בכל אחד משני קצות המגרש מותקן לוח (180X105 ס"מ), הבולט 120 סנטימטרים לתוך המגרש. בגובה 15 סנטימטרים מן הקצה התחתון של הלוח מותקן הסל, בגובה 3.05 מטר מן הקרקע. ה"סל" הוא חישוק שקוטרו הפנימי 45 סנטימטרים, שמחוברת אליו רשת שאורכה 45 סנטימטרים. סביב כל סל יש את "קשת השלוש" שהיא קשת עגולה ברדיוס של 7.25 מטר מהסל בליגת ה-NBA ו-6.75 מטר מהסל לפי החוקה של FIBA. בתוך הקשת הגדולה יש רחבה בצורת מלבן, הנקראת ה"בקבוק" או "הצבע" (משום שנהוג לצבוע אותה בצבע שונה משאר המגרש), בתוכו נמצא "קו העונשין" הממוקם 3.60 מטר מהסל. רוחב קווי המגרש הוא 5 סנטימטר.
הכדור המשמש במשחק, עשוי מחומר אלסטי, מעור או מחומר דמוי עור. היקפו של הכדור 74.9 ס"מ ומשקלו 650 גרם. בליגות המקצועניות (ב-NBA ובאירופה) משתמשים בכדור מעור.
עבירות.
אף שמגע מותר במשחק הכדורסל - כל מכה, דחיפה, החזקה ומגע בעזרת שתי ידיים בו זמנית על השחקן התוקף, נשרקת עבירה. בנוסף, בניסיון לחטוף את הכדור אין לגעת בו ביד (או בעיקר, בכף היד) האוחזת את הכדור. כן גם כאשר שחקן תוקף (שחקן עם כדור) נתקע בשחקן יריב בחוזקה, זורק את הכדור אל עבר ראשו, שולח מרפק או "מטפס" עליו בדרך ללקיחת ריבאונד, תישרק לחובתו "עבירת תוקף".
במקרה שבוצעה עבירה על שחקן שזרק את הכדור לסל או היה במהלך של זריקה לסל הוא יקבל שתי זריקות מקו העונשין. אם בעת העבירה הוא זרק מעבר לקשת שלוש הנקודות הוא יקבל שלוש זריקות מקו העונשין. במקרה ולמרות העבירה המהלך הצליח והכדור נכנס לסל, הסל יחשב ובנוסף יקבל השחקן זריקת עונשין אחת. כל קליעה מקו העונשין מקנה נקודה אחת. אם אותה קבוצה ביצעה ארבע עבירות ברבע אחד, כל עבירה נוספת באותו הרבע תוביל לשתי זריקות עונשין של היריבה, גם אם השחקן עליו בוצעה העבירה לא היה במהלך זריקה לסל. שחקן שביצע 5 עבירות (או 6 עבירות ב-NBA) מורחק עד סיום המשחק.
עבירה קשה במיוחד או עבירה שאינה תואמת את רוח המשחק נקראת "עבירה בלתי ספורטיבית" ומעניקה לקבוצה היריבה שתי זריקות מקו העונשין כשלאחריהן תזכה גם בכדור מן הצד. במקרה שבו אותו שחקן ביצע פעמיים באותו משחק עבירה בלתי ספורטיבית, או שהעבירה שבוצעה חמורה במיוחד השחקן הפוגע יורחק מידית מהמשחק. התנהגות בלתי ספורטיבית של שחקן או מאמן שאינה קשורה למהלכו השוטף של המשחק נקראת "עבירה טכנית" ותעניק זריקה אחת ולאחריה השופט ימשיך את המשחק מהנקודה שעצר.
מושגי יסוד בכדורסל.
עמדות.
אף שהחוקים לא קבעו קיום של עמדות ברורות, הן נוצרו כחלק מהתפתחותו של המשחק. בחמשת העשורים הראשונים של המשחק הגדרת העמדות הייתה שני גארדים, שני פורוורדים וסנטר. מאז שנות השמונים הוגדרו עמדות מפורטות יותר:
בפועל, הגדרת התפקיד של העמדות היא גמישה, ולעיתים מאמנים בוחרים להשתמש בהרכבים אחרים או להגדיר תפקידים שונים. בנוסף קיימים שחקנים המסוגלים לשחק ביותר מעמדה אחת.
ריבאונד.
תפיסת הכדור לאחר החטאה, נקראת כדור חוזר או מאנגלית ריבאונד. אם הכדור שהוחטא נתפס על ידי שחקן הקבוצה המתגוננת הריבאונד נקרא "ריבאונד הגנה" וכאשר הקבוצה שזרקה והחטיאה היא זו שזכתה בכדור החוזר הריבאונד נקרא "ריבאונד התקפה". לזכייה בריבאונד במשחק הכדורסל מיוחסת חשיבות רבה הן בממד האישי והן בממד הקבוצתי והוא נחשב לאחת הקטגוריות החשובות בסטטיסטיקת המשחק. בדרך כלל הריבאונדרים המובילים בכל קבוצה הם שחקניה הגבוהים. הדבר נובע משתי סיבות: האחת היא יתרונם הפיזי וקרבתם אל הכדור - ידם תגיע רחוק יותר. הסיבה השנייה היא שגם בהגנה וגם בהתקפה ממוקמים בדרך כלל הגבוהים בקרבת הסל ולכן הם אלה שנמצאים באזור בו במרבית המקרים נופל הכדור. בדרך כלל לשחקני ההגנה יש יותר סיכויים לקחת את הריבאונד.
אסיסט.
אסיסט (מהמילה האנגלית "Assistance" - עזרה) הוא מהלך שבו שחקן מוסר את הכדור לחברו ומעמיד אותו בעמדה שבה הוא יכול לקלוע סל. מסירה למצב קליעה חופשי, ללא שומר, ל-3 נקודות תחשב גם כאסיסט אם השחקן אכן יקלע את הסל. השחקנים המובילים בקטגוריה זו הם בדרך כלל הרכזים, שהתפקיד דורש מהם 'ראיית משחק', שליטה טובה בכדור ויכולת מסירה טובה. אסיסט מקביל לבישול בכדורגל.
חטיפה.
זהו מהלך המתבצע כאשר שחקן ההגנה חוטף את הכדור מהשחקן היריב. לעיתים קרובות מאוד חטיפה מהווה הזדמנות להתקפה מתפרצת בצד השני ולנקודות קלות. השחקן בעל מספר החטיפות הרב ביותר בהיסטוריה של ה-NBA הוא ג'ון סטוקטון עם 3,265 חטיפות בקריירה, אחריו מגיע ג'ייסון קיד ושלישי מייקל ג'ורדן. לארי קינון וקנדל גיל מחזיקים במשותף בשיא החטיפות במשחק בודד: 11 במספר. אלווין רוברטסון אוחז בממוצע הגבוה ביותר של חטיפות למשחק במשך כל הקריירה: 2.71, כמו גם בשיא מספר חטיפות לעונה בודדת: 301 חטיפות בעונה.
חסימה.
חסימה או בלוק היא מהלך המבוצע כאשר היריב זורק לסל, ושחקן אחר חוסם את הכדור ומסיט אותו ממסלולו. את החסימה אסור לבצע מהרגע שהכדור עבר את שיא הגובה והוא מתחיל לרדת (הזריקה לסל היא בדרך כלל קשתית). לשחקן החוסם אסור לגעת בידו בקרש הסל בשום אופן, אם הוא עושה זאת הזריקה תחשב לסל.
בין החוסמים הידועים ביותר הם - האקים אולג'ואן, דיקמבה מוטומבו, כרים עבדול-ג'באר ואלונזו מורנינג.
ליגות, תחרויות ואגודות.
ליגת הכדורסל הנחשבת לטובה בעולם היא ליגת ה-NBA בארצות הברית שם המשחק שונה במקצת מאירופה, הן בחוקיו והן בסגנון המשחק הנהוג בו. גם ליגת המכללות בארצות הברית (NCAA) היא ליגה פופולרית ומצליחה. המשחק פופולרי מאוד גם בבתי ספר תיכוניים בארצות הברית.
באירופה קיימות ליגות מקומיות בכל מדינה, ובנוסף משוחק טורניר היורוליג בהשתתפות מיטב הקבוצות באירופה. טורניר זה נחשב ליוקרתי והחשוב ביותר באירופה. ישנם גם טורנירים נוספים בעלי חשיבות פחותה כגון: יורוקאפ, ליגת האלופות בכדורסל והליגה האדריאטית.
הגוף המנהל את הכדורסל ברחבי העולם הוא פיב"א. תחתיו פועלים גופים אזוריים המסועפים לו, ואחראים על היבשת שלהם: פיב"א אירופה, פיב"א אמריקה, פיב"א אפריקה, פיב"א אסיה ופיב"א אוקיאניה. משחקי כדורסל בינלאומיים מתקיימים גם במסגרת נבחרות לאומיות כגון: הטורניר האולימפי, גביע העולם בכדורסל ואליפות אירופה בכדורסל.
כדורסל בישראל.
הכדורסל הישראלי מנוהל על ידי איגוד הכדורסל בישראל המונה 200 ליגות שונות ומעל כ-2,000 קבוצות בתוכן רשומים מעל כ-30,000 שחקנים פעילים. הכדורסל הישראלי כולל ליגות ילדים, נוער ומבוגרים, לנשים ולגברים, כשהליגות החשובות ביותר הן ליגת העל לגברים, וליגת העל לנשים. ליגת העל לגברים ולנשים מנוהלת על ידי ארגון הנקרא מנהלת ליגת העל.
הכדורסל הישראלי מיוצג על ידי נבחרות ישראל ברמות הגילאים השונות החל מילדים ונוער ועד לנבחרות הבוגרות, לגברים ולנשים. ההישג הגדול ביותר של נבחרת הגברים של ישראל הוא מקום שני באליפות אירופה 1979.
קבוצת מכבי תל אביב מחזיקה במרבית אליפויות הליגה וגביעי המדינה, ואף זכתה 6 פעמים באליפות אירופה ופעם אחת בגביע הבין יבשתי.
הכדורגל בישראל
מכבי חיפה (כדורגל)
מכבי חיפה הוא מועדון כדורגל ישראלי מהעיר חיפה, המשחק בליגת העל הישראלית. המועדון הוקם בשנת 1913, והוא נמנה עם המועדונים הוותיקים ביותר בליגה הבכירה בארץ ישראל (השתתף בעונת הבכורה 1931/1932). החל משנת 1992 הוא מנוהל על ידי איש העסקים יעקב שחר, שמכהן כנשיא המועדון. המועדון כולל גם קבוצות נוער, נערים וילדים, ובתי ספר לכדורגל.
צבע התלבושת הביתית הקבועה של המועדון הוא ירוק, ולאורך השנים שולב בה גם הצבע הלבן. החל משנת 1955 ועד 2014 ערכה הקבוצה את משחקי הבית שלה באצטדיון קריית אליעזר. החל מעונת 2014/2015 משחקת הקבוצה באצטדיון סמי עופר.
ברוב התארים זכה המועדון החל משנות השמונים של המאה ה-20, שהפכו אותו לאחד מהמובילים בכדורגל הישראלי. המועדון זכה לאורך שנותיו ב-14 אליפויות ישראל, בשישה גביעי מדינה, בחמישה גביעי טוטו ובארבעה גביעי אלוף האלופים. כמו כן, הוא הגיע להישגים רבים במפעלים האירופיים: הוא המועדון הישראלי הראשון בתולדות הכדורגל הישראלי שהעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות (בעונת 2002/2003) והראשון שהעפיל בפעם השנייה לשלב זה של המפעל (בעונת 2009/2010), והיחיד שהעפיל שלוש פעמים (פעם נוספת ב-2022/2023). בנוסף, הוא המועדון היחיד שהעפיל לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע (בעונת ). כמו כן המועדון חבר שותף בארגון המועדונים האירופיים.
היסטוריה.
הקמה והשנים המוקדמות.
מועדון הכדורגל של מכבי חיפה נוסד בחיפה ב-1913. תחילה, הצטרפה קבוצתה של מועצת הפועלים לקבוצת מכבי חיפה, אולם בשל חיכוכים הופרדו לשתי קבוצות: "מכבי" ו"הפועל" חיפה. מכבי נקראה באותן שנים "מכבי הגיבור חיפה", עד לשינוי שמה ל"מכבי חיפה" בשנות ה-40 והצטרפותה לאגודת מכבי חיפה.
ב-1927 טסה הקבוצה למסע משחקים בארצות הברית, במטרה לגייס כספים לעיר חיפה. הכסף גויס, אך מחצית משחקני הקבוצה העדיפו להישאר בארצות הברית. ב-1939 הוקמה הקבוצה מחדש, ולאחר 14 שנה, ב-1953, לבשה לראשונה תלבושת ירוקה שקיבלה מארצות הברית.
כוכבה של מכבי תל אביב, אלי פוקס, הצטרף לקבוצה בשנת 1954 והיה שחקן/מאמן. עד לשנות ה-60 המועדון לא בלט במיוחד, דילג בין הליגות הנמוכות לליגה הלאומית (הליגה הראשונה באותן השנים), ועמד בצילה של הפועל חיפה – קבוצת הכדורגל של ההסתדרות, שזכתה לתמיכתו והעדפתו של ראש העיר, אבא חושי.
בשנת 1942 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע המדינה, וספגה את ההפסד הגבוה ביותר בתולדות המפעל, 12:1 לבית"ר תל אביב.