ליאת שטייר-לבני, שתי פנים במראה – ייצוג ניצולי השואה בקולנוע הישראלי 1945 - 2008, ירושלים: הוצאת מאגנס – אשכולות, 2009, עמ' 136.
קרן ירושלים
הקלברי פין
פולמוס הסמיכה
קרישנהמצ'ריה
סרי טירומלאי קרישנהמצ'ריה (Sri Tirumalai Krishnamacharya, בקנאדה: ಶ್ರೀ ತಿರುಮಲೈ ಕೃಷ್ಣಮಾಚಾರ್ಯ, שְׁרִי טִירוּמַלַאי קְרִישְׁנַמָצָ'רְיָה, 18 בנובמבר 1888 - 28 בפברואר 1989) היה מורה, מרפא באיור ודה, מומחה לסנסקריט ולפילוסופיה הינדית.
קרישנהמצ'ריה ידוע כמחייה ההאתה יוגה, לימוד ששם דגש על הצד הפיזי בתרגול כפי שמקובל היום במערב, כאדריכל של הוינייסה יוגה המתורגלת כרצף של תנוחות תוך שימת דגש על התאמת הנשימה לתנועה וכיוגי המסוגל לעצור את פעימות ליבו.
ברחבי הודו התפרסם ביכולתו לרפא ולשפר את איכות חייהם של מטופליו תוך שימוש בשילוב יוגה עם איור ודה.
אף על פי שמעולם לא עזב את היבשת בה נולד, תורתו השתרשה היטב במערב, בעיקר בזכות תלמידיו, שהתפרסמו, כל אחד בפיתוח שיטת תרגול שונה: בנו, ט.ק.ו. דסיקצ'ר שפיתח איתו את ה"ויניוגה" המדגישה את הסינכרון בין התנועות לנשימה ומתאימה את התרגול למצב הכללי (גיל, עיסוק וכדומה) בו נמצא המתרגל, גיסו, ב.ק.ס. איינגר שהתמקד בשלימות שבביצוע התנוחה, ופיתח לשם כך שלל עזרים, ק. פטבי ג'ויס מפתח האשטנגה יוגה המדגישה את הדינמיות שבין התנוחות ואת בניית הבעירה (זיעה) בגוף, ואינדרה דבי אשר הפיצה את היוגה מחוץ להודו.
קרישנהמצ'ריה, המורה של המורים המובילים במאה העשרים נחשב לאחד מאישי היוגה המשפיעים ביותר ומכונה האבא של היוגה המודרנית.
חייו.
נולד ב-18 בנובמבר 1888 במוּצ'וּקוּנְדַפּוּרַם (Muchukundapuram), כפר במדינת המחוז קרנטקה שבדרום הודו. אביו, סרי טירומלאי סריניווסה טטצ'ריה, היה מורה ידוע לודות.
שם אימו היה שרימטי רנגניקיממה. לזוג נולדו שלושה בנים ושלוש בנות. בגיל שש התחיל ללמוד ולכתוב סנסקריט ותפילות ודיות תחת ההשגחה הקפדנית של אביו שגם לימד אותו תנוחות יוגיסטיות (אסאנות) ופראנאימה (טכניקות נשימה הודיות עתיקות). אביו נפטר כשהיה בן 10 והמשפחה נאלצה לעבור למייסור, העיר השנייה בגודלה במדינת קרנטקה שם כיהן אבי סבו כראש מינזר הינדי עתיק ומפורסם: The Bramhatantra Parakala Mutt.
קרישנהמצ'ריה החל לרכוש השכלה פורמלית בקולג' המלכותי של מיסור בפילוסופיה הינדית ולוקיגה הודית. במקביל המשיך ללמוד סנסקריט.
בגיל 16 נסע לעיר אלוור טירונג'רי במדינת טמיל-נדו בעקבות חלום שהיפנה אותו לשם. כשהגיע ליעדו, כך הוא מספר, נכנס לטראנס שבמהלכו פגש שלושה מלומדים. הם לימדו אותו את ה"יוגה רהסייה", חיבור יוגי עתיק וידוע שאבד במהלך הזמן. כשהקיץ מהטראנס, הוא זכר את כל החיבור האגדתי, והשתמש בו ללימוד במשך כל חייו.
משם המשיך לנדוד ברחבי הודו בעקבות הפלגים האורטודוכסים של ההינדואיזם.
בשנת 1906 נרשם ללימודי סנסקריט ולוגיקה באוניברסיטת בנארס הידועה כעיר של מאות מקדשים וכמרכז גדול ומרשים ללימוד פילוסופיה הודית מסורתית.
ערבה פאוור קומפני
ערבה פאוור קומפני בע"מ היא חברה לאנרגיה סולארית בטכניקת ייצור פוטו-וולטאית (PV). החברה נוסדה ב-2006 בקיבוץ קטורה שבערבה.
היסטוריה.
באוגוסט 2008 השקיעה חברת סימנס פרויקט ונצ'רס 15 מיליון דולר בערבה פאוור קומפני. סימנס החזיקה 40% ממניות החברה.
ב-21 בנובמבר 2010, שר התשתיות עוזי לנדאו חתם על הסכם רכישת חשמל עם חברת קטורה סאן (הנמצאת בבעלות ערבה פאוור) ששוויו מוערך בכ-250 מיליון שקלים. ההסכם תקף לעשרים שנה ומבטיח שהאנרגיה שמיוצרת בקטורה סאן תחובר לקווי החשמל של חברת החשמל לישראל. זהו הסכם מכירת החשמל הראשון בישראל עם חברת חשמל סולארית.
בדצמבר 2010 חתם בנק הפועלים על הסכם עם ערבה פאוור קומפני להארכת הלוואה בסך 80 מיליון שקל חדש לערבה פאוור קומפני לצורך מימון פרויקט קטורה סאן (בשווי של כ־100 מיליון ש"ח).
ב-5 ביוני 2011 ערבה פאוור חנכה את השדה הסולארי הראשון בישראל, קטורה סאן. הפרויקט הוקם בשיתוף פעולה עם סימנס ישראל.
ב-22 במאי 2012 ערבה פאוור הודיעה שהגיעה לסגירה פיננסית על 58.5 מגה-וואט נוספים המיועדים לשמונה פרויקטים עתידיים שיבנו בערבה ובנגב בשווי של 780 מיליון שקל.
קטורה סאן.
קטורה סאן הוא השדה הסולארי המסחרי הבינוני הראשון בישראל, וכמו כן השדה הסולארי המסחרי הראשון במזרח התיכון. השדה הסולארי נבנה בתוך קיבוץ קטורה שנמצא בערבה, במרחק של כ-50 קילומטר צפונית לאילת. במיקום זה יש רמת קרינה מהגבוהות בעולם בצירוף עם גישה לרשת החשמל של ישראל. כ-18,500 תאים פוטו-וולטאיים המרכיבים את השדה הסולארי מכסים שטח של כ-80 דונם. התפוקה כולה היא 9 מיליון שעות קילו-וואט לשנה במתקן בעל כוח ייצור של 4.95 מגה-וואט.
הראפר Shyne שחרר שיר ששמו "אנרגיה סולארית". השמעת הבכורה של השיר נערכה ב-5 ביוני 2011, בהשקה של קטורה סאן.
שותפות עם בדואים.
החברה חתמה על מספר הסכמים עם משפחות בדואיות בנגב על מנת לבנות שדות סולאריים עם יכולת תפוקה של עד 20 מגה-וואט. החברה רואה בשיתוף הפעולה עם הבדואים הזדמנות לייצר מציאות כלכלית-חברתית חדשה עבור הבדואים.
ב-7 בפברואר 2012 ערבה פאוור הודיעה שהיא קיבלה רישיון להקמת השדה הסולארי תראבין, השדה הסולארי הראשון שנבנה בקהילה הבדואית. מימון לשדה זה שעמד על כ-30 מיליון דולר יסופק על ידי אופיק (Overseas Private Investment Corporation) – תאגיד פרטי להשקעות מעבר לים של ממשלת ארצות הברית.
משימה חברתית.
החברה נותנת למצוות הפאה נופך מודרני, ומקדישה את ארבע הפינות של שדה קטורה סאן לארבעה ארגונים ללא מטרות רווח שירוויחו מהכספים שכל פינה תעשה במשך 20 השנים הבאות. ארבעת הארגונים הם: לב יהודי למען אפריקה (ארגון המשתמש במערכות סולאריות ישראליות על מנת לספק חשמל למבנים שונים באפריקה), בוסתן (ארגון שעובד עם הבדואים בנגב למען חלוקת הקצאות הוגנת, הכוללת הקצאות הקשורות לאנרגיה מתחדשת), קרן אלי ויזל (נלחמת בחילוקי דעות, חוסר סובלנות וחוסר צדק באמצעות תוכניות לנוער שמעודדות קבלה של האחר, הבנה ושוויון), ומרכז רכיבה טיפולית הר אדום (מרכז רכיבה בקיבוץ גרופית העוזר לילדים מוגבלים מהאזור שזקוקים לרכיבה טיפולית).
אחשורוש
רצועת תזמון
רצועת תזמון (לעיתים מכונה גם חגורת תזמון או רצועת טיימינג) סוג של רצועה המשמשת בתמסורות רצועה בהן נדרש תיאום.
רצועות תזמון הן בעלות יעילות גבוהה, דורשות פחות סיכוך, ולעומת סוגי רצועות אחרות, אינן דורשות מתיחה משמעותית. מאידך, הן רגישות לרעידות, עומסים ועצירות.
בכלי רכב.
רצועת תזמון היא חלק מהותי ממנוע בעירה פנימית ומטרתה לשלוט על התזמון של שסתומי המנוע והבוכנות ולכן היא נפוצה בכלי רכב. קריעת הרצועה באמצע פעולת המנוע מונעת נסיעה ברכב ועלולה לגרום נזק למנוע ולכן נוהגים להחליפה לאחר פרק זמן או שעות עבודה (המספרים הנהוגים: 4 שנים או 100,000 ק"מ). אם עושים טיפול משמעותי ברכב הדורש את הסרת הרצועה, לעיתים מנצלים הזדמנות זו כדי להחליף את הרצועה אם מועד החלפתה קרוב, ישנם גם מנועים עם שרשראות תזמון ממתכת שאותם מחליפים פחות.
אחד הנזקים החמורים העלולים להגרם בעת קריעת רצועת התזמון במנוע ארבע פעימות הוא פגיעה של הבוכנה העולה בשסתום שנותר בולט אל תוך חלל השריפה. פגיעה זו מביאה לרוב לעיקום השסתום, נזק לבוכנה וצורך בשיפוץ ראש המנוע.
פרויט נינג'ה
נינג'ת פירות
רצועת טיימינג
בארי (כלב)
בארי (בגרמנית: Barry der Menschenretter, תעתיק: בארי דר מנשנרטר; 1800–1814) היה כלב הצלה גזעי מהגזע סן ברנרד, שפעל בהרי שווייץ עבור אכסניית סן ברנאר הגדול. בארי הוא כלב ההצלה המפורסם ביותר מגזע סן ברנרד, וזאת בזכות העובדה שהציל ממוות יותר מ-40 בני אדם. בארי קדם לגזע הסן ברנרד המודרני, ולכן היה בהיר יותר וקל יותר.
בניגוד לאגדה, הטוענת כי נהרג בניסיון חילוץ, ידוע כי כשבארי היה זקן, הוא הועבר לברן בשווייץ, ולאחר מותו הועברה גופתו למוזיאון ההיסטוריה של הטבע של ברן. עורו נשמר ופוחלץ, וגולגולתו שונתה ב-1923, כדי להתאימה לסן ברנרד של אותה תקופה. סיפורו שימש ומשמש דוגמה ליצירות ספרותיות, והוקמה לזכרו אנדרטה ליד פריז.
היסטוריה.
בארי נולד ב-1800. הוא אולף באכסניית כלבי הצלה שפועלת במעבר סן ברנאר הגדול, בהרי האלפים בגובה של כ-2,500 מטרים. בארי הציל אנשים ששכנו באזור זה ממפולות שלגים ומאזורים מסוכנים בהם שהו.
הצלתו המפורסמת ביותר של בארי הייתה הצלת ילד שנרדם במערה של קרח. בארי מצא את הילד וליקק אותו, דבר שגרם להתחממות גופו של הילד. בארי סחב אותו על גבו והחזיר אותו לאכסניה. לבסוף, הילד הוחזר להוריו.
באנדרטה שהוקמה לזכרו ליד פריז נכתב כי בארי מת בניסיונו להציל אדם נוסף. על פי האגדה, בארי חיפש את האדם לפי ריחו, וכשמצא אותו, ליקק אותו כפי שאילפו אותו לעשות; האדם חשב שבארי הוא זאב, ודקר אותו למוות בכידון.
אגדה זו אינה נכונה. לאחר כ-12 שנים בהם חי באכסניה, נרכש בארי על ידי נזיר והועבר לברן. כשנתיים לאחר מכן מת וגופתו פוחלצה. עורו המפוחלץ מוצג כיום במוזיאון להיסטוריה של הטבע של ברן.
גאוגרפיה כלכלית