ב-1855 קיבלו היהודים האשכנזיים בעיר רישיון להקמת בית ספר יהודי, כשאליהם הצטרפו גם יהודים הרריים. האשכנזים רצו שבנוסף לשפת הלימודים, רוסית, תילמד גם שפת היידיש, בעוד שיהודי ההרים התנגדו. לבסוף הוחלט כי שפת הלימוד תישאר רוסית, אך הטקסטים יתורגמו ליידיש. בנוסף, למדו בבית הספר עברית. בתחילת המאה ה-20 גברה השפעתם של הציונים שהתנגדו ללימוד יידיש, והיא הוצאה מחוץ לתוכנית הלימודים.
לשתי הקהילות היו בתי כנסת נפרדים. בית הכנסת של העדה ההררית הוא קדום. הקהילה האשכנזית החלה לבנות את בית הכנסת בשנת 1863, והוא נחנך בשנת 1865, וב היה מקווה טהרה. לשתי הקהילות היה בית קברות משותף.
עליית יהודים מבוינאקסק (כמו מיתר ערי הקווקז) החלה בסוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20, ובפרט בתקופת העלייה הראשונה והעלייה השנייה. בין עולי בוינאקסק באותן שנים היו בני משפחת ניסנוב שהתיישבו בכפר תבור ובניהם יחזקאל, צבי ויהודה היו חברי השומר. יחזקאל נרצח בידי ערבים סמוך ליבנאל בשנת 1911. גם צבי בקר, ממייסדי בר גיורא והשומר, היה יליד העיר.
בשנות מלחמת העולם השנייה הגיעו לבוינאקסק יהודים פליטים מאזורי הכיבוש הנאצי.
ב-1945, לאחר שיהודי ההרים המקומיים הגישו בקשה לשלטונות הסובייטיים לרישום הקהילה, אושר להם על ידי הסובייט לענייני דתות במוסקבה לשוב להתפלל בבית הכנסת הישן. בית הכנסת עוד היה פעיל בראשית שנות ה-50.
ב-8 באוגוסט 1960 פורסם בעיתון "קומוניסט", עיתון מקומי המזוהה עם המפלגה הקומוניסטית, כי יהודי המקום שותים דם של מוסלמים לצורכי פולחן. נטען כי מטרתה של עלילת הדם הייתה להוביל לסגירת בית הכנסת בעיר והמרכז הסוציאלי היהודי האזורי.
שיאה של העלייה לארץ ישראל היה בשנות ה-70 של המאה ה-20, עם העלייה הגדולה של יהודי הקווקז, ובמהלך העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90. בין העולים בשנות ה-90 נמנה המשורר אלברט בן יצחק יעקב.
מספר יהודי בוינאקסק וחלקם היחסי בתוך כלל תושבי העיר:
רבנים.
הרב הידוע הראשון שפעל בקהילה היה רבי אליהו בן מישאל (מושאילוב) (1781-1848), יליד דרבנט וחניך ישיבות בגדד שהיה בעל מעמד בכיר בכל הקהילות היהודיות בקווקז.
אחריו כיהן רבי אברהם בן חנוך מושאילוב. נפטר בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.
אחריו כיהן רבי יהושע בן חנוכה מושאילוב. באותה העת כיהן גם הרב שלום בן מלך מזרחי.
הרב יחזקאל מושאליוב היה הרב הראשי בשנות ה-80 של המאה ה-19. הוא למד בישיבות רוסיה והיה דובר רוסית. ביקר בארץ ישראל יחד עם הרב יעקב יצחקי.
הרב משה בן אברהם אגארונוב, יליד 1890. שלט ברוסית, בעברית ובטאטית יהודית.
רבני הקהילה האשכנזית:
כיום, הרב חיים דנציגר, שליח חב"ד ברוסטוב על הדון, מטפל בענייני הדת גם בבוינאקסק.
יחסי צ'כיה–קולומביה
יחסי צ'כיה–קולומביה הם יחסי החוץ בין קולומביה לצ'כיה.
היסטוריה.
הקשרים הראשונים בין ארצות צ'כיה לאזור קולומביה הנוכחית התרחשו בתקופות העידן הקולוניאלי, במהלך פעילויות מיסיונריות של ישועים באזור זה. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הבוטנאי הצ'כי בנדיקט רוזל גילה את צמחי הציקסים זמיה רוזלי בחוף השקט בקולומביה. הצמח נקרא על שמו. בשנת 1922 החלה הפעילות הקונסולרית בין צ'כוסלובקיה לקולומביה. מאז 1926 היה קונסול קולומביאני בפראג. בשנת 1935 שתי המדינות הסכימו להחליף שגרירים.
בשנת 2008, במהלך ביקורו בקולומביה, ניהל ראש ממשלת צ'כיה מירק טופולנק משא ומתן על מכירה פוטנציאלית של מטוס הקרב Aero L-159 אלקה עם נשיא קולומביה אלווארו אוריבה.
מופשט
סימיו (מחוז)
סימיו (בסווהילי: Mkoa wa Simiyu) הוא אחד מ-31 מחוזות טנזניה. המחוז משתרע על פני שטח של 23,807 קמ"ר.
מחוז זה, המחולק לחמש נפות, ממוקם בחלק הצפוני של המדינה וגובל במזרחו עם מניארה וסינגידה, בדרומו עם מחוז שיניינגה, מחוז מוונזה במערב ובמחוז מרה בצפון. המחוז נוסד בשנת 2012.
על פי המפקד שנערך בטנזניה בשנת 2012 מנה מחוז זה 1,584,157 נפשות.
נפות המחוז.
בחמש הנפות קיימים כ-479 כפרים.
חקלאות.
במחוז סימיו קיימים שלושה אזורים חקלאיים - האזור הכולל את בריאדי, בוסגה ואיטילימה, המתאפיין בגידולים כמו כותנה, תירס, דורה וקסאווה; האזור הכולל את מיאטו, בו כמעט לא קיימת חקלאות, והגידולים המעטים בו מופנים להאכלת חיות משק; והאזור הכולל את מאסווה, שמאופיין בגידולי תירס וכותנה.
רובי לינדזי
רובי לינדזי (באנגלית: Ruby Lindsay; 20 במרץ 1885 - 12 במרץ 1919) הייתה מאיירת וציירת אוסטרלית, אחותם של הציירים נורמן לינדזי ופרסי לינדזי.
ביוגרפיה.
לינדזי נולדה בקרסוויק, ויקטוריה, ילדתם השביעית ובתם השנייה של רוברט וג'יין לינדזי, והתגוררה במלבורן מגיל 16 עם אחיה פרסי בזמן שלמדה בגלריה הלאומית של בית הספר ויקטוריה.
לינדזי ציירה מדי פעם למגזין "הבולטין" ואיירה את סקיצות הסטודיו של ויליאם מור (1906) ועיצבה כרזות.
בשנת 1909 נסעה לאנגליה עם אחיה נורמן, וויל דייסון. היא נישאה לוויל ב 30 בספטמבר שנת 1909. (אחיה ליונל התחתן עם אחותו של וויל.) לרובי ולוויל נולדה בת אחת, בטי (1911–1956).
בשנת 1912 תרמה איורים לספר Epigrams of Eve מאת עורכת דין והעיתונאית סופי אירן לואב.
לאחר מלחמת העולם הראשונה היא ביקרה באירלנד ומתה במהלך מגפת השפעת הספרדית.
לינדזי קבורה באותה חלקת קבר כמו בעלה בבית העלמין בהנדון, לונדון. שמה על המצבה מוצג כ"רובי לינד".
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 (ההונגרית ה-2) (בגרמנית: 26. Waffen-Grenadier-Division der SS (ungarische Nr.2) בהונגרית: 26. Waffen-SS Gránátos Hadosztály (2. magyar)) הייתה דיוויזיה של הוואפן אס אס, אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. חיילי הדיוויזיה היו מתנדבים מהונגריה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-30 בנובמבר 1944 בעקבות מבצע פנצרפאוסט ופלישת הצבא האדום להונגריה. כבסיס ראשוני להקמת הדיוויזיה שימשו 3,000 חיילים מצבא הונגריה ו-5,000 מתנדבים הונגרים. בהמשך חוזקה היחידה במתנדבים הונגרים נוספים וביחידות סדירות של האס אס עד שהגיעה לגודל של 20,000 לוחמים, רובם ללא הכשרה בסיסית. לרבים מהלוחמים אפילו לא נופקו מדים ונשק. הדיוויזיה הועברה לפולין לצורך אימונים, אולם אלו נקטעו עם פרוץ מתקפת ויסלה-אודר. מקרב חייליה המאומנים יותר של הדיוויזיה, הוקם קמפגרופה (צוות קרב) מיוחד בשם "קמפגרופה פיסקי" (על שם מפקדו) אשר נשלח מיד לסייע בקרבות הבלימה כנגד הסובייטים. שאר הדיוויזיה פתחה בנסיגה יחד עם שאר הארמייה ה-9. הדיוויזיה הוצבה מחדש באזור ברנו, ובמהלך אפריל 1945 לחמה כנגד צבא ארצות הברית לפני שנכנעה יחד עם כל שאר הצבא הגרמני.
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29
דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 (האיטלקית ה-1) (בגרמנית: 29. Waffen-Grenadier-Division der SS (italienische Nr. 1) באיטלקית: 29. Waffen-Grenadier-Division der SS (italienische Nr. 1)) הייתה דיוויזיה של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. חיילי הדיוויזיה היו מתנדבים מאיטליה. היא נקראה בתחילה לגיון האס אס האיטלקי.
היסטוריה.
עם הקמתה של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית - ממשלת בובות שהקימו הגרמנים בצפון איטליה, אישר בניטו מוסוליני את גיוסם של מתנדבים איטלקיים לשורות האס אס. היחידות הראשונות הושבעו ב-23 בנובמבר 1943, ובמרץ 1944 אוחדו כולם תחת לגיון האס אס האיטלקי. חיילי הלגיון לחמו בתחילה נגד הפרטיזנים האיטלקיים, ולאחר מכן נכנסו לקרב כנגד בעלות הברית והשתתפו בין היתר בקרב אנציו בהצטיינות. ב-7 בספטמבר 1944 שונה שם הלגיון לבריגדת הוואפן גרנדיר אס אס האיטלקית ה-1, אשר הוכפפה ישירות לפיקוד העליון של קבוצת ארמיות C. זרם המתנדבים האיטלקים גדל, ובדצמבר של אותה שנה כבר כללה הבריגדה 15,000 איש. בעקבות כך, שונה שמה ב-10 בפברואר 1945 לדיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29. הדיוויזיה לחמה כנגד כוחות צבא צרפת החופשית בפיימונטה וכנגד הפרטיזנים האיטלקים בלומברדיה, וב-30 באפריל נכנעו שרידיה האחרונים לכוחות צבא ארצות הברית.
אגוז נמר
11 Minutes
(בעברית: 11 דקות) הוא שיר של המוזיקאי הבריטי יאנגבלאד והזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי, בהשתתפות המוזיקאי האמריקאי טראוויס ברקר מלהקת בלינק-182. השיר יצא לאור על ידי לוקומוטיון רקורדס וגפן רקורדס ב-13 בפברואר 2019. "" נכתב על ידי יאנגבלאד, הלסי, מאט שוורץ וברינלי רוס פלאמב. השיר הופק על ידי שוורץ ביחד עם כריס גרטי וזאק קרוויני. רמיקס רשמי לשיר של הדי ג'יי קייזו יצא לאור גם כן.
הופעות חיות.
יאנגדבלאד, הלסי וברקר הופיעו עם השיר במופע פרסי המוזיקה של iHeartRadio לשנת 2019. במהלך המופע, יאנגדבלאד והלסי ניגנו בגיטרות חשמליות.
וידאו קליפ.
ב-14 בפברואר 2019, האודיו לשיר הועלה ליוטיוב. הוא נצפה כ-22 מיליון פעם נכון ל-5 באפריל 2021.
ב-21 בפברואר 2019 הווידאו קליפ לשיר הועלה ליוטיוב. הוא נצפה כ-72 מיליון פעם נכון ל-5 באפריל 2021.
גינוני חיזור
גינוני חיזור כוללים מסרים מילוליים ולא מילוליים, המועברים בין בני אדם, חלקם נרכש ומכוון וחלקם נעשה באופן לא מודע. גינונים אלה הם תלויי זמן, מקום ותרבות.
חיזור ומיניות.