בהיותו תלמיד תיכון בהונג החל להפגין התעניינות בדלק טילים בעידודו של המורה לפיזיקה שלו, יוהאנס פישר. מיד לאחר מכן בנה את הטיל הגדול הראשון שלו בבית המלאכה של אביו, אותו שיגר לאוויר ב-3 במרץ 1986. אורכו היה כמטר ומבנהו תוכנן לחקות את הטיל האמריקאי LGM-118 Peacekeeper. הטיל המריא לגובה של מאה מטרים לפני שהתרסק על האדמה מבלי לפגוע באיש. ב-1987 התקבל מדסן לגימנסיה בקלונדבורג ועבר להתגורר בדירה קרובה. אביו נפטר ב-1990.
בהצלחת השיגורים הראשונים המשיך בניסוייו בעזרתם של מהנדסים שונים, ואף התיידד עם משפחה האחראית על מופעי הזיקוקים הנערכים בגני טיבולי. כמו כן הצטרף למועדון חובבי הרקטות הדני בקופנהגן, אולם עזב מאוחר יותר בשל מחלוקות שהתעוררו בינו לבין שאר החברים.
מדסן לא רכש חינוך רשמי מעולם, אולם לקח מספר קורסים ברתכות ובהנדסה לצורך השגת הידע הנחוץ לבניית צוללות. הוא נודע בהתלהבות הרבה שנהג להפגין כלפי תחומי העניין שמשכו אותו, אשר לעיתים קרובות הובילה אותו לתוצאות מרחיקות לכת, אך גם לקונפליקטים עם עמיתיו. את אורח חייו היקר הצליח לממן בזכות קבלת תמיכה כלכלית מידי משקיעים וארגונים אשר ראו בו פוטנציאל.
אשתו הראשונה של מדסן עבדה בתעשיית הקולנוע הדני, והשניים הכירו כשעזרה לו בעבודותיו מעת לעת בבית המלאכה שלו ברפסהיילואן, קופנהגן. בפברואר 2018 פורסם כי עזבה אותו, שבעה חודשים לאחר התקרית עם קים ואל; מאוחר יותר אמר מדסן כי במהלך זוגיותם ניהל מערכת יחסים פתוחה, ולפי מספר דיווחים ממגזין Wired, נהג להשתתף במסיבות פטיש. אשתו בחרה לשמור על אנונימיות וזהותה מעולם לא נחשפה לתקשורת.
מדסן נישא בשנית מתוך כותלי בית הסוהר לג'ני קורפן, אקטיביסטית ומתנגדת-שלטון ממוצא מאוריטני-רוסי אשר שהתה בפינלנד לאחר שקיבלה מקלט מדיני בשל רדיפתה בידי המשטר הרוסי. בעת נישואיהם הייתה קורפן בת 39. בפוסט שפרסמה בחשבון הפייסבוק שלה כתבה כי קיבלה איומי רצח רבים לאחר שהתפרסמו נישואיה עם מדסן.
פרויקטים.
צוללות.
כחלק מעבודתו בנה מדסן שלוש צוללות שונות; פרייה UC1, קראקה UC2 ונאוטילוס UC3. הנאוטילוס היא צוללת מדגם גמדי (כלומר משקלה קטן מ-150 טון) אשר נבנתה במסגרת פרטית בעלות של כ-200 אלף דולר. בנייתה נמשכה שלוש שנים וב-3 במאי 2008 יצאה להפלגתה הראשונה. על צוללת זו מצאה קים ואל את מותה כאשר ביקשה לראיין את מדסן.
המשגר התת-מסלולי בקופנהגן.
המשגר התת-מסלולי בקופנהגן נוסד ב-1 במאי 2008 על ידי פיטר מדסן והאדריכל כריסטיאן פון בנגסטון כמתקן לשיגור טילים וקפסולות-חלל. מדסן היה אחראי על בניית מערכת השיגור וכן מספר מנועי האצה לטילים, אולם עזב את הפרויקט ביוני 2014.
מעבדת החלל על שם ראקט מדסן.
מעבדת החלל ראקט מדסן הוקמה ב-16 ביולי 2014 על ידי מדסן עצמו במטרה לפתח ולבנות חללית מאוישת. החל מ-2016 החלה המעבדה לעבוד על פיתוח לוויין זעיר באמצעות כספי השקעות שגייסה.
פרסים והוקרה.
מדסן קיבל יחד עם כריסטיאן פון בנגסטון את פרס היינריך ב-23 בספטמבר 2010. כעבור שנה הועמד פרויקט "מעבדות החלל" שלו לקבלת פרס הטכנולוגיה העולמי של 2011, וב-2012 זכה בפרס חזון השנה של העיתון הפוליטי iByen. ב-2013 קיבלו הוא ובנגסטון את פרס ברייטלינג וכעבור שנה את פרס אלהמר, שניהם עבור עבודתם במסגרת פרויקט החלל.
הרצח של קים ואל.
מדסן נעצר ב-11 באוגוסט 2017 לאחר שהתקבלו מספר דיווחים במשטרת קופנהגן על היעלמותה של העיתונאית קים ואל, אשר נראתה לאחרונה על גבי הצוללת הפרטית שלו, הנאוטילוס UC3, שטבעה בים. למחרת האריך בית המשפט את מעצרו ב-24 ימים באשמת הריגה ברשלנות. תחילה טען מדסן להגנתו כי נפרד מואל לאחר שירדה מהצוללת שלו ברפסהיילואן בלילה שקדם לטביעתה, אולם מאוחר יותר שינה את גרסתו וטען כי השליך את גופתה לים לאחר שנהרגה כתוצאה מתאונה בה נפגעה בראשה. המשטרה הדנית סתרה את טענותיו של מדסן בנוגע לטביעת הצוללת בשל כשל טכני, ומסרה כי הוטבעה בכוונת תחילה.
גופה אנושית חסרת ראש וגפיים נשטפה לחופי האי אמאגר ב-21 באוגוסט וכעבור מספר ימים זוהתה באמצעות בדיקות DNA כגופתה של קים ואל. החוקר המשטרתי ג'נס מולר מסר כי הגופה נדקרה פעמים רבות במטרה לאפשר פליטת גזים אשר היו עלולים לגרום לה לצוף לאחר שהושלכה לים, בנוסף לכך שהודקה אליה בחוזקה חתיכת מתכת כבדה במטרה לוודא את הישארותה במצולות. ב-25 באוגוסט הואשם מדסן בסעיף נוסף של פגיעה בכבוד המת.
במהלך שימוע שנערך ב-5 בספטמבר הצהיר מדסן כי ואל נהרגה לאחר שאיבד את אחיזתו בפתח הצוללת בזמן שניסתה לצאת, אשר פגע בראשה וריסק את גולגולתה. ב-7 באוקטובר מצאו צוללני הצי המלכותי הדני את ראשה, ידיה ורגליה של ואל, בזמן שסייעו למשטרה בחיפושיה, יחד עם סכין ופריטי לבוש אחדים אשר זוהו כשייכים לואל, בתוך מספר שקיות מלאות חתיכות מתכת כבדות על קרקעית הים.
הנתיחה שלאחר המוות של הגוף שנסחף לחוף הים העריכה כי דקירות סכין באזור איבר המין וכלוב הצלעות נעשו מעט לפני או מעט אחרי מותה של ואל. התביעה מסרה כי במחשבו של מדסן נמצאו סרטוני סנאף בהם נראו רציחתן של מספר נשים, וכי מספר עדים ראו את מדסן צופה בסרטונים שונים בהם נראו עריפות ראשים או חניקה תוך כדי קיום יחסי מין. ב-30 באוקטובר שינה מדסן את גרסתו שוב והודה כי ביתר את גופתה של ואל מאחר שלא הצליח להעביר אותה בשלמותה מבעד לפתח הצוללת.
מספר דיווחים מסרו כי מדסן שינה את גרסתו פעם נוספת, וטען שואל מתה כתוצאה מהרעלת פחמן חד-חמצני אשר נפלט בעקבות התחממות הצוללת. עורכי דינו הכחישו בתגובה את השמועות ומסרו כי מדסן אינו יודע כיצד מתה ואל. מאוחר יותר אישרה המשטרה שהנאשם לא מסר הצהרה ברורה בנוגע לנסיבות מותה של ואל, אולם הסביר ששהתה בתוך הצוללת בזמן שחרורם של גזי פליטה רעילים.
האישומים הסופיים הוגשו על ידי התביעה בינואר 2018, וכללו סעיפי רצח, פגיעה בכבוד המת, ותקיפה מינית. מדסן הואשם בכך שקשר, הכה, חתך ודקר את ואל בטרם רצח אותה על ידי שיסוע גרונה או על ידי חניקתה. משפטו החל ב-8 במרץ אותה שנה. הוא טען לחפותו אך נמצא אשם בגין כל הסעיפים לעיל ונידון למאסר עולם. ההערכה הפסיכיאטרית שעבר איבחנה אותו כפסיכופת ונרקיסיסט אשר אינו מסוגל להרגיש אמפתיה, אך לא מצאה אותו כנתון תחת פסיכוזה או מחשבות שווא. עם קבלת גזר הדין הגיש מדסן ערעור על עונשו אך לא על אשמתו, אשר נדחה על ידי בית המשפט העליון של דנמרק ב-26 בספטמבר.
מאסר.
סוהרת בשנות הארבעים לחייה ואם לשני ילדים, עזבה את תפקידה בבית הסוהר וסטרה לאחר שנודע כי ניהלה מערכת יחסים רומנטית עם מדסן, אותה סירבה להפסיק. הפוליטיקאית טריין בראמסן הביעה את כעסה על התקרית ואמרה כי "זו בושה לזכרה של קים ואל ומשפחתה כי האדם שרצח אותה רשאי לבוא במגע עם נשים בצורה הזו".
יומיים לפני יום השנה למותה של קים ואל, תקף אסיר בן 18 את מדסן, אשר אושפז למשך תקופה קצרה בבית החולים, ולאחר מכן הועבר מבית הסוהר סטורסטרום לבית הסוהר הרסטדווסטר, בו הותקף בשנית.
מדסן הצליח לברוח מבית הסוהר ב-20 באוקטובר 2020, אולם נעצר כעבור מספר שעות באזורי מגורים בהדמרקן ומולנדלספרקן. המשטרה לא עצרה אותו באופן מיידי אלא הקיפה אותו לאחר שהבחינה כי החזיק בידו חפץ דמוי אקדח ועטה על עצמו חגורה אשר עלולה הייתה להכיל חומרי נפץ, אולם לבסוף זיהו החבלנים כי מדובר בחפצי דמה. ב-9 בפברואר 2021 גזר עליו בית המשפט בקופנהגן 21 חודשי מאסר נוספים בגין ניסיון הבריחה, אשר לא יצורפו לעונשו המקורי אלא ישמשו כחוות דעת על אופיו ועברו במקרה של בקשות עתידיות לשחרור מוקדם.
אישטנמזיה
אישטנמזיה (בהונגרית: Istenmezeje) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם באישטנמזיה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,015 תושבים ובשנת 2021 רק 1,416 תושבים.
האזור מיושב מסביבות תקופת הברונזה, והוא מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1311.
יהודי אישטנמזיה.
יהודים חיו באישטנמזיה במאה ה-18 ובמאה ה-19 החל משנת 1885 הייתה הקהילה כפופה לקהילת יהודי פטרוואשארה. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
פרשת תמאם שוד
פרשת תמאם שוד (באנגלית: Tamam Shud case) הידועה גם בכינוי תעלומת איש סומרטון (Mystery of the Somerton Man) הייתה מקרה לא מפוענח של גופת גבר לא מזוהה שנמצאה ב-1948, בחוף סומרטון פארק דרומית לעיר אדלייד שבאוסטרליה. הכינוי לפרשה מגיע מהמילים "תמאם שוד" (تمام شد) אשר משמעותם בפרסית היא "תם ונשלם". צמד המילים נמצא על חתיכת נייר שנתלשה מהספר "רבאעיאת" מאת המשורר והמתמטיקאי הפרסי עומר ח'יאם, ונמצאה בכיס המכנסיים שלבשה הגופה.
כבר מהשלבים המוקדמים של חקירת המשטרה, נחשב המקרה ל"אחת התעלומות העמוקות ביותר באוסטרליה". השערות רבות עלו במרוצת השנים בדבר זהות הקורבן, סיבת מותו והאירועים שהובילו לכך. העניין הציבורי בתיק נותר משמעותי מסיבות אחדות: המוות אירע בזמן של מתח בינלאומי מוגבר בעקבות ראשית המלחמה הקרה; קוד סודי שנכתב לכאורה בידי האיש לפני מותו ולא פוענח מעולם; שימוש אפשרי ברעל בלתי ניתן לגילוי; וחוסר היכולת של הרשויות לזהות את המת.
בנוסף להתעניינות ציבורית עזה באוסטרליה בשלהי שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50, המקרה משך בנוסף תשומת לב בינלאומית. משטרת דרום אוסטרליה התייעצה עם עמיתיה מעבר לים והפיצה מידע על המת ברחבי העולם, במאמץ לזהותו. תפוצה בינלאומית של תצלום האיש ופרטי טביעות אצבעותיו לא הניבה זיהוי חיובי.