במאה ה-4 ובמאה ה-5 הוקמו מבנים גדולים יותר על מנת להתמודד עם גידול האוכלוסייה. במבנים אלה הופיעו אלמנטים נוספים של האדריכלות הרומית, כגון קירות מאבן מסותתת, קשתות, פסיפסים וכדומה. למבנים השונים הוספו גם חדרים תת-קרקעיים, ששימשו לאותן מטרות ששימשה קומת הקרקע בבתים המוקדמים יותר באזור. הוקמו גם מבנים לייצור מוצרים כגון שמן, ומאחר ובתקופה זו הפכה הנצרות לאחת הדתות העיקריות באימפריה היישובים נבנו גם מבנים דתיים גדולי ממדים כגון כנסיות, מאוזוליאומים, בפטיסטריומים וכדומה. בכפרים מתקופה זו קיימים מספר מבנים שנטען כי שימשו את כלל התושבים, אך תפקידם המדויק אינו ידוע. זוהו גם מספר בורות מים מתקופה זו. לאורך המאה ה-5 והמאה ה-6 גדלו בהתמדה נפח וכמות הכנסיות בכפרים. מנזרים מקומיים החלו להתפתח סביב דמויותיהם של הקדושים והנזירים הנוצריים של אותה עת.
תקופת השגשוג של האזור נמשכה עד אמצע המאה ה-6, אז נעצרה לחלוטין הקמת מבנים נוספים. תושבי האזור נאלצו להתמודד עם רעב ועם מגפות, וכן עם השפעות מלחמות רומי-פרס. הריבוי הטבעי של האוכלוסייה העמיק את הפער בין גודלה לבין המשאבים הקיימים, ולא ניתן היה לפצות על כך. העוני הפך לתופעה רווחת בקרב התושבים, שהחלו לנדוד חזרה אל המישורים הסמוכים ואל ערי מוצאם. הכיבוש הערבי-מוסלמי במאה ה-7 הוביל להתגברות העזיבה על פני מאתיים השנים הבאות. החוות והכפרים ננטשו בהדרגה, ובמאה ה-10 היו כבר ההרים נטושים לחלוטין. בשל תנאי השטח הקשים לא נעשו במשך מאות שנים ניסיונות נוספים לייסד מחדש את החקלאות ההררית באזור, למעט מקרים בודדים.
הפארקים.
ג'בל א-זאויה.
ג'בל א-זאויה שוכן בקצה הדרומי של מסיף בלוס, והוא מתנשא לגובה של למעלה מקילומטר. המדרון יורד בתלילות לכיוון עמק עאסי, ובחלקו המזרחי יש רמה בעלת שיפוע מתון. באזור זה שכנו החוות הגדולות והפוריות ביותר במסיף. הכפרים בצפון ההר עודם קיימים, אך הכפרים שבדרומו נפגעו קשות ברעידת אדמה שפקדה את האזור במאה ה-12.
ג'בל אל-אעלא.
בג'בל אל-אעלא יש יישובים קטנים בודדים, וצורתו היא זו של רמה צרה. האזורים העיקריים בפארק זה הם כפייר שהוא כפר מבודד עם בתים שנבנו בתקופות שונות לאורך שנות קיומו, קירקביז שנמצא על צוק הפונה לכיוון דרום ובו בתי מגורים משלהי התקופה הרומית ותחילת התקופה הביזנטית, וכנסייה מהמאה ה-4 שהיא אחת העתיקות ביותר באזור, ובזיליקת קאלב לוזה שמתוארכת למאה ה-5. הבזיליקה והמתחם שבו היא נמצאת השתמרו במצב טוב. הבזיליקה ידועה בשל הגן המדורג שעל גגה ובשל כניסותיה המפוארות. היא נמצאת בלבו של כפר שמיושב החל מהמאה ה-10, וכיום מתגוררים בו כ-1,000 דרוזים.
ג'בל בארישא.
הפארק נמצא בקרבת הגבול עם טורקיה, והכפרים שבו נבנו על רקע הנוף הקרסטי. בין הכפרים העיקריים בפארק ניתן למנות את חירבת אל-חאטיב שבה בזיליקת עמודים ובפטיסטריום נוצריים ומקדש פגני מהמאה ה-2 או המאה ה-3, דאר קיטה שנבנה בתקופה הביזנטית והיה אחד הכפרים החשובים ביותר באזור עם כ-40 בתי מגורים ושלוש כנסיות, שני בפטיסטריומים ומגדלים, ובאגירא שהיה מאוכלס לאורך כל תקופת ההתיישבות באזור ובו בתי אבן גדולים, שתי כנסיות, רחובות מרוצפים ומקדש רומי מהמאה ה-2.
ג'בל אל-וסטאני.
הפארק נמצא בחלק המזרחי של ההר, באזור שכמעט ואינו נגיש, וחלק מהכפרים השוכנים בשטחו אוכלסו מחדש במשך השנים. האתרים העיקריים בפארק הם כפר עקרב שבו פרטוריום, מערות מעשה ידי אדם ומקדש מהתקופה הרומית, בזיליקה ביזנטית, ודרך רומית שהובילה מהכפר אל אנטיוכיה, בן-אצרה שבו מערות פגניות מקודשות ומבנים הקשורים לעובדי האלילים הסורים הקדומים ששכנו באזור וכן שתי כנסיות תאומות מתקופות מאוחרות יותר, ואל-פאסוג שנבנה לתוך הסלע לפני התקופה הרומית ובו מאוזוליאום תת-קרקעי, בתי מגורים וכנסיות תאומות.
קוואנגמיונגסונג
תה שעורה
תה שעורה (ביפנית: 麦茶, תעתיק mugicha; בסינית: 大麦茶; בפין-יין màichá; בקוריאנית 보리차, תעתיק Boricha) או תה שעורה קלוי הוא משקה ללא קפאין שעשוי מגרעיני שעורה, אשר נפוץ במטבחים הסינים, היפנים, והקוריאנים. הוא משמש גם כתחליף ללא קפאין של קפה אמריקאי. מי שעורה הוא גם משקה הנפוץ בבריטניה.
צלב האש
צלב האש (בצרפתית: Croix de Feu) הייתה תנועה פוליטית צרפתית לאומנית מאוד עם כמה דגשים קלים פשיסטיים. התנועה נוסדה ב-26 בנובמבר 1927 על ידי ותיקי מלחמת העולם הראשונה בעלי עיטור צלב המלחמה בהנהגת מוריס ד'ארטוי. התנועה פוזרה ב-1936 על ידי ממשלת החזית העממית.
ב-1929 מוריס ד'ארטוי פרש ובמקומו קיבל את הנהגת התנועה קולונל פרנסואה דה לה רוק, שהוביל אותה להפגנות גדולות על רקע פרשת סטביסקי, בניסיון להפיל את הממשלה.
תימן במשחקים הפאראלימפיים
תימן השתתפה במשחקים הפאראלימפיים פעם אחת בלבד כששלחה משלחת של שלושה ספורטאים אל משחקי אולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992) ומאז לא השתתפה יותר במשחקים. במשחקי החורף לא נטלה תימן חלק מעולם.
במשלחתה הבודדת של המדינה ייצגו אותה גברים בלבד. הספורטאים הנכים אותם שלחה תימן לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
יעקב בצלאל לויטערבאך
היפספסט
יחידת שליטה במצלמת אולפן
יחידת שליטה במצלמת אולפן, הנקראת גם יחידת בקרת המצלמה (באנגלית: Camera Control Unit, ר"ת CCU) - היא מערכת כיוון ושליטה במצלמות וידאו, משמשת בעיקר בשידור חי באולפן טלוויזיה, כחלק ממערך האולפן. יחידה זו אחראית על תפעול מצלמת ווידאו מקצועית באולפן באמצעות שליטה באותות הווידאו היוצאים מהמצלמה לחדר הבקרה ושליטה בתפקודי המצלמה (הצמצם, מהירות התריס, ההגבר האלקטרוני, איזון לשחור וללבן, ביצוע כיוונים מדויקים: Black Contrast ,Knee ,Detail). יחידת השליטה יכולה לשלוט בכמה מצלמות אולפן בו זמנית, להשוות בין רמות האור והצבע בכל המצלמות, לאזן את הצבעים וליצור אחידות בין התוצרים של המצלמות.
יחידת השליטה משמשת למעשה כשלט רחוק המאפשר למפעיל היחידה לתפעל את הצד הטכני של המצלמות מחדר הבקרה ומשחרר את צלם האולפן להתמקד בכיוון הפריים ללא צורך בכיוון הפרמטרים האחרים.
כמו כן, מעבדת יחידת השליטה את אותות הווידאו המגיעים מהמצלמה (RGB - אדום, ירוק וכחול) לאותות קומפוננט (YUV) או SDI או קומפוזיט על מנת להשוותם למקורות הווידאו הנוספים בתוכנית האולפן ועל ידי כך ליצור אחידות באיכות השידור ובפורמט ההקלטה.
בדרך כלל נמצאת יחידת השליטה בחדר הבקרה סמוך למשגוח גל (WaveForm Monitor) ויחידת מדידית הצבעוניות (Vectorscope) על מנת לשלוט מרחוק ולתאם בין מספר מצלמות בו זמנית.
ליחידת השליטה יש בדרך כלל מספר פרמטרים נפוצים לשליטה במצלמה. מתפעל היחידה קרוי בקר תמונה.
תה שעורה יפני
אורסולה פון רידינגסווארד
אורסולה פון רידינגסווארד (באנגלית: Ursula von Rydingsvard; נולדה ב-1942, במחנה פליטים, בדינסן, גרמניה) היא פסלת אמריקאית ממוצא אוקראיני - פולני, הידועה בפסלי העץ הענקים שהיא יוצרת ומוצבים בפארקים רבים ברחבי ארצות הברית, בנוסף למוזיאונים ותצוגות אחרות. יצירותיה כלולות בתערוכה הקבועה של מעל 30 מוזיאונים ברחבי העולם, לרבות מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, מוזיאון ברוקלין, מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מיקרוסופט, בלומברג ועוד.
פון רידינגסווארד זכתה בפרסים רבים בגין יצירותיה. בין השאר היא קיבלה פעמיים מענק מהסוכנות הפדרלית האמריקאית לעידוד האמנות (NEA), זכתה במלגת גוגנהיים ובמדליית סקוהגן לפיסול וכן קיבלה שלוש פעמים פרס מטעם הסניף האמריקאי של האגודה הבינלאומית של מבקרי האמנות. פון רידינגסווארד היא אחת מ-250 החברים באגודת הכבוד האמריקאית - "The American Academy of Arts and Letters".
ביוגרפיה.
אביה של פון רידינגסווארד, איגנץ קרולישצ'ין היה חוטב עצים אוקראיני, שהיגר לפולין, ונישא שם לאשה פולניה. ב-1938 ברחה המשפחה מפולין לגרמניה, שם הפך האב למעין איכר-עבד, עד לתום מלחמת העולם השנייה. פון רידינגסווארד הייתה החמישית משבעת ילדיהם של בני הזוג קרולישצ'ין והיא עברה עם משפחתה, את כל ילדותה, מלידתה ב-1942, ועד גיל 8, במחנות פליטים ועקורים בגרמניה.
בדצמבר 1950 היגרה המשפחה לארצות הברית והשתקעה בעיירה פליינויל, קונטיקט, שם הצליחו ההורים לפרנס את המשפחה הגדולה רק במאמצים כבירים. שני ההורים עבדו כל השבוע, כאשר האב עובד שתי משמרות ביום, כפועל בבית חרושת ועוד מוסיף לעבוד גם כגנן בסופי השבוע.
בגיל 18 החלה פון רידינגסווארד ללמוד באוניברסיטת ניו המפשייר, שם פגשה את בעלה הראשון, מילטון פון רידינגסווארד, סטודנט לקדם רפואה. עמו היא עברה תוך זמן קצר לפלורידה, שבדרום, לשם התקבל הבעל ללימודים בבית הספר לרפואה. היא עצמה החלה ללמוד באוניברסיטת מיאמי, ציור, וקיבלה שם תואר ראשון וב-1965 תואר שני - MA. עם סיום הלימודים עברו בני הזוג לברקלי, קליפורניה, שם עשה הבעל את התמחותו בעוד פון רידינגסווארד מלמדת כמורה לאמנות בבית ספר תיכון ומפרנסת אותו ואת בתם אורסולה אן. משסיים הבעל את ההתמחות נפרדו דרכיהם.
פסלת.
פון רידינגסווארד חזרה לתקופה קצרה הביתה, לקונטיקט, שם היא גרה בדירה בבית דירות שהצליחו הוריה לרכוש תודות לעבודתם הקשה, אבל ב-1973 היא עברה לניו יורק, יחד עם בתה ובכך החלה בדרכה האמנותית.
היא התקבלה ללימודים באוניברסיטת קולומביה וב-1975 סיימה תואר שני נוסף, באמנות - MFA. באותה שנה היא גם קיימה את תערוכת היחיד הראשונה שלה, בתוך האוניברסיטה, ובנוסף לכך גם קיבלה באותה שנה את מלגת תוכנית פולברייט, דבר שאיפשר לה להתמסר לפיסול ללא בעיות פרנסה.
החל מ-1975 ועד היום פון רידינגסווארד מפסלת בעץ - קורות עצי ארז.