סטיילס השתתף בתפקידים בסרטי הקולנוע לרקוד עם טייסים, בסרט ההמשך שלו לרקוד עם לוחמים ובסרט אסטרו-בוי.
רפאל כהן-אלמגור
רפאל כהן-אלמגור (נולד ב-24 באוקטובר 1961) הוא פרופסור ומופקד הקתדרה לפוליטיקה באוניברסיטת האל אשר בבריטניה.
ביוגרפיה.
נולד וגדל בתל אביב. בוגר תיכון עירוני ד'. סיים בהצטיינות את לימודי התואר הראשון במדע המדינה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה (1985-1983), ואת לימודי התואר השני במדע המדינה (1987-1985), גם כן בהצטיינות. שני התארים הם מאוניברסיטת ת"א. את הדוקטורט במחשבה מדינית כתב באוניברסיטת אוקספורד (1991-1987). לימד שלוש שנים בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית (1995-1992), ובשנת 1995 זכה במלגת אלון מטעם אוניברסיטת חיפה.
קריירה אקדמית.
בשנים 1995–1999 לימד בחוג לתקשורת ובפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. בשנת הלימודים 1999–2000 זכה במלגת פולברייט-יצחק רבין והיה פרופסור אורח בבית הספר למשפטים ובחוג לתקשורת, אוניברסיטת UCLA בארצות הברית.
היה חבר בוועדה הממלכתית שהוקמה במשרד הבריאות וניסחה את הצעת החוק בנושא החולה הנוטה למות (ועדת שטיינברג).
בשנים 2000–2003 ניהל את התוכנית למידענות ולספרנות באוניברסיטת חיפה. בשנת 2003 הקים את המרכז לחקר הדמוקרטיה באוניברסיטת חיפה, ועמד בראש המרכז עד שנת 2007.
בשנת 2003–2004 לימד פרופ' כהן-אלמגור באוניברסיטת ג'ונס הופקינס אשר בוושינגטון ובשנת 2007–2008 היה עמית מחקר במרכז וודרו ווילסון בוושינגטון.
לאחר מכן, היגר מישראל לבריטניה והצטרף לסגל אוניברסיטת האל, שם הוא כיהן בשנים 2008–2009 כסגן דיקאן למחקר בפקולטה למדעי הרוח והחברה.
החל מיוני 2021 הוא מכהן כסגן נשיא האגודה ללימודי ישראל וצפוי להתמנות לנשיא האגודה ביוני 2023.
מחקר.
פרופ' כהן-אלמגור כתב וערך חמישה עשר ספרים, בתוכם שני ספרי שירה, וכן עשרות מאמרים בתחומי מחקר שונים: מדע המדינה, סוציולוגיה, תקשורת, משפטים, פילוסופיה והיסטוריה. נושאי התעניינותו: קיצוניות פוליטית; חופש ביטוי; דמוקרטיה ליברלית; אתיקה בתקשורת; אתיקה רפואית; אתיקה בעסקים; דת ורב-תרבותיות. מאמריו ראו אור בכתבי עת שונים ובספרים במעל 20 מדינות.
פרסים ומלגות.
פרופ' כהן-אלמגור זכה במלגות רבות, ביניהן מאוניברסיטת ת"א, אוניברסיטת אוקספורד, האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת חיפה, ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס. כמו כן הוא זכה במלגות ופרסים מממשלות ישראל, ארצות הברית, בריטניה, קנדה ואיטליה ומקרנות בישראל, בריטניה, ארצות הברית, קנדה, גרמניה, שווייץ וצרפת. בין המלגות בהן זכה: מלגת אלון, מלגת רוטשילד, מלגת פולברייט, מלגת רוקפלר, ומלגת ה- British Council.
פעילות ציבורית.
פרופ' כהן-אלמגור שימש בעבר מזכיר כללי (1985-1983) ולאחר מכן יו"ר ארגון "דור ההמשך למורשת השואה והגבורה" (1987-1985). כמו כן היה עמית מחקר (1998-1991) ויו"ר קבוצת הדיון והחשיבה באתיקה רפואית (1998-1995) במכון ון ליר בירושלים. בשנים 1997–2000 כיהן כנציג ציבור במועצת העיתונות. כיום הוא חבר בוועדות אקדמיות לאומיות ובינלאומיות.
ספריו.
ספרים שערך.
ספרים בעברית
ספרים בשפות אחרות:
אסף בימרו
אסף בימרו (נולד ב-18 באוגוסט 1969) הוא אתלט ישראלי בעבר, ייצג את ישראל ב-6 אליפויות עולם (גטבורג 1995, אתונה 1997, אדמונטון 2001, פריז 2003, הלסינקי 2005 ואוסקה 2007), באולימפיאדה אחת (אתונה 2004) ובשתי אליפויות אירופה (מינכן 2002 וגטבורג 2006) בריצת מרתון.
ביוגרפיה.
בימרו נולד באתיופיה ועלה לישראל בשנת 1984. הוא התאמן בקבוצת הפועל חולון בהדרכתו של רפי וישניצר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995, הראשונה שבה השתתף לא הצליח בימרו לסיים את ריצת המרתון. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 הוא סיים במקום 59 בריצת מרתון בתוצאה של 2:37:45 שעות ובאליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 הוא סיים במקום 20 בריצת מרתון בתוצאה של 2:22:36 שעות.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה במינכן, גרמניה בשנת 2002 סיים בימרו במקום 18 בריצת מרתון בתוצאה של 2:17:30 שעות. שנה לאחר מכן, במרתון הכנרת שנערך בחודש ינואר הוא סיים במקום שני בשיא אישי חדש של 2:15:46 שעות, שנייה איטי מהשיא הישראלי של דב קרמר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום 27 בריצת מרתון בשיא ישראלי חדש של 2:14:52 שעות.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים בימרו במקום 59 בריצת מרתון בתוצאה של 2:25:20 שעות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיים בימרו במקום 47 בריצת מרתון בתוצאה של 2:23:58 שעות. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג בשנת 2006 הוא סיים במקום 25 בריצת מרתון בתוצאה של 2:19:40 שעות ובאליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 הוא סיים במקום 40 בריצת מרתון בתוצאה של 2:31:34 שעות.
אינדונזיה במשחקים הפאראלימפיים
אינדונזיה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים טורונטו (1976) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע מלבד אולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992) ממנה נעדרה. במשחקי החורף לא נטלה אינדונזיה חלק מעולם.
היסטוריה.
המשלחת הראשונה ששלחה אינדונדזיה למשחקים הפאראלימפיים בטורונטו בשנת 1976, הייתה משלחת בת 12 ספורטאים, גברים כולם, והמוצלחת ביותר של המדינה. המשלחת זכתה בתשע מדליות פאראלימפיות, מהן שתי מדליות זהב, מדליית כסף אחת וארבע מדליות ארד. הספורטאי הבולט במשלחת האינדונזית היה האתלט איטריה דיני שזכה במדליית הזהב בהטלת כידון ובמדליית הארד בהדיפת כדור ברזל (קטגוריה F)
באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) זכתה אינדונזיה בשתי מדליות זהב נוספות עליהם הוסיפה ארבע מדליות ארד נוספות. היו אלו מדליות הזהב האחרונות בהן זכתה המשלחת האינדונזית במשחקים הפאראלימפיים. מאז אולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996) לא זכתה המשלחת האינדונזית במדליה.
ברוך מרדכי אטינגר
הרב ברוך מרדכי בן ר' אליעזר אטינגר מבוברויסק (נפטר ב-29 באוגוסט 1852, י"ד באלול ה'תרי"ב), היה חסיד חב"ד, רב קהילת החסידים בווילנה, ורב העיר בוברויסק.
היה חתנו של הרב שמואל בן אביגדור אב"ד וילנה.
תולדות חייו.
מקובל כי הוא בן למשפחת איטינגא. על פי הודעתו שהשתמרה בארכיון בווילנה הוא נולד בעיר לבוב שבפולין בשנת תקל"ג (1773), אך על פי מסורת חב"ד הוא נולד ביישוב קטן סמוך לעיר שוינציאן שבליטא בערך בשנת תקכ"א (1761), ואמו הייתה לאה, בת הרב חיים יהודה לייב איטינגא מלבוב.
על פי מסורת חב"ד, בגיל שלוש עשרה החל ללמוד אצל ר' מיכאל אפאצקער בשוינציאן, לאחר שנתיים נפטר אביו, ורבו יעץ לו ללמוד בווילנה. בהגיעו לווילנה התקבל בקרב גאוני וילנה ונודע בכינויים "העילוי משווינציאן" ו"בעל ההגיון", והיה בן בית אצל רב העיר רבי שמואל אביגדור, שהיה ברבות הימים לחותנו (ואביו החורג), ואף זכה מזמן לזמן לשוחח בדברי תורה עם הגאון מווילנה.
לאחר מכן נסע ללמוד בישיבות בסלוצק ובמינסק, ואחר מכן חזר לווילנה. בשובו נודעה לו שאמו נישאה בשנית לרבי שמואל בן אביגדור, ובשנת תקמ"א נשא לאישה את בתו של רבי שמואל. בחתונתו השתתפו רבים מגאוני ובחירי וילנה ובראשם הגר"א.
לאחר נישואיו התמנה לראש ישיבה בווילנה. מסופר כי נהג להדריך את תלמידיו לפתח את כישרון הדיבור והנאום, כאשר התלמידים היו חוזרים על כל סוגיה שנלמדה בעל פה ובאופן מסודר ובשפה ברורה כנואם מול קהל, ובמשך הזמן היו רבים מתלמידיו לנואמים גדולים. באותה תקופה הזמינו גאוני שקלוב את גאוני וילנה, בריסק, וסלוצק, לכנס "שולחן התורה" אשר נועד לפתור את כל הבעיות ההלכתיות שהצטברו על שולחנם, שם פגש את רבי יוסף כולבו, שסיפר לו על רבי שניאור זלמן מלאדי.
על פי הודעתו של רבי ברוך מרדכי עצמו, הוא הגיע בראשונה לווילנה בשנת תק"ן (1790) (וככל הנראה אז נישא לבת הרב), ולאחר מכן שב ללבוב.
בשנת תקנ"ו או תקנ"ז (1795–1797) שב לווילנה ושימש כרב לעדת החסידים בעיר שהתקיימה אז במחתרת. לאחר פרוץ העימות נגד החסידים בשנת תקנ"ט נעצר ונחקר על ידי השלטונות הרוסיים, ושוחרר לאחר זמן קצר. באותן שנים נסע לרבי שניאור זלמן מלאדי והיה לתלמידו, ואף כתב הסכמה להדפסת ספריו שולחן ערוך הרב וליקוטי תורה.
בשנת תקס"א (או תקס"ב) התמנה לרב העיר בוברויסק, הן לקהילת החסידים והן לקהילת ה"מתנגדים", בזמן כהונתו הפכה בוברויסק מעיירה קטנה למרכז יהודי חשוב באזור.
בשנת תרי"א עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. נפטר בי"ד באלול תרי"ב ונקבר בהר הזיתים סמוך לקברו של האור החיים הקדוש. לפני שעלה לארץ יעץ לראשי הקהילה למנות את מי שהיו אז רבני העיירה פאריטש הסמוכה, הרב הלל מפאריץ' לרב קהילת החסידים, והרב אליהו גולדברג לרב קהילת המתנגדים.
מנכדיו שנותרו ברוסיה, שימשו כמנהיגי קהילות ורבנים. נכדו הרב אברהם אטינגר היה רב באומן. הרב ברוך מרדכי אטינגר שנטה לציונות, היה "רב מטעם" בקישינב. בין ניניו נמנים ההיסטוריון פרופ' שמואל אטינגר ולובה אליאב.
הדיוויזיה הרביעית (הודו)
הדיוויזיה ההודית ה-4 (באנגלית: 4th Indian Infantry Division) היא דיוויזיה בצבא הודו שהוקמה ב-1939 כדיוויזיה בצבא הודו הבריטית ולחמה במספר מערכות במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה נודעה גם כ"דיווזיית הנשר האדום" (Red Eagle Division) שכן תג היחידה שלה היה בצורת נשר אדום.
מלחמת העולם השנייה.
הקמת היחידה והלחימה במדבר המערבי.