♦ רמת השלושה
♦ רמת מגרון
♦ שבות עמי
♦ שדה בועז ♦ שלהבת
♦ שלהבת יה
__תוכן__
פונצ'אק ג'איה
פונצ'אק ג'איה (באינדונזית: Puncak Jaya, נקרא גם קרסטנז פירמיד) הוא הר הנמצא בתחומה של אינדונזיה, בפארק הלאומי לורנץ שבאי גינאה החדשה. ההר הוא הגבוה ביותר באוקיאניה, ובשל כך נחשב לעיתים כחלק משבע הפסגות. גובהו 4,884 מטרים. ההר הוא גם הנקודה הגבוהה ביותר הנמצאת על אי והנקודה הגבוהה ביותר בין ההימלאיה והאנדים. בצדו של ההר, במרחק מאות מטרים מן הפסגה נמצא מכרה ענק, שנכרים בו זהב, נחושת וכסף.
ההר וסביבתו היו מיושבים עוד בטרם דרכו האירופים על אדמת האי. החוקר ההולנדי יאן קרסטנז היה האירופי הראשון שראה את ההר ואת קרחוניו, בשנת 1623. קרסטנז זכה לבוז באירופה עקב טענתו כי ראה שלג בקרבת קו המשווה. שמו השני של ההר נושא את שמו. ההעפלה המוצלחת המתועדת הראשונה נעשתה על ידי היינריך הארר, סופר אוסטרי שכתב את הספר שבע שנים בטיבט, עם שלושה מחבריו בשנת 1962. ב-1 במאי 1963, תפסה אינדונזיה בעלות של שטח ההר ושמה של הפסגה שונה לפונצ'ק סוקרנו (פונצ'אק פירושו פסגה) על שמו של נשיאה הראשון של אינדונזיה. מאוחר יותר שונה השם לפונצ'אק ג'איה. ג'איה פירושו ניצחון או תהילה.
בשנת 1994 הובילה מדריכת תיירים אינדונזית קבוצת תירים אל הפסגה ביום גשום. היא הייתה האדם הראשון מאינדונזיה שהגיע אל הפסגה.
גישה להר דורשת אישור ממשלתי. הגישה למטיילים ותיירים הייתה אסורה בין השנים 1995–2005. משנת 2006 ניתן להשיג אישורי טיפוס דרך מגוון סוכנויות באי.
פסגת ההר אינה מושלגת, אך חלק ממורדותיו מכוסים קרחונים. קרחונים אלה, עקב קרבתם לקו המשווה, הם מושא למחקרים רבים בנושא ההתחממות העולמית ומבנה והתנהגות של קרחון יבשתי. הטיפוס להר הוא טיפוס מצוקים קשה וטכני, הנעשה לרוב מהמפנה הצפוני של ההר. מחנה הבסיס של ההר נמצא במרחק של 100 קילומטרים משדה התעופה הקרוב, מהלך ארבעה - חמישה ימי הליכה.
מנגינת הלב
מנגינת הלב הוא אלבום אוסף משולש של הזמרת-יוצרת הישראלית עפרה חזה. אלבום האוסף יצא לאור ב-5 באפריל 2000, על ידי חברת התקליטים הד ארצי. אלבום אוסף זה מחולק לשלושה תקליטורים שונים, המכילים בתוכם את מיטב להיטיה של חזה.
לכל תקליטור אשר נכלל באלבום האוסף הזה, עטיפה משלו.
רקע.
ב-1999 החלה חזה לעבוד עבור הד ארצי על אלבום אוסף משולש המכיל את מיטב להיטיה. עפרה בחרה את השירים ואף הייתה אמורה להקליט שני שירים חדשים לצורך האלבום. בפברואר 2000 נפטרה עפרה חזה, בטרם הסתיימה העבודה על האוסף, ובטרם הספיקה להצטלם ולהקליט את שני השירים החדשים.
בשנת 2002, בערב מחווה לזכרה של עפרה, סיפר מנכ"ל "הד ארצי" דני וייס, שבעת עריכת אלבום האוסף הייתה העדפה ברורה להכניס לאלבום את ההקלטה של השיר "לאורך הים" מעצרת השלושים לרצח רבין מ-1995 ולא את הקלטת האולפן מהאלבום "כל הנשמה" מכיוון שלדבריו הוא רצה להעביר את אותו רגע מכונן מהעצרת, אז השיר קיבל הכרה ונכנס לקונצנזוס הישראלי.
חודש לאחר פטירתה הוציאה חברת התקליטים הד ארצי את אלבום האוסף על שם אחד מלהיטיה של חזה "במנגינת הלב".
הצלחה והמשך.
כבר בצאתו, זכה האלבום להצלחה חסרת תקדים. בהמשך, במופע שהוקדש לשירי עפרה חזה קיבל אביה של עפרה, יפת חזה, מאנשי הד ארצי את תקליט הפלטינה המשולשת על מכירת אלבום האוסף. בסך הכל, נמכר אלבום האוסף בכ-180,000 עותקים.
לאור הצלחתו של אלבום האוסף, קיבלו הד ארצי פניות ממעריצים של חזה להוציא אלבום אוסף נוסף שיעסוק בשירים יותר נדירים ובשירים שנגנזו. הד ארצי, בסיועו של בצלאל אלוני הוציאו את אלבום האוסף מנגינת הלב 2 שהכיל פחות שירים מוכרים, אך יותר נדירים. בין היתר, מכיל מנגינת הלב 2 את ההופעה המפורסמת בפסטיבל הג'אז במונטרה משנת 1990, להיטי סדנת תיאטרון שכונת התקווה, הקלטות מהטלוויזיה, דואטים, גרסאות כיסוי לשירים וכן את שירי האלבום הגנוז משנת 1995 Queen in Exile (מלכה בגלות).
אועפ&quot;ק
אועפ"ק, או אואפ"ק (באנגלית: OAPEC, שהם ראשי תיבות של Organization of Arab Petroleum Exporting Countries – ארגון המדינות הערביות המייצאות נפט), הוא ארגון רב-ממשלתי שמקום מושבו בכווית, אשר מנהל את המדיניות הפוליטית של מדינות ערב לגבי נפט. כיום פעילות הארגון די זניחה, עד שרבים לא יודעים עליו כלל, וקיים בלבול בינו לבין אופ"ק, הפעיל הרבה יותר.
היסטוריה.
ב-9 בינואר 1968, בעקבות תוצאות מלחמת ששת הימים וחרם הנפט שהוכרז במהלכה, התכנסו בביירות נציגי שלוש מבין מדינות ערב השמרניות: ערב הסעודית, כווית ולוב, והחליטו לייסד את אועפ"ק, כדי לנצל את כוח הנפט בסכסוך הישראלי-ערבי.
מדינות ערב מפיקות הנפט האחרות הצטרפו לארגון וחברות בו: איחוד האמירויות הערביות, אלג'יריה, בחריין, תוניסיה, כווית, לוב, מצרים, סוריה, עיראק, ערב הסעודית וקטר. מצרים פרשה לזמן מה מן הארגון לאחר חתימת הסכמי קמפ דייוויד, אך חזרה אליו לאחר מכן.
נתן דוד מפארצוב
ולדימיר השני, נסיך קייב
ולדימיר (ברוסית: Владимир; 1053- 19 במאי 1125) בנו של וסבולוד הראשון, היה נסיך קייב בשנים 1113–1125.
חייו.
ולדימיר נולד בשנת 1053 בקייב. לפי המסורת, אימו הייתה בתו של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית. אמיתות הדבר מוטלת בספק, אך עם זאת ידוע שאימו הייתה ממוצא ביזנטי. בצעירותו היה נסיך רוסטוב (1066–1073) ונסיך סמולנסק (1073–1078). לאחר שאביו התמנה לנסיך קייב בשנת 1078 הוא קיבל את נסיכות צ'רניגוב. עם מות אביו ב-1093 ניתנה לו הזדמנות להיות נסיך קייב, אולם הוא סירב כיוון שהעדיף שהתואר יועבר לבן דודו - סוויאטופולרק השני. הסיבה לכך היא שסוויאטופולק היה מבוגר יותר וולדימיר רצה להימנע ממלחמת ירושה.
בסביבות שנת 1100 הוא יסד את העיר ולדימיר שבהמשך הפכה למרכז המדינה הרוסית.
ולדימיר היה בין יוזמי ברית הנסיכויות הרוסיות נגד הקומנים. לצורך כך הוא יזם שלוש אספות נסיכים, החשובות שבהן נערכו בשנת 1097 בלובץ' ובשנת 1103 בדולובסק. הוא השתתף באופן פעיל בכל המערכות נגד הקומנים, שבסופו של דבר הפסיקו את התקפותיהם על רוס של קייב. בספר "הנחיות" שהוא השאיר לבניו, הוא מציין שהשתתף ב-83 מערכות צבאיות וחתם על חוזה שלום עם הקומנים 19 פעמים.
עם מותו של בן דודו סוויאטופולק בשנת 1113, החל מרד בקייב, ואצולת העיר הזמינה את ולדימיר על מנת שישליט שם סדר. הוא הצליח בדיכוי המרד אך ראה שיש צורך בשינוי חוקתי עמוק יותר. על כן, הוא פרסם סדרת חוקים חדשים שמסדירים את נושא הריבית על ההלוואות וגביית חובות.
תקופת שלטונו הייתה תקופה של פריחה מדינית. הוא עצמו וקרובי משפחה שלטו בכ-75% מהשטח המאוכלס על ידי הרוסים. היציבות התבססה על המוניטין שלו כמנהיג ובשל סכנות מפלישות הקומנים.
ילדים.
מאשתו גיטה מסאסקס, בתו של הרולד השני, מלך אנגליה:
מאשתו ממוצא ביזנטי:
ייתכן שהייתה לו גם אישה נוספת ממוצא קומני.
מילה מנחה
מילה מנחה (בגרמנית: Leitwort) היא מילה או שורש לשוני שמופעיהם המרובים בטקסט עשויים לרמז על משמעות נוספת החבויה בטקסט.
שיטת "המילה המנחה" בחקר התנ"ך.
הפילוסוף והסופר מרטין בובר, שסיגל את המושג מתורתם של אמיל ארמטינגר (Emil Ermatinger) ואוסקר ולצל (Oskar Walzel), היה הראשון שהשתמש במילים מנחות כדי לנתח טקסטים בתנ"ך. בתרגומו של התנ"ך לגרמנית (יחד עם פרנץ רוזנצוייג) הקפיד בובר לשמור על חזרת המילים המנחות.
במאמרו "סגנון המלה-המַנחה בסיפורי התורה" כתב בובר:
בובר טען שסגנון המילה המנחה הוא סגנון ספרותי מיוחד להבעת משמעות בסיפור המקראי. החוקר הרמן גונקל הצביע על החזרה על מילות מפתח כחלק מן השיטה של הסיפור התנ"כי, אך ייחס את הסגנון לדלות ולאיכות הפרימיטיבית של הסופר השמי העתיק ביחס לשיקולים אמנותיים.
יש הקושרים את המילה המנחה עם המושג מספר טיפולוגי, ומראים כי המילה המנחה בטקסט חוזרת על עצמה מספר טיפולוגי של פעמים, לרוב שבע או כפולות של שבע.
דוגמה.
להלן דוגמה למילה ולשורש מנחים בפרשת ביכורים (): המילה נתן (החוזרת 7 פעמים) והשורש בו"א (5 פעמים):
בנוגע למילה המנחה "נתן" כתב בובר:
בנוגע לפועל "הביא" כתב בובר:
מילים מנחות בניתוח מודרני של סיפורים מקראיים.
פרשנית המקרא נחמה לייבוביץ הרבתה לצטט מרעיונותיו של בובר בגיליונותיה על פרשת השבוע. הרב אלחנן סמט ממשיך בדרכם של בובר ולייבוביץ בנושא זה. גם בציבור הלא דתי, בשנים האחרונות, אורי (רוברט) אלטר ומאיר שטרנברג החיו את רעיונותיו של בובר והמשיכו אותם.
שמעון בר-אפרת מציין שלא כל מילה או שורש החוזרים בתוך טקסט יכולים להיחשב כמילה מנחה. יש לשים לב לשכיחותה של המילה החוזרת במקרא, למידת השכיחות של המילה החוזרת בתוך הטקסט או בתוך רצף הטקסטים, ולמידת הקרבה של המילים החוזרות זו לזו מבחינת מקומן בטקסט. ככל שהמילה החוזרת שכיחה יותר במקרא, היא חייבת להופיע בטקסט בצפיפות רבה יותר, וככל שהיא נדירה יותר, יכולות הופעותיה להיות דלילות יותר בטקסט.
קישורים חיצוניים.
כלי לאיתור המילה המנחה מלים מנחות וכלים ספרותיים
קרסטנז פירמיד
אואפ&quot;ק
תותח 6 ליטראות
תותח 6 ליטראות (באנגלית: QF 6 Pounder Gun) הוא נשק נגד טנקים בריטי בקוטר של 57 מ"מ שהיה נפוץ במלחמת העולם השנייה בצבא הבריטי והאמריקאי. פירושם של ראשי התיבות QF שבשמו האנגלי הוא מהיר ירי, ואכן התותח היה מהיר ירי יחסית לתקופתו.
השם הרשמי בצה"ל לתותח היה: "תותח נ"ט 6 פאונד בריטי".
השם הצה"לי למקבילו האמריקני היה: "תותח נ"ט 57 מ"מ אמריקני".
המונח ליטראות מקורו במשקל הקלע שנורה. מידת משקל שמקורה במידות האימפריאליות הבריטיות (1 ליטרה = 0.4536 ק"ג).
רקע.