יוֹאוּקַהיינן הוא צעיר שפל ושחצן הקורא לויינמיינן להתחרות איתו בתחרות שירה שבה הוא מפסיד. בתמורה לחייו מבטיח יואוקהיינן לויינמיינן את אחותו הצעירה איינו. יואוקהיינן מנסה להתנקם בווינמיינן ולרצוח אותו בעזרת חץ וקשת אך מצליח להרוג רק את סוסו של ויינמיינן. מעשיו של יואוקהיינן מביאים את ויינמיינן להבטיח כי יבנה סמפו כגמול להצלתו על ידי לואוהי.
לואוהי.
לוֹאוּהי, היא גבירת הצפון, המלכה, ה"מטריארכית" השאמאניסטית של בני ארץ פוהיולה, יריבים של בני קאלוואלה. היא מביאה צרות רבות על קאלוואלה ועל אנשיה.
בשלב מסוים לואוהי מצילה את חיי ויינמיינן. יש לה בנות רבות אותן גיבורי קאלוואלה מנסים לפתות, לפעמים בהצלחה. לואוהי משחקת תפקיד מרכזי בקרב שנועד למנוע מגבורי קאלוואלה לגנוב בחזרה את הסמפו שבסופו של דבר נהרס. לואוהי היא מכשפה חזקה שכישוריה מקבילים לאלו של ויינמיינן עצמו.
קולרבו.
קולרבו הוא הבן הנקמן והמעורער נפשית של קאלרבו, דמות טרגית. בילדותו עבר התעללות ונמכר כעבד לאילמרינן. אשתו של אילמרינן משעבדת אותו ומתייחסת אליו ברוע לב ובסופו של דבר נרצחת על ידו. קולרבו הוא צעיר אובד דרך ומופרע. לעיתים קרובות הוא נתון להתפרצויות זעם בלתי נשלטות ובסוף מאבד את עצמו לדעת.
מריאטה.
מריאטה היא בתולה הצעירה של קאלוואלה. נכנסת להריון אחרי שאכלה את פירות צמח המרפא Vaccinium vitis-idaea. כשמקבלת צירים הוריה מגרשים אותה והיא יוצאת לדרך כדי לחפש סאונה וללדת. בהמרבה מקומות היא מגורשת אך לבסוף מוצאת מקום ביער ויולדת בן.
אופייה של מריאטה, כניסתה להריון וחיפושיה אחרי מקום ללדת, מציינים מעין אלגוריה לדמותה של הבתולה מרים ולהתנצרותה של פינלנד. בנה נידון למוות על ידי ויינמיינן בגלל לידתו מחוץ לנישואים, אך מצידו הצעיר מעניש את ויינמיינן ולבסוף הוא מוכתר כמלך קרליה. זה מעורר את כעסו של ויינמיינן, הנוטש את קאלוואלה ומוריש לקאולוואלה את שיריו ולאנשיה את כלי הקנטלה שלו.
משננת
אליאס לנרוט
אליאס לנרוט (בשוודית ופינית: Elias Lönnrot; 9 באפריל 1802 - 19 במרץ 1884) היה פילולוג, חוקר פולקלור, משורר ובוטנאי פיני, רופא בהכשרתו, שנודע בעיקר בחיבור אוסף גדול של שירי עם מסורתיים פינים, שהפך לאפוס הלאומי קלוולה. על ידי פעילותו הספרותית לנרוט שיחק תפקיד מכריע בהתעוררות הספרות הפינית ובעיצוב הזהות הלאומית של עמו. אחרי מתרגם כתבי הקודש של הנצרות, מיקאל אגריקולה, מכנים אותו "אביה השני של השפה הפינית".
ילדות וצעירות.
אליאס לנרוט נולד בשנת 1802 ביישוב סאמאטי במחוז אוסימא שבדרום פינלנד, אז חלק מדוכסות גדולה במסגרת שוודיה, כילד הרביעי מבין שבעה ילדים של החייט פרדריק יוהנא לנרוט ושל אשתו, אולריקה ואלברג. כעבור 7 שנים פינלנד נכבשה במלחמה הפינית וסופחה לרוסיה. הוא גדל בבית עני מאוד. בילדותו נאלץ לעבוד לצד אביו ולפעמים אפילו לקבץ נדבות. אולם מפני שבלט כילד מחונן שלמד, בין היתר, קרוא וכתוב כבר בגיל 5, התאמצו הוריו להבטיח לו השכלה ושלחו אותו לבית ספר. בשנים 1818-1814 המשיך לימודיו בבתי ספר באקנס (טאמיסארי) ובטורקו (אז אובו).
למד לאחר מכן רפואה באוניברסיטת טורקו. אולם כשבשנה הראשונה ללימודיו נהרס בניין האוניברסיטה בדליקה הגדולה בטורקו, המוסד הועבר להלסינקי, עיר שהפכה לא מזמן למרכז המנהלי של פינלנד.
לנרוט סיים שם את לימודיו בשנת 1832.
פעילותו כרופא.
משרתו הראשונה היה כרופא מחוזי של קאריאני במזרח פינלנד בתקופה שבה האזור שררו רעב ומגיפות. הרופא שקדם אותו בתפקיד התפטר ועזב דווקא בגלל שנות הבצורת הממושכות ומכת הרעב הנלווית שעשו שמות בבעלי חיים ובבני אדם. בנושף העדר בית חולים במקום הכביד מאוד על העבודה המקצועית. לנרוט ראה את עצמו כרופא יחיד לארבעת אלפי אנשים או יותר, שרובם חיו בקהילות כפריות קטנות מפוזרות בכל רחבי המחוז. נוכח יוקר ומגבלות בידע ובאמצעים של הרפואה הממסדית, רוב התושבים סמכו על רופאי אלילים ועל סמי המרפא הזמינים. גם לנרוט עצמו נאלץ סמוך על התרופות המסורתיות והשתמש בהן. עם זאת הוא האמין ללא סייג כי רמת היגיינה טובה, הנקה טבעית של התינוקות והחיסון (נגד אבעבועות שחורות) הם אמצעי טיפול יעילים ביותר.
עבודתו בתחום הפולקלור והשפה.
לצד עבודתו כרופא, תפס יותר ויותר מקום בחייו בעיניין בשפה הפינית ובאוצרותיה. בשנת 1827 התחיל לכתוב על השפה הפינית הקדומה ולאסוף סיפורי עם מהכפריים בני זמנו. בשנת 1831 קמה החברה לספרות פינית ולנרוט, כאחד ממייסדיה, קיבל מימון לעבודתו לאיסוף אוצרות הפולקלור.
הוא התחיל לצאת לחופשות ארוכות ממרפאתו על מנת לסייר בכל רחבי מולדתו, בלפלנד רבתי (סאפמי) ובחלקים מקרליה הרוסית. בעקבות פעילות זאת נולדו שוה של ספרים: "קנטלה" (1831-1829), "קלוולה" (1836-1835). "קלוולה "הישנה", כלומר מהדורתה הראשונה "קנטולטר" (1840) "סאננלסקויה" (פתגמים) (1842) ו"קלוולה" במהדורה החדשה (1849). על תרומתו בשימור המסורות בעל פה של פינלנד זכה לנרוט להכרה והתמנה בראש הקתדרה לספרות פינית באוניברסיטת הלסינקי.
לנרוט עבד גם על חיבור המילון הפיני-שוודי הראשון ("Finsk-Svenskt lexikon" (1880-1866). המילון כלל מעל 200,000 ערכים, כאשר הרבה מהמושגים בפינית נטבעו על ידי לנרוט עצמו. הידע שלו בתחום השירה המסורתית הפינית זיכה אותו ביוקרה רבה כבעל סמכות מוחלטת בתחום בפינלנד. הרבה מהמצאותיו הלשוניות התקבלו ושרדו את הדורות. ההמשגה המדעית הפינית הופשעה במיוחד מתרומותיו ולהרבה מונחים מופשטים ששפות אירופיות חשובות שאלו מלטינית ומיוונית תורגמו בנאולוגיזמים. ממקור פיני.
כך לדוגמה כמה מונחים מתחום הבלשנות והרפואה: "kielioppi"בשביל "דקדוק" "kirjallisuus" -"ספרות","valtimo" - "עורק". זאת להבדיל למשל ממקרה "המחלוקת אינקהורן" (Inkhorn debate) שבאנגלית, שבה מציעי המונחים המומצאים ממקור אנגלו-סקסוני הובסו.
עבודתו בתחום המינוח בבוטניקה.
לנרוט כתב בשנת 1860 גם את הספר הראשון בפינית בתחום הבוטניקה - "פלורה פאניקה" (Flora fennica) או "Suomen Kasvisto". הוא נחשב גם לאחד הטקסטים המדעים הראשונים בפינלנד, הכתובים לא בלטינית, כפי שהיה נהוג בעבר, אלא בשפת העם. מהדורה נרחבת שחוברה ביחד עם ת. סלאן פורסמה בשנת 1866.
הספר של לנרוט כולל פרט לתיאורים של הצמחים למיניהם גם הערות שוליים על השימוש בהם.
שמו מוזכר עד היום בסיווג הסטנדרטי של הצמחים בנוגע למינים שתאר.
יחיאל זוהר
יחיאל זוהר (נולד בשנת 1956), הוא ראש עיריית נתיבות מאז שנת 1989.
ביוגרפיה.
נולד למזל ויהודה זוהר במרוקו, בן למשפחה דתית בת 11 נפשות. בשנת 1962, בהיותו בן שש, עלה עם משפחתו לישראל והמשפחה התיישבה בנתיבות, אז עיירה. בצעירותו למד בישיבה תיכונית, אך בהמשך, אורח חייו הפך לחילוני מסורתי. שימש כפעיל חברתי והיה ממארגני מחאה נגד המדיניות הפרו-חרדית שהפעילה הרשות המקומית, ובתוך כך סגירתם של מוקדי הציבור העירוניים בשבת.
זוהר חבר מרכז במפלגת הליכוד והמועמד מטעמה לראשות העיר בבחירות המקומיות. נחשב מקורב לבנימין נתניהו.
בין השנים 1983-1989 כיהן בתפקידים שונים בהם יו"ר מועצת הפועלים, חבר במליאת מועצת העיר, סגן ראש המועצה ויושב-ראש הנהלת המתנ"ס בנתיבות.
בשנת 1989 נבחר לראשונה לראש המועצה כנציג הליכוד, לאחר שניצח את ראש המועצה דאז, יוסף אבו. בשנת 1993 פוזרה המועצה והתמנתה ועדה קרואה, אולם בבחירות שנערכו שנה לאחר מכן, נבחר בשנית.
בשנת 2000 הוכרזה נתיבות כעיר. זוהר נחשב למי שהצעיד את העיר ופיתח אותה מאוד, ובשנת 2013 הוא נבחר ברשימת עשרת ראשי הערים הטובים בישראל לפי מגזין "פורבס"-ישראל.
בבחירות 2009, ניצח את אייל מסיקה עם 52.7% מקולות הבוחרים, בתום מערכת בחירות יצרית, בה תמך בו לראשונה הרב יששכר מאיר, שעד אז נאבק בו. בבחירות 2013, ניצח שוב את אייל מסיקה, בתום מערכת בחירות שהייתה סוערת אף היא, על רקע המאבק בין תומכו הקבוע הרב יורם אברג'ל והקהילה החרדית-ליטאית בעיר שתמכו בו, לבין הרנטגן, הבאבא ברוך, והקהילה החרדית-ספרדית, שהתנגדו לו. בבחירות בשנת 2018, ניצח את משה בנימין פרץ. זוהר זכה ב-11,029 קולות (63.85%) ונבחר לקדנציה שביעית ברציפות.
זוהר נשוי לריקי, ילידת אשקלון, ולהם 4 ילדים.
1833 במדע
דוד טברסקי מסקווירה (השני)
1834 במדע
סימון (סרט)
סימון (במקור: S1m0ne) הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר קומדיה מדע בדיוני שכתב, הפיק וביים אנדרו ניקול. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2002 ומככבים בו אל פצ'ינו, קתרין קינר, וינונה ריידר ואוון רייצ'ל ווד, והוא מספר על במאי קולנוע כושל שמצליח לייצר דמות וירטואלית שהופכת לכוכבת סרטו החדש. אף אחד לא יודע שלא מדובר בדמות אמיתית והכוכבת לא נגישה מן הסתם למסיבות עיתונאים, אירועים ומפגשי מעריצים. לאט לאט השקר שבנה מתחיל לעורר את חשדם של הסובבים אותו עד שהוא נכנע ומגלה את האמת.
תקציר העלילה.
ויקטור טרנסקי (בגילומו של אל פצ'ינו) הוא במאי שבמהלך צילומי סרט שלו נגמר לו התקציב. כוכבת הסרט שלו, ניקולה אנדרס (וינונה ריידר) לא מוכנה להתמודד עם הקשיים החדשים ופורשת מהצילומים. טרנסקי מבין שבלעדיה הוא לא יוכל להשלים את הסרט בזמן ומקבל את הצעת חברו האנק אלאנו (אליאס קוטס) ליצור דמות וירטואלית שתחליף את הכוכבת שפרשה. על תוכנת Simulation One הם יוצרים דמות ומשם התוכנה גוזרים את שמה: "סימוֹן".
סימון (רייצ'ל רוברטס) משולבת בסרט שהופך להצלחה אדירה וכולם מתחילים לחפש את הכוכבת החדשה.