עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גבעתי. בגבעתי עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. בשנת 2004 עזרן הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד רותם, והוביל אותו בלחימה ברצועת עזה במהלך האינתיפאדה השנייה ובהמשך בשורה של מבצעים ברצועת עזה לאחר חטיפת גלעד שליט וכן בלחימה בלבנון במסגרת מלחמת לבנון השנייה, שם פעל הגדוד ת"פ אוגדה 91. מיד לאחר מלחמת לבנון השנייה סיים את תפקידו. בשנים 2006–2008 שימש מפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי, לאחר מכן מונה לקצין אג"ם אוגדת הגליל ושימש בתפקידו בשנים 2008–2010. במהלך שנת 2010 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת ירושלים ובמקביל למפקד בסיס האימונים של פיקוד המרכז, ב-2013 סיים תפקידיו אלו במקביל ללימודים במב"ל, ומונה בהמשך השנה לקצין אג"ם של הגיס המטכ"לי. לאחר שסיים תפקידו, מונה למפקד קורס פו"ם "אלון" במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
אילן בעל תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני בצבא וביטחון מאוניברסיטת חיפה.
ארנולד שרוויל
ארנולד גיי שרוויל (אנגלית: Arnold G. Sherwell 19 במרץ 1890 - 1 במרץ 1942) היה שופט בריטי שכיהן בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי.
תולדות חייו.
שרוויל הוסמך כעורך דין בשנת 1914 ובאותה שנה הצטרף לשירות הקולוניאלי בניאסלנד. במלחמת העולם הראשונה הוא שירת בצבא הבריטי באפריקה ולאחר מכן היה מרצה לדיני רכבות בבית הספר לכלכלה של לונדון ובלימודי חוץ של קיימברידג'. בשנים 1925-1928 היה שופט מחוזי בסודאן ולאחר מכן היה עוזר התובע הכללי בח'רטום למשך כשנה. בשנת 1929 עבר לארץ ישראל והיה פרקליט מדינה במשרד המשפטים של ממשלת המנדט. לאחר כשלושה חדשים, ביולי 1929, מונה ליו"ר בפועל של המועצה המשפטית. בתפקידו כתובע עסק בין השאר בתביעה נגד ערבים שהשתתפו במאורעות תרפ"ט ונגד יוסף אורפלי, שמחה חינקיס, ארבעת אסירי סנהדריה שהואשמו בהכאה למוות של ערבי וארבעת אסירי מאה שערים שהואשמו ברצח ערבי בשכונתם. האחרונים הוחזקו במעצר במשך ששה חודשים והועמדו לדין למרות שלא היו נגדם ראיות.
בשנת 1930 הוא מונה לשופט מחוזי רוטציוני וכיהן בתפקידים שונים, בהם יו"ר המועצה המשפטית, יו"ר בית המשפט לקרקעות בירושלים, מ"מ יו"ר בית משפט מחוזי ביפו, בירושלים, בחיפה ובשכם ושופט בהרכב ערעור על פשעים חמורים. ב-1 בדצמבר 1934 החל לכהן כשופט בחיפה ובשנת 1935 הועלה לדרגת שופט מחוזי קבוע . שרוויל כיהן בחיפה עד תחילת 1940, עת עבר להיות יו"ר בית המשפט המחוזי בירושלים.
שרוויל נפטר מהתקף לב בליל 28 בפברואר 1942, בעת כהונתו כיו"ר בית המשפט המחוזי בירושלים, והניח אחריו אשה ובן. הוא נקבר בבית הקברות על הר ציון.
פסקיו.
במשפט שומר בעין חרוד שירה ופצע ערבי שבא לגנוב והתקיף אותו באבנים, דן שרוויל את השומר לקנס של 10 לא"י לאחר שהודה שירה בלא כוונת רצח. במשפטו של יהודי קומוניסט שהביע תמיכה בהתקוממות הערבית במאורעות תרפ"ט אמר שרוויל שחבל שהנאשם לא היה בחברון בעת ההתקוממות.
באחד המשפטים סיפר מניסיונו השיפוטי ש"עד מזיע - עדותו שקר".
בתחילת 1935 אמר שרוויל שבתי המשפט צריכים להטיל עונשים מרתיעים בסכסוכי קרקעות כדי לבטל את הנגע הזה. ברוח דבריו דן לשנת מאסר ערבי שהורשע בעקירת עצים של יהודים.
הערכה.
עם עוזבו את חיפה בתחילת 1940 נכתב עליו בדבר:
The Idler Wheel...
The Idler Wheel Is Wiser Than the Driver of the Screw and Whipping Cords Will Serve You More Than Ropes Will Ever Do, ובקצרה The Idler Wheel..., הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת האמריקאית פיונה אפל. האלבום יצא לאור ב-19 ביוני 2012 דרך חברת התקליטים אפיק רקורדס. שמו של האלבום, כמו שמו של אלבומה השני, "When the Pawn...", הוא שיר שכתבה אפל.
השיר הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר 72 אלף עותקים בשבוע הראשון להוצאתו. בטקס פרסי הגרמי בשנת 2013 הועמד האלבום לפרס האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר.
ביקורות.
באתר הביקורות Metacritic קיבל האלבום ציון ממוצע של 89 מתוך 100, בהסתמך על 35 ביקורות. בביקורת שפורסמה בלוס אנג'לס טיימס קיבל האלבום 100 נקודות, והאלבום הומלץ "לכל מי שמתעניין במוזיקה פופולרית כאמנות". מגזין בילבורד נתן לאלבום ציון של 92, ואף ציין כי "התוצאה היא אלבום ששווה שבע שנים של ציפייה".
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג האלבום במקום ה-213 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.
יעקב עמר
יעקב עמר הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על גדוד 51, וחטיבת ירושלים.
שירותו הצבאי.
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. בגולני עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה, וכמפקד פלוגה. בשנת 1982 מונה למפקד גדוד 51 בדרגת רס"ן. עמר הוביל את גדודו במלחמת לבנון ונפצע קשה במהלך הקרב על הבופור. בשנת 1984 נענה לבקשתו של מפקד חטיבת גבעתי דאז יהודה דובדבני והקים את בא"ח גבעתי בבסיס קציעות בנגב. לאחר שהועלה לדרגת אל"ם מונה למפקד חטיבת ירושלים בין השנים 1989–1992. בשנים 1993–1996 שירת כראש מחלקת בקרה ומעקב.
ביוש
בִּיוּש (באנגלית: Shaming, מהמונח האנגלי לבושה: Shame, ובעקבות זאת גם בעברית שֶׁיְימִינְג) הוא פרסום התנהגות שלילית של אדם על מנת לביישו, וכן פגיעה מסיבות דומות במוניטין של מותג או ארגון. בימינו אמצעי נפוץ לביוש הוא האינטרנט והרשתות החברתיות.
פעולת הביוש.
בושה היא תחושה או רגש שלילי המתעורר בקרב אצל אדם שחש כי הזולת מבקר אותו בעקבות מעשה שעשה בניגוד לנורמות המקובלות. ביוש רשתי הוא פעולה דיגיטלית שמטרתה לגרום לאדם בושה בשל פעילות שחורגת מהנורמות המקובלות של החברה, וכן פגיעה מסיבות דומות במוניטין של מותג או ארגון. ברוב המקרים מדובר בפרסום באתרי רשתות חברתיות שנעשה בתצורת פוסט, שעשוי לכלול את שמו של האדם, תמונתו, ואף סרטון וידאו רלוונטי. הפוסט עלול להעשות לוויראלי ולהיקרא על ידי אלפי אנשים, שחלקם ישתפו אותו (share), יעשו לייק לכותב וחלקם יגיבו לתוכן הפוסט באופן שמחמיר את רגש הבושה. ספרו של ג'ון רונסון, "So You've Been Publicly Shamed" , העלה אל התודעה את המורכבות הערכית והאתית עמה אנו מתמודדים בעידן זה. רונסון קיים עשרות ראיונות עם נפגעי שיימינג דיגיטלי, כמו גם עם עיתונאים שחשפו וגולשים שהתלהמו, תוך התייחסות לדילמות הייחודיות של כל בעל תפקיד בתהליך. לפיכך ניתן לחלק את השיימינג לכמה סוגים:
תופעת הביוש אומנם נתפשת בציבור כתופעה שלילית אולם מדובר בשיח דיגיטלי שעשוי להכיל שפה בוטה, אבל הוא אינו בהכרח שלילי. במקרים רבים היא משמשת ככלי של האזרח המוחלש במאבקו נגד רשויות או חברות אשר פוגעות בו או בזכויותיו, ועל כן יש לה גם השלכות חיוביות. היו מקרים שבהם ביוש הצליח לשנות מציאות, בין אם באמצעות תפיסה והרשעה של פושעים ובין אם בהשפעה על חברות ומותגים לשנות את מדיניותם החברתית או הסביבתית. זכורים מקרים בהם שיימינג כנגד אדם פרטי נתפש כמעשה חיובי, למשל בתחומי חנייה בחניית נכים, הטרדה מינית והשחתת אתרי טבע וארכאולוגיה. יש כאלה הטוענים שגם גזענות, גילנות ולהטופוביה הם צורות של שיימינג.
ביוש רגולטורי.
סוג נוסף של ביוש הוא כזה הנעשה בידי הרשות המבצעת במדינה כלפי תאגידים, כגון חברות וארגונים אחרים, למטרות רגולטוריות, כמו הגנה על הסביבה, בריאות הציבור ושיפור ההגנה על הצרכן. הביוש הרגולטורי נעשה באמצעות מגוון שיטות, כגון דירוגים ורשימות של חברות בליווי ציונים או כוכבים, הודעות ברשתות חברתיות ובאמצעי התקשורת, ומאגרי מידע מקוונים. ביוש רגולטורי כולל פרסום מידע שלילי על התנהגות לקויה של חברות ספציפיות בענפים שונים במשק. התנהגות זו יכולה להיות בלתי חוקית, במישור הפלילי, המנהלי או האזרחי, או בלתי אתית. דוגמה טובה לביוש רגולטורי בישראל היא מדד ההשפעה הסביבתית של המשרד להגנת הסביבה המתפרסם מדי שנה ומדרג במסגרת "רשימה אדומה" את החברות המזהמות בישראל. מטרת הביוש היא להפעיל לחץ, באופן עקיף ובאמצעות הציבור, על החברות המבויישות, כדי שישפרו את התנהגותן.
מחקר משנת 2020 בוצע במטרה להעריך את האפקטיביות של מדיניות הביוש של OSHA , ארגון רגולטורי אמריקאי שהיה חריג בכך שהצהיר על מדיניות רשמית של ביוש - בנוגע לבטיחות בעבודה וצמצום פגיעות של עובדים במקום העבודה. המחקר הראה שיפור בביצועיהם של גופים שעברו ביוש, והעריך את השיפור במידה שוות ערך ל-210 ביקורים של פקחים, כאשר עלותה של שיטת הביוש נמוכה בהרבה.
הבעייתיות שבתופעת הביוש.
הבעייתיות העיקרית שמלווה את תופעת השיימינג היא היותה חד צדדית, כיוון שהמפרסם מציג את הדברים רק מהצד שלו, ללא תגובת המבויש. בשלב הראשוני של הפרסום לא ניתן לאמת האם הדברים התרחשו כפי שתיאר או שישנם פרטים לא ידועים, כגון חלקו של המפרסם באירוע או טעות בתיאור ההתרחשות, ושלא ניתן הרבה משקל לטענותיו של הצד המותקף. למרות העובדה, שאירעו לא מעט מקרים בהם פרסום התמונה המלאה עצר את פעולת הביוש, הנטייה היא לקבל את הדברים כאמת ולצדד בצד שהעלה את הטענות לרשת.