שמו של ההר מורכב מהמילה הוולשית "פן" (pen) שפירושה פסגה, המילה "אי" (y) שפירושה ה"א הידיעה, ו"ואן" (fan) שהיא גלגול של המילה "באן" (ban) שפירושה פסגה או הר. מכאן שתרגום מילולי של פאן ואי פן הוא "פסגת ההר" או "קצה הפסגה".
פן אי ואן, יחד עם פסגת ההר הסמוך קורן די (Corn Du) שגובהו 873 מטרים מעל פני הים, מכונה "קדאיר ארתור" או "כיסא ארתור".
גאולוגיה וארכאולוגיה.
ההר נוצר משכבות של אבן חול אדומות מתקופת דבון. פסגת ההר מורכבת מאבן חול קשה, ומדרונותיו מורכבים משכבות של אבן חול ואבן בוץ. בעידן הקרח האחרון כיסו קרחונים את שטח הפארק הלאומי.
בפסגת ההר מצוי גל-עד מתקופת הברונזה, וגל-עד דומה מצוי גם על ההר קורן די הסמוך. במרכזו גומחה שבה מוצב שלט של קרן הנאמנות, אך ייתכן כי בעבר שימשה כקבר לגופה או לאכסון אפר של אדם מתקופת הברונזה בבריטניה. בפסגות אחרות של הרים באזור התגלו גם כלי אבן ושרידי חפצים מתקופת הברונזה.
תיירות בהר.
הגישה להר היא בעיקר דרך השביל Beacons Way החוצה את האזור ממזרח ולמערב ופתוח לכל המטיילים. קיימים שבילים נוספים המתוחזקים על ידי קרן הנאמנות במטרה למנוע סחיפת קרקע, הנגרמת מאלפי המבקרים בפארק הלאומי והמטפסים על ההר מדי שנה.
מרכז המבקרים Storey Arms נמצא בתחומי הפארק הלאומי ונגיש מכביש A470, הכביש החוצה את ווילס לאורכה, ומחבר את העיר ל'אנדידנו בצפון לקארדיף בירת ויילס בדרום. מרכז המבקרים שהוקם בשנת 1971 יכול לארח עד 58 מבקרים, ומקיים פעילויות שונות כגון חתירה בקיאקים, שיט בקאנו, רפטינג, סיורי מערות, טיפוס הרים וטיפוס מצוקים.
בסמוך לדרך המובילה ממרכז המבקרים לפסגה מצוי אובליסק מסלע גרניט, המסמן את המיקום בו נמצאה גופתו של ילד בן 5 בשם טומי ג'ונס שנהרג מהיפותרמיה, לאחר שטיפס על ההר בדרכו לבקר אצל סבו וסבתו המתגוררים באזור בליל ב-4 באוגוסט 1900. שרידיו נמצאו ב-2 בספטמבר 1900 לאחר 29 ימי חיפוש קדחתניים. האובליסק הוקם על ידי קבוצת מתנדבים, והוא משמש כציון דרך באזור הערפילי של ההר. בשנת 1980 צולם סרט על מבצע החיפושים אחר הילד הנעדר.
"ריקוד הפן".
פן אי ואן משמש את הצבא הבריטי במסגרת תהליכי המיון והגיבוש של הכוחות המיוחדים, ובפרט ליחידת הקומנדו SAS, ובו מתקיים מבחן סיבולת וניווט הקרוי "ריקוד הפן". "הריקוד" הוא מרוץ לאורך 24 ק"מ תוך נשיאת תרמיל כבד, טיפוס על פן אי ואן מצידו המערבי וירידה מצידו השני המכונה "סולם יעקב". שאר המסלול עובר בדרך רומאית עתיקה וחוזר באותה דרך לנקודת המוצא.
"ריקוד הפן" מתקיים בסוף השבוע הראשון של תהליך המיון לכוחות המיוחדים, והוא המבחן הגדול הראשון לכושרם ויכולתם הפיזית והמנטלית של המועמדים לסיים את המיון בהצלחה. כל המועמדים מחויבים להשלים את המרוץ בלא יותר מ-4 שעות ו-10 דקות, בכל תנאי מזג האוויר.
המרוץ מבוצע גם על ידי אזרחים בתחרויות המתקיימות פעמיים בשנה, ובשנת 2017 נערה בת 17 סיימה את המסלול כולו ב־4 שעות ו-30 דקות, כשהיא נושאת תרמיל במשקל 15 ק"ג כל הדרך, ובכך קבעה שיא חדש לאדם הצעיר ביותר שהשלים את המרוץ.
נקודת יירצ'ק
נקודת יירצ'ק (באנגלית: Jireček Point; בבולגרית: нос Иречек) היא לשון יבשה בחוף הצפון מערבי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
הנקודה מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרצון קבט, ואת קצה הצפון-מזרחי של הכניסה למפרצון בורצ'אר.
הנקודה ממוקמת 1.1 קילומטרים דרומית - דרום - מזרחית מנקודת מרקלי; ו-2.35 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית מנקודת וילאגרה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנקודה.
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009, ובשנת 2010.
מקור השם.
הנקודה נקראת על שני כפרים - הכפר יירצ'ק שבצפון-מזרח בולגריה, וכן על שם הכפר יירצ'רובו שבדרום-מזרח בולגריה, שני הכפרים נקראים על שם ההיסטוריון הצ'כי קונסטנטין יירצ'ק.
אנריקו צ'יקטי
הידרוזואנים
יוהאן ניקולאי מדוויג
יוהאן ניקולאי מדוויג (בדנית: Johan Nicolai Madvig; : ; 7 באוגוסט 1804 – 12 בדצמבר 1886) היה פילולוג קלאסי דני, ששימש כשר החינוך וכמנהיג המפלגה הליברלית הלאומית בדנמרק.
הסאגה על בני אינגלינג
הסאגה על בני אינגלינג (באיסלנדית: Ynglinga saga) היא סאגה, שנכתבה במקור בנורדית עתיקה על ידי המשורר וההיסטוריון האיסלנדי סנורי סטורלוסון בערך בשנת 1225. זהו החלק הראשון בחיבור ההיסטורי מחזור העולם של סטורלוסון.
סנורי סטורלוסון ביסס את עבודתו על הפואמה המוקדמת יותר Ynglingatal מסוגת השירה הסקלאדית המיוחסת ל מהמאה ה-9 שמופיעה גם כשהיא מתורגמת ללטינית ב- (תיאור מקוצר של ההיסטוריה של נורווגיה שנכתב על ידי נזיר אלמוני במאה ה-13). הוא מספר את החלק העתיק ביותר בסיפורה של (מכונה Scylfings ביצירה האפית ביאוולף). סנורי תיאר את המוצא של מלכי נורווגיה מבית המלוכה של שוודיה.
הסאגה על בני אינגלינג הוא החלק הראשון במחזור העולם, ההיסטוריה של המלכים הנורדים הקדומים על פי סנורי. היצירה של סנורי מכסה את ההיסטוריה של מלכי נורווגיה מהעידן הפרהיסטורי המיתולוגי ועד שנת 1177, עם מותו של המתחזה . בנרטיב זה שזורים התייחסויות לאירועים היסטוריים חשובים.
הסאגה מתארת את הגעת האלים הנורדיים לסקנדינביה ובאופן שבו ייסד פרייר את שושלת אינגלינג השוודית באופסלה. ואז הסאגה עוקבת אחר השושלת של מלכי שוודיה עד המלך המיתולוגי (Ingjald illråde), ולאחריה התיישבו הצאצאים בנורווגיה והפכו לאבותיו של האראלד הראשון, מלך נורווגיה.
בבתים הראשוניים של השיר, אסאגרת היא בירת אסאלנד, קטע באסיה שממזרח לנהר טאנה-קוויסל (Tana-kvísl) או נהר ואנה-קוויסל (Vana-Kvísl, קוויסל הוא "נהר מסתעף"), שאותו מסביר סנוררי שהוא , או הנהר דון, הזורם לים השחור. הנהר מחלק את "שוודיה הגדולה", תוך קבלת נקודת המבט הוויקינגית. הוא אף פעם לא נקרא כך לפני הוויקינגים (קטע 1).
תקציר.
אודין הוא השליט של אסגארד. משם הוא מנהל ושולח משלחות צבאיות לכל חלקי העולם. יש לו את הסגולה שלעולם הוא לא מפסיד בקרב (קטע 2). כשהוא נעדר, שני אחיו, וילי ו-וה, שולטים באסאלנד (Ásaland) מאסגרר (Ásgarðr).
על גבול שוודיה יש רכס הרים שכיוונו מצפון-מזרח לדרום-מערב. דרומית לו ארצות הטורקים, שם היה לאודין רכוש; לפיכך, ההרים חייבים להיות הרי הקווקז. בצפון נמצאים הגבעות הבלתי ראויות למגורים, שחייבים להיות אזור הטונדרה / טייגה. ככל הנראה, הוויקינגים לא נתקלו בהרי אורל או בעמי האזור. סנורי לא כולל שום ידיעה עליהם.
אין שום אזכור לטרויה, שלא הייתה רחוקה מקונסטנטינופול, בירת האימפריה הביזנטית ומבחינה צבאית מחוץ להישג ידם של הוויקינגים. סנורי הבין שטרויה לא יכולה להיות אסגארת, והסיבה היא שמעמדם של האסיר באסאלנד היה מעורער בגלל הפעילות הצבאית של הרומאים; כלומר של האימפריה הביזנטית.
כתוצאה מכך הוביל אודין חלק מהאסיר צפונה וחיפש אדמות חדשות להתיישב בהן. הם השתמשו בדרך הוויקינגית במעלה הדון והוולגה דרך , הכינוי של הוויקינגים לרוס של קייב. משם הם המשיכו לסקסלנד (Saxland, גרמניה) ולארצות של המלך בסקנדינביה (קטע 5). הנוף ההיסטורי הוא בעיקר פנטסטי. הגרמנים היו בגרמניה ובסקנדינביה במהלך אזכורם המוקדם ביותר בספרות הרומית, הרבה לפני שהרומאים בכלל כבשו את איטליה. עד כמה התיאור של סנורי הוא יצירה פואטית נותר בלתי ברור.
הודח מתפקידו כמלך האלים, אודין הופך לקוסם גדול בסאגה על בני אינגלינג. הוא יכול לשנות צורה, מדבר רק בפסוקים ומשקר כל כך טוב שכל מה שהוא אומר נראה נכון. הוא מכה אויבים וכשאנשיו נלחמים הם משתוללים ולא ניתן לפגוע בהם. יש לו ספינה שניתן לגלגל כמו מפת שולחן כאשר לא משתמשים בה, הוא מסתמך על שני עורבים מדברים כדי לאסוף מודיעין, והוא מתייעץ עם ראשו המדבר של מימיר לקבל עצות (הוא נושא אותו זמן רב כשהוא מנותק מגופו) (קטע 7).
כאדם אודין מתמודד עם הצורך למות. גופתו נשרפת ונכסיו נשרפים איתו כדי שיוכל לעלות אל - לאן? אם אסגארד הוא מקום ארצי, לא שם. סנורי אומר בהתחלה שמדובר בוולהאלה, ואז מוסיף: "השוודים האמינו עכשיו שהוא הלך לאסאגרת הישנה ויחיה שם לנצח" (קטע 10).
יוהאן ניקולאי מדויג
יוהן ניקולאי מדוויג
פן וואי פאן
אבי סאייג
אברהם (אבי) סאייג (נולד ב-כ"ח בתשרי ה'תש"ם, 19 באוקטובר 1979) הוא נוירוביולוג וכימאי ממכון דוידסון, הזרוע החינוכית של מכון ויצמן למדע.
ביוגרפיה.
סאייג נולד ב-19 באוקטובר 1979 בישראל. הוא השלים את תוארו הראשון בכימיה תרופתית באוניברסיטת בר-אילן ובדצמבר 2000 החל את שירותו הצבאי, במסגרת העתודה האקדמית בקריה למחקר גרעיני – נגב. במהלך שירותו הצבאי השלים תואר שני בכימיה פיזיקלית באוניברסיטת בן-גוריון. הוא סיים את שירותו הצבאי במאי 2005. לאחר סיום התואר השני הוא עבר למחלקה לנוירוביולוגיה במכון ויצמן למדע, שם השלים את לימודי הדוקטורט שלו בנושא חקר ההתמרה החושית ופיתוח אמצעי עזר לעיוורים.
ביולי 2009, לקראת סוף הדוקטורט שלו, החל לכתוב בתור סטודנט במדור "שאל את המומחה" במכון דוידסון, שם השיב לשאלות הציבור בענייני כימיה, פיזיקה ומדע וידע כללי. הוא פרש מתפקיד זה בדצמבר 2010. לאחר סיום הדוקטורט שלו הוא הצטרף כעובד מן המניין ליחידה לטכנולוגיה בחינוך שבמכון דוידסון, שם הוא ניהל וארגן מחדש את מדור "שאל את המומחה", את דף הפייסבוק של מכון דוידסון (עד 2015) ואת המדור "מדע בבית" (עד היום). הוא היה גם עורכו הראשי של האתר של מכון דוידסון במשך שנה.
בנובמבר 2012 הוא מונה למרצה בחוג למדעים בבית הספר לחינוך במכללת אחוה.