לסוג הראשון שייכות ציידות הלווייתנים (whlae catchers), אוניות מנוע (קיטור או דיזל) המצוידות בתותח צלצל בחרטומן. לסוג השני שייכות אוניות ציד הלווייתנים (whaleships) המפרישות והממונעות מן המאה ה-16 עד תחילת המאה ה-20 ואוניות החרושת (factory ships) המודרניות של ימינו. כלי שיט הממלאים את שני התפקידים גם יחד הם אוניות לווייתני הבקבוקף (bottlenose whalers) של שלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 ואוניות הציד/החרושת של ימינו.
אוניות ציד הלווייתנים נשאו עמן שתי סירות משוטים פתוחות או יותר שנקראו לווייתניות או סירות לווייתנים (whaleboats), ובהן השתמשו ללכידת הלווייתנים. הסירות גררו את הלווייתנים שצדו אל האונייה, שם ביתרו אותם לחלקים. את שומן הלווייתן הרתיחו בדוד זיקוק שהונח על כירה וממנו הפיקו שמן. ציידות הלווייתנים הביאו בתחילה את הלווייתנים שלכדו אל תחנת ציד או אל אוניית חרושת שעגנה במפרץ או מבוא־ים מוגנים מרוח. פיתוחן לימים של אוניות חרושת המצוידות בירכתיים פתוחים ומִמְשֶׁה איפשר לציידות הלווייתנים להעביר אליהן את שללן בלב ים.
יזרעאל (יישוב מקראי)
רובין (משרד תכנון)
משרד תכנון רובין (ברוסית: Центральное конструкторское бюро морской техники «Рубин», משרד תכנון מרכזי לתכנון מכשור ימי "רובין") הוא משרד תכנון מוביל המתמחה בתכנון צוללות הממוקם בסנקט פטרבורג. המשרד הוקם בשנת 1901.
היסטוריה.
המשרד הוקם בשנת 1901 כמחלקה של מפעל בלטייסקי בסנקט פטרבורג. בשנת 1903 הסתיימה בניית צוללת ראשונה מתכנון של מהנדס איוואן בובנוב ועד לשנת 1918 נבנו 73 צוללות. בשנות ה-20 בראש המשרד עמד בוריס מלינין הוא תכנן צוללות שהיו בסיס כוח הצוללות של הצי הסובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה. עד לשנת 1938 המשרד פעל כחלק של המפעל. בשנת 1938 המשרד הופרד מהפעל תוך הקמת "משרד תכנון מרכזי מס' 18". בשנות ה-50 במשרד החל תכנון צוללות גרעיניות. על הצלחה במטלה זו בשנת 1963 למשרד תכנון הוענק עיטור לנין. בשנת 1966 המשרד החל להיקרא "רובין". בשנת 1958 חלק מיחידות של משרד תכנון הופרדו ממנו והוקם משרד תכנון "מלחיט".
בשנת 2008 המשרד הופרט והפך לחברה הנשכרת בבורסה.
צוללות לפי תכנון של "רובין" נבנו במספר מפעלים בלנינגרד, ניז'ני נובגורוד, קומסומולסק על אמור ובמפעל סבמאש. במשרד מועסקים כ-2000 עובדים.
Take Back the Night
Take Back the Night הוא שיר של הזמר האמריקאי ג'סטין טימברלייק. השיר יצא לאור ב-12 ביולי 2013 כסינגל הראשון מאלבום האולפן הרביעי של טימברלייק, The 20/20 Experience 2 of 2. הקליפ לשיר צולם ב-18 ביולי 2013 בניו יורק סיטי.
כתב מחובר
כתב מחובר הוא סגנון כתיבה בו סמלי השפה נכתבים במחובר ובשטף, לרוב, על מנת לאפשר כתיבה מהירה יותר. בכתיבה שגרתית בכתב יד, הכתב המחובר הוא שילוב של חיבורים והנפות-עט, זאת גם אם פורמלית כל האותיות אמורות להיות מחוברות: באלפבית הלטיני, הקירילי, הבנגלי והערבי מרבית או כל האותיות במילה מחוברות, כך שלעיתים, מילה נכתבת ב"משיכת קולמוס אחת".
באלפבית הערבי, הכתב המחובר משמש הן לכתב יד והן לדפוס, בעוד שבאלפבית אחרים בהם מתקיים כתב מחובר, קיימת הבחנה בינו לבין כתב-דפוס. באלפבית העברי, משמש הכתב העברי הרהוט ככתב יד, ואינו מחובר. גם כתב היד ששימש ברומא העתיקה לא היה מחובר.
מקור הכתב המחובר הוא ביתרונות המעשיים של כתיבה מהירה ומיעוט הנפות עט, אשר התחייבו בשל חסרונותיו של הקולמוס כמכשיר כתיבה. קולמוסים הם שבירים, ובשימוש לא נכון – הדיו מותז מהם ומכתים את המצע. כך גם עטי ציפורן היציבים יותר אך עדיין מגבילים.
יואב טוקר
יואב טוֹקֶר (נולד ב-16 בנובמבר 1949) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי, הידוע בשל תפקידו ככתב הערוץ הראשון בפריז לאורך 26 שנים.
ביוגרפיה.
טוקר נולד בשנת 1949 בתל אביב, בן יחיד להוריו. אביו, אלחנן טוקר (1915–2011), היה עורך דין יליד ליטא, ואמו, רות לבית ווֹלוֹבֶלְסקי (1915–1987), פסיכולוגית חינוכית ילידת שווייץ.
במהלך לימודיו בבית הספר התיכון נסע במסגרת משלחת נוער לפריז ונקשר אל העיר, התרבות והשפה הצרפתית. שירת בצה"ל ככתב העיתון "במחנה" וגלי צה"ל. לאחר שחרורו החל לעבוד ככתב בערוץ הראשון, וערך את התוכנית "מבט לחדשות". למד לתואר שני ושלישי ביחסים בינלאומיים וכלכלה בניו יורק, ובמקביל דיווח לערוץ הראשון מהאו"ם.
ב-1978 עבר להתגורר באיל סן לואי שבפריז, ולדווח משם במקביל לעבודתו על הדוקטורט, תחילה כפרילנסר ואחר כך ככתב החוץ של הערוץ הראשון בצרפת. לאחר צמצום משרות כתבי החוץ באירופה בתחילת שנות ה-90, עבר טוקר לדווח גם מאירועים חדשותיים שהתרחשו בתקופה זו ברוסיה, גרמניה, רומניה וצ'כיה. המשפט בו נהג לסיים את דיווחיו מפריז, "כאן יואב טוקר, פריז", במבטא צרפתי קל, הפך למשפט קאלט בקרב הציבור בישראל. ב-1998 ליווה מטעם הערוץ הראשון את המשלחת הישראלית לאירוויזיון בברמינגהם בהובלתה של דנה אינטרנשיונל, והיה הראשון לראיין אותה מיד לאחר שהוכרזה כזוכה. במסגרת תוכנית הסאטירה "החמישייה הקאמרית", ששודרה בשנות ה-90, שודר מערכון ידוע בו חיקה רמי הויברגר את טוקר, הסופג תלונות על כך שהוא שוהה כבר שנים רבות בתפקידו בפריז ואינו חוזר לישראל.
ב-2003 הסתיים תפקידו ככתב הקבוע בפריז בעקבות קיצוצים כספיים ברשות השידור. לאחר מכן עבד חצי שנה עבור ערוץ 10, ובהמשך עסק מדי פעם בדיווחים או פרשנויות לכלי תקשורת ישראלים ורשתות תקשורת זרות.
כיום מרצה טוקר בתחומי תקשורת ויחסי חוץ במכון למדע המדינה פריז (סיאנס פּוֹ) ובבית הספר האמריקאי הגבוה בפריז. בנוסף הוא משמש כפרשן בערוץ הטלוויזיה הצרפתי TV5Monde. טוקר הוא אזרח צרפתי, והוא מתגורר בסמוך למונפרנאס בפריז.
לטוקר בן אחד בשם איתי מבת זוגו לשעבר, האמנית והפסיכואנליטיקאית פרופ' ברכה אטינגר, איתה גם גידל את בתה מנישואיה הקודמים, לנה אטינגר.
Sapere aude
דניאל מונטלבאנו
דניאל מונטלבאנו (נולדה ב-23 בינואר 1989) היא מחליקה אמנותית ישראלית המתחרה בהחלקה על הקרח בתחרויות לזוגות ובתחרויות לנשים. ייצגה את ישראל ב-3 אליפויות עולם (2010, 2011, ו-2012) ובשתי אליפויות אירופה (2010 ו-2012).
ביוגרפיה.
מונטלבאנו נולדה במנהסט, בחוף הצפוני של לונג איילנד במדינת ניו יורק שבארצות הברית. היא החלה להתאמן בשנת 1993 בהיותה בת 4. היא עלתה לישראל בשנת 2009 והחלה להתאמן במועדון "כוכבים על הקרח", שבקריית שמונה. בעונת 2009/2010 החלה להחליק בתחרות הזוגות ביחד עם יבגני קרסנופולסקי והתאמנה בהדרכתם של אולג מקרוב וגלית חייט.
באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בטאלין שבאסטוניה בסוף ינואר 2010 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 18. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בטורינו שבאיטליה הם סיימו בתחרות הזוגות במקום 25 והאחרון.
באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בברן שבשווייץ בסוף ינואר 2011 הם פרשו מהתחרות לאחר שמונטלבאנו פרקה את הכתף במהלך החימום לתחרות. באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה במוסקבה שברוסיה בסוף מרץ 2011 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 20.
בשנת 2011 החלה להתאמן עם קיוקו אינה בניו ג'רזי.
באליפות אירופה בהחלקה על הקרח שנערכה בשפילד שבבריטניה בסוף ינואר 2012 סיימו מונטלבאנו וקרסנופולסקי בתחרות הזוגות במקום 11. חודשיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בניס שבצרפת הם סיימו בתחרות הזוגות במקום 17.
לאחר שנפרדה משותפה לתחרות הזוגות, קרסנופולסקי, בשנת 2013 החלה להתחרות בתחרות לנשים.
בתחרות גביע העולם שנערכה באוברסדורף שבגרמניה ב-27 באוקטובר 2013 סיימה מונטלבאנו במקום 27 בתחרות לנשים ולא הצליחה לקבוע את הקריטריון הבינלאומי להשתתפות באולימפיאדת סוצ'י (2014).
אבו זנימה
אַבּוּ זְנִימַה (בערבית: أبو زنيمة) היא עיירה בדרום מערב חצי האי סיני שבמצרים, השוכנת לחופו המזרחי של מפרץ סואץ, כ-80 ק"מ מדרום לראס סודר. העיירה משתייכת למחוז דרום סיני, ותושביה עובדים בבתי חרושת לגבס ובמכרות שבאזור, בהם מכרה המנגן באום בוגמה.
לראשונה כבשה ישראל את אבו זנימה במהלך מלחמת סיני, ב-1956, והחזירה את השליטה בה למצרים עם נסיגת ישראל מסיני. במהלך כיבוש סיני על ידי צה"ל במלחמת ששת הימים, נכבשה אבו זנימה שנית. במקום פעל מעגן ששימש את ספינות חיל הים הישראלי שפעלו במפרץ סואץ.
בשנת 1971 הקימה ישראל באבו זנימה מחנה מעצר, שאליו הוגלו בני משפחה של מחבלים מבוקשים מרצועת עזה. המחנה נסגר לאחר פחות משנה.
אבו זנימה נותרה בשלטון ישראל עד למימוש הסכם הביניים בין ישראל למצרים בסוף 1975.
אלן וורן
מייקל אלן וורן (באנגלית: Michael Allan Warren; נולד ב-26 באוקטובר 1948 בווימבלדון, לונדון) הוא צלם דיוקנאות, סופר ושחקן לשעבר ממוצא אנגלי. וורן צילם דיוקנאות של מפורסמים רבים בסוף שנות ה-60, בשנות ה-70 ובשנות ה-80, לרבות בני משפחת המלוכה הבריטית, פוליטיקאים בעלי-השפעה ואמנים בתחומי המוזיקה והספרות וכן כמה אישים חשובים בהוליווד באותה תקופה.
ראשית חייו.