קאזו היראי נולד וגדל ביפן, שם למד בבית הספר האמריקאי של יפן. בצעירותו נהג להצטרף לאביו, בנקאי עשיר מיפן, לנסיעות ברחבי העולם לקליפורניה, ניו יורק, קנדה וברחבי יפן, מה שלדבריו השפיע רבות על עתידו בתור איש עסקים מצליח ברמה בינלאומית.
אהבתו למשחקי מחשב הביאה אותו בסופו של דבר לעסקים בתעשיית הבידור. לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון במדעי הרוח באוניברסיטה הנוצרית הבינלאומית בטוקיו, בשנת 1984, החל לעבוד בתעשיית המוזיקה בחברת " CBS/Sony" (כיום "Sony Music Entertainment Japan") כמשווק מוזיקה בינלאומית ביפן, ומשם, עם הזמן, נהייה ראש החברה לעסקים בינלאומיים בניו יורק.
קריירה.
באוגוסט 1995, הצטרף היראי לחטיבת משחקי המחשב והווידאו של "Sony Computer Entertainment", וכעבור שנתיים כבר פיתח את המשחק וידאו הראשון שלו. בשנת 2000, עם צאת הפלייסטיישן 2 לשוק, החל היראי לעבוד יחד עם מפתחי זיכיונות כ"Ratchet &amp; Clank", " Jak and Daxter" ו-" Sly Cooper". תחת הנהגתו, שמרה החברה על רווחים גם בעידן החדש של קונסולות המשחקים החדשות.
ב-3 ביולי 2006, מינתה החברה את היראי לסמנכ"ל החברה. אך כבר בנובמבר של אותה שנה, רק שבועיים לאחר צאת פלייסטיישן 3, כבר קודם להיות נשיא "Sony Computer Entertainment", וב-26 באפריל 2007 הפך למנכ"ל החברה.
ב-1 באפריל 2009, מחלקת סוני של מוצרי האלקטרוניקה והמחלקה של משחקי הווידאו והמחשב התמזגו ועוצבו מחדש לשתי מחלקות חדשות, מחלקת לקוחות (CPDG) ומחלקת הרשת (NPSG), כאשר היראי מונה כנשיא מחלקת הרשת, ופיקח על כל פעילות היצור והשיווק של המשחקים, המחשבים האישיים, פלאפונים ושירותי הרשת של החברה.
ב-1 באפריל 2011 קודם לנציג המנכ"ל וסגן נשיא החברה, כבר אז היה צפוי להחליף את הווארד סטרינגר, המנכ"ל ונשיא החברה באותו הזמן, לאחר פרישתו הצפויה בשנת 2013.
ב-1 בפברואר 2012 הכריזה חברת Sony רשמית על כך שקאזו היראי ימונה למנכ"ל ונשיא החברה החל מה-1 באפריל באותה שנה. ב-27 ביוני 2012 מונה היראי לדירקטוריון על ידי בעלי המניות של החברה.
קאז היראי
פטליאקוב Pe-2
פטליאקוב Pe-2 (ברוסית: Петляков Пе-2) היה מפציץ צלילה ששירת בחיל האוויר הסובייטי בימי מלחמת העולם השנייה. המטוס היה ידוע גם בכינויו Peshka (ברוסית: Пешка - בעברית: פיון). המטוס נחשב למפציץ המשמעותי בשירות הצבא האדום במהלך המלחמה ויוצר במספרים גדולים. הדגם החל את דרכו כמטוס קרב כבד שנועד לשמש כמטוס ליווי בגובה רב. המטוס תוכנן על ידי ולדימיר פטליאקוב בעודו יושב בגולאג שראשקה. לאחר שקציני הצבא ראו את יעילותם של מטוסי השטוקה הגרמנים הם דרשו את הסבת הדגם להפצצת צלילה. המטוס שיוצר היה מהיר, זריז ועמיד ונחשב ליריב מסוכן אפילו למטוסי הקרב של האויב.
ב-27 ביוני 1941 יצחק פרסייזן ביצע מגח במטוסו פטליאקוב Pe-2 הבוער אל תוך שיירה כלי מלחמה גרמניים.
רפאל יעקב מן רקובסקי
הרב רפאל יעקב מן (ז' בטבת תרפ"ב, 7 בינואר 1922 - י"ט בטבת תשע"ב, 13 בינואר 2012) היה מורה הוראה, וכיהן כרב המרכזים הרפואיים הדסה בירושלים במשך כ-50 שנה.
תולדות חייו.
ילדותו.
נולד בירושלים, לרב אברהם ברוך אבא ולרבנית חיה בשא. אביו ר' אברהם ברוך אבא, היה חתנו של ר' חיים מן "ראש המלמדים" בתלמוד תורה עץ חיים. כיהן כרב השכונות אבן ישראל, עזרת ישראל והסביבה והיה מתלמידיהם המובהקים של ר' איסר זלמן מלצר והרב הראשי של ירושלים הרב צבי פסח פרנק. ר' אברהם ברוך אבא קיבל את סמיכתו מהרב הראשי לישראל הגאון אברהם יצחק הכהן קוק.
הרב רקובסקי נולד ביום שישי ערב שבת ויגש, כאשר אמו הרבנית חיה בשא נתקפה צירים קשים שנמשכו כל ליל השבת, אך הלידה בוששה לבוא. בעלה הרב אברהם ברוך אבא רקובסקי ואביה ר' חיים מן הזעיקו את הרופא ד"ר משה וולך מנהל בית החולים שערי צדק, אך גם ידו קצרה מלהושיע. בצר להם פנו אל המקובל רבי שמעון לידר. הוא הציע לקשור קצה אחד של חבל ארוך לכרעי המיטה של היולדת, ואת הקצה השני לקשור לעץ החיים של ספר התורה בבית הכנסת הקרוב, ולפני תפילת מנחה של שבת יקראו על הבימה את ספר יונה. כשעמדו להוציא את ספר התורה, נודע שהיולדת נושעה ובשעה טובה נולד הבן שנקרא יעקב מן רקובסקי. על שם יעקב מן, אבי סבו שהיה מגדולי ירושלים.
בחרותו ונישואיו.
בצעירותו, למד בישיבת עץ חיים, והושפע רבות מדמותו של סבו ר חיים מן ומדמותו של ראש הישיבה ר' איסר זלמן מלצר. בגיל צעיר ייסד כולל אברכים ויסד בית מדרש "תורה אור", בו למדו אברכים חשובים ביניהם הרב יוסף ליב זוסמן, הרב משה הרשלר ועוד.
בשנת 1946 (תש"ז) נשא לאשה את יוכבד ברכה בת הרב ישראל הכהן, ממשפחת כהנים מיוחסת מדורי דורות בירושלים. רעייתו עמדה לצידו של הרב ותמכה בפעילותו הציבורית והתורנית.
לאחר נישואיו החל ללמוד ביוזמת הרב הראשי לישראל הרב הרצוג, בכולל "אוהל תורה" שהוקם על ידי הגאון רבי שמואל יצחק הילמן, בו למדו אברכים חשובים וגאונים שלימים נודעו כרבנים מובילים ומנהיגי ציבור כדוגמת הרב יוסף שלום אלישיב.
הרב שריה דבליצקי, נהג לספר שאת תורתו הוא "חייב" לרב רקובסקי שלמד איתו בצעירותו מספר שעות מדי יום.
המינוי לרב המרכזים הרפואיים הדסה.
בשנת 1957 במהלך דיאלוג הלכתי בין הרב רקובסקי לבין רבה של ירושלים הגאון הרב צבי פסח פרנק התגלגלה השיחה אל בית החולים הדסה שבאותם ימים הולך ונבנה אז בתוככי ירושלים. או אז, פנה הרב צבי פסח פרנק בהצעה לרב רקובסקי לכהן כרב בתי החולים הדסה. הדבר עלה במחשבתו של הרב פרנק בעקבות מעשה שאירע בבית החולים הדסה הר הצופים (קודם למלחמת העצמאות). יהודי חולה אנוש פנה לפנות ערב בערב שבת אל האחות המטפלת בו וביקש שידאגו לכתוב גט לאשתו. האחות לא שמה לב לדבריו בחשבה כנראה שהוא אינו מדבר לעניין, מכיוון שנראה לה שהוא חי בשלום ובאהבה עם אשתו שמבקרתו מדי יום ומטפלת בו במסירות רבה. היהודי נפטר בשבת, ואשתו נותרה עגונה, משום שלבעלה המנוח לא היו ילדים, ולכן הייתה זקוקה לחליצה, ואילו אחי בעלה היה בברית המועצות.
בג' סיון תשכ"ב (22 לאוגוסט 1962), מונה הרב רקובסקי והוא בן 40 שנה כרבם של בתי החולים הדסה בירושלים, וזאת בטקס חגיגי בו נכחו אישי ציבור כגון שר הדתות זרח ורהפטיג, וסגן שר הבריאות דר' יצחק רפאל.
על מינויו זה כתב במכתב ברכה הרב שלמה זלמן אוירבך: "ליבי קל איתו להחדיר את אור התורה - אשר דרכיה דרכי נעם וכל נתיבותיה שלום - ולרומם קרנה במוסדות הרפואיים של הדסה היקרים והחביבים לכל ישראל".
שר הרווחה דר' יוסף בורג כתב : "הרב רקובסקי, הוא מגדולי הרבנים לומדי בית המדרש "אהל תורה" "בית דוד". אנו בטוחים כי גדולתו בתורה מידותיו הנעלות ונועם הליכותיו יביאו להצלחתו בתפקידו החשוב וישפיע מאור תורתו על כל הבאים אתו במגע פנים וחוץ, לשם ולתפארת".
עד למינוי זה לא נודע ברחוב הישראלי, תפקיד רבני מסוג של רב בית חולים.
אישיותו הגותו ההלכתית ופסיקותיו.
הרב רקובסקי היה מסור למאות אלפי החולים וצוותי הרפואה אותם ביקר ולהם יעץ ופסק במשך כל שנות כהונתו, זמינותו הייתה מלאה בכל שעות היממה לשאלות והתייעצויות. הוא היה ער לכל הבעיות ההלכתיות שהיו במקום ובד בבד שמר על קשר ישיר עם החולים המאושפזים, והכל במאור פנים וברוח טובה.
הרב רקובסקי סייע לבית החולים בקליטת והכלת כל הזרמים הדתיים בירושלים. במסגרת זו היה בקשר מתמיד ורציף עם הרבנים הראשיים לישראל ועד גדולי הדור מכל החוגים. היה מקורב במיוחד עם הרבנים הגאונים הרב אברהם שפירא והרב עובדיה יוסף ועם הרבי מגור.
הרב היה איש תורה והלכה ברמ"ח אבריו, אך עם זאת גילה פתיחות מחשבתית והבנה לצרכים הרפואיים ולמציאות התפקודית של בית החולים, כמובן מבלי לפגוע בדרישות ההלכה.
כחלק מתפקידו בבית החולים, היה חבר בוועדת האתיקה שדנה למשל במצוקות של חולים שסירבו לקבלת טיפולים מסוימים, ואשר בידי הוועדה הייתה סמכות להכריח חולה לקבלת הטיפול הנדרש לדעת הרופאים. אולם, כפי שמעיד פרופסור שלמה מור-יוסף שכיהן כמנכ"ל הדסה "מעולם לא נזקקנו לכפיה שכזו" מכיוון שמזכירת הוועדה הייתה הולכת קודם הדיון לרב רקובסקי, שהיה עולה אל החולה וחוזר כעבור זמן קצר עם הסכמתו לקבלת הטיפול.
פסיקותיו ההלכתיות.
פסיקותיו והנהגותיו ההלכתיות היוו אבן יסוד בהתנהלותו היום יומית של בית החולים.
כך למשל בסמוך לכניסתו לתפקידו, לקראת חג הפורים, התקיים פולמוס בנוגע למתי יש לקרוא בבית החולים את מגילת אסתר: בי"ד או בט"ו באדר. רבה של ירושלים ר' צבי פסח פרנק פסק כי יש לקרוא המגילה בט"ו בטענתו כי הדסה היא בגדר "מוקפין וסמוך ונראה". על כך התעוררה מחלוקת עם הגאון רבי פנחס אפשטיין ראב"ד העדה החרדית שטען כי יש לקרוא בי"ד (שאף כתב לרב "אילולא הכבוד שאני רוחש לאביך ולך עצמך, הייתי יוצא במודעות מטעם העדה החרדית נגדך"). לאור הפולמוס הקשה, פנה הרב רקובסקי לרב הראשי לישראל רבי איסר יהודה אונטרמן וביקשו להכריע בסוגיה. הרב אונטרמן החליט להזמין שלושה גדולי תורה לפסוק בעניין. השלושה היו הגאון ר' שלמה זלמן אוירבך, הגאון ר' יוסף שלום אלישיב, והגאון ר' שלמה יוסף זוין. וכך מספר הרב רקובסקי "הם באו להדסה לחדרי, ומיד הזמנתי מונית לעיר העתיקה, לאחר הנסיעה קבעו שלושתם כי אכן מדובר בסמוך ממש, ואין הפסק בתים בין בית החולים לבין העיר העתיקה. עם חזרתם, עלו לגג בית החולים הדסה משם ניתן היה לראות את החומה "ממש מתחת לידיים". בתגובה לכך פסקו כולם מיד "כי יש לפסוק בתקיפות לקרוא בט"ו". ומאז ועד היום נוהגים בבית החולים כפסק זה.
הנהגותיו והליכותיו בבית החולים.