הגרלת שלב הבתים נערכה ב-14 בפברואר 1986 בפרנקפורט, עם 32 נבחרות שנכנסו להגרלה. משחקי המוקדמות החלו ב-1986והסתיימו ב-1987. הנבחרות התחלקו לשבעה בתים, מתוכם ארבעה הכילו חמש נבחרות, ושלושה בתים הכילו ארבע נבחרות, שהוגרלו לפי קבוצות דירוג. על כל ניצחון ניתנו שתי נקודות, ולא שלוש כפי שנהוג כיום.
קבוצות הדירוג בהגרלה היו:
הנבחרות המעפילות.
1 במודגש: זכתה בטורניר, ב"נטוי": מארחת הטורניר
דבשניים
דבשניים (שם מדעי: Meliphagidae) הם משפחת עופות טרופיים קטנים החיים באוסטרליה, גינאה החדשה ואיים קרובים באזורים אלה, ומזכירים בהתנהגותם ובהרגלי ההאכילה שלהם את משפחת הצופיתיים מאסיה ואפריקה. כמותם הם ניזונים מצוף (ומכאן השם דבשנים; הצוף מתוק כמו דבש) והם גם צבעוניים ובעלי מקור ארוך וכפוף כדי להכניסו לתוך הפרח. הם מחבבים פרחים ממשפחות ה- Proteaceae, ההדסיים והאברשאים.
סוגי הדבשניים:
שדה משחק הכדורגל
שדה משחק הכדורגל הוא שטח מוגדר למשחק הכדורגל, העשוי דשא או דשא מלאכותי, וחייב להיות בצבע ירוק. ממדי המגרש ודרכי סימונו מוגדרים בחוקת משחק הכדורגל כחוק 1: שדה המשחק.
ממדים.
קו האורך של שדה חייב להיות ארוך מקו השער, כדי לתת למגרש צורה מלבנית.
סימונים.
ישם מספר סימוני חובה בשטח שדה המשחק.
סימוני הקרן.
בכל פינה של המגרש יוצב דגל קרן, שגובהו לפחות 1.5 מטר וקצהו לא מחודד. מסביב דגל הקרן יש לסמן ברדיוס מטר את קשת הקרן. קשת זאת תסומן רק בתוך שטח המגרש.
שערים.
יש למקם את השערים במרכזו של קו השער. על השערים להיות בנויים משני עמודים מאונכים, ומחוברים ביניהם בקורה נוספת.
חומצה אדיפית
חומצה אדיפית (Adipic acid) היא תרכובת שנוסחתה הכימית &lt;chem&gt;(CH_2)_4(COOH)_2&lt;/chem&gt;. חומצה אדיפית היא חומצה די-קרבוקסילית כלומר מכילה שתי קבוצות חומצה בקצות שרשרת ישרה בת 6 אטומי פחמן.
החומצה האדיפית היא חומר גלם לייצור ניילון, והיא החומצה הדו-קרבוקסילית המיוצרת בכמות הגדולה ביותר, המוערכת ב-2.5 מיליון טון בשנה.
ייצור.
בעבר יוצרה חומצה אדיפית מחמצון של שומן מהחי ומכאן שמה (adeps בלטינית - שומן). כיום מייצרים חומצה אדיפית מתערובת של ציקלוהקסנול וציקלוהקסנון המכונה שמן KA (ראשי תיבות של Ketone-Alcohol oil) בחמצון רב שלבי באמצעות חומצה חנקתית.
בשלב מוקדם מתחמצן הכוהל ציקלוהקסנול לקטון ציקלוהקסנון ומשתחררת חומצה חנקיתית:
formula_1
תוצר לוואי של התהליך הוא מזהם האוויר NO2 שייצור חומצה אדיפית הוא אחד ממקורות הפליטה העיקריים שלו.
הוצעו שיטות ידידותיות יותר לסביבה לייצור חומצה אדיפית למשל באמצעות תגובה של פחמן חד-חמצני עם בוטאדיאן:
formula_2
ישיבת בני עקיבא כפר הרואה
Allgemeine Zeitung des Judentums
Allgemeine Zeitung des Judentums (בראשי תיבות: A.Z.J; אַלגֶמַיינֶה צַייטוּנג דֶס יוּדֶנטוּמס, מילולית: "עיתונה הכללי של היהדות") היה כתב עת יהודי-גרמני שהוקדש לנושאים מעולמה של היהדות, בדגש על ענייניה של יהדות גרמניה. כתב העת יצא לאור ברציפות בין השנים 1837–1922. העיתון תפס את מקום "שולמית", שהחליף בשעתו את "המאסף".
עורכו הראשי ומייסדו היה לודוויג פיליפסון, רב רפורמי ופעיל ציבור.
היסטוריה.
כתב העת נוסד בשנת 1837 בלייפציג, ובהמשך הודפס בברלין. הגיליון הראשון הודפס ב-2 במאי 1837, ומטרתו המוצהרת הייתה לקדם את הידע ההיסטורי של היהודים אודות עמם. אך עסק באופן שוטף גם ביתר תחומי העניים של יהודי גרמניה: פוליטיקה, דת, ספרות יהודית וכללית, היסטוריה ופילולוגיה. לכתב העת צורף מעת לעת מוסף ספרותי. ב-1839 הפך כתב העת לשבועון.
בעת הקמת כתב העת הושם דגש על עיתונות בלתי-תלויה, ולכן לא נעזרו העורכים בתמיכה או סבסוד של כל גוף יהודי רשמי. כתב העת הופץ בכל רחבי אירופה היהודית.
לאחר פטירת העורך הראשון לודוויג פיליפסון, ערך את כתב העת גוסטב קרפלס (החל מ-1890). מו"ל העיתון בתקופת קרפלס היה איל העיתונות היהודי רודולף מוסה.
בשנותיו הראשונות של כתב העת השתתפו בכתיבת מאמרים בו חוקרים כמו גבריאל ריסר, אליקים כרמולי, שד"ל, לאופולד צונץ, יהודה ליב דוקעס, יוליוס פירסט, לאופולד לעף, פרנץ דליטש, אהרן ילינק, אברהם גייגר ויצחק מרדכי יוסט.
בשנים מאוחרות נקרא כתב העת: "עיתון ה-CV: ביטאון האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית".
אלגמיינה צייטונג דס יודנטומס
דוד אשכנזי
דוד ולדימירוביץ' אשכנזי (ברוסית: Дави́д Влади́мирович Ашкена́зи; 25 בדצמבר 1915 - 19 בפברואר 1997) היה פסנתרן, מלווה ומלחין יהודי-רוסי.
חייו.
אשכנזי נולד בניז'ני נובגורוד. הוא למד נגינה בפסנתר בקולג' המקומי למוזיקה ובקונסרבטוריון של מוסקבה. הוא עבד כמלווה עם כמה זמרי פופ סובייטיים נודעים, בהם איזבלה יורייבה, קלודיה שולז'נקו, ליודמילה זיקינה, מרינה גורדון, ואדים קוזין, מארק ברנס, יוסיף קובזון ועוד.
בשנת 1996 הוכרז אשכנזי כ"אמן העם של רוסיה".
בשנת 1964 ניגן עם הכנר נחום לאטונסקי בפרק של הסרט "צמיד הנופך", עיבוד לנובלה המפורסמת באותו שם מאת אלכסנדר קופרין. הוא כתב מוזיקה לשירו של יעקב פולונסקי, "בעת חזות קשה של פרידה", שזכה לביצוע של זמרים רבים.
דוד אשכנזי היה אביו של הפסנתרן והמנצח המפורסם ולדימיר אשכנזי וסבו של הפסנתרן ולדימיר סברדלוב אשכנזי.
הוא נפטר ב-19 בפברואר 1997 במוסקבה, רוסיה.
Allgemeine Zeitung Des Judentums
וורן (מישיגן)
וורן (באנגלית: Warren) היא עיר במחוז מקומב במדינת מישיגן בארצות הברית. וורן שוכנת מצפון לעיר דטרויט והיא חלק מהמטרופולין שלה. בעיר מתגוררים 134,056 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר השלישית מבחינת גודל אוכלוסייתה במישיגן, אחרי גרנד ראפידס ודטרויט.
היסטוריה.
וורן הוקמה תחת השם "ביביס קורנרס" (Beebe's Corners) ב-1830. בהתחלה היא הייתה תחנת עצירה לכרכרות שיצאו מדטרויט צפונה. ב-1837 שמה שונה להיקורי, שנה לאחר מכן לאבה וזמן קצר לאחר מכן לוורן. מקור השם לא ברור. דעה אחת אומרת שהוא מתייחס לכומר שהיה פעיל ברחבי מישיגן ודעה אחרת אומרת שהוא מתייחס לגנרל ג'וזף וורן שנהרג בקרב גבעת בנקר במלחמת העצמאות של ארצות הברית.
ב-1893 ההתיישבות קיבלה מעמד של כפר וב-1957 היא קיבלה מעמד של עיר. העיר גדלה באופן משמעותי בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 בעקבות הבייבי בום שלאחר מלחמת העולם השנייה ותהליך המעבר של אזרחים רבים מדטרויט לפרווריה. האוכלוסייה הגיעה לשיא ב-1970 ומאז היא נמצאת בירידה הדרגתית.
כלכלה.
בעיר נמצאים מספר מפעלים ומרכזי חברות, בהם מספר מרכזים של יצרנית הרכב ג'נרל מוטורס.
חינוך.
בעיר נמצאים מספר קמפוסים של מוסדות להשכלה גבוהה, בהם קמפוסים של אוניברסיטת דבנפורט ואוניברסיטת מרכז מישיגן.
כדור כדורגל
כדור כדורגל הוא כדור משחק המשמש למשחק הכדורגל. צורת הכדור, גודלו, משקלו, והחומר ממנו הוא עשוי, מוגדרים בחוקת משחק הכדורגל כחוק 2: הכדור.
היסטוריה.
במהלך השנים חלו שינויים רבים בחומר ממנו היה עשוי כדור הכדורגל. בימי הביניים הכדור היה עשוי מעטפת עור וממולא בשבבי שעם או בשלפוחית השתן של בעלי חיים. רק במאה ה-19 הכדורים התחילו להיעשות, כמו שהם כיום, עשויים מגומי ועור.
תכונות ומידות.
החלפת כדור פגום.
במידה והכדור מתפוצץ או נפגם במהלך המשחק, על השופט להפסיק את המשחק. חידוש המשחק יתבצע על ידי הטלת הכדור במקום בו נפגם הכדור הקודם. חל איסור על השחקנים להחליף את כדור המשחק ללא אישור השופט.
יצרני כדורים.
במהלך השנים חברות רבות ייצרו את כדורי המשחק. החל משנת 1970, אדידס מייצרת את כדורי המשחק של המשחקים הרשמיים בגביע העולם, אליפות אירופה, משחקים האולימפיים, וליגת האלופות.
בולי קרן קיימת לישראל
הם בולים המונפקים על ידי קרן קיימת לישראל ואינם משמשים כבולי דואר, אלא כאמצעי להפצת רעיונות ציוניים ולאיסוף כספים למטרות קרן קיימת לישראל. הבול הראשון יצא לאור ב-1902 ונקבע שמחירו יהיה בכל מדינה המטבע הנמוך ביותר של אותה מדינה.
היסטוריה.
מאז הופעתם בולי הדואר היוו, בנוסף לתפקידם במערך הדואר, גם סמלים לאומיים. ליהודים לא הייתה מדינה, לכן גם לא היו להם בולים משלהם - כדי לפצות על חוסר זה החליטה קרן קיימת לישראל להפיק בולים ולעודד את היהודים להדביקם, לצד הבולים הרשמיים של מדינתם, על מכתביהם. בהמשך שימשו בולי קרן קיימת לישראל גם לביול תעודות שניתנו על ידי מוסדות יהודים, למשל תעודות בית ספר.
לפני הקמת מדינת ישראל. המניעים שקבעו את תוכני הבולים היו:
בולים "לכיבוש לבבות".
לקבוצה הראשונה שייכים בולים שהופעתם יועדה לקהל מגוון, כגון בולים בעלי תכנים קלסיים (שהונפקו מספר פעמים) - בולי "מגן דוד" ו"בולי הרצל". בולים אלה משדרים מסרים ציוניים-יהודיים, שקל להמונים להזדהות איתם. שילוב שני סוגי התכנים (הציוני והיהודי) יצרו בולים בעל מסר סמלי, כפי שקרה בבול "הרצל על הריין" המבוסס על תצלומו המפורסם של אפרים משה ליליין: דמותו של אבי התנועה הציונות המדינית, משקיף מעל הגשר של הנהר בבזל, רואה בעיני רוחו את המוני העם עולים לציון, לבירת הנצח של העם היהודי, ושמש התקווה שולחת קרניה ממעל. בעיצוב הבול הנ"ל משולבים איפוא אלמנטים רבים: עבר-והווה, אדם-ומקום, גולה וארץ ישראל, המנהיג והעם, האור והתקווה. יש להניח כי הנפקת בולים כאלה לוותה בצפיית אנשי התעמולה של הקק"ל לכיבוש לבבות המוני העם היהודי. לקבוצה זו יש לשייך גם בולי אישים שונים שנטלו חלק באתוס הציוני כברון רוטשילד או דיזנגוף.