החזרת הספינה לכשירות ברמה סבירה הייתה מבצע מסובך. הוחלפה השדרית לאורך חצי מאורך הספינה מה שדרש השאלת עומסים בעזרת מערכת של ג'קים הידראולים שנרכשו במיוחד לצורך זה. מספנת חיל הים באילת ביצעה את התיקונים והשיפוץ באח"י געש. מספנות ישראל בנו מחדש בתחתית הספינה חלקים מהגוף התחתון. החלקים הועברו לאילת והורכבו לספינה. התיקון לכל שלביו נעשה בהנחיה צמודה של מחלקת כלי שיט וענף הנדסה ימית. רס"ן יגאל שפיר מונה למרכז התיקון ואחריות כוללת אילת, ושהה במספנה כשבועיים בתחילת התיקונים.
התיקונים ארכו כשנה וחצי, ולאחריהם חזרה הספינה לבסיסה בחיפה. הספינה חזרה לתפקוד מלא. אף כי הייתה מתאמצת והמעבר לשלב הגלישה ארך יותר מהמצופה. לא היו בעיות הפלגה בכוח משולב בכל המהירויות.
תחקירים ולקחים של האירוע בצה"ל.
ההפלגה.
אירוע ספינת הטילים שהפליגה בלילה, ובמקום להגיע ליעדה מצאה עצמה על החוף חייבה התייחסות מקצועית ולימוד לקחים.
אמנם באירוע ההחפה על החוף הסעודי לא היו נפגעים. ולכן, על פי הנוהל הצבאי לא הייתה מחויבת חקירת משטרה צבאית. התקרית וחקירתה נשארה באחריות חיל הים. בשייטת ספינות הטילים היה נהוג לקיים תחקיר בפורום רחב של קציני השייטת וגורמים נוספים הרלוונטיים לנושא.
בתחקיר כזה ניתנת הזדמנות לתאר את הפעילות בפני מביני דבר וכך האמת יוצאת לאור.
מפקד השייטת אל"ם אריה רונה לא חשש לערוך תחקיר.
הוא הגיע למקום האירוע ובהיותו בחוף הסעודי הודיע למפקד חיל הים שהוא מקבל עליו אחריות ואם צריך, יגיש התפטרות. מפקד חיל הים דחה את דבריו. ולמעשה, היות שנפתחה ועדת חקירה לא נעשה תחקיר.
יוקרת חיל הים נפגעה בעקבות ההחפה הלא-מתוכננת בחוף הסעודי. הסגנון שנקבע כיעד: "התנהלות באפס תקלות" לא מומש. נוצרה שאיפה להכיל את האירוע ברמה הנמוכה ביותר. האירוע קיבל פרסום רב בחוגי צה"ל ובקרב גופי המדינה הרלוונטיים והייתה סקרנות ורצון לבדיקת האירוע בכללו.
קיום תחקיר רב-משתתפים אינו מאפשר בקרה על מה שיאמר ומה יהיו המסקנות. מונתה ועדת חקירה שהורכבה מקציני מטה חיל הים. ועדת החקירה הוכוונה לבדוק ברמת הספינה בלבד. מסקנות הוועדה הוצגו לממונה וזוקקו עד למסקנה שניקתה את פיקוד ההפלגה וגם את מחלקת מכונה של הספינה.
ראש המטה הכללי רב-אלוף רפאל איתן דרש מחיל הים לקיים תחקיר בפני סגל פיקוד בצה"ל. מפקד חיל הים הסכים להציג את פעולת החילוץ בלבד. הצגת החילוץ על ידי מבצעיו נעשתה על ידי המחלצים בראשות תא"ל חנוך בן אליהו. "מפל"ג 45" שהיה מפקד ההפלגה ומפקד הספינה לא הופיעו בהצגת החילוץ. תא"ל גדעון רז העיר שיש צורך לבדוק את נסיבות העלייה על החוף, אך לא הייתה לכך התייחסות. נראה שהרמטכ"ל הבין שהבעיה הייתה בסגל הקצינים, וסיכם שחיל הים יציב תקן לסגן מפקד ספינת טילים.
מפקד חיל הים לשעבר אברהם בוצר התבקש לחוות דעת על מסקנות ועדת החקירה. הוא ראיין את מפקד הספינה ומסר התרשמותו למפקד חיל הים. בוצר התרשם באופן שלילי ממצב קציני המחלקות בספינה ושאל את מפקד הספינה האם התריע על כך שאין לו קציני מחלקות שאפשר לסמוך עליהם.
מונה אל"ם רפי אפל שחקר את האירועים המליץ להעמיד לדין תשעה אנשים: המפל"ג, מפקד הספינה, קצין המכונה, קצין משמרת גשר, מ"מ קצין הנשק, מ"מ קצין הגנ"ק, נגד המשמרת בגשר, ההגאי וכוון המכוון. להדיח מתפקידם את מפקד הספינה וקציני המחלקות וקצין משמרת הגשר. כן הומלץ להעיר למפקד השייטת על כך שלא מינה קצין מחלקה מוסמך וכי לא פיטר את קצין המכונה למרות ההתרעות שקיבל על תפקידו הגרוע. כן הציע לחפש דרכים בתהליך הכשרת הקצינים שיביאו אותם לגילויי יזמה בתנאי לחץ.
בפני בית דין צבאי הועמדו המפקד קצין משמרת גשר וקציני הספינה וההגאי. הם נמצאו אשמים הורדו בדרגה. לגבי מפקד הספינה גבי שילה חיווה בית הדין את דעתו:
מפקד שייטת ספינות הטילים אריה רונה הודיע: שהוא מעריך שפעולותיו של גבי שילה היו נכונות, וכי מתאים שימשיך במסלול הפיקוד בחיל הים.
משימות העברת ספינות טילים לשיפוץ במספנת אילת דרך תעלת סואץ היו דרושות. תחקיר מיידי לאחר האירוע לא נערך. מסקנות ועדת החקירה וההתדיינות המשפטית נשארו חסויים. קציני שייטת ספינות הטילים שהיו אמורים ללמוד ולהפיק לקחים לא הצליחו בכך. פעילות החילוץ במבצע הולנדי מעופף קיבלה שבחים.
האירוע והחילוץ סוכמו בפברואר 1983 על ידי מדור היסטוריה של חיל הים. במגמה להצניע את האירוע סווג הסיכום כ"סודי ביותר".
סיכום האירוע.
פעולת החילוץ מבצע הולנדי מעופף נעשתה בשיתוף פעולה מלא של צוותי כלי השיט, קבוצות העבודה של חיל הים, ואנשי אגף אפסנאות ויחידת הצמ"ה של מרחב שלמה. כל הצוותות בחוף בחפ"קים הארעיים ובמפקדות עשו, בתחום שהוקצה להם, כמיטב יכולתם.
מפקד חיל הים כתב הערכה בכתב לראש מספן הציוד תא"ל חנוך בן אליהו.
חנוך בן אליהו ראש מספן הציוד שניהל את החילוץ. כתב מכתבי הערכה לקצינים מהמערך הטכני שפעילותם המוצנעת תרמה רבות להצלחה. פלגת הנחתות בפיקוד סא"ל מייק אלדר לא זכתה להערכה.
מפקד הספינה רס"ן גבי חי שילה זכה להערכה כאשר הפגין מנהיגות במצב המשבר של החילוץ. איש מילואים מיחידת הנצלה ימית ביטא את הדבר:
בסיכום ראיון שנערך לאחר המשפט, הודיע מפקד חיל הים לרס"ן שילה, שהוא יישאר בחיל הים, יוכל להוכיח את כושרו, ואז יועלה חזרה לדרגת רס"ן בהקדם. גבי חי שילה המשיך בחיל הים בתפקידי פיקוד ומטה רכש את דרגתו מחדש ואף עלה לדרגת סא"ל עד שפרש בשנת 1995.
ז'ורז' שרפק
ז'ורז' שרפק (Georges Charpak; ) היה פיזיקאי צרפתי יהודי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1992.
השכלה ופעילות.
ז'ורז' שרפק נולד בפולין למשפחה יהודית. עבר עם משפחתו לצרפת בגיל 7. במהלך מלחמת העולם השנייה היה חבר בתנועת ההתנגדות הצרפתית ונתפס ב-1943. ב-1944 הועבר למחנה הריכוז דכאו, שם נשאר עד לשיחרורו ב-1945.
בשנת 1949 למד אצל פרדריק ז'וליו-קירי בקולז' דה פראנס, שם קיבל תואר דוקטור ב־1954. ב-1959 הצטרף לצוות פיתוח גלאי החלקיקים CERN, אשר החליף את תא הבועות. על פיתוח זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1992.
AEI או American Enterprise Institute for Public Policy Research הוא מכון מחקר פוליטי אמריקאי בעל השפעה, שלמרבית חוקריו דעות שמרניות ונאו-קונסרבטיביות. המכון נוסד ב-1943 ומקום מושבו בוושינגטון. תקופת נשיאותו של ג'ורג' בוש (הבן) נחשבת לתקופה בה הייתה למכון השפעה מיוחדת במינה על מדיניות החוץ האמריקאית ואחד מהחוקרים במכון, פרדריק קגן, אף נחשב לאחד הגורמים שהביאו לשינוי המדיניות האמריקאית בעיראק וכתוצאה מזה לשינוי פני מלחמת עיראק ב-2007.
היסטוריה.
ה-AEI נוסד ב-1943, כמעין שלוחת המשך של התאחדות בעלי עסקים ניו יורקית בשם American Enterprise Association - AEA, שנוסדה חמש שנים קודם לכן. מטרתה של אותה התאחדות הייתה למנוע ככל האפשר התערבות ממשלתית בכלכלה וה-AEI אכן מציב כאחת ממטרותיו עד היום, קידום יזמות עסקית חופשית ותחרותית.
אחד מתומכיו הראשונים של המכון בתוך מוסדות השלטון האמריקאים היה ציר הקונגרס דאז ולימים נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד. הנשיא פורד הפך לאחר פרישתו מהנשיאות לאחד מחוקרי המכון.
בין החוקרים שפעלו במסגרת המכון במהלך השנים מאז היווסדו ניתן למצוא את הכלכלנים מילטון פרידמן זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1976, ארתור ברנס יו"ר הבנק הפדרלי האמריקאי במשך שמונה שנים בשנות השבעים, פול מקראקן יו"ר המועצה הכלכלית של ריצ'רד ניקסון, רוברט בורק, שהיה מועמדו של רונלד רייגן לבית המשפט העליון של ארצות הברית אך הובס על ידי הרוב שהיה אותה עת לאנשי המפלגה הדמוקרטית בקונגרס, ג'יימס מילר שר האוצר בממשלו של רייגן, דייוויד גרגן לימים עורך ה-U.S. News &amp; World Report, אירווינג קריסטול הנחשב על ידי רבים לאבי הנאו-קונסרבטיזם, ג'ין קירקפטריק לימים שגרירת ארצות הברית לאו"ם בימי רייגן, מלקולם פרייזר ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר, דניאל פטריק מויניהאן השגריר לאו"ם וסנטור, ועוד.
חוקרי המכון זכו למישרות בכירות בממשלים רפובליקניים במהלך כל השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה והתבלטו במיוחד בממשלי ג'רלד פורד, רונלד רייגן, וג'ורג' בוש (האב). הנשיא רייגן למשל, אמר שה-AEI עמד במרכז המהפכה הרעיונית שלו. עם זאת, לשיא ההשפעה הגיע ה-AEI בממשלו של ג'ורג' בוש (הבן). בממשלו הראשון כיהנו במישרות ייעוץ וניהול בכירות למעלה מעשרים מחוקרי המכון.
בינואר 2007 כתב פרדריק קגן, חוקר בכיר ב-AEI, בתמיכת אשתו קימברלי קגן ו"המכון לחקר המלחמות" - ISW שהיא נשיאתו, דו"ח על עיראק, הנקרא "לבחור בניצחון: תוכנית להצלחה בעיראק". הדו"ח הזה נחשב לרב השפעה ביותר וככזה ששינה את כיוון פני המלחמה בעיראק במהלך 2007. הדו"ח נכתב כתגובה לדו"ח שהגיש ג'יימס בייקר שר החוץ וראש מטה הבית הלבן לשעבר, יחד עם חבר הקונגרס הדמוקרטי מאינדיאנה לי המילטון, באותו נושא, בדצמבר 2006, ואשר טען שארצות הברית איננה יכולה לנצח בעיראק בכוח הזרוע, אלא נדרשת גישה פוליטית במקום הגישה הכוחנית. דו"ח בייקר - המילטון המליץ להוציא בהדרגה את הכוחות האמריקאים בעיראק מכלל פעילות צבאית שם ולהעביר את נטל הלחימה בטרור לכוחות המקומיים. בניגוד להם המליץ דו"ח קגן דווקא להכניס עוד כוחות אמריקאים לעיראק ולהגביר את הלחימה הצבאית הישירה של האמריקאים שם.