בתקופתו בדאקה, הוא צייר מגוון רחב של תמונות, במיוחד את הריסות המוגוליות שפרסם אותם בספר בגודל פוליו עם חמישה עשר תחריטים בשם Antiquties of Dacca בלונדון 1814 ובהדפסות חוזרות שונות מ-1823 ואילך. לכל ספר צורף גם תיאור היסטורי קצר של דאקה. ג'יימס אטקינסון כתב תיאורים אלה, עם תחריטים של אדווין לנדסיר. "עתיקות דאקה" הפך למסמך חברתי חשוב של התקופה.
בזמן ששהה בדאקה, ד'אוילי פגש את האמן ג'ורג' צ'ינרי, שבילה זמן רב עם ד'אוילי במהלך הקריירה המוקדמת שלו. הזוג הפך לחברים קרובים ויצאו למספר משלחות ביחד. לצ'ינרי הייתה השפעה ניכרת על התפתחות הסגנון האמנותי של ד'אוילי, ששיתף פעולה עם כריסטופר ווב סמית' בהפקת מספר ספרים בנושא ציפורי הודו: סמית' צייר את הציפורים וד'אוילי את הרקע של הנוף.
ד'אוילי ואשתו השנייה היו אנשי חברה, מסבירי פנים, אנשי שיחה וחברים פעילים בחברה הקולוניאלית. הם לא היו סנובים ולא אהבו את הפורמליות והיומרות הקשורות לחברה האנגלית בהודו. בני הזוג הזמינו בקביעות בריטים חדשים כאורחים בביתם הפרטי, לעיתים קרובות לתקופות ממושכות.
יצירה.
הוא תואר כ"אמן הפורה ביותר בהודו בתקופתו". עבודתו הושפעה מחברו, הצייר, ג'ורג' צ'ינרי, ששהה עם ד'אוילי ואשתו בדאקה בשנים 1802–1803.[18] הוא הפיק נופים, סצנות מהחיים ההודיים, דיוקנאות וקריקטורות בעיקר בצבעי מים וכן כתב פסוקים סאטיריים. הוא עשה מבצע פרסום משלו, כדי לפרסם את הליטוגרפיות והתחריטים שלו.
מאפיין ייחודי באיוריו הוא ייצוג היחסים בין קולוניאלים והילידים ההודים. בניגוד לאמנים אחרים בני התקופה, ד'אוילי לא חשש לתאר באיוריו שכרות והוללות.
עבודתו שפורסמה, עוסקת במגוון נושאים - מההיסטוריה הטבעית ועד לסאטירה חברתית ולוותה בפרוזה או בפסוקים. לעיתים, הוא שיתף פעולה עם חוקרים אחרים בעבודות מסוימות. שיתוף פעולה כזה היה עם הדיפלומט והמלומד כריסטופר ווב-סמית', בן דודה הראשון של אשתו, שעיקר עניינו היה צפרות. הם פרסמו את ספר הציפורים של הודו (1828) ואורניתולוגיה מזרחית (1829) הוא גם שיתף פעולה עם קפטן תומאס ויליאמסון בנושא "התלבושות והמנהגים של הודו המודרנית" (בערך 1830).
אף שהתפוקה האמנותית שלו הייתה בעצם תוצר של פעילות חובבנית במובן זה שלא הפריעה לתפקידו בחברת הודו המזרחית, עבודתו הייתה רחוקה מלהיות חובבנית. תמונותיו מחיי הבריטיים בהודו בתחילת המאה ה-19 משכו קהל רב, במיוחד בקרב חברי החברה הקולוניאלית. הפרסומים שלו נמכרו בלונדון, שם הם היו פופולריים בקרב בעלי עניין במזרח.
נירטאש
Telepathy
Telepathy (בעברית: טלפתיה) הוא שיר של הזמרת כריסטינה אגילרה אשר יצא כסינגל מתוך הפסקול של הסדרה "The Get Down" בשיתוף עם הגיטריסט נייל רוג'רס בתאריך ה-23 באוגוסט 2016 על ידי תקליטי RCA. הוא נכתב על ידי סיה וסטארגייט והופק על ידי אליוט ווילר ובאז לורמן. בנוסף לשיר המקורי פורסמו גם מספר רמיקסים שלו בחודש שלאחר מכן אשר אוגדו לכדי EP אחד.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר דיסקו עם השפעות של שנות ה-70. מבחינה לירית השיא עוסק בנפילת הדיסקו ובעליית ההיפ-הופ באותה תקופה. השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, בעיקר על היכולות הווקאליות של אגילרה בשיר שאף הושוו לאלו של מריה קארי. השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס האמריקאי ובכך הפך לשיר התשיעי של אגילרה שמגיע למקום התשיעי למצעד והשיר הרביעי של רוג'רס. בהמשך אגילרה הפיקה קליפ לשיר ביוזמתה כמחווה למעריצים שלה.
הצלחה מסחרית.
בארצות הברית השיר השיג את ההצלחה הגדולה ביותר שלו כאשר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס האמריקאי כאשר הגיע שם למקום הראשון ובכך הפך לשיר התשיעי של אגילרה לעשות זאת ולשיר הרביעי של רוג'רס לעשות זאת ובכך רוג'רס שבר שיא כאשר הפך לאמן (גברים בלבד) שהכניס הכי הרבה שירים למקום הראשון במצעד במהלך אותה שנה (יוני 2015-יוני 2016). אם כי במצעד האמריקאי הרשמי השיר לא הופיע ולמעשה הוא הצליח להתברג במצעדים רשמיים של שלוש מדינות בלבד וגם שם לא בהכרח זכה להצלחה.
ג'ורג' צ'ינרי
ג'ורג' צ'ינרי (באנגלית: George Chinnery : 5 בינואר 1774 - 30 במאי 1852) היה צייר אנגלי, שבילה את רוב חייו באסיה, במיוחד בהודו ובדרום סין.
ביוגרפיה.
צ'ינרי נולד בלונדון, שם למד בבתי הספר של האקדמיה המלכותית. אחיו הבכור ויליאם צ'ינרי היה הבעלים של פארק גילוול ביער אפינג באסקס, לפני שהתגלה כי ביצע הונאה בקנה מידה גדול, וברח לשוודיה. ג'ורג' צ'ינרי עבר ב-1796 לאירלנד, שם זכה להצלחה מסוימת כאמן, והתחתן עם מריאן (לבית ויגנה) ב-19 באפריל 1799 בדבלין.
קריירה.
צ'ינרי חזר ללונדון ב-1801 ללא אשתו ושני ילדיו התינוקות. בשנת 1802 הפליג באניה למדרס (צ'נאי). הוא התבסס שם כצייר ולאחר מכן בכלכותה (קולקטה), שם הפך לאמן מוביל של הקהילה הבריטית בהודו.
עד 1813 היה צ'ינרי בונה חופשי, רשום כחבר בלשכת הבונים החופשיים האמידים של כלכותה. זו הייתה אחת משלוש לשכות הבונים החופשיים באותה עיר שהשתתפו בקבלת הפנים הרשמית של לורד מוירה (1754–1826), גם הוא בונה חופשי, עם הגעתו לשם (1813) כמושל הכללי החדש של הודו.
כמה מהציורים המפורסמים ביותר שלו הם של משפחתו ההודית של קולונל ג'יימס אכילס קירקפטריק. בהיותו בכלכותה הוא התחבר לצייר בריטי צ'ארלס ד'אוילי שפעל בעיר. ב-1825 הוא עבר לדרום סין, בתקווה לפרנסה טובה יותר.
מ-1825 ועד מותו ב-1852 התבסס צ'ינרי במקאו, אך עד 1832 ערך ביקורים קבועים בקנטון (גואנגג'ואו). הוא צייר דיוקנאות של סוחרים סינים ומערביים, מבקרים, קברניטי ים ומשפחותיהם המתגוררות במקאו. עבודתו בצבעי שמן זכתה לחיקוי על ידי האמן הקנטונזי לאם קוה, שהפך בעצמו לצייר דיוקנאות נודע. צ'ינרי גם צייר נופים (בשמן ובצבעי מים), וצייר רישומים רבים של תושבי מקאו העוסקים בפעילויות היומיומיות שלהם.
באותה תקופה, אנשים מערביים הוגבלו בכניסה שלהם לסין, והם סחרו מתוך המושבות במקאו ואחר כך בהונג קונג, לשם נסע גם צ'ינרי - העניין שלו בסצנה המקומית אכן מבדיל אותו מרוב האמנים המערביים של אותה תקופה.
ב-1846 ערך ביקור בן שישה חודשים בהונג קונג, שם סבל מבריאות לקויה אך ערך מחקרים מפורטים על המושבה שנוסדה באותה העת.
הוא מת במקאו ב-30 במאי 1852 ונקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי הישן שם.
יצירה.
מלבד ערך אמנותי, לציוריו יש ערך היסטורי מכיוון שהוא היה הצייר המערבי היחיד תושב דרום סין במחצית הראשונה של המאה ה-19. הוא תיאר בצורה חיה את החיים של אנשים רגילים ואת הנוף של הדלתה באותה תקופה. בין נושאי הדיוקנאות שלו ניתן למנות את סוחרי האופיום הסקוטים ויליאם ג'רדין וג'יימס מתסון וכן את העיתונאי הארייט לואו.
מורשת.
אוספים משמעותיים של רישומי צ'ינרי נמצאים בלונדון במוזיאון ויקטוריה ואלברט ובמוזיאון הבריטי, ובסאלם, מסצ'וסטס, במוזיאון פיבודי אסקס. קבוצות בולטות אחרות של רישומים, קיימים במוזיאון ובגלריה לאמנות ברמינגהם, בריטניה, מוזיאון הונג קונג לאמנות; מוזיאון מקאו; ומוזיאון מקאו לאמנות.
תערוכות של תמונותיו התקיימו בליסבון (1995), מוזיאון מטרופוליטן טיין לאמנות, טוקיו (1996), מוזיאון הונג קונג להיסטוריה, הונג קונג (2005); ומוזיאון מקאו (2010).
קישורים חיצוניים.
Change
I'm in Love with a Monster
I'm in Love with a Monster הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הבנות האמריקאית פיפת' הרמוני, עבור סרט הפנטזיה-קומדיה המונפש הממוחשב משנת 2015, "מפלצת של מלון 2". הוא נכתב על ידי הרמוני סמואלס, כרמן ריס, שרה מנקוסו, אדגר אטיין ואריקה קולטר והופק על ידי סמואלס.
מבחינה לירית, השיר עוסק במישהו שמאוהב באדם "שובב", תוך שימוש במילה "מפלצת" כהפרזה כדי לתאר את אישיותו.
רקע וכתיבה.
קטע מתוך "I'm in Love with a Monster" הושמע בטריילר לסרט "מפלצת של מלון 2" שיצא לאקרנים ב-17 ביוני 2015. השיר הופץ בפורמט של הורדה דיגיטלית ב-14 באוגוסט. בהמשך, נשלח לרדיו להיטים עכשוויים ארבעה ימים מאוחר יותר, ב-18 באוגוסט. עם זאת, לא זכה להצלחה רבה.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-65 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הוצג לראשונה בכיכר טיימס בניו יורק ב-27 באוגוסט 2015. מאוחר יותר, הוא הוקרן בבכורה עולמית ב-Vevo באותו היום. הקונספט של השיר עסק בכך שכל חברת להקה הוצגה כאחת מהדמויות ב"מפלצת של מלון 2", תוך הענקית אווירת ליל כל הקדושים.
נכון לנובמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-150 מיליון צפיות.
קאלום מקגרגור
קאלום מקרגור (באנגלית: Callum McGregor; נולד ב-14 ביוני 1993) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר בסלטיק.
קריירת מועדונים.
מקגרגור התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של סלטיק. בגמר הגביע הסקוטי לנוער בשנת , הוא כבש שלושער בו ניצחה סלטיק 0-8 את קווינס אוף דה סאות'.
באוגוסט , מקגרגור הושאל לחמישה חודשים לנוטס קאונטי מהפוטבול ליג הראשונה. ב-7 באוגוסט, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד פליטווד טאון מגביע הליגה האנגלי, בו כם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. עד לינואר, מקגרגור כבש 10 שערים ב-23 משחקי ליגה. בתחילת ינואר מקגרגור עזב את המועדון, אך כעבור שלושה שבועות נוטס הצליחה להשאירו עד לסיום העונה.