הקשר בין עמידות למלריה ואנמיה חרמשית תואר לראשונה בשנת 1954.
קרחון אנה (איי שטלנד הדרומיים)
קרחון אנה (באנגלית: Anna Glacier; בפולנית: Lodowiec Anny) הוא קרחון באי המלך ג'ורג', באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
קרחון אנה זורם לכיוון דרום-מזרח; בין פסגת רוז ופסגת רייה.
הקרחון הוא קרחון יובלי הנשפך אל קרחון פולוניה - קרחון פולוניה ממוקם בראשו של מפרץ המלך ג'ורג'.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1981, על ידי המשלחת הפולנית לאנטארקטיקה (PAE).
הקרחון נקרא על שם אנה טוקארסקה (Anna Tokarska), שהייתה חלק מהמשלחת הגאולוגית של המשלחת הפולנית, אשר חקרה את אי המלך ג'ורג' בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1979 — 1980.
לקריאה נוספת.
• Osmanoglu, Batuhan &amp; Braun, Matthias &amp; Hock, Regine &amp; Navarro, Francisco. (2013), Surface velocity and ice discharge of the ice cap on King George Island, Antarctica, Annals of Glaciology. 54(63), 111-119. doi:10.3189/2013AoG63A517
• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Kevin M. Foley, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, Coastal-change and Glaciological Map of the Trinity Peninsula Area and South Shetland Islands, Antarctica, 1843 - 2001, P 27
לכבוד חמדת לבבי
לכבוד חמדת לבבי (גם אערוך מהלל ניבי) הוא פיוט שנהגו לשורר בברית מילה, בקרב רבים מקהילות ספרד.
המחבר, רבי דוד חסין, רמז את שמו כמוקבל בראשי חרוזי הפיוט "אנכי דוד בן אהרון בן ח (סין) חזק".
מקור.
מחבר הפיוט הוא רבי דוד חסין מגדולי פייטני מרוקו אשר חי ופעל במאה ה-18.
רבי דוד חיבר מאות פיוטים, אך שניים מהם זכו לתפוצה גדולה, והושרו במקומות רבים עוד בחייו: הפיוט 'אוחיל יום אשתאה', ופיוט 'לכבוד חמדת לבבי' שחובר לברית מילה.
פיוטים אלה יחד עם שאר פיוטים נמצאים בספר פיוטים שהוציא חסין לאור בשם תהילה לדוד.
תוכן הפיוט.
הפיוט סובב כולו על חייו של אליהו הנביא ומעשי הניסים שעשה.
דמותו של אליהו הנביא, המכונה גם מלאך הברית, קשורה - כך על פי חז"ל - בהיותו נוכח בכל טקס ברית מילה.
הפיוט משולב כאמור, עם מעשי הניסים שנעשו על ידי אליהו:
הבתים הראשונים עוסקים בקנאות פינחס (הוא אליהו הנביא) הריגת פנחס את זמרי בן סלוא וכזבי בת צור, שחטאו כחלק מחטא בעל פעור, ובשכר שקיבל מאלוהים.
הבית לאחר מכן עוסק הפיוט בהחייאת בנה של האישה האלמנה על ידי אליהו הנביא. ובסמוך לכך הנס בגד השמן וצפחית הדבש. בית נוסף עוסק בגזירת אליהו שלא ירד גשם. בסיום הפיוט, מבקש הפייטן לזכות לבוא אליהו בכדי שיבשר על בוא הגאולה.
ע'זה
תעשיות נשק לישראל ערד
IWI ערד
אמן מצטיין
האוטונומיה של נג'ף במלחמת העולם הראשונה
האוטונומיה של נג'ף מתייחסת למאבקם של שבטים ערביים מקומיים בעיר נג'ף לאוטונומיה במהלך המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה. השלטון האוטנומי הערבי בעיר החל ב-1915 לאחר שהערבים המקומיים גרשו את נציגי השלטון העות'מאני מהעיר וסביבותיה. ב-1917, עם כיבוש העיר על ידי הבריטים, מרדו השבטים הערבים במטרה לחדש את האוטונומיה. המרד הביא להטלת מצור בריטי על העיר.
רקע.
ב-1914, עם פרוץ המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה, שלטה טורקיה בכל רחבי מסופוטמיה. בנובמבר 1914 פלשה בריטניה לשאט אל ערב שבדרום מזרח מסופוטמיה ובמהלך 1915 זכו הבריטים בסדרה של ניצחונות על הצבא העות'מאני. מערכה זו לכדה את השבטים הערבים המקומיים בין הפטיש והסדן כשמצד אחד התקיימה זיקה דתית בין הטורקים לאותם שבטים אך מצד שני היחס של הבריטים למקומיים היה הומני יותר. הניצחונות הבריטים החלישו את השליטה הטורקית האזור וחיזקו את שאיפות העצמאות של השבטים המקומיים.
ייסוד האוטונומיה הערבית בנג'ף.
באפריל 1915, בעקבות תבוסת הטורקים בקרב שוויבה, החלה הנהגת השבטים בעיר נג'ף לשאוף להשתחרר מעול הטורקים ולהשיג אוטונומיה. קיימות שתי גרסאות לעילה לפרוץ המרד:
ב-22 במאי 1915 הטילו המורדים הערבים מצור על בניני הממשל ומחנות הצבא בעיר, ניתקו את כבלי התקשורת וניהלו קרבות מול החיילים הטורקים הנצורים. לאחר 3 ימי אש ולאחר משא ומתן עם שליחי המושל הטורקי של בגדאד איפשרו המורדים יציאה בטוחה של הכוחות הטורקים מהעיר. שחרור העיר איפשר למורדים להקים שלטון עצמאי במקום.
השלטון על העיר המשוחררת נמסר ל-4 שייח'ים, מנהיגי שבטים באזור. מנהיגים אלו ניסו לשמור על נייטרליות כך שמקביל לשימור היחסים עם השלטון העות'מאני חיזקו את קשריהם עם בריטניה.
המרד הערבי הראשון בנג'ף.
בקיץ 1917 הגיעו הבריטים לנג'ף ומינו את לוטננט קולונל פרנסיס בלפור כקצין פוליטי של העיר מטעם השלטונות הבריטים. זמן קצר לאחר מכן מינו הבריטים שליט לעיר מטעמם והעבירו לקרבת העיר שבט ערבי פרו-בריטי.
צעדים אלו הביאו את השייח'ים למסקנה שהבריטים לא יאפשרו להם את המשך האוטונומיה ממנה נהנו מאז מאי 1915 ולכן החליטו לפעול נגדם. בינואר 1918 תקפו הכוחות הערבים שיירת פרשים במזרח נג'ף. בתגובה לבקשת בריטניה להסברים על צעד זה הגיבו השייח'ים ביציאה למרד ובתקיפת כוחות בריטים בעיר. הפיקוד הבריטי העביר כוחות לעיר ובשלהי ינואר דוכא המרד ועל ראשי העיר הוטל קנס כספי וקנס של ציוד צבאי אותו נאלצו השייח'ים לשלם.
המרד השני והמצור על נג'ף.
על אף דיכוי המרד הראשון המשיכה התסיסה בקרה השבטים הערבים שהקימו מחתרת אנטי בריטית בשם "ג'מעה אל-נהאדה של-איסלמיה" (Jam'iya al-Nahda al-Islamiya). ראשי מחתרת זו החלו לתכנן מרד נוסף בתקווה שמהלך משמעותי יסחוף אחריו שבטים אחרים במסופוטמיה. על אף שהאזור היה בשליטה בריטית שלחו העות'מאנים סוכנים גרמנים כדי לתמוך במחתרת ולקדם את צעדיה כנגד הבריטים. המחתרת נתמכה על ידי רוב השייח'ים למעט השייח' סעיד מהאדי אל סאיביד סלמן שהתנגד למרד.
המרד פרץ ב-19 במרץ 1918 כשקבוצה של מורדים, בפיקודו של האג' נג'ים אל-באקאל (Haji Najm al-Baqqal), פרצה למצודה של העיר כשהם מוסווים כפועלים בשירות הבריטים. במהלך ההשתלטות על המצודה רצחו המורדים את הקצין הפוליטי של העיר ו. מ. מרשל (W. M. Marshall). חיילי המשמר הפונג'אבים הצליחו להשתלט בחזרה על המצודה אך נאלצו להגן עליה לאחר שהמורדים הטילו עליה מצור. שאר החיילים האנגלים נסוגו לבסיסם במזרח העיר כשחלקם מוצא מקלט בביתו של שייח' סעיד מהאדי אל סאיביד סלמן.
ב-23 במרץ 1918 תגברו הבריטים את כוחותיהם בנג'ף להיקף של בריגדה והטילו מצור על המורדים, שהתבצרו בעיר, שכלל ניתוק מלא של מקורות המים והמזון. מטרת המצור הייתה להימנע מפגיעה בעיר שהיא אחת מהערים הקדושות ביותר לשיעים ולכן במקום להרוס את העיר הוצב בפני המורדים אולטימטום שכלל:
המורדים דחו את האולטימטום ואף ניסו לשלוח שליח לבקש עזרה משבטים אחרים (השליח נתפס והוצא להורג). ב-7 באפריל 1918 החלו הבריטים בהרעשה ארטילרית על העיר ובעקבותיה פרצו אל העיר 2 בטליונים הודים שהשתלטו על תילים אסטרטגיים ששלטו על העיר. הקרבות נמשכו עוד כחודש וב-4 במאי 1918 נכנעו המורדים.
תוצאות המערכה.
הבריטים העמידו את מנהיגי ההמורדים למשפט צבאי והוציאו אותם להורג ב-25 במאי 1918.
המנדט הבריטי על מסופוטמיה שנוסד ב-1920 הוחל גל על נג'ף.
תחושות האיבה של הערבים המקומיים כנגד הבריטים לא שככו בעקבות דיכוי המרד וב-1920 החל המרד הגדול של עיראק כנגד הבריטים .
אתר נופש
אתר נופש (באנגלית: Resort) הוא בית מלון החותר לספק לאורחיו את כל הדברים אשר להם אנשים שנמצאים בנופש זקוקים - אוכל, שתייה, לינה, פעילויות ספורט, בידור ושופינג. לעיתים רבות המונח משמש לתיאור מלון המספק מגוון רחב של שירותים, הכוללים פעילויות בילוי ופנאי.
בחירתו של מלון רגיל מלווית לבחירת יעד התיירות - אדם הרוצה לטייל בלונדון בוחר מלון בלונדון, שישמש בעיקר לשינה ומנוחה, ואדם הרוצה ביקור עסקי ברעננה בוחר מלון ברעננה. לעומת זאת אתר נופש הוא היעד עצמו, שבו תתקיים כל פעילותו של התייר השוהה בו.
המונח אתר נופש מתייחס בדרך כלל לשני מקומות ספציפיים אך דומים:
לאורך השנים אתרי הנופש החלו למשוך אליהם יותר ויותר תיירים ומבקרים, ובשל כך מדינות מסוימות בעולם בחרו לקדם את הפעילות באתרי הנופש כאחד מאטרקציות התיירות החשובות ביותר בהם - כגון מצרים, חלק ממדינות האיים הקריביים, וחלק ממדינות דרום-מזרח אסיה.
גראן קנריה
גראן קנריה (בספרדית: Gran Canaria) הוא האי השלישי בגודלו באיים הקנריים והוא האי המאוכלס ביותר מבין האיים הקנריים.
נכון לשנת 2019 אוכלוסיית האי מנתה 851,231 תושבים, אשר היוו כ-40% מכל אוכלוסיית הארכיפלג. לאס פאלמאס דה גראן קנריה, בירת האי, היא העיר הגדולה ביותר באיים הקנריים, והעיר התשיעית בגודל אוכלוסייתה בספרד, ובתחומה נמצא אחד מהנמלים החשובים ביותר בספרד ובאיחוד האירופי.
האי ממוקם באוקיינוס ​​האטלנטי באזור המכונה מקרונזיה, אשר נמצא כ-150 קילומטרים מהחוף הצפון-מערבי של יבשת אפריקה וכ-1,350 קילומטרים מיבשת אירופה.
גראן קנריה הוא כיום אחד מיעדי התיירות החשובים ביותר בספרד, כאשר מבקרים בו בסביבות חמישה מיליון תיירים מדי שנה.
קרחון אנה
פוארטוונטורה
פוארטוונטורה (בספרדית: Fuerteventura) הוא האי השני בגודלו באיים הקנריים. האי נמצא בשליטת ספרד.
האי ממוקם כ-97 קילומטרים מיבשת אפריקה. ב-26 במאי 2009 האי הוכרז כשמורה ביוספרית על ידי אונסק"ו.
בירת האי היא העיר פוארטו דל רוסריו. נכון לשנת 2020 אוכלוסיית האי מנתה 119,732 תושבים. מבחינה גאולוגית פוארטוונטורה הוא האי העתיק ביותר בארכיפלג של האיים הקנריים.