רקונקיסטה נוסדה ב-27 באפריל 1872 על ידי מנואל אובליגדו בהוראת מושל פרובינציית סנטה פה סימון דה איריונדו כמוצב צבאי. ב-1884 המוצב נסגר ונותרה רק ההתיישבות. באותה שנה נבנה בקרבת ההתיישבות נמל נהר ששימש להעברת סחורות מהכפרים באזור לעיר סנטה פה.
ב-1921 רקונקיסטה קיבלה מעמד של עיר. בעקבות ההכרזה תהליך התיעוש בעיר החדשה גבר. התעשייה בעיר נפגעה במהלך השפל הגדול בשנות ה-30 של המאה ה-20, אך באותו זמן נוצר באזור העיר ענף גידול הכותנה, ובעקבותיו נפתחו תעשיות הקשורות אליו בעיר שעזרו להתגבר על המשבר.
כלכלה.
רקונקיסטה היא מרכז מסחרי ותעשייתי חשוב באזור. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על תעשייה, גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בעיקר גידול קנה סוכר, כותנה, חמניות, פשתן ותירס.
תחבורה.
את רקונקיסטה משרת נמל התעופה דניאל חוקיק, הנמצא במרחק של 7 קילומטרים דרומית למרכז העיר.
העיר נמצאת על הכביש הלאומי מספר 11, המקשר בין העיר קלורינדה, בקרבת הגבול עם פרגוואי, והעיר רוסאריו בדרום פרובינציית סנטה פה.
רקונקיסטה (ארגנטינה)
רוב האקסלי
רוברט ויליאם האקסלי השלישי (באנגלית: Robert William Huxley III) המוכר בשם רוב האקסלי (Robb Huxley; נולד ב-4 בדצמבר 1945 בגלוסטר, בריטניה) הוא זמר, מלחין וגיטריסט בריטי, שפעל בישראל בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. נחשב לאחד מחלוצי הרוק הישראלי, עקב חברותו בלהקת הצ'רצ'ילים ועבודתו המשותפת, במסגרת הלהקה ובנפרד, עם אריק איינשטיין ואמנים ישראלים אחרים.
ביוגרפיה.
ילדותו ותחילת דרכו.
האקסלי נולד ב-1945 בגלוסטר, אנגליה, למשפחה ממעמד הפועלים. אביו היה נגר במקצועו, שהתפרנס גם מנגינה על פסנתר במועדונים ופאבים בעיר. גם סבו מצד אמו ניגן בפסנתר ובכלי קלידים אחרים. מחקר שערכו קרוביו על עץ המשפחה העלה כי הוא דודן מדרגה רביעית של הסופר אלדוס האקסלי.
כשהיה בן 11 התקבל לבית הספר תומאס ריץ' – grammar school יוקרתי במחוז מגוריו. הוא היה חבר במקהלת בית הספר במשך חמש שנים, אך הוקסם מאמני הרוק החלוציים ששמע וראה בתוכניות ה-BBC באותה תקופה. אף על פי שנדחף על ידי אביו לשיעורי פסנתר, החליט שהכלי עליו ירצה לנגן הוא גיטרה, למרות שלא למד לפני כן ולא הייתה ברשותו גיטרה. הוא עשה את צעדיו הראשונים בעצמו על גיטרות של חברים, ולאחר מכן השיג גיטרה בעזרת אמו ולמד לנגן עליה מחוברות הדרכה. עם חבר למקהלת בית הספר, שהיה לו מכשיר הקלטה ביתי, הקליט שירים נסיוניים ראשונים.
את היכרותו הראשונה עם עולם הבידור עשה האקסלי כשהתקבל בגיל 15 לעבודה כפועל במה בקולנוע מקומי, שבו הועלו גם הצגות תיאטרון. במקביל, הידרדרו הישגיו בלימודים ולבסוף עזב את בית הספר בגיל 16. הוא הקדיש את זמנו לנגינה ושירה, בעיקר חידושים לשירים של באדי הולי.
בעבודה שהשיג בבית כלבו מקומי פגש חבר לעבודה שהיה חבר בלהקה של עובדי הכלבו, שחיפשה זמר, כדי להופיע במסיבת חג המולד של הכלבו, בשנת 1963. האקסלי הצטרף ללהקה כזמר, והופעתה של הלהקה באותה מסיבה הייתה למעשה הופעתו הפומבית הראשונה.
חברו לעבודה וללהקת העובדים, שהשתכנע מיכולותיו, שכנע אותו להצטרף כזמר גם ללהקה בה ניגן במועדונים מקומיים – ה-Vendettas. האקסלי הצטרף ללהקה, שהלכה וצברה מעריצים מקומיים.
ג'ו מיק, הטורנדוס וההגעה לישראל.
כבר בהמשך אותה שנה עזב האקסלי את ה-Vendettas, ותחת השם רוב גייל הצטרף ללהקה מקומית אחרת, The Whirlwinds.
בעקבות היכרות של חברי הלהקה עם משפחתו של מפיק המוזיקה המצליח ג'ו מיק, שגרה באזור, אורגן ללהקה מבחן אצל מיק באולפנו בלונדון. המבחן הצליח, ומיק החתים את הלהקה, ששינתה את שמה ל-The Saxons. כחלק מתדמית הלהקה שהכתיב להם מיק, שיוו לעצמם חבריה מראה סקסוני – צבעו את שיערם לבלונד והופיעו בלבוש לוחמים סקסונים, כולל קסדות מקורננות.
ב-1966, עם העלייה בפופולריות הלהקה, הפך מיק את הלהקה לממשיכת דרכה של אחת מלהקותיו המצליחות ביותר – הטורנדוס (Tornadoes). הטורנדוס הייתה להקה אינסטרומנטלית מצליחה מאוד בראשית שנות ה-60, אך באותה תקופה הפופולריות שלה הייתה בדעיכה. ההרכב החדש שלה, שהתבסס על חברי ה-Saxons, בעצם לא כלל איש מחבריה המקוריים.
ההרכב החדש, עם האקסלי כזמר וגיטריסט, לא הצליח להעלות מחדש את הפופולריות של הטורנדוס, וחבריה הלכו ועזבו אותה. ב-1968, תוך כדי מסע הופעות בישראל, פורקה הלהקה. שניים מחבריה, האקסלי ודייב וואטס, נותרו בישראל. בעוד וואטס הצטרף ללהקת האריות, הצטרף האקסלי ללהקת Purple Ass Babboon עם מוטי לוי ויקי יושע. חבר שהכיר בישראל, הזמר הקנדי סטן סולומון, הציע לו להצטרף ללהקה בה שימש כסולן – הצ'רצ'ילים.
הצ'רצ'ילים.
התקופה בה היה האקסלי בצ'רצ'ילים קיבעה אותו ואת הלהקה כפורצי דרך במוזיקה הישראלית, בזכות צליל רוק שהיה אז חלוצי וחדש בארץ. כבר בהמשך השנה הוציאה חברת CBS סינגל ראשון ללהקה, שצדו האחד כלל את השיר "Too Much In Love to Hear" שכתב האקסלי במקור כשהיה חבר בטורנדוס.
ב-1969 יצא לאור אלבומם הראשון של הצ'רצ'ילים, שאופיין בצליל של רוק פסיכדלי שהיה גם הוא חדשני בישראל. באותה שנה שיתפה הלהקה פעולה לראשונה עם אריק איינשטיין באלבומו "פוזי", שנחשב היום בעיני רבים לאלבום הרוק העברי הראשון. השיר "When You're Gone", שכתב האקסלי לאלבום של הצ'רצ'ילים, נכלל ב"פוזי" בגרסה עברית עם מילים שכתב יהונתן גפן תחת השם "אחינועם לא יודעת".
ב-1970 המשיך שיתוף הפעולה בין הצ'רצ'ילים לבין אריק איינשטיין ושלום חנוך באלבום "שבלול", ומאוחר יותר ניגן האקסלי גם באלבומם "פלסטלינה", בו הלחין את השיר "אסור לוותר" (למילים של איינשטיין וחנוך). השתתפותו המשמעותית בשני האלבומים, שנחשבים לאבן דרך במוזיקת הרוק הישראלית, קיבעה ביתר שאת את האקסלי כדמות מרכזית ברוק הישראלי בשנותיו הראשונות.
באותה שנה הלחין האקסלי במשותף עם חנוך את השיר "דוקטור יארינג" (למילים של יעקב רוטבליט), שבוצע על ידי להקת "כיף התקווה הטובה" והופיע לבסוף באלבום האוסף של שמוליק קראוס "שבעים שמונים", בשנת 1981. האקסלי והצ'רצ'ילים ניגנו ב-1970 גם באלבומו של אושיק לוי "קצת שקט", בו הלחין האקסלי שני שירים – "כץ" ו"שיהיה לך טוב" (שניהם למילים של יהונתן גפן). עוד באותה שנה הוציאו הצ'רצ'ילים את אלבומם השני, "Junkies, Monkeys and Donkeys", אלבום רוק מתקדם. הלהקה הוציאה את האלבום תחת השם Jericho Jones, כדי לא לפגוע ברגשות הבריטים כלפי וינסטון צ'רצ'יל.
ב-1971 ניגנו הצ'רצ'ילים באלבומו של פופיק ארנון "כל אחד", שגם בו הלחין האקסלי שני שירים – "אל תחדלי לאהוב" (למילים של יהונתן גפן) ו"כחול ולבן" (למילים של ארנון). עם צביקה פיק ניגנו הצ'רצ'ילים בסינגל הראשון שלו, "שני תפוחים"/"אני הולך לאן שאן", ובשירים נוספים מאלבומו הראשון "זוהי הדרך שלי". שיתוף הפעולה עם אריק איינשטיין נמשך, עם אלבום משותף "שירי ילדים" שהוציאו איינשטיין והאקסלי, כאשר האקסלי הלחין בו חמישה שירים.
ב-1972 השתתף האקסלי באלבומם השלישי והאחרון של הצ'רצ'ילים, שיצא תחת השם "Jericho".
אחרי הצ'רצ'ילים.
האקסלי חי מאז 1974 במיאמי. הוא אב לילד מאשתו הישראלית אפרת. האקסלי השתתף באיחודים שונים של הצ'רצ'ילים, לאחרונה בהופעת איחוד ב-2015.
ב-2019 טען האקסלי כי הלחן של הבלדה על יואל משה סלומון לקוח משיר אישי בן בית אחד שהשמיע לאיינשטיין ביום פטירתו של אביו, יעקב איינשטיין. שלום חנוך, יורם טהר-לב, יואב קוטנר ואחרים שללו את טענתו של האקסלי, בין היתר לאור העובדה שהבלדה נכתבה בשנת 1968 ופורסמה באלבום שבלול שיצא במאי 1970, בעוד שיעקב איינשטיין נפטר ב-18 ביולי 1970.
רוב הכסלי
רוב הקסלי
אמנטל מונטשו
אמנטל מונטשו (באנגלית: Amantle Montsho; ) היא אתלטית מבוטסואנה. אלופת עולם (טגו 2011), סגנית אלופת עולם (מוסקבה 2013), רביעית באולימפיאדה (לונדון 2012), אלופת משחקי חבר העמים הבריטי (דלהי 2010) ו-3 פעמים ברציפות אלופת אפריקה (2008, 2010 ו-2012) בריצת 400 מטר.
ב-2014 בדיקת סמי אמרוץ למונטשו נמצאה חיובית, ובמרץ 2015 הושעתה מונטשו לשנתיים מהשתתפות בתחרויות.
סיינה גילורי
סיינה טיגי גילורי (באנגלית: Sienna Tiggy Guillory; נולדה ב-16 במרץ 1975) היא שחקנית בריטית ממוצא יהודי. היא מוכרת בעיקר בתפקידיה כשחקנית ראשית במיני-סדרה "הלנה מטרויה" משנת 2003, בגילום דמותה של 'ג'יל ולנטיין' בסדרת סרטי המדע הבדיוני "האויב שבפנים", וכנסיכה האלפית 'אריה דרוטנינגו' בסרט הפנטזיה "אראגון" משנת 2006.
ביוגרפיה.
גילורי נולדה בקתרינג, נורת'האמפטונשייר, אנגליה. היא בתם של הגיטריסט האמריקאי-יהודי אייזק גילורי ואשתו, דוגמנית אנגליה-נוצרייה בשם טינה תומפסון. השניים נישאו ב-1973. אביה הגיע ממשפחה יהודית ממוצא טורקי ואמריקאי, ונולד במפרץ גואנטנמו שבקובה.
קריירה.
גילורי הסבירה כי היא החלה לשחק "מכיוון שרציתי לדעת איך זה להיות אנשים אחרים. כי אולי אני לא אוהבת את עצמי". בשנת 1993 גילורי ערכה את הופעת הבכורה של בעיבוד טלוויזיוני לרומן Riders של ג'ילי קופר, לאחר שהמלהקים חיפשו שחקנית צעירה שידעה לרכוב על סוסים. הופעתה בתפקיד זה הובילה אותה לעוד תפקיד קטן במיני-סדרה The Buccaneers לצד מירה סורבינו.
לפני שהחלה את קריירת הדוגמנות ובתחילת קריירת המשחק שלה היא עבדה כמלצרית. בשנותיה הראשונות במקצוע היא שיחקה בתפקידים קולנועיים וטלוויזיוניים קטנים ב-The Future Lasts a Long Time משנת 1996, ב-The Rules of Engagement ו- משנת 1999, ב-Kiss Kiss, ב-The 3 Kings וב-Two Days, Nine Lives משנת 2000. בשנים אלו החליטה להמשיך עם קריירת המשחק שלה.