המקורות הזמינים הראשונים לגבי המחלה בארץ בעת החדשה מתארים התפרצויות במושבה ראשון לציון ב-1884 ובמקווה ישראל ב-1885. התפרצויות נוספות אירעו בשנים 1904, 1905, 1913, 1915, 1926 ו-1927. ההתפרצות הנרחבת של 1926–1927 החלה במחוזות של טבריה, שכם ורמלה ונקשרה לנוכחות המחלה באזור דמשק. בשנת 1970, כאשר דֶבֶר הבקר פשט בכל הארצות השכנות, חוסן כל הבקר בארץ בעוד מועד, והמחלה פסחה על ישראל. בשבוע הראשון של שנת 1983, בעקבות חדירתה ללבנון בשנת 1982, הגיחה המחלה שוב. היא התגלתה בעדר בקר לבשר סמוך לגבול לבנון והתפשטה – באמצעות הובלת בקר בלתי מבוקרת וללא היתר – לשמונה עדרי בקר נוספים שרעו בצפון הארץ ולעדר נוסף בגדה המערבית. ביעור המחלה – על ידי השמדה, הגבלת תנועת בעלי-חיים וחיסון מקיף – הושלם עד אוגוסט 1983. חיסון בקר הופסק ב-1989. בצאן נמשך חיסון בתרכיב דֶבֶר בקר לצורך הגנה מפני מחלת דֶבֶר הצאן, אך השימוש בתרכיב המבוסס על נגיף דבר הבקר הופסק ב-2006, ומאז מבוצע חיסון הצאן בתרכיב דֶבֶר צאן הומולוגי.
עם השלמת סקר סרולוגי מקיף ב-2009 הוכרזה ישראל על ידי הארגון העולמי לבריאות בעלי-חיים (OIE) כחופשייה מנגיף דבר הבקר. כאמור, ב־2011 הכריזו ארגון המזון העולמי ו-OIE על ביעור דבר הבקר מהעולם.
שימוש חלוצי בנסיוב כנגד דֶבֶר הבקר שיוצר באיסטנבול נעשה על ידי ד"ר יוסף שם-טוב בשנת 1904 בעדרי הסולטאן בארץ ישראל וכן בבקר במושבות היהודיות ובכפרים הערביים.
קישורים חיצוניים.
ג'ון קיוזק
משחק הכוכבים העולים (NBA)
משחק הכוכבים העולים (באנגלית: Rising Stars Challenge) הוא משחק ראווה שנתי שנערך במסגרת ליגת ה-NBA כחלק מסוף-שבוע האולסטאר. במשחק, שמתקיים ביום שישי שלפני משחק האולסטאר, מתמודדים שחקני NBA מצטיינים בשנתם הראשונה (רוקיז) והשנייה (סופמורז), המתחלקים לקבוצות על פי ארץ מוצאם: בקבוצה אחת משחקים שחקנים ילידי ארצות הברית, ובקבוצה השנייה שחקנים שאין להם אזרחות אמריקאית. עד שנת 2012 נקרא האירוע בשם משחק הרוקיז (Rookie Challenge), והתמודדו בו נבחרת רוקיז ונבחרת סופמורס אחד כנגד השנייה. המאמנים במשחק הם שני עוזרי המאמן הבכירים של מאמני משחק האולסטאר.
היסטוריה.
משחק הרוקיז, שנערך לראשונה בעונת , כלל במקור שחקני רוקיז בלבד שחולקו לשתי קבוצות באופן רנדומלי. בעונת שונה מעט פורמט המשחק, כאשר הרוקיז שובצו לשתי קבוצות על פי האזור בו משחקת קבוצתם המקורית, ובכך הקביל משחק הרוקיז למשחק האולסטאר, בו מתמודדות קבוצות המזרח והמערב אחת נגד השנייה. בעונת לא התקיים כלל שבוע האולסטאר בעקבות שביתת השחקנים וקיצור העונה. כתוצאה מכך, משחק הרוקיז של העונה העוקבת הפגיש בין שחקני הרוקיז לשחקני הסופמורז, שהחמיצו את המשחק הקודם שבוטל. מאז אותה עונה, נשאר המשחק במתכונת זו בה משתתפים גם שחקני העונה השנייה, בנוסף לרוקיז. בין עונות - חלוקת השחקנים לשתי הקבוצות נעשתה באמצעות שני "מנהלי קבוצות" שבחרו שחקנים לקבוצתם מתוך כלל הרוקיז והסופמורז שנבחרו למשחק. בשנתיים הראשונות של פורמט זה, שני מנהלי הקבוצות היו שאקיל אוניל שניהל את "קבוצת שאק" וצ'ארלס בארקלי שניהל את "קבוצת צ'אק", ובעונת 2014 המנהלים היו גרנט היל (קבוצת היל) וכריס ובר (קבוצת ובר). מתכונת המשחק שונתה שוב בעונת , בה השחקנים המשתתפים חולקו לקבוצת "ארצות הברית" וקבוצת "העולם" שהתחרו זו בזו.
שיאי המשחק.
נקודות:
ריבאונדים:
אסיסטים:
שלשות:
משחק הכוכבים העולים
משחק הרוקיז (NBA)
בוב קאהן
רוברט אליוט "בוב" קאהן (באנגלית: Robert Elliot "Bob" Kahn; נולד ב-23 בדצמבר 1938) הוא מהנדס חשמל יהודי-אמריקאי, ממציא פרוטוקול ה-TCP ונחשב לאחד מאבות האינטרנט.
קורות חיים.
קאהן נולד בברוקלין שבניו יורק להורים יהודים. הוא קיבל תואר בהנדסת חשמל מהסיטי קולג' של ניו יורק בשנת 1960, ותואר שני ושלישי מאוניברסיטת פרינסטון בשנים 1962 ו-1964.
לאחר שסיים את לימודי התואר השני, החל לעבוד במעבדות בל, ולאחר מכן התמנה לפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
בשנת 1972 התחיל לעבוד במשרד לטכניקות עיבוד מידע של DARPA. במסגרת עבודתו פיתח את פרוטוקול TCP, שנועד להחליף פרוטוקולי רשת קודמים. במהלך העבודה הגה רעיון של רשת בעלת ארכיטקטורה פתוחה, רשת שתאפשר למחשבים ורשתות ברחבי העולם לתקשר אחד עם השני ללא קשר לחומרה או תוכנה הקיימת אצלם.
בשנת 1973 הצטרף לעבודה על הפרויקט וינט סרף, ויחד הם השלימו את הגרסה המוקדמת של TCP. בשנת 1976 מונה סרף לאחראי על תחום הרשתות ב-DARPA, ויחד הם בנו את TCP/IP, שילוב של שני פרוטוקולים, TCP ו-IP ששימשו כבסיס לבניית רשת האינטרנט.
בשנת 1986 הקים את CNRI, תאגיד יוזמות המחקר הלאומי האמריקאי, ארגון שלא למטרות רווח שנועד לעודד מחקר ופיתוח של תשתיות מידע. החל משנת 2009 הוא היו"ר, המנכ"ל והנשיא של החברה.
בשנת 1992 הקים יחד עם וינט סרף את איגוד האינטרנט העולמי, ליצירת סטנדרטי האינטרנט.
בשנת 2006 שמו נכנס להיכל התהילה הלאומי לממציאים יחד עם וינט סרף.
פרסים והוקרה.
לקאהן תוארי כבוד מאוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת פאביה, המכון הטכנולוגי של ציריך, אוניברסיטת מרילנד, אוניברסיטת ג'ורג' מייסון, אוניברסיטת מרכז פלורידה, אוניברסיטת פיזה ועוד.
פרסים בהם זכה:
מופע חימום
מופע חימום או הופעת פתיחה היא הופעה בידורית, למשל מוזיקלית או קומית, המוצגת לפני תחילת המופע המרכזי, שלשמו הגיע הקהל. לעיתים נדירות, מופע החימום יוצג שוב בסוף האירוע, לבדו או בשילוב עם המופע המרכזי.
הופעת הפתיחה משמשת ל"חימום" הקהל, והיא מעוררת ומלהיבה אותו לקראת המופע המרכזי.
בהופעות רוק מופע הפתיחה יבוצע לרוב על ידי להקה חדשה בעלת קהל יעד דומה לזה של האומן הראשי. למשל הלהקה קרח תשע שימשה כלהקת חימום בהופעות של להקת מוניקה סקס ושל אביב גפן והתעויוט.
במסעי הופעות ייתכן שייערכו מופעי חימום שונים בחלקים שונים של המסע.
ג'ון ראטר
ג'ון מילפורד ראטר (John Milford Rutter; נולד ב-24 בספטמבר 1945) הוא מלחין, מנצח, מעבד מוזיקלי ומפיק מוזיקלי בריטי, המתמחה בעיקר במוזיקה כנסייתית ובמוזיקה מקהלתית. בעל תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית.
ביוגרפיה.
ג'ון ראטר נולד בלונדון בשנת 1945 ולמד בבית הספר הייגייט. את חינוכו המוזיקלי הראשוני קיבל כנער מקהלה בבית הספר, לאחר מכן למד מוזיקה באוניברסיטת קיימברידג'. כבר בעת לימודיו בקיימברידג' כתב כמה יצירות שאף הוקלטו. ראטר היה חבר במקהלה באוניברסיטת קיימברידג' ובן השנים 1975 -1979 ניהל את המקהלה והביא אותה להצלחה בינלאומית. בשנת 1981 הקים ראטר מקהלה משלו, זמרי קיימברידג', איתה הוא מקליט עד היום יצירות של מוזיקה כנסייתית, יצירות פרי עטו ויצירות נוספות.
במקביל לקריירה כמנצח מקהלה, עסק ראטר בהלחנה, בעיקר של מוזיקה דתית, זאת על אף שראטר העיד על עצמו שאיננו אדם דתי. בשנת 1974 בוצעה לראשונה הקנטטה שלו "גלוריה" וזכתה להצלחה, בשנת 1985 כתב ראטר רקוויאם שזכה גם הוא להצלחה רבה. בשנת 1990 כתב יצירה מוצלחת נוספת מגניפיקט. יצירות אלו ואחרות פרסמו את ראטר בעולם, והוא נחשב למלחין חשוב.
ראטר ערך כמה ספרים ואנתולוגיות העוסקים במוזיקה כנסייתית, בין השאר האנתולוגיה של אוניברסיטת אוקספורד למוזיקה קולית.
הוקרה, הערכה ופרסים.
ראטר נחשב למלחין חשוב ומוערך, במיוחד בארצות הברית, אך גם בבריטניה ובעולם כולו. יצירות רבות פרי עטו מבוצעות ומוקלטות והוא נחשב למנצח ומרצה מבוקש. בשנת 1988 מונה לחבר בגילדת המוזיקה הכנסייתית בבריטניה, בשנת 1996 קיבל תואר דוקטור למברת' מהארכיבישוף מקנטרברי ובשנת 2007 קיבל מהמלכה אליזבת השנייה תואר אבירות במסדר האימפריה הבריטית. בחגיגות היובל למלכה אליזבת, בשנת 2002, הושמעה הלחנתו למזמור ק"ן בתהילים בקתדרלת סנט פול בלונדון, ובשנת 2011 הלחין במיוחד יצירה שהושמעה בחתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון.
אבקת חלב נוכרי
רקוויאם (ראטר)
הרקוויאם של ראטר הוא יצירה פרי עטו של המלחין הבריטי ג'ון ראטר המבוססת על הרקוויאם הקתולי. ראטר בחר להשתמש בטקסט הליטורגי של הרקוויאם, אך להשמיט את החלקים העוסקים ביום הדין, במיוחד מזמור הדיאס אירה, ובמקומם להכניס שני מזמורי תהילים. הרקוויאם של ראטר נחשב לאחד הרקוויאמים החשובים של המאה העשרים ולאחת מהלחנותיו החשובות ביותר של ראטר.
הלחנה וביצוע.
הרקוויאם של ראטר הולחן בשנת 1985 והוקדש לאביו של המלחין שנפטר באותה השנה, פרק אחד מהיצירה (מזמור כ"ג מתהילים), הולחן על ידי ראטר כבר בשנת 1974 אך ראטר החליט לכלול אותו ברקוויאם. הופעת בכורה חלקית של הרקוויאם התבצעה ב-14 במרץ 1985 בכנסייה הפרסביטריאנית פרימונט בסקרמנטו ובכורה מלאה התקיימה ב-13 באוקטובר באותה השנה בכנסייה המתודיסטית בדאלאס שבטקסס. היצירה זכתה להצלחה מידית, בחצי השנה הראשונה לאחר הבכורה של היצירה בוצעה היצירה יותר מ-500 פעמים בארצות הברית בלבד. בשל האופי הנוגה אך המנחם של הרקוויאם, הוא היה ליצירה המוזיקלית המועדפת שבוצעה בטקסי הזיכרון הרבים שהתקיימו בארצות הברית לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
היצירה.
ג'ון ראטר, בהשראת הרקוויאם של פורה והרקוויאם של דיריפלה, בחר להשמיט מן הטקסט הליטורגי של הרקוויאם את מזמור הדיאס אירה, וקטעים נוספים העוסקים בפחד מהמוות ומיום הדין. במקום קטעים אלו הוסיף ראטר, בהשראת הרקוויאם הגרמני של יוהנס ברהמס שני מזמורי תהילים המשולבים בין פרקי הרקוויאם: מזמור ק"ל ("שיר המעלות ממעמקים") ומזמור כ"ג ("מזמור לדוד ה' רועי לא אחסר"). סגנונה של היצירה נוגה, מהורהר ומנחם ולא דרמטי ומפחיד כמו ברקוויאמים אחרים.