גבולות המינים אינם ברורים בסוג אף על פי שנחקר באופן אינטנסיבי, מספר המינים המוכרים על ידי רשויות שונות נע בין 6 ל -10. המין היחיד בסוג הוא "אגפנתוס אפריקאי." עם הזמן נוצרו מספר רב של זני כלאיים וזנים מתורבתים והם מאוקלמים בכל האזורים החמים בעולם. ניתן להבחין בהם במיוחד ברחבי צפון קליפורניה.
תיאור.
"אגפנתוס" הוא סוג של צמח רב-שנתי עשבוני פורח, פריחתו נמשכת כשישה שבועות בסוף האביב והקיץ. העלים ארוכים, קשתיים וצרים, גדלים לאורך של כ-60 סנטימטרים וצומחים מבסיס קנה שורש. השורשים לבנים, עבים ובשרניים.
התפרחת כדורית, דמוי-סוכך, הניצן פורח מתוך שני חפים גדולים (הנושרים במשך הזמן) בקצה שדרת תפרחת היוצאת ממרכז הצמח ומתנשאת לגובה של כ-2 מטרים. הפרחים בצורת משפך או צינור, בגוונים של כחול עד סגול או לבן. לזנים שנוצרו בהכלאות ישנה פריחה בצבעים שלא נמצאים בצמחי בר כמו אדום וורוד וצבעי עלווה מגוונים. השחלה עלית, עמוד העלי חלול.
באגפנתוס לא קיימת הכימיה הייחודית המאפיינת את משפחת השומיים על אף שיוחס לו קשר אליה בעבר.
טקסונומיה.
הסוג "אגפנתוס" הוגדר על ידי צ'ארלס לואי ל'הריטייר דה ברוטל בשנת 1788.
שיוך משפחתי.
לאיזו משפחה שייך הסוג אגפנתוס היה עניין לוויכוח מאז הגדרתו. מערכות סווג טקסונומי של צמחים פורחים סיווגו את הצמח בהגדרה רחבה למשפחת השושניים () בסדרת שושנאים יחד עם מינים נוספים שנחשבו ליליים באופן רחב. החל משנת 1985 החלו מערכות סווג חדשות למקם את האגפנתוס בקרוב למשפחת השומיים (Alliaceae) ששויכה בעבר לסדרת שושנאים, יחד עם טולבגיה. הסווג של שומיים כלל זנים נוספים שבהמשך נבדלו לתת-משפחה Themidaceae יחד עם הברודיאה והטריטליה.
בשנת 1996, בעקבות ניתוח פילוגנטי של רצפי DNA של הגן rbcL, תת-המשפחה Themidaceae עלתה לדיון מחדש ואגפנתוס הופרד ממשפחת השומיים. מחברי מאמר בנושא מצאו שאגפנתוס הוא אחות טקסון לנרקסיים ששויכה בעבר לסדרה שושנאים ובכך העבירו אותו למשפחה זו. קבוצת המחקר הפילוגנטי של מכוסי הזרע (APG) לא קיבלה זאת כשפרסמו את מערכת ה- APG (מערכת מודרנית של טקסונומיית צמחים המבוססת בעיקר על פילוגנטיקה מולקולרית) המקורית בשנת 1998, כיוון שהענף שמכיל את אגפנתוס ונרקיסיים קיבל רק 63% תמיכה בבוטסטארפ. מערכת ה-APG זיהתה שלוש משפחות נפרדות, אגפנתיים (Agapanthaceae), שומיים (Alliaceae sensu stricto) ונרקיסיים (Amaryllidaceae sensu stricto). משפחת האגפנתיים כללה את ה"אגפנתוס" כסוג יחיד והרעיון שהוא קרוב לטולבגיה נדחה.
כאשר פורסמה מערכת APG II בשנת 2003, היא הציעה אפשרות לשלב בין שלוש המשפחות כדי ליצור משפחה גדולה יותר של "שומיים בהגדרה רחבה" (Alliaceae ) כאשר השם נרקיסיים (Amaryllidaceae) נשמר על ידי ה-ICBN.
(קוד המינוח הבוטני הבינלאומי לאצות, פטריות וצמחים) למשפחה גדולה יותר זו. שם המשפחה שונה משומיים (Alliaceae) לנרקיסיים (Amaryllidaceae), אך השיוך הגני במשפחה נותר זהה. כאשר הוחלף APG II ב- APG III בשנת 2009, השם אגפנתיים כבר לא התקבל, אלא התייחסו אליו תת-משפחה אגפנתים Agapanthoideae במשפחת הנרקיסיים. כמו כן, בשנת 2009 הכיר ארמן תכתג'אן (טקסונום משפיע במאה העשרים) בשלוש המשפחות הקטנות יותר לפי APG II, במקום לשלבן כמו ב- APG III.
הטבלה שלהלן מסכמת את החלוקה המשפחתית החלופית:
ניתוח פילוגנטי מולקולרי נוסף של רצפי דנ"א אישר כי אגפנתוס הוא אחות לענף המכיל את תת-משפחות השומים והנרקיסים של משפחת הנרקיסיים, לפי APG III.
זנים.
ב-2003 חילקו האגרונומים זונבלד ודונקאן את אגפנתוס לשישה מינים:
ארבעה מינים נוספים הוכרו קודם לכן (1965) אך נחשבו כתת-מין לפי זונבלד ודונקאן.
נכון לדצמבר 2013, רשימת הביקורת העולמית של משפחות צמחים נבחרות (WCSP) מכירה בשבעה מינים:
זנים מתורבתים נפוצים:
השם "Agapanthus ensifolius" נטבע בשנת 1799 למין הנקרא כיום "Lachenalia ensifolia."
טיפוח.
את הזן "A. praecox" ניתן לגדל באזורי עמידות צמחים 9 עד 11. באזורים בעלי מספרים נמוכים יותר, יש למקם את קני השורש עמוק יותר באדמה ולחפות את האדמה היטב בסתיו. אגפנתוס יכול להתרבות על ידי רבייה וגטטיבית או על ידי זרעים. הזרעים ממרבית הזנים פוריים.
כמה מאות של זנים מתורבתים והכלאות תורבתו כצמחי גן ונוף. כמה מהם הם עמידים בחורף לאזור עמידות 7.
בבריטניה, הזנים הבאים קיבלו את הפרס המלכותי לגננות:
כמין פולש.
באזורים מסוימים "אגפנתוס" נחשב למין פולש. בניו זילנד הזן "A. praecox" מסווג כעשב שוטה וקריאות להוסיף אותו לרשימת הצמחים המזיקים הלאומית נתקלו בהתנגדות של גננים.
מזיקים.
ככלל, מינים של "אגפנתוס" הם עמידים בפני מזיקים, לא מותקפים הרבה ולא מושפעים בצורה דרסטית ממזיקים נפוצים בגינה. עם זאת, מאז תחילת המאה ה -21, צמחים בדרום הרחוק של דרום אפריקה נופלים קורבן למין עש ("NoctuidNeuranethes spodopterodes)," קודח אגפנתוס בשמו העממי. הזחלים של העש "קודחים" בניצן התפרחת וככל שהם מתבגרים הם ממשיכים וקודחים מנהרה בכיוון השורשים או מגיחים מעמוד הפריחה במטרה לאכול את העלים ואת קנה השורש. מתקפה קשה מקדמת ריקבון ועלולה לעכב צמיחה ואף להרוג את הצמח, צמחים ששורדים בדרך כלל מאבדים את מרבית התפרחות שלהם ולא מצליחים לייצר את מופע הפרחים הרצוי.
אף על פי שהעש הרסני באזורים בהם הוא התגלה כמזיק, הוא אינו פולש אקזוטי, אלא מין פולש שיובא בשוגג מהטווח הטבעי שלו באזורים הצפוניים יותר של המדינה. בטווח המקורי שלו, העש אינו בעל חשיבות גננית והוא נשלט על ידי אויבים טבעיים שעדיין לא זוהו ולא יובאו יחד עם הצמחים המארחים. לעומת הדאגה הניכרת בדרום מערב דרום אפריקה עקב זריזותו המרשימה, העש נראה כהבטחה לשליטה אפשרית ב"אגפנתוס" הפולשני במדינות כמו ניו זילנד.
בשנת 2016 תואר מין חדש של יתוצים, ("Enigmadiplosis agapanthi)" הפוגע ב"אגפנתוס" בבריטניה.
פוטנציאל אלרגני.
לאגפנתוס פוטנציאל נמוך לגרימת אלרגיות. בדירוג סולם האלרגיה של OPALS הוא נמצא ברמה 2 מתוך 10.
1 Step Forward, 3 Steps Back
הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אוליביה רודריגו, מתוך אלבום הבכורה שלה, "Sour". השיר יצא לאור ב-21 במאי 2021, על ידי חברת התקליטים גפן רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי אוליביה רודריגו, טיילור סוויפט, ג'ק אנטונוף, סנט וינסנט והופק על דן ניגרו. השיר מכיל אינטרפולציה , הקלטה מחדש של מנגינה קיימת, של השיר "New Year's Day" מאת הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט, ומעניק לסוויפט, ג'ק אנטונוף וסנט וינסנט קרדיט ככותביו.
מילות השיר מתארות את ההשפעות המזיקות של תקשורת לא עקבית במערכת יחסים רומנטית. מבחינה מוזיקלית, "" הוא בלדת דאון טמפו קלה, בה נעשה שימוש בפסנתר ובס. ביצאתו של "Sour" זכה השיר " לביקורות חיוביות רבות מטעם מבקרי המוזיקה, שהחמיאו לשימוש הצנוע בכלי נגינה ולמילותיו ה"פגיעות". מבחינה מסחרית, הגיע השיר ל-20 המקומות הראשונים במצעדי הפזמונים באוסטרליה, קנדה וארצות הברית, ול-30 הראשונים בניו זילנד ובפורטוגל.
רקע והוצאה.
בעקבות ההצלחה הוויראלית של סינגל הבכורה שלה "Drivers License", ב-13 באפריל 2021, הודיעה רודריגו על צאת אלבום הבכורה שלה "Sour", יחד עם רשימת הרצועות ועטיפתו; השיר הרביעי באלבום נקרא "". ב-20 במאי 2021, נחשפו אנשי הצוות המעורבים באלבום בפלטפורמות המוזיקה הדיגיטלית, כאשר טיילור סוויפט וג'ק אנטונוף זכו לקרדיט ככותבים בשיר "". מגזין רולינג סטון דיווח כי השיר מכיל אינטרפולציה מהשיר של סוויפט "New Year's Day" (2017), שנכתב על ידי סוויפט ואנטונוף. רודריגו ציינה כי סוויפט היא השראתה המוזיקלית הגדולה ביותר, ואחת מההשפעות המרכזיות על אלבום הבכורה שלה. האלבום יצא לאור ב-21 במאי 2021.
קרדיטים וכוח אדם.
הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל:
ויולה אמהרד
ויולה אמהרד (Viola Amherd; נולדה ב-7 ביוני 1962) היא פוליטיקאית שווייצרית ממפלגת המרכז, המשמשת כחברת המועצה הפדרלית של שווייץ. היא מכהנת כראש המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט. היא האשה הראשונה לעמוד בראש מחלקה זו.
ביוגרפיה.
אמהרד סיימה בשנת 1982 את לימודיה במכללת בריג בעיירה בריג-גליס (Brig-Glis) שבקנטון ואלה. אז החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת פריבור וסיימה את הלימודים שם ב-1987. לאחר התמחות הוסמכה ב-1991 כעורכת דין ונוטריונית מטעם קנטון ואלה. עד 1994 עבדה כעורכת דין פרטית ולאחר מכן ועד 2006 בתפקיד שיפוטי בנציבות הפדרלית לערעורים במשאבי אנוש.
אמהרג הייתה חברת מועצת בריג-גליס בשנים 1992–1996. בשנים 1996–2000 הייתה סגנית ראש המועצה וב-2000 עד 2012 עמדה בראשה. בשנים 2005–2018 הייתה חברת המועצה הלאומית (הבית התחתון של האספה הפדרלית של שווייץ) מטעם קנטון ואלה.
כהונה במועצה הפדרלית.
בסוף שנת 2018 נבחרה אמהרד על ידי האספה הפדרלית לכהן במועצה הפדרלית במקומה של דוריס לויטהרד. ב-1 בינואר 2019 נכנסה לתפקידה כשרה לביטחון, הגנה אזרחית וספורט.
אמהרד הייתה חברת המפלגה הנוצרית דמוקרטית, שב-2021 התאחדה עם המפלגה השמרנית דמוקרטית כדי להקים את מפלגת המרכז. היא רווקה ומתגוררת בעיירה בריג-גליס.
לארה קרופט גו