שאנדור אולמן
שאנדור אוּלמן, אביר אֶרֵינִי (בהונגרית: lovag Erényi Ullmann Sándor, ידוע גם כ-Alexander de Erény Ullmann, 18 בפברואר 1850 פשט – 1 באוגוסט 1897 באד אישל) היה משפטן, כלכלן, נדבן ופוליטיקאי יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
שאנדור אולמן נולד בשנת 1850 בפשט כבנו בשלישי מבין ארבעת ילדיהם של קארוי אולמן (1809–1880), מייסד חברת הביטוח הראשונה בהונגריה וסגן יושב ראש בנק המסחר של פשט, ושל אשתו, שרולטה (שלרוטה).
הוא התחנך בבודפשט ובווינה, בה סיים בשנת 1872 את התואר "דוקטור למשפטים". בשנת 1873 התקבל ללשכת עורכי הדין.
בשנת 1879 נבחר ל"ועד עיר הבירה". בשנת 1880 אחרי מות אביו זכתה המשפחה לתואר אצולה מידי הקיסר פרנץ יוזף של האימפריה האוסטרו-הונגרית. יחד עם אחיו תרם קרן של 3000 פורינט עבור האקדמיה ההונגרית למדעים.
בשנים 1884–1892 ייצג אולמן את מחוז הבחירות אלשוארפאש (בימינו ארפאשו דה ז'וס (קומונה) ברומניה) בפרלמנט ההונגרי בבודשפט.
אולמן כתב מאמרים ומסות בסוגיות משפטיות וכלכליות בעיתונים פסטר לויד, "אלנר" (Ellenör - "המפקח") ונויצייט (Neuzeit - זמן חדש) וכן בכתב העת היהודי Egyenlőség ("שוויון")
החל משנת 1885 היה פעיל בהנהגת האגודה לסיוע לסופרים ההונגרים. כמו כן השתתף בהקמת האיגוד "פוליקליניקה" לבריאות והיה חבר בהנהגתו.
בשנת 1897 נפטר אולמן משבץ בבאד אישל, בגיל 47.
לפי הזמנתו נבנה בשנת 1884 בבודפשט בדרך אנדראשי 11 פינת דיולה קאלדי, הבניין התלת -קומתי המכונה "ארמון אולמן" שתוכנן בסגנון נאו-רנסאנס על ידי האדריכל וילמוש פרוינד.
אולמן היה נשוי לבטי לבית פריש ונולד להם בן בשם אנדור.
Allegro
אלגרו (בפולנית: Allegro) היא פלטפורמת מסחר אלקטרוני בשפה הפולנית.
החברה מעסיקה כ-2,100 עובדים ברחבי פולין והמטה החברה ממוקם בעיר פוזנן.
על פי דרוג אלקסה, האתר הוא בין 250 האתרים הנפוצים ביותר בעולם ודורג במקום החמישי בפולין.
היסטוריה.
חברת אלגרו הוקמה בשנת 1999 על ידי חברת סרף סטופ שופ (Surf Stop Shop) ונרכשה מיד לאחר מכן על ידי אתר המכירות הפומביות המקוונות QXL Ricardo.
בשנת 2007 מותג האתר מחדש ושונה שמו לטרדוס (Tradus).
בשנת 2008 רכשה חברת נספרס (Naspers) את קבוצת אלגרו לשלשת קרנות ההשקה סינבן (Cinven), פרמירה (Permira) ומיד-יורופ (Mid Europa Partners).
בשנת 2011, רשמה החברה ציון דרך כאשר מנתה כ-11 מיליון משתמשים ובשנת 2017 הגיעה אף ל-20 מיליון משתמשים.
דרום רוסי (סרט)
דרום רוסי (ברוסית: Рашн Юг) הוא סרט קומדיה רומנטית רוסי משנת 2021, שביים אנטון פדטוב. הסרט מהווה סרט הרפתקאות דרמה-קומי, העוסק בים השחור, שמהווה מקור משיכה לשלושה גברים שמעריצים אישה אחת שכבר ביחסים עם אחר, האהבה והקנאה מעוורת את מוחם של שלושה בחורים שנלחמים עליה. בסרט מככבים סטסיה מילוסלבסקאיה, סמיון טרסקונוב, רינאל מוחמטוב, ואלכסנדר מטרולקין.
עלילה.
הסטודנט ארטיום דודין מתאהב בצעירה יפה מהים השחור. לאחר שמתאהב, הוא עוזב הכל ויוצא למסע בעקבות אהובתו אל הדרום הרוסי, עליו הוא לא יודע דבר. ארטיום לוקח רכבת מוורונז', היוצאת למחוס קרסנודאר. בים מתברר שקסיושה היפה כבר מחוזרת על ידי שני מתחרים מקומיים רציניים: מלח נאה בצי הים השחור ושוטר נועז במשטרת סוצ'י. נראה שלסטודנט הנאיבי פשוט אין שום סיכוי. אפילו עזרת חבריו החדשים רק מפריעה. אבל ארטיום לא מתכוון לוותר.
קסיושה גורדייבה כבר תכננה להתחתן עם השוטר הסנטימנטלי המקומי, איגור. עם זאת, בשלב מסוים יחסי האהבה משתנים לחלוטין כאשר גם צוער בית הספר של הצי, ניקיטה מציע לקסיושה. בינתיים, ארטיום מאבד את כספו בעוד ניקיטה לא מוצא זמן להגיע לעיר, מאחר שהוא ממלא את זמנו לרוב בצלילה ואימונים בים.
קסיושה מתכוננת לחתונה בשמלת כלה על יאכטה בלב ים השחור. לפתע, ארטיום דורש ממנה נישואין חוקיים. קסיושה מצילה את עצמה בצלילה לים ולאחר הנחיתה שוחה בבטחה אל החוף.
צוער בית הספר של הצי, ניקיטה רודף אחר קסיושה. כך גם השוטר, איגור, העוקב אחר עקבות היחסים הללו. ניקיטה מציע לה נישואין על קו החוף ב. רגע לפני שהכלה הטרייה נקשרת בקשר הנישואין, נראה שיריבים תופסים את הגיבורה. איגור מתגונן בכלי נשק סטנדרטיים. ניקיטה מתגונן בסיוע קוזאקים ובני משפחתו. בסופו של דבר, ארטיום ינסה להוכיח כי הוא הראוי מכולם לאהבתה של קסיושה.
הפקה.
פיתוח.
הבמאי בחר במחוס קראסנודאר הציורי, בו צולמו סרטי קולנוע רוסיים רבים. ממשלת המחוז העניקה תמיכה לסרט והפרויקט הופק על ידי פיודור בונדרצ'וק. העלילה מתרחשת על רקע נופים מרהיבים, טבע מפואר והים החם של חוף הים השחור בקווקז.
מיכאיל ורובל ואלכסנדר אנדריושצ'נקו, מפיקי חברת הקולנוע Vodorod, רצו להמשיך במסורות של יצירת קולנוע קומי-רומנטי רוסי. המפיקים רצו להפיק סרט בגרסה דרומית שיעמוד בניגוד גמור לסרט הצפוני "על הקרח".
"הדרום הרוסי" היה הסרט המושלם, אשר, לדעתם, תיאר את האטרקציה התיירותית המודרנית של רוסיה: מחוס קרסנודאר. הסרט חוקר את דרום רוסיה, נופיה, התיירות ובדרך כלל הצילומים באזור זה הם דבר נדיר. הסרט מופק גם על ידי Art Pictures, STS Media, ו-National Media Group.
צילומים.
הצילומים העיקריים של הסרט החלו באוגוסט 2020, הבמאי אנטון פדטוב בחר לצלם במחוז קראסנודר: העיירה גלנדז'יק, כפר קברדינקה במחוז גלנדז'יק, כפר ארחיפו-אוסיפובקה ברובע גלנדז'יק ובעיר נובורוסיסק, כמו גם בשמורת צ'ושקה. הדמויות נוצרו על סמך הקוזאקים של קובאן שהיו מעורבים בצילומים. הם השתתפו בסצנת חתונה המונית בכפר קברדינקה. את שיר הנושא ביצע אולג גזמנוב.
הפצה.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה במוסקבה בבית הקולנוע "קארו 11 באוקטובר" ב-25 בפברואר ויצא להפצה מסחרית בבתי הקולנוע ברחבי הפדרציה הרוסית ב-4 במרץ 2021 על ידי חברת Sony Pictures Productions and Releasing (SPPR).
שיווק.
טריילר טיזר ראשון שוחרר ב-17 בדצמבר 2020.
8 בעקבות אחד
יחסי טורקיה–סומליה
יחסי טורקיה–סומליה (; ) הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת טורקיה לבין הרפובליקה הפדרלית של סומליה. שתי המדינות הן בעלות ברית בתחומים רבים דוגמת בריאות, חינוך צבא וביטחון.
היסטוריה.
ימי הביניים.
בתקופת ימי הביניים, שמרו סולטנות אג'וראן וסולטנות אדאל על יחסי מסחר וביטחון איתנים עם האימפריה העות'מאנית. סולטנות אג'וראן מכרה באופן קבוע לעות'מאנים כלי ירייה דרך נמל מוזאפפר במוגדישו. בתמורה, העות'מאנים סיפקו לאג'וראנים סיוע צבאי נרחב בעת מלחמת אג'וראן–פורטוגל.
במהלך המאה ה-16 המתיחות בין האג'ורים לפורטגזים הסלימה. היחסים הפוריים בין סולטנות אג'וראן לעות'מאנים הדאיגו את הפורטוגזים, שכן יפסידו בלחימה נגדם. העות'מאנים אף התקיפו ספינת לוחמה של הפורטוגזים, בעת שניסו להפציץ את העיר מוגדישו. שיתוף הפעולה של האג'ורים והעות'מאנים נגד הפורטוגזים הגיע לנקודת שיא בשנות ה-80 של המאה ה-16, כאשר האג'ורים הצטרפו ללחימה של הערבים והסווהילים נגד השלטונות הפורטגזיים. האג'ורים שלחו מברק לשודד הים העות'מאני מיר עלי בג, הקורא לו להצטרף למלחמה. עלי בג נענה בחיוב, ושלח צי עות'מאני גדול שתקף את הקולוניות הפורטוגזיות בדרום-מזרח אפריקה. המתקפה הזו צלחה, גירשה פורטוגזים רבים מערים גדולות דוגמת פייט, מומבסה וקילווה קיסיוואני, והקטינה את חוג ההשפעה של פורטוגל ב. לאורך המאה ה-16 וה-17, סולטנות אג'וראן התריסה נגד המונופול הכלכלי של פורטוגל באוקיינוס ההודי, תוך שימוש במטבעות חדשים בדומה לאלו של האימפריה העות'מאנית. הדבר גרם לעיצום היחסים הכלכליים בין שני העמים.
במלחמת אתיופיה–אדאל, העניקו העות'מאנים סיוע צבאי נרחב לסולטנות אדאל, שהפסידו בלחימה.
בעת המודרנית.
בשנת 1969, טורקיה וסומליה נמנו במדינות המייסדות של "הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי" (OIS). טורקיה החזיקה שגרירות רשמית בבירת סומליה, אך זו נסגרה ב-1991 בשל מלחמת האזרחים בסומליה. על אף סגירת השגרירות, הרשויות הטורקיות תיקשרו עם ממשלת המעבר הלאומית החדשה וממשלת המעבר הפדרלית של סומליה באמצעות השגרירות הטורקית באדיס אבבה, בירת אתיופיה.
במחצית שנת 2011, ממשלת טורקיה פתחה מחדש את השגרירות במוגדישו, לאחר ביקורו של ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן. טורקיה נחשבת למדינה הראשונה שחידה את יחסיה הדיפלומטיים עם סומליה לאחר מלחמת האזרחים.
בינואר 2015, ראשיהם של שתי המדינות חנכו פרויקטים חדשים באדמת סומליה במימון טורקי.
שיר נוסצקי
שיר נוסצקי (נולדה: 27 בספטמבר 1984) היא פעילה חברתית ופוליטית ישראלית, מייסדת ארגון "האם ראית את האופק לאחרונה" מיוזמות המחאה החברתית בישראל 2011 ממנהיגיה ועיתונאית לשעבר.
ביוגרפיה.
נוסצקי נולדה בשנת 1984 לאיציק נוסצקי, מנכ"ל ובעלים של חברת הסליקה טרנזילה ומיכל נוסצקי מנהלת פרויקטים בהיי טק וחברת נבחרת ישראל בברידג'. היא גדלה בנתניה וראשון לציון. סיימה תיכון אלדד בנתניה. בשנת 2005 החלה ללמוד באוניברסיטת תל אביב מתמטיקה ומדעי המדינה.
קריירה עיתונאית.