בשנת 2014 נפתחה החנות הראשונה של המותג בישראל. החל מספטמבר 2019, החברה הפסיקה למכור את חולצות הפולו השחורות-צהובות שלה באמריקה הצפונית אחרי שהן נהיו המדים הלא רשמיים של ארגון הימין הקיצוני, הנערים הגאים. כמו כן קראה החברה לחברי "הנערים הגאים" להפסיק ללבוש את הביגוד שלה.
אנצו ביארזוט
וינצ'נצו "אנצו" ביארזוט (באיטלקית: Vincenzo "Enzo" Bearzot; 26 בספטמבר 1927 - 21 בדצמבר 2010) היה כדורגלן ומאמן איטלקי ששיחק בעמדת הבלם וכמאמן הוביל את נבחרת איטליה לזכייה במונדיאל 1982.
קריירת משחק.
ביארזוט החל את קריירת המשחק במדי פרו גוריציה, ממנה עבר לאחר שלוש עונות לאינטר מילאנו. לאחר שלוש עונות במילאנו עבר לסיציליה, שם שיחק במדי קטניה. לאחר שלוש עונות נוספות, שכללו זכייה בסרייה ב' והעפלה לסרייה א', עבר ביארזוט ב-1954 לטורינו, שבנתה את עצמה מחדש לאחר אסון התעופה שגדע את חייהם של רבים משחקני הקבוצה. בתום שתי עונות, בהן היה לשחקן הרכב בטורינו, חזר ביארזוט לאינטר שם בילה עונה אחת, עד שחזר לטורינו, בה המשיך לשחק למשך שבע עונות שכללו 164 הופעות ליגה, עד שפרש לטובת קריירת אימון בגיל 37.
ביארזוט ערך במהלך הקריירה 251 הופעות בסרייה א', וזכה גם בהופעה אחת במדי נבחרת איטליה, ב-27 בנובמבר 1955, בהפסד 0–2 ל. ביארזוט שמר במשחק על פרנץ פושקאש, שהצליח לכבוש בכל זאת שער אחד.
קריירת אימון.
עם פרישתו ממשחק היה ביארזוט למאמן הנוער של טורינו, במדיה פרש ממשחק. הוא אף שימש כעוזר מאמן בצוות המקצועי של הקבוצה הבוגרת. ב-1968 עבר לאמן את פראטו מהליגה השלישית באיטליה.
לאחר עונה אחת החל ביארזוט לעבוד עם התאחדות הכדורגל האיטלקית. הוא מונה לתפקיד מאמן הנבחרת האולימפית של איטליה, ואף שימש כעוזרו של פרוצ'ו ולקארג'י בטורניר מונדיאל 1974. ביארזוט הוסיף לשמש כעוזר מאמן הנבחרת שנה נוספת, עד שב-1975 זכה במינוי לתפקיד מאמן נבחרת איטליה.
ביארזוט הוביל את איטליה לטורניר מונדיאל 1978. בשלב הבתים הראשון שמרה איטליה על מאזן מושלם של שלושה ניצחונות, בבית שכלל את המארחת, ו. בשלב הבתים השני פגשה איטליה ב, ו. לאחר תיקו מול גרמניה וניצחון על אוסטריה, הפסידה איטליה 1–2 להולנד שהמשיכה לגמר, בעוד איטליה פגשה את במשחק על המקום השלישי. לאחר שהפסידה לברזיל, סיימה איטליה את הטורניר במקום הרביעי.
לאור היכולת הטובה שהציגה איטליה במונדיאל, הוביל אותה ביארזוט לטורניר יורו 1980 הביתי. גם בטורניר זה הפגינה איטליה יכולת טובה, כשסיימה שנייה בשלב הבתים רק עקב מספר שערי זכות עדיף ל, והפסידה במשחק על המקום השלישי רק לאחר דו-קרב פנדלים מול שהגיע עד לתשע בעיטות לכל נבחרת. בכך סיימה איטליה טורניר שני ברציפות במקום הרביעי.
ביארזוט המשיך להוביל את הנבחרת גם לטורניר מונדיאל 1982. הפתיחה של איטליה לטורניר הייתה פושרת, והיא רשמה שלוש תוצאות תיקו ורק שני שערי זכות בשלב הבתים. למרות זאת, הצליחה לסיים שנייה בבית ולהעפיל לשלב הבא. באותו הזמן, עקב הביקורת הגוברת על נבחרתו, הכריז ביארזוט על "סילנציו סטמפה" (באיטלקית: "Silenzio Stampa", דממה תקשורתית). מאז ההכרזה, החלה איטליה להשתפר משמעותית. היא גברה על ברזיל וארגנטינה בשלב הבתים השני ולאחר ניצחון 1–3 על גרמניה המערבית במשחק הגמר, זכתה בתואר אלופת העולם, לראשונה מאז מונדיאל 1938.
לאחר שכשלה להעפיל ליורו 1984, הודחה איטליה של ביארזוט בשמינית גמר מונדיאל 1986 על ידי צרפת. בעקבות הביקורת הגוברת כלפיו, שכללה גם האשמות על כך שביארזוט השתמש יתר על המידה בכוכבי מונדיאל 1982 שהיו מעבר לשיאם ב-1986, התפטר מתפקידו לאחר 11 שנים בתפקיד.
לאחר שנים רבות ללא פעילות, חזר ביארזוט לעבוד בהתאחדות האיטלקית בשנת 2002, כשהתמנה לנשיא הסקטור הטכני בהתאחדות, הסקטור המרכזי באיטליה לאימון כדורגל. הוא עזב את תפקידו בשנת 2005.
אנזו ביארזוט הלך לעולמו ב-21 בדצמבר 2010 במילאנו, והיה בן 83 במותו.
אליהו סיגד
אליהו סיגָד (סיגָרד) (1901 – 30 במרץ 1975) היה צייר ישראלי.
קורות חיים.
נולד בעיר פוניבז' בליטא. בשנים 1919–1922 למד אדריכלות ורישום בריגה.
ב-1925 עלה לארץ ישראל, השתתף בתערוכות קבוצתיות ויצר תפאורות לתיאטרון.
ב-1929 נסע לפריז לשלוש שנים שבמהלכן למד באקדמיית קולארוסי (Académie Colarossi) ובאקדמיית גרנד שומייר (Académie de la Grande Chaumière).
לאחר שובו ארצה הצטרף לאגודת הציירים והפסלים ונבחר לכהן בוועד שלה במשך כעשרים שנה. לפרנסתו לימד ציור בבתי הספר היסודיים בתל אביב, "תל נורדאו" (בין תלמידיו שם היה האמן דני קרוון), "אחד העם" ו"הכרמל".
בשנות ה-40 הצטרף לארגון ההגנה והשתתף במלחמת העצמאות.
הוא השתתף בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות ביריד המזרח (1925, 1929) במוזיאון תל אביב (1933, 1950) בביתן הלנה רובינשטיין (1960), בתערוכת העשור (1958) ועוד. כן נטל חלק בתערוכות של אמנים ישראלים בארצות הברית, בקנדה, בדרום אפריקה ועוד.
נפטר ב-30 במרץ 1975, בגיל 74. הותיר אישה, רינה.
יצירתו.
בעבודותיו ניכרת ההשפעה הצרפתית האפיינית לשנות ה-30. רבים מציוריו משקפים את ההווי ונוף הארץ והוא נחשב לאמן "ארץ ישראלי". הוא סירב לפנות לאמנות מושגית שהפכה לזרם המוביל באמנות הישראלית ולפיכך הפך מאמן מרכזי ומוערך לאמן הנמצא בשולי הזירה האמנותית בארץ.
פרסים.
בין הפרסים שבהם זכה:
הנצחה.
במסגרת פרויקט הנצחת אמנים בתל אביב נקבעה לוחית זיכרון על ביתו ברחוב סירקין 35.
אליפות צרפת בטניס 1931
אליפות צרפת 1931 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-22 במאי והסתיימו ב-31 במאי. זו הייתה האליפות ה-36 מאז ייסודה.
בטי נות'ל הבריטית זכתה בתחרות זוגות נשים וזוגות מעורבים.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 89 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
אנרי קושה, מנצח תחרות 1930 לא השתתף בתחרות. בגמר התחרות נפגשו ז'אן בורוטרה () וכריסטיאן בוסי (). ז'אן בורוטרה ניצח ב-4 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 59 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
הלן וילס () שהייתה מנצחת התחרות בשנים 1928-1930 לא השתתפה. במשחק הגמר סילי אאוסם () ניצחה את בטי נות'ל () בשתי מערכות. באותה שנה היא זכתה באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. ממנצחי תחרות 1930 אנרי קושה וז'אק בריניון () רק ז'אק בריניון השתתף גם השנה. במשחק הגמר ג'ורג' לוט וג'ון ואן רין () נפגשו עם ורנון קירבי ונורמן פרקרסון ( דרום אפריקה) וניצחו ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות וימבלדון.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 28 זוגות. מזוג מנצחות תחרות 1930 רק אליזבת ריין () השתתפה גם השנה. במשחק הגמר איילין בנט ובטי נות'ל () שיחקו נגד סילי אאוסם () ואליזבת ריין () וניצחו אותן בשתי מערכות. באותה שנה הן זכו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1930 רק סילי אאוסם () השתתפה גם השנה. במשחק הגמר בטי נות'ל () ופטריק ספנס ( דרום אפריקה) נפגשו עם דורותי ברון ובאני אוסטין () וניצחו ב-3 מערכות.
טאר ההימאליה
צבי קנור
צבי קנור (במקור: קנטורג'י) (נולד ב-11 ביוני 1947) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס קרב, מפקד בסיס חצור ובסיס תל נוף ונספח חיל האוויר בוושינגטון. לאחר שחרורו שימש דירקטור ומנכ"ל חברות. משנת 2010 מכהן כמנכ"ל קרן תל אביב לפיתוח.
חייו.
קנור גדל ולמד בנתניה. התגייס לצה"ל ב-1965, סיים קורס טיס ושירת כטיס קרב בחיל האוויר. לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה שירת כטייס בטייסת 116, בשובו מגיחת הפצצה במצרים ביוני 1970 נאלץ לנטוש את מטוס המיסטר שהטיס ונפגע. במלחמת יום הכיפורים שירת כמוביל בטייסת העטלף, טייסת מטוסי F-4 פנטום. כמו כן השתתף במלחמת לבנון הראשונה. הוא שירת כראש מחלקת מבצעים במטה חיל האוויר, כמפקד בסיס חצור וכמפקד בסיס תל נוף בשנים 1987 עד 1990.
בשנים 1991 עד 1993 כיהן כנספח אווירי בוושינגטון שבארצות הברית.
לאחר שחרורו מונה ב-1994 למנכ"ל חברת בי.וי.אר טכנולוגיות. ב-1996 מונה למנכ"ל אופיר טורס. בשנים 1999 עד 2001 כיהן כנשיא חברת בי.וי.אר מערכות. לאחר מכן שימש מנכ"ל אמריקן אקספרס טרוול במשך שמונה שנים. באוגוסט 2009 מונה למנכ"ל החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה, תפקיד בו כיהן במשך כשנה. כיהן כיו"ר חברת קמיליון מערכות בניה ומכהן כדירקטור בחברות הציבוריות מטי מחשבים וכים ניר שירותי תעופה. ב-2010 מונה למנכ"ל קרן תל אביב לפיתוח. שימש דירקטור בחברת כים ניר.
הוא חבר המועצה לשלום ולביטחון ויוזמת ז'נבה.
חיים אישיים.
קנור נשוי למרים. קנור בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אובורן באלבמה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.
פרו טאפור
פרו טאפור (Pedro Tafur or Pero Tafur) (1410-1484), נולד בקורדובה, בספרד, בין השנים 1435-1439 יצא למסע חוצה מדינות ויבשות, הוא ביקר בארץ ישראל, אפריקה, אסיה ואירופה. כתב ספר על מסעו בעולם, המהווה חלון הצצה לימי הביניים.
תולדות חייו.
פרו טאפור נולד בקורדובה בתחילת המאה החמש עשרה, בסביבות שנת 1410. טאפור מגיע מהמעמד הגבוה בספרד: הוא בן למשפחת אצילים ספרדית, וקרוב משפחתו הוא דון אנריקו דה גוסמן, הרוזן של ניבלה והמפקד הראשי של מסדר קלטרווה.
טאפור יצא למסע נרחב בעולם בשנים 1435-1439, כשהוא בן עשרים וחמש בלבד.