שכונת ההרחבה המערבית (באנגלית: Western Addition) היא שכונת מגורים היסטורית בעיר סן פרנסיסקו שבמדינת קליפורניה שבארצות הברית.
מיקום.
שכונת ההרחבה המערבית ממוקמת בין שדרת ואן נס, רובע ריצ'מונד, השכונות הייט-אשבורי ולואר הייט, והשכונה פסיפיק הייטס.
כיום לרוב ישנם שתי משמעויות שונות למונח "Western Addition" - האזור הגאוגרפי המקורי בו בוצע הפיתוח של השכונה או החלק המזרחי של השכונה (המכונה גם מחוז פילמור) שפותח מחדש במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20.
כאשר הכוונה היא לאזור הגאוגרפי המקורי בו בוצע הפיתוח של השכונה בדרך כלל מתכוונים לאזור שנתחם על ידי שדרת ואן נס במזרח, רחוב מאסוניק במערב, רחוב קליפורניה בצפון ורחוב פל או רחוב אוק בדרום.
היסטוריה.
מבחינה היסטורית שכונת ההרחבה המערבית נוסדה במקור במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20. שטח גדול זה הקיף כ-500 בלוקים שהשתרעו לכיוון מערב מרחוב לארקין (הגבול המערבי הקודם של העיר) לעבר רחוב דיוויסאדרו, (ומכאן השם "התוספת המערבית") ויצרו את כיכר ג'פרסון, כיכר המילטון, כיכר אלאמו, אלטה פלאזה וכיכר לאפייט. השטח שימש בתחילה לחקלאות בקנה מידה קטן, אבל בעקבות המצאת הרכבל במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, שכונת ההרחבה המערבית התפתחה כפרוור ויקטוריאני. שכונת ההרחבה המערבית שרדה את רעידת האדמה בסן פרנסיסקו בשנת 1906 כאשר המבנים בסגנון הוויקטוריאני שלמים ברובם.
לאחר מלחמת העולם השנייה שכונת ההרחבה המערבית, ובמיוחד מחוז פילמור, הפכה למיקום מרכזי בו חיה הקהילה האפרו-אמריקאית של סן פרנסיסקו, בין היתר כתוצאה מכליאת היפנים בארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. מאז ואילך, בעקבות תוכניות התחדשות עירונית, ובעקבות הדמוגרפיה המשתנה של סן פרנסיסקו, התרחשו שינויים גדולים בהרכב האתני של השכונה, שכן מחוז פילמור סבל מפשע ומעוני בעוד ששכונת רבות באזור עברו תהליך ג'נטריפיקציה מהותי.
מדליית אבקוס
איי זד
איי זד (באנגלית: Zed Islands) הם ארכיפלג קטן של איים, הממוקמים בסמוך לחוף צפון מזרחי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבבאנטארקטיקה.
הארכיפלג כולל ארבעה איים: האי אספרנטו, האי לסידרן, האי פאנאגוריה, האי קושאבה, וכן השוניות הסמוכות: סלעי גוריצה, וסלעי דלאגניה.
הנקודה הגבוהה ביותר בארכיפלג מתנשאת לגובה של 290 מטרים מעל פני הים.
נקודת ויליאמס, בחצי האי וארנה שבאי ליווינגסטון ממוקמת 1.5 קילומטרים מדרום לאיי זד, מעברו השני של מצר הים מעבר איגליקה.
היסטוריה.
מיפוי הארכיפלג.
הארכיפלג מופה לראשונה בשנת 1935 על ידי סקרי דיסקברי (אשר הפליגו על האונייה דיסקברי II).
האיים מופו בשנית על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968, סוקרים צ'יליאניים בשנת 1971, סוקרים ארגנטינאיים בשנת 1980, סוקרים ספרדים בשנת 1991, וסוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
מקור השם.
שמה של קבוצת האיים ניתן לה על ידי סקרי דיסקברי בשנת 1935.
חישוב רב משתתפים בטוח
השיטה החקרנית
השיטה היריבנית
אז'ן פננסיה
אז'ן פננסיה (בצרפתית: Eugène Penancier; 24 בפברואר 1873, ברה-סור-סן – 4 ביולי 1955, פריז) היה מדינאי צרפתי שכיהן בפרלמנט הצרפתי ובתפקיד שר במספר מממשלות צרפת.
ביוגרפיה.
אז'ן פננסיה נולד בברה-סור-סן. לאחר סיום בית הספר הוא למד בסורבון וסיים את לימודי הדוקטורט במשפטים בשנת 1897. הוא חזר לעיר הולדותו לנבחר לראש העיר. בשנים 1920–1936 הוא היה חבר הסנאט הצרפתי. פננסיה היה חבר במפלגה הרדיקלית.
אז'ן פננסיה פעמיים כיהן כשר המשפטים של צרפת במהלך שנת 1933 ו-1934, כל פעם תחת ראש ממשלה אדואר דאלאדיה. בפעם השנייה ממשלה בה הוא כיהן נפלה לאחר 10 ימים בלבד. תקופה מסוימת הוא היה סגן ראש ממשלה ראשון של צרפת. פננסיה עזב את הפוליטיקה בשנת 1936 לאחר שלא הצליח להיבחר מחדש לסנאט.
על פעילותו בתחום הציבורי הוא התקבל ללגיון הכבוד.
מרונדרה
מרונדרה (באנגלית ובשונה: Marondera; נודעה בעבר בשם מרנדלסי, באנגלית: Marandellas) היא בירת מחוז משונלנד המזרחית (Mashonaland East) בזימבבואה. העיר שוכנת במזרח זימבבואה, כ-72 ק"מ מבירת המדינה הארארה איתה היא קשובה בכביש A3 שעבוד דרך ברומלי.
היסטוריה.
באזור היה קיים יישוב בו התגורר ראש השבט המקומי. לאחר התקוממות נגד הבריטים בשנת 1896, היישוב עבר מספר קילומטרים מזרחה ובשנת 1943 קיבל הכרה כעיר. בתקופת מלחמת הבורים במקום הוקם בסיס צבאי להתארגנות כוחות בריטניה לפני העברתם לחזית הלחימה. במהלך מלחמת העולם השנייה בעיר התיישבו פליטים מפולין.
רוב אוכלוסיית העיר היא מקומית, אך קיימת קהילה משמעותית של יוצאי אירופה.
העיר ידוע במוסדות ההשכלה, לרבות מכונים להשכלה גבוהה.
העיר מהווה מכרז תעסוקה לתושבי האזור ומתקיים בו שוק מקומי מרכזי. בנוסף לכך קיימת תעשייה של עיבור תוצרת חקלאית.
גאוגרפיה.
העיר שוכנת באזור אקלים ימי עם טמפרטורת ממוצעת בינואר של 26 מעלות וביוני כ-16 מעלות. רוב הגשמים יורדים במהלך הקיץ.
הוי (פירושונים)
מרטין איוונוביץ' אפינגר
אלכסנדרה מקובסקיה
אלכסנדרה מקובסקיה (ברוסית: Александра Маковская ; 1837 – 1915) הייתה ציירת נוף רוסית.
ביוגרפיה.
מקובסקיה היה הילדה הבכורה של יגור מקובסקי, ממייסדי בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא עודד את כל ילדיו להפוך לאמנים ונתן להם שיעורים: קונסטנטין מקובסקי, ניקולאי מקובסקי, ולדימיר מקובסקי הלכו בעקבותיו. ביתו הצעירה, מריה, הפכה לשחקנית.
לאחר שהוריה התגרשו, מקובסקיה התגוררה עם אמה בסנט פטרסבורג. בשנת 1866, היא החלה להציג את ציוריה באקדמיה הקיסרית לאמנויות. היא הציגה גם עם הנודדים בין השנים 1878 עד 1893 ובאגודה של מוסקבה לאמנות יפה בשנים 1881 עד 1896.
לאחר 1902, היא השתתפה בתצוגות של העיתון הרוסי "מיר איסקוסטווה". לא ברור אם היא מתה בסנט פטרסבורג או שבה למוסקבה בתחילת מלחמת העולם הראשונה.
עבודותיה מעולם לא קוטלגו.
ב-1997 נערכה בגלריה טרטיאקוב תערוכה רטרוספקטיבית גדולה של יצירות כל משפחת מקובסקי.
אוניברסיטת בן גוריון שבנגב
שיין קאסאס
שיין קאסאס (באנגלית: Shaine Casas; נולד ב-25 בדצמבר 1999) הוא שחיין אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2022) במשחה ל-200 מטר גב, אלוף עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021) ואלוף ארצות הברית (2019) במשחה ל-100 מטר גב וסגן אלוף עולם בבריכת 25 מטר (אבו דאבי 2021) במשחה ל-200 מטר גב.
ביוגרפיה.
קאסאס נולד וגדל בסן דייגו, קליפורניה בנה של מוניקה אפלינג. הוא החל להתאמן בגיל 7. בשנים 2018–2021 הוא שחה והתאמן באוניברסיטת טקסס A&amp;M ומשנת 2022 באוניברסיטת טקסס באוסטין בהדרכתו של אדי ריס.
אלוף ארצות הברית.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסטנפורד, קליפורניה בתחילת אוגוסט 2019 הוא זכה ב-3 מדליות, זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.72 שניות, לפני יוהאן נדוי ברואר מצרפת (53.80 שניות) וקלארק ביץ' (53.95 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:55.79 דקות, אחרי אוסטין כץ (1:55.72 דקות) ולפני קלארק ביץ' (1:57.14 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:58.83 דקות, אחרי ריאן לוכטה (1:57.76 דקות) ולפני ג'ק פוסטר (1:59.15 דקות).
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 הוא סיים במקום שלישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.76 שניות, אחרי ראיין מרפי (52.33 שניות) והאנטר ארמסטרונג (52.48 שניות) ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:57.64 דקות ולא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים האולימפיים.
אלוף עולם (בריכת 25 מטר).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה באבו דאבי בדצמבר 2021 הוא זכה ב-6 מדליות, 2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 49.23 שניות, לפני קלימנט קולסניקוב מרוסיה (49.46 שניות) ורוברט גלינצה מרומניה (49.60 שניות) ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב ביחד עם רוסיה בהשוואת שיא אליפות חדש של 1:30.51 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע בסגנון הגב תוצאה של 23.11 שניות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:48.81 דקות, אחרי רדוסלב קבנצקי מפולין (1:48.68 דקות) ולפני כריסטיאן דינר מגרמניה (1:48.97 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 50.44 שניות ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 23.16 שניות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.50 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 22.99 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.73 שניות.
ניקולאי שוסטוב
ניקולאי שוסטוב (ברוסית: Николай Шустов; 29 בדצמבר 1834 - 5 בדצמבר 1868) היה צייר רוסי וחבר באקדמיה האימפריאלית לאמנויות.
ביוגרפיה.
אביו היה סוחר. את הכשרתו הראשונית קיבל באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בשנת 1856 הוענק לו מדליית כסף על "ציור מהטבע" ובשנה שלאחר מכן זכה במדליית כסף נוספת על "רישום מהחיים". אחריה הגיעה מדליית זהב ב-1858, ועוד אחת ב-1861.
שנתיים לאחר מכן, הוא הצטרף ל"מרד הארבעה עשר", קבוצת סטודנטים שתמכה באמנות הריאליסטית החדשה ומחו על התעקשותה של האקדמיה לקדם את הסגנון הקלאסי. הוא והאחרים הגישו את התפטרותם וסיימו את לימודיהם כ"אמנים סוג ב'". מאוחר יותר הוא הצטרף לאיוואן קרמסקוי וחברים נוספים לקבוצה חדשה בשם ארטל האמנים.