בשנת 1997 השתתף סטראתיירן באחת הדרמות המצליחות ביותר בשנות ה-90 זוכת 2 פרסי האוסקר "סודות אל איי", השתתפותו בסרט תרמה רבות להמשך הקריירה שלו ועל משחקו קיבל שבחים רבים. בסרט גילם סטראתיירן את דמותו של פירס פצ'ט.
בשנת 1999 גילם סטראתיירן את דמותו של תסאוס בדרמה הרומנטית "חלום ליל קיץ", לאחר מכן שיחק בסרטים "לימבו" ו"הנאשמת".
בשנת 2005 גילם סטראתיירן את דמותו של העיתונאי האמריקאי אדוארד מורו בדרמה ההיסטורית מועמדת 6 פרסי האוסקר של ג'ורג' קלוני "לילה טוב ובהצלחה".
על משחקו בסרט קיבל סטראתיירן מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר אותה הפסיד לפיליפ סימור הופמן, כמו כן קיבל סטראתיירן מועמדות לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א.
בשנת 2006 כיכב בדרמת הספורט "כולנו מארשל" של ג'וזף מק'גינטי ניקול.
בשנת 2007 שיחק סטראתיירן בתפקיד ראשי בחלק השלישי זוכה 3 פרסי האוסקר של פול גרינגראס בסדרת סרטי "סרטי ג'ייסון בורן", "זהות כפולה". בסרט גילם סטראתיירן את נוח וסן, סוכן CIA המנסה לאתר את ג'ייסון בורן לאחר פרשיית ירי מסתורית שאירעה במוסקבה. בנוסף שיחק סטראתיירן בתפקיד ראשי במותחן הפשע "עדות שבורה".
בשנת 2008 השתתף בפנטזיה המשפחתית "עלילות ספיידרוויק" בה גילם את ארתור ספיידרוויק. בשנת 2009 שיחק במותחן הבלשי "מעשיה על שתי אחיות" לצד אליזבת' בנקס.
בשנת 2010 זכה בפרס אמי על משחקו בסדרה "טמפל גרנדין".
לא תתורו
לא תתורו היא מצוות לא תעשה מהתורה האוסרת על הליכה אחר דברים אסורים או כאלה העלולים להביא את האדם לדבר עבירה. מצווה זו היא המקור העיקרי לאיסור הסתכלות בערווה והרהור עבירה.
מקור המצווה.
מקור המצווה בפסוק בספר במדבר בסוף פרשת ציצית: .
בספרי פירשו את הפסוק: "'ולא תתורו אחרי לבבכם' - זו מינות, ...'ואחרי עיניכם' - זו זנות, שנאמר '[וַיֹּאמֶר שִׁמְשׁוֹן אֶל אָבִיו], אוֹתָהּ קַח לִי, כִּי הִיא יָשְׁרָה בְּעֵינֵי' (שופטים יד, ג)".
פרשנות דומה קיימת בתלמוד ירושלמי שבו נאמר: "'לא תתורו אחרי לבבכם ואחרי עיניכם' - אמר רבי לוי: ליבא ועינא תרין סרסורין דחטאה, דכתיב (משלי כג) "תנה בני לבך לי ועיניך דרכי תצרנה" - אמר הקב"ה אי יהבת לי לבך ועיניך, אנא ידע דאת לי (=אם נתת לי את לבך ועיניך, אני יודע שאתה שלי).".
במניין המצוות של ספר החינוך נמנית מצווה זו ב - "איסור ההליכה לרעה אחר מחשבת הלב ומראה העיניים" - "שלא ירדוף האדם אחר מראה עיניו" (ואילו ברמב"ם לאו מ"ז ובסמ"ג לאו ט"ו).
כתובת מקיר מואב
מרגרט רתרפורד
דיים מרגרט רתרפורד (באנגלית: Margaret Rutherford; 11 במאי 1892 - 22 במאי 1972) הייתה שחקנית אופי אנגלייה. התפרסמה בסרטי הקולנוע "Blithe Spirit" עיבוד למחזה מאת נואל קאוורד, וב"חשיבותה של רצינות" לפי מחזה של אוסקר ויילד. תפקידה הידוע ביותר הוא דמות הבלשית מיס מארפל שאותה גילמה במספר סרטי קולנוע שעובדו לפי ספרים מאת אגאתה כריסטי.
ביוגרפיה.
מרגרט רתרפורד נולדה בבלהם (אז במחוז סארי שבאנגליה). היא הייתה בת יחידה לוויליאם רתרפורד בן. בהיותה תינוקת נלקחה להודו וחזרה לבריטניה כשהייתה בת שלוש, כאשר מתה אמה והיא עברה לגור עם דודתה בסי ניקולסון. היא התחנכה ב"ווימבלדון היי סקול" ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
רתרפורד עבדה כמורה לאומנות הדיבור, והחלה את קריירת המשחק בגיל מבוגר יחסית. הופעת הבכורה שלה על במת התיאטרון הייתה ב-1925 בגיל 33, היא הופיעה בתיאטרון אולד ויק שבלונדון. בגלל הופעתה החיצונית, דמויות של גיבורות רומנטיות לא התאימו לה, ועד מהרה ביססה לעצמה מעמד בתחום הקומי. היא השתתפה במספר רב של סרטים בריטיים מצליחים באמצע המאה העשרים, ביניהם הסרט "דרכון לפימליקו" של אולפני אילינג. באוטוביוגרפיה שלה כתבה רתרפורד "מעולם לא התכוונתי להצחיק במשחק שלי, ואני תמיד מופתעת כשהקהל חושב שאני מצחיקה". בסרטים רבים גילמה דמויות שכבר גילמה על הבמה. בשנת 1945 נישאה לשחקן סטרינגר דייוויס והשניים הרבו להופיע יחד בסרטי קולנוע.
בשנות החמישים אימצו רתרפורד ודייוויס את גורדון לנגלי הול, שהיה אז בשנות העשרים שלו. הול עבר ניתוח להתאמה מגדרית והפך לדון לנגלי סימונס, בשם זה פרסמה ב-1983 ביוגרפיה של רתרפורד.
ב-1957 הופיעה רתרפורד בפרק בסיטקום "Dick and the Duchess", סדרה אמריקאית שצולמה בבריטניה בכיכובם של פטריק או'ניל והייזל קורט. ב-1961 גילמה את הדמות שתהיה מזוהה איתה ביותר, דמותה של מיס מארפל, בסדרה של סרטים המבוססים בצורה חופשית על ספריה של אגאתה כריסטי. רתרפורד שהייתה אז כבר בת 70 התעקשה ללבוש בגדים משלה, ושבעלה יופיע לצידה בסרטים אלה.
ב-1963 זכתה רתרפורד בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גלובוס הזהב על משחקה בסרט "אנשים חשובים ביותר", בו גילמה את דמות הדוכסית מברייטון פזורת הדעת, לצידם של אליזבת טיילור וריצ'רד ברטון. עוד השתתפה ב-1966 בסרטו של אורסון וולס "Chimes At Midnight".
ב-1961 הוענק לה תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) וב-1967 זכתה לתואר גברת מפקדת (DBE) והייתה זכאית להוסיף לשמה את התואר דיים.
בשנותיה האחרונות סבלה רתרפורד ממחלת אלצהיימר, היא קבורה לצידו של בעלה סטרינגר דייוויס שמת באוגוסט 1973, בבית קברות בכנסיית סט. ג'יימס בג'ררדס קרוס, בקינגהמשייר, אנגליה.
ניו-ברונסוויק
מרגרט ראתרפורד
מרגרט רת'רפורד
מרגרט ראת'רפורד
עילית
עילית קווי תחבורה בע"מ הייתה חברת תחבורה ציבורית ישראלית שהוקמה בשנת 2005. ב-3 ביולי 2011 החברה התמזגה עם חברת קווים, הממשיכה להפעיל את קווי האוטובוס בביתר עילית ואליה. לעילית הייתה שותפות בחברת אפיקים.
השירות.
בשנת 2006 זכתה החברה במכרז להפעלת שירות התחבורה הציבורית בביתר עילית, שכלל שירות עירוני, שירות הבין-עירוני לירושלים, בית שמש, בני ברק ועוד, בנוסף למספר קווי סוף שבוע.
החברה החליפה את חברת "ביתר-תור" שפעלה בביתר עילית עד אז.
הסדר מהדרין.
כיוון שנסיעות החברה התבצעו בעיר החרדית ביתר עילית, כל הנסיעות הבין-עירוניות נערכו במתכונת של קו מהדרין, שבמסגרתו עולות הנשים מהדלת האחורית, משלמות בעצמן, ומתיישבות בחלק האחורי באוטובוס (נשים שאין להן כרטיסייה עולות מהדלת הקדמית ומשלמות לנהג). ביציאה ובכניסה לעיר הייתה עמדת ביקורת לנשים שעלו בחלק האחורי.
מרגרט רות'רפורד
מיס לנדאו
צייטגייסט (סרט)
צייטגייסט (באנגלית: Zeitgeist: The Movie) הוא סרט אקטיביסטי-קונספירטיבי משנת 2007 שהופק על ידי פיטר ג'וזף, מייסד תנועת צייטגייסט. בסרט מוצגות תאוריות קשר לפיהן הדתות הממוסדות הנפוצות בעולם מבוססות על מסורות פאגאניות ואסטרולוגיות; טענות לפיהן פיגועי 11 בספטמבר בוצעו על ידי גורמים פליליים בממשלת ארצות הברית וביקורת רדיקלית על השיטה הכלכלית הנהוגה בעולם ובארצות הברית בפרט. מרבית הטענות בסרט זכו להתייחסות, ואתרים מסוימים אף טוענים להפרכת מרבית הטענות הנוגעות לתאוריות קשר ולדת בסדרת הסרטים.
הסרט הופץ בחינם בגוגל וידאו ביוני 2007. גרסה מחודשת של הסרט הוצגה בבכורה עולמית ב-10 בנובמבר 2007, בפסטיבל ארטיביסט הרביעי, בו הוא זכה בפרס. באוקטובר 2008 יצא לצייטגייסט סרט המשך בשם "צייטגייסט: תוספת" (Zeitgeist: Addendum) אשר מציג פתרון לטענות שהועלו בסרט הראשון, והוא הצטרפות לתנועת "צייטגייסט" וניהול החברה והכלכלה על פי מודלים שהיא מציעה.
תוכן הסרט.
חלק ראשון.
החלק הראשון של הסרט נקרא "הסיפור הגדול ביותר שאי פעם סופר", והוא יוצא כנגד המקוריות של דתות רבות בעולם, בהן הנצרות והיהדות, בטענה שהן מבוססות על מיתוסים ומסורות אסטרולוגיים שנולדו שנים רבות לפניהן. בנוסף לתמיכה בתאוריה לפיה ישו הוא מיתוס, טוען הסרט כי ישו ההיסטורי הוא בן-כלאיים ספרותי ואסטרולוגי, שטופח ממניעים פוליטיים של רצון בשליטה. הסרט מסיק שהנצרות היא מיתוס גנוסטי, שהואדר על ידי האימפריה הרומית על מנת להשיג שליטה חברתית על אירופה באמצעות דוקטרינות שנוצרו לראשונה בוועידת ניקיאה. חשכת ימי הביניים, האינקוויזיציה ומסעות הצלב מתוארים כאירועים ששימרו את השיעבוד של אירופה לוותיקן באמצעות הנצרות.
חלק שני.
החלק השני של הסרט נקרא "כל העולם במה", וטוען שפיגועי 11 בספטמבר תוכננו, או אופשרו, על ידי גורמים פליליים בממשלת ארצות הברית, על מנת ליצור פחד המוני, שיעורר את דעת הקהל לתמוך במלחמות באפגינסטן ועיראק, יצדיק פגיעה בזכויות אזרח, ויגרום לרווחים של החברות שיהיו מעורבות במלחמה. טענות נוספות שמעלה הסרט הוא ש-6 מהחוטפים כביכול עדיין בחיים, שהחוטף של הטיסה שפגעה בפנטגון לא יכול היה להטיס את המטוס בצורה שתפגע ישירות בפנטגון, שלא נמצאו הריסות מטוסים משמעותיות בשניים מתוך שלושת אתרי ההתרסקות, ושממשל בוש הסתיר את האמת מפני הוועדה שחקרה את הפיגועים.
חלק שלישי.
החלק השלישי נקרא "אל תשימו לב לאיש מאחורי הווילון" (משפט הלקוח מתוך הסרט הקוסם מארץ עוץ). חלק זה מתמקד בדיון על מבנה השיטה המוניטרית בכלכלה המודרנית. הסרט טוען, כי שיטה זו מנציחה מצב בו החברה הכללית משועבדת לבנקים הגדולים, ובפרט לאלה המהווים חלק ממה שהסרט מכנה "קרטל הבנקים של הבנק הפדרלי", היות שהיא שרויה בחוב מתמשך אל אותם בנקים אשר רק הולך וגדל עם הזמן. בחלק זה נטען שארצות הברית יצאה לארבע מהמלחמות העיקריות שלה (מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת וייטנאם ומלחמת עיראק) במאה ה-20 וה-21, במטרה לחזק את הכוח הכלכלי של קבוצה של בנקאים בינלאומיים.