בתחילת עונת 2012 הראה קנצ'לארה כושר טוב. הוא ניצח (בפעם השנייה) במרוץ "סטראדה ביאנקה" (לשעבר, "מונטה פאשי ארויקה"), ובקטע האישי נגד השעון במרוץ טירנו -אדריאטיקו. במרוץ מילאנו-סן רמו הוא היה הרוכב החזק ביותר והצליח לברוח משאר הרוכבים בירידה מהפוג'ו. אולם, האוסטרלי סיימון גראנס הצליח להצמד אליו וניצח אותו במאוץ אל קו הסיום. במרוצי האביב היה קנצ'לארה אחד המועמדים הבולטים, אולם, נפילה שלו באזור ההאכלה ברונדה ון פלאנדרן גרמה לארבעה שברים בעצם הבריח שלו ובכך הסתיימו עבורו מרוצי האביב. בטור דה פראנס ניצח קנצ'לארה בפרולוג והחזיק בחולצה הצהובה עד הקטע השביעי בו איבד אותה לבראדלי ויגינס שהחזיק בה עד סיום המרוץ בפריז. במהלך ימי המרוץ בהם החזיק בחולצה הצהובה הוא שבר את שיאו רב השנים של רנה וייטו (René Vietto) כרוכב שלא ניצח בטור דה פראנס אך החזיק בחולצה הצהובה במשך המספר הרב ביותר של ימים. קנצ'לארה פרש לאחר הקטע ה-11 כדי להיות יחד עם אשתו בלידת ילדם השני. הוא שב למרוצים באולימפיאדת לונדון (2012) ונחשב כבעל סיכוי טוב למדליה, בייחוד במרוץ האישי נגד השעון. במרוץ הכביש האולימפי היה קנצ'לארה חלק מקבוצה של רוכבים שיצאה לבריחה מהירה, ומתוכה יצאו המנצחים. כ-15 קילומטר מקו הסיום הוביל קנצ'לארה את קבוצת הבריחה אל תוך פנייה בכביש, אך טעה בבחירת הנתיב והמהירות, נפל בכבדות על הגדר התוחמת ונפגע בכתפו. הוא השלים את המרוץ הרחק אחרי המנצח, אלכסנדר וינוקורוב ובמרוץ האישי נגד השעון, שנערך מספר ימים לאחר מכן, עדיין סבל מהפגיעה וסיים במקום השביעי בלבד.
במרוצים הקלאסיים של תחילת 2013 עמדה במוקד יריבותם הספורטיבית של שני הרוכבים הבולטים בדיסציפלינה זו באותה עת: קנצ'לארה הוותיק ופטר סאגאן הצעיר. במרוץ מילאנו-סן רמו, שנערך בתנאי קור קשים והסתיים במאוץ של קבוצת רוכבים מצומצמת, סיים קנצ'לארה שלישי לאחר המנצח צ'יולק וסאגאן. במרוץ E3-הרלבקה תקף קנצ'לארה במעלה האוד קווארמונט (35 ק"מ לסיום) והצליח לברוח לשני שותפיו לבריחה (סאגאן ואוס) וניצח בפער של יותר מדקה. גם ברונדה ון פלאנדרן תקף קנצ'לארה באוד קווארמונט ורק סאגאן הצליח להיצמד אליו. קנצ'לארה המשיך ותקף גם במעלה הפטרברג והצליח לברוח לסאגאן וניצח בפער של 1:27 דקות. במרוץ פריז-רובא נותרו לקראת הסיום שלושה רוכבים בראש: קנצ'לארה, ספ ונמרקה וזדנק שטיבר. שטיבר יצא מתמונת המרוץ לאחר שנתקל בצופה ובמאוץ הצמוד אל קו הסיום בוולודרום ברובא ניצח קנצ'לארה. לאחר המרוץ הצהיר כי לא ישתתף בטור דה פראנס וירכוב בוואלטה אספניה במטרה להתכונן למרוץ הכביש באליפות העולם.
בוואלטה אספניה ניצח קנצ'לארה בקטע אישי נגד השעון כשהקדים את אלוף העולם בדיסציפלינה זו, טוני מרטין, ב-37 שניות. בקטע ה-17 פרש קנצ'לארה מהמרוץ כדי להתכונן לאליפות העולם וזאת, לאחר שסייע רבות לחברו לקבוצה, כריס הורנר שהמשיך עד לסיום במדריד וניצח בדרוג הכללי במרוץ. לקראת אליפות העולם בפירנצה (איטליה) נחשב קנצ'לארה כמועמד בעל סיכויים גם במרוץ נגד השעון וגם במרוץ הכביש. אולם, במרוץ נגד השעון סיים שלישי בלבד, אחרי טוני מרטין וברדלי ויגינס ובמרוץ הכביש סיים עשירי.
ב-2014 הצליח קנצ'לארה לסיים שני במרוץ מילאנו - סן רמו, אחרי אלכסנדר קריסטוף שניצח במאוץ רב משתתפים. במרוצים הבאים: E3 הארלבקה וגנט - וולגם, הוא סבל מחוסר מזל; בראשון התעכב לאחר נפילה המונית וסבל מנקר ובשני היה מעורב בנפילה. שבוע לאחר גנט - וולגם הוא ניצח בפעם השלישית ברונדה ון פלאנדרן, לאחר שתקף במעלה האחרון, אוד קווארמונט, ורק הבלגי, ספ ונמרקה הצליח להיצמד אליו. במאוץ אל קו הסיום (יחד עם שני הרוכבים שהובילו את המרוץ לפני כן) הצליח קנצ'לארה להקדים את שלושת מתחריו. בפריז - רובא תקף קנצ'לארה במקטע של "Carrefour de l'Arbre" ויצר את קבוצת המובילים. הוא סיים במקום השלישי אחרי ניקי טרפסטרה וג'ון דגנקולב. בהמשך אותה שנה הצהיר קנצ'לארה על כך שיתרכז בהכנות למרוץ הכביש באליפות העולם שנערכה בפונפרדה בספרד, מאחר שהעריך כי המסלול הולם את כישוריו. הוא אף ויתר על השתתפותו במרוץ נגד השעון באליפות זו כדי להגביר את סיכוייו. אולם, הוא נחל אכזבה כשסיים במקום ה-11 בלבד.
ב-2015 סבל קנצ'לארה משתי פציעות משמעותיות שהשביתו אותו במשך רוב עונת המרוצים. הראשונה ב-E3 הארלבקה שהשביתה אותו לכל עונת מרוצי האביב. השנייה ארעה בקטע השלישי בטור דה פראנס, בעת שלבש את החולצה הצהובה. פציעה זו ומחלה ממנה סבל לפני אליפות העולם, השביתו אותו עד סוף העונה. בנובמבר 2015 הודיע קנצ'לארה כי עונת 2016 תהייה עונתו האחרונה כרוכב מקצועני.
עונתו האחרונה, 2016, החלה בצורה טובה, כשניצח במרוץ חד-יומי כחלק מטרופאו מיורקה ושבועיים לאחר מכן ניצח בקטע אישי נגד השעון במסגרת טור אלגאראבה והקדים את יריבו בתחום הרכיבה נגד השעון, טוני מרטין. הישגו הבולט בתחילת העונה היה ניצחונו השלישי במרוץ החד-יומי, סטראדה ביאנקה. היה זה ניצחונו השלישי במרוץ וכאות הוקרה זכה שהמארגנים קראו על שמו את אחד מקטעי דרכי החצץ הנכללות במרוץ. הוא המשיך וניצח בקטע נגד השעון בטירנו - אדריאטיקו. במרוצי האביב השיג קנצ'לארה מספר תוצאות יפות: הוא סיים רביעי במרוץ E3-הרלבקה ובמרוץ גנט-וולגם וסיים שני (אחרי פטר סאגאן) ברונדה ון פלאנדרן. במרוץ פריז - רובא, בו נחשב לאחד המועמדים המובילים, היה מעורב בנפילה בקטע המרוחק 47 ק"מ מהסיום ולא הצליח לחזור לחבורת המובילים. ביוני 2016 הוא ניצח בקטע בטור של שווייץ ובאליפות הלאומית של שווייץ במרוץ האישי נגד השעון. הוא רכב בטור דה פראנס אך לא זכה להישגים ופרש אחרי הקטע ה-17.
למרות הצהרתו מסוף 2015, כי לא ייקח חלק באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), השתתף קנצ'לארה במשחקים וניצח במרוץ האולימפי האישי נגד השעון, כשהקדים את טום דימולן (מדליית כסף) ואת כריסטופר פרום (מדליית ארד). הייתה זו המדליה האולימפית השלישית עבורו והשנייה מזהב. המרוץ האחרון שלו כרוכב מקצועי התקיים ב-22 באוקטובר 2016 בקריטריום של גביע יפן.
חיים פרטיים.
קנצ'לארה דובר אנגלית, איטלקית, צרפתית וגרמנית באופן שוטף. הוא מתגורר בברן (שווייץ) יחד עם רעייתו סטפאני, לה נישא ב-2006, ושתי בנותיהם שנולדו ב-2006 וב-2012.
מחלוקת.
בחודש יוני 2010 הועלה לאתר יוטיוב סרטון שנערך על ידי אלמוני, והורכב משני חלקים. בחלק הראשון נראתה כתבה מהטלוויזיה האיטלקית בה סקר רוכב העבר ופרשן הטלוויזיה במרוצי אופניים, דווידה קסאני, פיתוח, המאפשר הכנסת מנוע חשמלי זעיר וסוללה לשלדת האופניים. קסאני טען, כי רוכב מסוים העיד בפניו שנעשה שימוש ב"סימום מכני" במרוצי אופניים מקצועניים. בחלק השני של הסרטון ניסה יוצרו להוכיח באמצעות הילוכים חוזרים כי קנצ'לארה השתמש במנוע כזה בניצחונותיו בטור של פלנדריה ובפריז-רובא ב-2010. קנצ'לארה הגיב ואמר כי "ההאשמות הן כה טפשיות שאני חסר מילים". ה-UCI הודיע כי הוא נערך לבדיקת שימוש עתידי בפיתוח הנ"ל אך אינו בודק שום תלונה כנגד קבוצה או רוכב מסוימים. בשנים שלאחר מכן דעך העניין בפרשה זו והתעורר שנית, במידת מה, בתחילת 2016 בשעה שנתפסה רוכבת בלגית מקצועית שבאופניה הוסתר מנוע זעיר.ב-2017 שוב עלה הנושא לכותרות לאחר שפיל ג'יימון, רוכב אמריקאי שפרש והוציא ספר המתאר את חייו של רוכב מקצועני, טען בספרו כי נראה שקנצ'לארה השתמש בסימום מכני בניצחונותיו ברונדה ון פלנדרן ובפריז-רובה בשנת 2010. קנצ'לארה הכחיש את הטענה והזמין את ג'יימון להתחרות מולו.
פרומן
לוטפי מנסורי
לוטופלה "לוטפי" מנסורי (בפרסית: لطفی منصوری, באנגלית: Lotfi Mansouri, 15 ביוני 1929 - 30 באוגוסט 2013) היה במאי ומנהל אופרה איראני. משנת 1960 הוא ניהל להקות אופרה והתפרסם בעיקר כמנהל הכללי של להקת האופרה הקנדית ושל האופרה של סן פרנסיסקו משנת 1988 עד 2001. ב-1992 קיבל את אות ההוקרה אביר מסדר האמנויות והספרות של צרפת וביוגרפיה נכתבה עליו בשנת 1998.
מנסורי הביא לאופרה את כתוביות-העל - supertitles - כתוביות המוקרנות מעל הבמה ומאפשרות לקהל לעקוב אחרי הלברית בשעת ההצגה.
ביוגרפיה.
מנסורי נולד בטהראן, בירת איראן. הוא נשא לאישה את מרג'ורי אן תומפסון ב-18 בספטמבר 1954; לזוג יש בת, שירין מלינדה.
מנסורי למד פסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וקיבל תואר בשנת 1953. בהמשך שימש שם מרצה בכיר בשנים 1957 - 1960. את קריירת הבימוי שלו החל בהפקה של כך עושות כולן של מוצרט בסיטי קולג' של לוס אנג'לס ובכמה הפקות תיאטרון מוזיקליות במרימאונט קולג'. משנת 1960 עד 1966 עבד כבמאי הבית של האופרה של ציריך. בשנתו הראשונה שם ביים הפקות חדשות של "אמאל ואורחי הלילה" של מנוטי, לה טרוויאטה, דון פסקואלה ושמשון ודלילה. משנת 1966 עד 1976 עבד כבמאי ראשי באופרה של ז'נבה. במהלך תקופה זו עבד מדי פעם בבתי אופרה רבים בארצות הברית, ביניהם המטרופוליטן אופרה ולהקות רבות קטנות יותר.
בין הפקותיו הזמינות על גבי DVD "בת הגדוד" של דוניצטי (עם בוורלי סילס, 1974) ו"האפריקאית" של מאיירבר (עם שירלי ורט ופלאסידו דומינגו, 1988).
להקת האופרה הקנדית.
משנת 1971 עד שנת 1988 עבד מנסורי כמנהל כללי של להקת האופרה הקנדית בטורונטו. מנסורי שילב כתוביות-על בהצגת "אלקטרה" של ריכרד שטראוס בינואר 1983, וזה נחשב בדרך כלל לשימוש הראשון שנעשה בשיטת תרגום זו.
האופרה של סן פרנסיסקו.
בשנת 1988 התמנה מנסורי למנהל הכללי הרביעי של האופרה של סן פרנסיסקו, במקום טרנס מקיואן..