במהלך כהונתו הקצרה הצליח להעביר מספר החלטות חשובות ולבצע מספר רפורמות:
פטירתו בגיל צעיר השאירה את המדינה במצב לא ברור בהיבט העברת השלטון. אחיו איוואן החמישי אומנם היה בן 16, אך חולני והבויארים חששו שלא יאריך ימים. אחיו הנוסף פיוטר היה בן 10 בלבד. על רקע זה החל מרד צבאי במוסקבה. עם סיומו שני האחים החלו בכהונה משותפת ואחותם סופיה התמנתה לעוצר לידם.
המשפחה.
פיודור התחתן עם אצילה ממוצא פולני, אגפיה גרושצקיה. כתוצאה מכך חל שינוי מהותי בחצר הצאר. בפעם הראשונה האצילים החלו להופיע בבגדים מערביים.
בקיץ 1681 אשתו נפטרה במהלך הלידה, וזמן קצר לאחר מכן נפטר גם בנם. בפברואר 1682 התחתן פעם שנייה עם מרפה אפרקסינה, אך אשתו הייתה צארינה רק במשך 71 ימים.
יעקב לב
יעקב (בַּלבּוּל) לב (ידוע בערבית בשמו: يعقوب بل; לעיתים נהגה בִּלבּוּל; 1920–2003) היה סופר ומשורר יהודי-עיראקי. יצירתו הספרותית התפרסמה בערבית, והוא זכה להכרה כבר בשנת 1936 לאחר שפרסם מאמר בירחון "אל-חטיף" בעיראק. בלבול נודע בתאוריו הספרותיים הריאליסטיים, ונחשב לאחד מראשוני הסופרים בזרם הריאליזם הסוציאליסטי בעיראק וחלוץ בתחום הרומן העיראקי והסיפור הקצר. בשנת 1951 עלה לישראל ובאחת פסקה יצירתו והוא פנה לעסקים.
תולדות חייו.
בלבול נולד בבגדאד לשאול וגורג'יה בלבול. הוא למד בחטיבת הביניים של בית הספר אליאנס ותיכון שמאש, שם השלים תעודת בגרות ממשלתית בשנת 1938. עם סיום לימודיו החל לעבוד בלשכת המסחר של בגדאד, אותה אף ניהל החל משנת 1945 ועד לעלייתו ארצה בשנת 1951. בשנות עבודתו בלשכת המסחר אף שימש כעורך ירחון הלשכה.
עם עלייתו לישראל, החל ללמוד בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב (לימים הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב). הוא סיים את לימודי המשפטים בשנת 1956. מעת סיום לימודיו ועד לפטירתו ניהל יעקב לב עסקים בתל אביב, והיה פעיל בקהילת יוצאי עיראק בישראל בתחומי חינוך ותרבות. הוא נפטר בשנת 2003.
נישא לבלאנש, אב לשאול, אורנה ואיתן.
יצירתו.
בלבול פרסם את ספרו הראשון, בשם "הגחלת הראשונה" (אל-ג'מרה אל-אולא) בשנת 1938. הספר, ובו סיפורים קצרים, מתואר כספר היחיד של ספרות יפה אשר פורסם בעיראק באותה שנה.
בעת עבודתו בלשכת המסחר בבגדאד, תחת ניהולו של מאיר בצרי, אף הוא משורר יהודי עיראקי, החיו בלבול ובצרי את סגנון שירת המושחאת, סגנון שירה אנדלוסי, השונה מסגנון השירה הערבית המסורתי. בצרי ואף בלבול כתבו גם סונטות בסגנון שייקספירי. יצירותיו הספרותיות של בלבול, כמו גם המאמרים שכתב בנושאי כלכלה ועסקים, התפרסמו בעיראק ובמצרים.
כאות לשאיפתו של בלבול לכתוב תאורים מציאותיים ולהגיע לקהל קוראים רחב, רבים מן הדיאלוגים בסיפוריו כתובים בערבית מדוברת עיראקית, ולא בערבית ספרותית כמקובל בכתיבת פרוזה. לצד שבחים על יכולתו בכתיבת סיפורים קצרים, על בהירותם, אחידותם, והריאליזם הסוציאליסטי שבהם, הוא אף ספג ביקורת על היותם של סיפוריו נאיביים, חסרי מקוריות, וחלשים בבנייתן של הדמויות בהם. למרות זאת, בלבול נחשב לאחד הסופרים הבולטים והחשובים בתחום הרומן והסיפור הקצר בעיראק בין השנים 1920 - 1955.
כתיבתו הספרותית של בלבול, בעת שחי בעיראק, איננה יהודית באופיה, היא מיועדת לקהל הערבי הרחב ובעלת זיקה למורשת הערבית וללאומיות העיראקית. גישתו זו אף קיבלה ביטוי מפורש בדברים שכתב באותה עת. ב-21 ביולי 1938 פרסם מאמר בעיתון המקומי "אל-אכבר" ובו כתב כי: "הנוער היהודי אינו רואה בציונות יותר מאשר ביטוי של קולוניאליזם ושליטה.". דוגמת סופרים יהודים עיראקים אחרים בשנות ה-30 וה-40, כתיבתו של בלבול באותה תקופה הושפעה מספרות המערב והספרות הערבית כאחד, והוא חש עצמו סופר עיראקי ולא סופר יהודי. יעקב (בלבול) לב, לא פרסם מיצירותיו בשפה העברית. לאחר מותו התפרסם ספרו "גחלת ראשונה ולבטי מחשבה: מבחר סיפורים ושירים" בערבית ובתרגום לעברית.
הערות שוליים.
חסידות זוטשקא
חסידות זוטשקא היא חצר חסידית מבית נדבורנה. האדמו"ר הראשון היה רבי יצחק אייזיק רוזנבוים.
תולדות החסידות.
רבי יצחק אייזיק רוזנבוים היה בנו של רבי איתמר מנדבורנא. הוא כיהן כרב ואדמו"ר בעיירה זוטשקא שבבוקובינה ובהמשך בוואשקוביץ. לאחר השואה התגורר בניו יורק, באיסט סייד ובקראון הייטס. בשנת ה'תשל"ג (1973) לאחר פטירת אביו, עלה לישראל והחל לכהן בבית מדרשו של אביו בשכונת יד אליהו בתל אביב. בשנת ה'תשמ"א עבר לבני ברק. נפטר בי"ד בתמוז ה'תש"ס.
את מקומו מילא בנו הצעיר רבי נתן דוד רוזנבוים (ד' בסיוון ה'תש"ה (1945) - כ"ז בשבט ה'תשע"ט (2019)). חתנו של רבי מרדכי מזוויהל. חתניו הם רבי אלימלך בידרמן - משפיע חסידי בולט, רבי חיים לייפר - האדמו"ר מטמשוואר באלעד, רבי מנחם קאליש - האדמו"ר מאמשינוב בבורו פארק.
לאחר פטירתו הוכתרו ארבעת בניו לאדמו"רים:
ענף קראקאס.
רבי מאיר (ה' סיון ה'תרפ"ח 1928, - ג' אלול ה'תשפ"א 2021), בנו של רבי יצחק אייזיק כיהן כרב בקראקאס ולאחמ"כ כאדמו"ר מקראקאס. התגורר בארצות הברית.
ענף סטניסלב.
בן אחר של רבי יצחק אייזיק, היה רבי ישראל (ה'תרצ"א, 1931 – כ"א בחשוון ה'תש"ע, 2009), שכיהן בחיי אביו כאדמו"ר מסטניסלב במונסי. היה חתן רבי מנחם שלמה טויב מקאלוב. חלק מבניו מכהנים כאדמו"רים:
חסידות ביטשקוב
קרבן שלמים
נסכים (קרבן)
עמנואל יעקובוביץ'
הספג צפוני
איירפורט סיטי
איירפורט סיטי (לעיתים גם "קריית נמל התעופה") הוא פארק עסקים ותעשיית היי-טק בתחום השיפוט של מועצה אזורית חבל מודיעין, השוכן ממזרח לכביש 40 בסמוך לנמל התעופה בן-גוריון. שמו של המקום נבחר בזכות סמיכותו לנמל התעופה בן-גוריון, והוא נמצא בבעלותה של חברת איירפורט סיטי בע"מ, חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. השטח להקמת הפארק נרכש ממושב ברקת.
היסטוריה.
באפריל 1997 החלו העבודות להקמת איירפורט סיטי, לאחר שייעוד הקרקע שונה מקרקע חקלאית, ובשנת 2001 החל אכלוס הפרויקט.
הפארק משתרע על פני שטח של 750 דונם, אורכו כ-850 מטרים ממזרח למערב ורוחבו המרבי הוא כ-800 מטרים מצפון לדרום. הכניסה המרכזית אליו היא מכביש 453 שמדרום לו, המחבר בין נמל התעופה בן-גוריון והיישוב שוהם. באיירפורט סיטי שטחים ומבנים בשטח כולל של כ-420,000 מטר רבוע המיועדים להשכרה לתעשייה, אחסנה ולוגיסטיקה ומשרדים, וכן מרכז קונגרסים בשטח בנוי של 4,300 מ"ר, ושטחי מסחר והסעדה. עוד מתוכנן לקום במקום בית מלון ובו 250 חדרים. איירפורט סיטי מקושר בקווי תחבורה ציבורית אל הערים הגדולות במרכז הארץ, וכן בשירות הסעה המופעל על ידי חברת אגד, שמחבר אותו אל נמל התעופה הסמוך.
עם החברות הפועלות במקום נמנות פלאפון תקשורת, מוטורולה, מכתשים אגן תעשיות, DHL, פוקס-ויזל, אגד, AHAVA, שטראוס גרופ, AT&amp;T, ק.א.ל., דיוטי פרי ג'יימס ריצ'רדסון, נביעות, רשות התעופה האזרחית, נעלי נימרוד, אודיוקודס, יוניטרוניקס, בנק ירושלים, אלביט מערכות, קבוצת קל אוטו, הוט מובייל חב' ג.יל.ס קפה בע"מ ועוד.
במקום נמצא גם היכל התרבות של חבל מודיעין ובו אולם לתיאטרון, קונצרטים ומופעי תרבות שונים. כן נמצא שם מרכז קונגרסים ואירועים "אווניו". במקום נמצא בית חב"ד שמפעיל בית כנסת, שיעורי תורה ופעילות בחגים לרווחת עובדי ומבקרי המקום.
אחת מסיבות המשיכה העיקריות של המתחם לחברות שונות היא הנחה ניכרת בשיעור הארנונה (המשולמת למועצה אזורית חבל מודיעין) בהשוואה לשיעור הארנונה הנהוג בערי המרכז, וזאת בשל מיעוט אוכלוסין בשטח המועצה האזורית, בהשוואה לערים (בישראל, ארנונה לעסקים מסבסדת שירותים עירוניים לתושבים, ומיעוט תושבים מאפשר הפחתת ארנונה משטחי מסחר ותעשייה גדולים). על רקע זה עלו תלונות מערים סמוכות (בעיקר לוד) בדרישה לחלוקת הכנסות הארנונה של המתחם עימה. ב־2014 החליטה ועדה בדיקה כי הכנסות הארנונה במתחם לא יועברו בחלקם לעיריית לוד, אך שר הפנים דאז גדעון סער התנגד למסקנות ותמך בהעברה.
סופיה אלכסייבנה רומנובה
סופיה אלכסייבנה רומנובה (ברוסית: Софья Алексеевна Романова; 27 בספטמבר 1657 - 14 ביולי 1704) הייתה בתו של אלכסיי הראשון ואחות של פטר הגדול. במשך 7 שנים הייתה עוצרת של רוסיה הצארית.
ביוגרפיה.
ראשית חייה.
סופיה הייתה בת של אשתו הראשונה של אלכסיי הראשון. עם פטירת פיודור השלישי שלא היו לו ילדים, פטריארך רוסיה ובויארים הכריזו על פטר הגדול שהיה אז בן 10 בלבד כצאר רוסי. משפחת מילוסלבסקי בראשות סופיה החליטו לערער על ההחלטה ויזמו מרד צבאי במוסקבה. כתוצאה ממרד זה, אחיה איוואן החמישי התמנה לצאר בנוסף לפיוטר הגדול וסופיה עצמה קיבלה תפקיד של עוצרת ליד האחים. מעשית השלטון היה מרוכז בידי המקורב שלה - וסילי גוליצין.
מהלך השלטון.
במהלך השלטון היו לה מספר השגים:
סיום הכהונה.
יחסיה עם הכוחות הצבאיים המוצבים במוסקבה שהביאו אותה לשלטון היו מסובכים. תוך זמן קצר החל מאבק כוחות בינה לבין הנסיך חובאנסקי שהיה בין ראשי הצבא בעיר. בתמיכת הבויארים היא הצליחה להתגבר עליו, אך איבדה את התמיכה שהייתה לה בקרב הכוחות הצבאיים המוצבים בבירה.
בשנת 1689, כאשר פטר הגדול התבגר והגיע לגיל 17 החלו מריבות בינה לבין הצאר הצעיר. בספטמבר 1689 היא סולקה מהשלטון ונשלחה למנזר נובודוויצ'י ליד מוסקבה. לאחר מרד צבאי נוסף בשנת 1698 היא הוכרחה להתנזר. נפטרה בשנת 1704 ונטמנה במנזר.
ריפ טורן
אלמור רואל טורן הבן (באנגלית: Elmore Rual Torn, Jr.d; 6 בפברואר 1931 – 9 ביולי 2019) היה שחקן קולנוע אמריקאי זוכה פרס אמי. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1983 על משחקו בסרט "שנותי היפות בקרוס קריק".
ביוגרפיה.