בקייב, בירת אוקראינה, הפעילה הפמיניסטית מנהיגת תנועת הנשים פמן, אינה שבצ'נקו, השתמשה במסור בעודה לבושה כטופלס עבור הריסת פסל עץ של ארבעה מטרים של ישו על הצלב, על גבעה המשקיפה על מרכז העיר אשר הוקם במהלך המהפכה הכתומה בשנים 2004–2005, להנצחת קורבנות הדיכוי של שלטונו הדיקטטורי של סטלין כמחאה. עם זאת, המעשה זכה לביקורת מצד מריה אליוקינה המורשעת, שאמרה כי "מופעי ההפתעה והמחאה של פמן נגד סמכותיות דומים לנו, אבל אנו מסתכלים על הפמיניזם אחרת, במיוחד צורת הדיבור. לא היינו מורידות את הבגדים. הפעולה האחרונה שלהם, ניסור הצלב, לא יוצרת תחושת סולידריות, לצערי".
באוגוסט, בשגרירות רוסיה בוושינגטון התקיימה מחאה והופעה של להקות פאנק. ב-19 באוגוסט, שני גברים ואישה לבושים כחברי פוסי ריוט ערכו הפגנה במהלך שירות בקתדרלת קלן בגרמניה. השלישייה צעקה סיסמאות והרימו כרזה עבור אסירים פולטים עם הכיתוב "Free Pussy Riot and all prisoners" (שחררו את פוסי ריוט וכל שאר האסירים). הם הוצאו על ידי פקידי הקתדרלה ולאחר מכן הואשמו בהפרעה לשירות דתי והפרת שלום. העיתון המקומי "Kölner Stadt-Anzeiger" דיווח כי "הפרעה בממסד דתי" עלולה להביא לקנס או עד שלוש שנות מאסר, עם כי בסופו של דבר ניתנו להם קנסות על תנאי של 1200 אירו ו-3 חודשי מאסר על תנאי. כתב האישום בגין תקיפה בוטל. אחד השלושה, המזוהה כ-"פטריק ה", ערער על הרשעתו ועל גזר דינו. בית המשפט אישר את ערעורו והחליף את גזר דינו בקנס של 150 אירו.
ברחבי רוסיה נכרתו לפחות כ-4 צלבים לאחר גזר הדין. חבר פרלמנט של המפלגה השמרנית רוסיה המאוחדת הצהירו כי האירועים היו בהשראת פוסי ריוט, וכינו את הפעולות "שטניזם אמיתי". פעילים אורתודוקסים ערכו הפגנות נגד, פרצו לאירוע תמיכה בלהקה בתיאטרון וצעקו סיסמאות בהן "חזרו בתשובה" ו-"למה אתם שונאים את העם הרוסי?". המפגינים פלשו בנוסף למוזיאון לאמנות שתמך בגלוי בשחרור חברות הלהקה.
בתחילת ספטמבר 2012 ציירו פעילים לא מזוהים קריקטורה פמיניסטית של נינו הקדוש בכנסיית קוואשווטי בטביליסי, גאורגיה, מלווה במילים "!Free Pussy Riot". ב-16 בספטמבר, יורי פיוטרובסקי, בן 62 יליד סנקט פטרבורג המתגורר בגרמניה, שפך דיו על אייקון בקתדרלת ישו המושיע לתמיכה בפוסי ריוט. מאוחר יותר הואשם בסעיף החוק הפלילי בגין חוליגניזם.
ב-31 באוקטובר 2012 שידר הערוץ קומדי סנטרל את פרק "סיבה למחיאות כפיים" בסדרת הטלוויזיה סאות' פארק, שמסתיים בכך שישו קורע את גלימתו כדי לחשוף את הסיסמה "שחררו את פוסי ריוט!". הפרק בחן את הצורך שאנשים יאמינו במטרה גדולה מעצמם ובנטייה ל-"זניחת השכל הטוב" לתמיכה בסיבות אלה. באוגוסט 2013 התקיים מופע סולידריות של פוסי ריוט, מחוץ לשגרירות רוסיה בוושינגטון הבירה.
סרטים דוקומנטריים.
בינואר 2013, יצא סרט דוקומנטרי בריטי בשם "" על פרשת הלהקה על ידי חברת ייצור סרטי התעודה הבריטית "Roast Beef Productions". הסרט בוים על ידי מיק לרנר ומקסים פוזדורובקין וכלל הצצה למשפט של חברות הלהקה ולראיונות עם משפחתן אך לא איתן. הוא הופיע לראשונה בהקרנת בכורה ב-פסטיבל סאנדנס 2013 ולאחר מכן חברת הלהקה יקטרינה סמוטסביץ' הציגה שאלות מהקהל באמצעות סקייפ. בין היתר חזרה על כך שאין בכוונתה להפוך את פוסי ריוט למיזם מסחרי. הסרט זכה בפרס חבר מושבעים מיוחד לקולנוע העולמי על "רוח הפאנק" בפסטיבל. לאחר מכן רכשה רשת הטלוויזיה "HBO" את זכויות הטלוויזיה האמריקאית לסרט. הסרט היה בין 15 הסרטים התיעודיים שנמצאו ברשימה המועמדת לפרס האוסקר לשנת 2014, אולם לא הגיע לרשימת המועמדים הסופית.
באותה שנה, יצא הסרט הדוקומנטרי הרוסי "Pussy versus Putin" אשר סקר את ההיסטוריה של הלהקה שביים קולקטיב הקולנוע הרוסי, "Gogol's Wives". הוא זכה בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר באורך הבינוני בפסטיבל אידפא לקולנוע תיעודי באמסטרדם.
השחרור מבית הסוהר.
ב-19 בדצמבר 2013 אישרה הדומה הממלית של הפדרציה הרוסית חנינה כללית לאסירים שונים, בין אלה שהעפילו לחנינה היו אלה שנכלאו בגין עבירות לא אלימות ואמהות לילדים קטנים. במהלכה היה צפוי כי חברות פוסי ריוט יהיו בין המשוחררים. שחרורן אושר ב-23 בדצמבר 2013.
לאחר שחרורה, נפגשה אליקיונה עם ארגוני זכויות אדם. במהלך פגישתה עם עיתון הניו יורק טיימס הצהירה כי, "לא ביקשנו שום חנינה. הייתי יושבת עד סוף תאריך גזר הדין כי אני לא צריכה רחמים מפוטין". "אני חושבת שזה ניסיון לשפר את תדמית הממשלה הנוכחית, לפני אולימפיאדת סוצ'י - במיוחד עבור מערב אירופאים. אבל אני לא רואה בזה הומא או רחום. זהו שקר". טולוקוניקובה הוסיפה כי, "בין אם תרצו או לא, ללכת לאולימפיאדה ברוסיה היא קבלה של המצב הפוליטי הפנימי במדינה, קבלה של הקורס שעושה אדם המתעניין באולימפיאדה מעל הכל - ולדימיר פוטין". הצמד הצהירו כי הן לא יופיעו בהופעות אלא הן מקימים ארגון שיפעל למען תנאים טובים יותר לאסירים בכלא והוסיפו כי המתנגד הסובייטי ולדימיר בוקובסקי הוא המודל לחיקוי שלהן, אדם שלטענתה של טולוקוניקובה הוא "אלוף לזכויות אדם שלא מפחד מהפחד".
תיקים ואירועים משפטיים לאחר המעצר.
תביעות בגין נזקים מוסריים.
באוגוסט 2012 הגישה תושבת נובוסיבירסק, אירינה רוזנקינה, תביעה בסך 30,000 רובל (כ-1,000 דולר) בגין "נזקים מוסריים", בעודה טוענת כי סרטון של פוסי ריוט גרם לה ל-"כאבי ראש ועלייה בלחץ הדם". התביעה נדחתה על ידי בית המשפט המחוזי קונצבו במוסקבה ב-7 בספטמבר 2012. טענות דומות של תושב ברדסק יורי זדוי ותושב נובוסיבירסק איוון קראסנצקי נדחו על ידי אותו בית משפט ב-3 באוקטובר, כגון ערעורה לאחר מכן של רוזנקינה לבית המשפט העירוני במוסקבה ב-18 בפברואר 2013.
חסימת סרטונים.
בתחילת נובמבר 2012 פנו התובעים במסגרת החקיקה נגד קיצוניות לבית המשפט המחוזי בזמושקורצקי בבקשה לאסור מספר סרטוני פוסי ריוט, כולל סרטון הופעת הלהקה בקתדרלת ישו המושיע. חומרים המתגלים כקיצוניים על ידי בית משפט מתווספים לרשימה הפדרלית של חומרים קיצוניים המתוחזקים על ידי משרד המשפטים, מה שעלול להפוך את הפצתם לעבירה פלילית בתוך רוסיה. לאחר דיון ב-29 בנובמבר, הוכרזו ארבעה סרטוני פוס ריוט, כולל "תפילת הפאנק" בקתדלה, כקיצוניים. פסק הדין הגביל את הגישה לסרטונים ולבלוג LiveJournal" של הלהקה ואתרים נוספים. דמיר גאינוטינוב מקבוצת זכויות האדם של אגורה טען כי החוקים נגד הקיצוניות מיושמים בצורה לא הולמת והצהיר כי "כולם אומרים שסרטון הופעת קתדרלת ישו המושיע פגע ברגשותיהם של אנשים דתיים, אך הוא לא הכיל פעולות קיצוניות, כך שהוא לא יכול להיות קיצוני". יקטרינה סמוצביץ' כינתה את פסק הדין "הכרה ישירה בצנזורה אמנותית ברוסיה".
בקשות לדחיית עונש.
במקרה של אמהות לילדים קטנים, החוק הרוסי מאפשר לדחות עונש מאסר עד שהילד מגיע לגיל 14. בקשה כזו ניתנה במחלוקת בשנת 2011 לאנה שבנקובה, שנידונה לשנתיים וחצי חודשי מאסר בגין הריגה על ידי רכב. מאוחר יותר נטען כי בקשתה נענתה בשל קשריה המשפחתיים.
ב-19 באוקטובר 2012 דחה בית המשפט המחוזי בחמובניקי במוסקבה ערעור על דחיית עונש שהגישה ויולטה וולקובה בשם טולוקוניקובה ואליוקינה, בנימוק שהמקרה "לא היה בסמכותה". לאחר מכן הגישה טולוקוניקובה ערעור לבית המשפט המחוזי זובובו-פוליאנסקי במורדוביה, שם נכלאה, ואליוחינה לבית המשפט המחוזי ברזניקי בפרם. ערעורה של אליוחינה נדחתה ב-16 בינואר 2013, בעוד כי השופט קבע כי נוכחות ילדתה כבר נלקחה בחשבון במהלך גזר דינו המקורי. ב-24 ביולי 2013 נדחה ערעורה של מריה אליוחינה על פסיקת בית המשפט.
נוכחות באולימפיאדת החורף של סוצ'י.
טולוקוניקובה, אליוחינה ושלוש נשים לא מזוהות נוספות תכננו לבצע שיר בשם "פוטין ילמד אותך מהי אהבת מולדת" בתור פוסי ריוט במהלך אולימפיאדת החורף 2014 בסוצ'י. הפעולה הייתה אמורה להתייחס לאסירים שבכיכר בולוטנאיה, פקידים אולימפיים מושחתים, מצוקתו של איש הסביבה יבגני ויטישקו אשר נעצר על ידי הרשויות ודיכוי החירויות ברוסיה. ב-18 בפברואר 2014 נעצרו בסוצ'י יחד עם קבוצה של 12–15 אזרחים ביניהם יבגני פלדמן, עיתונאי נובאיה גאזטה. הרשויות הסבירו כי המעצר היה בקשר ל-"גניבה במלון בסוצ'י". לאחר כמה שעות שוחררו מתחנת משטרה באדלר. על פי כתב "BBC", רפאל סאקוב, חמש הנשים יצאו מתחנת המשטרה בבלקלאבות וביצעו את שירן "Putin Will Teach You to Love the Motherland" (פוטין ילמד אותך מהי אהבת מולדת) ברחובות אדלר לצד צלמים ואזרחים.
ב-19 בפברואר 2014, במהלך הניסיון השני לצילום קליפ השיר ליד בניין נמל סוצ'י, הלהקה הוכתה על ידי קוזאקים במדים הפועלים בתפקיד ביטחוני לאולימפיאדה. באותו יום נציג הוועד האולימפי הבינלאומי דחק בפוסי ריוט שלא להופיע בפארק האולימפי בסוצ'י בעוד שציין כי מעצרם של פוסי ריוט בסוצ'י אינו קשור לקיום המשחקים האולימפיים. עורך דינם של חברי הלהקה מסר כי הן טופלו בבית חולים בגלל פציעות שנגרמו במהלך מופען על ידי השוטרים. סרטון ההופעה פורסם בחשבונן ביוטיוב ב-19 בפברואר 2014.
תקיפה בניז'ני נובגורוד.
ב - 6 במרץ 2014, במהלך ביקור בניז'ני נובגורוד במסגרת מסע למען זכויות האסירים, קבוצה של אלמונים העונדים סרט מדליות ג'ורג' הקדוש (סמל צבאי רוסי אשר מופיע כמרכיב בעיטורים צבאיים גבוהים רבים שהוענקו על ידי האימפריה הרוסית, ברית המועצות והפדרציה הרוסית הנוכחית) ריססו את טולוקוניקובה ואליוקינה וחבר הלהקה טייסיה קרוגוביך עם צבע ירוק מבריק על גבי פניהם. במהלכה, אליוקינה ספגה זעזוע מוח לאחר שנפגעה בזריקת צנצנת זכוכית מצד התוקפים.
בית הדין האירופי לזכויות אדם.