כריתת שחלות וחצוצרות (סלפינגו - אופורקטומי) מומלצות במידה רבה לנשים עם מוטציות BRCA"." פרוצדורה זו היא השיטה היעילה ביותר למניעת סרטן השחלות והחצוצרות בנשים עם "מוטציית BRCA". עם זאת, נותר סיכון קטן לסרטן פריטוניאלי (סקטן הצפק), לפחות בקרב נשים עם "מוטציות BRCA1", שכן רירית הצפק עשויה מאותם תאים הנמצאים בחלקים מן השחלה. סיכון זה מוערך לייצר כחמישה מקרים של סרטן הצפק לכל 100 נשים עם "מוטציות BRCA1" מזיקות ב-20 השנים שלאחר הניתוח. : 275–302
"סרטן שחלות הקשור ל-BRCA2" נוטה להופיע בנשים סביב גיל המעבר או לאחריו, ולכן מומלץ לבצע כריתת שחלות וחצוצרות בין הגילאים 45 ל-50. : 275–302  אם הניתוח נעשה לפני גיל המעבר, הנשים גם נהנות מסיכון מופחת לסרטן השד.
הניתוח נעשה לעיתים קרובות בשילוב עם כריתת רחם ולפעמים גם עם כריתת צוואר הרחם, במיוחד בקרב נשים שרוצות לקחת טמוקסיפן, אשר ידוע כגורם סיכון לסרטן הרחם, או בקרב נשים בעלות רחם שרירני. : 275–302 ישנן מספר אפשרויות שונות לביצוע ניתוח זה, כולל ניתוח לפרוסקופי. מכיוון שלכ-5% מהנשים עם "מוטציית BRCA" יש סרטן שחלות לא מזוהה בזמן הניתוח המתוכנן, יש להתייחס לניתוח כאילו היה הסרה של סרטן ידוע. : 275–302
כריתת שחלות וחצוצרות גורמת לעקרות. ניתן להשתמש בשירותי פוריות כדי לשמר ביציות, במידת הרצון. עם זאת, מכיוון שהתועלת בניתוח היא הגדולה ביותר בסמוך לגיל המעבר, רוב הנשים דוחות את הניתוח עד לאחר שהן ילדו ילדים. : 275–302
הניתוח גם גורם באופן מלאכותי לגיל המעבר, הגורם לגלי חום, הפרעות שינה, שינויים במצב הרוח, יובש בנרתיק, קשיים מיניים, קושי בזיכרון מילים וסימנים ותסמינים רפואיים אחרים. תופעות הלוואי נעות בין קלות לחמורות; ברובם ניתן לטפל לפחות חלקית. נשים רבות עם "BRCA" נוטלות טיפול הורמונלי חליפי כדי להפחית את ההשפעות הללו: שילובי אסטרוגן-פרוגסטרון לנשים שיש להן רחם, ואסטרוגן ללא התנגדות לנשים שעברו כריתת רחם. אסטרוגן יכול לגרום לסרטן השד, אך מכיוון שכמות האסטרוגן הנלקחת קטנה מהכמות המיוצרת מהשחלות שהוסרו, הסיכון בדרך כלל נחשב סביר. : 303–317
ישנם מקורות המניחים שכריתת שחלות לפני גיל 50 מכפילה את הסיכון למחלות לב וכלי דם ומגבירה את הסיכון לשברים בירך הנגרמים מאוסטאופורוזיס באוכלוסייה הרלוונטית.
אורח חיים מניעתי.
אין אורח חיים אשר מספק הגנה מספקת מפני מוטציות BRCA, לאור הסיכונים הגבוהים. : 113–142
ילידת ילד ראשון בגיל צעיר יותר, ילידה של יותר ילדים מהממוצע והנקה במשך יותר משנה מפחיתים את הסיכון לסרטן השד עבור אישה בסיכון ממוצע. : 113–142 מחקרים על השפעה זו בקרב "נשאי מוטציית BRCA" הניבו תוצאות סותרות, אך באופן כללי ההערכה היא שהבאת ילדים מספקת הגנה מועטה אם בכלל מפני סרטן השד לנשים עם "מוטציות BRCA1", ובאופן פרדוקסלי מעלה את הסיכון לסרטן השד עבור נשים עם מוטציות "BRCA2".
פעילות גופנית ושמירה על משקל גוף תקין מונעת סרטן שד וסוגי סרטן אחרים באוכלוסייה הכללית, וכן מונעת מחלות לב ובעיות רפואיות אחרות. בקרב נשים עם "מוטציית BRCA", פעילות גופנית ושימור על משקל גוף תקין כמתבגרת אינם משפיעים על הסכנה מפני סרטן השחלות, ומעכבים אך לא מונעים לחלוטין את סרטן השד לאחר גיל המעבר. : 113–142  בחלק מהמחקרים, רק פעילות גופנית משמעותית ומאומצת הניבה תועלת כלשהי. : 113–142 השמנת יתר ועלייה במשקל כמבוגר מקשורות לאבחנות של סרטן השד. : 113–142
מחקרים על מזונות ספציפיים, דיאטות או תוספי תזונה הניבו לרוב מידע סותר, או במקרה של שומן תזונתי, צריכת סויה ושתיית תה ירוק, נערכו רק בנשים בסיכון ממוצע. : 113–142 ההתערבות התזונתית היחידה המקובלת בדרך כלל כמונעת סרטן שד אצל "נשאי מוטציות BRCA" היא צמצום הצריכה של משקאות אלכוהוליים. צריכה של יותר ממשקה אלכוהולי אחד ביום קשורה במידה רבה לסיכון גבוה יותר לפתח סרטן שד, ולרוב נשאי מוטציות BRCA מעודדים לצרוך לא יותר ממשקה אלכוהולי אחד ביום, ולא יותר מארבעה בסך הכל בשבוע. : 113–142
במחקר שנערך בקרב נשים יהודיות אשכנזיות, נצפה כי לנשאיות מוטציות BRCA שנולדו לפני 1940 יש סיכון נמוך בהרבה לאובחן עם סרטן השד עד גיל 50 מאשר לאלו שנולדו לאחר 1940; תצפיות אלו נראו גם בקרב האוכלוסייה נטולת המוטציות. הסיבות להבדל אינן ידועות. בניגוד לאוכלוסייה הכללית, לגיל תחילת גיל המעבר אין השפעה על הסיכון לסרטן השד לנשאי מוטציות "BRCA."
מור סלארדי
מור סלארדי מִראקושפלבה, (במקור שפיצר; בהונגרית: Rákosfalvi Szalárdi Mór אובודה, 13 באפריל 1851 – בודפשט, 18 באוקטובר 1914) היה רופא יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה. הוא פעל רבות בעניין הקמת בתי יתומים ובארגון הקמת מוסדות למקלטי ילדים בהונגריה. על זכויותיו אלה קיבל תואר אצולה הונגרית עם הקידומת "ראקושפלבי".
ביוגרפיה.
מור (מוריץ) שפיצר נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר ברנאט שפיצר ושל פאני מייטנר. הוא סיים את מבחני הבגרות בגימנסיה הריאלית הראשית ברובע 4 של בודפשט, לאחר מכן למד רפואה בווינה ובפריז ולבסוף בשנת 1874 קיבל את התואר דוקטור לרפואה בווינה.
משנת 1876 עבד בבית החולים רוקוש בבודפשט. שפיצר שינה את שם משפחתו לסלארדי ב-1877. הוא קיבל תואר פרופסור חבר באוניברסיטה בשנת 1881 והפנה את תשומת הלב למאבק בתמותת תינוקות במאמריו ובעלונים שפרסם. בשנת 1884 ייסד את אגודת בית היתומים הלאומית של הצלב הלבן ("אגודת הצלב הלבן להגנת ילדים").
בשנת 1885 השתתף ביחד עם ד"ר יוז'ף באנוצי. וברנאט אלכסנדר בהקמת בית החולים לילדים של הצלב הלבן (היום קליניקה לילדים של אוניברסיטת זמלווייס). בשנת 1898 הפקיד ראש ממשלת הונגריה, קלמן סל, בידיו את האחריות על אגודת בית היתומים את הארגון הלאומי להגנת הילדים ואת הטיפול בילדים נטושים. משנת 1902 היה סלארדי סגן המנהל והרופא הראשי של מעון הילדים הממלכתי שארגן. בשלב זה הגנת ילדים כבר כללה 17,000 ילדים בממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית. סלארדי ייצג את נושא הגנת הילדים גם בקונגרסים זרים.
כהוקרה על זכויותיו והישגיו אלה העניק לו מלך הונגריה, פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה את צלב הכבוד המוכתר בדרגת זהב ותואר אצולה (כמו Sir בבריטניה).
אשתו הייתה אנה פלדיאק, אותה נשא לאישה בבודפשט ב-12 בנובמבר 1883. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברקושקרסטור.
מישה נתן
מישה נתן (12 במאי 1918 – 29 ביולי 1995) היה שחקן קולנוע ישראלי.
ביוגרפיה.
נתן נולד לשמחה ולנעמי בפולין. שני הוריו היו שחקנים. למד בגימנסיה בווילנה. בתום לימודיו הצטרף ב-1937 לתיאטרון של הוריו וכן בתיאטרון היידי בהנהלת אידה קמינסקה.
לאחר השואה הגיע למינכן ושיחק שם בתיאטרון היידי.
עלה ארצה ב-1949. מעלייתו שיחק בהפקות תיאטרון ביידיש בלהקות של יוסף בולוף, דז'יגאן ושומאכר, זיגמונט טורקוב ויעקב בן-עמי.
ב-1992 זכה בפרס יקיר איגוד אמני ישראל.
ב-1989 כתב את התסריט לסרט תלווה לי את אשתך, בו גם שיחק.
נתן היה נשוי לשחקנית נורית כהן ולזוג שתי בנות
ניל אברקרומבי
ניל אברקרומבי (באנגלית: Neil Abercrombie; נולד ב-26 ביוני 1938) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-7 של מדינת הוואי בארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 2010–2014.
ביוגרפיה.
אברקרומבי נולד בבפאלו. הוא למד לתואר ראשון בסוציולוגיה ביוניון קולג', ובשנת 1959 עבר להוואי על מנת לעשות תואר שני ודוקטורט באוניברסיטת הוואי במנואה.
בשנת 1970 החל אברקרומבי את דרכו הפוליטית, כשניסה להתמודד ל מטעם המפלגה הדמוקרטית, אף ללא הצלחה.
בשנים 1975–1979 כיהן כחבר בבית הנבחרים של הוואי. בשנים 1980–1986 כיהן כחבר ב. בספטמבר 1986 נבחר לכהן זמנית בבית הנבחרים של ארצות הברית במקומו של ססיל הפטל, שהתמודד למשרת המושל, אך הפסיד בבחירות הבאות לפאט סאיקי וסיים את כהונתו בינואר 1987.
בשנים 1988–1990 נבחר לכהן כחבר במועצת העיר הונולולו.
בינואר 1991 התמודד שוב נגד פאט סאיקי על כיסא בבית הנבחרים של ארצות הברית, אך הפעם ניצח, וכיהן ברציפות בתפקיד זה עד לפברואר 2010. במהלך כהונתו הצביע אברקרומבי נגד הפלישה לעיראק ב-2003, תמך בחוקים להגבלת נשיאת נשק, התנגד לחוקים נגד הפלות ותמך בנישואים חד מיניים. כמו כן, הוא היה אחד מתשעת חברי בית הנבחרים שנמנעו בהצבעה על "חוק הפטריוט".
ב-9 במרץ 2009 הודיע על כוונתו לרוץ למשרת מושל הוואי, ובפברואר 2010 התפטר מתפקידו בבית הנבחרים כדי להתרכז במסע הבחירות. אברקרומבי הביס את יריביו בפריימריז המפלגה הדמוקרטית. ובבחירות הכלליות, וב-6 בדצמבר 2010 החל לכהן כמושל הוואי השביעי, כשלצידו סגן המושל בריאן שץ. בעת היבחרו היה אברקרומבי בן 72, והיה המושל המבוגר ביותר בארצות הברית עד בחירתו של מושל קליפורניה ג'רי בראון בינואר 2011.
במהלך כהונתו, אברקרומבי הביע תמיכה בהצעת חוק שנועדה לאפשר איחוד אזרחי לזוגות חד־מיניים, מה שהוביל להעלאת ההצעה בתחילת שנת 2011. לאחר אישור החוק על ידי הסנאט של הוואי, ב־23 בפברואר 2011 חתם אברקרומבי על החוק, וזוגות החלו להירשם במסגרת איחוד אזרחי ב־1 בינואר 2012. ב־9 בספטמבר 2013 קרא אברקרומבי, להתכנסות מיוחדת של הרשות המחוקקת כדי לדון בהצעת החוק שנועדה לאפשר נישואים חד־מיניים. ב־28 באוקטובר אושרה הצעת החוק על ידי ועדת הסנאט לענייני משפט ועבודה ברוב של 5–2, וב־30 באוקטובר הסנאט הצביע במלואו על הצעת החוק ואישר אותה ברוב של 20–4. ב־5 בנובמבר אושרה הצעת החוק על ידי שתי הוועדות של בית הנבחרים: ועדת המשפטים אישרה את הצעת החוק ברוב של 8–5, וועדת הכספים אישרה אותה ברוב של 10–7.