יוצר וכותב ראשי (לצדה של מאיה הפנר) של שתי העונות של הדרמה היומיות "חשופים".
יוצר ותסריטאי ראשי (לצדה של נועה רוטמן) של סדרת הדרמה "ילדי ראש הממשלה". כתב את הפרק על אביבה אורי בסדרה "מקוללים" של חגי לוי.
ב-2014 עלתה לשידור בהוט דרמת המתח שכתב "בתולות". את הסדרה יצר יחד עם אדם סנדרסון. ב-2017 שודרה העונה השנייה של "בתולות". ב-2019 שודרה העונה השלישית של "בתולות".
ב-2019 צולמה הסדרה "Possessions" ("דיבוקים") שיצר עבור ערוץ הכבלים צרפתי "קאנאל פלוס". הסדרה נכתבה יחד עם ואלרי זנאטי ובוימה על ידי תומא וינסנט. הסדרה שודרה במהלך 2020 בצרפת וגם בישראל (yes). הסדרה נרכשה לשידור על ידי HBO Max.
קישורים חיצוניים.
מכתביו
חיים כפוסי
רבי חיים כפוסי (ה"רח"כ"; 1540 לערך – י"ב בשבט ה'שצ"א, 1631) היה פוסק הלכה ופרשן, מגדולי חכמי מצרים במאות השש עשרה והשבע עשרה.
תולדות חייו.
נולד באלג'יר למשפחה שמוצאה מספרד ואשר עזבה את ספרד בעקבות גזירות קנ"א. לא ידוע מתי עזבה משפחתו של רח"כ למצרים. גם לא ידוע מי היו רבותיו. ישנה מסורת שהאר"י היה רבו בתורת הנסתר. הוא מעיד שישב בישיבתו של ר' יצחק בירב, בנו של ר' יעקב בירב. יש משערים שרח"כ עמד בראש ישיבה במצרים, אולם אין לכך הוכחות ברורות. מתוך כתביו, מתברר שחייו של רח"כ היו מלאים סבל ונדודים, והוא נדד בין קהיר, אלכסנדריה ודמיאט.
רח"כ גם סבל מעיוורון. בהקשר לכך מפורסמת אגדה שבה מסופר שאנשים היו מרננים אחריו שהוא לקח שוחד בשבתו כדיין, ובעקבות כך נתעוור (על פי הפסוק "השוחד יעוור עיני חכמים"). מששמע זאת רח"כ אמר – אם לקחתי שוחד אשאר בעיוורוני, ואם לאו, עיני ייפקחו, ואכן נפקחו עיניו. מאז היה חותם בשם "ה' נסי חיים כפוסי" ואחרים הוסיפו לשמו את התואר –"בעל הנס".
קברו נשמר עד היום בקהיר, והוא מהווה אתר עלייה לרגל ליהודים ומוסלמים. בית הכנסת כפוסי הנושא את שמו, קיים גם הוא בקהיר עד ימינו.
ספריו ותשובותיו.
תשובותיו של רח"כ היו גנוזים בכתב יד מאות שנים ולא נדפסו. החיד"א שראה את הקובץ בכתב יד, מצטט מתשובותיו בכתביו. שלשה תשובות של רח"כ פורסמו על ידי הרב יעקב משה טולידאנו (הוסיאטין, ה'תרס"ט). בשנת ה'תשע"א יצא קובץ תשובותיו במלואו על ידי מכון שלמה אומן במסגרת מכון ירושלים. הספר יצא על ידי ד"ר מיכאל ליטמן, ונערך על ידי הרבנים ש"ש גולדשמידט ויואל קטן. הקובץ מכיל 60 תשובות ועוד מספר סימנים של חידושים על התלמוד.
רח"כ ענה לשאלות בהלכה ליהודי מצרים, וכן עמד בקשר עם רבנים שונים במזרח הקרוב.
יש בתשובות מידע רב ערך על יהדות מצרים ועל קהילות אחרות באימפריה העות'מאנית ובצפון אפריקה, המשקף את המציאות ההיסטורית במשך יותר מ-60 שנה. תקופה זו אופיינה באי יציבות פוליטית, מצב כלכלי רעוע, וסכנות של שוד ורצח בדרכים. מעשי הרצח נזכרים בתשובותיו, בפסקיו שנועדו להתיר עגונות שבעליהן יצאו לערים שונות לצורכי פרנסה.
עמד במחלוקות הלכתיות קשות עם רבה של מצרים – ר' יעקב קאשטרו (המהריק"ש), ובמידה פחותה עם ר' בצלאל אשכנזי.
תשובותיו עוסקים במגוון נושאים כמו תשלום מיסים לקהילה המקומית באלכסנדריה, על ידי יבואני הסחורות המשתמשים בנמל המקומי, דיני אבילות ודינו של המשחק בקוביה בשבת. במשא ומתן המשתרע על פני כמה תשובות בינו לר' בצלאל אשכנזי דנים הפוסקים בדינו של מוכס שנדר לא לאכול בשר כל זמן שלא יחזיר את כל חובותיו, ובמשך הזמן ירד המוכס מנכסיו. רח"כ נטה להתיר לו נדרו מחמת שעוני הרי הוא כאונס, ור' בצלאל אשכנזי אסר עליו להתיר נידרו. לאשה שדרשה מבעלה, שלא לגור עם חמותה, פסק רח"כ שיש להאמין לטענות האשה, ועליהם לעזוב את בית הוריו.
מלבד ספר תשובותיו, נדפס ספרו "באור החיים" (ירושלים, ה'תרפ"ט) דרושים וביאורים על התורה בדרך פשט ורמז.
חיבורים אחרים שלו נותרו עדיין בכתב יד, ובהם פירוש על מדרשי הלכה וקובץ דרשות.
רטרוספקטיבה
רטרוספקטיבה (בלטינית: retrospectare, "במבט לאחור") בדרך כלל מתייחס להסתכלות אחורה על אירועים שכבר התרחשו. לדוגמה: המונח משמש ברפואה כדי לתאר מבט לאחור על ההיסטוריה הרפואית של המטופל או אורח החיים שלו.
השימוש במונח קיים בתחומים שונים:
כרכ (מחוז)
מחוז כרכ (ערבית: محافظة الكرك) הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם במערב המדינה ובירתו היא העיר כרכ. המחוז גובל בישראל, כאשר נהר הירדן וים המלח במערב מהווים גבול בינלאומי.
המחוז מחולק לעשר נפות. שטחו 3,217 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 239,000 נפש.
נפות.
המחוז מחולק לעשר נפות:
רדיו-אסטרונומיה
רדיו-אסטרונומיה הוא תת-תחום במדע האסטרונומיה העוקב אחרי גרמי השמיים ביחס לקרינת גלי הרדיו הנפלטת מהם.
הגילוי הראשוני של קרינת גלי רדיו מעצם שמיימי היה בשנת 1930, כשהפיזיקאי האמריקאי קרל ג'נסקי צפה בקרינת רדיו הבוקעת משביל החלב. בהמשך זוהו מספר מקורות רדיו נוספים ברחבי החלל, ובתוכם כוכבים וגלקסיות. בנוסף זוהו מקורות שלא היו ידועים לפני-כן כעצמים בעלי משמעות ובהם קוואזרים, פולסרים, ומייזרים. גילוי קרינת הרקע הקוסמית בתדרי רדיו נחשב לתמיכה משמעותית בתיאורית המפץ הגדול.
קליטת קרני הרדיו מתבצעת על ידי אנטנות רדיו המכונות טלסקופי רדיו, המוצבות באופן יחיד או כקבוצת טלסקופים מקושרים המשתמשים בטכניקת אינטרפרומטריית רדיו. שימוש באינטרפרומטריה מאפשר לרדיו-אסטרונומיה להגיע לרזולוציה אופטית גבוהה, מכיוון שיכולות ההבחנה של אינטרפרומטר נקבעות על ידי המרחק בין מרכיביו, ולא על פי גודל רכיביו.
צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה
צ'יממנדה נגוזי אדיצ'יה (Chimamanda Ngozi Adichie, נולדה ב-15 בספטמבר 1977) היא סופרת ופמיניסטית ניגרית הכותבת באנגלית, שזכתה בשנת 2007 בפרס אורנג' הבריטי, המוענק לנשים הכותבות ספר עלילתי באנגלית. אדיצ'יה היא הסופרת האפריקאית הראשונה שזכתה בפרס ב-12 שנותיו הראשונות. ספריה זכו לשבחי הביקורת ותורגמו לכ-30 שפות.
חייה והשכלתה.
אדיצ'יה נולדה בעיר אנוגו שבניגריה, למשפחה מבני איגבו, וגדלה בעיר האוניברסיטאית נסוקה שבדרום ניגריה. אביה שימש פרופסור לסטטיסטיקה באוניברסיטה של ניגריה בנסוקה, ואמה עבדה כרשמת האוניברסיטה. אדיצ'יה החלה לימודי רוקחות ורפואה באוניברסיטה של ניגריה, אך במהלך שנת הלימודים השנייה היגרה לארצות הברית, שם נהנתה ממלגה ללימודי תקשורת. בשנת 2001 סיימה את לימודיה בהצטיינות והמשיכה לתואר שני בכתיבה יצירתית באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור.
בשנת הלימודים האחרונה שלה החלה בכתיבת הרומן הראשון, "היביסקוס סגול", שזכה לשבחים עם פרסומו. הרומן השני שלה, "חצי שמש צהובה", עוסק במלחמת האזרחים בניגריה ובתקופה שקדמה לה. הספר יצא לאור בשנת 2006 ואדיצ'יה זכתה בעבורו ב-2007 בפרס אורנג'. בשנת 2008 השלימה אדיצ'יה תואר שני בלימודי אפריקה באוניברסיטת ייל, ובאותה שנה פרסמה אוסף סיפורים קצרים, "כרוך סביב צווארך".
ספרה הרביעי "אמריקנה", שיצא בשנת 2013, נבחר לאחד מעשרת הספרים הטובים ביותר של השנה על ידי הניו יורק טיימס.
אדיצ'יה נשואה ומחלקת את זמנה בין ניגריה לארצות הברית.
ספריה.
הספר "היביסקוס סגול", שזיכה את אדיצ'יה במועמדות לפרס האוראנג' ובפרס חבר העמים הבריטי לשנת 2005, עוסק במורשת הקולוניאלית והקתולית בניגריה בתקופת ההפיכה הצבאית. במרכז הספר משפחה אמידה בה הבת, קמבילי בת החמש-עשרה, מתאהבת בכומר צעיר - אירוע המעורר מתחים בתוך המשפחה והתנגשות בלתי נמנעת.
במרכז ספרה השני של אדיצ'יה, "חצי שמש צהובה", עומדת ניגריה בתקופת מלחמת האזרחים. במרכז הרומן סיפורם של נער מכפר עני, אישה שנטשה את חיי העושר בבירה לאגוס לטובת חיים עם פרופסור כריזמטי, וצעיר ביישן הנשבה בקסמי אחותה התאומה. המלחמה קורעת את השלושה זה מזה ומפגישה אותם מחדש בנסיבות שונות. הספר עובד לסרט באותו השם בכיכובה של טנדי ניוטון ב-2013.
אוסף הסיפורים "כרוך סביב צווארך" כולל סיפורים המתרחשים בארצות הברית ובניגריה, כשבמרכזם נשים משבט האיגבו, החיות בתפר שבין התרבות האמריקנית לניגרית, ומתמודדות עם פערים בין דוריים, אימי המלחמה, ועוד.
ספרה "אמריקנה" עוסק בחייה של צעירה המהגרת מניגריה לארצות הברית לצורך לימודים אוניברסיטאיים. ההגירה מעמתת אותה עם הסוגיה הגזעית בארצות הברית ומעמידה אותה בפני ההתלבטות האם לחזור למולדתה ולאהוב נעוריה אותו השאירה מאחור.
ספרה החמישי "דג'יוולי היקרה, או מניפסט פמיניסטי ב-15 הצעות" (באנגלית: "Dear Ijeawele, or A Feminist Manifesto in Fifteen Suggestions") שיצא לאור ב-2017 הוא עיבוד לתכתובת אימיילים אישיים שכתבה אדיצ'יה בתגובה לחברתה, דג'יוולי, שביקשה את עצתה של אדיצ'יה כיצד לגדל את בתה הפמיניסטית.
בארץ עתיקה
בארץ עתיקה (באנגלית: In An Ancient Land) מאת אמיטאב גוש הוא ספר אנתרופולוגי והיסטורי הכתוב בגוף ראשון. הספר חוקר תמורות, עם חלוף תקופות ההיסטוריה, של סובלנות דתית, אתנית ולאומית.
תקציר הספר.
בעודו סטודנט באוקספורד, נתקל גוש במספר רשמים על סוחר יהודי בן המאה ה-12 ועבדו ההודי בהודו. גוש לא ידע עד אז על יהודים שחיו בהודו בתקופה זו, וסוקרן מאוד. לאחר שלמד ערבית, נרשם גוש ללימודים באוניברסיטת אלכסנדריה שבקהיר, ופרופסור שם ארגן לו מגורים בכפר עני בסביבה.
הספר מתאר שני סיפורים שונים:
נושאים.
דרך שילוב שני הסיפורים, מנסה גוש לבחון את נקודות הדמיון והשוני של יחסה של חברה לשונים ממנה: יחסו של כפר המצרי בשנות השמונים אליו, היחס בהודו של המאה ה-12 למיעוטים אתניים, יחס היהודים לעמים אחרים, הלאומנות הערבית וההינדית בעת החדשה, ועוד.
תרגום לעברית.