בוגרים וסגל ידועים.
בין בוגרי האוניברסיטה נכללים:
הסגל המחקרי של האוניברסיטה כולל מספר זוכי פרס נובל:
ברמודה במשחקים האולימפיים
ברמודה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת ברלין (1936). היא נעדרה מהם פעם אחת בלבד, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980), בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. אף שברמודה היא מושבה בריטית, התירה בריטניה את הקמתו של ועד אולימפי עצמאי במושבה ב-1935, בדומה למושבות רבות אחרות.
הישג השיא של ברמודה שייך לטריאתלטית פלורה דאפי, שזכתה באולימפיאדת טוקיו (2020) במדליית הזהב, דבר שהופך את ברמודה למדינה הקטנה בעולם שזכתה במדליית זהב במשחקי הקיץ. מדליסט נוסף הוא המתאגרף קלרנס היל, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת מונטריאול (1976). ספורטאים בולטים נוספים כוללים את הקופץ לרוחק בריאן ולמן שסיים במקום החמישי באולימפיאדת ברצלונה (1992), את השייטים פיטר ברומבי ולי וייט שסיימו במקום הרביעי בדגם סטאר באולימפיאדת סידני (2000), ואת טיירון סמית' שהעפיל לגמר הקפיצה לרוחק באולימפיאדת לונדון (2012) וסיים במקום ה-12.
מאז אולימפיאדת אלברוויל (1992), משתתפת ברמודה גם באולימפיאדות החורף. בכל אחד ממשחקי החורף שנערכו מאז, ייצג את ברמודה ספורטאי אחד, עד אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) בלוג', באולימפיאדת טורינו (2006) בסקלטון ומאז אולימפיאדת ונקובר (2010) בהחלקה מהירה, אך אף אחד מהם לא רשם הישגים משמעותיים.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
איי קיימן במשחקים האולימפיים
איי קיימן משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מונטריאול (1976). האיים הם מושבת כתר בריטית, אך בריטניה אפשרה את הקמתו של ועד אולימפי עצמאי ב-1973, כשם שהתירה לעשות כן בטריטוריות ובמושבות אחרות בריבונותה. מאז החלה להשתתף במשחקים, נעדרה מהם המושבה רק פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980), בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
הישגיהם של הספורטאים מאיי קיימן היו נמוכים למדי לאורך השנים. להישג השיא הגיעה האצנית סידוני מאת'רסיל, שהעפילה לשלב הגמר בריצת 200 מטר באולימפיאדת בייג'ינג (2008), וסיימה במקום השמיני. באולימפיאדת לונדון (2012) העפיל קימאר היימן לשלב חצי הגמר בריצת 100 מטר, אך ויתר על ההשתתפות בשל פציעה.
אולימפיאדת ונקובר (2010) הייתה אולימפיאדת החורף הראשונה בה השתתף ספורטאי מאיי קיימן, גולש הסקי האלפיני דאו טרוורס. הוא התחרה גם באולימפיאדת סוצ'י (2014) אך נפצע במהלכה ופרש.
איי הבתולה הבריטיים במשחקים האולימפיים
איי הבתולה הבריטיים משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). האיים הם טריטוריה בריטית, אך בריטניה אפשרה את הקמתו של ועד אולימפי עצמאי, בדומה למושבות ולטריטוריות אחרות בריבונותה.
הישגיהם של הספורטאים מאיי הבתולה הבריטיים נמוכים למדי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) העפילה האצנית טאהישה האריגן לשלב רבע הגמר בריצת 100 מטר משוכות. היא השיגה את התוצאה ה-16 בטיבה, אך לא העפילה לחצי הגמר, מאחר שסיימה במקום החמישי במקצה שלה.
איי הבתולה הבריטיים השתתפו בשתי אולימפיאדות חורף, אולימפיאדת סרייבו (1984) ואולימפיאדת סוצ'י (2014), לכל אחת מהן שלחה נציג אחד.
האוניברסיטה הלאומית האוסטרלית
כדורגל בפינלנד
הכדורגל בפינלנד, בניגוד למרבית המדינות האירופיות האחרות, אינו ענף הספורט הפופולרי ביותר, מאחר שהוא נופל אחרי ההוקי קרח שבעל פופולריות גדולה במדינה והספורט הלאומי, פספאלו. עם זאת, לכדורגל עדיין יש תפקיד חשוב בפינלנד, והענף נהנה מהתקדמות עקבית המתבטאת בפופולריות של המשחק במדינה, במיוחד בקרב צעירים וילדים. התאחדות הכדורגל של פינלנד היא הגוף המנהל את הענף, והיא כוללת למעלה מ-1,000 מועדונים החברים בה ולמעלה מ-100,000 שחקנים רשומים.
משחק הכדורגל הובא לראשונה לפינלנד במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 על ידי ספנים אנגלים, ושוחק לראשונה בטורקו. התחרות הלאומית הראשונה במסגרת הענף נערכה בשנת 1906, ובה ניצחה קבוצה שייצגה בית ספר מטורקו. התאחדות הכדורגל של פינלנד נוסדה ב-1907, והצטרפה לפיפ"א שנה לאחר מכן. בשל חשיבותו הנמוכה יחסית של הענף בפינלנד מבחינה היסטורית, המדינה מעולם לא הצטיינה במיוחד בכדורגל ביחס למדינות אחרות. מאז שנות ה-80, בשל התחדשות שנעשתה בכדורגל הפיני, ייצאה המדינה מספר כדורגלנים בולטים ברמה הבינלאומית, כדוגמת יארי ליטמאנן, סמי הופייה, מיקאל פורסל, טימו טאיניו ויוסי יאסקליינן.
תחרויות מועדונים.
בין השנים 1908 ו-1930, אלופת פינלנד בכדורגל נקבעה בתחרות גביע. בשנת 1930 הוקמה הליגה הבכירה בכדורגל הפיני, "מסטרוסריה", שקבעה את זהות האלופה. בשנת 1990 שונה שם הליגה ל"וייקוסליגה", וכיום היא כוללת 12 קבוצות.
הליגה השנייה בחשיבותה בפינלנד היא ה"איקננליגה" שכוללת 14 קבוצות. מתחת לליגה זו ישנן ליגות נמוכות, המחולקות לבתים לפי אזורן הגאוגרפי של הקבוצות. למעט הליגה הבכירה שמנוהלת באופן עצמאי, כל ליגות הכדורגל בפינלנד מנוהלות על ידי התאחדות הכדורגל של פינלנד.
הגביע הפיני, שנוסד בשנת 1955, הוא טורניר הגביע הלאומי של פינלנד, והוא פתוח לכל המועדונים החברים בהתאחדות הפינית. לטורניר הגביע של שנת 2008 נרשמו 361 קבוצות על מנת לקחת חלק בתחרות - כולל קבוצות מכל הליגות הנמוכות, קבוצות ותיקים וקבוצות נוער. קבוצת פ.צ. האקה מחזיקה בשיא הזכיות בטורניר, עם 12 זכיות. מלבד הגביע הפיני, משוחק גם טורניר גביע הליגה הפינית, הנערך לפני פתיחת העונה.
בניגוד למרבית מדינות העולם האחרות ובדומה לנהוג במדינות צפון אירופה, עונת המשחקים של כל תחרויות הכדורגל המקומיות בפינלנד נערכות בשנה קלנדרית - נמתחות על פני האביב, הקיץ והסתיו, במשל מצבי מזג אוויר שונים. שיטה זו נמצאת בשימוש גם בשאר המדינות הנורדיות. בכל עונה, הקבוצה שזוכה באליפות הליגה הפינית הבכירה נכנסת למוקדמות ליגת האלופות בעונה שלאחר מכן, בעוד שהקבוצות שסיימו במקומות השני והשלישי, בנוסף לקבוצה שזכתה בגביע הפיני, נכנסות למוקדמות הליגה האירופית. קבוצת ה.י.ק. הלסינקי מחזיקה בשיא הזכיות באליפות פינלנד, עם 21 זכיות.
נבחרת לאומית.
הנבחרת הלאומית של פינלנד מייצגת פינלנד בתחרויות בינלאומיות מאז שנת 1911. היא ערכה את משחקה הבינלאומי הראשון נגד נבחרת שוודיה, והפסידה בו 2–5. הנבחרת דורגה בשיאה במקום ה-33 בדירוג העולמי של פיפ"א, בשנת 2007. פינלנד השתתפה פעם אחת בטורניר הכדורגל האולימפי, באולימפיאדת סטוקהולם 1912 שבה סיימה במקום הרביעי. היא מעולם לא הצליחה להעפיל לגביע העולם או אליפות אירופה. השחקן אשר מחזיק במספר הרב ביותר של הופעות ושל שערים במדי נבחרת פינלנד הוא יארי ליטמאנן.
בריטניקה החדשה לנוער
עיגול לטובה
עיגול לטובה היא עמותה המעודדת תרומות קטנות לעמותות. באמצעות הוראה קבועה, ניתן לעגל כלפי מעלה כל עסקה בכרטיס אשראי או לעגל כלפי מטה את השכר נטו בתלוש המשכורת החודשי ואת ההפרש לתרום לעמותה או למטרה על פי רשימה גופים באתר "עיגול לטובה". הכסף הנתרם מועבר לעמותות הנבחרות. עיגול לטובה נוסדה בשנת 2008 על ידי אורני פטרושקה, יעקב בורק ויהושע אגסי.
נכון לאוקטובר 2019, למעלה מ-294,000 איש תורמים באמצעות עיגול לטובה ומעבירים, מדי חודש, כ-4 ש"ח בממוצע, וסכום הכסף שנתרם הוא כ-55 מיליון ש"ח.
פעילות העמותה.
העמותות העומדות לבחירת התורם הן עמותות שעברו את מבדקי "מידות – שיקוף ודירוג עמותות", חברה לתועלת הציבור וללא כוונת רווח, שמדרגת אותן ומנתחת את התחומים שבהם הן פועלות, כדאי לאמוד את יכולתן להשיג את היעדים והמטרות שלהן.
בנוסף, העמותות עוברות סינון בידי ועדה ציבורית שבראשה עומד שופט בית המשפט העליון בדימוס פרופ' אליקים רובינשטיין. כל העמותות החברות בעיגול לטובה מחויבות באישור ניהול תקין ובסעיף 46א' לזיכוי התרומה במס.
נכון ל-2019, עיגול לטובה מסייעת ל-168 עמותות, המחולקות ל-10 תחומי פעילות שונים: הגנת הסביבה ובעלי חיים, אנשים עם מוגבלויות, בריאות, חינוך, ילדים ונוער בסיכון, נשים במצוקה, סובלנות וזכויות אדם, אזרחים ותיקים וקהילות נזקקות, רווחה ותעסוקה, ותרבות והתנדבות.
התורמים יכולים לבחור לתרום בשלוש אופנים שונים:
בשנת 2018 העבירה עיגול לטובה לעמותות החברות תרומות בסך 10,332,000 ש"ח. בנוסף היו לה הכנסות מתרומות בסך למעלה מ-1.5 מיליון ₪. סך ההוצאות של העמותה בשנה זו עמדו על למעלה מ-1.2 מיליון ש"ח.
ימי הודיה
זהות טריגונומטרית
האשיבה הידיושי
קינושיטה הידיושי
היפר-קוביה
היפר קוביה
אלכסיי פדורוב
לטיסיה אורטיס רוקסולנו
קמל&quot;ר
דומניקו קונטאריני השני
דומניקו קונטאריני השני (באיטלקית: Domenico II Contarini; 28 בינואר 1585 - 26 בינואר 1675) היה הדוכס ה-104 של ונציה. קונטאריני כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-16 באוקטובר 1659 ועד פטירתו.
קורות חיים.
דומניקו נולד בוונציה לג'וליו קונטאריני ולוקרציה קורנארו. משפחות קונטאריני וקורנארו היו שתיים ממשפחות האצולה הוותיקות והעשירות בוונציה. לדומניקו היה אח בכור, אנגלו, אשר נולד בשנת 1581. אנגלו היה פוליטיקאי מוכשר ופופולרי, והיה נבחר לדוג'ה בעצמו אלמלא פטירתו בגיל צעיר.