אנדורה ופורטוגל הן שתי מדינות אירופיות שחולקות את חצי האי האיברי (יחד עם ספרד) עם היסטוריות דומות. בגלל גודלה, אנדורה הושפעה מאוד הן מצרפת והן מספרד והונהגה על ידי הבישוף מאורחל בספרד ועל ידי נשיא צרפת. לאנדורה ולפורטוגל יחסים חברתיים, תרבותיים, פוליטיים וכלכליים היסטוריים ארוכי שנים, שצמחו במיוחד מאז שנות ה-80, אז החלה ההגירה הפורטוגזית הגדולה לאנדורה. ב-22 בדצמבר 1994 שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לאחר שאנדורה אימצה חוקה חדשה כדמוקרטיה פרלמנטרית. בשנת 2003 פתחה פורטוגל שגרירות באנדורה לה ולה, אולם השגרירות נסגרה בשנת 2012 עקב מגבלות כלכליות.
הנוכחות החזקה של הקהילה הפורטוגזית באנדורה, המייצגת כיום כ-14% מאוכלוסיית אנדורה, תרמה ליחסים חזקים בין שתי המדינות. בנובמבר 2009 ביקר ראש ממשלת אנדורה, ז'אומה ברטומאו קסאני, באסטוריל שבפורטוגל כדי להשתתף בפסגה האיברית-אמריקאית ה-19. במרץ 2010 ערך נשיא פורטוגל, אניבל קבאקו סילבה, ביקור רשמי באנדורה, הראשון של ראש מדינת פורטוגל. בספטמבר 2017 ביקר נשיא פורטוגל מרסלו רבלו דה סוזה באנדורה. הביקור הוחזר על ידי ראש ממשלת אנדורה אנטוני מרטי בשנת 2018.
בשנת 2019 חגגו שתי המדינות 25 שנות יחסים דיפלומטיים.
ביקורים רמי דרג.
ביקורים רמי דרג מאנדורה בפורטוגל
ביקורים רמי דרג מפורטוגל באנדורה
הסכמים דו-צדדיים.
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים כגון הסכם לביטוח לאומי (1988); הסכם על שיטות היישום המתאימות (1988); הסכם לשיתוף פעולה חינוכי (2000); הסכם על הובלה בינלאומית של נוסעים וסחורות (2000); הסכם כניסתם, מחזורם, שהותם והקמתם של אזרחי כל מדינה בשטחה של השנייה (2007); הסכם להחלפת מידע בענייני מס (2009) והסכם למניעת מיסוי כפול ומניעת העלמת מס (2015).
יחסי סחר.
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין שתי המדינות ב-3.3 מיליון אירו. מוצרי היצוא העיקריים של אנדורה כוללים: מזון ומשקאות וציוד תעשייתי. מוצרי היצוא העיקריים של פורטוגל כוללים: מזון ומשקאות; עץ, שעם ונייר; טקסטיל ובגדים; מכונות וחלקים; וציוד וחלקי הובלה יבשתיים.
דבי רבי עקיבא ודבי רבי ישמעאל
דבי רבי ישמעאל ודבי רבי עקיבא הם כינויים לשני בתי מדרש מתקופת התנאים אשר, על פי הגישה הרווחת במחקר התלמוד, ייצגו שתי אסכולות מדרשיות, ולהם מיוחסים חיבורי מדרשי ההלכה. בין שתי האסכולות יש הבדלים שונים, הן במתודולוגיה המדרשית, הן בשמות החכמים שפעלו בבתי המדרש, והן בלשון וסגנון הדרשות.
הבאת ההבדלים במקורות חז"ל.
קיומן של שתי אסכולות מדרשיות שונות ידוע כבר מתקופת התלמוד:
חלוקה זו המוצגת בגמרא מבססת את ההבדלים העיקריים בן בתי המדרש על המתודולוגיות המדרשיות. בנוסף, חלוקה זו מציינת שההבדלים המשתקפים אצל רבי עקיבא ורבי ישמעאל, מקורם כבר בדור שמעליהם, אצל רבותיהם, נחום איש גמזו ורבי נחוניא בן הקנה.
בתלמודים מובאות מספר מימרות נוספות המתארות את דרכי הלימוד של רבי עקיבא
ההבדלים המתודולוגיים בין בתי המדרש.
בין בתי המדרש יש הבדלים רבים בשיטות בהם הם דורשים את הפסוקים. עם זאת, במקרים רבים המחלוקת נסובה רק סביב צורת המדרש, ואילו המסקנא ההלכתית זהה בין בתי המדרש.
דיברה תורה כלשון בני אדם.
לדעת רבי עקיבא, לכל מילה בתורה יש משמעות, ואם מילה מופיעה בצורה יותר נרחבת מהמינימום הנדרש בשביל משמעותה, לייתור יש משמעות הלכתית. לעומת זאת, לדעת רבי ישמעאל "דיברה תורה כלשון בני אדם", וכשם שבני אדם משתמשים לעיתים בלשונות נרחבות לשם סגנון יפה, כך התורה. כך למשל, כאשר נאמר בתורה "איש איש", או "הכרת תכרת", לדעת רבי עקיבא יש ללמוד הלכה נוספת מהכפילות, ואילו לדעת רבי ישמעאל זהו סגנון דיבור רגיל, וצריך ללמוד רק את תוכן הדברים. וכך הובאה מחלוקתם בצורה ישירה בירושלמי:
לדעת יעקב נחום אפשטיין,
רשות – חובה.
פסוקים רבים בתורה מתארים מקרה והתייחסות הלכתית אליו. לדעת רבי עקיבא, המקרה המתואר בפסוק משקף חובה הלכתית, ואילו לדעת רבי ישמעאל - לא בהכרח. כך לדוגמה מובא בגמרא במסכת סוטה:
מחלוקת דומה קיימת סביב המילה "אם", שלדעת רבי עקיבא משמשת לתיאור מצב רצוי, ולדעת רבי ישמעאל מתארת מצב אפשרי.
מחלוקת זו, בשונה מרוב המחלוקות בדרכי המדרש, גוררת אחריה גם מחלוקת הלכתית.
ההבדלים הסגנוניים בין בתי המדרש.
החכמים הפועלים.
בין בתי המדרש יש הבדלים בחכמים שפעלו בהם. יש חכמים שמופיעים רק בבית מדרש אחד, יש חכמים שמופיעים בצורה נרחבת בבית מדרש אחד ובצורה פחותה בבית מדרש אחר, ויש חכמים המופיעים בשני בתי המדרש, אולם הכינויים שלהם בשני בתי המדרש שונים.
רבי שמעון בר יוחאי, רבי יהודה בר אילעאי, רבי יוסי, רבי מאיר.
רבי נתן, רבי יונתן, רבי יאשיה.
לשונות ייחודיים.
במדרשי ההלכה יש שימוש נרחב בטרמינולוגיה. רוב המונחים זהים בשני בתי המדרש, אולם ישנם מונחים שלשון ההצגה שלהם שונה בין בתי המדרש. היינו שהמונח קיים בשני בתי המדרש, אולם הלשון שלו משתנה. כך למשל בהצגת פירוש אלטרנטיבי, בדבי רבי ישמעאל ישתמשו בלשון "אתה אומר א. או אינו אלא ב?" ואילו בדבי רבי עקיבא ישתמשו בלשון "א. יכול ב?"
חלוקת מדרשי ההלכה לבתי המדרש.
על פי הגישה הרווחת במחקר, מדרשי ההלכה מתחלקים בין בתי המדרש, כך שכל קובץ ממדרשי ההלכה שנמצא בידינו נכתב על ידי קבוצת חכמים מאחד מבתי המדרש, ובהתאמה, דרך הלימוד והסגנון שלו יהיו בסגנון של אותו בית מדרש. משמעות חלוקה זאת היא שהמדרשים האנונימיים שבאותו קובץ, נאמרו על ידי חכמים מאותו בית מדרש. עם זאת, לעיתים מביא קובץ מדרשי מבית מדרש אחד, מדרש עם שם אומרו מבית המדרש השני.
מאז תחילת הדפוס, היה מוכר בעולם היהודי רק חיבור מדרשי אחד לכל חומש, בלי היצמדות לאחד מבתי המדרש: מכילתא דרבי ישמעאל לשמות, ספרא לויקרא, וספרי לבמדבר ודברים. בסוף המאה ה־19 החל להתגלות המדרש מכילתא דרבי שמעון בר יוחאי על ידי החוקרים אייזיק הירש וויס, מאיר איש שלום, שליקט קטעים מהמכילתא מתוך ספרי הראשונים שציטטו אותה, ישראל לוי שהראה כי ציטוטים מהמכילתא מופיעים גם במדרש הגדול, ורד"צ הופמן, שאף הוציא לאור מהדורה של המכילתא על פי ציטוטים ממדרש הגדול, ועל פי מעט קטעי גניזה שהיו בידיו. מאז, ובעקבות התקדמות מחקר הגניזה, התגלו מדרשים נוספים לכל אחד מהחומשים.
הריבוע
הריבוע (במקור: The Square) הוא סרט דרמה-קומי סאטירי משנת 2017 שכתב וביים רובן אוסטלונד, בכיכובו של קלייס באנג , וכולל תפקידי משנה של אליזבת מוס, דומיניק וסט וטרי נוטרי. ההפקה היא קופרודוקציה של שוודית עם צרפת, גרמניה ודנמרק. הסרט צולם בגטבורג, סטוקהולם ובברלין. הסיפור היה בהשראת מיצב שאוסטלונד הגה ב-2008, וגם בהשראת תקרית ידועה לשמצה בה מעורב האמן אולג קוליק .
הסרט התקבל לתחרות הרשמית של פסטיבל קאן, שם קיבל ביקורות חיוביות וזכה בפרס דקל הזהב. לאחר מכן התקבל לפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. הוא המשיך לזכות בשישה פרסי קולנוע אירופיים, כולל הסרט הטוב ביותר; שני פרסי גולדבאג, כולל הבמאי הטוב ביותר. הוא היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-90 (אך הפסיד לאישה פנטסטית).
תקציר.
גיבור הסרט הוא כריסטיאן ה"פריווילג" וה"מרובע", אוצר אומנות של מוזיאון גדול, המתמודד עם השתלשלות אירועים שמתחילה בגניבת הטלפון הנייד שלו, במקביל לרומן שהוא מנהל עם עיתונאית זרה בשם אן. על רקע אירועים אלו, מתפרסם ללא השגחתו סרטון תדמית שנוי במחלוקת למיצב אמנות בשם "The Square" (הבנוי ככיכר בצורת ריבוע). התקרית מאיימת על הקריירה של כריסטיאן ומעוררת ויכוח ציבורי על חופש הביטוי והתקינות הפוליטית.
הפקה.
פיתוח.
הסיפור לסרט נולד כאשר הבמאי רובן אוסטלונד והמפיק קאלה בומן נכנס התקנה לתוך מוזיאון Vandalorum ב ורנמו בשנת 2014. בהצהרת האמנים שלהם הם כתבו "הכיכר היא מקדש של אמון ואכפתיות. בתוכנו כולנו חולקים זכויות וחובות שווים." במהלך עבודתו על התסריט ביקר אוסטלונד בגלריות אמנות רבות.
באחת הסצנות, אדם עם תסמונת טורט צועק ומקלל במהלך ראיון עם האמן אותו מגלם דומיניק וסט. אוסטלונד אמר כי היא נכתבה בהשראת אירוע אמיתי בתיאטרון שוודי. השוד בתחילת ההסרט מבוסס על תקרית אמיתית. אוסטלונד ראה בגטבורג אישה רצה לקראת גבר, ואומרת שמישהו הולך להרוג אותה. הגיע אדם אחר וצעק. התברר שמדובר בתחבולה, בה נגנב הטלפון הסלולרי של אוסטלונד.
חלק גדול מיצירות האמנות המוצגות בסרט נוצר עבור הסרט, הושפעו מעבודותיו של רוברט סמיתסון, כולל תמונה מקורית של גארי וינוגרנד, ויצירה נוספת של אוסטלונד וקאלה בומן. במקור אוסטלונד תכנן שאמן הפרפורמנס המשעשע את הפטרונים האמידים, יתבסס על ג'י ג'י אלין, אך החליט שזה יהיה "קיצוני" מדי, וחזר בהתעניינות בחיקויים של בעלי חיים. בעת יצירת הסצנה, הרעיון שלו היה: "אמן מוכר בינלאומי זה מעמיד פנים שהוא חיה פראית. מה קורה כשהוא נכנס לחדר מלא אנשים בטוקסידו?" הסצנה, והדמות אולג רוגוז'ין, קיבלו השראה מאירוע אמיתי עם האמן אולג קוליק, שהופיע ככלב ותקף אנשים באירוע ידוע לשמצה בסטוקהולם. אמנים אחרים שהיוו השראה לתיאור הפרודי של עולם האמנות בסרט הם ג'וליאן שנאבל וקרל המונד .
התקציב עמד על 5.5 מיליון דולר. תמיכה כספית ניתנה על ידי מכון הקולנוע השוודי, שהעניק לפרויקט 11 מיליון קרונה שוודית, והמכון הדני לקולנוע, שהעניק מיליון כתר דני.
ליהוק.