בשנים 1968 - 1969 מונתה ריבלין על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון למשרת עוזרת המזכיר לנושאי תכנון והערכה במחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית.
ב-1971 חיברה ריבלין נייר עמדה שיטתי בנושא פעילות חברתית. היא נבחרה לעמיתה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ב-1973.
ריבלין הייתה המנהלת הראשונה של משרד התקציב של הקונגרס בשנים 1975 - 1983 שם הביעה ביקורת עקבית וקולנית כנגד מדיניותו הכלכלית של רונלד רייגן. ב-1983 זכתה בפרס "גאונות" (genius" award") מטעם קרן מקארתור. ב-1986 הייתה נשיאת האגודה האמריקנית לכלכלה, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה.
תחת הנשיא ביל קלינטון שימשה כסמנכ"לית משרד הניהול והתקציב (OMB) בשנים 1993 - 1994 וכמנהלת המשרד בשנים 1994 - 1996, והפכה לאישה הראשונה להחזיק במשרה ברמת קבינט. ב-1996 - 1999 כיהנה כסגן יו"ר הבנק הפדרלי. בשנים 1998–2001 שימשה ריבלין כיו"ר מועצת המנהלים של רשות הבקרה הפיננסית של וושינגטון די. סי..
צמצום החוב/פאנלים לניהול פיסקאלי 2010.
ריבלין והסנאטור לשעבר פיט דומניצ'י (חבר המפלגה הרפובליקנית מניו מקסיקו) נקראו בינואר 2010 לעמוד בראש כוח המשימה להפחתת החוב, בחסות מרכז המדיניות הדו-מפלגתי בוושינגטון די. סי.. זמן קצר לאחר מכן מונתה ריבלין על ידי הנשיא ברק אובמה לוועדה בת 18 חברים, פאנל דו-מפלגתי בראשות הסנאטור לשעבר אלן ק. סימפסון (חבר המפלגה הרפובליקנית מוויומינג) וראש סגל הבית הלבן לשעבר, ארסקין באולס מהמפלגה הדמוקרטית. יתר חברי הפאנל הם שלושה מינויים נוספים שאוישו בידי הנשיא אובמה, שישה חברים מבית הנבחרים של ארצות הברית ושישה חברי הסנאט של ארצות הברית. הוועדה נפגשה לראשונה ב-27 באפריל 2010 והמועד האחרון להגשת הדו"ח היה בדצמבר אותה השנה. אתגר הניהול הפיסקאלי של מרכיב הבריאות בממשל הפדרלי של ארצות הברית ובמדינות ארצות הברית טופל על ידי צוות שכלל את ריבלין בתוכניתה של דיאן רהם ברשת הרדיו הציבורי NPR ביוני 2010.
ריבלין נפטרה ב-14 במאי 2019.
פלורין פיירסיק
פלורין פיירסיק (ברומנית: Florin Piersic; נולד ב-27 בינואר 1936 קורלטה Corlata) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע רומני. שיחק בין השאר, במעל 40 סרטים, כשגילם תכופות דמויות של לוחמים או היידוקים מן המסורת והספרות ההיסטורית הרומנית.
גבה-קומה וטוב מראה, בעל משאבי משחק מגוונים, פיירסיק נהפך לאחד השחקנים הפופולריים ביותר של הקולנוע הרומני במחצית השנייה של המאה ה-20,
ילדות ושנות לימודיו.
פלורין פיירסיק נולד בכפר קורלטה במחוז סוצ'אבה שבבוקובינה. הוא חי את שנותיו הראשונות בעיר קלוז', בירת חבל טרנסילבניה. אביו היה הרופא הווטרינר שטפאן פיירסיק, רומני יליד בוקובינה.
עם סיפוחה מחדש של העיר קלוז' להונגריה בשנת 1940 עזב פיירסיק עם משפחתו את אזור הולדתו ואחרי קיץ 1941 עבר לצ'רנוביץ, אז צ'רנאוץ, שנכבשה מחדש על ידי הצבא הרומני. אביו עבד שם כממונה על השירותים הווטרינריים במחוז סורוקה שבבסרביה. אחרי נפילת המשטר הפאשיסטי-צבאי ברומניה וחזרתה של קלוז' לתחום רומניה, חזרה המשפחה לעיר. כנער, למד פלורין פיירסיק בתיכון לבנים מס.3 בקלוז' ולאחר מכן נרשם ללימודים באקדמיה לאמנויות הבמה וקולנוע ע"ש קאראג'אלה בבוקרשט, אותה סיים בשנת 1957.
הקריירה בתיאטרון ובקולנוע.
בשנים 1957–1959 שיחק על במת התיאטרון מקראיובה. בשנת 1959 צורף פיירסיק ללהקת התיאטרון הלאומי בבוקרשט שבה השתתף בהפקות מרובות עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1989.
תפקידו הראשון היה ריצ'רד ב"בכור שטן" מאת ג'ורג' ברנרד שו.
בשנת 1958 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט הרומני-צרפתי "קוצי ברגאן". פלורין פיירסיק שיחק במעל ארבעים סרטים. בין היתר גילם גבורי-עם ודמויות היסטוריות בסרטים מתקופת השלטון הקומוניסטי, כמו כן במחזות זמר.
פחטרין פיירסיק היה נשוי שלוש פעמים: בין השנים 1962–1974 לשחקנית טטיאנה יקל, שילדה לו בן בשם פלורין פיירסיק הבן; בין השנים 1975–1985 לשחקנית אנה סלש, מאוראדיה, אם בנו השני, דניאל, שהתיישבו מאוחר יותר בהונגריה. החל משנת 1993, אחרי חברות של 7 שנים, התחתן עם אנה טרק.(Török).
אמן פופולרי בקרב העם, נבחר למקום ה-51 בין הרומנים הגדולים, בשנת 2006.
הפיגוע בכנסיית סווטה נדליה
הפיגוע בכנסיית סְוֶוטָה נֶדֶלְיַה (בבולגרית: Атентат в църквата Света Неделя) הוא פיגוע הטרור הגדול ביותר בהיסטוריה של בולגריה המודרנית, שהתבצע בצהרי ה-16 באפריל 1925 בכנסיית "סווטה נדליה" אשר בסופיה בירת בולגריה. חברי תא מחתרתי של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית שפעלו בהשראתה של ברית המועצות, הניחו פצצה רבת עוצמה שכוונה להתפוצץ בעת טקס ההלוויה שנערך לגנרל קונסטנטין גאורגייב אשר נרצח יומיים קודם לכן, ונועדה לחסל את המלך בוריס השלישי וראשי ממשלו אשר אמורים היו להשתתף בהלוויה. 160 בני אדם נהרגו, ובכללם אישי צבא וממשל בכירים, ועוד 320 נפצעו. המלך בוריס השלישי, שאיחר לטקס, ניצל.
הפיגוע עורר טלטלה בממשל ובציבור הבולגרי, ובעקבותיו הכריזה הממשלה הבולגרית בראשות אלכסנדר צאנקוב על משטר צבאי, ובפיקודו של שר הפנים איוון רוסב ננקטו צעדי דיכוי חסרי תקדים בממלכה הצעירה הן באופן רשמי והן על ידי הפעלת מיליציות חצי-צבאיות. בחודשים שלאחר הפיגוע נהרגו בחילופי אש עם כוחות הביטחון, נרצחו או הוצאו להורג לפחות 400 בני אדם, רובם קומוניסטים או כאלו שנחשדו באהדת התנועה. טלטלה עברה גם על יהדות בולגריה בכלל ועל יהדות סופיה בפרט, שכן אחד מחברי מנגנון קבוצת הטרור, חיים מרקו פרידמן, היה יהודי, ועובדה זו הובילה לפרץ אנטישמיות שהתמקד בבירה הבולגרית.
רקע.
תבוסת בולגריה במלחמת העולם הראשונה ותנאי חוזה ניי שנכפו עליה ונחשבו להשפלה לאומית בציבור הבולגרי, הובילו לתסיסה פוליטית ולמשבר כלכלי קשה שטלטל את החברה בבולגריה. צמצומו של הצבא הבולגרי לכדי ז'נדרמריה פלט אל מעגל האבטלה עשרות אלפי חיילים וקצינים שחלקם התאגדו בקבוצות מחתרתיות לאומניות ששמו להן למטרה להחזיר בכוח לממלכה את השטחים האבודים: תראקיה, מקדוניה הווארדארית ודרום דוברוג'ה. הקומוניסטים ניצלו את חולשתה של הממלכה וניסו לייבא את מהפכת אוקטובר גם לבולגריה.
ממשלו של אלכסנדר סטמבוליסקי רדף את ראשי הצבא והמערכת הפוליטית מתקופת המלחמה משום שראה בהם אחראים לאסון וכן פעל להגבלת פעילותם של הארגונים החצי-צבאיים. בנוסף, החל ממשלו לרקום קשרים עם רומניה ויוגוסלביה. ב-9 ביוני 1923 פרצה בבולגריה הפיכה צבאית, סטמבוליסקי הודח ונרצח ואלכסנדר צאנקוב התמנה לראש הממשלה. בספטמבר 1923 פרצה הפיכה קומוניסטית בבולגריה. ממשלתו של אלכסנדר צאנקוב שנהנתה מאמון הצבא הכריזה על משטר צבאי וכוחות הצבא הבולגרי התנגשו במורדים ודיכאו את ההפיכה ביד קשה. אלפי חיילים ואזרחים נהרגו או הוצאו להורג במהלך ההפיכה ומנהיגי המורדים גאורגי דימיטרוב ווסיל קולארוב נמלטו לברית המועצות. התנועה הקומוניסטית הוצאה אל מחוץ לחוק, רבים מחבריה נאסרו וראשיה גמרו אומר לחסל את בוריס השלישי, מלך בולגריה, להפיל את משטרו ולהשתית בבולגריה שלטון קומוניסטי.
הפיגוע.
מהלך האירועים.
ראשי המפלגה ששהו בגלות הקימו "מנגנון תגמול" שתפקידו היה לארגן קבוצות מחתרתיות שיועדו לביצוע התקפות על יעדים נבחרים ועם ראשי המנגנון נמנה וולקו צ'רבנקוב. בדצמבר 1924 הצליחו הקומוניסטים לגייס לשורותיהם את פטר זאדגורסקי שהועסק כאיש אחזקה בכנסיית סווטה נדליה. כנסיית "סווטה נדליה" נבנתה עוד במהלך המאה ה-10 ובמחצית השנייה של המאה ה-19 נהרס המבנה הקדום והוקמה הכנסייה שהפכה לאחד מסמליה של בירת בולגריה המודרנית. הועלה רעיון לרצוח את מפקד המשטרה ולתקוף את באי הלווייתו עם הגעתם לכנסייה או במהלך הטקס. כך אמורים היו להשיג המפגעים הקומוניסטים פגיעה בבכירים במנגנוני הביטחון ומייד לאחר ההתקפה תוכנן לנצל את האנדרלמוסיה לביצוע הפיכה ותפיסת השלטון. הפעולה אושרה על ידי ראשי המפלגה גאורגי דימיטרוב ווסיל קולארוב אשר שהו בגלות. במקביל, נמשכה פעולת מנגנוני הביטחון הבולגריים כנגד חברי המפלגה וראשיה, מקצתם חוסלו ורבים נאסרו. הקומוניסטים איבדו מכוחם במהירות וחלון הזמן לביצוע תוכניתם הלך והצטמצם. הוקמה חוליה מיוחדת שתפקידה היה להטמין 25 קילוגרמים של חומר נפץ בעליית הגג של הכנסייה בסמוך לאחד מהעמודים התומכים של הכיפה המרכזית והפעולה בוצעה בסיועו של פטר זאדגורסקי.
ב-12 בפברואר 1925 התנקשו הקומוניסטים במפקד המשטרה הבולגרית ולצ'ו איוואנוב (בולגרית: Вълчо Иванов), אך סידורי האבטחה במהלך הלווייתו היו קפדניים במיוחד ומפקדי "מנגנון התגמול" של המפלגה הקומוניסטית החליטו לבחור מועד אחר לביצוע הפעולה. ב-14 באפריל 1925 נרצח הגנרל והפוליטיקאי קונסטנטין גאורגייב בידי מתנקש מטעם "מנגנון התגמול". כאמור, נועדה ההתנקשות לשמש כפתיון לפיגוע המרכזי שכוון לחסל את המלך וראשי מנגנון השלטון. טקס ההלוויה יועד להתקיים יומיים מאוחר יותר בשעה 15:00 בכנסיית "סווטה נדליה" בנוכחות המלך הבולגרי בוריס השלישי, ראשי ממשל ובכירי הצבא.