צילום הסרט החל בשנת 2012, והסרט יצא לאקרנים לראשונה בגרמניה ב-24 באוקטובר 2013, בישראל ב-31 באוקטובר וארצות הברית ב-1 בנובמבר.
עלילה.
בנובמבר 2012 הוציאה חברת ההפקה של הסרט, "Summit Entertainment", הודעה לעיתונות של תקציר העלילה:
הפקת הסרט.
מרגע הוצאתו לאור של "המשחק של אנדר" ב-1985, אורסון סקוט קארד הבהיר שעיבוד קולנועי לספר לא יכול לקרות ללא שליטה מלאה שלו בפיתוח ובזכויות הסרט. בריאיון ללוס אנג'לס טיימס, הוא טוען שהיו לו המון הזדמנויות בשנות ה-80 וה-90 למכור את זכויות הסרט, אבל אלו עלו על שרטון לכשעלו סוגיות השליטה האומנותית על הפקת הסרט. עם הקמת חברת ההפקות "Fresco Pictures" ב-1996, אשר קארד שותף בה, החל קארד לעבוד על תסריט לסרט.
בראיון שנערך ב-1998, סיפר קארד על תהליך פיתוח הספר לתסריט: "ההחלטה הראשונה שעשיתי הייתה לוותר על עלילת המשנה של פיטר וולנטין באינטרנט, כי היא רק שני אנשים מקלידים למחשב. ההחלטה השנייה הייתה לתת את ההפתעה של סוף הספר כבר בתחילת הסרט. בתסריט שלי אנחנו יודעים שמאזר רקהם באמת קיים, ואנחנו יודעים מה עומד על המאזניים בזמן שאנדר משחק את משחקיו. אבל אנדר לא יודע, כך שלדעתי המתח אפילו גובר כי הקהל יודע שאנחנו מתעסקים בהצלת העולם ושהכל תלוי בכך שהילד הזה לא יבין את זה. אכפת לנו יותר אם הוא ינצח - ואנחנו מודאגים מכך שייתכן שהוא לא ירצה לנצח. בזמן שאנחנו רואים את המבוגרים נאבקים על השליטה באנדר, אנחנו מרחמים עליו בגלל מה שקורה לו, אבל אנחנו רוצים שהמבוגרים יצליחו. אני חושב שזה הופך את הסרט ליותר מורכב ומרתק מאשר האופציה של לנסות לשמור את כל הסודות של העלילה עד הסוף."
קארד הגיש תסריט לחברת האחים וורנר ב-2003. באותה תקופה שני תסריטאים ידועים נשכרו כדי לעבד את התסריט של קארד לסרט יחד עם הבמאי שיועד דאז לסרט וולפגנג פטרסון (שביים את "הסיפור שאינו נגמר"). ארבע שנים לאחר מכן ב-2007, קארד כתב תסריט חדש, שלא התבסס על אף אחת מהגרסאות הקודמות (כולל את זו שהוא עצמו כתב).
קארד הודיע בפברואר 2009, שהוא סיים לעבוד על תסריט עבור חברת ההפקות "Odd Lot Entertainment", ושהתחילו לאסוף צוות הפקה לסרט. בספטמבר 2010, פורסמה הידיעה שגאווין הוד מצטרף להפקה כבמאי וכתסריטאי.
ב-28 בינואר 2011, דווח כי המפיקים של הסרט החלו להציגו בפני משקיעים פוטנציאליים.
באפריל 2011 חברת ההפקות "Summit Entertainment" יחד עם "Digital Domain" לקחו את הפרויקט. גאווין הוד צורף יחד עם התסריט שכתב כבמאי, ודונלד מקאלפיין תפס את עמדת הצלם. מפיקי הקריאייטיב של הסרט נותרו רוברטו אורסי ואלכס קורצמן, ומפיקים כלכליים נוספים הצטרפו ג'יגי פריצקר ולינדה מקדונואו מחברת "Odd Lot Entertainment". הסרט מופק גם על ידי לין הנדי ורוברט צ'רטוף ועל ידי אורסון סקוט קארד.
תחילת צילומים.
ההפקה התחילה בניו-אורלינס ב-27 בפברואר 2012. מדיווח שקארד עצמו פרסם במאי 2012, ניתן לגלות שקארד הקליט בסט הצילומים של הסרט את קולו בתור מערכת הכריזה של מטוס נוסעים. קארד גם נכח בעת הצילומים של סצנה מהסרט בהשתתפות פורד ובאטרפילד ושיבח אותם על משחקם. קארד ציין שמעט מאוד מהסצנות בסרט הופיעו גם בספר, אבל שהדבר מקובל עליו, והוא מרגיש בנוח עם החירות היצירתית שגאוין הוד לקח לעצמו בכתבו את התסריט.
הפקה לאחר צילומים.
בזמן עריכת האפקטים והסצנות שצולמו, הודיעה חברת האפקטים המיוחדים שנשכרה לסרט, "Digital Domain", על פשיטת רגל. דבר שהשפיע ככל הנראה על תאריך ההוצאה של הסרט.
לקראת שחרור הסרט.
חברת ההפקות, התחילה לפרסם את הסרט דרך האינטרנט על ידי השקת אתר ויראלי, שמכוון לאלו אשר מתעניינים להצטרף לצי הכוכבים. ניתן להתעדכן באתר על מאמצי המלחמה נגד הבאגים, היסטוריית המאבק בין המינים, וחיפושי הצי הבינלאומי אחר דור המנהיגים הבא, שיובילו את בני האדם בעימות הסופי מול הבאגים. כמו כן פורסם קדימון רשמי לסרט במהלך חודש מאי 2013.
קריאה לחרם צרכנים.
קריאה רחבה לחרם צרכנים הוכרזה על הסרט ביוזמת ארגוני להט"ב אשר מתנגדים לדעותיו הנחרצות של מחבר הספר, קארד, כנגד נישואים של בני אותו המין. קארד, שעד 2013 היה חבר בוועד המנהל של ארגון ה-NOM, ארגון אשר פועל כדי למנוע את ההסדרה בחוק של נישואים חד מיניים בארצות הברית, התייחס לנושא לאחר הפסיקה של בית המשפט העליון לטובת נישואים חד מיניים והצהיר שהוא . ארגונים גאים מתכננים אירועי מחאה במקביל ליציאת הסרט, כדי לחזק את החרם. בתגובה למחלוקת זו, החלו חברות ההפקה של הסרט להבהיר שדעותיו של קארד אינן מייצגות את דעתם של אף אחד מהשותפים לעשיית הסרט. חברות ההפקה אף הדגישו כי תוכן הסרט אינו תומך בפגיעה בזכויות להט"ב, ושבכוונתם להקדיש את הכנסות חלק מההקרנות המוקדמות לטובת ארגוני להט"ב.
קורט זתה
קורט היינריך זתה (בגרמנית: Kurt Heinrich Sethe; 30 ביוני 1869 – 6 ביולי 1934), היה אגיפטולוג ובלשן גרמני ידוע מברלין.
חייו.
זתה נולד בברלין, אביו היה שופט בית משפט השלום. הוא למד משפטים ולאחר מכן שפות קלאסיות ושפות שמיות, בעיקר אגיפטולוגיה באוניברסיטת טיבינגן. את הדוקטורט שלו סיים בשנת 1892 אצל אדולף ארמן (Adolf Erman) בשנת 1900 מונה לפרופסור לאגיפטולוגיה באוניברסיטת גטינגן. בשנת 1923 מונה למחליפו של ארמן בברלין.
בשנת 1919 מונה לחבר באקדמיה הבאוורית למדעים ומדעי הרוח (Bavarian Academy of Sciences and Humanities), ובשנת 1932
לאקדמיה הפרוסית למדעים (Prussian Academy of Sciences). היה חבר חוץ באקדמיה למדעים של גטינגן (Göttingen Academy of Sciences), חבר במכון לארכאולוגיה גרמנית (German Archaeological Institute), חבר כבוד של החברה המזרחית האמריקאית (American Oriental Society).
ביחד עם ארמן והרמן גרספו (Hermann Grapow) היה מעורב ביצירת המילון לשפה מצרית.
בשנים 1904–1905 שהה במצרים, ואסף טקסטים עתיקים רבים וערך את הספר "Urkunden des ægyptischen Altertums", שמשמש קטלוג בסיסי של ספרות וטקסטים שמקורם במצרים העתיקה. בין פרסומיו הידועים הוא פרסום בשנת 1926 של כתבי המארות הסדרה הראשונה שנכתבה על גבי שברי חרסים והמתוארכים למאה ה-20 לפנה"ס. הוא נחשב למומחה במצרית התיכונה. הוא היה הראשון שהציג תאוריה שיטתית של הפועל המצרי.
הוא פרסם את האתנולוגיה "Aegyptische Lesestuecke" שעדיין משמשת לומדים המתחילים בלימוד השפה המצרית. בנוסף פרסם אפיגרפיה מקיפה של חקר כתובות מצרי שנקרא "Urkunden der Aegyptologie."
על תלמידיו של זתה נמנו האגיפטולוג הבריטי אלן גרדינר ויעקב פולוצקי שהיה פרופסור לאגיפטולוגיה ולשפות שמיות באוניברסיטה העברית.
זתה היה נשוי ונולדו לו בן ובת.
קורט זיתי
אותנטיות
אוֹתֵנְטִיּוּת (באנגלית: Authenticity), מושג פילוסופי-פסיכולוגי המתייחס לנטייה או למצב סובייקטיבי בו הפרט חש כי הוא מתנהג ופועל באופן נאמן למחשבותיו ורגשותיו הפנימיים חרף השפעות חיצוניות.
אותנטיות כמושג פילוסופי.
המושג "אותנטיות" שאוב מהפילוסופיה האקזיסטנציאליסטית (הקיומית) שהתפתחה בתחילת המאה ה-20 והוא מקביל למונח "אמת". אולם בעוד אמת נתפסת כמושג אובייקטיבי - נכון בנוגע לכל אדם ותקף בבחינה חיצונית - הפילוסופיה האקזיסטנציאליסטית מתמקדת לא באמת הכללית, אלא באמת של הפרטי. לפיה, האדם יכול להיות אמיתי או שקרי רק בנוגע לעצמו, ולכן האותנטיות של הפרט היא מה שהוא מגדיר כאמיתי בנוגע לעצמו.
על פי הגותו של סרן קירקגור, מושג האותנטיות אינו בעל משמעות או תוכן ספציפי: . בשל הנטייה של קירקגור להציג דיאלקטיקה בכתביו, כאמצעי לפיתוח רעיונות מרכזיים, קירקגור מתמקד גם בשאלה מי יוגדר כ"בלתי- אותנטי", על פי הגדרה זו, חוסר אותנטיות מתבטא בחוסר בחירה של האדם, אותו אדם .
מרטין היידגר בספרו הוויה וזמן טען כי האדם בורא את עולמו על ידי נתינת משמעות ל"יש", קרי לדברים הסובבים אותו, על פי מידת השימוש שיש בהם לתועלתו. לדברי היידגר, טבעו של אדם הוא "היות שם", כלומר להיות מחוץ לעצמו; האדם תמיד בלתי מושלם כך, וכלל פעילויותיו הן תמיד ניסיון להשלים את עצמו. בתוך כך, אותנטיות מהווה מצב שבו הפרט פתוח לגילוי של אינסוף אפשרויות השימוש הגלומות בכול מה שקיים בעולמו. לדוגמה, עץ ביער עשוי לשמש כחומר בעירה, חומר גלם לייצור רהיטים, אובייקט לצילום, מתקן שניתן לטפס עליו ועוד אפשרויות רבות. כאשר אדם מגדיר שימוש אחד או מספר מוגבל של אפשרויות ל"יש" מסוים (למשל לעץ), הוא נאטם לכלל האפשרויות האחרות הגלומות באותו "יש". כך, ה"יש" המסוים הופך לעצם דומם או מת, ומפסיק להיות אפשרות דינאמית, חיה ומשתנה. לכן, כאשר אדם תופס את ה"ישים" כעצמים במקום אפשרויות הוא עצמו הופך להיות עצם דומם, משום שאינסוף האפשרויות של ה"ישים" הפנויים לשימוש האדם הוא אינסוף האפשרויות שלו.