ז'ול ארטוסתנס בראון ו-ורן ניוטון בראון הם שני בניהם שם דוק בראון וקלרה קלייטון. השניים נקראים על שמו של הסופר האהוב ביותר על הוריהם - ז'ול ורן.
לשתי הדמויות היה תפקיד משנה מינורי בסרט "בחזרה לעתיד 3", אך הן פותחו בהרבה בהמשך, בסדרת האנימציה. ז'ול, מופנם, בעיקר מחקה את גינויו של אביו ובעל תחומי עניין דומים, בעוד ורן נראה יותר חברותי ומוחצן. מספר עלילות המוצגות בסדרת האנימציה מראות כיצד ז'ול או ורן משנים, בטעות, את ההיסטוריה, ואת הצעדים הדרושים לאחר מכן, על מנת לתקן את הנזק ולהשיב את ציר הזמן לקדמותו.
משפחת טאנן.
ביף טאנן.
ביף האוורד טאנן (מגולם על ידי השחקן תומאס פ' וילסון) הוא בריון מקומי שמטריד את ג'ורג' מק'פליי. הוא בן למשפחת בריונים מהיל ואלי, שרובם הטרידו בנים למשפחת מק'פליי, לאורך השנים. ביף הוא צאצאו של ביופורד טאנן (גם בגילומו של וילסון), שהוא אחד מפורעי החוק של היל ואלי העמק במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19.
גריף.
גריף (מגולם על ידי השחקן תומאס פ' וילסון) הוא נכדו של ביף טאנן. גריף, ששם משפחתו לא מוזכר בסרט, הוא בריון, וחלק מכנופיה שכוללת את "דאטה", "ספייק" ו-"ווייטי", המופיעה בסרט "בחזרה לעתיד 2".
ביופורד "כלב משוגע" טאנן.
ביופורד טאנן (מגולם על ידי השחקן תומאס פ' וילסון) הוא הסבא-רבא של ביף טאנן. הוא זכה לכינוי "כלב משוגע" על ידי כתב עיתון, בשל מזגו האלים ונטייתו להזיל ריר. הוא מלווה לעיתים קרובות על ידי הכנופיה שלו, והוא מסוכסך עם מרשל ג'יימס סטריקלנד וסגניו.
משפחת סטריקלנד.
מר סטריקלנד.
מר סטריקלנד (בגילומו של השחקן ג'יימס טולקאן) הוא אחראי המשמעת בבית הספר התיכון אשר בו לומדים מרטי וג'ניפר, ואשר בו למדו ג'ורג', לוריין וביף. מר סטקירלנד הוא נכדו של מרשל סטריקלנד.
מרשל ג'יימס סטריקלנד.
מרשל ג'יימס סטריקלנד (בגילומו של השחקן ג'יימס טולקאן) הוא המרשל של היל ואלי בשנת 1885. מרשל סטריקלנד הוא הסבא של מר סטריקלנד. למרשל סטריקלנד יש בן, אביו של מר סטריקלנד, אך לא ידוע מה שמו.
מרטי מקפליי
מרטי ג'וניור
מרלין מק'פליי
מרטי מק'פליי ג'וניור
מרטי ג'וניור מקפליי
מרלין מקפליי
מרטי מקפליי הבן
מארלין מקפליי
לוריין ביינס-מק'פליי
לוריין ביינס
לוריין טאנן
לוריין מק'פליי
הקיסר הקטן
הקיסר הקטן (באנגלית: Little Caesar) הוא סרט פשע של האחים וורנר משנת 1931. הסרט מספר את סיפורו של פרחח שעולה בדרגות הפשע המאורגן ומגיע לראש סולם הדרגות.
עלילה.
הפושעים הקטנים סיזר אנריקו "ריקו" בנדלו (אדוארד ג'י רובינסון) וחברו ג'ו מאסארה (דאגלס פיירבנקס הבן) עוברים לשיקגו כדי לחפש את עושרם. ריקו מצטרף לכנופיה של סאם ואטורי (סטנלי פילדס), בעוד ג'ו רוצה להיות רקדן. אולגה (גלנדה פארל) הופכת לשותפת הריקודים שלו ולחברתו.
ג'ו מנסה להתרחק מהכנופיה ופעולותיה, אבל ריקו מאלץ אותו להשתתף בשוד של המועדון בו הוא עובד. על אף ההוראות של מנהיג העולם התחתון "ביג בוי" (סידני בלקמר) להימנע משפיכות דמים, ריקו יורה למוות בנציב הפשע אלוין מקלור בזמן השוד, כאשר ג'ו הוא עד.
ריקו מאשים את סאם בהיותו רך מדי ומשתלט על הכנופיה. מנהיג הכנופיה היריבה "ארני הקטן" סטורץ' (מארוסי בלק) מנסה לגרום למותו של ריקו, אך נכשל. ריקו ופמלייתו מאלצים את ארני לעבור לדטרויט. לבסוף ריקו מקבל שליטה על כל הפשע המאורגן בצפון שיקגו.
ריקו מתחיל לדאוג שג'ו יודע עליו יותר מדי. הוא מפציר בו לשכוח את אולגה ולחזור לחיי הפשע. ריקו מאיים להרוג את ג'ו ואולגה אם לא יעשו כדבריו, אבל ג'ו מסרב. אולגה מתקשרת לשוטר פלרטי (תומאס ג'קסון) ומספרת שג'ו מוכן לדבר, רגע לפני שריקו ושכיר החרב שלו אוטרו מגיעים. ריקו מופתע לגלות שהוא לא מצליח להרוג את ג'ו, וכשאוטרו מנסה לעשות זאת בעצמו ריקו פורק אותו מנשקו, אבל לא לפני שג'ו נפצע. למשמע הירייה, פלרטי (השוטר) ושוטר נוסף רודפים אחרי אוטרו והורגים אותו. פלרטי משתמש במידע שאולגה נתנה לו ומשמיד את ארגון הפשע של ריקו.
לבד ונואש, ריקו מתחבא באכסניה. הוא מתרגז כאשר הוא מגלה שפלרטי כינה אותו פחדן בעיתונים, ובטיפשות רבה מתקשר למשטרה להודיע שהוא מגיע לחסל את פלרטי. מקור השיחה מאותר ופלרטי מגיע ויורה בריקו למוות.
דייב מק'פליי
דייוויד מקפליי
לינדה מקפליי
לינדה מק'פליי
טיסה 990 של איג'יפטאייר
טיסה 990 של איג'יפטאייר הייתה טיסה סדירה מנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס שבארצות הברית, לנמל התעופה הבינלאומי של קהיר שבמצרים, עם עצירת ביניים בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי בניו יורק. ב-31 באוקטובר 1999, מטוס הבואינג 767 שהופעל על ידי חברת איג'יפטאייר, התרסק לאוקיינוס האטלנטי, כ-100 קילומטרים דרומית לאי ננטקט, כל 217 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו. הסיבה הסבירה הרשמית להתרסקות המטוס היא התרסקות מכוונת על ידי טייס המשנה המחליף.
כיוון שההתרסקות התרחשה במים בינלאומיים, האחריות לחקירה חלה על הרשות המצרית תעופה אזרחית (ECAA). כיוון שלרשות חסרו אמצעים ומשאבים, היא פנתה למועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה האמריקאית (NTSB) על מנת שתטפל בחקירה. שבועיים לאחר ההתרסקות, הציעה ה-NTSB להעביר את החקירה לידי ה-FBI, משום שהראיות הצביעו על פשע שבוצע ושההתרסקות הייתה מכוונת ולא כתוצאה מתאונה. הצעה זו לא התקבלה על ידי הרשויות במצרים, ולכן ה-NTSB המשיכה להוביל את החקירה. כשהראיות על התרסקות מכוונת החלו להצטבר, הפכה ממשלת מצרים את החלטה לגבי ה-ECAA, והיא החלה לחקור בעצמה את המקרה. שתי החקירות הגיעו למסקנות שונות מאוד: ב-NTSB קבעו שהסיבה להתרסקות היא פעולה מכוונת של טייס המשנה המחליף ג'אמל אל-באטוטי, ב-ECAA קבעו שהסיבה להתרסקות היא כשל מכני במערכת השליטה של הגה הגובה במטוס.
הדוח המצרי ציין מספר תרחישים אפשריים לכשל המכני כגורם אפשרי להתרסקות. בעוד דוח ה-NTSB לא קבע סיבה ספציפית לפעולה שבה נקט טייס המשנה, התאוריה המרכזית היא שהוא ביצע רצח והתאבדות. על מנת לתמוך בתאוריה זו, קבע דוח ה-NTSB ששום כשל מכני לא יכול לגרום לתנועות המטוס שהוקלטו בקופסה השחורה, ושגם אם הכשל המכני שהעלו המצרים אכן התרחש, המטוס עדיין היה יכול לצאת מסכנה משום שלבואינג 767 יש מערכת שליטה כפולה לגיבוי על הגה הגובה.
פרטי הטיסה.
המטוס.
המטוס מדגם בואינג 767-366ER, נמסר לחברת איג'יפטאייר ב-26 בספטמבר 1989.
צוות תא הטייס.
צוות תא הטייס כלל את הקברניט אחמד אל-חבשי בן 57, טייס המשנה אדל אנוואר בן 36, הקברניט המחליף רעוף נורלדין בן 52, טייס המשנה המחליף ג'אמל אל-באטוטי בן 59 והקברניט חאטים רושאדי, הטייס הראשי של חברת התעופה למטוסי בואינג 767. אל-חבשי היה טייס ותיק באיג'יפטאייר עם יותר מ-35 שנות ניסיון וביצע כ-14,400 שעות טיסה, כ-6,300 מהן במטוסי בואינג 767. טייס המשנה המחליף אל-באטוטי ביצע כ-12,500 שעות טיסה, מתוכן קרוב ל-5,200 במטוסי בואינג 767.
כיוון שמשך הטיסה הוא 10 שעות, נדרשים שני צוותי טיסה מלאים, כל אחד מהם כולל קברניט וטייס משנה. איג'יפטאייר הגדירה צוות אחד כ"צוות פעיל", ואת הצוות השני כ"צוות שיוט" (נקרא גם צוות חלופי). אומנם לא היה נוהל רשמי לחלוקת העבודה בין הצוותים, אך היה נהוג שהצוות הפעיל יבצע את ההמראות ובין השעה הראשונה ועד 5 השעות הראשונות של הטיסה. לאחר מכן הצוות החלופי לוקח שליטה על המטוס עד שעה לפני הנחיתה אז לוקחים את השליטה הצוות הפעיל. איג'יפטאייר הגדירה את הקברניט של הצוות הפעיל כמפקד הטיסה.
למרות שהצוות החלופי היה אמור לקחת שליטה בשלב מאוחר בהרבה בטיסה, טייס המשנה החלופי נכנס לתא הטייס כ-20 דקות לאחר ההמראה והציע להחליף את טייס המשנה. טייס המשנה בהתחלה סירב אך לאחר מכן נעתר לבקשה.
נוסעים.
על סיפון המטוס היו 203 נוסעים מ-7 מדינות, כולל 33 קצינים מצריים שחזרו מתרגיל, בין היתר היו שני בריגדיר גנרל, קולונל, מייג'ור ו-4 קצינים נוספים מחיל האוויר המצרי. אחרי ההתרסקות עיתונים בקהיר צונזרו על מנת שלא ידווחו על הקצינים שנהרגו בטיסה.
בנוסף היו על המטוס 14 אנשי צוות ממצרים.
הרשויות בנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי שיכנו את קרובי המשפחות של ההרוגים במלון הממוקם בשדה התעופה.
פיקוח טיסה.
התקשורת בין טיסה 990 למרכז פיקוח טיסה בניו יורק הייתה שגרתית. לאחר ההמראה טופלה טיסה 990 על ידי שלושה פקחי טיסה שונים בזמן שעלתה לגובה השיוט שנקבע לה. המטוס צויד במשדר שדיווח באופן אוטומטי על הגובה למכ"ם של פיקוח הטיסה. בשעה 01:44 ציין המשדר כי הטיסה יציבה בגובה 33,000 רגל. 3 דקות לאחר מכן ביקש פקח הטיסה לשנות את תדר הרדיו על מנת לשפר את הקליטה. הטייס ביצע את הפעולה ואישר אותה. זה היה השידור האחרון שהתקבל מהטייסים.
התיעוד של המכ"ם הצביע על ירידה חדה בגובה:
01:49:53 - 32,900 רגל
01:50:05 - 31,500 רגל
01:50:17 - 25,400 רגל
01:50:29 - 18,300 רגל (זה היה שידור הגובה האחרון שנקלט בפיקוח הטיסה)
המטוס צנח 14,600 רגל (כ-4,500 מטר) ב-36 שניות. ב-01:54 ניסה פקח הטיסה להודיע לטיסה 990 שאבד קשר המכ"ם איתם אך לא הייתה תשובה.
הקופסה השחורה.