מלבד הרפובליקה כצורת משטר, משמשת הרפובליקה גם כמערכת ערכים. מזווית זו, אזרח ברפובליקה הוא חלק מקהילת האזרחים, ומתוקף כך הוא זכאי לזכויות ובעל חובות. יתרה מכך; הגשמת ערכיו של הפרט היא באמצעות החיבור לקהילת האזרחים, באמצעות לקיחת חלק מן המתרחש במרחב הציבורי. האזרח הרפובליקני נדרש לנתינה מסוימת למען המדינה, כחלק בלתי נפרד מאזרחותו. החובות והזכויות של האזרח משתנות ממדינה למדינה.
ברומא הקלאסית, לדוגמה, האזרח נדרש לשלם מס על מנת לזכות בזכות לבחור ולהיבחר למוסדות המדינתיים. יתרה מזו, ככל שאזרח שילם מס גבוה יותר, כך קולו בהצבעות השפיע יותר. הצבא הורכב מאזרחים בלבד, אשר מימנו מכספם את השירות בו בתקווה לזכות בשלל ולמען ביטחון הרפובליקה. המשרות הציבוריות היו ללא שכר, כלומר - גם הן מומנו מכיסו של האדם המכהן בהן. עשירי הרפובליקה התחרו ביניהם על הזכות לשרת במשרות ציבוריות נעלות, על מנת לזכות ביוקרה, להשפיע על המדיניות, ולהתמנות למצביאים לאחר השירות האזרחי. הסדרים אלו הם דוגמאות להתנהלותה יוצאת הדופן של רומא הרפובליקנית, על רקע המונרכיות בעולם העתיק, שהתבססו על ציות מוחלט ואי-מעורבות של הפרט במדינה. ברומא האזרח נדרש לחובות רבים (כמו מס, שירות לציבור, שירות צבאי, מעורבות בפוליטיקה) והיה בעל זכויות תואמות (כמו זכות הצבעה וחלק בשלל המלחמה), ואזרח המשתתף בענייני המדינה נחשב לאזרח טוב וערכי.
העיקרון הרפובליקני מנוגד לאופני תפיסה אחרים של החברה. לכך יש כמה דוגמאות מרכזיות:
לאה נאור
לאה נאור (נולדה ב-22 בינואר 1935) היא פזמונאית, סופרת, מתרגמת ותסריטאית ישראלית.
ביוגרפיה.
נאור נולדה וגדלה בהרצליה. בנעוריה למדה בבית הספר החקלאי עיינות. שירתה בנח"ל ונמנתה עם מקימי קיבוץ נחל עוז. למדה ספרות כללית באוניברסיטת תל אביב.
היא פרסמה ספרי סיפורים, שירה ומחזות לילדים ולנוער. הייתה היוצרת וכתבה את התסריטים לתוכניות טלוויזיה לילדים, "חג לי", "קרוסלה" ו"סיפורים מהכיס", והשתתפה בכתיבה לתוכניות "פרפר נחמד", "רגע עם דודלי", "בבית של פיסטוק", "קשקשתא", "שלוש ארבע חמש וחצי" ועוד. תרגמה ספרי ילדים רבים, ובהם סדרת ספריו של דוקטור סוס (35 ספרים).
המחזמר שכתבה, "זרעים של מסטיק" בהלחנת נחום היימן, עובד לאלבום בכיכובה של דליה פרידלנד וילדי בית אלפא, ויצא לאור כספר בספריית פועלים – הקיבוץ המאוחד. הספר זכה למהדורת רבות והוצג על הבמות בגרסאות שונות. תקליט המחזמר זכה בתואר "תקליט זהב" בשנת 1990 וגרסת הדי.וי.די שלו זכתה ל"אלבום זהב" בשנת 2011. השניים – נאור והיימן – חיברו מחזמר נוסף בשם "אנדנדינו", בביצועם של חוה אלברשטיין ואמנון מסקין. יחד עם קובי אושרת כתבה נאור את המחזה המוזיקלי "מה קרה בארץ מי", בהשתתפות חוה אלברשטיין ואברהם מור. המחזה הוצג בשנת 1979 ושוב בשנת 2005. היא עיבדה לטלוויזיה את "אלוף בצלות ואלוף שום" של ח"נ ביאליק, עם לחנים של דובי זלצר.
לאה נאור הרבתה לכתוב ללהקות צבאיות. פזמוניה בוצעו בלהקת הנח"ל, להקת פיקוד המרכז, להקת פיקוד הצפון, להקת פיקוד הדרום וצוותי הווי צבאיים. את הלחנים לשיריה ופזמוניה חיברו המלחינים נורית הירש, מוני אמריליו, נחום היימן, משה וילנסקי, מתי כספי, דובי זלצר, שלום חנוך, דוד קריבושי, מישה בלכרוביץ, יאיר רוזנבלום, יוסף הדר, מל קלר, סשה ארגוב, יוני רכטר, קובי אושרת ואחרים.
ספרה "בואי אמא" (2006), שתיעד את חיי אמה אסתר מישקובסקי, היווה מחווה לכל דור החלוצות שבנו את הארץ.
זכתה בשורה של פרסים ואותות הוקרה: פרס רשות השידור על תוכניתה "קרוסלה" (1977); פרס זאב לספרות ילדים ונוער על ספרה "מקהלה עליזה" (1980); עיטור אנדרסן לתרגומי מופת על תרגום ספרי ד"ר סוס (1984); תואר יקירת העיר הרצליה (2005); פרס אקו"ם על מכלול כתיבתה לנוער (2014); פרס מפעל חיים על שם דבורה עומר מטעם שרת התרבות והספורט (2014); פרס מפעל חיים מטעם המרכז הישראלי לחדשנות בחינוך (2015).
חיים אישיים.
לאה נאור נשואה להיסטוריון ד"ר מרדכי נאור, והם הורים לשתי בנות ובן.
יצירותיה.
משיריה הנודעים.
בלחני נורית הירש :
בלחני מוני אמריליו :
בלחני נחום היימן :
בלחני משה וילנסקי :
בלחני מתי כספי :
מלחינים נוספים :
לתוכניות הטלוויזיה לילדים :
ללהקות הצבאיות :
לפסטיבל הזמר והפזמון :
לחוה אלברשטיין :
לחנים זרים :
מספריה.
ראשית הקריאה:
ספרי ילדים:
ביוגרפיות:
מחזות זמר
שירה
תרגומים
סטניסלב לם
סטניסלב לם (בפולנית: , 12 בספטמבר 1921 – 27 במרץ 2006) היה סופר מדע בדיוני פולני ממוצא יהודי. ספריו תורגמו למעל 50 שפות ונמכרו בלמעלה מ־45 מיליון עותקים.
קורות חיים.
לם נולד כבן יחיד לסבינה לבית וולר ולשמואל לם, במשפחה יהודית מתבוללת (שככל הנראה גם התנצרה), בעיר לבוב שבפולין (כיום באוקראינה). אביו היה רופא. הסופר מריאן חמר היה בן דודו של לם.
בשנת 1940 החל בלימודי רפואה באוניברסיטת לבוב, אך לימודיו הופסקו עקב מלחמת העולם השנייה. בזמן המלחמה והכיבוש הגרמני הצליח להסתיר את יהדותו בזכות מסמכי זהות מזויפים. הוא עבד בתור מכונאי רכב והיה חבר בארגון התנגדות לנאצים.
ב-1946, לאחר המלחמה, הפכה לבוב לחלק מברית המועצות ולם עבר לקרקוב, שם השלים את לימודיו באוניברסיטה היגלונית בקרקוב.
הוא עבד בתור עוזר מחקר במכון מדעי והתחיל לכתוב סיפורים בזמנו החופשי.
בשנת 1953 נישא לברברה לזניאק, רופאה רדיולוגית.
לם קיבל חברות כבוד בארגון סופרי המדע הבדיוני ופנטזיה של אמריקה ב-1973, אך זו הוסרה ב-1976, לטענת הארגון מסיבות נוהליות ולטענת לם עקב הערותיו על רמתם הירודה של ספרי המדע הבדיוני האמריקניים. הוא תיאר את ספרות המדע הבדיוני של ימיו כספרות נבובה המעונינת יותר בהרפתקאות מרעיונות חדשים או חדשנות ספרותית. הארגון הציע לו חברות רגילה, שלה הוא סירב.
בשנת 1982, בעקבות הנהגת הממשל הצבאי, עזב את פולין ועבד כשנה במערב ברלין. משם עבר לווינה בה התגורר עד 1988, וממנה שב באותה שנה לפולין.
ספרו סולאריס, העוסק במגע בין האנושות לבין ישות חייזרית מסתורית הוסרט שלוש פעמים, ואף תורגם לעברית. ספר זה הוא אולי הידוע בספריו.
לם מת בגיל 85 בקרקוב.
מאפייני כתיבתו.
כתיבתו של לם מתאפיינת בריבוי רעיונות מקוריים. בנוסף כתיבתו מאופיינת בגיוון רב וכוללת יצירות הומוריסטיות רבות (בין היתר בקובצי הסיפורים, הקיבריאדה וטייס החלל פירקס) ועד יצירות רציניות במהותן (כמו סולאריס).
לפי המתרגם דידי חנוך, למרות הגיוון הרב, אפשר למצוא מן המשותף בכתביו בכך שיש בהם אלמנט פילוסופי מובהק.
עיבודים קולנועיים.
מגוון יצירותיו זכו לעיבוד קולנוע. בין היתר היתר, יצירתו סולאריס זכתה לשלושה עיבודים קולנועיים (בשנים 1968, 1972 ו-2002) וכן יצירתו גם כנס העתידנים זכתה לעיבוד קולנועי לסרט (ב-2013).
כתבי סטניסלב לם.
השמות מוצגים במקור בפולנית ואחר כך באנגלית ובעברית מחוסר תרגום של חלק מספריו.
חוזה ראול קאפאבלאנקה
מיכאיל בוטביניק
רובוט
רובוט הוא מכונה אוטומטית בעלת יכולת תנועה, הנשלטת על ידי בקר ממוחשב.
המילה "רובוט" נזכרה לראשונה במחזה של הסופר הצ'כי קארל צ'אפק, R.U.R. (קיצור של Rosumovi Univerzální Roboti. בתרגום לעברית: "הרובוטים האוניברסליים של רוסום"). המילה עצמה לקוחה מן המילה "רובוטה" בשפה הצ'כית שמשמעותה "עבדות" או "עבודת פרך". היא הוצעה לצ'אפק על ידי אחיו, יוזף.
כיום למילה "רובוט", פרט למשמעותה כמכונה אוטומטית בעלת תכנות גמיש, יש גם מובן כמכונה דמוית יצור אנושי, הן מבחינת מראה חיצוני והן מבחינת יכולות שונות (כלומר בעל בינה מלאכותית). רובוט דמוי אדם קרוי גם אוטומטון או אנדרואיד. שימוש זה נפוץ בעיקר בספרות המדע הבדיוני.
לעיתים נעשה שימוש במונח "רובוט" ככינוי גנאי לאדם שפועל בצורה מכנית ללא הפעלת רגש או חשיבה עצמאית.
רובוטים בימינו.
למרות מוגבלותם היחסית של הרובוטים הקיימים כיום, ישנם לרובוטים שימושים רבים. העבודות בהן עוסקים רובוטים הם לרוב עבודות מלוכלכות, מסוכנות, קשות, עבודות חוזרות ומשעממות או עבודות בתנאים שבני אדם לא יכולים להתקיים בהם:
התפתחויות עתידיות.
בתחום הננו-רפואה רובוטים זעירים מיועדים לביצוע פעולות פנימיות ללא צורך בניתוח או בפעולות חודרניות אחרות. התחום נמצא בחזית המחקר הטכנולוגי והמחקר בישראל נחשב לאחד מהמובילים בתחום, בייחוד בטכניון, ב אוניברסיטת בן-גוריון שבנגב, באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת אריאל.
מחקרים רבים נעשים בתחום הרובוטיקה, בניסיון לשכלל את הרובוטים הקיימים. כדי לעודד ולקדם מחקר בתחום הרובוטיקה נערכות בין השאר גם תחרויות משחקי כדור בין רובוטים. כמו כן נערכת מדי שנה תחרויות רובוטיקה כגון אלו של ארגון FIRST, המאגדות רבבות של נבחרות תלמידי בית ספר מהארץ והעולם, או רובונר, שבה הקבוצות מתכננות בניית רובוטים שיכבו אש בתוך בית בוער (בסביבת התחרות עצמה הן מכבות רק נר).
הרובוט בספרות הבדיונית.
הרעיון של יצור דמוי אנוש מעשה ידי אדם קיים עוד מימי המיתולוגיה היוונית. אחד הסיפורים הידועים ביותר המתארים יצירת יצור דמוי אדם הוא סיפור הגולם מפראג מהמאה ה-16. אלמנט "הגולם הקם על יוצרו" בסיפור הגולם מפראג חוזר גם בסיפורה של מרי שלי, "פרנקנשטיין", שפורסם לראשונה בשנת 1818. בשני סיפורים אלו מודגש העיקרון לפיו יצירת חיים שמורה לאל ולא לאדם, וניסיון של האדם ליצור חיים בעצמו הוא חילול הקודש וסופו לשלם על כך מחיר כבד. צ'אפק שקל לקרוא ליצורים בסיפורו R.U.R "גלמים", אך בסופו של דבר בחר ב"רובוטים".