"The Unimaginable", מחזה קצר מאת לביוט, הוצג ב-2010 בחלק מעונת Terror 2010 season בלונדון. לביוט השתתף גם בפרויקט "66 הספרים", במסגרתו הוא כתב מחזה המבוסס על פרק מתוך תרגום המלך ג'יימס של כתבי הקודש.
בשנת 2012 התמנה לביוט כאמן הבית של להקת התיאטרון Profiles Theatre בשיקגו.
ב-2013 נמנה עם זוכי הפרס לספרות של האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות.
סגנונו.
סגנונו של לביוט ממוקד מאוד לשפת גיבוריו. הוא תמציתי, קצבי ומבוסס מאוד על שפת הדיבור של התקופה.
זהו סגנון שיש בו דמיון לזה של אחד ממחבריו האהובים, דייוויד מאמט. לביוט אף נוגע בכמה נושאים המעניינים את ממט, כמו יחסי מגדרים, תקינות פוליטית, וגבריות. בעיני מבקרי התיאטרון והקולנוע קנה לעצמו שם של "מיזנתרופ".
תומאס אלוי מרטינס
תומאס אלוי מרטינס (בספרדית: Tomás Eloy Martínez; 16 ביולי 1934 - 31 בינואר 2010) היה סופר ועיתונאי ארגנטינאי, שספריו תורגמו ל-36 שפות.
מרטינס נולד בטוקומאן, ארגנטינה ב-1934. את לימודיו האקדמיים סיים עם תואר ראשון בספרדית ובספרות באוניברסיטת טוקומאן. את התואר השני הוא סיים בסורבון אשר בצרפת. בין השנים 1957–1961 שימש כמבקר קולנוע בעיתון La Nacion ולאחר מכן הפך לעורך הראשי של המגזין Primera Plana. בין השנים 1969–1970 עבד כעיתונאי בפריז ובתקופה זו ראיין את נשיא ארגנטינה הגולה חואן דומינגו פרון, הראיונות עם פרון היוו את הבסיס לרומנים המפורסמים ביותר של מרטינס: הרומן של פרון (1985) וסאנטה אוויטה (1995). ב-1972 בהיותו עורך במגזין הפנורמה תיאר דיכוי התקוממות אסירים פוליטיים בבית כלא המצוי בפרובינציית צ'ובוט. הדיווח סתר את הגרסה הרשמית של ממשלת ארגנטינה. בין השנים 1975–1983 הוגלה מרטינס מארגנטינה והוא חי בקראקס, ונצואלה ועבד כעיתונאי עבור עיתון שייסד בוונצואלה. בשנות השמונים החל מרטינס לעבוד כמרצה באוניברסיטת מרילנד בארצות הברית. כשחזר לארגנטינה שב לעבודתו ב-La Nacion וגם החל לכתוב עבור הניו יורק טיימס. ב-2010 מת תומאס אלוי מרטינס בבואנוס איירס בעקבות מחלת הסרטן.
טרול (סרט)
טרול (באנגלית: Troll) הוא סרט קולנוע אמריקאי בסוגת סרטי פנטזיה. הסרט בוים על ידי ג'ון קארל ביוכלר ויצא לאקרנים ב-17 בינואר 1986.
לסרט הופקו שני סרטי המשך: "טרול 2" ו"טרול 3", אם כי אינם קשורים בעלילתם לסרט המקורי.
תקציר העלילה.
בתחילת הסרט מגיעים בני משפחת פוטר (Potter) לדירתם החדשה בסן פרנסיסקו. בעת פריקת האריזות מותקפת הבת הצעירה וונדי על ידי יצור קטן - שהיה בעבר מכשף אולם הפך לטרול. הטרול משתמש בטבעת בדולח ירוקה כדי לקחת על עצמו את המראה של וונדי. בני המשפחה מתחילים לשים לב להתנהגות המוזרה של וונדי (הצועקת, נושכת, וזורקת אנשים מצד לצד של החדר) אולם חושבים שהדבר נובע מלחץ בשל מעבר הדירה. היחיד ששם לב שמשהו לא בסדר הוא אחיה של וונדי, הארי פוטר הבן (Harry Potter Jr.) (המגולם על ידי נואה האת'ווי).
הארי מתיידד עם אישה זקנה הגרה בבניין, יוניס סנט קלייר (המגולמת על ידי ג'ון לוקהארט), המגלה לו שהיא מכשפה. הארי מבקש כי היא תלמד אותו קסמים, אולם היא אומרת שאין זמן לכך, ומספרת לו כי בעבר היא הייתה מאוהבת במכשף בשם טורוק, וכי בעבר העולם חולק בין פיות (ובהם גם טרולים) לבין בני האדם. טורוק שינה את האיזון בין העולמות והחלה מלחמה בין בני האדם לפיות. כעונש על מעשיו טורוק הפך לטרול, ותפקידה של יוניס הוא לעמוד על המשמר מפניו.
יוניס מספרת להארי כי הטרול התחיל במלחמה והוא הופך את בני האדם ליצורים כגון גובלינים, נימפות, בני לילית בהתאם לאישיותם, והופך את דירותיהם לחדרים בעולם הפיות. כאשר כל הדירות בבניין יומרו, יתפרץ עולם הפיות לתוך עולם בני האדם.
יוניס מספרת להארי כי הוא יכול להביס את טורוק רק אם ינעץ מטה קסמים בלב עולמו של טורוק - שם יהיה יצור קסום וחזק.
הארי ויוניס יוצאים לעצור את טורוק, אולם טורוק מביס את יוניס והופך אותה לגזע עץ. הארי מוצא את אחותו בתוך ארון זכוכית, בלבוש שלגיה, כאשר עטלף ענק תוקף את הארי וגורם לו לאבד את מטה הקסמים. כאשר העטלף תוקף את וונדי, טורוק מציל אותה, והורג את העטלף ובכך משמיד את עולם הפיות שיצר, והארי ומשפחתו נמלטים מהבית.
דמיון הסרט לסדרת ספרי "הארי פוטר".
לאחר יצאת סדרת ספרי "הארי פוטר" בשנת 1997 הואשמה ג'יי קיי רולינג בהעתקת אלמנטים מהסרט אל ספריה, ובייחוד את שם גיבור הסדרה מגיבור הסרט. רולינג הכחישה, אולם ציינה כי ייתכן וראתה את הסרט בעבר.
נואה האת'ווי
נואה לזלי האת'אווי (באנגלית: Noah Leslie Hathaway; נולד ב-13 בנובמבר 1971) הוא שחקן קולנוע אמריקאי-יהודי. האת'אווי נודע בגילומו את תפקיד אטריו בסרט "הסיפור שאינו נגמר" משנת 1984, ואת תפקיד בוקסי בסדרת הטלוויזיה "בטלסטאר גלקטיקה" משנת 1978.
קורות חיים.
האת'אווי נולד בלוס אנג'לס, בקליפורניה שבארצות הברית. משפחת אימו היא יהודית. הוא החל להופיע בפרסומות טלוויזיה בהיותו בן 3, ובהיותו בן 6 החל להופיע בסדרות טלוויזיה, ובהם סדרת "בטלסטאר גלקטיקה", בתפקיד בוקסי, תפקיד עליו היה מועמד לפרס האמן הצעיר בשנת 1978.
בשנת 1984 גילם את התפקיד הראשי בסרט "הסיפור שאינו נגמר", עליו היה מועמד לפרס האמן הצעיר לשנת 1984, וכן זכה בפרס סטורן לשחקן הצעיר הטוב ביותר.
בשנת 1986 השתתף בסרט טרול בתפקיד "הארי פוטר הבן". לאחר מכן הפסיק את קריירת המשחק עד שנת 1994, עת השתתף בסרט "To Die, to Sleep". בשנת 2011 השתתף בסרט "Mondo Holocausto!" בתפקיד "רוגרי מרגריטי" ובסרט "Sushi Girl".
בשלהי שנות ה-80 למד האת'אווי ריקוד, ואף החל ללמד ג'אז עד שנפצע בשנת 1989 והפסיק לרקוד. בעקבות פציעתו, האת'אווי התמחה באמנויות לחימה (איגרוף תאילנדי) ויש לו חגורה שחורה בשוטוקאן וטאנג סו דו.
נואה האת'וויי
הגדת פסח
אגם העדינות
אגם העדינות (בלטינית: Lacus Lenitatis - "לאקוס לניטאטיס") או ימת העדינות או ים העדינות הוא ימה ירחית הממוקמת באזור ארץ השלגים על פני הירח. אין מדובר בימה אלא, בדומה ליתר הימות הירחיות, מדובר בעמק נמוך המכוסה בזלת.
האגם ממוקם, בקואורדינטות סלנוגרפיות 14.0° צפון, 12.0° מזרח.
קוטרו המרבי של האגם כ-80 ק"מ.
ים העדינות
ימת העדינות
אגם הרוך
ים הפוריות
ים הפוריות (בלטינית: Mare Fecunditatis - "מארה פקונדיטאטיס") הוא ים ירחי המצוי על פני הירח. קוטרו 840 ק"מ.
בדומה לימות ירחיות אחרות - אין מדובר בים אלא בעמק המכוסה בזלת.
ים הפוריות נוצר בעידן הפרה-נקטריאני של הירח (בעוד שהרמות הנמצאות סביבות נוצרו בעידן הנקטריאני. שכבת הבזלת המכסה את ים הפוריות נוצרה בעידן האימבריאני העילי. שכבת בזלת זו דקה ביחס לימות אחרות (ובהם ים השלווה וים המשברים).
בקצה המזרחי של ים הפוריות מצוי מכתש פגיעה בשם מכתש לנגרנוס. במרכז ים הפוריות מצויים המכתשים מסייר A ו-B.
בגבול המזרחי של ים הפוריות מצוי מפרץ ההצלחה.
שמו של ים הפוריות ניתן לו בשנת 1935.
השיטפון בתמזה (1928)
השיטפון בתמזה היה אירוע שהתרחש בליל ה-7 בינואר 1928, כאשר נהר התמזה במרכז לונדון עלה על גדותיו והציף בה אזורים נרחבים. כתוצאה מן ההצפות נספו 14 בני אדם, אלפים איבדו את בתיהם ונגרם נזק כבד. היה זה השיטפון הגדול האחרון שפקד את מרכז לונדון עד כה.
הגורמים לשיטפון.
בחג המולד 1927 ירד שלג כבד בגבעות הקוטסוולד שבדרום-מזרח אנגליה, במקום בו נובעים מקורות נהר התמזה. בערב השנה החדשה חלה הפשרה פתאומית של השלג ולאחריה ירד גשם כבד. מאורעות אלו הביאו להכפלת נפח המים שזרמו במורד התמזה. במקביל, עקב גאות ונחשול סערה שהגיע מן הים הצפוני עלה מפלס המים בשפך הנהר ב-1.5 מטרים מעל למפלס הרגיל. זרימת המים במורד הנהר ממערב למזרח העלתה את המפלס בו עוד יותר.
מצב ההצפה בנהר הוחמר עוד יותר כתוצאה מעבודות חפירה באפיק הנהר, שנערכו מאז 1909 והעמיקו אותו בשני מטרים במטרה לאפשר לאוניות בעלות שוקע נמוך להגיע אל נמל לונדון. תוצאת הלוואי של העמקת האפיק הייתה שלמי ים קל היה יותר לזרום במעלה הנהר במהלך גאות, באופן שמפלס המים בו במהלכה עלה ב-70 סנטימטרים.
השיטפון.
כתוצאה מפעולת הגורמים שנמנו עלה מפלס המים בנהר לשיא של כל הזמנים מאז החל התיעוד שלו. בשעה 01:30 בליל ה-7 בינואר הגיע המפלס ל-5.55 מטרים מעל קו האפס. התוצאה הייתה הצפות נרחבות של גדות הנהר לאורך כ-12 קילומטרים במרכז לונדון, מפאטני והמרסמית' במזרח ועד אזור הסיטי של לונדון במערב. הצפות חמורות אירעו גם באזור גריניץ' שבמזרח ומזרחה ממנו לכיוון שפך הנהר.
התוצאה החמורה ביותר של השיטפון הייתה באזור מילבנק, שבו התמוטט קטע של 25 מטרים ברציף צ'לסי ושילח גל של מים על בתי העניים באזור. 14 איש טבעו שם בבתיהם – בעיקר מרתפים - בטרם הספיקו להיחלץ מהם. 4,000 איש הפכו לחסרי בית לאחר שמפלס המים ברחובות עלה לגובה של 1.2 מטרים. גלריית טייט הוצפה במים שהגיעו לגובה של עד 2.8 מטרים וגרמו נזק חמור לאוספיה. הוצפו גם חלקים מארמון וסטמינסטר והפרלמנט הבריטי שבו, וכן קווים ותחנות של הרכבת התחתית של לונדון. החפיר של מצודת לונדון התמלא מים לראשונה מזה יותר מ-80 שנה. הוצפו גם מנהרות רות'רהית' ובלאקוול.
עד צאת היום אמנם ירד מפלס המים לרמתו הרגילה, אך זמן רב בהרבה נדרש על מנת לשאוב את המים מן המנהרות והמרתפים הרבים שהוצפו.
לאחר השיטפון.
תיקון נזקי השיטפון ארך מספר שנים. המבנים באזור שנפגע במילבנק נהרסו ברובם וניבנו מחדש. בין המבנים החדשים שניבנו שם בעקבות השיטפון היה בית התמזה, לימים מטה שירות הביטחון הבריטי. גשר למבת' נבנה מחדש, רציפי הנהר הוגבהו וחוזקו לאורך קטעים ארוכים של הנהר.