נשמעו גם קולות פחות מתונים כתגובה לאירועים. חברת בית הנבחרים קורי בוש צייצה בטוויטר את כוונתה להציג החלטה הקוראת לסילוקם של חברי קונגרס רפובליקנים אשר לטענתה הם אלו שהסיתו ל"מתקפת הטרור" באמצעות ניסיונותיהם לדחות את תוצאות הבחירות. דמוקרטים אחרים בבית הנבחרים, בהם אייאנה פרסלי וריצ'רד ניל, קראו להדחתו המידית של טראמפ בידי הקונגרס כאשר יוכל להתכנס להתכנס מחדש. חברי בית הנבחרים טד ליו וצ'ארלי כריסט קראו לפנס ליטול את סמכויותיו הנשיאותיות של טראמפ מכוח התיקון ה-25 לחוקת ארצות הברית. נוסף על כך, התאחדות התעשיינים הלאומית ביקשה מסגן הנשיא פנס "לשקול ברצינות" את עניין הפעלת התיקון ה-25.
שבוע לאחר ההסתערות החל בית הנבחרים בהליך ההדחה. בהליך זה, הודח דונלד טראמפ על ידי בית הנבחרים האמריקאי בגין הסתה להתקוממות, וזוכה לאחר מכן במשפט ההדחה בסנאט. בכך הפך טראמפ לנשיא ארצות הברית היחיד שהודח פעמיים על ידי בית הנבחרים, וגם היחיד שזוכה פעמיים במשפט ההדחה בסנאט, כאשר גם הליך ההדחה הקודם הסתיים בזיכוי בסנאט בפברואר 2020.
ועדת חקירה.
במאי 2021 הועלתה בבית הנבחרים הצעת חוק להקמת ועדת חקירה לאירועי ההסתערות שתפעל בדומה לוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר. ההצעה עברה בבית הנבחרים אך נפלה בסנאט בעקבות פיליבסטר. ב-1 ביולי 2021 אישר בית הנבחרים בהחלטה נפרדת את הקמת ועדת החקירה, בהרכב של שבעה דמוקרטים ושני רפובליקנים. ועדת החקירה החלה בדיונים פומביים ב-27 ביולי.
תגובות בעולם.
כתגובה לאירועים שפקדו את וושינגטון הבירה, עשרות מנהיגים מרחבי העולם הביעו תחושות הלם וגינו את האלימות במחוז קולומביה.
לוקסמבורג באירוויזיון 1957
לוקסמבורג באירוויזיון 1957 השתתפה עם השיר "", שבוצע על ידי הזמרת הצרפתייה, דניאל דופרה.
לפני האירוויזיון.
בשנת 1957, רשות השידור הלוקסמבורגית הכריזה כי דופרה נבחרה לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון. דופרה, שהייתה באותה העת בצרפת, הוטסה במהירות ללוקסמבורג. דופרה התאמנה על השיר רק פעם אחת, בחזרה הגנרלית לפני הופעתה בתחרות.
לסחירות השיר, נשלחו מספר שירים לרשות השידור הלוקסמבורגית. רשות השידור בחרה את השיר "(Amours mortes (tant de peine", אותו דופרה תבצע באירוויזיון. השיר מעולם לא הוקלט, ולכן לא יצא כסינגל.
באירוויזיון.
דופרה שובצה שנייה בסדר ההופעות, לפני הממלכה המאוחדת ואחרי בלגיה. השיר זכה במקום הרביעי עם שמונה נקודות.
מפרצון ביירון
מפרצון ביירון (באנגלית: Byron Sound; בספרדית: Bahia San Francisco de Paula - מפרצון סן פרנסיסקו דה פאולה), הוא מפרצון גדול (פיורד), בחוף האי פוקלנד המערבי, בארכיפלג איי פוקלנד. בטריטורית איי פוקלנד של הממלכה המאוחדת.
המפרצון נפתח לכיוון צפון.
לחוף המפרצון מצוי יישוב אחד - הכפר היל קואוב (Hill Cove).
במפרצון ביירון איים רבים, ובהם האי סונדרס.
המפרצון הוא שפכו של נהר בלקברן, וככל הנראה המפרצון הוא תוצר של פעילות קרחונית, שהרחיבה את שפך הנהר.
לקריאה נוספת.
• United States Hydrographic Office, Sailing Directions for South America, Volume 2, PP 154 – 156
• United States National Imagery and Mapping Agency, Sailing Directions (enroute): East Coast of South America, PP 154 – 156
• Will Wagstaff, Falkland Islands, PP 120, 141 - 143
• Dr Caroline Weir, A preliminary assessment of endangered sei whales (Balaenoptera borealis) in two candidate Key Biodiversity Areas in West Falkland, Falklands Conservation
לואו (אי, איי פוקלנד)
האי לואו (באנגלית: Low Island) הוא אי בארכיפלג איי פוקלנד. בטריטורית איי פוקלנד של הממלכה המאוחדת.
האי ממוקם במפרצון ביירון, מצפון-מערב לאי מערב איי פוקלנד, מדרום לאי סדג', ומצפון לרמת ביירון ולהר סטורם.
שיא גובהו של האי - 22 מטרים מעל פני הים.
האי לואו הוא חלק משמורת טבע, בה הציד והדיג אסורים.
לקריאה נוספת.
• Helen Otely, Falkland Islands State of the Environment 2008
• National Imagry and Mapping Agency 2001, Sailing Directions (enroute): East Coast of South America, P 235
יחסי איחוד האמירויות הערביות–מרוקו
יחסי איחוד האמירויות הערביות–מרוקו הם יחסים היסטוריים שהחלו בשנת 1972 בתקופת שלטונם של המלך חסן השני ושייח' זאיד בן סולטאן אאל נהיאן, שכן מרוקו הייתה אחת המדינות הראשונות שתמכו בהקמת איחוד האמירויות הערביות, ומאז היחסים היו עדים להתפתחות הולכת וגוברת בכל התחומים הפוליטיים, הכלכליים, הצבאיים, הביטחוניים, התקשורתיים, התיירותיים והתרבותיים.
מאז פרוץ משבר המפרץ, בשנת 2017, הדרדרו היחסים בין המדינות, והידרדרות היחסים בין שתי המדינות הגיעה לשיאה בשנת 2020, כאשר מרוקו צמצמה את ייצוגה הדיפלומטי באמירויות, והמשבר בין שתי המדינות נקשר לעניינים אזוריים רבים כמו המשבר בלוב, משבר המפרץ ומלחמת תימן. ב-6 ביולי 2020 המלך מוחמד השישי מינה שגריר חדש באיחוד האמירויות הערביות, מוחמד חמזי.
משבר תקשורתי.
בשנת 2019, אל-ערביה וסקיי ניוז שידרו דיווח על סהרה המערבית, אשר תיאר את חזית הפוליסריו כנציג הלגיטימי של העם הסהרווי, בסתירה ברורה לעמדת מרוקו בנושא הרגיש ביותר לממלכת מרוקו.
באפריל 2020, אל ערביה, המשודרת מאיחוד האמירויות הערביות, הציגה דוח על רשלנות במהלך התפרצות מגפת הקורונה במרוקו ופרסמה נתונים על מספר מקרי המוות והזיהומים בנגיף הקורונה החדש במרוקו, ואמרה כי הנגיף גרם למאות מקרי מוות ואלפי זיהומים, ואילו לטענתו הרשמית של משרד הבריאות המרוקאי, מרוקו לא חרגה מ-13 מתים, וחוגים מרוקאים ראו בדיווח כוזב זה פרובוקציה חדשה למרוקו. עיתונאים באמירויות סברו כי הממלכה נמצאת על סף רעב, וכי מרוקו לא הצליחה לטפל במשבר קורונה ולא סיפקה את צורכי האזרחים.
שיתוף פעולה.
היחסים בין המדינות עדים להתפתחות מתמדת בכל התחומים הפוליטיים, הכלכליים, התקשורתיים, המדעיים, התיירותיים, הביטחוניים, התרבותיים ועוד, הנובעות מרצונם של השייח' ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן והמלך מוחמד השישי, ושתי המדינות חולקות רצון משותף לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי ולמלא תפקיד חשוב בסביבה הערבית והאסלאמית במטרה לאחד יסודות לפעולה ערבית משותפת.
איחוד האמירויות הערביות הפכה לראשונה מבחינת השקעות ערביות בממלכת מרוקו, הודות לזרם הגדול של השקעות אמיראטיות באמצעות השקעות קרן אבו דאבי לפיתוח, חברת הפיתוח המרוקאית-אמיראית, חברת האנרגיה, חברת ההשקעות הבינלאומית וקבוצת עמאר, דובאי עולם, חברת אחזקות אל קדרה, חברת השקעות נפט בינלאומית. היחסים בין שתי המדינות מתקדמים במהירות לקידום ופיתוח, ואיחוד האמירויות הערביות נהנית מתדמית חיובית בכל רחבי ממלכת מרוקו.
היחסים בין המדינות אינם מוגבלים לתחום הפוליטי, הכלכלי, הביטחוני והצבאי בלבד, אלא מתרחבים אף לתחומים ההומניטריים והחברתיים, שכן איחוד האמירויות תרמה תרומות בתחום בתי החולים באמצעות הקמת בית החולים שייח' זייד ברבאט, מרכז שייחה פטימה לטיפול בנשים חולות סרטן ובתי חולים אחרים באזור המזרחי, והיחידה הרפואית הניידת לטיפול. חולי עיניים, כמו גם קמפיינים לאשפוז לחולי לב.
יחסים פוליטיים.
היחסים המדיניים בין מרוקו לאיחוד האמירויות עדים להתפתחות מתמדת בשנים האחרונות, שתורגמו על ידי חילופי ביקורי עבודה רשמיים או פרטיים, שכן שתי המדינות מאגדות אינטרסים משותפים מרובים, והחשוב שבהם הוא פועל לבסס את הביטחון באזור הערבי ולתמוך במאמצים בינלאומיים למצוא התנחלויות למקומות צרה באזור המזרח התיכון.
הוועדה המשותפת של איחוד האמירויות הערביות והמרוקאיות הוקמה ב-16 במאי 1985 ברבאט, והוועדה המשותפת קיימה את מושבה הראשון באבו דאבי בין התאריכים 22–24 בנובמבר 1988 בראשות שרי החוץ של שתי המדינות. המושב השני נערך ברבאט ב-25 וב-26 ביוני 2001 בראשותו של חמדאן זאיד אל נהיאן, סגן ראש הממשלה ושר המדינה לענייני חוץ, ומוחמד בנייסה, שר החוץ ושיתוף פעולה מרוקאי. המושב השלישי של הוועדה המשותפת לאיחוד האמירויות ומרוקו התקיים בפברואר 2004 באבו דאבי. המושב הרביעי נערך בקזבלנקה ב-22 וב-23 ביולי 2006.
באשר לתחום החקיקה, ממשלות שתי המדינות מעוניינות לפתח יחסי שיתוף פעולה פרלמנטרים ולחליף ביקורים בין המועצה הלאומית הפדרלית לפרלמנט המרוקאי, בדגש על חשיבות הקמת ועדת ידידות פרלמנטרית בין שני הצדדים, בשל חשיבות תפקידה בחיזוק היחסים ובתיאום העמדות בפעילות הפרלמנטרית ובישיבות.
הביקורים הרבים של מלך מרוקו מוחמד השישי באיחוד האמירויות הערביות, האחרון שבהם היה הביקור במאי 2015, משקפים את מחויבותה של מרוקו לחובות השותפות האסטרטגית כלפי איחוד האמירויות הערביות.
בתחום הדיפלומטי חתמה איחוד האמירויות על הסכם דו-צדדי עם מרוקו במרץ 2015, המהווה מזכר הבנות בנוגע להקמת ועדה משותפת לעניינים קונסולריים, עליה חתם בצד האמירתי השייח' עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן, שר החוץ, ובצד המרוקאי, סלאחאדין מזואר, שר לענייני חוץ ושיתוף פעולה.
איחוד האמירויות תומכת במרוקו בשלמותה הטריטוריאלית, במיוחד לגבי סהרה המערבית, ואילו רבאט תומכת בביטחון האינטרסים והזכויות של איחוד האמירויות באיים "שנכבשו" על ידי איראן.
יחסים כלכליים.
היחסים בין המדינות זוכים לתשומת לב רחבה מהנהגות שתי המדינות, במיוחד במישור הכלכלי, ומרוקו נחשבת לשותפה אסטרטגית ויעד מוביל בתחום ההשקעות, אשר הסתכם בשנת 2013 בכ-1.3 מיליארד דולר.