ב-3 בנובמבר 2014 הוציא לאור גולן את הסינגל הראשון מתוך האלבום. את השיר כתב יוסי גיספן, והלחין עדי לאון.
ב-11 בינואר 2015 הוצא לאור הסינגל השני, שהוקדש לבנו התינוק יאן, למילים של ידי סהר חגי, לחן של ניצן קייקוב, עיבוד והפקה מוזיקלית של יעקב למאי. אמו של יאן - רוסלנה רודינה צילמה את עטיפת הסינגל.
מבצע סופה נחושה
Wired All Wrong
Wired All Wrong (תרגום חופשי: מחווט לגמרי לא נכון) היא להקת נו מטאל מקליפורניה שבארצות הברית. הלהקה נוסדה בשנת 2006 על ידי נגן הבס לשעבר בלהקה גאד ליבס אנדרווטר, ג'ף טורזו, וסולן להקת סלף, מאט מחפאי. הלהקה נוצרה בעקבות מותו של סולן להקת גאד ליבס אנדרווטר, דייוויד ריילי, דבר שאפשר לטורזו להפנות את תשומת לבו ללהקה אחרת. אלבום הבכורה של הלהקה, "Break Out The Battle Tapes", יצא לאור בשנת 2006.
היסטוריה.
Wired All Wrong הוציאו לאור את אלבום הבכורה שלהם, "Break Out The Battle Tapes", ב-12 בספטמבר בשנת 2006. שלושה סינגלים פורסמו מהאלבום: "Lost Angeles" (משחק מילים באנגלית בין העיר Los Angeles לבין המילה Lost שמשמעותה "אבוד"), Nothing At All ו-Elevatin. בסוף שנת 2006 הלהקה יצאה לסיבוב הופעות כדי לקדם את האלבום.
קרלוס בגס
קרלוס מאוריציו בגס (נולד ב-18 בפברואר 1944) הוא איש עסקים ישראלי-ארגנטינאי, המכהן כיושב ראש ובעל השליטה בקבוצת יפעת.
קורות חיים.
בגס נולד בשנת 1944 בבואנוס איירס שבארגנטינה להורים דוברי לאדינו המשתייכים לקהילת יהדות ספרד שהיגרה מטורקיה. בנערותו היה חבר בתנועת נוער יהודית וציונית של צאצאי מגורשי ספרד. כחבר בתנועה הוא קיבל את השם העברי משה, אך הוא מעולם לא כינה את עצמו כך. בשנת 1967 עלה קרלוס עם משפחתו לישראל והתיישב עמם בקיבוץ לוחמי הגטאות. לאחר כשנתיים עברו בני המשפחה להתגורר בתל אביב וקרלוס הקים חברה אשר עסקה בתחום מכירות של ציוד משרדי. בשנת 1971 רכש קרלוס את חברת "יפעת ספרא הוצאה לאור" ושינה את שמה ל"מכרזים".
בנובמבר 1972 רכש מידי אריאל אליצדק את חברת "סלע - סוכנות לקטעי עיתונות" שעסקה באותה העת בליקוט קטעי עיתונות, למשרדי ממשלה ובנקים בעיקר. לאחר הרכישה החל לכהן כיו"ר חברה זו. בסוף שנת 1979 התגרש מאשתו. בשנת 1984 נכנס למערכת יחסים זוגית עם ביאטריס בגס והיא החלה להיות מעורבת בעסקי החברה. בשנת 1992 פיטר את אליצדק מניהול החברה ומינה את אפרים לפיד להחליפו.
ביוני 1999 רכש מידי עדי אביר את השליטה בחברת קו מנחה הציבורית באמצעות חברת יפעת הון דיסק. לאחר הרכישה החל לכהן כדירקטור בחברה זו.
בשנת 1997 כיהן כיושב ראש לשכת המסחר ישראל-אמריקה הלטינית. בשנת 1999 הוביל את רכישת השליטה בחברת litoral press שנוסדה בשנת 1984 בצ'ילה ועסקה בתחום המידע התקשורתי. בין השנים 2000–2005 כיהן כנשיא האיגוד הבינלאומי של חברות ספקי המידע התקשורתי (FIBEP).
בשנת 2004 נפרד מזוגתו לחיים, ביאטריס בגס, ובסמוך למועד זה נתבע על ידה בבית המשפט לענייני משפחה. בנובמבר 2013 נעצרה ביאטריס על ידי רשות המיסים בחשד שהעלימה הכנסות בשווי של כ-1.5 מיליון שקל מהשכרת דירת בתל אביב בין השנים 2007 ל-2012. בחקירתה הודתה כי לא דיווחה על ההכנסות משכר הדירה ונאלצה לשלם קנס בסך כ-200 אלף שקל. מאז עברה ביאטריס בגס להתגורר בצ'ילה.
בדצמבר 2009 מונה ליו"ר דירקטוריון קו מנחה. וגרף שכר שנתי של 625 אלף שקל. בספטמבר 2011 חדל לכהן כיו"ר דירקטוריון אך המשיך לכהן כדירקטור בחברה זו.
בשנת 2012 במסגרת טקס "האריה השואג" של איגוד יועצי התקשורת ויחסי הציבור בישראל, קרלוס זכה בתואר יקיר האיגוד.
לקרלוס שני בנים, בנו הבכור הוא אבי (אדריאן) בגס, יושב ראש קבוצת קו מנחה. ובנו הצעיר הוא גבריאל (גבי) בגס, מנכ"ל קבוצת יפעת.
קרלוס מקפיד להימנע מלהופיע בתקשורת ובעיתונים. ביולי 2014 נישא למאמנת הכושר דליה קולדהם, שצעירה ממנו בכ-15 שנה. לאחר כשנתיים הזוג התגרש. הונו העצמי של קרלוס אינו ידוע. אך הוא מוערך במאות מיליוני שקלים.
ג'ניפר רובין
ג'ניפר רובין (באנגלית: Jennifer Rubin) היא פובליציסטית יהודייה-אמריקאית, בעלת טור ובלוג ב"וושינגטון פוסט", שבו שוטחת את דעותיה מנקודת השקפה שמרנית. עם זאת, לאחר היבחרו של דונלד טראמפ בפריימריז הרפובליקניים ולנשיאות, הפכה רובין למבקרת בולטת שלו.
קורות חיים.
רובין (במקור גלייזר) נולדה בפרבר של פילדלפיה. ב-1968 עברה עם משפחתה לקליפורניה. היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ועבדה כעורכת דין בלוס אנג'לס במשך כ-20 שנה. ב-2007 היא החלה לכתוב טורי דעה בירחון קומנטרי ובלטה בחריפותה ובכתיבתה הפרובוקטיבית. טוריה התפרסמו גם בכתבי עת נוספים, בהם באופן תדיר בויקלי סטנדרד. ב-2010 עברה לוושינגטון פוסט בו היא בעלת טור ובלוג בשם "Right Turn". רובין מסקרת את הפוליטיקה המקומית ומדיניות החוץ מנקודת מבט נאו-קונסרבטיסטית ומזוהה עם המפלגה הרפובליקנית.
רובין מתגוררת בצפון וירג'יניה, היא נשואה ואם לשניים. היא יהודייה ושומרת שבת.
יוסף וייזנבאום
חננאל מק
ג'ון מק
אליסון מק
רקנאטי (עיר)
רקנאטי (ידועה גם כריקנטי, רקנטי וריקנאטי; באיטלקית: Recanati) היא עיירה (קומונה) בנפת מצ'רטה במחוז מארקה באיטליה, אשר נוסדה ב-1150 כתוצאה מאיחוד שלוש טירות. בשנת 1290 היא הכריזה על עצמה בתור רפובליקה עצמאית. במאה ה-15 התפרסמה בזכות היריד הבין-לאומי שלה. במרץ 1798 נכבשה על ידי נפוליאון בונפרטה.
בעיירה נולדו: המשורר הרומנטי ג'אקומו ליאופרדי, והזמר בנימינו ג'ילי.
היסטוריה.
בתקופת המחלוקות בין פרידריך ברברוסה והאפיפיור, גורשו מרקנאטי הרוזנים הפאודלים אשר שלטו באזור שלה. בשנת 1203 הם הוחלפו בפודסטה. בשנת 1228, כאשר האחיין של ברברוסה, פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, היה בסכסוך עם האפיפיורים, רקנאטי תמכה בו, כך היא קיבלה את השליטה בשפת הים, ואת הזכות להקים נמל. בשנת 1239, רקנאטי תמכה באפיפיור, ובשנה שלאחר מכן גרגוריוס התשיעי נתן לה מעמד של עיירה ואת מושב הבישוף שהיה קודם לכן בידי העיירה אוזימו הסמוכה.
בראשית המאה ה-13 הייתה יריבות בין פרידריך השני (מבית הוהנשטופן) לבין אוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (מבית ולף) אותו הדיח. באופן טבעי נתמך הקיסר פרידריך השני על ידי הגיבלינים בעוד הגואלפים התייצבו מאחורי אוטו. פרידריך השני היה גם יריב מר של האפיפיור על רקע עקרוני בניסיון להשלטת השררה של הרשות החילונית על הכנסייה. בשל כך נודה פרידריך מהכנסייה והגואלפים, מתנגדיו, הפכו באופן מובהק לפלג פרו-דתי שבאופן עקרוני העמיד את שלטון הרשות האפיפיורית מעל לזו הקיסרית.
בראשית המאה ה-14, הסכסוך בין הגואלפים והגיבלינים נגע גם לרקנאטי. הקתדרלה נשדדה ונחרבה ומאוחר יותר נהרגו כמה גואלפים.
העיירה הייתה ביתו של יריד סחר פופולרי, אשר מעמדו הועלה אף יותר על ידי מרטינוס החמישי בשנת 1422. במהלך מאות שנים של שגשוג כלכלי, ברקנאטי שכנו משפטנים, סופרים ואמנים כגון לורנצו לוטו ועוד.
דמוגרפיה.
ברקנאטי קיימים כ-7391 משקי בית. בשנים 1991–2001 האוכלוסייה בעיירה גדלה ב-30.6%. נכון לשנת 2013, האוכלוסייה מנתה כ-21,435 נפשות ונכון ל-2010, בעיירה חיו 1,768 זרים מ-53 מדינות.
גאוגרפיה.
רקנאטי היא קומונה באיטליה, בנפה מצ'רטה שבמארקה. היא גובלת עם הערים: לורטו, מצ'רטה, אוסימו, פורטו רקנאטי ועוד. היא נמצאת בגובה של כ-296 מטרים מעל פני הים ושטחה 102 קמ"ר.
קהילה יהודית.
בעיירה רקנאטי הייתה קיימת אוכלוסייה יהודית גדולה למדי במשך מאות שנים. בין חכמי העיירה היה הרב מנחם רקנאטי. במאה ה-13, הרב חיבר את פירושו לתורה, המהווה פירוש לסודות הרמב"ן על התורה, וכן ספר בנושא טעמי המצוות. ר' מנחם ריקאנטי למד כנראה אצל הרב אלעזר מוורמייזא, מגדולי רבניהם של חסידי אשכנז ותלמידו של רבי יהודה החסיד. הרקאנטי הוא מהחכמים הראשונים אשר מזכירים את ספר הזוהר כחיבור שלם. מקורה של בעיירה רקנאטי.
קאלימאכוס (פולימארכוס)
קאלימאכוס, (ביוונית: Καλλίμαχος; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא אתונאי, שפיקד על הכוחות האתונאים בקרב מרתון.
ביוגרפיה.
בשנת 490 לפנה"ס נחת כוח פרסי תחת פיקודם של דאטיס וארטפרנס במפרץ מרתון במטרה להעניש את העיר אתונה שתמכה במרד האיוני. האתונאים מינו את קאלימאכוס ל"פולימארכוס" (ביוונית: πολέμαρχος, מושל לימי מלחמה) והוא יצא עם 10,000 לוחמים לעצור את הפרסים. יחד עמו חלקו את הפיקוד עוד 10 סטרטגוס ביניהם מילטיאדס, תמיסטוקלס, ואריסטידס. פלטיאה הקטנה שלחה לעזרת אתונה עוד 1,000 לוחמים.
הצבא היווני חנה על צלע הר ליד המחנה הפרסי שחנה במישור. הפרסים היססו לתקוף את האתונאים כיוון שצלע ההר לא הייתה נוחה עבור הקשתים והפרשים שלהם. והאתונאים היססו לתקוף את הפרסים כיוון שהמישור היה נוח לפרשי האויב. באחד הימים התכנסו 11 המפקדים כדי להחליט מה לעשות, 5 תמכו בעמדתו של מילטיאדס שסבר שיש לתקוף, בעוד 5 אחרים גרסו שאין לעזוב את העמדה הנוחה. קאלימאכוס היה היחיד שעדיין לא הצביע, הרודוטוס מספר שמילטיאדס פנה אליו במילים הבאות:
קאלימאכוס הושפע מאוד מנאום נרגש זה והצביע בעד דעתו של מילטיאדס. לפיכך הוחלט לצאת לקרב שנודע כקרב מרתון, האתונאים ניצחו ניצחון מוחץ על אף נחיתותם המספרית, אם כי קאלימאכוס שפיקד על האגף הימני היוקרתי מת בקרב בעת שהאתונאים ניסו להשתלט על הספינות של הפרסים.
האתונאים בנו לזכרו פסל בגובה 4.68 של האלה ניקה. הפסל התגלה מחדש, שוחזר, והוצג לציבור במוזיאון האקרופוליס באתונה בשנת 2010.
קישורים חיצוניים.
מקרב מרתון עד קרב מצדה, באתר דעת.
ג'ון מק-אדמס
העיר רקנטי