בתקופה הסובייטית נקרא המחוז "ראיון האפסלו" וב-19 בפברואר 1990 שונה שם המחוז לשמו הנוכחי.
עד אוקטובר 2013 כלל המחוז 12 נפות, מתוכן אחת עירונית ו-11 כפריות. באוקטובר 2013 מוזגו הנפות הכפריות ריסטי (Risti), אורו (Oru) וטאבלה (taebla) לנפת לאנה-ניגולה (Lääne-Nigula).
גאוגרפיה.
מחוז לאנה מאופיין בפני שטח מישוריים מאוד וכולל גם שני איים - וורמסי (Vormsi), שהוא הרביעי בגודלו באסטוניה, ואוסמוסאר (Osmussaar) וכן איונים רבים.
בשנת 2004 הוכרז על שטח של 486 קמ"ר הגן הלאומי מאטסאלו (Matsalu rahvuspark).
שליש מהשטח מכוסה ביערות, ושליש מעובד. רבע מהווה את מישורי ההצפה של האמאיוגי. אוכלוסיית המחוז עוסקת בעיקר בחקלאות ובמרעה.
דמוגרפיה.
לפי נתונים מ-2006 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן:
ממשלת המחוז.
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מפברואר 2008 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי נמה סור (Neeme Suur).
נפות.
המחוז מחולק ל-3 נפות. ישנן נפה עירונית (linn) אחת ו-2 נפות כפריות (vald - רשות מקומית) במחוז לאנה.
נפות עירוניות:
נפות כפריות:
נפות כפריות לפני 2013:
סן סלוודור (פירושונים)
כנסיית סן סלוודור
אומה (עיר)
אומה היא עיר-מדינה שומרית, כיום האתר הארכאולוגי תל-ג'וחה (Tell Jokha). העיר שכנה בדרום מסופוטמיה, על הגדה הצפונית של תעלת שט-אל-חי, מול עיר המדינה השומרית לגש. העיר הייתה מיושבת עוד בתקופה הכלקוליתית.
היסטוריה.
בתקופה השומרית הייתה אומה יריבתה העיקרית של לגש שכנתה. בסוף המאה ה-26 לפנה"ס (על פי הכרונולוגיה התיכונה) נכבשה על ידי אֵאַנַתוּם הוא הציב את מצבתו כאבן גבול בין שתי הערים היריבות. בתחילת המאה ה-24 כבש שליט אומה לוגלזגיסי את לגש והחריבה. לוגלזגיסי העביר את בירתו מאומה לארך וכבש ערים שומריות רבות, שלטונו ארך 25 שנים. לבסוף נוצח על ידי סרגון הגדול שליט אכד. מתקופתו נמצאו בחפירות אסטלות עשויות דיאוריט.
ארכאולוגיה.
האתר נתגלה ונחקר לראשונה ב-1854 על ידי ויליאם לופטוס (William Loftus) מאוניברסיטת פנסילבניה ולאחר מכן על ידי אנדרה. בשנת 2003 בעקבות מלחמת עיראק, האתר נבזז על ידי בוזזים אשר חפרו בורות כדי לשדוד את הממצאים, האתר הארכאולוגי נהרס.
זניט סנקט פטרבורג (כדורסל)
זֵנִיט סנקט פטרבורג (ברוסית: Баскетбольный клуб «Зенит» Санкт-Петербург) היא קבוצת כדורסל רוסית, הממוקמת בסנקט פטרבורג, צפון רוסיה, המתחרה בליגת VTB וביורוליג.
זניט הוא מועדון הכדורסל הלא מוסקבאי השני שזכה באליפות הרוסית, אחרי שעשה זאת בעונת 2021/2022 בכך שגבר על צסק"א 3–4 בסדרת גמר הליגה המאוחדת של VTB ושבר 19 שנות דומיננטיות של צסק"א באליפות הרוסית. המועדון הקודם לעשות זאת היה אורל גרייט.
הקבוצה הוקמה על בסיסה של קבוצת טריומף ליוברצי מוסקבה (Триумф Люберцы Москва. בעונת 2014/15 הקבוצה הפכה לחטיבת הכדורסל של זניט סנקט פטרבורג והחלה להיקרא "זניט" כשהיא מתמקמת בסיבור ארנה שבסנקט פטרבורג ונטלה את מקומה של "ספרטק סנקט פטרבורג" בליגה, לאחר שזו פורקה בשל קשיים כלכליים.
נכון לעונת 2018/2019 תקציב הקבוצה עמד על כמיליארד רובלים (15.2 מיליון דולרים). עונה קודם לכן עמד על 854 מיליון ו-705 אלף רובלים.
היסטוריה.
בעונת 2013/14 קבוצת הכדורסל זניט הוקמה על בסיס סגל שחקני טריומף ליוברצי שהועבר לסנקט פטרבורג. הקבוצה העפילה לרבע גמר ליגת VTB וסיימה רביעית בעונת הבכורה שלה כזניט. באותה עונה העפילה לגמר הגביע הרוסי אך הפסידה לקבוצת פארמה פרם וסיימה את העונה במקום השלישי בליגת VTB כשרק אוניקס קאזאן וצסק"א מוסקבה מעליה.
בעונת 2016/17 הקבוצה הודחה בשלב רבע גמר מול לוקומוטיב קובאן, לאחר שסיימה שנייה בבית ז', בו התמודדה יחד עם ניז'ני נובגורוד, הפועל ירושלים וריטאס וילנה. במסגרת ליגת VTB הקבוצה סיימה במקום השני בעונה הסדירה והעפילה לפלייאוף הליגה, ממנה הודחה בחצי הגמר וסיימה במקום השלישי בטורניר.
בעונת 2017/18 הקבוצה שוב הודחה בשלב רבע גמר היורוקאפ וסיימה את העונה במקום השלישי בליגה המאוחדת של VTB. בעונת 2018/2019 לא הצליחה להעפיל לרבע גמר היורוקאפ וקראסב פוטר, במקומו מונה למאמן חואן פלאסה הספרדי, שהוביל את הקבוצה להעפלה לשלב חצי גמר הליגה המאוחדת של VTB.
לקראת עונת 2019/2020 הוענק לקבוצה הכרטיס החופשי המאפשר לה להתמודד ביורוליג ובכך הפכה לקבוצה הרוסית השלישית ביורוליג אחרי צסק"א וחימקי מוסקבה. הקבוצה פתחה את עונת הבכורה ביורוליג עם 2 הפסדים רצופים ואף על פי שהשיגה את ניצחון הבכורה כשגברה במפתיע על אולימפיאקוס החזקה והצליחה לגבור על פנרבחצ'ה בחוץ, היא צברה מאזן עגום של 17 הפסדים שהותירו אותה במקום הלפני אחרון בעונה הסדירה של היורוליג, בעקבות זאת פלאסה פוטר והוחלף בצ'אבי פסקואל. אך החלפת המאמן לא הביאה לשינוי במאזן הקבוצה, שצברה 20 הפסדים ו-8 ניצחונות בלבד והיא ניצבה במקום ה-18. ב היא החזיקה במאזן טוב יותר וניצבה במקום השישי בעונה הסדירה, שעוד מעניק מקום בפלייאוף הליגה, אך העונה הופסקה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה. בעקבות מגפת הקורונה, נודע כי עונת היורוליג לא תחודש וכי בעונת 2020/2021 תשתתפנה אותן קבוצות ובכך זניט קיבלה אפשרות להתמודד בטורניר עונה שנייה ברציפות.
לקראת עונת 2020/2021 זניט שוב ביצעה רכש מאסיבי של שחקנים תוך שחרור שחקנים אחרים והחתימה בשורותיה כדורסלנים כמו קווין פאנגוס, ארטוראס גודאיטיס, אלכס פוית'רס ודניס זכרוב. זניט פתחה את העונה עם ניצחון על אנאדולו אפס ועל ברצלונה. עם זאת, לאחר שמרבית שחקניה נמצאו חיוביים לנגיף קורונה הקבוצה אולצה להיכנס לבידוד וכל משחקיה נדחו. היא הוכתרה להפתעת העונה כאשר התמקמה בטופ 8 ביורוליג. ב-1 בנובמבר 2020 הקבוצה חזרה בהרכב מלא למשחקי הליגה המאוחדת של VTB והגיעה לראשונה לרצף של 7 ניצחונות רצופים, בעונה שהייתה אחת הטובות בתולדותיה כשהצליחה לגבור על צסק"א מוסקבה שלוש פעמים בליגה לראשונה ולהתמקם בראשות טבלת הליגה ולזכות באליפות העונה הסדירה, לראשונה בהיסטוריה של המועדון. ברם, צסק"א נקמה בה בחצי גמר הפלייאוף והדיחה אותה.
אחרי שבעונת 2020/2021 ביורוליג זניט, באופן בלתי צפוי עבור רבים, הגיעה לפלייאוף והביאה את הסדרה עם ברצלונה למקסימום של חמישה משחקים אפשריים. במהלך ההכנות לקראת עונת 2021/2022, הקבוצה התחזקה אפילו יותר. ג'ורדן לויד, מינדאוגאס קוזמינסקאס, קונר פרנקמפ, ג'ורדן מיקי חתמו בקבוצה, אליהם הצטרפו סרגיי קראסב ודמיטרי קולגין. כאשר שחקני המפתח של ההרכב מהשנה שעברה מטאוש פוניטקה, בילי ברון, אלכס פויטרס, ארתוראס גודאיטיס, נשארו בקבוצה. זניט החתימה גם את שבאז נאפייר (שהחליף את קווין פנגוס, מה־NBA), אך בשל פציעה בקרסול החמיץ לפחות חודש. בפברואר 2022, בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הקבוצה הודחה מהמשך השתתפות ביורוליג. עם זאת, זניט השיגה זכייה בתואר אליפות ראשון בתולדותיה אחרי שגברה במפתיע בסדרת גמר הליגה המאוחדת של VTB על צסק"א, שזכתה עד אותה עת ב-19 אליפויות רצופות.
היכל הבית.
מאז 2014 הקבוצה התארחה תחילה בסיבור ארנה המכיל 7,120. לאחר מכן עברה להיכל הספורט יובילייני המשופץ עם 7,044 המושבים שלו
קבוצות בת.
לזניט מספר קבוצות בת המתמודדות בליגות הנמוכות במערך ליגות הכדורסל:
ניהול, בעלות ומימון.
בשנת 2014 תאגיד הגז גזפרום הפך לספונסר הראשי ולבעלי הקבוצה, אך התאגיד לא חתם עם הסכם מימון ובמקומו חתמה חברת NIPIGAZ. בשנת 2019 גזפרום אינווסטהולדינג הפכה לספונסר הרשמי הראשי ולצד התאגיד, זניט מקבלת מימון גם מחברות הגז סוגאז וסיבור. משנת 2014 את התלבושת של זניט מייצרת יצרנית ביגוד הספורט, נייקי. ביולי 2020 מונה לראשונה מנהל ספורטיבי לקבוצה, היווני מאנוס פפאדופולוס.
נבי צמויל
טאקוונדו בישראל
טאקוונדו הוא ענף ספורט אולימפי, "אמנות לחימה לאומית וספורט לאומי של קוריאה, הוא אחת הירושות התרבותיות, שבהן העם הקוריאני גאה ביותר, שהתפתחו לענף ספורט מודרני", תיאר אותו ד"ר און-יונג קים, סגן נשיא של הוועד האולימפי הבינלאומי ונשיא ההתאחדות העולמית לטאקוונדו. בישראל מתאמנים בו מאז היווסדו אלפי ספורטאים במגוון גילאים, שיצגו ומייצגים את ישראל בתחרויות בינלאומיות ובאולימפיאדה.
ההתאחדות הישראלית לטאקוונדו חברה בהתאחדות העולמית לטאקוונדו (World Taekwondo Federation)WFT, באיגוד האירופאי לטאקוונדו (European Taekwondo Union), בוועד האולימפי בישראל ומוכרת על ידי מינהל הספורט. מנכ"ל ההתאחדות היא נועה שמידע, ונשיא ההתאחדות הוא שמשון חי-יוסף.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכתה אבישג סמברג במדליית הארד הישראלית הראשונה בענף.
היסטוריה.
ההתאחדות הישראלית לטאקוונדו נוסדה בשנת 1980 כעמותה רשומה על ידי מישל מדר באישור ההתאחדות העולמית לטאקוונדו ה-WTF.
מדר, חגורה שחורה דאן 5, שופט בינלאומי, מאמן לאומי מוסמך וחניכו של מסטר ליו קינג (צרפת), פתח את המועדון הראשון ברחביה בירושלים ב-1977. ממועדון זה, צמחו המאמנים הבכירים של הענף כיום.
בשנת 1981 התקיימה אליפות ישראל הראשונה.
ב-1990 התקיים קורס ראשון למדריכי טאקוונדו מוסמכים של מכון וינגייט.
ב-1995 נפתח מרכז לאמנויות הלחימה באצטדיון טדי בירושלים לאימוני נבחרת ישראל, אותה מאמנים יחיעם שרעבי, מייסד מועדון שרעבי אמנויות לחימה, ומרק ברגינרסקי, מאמן הנבחרת של מועדון אחי יהודה.