החל מאמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 התהדקו יחסי בולגריה וגרמניה הנאצית וכפועל יוצא מכך, הפכה האנטישמיות במדינה לממוסדת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה גדשו את בולגריה פליטים יהודים שנמלטו מאזורי הקרבות. הקונסיסטוריה חלקה על דרכה של התנועה הציונית וסברה שבעוד שיש לפעול להסדרת סרטיפיקטים לפליטים, על היהודים אזרחי בולגריה להאבק על זכויותיהם בתוך המדינה. התנועה הציונית בבולגריה הייתה נתונה במחלוקת משלה מול ההסתדרות הציונית העולמית על רקע אי בהירות עמדותיה בסוגיית ההעפלה לישראל. ב-9 ביוני 1939 שלח אלברט רומנו מכתב חריף אל הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית ובו תמיהה על הנחיה שניתנה לסניפיה שלא לסייע בהעפלה לישראל. בספטמבר 1939, עם תחילתו של המסע לגירוש נתינים זרים, פנה שוב רומנו וביקש לפעול למתן סרטיפיקטים לעלייה "חוקית" וגם להעביר כספים שנאספו למען הקק"ל בבולגריה לידי ועד עולי בולגריה בארץ ישראל כדי לסייע למפעל ההעפלה. בערי בולגריה הוקם ועד לעלייה ב' והוחל באיסוף תרומות למימון פעולותיו. בקשתו להעברת כספים נדחתה. מפעל ההעפלה הרשמי לא צלח ותחתיו החל לפעול מפעל ההעפלה הפרטי של ד"ר ברוך קונפינו.
לאחר אסון טביעת הסלבדור נועד רומנו עם ברוך קונפינו אשר היה נתון להתקפות אישיות חריפות. השיחה הייתה מתוחה וקונפינו ציין ש-4,500 יהודים כבר עלו לישראל במפעל ההעפלה הפרטי שלו ואף על פי ש-200 איש נספו, מצבו של העם היהודי מחייב העלאת 4,500 מעפילים נוספים גם אם יטבעו עוד 200. רומנו השיב שראוי להמשיך במפעל ההעפלה, אך ללא קרבנות בנפש. עם חתימת בולגריה על ההסכם התלת-צדדי פנה רומנו להסתדרות הציונית בירושלים במכתב ובו קריאה לפעול למתן סרטיפיקטים להמוני חברי התנועה הציונית כדי להציל את חייהם, אך מכסת הרישיונות שהגיעה הייתה זעומה.
בראשית שנות ה-40 נחלץ רומנו מניסיון התנקשות בחייו בזכות מידע שהועבר אליו מידידיו חברי "ברית האחים המקדוניים". ב-18 באפריל 1942 פורסם ברשומות הצו לפיזור ההסתדרות הציונית בבולגריה, מתוקף החוק להגנת האומה. ב-15 במאי מסר אלברט רומנו למשטרת פלובדיב את המסמכים הנדרשים בהתאם לצו וכך חדלה התנועה מלהתקיים רשמית עד ספטמבר 1944. בשלהי 1943, מונה רומנו על ידי משלחת ההצלה הארץ ישראלית בקושטא לרכז את שמות יהודי בולגריה שיזכו לקבל את הסרטיפיקטים שהועברו לבולגריה. הסרטיפיקטים שהגיעו לא ענו על הדרישה ורומנו אשר קבע את רשימות העולים, נקלע לעימותים עם פלגים שונים מקרב יהודי בולגריה ובעיקר מול יוצאי תנועות הנוער.
ב-1944 עלה עם משפחתו לישראל ולאחר עלייתו נקלע רומנו למשבר אישי וכלכלי. ב-25 ביוני 1945 פרסם עיתון הקונסיסטוריה היהודית (אשר בעת ההיא נשלטה על ידי הקומוניסטים היהודים), מכתב ששלח אלברט רומנו אל קרוב משפחתו בפלובדיב ובו תיאר את תנאי החיים הקשים של עולי בולגריה ובכללם הוא עצמו, ואת געגועיהם לקרוביהם ומחוזות ילדותם. המכתב עורר פולמוס נוקב, נוצל על ידי הקומוניסטים היהודים לתעמולה אנטי-ציונית ועל רומנו נמתחה ביקורת חריפה. בהמשך, נטל רומנו חלק בפעילות ארגוני סיוע לעולים החדשים מבולגריה. הוא התמסר לכתיבת זכרונותיו וכן נטל חלק ככותב ועורך במפעלי תיעוד ההיסטוריה של יהדות בולגריה, כגון "אנציקלופדיה של גלויות". במרץ 1965, נפטר אלברט רומנו בתל אביב לאחר מחלה קשה וממושכת והוא בן 79 שנים. הובא לקבורה בבית העלמין בבית-חנן. הוא היה נשוי ואב לשני בנים, אשר והרצל (2005-1932).
תורת אוילר ברנולי
הנחת ברנולי-אוילר
קודי סימפסון
קודי רוברט סימפסון (אנגלית: Cody Robert Simpson; נולד ב-11 בינואר 1997) הוא זמר פופ, מוזיקאי, רקדן, שחקן ודוגמן אוסטרלי. נוסף לכך, הוא שחיין, חבר נבחרת אוסטרליה בשחייה למשחקי חבר העמים (ברמינגהאם 2022).
קורות חייו.
סימפסון נולד בגולד קוסט, קווינסלנד שבאוסטרליה לאנג'י ובראד סימפסון, ויש לו שני אחים צעירים, תום ואלי. בחייו האישיים, סימפסון לא עסק רק בשירה, אלא גם התמחה בשחייה תחרותית, ואף זכה בשתי מדליות זהב באליפות קווינסלנד לגיל 12.
סימפסון התאמן במועדון השחיה במיאמי בהדרכת קן ניקסון. אמו אנג'י, שעבדה במועדון השחייה בהתנדבות, ייצגה את אוסטרליה באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בבריזביין 1987. אביו בראד זכה במדליית ארד באליפות אוסטרליה 1987 וייצג את אוסטרליה במשחקי חבר העמים שנערכו בוויקטוריה שבקנדה ב-1994.
קריירה מוזיקלית.
סימפסון החל להקליט שירים בחדר השינה שלו במהלך הקיץ של שנת 2009 ב-YouTube, ושם ניתן לראות אותו מבצע את השירים "I'm Yours" של ג'ייסון מראז, "Cry Me a River" ו-"Señorita" של ג'סטין טימברלייק, של מייקל ג'קסון, וגם את השירים שלו "One" ו"Perfect".
לאחר זמן מה, התגלה סימפסון על ידי המפיק שון קמפבל, המועמד לפרס גראמי, אשר הפיק את ג'יי זי ועוד אמנים נוספים.
ב-2014 קודי עזב את חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. כיום מופיע עם להקת The Tide בחברת ההקלטות שהקים בשם The Coast House Records. בנוסף, שיחק תפקיד אורח בשנת 2015 בסדרה "קוגר טאון" בתפקיד פיט, תלמיד תיכון. ושימש כשחקן מחליף במחזמר של ברודוויי "אנסטסיה" מנובמבר 2018 עד לאפריל 2019.
בשנת 2020 השתתף בסרט האימה "Smiley Face Killers" לצד קריספין גלובר.
קריירת שחייה.
ב-2019 הצטרף לקבוצת השחייה של אוניברסיטת דרום קליפורניה. הוא התאמן בהדרכתו של ברט הוק.
במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באדלייד, אוסטרליה ביוני 2021 הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.94 שניות ולא נכלל במשלחת האוסטרלית למשחקים האולימפיים.
באליפות אוסטרליה המהווה את המבחנים האוסטרלים לאליפות העולם שנערכו באדלייד במאי 2022 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 51.96 שניות, אחרי מת'יו טמפל (51.50 שניות) וקייל צ'למרס (51.67 שניות). בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש ל 51.79 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 23.68 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש נוסף של 49.34 שניות.
הוא מתאמן בהדרכתו של מייקל בוהל ביחד עם האלופה האולימפית אמה מקיאן‎.
חיים אישיים.
יצא במשך שנתיים עם הדוגמנית ג'יג'י חדיד מ-2013 עד ל-2015. בחודש ספטמבר 2019 החל לצאת עם הזמרת והשחקנית מיילי סיירוס.
המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי
המוסד לבוררות מוסכמת בשירות הציבורי הוא מוסד ציבורי לבוררות, שהוקם בשנת 1977 כדי להתמודד עם גל השביתות שהתחולל במגזר הציבורי בישראל באותה תקופה. ממשלת ישראל בראשות יצחק רבין וההסתדרות הכללית בראשות ירוחם משל חיפשו פתרון מוסכם לבוררות באמצעות מוסד עליון בלתי תלוי, שייתן הזדמנות שווה לכל הצדדים, ויסייע לפתרון מהיר של סכסוכי עבודה.
בראשות המוסד עמדו השופט העליון בדימוס צבי ברנזון, לאחר פרישתו מילאו את מקומו מרדכי ביבי, עו"ד משה בן זאב, נחמן אורי ועו"ד שלמה גוברמן,
מפברואר 2020 משמש עו״ד חיים קלוגמן כממלא מקום ראש המוסד.
הצורה המשפטית שניתנה למוסד היא של הסכם קיבוצי בין הממשלה וההסתדרות, שאליו יכול להצטרף כל מעסיק אחר בשירות הציבורי, שיחתום על ההסכם או שיודיע בכתב את רצונו להצטרף להסכם.
במשך הזמן, מאז הוקם המוסד, הצטרפו להסכם מעסיקים ציבוריים כמו: המוסדות הלאומיים, אוניברסיטאות,
רשות הנמלים בישראל, קופת חולים של ההסתדרות (קופ"ח כללית), רשות שדות התעופה בישראל, אורט ישראל ומקורות חברת מים בע"מ.
משנת 1994 כיהנו במוסד חברי המוסד הבאים:
עו"ד נחמן אורי, עו"ד משה בן-זאב, זאב אורן, יואל אלוני, מרדכי ביבי, עו"ד אברהם כהן, פרופסור אברהם פרידמן, חיים קלוגמן ועו"ד יורם שחל.
עד כה פרסם המוסד שבעה כרכים עם עשרות פסקי בוררות שפתרו סכסוכי עבודה בעיקר בין נציגי הסתדרות במוסדות ממשלתיים ובין משרד האוצר.
דיאנה דמראו
שי כרמלי-פולק
איפוליט ביאר
איפוליט ביאר (בצרפתית: Hippolyte Bayard; 20 בינואר 1807 - 14 במאי 1887) היה צלם צרפתי, ממציא וחלוץ בתחום הצילום. הוא המציא תהליך צילום עצמאי, תצלום "פוזיטיב ישיר על נייר" ("positifs directs sur papier"). הוא טען כי המציא את הצילום לפני לואי ז'אק מנדה דאגר בצרפת, ולפני ויליאם הנרי פוקס טלבוט באנגליה, להם נהוג לייחס את ההמצאה. תהליך הצילום שהמציא נבדל הן מהמצאת הדאגרוטיפ של דאגר והן מתהליך הפוזיטיב-נגטיב על נייר של טלבוט. ביאר הציג את תערוכת התמונות הפומבית הראשונה בעולם ב - 24 ביוני 1839, לפני ההכרזה הרשמית על המצאת הצילום ב-19 באוגוסט 1839. ביאר היה גם אחד ממייסדי האגודה הצרפתית לצילום (Société Française de Photographie) וכיהן כמזכיר האגודה, ופעל כצלם כמעט בכל ז'אנר צילומי מוכר, החל תיעוד, דרך תצלומי טבע דומם, פורטרטורה, מדע, ארכיטקטורה ונופים.
ביוגרפיה.
איפוליט ביאר היה בנו של שופט השלום עמנואל ביאר. הוא עבר לפריז מחבל פיקרדי והחל לעבוד במשרד האוצר בבירה. הוא חבר לאנשי בוהמה פריזאים, ונרעש כמו רבים אחרים כששמע על ניסוייו של לואי ז'אק מנדה דאגר. דאגר, ממציא הדיורמה, נכנס לשותפות עם ניספור נייפס בניסיון לקבע את הדימוי שנוצר בגב הקמרה אובסקורה. בשנת 1835 נפוצו שמועות (מוקדמות מדי) על הצלחתו של דאגר לקבע את הדימוי.
ניסוייו בצילום.