מועדון הכדורגל קפלוויק
מועדון כדורגל רדינג
פרזול
מועדון הכדורגל שופרון
צרור החיים
רובע מדינה
רובע אלמדינה
אלמדינה אלעתיקה
ריבית בנק ישראל
ריבית בנק ישראל היא אמצע המרווח שבין שיעור הריבית שבו מלווה בנק ישראל כסף לבנקים המסחריים לבין שיעור הריבית שבו בנק ישראל לווה כסף מהבנקים המסחריים. בנק ישראל מלווה כסף לבנקים וגם מאפשר להם להפקיד אצלו. שער הריבית שבנק ישראל גובה על ההלוואות, גבוה משער הריבית שהוא משלם על פיקדונות הבנקים. נקודת האמצע שבין שני השערים הללו, היא ריבית בנק ישראל. לגובהה יש השפעה גדולה על ערך הכסף במשק כולו.
ריבית בנק ישראל משפיעה באופן ישיר על ריבית הפריים, ועל גובה החזרי ההלוואות ומשכנתאות של אזרחי ישראל. כאשר הריבית עולה ריבית הפריים עולה בשיעור זהה.
בהתאם לחוק בנק ישראל, התשי"ד-1954, המוסמך לקבוע את ריבית בנק ישראל היה נגיד הבנק. ב-1 ביוני 2010 הוחלף חוק זה בחוק בנק ישראל, התש"ע-2010, ומאז, סמכות קביעת הריבית נתונה בידי הוועדה המוניטרית של בנק ישראל, שהנגיד עומד בראשה.
בנק ישראל נהג לפרסם את שער הריבית לחודש הבא ביום שני שלפני יום רביעי האחרון בכל חודש. החל מחדש מרץ 2017, מפרסם בנק ישראל את הריבית רק 8 פעמים בשנה. בחדשים פברואר, מאי, אוגוסט ונובמבר מפרסם הבנק ביום שני שלפני יום רביעי האחרון של החודש, ובחדשים ינואר, אפריל, יולי ואוקטובר, מפרסם בנק ישראל את הריבית ביום שני השני בחודש. הפרסום תמיד בשעה 16:00. במקרים חריגים, משנה הבנק את שער הריבית במועד שהוא רואה לנכון, ואינו ממתין לתום החודש.
נכון לאוגוסט 2022 שער הריבית הוא 2%.
משמעות שער הריבית.
ריבית בנק ישראל מגדירה את הריבית המרבית אשר ניתן לדרוש במכרזי המק"מים (הנחשבים להלוואה חסרת סיכון) הנערכים על ידו.
לשער ריבית בנק ישראל צמודים רבים משערי הריבית במשק, במיוחד שערי הריבית על הלוואות קצרות מועד. כך הריבית שהבנקים גובים על הלוואות עו"ש, צמודה כמעט תמיד לשער ריבית בנק ישראל וכן גם הריבית שהבנקים משלמים על פיקדונות הציבור. גם משכנתאות רבות ניתנות כשהן צמודות לשער ריבית בנק ישראל.
הלכה למעשה, שער הריבית הוא כלי ביד בנק ישראל לשליטה מוניטרית באינפלציה, ולמטרות נוספות כגון עידוד הצמיחה במשק, מניעת אבטלה, השפעה על שער מטבע חוץ.
שמונה פרקים להרמב&quot;ם
מצנח עצירה
שליו קליפורני
שליו קליפורני או שליו העמק הקליפורני (שם מדעי: "Callipepla californica"), הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת השלווים האמריקניים ומהסוג שליו מצויץ. שליו זה נבחר כציפור הלאומית של מדינת קליפורניה.
השליו הקליפורני מתייחד בציצת הנוצה המעוקלת שעל ראשו. ציצה זו עשויה מ-6 נוצות, בצבע שחור לזכרים וחום לנקבות ומכופפת קדימה. צדי הגוף בשני המינים צבועים בחום שחור ומפוספסים בלבן. הזכר צבעוני יותר, בעל חזה כחול כובע חום, ופנים שחורות, ובגבול ביניהם מתוח קו לבן עדין. בנקבה שולט הצבע האפור וחום בהיר בבטן.
השליו הקליפורני הוא קרוב משפחה של שליו גמבל, הנבדל ממנו בכך שבית הגידול שלו דרומי יותר, וראשו וציצת הנוצות שלו בהירים יותר. הוא חברותי ביותר ומסתובב בלהקות קטנות המרבות להתפלש בחול ולבצע "אמבטיית אבק" קבוצתית.
אלבום כסף
רב-אמן בשחמט
הצהרת לאנגקאווי
הצהרת לאנגקאווי על איכות הסביבה (באנגלית: The Langkawi Declaration on the Environment) היא הצהרה של ראשי מדינות חבר העמים הבריטי בדבר עמדתם בנושא קיימות סביבתית שניתנה ב-21 באוקטובר 1989 בלאנגקאווי שבמלזיה, במהלך הפגישה העשירית של ראשי מדינות חבר העמים.
ההצהרה דנה בנושאים רבים הנוגעים לאיכות הסביבה, ומבקרת את ההתייחסות שניתנה בעבר לנושא זה. ההצהרה דנה בנושאים העיקריים הנוגעים לפגיעה בסביבה: אפקט החממה, נזק לשכבת האוזון, גשם חומצי, זיהום הים, ירידה בפוריות האדמה, והכחדת בעלי חיים.
ההצהרה מציינת כי בעיות אלה הן בעיות עולמיות, החוצות גבולות של מדינות, ולכן יש לטפל בהן בעזרת ארגונים בינלאומיים, כדוגמת חבר העמים, אשר יתאמו את הטיפול המדינתי בבעיות.
בין היתר הוסכם בין מדינות חבר העמים לתמוך בפיתוח בר קיימא בינלאומי, להקים פאנל בינלאומי שידון וידווח לחבר העמים על שינויי האקלים, לקדם אנרגיה חסכונית, לקדם ייעור, ולהגן על שונות ביולוגית. עוד הוסכם להגביל דייג שאינו בר קיימא, ולאסור שפיכת חומרים מזהמים או מסוכנים באוקיינוסים.
ג'רלד בול
ג'רלד וינסנט בול (באנגלית: Gerald Vincent Bull; 9 במרץ 1928 - 22 במרץ 1990) היה מהנדס קנדי שהתמחה בארטילריה ארוכת טווח. פרויקט חייו היה ניסיון לשיגור לוויין לחלל באמצעות שימוש בתותח-על (כמו בסיפורו של ז'ול ורן, מהארץ לירח). לשם ביצוע פרויקט זה חבר לשליט עיראק סדאם חוסיין ותכנן בעבור המשטר העיראקי תותחי על במסגרת "פרויקט בבל". בול נהרג מכדורי מתנקשים מחוץ לביתו בבריסל. לפי פרסומים שונים הוא חוסל על ידי המוסד.
שנים ראשונות וראשית הקריירה.
בול נולד באונטריו למשפחה מבוססת, אך התרוששות המשפחה כתוצאה מהמשבר הכלכלי הגדול, מות אמו במהלך לידה והתדרדרותו של אביו כתוצאה מכך לאלכוהוליזם גרמו לכך שיישלח ללימודים במוסד ישועי. לאחר שבגר למד בקולג' שליד אוניברסיטת קווינס ובאוניברסיטת טורונטו, באחד המחזורים הראשונים של המחלקה להנדסת אווירונאוטיקה. לתזת המוסמך שלו הקים מנהרת רוח, במימון חיל האוויר הקנדי.
לאחר שסיים לימודים לתואר דוקטור, ב-1951 (בן 23 בלבד), צורף ל-CARDE (ראשי תיבות של "Canadian Armament and Research Development Establishment, מוסד קנדי לחימוש ומחקר), מוסד שנוסד יחד עם ממשלת בריטניה בתקופת מלחמת העולם השנייה כדי לפתח טכנולוגיה ארטילרית הרחק מאירופה. הוא לא נשאר ב-CARDE זמן רב והשקיע את זמנו בפיתוח שיטות איסוף נתוני ירי של כלי נשק לצורכי מחקר.
ב-1954 קיבל משרה באוניברסיטת לאוול בקוויבק וערך מחקרים במנהרת רוח יחד עם צוות של סטודנטים. במהלך אותה תקופה ניסה ה-DRB (ראשי תיבות של Defence Research Board, מועצת מחקר ההגנה) לפתח טיל נגד טילים ובול הציע להשתמש בפגזי ארטילריה לצורך זה. אולם הכלי שתכנן בול לא היה מהיר מספיק. המימון של DRB קוצץ בעקבות ירידת המתח העולמי והיבחרה של ממשלה ליברלית בקנדה (קיצוץ שביטל גם את פיתוח המטוס העל-קולי אוורו קנדה CF-105 ארו, שהיה אמור להיות פרויקט הדגל של התעשייה האווירית הקנדית) ובול חזר ל-CARDE, שם פיתח אמצעי זיהוי מטרות על ידי מכ"ם ואינפרה-אדום, כאשר בחלק מהניסויים השתמש לדימוי המטרות בפגזים שנורו אל מנהרת רוח.
עם השיגור לחלל של הספוטניק על ידי ברית המועצות ב-1957 התעורר עניין עולמי במרוץ לחלל. בול הדליף לעיתונות סיפור, שלא היה לו כל ביסוס מציאותי, לפיו קנדה תעלה לוויין למסלול תוך שימוש בתותח שיותקן בחרטום טיל רדסטון אמריקאי. ב-22 באפריל 1958 התפרסם הסיפור בהד תקשורתי גדול והביך את ראש ממשלת קנדה ג'ון דיפנבייקר. אחת מתוצאות ההדלפה שהפתיעו את בול הייתה חשיפתה לציבור של עבודתו ב-CARDE בזיהוי מטרות על ידי שידור של רשות השידור הקנדית.
בהמשך הסתכסך בול עם מנהליו ועזב את CARDE.
פרויקט HARP.
לוטננט גנרל ארתור טרודו (Arthur Trudeau) מצבא ארצות הברית, אשר הוביל פרויקט ארטילרי ניסויי דומה לרעיונותיו של בול בנוגע להעלאת לוויין למסלול על ידי ירי מתותח, התלהב מרעיונותיו של בול והחליט להעביר אותם לפסים מבצעיים. לצד בול גייס את המומחה האמריקאי צ'ארלס מרפי (Charles Murphy) ושכנע את הצי האמריקני לספק מימון ותמיכה לפרויקט. פרויקט HARP (ראשי תיבות של High Altitude Research Program - תוכנית מחקר גובה רב) יצא לדרך בניהולו של דונלד מורדל (Donald Mordell).
ב-1961 החלו ניסויי ירי ב אוקיינוס האטלנטי בתותח בקוטר 130 מ"מ, בהתאם לתכנוניהם של בול ושל מרפי. הצוות הצליח לירות פגזי ניסוי לגובה 130,000 רגל (כ-39,000 מטר). הצוות חיפש בסיס הפעלה נוח ומצא אותו בברבדוס, שם נבנה תותח ייעודי והחלה סדרת ניסויים מוצלחת ביותר. בנובמבר 1962 נורה פגז במשקל 150 ק"ג לגובה של 66,000 מטר במהירות לוע של כ-3,000 מטר לשנייה.
בשנת 1964 שכנע מורדל את ממשלת קנדה, ש-HARP היא שיטה בטוחה וזולה שיכולה להצעיד את קנדה לעידן החלל ולהצבת לוויין מתוצרתה ותחת דגלה במסלול סביב כדור הארץ. ממשלת קנדה הבטיחה תקצוב של 2.5 מיליון דולר למשך שלוש השנים הבאות, ממשלת ארצות הברית התחייבה לסכום של חצי מיליון דולר נוספים בשנה. בול מונה באותה שנה לראש מרכז חקר החלל באוניברסיטת מקגיל.
שנת 1965 יועדה לבניית תותח-על בקוטר 44 ס"מ, עם אורך קנה של כ-5 מטרים, שהועמד כמעט במאונך. שנת 1966 יוחדה לניסויים אינטנסיביים בכלי. ב-18 בנובמבר 1966 נורה פגז-מדמה-לוויין במשקל 180 ק"ג לגובה 180 ק"מ. זהו שיא שלא נשבר עד היום.
בשנת 1967 תכנן בול את ה-GLO-1A (ראשי תיבות של Gun-launched Orbiter, Version 1A - לוויין משוגר-תותח גרסה 1A) אך המימון לפרויקט הופסק הן מן הצד הקנדי והן מן השותפים האמריקאים.
SRC - תאגיד חקר החלל.
עם פירוק פרויקט HARP חזר בול לאחוזתו בגבול קוויבק וורמונט והקים את SRC (ראשי תיבות של Space Research Corporation - תאגיד חקר החלל). החברה ייצרה תותחים ופגזים, הלקוח הגדול הראשון של החברה הייתה מדינת ישראל אשר רכשה בעיקר פגזים לתותחים אמריקאים מ-1973 ואילך.