המשוררת מספרת בשיר על תולדות חייה ותודעתה בנעוריה, כאשר הייתה חלוצה ופועלת חקלאית בתקופת העלייה השנייה ועל אהבת ארץ ישראל.
הבית הראשון מתאר את הכלים שבהם אחזה בדרכה אל עבודתה: „נבל מים ”- מימיה - ששמה נבחר בלשון התנ"כית במכוון, וכלי העבודה החקלאיים: מעדר, מגרפה וסל לאיסוף.
הבית השני מתאר את הנוף, הנראה בעיניים: הרים, שדות והנחווה בנפש: הצעירות המתרוננת.
הבית השלישי, מונה רכיבי הזיכרון של שנות הנעורים כנכס חיים ואוסף אותם פנימה; נכס המורכב משני מרכיבים, כביכול מנוגדים, אך משלימים זו את זה: ה„קמה” - השיבולים הצהובות הזוהרות באור שמש הקיץ, וה„עפר” הכהה והנדרך ברגליים, כאשר זו צמחה מזה, ושניהם יחד מרכבים תמונת אהבה עמוקה אל „אַרְצִי”.
ז'אן-בטיסט דה למארק
השף (סרט, 2012)
השף (בצרפתית: Comme un chef) הוא סרט קומדיה צרפתי שביים והפיק דניאל כהן ויצא לאקרנים ב-7 במרץ 2012.
תקציר עלילה.
ז'קי בונו הוא חובב בישול מוכשר שחולם להיות שף במסעדה גדולה. בגלל מצב נישואיו הוא נאלץ לעבוד במשרות טבח קטנות וגם בהן הוא לא מצליח להחזיק. בגלל שאשתו בהריון וצריכה לצאת לחופשת לידה הוא צריך לעבוד ונאלץ להבטיח לאשתו כי הוא לא יתקרב למטבחים וכי הוא יחזיק בעבודתו החדשה כאיש תחזוקה בבית אבות. בבית האבות הוא מגלה את המטבח וממליץ לטבחים על דרכים לשדרוג המנות אותם הם מגישים.
בבית האבות נמצא גם בעליו של רשת המסעדות בהם מסעדתו של אלכסנדר לאגארד. בנו של הבעלים הוא מנכ"ל רשת המסעדות והוא מעוניין כי שף לאגארד יעזוב את מסעדתו בגלל שהוא מבשל בצורה מיושנת ולא עובר לבישול גסטרונומי מולקולרי. אולם בחוזהו לא ניתן לפטרו כל עוד הוא שומר על שלושת כוכבי מישלן של מסעדתו.
במהלך מחשבתו על תפריט האביב, מגיע שף לאגארד לבעלי המסעדה להתלונן כי בנו מתנכל לו. בעל המסעדה מראה לו את המרק שהוגש היום שנעשה בהמלצתו של ז'קי בונו. שף לאגארד אוהב מאוד את המרק ומעוניין להעסיק את ז'קי בונו במסעדתו כסו-שף לתקופת השתלמות של חצי שנה ללא תשלום. בגלל הבטחתו של ז'קי לאשתו כי הוא יחזיק בעבודתו נושאת המשכורת הוא מתלבט אם לממש את חלומו ולעבור לעבוד במסעדת לאגארד או לקיים את ההבטחה שהבטיח לאשתו. לאחר התלבטות הוא מחליט לעבוד במסעדה ולא לספר על כך לאשתו.
בעבודתם יחד הם מסתדרים והמסעדה מתנהלת כראוי עד שמגיע שמועה כי יבואו שני מבקרי מסעדות האוהבים את המטבח המולקולרי. שף לאגארד מבין כי אין למסעדתו סיכוי להחזיק את שלושת כוכביו אם הוא לא יעבור לתפריט מולקולרי ולכן הוא יחד עם ז'קי בונו פונים למומחה למטבח מולקולרי על מנת ליצור תפריט מתאים.
למרות קשיים הם מצליחים להעמיד מספר מנות מולקולריות והמסעדה שומרת על כוכביה. למרות זאת, שף לאגארד מחליט לעזוב את מסעדת הגורמה שלו ולעבוד במסעדה רגילה בעיר קטנה ועל המסעדה הוא ממנה את ז'קי בונו כשף ראשי.
קניון ברייס
ז'אן גסטון דרבו
צביר הכוכבים (פברז'ה)
צְבִיר כּוֹכָבִים היא אחת משתי ביצי הפברז'ה שהוכנו על ידי בית פברז'ה - בית המלאכה של פטר קארל פברז'ה בשנת 1917 עבור ניקולאי השני, הצאר האחרון של רוסיה (הביצה השנייה היא התרזה הקארליאנית). שתי ביצים אלה לא הושלמו בשל פרוץ מהפכת פברואר והלאמת בית המלאכה. ביצת "צביר הכוכבים" היא הביצה האחרונה שהוכנה על ידי פברז'ה.
רקע.
ביצי פברז'ה נוצרו בהזמנת הצאר אלכסנדר השלישי והוענקו כמתנת חג הפסחא לאשתו הצאריצה מריה פיודרובנה מאז שנת 1885. יורשו, הצאר ניקולאי השני, המשיך את המנהג והעניק מדי שנה מתנה לאשתו אלכסנדרה פיודורובנה, ולאימו האלמנה.
תיאור הביצה.
תיעוד שנותר משנת 1917 מתאר את הביצה כעשויה מזכוכית כחולה, עם בסיס בדולח. בכך שונה ביצה זו מביצים קודמות שייצר פברז'ה, העשירות יותר בכמות הזהב והאבנים היקרות שבהן. ככל הנראה שינוי זה מקורו במחסור שממנו סבלה רוסיה במהלך מלחמת העולם הראשונה. על הזכוכית חקוק סימן קבוצת הכוכבים אריה - המזל של יורש העצר (הצארביץ') אלכסי ניקולאייביץ'. הכוכבים סומנו על גבי הזכוכית ביהלומים. בתוך הביצה היה מותקן שעון כ"הפתעה".
היסטוריה.
במשך שנים רבות הביצה נחשבה כביצה אבודה. בשנת 2001 הוצגה ביצה במוזיאון פרסמן למינרלוגיה שבמוסקבה כביצה הלא גמורה של פברז'ה (בביצה לא משובצים היהלומים).
בעקבות זאת טען המיליונר הרוסי אלכסנדר איוואנוב כי הוא הבעלים של הביצה המקורית, וכי רכש אותה בשנות ה-90 של המאה ה-20. ביצה זו מוצגת כיום במוזיאון פברז'ה שבבאדן-באדן.
הנסיכה אינגריד אלכסנדרה מנורווגיה
יחסי ישראל - האו&quot;ם
יחסי ישראל - האומות המאוחדות
יחסי האומות המאוחדות - ישראל
התרזה הקארליאנית
התרזה הקרליאנית היא אחת משתי ביצי פברז'ה שהוכנו על ידי בית פברז'ה - בית המלאכה של פטר קארל פברז'ה בשנת 1917 עבור ניקולאי השני, הצאר האחרון של רוסיה (הביצה השנייה היא צביר הכוכבים). שתי ביצים אלה לא הושלמו בשל פרוץ מהפכת פברואר והלאמת בית המלאכה.
רקע.
ביצי פברז'ה נוצרו בהזמנת הצאר אלכסנדר השלישי והוענקו כמתנת חג הפסחא לאשתו הצאריצה מריה פיודרובנה מאז שנת 1885. יורשו, הצאר ניקולאי השני, המשיך את המנהג והעניק מדי שנה מתנה לאשתו אלכסנדרה פיודורובנה, ולאימו האלמנה.
תיאור הביצה.
הביצה עשויה תרזה מקרליה בתוך מסגרת זהב. בכך שונה ביצה זו מביצים קודמות שייצר פברז'ה העשירות יותר בכמות הזהב והאבנים היקרות שבהן. ככל הנראה שינוי זה מקורו במחסור שממנו סבלה רוסיה במהלך מלחמת העולם הראשונה. ביצה זו היא היחידה מבין הביצים בה נעשה שימוש בחומר אורגני (עץ) כחומר גלם עיקרי. ה"הפתעה" בתוך הביצה היה פיל מיניאטורי מכני, המצופה ביהלומים ואמייל שניתן למתוח אותו באמצעות מפתח מצופה אבנים יקרות.
היסטוריה.
הביצה הוכנה בשנת 1917, והייתה אמור להינתן כמתנת הצאר לאימו. בשל מהפכת פברואר נאלץ הצאר לוותר על כיסאו, ב-15 במרץ. קארל פברז'ה שלח לו חשבונית ב-25 באפריל (כשהיא ממוענת ל"מר רומנוב, ניקולאי אלכסנדרוביץ'", ולא ל-"ניקולאי, צאר רוסיה"). הצאר שילם עבור הביצה סכום של 12,500 רובלים, וזו נשלחה לאחיו של הצאר, מיכאלי השני, הדוכס הגדול של רוסיה, אולם הדוכס נמלט לפני שקיבל לידיו את הביצה, וזו נותרה בארמונו עד שהארמון נבזז במהלך מהפיכת אוקטובר על ידי הבולשביקים. לאחר המהפכה הוצגה הביצה במוזיאון רומיאנצב שבמוסקבה אולם בשנת 1927 נעלמה הביצה ונחשבה לאבודה.
בשנת 1999 פרסמה נינתו של פטר קארל פברז'ה את התרשימים ששימשו להכנת הביצה.
עד שנת 2001 סברו כי הביצה אבדה. בשנה זו הכריז המיליונר הרוסי אלכסנדר איבנוב כי הוא רכש את הביצה מאספן פרטי באנגליה (בן למהגרים רוסיים), ותרם אותם למוזיאון הרוסי הלאומי (מוזיאון פרטי שהיה בבעלותו). ה"הפתעה" שהייתה בתוך הביצה לא התגלתה, וסוברים כי אבדה.
בשנת 2009 פתח איבנוב את מוזיאון פברז'ה בבאדן-באדן שבגרמניה, ובו מוצגת הביצה.
אנאדולוג'ט
אנאדולוג'ט (טורקית: AnadoluJet) היא חברת תעופה טורקית שהנהלתה נמצאת באנקרה שבטורקיה. החברה מפעילה טיסות פנימיות ובינלאומיות מנמל התעופה הבינלאומי אנקרה אסנבואה ומנמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן לכ-53 יעדים. החברה נמצאת בבעלות חברת טורקיש איירליינס.
החברה הוקמה ב-23 באפריל 2008 כשלרשותה ארבעה מטוסי בואינג 737-400.
לחברה שותפות קוד עם טורקיש איירליינס ליעדי המשך.
יעדי החברה.
החברה מפעילה טיסות לכ-42 יעדים,41 בטורקיה ויעד נוסף בקפריסין הטורקית.
באפריל 2021 הודיעה החברה כי היא צפויה להפעיל טיסה יומית בין נמל התעופה אנטליה לנתב"ג.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
תמרון אווירונאוטי
תרגיל צבאי
תרגיל צבאי או משחק מלחמה (נקרא בעברית בעבר "תמרון צבאי") הוא דימוי מבוים של מצב או סדרת מצבים במתווה המדמה מציאות צבאית ומבצעית קיימת או משוערת. התרגיל נערך על מנת לאמן ולהעריך את תפקודם של מסגרות צבאיות, גייסות או מפקדות והפקת לקחים בנוגע לתכנון, פיקוד ושליטה, השלמת וביצוע משימות בזמן ובאיכות הנדרשת. התרגיל הצבאי מתוכנן ומנוהל על ידי גוף ייעודי או על ידי מפקדו של הגוף המתרגל. לפני התרגיל נערך תיק תרגיל המכיל את פרטי התכנון והמשאבים הנדרשים ובסיומו נערך תחקיר לשם הסקת מסקנות והפקת לקחים. תרגילים צבאיים יכולים להיערך כחלק משגרת אימונים, לקראת קליטת מערכת נשק חדשה או תו"ל חדש ולקראת מבצע צבאי.
תא"ל מוטי ברוך וסא"ל אלי מיכלסון כותבים כי "משחק מלחמה הוא מקום מפגש ייחודי המשמש לליבון עמדות ותפיסות בנושאים ובגישות מבצעיות המצויים בתפר שבין המטכ"ל לבין הפיקודים והזרועות" התרגילים נחלקים לסוגים שונים לפי אופי הגוף המתורגל ושיטת התרגול.
תרגיל אש.
תרגיל ללא ביום אויב השואף להפעלת כל החימוש האורגני של המסגרת המתורגלת במתווה דומה ככל האפשר לקרב, תוך שילוב גורמי תמרון, סיוע אש, סיוע לוגיסטי והנדסי. בשל ההיקף הנרחב של המערכות המופעלות ורמת הסיכון בשימוש באש חיה, נעשה ניסיון לצמצם ככל האפשר את גודל המסגרת המתאמנת.
התרגיל נועד לאימון הפרט בתנאי אמת של רעש, ערפל קרב, לחץ נפשי, ודרישה לדיוק המאפיינים שדה קרב ולשם הקניית מיומנות תפקוד, פיקוד ושליטה בתנאי אש חיה, הפעלת טקטיקה של תנועה ושימוש באש, טכניקה של הפעלת מערכות נשק ואמצעי לחימה והטמעת מודעות לבטיחות באימונים.
לפני תרגיל אש (בסלנג: תרגיל "רטוב") מבוצע תרגיל במתווה זהה ללא אש חיה (תרגיל "יבש", או "יבש לפני רטוב").
התרגיל נערך בשטח אימון ייעודי הנקרא שטח אש.
תרגיל ללא אש.