הגרסה האחרונה של StarOffice שיצאה הייתה 9.0, אשר מבוססת על הקוד של OpenOffice.org 3.0. מאוחר יותר יצאו עדכונים המבוססים על גרסאות חדשות יותר. האחרון שבהם מבוסס על OpenOffice.org 3.2.0.
לאחר רכישת החברה שונה שם המוצר ל־Oracle OpenOffice.
Oracle OpenOffice.
במקביל ליציאת גרסה 3.2.1 של OpenOffice.org הוציאה אורקל גרסה קניינית בשם Oracle Open Office. גרסה 3.3 יצאה ב-15 בדצמבר 2010, לפני הוצאת הגרסה הסופית של OpenOffice.org 3.3.
Oracle Cloud Office.
במקביל להמשך פיתוח OpenOffice.org פיתחה אורקל מוצר קנייני בשם Oracle Cloud Office (משרד הענן של אורקל). המוצר מספק אפשרות לעריכת מסמכים מהדפדפן, בדומה ל־Google Docs.
LibreOffice.
רבים מקהילת המשתמשים לא היו מרוצים מהשליטה המוחלטת של חברת סאן (ויותר מאוחר: אורקל) בפיתוח אופן־אופיס ועם הדרישה להשמת זכויות יוצרים. בתגובה לכך נוצר עם השנים פיתוח מקביל שנקרא בהתחלה ooo-build (משום שהוא כלל בהתחלה בעיקר שיפורים במערכת הבניה). באוקטובר 2008 יצרו אנשי חברת נובל פרויקט בשם Go-OO שכולל את אותם תיקונים. התיקונים הללו לא יכלו להיכנס לעץ הראשי של OpenOffice.org מכיוון שאנשי נובל לא הסכימו לוותר על זכויות היוצרים. השינויים הללו נחשבו לפופולריים בין משתמשים עצמאיים. לדוגמה: רוב הפצות הלינוקס השתמשו בהן בחבילות OpenOffice.org שלהן.
ב־28 בספטמבר 2010 הכריזה קבוצה גדולה מבין קהילת משתמשי ומפתחי אופן־אופיס על פיצול בשם LibreOffice ("ליברה-אופיס": משרד חופשי) תחת מלכ"ר חדש בשם מוסד המסמך (The Document Foundation).
פיתוח.
הפורמט של מסמכי אופן אופיס הוא מבוסס XML. כל הפורמטים הזרים שאופן אופיס תומכת בהם, מומרים הלוך ושוב מייצוג הXML לפורמט הדרוש. על ידי שימוש בדחיסה בעת שמירת הקבצים, קובצי אופן אופיס קטנים משמעותית מאלה של מיקרוסופט אופיס.
גרסה 2.0 מנסה להתמודד עם הדרישות הבאות: תמיכה טובה יותר בקובצי מיקרוסופט אופיס, ביצועים משופרים (מהירות וצריכת זיכרון), יכולות סקריפט מתקדמות, אינטגרציה חלקה יותר (בעיקר עם GNOME), שימושיות משופרת. גרסאות פיתוח המתעדכנות מדי שבוע, זמינות להורדה במחלקת הפיתוח באתר הראשי של אופן אופיס (ראה קישור למטה).
אופן אופיס היה אחד הפרויקטים הבולטים שמשתמשים במערכת ניהול הגרסאות מרקוריאל. הוא השתמש במקור ב־CVS ולאחר מכן ב־Subversion. בשנת 2009 עבר הפרויקט להשתמש במרקוריאל. בעקבות המעבר לאפאצ'י חזר הפרויקט להשתמש גם במערכת Subversion, והוא אחד המיזמים הבודדים (אם לא היחיד) שחזרו ל-Subversion ממערכת ניהול גרסאות מבוזרת.
אינטגרציה ב-GNOME וב-KDE.
אופן אופיס משתמשת בספריות גרפיות משלה, כדי להבטיח תמיכה במערכות רבות. תכונה זו מעניקה לאופן אופיס מראה ותחושה אחידים, לעיתים על חשבון הפונקציונליות של מערכת ההפעלה.
לכן חברת סאן וחברת Ximian עובדות על אינטגרציה מלאה של אופן אופיס עם GNOME. שתי החברות כוללות את אופן אופיס במוצריהן (Ximian Desktop, Sun Java Desktop System).
כמו כן ישנם פרויקטים לאינטגרציה ב-KDE כגון: Cuckooo, KDE vclplug, KDE NWF. פרויקטים אלו התחילו את דרכם ביוזמתו של יאן חולסובסקי (Jan Holesovsky) וכרגע ממומנת על ידי חברת SuSE.
מערכת Mac OS X.
במקור (עד גרסה 3.0) השתמשה OpenOffice.org ב־X11, שאמנם זמינה כחלק ממערכת ההפעלה, אך עבור המשתמשים העבודה בגרסה זו נראית "מנותקת" מעט משאר סביבת מערכת ההפעלה. מהסיבה הזו, וכן בגלל קשיים לעבוד ישירות מול מפתחי OpenOffice.org, נוצר מיזם NeoOffice, אשר משתמש בממשק הגרפי הרגיל של מערכת זו (Aqua). כיום, NeoOffice מתבסס יותר על ליברה אופיס מאשר על אופן אופיס.
פרויקטים נוספים.
במקביל לאופן אופיס קיימים פרויקטים נוספים שקל יותר לתרום להם. אלה כוללים תיעוד, תרגום, API ומקרואים.
כמו כן, קיים הפרויקט OpenGroupware.org שהוא חבילת הרחבות של אופן אופיס.
בימאי קולנוע
מגנטיות
מַגְנֶטִיּוּת היא תופעה פיזיקלית לפיה עצם המפיק שדה מגנטי, כגון חומר פרומגנטי, מפעיל כוח דוחה או מושך על עצם אחר המפיק שדה מגנטי. חומרים שמראים תכונות מגנטיות בולטות הם ברזל, כמה מיני מתכות (ניקל וקובלט) והמינרל מגנטיט; אולם, כל חומר מושפע בצורה זו או אחרת מנוכחות שדה מגנטי, רק שברוב המקרים ההשפעה קטנה מכדי להבחין בה ללא ציוד מיוחד.
כוחות מגנטיים הם כוחות יסוד שעולים כתוצאה מתנועה של מטען חשמלי. משוואות מקסוול מסבירות את המקור וההתנהגות של השדות האחראים על הכוחות הללו (ראו גם חוק ביו-סבר) לכן, מגנטיות נראית בכל זמן שחלקיקים טעונים חשמלית נמצאים בתנועה. זה יכול להגרם או מתנועת אלקטרונים בזרם חשמלי, היוצרת אלקטרומגנטיות, או מהתנועה התת-אטומית של אלקטרונים, היוצרת מה שנקרא 'מגנט תמידי'.
מגנטים דו-קוטביים.
בדרך כלל, מתייחסים לשדות מגנטיים כדו־קוטביים (דיפולים מגנטיים), בעלי 'קוטב דרומי' ו'קוטב צפוני'; מונחים המתוארכים לשימוש במגנטים כמצפנים, היוצרים אינטראקציה עם השדה המגנטי של כדור הארץ כדי להצביע על צפון ודרום על כדור הארץ.
שדה מגנטי מכיל אנרגיה, ומערכות פיזיקליות יתייצבו לתוך התצורה עם האנרגיה הנמוכה ביותר. לכן, כשמונח בשדה מגנטי, מגנט דו-קוטבי יטה לישר את עצמו בקוטביות מנוגדת לזו של השדה, ובכך מבטל את נטו חוזק השדה ככל האפשר ומוריד את האנרגיה המאוחסנת בשדה למינימום. לדוגמה, שני מוטות מגנט זהים בדרך כלל יתיישרו צפון לדרום הגורמים לאי נטו שדה מגנטי, ויהיו עמידים בפני כל ניסיון לשנות את כיוונם שיצביעו לאותו כיוון. האנרגיה הדרושה לשינוי הכיוון בתצורה הזו נשמרת בשדה המגנטי שנוצר, שהוא כפול החוזק של השדה של כל מגנט. (זו הסיבה שבגללה המגנט המשמש כמצפן יקיים יחסי גומלין עם השדה המגנטי של כדור הארץ להצבעה על צפון ודרום).
מגנטים חד-קוטביים.
בפיזיקה קלאסית (או ליתר דיוק משוואת מקסוואל הרביעית) לא קיימים מגנטים חד-קוטביים. בניגוד לחוויה הרגילה, פיזיקה תאורטית חוזה את הקיום של מגנטים חד-קוטביים. פול דיראק ציין ב-1931 את העובדה שהתאוריה החשמלית והתאוריה המגנטית מראות סימטריה מסוימת, על כן כמו שתורת הקוונטים חוזה שמטענים חשמליים חיוביים או שליליים יחידים יכולים להתקיים ללא המטען הנגדי, קטבים מגנטיים צפונים ודרומיים מבודדים אמורים להיות אפשריים. בפועל, לעומת זאת, על אף שניתן בקלות לבודד פרוטונים ואלקטרונים למטענים אלקטרוניים יחידים, מוצאים רק שדות מגנטיים דו-קוטביים, בעלי קוטב דרומי וצפוני. שאלה זו נותרה אחת השאלות הישנות והקשות ביותר בפיזיקה.
השפעה על זרמים.
חוץ מההשפעה על מגנטים אחרים, למגנטים יש גם השפעה על זרמים שעוברים לידם, ובכיוון ההפוך - זרמים יוצרים שדה מגנטי. ההשפעה של שדה מגנטי על מטען נע היא מסובכת מעט, ומתוארת על ידי חוק ביו-סבר. התכונה העיקרית של הכח המגנטי היא שהוא פועל בניצב למהירות החלקיק. זרם הוא, בתכלית, אוסף מטענים נעים - ולכן שדה מגנטי משפיע גם על זרם, ופועל גם עליו בניצב לכיוונו. מכיוון שכל מגנט יוצר שדה מגנטי, אם נשים מגנט ליד חומר שזורם בו זרם, נוכל לראות את השפעת המגנט על החומר. כך למשל בנורת ליבון, בה זורם זרם שמגיע מרשת החשמל, וכן בטלוויזיות המשתמשות בטכניקה של שפופרת קרן קתודית (טלוויזיות ה"קופסה" הישנות). במקרה של נורת ליבון, הזרם משנה את כיוונו בתדירות גבוהה - 50 או 60 הרץ, כתלות במערכת חשמל, ולכן גם הכח מתהפך - ומתקבלות רטיטות של התיל בנורה, שמופעל עליו כח בכיוון משתנה. במקרה של הטלוויזיה, אלקטרונים "נזרקים" מהצד האחורי שלה לכיוון הצד של המסך. הצמדת מגנט תגרום לשינוי מסלול האלקטרון בניצב לכיוונו, כלומר על אחד הצירים למעלה-למטה או ימינה-שמאלה (אבל לא קדימה-אחורה, כי זה הכיוון בו הוא נע מראש) ולכן להסטת התמונה.
סוגי מגנטים.
אלקטרומגנטים.
אלקטרומגנטים הם שימושיים מאוד במקרים שבהם צריך מגנט שניתן לכבות ולהדליק; לדוגמה, מנופים גדולים המשמשים להרמת מכוניות הרוסות.
במקרה של זרם חשמלי העובר דרך חוט, השדה הנוצר מופנה בהתאמה לכלל יד ימין. אם משתמשים ביד ימין כמודל, והאגודל של יד ימין מופנה לאורך החוט מהצד החיובי לשלילי ('זרם קונבנציונלי', ההפך מהכיוון של תנועת אלקטרונים), השדה המגנטי יתעטף מסביב לחוט בכיוון המצוין על ידי האצבעות של יד ימין. כפי שניתן לראות גאומטרית, אם עושים לולאה או סליל של חוט בצורה כזאת שהזרם עובר בצורה סיבובית, כל קווי השדה במרכז הלולאה מופנים לאותו כיוון, ובכך נוצרת מגנטיות דו-קוטבית שכוחה תלוי בזרם שמסבב ללולאה, או הזרם בסליל כפול מספר הסיבובים של החוט. במקרה של לולאה כזאת, אם האצבעות ביד ימין מצביעות בכיוון של הזרם הקונבנציונלי, האגודל תצביע לכיוון של הקוטב הצפוני.
מגנטים קבועים.
יסודות מתכתיים פרומגנטיים.
בשל הספין של אלקטרונים בלתי-מזווגים, מתכות מסוימות (בעיקר ברזל, קובלט וניקל וסגסוגותיהן) יכולות להפוך למגנטיות כתוצאה מהשדה המגנטי של כדור הארץ, גם בצורתן הטבעית, כמחצבים, כגון עפרת ברזל (מגנטיט). תופעת המגנטיות תוארה לראשונה בסלעים מגנטיים שנוצרו בצורה טבעית במגנזיה שביוון. חומרים אלה בצורתם המתכתית יכולים להיות ממוגנטים כתוצאה מתהליך החישול. מגנטים כגון אלה שימשו בניסויים הראשונים במגנטיות.
תרכובות.
מגנטים קרמיים או פריטיים.