אמיאנוס מארקלינוס ציין כי אוגוסטוס ביקש להעביר את האובליסק לרומא אך ויתר על המשימה בשל הקשיים בהוצאתה לפועל. תחת זאת הסתפק אוגוסטוס באובליסק מצרי צנוע ממנו שהוצב בקירקוס מקסימוס. הקיסר קונסטנטינוס העביר את האובליסק מתבאי לאלכסנדריה בשנת 337, במטרה להביאו בסופו של דבר לקונסטנטינופול, אולם באותה שנה הוא מת ולא הספיק להשלים את המשימה. בנו, קונסטנטיוס השני ששלט בין השנים 337–361, העדיף לשלוח את האובליסק לרומא, ובשנת 357 הוא הוצב בספינה (Spina), המחיצה במוארכת במרכזו של הקירקוס מקסימוס, לצידו של האובליסק הקטן יותר שהביא אוגוסטוס למקום (אובליסק זה ניצב כיום בפיאצה דל פופולו ברומא). במועד בלתי ידוע, ככל הנראה בשל רעידת אדמה, האובליסק התמוטט, נקבר בקרקע ואבד.
בשנת 1587 נמצא האובליסק בקירקוס מקסימוס כשהוא קבור בעומק של שבעה מטרים בקרקע ושבור לשלושה חלקים. האפיפיור סיקסטוס החמישי שכר את שירותיו של האדריכל דומניקו פונטנה כדי שישפץ את האובליסק, ובקצהו העליון נקבע צלב. האובליסק הועמד על פדסטל במקומו הנוכחי ברובע לטראנו ביום 3 באוגוסט 1588. בראשית המאה ה-21 שופץ האובליסק פעם נוספת.
האובליסק.
האובליסק עשוי גרניט אדומה, ככל הנראה מהמחצבה הצפונית באסוואן. גובהו המקורי מוערך ב-36 מטרים, אך במהלך שיפוצו בשנת 1588 נחתך ממנו חלקו התחתון באורך של כארבעה מטרים. גובהו של המונומנט יחד עם הפדסטל שעליו הוא ניצב מגיע ל-42 מטרים. אורך כל אחת מצלעות האובליסק הוא כ-2.70 מטרים בבסיסו וכ-1.90 מטרים בבסיס הפירמידה שבראשו. משקלו של האובליסק מוערך ב-455 טון, ולפי הערכות, נדרשו 5,000 עד 10,000 פועלים, כדי להזיזו ממקומו.
ויל קליי
ויליאם "ויל" קליי (באנגלית: William "Will" Claye; נולד ב-13 ביוני 1991) הוא אתלט אמריקאי. הוא פעמיים ברציפות סגן אלוף אולימפי (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016), סגן אלוף עולם (לונדון 2017) ושתי מדליות ארד מאליפות העולם (טגו 2011 ומוסקבה 2013) בקפיצה משולשת. נוסף לכך, הוא בעל מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) בקפיצה לרוחק.
קליי מדורג במקום השלישי בכל הזמנים בקפיצה משולשת (18.14 מטר).
קריירה.
קליי למד שנתיים באוניברסיטת אוקלהומה ולאחר מכן עבר לאוניברסיטת פלורידה בה התאמן לצידו של כריסטיאן טיילור בהדרכת דיק בות'. בשנת 2009 זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת במשחקים הפאן-אמריקאיים לנוער עם תוצאה של 16.57 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה קליי במדליית ארד בשיא אישי חדש של 17.50 מטר, אחרי טיילור (17.96 מטר) ופיליפס אידוו מבריטניה (17.77 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.10 מטר.
אלוף עולם באולם.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה 2012 זכה קליי במדליית זהב בתוצאה של 17.70 מטר, לפני טיילור שקפץ למרחק של 17.63 מטר וליוקמן אדמס מרוסיה (17.36 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.04 מטר.
באולימפיאדת לונדון זכה קליי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.62 מטר, אחרי כריסטיאן טיילור (17.81 מטר) ולפני פבריציו דונאטו מאיטליה (17.48 מטר) ומדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.12 מטר, אחרי גרג רתרפורד מבריטניה (8.31 מטר) ומיטשל ואט מאוסטרליה (8.16 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכה קליי בפעם שנייה ברציפות במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.52 מטר, אחרי טדי טאמגו מצרפת שקבע את התוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים של 18.04 מטר ופדרו פבלו פיצ'רדו מקובה (17.68 מטר).
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית כסף בשיא אישי של 17.76 מטר. ביוני 2017 שיפר את שיאו ל-17.91 מטר, תוצאה המדרגת אותו תשיעי בכל הזמנים.
בתחרות שנערכה בקליפורניה ביוני 2019, קליי שיפר את שיאו האישי בקפיצה משולשת לאחר שקפץ למרחק של 18.14 מטר, תוצאה המדרגת אותו במקום השלישי בכל הזמנים.
אליג'אזיניו
איגואפי
מקינון
מקינון (באנגלית: MacKinnon ו-McKinnon) הוא שם משפחה.
הוראת אזרחות בישראל
אזרחות הוא תחום לימוד הנלמד בישראל בחטיבת הביניים ובחטיבה העליונה ועוסק בחינוך פוליטי ואקטואלי לאזרחות טובה ומעורבות בחיים הציבוריים במדינת ישראל כיהודית ודמוקרטית. תחום לימוד זה הוא אחד ממקצועות החובה לקבלת תעודת בגרות, ברמה של שתי יחידות לימוד במשך שנתיים משנות התיכון. מתוך שתי היחידות, יחידה אחת מוקדשת לביצוע מטלה אזרחית הכוללת בתוכה איתור בעיה אזרחית על ידי התלמידים, בדיקה מקיפה שלה, ניתוחה ומציאת פתרונות אפשריים. ביחידה זו נעשית העבודה בקבוצות לימוד קטנות והיא מלווה באופן צמוד על ידי המורים לאזרחות. היחידה השנייה היא מבחן בכתב על חומר הלימוד העיוני.
נושאי לימוד.
לימודי מקצוע האזרחות מבקשים להעניק לתלמידי בית הספר בדרכם לאזרחות מיפוי של החברה הישראלית והתמודדות עם שאלות יסוד אשר קשורות למהותה היהודית-דמוקרטית. התוכנית משותפת לכל מגזרי מערכת החינוך: הממלכתי-חילוני, ממלכתי-דתי, החינוך הערבי והחינוך הדרוזי, בשאיפה להדגיש את המשותף לכל מרכיבי החברה הישראלית תוך הכרה בייחודן של הקבוצות החברתיות השונות המרכיבות אותה.
נושאים הנכללים בלימודי אזרחות:
בחלק מנושאי הלימוד נעשית הבחנה בין תלמידים במגזר היהודי לתלמידים במגזר הערבי והדרוזי. במגזר היהודי נלמדים הקשר בין מדינת ישראל לעם היהודי בתפוצות, הסדר הסטטוס קוו והשסע הדתי בקרב יהודי ישראל. במגזר הערבי והדרוזי נלמדים שלטון מקומי בישראל, זכויות האדם, זכויות המיעוט ותקשורת המונים.
לימודי אזרחות עוסקים בנושאים בעלי משמעות פוליטית, ולכן מושפעים מעמדתו הפוליטית של שר החינוך, ונתונים בוויכוח בין שמאל וימין בפוליטיקה של ישראל.
דו"ח ועדת קרמניצר.
דו"ח ועדת קרמניצר: 'להיות אזרחים – חינוך לאזרחות לכלל תלמידי ישראל' (פברואר 1996) הוא דין וחשבון שהגישה ועדה בראשות פרופסור מרדכי קרמניצר, אשר התמנתה על ידי שר החינוך התרבות והספורט אמנון רובינשטיין, כדי לפתח תוכנית "להנחלת האזרחות לתלמידים כיסוד ערכי והתנהגותי משותף לכל אזרחי המדינה".
הדו"ח הגדיר את מטרות החינוך האזרחי כרב-תכליתיות: "הקניית ידע, הבנה ויכולת ניתוח, שיפוט והכרעה בשאלות חברתיות ופוליטיות, הפנמה של ערכי המדינה, יצירת מחויבות למשטר הדמוקרטי ונכונות להגן עליו, מסוגלות ורצון להיות אזרח פעיל, מעורב ואחראי" (סעיף 4, עמ' 10).
הדו"ח היה חדשני מאוד בכך שכותביו הדגישו כי חינוך אזרחי הוא תהליך כולל שאינו פונה רק לרובד הקוגניטיבי (של הידע) אלא גם למישור העמדות והערכים ולתחום המיומנויות הקוגניטיביות וההשתתפותיות, לפיתוח מסוגלות להיות אזרח פעיל ומשתתף בזירה הציבורית. לכן נדרשה, לצד הלמידה העיונית, למסד התנסויות מגוונות ונפרסות לאורך כל שנות הלימוד:
דו"ח קרמניצר הציע גישה מערכתית לחינוך אזרחי וביקש להעניק מענה חינוכי משולב הכולל ארבעה מרכיבים:
גורמי ימין בישראל יצאו במהלך השנים כנגד הדו"ח וטענו כי הוא מוטה פוליטית ומקדם עמדות פוסט ציוניות וליברליות קיצוניות הסותרות גם את המקובל בתחום מדעי המדינה.
הסערה הציבורית סביב ספרי הלימוד באזרחות.
באפריל 2012 החליט משרד החינוך לבטל את האישור שנתן לספר "יוצאים לדרך אזרחית" - ספר לימוד חדש באזרחות לתלמידי התיכון בישראל בהוצאת "רכס", וזאת בעקבות עיוותים וטעויות שנמצאו בו, כגון סוגיית ההכרה ביהדות רפורמית, הגדרה שגויה של המושג "אוטונומיה פרסונלית", הצגת העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 כלא ציונית ברובה, ומונעת מסיבות כלכליות, הצגת דו"ח גולדסטון כנכון, הצגת הימין הפוליטי בישראל כאלים מהשמאל והצגת היהדות כסותרת את ערכי הדמוקרטיה.
במקביל, הורה משרד החינוך על שכתוב ספר הלימוד "להיות אזרחים בישראל" בהוצאת משרד החינוך, וכיועץ לכך מונה ד"ר אביעד בקשי, מרצה למשפט חוקתי. על תכניו של העדכון (בגרסת הניסוי) נמתחה ביקורת חריפה.
ספר לימוד נוסף באזרחות הוא "המשטר במדינת ישראל" של פרופ' אברהם דיסקין, שגם לגביו נטען כי הוא מוטה פוליטית.
בתחילת 2016 התחוללה סערה סביב ספר חדש ללימודי אזרחות, "להיות אזרחים בישראל", שמשרד החינוך עסק בהכנתו. קטעים שפורסמו מטיוטת הספר יצרו רושם שיש בו ייצוג רב לעמדות הימין בישראל. לאחר שהספר נשלח לדפוס ללא הערכה של מומחה ערבי החליטה ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל להקים צוות שיפרסם חומרי לימוד באזרחות לחינוך הערבי.
1993 ברוסיה
1993 ברוסיה הייתה השנה השנייה להקמת המדינה לאחר פירוק ברית המועצות. בשנה זו הגיע לשיאו המשבר החוקתי שהסתיים בפיזור הפרלמנט ואימוץ חוקה חדשה.
אירועים בולטים.
אירועי תרבות.
החל משנת 1988 האקדמיה לאמנות הקולנוע מחלקת פרסי "ניקה" עבור הסרטים. עבור שנת 1993 הזוכים היו:
משפט פוהל
משפט פוהל, ובשמו הרשמי: ארצות הברית נגד אוסוולד פוהל ואח' (באנגלית: ), היה הרביעי מתוך שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים אשר התנהלו בהיכל הצדק בנירנברג, גרמניה, עם תום מלחמת העולם השנייה. משפטים אלה נערכו בפני בית דין צבאי אמריקאי.