בקרבות "פתוחים" פנים אל פנים מול צבאות מאורגנים או בעלי מספר גדול של לוחמים פעל צבא האימפריה המאוחרת על פי תורת לחימה במבנים שהייתה בבסיס הטקטיקה של הצבא הרומאי. בקו הראשון מול האויב נפרשו יחידות חיל הרגלים הכבד בדרך כלל בקווים ישרים ובעומק של כמה דרגות, בקווים האחרונים הוצבו יחידות קשתים קלים. קשתים רכובים הוצבו, יחד עם קלעים, מול קו החי"ר הראשי. פרשים היו מוצבים באגפים כאשר יחידות הפרשים הקלים בצד החיצוני. יחידות של של חי"ר ופרשים הוצבו בעתודה בחלק האחורי של הקו הראשי, על מנת להתמודד עם הפרצות ולנצל הזדמנויות. במרחק של קילומטר בערך מחלקו האחורי של הצבא, יהיה המחנה המבוצר ובו יחידות צבא שמטרתן לשמור על המחנה והציוד שבו. המחנה שימש גם מקלט אם הצבא הרומאי הוכה ונאלץ לברוח משדה הקרב. צבא האימפריה המאוחרת השתמש בטקטיקות שונות מצבא הפרינקיפט בעת הלחימה. צבא הפרינקיפט הסתמך על פתיחת הקרב על ידי מטח של כידונים על קווי האויב ואחריו מתקפת חיל רגלים, שלעיתים קרובות הספיק כדי לשבור את שורות האויב. לאחר מכן, הלגיונרים אומנו לעסוק בקרב פנים אל פנים ולעיתים דו-קרבות עם חיילי האויב תוך שימוש בחרב הגלדיוס. בקרב צמוד, לרומאים היה היתרון המכריע של שריון מעולה, אימון עדיף וציוד טוב יותר וטקטיקות כאלה הביאו לעיתים קרובות מאוד לתבוסה של האויב. משימת הפרשים בכל אגף הייתה לפזר את פרשי האויב מולם ולאחר מכן, במידת האפשר, להקיף את הגוף העיקרי של חיל הרגלים של האויב ולתקוף אותם מהאגפים ומאחור.
בצבא האימפריה המאוחרת, בעוד שתפקידם של הקשתים והפרשים נותר דומה, הטקטיקות של חיל הרגלים היו פחות אגרסיביות, הלגיונרים העדיפו להמתין להסתערות האויב במקום לפתוח את הקרב בהסתערות. במהלך הקרב, הקו הרומי היה מפעיל לחץ יציב על מערך האויב תוך שימוש בחניתות הטווח המורחב של החנית, בשילוב עם אימוץ מגנים סגלגלים או עגולים, אפשרו מערך קרב שבו הליגיונרים היו משלבים מגינים זה בזה כדי ליצור "קיר מגן", כאשר חניתות בולטות דרך הרווחים בצורת 'V' שנוצרו בין מגנים חופפים.
אבן האזל
מבצע שיח אטד
דזי בוטרזה
דזי בוטרסה
אניטה בורג
אניטה בורג נפז (באנגלית: Anita Borg Naffz; 17 בינואר 1949 - 6 באפריל 2003) הייתה אשת מדעי המחשב. מייסדת המכון לנשים וטכנולוגיה וכנס גרייס הופר לעידוד נשים בתחום הטכנולוגיה.
ביוגרפיה.
בורג נולדה בשיקגו שבאילינוי בארצות הברית. החלה לתכנת בשנת 1969.
ב-1981 קיבלה דוקטורט במדעי המחשב מאוניברסיטת ניו יורק, על מחקרה בנושא יעילות סנכרוניזציה במערכות הפעלה. לאחר קבלת הדוקטורט, עבדה ארבע שנים על פרויקט מחשוב שורד תקלות (fault tolerant) מבוסס Unix.
ב-1986 החלה לעבוד בחברת דיגיטל, שם עבדה ב-12 שנים. במסגרת עבודתה רשמה פטנט על שיטה להשלמת כתובות, לצורך פיתוח מערכות זיכרון מהירות ופיתחה את MECCA, מערכת אימייל המיועדת לתקשורת בקהילה מקוונת.
ב-1994, ייסדה יחד עם טלי ויטני את "כנס גרייס הופר לעידוד נשים בתחום הטכנולוגיה".
ב-1997 עברה לחברת זירוקס פארק לתפקיד מנהלת טכנולוגיות ראשית. זמן קצר לאחר מכן ייסדה את "המכון לנשים וטכנולוגיה". ב-1999 אובחן במוחה גידול סרטני והיא המשיכה להוביל את המכון לנשים וטכנולוגיה עד 2002. ב-6 באפריל 2003 נפטרה.
קידום נשים בתחום הטכנולוגיה.
עיקר פרסומה בא מפעילותה למען קידום נשים בתחומי הטכנולוגיה. מטרתה הייתה להגיע לשוויון מוחלט בין המינים, והרף אותו הציבה הוא להגיע ל-50% נשים בתחומים הטכנולוגיים עד 2020. לשם מטרה זו הקימה בורג מספר תוכניות שעזרו לנשים רבות להשתלב בתחומי ההנדסה.
Systers.
בשנת 1987 הקימה בורג את Systers, רשימת תפוצה מבוססת אימייל לנשים בתחומי הטכנולוגיה. הרעיון להקמת הרשימה החל לאחר השתתפותה בכנס "Symposium on Operating Systems Principles", בו הבחינה בורג במיעוט המשתתפות. Systers הוקם על מנת לספק מרחב אישי לקבלת משוב ושיתוף רעיונות. הכניסה לרשימה אופשרה לנשים בתחומי הטכנולוגיה בלבד והשיחות הוגבלו רק לנושאים טכנולוגיים ורק לעיתים נדירות עסקו בנושאים שאינם קשורים לטכנולוגיה.
בשנת 1992 חברת מאטל החלה למכור בובת ברבי עם הכיתוב "מתמטיקה זה קשה" ("math class is tough"), לחברות Systers, היה תפקיד משמעותי מחאה שהובילה להסרת הבובה מהמדפים.
כנס גרייס הופר לעידוד נשים בתחום הטכנולוגיה.
ב-1994 ייסדה יחד עם טלי ויטני את "כנס גרייס הופר לעידוד נשים בתחום הטכנולוגיה". מטרת הכנס היא להביא את המחקר והקריירה הנשית אל קדמת הבמה. זהו הכנס הטכני הגדול ביותר עבור נשים בתחום המחשוב. הכנס תורם לשיתופי פעולה, נטוורקינג, הדרכה עבור נשים צעירות והצגת התרומה של נשים לתחום המחשוב. המציגות בכנס הן חוקרות מובילות בתחומן, המגיעות מהאקדמיה, התעשייה והממשל. עד 2014 התקיימו 13 כנסים, מתוכם ארבעה שבורג הייתה בחיים.
המכון לנשים וטכנולוגיה.
ב-1997 הקימה בורג את "המכון לנשים וטכנולוגיה" מתוך מטרה להגדיל את הייצוג של נשים בתחום הטכנולוגי ולאפשר פיתוח טכנולוגיות על ידי נשים. בתחילה המכון ישב במשרדי זירוקס, אך למרות זאת היווה גוף עצמאי ללא מטרות רווח. המכון היווה חממה למחקר ופיתוח עבור מדעניות צעירות. ב-2002, טלי ויטני מונתה לנשיאה ומנכ"לית הארגון. ב-2003 המכון שינה את שמו למכון לנשים וטכנולוגיה על שם אניטה בורג, לשם כיבוד שמה ומורשתה של בורג. מאז הרחיב משמעותית המכון את פעילותיו, הן בארצות הברית והן בעולם.
הנצחה.
מספר פרסים נקראו על שמה. החל משנת 2004 מחלקת חברת גוגל את "מלגת אניטה בורג" לסטודנטיות מצטיינות לתארים טכנולוגיים.
אוניברסיטת ניו סאות' ויילס מחלקת את "פרס אניטה בורג" לסטודנטיות של בית הספר למדעי המחשב וההנדסה.
פליקס שטיינר
פליקס שטיינר (בגרמנית: Felix Steiner; 23 במאי 1896 – 12 במאי 1966) היה אובר-גרופנפיהרר (גנרל) בוואפן אס אס. התפרסם בעיקר בגלל התנהלותו בקרב על ברלין שהייתה לה השפעה ניכרת על התנהגותו של אדולף היטלר בסיום מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
שטיינר נולד ב-23 במאי 1896 בשטלופנן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס שטיינר לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-41 (פרוסיה המזרחית ה-5), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה נפצע קשה, עוטר בצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וסיים אותה בדרגת אובר לויטננט.
ב-1919 הצטרף לפרייקורפס וב-1921 עבר לרייכסווהר. הוא שימש בתפקידי מטה והגיע לדרגת האופטמן.
עם עליית הנאצים לשלטון הצטרף כחבר למפלגה הנאצית. ב-1935 החל לשמש בתפקידי פיקוד על יחידות אס אס צבאיות שהיו הגרעין לוואפן אס אס. הוא מונה למפקד רגימנט אס אס-דויטשלנד והשתתף באנשלוס של אוסטריה.
מלחמת העולם השנייה.
שטיינר השתתף כמפקד רגימנט אס אס-דויטשלנד בכיבוש פולין ובמערכה על צרפת. ב-15 באוגוסט 1940 עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל והועלה לדרגת בריגדפיהרר.
לאחר זאת הטיל עליו היינריך הימלר להקים ולפקד על דיוויזיית פאנצר אס אס החמישית - ויקינג. דיוויזיה זו הייתה מורכבת ממתנדבים מבלגיה, הולנד ושוודיה שהתגייסו כדי ללחום בבולשביקים. שטיינר נלחם עם דיוויזיה זו בחזית המזרחית עד אפריל 1943. ב-23 בדצמבר 1942 עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון.
ב-אפריל 1943 מונה כמפקד של קורפוס הפאנצר אס אס ה-3 ועמד בהצלחה בהתקפות הצבא הסובייטי בחזית לנינגרד. לבסוף נאלץ לסגת לחצי האי קורלנד. על חלקו בקרבות אלה עוטר באוגוסט 1944 בצלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות והועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר. בינואר 1945 פונו שטיינר ויחידתו מ"כיס קורלנד" דרך הים, כדי לעזור בהגנת ברלין.
הקרב על ברלין.
קורפוס הפאנצר אס אס השלישי של שטיינר היה חלק מקבוצת ארמיות ויסלה בפיקודו של גנרל גוטהרד היינריצי. הקורפוס של שטיינר הוצב בין ארמיית הפאנצר השלישית בפיקודו של האסו פון מנטויפל ובין הארמייה התשיעית בפיקודו של תאודור בוסה.
המתקפה הרוסית החלה ב-16 באפריל 1945. לאחר כישלון ראשון ברמת זלוב הצליח ז'וקוב לפרוץ את קווי ההגנה הגרמנים באותה גזרה. היינריצי העביר מהקורפוס של שטיינר את דיוויזיות האס אס נורדלנד ונדרלנד לטובת הארמייה התשיעית. שטיינר נשאר עם שלושה בטליונים ומספר טנקים. תוך זמן קצר יצר ז'וקוב מבלט גדול שבסיסו נהר אודר וקדקדו מכוון לברלין.
היטלר התבונן בפיהררבונקר במפה וראה שמצפון למבלט יש דגלון ועליו כתוב "שטיינר". הוא וגבלס העריכו מאוד את שטיינר כלוחם ובעיקר כאיש אס אס שיודע לבצע פקודות ללא ערעור. היטלר התקשר לשטיינר והורה לו לצאת להתקפה הוא התעלם ממחאותיו של שטיינר שחייליו אינם מנוסים ואין לו נשק כבד. היטלר הורה להעמיד את כל אנשי הלופטוואפה באזור הצפוני ולהעמידם לפקודת שטיינר. הוא קרא לכוח של שטיינר בשם "פְּלַגָת הארמייה שטיינר" (Armeeabteilung Steiner). למקורביו אמר היטלר: "הרוסים ינחלו את המפלה עקובת הדמים ביותר בהיסטוריה שלהם, בשערי העיר ברלין".
הוא שלח לשטיינר פקודת התקפה שהסתיימה במילים: "גורל בירת הרייך תלוי בהצלחת שליחותך - אדולף היטלר".
שטיינר ידע שאין לו אפשרות לצאת להתקפה וכי זאת משימת התאבדות. הוא סירב גם לבקשותיהם של היינריצי, הנס קרבס, וילהלם קייטל ואלפרד יודל.
לאחר המלחמה.
שטיינר הסגיר את עצמו לכוחות הבריטיים בלינבורג ב-3 במאי 1945. הוא הועמד לדין בנירנברג, אך ההאשמות נגדו בוטלו. הוא היה בכלא עד 1948. שטיינר היה פעיל בארגון לשמירת הזכויות של יוצאי הוואפן אס אס, וכתב מספר ספרים על המלחמה.
מת ונקבר במינכן ב-1966 בגיל 69.
אנגלית פשוטה
אל-כינדי
אל-קינדי