בחודש אוגוסט 2020 הודיע אחמדהוג'יץ' כי הוא מעוניין לייצג בעתיד את נבחרת בוסניה והרצגובינה, וחודש לאחר מכן בקשתו אושרה על-ידי פיפ"א. ב-8 באוקטובר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוסניה והרצגובינה, בהפסד לנבחרת צפון אירלנד במסגרת מוקדמות יורו 2020. ארבעה ימים לאחר מכן כבש שער בכורה בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוקראינה.
אבשאר
אבשאר (בהונגרית: Abasár) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם באבשאר מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 3,167 ובשנת 2021 רק 2,541 תושבים.
האזור היה מיושב לסירוגין על פי עדויות ארכאולוגיות כבר מסביבות 2500 לפני הספירה והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1261. בשנת 1950 התאחד הכפר עם פאלושוורשמרט ובשנת 2006 התפצלו בחזרה לשני כפרים נפרדים.
יהודי אבשאר.
יהודים חיו באבשאר במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו רוב יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה
ארסן זכריאן
ארסן נוריירוביץ' זכריאן (ברוסית: Арсен Норайрович Захарян, בארמנית: Արսեն Զախարյան; נולד ב-26 במאי 2003 בסמרה שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי ממוצא ארמני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת דינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית ובנבחרת רוסיה.
קריירת מועדונים.
זכריאן גדל במחלקת הנוער של קריליה סובייטוב סמרה ובאקדמיית הכדורגל יורי קונופלב, ובשנת 2017 הגיע למחלקת הנוער של דינמו מוסקבה מליגת העל הרוסית. ב-1 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2-1 על טמבוב במסגרת המחזור ה-13 בליגה לעונת 2020/2021. ב-28 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אחמט גרוזני במסגרת המחזור ה-20 בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך זכריאן 13 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים.
קריירה בינלאומית.
זכריאן היה חלק מסגל נבחרת רוסיה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 לשנת , וערך שלוש הופעות בטורניר.
ב-11 במאי 2021 הוא נכלל בסגל המורחב של נבחרת רוסיה לטורניר יורו 2020, אך לא נכלל בסגל הסופי לטורניר בשל דלקת שקדים.
ב-1 בספטמבר 2021 ערך זכריאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 0-0 נגד נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022, והפך לשחקן השדה הצעיר ביותר שעורך הופעה במדי נבחרת רוסיה, כשהוא שובר את שיאו של אלן דזגוייב.
קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה
קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (ברוסית: Великий князь Константи́н Константи́нович; 22 באוגוסט 1858 – 15 ביוני 1915) היה בנו של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, נכדו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ואחיינו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. קונסטנטין קונסטנטינוביץ' נודע בעיקר על פעילותו בתחום האומנות ועל היותו פטרון בפיתוח המדעים אשר כיהן לתקופה מסוימת כנשיא אקדמיית המדעים הממלכתית של האימפריה הרוסית.
ביוגרפיה.
קונסטנטין קונסטנטינוביץ' נולד בארמון סטרלנה ב-1858 לקונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, בנו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה ולאלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. צעירותו של הנסיך לבית רומנוב כללו תוכנית לימודים פרטנית שהתמקדה בהיסטוריה, אסטרטגיה צבאית ולימוד שפות. בעודו עוקב אחר נושאי הלימוד הקלאסיים אשר נקבעו עבור בני מעמדו, במקביל הורשה לו לפתח נטייה אישית לחקר של אמנות ולמוזיקה, והוא נודע כבעל כישרון יוצא דופן בנגינה בפסנתר. לאחר סיום לימודיו נכנס קונסטנטין לשירות בצבא האימפריה הרוסית, כפי שהיה צפוי מכל בני רומנוב.
בחירתו הראשונית של קונסטנטין קונסטנטינוביץ' הייתה לעקוב אחר הקריירה של אביו ולהיכנס לשירות הצי הרוסי הקיסרי, שם הרפתקאותיו על סיפון ספינות החקר והמסע הרחיקו לכת עד לחופיה המערביים של ארצות הברית. הוא לא היה מרוצה מחיי הצי ולאחר שקיצר את שירותו הורשה לו להצטרף למשמר איזמאיאלובסקי הקיסרי של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. על פי מסורת המשפחה נישא לנסיכה גרמנית, אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתו של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג. אליזבת מעולם לא המירה את דתה לנצרות האורתודוקסית הרוסית ונשארה נוצרית פרוטסטנטית מאמינה בת לזרם הלותרניזם לאורך כל חייה. בדרך כלל סידור נישואים שכזה לא היה מתקבל על הדעת, אך לפי חוקי הנישואים שקבע פאבל הראשון, קיסר רוסיה נדרש מיורש העצר להיות בן לאם אורתודוקסית ולא צופה שאחד מילדיו של קונסטנטין קונסטנטינוביץ' ירש את הכתר (ילדיו היו נינים של הצאר).
לאחר שעזב את הצבא עסק קונסטנטין באמנויות שבהם מצא עיסוק חייו. הוא כתב שירה וארגן אירועי תיאטרון, בהם הוא עצמו לקח חלק בהצגות. העניין של קונסטנטין בתיאטרון הוביל אותו לכתוב מחזות. המחזה "מלך יהודה" (Царь Иудейский) שכתב, שהופיע לראשונה בתיאטרון ההרמיטאז' בשנת 1913 ויצר סערה רבה מכיוון שהייתה הפעם הראשונה שנסיך גדול הופיע על הבמה 'הציבורית' כשחקן. בהצגה גילם את דמותו של יוסף הרמתי. לקונסטנטין קונסטנטינוביץ' היה כמו כן גם עניין רב בחקר מדעי, הוא תרם כספים למשלחות ובהן המשלחת של אדוארד פון טול ואלכסנדר קולצ'ק לאוקיינוס הקרח הצפוני בין 1900 ל-1902. למשך מספר שנים כיהן הנסיך הגדול גם בתור נשיא האקדמיה הממלכתית למדעים של האימפריה הרוסית.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, באוקטובר 1914, נפצע קשה הנסיך אולג בנו של קונסטנטין בחזית המזרחית נגד הקיסרות הגרמנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מכן מת בווילנה כשהוריו לצדו. אולג היה לבן המלוכה היחיד שמת מאירועי מלחמת העולם הראשונה ובן בית רומנוב היחיד שנהרג בקרב. קונסטנטין קונסטנטינוביץ' היה בעל בריאות רעועה עוד קודם לכן, אך הטרגדיה של מות בנו הובילה אותו לדיכאון שהקשה עליו עוד יותר. הנסיך הגדול מת ב-15 ביוני 1915 והיה בן רומנוב האחרון שנקבר במבצר פטרופבלובסקיה לפני מהפכות 1917 ברוסיה. שלושה מבניו של קונסטנטין נרצחו על ידי הבולשביקים במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה.
משפחתו.
מנישואיו של קונסטנטין קונסטנטינוביץ' עם אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, נולדו לזוג תשעה ילדים:
תיאו ואורה קוסטר
תיאו ואורה קוסטר היו זוג מפתחי משחקים וצעצועים ישראלים.
תיאו קוסטר נולד ב-1929 באמסטרדם. היה חבר לכיתה של אנה פרנק, ובמהלך המלחמה הסתתר הרחק מאמסטרדם אצל בני זוג נוצרים, שהוכרו כחסידי אומות העולם. עבד בבית הדפוס של אביו באמסטרדם, ובשנת 1955 עלה לישראל. אצל חברים בנתניה פגש את אורה, מורה לציור ממושב כפר חיים, ולימים התחתנו. השניים הקימו חברה לפיתוח משחקים וצעצועים בשם "דגמי תאורה" (הלחם של שמותיהם) שבו אורה הגתה את הרעיון ותיאו עסק במימושו. את המשחק הראשון המציאה אורה למען בנה בן החמש, והמשחק נרכש על ידי חברת "דלק" כדי שישמש כמתנה לעובדי החברה. בשנים הראשונות שלאחר מכן עסקו בני הזוג קוסטר בהמצאת מתנות מיוחדות ומוצרי קידום מכירות לחברות ישראליות, בהן ויטה, שופרסל והמועצה לשיווק פרי הדר. סוכן ספרים שהשיג להם חוזים בחו"ל לייצור משחקים שהמציאו הוביל להתמקדותם בפיתוח משחקים. ב-1965 המציאו את "שין שין", מקלוני פלסטיק צבעוניים שניתן לחברם זה לזה בדרכים שונות. המשחק נמכר בישראל לגלידות "שטראוס", ובמדינות נוספות, ובין השאר נמכר לחברת המזון האמריקאית "בורדן" , שהתמשה במקלונים כמחזיקי שלגון שנקראו "Elsie Stix", על שם אלסי הפרה, שהייתה סמל מסחרי של החברה. עד 1981 נמכרו בארצות הברית כ-12 מיליארד שלגונים עם מקלונים אלה.
בשנת 1975 עתרה חברת "דגמי תאורה" לבג"ץ, בתביעה שעל ייצוא דגמי צעצועים שפיתחה, לשם ייצורם בחו"ל, יינתנו לה תמריצי מס, כמקובל ביחס לייצוא תעשייתי. העתירה נדחתה בנימוק שייצוא זה איננו ייצוא של מוצרים תעשייתיים אלא ייצוא של דגמים שלפיהם מייצרים מוצרים תעשייתיים, ולכן אינו נכלל בפעילות שמזכה בתמריצי מס, אף שגם הוא מכניס מטבע זר למדינה.
בני הזוג קוסטר פיתחו משחקים נוספים, בהם כאלה המיוצרים על ידי חברת המשחקים הגרמנית הגדולה "רבנסבורגר". המשחק "נחש מי?" שפיתחו מיוצר על ידי חברת "הסברו" האמריקאית. בשנת 2021 זכה להצלחה גדולה הצעצוע "פופיט", שאותו פיתחו בני הזוג בשנת 1975 ונמכר ב-2012 לחברת FoxMind הקנדית.
אורה קוסטר חיברה גם ספרי משחקים רבים.
תיאו קוסטר נפטר באפריל 2019 ואורה קוסטר נפטרה ביולי 2021. בניהם, בועז וגדעון, ואשתו של בועז עליזה, ממשיכים את דרכם בחברה המשפחתית, שסל המוצרים שפיתחה כולל 190 משחקים.
גנים לאומיים ימיים בישראל
בישראל, גן לאומי ימי הוא שטח ימי מוגן, שהוכרז כחוק על מנת לשמר אתרי מורשת ונוף, ולעודד פעילויות קיט וספורט ימי שתואמות את ערכי המקום. הרשות הממשלתית האחראית להכרזה, פיתוח ואחזקת הגנים הלאומיים הימיים בישראל היא רשות הטבע והגנים.
כיום, אין גנים לאומיים ימיים מוכרזים בישראל, אך ישנם גנים לאומיים ימיים מאושרים, ובהם הגן לאומי ים ג'סר א-זרקא, וכן, גם הצעות שונות לגנים כאלו.
בין האתרים הארכאולוגיים המתאימים להכרזתם כגנים לאומיים ימיים נכללים אתרי עתיקות שנבנו ביבשה וששקעו בים, אתרים פרהיסטוריים שהוצפו עם עליית מפלס הים באלפי השנים האחרונות ואתרי ספינות טרופות ומטענן.
גנים לאומיים ימיים מוצעים בישראל.
בין ההצעות לגנים לאומיים ימיים בישראל נמנות:
אורה קוסטר
תיאו קוסטר
נחש מי
קיין קריצ'לו
קיין סינקלייר קריצ'לו (באנגלית: Kane Sinclair Crichlow; נולד ב-21 באוגוסט 2000 בוורוויק שבברמודה) הוא כדורגלן ברמודי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ווטפורד מהפרמייר ליג ובנבחרת ברמודה.
קריירת מועדונים.
תחילת הקריירה.