כמרצה לספרות וללשון לימד באוניברסיטת לידס (1947–1957), וחקר את זיקת הסופרים האנגליים לאורך הדורות ביצירותיהם למסורת המקראית היהודית. במסגרת עבודתו המחקרית פרסם החל ב-1952 מאמרים בעברית. בעקבות מבצע קדש החל לשקול עלייה לישראל, ונענה לבקשתו של פנחס חורגין להצטרף לסגל אוניברסיטת בר-אילן כפרופסור חבר לספרות אנגלית. בשנת 1957 עלה עם רעייתו ושלושת ילדיהם.
באוניברסיטת בר-אילן עבד עד פרישתו לגמלאות בשנת 1989. בשנת 1964 הוענקה לו דרגת פרופסור מן המניין. במהלך שנות עבודתו שימש ראש המחלקה לספרות אנגלית, ובין השנים 1968–1971 היה רקטור האוניברסיטה, במהלכן הוכר המוסד על ידי המועצה להשכלה גבוהה. כפרופסור אורח הרצה וחקר באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ומחוץ לישראל באוניברסיטאות בראון, ייל, מרילנד ואדינבורו. באוניברסיטת בר-אילן היה ממקימי רשות המחקר והוצאת הספרים. בשנת 1971 ייסד באוניברסיטה את המכון ליהדות ולמחשבה בת זמננו, ועמד בראשו במשך 15 שנים. בין השנים 1981–1987 עמד בראש מכון לכטר לחקר הספרויות .
בעבודתו המחקרית עסק פיש בחקר מוטיבים עבריים ביצירות ספרותיות, ופרסומיו השונים עסקו בין היתר בויליאם שייקספיר, בפרנץ קפקא, בסול בלו, בג'ון מילטון ואחרים.
לצד עבודתו האקדמית היה פיש מעורב בפעילות ציבורית, היה ממייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה ועורך ביטאונה "זאת הארץ". בשנת 1977 היה חבר משלחת ישראל לעצרת האו"ם, ובתקופת כהונתו של מנחם בגין כראש ממשלת ישראל דחה את הצעתו לשמש שגריר ישראל בהולנד.
בשנת ה'תש"ס הוענק לפיש פרס ישראל לחקר הספרות הכללית.
ב-1981 הוצב במקום ה-117 ברשימת מפלגת התחיה לקראת הבחירות לכנסת העשירית.
מנישואיו לפרנסיס ג'ויס לבית רוסטון (נפטרה ב-2015) היה פיש אב לחמישה, ובהם הפרופסורים מנחם פיש, דוד הראל ויוסי הראל-פיש. בתו שיפי דרור פרנק היא מומחית לאולטרסאונד גינקולוגי. גיסו הוא פרופסור מאיר רוסטון.
אהרון הראל פיש
א' הראל פיש
הרולד פיש
אפואל ניקוסיה (כדורסל)
אפואל ניקוסיה (ביוונית: ΑΠΟΕΛ Λευκωσία) היא קבוצת כדורסל קפריסאית מהעיר ניקוסיה, המתמודדת בליגת העל הקפריסאית בכדורסל.
היסטוריה.
הקבוצה מחזיקה ב-11 אליפויות ו-12 גביעים. ובנוסף 11 גביעי "סופרקאפ" קפריסאים.
במסגרת האירופאית הגיעה הקבוצה פעמיים לשלב רבע הגמר. בעונת 2005/06 במסגרת היורוקאפ צ'לנג' הודחה על ידי חימיק יוז'ני מאוקראינה. ובעונת 2009/10 במסגרת היורוצ'לנג' הודחה על ידי קוראל רואן באסקט מצרפת.
דייוויד קרומהולץ
דייוויד קרומהולץ (באנגלית: David Krumholtz; נולד ב-15 במאי 1978) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי, ששיחק בסרטים "10 דברים שאני שונאת אצלך", "המקסיקני", "הרולד וקומר משתוללים באמריקה", "" "סרניטי" ובסדרת הטלוויזיה "מספ7ים".
ביוגרפיה.
קרומהולץ נולד ברובע קווינס, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה יהודית. הוריו הם ג'ודי, סייעת לרופא שיניים במקצועה, שהיגרה לארצות הברית מהונגריה, ומייקל קרומהולץ, עובד דואר מקומי.
קריירה.
בגיל 13 החל קרומהולץ את קריירת המשחק שלו כשהצטרף לחבריו לאודישן בבימת ברודוויי במחזה "שיחה עם אבא שלי", למרות שלא ציפה לקבל תפקיד נבחר לבסוף קרומהולץ לתפקיד משנה. בשנת 1993 הופיע ב"החיים עם מייקי" ו"החיים על פי משפחת אדמס" שם גילם את ג'ואל גליקר אהובה של וונדסדיי אדמס הצעירה. בשנה שלאחר מכן הופיע קרומהולץ בדמות האלף ברנרד בקומדיה "סנטה במשרה חלקית". בסוף שנות ה-90 השתתף קרומהולץ בדרמה של אנג לי "סופת קרח", בקומדיה "10 דברים שאני הכי שונאת אצלך", ובדרמה של בארי לוינסון "ליברטי הייטס".
ב-2001 הופיע קרומהולץ בקומדיית הפשע "המקסיקני", ב-2002 שיחק בהמשך לקומדיית חג המולד "סנטה במשרה מלאה 2".
ב-2004 שיחק קרומהולץ בקומדיה הפרועה "הרולד וקומר משתוללים באמריקה", בסרט גילם קרומהולץ את גולדסטיין חברם היהודי של גיבורי הסרט הרולד וקומר, בנוסף הופיע קרומהולץ בתפקיד קטן בסרט "ריי" המבוסס על דמותו של הזמר ריי צ'ארלס.
בשנת 2005 נבחר קרומהולץ לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מספ7ים", בסדרה מגלם קרומהולץ את דמותו של צ'ארלי אפס מתמטיקאי ויועץ של ארגון ה-FBI. באותה שנה שיחק קרומהולץ גם במערבון החלל המפורסם של ג'וס וידון "סרניטי", שם גילם את מר יקום הנמצא ביחסים טובים עם שאר צוות ספינת החלל "סרניטי".
ב-2008 שיחק קרומהולץ בסרט השני בסדרת "סרטי הרולד וקומר", "הרולד וקומר 2: בורחים ממפרץ גואנטנמו".
ב-2012 הצטרף לצוות השחקנים של קומדיית המצבים של רשת CBS, "שותפים". לאחר שעלתה לאוויר ב-24 בספטמבר 2012, הסדרה שודרה לעונה אחת עד חודש נובמבר, בו הוכרז שהסדרה בוטלה לאחר שישה פרקים. שבעת הפרקים הנותרים בסדרה נותרו לא משודרים בארצות הברית, אם כי הם שודרו מאוחר יותר על ידי חברות תוכן בינלאומיות שונות.
חיים אישיים.
קרומהולץ התארס עם חברתו השחקנית ונסה בריטינג ב-2008. הם נישאו ב-2010, ולהם בת שנולדה בשנת 2014 ובן שנולד בשנת 2016.
התער של אוקהאם
תערו של אוקהאם
תערו של אוקם
אהרן דותן
אהרן דותן (12 בינואר 1928, י"ט בטבת התרפ"ח – 27 במאי 2022, כ"ו באייר התשפ"ב) היה פרופסור לבלשנות עברית וחקר המסורה באוניברסיטת תל אביב, חתן פרס ביאליק לחכמת ישראל (1998) ופרס ישראל לבלשנות (ה'תשס"ה).
ביוגרפיה.
דותן נולד בי"ט בטבת ה'תרפ"ח בעיר שטוטגרט שבגרמניה לניסן אריה ולחיה טויבה דויטשר. בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה עם הוריו לארץ ישראל, והתיישב בחיפה. בנעוריו היה חבר "בני עקיבא", ובין השנים 1945–1946 היה מרכז סניף קריית שמואל. בתום לימודיו בבית הספר "יבנה" בחיפה התגייס לשנת שירות כעובד חקלאי בכפר נוער דתי ושירת כנוטר, לאחר שהיה קודם לכן חבר ארגון "ההגנה". בשנת 1947 החל בלימודי לשון עברית, מקרא וספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים ולמד גם ערבית, בלשנות שמית ופדגוגיה. במלחמת העצמאות פסק מלימודיו והתגייס לחילות השדה. במסגרת גדוד "מוריה" השתתף בהגנת ירושלים, ומאוחר יותר הוכשר ומונה למפקד סוללת תותחי נ"ט שליד מפקדת חטיבת ירושלים. ב-1949 חזר ללימודיו, שאותם סיים בהצטיינות בשנת 1951. בשנת 1963 סיים בהצטיינות יתרה דוקטורט בנושא "ספר דקדוקי הטעמים לר' אהרן בן משה בן אשר", בהנחיית נפתלי הרץ טור-סיני וזאב בן-חיים.
בשנת 1951 החל לשמש מזכיר מדעי בוועד הלשון העברית, ייסד את עלון "לַמֵּד לְשׁוֹנְךָ" והיה עורכו הראשון. בשנת 1961 נבחר לשמש יועץ באקדמיה ללשון העברית, ובשנת 1971 היה לחבר האקדמיה והחזיק בה בתפקידים שונים, בהם יו"ר ועד הפרסומים. בשנת 1961 הצטרף לסגל החוג ללשון עברית שהוקם באותה עת באוניברסיטת תל אביב ולסגל המחלקה ללשון עברית ולשונות שמיות באוניברסיטת בר-אילן. בשני המוסדות עבד עד פרישתו לגמלאות בשנת 1996. בשנת 1969 הועלה לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 1973 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין, ומשנת 1990 היה מופקד על הקתדרה לתולדות הלשון העברית באוניברסיטת תל אביב. תחומי עיסוקו נגעו במכלול נושאים בבלשנות שמית ובלשון המקרא, ובהם ארמית, בלשנות של ימי הביניים, מסורה וטעמי המקרא. בשנת 1992 נמנה עם מייסדי הארגון הבינלאומי לחקר המסורה ונבחר לנשיאו.
באוניברסיטת תל אביב נבחר גם לסגן דקאן הפקולטה למדעי הרוח (1966–1967), ראש החוג ללשון עברית (1966–1974), ראש בית הספר למדעי היהדות (1975–1977), נציג הסגל בחבר הנאמנים של האוניברסיטה וחבר ועדות מקצועיות שונות (בין השנים 1977–1980 יו"ר הוועדה לתלמידי מחקר). בשנת 1996, עם פרישתו מסגל ההוראה והמחקר, הקים את מוסד נציב הקבילות באוניברסיטה, ועמד בראשו כחמש שנים. בין השנים 1973–1998 היה מנהלו המייסד של החוג ללשון עברית בסמינר הקיבוצים. במכללת בית ברל ייסד את מגמת מדעי היהדות. בשנת 1997 הקים באוניברסיטת תל אביב את המרכז למורשת היהדות ועמד בראשו עד שנת תשע"ב.
בשנות עבודתו הוזמן כפרופסור אורח לאוניברסיטאות רבות בעולם, בהן אוניברסיטת פריז, אוניברסיטת ייל ואוניברסיטת ליון. בשנת 1995 צורף כיועץ מומחה למפעל ההוצאה הבינלאומית החדשה של התנ"ך, מטעם החברה הגרמנית למקרא. בין תפקידיו הציבוריים היה יו"ר ועדת הלשון במועצת רשות השידור (1980–1988) וחבר מועצת האיגוד העולמי למדעי היהדות.
בשנת 1998 זכה בפרס ביאליק לחכמת ישראל, ובשנת ה'תשס"ה זכה בפרס ישראל לבלשנות. מנימוקי חבר השופטים:
דותן התגורר בשכונת רמת אביב, בתל אביב. הוא נפטר בכ"ו באייר ה'תשפ"ב ונטמן בבית העלמין ירקון.
אהרון דותן
בזיליקת הלנה הקדושה
בזיליקת הלנה הקדושה (במלטזית: Il-Bażilika ta' Sant' Elena, באנגלית: St Helen's Basilica) היא כנסייה קתולית המשמשת ככנסיית הרובע של העיר בירקירקארה שבמרכזו של האי מלטה במלטה. הכנסייה מוקדשת להלנה הקדושה, אימו של הקיסר קונסטנטינוס, אשר לפי המסורת מצאה את הצלב האמיתי בכנסיית הקבר הקדוש בירושלים.
היסטוריה.
בניית המבנה החלה בשנת 1727 במטרה להחליף את כנסיית הרובע הקודמת אשר הוקדשה לחג עליית מרים, והכיפה הונחה ב-1760. הכנסייה הוקדשה ב-20 באוקטובר 1782, אך השלמתה המוחלטת של הבנייה נתמשכה עד 1866. בתחילה הועברו לכנסייה החדשה רהיטים ויצירות אמנות מקודמתה, אך בהמשך היא עוטרה ביצירות שהוזמנו במיוחד בשבילה. במהלך מלחמת העולם השנייה אוחסנו במקום יצירות אמנות מרחבי מלטה, כדי להגן עליהן מפני ההפצצות האוויריות של מטוסי מדינות הציר. לאחר המלחמה, בשנת 1950, הוענק לכנסיית הלנה הקדושה מעמד של בזיליקה.
המבנה.