בסתיו 2005 הופיע במספר רסיטלים בפרנקפורט ובמינכן ובשנת 2006 הופיע גילטבורג בפסטיבל הבינלאומי Piano aux Jacobins בטולוז, בפסטיבל הבינלאומי של מיאמי ופסטיבל צ'לטנהאם.
גילטבורג מטפח את אהבתו לקריאת ספרים, לצילום ולתרגום שירה – מרוסית, מגרמנית, מאנגלית. בנוסף ניסה את כוחו בהסברת מוזיקה; במאמר שפרסם בכתב־העת הדיגיטלי "אלכסון" (בעריכת דב אלפון) מאיר את פרק המקהלה הפותח את הקנטטה מס' 39 "הלא פרוס לרעב לחמך" של באך על שם הפסוקים מישעיהו נ"ח המולחנים בתחילתה.
פרסים והוקרה.
גילטבורג זכה מנעוריו בפרסים רבים: בשנת 1997, בניופורט. בשנת 1998 באטלינגן ובתחרות האיחוד האירופי למוזיקאים צעירים. בשנת 1999, ברומא. בשנת 2000, זכה בתחרות של קול המוסיקה בישראל.
נוסחת דה מואבר
מיסוי ירוק
מיסוי ירוק (או מיסוי אקולוגי; באנגלית: Ecotax או Ecological taxation) מתייחס למסים שנועדו לקדם פעילות אקולוגית בת-קיימא באמצעות תמריצים כלכליים. מדיניות כזו יכולה להשלים או למנוע את הצורך בגישות רגולציה (שליטה ובקרה) שונות. לעיתים קרובות, הצעת מדיניות מיסוי אקולוגי היא ניסיון לשמור על ההכנסות הכוללות ממס על ידי הפחתת מיסים אחרים באופן יחסי (לדוגמה: מיסים על עבודת אדם ומשאבים מתחדשים); הצעות כאלה ידועות כשינוי מס ירוק למיסוי אקולוגי.
פליטת גזי חממה.
בעולם.
מדינות העולם בחרו להתמודד עם פליטת גזי חממה בדרכים שונות. בשנת 2015 בהתכנסות ועידת האקלים של האו"ם בפריז, נחתם הסכם פריז העוסק בהפחתת פליטת גזי חממה, מזעור הנזק הקיים ומימון הטיפול בפליטת גזי חממה על ידי מדינות העולם. על ההסכם חתמו 195 מדינות, כולל ישראל. בשנה האחרונה האיחוד האירופי לוחץ על המדינות החברות בו להנהיג מס פחמן ומאיים להטיל מכסים על יבוא ממדינות שלא יעשו כך.
בישראל.
במסגרת הסכם פריז, ישראל התחייבה למדרג הפחתת הפליטה של גזי חממה החל מ-10.1 טון לנפש ב־2015 ל־7.7 טון ב-2030. לצורך עמידה ביעדים, נדרשו מספר צעדים כאשר אחד מהם הוא מעבר לכלי רכב פחות מזהמים וסוגי דלק נקיים.
הוועדה הבין משרדית למיסוי ירוק.
בשנת 2008 הוקמה הוועדה למיסוי ירוק, ועדה בין משרדית שכללה את משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, משרד התשתיות והמשרד להגנת הסביבה. מטרת הוועדה הייתה המלצה על מיסוי רכב ירוק בתחבורה בתחומי: כלי רכב, דלק ותשתיות.
עיקרי המלצות הוועדה.
עיקרי המלצות הוועדה הן:
צעדים משלימים.
במקביל לעיקרי ההמלצות שפורטו לעיל הומלץ על נקיטת צעדים משלימים שונים:
רפורמת המס הירוק הראשונה.
רפורמת המס הירוק יצאה לדרך בישראל לראשונה בשנת 2009.
אחד השינויים המשמעותיים היה אופן חישוב מס קנייה המוטל על כלי רכב חדשים, שהגיע מעט לפני יישום הרפורמה לשיעור של 75% מערך הרכב. מספר שנים לפני כן עמד על 90% וירד באופן מדורג עד שנת 2008, שנה בה המס היה אמור לרדת עד ל 72%. ירידה זו נבלמה בעקבות הרפורמה הירוקה. הרפורמה כללה מצד אחד הגדלת המיסוי ל־90% לכלל כלי הרכב, ומצד שני הפחתה במס (עד לסכום של כ־16,000 ש"ח) לרכב חשמלי, רכב היברידי ולרכב רגיל לפי דרגת הזיהום בתוך טבלה של 15 מדרגות זהום. המחשבה מאחורי הרפורמה הייתה שמכיוון שרכב הוא מוצר נורמלי, מחירם האטרקטיבי של כלי הרכב הירוקים יגרום לצרכנים וליבואנים להעדיף אותם על פני המזהמים ועם הזמן גם תיווצר השפעה עקיפה של מחירון כלי הרכב החדשים על מחירון המכוניות המשומשות. תוכנית מיסוי ירוק מחייבת פרסום של רמת צריכת הדלק ודרגת הזיהום בעת פרסום כלי רכב למכירה.
לצורך המיסוי הירוק על כלי הרכב, נקבע "המדד הירוק" – דרגת זיהום אוויר מרכב מנועי, אשר משקלל את נתוני פליטות המזהמים של חמישה סוגי גזים הגורמים לנזקים סביבתיים ובריאותיים (פחמן חד-חמצני CO, תחמוצות חנקן NOX, פחמן דו-חמצני CO2, פחמימנים HC וחלקיקים PM בשילוב גורמים המשפיעים על רמתם כגון: גודל הרכב (משקלו ונפח המנוע) סוג תיבת ההילוכים (אוטומטית מזהמת יותר) והימצאותם של סוגי מתקנים להקטנת הזיהום, כגון: לוכד חלקיקים וממיר קטליטי. הנוסחה האירופאית לחישוב פליטת גז מזהם ממכוניות התחשבה רק בפליטה של פחמן דו-חמצני CO2 שהוא הגורם להתחממות גלובלית. בישראל בחרו להתחשב בארבעה גזים נוספים הפוגעים ישירות בבני אדם.
בנוסף הוחלט לצמצם את מתן ההטבות הניתנות לעובדי מדינה שבבעלותם רכב הפרטי, וזאת כדי שאלו לא יהוו תמריץ להחזקת רכב פרטי. לאחר חצי שנה מתחילתה, הרפורמה עודכנה למקסימום מס של 83%. התכנון היה בכל שנה לקצץ בהטבות, מתוך כוונה ששוק כלי הרכב יצעד לכיוון הירוק ובשנת 2020 כבר לא יהיה צורך בתמריצים והמס יהיה אחיד לכל סוגי המכוניות בשווי של 83% מערך הרכב ובונוס הפחתת מס בהתאם לכמות פליטת המזהמים, לפי המדד הירוק. בחודש יולי 2013 עדכן המשרד לאיכות הסביבה את שיעורי המיסוי הירוק על כלי רכב. בשנה זו רוב המכוניות המיובאות היו ברמת זהום נמוכה והמערכת ביקשה מצד אחד לתמרץ קנייה של מכוניות מזהמות פחות וכן להתמודד עם אובדן ההכנסות שנגרמו עקב הפחתת המיסים על המכוניות הירוקות מאז 2008.
רפורמת המס הירוק השנייה.
בינואר 2013 ממשלת ישראל החליטה על תוכנית פעולה שתפחית את התלות הישראלית בדלק. במסגרת זו הוקמה ועדה בין משרדית לגיבוש מדיניות מיסוי למגוון מקורות האנרגיה לתחבורה ולמתקני תשתית או תדלוק מבוססי תחליפי נפט. הוועדה בחנה גם את העלויות החיצוניות הנגרמות משימוש בסוגי דלק מזהמים לחשמל ותעשייה ופרסמה בחודש מרץ 2016 את מסקנותיה. המסקנות מבדיקה זו היו כי גובה הבלו המוטל על סוגי דלק לחשמל ולתעשייה אינו משקף את העלויות החיצוניות שלהם. הפנמת העלויות יכולה להגדיל את היעילות הכלכלית במשק, ובנוסף, להגדיל את הכנסות המדינה וכך לאפשר הפחתה של מיסים אחרים. לפיכך, הוצע להעלות בהדרגה על פני מספר שנים את שיעור הבלו על סוגי דלק בסקטורים אלו, באופן שייטיב לשקף את העלויות החיצוניות הנגרמות משימוש בהם.
בחודש מרץ 2018 יצאה רפורמת המס הירוק השנייה לדרך. מטרת הרפורמה התמקדה בהעלאת שימוש בגז טבעי בענפי התחבורה הציבורית, התעשייתית ויצור החשמל. הפחתת השימוש בסולר ובפחם הנחשבים למזהמים סביבתיים מרכזיים. החזון היה עצמאות אנרגטית לישראל, עידוד הצמיחה והשקעה בגז טבעי.
השינויים במיסוי שבוצעו במסגרת הרפורמה:
תמונת מצב עדכנית.
מנתוני החטיבה לתכנון וכלכלה ברשות המיסים עולה כי בעקבות רפורמות המס הירוק, בשילוב רפורמות נוספות בתחום הרכב, שיעור המס האפקטיבי נע בטווח שבין פחות מ-10% לרכב 'נקי' (חשמלי עם אבזור בטיחותי) למעל ל־100% לרכבי יוקרה עם מנועים מזהמים.
כמו כן עולה, כי הופקו לקחי העבר וכי נוסחת חישוב "הציון ירוק" מתעדכנת באופן שוטף במטרה לשמור על יעילותם של התמריצים ולהדביק את קצב השינויים הטכנולוגיים בעולם, אשר מפחיתים את רמת הפליטות. עדכון שוטף ימנע הישנותה של תופעת העבר אשר גרמה לירידה בלתי מבוקרת במס הקניה, שהביאה כפי שנראה להלן בסעיף הבא, לעליה בכמות כלי הרכב והחרפת תופעות הלוואי השליליות הנלוות. העדכון האחרון בוצע בינואר 2021 ובימים אלו מתבצעת גם בדיקת עומק של גובה העלויות החיצוניות מתחבורה בישראל ואלו ישמשו בהמשך לעדכון הנוסחה.
הביקורות על הרפורמה הירוקה בישראל.
הרפורמה הירוקה בישראל על שלביה השונים זכתה מדי פעם לביקורות נוקבת בעיתונות הכלכלית בעיקר על כך שהתובנות היו נכונות אך יישומן היה בלתי מספק בעיקר מסיבות פוליטיות ומאינטרסים כלכליים. כמו כן נבחנה הרפורמה על ידי הכלכלן הראשי של משרד האוצר והן על ידי ועדה כלכלית של ה-OECD
סקירת הכלכלן הראשי באוצר יצאה בשנת 2018 תחת הכותרת: "המיסוי הירוק – תועלת נמוכה ועלות גבוהה" ועיקריה:
בהשוואה לנתוני ה-OECD:
נכון ל-2015 המיסים בישראל המוטלים על אנרגיות מזהמות, הם מהגבוהים ב OECD וקשורים בעיקר לרכישת כלי רכב. מיסים אלו אחראים לכמעט 3% מהתוצר ו-10% מכלל הכנסות המיסים בישראל.
הדו"ח הכלכלי הדו-שנתי של OECD שפורסם בספטמבר 2020 כולל בעיקר ביקורת על מדיניות מיסוי הרכב בישראל ומאבחן כי מדיניות זו תגרום לנזקים חמורים בתחום זיהום אוויר ועומס תנועה. הדו"ח מתייחס למספר נקודות ומציע הצעות לשיפור:
בעקבות לחץ גובר מצד האיחוד האירופי, המליצו בשנת 2020 כלכלני בנק ישראל על מיסוי פליטת פחמן כדי להפחית פליטות גזי חממה וקיימו ביוני 2020 בשיתוף המשרד להגנת הסביבה סדנת מומחים באשר למנגנונים הקיימים.
ראש הממשלה, בנימין נתניהו התייחס לכך בוועידת האקלים הבינלאומית בבריטניה בדצמבר 2020 ואמר כי עד לשנת 2030 האנרגיה הסולארית תספק יותר משליש מכלל החשמל של ישראל, ועד 2050 כבר יהיה מעבר מלא לאנרגיות מתחדשות. המהלך קשור לדבריו גם לשיתוף הפעולה החדש עם בחריין והאמירויות.
מומחים שונים מטילים ספק בדברים וטוענים כי המדינה לא הגיעה ליעדים קודמים שהציבה לעצמה ולא נראה כי קימות תוכניות מתאימות או מהלכי חקיקה עתידיים בכיוון ושבניגוד לכל הגיון היא אף מקדמת פרויקטים חדשים של גז ונפט.
כיריים חשמליות
אלברט אנקר
אלברט סמואל אנקר (גרמנית: Albert Samuel Anker; 1 באפריל 1831 - 16 ביולי 1910) היה צייר ומאייר שווייצרי אשר כונה "הצייר הלאומי של שווייץ" בשל ציוריו הרבים והאהובים בנושאי חיי הכפר השווייצרי במאה ה-19.
תולדות חייו.