מושל ורמונט (באנגלית: Governor of Vermont) הוא ראש הרשות המבצעת של ממשלת מדינת ורמונט שבארצות הברית. המושל נבחר לתקופת כהונה בת שנתיים במהלך שנים בעלות מספר זוגי, באמצעות בחירות ישירות. ורמונט, לצד שכנתה ניו המפשייר, היא אחת משתי המדינות היחידות בארצות הברית שעורכות בחירות לתפקיד המושל אחת לשנתיים (במקום אחת לארבע שנים, כנהוג ב-48 המדינות האחרות).
בוורמונט אין הגבלה על מספר הכהונות שבהן רשאי המושל לכהן. אם אף מועמד לתפקיד לא גורף לפחות 50% מקולות הבוחרים בנוסף לקול אחד נוסף, מושל ורמונט ייבחר בידי בית המחוקקים המדינתי. מושל ורמונט המכהן הוא פיל סקוט, שנבחר לתפקיד מטעם המפלגה הרפובליקנית. הוא הושבע לתפקיד ב-5 בינואר 2017, ונתמנה למושל ה-82 של ורמונט.
סמכויות.
משרדי העבודה של המושל ממוקמים במעון רשמי הקרוי "הביתן" בעיר הבירה מונטפלייר. הלשכה הטקסית של המושל, בו עושה המושל שימוש במהלך התכנסויות בית המחוקקים, ממוקם בבית המדינה של מדינת ורמונט.
חוקת ורמונט מפרטת את סמכויותיו של המושל כדלהלן:
תחת המושל מכהן סגן מושל, שנבחר לתפקידו בפתק הצבעה נפרד. סגן המושל מתמנה למושל ורמונט במקרה בו המושל נפטר, מתפטר או מודח.
רשימת מושלי ורמונט.
מושלי רפובליקת ורמונט.
רפובליקת ורמונט התקיימה החל מ-15 בינואר 1777 כמדינה עצמאית ועד לקבלתה כמדינה ה-14 של ארצות הברית ב-4 במרץ 1791. בראש המדינה עמדו מושל, סגן מושל ומועצה, ואת הרשות המחוקקת היוותה אספה לאומית, המורכבת מבית אחד.
מושלי מדינת ורמונט.
81 גברים ואישה אחת כיהנו עד כה כמושלי ורמונט. עד 1870 התקיימו הבחירות למשרת המושל אחת לשנה. מאז מתקיימות הבחירות אחת לשנתיים.
העידן הדיגיטלי
שפה נכחדת
המטבח הכורדי
המטבח הכורדי הוא מטבחה של כורדיסטן המודרנית. המטבח הושפע בעבר מהארצות שסבבו אותו, בהם: המטבח העיראקי, המטבח הסורי, המטבח הטורקי, המטבח הארמני והמטבח האיראני ועוד מטבחים מהעולם הערבי וסביבה לו. המאכלים שמזוהים עם המטבח הכורדי הם הקובה והממולאים הנקראים בלשונם של הכורדים "יפרח" או "דולמה", והממולאים הם גם המאכל הלאומי של כורדיסטן.
המאכלים שבושלו בידי היהודים שחיו בכורדיסטן שונים במקצת ממאכליהם של הכורדים בגלל עניין הכשרות ולכן התפתחו מאכלים ייחודיים רק לכורדים היהודים כמו קובה של פסח העשוי מאורז טחון בשילוב עם בשר ועוף טחון.
מאפייניו של המטבח הכורדי.
המטבח הכורדי הוא מטבח גדול ומגוון מאוד כיוון שכורדיסטן היא חבל ארץ המורכב מכמה ארצות ובכל חלק של כורדיסטן הצמחייה, בעלי החיים וחומרי הגלם הניתנים להשגה שונים. כורדיסטן מאופיינת בצחיחותה ובעקבות כך הכורדים נאלצו למצוא דברים לאכול, ולכן החלו הכורדים לבשל לוף (קארדי) – צמח רעיל שרעלו מפורק רק לאחר בישול ממושך. המטבח הכורדי הוא המטבח יחיד שבו משתמשים בירק זה. בעקבות צחיחותה של כורדיסטן, המטבח הכורדי עושה שימוש מושכל בתבלינים ורוב המאכלים מבושלים עם מעט תבלינים.
מני גליישר
מני גליישר (באנגלית: Many Glacier) הוא אזור בצדו המזרחי של הפארק הלאומי גליישר, במדינת מונטנה שבארצות הברית.
אזור זה ממוקם מצפון לדרך ההולכים-אל-השמש.
באזור מני גליישר מצויים אגם שרבורן - האגם הגדול באזור, וכן מלון מני גליישר, הממוקם לחוף אגם סוויפטקרנט - בית המלון והמבנים הסמוכים אליו, שנבנו בשנת 1915, מהווים אתר היסטורי לאומי של ארצות הברית.
אזור מני גליישר ידוע באגמים הרבים שבו, במפלים, וביערות המחטניים שביניהם כרי דשא אלפיניים.
תיירות.
פעילות התיירות באזור כוללת שיט בסירות באגמים, טרקים במסלולי ההליכה, וכן טיולי טבע מודרכים, רכיבה על סוסים, טיפוס הרים, דיג ומחנאות.
לקריאה נוספת.
• National Park Service, Historic Structures Report - Many Glacier Hotel complex, July 2002
קללת האדם והאישה
ג'אסורבק יאחשיבוייב
ג'אסורבק ג'ומבוי אוג'לי יאחשיבוייב (באוזבקית: Jasurbek Jumaboy oʻgʻli Yaxshiboyev; נולד ב-24 ביוני 1997 בצ'ינאז שבאוזבקיסטן) הוא כדורגלן אוזבקי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת שריף טירספול מליגת העל המולדובית, בהשאלה מלגיה ורשה, ובנבחרת אוזבקיסטן.
קריירת מועדונים.
יאחשיבוייב הוא תוצר מחלקת הנוער של פחטקור טשקנט, אליה הצטרף בשנת 2004. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון, שמשחק בליגת העל האוזבקית, בשנת 2016, ובמהרה הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה.
בחודש יולי 2019 הושאל יאחשיבוייב ל-AGMK, גם היא מליגת העל האוזבקית, לחצי השני של עונת .
בשנת 2020 הושאל לאנרגטיק מינסק מליגת העל הבלארוסית למשך עונה אחת. ב-19 במרץ 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על באטה בוריסוב במסגרת הליגה. במשחק זה הבקיע גם צמד שערי בכורה. בהמשך עונת הושאל לשחטיור סליהורסק, גם היא מליגת העל הבלארוסית.
ב-13 בפברואר 2021 חתם על חוזה לשתי עונות וחצי בלגיה ורשה מליגת העל הפולנית. ב-1 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ויסלה קרקוב במסגרת המחזור ה-28 בליגה לעונת . זו הייתה הופעתו היחידה בליגה בעונה זו.
ב-30 באוגוסט 2021 הושאל לשריף טירספול מליגת העל המולדובית. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על פטרוקוב חנצ'שט במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת . במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-15 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון 0–2 על שחטאר דונצק במסגרת שלב הבתים של המפעל לעונת 2021/2022. ב-28 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה בליגת האלופות, בניצחון 1–2 על ריאל מדריד בשלב הבתים של המפעל.
קריירה בינלאומית.
יאחשיבוייב היה חלק מסגל נבחרת אוזבקיסטן עד גיל 23 שזכתה בטורניר גביע אסיה עד גיל 23 בשנת .
ב-19 במאי 2018 ערך יאחשיבוייב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוזבקיסטן, בהפסד 0–1 לנבחרת איראן במשחק ידידות.
מעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון
ממלכת נורווגיה (872-1397)
הקבינט השלישי של מרקל
קבינט מרקל השלישי הוא הקבינט ה-22 של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, הוא הושבע ב-17 בדצמבר 2013, והפסיק לכהן עם הקמת הקבינט הרביעי של מרקל שהושבע ב-14 במרץ 2018.
אריה א.אריה
אריה אברהם אריה (ברומנית: Arie Avram Arie: 12 במאי 1921 – 18 בספטמבר 1999) היה מהנדס יהודי-רומני, מומחה בתחום האלקטרו-אנרגטיקה. הוא עסק בנושא רשתות החשמל, בין שאר היה חלוץ ברומניה בקידום הובלת החשמל בחיבורים של זרם ישיר. כיהן כפרופסור ראש הקתדרה לרשתות חשמל באוניברסיטה הפוליטכנית של בוקרשט אחרי פרישת מורו, מרטין ברקוביץ'.
ביוגרפיה.
ילדות וצעירות.
אריה אברהם אריה נולד בשנת 1921 במשפחה יהודית בבוקרשט, רומניה. למאיר לייבוּ ולוטה זלאטה ציפרה, שמוצאה היה בעיר קראיובה. אחרי סיום התיכון, עקב החוקים בשנים 1940–1941 שאסרו על היהודים, שנחשבו "גזע יהודי", ללמוד באוניברסיטאות ברומניה, הצליח אריה להמשיך בלימודים בשנים 1940–1944 בקורס להשתלמות טכנית במסגרת בית הספר העל-תיכוני ליהודים שנפתח בדצמבר 1940 בבוקרשט על ידי ארנסט אבאסון ומרטין ברקוביץ' באישור השלטון. בימי לימודים אלה הוא הכיר את אקתרינה פרידמן שבשנת 1943 הייתה לאשתו. אחרי נפילת המשטר של המרשל יון אנטונסקו באוגוסט 1944 התאפשר לאריה א. אריה ללמוד במכון הפוליטכני בבוקרשט (הנקרא כיום האוניברסיטה הפוליטכנית של בוקרשט), שם סיים בהצטינות (cum laude) כמהנדס ב-1947.
פעילותו המקצועית והאקדמית.
המהנדס אריה א. אריה עבד בשנים 1947–1951 בחברה לגז ולחשמל במסגרת מפעל רשתות החשמל של בוקרשט. בשנים 1951–1952 עבד במכון למחקר ולתכנון אנרגטי ISPE ואחר כך בשנים 1952–1954 במשרד לתכנונים אנרגטיים. בתוקף תפקידו תרם לתכנון רשתות הולכת החשמל באמצעות כבלים תת-קרקעיים בערים פלוישט, פיטשט וקראיובה. במסגרת המכון ISPE השתתף אריה א. אריה בתוכניות הסיסטמטיזציה של המערכת האלקטרו-אנרגטית בחבל מונטניה ובחיבורה עם מערכות אנרגטיות שכנות.
תרומה חשובה נוספת של אריה לכלכלה הלאומית של רומניה הייתה ביסוס מערכת התפעול והאספקה של מסילות הברזל הרומניות בעזרת זרם חילופין של 50 Hz.
החל משנת 1948 נמנה אריה עם סגל ההוראה של המכון הפוליטכני בבוקרשט. בשנת 1950 התמנה למרצה בכיר, ב-1964 כפרופסור ראש קתדרה בפקולטה לאנרגטיקה, ואחר פרישתו לגמלאות היה פרופסור יועץ בפקולטה.
ב-1966 סיים תואר דוקטור עם התזה "השפעת מסילות הברזל החשמליות על מערכת האספקה האנרגטית שלהן" תחת הדרכתו של הפרופסור קונסטנטין דינקולסקו, מייסד האסכולה הרומנית לתחנות כוח.
יחד עם מרטין ברקוביץ', אריה כתב ספרי לימוד חשובים בתחום הולכת אנרגיה חשמלית ואספקתה, כמו כן עסק בחישוב המכני והחשמלי של קווי החשמל העיליים והתת-קרקעיים.
הוא פיתח שורה של משפטים כלליים עם יישום בחישוב הקצרים ברשתות החשמל.
אריה. א. אריה היה חבר במועצה הטכנית של RENEL (החברה האוטונומית לחשמל), שהפכה מאוחר יותר לחברה הלאומית לחשמל של רומניה, "CONEL". הוא כיהן כיושב ראש הקרן קונסטנטין דינקולסקו, שאותה ייסד.
חייו הפרטיים.
אריה א. אריה היה נשוי החל משנת 1943 עם המדענית לעתיד, אקתרינה אריה (1923–1975) להם נולדה בת, מהנדסת בתחום המעגלים האלקטרוניים.
לקריאה נוספת.
Arie A.Arie et al. - "Activităț * didactico-științifice în universitățile tehnice și politehnice"
anexă în Nicolae Cajal, Harry Kuller (coord.) "Contribuția evreilor din România la cultură și civilizație " ,Editura Hasefer, București 2004 p 220-221