בשנים 1979 עד 1986 פעלה חברה קודמת באותו שם, שגם מרכזה היה באינדיאנופוליס. חברה זו נוצרה מאיחוד של חברות התעופה האזוריות North Central Airlines,ו-Southern Airways. בהמשך רכשה גם את Hughes Airwest. בתקופת קיומה הייתה חברת התעופה הששית בגודלה בארצות הברית. בשנת 1986 נרכשה על ידי Northwest Orient Airlines שביטלה את המותג ושילבה את פעילות שתי החברות תחת השם Northwest Airlines.
בשנת 2016 נכנסה החברה להליך של הקפאת הליכים וכחלק מתהליך ההבראה אוחדה החברה עם חברת האחות שאטל אמריקה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
Republic Airlines
אבו אל-פידאא
אַבּוּ אלְ-פִדַאא אִסְמַאעִיל בְּן עַלִי בְּן מַחְמוּד אלְ-אַיּוּבּיּ אלְ-מַלִכּ אלְ-מֻאַיַּד עִמַאד א-ּדִּין (בערבית: أبو الفداء إسماعيل بن علي بن محمود الأيوبي الملك المؤيد عماد الدين; נובמבר 1273 - 27 באוקטובר 1331), המכונה גם אַבּוּ אלְ-פִדַאא אִסְמַאעִיל אלְ-חַמַאוִיּ (أبو الفداء إسماعيل الحماوي), היה היסטוריון, גאוגרף, סופר ושליט ערבי, בעל שורשים כורדיים, מחשובי המלומדים הערבים בימי הביניים. בשנותיו כמושל, ואחר כך כסולטאן של האמירות חמאת, ידעה העיר תקופה של שגשוג כלכלי ופריחה תרבותית.
קורות חייו.
אבו אל-פידאא נולד בדמשק. אביו, מאלכ אל-אפדל, גלה לשם מעירו בגלל פלישת המונגולים בהנהגתו של הולאגו חאן. דודו, האמיר של חמאת, אל-מלכ אל-מנצור, היה צאצא של אחד מאחיו של צלאח א-דין, ומכאן צאצא של משפחת האיובים. בילדותו למד בקפידה את הקוראן ואת המדעים, אולם החל מגיל 12 היה מעורב באופן כמעט קבוע ופעיל במסעות הצבאיים, בעיקר נגד הצלבנים.
בשנת 1285 נכח במצור ובכיבוש של מבצר אל-מרקב של אבירי מסדר יוחנן הקדוש בידי הסולטאן הממלוכי קלאון. מאוחר יותר נטל חלק גם במצור על טריפולי (1289), על עכו (1291) ועל קלעת א-רום. בשנת 1298 נכנס לשירותו של בנו הצעיר של קלאון, אל-מלכ א-נאצר מוחמד, וכעבור 12 שנה מונה למושל בחמאת, אחוזת משפחתו, ששוחררה על ידי הממלוכים מעול המונגולים. בשנת 1309 השתתף במסע של הסולטאן לג'ין בממלכת קיליקיה הארמנית, וב-1312 קיבל מעמד "אמיר", מלווה בתואר "אל-מלכ א-סאלח". אחרי שהייה בת שנתיים בקהיר, בשנת 1320 קיבל תואר סולטאן של האמירות, מושל-על מעל כל המושלים בסוריה, עם זכות הורשה והלקב אל-מלכ אל-מואייד.
במשך למעלה מעשרים שנה מלך אבו אל-פידאא בשלווה והדר, תוך מילוי תפקידיו המנהליים ועיסוקים רוחניים, בעיקר כתיבה, שהביאו לפרסומו בעולם. בחצר מלכותו קיבץ מספר רב של מלומדים ואנשי ספרות וסייע להם בנדיבות. הוא נפטר בשנת 1331 בחמאת.
שאטל אמריקה
שאטל אמריקה (Shuttle America) הייתה חברת תעופה אמריקאית שביצעה טיסות פנים. בינואר 2017 מוזגה החברה עם חברת האם – רפבליק איירווייז.
חברת התעופה הצליחה בהתחלה עם מחירים מיוחדים של 29 דולר לטיסות הראשונות. תעריפים אלה סיפקו פרסום טוב, ואפשרו להם להרחיב ולהוסיף מטוסים חדשים. מרכז מרכזי בטרנטון, ניו ג'רזי הוקם והופעלו טיסות ברחבי צפון מזרח. היעדים באותה עת נמתחו מגרינסבורו, צפון קרוליינה לבאפלו.
בשנת 1999 החליטה חברת התעופה להיכנס לשוק הטיסות לבוסטון. עם זאת, במקום לשרת את נמל התעופה הבינלאומי הגדול יותר של בוסטון לוגן, שאטל אמריקה בחרה לטוס לשדה האנסקום בבדפורד, מסצ'וסטס, והוסיפה טיסות לבופאלו, טרנטון ולגוארדיה. שדה התעופה העניק לנוסעי שאטל אמריקה הטבות רבות. לשדה התעופה הייתה גישה נוחה לכביש המהיר 95, חניה חינם ופחות עומס מלוגן.
מטעמי יעילות התפעול, צי המטוסים שלה כלל אך ורק מטוסים של חברת אמבראר הברזילאית, מדגמי E-170 ו-E-175.
נכון לחודש ספטמבר שנת 2016, בבעלות החברה היו 38 מטוסים, אלה כלי טיס יחסית חדישים וחסכוניים בדלק, המצוידים במערכות אוויוניקה מבוססות טוס-על-חוט. מטה החברה היה באינדיאנפוליס שבמדינת אינדיאנה.
Shuttle America
אזול נתיבי אוויר ברזילאיים
אָזוּל נתיבי אוויר ברזילאיים (Azul Linhas Aéreas Brasileiras S/A או Azul Brazilian Airlines) היא חברת תעופה ברזילאית לטיסות פנים מוזלות. החברה הוקמה ב-5 במאי 2008 בידי איש העסקים האמריקאי יליד ברזיל דייוויד נילמן, שהקים בעבר גם את חברת ג'ט בלו איירווייז האמריקאית. שם החברה "Azul" ("כחול" בפורטוגזית) נבחר בשנת 2008 במסגרת תחרות בה נתבקש הציבור לבחור שם לחברה. החברה החלה את פעילותה ב-15 בדצמבר 2008. ביצועיה בשנת 2009 הפכו אותה לחברת התעופה הראשונה בעולם שהטיסה יותר משני מיליון לקוחות בשנה הראשונה לפעילות.
בשנת 2014 החלה החברה בביצוע טיסות בינלאומיות, יעד הטיסה הראשון היה פורט לודרדייל שבפלורידה, ארצות הברית.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון למאי 2019:
דייוויד נילמן
דייוויד ג'י נילמן (David G. Neeleman; נולד ב-16 באוקטובר 1959 בסאו פאולו) הוא המייסד והמנכ"ל לשעבר של חברת ג'ט בלו איירווייז האמריקאית וכן היוזם והמקים של חברת אזול נתיבי אוויר ברזילאיים. נילמן הוא אמריקאי ממוצא הולנדי, יליד העיר סאו פאולו שבברזיל. נוסף על אנגלית, הוא דובר באופן שוטף גם פורטוגזית, ומחזיק באזרחות אמריקאית וברזילאית. הוא למד באוניברסיטת יוטה שבארצות הברית, עד שנשר מלימודיו לאחר 3 שנים.
נילמן מורמוני בדתו ואב ל-10 ילדים.
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הצ'כית (בצ'כית - Česká strana sociálně demokratická) היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית בצ'כיה. המפלגה נתפסת כממשיכתן ההיסטורית של מפלגות סוציאל-דמוקרטיות צ'כיות שפעלו במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית, וצ'כוסלובקיה בתקופה שלפני הקומוניזם, ובשלוש השנים שבין נפילת המשטר הקומוניסטי ופירוקה של צ'כוסלובקיה. המפלגה שימשה כמפלגת השלטון בצ'כיה בין 2002 ל-2009, ובתקופה זו כיהנו מטעמה ארבעה ראשי ממשלה - מילוש זמאן, ולדימיר שפידלה, סטניסלב גרוס ויז'י פארובק, המשמש כיושב ראש הנוכחי (2010) של המפלגה. בשנים 2009–2013 המפלגה הייתה באופוזיציה.
המפלגה חברה במפלגת הגג של הסוציאל-דמוקרטים האירופאים מפלגת הסוציאליסטים האירופאים.
כיום, המפלגה היא המפלגה הגדולה בפרלמנט, עם רבע מהמושבים והיא מובילה את הממשלה.
דייוויד ארנולד
דייוויד ארנולד (באנגלית: David Arnold; נולד ב-23 בינואר 1962) הוא מלחין קולנוע בריטי זוכה פרס גראמי.
ארנולד נודע במיוחד בשל הפסקולים והשירים שהלחין לחמשת סרטי ג'יימס בונד האחרונים, המוזיקה לסרט סטארגייט (1994), המוזיקה לסרט היום השלישי (1996) והמוזיקה לסדרת הטלוויזיה המצליחה "הממלכה הקטנה".
קריירת הקולנוע והטלוויזיה.
ארנולד נולד בלוטון, בדס, בריטניה. הוא למד במרכז לאמנויות בהיטצ'ין, הרטפורדשייר, שם התיידד עם הבמאי דני קאנון.
השניים עשו את סרטם הרציני הראשון ביחד The Young Americans. בשנה שלאחר מכן הוא הלחין את הפסקול לסרטים סטארגייט ו-Last of the Dogmen, כשהפסקול לסטארגייט מדורג שלישי בקטעי המוזיקה בהם משתמשים הכי הרבה בקדימונים לסרטים.
ארנולד המשיך לעבוד עם במאי סטארגייט רולנד אמריך והלחין את הפסקולים לשני סרטיו הבאים: היום השלישי וגודזילה, ועבד בארבעת סרטיו של הבמאי ג'ון סינגלטון. בנוסף לכך, הוא גם הלחין פסקולים לקומדיות, דרמות וסדרות טלוויזיה בריטיות בכללן העשייה המחודשת של Randall and Hopkirk (Deceased) בשנת 2000 ו-Little Britain. במהלך הפקת הסרטים, מבצע את המוזיקה שלו ניקולאס דוד.
ג'יימס בונד.
ארנולד היה מעריץ של בונד מגיל צעיר וגם מעריץ של מלחין סרטי ג'יימס בונד, ג'ון בארי. ב-1997 הפיק ארנולד את Shaken and Stirred: The David Arnold James Bond Project, אלבום שמציג גרסאות חדשות של נושאים מסרטי ג'יימס בונד השונים. האלבום מציג מגוון של אמנים עכשוויים בכללם ג'ארוויס קוקר, כריסי היינד, Propellerheads ואיגי פופ; הוא גם הקליט גרסה של אתה חי רק פעמיים, אבל לא כלל אותה באלבום. ג'ון בארי, המלחין המקורי של רבים משירי הנושא באלבום, שיבח את פרשנותו של בארי.
בארי התקשר לברברה ברוקולי, מפיקת סרט ג'יימס בונד הבא (באותה עת) מחר לנצח, כדאי להמליץ שארנולד יהיה מלחין הסרט.
ארנולד נשכר כדי להלחין את הפסקול והוא גם הלחין פסקולים לארבעת הסרטים הבאים: העולם אינו מספיק, למות ביום אחר, קזינו רויאל וקוונטום של נחמה.
ארנולד היה כותב שותף של שירי הנושא לסרטים: העולם אינו מספיק ("The World Is Not Enough" של Garbage) וקזינו רויאל ("You Know My Name" של כריס קורנל) כמו גם "Surrender" של קיי די לאנג שמופיע בסיום הקרדיטים של מחר לנצח.
עבודות נוספות.
ארנולד שיתף פעולה ביחד עם הלהקות Cast, The Cardigans, קייזר צ'יפס, מאסיב אטאק, ופאלפ כמו גם עם הזמרים נטאשה בדינגפילד, מלאני סי., ביורק, כריס קורנל, שירלי מאנסון, מארק מוריס וב-2009 הוא הפיק ביחד עם מייק דיקסון את אלבומה של שירלי באסי 'The Performancew'
ב-2001 הוא סיפק גרסה חדשה של מוזיקת הנושא של סדרת הטלוויזיה "דוקטור הו" (שהולחנה על ידי רון גריינר) עבור תסכיתי האודיו עם הדוקטור השמיני (פול מקגאן) בהפקת Big Finish Productions. השתמשו בגרסה שלו של מוזיקת הנושא החל מ-2001 עם התסכית "Storm Warning" ועד 2008, אז החליפה אותה גרסה חדשה שאותה עשה ניקולאס בריגס, שהחלה שימוש ב-"Dead London". הגרסה של ארנולד חזרה לשימוש ב-2012 עם המארז "Dark Eyes", כשהיא החליפה גרסה שעשה ג'יימי רוברטסון, שהייתה בשימוש מאז התסכית "The Silver Turk" בשנת 2011 ועד "Dark Eyes".
ארנולד גם מלחין את המוזיקה לסדרת הטלוויזיה שרלוק ושימש המנהל המוזיקלי של טקס סיום אולימפיאדת לונדון (2012).