טרנסקי מספר לעיתונאים ולמעריצים הנלהבים כי סימון בעלת אופי מתבודד ומבקשת את פרטיותה, מה שרק מעצים את רצון המדיה לראיין ולפגוש אותה. הוא מסכים בסופו של דבר לראיונות רק מול מסך מחשב כשהוא גם מדבב אותה באותה תוכנה שהופכת את קולו לקול של אישה.
סימון, ש"לא מוכנה להופיע עם שחקנים אחרים אלא רק לבדה" עולה לדרגת סופרסטאר ואף זוכה בשני פרסי אוסקר, אותם מקבל עבורה הסוכן שלה, טרנסקי עצמו. השמועות לפיהן טרנסקי מתעלל בכוכבת, סוגר אותה בביתה ולא מאפשר לה לצאת מתחילות להשפיע על הבמאי שמחליט למחוק את הדמות ולזרוק את קובצי המחשב בהם היא קיימת לים. הוא מספר שהיא חלתה בווירוס נדיר ומתה, אך המעריצים מתקשים לקבל את רוע הגזירה והמשטרה עוצרת אותו בחשד לרצח.
בתו וגרושתו מצליחות לחדור לחדר העבודה הסודי של טרנסקי, מוצאות את המחשב ומחזירות את סימון לחיים. סימון שוב מתראיינת לטלוויזיה, יחד עם טרנסקי והכיסוי שלהם לפרשה היא שהיא הייתה בהריון וטרנסקי "קנה" לה זמן במהלך הפרשה כדי שהיא תוכל להתבודד. לצידם "תינוק" דיגיטלי. בעקבות הדברים הוא משוחרר מתחנת המעצר וממשיך, יחד עם ביתו וגרושתו בהפעלת סימון וכנראה גם דמויות חדשות.
ביקורות.
הסרט זכה לתגובות מעורבות של הקהל והמבקרים. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל את הציון 51% מתוך 156 ביקורות.
באתר Metacritic קיבל הסרט את הציון 49 מתוך 38 ביקורות, כשרוב המבקרים התקשו להחליט אם הם אוהבים את הסרט או לא.
בסוף השבוע הראשון שלו באקרנים העשיר הסרט את קופתו ב-3,813,463 דולר ודורג במקום ה-9. בסך הכול רשם הסרט הכנסות בסך $19,576,023 בעולם.
טיאה וייל
סמל ויניפג
סמל ויניפג (באנגלית: Coat of arms of Winnipeg) הוא סמלה הרשמי של העיר ויניפג, קנדה. הסמל הנוכחי החליף את קודמו ב-1972 לאחר שאושר על ידי המכללה להרלדיקה (College of Arms) שבאנגליה.
תיאור הסמל.
צורת המגן היא אנגלית, ועליו מופיעים שלושה עשר כוכבי זהב בשדה כחול, המסמלים את שלוש עשרה המושבות שהתאחדו לעיר ויניפג על רקע שמיה הכחולים של העיר. תחתם מצויר פרח כרכום בשדה ירוק המסמל את מיקומה של ויניפג במרחבי הערבה.
הציצה כוללת את שער מבצר גארי (Fort Garry), מבצר של חברת מפרץ הדסון מ-1822, המסמל את ההיסטוריה של העיר.
הסרטים מעל ומתחת המגן, מסמלים את אחדות תושבי העיר. המוטו המופיע בתחתית הוא UNUM CUM VIRTUTE MULTORUM (מלטינית: אחד עם כוח של רבים).
פירתרין
פירטרינים
פנקסי
פִּנְקָסִי (כיתוב בדף אחורי, בפולנית ובגרמנית: PINKOSI) עם כותרת המשנה "לשומרים ולרעיהם", הוא כותרו של ספרון שהוענק לכל חבר וחברה בתנועת הנוער "השומר הצעיר", בשנותיה הראשונות. כולל את עיקרי התנועה בראשיתה, הסיסמאות והאמרות הנהוגות בה וסמליה, פרקי היסטוריה, לקט שירים אהודים, וטבלאות סדר יום. כל האמור ב"פנקסי": מקורות קדומים וחדשים זכה לשינון רב של אלפי חניכי התנועה, במפגשים וביחידות, באותן שנים, ועל כן היה מעין קנון קובע, שהשתתף בעיצוב התודעה הציבורית היהודית והציונית.
מהדורתו הראשונה ראתה אור בהוצאת א. לוין אפשטיין אשר שכנה אז בעיר ורשה, בשנת תרע"ח 1918, מיד לאחר גמר מלחמת העולם הראשונה. ובעקבותיה, ראו אור מהדורות נוספות, שבהן שונו תוכני "פנקסי" ואף עברו תמורה מפליגה, בשל התמורות החברתיות והרעיוניות בתנועת "השומר הצעיר" ובסביבתה.
עקרונות.
חלק העוסק ביעדיה של התנועה. החלק הראשון הובא תחת הכותרת:
"ברכתנו היא: "חזק ואמץ!""
"הנני מבטיח הבטחה שלמה לעשות כל מה שבכֹחי להיות נאמן לאלֹהי ישראל לארץ אבותי ולעמי ולהיות אחיעזר ואחיסמך לכל מי שנברא בצלם אלֹהים למלא את כל דברות "השומר"."
מקורות.
"מאמרי הנבחרים".
שבע ציטטות מהמקרא וחז"ל.
הוראות וטבלאות.
עשרת הדברות לשמירת הבריאות..
א) מדי בוקר רחץ פניך צווארך וידיך! סרק שערות ראשון!
ב) בוקר וערב נקה את פיך, וגם את שיניך תנקה במברשת.
ג) נטול ידיך לפני אכלך ושתותך ולפני עלותך על משכבך.
ד) טבול את גופן במים לעיתים תכופות.
ה) יהיו בגדיך טהורים ונקיים.
ו) אל תירק על הרצפה.
ז) אכול לאיטך ולעוס כראוי.
ח) חדר אוויר חדרך לעיתים קרובות.
ט) יהיו מקומות משחקיך רחוקים מגלי אשפה וזבלים.
י) תהי קומתך זקופה! הבלט חזה והרם ראשך!
יורוקים
יורוקים (בטורקית: Yörük) הם קבוצה אתנית של נוודים ממוצא טורקי, המגיעים במקור מהאזורים ההרריים שבאנטליה. כיום ניתן למצוא קבוצות יורוקים במספר מקומות בהם; טורקיה, חבל הבלקן, ברחבי מרכז אסיה ואף במספר מקומות באירופה (בעיקר בארצות השפלה).
היורוקים מזוהים כיום לעיתים עם השבטים הטורקמנים. בטורקיה המונח טורקמנים מזוהה עם שבטים אשר אינם נוודים עוד והתיישבו בכפרים וערים, בעוד שהמונח 'יורוק' מזוהה עם שבטים אשר משמרים את אורח החיים הנוודי. עם זאת, היורוקים הם קבוצה אתנית ייחודית שמשתייכת לעמים הטורקמנים בהגדרתם הרחבה בלבד, שכן ככל הנראה היורוקים שכנו באזור עוד לפני שהשבטים הטורקמנים נדדו דרומה.
פינוי אוכלוסייה בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה
פינוי אוכלוסייה בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה - שמו של תהליך בו פונו אכלוסיה, סחורות וממון בתחילת מלחמת העולם השנייה מחוץ לטווח ההפצצות.
בין השנים 1939-1941 פונו מרבית ילדי בריטניה מלונדון וערים מופצצות אחרות לאזורי ספר, הועברו סחורות ומשאבים מחוץ לטווח הפצצות בבריטניה ולמושבות בריטיות אחרות.
במסגרת מבצע Pied Piper שהתחיל ב 1 בספטמבר 1939 הועברו כ-3.5 מיליון תושבים, בהם כ-1.4 מיליון ילדים, במהלך יוני 1940 הועברה אוכלוסייה מהחוף המזרחי והמערבי מחשש ממבצע ארי-הים ובספטמבר פונו הערים שהושפעו מהבליץ.
או'קיף
ולרי פטרוב
ולרי פטרוב (בבולגרית: Валери Петров; 22 באפריל 1920, סופיה, ממלכת בולגריה - 27 באוגוסט 2014, סופיה, בולגריה), היה תסריטאי מחזאי, סופר ילדים, ומשורר בולגרי ממוצא יהודי אשר כיהן גם כחבר הפרלמנט הבולגרי.
קורות חיים.
ולרי פטרוב היה שם העט של ולרי נסים מבורך (בבולגרית: Валери Нисим Меворах), אשר נולד בסופיה לעורך הדין פרופסור נסים מבורך שכיהן כשגריר בולגריה בארצות הברית ובאו"ם ולמריה פטרובה שהייתה מורה לצרפתית בבית ספר תיכון. הוא בוגר הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת סופיה. ב-1935 הוציא לאור את ספר השירה הראשון שלו ובהמשך, לאחר פרסום החוק להגנת האומה החל לכתוב תחת שם העט ולרי פטרוב, תוך שהוא מאמץ את שם משפחתה של אימו וזאת בשל רדיפות היהודים בבולגריה.
ב-1944, לאחר ההפיכה שהובילה חזית המולדת הבולגרית והצטרפות בולגריה לבעלות הברית, הועסק פטרוב ככתב צבאי. לאחר תום המלחמה נמנה עם מייסדי ועורכי העיתון הסאטירי "Стършел" - "הצירעה" ובהמשך כיהן כנספח התרבות בצירות הבולגרית באיטליה. לאורך הקריירה הוציא לאור פטרוב 12 ספרי שירה, וכתב 19 תסריטים לסרטי קולנוע ואנימציה ו-8 מחזות. הסרט מעבר לכל חלום מתבסס על תסריט שכתב פטרוב ב-1981. כמו כן תרגם ולרי פטרוב מיצירותיהם של יוהאן וולפגנג פון גתה וויליאם שייקספיר לבולגרית. פטרוב זכה להוקרת הממסד האמנותי הבולגרי ולפרסים רבים על תרומתו לתרבות בבולגריה. ב-2007 זכה לפרס הוקרה מיוחד שהוענק לו על ידי ראש ממשלת בולגריה דאז סרגיי סטאנישב וב-2011 בפרס האקדמיה הבולגרית למדעים.
בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 כיהן פטרוב כחבר הפרלמנט הבולגרי ולתקופה קצרה היה סגן יושב ראשו. ולרי פטרוב הלך לעולמו ב-27 באוגוסט 2014 בסופיה, לאחר שלקה בשני אירועים של שבץ מוחי והוא בן 94 שנים.
יוחנן הרסון
יוחנן הרסון (1 בפברואר 1950 – 20 בפברואר 2022) היה צייר, פסל, שחקן ותפאורן ישראלי.
ביוגרפיה.
הרסון נולד וגדל במונטריאול, קנדה. החל לצייר בגיל צעיר ובגיל 8 זכה בפרס יוקרתי לאמנות ילדים. כבר מגיל 12 החל לעבוד כשחקן. הוא שיחק באופרת סבון בטלוויזיה במשך חמש עונות רצופות והופיע במספר סרטים עלילתיים, דרמות טלוויזיה, ושיחק בהצגות תיאטרון.
בשנת 1967 הגיע לישראל על מנת ללמוד בבצלאל אך חזר לקנדה והחל ללמוד באוניברסיטת קונקורדיה שבמונטריאול, דרמה ועיצוב. הוא סיים את לימודיו בשנת 1971. בשנת 1974 קיבל תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים בספרות אנגלית ותיאטרון.
הרסון ייצר שטיחי קיר דקורטיביים, ושימש אמן והמנהל האומנותי של סטודיו ארט נובה בירושלים.
עבודותיו של הרסון מוצגות במוסדות ציבוריים ופרטיים שונים כמו: בנייני האומה בירושלים, אוניברסיטת תל אביב, בית העיתונאים בירושלים, בנק מזרחי (ב-38 סניפים), סביוני הגן בתל אביב, לובי אפריקה ישראל (פרס העיצוב הטוב ביותר), תיאטרון רמת גן, קונסרבטוריון באור יהודה, מרכז היהלומים בתל אביב ועוד. כמו כן עבודותיו מוצגות בתערוכות באירופה ובצפון אמריקה.
שיחק בתפקיד אורח בסדרת המתח והמסתורין של מיקי בהגן "סיפורים לשעת לילה מאוחרת" בפרק 'מוות בטוח' לצידם של נתן זהבי ודן תורג'מן.
בשנים 1996–1999 שיחק הרסון בסדרת טלוויזיה הישראלית כסף קטלני, בערוץ 2 את דמותו של מרסל הצרפתי.
בשנת 2007 הקים בצוותא עם מרלן פרר את גלריית GEBO בבית אמריקה בתל אביב. רפאל ברביבאי הצטרף אליהם כאוצר הגלריה. בדצמבר 2011 אצר תערוכה ייחודית "מבט גאה", שבאה לבחון, מהי "מיניות גברית הומוסקסואלית".
הרסון התגורר בתל אביב, היה גרוש ואב לשני ילדים. נפטר ב-20 בפברואר 2022 בגיל 72.
תערוכות.
תערוכות יחיד:
תערוכות קבוצתיות:
ריכנשטיין
סקולס
סאיטו מקוטו
סאיטו מקוטו (ביפנית: 斎藤 実; 27 באוקטובר 1858 - 26 בפברואר 1936) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני, פעמיים מושלה הכללי של קוריאה וראש ממשלת יפן ה-30.
ראשית חייו.