מלבד קורטיוס, את אנדרומכוס זה מזכירים רק שני סופרים נוצרים: אוסביוס מקיסריה וגאורגיוס סינקלוס. הנראטיב של קורטיוס תואם היטב למסורת הספרותית המדגישה את נטייתו של אלכסנדר לטובת היהודים.
מים שקטים.
רופוס ציטט בספרו פתגם, אותו ייחס ליושבי באקטריה, שהוא ככל הנראה גרסה קדומה של הביטוי "מים שקטים חודרים עמוק": "altissima quaeque flumina minimo sono labi" (בלטינית), שתרגומו המילולי: "העמוקים שבנהרות – קולם חרישי מִכּול".
איבונה טוביס
איבונה טוביס-לאונוב (נולדה ב-5 בפברואר 1948) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה שהשתתפה באולימפיאדת מקסיקו במדי נבחרת ישראל, בעלת שתי מדליות ממשחקי אסיה.
ביוגרפיה.
איבונה טוביס נולדה בברטיסלאבה, צ'כוסלובקיה. בגיל 5 החלה ללמוד לשחות ובגיל 8 כבר השתתפה בתחרויות שחייה. לישראל היא הגיעה בשנת 1965 עם משפחתה, אבא דוידר רופא אף אוזן גרון ואחיה ולדו שחיין גם הוא. בצ'כוסלובקיה היא החזיקה בשיאי נערות ובוגרות ב-100 מטר חופשי (1:04.5 דקות), 200 מטר חופשי (2:24 דקות), 100 מטר גב (1:11.2 דקות) וב-200 מטר גב (2:39.4 דקות). היא הגיעה לחיפה ושם התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל חיפה בהדרכתו של יוסף טלקי.
חודשים ספורים אחרי עלייתה השתתפה טוביס במכביה ה-7 שנערכה בבריכת גלית ביד אליהו בתל אביב בשנת 1965 וזכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 5:49.6 דקות ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר.
במשחקי אסיה שנערכו בבנגקוק, תאילנד בדצמבר 1966 זכתה טוביס במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 2:38.8 דקות (שיאה הקודם עמד על 2:42.5 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.5 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת השחייה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1967 זכתה טוביס במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש של 2:42.2 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:25.9 דקות, טוב משיאה הישראלי הקודם, אך אחרי דורית זלץ שניצחה אותה בשיא ישראלי חדש של 2:21.0 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת השחייה "בת גלים" בחיפה בספטמבר 1968 זכתה טוביס ב-9 מדליות זהב ואחת מארד, הישג חסר תקדים בשחייה הישראלית. הייתה זו תחרות הכנה מצוינת לשחיינית לקראת המשחקים האולימפיים. במשחה ל-100 מטר חופשי (1:06.3 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי (5:02.8 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 10:35.5 דקות, במשחה ל-100 מטר גב (1:14.4 דקות), במשחה ל-100 מטר פרפר (1:11.6 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא ישראלי חדש לאגודות של 5:21.2 דקות.
אולימפיאדת מקסיקו 1968.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) סיימה טוביס במקום ה-19 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:12.0 דקות, במקום ה-20 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:41.0 דקות ובמקום ה-21 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:53.8 דקות.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-8 שנערכו בבריכת השחייה "גלי גיל" ברמת גן בתחילת אוגוסט 1969 זכתה טוביס ב-5 מדליות, 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי ומכביה חדש של 1:12.8 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:41.1 דקות, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:38.3 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אסנת שוהם, שלומית ניר ודורית זלץ לראשונה בתולדות המכביה, בשיא ישראלי ומכביה חדש של 4:55.1 דקות
שנה לאחר המשחקים האולימפיים בגיל 20, החלה טוביס ללמוד באוניברסיטה לתואר ד"ר לרפואת שיניים.
השגים בתחרויות שחייה למסטרס.
בשנים האחרונות משתתפת טוביס בתחרויות שחייה למסטרס ומחזיקה בשיאי ישראל לגילאים שונים.
בשנת 2005 היא דורגה במקום ה-6 בכל הזמנים באירופה במשחה ל-100 מטר גב לגילאי 55-59 בתוצאה של 1:23.75 דקות, במקום ה-7 במשחה ל-50 מטר גב לגילאי 55-59 בתוצאה של 37.73 שניות ובמקום ה-9 במשחה ל-200 מטר גב לגילאי 55-59 בתוצאה של 3:06.93 דקות.
בשנת 2007 היא דורגה במקום ה-6 בכל הזמנים באירופה במשחה ל-50 מטר פרפר לגילאי 55-59 בתוצאה של 35.13 שניות.
בשנת 2008 היא דורגה במקום הרביעי באירופה במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 6:19.05 דקות לגילאי 60-64.
תארים והישגים.
באירוע הצדעה לנשים בספורט, שהתקיים במסגרת הפסטיבל הבינלאומי "פמינה 2001" זכתה טוביס לכבוד.
הקורפוס הקנדי
אלג'יריה במשחקים האולימפיים
אלג'יריה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת טוקיו (1964), שהייתה הראשונה שנערכה לאחר קבלת עצמאותה מצרפת. היא נעדרה מהמשחקים פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול (1976), בעקבות סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות את ניו זילנד מהמשחקים, לאחר שנבחרת הרוגבי שלה קיימה משחק מול נבחרת דרום אפריקה בעת שהיה נהוג בה שלטון האפרטהייד.
לאורך השנים צברו הספורטאים האלג'יראים 17 מדליות, בהן 5 מדליות זהב. המדליות הושגו בשלושה ענפים: אתלטיקה, איגרוף וג'ודו.
אלג'יריה השתתפה גם בשלוש אולימפיאדות חורף: אולימפיאדת אלברוויל (1992), אולימפיאדת טורינו (2006) ואולימפיאדת ונקובר (2010). הספורטאים הבודדים שייצגו אותה במשחקים אלה הגיעו להישגים נמוכים.
היסטוריה.
באולימפיאדות הראשונות בהן השתתפה אלג'יריה, לא הצליחו ספורטאיה להגיע להישגים גבוהים במיוחד. יוצאי דופן היו המתאגרף לוסיף המאני, שהעפיל לשלב רבע הגמר באולימפיאדת מינכן (1972), האתלט לחסן בבסי, שהעפיל לשלב הגמר בריצת 3000 מטר מכשולים באולימפיאדת מוסקבה (1980) וסיים במקום ה-11, ונבחרת הכדורגל, שהעפילה באותם משחקים לשלב רבע הגמר, בטרם הודחה בידי נבחרת יוגוסלביה.
האלג'יראי הראשון שזכה במדליה אולימפית היה המתאגרף מוחמד זאווי, שסיים במקום השלישי בקטגוריית המשקל של עד 75 ק"ג באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). למחרת הגיע להישג זהה מוסטפא מוסא בקטגוריית המשקל של עד 81 ק"ג. מוסא חלק את זכייתו עם המתאגרף האמריקני איוונדר הוליפילד.
אולימפיאדת ברצלונה (1992) סימנה את ראשיתו של רצף הישגים בתחום האתלטיקה, במיוחד בריצות הבינוניות. חסיבה בולמרכה הייתה לאלג'יראית הראשונה שזוכה במדליית זהב אולימפית, לאחר שניצחה בריצת 1500 מטר. בריצה המקבילה לגברים, אכזב נור א-דין מורסלי, שנחשב לאחד המועמדים לניצחון, אך סיים רק במקום השביעי. בנוסף, זכה המתאגרף חוסיין סולטאני במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 57 ק"ג.
לאולימפיאדת אטלנטה (1996) הגיע מורסלי כמחזיק בשיא העולם, והוא זכה בתואר האולימפי. בולמרקה לא הצליחה להגן על תוארה, לאחר שנקעה את הקרסול בשלב חצי הגמר. שני אתלטים נוספים, רדה בנזין ועיסא בלוט, העפילו לשלב הגמר בריצת 5000 מטר וסיימו במקומות ה-13 וה-15 בהתאמה. חוסיין סולטאני שיפר את הישגו מברצלונה וזכה במדליית זהב. בכך היה לספורטאי האלג'יראי הראשון שזוכה בשתי מדליות אולימפיות. מתאגרף נוסף, מוחמד בחרי, זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל של עד 75 ק"ג.
אולימפיאדת סידני (2000) הייתה הפורייה ביותר בתולדות אלג'יריה, והמשלחת האלג'יראית סיימה את המשחקים מעוטרת בחמש מדליות, בהן מדליית זהב אחת. מרבית ההישגים היו בתחום האתלטיקה. נוריה מרח-בנידה זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר, עלי סעידי סייף זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר, ג'ביר סעיד גרני זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר ועבדרחמן חמאד הגיע להישג דומה בקפיצה לגובה. מספר אתלטים אלג'יראים נוספים העפילו לשלבי הגמר: באיה רחולי סיימה במקום החמישי בקפיצה משולשת, רדה בנזין סיים במקום ה-11 בריצת 5000 מטר, לאיד בסו סיים במקום ה-11 בריצת 3000 מטר מכשולים וסמיר מוסאווי סיים במקום ה-16 בריצת 10000 מטר. נור א-דין מורסלי, שכבר היה מעבר לשיאו, לא הצליח להעפיל לשלב הגמר, ומייד לאחר המשחקים פרש מפעילות ספורטיבית. בנוסף לאתלטים, זכה גם המתאגרף מוחמד אללו במדליית ארד, בקטגוריית המשקל של עד 63.5 ק"ג.
בניגוד לסידני, באולימפיאדת אתונה (2004) לא זכה אף ספורטאי אלג'יראי במדליה אולימפית, אף שמספר אתלטים העפילו לשלבי הגמר. באיה רחולי סיימה במקום השישי בקפיצה משולשת, ג'ביר סעיד גרני סיים במקום השביעי בריצת 800 מטר, עלי סעידי סייף וסמיר מוסאווי סיימו במקומות העשירי וה-14, בהתאמה, בריצת 5000 מטר וכמאל בולאחפאנה סיים במקום ה-11 בריצת 1500 מטר. הג'ודוקא עמאר מרידג'ה העפיל לשלב רבע הגמר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הגיעה אלג'יריה להישגים בענף הג'ודו. עמאר בניחלף זכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל של עד 90 ק"ג וסוראיה חדד זכתה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 52 ק"ג. ההישגים בענף האתלטיקה ירדו, אם כי עדיין היו אתלטים שרשמו הישגים נאים: נביל מאדי ונג'ים מנסור סיימו במקומות השביעי והשמיני בריצת 800 מטר, וסואד אאיט סאלם סיימה במקום התשיעי בריצת המרתון. בנוסף, שלושה מתאגרפים הגיעו לשלב רבע הגמר.
באולימפיאדת לונדון (2012) ניצח תאופיק מחלופי בריצת 1500 מטר, והיה לספורטאי האלג'יראי הראשון מזה 12 שנה שזוכה במדליית זהב אולימפית. שני מתאגרפים אלג'יראים, מוחמד אמין ודאחי ועבדלחאפיד בנשאבלה, העפילו לשלב רבע הגמר, ופרט לכך הישגי הנבחרת היו נמוכים יחסית.