אריאל היא ההתנחלות החמישית בגודלה ביהודה ושומרון (לאחר מודיעין עילית, ביתר עילית, מעלה אדומים וגבעת זאב), ונחשבת חלק מגושי ההתיישבות ביהודה ושומרון. בסטטוס הנוכחי, כמו שאר היישובים מעבר לקו הירוק שלא סופחו לישראל, חוקי מדינת ישראל לא חלים ישירות על אריאל, בהיותה חלק משטחי יהודה ושומרון הנתונים בתפיסה לוחמתית, אלא דרך תקנות יו"ש המחודשות כל 5 שנים (לצד פקודות של מפקד פיקוד המרכז, מכוח התקנות, המחילות על אריאל נורמות מן המשפט הישראלי). בשנת 2007 ניסתה עיריית אריאל להשתמט מתשלום מס שכר בתואנה כי חוקי מדינת ישראל אינם חלים עליה, אך טענה זו נדחתה בבית המשפט.
בחזית ההשכלה הגבוהה, בעבר הייתה כפופה אוניברסיטת אריאל (עוד מהיותה מכללה), השוכנת בעיר, למל"ג יו"ש, אך עם אישור תיקון לחוק המועצה להשכלה גבוהה בשנת 2018, סמכויותיה של המל"ג חלים גם על מוסדות אקדמיים בשטחי יהודה ושומרון החל משנת 2019. על הבנייה בעיר, לצד התנחלויות עירוניות אחרות כמו מעלה אדומים וביתר עילית, אחראי משרד השיכון ולא מועצת התכנון העליונה (של המנהל האזרחי). בעיר תחנת משטרה הסמוכה לקמפוס אוניברסיטת אריאל, המשמשת כמטה מרחב השומרון כחלק ממחוז יהודה ושומרון.
מעמדה של העיר בהסכם עתידי עם הפלסטינים שנוי במחלוקת, עקב מיקומה הגאוגרפי, המונע רצף טריטוריאלי בישות הפלסטינית העתידית, חרף הימצאותה בשטח גדר ההפרדה. עם זאת, בשיחות השלום בהסכמי קמפ דייוויד, ועידת טאבה, דרש הצד הישראלי (ממשלת ברק) להכליל את העיר בשטחים שיצורפו לישראל במסגרת הסדר הקבע; גם בשיחות בין ראש הממשלה אהוד אולמרט ואבו מאזן, בוועידת אנאפוליס (2007) ובספטמבר 2008, הוצגה הדרישה להשארת גוש אריאל בריבונות ישראלית, בכפוף לחילופי שטחים. דרישה זו נדחתה על ידי הפלסטינים; וגם במסגרת תוכנית המאה של הנשיא דונלד טראמפ נכללה העיר כחלק מהשטח שעתיד להיות חלק ממדינת ישראל.
אוכלוסייה.
להלן גרף גידול האוכלוסייה בעיר
קבוצות אוכלוסייה.
שלב מכונן בהיסטוריית העיר היה גל העלייה בשנות ה-90, שבא עם התפוררות ברית המועצות. העיר הפכה לעיר קולטת עלייה ובין השנים 1989 ל-1998 הצטרפו אליה מעל 6,000 עולים חדשים שהכפילו את אוכלוסייתה. במאי 1998 התגוררו באריאל 15,000 תושבים.
העולים היוו את אותה מסה קריטית שלה הייתה העיר זקוקה לביסוס מעמדה כעיר מחוז מרכזית בשומרון ולהכרה באריאל כעיר בישראל, הכרה שבוטאה בטקס במעמד ראש הממשלה בנימין נתניהו בשנת 1998.
הקהילה הדתית שהתפתחה אט-אט מאז ייסוד העיר זכתה לחיזוק בסוף אוגוסט 2005, כאשר לעיר הגיעו חלק ממפוני היישוב נצרים שבגוש קטיף. המפונים השתכנו בסמוך לאוניברסיטה, בחלקה המזרחי של אריאל. הקהילה הדתית באריאל מתרכזת בעיקר סביב שני גרעינים תורניים האחד גרעין "שבות אריאל" שפועל בשכונות הוותיקות מרכז העיר והשני גרעין "נצר אריאל" שמורכב בעיקרו ממשפחות מפוני נצרים שמרוכז באזור שכונת מורייה שעל יד האוניברסיטה.
בריאיון באוגוסט 2007, אמר ראש העירייה דאז רון נחמן כי הוא דוגל בהרחבת העיר למען גידול הקהילה הדתית בעוד מאות משפחות. אחת הסיבות שציין לכך היא העובדה שאריאל הוקמה כעיר חילונית, ולכן הקהילה ההטרוגנית שבה כוללת מספר גדול של עולים חדשים בעלי רקע חילוני. משכך, לדעתו, יש לעבות את האוכלוסייה הדתית כדי לתת דגש רב יותר למסורת היהודית. ברוח גישתו זו סייע בקליטת ישיבת ההסדר מנצרים באריאל. מקום מגוריה של קהילת נצרים נמצא מעל גבעת האוניברסיטה, בשכונת נווה שאנן. אולם הישיבות, בתי הספר היסודיים והגנים, ממוקמים בלב השכונה החילונית בעיר, וברחובות הבשן, הגלעד והתבור בפרט, מה שיצר חיכוכים בין התושבים לתלמידי הישיבה. כשהחליטה עיריית העיר להצטרף לפרויקט "נעים בסופ"ש", שמקדם תחבורה ציבורית בשבת, מרבית הקהילה הדתית התנגדה למהלך. כמו כן, בקיץ 2021 אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת אריאל ביקשה לקדם אירוע לקהילה הלהט"בית בעיר. לאחר שלא קיבלה את המימון הראוי להסדרת מקום מונגש לאירוע מהעירייה, עקב לחץ של גורמים דתיים בעיר, היא בחרה לקיים אותו באולם הצדדי במתחם הקאנטרי בעיר. בתחילת האירוע פרצו נערים רעולי פנים למתחם, ונקטו באלימות נגד המשתתפים. בנובמבר 2021 הוגש כתב אישום נגד תושב העיר מקהילת נצרים בתקיפת משתתפי האירוע.
כלכלה ותחבורה.
אריאל מחוברת לגוש דן באמצעות הכביש המהיר כביש 5. כביש 505 מחבר אותה לבקעת הירדן. כביש 60 אשר מחבר אותה לירושלים ולישובי בנימין. בעבר שירתה את העיר חברת דן, ומספר קווים הופעלו על ידי אגד לכפר סבא, תל אביב, נתניה וירושלים דרך יישובי צפון השומרון וחבל בנימין; החל מספטמבר 2009 מרבית קווים אלה הופעלו על ידי חברת אפיקים, ומינואר 2022 הוחלפה חברה זו בחברת תנופה. בדצמבר 2014 החליפה חברת "אגד תעבורה" את "אגד" בקווי השירות מהעיר לירושלים דרך יישובי מטה בנימין. אריאל משמשת כמרכז שירותים ליישובי הסביבה, בהם ברקן, יקיר, נופים, רבבה, קריית נטפים, עלי זהב, פדואל, יישובי גב ההר ויתר ההתנחלויות ב"גוש אריאל", וכן יישובי צפון בנימין: עלי וגוש שילה.
קיימת תוכנית להקמת מסילת רכבת שתחבר בין ראש העין לאריאל ובכך תחובר אריאל למערכת המסילות של רכבת ישראל.
בהיותה התנחלות, עובדים המעתיקים את מקום מגוריהם לאריאל ומתגוררים בה לפחות שישה חודשים רצופים, נהנים מכך שאם נאלצו להתפטר ממקום עבודתם בשל המעבר, זו תיחשב להם כפיטורים.
באריאל מספר מרכזים מסחריים המשרתים את תושבי השכונות השונות, מגרשי ספורט, מועדון קרוספיט, מרכז כושר וספא, פארק טיפוס אתגרי, ספרייה עירונית ומספר מסעדות ופאבים. בעיר פותח מרכז תקשורת קהילתי ("מרכז תקשורת אריאל") הכולל אולפני רדיו חינוכי קהילתי ואולפני טלוויזיה קהילתית.
חמישה ק"מ מהגוש העירוני של העיר שוכן אזור התעשייה אריאל מערב, מן העבר הנגדי והדרומי למתחם אזור התעשייה ברקן. אזור התעשייה אינו נהנה מרציפות עירונית, ונוצר בעקבות חלוקת משאבים בין המועצה האזורית שומרון לעיריית אריאל, אזור התעשייה מופרד ממרכז העיר אריאל בעיקר על ידי שטחים בבעלות פרטית של תושבי סלפית, אך מחובר בכביש רציף לעיר.
בכניסה המערבית לאריאל שוכן מלון אשל השומרון, המתמחה בכנסים וימי עיון.
במרץ 2017 נפתח קניון בעיר על שטח של כ-7.3 דונם, שטחו הבנוי של הקניון כ-11 אלף מ"ר עיקרי להשכרה, שמתפרס על פני שתי קומות. עוד מתוכננות בקומפלקס חמש קומות משרדים. בדומה להיכל התרבות בעיר, גם הקניון עמד במיקומה של סערה תקשורתית עקב סירובה של מקדונלד'ס לפתוח סניף בו, עקב מיקומו של הקניון מעבר לקו הירוק.
התיירות הנוצרית לשומרון, המשתייכת לאוונגליזם מארצות הברית וצפון אירופה, תרמה לעיר מגרשי טניס, בריכת שחיה ומרכז ספורט חדישים. המרכז הרפואי ע"ש שלדון אדלסון בעיר נמצא בשלבי בנייה אחרונים בסמוך לקמפוס האוניברסיטאי.
תרבות וספורט.
במהלך שנת 2010 הושלמה בנייתו של היכל תרבות חדש וראשון בעיר, בהשקעה של כ-40 מיליון ש"ח, בסיוע מפעל הפיס. ההיכל נחנך בנובמבר 2010 ובו אולם גדול עם 536 מושבים ואולם קטן שבו 80 מושבים. לקראת פתיחת ההיכל הודיעו 36 שחקנים ואנשי תיאטרון שבכוונתם לסרב להופיע מעבר לקו הירוק. הודעתם זכתה לגינוי מיידי מצד ראש הממשלה, שרת התרבות, אמנים רבים אחרים וחלקים גדולים מהציבור הישראלי. החרמה זו זכתה מנגד גם לגילויי תמיכה. הנהלת תיאטראות הבימה, הקאמרי, החאן הירושלמי, תיאטרון באר שבע ותיאטרון בית ליסין הבהירו כי התיאטראות הללו יופיעו בהיכל התרבות באריאל חרף החרמת ההיכל על ידי מספר אמנים. המחלוקת בעניין סירובם של האמנים להופיע בהיכל, והדיון בצעדי התגובה בעניינם, דעכה לאחר שהצגות התיאטראות השונים, כמו גם הופעות של זמרים וקומיקאים הועלו כמתוכנן, כולל אלו שבוימו על ידי חותמים על מכתב החרם. כיום היכל התרבות אריאל מארח תיאטראות ואמנים מהארץ ומהעולם ופעיל כ-185 ימים בשנה. בשנת 2012 זקף לזכותו מספר מנויים המונה כ-9% מאוכלוסיית העיר.
באריאל מצוי בית זיכרון לשואה ולגבורה, המכיל בין היתר עבודות של אמנים ניצולי שואה, כגון הפסל שמואל וילנברג והצייר אוזיאש הופשטטר.
בעיר קיים שבט של תנועת הצופים שהוקם בשנת 2000. זוהי תנועת הנוער החילונית הגדולה ביותר בעיר. כמו כן בעיר קיימים שני סניפים של בני עקיבא, תנועת הנוער הדתית הגדולה בעיר. בעיר גם פועלת קבוצה של תנועת הנוער איגי- ארגון הנוער הגאה וכן קבוצה של תנועת כנפיים של קרמבו ותנועת הנוער הלאומי בית"ר. עיריית אריאל גם משתתפת בתוכנית למען קהילת הלהט"ב של המשרד לשוויון חברתי. בעיר פועל מרכז צעירים כחלק מהמרכז הקהילתי גוונים בעיר לפנאי ותרבות.
בעבר פעלה בעיר תזמורת קאמרית בניצוחו של ברק ייבין.
חינוך.
בשנת 1982 הוקמה בעיר מכללת "המכללה האקדמית יהודה ושומרון" בפיקוח אקדמי של אוניברסיטת בר-אילן. מאז 2005 החל לפעול באופן עצמאי בשם "המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון", ביולי 2012 החליטה המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון), שמאז 2019 עברו סמכויותיה למל"ג, על הפיכת המוסד לאוניברסיטה. בדצמבר באותה שנה אישר אלוף פיקוד המרכז את ההחלטה.
בנוסף לאוניברסיטה פועלים באריאל 5 בתי ספר יסודיים; מתוכם שלושה ממלכתיים (מילקן, נחשונים ועליזה בגין) אחד ממלכתי דתי (אור זבולון) ואחד תלמוד תורה של רשת בני יוסף (נווה אריאל). כן קיימים באריאל בית ספר תיכון ממלכתי (אורט יובלי אריאל) וישיבת הסדר (נצר מטעי).
קשרי חוץ.