ב-26 בפברואר הגיעו הכוחות הרוסיים המתקדמים לחרסון ולמליטופול. מליטופול נכבשה על ידי הרוסים באותו יום, כמעט ללא התנגדות, אך באזור חרסון הם נתקלו בהתנגדות עזה, והצליחו להשלים את כיבוש העיר רק ב-2 במרץ, לאחר שכיתרו אותה. לאחר כיבוש מליטופול התקדמו הכוחות הרוסיים מזרחה, בסיוע כוחות אמפיביים של צי הים השחור, שהונחתו ממזרח לעיר. ב-28 בפברואר הושלם כיבוש העיר ברדיאנסק, לאחר שכותרה על ידי הכוחות הרוסיים, ועד 2 במרץ הצליחו הכוחות, שהתקדמו מזרחה מחצי האי קרים, לחבור לכוחות הרפובליקה העממית של דונצק, שתקפו מערבה ממחוז דונצק, ולכתר את העיר מריופול, שהושמה במצור.
לאחר שלושת הימים הראשונים של המתקפה, הואט מאוד קצב ההתקדמות של הכוחות הרוסיים. הכוח שהתקדם לכיוון העיר זפוריז'יה כבש את העיר טוקמק ב-1 במרץ, והשלים את השתלטותו על העיר אנרהודר ועל תחנת הכוח הגרעינית זפוריז'יה ב-4 בחודש. הכוח המשיך להתקדם באיטיות צפונה מדרום-מזרח לזפוריז'יה, לכיוון הערים אורחוב וחוליאפולה, לאחר שכבש את פולוהי. כוח שני חצה את נהר דנייפר סמוך לנובה קחובקה, והתקדם לכיוון העיר מיקולאייב. מספר ניסיונות של כוחות חלוץ לכבוש את העיר בסערה נהדפו, והכוחות הרוסיים החלו לכתר את אותה מצפון ומדרום. כוח נוסף איגף את מיקולאייב מצפון והתקדם לכיוון צפון-מערב במקביל לגדה המזרחית של נהר בוג לכיוון העיר ווזנסנסק.
עד אמצע מרץ 2022 השתלטו הכוחות הרוסיים כמעט על כל מחוז חרסון ועל רוב שטח מחוז זפוריז'יה, ויצרו רצף יבשתי בשליטת רוסיה ממחוז רוסטוב לחצי האי קרים. אולם ההתנגדות העזה של הצבא האוקראיני באזור מיקולאייב, מנעה מהכוחות הרוסיים להמשיך לנוע מערבה לאזור אודסה, ולהשלים את כיבוש חופי הים השחור.
במחצית השנייה של חודש מרץ ערכו הכוחות האוקראינים מספר התקפות נגד מוצלחות במחוז מיקולאייב, אילצו את הכוחות הרוסיים לסגת מהסביבה הקרובה של העיר מיקולאייב, ולנטוש את ניסיונם להתקדם צפון-מערבה לעבר הערים בשטנקה ווזנסנסק. השטח בשליטה רוסית בגדה המערבית של הדנייפר הצטמצם בצורה משמעותית, וכוחותיהם עברו למיגננה הן במרחב מיקולאייב-חרסון והן באזור הגבול בין מחוזות חרסון ודניפרופטרובסק.
החזית הדרומית במערכה באוקראינה התאפיינה בשונות גדולה בין הגזרות השונות שלה. בעוד במריופול התנהלה לחימה בשטח בנוי וקצב ההתקדמות של הכוחות הרוסיים שם לא עלה על כמה מאות מטרים ביום, בגזרה הדרומית-מערבית (ממערב לנהר דנייפר) כוחות רוסים ואוקראינים קטנים התקדמו לעיתים כמה עשרות קילומטרים ביום.
בסוף אפריל אמר קצין בכיר בצבא הרוסי כי "רוסיה מתכננת לבסס שליטה מלאה על הדונבאס ודרום אוקראינה, ולאפשר לה גישה לטרנסניסטריה". אולם בפועל, רוסיה לא ניסתה לחדש את התקדמות כוחותיה מערבה, לכיוון אודסה, וקו החזית בדרום אוקראינה נותר ללא שינויים משמעותיים, למעט השלמת כיבוש העיר מריופול על ידי הכוחות הרוסיים ב-20 במאי. במרחב חרסון-מיקולאייב, בגדה המערבית של הדנייפר, ערכו הצדדים היריבים שורה של התקפות והתקפות נגד בקנה מידה קטן, אך קו החזית בגזרה זו נותר כמעט ללא שינוי. במחוז זפוריז'יה ערכו הרוסים מתקפה בגזרה שבין ויליקה נובוסילקה לחוליאפולה, אך נבלמו לאחר התקדמות מועטה. הרוסים הגבירו את השימוש בארטילריה שלהם לאורך קו החזית בדרום אוקראינה, והמשיכו להפגיז את מיקולאייב, בעיקר באמצעות טילים ארוכי טווח. במקביל ללחימה, פעלה רוסיה להדק את שליטתה באזורים, שנכבשו על ידה במחוזות חרסון וזפוריז'יה, באמצעים שונים
החל מ-9 ביולי, החלו הרשויות באוקראינה להפיץ הודעות הקוראות לתושבי מחוזות חרסון וזפוריז'יה להתפנות מבתיהם עקב מתקפת נגד אוקראינית גדולה הצפויה בקרוב באזור זה. גורמים בכירים בצבא ובממשל באוקראינה הודיעו אף הם על שיחרור קרוב של העיר חרסון, ושל השטחים, שנכבשו על ידי הצבא הרוסי בגדה המערבית של הדנייפר. אוקראינה התמקדה יותר ויותר בהפגזת מאגרי דלק ומחסני תחמושת במחוז חרסון, ובניסיונות לפגוע בגשרים על נהר הדנייפר, באמצעות ארטילריה ארוכת טווח ומשגרי רקטות מדגם HIMARS M142, שסופקו לה על ידי המערב. מקורות אוקראיניים טענו כי הצליחו לפגוע משמעותית ביכולת הצבא הרוסי לתספק את כוחותיו בגדה המערבית של הנהר, באמצעות הפגיעה בגשרים, שחלקם הוצאו זמנית מכלל שימוש.
אולם למרות כל ההצהרות האוקראינית, הצבא האוקראיני לא ערך מתקפה רחבת היקף על ראש הגשר הרוסי בגדה המערבית של הדנייפר. שר ההגנה האוקראיני, אולקסיי רזניקוב, אף חזר בו מהצהרות, שנתן לתקשורת המערבית בעניין זה, וטען שמדובר היה בחוסר הבנה ובבעיות תירגום. האוקראינים אכן תגברו את כוחותיהם במרחב מיקולאייב וקריווי ריה בכוח אדם וביחידות ארטילריה ושריון, שנטען שלפחות חלקם הועברו לשם מאזור דונבאס, אך ערכו רק שורה של התקפות נגד מקומיות בנקודות שונות לאורך קו החזית, שלא הניבו הישגים קרקעיים משמעותיים. האוקראינים השיגו אמנם התקדמות מסוימת באזור הגבול בין מחוזות חרסון ודניפרופטרובסק, אך קו החזית ממערב לעיר חרסון נותר כמעט ללא שינוי. הסיבה העיקרית לכישלון התקפות הנגד האוקראיניות על ראש הגשר הרוסי בחודש יולי הייתה העדיפות הגדולה של הצבא הרוסי בעוצמת האש, שחיפתה על נחיתותו המספרית בכוח אדם בחזית חרסון. פני הקרקע השטוחים ונטולי המחסות באזור זה, הקלו על הרוסים לתקוף את ריכוזי הכוחות האוקראיניים בקרבת החזית ובאזורי העורף, באמצעות ארטילריה ארוכת טווח, טילים ותקיפות מהאוויר, לגרום להם אבדות כבדות, ולשבור את התקפות הנגד שלהם תוך זמן קצר.
בראשית אוגוסט 2022 החלו גורמים בממשל האוקראיני לדבר על אפשרות של מתקפה גדולה קרובה של הצד הרוסי בדרום אוקראינה, במחוז זפוריז'יה, או בראש הגשר ממערב לדנייפר. הם טענו שהצבא הרוסי העביר תגבורות חזקות לאזורים אילו מגזרות אחרות של החזית באוקראינה, וכמעט הכפיל את כוחותיו בראש הגשר של חרסון. החל מאמצע אוגוסט אכן ערכו הרוסים מספר התקפות מוגבלות במרחב חרסון-מיקולאייב, והשיגו התקדמות של מספר קילומטרים בכמה גזרות, אולם בינתיים עדיין לא נערכה מתקפה רוסית רחבת היקף באזור זה.
החל מ-9 באוגוסט אירעו שורת פיצוצים במאגרי דלק ותחמושת ובשדות תעופה רוסיים בחצי האי קרים, שהתקשורת המערבית קישרה להתקפת הנגד האוקראינית המתוכננת באזור חרסון.
האוקראינים נמנעו לקחת אחריות על תקיפות אלה, ושמרו על עמימות בנושא. במחצית השנייה של אוגוסט דיווחו מקורות רוסיים על ניסיונות רבים של האוקראינים לתקוף יעדים שונים בקרים באמצעות כטב"מים, שהופלו על ידי מערכות ההגנה האווירית הרוסיות. הייתה זו הפעם הראשונה במהלך המלחמה, שהאוקראינים ביצעו תקיפות משמעותיות בשטח חצי האי קרים, המשמש כבסיס פעילות עיקרי של הכוחות הרוסיים בדרום אוקראינה, דרכו הועברו אליהם אספקה ותגבורות.
ב-29 באוגוסט פתחו האוקראינים במתקפה רחבת היקף על ראש הגשר הרוסי באזור חרסון. המתקפה נערכה במספר גזרות במקביל. מקורות אוקראיניים טענו, שהם הצליחו להבקיע את קו ההגנה הרוסי הראשון במספר נקודות. אמצעי התקשורת האוקראיניים הכריזו על תחילת מתקפת הנגד הגדולה, שדובר עליה רבות, בדרום אוקראינה: "התחלנו את המתקפה משלל כיוונים, כולל באזור חרסון". ודיברו על הישגים טריטוריאליים מסוימים.. אולם ב-30 בחודש הורה הממשל האוקראיני על הטלת איפול תקשורתי מלא לגבי המתרחש בקו החזית באזור חרסון, בטענה שפרסום ידיעות מהחזית עלול לפגוע בהמשך המאמץ ההתקפי. משרד ההגנה הרוסי טען שמתקפת הנגד נכשלה, ושהכוחות האוקראיניים ספגו ביומיים הראשונים של המתקפה אבדות כבדות בציוד ובכוח אדם, כולל 170 כלי רכב משוריינים וכ-1700 חיילים. אולם מספר מקורות רוסיים הודו, שהאוקראינים נחלו הצלחה מסוימת לפחות בשתי גזרות בראש הגשר הרוסי : בגזרה המרכזית של קו החזית, ממערב לנובה קחובקה, הם הרחיבו והעמיקו את ראש גשר שלהם ממזרח לנהר אינהולץ (inhulets), ואילו בגזרה הצפונית, מדרום לקריווי ריה, התקדמותם איימה לכתר את הכוחות הרוסיים, שהחזיקו בבליטה בקו החזית באזור ויסוקופיליה (vysokopillya).
איוונו-פרנקיבסק
איוונו-פרנקיבסק (מחוז)
מקדם ביטחון
טווח ביטחון
קרב סטרובילסק
קרב סטרובילסק הוא קרב צבאי מתמשך בין הכוחות המזוינים של אוקראינה לבין הכוחות המזוינים של רוסיה על השליטה בעיר סטרובילסק שבאוקראינה. הקרב החל ב-25 בפברואר 2022, והוא חלק מהמתקפה במזרח אוקראינה בפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022.
רקע.
סטרובילסק היא עיר ליד לוהנסק שבמחוז לוהנסק, אוקראינה. היא משמשת כמרכז המנהלי של ראיון סטרובילסק. נהר איידר זורם במערב העיר, ויוצר מכשול טבעי.
מהלך הקרב.
עימותים ראשונים ליד סטרובילסק החלו ב-24 בפברואר 2022. ב-25 בפברואר, הכוחות המזוינים של אוקראינה חיסלו שיירה של חיילים רוסיים שהתכוננו לחצות את נהר איידר.
העיר ניזוקה בצורה קשה על-ידי מטחי ארטילריה רוסית.
ב-2 במרץ שיירה רוסית גדולה שהורכבה מיותר מ-60 כלי רכב נכנסה לסטרובילסק, אך נעצרה מלהתקדם על ידי מחאה מקומית.
ב-6 במרץ, סרחי היידאי, מושל מחוז לוהנסק, הצהיר כי הכוחות הרוסיים כבשו את סטרובילסק.
איוונו-פרנקובה
מתן סידי
מתן סידי (נולד ב־2 בדצמבר 1995) הוא דובר ויועץ תקשורת ישראלי ששימש כדוברו של נפתלי בנט בשנים 2018–2022, מתוכן שנה בה שימש בנט ראש ממשלת ישראל.
ביוגרפיה.
בין השנים 2013–2014 שימש כשליח הסוכנות היהודית לקהילה היהודית בניו ג'רזי. לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת במתאם פעולות הממשלה בשטחים, כדובר מנהלת התיאום והקישור לעזה ובהמשך כמש"ק דוברות במטה היחידה.