בסימונס החלה ולטר לעבוד על דוקטורט בבית הספר ללימודים מתקדמים של הרווארד (HGSE) בקיימברידג', מסצ'וסטס. היא קיבלה Ed.D. בחינוך מתמטי מ-HGSE בשנת 1967 ולאחר מכן קיבלה מינוי ב-HGSE ללמד פרחי הוראה למתמטיקה ברמת בית הספר היסודי והתיכון בתוכנית לתואר שני באמנויות בהוראה.
בשנת 1967 הקימה קבוצה בשם מומחי מתמטיקה באזור בוסטון (BAMS) המעבירה סדנאות חודשיות למורים מתרגלים. חברי הקבוצה חלקו שיטות וטכניקות למידה חדשה. היא הייתה יועצת מתמטיקה לפרויקט שהפך לרחוב סומסום.
התוכנית לתואר שני באמנויות בהוראה ב-HGSE הופסקה ב-1972. ד"ר ולטר קיבלה לאחר מכן תפקידים שונים, שלאף אחד מהם לא הגישה בקשה רשמית.
בימיה הראשונים בהרווארד פגשה ולטר את סטיבן אי בראון והחלה עמו שיתוף פעולה שנמשך כל חייהם. הם פיתחו קורס בנושא הצגת בעיות; עבודתם הביאה לפרסום "The Art of Problem Posing" ב-1983. הספר זכה לשלוש מהדורות.
ולטר הייתה מעורבת בקבוצה שהוקמה בקיימברידג', מסצ'וסטס, בשם "הפילומורפים", שנפגשה במרכז קרפנטר לאמנויות חזותיות. הקבוצה דנה בצורה בטבע, במדע ובאמנות. לוולטר היה עניין מתמשך באמנות החזותית. ביוג'ין, אורגון, הקימה את הקבוצה "פילומורפים במערב" (Philomorphs West) שקיימה פגישות במשך כמה שנים.
ב-1977 קיבלה ולטר תפקיד הוראה באוניברסיטת אורגון ביוג'ין, אורגון, שם נשארה עד פרישתה ב-1994. שם התמקדה בהכנת פרחי הוראה למתמטיקה לבית ספר יסודי. היא הדגישה את גישת הגילוי והשתמשה בשיטות מעשיות וניסויות. היא סירבה ללמד בכיתה עם שולחנות אישיים לתלמידים. בשולחנות בכיתה שלה, התלמידים יכלו לערוך פעילויות בקבוצות. רבים מתלמידיה מאורגון הפכו למורים למתמטיקה מגילי גן ועד תיכון (K-12) והיא שמרה איתם על קשר.
ולטר פרסמה למעלה מ-40 מאמרים בכתבי עת והעבירה כמעט 100 סדנאות והרצאות בארצות הברית, קנדה, אנגליה, דנמרק, הונגריה וישראל.
הכרה.
בשנת 1993 נקרא "משפט מריון ולטר" על שמה לאחר שהיא ועמית גילו תוצאה תוך כדי ניסוי בלוח ניסויים גאומטרי (Geometer's Sketchpad). המשפט קובע שאם כל צלע של משולש שרירותי מחולקת לשלושה וקווים נמשכים ממנה לקודקודים הנגדיים, שטח המשושה שנוצר באמצע הוא עשירית משטח המשולש המקורי.
בשנת 2003 הייתה ולטר מועמדת על ידי BAMS - ולאחר מכן נבחרה - להיכל התהילה של מסצ'וסטס למחנכי מתמטיקה.
בשנת 2010 הוענק לוולטר תואר כבוד מסימונס ובתרומות הוקם "פרס מריון ולטר לעתיד המתמטיקה בסימונס" כדי לאתר בוגרי מתמטיקה בעלי עניין להיות מורים למתמטיקה בתיכון.
בשנת 2015 יצרה המחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת אורגון את "פרס המורים העתידיים על שם מריון ולטר", המוענק מדי שנה לבוגרי לימודי הוראת מתמטיקה עם התמקדות בחינוך תיכוני. הפרס הראשון ניתן בטקס הסיום של אביב 2016.
ספרים נבחרים.
ולטר כתבה מספר ספרי ילדים על שימוש במראות כדי לחקור סימטריה, ספרי יום הולדת שחקרו גילאים מסוימים, וספר על הצגת בעיות עם שותפה ארוך הטווח, סטיבן איי בראון.
ספרים אחרים מאת מריון ולטר - בדף שלה ב-WorldCat .
מגפי צ'לסי
מגפי צ'לסי הם מגפיים צמודים וגבוהים שצידיהם אלסטיים. לעיתים קרובות מחוברת אליהם בצידם האחורי טבעת בד בה ניתן להיעזר במטרה למשוך את המגף בזמן הנעילה. ניתן להתחקות אחר מקורותיו של הדגם עד לתקופה הוויקטוריאנית, אז נעלו אותו נשים וגברים כאחד.
מגפי צ'לסי וכמה מדגמיהם הייחודיים נחשבו אלמנטים איקוניים בשנות ה-60 בבריטניה, בעיקר בתרבות המוד.
היסטוריה.
את המגפיים עיצב ג'וזף ספארקס הול, סנדלרה של המלכה ויקטוריה. לטענתו, . בפרסומים מאותה תקופה הוא מתייחס למגפיים כאל "מגפי הפטנט בעלי העקב האלסטי של ג' ספארקס הול". המגפיים הפכו פופולריים עבור פעילויות כמו רכיבה והליכה.
כשצ'ארלס גודייר המציא את הגומי המגופר התאפשרה המצאת המגף שכלל את הצדדים האלסטיים, שיתרונם היה בקלות נעילתם וחליצתם. לקראת סוף שנות הארבעים של המאה ה-19, החל גם עולם האופנה לאמץ את המגפיים, והן הפכו פופולריות בארצות המערב, עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה.
בשנות החמישים והשישים חזרו המגפיים להיות פופולריות בבריטניה, לאחר שדמויות מפתח בלונדון החוגגת, כמו האבנים המתגלגלות וג'ין שרימפטון נעלו אותן. השם "מגפי צ'לסי" מגיע כנראה מאותה תקופה, שכן דמויות המפתח בתרבות התרכזו באותה תקופה ברחוב קינגס רואד שבשכונת צ'לסי.
דגמים.
מגפי ביטל.
בשנת 1961 יצרו מעצבי הנעליים "Anello &amp; Davide" שהתמחו בעיצוב נעלי במה ובלט גרסה של המגפיים שלהן עקב גבוה יותר מבגרסה המקורית ("עקב קובני") ובגזרה מחודדת יותר, עבור להקת הביטלס, בהזמנה מיוחדת עבור ג'ון לנון ופול מקרטני שראו את המגפיים בחלון ראווה. סגנון זה של המגפיים נודע מאז כ"מגפי ביטל".
גם מגפי הביטל אומצו על ידי תרבות המוד, ואנשיה נהגו לנעול אותן עם חליפות מחויטות.
מגפי עבודה.
הסוגים השונים של מגפי העבודה כוללים מגפי רכיבה כמו מגפי ג'ודפור ההודים, מגפי עבודה אוסטרליים, כמו אלה שמייצרת חברת בלנדסטון וחברות אחרות. לעיתים כוללות מגפי העבודה הללו חרטום גפה מפלדה על מנת להגן על כפות רגליהם של הפועלים מפגיעה. בברזיל מכונות המגפיים הללו "בוטינה", הידועות במראן הגס, המחוספס והמעשי, גם כן בדומה למגפיים האוסטרליות. הן מזוהות עם ה"קאיפירה", תושבי האזורים הכפריים בברזיל.
1337x הוא אתר אינטרנט המשמש כמנוע חיפוש לקובצי טורנט ממגוון סוגים. על פי בלוג החדשות "טורנטפריק", 1337x הוא אתר הטורנטים השלישי הפופולרי ביותר בעולם נכון לשנת 2021.
היסטוריה.
1337x הוקם בשנת 2007 וצבר פופולריות בשנת 2016 לאחר שהאתר KickassTorrent נסגר. באוקטובר 2016, האתר עוצב מחדש והתווספו אליו פונקציות חדשות. בעקבות עתירה של שירות ההפצה היווני Feelgood Entertainment בשנת 2015, האתר נאסר ממנוע החיפוש של גוגל ואינו מופיע כשמחפשים אותו.. באותה שנה, סיומת האינטרנט של האתר השתנה, מ-pl ל-to, בין השאר על מנת להתחמק מהחסימה של גוגל.
כביש 562
כביש 562 הוא כביש אורך ארצי באזור השרון. הוא מתחיל בצומת עם כביש 553 בתחומי המועצה המקומית תל מונד ומסתיים בצומת עם כביש 57 בתחומי העיר כפר יונה. אורכו הוא 7.6 קילומטרים. הוא מקשר בין כביש 57 (בעיקר מכיוון נתניה) והעיר כפר יונה למועצות המקומיות תל מונד, קדימה-צורן, אך גם בין יישובי המועצה האזורית לב השרון.
היסטוריה.
בעבר, אורך הכביש היה 4.8 קילומטרים, והוא נמשך מתל מונד בדרום ועד לצומת גאולים בצפון – מעגל תנועה עם כביש 5613, ליד המושב גאולים. בעקבות התפחתותה של העיר כפר יונה לכיוון מזרח, הוחלט על הארכת הכביש, כך שיעקוף את העיר ממזרח. כמו כן, הוחלט להוסיף לעיר שתי כניסות ממעגלי תנועה בתוואי הכביש החדש. העבודות להארכת תוואי הכביש החלו במרץ 2017 והסתיימו בשנת 2018. בשנים 2016–2017 שופר תוואי הכביש מקדימה-צורן בדרום ועד צומת גאולים בצפון.
ליגת העל הגואטמלית
ליגת העל הגואטמלית המכונה גם ליגה נסיונל דה פוטבול דה גואטמלה (בספרדית: Liga Nacional de Fútbol de Guatemala) היא הליגה העליונה בכדורגל בגואטמלה, שמאורגנת על ידי התאחדות הכדורגל הגואטמלית, והיא נוסדה בשנת 1919, והפכה למקצוענית ורשמית בשנת 1942.
הליגה משוחקת בשני חלקים, אפרטורה מיולי עד דצמבר וקלאוסורה מינואר עד מאי. אחרי כל אחת מהעונות הסדירות נערך פלייאוף של ששת הקבוצות במקומות הראשונים, כאשר המקום הראשון והשני מתקדמות ישירות לשלב חצי הגמר, והשאר משחקות שלב נוקאאוט לפני כן. בשלב חצי הגמר ובגמר מוכרעת האלופה העונתית.
הקבוצה הבולטת ביותר בליגה היא קבוצת מוניסיפל (שמקורה בעיר הבירה, גואטמלה סיטי) ולה 31 אליפויות מתחילת העידן המקצועני. שנייה בדירוג היא קבוצת קומוניקסיונאס שגם היא מעיר הבירה ולה 30 זכיות.
היסטוריה.
התקופה המוקדמת - החובבנית.
הטורניר הליגה הראשון של הליגה הבכירה בגואטמלה נערך בעונת 1942, והוא בעצם היה ההמשך של הליגה המקומית הקדומה של עיר הבירה גואטמלה סיטי, שנערכה החל מ-1919 ועד 1941. ליגה זו נקראה "ליגה קפיטלינה" (ליגת הבירה), והוא היה טורניר חובבני של קבוצות מהאזור.
התקופה המקצוענית.
החל מעונת 1942/1943 החלה להתקיים ליגה מקצוענית. בעונתה הראשונה של הליגה שיחקו בה 7 קבוצות ב-2 סיבובים. שלושה קבוצות: טיפוגרפיה נסיונל, גואטמלה ומוניסיפל- סיימו בצוותא במקום הראשון לאחר שני הסיבובים. פלייאוף בין שלוש הקבוצות נערך כדי לקבוע את המנצח, כאשר מוניסיפל זוכה בתואר הלאומי הראשון שלה, כאשר בהמשך העשור ולאורך שנות ה-50 ושנות ה-60 שולטת הקבוצה ביחד עם טיפוגרפיה נסיונל וקומוניקסיונאס בליגה. בשנות ה-70 ועד לשנות ה-90 השתלטו הקבוצות קומוניקסיונאס ומוניסיפל על הליגה כשב-30 עונות הן זוכות ב-21 תארים בסה"כ. בתחילת שנות ה-2000 שינתה הליגה את מתכונתה והחלה לשחק בפורמט אפרטורה וקלאוסורה כאשר יש שני אליפויות בעונה - אליפות חורף ואליפות קיץ.
נסים יצחק אלגראנאטי
הרב נסים יצחק אלגראנאטי (נפטר ב-30 בספטמבר 1877) היה רב ודרשן באזמיר, ומתלמידיו הוותיקים של הרב חיים פאלאג'י.
תולדותיו.
נולד באזמיר לרבי מאיר ולמד בנערותו בישיבת בית יעקב רבי שבעיר. כשגדל, חמיו, הרב שם טוב קאלומיטי, פירנס אותו והביאו ללמוד בבית מדרש "בתי כהונה", שם למד אצל הרב הפרד"ס. למד אצל הרב חיים פאלאג'י, שמביא אותו בספריו מכנה אותו. היה עמיתו בתורה של הרב אברהם פאלאג'י שמביא מתורתו רבות בספריו.