(בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019), אלוף הפאן פסיפיק (גולד קוסט 2014) ואלוף פאן אמריקה (לימה 2019) במשחה ל-50 מטר חופשי.
פרטוס, הוא השחיין הראשון בעולם ששחה 50 מטר חופשי יותר מ-90 פעמים מתחת ל-22 שניות, יותר מכל שחיין אחר בהיסטוריה.
ביוגרפיה.
פרטוס נולד וגדל בריו דה ז'ניירו.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באירוויין, קליפורניה, ארצות הברית באוגוסט 2010 הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.93 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 25 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.16 שניות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין, ביולי 2011 הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.96 שניות, 4 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכה אלן ברנאר מצרפת (21.92 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע את התוצאה השנייה בטיבה באליפות, 21.76 שניות ועלה ראשון למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 24 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.23 שניות, במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:16.28 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 49.06 שניות ובמקום 14 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:36.99 דקות, כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.27 שניות.
באולימפיאדת לונדון (2012) הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.61 שניות, 2 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכה חברו לנבחרת סזאר סיילו (21.59 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:16.14 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.98 שניות.
באליפות הפאן פסיפיק שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד, אוסטרליה באוגוסט 2014 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 21.44 שניות, לפני אנתוני ארווין (21.73 שניות) ונייתן אדריאן (21.80 שניות), שניהם מארצות הברית ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:13.59 דקות, אחרי אוסטרליה (3:12.80 דקות) וארצות הברית (3:13.36 דקות), כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.00 שניות.
מדליית ארד באליפות העולם.
באליפות העולם שנערכה בקאזאן שברוסיה ביולי 2015 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.55 שניות, אחרי פלורן מנודו מצרפת (21.19 שניות) ונייתן אדריאן (21.52 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:13.22 דקות, כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.08 שניות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.79 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 21.71 שניות.
סגן אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי 2017 הוא זכה בשתי מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.27 שניות, אחרי קיילב דרסל מארצות הברית (21.15 שניות) ולפני בן פראוד מבריטניה (21.43 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם גבריאל סנטוס, מרסלו קיארגיני וסזאר סיילו בתוצאה של 3:10.34 דקות, אחרי ארצות הברית (3:10.06 דקות) ולפני הונגריה (3:11.99 דקות). כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.18 שניות.
בספטמבר 2018 עבר ניתוח לתיקון קרע חלקי בגיד התת-שכמי בכתף, כשהוא מחמיץ תחרויות בינלאומיות חשובות.
באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו שבקוריאה הדרומית ביולי 2019 הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי ביחד עם כריסטיאן גולומייב מיוון בתוצאה של 21.45 שניות, אחרי קיילב דרסל שקבע שיא אליפות חדש של 21.04 שניות.
אלוף הפאן אמריקה.
שבועיים לאחר מכן, ב שנערכו בלימה, פרו באוגוסט אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.61 שניות, לפני נייתן אדריאן (21.87 שניות) וומייקל צ'דוויק מארצות הברית (21.99 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא משחקים חדש של 3:12.61 דקות, לפני ארצות הברית (3:14.94 דקות) ומקסיקו (3:17.70 דקות), כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.18 שניות.
מדליית ארד אולימפית.
באולימפיאדת טוקיו (2020) זכה פרטוס במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.57 שניות, אחרי קיילב דרסל שקבע שיא אולימפי חדש של 21.07 שניות ופלורן מנודו (21.55 שניות) ובכך היה לשחיין המבוגר ביותר שזכה במדליה אולימפית ראשונה בקריירה שלו.
חיים אישיים.
בשנת 2014 נישא לשחיינית האולימפית מברזיל מישל לנהרדט
סרה מוטבאנג
סרה מוטבאנג (באנגלית: Sera Motebang; נולד ב-1 במאי 1995 בלסוטו) הוא כדורגלן מלסוטו המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רויאל AM מליגת העל הדרום-אפריקאית ובנבחרת לסוטו.
קריירת מועדונים.
מוטבאנג נולד בלסוטו והחל את הקריירה המקצוענית שלו במטלאמה המקומית.
לקראת עונת עבר לבלומפונטיין סלטיק מליגת העל הדרום-אפריקאית. ב-25 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ברוקה במסגרת הליגה. ב-28 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לממלודי סאנדאונס, גם כן במסגרת הליגה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 38 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.
לאחר פירוק בלומפונטיין סלטיק ורכישת רישיונה על-ידי רויאל AM לקראת עונת , החל לשחק במדי רויאל AM בליגת העל הדרום-אפריקאית.
קריירה בינלאומית.
ב-29 במרץ 2016 ערך מוטבאנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לסוטו, בניצחון 2-1 על נבחרת איי סיישל במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. ב-12 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת מאוריציוס במסגרת גביע אפריקה הדרומית .
ג'ון וולפי
ג'ון אנתוני ווֹלְפִּי (באנגלית: John Anthony Volpe; 8 בדצמבר 1908 – 11 בדצמבר 1994) היה פוליטיקאי, איש עסקים ודיפלומט אמריקאי ממדינת מסצ'וסטס. וולפי, בנם של מהגרים איטלקים, ייסד וניהל חברת בנייה גדולה. בקריירתו הפוליטית היה רפובליקני בולט במסצ'וסטס ההולכת וגדלה, וכיהן כמושלהּ ה-61 וה-63 בשנים 1961–1963 ולאחר מכן בין השנים 1965–1969. במהלך כהונתו הראשונה של ריצ'רד ניקסון כנשיא ארצות הברית, היה וולפי מזכיר התחבורה של ארצות הברית, ולאחר מכן כשגריר ארצות הברית באיטליה עד 1977. במחלקת התחבורה היה וולפי דמות חשובה בפיתוח מערכת הכבישים הבין-מדינתיים.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
וולפי נולד בדצמבר 1908 בווייקפילד שבמסצ'וסטס. הוא היה בנם של ויטו ופילומנה (לבית בנדטו) וולפי, מהגרים לארצות הברית שהגיעו ב-1905 מפסקוסנסונסקו (Pescosansonesco) שבאברוצו אל שכונת "הקצה הצפוני" של בוסטון, דרך אוניית נוסעים בשם "SS Canopic" של וייט סטאר ליין. אביו עסק בתחום הבנייה. וולפי למד אדריכלות במכון הטכנולוגי ונטוורת' שבבוסטון, ובתום לימודיו הגבוהים הקים משרד בנייה משלו בשנת 1930. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הייתה חברת הבנייה שלו מהמובילות שבארצות הברית. בשנת 1934 נישא וולפי לג'ובאנינה בנדטו, ממנה חבק שני ילדים, ג'ון אנתוני הבן ולורטה ז'אן וולפי רוטונדי. במהלך מלחמת העולם השנייה התנדב לשירות מדינתי בצי ארצות הברית, והתגייס בדרגת רב-סרן (Lieutenant Commander).
התפקיד הפוליטי הראשון של וולפי היה בשנת 1951, כאשר כיהן כסגן יושב ראש המפלגה הרפובליקנית במסצ'וסטס. ב-1953 מינה אותו המושל כריסטיאן הרטר לנציב העבודות הציבוריות של מסצ'וסטס, ובשנת 1956 מונה בידי נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר כמנהל הראשון של מִנהל הכבישים הפדרלי. בתפקיד זה הוא פיקח על השלבים הראשוניים של פיתוח מערכת הכבישים הבין-מדינתיים.
מושל מסצ'וסטס.
בשנת 1960 נבחר וולפי למושל מסצ'וסטס, והביס את מזכיר המדינה המכהן ג'וזף ד. וורד. הוא כיהן כמושל משנת 1961 עד 1963. ב-1962 הובס וולפי בקושי רב בבחירות לתקופת כהונה שנייה, והפסיד ליועץ המושל לשעבר וידיד נפשו של ג'ון פיצג'רלד קנדי, אנדיקוט פיבודי. בבחירות 1964 התמודד וולפי פעם נוספת למשרד המושל, והצליח לתעל לטובתו את חוסר הסדר בתוך המפלגה הדמוקרטית של מסצ'וסטס כאשר סגן המושל פרנסיס בלוטי ניצח את פיבודי בבחירות המקדימות של הדמוקרטים. חרף ניצחונות הדמוקרטים ברחבי ארצות הברית במחזור בחירות זה, וולפי ניצח את בלוטי במרוץ צמוד. בשנת 1966 נבחר וולפי לתקופת הכהונה הראשונה בהיסטוריה של מסצ'וסטס שהייתה בת ארבע שנים, וניצח את התובע הכללי של הקהילייה לשעבר אדוארד ג'. מקורמק.
במהלך כהונתו כמושל, חתם וולפי על חקיקה האוסרת חוסר-שוויון גזעי במערכת החינוך המדינתית, ועל חוקים העוסקים בארגון מחדש של מועצת החינוך של מסצ'וסטס, ליברליזציה של חוקי פיקוח ילודה והגדלת דיור ציבורי למשפחות בעלות הכנסה נמוכה. וולפי העלה את הכנסות המדינה אחרי שניהל מאבק ארוך — ובסופו של דבר מוצלח — למסד מס קנייה מדינתי בן שלושה אחוזים. הוא כיהן כיו"ר אגודת המושלים הלאומית בשנים 1967–1968. ב-22 באפריל 1965 אירח וולפי את מרטין לותר קינג בבית מדינת מסצ'וסטס, ולאחר מכן נשא קינג נאום בפני מושב משותף של בית המחוקקים.
בבחירות 1968 התמודד וולפי ללא הועיל בתור "בן המועדף" (Favorite son) בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית של המפלגה הרפובליקנית במסצ'וסטס. אף שהיה האדם היחיד שפורמלית עמד לבחירה, וולפי הפסיד למושל ניו יורק נלסון רוקפלר ששמו נכתב על ידי המוני תומכים בספוטניות על פתקי ההצבעה. וולפי הביע תמיכה במועמדותו של ריצ'רד ניקסון. הוא נמנה בין המועמדים הסופיים של ניקסון בעת בחירת עמיתו למירוץ; אף שנחשב למקובל בכל מחנות המפלגה, בחר ניקסון במושל מרילנד ספירו אגניו.
מזכיר התחבורה.