החוק אושר בכנסת הרביעית ב-28 במרץ 1961, והוא חל משנת המס 1961, שתחילתה ב-1 באפריל 1961. בגרסתו הראשונה כלל החוק מס על קרקעות, בניינים, מטעים, ציוד (כולל כלי רכב) ומלאי. שיעור המס השנתי נקבע לפי אופי הנכס, ונע בין 0.2% משוויו של בניין חקלאי ל-1.5% משוויה של קרקע עירונית. מס מופחת ניתן ליישובי ספר ולבניין עירוני או תעשייתי המושכר לפי חוק הגנת הדייר. 40% מהמס הנגבה יועדו לקרן לתשלום פיצויים בגין נזקי מלחמה ונזקי בצורת. תנאי לזכאות לפיצויים היה תשלום המס בגין הנכסים שניזוקו.
החוק ביטל חוקים אחדים שהטילו מיסים או תשלומי חובה אחרים על רכוש:
מיום חקיקתו ועד לשנת 2020 תוקן החוק 32 פעמים. 15 התיקונים הראשונים כללו שלל שינויים בפרטי החוק, ללא שינוי מהותי בו.
תיקון מס' 6 לחוק הסמיך את שר האוצר לקבוע כי ניתן יהיה לתת פיצויים לפי החוק גם בגין נזקים שנגרמו לנכסים מסוימים מחוץ לשטח מדינת ישראל. התיקון נוסף בשל פעולות הטרור שהחלו נגד מטרות ישראליות מחוץ לישראל.
בתיקון מס' 16 לחוק, שתחולתו משנת המס 1981, בוטלו מרבית סעיפי החוק העוסקים במס רכוש, ונותר בתוקף רק מס רכוש על קרקע (כהגדרתה בחוק).
דברי ההסבר להצעת החוק מנמקים צעד זה:
בהתאם לביטול המס על מרבית הנכסים, בוטל התנאי לפיו פיצויים בגין נזק יינתנו בתנאי ששולם המס על הנכס שניזוק.
בתיקון מס' 27 לחוק, שתחולתו מ-1 בינואר 2000, נקבע שמס רכוש על קרקע יהיה בשיעור 0%, ובמקומו הונהג מס מכירה.
הוראות החוק התקפות כיום.
קרן פיצויים.
ישולמו פיצויים בגין נזקים משלושה סוגים:
כללי הזכאות לפיצויים וחישוב הפיצויים נקבעים בתקנות על ידי שר האוצר, באישור ועדת הכספים. בין השאר קובעות התקנות את גובה הפיצוי שיינתן בעד נזק לחפצים ביתיים, ואת האפשרות לבטחם בסכום גבוה יותר תמורת פרמיה למדינה.
התקנות העיקריות העוסקות בתשלום פיצויים לפי חוק זה הן תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזק מלחמה ונזק עקיף), תשל״ג–1973, שהחליפו את תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (תשלום פיצויים) (נזקי מלחמה ונזק עקיף), תשכ״ז–1967. הוראות שעה אחדות התאימו תקנות אלה לצרכים שעלו בעקבות מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה, מבצע צוק איתן, מבצע שומר החומות ועוד.
בשנת 2014 הותקנו תקנות מס רכוש וקרן פיצויים (פיצויים בשל פגיעה ממעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי), תשע"ה-2014, המקנות זכות לפיצויים גם בגין נזק שנגרם ממעשה אלימות הנובע מהסכסוך הישראלי-ערבי, שמטרתו העיקרית פגיעה בשל השתייכות למוצא לאומי-אתני. תקנות אלה חלות לא רק על נזק לישראלים, אלא גם על נזק לנפגעים מפעולות "תג מחיר".
במימוש החוק עוסקת רשות המסים בישראל. כאשר נכס נפגע עקב אירוע מלחמה, שמאי הרשות מעריכים את גובה הנזק כדי לקבוע את גובה הפיצוי. במקרה של נזק עקיף, כגון אובדן רווחים כתוצאה מהשבתת העסק, נקבעו כללים להערכת גובה הנזק. במלחמת לבנון השנייה הוגשו כ-30,000 תביעות לפיצויים לפי חוק זה, ושולמו פיצויים בסך 3.7 מיליארד ש"ח.
לעיתים לא ברור בוודאות האם נזק הוא תוצאה של פעולת איבה. הסמכות לקבוע האם נזק כלשהו הוא בגדר נזק מלחמה נתונה לשר הביטחון. בעקבות גל השרפות בישראל בשנת 2016 פרסמה רשות המיסים רשימה של יישובים שבהם השרפות יוכרו כמעשי איבה ויזכו בפיצוי. עד דצמבר 2017 הסתיים הטיפול ב–99% מ–2,762 תביעות שהוגשו לרשות המיסים, ושולמו פיצויים בסך כולל של 227 מיליון ש"ח.
מי שרכושו מבוטח בביטוח רכוש אינו זכאי לפיצוי מחברת הביטוח, משום שפוליסת רכוש אינה מכסה נזקי מלחמה, אך בעקבות גל השרפות חברות הביטוח נענו לבקשת האוצר להשלים את הפיצוי למבוטחים שניזוקו, כאשר סכום ביטוח התכולה בפוליסה גדול מהפיצוי הממשלתי.
פיטר רינדיסבאכר
פיטר רינדיסבאכר (בגרמנית: Peter Rindisbacher; 12 באפריל 1806 - 12 או 13 באוגוסט 1834) היה אמן שווייצרי, שהתמחה בציור בצבעי מים ובאיורים העוסקים בשבטים הילידים הראשונים של מערב קנדה וארצות הברית, בעיקר תיאורים של סצינות פעולה קבוצתיות או ז'אנריות. לעיתים רחוקות הוא צייר דיוקנאות של בודדים.
ביוגרפיה.
רינדיסבאכר היגר משווייץ למערב קנדה עם משפחתו כשהיה בן חמש עשרה. המשפחה גויסה על ידי סוכן של המושבה "רד ריבר", שהוקמה על ידי הרוזן מסלקירק, כדי ליישב את האזור שנמצא ליד ויניפג של ימינו, מניטובה. מענק הקרקע של הרוזן סלקירק, נוהל על ידי מושל ומועצה, אך מכיוון שלכל פקידי המושבה היו קשרים עם חברת מפרץ הדסון, המושבה הייתה למעשה זרוע לפעילות מפרץ הדסון. המושבה התמודדה עם קשיים עקב שיטפון והרס של הנהר האדום, בגבול המזרחי של צפון דקוטה מה שהוביל לפגיעה בגידולים ולרעב. משפחת רינדיסבאכר עברה להתגורר בוויסקונסין בשנת 1826, ואחר כך התיישבה לצמיתות בסנט לואיס, מיזורי, בשנת 1829.
קריירה.
מגיל חמש עשרה עד מותו, בגיל 28 היה אמן יוצר. הוא החל לעבוד עם פחם כילד צעיר, בעידוד אביו, וקיבל הכשרה רשמית של שנה אצל האמן יעקב סמואל וייבל בשווייץ. הוא ביצע רישומים וצבעי מים של המסע של משפחתו מאירופה למערב קנדה, פקידי המושבה, ואינדיאנים ובעלי חיים במערב קנדה ובמערב ארצות הברית, כולל אנשי צ'יפווה ומטיס שחיו לאורך הנהר האדום.
בגיל עשרים ושלוש, לאחר שעבר לסנט לואיס, הקים רינדיסבאכר סטודיו לאמנים, שם הפיק גם איורים למגזינים וכריכות לספרים, ותרם לאוסף ההיסטוריה של שבטי האידיאנים בצפון אמריקה.
מורשת.
לאחר שבילה חמש עשרה שנים בציור האידיאנים בצפון אמריקה, רינדיסבאכר נפטר ב־13 באוגוסט 1834, מספר ימים לאחר שהשתתף בפגישת מיליציה בסנט לואיס.
באותה תקופה ג'ורג' קטלין, שלעיתים קרובות ניתן לו קרדיט על היותו הצייר המקצועי הראשון שתיאר את האינדיאנים האמריקניים במישורים הגדולים, היה רק ארבע שנים במהלך שש שנות המסעות שלו במערב בשנים 1830–1836. כצייר מקצועי, רינדיסבאכר הקדים את קטלין במערב בעשר שנים לפחות, ולכן נחשב לאמן המקצועני הראשון שצייר ממערב לאגמים הגדולים.
רינדיסבאכר הפיק במהלך הקריירה שלו יותר מ 124 ציורים. ארבעים מיצירותיו מוחזקות כיום על ידי הספרייה והארכיונים של קנדה, אוטווה.
ריכוזים גדולים אחרים של ציוריו ממוקמים באוספי מוזיאון ווסט פוינט של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית ומוזיאון גילקריס בטלסה, אוקלהומה.
בנדטה פילטו
בנדטה פילטו (באיטלקית: Benedetta Pilato; נולדה ב-28 בינואר 2005) היא שחיינית איטלקייה, סגנית אלופת עולם (קוואנגג'ו 2019), אלופת אירופה (בודפשט 2021) ושיאנית עולם (2021) במשחה ל-50 מטר חזה.
ביוגרפיה.
פילטו נולדה וגדלה בטאראנטו.
סגנית אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכתה פילטו במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.00 שניות, אחרי לילי קינג מארצות הברית (29.84 שניות) ולפני יוליה יפימובה מרוסיה (30.15 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא לאומי חדש של 29.98 שניות ועלתה ראשונה לשלב חצי הגמר.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד בדצמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בשיא לאומי ושיא עולם לנוער חדש של 29.32 שניות, לפני בת ארצה מרטינה קררו (29.60 שניות) ומונה מקשרי מאירלנד שקבעה שיא לאומי חדש של 29.87 שניות. מדליית כסף במשחה שליחות 4x50 מטר מעורב בשיאנ לאומי חדש של 1:44.92 דקות, אחרי פולין שקבעה שיא לאומי חדש של 1:44.85 דקות ולפני רוסיה שקבעה אף היא שיא לאומי חדש של 1:44.96 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 29.18 שניות.
אלופת אירופה ושיאנית עולם.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה במאי 2021 זכתה פילטו במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 29.35 שניות, לפני אידה הולקו מפינלנד (30.19 שניות) ויוליה יפימובה (30.22 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אליפות, שיא לאומי ושיא עולם חדש לנוער של 29.50 שניות. ב-22 במאי בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא עולם חדש של 29.30 שניות, שיפור לשיא העולם בן 4 השנים של לילי קינג (29.40 שניות). נוסף לכך, היא קבעה בשלב המוקדמות במשחה ל-100 מטר חזה תוצאה של 1:06.34 דקות, התוצאה הרביעית באליפות והשלישית מבין האיטלקיות, אך לא יכלה להמשיך לשלב הבא (רק שתי שחייניות מאותה מדינה יכולות להשתתף בשלבים הבאים).
NIO EP9
NIO ES6
NIO ES8
NIO Eve
פדרו גונסלבש
פדרו אנטוניו פריירה גונסלבש (בפורטוגזית: Pedro António Pereira Gonçalves; נולד ב-28 ביוני 1998 בוידאגו שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית.
קריירת מועדונים.
וולברהמפטון וונדררס.
גונסלבש גדל במחלקות הנוער של מספר מועדונים, ביניהם ספורטינג בראגה, ולנסיה ווולברהמפטון וונדררס. ב-28 באוגוסט 2018 ערך גונסלבש את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על שפילד ונסדיי במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג. זו הייתה הופעתו היחידה במדי המועדון.
פמליקאו.
ב-2 ביולי 2019 חתם גונסלבש בפמליקאו, העולה החדשה לליגת העל הפורטוגלית. ב-3 באוגוסט 2019 ערך גונסלבש את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון, בהפסד 2-0 לספורטינג קוביליה במסגרת הסיבוב השני של גביע הליגה הפורטוגלית. ב-10 באוגוסט 2019 ערך גונסלבש את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, בניצחון 2-0 על סנטה קלרה במסגרת המחזור הראשון. ב-14 בספטמבר 2019 הבקיע גונסלבש את שער הבכורה שלו במועדון, השער הרביעי בניצחון 4-0 על פאסוס די פריירה במסגרת המחזור החמישי בליגה. בעונתו היחידה במועדון ערך גונסלבש 33 הופעות ליגה, בהן הבקיע חמישה שערים.
ספורטינג ליסבון.