אוניברסיאדת פורטו אלגרה (1963)
אוניברסיאדת הקיץ השלישית נערכה בפורטו אלגרה, ברזיל ב-1963, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון האולימפי של העיר. במשחקים השתתפו 713 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בתשעה ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, חתירה, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, קפיצה למים ושחייה.
סך הכול הוענקו 206 מדליות; מתוכן: 37 להונגריה, 35 לגרמניה המערבית, ו-34 לברית המועצות שדורגה במקום הראשון בשל ריבוי מדליות הזהב שקיבלה.
אלינער ברקת
אלינער ברקת (נולדה ב-17 בדצמבר 1939) היא פרופסור בדימוס להיסטוריה של עם ישראל במכללת אחוה ובמכללת ספיר. במכללת אחוה היא גם ראש המחלקה לב.א. כללי במדעי הרוח והחברה.
מוקד מחקרה של ברקת הוא גניזת קהיר. דרך כתבי הגניזה היא חוקרת את הקהילה היהודית במצרים של ימי הביניים, כהמשך ישיר לעבודת הדוקטורט שלה, שעסקה בהנהגת הקהילה היהודית בפוסטאט במחצית הראשונה של המאה ה-11.
אוניברסיאדת בודפשט (1965)
אוניברסיאדת הקיץ הרביעית נערכה בבודפשט, הונגריה ב-1965, כאשר טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון פרנץ פושקש. במשחקים השתתפו 1,729 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בתשעה ענפי ספורט: אתלטיקה, התעמלות מכשירים, חתירה, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, קפיצה למים ושחייה.
סך הכול הוענקו 219 מדליות, מתוכן 56 לברית המועצות ו-38 להונגריה שדורגה ראשונה בשל ריבוי מדליות הזהב שקיבלה.
נועדיה
נוֹעַדְיָה היא דמות מקראית, נביאת שקר בימי נחמיה. שמה מופיע ב. נועדיה היא אחת מחמש נשים הנזכרות במקרא בתואר נביאה: מרים, דבורה, חולדה ואשת ישעיהו. חז"ל המונים שבע נביאות (שרה, מרים, דבורה, חנה, אביגיל, חולדה ואסתר) אינם מונים את נועדיה, שכן לא נאמר שהייתה נביאת אמת, אלא נביאת שקר.
יש האומרים כי נועדיה כלל אינה נביאה בפני עצמה, אלא כינוי נוסף לנביא השקר שמעיה בן דליה, שפעל אף הוא בתקופה זו.
פעילותה של נועדיה.
אויבים רבים היו לנחמיה. אחת מהן הייתה נועדיה, נביאת שקר, אשר פעלה בזמן שיבת ציון בירושלים: .
אויביו של נחמיה ניסו להפריע לפעילותו ובעבודות הבנייה של חומת ירושלים. נביאים אלו השמיעו את נבואותיהם בשם ה'. בעל ספר נחמיה לא מספר את תוכן דברי נבואתה של נועדיה, אלא רק מציין את שמה.
רש"י בפירושו לפסוק י"ד, טוען כי נועדיה קיבלה שכר קבוע מסנבלט וזאת הסיבה להתנגדותה לנחמיה: "גם לנועדיה הנביאה - היא ושאר נביאי השקר קבלו שכר מסנבלט וחבריו כדי להפחידני בנבואת שקריהם." וכך בעקבות רש"י גם מצודת דוד: "כתיב: וגם לנועדיה - וגם זכור לשלם גמול לנועדיה נביאה שקרנית ולשאר נביאי השקר אשר היו מפחידים אותי בשקריהם בעבור כי קבלו שכר מטוביה וסנבלט".
לדעת אמנון שפירא, ייתכן כי לנועדיה הייתה השפעה גדולה יותר משאר הנביאים הגברים וזאת מדברי נחמיה.
זהות שמה.
אין בהירות לגבי זהות השם נועדיה האם של גבר או אישה. בתרגום השבעים נכתב: "לנועדיה הנביא". אף לא ברור מדוע הוזכר שמה בספר נחמיה, היות ששמעיה הנביא היה הפעיל בימי נחמיה. שמעיה אף מוזכר מספר רב של פעמים ואף למראית עין היה תומכו. נראה כי נועדיה עמדה בראש קבוצת מתנגדים לנחמיה שעיקר טיעונה היה, שבניית החומה אינה צו אלוהי. בשמה יש ביטוי להתגלות ונועדות האל. השורש י-ע-ד, שורש שמה, טוען משה גרסיאל משתקף גם בפסוק: 'וַיֹּאמֶר נִוָּעֵד אֶל-בֵּית הָאֱלֹהִים אֶל-תּוֹךְ הַהֵיכָל' ().
נועדיה לפי חז"ל ופרשני ימי הביניים.
רבי אברהם אבן עזרא בפירושו לנחמיה ו' כותב:
שוואבך
שוואבך (בגרמנית: Schwabach), עיירה בפרנקוניה, בצפון בוואריה, בת כ-40,000 תושבים, סמוכה לעיר השנייה בגודלה בבוואריה, נירנברג.
העיירה מפורסמת בשל תעשיית רדידי המתכת המוזהבים המסורתית שבה. בשנת 2004 ציינה העיר בפסטיבל חגיגי, 500 שנות ייצור של "רדיד הזהב" (המכונה בגרמנית: Blattmetall).
בראשית המאה ה-16, פיתח סדר דפוס תושב העיירה את הגופן הגותי "Schwabacher" (שוואבכר). גופן זה שימש להדפסת התנ"ך הראשון בתרגום לגרמנית, שנערך בידי מרטין לותר.
שוואבך היא עיר הולדתם של המלחין והפסנתרן אדולף פון הנזלט (1814-1889), האנטומיסט והבוטנאי יוהאן גוטפריד צין (1727-1759).
הקהילה היהודית.
בשוואבך התקיימה קהילה יהודית, והיא הייתה מקום מושבם של רבני "מדינת אנסבך" בין רבני העיר מוזכרים בספרות היהודית:
מרים הירשפלד
מרים יהודית הירשפלד (נולדה ב-10 בדצמבר 1942 באנגלית: Miriam judith Hirschfeld) היא פרופסור לסיעוד. חוקרת המעורבת במחקרים רב לאומיים. בעבר הייתה הישראלית במעמד הגבוה ביותר בארגון הבריאות העולמי (WHO)ׂׂ בתפקיד האחות ראשית של הארגון. אחרי תשע שנים בתפקיד, קיבלה את תפקיד ניהול המחלקה של כל מקצועות הבריאות והקימה את המחלקה לטיפול בית וטיפול ממושך בארגון הבריאות העולמי. הירשפלד שימשה כיועצת בנושא גרונטולוגיה וטיפול ממושך בשירותי בריאות כללית וכיהנה כראש התוכנית הגנרית הראשונה בחוג לסיעוד באוניברסיטת תל אביב. משנת 2007 ועד 2013, הקימה וניהלה את החוג לסיעוד במכללה האקדמית עמק יזרעאל. כיום מכהנת כיו"ר הוועדה לבחינת סוגיות עקרוניות בתחום ההכשרה בסיעוד מטעם המועצה להשכלה גבוהה, ויועצת מדעית לירחון:Israeli Nursing Updates. פרופסור הירשפלד בעלת השקפת עולם סוציאל-דמוקרטית, שמה דגש על ערכים של זכויות אדם, צדק חברתי, ורגישות תרבותית.
חייה.
הירשפלד נולדה בשנת 1942 בעיר וולינגטון בניו זילנד להורים פליטים אשר ברחו מתופת המלחמה באירופה, אחיה הצעיר הוא יאיר הירשפלד. בסיומה של המלחמה חזרה המשפחה לווינה. בגיל 13 הצטרפה לתנועת "השומר הצעיר" וכציונית בעלת השקפה סוציאלית החליטה ללמוד בבית הספר לאחיות במטרה לעלות לישראל ולתרום לחברה ולמדינה. בשנת 1965 סיימה בהצטיינות יתרה את בית הספר לאחיות ע"ש קיסר פרנץ ג'וזף, ועלתה לישראל. היא למדה באולפן עברית ועבדה כאחות קהילה בקיבוץ מזרע, בעמק יזרעאל. במהלך מלחמת ששת הימים עבדה בבית החולים בילינסון והתנדבה במחלקת התאוששות בבית החולים רמב"ם. לאחר המלחמה קיבלה מלגת לימודים והתמחתה בסיעוד אונקולוגי בבית החולים Memorial Sloan Kettering Hospital ובאוניברסיטת ניו יורק. מאוחר יותר המשיכה בלימודי סיעוד פסיכיאטרי ב-Menninger Clinic in Topeka, בקנזס. בשנת 1969 חזרה לישראל והחלה להדריך בבית הספר לאחיות ע"ש דינה שליד בית החולים בילינסון וללמוד לימודי תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב. בסיום לימודיה, קיבלה מלגת לימודים על ידי קרן אש"ל ואוניברסיטת תל אביב ללימודי תואר שני בסיעוד הגריאטרי באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. בסיום לימודי התואר השני, נשלחה פעם שנייה על ידי קרן אש"ל ללימודי דוקטורט מתוך מגמה לפתח את נושא הסיעוד לקשיש בישראל. בעבודת הדוקטורט שהגישה בשנת 1978, כתבה מחקר על משפחות החיות עם חולי שיטיון בביתם. לאחר שחזרה לישראל החלה ללמד בחוג לסיעוד באוניברסיטת תל אביב וניהלה את מערך התוכנית הגנרית.
פיתוח שירותי סיעוד הקשיש בישראל.
במקביל לעבודתה באוניברסיטה פיתחה ובנתה מערך ידע מקצועי בתחום הסיעוד הגרונטולוגי במסגרת קופת חולים כללית. הירשפלד פיתחה תוכניות חינוך מקצועיות להכשרת צוות רב מקצועי לטיפול ייחודי ממושך בתחום הגריאטרי. התוכניות התבססו על יחסי הגומלין בין הגורמים הפיזיים, הפסיכולוגיים, החברתיים, והתרבותיים, כפי שהם משפיעים על הקשישים החולים ומשפחתם. הירשפלד השתתפה בקביעת מדיניות בריאות למען הקשישים, הקצאת שירותים סיעודיים וחלוקתם הצודקת. לדבריה, כל שירותי הבריאות חייבים להינתן במסגרת של אחריות מחייבת של החברה. הבסיס האתי להערכת טיב השירותים לקשישים מתייחס לכבוד האדם וחלוקת משאבים צודקת. בנוסף, שיתפה פעולה עם ד"ר סרוקה שהייתה מנהלת "היחידה לתפקודים עילאיים"(Higher Mental Function Unit") בבית החולים בלינסון. היחידה עסקה באבחון וטיפול בחולים החולים במחלות נירולוגיות קשות (דמנציה, אלצהיימר, פרקינסון) ומשפחותיהן. תהליך העבודה כלל מטופלים יחידים, קבוצות ומשפחותיהם תוך ליווי מחקר ופיקוח על סטודנטים לתואר שני בלימודיהם הקליניים.
אחות ראשית בארגון הבריאות העולמי.
בשנת 1988 הוצע לה על ידי משרד הבריאות ומשרד החוץ להגיש מועמדות לתפקיד המדען הראשי בסיעוד, בארגון הבריאות העולמי בז'נבה.
בשנים 1989 עד 2002 הייתה הישראלית במעמד הגבוה ביותר בארגון הבריאות העולמי, והאחות הראשונה שניהלה את המחלקה של מקצועות הבריאות בארגון. לאחר מכן, היא הקימה את המחלקה לטיפול ממושך וטיפול בית בארגון הבריאות העולמי אשר כלל מערך תכנון פיתוח ומחקר בתחום, וכן ייעוץ למשרדי הממשלה ומועצות לאומיות במדינות השונות. במהלך תקופה זו יזמה וליוותה מחקרים ופרסומים בנושאי טיפול ממושך וטיפול בית.
במהלך השנים פרופסור מרים הירשפלד יעצה, ליוותה, והרצתה בתחומי בריאות וסיעוד בכל רחבי העולם. בשווייץ אושרר "המודל לסיעוד על שם הירשפלד" בחוק הסיעוד במדינה. בנוסף, התבקשה לסייע ולייעץ ביפן בהקמת התוכנית הדוקטורט הבין-אוניברסיטאית בנושאי סיעוד במצבי חירום.
שלושה מתוך הפרסומים התקבלו על ידי המדינות החברות בארגון הבריאות העולמי כמכווני מדיניות:
ראש החוג לסיעוד המכללה האקדמית עמק יזרעאל.
בשנים 2007 עד 2013 הקימה וניהלה פרופסור הירשפלד את החוג לסיעוד במכללה האקדמית עמק יזרעאל.