הילריון בן באשיר קפוצ'י (קבוג'י; בערבית: هيلاريون كبوجي; 2 במרץ 1922 – 1 בינואר 2017) היה כומר סורי, שפעל בסוריה והחל משנת 1965 בירושלים, כיהן כארכיבישוף של קיסריה וארץ ישראל משנת 1965 ועד 1974 מטעם הכנסייה היוונית קתולית וכממלא מקום בירושלים של פטריארך אותה כנסייה בשנים 1965–1977. שהה בגלות רומא משנת 1977, בעיני הכנסייה החזיק בתואר ארכיבישוף קיסריה וארץ ישראל גם בגלותו. נודע כמשתף פעולה עם פעילויות אש"ף, וכשותף לפעילות טרור נגד ישראל. היה חבר במועצה הלאומית הפלסטינית.
קורות חייו.
שנותיו בסוריה.
קפוצ'י נולד בחלב בשנת 1922 כבן למשפחה ערבית הנושאת שם ממקור טורקי - קפוג'י, בהיגוי ערבי - קבוג'י. מאוחר יותר אימץ קפוצ'י שינוי כתיב והיגוי שם משפחתו ברוח השפה האיטלקית - Capucci. הוסמך לכמורה ב-1947 במסגרת מסדר הבזילי של חלב. ניהל סמינר בדמשק ובשנים 1962–1965 כיהן כ"סופריור כללי", ראש המסדר הבזילי בחלב. השתתף בוועידת ותיקן השנייה.
פרשת קפוצ'י.
ב-1965 קיבל את המינוי כארכיבישוף קיסריה וארץ ישראל בירושלים, ראש הקהילה המלכיתית הקטנה בעיר. עד 1967 עמד בצלו של ארכיבישוף הגליל המתון, ג'ורג' חכים, אך עם מינויו של האחרון לפטריארך אנטיוכיה בסוריה עם המושב בדמשק, עלה כוחו של קפוצ'י, הוא הפך לארכיבישוף של כל ארץ ישראל ולממלא מקום הפטריארך עם המושב בירושלים. הוא היה מתנגד חריף של מדינת ישראל וסייע ככל יכולתו למחבלים הפלסטינים נגדה. בביקוריו התכופים בלבנון נפגש עם ראש הזרוע הצבאית של אש"ף, אבו ג'יהאד. כתוצאה מהחזקת דרכונו הדיפלומטי מטעם קריית הוותיקן והכבוד שרחשו כוחות הביטחון לאנשי דת, שלא חיפשו ברכבו, הצליח להבריח ברכבו מזוודות מלאות באמצעי לחימה (עשרות לבנות חבלה, שעונים עם נפצים, רימונים, תת-מקלעים ושלושה טילי קטיושה עם משגריהם) ומכשירי ציתות מלבנון לישראל, עבור אנשי אש"ף, לצורך ביצוע פיגועי טרור בישראל. עמד בקשר רצוף עם ערפאת.
ב-8 באוגוסט 1974 נעצר קפוצ'י בידי השב"כ. הוא הועמד לדין בעוון סיוע לארגון טרור ומגע עם סוכן זר. במשפטו טען לחסינות דיפלומטית. במשפט הצהיר קפוצ'י: "הכובשים בני העוולה הגיעו מן האפלה כדי לחלל את העיר הקדושה ירושלים, ערש שתי הדתות - הנצרות והאסלאם. רק לישוע המשיח, המבכה בשמיים את גורל ירושלים, זכות לשפוט אותי".
במשפט הוא הורשע ונדון ל-12 שנות מאסר.
במספר פיגועים דרשו המחבלים לשחרר את קפוצ'י מהכלא, בהם הפיגוע במלון סבוי (מרץ 1975), הפיגוע בכפר יובל (יוני 1975), וחטיפת מטוס איירבוס A300 של אייר פראנס (יוני 1976) שהסתיימה במבצע יונתן. בעת המאסר הכריז קפוצ'י מספר פעמים על שביתת רעב. ב-6 בנובמבר 1977 שוחרר קפוצ'י מכלא רמלה, וגורש לרומא. שחרורו התאפשר לאחר שנשיא מדינת ישראל אפרים קציר העניק לו חנינה בעקבות בקשת האפיפיור פאולוס השישי שהביע דאגה לבריאותו. האפיפיור הבטיח שבתמורה יסייע להעלאת עצמות אלי כהן, הבטחה שלא קיים.
המחלוקת סביב הפרשה בכנסייה היוונית-קתולית.
ב-20 באוגוסט 1974 פרסם הפטריארך מאקסימוס החמישי (ג'ורג' חכים), שמושבו היה בדמשק, בעיתון הניו יורק טיימס גינוי חריף בנוגע למעצרו של קפוצ'י, בו ראה, כדבריו, ביטוי ל"מדיניות של ייהוד ירושלים" ול"שיטות הטרור" הנקוטות על ידי שלטונות ישראל נגד תושבי העיר. לעומת זאת התבטא הארכיבישוף של הגליל, יוסף ראיה, נגד קפוצ'י, מה שהביא להדחתו של ראיה על ידי סינוד הכנסייה היוונית-קתולית בלבנון באוגוסט 1974. ראיה התפטר ובחודש ספטמבר 1974 יצא למנזר בקנדה.
פעילותו ברומא.
לאחר שהתיישב ברומא היה קפוצ'י פעיל במפגני סולידריות עם המאבק הפלסטיני נגד ישראל ובפעילויות סולידריות עם קרבנות מוסלמים בעולם, בין השאר, בקוסובו.
בשנת 1979 ערך ביקור אצל בני הערובה האמריקאים בטהראן. התקבל אצל הנשיא סדאם חוסיין בשליחות למען שחרור שבויים איטלקים במלחמת המפרץ ואצל הנשיא בשאר אל-אסד (לאחרונה ב-21 בדצמבר 2008). בשנת 1997 ערך ביקור אצל שר החוץ האיראני ולאיאתי לצורך דיון בנוגע לירושלים ופלסטין.
בשנת 1998 ממשלת ישראל אסרה על כניסת הארכיבישוף בוטרוס מועלם למדינה עקב קשריו עם קפוצ'י.
ב-7 באפריל 2012 השתתף קפוצ'י בהפגנות השמאל הקיצוני האיטלקי ברומא לסולידריות עם העם הפלסטיני והביע הזדהות עם השהידים של האינתיפאדה השנייה ("ברכות לבני האינתיפאדה ולשהידים ההולכים להיאבק כאילו הולכים לחגיגה" "אינתיפאדה עד לניצחון!").
בגלות רומא הוענק לו בשנים 1996–1997 מעמד של אקסרך פטריארכי של ירושלים מטעם הכנסייה היוונית-מלכיטית ובשנים 1997–2000 מעמד של פרוטוסינקלוס אמריטוס של ירושלים.
בפברואר 2009 היה על סיפון ספינה לבנונית שניסתה להגיע לעזה בניסיון לשבור את המצור הימי עליה שהוטל על ידי ישראל בעת מבצע עופרת יצוקה. הוא גורש חזרה ללבנון. בסוף חודש מאי 2010 השתתף שוב במשט ספינות שיצא מטורקיה ונועד לשבור את המצור.
לגבי מלחמת האזרחים בסוריה אימץ קפוצ'י את העמדה הרשמית של ממשלת סוריה לפיה המרידות במדינה הן תוצאה של קשר אמריקאי-ישראלי שנועד להבטיח השתלטות מדינות אלה על הנפט ומשאבי המזרח התיכון, בשם יצירת "מזרח תיכון חדש".
קפוצ'י מת ברומא ב-1 בינואר 2017 בגיל 94.
הארכיבישוף קפוצ'י
לינקס
הליגה הברזילאית בכדורגל
שיפוד
שיפוד הוא מקל דק העשוי מעץ או מתכת המשמש לאחיזת חתיכות קטנות של אוכל ביחד. שיפודים משמשים לצליית בשר וליישומים קולינריים נוספים.
שיפודי מתכת בדרך כלל עשויים מפלדת אל-חלד, והם בעלי קצה מחודד בצידם האחד ומקום לאחיזה בצידם השני. הם ניתנים לשימוש רב פעמי, בניגוד לשיפודי עץ, הניתנים לשימוש חד פעמי. הבדל נוסף הוא ששיפודי מתכת הם, במקרים רבים, שטוחים. כלומר בעלי חתך מלבני. שיפודי העץ הם בעלי חתך עגול.
לפני צליית המזון באמצעות שיפודי עץ, יש להספיג את השיפוד במים לפני הרכבת המזון עליהם, על מנת להימנע משריפתם. שיפודי עץ עשויים בדרך כלל מבמבוק, אך הם יכולים להיות עשויים גם מסוגי עץ נוספים.
לאורך השנים גרסו מילונים עבריים כי ניקוד המילה הוא "שַׁפּוּד" ולא "שִׁפּוּד" כנהוג בפי הדוברים. הצורה "שַׁפּוּד" בפתח נקבעה בהקבלה לשפות שמיות אחרות (כגון ארמית וערבית), אולם לשתי ההגיות גם יחד אין תיעוד במסורות ההגייה הקדומות של המילה המשנאית – והאקדמיה ללשון העברית התירה את הצורה החרוקה. המילונאי ראובן אלקלעי ציין במילונו כי הפעלים גזורי השם שִׁפֵּד, שֻׁפַּד וכן הִשְׁתַּפֵּד (במובנים "תקע, שם את נתחי הבשר על השפוד כדי לצלותם", "דקר במוט חד" או "חידד את החוטר") הם חידושיו שלו.
יהודית שובל
יהודית שובל (נולדה ב-24 באוגוסט 1926) היא פרופסור אמריטה לסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ומומחית בתחום הסוציולוגיה של הבריאות.
ביוגרפיה.
שובל נולדה בניו יורק בשם יהודית טננבאום. היא סיימה את לימודי התואר הראשון במכללת האנטר בהצטיינות (1947) ולימודי תואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת הרווארד (1949 ו-1955). הייתה חברת תנועת "יהודה הצעיר" והייתה בין מייסדי תנועת הסטודנטים הציונית בארצות הברית וסגנית נשיאת התנועה הראשונה. תוך כדי לימודיה עלתה בשנת 1949 לישראל ומונתה לעמיתת מחקר ומנהלת פרויקט במסגרת המכון למחקר חברתי שימושי. במסגרת תפקידה זה התמקדה בחקר קליטת עלייה, התיישבות, סוציולוגיה של הרפואה וסוציולוגיה של סעד. בשנים 1955–1956 שימשה יועצת בנשאי קליטת עלייה לאונסק"ו.
שובל היא חלוצת המחקר בישראל בתחום הסוציולוגיה של הבריאות, ובמחקריה הושם דגש על בריאות במסגרות של קליטת עלייה ואי-שוויון, יחסי מטפל ומטופל, וכן השפעת שוני תרבותי על הטיפול הרפואי. בשנת 1968 הצטרפה לסגל המחלקה לסוציולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים וקודמה לדרג פרופסור בשנת 1979. כן שימשה במהלך השנים כמנהלת התוכנית לסוציולוגיה בבית הספר לבריאות הציבור של האוניברסיטה העברית, עמיתת מחקר במכון ברוקדייל, יו"ר האגודה הסוציולוגית הישראלית (1985–1988) ונציגת ישראל באגודה האירופאית לסוציולוגיה של הבריאות והרפואה. בשנים 1978 ו-1981 הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת מישיגן. בשנת 1994 פרשה לגמלאות.
אלמנתו של הפרופ' הלל שובל.
רופא
רופא (נפוץ גם הכינוי דוקטור ובכתיב מקוצר: ד"ר, על אף המשמעות הכללית יותר של מושג זה) הוא אדם העוסק במקצוע הרפואה, שנקרא גם רפואה קונבנציונלית .
רופאים מטפלים בחולים ובפצועים על-מנת לרפא אותם וכן עשויים לסייע גם לאנשים בריאים להימנע ממחלות (רפואה מונעת). חלק מהרופאים עוסקים גם במחקר רפואי.
רופאים מוסמכים לקבל החלטות מורכבות וגורליות למצבו הבריאותי של החולה כמו כריתת איברים, פעולות כירורגיות מסובכות וכדומה.
מיעוטם של הרופאים הם רופאים כלליים. רוב הרופאים משלימים לפחות התמחות אחת ומוגדרים כמומחים לתחומים מסוימים, כגון רפואה פנימית, כירורגיה, רפואת ילדים, רפואת עיניים, אנדוקרינולוגיה וכיוצא בזה.
האיש הנחשב כראש וראשון מבין הרופאים המפורסמים הוא היפוקרטס, "אבי הרפואה" שתורת ארבע הליחות שלו החזיקה מעמד כאלפיים שנה.
מהות העיסוק הרפואי.
עיסוקם של רופאים כיום כולל פעולות המבדילות את הרפואה ממקצועות פרא-רפואיים:
עיסוק ברפואה בישראל.