"Hero", עמד סביב מחלוקות אודות זכויות יוצרים לאחר יציאתו. כריסטופר סלטי, נהג לימוזינה לשעבר של הזמר סליי סטון, טען כי מילות השיר של קארי מבוססות על פואמה שהראה לסטון ב-1991, שאותה הניח כי קארי ראתה. קארי, שרצתה להעניק את "Hero", בהתחלה לזמרת גלוריה אסטפן, שתבצע אותו בפסקול הסרט שלה הנושא את אותו שם, הגנה על עצמה על ידי הצגת הטיוטה ממחברת השירים האישית שלה, אף על פי שזאת נכתבה שישה שבועות לאחר יציאת הסרט לאקרנים. התביעה, שסכומה עמד על 20 מיליון דולר, בסופו של דבר נדחתה וסלטי נאלץ לשלם פיצויים לקארי. שנה לאחר מכן, הוא הגיש תביעה נוספת שגם כן נדחתה, והבטיח כי ישוב לתבוע אותה בשלישית.
השפעתו של Hero.
מאז יציאתו, "Hero" הפך לאחד השירים המזוהים ביותר של קארי. במהלך הקריירה ארוכת השנים שלה, היא הרבתה לכתוב שירי אמונה עצמית רבים ו-"Hero", מהווה דוגמה מובהקת לשיר מהסוג הזה. הוא אחד מתוך כמה שירים שקארי לא חדלה מלהופיע איתם לאורך השנים, ובין ההופעות הידועות שלו נמצאת ההופעה מטקס ההשבעה של הנשיא האמריקאי ברק אובמה.
כמו כן, השיר זכה לעשרות גרסאות כיסוי מאמנים רבים, בין היתר כפרויקטים מוזיקליים של תוכניות מציאות כגון X Factor, מקבילתה של אמריקן איידול.
קארי עצמה ביצעה הקלטות מחודשות לשיר:
הפדרציה הבין-לאומית של פיתוח הגוף
הפדרציה הבין-לאומית של פיתוח הגוף (או בקיצור: IFBB) הוא ארגון בין-לאומי של פיתוח גוף שיוסד בשנת 1946 על ידי ג'ו ובן וידר. הארגון אחראי לקיומם של התחרויות מר אולימפיה, מיס אולימפיה, מר יוניברס ועוד. הארגון ערך גם את התחרות מאסטרס אולימפיה בין בשנים 1994-2003.
כמו כן מקיים הארגון את תחרות מר ישראל.
בנובמבר 2004 קונגרס הארגון החליט על שינוי השם ל-"הפדרציה הבין-לאומית של פיתוח הגוף והכושר" (באנגלית: "International Federation of Bodybuilding &amp; Fitness") אך הלוגו IFBB נשאר ללא שינוי.
היסטוריה.
עד שנות ה-40 של המאה העשרים סצנת פיתוח הגוף באמריקה נשלטה על ידי איחוד אתלטים חובבים (AAU)
האחים וידר החליטו להקים את ארגון ה IFBB אחרי שסברו שארגון ה AAU מעוניין יותר בקידום ענף הרמת המשקולות במשחקים האולימפיים מאשר בפיתוח גוף. הארגון הוקם כדי לתת במה למפתחי גוף. התחרות הראשונה של הארגון נערכה בשנת 1949 ונקראה "מר אמריקה" (Mr. America) מאז יוסדו עשרות תחרויות על ידי הארגון כמו מר אולימפיה, מיס אולימפיה, לילה של אלופים, המקצוען של ניו יורק, ארנולד קלאסיק, איש הברזל, הפגנת כוח ועוד.
אולימפיאדה.
מאז שנות השמונים עתר נשיא הארגון לוועד האולימפי הבין-לאומי בניסיון להכניס את ענף פיתוח הגוף למשחקים האולימפיים. במשך שנים רבות לא הצליח בכך וידר אך בינואר 1998 הפך הארגון לחבר זמני באולימפיאדה. החברות הפכה לקבועה באוגוסט 2000.
אז פנה ארגון IFBB לוועדה היוונית המארגנת (באולימפיאדת אתונה 2004) במטרה להדגים את הספורט באולימפיאדת אתונה, יוון. הארגון נכשל בהשגת ההדגמה ומצבו במשחקים האולימפיים כרגע הוא לא ידוע.
פעילות בישראל.
מחזור הראשון בישראל של גופנאות (פיתוח גוף) נערך בשנת 1991 במכון וינגייט על ידי המרצה ד"ר בוב גולדמן מארצות הברית וד"ר אורי שפר.
מאותה שנה נערכות תחרויות שנתיות בישראל לעוסקים בענף.
בשנת 2013 זכה בתואר מר ישראל עזרא רג'ואן ובתואר מרת ישראל זכתה שגית אייזנמן.
בשנת 2012 זכה בתואר מר ישראל אסי דגש בקטגוריה מעל 90 קילו ואלוף האלופים לשנת 2012 חפיז סעיד עלי
מיס פיטנס לשנת 2012 (טרם נוצרה קטגוריה של מרת ישראל) היא טטיאנה קורבצקי וסגנתה דריה שובייב.
בשנת 2006 זכה בתואר מר ישראל ליבנה שביט.
ת'ומסון
חמד בן ח'ליפה
מר אירופה
מר אירופה של השנה (באנגלית: Mister Europa Player of the Year) היה פרס כדורסל חד שנתי שנוצר בשנת 1976 והופסק ב-2010. הוא הוענק על ידי חברי העיתון האיטלקי "סופרבאסקט".
מטרת חלוקת הפרס היא לשבח את שחקני הכדורסל האירופים הטובים ביותר. הפרס ניתן הן על בסיס ההופעות במועדון והן בנבחרת הלאומית. זהו אחד משלושת הפרסים היוקרתיים ביותר המחולקים לכדורסלנים אירופיים, יחד עם שחקן השנה של פיב"א אירופה ופרס יורוסקאר.
אסטנה (עיר)
עקשת
עקשת, או גבנון (גם קיפוזיס או היפר קיפוזיס; בלועזית: Kyphosis; ביוונית: kyphos, משמעו: חטוֹטֶרֶת), היא לקות יציבה שבה יש עיקול יתר של הגב העליון,
דבר המתבטא בבליטה בגב. כאשר אדם חסר לקות עומד, עמוד השדרה שלו ניצב כך שהחלקו התחתון מתעקל מעט קדימה וחלקו העליון מתעקל מעט אחורה (צורת S). אצל אדם בעל עקשת, העיקול של החלק העליון של עמוד השדרה הוא עיקול מוגזם.
השוואה ללקויות יציבה אחרות.
לעומת הקיפוזיס, לורדוזיס (בלועזית: ) היא לקות יציבה שבה יש עיקול יתר של הגב התחתון. לקויות יציבה אחרות מתבטאות בהתעקלות לא סימטרית של הגב.
עקמומיות לא תקינה של עמוד השדרה כלפי חוץ וגם הצידה נקראת: גבנון עם עקמת (בלועזית: קיפוסקוליוזיס; kyphoscoliosis). עשוי להופיע כתוצאה ממחלות שונות של החוליות ושל שרירי עמוד השדרה.
סיווג.
ישנם כמה סוגים של קיפוזיס:
פתולוגיה.
גורמים.
סיבות ישירות אפשריות:
גורמים אפשריים לסיבות הישירות:
תוצאות.
העקשת מלווה באי נוחות באזור העורף והחזה ובכאבים. היא מגבילה את התנועה והיציבה ופגעת בתפקוד הנשימה. היא עלולה אף לגרום לדלקות ריאות חוזרות ונשנות ולמוות.
טיפול.
פיזיותרפיה וטכנולוגיה שיקומית.
לעיתים ניתן בטיפול שמרני במסגרת פיזיותרפיה לשפר את הליקוי באמצעות חיזוק וקיצור שרירי הגב העליון והארכת שרירי החזה.
שיקום היכולות התפקודיות בגב וטיפול בבעיות העצב- שריר- שלד. תחומים אלה כוללים טיפול נשימתי עקב הפגיעה בתנועת בית החזה והנשימה, שיקום אורתופדי או נוירולוגי, טיפול יציבתי וכדומה.
הפיזיותרפיסטים משתמשים בידיהם לביצוע מניפולציות ומוביליזציות ידניות, עיסוי לשרירים וכדומה. כמו כן, הם משתמשים במודולציות חשמליות וקריותרפיה להפחתת כאב, הרפיית שרירים וחימום רקמות או באמצעים מכנים כדי להחזיר את עמוד השדרה למנח תקין (במקרים קלים) תוך התעסקות במכניקה ובתזוזה של עמוד השדרה.
ניתוח.
התערבות ניתוחית מתבצעת במקרים קשים, או כאשר יש חשש למוות של החולה.
בניתוח, מנסים לשקם את עמוד השידרה וליישרו בעדינות. הניתוח נחשב לקשה. יש כמה סכנות לניתוח: פגיעה בחוט השדרה - העלול להוביל לשיתוק לצמיתות, שבירה של החוליות או דימום.
פנאנתאיסטי
גבנון
אגרטל אלטו
"אגרטל אלטו" או "אגרטל סאבוי" הוא אגרטל זכוכית שעוצב בשנת 1937 על ידי האדריכל והמעצב הפיני אלוור אלטו.
האגרטל תוכנן לראשונה עבור תחרות עיצוב שערכה חברת הזכוכית הפינית "איטאלה" (iittala Glassworks) בשנת 1936. אלטו, שזכה בתחרות, הגיש את האגרטל ביחד עם עוד שורה של צלחות וכלי זכוכית אחרים. בעקבות הזכייה בתחרות הוצג האגרטל בתערוכה העולמית של פריז (1937). עיצוב האגרטל קיבל את השראתו משמלות לאפיות. אלטו יצר אבטיפוס של הכד על ידי ניפוח זכוכית על קבוצה של מקלות עץ הנעוצים באדמה, שאיפשרו לזכוכית להתרחב בצדדים אחדים בלבד ובכך ליצור קו מתאר ברור ומעוגל בסגנון "ביו-מורפי".
הייצור התעשייתי הראשוני של האגרטל נעשה בשנת 1937, כחלק מעיצוב מסעדת "סאבוי" בהלסינקי. גובהם המקורי של האגרטלים היה 14 ס"מ ורוחבם כ-21 ס"מ. במסעדה הונח כד כזה על כל שולחן ובו פרחים. צורתם הייחודית איפשרה לפרחים שבהם להסתדר בצורות לא שגרתיות. האגרטל יוצר על ידי שימוש בתבניות עץ, שהעניקו לזכוכית את הצורה הייחודית. בשנת 1954 שונה תהליך הייצור לניפוח בתבניות העשויות ברזל יצוק. עד שנת 1950 יוצר הכד במגוון מצומצם של צבעים. לאחר תאריך זה נוספו לייצור צבעים רבים נוספים.
אגרטל סאבוי
קיפוזיס
פרימוס (להקה)
מפתח גוף
אימות זהויות
אותנטיקציה
אוברוביט
אוּבַרוֹבִיט – מינרל נזוסיליקטי השייך לקבוצת הגארנט, והמכיל כרום.
תכונות.
נוסחת המבנה הכימי של אוברוביט היא Ca3Cr2(SiO4)3. האוברוביט הוא המינרל הנדיר ביותר בקבוצת הגארנט, והסוג היחיד שצבעו הוא ירוק בלבד. הוא מופיע בטבע בגבישים מפותחים היטב שפניהם מחורצים וצורתם רומבודודקהדרון (פאון בעל 12 פאות) או טרפזוהדרון (פאון בעל 24 פאות). דגימות של אוברוביט מבוקשות מאוד בין אספני המינרלים בשל הברק של המינרל וצבעו, ירוק בהיר בגוון המזכיר אזמרגד.
האוברוביט משתתף בשורה איזומורפית (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכול להיות מוחלף על ידי אטום אחר מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל) עם המינרל גרוסולר (Ca3Al2(SiO4)3). האוברוביט, הגרוסולר והאנדרדיט ידועים באופן קיבוצי כקבוצת האוגראנדיט (אוברוביט, גרוסולר, אנדרדיט), כשאלומיניום וברזל מחליפים את הכרום במבנה האוברוביט.
אופטית המינרל הוא איזוטרופי. מקדם השבירה הממוצע של האוברוביט הוא 1.86. צבעו הנפוץ של האוברוביט הוא ירוק.
האוברוביט נתגלה ב-1832 במכרה סרנובסקי בהרי אורל בחלק המצוי במחוז פרם שברוסיה על ידי הכימאי השווייצרי שהשתכן ברוסיה, ז'רמן אנרי הס (Germain Henri Hess). הס קרא למינרל על שם הדוכס סרגיי אוברוב, מדינאי רוסי שהיה אספן מינרלים חובב, ונשיא האקדמיה למדעים של סנקט פטרבורג (1855-1818).
שימושים.
השימוש המסחרי הנפוץ ביותר הוא כמינרל לאספנים. למרות הקשיות הגבוהה יחסית, והגוון הירוק היפהפה שלו, האוברוביט מופיע בגבישים קטנים מדי מכדי שניתן יהיה ללטש אותם. לכן האוברביט הוא הגארנט היחיד שכמעט ולא נעשה בו שימוש כאבן חן.
מקור ותפוצה.
האוברוביט מופיע בעיקר בסלעים מותמרים של אבני גיר וסקארן כתוצאה מתגובה כימית בין דולומיט לכרומיט, וכן כתוצאה מהתמרה הידרותרמית של סרפנטיניט המכיל כרומיט.