מספר היהודים בקהילה ברבע האחרון של המאה ה-11 היה לא פחות מ-600. השווקים של קלן משכו מבקרים יהודים רבים, כשחלקם נשארו. יהודים איטלקים מוזכרים בסיפורים על הצלבנים בקלן. תיעוד נוסף המוכיח את חשיבותה של קהילת יהודי קלן נמצא באותם תיעודים קהילתיים, המציינים כי "אחינו נפוצו בכל ארבע רוחות ולהם תמיכה באורח חייהם ודברי פסיקה כהלכה." מכאן שהקהילה הוותה מרכז לחיים יהודיים לכל קהילות האזור.
בזמן מאורעות תתנ"ו, שנערכו ביהודי גרמניה במהלך מסע הצלב הראשון, נעשה מאמץ רציני להגנה על יהודי העיר על ידי הארכיהגמון. הוא פינה את היהודים מן העיר אל מספר מצודות מרוחקות. למרות זאת, ב-30 במאי 1096, תקפו הצלבנים את הרובע היהודי, וזמן קצר לאחר מכן הוצאו להורג היהודים ששוכנו במצודות. פוגרום נוסף ביהודי העיר אירע בימי המוות השחור בשנת 1349 (גזירות ק"ט). יהודי הקהילה התכוננו מראש לפוגרום הצפוי והתגוננו, אך נהרגו כולם במאבק. בחפירות ארכאולוגיות נמצאו שרידי בית הכנסת של קלן שנחרב באותו פוגרום. מן המחצית הראשונה של המאה ה-14 נמצאו עוד בחפירות, כ-400 רשימות עברית ויידיש (או גרמנית באותיות עברית) מחיי הקהילה, למשל רשימת חייבי כספים למאפייה. ממצא חשוב אחר שנחשף הוא קטע מרומן אבירי שנכתב ביידיש. בשנת 1424 גורשו יהודי העיר ובכך נסתם הגולל על הקהילה היהודית הימי־ביניימית בקלן. החיים היהודיים התחדשו שם רק אחרי המהפכה הצרפתית כאשר בשנת 1798 הם הורשו לשוב אליה.
דיווה די
דיווה די היא דמות דראג קווין המגולמת על ידי האמן דניאל יאיר (נולד ב-10 בנובמבר 1971), והיא מלכת הדראג הפעילה הוותיקה ביותר בישראל המופיעה מזה כ-30 שנים.
ביוגרפיה.
יאיר גדל במשפחה חילונית בירושלים. בצעירותו למד בלט קלאסי ואופרה, ואף דגמן תקופה מסוימת. בתחילת שנות ה-90 עבד כרקדן מועדונים בירושלים. כבר בראשית דרכו הופיע במראה עמום מגדרית. תחילה כונה על ידי העיתונות 'דני הכתום' או 'דני השקוף' על שם תלבושות שנהג ללבוש ובהמשך קיבל את שם הבמה דני רקדני, מאיש חיי הלילה הירושלמי ינקי בכר. בנערותו היה חובב של סרט הקאלט מופע הקולנוע של רוקי וביום הולדתו ה-16 הופיע בהקרנה פעילה של הסרט שהייתה גם הפעם ה-300 בה צפה בו. מרבית הופעותיו בתקופה זו היו דווקא מחוץ לסצנת המועדונים הגאים של ירושלים. הופעת הדראג המקצועית הראשונה שלו הייתה ב-1 באוגוסט 1990 והופעותיו הראשונות היו בחצר החאן. בהיעדר מלכות דראג מבוגרות יותר ללמוד מהן את התחום, נעזר יאיר בספרים וסרטים מחו"ל. סיפור אהבה בשלושה פרקים השפיע עליו לדבריו במיוחד.
יאיר הוא בעל תואר שני בספרות השוואתית מהאוניברסיטה העברית. במחקרו האקדמי בחן את הייצוג המגדרי של דמויות הנשים בתיאטרון השייקספירי (אשר גולמו במקור על ידי גברים). לטענתו, דראג איננו עוסק בנשים ובנשיות בלבד, אלא מהווה מעין מגדר בפני עצמו המאמץ גם אספקטים קיצוניים של התנהגויות שמיוחסות לנשיות אך מותיר על כנם גם דפוסי ההתנהגות המזוהים כגבריים בו בזמן.
על אף שהופעותיו אינן מכילות בהכרח תוכן פוליטי מפורש, יאיר מתייחס לעצם אמנות הדראג בכלל, ולבחירה לפתח את הדראג הירושלמי בפרט כאל אמנות פוליטית. לתקופה מסוימת בצעירותו אף חי בירושלים כשהוא לובש דראג גם שלא במסגרת הופעות
דיווה די.
את השם דיווה די אימץ יאיר בשנת 1994. עד שנת 1998 הופיעה דיווה די במופעי סולו, ואז הקימה יחד עם האמנית סילבי ורסקו (ארז מור מושיוב) את הצמד 'תאומות הנשייה' שהופיע במשך שנה במופע בשם דראגסטור בתיאטרון צוותא. בשנת 2001 השתתפו הצמד במופע בשם 'עקב בצד אגודה'. ב-1995 השתתפה בפתיחת התערוכה 'זז בין המינים'. דיווה די הנחתה את מצעדי הגאווה הראשונים בירושלים בשנים 2002 ו-2003.
ב-2004 הקימה דיווה די יחד עם אמניות הדראג הירושלמיות גלינה פור דה-ברה, טלולה בונט, קיארה דופלה, ג'ינג'ר וליידי דיי את הרכב 'פאות קדושות' בתיאטרון החאן. בשנת 2007 הופיעה עם ההרכב בסן פרנסיסקו כחלק מחגיגות 25 שנה לקהילה היהודית הרפורמית, קהילת "שער הזהב". ב-2009 השתתפה כחלק מההרכב בסדרה תמיד אותו חלום וב-2015 השתתפה עם ההרכב גם בתוכנית הבידור 'הכל הולך'. בשנת 2014 עלה מופע מחודש של פיאות קדושות בבימויו של אמיר פרישר גוטמן שעיצוב התלבושות והפאות אליו נעשה על ידי דיווה די בשיתוף עם אלה קולסניק.
ב-2016 הופיעה בתפקיד עצמה בהפקה הישראלית של בנות הזהב. בשנת 2012 עלתה דיווה די גם במופע יחיד בשם 'מסקנות ותאונות'.
כמלכת הדראג הוותיקה בישראל, דמותה של דיווה די מתייחסת רבות לגילה, כמו גם ל'תלמידות' הרבות שחנכה לאורך השנים ('בנותיה'). דמותה מתאפיינת בהומור שחור ובוטה והיא מרבה ללגלג על עמיתותיה הצעירות ממנה, על הקהל ועל עצמה.
חיים אישיים.
לאחר שנים ארוכות של מגורים בירושלים, עבר יאיר להתגורר בתל אביב בעקבות הרצח במצעד הגאווה בירושלים ב-2015. מלבד תחום הדראג עובד יאיר גם כמאפר, סטייליסט, מורה לפיתוח קול ומנחה שחקנים ומלכות דראג.
בשנת 2021, אימץ יאיר את השם דיווה די באופן רשמי, ושמו בתעודת הזהות דניאל דיווה די יאיר.
תמונת הניצחון
תמונת הניצחון הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של אבי נשר שיצא לאקרנים ב-23 בדצמבר 2021. הסרט כולל את שחזור הקרב ונפילת קיבוץ ניצנים במלחמת העצמאות ומבוסס על אירועים אמיתיים. זוהי אחת ההפקות היקרות והגדולות בתולדות הקולנוע הישראלי.
הסרט היה מועמד ל-15 פרסי אופיר לשנת 2021, כולל הסרט הטוב ביותר. הוא זכה ב-3 פרסי אופיר: על הצילום הטוב ביותר, על האיפור הטוב ביותר ועל עיצוב התלבושות הטוב ביותר.
תקציר העלילה.
העלילה מתרחשת בין סוף שנת 1947 ליוני 1948, ומתמקדת בעיקר בימים שקדמו לקרב על ניצנים ובקרב עצמו (7 ביוני 1948), בסופו נכבש קיבוץ ניצנים והמגינים שנותרו בחיים נלקחו בשבי.
עיתונאי מצרי צעיר, מוחמד חסנין הייכל (אמיר ח'ורי), מתלווה אל כוח לוחמים מתנדבים מצרי היוצא לסייע לערבים הפלסטינים, כבמאי של סרט תעמולה כדי לתעד "תמונת ניצחון" של הצבא המצרי. הם מתמקמים בכפר שלמרגלות הקיבוץ בו חבריו, יחד עם מחלקה מחטיבת גבעתי, נערכים להגנה. את עינו של הבמאי צדה דמותה של מירה בן-ארי (ג'וי ריגר), אלחוטנית צעירה שהתגוררה בניצנים יחד עם בעלה ובנה הקטן ומסרבת להתפנות מהקיבוץ הנצור.
הפקה.
הסרט תוכנן להצטלם במרץ 2020, אך נדחה בעקבות מגפת הקורונה לחודש אפריל. סט הצילומים של הקיבוץ נבנה מחדש ותואם למראה הקיבוץ בזמן מלחמת העצמאות. על מנת להתאים את הסט אל מראה הקיבוץ, במאי הסרט, אבי נשר, צפה בקטעי ארכיון מסרטיו של מוחמד חסנין הייכל ונפגש עם מספר אנשים בקיבוץ. בסרט בוצעה עבודת אפקטים חזותיים מהגדולות שבוצעו בארץ עם למעלה מ-250 שוטים של אפקטים הכוללים – יריות, פיצוצים, השלמות טנקים, דם, מטוסים והכפלות ניצבים. בנוסף גם הים בנופי הלוקיישן הוא דיגיטלי לחלוטין.
טיסנאנה
טיסנאנה (בהונגרית: Tiszanána) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בטיסנאנה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,662 תושבים ובשנת 2021 רק 2,460 תושבים.
האזור מיושב לסירוגין מתחילת המאה ה-9 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1261.
יהודי טיסנאנה.
יהודים חיו בטיסנאנה במאה ה-18 ובמאה ה-19. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה נכתב כי בשנת 1944 חיו בקהילה 35 חברים ומנהיג הקהילה היה סמואל שטרסר.
לא להיות לבד
לא להיות לבד הוא המיני-אלבום השני של הזמר-יוצר הישראלי יהונתן מרגי. האלבום יצא ב-21 באוקטובר 2021.
רקע והרכב.
יום לפני צאת האלבום, קיים מרגי מסיבת השקה לכבוד הפרויקט. בהודעה לתקשורת נכתב על האלבום כי הוא .
הפרויקט הוא בהשראת מוזיקה משנות ה-80, עליה הצהיר מרגי כי היא היוותה את החזון לפרויקט הבא שלו לאחר המיני אלבום הראשון שלו, מה יהיה: . באלבום כלולות שבע רצועות, מתוכן ארבעה שירים בנוסף לשלושה קטעי דמו אותם מרגי הקליט בפלאפון שלו וכלל באלבום.
מרגי סיפר כי העבודה על האלבום נמשכה כשנה וחצי.
קידום.
ביום צאת האלבום עשה מרגי אירוע השקה בו הופיע וביצע את כל שירי האלבום.
חודשיים לאחר צאתו של האלבום ב-21 בדצמבר, העלה מרגי צמד מופעים במועדון הבארבי בתל אביב שכלל את שירי האלבום, בנוסף ללהיטים ושירים נוספים של הזמר. כל כרטיסי המופע נמכרו תוך פחות מיממה. מופע החימום היה הראפר שחר סאול והזמרת יסמין מועלם התארחה במופע וביצעה עם מרגי את השירים "מחילה" ו"הכל שקוף". המופע זכה לשבחים מהמבקרים, שציינו את המעבר המוצלח של מרגי מאליל נוער לזמר-יוצר בולט במוזיקה הישראלית.
ביקורות.
עומרי פיינשטיין ממגזין Time Out תל אביב סקר את האלבום ושיבח את מרגי על ההתפתחות שלו כאמן ועל הורסטיליות שלו, וכינה אותו "אחד האמנים הישראליים המסקרנים ביותר".
דור מאיר מועלם סקר את האלבום באתר מאקו וסיכם: .
דודי פטימר סקר את האלבום במעריב וכינה את האלבום "משעמם". הוא הרחיב וציין כי השירים אינם קליטים, מעניינים או זורמים וכי הם נוסחתיים וטכניים. הוא כתב בנוסף כי השיר הבולט היחיד באלבום הוא "אנג'ל" וכי .
גל שרעבי דמאיו
גל שרעבי דמאיו (נולד ב-21 באוקטובר 1975) הוא המשנה לראש עיריית תל אביב-יפו (רון חולדאי) ויו"ר התאגיד הסטטוטורי איגודן - איגוד ערים דן לתשתיות איכות הסביבה, המפעיל, בין היתר את השפד"ן.
הוא יו"ר הקואליציה במועצת העיר תל אביב, וממונה על החינוך העל יסודי.
ביוגרפיה.