עם הגעת ניקיטה חרושצ'וב לשלטון שונו ההאשמות נגד אבאקומוב. האשמות בתמיכה בציונות ועיכובים במשפט הרופאים הוצאו מכתב האישום. במקום זה הוא הואשם בארגון פרשת לנינגרד. בריה, שהיה תקופה מסוימת לאחר פטירת סטלין בין ראשי המדינה, לא היה מעוניין בהוצאת אבאקומוב מחדרי החקירות, בין היתר בגלל זה שבהיותו בראש משרד לביטחון פנים אבאקומוב "טיהר" את המשרד מכל תומכי בריה. לאחר מעצרו והוצאתו להורג של בריה התווסף להאשמות נגד אבאקומוב קשר עם תומכיו של לברנטי בריה. ביולי 1954 חוקר בכיר של משרד לביטחון פנים שתלונתו הייתה בסיס לתחילת ההאשמות נגד אבאקומוב הוצא להורג באשמת בגידה. למרות זאת, פרשת אבאקומוב, שרוב ההאשמות נגדו כבר הוחלפו לסעיפים חדשים, נמשכה. בסוף 1954 לנינגרד החל משפט בעניינו של אבאקומוב (באותו אולם בו נערכו הישיבות של פרשת לנינגרד) וב-19 בדצמבר 1954 הוא הוצא להורג מייד לאחר הקראת גזר הדין. שנה יותר מאוחר, ב-14 בנובמבר 1955 נשללו ממנו כל העיטורים והדרגה הצבאית.
בשנת 1997 בית המשפט העליון של רוסיה בחן את הנושא מחדש. אבאקומוב זוכה מאשמת בגידה במולדת ועונש המוות הומר ל-25 שנות מאסר והלאמת כל הרכוש (שינוי זה של כתב האישום בוצע כ-40 שנה לאחר הוצאתו להורג).
ביחד עם אבאקומוב בשנת 1951 נעצרו אשתו ובנו שנולד בתחילת 1951. לאחר שלוש שנות מעצר אשתו שוחררה והחליפה את שם משפחתה לשם נעוריה.
התרנגולת הקטנה והחכמה
התרנגולת הקטנה והחכמה (באנגלית: The Wise Little Hen) הוא סרט הנפשה מסדרת סימפוניות טיפשיות של וולט דיסני שיצא בשנת 1934. הסרט, שמבוסס על הסיפור התרנגולת האדומה הקטנה, מציג את הופעת הבכורה של דונלד דאק.
אף על פי שחברת ההפצה יונייטד ארטיסטס בחרה את 9 ביוני 1934 כתאריך שחרור הסרט, הוא למעשה הוצג לראשונה ב-3 במאי 1934 בבית הקולנוע "Carthay Circle" שבלוס אנג'לס עבור מופע צדקה, בעוד שהוא קיבל מאוחר יותר את הצגת הבכורה הרשמית שלו ב-7 ביוני ברדיו סיטי מיוזיק הול בעיר ניו יורק. את ההנפשה יצרו האומנים ארט באביט, דיק הומר, קלייד ג'רונימי, לואי שמיט ופרנצ'י דה טרמודן (בסיוע של קבוצת אנימטורים זוטרים בראשותו של בן שרפסטין). הסיפור הועבד לרצועת קומיקס על ידי טד אוסבורן ואל טאלייפרו, והיה להופעתו הראשונה של דונלד דאק בקומיקס של דיסני.
תקציר העלילה.
במרכז העלילה תרנגולת קטנה וחכמה המחפשת מישהו שיעזור לה לזרוע את צמחי התירס שלה. "פטר החזיר" ו"דונלד דאק" טענו כי יש להם כאב בטן כדי להתחמק מהמטלה. כך התרנגולת נאלצת לשתול אותם בעצמה בסיוע של אפרוחיה.
כאשר מגיע העת לקצור את התירס, פטר ודונלד שבים וטוענים כי כואבת להם הבטן, אך בשונה מהפעם הקודמת, התרנגולת מבחינה בהונאה. היא מחליטה להכין מגוון מאכלים מהתירס, והולכת אל פטר ודונלד, אך עוד לפני שהיא מספיקה להגיד להם על המאכלים, הם מזייפים כאב בטן נוסף, וברגע שהיא מציינת כי הביאה אותם עבורם, באורח פלא הם מתחילים להרגיש טוב יותר. התרנגולת מחליטה ללמד אותם לקח, ובמקום את אחד ממאכליה, היא נותנת להם לבלוע שמן קיק, כביכול כדי לסייע לכאב הבטן שלהם.
קוטקה באסקט
מועדון הספורט קוטקה (בפינית: Kotkan Työväen Palloilijat), היא קבוצת כדורסל פינית מהעיר קוטקה, המתמודדת בליגה הפינית.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1927 כחלק מ"מועדון הספורט של קוטקה" (Kotkan Työväen Palloilijat). הקבוצה משתתפת בליגה הבכירה מאז הקמתה, ובמשך השנים שמרה על מקומה בצמרת הליגה וזכתה באליפויות ובגביעים.
השתתפות באירופה.
בעונת 1991/92 השתתפה הקבוצה בגביע ספורטה, ובהמשך בשלבים המוקדמים של הסופרוליג (1993, 1994, 1995). בעונת 2013/14 תשתתף בשלב הבתים של היורוצ'לנג'.
הקבוצה מארחת בסטבקו ארנה, המכיל 2,000 מקומות ישיבה.
פיטם
מעאלם פי א-טריק
מעאלים פי א-טריק (בערבית: معالم في الطريق, פירוש: "אבני דרך"; תורגם לעברית בשם מניפסט האסלאם הרדיקלי - ציוני דרך) הוא ספר קטן שיצא לאור בשנת 1964 על ידי האסלאמיסט המצרי סייד קוטב. הספר משרטט תוכנית וקורא לפעול להחלה קפדנית של חוקי האסלאם בארצות ערב, מתוך מטרה להיאבק בג'אהיליה אליו שוקע העולם ובפרט זה המתיימר להיות מוסלמי.
הספר הוגדר כאחת מהעבודות המשפיעות ביותר בערבית במחצית השנייה של המאה ה-20, הוא ככל הנראה המפורסם והמשפיע ביותר של קוטב, ואחת מהעבודות האסלאמיות המשפיעות ביותר שנכתבו. הספר אף מהווה מניפסט, לאידאולוגיה המכונה קוטביזם.
מבקרים מאוחרים יותר שיבחו את הספר כבעל השראה אשר נכתב על ידי גיבור וקדוש, אך אחרים הגדירוהו כלא הגיוני, אפוף רחמים עצמיים, פרנואידי, וככזה שהשפיע רבות על הטרור האיסלאמי. הספר תורגם לאנגלית. הספר גם תורגם לעברית ויצא בהוצאת הספרים "רסלינג", תחת השם "מניפסט האסלאם הרדיקלי - ציוני דרך".
היסטוריה.
מעאלים פי א-טריק מייצג את המהפך והדרך שעבר קוטב, מסופר ומבקר מודרני, לאקטיביסט איסלאמי, ובסוף למהפכן ותאורטיקן. הספר נכתב בעת שהות קוטב בכלא כשריצה בו 10 שנות מאסר, לאחר שהואשם בקשירת קשר כנגד המשטר המצרי בהנהגת גמאל עבד אל נאצר, וראה אור בשנת 1964. ארבעה פרקים מתוך הספר נכתבו במקור בשביל ספרו הקודם פי ט'לאל אלקוראן(בצל הקוראן).
פחות משנה לאחר צאת הספר נעצר שוב קוטב בעוון קשירת קשר. קטעים מהספר שימוש להפללתו, הוא נמצא אשם בדין, ונגזר להוציאו להורג בתלייה. קוטב הוצא להורג בשנת 1966, ומוות זה הפך אותו לשהיד בעיני מוסלמים רבים. הספר הפך לרב-מכר, והופץ באופן נרחב ברחבי העולם דובר הערבית. הספר יצא בלפחות 2,000 מהדורות.
תוכן.
בספר מציג קוטב "אבני דרך" והדרכה, להחייאת האסלאם ממצבו הנוכחי, אותו הוא רואה כצועד ל"הכחדה".
שריעה.
על פי קוטב רבים בעולם המוסלמי, רואים את הקוראן כתרבות ומידע נרכשים, המהווים בעיקר מקור השראה ואסמכתה בדיונים אקדמיים ובכלל. משמעות זו של הקוראן מחמיצה את המשמעות האמיתית של הקוראן שהיא שינוי חברתי, המעביר את האדם משיעבוד אצל בני אדם אחרים, לעבדות אצל אללה.
קוטב כותב כי במספר קהילות מוסלמיות נכחד האסלאם ואנשיו חזרו לג'היליה, בגלל שאנשיו שכינו עצמם מוסלמים נכשלו, ולא נהגו על פי השריעה.
על פי קוטב, קיום השריעה אינו רק חשוב, אלא הכרחי ומהווה חלק בסיסי בהגדרת המוסלמי, ואף יותר חשוב מעצם האמונה, משום שעל פי השריעה הציות לחוקיה בפועל, הוא האמונה. משמעות תפיסה זו היא שלמוסלמי לא רק שאסור להאמין באלוהות אחרת מלבד אללה, אלא גם אסור לו לבצע כל פעולת סגידה וציות לאלוהות אחרת. משום כך אסור לציית לאנשי דת מדתות אחרות, לפרלמנט, לנשיא, לרשות משפטית של מדינה חילונית, ולכל גוף לא מוסלמי, למרות שהגוף טוען שהוא מכבד את הדת.
קוטב טוען כי חוקי השריעה אינם רק קוד התנהגותי פומבי אלא "דרך חיים" המבוססת על הכנעה לאללה בלבד, תוך דחיית כל דבר שאינו מוסלמי. דרך החיים כוללת את האמונה עצמה, מערכת ניהול הצדק והחוק, ועקרונות במדע ובאומנות. הקוראן והשריעה מייצגים את החוקים השולטים ביקום, והם נכונים ומדויקים יותר מכל חוק טבע הידוע לאדם, כגון כוח הכבידה וחוקי האלקטרוניקה.
החלת השריעה בארץ תביא ברכה לכל האנושות, והיא מהווה את העירבון היחיד כנגד כל חוסר הרמוניה ומחלוקת. השריעה תביא לשיתוף פעולה בין בני האדם לפיצוח סודות הטבע בדרך קלה, ולשימוש בכל האוצרות המצויים במרחביו.
רק השריעה בראיית קוטב היא המושלמת, וכל דבר שאינו מוסלמי הוא שגוי ונגוע בשחיתות ועצם הימצאותו היא בלתי נסבלת על פי האסלאם. "האסלאם אינו יכול להסכים או לקבל מצב של חצי אסלאם וחצי ג'אהיליה... הערבוב של האמת והשקר הם בלתי אפשריים". קוטב אף דוחה כל ניסיון להידברות עם אנשי הג'אהיליה: כדי לקדם ולהטיף לאסלאם, מדגיש קוטב כי אין לנסות למצוא דמיון בין האסלאם לתרבות המערב, אותה הוא מגדיר כערימת זבל וזוהמה.
על פי קוטב הניסיון לערב סוציאליזם או לאומיות באסלאם מנוגדת לדעת האסלאם. לטענתו בימים הראשונים של האסלאם מוחמד לא ניסה ליצור שייכות ונאמנות אתנית או לאומית.
לינקס (פירושונים)
הברות (פסל)
"הברות" היא סדרת פסלים מופשטים שיצר הפסל הישראלי יחיאל שמי במהלך שנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20. סדרת הפסלים, השייכת לתקופת יצירתו המאוחרת של שמי, מתאפיינת בשימוש במשטחי ברזל ועץ חשופים, בחיבורים בין יחידות שונות ובהדגשת אמצעי החיבור של היחידות השונות.
שם סדרת פסלי ה"הברות" מתייחסת אל "הברה" - יחידה פונולוגית לארגון הגאים במילים. שם זה מחדד את האופי המופשט של העבודות, העוסקות באופן היווצרותו של פסל בחלל ובמרכיבים היוצרים אותו. בטקסט משנת 1982 תיאר שמי את שם העבודות כמצביע על אופיין ה"חילוני" של יצירות אלו:
שמי הציג פסלים תחת שם זה בכמה תערוכות יחיד בשנות השמונים. חלק משמות התערוכות אף נשאו את שמה של הסדרה בעוד חלק מן העבודות נוצרו בגודל קטן יחסית, אחרות מעוצבות בקנה מידה מונומנטלי, ויועדו לתפקד כפיסול במרחב ציבורי.
מבחינה סגנונית הפסלים משקפים את סגנונו המאוחר של שמי, המבוסס על צורות גאומטריות והם משקפים את השפעת האמנות הקונסטרוקטיביסטית, לצד השפעות הפיסול המינימליסטי, של אמנים כגון ריצ'רד סרה. בשונה מעבודתו של סרה, הנמנעת מחיבור של משטחים, עבודתו של שמי מדגישה את החיבורים של היחידות השונות בעבודה, לרוב על ידי ברגים. בחלק מן הפסלים אף עשה שמי שימוש בקורות עץ הלחוצות בין לוחות ברזל.