רולנד רצנברגר נולד בזלצבורג ב-4 ביולי 1960 (רצנברגר טען שהוא נולד ב-1962, על מנת להיחשב כצעיר יותר ולהאריך את קריירת המרוצים). ב-1983 התחיל רצנברגר להתחרות בפורמולה פורד, ב-1985 זכה באליפויות אוסטריה ומרכז אירופה במסגרת פורמולה פורד.
קריירה.
ב-1985 התחרה רצנברגר בפסטיבל פורמולה פורד בברנדס הטץ', אנגליה וסיים במקום השני. ב-1986 התחרה פעם נוספת והפעם זכה בתחרות. בעונה הבאה התקדם לפורמולה 3 בבריטניה ובזמן הזה התחיל לצבור פופולריות כיוון ששמו דמה לבובת הטלוויזיה רונלד ראט.
בשתי העונות בפורמולה 3 סיים במקום ה-12 באליפות. רצנברגר התחרה במקביל גם במספר מרוצים במסגרת אליפויות מכוניות תיור.
ב-1989 התחרה בפורמולה 3000 בבריטניה וסיים שלישי בתום העונה.
לה מאן.
באותה השנה התחרה רצנברגר במרוץ 24 השעות של לה מאן, עם פורשה 962 של קבוצת ברן מוטוספורט. בקבוצה נהגו גם את מאוריציו סנדרו סאלה ווולטר לצ'נר אולם הקבוצה נאלצה לפרוש בשעה השלישית למרוץ. הוא התחרה בארבעה מרוצי לה מאן הבאים, ב-1991 עם ברן מוטוספורט פעם נוספת, ועם קבוצת SARD ב-1990, 1992 ו-1993 כאשר המיקום הגבוהה ביותר הגיע ב-1993 כאשר סיים ביחד עם מאורו מרטיני ונאוקי נאגאסאקה במקום החמישי עם המכונית טויוטה 93 C-V.
תחרות ביפן.
בתחילת שנות ה-90 עבר רצנברגר להתחרות ביפן, הוא זכה בשני מרוצים אחד ב-1990 והשני ב-1991 בפרוטוטייפ היפני עם אותה קבוצת SARD שהייתה קבוצתו גם בתחרות הלה מאן. הוא גם חזר למרוצי הטורינג והשתתף באליפות יפן במרוצי טורינג ב-1990 ו-1991 כשהוא נוהג ב-BMW M3 וסיים שביעי בכל אחת מהעונות.
תוצאות אלה סללו לו את הדרך חזרה לפורמולה 3000 היפנית, עם קבוצת סטלר בעונת 1992. העונה התחילה לא טוב אך כאשר קבוצתו שדרגה את מכוניות הלולה הצליח רצנברגר לנצח במירוץ אחד וסיים את העונה במקום השביעי. בעונת 1993 סיים במקום ב-11.
פורמולה 1.
ב-1994 הגשים רצנברגר את שאיפתו להפוך לנהג פורמולה 1 וחתם על הסכם לחמישה מרוצים עם קבוצת סימטק.
ההתחלה שלו בגרנד פרי בברזיל באינטרלגוס הייתה חלשה והוא לא העפיל למרוץ, אך במרוץ הבא ביפן הצליח להעפיל מהמקום ה-11 משום שכבר הכיר את המסלול ממרוצי הטורינג ביפן והיה הנהג היחיד שהתחרה במסלול זה לפני.
מותו.
מקצה הדירוג של המירוץ השלישי בעונה, הגרנד פרי של סן מרינו במסלול אימולה, התקיים ב-30 באפריל 1994. לקראת סיום המקצה היה רצנברגר קרוב לתפוס את אחד המקומות האחרונים למירוץ. באחת ההקפות לקראת סיום המקצה ירד מהמסלול והכנף הקדמית שלו נפגעה. רצנברגר החליט להמשיך להקפה נוספת במטרה להעפיל למירוץ במקום להיכנס לרחבת הטיפולים. בהקפה הבאה נכנעה הכנף הקידמית של מכוניתו ללחצים הגדולים שהופעלו עליה במהלך ישורת ארוכה ונשברה. הכנף נכנסה מתחת לרכב ושתקה את ההיגוי, כך שהרכב המשיך לכיוון קיר במהירות 314.9 קילומטר לשעה.
רצנברגר הובהל באמבולנס ואז הועבר במסוק. מותו הוכרז בעת הגעתו לבית החולים בבולוניה. סיבת המוות הייתה שבר בגולגולת. רצנברגר היה הנהג הראשון שנהרג בגרנד פרי מאז מותו של ריקרדו פאלטי בגרנד פרי קנדה ב-1982 והראשון שנהרג במכונית פורמולה 1 מאז מותו של אליו דה אנג'ליס במהלך נהיגת מבחן בשנת 1986.
ברני אקלסטון לחץ על קבוצת סימטק לקחת חלק במרוץ ביום למחרת. מתוך כבוד, עמדת הזינוק של רולנד רצנברגר נשארה ריקה. חברו של רצנברגר לקבוצה, דייוויד ברבאהם, פרש בהקפה ה-27. באותו המרוץ ארעה טרגדיה נוספת כאשר איירטון סנה, מגדולי נהגי הפורמולה 1, נהרג אף הוא בתאונה בהקפה השביעית. לאחר התאונה, נבדקה מכוניתו של סנה ונמצא בה דגל אוסטריה. התברר כי הוא תכנן להניף אותו לאחר המרוץ כאות זיכרון לרצנברגר.
בגרנד פרי הבא, במונקו, נשארו שתי עמדות הזינוק הראשונות ריקות לזכרם של סנה ורצנברגר. במקומם הוצגו דגלי המדינות שלהם: ברזיל ואוסטריה. מותו של רצנברגר כמעט נשכח לאחר מותו של סנה משום מרכזיותו של סנה באליפות.
נהגי הגרנד פרי המובילים, ביניהם מיכאל שומאכר וגרהרד ברגר, חברו לאחר הגרנד פרי על מנת לשפר את בטיחות המכוניות והמסלולים כדי למנוע טרגדיות נוספות. ב-2003 הוכנסה לשימוש מערכת ה-HANS בפורמולה 1 שנועדה למנוע פגיעות מהסוג שגרם למותו של רצנברגר.
נשיא הפורמולה 1, מקס מוסלי, בחר להשתתף בהלווייתו של רצנברגר למרות שמרבית תשומת הלב הופנתה להלווייתו של סנה. לאחר 10 שנים אמר: "רצנברגר נשכח, לכן הלכתי להלווייתו כדי שלא ישכח, כול העולם התמקד בהלווייתו של סנה, חשבתי שזה חשוב שיהיה מישהו בהלווייתו". בהלווייתו נכחו מספר בכירי פורמולה 1 וארבעה נהגי פורמולה בלבד.
רצנברגר תכנן גם להשתתף במרוץ 24 השעות של לה מאן באותה שנה. אדי אירוויין החליפו אולם שמו של רצנברגר נשאר על המכונית. הקבוצה סיימה את המירוץ במקום השני.
רצנברגר נקבר במקסגלן, זלצבורג, אוסטריה.
פסקרה (כדורגל)
יוסף יעקב מפולנאה
רבי יוסף יעקב מפולנאה
אליפות צרפת בטניס 1929
אליפות צרפת 1929 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון החדש רולאן גארוס בפריז. התחרות התחילה ב-26 במאי והסתיימה ב-3 ביוני. זו הייתה התחרות ה-34 מאז ייסודה.
רנה לקוסט זכה בתחרות הגברים וזוגות גברים.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 83 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
אנרי קושה, מנצח תחרות 1928 הודח בחצי הגמר. בגמר התחרות נפגשו רנה לקוסט () וזא'ן בורוטרה (). רנה לקוסט ניצח ב-5 מערכות ובכך זכה באליפות בפעם השלישית.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 58 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
במשחק הגמר הלן וילס () ניצחה את סימון מאטיה () בשתי מערכות. בכך היא זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות. באותה שנה היא זכתה באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. מנצחי תחרות 1928 ז'אק בריניון וז'אן בורוטרה () השתתפו גם השנה אך עם פרטנרים חדשים. במשחק הגמר נפגשו מנצחי תחרות 1925 רנה לקוסט וז'אן בורוטרה () עם הזוג הצרפתי הנוסף אנרי קושה וז'אק בריניון וניצחו ב-5 מערכות.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 26 זוגות. מנצחות תחרות 1928 פיבי ווטסון ואיילין בנט () הודחו בחצי גמר. במשחק הגמר לילי דה אלווארס () וקיאה באומן () שיחקו נגד בובי הייני ואלידה ניב ( דרום אפריקה) וניצחו אותן בשתי מערכות.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 50 זוגות. במשחק הגמר מנצחי תחרות 1928 איילין בנט () ואנרי קושה () נפגשו עם הלן וילס ופרנק הנטר () וניצחו אותם בשלוש מערכות.
חוטמן חום
חוטמן חום, קואטי חום או חוטמן לבן פנים (שם מדעי: "Nasua narica") הוא מין של חוטמן - חיה הקרובה לדביבון ומאותה משפחה כמוהו, החי ביערות גשם במרכז אמריקה וגם מצפון ומדרום לה. הוא דומה לקרובו - חוטמן אדום, אך חלל אפו לבן ולא שחור כמו קרובו. גם צבעו הוא יותר חום, אפור ואף שחור יותר מאשר אדום.
מאפיינים.
החוטמן נפוץ ואיננו בסכנת הכחדה, אף שהיערות בהם הוא חי נפגעים.
יש לו 4 תת-מינים: "N. n. narica" ,"N. n. molaris" ,"N. n. nelsoni" ו-"N. n. yucatanica". ייתכן שתת-המין "N. n. nelsoni" הוא מין עצמאי החי באי קוסומל.
אורך: 110 ס"מ בממוצע.
משקל: 4-6 ק"ג. הזכרים גדולים מהנקבות ויכולים להגיע עד 12 ק"ג.
תפוצה: באמריקה המרכזית ודרום אמריקה הצפונית במקסיקו ואריזונה וגם בצפון אמריקה הדרומית בקולומביה, בעיקר ביערות גשם טרופיים וביערות אחרים ומעט גם בהרים נמוכים, חופים וביצות שונים בהם הם מבקרים.
מזון: הקואטי כמו הראקון הוא אומניבור (אוכל-כל) ויאכל גם מזון מהצומח כמו פירות כמו של הפיקוס וזרעים שונים ומחי - חרקים, נבלות, חולייתנים קטנים, ביצים וגוזלים. הם לא מפחדים לצוד גם חיות ארסיות כמו הטרנטולה.
אויבים: עופות דורסים, נחשי חנק וחתולים גדולים. הקואטי עלול לנשוך מה שמאיים עליו או שיברח אל בין העצים.
קואטי חום
חוטמן לבן פנים
זולוטונושה
זולוטונושה (אוקראינית: Золотоноша) היא עיר במחוז צ'רקאסי אוקראינה.
היסטוריה.
בראשית המאה ה-17 הייתה זולוטונושה בעיקר מושבם של הקוזאקים. ב-1640 היו ביישוב 273 בתי אב שבהם התגוררו 1,500 תושבים.
ב-1803 התגוררו בזולוטונושה 4,500 תושבים. ב-1897 היו כבר כ-9,000 תושבים, מתוכם 60 אחוזים אוקראינים, 32 אחוזים יהודים ו-7.5 אחוזים רוסים. באותה שנה העבירו בעיר קו של מסילת רכבת.
העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-19 בספטמבר 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-22 בספטמבר 1943.
אוכלוסייה.
שינוי אוכלוסייה של זולוטונושה לאורך השנים:
Sonic R
Sonic R הוא משחק וידאו שיצא בשנת 1997 לקונסולה Sega Saturn, ושנה לאחר מכן ב-1998 יצא למחשב האישי, המשחק הוא משחק תחרויות ריצה מגוף שלישי בסדרת משחקי סוניק הקיפוד, המשחק הוא המשחק המרוצים השלישי מסדרת סוניק הקיפוד. בשנת 2005 יצא לפלטפורמות Gamecube, פלייסטיישן 2 באוסף משחקים שנקרא Sonic Gems ובתוכו המשחק Sonic R.
עלילה.
סוניק וטיילס עומדים לצאת לחופשה כאשר הם מבחינים בפרסומת של עולמות במצב הגרנד פרי. סוניק מבחין שד"ר אגמן משתתף במרוץ ובעקבות כך הוא מחליט גם להשתתף. סוניק מגלה שד"ר אגמן מצא את המיקום של יהלומי הכאוס ובעזרתם הוא הולך להשתלט על העולם. אך מרוצי הגרנד פרי רק נועדו לשמש מלכודת כדי להסיח את דעתו של סוניק. סוניק, טיילס, נאקלס ואיימי יוצאים למצוא את יהלומי הכאוס ולהציל את העולם מפני ד"ר אגמן.
השגת דמות בונוס.