מפרץ קופאנו (באנגלית: Copano Bay) הוא מפרץ הממוקם במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם מערבית לעיר רוקפורט, בין מחוז רפוג'יו למחוז ארקנסו. אורכו של המפרץ כ-19 ק"מ ורוחבו כ-10 ק"מ. המפרץ נשפך למפרץ אראנסאס.
מדרומו של המפרץ נמצא מפרץ פורט, מצפונו מפרץ מישון, וממזרחו מפרץ אראנסאס. על שפת המפרץ ובמימי המפרץ הותקנו אסדות להפקת נפט.
היסטוריה.
המפרץ התגלה בשנת 1766 על ידי דייגו אורטיז פארייה (Diego Ortiz Parrilla), אשר קרא למפרץ בשם "סנטו דומינגו" (Santo Domingo). בשנת 1785 הוקמה בסמוך נמל שנקרא נמל קופאנו על שם שבט אינדיאני ששכן בסמוך, ומאז נקרא המפרץ בשמו הנוכחי.
המפרץ הרדוד (עומקו פחות מ-2 מטרים) משמש אתר נופש לדיג ואתר לציד ברווזים.
מרבית תושבי המפרץ מתגוררים בצידו המזרחי של המפרץ.
אזכורים תרבותיים.
המפרץ אוזכר בשיר "אני אוהב את טקסס" של זמר הקאנטרי פט גרין, ובשירה של להקת הקאנטרי תזמורת רנדי רוג'רס - "מפרץ קופאנו".
מפרץ אראנסו
דניאל סטרן
דניאל נורמן סטרן (באנגלית: Daniel Norman Stern; 16 באוגוסט 1934 – 12 בנובמבר 2012) היה פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי יהודי אמריקאי, תאורטיקן בתחום ההתפתחות הפסיכולוגית של הילדים. נודע בין השאר בזכות ספריו "עולמם הבין אישי של תינוקות" ו"יומנו של תינוק", שהפכו לרבי-מכר ותורגמו לשפות רבות.
קורות חיים.
סטרן נולד במנהטן שבניו יורק במשפחה יהודית. החל את לימודיו האקדמיים ב-1956 באוניברסיטת הרווארד, והמשיך ללימודי רפואה בבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בישיבה יוניברסיטי, אותם סיים ב-1960. ב-1964 החל להתמחות בפסיכיאטריה, וב-1972 החל את הכשרתו כפסיכואנליטיקאי במרכז הפסיכואנליטי באוניברסיטת קולומביה.
מאז עסק סטרן במחקר בתחום התפתחות ילדים וטיפול פסיכודינמי. הוא ערך תצפיות רבות בפעוטות, נתן להן פרשנות קלינית, ויצר תאוריות שתרמו להבנת התפתחות מוקדמת של ילדים. בעיקר התמקד בחקר הקשר הרגשי בין האם לתינוקה.
בשנת 1985 יצא ספרו "עולמם הבין אישי של תינוקות", בו תיאר שלבים התפתחותיים רגשיים בקשר בין התינוק לאמו, התהליך האינטרסובייקטיבי המאפיין קשר זה, ותופעות שמתבטאות בתהליך זה בשלב הטרום-מילולי, כגון מושג הכוונון הרגשי אותו הגדיר סטרן. כן כתב ספר על הקונסטלציה האימהית (1995), ועל תחושות האם במהלך ההיריון, הלידה וההורות (בספרו "הולדתה של אם", 1997). בנוסף כתב על נושאים שקשורים לטיפול פסיכולוגי, כגון טיפול בילדים תוך מיקוד ביחסי אם-ילד, ועל מושגים מתחום הטיפול כגון "רגע הווה" ו"רגע מפגש" שמתרחשים בין המטפל למטופל במהלך טיפול. גישתו התאורטית נתפסת כגישה התייחסותית, אם כי רעיונותיו עוסקים גם באינטרסובייקטיביות.
בשנים האחרונות לחייו כיהן סטרן כפרופסור לשם כבוד בפסיכולוגיה באוניברסיטת ז'נבה, מרצה לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת קורנל וכן מרצה במרכז הפסיכואנליטי באוניברסיטת קולומביה. הוא קיבל תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות קופנהגן, פלרמו ועוד.
נישא לנדיה ברושוויילר-סטרן, רופאה שהייתה שותפה בחלק ממחקריו. נולדו להם שני בנים ושלוש בנות. סטרן מת בז'נבה שבשווייץ ב-2012, בגיל 78, לאחר מחלת לב.
רבי אליעזר בן יעקב
רבי אליעזר בן יעקב הוא תנא שחי בשלהי ימי בית המקדש השני ובתקופה שלאחר חורבנו (המאה הראשונה לספירה). הוא מרבה למסור פרטים על בית המקדש ועבודתו, ובתלמוד מיוחס לו חיבורה של מסכת מידות, המתארת בפרוטרוט את בית המקדש השני. נאמר עליו ש"משנתו קב ונקי" – סולת מנופה, מעטת כמות ורבת איכות. לאור הגדרה זו, מקובל בין פוסקי ההלכה לתת עדיפות לדעתו על פני החולקים עליו.
יש אומרים שהיו שני תנאים בשם זה: האחד בשלהי ימי בית שני, כאמור, והשני – "רבי אליעזר בן יעקב השני" כעבור כמה עשרות שנים, מתלמידי רבי עקיבא.
זהותו וזמנו.
במקורות לא מסופר דבר על קורותיו ומשפחתו, פרט לעובדה שדודו, אחי אמו, היה לוי שעבד במקדש.
מעדויותיו הרבות על בית המקדש משתמע שחי בזמן שבית המקדש השני היה קיים. בתלמוד הבבלי אף מובאת מימרא של שמעון בן עזאי: "מצאתי מגילת יוחסין בירושלים, וכתוב בה... משנת ר' אליעזר בן יעקב קב ונקי". ומאחר שבעקבות החורבן פסק היישוב היהודי בירושלים – יש להניח שהמגילה נכתבה בטרם החורבן, ומכאן שכבר בימי בית שני נחשב רבי אליעזר בן יעקב כחכם מוכר ובעל משקל.
לעומת זאת, ממקורות אחרים משתמע שהיה מאוחר יותר: במדרש בראשית רבה הוא נמנה בין אחרוני תלמידיו של רבי עקיבא: "שנים עשר אלף תלמידים היו לרבי עקיבא... וכולם בפרק אחד מתו... ובסוף העמיד שבעה: רבי מאיר, ורבי יהודה, רבי יוסי, ור' שמעון... ור' אליעזר בן יעקב". הוא מוזכר גם כמי שהשתתף בעיבור השנה עם תלמידי רבי עקיבא. כמו כן, בכמה מקורות מובאת דעתו לצד דעה של אחד מתלמידי רבי עקיבא הללו, ומשתמע שהיה בן דורם וחברם.
ראשוני העוסקים בחקר תולדות התנאים והאמוראים, כמו ספר יוחסין השלם וסדר הדורות, סברו שמדובר בתנא אחד, שהאריך ימים מזמן הבית ועד הדור הרביעי לתנאים (כ-80 שנה לאחר החורבן), או שלא ראה בעצמו את המקדש, אלא שמע עליו מפי דודו, ששירת במקדש, כאמור.
חוקרים בעת החדשה קבעו לראשונה שמדובר בשני תנאים שונים, אם כי, הדבר תמוה שהמשנה מציינת את שניהם באותו שם בלי לבדל ביניהם באמצעות כינוי כלשהו, כגון "הזקן" לראשון שבהם (כמו "רבן גמליאל הזקן"). יש משערים שאולי השני היה נכדו של הראשון. ההיסטוריון זאב יעבץ מתווה כללים למיון המאמרים שנזכרו בשמם, אלו שייכים לראשון ואלו לאחרון, על פי שמות החכמים עמם נשאו ונתנו וכן על פי תוכן המאמרים (עדויות על בית המקדש – מקורם בראשון), אך ציין שעל כמה מאמרים אין לדעת מי אמרם. לא ברור מה סבר התלמוד הבבלי בשאלה זו, האם היה זה תנא אחד או שניים.
מסורותיו על בית המקדש ועבודתו.
כאמור, רבי אליעזר בן יעקב מתייחד בין התנאים במסורות רבות על מבנה בית המקדש ואירועים שהתרחשו בו. כך למשל, תיאר את מקומו המדויק של הדוכן ששימש לעמידת הלויים בשעת השירה במקדש ואת השתתפותם של נערים בשירה זו, בהם גם ממשפחות נכבדות בירושלים. הוא מתאר כיצד פעם נרדם דודו, אחי אמו, תוך כדי שמירתו במקדש, וכעונש שרפו את כסותו (מעין שמיכה). כמו כן תיאר את דלתות הנחושת שעמדו בשער ניקנור. עוד הוא מספר על חיילים רומאים שהתגיירו בערב פסח, כנראה מתוך התרשמותם מן ההכנות לחג, וטבלו במקווה בו ביום והשתתפו בקורבן הפסח.
בשני מקומות במסכת מידות אומר רבי אליעזר בן יעקב על לשכה מסוימת במקדש: "שכחתי מה הייתה משמשת". מכאן הסיק התלמוד הבבלי שהוא התנא שהורה את מסכת מידות בכללותה על פי זכרונו, מלבד הפרטים ששכח. דעה זו מובאת גם בתלמוד הירושלמי, ושם מופיעה הסתייגות, שיש במסכת פרטים שלא נאמרו על ידו.
משקלו בפסיקת ההלכה.
בתלמוד נאמר: "משנת רבי אליעזר בן יעקב קב ונקי", מעטת הכמות ורבת האיכות. משפט זה מובא בתלמוד לא רק כביטוי של שבח סתמי, אלא כנימוק להכרעת ההלכה כמותו במחלוקותיו עם תנאים אחרים, וזאת אפילו כאשר הדעה המנוגדת היא דעת רוב התנאים, ובניגוד לכלל הרווח: "יחיד ורבים – הלכה כרבים". קיימים תנאים נוספים עליהם נאמר שיש להם עדיפות על פני הדעה החולקת עליהם (כמו רבי עקיבא ורבי), אך זאת דווקא כאשר החולק הוא תנא יחיד, ומבחינה זו רבי אליעזר בן יעקב יוצא דופן.
בין פוסקי ההלכה הראשונים עורר הדבר מחלוקת רבתי: יש שפוסקים הלכה כמותו בכל מקום, אפילו כנגד דעת רבים, יש שפוסקים כמותו רק כנגד דעת יחיד, ולא נגד רבים, ויש אומרים שאף כנגד יחיד אין דעתו מכרעת, והנימוק "קב ונקי" הובא רק כשיקול תומך, ולא כנימוק בלעדי להכרעה כמותו.
יש מפרשים ש"קב" מתפרש כגימטריה, כלומר שמניין מאמריו של רבי אליעזר בן יעקב הוא 102. אכן, זהו בדיוק מספר מאמריו ההלכתיים במשנה ובתלמוד הבבלי.
לדעת בעל הנימוקי יוסף הביטוי משנת רבי אליעזר בן יעקב קב ונקי כוללת גם ברייתות.
קברו.
מסורת מהמאה ה-14 מזהה את קברו של רבי אליעזר בן יעקב ליד כפר חנניה (כביש 85, כ-3 ק"מ מצומת קדרים לכיוון כרמיאל), בסמוך לקברי תנאים נוספים (רבי חלפתא ובניו רבי יוסי ורבי שמעון).
הנוסע רבי יעקב בן נתנאל הכהן (המחצית השנייה של המאה ה-12) מציין את קבר רבי חלפתא ובנו, וכותב ששאר הקברים שלצידו אינם מזוהים. לעומתו, תלמידו האלמוני של הרמב"ן (ראשית המאה ה-14) מציין את קבר רבי אליעזר בן יעקב בסמוך לכפר חנין, ולצידו את קבר רבי יעקב איש כפר חנין, שהוא מזהה אותו כאביו של רבי אליעזר בן יעקב. מסתבר שזיהוי הקבר נשען על הקרבה לכפר חנניה, ועל זיהויו של רבי יעקב איש כפר חנן כאביו של רבי אליעזר. ברם, הקישור בין שני האישים תמוה, שכן רבי יעקב איש כפר חנין הוא אמורא מן המאה ה-3 לספירה.
לקריאה נוספת.
הרב יהודה הכהן רבין, משנת ראב"י, ירושלים תשכ"ט
מפרץ קורפוס כריסטי
מפרץ קורפוס כריסטי (באנגלית: Corpus Christi Bay) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם בשטח מחוז נוצ'ז, אף שחופו הצפוני מהווה את גבול מחוז סן פטריקיו.
האי מוסטנג והאי נורת' פאדרה מפרידים בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ קורפוס כריסטי. מעבר המים העיקרי אל המפרץ הוא מעבר אראנסאס.
שטחו של המפרץ 497 קמ"ר, ועמקו הממוצע 3 מטרים. מליחות המפרץ, אליו נשפכים מימי נהר נוצ'ז היא 22 ppt. סביב המפרץ מצויים שטחי ביצות בשטח כולל של 121 קמ"ר.
אזור המפרץ הוכרז כאתר שימור על ידי הרשות לשימור הסביבה של ארצות הברית בשל היותו בית גידול ל-490 מיני ציפורים ו-234 מיני דגים.
סביב המפרץ ממוקמות ערים רבות: קורפוס כריסטי, פורטלנד, אינגלסייד, ארנסאס פאס ופורט ארנסאס.
היסטוריה.