באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה מוניוס במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.7 דקות, לפני ולדימיר קוזינסקי מברית המועצות (2:29.2 דקות) ובריאן ג'וב מארצות הברית (2:29.9 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.4 דקות ובמקום 12 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:10.0 דקות, את סגנון החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:08.8 דקות.
במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בפנמה סיטי שבפנמה בשנת 1970 זכה מוניוס ב-5 מדליות, מהן 3 זהב ו-2 כסף, במשחה ל-100 מטר חזה (1:10.1 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה (2:27.7 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (4:10.4 דקות). מדליות כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:16.8 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי (4:52.0 דקות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי שבקולומביה בשנת 1971 זכה מוניוס בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.22 דקות ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.28 דקות.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים מוניוס במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.44 דקות ולא הצליח להגן על תוארו. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:25.99 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.95 דקות ובמקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:05.61 דקות, את סגנון החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:08.05 דקות.
במשחקי מרכז אמריקה והקריביים שנערכו בסנטו דומינגו שברפובליקה הדומיניקנית בשנת 1974 זכה מוניוס ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. במשחה ל-100 מטר חזה (1:08.39 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:28.84 דקות). מדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:15.33 דקות).
סבה
סָבַּהּ (מלאית: Sabah) היא אחת מ-13 המדינות של מלזיה, המזרחית שבהן. נמצאת בחלקו הצפוני של האי בורנאו, והיא השנייה בגודלה מבין מדינות הפדרציה. המדינה גובלת בדרום-מזרח במדינת סרווק ובדרום במדינת מזרח קלימנטן באינדונזיה. בירת המדינה היא העיר קוטה קינבאלו, שנודעה בעבר בשם ג'סלטון.
מקור שמה של המדינה איננו ברור. יש הטוענים כי היא מכונה על שם מין של בננה המצוי בה, או שזו מילה במלאית-בורנאית, שמשמעותה "במעלה הזרם" או "הצד הצפוני של הנהר", או אפילו שמקור השם הוא מהמילה הערבית "סבאח" (صباح) שמשמעותה "בוקר". לפי תאוריה מעניינת אחרת, מקור השם בספר תהילים (): . בנגרקרטגאמה, ספר ג'אווני מהמאה ה-14, מכונה האזור "סלודנג".
המדינה הררית במערבה, ושלושת ההרים הגבוהים במלזיה כולה נמצאים באזור זה. ההר הגבוה ביותר, הר קינבאלו, נמצא בפארק הלאומי קינבאלו ומתנשא לגובה של 4,085 מטר. מזרח המדינה מישורי יותר, אם כי אף שם מצויים הרים.
אוכלוסיית המדינה ידעה גידול מהיר במחצית האחרונה של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21. בשנת 1970 מנתה אוכלוסיית המדינה 651,304 תושבים. בשנת 2010 מספרם גדל עד ל-3,117,405. המדינה מוסלמית ברובה (65.4%), ויש בה מיעוט נוצרי גדול (26.6%) ומיעוט בודהיסטי (6.1%).
היסטוריה.
בשנים 1941-1882 (עד לכיבוש היפני) שימשה כפרוטקטורט בריטי (בניהולה של חברת צפון בורנאו הבריטית) ונודעה בשם "צפון בורנאו".
בשנים 1963-1946 הייתה מושבת כתר בריטית (Crown colony) אשר נקראה "צפון בורנאו הבריטית" או "מושבת הכתר של צפון בורנאו" . ב-16 בספטמבר 1963 הפכה ביחד עם מלאיה, סראוואק וסינגפור לפדרציית מלזיה (סינגפור הפכה למדינה עצמאית שנתיים לאחר מכן).
האמנה שלפיה הוקם פרוטקטורט צפון בורנאו נכרתה עם סולטנות סולו, שלה היורשת החוקית היא הפיליפינים. הסעיף באמנה שאיפשר הקמת הפרוטקטורט ניתן לפרשנויות סותרות - הראשונה, שלפיה נוהגת הממשלה המלזית, היא שבריטניה קנתה את סבה מסולטנות סולו, בעוד שהממשלה הפיליפינת גורסת כי סבה נחכרה מהסולטנות, והפיכתה לחלק ממלזיה משמעו היה ביטול החכירה והחזרת השטח לריבונות פיליפינית מלאה. מסיבה זו ממשלתו של הרודן פרדיננד מרקוס תכננה פלישה פיליפינית לסבה שלא יצאה לפועל.
פליפה מוניוז
ארמדיל תשע-החגורות
גספאר מונז'
גספאר מונז', רוזן פלוסיום (בצרפתית: Gaspard Monge, Comte de Péluse; 9 במאי 1746-28 ביולי 1818) היה מתמטיקאי צרפתי, ממציא הגאומטריה התיאורית, המתמטיקה עליה מתבסס השרטוט הטכני. בשנים 1792–1793, במהלך המהפכה הצרפתית, כיהן כשר הממונה על הצי הצרפתי והקולוניות הצרפתיות. בתקופה זו היה מעורב במהפכה במערכת החינוך הצרפתית והקים את האקול פוליטקניק.
שנותיו הראשונות.
מונז' נולד בבון אשר במחוז קוט-ד'ור שבחבל בורגון, אביו היה רוכל. תחילה למד בבית ספר של האטוריאנים בבון ולאחר מכן בבית הספר שלהם בליון, שם נהיה למורה לפיזיקה בהיותו בן 17.
לאחר סיום לימודיו ב-1764 חזר לבון, שם הכין שרטוט בקנה מידה גדול של העיר המוצגת בעיר עד היום. קצין הנדסה שראה את השרטוט כתב על כך למפקד בית הספר הממלכתי למהנדסים במזייר, אשר העניק לו עבודה כשרטט.
עבודתו.
הלימודים בבית הספר הותרו לאריסטוקרטים בלבד לכן לא יכל להירשם לבית הספר. לאחר שנה בבית הספר, מונג' התבקש להכין תוכנית למבצר ולייעל את מערך ההגנה עליו. בניגוד לשיטה המקובלת עד אז של חישובי אורכים, מונז' המציא שיטה לפתרון הבעיה באמצעות שרטוטים. תחילה תוכנית זו לא התקבלה אך לאחר בדיקה הכירו בערכה של עבודתו ויכולתיו של מונז'.
אחרי ששארל בוסו פרופסור למתמטיקה עזב את בית הספר, מונז' קיבל את תפקידו בינואר 1769 וב-1770 אף מונה למורה לפיזיקה ניסויית.
בשנת 1777 מונז' התחתן עם קתרין הואר, בעלת נפחייה, אשר גרם למונז' להתעניין במטלורגיה. בשנת 1780 נבחר לתפקיד מודד באקדמיה למדעים בפריז, באותה העת החלה חברותו עם קלוד לואי ברטולה. אחרי 3 שנים שעבד במקביל בפריס ומזייר הוצע למונז' להחליף את אטיין בזוּ כבוחן של צוערים ימיים. לאחר שנה בשלושת התפקידים עזב את התפקיד במזייר. בשנת 1786 פרסם ספר לימוד בסטטיקה בשם "Traité élémentaire de la statique"
1789 ואילך.
המהפכה הצרפתית שינתה לחלוטין את הקריירה של מונז'. הוא היה תומך נלהב במהפכה ובשנת 1792 מונה לשר הממונה על הצי הצרפתי והקולוניות הצרפתיות. מונז' כיהן בתפקיד בין ה-10 באוגוסט 1792 עד 10 באפריל 1793. כאשר הוועד לשלום הציבור (Comité de salut public) ביקש מהאקדמיה עזרה בהגנה על הרפובליקה, מונז' הקדיש את כולו למטרה וחיבר שני מאמרים "Description de l'art de fabriquer les canons" ואת "Avis aux ouvriers en fer sur la fabrication de l'acier".
מונז' לקח חלק פעיל בהקמת האקול פוליטקניק ואקול נורמל סופרייר והיה בשניהם פרופסור לגאומטריה תיאורית. בשנת 1799 פורסם "Géométrie descriptive. Leçons données aux écoles normales" אשר התבסס על תמלול הרצאותיו ב-1795. יותר מאוחר הוא פרסם את "Application de l'analyse à la géométrie" אשר הרחיב מעבר להרצאותיו.
החל ממאי 1796 עד אוקטובר 1797 מונז' שהה באיטליה עם קלוד לואי ברטולה וכמה אמנים לבחירה של ציורים ופסלים אשר הוטלו על האיטלקים. במהלך שהותו שם התיידד עם נפוליאון בונפרטה. עם חזרתו לצרפת מונה למנהל של האקול פוליטקניק, אך בשנת 1798 נשלח לאיטליה למשימה שבעקבותיה הוקמה הרפובליקה הרומית אשר החזיקה מעמד לזמן קצר.
לאחר מכן מונז' הצטרף למסע של נפוליאון למצרים, שם יחד עם ברטולה עזר במחקר ב-"Institut d'Égypte" וב-"Commission des Sciences et des Arts". לאחר מכן שניהם התלוו לנפוליאון לסוריה וחזרו איתו לצרפת ב-1798. לאחר מכן מונה לנשיא הנציבות במצרים וחידש את קשריו עם האקול פוליטקניק, מאמריו המאוחרים פורסמו בכתב עת של האקול פוליטקניק. עם הקמת הסנאט הקונסרבטיבי מונה לחבר בגוף זה וקיבל את התואר רוזן פלוסיום, מונז' היה נשיא הסנאט הקונסרבטיבי בשנים 1806–1807. לאחר נפילת נפוליאון כל תאריו נלקחו ממנו.
מונז' מת בפריז ב-28 ביולי 1818, ונקבר במאוזוליאום בבית הקברות פר לשז, גופתו הועברה יותר מאוחר לפנתאון של פריז.
פסל בדמותו של מונז' הוצב בבון ב-1849. שמו של מונז' הוא אחד מ-72 השמות שנחרטו בבסיס מגדל אייפל.
גרנודיוריט
גרנודיוריט הוא סלע יסוד פלוטוני הדומה לגרניט, אך נבדל ממנו בתכולתו הרבה יותר של פלגיוקלז לעומת אורתוקלז. רשמית, גרנודיוריט מוגדר לפי דיאגרמת QAPF כסלע יסוד פנריטי שתכולת הקוורץ גדולה מ-20% מנפח הסלע וש-65% מפצלת השדה שלו היא פלגיוקלז. הסלע מכיל בדרך כלל כמויות גדולות של נציצים, ביוטיט והורנבלנדה, אשר משווים לו מראה כהה יותר מגרניט. הנציצים יכולים להיות בתצורה של גבישים משושים מפותחים היטב, ואילו ההורנבלנדה יכול להופיע כגבישים דמויי-מחט. מקור השם גרנודיוריט הוא בשני סלעים הדומים לו: גרניט ודיוריט. את השם הציע ג'ורג' פרדיננד בקר (Becker) במפות של חגורת הזהב בהרי סיירה נבדה שהכין ב-1892. התיאור הראשון של הסלע נעשה בידי ולדמר לינדגרן (Waldemar Lindgren) ב-1893.
גרנודיוריט נוצר במחדר פלוטוני של מאגמה עשירה בצורן דו-חמצני, והוא מתקרר בבתוליתים או בסדנים מתחת לפני כדור הארץ. הוא בדרך כלל נחשף על פני השטח לאחר התרוממות טקטונית וסחיפה. הסלע הגעשי המקביל לגרנודיוריט הוא דקיט.
גרנודיוריט משמש לרוב בצורת אבן גרוסה עבור תשתית לסלילת כבישים, אולם לעיתים הוא משמש לקישוט. נודעו בהיותם עשויים מגרנודיוריט: אבן רוזטה, שנחצבה מסלע גרנודיוריט, וסלע פלימות', גוש סלע קרחוני תועה של גרנודיוריט.
דורון ספיר