וינסנט ג'יי פולר, עורך הדין שייצג את הינקלי במהלך משפטו ובמשך מספר שנים לאחר מכן, טען כי הינקלי סובל מסכיזופרניה. פארק דיץ, פסיכיאטר משפטי שהעיד מטעם התביעה, איבחן כי הינקלי סובל מהפרעת אישיות סכיזואידית ונרקיסיסטית ודיסתימיה, כמו גם הפרעת אישיות גבולית והתנהגות פסיבית-אגרסיבית. בבית החולים הוא טופל בשל הפרעת אישיות סכיזוטיפלית ודיכאון קליני חמור.
טיפול.
הינקלי נשלח לאשפוז פסיכיאטרי בבית החולים סנט אליזבת' בוושינגטון די. סי.. לאחר שהחל באשפוזו הפסיכיאטרי, בדיקות מצאו כי הוא "מסוכן באופן בלתי צפוי" ועלול לפגוע בעצמו או בצד שלישי כלשהו. בשנת 1983, סיפר בראיון למגזין "פנטהאוז" על שגרת יומו במוסד הסגור. הוא סיפר כי ביום רגיל הוא "פוגש במטפל, עונה לדואר, מנגן בגיטרה, שומע מוזיקה, משחק ביליארד, צופה בטלוויזיה, אוכל אוכל מחורבן ונוטל תרופות טעימות". בשנת 1987 ביקש הינקלי מבית המשפט צו שיאפשר לו לערוך ביקורי בית תקופתיים. כחלק משקילת הבקשה, הורה השופט לערוך חיפוש בחדר בו התאשפז הינקלי בבית החולים סנט אליזבת'. אנשי בית החולים מצאו צילומים ומכתבים בחדרו של הינקלי שהראו כי האובססיה כלפי ג'ודי פוסטר נמשכה, כמו גם עדויות לכך שהינקלי החליף מכתבים עם הרוצח הסדרתי טד בנדי וחיפש אחר כתובתו של הרוצח הסדרתי הכלוא צ'ארלס מנסון, שעורר השראה בלינט פרום לנסות ולהתנקש בנשיא ארצות הברית ג'רלד פורד. על כן בית המשפט דחה את בקשתו של הינקלי.
בשנת 1999 הורשה להינקלי לעזוב את בית החולים לביקורים בפיקוח עם הוריו. באפריל 2000, בית החולים המליץ לאפשר להינקלי ביקורים ללא פיקוח, אך כעבור חודש הסיר את ההמלצה. להינקלי הורשו ביקורים מפוקחים עם הוריו שוב במהלך 2004 ו-2005. בספטמבר 2005 התקיימו דיונים בבית המשפט בשאלה האם יורחבו ההרשאות שניתנו לו לעזוב את בית החולים.
ב-30 בדצמבר 2005, קבע שופט פדרלי כי להינקלי יורשו ביקורים לבית הוריו בויליאמסבורג, וירג'יניה, בפיקוח הוריו. השופט קבע כי הינקלי רשאי לערוך תחילה עד שלושה ביקורים של שלושה לילות בביתם ולאחר מכן, אם ביקורים אלו יעברו בהצלחה, יורשה לערוך עד ארבעה ביקורים של ארבעה לילות. כל המומחים שהעידו בדיון השחרור על-תנאי של הינקלי ב-2005, כולל המומחים הממשלתיים, הסכימו כי הדיכאון וההפרעה הפסיכוטית שלו נמצאים בהפוגה מלאה וכי כדאי ויהיו לו מספר תנאי שחרור מורחבים.
בשנת 2007 ביקש הינקלי חירויות נוספות, כולל ביקור של שבועיים אצל הוריו וכן ביקור בן חודש. השופט המחוזי בארצות הברית פול פרידמן דחה בקשה זו ב-6 ביוני 2007.
ב-17 ביוני 2009 קבע השופט פרידמן כי הינקלי יורשה לבקר את אמו עשרות ביקורים של 10 ימים כל ביקור, במקום שישה ימים, כדי לבלות יותר זמן מחוץ לבית החולים, ולקבל רישיון נהיגה. בית המשפט גם הורה לחייב את הינקלי לשאת טלפון סלולרי המכיל טכנולוגיית GPS כדי לעקוב אחריו בכל פעם שהוא נמצא מחוץ לבית הוריו. נאסר עליו לדבר עם כלי התקשורת. התובעים התנגדו לפסיקה זו ואמרו שהינקלי עדיין מהווה סכנה לאחרים וכי הוא מחזיק במחשבות לא בריאות ולא הולמות לגבי נשים. הינקלי הקליט שיר - "בלדה של פורע חוק", שלטענת התביעה "משקף התאבדות והפקרות."
במרץ 2011 דווח כי פסיכולוג משפטי בבית החולים העיד כי "הינקלי החלים עד כדי כך שהוא אינו מהווה יותר סיכון מידי לעצמו או לאחרים". ב-29 במרץ 2011, יום לפני יום השנה ה-30 לניסיון ההתנקשות ברייגן, הגיש עורך דינו של הינקלי עתירה לבית משפט בדרישה למתן חופש נרחב יותר עבור מרשו, כולל ביקורים נוספים ללא פיקוח בביתה של אמו של הינקלי, ג'ואן בוירג'יניה. ב-30 בנובמבר 2011 התקיים דיון בוושינגטון כדי לבחון האם הינקלי יכול לחיות חיים נורמטיביים מחוץ לבית החולים (להשתחרר מהאשפוז בבית החולים). מחלקת המשפטים התנגדה לכך וקבעה כי הינקלי עדיין מהווה סכנה לציבור. עורך הדין מטעם מחלקת המשפטים ציין כי ידוע היה כי הינקלי הוליך בעבר שולל את רופאיו.
ב-4 באוגוסט 2014 נפטר ג'יימס בריידי. מכיוון שהינקלי פצע את בריידי אנושות בשנת 1981, מותו הוכרז כרצח. כנגד הינקלי לא הוגש כתב אישום לאחר מותו של בריידי מכיוון שבמשפטו המקורי נמצא לא אשם בשל הגנת אי-שפיות.
שחרורו.
ב-27 ביולי 2016, שופט פדרלי פסק כי ניתן לשחרר את הינקלי מבית החולים סנט אליזבת' כבר ב-5 באוגוסט אותה השנה, מכיוון שהוא כבר איננו מהווה איום על עצמו או על אחרים.
הינקלי שוחרר מאשפוז פסיכיאטרי בבית החולים סנת אליזבת' ב-10 בספטמבר 2016, אך עם הגבלות רבות. הוא נדרש לגור בבית אמו בוויליאמסבורג. בנוסף, הוטלו עליו האיסורים והדרישות הבאים.
דרישות:.
ב-16 בנובמבר 2018, השופט פרידמן קבע כי הינקלי יוכל לעזוב את בית אמו בווירג'יניה ולגור לבד באישור של מיקום המגורים החדש על ידי רופאיו.
ב-27 בספטמבר 2021 קבע שופט פדרלי כי הינקלי ישוחרר סופית וללא תנאים מגבילים ביוני 2022. ב-15 ביוני 2022 שוחרר הינקלי סופית וללא תנאים מגבילים.
בתרבות.
דמותו של הינקלי מופיעה במחזמר מאת סטיבן סונדהיים וג'ון ויידמן - "המתנקשים" (1990), בו דמותו ודמותה של לינט פרום מכת משפחת מנסון שרים את "Unworthy Of Your Love", דואט על האובססיות שלהם כלפי פוסטר וצ'ארלס מנסון בהתאמה. חייו הבדיוניים של הינקלי לקראת ניסיון ההתנקשות מופיעים ברומן ""Calf" (2015) מאת אנדראה קליין. הרומן כולל גם סיפור בדיה אודות חברתו לשעבר של הינקלי, לסלי דה וואו, אותה הכיר בבית החולים סנט אליזבת'.
הינקלי מגולם על ידי סטיבן פלין בסרט הטלוויזיה האמריקאי, "" (1991). דמותו של הינקלי מופיעה בסרט הטלוויזיה "היום בו רייגן נורה" (2001), בגילומו של כריסטיאן לויד. הוא גולם על ידי קווין וודהאוס בסרט הטלוויזיה "הרייגנים" (2003). דמותו של הינקלי מגולמת על ידי קייל ס. מור בסרט "להרוג את רייגן"" (2016). בסדרת הטלוויזיה "טיימלס" (2018) הוא מגולם על ידי אריק סטוקלין.
כתיבת שירים.
בצעירותו, הינקלי עשה מאמצים לא מוצלחים להיות כותב שירים; עשרות שנים לאחר מכן הוא החל לפרסם מוזיקה באינטרנט באופן אנונימי אך זכה להתעניינות מועטה. באוקטובר 2020 קבע בית משפט פדרלי כי הינקלי רשאי להציג ולשווק את יצירותיו וכתביו המוזיקליים בפומבי תחת שמו המלא, אך לצוות המטפל בו הזכות לבטל הקלה זאת. הינקלי פתח ערוץ יוטיוב שבו, מאז דצמבר 2020, הוא פרסם סרטונים שלו מבצע שירים מקוריים עם גיטרה וכן קאברים של שירים כמו "Blowin 'in the Wind" של בוב דילן ושירו של אלביס פרסלי "Can't Help Falling in Love". נכון ליולי 2021, לערוץ של הינקלי 17,000 רשומים.
ג'ון הינקלי
ג'ון הינקלי הבן
יחסי מוזמביק–קנדה
יחסי מוזמביק–קנדה הם היחסים הבילטרליים שבין המדינות קנדה ומוזמביק.
סקירה כללית.
יחסים אלה החלו בשנת 1975 לאחר שמוזמביק הפכה למדינה עצמאית. מאז קבלת העצמאות, היחסים שבין המדינות שלווים.
סחר כלכלי.
הסחר בין קנדה למוזמביק מוגבל, אולם בשנים האחרונות גדל במידת מה. הסכום הכולל של סחר ההדדי שבין המדינות בשנת 2008 היה 13.3 מיליון דולר. קנדה מייצאת בעיקר חיטה, בגדים וטקסטיל ואילו 75% מהיצוא ממוזמביק לקנדה הוא טבק. בשנים האחרונות חברות הכרייה הקנדיות השקיעו במוזמביק. השקעה זו ועשויות להמשיך ולהתרחב בשנים הקרובות.
קנדה שולחת סיוע כספי הומינטארי משמעותי למוזמביק, אשר מתמקד בשלושה תחומים: ילדים ונוער, ביטחון תזונתי ועידוד צמיחה כלכלית.
שמירת השלום.
קנדה השתתפה במשימות שמירת השלום במוזמביק שלאחר מלחמת האזרחים בשנים 1992–1994, זאת במסגרת האומות המאוחדות. קנדה ו-39 מדינות אחרות מרחבי העולם שלחו 6,625 אנשי צבא במבצע ONUMOZ. קנדה ושאר המדינות ניסו לאכוף את הסכם השלום הכללי שנחתם במדינה. אכיפה זו כללה הגנה על נתיבי התחבורה, הבטחת הפסקת האש ומעקב אחר תהליך הבחירות.
הר בנט (שטח חסות רוס)
הר בנט (באנגלית: Mount Bennett) הוא הר נישא בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה
ההר ממוקם 6 קילומטרים ממזרח להר בויד.
גובהו של ההר 3,090 מטרים מעל פני הים; הר בנט הוא ההר ה-203 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר מתנשא מעל החלק המערבי של רמת אנדרסון, שבהרי המלכה מוד.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר התגלה מהאוויר בטיסה C שנערכה ב-29 בפברואר עד ה-1 במרץ 1940, מטעם השירות האנטארקטי של ארצות הברית, אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1939–1941.
אזור ההר נחקר ונסקר על ידי משלחת החצייה האמריקאית של מדף הקרח רוס (U.S. Ross Ice Shelf Traverse Party), בפיקודו של אלברט פאדוק קרארי (A.P. Crary), אשר חצתה את מדף הקרח רוס בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.
מקור השם.
קרארי נתן להר את שמו.
קרארי קרא להר על שמו של יו בנט (Hugh Bennett), סיסמולוג במשלחת החצייה האמריקאית של מדף הקרח רוס.
ג'וניור אטו
לוק צלן צינה אטו (באנגלית: Luc Tselan Tsiene Etou; נולד ב-4 ביוני 1994) הוא כדורסלן קונגולזי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בהפועל באר שבע.
קריירת תיכונים ומכללות.
משנת 2012 ועד 2013, שיחק אטו בתיכון הבישוף דניס ג'יי או'קונל. אטו הוא בן דודו של פורוורד לוס אנג'לס קליפרס, סרז' איבקה. אטו דורג במקום ה-142 של מחזור 2013 בתיכונים, ובמקום ה-31 של הפורוורדים במחזור. ב-1 במאי 2013, התחייב אטו לאוניברסיטת ראטגרס שם שיחק במשך שתי עונות. בעונתו השנייה בראטגרס הוא העמיד ממוצעים של 7.4 נקודות ו-6.6 ריבאונדים למשחק. בתום העונה עבר אטו לאוניברסיטת טלסה. בעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 15 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק, כשהוא נבחר לחמשייה השנייה של העונה.
קריירה מקצוענית.