ב־19 ביוני 2015 נרצח דני גונן על ידי פלסטיני, בעת שחזר מהמעיין. בלווייתו הכריז שר החקלאות אורי אריאל כי מעתה ייקרא המקום מעיין דני על שמו, ואף הוקמה אנדרטה לזכרו במקום. למרות זאת, בדיון בנובמבר 2015, ועדת השמות הממשלתית דחתה את ההצעה לשינוי שמו של המעיין בנימוק שאין , וקבעה שנדרשת תקופת צינון לפני החלטה על שינוי השם.
ב־23 באוגוסט 2019 הטמינו מחבלים מטען חבלה בסמוך למעיין. בפיגוע נרצחה רנה שנרב ואביה ואחִיה נפצעו באופן בינוני וקשה.
פסגות בית השקעות
פסגות בית השקעות הוא בית השקעות ישראלי. החברה עוסקת בניהול קרנות נאמנות, קרנות סל, קרנות גידור, ניהול תיקים, שירותי מחקר וברוקראז'. עד שנת 2021 עסקה גם בניהול קופות גמל, קרנות השתלמות, קופות מרכזיות לפיצויים, קרנות פנסיה.
על פי דירוג Dun's 100 לשנת 2017, פסגות היה בית ההשקעות הגדול בישראל, וניהל כספים עבור למעלה ממיליון לקוחות פרטיים בהיקף של כ-185 מיליארד ש"ח, ובסוף 2018 ניהל כספים בהיקף של 177 מיליארד ש"ח. נכון ליולי 2020 בית ההשקעות מנהל נכסים בשווי של כ-175 מיליארד שקלים. נכון לינואר 2021 ירד היקף הנכסים המנוהלים לכ-165 מיליארד ש"ח.
ביוני 2021 רכש רני צים באמצעות וואליו קפיטל, את בית ההשקעות הכולל בתוכו את קבוצת חברות הבת, למעט פעילות הגמל והפנסיה שמוזגה לאלטשולר שחם. נכון לעת הרכישה שווי הנכסים המנוהלים על ידי פסגות עומד על כ-90 מיליארד ש"ח. נכון ל-30 באוגוסט 2021 שווי הנכסים המנוהלים הוא כ-58 מיליארד ש"ח.
יו"ר החברה הוא רני צים. המנכלי״ם הם אייל גורן ויואן קדוש.
היסטוריה.
ב-1963 הקים בנק לאומי את החברה הבנקאית הראשונה בישראל לניהול תיקים - "אופק ניירות ערך והשקעות", וב-1989 הקים הבנק את "פסגות חברה לניהול קרנות נאמנות". ב-2003 אוחדה הפעילות של שתי החברות. באוקטובר 2005 נכנסה לתוקף רפורמת בכר, שחייבה את הבנקים למכור קופות גמל וקרנות נאמנות. ב-2006 קבוצת פסגות נרכשה על ידי קרן יורק, והחלה לפעול כבית השקעות עצמאי.
ב-2008 רכשה פסגות בית השקעות את קופת הגמל "גדיש" מבנק הפועלים ובכך הפכה לבית ההשקעות הגדול בישראל. ב-2009 רכשה פסגות את קופות הגמל וקרנות ההשתלמות של בית ההשקעות "פריזמה". ב-2010 רכשה פסגות את קרן הפנסיה הוותיקה הע"ל. באוקטובר 2010 הושלמה העסקה להעברת השליטה בפסגות לקרן אייפקס פרטנרס. למחרת החליט פרקליט המדינה, משה לדור, לסגור תיק חקירה, בחשד לעבירות בניירות ערך, שהתנהל כנגד חברות בקבוצת פסגות, לאחר שפסגות התחייבה לשורת צעדים לתיקון המצב ושילמה קנס בסך 150 מיליון ש"ח. ב-2013 רכשה פסגות את "מיטב תעודות סל" מבית ההשקעות מיטב דש.
בשנת 2014 נפתח משפטם של שניים מבכירי החברה, דוד אדרי ושי בן-דוד, באשמת מניפולציה בשערי איגרות חוב באמצעות תיק הנוסטרו של פסגות בשנים 2009–2010. השניים הורשעו ונדונו למאסר. ב-2016 השיק פסגות ניירות ערך את "פסגות טרייד", מערכת למסחר עצמאי. וב-2017 הושק פסגות PRO - ניהול תיק השקעות דיגיטלי. בשנת 2016 עובדי החברה הקימו ועד עובדים, והתאגדו ב"כוח לעובדים". ב-2018 העבירה פסגות את פעילות עסקי הביטוח שלה לאיילון חברה לביטוח. בנובמבר 2018 נבחרה קרן פנסיה של פסגות על ידי רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון כאחת מארבע קרנות ברירת המחדל.
החברה הבת "פסגות קופות גמל ופנסיה" ניהלה נכסים בהיקף של כ-73 מיליארד ש"ח. 60 מיליארד ש"ח בגמל (קופות גמל, קרנות השתלמות וקופות מרכזיות לפיצויים), 13 מיליארד ש"ח בקרנות פנסיה (בכלל זה הע"ל הוותיקה). בדצמבר 2018 סך הנכסים המנוהלים של החברה בתחום הגמל וההשתלמות עומד על כ-54 מיליארד ש"ח, החברה השנייה בגודלה בתחום. הנכסים המנוהלים עלו מ-50 מיליארד ש"ח ב-2010 אך משקלה בשוק ירד מ-16.46% ל-11.8%. בספטמבר 2021, החודש האחרון שבו פסגות פעלה כגוף עצמאי, היקף הנכסים המנוהלים בגמל והתשלמות ירד ל-49.7 מיליארד ש"ח, כ-7.66% משוק הגמל וההשתלמות. אחת הקופות שהיו בבעלותה, "פסגות גדיש", שנרכשה מבנק הפועלים, היא קופת הגמל הגדולה בישראל, שניהלה נכסים בהיקף של כ־36 מיליארד ש"ח. קרן ההשתלמות "פסגות שיא" ניהלה נכסים בהיקף של כ־15 מיליארד ש"ח. במאי 2021 נמכרה החברה תמורת 910 מיליון ש"ח לחברת "אלטשולר שחם גמל", שהיא חברה בת של "אלטשולר שחם. ביוני 2021 רכשה וואליו קפיטל, שנשלטת על ידי איש העסקים רני צים, את בית ההשקעות, למעט פעילות הגמל והפנסיה שמוזגה לאלטשולר שחם.
גלן בק
גְּלֶן לִי בֶּק (באנגלית: Glenn Lee Beck; נולד ב-10 בפברואר) הוא מגיש של תוכנית טלוויזיה ותוכנית רדיו, סופר, פרשן פוליטי ויזם אמריקאי.
בק מזוהה עם הימין השמרני ומגיש את תוכנית הרדיו "The Glenn Beck Program", אשר משודרת בסינדיקציה ברחבי ארצות הברית ברשתות הרדיו הגדולות וזוכה למיליוני מאזינים. בנוסף, בק הגיש עד יוני 2011 גם תוכנית אקטואליה אישית בערוץ פוקס ניוז. כסופר, בק זכה להצלחה רבה כאשר חמשת ספריו כיכבו בעבר ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. שכרו השנתי מוערך ב-23 מיליון דולר. בק הוא גם המייסד והמנכ"ל של חברת "Mercury Radio Arts", חברת ההפקה שדרכה הוא מפיק תכנים עבור הרדיו, הטלוויזיה, המדיה המודפסת, והאינטרנט.
בק הפך עם השנים לדמות ציבורית ידועה, כאשר השקפותיו הפוליטיות זיכו אותו בהכרה ופופולריות רבה בתקשורת האמריקאית לצד ביקורת כלפיו. אירועים פומביים שאותם הוא מארגן סוחפים קהל רב. תומכיו מאמינים שבק מגן על הערכים האמריקאיים המסורתיים של ליברליזם, ואילו מבקריו טוענים כי הוא מקדם תאוריות קונספירציה וכי הוא נוהג להשתמש ברטוריקה מתסיסה באופן קבוע וכי תוכניותיו מכוונות להשיג אחוזי צפייה גבוהים גם במחיר איכותן.
בשנת 2011 הקים בק רשת טלוויזיה שמרנית הנקראת "TheBlaze".
חיים אישיים.
בק נולד באוורט, וושינגטון לוויליאם ומרי בק. הוא גדל בבית נוצרי קתולי ולמד בילדותו בבית הספר הקתולי הפרטי בעיירה מאונט ורנון שבוושינגטון. בגיל 13 זכה בק בתחרות אשר אפשרה לו באופן חד פעמי להיות די.ג'יי בתחנת הרדיו המקומית KBRC.
בשנת 1977, הגיש אביו תביעת גירושין מאמו של בק עקב התמכרותה לאלכוהול. גלן ואחותו הגדולה עברו בעקבות כך יחד עם אמם לעיר סאמנר שבוושינגטון. ב-15 במאי 1979 טבעה בים. האדם אשר לקח אותה לשייט בסירה טבע גם הוא. בראיונות טלוויזיה ושידורי רדיו ציין בק כי אמו התאבדה.
לאחר מות האם, עברו הוא ואחותו הגדולה לגור בבית אביהם בעיר בלינגהאם שבוושינגטון. ביוני 1982 סיים בק את לימודיו בתיכון סיהום. בעקבות מותה של אמו ובעקבות התאבדותו של אחיו החורג לאחר מכן, ציין כי החל לשתות אלכוהול על מנת להתמודד עם המשבר בחייו.
בגיל 18, לאחר סיום לימודיו בתיכון, עבר לעיר פרובו שבמדינת יוטה שם עבד בתחנת הרדיו KAYK. בק הרגיש כי לא השתלב שם, עזב את יוטה לאחר שישה חודשים, והחל לעבוד בתחנת הרדיו WPGC שבוושינגטון בפברואר 1983.
בעת שעבד בתחנת הרדיו WPGC, פגש את אשתו הראשונה, קלייר. הזוג נישא ונולדו להם שתי בנות, מרי והאנה. מרי נולדה בשנת 1988 עם שיתוק מוחין. בני הזוג התגרשו בשנת 1994. בנוסף להיותו אלכוהוליסט מחלים, ובעל התמכרות לסמים קלים, אובחן בק גם כבעל הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות. הוא ציין בעבר כי בזכות השתתפותו בפעילות הארגון אלכוהוליסטים אנונימיים הוא הצליח להיגמל מאלכוהוליזם ומעישון חשיש.
בשנת 1996, בעת שעבד בתחנת רדיו בניו הייבן, התקבל ללימודים באוניברסיטת ייל. בק השתתף בקורס תאולוגיה אחד ולאחר מכן הפסיק את לימודיו במוסד.
בשנת 1999 נישא בק לאשתו השנייה, טניה. באוקטובר של אותה השנה הצטרף הזוג ל"כנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים" (אחת מתוך כנסיות המורמונים). בהמשך נולדה לזוג ילדה וכמו כן הם אימצו ילד. כיום הם מתגוררים בעיירה ניו כנען שבקונטיקט.
השקפותיו הפוליטיות.
בק מזדהה כשמרן בעל נטייה לליברטריאניזם. הערכים העיקריים בהם בק דוגל כוללים אחריות אישית של אזרחים על מעשיהם, צדקה ביוזמה פרטית (בניגוד למדינת רווחה), הזכות לחיים ולביטחון (מתנגד להפלות מלאכותיות), חופש דת ומניעת דעות קדומות לגבי מורמונים, הגבלת מעורבות הממשלה הפדרלית, חוב ציבורי נמוך וחשיבות המשפחה כיסוד החברה.
בק תומך בזכות החוקתית של כל אזרח בארצות הברית לשאת כלי נשק להגנה עצמית ומתנגד לחקיקה שתגביל זכות זו.
בק סבור כי אין מספיק ראיות המצביעות באופן חד משמעי כי פעילות האדם היא הגורם העיקרי להתחממות כדור הארץ, אף כי הוא מאמין שהתחממות כהתקררות הם דברים שבאים במחזוריות. הוא גם טוען כי חוק ההתחממות הגלובלית והאנרגיה הנקייה (American Clean Energy and Security Act) הוא רק צורה לחלוקה מחדש של הון, ואף קידם עצומה לביטול פרוטוקול קיוטו.
גלן בק וישראל.
גלן בק תומך נלהב במדינת ישראל. הוא טוען שהעולם נוהג בצביעות כלפי ישראל, בין היתר, ממניעים אנטישמיים. במהלך תוכניותיו ברדיו ובטלוויזיה הוא מרבה להפגין תמיכה בעם היהודי ובמדינת ישראל. לאחר אירוע המשט לעזה ב-2010, כאשר ישראל ספגה ביקורת על פעולתה, הקדיש בק שתי תוכניות רצופות כדי להוכיח את הקשר שבין מארגני המשט לטרור האסלאמי הערבי, וטען כי יש קשר היסטורי בין סוציאליזם, פשיזם, אנטישמיות, נאציזם והטרור האסלאמי, וכי המשט לעזה הוא המשך לכל אלה. בק גם טען שהיתקלות של כל צבא אחר בספינה כזו עם "פעילי שלום" שכאלה, היה מסתיים בהטבעת הספינה.
בתוכניתו ב-17 במאי 2011 הודיע על "עצרת החזרת האומץ" שתתקיים באוגוסט באותה השנה בירושלים ומטרתה הבעת תמיכה והזדהות עם מדינת ישראל והעם היהודי אך בעיקר הבעת התנגדות לתוכנית חלוקת ירושלים.