ארבעה לוחמי טאקוונדו ישראלים השתתפו עד כה במשחקים האולימפיים, כאשר אחת זכתה במדליית ארד ושלושה הודחו בסיבוב הראשון. מאיה ערוסי התחרתה בקטגוריית משקל זבוב באולימפיאדת אתונה (2004), בת אל גטרר התחרתה בקטגוריית משקל קל באולימפיאדת בייג'ינג (2008) ורון אטיאס התחרה בקטגוריית משקל זבוב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). הלוחמת הרביעית הייתה אבישג סמברג, שזכתה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 49 ק"ג אולימפיאדת טוקיו (2020), בכך הפכה לישראלית הראשונה שזכתה במדליה אולימפית בטאקוונדו, וגם לישראלית הראשונה שניצחה יריב בטאקוונדו באולימפיאדה.
מרגרט קלרק
זקהיים
זקהיים (או זקה"ם) הוא שם משפחה יהודי. זהו נוטריקון שפירושו "זרע קודש הם", המתייחס לר' ישראל מרוז'ינוי, שמת על קידוש השם ב-1659.
זקה&quot;ם
סטניסלבה פשיבישבסקה
סטניסלבה פּשיבּישֶבסקה (בפולנית: Stanisława Przybyszewska; 1 באוקטובר 1901, קרקוב, פולין - 15 באוגוסט 1935, העיר החופשית דנציג) הייתה מחזאית פולנייה שכתבה כמעט אך ורק על המהפכה הצרפתית. המחזה "מקרה דנטון" שפרסמה בשנת 1929, אשר בוחן את המתח בין רובספייר לבין ז'ורז' דנטון, נחשב לאחת מיצירות המופת על המהפכה הצרפתית, ועובד (אמנם בשינויים אידאולוגיים ניכרים) בידי הבמאי הפולני אנדז'יי ויידה לסרט "דנטון" בשנת 1983.
ביוגרפיה.
פשיבישבסקה נולדה בקרקוב בשם סטניסלבה פאיונק, כבתם מחוץ לנישואין של האמנית אניאלה פאיונק ושל הסופר סטניסלב פשיבישבסקי. פשיבישבסקי היה מודרניסט בולט והולל ידוע, והיה ממייסדי תנועת פולין הצעירה (Młoda Polska). בילדותה נדדה פשיבישבסקה עם אמהּ ברחבי אירופה, וגרה לפרקים בלבוב, בפריז, בציריך, ובווינה. לאחר מות אמה בשנת 1912, חיה פשיבישבסקה אצל דודתה, ובשנת 1919 עברה לגור אצל אביה. תקופה קצרה למדה פילוסופיה באוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן, ובמהלכה חשף אותה אביה למורפין, והיא החלה להשתמש בסם באופן אינטנסיבי.
בשנת 1921 נישאה ליאן פאניינסקי, אמן ומכור למורפין כמותה, שפגשה בקרקוב. לאחר שמת ממנת יתר בשנת 1924, שקעה פשיבישבסקה בבדידות ובאובססיה למהפכה הצרפתית. היא החלה לתארך את מכתביה (שכתבה למגוון אנשים, החל מאביה וכלה בתומאס מאן) על פי לוח השנה המהפכני בצרפת. את שנותיה האחרונות בילתה בעליית גג זעירה, ללא חימום, בדנציג, בעוני מרוד ובמצב נפשי מעורער. היא נאלצה למרוח את מזונה בליזול כדי לשמר אותו, והקדישה את זמנה להמחזה של המהפכה הצרפתית.
פשיבישבסקה העריצה את רובספייר עד כדי קיבעון, וייחסה לו בכתיבתה גאונות בלתי-רגילה ויכולת חיזוי העתיד. "אני סמוכה ובטוחה," כתבה לחברה, "שאני מבינה את רובספייר טוב יותר מכל אדם אחר שידוע לי." פשיבישבסקה ייחסה את עמדותיה הקומוניסטיות לרובספייר, והציגה אותו כמי שחזה את אסון עליית הקפיטליזם. רובספייר הוא הדמות הראשית בשני מחזותיה ששרדו, "מקרה דנטון", שהושלם בשנת 1929, ומחזה מוקדם יותר, "תרמידור", שנותר בלתי-גמור בעת מותה.
פשיבישבסקה מתה ב-15 באוגוסט 1935 בדנציג. בעת מותה עדיין הייתה לגמרי בלתי-ידועה, ומבודדת לחלוטין מן העולם המודרני, בשל השתקעותה בעיסוק במהפכה הצרפתית. הסופרת הבריטית הילרי מנטל העירה על פשיבישבסקה כי "שחפת, מורפין, ותת-תזונה נקבעו כסיבות מותה, אבל נכון יותר היה לאבחן אותה כאישה שמתה בגלל רובספייר."
אליפות צרפת בטניס 1936
אליפות צרפת 1936 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-24 במאי והסתיימו ב-1 ביוני. זו הייתה האליפות ה-41 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 71 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
בגמר התחרות נפגשו גוטפריד פון קרם ( גרמניה), מנצח תחרות 1934, ופרד פרי (), מנצח תחרות 1935. גוטפריד פון קרם ניצח ב-5 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 39 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
במשחק הגמר הילדה ספרלינג קראווינקל ( גרמניה) נפגשה עם סימון מאתיה () וכמו בשנה הקודמת ניצחה בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר ז'אן בורוטרה ומרסל ברנר () נפגשו עם צ'ארלס טאקי ופטריק יוז () וניצחו אותם ב-4 מערכות. לז'אן בורוטרה זה היה תואר חמישי בתחרות זוגות גברים באליפות צרפת.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 16 זוגות. מנצחות תחרות 1935 מרגרט סקריבן וקיי סטמרס () הודחו ברבע גמר. במשחק הגמר סימון מאתיה () ובילי יורק () שיחקו נגד ידוויגה ינדז'ייובסקה () וסוזן נואל () וניצחו ב-3 מערכות.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו 34 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1935 רק מרסל ברנר () השתתף השנה. במשחק הגמר נפגשו בילי יורק () ומרסל ברנר () עם סילבי יונג הנרוטן ואנדרה-מרטן לז'ה () וניצחו אותם ב-3 מערכות. למרסל ברנר זה היה ניצחון שני ברציפות בתחרות זוגות מעורבים באליפות צרפת.
ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בפולין (1979)
ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בפולין נערך מ-2 ביוני עד 10 ביוני 1979. היה זה הביקור הראשון של אפיפיור במדינה קומוניסטית, וככזה, נחשב לפורץ דרך ואף למחולל השינויים הדמוקרטיים שהחלו בפולין ובמדינות מזרח אירופה בשנים שלאחר הביקור.
משמעות הביקור.
יוחנן פאולוס השני, יליד פולין, נבחר לתפקידו ב-16 באוקטובר 1978, פחות משמונה חודשים לפני הביקור. לפני מינויו הוא כיהן כארכיבישוף של קרקוב. הוא היה לאפיפיור הראשון בהיסטוריה ממוצא סלאבי. בחירתו גרמה להתרגשות והתרוממות רוח עצומות בקרב הציבור בפולין הקתולית.
כאמור, ביקורו בפולין היה הביקור הראשון של אפיפיור בארץ קומוניסטית, ובשל מוצאו והתקדים שבבחירתו היה בו משום שובו של מנצח למולדתו.
הביקור אף בא בעיצומן של שנים סוערות בפולין על רקע אי שביעות רצון של הציבור מהמצב הכלכלי במדינה ומהשלטון הטוטליטרי בה. שליטי פולין ובעיקר ברית המועצות חששו מאוד מביקור זה, שכן היה בו כדי לחזק את מעמדה של הכנסייה הקתולית במדינה; יתירה מזאת, היה בו כדי להציב – והוא אכן הציב את יוחנן פאולוס השני כמנהיג דה פקטו של פולין, כבעל בסיס כוח עצמאי בזכות התמיכה העממית בו, כשהוא מוגן כמובן בשל כהונתו הרמה ממעשי תגמול מצד המשטר. ככאלו, איימו האפיפיור וביקורו על ההגמוניה השלטונית המלאה של המפלגה הקומוניסטית בארץ זו. מנהיג ברית המועצות ליאוניד ברז'נייב ביקש למנוע את הביקור, אך מנהיג פולין אדוורד גרק לא ראה אפשרות לעשות זאת. השלטון הקומוניסטי בראשותו אף ראה בביקור הזדמנות להראות לציבור כי הביקור איננו מקפח מיכולתו לשלוט במדינה. עם זאת, השלטון עשה מאמץ להביא להגבלת מספר המשתתפים באירועי הביקור.
לדעת ההיסטוריון ג'ון לואיס גדיס (John Lewis Gaddis) היה הביקור אחד הגורמים שסייעו להקמת ארגון סולידריות בפולין בשנת 1980 וככזה שהחל את התהליך שהביא בסופו של דבר לקריסת המשטרים הקומוניסטיים במזרח אירופה.
הביקור.
האפיפיור החל את ביקורו בוורשה בירת פולין. הוא הגיע בטיסה לנמל התעופה של העיר וברדתו מהמטוס כרע ברך ונישק את אדמת פולין. בין מקבלי פניו שם נמנו יושב ראש מועצת המדינה הנריק יבלונסקי וראש הכנסייה הקתולית במדינה הקרדינל וישינסקי.
מנמל התעופה נסע האפיפיור לתוך העיר כשהוא חולף על פני קהל מריע שמנה כשני מיליון איש. הוא ביקר בקתדרלת יוחנן הקדוש ובהמשך פגש את אדוורד גרק בארמון בלוודר (Belweder); גרק כינה אותו "הבן הגדול של האומה הפולנית". אחר הצהריים ביום הביקור הראשון ערך האפיפיור מיסה בכיכר הניצחון שבמרכז ורשה, שבה נכחו על פי הערכה כרבע מיליון בני אדם. במהלך האירוע גם נשא האפיפיור נאום.
בהמשך ביקר האפיפיור בעיר גנייזנו, מושב ראש הכנסייה הקתולית בפולין, ובעיר הצליינות צ'נסטוחובה, אחד מסמלי עצמאות הכנסייה בפולין. כמו כן ביקר (פעמיים) בקרקוב, עיר הבירה של פולין לשעבר, שבה שימש כארכיבישוף, בקלוואריה זבז'ידובסקה, בוודוביצה (עיר הולדתו), בנובי טארג, וכן באושוויינצ'ים. באחרונה ביקר במחנה אושוויץ I וקיים מיסה המונית בשטח מחנה אושוויץ-בירקנאו.
על פי הערכה, רבע מאוכלוסיית פולין השתתפה באירועים שערך האפיפיור.
יוחנן פאולוס השני ביקר בפולין שמונה פעמים נוספות במהלך שנות כהונתו.
אריאל שישה-הלוי
יאן בפטיסט ואן הלמונט
יאן בפטיסט ואן הלמונט (בהולנדית: Jan Baptist van Helmont; 12 בינואר 1580 - 30 בדצמבר 1644) היה כימאי, פיזיולוג ורופא פלמי, שנחשב לעיתים כאבי הכימיה הפנאומטית. ואן הלמונט נודע בשל גילויו את פחמן הדו-חמצני, התמיכה הרבה שלו בתאוריית הבריאה הספונטנית, הניסויים שערך על תהליכי הזנה בצמחים, ועל המצאת המילה "גז" (gaz), הנגזרת מהמילה היוונית "כאוס" (chaos).
ואן הלמונט ערך עשרות ניסויים בחייו. אחד מהניסויים היותר מפורסמים שלו היה ניסוי שקשור לתהליכי הזנה בצמחים. הוא שתל ערבה, שמסתה כ 2.2 ק"ג, בעציץ גדול והוסיף לו אדמה במשקל של כ-90 ק"ג. מדי יום במשך חמש שנים השקה את העציץ במים. לאחר כ-5 שנים בדק את מסת העץ ואת מסת האדמה, וגילה שמסת העץ עלתה ל-77 ק"ג, בעוד מסת האדמה ירדה ב-57 גרם בלבד. הוא הסיק שתוספת המשקל הגיעה מן המים, בהם השקה את הצמח.