בשנת 2000 יצרה את פסל הקרמיקה "אפרים... אפרים!", שהוצג בביאנלה הראשונה לקרמיקה במוזיאון ארץ ישראל (אז מוזיאון "הארץ"). הפסל מבוסס על דמותו של חמור ממשי, שזבצקי טיפלה בו בחצר ביתה בירושלים. לאחר התערוכה, תרמה זבצקי את היצירה למוזיאון.
בשנה זו חלתה זבצקי בסרטן והפסיקה ליצור. היא נפטרה בשנת 2001. הייתה אם לשניים.
מורדי גרשון
מורדי גרשון (נולד ב-31 בדצמבר 1973) הוא שחקן, במאי תיאטרון ומחזאי ישראלי.
קורות חייו.
מורדי גרשון נולד וגדל בשכונה ד' ביפו. אביו היה בלש סמוי במשטרה ונהרג בתאונה כשמורדי היה בן שש. אמו גידלה לבדה את ילדיה מגיל 28, מורדי הוא הבכור במשפחה בת שלושה אחים: אחיו שבתאי (סבי) גרשון הוא עורך-דין, סוכן שחקני כדורגל ומוזיקאי ואחיו הצעיר שמעון גרשון הוא שחקן כדורגל בעבר, סופר ומוזיקאי בהווה.גיסתו היא השחקנית והזמרת מלי לוי
גרשון השתתף בנעוריו עם קבוצת הדרמה של מתנ"ס רקע בפסטיבלים רבים בהם זכו בפרסים. הוא שיחק פעמיים בפסטיבל עכו בהצגות "אלוהים" ו"ציור קיר" בבימויו של הווארד ריפ. כשהיה בן 17 ייצג את ישראל בפסטיבל חובבים בברצלונה, שיחק בתפקיד הראשי של דון ז'ואן במחזהו של מולייר, בבימויו של ראובן קלינסקי.
בצה"ל שירת גרשון שלוש וחצי שנים מתוכן שנה בקבע ביחידה מובחרת.
גרשון למד בסטודיו למשחק של ניסן נתיב בתל אביב (1999-1997). במסגרת לימודיו בסטודיו ניסן נתיב שיחק בהצגות: "הלב poem", "בן ערובה", "שמן על בד", "יאקיש ופופצ'ה", "מהומות קיוז'ה" ו"המשפט". בתום לימודיו, ב-2000, התקבל לתיאטרון הקאמרי. ההצגה הראשונה בה שיחק הייתה "קרום" פרי עטו של חנוך לוין, בבימויו של מיקי גורביץ', מורהו מניסן נתיב, באותה שנה זכה בפרס השחקן המבטיח בתיאטרון הקאמרי. במקביל לתחילת עבודתו בקאמרי כתב את המחזה "השעשואום" לפסטיבל עכו 2000, ביחד עם שישה מחבריו לסטודיו ניסן נתיב. גרשון ביים את המחזה וזכה עליו בפרס הבמאי. "השעשואום" עלה מאז מחדש במסגרת מגמות תיאטרון בכעשרה בתי ספר תיכון שונים ברחבי הארץ. ב-2001 ביים את ההצגה "יומנו של מטורף" מאת רמי רוזן, שהציגה בפסטיבל תיאטרונטו. ב-2002 ביים את תלמדי שנה ב' בסטודיו למשחק ניסן נתיב במחזה הקומי שכתב "מצב אבוד". בקאמרי גרשון שיחק גם בהצגות "לכל השדים והרוחות", "דוניה רוסיטה הרווקה", "אטום", "ליזיסטרטה 2000", "כטוב בעיניכם", "אמא קוראז'", "כובע הקש האיטלקי", "טובים השניים" ו"עד ראייה".
החל מ-2005 גרשון משחק בתיאטרון בית ליסין. הוא שיחק ב"יחפים בפארק" של ניל סיימון, בבימויו של לזלי לאוטון, בתפקיד הראשי של פול, עורך-דין צעיר שנכנס עם אשתו לדירה חדשה, כשביניהם מתעוררים קונפליקטים. לצידו שיחקו רמה מסינגר, גדי יגיל, סנדרה שדה ורובי מוסקוביץ'. גרשון שיחק בהצגה "סוף שבוע עם תום" בבימויו של רוני פינקוביץ', בתפקיד הראשי של אביתר. אביתר הוא תסריטאי ישראלי לא יוצלח ומתוסכל ששומר בסוף שבוע עם אשתו על בן של חברים, סיטואציה שיוצרת מצבים מצחיקים. לצידו שיחקו גיא לואל, מיכל לוי וגילת אנקורי. גרשון כיכב בתפקיד הראשי בהצגה "תקלה קלה" של לזלי לאוטון. הוא גילם את דמותו של ג'ורג', עוזרו האישי של שר בממשלה הבריטית (ליאור אשכנזי), כששניהם מסתבכים במסכת של שקרים וטעויות. כמו כן שיחק גרשון במחזה "ארוחת פרידה" מאת מתיה דלאפורט ואלכסנדר דה לה פאטלייר לצידם של יעל לבנטל ויובל סגל.
מורדי גרשון שיחק בהצגה "בחורים טובים", בבימויו של משה קפטן. הוא גילם את דמותו של דניאל קאפי, עורך-דין בצי האמריקאי (אותו תפקיד שטום קרוז שיחק בסרט בשם זה) שמגן על שני חיילי מארינס שעשו "שמיכה" לחייל אחר ("קוד אדום" בלשון הנחתים), הוא מת ומאשימים אותם ברצח. לצידו של גרשון שיחקו ליאור אשכנזי, הדס קלדרון ושלומי טפיארו. גרשון היה מועמד על תפקידו זה לפרס התיאטרון הישראלי לשחקן הטוב ביותר בשנת 2010.
ב-2009 גרשון כתב וביים את ההצגה "דור 3.5" בתיאטרון הנפש, המחזה מספר על ניצולת שואה מאושוויץ מבוגרת וערירית, שבעלה נפטר והיא חיה בקיבוץ. הנכד של הזקנה, שהוא קצין בצנחנים, בא לבקר אותה ושם הוא פוגש מתנדבת מקנדה שמסייעת לה ומסתבר שהיא דור שלישי לקצין אס אס ואילו הוא דור שלישי לניצולי שואה.
ב-2011 ביים גרשון את ההצגה "פרק ב'" של ניל סיימון, בתיאטרון הספרייה.
גרשון הופיע בתפקידי אורח שונים בטלוויזיה.
ב-2013 שיחק את השוטר אריק בסדרת הנוער של גיורא חמיצר "החממה" אשר שודרה ב-Yes.
ב-2014 לוהק לסדרה חדשה של גיורא חמיצר "שכונה" בתפקיד טדי שיינפלד.
ב-2017 שיחק את התפקיד הראשי במחזה "סיפור אהבה בשלושה פרקים" מאת הארווי פירסטיין בתיאטרון הבימה.
באוגוסט 2021 התפרסם כי גרשון הושעה מתפקידיו בתיאטרון הבימה עקב סרובו להתחסן ולהבדק כנגד קורונה.
גרשון הוא סיינטולוג.
התזמורת הסימפונית של מאלמה
התזמורת הסימפונית של מאלמה (בשוודית: Malmö SymfoniOrkester) היא תזמורת שוודית היושבת דרך קבע במאלמה. מאז 1985 מופיעה התזמורת בסדרת הקונצרטים העיקרית שלה ב-Konserthuset, אולם הקונצרטים, של מאלמה. בתזמורת 94 נגנים. תקופה מסוימת ניגנה הן בקונצרטים סימפוניים והן כתזמורת האופרה של מאלמה, אך משנת 1991 היא מייחדת את כל הופעותיה לקונצרטים סימפוניים בלבד.
תזמורת מאלמה נוסדה בשנת 1925 ומנצחה הראשי הראשון, עד 1929, היה ולתר מאייר-ראדון (Walther Meyer-Radon). הרברט בלומסטדט החזיק בתואר Huvuddirigent (מנצח ראשי) בעונת 1962-63. בין המנצחים האורחים הראשיים היו בּריאן פְּריסְטְמן (Brian Priestman) (1988-90), גילבֶּרט וארְגָה (Gilbert Varga) (1997-2000) ומריו ונזאגו (2000-03). מאז 2011, מנצחה הראשי של התזמורת הוא מארק סּוסְטְרוֹט (Marc Soustrot).
התזמורת הקליטה לחברות נאקסוס ו-BIS.
אליקום שפירא
אליקום שפירא (27 בדצמבר 1926 - 3 בפברואר 2014) היה מנצח ישראלי בינלאומי.
חייו.
בתקופת מלחמת העצמאות היה האקורדיוניסט של להקת הצ'יזבטרון ומיד לאחריה נסע להשתלמות בארצות הברית.
שפירא היה תלמידו של ליאונרד ברנשטיין, שמינה אותו לאחד מעוזרי המנצח שלו בפילהרמונית של ניו יורק. הוא למד גם אצל סרגיי קוסביצקי בטנגלווד ובג'וליארד.
אליקום שפירא היה עוזר למנצח בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו וניצח על הפילהרמונית של ניו יורק במסעות קונצרטים בקנדה וביפן בעונת 1960-61. בשנים 1962-67 כיהן כמנצח חבר בתזמורת הסימפונית של בוסטון. בשנת 1969 התמנה שפירא למנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של מאלמה בשוודיה ובתפקיד זה כיהן עד 1974. בשנים 1975-79 היה המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של אדלאיד באוסטרליה. כמו כן ניצח על התזמורת הפילהרמונית של ארנהם בהולנד.
הקלטות.
בשנת 1972 ערך שפירא את ההקלטה המסחרית הראשונה שלו, הסימפוניה בפה מינור של אנטון ברוקנר, עם התזמורת הסימפונית של לונדון. עם תזמורת זו הקליט גם את האוברטורה בסול מינור של ברוקנר.
הקלטותיו הסימפוניות האחרות כוללות את הסימפוניות הראשונה והשנייה של ליאונרד ברנשטיין. כן הקליט יצירות אחרות מן הרפרטואר המקובל עם תזמורות שונות, כמו גם שירים ישראלים, שירים תימניים ושירי יידיש עם זמרים פופולריים.
ויקטור בראון
ויקטור בראון (נולד ב-27 בנובמבר 1957) הוא במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע ישראלי.
ביוגרפיה.
ויקטור בראון נולד ברוסאריו, ארגנטינה, במשפחה מסורתית, שם משפחתו המקורי הוא כץ. בראון למד כלכלה וניהול באוניברסיטת רוסאריו והיה מדריך בתנועת השומר הצעיר, ביחד עם כל קבוצתו הוא נסע לישראל למשך שנה ושב לארגנטינה.
לאחר שעלה לישראל ב-1979 הוא התקבל ללימודים באוניברסיטת בן-גוריון ובמקביל למד צילום בתל אביב. ב-1983 נשא אישה ממוצא ברזילאי-פולני ועבר להתגורר עימה בסאו פאולו, ברזיל שם למד ניהול ניירות ערך וגם קולנוע בבית הספר לקולנוע. תוך כדי שהותו בברזיל צילם וביים קליפים ללהקות ברזילאיות עבור MTV והתעשר ממסחר ניירות ערך ואחר-כך איבד את הונו בבורסה.
בראון שב לישראל ולמד בבית הספר לאומנות הקולנוע של דוד גרינברג ומאוחר יותר נסע ללמוד גם עריכה באנגליה. עם שובו לישראל עבד כמקרין סרטים במכון לפריון העבודה והייצור וכעוזר במאי של צורי מימון בסרטו "נערי החוף" (1992) הפיק, צילם וערך את הסרט Tomatoes עם מיכל ינאי ואת סרט המדע בדיוני The Last Days וצילם אירועים וסרט תדמית אודות נווה שלום.
ב-1992 עשה בראון טירונות שלב ב' בצה"ל במשך שישה חודשים וב-1993 התחתן בשנית. הוא כתב, ביים והפיק את הסרט "גן עדן" פרק ב' (20 דקות) ששודר בערוץ הראשון.
סרטו העלילתי הארוך הראשון הוא "הירושה הגדולה" (75 דקות) ששודר בערוץ 2 ב-2004 וזכה בפסטיבל הסרטים העצמאיים של ניו יורק באותה השנה. סרטו העלילתי השני נקרא "סינדרום ירושלים" אותו הפיק וביים (2010), הסרט שודר גם בערוץ 2.
במרץ 2012 בראון סיים את סרטו השלישי, "פיניטה לה קומדיה", סרט עלילתי ארוך אודות חייו של המלחין בטהובן, בכיכובו של אסי דיין. ובמקביל שקד על כתיבתו של ספר בן עשרים סיפורים שחווה בחייו בארץ ובוונצואלה.
בראון מרבה לצייר, להשתתף בתערוכות וייסד ביחד עם חברו פסטור אנגל ברגר את עמותת "דרכי תקווה" שמספקת מזון לחסרי בית ומעניקה להם גם ייעוץ נפשי, תנ"ך וספר תהילים.
לבראון בת מנישואיו הראשונים בשם קארן שמתגוררת בברזיל.
סרטים.
הירושה הגדולה.
מותחן קומי-רומנטי. 75 דקות מספר על שני אנשים שבצעירותם בארגנטינה חתמו שבועת דם שהראשון מהם שמתעשר יוריש את הונו לחברו לאחר מותו. אחד מהם עלה לישראל, התעשר, חלה ונזכר בשבועה ביניהם. הוא שוכר בלש פרטי כדי שיאתר את חברו ויחתוך לו את האצבע. בסרט כיכב הארי גייטנר (), שחקן טלנובלות דרום אמריקאי.