ב-2014 נבחרה מונטה לייצג את סן מרינו באירוויזיון 2014 בפעם השלישית ברציפות, דבר שהפך אותה להיות הזמרת הרביעית שמשתתפת בתחרות 3 פעמים ברציפות. לפניה עשו זאת אודו יורגנס שייצג את אוסטריה בשנים 1964, 1965 ו-1966 בה זכה; ליס אסיה שייצגה את שווייץ בשנים 1956 בה זכתה, 1957 ו-1958; קורי ברוקן שייצגה את הולנד בשנים 1956, 1957 בה זכתה ו-1958.
בתחרות, הופיעה מונטה במקום השנים עשר בסדר ההשמעה של חצי הגמר הראשון, עם השיר "Maybe" ("אולי"), איתו העפילה לראשונה לשלב הגמר כאשר קיבלה 40 נקודות והגיע למקום העשירי. בשלב הגמר, שנערך ב-10 במאי הופיעה מונטה במקום העשרים וחמישה בסדר ההשמעה וסיימה במקום ה-24 עם 14 נקודות.
בווידאו שפורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של האירוויזיון, מונטה אמרה כי ייתכן והיא תייצג את סן מרינו בפעם הרביעית ברציפות באירוויזיון, ובכך תיכנס לספרי ההיסטוריה של האירוויזיון בתור הזמרת שהשתתפה הכי הרבה פעמים ברציפות בתחרות. במאי 2014 דיווחה רשת השידור של סן מרינו כי מונטה לא תחזור לתחרות ב-2015. מאוחר יותר פרסמה מונטה באינסטגרם כי אכן אינה מתכוונת לשוב לתחרות עוד לעולם וכי זו הייתה החלטה שלה.
ב-2 בפברואר 2015 דווח כי מונטה תקריא את הניקוד של סן מרינו בתחרות האירוויזיון 2015 שתיערך בווינה שבאוסטריה.
SMRTV, רשות השידור של סן מרינו, הודיעה כי מונטה תייצג את סן מרינו באירוויזיון 2017, אך הפעם בדואט, יחד עם ג'ימי וילסון. מונטה ווילסון הופיע בחצי הגמר השני, שנערך ב-11 במאי, כשיר העשירי בסדר ההופעות. בתום שלב ההצבעות, התברר כי לא נבחרו להעפיל לשלב הגמר.
דיסקוגרפיה.
אלבומים.
יצא ב-19 בספטמבר 2011
יצא ב-7 ביוני 2013
יצא ב-4 באפריל 2014
גביע דייוויס 1999
גביע דייוויס 1999 הייתה התחרות ה-88 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו 128 נבחרות.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. לראשונה הקבוצות שמשתתפות בבית העליון קיבלו דירוג. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-הבית העליון ו-3 תתי-הבית התחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
נבחרת שוודיה שהייתה מחזיקת הגביע הייתה מדורגת אך הפסידה כבר במשחקה הראשון. יתרה מכך, בעקבות משחקי העברה היא ירדה לבית אירופה. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת אוסטרליה לבין נבחרת צרפת בניס. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת אוסטרליה שניצחה בתחרות בפעם ה-22 בסך הכול.
משחקי הבית העליון.
העברות לקראת שנת 2000.
בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
ישראל בגביע דייוויס.
בתחרות שנת 1999, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה. במשחקה הראשון היא שובצה נגד נבחרת פינלנד.
בעקבות ההפסד נבחרת ישראל שיחקה נגד נבחרת אוקראינה.
בעקבות ההפסד הנבחרת ירדה לבית אירופה-2.
חניקה ארוטית
קורבאק
מייקל קורבאק (באנגלית: Michael Korvac) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס שומרי הגלקסיה ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Giant Size Defenders #3" מינואר 1975 ונוצרה על ידי הכותבים סטיב גרבר, לן ויין וג'ים סטארלין ששימש גם כמאייר.
קורבאק הוא מאויביהם של קבוצת שומרי הגלקסיה, וכמותם הגיע מארץ-691 אך לרוב הופיע בהמשכיות הקומיקס ביקום מארוול המרכזי, ארץ-616. קורבאק הופיע ב", ובסדרת האנימציה ".
ביוגרפיה בדיונית.
מקור.
מייקל קורבאק היה טכנאי מחשבים בארץ-691, שנולד באזור הכחול של הירח בשנת 2997. אביו של מייקל נהרג, והוא גודל לבד בידי אמו. כאשר מערכת השמש נכבשה בידי גזע הבאדון, מייקל בגד באנושות ועבר לצד הבאדון. יום אחד הוא נרדם ליד מכונה פועלת, מה שהרגיז את הבאדון - שחתכו את פלג גופו התחתון של מייקל, הרכיבו את העליון למכונה והפכו אותו לקיבורג.
קורבאק נתלש מציר הזמן אל ארץ-616 בידי הגראנדמאסטר, וזאת כדי שישמש ככלי בקרב נגד הדפנדרס ודוקטור סטריינג'. למעשה קורבאק הפסיד לדפנדרס בכוונה, וזאת כדי שיוכל לסרוק ולנתח את הכוח הקוסמי של הגראנדמאסטר. קורבאק זכה לכמה וכמה כוחות חדשים כתוצאה מכך, הרג את מפקדי הבאדון ותכנן לכבוש את היקום. הוא גייס קבוצת חייזרים כדי להפוך את השמש לנובה, אך הובס בידי שומרי הגלקסיה ותור.
סאגת קורבאק ואחריה.
בארץ-616 קורבאק הגיע לתחנת החלל של גלקטוס, ובעת שניסה להוריד את הידע של גלקטוס למערכותיו, קיבל כוח קוסמי ונעשה דמוי-אל. קורבאק שיחזר את עצמו כאדם רגיל, והסווה את עצמו בכדור הארץ בכוונה להפוך את הכוכב לאוטופיה. קורבאק נרדף בידי שומרי הגלקסיה, שאף חברו לאוונג'רס בחיפושים אחריו. סטארהוק מוצא את קורבאק ונלחם בו, בקרב שבסופו קורבאק מפורר את סטארהוק אך משחזר אותו ללא יכולת למציאתו. בינתיים, זקן היקום האספן צופה בשני יצורים המסוגלים לקרוא תיגר על הזקנים - תאנוס וקורבאק - ושולח את בתו קארינה להינשא לקורבאק. איירון מן מצא את קורבאק וקארינה בפורסט הילס, קווינס. החל קרב בין קורבאק וקארינה לבין האוונג'רס, שומרי הגלקסיה וגברת מארוול. קורבאק הרג מרבית מן הגיבורים, אך נתפס חלש ולא מוכן בידי קפטן אמריקה ו-וונדר מן. לאחר שנחלש עוד יותר בידי איירון מן, ויז'ן, תור וסטארהוק, קורבאק התאבד היות שחש כי קארינה מפקפקת בו. קארינה הזועמת תקפה את שאר הגיבורים, אך בסוף נהרגה בידי תור. הקרב נצפה בידי מונדרגון, שהבינה שקורבאק רצה לעזור לאנושות ושרצה להחיות את הגיבורים שהרג.
לאחר עלילה נוספת בנבכי הזמן, קורבאק הוקם לתחייה בצורתו האנושית בידי הגראנדמאסטר להילחם בגולש הכסוף, באוונג'רס ובאוונג'רס מהחוף המערבי. כאשר קורבאק נכשל בניסיון להשתמש בקפטן אמריקה כדי להשיג את הקובייה הקוסמית מהגולגולת האדומה, הגולגולת השתמש בכוח הקובייה כדי לפזר את קורבאק על פני שישה ממדים.
בחוברות "אקדמיית האוונג'רס", וייל החייתה את קארינה במחשבה שהחייתה את הצרעה. קורבאק הופיע בשבילה, אם כי קארינה סירבה מה שגרם לקרב בין קורבאק לכל קבוצות האוונג'רס, ביניהן אקדמיית האוונג'רס הבוגרים. בשלב מסוים וייל עברה דרך גופו ושיתקה אותו, ואילו האזמאט השמידה אותו עם פיצוץ אנטי-חומר.
JFK תיק פתוח
מקהלת גארי ברתיני
המקהלה ע&quot;ש גארי ברתיני
יוסף דב הלוי סולובייצ'יק (בית הלוי)
קאלאצ'י
קאלאצ'י (בקזחית: Кaлaчи) הוא כפר במחוז אקמולה בקזחסטן.
היסטוריה.
הכפר נמצא בסמוך למכרה אורניום סובייטי.
ב-2011 התגלה בכפר סינדרום המכונה בשם "מחלת השינה", שגורם לאנשים סחרחורות, כאבי ראש, ושינה של יותר מכמה ימים. יש הטוענים, כי מקור המחלה במכרה האורניום, שנסגר ב-1992, אך השערה זאת לא הוכחה.
ב-2014 נמסר שיותר מרבע מאוכלוסיית הכפר סובלים מהסינדרום.
ב-2015 דווח שחצי מאוכלוסיית הכפר מתכננת להעתיק את מגוריה.
ביולי 2015 החוקרים הממשלתיים הגיעו למסקנה כי מקור המחלה בפליטת גזים ממכרה האורניום, בפרט פחמן חד-חמצני, שנמדד בשיעור של פי עשרה מהרגיל.
ההפיכה בתימן (2015)
הפיכת 2015 בתימן (הידועה גם בשם מהפכת ה-21 בספטמבר) אירעה לאחר שהחות'ים, מיליציה של לוחמים זיידים בהנהגתו של עבד אל-מלכ אל-חות'י, הדיחו את ממשלת תימן מהשלטון בהדרגה. ב-21 בספטמבר 2014 הסתערו המורדים השיעים על הבירה צנעא ובעקבות זאת התפטר ראש הממשלה מוחמד בסינדווה. ב-22 בינואר 2015 ביצעו החות'ים צעד נוסף לקראת תפיסת מוסדות השלטון, כאשר השתלטו על ארמון הנשיאות, על מקום משכנו הפרטי של הנשיא עבד רבו מנסור האדי ועל מתקנים צבאיים בבירה. ב-6 בפברואר השלימו החות'ים את ההפיכה, כאשר הודיעו על פיזור הפרלמנט ועל הקמת מועצת מעבר שתנהל את ענייני המדינה. השלטון החדש לא הוכר כלגיטימי בידי הקהילה הבינלאומית ובעקבות ההפיכה פרצו הפגנות המוניות במדינה, בעיקר בדרום, שם רוב התושבים הם סונים.
מהלך האירועים.
2014: נפילת צנעא.
החות'ים משתלטים על הבירה.
ב-18 בספטמבר המורדים החות'ים ניהלו קרבות עם לוחמים המזוהים עם מפלגת אל-אסלאח הסונית בבירה צנעא ועד ה-21 בחודש הם התקדמו אל תוך מרכז העיר והשתלטו על מבני הממשל. כתוצאה מכך התפטר ראש הממשלה מוחמד בסינדווה, שהאשים גורמים בצבא ובממשלה בתמיכה במרד ואף גינה את הנשיא האדי. החות'ים, יחד עם פלגים פוליטיים נוספים במדינה, חתמו על הסכם "לשלום לשיתוף פעולה" שבו הוסכם על הקמת ממשלת אחדות. עד ה-22 בחודש נהרגו לפחות 340 איש בלחימה בצנעא והקרבות נמשכו גם לאחר החתימה על ההסכם.
לחץ על הממשלה.
אחמד בן מובארכ, ראש הסגל של הנשיא האדי, מונה כמחליפו של בסינדווה ב-7 באוקטובר, אולם הוא סירב לתפקיד בשל לחץ שהופעל עליו מצד החות'ים. יומיים לאחר מכן, אירע פיגוע התאבדות בכיכר תחריר בצנעא שבו נהרגו 47 בני אדם ועוד עשרות רבות נפצעו, רובם תומכי המורדים. ב-13 באוקטובר מונה לתפקיד ראש הממשלה חאלד בחאח, בהסכמתם של המורדים השיעים.
ב-7 בנובמבר הטילה מועצת הביטחון של האו"ם סנקציות על הנשיא לשעבר עלי עבדאללה סאלח ועל שני מפקדים בשורות המורדים שהואשמו באחריות למשבר הפוליטי במדינה. בתגובה הדיחה מפלגתו של סלאח - הקונגרס העממי הכללי - את הנשיא האדי מכל תפקידיו במפלגה, בטענה כי הוא יזם את הטלת העיצומים על סאלח. יומיים לאחר מכן הוקמה הממשלה החדשה בהתאם להסכם מספטמבר, אולם החות'ים והקונגרס העממי הכללי סירבו להשתתף בה.