קבוצת ספורט בבעלות אוהדים
קבוצת ספורט בבעלות אוהדים היא קבוצת ספורט, אשר השליטה בניהולה ובבעלותה נמצאת בידי אוהדיה. להקמתה של קבוצה כזו יכולים להיות מספר מניעים ובהם:
קבוצת האוהדים הגדולה והוותיקה ביותר היא קבוצת הכדורגל ברצלונה, שהוקמה בשלהי המאה ה-19 על ידי 11 שחקנים שהיו גם הבעלים. כיום מונה הקבוצה 150,000 מניות, ששווי כל אחת מהן הוא 164 אירו. גם ריאל מדריד, אתלטיק בילבאו, אייבר ואוסאסונה נמצאות בבעלות אוהדיהן. שלוש מהקבוצות הבכירות בפורטוגל, בנפיקה ליסבון, ספורטינג ליסבון, ופורטו, נמצאות בבעלות האוהדים. ביוון אלו שתי הקבוצות הבכירות של סלוניקי - אריס ופאוק. כל הקבוצות בגרמניה הן קבוצות אוהדים מתוקף חוק "50+1", שלפיו לפחות 50% ומניה אחת של המועדון חייבים להיות בשליטת הציבור. גם קבוצת הפוטבול אמריקנית גרין ביי פאקרס, נמצאת בבעלות אוהדיה.
קבוצות ספורט בבעלות אוהדים בישראל.
בישראל הוקמו קבוצות האוהדים המקצועניות הראשונות במאי 2007, והיו אלה קבוצת הכדורגל הפועל קטמון וקבוצת הכדורסל הפועל אוסישקין, אשר לימים שינו את שמן להפועל ירושלים והפועל תל אביב. שתי הקבוצות הוקמו על ידי אוהדים שטענו כנגד ההנהלה כי היא מבצעת את עבודתה בצורה לא ראויה, וכמחאה על הישגיהן הנמוכים של הקבוצות המקוריות (הפועל ירושלים והפועל תל אביב בהתאמה). באותה שנה הוקמה גם קבוצת בני יצ'אלאל רחובות של יוצאי אתיופיה. כמו כן, קבוצת הכדורגל מכבי קביליו יפו וקבוצות הכדורסל הפועל חיפה, הפועל פתח תקווה והפועל רמת גן הוקמו מחדש על ידי אוהדיהן, לאחר שהקבוצות המקוריות התפרקו. ב-2014 נוסדו קבוצות הכדורגל הפועל רובי שפירא חיפה ובית"ר נורדיה ירושלים בבעלות אוהדיהן, בעקבות ביקורות כלפי צורת ההתנהלות של קבוצות הפועל חיפה ובית"ר ירושלים. ב-2015 הוקמה מחדש מכבי עירוני אשדוד כקבוצות בבעלות אוהדים, שבחרה להתפצל ממועדון ספורט אשדוד, בדומה למצב שהיה קיים לפני האיחוד עם הפועל בשנת 1999. בשנת 2019 קמה קבוצת הכח גלי גיל רמת גן.
קבוצת אוהדים
קניין סודר
חאל פאר
חאל פאר (במלטזית: Ħal Far - "עיר העכברושים") הוא אזור התעשייה הגדול ביותר במלטה. האזור שוכן בדרום-מזרחו של האי מלטה, לחופי הים התיכון, כקילומטר וחצי בלבד ממערב לנמל החופשי של מלטה, הנמל הגדול והחשוב במדינה. אורכו של אזור התעשייה ממזרח למערב הוא כקילומטר וחצי, ורוחבו המרבי כקילומטר אחד.
היסטוריה.
בעבר שכן במקום שדה תעופה של מטוסי חיל האוויר הבריטי ושל חיל הים הבריטי, שהחל לפעול ב-1 באפריל 1929. שדה זה היה שדה התעופה הראשון במלטה, והוכשרו בו שני מסלולי טיסה: 13/31 באורך של 6,000 רגל ו-9/27 שאורכו עמד על 4,800 רגל. במלחמת העולם השנייה ספג השדה נזקים כבדים מהפצצות אוויריות של חילות האוויר של מדינות הציר, אך מעולם לא הושבת. במהלך ההפצצות שהחלו ב-11 ביוני 1940 והסתיימו ב-21 במאי 1943, הוטלו על השדה פצצות במשקל כולל של 2,300 טון. לאחר המלחמה ועד 31 באוגוסט 1967, המשיך השדה לשמש את הצבא הבריטי, בעיקר כבסיס אימונים, ושני מסלולי הטיסה נסללו בשנת 1959. השטח הועבר לממשלת מלטה בחודש ינואר 1979, אשר פיתחה בו את אזור התעשייה. מסלולי הטיסה וההסעה הוסבו לדרכים לכלי רכב, והמבנים התעשייתיים הוקמו לאורכם. המסלול המרכזי של שדה התעופה הפך בחלקו למסלול מרוצים. עוד שוכן במקום מתכן כליאה לפליטים המגיעים למלטה מאפריקה בדרך היבשה.
נחלת ציון
היפרפלזיה מולדת של האדרנל
הִיפֶּרְפְּלַזְיָה (יְצִירַת יֶתֶר) מולדת של האדרנל (באנגלית: Congenital adrenal hyperplasia, CAH) היא שם כולל למספר מצבים רפואיים הנובעים ממוטציה בגנים של האנזימים האחראים ליצור קורטיזול על ידי בלוטת יותרת הכליה (בלוטות האדרנל).
התסמינים הנפוצים ביותר של מצבים אלה קשורים לייצור עודף של אנדרוגנים על ידי בלוטת יותרת הכליה.
תיאור המחלה.
לבעיה שלוש דרגות חומרה, הנובעות ממוטציות שונות של הגן:
זוהי מחלה גנטית רצסיבית, ועל כן יסבלו ממנה רק ילדים שלשני הוריהם גן למחלה. אם לאחד ההורים יש גן למצב הלא קלאסי הקל ולשני יש גן לאחד המצבים הקשים, יסבול הילד מהמצב הקל בלבד.
בקרב האוכלוסייה היהודית בישראל נפוצה הנשאות למחלה בעיקר אצל אשכנזים.
טיפול.
הטיפול הוא בדרך כלל על ידי נטילת קורטיקוסטרואידים כגון דקסמטזון, פרדניזון ועוד.
במקרים של ויריליזציה של איברי המין אצל נשים, מבוצע ניתוח פלסטי המעניק לאיבר המין מראה נשי. כאמור, מערכת הרבייה הפנימית אינה נפגעת, ונשים אלה יכולות ללדת ילדים.
כמו כן, אדם שידוע לו כי קיימת נשאות של הגן במשפחתו יכול להיבדק גנטית יחד עם בן זוגו על מנת למנוע לידת ילדים הלוקים במצב הקשה של המחלה.
הנמל החופשי של מלטה
הנמל החופשי של מלטה (אנגלית Malta Freeport; מלטית Il Port Ħieles ta' Malta) הוא נמל חופשי השוכן במפרץ מרסשלוק בתחומי העיר בירזבוג'ה (Birżebbuġa) בדרום-מזרחו של האי מלטה במלטה. הנמל העוסק בשינוע מטען בלבד, הוא השער הימי הגדול והחשוב ביותר במדינה. הוא מופעל על ידי "מלטה פריפורט טרמינלס בע"מ" (Malta Freeport Terminals Ltd) אשר נוסדה בשנת 2001, ושייך ל"חברת מלטה פריפורט בע"מ" (Malta Freeport Corporation Ltd) אשר נוסדה בשנת 1988 ומשמשת גם כגוף מפקח. שתי החברות פועלות לפי זיכיון מממשלת מלטה, שהוארך בשנת 2008 ל-65 שנים, והן פועלות בתיאום עם הרשות הימית של מלטה (Malta Maritime Authority, ראשי תיבות MMA).
בנמל המכולות שני טרמינלים ובהם חמישה רציפים בסך הכל, שאורכם נע בין 118 ל-1,000 מטרים, ומימיהם מאפשרים שקיעה של 9.5 עד 17 מטרים. רציף נוסף לאוניות גל-נוע (RORO) משתרע לאורך של 220 מטרים ומימיו מאפשרים שקיעה מרבית של 15.5 מטרים. שטחו הכולל של הנמל הוא 613,243 מ"ר ובו מקום לאחסנת 11,831 מכולות. בשנת 1990 טיפל נמל המכולות ב-94,500 יחידות, אך נתון זה גדל ל-1,461,174 בשנת 2004. אזור האחסנה בנמל משתרע על פני שטח של 14,400 מ"ר, מהם 6,000 מ"ר מקורים, ובאתר שוכן גם מבנה משרדים בשטח של 4,400 מ"ר המושכר לשימושן של חברות ספנות ומסחר.
הנמל החופשי שוכן במרחק של 1.5 ק"מ ממזרח לאזור התעשייה הגדול במדינה השוכן בחאל פאר וכ-6 ק"מ דרומית-מזרחית לנמל התעופה הבינלאומי של מלטה בלואה.
האצטדיון הלאומי טא' אלי
האצטדיון הלאומי טא' אלי (במלטזית: Grawnd Nazzjonali Ta' Qali, באנגלית: Ta' Qali National Stadium) הוא אצטדיון השוכן בכפר טא' אלי (Ta' Qali) במרכזו של האי מלטה שבמלטה. האצטדיון אשר נחנך ב-14 בדצמבר 1980, הוא האצטדיון הגדול במדינה ומשמש כאצטדיונה הלאומי. מאז 1981 טא' אלי משמש את נבחרת מלטה בכדורגל והתאחדות הכדורגל הלאומית שוכנת בו מאז שנת 2007.
באצטדיון 17,000 מקומות ישיבה, אך הוא מסוגל להכיל עד 35,000 צופים בתפוסה מלאה, כולל מקומות עמידה. בצמוד מצפון לאצטדיון שוכן מגרש סנטנרי (Centenary Stadium), מגרש כדורגל נוסף שבו נערכים מרבית המשחקים של ליגת העל המלטזית. עוד שוכנים במתחם שני חדרי כושר, בריכת שחייה מקורת, מגרש סקווש ומטווח, וכן מסעדות וברים.
ילטה
רומני (סיני)
רומני (לעיתים נקרא רומאנה, בערבית: رمانة) הוא יישוב במחוז צפון סיני שבמצרים. היישוב נמצא במרחק 6 קילומטרים מדרום למפרץ א-טינה שבים התיכון, כ-37 קילומטר מזרחית לתעלת סואץ ו-120 קילומטר מערבית לאל עריש. רומני נמצאת כ-3 קילומטרים מדרום לקצה המערבי של ימת ברדוויל. באזור היישוב, שגובהו הוא 50 מטר מעל פני הים, קיים נוה מדבר קטן שהמים בו הם ברמת מליחות גבוהה יחסית. הקרקע באזור היא חולית. ברומני הייתה תחנה של מסילת הברזל וצינור המים שנסללו על ידי חיל המשלוח המצרי מקנטרה לכיוון אל עריש, בזמן מלחמת העולם הראשונה.
רומני הייתה זירת קרב ב-1916, במלחמת העולם הראשונה. בהיותה סמוכה לצומת דרכים חשוב, היוותה רומני נקודה חשובה בהתקדמות הכוחות במלחמות ישראל - מצרים ב-1956, 1967 ו-1973.
מלחמת העולם הראשונה.
לאחר ההתקפה העות'מאנית על תעלת סואץ שנערכה בסוף ינואר 1916 ונסתיימה בתבוסת הטורקים, הקימו הבריטים במצרים את חיל המשלוח המצרי, בפיקודו של ארצ'יבלד מאריי. כמו כן, החליטה המפקדה הבריטית במצרים לקדם את קו ההגנה הבריטי אל תוככי סיני. האנגלים סללו צינור מים ומסילת ברזל מקנטרה אל רומני ושם הקימו קו הגנה שנפרש מצפון לדרום וחסם את הנתיב הצפוני המחבר בין ארץ ישראל ובין מצרים. עקב מחסור במקורות מים לאורך הנתיב הדרומי בסיני סבר מאריי כי ההתקפה העות'מאנית הבאה חייבת להיות דרך הנתיב הצפוני. על נתיב זה נבחרה רומני כיוון שהייתה מעבר לטווח בו יכלה לירות הארטילריה הטורקית-גרמנית על תעלת סואץ.
קצהו הצפוני של קו ההגנה הבריטי היה במחמדיה הנמצאת בקצה המערבי של ימת ברדוויל. הקו המשיך דרומה דרך רומני ופנה דרום מערבה עד ביר א-נוס המרוחקת כ-6 קילומטרים מרומני. באמצע יולי 1916 הגיעו הטורקים לנוה המדבר הגדול קטיה, הנמצא כ-7 קילומטרים ממזרח לרומני, ויצרו אף הם קו עמדות שהגיע לימת ברדוויל בצפון ולביר וסט בדרום.
קרב רומני.
על הכוח העות'מאני, שמנה כ-10,000 חיילים, פיקד פרידריך קרס פון קרסנשטיין. על הכוח הבריטי, שמנה כ-18,000 חיילים, פיקד גנרל לורנס.