זהות הבתים הוכרעה בהגרלה שנערכה במשרדי התאחדות הכדורגל הרוסית ב־13 באוגוסט 2021.
שלבי הכרעה.
שמינית גמר.
בשלב זה, 5 קבוצות ליגת העל משתתפות בטורניר שהחלו להשתתף במפעלים האירופיים באותה עונה. צמדי הקבוצות נקבעו על פי תוצאות ההגרלה ב־2 בנובמבר 2021.
9 קבוצות ליגת העל השתתפו בסך הכל משלב שמינית הגמר, 6 קבוצות הליגה הלאומית וקבוצה אחת בלבד (צ'ייקה) מהליגה הלאומית השנייה.
משחק הגמר.
משחק גמר הגביע נערך ב-29 במאי 2022 בלוז'ניקי שבמוסקבה לעיני 73,000 צופים.
קתדרלת מירנדה דו דורו
קתדרלת מירנדה דו דורו היא קתדרלה קתולית במירנדה דו דורו, פורטוגל. זוהי הקתדרלה המשותפת של דוכסות ברגנזה מירנדה, שמונהגת מהבישופות של ברגנזה.
העבודות לבניית הקתדרלה החלו ב־24 במאי 1552. האישור להשלמתו נשלח לאפיפיור פאולוס החמישי בשנת 1609. בשנת 1770 הועבר הכס לברגנזה על ידי האפיפיור קלמנט ה -14 והקתדרלה של מירנדה דו דורו הפכה לקתדרלה המשותפת.
מאז 16 ביוני 1910 מוגנת הקתדרלה כאחת המונומנטים הלאומיים של פורטוגל .
אולטראטופ
אולטראטופ () הוא ארגון המפיק ומפרסם את מצעדי המוזיקה הרשמיים בבלגיה. אולטרהטופ הוקם כארגון ללא מטרות רווח, ביוזמת איגוד תעשיית ההקלטות הבלגית. אולטרהטופ חברה ב. הארגון מפרסם שני מצעדי מוזיקה במקביל, המצעד הפלנדרי לדוברי הולנדית, והמצעד הוולוני לדוברי צרפתית.
מצעדי מוזיקה.
מצעדי המוזיקה של אולטראטופ משודרים בכמה תחנות רדיו בלגית, בתחנת הרדיו TMF הפלנדרית וב-Plug RTL הוולונית.
אולטראטופ יוצרת את מצעדי המוזיקה על בסיס נתוני המכירות וההורדות הדיגיטליות של כ-500 סניפים חוקיים ברחבי בלגיה. המצעד מתפרסם כל יום שבת בין השעות 12:00–14:00 בצהריים. המספר הכולל של המאזינים בתחנות הרדיו (הן בפלנדריה והן בוולוניה) עומד בממוצע על שני מיליון מאזינים. ב-2005, לרגל חגיגות העשור למצעד, יצא ספר יובל המאגד בתוכו דירוג של 15,282 סינגלים של 5,882 אמנים שונים.
בנוסף למצעדי הסינגלים, אולטראטופ מפרסמת מדי שבוע גם את מצעד האלבומים. בדומה למצעד הסינגלים, גם מצעד האלבומים מחולק לפלנדרי ולוולוני.
קהילת יהודי סורוקה
קהילת יהודי סורוקה היא אחת מבין הקהילות היהודיות הוותיקות ביותר בחבל ארץ בסרביה (כיום מהווה את רוב שטחה של מולדובה ואת חבל בוג'אק שבאוקראינה).
הקהילה שהתחילה כקטנה בשלהי המאה ה-16, הלכה וגדלה עד שהיוותה יותר מ-50% מאוכלוסיית העיר סורוקה בשנת 1897.
במהלך מלחמת העולם השנייה 1939-1945 ובעקבות אירועי השואה, הצטמצמה משמעותית גודלה של הקהילה היהודית בסורוקה ויהודים רבים היגרו למדינות אחרות, ביניהם ישראל ומדינות ביבשת אמריקה. למרות זאת נשארה במקום קהילה מצומצמת של יהודים המתקיימת עד ימינו.
בנוסף לקהילה היהודית, סורוקה מהווה מרכז קהילתי חשוב גם לקבוצות מיעוט נוספות כדוגמת בני רומה (צוענים) ואף זכתה לכינוי בירת הצוענים.
תולדות הקהילה טרום מלחמת העולם השנייה.
עדויות ממשיות להתיישבות יהודית בעיר סורוקה מתחילות להופיע עוד מהמאה ה-16 בדמות מצבות יהודיות בבתי קברות. בתקופת שלטונה של נסיכות מולדובה הקהילה היהודית בעיר הייתה יחסית קטנה והורכבה ממספר משפחות מצומצם, אך עם סיפוחה של בסרביה לאימפריה הרוסית, לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806-1812) האוכלוסייה היהודית בעיר גדלה משמעותית.
במטרה לאכלס את השטחים החדשים שסופחו לאימפריה, הוביל המשטר הרוסי מדיניות חדשה של הטבות למתיישבים חדשים באזור כדוגמת פטור ממסים, פטור משירות צבא למספר שנים ואישורי תעסוקה בחקלאות.
מדיניות זו עודדה עלייה מסיבית של יהודים לבסרביה ולסורוקה בפרט, שרצו להנות מההטבות ולהקים מושבות חקלאיות. עד שנת 1864 האוכלוסייה היהודית בסורוקה גדלה אל למעלה מ-4,000 איש.
בתקופה זו התפרנסה הקהילה היהודית בעיר מעבודות מלאכה, מסחר וגידולים חקלאים כגון טבק (שיח), ענבים ופירות נוספים. במהלך שנות ה-80–90 של המאה ה-19, המשיכה האוכלוסייה לגדול ויהודים נוספים עברו להתיישב בעיר בעקבות מספר גזירות של הממשל הרוסי, שמנעו מהם לעסוק בתחום החקלאות בכפרים ובאזורים הסמוכים לעיר.
גלי התיישבות אלו אפשרו את התפתחותה של הקהילה היהודית בעיר שהגיעה לשיא גודלה בשנת 1897, עם אוכלוסייה המונה קרוב ל-9,000 יהודים שהיוו כ-57% מאוכלוסיית העיר.
מלחמת העולם הראשונה גרמה ליהודים בעיר סבל רב. בנים רבים גויסו לצבא ובעיר התבצעו מעשי רצח וביזה בידי הצבא הרוסי שנסוג מהעיר.
בסוף המלחמה עברה סורוקה לשליטה רומנית ובכך נפסק הקשר הרוחני לקהילה היהודית ברוסיה, וקשרי המסחר החקלאיים של העיר נהפכו ללא זמינים.
כל אלו ואירועים אנטישמים נוספים שהתרחשו בעיר גרמו ליהודים רבים להגר אל מדינות אחרות כדוגמת ארצות הברית, ארגנטינה, ברזיל וקצת לישראל. אחד מהמקרים האנטישמים שקרו בעיר נגמר בירי של חיילים רומנים בשישה צעירים יהודיים. גלי ההגירה מהעיר גרמו לאוכלוסייה היהודית להתכווץ כמעט בחצי, בשנת 1930 חיו בעיר כ-5,000 יהודים שהיו רק 36% מהאוכלוסייה בעיר.
מוסדות הקהילה.
בית הכנסת הראשי בעיר נבנה בשנת 1775 ובמהלך שיא פריחתה של הקהילה היהודית בסורוקה היו פעילים בעיר כ-17 בתי כנסת. בשנת 1886 נבנה בעיר בית חולים יהודי ובתחומי העיר פעלו בתי ספר יהודיים אשר שילבו בנוסף לתכני הלימוד הרגילים גם תכנים עבריים ולאומיות יהודית.
אישים בקהילה.
עקיבא אטינגר – יהודי מומחה לחקלאות מטעם יק"א (החברה היהודית להתיישבות) שהגיע לבסרביה בשנת 1898, במטרה לקדם ולשפר את החקלאות באזור ובפרט בסורוקה וסביבתה. אטינגר הקים בית ספר לחקלאות שהכשיר בוגרים רבים וסיפק פתרונות לבעיות חקלאיות שהתרחשו בעיר ובישובים השכנים, ובכך תרם רבות לבסיס החקלאות בעיר סורוקה.
נוח רוזנבלום – מורה יהודי בעיר סורוקה שביחד עם עמיתו, אברמוביץ' גינזבורג, החליטו לפתוח חדר לימוד לעברית. מוסד זה היה הראשון מסוגו בבסרביה, אך נסגר שנתיים מאוחר יותר בעקבות תחרות עם מורים אחרים בעיר.
פעילות ציונית בעיר.
בשנת 1890 הוקמה בעיר אגודת חובבי ציון כחלק מאותן אגודות שהוקמו בכל רחבי מזרח אירופה וברומניה בפרט.
אגודות אלו הוקמו בשלהי המאה ה-19 בעקבות ההתעוררות הלאומית שהתרחשה בשנים אלו ובעקבות אירועים אנטישמים כדוגמת פרעות סופות בנגב בדרום רוסיה ואי מתן אזרחות רומנית ליהודים בעקבות לחצים של חוגים אנטישמים.
בתנועה היו כ-200 חברים והיא התחזקה אף יותר לאחר הקונגרס הציוני הראשון ב-1897.
בזכות התנועה בשנת 1891 מספר יהודים מהעיר ביצעו עלייה לארץ ישראל והתיישבו בנס ציונה.
מלחמת העולם השנייה / השואה.
בשנת 1939 בעקבות הסכם ריבנטרופ-מולוטוב סופחה מולדובה לברית המועצות ובכך חזרה סורוקה לשליטה רוסית.
ביולי 1941, מעט לאחר מבצע ברברוסה, פלשו הכוחות הגרמנים והרומנים לסורוקה. עם כניסתם לעיר נורו כ-200 יהודים במקום. שאר היהודים, ביחד עם יהודים מיישובים נוספים במולדובה, רוכזו בעיירה וירטג'נו.
לאחר ריכוז היהודים בעיר החל תהליך גירושם למחנות הריכוז בטרנסניסטריה שבאוקראינה. על מנת להגיע למחנות שבטרנסניסטריה היה על היהודים לעבור את נהר הדניסטר דרך מספר מוקדים אפשריים כאשר שני המוקדים המרכזים לחצייה היו מוגילב (כיום מוהיליב-פודילסקי) וריבניצה. רבים מהיהודים מצאו את מותם מקור, תשישות או ירי של חיילים גרמנים ורומנים בדרך אל אותם מחנות או במחנות עצמם. יהודים רבים נשלחו מאותם מחנות ריכוז בטרנסניסטריה למחנות ההשמדה שבפולין והערכות הן שקרוב ל-6,000 יהודים נרצחו במהלך אותה התקופה, כמעט כל האוכלוסייה היהודית של סורוקה.
לאחר השואה ומלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה סופחה שוב סורוקה לברית המועצות. יהודים ששרדו מהעיר, מהכפרים השכנים או שברחו לסיביר חזרו להשתקע בסורוקה, כשבשנת 1959 הקהילה היהודית בסורוקה חזרה למנות כ-2,200 יהודים.
בתקופת השלטון הקומוניסטי התקיימה מדיניות איסור על ביצוע מצוות ומנהגים דתיים ברחבי המדינה, כחלק ממדיניות זו בית הכנסת האחרון שפעל בעיר נסגר בשנת 1966 ומאפיית המצות האחרונה בעיר נסגרה בשנת 1970, עובדי המאפייה נעצרו בידי הרשויות.
בשנות ה-70 החלה המדינה לאפשר עלייה של יהודים לארץ ישראל וכבר ב-1970 הצטמצמה הקהילה היהודית בעיר לכ-1,800 נפשות.
עד שנת 1979 הקהילה היהודית מנתה כ-1,500 יהודים ועם התפרקותה של ברית המועצות רוב יהודי העיר עלו לישראל או היגרו לארצות הברית.
בשנת 2004 מספר היהודים בעיר סורוקה עמד על כ-200 יהודים בלבד.
הנצחת הקהילה.
בסורוקה ישנם שני אתרים לזכרה של הקהילה היהודית שנספתה במהלך השואה.
אנדרטה אחת הוקמה בשנת 1972 לזכר 41 היהודים שנהרגו על הגשר בדרום העיר, גשר בקירובסקי, במהלך גירוש יהודי העיר לטרנסניסטריה. שמותיהם של 37 מתוך 41 רשומים בעברית ורוסית, כש-4 הנותרים לא זוהו עד היום.
אנדרטה שנייה הוקמה בבית הקברות היהודי לאחר התפרקות ברית המועצות, לזכרם של 6,000 היהודים שנרצחו בשואה.
אולטרהטופ
אמיליו דה קאבליירי
ליגת הכדורסל היבשתית
ליגת הכדורסל היבשתית (CBL) הייתה ליגת כדורסל גברים בארצות הברית שהחלה לשחק באפריל 2010. מטה הליגה נמצא בפלורידה.
בשנת 2009, דניס טרואקס, שהיה מזוהה בעבר עם התאחדות הכדורסל היבשתית (CBA), נבחר לנציב הראשון של ה-CBL. גארי פרי, הבעלים של אוגוסטה גרוג כשהייתה בליגת העל בכדורסל (PBL), מונה למנהל הפעילות הראשונה בכדורסל.