העיר ממוקמת על הרמה המרכזית-הדרום אפריקאית בגובה 1,330 מטרים מעל פני הים, כ־856 קילומטרים, צפונית מזרחית ללוסקה, הבירה והעיר הגדולה ביותר בזמביה.
קסאמה ממוקמת בכביש הצפוני הגדול שבצפון מזרח זמביה, ממפיקה דרך קסאמה למבאלה ומפולונגו , שבקצה אגם טנגניקה. בנוסף, מפלי צ'יסימבה נמצאים בקרבת העיר.
נהרות.
מחוז קסאמה כולל חמישה נהרות גדולים ואלו כוללים: צ'מבשי, לוקולו, לוקופה, לובאנשנשי ולומבה. מפלי הצ'ישימבה נמצאים על נהר לומבה. מפלי הצ'ישימבה הם אחת האטרקציות התיירותיות המרכזיות בזמביה.
אוכלוסייה.
אוכלוסיית העיר גדלה במידה ניכרת בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים לאחר בניית מסילת הרכבת TAZARA העוברת דרך העיר, וזיפות כביש הצפון הגדול, של זמביה. אוכלוסייתה, על פי האנציקלופדיה בריטניקה, הייתה 74,243 בשנת 2000 וגדלה ל־113,779 בשנת 2010.
שבטים.
מחוז קסאמה מאוכלס בעיקר בבני השבט דוברי הבמבה.
כלכלה.
בעיר ישנם מספר קניונים וסופרמרקטים מודרניים, כמו גם סניפים של הבנקים המסחריים הקיימים בזמביה. בעיר מתקיימים שירותי VISA וכספומט.
רוב תושבי קאסמה אינם מועסקים באופן רשמי והם מנהלים עסקים קטנים לפרנסתם. בקאסמה יש כשישה בתי קפה אינטרנט בהם אנשים יכולים לגשת לשירותי אינטרנט. בית החולים כללי של קסאמה, המספק את שירותי הבריאות. מפעילי טלפונים הניידים הזמינים כוללים מספר חסרות הפעילות בכל זמביה
ישנם בקאסמה מספר תעשיות מבוססות על מוצרי חקלאות, כגון גיבול ועיבוד קפה וחברה המגדלת קנה סוכר ומייצרת את המותג Kasama Sugar.
תחבורה.
העיר קסאמה נהנית מרשת טובה של כבישים מהירים ראשיים, לרבות (א) כביש קסאמה - מפיקה (ב) כביש קסאמה - מבאלה (המהווים חלק מכביש הצפון הגדול של זמביה), (ג) כביש קסאמה - לווינגו ו (ד) קסאמה - כביש איזוקה.
מסילת הרכבת TAZARA ברוחב 1,067 מילימטרים מחבר את טנזניה לצפון עוברת דרך קסאמה, ומתחברת עם מסילת הרכבת של רכבת זמביה בקפירי מפושי מדרום.
תחבורה אווירית נגישה באמצעות נמל התעופה קסאמה. הוא מיועד למטוסים קטנים, הטסים בטיסות פנימיות. לקראת סוף שנת 2014 הוחלט לשדרג את שדה התעופה על מנת שיוכל לקלוט מטוסים גדולים יותר. הצפי לגמר השדרוג היה סוף שנת 2017.
תיירות ונופש.
מתקני הפנאי של קסאמה כוללים את מועדון הגולף קסאמה, המציע גם טניס, כדורעף, בדמינטון, חיטוב גוף ומגרש כדורגל קטן שיכול להכיל פחות מאלף צופים.
בסביבות העיר ישנם אתרי נופש במפלי צ'ישימבה ובתי הארחה ובקתות כגון קן הצ'ינצ'י, בית ההארחה קינגס ו- 3 מועדוני לילה.
אקלים.
בקאסמה העונה הרטובה מעוננת, בעונה היבשה נושבות רוחות סוערות ובעיקר השמים בהירים, מזג האוויר בעיר חמים כל השנה. במהלך השנה, הטמפרטורה בדרך כלל משתנה בין 9°C ל-33°C והיא לעיתים רחוקות מתחת ל-6°C או מעל 35°C. העונה החמה נמשכת 1.8 חודשים, מה־19 בספטמבר עד ה-13 בנובמבר, הטמפרטורה היומית גבוהה הטמפרטורה ממוצעת נעה מעל 31°C. העונה הקרירה נמשכת 7.2 חודשים, מה-24 בדצמבר עד ה-31 ביולי, כאשר הטמפרטורה הגבוהה היומית הממוצעת מתחת ל־26°C.
העונה הרטובה נמשכת 4.8 חודשים, מה-17 בנובמבר עד ה-10 באפריל, עם סיכוי גדול מ-40% ליום נתון להיות יום גשם. הסיכוי ליום גשם מגיע לשיא של 81% ב־14 בינואר.
העונה היבשה נמשכת 7.2 חודשים, מ-10 באפריל עד 17 בנובמבר. הסיכוי הקטן ביותר ליום רטוב הוא 0% ב-7 ביולי. צורת המשקעים הנפוצה ביותר לאורך כל השנה היא גשם בלבד, עם הסתברות שיא של 81% ב־14 בינואר.
אומנות.
קסאמה ידועה באמנות הסלע שהתקיימה בסביבה עוד מתקופת האבן.
שומאכר (סרט)
שומאכר (בגרמנית: Schumacher) הוא סרט תיעודי בהפקה גרמנית העוסק בנהג המרוצים מיכאל שומאכר, שזכה שבע פעמים באליפות הפורמולה 1. הסרט שודר לראשונה בנטפליקס ב-15 בספטמבר 2021, לציון 30 שנה להופעת הבכורה של שומאכר באליפות. הסרט מתמקד בשנים הראשונות באליפות ובתקופה בה היה בקבוצת פרארי. זהו הסרט הראשון שנעשה בשיתוף פעולה עם משפחת שומאכר, שנתנה גישה לסרטים ותמונות פרטיים והתראיינה לסרט.
הפקה.
הסרט בוים במשותף על ידי האנס-ברונו קמברטונס, ונסה נוקר ומייקל ווך, והופק על ידי ונסה נוקר ובנימין סייקל עבור חברת Film B14. משפחת שומאכר שיתפה פעולה עם הפקת הסרט והעניקה גישה לארכיון הסרטים והתמונות המשפחתי. בני המשפחה מתראיינים לאורך הסרט: קורינה, אשתו, רולף, אביו וראלף, אחיו. בסרט מופיעים גם הילדים ג'ינה-מריה ומיק. בנוסף, מתראיינים בסרט גם ווילי ובר, שהיה מנהלו האישי ובעלי תפקידים ונהגים שלקחו חלק באליפות: ז'אן טוד, ברני אקלסטון, פאביו בריטורה, סבסטיאן פטל, דייוויד קולטהרד, מיקה הקינן ודיימון היל.
ביקורת.
הסרט זכה לביקורות מעורבות. באתר IMBD קיבל הסרט ציון 7.7 בשבוע הראשון לצאתו, ו-43% באתר Rotten Tomatoes. הגרדיאן מציין שהסרט מספק "תובנה ייחודית" לחייו האישיים ולמאבקיו האישיים של שומאכר, עם זאת שהוא מסכם שסרט הוא דל בפרטים ו"סטרילי מדי". הסרט חושף ששומאכר התחרה עם צמיגים משומשים שאביו מיחזר בתחילת דרכו בקארטינג, סבל מנדודי שינה לאחר מותו של איירטון סנה, ושקל לבצע צניחה חופשית בדובאי במקום הנסיעה לאתר הסקי במריבל, בה נפגע בתאונה, בסופו של דבר.
קרן ויקימדיה נגד הסוכנות לביטחון לאומי
קרן ויקימדיה נגד הסוכנות לביטחון לאומי היא תביעה משפטית שהוגשה על ידי האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות בשם קרן ויקימדיה ומספר ארגונים נוספים נגד הסוכנות לביטחון לאומי, מחלקת המשפטים של ארצות הברית ומעורבים נוספים בטענה למעקב המונים אחר משתמשי ויקיפדיה שבוצע על ידי ה-NSA.
בתביעה נכתב כי מערכת המעקב המכונה "Upstream" מפרה את התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית המגן על חופש הביטוי ואת התיקון הרביעי לחוקת ארצות הברית המגן מפני חיפוש, פריצה או תפיסה שרירותיים ולא סבירים על ידי השלטון.
התביעה הוגשה לבית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז מרילנד, מפני שמרכזה של ה-NSA הוא בפורט מיד שבמרילנד. באוקטובר 2015 התביעה נדחתה על ידי השופט ט.ס. אליס השלישי בטענה כי התביעה מתבססת על הסתברויות והשערות בלבד, וארבעה חודשים לאחר מכן ערערה על כך קרן ויקימדיה לבית המשפט הפדרלי הרביעי לערעורים של ארצות הברית. בית המשפט לערעורים קבע כי טענתה של קרן ויקימדיה היא סבירה, ואישר את המשך הליך הערעור, אך קבע כי קרן ויקימדיה היא התובעת היחידה אשר לטענותיה יש בסיס משפטי חזק מספיק.
מלבד קרן ויקימדיה, התובעים המקוריים היו הארגונים Human Rights Watch, הסניף האמריקאי של אמנסטי אינטרנשיונל, Washington Office on Latin America, האיגוד הלאומי של הסנגורים הפליליים, PEN America, הקרן העולמית לנשים ומכון רת'רפורד, וכן השבועון "The Nation".&lt;ref name="The Nation 03/31/2015"&gt;&lt;/ref&gt;
רקע.
מערכת המעקב "Upstream" נחשפה לראשונה בחודש מאי 2013 בידי אדוארד סנודן, אנליסט לשעבר של ה-NSA, במסגרת חשיפת פרשת הציתותים בארצות הברית.
לאחר שחלק מהחומר שנחשף כלל שקופיות שהתייחסו ספציפית לוויקיפדיה כיעד למעקב, הגישה קרן ויקימדיה תביעה משפטית נגד ה-NSA בטענה להפרת התיקונים הראשון והרביעי לחוקת ארצות הברית.
בעת שהממשלה אישרה את קיומה ופעולותיה של מערכת המעקב "Upstream" והודתה כי היא מקיימת גם חיפושים אקראיים ללא חשד סביר, הצטרפו לתביעה ארגונים נוספים בטענה שהם עוסקים בכמויות גדולות מאוד של פעילויות תקשורת בינלאומיות, ומערכת המעקב בוודאי הפרה גם את זכויותיהם כשניתחה את ההתקשרויות שלהם.&lt;ref name="JS 03/30/2015"&gt;&lt;/ref&gt;
הדיון.
ב-6 באוגוסט 2015 הגישה ההגנה בקשה לפסילת התביעה וטענה כי התובעים לא הוכיחו באופן סביר שהם נפגעו מאיסוף הנתונים על ידי מערכת המעקב, ועל כן אין להם זכות עמידה.
בתגובה לכך, קרן החזית האלקטרונית הגישה מסמך מידיד בית המשפט בשם מספר ספריות ומוכרי ספרים, בו נטען כי "הממשלה טועה באמירתה שארגונים כמו ויקימדיה אינם יכולים לייצג את זכויות התיקון הראשון של משתמשיה. מערכת המעקב שואבת את האינטראקציות המקוונות של הקוראים עם ספריות וחנויות ספרים, הכוללות מידע רגיש כמו בחירת הקוראים בחומר קריאה, המוגן על ידי התיקון הראשון. כפי שהסביר בית המשפט העליון, הערבות החוקתית לחופש הביטוי כוללת גם הגנות על הדברים הנלווים לחופש הביטוי: פרסום וקבלת מידע באופן אנונימי והתקשרות פרטית. רשימות קריאה הן דוגמה מצוינת: אם הממשלה יודעת מה אתה קורא - סביר שתחשוב פעמיים לפני שתבחר בספרים שנויים במחלוקת או מביכים. על כן, כספקי המילה הכתובה, ספריות ומוכרי ספרים הם המגנים הטבעיים על זכויות התיקון הראשון של הקוראים. וכמובן, משתמשי האינטרנט הקוראים ועורכים מאמרים בוויקיפדיה זכאים באופן דומה להגנה זו, כלומר - יש להעניק לוויקימדיה סמכות להעלות את זכויות התיקון הראשון של משתמשיה".
שני הצדדים הציגו טיעונים בעל-פה בדיון שנערך ב-25 בספטמבר 2015, וב-23 באוקטובר 2015 נדחתה התביעה על ידי שופט בית המשפט המחוזי של ארצות הברית במחוז מרילנד ט.ס. אליס השלישי בטענה כי התביעה מתבססת על הסתברויות והשערות בלבד, וכי אינה יכולה להוכיח באופן סביר שהארגונים הם תחת מעקב של מערכת המעקב "Upstream", ועל כן אין לתביעה זכות עמידה.
ב-17 בפברואר 2016 הגישו התובעים ערעור לבית המשפט הפדרלי הרביעי לערעורים של ארצות הברית. ב-23 במאי 2017 קיבל בית המשפט את טענת התובעים, והורה לבית המשפט המחוזי במרילנד להמשיך את הליכי המשפט. עם זאת, בית המשפט לערעורים קבע כי קרן ויקימדיה היא היחידה מבין התובעים שיש לה עילה מספקת להמשך המשפט, ודחה את טענות התובעים האחרים.