באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) איבד מחלופי את תוארו בריצת 1500 מטר, אך זכה במדליית הכסף. בנוסף, זכה במדליית כסף גם בריצת 800 מטר. אתלט נוסף, לארבי בוראדה, סיים במקום החמישי בקרב עשר, עם שיא אפריקאי חדש, 8521 נקודות. המתאגרף עבדלחאפיד בנשאבלה שוב העפיל לרבע הגמר, והישגים דומים רשמו גם מוחמד פליסי ורדה בנבזיז. המתאבק טארק בנעיסא סיים במקום השמיני.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
אמפרומפטו
מפגש התיכונים
מפגש התיכונים במשולש
יום הקדוש
איבן רילסקי
איבאן רילסקי
איוון מרילה
איבן מרילה
איבאן מרילה
איוואן מרילה
עולם הפשע
טיטוס טאטיוס
טיטוס טאטיוס (בלטינית: Titus Tatius) היה מלך הסבינים שהפך למלך רומא במשותף עם רומולוס.
טאטיוס היה מלך הסבינים בשעה שהרומאים חטפו נשים סביניות למטרות חתונה מכיוון ששום עיר באיטליה לא הסכימה להשיא את בנותיה לתושבי רומא. כתגובה לכך טאטיוס יצא למלחמה ברומא אולם כתוצאה מתחנוניהן של הנשים החטופות, שבינתיים התחבבו עליהן בעליהן-חוטפיהן, הסכימו שני הצדדים להפסיק את המלחמה והוסכם שהסבינים יעברו לרומא ויקבלו אזרחות רומית והמלוכה תתחלק במשותף בין רומלוס לטאטיוס.
טאטיוס מלך מספר שנים ברומא במשותף עם רומולוס. הוא יצא ללוויניום לייצג מספר קרובי משפחה שהמיתו מספר מאנשי לוויניום, במהלך הביקור הוא נהרג כתוצאה ממהומה שפרצה בעיר.
האדאוויי
אלכסנדר נסטור האדאוויי, הידוע בשם הבמה Haddaway (נולד ב-9 בינואר 1965) הוא זמר טרינידדי.
תחילת שנות התשעים הייתה הפריצה של האדאוויי, כשעיקר הצלחתו באירופה. בשנת 1993 הוציא את שירו הידוע ביותר What is Love . שיר ידוע נוסף שלו מאותה שנה הוא Life. שירים נוספים שלו שהצליחו במצעדים באירופה היו "I Miss You" ו-"Rock My Heart".
בית הקברות הצבאי ארנהם-אוסטרבייק
בית הקברות הצבאי ארנהם-אוסטרבייק (באנגלית: Arnhem Oosterbeek War Cemetery), המכונה גם "בית הקברות של הכוחות המוטסים" (The Airborne Cemetery), הוא בית קברות צבאי באוסטרבייק , ארנהם, שבהולנד. בית הקברות הוקם בשנת 1945 וטמונים בו 1,759 חללים של מלחמת העולם השנייה. רוב החללים היו חיילי צבאות בעלות הברית שנהרגו בקרב על ארנהם במסגרת מבצע מרקט גארדן בספטמבר 1944. גופות חיילים שנהרגו באזור ארנהם מתגלות עדיין גם בראשית המאה ה-21. על כן מספר החללים הקבורים בבית הקברות ממשיך לעלות.
רקע.
הקרב על ארנהם.
בספטמבר 1944 פתחו בעלות הברית במבצע מרקט גארדן, שהיה ניסיון של הארמייה הבריטית השנייה לעקוף את קו זיגפריד ולהתקדם לתוך חבל הרוהר, לבה התעשייתי של גרמניה. במסגרת המבצע הוטל על שלוש דיוויזיות מוטסות - הדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה וכן הדיוויזיה המוטסת ה-82 והדיוויזיה המוטסת ה-101, שתיהן אמריקניות - לתפוס מספר גשרים על גבי נהרות ותעלות בהולנד, על מנת להקים נתיב שדרכו יוכלו כוחות הקרקע להתקדם במהירות דרך הולנד ולצלוח את נהר הריין.
על הדיוויזיה המוטסת הבריטית הראשונה הוטל לתפוס את היעדים המרוחקים ביותר של המבצע – גשרים על נהר הריין התחתון בארנהם. ב-17 בספטמבר 1944 הגיעה הדיוויזיה בצניחה ובמטסי דאונים אל אזור הנחיתה שלה ממערב לארנהם, בגדה הצפונית של הריין. גדוד שלה הצליח לתפוס בו ביום את גשר הכביש בארנהם, אך הפעולה בארנהם נכשלה בסופו של דבר עקב נוכחותן באזור - שלא נודעה לבריטים מראש - של שתי דיוויזיות שריון גרמניות, שהצנחנים קלי החימוש לא היו מסוגלים להתמודד עמן. הדיוויזיה המוטסת ה-1 כותרה באוסטרבייק על ידי הגרמנים. הכוח שכבש את גשר הכביש עמד בהתקפות-נגד גרמניות עד שהוכנע. ב-21 בספטמבר צנחה מדרום לארנהם חטיבת צנחנים פולנית ובהמשך הגיעו לשם כוחות מהקורפוס הבריטי ה-30, אך מהלך הקרב כבר הוכרע לרעת בעלות הברית. ב-25 בספטמבר, לאחר תשעה ימי לחימה, החליט מפקד מבצע מרקט גארדן להסיג את שרידי הדיוויזיה המוטסת ה-1 מארנהם דרומה, אל מעבר לנהר הריין.
בית הקברות.
הקמתו.
בתשעת ימי הקרב על ארנהם נהרגו כמעט 2,000 חיילי בעלות הברית (חלקם מתו מפצעיהם או שמתו בשבי הגרמני לאחר המבצע). עקב נסיגת כוחות בעלות הברית מארנהם בחיפזון נותרו מרבית חלליהן בשדה הקרב. הם נקברו שם בקברים פשוטים - חלקם היו רק מעט יותר מהשוחות האישיות שלהם - או בקברי אחים פשוטים שנחפרו על ידי הגרמנים. אזרחית הולנדית, קייט טר הורסט (Kate Ter Horst), אשר ביתה שימש לצנחנים כתחנת איסוף פצועים במהלך הקרב, מצאה בגינתה כששבה לביתה לאחר המלחמה את קבריהם של 57 אנשים.
לאחר ששוחררה ארנהם על ידי בעלות הברית באפריל 1945 הגיעו לאזור יחידות קבורה של הארמייה הבריטית השנייה והחלו לאתר ולקבץ את גופות חללי בעלות הברית. ביוני 1945 הציעה ממשלת הולנד לוועדת חבר העמים לקברי מלחמה בהשאלה קבועה שדה קטן מצפון לאוסטרבייק כדי שישמש כבית קברות צבאי, והחללים נקברו שם מחדש. נקברו שם גם רבים מן החיילים שנהרגו בעת שיחרורה של ארנהם. בית הקברות הושלם ב-1946. בתחילה הוצבו בו שלטי מתכת על הקברים, אשר הוחלפו באבני מצבה ב-1952.
תיאור.
בית הקברות משתרע על פני כ-10 דונם. שטחו הוא מלבני ומוקף בחומת עצים. רוב החללים הטמונים בו נקברו בארבע חלקות עיקריות, הערוכות בתבנית האות ח', אשר צידה הפתוח פונה אל הכניסה לבית הקברות. חללים אחרים נקברו בחלקות קטנות נוספות – חיילים פולנים, למשל, נקברו בחלקה נפרדת הניצבת משמאל לשער הכניסה לבית הקברות.
מספר מטרים מעבר לשער הכניסה לבית הקברות ניצבת "אבן הזיכרון" (Stone of Rememberance) דמוית המזבח - מרכיב מסורתי בבתי הקברות הצבאיים הבריטיים. חרות עליה פסוק מספר בן סירא: Their Name Liveth for Evermore ("שמם יחיה לדור ודור" – בן סירא, מד, יג). מולה, בקצהו השני של בית הקברות, ניצב מרכיב מסורתי נוסף - צלב ההקרבה (Cross of Sacrifice).
החללים הטמונים בבית הקברות.
על פי רישומי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה היו בשנת 2009 בבית הקברות 1,759 קברים, מהם 245 קברי חיילים אלמונים. מבין החללים שזהותם ידועה, 1,392 היו בריטים, 73 היו פולנים והיתר היו חיילים קנדים, אוסטרלים וניו זילנדים. שניים מן החיילים היו אחים תאומים שנהרגו ביום הראשון לקרבות ארנהם.
בבית הקברות נטמנו גם שישה אזרחים הולנדים – שלושה נהרגו במהלך הקרב ושלושה היו עובדים לשעבר של ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
בשנת 2003 היה ידוע עדיין על 138 חיילים של בעלות הברית, שלחמו בקרב על ארנהם ושמקום קבורתם לא נודע. אפשר שחלקם קבורים בבית הקברות בקברי אלמונים. חללים אלו הונצחו באנדרטת חרוסביק (Groesbeek), הניצבת דרומה משם, בבית הקברות הצבאי הקנדי בחרוסביק שליד העיר ניימכן (Nijmegen).
גם כיום מתגלות באזור גופות של חיילי בעלות הברית והן נקברות מחדש בבית הקברות, לאחר שהשלטונות ההולנדיים מנסים לזהות אותן. כך, גופת חייל בריטי אחד התגלתה ונקברה ב-2005. חייל נוסף שלא זוהה לפני כן נקבר שם ב-2006.
בבית הקברות טמונים שלושה חיילים אשר זכו בצלב ויקטוריה – העיטור הצבאי הגבוה ביותר של בריטניה:
לא נודע מקום קבורתו של נושא עיטור צלב ויקטוריה נוסף שנהרג בקרב על ארנהם, סמל ג'ון בסקיפילד (John Baskeyfield) מרגימנט סטפורדשייר, והוא מונצח באנדרטת חרוסביק.
לא כל חללי בעלות הברית בקרב על ארנהם נקברו בבית הקברות. כ-300 חללים נקברו בבתי קברות אחרים בהולנד, בגרמניה, בבלגיה, בבריטניה ובארצות הברית. חיילים אלו נהרגו בעת הטיסה אל שטח הפעולה בארנהם, בעת שניסו להימלט מנפילה בשבי הגרמני, נפטרו לאחר שנלקחו בשבי או נפטרו לאחר זמן מפצעים שנפצעו בקרב.
אנדרטת מטילי האספקה.
בית הקברות שוכן בשוליו של שטח פתוח נרחב אשר שימש במהלך הקרב על ארנהם כשטח להצנחת אספקה עבור הצנחנים הבריטיים שכותרו על ידי הגרמנים. בשולי אותו שטח, כ-700 מ' מצפון-מזרח לבית הקברות, הוצבה בשנות התשעים אנדרטה לציון גבורתם של צוותי האוויר של חיל האוויר המלכותי ושל אנשי חיל השירותים המלכותי, אשר הצניחו שם את האספקה. ההצנחה נעשתה למרות אש נגד מטוסים גרמנית עזה, שגרמה אבדות כבדות לצוותי מטוסי התובלה. רבים מאנשי הצוות ואנשי חיל השירותים שנספו לאחר שמטוסיהם הופלו בפעולה זו קבורים בבית הקברות. ביניהם נמנים סגן דייוויד לורד, בעל עיטור צלב ויקטוריה, ואנשי צוות מטוסו, שנספו כולם, למעט אחד.
טקס הזיכרון השנתי בבית הקברות.
בקיץ 1945 הובאו לארנהם כמה מאות מוותיקי הקרב שהתחולל בעיר כדי להשתתף בהסרטת סרט המלחמה Theirs is the Glory. בעת שהותם שם הם השתתפו בטקס האזכרה שנערך בבית הקברות ביום השנה הראשון לקרב על ארנהם.
מאז נערך טקס זה מדי שנה והשתתפו בו ותיקי הקרב, תושבים מקומיים ולמעלה מאלף תלמידי בתי ספר אשר הניחו פרחים על קברי החללים. לאחר יום השנה העשרים וחמישה לקרב ב-1969 הציעה חטיבת הצנחנים הבריטית למארגנים ההולנדים של הטקס להפסיק לקיים אותו, במחשבה שהקרב כבר נחקק בהיסטוריה, אך ההולנדים התנגדו בלהט רב לרעיון. על כן הטקס ממשיך להיערך בבית הקברות מדי שנה.
רמון וייל
ריימון וייל (בצרפתית: Raymond Weill; 28 בינואר 1874, אלבף – 13 ביולי 1950, פריז) היה אגיפטולוג וארכאולוג יהודי צרפתי, הארכאולוג היהודי הראשון שחפר בארץ ישראל.
קורות חיים.