למרות שאיפתו האישית חסרת הרחמים, אראמיס הוא חבר נאמן ביותר: למעשה, הטעויות היחידות שלו מגיעות כאשר הוא מסרב לפגוע או להעליב את חבריו. באחרי עשרים שנה, הוא מסכים להפצרותיו של אתוס לחסוך על חייו של הנבל מורדאונט, וב-הוויקונט דה בראז'לון, הוא מסרב לדכא את גילוי האמת של ד'ארטניאן על בל-איל. אראמיס אפילו מגלה לחברו פורתוס את זהותו האמיתית של האיש במסכת הברזל, למרות החשש שזה יגרום לפורתוס להרוג אותו (אראמיס). החברות כל כך חשובה לאראמיס, שבסוף הוויקונט דה בראז'לון, הוא בוכה - בפעם הראשונה והיחידה בחייו - לאחר שגרם למותו של אחד מחבריו.
מאהבות.
שאיפותיו הפוליטיות של אראמיס משתלבות עם שאיפותיו הרומנטיות, כשדיומא "מלהק" אותו בספריו לתפקיד המאהב של האישה בעלת העוצמה הפוליטית החזקה ביותר של זמנו. בשלושת המוסקטרים, המתרחש ב-1627, הוא מאהבה של יועצת המלכה, הדוכסית ד'שברוס. באחרי עשרים שנה, הוא מאהבה של אן ז'נבייב דה בורבון-קונדה, דוכסית לוז'נוויל, אחותם של שני הניצים בפרונד הראשון, לואי השני, נסיך דה קונדה וארמנד דה בורבון, נסיך קונטי.
שמות.
בניגוד לשאר המוסקטרים, אראמיס מכונה פעמיים בשמו הפרטי רנה. זה קורה לראשונה כאשר ד'ארטניאן נתקל באראמיס ופילגשו בפרק "Les Deux Gaspard" של הספר השני, ושוב כאשר באזין מדבר על אראמיס בספר השלישי. באחרי עשרים שנה, אראמיס הוא ישועי המכונה האב ד'הרבליי או אביר ד'הרבליי (Abbé d'Herblay או Chevalier d'Herblay). ב-הוויקונט דה בראז'לון, הוא הבישוף של ואן, תואר שניתן לו על ידי ניקולא פוקה, ומאוחר יותר הופך לגנרל העליון של הישועים. כשהוא חוזר מהגלות, הוא אציל ספרדי ושגריר המכונה הדוכס מאלמדה.
קולנוע וטלוויזיה.
שחקנים שגילמו את אראמיס על המסך כוללים את:
אדוארדו רוסלס
אדוארדו רוסלס (בספרדית: Eduardo Rosales; 4 בנובמבר 1836 – 13 בספטמבר 1873) היה צייר ספרדי. הוא היה חסיד של תנועת האמנות האיטלקית הידועה בשם "פוריסמו" והתמחה בסצנות היסטוריות.
ביוגרפיה.
הוא נולד במדריד. בנו השני של פקיד זוטר, הוא החל את לימודיו בבית ספר פרטי שהופעל על ידי האסקולפיוס (פיאריסטים). הוא התייתם כנער ונרשם לאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו, שם למד אצל פדריקו דה מדרסו ב-1851.
רוסלס ליווה כמה חברים לרומא ב-1857, ללא מלגה או תמיכה כספית אחרת, עד שקיבל קצבה מיוחדת מהממשלה להמשך לימודיו ב-1861. הוא הצטרף לקבוצה של ציירים ספרדים שנפגשו בקפה גרקו, שכללה את חוסה קסדו דל אליסל, דיוסקורו פואבלה ומריה פורטוני. שם החל להתרועע עם חסידי תנועת הנצרתיים, אך עד מהרה נטש את התעניינותו בהם והפיק את יצירתו החשובה הראשונה "Tobías y el angel".
עם זאת, הוא המשיך להתעניין בפיתוח סגנון ריאליסטי יותר, שהושג ביצירתו הידועה ביותר "Doña Isabel la Católica dictando su testamento". הוא הציג אותה בתערוכה העולמית של פריז (1867) ומאוחר יותר חזר לרומא, שם שלח מכתב לחבריו וסיפר להם שהציור זכה להצלחה יוצאת דופן, וקיבל את מדליית הזהב הראשונה של צייר זר. הוא זכה גם בתואר אביר בלגיון הכבוד .
שנים אחרונות.
הוא התחתן עם בת דודתו מקסימינה בשנת 1868. נולדו להם שני ילדים, אחד מהם, אלויסה, מת בינקותו והונצח בציורו "Primeros pasos" ("צעדים ראשונים"). רוסלס היה במצב בריאותי ירוד בעצמו, לאחר שלקה בשחפת במשך שנים רבות, וערך ביקורים תכופים בפנטיקוסה בהרי הפירנאים, שם המים היו מפורסמים בסגולותיהם המרפאות. ב-1869 הוא עזב את רומא סופית ופתח סטודיו במדריד. הביקורת הקשה שקיבל על יצירתו "לה מוארטה דה לוקרציה" (1871) הותירה אותו מיואש והוא מעולם לא צייר עוד על קנבס בקנה מידה גדול.
בשנה שלאחר מכן, בתקווה למצוא אקלים שיהיה מתאים יותר לבריאותו, הוא עבר למורסיה. עם הכרזת הרפובליקה הספרדית הראשונה, הוצעו לו משרה במוזיאון הפראדו, שאותה דחה, ובאקדמיה המלכותית של ספרד ברומא שאותה קיבל אך מעולם לא מילא, עקב החמרה במצבו.
הוא מת זמן קצר לאחר מכן, במדריד.
ב-1922 כיבדה אותו מדריד בפסל זיכרון, שהוצב ברחוב הקרוי על שמו, Paseo del Pintor Rosales.
בערי וובר
בערי וובר (נולד ב־1984) הוא זמר ומלחין חסידי-אמריקאי, המשתייך לחסידות ברסלב. בנוסף וובר משמש כראש ישיבת כוכבי אור.
ביוגרפיה.
חיים אישיים.
בערי נולד בשכונת ויליאמסבורג שבברוקלין בניו יורק, למשפחה המשתייכת לחסידות פאפא. בצעירותו למד בתלמוד תורה ובישיבה קטנה של החסידות. אחר-כך למד במשך 3 שנים בישיבת מיר בירושלים. בתקופה זו התקרב לחסידות ברסלב ולרב יצחק מאיר מורגנשטרן.
בערי נשוי ומתגורר במאנסי שבארצות הברית. בתקופה שלאחר חתונתו התגורר במונורו ועבד כקבלן שיפוצים. ב-2008 בעקבות המשבר הכלכלי העולמי החליט לעשות הסבת מקצוע והצטרף למקהלת שירה כחבר מקהלה.
מדי שנה בערי נוסע לראש השנה לאומן לקברו של רבי נחמן מברסלב. בערי מופיע שם באוהלי הכנסת אורחים ומשמש כבעל תפילה בתפילות ראש השנה. את יום הכיפורים עושה כבעל תפילה בארץ ישראל.
בשנים האחרונות בערי משמש (במקביל לעיסוקו כזמר) כראש ישיבת כוכבי אור, מסגרת ישיבתית לבחורים שנפלטו ממסגרות שונות. בשנת 2021 נקלעה הישיבה לקשיים כלכליים גדולים ובערי פתח בקמפיין לגיוס כספים להחזקת הישיבה. גדולי הזמר החסידי בארצות הברית התגייסו למיזם ועזרו במלאכת ההתרמה, בהם: מרדכי בן דוד, שמילי אונגר, ליפא שמעלצר, אברהם מרדכי שוורץ, מרדכי שפירא, מאט דאב, מוטי אילוביץ ועוד. במסגרת הקמפיין הוציאו סינגל בשם א כוכב, את השיר הלחין ליפא שמלצר והשתתפו בו: בערי וובר עצמו, בני פרידמן, ליפא שמלצר, אברהם פריד, לוי פולקוביץ, יואלי גרינפלד, שמילי אונגר, שלמה דסקל, וועלוועלי פלדמן, אברהם מרדכי שוורץ, הערשי ויינברגר, אהרלה סמט, מוישי שווארץ, שייע ברקו, מנחם מושקוביץ', דובי מייזלעס, נפתלי משה שניצלער, חילי פוזן, מאיר אדלר, שלמה טויסיג, ושימי ענגעל. בקמפיין הצליחו לגייס למעלה ממיליון דולר.
בני דודו הם הזמר והמלחין פינקי ובר. הזמר והיוצר החסידי יששכר גוטמן.
קריירה מוזיקלית.
את הקריירה המוזיקלית שלו התחיל בערי בגיל 8 בשירה בחתונות.
בהמשך השתתף באלבום של מרדכי בן דוד - ניגוני בית אבא. אחר כך שר גם באחד האלבומים של מנדי ורדיגר, בסדרת האלבומים לילדים 'קינדער קלאסיק' של סוקי ודינג ובמקהלת הילדים של קעמפ שלווה אצל הרב משה גולדמן ושר באלבום 'מלך עליון'. למעשה בערי היה הילד הראשון אותו לקח גולדמן כסולן.
בשנת 2008 הצטרף למקהלת שירה והשתתף בה כחבר.
בשנת 2009 הוציא את אלבום הבכורה שלו בעזרת ה' יתברך כשעל הלחנים והעיבודים ליפא שמלצר, מוטי אילוביץ, מונה רוזנבלום, יהושע פריד, רולי אזרחי, ועוד.
בשנת 2011 הוציא את אלבומו תודה לך השם כשעל הלחנים והעיבודים: יואלי דיקמן, ליפא שמלצר, פיני אוסטרייכר, פינקי ובר, משה לאופר, נפתלי משה שניצלער, רולי אזרחי, בנצי פולק ודוד קאופמן.
בשנת 2013 הוציא את אלבומו פארברענג 2 בהפקתו של נפתלי משה שניצלער. האלבום מופיע גם בגרסה וואקאלית.
בשנת 2016 הוציא את אלבומו אגודה אחת, כשעל הלחנים ועיבודים: מנדי הרשקוביץ, חזקי ברויער, איצי וולדנר, פינקי ובר, מונה רוזנבלום, אלי קליין ואיצי ברי, עמי כהן, אודי דמארי, יואלי דיקמן, ברוך שלום בלסופסקי ועוד רבים וטובים.
בשנת 2017 לקראת ל"ג בעומר הוציא את הקליפ רבי שמעון (השיר העשירי באלבומו אגודה אחת) יחד עם מקהלת מלכות. הקליפ צולם במירון ובקברו של רבי שמעון בר יוחאי, הקליפ הפך ללהיט במגזר החרדי והחסידי וצבר למעלה מ8 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
בשנת 2017 מוציא בערי את אלבומו א שבת פארברענג. באלבום מבצע בערי שירי שבת וכולל שירים מכל הסוגים כמו ״ושמרו״ של אברהם פריד, ״קב״ה אחד״ של מיילך קאהן, ״גוט שבת״ של ר׳ שלמה קרליבך, ״ישמחו במלכותך״ של שלמה כץ, ״נאך איין שבת״ של ליפא שמלצר, ניגוני חב"ד ועוד. על העיבודים באלבום נפתלי משה שניצלר, ובהשתתפות מקהלת לב.
בשנת 2018 הוציא את אלבומו עשרה מיני נגינה, בהמשך השנה הוציא את אלבומו א שבת פארברענג בגרסה ווקאלית מותאמת לימי הספירה ולשלושת השבועות. ב-2022 הוציא בערי את אלבומו קרבן.
בנוסף כעבודתו כזמר בערי מלחין מוזיקה חסידית. בין היתר הלחין גם לשמילי אונגר.
כרצבוס
כרצבוס (שם מדעי: "Cheracebus"; מילולית: "טיטי האלמנה, עקב צבע הפנים והידיים השחורים, המזכירים לבוש אלמנה") הוא סוג של קופים ממשפחת הצבוסיים וקבוצת הטיטים שתוארו ב-2016 שהתפצלו מהסוג קליצבוס ("Callicebus"). קופים אלה חיים לאורך יערות הגשם של צפון-מערב אמריקה הדרומית בחופת הצמרות והם אוכלי כל. צבע פרוותם לרוב שחורה והם גדולים יחסית לקופי טיטי.
מיני הסוג קליצבוס פוצלו לסוג זה לאחר בדיקות גנטיות וטקסונומיות שנערכו בידי מספר חוקרים ובראשם ההגנטיקאית הייזל ביירן, כשהסוג הראשי טיטי פוצל לשני סוגים קרובים: כרצבוס ופלקטורוצבוס.
פלקטורוצבוס
פלקטורוצבוס (שם מדעי: "Plecturocebus") הוא סוג של קופים ממשפחת הצבוסיים החיים בחופות יערות גשם באמריקה הדרומית. זהו הסוג הגדול ביותר של טיטים, שתואר ב-2016.
מיני הסוג פוצלו מהסוג קליצבוס לאחר בדיקות גנטיות וטקסונומיות שנערכו בידי מספר חוקרים ובראשם הגנטיקאית הייזל ביירן, כשהסוג הראשי טיטי פוצל לעוד שני סוגים קרובים: כרצבוס ופלקטורוצבוס.
קופים אלה בעלי פרווה אפורה עד אדומה והם חיים בברזיל בקרבת יער האמזונאס ולרוב לאורך התפוצה הדרומית שלו. הם חיים בקבוצות קטנות הנעות יחדיו ביער וניזונים כאוכלי כל.
Afterglow (שיר של וילקינסון)