ארי צבי זיבוטפסקי הוא רב ושוחט, ופרופסור חוקר, מנהל מעבדת חקר תנועות העיניים, במכון לחקר המוח של אוניברסיטת בר-אילן, חוקר קהילות יהודיות נידחות או כאלה הטוענות ליהדות, ממייסדי סעודות מסורה הלכתית עם שותפו ד"ר ארי גרינשפן - במסגרתן הוא מעודד חידוש מסורות נדירות ולא שגרתיות של אכילת בשר כמו בשר חגב או יחמור והוא היוזם למלחמה על הכרה בינלאומית ובראש ובראשונה הכרה של ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל, במסגרת ויכוח משפטי על הכיתוב בדרכון של בנו.
ביוגרפיה.
החל מ-2008 הוא מורה דרך בעיר דוד.
בשנת 2015 נסע לכורדיסטן שחלקים ממנה היו בשליטה עצמאית מן הסורים ומן הטורקים, כדי להתחקות אחר שרידי הקהילות היהודיות שם, ופגש נשים יזידיות שנחטפו בידי המאי"ס (מדינת האסלאם - דאעש) הותקפו נאנסו ונפגעו והחליט לטפל בהן, עם חברו הפסיכולוג ד"ר יעקב הופמן ואחרים. בשנת 2019 הובאו 18 מטפלות פסיכולוגיות משם לארץ לשם השתלמות לימודית לטיפול בנשים אלו.
זיבוטפסקי מחבר מאמרי עיתונות ומאמרים במגוון נושאים, שהקשר ביניהם הוא במקרים רבים ההלכה היהודית, הפסיכולוגיה או חקר תנועות העיניים, ותוצאות מסעותיו ברחבי העולם. כך הוא כותב על שאלות כשרות ומוּסר בפיתוח מוצרי בשר מהתא החי ללא בעלי-חיים, הוא כותב על רצון חפשי, בחירה חפשית ורגע ההבנה - במחקר הפסיכולוגיה הקוגניטיבית, על פגיעות נפשיות נמשכות בנשים יזידיות שנפגעו מינית, על פעילות מוחית מקבילה בעת הליכה זוגית, על מנהגי יהדות ואמונות תפלות בהבדלה, הגנה מוסרית על ברית המילה, על סימון בני אדם באמצעות תגיות RF, על מקור האגדה על שני אחים שעזרו זה לזה בגורן שעליו נבנה המקדש, על מסעותיו ברחבי העולם ופגישותיו עם קהילות נדירות במקומות נידחים ועוד ועוד.
חיים אישיים.
זיבוטפסקי נולד בניו יורק, עלה לישראל עם משפחתו בשנת 2000. הוא למד שחיטה, הנדסה והיסטוריה יהודית, ובישראל קיבל את התואר השלישי והתמחה בפסיכולוגיה קוגניטיבית. הוא נשוי וחי בבית שמש.
המלחמה על ירושלים כבירת ישראל.
זיבוטפסקי השיג את מבוקשו בזיבוטפסקי נגד קלינטון, אך בהוראת ממשל ברק אובמה קיום ההוראה עוכבה, עד שממשל טראמפ הפך את ההחלטה, ובהמשך אף העביר את שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים וביטל את "קונסוליית ארצות הברית לירושלים" שהייתה בתקופת אובמה באזור הביטחון שבין הקו הירוק לגבול בשליטת ירדן, ואשר לא הייתה רשומה רשמית כנמצאת בישראל.
שר התעשיה המסחר והתעסוקה
צמח תרבות
אירוויזיון לרוקדים צעירים 1987
האירוויזיון לרקדנים צעירים 1987 הייתה המהדורה השנייה של האירוויזיון לרוקדים צעירים, שהתקיימה בטירת שווצינגן, גרמניה, בתאריך 31 במאי 1987. האירוויזיון מאורגן על ידי איגוד השידור האירופי (EBU) והשדרן המארח היה Zweites Deutsches Fernsehen (ZDF), רקדנים מארבע עשרה מדינות השתתפו בגמר המשודר בטלוויזיה. אוסטריה, דנמרק, קנדה ויוגוסלביה, עשו את הופעת הבכורה שלהן בתחרות, והמדינות בלגיה והולנד, התחרו יחד עם השתתפות משותפת.
לראשונה אי פעם, תאגיד השידור הקנדי הצטרף לתוכנית עם המשתתף שלה, מה שהפך אותה לאירוויזיון היחיד שמציג מדינה מצפון אמריקה, ולאירוע ה-EBU היחיד שמציג חבר שותף כמשתתף קודם לכן. המדינות המשתתפות יכלו לשלוח רקדן אחד או שניים, שלא יכול להיות מעל גיל 20, בריקוד אחד או שניים ללא חוקים או מגבלות לגבי הסגנון. הריקודים לא יכלו להיות יותר מ-5 דקות (לסולנים) או 10 דקות (לזוגות).
רוז גאד פולסן וניקולאי הוב נציגי דנמרק זכו בתחרות. שווייץ ומערב גרמניה ממוקמות במקום השני והשלישי בהתאמה.
מקום.
Schlosstheater Schwetzingen (תיאטרון ארמון Schwetzingen), תיאטרון חצר בשווצינגן, באדן-וירטמברג, גרמניה המקום המארח של האירוויזיון לרקדנים צעירים באותה שנה.
פוּרמָט.
הפורמט מורכב מרקדנים שאינם מקצועיים ובין הגילאים 16–21, המתחרים במופע של ריקוד לבחירתם, אותם הכינו לקראת התחרות. לאחר מכן כל הריקודים לוקחים חלק בריקוד קבוצתי כוריאוגרפי במהלך 'שבוע הרקדנים הצעירים'.
חברי חבר מושבעים בעלי היבט מקצועי המייצגים את מרכיבי הבלט, סגנונות הריקוד העכשוויים והמודרניים, מבקיעים כל אחת משגרות הריקוד האישיות והקבוצתיות המתחרות. הזוכה הכולל עם סיום הריקודים האחרונים נבחר על ידי חברי המושבעים המקצועיים.
תוצאות.
סופי.
פרסים הוענקו לשלוש המדינות המובילות. הטבלה כאן מציגה את המדינות הללו. תוצאות המיקום של המשתתפים הנותרים אינן ידועות ומעולם לא פורסמו על ידי איגוד השידור האירופי.
חברי חבר השופטים.
חברי המושבעים כללו את הדברים הבאים:
שידור.
תחרות הרקדנים הצעירים ב-1987 שודרה בלפחות 15 מדינות.
מסגדים בסגנון סודני בצפון חוף השנהב
תרגול כיבוי אש
תרגול כיבוי אש (באנגלית: fire drill) או תרגול התנהגות בזמן שרפה, היא שיטה לתרגל כיצד יפונה בניין במקרה של שריפה או במצבי חירום אחרים. ברוב המקרים מופעלת מערכת אזעקת האש הקיימת בבניין והמבנה מפונה מהיציאה הפנויה הקרובה ביותר. בהתאם לסוג הבניין יש להתאים את נוהלי כיבוי האש בבניין, כגון בתי חולים, בתי ספר או בניינים רבי קומות, שבהם הדיירים עשויים להיות ממוקמים בתוך הבניין, בשעה שפרצה שרפה. ככלל, תרגיל הפינוי בא להבטיח שהפינוי בשעת אמת יהיה מספיק מהיר, ולזהות בעיות במערכת החירום או בתהליכי הפינוי שיש לתקנם. ככלל היערכות מראש מונעת אסון. זמן התגובה ואיכותה מהווים פרמטרים חיוניים במניעת נזק בחיים או ברכוש. הדרכת בטיחות וכיבוי אש מקצועית הכרחית בכל מקום עבודה. תרגול התנהגות בזמן שרפה צריכה לכלול: מודעות העובדים להשפעות החום והעשן, הגורמים שלהם פוטנציאל להוביל לשרפה ואיך להתמודד עם שריפות תוך נקיטת אמצעי זהירות.
שרפה במקום העבודה יכולה להתרחש בכל רגע נתון. לעובדים צריכה להיות המודעות, הידע וההבנה איך מגיבים. תגובת העובדים תציל חיים ותמנע שריפת רכוש. בשביל זה, על העובדים ללמוד איך לזהות אזורים מסוכנים, שיכולים להוות בסיס להתפרצותה של שרפה. מעבר לכך הדרכת כיבוי האש לעובדים כוללת הליך מבוקר ויעיל של פינוי קהל בזמן אש.
בנוסף לתרגולי העובדים בכיבוי האש, תוך כדי התרגול נבדקות מערכות אזעקת האש על בסיס קבוע כדי לוודא שהמערכות פועלת באופן תקין. בדיקות אזעקת האש נעשות לרוב מחוץ לשעות העבודה הרגילות על מנת למזער את ההפרעה בתפקודי הבניין; בבתי ספר, הם נעשים לעיתים קרובות כאשר התלמידים והצוות לא נמצאים בסביבה או במהלך החגים שבהם מהנדסי גילוי אש בודקים את האזעקות בבניין לצורך תיקון במידת הצורך.
היסטוריה של תרגילי כיבוי אש.
ממטרות תרגילי כיבוי האש בבניינים, להבטיח שכול הדיירים או העובדים בו ידעו לצאת בבטחה ובמהירות האפשרית במקרה של שרפה, עשן, פחמן חד-חמצני או כל אירוע חירום אחר ולהכיר את קול אזעקת השרפה.
באירוע שרפה בשנת 1958 שפרצה בבית הספר הקתולי הפרטי "גבירת המלאכים" בשיקגו עוד בטרם שהייתה החובה לתרגל אירועי שרפה, ילדים נלכדו בקומה השנייה, בזמן שהמורים והתלמידים לא ידעו איך לצאת בשלום מהבניין. ילדים רבים קפצו מהחלונות ורבים נהרגו מכיוון שלא יכלו למצוא את דרכם ליציאה. חודשיים לפני האירוע בית הספר עבר בדיקת ציוד לכיבוי שריפות והיו בו את מספר היציאות והמטפים הנדרשים באותה עת, היו חסרים בו גלאי עשן או אזעקות אש מתאימות. מעבר לכך בבית הספר הייתה צפיפות רבה.
לאחר האירוע הקשה בבית הספר "גבירת המלאכים" הוכר הצורך בתרגולי כיבוי אש חודשיים בבתי הספר ובבנייני מגורים. במחקר שבוצע מאוחר יותר נמצא שחינוך להתנהגות בשעת שרפות ותהליכי כיבוי אש להצלת חיי אדם בשעת אירועי חירום כגון אלה. התושבים בבניינים התחילו ללמוד יותר על הגורמים המשפיעים על הצתת שריפות, ומה לעשות במקרה של התלקחות אש. כמו כן, הם היו מודעים לסכנות המאפשרות להתלקחות שרפה. בתוך שנה מהשרפה בבית הספר "גבירת המלאכים", רוב הגורמים המסוכנים שנמצאו בו חוסלו כמו כן גם באלפי בתי ספר ברחבי ארצות הברית.
שיפורים בבטיחות אש.
לאחר השרפה בבית הספר "גבירת המלאכים", מדינות ארצות הברית חוקקו תקנות שחייבו התקנת ארונות כיבוי אש ברחובות הערים במרחק שלא יותר מ-30 מטרים מחזיתות הבניינים. האספה הכללית של אילינוי חוקקה גם חוקי בטיחות חיים בהתייחסות לשליטה על פינוי פסולת, אחסון נאות של חומרי בעירה, קיום תרגילי כיבוי ובדיקות בתכופות רבה. כדי למנוע שריפות ומוות כתוצאה משריפות, בתי הספר חויבו לתכנן ולקיים תוכניות פינוי, ולוודא שכל אזעקות האש והאזהרות המתאימות פועלות. המורים חויבו לקחת אחריות על מצבי חירום ולהיות מנהיגים בשעת אירועים שכאלה. מנהלי בתי הספר חויבו לשקול האם הכיתות אינן מאוכלסות בצפיפות רבה מידי. הם חויבו שיהיה מספיק מקום וזמן כדי להוציא את כל התלמידים במהירות ובבטחה. המורים חויבו לבדוק את הכיתות ולחפש גורמים שעלולים להיות סיבות לשריפות בכיתות, זאת כדי לנסות ולמנוע את התרחשותן בעתיד.
תקנות תרגול כיבוי אש בעולם.
ארצות הברית.
רשויות מוניציפליות רבות בארצות הברית דורשות לערוך תרגילי כיבוי במרווחי זמן קבועים במוסדות חינוך, במקומות עבודה ומבנים אחרים. בתקנות נקבע מעבר לתזמון תרגולי כיבוי האש גם ואת הבדיקות שיש לבצע במהלך התרגולים. ברוב מדינות ארצות הברית נקבע שבבתי הספר יש לתרגל פעולות כיבוי אש לפחות פעם בחודש.
עד ששונו התקנות ב-1 בנובמבר 2010, ניו ג'רזי הייתה ייחודית בדרישה שבתי ספר יערכו שני תרגילי כיבוי בחודש. לפי דרישות מאוחרות יותר, אחד משני תרגילי האש הוחלף בתרגיל אבטחה חודשי.
בריטניה.