בתפקידה כעורכת דין וכיום כמנכ"לית במרכז הרפורמי לדת ומדינה, ארז-לחובסקי מובילה את המאבק המשפטי בהפליה על בסיס השתייכות דתית, מגדר וגזע ומנהלת תיקים משפטיים תקדימיים בנושאים כגון הדרת נשים והסתה לגזענות.
היא הובילה להישגים משפטיים משמעותיים כגון ביטול ההפרדה המגדרית בתחבורה הציבורית, שבירת המונופול האורתודוקסי בהקשר של משכורות רבנים בשירות המדינה ופסילת מועמדים גזעניים מלהתמודד בבחירות לכנסת. באחד מציוציה בטוויטר, הביאה חברת הכנסת תמר זנדברג דברים של ארז-לחובסקי לשופטים: "בן גביר מצהיר שרוב רובו של הציבור הערבי "לא נאמן". מבחינתו המילה "לא נאמן" מחליפה את המילה ערבי".
פעילות משפטית מול עיריות.
לארז-לחובסקי רזומה של מספר מאבקים משפטיים מול מדיניות מדירה של עיריות בישראל. כך, לדוגמה, הביאה לפסק דין שקבע כי על עיריית בית שמש להסיר את שלטי הצניעות בתחומי העיר. במרץ 2019 הואשמה העירייה בביזיון בית המשפט, זאת לאחר שבע שנים של דיונים בערכאות שונות.
ביוני 2019 הורה בית המשפט המחוזי לעיריית ראש העין להקצות שטח לבניית בית כנסת עבור הקהילה הרפורמית "בבת עין". את העתירה הגישה ארז-לחובסקי בשם הקהילה ובשם התנועה ליהדות מתקדמת.
פעילות משפטית מול עיריית ירושלים.
בעקבות קבלת התביעה של ארבע תושבות העיר בית שמש והפיצויים שנפסקו לטובתן על ידי בית המשפט, פנתה ארז-לחובסקי באפריל 2015 לעיריית ירושלים, והאחרונה הצהירה כי תחדל ממדיניות העלמת העין ביחס לשלטי הצניעות בתחומיה ותסיר אותם.
ארז-לחובסקי ייצגה במשך חצי שנה את נשות הכותל במאבקן המשפטי לקבל אישור להקמת דוכן הנחת תפילין במרכז ירושלים, ובינואר 2019 התקבלה החלטת המחלקה המשפטית של עיריית ירושלים לאפשר להן זאת.
ביוני 2020 ייצגה את הבית הפתוח לגאווה ולסובלנות בעתירה נגד עיריית ירושלים על כך שלרגל חודש הגאווה העירייה תלתה חמישה דגלים בלבד, במקום 90 דגלים כמקובל בשנים הקודמות. בין הדברים שאמרה: "אנו לא נשלים עם התנהלות מבזה זו של עיריית ירושלים אשר במקום לפעול לטובת כלל תושביה, נכנעת ללחץ של גורמים קיצוניים, פועלת על סמך שיקולים זרים ומחזירה אותנו שנים אחורה, לתקופות בהם נאלץ הבית הפתוח להילחם על זכותו לצעוד ברחובות ירושלים."
בדצמבר 2020 ייצגה זוג הטרוסקסואלי וזוג לסביות בבקשה שהגישו לבית המשפט המחוזי בירושלים לאישור תובענה ייצוגית נגד עיריית ירושלים. זאת לאחר שהעירייה בחרה שלא לאפשר השתתפות במיזם "מתחתנים בירושלים" באופן שוויוני.
בג"ץ בנושא כשרות.
בספטמבר 2017 קבע הרכב מורחב של בג"ץ שבתי עסק, ובכלל זה מסעדות או בתי מלון, יכולים להציג את עצמם כמי שהמזון שלהם תחת פיקוח, גם אם אין להם תעודה של הרבנות. את העתירה לבג"ץ הגישו שני בעלי מסעדות וייצגה אותם ארז-לחובסקי.
מתווה הכותל.
ארז-לחובסקי ייצגה בבית המשפט את התנועות הרפורמית והקונסרבטיבית וכן את נשות הכותל בדרישתן ליישם את מתווה הכותל. בין השאר השמיעה בדיון שהתקיים בנובמבר 2020 את הטענה כי, מאז הדיון האחרון בעתירות בינואר 2018 המדינה לא קיימה את מה שהצהירה מבחינת עבודות הבינוי בקשת רובינסון, וכי המצב של הרחבה בקשת רובינסון הידרדר מאד.
חיים אישיים.
אורלי היא חברת קהילת קמץ, הקהילה הרפורמית במבשרת ציון, ומשמשת כחברת הוועד המנהל של הקהילה.
אורלי ארז לחובסקי
דינמו ולדיווסטוק (כדורסל)
דינמו היא קבוצת כדורסל רוסית מהעיר ולדיווסטוק במזרח רוסיה, שמייצגת את מחוז פרימוריה ב.
היסטוריה.
בדצמבר 2020, במהלך ישיבת אגודת הספורט "דינמו ולדיווסטוק" הוצע להקים את מועדון הכדורסל דינמו ולדיווסטוק, לצד מועדון כדורגל, בחסות משטרת ולדיווסטוק ובמימון משקיעים פרטיים. כבר בעונת הבכורה דינמו זכתה באליפות העיר ולדיווסטוק לעונת 2021 ונרשמה ל, הליגה השנייה בחשיבותה בענף הכדורסל ברוסיה, לקראת עונת 2021/2022.
הקבוצה פתחה את עונת 2021/2022 בהעפלה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורסל.
גרנד פרי מיאמי
גרנד פרי מיאמי הוא מרוץ גרנד פרי שנתי המהווה חלק ממרוצי אליפות הפורמולה 1 החל מעונת 2022. המרוץ מתקיים במסלול מיאמי אינטרנשיונל אוטודורם, שנבנה במיוחד לצורך האירוע.
היסטוריה.
ההצעה הראשונית לקיום מרוץ גרנד פרי במיאמי ניתנה בשנת 2018. על פי התכנון המרוץ הראשון היה אמור להתקיים כבר בשנת 2019. עיכובים שנגרמו בשל תוכניות הפיתוח של נמל מיאמי הובילו לדחיית תאריך היעד לשנת 2021. מיקום המסלול שונה לאזור אצטדיון הארד רוק קפה ומגרשי החנייה הסמוכים לו. המרוץ לא נכלל בסופו של דבר בלוח המרוצים לעונה. באפריל 2021 נחתם חוזה ל-10 שנים לקיום המרוץ החל מעונת 2022. המרוץ מתקיים במסלול מיאמי אינטרנשיונל אוטודורם שנבנה במיוחד לצורך האירוע.
תושבים המתגוררים בסמוך למסלול ניסו למנוע את קיומו של המרוץ ופנו לבית המשפט בטענה שהרעש שנגרם כתוצאה מהמרוץ פוגע באיכות חייהם ויכול אף להוביל לפגיעה ממשית בבריאותם. בית המשפט דחה את הטענות ואיפשר את קיום המרוץ כמתוכנן. מרוץ הבכורה התקיים ב-8 במאי, כמרוץ החמישי של עונת 2022. שארל לקלר זינק למרות מהפול פוזישן ומקס ורסטאפן ניצח את המרוץ.
אבון (צרפת)
אבון (בצרפתית: Avon) היא קומונה במחוז סן ומארן באיל-דה-פראנס הצרפתי. היישוב ממוקם ליד פונטנבלו ומהווה איתו שטח עירוני רצוף.
היישוב הוזכר לראשונה בשנת 839 במסמכי לואי החסיד. במרכז היישוב עומדת כנסייה שנבנתה לפני כ-1000 שנים. בשנת 1846 הוא חובר לרשת מסילת ברזל. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 ביישוב התגורר גאורג איבאנוביץ' גורדייף והוא נטמן בבית הקברות העירוני לצד קתרין מנספילד שעבדה איתו.
בזמן מלחמת העולם השנייה בראש העיירה עמד רמי דומונסל שפעל להצלת היהודים וקיבל הכרה כחסיד אומות העולם.
וייהאי
המחלקה לחפצים מיוחדים
המחלקה לחפצים מיוחדים הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית קומית לילדים ששודרה בשנת 2018 בטלוויזיה החינוכית בכיכובם של אודי ואביעד.
עלילה.
מדי פרק מגיע למחלקה לחפצים מיוחדים פריט מההיסטוריה של מדינת ישראל בעל ערך היסטורי ולאומי וצוות המחלקה מנסה לחקור עליו באופן קומי.
בית הכנסת חארה צגירה
בית הכנסת חארה צגירה (בערבית: كنيس حارة صغيرة, בתעתיק: חארה צגירה, כלומר: "שכונה קטנה") הוא בית כנסת עתיק באי ג'רבה, תוניסיה.
על בית הכנסת.
בית הכנסת ממוקם ברחוב מוקטאר עטיה, צפונית לכיכר העצמאות, בשכונה היהודית לשעבר חארה צגירה, הנקראת כיום אֶר-ריאד, מספר קילומטרים דרומית-מערבית לחוּמְת-סוּק, בירת האי.
בית הכנסת נבנה בשנות השלושים על ידי המתפללים עצמם.
מאחורי החזית החיצונית, יש חצר מרובעת המוקפת באכסדרה עם שלוש קשתות, ובכל פינה יש חדר עבודה. בקצה החצר יש אולם מרובע, שהוא אולם התפילה, שבתקרתו נברשת מקושטת ומעוקלת בעלת שלוש קשתות. אולם התפילה מוביל לחדרי לימוד אחרים ולספרייה.
בבתי הכנסת בדרום תוניסיה בכלל, וב"אלגריבה" בפרט, אין עזרת נשים. לא ברורה הסיבה לכך אולי מפני שנשים לא נהגו לפקוד בקביעות את בית הכנסת ולא נטלו חלק פעיל בתפילות חגיגיות, כמו בשבת, בראש השנה, ביום הכיפורים ובפורים. גורם אפשרי נוסף הוא היעדר נוהג או הלכה המחייבים הפרדה מוחלטת בין נשים לגברים בבית הכנסת, כך לדברי אנשי המקום, והן נהגו לשבת בחצר הפנימית של בית הכנסת.
ככל שהקהילה היהודית בכפר התמעטה, בית הכנסת ננטש והבניין נמצא כעת במצב מט ליפול.
הקהילה היהודית של ריאד, המונה כ-80 אנשים, מתפללת כיום בעיקר בבית הכנסת אלגריבה, הממוקם בפאתיו הדרומיים של הכפר.
ברנרד בלוסאק
ברנרד בלוסאק (צרפתית:Bernard Blossac : 29 באפריל 1917 - 1 בדצמבר 2002) היה מאייר אופנה צרפתי.
ביוגרפיה.
ברנרד דה לה בורדונה-בלוסאק נולד ב -29 באפריל 1917 בנוילי-סור-סיין.
את ילדותו בילה עם משפחתו ביון ולאחר מכן בפריז. בחופשות בתקופות הלימודים יצאה המשפחה לטיולים. זו הייתה הזדמנות עבורו לגלות מקומות אחרים: אירלנד, חוף נורמנדי, שווייץ, בלגיה וחוף התכלת. נכס גדול שהניב רווחים שהיה למשפחה, אפשר להוריו לספק את התשוקה שלהם לצייד. ברנרד לא אהב את ספורט הצייד והעדיף לעסוק בציור נופים או ציור טבע דומם. בגיל מוקדם הוא התעניין באסתטיקה של דברים - רהיטים, ציורים ובגדים והתלהב מיצירות ה"אר נובו" של אותה תקופה.
הוא עזב את מערכת החינוך המסורתית ונכנס לסדנת ציור ברובע מונפרנאס בפריז עם אנדרה מרצ'נד, מוריס טסטארד ולבסוף עם פול קולין. במשך שנים רבות הוא פעל לשכלל את הטכניקה שלו, תוך שימוש באמצעי ציור שונים - עיפרון, פחם, גיר וכו'. הוא גם עבד על נושאים מיוחדים כמו תפאורות ותלבושות. במהלך אותן שנים הוא עשה מחקרים מקיפים על התלבושות של המאה ה-19 וליווה אותם ברישומים רבים.
תקופה זו נמשכה עד 1941, במהלכה פגש את פול קאלדקס, נשיא ארגון נשיא אגוד מעצבי הבגדים. האחרון הציג אותו בפני עורכי מגזינים כמו ווג, פמינה או L'Officiel de la couture et de la mode de Paris.. הם הזמינו ממנו ציורים.
בשנים שלאחר המלחמה, הוא צייר בכתבי עת זרים - אנגלים, אמריקאים, הולנדים ושווייצרים. במשך שלושים השנים הבאות, הוא נסע ללונדון וניו יורק כדי לגוון את עסקיו.
הוא שילב את התשוקה שלו לאופנה עם השליטה שלו ברישומי נופים ודיוקנאות. לפעמים הוא הכניס כמה ציורים של דגמי בגדים חדשים עם דמויות שצייר בעבר.
רישומיו פורסמו במגזינים, עיתונים, ורק לעיתים לעיתים רחוקות בתערוכות.
הוא סיים את פעילותו המקצועית בשנת 1973. מוזיאון האופנה של העיר פריז, מחזיק בכמה רישומים שלו, וכן אספנים זרים קנו כמה מציוריו.