באולימפיאדת טורינו (2006) השתתפו 84 ספורטאים צ'כים, ומספר המדליות עלה ל-4. נאומנובה שוב זכתה בשתי מדליות, ולראשונה אחת מהן הייתה מדליית זהב (במירוץ ל-30 ק"מ). במרוץ המרדף ל-15 ק"מ זכתה במדליית כסף. עמיתה לוקאש באואר זכה במדליית כסף במרוץ ל-15 ק"מ, ונבחרת ההוקי קרח זכתה במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 7-3 לשוודיה, וגברה על רוסיה 0-3 במשחק על המקום השלישי.
באולימפיאדת ונקובר (2010) השתפרו הישגיה של צ'כיה עוד יותר. הספורטאים הצ'כים זכו ב-6 מדליות, בהן שתי מדליות זהב. מעל כולם בלטה המחליקה המהירה מרטינה סביליקובה, שזכתה בשתי מדליות זהב במרוצים ל-3,000 ול-5,000 מטר, ובמדליית ארד במירוץ ל-1,500 מטר. בסקי למרחקים, זכה לוקאש באואר במדליית ארד במירוץ ל-15 ק"מ, והיה שותף לזכייתה של נבחרת השליחים במדליית ארד. שארקה זחרובסקה זכתה במדליית ארד ראשונה בסקי אלפיני, לאחר שסיימה במקום השלישי במקצה הסלאלום. נבחרת ההוקי קרח הודחה ברבע הגמר בידי פינלנד, וסיימה במקום השביעי.
אולימפיאדת סוצ'י (2014) הייתה המוצלחת בתולדות צ'כיה, עם 8 מדליות, מהן שתי מדליות זהב. מרטינה סביליקובה שמרה על תוארה במרוץ ל-5,000 מטר, ובמרוץ ל-3,000 מטר זכתה במדליית כסף. במדליית הזהב השנייה זכתה גולשת השלג אווה סמקובה. ביתר המדליות זכו ביאתלטים. אונדז'יי מוראבץ זכה במדליית כסף במרוץ המרדף ל-12.5 ק"מ ובמדליית ארד במרוץ ל-15 ק"מ וירוסלב סואוקופ זכה במדליית ארד במרוץ ל-10 ק"מ. אצל הנשים, זכתה גבריאלה סואוקלובה במדליית כסף במרוץ ל-12.5 ק"מ. שלושתם, יחד עם ורוניקה ויטקובה, זכו במדליית כסף במרוץ השליחים המעורב. נבחרת ההוקי קרח הודחה ברבע הגמר בידי ארצות הברית, ודורגה במקום השישי.
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכתה המשלחת ב-7 מדליות מהן שתי מדליות זהב. את מדליות הזהב השיגה אסתר לדצקה שהייתה הספורטאית הראשונה בתולדות המשחקים האולימפיים שזכתה בשתי מדליות זהב בשני ענפים שונים: גלישת שלג (סלאלום ענק) וסקי אלפיני (סופר G).
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
width="20px"|
באולימפיאדות החורף:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
width="20px"|
בענפי החורף:
שלמה זלמן הכהן הענא
שירה (מחוז)
רעם השחר
תורה עם דרך ארץ
גל מקל
גל מקל (נולד ב-4 במרץ 1988) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בנבחרת ישראל ומשמש בנוסף כקפטן הנבחרת. שיחק בעבר בקבוצות דאלאס מאבריקס וניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA. הוא הכדורסלן יליד-ישראל השני בהיסטוריה ששיחק בליגת ה-NBA, אחרי עומרי כספי. גובהו 1.92 מטר והוא משחק בעמדת הרכז.
קריירה.
מקל נולד ברמת השרון וגדל בתל אביב. הוא החל את דרכו בכדורסל בקבוצת הילדים של הפועל תל אביב. לאחר מכן, הוא עבר לקבוצת הנערים של א.ס. רמת השרון, והפגין כישרון ויכולת טובה של שליטה במשחק. היה כוכב נבחרת בית הספר התיכון אליאנס רמת אביב. בגיל 17 הוא עבר לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, שם חבר למספר שחקנים ישראלים מוכשרים נוספים. הוא זכה עימה באליפות ליגת הנוער בעונת .
לאחר שהחל ללמוד בארצות הברית, הצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת המדינה ויצ'יטה שבקנזס, מליגת המכללות האמריקאית. את עונתו הראשונה בקבוצה, , הוא פתח בצורה בינונית, אך בהמשכה החל לפתוח בקביעות בחמישיית הקבוצה. הוא שיחק כ-13 דקות בממוצע למשחק, והציג יכולת טובה בזמן שבו שיחק. בעונת הוא השתפר רבות, והיה אחד מהשחקנים המובילים בקבוצה - הוא פתח ברוב משחקיה של ויצ'יטה סטייט, וקלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק, נוסף על 3.7 אסיסטים בממוצע. הוא החליט לעזוב בעקבות כישלונה הקבוצתי של ויצ'יטה סטייט באותה עונה.
במרץ 2008 עבר מקל לקבוצת מכבי תל אביב, וחתם על חוזה מקצועני בקבוצה הבוגרת עד לתום העונה. לאחר המעבר, מקל קיבל מחמאות רבות מאנשי מקצוע ומהפרשנים, שהאמינו שהדבר יביא לקידום הקריירה שלו ולמימוש הפוטנציאל הרב שלו. אף על פי כן, מקל לא שיחק באף משחק באותה עונה.
בעונת הושאל מקל לקבוצת הפועל גלבוע גליל, על מנת לצבור ניסיון, כך שיוכל להשתלב ולהפוך לשחקן מוביל במכבי תל אביב. מאמנו בגלבוע-גליל היה עודד קטש. מקל נהנה ממסורת פיתוח השחקנים הצעירים בקבוצה. אף על פי שבתחילת העונה הוא התקשה להשתלב, הוא הציג בהמשכה יכולת טובה בהנהגת הקבוצה, וקלע 6.6 נקודות בממוצע למשחק בעונה הסדירה בליגת העל. הוא הצטיין גם בסדרת הסיבוב הראשון במשחקי הפלייאוף מול הפועל חולון, וסייע לקבוצתו להעפיל לפיינל פור. בחצי גמר הפיינל פור הפסידה הקבוצה למכבי תל אביב, בין היתר בשל טעות של מקל בשניות הסיום. בסיום העונה זכה מקל בתואר תגלית העונה בליגת העל בכדורסל.
לאחר אותה עונה החליטה הנהלת מכבי תל אביב להחזירו לשורות הקבוצה מההשאלה. בעונת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי, אך בעקבות מיעוט דקות משחק שקיבל ביורוליג, הושאל בחזרה להפועל גלבוע גליל. ב-2010 החליט מקל להישאר בהפועל גלבוע גליל וחתם על חוזה לשנה אחת בקבוצה, כמו כן באותה שנה שיחק עם גליל ביורוליג 2010/2011 בשלבים המוקדמים.
בגליל הוא שיתף פעולה בחוליית הגארדים של הקבוצה יחד עם ג'רמי פארגו וגוני יזרעאלי, וסייע לה לזכות באליפות השנייה בתולדותיה לאחר ניצחון על מכבי תל אביב בגמר הפיינל פור. גם במהלך משחקי הפלייאוף והפיינל פור היה מהשחקנים החשובים בקבוצה כאשר העמיד ממוצעים של 9 נקודות ו-3 אסיסטים למשחק.
בקיץ 2011 חתם בקבוצת הצמרת האיטלקית בנטון טרוויזו על חוזה דו-שנתי, אך שחק בה עונה אחת, במהלכה נפצע והחמיץ כמה חודשים, וסיים עם ממוצע של 8.5 נקודות ו-4.5 אסיסטים למשחק.
בספטמבר 2012 הוזכר שמו של מקל כמועמד להצטרפות לקבוצת יוטה ג'אז.
בסתיו 2012 חתם מקל במכבי חיפה עד לסיום עונת . בסוף עונה זו זכה מקל עם מכבי חיפה באליפות הראשונה בתולדות המועדון לאחר ניצחון בגמר הפיינל פור על מכבי תל אביב. מקל נבחר הן לשחקן העונה, הן לחמישיית העונה והן לשחקן המצטיין בגמר. מקל הוא השחקן השלישי בהיסטוריה שלוקח 2 תוארי אליפות ישראליים עם מועדונים שאינם מכבי תל אביב. כן באותה עונה הוביל את קבוצתו לגמר גביע המדינה, שם הפסידה למכבי תל אביב, תוך שמקל קלע 28 נקודות בגמר.
ליגת ה-NBA.
בקיץ 2013 הפך לישראלי השני ב-NBA בכך שחתם בדאלאס מאבריקס, מקל בחר את המספר 33 בקבוצתו וההסבר למספר שבחר הוא ש"גל" בגימטריה זה 33, וזהו גם סכום הספרות של תאריך הלידה שלו. במהלך עונת 2013/2014 שותף מקל ב-31 משחקים אשר באחד מהם אף פתח בחמישייה עד שנפצע בינואר 2014. לאחר הניתוח אותו עבר וכחלק מתהליך השיקום הוחלט במרץ אותה שנה שישחק בקבוצת הבת של דאלאס מאבריקס, טקסס לג'נדס מליגת הפיתוח של ה-NBA. כשבועיים לאחר מכן הוחזר מקל למאבריקס ושם סיים את העונה הסדירה.
באוגוסט 2014 נבחר מקל לשמש כפרזנטור של מותג האופנה הישראלי "רנואר", לצידה של אור גרוסמן.
ב-30 באוקטובר 2014, שוחרר מקל מדאלאס והפך לשחק חופשי. ב-5 בדצמבר 2014, מקל חתם בניו אורלינס פליקנס, אך שוחרר לאחר מספר משחקים.
שובו לאירופה ולישראל.
ב-24 בפברואר 2015, חתם מקל בניז'ני נובגורוד מליגת הכדורסל המקצוענית של רוסיה עד סוף העונה עם אופציה לעונה נוספת. בסיום העונה, בחר מקל לממש את האפשרות לבטל את חוזהו, והפך לשחקן חופשי.
ב-27 באוגוסט 2015 חתם מקל בקבוצת הכדורסל הסרבית הכוכב האדום בלגרד לעונה אחת עם סעיפי יציאה ל-NBA, כמו גם אופציה לעונה נוספת.
בדצמבר 2015 שוחרר מהכוכב האדום בלגרד.
ב-23 בינואר 2016 חתם במכבי תל אביב לשלוש וחצי שנים, לאחר שהשיג את השחרור הבינלאומי מהכוכב האדום.
ביולי 2017 הושאל מקל לגראן קנריה. באוקטובר 2018 מקל חתם בזניט סנקט פטרבורג מליגת ה-VTB ומהיורוקאפ, בסיום העונה הוא עזב את הקבוצה לטובת רג'ו אמיליה.
ב-5 במרץ 2020 בעקבות התפרצות הקורונה והערפל סביב הליגה האיטלקית, התיר מקל את חוזהו ברג'ו אמיליה, וחתם במאלגה מליגת העל הספרדית.
כעבור שנה וחצי, ב-11 באוקטובר 2021, חתם באנדורה מליגת העל הספרדית והיורוקאפ. ב-5 באפריל 2022 שוחרר מהקבוצה.
נבחרת ישראל.
ב-2004 היה מקל חבר בסגל נבחרת הקדטים (עד גיל 16) של ישראל, וכעבור שנתיים, ב-2006, שיחק עם נבחרת הנוער של ישראל באליפות אירופה ואף כיהן כקפטן הנבחרת.
בקיץ 2007 מקל השתתף לראשונה עם נבחרת העתודה של ישראל באליפות אירופה עד גיל 20, וקלע 7.9 נקודות בממוצע למשחק. הוא היה חלק חשוב בזכייתה של הנבחרת במקום השישי בטורניר. בשנת 2008 הוא השתתף שוב עם נבחרת העתודה באליפות אירופה, וקלע 16.8 נקודות בממוצע למשחק. בשתי אליפויות אלו הוא היה אחד מהשחקנים המובילים בנבחרת, ושימש כרכז הראשון שלה.
בשנת 2009 זכה מקל להצלחה עם הנבחרת האולימפית של ישראל בטורניר הכדורסל של האוניברסיאדה בבלגרד, כשהיה מהשחקנים המובילים של הנבחרת שהעפילה במפתיע עד לחצי הגמר.
בהמשך אותה שנה זומן מקל לראשונה לסגל הנבחרת הלאומית של ישראל לאליפות אירופה בכדורסל. הוא קיבל דקות משחק רבות מהמאמן צביקה שרף והפגין יכולת טובה, אך הנבחרת הפסידה בכל שלושת משחקיה בסיבוב הראשון והודחה מהאליפות.
בקמפיין מוקדמות יורובאסקט 2011, היה מקל המנופה האחרון על ידי אריק שיבק. לאליפות אירופה 2011, זומן מקל ונטל חלק פעיל במשחקיה.
בקמפיין מוקדמות יורובאסקט 2013, מקל כמעט ולא שותף במשחקי הנבחרת.
בקיץ 2013 מקל החליט לא להשתתף עם הנבחרת בקמפיין יורובאסקט 2013 מכיוון שרצה להתכונן לעונתו הראשונה בליגת ה-NBA.
במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2015, ב-20 באוגוסט 2014, רשם טריפל דאבל של 14 נקודות, 11 ריבאונדים ו-11 אסיסטים, בניצחון ישראל על מונטנגרו 80 - 65.
חיים אישיים.