בהונגריה היא צילמה רק את הסרט האחד הזה, מאוחר יותר הייתה כוכבת בארבעים סרטים בין 1930 לבין 1936. בין היתר שיחקה ושרה את התפקידים הראשיים ב"נסיכת הצ'רדש", "ורד הוואי" ו"העפרוני". היא הופיעה גם במספר גרסאות זרות של סרטים, כך שהייתה לה הזדמנות לשחק באנגלית, בצרפתית ובאיטלקית. היא קיבלה על עצמה תפקידים בסרטים בתנאי שתוכל לשיר שיר הונגרי בסרט הנתון.
"זה נכלל בחוזי ההסרטה שלי שבכל סרט חייב להיות שיר הונגרי. על כך מעולם לא קיבלתי... בואו לא נדבר על תודה, אלא הערה או אפילו קצת הכרה מהונגריה. אף פעם לא קיבלתי את זה. שרתי כי זה בא מלבי" - הכריזה ב-2006.
נישואיה והגירתה.
בשנת 1934, על הסט של הסרט Mein Herz ruft nach dir (הלב שלי פועם בשבילך), פגשה את זמר האופרה המפורסם של אז, הפולני יאן קיפורה. הרומנטיקה הקולנועית נמשכה בחיים ה"אזרחיים" והם התחתנו ב-1936. מכאן ואילך הרבו להופיע יחד. הם היו בין הזוגות המפורסמים ביותר באותה תקופה.
אגרט לא חזרה לבמה עד 1940, במחזמר המצליח ביותר Higher and Higher עד מהרה הפכה לאחת הכוכבות הגדולות של מחזות הזמר בברודוויי בניו יורק, מכיוון שהיא לא רק שרה יפה, אלא גם רקדה היטב. משנת 1943 שיחקה בתפקיד הראשי של האופרטה "האלמנה העליזה" 2,000 פעמים בתיאטרון מג'סטיק. היא נתנה קונצרטים בריו דה ז'ניירו, סאו פאולו, קובה, קנדה והמטרופוליטן אופרה בניו יורק.
הוליווד.
הקריירה הקולנועית שלה בהוליווד (1942–1943) הייתה קצרה, ונמשכה בקושי שנה. בין היתר, הופיעה עם ג'ודי גרלנד - עמה התיידדה - ועם ג'ין קלי. עם זאת, היא נאלצה להתגורר הרחק מבעלה, שחזר לניו יורק, דבר שהיא לא לקחה על עצמה לזמן רב, והיא גם לא הרגישה שעולם הקולנוע ההוליוודי ראוי לכישרונותיה האמנותיים. הדורות לאחר מכן העדיפו לשייך את שני סרטיה ב-MGM לשמה של ג'ודי גרלנד.
היא ובעלה חזרו לאירופה לזמן מה ב-1947, שם צילמה אגרט ארבעה סרטים נוספים. בעלה נפטר ב-15 באוגוסט 1966. נולדו להם שני בנים, סארבק ומאריאן.
שקיפות מנהלתית
אפיציכלואיד
בגאומטריה, אפיציכלואיד הוא עקומה הנוצרת על ידי התחקות אחר הנתיב של נקודה נבחרת על היקף מעגל - המכונה "אפיציקל" - שמתגלגל סביב מעגל קבוע על היקפו. זהו סוג מסוים של רולטה.
משוואות.
אם למעגל הקטן יש רדיוס "r", ולמעגל הגדול יש רדיוס R, אשר "R" = "kr", אזי ניתן לבטא את העקומה על ידי אחת מהמשוואות הפרמטריות הבאות:
אוֹ:
או בצורה תמציתית ומורכבת יותר
כאשר
שטח.
(בהנחה שהנקודה הראשונית נמצאת על המעגל הגדול.) כש-"k" הוא מספר שלם חיובי, השטח של האפיציכלואיד הזה הוא
אם "k" הוא מספר שלם חיובי, אז העקומה סגורה, ויש לה פינות חדות.
אם "k" הוא מספר רציונלי, נניח ש- "k = p / q" מבוטא כשבר מצומצם לגמרי, כלומר שאי אפשר לצמצמו עוד, אז לעקומה יש "p" פינות.
במידה ו-k הוא מספר רציונלי, העקומה לעולם לא תיסגר, ויוצרת שטח מרוכז של שרטוטים צפופים יחד בשטח שבין היקף העיגול הגדול לבין היקפו של עיגול בעל רדיוס R + 2r.
המרחק OP מנקודת המרכז (x=0, y=0), לנקודה "p" על העיגול הקטן משתרע על טווח מ-R עד R+2r
R &lt;= OP &lt;= (R + 2r)
R = הרדיוס של העיגול הגדול
2r = הקוטר של העיגול הקטןהאפיציכלואיד הוא מקרה מיוחד של האפיטרוכואיד.
אפיציכלואיד עם פינה אחת נקראת קרדיואידה, עם שתי פינות - נפרואידה.
האפיציכלואיד והאבולוט שלו דומים זה לזה.
חוק שירות המדינה
אוסטין פרי-וואי
דש (ביגוד)
דשים הם זוג רצועות בד המקופלות בחזית המקטורן או במעילים. הדשים נמצאים לרוב על חליפות ג'קטי ספורט ובלייזרים. בדרך כלל הם מיוצרים על ידי קיפול הקצוות הקדמיים של החליפה, ותפירתם לצווארון (החלק שנמצא מאוחרי הצוואר). יש שלושה סוגים שונים של דשים: דשים מחורצים (הסוג הרגיל הנפוץ ביותר), הדשים המחודדים הרשמיים יותר (לרוב בפראק וקפוטה) ודשי צעיף (לרוב בטוקסידו).
סוגי הדשים.
דש מחורץ.
הדש המחורץ נתפר לצווארון בזווית המתעקלת כלפי מטה, ויוצר מראה של חריץ בדש. הוא הדש הסטנדרטי למקטורנים בעלי טור אחד של כפתורים, מקטורן בעל שני טורי כפתורים עם דשים מחורצים הוא דבר נדיר. גודל החריץ משתנה בין חליפה לחליפה, וחריץ קטן מכונה גם "פה דג" (מאנגלית:fishmouth). דש מחורץ הוא סוג הדש הראשון שהומצא, וגם סוג הדש הנפוץ ביותר.
דש מחודד.
הדש המחודד הוא סוג הדש הרשמי ביותר, הוא משמש במקטורנים בעלי שני טורים של כפתורים, מעילי זנבות לערב (עניבה לבנה), מעילי זנבות לבוקר (לבוש בוקר),וטוקסידו (גם עם טור אחד, וגם עם שני טורים של כפתורים). בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים נחשב הדש המחודד לבחירה מסוגננת. באותה תקופה עבר הדש המחודד גם לבגדי יום, בגלל הפופולריות העולה של מעילי ארוחת ערב בעלי דש מחודד. חיתוך דשים מחודדים בחליפה בעלת טור אחד של כפתורים נחשבת למשימה קשה גם אצל חייטים מנוסים.
דש צעיף.
דש הצעיף הוא פיסה חלקה של בד ללא חירוץ. מקורו הוא במקטורן העישון הוויקטוראני.(בגד שנועד להגן על החליפה מעשן הסיגרים) הוא משמש בטוקסידואים, מעילי ארוחת ערב וכמה מעילים צבאיים.
תכונות של דשים.
לדש השמאלי יש חור שנועד להחזיק פרח או סיכה ייעודית, וכדי להחזיק פרחים לדש יש בחלק האחורי שלו חוט שדרכו משחילים את הגבעול או את החוט של הפרח אם מדובר בפרח מלאכותי. רוחב הדש השתנה הרבה פעמים מאז המצאתו. האופנה הנוכחית היא דשים צרים. אבל כמה מעצבים טוענים שרוחב הדש צריך להיות קצת אחרי אמצע הדרך בין איפה שהצווארון המקטורן נגמר לתפר של השרוולים.
אזנקוט
אַזֶנקוֹט (אוזנקוט) הוא שם משפחה יהודי-מרוקאי. ישנן שתי סברות למקור שם משפחה זה:
השם מתועד בתפוצת יהדות ספרד כבר במאה ה-17. התיעוד הראשון של השם היה בדמותו של רבי סעדיה אזנקוט, שחי באותה תקופה בהולנד, שם היה מורה של התאולוג השווייצרי יוהאן היינריך הוטינגר .
ברי פרידלנדר
ברי פרידלנדר (נולד בתל אביב, 1954) הוא צלם ישראלי שפיתח שיטת צילום שמצרפת תמונות דיגיטליות כך שנפרשת פנורמת צילום רחבה. עבודותיו נכללות באוספים של מוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב, מוזיאון פול גטי בלוס אנג'לס, המוזיאון היהודי של ניו יורק, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, אוסף הפניקס ובקרב אוספים פרטיים בישראל ומחוצה לה.
ביוגרפיה.
פרידלנדר סיים תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה של אוניברסיטת תל אביב בשנת 1980.
ב-1984 זכה בפרס ז'ראר לוי לעידוד היצירה בצילום שמוענק לצלמים ישראלים על ידי מוזיאון ישראל בירושלים. ב-2001 זכה בפרס לאון קונסטנטינר לצילום של מוזיאון תל אביב לאמנות, יחד עם חנה סהר. ב-2004 הוצגו תצלומיו של פרידלנדר בתערוכת יחיד בגלריה של אנדראה מייזלין בניו יורק, שם הוצגה גם ב-2011 תערוכת יחיד נוספת שלו.
בשנת 2007 הציג מוזיאון תל אביב תערוכת יחיד בשם "ברי פרידלנדר: תמונות 1994 – 2006" אותה אצר משה ניניו. באותה שנה הציג במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק תערוכה בשם "Place and Time", אצר אותה פיטר גלאסי.
ב-2009 זכה בפרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול. לדברי חברי ועדת השופטים, הפרס ניתן על תרומתו החשובה לאמנות הצילום בארץ ולחשיפת האמנות הישראלית בזירה הבין-לאומית.
ב-2010 זכה בפרס סנדברג לאמנות ישראלית מטעם מוזיאון ישראל. מנימוקי השופטים לזכייתו: "... פרידלנדר הוא מהחשובים והבולטים באמני ישראל שיצירותיו הוצגו במיטב המוזיאונים בעולם. פיתח זן ייחודי של צילום-רצף דיגיטלי וכל תצלום גדוש אירועים חזותיים. המורכבות התוכנית והצורנית של יצירותיו ועוצמתן החזותית הן יסודות האיכות היוצאת מן הכלל המאפיינת את יצירתו כולה".
צילומיו של פרידלנדר שימשו לעטיפת שני אלבומי אוסף של להקת הרוק הישראלית "משינה" - (1989) והאוסף השני (1995).
קרבה משפחתית
טלאל ארסלן
תל טליה
ג'ון הנרי סטליי
ג'ון הנרי סטליי (באנגלית: John Henry Stelle; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אילינוי ה-29 במשך 99 ימים בסוף שנת 1940 ובראשית שנת 1941, ממותו של המושל הקודם, הנרי הורנר ועד להשבעתו של המושל הנבחר דווייט גרין. קודם לכן הוא כיהן כסגן המושל של הורנר החל מ-1937, וקודם לכן כגזבר של אילינוי. בשנים 1945–1946 הוא שימש כמפקד הלאומי של הלגיון האמריקאי .
ראשית חייו.
ג'ון הנרי סטליי נולד במקלינסבורו שבאילינוי. הוא למד באקדמיה הצבאית המערבית שבאלטון, אילינוי. ב-1916 הוא סיים לימודי תואר במשפטים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת בצבא ארצות הברית. במשך כל ימי חייו היה סטליי איש המפלגה הדמוקרטית. הוא היה נציג לרוב הוועידות הארציות של המפלגה בשנים 1928–1960. משרתו הפוליטית הראשונה ברמה המדינתית הייתה כגזבר מדינת אילינוי בשנים 1935–1937. לאחר מכן הוא נבחר כסגן מושל המדינה, וכיהן בתפקיד עד למותו של המושל שתחתיו הוא כיהן, הנרי הורנר, באוקטובר 1940. כהונתו בת 99 הימים עד לשארית כהונתו של הורנר, הייתה תקופת הכהונה הקצרה השנייה מבין כל מושלי אילינוי לדורותיהם.
מושל אילינוי.
עם כניסתו למעון המושל יחד עם משפחתו, ביצע סטליי הזמנה של 35 ארגזי בירה. לאחר מכן הוא הורה על עיצוב מחדש של ספריית לינקולן שבמעון. במשך לילות רבים במהלך כהונתו הקצרה של סטליי הואר המעון "כמו עץ חג המולד". כשלושים עד ארבעים אורחים התארחו במעון בכל רגע נתון, רבים מהם היו ידידיו מדרום אילינוי ומספרינגפילד. פזרנות זו לא הייתה כרוכה בהוצאת יתר, שכן במהלך מחלתו הממושכת של המושל הורנר המנוח כמעט ולא נוצל תקציב האירוח של המעון. לסטליי היה גם הרגל להתעורר מוקדם מדי בוקר ולסעוד ארוחת בוקר בחברת צוות משרתי הבית.