בשנת 1949 נישאה אנדרסן למלחין השווייצרי ארתור בויל (Beul). לאחר כמה שנות הפסקה חזרה להופיע בשנת 1952 עם השיר "Die blaue Nacht am Hafen", שאותו כתבה בעצמה. בשנת 1959 יצאה אנדרסן עם השיר "Ein Schiff wird kommen...", שהיה הגרסה הגרמנית לשיר "Never on Sunday" של המלחין היווני מאנוס חג'ידאקיס. בשנת 1961 השתתפה אנדרסן בתחרות האירוויזיון כנציגת גרמניה, עם השיר "Einmal sehen wir uns wieder", שהגיע למקום השלושה עשר. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיעה אנדרסן באירופה, ארצות הברית וקנדה.
אנדרסן נפטרה מהתקף לב בגיל 67 בווינה בירת אוסטריה, ונקברה בבית הקברות שבאי לנגאוג שבפריזיה המזרחית.
פרשת ח'אלד מוחמד סעיד
ח'אלד מוחמד סעיד (בערבית: خالد محمد سعيد; 27 בינואר 1982 - 6 ביוני 2010) הוא צעיר מצרי שנהרג באזור סידי ג'אבר שבאלכסנדריה, לאחר שנעצר על ידי משטרת מצרים. נסיבות מותו שנויות במחלוקת, נטען כי הוכה ונהרג על ידי כוחות הביטחון המצריים, ותמונות של גופתו המרוטשת הופצו ברחבי הרשת ויצרו זעם רב, אשר התבטא בין היתר בקבוצת פייסבוק בולטת אשר נקראה "כולנו ח'אלד סעיד".
בסיועו של מנהל גוגל במצרים ואאיל רונים, הובלטה הידיעה על מותו, ותרמה לאי שביעות הרצון של אזרחי מצרים בשבועות שקדמו להפיכה במצרים.
באוקטובר 2011 הואשמו שני שוטרים מצריים בהכאתו ובהריגתו, ונגזרו עליהם שבע שנות מאסר.
נסיבות מותו.
ב-6 ביוני 2010 ישב סעיד בקומה השנייה של חנות אינטרנט קפה, בסידי ג'אבר באלכסנדריה. שני בלשים נכנסו לחנות ועצרו אותו.
עדי ראייה רבים העידו כי סעיד הוכה למוות על ידי המשטרה, ולפי דיווחים אף הטיחו אותו בחפצים, כשהובל אל מכונית המשטרה שלהם. בעל קפה האינטרנט בו נעצר סעיד, אמר שהוא היה עד לכך, שסעיד הוכה למוות בפתח הבניין שממול חנותו, לאחר שהבלשים לקחו אותו אל מחוץ לבית הקפה לאחר בקשת הבעלים בכך.
במהלך ראיון בעיתון מפלגת מפלגת האופוזיציה אל ע'ד, תיאר הבעלים את האירוע, "הם גררו אותו לבניין הסמוך וחבטו את ראשו בדלת ברזל, במדרגות והקירות של הבניין ... שני רופאים שהיו שם ניסו לשווא להחיותו, אבל המשטרה המשיכה להכותו ... הם המשיכו להכות אותו גם כשכבר מת". תיאור זה אושר על ידי הארגון המצרי לזכויות אדם.
המשטרה טענה כי סעיד נחנק בניסיון לבלוע מנת חשיש, טענה הנתמכת על ידי שני דו"חות נתיחה שנעשו על ידי רשויות משפטיות. המשטרה ציינה עוד כי סעיד החזיק נשק שאינו חוקי וכי הוא התנגד למעצר.
מדינת ניו יורק העליונה
דגל פרובינציית בואנוס איירס
דגל הפרובינציה בואנוס איירס הוא דגלה של הפרובינציה הארגנטינית בואנוס איירס. עיצובו הוא ביקולור אופקי בצבעי כחול וירוק המופרד בקו אדום דק. במרכז הדגל מופיעים אלמנטים של שמש מאי, גלגל שיניים, פרח החמניה ועלי דפנה. הדגל אומץ לאחר שעוצב בידי סטודנט וזכה בתחרות עיצוב פרובינציונלית.
הצבע הירוק מסמל את השדות הירוקים של הפרובינציה; הצבע הכחול מיוחס לנחליה, לים, לחופים ולשמיים הכחולים; הצבע האדום מייצג את הפדרליזם; הצבע הצהוב מיוחס לתפוקה ולפוריות; עלי הדפנה מייצגים את התפארת של הפרובינציה; גלגל השיניים מייצג את כושר היצור והחמניה מייצגת את החקלאות.
אורולוג
ויקראם סארבאהי
המעגל השחור
המעגל השחור (באנגלית: The Black Circle) הוא ספר מאת פטריק קרמן, החמישי בסדרת 39 רמזים. הספר יצא בעברית בשנת 2011, לאחר שתורגם על ידי רוני בק.
עלילה.
בספר זה, שני האחים היתומים דן בן ה-11 ואיימי בת ה-14, ממשיכים במסעם ברחבי תבל בעקבות 39 רמזים.
בראשית הספר הם מגלים קצה חוט מסתורי שאומר להם לטוס לרוסיה. הם מחליטים לעשות את זה מכיוון שבין שאר הדברים
שהם מקבלים יש תמונה של הוריהם המנוחים. מתחת לתמונה היה כתוב - "השעון מתקתק מצאו אותי בתוך 36 שעות בדלת המובילה לחדר הנסגר לעד. בואו לבד, כמו הוריכם, או אל תבואו כלל. אל תבטחו באף אחד. נר"ר"
לאחר הטיסה לרוסיה, השניים נפגשים בהולטים, המנסים גם הם למצוא את הרמזים. הם מחליטים לכרות ברית. לאחר מכן הם מחלקים את המקומות בהם הם צריכים לבקר, בעזרת אנגרמות שמצאו, ומעבירים מידע מאחד לשני. איימי ודן הולכים למוסקבה ולסנט פטרסבורג בעוד ההולטים הולכים לערים באזור סיביר. לבסוף, לאחר מרדפים ממושכים אחר הרמז, ואחר ניסיונות לגלות את זהותו של נר"ר, איימי ודן מגיעים לארמון הקונגרסים של הקרמלין, שם, לאחר כמה מעברים סודיים, הם מגיעים לנר"ר ומגלים שהיא הבת של הנסיכה אנסטסיה רומנוב - שהייתה אמורה להירצח עם שאר משפחתה אך הצליחה לברוח.
מתברר להם ששמה של נר"ר הוא נטליה רוסלנובה ראדוב. מתברר להם שהקבראים, המשתתפים גם הם במירוץ אחר הרמזים, החליטו על מקום הרמז ("הכנסייה שעל הדם" ביקטרינבורג) הוטל "מעגל שחור" - אזור סגור לכל מי שאינו לוקיאנוסי בעל אישור גבוה. נטליה מצליחה להבריח אותם לשם ב"כריש" - מסוק מהיר ביותר. הם מצליחים להיכנס לכנסייה, שנמצאת על המקום בו נרצחו וקבורים בני משפחת רומנוב ומגיעים לחדר הענבר המקורי שהוחזר מהנאצים על ידי הלוקיאנוסים. בעזרת הוראותיה של נטליה הם מוצאים בשעון ענבר את הרמז - גרם של ענבר. לאחר מכן הם חוזרים למוסקבה ומודיעים להולטים על הרמז. אייזנהאואר, האב במשפחת ההולטים, מפרק את הברית.
האפיפיורית יוהנה (סרט, 1972)
האפיפיורית יוהנה (באנגלית: Pope Joan) הוא סרט משנת 1972 שגיבורתו היא האפיפיורית יוהנה, דמות שקיומה ההיסטורי שנוי במחלוקת אך מוצגת בסרט כאמיתית. זוהי הפקה בריטית בכיכובה של השחקנית ליב אולמן בתפקיד האפיפיורית יוהנה.
הסרט יצא על גבי DVD בשנת 2003 בשם "The Devil's Imposter", בגרסה מקוצרת.
עלילת הסרט מתארת את יוהנה אשר הצליחה לרכוש השכלה בתקופת ימי הביניים בניגוד למקובל באותה תקופה, ולאחר שהתחזתה לאחיה שנהרג במתקפת ויקינגים היא עושה את דרכה לרומא, שם היא מצליחה לטפס בסולם המעמדות עד כדי בחירתה לאפיפיור.
עיבוד קולנועי נוסף לסרט יצא לאור בשנת 2009. עיבוד זה מבוסס על הרומן ההיסטורי "האפיפיורית יוהנה" מאת דונה וולפולק קרוס.
NGC 4579
תאודורוס השני (אפיפיור קופטי)
תוואדרוס השני (בערבית: تَوَاضُرُوس ٱلثَّانِي – תואצ'רוס אלת'אני, בקופטית: Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ⲑⲉⲟ́ⲇⲱⲣⲟⲥ ⲡⲓⲙⲁϩ ⲃ̅ – פאפא אבא תיאודורוס פימאה 2; נולד ב־4 בנובמבר 1952 בשם وجيه صبحي باقي سليمان וגיה צובחי באקי סולימאן) הוא האפיפיור ה־118 של הכנסייה הקופטית.
למד רוקחות באוניברסיטת אלכסנדריה. ב־23 בדצמבר 1989 נעשה לכומר. ב־15 ביוני 1997 הוקדש לבישוף על ידי האפיפיור שנודה השלישי.
ב־4 בנובמבר 2012, כשבעה חודשים לאחר מותו של האפיפיור שנודה השלישי, נבחר תאודורוס השני לאפיפיור. הוא הוכתר כאפיפיור בטקס שנערך ב־18 בנובמבר 2012.
ציון רובין
ציון רובין הוא יוצר, במאי, עורך וצלם טלוויזיה ישראלי.
קורות חייו.
ציון רובין נולד בבאר שבע, בה גדל, לרחמים ונוגה רובין. אחותו, איריס רובין, היא יוצרת תיעודית; ציון צילם חלק מסרטיה בתחילת דרכו. אחיו, יואב רובין, הוא איש קבע בחיל האוויר. בנערותו התחנך בחברת-נוער בקיבוץ ניר אליהו, ובין היתר הדריך ואימן כדורגל בקיבוץ. בצה"ל היה במסלול בני משקים של הנח"ל המוצנח, ושירת כחובש קרבי. אחר-כך עשה מכינה לאדריכלות. בעקבות צפייה בסרטו של מייק לי "עירום" החליט ללמוד קולנוע.
בתחילת דרכו ביים הרבה וידאו קליפים וסרטי תדמית, בהם ארבעה קליפים ללהקת "כנסיית השכל". הוא צילם סרטים תיעודיים לנשיונל ג'יאוגרפיק וערוץ 8. בין השאר צילם את "איש שלום רוצה גביע", בבימויה של יעל לב עבור ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. סרט תיעודי שצולם במרוקו וסיפר על דניאל קרן, שהשתתף במרתון החולות, מרוץ בן 251 ק"מ, שצריך לעוברו בשישה ימים.
הוא הגה פורמט בערוץ הילדים בשם "ילדים יוצרים סרטים", שרץ מ-2000 ועד 2017. במסגרתו ילדים שולחים סיפורים אישיים שלהם לערוץ הילדים, נבחרים תשעה ומהם מפיקים שישה סרטים בני עשר דקות כל אחד. רבים מהסרטים הללו השתתפו בפסטיבלים בינלאומיים וזכו בפרסים.
אחר-כך יצר, כתב וביים מיני-סדרה בשם "גבעת הירח" ששודרה ב-Yes (2001). היא עוסקת במשפחה שעוזבת את תל אביב, נוסעת לגור בצפון, עקב עבודתו של האבא. הסדרה מספרת על חייהם והתמודדותם, במיוחד של הילד. השתתפו בה גילי בן-אוזיליו ודניאלה וירצר.
הפרויקט הבא שלו היה "קרוואן 841", סרט בן 50 דקות שיצר, כתב וביים; חלק מפרויקט "שיעור מולדת" ששודר ברשת, ערוץ 2 (2001).
רובין הוא יוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של פרויקט "בית משותף" - שמונה דרמות, בנות 24–33 דקות, ששודרו בערוץ הילדים (2003). כל דרמה עם סיפור משלה המותאם לחג כלשהו והמשותף לכולן שהן עסקו בילדים שכולם התגוררו באותו בניין. למשל בתשעה באב שעניינו שנאת חינם היה סיפור על ילדה שעושים עליה חרם. אחד מהסרטים "שלג כחול", שעסק בפיגוע בדולפינריום, זכה בפרסים בינלאומיים.
רובין שימש כיוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של הסדרה "המערכת" ששודרה בשתי עונות בערוץ לוגי (2004-5). היא עסקה בחבורת ילדים שמנהלת מגזין טלוויזיה בנושא ההיסטוריה. במרכז כל תוכנית עמדה דמות היסטורית אחרת (בן-גוריון, רחל המשוררת, מנחם בגין והסכם השלום עם מצרים, המרגל אלי כהן ועוד). רוב שחקני הסדרה היו ילדים.
הוא היה יוצר, תסריטאי, במאי, צלם ועורך בלעדי של סדרת הדרמה "עולם מושלם". הסדרה עסקה בילדים בפנימייה, כיכבו בה ג׳יזל ג׳יזל סילבר וסמי הורי והיא שודרה בערוץ הילדים (2005).
הוא ביים את הטלנובלה "הנסיכה", בכיכובם של אגם רודברג וגיא אריאלי. סדרה בת חמישים פרקים, שכל אחד מהם בן שלוש דקות, היא נועדה לצפייה בטלפון הסלולרי ולימים שודרה בערוץ 10.