ב-1984 הורחב נמל התעופה הבינלאומי פלאולו שבסמואה. התפתחות זו ועליית קרנה של סמואה כאתר תיירות הביאו בהדרגה להסטת רוב הטיסות הבינלאומיות מפאגו פאגו אל פלאולו ולירידת קרנו של הראשון. לירידה בשימוש בנמל תרם גם השימוש הגובר במטוסים שלא נזקקו לנחיתת ביניים לתדלוק בדרכם מארצות הברית ליעדים באוקיינוס השקט.
באוקטובר 2009 נחת בנמל המטוס הגדול בעולם, אנטונוב An-225, שהביא עמו ציוד לסיוע בעקבות רעידת האדמה והצונאמי שפקדו את האזור באותה שנה.
ב-30 בינואר 1974 התרסק בסמוך לנמל המטוס שנשא את טיסה 806 של פאן אם, שהייתה בדרכה מניו זילנד אל ארצות הברית. המטוס, מדגם בואינג 707, התרסק בעת שנמצא בגישה לנחיתה בו, עקב תנאי מזג אוויר קשים וטעויות אנוש של צוות הטיסה. 97 מתוך 101 יושבי המטוס נספו בתאונה.
מתקנים ופעילות.
הנמל משתרע על פני שטח של 2,832 דונם. קיימים בו שני מסלולי טיסה, טרמינל נוסעים אחד המורכב משמונה מבנים המקושרים ביניהם ובו שלושה שערי עלייה למטוס ושלוש רחבות חנייה למטוסים. טרמינל הנוסעים שופץ כולו בשנת 2010.
בשנים האחרונות פוקדות חברות תעופה ספורות את הנמל. יש ממנו קו טיסה אל הוואי וכן טיסות סדירות אל סמואה. בשנת 2014 היו בו 3,099 תנועות מטוסים (3,665 בשנה שלפני כן), מיעוטן אל הוואי, ועברו בו 113,083 נוסעים. בנוסף משמש הנמל רבות כתחנת תדלוק למטוסים צבאיים אמריקאים החוצים את האוקיינוס השקט.
טופאק אינקה יופאנקי
טופאק אינקה יופאנקי (בקצ'ואה: Tupaq Inka Yupanki, מתורגם כ"רואה חשבון אינקה אציל"; 1441–1493), וגם טופה אינקה יופאנקי (בספרדית: Topa Inca Yupanqui), היה קיסר האינקה העשירי (שלט 1471–1493), של אימפריית האינקה, החמישי משושלת אנן (Hanan). אביו היה פאצ'אקוטי, ובנו היה הקיסר ואיינה קאפאק. אשתו הייתה אחותו הגדולה, . בתקופת שלטונו התרחבה אימפריית האינקה מאוד.
ביוגרפיה.
אביו מינה אותו לעמוד בראש צבא האינקה ב-1463.
הוא הרחיב את הממלכה לאורך הרי האנדים דרך אקוודור של ימינו,  ופיתח חיבה מיוחדת לעיר קיטו, אותה בנה מחדש עם אדריכלים מקוסקו. במהלך תקופה זו אביו פאצ'אקוטי ארגן מחדש את ממלכת קוסקו לאימפריה המכונה "טוואנטינסויו", "ארבעת המחוזות". טופאק אינקה הוביל כיבושים צבאיים נרחבים והרחיב את אימפריית האינקה על פני חלק גדול מאמריקה הדרומית.
הוא הפך לסאפה אינקה (שליט יחיד) בתורו עם מות אביו ב-1471, ושלט עד מותו שלו ב-1493. הוא כבש את ממלכת צ'ימור ששלטה על החוף הצפוני של מה שהיא כיום פרו, היריבה הגדולה ביותר שנותרה לאינקה.
הוא כבש את מחוז , המחוז המזרחי של אימפריית האינקה הגובל באגן האמזונאס, וב-1473 דיכא מרד שפרץ בממלכות קויה ולופאקה אותן כבש אביו עשר שנים לפני כן. הוא הטיל חוקים ומיסים, והפקיד שני מושלים כלליים: "סויווק אפו" (Suyuyoc Apu), אחד ב והשני בטיוואנאקו. טופאק אינקה יופאנקי הקים את המצודה סקסייוומאן על הרמה הגבוהה מעל קוסקו, שכללה מחסנים לציוד ולבוש.
טופאק אינקה מת בסביבות 1493 ב, והותיר אחריו שני בנים לגיטימיים ו-90 בנים ובנות לא לגיטימיים. צ'וקי אוקיו (Chuqui Ocllo), אחת מנשותיו של טופאק יופאנקי, שכנעה אותו שבנו קאפאק וארי (Ccapac Huari) יחליף אותו, אולם טופאק אינקה יופאנקי שינה את דעתו והחליט על בנו טיטו קוסי ואלפה (Titu Cusi Hualpa), שמאוחר יותר יהפוך לקיסר ואיינה קאפאק. החלטה זו עוררה את כעסה של צ'וקי אוקיו והיא הרעילה את טופאק אינקה יופאנקי. היא הוצאה להורג זמן קצר לאחר מותו של טופאק אינקה יופאנקי.
המסע באוקיינוס השקט.
האגדה.
לטופאק אינקה יופאנקי מיוחסת הובלת מסע חקר בן 10 חודשים בערך לתוך האוקיינוס השקט בסביבות 1480. על פי הדיווחים הוא ביקר באיים שהוא כינה נינה צ'ומפי (Nina Chumpi "חגורת אש") ואווא צ'ומפי (Hawa Chumpi וגם Avachumpi, "חגורה חיצונית"). המסע מוזכר ב'היסטוריה של האינקה' מאת פדרו סרמיינטו דה גמבואה מ-1572. פדרו סרמיינטו תיאר את המשלחת כך:
מחקר.
בשנת 1947 הצליח החוקר תור היירדאל לשחזר מסע זה עם הקון-טיקי, ובכך להוכיח שניתן לחצות את האוקיינוס השקט גם עם רפסודות פשוטות. עם זאת, אין עדות למגעים בין פולינזיה לאמריקה הפרה-קולומביאנית; ניתוחים גנטיים ולשוניים מראים רק השפעות מאסיה. גם השימוש בבטטה הדרום אמריקאית בפולינזיה אינו יכול להיחשב כראיה, שכן הוכח כי הבטטה הייתה באיים הפולינזים לפני התיישבות האדם.
היסטוריונים רבים סקפטיים שההפלגה התרחשה אי פעם. התומכים בסיפור זיהו בדרך כלל את האיים עם איי גלאפגוס. הוצע גם שאחד האיים היה אי הפסחא, שבו מסורות שבעל פה טענו שקבוצה המיתולוגית המכונה "ארוכי האוזניים" הגיעה לאי מארץ לא ידועה.
מוזיאון המשטרה הבווארית
מוזיאון המשטרה הבווארית (בגרמנית: Bayerische Polizeimuseum) הוא המוזיאון המרכזי של משטרת מדינת בוואריה. הוא נפתח ב-19 בדצמבר 2011. המוזיאון כולל מגוון תערוכות משנת 1918 ואילך ומסביר את ההיסטוריה, הארגון וההתפתחות של השיטור בבוואריה מאז המהפכה הבווארית. האוסף היה בעבר בבעלות המשטרה, אך משנת 2007 הפך לחלק מהמחלקה למוזיאון הצבא הבווארי.
טים ברצ'ט
טימותי פלויד ברצ'ט (באנגלית: Timothy Floyd Burchett; נולד ב-25 באוגוסט 1964) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של מדינת טנסי. ברצ'ט, חבר המפלגה הרפובליקנית, היה טרם היבחרו לקונגרס נציב מחוז נוקס בשנים 2010–2018 וחבר בית המחוקקים של טנסי, תחילה בבית הנבחרים המדינתי (1999-1995) ולאחר מכן בסנאט של טנסי (2010-1999).
ביוגרפיה.
ברצ'ט נולד בנוקסוויל, שם נולד ב-1964 ולמד בבית הספר היסודי וסט הילס בחטיבת הביניים בירדן ובבית הספר התיכון בּירְדֶן. לאחר שהשלים את לימודיו התיכוניים ב-1982 הוא נרשם לאוניברסיטת טנסי, שם קיבל תואר ראשון בחינוך. בשנת 1994 נבחר ברצ'ט לתפקידו הציבורי הראשון כחבר בבית הנבחרים של טנסי. במשך ארבע שנים ייצג שם מחוז הבחירה ה-18, בשנים 1995–1999. ב-1998 נבחר לתקופת כהונה בת ארבע שנים בסנאט של טנסי, כנציג מחוז הבחירה השביעי. ב-2006, בהיותו חבר הסנאט המדינתי, ברצ'ט לא דיווח על שש המחאות בנקאיות שקיבל מארגונים פוליטיים בסך 3,300 דולר אמריקאי. משרד הרישום לכספי בחירות בטנסי החליט שלא לקנוס אותו. ב-2008 נקנס ב-250 דולר על אי חשיפת שלוש תרומות מוועדות פעולה פוליטיות שהסתכמו ב-1,500 דולר. הוא נבחר מחדש פעמיים, וכיהן בסך הכל שלוש כהונות בנות ארבע שנים, מ-1999 עד 2010.
ברצ'ט נבחר לנציב מחוז נוקס בספטמבר 2010, וירש את מייק ראגסדייל שעזב את תפקידו בשל הגבלת כהונה. ברצ'ט ניצח את השריף לשעבר של מחוז נוקס טים האצ'יסון בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית ואת המועמד הדמוקרטי עזרא מייז בבחירות הכלליות. ב-10 בפברואר 2012, הכריז ברצ'ט בתחנת הטלוויזיה המקומית "WBIR-TV" על עריכת אירוע ה-"Cash mob" הראשון במחוז, בו מתכנסים קבוצה של אנשים שונים למען ביצוע רכישות משותפת מעסקים קטנים ובינוניים. האירוע זכה לתשומת לב לאומית והוזכר במגזין טיים.
כאשר ג'ימי דאנקן הודיע על פרישתו מהקונגרס לאחר 30 שנות כהונה בבית הנבחרים של ארצות הברית, ברצ'ט נכנס לפריימריז רפובליקני מרובה-מתמודדים להחלפתו. לאחר שניצח בבחירות המקדימות הבטיח ברצ'ט הלכה למעשה את היבחרו לקונגרס, שכן מחוז הקונגרס השני של טנסי נחשב זה מכבר למעוז מובהק של המפלגה הרפובליקנית בדרום ארצות הברית. כשהושבע לתפקידו בינואר 2019, ברצ'ט הפך לאדם השביעי בלבד שייצג את המחוז בבית הנבחרים מאז 1909. מחוז זה זכה לייצוג בקונגרס מפוליטיקאים שמילאו עשרות שנים בתפקיד: כל ששת קודמיו של ברצ'ט ייצגו את המושב לפחות 10 שנים, כאשר שלושה מהם כיהנו לפחות 20 שנה. הוא גם קטע אחיזה בת 54 שנים של משפחת דאנקן במחוז. ג'ון דאנקן האב זכה במושב ב-1964, ולאחר מותו ב-1988 ירש אותו בנו, ג'ימי.
בדצמבר 2020 נמנה ברצ'ט בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
פלורה מקדונלד
פלורה מקדונלד (גאלית: Fionnghal nic Dhòmhnaill) (1722 עד 5 במרץ 1790) היא חברה במשפחת Macdonalds of Sleat, זכורה בזכות הסיוע שהעניקה לצ'ארלס אדוארד סטיוארט בהתחמקות מכוחות הממשלה לאחר קרב קלודן באפריל 1746. משפחתה של מקדונלד תמכה בממשלה במהלך ההתקוממות של 1745 ומקדונלד עצמה טענה מאוחר יותר שסייעה לצ'ארלס מתוך אהדה למצבו.
פלורה מקדונלד נעצרה והוחזקה במצודת לונדון אך שוחררה תחת חנינה כללית ביוני 1747. מאוחר יותר נישאה לאלן מקדונלד והזוג היגר לקרוליינה הצפונית ב-1773. תמיכתו של הזוג בממשלה הבריטית במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית הביא לאובדן האחוזות האמריקאיות שלהם והם נאלצו לחזור לסקוטלנד, שם נפטרה פלורה בשנת 1790.
ראשית חיים.