בשנת 1927 עבר לברלין. בין השנים 1927 עד 1930 היה חבר במפלגה הקומוניסטית של גרמניה. הוא הקים ארכיון בליגה האנטי-אימפריאליסטית, ותרגם מאנגלית לגרמנית עבור כתב העת של "האיחוד המקצועי האדום". הוא עבד גם כמחזאי בחברות הסרטים Prometheus Film ו-Weltfilm.
במולדת המהפכה עד למעצר.
הוא הגיע למוסקבה בסוף אפריל 1930 ככתב העיתון Berlin am Morgen. מהסתיו עבד באיגוד המקצועי האדום של האינטרנציונל. הוא הפך לדרמטורג של חברת Mezrabpomfilm הסובייטית-גרמנית. בשנת 1932 התחתן עם נינה סרגייבנה קיזלוואלטר, מורה למוזיקה ולריתמיקה (אמנות התנועה). בשנת 1936 ביקש וקיבל אזרחות סובייטית. בשנים 1932–1934 היה ראש המחלקה ההונגרית של חברת ההוצאה של העובדים הזרים במוסקבה. הוא פרסם במגזין ההונגרי "פטיש ומגל" ( Sarló és Kalapács - סיפורים קצרים, עיתונאות), בשנים 1933–1934 היה העורך. הוא עבד כעצמאי מאמצע שנות השלושים (1935 או 1936).
בגולאג.
לנדייל נעצר ב-21 בפברואר 1938 בתקופת הטיהורים הגדולים ובמאי 1939 נגזר עליו בהיעדרו שמונה שנות מאסר במחנה חינוך מחדש, על ידי הוועדה החיצונית של משרד הפנים (OSO) על פי החלטה מה-23 באפריל 1939. הוא ריצה את עונשו במחנות נורילסק וקאנסק. רק אחרי שמונה שנים ועשרה חודשים שוחרר ביום האחרון של 1946. בשנים 1947–1948 הוא גר במה שנקרא "הקילומטר ה-101", 113 ק"מ ממוסקבה, באלכסנדרוב. הוא הועסק כמתרגם-מגיה ולקטור בהוצאה לאור בשפה זרה. בהתחלה נסע לעיתים קרובות למוסקבה ובילה יום או יומיים עם משפחתו. הוא כתב שני סיפורים ברוסית וסיפור קצר בשם אלקה.
באביב 1947 הגיש את בקשתו לחזרה להונגריה. בחורף 1948 הוא נבדק בביקורת בדירתו במוסקבה ונאלץ לחזור תוך 24 שעות למקום הצ'ק-אין שלו, לאלכסנדרוב. בקשתו לחזור להונגריה נדחתה באביב 1948, אך הוא לא קיבל הודעה על כך. הוא נעצר שוב ב-22 בנובמבר והועבר לכלא ולדימיר. ב-9 בפברואר 1949 הוא נידון לגלות נצחית. במרץ 1949 הוחזר לסיביר בקרון כלא. מקארובו, כפר שנמצא במרחק של 50 ק"מ מקאנסק, הוגדר כמקום מושבו. שם כתב כמעט את כל קטעי "הקוסמים" וכן את דרמת הקולנוע "שוט אלוהים". ב-1 בספטמבר 1954 גזר עליו בית המשפט העממי של מחוז דז'ירינסק בחבל המנהלי קרסנויארסק שלוש שנים במחנה עבודה. הוא שוחרר ב-23 בפברואר 1955 הוא ובת זוגו חזרו למוסקבה והגישו בקשה לטיהור שמו. הוא טוהר מכל אשמה ב-25 ביוני בשל "היעדר פשע".
סופר הגולאג ההונגרי.
עם שובו להונגריה ראה את כתיבתו ואת ייעודו האנושי לספר את כל מה שחווה במחנות, בגלות. בסוף שנות החמישים עבד על יצירות שאת ניסוחיהן הראשונים כתב בסיביר. הראשון היה "מבוקר עד ערב" שהופיע. הכרך "הקוסם", שיצא לאור בשנת 1961, הכיל 5 עבודות בהן כתב על עולם המחנות הסובייטים ומחנות הכפייה.
אצבע צרדה
קו K בנגב
קו K בנגב הוא שמו של אתר קדום מתקופת הברונזה בשמורת הטבע "הר הנגב".
צורתו צורת סוללה ישרה הנמתחת לאורך של כארבעה ק"מ וחצי והוא מורכב מכמאה טון סלעים ואבנים ובכך הוא דומה בהיקפו לאתרים פרה-היסטוריים נוספים בישראל כמו גלגל-רפאים וגל יתרו. לאורך השנים הועלו השערות שונות באשר לתכליתו – ללא הסבר חד משמעי.
מבנה האתר ומאפייניו.
בשנים 1985–1989 ערך ד"ר מוטי היימן סקר מקיף באזור הר רמון שבו נמצא כי הקו נמשך לאורך של כארבעה ק"מ וחצי, רוחבו כ־1.8 מטרים וגובהו הממוצע הוא כ־0.7 מטר. ישנם מקטעים רציפים באורך מצטבר של כ-1.5 ק"מ. באזור הר רומם שרד קטע באורך 115 מטרים שהיה רציף במקורו ובעל מתאר של שני קירות עם מילוי אדמה ביניהם המזכירים מבנה של סולם.
לא כל הקו בנוי בצורת סוללה. במקרים רבים מדובר בשרשרת של מבנים עגולים בקוטר ממוצע של מטר אחד ומבנים מרובעים בעלי צלעות של כמטר אחד, שבניהם יש מרווח של כמה מטרים.
בסמוך לשני קצות הקו נמצאו רגמים (בערבית, רוג'ומים), האופייניים לתקופת הברונזה הקדומה (לפני כ-4,800 שנה).
ניתן למצוא קוים דומים נוספים ברחבי המזרח התיכון, כאשר הקו הארוך ביותר (שבעה ק"מ וחצי) נמצא בדרום ערב הסעודית. בישראל ישנו מספר רב של קווים בנגב (למשל בסמוך למעלה עקרבים) ובמדבר יהודה (בסמוך למצפה שלם והר מונטר).
השערות לגבי תכליתו של האתר.
הראשון לחקור את הקו היה יוחנן אהרוני, שהעריך בשנת 1957 שמדובר במבנה מתקופת הברונזה הביניימית, וכי יעודו הוא לשמש כקו גבול או חומה.
אחרי אהרוני חקר את האתר בסוף שנות ה-50 הארכאולוג נלסון גליק אשר לא קיבל את התארוך שקבע אהרוני, ואף קבע כי תאוריית החומה אינה מתיישבת עם העובדה שלא נמצאו ישובי קבע שעליהם היה צורך להגן, וכי הסוללה אינה גבוהה דיה. גם ד"ר יעקב ורדי הסכים עם הביקורת.
מקובל לראות באתר מונומנט פולחני, אם כי אופי הפולחן אינו ברור.
השערת לוח השנה.
האתר בנוי בצורה ישרה כך שביום הארוך בשנה (21 ביוני, יום ההיפוך) צלו של אדם שעומד בכל מקום על הקו, נופל בדיוק על הסוללה. בדומה לאתרים מגליתיים ברחבי העולם כמו סטונהנג', שנבנה כך שהשמש מגיעה למיקום מדויק בין אבניו ביום ההיפוך.
השערת פולחן חיים ומוות.
ד"ר עוזי אבנר, ממרכז מדעים ים המלח והערבה, שחקר את אתרי הקבורה הקדומים באזור הנגב, טוען כי "מעגל האבן נחשב כרחם. הקו משמש כפאלוס ואמור להפרות את הרחם, כדי שהנפטר יוכל להיוולד ממנו. החל מהאלף השישי לפני הספירה אתרים אלו מסמלים את המעבר מהאמונה הקדומה במוות כמצב סופי – לאמונה המעגלית המודרנית של לידה מחדש, מוות כמצב זמני ותחיית המתים". עם זאת, העובדה שישנם שני רוגמים, אחד בכל קצה של הקו (כלומר רחם-פאלוס-רחם), מערערת על תקיפותה של ההשערה.
מידע לגבי טיולים באזור.
קו K נמצא בשמורת הטבע המוכרזת "הר הנגב", אך אין לטייל לאורכו משום שהוא אינו עובר בשביל מסומן. ניתן להשקיף עליו מהר רמון והר רומם.
Scorpion (אלבום של איב)
Scorpion הוא אלבום האולפן השני של הראפרית האמריקאית איב. האלבום יצא לאור ב-6 במרץ 2001 על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ ורוף ריידרס. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
דיסקוגרפיה של איב
איב ג'האן ג'פרס קופר (באנגלית: Eve Jihan Jeffers Cooper; נולדה ב-10 בנובמבר 1978) היא ראפרית, פזמונאית, שחקנית ומנחת טלוויזיה אמריקאית, זוכת פרס גראמי ושני פרסי האקדמיה למוזיקה. היא ידועה בשמות הבמה שלה: איב (באנגלית: Eve) ואי-וי-אי (באנגלית: E-V-E). איב מכרה מיליוני עותקים מאלבומיה במהלך הקריירה שלה. האלבום השני שלה, "Scorpion", זיכה אותה בפרס גראמי. האלבום השלישי שלה, "Eve-Olution", היה המצליח ביותר מבין אלבומיה ומכר 4.8 מיליון עותקים רק בארצות הברית. במהלך שלושת אלבומיה הראשונים שיתפה פעולה עם אומנים שונים כגון מיסי אליוט, DMX, סנופ דוג ונייט דוג, אלישה קיז ופיית' אוונס.
ראפיד
רפיד
אגודת החירשים בישראל
מת'יו דדאריו
מת'יו קווינסי דדריו (באנגלית: Matthew Quincy Daddario; נולד ב-1 באוקטובר 1987) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו כאלק לייטווד בסדרת הטלוויזיה "ציידי הצללים" (2016–2019). הוא אחיה הצעיר של השחקנית אלכסנדרה דדריו.
ביוגרפיה.
דדריו נולד וגדל בעיר ניו יורק, בנם של כריסטינה דדאריו, עורכת דין, וריצ'רד דדאריו, תובע ולשעבר ראש מטה הטרור בניו יורק בראשות ראש העיר מייקל בלומברג. אחותו הגדולה היא השחקנית אלכסנדרה דדאריו; יש לו גם אחות צעירה קתרין דדאריו.
סבו מצד אביו של דדאריו היה אמיליו ק. דדאריו, נציג דמוקרטי לבית הנבחרים של ארצות הברית למדינת קונטיקט בין השנים 1959 - 1971. הוא ממוצא סלובקי, איטלקי, אירי, הונגרי ואנגלי. דדריו למד בבית הספר קולגייט, לפני שלמד באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון, משם סיים תואר בכלכלה בשנת 2010.
קריירה.
דדאריו ערך את הופעת הבכורה הגדולה שלו כאהרון בסרט הדרמה הרומנטי "Breathe In", בבימויו של דרייק דורמוס. באותה שנה היה לו תפקיד משנה כצ'אנינג בסרט הקומדיה "Delivery Man" בהובלתו של וינס ווהן, בבימויו של קן סקוט. בשנת 2014, דדריו גילם את דני לאדוקור בסרט דרמת הספורט "When the Game Stands Tall", בכיכובם לצד ג'ים קביזל, לורה דרן ואלכסנדר לודוויג. הסרט מבוסס על הישגיהם של מאמן הכדורגל בוב לדאצור ודה לה סאל ספרטנים, שקבעו שיא ניצחון של 151 משחקים.
בשנת 2015 הוא השתתף בתפקיד גבריאל בסרט הנעורים "Naomi and Ely's No Kiss List". במאי 2015 הוכרז כי דדריו יציג את אלק לייטווד בסדרת הפנטזיה "ציידי הצללים", המבוססת על סדרת הרומנים מאת קסנדרה קלייר. הסדרה החלה לשידור ב־12 בינואר 2016, והסתיימה ב־6 במאי 2019. גם בשנת 2016 הוא כיכב במהדורה המחודשת של סרט האימה של אלי רוט, Cabin Fever, בבימויו של טרוויס זי.
סיכויים
פול לויץ
פול לויץ (באנגלית: Paul Levitz; נולד ב-21 באוקטובר 1956) הוא קומיקסאי אמריקאי, והיה נשיא חברת DC קומיקס בין השנים 2002–2009, חברה בה עבד למעלה מ-35 שנה במגוון רחב של תפקידים. יחד עם המו"ל ג'נט קאהן והעורך הראשי דיק ג'ורדנו, היה לויץ אחראי על העסקת כותבים כמו מרב וולפמן ואלן מור, אמנים כמו ג'ורג' פרז, קית' גיפן וג'ון ברן, והעורכת קארן ברגר, שתרמו להחייאת קו גיבורי העל של החברה בשנות השמונים.
נעוריו.
לויץ גדל בברוקלין, ניו יורק. במהלך נעוריו הוא החיה מחדש את פנזין חדשות הקומיקס, "The Comic Reader", שלדברי לויץ, היה מגזין חדשות תעשיית הקומיקס המתפרסמות באופן קבוע הראשון. תחת עורכתו של לויץ זכה "The Comic Reader" בשני פרסי מעריצי הקומיקס הפאנזיניים הטובים ביותר. אחד ממוריו של לויץ, פרנק מק'קורט, התרשם מספיק מעבודתו של לויץ, שארגן את הופעתו של לויץ בתוכנית הרדיו של אחיו של מק'קורט.
קריירה.