לאחר מכן, בקונגרס וינה שנערך בשנת 1815, הועברה הגדה השמאלית של הריין לבוואריה, הסן ופרוסיה. בעקבות הקונגרס, ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, קיבל כתגמול על שירותיו כמצביא בקרבות נגד נפוליאון, אחוזה המשתרעת על שטח של כ-21 קמ"ר ואת 22,000 תושבי זנקט ונדל ובאומהולדר ושם האזור שונה לנסיכות באומהולדר.
ב-6 במרץ 1819, הוציא ארנסט הראשון צו, המורה כי שם הנסיכות ישונה לנסיכות ליכטנברג, על שם טירת ליכטנברג הממוקמת בין באומהולדר לקוזל.
העיר זנקט ונדל היוותה את ליבה של הנסיכות ושימשה בתור מקום מושבה של הממשלה. היא גם הייתה מקום מגוריה של לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, שהתגוררה בה מ-1824 ועד מותה ב-1831. לואיזה, נישאה לבן דודה הרחוק ארנסט הראשון, דוכס הנסיכות בשנת 1817 והתגרשה ממנו ב-1826. היא הייתה אמו של הדוכס ארנסט השני, הדוכס לעתיד של דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה, ושל הנסיך אלברט, בעלה לעתיד של המלכה ויקטוריה, ששניהם בילו חלק מילדותם בזנקט ונדל.
בשנת 1817 חולקו שטחי הנסיכות לשלושה קנטונים וחמש עשרה רשויות מקומיות.
בשנת 1826 עברה נסיכות ליכטנברג מדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד לדוכסות סקסוניה-קובורג-גותה, במהלך סידור מחדש נרחב של דוכסות ארנסטין והדוכס ארנסט הראשון.
לבסוף, בשל התסיסה הפוליטית בזנקט ונדל ב-31 במאי 1834 והמרחק הגדול משאר הדוכסות, מכר הדוכס, ארנסט הראשון, ב-15 באוגוסט 1834 את הנסיכות לממלכת פרוסיה תמורת סכום של כ-80,000 טאלר. רוב הסכום שימש להרחבת הרכוש הדוכסי בגריין שבאוסטריה עילית.
באד רייכנהאל
באד רייכנהאל (בגרמנית: Bad Reichenhall; בניב בווארית מרכזית: Reichahoi) היא עיירת ספא ומרכז אדמיניסטרטיבי של מחוז ברכטסגדנר לנד (Berchtesgadener Land) בבוואריה עילית, גרמניה. העיירה שוכנת ליד זלצבורג מעבר לגבול עם אוסטריה באגן מוקף בהרי האלפים של כימגאו, כולל הר שטאופן (1,771 מ') והר צוויזל (1,781 מ'). יחד עם עיירות אלפיניות אחרות, באד רייכנהאל קשורה לאגודת העיירה האלפינית של השנה הפועלת ליישום האמנה האלפינית להשגת פיתוח בר קיימא בקשת האלפינית. באד רייכנהאל זכתה בתואר העיירה האלפינית של השנה בשנת 2001.
באד רייכנהאל היא מרכז מסורתי של ייצור מלח, המתקבל על ידי אידוי מים מבריכות מלח.
אסון משטח ההחלקה על הקרח.
15 אנשים, מתוכם 12 ילדים, נהרגו בקריסת משטח החלקה על הקרח בבאד רייכנהאל ב-2 בינואר 2006. בתאונה נפצעו 34 בני אדם.
סוויסלץ' (מחוז מוהילב)
סוויסלץ' (בבלארוסית: ; בפולנית: Świsłocz, שוויסלוץ'; ברוסית: Свислочь, סוויסלוץ'; מכונה לעיתים ביידיש: סוויסלאָוויטש, סוויסלוביץ') היא עיירה במחוז משנה אסיפוביצ'י במחוז מוהילב בבלארוס. העיירה נמצאת במקום בו נשפך נהר סווסלץ' אל נהר ברזינה, כ-25 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר אסיפוביצ'י וכ-150 קילומטרים דרום-מערבית לבירת המחוז מוהילב. בעיירה מתגוררם 678 תושבים (נכון ל-2019).
היסטוריה.
ההתיישבות במקום החלה באזור המאה ה-12, אז נבנתה במקום טירה ועיירה, שהפכה למרכז אזורי בתוך הדוכסות הגדולה של ליטא. העיירה הותקפה ונחרבה בהתקפות של טטרים ושל נסיכות מוסקבה במאה ה-16. במאה ה-17 סוויסלץ' עברה לבעלותם של אצילי משפחת רדזיוויל.
לאחר חלוקת פולין ב-1793 האזור נכלל בשטחי האימפריה הרוסית, כחלק מפלך מינסק. בעיירה התקיימו ירידים פעמיים בשנה.
ב-1918, בסוף מלחמת העולם הראשונה, האזור נכבש לזמן קצר על ידי הקיסרות הגרמנית. לאחר מכן היה חלק מהרפובליקה העממית של בלארוס קצרת הימים וכעבור זמן קצר הפך לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית במסגרת ברית המועצות. למשך שנים ספורות סוויסלץ' הייתה בירת מחוז משנה.
ב-29 ביוני 1941, במסגרת מבצע ברברוסה, סוויסלץ' נכבשה על ידי כוחות גרמניה הנאצית, והייתה תחת שלטון גרמני עד ששוחררה על ידי הצבא האדום ב-17 ביולי 1944.
הקהילה היהודית.
העדויות הראשונות לקהילה יהודית במקום הם ממסמך שמראה שהקהילה שילמה מיסים לשלטון ב-1717. ב-1766 התגוררו בסוויסלוץ' כ-100 יהודים.
ב-1870 היו בעיירה בית כנסת, ישיבה וכמה חדרים. ב-1897 הקהילה הגיעה לשיא גודלה, עם 1,120 יהודים שהיו יותר מ-62% מכלל התושבים. בתחילת המאה ה-20 הוקם בעיירה בית ספר יהודי פרטי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה ועליית השלטון הסובייטי הקהילה הצטמצמה באופן משמעותי - ב-1923 נמנו 831 יהודים וב-1926 היו 742 יהודים, 41% בלבד מכלל העיירה. בנוסף על כך השלטון הסובייטי פעל למיגור הדתות, והיהדות בפרט, בקרב תושבי העיר, אך היהודים הדתיים הצליחו לקיים בסתר קבורה יהודית וחגי ישראל. בשלב הזה מרבית היהודים היו בעלי מלאכה, חלקאים או עסקו במסחר בהיקף קטן.
השואה ולאחריה.
זמן קצר לאחר תחילת השלטון הנאצי ב-1941 היהודים צוו ללבוש טלאי צהוב, אך בעיירה לא הוקם גטו מסודר בדומה לעיירות אחרות בסביבה. ביולי ובאוגוסט הגרמנים לקחו קבוצות קטנות יחסית של יהודים, במצטבר כמה עשרות, אל מחוץ לעיירה, לרוב בטענה של "עבודות", ורצחו אותם באזור נהר ברזינה.
ב-8 באוקטובר נלקחה קבוצה בגודל לא ידוע של גברים מסוויסלץ' ומיליזבה אל יער וירקאו בין הכפרים וירקאו וליאניואוקה והם נרצחו שם בבור הריגה. ב-14 באוקטובר יתר היהודים שנותרו בעיירה רוכזו והובאו לאותו היער ונרצחו אף הם בבור הריגה. מספר הקורבנות הכולל בקרב יהודי סוויסלוץ' לא ידוע, אך ידועים שמותיהם של כ-200 מתוך הקורבנות; ב-2018 נמצא יומן של תושב גוי בעיירה ממלחמת העולם השנייה בו נאמר שלמעלה מאלף יהודים נרצחו, אך נתון זה סותר עדויות על גודל הקהילה היהודית ערב השואה.
יהודים מעטים מקרב הקהילה הצליחו לשרוד את השואה בדרכים שונות, חלקם חזרו לעיירה לאחר מכן אך לא קיימו חיי קהילה או אורח חיים יהודי ונטמעו יחסית בקרב הקהילה הכללית. לאחר המלחמה הניצולים שחזרו הצליחו להעביר את הקורבנות מאתר הטבח לקבורה ראויה בבית הקברות היהודי של העיר הקרובה בוברויסק והוקמה שם אנדרטה לזכרם.
Do You Want to Build a Snowman?
(בעברית: רוצה לבנות איש שלג?) הוא שיר מתוך הסרט לשבור את הקרח, שנכתב והולחן על ידי קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז. השיר הוא השיר השני הנמכר ביותר ברשימת שירי חג המולד הנמכרים ביותר בכל הזמנים, לאחר "All I Want for Christmas Is You" של מריה קארי.
נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-249 מיליון פעמים ביוטיוב, ו-238 מיליון פעמים בספוטיפיי.
ביקורת.
השיר זכה להערכה רחבה ממבקרי הקולנוע, מבקרי המוזיקה ומהקהל. קייל סמית', מהניו יורק פוסט, כינה את השיר "קלאסיקה". העיתון "USA Today" אמר כי השיר הוא "נאמבר מוזיקלי מקסים הממחיש את הכמיהה הרגשית של אנה, ששרה במתיקות לבבית על ידי בל." אלונסו דוראלדה, מ-TheWrap , אמר כי השיר הוא שיר "נוקב". אתר הסרטים Moviefone תיאר את השיר כ-"מעורר יבבות", ו-"השיר הטוב ביותר בלשבור את הקרח". סקוט מנדלסון, מפורבס, מדבר על "העושר והעצב העדין של מערכת היחסים המרכזית בין אנה ואלזה, של כל כך הרבה זמן שאבד לפחד, ספק עצמי וקצת הורות מפוקפקת בנקודת זמן מרכזית", ותיאר את השיר בתור "שיר יפהפה ... זה רק אחד מתוך קומץ שירים נהדרים". בנוסף, הוא אמר כי: "פחדתי מוות [אם השיר] יחזור כפזמון שיא כאשר והסיפור יסתיים רע."
בביקורת על הפסקול של לשבור את הקרח, אתר האינטרנט Sputnikmusic ציין כי "השירים משלימים היטב את הוויזואליה המדהימה, במיוחד בגזרה המורחבת הראשונה "", המעוררת בסופו דמעות", וכן כי "זה אחד מהשירים הווקאלים הבודדים הרחוקים מהטמטום המוחץ של החומרים האחרים". העיתון "City Newspaper" תיאר את השיר כשיר ש-"מכונן אופי", וציין כי יחד עם "Frozen Heart", הוא "דומה מאוד לפלט השירים של דיסני תחת אלן מנקן ... ולכן הם יימכרו באופן מיידי". בסקירה על הפסקול נכתב כי: "בעוד ש-"" עובד טוב יותר בסרט (הוויזואליה משלימה חלק מהפערים של השיר), השירה החמודה והלחן המהמם עוזרים לזכור שלו". באתר האינטרנט "AllMusic" נכתב כי ל-"" ולדואט האהבה "Love Is an Open Door" יש "סנוור עכשווי בברודוויי".
כרוניקה בזמן אמת
כרוניקה בזמן אמת (באנגלית: Chronicle) הוא סרט פעולה ומדע בדיוני אמריקאי משנת 2012, שבוים על ידי ג'וש טראנק ונכתב על ידי מקס לנדיס. הסרט מועבר לצופים בסגנון פָאוּנְד פוּטֵג' והוא עוקב אחר שלושה תלמידי תיכון בסיאטל – אנדרו, נער דחוי ולא מקובל חברתית; בן דודו, מאט; וסטיב הספורטאי המקובל; שמתחברים לאחר שקיבלו כוחות טלקינטיים ומשתמשים ביכולותיהם על מנת להשתעשע, עד שאנדרו מחליט להשתמש ביכולותיו על מנת לנקום.
הסרט עלה לאקרנים לראשונה במהלך פסטיבל הסרטים ז'רארדמר ב-28 בינואר 2012; ובבריטניה ובאירלנד ב-1 בפברואר 2012, בישראל ב-2 בפברואר 2012 ובארצות הברית ב-3 בפברואר 2012. הסרט הכניס 126.6 מיליון דולר בקופות הבינלאומיות, מול תקציב של 12 מיליון דולר. הסרט זכה לביקורות חיוביות וקיבל מועמדות בקטגוריית "סרט המדע הבדיוני הטוב ביותר" בטקס פרסי סאטורן ה-39.
עלילה.