ב-1989 חזר וילקינס לאנגליה וחתם בקווינס פארק ריינג'רס (QPR), בעקבות רצונה של משפחתו לחזור להתגורר בלונדון. לאחר ארבע שנים ב-QPR נקשר שמו לחזרה למנצ'סטר יונייטד, שמאמנה כעת היה אלכס פרגוסון, אך מעבר זה לא יצא לבסוף אל הפועל. וילקינס המשיך לשחק ב-QPR עד לקיץ 1994, אז נענה להצעתה של קריסטל פאלאס לשמש כמאמן-שחקן בקבוצה, שהעפילה זה עתה לפרמייר ליג. עם זאת, הוא שבר את רגלו כבר במשחקו הראשון במדי קריסטל פאלאס ולא שב יותר לשחק בקבוצה או לאמן בה. בנובמבר אותה שנה הוא שב לקווינס פארק ריינג'רס בתפקיד מאמן-שחקן, לאחר פיטוריו של המאמן גרי פרנסיס.
עונתו הראשונה של וילקינס ב-QPR הסתיימה בהצלחה יחסית, עם השגת המקום השמיני בפרמייר ליג (שכעת היוותה את הדרגה העליונה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה במקום הליגה הראשונה של הפוטבול ליג) והגעה לרבע גמר גביע ה-FA. אף על פי כן, עזיבתו של החלוץ המוביל של הקבוצה לס פרדיננד בשנת 1995 גרמה לירידה גדולה בהצלחתה של QPR, ובסיום עונת היא ירדה לליגת המשנה. לפני עונת עזב וילקינס את QPR, ושיחק במשך העונה בארבע קבוצות שונות - ויקומב וונדררס, היברניאן, מילוול ולייטון אוריינט - לפני שפרש ממשחק בסיום אותה עונה.
קריירה כמאמן.
בהמשך שנת 1997 מונה וילקינס למאמנה של פולהאם, כאשר חברו לשעבר בנבחרת אנגליה, קווין קיגן, הצטרף אליו בצוות האימון של המועדון. הוא הצעיד את הקבוצה להעפלה למשחקי הפלייאוף של הליגה השנייה של הפוטבול ליג (שהייתה השלישית בחשיבותה לאחר שינוי מבנה הליגות), אך פוטר על ידי בעלי המועדון לאחר שהקבוצה הפסידה בכל שלושת משחקיה האחרונים בעונה הסדירה. קיגן, שמונה כמחליפו בתפקיד המאמן, לא הצליח להעפיל עמה לליגה הראשונה. מאז אותם מאורעות שוררים יחסים קרירים בין השניים, על אף ששיחקו יחד בנבחרת אנגליה ככדורגלנים.
בשנת 2000 הצטרף וילקינס למערכת האימון של צ'לסי - קבוצתו הראשונה בקריירה בתור שחקן - תחת ג'אנלוקה ויאלי, אך פוטר יחד עם ויאלי מהמועדון בספטמבר אותה שנה. מאוחר יותר הוא שימש כעוזרו של ויאלי גם בווטפורד, אך שוב פוטר ממשרתו יחד עם ויאלי, ביולי 2002. בשנה שלאחר מכן הרבה וילקינס לשמש כפרשן, בטרם הצטרף למילוול כעוזרו של דניס ויזה באוקטובר 2003. הוא עזב את המועדון יחד עם ויזה ב-2005, אך חזר אליו על מנת לשמש בתפקידי ייעוץ בין מרץ לאוקטובר 2006. וילקינס המשיך לשמש לאחר מכן כפרשן כדורגל ברשת סקיי ספורטס.
עד שנת 2007 היה וילקינס עוזר המאמן של פיטר טיילור בנבחרת אנגליה עד גיל 21. לאחר עזיבת טיילור ומינוי סטיוארט פירס למאמן הנבחרת, וילקינס לא המשיך לכהן בתפקיד. בספטמבר 2008 הוא מונה לעוזרו של לואיס פליפה סקולארי בצ'לסי. לאחר פיטוריו המפתיעים של סקולארי בפברואר 2009 שימש וילקינס כמאמן הקבוצה במשחק אחד בגביע ה-FA, עד למינויו של חוס הידינק לתפקיד.
ב-2014 מונה למאמן נבחרת ירדן.
מותו.
ב-30 במרץ 2018 לקה וילקינס בדום לב וכתוצאה מכך נכנס למצב של תרדמת. ב-4 באפריל 2018 הלך לעולמו בגיל 61.
ריי ווילקינס
אל-קאא'ם הראשון
אַל-קַאאִם בִּאַמְר אללה (מילולית: המחייה במצוות האל), אבו ג'עפר עבדאללה בן אחמד אל-קאדר באמר אללה (בערבית: القائم بامر الله, ابو جعفر عبد الله بن احمد القادر بامر الله), היה הח'ליף העבאסי שמשל בבגדאד בין שנת 1031 ל-1075. מחציתה הראשונה של מלכותו עמדה בסימן היחלשותה של השושלת הבויהית אשר שלטה בבגדאד. לעיתים קרובות נותרה העיר ללא מושל ומהומות פרצו בעיר. ב-1055 נפלה העיר לידי השושלת הסלג'וקית אשר עתידה הייתה לשלוט בה ובח'ליפות במשך מאתיים השנים הבאות.
בשנת 1055 עלה על בגדאד טוגרול, השליט הסלג'וקי אשר כבש את סוריה וארמניה, בחיל גדול במסווה של עלייה לרגל. טוגרול ביקש רשות לבקר בעיר מהשליט הבויהי מליכ רחים, אך הלה סירב. לאחר הפצרות רבות, נעתר מליכ רחים ופתח בפני הסלג'וקים את שערי העיר, הללו ניצלו את המצב והשתלטו על בגדאד. הח'ליף הכיר בטוגרול כסולטאן החדש, ושמו הוזכר מעתה ואילך בתפילות יום השישי במקום שם השליט הבויהי. חילופי השלטון הביאו לסוף תקופת האנרכיה שפקדה את העיר למעלה משני עשורים.
בשלהי ימי השושלת הבויהית הייתה התרחשה בבגדאד פריחה של התרבות הפרסית. בשנת 1037 נפטר בעיר המלומד הגדול אבן סינא. בשנת 1058 פרץ מרד כנגד השלטון השיעי הקרמטי בבחריין בראשות אבו אל-בחלול אל-עואם. המרד הסתיים בהצלחה וריבונות הח'ליף הוכרה על האי. המדינה הקרמטית קרסה לחלוטין עם נפילת מאחזה האחרון בנווה המדבר אל-חאסה בשנת 1067.
אל-קאא'ם גם הורה על הוצאתו להורג של חזקיה בן דוד שהיה ראש הגולה של יהדות בבל בסוף תקופת הגאונים וראש ישיבת פומבדיתא האחרון. מסופר כי לאחר שהלשינו על חזקיה בן דוד שונאיו הלשנת שקר לח'ליפה המוסלמי אל-קאא'ם הראשון באמר אללה, הח'ליפה אסר את מר חזקיה, ושם עינוהו והוא הוצא להורג.
אל-קאדר
אל-קאדר באללה (מילולית: בעל היכולת באל), אבו אל-עבאס אחמד בן אסחאק בן אל-מקתדר באללה (בערבית: القادر بالله, ابو العباس احمد بن اسحاق بن المقتدر بالله) היה נכדו של הח'ליף אל-מקתדר והח'ליף העבאסי שמשל בבגדאד בין השנים 991 ל-1031.
נולד בשנת 944 לערך, בילה את מרבית ימיו בגלות עד שנבחר לח'ליפות במקום בן דודו המודח אל-טאא'ע באללה. בימיו עמדה הח'ליפות מול איום מצד מחמוד מבית ע'זנה וניצלה אך ורק בשל סכסוכים משפחתיים שהתפרצו לאחר מותו.
אל-קאדר נודע כמוביל המאבק בשיעה לאחר הדומיננטיות השיעית במאה ה-9. הוא פרסם שורה של צווים ובהם אימץ את האסכולה החנבלית, הכריז על אי-נבראותו של הקוראן (ובכך אסר למעשה על השתייכות לאסכולה המעתזלית). ימי שלטונו מסמלים את קץ ה"מאה השיעית" ואת ראשיתה של "המאה הסונית" ופעל שהאסכולה החנבלית יקבל מעמד מרכזי. במקורות היהודים נודע לשמצה משום שאסר את גאוני ישיבת פומבדיתא שרירא והיי וגזל את רכושם. שרירא נפטר זמן קצר לאחר מאסרו
חדשות הבידור
חדשות הבידור הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית יומית בהנחייתה של ירדן הראל. התוכנית שודרה החל מ-14 בפברואר 2010 עד 26 ביולי 2017 בערוץ HOT בידור ישראלי ובשידורים חוזרים בערוץ הוט 3 של חברת הכבלים HOT.
אופי התוכנית.
התוכנית, שאותה הגישה ירדן הראל (ועד לשנת 2015 הנחה גם ליאון רוזנברג) סיקרה בעזרת צוות כתבי השטח, את אירועי היום החולף בענייני הבידור, התקשורת והרכילות בישראל ובעולם.
היסטוריה.
התוכנית עלתה לשידור לאחר שתוכניתו של גיא פינס, "ערב טוב עם גיא פינס", עברה מ-HOT לערוץ 10 עקב עלותה הגבוהה. במהלך העונה הראשונה, סקר ליאון רוזנברג, בסיוע צוות כתבים, את אירועי היום החולף בענייני הבידור, התקשורת והרכילות בישראל ובעולם. כן השתמש צוות התוכנית לראשונה בווידאו פפראצי לסיקור האירועים, בדומה לבלוג הרכילות של פרז הילטון.
ב-3 באוקטובר 2010 עלתה העונה השנייה של התוכנית, במקביל לעליית העונה החדשה של "ערב טוב עם גיא פינס", כאשר שתי התוכנית משודרות כעת בבכורה כמעט באותה שעה ומתחרות בחלק מהזמן באופן ישיר זו מול זו.
העונה רצה למעלה משנה וחצי, כשבין העונה השנייה לשלישית נערכו 12 פרקי לקט. (שלושה שבועות). בעונה זו הצטרפה ליאם שוהם כמנחה משנית לצד ליאון וכתב ה"וידאו פפרצי" הוחלף בשי פרץ.
בעונה השנייה הצטרפו לצוות הכתבים טל נוי, כוכבת תוכנית הריאליטי "TLV – עושים את תל אביב" (בסדרה נבחנה לתפקיד מבקרת אופנה ב"חדשות הבידור", ולא התקבלה), וכוכבת "האח הגדול" אלין לוי. לאחר תקופה קצרה עזבה את התוכנית נוי, ואליה צורפו כתבי השטח אורן דולפין וירדן הראל, אשר בהמשך הצטרפה להנחיית התוכנית לצד רוזנברג.
ב-29 באפריל 2012 עלתה העונה השלישית של התוכנית. את ליאם שוהם החליפה כתבת השטח ירדן הראל. בעונה זו החידוש העיקרי הוא שמשתתפי התוכנית ישבו ליד שולחן במקום לעמוד, הסט שופץ והוכנסו פלזמות נוספות המקרינות את השידורים.
התוכנית כללה פינה בשם "וידאו פפראצי". בניגוד לתוכניות בידור אחרות, חדשות הבידור לא הביאה צילומי סטילס, אלא צילומי וידאו של המפורסמים. את הפינה הגיש בעונה הראשונה אבישי בן אלי, ובעונה השנייה החליף אותו שי פרץ, עורך מדור "מחיר התהילה" במגזין "פנאי פלוס". הצלמים היו ברק פכטר וניר פקין.
ב-3 בפברואר 2014 עלתה לשידור העונה החמישית במתכונת חדשה. במקום ירדן הראל שפרשה מהתוכנית, ישבו לצד רוזנברג 2–3 פאנליסטים שהתחלפו מדי יום. צוות הפאנליסטים היו: עדי שילון, דניאלה סמרי, שי פרץ, ארי שמאי ואסף אטדגי.
ב-29 באפריל 2014 חזרה העונה החמישית מפגרת הפסח עם שינויים בולטים. חמשת הפאנליסטים עזבו את התוכנית, והתוכנית חזרה לקונספט הראשוני שלה – ליאון רוזנברג הנחה את התוכנית לבד, ולידו שי פרץ הגיש פינת פפראצי. ביוני 2014 שבה ירדן הראל להנחיית התוכנית לצדו של רוזנברג, ובסוף אותה שנה עזב שי פרץ את התוכנית.
ב-29 ביולי 2015 עזב המנחה ליאון רוזנברג את התוכנית לאחר 6 עונות, ומעט לאחר מכן יצאה התוכנית לפגרת חגים. בנובמבר 2015 הצטרפה מי-רן מנקס לצוות המנחים הראשיים, והנחתה את התוכנית אחת לשבוע, אך פרשה מתפקידה לפני תחילת העונה השמינית.
ב-1 בינואר 2017 עלתה לשידור העונה השמינית, בה שודרה מאולפני אתר ynet. עונה זו הסתיימה ב-26 ביולי 2017, ומאז התוכנית לא שבה למסך. בסוף מרץ 2018 הוסב שם עמוד התוכנית בפייסבוק ל"הבידורית".
פנאליסטים (עונה 5).
הפאנליסטים הצטרפו בעונה החמישית, אך עזבו לאחר פגרת הפסח שאליה התוכנית יצאה.
א-טאאע