האצטדיון מכיל 93,607 מקומות ומשמש בעיקר כאצטדיון הביתי של קבוצת פוטבול המכללות "הטרויאנים" של אוניברסיטת דרום קליפורניה. מלבד זאת מארחים באצטדיון גם ענפי ספורט נוספים כמו כדורגל ובייסבול, הופעות מוזיקה גדולות ועוד. בעבר יש לאצטדיון היסטוריה עשירה של קבוצות פוטבול, בייסבול ועוד שהשתמשו בו כאצטדיון ביתי. האצטדיון אירח ב-1967 את משחק האליפות הראשון אי פעם בין נציגות ליגת ה-NFL וה-AFL, במה שנהפך לעתיד לסופרבול וכן את משחק סופרבול VII ב-1973. ב-2016 חזר האצטדיון לשמש כמגרש הביתי של קבוצת הפוטבול מה-NFL, לוס אנג'לס ראמס.
הלפיד האולימפי מוצב מעל שער עשוי שיש ומלבד הדלקתו בשתי האולימפיאדות שאירח האצטדיון הוא מואר לעיתים כסמל זיכרון לציון אירועים מיוחדים. ביניהם כל פעם שנערכת אולימפיאדה, לאחר אסון מעבורת החלל צ'לנג'ר, מותם של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ב-2004 והאפיפיור יוחנן פאולוס השני ואירועים נוספים.
תוכניות עתידיות לאצטדיון.
ב-2016 חזר האצטדיון לשמש באופן זמני כמגרש הביתי של קבוצת הפוטבול מה-NFL, לוס אנג'לס ראמס. על פי תוכנית עיריית לוס אנג'לס היא לבנות עבור הקבוצה אצטדיון חדש הצמוד להיכל הפורום, שייקרא בשם אצטדיון הוליווד פארק, ויכיל 80,000 מקומות ישיבה עם אופציה להרחבה ל-100,000 מקומות. האצטדיון אמור להיפתח באוגוסט 2019. במסגרת האירוח המיועד של אולימפיאדת 2028 בלוס אנג'לס, ישמש אצטדיון הוליווד פארק לאירוח טקסי הפתיחה והסיום כולל מצעד המשלחות והצתת הלפיד האולימפי.
לאצטדיון הממוריאל קוליסיאום עצמו יש תוכנית מקיפה לשיפוץ ושדרוג ששולבה בתוכנית של העיר לאירוח המשחקים האולימפיים בקיץ 2028. על פי ההצעה האצטדיון יארח את תחרויות האתלטיקה באולימפיאדה ולצורך כך ישופץ ויוגבה מפלס המגרש לצד שיפוצים נוספים כגון שדרוג עמדות השידור ויציע הכבוד. מספר המקומות באצטדיון יופחת באולימפיאדה לכ-80,000 בלבד. כמו כן מרוץ הלפיד בטקס הפתיחה יחלוף בדרכו באצטדיון בדרכו לאצטדיון הוליווד פארק וכן גם באצטדיון יישבו קהל שיצפו בהופעות במסגרת הטקס.
מ&quot;ח צורות הגלגל
מ"ח צורות הגלגל או 48 קבוצות הכוכבים של תלמי הם ארבעים ושמונה צורות אשר בגלגל השמים. הצורות מוכרות בכל רחבי העולם ומיוחסות לתלמי ("בטלמיוס", בלשון אברהם אבן עזרא) וספרו האלמגסט. מציאות צורות הללו זכו לתשומת לב מיוחד מאת הרב אברהם אבן עזרא בספרו "ראשית חכמה".
במשנת האבן עזרא.
הרב אברהם אבן עזרא מונה את כל מ"ח הצורות בספרו ראשית חכמה בסגנון מיוחד בקריאת שמותיהן:
לפי דעתו של האבן עזרא כל הצמחים והחיים בארץ ואף העוף והבהמה והחיה והרמש וכל אדם, מזלם קשורים בארבעים ושמונה הצורות הללו.
הרב יוסף הארוך אשכנזי מקשר את עניינם של הצורות הללו עם הפסוק "מי יספר שחקים בחכמה", ואומר כי הם קשורים עם חמישים שערי הבינה. הרב מאיר הכהן פופרש מוצא ענייני שותפות בין צורות הללו למ"ח הקרשים במשכן.
מקצתו ככולו
מקצתו ככולו הוא כלל הלכתי האומר כי גם חלק מיחידת זמן נחשב לכולה, כגון הכלל המופיע בש"ס מקצת היום ככולו הקובע כי מקצת מהיום נחשב ליום, ולכן כאשר חלות מסוימת תלויה במספר קצוב של ימים, ניתן להחשיבה גם אם החלה באמצע יום - או נסתיימה באמצע יום. דוגמה נוספת היא לעניין המתנה בין בשר לחלב שיש הנוהגים שמקצת השעה השישית ככולה ולכן יש ממתינים חמש שעות ומשהו ולא שש שעות שלמות.
מחלוקת הראשונים.
נחלקו הראשונים בגדר "מקצת היום ככולו", האם הכוונה היא שגם חלק מהיום נחשב ככולו, או שמא חלק מהיום גורר את שאר חלקי היום ומחשיב גם אותו כמו המקצת. לפי חכמי התוספות הכוונה היא שגם חלק מהיום נחשב ככולו, ולפי הרמב"ן והרשב"א הכוונה היא שהחלק הראשון של היום גורר את שאר היום והרי זה כאילו כל היום נתקיימו הדינים שהתקיימו בהתחלת היום. מסיבה זו, זבה שטבלה ביום השביעי שלה, לאחר ספירת שבעה נקיים ולאחר מכן ראתה שוב זיבה, הרי היא טהורה, מכיוון שבהתחלת היום הייתה טהורה ופקעה ממנה דיני זיבה. לעומת זאת, בתחילת ספירת שבעה נקיים, לא ניתן להחשיב את חלקו הראשון של היום כטהור אם נטמאת הזבה בסוף היו, והרשב"א מסביר כי הכלל "מקצת היום ככולו" נאמר רק כאשר במקצת היום חלה חלות מסוימת של טומאה או טהרה, אך כאשר הייתה טהרה - כי לא הייתה טומאה, הרי הטומאה שבסוף היום גורמת למפרע ליום להחשב כיום "טמא".
באחרונים.
לא תמיד נאמר הכלל מקצת היום ככולו. כך למשל, איל הכשר להקרבה רק בהיותו שתי שנים, אינו כשר להקרבה אם הוא ביום האחרון של השנה הראשונה. הסיבה לכך היא, שכאשר היום הוא רק אמצעי להשלים את ימות השנה, גם אם נאמר "מקצת היום ככולו", ניתן רק לומר שהיום כבר היה, אבל השנה עדיין לא נגמרה עד שיגמר גם סוף היום. מסיבה זו פוסק הרמב"ם שבדין בתי ערי חומה, שבהם נחלט הבית לקונה בשנה השנייה, לא נאמר הדין של מקצת היום ככולו, שהרי גם אם נאמר שהיום האחרון של השנה הראשונה עבר, עדיין לא נכנסה השנה השנייה.
הגבלות לכלל והרחבתו.
ההסבר של הכלל הוא, כאשר נדרשת חלות מסוימת החלה על ידי יום, רק חלק מהיום עשוי לבצע אותה חלות, כי גם חלק מהיום הוא יום. לא רק יום, אלא כל זמן קצוב המחיל חלות מסוימת, אם עבר חלק מהזמן - הרי הוא ככולו.
נחלקו הפוסקים האם ניתן לומר "מקצת היום ככולו" גם ביום האחרון של 12 חודשי האבילות. התרומת הדשן, קובע שלא ניתן לומר על היום האחרון שמקצתו ככולו, כי אם כן, היינו צריכים לומר ש"מקצת החודש ככולו", כי דין האבילות מוזכר בתלמוד כ-"12 חודש" נמצא שהוא תלוי במספר החודשים העובר ולא במספר הימים, וברור וידוע שאין כך ההלכה. אך הרדב"ז מביא את דבריו והוא חלוק עליו, והוא סובר שהמספר "12" חודש הוזכר רק כסימן מקוצר למספר הימים - 355 יום. הוא קובע שלמרות שהתרומת הדשן נחשב לפוסק נכבד וחשוב, להלכה ניתן להקל ולומר גם כאן "מקצת היום ככולו", מפני שספק דרבנן לקולא. לעומת זאת, בשולחן ערוך וברוב הפוסקים נפסק להלכה להחמיר.
שלום בן-משה
שלום בן-משה הוא תת-אלוף במילואים וראש עיריית ראש העין.
בן-משה שימש קצין החינוך הראשי וקצין המשטרה הצבאית הראשי (הקַמצָ"ר). בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2013, נבחר לכהן כראש עיריית ראש העין.
קורות חייו.
שלום בן משה נולד בראש העין, בנו של זכריה משה, ראש המועצה הראשון של ראש העין.
בעל תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב, תעודת הוראה ממכללת בית ברל ובעל תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה.
שירותו הצבאי.
בן משה התגייס לצהל באוגוסט 1966, החל את דרכו בפלוגת ההכנה למ"כים של בה"ד 4 בצריפין. הוא עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בתום הקורס הוצב בחטיבת גולני, שם התקדם במעלה הדרגות והתפקידים. כמפקד פלוגה א' בגדוד 13 (גדעון) לחם במלחמת ההתשה, ובין היתר ירה והפיל מטוס מצרי באמצעות מקלע. בעבור פעולה זו הוענק לפלוגה בפיקודו צל"ש מאת מפקד חיל האוויר, מוטי הוד. בשנת 1970 לקח חלק במרדף אחר חוליית מחבלים שחדרה לרמת הגולן סמוך לחושנייה שבסופו הרג הכוח את המחבלים ושבה אחד מהם.
בעת ששימש כסמג"ד השתתף גם במבצע יונתן. בהמשך שירותו שימש כמפקד גדוד 51 בגולני, ב-1981 מונה למפקד חטיבת החרמון, במלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד עוצבת הגליל וב-1987 מונה לסגן מפקד יק"ל. התקדם בתפקידי הפיקוד ובשנים 1991–1989 שימש כקצין משטרה צבאית ראשי. בשנים 1995–1991 שימש כקצין חינוך ראשי. בשנים אלו היה בין היתר חבר בצוות אשר ניסח את הקוד האתי הראשון של צה"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש בן-משה כמנהל האגף להכשרה מקצועית במשרד התמ"ת.
ראש עיריית ראש העין.
בבחירות אשר נערכו ב-22 באוקטובר 2013 נבחר שלום בן משה לראשות עיריית ראש העין לאחר קבלת תמיכתם של 56% מכלל המצביעים.
בבחירות הסיבוב השני שנערכו ב-13 בנובמבר 2018, זכה שלום בן משה ב-52% מקולות המצביעים, גבר על המועמד רז שגיא ונבחר לראשות העיר בפעם השנייה.
מבצע הד חוזר
ישיבת אופקים
ישיבת אופקים - תורת חיים היא ישיבה גדולה באופקים המיועדת בעיקר לבחורים בוגרי ישיבות תיכוניות. לאחר פטירתו של ראש הישיבה הרב חיים קמיל, בשנת תשס"ה, נקראת הישיבה "תורת חיים", על שמו.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה על ידי הרב דוד שטרן, הרב יוסף גולדנטל והרב דוד צבי קצבורג, הוקמה בשיתוף ראש מועצת אופקים, בספטמבר 1963, כישיבה קטנה עבור בוגרי בית ספר יסודי. למדו בה כ-25 תלמידים שלא היו תושבי המקום. בראשותה עמדו הרבנים ארנטרוי וירחמיאל בירנצוייג. הלימודים התקיימו בבית הכנסת "אהבת ישראל". בתחילת 1964 הוקצה לישיבה שטח של 20 דונם. באוגוסט 1964 הונחה אבן פינה לישיבה על פי תוכנית של יוסף שנברגר, שכללה ישיבה קטנה ל-180 תלמידים, ישיבה גדולה ל-150 תלמידים, כולל ל-50 אברכים, מבנה משרדים ומגורים לר"מים. מועצת אופקים הקציבה לישיבה יותר מחצי מיליון לירות.
בשנת תשל"ו, בהתייעצות עם הרב אלעזר מנחם מן שך, הוזמן הרב יעקב הורוביץ לכהן כראש הישיבה. עם כניסתו לתפקיד שינה הרב הורוביץ את הרכב הישיבה. הוא הביא לישיבה גרעין של חמישה עשר בחורים מישיבות תיכוניות (בהן: ישיבת נחלים, מדרשית נעם, הישיבה התיכונית חורב וישיבת מרכז הרב לצעירים).
בשנת תש"מ צירף הרב הורוביץ את הרב חיים קמיל שלמד עד אז בכולל של ישיבת מיר, לכהן לצידו בראשות הישיבה. במשך תקופה מסוימת כיהן גם הרב שמשון דוד פינקוס כראש ישיבה ומסר בה שיעורים כלליים, עד שמונה לרב הקהילה החרדית באופקים.