בשנים 1930–1935 עבד במחלקת סידור הקרקעות של ממשלת המנדט.
בשנים 1935–1937 עבד כעו"ד במשרדו של שלום (סולומון) הורוביץ.
בשנים 1937–1947 כיהן כשופט שלום בתל אביב ובחיפה.
בשנת 1941 ייסד את האגודה לתיקון האסיר והעבריין ועמד בראש האגודה.
בשנים 1947–1948 כיהן כשופט בית המשפט המחוזי בירושלים. במסמך השופטים החסוי, שהוכן שהוכן ערב הקמת מדינת ישראל, ובו חוות דעת על השופטים היהודים שכיהנו במערכת המשפט בתקופת המנדט הבריטי, נכתב עליו "שופט שנתמנה לא מזמן מבית משפט השלום. מרננים אחריו שהוא פתוח להשפעות. כעת בשליחות בחו"ל. אולי כדאי להעבירו לעבודה לא-משפטית". חרף חוות דעת זו מונה
ב-1 ביולי 1948 לשופט בבית המשפט המחוזי בחיפה, וכיהן בתפקיד זה עד 1951.
בספטמבר 1951 מונה במינוי זמני לשופט בבית המשפט העליון, וכיהן בתפקיד זה עד 1952.
ב-24 ביוני 1952 מונה לנשיא תורן של בית המשפט המחוזי חיפה, וכיהן בתפקיד זה עד לפטירתו. ב-1 בנובמבר 1956 מונה לעמוד בראש ועדת חקירה לחקר אירועי טבח כפר קאסם. ב-6 בנובמבר הגישה הוועדה את הדו"ח שלה לראש הממשלה, דוד בן-גוריון, ובו המליצה להעמיד לדין את מפקד הגדוד, רב-סרן שמואל מָלִינקי, וכמה מפקודיו, וכן קבעה פיצוי כספי למשפחות הקורבנות. הוועדה לא המליצה להעמיד לדין את מפקד החטיבה המרחבית, אלוף-משנה יששכר שדמי, אך הוא הועמד לדין בהחלטת הפרקליט הצבאי הראשי.
נפטר ב-21 בינואר 1961, ונקבר בבית הקברות חוף הכרמל. הותיר אישה, בן ובת.
הרצל רוזנצוייג
ברכת הצדיקים
ברטונוב
שרגא סגל
שרגא סגל (1939 – 2006) היה פרופסור, דקאן (1994–2000) וממייסדי הפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומשנה לרקטור האוניברסיטה. ראש המחלקה למיקרוביולוגיה, אימונולוגיה וגנטיקה בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. נשיא האגודה הישראלית לאימונולוגיה ויו"ר המועצה לניסויים בבעלי חיים. חוקר בתחום הסרטן.
ביוגרפיה.
נולד בפששניץ שמצפון לוורשה שבפולין. אביו שירת בצבא פולין וסבא שלו לקח את המשפחה לוורשה, שם נתלה ואחיותיו נשלחו לאושוויץ. הוא נותר עם אמו. השניים גורשו לארכנגלסק שבצפון רוסיה. לאחר כמה שנים הצטרף אבא שלו אל המשפחה. בשנת 1949 עלה עם הוריו לישראל למעברת שער העלייה. אחר כך התיישבה המשפחה בבית דגן, בבית ערבי נטוש. כחמש שנים חיו ללא חשמל ומים זורמים.
סיים את לימודי התואר הראשון במחלקה למדעי החיים, מיקרוביולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. את הדוקטורט שלו סיים במכון ויצמן למדע. ואת הפוסט דוקטורט שלו עשה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובאוניברסיטת סטנפורד. הגיע לדרגת אלוף-משנה בחיל השריון והיה בשירות מילואים פעיל עד ליום מותו.
בשנת 1975 הקים את המחלקה לאימונולוגיה ולמיקרוביולוגיה בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אשר ביססה את מעמדה כאחת המחלקות המובילות בארץ בתחומה. הוא שימש כראש המחלקה במשך שנים רבות, ובמקביל ייסד את החטיבה למדעי היסוד בפקולטה, ואף עמד בראשה בין השנים 1981–1984.
בין השנים 1994–2000 נבחר סגל לדקאן הפקולטה אף על פי שאינו רופא. תחת ניהולו הוקמו בית הספר למדעי המעבדה הרפואית, המחלקה לרפואת חירום, בית הספר לרפואה בינלאומית בשיתוף עם אוניברסיטת קולומביה, ותוכנית לימודי תואר שני בבריאות הציבור. הוא אף יזם והקים את בית הספר לרוקחות.
סגל כתב כ-200 מאמרים מדעיים אשר פורסמו בכתבי עת יוקרתיים.
סגל נפטר מאירוע לבבי בשנת 2006.
הנצחה.
כיכר האור, בכניסה לשכונת רמות בסמוך לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב קרויה על שמו של פרופ' שרגא סגל. בכיכר פסל פרי עבודתה של פאולה עובדיה.
לוחם (צה&quot;ל)
מרגרט שרה קרפנטר
מרגרט שרה קרפנטר (באנגלית: Margaret Sarah Carpenter: 1793 - 13 בנובמבר 1872) הייתה ציירת אנגלייה. היא ציירה בעיקר פורטרטים בדרכו של סר תומאס לורנס. היא הייתה חברה קרובה של הצייר ריצ'רד פארקס בונינגטון.
ביוגרפיה.
קרפנטר נולדה בסולסברי, אנגליה, בתם של קפטן אלכסנדר גדס, שהיה ממשפחה באדינבורו, והרייט איסטון. היא למדה אמנות אצל אמן רישום מקומי. לימודי האמנות הראשונים שלה נעשו מהתמונות בטירת לונגפורד, השייכת לרוזן מרדנור.
קריירה.
ב-1812, אחד מהעתקים של קרפנטר - ״ראשו של נער״ קיבל מדליה על ידי האגודה לאמנויות, שהעניקה לה מדליה נוספת ב-1813, ומדליית זהב ב-1814. היא נסעה ללונדון ב-1814, ועד מהרה ביססה את המוניטין שלה כציירת דיוקנאות אופנתית. היא הציגה דיוקן של לורד פולקסטון באקדמיה המלכותית בשנת 1814, ותמונה בשם 'מגיד העתידות' במוסד הבריטי. היא הציגה באופן קבוע באקדמיה המלכותית בין 1818 ל-1866 .
על ציורה ״יהודי פולני״, שהוצג במוסד הבריטי ב-1823, כתב מבקר: "רק לעיתים רחוקות קורה שעבודת אמנות כזו מופקת מידה של גברת: הצבע, האור, החוזק והאפקט, והבט האנטומי". הציור נקנה על ידי המרקיזה מסטפורד, פטרונית אמנות משפיעה, אשר קנתה בעבר את הציור שלה זוכה המדליות משנת 1813. בדצמבר 2013 התמונה עלתה מחדש במכירה פומבית (עם כמה נזקי שריפה) ונרכשה על ידי בן משפחה לשיקום.
בין הדיוקנאות של קרפנטר היו אלה של סר ה. בונברי (1822), ליידי דנביג (1831) וליידי קינג (1835). עבודתה האחרונה הייתה דיוקן של ד"ר וויול.
שלוש מיצירותיה נמצאות באוסף הפרוטרטים הלאומי בלונדון, כולל דיוקנאות של בעלה, בונגטון והפסל ג'ון גיבסון. יש גם כמה דיוקנאות שלה באוסף במכללת איטון. הדיוקן שלה של 'הלורד השני בגלימה אקדמית' תלוי בחדר האוכל בבית טבלי. יש גם אחד מהפורטרטים שלה במכללת פרוון, של הלן לואיזה פרוון ובנה אדוארד. "דיוקן גברת" שלה תלוי במוזיאון בית ניל-קוקרן באוסטין, טקסס.
משפחה.
ב-1817 היא נישאה לוויליאם הוקהם קרפנטר, אוצר הדפסים ורישומים במוזיאון הבריטי ילדיהם כללו שני ציירים ידועים, ויליאם קרפנטר ופרסי קרפנטר. היא הכירה לאחותה הרייט את הצייר הצעיר ויליאם קולינס. בסופו של דבר הם נישאו, מה שהפך את מרגרט לדודה של וילקי קולינס, סופר וחברו של צ'ארלס דיקנס.
עם מות בעלה בשנת 1866, היא קיבלה קצבה שנתית של 100 ליש"ט על ידי המלכה ויקטוריה. מענק זה התבסס בחלקו על שירותו של בעלה, אך גם כהכרה ביכולותיה האמנותיים.
היא מתה בלונדון ב-13 בנובמבר 1872, בשנתה ה-80, ונקברה עם בעלה בצד המערבי של בית הקברות הייגייט. לקבר אין עוד מצבה. בתם הנרייטה נקברה באותו קבר ב-1895.
ראש ממשלת סודאן
ראש ממשלת סודאן הוא ראש הרשות המבצעת בסודאן. משרד ראש הממשלה הוקם בשנת 1952. משרד ראש הממשלה בוטל לאחר ההפיכה ב-1989, והוקם מחדש ב-2017 כאשר בכרי חסן סאלח מונה על ידי הנשיא עומר אל-באשי להיות ראש הממשלה.
ראש הממשלה המכהן האחרון היה עבדאללה חמדוכ, שמונה לתפקיד על ידי מועצת הריבונות ב-21 באוגוסט 2019, כחלק מהמעבר של המדינה לדמוקרטיה. ב-25 באוקטובר 2021 הודח חמדוכ מתפקידו והושם במעצר בית, בעקבות הפיכה צבאית. ב-21 בנובמבר 2021 חזר חמדוכ לתפקידו לאחר משא ומתן עם שאר המפלגות הפוליטיות. ב-2 בינואר התפטר חמדוכ מתפקידו.
ילדים רוקדים במסיבה
ילדים רוקדים במסיבה, הוא ציור מעשה ידי נורמן רוקוול, ששימש כשער לגיליון ה-26 בינואר 1918 של הסאטרדיי איבנינג פוסט. ציור זה גם נקרא ילד דורך על אצבע של ילדה וסלחי לי"." הציור המקורי, שמן על בד בגודל 23x19 אינץ', נמצא באוסף של המוזיאון הלאומי לאיור אמריקאי .
רקע כללי.
הציור מציג סיטואציה הומוריסטית אך מביכה בה ילד דורך בטעות על רגלה של ילדה תוך כדי ריקוד. הילדה מחזיקה את רגלה ומסתכלת על הילד בהבעה שנראית כאילו היא שואלת "למה עשית את זה?" נראה שהילד מנסה להתנצל, מחזיק את ידיו, כפות ידיו כלפי מעלה, לכיוון הילדה. לחייו האדומות מראות את המבוכה שלו מהמצב. ברקע רוקד זוג שני שנראה משועשע מהסצנה המתרחשת מולם. בגדיהם יוצרים תחושה של רשמיות.
פרשת ניקיון כפיים
קדמוני הפה
קדמוני הפה (שם מדעי: "Protostomia") היא קבוצה גדולה של בעלי חיים הכוללת את מרבית בעלי החיים הקיימים כיום כמו תולעים נימיות, פרוקי-רגליים, תולעים שטוחות, תולעים טבעתיות ורכיכות.
תיאור.
קדמוני הפה נבדלים מקבוצת שניוני הפה ("Deuterostomia") בהתפתחות העוברית; בשניוני הפה הפתח הראשוני שנוצר בבלסטולה במהלך הפיכתה לגסטרולה יהפוך בהמשך לפי הטבעת בעוד שבקבוצת קדמוני הפה פתח זה יהפוך לפה; בעוד שבשניוני הפה ההתלמה (חלוקת התאים בעובר הצעיר) אינה דטרמיניסטית ורדיאלית, ההתלמה בקדמוני-הפה היא בדרך כלל דטרמיניסטית וספירלית; כמו כן, אופן יצירת חלל הקרביים (צלום; coelom) שונה - בשניוני-הפה חלל הקרביים מתפתח מכיסים בולטים פנימה מהקיר הדורסו-לטרלי של המעי הקדום, לעומת זאת בקדמוני-הפה חלל הקרביים מתפתח מנימים שצומחים מתוך המזודרם שאחר כך הופך לחלל פנימי (תהליך המכונה schizocoely).
מיון.
קדמוני הפה מחולקים לשתי קבוצות: אקדיסוזואה ("Ecdysozoa") הכוללת פרוקי-רגליים, תולעים נימיות וקבוצות נוספות כמו נושאי ציפורניים וספירליה ("Spiralia") הכוללת רכיכות, תולעים טבעתיות וקבוצות נוספות כמו תולעים שטוחות ותולעים קוצניות ראש.
האב הקדמון המשותף של קדמוני הפה ושניוני הפה היה כנראה בעל חיים דמויי תולעת. קדמוני הפה כוללים יותר מינים משניוני הפה והם התפצלו משניוני הפה לפני כ-600 מיליון שנה בתקופת האדיקר. הקבוצה כוללת את המערכות:
דיוויזיית תכאוור ה-23
דיוויזיית תכאוור ה-23 (פרסית : لشگر ۲۳ تکاور) היא דיוויזיית תכאוור (כוחות מיוחדים) של צבא היבשה של הרפובליקה האסלאמית של איראן שבסיסה בפרנדכ, במחוז רובאט כרים בפרובינציית טהראן.
היסטוריה.