בנובמבר 2007 היחסים הבילטרליים החמירו עוד יותר כאשר איש עסקים ניו זילנדי יליד פיג'י, באלו חאן, נעצר בפיג'י, הואשם בקשירת קשר להתנקשות בחייו של ביינימרמה ובכמה מחברים אחרים בממשלת פיג'י, ולכאורה הוכה מכות קשות מצד המשטרה. מה שהביא אותו לאשפוז. הנציבות העליונה של ניו זילנד בסובה נמנעה מגישה לחאן. מפקד המשטרה של פיג'י, אסלה טלני, אמר: "נעשים מאמצים ליצור סביבה שלילית, שעשויה לספק תירוצים למדינות אורבות מסוימות להתערב בענייני פיג'י" - התייחסות שקופה לניו זילנד. שר החוץ של ניו זילנד, וינסטון פיטרס, הגיב לטענה בכך שדחה אותה כ"שטות לא מבוססת". הלן קלארק הכחישה באותה מידה כי ניו זילנד מילאה חלק כלשהו במזימה כלשהי להתנקש בחיי ביינימרמה: "נקודת המבט של ניו זילנד, אין לנו חלק במימון או תמיכה בפעילות מסוג זה בפיג'י." ביינימרמה פרסם הצהרה המאשרת כי אינו מאמין שממשלות אוסטרליה וניו זילנד היו מעורבות במזימה.
בדצמבר 2007, במסגרת הסנקציות, אסרה ניו זילנד על ארבעים ושבעה נערים מפיג'י, בגילאי 10 עד 13, להיכנס לניו זילנד כדי להשתתף באירוע בינלאומי. היחסים הדיפלומטיים המעורערים של ניו זילנד עם פיג'י עוררו תגובה בינלאומית כאשר הם הובילו את שתי המדינות לסכסוך על כדורגל. ניו זילנד הייתה אמורה לערוך משחק מוקדמות מונדיאל 2010 בין פיג'י לניו זילנד, אך סירבה לתת אישור כניסה לשוער הראשי של נבחרת פיג'י, סימיונה טמאניסאו.
ביוני 2008 הצהיר ראש ממשלת פיג'י ביינימרמה כי ניו זילנד ואוסטרליה אינן מנסות באמת "לקדם את פיג'י"; הוא תיאר את הלחץ והדרישות שלהם כ"לא כנים, צבועים, לא קונסטרוקטיביים ופוגעים". הוא גם הצהיר כי ניו זילנד ואוסטרליה "מתנשאות, מחזיקות בדעות נאו-קולוניאליסטיות ואינן מכירות בכך שפיג'י היא מדינה ריבונית שיש להתייחס אליה בכבוד". ביינימרמה הוסיף כי "אוסטרליה וניו זילנד נוטות לחבל במאמצי הממשלה הזמנית בבניית מוסדות חזקים ואחראיים" עבור פיג'י.
ביולי 2008 פגש וינסטון פיטרס את ביינימרמה לראשונה מאז ההפיכה, בפיג'י. הקומודור העלה את נושא הסנקציות של ניו זילנד, ופיטרס אישר כי הסנקציות יישארו עד שממשלת ניו זילנד תראה סימנים ברורים להכנת בחירות. מאוחר יותר באותו חודש, האשימה קלארק את ביינימרמה כי הוא "אשם בפשעים חמורים למדי, כמו בגידה". בספטמבר היא הוסיפה כי לא תהיה נורמליזציה ביחסי ניו זילנד-פיג'י עד שממשלה נבחרת תחזור לשלטון.
ב-15 בדצמבר 2008 ממשלת ניו זילנד בהנהגתו של ג'ון קי התגרתה באולטימטום של ביינימארמה ואיימה לגרש את הנציב העליון של ניו זילנד, אלא אם תוענק ויזה לסטודנט מאוניברסיטת מאסי, בנו של רופני נאצ'ואה, מזכירה בלשכת נשיא פיג'י. באותו יום נעצרה עיתונאית TVNZ בשדה התעופה הבינלאומי נאדי והועברה למשך לילה לבית מעצר בפיג'י לפני שגורשה חזרה לניו זילנד בבוקר ה-16. הכתב הורשה להחזיק את הטלפון הנייד שלה אך סירב לשתות מים. ראש הממשלה ג'ון קי אומר כי הטיפול בעיתונאי היה "לא מקובל". כמו כן, פקידי משרד החוץ והמסחר פנו לבית המעצר לבקר את העיתונאי, אך גם כניסתם נמנעה, ג'ון קי הצהיר כי: "זה לגמרי לא מקובל ואנחנו ניקח את העניין בפני הרשויות בפיג'י".
בינואר 2010, שר החוץ של ניו זילנד מורי במקאלי נפגש עם שר החוץ של פיג'י ראטו בנאדי, וציין כי שתי המדינות רצו לשפר את יחסיהם. ממשלת ניו זילנד פרסמה הודעה לעיתונות לפיה שתי הממשלות "הסכימו להקים תפקיד של יועץ נוסף עבור פיג'י בוולינגטון, ולניו זילנד בסובה, עם אישור עקרוני למינוי סגן ראש המשלחת בכל עיר בירה". ניו זילנד ציינה גם כי "הדיאלוג לא אותת על שינוי בהתנגדותה החריפה של וולינגטון לממשל בראשות הצבא של פיג'י וגם לא יוקלו הסנקציות כתוצאה מכך".
פרנץ' היל
ג'יימס פרנץ' היל (באנגלית: James French Hill; נולד ב-5 בדצמבר 1956) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת ארקנסו. מחוז קונגרס זה כולל בתוכו את עיר הבירה של ארקנסו ליטל רוק, כמו גם את מרבית פרווריה.
ביוגרפיה.
היל נולד בליטל רוק, בירת ארקנסו. הוא השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ואנדרבילט השוכנת בטנסי, וכמו כן קיבל תואר מנהל מוסמך מבית הספר אנדרסן לניהול של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנים 1982–1984 היה היל עוזרו של הסנאטור הרפובליקני ג'ון טאוור מטקסס, והיה חבר בסגל ועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים של הסנאט של ארצות הברית.
בשנים 1989–1991 היה סגן עוזר מזכיר האוצר לענייני מימון חברות, ולאחר מכן המשיך לשרת בממשלה הפדרלית החל מ-1991 ועד 1993 כמזכיר ניהולי במועצה הלאומית לכלכלה תחת נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש. לאחר שייסד את החברה, היה היל יושב ראש מועצת המנהלים של "תאגיד דלתא לבנקאות ונאמנות" (Delta Trust and Banking Corporation) ששכן בליטל רוק, עד שנרכש ב-2014 בידי בנק סימונס.
במהלך בחירות 2014 התמודד היל אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השני של ארקנסו, אחרי שנציג המחוז המכהן טים גריפין הודיע על פרישות מהקונגרס לקראת התמודדותו לתפקיד סגן המושל. בבחירות הכלליות גבר על פט הייז, ראש העיר צפון ליטל רוק ברוב של כ-52% מקולות הבוחרים. הוא הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-114 של ארצות הברית.
היל נבחר מחדש אל הקונגרס בבחירות 2016 ובבחירות 2018. נכון לספטמבר 2018, היל הצביע עם סיעתו ב-95% מהמקרים ובהתאם לעמדתו של הנשיא דונלד טראמפ ב-96.6% מהמקרים. למשל, ב-4 במאי 2017, הצביע בעד ביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה ובמקום זאת להעביר את "חוק הבריאות האמריקאי". במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, שיבח היל את ניהולו של טראמפ את המשבר. בבחירות 2020 נבחר מחדש.
אלון הארטוויס
אלון הארטוויס (שם מדעי: "Quercus hartwissiana") הוא מין של עץ מהסוג אלון, שמולדתו בדרום-מזרח בולגריה, צפון אסיה הקטנה לאורך ההים השחור והקווקז הוא תואר בידי הבוטנאי והאנטומולוג הרוסי יליד פינלנד כריסטיאן סטוון בשנת 1857.
מאפיינים ואקולוגיה.
אלון זה הוא עץ נשיר גדול שגובהו עד 35 מטר עם צמרת בצורת מטרייה וקליפה עבה בצבע שחור. הניצנים הם סגלגלים עגולים באורך 6 עד 7 מילימטר. אורך העלים 12 עד 14 סנטימטרים ורוחבם 7 עד 9 סנטימטרים. צדו העליון של העלה הוא ירוק מבריק ואילו החלק התחתון חום עד אדמדם. העלים מעט קמורים בבסיס ויש בהם 7 עד 10 זוגות של אונות. הבלוטים באורך 2.5 עד 3 סנטימטרים ורוחבם 1.2 עד 1.5 סנטימטרים. בין המינים שגדלים לצד האלון אפשר למנות את ציסטוס קרטיקוס, קרפינוס אוריינטליס, אלון איטלקי, אלון שסוע, אלון פלומתי, סורבוס טורמינליס, אשור מזרחי, קרפינוס בטולוס, אלון אירופי, אלון אירי ודפנה דו-פרחית.
תפוצה.
העץ נפוץ במדינות בולגריה, טורקיה, גאורגיה ורוסיה.
המין נקרא על שם הבוטנאי הרוסי ניקולאי אנדרס פון הארטוויס (Nicolai Anhorn von Hartwiss).
יעקב (קובי) בליטשטיין
יעקב (קובי) בליטשטיין (נולד ב-3 במאי 1960) הוא אלוף-משנה במילואים, ואיש ניהול ישראלי. המכהן כראש מנהלת התחבורה בעיריית ראשון לציון. קודם לכן שימש כממלא מקום מנכ"ל וראש מטה התשתיות הלאומיות במשרד האוצר וכמשנה למנכ"לית וסמנכ"ל תכנון ופיתוח תשתיות במשרד התחבורה.
ביוגרפיה.
אל"ם (במיל') עו"ד יעקב קובי בליטשטיין נולד בקיבוץ יד מרדכי וכבר בגיל צעיר עבר להתגורר במושב משגב דב הנמצא במועצה האזורית גדרות.
בליטשטיין החל את שירותו הצבאי בשנת 1981 ושירת במהלך השירות בתפקידים שונים בחיל התקשוב ובמערך הקשר של צה"ל, ביניהם: קצין קשר אוגדת שריון, קצין קשר אוגדת יהודה ושומרון וכן סגן מפקד המכללה לתקשוב של צה"ל.
לאחר פרישתו בשנת 2004 שימש במגוון תפקידים בכירים בחרות שונות בשוק הפרטי בתחומי התפעול ובתחום ה - HLS. במהלך שנת 2006 השלים בליטשטיין את לימודיו לתואר L.L.B במשפטים ושימש כעו"ד פרטי.
בשנת 2011 הצטרף בליטשטיין לשירות הציבורי כראש מנהלת תוכנית "נתיבי ישראל" במשרד התחבורה, תוכנית בהיקף של 27.5 מילארד שקל שמטרתה יצירת חיבור תחבורתי בין מרכז הארץ לפריפריה בצפון ובדרום, בנוסף לתפקיד זה מונה בליטשטיין בשנת 2013 לתפקיד סמנכ"ל מנהל ומשאבי אנוש במשרד התחבורה.
בשנת 2016 מונה בליטשטיין לתפקיד משנה למנכ"לית משרד התחבורה והבטיחות בדרכים וסמנכ"ל תכנון ופיתוח תשתיות, כמו כן, קיבל לידיו את סמכויות המפקח הארצי על התעבורה. במהלך שירותו במשרד התחבורה שימש בליטשטיין כדירקטור בנמל אשדוד.
בשנת 2020 אישרה ממשלת ישראל את מינויו של בליטשטיין לתפקיד ראש מטה התשתיות הלאומיות במשרד האוצר, ובינואר 2021 מונה על ידי שר האוצר ישראל כ"ץ לתפקיד מ"מ מנכ"ל משרד האוצר.
ב-27 ביוני 2021 סיים את תפקידו כמ"מ מקום מנכ"ל משרד האוצר עם מינויו של רם בלינקוב לתפקיד המנכ"ל. בנוסף סיים גם את תפקידו כראש מטה התשתיות במשרד האוצר בעקבות החלטתו של שר האוצר הנכנס אביגדור ליברמן לסגור את המטה בשל כפילויות.
ב-1 במרץ 2022 מונה לעמוד בראש מנהלת התחבורה בעיריית ראשון לציון.
בליטשטיין בעל תואר ראשון בכלכלה, סוציולוגיה ומדעי המדינה (B.A), תואר ראשון במשפטים (L.L.B) ותואר שני במנהל עסקים (M.B.A) מהקריה האקדמית אונו.
יחסי אוסטרליה–רומניה
יחסי אוסטרליה–רומניה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה לרומניה.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו רשמית את היחסים הדיפלומטיים ב-18 במרץ 1968.