בשנת 741 התחתן אודילו עם בתו של שארל מרטל הילטרוד, אך עם מות אביה נקלע למלחמה עם אחיה קרלומן ופפין הגוץ. לבסוף הוא הובס בשנת 743 ונאלץ לקבל על עצמו את השליטה הפרנקית על בוואריה, אך נשאר דוכס. הוא איחד עוד יותר את שלטונו, כאשר בא לעזרתו של הנסיך בורוט מקראנטיה נגד הפלישות החוזרות של האווארים והצליח להפיל את הנסיכות הסלאבית בדרום מזרח.
לאחר מותו בשנת 748 ביקש גריפו, בנו הצעיר של שארל מרטל ואחיו למחצה של אלמנתו של אודילו הילטרוד, לבסס שלטון משלו בבוואריה וחטף את בנו של אודילו, טסילו השלישי . עם זאת, בשנה שלאחר מכן הובס על ידי פפין הגןץ שמינה את טסילו השלישי בן השבע כדוכס בוואריה.
אודילו מתקבל כמייסד המנזרים של בנדיקטביירן (בשנת 739), נידרלטייך (741) ומונדסי (748), וכן מספר אחרים. הוא נקבר במנזר גנגנבאך שבאלאמניה.
יחסי ברזיל–ניגריה
יחסי ברזיל–ניגריה הם היחסים הדו-צדדיים שבין ברזיל לבין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה. שתי המדינות חברות ב-G77 ובאומות המאוחדות.
היסטוריה.
במהלך סחר העבדים האטלנטי העבירה פורטוגל עבדים אפריקאים רבים מניגריה לברזיל, בעיקר למדינה הברזילאית באהיה. במאה ה-19 נסעו אפרו-ברזילאים חופשיים למערב אפריקה על מנת להתיישב באזור. הברזילאים בניגריה נודעו כ"אגודס" והקימו רובע משל עצמם בעיר לאגוס. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 1888 על ידי הממשלה הקולוניאלית הבריטית בניגריה נרשמו 3,221 ברזילאים בעיר.
באוקטובר 1960 קיבלה ניגריה את עצמאותה מבריטניה. ברזיל הייתה המדינה היחידה בדרום אמריקה שהוזמנה להכרזת העצמאות של ניגריה. מיד לאחר מכן שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1961 פתחה ברזיל שגרירות בלאגוס ובשנת 1966 ניגריה פתחה שגרירות בברזיליה. בתחילה היחסים נותרו ברמה בסיסית והתרכזו בעידוד קשרים תרבותיים בין המדינות ולא בעידוד הסחר.
בשנת 1983 הנשיא ז'ואאו פיגיירדו הפך לראש המדינה הברזילאי הראשון שביקר בניגריה. בשנת 2005 נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה ערך ביקור בניגריה וחנך את השגרירות שהועברה לאבוג'ה. באותה שנה, הנשיא אולוסגון אובסנג'ו הפך לראש המדינה הניגרי הראשון שביקר בברזיל. בשנים שלאחר מכן היו ביקורים מדיניים נוספים בשתי המדינות.
גם כיום ברזיל וניגריה ממשיכות לשמור על קשרים תרבותיים הדוקים. בדצמבר 2019 שר החוץ הברזילאי ארנסטו אראוג'ו ביקר בניגריה ונפגש עם שר החוץ ג'פרי אוניאמה. במהלך ביקורו טען שר החוץ אראוג'ו כי ישנם שלושה יסודות לעשייה הדיפלומטית בין שתי המדינות: כלכלה (מסחר והשקעות), הגנה וביטחון ושיפור היחסים התרבותיים. יתר על כן, הודגש הפוטנציאל בשיתוף פעולה חקלאי וטכנולוגי.
ביקורים מדיניים בולטים.
ביקורים בניגריה
ביקורים בברזיל
הסכמים הדדיים.
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים, ובהם הסכם לשיתוף פעולה תרבותי וחינוכי (2000); הסכם מסחר והשקעות (2005); הסכם לשיתוף פעולה טכנולוגי (2005); הסכם לשיתוף פעולה תרבותי (2005); הסכם לשיתוף פעולה בתחום האנרגיה (2009); מזכר הבנות דיפלומטי (2010); הסכם לשיתוף פעולה ביטחוני (2010) ומזכר הבנות ליצירת מנגנון דיאלוג אסטרטגי הדדי (2013).
שלוחת דיץ'
שלוחת דיץ' או שלוחת דיש (באנגלית: Disch Promontory) היא שלוחה גבוהה, המכוסה קרח, הבולטת מצדה המזרחי של רמת הנסיך אנדרו, ברכס המלכה אליזבת, חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.
אורכה של השלוחה 11 קילומטרים.
היסטוריה.
מקור השם.
שמה של השלוחה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
השלוחה נקראת על שמו של קארל ר. דיץ' (Carl R. Disch), פיזיקאי יונוספרה מהתוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, שאבד בתחנת בירד ב-8 במאי 1965.
לקריאה נוספת.
• Gondwana Symposium (6, 1985, Columbus, Ohio), Gondwana Six: Stratigraphy, Sedimentology, and Paleontology, Volume 2, P 57
ברטהולד, דוכס בוואריה
ברטהולד, דוכס בוואריה (900 - 23 בנובמבר 947), משושלת לויטפולדינג, היה דוכס בוואריה בין השנים 938–947.
ביוגרפיה.
ברטהולד נולד בשנת 900 והיה בנם הצעיר של לואיטפולד, מרקיז בוואריה וקוניגונדה, אחותו של ארכאנגר, דוכס שוואביה. הוא ירש את אחיינו אברהרד כדוכס בוואריה בשנת 938.
ידוע כי ברטולד היה רוזן במרקיזות קרינתיה בשנת 926 ואילו אחיו הבכור ארנולף הרע היה דוכס בוואריה. בשנת 927 המלך הגרמני היינריך הצייד הקנה לו זכויות דוכסיות בקרינתיה. כאשר בשנת 938, בנו של ארנולף ויורשו אברהרד ניסו לשמור על מעמדה האוטונומי של הדוכסות הבווארית, הוא הורחק וגורש על ידי המלך אוטו הראשון, שמינה את ברטהולד במקומו.
בניגוד לדוכס המנוח החזק ארנולף, לברטהולד לא ניתנה הזכות למנות בישופים או לנהל רכוש מלכותי, אך הוא נשאר נאמן לשושלת האוטונית לאורך כל תקופת שלטונו. הוא אף תכנן להינשא לאחותו של אוטו גרברגה, אלמנתו של הדוכס גילברט מלורן, ומאוחר יותר הדוויג, אחות נוספת, אך תוכניות אלה נפלו. במקום זאת נישא לבילטרוד, אצילה בווארית, בערך בשנת 939. בשנת 943, הוא הביס את המגיארים בקרב ולס (12 באוגוסט) והדף את התקפותיהם לזמן מה, כפי שעשה ארנולף לפניו.
עם הצטרפותו של ברטהולד לכס המלוכה התאחדו שוב בוואריה ומרקיזות קרינתיה. אולם, עם מותו בשנת 947, המלך אוטו הראשון לא מסר את הדוכסות לבנו הקטן של ברטהולד היינריך הצעיר, אלא נתן אותה לאחיו שלו היינריך הראשון, שהתחתן עם בתו של ארנולף יודית. בשנת 976 קיבל היינריך הצעיר כפיצוי את דוכסות קרינתיה.
הדוכס ברטהולד קבור במנזר נידרלטאך.
יחסי אקוודור–ונצואלה
יחסי אקוודור-ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים בין אקוודור לבין ונצואלה. היחסים בין התרבויות החלו עוד כשהיו תחת השלטון הקולוניאלי של האימפריה הספרדית. לפני עצמאותן, היו שתי המדינות מאוחדות תחת מלכות המשנה של גרנדה החדשה ורפובליקת קולומביה הגדולה.
היסטוריה.
בשנת 1830, לאחר פירוק רפובליקת קולומביה הגדולה והקמתן של ונצואלה ואקוודור, החלו המאמצים לכינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות. ב-4 באוגוסט 1852 שלחה ונצואלה משלחת דיפלומטית לקיטו ומינתה את חוסה חוליאן פונסה כמנהל הכספים של המשלחת.
במהלך המאה ה-20 אקוודור וונצואלה חיזקו את הקשרים בפוליטיקה, בדיפלומטיה ובצבא. אקוודור הצטרפה רשמית לברית הבוליברית (יוזמה אזורית של וונצואלה) ביוני 2009. במרץ 2010 הודיעו ונצואלה ואקוודור על הקמת מספר פרויקטים וחברות משותפות. בנוסף על כך, החלו שיתופי פעולה בתחום האנרגיה. ונצואלה תמכה בהקמת הטלוויזיה של אקוודור בשנת 2007.
משבר וניתוק היחסים.
ביולי 2018, נשיא אקוודור לנין מורנו החליט להתנתק מהברית הבוליברית. היחסים בין אקוודור לוונצואלה החלו להידרדר לאחר שממשלת אקוודור קראה לעצור את נשיא אקוודור לשעבר, רפאל קוראה. קוראה, שהיה בן ברית של בוונצואלה ותמך בסוציאליזם, קיבל תמיכה מנשיא ונצואלה ניקולאס מדורו. משבר זה גרם לאקוודור לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם ונצואלה והמדינה לא הכירה יותר במשטרו הסוציאליסטי של מדורו. כאלטרנטיבה, אקוודור החליטה להכיר ולתמוך בחואן גואידו כנשיא זמני של ונצואלה.
פרארי SP38
פרארי SP38 (באיטלקית: Ferrari SP38) היא מכונית ספורט במרכב קופה בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי פרארי בשנת 2018. היא נחשפה ב-23 במאי 2018 והוצגה בתערוכת היוקרה קונקורסו דה אלגנזה באגם קומו שבאיטליה ב-26 במאי 2018. היא נבנתה עקב בקשה מיוחדת של לקוח. היא מבוססת על פרארי 488.
עיצוב.
היא מעוצבת על פי בקשת הלקוח ומשלבת אלמנטים מפרארי 458 איטליה, פרארי F40 ופרארי 308. גם תא הנוסעים מעוצב כבקשת הלקוח, וכולל שילוב אלמנטים של כמה מכוניות של פרארי קודמות.
מפרט טכני.
היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 3.9 ליטר טווין טורבו המספק 670 כ"ס ב-8,000 סל"ד ומומנט מרבי של 77.5 קג"מ. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 3.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 330 קמ"ש. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 11.4 ליטר לכל 100 ק"מ.
אריח (מתמטיקה)
בתיאוריה המתמטית של ריצוף המישור, אריח (או פרוטוטיל - prototile) הוא אחת מהצורות המהוות את אריחי היסוד ב"רצפה".
הגדרה.
ריצוף של מישור או של כל חלל אחר הוא כיסוי של החלל על ידי צורות סגורות, הנקראות אריחים, שיש להן פנים ייחודיים. חלק מהאריחים עשויים להיות תואמי חפיפה לאחד או יותר מהאריחים האחרים. אם הוא מכלול האריחים ברצפה, קבוצת של צורות נקראת קבוצת אריחים (פרוטוטילים) אם אין שתי צורות ב- תואמות זו לזו, וכל אריח ב- תואם את אחת הצורות ב-
אפשר לבחור קבוצות רבות של פרוטוטילים לריצוף: תרגום (העתקה) או סיבוב כל אחד מהאריחים מייצר מערך אריחים תקף אחר. עם זאת, לכל מערך אריחים יש את אותה עוצמה (cardinality), כך שמספר האריחים מוגדר היטב. אומרים שרצפה היא מונוהדרלית אם יש לה בדיוק אריח אחד.
אפריודיות.
קבוצה של אריחים אמורה להיות אפריודית אם כל ריצוף עם אריחים אלה הוא רצפה אפריודית (שאינה מחזורית במרחב). לא ידוע אם קיימת צורה דו-ממדית אחת (שאלה זו מכונה "בעיית איינשטיין") היוצרת אריח של רצפה אפריודית, אך לא של כל רצפה אפריודית. כלומר, קיומה של קבוצה מונוהדרלית אפריודית הוא שאלה פתוחה בגאומטריה. אריח סוקולאר-טיילור יוצר אריח אפריודי דו-ממדי, אך מוגדר על ידי תנאי התאמה קומבינטוריים ולא רק על פי צורתו בלבד. בממדים גבוהים יותר הבעיה נפתרת: אריח דנזר-שמיט-קונוויי הוא אריח של אריח מונוהדרלי אפיריודי של המרחב האוקלידי התלת-ממדי, ואינו יכול לרצף חלל באופן מחזורי.