עם מבצעי שיריו נמנו גם סטליוס קזנדזידיס (Το ταξίδι τής ζωής - טו טקדסידי טיס זואיס) ("מסע החיים")(מילים: נ.מתניטיס),Βαριά θλιμμένος ואריה תלימנוס ("בעצב כבד") (מילים: חרלמבוס וסיליאדיס) ואחרים), סוטיריה בלו, לוקאס דראלאס
(Σε καταραμένες στράτες "בהליכות ארורות" או "σκαλοπάτι σκαλοπάτι" "סקאלפואטי סקאלפואטי" (צעד צעד במדרגות), (מילים:חרלמבוס וסיליאדיס) ואחרים.
חיל הצנחנים של רוסיה
קרנרו
איטליה מאריטימה
איטליה מאריטימה (באיטלקית: Italia Marittima) היא חברת ספנות הפועלת מטריאסטה שבאיטליה ומהווה חלק מהתאגיד "אוורגרין מארין" (Evergreen Marine Corporation).
תולדותיה.
החברה נוסדה בשם אוסטר-רייכישר לויד ("Österreichischer Lloyd", "לויד האוסטרי") ב-1836. היא הפכה במרוצת השנים לאחת מחברות הספנות הגדולות בעולם, ועד 1918 הובילו אוניותיה את עיקר סחר החוץ והנוסעים של אוסטרו-הונגריה. החברה קיימה הפלגות סדירות מטריאסטה למזרח הקרוב, הודו, סין והמזרח הרחוק, ברזיל, ארצות הברית וצפון אירופה. כמו כן הייתה היא אחת מחברות הספנות הראשונות שהפעילה אוניות קיטור.
ב-1919, עם התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית וסיפוח טריאסטה לאיטליה, הוחלף שם החברה ל-לויד טריאסטינו ("Lloyd Triestino"). באותה תקופה נעשו בחברה שינויים מבניי ם מקיפים, שנועדו לחלצה מן ההפסדים הכספיים שנגרמו לה במלחמת העולם הראשונה. לקראת סוף שנות השלושים שבה "לויד טריאסטינו" להיות מעצמת ספנות עולמית, המפעילה צי של 85 אוניות ו-17 קווים אל אסיה, אפריקה ואוסטרליה. בשנות הארבעים סבלה החברה קשות מפגעי המלחמה, במהלכה איבדה 68 אוניות ו-1,000 קצינים ומלחים. בסיום המלחמה מנה צי החברה 5 אוניות בלבד, אך היא התאוששה בהדרגה וב-1956 כבר הפעילה 31 אוניות.
ב-1993 נכנסה החברה לשותפות עם ענקית הספנות הטאיוואנית "אברגרין מארין". במרוצת השנים התהדקה עוד יותר השותפות המוצלחת, וכיום היא כוללת גם האטסו מארין בע"מ, חברת הספנות של אוורגרין הפועלת מבריטניה.
ב-1 במרץ 2006 הוחלף רשמית שמה של לויד טריאסטינו ל-איטליה מאריטימה, והתחילית בשמן של האוניות שונתה מ- LT ל-Ital.
לויד טריאסטינו
ברקיע החמישי
ברקיע החמישי הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויה של דינה צבי-ריקליס, על-פי ספר באותו השם פרי עטה של רחל איתן (עם עובד, 1962), עליו זכתה בפרס ברנר.
תקציר העלילה.
העלילה מתחילה בקיץ ואורכת כשנה, בארץ ישראל של תקופת המנדט הבריטי. הסרט מספר על דמויות שונות, שנפגשות במקום אחד, חשות בדידות ומחפשות אהבה. הגיבורה הראשית, מאיה חרמוני בת ה-13 מובאת בידי קצ'קה חרמוני, אביה, למעון לילדות עזובות, אחרי שאמה נעלמה באמריקה. אביה התחתן בשנית וכיוון שאשתו החדשה אינה מסתדרת עם בתו, הוא אינו מעוניין לגדל אותה. הוא מפקיד אותה בידי ד"ר דב מרקובסקי, מנהל המעון, שהיה חברו בימים עברו. מרקובסקי ניהל בעבר רומן עם אשתו של האב ונרמז כי ייתכן שהוא אביה האמיתי של מאיה. מרקובסקי מנסה להתקרב אל מאיה, אבל היא אינה מאפשרת לו ומתאהבת בדוצ'ה, חבר לח"י וארוסה של שושנה. שושנה היא בת קיבוץ שמתנדבת בבית היתומים.
ברטה, המנקה שברחה מבית דתי, מנהלת רומן אסור עם ג'ימי, הקצין הבריטי ומצפה שייקח אותה עמה לאנגליה כשישוב לארצו.
וולפסון, הוא קבלן מצליח, בנה של הנדבנית שמממנת את בית היתומות, ורוצה לסגור את בית היתומות, כדי להפוך את המבנה לבית חרושת לנייר טואלט. פרידה היא המדריכה הראשית במעון, קשוחה ועצורה מאוד, בינה לבין מרקובסקי יש משיכה שאיננה ממומשת. פאני פולה, הטבחית, היא אישה למודת אכזבות, המשקיעה את כל כולה ביתומות. כולם ממתינים לסוף מלחמת העולם השנייה שתביא את השינוי, לו הם מצפים.
על אודות הסרט.
הספר והסרט מבוססים על ספרה האוטוביוגרפי "ברקיע החמישי" של רחל איתן, שראה אור לראשונה ב-1962 ונהפך מייד עם יציאתו לרב-מכר, נמכר בשמונים אלף עותקים והודפס בשבע מהדורות. מאיה, גיבורת הספר היא בת דמותה של איתן, שחוותה ילדות קשה בבתי יתומים למיניהם.
דינה צבי-ריקליס, במאית הסרט, עלתה עם הוריה מעיראק בגיל שנה ומספרת שהתביישה בהוריה ובמקום שמהם הגיעו והדחיקה את ילדותה. בשנות השישים קראה את ספרה של איתן והיא אימצה בדמיונה את זהותה של מאיה גיבורת הספר. היא סיפרה על-כך בריאיון לנירית אנדרמן מעיתון הארץ:
הרעיון לסרט עלה אצל ריקליס לראשונה, בראשית שנות התשעים, כשעברה סדנת כתיבה אצל התסריטאי האמריקאי לו האנטר. במהלך הסדנה האנטר ביקש מהמשתתפים להכין תסריט לפיצ'ר (סרט עלילתי באורך מלא) וריקליס החליטה לעבד את הספר "ברקיע החמישי" לתסריט. היא טילפנה לעמרי איתן, בנה של הסופרת המנוחה רחל איתן כדי לבקש ממנו את הזכויות לעיבוד קולנועי של הסרט. איתן סיפר לה שהזכויות נרכשו. כעבור חמש שנים איתן טלפן לריקליס והודיע לה שרוכש הזכויות לא עיבד את הספר לסרט והזכויות התפנו. ריקליס שבה לעבוד על התסריט. היא הגישה כמה פעמים את התסריט לקרן הקולנוע הישראלי כדי לקבל מימון להפקת הסרט, כל פעם נדחתה, שכתבה את התסריט מחדש ושוב נדחתה ובינתיים ביימה סרטים אחרים.
בחלוף השנים חברו לריקליס המפיקה יפעת פרסטלניק והתסריטאית עלמה גניהר ויחד הן זכו בתמיכתה של קרן יהושע רבינוביץ והשיגו גם את תמיכתם של המפיקים משה אדרי ולאון אדרי.
בקיץ 2010 החלו צילומי הסרט. הסרט צולם במשך 18 יום באתר אחד בבית ספר שדה בניצנים, בבניין שהיה בית המושל הטורקי ובמקוה ישראל.
הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים הישראלי, לוס אנג'לס, ב-15 במרץ 2011 ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בהמפטונס, לונג איילנד, ניו יורק, ב-13 באוקטובר 2011, בקטגוריית קולנוע עולמי, בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי סירקוז, ניו יורק באוקטובר 2012, שם זכתה רותם זיסמן – כהן בפרס המשחק. הסרט הוקרן בפסטיבל היהודי של אטלנטה, בוסטון, וושינגטון, ורשה ומוסקבה ובפסטיבל הסרטים הישראלי הראשון בלונדון. הסרט השתתף גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה באוקטובר 2011 ובפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות.
ריקליס סיפרה בתקציר העלילה ובריאיון לנירית אנדרמן כיצד היא רואה את הסרט:
פרסים.
הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אופיר בשנת 2011 וזכה באחד – פרס על עיצוב התלבושות לרונה דורון.
רותם זיסמן-כהן זכתה בפרס המשחק על תפקידה כברטה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי 2012 בסירקוז.
שרה רוהל
שרה רוהל (באנגלית: Sarah Ruhl; נולדה ב-24 בינואר1974) היא מחזאית ומסאית אמריקאית. מועמדת לפרס טוני למחזה הטוב ביותר שכתבה "בחדר הסמוך (או מחזה הוויברטור)".
ביוגרפיה.
שרה רוהל נולדה בווילמט, מדינת אילינוי. אביה, פטריק רוהל, במקצוע משווק צעצועים הוא אדם שוחר ספרות ומוזיקה. אמה, קתלין, למדה תיאטרון במכללת סמית' והיא בעלת תואר דוקטור בשפות, אוריינות ורטוריקה של אוניברסיטת אילינוי, עובדת כמורה לאנגלית, שחקנית ובמאית. האחות הבכורה, קייט, היא פסיכיאטרית.
בוגרת בית הספר התיכון "ניו טרייר" ("New Trier") בוינטקה (אילינוי), פרבר של שיקגו, התכוונה בהתחלה להיות משוררת. עם זאת, אחרי שלמדה אצל פולה פוגל באוניברסיטת בראון, בה סיימה תואר ראשון ב-1997 ותואר שני ב-2001, השתכנעה לעבור לכתיבת מחזות. מאוחר יותר השתלמה באנגליה במכללת פמברוק באוקספורד.
את המחזה הראשון, The Dog Play כתבה בשנת 1995 במסגרת קורס אצל פאולה ווגל. זיקתה לשירה ניתנת לראות גם בשפה בה משתמשת במחזותיה. היא רואה במחזות שלה "שירים בתלת מימד".
שרה רוהל זכתה במלגת מק ארתור ובפרס לתיאטרון למחזאים אמריקאים באמצע הקריירה, מטעם הקרן הבינלאומית פן/לורה פלס.
כיום היא מלמדת בפקולטה בבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל.
חיים פרטיים.
היא מתגוררת במנהטן בניו יורק. היא נשואה משנת 2005 לפסיכיאטר ילדים טוני צ'רובסטרה. והיא אם לילדה ולשני תאומים.
מחזות.
Orlando
"Scenes from Court Life, or The Whipping Boy and His Prince 2016
'How to Transcend a Happy Marriage 2017
בתרגום לעברית.
In the Next Room, or the vibrator play - בחדר הסמוך - תורגם לעברית על ידי עינת ברונובסקי והוצג בתל אביב בסטודיו למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין, בבימוי של ניר ארז.
ספרים.
המחזות של שרה רוהל תורגמו בין השאר, לרוסית, פולנית, ספרדית, נורווגית, קוריאנית, גרמנית, ערבית ועברית.
ויתן לך
וְיִתֶּן לְךָ היא תפילה הנאמרת במוצאי שבת, מיד לאחר תפילת ערבית, או אחרי הבדלה, מורכבת מלקט של פסוקי ברכה והצלחה, ונאמרת כדי לפתוח את השבוע החדש, בסימן טוב. המנהג מוזכר בספרים כל בו ואבודרהם. רבי אברהם בן נתן בספרו 'המנהיג' אומר: "מנהג כל ישראל לומר "ויתן לך", וכל הפסוקים של ברכות, כדי שיתברכו בשבת הבאה (בשבוע הבא), ומעתה ועד עולם".
סדר התפילה.
יש כמה נוסחאות לתפילה (עיין לקמן במנהגים). הכי ידוע הוא הנוסח של אשכנז המזרחי, והוא המתואר כאן.
התפילה פותחת בברכתו של יצחק ליעקב .
לאחר מכן ברכת יעקב למנשה ואפרים .
בהמשך ברכת משה לבני ישראל בתחילת פרשת דברים .
פסוקים מתוך מעמד הברכה בפרשת כי תבוא (שלא כסדר הפרשה) .
פסוק הברכה למי שמקיים את מצוות שמיטת כספים .
פסוק הסיום מברכת משה לבני ישראל בפרשת וזאת הברכה .
לאחר מכן לקט פסוקים מנביאים וכתובים, הכולל בין שאר הפסוקים, גם שלוש 'הפוכות' (פסוקים העוסקים בהפיכת אבל לששון), שלוש 'פדויות' (פסוקים העוסקים בפדיון מצרה), ושלוש 'שלומות' (פסוקים העוסקים בשלום). צירוף הפסוקים הללו לתפילה הוא על פי המלצתו של רב הונא בר אמי בשם רבי פדת בשם רבי יוחנן האומר בנושא הטבת חלום:
התפילה מסתיימת באגדת רבי יוחנן מתוך מסכת מגילה