סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת מותחן פסיכולוגי ואימה שנוצרה על ידי היוצרים אלכס קורצמן וג'ני לומט. הסדרה מבוססת על הרומן "שתיקת הכבשים" מאת תומאס האריס, ומככבים בה רבקה ברידס, לוקה דה אוליביירה, דבין איי. טיילר, קאל פן, ניק סאנדו, מייקל קודליץ ומארני קרפנטר. הסדרה עלתה לשידור ברשת CBS ב-11 בפברואר 2021.
קבלה.
הצלחה מסחרית.
זיכיון חניבעל לקטר, נחשב לבעל רווחים מהגבוהים ביותר בסוגת האימה בהשוואה לזיכיוני אימה אחרים —"הנוסע השמיני", "קנדימן", "משחק ילדים", היקום הקולנועי של לזמן את הרוע, "מגרש השדים", "יעד סופי", "יום שישי ה-13", "ליל המסכות", "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון", "מלתעות", "סיוט ברחוב אלם", "פעילות על-טבעית", "פסיכו", "הטיהור", "המסור", "צעקה" ו"המנסרים מטקסס"— כמו גם אחד מזיכיוני האימה המצליחים בהיסטוריה.
2C-B (4-Bromo-2,5-dimethoxyphenethylamine) הוא סם פסיכדלי ממשפחת ה-2C . הוא סונתז לראשונה על ידי אלכסנדר שולגין בשנת 1974. בספרו של שולגין PiHKAL טווח המינונים המומלץ הוא 12–24 מ"ג. בתור סם פסיכואקטיבי, 2C-B נמכר כאבקה לבנה, אך לפעמים גם בטבליות או כמוסות ג'ל. הסם לרוב נצרך בצורה אוראלית, אך ניתן לצרוך אותו גם דרך שאיפה או מכשיר אידוי. בעוד שהחומר משמש בעיקר כסם פסיכדלי, הוא משמש לפעמים גם כאמפתוגן-אנטקטוגן.
היסטוריה.
הסם סונתז מ-2,5-dimethoxybenzaldehyde על ידי אלכסנדר שולגין. השימוש הראשוני שלו היה בקרב הקהילה הפסיכיאטרית כסם מדכא עכבות בזמן טיפול. הסם נמכר לראשונה לקהל הרחב כמעורר חשק מיני תחת השם EROX והיה מיוצר בגרמניה על ידי חברת תרופות בשם Drittewelle. במשך כמה שנים הוא היה זמין בטבליות ונמכר בהולנד בחנויות נוכחות תחת השם NEXUS.
הסם החל להיות פופולרי בארצות הברית כתחליף ל-MDMA מאז שהוא הוצא מהחוק ב-1985. רבים מהמשתמשים בסם היו בני נוער במסיבות רייב. הסם עדיין נמצא בשימוש ולעיתים נצרך על ידי משתמשים אשר חושבים שצרכו MDMA. שימוש בינלאומי בסם החל להיות נפוץ יותר בשנות האלפיים.
ישנה אבקה ורודה אשר נמכרת בשמות "טוסיבי" "טוסי" או בישראל דוסה. משתמשים רבים חושבים שמדובר ב-2CB אולם למעשה מדובר בערבוב של מספר סמים שנצבעו בוורוד. כגון קטמין קפאין MDMA וקוקאין.
רק לעיתים רחוקות האבקה מכילה את הסם.
מינון ורעילות.
דרגות מינון (כמות):
אין מידע רפואי לגבי מינון קטלני של הסם.
השפעות.
2C-B מתואר לעיתים קרובות כשילוב בין LSD ל-MDMA, אם כי אנשים רבים אינם יכולים לבטא זאת באופן שונה כאשר הם צריכים להסביר זאת, מכיוון של-2C-B השפעה ייחודית משלו. חלק מהמשתמשים חווים אופוריה, הזויות ראייה, חדות ראייה, חשק מיני מוגבר, קשיי ריכוז. הסם גורם לחלק מהמשתמשים לצחוק ולחייך באופן חריג, מגביר רגישות למוזיקה, חלק מהמשתמשים טוענים כי יכולים לראות צלילים ולשמוע רעשים וקולות. תופעת הלוואי השכיחה ביותר שדווחו על ידי אנשים במחקר הייתה בחילה, מה שהוביל להקאות בכמה מקרים בהם נלקחו מאכלים כבדים (כגון פיצה או קארי) זמן רב לפני נטילת ה-2C-B. כמו אצל פסיכדליים אחרים, עדיף לא לאכול שלוש עד ארבע שעות לפני הצריכה כדי למנוע בחילות או סיכויים להקיא ביותר. תופעת לוואי מעניינת נוספת, היא שמשתמשים רבים מדווחים כי לאחר החוויה הם יכולים לאכול ולישון בקלות.
זמן פעולה.
זמן הפעולה של הסם תלוי כמות. בדרך כלל הוא מתחיל לעבוד לאחר 45–75 דק מרגע הבליעה הסם נצרך לרוב בצורה אוראלית ומשך ההשפעה שלו הוא בין 2–4 שעות.
מעמד חוקי.
במשטרה מכנים את סם ה"טוסיבי" בשם "המחסל הורוד". זאת, לאחר שהביא לאשפוזם של ישראלים רבים שנחשפו אליו ולמותם של 4 עבריינים בכירים מהעולם התחתון. הסם נמצא בפקודת הסמים המסוכנים של מדינת ישראל.
נשקייה
נשקייה (Armory או Armoury וגם Arsenal) היא סדנה בה יוצרים, מתקנים, מתחזקים ומאחסנים אמצעי לחימה שונים ובכלל זה, תחמושת, כלי נשק ושריון.
נשקיות קיימות בגופים ביטחוניים כגון צבא ומשטרה, שם הן בעיקר מתעסקות בנשק חם מודרני ותחמושת, אך גם במוזיאונים ובקרב היסטוריונים, שם הן בעיקר מתעסקות בנשק קר היסטורי ושריונות, אותם הן גם מציגות לראווה בתערוכות ומוזיאונים. נשקיות פועלות גם במסגרת אגודות העוסקות בשחזור היסטורי וכן בהפקות של סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה בהם יש סצנות לחימה רבות ושימוש בכלי נשק (כגון חרבות ורובים).
הנשקייה המלכותית (הממלכה המאוחדת) היא אחת הנשקיות העתיקות ביותר שעדיין פעילות והראשונה להציג את אמצעי הלחימה שלה בתערוכה לציבור הרחב, דבר שהפך אותה למוזיאון הראשון בבריטניה. הנשקייה המלכותית היא בעלת אחד האוספים הגדולים ביותר של נשק ושריון, שכולל נשק קר מרחבי העולם, שריונות מימי הביניים והרנסאנס, שריונות של משפחת המלוכה הבריטית ואוסף כלי ארטילריה. כיום מרוכזים אוספי הנשקייה במצודת לונדון (שריונות משפחת המלוכה), מוזיאון הנשקייה המלכותית בלידס (נשק היסטורי ושריונות מימי הביניים והרנסאנס) ופורט נלסון (ארטילריה ונשק מהעת החדשה).
בארמון הופבורג שבווינה, אוסטריה, ישנו אוסף גדול מאוד של כלי נשק ושריונות מימי הביניים והרנסאנס, הנמצא בתצוגה באגף החדש של הארמון.
נשקיית הקרמלין ייצרה בעבר כלי נשק, שריון ותכשיטים לשליטי רוסיה וכיום היא מוזיאון נשק ותכשיטים בקרמלין במוסקבה.
נשקיית ספרינגפילד בארצות הברית הייתה יצרן של נשק חם ותחמושת עבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית בשנים 1777–1968.
בצה"ל הגוף האחראי על הנשקיות הוא חיל הטכנולוגיה והאחזקה (בעבר חיל החימוש). ביחידות הלוחמות הנשקיות משמשות בעיקר לאחסנה ותחזוקה שוטפת של נשק ותחמושת. לצידן קיימות נשקיות מרכזיות שעוסקות גם בתיקונים ושדרוגים של האמל"ח. למשל, ניסור קנים של רובי M16A1 ארוכים על מנת לקצרם והחלפת קת על מנת ליצור רובי שירות דמויי M4A1 קרבין.
פריז על המים
פריז על המים הוא סרט ישראלי עלילתי קצר משנת 2014 בבימויה של הדס איילון. בתפקידים הראשיים בסרט שיחקו מרים זוהר ואילן דר. הסרט זכה בפרס אופיר ובמקום השני בקטגוריית הסרט הזר בתחרות האוסקר לסרטי סטודנטים.
עלילה.
בתיה שאלתיאל ומישל, שחקנים, נשואים שנים רבות. מאחוריה עבר מפואר, אך מזה עשר שנים לא הוצע לה תפקיד. היא חווה קנאה נוכח השתתפותו של מישל בתפקיד משני בסדרת טלוויזיה יומית מקומית והעניין שהיא מעוררת. כעת היא זוכה להזדמנות להתמודד ולהשתתף בתפקיד משני בסרט קולנוע חדש של במאי גרמני נחשב. שרשרת מאורעות בלתי צפויים מאלצת אותה לשקול מחדש את ההזדמנות המושכת שניתנה לה ומעצימה את המתח המקצועי בינה לבין בעלה.
פריז על המים, שם הסרט, הוא על פי העלילה סרט עבר שבו כיכבה בתיה.
הפקה.
הדס איילון כתבה את התסריט לסרט (לפי רעיון של איתמר שדה) וביימה אותו במסגרת פרויקט הגמר שלה בלימודי התואר השני בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. הוא צולם על ידי דניאל מילר, נערך על ידי איה סומך והופק על ידי רותם עלימה. המוזיקה לסרט נכתבה על ידי איילת גבאי.
פרסים ופסטיבלים.
הסרט התמודד עם תשעה סרטים נוספים בקטגוריית הסרט הזר בתחרות האוסקר האמריקאית המיועדת לסרטי סטודנטים, וזכה במקום השני (מדליית כסף).
הסרט זכה בתחרות הסרט העלילתי הקצר של פרסי אופיר לשנת 2014.
הסרט הוקרן בשנת 2014 גם בפסטיבל תל אביב לסרטי סטודנטים, בפסטיבל מונטריאול ובפסטיבל בירושלים.
גשר בלאגובשצ'נסק–חייחה
גשר בלאגובשצ'נסק—חייחה (ברוסית: Мост Благовещенск — Хэйхэ; בסינית: 黑河—布拉戈维申斯克界河公路大桥) הוא גשר לכלי רכב החוצה את נהר אמור ומחבר את רוסיה לסין.
הגשר מחבר את העיר בלאגובשצ'נסק שברוסיה עם הנציבות העירונית חייחה שבסין.
אורך הגשר הוא 1,080 מטר, 540 מטר מכל צד, הרוסי והסיני.
עלויות הבנייה מרוסיה הסתכמו ב-13.6 מיליארד רובל, מהסינים (במונחי רובל) – 5.2 מיליארד רובל.
ב-10 ביוני 2022, רוסיה וסין פתחו את הגשר, אך הוא זמין רק לתנועת משאיות
אינצ'האן
אריקה סאליבן
אריקה סאליבן (באנגלית: Erica Sullivan; נולדה ב-9 באוגוסט 2000) היא שחיינית אמריקאית, סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) במשחה ל-1500 מטר חופשי.
ביוגרפיה.
סאליבן נולדה וגדלה בלאס וגאס, נבדה. אמה, מאקו, היא יפנית ואביה, ג'ון, שחיין לשעבר באוניברסיטת ויסקונסין, נפטר בשנת 2017 מסרטן הוושט.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 היא סיימה במקום חמישי כללי ושלישי מבין האמריקאיות במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:26.27 דקות. מאחר שרק שתי שחייניות מכל מדינה יכולות להשתתף בגמר היא לא המשכיה בתחרות. נוסף לכך היא סיימה במקום תשיעי כללי וחמישי מבין האמריקאיות במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:16.07 דקות ומקום 14 כללי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:14.68 דקות.
באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 זכתה סאליבן במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:51.18 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:40.50 דקות) ולפני קייטי גריימס (15:52.12 דקות) ונכללה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדה. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.02 דקות.
סגנית אלופה אולימפית.
במשחקים עצמם היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 15:41.41 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:37.34 דקות) ולפני שרה קלר מגרמניה שקבעה שיא לאומי חדש של 15:42.91 דקות.
חיים אישיים.
סאליבן היא לסבית גלויה.
גשר בלאגובשצ'נסק — הייהה
סקוטץ'
מנזר וורונץ