הסְפַר הוולשי או המארצ'ים הוולשים (באנגלית: Welsh Marches, בוולשית: Y Mers, בלטינית: Marchia Walliae) הוא כינוי לאזורי הגבול בין אנגליה לויילס. ההגדרה המדויקת השתנתה מספר פעמים לאורך ההיסטוריה.
כיום המונח משמש לתיאור האזורים באנגליה הצמודים לגבול הוולשי, בעיקר מחוזות הרפורדשייר ושרופשייר, ולפעמים גם באופן מורחב לאזורים נוספים או לאזורים בצד הוולשי של הגבול. בתקופות קדומות יותר, במיוחד בין המאה ה-11 וה-16 אזורי הספר הוולשי היו בסיס לאדמות שניתנו לאדוני הספר (אדוני המארצ'ר) במטרה להגן על אזורי הגבול כנגד הוולשים.
היסטוריה.
סביב המאה ה-9 התחיל להתגבש גבול בין הנסיכויות הוולשיות (בעיקרן פוויס) וממלכת מרסיה. כתגובה לאימותים הטריטוריאליים בין שני צדדי הגבול, הוקמו ובוצרו עיירות בצד האנגלו-סקסוני של הגבול והוקמו מכשולים לאורך הגבול (החשוב בהן סוללת אופה). לאחר הכיבוש הנורמני של אנגליה ב-1066, מספר אצילים נורמנים קיבלו אדמות לאורך הגבול עם ויילס במטרה לבצר את הגבול ולהגן על ממלכת אנגליה מפני הוולשים. אזורים אלו נקראו "מארצ'ים" מהמילה הלטינית הקדומה לגבול או קצה "March", על אותו משקל שמה של ממלכת מרסיה, תואר מרקיז ותואר המארקגראף.
חשיבות אזורי הספר, האדונויות ששלטו בהם והאצילים שעמדו בראשן, הלכה וגברה בין המאה ה-11 ל-13. האצילים הנורמנים שהוצבו באזורי החיץ הללו, גדלו בכוחם והקימו משפחות נרחבות שחלשו על מספר אחוזות ואדמות, לאורך השנים הם גם נאלצו לעמוד אל מול התקפות הממלכות הוולשיות וכך גם התרחבו בהדרגה לעומק ויילס. בשיא גודלם של אזורי הספר, הם היוו כשני שלישים מוויילס לאורך מזרח ודרום ויילס. אזורי הספר נוהלו על פי החוק הנורמני-אנגלי ואף תושבים ממלכת אנגליה עודדו להתיישב באדוניות הספר וכך התעצב מרקם חברתי תרבותי שונה באזורים אלו. כך לדוגמה, כשסוקרים את אזורי דוברי הוולשית גם כיום, הם מרוכזים ברובם בפינה הצפון-מערבית של ויילס, היכן שלא שלטו אדוני הספר.
בין 1277 ל-1283 נכבשה ויילס באופן מלא בידי אדוארד הראשון, מלך אנגליה ונסיכות ויילס העצמאית הפכה לחלק ממלכת אנגליה עם חקיקת צו ריד'לן. למרות הכיבוש וביסוס נוכחות שלטונית אנגלית בוויילס, זו המשיכה לנהל שלטון מקומי וחוקים וולשים בלי התערבות אנגלית לרוב, ובאותה עת המשיכו גם אזורי הספר להתחזק ולתנהל גם הם באופן עצמאי מהשלטון המרכזי בלונדון. בהדרגה התגבשו שלוש רוזנויות מרכזיות לאורך הגבול האנגלו-וולשי; רוזנות צ'סטר בצפון, רוזנות שרוסברי במרכז, ורוזנות הרפורד בדרום. בפנים ויילס, בעיקר בדרום חצי-האי, התבססו מספר משפחות אצולה מרכזיות שהחזיקו כוח פוליטי רב בהם בית מרשל רוזני פמברוק.
בשנת 1536 הנרי השמיני, מלך אנגליה החליט לשים סוף לעצמאות של אזורי הספר ונסיכות ויילס, הוא חוקק את חוקי ויילס שביטלו את האדונויות הספר והאוטונומיה הוולשית והחיל את החוק האנגלי על כלל ויילס. מאז למעשה חשיבות אזורי הספר החלה לצנוח, אף על פי שאצילים רבים המשיכו להחזיק בכוח והשפעה אזורית, הם היו כפופים באופן ישיר יותר למלך אנגליה.
כיום הגדרת הספר הוולשי מתייחסת לאותם מחוזות הגובלים עם ויילס מהצד האנגלי, ולפעמים גם למחוזות המקבילים להם מהצד הוולשי. מבחינה חברתית-תרבותית, כאמור אזורי הספר הושפעו הרבה יותר מהתרבות הנורמנית והאנגלית ולכן מבחינה זו ניתן לראות גם כיום הבדלים רבים בין "פיורה וואליה" (ויילס האמיתית) ו-"מארצ'יה וואליה" (הספר הוולשי).
אדוני הספר הוולשי.
אדוני הספר (Marcher Lords) התקיימו מאז הכיבוש הנורמני של אנגליה במאה ה-11, ועד לאיחוד ויילס ואנגליה על ידי הנרי השמיני, מלך אנגליה ב-1536. לאורך הגבול האנגלי-וולשי ובאזורים נרחבים בפנים ויילס התקיימו מספר רב של אחוזות וקרקעות בראשות אדונים שבמקור שימשו כאמור לשמש חוצץ בין ויילס וממלכת אנגליה.
עם איחוד אנגליה וויילס ב-1536, ויילס חולקה ל-13 מחוזות בדומה לנהוג באנגליה. מחוזות אלו ברובם הוחלפו ברבות השנים ונחשבים כיום למחוזות ההיסטוריים של ויילס. כאשר אדוני הספר איבדו את כוחום המנהלתי, שטחי השיפוט שלהם הוחלפו במחוזות אלו. רשימת האדונויות המובאת כאן מונה את האדונויות והאחוזות העיקריות על פי המחוז ההיסטורי שירש את שטחיהם:
אדונויות ששיטחיהן הועברו לאנגליה: בישופס קסל (שרופשייר), קליפורד (הרפורדשייר), קלאן (שרופשייר), האנטינגטון (הרפורדשייר), ניטון (שרופשייר, כיום פוויס), אוסווסטרי (שרופשייר), וויטינגטון (שרופשייר), ווויגמור (שרופשייר).
Obsidian Entertainment
Obsidian Entertainment, Inc. היא חברת פיתוח משחקי וידאו אמריקנית, הממוקמת באירווין, קליפורניה. החברה הוקמה ביוני 2003, זמן קצר לפני סגירתם של אולפני Black Isle, על ידי עובדי החברה לשעבר פרגוס אורקהארט, כריס אבלון, כריס פארקר, דארן מונאהן וכריס ג'ונס.
אף על פי שהם ידועים ביצירת משחקים מקוריים, רבים מהמשחקים שלהם הם משחקי המשך המבוססים על זיכיונות קיימים אשר חלקם הופצו על ידי אינטרפליי, חברת האם של Black Isle. בין הפרויקטים המוקדמים נכללו "Star Wars Knights of the Old Republic II: The Sith Lords" "ונוורווינטר נייטס 2", שניהם משחקי המשך למשחקים שפותחו במקור על ידי BioWare. לאחר מכן הצוות פיתח את המשחק המקורי הראשון שלהם, "Alpha Protocol", בשנת 2010. יצירות בולטות נוספות של Obsidian כוללות את "Fallout: New Vegas", "Dungeon Siege III" ו-"South Park: The Stick of Truth", אף הם משחקי המשך של זיכיונות קיימים.
פרויקטים רבים בוטלו לאורך ההיסטוריה של החברה - לרבות כותרים כFutureblight, "Dwarfs", "Aliens: Crucible" ו-"Stormlands". כיוון שמספר רב של פרויקטים בוטלו, החברה נכנסה למשבר כלכלי קשה בשנת 2012. כתוצאה מכך, אובסידיאן החליטה לבצע מימון המונים עבור המשחק הבא שלהם, Pillars of Eternity, משחק תפקידים בגוף שלישי, שבסופו של דבר הפך להצלחה מסחררת והציל את האולפן מסגירה. מאז, צוות הפיתוח החל ליצור משחקים מקוריים המבוססים על קניין רוחני עצמאי של החברה, כולל משחק המשך ל-Pillars of Eternity.
בנובמבר 2018 הוכרז כי האולפן נרכש על ידי מיקרוסופט והפך לחלק מאולפני מיקרוסופט (המכונה כיום Xbox Game Studios). המשחק האחרון ששוחרר על ידיהם הוא משחק ההישרדות "Grounded".
הפילוסופיה שמאחורי החברה.
החברה בנתה את המוניטין שלה בכך שפיתחה משחקי המשך עבור זיכיונות קיימים, לרבות Star Wars: Knights of the Old Republic, נוורווינטר נייטס, פולאאוט ו-Dungeon Siege. אורקהארט הצהיר כי החברה בסדר גמור עם פיתוח של משחקי המשך, כיוון שלטענתו המפתחים יכולים "ללכת לשחק בעולמו של מישהו אחר" ולחקור ולהרחיב את רעיונות המשחקים המקוריים, דבר אותו תיאר כדבר ש"כיף לעשות". הסטודיו גם מאמין שפרויקטים כאלו קלים יותר לפיתוח. החברה ראתה ביצירת משחקי המשך אלו אבני דרך לקראת פיתוח של משחקים מקוריים המבוססים על קניין רוחני משלהם. לאחר המשבר הכלכלי שעברה, האולפן אכן התמקד בפיתוח משחקים משלהם, שאפשרו להם למקסם את חופש היצירה שלהם ולהימלט מהאילוצים שהטילו מו"לים של זיכיונות אחרים. האולפן השתמש בפלטפורמת מימון ההמונים Kickstarter כמדד כדי לראות אם משחק או ז'אנר מסוים פופולרי או לא.
כחברה עצמאית (לפני הרכישה על ידי מיקרוסופט בשנת 2018), האמינו באובסידיאן שעליהם לפעול ולהגיב במהירות לשינויי שוק ולא "לדרוך במקום". בעוד שמוקד הליבה של אובסידיאן עדיין היה פיתוח משחקי תפקידים מונחי-אופי ומוכווני-בחירות, הצוות היה מוכן לנסות פרויקטים קטנים יותר המשויכים לז'אנרים שונים. ההחלטה לפתח את המשחק "" הייתה תוצאה אחת של אסטרטגיה זו.
סנקט פטרבורג (פירושונים)
סמושבץ'
סמושבץ' (בהונגרית: Szamosbecs) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14.
תושבי הכפר חיים בעיקר מחקלאות ושיווק הפירות, בדגש על תפוחים.
יהודי סמושבץ'.
יהודים חיו בסמושבץ' במאה ה-18 ובמאה ה-19. משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לרבנות צ'נגר ובכפר היה בית קברות יהודי. בשנת 1944 הושמדה הקהילה ונרצחו רוב תושביה בשואת יהודי הונגריה.
1703 ברוסיה
שנת 1703 ברוסיה היא השנה ה-21 לשלטונו של פיוטר הראשון והשביעית לשלטונו הבלעדי.
נאום פאלא
אנט אוגוסט
אנט אוגוסט (הידועה גם בשם סו אן; בקריאולית האיטית: Annette Auguste; 1940 – 17 באפריל 2020) הייתה זמרת ופעילה חברתית האיטית.
אוגוסט הייתה ממקימות המפלגה משפחת לוואלאס.
אוגוסט נעצרה על ידי חיל הנחתים של ארצות הברית ב-9 במאי 2004 והוחזקה בכלא, בשל טענות למעורבות בתקיפה בדצמבר 2003 באוניברסיטת האיטי. הארגון אמנסטי אינטרנשיונל אמר כי היא אסירה פוליטית. היא שוחררה לאחר 20 חודשים.
בשנת 2015, היא עזבה את משפחת לוואלאס, עקב חילוקי דעות פנימיים והיא התמודדה לאחר מכן, מטעם המפלגה ההאיטית טט קאלה.
האקאן השני, מלך שוודיה
הנריק לנקאי
הנריק לנקאי (במקור גוטמן, בהונגרית: Lenkei Henrik; פץ', 26 ביוני 1863 – בודפשט, 5 ביולי 1943) היה מורה בבית ספר ריאלי ראשי יהודי-הונגרי, סופר, מתרגם, אחיהם של לאיוש לנקאי (עיתונאי) ושל ז'יגמונד לנקאי.
ביוגרפיה.