הם זכו בתואר ה-NASL בסוקר בול 83', כשהם ניצחו את טורונטו בליזארד באצטדיון בי סי פלייס בוונקובר. בתוצאה של 2–0. למרות שהעונה האחרונה של ה-NASL הייתה 1984, והליגה התפרקה בתחילת 1985, ה-ראפנקס המשיכו לפעול כמועדון עצמאי. הם הרכיבו לוח זמנים שאפתני של יותר מ-20 משחקים הנמשכים ממאי עד אוגוסט, נגד קבוצות מארצות הברית, אירופה ודרום אמריקה, כמו כן אף קבוצות אחרות של ה-NASL לשעבר שלא התפרקו. אך המועדון הפסיק את פעילותו ב-17 ביולי 1985.
ב-26 בפברואר 2014, הוכרז שהקבוצה החדשה שהוקמה בטולסה, תיקרא טולסה ראפנקס כמחוות כבוד לטולסה ראפנקס המקורית ששיחקה ב-NASL. השם זכה לכמעט 50% מהקולות בבחירת השם למועדון, ההצבעה התקיימה בפברואר 2014.
ב-4 בדצמבר 2019, המועדון הודיע כי שמה של הקבוצה ישונה לשם "מועדון הכדורגל טולסה", החל מעונת 2020.
ישיבת מיר (ברוקלין)
ישיבת מיר היא ישיבה חרדית השוכנת בברוקלין, ניו יורק.
ראשי הישיבה הנוכחיים הם רבי אברהם יעקב נלקנבוים, רבי אשר דב ברנבוים, רבי אשר אליהו קלמנוביץ, והרב הרשל ז'ולטי. ר"מים בולטים נוספים הם הרב אליה ברודני, הרב ראובן שפנסקי, הרב הרשל קמינסקי והרב צבי לובל.
היסטוריה.
ישיבת מיר נוסדה בשנת 1815, במיר, בלארוס, ופעלה שם עד 1914. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עברה הישיבה לפולטבה שבאוקראינה בהנהגתו של רבי אליעזר יהודה פינקל, חתנו של ראש הישיבה רבי אליהו ברוך קמאי. בשנת 1921 חזרה הישיבה למיר, שם נשארה עד פלישתה של גרמניה הנאצית לפולין בשנת 1939 ותחילת השואה. על אף שרבים מהתלמידים ילידי חוץ עזבו עם פלישת הצבא הסובייטי ממזרח, הישיבה המשיכה לפעול, אם כי בהיקף מצומצם, עד שהצבאות הנאצים המתקרבים גרמו לראשי הישיבה להעביר את הישיבה לקייאדן, ליטא. כשהצבאות הנאצים התקדמו מזרחה, ברחה הישיבה כולה בסופו של דבר ברחבי סיביר ברכבת למזרח הרחוק, ולבסוף נפתחה מחדש בקובה, יפן, ב-1941. זמן קצר לאחר מכן, הישיבה עברה שוב, לשנגחאי (בשליטה יפנית), סין, שם שהו עד תום מלחמת העולם השנייה. גבורתו של הקונסול הכללי היפני בליטא, צ'יאונה סוגיהארה, שהנפיק כמה אלפי אשרות מעבר ליהודים, המתיר להם לנסוע על מנת לברוח ליפן, הייתה נושא למספר ספרים.
לאחר סיום המלחמה, רוב הפליטים היהודים מהגטו בשנגחאי עזבו לארץ ישראל ולארצות הברית. ביניהם היו הניצולים מישיבת מיר, שהקימו מחדש את הישיבה, הפעם עם שני קמפוסים, אחד בירושלים, ישראל, ואחד בברוקלין, ניו יורק.
ברוקלין.
הישיבה התיישבה במזרח ניו יורק לפני שעברה למיקומה הנוכחי באושן פארקווי בפלטבוש. ראש הישיבה היה הרב אברהם קלמנוביץ שהנהיג את הישיבה כמעט 20 שנה. הוא נפטר ב-1964. את תפקידו כראש הישיבה מילאו בנו רבי שרגא משה קלמנוביץ וחתנו הגאון רבי שמואל ברנבוים. הרב שרגא משה נפטר בשנת 1998 והרב שמואל בשנת 2008. בין הרבנים שלימדו בישיבה היו הרב דוד קוויאט מחבר הספר סוכות דוד והרב שמואל ברודני.
צוות הישיבה.
ראש הישיבה הוותיק של הישיבה היה רבי שמואל ברנבוים, שנפטר ב-6 בינואר 2008. הרב ברנבוים היה חתנו של מייסד סניף ברוקלין של ישיבת מיר, הרב אברהם קלמנוביץ.
ראשי הישיבה הם רבי אשר אליהו קלמנוביץ, בנו של רבי שרגא משה קלמנוביץ; רבי הערשל ז'ולטי, חתן רבי שרגא משה; רבי אברהם יעקב נלקנבוים, חתנו של רבי אברהם קלמנוביץ; והרב אשר דב ברנבוים, בנו של רבי שמואל ברנבוים. המשגיח הוא הרב עזריאל ארלנגר. הישיבה כוללת כיום תלמוד תורה, ישיבה קטנה, בית מדרש וכולל. ראש הכולל והישיבה הקטנה הוא רבי אליעזר גינזבורג חתנו של רבי שרגא משה קלמנוביץ.
קמרון נורי
קמרון איזאיה נורי (באנגלית: Cameron Isaiah Norrie; נולד ב-23 באוגוסט 1995) הוא טניסאי בריטי.
דירוג השיא בקריירה של נורי הוא מקום 10 (ב-4 באפריל 2022) ו-123 בזוגות (ב-23 באוגוסט 2021).
ביוגרפיה.
נורי נולד ב-1995 ביוהנסבורג, דרום אפריקה, להורים בריטים: אביו דייוויד מגלאזגו ואמו הלן מקארדיף. ב-1998, כאשר נורי היה בן שלוש, הוא ומשפחתו עברו לאוקלנד, ניו זילנד. ב-2011, בגיל 16, הוא עבר לבדו לבריטניה, שם התגורר בלונדון במשך שלוש שנים לפני שלמד באוניברסיטת טקסס בפורט וורת' בין השנים 2014 ל-2017.
קמרון נורי הוא אוהד של South Sydney Rabbitohs (מועדון ליגת הרוגבי האוסטרלית), נבחרת ניו זילנד ברוגבי, ומועדון הכדורגל ניוקאסל יונייטד.
קריירה.
נוער-2017.
נורי ייצג את ניו זילנד בתור נער, ודורג במקום ה-10 בעולם, אבל קיבל רק כמה אלפי דולרים מטניס NZ, לכן הוריו נאלצו לממן את נסיעותיו לתחרויות בחוץ לארץ.
באפריל 2013, בגיל 17, החליט לשנות את המדינה אותה ייצג מניו זילנד לבריטניה, אזרחותם של שני הוריו, בין השאר בשל קבלת מימון. לאחר מכן התגורר שלוש שנים בלונדון, הוא חי והתאמן במרכז הלאומי לטניס, ומאוחר יותר התגורר אצל משפחה מארחת במשך שנתיים בזמן שהמשיך באימוניו. ב-2013 הוא התחרה בכל הגראנד סלאם לנוער. אליפות אוסטרליה הפתוחה עבור ניו זילנד, ולאחר מכן עבור בריטניה באליפות צרפת הפתוחה, וימבלדון וארצות הברית הפתוחה, אך ניצח רק במשחק אחד באליפות אוסטרליה.
נורי למד סוציולוגיה במלגת ספורט באוניברסיטת טקסס הנוצרית (TCU) והצטרף לקבוצת אוניברסיטת Horned Frogs, שם הפך לטניסאי מקצוען.
בשנת 2018 ניצח במשחק הבכורה שלו בגביע דייוויס בספרד את רוברטו באוטיסטה אגוט המדורג 23 בעולם, אף על פי שהפך למקצוען רק שמונה חודשים קודם לכן, ושיחק בפעם האחרונה על חימר ב-2013. נורי היה המדורג באותו הזמן במקום ה-114.
נורי ערך את הופעת הבכורה שלו ב-ATP באליפות אגון, והפסיד במשחק הראשון לסם קוורי. נורי השיג את הניצחון הראשון שלו ב-ATP כשגבר על הוראסיו זבלוס בטורניר איסטבורן, מה שהיה לניצחון הראשון שלו על שחקן מהטופ 50. בעקבות הצלחה זו הוענק לו כרטיס למוקמות טורניר ווימבלדון, שם הובס על ידי ז'ו-וילפריד צונגה שדורג במקום ה-12 בעולם.
נורי דורג במקום השישי בהגרלת המוקדמות לאליפות אוסטרליה הפתוחה 2018, אך לא הצליח לעלות להגרלה הראשית, לאחר שהפסיד לג'ון-פטריק סמית' שדורג 221 בעולם. נורי נבחר לראשונה לנבחרת גביע דייוויס למשחק הסיבוב הראשון של בריטניה מול ספרד. הוא רשם את הניצחון הגדול בקריירה שלו במשחק הראשון שלו, כשגבר על רוברטו באוטיסטה אגוט המדורג 23 בעולם בחמש מערכות.
באליפות צרפת הפתוחה 2018 נורי השתתף ישירות בפעם הראשונה. הוא הוגרל נגד פטר גויובצ'יק וניצח לאחר שגויובצ'יק פרש בגלל פציעה. בסיבוב השני הוא התמודד מול הצרפתי לוקאס פואי לו הפסיד בחמש מערכות.
נורי קיבל כרטיס כללי בהגרלה הראשית של אוקלנד הפתוחה 2019, בה ניצח את בנואה פר, ז'ואאו סוסה, טיילור פריץ ויאן-לנארד שטרוף, והגיע לגמר הראשון שלו ב-ATP. הוא הפסיד במשחק הגמר ליושיהיטו נישיוקה היפני. לאחר מכן נורי שיחק בטורניר אקפולקו, בו ניצח את יושיהיטו נישיוקה, דייגו שוורצמן, ומקנזי מקדונלד והעפיל ל-ATP 500 הראשון שלו. בחצי הגמר הפביד למגרוג שני אלכסנדר זברב. כתוצאה מההצלחה בטורניר, דורג נורי לראשונה בקריירה בטופ 50.
הוא הגיע לסיבוב השלישי של מאסטרס 1000 של סבב ה-ATP בפעם הראשונה בקריירה שלו במונטה קרלו מאסטרס 2019, שם ניצח את אדריאן מנארינו ומרטון פוצ'וביץ', בטרם הפסיד לורנצו סונגו. בסיבוב המוקדמות הראשון של אליפות צרפת הפתוחה 2019, הפסיד נורי לאליוט בנשטריט.
2020-2021.
בסיבוב הפתיחה של אליפות ארצות הברית הפתוחה 2020, גבר על המדורג החמישי דייגו שוורצמן בחמש מערכות. לאחר מכן הוא ניצח את פדריקו קוריאה לפני שהפסיד בסיבוב השלישי לאלחנדרו דוידוביץ'-פוקינה, וסימן את התוצאה הטובה ביותר שלו בקריירה באליפות. הוא השתווה להישג זה כשהגיע לאותו שלב באליפות אוסטרליה הפתוחה 2021, שם הובס על ידי המדורג 2 בעולם, רפאל נדאל.
נורי הגיע לגמר השני שלו בסיבוב ה-ATP באליפות אסטוריל הפתוחה, כשהוא ניצח את המדורג השני כריסטיאן גארין והמדורג השישי מרין צ'יליץ', לפני שהפסיד לאלברט ראמוס-וינולאס בגמר. במאי 2021, הוא השיג את הניצחון הגדול ביותר שלו בקריירה כשניצח את דומיניק תים המדורג רביעי בעולם באליפות ליון הפתוחה. הוא המשיך בתחרות עד הגמר, שם הפסיד למדורג שני סטפנוס ציציפס. לאחר הצלחה זו, הוא הגיע ל-40 הראשונים בדירוג העולמי בפעם הראשונה, ודורג במקום ה-34 בעולם. בווימבלדון, נורי הגיע שוב לסיבוב השלישי, שם הפסיד למדורג שישי רוג'ר פדרר בארבע מערכות.
נורי זכה בתואר ה-ATP הראשון שלו באליפות לוס קאבוס הפתוחה, כשגבר בגמר על ברנדון נקשימה. כתוצאה מכך, הוא נכנס ל-30 הראשונים בדירוג, ודורג במקום ה-29 בעולם ב-26 ביולי 2021. באליפות אטלנטה הפתוחה, נורי ניצח את ניק קיריוס בסיבוב הראשון לפני שהפסיד לאמיל רוסוברי.
באליפות ארצות הברית הפתוחה 2021, נורי הפסיד בשלוש מערכות לקרלוס אלקרס. באליפות סן דייגו הפתוחה, ניצח את המדורג 13 בעולם, דניס שפובלוב. בחצי הגמר ניצח נורי את המדורג חמישי אנדריי רובליוב, ובמשחק הגמר הפסיק לקספר רוד.
באוקטובר, נורי הגיע לגמר המאסטרס 1000 של סבב ה-ATP הראשון שלו, כשהוא מדורג במקום ה-21 בעולם, כשהוא מנצח במשחק הגמר את ניקולוז בסילשווילי. לאחר מכן נכנס נורי לראשונה בקריירה ל-20 הראשונים. נורי סיים את העונה במקום ה-12 בעולם.
בדלריי ביץ' הפתוחה, נורי איבד רק מערכה אחת בדרך לזכייה השלישית בקריירה שלו ביחידים, כשניצח את ריילי אופלקה בגמר.