סיסם ברזילאי (באנגלית: Brazilian rosewood, שם מדעי: Dalbergia nigra) הוא עץ מן הסוג סיסם במשפחת הפרפרניים, הגדל בטבע באזור באהיה בברזיל. בדומה לשאר מיני סיסם בעולם, מופק ממין זה עץ בעל קשיות וצפיפות גבוהות, שעשו בו שימוש בבניית רהיטים מפוארים וכלי נגינה. העץ המופק מן הסיסם הברזילאי מצטיין ביופיו ובתכונות התהודה שלו אפילו בין שאר מיני הסיסם. לפיכך נוצל ונכרת המין במשך מאות שנים, מאז תקופת הרנסאנס והבארוק, ומצב השימור שלו מוגדר כיום כפגיע ברשימה האדומה של מינים בסכנה.
תכונות ותפוצה.
עץ סיסם הברזילאי מגיע לגובה של 15 עד 25 מטרים, וקוטר הגזע ל-40 עד 80 סנטימטרים.
המין אנדמי בברזיל, בביומה של יער אטלנטי, ובמיוחד באזור היער הפנימי של באהיה במדינות באהיה, אספיריטו סאנטו, מינאס ז'ראיס וריו דה ז'ניירו. הוא זקוק לבית גידול של יער גשום ולח, וקרקע עשירה לגידולו.
מחקר גנטי מצא כי המין מתחלק לשלוש אוכלוסיות לפי קו רוחב גאוגרפי, שהתפצלו זו מזו לפני 250 עד 780 אלף שנה.
שימוש ברהיטים ובכלי נגינה.
העצה של הסיסם הברזילאי קשה ובעלת צפיפות גבוהה יחסית לעצים אחרים, כ-0.87 גרם לסמ"ק, המשפר את עמידותה לשנים רבות. כמו כן היא בעלת מרקם נאה בצבעי חום-אדמדם, חום ושחור, ריח השרף שלה נעים, ולוחות המגולפים ממנה משמיעים קול צלצול מהדהד כאשר מקישים עליהם. תכונות אלו עושות אותה מבוקשת במיוחד לבניית רהיטים מפוארים וכלי-נגינה מאז ראשית התקופה הקולוניאלית. מאמר בכתב-העת של החברה הבוטנית של אדינבורו משנת 1886 דיווח כי העץ שימש בתעשיית הרהיטים באירופה במשך למעלה מ-200 שנה לפני כן, שחשיבותו דומה לזו של מהגוני, וכי הייצוא שלו מברזיל גדל מכ-560 טון בשנה ב-1839 לכ-4700 טון בשנה ב-1874, בערך כולל של כ-70 אלף לירות שטרלינג דאז. כמו כן שימש המין לבניית גיטרות, לאוטות, כלי נשיפה מעץ, ומרימבות.
במחצית הראשונה של המאה ה-20, סיסם ברזילאי שימש לבניית הלוח האחורי והדפנות הצדדיים של גיטרות אקוסטיות וקלאסיות מובחרות, מתוצרת חברת מרטין ובוני גיטרות נוספים. בשנות ה-50 נבנו ממנו גם לוחות אצבוע (fretboard) של גיטרות חשמליות מובחרות, כגון הלס פול מתוצרת גיבסון והסטראטוקסטר מתוצרת פנדר. עקב נדירות המין והשימור שלו, מאז שנות ה-60 הוא מוחלף בתפקידים אלו במיני עצים אחרים, בעיקר בסיסם הודי ובמינים אחרים מן הסוג סיסם באמריקה המרכזית, דרום אפריקה ומדגסקר. נדירות זו תרמה להילת האיכות של הסיסם הברזילאי אצל בוני ונגני גיטרות, וגיטרות עתיקות הבנויות ממנו הפכו לגיטרות וינטג' הנמכרות מחדש במחירים של עשרות אלפי דולר.
בשנת 1992 צורף המין לאמנה הבינלאומית CITES להגנת המינים, האוסרת על ייצוא עץ סיסם מברזיל. במסגרת האמנה מותר כיום להשתמש בסיסם ברזילאי בגיטרות רק אם העץ נכרת ויוצא לפני 1992. כתוצאה מכך העץ יקר ונדיר מאוד בגיטרות חדשות.
דייוויד המרי
דייוויד המרי (באנגלית: David Peter Hemery; 18 ביולי 1944) הוא אתלט עבר אנגלי שהתחרה בריצת משוכות. אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) בריצת 400 מטר משוכות. זכה באולימפיאדת מינכן 1972 במדליית כסף בריצת שליחים 4X400 מטר ובמדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות. זכה במדליות זהב במשחקי חבר העמים הבריטי ב-1966 (ריצת 120 יארד משוכות) וב-1970 (ריצת 110 מטר משוכות).
ביוגרפיה.
המרי נולד ב-1944 בכפר סירנצ'סטר שבגלוסטרשייר (אנגליה). בנעוריו עברה המשפחה לארצות הברית, בעקבות עבבודת האב, והמרי המשיך שם את לימודי התיכון ולמד באוניברסיטת בוסטון. לאחר סיום לימודיו חזרה המשפחה לאנגליה. ב-1966 פתח המרי בקריירה ספורטיבית וב-1973 עבר לעסוק בספורט מקצועני ממנו פרש ב-1984.
לאחר פרישתו מפעילות ספורטיבית חזר לארצות הברית והחל לעבוד כמאמן ריצה באוניברסיטת בוסטון בה למד. בתפקידו זה גייס רצים בריטים רבים ללימודים באוניברסיטה. השלים לימודי תואר שני ולימודי דוקטורט באוניברסיטת הרווארד.
ב-1998 נבחר המרי לנשיא "התאחדות האתלטיקה הבריטית" וב-2011 הפך לבריטי הראשון שזכה ב"פרס לאורל" , מטעם "הוועד האולימפי האירופאי", על תרומתו לספורט.
ב-2015 הקים המרי קרן צדקה בשם "מורשת המאה ה-21" (21st Century Legacy) ולגיוס כספים בשבילב רץ באותה שנה במרתון לונדון.
קריירה ספורטיבית (חובבים).
במשחקי חבר העמים, שנערכו ב-1966 בקינגסטון (ג'מייקה) , זכה המרי במדליית זהב בריצת 120 יארד (14.1 שניות) לפני מייק פרקר (14.2 שניות) וגולם ראזיק (14.3 שניות).
אלוף אולימפי ושיאן עולם.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות תוך קביעת שיא עולמי (48.12 שניות) לפני גרהרד הניגה ממערב גרמניה (49.02) וג'ון שרווד מבריטניה (49.03 שניות).
באליפות אירופה באתלטיקה, שנערכה באתונה (יוון) , זכה המרי במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות (13.7 שניות) אחרי אדי אוטוז מאיטליה (13.5 שניות) כשהוא מקדים את אלן פסקואה מבריטניה (13.9 שניות).
במשחקי חבר העמים הבריטי, שנערכו באדינבורו (סקוטלנד) , זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות (13.66 שניות) לפני מל בירד מאוסטרליה (13.86 שניות) וגודפרי מוראי מג'מייקה (14.02 שניות).
באולימפיאדת מינכן זכה המרי במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות (48.52 שניות) אחרי ג'ון אקי בואה מאוגנדה (47.82 שניות - שיא עולמי) וראלף מאן מארצות הברית (48.51 שניות).
באותה אולימפיאדה זכה, כחלק מנבחרת בריטניה, במדליית כסף במרוץ שליחים 4X400 מטר (3:00.46 דקות) אחרי נבחרת קניה (2:59.83 דקות) ולפני נבחרת צרפת (3:00.56 דקות).
קריירה ספורטיבית (מקצוענות).
לאחר ההשתתפות באולימפיאדת מינכן פרש המרי מספורט חובבני ולהשתתף בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "סופרסטארז" , שהופקה על ידי רשת ABC ושודרה על ידי רשת BBC. בתוכנית זו מתחרים ספורטאי צמרת במקצועות קרב עשר והצובר את מירב הנקודות זוכה בפרס. לאור הפופולריות של התוכנית היא הורחבה לכלל אירופה ובהמשך לכלל העולם. בתחרויות אלו זכה המרי בהישגים הבאים:
טימותי רופיל
טימותי רופיל (בלוקסמבורגית: Timothé Rupil; נולד ב-12 ביוני 2003 בלוקסמבורג) הוא כדורגלן לוקסמבורגי המשחק בעמדת הקשר במחלקת הנוער של קבוצת מיינץ 05 מהבונדסליגה ובנבחרת לוקסמבורג.
קריירת מועדונים.
סאנצ'ס גדל במחלקות הנוער של ES קלמנסי ושל קריינג הלוקסמבורגית, ובשנת הגיע למחלקת הנוער של מיינץ 05 מהבונדסליגה.
קריירה בינלאומית.
ב-7 באוקטובר 2020 ערך רופיל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לוקסמבורג, בהפסד 2-1 לנבחרת ליכטנשטיין במשחק ידידות.
מיסוי בקוריאה הצפונית
באופן רשמי, תושבי קוריאה הצפונית אינם מחויבים בתשלום מיסים כלשהם. לטענת המשטר הצפון-קוריאני, קוריאה הצפונית היא נכון להיום המדינה היחידה בעולם שאזרחיה פטורים לחלוטין מתשלום מס, והמדינה אף מציינת מדי שנה את "יום ביטול המס" ב-1 באפריל, במסגרת שורת אירועים ואזכורים שונים המשמשים להעלאת קרנו של המשטר.
על אף הפטור הגורף ממסים לכאורה, המשטר הצפון-קוריאני עדיין גובה הכנסות מאזרחי המדינה, וזאת באמצעות שימוש נרחב במסי קנייה שונים, ובפרט מס המחזור המניב נכון להיום את מרבית הכנסות המדינה. עם זאת, תושבי קוריאה הצפונית לא משתמשים במונח "מס" או "מיסים", וכל התייחסות לתשלומים המועברים מתושבי המדינה לשלטונות מתורגמת למונחים חלופיים כדוגמת "חישוב הכנסה סוציאליסטית", "הכנסה לניהול כלכלי סוציאליסטי", ועוד מונחים נרדפים ברוח זו.
בנוסף למסי הקנייה השונים, קיים סוג נוסף של מיסוי בקוריאה הצפונית, הבא לידי ביטוי בדרישה תקופתית מאזרחי המדינה לתרום מוצרים שונים לטובת המדינה, או לעבוד תקופות מסוימות בפרויקטים ממשלתיים ללא תשלום, מיסוי שמוגדר באופן רשמי כ"מימוש החובה הפטריוטית" של תושבי קוריאה הצפונית, ומבוצע להלכה בצורה וולנטרית בלבד.
היסטוריה.
המיסוי הראשון מסוגו בקוריאה הצפונית היה מיסוי חקלאי שנכנס לפועל במהלך שנת 1947, ונגבה באמצעות סחורות חקלאיות. מיסוי זה בוטל במהלך שנת 1966, בעקבות הכרזת המשטר על סיום תהליך הקולקטיביזציה של החקלאות הצפון-קוריאנית.
שנים ספורות לאחר מכן, בשנת 1974, כלל המיסים הישירים שהיו נהוגים בקוריאה הצפונית, ביניהם גם מס הכנסה, בוטלו באופן גורף לאחר שהוגדרו כ"שרידיה של חברה אנכרוניסטית". עם זאת, הביטול הגורף של המיסוי הישיר לא השפיע משמעותית על הכנסות המדינה, מכיוון שכמעט כל הכנסות הממשלה בין השנים 1961 - 1970 (ממוצע של 98%) נבעו ממסי קניה שונים שלא הוגדרו באופן רשמי כמס, כדוגמת מיסי מחזור, ניכויים מרווחים ששולמו על ידי מפעלים בבעלות המדינה, וכן דמי שימוש על מכונות וציוד, מתקני השקיה, מכשירי טלוויזיה, מים וכדומה.
מדיניות מיסוי זו, שביטלה את מנגנון המיסוי הישיר ובחרה להסתמך על מיסוי עקיף בלבד, תואמת למדיניות כלכלית זהה שהייתה נהוגה גם במדינות סוציאליסטיות אחרות.
מדיניות מיסוי באזורי סחר מיוחדים בקוריאה הצפונית.
בניגוד לפטור הגורף ממיסים ישירים בקוריאה הצפונית גופה, ישנם חוקי מיסוי מיוחדים החלים באופן בלעדי על אזורי סחר מיוחדים (ובמיוחד באזור התעשייה קסונג), ואלו האזורים היחידים בקוריאה הצפונית בהם חברות זרות מורשות לפעול. חוקים אלו כוללים מס חברות וחקיקה תואמת, לרבות חוקים נגד העלמת מס. בתחילת שנות ה-2000, גובה מס החברות הצפון-קוריאני שנגבה מחברות זרות באזורי הסחר המיוחדים, הוערך בכ-10-14% מהמחזור.