יוסף התגייס לצה"ל, והתנדב לשייטת 13. במהלך מסלול ההכשרה בשייטת נפצע ועבר ליחידת שמשון. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס חזר ליחידת שמשון ומונה למפקד צוות מסלול, כשפורקה היחידה עבר עם צוותו ליחידת אגוז. לאחר מכן מונה למפקד צוות לוחמים ביחידת אגוז. בהמשך שירת כסגן מפקד פלגה ביחידה. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של יחידת אגוז, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון, בין היתר השתתף במבצע מהלך מבריק, במהלכו פגע כוח מהיחידה בחוליית אבטחה של חזבאללה בכפר ע'נדוריה בלבנון, והרג שמונה מחבלים. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד 12. לאחר מכן מונה למפקד פלגה ביחידת אגוז. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 51. לאחר מכן מונה לסגן מפקד יחידת אגוז, ושימש בתפקיד בין היתר בזמן מלחמת לבנון השנייה, ובכלל זה במהלך קרב מארון א-ראס. בשנת 2007 מונה לקצין אג"ם של חטיבת גולני, ושימש בתפקיד עד שנת 2008.
ב-21 באוגוסט 2008 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 12, והוביל אותו בין היתר במהלך מבצע עופרת יצוקה, ולאחר מכן בפעילות מבצעית, בין היתר בתפיסת קו בגבול רצועת עזה, שם נהרג סגנו, . את תפקידו סיים בשנת 2010. בהמשך שימש כמפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי בין השנים 2010–2012. לאחר מכן מונה למפקד יחידת אגוז בין השנים 2012–2014, והיה בכך למפקד הראשון שהשלים מסלול פיקוד מלא ביחידה, ממפקד צוות ועד הפיקוד עליה. במהלך תקופת פיקודו ביחידה זרק לוחם באחת הפלגות צואה על ראש חברו, וסגל הפיקוד ביחידה נמנע מתגובה הולמת, בעקבות זאת נענשו מפקדי הפלגה, וליוסף נרשמה הערה פיקודית בתיקו האישי, וזאת על אף ההערכה המקצועית הרבה לה זכה.
בשנת 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת כרמלי. לאחר שמפקד יחידת אגוז, יונתן רום, נפצע במהלך מבצע צוק איתן, שב וקיבל פיקוד על היחידה, והובילה בלחימה ברצועת עזה עד לסיום המבצע. ב-31 באוגוסט 2017 מונה במקביל למפקד המכללה לפיקוד טקטי. בתפקידו כמפקד חטיבת כרמלי שימש עד 15 בספטמבר 2018 ובתפקידו כמפקד המכללה לפיקוד טקטי שימש עד 24 באוקטובר 2019.
ב-16 בינואר 2017, מפקד פיקוד הצפון, אביב כוכבי, מינה ועדת חקירה בראשותו, על מנת לחקור את נסיבות התאונה בה נהרג טכנאי בחיל הטכנולוגיה והאחזקה, בעת טיפול טכני שגרתי בזחל של נגמ"ש מרכבה (נמ"ר), במהלך אימון של גדוד 51.
ז'ן-פרדריק פליפו, הרוזן ממורפה
וילן (פירושונים)
טון קיטור
טון קיטור הוא מונח הנדסי המשמש בחישובי אנרגיה למערכות קיטור ומייצג את האנרגיה הנדרשת לאידוי טון מטרי בלחץ מסוים.
הגדרה.
טון קיטור הוא מונח המציין את האנטלפיה של 1 טון מטרי של מים (אשר נמדד לפי המשקל שנשקל בעת היותו במצב נוזלי רווי) בעת חימום ממצב של נוזל רווי למצב של אד יבש רווי.
ניתן לראות בדיאגרמות למטה את אזור הפרבולה ההפוכה שהוא האזור המתואר על ידי המונח טון קיטור. בדיאגרמת הלחץ-אנטלפיה הקווים הכחולים בתוך הפרבולה ההפוכה (קרובים לאנכיים) אלו קווי השתנות הלחות בתוך האד, ואילו בדיאגרמת הטמפרטורה-אנטלפיה הקווים האופקיים בתוך הפרבולה ההפוכה אלו קווי השתנות הלחות בתוך האד.
1 מטר מעוקב של מים אשר מקובל ככלל אצבע כי מסתו היא 1,000 ק"ג. נפח זורם זה מסתו בגבול הרוויה כנוזל היא כ-959 ק"ג בלבד.
לחישוב האנטלפיה של טון קיטור באמצעות טבלאות אנטלפיה (או לחלופין חישוב באמצעות אתרים מתאימים), מביא לערך של כ-2007.05 [קילו-ג'אול\ק"ג] ומכאן: 2007.05 [קילו-ג'אול\ק"ג] * 959 [ק"ג\מ"ק] = 6^10*1.925[קילו-ג'אול\טון-קיטור].
קרלוס ואלדס
קרלוס אנריקה ואלדס פארה (בספרדית: Carlos Enrique Valdés Parra; נולד ב-22 במאי 1985) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק. בעמדת הבלם. ייצג את נבחרת קולומביה במונדיאל 2014 ובקופה אמריקה 2015.
קריירה.
ואלדס החל את הקריירה הבוגרת שלו ב-2008 בקבוצת ריאל קרטחנה מהעיר קרטחנה ששיחקה אז בליגה הקולומביאנית השנייה. לאחר עונה טובה שלו, הוחתם בקבוצת אמריקה קאלי מליגת העל הקולומביאנית במדיה שיחק ארבע עונות בעמדת הבלם. ב-2009 עבר לקבוצת אינדפנדיינטה סנטה פה, גם היא מליגת העל הקולומביאנית וזכה איתה בגביע קולומביה.
ב-20 בינואר 2011, הצטרף לקבוצת פילדלפיה יוניון מליגת MLS האמריקאית. במחזור השביעי של העונה נכלל ואלדס ב"קבוצת השבוע של MLS". באוגוסט אותה שנה, רכשה פילדלפיה את כל הזכויות על כרטיס השחקן שלו.
נבחרת קולומביה.
ואלדס שיחק במדי נבחרת קולומביה עד גיל 20 והשתתף באליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 20 של שנת 2005, אותה אירחה קולומביה וגם זכתה בה. לאחר מכן השתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ב-2005 שהתקיימה בהולנד. הנבחרת הפסידה בשמינית הגמר לארגנטינה, שזכתה לבסוף באליפות. ואלדס משחק בנבחרת קולומביה הבוגרת מאז 2008. במדי הנבחרת השתתף במונדיאל 2014, שם הגיעה עד שלב רבע הגמר.
קבל MOS
קַבָּל MOS (ראשי תיבות של Metal Oxide Semiconductor) הוא התקן מוליך למחצה המהווה קבל. מידת הקיבול של ההתקן תלויה במתח המופעל עליו. לקבל חשיבות רבה במיקרואלקטרוניקה, בעיקר משום שהוא לב-ליבו של טרנזיסטור MOSFET, המהווה אבן הבניין של מעבדים מודרניים והתקנים חשובים נוספים. חשיבותו של קבל MOS והשימושיות שלו נובעות מהעובדה שבאמצעותו ניתן להשפיע על התכונות האלקטרוניות של המוליך למחצה, מבלי להעביר דרכו זרם. בנוסף לכך, קבלי MOS מהווים את הבסיס גם להתקני CCD ובסוגים מסוימים של זכרונות פלאש (כחלק מטרנזיסטור).
קבל MOS מכונה לפעמים גם קבל MIS (ראשי תיבות של metal insulator semiconductor), המהווה שם מדויק יותר משום שהמבודד לא חייב להיות תחמוצת (אם כי לרוב זה אכן המקרה). עם זאת השם MOS הוא הנפוץ ביותר עבור ההתקן.
מבנה.
מוליך למחצה.
כפי שניתן להבין משמו של הקבל, הוא בנוי ממצע של מוליך למחצה, עליו מגודלת או שקועה שכבה של מבודד או מבודדים, ועליה מגע מתכתי בעל שטח מוגדר.
בדרך כלל המוליך למחצה מהווה גם את המצע להתקן, והוא לרוב יהיה חד-גבישי. ההתקנים הנפוצים ביותר מבוססים על פרוסה של גביש יחיד של סיליקון.
מבודד.
שכבה דקה של מבודד מגודלת או שקועה על פני השטח של המוליך למחצה והיא מכונה גם תחמוצת השער (gate oxide), מבודד השער ובתעשייה מקצרים לעיתים לאוקסיד. בהתקנים מודרניים עובי השכבה הוא ננומטרים בודדים בלבד. ברוב המכריע של המקרים המבודד הוא תחמוצת. מראשית ימי שבבי הסיליקון נעשה שימוש בתחמוצת סיליקון (SiO2). תחמוצת זו תפקדה היטב מאז ראשית ימי התקני הסיליקון המסחריים אולם התקדמות הטכנולוגיה והמזעור הבלתי-פוסק של ההתקנים הביאו לדרישות שתחמוצת הסיליקון לא יכלה לעמוד בהן. לאחר למעלה מעשור של מחקר בחומרים בעלי מקדם דיאלקטרי גבוה (High-k dielectrics), חברת אינטל הוציאה לשוק בשנת 2007 את המעבד הראשון בעל תחמוצת שער המבוססת על תחמוצת הפניום.
מתכת.
המגע מתכתי העליון משוקע על גבי המבודד, ונקרא אלקטרודת השער (gate electrode) או שער. גם כאן השם מטעה משום שבמשך שנים רבות, עד להחלפת תחמוצת הסיליקון נעשה שימוש במוליך למחצה מנוון (degenerately doped), אשר החליף את האלומיניום שהיה נהוג לפניו. מל"מ מנוון הוא מל"מ בעל אילוח כבד כך שרמת פרמי שלו נמצאת בתוך פס ההולכה או פס הערכיות, ויש הקבלה בין חלק מתכונותיו לבין תכונות של מתכת. כאשר הוחלפה תחמוצת הסיליקון היה צורך להחליף גם את אלקטרודת השער בחזרה למתכת (או סגסוגת), בעיקר מסיבות של יציבות תרמית של החומרים.
קבל MOS אידיאלי.
לצרכים דידקטיים, נהוג לתאר קבל MOS אידיאלי שהוא המודל הפשטני ביותר המאפשר לתאר את אופני הפעולה של הקבל
. יש לציין כי מודל זה אינו מציאותי עבור קבלי MOS פרקטיים, אך עם זאת, ניתן לגשר על הפער באמצעות תיקונים שהם לעיתים קרובות פשוטים למדי.
במודל של קבל MOS אידיאלי מבצעים את ההנחות הבאות:
אופני פעולה.
קבל ה-MOS פועל בצורות שונות עבור תחומי מתחים שונים שמופעלים עליו.
(הערות: אופן הפעולה של הקבל מתואר כאן עבור מוליך למחצה מסוג P, אולם ההסבר נכון גם עבור מוליך למחצה מסוג N, עם שינויים המתאימים במתחים ובמבנה הפסים.
המצבים השונים יתוארו לפי סדר המתחים הפועלים על השער, החל מערכי מתחים שליליים וכלה בערכי מתחים חיוביים, כאשר המתח אליו נתייחס הוא המתח על הקוטב המתכתי של הקבל, שהפוך בערכו למתח שמופעל על המוליך למחצה.)
אקומולציה (Accumulation).
כאשר מופעל מתח שלילי ('ממתח אחורי') על השער, השדה החשמלי שנוצר מושך חורים אל פני השטח של המוליך למחצה, ואלקטרונים יצטברו על פני השטח של המתכת בקרבה למבודד. לחלופין ניתן לתאר זאת בתור כיפוף פסים כלפי מעלה של המל"מ בקרבת המבודד (כאשר רמת פרמי נשארת קבועה), אשר משמעותו שפס הערכיות מתקרב עוד יותר לרמת פרמי, מה שמתבטא בעליה בריכוז החורים על פני השטח של המל"מ.
במצב זה, הגדלה של מתח השער השלילי, תביא להגדלה של כיפוף הפסים מעלה, או להצטברות של יותר חורים בפני השטח של המל"מ (מטען פני שטח) - ולכן הוא נקרא מצב אקומולציה. בתחום זה, הקיבול של ההתקן הוא הקיבול של המבודד, והוא אינו תלוי במתח - בדיוק כמו קבל קונבנציונלי.
יישור פסים (Flatband).
כאשר המתח השלילי המופעל על השער קטֵן ומתקרב (או מגיע) לערכים חיובים, במתח מסוים כיפוף הפסים במוליך למחצה יהיה שווה לאפס. כלומר, הפסים במוליך למחצה יהיו ישרים. המתח על השער עבורו הפסים במוליך למחצה הם ישרים נקרא מתח יישור הפסים, או Flatband voltage והוא מסומן VFB.