עומרי סגל (נולד ב-29 ביולי 1989) המוכר בשם הבמה 69 (סיקסטי-ניין), הוא ראפר, מפיק מוזיקלי, פזמונאי ומלחין ישראלי. סגל ידוע כחבר לשעבר בהרכב ההיפ הופ האידיוטים יחד עם רון "סקיי" נשר, ארז "איזי" שרון ורון "בי" ביטון. בעבר היה סגל חתום בלייבל משפחת תאקט וכן היה חלק מההרכבים "האידיוטים" ו"לייבל הצפון".
ביוגרפיה.
עומרי סגל נולד בנהריה לנורית ומריאן סגל. בגיל 13 התחיל את דרכו בתחום כאשר הקליט והפיק בביתו. לאורך השנים עבד והפיק אמנים צעירים. בהמשך היה ממקימי להקת Deomlition, בה ניגן על התופים, יחד עם אדיר קולונה, מעוז קין ורם בולטניקוב. סגל מפיק, מקליט וכותב את כל שיריו בעצמו, באולפני זיפי שבמרכז ישראל. בנוסף אחראי על הפקות של אמנים רבים ומוכרים.
בתחילת 2012 הוציא סגל את אלבומו הראשון "נלחם בשביל עצמי". האלבום יצא לאור תחת הלייבל "משפחת תאקט" וזכה להצלחה רבה. באלבום התארחו איזי, סקיי, סטטיק, בוקה, יוזי, הוריקיין, KYD, איציק קרייף, האידיוטים, שאקה, אדיר קולונה, בלאקאאוט ופז ייני.
בשנת 2013 הוציא סגל את הלהיט "לוקו ויין" יחד עם אלון דה לוקו, סטטיק, בומרנג ואור דה לוקו. באותה שנה החל בהקמת הלייבל Allcni עם הראפרים רון נשר, סטטיק, יוזי, הוריקיין ובומרנג. לייבל זה התפרק לאחר תקופה קצרה.
ב-2014 הוציא סגל את הלהיט "פותחת תיק" יחד עם די ג'יי צביקה ברנד, רון "סקיי" נשר וג'הבי שעשה שמות בעולם, במדינות רבות ביניהן ברלין, אוקראינה ורוסיה.
באוגוסט 2015 החל סגל לעבוד עם הזמרת נועה קירל, והפיק לה את שיר הפריצה שלה "קילר" שזכה להצלחה רבה.
ב-22 בנובמבר 2016 הוציא דואט עם הזמר ליאור נרקיס בשם "אחת כמוך" שהפך במהרה ללהיט.
ביוני 2017 הוציא סגל את השיר "הלו מאמי" ביחד עם איתי לוי ו-HEVI LEVI, השיר זכה להצלחה רבה. באותה השנה, הפיק סגל את שיר הנושא לסדרה "רוצה להיות זמרת" יחד עם עדי לאון.
באוגוסט 2017 הוציא סגל דואט ביחד עם הזמר רגב הוד בשם "מתגלגל", אותו כתב והלחין ביחד איתו הפזמונאי אופיר כהן.
במאי 2018, הפיק את אלבום הבכורה של רון נשר, "ראש העיינשטיין/אינלונימוס", ואף התארח במספר שירים בתוכו.
ביוני 2018 הוציא סגל סינגל ביחד עם הזמר דודו אהרון בשם "חתונה של השמחות", אותו כתב והלחין הפזמונאי אופיר כהן ביחד עם תמיר צור ואהרון עצמו.
ב-2019 הקים סגל את "לייבל 69" בו חתומים האמנים ויק וג'הבי.
מידה (אתר אינטרנט)
מידה הוא אתר אקטואליה ישראלי העוסק בתחומים רבים בהם כלכלה, ביטחון, חינוך, תרבות, אקדמיה, משפט, ענייני רוח ועוד. האתר הוקם ב-1 בספטמבר 2012 על ידי רן ברץ. הוא שואף להציג מידע ועמדות שאינם רווחים בשיח של רוב כלי התקשורת בישראל. על פי האתר, השקפת עולמו היא שמרנית ליברלית והוא תומך בחירות הפרט לצד מתן מקום לזהות הלאומית.
תוכן.
האתר מפרסם כתבות תחקיר, ראיונות ומאמרים. האתר מגדיר את עצמו כ"אתר אינטרנט חדשותי ואינטלקטואלי אשר שם לו למטרה להעמיד לרשות הציבור מידע ועמדות שאינם שכיחים בשיח הרווח באמצעי התקשורת בישראל".
האתר נועד לפרסם מידע חדש על ישראל, לחשוף את הקהל לחדשות והגות מרחבי העולם, לבחון מדיניות בתחומים שונים ולעיתים להציע אלטרנטיבות, רובן מתוך נקודת מבט "ליברלית קלאסית" או "שמרנית-ליברלית" של כותבי האתר. כך למשל, מקימי האתר סבורים כי "מוסדות אזרחיים וולונטריים וספונטניים עדיפים על-פני מדינה גדולה ומשופעת תקציבים, הפוגעת בחירות האישית והכלכלית".
האתר מסקר תהליכים במזרח התיכון, במדינות ערב וכן ביחס להתפתחותו של האסלאם במדינות המערב. הוא עוסק בענייני כלכלה ורגולציה ובוחן באופן ביקורתי ניסיונות של הממשלה להתערב בניהולו של השוק החופשי. האתר עוסק גם בענייני אקדמיה ותרבות, וכותבים בו מבקרים מגמות פוסטמודרניות בתחומים אלו. בנוסף, מפרסם האתר מאמרים המנתחים מערכות ביחסים הבינלאומיים וביוגרפיות של אנשי רוח.
האתר עוסק בין היתר בנושא מיעוטים בישראל כדוגמת הבדואים בנגב ואוכלוסיית המסתננים מאפריקה.
בנושאי איכות הסביבה דוגל האתר בצמצום מעורבותה של הממשלה. כמה מאמרים באתר הטילו ספק בהתחממות הגלובלית או בהשלכותיה.
במרץ 2018 פרסם האתר פוסט בפייסבוק שכותרתו "מידה מציגים: 5 עובדי מדינה שצריך לפטר אתמול!", שבו נימק מדוע יש לפטר את נשיא המדינה ראובן ריבלין, מפכ"ל המשטרה רוני אלשייך, הרמטכ"ל גדי איזנקוט, מפמ"רית לימודי האזרחות יעל גוראון, והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה דינה זילבר.
כותבים.
העורך הראשי הוא אמיר לוי, שגם ערך את האתר בעבר. בעבר ערכו את האתר אורי קליין, מעיין סמון, זיו מאור, עקיבא ביגמן ואמנון לורד (עברו לכתוב ב"ישראל היום"). עם הכותבים באתר נמנים ארז תדמור, אראל סג"ל, משה איפרגן (בעל תואר שני לפילוסופיה, מורה להגות פוליטית, חבר מרכז הליכוד), ד"ר יגיל הנקין, ד"ר מרדכי קידר, יורם ארידור, הלל גרשוני, יוסי אחימאיר, יהודה הראל, צור ארליך, בעז לוי, גלעד צוויק, חננאל ארמן וגלית דיסטל-אטבריאן.
ניהול והחזקה.
מערכת האתר שוכנת בגבעת שאול בירושלים.
האתר מופעל על ידי עמותת 'אל הפרט: חירות ואחריות אזרחית'. בעבר מומן בעיקר על ידי קרן תקווה היהודית-אמריקאית. בשנים 2012–2013 מימנה הקרן את האתר בסכום של 2.5 מיליון ש"ח.
באפריל 2018 הודיע רן ברץ שקרן תקווה שמימנה את האתר חדלה לתמוך בו. על מנת לאפשר את המשך קיומו פתח האתר בקמפיין מימון המונים, שבו גייס עד אמצע יוני את היעד של 500 אלף ש"ח.
פולמוס וביקורת.
לטענת חיים לוינסון, מידה אינו משקף "ימין ישראלי בגיניסטי", אלא שמרנות אמריקאית (ולעיתים נוצרית), למשל בעניין זכותם של ישראלים לשאת נשק, ומעודד שיסוי ופירור של הערבות ההדדית ושל הסולידריות בישראל. בתגובה, נטען במידה שזהו ניסיון של השמאל להשתיק את האתר. לוינסון הכחיש וטען שמותר לבקר ומותר לחלוק.
אנדרטת משמר הגבול
האנדרטה לחללי משמר הגבול היא אנדרטה ואתר הנצחה לחללי משמר הגבול. את האנדרטה תכנן האדריכל יחיאל ערד והיא נחנכה ב-28 באוקטובר 1980.
הקמה.
האנדרטה ניצבת על גבעה מעל מחלף עירון על כביש 65, מול קיבוץ ברקאי ומחלף משמר הגבול, בשטח המועצה אזורית מנשה. היא נבנתה בעקבות החלטה של מפקד מג"ב דאז, ניצב צבי בר, להחליף את אנדרטת מג"ב עד לאותה תקופה ששכנה בתוך בסיס ליד קיבוץ אייל. האנדרטה המקורית מבסיס אייל הועברה בשנת 2014 למתחם אנדרטת מג"ב.
מיקום האנדרטה נבחר בשל קרבתו למשטרת כרכור, בו ישבה פלוגה ב', אחת מפלוגות משמר הגבול שהוקמו בשנת 1951, עוד בטרם הוקם מג"ב באופן רשמי. לאחר הקמת החיל ישבה במקום פלוגה ו' של משמר הגבול והיום יושבת מפקדת מג"ב חוף ליד היישוב חריש הסמוך.
האנדרטה היא מגדל תצפית משולש (המסמל השתתפות לוחמים יהודים, מוסלמים ונוצרים) שראשו קטום, העשוי בטון חשוף. בתחתית המגדל חדר זיכרון שעל קירותיו חקוקים שמות נופלי החיל. בראשית שנות האלפיים נגמר המקום על קירות החדר ונבנה קיר הנצחה חדש הצמוד לאנדרטה. על הקיר החדש חקוקים על לוחות גרניט שמות 488 חללי משמר הגבול, וכן פסוק מספר ירמיהו: . מסביב לאנדרטה משתרעת חורשה ובה עצי חרוב ושולחנות לעריכת פיקניק.
מול האנדרטה נמצאת רחבת מסדרים בה נערכים הטקסים הרשמיים של החייל: טקסי השבעה, סיום קורס וטקסים לזכר חללי מג"ב.
במתחם האנדרטה קיים בית מורשת והנצחה על שם רב ניצב פנחס קופל, מפקד מג"ב הראשון. המתחם כולל מוזיאון, ארכיון, אודיטוריום, וחדרי הנצחה. כמו כן יושבת באתר יחידת ההיסטוריה של משמר הגבול. במקום נערכות סדנאות חינוך, ימי עיון ואירועים הקשורים לחיל.
ליד הכניסה לאתר נמצאת פינת הנצחה לשלושת שוטרי מג"ב ששרתו באתר ההנצחה ונהרגו בפיגוע בצומת כרכור ב-2002.
ליפא גלנץ
ליפא גלנץ (נולד ב-1975) הוא חזן ישראלי.
קורות חייו.
ליפא גלנץ נולד ב-1975 לשמואל ולשושנה גלנץ. את כישרונו בתחום רכש מאביו ועוד בהיותו ​​נער צעיר החל את הקריירה המוזיקלית שלו.
את שירותו הצבאי עשה במקהלת הרבנות הצבאית. במהלך שירותו הצבאי, הופיע יחד עם המקהלה בצרפת, שם הופיע לפני הקהילה היהודית והרב הראשי יוסף סיטרוק. כמו כן, הופיע בפני משלחות יהודיות המבקרות בישראל ואף הופיע מספר פעמים במעונו של נשיא המדינה בכנסת ובחידון התנ"ך העולמי.
עם שחרורו מהצבא המשיך גלנץ את לימודיו במכון לחזנות בתל אביב בהנהגתו של החזן נפתלי הרשטיק. כמו כן, הוא המשיך לפתח את הקריירה המוזיקלית שלו תחת הדרכתם של החזנים משה שטרן, יצחק אשל ושמואל ברוך טאובה וספג חזנות מפיהם של החזן חיים פייפל והמנצח מרדכי סובול.
המינוי הראשון שלו בתור חזן היה בבית הכנסת הגדול בחדרה, שם כיהן במשך שנתיים. לאחר מכן עבר לבית הכנסת "בית ציון" שבמונטראול, תפקיד בו החזיק במשך כעשר שנים.
במהלך שהותו במונטריאול, גלנץ נקרא לעיתים קרובות לתת הופעות ולהשתתף בשבתות חזנות ברחבי קנדה, ארצות הברית, אירופה וישראל. גלנץ מרבה להופיע לצד חזנים ואמנים מפורסמים רבים כמו משה שטרן, בן ציון מילר, יעקב מוצן, ישראל רנד, נפתלי הרשטיק דודו פישר, רמי קליינשטיין, ישי לפידות וחזנים ואמנים נוספים.
לכבוד היובל לבית הכנסת בית ציון, הוזמן הרב הראשי לישראל ישראל מאיר לאו.
בהזדמנות אחרת, הוזמנה מקהלת בית הכנסת הגדול בירושלים להופיע יחד עם גלנץ בבית ציון תחת ניצוחו של המנצח אלי יפה.
בשנת 2005, גלנץ הוזמן להופיע בתוכנית טלוויזיה עם החזנים יצחק מאיר הלפגוט, דוד אולמן ואשר הינוביץ. הרביעייה שרה יחד עם התזמורת הסימפונית יובל תחת ניצוחו של מרדכי סובול. תוכנית זו שודרה במשך שלוש שנים ברציפות כתוכנית המרכזית לערב ראש השנה בישראל ובארצות הברית.
גלנץ נשוי לליאת ולהם חמישה ילדים.
ריקי רקלס ( Rikki Reckless )