אהוד ברק פיקד על פעולות החילוץ שאותן הובילה פלוגת החרמ"ש של הגדוד. הוא התפעל מגבורתם של קציני החרמ"ש, גדעון דבורצקי וגיורא שוהם, והם זכו ממנו למחמאות אישיות על גבורתם בקרב.
עונת 2021/2022 ביורוקאפ
עונת ביורוקאפ היא העונה ה-20 של המפעל השני בחשיבותו של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל השנייה לאחר היורוליג. העונה נפתחה בספטמבר 2021 ותסתיים במשחק הגמר בחודש אפריל 2022.
מתכונת התחרות.
יורוליג בסקטבול שאחראית על היורוקאפ הודיעה על שינוי במבנה, לטורניר יעפילו 20 קבוצות כאשר 16 מהם בעלות רישיון ארוך טווח (שלוש עונות) ועוד ארבע קבוצות יזכו לרישיון חד שנתי. 20 הקבוצות יחולקו לשני בתים של 10 קבוצות בכל בית, כשכל קבוצה תשחק פעמיים (בית חוץ) מול שאר קבוצות הבית כאשר שמונה הקבוצות הראשונות יעפילו לשלבי ההכרעה שיערך בשיטת נוקאאוט.
פרנסין ג'ורדי
פרנסין ג'ורדי (בגרמנית: Francine Jordi; נולדה ב-24 ביוני 1977) היא זמרת שווייצרית.
ביוגרפיה.
ג'ורדי נולדה בקנטון ברן, מילדות החלה להופיע בשירה ובנוסף למדה לנגן על פסנתר בקונסרבטוריון, ב-1998 זכתה ב-"Grand Prix der Volksmusik", תחרות מוזיקה עממית הנערכת בין המדינות דוברת הגרמנית, בשנה זו הוציא את האלבום הראשון שלה והיא נהייתה לאחת הזמרות המצליחות בשווייץ. בנוסף היא הנחתה שתי תוכניות ב-ARD.
היא ייצגה את שווייץ באירוויזיון 2002 עם השיר "Dans le jardin de mon âme" בצרפתית, היא הייתה במקום ה-22 עם 15 נקודות. באותה שנה יצאה לסיבוב הופעות ברחבי מדינתה.
ב-2007 הופיעה לראשונה באופרה בהפקה של חליל הקסם שנערכה בקזינו של ברן.
ב-2015 החלה להנחות את תוכנית המוזיקה האוסטרית "Musikantenstadl".
ב-2009 התחתנה עם רוכב האופניים טוני רומינגר, ב-2011 הם נפרדו.
יוסף אליהו טריווש
יוסף אליהו בן הלל טריווש (טריבוש) (30 בינואר 1855 – 21 במרץ 1940) היה מחנך, פרשן מקראי, סופר ומתרגם יהודי.
טריווש נולד וגדל בוילנה, וכשבגר עבר לגרודנו שבבלארוס, שם עבד כמחנך ומורה לשפה העברית והרוסית.
יצירתו.
סיפורו הראשון של טריווש פורסם בעיתון העברי הלבנון בשנת 1873. סיפורים ומאמרים נוספים שלו התפרסמו בכתבי העת העבריים השחר, המליץ, הכרמל והשילוח ובעיתון דבר. רבים מסיפוריו תיארו את חיי היהודים ברוסיה.
ספריו דור תהפוכות, דין וחשבון ופסיעות קטנות זכו לשבחים רבים.
מלבד כתיבת פרוזה, טריווש אף עסק בפרשנות המקרא והוא כתב ספרים ומאמרים בנושא, ביניהם מקרא מפרש.
טריווש אף תרגם טקסטים רבים, ביניהם:
ושמגייר
וָשְמֶגְייֵר (בהונגרית: Vasmegyer) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי ושמגייר.
יהודים חיו בושמגייר בתקופות זמן שונות. רוב שנותיה קיבלה הקהילה שירותי דת מרבנות קמצ'ה, אך היה לה בית קברות משל עצמה. בשנת 1944 יהודי ושמגייר עם שאר יהודי הונגריה גורשו ונרצחו בשואה.
אזילי דנטור
אזילי דנטור או ארזולי דנטו (בקריאולית האיטית: Erzulie Dantó ,Ezilí Dantor) היא הרוח הבכירה (Lao) והראשית של משפחת הפטרונים במסורת הוודו ההאיטית.
פולחן.
ימי שלישי הם הימים השמורים לפולחן לכבוד אזילי דנטור, פולחן אשר נעשה בדרך כלל בבדידות על ידי המתפלל מול מזבח הצבוע בצבעים כחול, ירוק ואדום. הקורבנות כוללים לרוב אבקת קקאו, תכשיטים וטבעות זהובות במיוחד. אם ימי שלישי נופלים על ימי הולדת של המתפללים, עליהם להעלות על מזבח הפולחן חזיר בר.
אזילי דנטור והמהפכה ההאיטית.
מספרים כי מרד העבדים משנת 1791 התחיל בברית שבאה בעקבות סעודה גדולה שנערכה לכבוד אזילי דנטור. מסיבה זו היא נחשבת להאנשה הלאומית. היא נחשבת לרוח של נקמה וזעם, זאת הפך אותה להיות פופולרית בקרב אמהות חד הוריות בשנות השמונים והתשעים בהאיטי וברפובליקה הדומיניקנית.
הייצוג המודרני הסינקרטי של רוח זו נקשר בדרך כלל להמדונה השחורה מצ'נסטוחובה, הקדושה הפטרונית של פולין. איחוד זה של אזילי דנטור עם אייקון קתולי זה נובע מעותקי תמונות וציורים של הפטרונית שהובאו להאיטי על ידי חיילים פולנים שנשלחו בפקודת נפוליאון בונפרטה, כדי להכניע את המהפכה ההאיטית שעדיין נמשכה. מספרים כי מספרי הלגיון הפולני היו קטן משמעותית בניגוד למספר העבדים המתקוממים, מה שאילץ את החיילים השבויים שנותרו להחליף צד ולהילחם לצד העבדים. כתוצאה מפעולה זו, במהלך הטבח של ז'אן ז'אק דסאלין בשנת 1804, שהתרחש זמן קצר לאחר הניצחון בהאיטי; הפולנים שנותרו בחיים קיבלו אזרחות של הרפובליקה החדשה של האיטי. צאצאי חיילים אלה עדיין גרים באי, במיוחד ביישוב קזאלה.
תפיסה מוטעית כללית לגבי אזילי דנטור היא שיוך הרוח כפטרונית האמהות. בעיקר בגלל הקשר שלה עם דיוקנה של מריה הבתולה וישו.
כדמות לאומית.
להאיטי יש שתי דמויות המשמשות כהאנשות לאומיות, האחת היא קתרין פלון, עליה מסופר שתפרה את דגל האיטי הראשון, ומשמשת יותר כהאנשה לאומית של הלאומנות והפטריוטיות ההאיטית, לצידה ניצבת אזילי דנטור, המסמלת את הצד הרוחני והתרבותי של האיטי.
מדליית משמר החופים
מדליית משמר החופים (באנגלית: Coast Guard Medal) היא העיטור הגבוה ביותר המוענק לכל אדם המשויך למשמר החופים של ארצות הברית על גבורה יוצאת דופן שלא במהלך קרב.
העיטור נוסד בהתאם להחלטת הקונגרס של ארצות הברית מ-4 באוגוסט 1949 הוענק לראשונה ב-1958 על חילוץ פועלים מתעלת מים מתחת לימת אונטריו, מדינת ניו יורק.
תיאור העיטור.
בדומה לעיטורים המקבילים ביתר הזרועות של הכוחות המזוינים האמריקאים, העיטור מוטבע על מתומן ארד ובמרכזו מופיע סמל משמר החופים. בצידו האחורי מוטבעים המילים "For Heroism" (עבור גבורה).
הענקות חוזרות של העיטור מסומנות על ידי כוכבי זהב המתווספים לעיטור.
מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המולדת
מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המולדת (באנגלית: Homeland Security Distinguished Service Medal) היא עיטור צבאי של המחלקה לביטחון המולדת, המוענקת למשרתים בכוחות המזוינים ארצות הברית עבור שירות מצוין. הגרסה הנוכחית של המדליה הוכרזה בפברואר 2003 עם תכולה בדיעבד ל -1 במרץ 2002.
מדליה זו מקבילה למדליית השירות המיוחד של מחלקת ההגנה של ארצות הברית.
היסטוריה.
העיטור נוסד במקור ב-7 בדצמבר 1992 על ידי הנשיא ג'ורג' וו. בוש כמדליית השירות המצוין של מחלקת התחבורה וניתן היה להעניק אותו למשרתים במשמר החופים האמריקאי בלבד. ב-28 בפברואר 2003 חתם הנשיא ג'ורג 'וו. בוש על צו שהחליף את גרסת מחלקת התחבורה של העיטור בגרסת מחלקת ביטחון המולדת החלה בדיעבד ל-1 במרץ 2002. ב-5 באפריל 2011, חתם הנשיא ברק אובמה על תיקון לצו, המאפשר לעניק אותו לכלל המשרתים בכוחות המזוינים של ארצות הברית.
סדר ענידת האותות.
כמדליית שירות מצוינת, עיטור זה הוא אחד העיטורים הגבוהים ביותר שניתן להעניק לחבר בכוחות המזוינים האמריקניים.
העיטור נענד לאחר מדליית הכבוד, צלב שירות מכובד , צלב חיל הים, צלב חיל האוויר וצלב משמר החופים, ולחברי משמר החופים, לפני מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה וכל אחת ממדליות השירות המצוין של הזרועות השונות. עבור המשרתים ביתר הזרועות, מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המדינה נענדת לפני מדליית השירות המיוחד של הזרוע בו משרת העונד אך לאחר מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה. ניתן להעניק את המדליה לכל אחד מחברי הכוחות המזוינים של ארצות הברית.
היינץ (פירושונים)
היינץ הוא:
איתי בלומנטל
איתי בלומנטל הוא עיתונאי ישראלי. משמש ככתב הצבאי של כאן חדשות. בעבר שימש כתב ב-ynet במשך 8 שנים.
ביוגרפיה.
בלומנטל נולד בתל אביב,
שירת כקצין שריון לוחם בחטיבה 7, בדרגת רב-סרן.
למד לימודי תואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למינהל. במהלך לימודיו שימש ככתב המוניציפלי של ידיעות תל אביב.
ב-2013 החל לכתוב באתר ynet, ככתב אזור תל אביב והמרכז וכתב התעופה של האתר.
ב-2021, עזב את ynet והחל לעבוד ככתב הצבאי של כאן חדשות.
ארמון שלייסהיים
ארמון שׁליְיסְהִיִּים (בגרמנית: Schloss Schleißheim) כולל שלושה ארמונות ופארק באוברשלייסהיים מצפון למינכן, גרמניה.
הארמונות.
ארמון שלייסהיים הישן.
הארמון הישן היה בתחילתו בית מגורים בסגנון הרנסאנס ומנזר שנבנה בידי ווילהלם החמישי בשנת 1598, סמוך לארמון דכאו. כיום נותרו מהמבנה המקורי השער הראשי ומגדל השעון. תחת שלטונו של בנו, מקסימילאן הראשון, הורחב הבניין בשנים 1617–1623 בידי האדריכלים היינריך שון והנס קרומפפר.
במהלך מלחמת העולם השנייה ספג הבניין נזקים כבדים.
הארמון שופץ ומכיל כיום שתי תצוגות קבועות – אחת העוסקת בתרבות ודת, והשנייה בהיסטוריית פרוסיה.
ארמון לוסטהיים.
מקסימיליאן עמנואל בנה את הארמון כדי לסמל את חגיגת נישואיו למאריה אנטוניה, בתו של הקיסר, בשנת 1685.
כיום המבנה מכיל תצוגה של כ-2,000 צלחות פורצלן נדירות ועיטורי שולחן שונים.
ארמון שלייסהיים החדש.
בניית הארמון החדש החלה בשנים 1701 בזמנו של מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה, בידי האדריכלים אנריקו זוקאלי השווייצרי וג'וזף אפנר הגרמני. מתוך התכנון המקורי שכלל 4 אגפים, הושלם רק האגף המרכזי. הבנייה הסתיימה בשנת 1926.
פארק שלייסהיים.
בארמון שלייסהיים אחד מפארקי הבארוק הבודדים בגרמניה שנותרו. הפארק תוכנן בידי זוקאלי והושלם בשנת 1705.
בזמן מלחמת העולם השנייה ניזוק הפארק באופן קשה, אך שופץ לחלוטין וכיום ניתן לבקר בו.
הארמון בתרבות.
הארמון היווה תפאורה ורקע למספר סרטים, בין היתר:
מעוות- סיפורו הלא נודע של הוואזיר המלכותי