תוכנית "החזית השלישית" (Third Frontier), שהחלה בתקופת ממשלו של טאפט, נחשבת להצלחה כבירה בהצעדתה של כלכלת אוהיו אל המאה ה-21. התוכנית מתמקדת בהקצאת תקציבים למיזמי מחקר, פיתוח ומסחור של תעשיות ומוסדות ההנדסה הביו-רפואית, האנרגיה החלופית ותעשיות ההנעה המתקדמת, בנוסף למיזמים נוספים. בשנים 2003–2008 השקיעה התוכנית סכומים של 681 מיליון דולר, שהניבו החזר השקעה של 6.6 מיליארד דולר ויצרו 41,300 משרות.
גביע המושל.
בתקופת כהונתו של טאפט כמושל, הוענק לאוהיו גביע המושל (Governor's Cup) פעמיים, ב-2003 וב-2006. פרס זה, שמוענק על ידי המגזין Site Selection, ניתן למדינה שמושכת אליה את המספר הרב ביותר של עסקים שהיקף פעילותם הוא מעל מיליון דולר, מעסיקים מעל 50 עובדים, או שמרחיבים את בנייניהם ביותר מ-20,000 רגל (1860 מ"ר) במהלך אותה שנה.
המרכז לתאי גזע ולרפואה רגנרטיבית.
ב-2003 העניקה מדינת אוהיו סכום של 19.4 מיליון דולר להקמת המרכז לתאי גזע ולרפואה רגנרטיבית. טאפט העביר את הסכום באופן אישי למכון השוכן בקליבלנד. ב-2006 העבירה המדינה 8 מיליון דולר נוספים מתוכנית המחקר והמסחור הביו-רפואי שלה, שממשלו של טאפט הקים במסגרת תוכנית החזית השלישית. ב-2009 הוכר המרכז כגוף מוביל אזורי, הקים ארבע חברות בת, ניהל 51 ניסויים קליניים, טיפל ביותר מ-250 מטופלים באמצעות תאי גזע בוגרים, וטיפול ב-60 מטופלים נוספים באמצעות שיטות טיפול אחרות.
חינוך.
בתחילה כהונתו של טאפט כמושל, התמודדה אוהיו עם משבר במערכת החינוך, כאשר כמחצית מהתלמידים נכשלו במבחני חובה. מיזם "הבנייה מחדש של בתי הספר של אוהיו" (Rebuilding Ohio Schools) של טאפט, היה מיזם שאפתני שבו הושקעו 10 מיליארד דולר במשך 12 שנים בבניית בתי ספר חדשים. ממשל טאפט ניהל בסופו של דבר את הגידול הרב ביותר במימון מערכת החינוך בהיסטוריה של המדינה. על פי מחלקת החינוך של ארצות הברית, הישגי התלמידים באוהיו השתפרו במהלך תקופת כהונתו של טאטפט, כולל ציוני המתמטיקה של תלמידי כיתות ד' וח', ועליית ציוני התלמידים מעל הממוצע הלאומי בכל המקצועות. מספרם של התלמידים שסיימו את לימודיהם בבית הספר התיכון גדל, ובשנת הלימודים 2006–2007 עלה שיעור התלמידים המצטיינים במדעים בכיתה ח' בשיעור הגבוה ביותר בכל ארצות הברית.
טאפט חתם על חוק שעל פיו נפתחה תוכנית פיילוט למלגות לבחירה חינוכית באוהיו, שהרחיבה את אפשרויות הבחירה של התלמידים בבתי ספר כושלים, ואת תוכנית המענקים להזדמנויות ללמידה בקולג', שהרחיבה את המענקים ל-11,000 סטודנטים חדשים.
רפורמת תביעות הנזיקין.
בינואר 2003 חתם טאפט על חוק שהגביל את הנזקים הלא כלכליים בתביעות על פציעות. החוק הגביל נזקים כאלו ל-350,000 דולר וקבע תקופת התיישנות עליהם. בינואר 2005 חתם טאפט על חוק שהוצע על ידי הסנאטור סטיב סטייברז, שקבע מגבלה נוספת על תביעות נזיקין.
חיילים משוחררים.
בדצמבר 2000 חתם טאפט על חוק שקבע כי הכביש הבין-מדינתי מספר 76 ייקרא "כביש הזיכרון למסדר הצבאי של לב הארגמן". ביולי 2001 הוא חתם על חוק שהתיר לבית הספר המחוזיים להעניק תעודת בגרות לוותיקי מלחמת העולם השנייה שנקראו לשירות צבאי לפני שקיבלו את התעודה. בנובמבר אותה שנה, עם תחילת המלחמה העולמית בטרור, חתם טאפט על חוק התשלומים הצבאיים, שהגן על הטבותיהם של עובדי המדינה שנקראו לשירות צבאי מלא. ב-2003 הוא חתם על חוק שהוגש על ידי הסנאטור סטיב סטייברז, שנתן ארכה נוספת לחיילים בשירות פעיל לשלם את מיסי הרכוש שלהם ללא חיוב בריבית פיגורים. ב-2004 חתם טאפט על חוק לשינוי שמו של "כביש מייקל א. פוקס" ל"כביש ותיקי המלחמה של מחוז באטלר", והכריז על חודש נובמבר כחודש "העסקת החיילים המשוחררים" באוהיו.
ב-2005 חתם טאפט על חוק להקמת קרן רווחה לחיילים פצועים, שהתיר למשלמי המיסים לתרום חלק מהחזרי המס שלהם לסיוע למתן מענקים לחיילים פצועים. ב-2006 הוא ביצע פעולת שתדלנות מוצלחת, יחד עם אחרים, להוביל להצטרפות לאימוני המשמר הלאומי האווירי של אוהיו בספרינגפילד. טאפט חתם על מספר רב של חוקים נוספים שהרחיבו את ההטבות לאנשי הצבא, וב-2006 הוענקה לו מדליית ההצטיינות על שם צ'ארלס דיק של אגודת המשמר הלאומי של ארצות הברית.
רעייתו של טאפט, הופ, פתחה את יוזמת "העורף של אוהיו", שהיא מסד נתונים מקוון על עסקים וגופי צדקה שמעניקים הנחות ושירותים לחיילים המשוחררים.
תשתיות כבישים.
ב-2003 חשף טאפט את "תוכנית המשרות והקדמה" שלו, שעלותה הייתה 5 מיליארד דולר בפריסה על פני עשר שנים לשיפוץ הכבישים והדרכים של אוהיו. בין המיזמים הבולטים היו מיזם הכביש העוקף של וילמינגטון בעלות של 97 מיליון דולר, מיזם כביש הטבעת הפנימי של קליבלנד בעלות של מיליארד דולר, וגשר בטולידו בעלות של 220 מיליון דולר.
מיסים.
ב-2003 חתם טאפט על חוק להעלאת המיסים הגדולה ביותר בהיסטוריה של אוהיו, שכללה מס מכירות זמני לשנתיים בשיעור של אחוז אחד שהכניס 2.9 מיליארד דולר במהלך השפל הכלכלי הלאומי. ב-2005 הוא חתם על חוק לרפורמה כללית במיסוי, כולל קיצוץ במס ההכנסה בשיעור של 21 אחוזים במשך חמש שנים, הפחתת מס המכירות בחצי אחוז, ביטול מס זיכיונות התאגידים במשך חמש שנים, וביטול מס רכוש במשך ארבע שנים.
תוכנית לאנרגיה חלופית.
ב-2001 נפגש טאפט יחד עם אישים אחרים מאוהיו בקליבלנד כדי להעביר קריאה מאוחדת לקונגרס להעניק מימון למרכז המחקר על שם גלן של נאס"א, שניהל מיזמי מחקר שכללו אנרגיה חלופית ויעילה יותר, ולקבוע את נאס"א כגוף המוביל במחקר הביו-טכנולוגי. ב-2005 הורה טאפט שמחלקת התחבורה של אוהיו תעשה שימוש במיליון גלונים (3,800 מ"ק) של ביו דיזל B-20 וב-30,000 גלונים (110,000 ליטרים) של אתנול E85 בשנה, תוך בחירת כלי רכב עם מערכת דלק גמישה ברכישותיה. מחלקת התחבורה עשתה שימוש בדלקים חלופיים מאז 1999, ובעת הכרזתו זו של טאפט כבר היו בשימושה 193 כלי רכב כאלה. טאפט גם הורה שמאגרי אתנול ייבנו בכל האתרים החדשים של מחלקת התחבורה. בהמשך אותה שנה האיץ טאפט בקונגרס להרחיב את הטבות המס לכל אלו שיתקינו תחנות תאי דלק. כחלק מתוכנית החזית השלישית של אוהיו, אושרו כבר 100 מיליון דולר במענקים למחקר תאי דלק.
בראשית 2006 הכריז טאפט על "תוכנית הפעולה לאנרגיה" שכללה הכפלת השימוש באתנול E85 בצי הרכב של המדינה מ-30,000 גלונים ל-60,000 גלונים, הגדלת השימוש בביו דיזל בצי הרכב המדינתי ב-100,000 גלונים לשנה, תוך כדי מתן הוראה לרכישת כלי רכב עם מערכת דלק גמישה בלבד עבור צי הרכב המדינתי, והקצאת 3.6 מיליון דולר מהקרן להלוואות אנרגיה להפיכת בנייני המדינה ליעילים מבחינה אנרגטית. התוכנית גם ייעדה 25 מיליון דולר מהקרן להלוואות אנרגיה לשימוש במשך חמש שנים עבור חברות לייצור טורבינות רוח, והקצאת 1.2 סנט לכל קילוואט שעה שיופק על באמצעות אנרגיית רוח. טאפט קרא לתוכנית פיילוט להפקת דלק סילוני מפחם, העברת המידע הגאולוגי של אוהיו על משאבי דלק מאובנים לפורמט דיגיטלי, ואישור מחודש של מחויבות המדינה ל-FutureGen, יוזמת פחם נקי.
בין השנים 1998–2007 קצב צמיחת מגזר התעשייה הירוקה של אוהיו היה הרביעי בכל ארצות הברית ועמד על 7.3 אחוזים.
יוזמת הימות הגדולות.
טאפט הקדיש זמן משמעותי במהלך כהונתו כמושל לקידום הימות הגדולות, כולל פעולות שתדלנות בקונגרס למימון המוקדש למיזמי שיקום, וחתימה על אמנות יחד עם 8 מדינות ארצות הברית ו-2 פרובינציות קנדיות לשימור האזור. אמנות אלו כללו את "אסטרטגיית השימור וההגנה של הימות הגדולות", שקראה להשקעה של 20 מיליארד דולר בניקוי וחידוש הימות, "ההסכם למשאבי מים יציבים של הימות הגדולות ואגן נהר סנט לורנס", שכוון למנוע נזקים חדשים באזור, ו"הברית המשותפת למשאבי מים יציבים של הימות הגדולות ואגן נהר סנט לורנס". ב-2001 הסכים טאפט ל-Annex 2001, תוספת ל"הסכם הימות הגדולות". ב-2008 הוא הצטרף למועצת המנהלים של "ברית הימות הגדולות" כדי לסייע לקידום יישום יעיל של ההסכם.
חוק אמי.
במאי 2005 חתם טאפט על חוק שנודע בכינוי "חוק אמי", שהחמיר את ההגבלות על שחרור בערבות לחשודים באלימות במשפחה.
ביקורת.
נשיאת נשק סמויה.
בפברואר 2006 הטיל טאפט וטו על הצעת חוק שעברה בשני בתי המחוקקים של אוהיו להסרת סעיף "הגלוי לעין" בחוק נשיאת הנשק הסמויה של המדינה. הצעת החוק גם מנעה מהעיתון The Plain Dealer מלפרסם את השמות והכתובות של מחזיקי הרישיון. על כל פנים, סעיף זה התקבל בסופו של דבר כאשר עקפה האספה הכללית את הווטו, המקרה הראשון של עקיפת וטו באוהיו לאחר 30 שנה.
כלכלה.
על טאפט נמתחה ביקורת במהלך כהונתו כמושל על כך שהתיר להגדיל את ההוצאות ואת המיסים באוהיו. המבקרים טענו גם שטאפט היה אחראי על ההאטה של כלכלת אוהיו באותה תקופה, על אף מדיניות הסחר הפדרלית שיצאה מכלל שליטה, וכתוצאה מכך איבדו 13,432 אנשים את מקום עבודתם רק בשל משבר הסחר העולמי ב-2006, ו-71,242 משרות אבדו בין השנים 1995–2006. נתונים אלו התבססו על המספרים של תוכנית הסיוע להתאמות הסחר (Trade Adjustment Assistance), שבשל הסטנדרטים המחמירים שלה היא לא מחשיבה את כל המשרות שאכן אבדו לסחר הבינלאומי.
עונש מוות.
בתקופת כהונתו של טאפט הונהג מחדש עונש המוות באוהיו. בתקופות כהונתו הוצאו להורג 24 נידונים באמצעות זריקת רעל, ובכך הייתה אוהיו למדינה הראשונה שבה מספר ההוצאות להורג היה גבוה בהשוואה לאלו שבמדינות הדרום. מנגד, המתיק טאפט עונש מוות אחד.
האגודה הלאומית לביטול חוקי ההפלות נגד טאפט.