בתוכנית, האמונד יוצא לשלל מקומות ברחבי העולם כדי לחקור ולגלות את ההיבט המדעי וההנדסי שמאחורי המצאות שונות. האמונד בוחן ומסביר על שיטת הפעולה של מבנים מיוחדים, המצאות יוצאות דופן ומכונות שונות, באמצעות ניסויים, הדרכה והסברים שונים. במהלך ההסברים הוא משווה את הרעיונות והעקרונות שבסיס הפלאים ההנדסיים למקרים אחרים, יומיומיים או מן העבר, המיושמים על עקרונות אלה.
באחד מן הפרקים האמונד מציץ אל מאחורי ההנדסה של מטוס האיירבאס A380 (מטוס הנוסעים הגדול בעולם), ובפרק אחר מבקר האמונד בגורד השחקים טאיפיי 101 (לשעבר גורד השחקים הגבוה בעולם), ומסביר על הייחוד שמאחורי ההנדסה של הבניין. בין היתר, האמונד חוקר גם את הקשרים ההנדסיים של: טלסקופ החלל האבל, אסדת קידוח ועוד.
התוכנית שודרה לראשונה ב-15 במאי 2008 כחלק מרצועת השידורים המכונה: "שני הגדול" ("Big New Mondays"), ומשודרת גם בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק שבישראל.
כדורגל שוודי
ג'ימי טורק
בית המריבה
חציצה כפולה
אברהם נניקשווילי
אברהם נניקשווילי (בגאורגית: აბრამ ნანიკაშვილი, אבּרָם נָניקַשווילי; נולד ב-1960) הוא איש עסקים ישראלי.
קורות חיים.
נניקשווילי נולד בגאורגיה למשפחה יהודית, הבכור מבין ארבעה ילדים. עלה לישראל עם הוריו בגיל צעיר. תחילה התגוררה המשפחה באור יהודה, ומשם עברה לאשדוד.
למד בישיבת פוניבז', ולאחר מכן שירת בצה"ל בחיל המודיעין. החל לעבוד בבנק דיסקונט. לאחר שאפרים גור נבחר לסגן ראש עיריית אשדוד, הוא העביר את ניהול סוכנות הביטוח שלו לנניקשווילי. בסוכנות הביטוח הכיר נניקשווילי את ג'קי בן-זקן בן ה-16, שלימים הפך לשותפו בחברות רבות.
בשנת 1992 החל בפעילות עסקית בגאורגיה וברוסיה, את הונו הגדול עשה בייצוא גז מרוסיה. הקים חברה לסחר ולהובלה של נפט עם אפרים גור.
ביולי 2005 רכשו נניקשווילי ובן-זקן תמורת חצי מיליון דולר 85% משלד בורסאי בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ושינו את שמו למנופים פיננסיים בע"מ. לביסוס החברה השקיעו בה השניים 8 מיליון ש"ח. בפברואר 2007 רכשו את קניון ארנה הרצליה תמורת כ-540 מיליון ש"ח. בנוסף השקיעו השניים בנדל"ן בארצות הברית, בעיקר באמצעות הלוואות נון ריקורס. באשדוד הקימו השניים את הקניון "סטאר סנטר". מנופים פיננסיים רכשה את השליטה בשלד הבורסאי מאקפל. נניקשווילי הוא עדיין בעל עניין בחברת מנופים פיננסיים, הפועלת התחום הנדל"ן, שבשנת 2013 נרשמה לה הערת עסק חי. נניקשווילי ובן-זקן וחברת מנופים פיננסיים הם בעלי עניין בחברת שמן משאבי נפט וגז בע"מ, הנסחרת בורסה לניירות ערך בתל אביב. קידוח "ים 3" של החברה התגלה ככושל בסוף 2013.
דרך בן-זקן הכיר נניקשווילי את חבר הכנסת בנימין בן אליעזר, וקשר איתו קשרים הדוקים. במסגרת קשרים אלה נתן נניקשווילי לבן אליעזר סכום נכבד למימון רכישת ביתו ביפו. בן אליעזר היה מועמד בבחירות לנשיאות ישראל, אך לאחר שארבעה ימים לפני הבחירות זימנה אותו המשטרה לחקירה באזהרה בעניין כספים אלה, הודיע בן אליעזר על פרישתו מהבחירות לנשיאות. נניקשווילי עמד לדין ובאוגוסט 2019 הורשע במתן שוחד בסך 400 אלף דולר לבן אליעזר, וכן בהלבנת הון. בדצמבר 2019 נגזרו עליו 14 חודשי מאסר בפועל וקנס בגובה מיליון ש"ח. בינואר 2022 התקבל בבית המשפט העליון ערעור המדינה על קולת העונש, והוא הועמד על 21 חודשי מאסר.
בשנת 2005 הוערך הונו ב-3.35 מיליארד ש"ח.
זיכרון פרוספקטיבי
"זיכרון פרוספקטיבי" הוא מושג מתחום הפסיכולוגיה הקוגניטיבית המתאר מנגנון זיכרון שמטרתו זכירת דברים שצריכים להתבצע על ידי הפרט בזמן מסוים בעתיד, כמו משימות שונות. זהו מעין "היומן הפנימי" של האדם, שמזכיר לו אילו פעולות עליו לבצע בכל רגע נתון, באילו זמנים ובאילו הקשרים. יש המגדירים את סוג הזיכרון הזה כ"זיכרון לזכור".
זיכרון פרוספקטיבי שונה מזיכרון רטרוספקטיבי. זיכרון רטרוספקטיבי מאחסן מידע על פעולות ואירועים שהתרחשו בעבר, בעוד בזיכרון הפרוספקטיבי מאוחסן מידע לגבי הפעולות שיש לזכור לבצע בעתיד.
הגירויים המפעילים את הזיכרון הפרוספקטיבי יכולים להיות אירועים או זמנים שונים. דוגמה אחת לזיכרון המופעל על ידי גירוי זמן, היא של אדם הזוכר שבשעה 14:00 ביום מסוים יש לו פגישה עם הרופא. דוגמה לזיכרון המופעל על ידי גירוי אירוע היא של אישה הזוכרת שכאשר תפגוש את עורך הדין שלה, עליה למסור לו מעטפה.
מחקרים רבים העוסקים בזיכרון הפרוספקטיבי דנים בשאלה כיצד ניתן להתגבר על כשלים במנגנון הזיכרון הזה, וכיצד ניתן לשפר את תפקודו.
עם התפתחותה של הטכנולוגיה, פותחו אמצעים רבים ושונים שיאפשרו לבני האדם לזכור דברים שעליהם לעשות מבלי להשתמש באופן פעיל בזיכרון הפרוספקטיבי שלהם, למשל: שימוש ביומנים אלקטרוניים, תזכורות ושעונים מעוררים. שימוש באפליקציה סלולרית המתריאה על צורך בקיום משימה מסוימת, מאפשר למוח האנושי "לנוח" מכיוון שהוא לא נדרש לזכור לבצע את המשימות הללו.
אואוראד, מלך הפיקטים
אואוראד או פראט בן בארגויט (באנגלית: Uurad או Ferat son of Bargoit בגאלית סקוטית: Uurad mac Bargoit; נפטר ב-842 לערך) היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). אואוראד מלך כשלוש שנים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 839 ועד מותו.
הגרסאות השונות של "דברי ימי הפיקטים" נותנות תעתיקים שונים של שמו של אואוראד או פראט, וייתכן ששמו היה פראדאך.
בניו של אואוראד היו ברידיי שמלך אחריו, וכן קיניאוד ודרסט שמלכו לאחר מכן, ונלחמו על השליטה בממלכת הפיקטים כנגד ברידיי מק פוקל וקנת מק אלפין.
אואוראד
יואוראד
ילדי אינדיגו
ילדי אינדיגו (באנגלית: Indigo children) הוא מושג שטבעה ננסי אן טאפ (Nancy Ann Tappe) בשנת 1982 המתאר ילדים בעלי כוחות או תכונות מיוחדים, לכאורה, שהגישות הקונוונציונליות רואות בהם בעלי-לקויות. על פי אמונות מיסטיות מסוג העידן החדש, ילדי אינדיגו מייצגים את "השלב הבא" באבולוציה האנושית. המונח עצמו נובע מהאמונה כי לילדים אלה ישנה "הילה" בצבע אינדיגו.
ההנחות לגבי טבעם המדויק של ילדים אלה הן שונות. יש הטוענים כי לילדים אלה יש יכולות על טבעיות (כגון היכולת לקרוא מחשבות) ויש הטוענים להבדלים קונבנציונליים יותר בינם לבין ילדים אחרים, כגון אמפתיה מוגברת ויצירתיות גבוהה.
אין ראיות התומכות בטענות אלה עד כה.
מקור המושג.
המושג "ילדי אינדיגו" נטבע על ידי ננסי אן טאפ בספרה משנת 1982 להבין את חייך באמצעות צבע ("Understanding Your Life Through Color"). טאפ היא מדיום שטוענת כי ביכולתה לראות את ה"הילות" של בני אדם, וכי החלה להבחין כבר מאמצע שנות ה-60 בילדים הנולדים עם הילה בצבע אינדיגו. בשנת 1999 טאפ העריכה כי 40% מהאנשים בגילאים 14 עד 25 ו-70% מהילדים מגיל עשר ומטה, הם ילדי אינדיגו.
טאפ חילקה את הילדות הקטנות לארבע קבוצות עיקריות וטענה כי תפקידם של כל ילדי האינדיגו הוא לשנות את פני העולם כפי שהוא מוכר לנו היום. ארבעת הטיפוסים על פי טאפ הם:
המושג פרץ לתודעת הקהל הרחב בשנת 1998 לאחר פרסום ספרם של בני הזוג לי קרול וג'אן טאובר: "ילדי האינדיגו: הילדים החדשים הגיעו" ("The Indigo Children: The New Kids Have Arrived"). קרול טען כי על המושג, "ילדי אינדיגו", הוא למד דרך "תקשור" עם ישות בשם קריון איתה הוא מתקשר עד היום.
מאפיינים ואמונות.
על פי הספר ועל פי הגישה הנפוצה בקרב אנשי העידן החדש ילדים אלה הם רגישים מאוד ובעלי תפיסה ברורה של הגדרה עצמית ותחושה פנימית שהם צריכים לסייע ביצירת שינוי משמעותי בעולם. תכונות נוספות שלהם הם אמפתיה גבוהה ויכולת לזהות לעיתים קרובות מחשבות או תחושות של אנשים אחרים. הם נמשכים באופן טבעי למיסטיקה ולנושאים על טבעיים. על פי תפיסה זו, ילדים אלו מאובחנים לעיתים קרובות כילדים הלוקים בבעיות קשב וריכוז, היפראקטיביות, דיסלקסיה או תסמונות הקשת האוטיסטית.
ביקורת.
לדברי הפסיכולוג ראסל בארקלי, תנועת העידן החדש טרם הצליחה להציג עדויות מוכחות לקיומם של ילדי אינדיגו והתכונות שמיוחסות להם הן כה מעורפלות עד כי ניתן לשייך אותן לתיאור "רוב האנשים ברוב הפעמים". לדבריו הטענות בדבר תקפותו של המונח יכולות להיות משויכות לאפקט פורר - הנטייה של אנשים להאמין כי תיאור-כביכול מתאר אותם באופן אישי ומדויק, אפילו כשהתיאור מבוטא במונחים רחבים מאוד. בארקלי אף הביע חשש כי מצב בו ילד בעל הפרעה יסווג כ"ילד אינדיגו" יעכב אבחון וטיפול נאות בשלב מוקדם שעשוי יהיה לעזור לילד.
בנוסף קיימת ההשערה כי במקום שהתופעה תבטא שלב חדש בהתפתחות האדם, תופעת האינדיגו עלולה להיות התוצאה של צפייה בתוכניות טלוויזיה העוסקות בקסמים והמכילות מושגי עידן החדש. דוגמה להשערה זו ניתן למצוא במאמר בעיתון האלטרנטיבי "Dallas Observer", שדן בנושא ילדי האינדיגו. הכתבה ציטטה שיחה בין אדם שעבד עם ילדי אינדיגו, וילד שלכאורה הוא ילד אינדיגו:
בהמשך יידעו קוראי העיתון את מערכת העיתון כי תגובתו של הילד ככל הנראה נלקחה מתוך עלילת הסדרה "" - סדרה מצוירת פופולרית לילדים בערוץ ניקלודיאון ששודרה באותה התקופה בה נערך הריאיון. עורך העיתון הודה כי הם לא היו מודעים לאפשרות הזו עד שהקוראים הביאו אותה לתשומת לבם.
לדברי ניק קולנג'לו, פרופסור באוניברסיטת איווה המתמחה בחינוך של ילדים מחוננים, הספר הראשון שיצא אודות ילדי אינדיגו לא היה צריך כלל לצאת לאור. הוא טוען כי "...תנועת ילדי האינדיגו עניינה אינו בילדים ולא בצבע אינדיגו. מדובר במבוגרים המכנים ומציגים עצמם כמומחים והעושים כסף באמצעות ספרים, מצגות וסרטי וידאו."
ברידיי השישי, מלך הפיקטים