בין 2000–2013, הופיעה הגדרה לתסמונת זו ב-DSM-IV, המהדורה הרביעית של מדריך האבחנות של האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה. התסמונת הוכרה שם כחלק מהקשת האוטיסטית. על פי אותה הגדרה, ניתן היה לאבחן ב-CDD אנשים שעד גיל כלשהו, בין שנתיים ל-10, התפתחותם הייתה תקינה, אך מאותו גיל חלה אצלם נסיגה תפקודית דרמטית וברורה, שאחריה נותרה לו לקות תפקודית, שמתבטאת בשפה, בתקשורת בלתי-מילולית ובדפוסי התנהגות חזרתיים. כלומר, על פי הגדרה זו, CDD הוא אוטיזם הנרכש בשל גורם לא ידוע.
על פי אותו מדריך אבחון, PDD-NOS, שהוא תת-סוג של אוטיזם, מחייב הופעת תסמינים ראשונים לפני גיל שלוש; לכן, מי שחווה נסיגה תפקודית מהסוג המתואר בהגדרת ה-CDD בין גיל שנתיים לשלוש, יכול היה לקבל אבחון כ-PDD-NOS או כ-CDD באותה הצדקה. בסופו של דבר, ב-DSM-V (המהדורה החמישית של מדריך האבחון), שיצא במאי 2013, לא הופיעה כלל הגדרה ל-CDD. הטיעון המרכזי לכך היה מספר קטן מאוד של מאובחנים, שאינו מאפשר מחקר מסודר של התופעה; טיעון מרכזי שני היה הטלת ספק בשוני שבין המאובחנים כ-CDD לבין המאובחנים כאוטיסטים מכל סוג אחר, משום שאצל כשליש מהאוטיסטים, חלק מהאוטיזם הוא נרכש וחלק מולד.
נגד מחיקת ההגדרה נטען, כי למאובחנים כ-CDD יש מאפיינים ייחודיים, שאינם משותפים לשאר הקשת האוטיסטית, לא רק בתחום ההתפתחותי אלא גם בצורת התסמינים. למשל, הם מאבדים שליטה על הסוגרים ונוטים לאלימות. קיימים מאפיינים ייחודיים גם בתגובתם לטיפולים. מתנגדי מחיקת ההגדרה טוענים בנוסף לכך, שמכיוון שהטיפולים (התרופתיים והלא-תרופתיים) המקובלים לאוטיזם אינם יעילים דיים עבורם, מחיקת ההגדרה תהווה סתימת הגולל על חיפוש מזור עבורם.
הבדל תסמינים בולט בין CDD לבין סוגי אוטיזם אחרים הוא הבדל כמותי. אצל ה-CDD, הסימפטומים הקשורים בשפה חמורים מאוד ביחס למקובל בשאר הספקטרום ואילו הסימפטומים של התקשורת הלא מילולית, עשויים להיות פחות חמורים מן המקובל. ישנה סברה כי הסימפטומים השפתיים אינם מחלימים לעולם אצל ה-CDD, אולם, דווח בשני מחקרים כי בקבוצת מיעוט גדולה מקרבם נוצר במשך השנים שיקום ספונטני של יכולת הבנת הדיבור והם יכולים אפילו ללמוד להבין שפה שנייה.
הקשר לתסמונת לנדאו-קלפנר.
תסמונת לנדאו-קלפנר היא סוג של אפילפסיה שגורם לאפזיה - איבוד איכות ההיגוי והבנת הדיבור, לעיתים עד איבוד מוחלט של מיומנות זו. תסמונת זו דומה ל-CDD הרבה יותר ממה שהיא דומה לסוגי אוטיזם אחרים, משום ששתי התופעות כוללות נסיגה תפקודית בתחום הדיבור; בחלק נכבד מתיאורי המקרה של CDD מזוהים התקפים שמזכירים במידה מסוימת התקפים אפילפטיים, ובחלק גדול מתיאורי המקרה הללו מתואר אובדן מוחלט של יכולת ההיגוי והבנת הדיבור.
עם זאת, יש גם הבדלים גדולים בין תסמונת לנדאו-קלפנר לבין CDD. בלנדאו-קלפנר, הנזק הוא ליכולת השפתית בלבד, בעוד שב-CDD יש נזקים גם ליכולות תקשורת לא-מילוליות ואימוץ התנהגויות לקויות, שחלקן משותפות לסוגי אוטיזם נוספים.
La Nave del Olvido
La Nave del Olvido (בתרגום מספרדית: ספינת השכחה) הידוע גם בשם Espera (חכי), הוא פזמון בספרדית שנכתב (מילים ולחן) על ידי המלחין הארגנטינאי, דינו ראמוס והתפרסם לראשונה בדצמבר 1969 על ידי הזמר המקסיקני, חוסה חוסה. הפזמון, שהוא בסגנון בלדה רומנטית, זכה מאז להצלחה רבה במדינות דוברות ספרדית ובוצע במשך השנים על ידי זמרים רבים. גם בישראל זכה השיר לפופולריות ובוצע בתחילה על ידי אריס סאן ב-1971 ולאחר מכן על ידי מספר מבצעים נוספים.
מילות השיר.
הדובר בשיר הוא גבר מאוהב הקורא לאהובתו לחכות מעט ולא לעזוב ולשכוח אותו עכשיו. הוא מבטיח לה שייתן לה את כל שתבקש אם תישאר עמו, אפילו את חייו, ואומר אף כי אם תעזוב אותו - ימות. בפזמון החוזר הוא מבקש:"Espera un poco, un poquito más", "חכי מעט, רק קצת".
ביצועים בעולם.
ככל הנראה, המבצע הראשון של השיר היה חוסה חוסה. "La Nave del Olvido" היה הלהיט הראשון של חוסה חוסה והפך מאז לאחד השירים המזוהים איתו ביותר. זה היה גם שם אלבומו השני שיצא ב-1970, לאחר הצלחת השיר הראשונית.
ב-1980 הוציא הזמר הספרדי, חוליו איגלסיאס, גרסה שלו לשיר שיצאה באלבומו "Hey!", אחד מאלבומיו המצליחים ביותר.
ביצועים בישראל.
ככל הנראה, המבצע הראשון של השיר בישראל היה אריס סאן שהוציא ב-1971 תקליטון שבו הופיע בצד א' הלהיט היווני "דירלדאדה" (שהתפרסם בישראל על ידי טריפונס) ובצד ב' הופיע "La Nave del Olvido". השיר זכה להצלחה ומאז נודע בישראל בשם "אספרה". בשם זה אף הופיע בתקליט אריך הנגן של אריס סאן ה-1972 "Dam-Dam". עוד ביצעו את השיר בגרסתו הספרדית הצמד סטלוס ואורן חן.
ב-1986 התפרסם השיר "רוברטו" בביצועה של מרגלית צנעני באלבום הבכורה שלה, "נערי שובה אלי". המילים ללחנו של ראמוס נכתבו על ידי שלמה כישור והעיבוד המוזיקלי היה של חיים חדד-הדר.
ב-2012 התפרסמה גרסתה של הזמרת הישראלית, יסמין לוי, באלבומה הבינלאומי, "Libertad". היא אף ביצעה את השיר בערב מחווה לאריס סאן שערכה עיריית בת ים ביוני 2013.
בסרט הישראלי, "רסיסי אהבה", שיצא למסכים ב-2012, מבצעת השחקנית עדנה בליליוס את השיר כחלק מעלילת הסרט.
צביקה פיק הוציא גרסה עברית לשיר, למילים של מירית שם אור, בשם "עוד רגע". אייל גולן הוציא גרסה עברית, למילים של רותם כהן, בשם "אתן לך".
גריפ ראשי
גְּרִיפּ רָאשִׁי (באנגלית: Key Grip, בעברית תקנית תַּמְכָן רָאשִׁי) הוא מקצוע בתעשיית הקולנוע הכלל-עולמית. בישראל, נקרא תפקיד זה בעבר חשמלאי ראשי, או טכנאי ראשי, ואילו השימוש בשם הלועזי של מקצוע זה נהוג החל משנות התשעים. הגריפ מופקד על הצד הטכני של כל הסרט, ועובד בכפוף לצלם.
תפקידיו הנוספים של הגריפ כוללים: התקנת מצלמה, הפעלתה, תיאום התאורה כך שתתאים לסצנה ופיקוח על יציבות המצלמה כך שתתאים לחזונו של הצלם הראשי, המקיים את חזון הבמאי. הגריפ הראשי נדרש, לעיתים קרובות, לפקח על מידת הבטיחות בסט הצילומים, אף על פי שמדיניות הוליווד החדשה (והלא-רשמית), שנהוגה מאז העשור הראשון של המאה ה-21 מטילה על עוזר הבמאי הראשון לפקח על בטיחות על סט הצילומים.
בממלכה המאוחדת הגריפ מהווה חלק ממחלקת הצילום (צלם ראשי, עוזרו, תאורן, עוזרו, גריפ ועוזרו) והעובדים בעבודה זו נדרשים לרוב להוכיח ניסיון קודם כעוזר של גריפ.
שומרת יבם
שרלוטאון
שוראקי
פייר שוראקי
אליה שוראקי
שורקי
קניסטל
קָנִיסְטֶל (שם מדעי: "Pouteria campechiana") הוא עץ ירוק עד שמקורו בדרום מקסיקו ובאמריקה המרכזית. העץ מגודל בשל פירותיו גם במדינות אחרות, כברזיל, טאיוואן ווייטנאם.
עץ הקניסטל גדל עד לגובה של עשרה מטרים. הוא מניב פרי צהבהב-כתמתם ואכיל, המכונה גם ספוטה צהובה, ואורכו עשוי להגיע עד שבעה סנטימטרים. בשר הקניסטל מתוק ומרקמו מושווה לעיתים למרקם חלמון ביצה מבושל, ולכן מכונה הפרי לעיתים בשם "חלמונית". הפרי משויך לאותה משפחה כמו ספוטה ממית (mamey sapote) ופרי האביו (abiu).
שימושים.
פרי הקניסטל מבשיל בעודו על העץ. צבעו של פרי שהבשיל לחלוטין צהוב עז, ובסופו של התהליך, הוא מתרכך ונושר. באופן מפתיע, מזיקים וציפורים אינם נוגעים בבשר הפרי, ככל הנראה בשל עפיצותו, שמצטמצמת באופן ניכר בפירות בשלים מאוד, אך עדיין ניתנת לזיהוי על הלשון. לעיתים, פירות בשלים שנקטפו מן העץ בעודם קשים אינם מצליחים להתרכך ולאבד מעפיצותם, וליצור את המרקם שמזכיר חלמון ביצה. הסיבה הזאת, נוסף על העובדה שפירות קלימקטריים נרקבים מהר יחסית בטמפרטורת החדר, תרמה ככל הנראה לחוסר-חשיבותו הכלכלית של הקניסטל, פרי שטעמו מתחבב על רבים, וגם קל לעיבוד.
בדומה לפרי הלוקומה (lúcuma), קניסטל אכיל כמו שהוא. כאשר בשר הפרי מעורבב בחלב, נוצר מילקשייק קטיפתי או קינוח מתקתק וריחני דמוי-רפרפת.
הרב וולבה
פולידור רקורדס
פולידור רקורדס (באנגלית: Polydor Records) היא חברת תקליטים בבעלות חברת יוניברסל מיוזיק גרופ.
היסטוריה.
חברת פולידור הייתה בתחילתה מותג עצמאי של חברת דויטשה גרמופון. החברה הוקמה בשנת 1924 ונמכרה לדקה בשנות השלושים אך נעשתה פופולרית רק בשנת 1946 כאשר הפכה למותג של המוזיקה הקלאסית. בשנת 1949 נמכרו הזכויות ל-"His Master's Voice" נמכרו לחברת EMI. בתחילת שנות השישים הוחתמו אומנים לא מוכרים, טוני שרידן והביטלס שהפכו למפורסמים לאחר מכן.
בשנת 1969 נפתחה שלוחה של החברה בארצות הברית. המשרד האמריקאי לא זכה להצלחה רבה בתחילתו והתפרסם רק לאחר חתימתו של ג'יימס בראון על חוזה בשנת 1971. בשנת 1972 שיתפה חברת פולידור פעולה עם חברת "Phonogram Records" שבשליטת חברת פיליפס ויחד יצרו את המותג "PolyGram". בתחילת שנות השבעים החתימה החברה אומנים כמו גלוריה גיינור והבי ג'יז. לעומת זאת החברה חוותה קשיים לאחר שרוב תשומת הלב הייתה סביב חברת מרקורי רקורדס השייכת גם היא ליוניברסל.
בתחילת שנות השמונים החתימה החברה אומנים כמו איאן דורי וביל פיורי. קשיי החברה גדלו והיא התמזגה לתאגיד "PolyGram Label Group" ששלט על חברת פולידור בנוסף לאיילנד רקורדס, לונדון רקורדס, אטלס רקורדס וורב רקורדס. בשנת 1994 הוקם משרד של פולידור בנאשוויל, טנסי, המשרד נסגר בשנת 1996.
פולידור רקורדס בממלכה המאוחדת.