמפה סיבובית היורדת מן הגשר החוצה את כביש 5, המחלף מסמן קטע דרך בו מסתיים כביש 5 ככביש מהיר.
בצד דרום של המחלף מוביל הכביש לפארק תעשיות אריאל מערב וכן מתחבר אל כביש 446 על התוואי הישן של כביש זה לכיוון מחלף ברוכין, למעשה זהו כביש הגישה לכפר בורוקין המקביל לכביש 5.
קו הירוק
דיז'ון באסקט
ז'אן ד'ארק דיז'ון באסקט (בצרפתית: Jeanne d'Arc Dijon Basket) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר דיז'ון, המתמודדת בליגת העל הצרפתית ובליגת האלופות בכדורסל.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1880. הקבוצה זכתה פעמיים בגביע הצרפתי (1993, 2006). בעונת 2003/04 זכתה הקבוצה בסופרקאפ הצרפתי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת לה מאן סארת 60-62. באותה עונה הגיעה עד לגמר היורוקאפ צ'לנג', בו הפסידה לקבוצת מיטלדוצ'ר מהבונדסליגה 68-84. החל מעונת 1994/95 משתתפת הקבוצה בגביע קוראץ' והיורוצ'לנג'.
הקבוצה מארחת בהיכל ז'אן מישל ז'ופרואה בדיז'ון, המכיל 4,628 מקומות ישיבה,
2008 ברוסיה
2008 ברוסיה הייתה השנה ה-17 להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות.
אליאגה פטקים
אליאגה גנצ'ליק פטקים (בטורקית: Aliağa Gençlik Petkim) היא קבוצת כדורסל טורקית מהעיר איזמיר, המתמודדת בליגת העל הטורקית.
היסטוריה.
המועדון הוקם בשנת 1993 בשכונת "אליאגה" בצפון העיר איזמיר. בסיום עונת 2007/08 העפילה לראשונה לליגת העל הטורקית בכדורסל. בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום השביעי והגיעה לרבע גמר הפלייאוף. כמו כן, הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר הגביע הטורקי, בפעם השלישית בתוך ארבע עונות.
ההופעה האירופאית הראשונה של הקבוצה היא בתחילת עונת 2012/13 במוקדמות היורוצ'לנג', כשהפסידה לקבוצת קטאיה יואנסו מפינלנד בסיכום שני מפגשים.
הקבוצה מארחת בהיכל אנקה באיזמיר, המכיל 2,500 מקומות ישיבה. הספונסר הראשי של המועדון הוא חברת "פטקים" העוסקת בענף הפטרוכימיה.
הקבוצה הפסיקה את פעילותה בשנת 2014.
הקפיטול (משחקי הרעב)
הקפיטול (מאנגלית: The Capitol) היא בירתה של המדינה הבדיונית פאנם המופיעה בטרילוגיית משחקי הרעב.
בעיר, בה רוב אזרחי המדינה מתגוררים, קיימת טכנולוגיה מתקדמת ותושביה עשירים.
העיר ממוקמת בחלקה הצפון-מערבי של אמריקה, לכיוונם של הרי הרוקי, המהווים מעיין הפרדה בין הקפיטול למחוזות.
בראש הקפיטול עמד דיקטטור עריץ, ששמו הנשיא סנואו. הנשיא החזיק בפאנם ביד רמה, על ידי שומרים שהוצבו בכל מחוז הנקראים אוכפי שקט שמטרתם לדאוג לסדר ולמנוע התפרעויות ומרד במחוזות.
היחס למחוזות.
אחרי התמוטטה של אמריקה, ולפני המרד, המחוזות נמצאו בשלטונה של הקפיטול. אך שלטון הקפיטול לא התקבל אחד המחוזות. והמרד, שגרר את ה"ימים האפלים" החל. בתום המרד, מחוז 13 הושמד כליל על ידי רחפות של הקפיטול והיווה סמל לחששות מפני הבירה. המחוזות חויבו לשרת את אזרחי הקפיטול, בכך שהם יוצרים ושולחים להם את המשאבים הנתונים בידיהם כגון: פחם, עץ, יבולים חקלאיים, ועוד. בגלל העברה זו, למחוזות כמו 11 ו-12 אין די משאבים כדי לספק את התושבים, ורבים מהם גוועים ברעב. עם זאת, המחוזות 1, 2 ו-4 נמצאים ביחס טוב עם הקפיטול והם זוכים ליחס חם יותר מהם. המחוזות לא זוכים להביע את דעתם בניהולה של הקפיטול, והממשלה מקדישה את כל כולה לפיתוח הבירה. ראשי המחוזות נאלצים לעקוב על כמויות הסחורה ולבדוק שהייצור עומד בדרישת הקפיטול. הבירה מודעת לכל התקלות הקיימות במחוזות (למשל: רעב, אלימות, מחלות) אך הממשלה אינה מתעניינת בנושאים הללו. נערי הקפיטול אינם צריכים להשתתף ב"משחקי הרעב", להבדיל מנערי המחוזות.
מחלף מבוא כרמל
מחלף מבוא כרמל, הנקרא גם "מחלף ידין" הוא מחלף המחבר את כביש 22 (נתיבי המפרץ) עם כביש 23 (מנהרות הכרמל) ודרך יגאל ידין בחיפה.
המחלף שהוא אחד הגדולים בישראל נפתח לתנועה בשנת 2010 בעלות של כ-170 מיליון שקל, והוא מקצר משמעותית את הדרך לחיפה לבאים מעכו והקריות, והוא חלק מכביש עוקף קריות המחבר בין חיפה לעכו.
המחלף מאפשר נסיעה רציפה וללא רמזורים על כביש 22 והוא עובר בגשר עילי מעל דרך יגאל ידין שממנו ניתן לעלות על הגשר באמצעות רמפת עליה מיוחדת, כמו כן הירידה מן הגשר לכיוון שדה התעופה חיפה הצמודה אליו מתבצעת על ידי לולאה סיבובית אל דרך יגאל ידין. הגשר עובר מעל מסילת הרכבת לכיוון נהריה, וכן מעל נחל קישון ונחל גדורה.
משחקי הרעב - דמויות משנה
טרילוגיית ספרי משחקי הרעב, שנכתבה על ידי סוזן קולינס, מכילה אוסף רב של דמויות הלוקחות חלק בעלילת הספר. בערך זה יוצג ריכוז של דמויות מהספרים. הדמויות הראשיות קטניס אוורדין, פיטה מלארק וגייל הות'ורן, נמצאות בערכים נפרדים.
פיירי סורדפיש
הפיירי סורדפיש (באנגלית: Fairey Swordfish; סורדפיש באנגלית פירושו: דג חרב) היה מפציץ טורפדו חד-מנועי דו-כנפי בריטי אשר שירת מאמצע שנות ה-30 ובמהלך מלחמת העולם השנייה מעל גבי נושאות מטוסים של הצי הבריטי ובפיקוד החופים של חיל האוויר המלכותי.
הסורדפיש נבנה בשנות ה-30 על ידי חברת פיירי אוויאיישן (Fairey Aviation) עבור זרוע האוויר של הצי המלכותי הבריטי. על אף שהיה מיושן עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, זכה להצלחות רבות, והתפרסם בזכות הטבעת אוניות המערכה של הצי האיטלקי בקרב טאראנטו בנובמבר 1940 והפגיעה החמורה במערכת ההיגוי של אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק שהובילה להטבעתה במאי 1941. הצלחות אלו הובילו להשארתו של הסורדפיש בשירות עד לסוף המלחמה, על אף כניסתם של דגמים מתקדמים יותר שנועדו להחליפו. בנוסף לפעילותו כמפציץ טורפדו, שימש המטוס גם כמפציץ כנגד צוללות וכמטוס אימון.
בשל יכולתו לשאת סוגי מטען מגוונים והשימושים הרבים שנמצאו לו, כונה בחיבה "סטרינגבאג" (Stringbag), כינוי שמשמעותו תיק קניות מבד אשר היה נפוץ בשנות ה-20 בבריטניה, כמשל לחפץ המסוגל להכיל מיני דברים שונים, והיה לו גם דמיון לכבלי המתכת המתוחים בין כנפי המטוס, אשר השתייכו לעידן טכנולוגי שעבר זמנו.
עיצוב ופיתוח.
הסורדפיש התבסס על פיתוח פרטי של חברת פיירי (להבדיל מפיתוח בהתאם למפרט טכני המגיע ממכרז ממשלתי) פרי תכנונו של מרסל לובל (Marcel Lobelle), שנועד בתחילה עבור הצי היווני כמפציץ טורפדו ומטוס סיור ותצפית (Torpedo - Spotter - Reconnaissance או TSR). אב הטיפוס של ה-TSR טס לראשונה ב-21 במרץ 1933. לאחר התאמות שונות והחלפת המנוע מסוג ארמסטרונג-סידלי פנתר (Armstrong Siddeley Panther) במנוע כוכבי מסוג בריסטול פגסוס סימן IIM נקרא המטוס TSR סימן I וטס לראשונה ביולי באותה שנה, אך התרסק בספטמבר. אז הציג צוות התכנון של פיירי גרסה משודרגת שנקראה TSR סימן II, עם כנפיים המשוכות מעט לאחור (על מנת לתקן את מרכז המסה של המטוס) ומרכב מוארך. בצורה זו הוצע הסורדפיש כפתרון לדרישת משרד האווירייה הבריטי למטוס סיור ותצפית עם שלושה אנשי צוות, לשם הכוונת אש תותחי ספינות הצי, אליו התווסף, באמצעות מכרז רשמי של משרד האווירייה (מס' S.15/33), תפקיד מפציץ הטורפדו עם שני אנשי צוות.