האתר מכיל פרקים מלאים של למעלה מ-400 תוכניות טלוויזיה, חלקן תוכניות ישנות אשר אינן משודרות יותר ברשתות הטלוויזיה כיום, וחלקן סדרות או עונות של סדרות אשר משודרות עדיין רק בארצות הברית. התוכניות הנצפות ביותר בהולו כוללות את הדיילי שואו, הקולבר ריפור, בטלסטאר גלקטיקה, משפחת סימפסון, נארוטו, עצמות, האוס, משפחה בהפרעה, נמלטים, איש משפחה, המשרד, סאטרדיי נייט לייב, אבא אמריקאי ופילדלפיה זורחת.
סרטים.
הולו מכיל למעלה מ-100 סרטים אמריקאים זמינים לצפייה, בהם הן סרטים קלאסיים והן סרטים עכשוויים, בנוסף לקדימונים לסרטים חדשים המיועדים לצאת בקרוב לאקרנים.
הגבלת הגישה.
הסלוגן של הולו, "בכל מקום, בכל עת", התברר במהרה כמוטעה, משום שכל תוכן הווידאו באתר זמין רק למשתמשי האתר אשר נמצאים בארצות הברית. בשל סוגיות הקשורות בזכויות יוצרים וחוזים, למשתמשים הגולשים לאתר ממדינות אחרות ומנסים לצפות בתכנים, מוצגת ההודעה: "למרבה הצער, הווידאו עדיין איננו זמין במדינה או באזור שלך. אנו מתנצלים על אי הנוחות."
אף על פי כן, מבחינה טכנית ניתן כיום לעקוף מגבלה זו באמצעות תוכנות "anonymizers" כגון Hotspot Shield, אשר תכליתן היא להבטיח את פרטיות המשתמשים באינטרנט, וזאת משום שהן אינן מאפשרות לאתר את מיקום המשתמשים הנכנסים לאתר.
שידורים חיים.
הולו סיפק בעבר גם שידורים חיים באיכות HD של אירועים שונים. ראויים לציון הם הדיבייטים לנשיאות של שנת 2008 וטקס הכניסה הרשמית לתפקיד הנשיא של ארצות הברית.
קרנונוס
קֶרנונוס או קרננוס (Cernunnos או Cernenus - "בעל הקרניים") הוא אל פריון מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנו היה נפוץ במערב אירופה. קרנונוס מתואר כאל בעל קרניים (לרוב קרני אייל).
קרנונוס מוזכר בכתובות שהתגלו בצרפת ובגרמניה. "עמוד יורדי הסירות" (Pilier des nautes) שהתגלה בפריז ומוצג כיום במוזיאון הלאומי של ימי הביניים (מוזיאון קלוני) בפריז. העמוד הוקם בראשית המאה הראשונה, ככל הנראה בשנת 14 לספירה, עם עלייתו לשלטון של הקיסר הרומי טיבריוס. העמוד, שהתגלה בשנת 1710, מתאר את קרנונוס ואלים קלטיים נוספים, לצד אלים מהמיתולוגיה הרומית כגון יופיטר, וולקן, קסטור ופולוקס.
כתובות נוספת המזכירות את קרנונוס התגלו בלוקסמבורג. כתובות אלה מוקדשות "לאל קרונינקוס".
מלבד כתובות אלה, התגלו מספר תגליפים המתארים את דמותו של האל מבלי לציין את שמו. הקדום שבהם התגלה בוואל קמוניקה שבאיטליה, והוא מתוארך למאה הרביעית לפנה"ס. דוגמה נוספת היא קדרת יונדסטרופ מיוטלנד מהמאה הראשונה לפנה"ס.
קרנונוס מתואר לרוב כאדם מבוגר ומזוקן בעל שער ארוך וקרניים. לרוב הוא עונד לצווארו טורק - שרשרת קלטית המסמלת אצולה. קרנונוס אוחז בידו לרוב ארנק מלא מטבעות או שרשראות. לרוב הוא מתואר כשלצידו בעלי חיים (בדרך כלל איילים) - ובכך מגולם תפקידו כאל הטבע ובעלי החיים. כמו כן קרנונוס נחשב כאל הציד (אף שב"עמוד יורדי הסירות" הוא מתואר כאל המסחר והעושר, וכאל הימאים).
לעיתים מתואר קרנונוס כנחש לו קרני אייל (אף כי ייתכן ומדובר באל קלטי אחר).
קרננוס
קיר האמוניטים
מטפל באמנות
אקליפטוס סטיגריאנה
אקליפטוס סטיגריאנה (שם מדעי: Eucalyptus staigeriana, באנגלית נקרא: Lemon Ironbark או Lemon-scented) הוא עץ קטן וקשה ממשפחת ההדסיים שגדל באופן טבעי על גבעות באזור נהר פלמר שבאזור חצי האי כף יורק וצפון קווינסלנד שבאוסטרליה. מהעלים מפיקים שמן אתרי המשמש לחומרי טעם ולארמותרפיה. מהעלים מכינים תבלינים ורכיבי תה.
עלי אקליפטוס סטיגריאנה מכילים כ-2.9%-3.4% שמן. עליו משמשים כתבלין להוספת ריח נעים לאוכל, עליו משמשים גם בממתקים ולתה. העלים הם בעלי טעם של לימון וגם טעם המזכיר קצת רוזמרין.
ג'וני הייטינחה
איזנשטט
מודי כידון
מודי כידון (נולד ב-17 בספטמבר 1954) הוא איש עסקים הפועל בתחומי הנדל"ן בישראל ומחוצה לה ועוסק גם בהון סיכון ובפרסום.
ביוגרפיה.
כידון, בוגר בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה, שירת כטייס בחיל האוויר, והמשיך לטוס עד גיל 45, במסגרת שירות מילואים, אותו סיים בדרגת רב-סרן. הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת ת"א, ולימודי ניהול מתקדמים (AMP) בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד. כידון המתגורר בסביון, נשוי לעיתונאית היוצרת ומגישת הטלוויזיה שרון כידון, ואב לארבעה ילדים. באביב 2019 הודיע הזוג על פרידה.
את דרכו בעולם העסקים, החל ב-1981, עם שחרורו משירות קבע, כאשר הצטרף לחברת הפרסום גיתם מערכות תדמית, שנוסדה על ידי אביו יוחנן (דובז'ה) גולדברג-כידון, ובן דודו משה תאומים. הצלחת החברה בשוק הישראלי הובילה בשנת 1994 את ענקית הפרסום אומניקום להיות לחברת הפרסום הבינלאומית הראשונה המשקיעה בישראל, באמצעות רכישת 49% מגיתם על ידי BBDO Worldwide, והקמת Gitam/BBDO. החברה הישראלית מחזיקה כיום בעשר חברות בתחומי הפרסום, יחסי ציבור, תוכן שיווקי, ייעוץ אסטרטגי, דיגיטל, הפקה, ורכש מדיה. מזה 25 שנים ברציפות, נמנית גיתם בין ארבע קבוצות הפרסום המובילות בישראל.
באוגוסט 1997 יזמה גיתם והפיקה את הפרסומת הראשונה שצולמה בחלל. הפרסומת הייתה עבור החלב העמיד של תנובה, שתדמיתו נפגעה בעקבות פרשת הסיליקון בחלב. הפרסומת אף נרשמה בספר השיאים של גינס.
כידון מכהן כיו"ר איגוד חברת הפרסום בקדנציה רביעית. בשנים 1990 - 1994 הוביל מאבק לפלורליזם של מכירת פרסום בטלוויזיה המסחרית, יזם את הקמת חברת הרייטינג לטלוויזיה והיה יו"ר וועדת המחקר אשר קבעה את שיטת המדידה. בכהונתו הרביעית, החל מ-2009, היה מעורב בשינוי שיטת התגמול בענף הפרסום. האיגוד בראשותו היו הגוף שיזם את גוף מדידת הרייטינג באינטרנט בישראל.
כידון נמנה עם מייסדי חברת ויתניה בשנת 1995. ויתניה היא חברה יזמית בתחום נדל"ן מניב. בנוסף, מחזיק כידון באמצעות חברות בבעלותו נדל"ן כגון בית רשת.
בשנת 2010 הקים את חברת אלטו קרנות נדל"ן, חברה המשקיעה בנדל"ן מסחרי מניב בארצות הברית.
בשנת 2021 רכשה קרן הנדל"ן אלטו שני מרכזים מסחריים בשטח של כ-21 אלף מ"ר בארצות הברית.
תוכנית בנייה
פנקריאס
סטפן בראון
סטפן בראון (18 ביוני 1914 - 5 באפריל 1990) היה פרוון ישראלי.
נולד בברטיסלאבה למשפחה יהודית דוברת הונגרית ולמד פרוונות כנער מדודו. ב-1938 עלה לישראל עם אחיו הגדול. החל משנות ה-50 בית האופנה שלו ברחוב אלנבי בתל אביב, שעסק בפרוונות (עיצוב בגדי פרווה) הפך לאחד החשובים בעיר, ובראון היה אחד מן המעצבים המובילים ל"חברה הגבוהה" הישראלית של אותם ימים, ליהדות התפוצות ואף לכוכבות כמו מרלן דיטריך, אליזבת טיילור וסופיה לורן.
בסוף שנות ה-80, לאחר שדעת הקהל בנושא זכויות בעלי חיים התפתחה וקראה להפסקת קיומה של תעשיית הפרוות, ירדה קרנה של החנות, עד למכירתה. בראון נפטר שנים ספורות לאחר מכן ב-1990 מדום לב. בראון הותיר את כל הונו לחייט אליעזר (לצי) ראט, שהיה בן זוגו לחיים מאז תחילת שנות ה-50. לאחר מותו, משפחתו של בראון ניהלה מאבק משפטי על עזבונו שהסתיים בהשארת צוואתו המקורית על כנה. ב-2007 יצא לאקרנים סרטו התיעודי של איתמר אלקלעי, "סטפן בראון", העוסק בחייו הסוערים של הפרוון וביחסיו עם ראט ובני משפחתו.
במקום שבו עמד סטודיו הפרוונות של בראון נפתחה מסעדה הנושאת את שמו, "סטפן בראון".
JavaServer Faces
JavaServer Faces (ראשי תיבות: JSF) הוא מפרט לפיתוח ממשקי משתמש עבור יישומי רשת הכתובים בשפת Java.
אף על פי ש-JSF בנויה על גבי טכנולוגיית ה-JSP, היא מציעה למפתח מודל השונה מ-JSP ומ-Servlets, של בקשה ותגובה (HTTP Request/Response).
העיקרון המנחה ב-JSF הוא שימוש ברכיבי תוכנה (components) בתוך דפי היישום. רכיבים אלו מקושרים לאובייקטים בשרת ושומרים על ערכם בצורה אוטומטית. עיקרון זה חוסך הרבה קוד Java בדפים ובכך מאפשר הפרדה בין שכבת התצוגה (view) לשכבת הבקר (controller) ושכבת הלוגיקה העסקית (business logic). כך נשמר מודל MVC ועל כן פיתוח היישום פשוט יותר.
ל-JSF ישנם מימושים רבים, אך המימוש הנפוץ ביותר נכון לתחילת העשור השני של המאה ה-21 הוא של חברת אורקל, שירש את המימוש של סאן. הוא מכונה Mojarra.
פרמייר ליג המילואים
פרמייר ליג המילואים (באנגלית: Premier Reserve League) הייתה ליגת קבוצות המילואים העליונה עבור קבוצות המילואים של מועדוני הכדורגל מהפרמייר ליג. הליגה פורקה בסוף עונת 2011/2012 והוחלפה בליגת הפיתוח המקצועית.
היסטוריה.
הליגה במתכונתה הנוכחית נפתחה בשנת 1999, והחליפה את הליגה המרכזית בצפון ואת ליגת איחוד הכדורגל בדרום בתור הדרגה הגבוהה לקבוצות מילואים בכדורגל, והליגות הקודמות המשיכו בתור דרגות נמוכות יותר של קבוצות.
עד עונת 2004/2005 לליגה היו שתי אלופות: אלופת מחוז דרום ואלופת מחוז צפון. החל מעונה זו, נערך בין אלופות המחוזות משחק גמר כדי לקבוע אלופה יחידה. במשחק הגמר הראשון ששוחק, אלופת המחוז הצפוני מנצ'סטר יונייטד מילואים ניצחה את אלופת המחוז הדרומי צ'רלטון את'לטיק מילואים בתוצאה 2–4.
הליגה פורקה בסוף עונת 2011/2012 לאחר שקבוצת המילואים של טוטנהאם הוטספר החליטה שלא לקחת חלק בעונת 2011/2012. בעקבותיה, קבוצות רבות מהליגה החליטו שלא להשתתף בה בעונה הבאה. בגלל המחסור בקבוצות, הליגה פורקה. הליגה הוחלפה בליגת הפיתוח המקצועית, שהיא ליגת המילואים של קבוצות הפרמייר ליג עד גיל 21.
פורמט.
הליגה חולקה לשני מחוזות: צפון ודרום. החל מעונת 2004/2005 הונהג משחק פלייאוף בין אלופות המחוזות, כאשר המנצחת זכתה באליפות הליגה.