הדיוויזיה הועברה מזרחה לבסיסה במזרח פרוסיה ביולי 1940. לאחר מכן, היא השתתפה בפלישה הגרמנית לברית המועצות במסגרת הקורפוס ה-26 תחת קבוצת ארמיות צפון. היא הייתה מעורבת בעיקר בתפקידי הגנה על החוף הבלטי. באותה תקופה, היא לחמה תחת הארמייה ה-18, לפעמים תחת הקורפוס ה-26 או תחת הקורפוס ה-42. בהמשך, היא השתתפה במצור על ראש הגשר אורניאנבאום של הצבא האדום מאוקטובר 1941 עד אפריל 1942. לאחר מכן היא הצטרפה למצור על לנינגרד במאי 1942 ונלחמה שם עד פברואר 1943. ממרץ 1943 ואילך החזיקה הדיוויזיה את הקו ליד וולכוב עד יולי 1943. בסתיו 1943 ספגה הדיוויזיה אבדות קשות באזור קייב.
בשל האבדות הקשות שונתה הדיוויזיה לקבוצת החטיבה ה-217 של גזרת הקורפוס ב-2 בנובמבר 1943. קבוצת הדיוויזיה הושמדה בברודי ביולי 1944 במהלך מבצע לבוב-סנדומייז'.
חניון אוטובוסים
יחסי ארגנטינה–פולין
יחסי ארגנטינה–פולין הם היחסים הדיפלומטיים בין ארגנטינה לפולין. מעל 500,000 ארגנטינאים הם ממוצא פולני והופכים את ארגנטינה למדינה הלטינית-אמריקאית השנייה עם הקהילה הפולנית הגדולה ביותר בחו"ל (אחרי ברזיל).
היסטוריה.
ההגעה המשמעותית הראשונה של מהגרים פולנים לארגנטינה התרחשה בסוף המאה ה-19 כאשר פולנים שנמלטו מעוני וממלחמה הגיעו לארגנטינה כדי להתחיל התחלה חדשה כאשר רבים התיישבו במחוז מיסיונס, בצפון ארגנטינה. הקשר הרשמי הראשון בין ארגנטינה לפולין התרחש בסוף מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, כאשר קמה פולין עצמאית. בשנת 1920 שתי המדינות כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים. היחסים הדיפלומטיים נותקו עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין בספטמבר 1939. בתום מלחמת העולם השנייה הוקמו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מחדש ב-20 ביוני 1946 ושתי המדינות פתחו צירויות דיפלומטיות בבירות זו של זו, בהתאמה. בשנת 1964, שתי המדינות שדרגו את הצירויות הדיפלומטיות שלהן לשגרירויות.
בעוד פולין הייתה תחת קומוניזם וארגנטינה תחת דיקטטורה, היחסים בין שתי המדינות היו מוגבלים. בשנת 1986 ביקר סגן נשיא ארגנטינה וויקטור היפוליטו מרטינס בפולין. באוקטובר 1990 הפך הנשיא קרלוס מנם לראש המדינה הארגנטינאי הראשון שביקר בפולין. בפברואר 1995 הגיע נשיא פולין לך ואלנסה לביקור רשמי בארגנטינה.
היחסים בין שתי המדינות.
לאורך השנים, שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים דו-צדדיים כגון הסכם החלפת דואר דיפלומטי (1931); הסכם לשיתוף פעולה כלכלי וטכני (1974); הסכם לשיתוף פעולה בדייג ימי (1974); הסכם על מיזם משותף לייצוא ושיווק של דיג ומשאבי חוליות (1974); הסכם לשיתוף פעולה מדעי וטכנולוגי (1979); הסכם על שיתוף פעולה בכרייה (1982); הסכם לשיתוף פעולה מדעי ותרבותי (1984); הסכם ביטול דרישות ויזה בדרכון רגיל, רשמי ודיפלומטי (1990); הסכם לקידום והגנה על השקעות (1992) והסכם למניעת כפל מס (2003).
יחסי סחר.
בשנת 2018 הסתכם המסחר בין ארגנטינה לפולין ב-846 מיליון דולר. היצוא העיקרי של ארגנטינה לפולין כולל: מוצרים מפולי סויה, פילה דג, פירות מעובדים, אגוזים ויין. הייצוא העיקרי של פולין לארגנטינה כולל: מוצרי פלדה, מכונות כרייה, מנועים, מכשירי חשמל ביתיים, חוטים ומסכי טלוויזיה. ארגנטינה היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של פולין באמריקה הדרומית.
יחסי ברזיל–פולין
יחסי ברזיל–פולין הם היחסים הדו-צדדיים בין ברזיל לפולין. מעל 800,000 ברזילאים הם ממוצא פולני והופכים את ברזיל למדינה השנייה עם הקהילה הפולנית הגדולה ביותר בחו"ל (אחרי ארצות הברית). שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה.
באמצע המאה ה-19 עודד פדרו השני, קיסר ברזיל, הגירה פולנית לברזיל ותמך בעצמאותה של פולין, שבאותה תקופה נשלטה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, האימפריה הרוסית והקיסרות הגרמנית. הדיפלומט הברזילאי, רוי ברבוסה, דגל בעצמאות פולין בוועידות האג בשנת 1907. בין השנים 1869–1920 היגרו לברזיל מעל 60,000 מהגרים פולנים. מרבית המהגרים הפולנים התיישבו במדינת פרנה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הכריזה ברזיל מלחמה על מעצמות המרכז. בתום המלחמה ברזיל השתתפה בחוזה ורסאי שהוביל להקמתה של פולין עצמאית. פולין השיגה את עצמאותה בשנת 1918 וברזיל הפכה לאומה הראשונה באמריקה הלטינית שהכירה בפולין ב-17 באוגוסט 1918. ב-27 במאי 1920, שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים וצירויות דיפלומטיות נפתחו בבירות זו של זו, בהתאמה. בתחילת מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939; ברזיל נותרה נייטרלית גם לאחר פלישת הכוחות הגרמנים לפולין. ב-22 באוגוסט 1942 הכריזה ברזיל מלחמה על גרמניה ואיטליה לאחר שטובעו שש ספינות ברזילאיות באוקיינוס האטלנטי על ידי צוללות גרמניות. גם הכוחות הברזילאים וגם הפולנים לחמו זה לצד זה במהלך המערכה בחזית האיטלקית. ב-12 בספטמבר 1945 הכירה ברזיל בממשלה הזמנית הפולנית של אחדות לאומית. זמן קצר לאחר מכן, שתי המדינות פתחו מחדש נציגויות דיפלומטיות.
בינואר 1961 הפך שר החוץ הפולני אדם רפצקי לנציג השלטון רם הדרג הראשון שביקר בברזיל. זמן קצר לאחר ביקורו, שדרגו שתי המדינות את משלחתן הדיפלומטית לשגרירויות. בשנת 1962 שר החוץ הברזילאי פרנשיסקו קלמנטינו דה סן טיאגו דנטש ביקר בפולין. במאי 1961 חתמו ברזיל ופולין על הסכם בנושא סחר והסכם על שיתוף פעולה תרבותי ומדעי נחתם באוגוסט 1963. בין השנים 1965–1985, ברזיל נשלטה על ידי שבלמה את קידומם של היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, בנוסף, פולין חוותה את מחאת תנועת האיגודים המקצועיים הפולנית סולידריות במהלך שנות השמונים אשר תרמו לקריסת הקומוניזם במדינה בשנת 1990. ב-1995 ביקר נשיא פולין לך ואלנסה בביקור רשמי בברזיל והיה לראש המדינה הפולני הראשון שביקר במדינה.
בשנת 2002, נשיא ברזיל פרננדו אנריקה קרדוזו החזיר ביקור בפולין והיה לראש המדינה הברזילאי הראשון שביקר במדינה.
בינואר 2019 ביקר שר החוץ הפולני יאצק צ'פוטוביץ' בברזיל כדי להשתתף בהשבעה של הנשיא ז'איר בולסונארו. במאי 2020 חגגו שתי המדינות 100 שנות יחסים דיפלומטיים.
ביקורים רמי דרג.
ביקורים רמי דרג מברזיל לפולין
ביקורים רמי דרג מפולין בברזיל
יחסי סחר.
בשנת 2018 הסתכם המסחר הכולל בין ברזיל לפולין ב-1.8 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של ברזיל לפולין מורכב ממשאבים מינרליים, מכונות ומכשירים חשמליים, מזון, כימיקלים ופלסטיק. הייצוא של פולין לברזיל מורכב ממכונות ומכשירים חשמליים, כימיקלים וכן פלסטיק, בעיקר גומי סינתטי. ברזיל היא שותפת הסחר העיקרית של פולין באמריקה הלטינית. חברת המטוסים הברזילאית אמבראר מכרה מטוסים לפולין המשמשים את חברת הדגל הפולנית לוט פוליש איירליינס ומשרד ההגנה הלאומי. בשנת 2000 החלו המדינות החברות במרקוסור (הכוללות את ברזיל) והאיחוד האירופי (הכולל את פולין) במשא ומתן על הסכם סחר חופשי.
קלמן סולטניק
קלמן סולטניק (12 באפריל 1917 – 14 באוקטובר 2014) היה דמות ציונית בולטת ופעיל בארגונים יהודיים וציוניים רבים במהלך חייו. הוא כיהן כחבר במועצה לזכר השואה בארצות הברית, בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, כסגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי וכן כיו"ר ההסתדרות הציונית העולמית בארצות הברית. הוא ייסד את בית הקונפדרציה בירושלים והוביל את הקונפדרציה העולמית של הציונים המאוחדים במשך עשרות שנים. סולטניק פעל גם לסיוע לקהילת ניצולי השואה יוצאי פולין.
ביוגרפיה.
קלמן סולטניק נולד במייחוב שבפולין ב-12 באפריל 1917. במהלך מלחמת העולם השנייה היה חבר בתנועת ההתנגדות המחתרתית נגד הנאצים לפני שנתפס והוחזק במחנה הריכוז פלאשוב בפולין הכבושה ובהמשך גם במחנה בדרזדן, גרמניה. מהמחנה בדרזדן נאלץ סולטניק לצעוד בצעדת מוות למחנה טרזיינשטט.
לאחר שחרורו בשנת 1945, שימש סולטניק כנציג שארית הפליטה במחנות העקורים בקונגרס הציוני העולמי ה-22 שנערך בבזל, שווייץ. בשנת 1949 הוא הפך למזכ"ל הקונפדרציה העולמית של הציונים הכלליים ובשנת 1977 נבחר לסגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי. בשנת 1981, בעת שכיהן כיו"ר שותף של וועדת השימור הבינלאומית של אושוויץ-בירקנאו (בקרן רונלד ס. לאודר) יחד עם ניצול אושוויץ ארנסט מישל, ארגן סולטניק אספה של עשרת אלפים ניצולי שואה בירושלים במטרה לקדם פרויקט לשימור אושוויץ. בשנת 1988 כיהן סולטניק כסגן יו"ר המועצה הבינלאומית של מוזיאון אושוויץ בירקנאו וכן כיו"ר וגזבר ועדת התקציב והכספים של המוזיאון. לצד זאת, הוא סייע בגיוס 40 מיליון דולר מממשלות ברחבי אירופה לטובת שימור האתר.
בהמשך חייו סולטניק השלים תואר במשפטים מאוניברסיטת לה סאל בשיקגו והקים את בית הקונפדרציה בירושלים.
סולטניק נפטר ב-14 באוקטובר 2014 בניו יורק בגיל 97.
התאונה במפעל האלומיניום של אייקה
ב-4 באוקטובר 2010, באזור העיר אייקה, שבמערב הונגריה, התמוטט סכר וכמות של כ-700.000 מטרים מעוקבים של שאריות תעשייתיות של נוזלים רעילים, תוצרים של זיקוק אלומיניום מתוך בוקסיט, נשפכו והציפו את הכפר קולונטאר והשפיעה על כפרים נוספים ועל העיר דווצ'ר.
השפכים הרעילים, שנראו כמו בוץ אדום, בגלל תכולה גבוהה של תחמוצת ברזל, גרמו למותם של 10 אנשים ועוד 150 אנשים נפגעו ומאות בתים נהרסו. הנוזלים הרעילים הגיעו לדנובה ביום 7 באוקטובר 2010 וגרמו לזיהום משמעותי של מי הנהר. להערכת שלטונות הונגריה לטיהור הזיהום תידרש שנה אחת ולפחות עשרה מיליוני דולרים.
החברה האחראית על המאגר שנבקע, נקנסה ביותר מ-470 מיליוני יורו.
משחק מקדים (תוכנית טלוויזיה)
משחק מקדים היא תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ 10 במשך שתי עונות בהנחיית גלית גוטמן בשנים 2004–2005, בהפקת אולפני הבירה ירושלים.