לפי סקר הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה נקרא העיתון על ידי 81.1% מן הקוראים מעל גיל 18, והוא הפופולרי שבעיתונים הפלסטיניים.
באוקטובר 2016, התראיין שר הביטחון אביגדור ליברמן לעיתון, ואמר כי הוא תומך בפתרון שתי המדינות וכי ישראל תהיה מוכנה להסיר את המצור מרצועת עזה ולפעול לשיקומה, בתנאי שחמאס יוותר על התוכנית הצבאית שלו.
אלקודס (עיתון)
אל-קודס
אל קודס
ריקרדו קווארסמה
ג'ואן הולנד
ג'ואן הולנד (באנגלית: Joan Holland; 1380 לערך - 12 באפריל 1434), המכונה גם ג'ואן דה הולנד (Joan de Holland) נשאה את התואר דוכסית יורק בשל נישואיה לאדמונד מלאנגלי, דוכס יורק.
קורות חיים.
ג'ואן הייתה בתם של תומאס הולנד, רוזן קנט ושל אליס פיצאלן (Alice FitzAlan).
ג'ואן נישאה ארבע פעמים:
בשנת 1399 הוענק לג'ואן התואר ליידי במסדר הבירית.
ג'ואן נפטרה ב-12 באפריל 1434.
ג'ואן דה הולנד
דיסקין
אליצור רמלה
ויטורינו אנטונש
ויטורינו גבריאל פאשקו אנטונש (פורטוגזית: Vitorino Gabriel Pacheco Antunes; נולד ב-1 באפריל 1987 בפרימונדה) הידוע כוויטורינו אנטונש, הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בקבוצת פאסוס די פריירה בעמדת המגן השמאלי.
קריירה.
אנטונש החל את הקריירה שלו בפרימונדה. במהלך הקריירה שלו קיבל הצעות ממספר קבוצות, וב-29 באוגוסט 2007 הושאל זמנית, עם אפשרות לקנייה, לקבוצת רומא, ונקנה על ידה לבסוף ב-2 באפריל 2008 עבור 1,200,000 אירו. בקיץ של אותה שנה הושאל לקבוצת לצ'ה שם בילה את עונת 2008/2009. בשנת 2010 הושאל ללייקסוס וב-2011 הושאל לליבורנו.
בינואר 2013 הושאל למאלגה כמחליפו של נאצ'ו מונראל שעזב לארסנל. ב-11 ביוני 2013 עזב את פאסוס די פריירה וחתם במלאגה ל-4 שנים.
ב-2 בפברואר 2015 חתם בדינמו קייב עבור דמי העברה על סך 6 מיליון אירו. ב-22 ביולי 2017 הושאל לחטאפה. ב-2 ביולי 2018 חתם באופן קבוע בחטאפה. ב-15 באוגוסט 2020 חזר לפורטוגל וחתם בספורטינג ליסבון לשנתיים.
לאנטונש 13 הופעות במדי נבחרת פורטוגל.
ישראל יעקב פישר
הרב ישראל יעקב פישר (1925 – 27 בפברואר 2003) היה רב שכונת זיכרון משה בירושלים, וראב"ד העדה החרדית בשנים 1996–2003.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים לדבורה ואהרן פישר. אביו היה מאנשי ה"פרושים" בירושלים. נפוצו שמועות כי אביו ירה במנהיג ההמון הערבי שבא לפרוע ביהודים במאורעות תרפ"ט, אולם שמועות אלה אינן מבוססות דיין וכנראה אינן נכונות. אביו היה בן למשפחה רבנית, הסב רבי שלמה פישר היה רב קהילת הסטטוס קוו אנטה של קרלסבורג ותלמידם של הכתב סופר ורבי יצחק דב במברגר. הסבתא שרה גיטל פישר הייתה נינתו של רבי צבי הירש הלר מגדולי רבני הונגריה.
אביו היה מקורב ליעקב ישראל דה-האן וקרא לבנו על שמו. בשנת ה'תש"ב, בהיותו כבן 17, נפטר אביו. בגידול בני המשפחה, סייע ידיד האב, הרב יחיאל מתתיהו דייוויס. ישראל יעקב נישא למלכה בת הרב ישראל אשר ולס, חתנו של הרב בן ציון ידלר. כאברך בישיבת עץ חיים, זכה בפרס משרד הדתות לבני ישיבות מצטיינים לשנת תשי"ג.
בשנת ה'תש"ך (1960 לערך) התמנה על ידי הרב פנחס אפשטיין לרב שכונת בתי הורודנא הקטנה מטעם העדה החרדית . בשנת ה'תשכ"ג (1963 לערך) החל לכהן כרב שכונת זיכרון משה בירושלים מטעם העדה החרדית למשך כאבעים שנה, וכדיין בבד"צ העדה חרדית. בסוף ימיו נתמנה לראב"ד של הבד"צ. נחשב לאחד מחשובי הפוסקים בירושלים. פסיקותיו נאספו בתשעת כרכי שו"ת "אבן ישראל". מפסיקותיו הידועות: אישה בחודש התשיעי להריונה פטורה מלצום ביום הכיפורים והיתר לפתוח בשבת פקקים של בקבוקי פלסטיק וזכוכית.
הרב פישר נהג להמליץ לאנשים המצויים במצוקה להתפלל בכותל המערבי. ידועה הנחייתו להתפלל 40 יום ברציפות בכותל.
נפטר בכ"ה באדר א' ה'תשס"ג (27 בפברואר 2003) ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
ספריו.
חיבר סדרת ספרים בשם אבן ישראל חלקם שו"ת וחלקם חידושים על הרמב"ם.
לאחר פטירתו יצאו מספר ספרים מתורתו:
משפחתו.
אחיו:
ילדיו:
פיליפה דה מוהון
פיליפה דה מוהון (באנגלית: Philippa de Mohun; 1376 לערך - 17 ביולי 1431) הייתה רעייתו של אדוארד מנוריץ', בשנת 1402 קיבל אדוארד את התואר "דוכס יורק" ובעקבותיו הפכה פיליפה ל"דוכסית יורק", תואר אותו נשאה עד נפילתו של בעלה בקרב אז'נקור בשנת 1415.
קורות חיים.
תאריך הולדתה המדויק אינו ידוע, אולם היסטוריונים סבורים כי פיליפה נולדה לפני שנת 1376. פיליפה הייתה בתם של ג'ון דה מוהון, ברון מוהון, ושל ג'ואן בורג'רש.
פיליפה התאלמנה פעמיים קודם לנישואיה לאדוארד מנוריץ'. היא נישאה לוולטר פיצוולטר, ולאחר פטירתו (ב-26 בספטמבר 1386), נישאה לסר ג'ון גולאפרה (נפטר ב-18 בנובמבר 1396).
לפיליפה ולוולטר היה צאצא אחד - שנקרא אף הוא וולטר (נפטר בשנת 1432).
בשנת 1390 הוכרזה כליידי מלווה של מסדר הבירית וב-10 בדצמבר 1415 הוענק לפיליפה התואר "ליידי האי וייט" (Lady of the Isle of Wight).
פיליפה נפטרה ב-17 ביולי 1431 בטירת קאריסברוק שבאי וייט, ונקברה במנזר וסטמינסטר בלונדון שבאנגליה.
הייסנס (מוצרי תינוקות)
הייסנס בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת במוצרי בריאות לתינוקות. מוצר הדגל של החברה נקרא בייביסנס (Babysense) - מוניטור תנועה ונשימה המתריע בפני חשד לתסמונת מוות בעריסה.
החברה נוסדה בשנת 1991, וב-1992 פיתחה את הפטנט הראשון בעולם על מכשיר לזיהוי הפסקת נשימה אצל תינוקות. מכשירי החברה משווקים כיום ל-35 מדינות, ומותקנים במאות בתי חולים. החברה מייצרת גם אינטרקום לתינוקות (מכשיר המאפשר להורים לשמוע את הנעשה בחדר התינוק), סטריליזטורים לבקבוקי תינוקות, ומברשות לבקבוקים.
בייביסנס.
מכשיר הדגל של החברה הוא הבייביסנס. המכשיר הוא משטח המונח מתחת למזרן עליו ישן התינוק, בו מותקנים חיישנים הקולטים את התזוזות הנגרמות כתוצאה מפעולת הנשימה. במקרה בו המכשיר מפסיק לזהות תזוזות או שקצב הנשימה יורד מתחת לסף המותר, מופעלת אזעקה קולית. המכשיר מיועד לתינוקות עד גיל שנה.
גבי לסט
גבריאל (גבי) לסט (נולד ב-9 בספטמבר 1946) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.
ביוגרפיה.
לסט, נולד בהיידלברג, גרמניה בן להורים ניצולי השואה. ב-1948 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר ברמלה. התגייס לחטיבת הצנחנים בה שירת כלוחם וכקצין. לאחר מלחמת ששת הימים עבר לשרת במשמר הגבול.
במלחמת ההתשה נפצע כשחילץ את פקודיו בתקרית ירי של מחבלים בעמק בית שאן בספטמבר 1969 וזכה לעיטור המופת. ב-1970 סיים קורס מפקדי פלוגות.
הוא שימש מפקד מג"ב צפון, סגן מפקד משמר הגבול, וראש אגף מבצעים במטה הארצי. בשנים 1993–1997 שירת כמפקד מחוז תל אביב. לאחר מכן שימש סגן מפכ"ל המשטרה (תחת אסף חפץ).
קריירה עסקית.
בשנת 1998 יצא לגמלאות ופנה למגזר העסקי, ומאותה שנה ועד 2001 היה מנכ"ל "איגוד חברות הביטוח בישראל". בשנת 1999 מונה כנציג ממשלת ישראל בדירקטוריון חברת "בזק" ושימש בתפקיד עד שנת 2003. בשנת 2001 הצטרף לקבוצת דלק כמנכ"ל הקבוצה. באותה שנה מונה ליו"ר "איגוד חברות הדלק". בספטמבר 2003 מונה לתפקיד יושב ראש הדירקטוריון של קבוצת דלק וחדל לכהן כמנכ"ל. לסט מונה באותה עת גם ליושב ראש "קרן דלק למדע, חינוך ותרבות", המנהלת את פעילות התרומה לחברה ולקהילה של הקבוצה.
בשנת 2010 רכש כ–5% ממניותיה של חברת ביטוח בולגרית שהוקמה באותה עת, על ידי מפקד בכיר לשעבר במשטרת בולגריה.
חיים אישיים.
לסט נשוי ואב לשלושה. הוא בוגר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהצטיינות במדעי החברה ובמתמטיקה מאוניברסיטת חיפה. במהלך שנות שירותו במשטרת ישראל, בוגר קורס A.M.P ליד בית ספר לעסקים באוניברסיטת הרווארד וקורס פיקוד ומטה,
חבר הנהלה בתיאטרון ע"ש אורנה פורת ויו"ר הוועד המנהל של תיאטרון יידישפיל. ויושב בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית נתניה.
אוסקר לבנט
אוסקר לבנט (באנגלית: Oscar Levant; 27 בדצמבר 1906 - 14 באוגוסט 1972) היה שחקן קולנוע, פסנתרן, מלחין וקומיקאי יהודי-אמריקאי. התפרסם במיוחד בהופעותיו בתוכניות רדיו וטלוויזיה הומוריסטיות.
חייו.
נולד בפיטסבורג, פנסילבניה שבארצות הברית, להורים מהגרים יהודים-אורתודוקסים מרוסיה. ב-1922, לאחר מותו של אביו מקס, עבר עם אמו אנני לניו יורק. בניו יורק למד פסנתר אצל זיגמונט סטויובסקי וב-1924 הופיע באחד מן הסרטים המדברים הראשונים שהופקו בעיר, " Ben Bernie and All the Lads" עם שירים מאת אירווינג ברלין, אוסקר המרשטיין וחברו הטוב ג'ורג' גרשווין.
ב-1928 עבר להוליווד שם הלחין מוזיקה ללמעלה מ-20 סרטים. שירו הידוע ביותר הוא "Blame It on My Youth". ב-1932 ביקש ללמוד הלחנה באופן רציני יותר והפך לתלמידו של ארנולד שנברג. ב-1939 נשא לאשה את ג'ון גייל (June Gale, שהייתה חברה בלהקת האחיות לבית גייל עם אחיותיה Joan ,Jane ו-Jean). הם היו נשואים 33 שנים, עד מותו והיו להם שלושה ילדים.
לבנט הפך מפורסם בשל מעני-הלשון השנונים שלו כשותף לתוכניות רדיו בשנות השלושים והארבעים בהם הגיש גם חידונים מוזיקליים, שבהם חשף רוחב ידיעות והשכלה רחבה.
בשנת 1945 השתתף בסרט "רפסודיה בכחול" המגולל את סיפור חייו של גרשווין בתפקיד עצמו, יחד עם אל ג'ולסון, ששיחק אף הוא את עצמו והיה שותף של לבנט באחת מתוכניות הרדיו שלו. לבנט שיחק בסרט נוסף שצירו המרכזי הוא המוזיקה של גרשווין "אמריקאי בפריז" מ-1951.ב-1945 הקליט כסולן בפסנתר יחד עם המנצח יוג'ין אורמנדי והתזמורת הסימפונית של פילדלפיה את היצירה "רפסודיה בכחול" עבור חברת Columbia Records, הקלטה שנבחרה ב-1990 להכלל בהיכל התהילה של פרס גראמי.
ב-1948 שיחק בסרט "רומן בלב ים" לצידה של דוריס דיי.
ב-1953 שיחק בסרט קרון הלהקה לצידו של פרד אסטר.