ב-1966 יצרה דקה הבריטית חברה-בת בשם Deram Records (מלשון "דרמטי"), בכוונה להקליט מוזיקת רוק בצליל גדול ודרמטי, כאשר שיטות ההקלטה המתקדמות איפשרו שימוש בכלי נגינה מגוונים. אחת הלהקות הראשונות שהוחתמו לדרם הייתה המודי בלוז, שהוציאה בה את תקליטה "Days of Future Passed" בדצמבר 1967. החברה קיבלה גוון ייחודי של פרוגרסיב רוק והוחתמו בה מספר אמני פרוגרסיב בריטים בשנות השבעים כקט סטיבנס הצעיר, הלהקות קאמל, פרוקול הארום, Ten Years After ודייוויד בואי, שהקליט בה את אלבומו הראשון, David Bowie.
החברה שרדה עד 1979. ב-1982 יצאו תקליטי בננה-רמה תחת המותג.
השגיאות הגדולות של דקה הבריטית ושקיעתה.
ב-1960 דחתה החברה את השיר "Tell Laura I Love Her" שביצועו מפי ריקי ואלאנס, שהופק בחברת EMI, שהה שלושה שבועות במקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי. כן דחתה החברה את להקת יארדבירדס ואת מנפרד מן.
אולם השגיאה הקשה ביותר של החברה הייתה ב-1 בינואר 1962, אז הוזמנו חברי להקת הביטלס למבחן באולפני דקה ונדחו בטענה ש"להקות גיטרה הן כבר לא באופנה". הביטלס היו בסופו של דבר ללהקה של EMI והזכויות על הקלטותיהם עדיין מהוות בסיס כלכלי לפעילותה.
תיקון השגיאה שעשתה "דקה" עם הביטלס הגיע עם החתמת הרולינג סטונז. החברה החתימה גם את הזמר טרי דן (Terry Dene), שהוגדר כ"אלביס פרסלי הבריטי".
החברה התקשתה למצוא מפיצים לאמניה בארצות הברית כאשר חברת אטלנטיק רקורדס הפסיקה חוזה הפצה עמה ב-1966 ו-תקליטי RCA, שהפיצו את תקליטי דקה בארצות הברית מאז 1957 הפסיקו את החוזה עמה ב-1971. ב-1970 עזבו הרולינג סטונז את דקה והלהקה הפופולרית החשובה האחרונה בקטלוג שלה נותרה המודי בלוז.
עם מותו של מייסד החברה בינואר 1980 הושלם תהליך רכישתה על ידי תאגיד PolyGram (השילוב של פיליפס רקורדס ודויטשה גרמופון). ב-1999 מוזגה דקה ליוניברסל.
אולפני דקה.
אולפני דקה ממוקמים בוסט המפסטד, לונדון. בהם הקליט דייוויד בואי את התקליטון הראשון שלו ואת אלבומו הראשון, בהם הוקלטו כל אלבומי המודי בלוז עד 1970 ובהם הוקלט המיני-אלבום "The Rolling Stones" ב-1963 על ידי הרולינג סטונז. באולפני דקה התקיים גם המבחן הכושל של הביטלס ב-1962.
מוזיקה קלאסית.
לפני מלחמת העולם השנייה לא היה לדקה רפרטואר קלאסי מרשים ואיכות הצליל שלה לא הספיקה לחוויה מוזיקלית טובה. החברה הקליטה מיצירות פרדריק דיליוס והנרי פרסל הבריטים, כולל הפקה מלאה של האופרה דידו ואניאס (1936). מיד לאחר המלחמה הצטרף לחברה המפיק ג'ון קלשו (John Culshaw), שהיה עד מהרה למנהל החטיבה הקלאסית. מיד עם תום המלחמה הקליטה החטיבה קונצרטים קלאסיים בערי אירופה, פריז, אמסטרדם, ציריך, ז'נבה, ביירוית ווינה תוך שימוש חלוצי בשיטת ה-ffrr החדשה, שהייתה אמורה להקנות צליל חי ואמיתי יותר. אחד מהקונצרטים המפורסמים שהוקלטו היה "השיר על הארץ" מאת גוסטב מאהלר, בניצוחו של ברונו ולטר בשנת 1951, עם קתלין פרייר, יוליוס פאצאק והתזמורת הפילהרמונית של וינה. כן החתימה החברה את הזמרת קתלין פרייר ואת תזמורת שווייץ המערבית בניצוחו של ארנסט אנסרמה. ההצלחה הגדולה שהושגה תוך ניצול האמצעים הטכניים הובילה להחתמתם בחברה של אמנים רבים.
אולם, עד הכנסת אריך-הנגן, לא הייתה חוויית ההאזנה מיטבית בשל בעיות טכניות של הדפסה. ב-1958 יצא קלשו להקלטת האולפן הראשונה המלאה מאז ומעולם של מחזור האופרות "טבעת הניבלונגים" מאת ריכרד וגנר בניצוחו של גאורג שולטי עם התזמורת הפילהרמונית של וינה וזמרת הסופרן בירגיט נילסון כברונהילדה. כן הקליט קלשו עם שולטי הקלטות אולפן של יצירות מאת ריכרד שטראוס, ורדי, מהלר ובלה בארטוק עם התזמורת הסימפונית של שיקגו והתזמורת הסימפונית של לונדון בכלל זה כל הסימפוניות של בטהובן, ברהמס, ברוקנר, אלגר, שומאן ומהלר.
משנות החמישים פעלו דקה הבריטית ודקה האמריקאית בנפרד, כאשר רוב ההפקות המקוריות נעשות על ידי דקה הבריטית (ומופצות באמריקה באמצעות "לונדון רקורדס") ודקה האמריקאית מפיצה הקלטות של דויטשה גרמופון ופרלופון (EMI). ב-1956 הצטרף לדקה האמריקאית המפיק ישראל הורוביץ (Israel Horowitz), שפיתח את תחום ההקלטה הקלאסית בדקה האמריקאית עם התזמורת הסימפונית של סינסינטי בניצוחו של מקס רודולף. כן החתים את נגן הגיטרה קלאסית אנדרס סגוביה. דקה האמריקאית סיימה לפעול בתחום הקלאסי ב-1971.
תחת מותג דקה הקלאסי ממשיכות לצאת הקלטות חדשות וכן הקלטות ותיקות, תוך שיפור סאונד.
פאג'ר 5
פאג'ר 3
Decca Records
הספרייה לחינוך ולעבודה סוציאלית
הספרייה לחינוך ולעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית היא הספרייה המרכזית לנושאי חינוך, חינוך יהודי ועבודה סוציאלית בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית.
מבנה הספרייה.
שלוש הספריות: חינוך, חינוך יהודי ועבודה סוציאלית התמזגו ביולי 2003 לספרייה אחת בשם הכולל הספרייה לחינוך ולעבודה סוציאלית, שהיא חלק מרשות הספריות של האוניברסיטה העברית. הספרייה ממוקמת בבניין בית הספר לחינוך בקמפוס הר הצופים.
אוספי הספרייה.
האוספים בספרייה שייכים לתחומים עיקריים של חינוך ועבודה סוציאלית אך גם לדיסציפלינות הקשורות לתחום כגון : פסיכולוגיה, פסיכותרפיה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, ועוסקים באוכלוסיות מגוונות ובקבוצות גיל שונות. בתחום החינוך היהודי האוספים כוללים ספרי לימוד ופרסומים שונים בנוגע לחינוך היהודי בארץ ובעולם.
הספרייה המאוחדת של חינוך ועבודה סוציאלית מונה 200,000 כותרי ספרים וכתבי עת, חלקם בדפוס וחלקם אלקטרוניים, זאת בנוסף ל-2000 סרטי וידאו ודי.וי.די. בנוסף, בספרייה מגוון מפות ומשחקים חינוכיים.
אוספי הספרייה כוללים אוסף נדיר של ספריי לימוד ומדריכים למורים בכל התחומים מימי המנדט ועד היום בעברית ובערבית, ובנוסף מגוון רחב של משחקי חברה חינוכיים לכל הגילאים - גם הם, מכל התקופות.
בספרייה שני חדרי צפייה לסרטים בהם קיים ציוד משוכלל – עמדת מחשב "חכמה", מקרן, מטול שקופיות, וידאו ודי.וי.די ונועד לצפייה בקבוצות קטנות. זאת בנוסף לעמדות המחשב המפוזרות ברחבי אולמות הקריאה בהם ניתן לצפות בסרטי האוספים של הספרייה.
לשירות הסטודנטים והקוראים ניתנת הדרכה אישית במציאת מקורות ידע וכן ניתן לקיים שיעורי הדרכה לכיתות, מותאמים אישית לפי דרישת המרצים על מנת להנחות אותם בדרכי השימוש במאגרי המידע הרבים של הספרייה.
דאבת השרירים
וניזלו
משפחת וניזלוס
כתם
כתם הוא לכלוך בצבע או דהייה של צבע המובחנים בבירור על פני משטח או חומר. כתמים נוצרים עקב אינטראקציה כימית או פיזיקלית בין שני חומרים.
כתמים יכולים להיווצר בכוונה, למשל כטכניקה אמנותית, צביעת בגדים בשיטת בטיק או Tie-dye (קשירה וצביעה), "יישון" רהיטים בשיטות של צביעה בשכבות ושפשוף להסרה מכוונת של חלק מהצבע להשגת "מראה עתיק".
ישנם כתמים הנוצרים בתהליך טבעי, כמו חלודה על ברזל או פטינה על ברונזה. כתמים נוצרים גם בשגגה כגון התזת קטשופ על החולצה או כתמי איפור על בגדים. ילדים, במיוחד תינוקות ופעוטות, נוטים להכתים את בגדיהם ועצמים אחרים בסביבתם בקלות בשלל פעולות: משחק בבוץ, צביעה, אכילה.
סוגי משטחים ועצמים שונים עשויים להיות מוכתמים על ידי חומרים שונים. יכולת דחיית כתמים היא מאפיין חשוב בהנדסת טקסטיל מודרנית.
היווצרות כתמים.
הדרך העיקרית בה נוצרים כתמים היא הכתמה של פני השטח, כאשר החומר המכתים נשפך על עצם ונלכד בסיבים, נקבוביות, חריצים או כל מבנה חרירי אחר של פני השטח. החומר המכתים נלכד בחומר שמתחתיו והכתם מחזיר אור על פי צבעו. לסוג זה משתייכים כתמי צבע, מזון שנשפך וכתמים על עץ.
דרך שנייה להיווצרות כתמים היא ריאקציה כימית או מולקולרית בין החומר המוכתם למכתים. סוגים רבים של כתמים טבעיים נכללים בקטגוריה זאת.
דרך הכתמה שלישית היא משיכה מולקולרית בין החומרים, המקושרים בקשר קוולנטי וצבעו של החומר המקושר נחשף.
הסרת כתמים.
כתמים על טקסטיל מוסרים בכביסה. קיימים מוצרי כביסה ספציפיים שמוגדרים כמסירי כתמים.
"שיטות סבתא" שונות להסרת כתמים כוללות שימוש במגוון חומרים טבעיים כגון מיץ לימון, חומץ, מלח שולחן, חלב ועוד להסרת כתמים שנוצרו על ידי חומרים שונים. כתם שאינו צביעה אלא דהייה (כמו כתם אקונומיקה) אינו ניתן להסרה.
ישנם כתמים אשר טיפול שגוי בהם (כגון חימום על ידי גיהוץ או ניקוי יבש) עלול לקבעם במקום להסירם, כיוון שמגביר את התגובתיות שלהם עם החומר עליו הם מונחים והופך אותם לקשורים כימית באופן שאינו ניתן להתרה.
Deram Records
דרם רקורדס
פרוקופיוס מעזה
פְּרוֹקוֹפְּיוּס מעזה (ביוונית: Προκόπιος; 465–528 לספירה) היה סופר, מורה ונואם נוצרי, אחד הנציגים החשובים ביותר של בית הספר ללימוד הרטוריקה בעזה, שם בילה כמעט את כל הקריירה המקצועית שלו ולא לקח חלק בתנועות התאולוגיות של זמנו.
פרוקופיוס למד באלכסנדריה, פעל זמן מה בקיסריה, והשתקע בבית הספר ללימוד הרטוריקה בעזה. פעילותו חופפת את תקופת שלטונו של אנסטסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית וראשית שלטונו של יוסטיניוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. רוב המידע המצוי בידינו על פרוקופיוס מגיע מכתביו של תלמידו כוריקיוס מעזה. רוב חיבוריו של פרוקופיוס אבדו, ונותרו רק שיר הלל על הקיסר אנסטסיוס הראשון שנכתב סמוך להעמדת פסל של הקיסר בעיר, בו הוא מפאר את פעולותיו של הקיסר ומשווה אותו לאלכסנדר מוקדון, כורש וגיבורים אחרים.