הופעת הבכורה של בונאס על המסך הייתה ב-2009 בתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "טריניטי". ב-2014 הופיעה לראשונה בתיאטרון במחזה "There's a Monster in the Lake" שהועלה בפסטיבל היי (Hay Festival). ההצגה הועלתה גם בפסטיבל וולט בינואר 2015. במאי ויוני אותה שנה הופיעה בונאס בתפקיד לורה במחזה היחיד "An Evening with Lucian Freud" מאת לורה-ג'יין פולי בתיאטרון לסטר סקוור. היא זכתה לשבחים מג'יין שילינג בעיתון הדיילי טלגרף. ביוני 2014 פורסם שבונאס תופיע בסרט "קדחת הצבעונים" בתפקיד גברת סטין. בדצמבר 2016 ובינואר 2017 שיחקה בונאס בתפקיד הנשי הראשי, דייזי ביוקנן, במחזמר "גטסבי" בתיאטרון לסטר סקוור, המבוסס על ספרו של סקוט פיצג'רלד "גטסבי הגדול". ב-2020 גילמה בונאס את שילה קאפל בסדרת הטלוויזיה "White House Farm".
בונאס הצטלמה למגזין "וניטי פייר" על ידי מריו טסטינו. לפני כן נכללה ברשימת "המתלבשות הטובות ביותר" לשנת 2014. בינואר 2015, אחרי שהופיעה בקמפיין של חברת ברברי, כיכבה בקמפיין של חברת האופנה "Mulberry". היא השתתפה בסרטון פרסומת של החברה לצדו של השחקן פרדי פוקס.
חיים אישיים.
בונאס כונתה "איט גירל". במאי 2012 הכירה את הנסיך הארי באמצעות הנסיכה יוג'יני. השניים נפרדו בידידות באפריל 2014. במאי 2018 הייתה אורחת בחתונת הנסיך הארי ומייגן מרקל.
ביולי 2020 התחתנה בונאס עם הארי ונטוורת'-סטנלי בטקס פרטי במערב סאסקס.
ISO/IEC 27701
ISO/IEC 27701 (נקרא ISO/IEC 27552 בתקופת העריכה הראשונית) הוא תקן בינלאומי שכותרתו: Security techniques — Extension to ISO/IEC 27001 and ISO/IEC 27002 for privacy information management — Requirements and guidelines המהווה הרחבת פרטיות ל-ISO/IEC 27001. מטרת התכנון היא לשפר את "מערכת ניהול אבטחת המידע" (ISMS) הקיימת עם דרישות נוספות על מנת להקים, ליישם, לתחזק ולשפר ללא הרף "מערכת לניהול מידע פרטי" (PIMS). התקן מתווה מסגרת לבעלי "מידע בעל זהוי אישי" (PII) וכן למעבדי PII, לניהול בקרות פרטיוּת כדי להפחית את הסיכון לזכויות הפרטיות של אנשים פרטיים.
הסמכת ISO/IEC 27701 נועדה להיות הרחבה להסמכת ISO/IEC 27001. במילים אחרות, ארגונים המתכננים להיות מוסמכים ISO/IEC 27701 יצטרכו גם לקבל הסמכת ISO/IEC 27001.
יישום מיועד לתקן.
היישום המיועד של ISO/IEC 27701 הוא להגדיל את ה-ISMS הקיים באמצעות בקרות ספציפיות לפרטיות, וכך ליצור PIMS כדי לאפשר ניהול פרטיות יעיל בארגון.
ל-PIMS חזק יש יתרונות פוטנציאליים רבים עבור בקרי PII ומעבדי PII, עם לפחות שלושה יתרונות משמעותיים:
ראשית, השגת עמידה בדרישות הפרטיות (במיוחד חוקים ותקנות, בתוספת הסכמים עם צדדים שלישיים, בתוספת מדיניות פרטיות תאגידית וכו') מכבידה, במיוחד אם הדרישות אינן מאורגנות בצורה היעילה ביותר עבור בעלי PII ומעבדי PII. ארגונים הכפופים לחיובים רבים לחוקי פרטיות (למשל ממספר תחומי שיפוט שבהם הם פועלים או שבעלי המידע שלהם פרוסים ברחבי העולם בתחומי שיפוט שונים) עומדים בפני נטלים נוספים כדי ליישב, לקיים ולשמור על שלל הדרישות החלות עליהם. גישה מנוהלת מקלה על נטל העמידה בכללים, למשל כפי שמודגם בנספח C לתקן, בקרת פרטיות יחידה עשויה לעמוד בדרישות מרובות מהאסדרה הכללית להגנת נתונים (GDPR) שכל מדינות האיחוד האירופי מחויבות אליה חוקית.
שנית, השגה ושמירה על עמידה בדרישות החלות שייכת לתחום משילות ואבטחה. בהתבסס על ה-PIMS (ובאופן פוטנציאלי, ההסמכה שלו), אחראי פרטיות ואבטחת מידע יכולים לספק את הראיות הדרושות כדי להבטיח לבעלי עניין כגון הנהלה בכירה, בעלים והרשויות, כי דרישות הפרטיות הרלוונטיות מתקיימות.
שלישית, הסמכת PIMS יכולה להיות בעלת ערך בתקשורת ללקוחות ושותפים. בעלי PII דורשים בדרך כלל ראיות ממעבדי PII לכך שמערכת ניהול הפרטיות של מעבדי PII עומדת בדרישות הפרטיות החלות. מסגרת ראיות אחידה המבוססת על תקן בינלאומי יכולה לפשט מאוד תקשורת כזו של שקיפות תאימות, במיוחד כאשר הראיות מאומתות על ידי מבקר צד שלישי מוסמך. הכרח זה בתקשורת של שקיפות ציות הוא קריטי גם להחלטות עסקיות אסטרטגיות כגון מיזוגים ורכישות ותרחישים של בעלות משותפת על מידע, הכוללים הסכם שיתוף נתונים. לבסוף, הסמכת PIMS עשויה לשמש איתות לאמינות לציבור.
ISO/IEC 27552
יועץ האקלים הלאומי של הבית הלבן
היועץ הלאומי לאקלים בבית הלבן הוא תפקיד במשרד הבית הלבן, שקם עם כניסתו של ג'ו ביידן להבית הלבן. היועץ משמש כיועצו הראשי של הנשיא בנושא מדיניות שינויי אקלים מקומיים והוא מוביל משרד הבית הלבן למדיניות אקלים.
בדצמבר 2020 הודיע הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי החליט למנות את ג'ינה מקארתי ליועצת האקלים הלאומית שלו, מקראתי צפויה להיות האדם הראשון שמאייש את התפקיד הז ועל פי התכנון היא צפויה לייעץ לביידן בנוגע למדיניות שינויי האקלים. מקראתי הייתה המנהלת של הסוכנות להגנת הסביבה בזמן כהונתו של הנשיא הדמוקרטי, ברק אובמה. בנוסף לכך ביידן הכריז כי סגנה של מקארתי יהיה עלי זיידי . זיידי כיהן בעבר כסגן מזכירת האנרגיה והסביבה של מדינת ניו יורק.
קון-טיקי (סרט)
קון-טיקי (בנורווגית: Kon-Tiki) הוא סרט דרמה היסטורית שבויים על ידי ו על מסע קון-טיקי מ-1947. הסרט צולם בעיקר באי מלטה. את תפקידו של תור היירדאל משחק . הסרט הוא הפקה משותפת בין נורווגיה, דנמרק, גרמניה, שוודיה ובריטניה.
זה היה הסרט הרווחי ביותר בשנת 2012 בנורווגיה, וההפקה היקרה ביותר במדינה עד אז. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-85. זו הייתה המועמדות החמישית לפרס האוסקר של נורווגיה. הסרט היה מועמד גם לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-70. זו הייתה הפעם הראשונה שסרט נורווגי היה מועמד גם לאוסקר וגם לגלובוס הזהב.
עלילה.
הסרט הוא סיפורם המומחז של תור היירדאל ומשלחת קון-טיקי שלו בשנת 1947.
בעוד שהתאוריות הרווחות באותה תקופה טענו כי פולינזיה יושבה על ידי שבטים שהיגרו ממערב, היירדאל, אתנוגרף ניסיוני והרפתקן, יצא להוכיח את התאוריה שלו שאנשים מאמריקה הדרומית יישבו את האיים בתקופה הפרה-קולומביאנית.
על פי קווי הדמיון בין פסלים שנמצאו באמריקה הדרומית למואי בפולינזיה, התאוריה של היירדאל אודות מוצאו של העם הפולינזי קיבלה חיזוק מפולקלור פולינזי המספר על שבט קדום בשם שנטען כי אכלס פעם את אי הפסחא. בעוד שרוב המומחים סבורים כי סביר להניח שמסע כזה על פני האוקיינוס העצום לא הצליח אי פעם. על מנת להמחיש כי לא היו מגבלות טכנולוגיות שהיו מונעות מהעמים הקדומים לעשות את המסע, העמיד היירדאהל את התאוריה שלו במבחן ובנה רפסודה מבלזה בעזרת אותן טכניקות שהיו בשימוש לפני 1,500 שנה על ידי העמים הילידים באזור. אף על פי שהוא עצמו לא ידע לשחות או להשיט, הוא יצא למסע הקשה בן ה-8,000 קילומטרים, חציית האוקיינוס השקט מפרו לפולינזיה על גבי הרפסודה הקטנה, יחד עם צוות של חמישה גברים (וגם ארה כחולה-צהובה בשם לוריטה).
במהלך שלושת החודשים על סיפון כלי השיט הפרימיטיבי הקרוי על שם אלוהי השמש והסערה של האינקה, נתקל הקון-טיקי, שחזורו המדעי של הצוות למסע האגדי מחופי פרו לאיים הפולינזיים במכשולים בדמות סופות, כרישים, וסכנות אחרות בים הפתוח.
הפקה.
צילום.
שלב הצילומים העיקרי של קון-טיקי התקיים בנורווגיה, מלטה, בולגריה, תאילנד, שוודיה והאיים המלדיביים במשך שלושה חודשים וחצי. למרות עצתם של רבים, החליטו יוצרי הסרט לצלם את סצנות האוקיינוס באוקיינוס הפתוח ולא בתוך תפאורה, והתעקשו כי "האתגרים הייחודיים" שעמדו בפניהם מצילומים על האוקיינוס מחזקים את הסרט בפועל.
שפה.
בטכניקה יוצאת דופן, הסרט צולם בו זמנית בנורווגית ובאנגלית, כאשר כל סצנה צולמה פעמיים, תחילה בנורווגית ואז באנגלית. כתוצאה מכך הגיעו שתי גרסאות של הסרט לאקרנים, האחת בעיקר עבור השוק המקומי בנורווגיה, והשנייה עבור הקהל הבינלאומי. במקרים ספורים, כמו סצנות פעולה ורצפים שנוצרו על ידי מחשב, הם השתמשו באותו הצילום, ובהמשך הוסיפו אנגלית בדיבוב.
דיוק היסטורי.
בעוד שרוב הסיפור מדויק מבחינה היסטורית, חשו התסריטאי פטר סקוולן (Petter Skavlan) והבמאי יואקים רונינג שיש להפוך את הסיפור למרגש יותר עבור סרטם העלילתי בן השעתיים. היסודות הבדיוניים זכו לביקורת. מבקר הקולנוע אנדרו בארקר (Andrew Barker) ציין: "זה אירוני באופן מתסכל שהרצפים הפנטסטיים ביותר של קון-טיקי ניתנים לחלוטין לאימות, בעוד שהסכסוכים הצפויים ביותר מומצאים לגמרי."
חוסר דיוק אחד משמעותי הוא היעדרם של ילידים פולינזיים מצוות השחקנים. הסצנות המתארות את חוויותיו של היירדאל בפאטו היווא צולמו בתאילנד עם ניצבים תאילנדים שאינם דומים לילידים פולינזיים, ואשר מוצגים אוחזים בחניתות מורכבות שאינן אופייניות לאיי מרקיז, ושוזרים סלי ראטאן, שלא הטכניקה ולא החומר הצמחי היו קיימים בפולינזיה הצרפתית.
הסרט מתמקד בתאוריה של היירדאל לפיה פולינזיה אוכלסה לראשונה בבני אדם מפרו, אך הוא מתעלם מהספקולציות היותר אתנוצנטריות של הנורווגים לפיהן ההפלגה המקורית של קון-טיקי נערכה על ידי גזע של אנשים לבנים גבוהים מזוקנים בעלי שיער אדום. היירדאל שיער כי תרבויות אמריקניות כמו האצטקים והאינקה קמו רק בעזרת ידע טכני מתקדם שהביאו אירופאים ממסעות מוקדמים לאמריקה (לפני קולומבוס), וכי לבנים אלה גורשו בסופו של דבר מפרו ונמלטו מערבה על רפסודות.