בשנת 1970 היה נויישטיין שותף, ביחד עם ז'ורז'ט בלייה וג'ררד מרקס ביצירתו של "פרויקט נהר ירושלים". במיצג, שנוצר בחסות מוזיאון ישראל, הושמעו קולות זרימה מוקלטים של מים על ידי רמקולים, במזרח ירושלים, באזור שלרגלי אבו תור ומנזר סנט קליר ועד נחל קדרון. הנהר הדמיוני לא רק יצר סביבת אמנות חוץ-מוזיאלית, אלא גם רמז, באופן אירוני, על תחושת הגאולה המשיחית שלאחר מלחמת ששת הימים, ברוח ספר יחזקאל (פרק מ"ז) וספר זכריה (פרק י"ד).
תיעוד של העבודה הופיע במסגרת התערוכה "מושג + אינפורמציה" שנערכה במוזיאון ישראל בשנת 1971. יונה פישר, תיאר את העבודה בקטלוג התערוכה כפעולה המושגית הראשונה בישראל.
לואיס סאקר
לואיס סאקֶר (באנגלית: Louis Sachar; בעברית נקרא גם לואיס סצ'ר; נולד ב-20 במרץ 1954, איסט מדאו, לונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית) הוא סופר ילדים אמריקאי, זוכה מדליית ניוברי לשנת 1999 על ספרו "בּוֹרוֹת".
סאקר רכש השכלה אקדמית בכלכלה ובמשפטים במכללת הייסטינגס של אוניברסיטת קליפורניה ובהמשך באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. במהלך לימודיו החל בכתיבת ספרו הראשון "Sideways Stories From Wayside School", ובמקביל עבד כמורה בבית ספר יסודי. ב-1999 זכה במדליית ניוברי על ספרו "בּוֹרוֹת". סאקר נשוי ואב לבת.
יבגני ווצ'טיץ'
יבגני ווצ'טיץ' (ברוסית: Евгений Вучетич; 28 בדצמבר 1908 – 12 באפריל 1974) היה פסל סובייטי. הוא זכה בפרס ברית המועצות 5 פעמים, פרס לנין בשנת 1970 ובשנת 1967 הוענק לו תואר גיבור העמל הסוציאליסטי. על פעילותו זכה במספר עיטורים.
חייו.
יבגני ווצ'טיץ' נולד בדנייפרופטרובסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה) לאב ממוצא סרבי. לאחר מספר שנים המשפחה עברה לרוסטוב על דון. כבר בילדות התגלה לילד כישרון לציור. הוא למד בבית הספר לאמנויות ברוסטוב על דון וסיים אותה בשנת 1930. בשנים 1931-1933 ווצ'טיץ' השתלם בלנינגרד. כבר בשנת 1937 הוא הציג בתערוכה בפריז את פסלו "קלימנט וורושילוב על הסוס" וזכה במדליית זהב. בשנת 1935 הוא עבר למוסקבה והשתתף בניית בנייני ציבור לרבות הבניין החדש של הספרייה הממלכתית של רוסיה.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה ווצ'טיץ' התנדב לצבא והשתתף קרבות. הוא קודם בדרגת קצונה ובשנת 1943 השתחרר עקב פציעה. הוא חזר למוסקבה והמשיך את התמחותו בפיסול.
ווצ'טיץ' היה בין מייצבי הסגנון של קלסיציזם סטליניסטי. הוא עשה סדרה של פסלי ולדימיר לנין, יוסיף סטלין מדינאים ומפקדי צבא סובייטיים.
ווצ'טיץ' נפטר במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
נתן ארד (וילנצ'וק)
דימוסתיניס
מונה מספר לכוכבים
מונה מספר לכוכבים (באנגלית: Number the Stars) הוא ספר ילדים מאת הסופרת האמריקאית לויס לאורי. הסיפור מבוסס על אירוע אמיתי: הצלת יהודי דנמרק בתקופת השואה.
הספר זכה במדליית ניוברי, פרס ספרותי אמריקאי יוקרתי. שם הספר לקוח מפסוק בספר תהילים (). עיטור אנדרסן הוענק למתרגם על התרגום המופתי.
עלילה.
הספר מתמקד באנמארי, ילדה בגיל 10 מקופנהגן, בירת דנמרק. עלילת הספר מתרחשת ב-1943, בזמן מלחמת העולם השנייה. הספר מתחיל כשאנמארי חזרה לביתה מבית הספר יחד עם אחותה קירסטי ושכנתה היהודייה אלן. הן נעצרו על ידי חיילים גרמנים. החיילים החליטו לשחרר אותן, והילדות חזרו לביתן וספרו להורים על המקרה.
לאחר זמן מה, בחודש ספטמבר, אלן הגיעה לישון אצל אנמארי. אלן סיפרה שהוריה ברחו מקופנהגן בעקבות הגזירות שהטילו הנאצים. בלילה, הנאצים הגיעו לבית של משפחת אנמארי, וביקשו שיסגירו לידיהם את היהודים המתחבאים בבית. הנאצים קיבלו מידע שבבית זה מסתתרים יהודים, לפי רשימות שמצאו בבית הכנסת בו התפללו אלן והוריה. הוריה של אנמארי הכחישו שיש יהודים בביתם, וסיפרו שאלן היא בתם.
לאחר מאורעות הלילה, אמה של אנמארי החליטה שתיקח את אנמארי, קירסטן ואלן לאחיה. אחיה הוא דייג שגר על הגבול בין דנמרק לשוודיה, שעוד לא נכבשה בידי הנאצים. כשהן הגיעו לביתו של הדוד, הוא שיקר להן שדודה גדולה של אנמארי וקירסטי, בשם בירדה, נפטרה. הדוד של אנמארי סיפר לה שההלוויה לדודה בירדה תתקיים באותו היום. אנמארי לא האמינה שהייתה לה דודה בשם בירדה, וגילתה שההלוויה היא רק תירוץ להביא יהודים לביתו של הדוד, ומשם להבריח אותם לשוודיה הנייטרלית.
לפני ההלוויה הגיעו יהודים רבים לבית הדוד של אנמארי, ואמרו תהילים, למקרה שהנאצים ישאלו אותם מה הם עושים. כשהנאצים נכנסו לבית כדי לבדוק אם אכן מתקיימת שם הלוויה, הם רצו לראות את גופת המנוחה. אמה של אנמארי שיקרה לגרמנים, ואמרה שהדודה בירדה מתה ממחלה, ושקיימת סכנה לכך שהמחלה תתפשט אם תפתח את ארון הקבורה. הגרמנים נרתעו מלפתוח את ארון הקבורה ולהסתכן בהידבקות במחלה, ועזבו את הבית.
לאחר שהגרמנים הלכו, היהודים עלו יחד עם הדוד של אנמארי לספינת הדיג שלו, וברחו מהמלחמה לשוודיה. הסיפור נגמר כשאנמארי מבקשת מאביה שישמור על שרשרת מגן דוד שהייתה שייכת לאלן, ושנשארה אצל אנמארי.
המשלחת הנורווגית-בריטית-שוודית לאנטארקטיקה
המשלחת הנורווגית-בריטית-שוודית לאנטארקטיקה (באנגלית: Norwegian–British–Swedish Antarctic Expedition) שיצאה לחקור את היבשת בשנים 1952-1949 הייתה המשלחת האנטארקטית הראשונה שהורכבה מצוות בינלאומי של מדענים. חברי הצוות באו מנורווגיה, משוודיה ומחבר העמים הבריטי.
היסטוריה.
בראשות המשלחת עמד יוֹן שֶלְדֶרוּפּ יֵיבֶר (John Schjelderup Giæver), מדען נורווגי. מטרתה הייתה לקבוע, אם תנודות אקלים שנצפו בחוג הארקטי מופיעות גם באנטארקטיקה. בסיס שנודע בשם מאודהיים הוקם על מדף הקרח קואר בפברואר 1950. המשלחת הזאת הניחה את התשתית למשלחות האוסטרליות לאנטארקטיקה משנת 1954 עד ראשית שנות ה-60'.
תעבורה.
המשלחת הגיעה לאנטארקטיקה על ספינה בת 600 טון של ציידי כלבי-ים בשם "נורסל", שצוידה במנוע דיזל של צוללת גרמנית. במקביל אליה השתמשה המשלחת באונייה בת 24,000 טון, משום ש"נורסל" הייתה קטנה מכדי לשאת את כל הציוד והאספקה שנדרשו למשלחת האנטארקטית.
נוסף לשתי האוניות, נכללו במשלחת שני מטוסי אוסטר קלים, שנועדו לטיסות סיור, וצוות של חמישה טייסים מחיל האוויר המלכותי הצטרף למשלחת לאייש אותם. ה"נורסל" יצאה לשלוש הפלגות הלוך-ושוב לאנטארקטיקה, בלוויית יחידה מוטסת נורווגית ושוודית לסייע בצילומי אוויר.
המידע שהשיגה המשלחת עזר לקידום חקר הקרחונים, מטאורולוגיה וגאולוגיה. היא מצאה, ש"מפלס הים העולמי נשלט בעיקר על ידי מצב תכסית הקרח האנטארקטי." כמו כן שיפרו ממצאיה את הבנת השפעתן של תכסיות הקרח האנטארקטי על ויסות האקלים העולמי. המשלחת מצאה גם ראיה המצביעה על כך, שחלק מאנטארקטיקה (ארץ דרונינג מוד) היה מחובר בעבר לדרום אפריקה. עוד מחקרים מדעיים מצאו ראיה מוצקה לכך, שמזרח אנטארקטיקה היה סמוך לדרום אפריקה עד שלהי עידן היורה.
סגל המשלחת.
חברים נוספים שהצרטפו במועד מאוחר יותר:
אליעקובי
פרימרה דיויסיון RFEF
פרימרה דיויסיון RFEF (בספרדית: Primera División RFEF) היא ליגת הכדורגל השלישית בחשיבותה בספרד, לאחר הלה ליגה והסגונדה דיוויסיון. הליגה הוקמה לאחר שהליגה השלישית הקודמת, הסגונדה דיוויסיון ב' הפכה לליגה הרביעית בסיום עונת 2020/21. העונה הראשונה של הליגה החלה ב-27 באוגוסט 2021 וכוללת כמה קבוצות מילואים של קבוצות מהליגה הראשונה והשנייה.
היסטוריה.
הליגה הספרדית השלישית נוסדה בשנת 1929, בשם Segunda División B והיא כללה בתחילה עשר קבוצות. עם סיום העונה, בה זכתה קולטורל לאונסה במקום הראשון, חלו שינויים רבים במבנה הליגות בספרד, ושמה של הליגה שונה ל-Tercera División (כיום הליגה החמישית). בתחילת עונת 1977/1978 הוחזר שמה הישן של הליגה השלישית. בתחילה הליגה כללה שני בתים, אך בעונת 1986/1987 היא כללה בית יחיד בן 22 קבוצות. החל מהעונה שלאחר מכן כללה הליגה ארבעה בתים בני 20 קבוצות כל אחד.
שינוי בפורמט.
התפרצות נגיף הקורונה באירופה ובספרד בפרט הובילה לעצירת משחקי הליגה בחודש מרץ 2020. התאחדות הכדורגל הספרדית החליטה על מספר שינויים לסיום העונה על פי טבלאות הליגה בעת עצירת המשחקים: קיום משחקי פלייאוף מהיר לקביעת העולות לליגה השנייה והקפאת היורדות לליגה הרביעית, ממנה עלו 22 קבוצות שהשלימו את הגדלת הליגה ל-102 קבוצות לקראת עונת 2020/2021.
מטרת הגדלת הליגה הייתה יצירת עונת מעבר לקראת שינוי מבנה הליגות, שנועד לשקם את הפגיעה הכלכלית במועדוני הליגות בספרד. עונת 2020/2021 הורכבה מ-10 תתי בתים, 8 תתי בתים בני 10 קבוצות ו-2 תתי בתים בני 11 קבוצות, כאשר בסיום העונה הסדירה המקוצרת חולקה הליגה ל-3 שלבים: פלייאוף העפלה לליגה השנייה שממנו העפילו ארבע קבוצות לליגה השנייה, כאשר 26 הקבוצות שלא העפילו ישחקו בליגה שלישית חדשה, Primera RFEF; פלייאוף עלייה לליגה השלישית החדשה ממנו העפילו 10 קבוצות, והשאר ישחקו בליגה הרביעית החדשה; ופלייאוף הישרדות נגד ירידה לליגה החמישית, על מנת לשחק בליגה הרביעית החדשה.
החל מתחילת עונת 2021/2022 הליגה השלישית כוללת 40 קבוצות בלבד שמחולקות לשני בתים של 20 קבוצות (בניגוד ל-80 שהיו בשלושת העשורים האחרונים). הליגה השלישית הקודמת, ה-Segunda División B נקראת Segunda División RFEF והפכה לליגה הרביעית. היא מורכבת מ-90 קבוצות שמחולקות ל-5 בתים של 18 קבוצות. הליגה שעד כה הייתה הרביעית, Tercera Division", נקראת "Tercera RFEF", ושמרה על המבנה הנוכחי שלה, אך הפכה לליגה החמישית בספרד.
חוזה רוס-ביזנטיון (911)