הקהילה התאוששה והחזירה לפעילות את בית הספר העברי, בתי הכנסת, והמקוואות. הפעילות הציונית חזרה בצורת תנועות כמו המזרחי ותנועות רוויזיוניסטיות. הרב יעקב רינגל נשכר לכהן כרב הקהילה, והקהילה החלה לגדול שוב.
הקץ הגיע ב-6 ביולי 1941 כאשר הצבא הגרמני נכנס לעיר, האוקראינים החלו לפגוע ביהודים ולרצוח אותם, והנותרים שועבדו לעבודות כפייה, רבים מתו מרעב ועוני. במרץ 1942 הגרמנים אספו את היהודים ששרדו וגירשו אותם ברכבות, וכך חוסלה הקהילה בת 500 השנים.
גאוגרפיה.
הוסיאטין ממוקמת בדרום מערב אוקראינה על גדות נהר הזברוץ', על רמת פודולסק (רכס וולין פודולסקיה). לא הרחק מהעיר נמצא הר מדובורי אתר בעל חשיבות בוטנית לאומית וגאולוגית לאוקראינים.
ארכיטקטורה ואתרים.
בהוסיאטין ישנם מבנים ייחודיים רבים מהמאה ה-17 כמו כנסייה, טירה, בית כנסת בסגנון הרנסאנס. בעיר יש גם כנסייה ומנזר ברנרדיני.
לפני 1928 נחשפה, באחד מאזורי הכפר של הוסיאטין, קבר מהתקופה הניאולותית ובו ארון מתים ישן.
בית הכנסת הגדול של הוסיאטין שופץ על ידי הסובייטים שהפכו אותו למוזיאון, אך עד עתה קרס הגג של בית הכנסת והוא עומד ומוזנח.
אברהם אורלי
אברהם אורלי (1930 - 8 בנובמבר 1981) היה אלוף בצה"ל, מראשוני הצנחנים בצבא, כיהן כמתאם פעולות הממשלה בשטחים בשנים 1976 עד 1979.
ביוגרפיה.
אורלי נולד בצ'כוסלובקיה בשם אברהם ארליך, עלה ארצה ב-1942 והצטרף לארגון האצ"ל. ב-1948 התגייס לצה"ל. היה מראשוני הצנחנים, השתתף בהקמת בית ספר לאימון צנחנים באחוזת שמואל שבחיפה ושימש כמדריך צניחה. שירת בגדוד 890 והשתתף ברוב פעולות התגמול בשנות ה-50. במבצע קדש שימש כמפקד פלוגה בגדוד הנח"ל המוצנח 88. לאחר המלחמה שימש כמפקד קורס צניחה בבית הספר לצניחה ולוחמה זעירה ובשנים 1957–1960 שירת כמפקד בית הספר.
אורלי שימש כמדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובשנים 1968 עד 1971 כנספח צבאי באתיופיה. ב-1973 התמנה למפקד רצועת עזה וצפון סיני וקודם לדרגת תת-אלוף. בעקבות מלחמת יום הכיפורים מונה, בנוסף לתפקידו, לטפל בניהול האוכלוסייה האזרחית המצרית שנותרה בשטח שכבש צה"ל. ב-1975 התמנה לראש מינהל הסגל באגף כוח האדם. ב-1976 התמנה כאלוף למתאם הפעולות בשטחים וכיהן בתפקיד עד 1979. ב-1977 עמד בראש ועדת חקירה לבחינת אסון הנ"ד. השתחרר מצה"ל בפברואר 1979, והצטרף לחברה שעסקה בקשרי סחר בין ישראל למצרים.
אורלי נפטר במרכז הרפואי "שיבא" לאחר מחלה קשה, בגיל 51. הניח אשה, 3 בנות ובן.
פעילותו כמתאם הפעולות בשטחים.
לאחר ביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל, בנובמבר 1977, החל סבב שיחות בין ישראל למצרים. האלוף אורלי הגיש לשר הביטחון עזר ויצמן מספר הצעות שמטרתן הייתה שילוב הפלסטינים במשא ומתן בין ישראל למצרים, בהן ארגון קבוצות של פלסטינים שיצורפו לשיחות בין ישראל למצרים ודיכוי קבוצות התומכות באש"ף. ויצמן שקל את קבלת ההצעות, אולם תהליך השלום בין ישראל למצרים עלה על שרטון והציבור הפלסטיני הפסיק לתמוך בו.
תצהיר אורלי בבג"ץ בית אל.
תצהיר של אברהם אורלי מנובמבר 1978 שימש כצידוק משפטי לתפיסה הביטחונית לפיה ההתנחלויות מהוות חלק ממערכת ההגנה המרחבית של צה"ל.
בשנת 1975 הפקיע מפקד אזור שכם קרקע חקלאית מעובדת של פלסטינים לצורך הקמת ההתנחלויות בית אל ובקעות. ב-23 בנובמבר 1978 עתרו 25 פלסטינים מבעלי הקרקע לבג"ץ, נגד ההפקעה. למענה המדינה לבג"ץ צורף תצהיר של אורלי, שבו נאמר כי המהלך הוא "חלק מהתפיסה הביטחונית של הממשלה, המבססת את מערכת הביטחון, בין היתר, על יישובים יהודיים." בתצהיר התייחס אורלי לחשיבותו הביטחונית של המושב רועי, שנקרא אז "בקעות ב'", כחלק מהאמצעים למניעת פיגועים: "מדובר בגיא המתחבר לנהר הירדן, בלב האזור שבו עוברות דרכי הגישה מהירדן והבקעה אל האזורים המאוכלסים ביהודה ושומרון... זהו ציר החדירה הנוח ביותר מירדן לישראל, ובאזור בוצעו מאות חדירות של חוליות מחבלים". בג"ץ קיבל את הדברים ודחה פה אחד את העתירה. התצהיר של אורלי צורף גם למענה לבג"ץ אלון מורה, מספר חודשים מאוחר יותר. השופט משה לנדוי דחה את הטענות כאילו הטיעונים הביטחוניים שהעלה אורלי באים לכסות על מניעים פוליטיים.
אל-נאיר
אל-נאיר (בכתיב לועזי: Al-Nair) או α בעגור (נקרא גם גליזה 848.2) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים עגור והוא אחד הכוכבים הבהירים בשמים. מקור שמו של הכוכב הוא מערבית, (النائر - אל-נאיר), קיצור של "אל נאיר אל דנב" - "הבהיר שבזנב" שכן קבוצת עגור נחשבה בחצי האי ערב לחלק האחורי של קבוצת דג דרומי ואל-נאיר ייצג חלק מזנב הדג.
תכונות.
אל-נאיר הוא תת-ענק כחול, מטיפוס ספקטרלי B7 IV במרחק של 101 שנות אור עם טמפרטורה של 13,500 קלווין, מסה של כ-4 מסות שמש ורדיוס פי 3.5 מרדיוס השמש. בהירות נראיתו היא מדרגה 1.73 כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 165 מעוצמת ההארה של השמש בתחום האור הנראה ופי 380 אם כוללים גם את התחום העל-סגול. לאל-נאיר מהירות סיבוב גבוהה ואופיינית לכוכבים מסוגו - 236 ק"מ לשנייה כך שהוא משלים סיבוב סביב עצמו בכ-18 שעות.
ספקטרום הפליטה של אל-נאיר הוא פשוט ביותר וכמעט ללא פסי בליעה ולכן מדידתו באמצעות ספקטרוסקופ מאפשרת את ניתוח הרכב החומר הבין-כוכבי בסביבת מערכת השמש.
אל-נאיר נמצא בשלבי סיום התכת המימן שבליבתו להליום והוא יוצא מהסדרה הראשית בתהליך של התקררות והתנפחות עד שיהפוך לענק אדום.
אלפא בעגור
מליסרון
מליסרון היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בנדל"ן מניב בישראל. במסגרת פעילותה, עוסקת בהשכרה, ניהול, השבחה, הקמה ואחזקה של שטחי מסחר ומשרדים. בעלת קבוצת קניוני עופר, ונמצאת בשליטת "עופר השקעות", חברת החזקות שבשליטת ליאורה עופר.
היסטוריה.
מליסרון הוקמה בשנת 1987 כחברה פרטית, והונפקה לראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בחודש יולי 1992. בשנים הראשונות להקמתה פעילותה העיקרית של החברה הייתה הקמת פרויקט הקריון וניהולו. שלב א' של הפרויקט, בשטח של 76 אלף מ"ר שמתוכם כ־21 אלף מ"ר של שטחי מסחר, הושלם בינואר 1989. הפרויקט השני של החברה היה הקמת קניון רננים ברעננה, שהחלה בשנת 1997.
באפריל 2009, רכשה מליסרון מחברת "אפריקה ישראל נכסים" את קניון רמת אביב לפי שווי של 1.5 מיליארד שקל, ואת קניון סביונים תמורת כ-200 מיליון שקל.
במאי 2010 הכריזה על מיתוג מחדש של נכסיה כך שיכללו את השם "עופר", בהתאם לשם המשפחה של בעליה, ליאורה עופר (ביתו של יולי עופר ואחייניתו של סמי עופר). סמלי הקניונים שונו כך שתופיע בהם דמות של בעל החיים עופר איילים.
באוקטובר 2010 רכשה מליסרון את השליטה (כ-71% מהמניות) במתחרתה, "בריטיש ישראל", לפי שווי של כ-2.4 מיליארד שקל, כלומר תמורת כ-1.7 מיליארד שקל. "בריטיש ישראל" הייתה אז בעלת הקניונים הגדולה ביותר בישראל לאחר שרכשה תוך שנה וחצי 9 קניונים, ובסך הכל החזיקה ב-18 קניונים ומרכזי מסחר. לאחר רכישת "בריטיש ישראל" נאלצה מליסרון, בהתאם להנחיות שקיבלה מהרשות להגבלים עסקיים, למכור מספר קניונים שהחזיקה בבעלותה לצד שלישי שאינו קבוצת עזריאלי.
בשנים 2011–2012 רכשה מליסרון את יתרת החזקות הציבור ב"בריטיש ישראל" תמורת כ-500 מיליון שקל במזומן, וכן תמורת נתח ממניותיה, שהוקצה לבעלי המניות של "בריטיש ישראל". בכך הפכה מליסרון את "בריטיש ישראל" לחברה פרטית.
בפברואר 2013 הודיעה מליסרון על כך שבהתאם להנחיות הממונה על הגבלים עסקיים חתמה חוזים למכירתם של קניון רננים ברעננה וקניון סביונים ביהוד תמורת כמיליארד ש"ח. בהמשך שנת 2013 מכרה את חלקה (40%) בקניון הראל במבשרת ציון תמורת כ-302 מיליון שקלים, מכירה שטרם הושלמה סופית.
ביולי 2021 רכשה מליסרון את מניות "גרופר קניות חברתיות", המחזיקה בפעילות המותג "Groo" בהשקעה של כ-100 מיליון שקלים, הכוללים את עלות הרכישה בתוספת השקעה עתידית צפויה בפיתוח טכנולוגיות עד לשנת 2023, במטרה להקים זרוע דיגיטל שתשמש כפעילות תומכת לפעילות הליבה של החברה.
נכון לאפריל 2022, מחזיקה מליסרון ב-17 קניונים ומרכזים מסחריים וב-5 פארקי הייטק ומשרדים ברחבי הארץ.
פרשת מליסרון.
חברת עופר השקעות וחברת עופר פיתוח הורשעו בעבירות של תרמית בניירות ערך בשנת 2013 בפרשה שנודעה כ"פרשת מליסרון". בנוסף סמנכ"ל הכספים של עופר השקעות הורשע בתרמית בניירות ערך, הנעת משקיעים בתרמית ועבירה של דיווח בכוונה להטעות. הפרשה מתייחסת לפעילות מסחר בין ה-26 בנובמבר 2009 ל-1 בדצמבר על ידי חברת עופר, שנועדה לתמוך בשער איגרת החוב לקראת הרחבת סדרת איגרות חוב.
בעלות.
בעת הקמתה הייתה החברה בבעלות אנשי העסקים נחמיה קפלן, זוהר פייגלין, דב ברזילאי ויהודה גבעתי. בשנת 1989 רכשה חברת "אחים עופר נכסים" 48% מהמניות תמורת 10 מיליון דולר. במאי 2004, רכשה "אחים עופר נכסים" עוד 25% ממניות החברה שהיו בבעלות שותפיה.
הנהלה.
משנת 2008 מכהנת ליאורה עופר, כיושבת ראש דירקטוריון מליסרון. מאוגוסט 2009 עד 2013, שימש משה רוזנבלום כמנכ"ל החברה. החליף אותו בתפקיד אבי לוי, שכיהן קודם לכן כמנכ"ל עופר השקעות. בחודש נובמבר 2019 מונה אופיר שריד למנכ"ל החברה.
נכסי החברה.
מליסרון מחזיקה ב-17 קניונים ומרכזים מסחריים, 5 פארקי הייטק ומשרדים ו-5 נכסים בעלי שוכר יחיד ברחבי הארץ. בשנת 2023 צפוי להיפתח בתל אביב השלב הראשון של פרויקט "Landmark TLV", גם הוא בבעלות מליסרון (50%). במחצית 2025 צפויה להסתיים בניית השלב השני בפרויקט. פרויקט "Landmark TLV" יכלול מתחם עסקים, מגורים ומסחר בשטח כולל של 166,000 מ"ר.
משה גרוסמן