לשם השוואה, טילי שיוט נורים באופן טיפוסי בכמויות קטנות. לכל אחד יש הסתברות גבוהה לפגוע במטרה שלו, ונושא ראש קרב עוצמתי. לפיכך יותר הגיוני למדל אותם כפולס בדיד של כח אש (או מטח) במקום מודל רציף בזמן.
שנית, משוואות לנצ'סטר כוללות רק כח התקפתי, בעוד משוואות המטחים כוללות גם כח הגנתי. בגלל הגודל הקטן שלהם והכמויות הגדולות שלהם, זה לא מעשי ליירט קליעים ופגזים בקרב יריות. לעומת זאת, טילי שיוט ניתנים ליירוט בידי טילי קרקע - אוויר ונשקים נגד מטוסים. מכאן שזה חשוב לכלול הגנה אקטיבית כזאת כשממדלים קרב מטחי טילים.
Pretty On The Inside
יואל ולטמן
יואל איבו ולטמן (בהולנדית: Joël Ivo Veltman; נולד ב-15 בינואר 1992) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בברייטון אנד הוב אלביון ובנבחרת הולנד.
קריירה.
מועדונים.
יואל ולטמן התחיל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של עיירת הולדתו, ולצן, VV IJmuiden עד מעברו ב-2001 לקבוצת אייאקס אמסטרדם. בזמן תקופה זו, עזר לקבוצתו בעונת 12–2011 לזכות באליפות הליגה ההולנדית לצעירים, וכמו כן סיים עם קבוצתו כסגנית האלופה של תחרות "נקסט-ג'ן" (תחרות בין קבוצות לשחקנים עד גיל 19 מרחבי אירופה) ב-2012. יואל ערך את בכורתו בקבוצה הבכירה של אייאקס ב-19 באוגוסט 2012 בו הוא החליף את הבלם מיטשל דיקס בדקה ה-79'. המשחק הסתיים בתוצאה של 1–6 לטובת אייאקס. בעקבות קליטתו המוצלחת לקבוצה הבכירה, ותרומתו לזכייה השלישית הרצופה של אייאקס בתואר לאומי, הוכרזה ב-6 ביוני 2013 כי ולטמן חתם חוזה להמשך פעילות באייאקס לארבע שנים, עד לקיץ של 2017.
ב-29 ביולי 2020 חתם ולטמן לשלוש שנים בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג.
נבחרת הולנד.
ב-8 בנובמבר 2013 הוכרז כי ולטמן קיבל את זימונו הראשון לנבחרת הבוגרים של הולנד על ידי המאמן לואי ואן חאל למשחק הידידות של הולנד מול יפן וקולומביה. ולטמן, שנשאר על הספסל במשך המשחק מול יפן, ערך את הופעת הבכורה שלו ב-19 בנובמבר 2013, במשחק ידידות נגד קולומביה, שהסתיים בתוצאת 0-0 באמסטרדם ארנה. ולטמן שיחק את מלוא 90 הדקות של המשחק. ב-31 במאי 2014, ולטמן הוכרז בחלק מהסגל למשחקי גביע העולם בברזיל 2014 יחד עם חבריו לקבוצה, דיילי בלינד ויאספר סילסן.
תארים.
אייאקס.
2012/2013,2013/2014,2018/2019
2018/2019
שפיגלמן
שפיגלמן (Spiegelman) הוא שם משפחה אשכנזי שמקורו בגרמנית ומשמעותו יצרן מראות (מילולית: "איש המראות").
פליקס לופה דה וגה קרפיו
ג'ואל ולטמן
צ'אן לי
קירוב פרנהופר
קירוב פרקסיאלי
מצושימה (ספינה)
מצושימה (יפנית: 松島) הייתה סיירת ממוגנת של הצי הקיסרי היפני ונתנה את שמה לסדרה של שלוש סיירות מוגנות, הנקראות על שם שלושת הנופים של יפן: מצושימה, אמאנוהשידאטה ואיצוקושימה.
רקע.
לקראת מלחמת סין–יפן הראשונה ייעצו יועצים צבאיים וימיים צרפתים ובראשם המהנדס הימי לואי-אמיל ברטן, לממשלת מייג'י לפתח צי קל של סיירות מוגנות מהירות על מנת להתמודד עם הצי הסיני. כלומר, במקום לפנות לדרך מסורתית של הקמת צי אוניות מערכה, עבורה לא היה לממשלה היפנית די משאבים, להשיג יתרון על ידי סיירות מהירות, קטנות (כ-90 מטר אורך, ו-4,000 טון הדחק) בעלות שריון פלדה קל ומצוידות בתותחים ימיים ארוכי טווח, בעלי קוטר קטן יחסית. לפי התכנון המקורי היה על הסיירת גם תותח קאנֵה גדול בן 320 מ"מ, עם אורך קנה של 12 מטרים ובמשקל של 67 טונות, שירה פגזים במשקל 350 ק"ג למרחק של 8 ק"מ, אלא שהרתע שלו וזמן טעינתו הארוך הפכו אותו לבלתי-מעשי בשימוש על כלי שיט קטן יחסית.
שירות.
השקה.
הסיירת נבנתה במספנות "החברה החדשה לנפחות ובניין" (Société Nouvelle des Forges et Chantiers) בסיין-סיר-מר שבדרום צרפת והגיעה לבסיס הימי בססבו ליד נגסאקי ב-19 באוקטובר 1892. הספינה יצאה מיד להפלגת השקה בת 7,000 מיילים ימיים ב-160 יום לאורך חופי סין, קוריאה ורוסיה.
במלחמת סין–יפן הראשונה.
במלחמת סין–יפן הראשונה הייתה הסיירת אוניית הדגל של האדמירל סוקיוקי איטו ונטלה חלק חשוב בקרב נהר יאלו. בקרב זה התבררה חוסר התועלת שבתותח הקאנה הגדול שלה, שירה רק ארבע פעמים. באותו קרב ספגה הסיירת פגיעה ישירה בתא הטרפדות שלה, אך הפגז לא התפוצץ, גרם נזק בר-תיקון והרג ארבעה אנשי צוות ופגיעה שהרסה אחד מתותחי ה-120 מ"מ שלה והשביתה שלושה אחרים, הרגה 28 אנשי צוות ופצעה 68. ה"מצושימה" נסוגה מהקרב והועברה לתיקונים שארכו 26 יום, בסופם שבה הספינה לתפקוד בקרב לושונקואו וקרב וייהאיוויי כמפגיזת-חוף. לאחר קרב וייהאיוויי הגיעו נציגי סין הנכנעים לחתום על הסכם כניעתם על סיפון ה"מצושימה".
בין המלחמות.
בעת מלחמת ארצות הברית–ספרד (1898) סיירה ה"מצושימה" בין טאיוואן לפיליפינים. בעת מרד הבוקסרים (1899-1900) עסקה בליווי שיירות אספקה לסין. לאחר שיפוצים ושיפור חימוש ב-1901 יצאה הספינה ב-1903 למסע ניווט ארוך מדרום-מזרח אסיה לאוסטרליה. באותה עת שופר הצי הקיסרי היפני ונוספו לו אניות מערכה וסיירות חדישות שהפכו את ה"מצושימה" למיושנת.
מלחמת רוסיה–יפן.
בעת מלחמת רוסיה–יפן שובצו שלוש סיירות סדרת מצושימה לצי המילואים היפני השלישי בצושימה למשימת סיור במצר קוריאה. במאי 1904 ליוותה הסיירת שיירת אספקה לפורט ארתור. בקרב הים הצהוב הייתה איטית מדי על מנת לעקוב אחר הצי הרוסי ולבסוף הוצבה בנמל הקודאטה שבאי הונשו על מנת לאבטח את מצר צוגרו ולאכוף את המצור על פורט ארתור. בקרב צושימה באה ה"מצושימה" במגע קרבי עם הסיירת הרוסית אברורה, אך נפגעה במנגנון ההיגוי שלה ונאלצה לסגת. ביולי-אוגוסט 1905 הייתה אוניית הדגל של האדמירל שיגטו דווה בפלישה היפנית לסחלין.
סוף דרכה.
עם סיום מלחמת רוסיה–יפן שבה הסיירת לתפקידה כספינת תרגול למסעות ניווט ארוכים של האקדמיה הימית הקיסרית.
ב-30 באפריל 1908 אירע ליד טאיוואן פיצוץ במחסן התחמושת של הספינה. הספינה שקעה ויחד עמה צוות בן 350 איש, 206 מתוכם מצאו את מותם.
ובלנינקס
ובלנינקס (בליטאית: Vabalninkas), ובשמה היהודי: ווֹבּוֹלניק (מיידיש: וואָבאָלניק; מכונה בפי היהודים גם ובולניק, אבולניק), היא עיירה במחוז משנה בירז' במחוז פוניבז' בליטא, כ-35 ק"מ מצפון מזרח לפוניבז'. מקור השם הוא בשמו של הנהר הסמוך ובלה (Vabala).
תולדות העיירה.
ובלנינקס מוזכרת במקורות היסטוריים משנת 1554. אחוזה בשם זה מוזכרת במסמכים משנת 1555. בשנת 1617 נוסדה הקהילה הקתולית של העיירה, ונבנתה כנסיית העץ הראשונה. בשנת 1619 קיבלה ובלנינקס זכות הקמת שוק וכן זכויות לייצור ומכירת בירה.
בשנת 1698 נשרפה כנסיית העץ הראשונה של ובלנינקס, ואחרת נבנתה במקומה כעבור שנים ספורות. בסוף המאה ה-18 זכתה ובלנינקס לזכויות עיר. באותה תקופה נבנה בעיירה בית ספר, בו למדו כ-30 מילדיהם של בני האצולה והאיכרים בעיירה. בשנת 1792 הקנה סטניסלאב פוניאטובסקי לוובלנינקס מעמד וסמל של עיר.
במאה ה-19 נפגעה העיר בשריפות רבות שפגעו בה קשות. למרות זאת התפתחה העיר בתקופה זו ונבנו בה בית חולים מחוזי, בית ספר יסודי, שני בתי אבות, בית מרקחת, שני בתי כנסת, מבשלה וטחנת קמח.
במהפכת 1905 הייתה העיר מוקד להפגנות נגד הצאר ניקולאי השני. ההפגנות דוכאו ולמסחר בעיר נגרם נזק.
בתקופת מלחמת העולם השנייה נשרפה רוב העיר.
אתרים.
בוובלנינקס ניצבת כנסיית מריה הקדושה שנבנתה בשנת 1817, ולה מגדל פעמון. בעיירה מוזיאון לאומי וכן פסל בשם "חלום", בו מופיעה דמותו התנ"כית של המלך דוד. על הפסל חקוקות מילותיו של שיר מאת המשורר הליטאי יון סטרילקונאס (John Strielkūnas). בעיירה אנדרטה לזכר קרבנות המאבק בקומוניזם וכן בית קברות יהודי.
יהודי וובולניק.
בתחילת שנות ה-40 חיו בוובולניק כ-600 יהודים. ב-27 ביוני 1941, עם פלישת הגרמנים לברית המועצות במבצע ברברוסה, נכבשה העיירה. לאומנים ליטאים רצחו 86 יהודים בעיר. ביולי 1941 הוקם גטו בעיר ובו רוכזו, בנוסף ליהודי העיר, גם פליטים יהודים מעיירות סמוכות. בסוף אוגוסט 1941 הועברו יהודי הגטו לעיירה הסמוכה פסווליס ונרצחו עם כ-1,300 יהודי פסווליס ביער סמוך.
ביצה מלוחה
ביצה מלוחה או מלחה לחה (באנגלית: Salt marsh) היא בית גידול לח המתאפיין במים מליחים. ביצות מלוחות נשלטות על ידי אורגניזמים העמידים למליחות המים והקרקע. ביצות מלוחות נפוצות סביב שפכי נהרות ונחלים ובאזורי מעיינות מליחים. ביצה מלוחה יכולה לגבול באגם יבש, בחלקיה הרחוקים ממקור מים.
סביבה זו נשלטת על-פי רוב על ידי צמחים עשבוניים ושיחניים. סביבה דומה, הנשלטת על ידי עצים, נקראת מנגרובים ונפוצה באזורים סוב-טרופיים וטרופיים.
כיום, קיומן של ביצות מלוחות רבות נמצא תחת איום, עקב פיתוח מואץ של האזורים החופיים בעולם.
ג'אורגיניו ווינאלדום
גיאורגינו ווינאלדום
ג'ורג'יניו וויינאלדום
תאופיק חמיד
ד"ר תאופיק חמיד (בערבית: توفيق حميد) או טארק עבדל-חמיד (נולד ב-1961 בקהיר, מצרים) הוא סופר מצרי, הרואה בעצמו כתומך ברפורמה באסלאם וידע כמתנגד חריף לאסלאמיזם ולדרך הג'יהאד כפי שהיא מפורשת על ידי ארגוני הטרור האסלאמיים. עמית מחקר בכיר במכון גייטסטון.