נֶאֱסַף תִּשְׁרֵי הוא שיר מאת המשורר נתן יונתן. הוא מתייחס בו לשירו של שמואל הנגיד, "מת אב ומת אלול" - שורת הפתיחה, משותפת לשני השירים. הלחן המוכר ביותר לשיר זה נכתב על ידי צביקה פיק.
הרקע לכתיבת השיר.
השיר התפרסם בקובץ "שירים (ליאור)" מאת נתן יונתן בשנת 1974, ולכן רבים מתייחסים אל השיר כקינה אישית של המשורר על מות בנו ליאור במלחמת יום הכיפורים. אלא שהשיר פורסם במלואו בעיתון "דבר" בספטמבר 1972, ועל-כן, למרות אזכורים בשיר העשויים להתפרש על מות הבן, אין לטענה הזו אחיזה בעובדות.
רעיון השיר.
השיר נפתח בתיאור חודשי השנה החולפים, מת אב ומת אלול ויחד עמהם חולף עובר האור והחום האופייניים להם באקלים הארצישראלי - כלומר השנה העברית חולפת לה. במרכזו של השיר ניצבת דמות צעירה אשר מודרכת לחפש את חטאיה. במהלך השיר מוזכרים חטאים מוכרים ומפורסמים מתקופת התנ"ך כמו חטאו של דוד המלך אשר שכב עם בת שבע (וחטא כלפי אישהּ אוריה החיתי בבחינת גזילת כבשת הרש) וחטא עץ הדעת ויהונתן ויערת הדבש.
לחנים וביצועים.
צביקה פיק הלחין ושר את השיר במסגרת מצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשל"ז. השיר בגרסתו זכה להצלחה רבה, הגיע למקום הראשון במצעדים השבועיים של התחנה שם שהה 6 שבועות, ובמצעדים עצמם שהה 24 שבועות, ולאחר מכן נבחר ל"שיר השנה" במצעד של התחנה לשנת תשל"ח, ובכך גבר על להיטים כ"אבניבי" של יזהר כהן ו"עטור מצחך" של אריק איינשטיין. השיר אף נבחר לשירו האהוב ביותר של פיק, במצעד משיריו שערכה רשת ג' בשנת 2012. השיר כולל את אחד מסולואי הסינטיסייזר הראשונים בזמר העברי ומהחשובים שבהם, כיוון שהופיע בשיר-משוררים מרכזי והציג את כלי הנגינה החדש, צלילו ויכולותיו לקהל רחב.
השיר נכלל באלבומו של פיק "שירי משוררים", שיצא בשנת 1978, ומאוחר יותר גם באלבומו "מוזיקה". זמרים רבים נוספים הקליטו את השיר בלחנו, ובהם אילנית, ישי לוי, יזהר כהן ועמיר בניון.
בתרבות פופולרית.
שיר זה נכלל במחזמר הלהיטים "מרי לו" שעלה לראשונה בתיאטרון הבימה בשנת 2002 ומבוסס על 25 משיריו של צביקה פיק.
גנגנם סטייל
גנגנם סטייל (בקוריאנית: 강남스타일, תעתיק באנגלית: Gangnam Style, הגייה: ) הוא סינגל משנת 2012 מאת הראפר הדרום-קוריאני סיי (PSY). השיר זכה לתשבחות בשל ההומור שלו, המנגינה הקליטה והריקוד הייחודי שמלווה אותו. הסינגל ראה אור ב-15 ביולי 2012, והגיע למקום הראשון במצעד גאון, מצעד הפזמונים של קוריאה הדרומית. החל מ-24 בנובמבר 2012 עד 10 ביולי 2017 היה הווידאו-קליפ של השיר הנצפה ביותר אי פעם באתר הסרטונים YouTube, ובתאריך 31 במאי 2014 חצה הקליפ את רף ה-2 מיליארד צפיות. נכון לאפריל 2022, הוא בעל 4.4 מיליארד צפיות.
ידוענים כמו טי-פיין, בריטני ספירס וקייטי פרי שיתפו את הקליפ ברשתות החברתיות, השיר שולב בהופעות של אמנים כמו נלי פורטדו (שביצעה לשיר גרסת כיסוי) ומארון 5, וסוקר באמצעי תקשורת בינלאומיים כגון וול סטריט ג'ורנל, Financial Times ו-CNN International.
בתחילת ספטמבר אורגנו בכמה ערי בירה ברחבי העולם ריקודי פלאש מוב המוניים של השיר, וסיי הופיע עמו באצטדיון דודג'ר, בתוכנית האירוח של אלן דג'נרס ובפרסומות של חברת סמסונג.
"גנגנם סטייל" זכה בפרס הווידאו הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה לשנת 2012 שנערך בפרנקפורט, גרמניה.
רקע.
"גנגנם סטייל" הוא ביטוי קוריאני שמתאר סגנון חיים מפואר, כמו ברובע גנגנם האמיד בסיאול, המאופיין בסגנון חיים טרנדי ואופנתי. בריאיון ל-CNN, השווה סיי את רובע גנגנם לבוורלי הילס בקליפורניה.
השיר מדבר על "החברה המושלמת, שיודעת מתי להיות ייצוגית ומתי להתפרע". התרגום שניתן לשורת המפתח של סיי בשיר, "오빠 강남 스타일 (אופא גנגנם סטייל)", הוא "לאח הגדול יש גנגנם סטייל", כאשר הביטוי "האח הגדול" מתייחס אליו; "אופא" הוא ביטוי בקוריאנית שבו מתארות בנות ידיד מבוגר יותר או אח גדול.
לדבריו של סיי,
את המילים לשיר חיבר סיי, והמוזיקה היא מאת סיי ויו גון-היונג, מפיק מוכר בקוריאה ששיתף עם סיי פעולה בעבר, ושהיה גם המעבד המוזיקלי של השיר.
וידאו-קליפ.
בקליפ של השיר סיי רוקד מין ריקוד קומי המדמה רכיבה על סוס, ונוכח במקומות שונים ברובע גנגנם, למשל בשיעור יוגה, בסאונה או בג'קוזי. הווידאו כולל "מקבץ מההווי של גנגנם" שמוצג על ידי "סיי, שאינו מגנגנם"; עניין זה ברור לצופה הקוריאני.
בקליפ התארחו אישים שונים, כגון הזמרת היונה מלהקת הבנות הקוריאנית 4Minute, שמהווה את מושא תשוקתו של סיי בסרטון ומופיעה בשני קטעי הריקוד בסוף הקליפ; הבדרן יו ג'י-סוק שמופיע בקליפ בחליפה צהובה רוקד לצדו של סיי; הבדרן נו הונגצ'ול, שהופיע בקליפ רוקד במעלית; הונג מין-וו, ילד בן 5 שרוקד בתחילת הקליפ, שהופיע בתוכנית Korea's Got Talent, המקבילה הקוריאנית של Britain's Got Talent; וכן סונגרי ודיסונג מהלהקה Big Bang, שמופיעים בקליפ כשני אנשים מבוגרים שמשחקים שחמט.
פרסום השיר.
עם פרסום השיר לראשונה, ב-15 ביולי 2012, הוא היה מוכר רק לחובבי הקיי-פופ. סיי אמר לסוכנות החדשות יונהפ כי תחילה הוא "לא כיוון שהשיר יצליח מחוץ לקוריאה... השיר יועד מלכתחילה לקהל הקוריאני". אולם, חובבי קיי-פופ שיתפו את השיר ברשתות חברתיות כמו פייסבוק וטוויטר, ותוך זמן קצר התוודעו לו גם גולשים מחוץ לקהילת הקיי-פופ. זמן קצר לאחר פרסומו החלו לשתף את הקליפ ידוענים מרחבי העולם, והקליפ החל לצבור תאוצה.
בתחילת אוגוסט החל סיקור של הקליפ בתקשורת העולמית, והוא היה ללהיט בינלאומי. ב-4 באוגוסט כתבה דבורה נטברן מלוס אנג'לס טיימס כי "גנגנם סטייל" הוא "בלתי ניתן לעצירה" ושהוא "משתלט על העולם". בשבוע האחרון של אוגוסט, פרסם מגזין בילבורד שסיי עלה 8 מקומות בדירוג 50 האמנים הפופולריים ביותר ברשתות חברתיות. הוא עקף את טיילור סוויפט והגיע למקום הראשון ברשימה, מקום שבו דורג במשך 3 שבועות רצופים; היחידים שהצליחו לשהות 3 שבועות בראש הרשימה קודם לכן היו ג'סטין ביבר, ליידי גאגא, אדל וריהאנה.
ב-15 בספטמבר היה לשיר הקיי-פופ הראשון שמגיע למקום הראשון במצעד השירים הפופולריים ביותר ב-iTunes.
ב-17 בספטמבר הוכרז כי הווידאו-קליפ של השיר מועמד לפרס "הווידאו הטוב ביותר" בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה לשנת 2012 שנערך בפרנקפורט, גרמניה ב-11 בנובמבר, ואף זכה בפרס זה.
קבלת הקהל והמבקרים.
על אף הפופולריות הגוברת של סוגת הקיי-פופ בשנים האחרונות, אין זה נפוץ ששירי קיי-פופ מסוקרים ברשתות תקשורת זרות ובעיתונות מערבית. אולם, השיר "גנגנם סטייל" הצליח להיות למוקד להתעניינות בינלאומית, וסוקר ברשתות תקשורת, מגזינים ועיתונים כגון CBC, CNN, רויטרס, לוס אנג'לס טיימס, הפינגטון פוסט, הרלד סאן, האטלנטיק, ונקובר אובזרבר, וול סטריט ג'ורנל, ABC News, USA Today, בלומברג, ESPN, Le Point, ליברסיון, Le Nouvel Observateur, BBC, VH1, M6 ו-Financial Times.
מאורה ג'דקיס מוושינגטון פוסט כתבה כי "השיר 'גנגנם סטייל' הפך ריקוד טיפשי במיוחד למגניב". השבועון הגרמני דר שפיגל ייחס את הפופולריות של השיר לריקוד המוצלח שמלווה אותו. מספין פרדו מ-Associated Press כתב כי צעדי הריקוד של סיי הם "מעט מוזרים", אך הקליפ שזור ב"תלבושות צבעוניות ומלאות חיוּת".
אף על פי שרוב הביקורות של "גנגנם סטייל" היו חיוביות, היו שסברו כי הקליפ תימהוני ואף גס.
ב-YouTube.
אחת האינדיקציות לפופולריות העצומה שהשיר רכש היא נתוני הצפייה שלו באתר שיתוף קובצי הווידאו YouTube. דבורה נטברן מלוס אנג'לס טיימס כתבה כי הקליפ של השיר הוא "אחד מקטעי הווידאו המוצלחים ביותר שהועלו אי פעם ל-YouTube".
בתיאור השיר בעמוד ה-YouTube שלו נכתב בנימה היתולית:
הקליפ הועלה ל-YouTube ב-15 ביולי 2012. הוא עקף את שירה של קארלי ריי ג'פסן "Call Me Maybe" והגיע למקום הראשון במצעד 100 הווידאו-קליפים המצליחים ביותר לשירים ב-YouTube, בשבוע של ה-28 באוגוסט 2012. ב-1 בספטמבר 2012 הוא עקף את השיר "Gee" של להקת Girls Generation והפך לקליפ הנצפה ביותר של שיר קיי-פופ ב-YouTube. אף על פי שהשיר "Call Me Maybe" הציג נתוני צפייה גבוהים במיוחד, ונצפה בממוצע מעל 1.5 מיליון פעמים ביום, "גנגנם סטייל" השיג תוך חודשיים ממוצע של מעל 6 מיליון צפיות ביום ועקף את "Call Me Maybe" במצעדים. הסיבה המרכזית לכך היא ש-"Call Me Maybe" נותר בעיקר להיט בצפון אמריקה, בעוד ש"גנגנם סטייל" היה ללהיט כלל-עולמי. ב-13 בספטמבר 2012 הפך הקליפ של "גנגנם סטייל" לווידאו שזכה להכי הרבה לחיצות "לייק" ב-YouTube, כאשר השיג מעל ל-1.6 מיליון לחיצות "לייק", ובכך עקף את השיר "Party Rock Anthem" של LMFAO שהיה קודם לכן ראשון בדירוג זה.
ב-21 בדצמבר 2012 הקליפ הגיע למיליארד צפיות, וזו הייתה הפעם הראשונה שסרטון ב-YouTube הגיע ליותר ממיליארד צפיות. נכון ל-15 בינואר 2016, הווידאו-קליפ של השיר נצפה כ-2.6 מיליארד פעמים. חברת גוגל, הבעלים של YouTube, הגדירו את מונה הצפיות באתר כ-Integer בעל 32 סיביות, שיכול להגיע לכל היותר ל-2,147,483,647 צפיות ונאלצו לבצע תיקון תוכנה למונה ל-64 סיביות כדי לתמוך במספר הצפיות העצום לפני שזה יקרוס. בהודעה של גוגל מ-4 בדצמבר 2014 נאמר: "מעולם לא חשבנו שסרטון וידאו ייצפה יותר פעמים ממה שמספר בן 32 סיביות יכול להכיל, אבל זה היה לפני שפגשנו את סיי".