שמו המלא הוא אבּוּ מֻחַמד עַבּדאללה בּן עַבּד אל-מַג'יד בּן מֻסלֵם בּן קֻתַייבּה אל-דינוּרי. הוא נולד בכופה שבעיראק, ממוצא איראני; אביו היה ממרב. לאחר שלמד מסורת ופילולוגיה הוא מונה לקאדי בדינאוואר במהלך שלטונו של אל-מתוכל הראשון, ולאחר מכן למורה בבגדאד שם נפטר. הוא היה הנציג הראשון של בית הספר לפילולוגים בבגדאד שהחליף את בתי הספר של קופה בצרה. הוא היה ידוע כמתנגד חריף "לאסלאם שועובי", הפתוח לחוכמה וערכים שאינם אסלאמיים.
מוֹרֶשֶׁת.
אבן קתייבה נחשב על ידי המוסלמים הסונים כאשף החדית', בראש ובראשונה פילולוג, בלשן ואיש אשכולות. בנוסף לביקורת הספרותית ולאנתולוגיות שלו, הוא היה ידוע גם בפועלו בתפסיר (פרשנות הקוראן). הוא חיבר גם עבודות בנושא אסטרונומיה ותורת משפט. ספרו עיון אל-אח'באר, יחד עם הספרות הרומנטית של מוחמד בן דאוד אל-זהרי ואבן אבי טהיר תיפור, נחשבו על ידי הלקסיקוגרף אבן דורייד לשלוש היצירות החשובות ביותר עבור אלה שרצו לדבר ולכתוב ברהיטות.
יצירות.
אבן קתייבה כתב יותר מ-60 ספרים, כולל :
נשק לייזר
נשק לייזר הוא לייזר המשמש למטרות צבאיות. הוא יכול להיות נשק אל-הרג המשמש לסינוור או עיוור של אנשים או חיישנים, או נשק קטלני שמטרתו הרג אנשים או הרס כלי אויב.
לייזר מסנוור.
לייזר הוא מקור אור בעל יכולת סינוור גבוהה מכמה סיבות. אור לייזר הוא קוהרנטי כך שניתן למקד אותו לנקודה קטנה יותר מאור לא קוהרנטי כמו לד. הוא בעל אורך גל (צבע) יחיד כך שניתן לבחור את אורך הגל שחודר לעין וגורם לתגובה מרבית ברשתית. נשק לייזר אל-הרג נמצא בשימוש כיום בידי צבאות ואף רשויות אכיפת חוק.
לייזר שורף.
לייזר משמש בתעשייה לחיתוך מתכות, באמצעות אידוי המתכת בפולס לייזר מהיר רב-עוצמה. אותו עקרון יכול לשמש מרחוק בנשק לייזר. נשקי לייזר קטלני נמצאים בפיתוח מזה שנים רבות, כאשר נבנו אבות טיפוס רבים שהמחישו את היתכנות הרעיון, אך עד כה ללא הצליחו לייצר דגם מבצעי.
בתיאוריה, נשק לייזר יכול להיות בעל יתרונות גדולים כגון טווח רחוק, פגיעה מיידית וביטול הצורך בתחמושת. למעשה מערכות לייזר קטלני סובלות מכמה בעיות בסיסיות אשר עד כה לא נמצא להן פתרון מספק, בעיקר בעיית התחממות האוויר ביציאה מהלייזר (thermal blooming), ומקור האנרגיה ללייזר. כאשר מפעילים את הנשק מהחלל, או מגובה רב שבו האוויר דליל, תופעת ההתחממות האטמוספירית לא מהווה מכשול לפעולת הלייזר, אך בתרחישים כאלו משקל המערכת והאנרגיה שניתן לספק מוגבלים יותר מאשר במערכת הפועלת מהקרקע.
מערכות נשק לייזר המיועדות ליירוט רקטות ופצצות מרגמה נמצאות בפיתוח:
קוהרנטי
Crazy Cool
Crazy Cool הוא שיר של הזמרת והרקדנית פאולה עבדול, אשר יצא ב-22 באוגוסט 1995 על ידי וירג'ין רקורדס כסינגל השני מתוך אלבומה השלישי. הוא נכתב על ידי פיטר לורד, וי גפ'רי סמית' וסנדרה סטריט ויקטור והופק על ידי לורד וסמית'.
הצלחה מסחרית.
השיר לא זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום ה-58 בארצות הברית. גם באוסטרליה וקנדה השיר לא זכה להצלחה כאשר הגיע למקומות ה-76 וה-49 במדינות אלו (בהתאמה). גם באירופה השיר לא זכה להצלחה כאשר לא הצליח להיכנס למצעד האירופאי.
וידאו קליפ.
הקליפ בוים על ידי מת'יו רולסטון. MTV החליטו שלא לשדר את הקליפ בעקבות תכניו הפרובוקטיביים אלא אם כן הקליפ יעבור עריכה. רולסטון ועבדול טענו מנגד כי שום דבר לא בסדר בקליפ ושמדובר בסך הכל בכוראוגרפיה מסוימת אך MTV סירבו בכל זאת לשדר את הקליפ אלא אם כן הוא יעבור עריכה. בסופו של דבר עבדול נכנעה לדרישותיהם של MTV וערכה את הקליפ. בקליפ נראית עבדול שהיא רוכבת על בובה דמוית שור תוך כדי שהיא נוגעת בגופה עם מקל שחור ושופכת על שדיה בקבוק בירה.
פסגת קופמן
פסגת קופמן או פסגת קופמאן (באנגלית: Koopman Peak) היא פסגה בצד הצפוני של רמת ויסקונסין - רכס ההרים המרכזי של הרי הורליק (המהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים), בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 2,200 מטרים מעל פני הים; והיא ההר ה-1,266 בגובהו באנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 3.7 קילומטרים משלוחת מורן.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של קנת' יוג'ין קופמן (Kenneth E. Koopman), שהיה נגד בצי ארצות הברית, במהלך מבצע דיפ פריז בין השנים 1965–1967.
הר לשאק
הר לשאק (באנגלית: Mount LeSchack) הוא הר ברמת ויסקונסין - רכס ההרים המרכזי של הרי הורליק (המהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים), בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.
ההר יוצא דופן בסביבתו בשל פסגותיו השטוחות.
גובהו של ההר 2,265 מטרים מעל פני הים; הר לשאק הוא ההר ה-1,159 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר ממוקם בצד הצפוני של קניון פרקינס.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1960.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של לנארד א. לשאק (Leonard A. LeSchack), שהיה סיסמולוג, בעונת החורף בתחנת בירד בשנת 1958.
לקריאה נוספת.
• John G Murtaugh (1969), Geology of the Wisconsin Range batholith, Transantarctic Mountains, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 12:2-3, 526-550, DOI: 10.1080/00288306.1969.10420297
יחסי צ'כיה–קטר
יחסי צ'כיה–קטר הם יחסי החוץ בין צ'כיה וקטר.
סקירה כללית.
היקף הסחר בין שתי המדינות צמח מ-102 מיליון דולר בשנת 2013 ל-187 מיליון דולר בשנת 2017, שיעור צמיחה של 82 אחוזים.
קטר איירווייז מקיימת טיסות ישירות מנמל התעופה הבין-לאומי חמד בדוחה לנמל התעופה ואצלב האוול בפראג.
ביקורים הדדיים ופגישות משותפות בין משקיעים ואנשי עסקים בשתי המדינות תרמו להעלאת רמת חילופי הסחר, והיוו פלטפורמה חשובה לבדיקת שותפויות מגוונות בכמה פרויקטים ולבחירה רחבה יותר של אפשרויות השקעה קיימא במספר סקטורים מבטיחים בין שתי המדינות.
בין השנים 2014–2019 היקף הסחר בין המדינות צמח ב-28% בחמש השנים האחרונות.
קיימות 6 חברות צ'כיות-קטריות הפועלות בקטר בתחומים שונים, כולל שירותים, אירוח, ייעוץ ספורט ומוצרי מזון.
הקמת הוועדה לידידות פרלמנטרית קטרית-צ'כית בפרלמנט הצ'כי באפריל 2019 משקפת את העוצמה והאיחוד של היחסים הללו.
ישנם תחומים רבים התורמים להעמקת שיתוף הפעולה הדו-צדדי בין שתי המדינות, במיוחד בתחום הבריאות, הנדל"ן, התיירות והחקלאות. לרפובליקה הצ'כית היסטוריה ארוכה בתחומים אלה. כלכלת צ'כיה היא אחת הכלכלות המבטיחות באירופה, עם פוטנציאל רב להשקעה עתידית.
ג׳לבון
נעמה ערד
נעמה ערד (נולדה ב-1985) היא פסלת אמנית מיצב ואוצרת ישראלית.
ביוגרפיה.
ערד הציגה תערוכות יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות ובגלריה זומר אמנות עכשווית בתל אביב, והשתתפה בתערוכות קבוצתיות במוזיאון ישראל, מוזיאון פתח תקווה לאמנות ובארטפורט, תל אביב. בשנת 2017 זכתה בפרס אמן צעיר מטעם משרד התרבות. כאוצרת, ערד אצרה תערוכות בגלריה זומר לאמנות עכשווית ובמרכז לאמנות עכשווית (CCA) בתל אביב. היא בוגרת תואר ראשון באמנות חזותית מטעם האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים (2010), ותואר שני מבית הספר המכון לאמנות בשיקגו (2014). מתגוררת ועובדת בתל אביב.
יצירתה.
המיצבים של ערד מבוססים על מחקר ובחינה ממושכת של סביבות אדריכליות וחפצים ביתיים. היא מפסלת ובונה מחדש חפצים וסביבות אדריכליות בחומרים פשוטים ויומיומיים, ביניהם חומרי בניין, רדי מייד וציוד משרדי. ייחודן של עבודותיה נובע במקרים רבים מפרשנותה היצירתית של ערד ומהעבודה הידנית המאומצת שהיא משקיעה בבנייתן. האנרגיה הרבה שמשקיעה ערד בהפקת עבודותיה אינה מתגלה תמיד במבט ראשוני. למעשה, ניכרת בהן מידה רבה של פשטות ונונשלנטיות שברירית, המזוהות מאוד עם סגנונה האישי כאמנית.
יעל פרנק
יעל פרנק (נולדה ב-1982) היא אמנית ישראלית, העובדת בוידאו, מיצב, סאונד ופיסול. זוכת פרס קיפר לשנת 2017, ופרס קשת לשנת 2019.
ביוגרפיה.
פרנק בוגרת תואר ראשון באמנות מבית הספר היוקרתי בניו יורק ותואר שני באמנות מבצלאל.
היא זוכת פרס קיפר של קרן וולף לשנת 2017, ופרס קשת לשנת 2019. השתתפה בתוכנית הרזידנסי של ארטפורט בשנת 2019.
אמנות.
פרנק היא יוצרת רב-מדיומלית שעובדת בווידאו, מיצב, סאונד, פיסול ועבודות מותאמות חלל. היא יוצרת סביבות המאופיינות בשיבושים, טעויות מכוונות, ועיוותים בלתי פתורים. פרנק משתמשת בכלים אלו על מנת לחשוף את הפוליטיקה של מבני כוח, מערכי ידע והיסטוריה המובילים לחוסר-ודאות וקיום עמוס סתירות. הטלת ספק זו מערערת דעות ואמונות חזקות המאפיינות את מערכי הפצת הידע וכינונו של קאנון תרבותי, חברתי, מגדרי וכלכלי.
פרנק משתמשת באמצעים אנלוגיים הומוריסטיים כדי להאיר את הקשר שבין סמכות לאושר. היא משתמש בפוטנציאל הפרפורמטיבי הטמון ברדי-מיידים איזוטריים, ומקצינה אותו כדי ליצור את מערכות היחסים בינן ובין הצופה. היא מייצרת בדיחות שבורות - דימויים טקסטואליים בעלי נוכחות הומוריסטית חזקה, המעוותים עד לנקודה בה הם הופכים ללא מצחיקים. העדר הפאנצ׳ליין הופך אותן מאירוע חד פעמי ללופ הולך ומצטבר של חוסר מנוחה פוליטי ופואטי.
היצירה של פרנק נעה בין ריאליזם ציני ופוסט-אירוניות, דרכם היא מנפצת טאבואים ומעבירה ביקורת על הקיום האנושי.