פרס המוזיקה האמריקאית לאמן הפופ/רוק האהוב ביותר
פרס המוזיקה האמריקאית לאמן הפופ/רוק האהוב ביותר הוא פרס המוענק מאז שנת 1974.
היהודי החדש
היהודי החדש היא סדרה דוקומנטרית קומית ישראלית, אשר עלתה לשידור בכאן 11 ב-19 באפריל 2021.
רקע.
השחקן והקומיקאי גורי אלפי יוצא למסע תיעודי בו הוא חוקר את פניה המשתנים של יהדות ארצות הברית: על שגרת חייהם של היהודים בה כאשר הדת מופרדת מהמדינה, על היחסים בין יהדות ישראל והמפעל הציוני ליהדות ארצות הברית, ועל השאלה הם היהודים הם עדיין "עם אחד".
במהלך המסע אלפי פוגש דמויות שונות ביהדות ארצות הברית, בין השאר את הרבה אנג'לה וורניק בוכדל, ראשת הקהילה הרפורמית הגדולה ביותר בארצות הברית; רחל פרייר, השופטת החסידית הראשונה בבית משפט פדרלי בארצות הברית; ובארי וייס , עורכת לשעבר בניו יורק טיימס. בנוסף, הוא מגלה את המגוון התרבותי שביהדות ארצות הברית, ופוגש קהילת מהגרים יהודים שהגיעה מאיראן ויהודים שחורי עור.
סקירת סדרה.
הסדרה עלתה לשידור לשידור בכאן 11 ב-19 באפריל 2021.
ג'ון מולנאר
ג'ון רוברט מולנאר (באנגלית: John Robert Moolenaar; נולד ב-8 במאי 1961) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת מישיגן מאז 2015. מולנאר, חבר המפלגה הרפובליקנית, היה טרם היבחרו אל הקונגרס האמריקאי חבר בית המחוקקים במישיגן — תחילה בבית הנבחרים המדינתי בשנים 2003–2008 ואחר כך בסנאט בשנים 2011–2014.
ביוגרפיה.
מולנאר נולד ב-8 במאי 1961 במידלנד שבמישיגן, צאצא למשפחה של הולנדים-אמריקאים. בשנת 1983 קיבל תואר ראשון ממכללת הופ (Hope College) השוכנת בעיר הולנד שבמישיגן. ב-1989 השלים מולנאר באוניברסיטת הרווארד לימודי תואר שני במנהל ציבורי. בהכשרתו מולנאר כימאי, ובעבר עבד בחברת "דאו כימיקלים" במשך שמונה חודשים בטרם נכנס לפוליטיקה של ארצות הברית. מולנאר עבד גם כעוזר פרלמנטרי עבור ביל שוּטֶה (Schuette), חבר בסנאט המדינתי של מישיגן. טרם היבחרו אל בית המחוקקים היה חבר במועצת העירייה של מידלנד בין השנים 1997–2000.
בבחירות 2002 נבחר אל בית הנבחרים של מישיגן, שם מילא שלוש תקופות כהונה. ב-2010 נבחר לסנאט המדינתי של מישיגן, והחל את כהונתו ב-1 בינואר 2011. בבחירות 2014 התמודד מולנאר אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס הרביעי של מישיגן. בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית באוגוסט 2014 גבר מולנאר על פול מיטשל עם 52.4% מהקולות. ביום הבחירות הכלליות נבחר אל הקונגרס האמריקאי כשגרף 56.5% מקולות הבוחרים.
מולנאר הושבע לתפקידו בראשית ינואר 2015, מיד עם התכנסות הקונגרס ה-114 של ארצות הברית. בשנת 2019 מולנאר ועמיתו לייצוג מישיגן בבית הנבחרים אנדי לוין הציגו חקיקה לעיכוב בן שנתיים של כל גירוש עיראקים בארצות הברית חזרה לעיראק.
בדצמבר 2020 נמנה מולנאר בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.
יצחק שווייגר
הרב יצחק שווייגר (שווייגער) (תר"ט – י"ג בתשרי תרפ"ג, 5 באוקטובר 1922) היה רב קהילה ואב בית דין בעיירה טאפאלצ'אני שבסלובקיה. עמד בראש ישיבת טאפאלצ'אני במשך 50 שנה, והעמיד בה מאות תלמידים. מחבר הספר "ברכת יצחק" על חמישה חומשי תורה וענייני נישואין, מילה והספד. היה אחד הרבנים הראשונים בהונגריה שהצטרף לתנועה הציונית.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
יצחק שווייגער נולד לר' משה שמואל וצולקא שוויגער, בעיירה אוהרסקי ברוד (ברודא) שבמחוז מורביה, שהייתה בזמנו חלק מהאימפריה האוסטרית ובימינו נמצאת בשטחה של צ'כיה.
עם הגעתו לגיל 13 עזב את בית הוריו, ונדד בגפו לישיבתו של הרב חיים צבי מנהיימר תלמיד החת"ם סופר, שהיה אב"ד וראש ישיבה בעיירה וערבוי. על תקופה זו, כתב בהקדמה לספרו "ברכת יצחק": ""יתברך הבורא וישתבח היוצר שנתן לי שכל ובינה, בן י"ג שנה לברוח ממדינת מעהרין, ששם אין תורה, למדינת הגר והלכתי לווערבוי ולמדתי שם ג' שנים אצל הרב הגאון חו"ב נזר ישראל מו"ה חיים צבי מאננהיימער"".
בהגיעו לגיל 16 התקבל ללימודים בישיבת פרשבורג המפורסמת, שם למד שש שנים מפיו של ה-"כתב סופר": ""אחרי כן הלכתי לקרתא דשופריא קריית מלך רב לק"ק פרעססבורג הוא אמ"ו הגאון בעל כ"ס [כתב סופר] זצוק"ל ושם ראיתי כבוד התורה כליל בהדרו וקדושת בעל חתם סופר קדשה לשעתה וקדשה לעת"ל [לעתיד לבוא] ולא פקעה כי היא עיר שחוברה בה תורה וגדולה, כי גם הקצינים הגדולים כולם אוהבים וברורים ללמוד תורה הם ובניהם ושם שאבתי מים בחשק רב ממעייני מים חיים"".
בשנת תרל"א, נשא לאישה את גיטל לינק, ביתו של הרב יחזקאל ישעיה לינק שהיה פרנס קהילת טאפאלשטאן וממנהיגי היהדות החרדית באזור. חמיו ייסד לו ישיבה בביתו, והוא החל להרביץ בה תורה ברבים בעודו בן 22 שנה בלבד: ""ושם בביתם, בית ועד לחכמים, עשו לי בה"מ [בית המדרש] ללמוד וללמד תורה ברבים ישלם ה' פועלם ויהי' משכורתם שלמה"".
כהונתו בטאפאלצ'אני.
בשנת תר"מ, התמנה לדיין ומו"צ בבית הדין בטאפאלצ'אני, ולאחר מכן גם לאב בית דין. לצד כהונתו בבית הדין הוא המשיך להוביל את הישיבה המקומית ולהעביר בה שיעורים מדי יום. ישיבת טאפאלצ'אני הגיעה בימיו לשיא גדולתה, וקלטה לתוכה מאות תלמידים מכל אזור הונגריה וסלובקיה.
עדות על דמותו של הרב שווייגער ועל סדרי הלימוד של ישיבת טאפאלצ'אני שבראשה עמד, ניתן למצוא בכתב העת "אפיריון" שערך ד"ר שמואל מילר, תלמיד ישיבת טאפאלצ'אני בעצמו. את כתב העת הוציא מילר לאור ביושבו בארצות הברית, והוא אסופת דרושים וזיכרונות של בוגרי עולם הישיבות ההונגרי – "מעולמו של ישראל סבא".
בגיליון שנת תרפ"ד מופיע מאמר בשם "ר' יצחק שווייגער עליו השלום - זכרונות", שנכתב על ידי מחבר אלמוני שבעברו היה תלמיד קרוב לר' יצחק שוויגער. כפי שהוא מעיד: "שנות העמל בעת ישבתי לרגלי הגאון הנפטר ושאבתי תורה ממעינותיו... למדתי אצלו סוגיה דמצוות צריכות כוונה, סוגיה דטומאה הותרה בציבור, עשה דוחה לא תעשה ועוד".
כותב המאמר מציג את דרך הלימוד בישיבת טאפאלצ'אני, שלצד לימודי התלמוד וההלכה התייחדה בדגש שנתן הרב שווייגער על לימודי אגדה ועל לימוד התנ"ך. כל תלמיד בישיבה צריך היה ללמוד פרק אחד מהנביאים או הכתובים בכל שבוע, ובערב שבת הוא נבחן אצל ראש הישיבה - הרב אמר את תחילתו של פסוק ועל התלמיד היה לסיימו. כל תלמיד בחר את הפרקים שרצה ללמוד ע"פ מה שליבו חפץ, והרב עודד לבחור לא רק מנביאים ראשונים "כי קלים העניינים מאוד" ולא מספר תהילים, אותו ציפה הרב מתלמידיו לדעת בכל מקרה "כי בלעדי זאת צריך כל בחור לדעת שירי דוד מלך ישראל מהשפה ולחוץ".
גם על שיטתו החינוכית של ראש הישיבה מספר מחבר המאמר: "פנקס היה לרבי ובו דף אחד לכל תלמיד מתלמידיו, את הדפים היה ממלא סימנים שונים ומשונים משלו כתבנית הנגונות בחומש והם היו מעידים על דרכי התלמיד אם טוב או רע". מסופר גם על מנהג שקבע בישיבה, במטרה ""לעשות תלמידיו 'בריות', כי יהיו אנשים מורמים מעם גם בידיעה וגם בלשון. במרץ עודד אותם כי ילכו לרעות בשדה הדרוש ולמצא בה מטמונים"," בכל שבת בחור אחר מבני הישיבה היה דורש בפני חבריו אחריו תפילת מוסף, ו"-"אם אחד מתלמידיו זכה לחדש איזה חידוש שמח מאוד כעל איזה מציאה גדולה"".
מותו.
ר' יצחק שווייגער הלך לעולמו בתאריך י"ג בתשרי תרפ"ג, ונטמן בבית הקברות היהודי בטאפאלצ'אני. וכך כתב בנו ישעיה בפתיחה לספר "ברכת יצחק": "וביום יהארצייט יג' תשרי, תעשו תיקון ועילוי לנשמת ""יצחק בן צילקא תנצב"ה בלימודכם, גמלו חסד, וכן תעשו לדורות ובעל הגמולות ב"ה ישלם לכם גמולכם, וישמח אותנו במבשר טוב משמיע ישועה מהרה בימיכם אוכי"ר"".
על פטירתו, כתב תלמידו הנ"ל: "ובכל זאת רבי היקר עומד לפני כמו חי, ממש כמו אז בעת היה איש רב פעלים ורב התנועה ובעת נודעתי כי נאסף אל אבותיו, שני ימים אחר יום הכיפורים שנה זו, נתגלגלו דמעותי כבדות מעיני ומעיני כל תלמידיו, כי זכרו לעולם לא ימיש מקרבנו! זכר אדם גדול לא מלתא זוטרתא הוא!"
ספרו.
ספרו היחיד שראה אור הוא הספר "ברכת יצחק", אותו ערך בשנה האחרונה לחייו ובנו הצעיר פנחס ישעיה פרסם אותו לאחר מותו. כפי שחתם המוציא לאור באחרית הדבר לספר: ""ומן תכריך כתבי א"א [אדוני אבי] זצ"ל המון חידושי' בשמעתא ואגדה, ולקחתי ראשית כל ביכורי מגידים, דברי נגידים, בעטור ותוספת עדוים, שוים לכל נפש היפה, ועולים על שולחן מלכים... ובלב חכם נתן חכמה ותבונה, וזיכני במצוות כיבוד או"א [אב ואם] בחייו ובמותו, להוציא לאור עולם חיבורו, למען ידובבו שפתותיו בקבר, ובאוצר החיים יהנה מאור עולם... ובכן יגן ויושיע ה' מקור הרחמים והחסד ב"ה לכל ישראל בהרמת קרן התורה הק', ירבה החזון, ויתרבה הדעת, יגדיל תורה ויאדיר, והרמת קרן ישראל באה"ק המחכמת ומטהרת אותם לטעת, ונשא נס לגוים, וגו' ושכינתו עמנו יתאחד ולגוי א' אותנו יעש' בב"א"".