במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בשיקגו זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.6 שניות לפני לי קלהון (13.7 שניות) ואליאס גילברט (Elias Gilbert) (14.0 שניות) ובריצת שליחים 4X100 מטר, ביחד עם רוברט פוינטר , ביל וודהאוז וריי נורטון בתוצאה של 40.4 שניות, לפני ונצואלה (41.1 שניות) והפדרציה של איי הודו המערבית (41.1 שניות).
באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד ביוני 1960 זכה בפעם השנייה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.6 שניות.
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת רומא שנערכו באוניברסיטת סטנפורד בתחילת יולי זכה ג'ונס במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.5 שניות, אחרי לי קלהון שקבע שיא לאומי חדש של 13.4 שניות ווילי מיי (13.5 שניות). במשחקים האולימפיים עצמם הוא זכה במדליית ארד בתוצאה של 14.17 שניות, אחרי לי קלהון (13.98 שניות) ווילי מיי (13.99 שניות).
באליפות ארצות הברית שנערכה בניו יורק ביוני 1961 זכה בפעם השלישית במדליית זהב בריצת 120 יארד משוכות בתוצאה של 13.6 שניות.
בתחרות שנערכה במוסקבה ביולי אותה שנה קבע בריצת שליחים 4X100 מטר, ביחד עם פרנק באד , פול דרייטון וצ'ארלי פרייזר שיא עולם חדש של 39.1 שניות. שיא זה החזיק מעמד כ-4 שנים ונשבר על ידי רביעייה אמריקאית באולימפיאדת טוקיו (1964) בתוצאה של 39.0 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכה בסנט לואיס, מיזורי ביוני 1963 זכה בפעם הרביעית במדליית זהב בריצת 120 יארד משוכות בתוצאה של 13.60 שניות, לפני בליין לינדגרן (13.66 שניות) ורוי היקס (13.70 שניות).
באליפות ארצות הברית שנערכה בניו ג'רזי, מיזורי ביוני 1964 זכה בפעם החמישית במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.8 שניות, לפני בליין לינדגרן (13.9 שניות) וראס רוג'רס (14.2 שניות).
אלוף אולימפי.
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת טוקיו שנערכו בלוס אנג'לס באמצע ספטמבר זכה ג'ונס במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.6 שניות, אחרי וילי דבנפורט (13.6 שניות) ולפני בליין לינדגרן (13.8 שניות). במשחקים האולימפיים עצמם זכה במדליית זהב בתוצאה של 13.67 שניות, לפני בליין לינדגרן (13.74 שניות) ואנטולי מיכאילוב מברית המועצות (13.78 שניות).
משפחתו.
הייז נישא ב-2003 לרונדה ולזוג נולדו 2 ילדים.
ירגזי סולטני
ירגזי סולטני (שם מדעי: "Melanochlora sultanea") הוא מין יחיד בסוגו של ציפור שיר ממשפחת הירגזיים. אורכו 20–21 ס"מ ומסתו 35–49 גרם והוא הירגזי הגדול ביותר. הירגזי הסולטני מאוד ווקאלי, ומשמיע קריאות רבות ורמות, אשר לרוב נשמעות כצפצופים. בשבייה, הירגזי הסולטני מגיב בפאניקה לרעשים לא־רגילים ובמפגשים לא־צפויים עם מינים אחרים, תגובה לא אופיינית לירגזיים. הירגזי הסולטני חי בדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים חיצוניים.
הירגזי הסולטני הוא מין עוף קטן, אורכו 20–21 ס"מ ומסתו 35–49 גרם, והוא הגדול מבני משפחתו. הירגזי הסולטני מזכיר בגודלו ובמראהו בולבול, ראשו גדול ועגול עם ציצה צהובה־בוהקת גדולה. אצל הזכר, הראש, החצי העליון של החזה, הגב, הכנפיים והזנב שחורים עם ברק כחול; הגחון צהוב בוהק. הנקבה דומה, אם כי ציצתה קצרה יותר, גבה וראשה בצבע שחור־ירוק־חום, כנפיה וזנבה שחורים, והחזה בצבע ירוק־זית צהבהב. פרטים צעירים דומים לבוגרים, אם כי דהויים יותר ובעלי ציצה קצרה. המקור שחור וקצר, העפעף אפור, כף הרגל אפורה־כחלחלה, וקשתית העין חומה כהה. הטפרים כהים. הזנב באורך 9.5 ס"מ; הכנף באורך 11 ס"מ; כף הרגל באורך 23.75 מ"מ; המקור באורך 18.75 מ"מ. בניגוד לירגזיים אחרים, לירגזי הסולטני נחיריים גלויים ולא מכוסים בנוצות. לתת המין "Melanochlora sultanea gayeti" ציצה שחורה.
הירגזי הסולטני מאוד ווקאלי, ומשמיע קריאות רבות ורמות, אשר לרוב נשמעות כצפצופים. השיר מורכב מהברות בקול צלול ורך שחוזרות על עצמן כ–3–7 פעמים, ומעורבות בקריאות צורמות וצפצופים.
התנהגות.
הירגזי מזוהה לרוב על בסיס הקריאות הרועשות שלו, אבל גם נצפה לעיתים כשהוא יושב על ענפים גבוהים וחשופים. הירגזי הסולטני נצפה לרוב בזוגות או בלהקות קטנות של 3–12 ציפורים, ולעיתים בלהקות מעורבות בעת חיפוש מזון. הירגזי מחפש מזון לרוב במרכז חופת העלים, ולעיתים גם בתחתיתה ובשיחים, במרחק דקמטרים ספורים מהקרקע. ניזון מחרקים ופירות.
בשבייה, הירגזי הסולטני מגיב בפאניקה לרעשים לא־רגילים ובמפגשים לא־צפויים עם מינים אחרים, תגובה לא אופיינית לירגזיים.
עונת הקינון מתחילה באפריל. הקן מוקם בחלל בעץ. הקן קטן ובנוי מטחב ועלים. הקן מרופד בשיער וסיבים צמחיים. הנקבה מטילה 5–7 ביצים לבנות עם נקודות ערמוניות. לא הרבה ידוע על הקינון של הירגזי הסולטני.
בית גידול ותפוצה.
הירגזי הסולטני חי מנפאל והאינאן להודו-סין. הירגזי חי בחופת העצים של יערות ירוקי־עד. הוא לרוב חי באזורים נמוכים, מתחת ל–1,200 מטרים מעל פני הים, בעיקר לרגלי הרים. עם זאת, הוא נצפה לעיתים גם באזורים גבוהים יותר, עד ל–1,900 מטרים מעל פני הים. תת המין "Melanochlora sultanea gayeti" חי בווייטנאם ולאוס, לרוב מתחת ל–200 מטרים מעל פני הים.
טווח התפוצה (כ–6,310,000 קמ"ר) של מין זה גדול מאוד, ולכן המין אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח. גודל האוכלוסייה לא כומת, אך לא סביר שהוא מתקרב לסף סכנת ההכחדה, ולכן המין לא מתקרב לסכנת הכחדה על פי קריטריון גודל האוכלוסייה. למרות העובדה שמגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה, הירידה אינה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. כתוצאה מכך, הירגזי הסולטני מסווג כמין ללא חשש. האוכלוסיות המערביות נמצאות בסכנה עקב הרס בתי גידול.
טקסונומיה.
הירגזי הסולטני תואר לראשונה על ידי בריאן הוטון הודג'סון בשנת 1837.
ב–1890, ריצ'רד באולדר שרפ החשיב את הירגזי הסולטני כמין במשפחת הטימליים. הוא כיום מסווג בסוג עצמאי במשפחת הירגזיים.
העץ הפילוגנטי של משפחת הירגזיים על פי יוהנסון ואחרים, 2013:
תת־מינים.
לירגזי הסולטני ארבעה תת־מינים:
לגונת השלום
לגונת השלום (נקראת גם לגונת הרחצה או הלגונה המזרחית) היא כינוי לפרויקט של יצירת לגונה מלאכותית בחופה הצפוני של אילת, כדי שתשמש אזור תיירותי עשיר ומגוון הנשען על מלונות ותיירים שיפקדו את האזור, בעיקר עבור המלונות שאינם יושבים על קו החוף הראשון של מפרץ אילת.
נכון ל-2022, הלגונה עומדת שוממת מבלי שאף אחת מתוכניתיה מומשה.
היסטוריה.
הלגונה התחלה להיבנות בשנת 1995, אולם ממצאי טיב המים שלאחר פיתוחה של הלגונה הציגו תמונה מאכזבת, לפייה איכות טיב המים איננה ראויה לשחייה. עקב כך, הפרויקט נפסק, ולא נבנה שום מלון או מתחם תיירותי סביב הלגונה.
מתחם הלגונה שאושר לבנייה השתרע על פני כ-600 דונם, וכלל בנייה של ארבעה בתי מלון, שכל אחד מהם עד גובה מקסימלי של 6 קומות ו-1,200 יחידות נופש ומגורים.
יוסי ארציאל
הרב יוסי ארציאל (נולד בכפר הרא"ה ב-1947) הוא איש התיישבות וחינוך בשומרון. ארציאל היה מראשי גרעין אלון מורה, גרעין ההתיישבות הראשון של גוש אמונים בשומרון. בהשתתפותו פעילה, ניהלו גרעין אלון מורה וגוש אמונים מאבק ציבורי נרחב וארוך להקמת יישוב בשומרון. ההישג הראשון של המאבק היה הקמת היישוב קדומים. ארציאל היה מזכיר איחוד הרבנים למען ארץ ישראל, מנהל את איחוד רבני תורת הארץ הטובה, ומופיע מטעמה בערוצי תקשורת שונים.
ביוגרפיה.
יוסי ארציאל נולד ב-1947 לחווה ומשה ינינגר, ממיסדי כפר הרא"ה.הוא למד בישיבת בנ"ע בכפר הרא"ה בשבט שח"ל ובסיום לימודיו עבר ללמוד בישיבת מרכז הרב והיה מתלמידיו של הרב צבי יהודה הכהן קוק, ראש הישיבה. בהמשך החל בפעילות חינוכית, תחילה כגנן בגן ילדים, אחר כך כמורה ליהדות בתיכון תורני ביד בנימין, וכראש ישיבת בני עקיבא ברעננה. בנוסף, היה ארציאל ראש המועצה הדתית בקדומים, והוא מלמד במסגרות תורניות מגוונות, כולל חוגי נשים.
לפני ואחרי מלחמת יום הכיפורים, ב-1973, ייסדו ארציאל וחבריו את גרעין אלון מורה להתיישבות בשומרון. לאחר מאבק ארוך בממשלת ישראל, הסכימה הממשלה להקמת היישוב קדומים בדצמבר 1975, וארציאל ומשפחתו מתגוררים מאז במקום.
ב-1970 בערך נשא ארציאל לאשה את דבורה לבית רוזנבלום, אז עולה חדשה מארצות הברית, ולזוג עשרה ילדים.
התיישבות.
סמוך לפריצת מלחמת יום הכיפורים הסכים יוסי ארציאל עם דבורה אשתו על נכונות להתיישב בשכם, והתחבר לרב מנחם פליקס, בני קצובר וחנן פורת להקמת גרעין התיישבות שנודע מאוחר יותר כגרעין אלון מורה. בזמן שהיה מגויס לצבא לאחר מלחמת יום הכיפורים יזמה דבורה פנייה של מספר נשים לרה"מ גולדה מאיר לקידום הרעיון, אך הפגישה הלבבית שהתקיימה עם גולדה מאיר לא העלתה דבר.
גוש אמונים התארגן במקביל לגרעין וגיבה את גרעין אלון מורה בניסיונות להתיישב בשומרון. ארציאל התמנה לחבר בוועדת ההסברה של גוש אמונים. במסגרת תפקיד זה יזם, למשל, פגישה ב-1974 עם העיתונאי איתן הבר שבה השתתפו גם הרב משה לוינגר, בני קצובר, מנחם פליקס ועוד.
במסגרת גוש אמונים, עלה גרעין אלון מורה לשומרון, לסבסטיה ומקומות נוספים, שמונה פעמים תוך גיוס המונים ומאבק בממשלת ישראל ובצה"ל. באחת העליות לנבי צלאח, למשל, יצאה קבוצה של 200 כלי רכב ממושב נחלים "ובראשה הלוחם האגדי מאיר הר-ציון, וכן יוסי ארציאל ואברהם מינץ ממזכירות גוש אמונים...". סניף דואר בבאר-שבע הסכים לקבל מתושב נתיבות מברק הממוען אל יוסי ארציאל, סבסטיה, שומרון.