באוקטובר 2014 פורסם שקוסטר-ולדאו ומספר שחקנים ראשיים נוספים שהיו חתומים בהפקה לשש עונות קיבלו העלאת שכר משמעותית עבור תפקידם לעונות 5–7 וחוזה מחודש שמבטיח את השתתפותם בעונה 7. בסמוך ליציאת העונה החמישית פורסם באתר Deadline.com שקוסטר-ולדאו מרוויח קרוב ל-$300,000 לפרק. ביוני 2016 דיווח עיתון הוליווד ריפורטר שקוסטר-ולדאו עתיד להרוויח למעלה מ-$500,000 לפרק עבור עונות 7–8. ב-2017, הפך קוסטר-ולדאו לאחד השחקנים המשתכרים ביותר בהיסטוריה עבור פרק, כאשר השכר שלו קפץ ל-£2,000,000 לפרק.
ביקורת.
במהלך שלוש העונות הראשונות, הסדרה הפכה את ג'יימי מאחד הנבלים הברורים לדמות שהיא "מעין אנטי-גיבור". העיתונאי מאט פאולר מ-IGN ציין ב-2013 שהמסע שעבר עם בריאן מטארת' היה קו העלילה הטוב ביותר בעונה השלישית, מלבד החתונה האדומה. אדריק דודס מטיים מגזין כינה את ג'יימי "דמות מורכבת, חביבה באופן מוזר". אנדרו רומאנו מ-The Daily Beast סיכם זאת באופן הבא:
מועמדויות לפרסים.
קוסטר-ולדאו זכה למספר מועמדויות לפרסים עבור גילום תפקידו של ג'יימי בסדרת הטלוויזיה, ביניהם לפרס לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה בפרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה לשנת 2013 וכן במועמדות לפרס שחקן המשנה של פרסי סטלייט וגולד דרבי. כמו כן, הועמד לפרס בחירת הקהל לשנת 2014 לדמות האנטי גיבור האהובה ביותר, לפרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר, לפרס זולו הדני לשחקן הטוב ביותר בשנת 2017 וכן לפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן המשנה בסדרת דרמה לשנת 2018.
בית איילון ביטוח
בית איילון ביטוח הוא מגדל משרדים ברחוב אבא הילל סילבר 12 במתחם בורסת היהלומים שברמת גן.
במגדל 20 קומות מעל פני הקרקע וכן קומה מסחרית המושכרת לבנק דיסקונט. במאי 2005 עברה למגדל חברת איילון ביטוח לאחר שרכשה חלק משטח הבניין תמורת 90 מיליון שקל. במגדל חניון תת-קרקעי המכיל 500 מקומות חניה. בלובי הבניין ישנו בית כנסת על שם רבי לוי יצחק מברדיצ'ב.
מבצע פרקופ
מבצע פרקופ נערך במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה בתאריכים 7 בנובמבר 1920 - 17 בנובמבר 1920 על ידי הצבא האדום נגד הצבא הלבן. כתוצאה מהמתקפה חודש המשטר הסובייטי בחצי האי קרים ושרידי הצבא הלבן פונו דרך הים לטורקיה. בהיסטוריוגרפיה הסובייטית המבצע סימן סיום מלחמת האזרחים.
כוחות הצבא האדום.
בראש החזית הדרומית הועמד מיכאיל פרונזה. ברשותו היו ארמיית הפרשים הראשונה (בפיקוד סמיון בודיוני, ארמיית הפרשים השנייה (בפיקוד פיליף מירונוב), הארמייה ה-4 (בפיקוד ולדיסלב לזרביץ'), האמריה ה-6 (בפיקוד אבגוסט קורק) וארמייה של נסטור מאכנו (בפיקוד סמיון קרטנקי). בסך הכול רוכזו כ-146 אלף חיילים בחיל רגלים, 40 אלף פרשים, 985 תותחים. חלק פעיל בקרבות לקחו יחידות של הרובאים הלטביים שהיו יחידות עילית של הצבא האדום.
כוחות הצבא הלבן.
בפיקוד פיוטר וראנגל היו כ-40 אלף חיילים וכ-213 תותחים. לצורך חיזוק ההגנה נבנה קו ביצורים שכלל ביצורים באורך של כ-11 ק"מ שסגרו כניסה יבשתית לחצי האי קרים. לצורך הגנת האזורים הפנימיים של חצי האי כ-6 אלף חיילים הועברו מהחזית.
הצבא אורגן כדלקמן:
מהלך הקרב.
תחילה מיכאיל פרונזה תכנן לתקוף לכיוון צ'ונגר, אך לאור מזג האוויר ואי-יכולת לנצל ספינות של שייטת ים אזוב הוא שינה את כיוון המתקפה והחליט לתקוף באזור מצר פרקופ.
בליל 8 בנובמבר יחידות של הארמייה ה-6 החלו בחציית המכשול המימי תוך מסע רגלי במים רדודים וקרים באורך של כ-8 ק"מ. לאור יום 8 בנובמבר הם כבשו שטחים ביבשה. במקביל, החלה מתקפה חזיתית על קו הביצורים. מתקפה זו לא הניבה תוצאות. למחרת, 9 בנובמבר יחידות פרשים בהיקף של כ-7 אלף פרשים עברו את המכשול במים רדודים ונתנו תגבורת משמעותית לכוחות חיל רגלים שכבר רוכזו ביבשה. במהלך היום הצבא האדום הצליח לפרוץ את קו הביצורים הראשון והתקרב לקו הביצורים השני. במהלך מספר ימים נערכו קרבות בקו הביצורים השני ובסופו של דבר גם הוא נפרץ למרות התנגדות חזקה של כוחות הצבא הלבן אך לצבא אדום הייתה עדיפות מספרית ברורה ויכולת להביא יחידות חדשות לשדה המערכה. ב-13 בנובמבר 1920 יחידות הצבא האדום נכנסו לסימפרופול הנמצאת במרכז חצי האי. עד ל-17 בנובמבר נכבשו ערי הנמל והמאבק המזוין הסתיים.
פינוי הצבא הלבן.
לאחר פריצת קווי ביצורים בצפון חצי האי החל פינוי הצבא ואוכלוסייה אזרחית בחצי האי. בסך הכול פונו כ-146 אלף אנשים מהם עשרות אלפי חיילים וקצינים של הצבא הלבן ואזרחים רבים. השייטת שעזבה כללה 126 אוניות והגיע לאיסטנבול.
סוורן (נהר)
נהר הסוורן (באנגלית: River Severn, בוולשית: Afon Hafren) הוא הנהר הארוך ביותר בממלכה המאוחדת, מוצאו בהרי קמבריה שבוויילס והוא נשפך לים בתעלת בריסטול. הנהר זורם ממערב ויילס לכיוון מזרח ודרום מזרח. הוא זורם לסירוגין באנגליה ובוויילס, כאשר חלקים ממנו אף מהווים את הגבול ביניהם.
סוורן, שאורכו 354 קילומטרים, הוא הנהר הארוך ביותר בממלכה המאוחדת והשני באורכו באיים הבריטים אחרי השאנון באירלנד. הוא עובר דרך שרוסברי, עמק איירונברידג', ווסטרשייר וגלוסטר.
סוורן
האווי לאסוף
הווארד אלן "האווי" לָאסוף (Howard Alan Lassoff; 15 באוקטובר 1955 – 7 בפברואר 2013) היה כדורסלן אמריקאי-ישראלי ששיחק בעמדת הסנטר.
ביוגרפיה.
לאסוף נולד לאירווינג והילדה לאסוף כילד שני במשפחה בת ארבעה ילדים בעיר פילדלפיה.
בנערותו עברו הוריו לפרוור לוור מריון (Lower Merion), שם החל לאסוף את קריירת הכדורסל בתפקיד סנטר בתיכון "לוור מריון". משם המשיך לאמריקן יוניברסיטי בוושינגטון בה שיחק כסנטר פותח. את לימודיו באוניברסיטה סיים בתואר ראשון במשפט פלילי.
בשנת 1977 הגיע לישראל כחבר נבחרת ארצות הברית בכדורסל למכביה העשירית והיה שותף למדליית הזהב, בה זכתה הנבחרת יחד עם וילי סימס, ג'ואל קרמר ודני שייס. לאחר שסיים את לימודיו החל בקריירה בליגה האירופאית, תחילה בהפועל חיפה, בה שיחק במשך שלוש עונות, ולאחר מכן עבר לאלופה מכבי תל אביב. במכבי שיחק שש עונות מוצלחות, בהן זכה ב-6 אליפויות, 5 גביעי מדינה ושיחק בשני גמרים של גביע אירופה לאלופות. בעונת 1987/88 עבר לאסוף לקבוצת הפועל תל אביב. בעונת 1991/92 עבר לשחק במכבי חדרה, והצליח למנוע את ירידתה לליגה השנייה. לאחר שנה עבר להפועל ירושלים, אך בשל בעיות בקבוצה שוחרר בסוף העונה והחליט לפרוש, על אף שזכה להצעות מהגליל ומחיפה.
בתקופת שהותו בישראל התאזרח ושיחק בנבחרת ישראל בין השנים 1982–1991 ב-99 משחקים בינלאומיים, וקלע 960 נקודות.
לאחר שפרש מקריירת הכדורסל שב עם רעייתו ושני בניו בשנת 1993 לארצות הברית.
בארצות הברית נאלץ למצוא לו עיסוק חדש, נפרד מרעייתו ולבסוף עבד כאיש מכירות בחברה המתמחה במאגרי מידע של פסקי דין וספרות משפטית. בשנת 1997 חזר לשחק במכביה כשחקן קבוצת הוותיקים של ארצות הברית.
לאסוף נפטר ב-7 בפברואר 2013, לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן. השאיר אחריו שני בנים.
מודל הקשר-אולין
משפט הקשר-אולין הוא אחד מארבעת המשפטים של מודל הקשר-אולין ומשמש אבן יסוד בעקרונות המסחר הבינלאומי בתחום המיקרו-כלכלה. המשפט קובע כי מדינה תבחר לייצא סחורות המבוססות על גורמי הייצור שיש לה בשפע, ולייבא סחורות המבוססות על גורמי הייצור הנדירים שלה. במקרה שבו הייצור תלוי בשני גורמים – כמו למשל הון ועבודה – המשפט קובע כי: "המדינה עתירת ההון תייצא סחורות המיוצרות בעיקר על ידי הון, בעוד שהמדינה עתירת העבודה תייצא סחורות המיוצרות בעיקר על ידי עבודה."
ההנחה הבסיסית של מודל הקשר-אולין היא שהשוני בין שתי המדינות הוא כמויות המשאבים שלהן. ההנחה מרמזת אם כן על כך שההעדפות הצריכה של שתי המדינות הן דומות אולם יכולות הייצור שלהן שונות. המדינה בעלת השפע היחסי בהון תייצר מוצרים מבוססי הון במחיר יחסי זול יותר מרעותה ולהפך.
במצב ההתחלתי, לפני החלת הסחר בין המדינות:
ברגע שהסחר נכנס לתוקפו, הפירמות, השואפות להגדלת רווחיהן, תעברנה את מוצריהן לשווקים שבהם קיים מחיר גבוה יותר. כתוצאה מכך:
פרדוקס לאונטיף, שהוצג על ידי וסילי לאונטיף בשנת 1951, העלה כי בארצות הברית, המדינה בעלת שפע ההון הגדול בעולם בכל קנה מידה השוואתי, ייצאה דווקא סחורות עתירות עבודה וייבאה סחורות עתירות הון, בסתירה למשפט הקשר-אולין. אולם, אם מחלקים את העבודה לשני גורמי ייצור שונים – עבודה מיומנת ועבודה בלתי מיומנת, משפט הקשר-אולין מתיישב עם התופעה: ארצות הברית נוטה לייצא סחורות מבוססות עבודה מיומנת ולייבא סחורות מבוססות עבודה בלתי מיומנת.
מודל ראשונים
מודל הראשונים (באנגלית: Rishon Model), הוא ניסיון להציג תאוריה שלפיה הפרמיונים (קווארקים ולפטונים) אינם חלקיקי יסוד (כלומר בלתי ניתנים לחלוקה), אלא הם מורכבים מחלקיקים קטנים יותר. חיים הררי שהציע את המודל כינה את התת-חלקיקים האלה בשם העברי ראשונים.
היסטוריה.
"מודל הראשונים", הנקרא גם מודל הפְּרֶאוֹנִים של הררי ושופ, הוצע לראשונה בשנת 1979, באופן בלתי תלוי, על ידי חיים הררי ומיכאל שופ. המודל הורחב ב-1981 ידי הררי ומי שהיה אז תלמידו נתן זייברג.
המודל הוצע כמענה לתמיהה על כך שבניסויים התגלו מספר רב של קווארקים ולפטונים מסוגים שונים. בניסוחו של הררי במאמר: "הגילוי של לפחות 6 סוגים של קווארקים ושל 5 (ואולי 6) סוגי לפטונים מביא להשערה שחלקיקים אלו הם בעלי מבנה פנימי כלשהו. זה פשוט אינו סביר שקיימים 20 חלקיקי יסוד שונים".
המודל.