עמית בן-דוד (נולד ב-27 בדצמבר 1977) הוא כדורסלן עבר ישראלי ומאמן כדורסל שמשמש כמאמן קבוצת הנוער על וקבוצת הבוגרים של הפועל עמק חפר, וכמנהל המקצועי של שכבות ט-י״ב בהפועל עמק חפר.
ביוגרפיה.
בן-דוד החל לשחק כדורסל בקבוצת הנערים של מכבי תל אביב, אך בהמשך עבר למכבי רעננה. במקביל, שיחק בנבחרת הכדורסל של תיכון מטרו ווסט ברעננה, וב-1996 הוכתר כשחקן הטוב ביותר בליגת התיכונים, עם ממוצע של למעלה מ-30 נקודות למשחק. הוא היה חבר בסגל נבחרת הנוער של ישראל שזכתה במקום העשירי באליפות אירופה ב-1994.
ב-1995 הצטרף לקבוצה הבוגרת של מכבי רעננה, ששיחקה אז בליגה הלאומית ובסיומה עלתה לליגת העל. הוא שיחק בקבוצה במשך ארבע עונות, אך לא זכה לדקות משחק רבות.
החל מ-1999 החליף קבוצה מדי שנה: הפועל חולון, הפועל צפת, עירוני נהריה (בליגה הלאומית) ומכבי ראשון לציון, אך באף אחת מהן לא היה שחקן משמעותי. בעונת שב לעירוני נהריה, שעלתה בינתיים לליגת העל, ולראשונה התייצב מעמדו כשחקן מוביל. הוא שיחק בקבוצה במשך ארבע עונות, במהלכן השתתפה ביורוקאפ וביורופליג. ב-2007 עבר להפועל גלבוע/עפולה, בה היה אחד השחקנים הבולטים. לאחר שבסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית, הצטרף למכבי חיפה, ושיחק בה במשך שתי עונות. בעונת שב לשחק בקבוצת הפועל חולון. בעונת 2011/2012 עבר לשחק במכבי ראשון לציון.
לאחר שלוש שנים במכבי ראשון לציון שיחק שתי עונות בליגה הלאומית במדי מכבי רעננה ובמדי עירוני נס ציונה, בסוף עונת 2016–2017 פרש מכדורסל.
בחודש יוני 2017 מונה לעוזר המאמן של דני פרנקו בהפועל תל אביב מליגת העל בכדורסל.
ב-21 באוגוסט 2019 מונה בן דוד לעוזר המאמן של דניאל סאוואנה במכבי חיפה מליגת העל בכדורסל. במרץ 2021 מונה למאמנה של הקבוצה במקומו של סאוואנה. בעונת 2021-22 בן-דוד מונה למנהל המקצועי של שכבות ט׳-י״ב, מאמן קבוצת הנוער על, מנהל האקדמיה בבית ספר רמות ים ומאמן קבוצת הבוגרים בליגה הארצית במועדון הפועל עמק חפר.
בן-דוד נשוי ואב לשלושה.
עמית בן דוד
ז'אק אטלי
ז'אק אטלי (בצרפתית: Jacques Attali; נולד ב-1 בנובמבר 1943, אלג'יר) הוא אינטלקטואל וכלכלן צרפתי-יהודי.
חייו.
מ-1981 עד 1991 היה יועץ לנשיא פרנסואה מיטראן. באפריל 1991 היה לנשיא הראשון של הבנק האירופאי לבנייה ולפיתוח. הוא עבד בבנק עד 1993.
ב-1998 יסד את הארגון הצרפתי ללא מטרות רווח "PlaNet Finance", שמטרתו מימון ללווים קטנים (Microfinance).
אטלי חיבר למעלה מ-50 ספרים בנושאים מגוונים, עבור מומחים ועבור הקהל הרחב. בין השאר, הוא כתב ספרי כלכלה, ספרי יהדות, ספרי היסטוריה, רומנים ושני מחזות. בשנת 2008 הוא הוגדר על ידי המגזין פוריין פוליסי כאחד ממאה האינטלקטואלים המשפיעים בעולם. הוא תומך ישראל מסור אך מאמין שהטענות שהאנטישמיות מהווה בעיה פוליטית חמורה בצרפת הן טענות שווא.
כתב את המחזה "מבדולח לעשן", העוסק בישיבה שקיימו ראשי המשטר הנאצי לאחר ליל הבדולח. המחזה עלה בישראל באפריל 2010, בעיבודה ובבימוייה של אורי אגוז, בשיתוף פעולה בין תיאטרון הקאמרי ותיאטרון הבימה. במחזה השתתפו בין היתר אלכס אנסקי, יחזקאל לזרוב, דב רייזר, אברהם מור ושחקנים רבים נוספים.
בשנת 1993, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.
אביה קופלמן
אביה קופלמן (נולדה ב- 27 בינואר 1978) היא מלחינה, פסנתרנית ומורה למוזיקה ישראלית, אחת הצעירות ביותר שזכו בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים.
ביוגרפיה.
קופלמן, ילידת מוסקבה, החלה את חינוכה המוזיקלי בשיעורי פסנתר, וצוינה כבוגרת בולטת של התיכון למדעים ואמנויות בירושלים, שם למדה אצל פרופ' אנדרה היידו, פרופ' בת-שבע רובינשטיין ופרופ' מיכאל וולפה. היא מחזיקה בתארים בהלחנה מהאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים ואוניברסיטת בר-אילן (תואר שני בהצטיינות יתרה, דוקטורט בתהליך). היא הייתה מרצה במכללת הד למוזיקה בין השנים 2003 - 2007 ומרצה בכירה, מנחה אקדמית ואוצרת כיתות אמן בבית הספר רימון למוזיקה בשנים 2006 - 2014. אביה מרצה ומעבירה קורסים במוסדות חינוך מובילים בישראל כגון האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, בית הספר בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה, סמינר לוינסקי, מכללת מוסררה, מחלקת המוזיקה באוניברסיטת בר-אילן, מכון ואן-ליר ועוד.
בין השנים 2013–2020 שימשה כמלחינת הבית של התזמורת הסימפונית ירושלים, במהלך תפקידה הגדילה קופלמן (הכפילה לכל הפחות) והרחיבה משמעותית את רפרטואר המוזיקה הישראלית המנוגן על ידי התזמורת, ואפשרה למלחינים צעירים רבים ומלחינות לזכות לביצועים תזמורתיים מקצועיים לראשונה בחייהם.
ב-2019–2020 זכתה אביה בשתי שהויות אמן יוקרתיות. אחת במוזיאון מגנס של אוניברסיטת ברקלי, קליפורניה, בשיתוף המכון הישראלי והשנייה בקריית האמנים הבינלאומית בפריז ("הסיטה").
יצירות קונצרטיות נבחרות.
יצירותיה הקונצרטיות של קופלמן כוללות יצירה מוזמנת "אלמנות ומאהבים" עבור רביעיית קרונוס, כזכייה בפרויקט "קרונוס מתחת ל-30", שם נבחרה מבין מעל 200 מלחינים מכל העולם. לאחר ביצוע הבכורה בקרנגי הול, ניו יורק, היצירה בוצעה פעמים רבות בסיוריהם ברחבי העולם והוקלטה על ידי רביעיית קרונוס לאלבום, ובהמשך שימשה בסדנה של הרביעייה בקרנגי הול, בידי הרכבים כמו רביעיית ראגאצה (הולנד) ומוזיקאים ישראלים צעירים. הפרק השלישי ביצירה, "אלמנה שחורה" מבוצע רבות כיצירה בפני עצמה, וזכה לעיבוד וביצוע בידי תזמורת המיתרים השוודית - קוינורקסטרן.
עבודותיה האינסטרומנטליות כוללות מוזיקה שנכתבה עבור תחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש ארתור רובינשטיין, רביעיית קרמונה, שלישיית ירושלים, שמיניית הצ'לים קונחונטה איבריקוֿ, הקאמרטה הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, סימפונט רעננה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית ירושלים, סולני ווטרלו, גבריאל ליפקינד, נעם בוכמן, אייל שילוח ועוד רבים.
יצירתה הווקאליות מרוכזת בעיקר סביב שירה עברית ורוסית, במקרים רבים תוך שילוב מספר שפות במסגרת יצירה אחת. דוגמה מוקדמת היא מחזור השירים "שירי אהבה ומצוקה" לקול ופסנתר/רביעיית מיתרים, המשלב טקסטים של אחמטובה, וולך, אבידן ושל קופלמן עצמה ביצירה רב סגנונית וכואבת. יצירה משמעותית נוספת היא ״מגניפיקט עברי״ למקהלה מעורבת ולתזמורת, היצירה בוצעה במקור ב-2005 על ידי המקהלה הקאמרית תל אביב ותזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, בהזמנתו ובניצוחו של מיכאל שני. מאוחר יותר נערכה ותוזמרה מחדש לתזמורת סימפונית (התזמורת הסימפונית ירושלים 2017). היצירה באורך 37 דק' מבוססת על טקסטים בלטינית, גרמנית ועברית, ועוסקת באספקטים שונים של אמהות כפי שהיא משתקפת במאה ה-21 וזכתה לקבלה אוהדת במיוחד גם על ידי הקהל וגם על ידי המבקרים.
יצירותיה המאוחרות יותר בעלות אוריינטציה פחות אירופאית קונצרטית ומשלבות אלמנטים של מוזיקה פופולרית, במיוחד בפן הקצבי. דוגמאות כוללות את "מידת צער" (״Grief Measure״) בהזמנת הקרנגי הול, לסדנת אמן מקצועית וקונצרט עם דון אפשו, שמכילה מלבד שירה גם תופים, בס ואלקטרוניקה, ״מוקדם ומאוחר״ (2019) לסופרן ולתזמורת כלי קשת, תופים וכלי הקשה מבוססת על שירים מאת לאה גולדברג והוזמנה על ידי התזמורת הקאמרית הישראלית לציון חמישים שנים לפטירתה, ו"לא שייכים" ("Belong Not") למקהלת בנות ופעמוני יד, שהוזמנה במשותף על ידי מקהלת הבנות סן פרנסיסקו והמכון הישראלי, ומבוססת על העיבוד של קופלמן לשיר "על ילדים״ מאת ג'ובראן חליל ג'ובראן. היצירה בוצעה לראשונה באירוע משותף למקהלת הבנות סן פרנסיסקו והבלט של ברקלי (קליפורניה) לציון מאה שנה לתיקון מס. 19 בחוקת ארצות הברית - זכות הנשים להצביע בבחירות. ביצוע הבכורה התקיים במרכז ירבה בואנה לאומנויות בסן פרנסיסקו עם כוריאוגרפיה של צ'אק ווילט ורוברט דקרז.
יצירות סימפוניות הכוללות את "יהי זכרם ברוך" (2002). "בין עזה לברלין" (2014), וה"הלל לירושלים" (2019), כולן מתייחסות למצב הפוליטי המורכב בישראל. כותרתה של השנייה הרתיעה (ע"פ זובין מהטה) את התזמורת הפילהרמונית הישראלית מלבצעה, כמו גם את האופרה הישראלית.
יצירות סימפוניות נוספות כוללות קונצ'רטו לחליל ולתזמורת סימפונית (2017) ו"כאן יא מכאן - היה היה״ (2004) - קונצ'רטו לעוד, כינור ותזמורת כלי קשת.
בין השנים 2013 - 2020 היא הייתה מלחינת הבית של התזמורת הסימפונית ירושלים.
מוזיקה שאינה קונצרטית.
מלבד מוזיקה קונצרטית, קופלמן גם כותבת שירים, אלבום משיריה צפוי לצאת במהלך 2020. היא הקימה הרכב ג'אז-פיוז'ן בשם פרויקט טורקיז (כלי נשיפה וחטיבת קצב), שעבורו כתבה ואיתו ביצעה תוכנית שלמה שחלקה זכה להקלטה אולפנית. בנוסף לכך, ברבות מיצירותיה הקונצרטיות היא מטשטשת את ההפרדה בין המדיום הקונצרטי ללא קונצרטי על ידי שימוש במלודיות, הרמוניות, קצב ותזמור מעולם הרוק והפופ; כמו כן היא משתפת פעולה עם אמנים ונגנים לא קלאסיים כגון יאיר דלאל וסמיר מ'חול בעוד, זמרת הרוק בלוז רות דולורס וייס, הגיטריסט האקספרימנטלי יונתן אלבלק, המוזיקאי האלקטרוני סשה טראט, חלילן הג'אז אילן סאלם ועוד.
קופלמן גם כתבה יצירה נסיונית לכינור ואלקטרוניקה חיה בתכנת Max/MSP.
נערי ריצ'י