משחקי הדרבי חודשו בסוף שנות השבעים לאחר שהכח רמת גן נשרה לליגה השנייה, אבל משחקי הדרבים האלו כבר איבדו מערכם בעיקר בגלל שהם שוחקו במסגרת ליגה שנייה. בסוף שנות השמונים נשרה הכח רמת גן לליגה א', הליגה השלישית, ולאחריה לא נערכו משחקי דרבי במשך 3 שנים.
בשנות ה-2000.
בשנת 2004 שוב הופסקו משחקי הדרבי למשך שלוש שנים, הפעם בגלל שהפועל רמת גן נשרה לליגה הארצית. הדרבי האחרון בין שתי הקבוצות במסגרת הליגה נערך ב-8 במרץ 2008, ובו הכח רמת גן ניצחה במכתש 3–1. שלושה ימים לאחר מכן נפגשו השתיים בגביע המדינה והכח רמת גן ניצחה בפנדלים 5–3 ועלתה לרבע הגמר.
באוגוסט 2011 חודשו משחקי הדרבי לאחר 3 שנים של היעדרות, ולאחר שעונה אחת קודם לכן נשרה הפועל רמת גן מליגת העל. שתי הקבוצות נפגשו באוגוסט 2011 לדרבי בגביע הטוטו בו הביסו האדומים את הסגולים 3–0 גם במשחק השני בגביע הטוטו באותה עונה ניצחה האדומים 2–0
באותה עונה נפגשו שתי הקבוצות לשני משחקי דרבי במסגרת הליגה כאשר הכח עמידר רמת גן ניצחה במשחק הראשון 0-1 ובמשחק השני ניצחה הפועל רמת גן 2–0.
עונת 2014/15 הייתה העונה האחרונה בה נערכו משחקי דרבי בין שתי הקבוצות. באותה העונה, שתי הקבוצות נפגשו 3 פעמים (פעם אחת במסגרת גביע הטוטו ופעמיים במסגרת הליגה) ובכל שלושת המשחקים ניצחו האורדונים.
הדרבי בכדורסל.
היסטוריה.
לראשונה בעונת 1973/1974, התקיים הדרבי הראשון של העיר בתאריך 29 במרץ 1974. המשחק התקיים במגרש הפתוח בגבעתיים, שם אירחה הפועל את מכבי רמת גן לדרבי הראשון של העיר, שנגמר בתוצאה 78:62 למכבי רמת-גן. גם את הדרבי השני באותה עונה, ניצחה מכבי, בתוצאה 75:70. מאז, פעמיים לעונה, עד עונת 1986/1987, נערכו משחקי הדרבי במסגרת הליגה הלאומית בלבד (אז הליגה הראשונה). החל משנת 1974 ועד 1982, נערכו שני משחקי דרבי מדי עונה (סה"כ כ-16 משחקי דרבי רצופים), ובכולם ניצחה הפועל. בין היתר, בשנים אלו נרשם גם הניצחון הגדול ביותר בדרבי הרמת-גני, שהסתיים ב-106:54 להפועל רמת גן גבעתיים על מכבי רמת גן.
החל מעונת 1982/1983 החלה התדרדרות אצל הפועל רמת-גן גבעתיים, אך למרות מצבה הרע של הקבוצה, הצליחה הפועל רמת גן לנצח את מכבי רמת גן לא מעט, עד לפירוקה, בשנת 1988. בין עונת 1982/1983 עד לעונת 1986/1987 ניצחה מכבי רמת-גן את הפועל 3 פעמים, אל מול 6 ניצחונות של הפועל.
בעונת 1986/1987 נערכו שני משחקי הדרבי האחרונים ל"גלגולה" הקודם של הפועל רמת-גן גבעתיים. ב-10.11.1986 השיגה הפועל את ניצחונה האחרון בדרבי, כשאת הדרבי השני באותה עונה, והאחרון מזה 28 שנה, ניצחה מכבי רמת גן 91:88 בתאריך 19.01.1987.
מאזן הניצחונות בדרבי הרמת-גני, בליגה הסדירה ובמשחקי הפלייאוף, עד פירוקה של הפועל רמת-גן גבעתיים בשנת 1988, היה 28-6 לאורדונים.
בשנות ה-2000.
כאמור, הפועל רמת-גן גבעתיים התפרקה לאחר שנשרה לליגה השלישית, בשנת 1988. לאחר מספר ניסיונות משנת 2009, ב-2011 הוקמה רשמית הפועל רמת-גן, וחזר המועדון לפעילות תחת מתכונת של קבוצת אוהדים. משחקי הדרבי של היום (החל מ-2015 ועד 2021), נערכים באולם זיסמן, בו מארחות שתי הקבוצות את משחקיהן.
מכבי רמת גן ירדה לאחר 5 עונות רצופות בליגת העל, והחל מעונת 2009/2010 ועד עונת 2016/2017 שיחקה מכבי בליגה הלאומית (הליגה השנייה). החל מעלייתה של הפועל לליגה הלאומית ב-2015, ועד לירידתה של מכבי ב-2017, התקיימו בעיר ארבעה משחקי דרבי.
ב-10.11.2015, בדיוק 29 שנה מאז ניצחונה האחרון של הפועל רמת גן בדרבי על טהרת העיר, התקיים במחזור החמישי של הליגה הלאומית הדרבי הרמת-גני. בדרבי הזה ניצחה הפועל את משחק הדרבי הראשון שלה כקבוצת אוהדים, בתוצאה 72:69 באולם זיסמן. את הדרבי השני באותה עונה, ניצחה מכבי רמת גן בתוצאה 72:67.
בעונת 2016/2017, נערכו עוד שני משחקי דרבי במסגרת הליגה, ובשניהם יצאה הפועל כשידה על העליונה (ניצחונות 77:75 ו-74:84). בתום עונה זו ירדה מכבי רמת גן לליגה הארצית, ולא נערכו משחקי דרבי ברמת-גן עד עונת 2020/2021.
אחרי הפוגה של 3 עונות, בעונת 2020/2021 חזר הדרבי לעיר, ששוחק ב-23.12.20 באולם זיסמן, בו ניצחה מכבי רמת-גן 84:80. גם את הדרבי השני בעונה זו ניצחה מכבי, 84:79.
משחקי הדרבי מדי עונה.
הנתונים נכונים לאפריל 2021, ומבוססים ע"פ ספר המשחקים (1973-1987)
לפני פירוקה ואחרי, בליגה ובפלייאוף, מאזני כל משחקי הדרבי הרמת-גני הוא 31-9 להפועל רמת-גן גבעתיים.
הפדרציה הבינלאומית לחתירה
הפדרציה הבינלאומית לשחייה
הפדרציה הבינלאומית לפיתוח הגוף
Wilderness
"Wilderness" הוא אלבום הסולו השני של הזמר הבריטי ברט אנדרסון משנת 2008.
אלבומו השני של אנדרסון, מהווה המשך לרוח אלבום הבכורה שהוציא שנה קודם לכן. האלבום מתאפיין, בהגשה צנועה ומינימלית המתבססת בעיקר על פסנתר וכלי מיתר, ובהפקה רזה אף יותר מההפקה שאפיינה את האלבום הקודם. כל שירי האלבום ניכתבו על ידי אנרסון למעט השירים Clowns ו-Back to You בהם השתתף גם שותפו של אנדרסון בהפקת האלבום פרד בל. האלבום כולו הוקלט ובושל תוך ששה ימים במהלך חודש מאי של אותה שנה, ויצא חודשיים לאחר מכן. את עטיפת האלבום צילם אלן ג'נקינס, ולעיצוב העטיפה אחראי אנדרסון.
פיב&quot;א אמריקה
פיב"א אמריקה (באנגלית: FIBA Americas) היא התאחדות כדורסל על-אזורית של פיב"א, שאליה שייכות כל 44 פדרציות פיב"א אשר ממוקמות באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. המשרד הראשי של פיב"א אמריקה ממוקם בסן חואן, פוארטו ריקו.
דירוג נוכחי לנבחרות פיב"א אמריקה.
להלן דירוג הנבחרות בפיב"א אמריקה לפי הדירוג העולמי של פיב"א:
Wysiwyg
פיב&quot;א אפריקה
פיב"א אפריקה (באנגלית: FIBA Africa) היא התאחדות כדורסל אזורית של פיב"א שאליה שייכות כל 53 פדרציות פיב"א באפריקה. ההתאחדות הוקמה בשנת 1961. פיב"א אפריקה מתחזקת משרדים באביג'אן ובקהיר.
דירוג נוכחי לנבחרות פיב"א אפריקה.
להלן דירוג הנבחרות בפיב"א אפריקה לפי הדירוג העולמי של פיב"א:
ג'ורג' איסטהאם
ג'ורג' אדוארד איסטהאם (אנגלית: George Edward Eastham; נולד ב-23 בספטמבר 1936 בבלקפול) הוא כדורגלן עבר אנגלי. איסטהאם ידוע בזכות קריירת המועדונים שלו (ניוקאסל יונייטד, ארסנל וסטוק סיטי), אך גם בזכות מעורבותו בפרשה מ-1963 שבעקבותיה חל שיפור ביכולת המעבר של שחקנים בין מועדונים.
קריירה.
ניוקאסל יונייטד.
איטסהאם היה חלק ממשפחה של כדורגלנים. אביו, ג'ורג', היה כדורגלן אנגלי בינלאומי ששיחק עבור בולטון וונדררס ובלקפול, ואילו דודו הארי איסטהאם שיחק עבור ליברפול ואקרינגטון סטנלי.
איסטהאם הצטרף למועדון הצפון אירי ארדס, היכן ששיתף פעולה עם אביו שהיה מאמן-שחקן. איסטהאם שיחק בעמדת הקשר או החלוץ השני, והוחתם על ידי ניוקאסל יונייטד ב-1956. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2 - 2 מול לוטון טאון ב-6 באוקטובר. הוא שיחק במגפייז (הכינוי של ניוקאסל) במשך ארבע עונות, ובהן זומן לנבחרת אנגליה עד גיל 23. הוא השתתף ב-125 משחקים במדי ניוקאסל, שבהם הבקיע 34 שערים. המיקום הטוב ביותר של ניוקאסל בתקופה זו היה השמיני בעונת 1959/1960.
אולם, איסטהאם הסתכסך עם הנהלת ניוקאסל בסוגיית המגורים שסופקו לו ובסוגיית העבודה השנייה שההנהלה ארגנה עבורו (חוקי השכר בכדורגל באותה תקופה לא אפשרו לשלם לו את השכר המתאים) וניסיונות ההנהלה למנוע ממנו לשחק במדי הנבחרת עד גיל 23. ב-1959 סירב איסטהאם לחדש את חוזהו וביקש לעזוב את ניוקאסל. אולם, ההנהלה סירבה לשחררו. באותה תקופה מועדונים הפעילו מערכת הידועה בשם "שמור והעבר", שמשמעותה הייתה כי הם יכולים לשמור על כרטיס השחקן ברשותם (ובכך למנוע ממנו לעבור) ולסרב לשלם לו אם הוא מעוניין לעבור.
איסטהאם לא היה יכול לעזוב, והכריז על שביתה בסוף עונת 1959/1960. הוא עבר דרומה והחל לעבוד עבור ארני קליי (לימים יושב-ראש פולהאם). לבסוף, הוא שוחרר מניוקאסל באוקטובר 1960 והועבר לארסנל תמורת 47,500 לירות שטרלינג. אולם, איסטהאם התייחס לפרשה באופן עקרוני, והחליט לפנות לאפיקים משפטיים בגיבוי התאחדות הכדורגלנים המקצועניים שאף סיפקה לו תמיכת כלכלית בסך 15,000 לירות שטרלינג.
בתביעה שהגיש הוא טען כי העברתו עוכבה בצורה לא הוגנת, וכי הנהלת ניוקאסל חייבת לו 400 לירות שטרלינג בעקבות שכר שלא שולם, בנוסף ל-650 לירות שטרלינג שהגיעו לו כבונוס. השופט פסק באופן חלקי לטובת איסטהאם, והצהיר כי המערכת "שמור והעבר" איננה הגיונית. מנגד, השופט קבע כי להנהלת ניוקאסל שמורה הזכות האם לשלם לאיסטהאם או לא על התקופה שבה היה מסוכסך עמה. איסטהאם הצליח לגרום לשינוי בשיטת העברת הכדורגלנים הבריטית, למרות שהוא עצמו לא נהנה מכך. החלק של "שמור" צומצם במידה רבה, כך שלשחקנים תהיה אפשרות נוחה יותר לשקול האם לחדש את חוזיהם או לא. בנוסף, הוחלט על הקמתה של ועדת בוררות למקרים של מחלוקות.
ארסנל.
איסטהאם ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל ב-10 בדצמבר 1960, והבקיע שני שערים בניצחון 5 - 1 על בולטון וונדררס. בתיקו 3 - 3 מול ניוקאסל הוא הבקיע את שער השוויון של ארסנל, ובשל כך כונה על ידי אוהדי המגפייז בתואר "יהודה איש קריות". במשך שש העונות שלו בארסנל הוא היה שחקן הרכב קבוע; למרות שלא היה מבקיע שערים מצטיין, הוא היה אחד השחקנים הבולטים בסגל של ארסנל שנחשב לממוצע באותה תקופה; בתקופתם של ג'ורג' סווינדין ובילי רייט המועדון לא הצליח לסיים מעל המקום השביעי.