סטיב וייטמיר עשה את קולות הנביחה הגבוהות של פו-פו. ובסדרת החבובות, פו-פו היה בגילומו של אחד מהחבובות.
ארנב הפלדה.
ארנב הפלדה (באנגלית: Steel Rabbit) הוא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה החבובות. הוא ארנב רובוט שהופיע במספר פרקים.
הוא נמשך לגזרים מגנטיים שהומצאו על ידי ד"ר בונזן וביקר. כאשר נוצרו בובות וצעצועים של החבובות ב-2002, ארנב הפלדה בא יחד עם ד"ר בונזן, אך זוהה בטעות בתור "רובוט ארנב".
שאול רמתי
שאול רמתי (רוזנברג) (12 בינואר 1924 - 21 בינואר 2015) היה קצין צה"ל בדרגת סגן-אלוף ודיפלומט ישראלי. שירת כדובר צה"ל וכשגריר ישראל ביפן ובברזיל.
חייו.
רמתי נולד בוורשה בירת פולין, התחנך בשווייץ בווינה ובאנגליה, וסיים לימודיו באוניברסיטת אוקספורד. במלחמת העולם השנייה שירת כקצין בצבא הבריטי ברגימנט הגורדון היילנדרס ובבריגדה היהודית, השתחרר בדרגת קפטן. לאחר המלחמה חזר לאוקספורד ללימודי תואר שני. בתקופה זו שימש ראש האגודה הציונית במוסד, קידם את פעילות מתנדבי חוץ לארץ ויחד עם שבעה מעמיתיו הגיע לארץ ישראל במאי 1948. הוא הצטרף ל"הגנה" ולחם במלחמת העצמאות בחטיבת אלכסנדרוני. לאחר הקמת המדינה מונה למפקד פלוגה א' בגדוד 31 של החטיבה. במהלך הקרבות נפצע מספר פעמים והוצב כקצין מבצעים של חזית ב'.
לאחר המלחמה היה חבר המשלחת הישראלית לרודוס בה התנהל המשא ומתן על הסכמי שביתת הנשק. ב-1950 מונה ליו"ר ועדת הסכמי שביתת הנשק בין ישראל לירדן ובהמשך שימש קצין המטה הכללי לעניין שביתות הנשק עד אוקטובר 1952. בשנים 1953 עד 1955 שירת כמפקד גדוד 54 בחטיבת גבעתי, בחודשים נובמבר-דצמבר 1954 ייצג את ישראל בדיונים בפרשת הספינה בת גלים. בהמשך שירת כראש ענף תכנון מלחמה במטכ"ל. במלחמת סיני שימש מפקד גדוד 89, גדוד חי"ר במילואים. בנובמבר 1957 מונה לדובר צה"ל והממונה על יחסי הציבור של מערכת הביטחון. שימש כמזכ"ל המועצה למניעת תאונות דרכים.
בתום שירותו הצבאי פנה לקריירה דיפלומטית במשרד החוץ. בשנים 1959–1962 שירת כקונסול בשיקגו, ואחר כך שירת בשגרירות ישראל בבנגקוק וכציר בקולומבו. בין תפקידיו הנוספים: סגן מנהל המחלקה להסברה במשרד החוץ, שגריר ישראל ביפן וראש מחלקת התפוצות. ב-1980 מונה לשגריר בברזיל, אך כהונתו קוצרה ב-1982 בעקבות ביקורת על שערך במתחם השגרירות, במוצאי תשעה באב, טקס נישואים אזרחיים של בתו עם עיתונאי אמריקאי לא יהודי.
רמתי שימש עמית מחקר במכון טרומן לקידום השלום באוניברסיטה העברית בירושלים.
ב-7 ביולי 1949 התחתן עם אסתר דמבובסקי (ילידת טבריה), ששירתה גם היא בצבא הבריטי ולאחר מכן בהגנה ובצה"ל.
לשניים שני ילדים.
רמתי נפטר בינואר 2015, והובא למנוחות בבית העלמין בגבעת שאול.
ספר פופ-אפ
ספר פופ-אפ הוא ספר המכיל תצוגה תלת-ממדית המורכבת מגזירי נייר או קרטון שבולטים החוצה כאשר הספר נפתח. בספרים פשוטים גזירי הנייר פשוט יוצרים דמויות, בעלי חיים או חפצים הבולטים החוצה, אך בספרים מורכבים יותר גזירי הנייר יוצרים מיצג אינטראקטיבי, שהקורא יכול להזיזו (בדרך כלל על ידי משיכת חץ נייר הנמצא בדופן הדף). חלק מספרי הפופ-אפ החדשים והמורכבים ביותר כוללים לעיתים גם אפקטים קוליים ונורות LED קטנות.
ספרי פופ-אפ נפוצים בדרך כלל כספרי מתנה, ספרי אספנות וספרי ילדים.
נושאים פופולריים בספרי פופ-אפ:
פלה (הר)
פלה (בצרפתית: Montagne Pelée – "הר קירח") הוא הר געש שכבתי פעיל בחלקו הצפון-מערבי של האי מרטיניק, מחוז צרפתי מעבר לים באנטילים הקטנים שבים הקריבי. ההר הוא חרוט געשי הבנוי משכבות של אפר געשי ולבה שהתקשתה.
פלה הוא הר הגעש הפעיל ביותר באנטילים הקטנים, והתפרסם בשל ההתפרצות הגעשית של ה-8 במאי 1902, שעוצמתה הייתה 4 במדד ההתפרצות הגעשית, והייתה האסון הגעשי הקטלני ביותר במאה ה-20. רוב מקרי המוות התרחשו בעיר סן-פייר, שהייתה אז העיר הגדולה ביותר באי (כ-30,000 תושבים), כתוצאה מנחשולים פירוקלסטיים שהרסו את העיר כליל תוך דקות מההתפרצות. מכל תושבי העיר נותרו בחיים שלושה ניצולים בלבד: אסיר שהוחזק בצינוק, תושב שהתגורר בשולי העיר, ונערה שנמלטה בסירה אל תוך מערה במצוקים שבחוף ונתגלתה אחר כך חסרת הכרה בסירה שנסחפה למרחק של כ-3 קילומטרים מהאי. ההר שקט מאז ההתפרצות האחרונה בין השנים 1929 ל-1932 והוא אתר תיירות פופולרי. ההתפרצות של 1902 שימשה כדוגמה לסוג ההתפרצות הקרוי על שמה: התפרצות פלאנית, והובילה להתפתחות מחקר התנהגות הזרמים הפירוקלסטיים במסגרת הוולקנולוגיה.
גאולוגיה.
הר פלה הוא תוצר טיפוסי של אזור הפחתה. הקרום האוקייני של הלוח הדרום-אמריקאי שוקע בקצב של 2 ס"מ בשנה מתחת ללוח הקריבי. געשיות שמקורה בהיווצרות מאגמה מתחת לאזור ההפחתה יצרה את הקשת הגעשית של האנטילים הקטנים, שרשרת מתפתלת של איים געשיים שאורכה כ-850 קילומטרים, בין פוארטו ריקו לוונצואלה. בקשת האיים קיימים הרי געש נוספים הידועים בפעילותם הגעשית: לה סופרייר בסנט וינסנט, לה סופרייר בגוואדלופ, סופרייר הילס (Soufrière Hills) במונטסראט והר הגעש התת-ימי קיק אם ג'ני (Kick-'em-Jenny).
היסטוריה גאולוגית.
מקורו של האי מרטיניק הוא געשי כשאר שכניהם בקשת האיים של האנטילים הקטנים. הרי הגעש העתיקים ביותר באי דוגמת מורן ז'קוב (Morne Jacob), פיטון דו קרבה (Pitons du Carbet) וקוניל (Conil) התרוממו מעל פני הים לפני כארבעה עד שלושה מיליון שנים מתוך הקשת התת-ימית הפעילה ב-16 מיליון השנים האחרונות. לעומתם פלה הוא הר געש "צעיר" שהחל לפעול לפני 200,000 שנים בלבד.
וולקנולוגים זיהו שלושה שלבים שונים בהתפתחות הר הגעש פלה: שלב ראשוני, שלב ביניים, ושלב מודרני. בשלב הראשוני, הקרוי "פלאו-פלה" ("Paléo-Pelée"), היה פלה הר געש שכבתי רגיל. החרוט של פלאו-פלה היה בנוי משכבות רבות של זרמי לבה ושברי סלעים געשיים. ניתן לראות כיום שרידים מהחרוט של פלאו-פלה במדרון הצפוני של הר הגעש.
השלב השני, הקרוי שלב הביניים, החל לפני כ-100,000 שנים, לאחר תקופת רגיעה ממושכת. בשלב זה נוצרת כיפת הלבה מורן מקובה (Morne Macouba), ואחר כך הקלדרה של מורן מקובה. במהלך שלב הביניים התחוללו כמה התפרצויות שיצרו זרמים פירוקלסטיים, בדומה לזרם שהשמיד את סן-פייר בהתפרצות של 1902. לפני כ-25,000 שנים התמוטט חלק גדול מהקטע הדרום-מערבי של ההר, תוך יצירת מפולת סלעים. אירוע זה דומה למה שהתרחש בהתפרצות של הר סנט הלנס ב-1980.
השלב המודרני בהתפתחות הר פלה יצר את מרבית החרוט הנוכחי בעזרת השקעה של פומיס וזרמים פירוקלסטיים. זוהו יותר מ-30 התפרצויות במהלך 5,000 השנים האחרונות. התפרצויות הגדולות האחרונות (לפני ההתפרצות של 1902) היו בשנים 65 לפנה"ס, 280 ו-1300 לספירה, כאשר כל 50 עד 150 שנים התרחשו התפרצויות קטנות יותר. לפני כ-3,000 שנים נוצרה הקלדרה אטן סק (Étang Sec, בצרפתית: אגם יבש) כתוצאה מהתפרצות שבה נפלטו כמויות גדולות של פומיס. ההתפרצות של 1902 התחוללה בתוך קלדרה זו. בהתפרצות זו נוצרו כמה זרמים פירוקלסטיים שיצרו כיפת לבה שמילאה את הקלדרה.
ההתפרצות הבאה שהתרחשה ב-1929 יצרה זרמים פירוקלסטיים שהתרוקנו לתוך עמק הנהר בלנש (Blanche) ויצרו כיפה נוספת בקלדרה של אטן סק. התפרצות אחרונה זו היא הגורם העיקרי בעיצוב הנוכחי של הר פלה.
מאפיינים.
פלה הוא ההר הגבוה ביותר במרטיניק (1,397 מטרים) ופסגתו שוכנת בתוך קלדרה גדולה בצורת פרסה הפרוצה לכיוון דרום-מערב.
הלבה שנפלטה מההר היא צמיגה בהרכב אנדזיטי, היוצרת כיפה געשית, מבנה מעוגל הנובע מזרימה איטית של לבה או ממחזורי פליטה של סוגי לבה שונים המכילים אחוז גבוה של סיליקה, ומחטים געשיות – גלילי לבה שנקרשו בתוך צינור ההזנה בתום ההתפרצות. הכיפות עשויות להתמוטט בשלב מאוחר יותר. הלבה שנקרשת סותמת את צינורות ההזנה, ועקב כך ההתפרצויות מאוחרות יותר מקבלות אופי של התפוצצות, כאשר לעיתים ההתפרצות מוצאת נתיב קל יותר דרך צלע ההר מאשר דרך צינורות ההזנה הסתומים במעלה ההר ונוצרת התפרצות צדית.
ההתפרצות של 1902.
סימנים מקדימים.
התושבים הקדומים של מרטיניק, האינדיאנים בני שבטי הקאריב, כינו את ההר בשם "הר האש" בשל התפרצויות קדומות שלו. בין גילוי האי מרטיניק על ידי קולומבוס בשנת 1502 לבין תחילת ההתיישבות הצרפתית באי הייתה התפרצות משמעותית בהר בשנת 1635. התפרצות זו כיסתה את הפסגה באפר שחנק את הצמחייה בראש ההר, ולכן המתיישבים כינו את ההר החשוף בשם פלה (Pelée) - בצרפתית "קירח" (או "מקולף"). מתחילת ההתיישבות הצרפתית באי ועד להתפרצות של 1902 התרחשו רק שתי התפרצויות פריאטיות (שמקורן בקיטור) קטנות יחסית בשנים 1792 ו-1851, שהעידו על כך שהר הגעש עדיין פעיל ועלול להיות מסוכן.
אלא שסימנים אלו לא מנעו את הקמתה והתרחבותה של העיר סן-פייר במרחק של כשישה קילומטרים דרומית מערבית להר, ועיר זו הפכה הנמל העיקרי של מרטיניק והעיר הגדולה ביותר באי. העיר שימשה גם כמרכז התרבותי והמסחרי, ומלבד הנמל פעלו בעיר מזקקות רום רבות, והוקמו בה מבני ציבור מאבן המקורים בגגות אדומים כדוגמת בנקים ובתי ספר. העיר כונתה "פריז של הודו המערבית" או גם "הפנינה של האנטילים הקטנים".
החל מקיץ 1900 התגברה פעילות הפומרולות בלוע אטן סק בסמוך לפסגה. בתחילת אפריל 1902 תיארו מטיילים הופעה של אדי גופרית מפומרולות בסמוך לפסגת ההר. תופעה זו לא גרמה לחששות, שכן פומרולות הופיעו ונעלמו בעבר.
התפרצויות מקדימות.
ב-23 באפריל ירד מטר של אפר געשי על המורדות הדרומיים והמערביים יחד עם רעידות אדמה שהורגשו היטב.
ב-25 באפריל פלט ההר ענן גדול של סלעים ואפר מהקלדרה של אטן סק. החומר שנפלט לא גרם לנזק משמעותי.