משחק הפתיחה של הטורניר, בין נבחרת גרמניה לנבחרת ארגנטינה, קבע את התוצאה הגבוהה ביותר אי פעם בגביע העולמי לנשים, כאשר גרמניה הביסה 0-11 את הארגנטינאיות. משם המשיכו הגרמניות עד לזכייה בטורניר, כאשר בגמר הן ניצחו 0-2 את נבחרת ברזיל משערים של סימון לאודר ושל הקפטנית בירגיט פרינץ. בכך הפכה גרמניה למדינה הראשונה והיחידה עד כה שזוכה בגביע העולם לנשים פעמיים רצופות.
מוקדמות הגביע.
כמאחרת, העפילה סין אוטומטית לטורניר הגמר. בשלבי המוקדמות התחרו נבחרות משישה אזורים על 16 (15 + מארחת) מקומות בטורניר לפי הסדר הבא:
אצטדיונים.
חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי גביע העולם. אצטדיון אחד מהחמישה, מרכז הספורט האולימפי בטיינג'ין, נבנה במיוחד לקראת אולימפיאדת בייג'ינג, אך משחקי הבכורה שלו היו בגביע העולם. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 32 משחקים במסגרת הטורניר. שני חצאי הגמר נערכו באצטדיונים של טיינג'ין והאנגג'ואו ומשחק הגמר נערך באצטדיון הונגקו בשאנגחאי.
מבנה טורניר הגמר.
מבנה משחקי הגמר של גביע העולם 2007 היה זהה לזה של גביע העולם הקודם. התחרות התחלקה לשני שלבים: שלב הבתים ושלב הנוק אאוט.
בשלב הבתים שובצו הנבחרות לשמונה בתים בני ארבע נבחרות, וכל נבחרת ערכה משחק אחד נגד שלוש יריבותיה לבית. חלוקת הנקודות היא כמו במשחק כדורגל רגיל, כלומר 3 לניצחון, 1 לתיקו ו-0 להפסד. בשלב זה שיחקה כל נבחרת נגד שלוש הנבחרות האחרות בבית, ועל פי הדירוג נקבעו 8 הנבחרות אשר ימשיכו לשלב רבע הגמר ושיבוץ המשחקים בשלבים הבאים. הראשונה והשנייה בכל בית עלו לשמינית גמר, בעוד שהשלישית והרביעית סיימו את חלקן בטורניר.
במקרה של שוויון במספר הנקודות בין כמה נבחרות, דירוגן ייקבע לפי הקריטריונים הבאים, לפי הסדר:
לשלב הנוק אאוט מבנה שונה. בשלב רבע הגמר שיחקה הנבחרת אשר סיימה במקום ראשון בבית א' נגד זאת אשר סיימה במקום שני בבית ב', וההפך (שנייה בבית א' נגד ראשונה בבית ב'), ובאופן דומה עבור הבתים האחרים. הנבחרת המפסידה במשחק הודחה מהמשך הטורניר, והמנצחת העפילה לחצי הגמר. במקרה ומתרחש תיקו ניתנת הארכה בת 30 דקות, ואם גם בסופה התוצאה עדיין תיקו המשחק מוכרע באמצעות דו-קרב פנדלים. ארבע המנצחות בשלב זה העפילו לשלב חצי הגמר באופן דומה. הנבחרות שהפסידו בחצי הגמר התמודדו במשחק נוסף על המקום השלישי, והמנצחות העפילו למשחק הגמר שבסיומו נקבעו האלופה וסגניתה.
הגרלת הבתים.
קביעת ראשי הבתים התבססה על הדירוג העולמי של פיפ"א למרץ 2007, כששתיים מתוכם הן נבחרת סין מתוקף היותה המארחת וגרמניה מתוקף היותה האלופה המכהנת. השתיים שובצו לבתים א' וד' והצטרפו אליהן המדורגות ראשונה ושלישית בעולם, ארצות הברית ונורווגיה בהתאמה.
בהגרלה היו גם שיקולים גאוגרפיים, דהיינו שלא יותר משתי נבחרות מאותה קונפדרציה יהיו באותו בית, למעט הנבחרות האירופיות, שבמקרה שלהן יהיו עד שתי נבחרות בכל בית. משמעות הדבר היא, לדוגמה, שקוריאה הצפונית לא יכלה להיות מוגרלת מול נבחרות אסייתיות אחרות.
שלב הבתים.
בית א'.
בית א' היה שיחזור כמעט מדויק של בית ג' ממונדיאל 2003, כאשר רק אנגליה החליפה את קנדה. נבחרת גרמניה, אלופת העולם מ-2003, סיימה במקום הראשון בבית מבלי שספגה ולו שער אחד. אליה הצטרפה נבחרת אנגליה, שסיימה עם חמש נקודות. אלופת דרום אמריקה, ארגנטינה הודחה לאחר שלא השיגה אפילו נקודה אחת. נבחרת יפן הודחה גם היא.
בית ב'.
בית ב' הוכתר כ"בית המוות", עקב השתתפותן של שלוש מחמש הנבחרות המובילות בעולם לפי דירוג פיפ"א (ארצות הברית ראשונה, שוודיה שלישית וקוריאה הצפונית חמישית). כמו בדירוג פיפ"א, ארצות הברית סיימה במקום הראשון והעפילה לרבע הגמר. למשחק האחרון הגיעה קוריאה הצפונית כשהיא צריכה כל תוצאה פרט לניצחון שוודי בהפרש שני שערים, כדי להעפיל. היא עמדה במשימה, ושוודיה, סגנית אלופת העולם מ-2003, הודחה כבר בסיבוב הראשון.
בית ג'.
נורווגיה, סגנית אלופת אירופה, העפילה לרבע הגמר מהמקום הראשון כשבאמתחתה שבע נקודות. בקרב על המקום השני נאבקו שתי סגניות יבשתיות: אוסטרליה (סגנית אסיה) וקנדה (סגנית צפון אמריקה). הקרב ביניהן הסתיים בתיקו 2, אך אוסטרליה העפילה לרבע הגמר לאחר שסיימה עם נקודה יותר מקנדה. קנדה שהגיעה עד למקום הרביעי במונדיאל 2003, הודחה ואליה הצטרפה גאנה.
בית ד'.
נבחרת ברזיל, שהגיעה כאחת הפייבוריטיות לזכייה בטורניר, סיימה את שלב הבתים במאזן מושלם של תשע נקודות, והייתה לנבחרת היחידה בטורניר שעשתה זאת. אליה הצטרפה המארחת, סין, שניצחה בשני משחקים והפסידה רק לברזיל. נבחרת דנמרק ואלופת אוקיאניה, ניו זילנד, סיימו במקומות השלישי והרביעי, בהתאמה.
שלב הנוק-אאוט.
הגמר.
גרמניה העפילה לשלב הגמר בפעם השנייה ברציפות והשלישית בתולדותיה, לאחר שבמונדיאל הקודם גם זכתה בתואר. ברזיל לעומתה, העפילה בפעם הראשונה למעמד הגמר. במשחק עצמו, גרמניה ניצחה 0-2, סיימה את הטורניר ללא ספיגה, והפכה לנבחרת הנשים הראשונה שזוכה פעמיים ברציפות במונדיאל. מרטה הברזילאית הסתפקה בשלושה תארים משניים: השחקנית המצטיינת של הטורניר, מלכת השערים ושער הטורניר.
כובשות השערים.
בסך הכל, נכבשו במהלך הטורניר 111 שערים על ידי 64 שחקניות שונות, בעוד שלושה מתוכם היו שער עצמי. להלן מוצגות הכדורגלניות שהבקיעו ארבעה שערים ומעלה במהלך הטורניר:
7 שערים
6 שערים
5 שערים
4 שערים
הירופומי הירנו
הירופומי הירנו (ביפנית: 平野 博文, נולד ב-19 במרץ 1949) הוא פוליטיקאי יפני, שר החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה וחבר בית הנבחרים היפני בדיאט של יפן מטעם המפלגה הדמוקרטית היפנית (DPJ) במחוז הבחירה ה-11 של אוסקה.
הירנו נולד בקצוראגי, ואקאיאמה. הוא החל לעבוד בתאגיד פנסוניק בשנת 1971 לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת צ'ואו. הוא נבחר לבית הנבחרים לראשונה בשנת 1996 כעצמאי. הוא היה מזכיר הממשלה היפני בממשלת יוקיו הטויאמה.
ב-13 בינואר 2012 מונה לתפקיד שר החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה וכיהן בתפקידה זה עד שבסוף 2012 הוחלף על ידי מקיקו טנאקה.
משפט ההסתברות השלמה
ישיבת שער השמים
יאיר חזן
יאיר חזן (נולד ב-23 במאי 1957) הוא עורך דין ופוליטיקאי ישראלי, שכיהן, לא ברציפות, בקדנציה אחת כראש המועצה המקומית אופקים ובקדנציה אחרת כראש עיריית אופקים.
קורות חיים.
חזן נולד בבאר שבע. למד בבית הספר התיכון מקוה ישראל. שירת בצה"ל כקצין ביחידות שדה, ובמילואים הגיע לדרגת סרן. בוגר תואר ראשון בהנדסה מאוניברסיטת בן-גוריון (1985).
חזן הוא חבר מרכז מפלגת "הליכוד". ב-1986 החל לעבוד כמפקח הארצי על הקרינה במשרד העבודה והרווחה בירושלים, וב-1987 היה יועצו לענייני ערבים של השר במשרד ראש הממשלה משה ארנס. ב-1989 ניצח בהתמודדות על ראשות עיריית אופקים, וכיהן כראש העיר עד 1993. בתקופה זו שימש גם כחבר הנהלת מכללת ספיר, וחבר דירקטוריון "בנק אוצר השלטון המקומי" וחברת "אפרידר" הממשלתית לבינוי ושיכון. ב-1990 ייסד את "החממה הטכנולוגית" באופקים ושימש כחבר דירקטוריון בה עד 2005.
מ-1993 כיהן כמנכ"ל בחברת "כ.א.מ" לכוח אדם וביטחון, ומ-1994 היה מנכ"ל חברה פרטית שהקים, "ישרא-קאר", לשירותי מימון וייעוץ. בשנים 1997–2000 שימש כחבר דירקטוריון ב"תע"ש" וכחבר במספר ועדות בה. ב-1997 מונה ליו"ר דירקטוריון "בזק זהב אחזקות".
ב-1998 שב להתמודד על ראשות עיריית אופקים וניצח בבחירות. כיהן כראש העיר חמש שנים, במהלך שימש גם כראש פורום ראשי ערי הפיתוח בישראל. היה גם יו"ר האגודה למען הזקן באופקים. במקביל למד לתואר במשפטים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן, בשנים 2000–2003.
לאחר סיום תפקידו כראש עיריית אופקים, עבד כמתמחה במשרד עורכי דין בבאר שבע (2004–2005). במקביל שימש כיו"ר הצוות הבין-משרדי לאיחוד פעילות החברות לדיור ציבורי במשרד האוצר והשיכון. בתקופה זו גם ניסה להתמודד במסגרת הפריימריז בליכוד לקראת הבחירות לכנסת, אך לא הגיע למקום ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת.
ב-2005 מונה ליו"ר דירקטוריון נמל אילת וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2013; כיום הוא ממשיך בפעילות פוליטית במפלגת הליכוד ובאופקים.
חזן נשוי ואב לארבעה ילדים.
Super Monkey's
Super Monkey's או סופר מאנקיס (ביפנית: スーパー・モンキーズ) היא להקת בנות, שירה וריקודים יפנית שבה החלה הקריירה של נמיאה אמורו ושל כמה מחברי להקת מקס.
היסטוריה.
במקור, הלהקה הייתה בת 15 חברים, הכוללים את הזמרת הראשית של סופר מאנקיס, נמיאה אמורו. שמם שונה לסופר מאנקיס לפני הופעת הבכורה שלהם שהייתה ב-16 בספטמבר 1992. בריאיון למגזין, גילתה אמורו כי סופר מאנקיס היו אמורים לעשות את בכורתם כקבוצה של חמש נשים ושני גברים. לבסוף ההופעה התקיימה כך שהשתתפו בה רק נשים.
ביום הופעתם הראשונה, ה-16 בספטמבר 1992, סופר מאנקיס הוציאו לראשונה את הסינגל הראשון שלהם "ארצות הברית גיבורה של אהבה/מר ארצות הברית" באולפני אמי מיוזיק יפן. הלהקה הפכה לדמות חיקוי והערצה עבור בני נוער עם חיבה למוזיקת פופ אמריקאית. אחד מהסינגלים שלהם היה להיט שדורג במקום הראשון במצעד הלהיטים היפני החשוב, אוריקון. אנה מקינו, שנחשבה מנהיגתם, עזבה את הקבוצה בחודש דצמבר באותה שנה. היא הוחלפה על ידי רינו נקסון. לפני שמקינו עזבה היא הודיעה כי חברה חדשה תצטרף לקבוצה והיא הייתה צריכה להופיע איתם בפסטיבל השלג של סאפפורו בשנת 1992 אך היא לא הופיעה בשל דלקת התוספתן. נקסון עזבה את הלהקה בלא שביצעה שיר. היא לא הוחלפה בעקבות עזיבתה.