בשנת 1953 התקיים מרוץ שליחים הראשון בבאר שבע, 7x1000 מטר מבאר שבע לקיבוץ חצרים ובאר שבע זכתה בגביע. מועדון הפועל באר שבע באתלטיקה נוסד בשנת 1962 ובשנת 1966 הוכשר מסלול הריצה הראשון באצטדיון העירוני. המועדון הביא לעיר הישגים רבים. האתלטים הבולטים היו: חנה שזיפי, אלופה ושיאנית ישראל ואסיה בריצות ל-800 ול-1500 מטר, שאול לדני, שיאן עולם בהליכה תחרותית, נחשב לבכיר ההלכים בישראל בכל הזמנים, רבקה קוגמן, אלופת ישראל בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר. בשנות ה-80 זכה באליפות ישראל יוסי גולינסקי בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת. בשנת 1986 הוקמה קבוצת מכבי באר שבע באתלטיקה. האתלטים הבולטים היו: שגית סגל, אלופת ישראל בהדיפת כדור ברזל ועופר גרשון, אלוף ישראל בזריקת דיסקוס. מועדון אתלטיקה מכבי בני הנגב באר שבע, הוקם בעיר דימונה בשם מכבי בני הנגב דימונה וכלל ספורטאים מדימונה, מיתר, להבים, ירוחם ובאר שבע. בשנת 2001 נדד המועדון לבאר שבע והפך למרכז הפעילות של האתלטיקה בבאר שבע והדרום עד כה (2012). המועדון מתמחה במקצועות הזריקה והדיפה ומרבית אלופי ישראל ושיאני ישראל משתייכים למועדון: סיוון ג'אן, יבגניה זבולוטני, איתמר לוי, ויקטור זגינאיקו ועשהאל ארד, בריצות: אנסטסיה קירילוב, טטיאנה אדמנקו.
היאבקות.
באר שבע זכתה באלופי ישראל רבים בענף היאבקות. כבר בשנות ה-60 זכה ג'קי אזולאי מספר רב של פעמים באליפות ישראל בהיאבקות. הענף בבאר שבע זכה בהישגים בינלאומיים עם הגעתו של המאמן דוד נטיס בשנת 1975. בשנות ה-80 שלטה הפועל באר שבע בענף בישראל באופן מוחלט. הבולטים במתאבקים היו: אליהו חריטון, מוריס ציציאשווילי, אלוף העולם לקדטים (1981), בני מגרילישווילי, סגן אלוף העולם לקדטים (1982), משה בן-סימון, סגן אלוף עולם לקדטים (1983), מאור צחנסקי, אלוף העולם לקדטים (1985), אבן ברנשטיין מקום תשיעי באולימפיאדת סיאול (1988), גיל חננשווילי רביעי באליפות העולם (1987), גיורא איבשין - שני באליפות העולם (1987), אריק מנדיל סגן אלוף עולם לקדטים (1989) וגוצ'ה ציציאשווילי אלוף עולם (2003), מקום חמישי באולימפיאדת אטלנטה (1996) ומקום שישי באולימפיאדת סידני (2000).
התעמלות.
שנות ה-70 זכו מתעמלים מקבוצת הפועל באר שבע באליפויות ישראל בהדרכת יהודה קפלן. רון קפלן השתתף באולימפיאדת ברצלונה (1992) ובאליפויות עולם בהתעמלות. מאיר חסקו ועוזי רחמים השתתפו אף הם באליפויות עולם בהתעמלות.
ענפים נוספים.
בעיר פעילה אגודת הטניס שולחן הגדולה בישראל, הפועל "חובטי אריה" באר שבע. האגודה הוקמה בשנת 1973 והיא מיוצגת בליגות הגברים, הנשים והנוער על ידי 17 קבוצות תחרותיות. שחקני האגודה משתייכים באופן קבוע לסגלי נבחרות ישראל ומייצגים את ישראל באליפויות אירופה ואליפויות העולם.
באר-שבע בלאק סווארם משחקת בליגת הפוטבול הישראלית. קבוצת הבייסבול המקומית היא באר שבע ברייבס. אס"א קאמלס היא הקבוצה המקומית ברוגבי.
קבוצת לקרוס באר שבע היא הקבוצה המובילה בישראל בענף זה. הקבוצה זכתה באליפות המדינה לגברים בשנים 2016 ו-2017. אס"א בן-גוריון באר שבע היא הקבוצה המקומית בכדוריד.
ערים תאומות.
לבאר שבע יש קשרים עם 11 ערים תאומות ומחוז אחד ברחבי העולם:
הערים אדיס אבבה, אוני, וופרטל, ליון, מונטריאול וקלוז'-נאפוקה, מונצחות בכיכרות ברחבי העיר. רובן נמצאות בשדרות הערים התאומות ובקרבתו.
קרנף צמרירי
קרנף צמרירי (שם מדעי: Coelodonta), הידוע גם כקרנף צמרי וקרנף שעיר הוא סוג קדום במשפחת הקרנפיים. יצור זה חי באירואסיה, בעידן הקרח האחרון, בתקופת הפליסטוקן.
לקרנף זה היה גוף אדיר ממדים: גובהו היה כ-2 מטרים, אורכו כ-3 מטרים וחצי ומשקלו כ-2–3 טון. פרוותו העבה הגנה עליו מהאקלים העוין של הטונדרה. היו לו זוג קרניים גדולות באורך כמטר וחצי. הוא ניצוד על ידי האדם הקדמון לפני 30,000 שנה, ועדויות לכך נראות כיום במערות בצרפת. גילויים ארכאולוגים חדשים מראים כי התקיימה אוכלוסיית קרנפים צמריריים בסיביר עוד בשנת 8,000 לפני הספירה.
הקרוב החי בעל הקשר האבולוציוני הקרוב אליו ביותר הוא הסוג דיצרורינוס, בו המין קרנף סומטרה. סוג נוסף בעל שיער שקרוב אליו, אך נכחד, הוא הסטפנורינוס שהתקיים ברחבי אירואסיה, ועצמות של אחד ממיניו נמצאו אף באתרים ארכאולוגיים בארץ ישראל.
הקרנף הצמרירי הופיע באירואסיה לפני כ-3.5 מיליון שנה ונכחד לפני כ-10,000 שנה. ישנה מחלוקת האם הוכחד עקב התחממות האקלים או עקב ציד-יתר של האדם. טווח הזמן הארוך בו שרד הסוג, שהתאפיין אף בטמפרטורות קיצוניות יותר מאלו ששררו בזמן הכחדתו, מרמזים כי דווקא חדירת האדם הקדמון לאזורי מחייתו והציד שחולל בו משך עשרות אלפי שנים לפחות, הם הגורם המכריע שגרם לצמצום באוכלוסייתו מעבר ליכולת הריבוי הטבעי ועד להכחדתו המלאה מכל אזורי מחייתו.
מלוכה
מונארכיה
דביבון מצוי
דביבון מצוי או רָקוּן רַחֲצָן או דביבון רוחץ (שם מדעי: "Procyon lotor") הוא מין בסוג דביבון, שמצוי באמריקה. הדביבון המצוי הוא מין הראקון הנפוץ ביותר בצפון אמריקה. מקום המחיה המועדף עבור הדביבון המצוי הוא יערות בקרבת המים, אך הוא חי גם באדמות מעובדות, אזורי ערים ופרברים. בעבר דביבון גוואדלופ, נחשב מין בפני עצמו, אבל מחקרים עדכניים מראים שהוא בעצם תת-מין של הדביבון המצוי.
מאפייני המין.
על אף שידועים מקרים של דביבונים מצויים שחיו בשבי יותר מ-20 שנים, בדרך כלל הם חיים 1.8–3.1 שנים. פרט יכול לשקול בין 5 ל-26 ק"ג. בפניו סביב עיניו יש צבעים שחורים. הוא בעל זנב עבה עם טבעות כהות ובהירות לסירוגין. צבע פרוותו של הדביבון המצוי הוא תערובת של אפור, חום ושחור. במקרים נדירים הדביבון המצוי יכול להיות לבקן. אורך גופו 40–70 ס"מ ואורך זנבו 24-26.5 ס"מ.
ההזדווגות בדרך כלל מתרחשת בינואר או בפברואר, והנקבה ממליטה 4–5 גורים באפריל או במאי (משתנה בהתאם לאקלים). דביבונים מתגוררים בדרך כלל בעצים חלולים, מאורות קרקע או במערות. הזכר אינו משתתף בגידול הגורים. לקראת סוף הקיץ הגורים נגמלים מיניקה ומתחילים להאכיל את עצמם.
הדביבון המצוי פעיל בדרך כלל בלילה. הוא אוכל-כול. תזונתו מורכבת מכ-40% חסרי חוליות, 33% צמחים (למשל גרגרים) ו-27% בעלי חוליות. פירוש המילה lotor בשמו הלטיני היא "רוחץ". הדביבון המצוי נודע כ"רוחץ" את מזונו לפני אכילתו, אך הוא לא באמת רוחץ אותו, אלא המים עוזרים לו להרגיש את המזון (ישנם חוקרים הטוענים כי התנהגות זאת נובעת מכך שלפני אלפי שנים הדביבון היה רוחץ את הצפרדעים הרעילות שאכל במים כדי שייצא מהן הרעל, ובמשך השנים התחיל לרחוץ כל מזון מתוך אינסטינקטים).
בתקופות של חורף קשה הוא עשוי לישון במשך תקופות ממושכות, אך לא לישון שנת חורף.
דן חמיצר
דן חמיצר (נולד ב-21 בינואר 1947) הוא חידונאי, טייס, אמן, סופר ישראלי ואיש חינוך.
ביוגרפיה.
דן חמיצר נולד בירושלים, גדל ברמת גן, וכיום הוא תושב עין הוד. אביו, , נהרג במלחמת העצמאות בקרב על ניצנים, סבו היה הרופא והפסל רפאל חמיצר. בנו הוא יוצר הטלוויזיה גיורא חמיצר.
בשירותו הצבאי היה חמיצר טייס מסוקים. אחרי שחרורו מצה"ל היה קברניט בחברת התעופה "ארקיע" ומחלוצי ענף התעופה הזעירה בישראל.
במקביל לעיסוקו כטייס, היה חמיצר בעל טור בכמה כתבי עת, ובהם מוניטין, כותרת ראשית וצומת השרון, וכן בעיתונים בולטים: דבר, הארץ, ידיעות אחרונות ומעריב. חמיצר מצא את דרכו גם לעיתונות המשודרת, והיה מגיש בגלי צה"ל ומנחה בטלוויזיה הכללית. כחלק מעיסוקיו העיתונאיים היה שותף לזאב ענר בהפקת מאות משחקי "מחפשים את המטמון" ברחבי הארץ.
לחמיצר תואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת תל אביב. עבודת המאסטר שלו (משנת 1978), במסגרת החוג ללימודי עבודה, עסקה בהשפעת גורמים סביבתיים ואנושיים על שגיאות טייסים, ונחשבה לפורצת דרך בחשיפתם ובהבנתם של תהליכים, עד אז חסויים, בתא הטייס.
כחידונאי.
את עיקר פרסומו קנה חמיצר בתוכנית הרדיו של רזי ברקאי ושלי יחימוביץ', "הכל דיבורים". התוכנית שודרה מדי יום ברשת ב', ולחמיצר הייתה בה פינה יומית בשם "חידת חמיצר". המדובר בסוג חדש של חידות, הנשענות על דמיון ואסוציאציה ולא רק על ידע. החידה הייתה קשה לפיצוח, וכדי לפתור אותה היה צורך "להיכנס לראש" של חמיצר ולזהות את האסוציאציות הפרטיות שלו. הפרס המצטבר לפותר החידה עלה מדי יום והגיע לסכומים גבוהים ביותר, עובדה שמשכה האזנה עצומה בניסיון לעלות לשידור כדי לפתור את החידה ולזכות בפרס. בשבע שנותיה העלתה את אחוזי ההאזנה של התוכנית לאחד מן הגבוהים בתולדות הרדיו - 17%. בהמשך ובמקביל, עבר חמיצר לפיתוח והפקת חידות וחידונים בטלוויזיה, ובהם "אוצר הנגב", "ימי עדן בגליל", "יובל למדינה", "אוצרות מאה שנות ציונות", "מטמון המונדיאל" ו"חג מטמון ה-60".
חמיצר חזר לרדיו ב-2004 עם חידה חדשה בשם "משפט חמיצר", שהציבה את הפרס הגבוה ביותר בתולדות החידות: 340 אלף ש"ח לפותר יחיד. ב-2009 הפיק חמיצר את "מטמון ה-VOD" ב-HOT. בשנת 2010 הפיק את "מטמון 100 שנות הקיבוץ" וב-2011 את "חידון צה"ל החדש".
בשנת 2018 הפיק משחק ארצי בשמורות טבע על שביל ישראל.
וגם את "בעקבות חמיצר ואוצרות 70 שנות משטרת ישראל". ובשנת
2019 הפיק התמודדות ארצית על תולדות הכנסת.
"חידת חמיצר" היא חידה הנשענת על שיטת קידוד מקורית ובלעדית שהייתה למושג לאומי - כלי הנעה שמפעיל מדי שנה מאות אלפים מתושבי המדינה.
השורש "חמיצר" נכנס לסלנג של השפה העברית ומוטה בשלל צורות על מנת לתאר חידות מתוחכמות במיוחד.
חמיצר בחינוך.