לאחר מריבה קשה עם אביו שחי איתו בלאס וגאס מפר מיקלו את תנאי השחרור על תנאי שלו וחוזר לשכונת נעוריו שם גדל עם אימו, חבריו ומשפחתו המקסיקנים. אמו של מיקלו, לופה, שהיא אחותה הקטנה של דולורס אמו של פאקו, עסוקה יותר בעצמה ובחבר שלה ולכן שולחת את מיקלו לגור בבית משפחתה של דולורס אחותה הגדולה, יחד עם פאקו וקרוז. פאקו וקרוז הם מנהיגי כנופיית הרחוב "ואטוס לוקוס", אליה מעוניין מיקלו להצטרף אבל בתחילה נדחה על ידי פאקו בשל מוצאו הלבן. ערב אחד עדים פאקו, קרוז ומיקלו לניסיון פרובוקציה בשכונתם מצד הכנופיה היריבה "טרס פונטוס", ומיקלו, מתוך ניסיון להוכיח לפאקו שהוא ראוי להצטרף לואטוס לוקוס, תוקף את חברי טרס פונטוס ומבריח אותם. בשל גבורתו הוא מצטרף לכנופיה וקרוז מקעקע על כף ידו את האותיות "VL"- סמלה של הכנופיה. אבל חברי טרס פונטוס מבצעים פעולת תגמול, תופסים את קרוז כשהוא לבדו, מכים אותו ופוגעים קשות בגבו לכל החיים. בתגובה על פעולתם של טרס פונטוס מארגנים מיקלו ופאקו מתקפה על מעוזם של טרס פונטוס, שמידרדרת במהירות לחילופי ירי בין מיקלו לבין מנהיג טרס פונטוס, ספיידר. מיקלו נפצע קשה אבל הורג את ספיידר. ניסיונם של פאקו ומיקלו להתחמק מהמשטרה נכשל והשניים נעצרים. מכאן נפרדות דרכם של השלושה: מיקלו נשלח לבית הכלא סאן קוונטין, פאקו מתגייס לנחתים כבחירה שהוצבה בפניו על פני כניסה לכלא וקרוז הופך להיות צייר שמכור להרואין בשל ניסיונותיו להתמודד עם הכאבים בגבו.
בינתיים בכלא, מיקלו מתקשה להסתגל לחיי היום יום האלימים ובשל חזותו הלבנה הופך למטרה בפני אסירים רבים שמנסים להפוך אותו לעבד מין. חיי היום יום אצל האסירים בכלא מנוהלים על ידי שלוש כנופיות שמייצגות את האינטרסים של כל גזע וגזע בכלא:
מיקלו נפגש עם אחד ממנהיגי לה אונדה, אסיר בשם פופאי שמנהל עסקי זנות בתוך הכלא שזיהה אותו מהשכונה בשל הקעקוע שעל ידו. מיקלו מבקש להצטרף ללה אונדה. מונטנה מבהיר למיקלו שכדי להיכנס בתור חבר לכנופיה, הוא חייב להרוג אסיר אחר, ובמקרה שלו הוא ייאלץ להרוג מישהו מחברי המשמר הארי. לאסיר שמיקלו צריך לחסל קוראים אל, שבשל כוחו מצליח לפגוע קשה באסירים השחורים והמקסיקנים. מיקלו מצליח לרכוש את אמונו של אל כעבד מין ובסופו של דבר רוצח אותו. לאחר מכן מצטרף מיקלו ללה אונדה ומשתלט על עסקי ההימורים הבלתי חוקיים בכלא במקום אל. בינתיים, במזרח לוס אנג'לס, קרוז גורם בלי כוונה למותו של אחיו הקטן בן ה-13 חואניטו, שמתעסק עם ציוד ההרואין שלו ומת ממנת יתר. בעקבות המקרה מגורש קרוז מההלוויה של חואניטו ומשפחתו מתכחשת אליו.
כעבור תשע שנים, מצליח מיקלו לקבל שחרור על תנאי, עובר לגור ביחד עם פופאי ומקבל עבודה כפועל במפעל קטן לצמיגים. הוא מגלה שפאקו הפך להיות שוטר במחלק הסמים, ושקרוז נרקומן שאינו מקיים כל קשר עם משפחתו וחייב כספים לסוחרי סמים. ניסיונו של מיקלו להסתגל לחיים שמחוץ לכלא נכשל: המנהל שלו מתגלה כמכור להימורים שלו וגונב לו 1,200 דולר ממשכורתו כדי לכסות על הפסדיו בידיעה שמיקלו לא יכול להתלונן עליו כי הוא אסיר משוחרר על תנאי. כמו כן הוא משוחח עם פאקו ומנסה ולשכנע אותו לחדש את הקשר עם קרוז, אבל פאקו מבהיר לו שקרוז איכזב אותו ובזבז את כישרונו על הסמים ומבחינתו אינו בן משפחתו יותר. הוא מוצא את פופאי מארגן בדירתם פעולת מתקפה על משלוח מזומנים עם עבריין בשם קלאבו, ומתוך ייאוש על כישלונו להסתגל לחיים חוקיים הוא מזהה את ההזדמנות שלו ומצליח להיכנס כשותף בכיר לפעולה ומשאיר את פופאי בחוץ כנקמה על שהבטיח לו חיים טובים מחוץ לכלא אבל סידר אותו. פופאי לא נשאר חייב ומדווח לפאקו באנונימיות על המתקפה שעומדת להתבצע. פאקו, שאינו מודע למעורבותו של מיקלו בפעולה, אורבים לתוקפים וברגע הפעולה יורים לכיוונם. במהלך הפעולה מזהה פאקו את מיקלו מבין התוקפים ומבקש ממנו לעצור ולא לברוח. מיקלו מסרב להישמע לו ובלית ברירה יורה לו פאקו ברגלו ועוצר אותו. מיקלו חוזר לכלא לאחר שרגלו נכרתה ומנתק כל קשר עם פאקו. הוא מתקבל חזרה ללה אונדה כאחד ממנהיגיה הבכירים והופך לשותפו לתא של אחד ממנהיגיה, מג'יק מייק.
בשובו לכלא מבין מיקלו שחוקי המשחק שוב השתנו ובשל שליטתם בשוק הקוקאין בכלא חברי המשמר הארי שולטים בכלא. קרלוס, חבר בלה אונדה מודיע לחבריו בכנופיה שיש לו דרך לחדור לעסקי הקוקאין ולקחת אותם מידי המשמר הארי. מונטנה מסרב לעשות זאת בטענה ש"לה אונדה" נוצרה בשביל לעזור לאנשיה לשרוד בכלא ולא למכור סמים. קרלוס, שנפגע מהחלטתו של מונטנה להשאיר את "לה אונדה" מחוץ לעסקת הסמים, חובר למשמר הארי כנגד סוחרי הסמים של "צבא הגרילה השחור" וכצפוי נרצח על ידם כשמסיים את תפקידו. מונטנה ובונפייד נפגשים לשיחה על המצב ומסכימים ביניהם על שיתוף פעולה. מונטנה מקבל מבונפייד הבטחה להפסקת אש בת חמישה ימים ומקבל הזדמנות ללילה בתא מעצר מחוץ לכלא בו הוא יוכל להיפגש עם ביתו אותה לא ראה מעולם, והלכתו משאיר את מיקלו כאחראי על לה אונדה. בתא המעצר נרצח מונטנה על ידי אסיר שחור, חבר בכנופייתו של בונפייד, לאחר שזה קיבל העתק מזויף של מסרקו של בונפייד ובו הוראה לרצוח את מונטנה. מיקלו ושאר מנהיגי לה אונדה מאיימים בהכרזת מלחמה על צבא הגרילה השחור אבל בתיווכו של פאקו נפגשים לשיחת פיוס עם בונפייד, שמבטיח להם שמעולם לא הורה על רצח מונטנה וטוען כי המסר הגיע מאנשי "המשמר הארי", שביקשו על ידי כך להביא לפרוץ מלחמה בין האסירים השחורים לבין האסירים המקסיקנים. ללא ידיעתו של פאקו מיקלו ובונפייד חותמים על הכרזת מלחמה סמויה נגד חברי המשמר הארי: ערב החג המקסיקני יום המתים חברי לה אונדה וצבא הגרילה השחור פותחים ברצח שיטתי של כל מנהיגי המשמר הארי. מיד לאחר חיסול מנהיגי האסירים הלבנים, פותחים חברי לה אונדה בהנהגתו של מיקלו במהלך דומה כנגד מנהיגי צבא הגרילה השחור עצמם ורוצחים בין היתר את בונפייד. כתוצאה מהפעולות הללו קובעת הנהלת בתי הכלא כי מנהיגי לה אונדה יפוזרו בין בתי כלא שונים ברחבי ארצות הברית. בשיחת הסיכום בין מנהיגי לה אונדה הם קובעים כי הם ינצלו את הפיזור שנכפה עליהם כדי להקים סניפים אחרים של לה אונדה בבתי כלא אחרים ולחזק את כוחה. לאחר השיחה, כשהם נמצאים בתאם המשותף, משמידים ביחד מיקלו ומג'יק מייק סבון ששימש תבנית להכנת דגם המסרק המזויף שנשלח לרוצחו של מונטנה, ומתגלה כי הם אלה שעומדים מאחורי הרצח מתוך הבנה שזוהי הדרך היחידה לשמור על קיומה של לה הונדה- למרות אהבתם והערכתם למונטנה.
פאקו, שמאוכזב ממיקלו על כך שניצל אותו ופעל מאחורי גבו, נפגש עמו ומודיע לו על סיום סופי של הקשר המשפחתי ביניהם. במקביל, קרוז מתאחד מחדש עם פאקו ועם משפחתו ומתנקה מהסמים. בסצנת הסיום הוא מראה לפאקו את יצירתו האחרונה: ציור קיר בו הוא הנציח את חייהם ביחד עם מיקלו בכנופיית הרחוב הישנה שלהם בעבר. פאקו מבין כיצד האירועים של אז והתנהגותו המתנשאת כלפי מיקלו הביאו לפעולתו של מיקלו כנגד "טרס פונטוס" ועל ידי כך לשינוי מוחלט של מסלולי חייהם.
פרטים נוספים.
הסרט "יצרים בדם" מבוסס על סיפור אמיתי על המאפיה המקסיקנית בכלא "סאן קוונטין" בשלהי שנות ה-50.
ג'ובאני דנדולו
שלטן
שלטני
נסגן
נסגני
היסטוריה של בורמה
הון חוזר נטו
גדעון גוב
נתב&quot;ס
עמי מורג
עמי מורג (נולד ב-17 בדצמבר 1945) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, היה קצין שריון ראשי ומפקד אוגדה. בעל עיטור המופת על גבורתו במלחמת יום הכיפורים.
שירותו הצבאי.
מורג נולד בתל אביב בשם עמי מורגנבסר, בנם השני של אליעזר ומרים שעלו מפולין. גדל בזכרון יעקב ובקריית ביאליק. לאחר גירושי הוריו היה ילד חוץ בקיבוץ כפר המכבי.
התגייס לצה"ל ביולי 1963 לפלוגת בני משקים ושירת בגדוד 906 של הנח"ל. לאחר קורס מ"כים חי"ר שירת בסיירת שקד. בספטמבר 1964 סיים קורס קציני חי"ר ושירת בגדוד 13 (גדעון) של חטיבת גולני. השתחרר מצה"ל ושירת כמפקד מחלקה במילואים במלחמת ששת הימים בגזרה הסורית. לאחר המלחמה חזר לשירות קבע ועבר הסבה לשריון, פיקד על פלוגת טירונים של החיל במחנה חסה. באוגוסט 1968 מונה למפקד פלוגה בגדוד 52, קלט פלוגת צמ"פ ובסיום האימון עבר עם הפלוגה לגדוד 9 של חטיבה 14. פיקד על פלוגת טנקים בגדוד במלחמת ההתשה בגזרת סיני. בהמשך שימש ממלא מקום סגן מפקד גדוד 9, ב-1970 מונה לסגן מפקד גדוד 184 בחטיבה 14, וב-1973 למפקד גדוד מילואים 599 בחטיבה 421 במקביל ללימודיו במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ולתפקידו כמפקד מדור תותחנות בבית הספר לשריון.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים גויס הגדוד בפיקודו של מורג והצטרף לקרבות בחצי האי סיני. הגדוד השתתף בקרבות הבלימה ובקרב על מתחם "חמוטל", דיונה חולית מוארכת שחלשה על צומת חיוני. במהלך הקרבות השמידו כוחות הגדוד כ-16 טנקים ומאות אנשי חיל רגלים. טנק המג"ד של מורג נפגע ואנשי צוותו נפצעו. לאחר שקיבל אישור לסגת מ"חמוטל", נשאר מורג אחרון, לסריקת שטח. ופינה את אחרוני הפצועים של היחידה תחת אש כבדה של המצרים. בהמשך המלחמה נצטווה מורג לחבור לחטיבה 14 לצורך פתיחת ציר "טרטור" מצומת "עכביש" ועד צומת "לקסיקון" ולחלץ את פצועי גדוד הצנחנים מהחווה הסינית. כוחות הגדוד נקלעו לאש נ"ט כבדה, מורג החליט לסרב פקודה ולהימנע ממילוי הפקודה שביצועה נראה לו בלתי אפשרי. בימים הבאים צלח הגדוד את תעלת סואץ ונלחם בגדה המערבית שלה. את המלחמה סיים הגדוד עם 25 חללים וכ-80 פצועים. על פעולותיו לאורך ימי המלחמה קיבל מורג את עיטור המופת.