בשנת 1997, עברה באופן קבוע ללונדון, בעקבות חברה לחיים, האמן גיא בר אמוץ, שהחל ללמוד ב קולג' גולדסמית'ס, של אוניברסיטת לונדון. כבר באותה שנה הקימה להקת מחול משלה והעלתה את עבודתה הראשונה, שנקראה "ת'רפיסט".
בשנת 1998, ורדימון הפכה לאמן שותף ב-"The Place", מרכז מוביל למחול עכשווי בלונדון. בשנת 1999 עברה להקתה למחוז יורקשייר בצפון אנגליה, בעקבות תמיכה שקיבלה כדי לפעול כלהקת מחול מקומית, ושם פעלה עד 2005. מאז 2001, "להקת יסמין ורדימון" ממומנת באופן קבוע על ידי מועצת האמנויות של אנגליה ומוסדות אמנות נוספים, יוצרת ומופיעה בקביעות בתיאטראות ברחבי בריטניה, ומסיירת ברחבי העולם.
מאז 2006, ורדימון משמש ככוראוגרפית הבית של תיאטרון סאדלרס וולס (Sadlers Wells). וב-2013 מונתה למנהל האמנותית הראשונה של להקת המחול הלאומית לנוער, הפועלת בתיאטרון.
בשנת 2009 פיתחה ורדימון תוכנית להשכלה גבוהה, שמנוהלת מאז על ידי להקתה, כתעודה לתואר שני בתיאטרון פיזי לרקדנים ושחקנים ב"רויאל הולוואי, אוניברסיטת לונדון".
מאז ספטמבר 2011, ורדימון משמשת פרופסור אורח באוניברסיטת וולברהמפטון.
בשנת 2012 עברה להקתה לעיר אשפורד, במחוז קנט בשנת 2012, ופתחה את מרכז היצירה החדש שלה. המרכז מוקדש למחקר ויצירה של הפקות עתידיות, כמו גם לחינוך ולימוד אמנותי רב תחומי. באותה שנה השיקה ורדימון במרכז את JV2, קורס מתקדם להעשרת רקדנים.
יצירתה.
יצירתה של ורדימון מתמקדת בתיאטרון מחול (מחול שיש לו גם נרטיב), ההפקות שלה גדולות בדרך כלל, והיא נוהגת לבוחן מאות רקדנים לפני שהיא בוחרת ומשלבת אותם במופעיה. ורדימון משתפת פעולה עם בן זוגה, האמן גיא בר אמוץ, שהוא הדרמטורג של להקתה, ושיתפה פעולה עם היוצרים הישראלים: אהד פישוף שיצר פסקולים לעבודותיה, וחופש שכטר, שהיה חבר בלהקתה ואחר כך היקם להקה משלו בלונדון.
רשימה חלקית של יצירותיה:
פרסים והוקרה.
ב-2000 זכתה בפרס ג'רווד לכוריאוגרפיה.
ב-2013 זכתה ורדימון להכרה על ידי מכון התיאטרון הבינלאומי (ITI), שקיבלה פרס על מצוינות במחול בינלאומי, כהוקרה על עבודתה הכוריאוגרפית. תרומתה של ורדימון למחול ולתיאטרון הוכרה גם על ידי רויאל הולוויי, אוניברסיטת לונדון, שקיבלה תואר דוקטור לשם כבוד בשנת 2014.
בשנת 2018 קיבלה מלגת כבוד מהמכון לאמנויות ברצלונה.
ב-2022 פורסם שתקבל תואר חברה במסדר האימפריה הבריטית (MBE) על תרומתה בתחום הריקוד.
איילט ארזורום
איילט ארזורום (בטורקית עות'מאנית: ایالت ارضروم) היה איילט של האימפריה העות'מאנית. הוא הוקם לאחר כיבוש ארמניה המערבית על ידי האימפריה העות'מאנית. שטחו המדווח במאה ה-19 היה .
היסטוריה.
האיילט הוקם בשנת 1533. בתחילת המאה ה-17, האיילט אויים על ידי איראן והמרד של ידי מושל המחוז אבאזה מהמט פאשה. מרד זה היה משולב עם מרד ג'ללי (מרד המוסקטרים הפרובינציאליים שנקראו צלאלי), שנתמך על ידי איראן ונמשך עד 1628.
האיילט היה אחד הפרובינציות העות'מאניות הראשונות שהפכו לווילאייט לאחר רפורמה אדמיניסטרטיבית בשנת 1865, ובשנת 1867 הוא שונה לווילאייט ארזורום.
Südwestrundfunk
Südwestrundfunk (SWR) היא רשות שידור ציבורי בדרום-מערב גרמניה (מדינות באדן-וירטמברג וריינלנד-פפאלץ) הכוללת שני ערוצי טלוויזיה ושישה ערוצי רדיו. משרדי הנהלת הרשות נמצאים בשטוטגרט, משרדי הנהלה ואולפני שידור ראשיים נמצאים גם במיינץ ובבאדן-באדן. הגוף המפקח על הרשות הוא ARD (קונסורציום תאגידי השידור הציבורי של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה). זוהי רשות השידור הציבורית השנייה בגדלה בגרמניה לאחר Westdeutscher Rundfunk (WDR) שמרכזה בקלן.
היסטוריה.
הרשות נוצרה ב-1998 כתוצאה מאיחודן של (Süddeutscher Rundfunk (SDR (רשות השידור של דרום גרמניה, שנוסדה ב-1949 באזור הכיבוש האמריקאי) משטוטגרט ו-(Südwestfunk (SWF (רדיו דרום-מערב גרמניה, שנוסד ב-1946 באזור הכיבוש הצרפתי) שמרכזו היה בבאדן-באדן.
תחנות רדיו.
הרדיו משדר ב-FM וב-DAB וכל תחנותיו זמינות באינטרנט.
תזמורות הרדיו.
עד שנת 2016 קיימה הרשות שתי תזמורות סימפוניות, שהוקמו עוד בשנות הארבעים
ב-2016 מוזגו שתי התזמורות ליצירת תזמורת SWR Symphonieorchester .
כן מקיימת הרשת הרכב קולי (SWR Vocal Ensemble Stuttgart), ביג בנד, תזמורת "קלאסית קלה" (Radio Orchestra Kaiserslautern) ושתי להקות בהן מנגנים עובדי תחנות הרדיו.
עמותת שוות
שוות היא עמותה ישראלית שהוקמה בשנת 2018. העמותה פועלת לקידום שינוי חברתי וצמצום פערי מגדר.
רקע.
עמותת שוות הוקמה בשנת 2018 על ידי בני הזוג רוני ואלדד פוסטן-קורן, שנחשפו למחקרים שונים המצביעים על ירידה של כ-30% בביטחון העצמי בקרב נערות בגיל ההתבגרות. המחקרים בתחום גם הצביעו על כך שנערות בגילאים אלו חוששות מכישלון וחוות לחצים חברתיים לשלמות בלתי מושגת. מהמחקרים עלה גם כי באופן כללי לבנים יש יכולות גבוהות יותר להפגין חוסן מול כישלונות, כתוצאה מייחוס הצלחה פנימי, בניגוד לבנות שנוטות לייחס לעצמן כישלונות, ולהצלחות נוטות לתת סיבות חיצונית. על בסיס מחקרים אלו נבנתה תוכנית המנהיגות של שוות לנערות בגילאי 12–13. צוות העמותה כולל מנכ"לית, סמנכ"לית חינוך ותפעול, מנהלת פרויקטים וצוות רכזות עירוניות. הצוות מלווה בוועד מנהל, שגרירות ושגרירים הפועלים בהתנדבות ומעל 120 סטודנטיות מלגאיות שחונכות ומכשירות את הנערות בתוכניות השונות בבתי הספר, בשנת תשפ"ב.
פעילות.
עמותת שוות מפעילה תוכניות מנהיגות שנתיות וסדנאות בפריסה ארצית, במטרה לסייע לנערות לפתח הערכה עצמית חיובית לטווח רחוק.
את התוכניות מנחות סטודנטיות מלגאיות שמלוות את הנערות לאורך השנה. התוכניות פועלות בשיתוף ובתמיכת חברות שמקיימות מפגשים וסיורים עבור הנערות והחונכות בתוכניות השונות ברחבי הארץ. בסתיו 2021 מתכננת העמותה להפעיל כ-60 קבוצות מנהיגות, עבור 700 נערות ויותר. תוכניות העמותה בשנת תשפ"ב פועלות בערים: ירושלים, בת ים, רחובות, רמת גן, חיפה, באר שבע, הרצליה, נתניה, רמלה, חולון ומגדל העמק.
העמותה יזמה החל משנת 2020 את אירועי "שבוע הנערה הישראלית" המתקיים במהלך חודש דצמבר בכל שנה. בשבוע הנערה בדצמבר 2021 נפגשו מעל 50,000 בנות ובני נוער מכל רחבי הארץ עם כ-1500 נשים ונחשפו להרצאות וסיפורים אישיים שמטרתם לעורר מודעות לנושא השוויון המגדרי ולהעלות את תחושת הביטחון והמסוגלות של נערות. שבוע הנערה הישראלית הושק בבית הנשיא במעמד רעיית הנשיא, מיכל הרצוג.
במרץ 2022 נבחרה מייסדת העמותה, ד"ר רוני פוסטן קורן, לרשימת 30 מתחת 30 של מגזין פורבס על עשייתה החברתית.
בשל מגפת הקורונה, חל צמצום בפעילות. באפריל 2020, 1,300 נערות חגגו יחד בת מצווה באירוע וירטואלי רחב היקף ("בת המצווה של ישראל"), בהפעלת 200 מתנדבות ועם אירוע מרכזי בהשתתפות אמניות ואמנים ידועים.
ברונו מונטלאונה
ברונו מונטליאונה (בפורטוגזית: Bruno Montaleone; נולד ב-19 ביוני 1996) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה ברזילאי.
ביוגרפיה.
מונטלאונה נולד בעיר ריו דה ז'ניירו. כאשר למד תיאטרון, עבד כדוגמן. ברונו למד שני סמסטרים בבית ספר למשפטים אך בסופו של דבר נשר מהמכללה כדי להתמסר למשחק.
קריירה.
בתחילת 2015 נבחן לתפקיד בסדרת הטלוויזיה "Malhação." בשנת 2017 הופיע בסדרת הטלוויזיה "Os Dias Eram Assim", ובשנת 2018 שיחק את ג'וני בסדרת הטלוויזיה "O Outros Lado do Paraíso" ובנטו בבסדרת הטלוויזיה "O Tempo Não Para", דמות שמתחזה למשורר מרדן ומהפכני. בשנת 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בתפקיד ראשי בקולנוע בסרט, "יומנה הסודי של סטודנטית זרה", לצד לריסה מנואלה, טאטי לופס ודוד ג'יימס.
חיים אישיים.
בין 2017 ל-2019 יצא עם הסטייליסטית סשה מנגל.
ויל היקוק לאו
ויל היקוק לאו (באנגלית: Will Hicok/Hicock Low; 31 במרץ 1853 – 27 בנובמבר 1932) היה אמן אמריקאי. הוא צייר ציורי קיר, מאייר וכתב בנושאי אמנות.
ביוגרפיה.
נולד באולבני, ניו יורק. בהיותו בן 20 בשנת 1873 נכנס לאטלייה של ז'אן-לאון ז'רום באקדמיה לאמנות בפריז, ולאחר מכן הצטרף לשיעוריו של קרולוס-דוראן, איתו נשאר עד 1877. הוא חזר לניו יורק, והיה חבר באגודה האמנים האמריקאית בשנת 1878 והאקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1890. תמונותיו של אזור ניו אינגלנד ואיורים של ג'ון קיטס הביאו לפרסומו.
הוא התחתן עם ברטה ז'וליין בצרפת בשנת 1878.
לאחר מכן, פנה עם יצירתו לקישוט, והכין לוחות ומדליונים למלון וולדורף אסטוריה בניו יורק, פאנל לבית המשפט של מחוז אסקס בניוארק, ניו ג'רזי וכן לוחות רבים למגורים פרטיים וחלונות ויטראז' לכנסיות שונות, כולל הכנסייה האפיסקופלית המתודיסטית של סנט פול, ניוארק.
הוא היה מדריך בבתי הספר של קופר יוניון, ניו יורק, בשנים 1882 עד 1885, ובבית הספר של האקדמיה הלאומית לעיצוב בשנים 1889 עד 1892. לאו, שהיה מוכר בציבור כידידו של ר.ל סטיבנסון, ופרסם כמה ספרי זכרונות (1908).
בשנת 1909 אייר את הספר "In Arcady" מאת המילטון רייט מיי. הסגנון הושפע מתנועת הארט נובו.
לאחר מותה של אשתו ברטה, בשנת 1909 נישא למרי פיירצ'יילד, אשתו לשעבר של הפסל פרידריק ויליאם מקמוני.
הוא צייר סדרת ציורי קיר במחלקת החינוך של מדינת ניו יורק ברוטונדה באולבני, ניו יורק. באמצעות דמויות וסמלים מהמיתולוגיה הרומית והיוונית בשילוב עם בניינים ונופים בניו יורק, האמן מפרט סימני דרך מרכזיים בהתקדמות האנושית - מבחינת אמנות, מדע, טכנולוגיה, מודרניזציה, חירות, דמוקרטיה ואיכות חיים.