מבקרים היסטוריים משווים את הטקסט של כתב הקודש לכל טקסט או חפץ טקסטואלי בן זמננו, כלומר טקסטים אחרים שנכתבו באותו זמן. דוגמה לכך היא שחקר הברית החדשה המודרני ניסה להבין את ספר חזון יוחנן בהקשרו ההיסטורי של המאה ה-1 על ידי זיהוי הסוגה הספרותית שלו עם ספרות אפוקליפטית יהודית ונוצרית מהתקופה.
ביחס לספרי הבשורות, הביקורת ההיסטורית החלה לעוסק ב"בעיה הסינופטית", שאלת היחס הספרותי הספציפי בין שלוש הבשורות הסינופטיות (הבשורה על-פי מתי, הבשורה על-פי מרקוס והבשורה על-פי לוקאס) כלומר, השאלה לגבי המקור או המקורות שבהם השתמשה כל בשורה סינופטית בעת כתיבתה. הסיבה היא שספרי שלוש הבשורות הסינופטיות דומים, הסיפורים בהם חוזרים, עם גרסאות שונות. הביקורת ההיסטורית ביקשה להבין את הטקסטים של הברית החדשה בהקשר היסטורי שלהם: כלומר, שאין לקבלם כמו שהם, אלא להכיר בכך שהם כתבים המבטאים מסורת שנכתבה ועובדה על ידי אנשים שונים. והאמת טמונה בהקשר ההיסטורי.
הגישה של לביקורת ההיסטורית, שהתפתחה במסגרת הלימודים הקלאסיים המדעיים במאה ה-19, ביקשה לשים בצד מאמצים למלא את הדת במשמעות ישירה ורלוונטיות מהטקסט, והקדישה את עצמה במקום זאת לאיסוף ידע ביקורתי ולסדר הכרונולוגי של חומר המקור. היא התמקדה בניסיון להבין מהם גרסאות המקור, כדי לקבוע מי כתב אותן, היכן ומתי נכתבו.
יישום הביקורת ההיסטורית התרחב במשך השנים לכתבים דתיים אחרים של ההינדואיזם, הבודהיזם, הקונפוציאניזם והאסלאם.
מתודולוגיות.
ביקורת מקורות.
ביקורת מקורות היא החיפוש אחר המקורות המקוריים העומדים מאחורי טקסט נתון. היא החלה על ידי הכומר הצרפתי מהמאה ה-17, ריצ'רד סימון, והתוצר המשפיע ביותר שלה הוא ללא ספק הספר "אקדמות לדברי ימי ישראל" (1878) שכתב יוליוס ולהאוזן, שהתובנות ובהירות הביטוי שלו הותירו את חותמם על חקר המקרא המודרני.
חקר הסוגים.
חקר הסוגים מפרק את המקרא לחלקיו, המנותחים ומסווגים לפי סוגה ספרותית (פרוזה, מכתבים, חוקים, ארכיון בית משפט, זמירות מלחמה, שירי קינה וכו'). לאחר מכן, חקור הסוגים מנתח את ההקשר בו נעשה השימוש בטקסט המסוים. הרמן גונקל ( 1932-1862) מייסד שיטת חקר הסוגים, ביקש לחשוף את התחלותיה של הספרות המקראית בשלבים שקדמו לאיסוף הכתובים ל"ספר אחד". התחלות אלה היו פעמים רבות יצירות שבעל פה, וגונקל רצה לשחזר את צורתן המקורית ואת ההזדמנות החוזרת בחיים הציבוריים, שבה כל אחת מן היצירות הללו נאמרה או הושרה. את ההזדמנות החוזרת הזאת הוא כינה "מושב בחיים"
חקר "היסטוריית המסורת" היא היבט ספציפי של חקר הסוגים, שמטרתו להתחקות אחר האופן שבו נכנסו חלקי הטקסט ליחידות הגדולות יותר של הקאנון המקראי, במיוחד האופן שבו הם עשו את המעבר מצורה שבעל פה לכתב. האמונה בעדיפות, ביציבות ואפילו בניתנות לזיהוי, של מסורות שבעל פה הוכרה כמפוקפקת, עד כדי כך שהיא הופכת את ההיסטוריה של המסורת לחסרת תועלת במידה רבה, אך חקר הסוגים עצמו ממשיך להתפתח כמתודולוגיה בת קיימא בחקר המקרא.
ביקורת עריכה.
ביקורת עריכה או ביקורת הרדאקציה, היא שיטה לחקר טקסטים מקראיים, המתייחסת לעורך הטקסט של חומרי המקור. בניגוד לדיסציפלינה האם שלה, חקר הסוגים, ביקורת עריכה אינה מסתכלת על החלקים השונים של הנרטיב כדי לגלות את הסוגה המקורית. במקום זאת, השיטה מתמקדת בשאלה כיצד העורך עיצב ויצר את הנרטיב כדי לבטא מטרות תאולוגיות ואידאולוגיות.
היסטוריה.
הביקורת ההיסטורית החלה עם ברוך שפינוזה (1632–1677). כאשר היא מיושמת על המקרא, השיטה ההיסטורית-ביקורתית נבדלת מהגישה המסורתית-דתית של קריאת הטקסט. בעוד שקוראים מאמנים עוסקים במסר הכולל של המקרא, היסטוריונים ביקורתיים בוחנים את המסרים המובהקים של כל ספר במקרא. בהנחיית הגישה המסורתית, למשל, נוצרים לעיתים קרובות משלבים תיאורים מבשורות שונות לסיפור אחד, אך היסטוריונים מנסים להבחין במה הייחוד של כל בשורה, לרבות כיצד הם שונים.
הביטוי "ביקורת גבוהה יותר" הפך פופולרי באירופה מאמצע המאה ה-18 ועד תחילת המאה ה-20, כדי לתאר את עבודתם של חוקרים כמו ז'אן אסטרוק (1684-1766), יוהאן סלומו סמלר (1725-91), יוהאן גוטפריד אייכהורן ( 1752–1827), פרדיננד כריסטיאן באור (1792–1860), וולהאוזן (1844–1918). בחוגים אקדמיים, זהו גוף העבודה שנחשב כ"ביקורת גבוהה", אבל הביטוי מיושם לפעמים על עבודה מוקדמת או מאוחרת יותר בשיטות דומות.
"ביקורת גבוהה" התייחס במקור לעבודתם של חוקרי מקרא גרמנים של אסכולת טובינגן. לאחר העבודה פורצת הדרך על הברית החדשה מאת פרידריך שליירמאכר (1768–1834). הדור הבא, שכלל חוקרים כמו דוד שטראוס (1808–1874) ולודוויג פוירבך (1804–1872), באמצע המאה ה-19. הם חקרו את התיעודים ההיסטוריים של המזרח התיכון מימי התנ"ך, בחיפוש אחר אישור לאירועים בתנ"ך. החוקרים שאחריהם התבססו על מסורת ההשכלה וההוגים הרציונליסטיים כמו ג'ון לוק (1632–1704), דייוויד יום, עמנואל קאנט, גוטהולד לסינג, יוהאן גוטליב פיכטה והרציונליסטים הצרפתים.
רעיונות כאלה השפיעו על המחשבה באנגליה דרך עבודתו של סמואל טיילור קולרידג', ובמיוחד דרך תרגומיו של ג'ורג' אליוט ל"חיי ישו" מאת שטראוס (1846) ול"מהות הנצרות" של פוירבך (1854). בשנת 1860, שבעה תאולוגים אנגליקניים ליברליים החלו בתהליך שילוב הביקורת ההיסטורית הזו בדוקטרינה הנוצרית בספר "מאמרים וסקירות", וגרמו לסערה של חמש שנים של מחלוקת, שהאפילה לחלוטין על הטיעונים על ספרו החדש של צ'ארלס דרווין, על מוצא המינים שיצא לאור באותו הזמן. שניים מהסופרים הואשמו בכפירה ואיבדו את מקום עבודתם ב-1862, אך בשנת 1864, פסק הדין בוטל בערעור. "חיי ישו" (1863), יצירתו המכוננת של הצרפתי ארנסט רנן (1823–1892), המשיכה באותה מסורת כמו שטראוס ופיירבך.
הפדרציה הבינלאומית לסקי
הפדרציה הבינלאומית לכדורעף
פדרציית השחייה הבינלאומית
האיגוד הבינלאומי לאופניים
הוועד האולימפי הבינלאומי
איאקוצ'ו
תל עפר
פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית
ספריית מעיינותיך
עג'ור
Jigsaw
Jigsaw (בעברית: פאזל) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האמריקאי קונאן גריי, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני שלו, "Superache". את השיר כתב גריי יחד עם דן ניגרו, שגם הפיק אותו. השיר יצא לאור ב-21 בינואר 2022 על ידי חברת ההקלטות ריפבליק רקורדס.
רקע וכתיבה.
ב-16 בינואר 2022, פרסם גריי סרטון שלו מבצע את הבית הראשון של השיר עם גיטרה. יומיים לאחר מכן, הכריז גריי רשימת על השיר וצירף את עטיפתו.
"Jigsaw" הוא שיר פופ בסגנון בלדה ובעל אלמנטים של מוזיקת רוק הנשמעים במהלך הפזמון ובהמשך השיר. מבחינה מילית, השיר עוסק בלשנות את עצמך על מנת להשביע את רצונם של המאהב/ת שלך ולעשות הכל למענם. המונח "Jigsaw" (פאזל) מרמז על כך שהדברים אינם במצבם הרגיל. במספר תיאוריות נטען כי גריי כתב את השיר על מערכת היחסים של הוריו, שכן בבית הראשון נכתב "'Then I'd be more like my sister; Say, 'Thank you Ma'am and Mister" ("אז אהיה יותר כמו אחותי, ואומר 'תודה לכם מר וגברת'"). גריי הסביר על השיר:
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-19 מיליון השמעות.
הצלחה מסחרית.
השיר אמנם לא נכנס למצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי, אך דורג במקום ה-27 במצעד הרוק &amp; אלטרנטיבי של בילבורד.
וידאו קליפ.
ב-26 בינואר 2022 פורסם קליפ המילים הרשמי של השיר. נכון למאי 2022, צבר הקליפ למעלה ממיליון צפיות.
מבצר תל עפר
יאדרו סנקט פטרבורג
יאדרו סנקט פטרבורג (ברוסית: Футбольный клуб «Ядро» Санкт-Петербург) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר סנקט פטרבורג בבעלות אלכסיי קריוקוב שבבעלותו חברת נדל"ן פטרבורגית בשם "יאדרו" ומכאן שם הקבוצה.
היסטוריה.
המועדון הוקם על בסיס מועדון מאשטך, שהיה קיים בעבר. בשנת 2020 המועדון התמודד בטורניר החורף בחסות ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה וזכה בגביע סנקט פטרבורג לאחר שגבר על דינמו סנקט פטרבורג במשחק הגמר שנערך בנובמבר 2020. בעונת 2020/2021 שימש סרגיי גראסימץ כמאמן הקבוצה עד מותו בספטמבר 2021. בעונת 2021 הקבוצה זכתה באליפות צפון-מערב של הליגה השלישית.
בנובמבר 2021 מונה אלכסנדר גורשקוב למאמן החדש ובמאי 2022 נרשמה לליגה השנייה מעונת 2022/2023 והפכה לראשונה לקבוצה מקצוענית.
תארים.
אליפות המחוז הפדרלי הצפון-מערבי
אליפות סנקט פטרבורג
גביע סנקט פטרבורג
החייל העות'מאני האחרון בירושלים
החייל העות'מאני האחרון בירושלים היה קורפורל (רב-טוראי) חסן אל-איג'דרי, חייל בצבא העות'מאני שלחם במהלך המערכה בסיני ובארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה והיה חלק מיחידה צבאית שנשארה בירושלים כשומרי הר הבית לאחר נסיגת הצבא הטורקי מהעיר. ב-1972 נפגש חסן, שהיה אז החייל האחרון שנשאר בחיים מאותה יחידה, עם עיתונאי טורקי שביקר בהר הבית. העיתונאי פרסם את הסיפור בטורקיה ומשם בכל העולם הערבי ועורר גל הערכה לנחישותם של אותם חיילים עות'מאנים ובמיוחד של חסן שעמד על משמרת המקומות הקדושים במשך 55 שנה. ב-2017 הקים הסניף העזתי של ארגון IHH הטורקי מסגד ברצועת עזה על שמו של רב-טוראי חסן.
רקע.