באולימפיאדת סידני (2000) זכתה תומפסון בשלוש מדליות זהב במשחי השליחות ב-4x100 מטר חופשי בתוצאה של שיא עולם חדש 3:36.61 דקות, ב-4x100 מטר מעורב בתוצאה של שיא עולם חדש 3:58.31 דקות וב-4x200 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש 7:57.80 דקות. במשחים האישיים היא זכתה במדליית ארד ב-100 מטר חופשי ביחד עם בת ארצה דארה טורס בתוצאה של 54.43 שניות אחרי המנצחת אינגה דה ברוין (53.83 שניות) ותרסה אלסהמר השוודית (54.33 שניות). במשחה 100 מטר פרפר היא סיימה רק במקום החמישי בתוצאה של 58.73 שניות.
אחרי המשחקים האולימפיים נראה היה שתומפסון החליטה לפרוש. ב-2001 היא עברה לניו יורק ללמוד באוניברסיטת קולומביה בפקולטה לרפואה. תוך כדי לימודי הרפואה בשנת 2002 היא חזרה להתחרות וזכתה בחמש מדליות במשחקים הפאן פסיפיים כשהיא משפרת את שיאה האישי ב-50 מטר חופשי וקובעת זמן של 25.13 שניות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה בשנת 2003 היא זכתה בשתי מדליות זהב אחת ב-100 מטר פרפר בתוצאה של 57.94 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.09 דקות. בנוסף היא זכתה בשתי מדליות כסף ב-50 מטר פרפר בתוצאה של 26:00 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.83 דקות אחרי הסיניות (3:59.89 דקות). היא הוסיפה מדליית ארד ב-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.65 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004), תומפסון בגיל 31 הייתה השחיינית המבוגרת ביותר במשלחת האמריקאית בשחייה. למרות גילה והשתתפותה באולימפיאדה רביעית, היא זכתה בשתי מדליות כסף במשחי השליחות ב-4x100 מטר חופשי וב-4x100 מטר מעורב, בשני המשחים סיימה הנבחרת אחרי האוסטרליות שקבעו שיאי עולם חדשים. במשחה 100 מטר פרפר היא סיימה במקום החמישי בתוצאה של 58.72 שניות.
בשנת 2006 היא קיבלה את התואר ברפואה והחלה לעבוד בבוסטון בבית חולים לנשים בריהם כרופאה מרדימה.
תארים.
תומפסון זכתה בתואר שחיינית השנה בעולם בשנת 1998, וכן שחיינית השנה בארצות הברית בשנים 1993, 1998 ו-1999.
המצור על רצועת עזה
חסיד ברסלב
סין הקדומה
סין הקדומה הוא הכינוי לתקופה בהיסטוריה של סין המתחילה בשנת 2200 לפנה"ס ומסתיימת בשנת 221 לפנה"ס. התקופה באה אחרי תקופת סין המיתולוגית, ולפני תקופת סין הקיסרית.
התגבשות העם הסיני.
בתקופה המכונה "סין הקדומה" התגבשה האומה הסינית האן לכדי עם, תוך הליך של הגירה, לחימה, פירוד למאות ישויות קטנות, ואיחוד לממלכות עיקריות ולבסוף לקיסרות. הכתב הסיני הומצא במהלך התקופה על גילגוליו השונים. הדתות הראשיות של האומה הסינית גובשו כפילוסופיות, ומאוחר יותר כדתות. החברה הסינית הפכה למלוכנית פיאודלית. המטבעות הסיניות הפכו מצדפות למטבעות ברונזה.
שושלת שיה
שושלת שְׂיָה (בסינית: 夏朝, בפין-יין: Xià Cháo), הייתה השושלת הראשונה בתולדות סין הקדומה, שלטה על סין בין השנים 2200 לפנה"ס עד 1600 לפנה"ס. במקביל לשושלת שיה התקיימו שושלת שאנג ושושלת ג'ואו כבר מתחילתה, אך היו כפופות לה. שושלת זו היא השושלת הראשונה המתוארת בכתבים עתיקים כגון: רשומות הבמבוק, ספר המסמכים הסיני ורשומות ההיסטוריון. השושלת נוסדה על ידי יו' האגדי, שקיבל את כסאו לאחר הקיסר שון, הקיסר האחרון משלושת המלכים וחמשת הקיסרים. שושלת שיה, הוחלפה לבסוף על ידי שושלת שאנג בשנת 1600 לפנה"ס.
לפי הכרונולוגיה המסורתית, המבוססת על החישובים של ליו שין, שושלת שין שלטה בין השנים 2205 לפנה"ס ל1766 לפנה"ס. ולפי הכרונולוגיה המבוססת על רשומות הבקבוק, שושלת שין שלטה בין השנים 1989 לפנה"ס ל1558 לפנה"ס. ולבסוף פרויקט כרונולוגית שיה-אנג ז'או, הגיעו למסקנה שהשושלת התקיימה בין השנים 2070 לפנה"ס, ו1600 לפנה"ס. המסורת של חיבור בין קיסרים הרואים מההיסטוריה הפוליטית העתיקה של סין, להצלחתה של שושלת שיה, נובע מרעיון מנדט השמים, לפיו רק שושלת לגיטימית אחת יכולה למלוך בכל זמן נתון. רעיון זה קודם על ידי האסכולה הקונפוציאניסטית בתקופת שושלת ג'ואו המזרחית, שמאוחר יותר הפכה אותו לרעיון הבסיסי שעומד מאחורי ההיסטורגרפיה והאידאולוגיה הקיסרית. אף על פי ששושלת שיה מהווה מרכיב חשוב בהיסטוריה העתיקה של סין, מידע אמין על ההיסטוריה הסינית לפני המאה ה-13 לפני הספירה יכול להימצא רק בעדויות ארכאולוגיות כיוון שמערכת הכתיבה הסינית הראשונה, עצמות הניחוש, לא התקיימה עד אז. לפיכך, הקיום הממשי של שושלת שיה עדיין לא הוכח, למרות מאמציהם של ארכאולוגים סיניים לקשר בינה שושלת שיה לבין ממצאי ארליטואו מתקופת הברונזה.
רקע כללי.
המלכים משושלת שְׂיָה.
השושלת, שנוסדה על ידי יוּ' הגדול והסתיימה בימיו של גְ'יֵה איש שְׂיָה, מנתה 17 מלכים ו-14 דורות. כך על-פי רשומות ההיסטוריון, שנכתבו על ידי סְה-מָה צְ'ייֵן במאה השנייה לפנה"ס ומקורות אחרים מתקופת שושלת צ'ין (השושלת ששלטה אחרי תקופת סין הקדומה).
משך קיומה של שושלת שְׂיָה.
סְה-מָה צְ'ייֵן ורשומות הבמבוק, שנכתב במאה הרביעית לפנה"ס, קובעים כי השושלת התקיימה במשך 4,200 שנה, אולם אין אימות לנתון זה על ידי מקורות נוספים.
היסטוריה.
שושלות כפופות והשושלות שלאחריה.
שושלות שאנג וג'ואו התקיימו במקביל לשושלת שיה כבר מתחילתה, אך היו כפופות לה. למרות הטענה של המקורות המוזכרים בסעיף הקודם, מעריכים כיום ש 431 או 471 שנים הן שתי החלופות הסבירות ביותר לקביעת משך שלטונה של השושלת.
בהמשך ההיסטוריה הסינית שאנג ייסדה את השושלת הבאה (1700-1100 לפנה"ס), וג'ואו ייסדה את השושלת שלאחריה (1100-221 לפנה"ס).
תחילת השושלת - הכתרת מלך שְׂיָה יו' הגדול.
במיתולוגיה הסינית קיים מיתוס יו' הגדול מלך סין משושלת שְׂיָה הראשון. הקיסר הגדול שון הטיל על יו' לרסן את מימיו של שיטפון גדול. כהוקרה על עבודתו, התפטר הקיסר הגדול שון מתפקידו לטובת יו שייסד את שושלת שְׂיָה.
סיום שלטון השושלת.
שְׂיָה גְ'יֵה, המלך האחרון של שושלת שְׂיָה, מתואר כשליט מושחת ששלט במשך 52 שנה, והודח על ידי טאנג, המלך הראשון בשושלת שאנג.
משפחת מלכי שְׂיָה המשיכה את שלטונה על מדינת צִ'י בלבד עד שנת 445 לפנה"ס.
ארכאולוגיה.
ארכאולוגים רבים מזהים את שושלת שְׂיָה עם אתר אָרלִיטוֹאוּ שבמרכז מחוז חנאן. באתר זה נתגלו כור היתוך מברונזה משנת 2000 לפנה"ס לערך, חפצים העשויים מירקן ומשובצים באבנים יקרות, ובסיסים של מבני ציבור גדולים שהיו עשויים להיות ארמונות או מקדשים. נטען גם כי סימונים על-גבי חרס וקונכיות מתקופה זו הן גלגול קדום של כתב על חרסים מאתר ארליטואו.
בהיעדר עדויות כתובות בכתב המוכר מעצמות הניחוש של שושלת שאנג, ומכלי הברונזה של שושלת ג'ואו, נותר טיבה של שושלת שיה לוט בערפל. ישנם חוקרים שטוענים שאין בממצאים מאתר אר-לי-טואו להוכיח את קיומה של השושלת, ויתרה מכך - הדמיון ביניהם לבין ממצאים מתקופות קדומות יותר עשוי להעיד על כך שהיא בחזקת מיתולוגיה בלבד. ממצאים דומים לאלו שבאתר אר-לי-טואו שהתגלו באזורים מרוחקים יותר עשויים להעיד על כך שבתקופת שיה המצב הפוליטי היה מורכב יותר מכפי שמתואר במסורת הסינית.
דידי ארז
דידי ארז (נולד ב-24 בדצמבר 1971) הוא זמר-יוצר ומלחין מוזיקה לקולנוע, מחול, תיאטרון, דוקו, אנימציה וסדרות טלוויזיה. זוכה פרס אופיר (2018) ויוצר שהוציא שני אלבומי סולו ("כל מבט", 2007, "ברלין" 2014) ממקימי להקת ג'ירפות. הלחין מעל 100 עבודות מחול שהופיעו בכל העולם. מרצה באקדמיה, עורך ומגיש תוכנית רדיו שבועית בנושא פסקולים של סרטים, סיים בהצטיינות תואר שני במשפטים.
קריירה.
קולנוע וטלוויזיה.
ארז הוא זוכה פרס אופיר (2018) של האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה בקטגוריית מוזיקה מקורית שהלחין לסרט ״כאן ועכשיו״ של הבמאי רומן שומנוב.
כמו כן היה מועמד (2017) לפרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על מוזיקה שהלחין לסדרה הדוקומנטרית ״חנוך לוין- חיים שכדוגמתם לא ראינו מעולם״.
מלחין סרטים, סדרות וסרטי דוקו לטלוויזיה, שיתף פעולה עם חברת TIME WARNER בהלחנת ערוץ טלוויזיה בריטי, סרטי אנימציה ופרויקטים מסחריים.
מרצה ומנחה סדנאות בעיצוב פסקול ומוזיקה מקורית בקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, בצלאל, מנשר, אוניברסיטת תל אביב, סמינר הקיבוצים ועוד.
מחול.
בשנת 1999 החל את דרכו בעולם המחול כמלווה שיעורי מחול וכמלחין של עבודות מחול מודרני.
במשך 20 שנה שיתף פעולה בהלחנה, ליווי שיעורים וסדנאות יצירה עם מורים ויוצרים מכל העולם.
הלחין מעל 100 עבודות מחול ליוצרים מכל העולם, ליצירות שהשתתפו בפסטיבלים מקומיים, בינלאומיים ובבתי אופרה,
מנחה סדנאות יצירה לרקדנים וליוצרים צעירים במחול, מלמד מוזיקה למחול במסלולים אקדמיים למחול.
בשנת 2004 קיבל מלגת מוזיקאים מטעם קרן התרבות "אמריקה ישראל".
בשנת 2016 היה חבר בוועדה האומנותית של פסטיבל "גוונים במחול" בסוזן דלל.
זמר.
ממקימי להקת "ג'ירפות" וחבר בלהקה עד 2001, כשיצא לקריירת סולו.
הוציא לאור שני אלבומים: “כל מבט" (2007) ו"ברלין" (2014), בהם שר שירים שכתב והלחין.
רדיו.
עורך ומגיש תוכנית רדיו שבועית העוסקת בפסי-קול ברדיו "מהות החיים".
בתוכנית משמיע פסקולים של סרטים, סדרות ויצירות בימתיות, ומדבר על הפסקול, תפקידו ביצירה והחיבור בין המוזיקה ליצירה בשבילה הולחנה.
אקדמיה.
ארז פיתח בעשור האחרון מספר קורסים העוסקים בחקר המפגש של מוזיקה עם אומנויות המסך והבמה. בנוסף מלמד מוזיקה ועיצוב פסקול לקולנוע וטלוויזיה.
מרצה בבצלאל, אוניברסיטת תל אביב, מנשר, סמינר הקיבוצים, מכללת BPM ועוד.
השכלה.
תואר שני במשפטים LLM (הצטיינות) אוניברסיטת בר-אילן.
תואר ראשון במשפטים LLB מכללה למנהל.
מעבודותיו.
קולנוע וטלוויזיה.