בעוד שרוב שירי חג המולד לפני 1930 היו בעלי אופי דתי מסורתי, עידן השפל הגדול של שנות ה-1930 הביא זרם של שירים ממוצא אמריקאי, שרובם לא התייחסו במפורש לאופיו הנוצרי של החג, אלא למסורות החילוניות יותר ולנושאים ומנהגים מערביים הקשורים לחג. בין השירים ניתן היה למנות את "Santa Claus Is Comin' to Town" ו-"Rudolph the Red-Nosed Reindeer", וכן שירים מסוג בלדות סנטימנטליות שבוצעו על ידי קרונרים מפורסמים של התקופה, כמו "Have Yourself a Merry Little Christmas" ו-"White Christmas"; האחרון שבהם נשאר השיר הנמכר ביותר בכל הזמנים נכון לשנת 2018. "Elvis' Christmas Album" (1957) מאת אלביס פרסלי ו-"Merry Christmas" (1994) מאת מריה קארי הם שני אלבומי חג המולד הנמכר ביותר בכל הזמנים.
הופעות של מוזיקת חג המולד בקונצרטים ציבוריים, בכנסיות, במרכזי קניות, ברחובות העיר ובמפגשים פרטיים הם מרכיב עיקרי בחג המולד בתרבויות רבות ברחבי העולם. תחנות רדיו לעיתים קרובות, עוברות לפורמט של 24/7; פורמט שמתחיל לקראת בואו של החג, ולפעמים כבר ביום שאחרי ליל כל הקדושים – כחלק מתופעה המכונה "קריפ חג המולד".
היסטוריה.
מוזיקה מוקדמת.
מקורה של המוזיקה הקשורה לחג המולד הוא ברומא של המאה הרביעית, במזמורים בשפה הלטינית כמו "Veni redemptor gentium". במאה ה-13, בהשפעתו של פרנציסקוס מאסיזי, התפתחה המסורת של שירי חג המולד הפופולריים בשפות מקומיות אזוריות. מזמורי חג המולד בשפה האנגלית מופיעים לראשונה בעבודתו משנת 1426 של ג'ון אוודליי, כומר אנגלי, שֶמוֹנָה עשרים וחמש "caroles of Cristemas", ועוסקת ככל הנראה בקבוצות של וסילים שהיו נוסעות מבית לבית. במאה ה-16 הופיעו לראשונה מזמורי חג מולד שונים המושרים עד היום, כולל "Twelve Days of Christmas", "God Rest You Merry, Gentlemen" ו-"O Christmas Tree".
מוזיקה הייתה מאפיין מוקדם של עונת חג המולד וחגיגותיה. הדוגמאות המוקדמות ביותר הן יצירות הימנו גרפיות (מזמורים וליטאיות) המיועדות לשימוש ליטורגי בשמירה על חג המולד ואופניה, שרבות מהן עדיין בשימוש על ידי הכנסייה האורתודוקסית המזרחית. במאה ה-13 הייתה עליה חדה בכתיבת מזמורים בשפת העם, בעקבות פרנציסקוס מאסיזי.
בימי הביניים, האנגלים שילבו ריקודי מעגל עם שירה וכינו אותם מזמורים. מאוחר יותר, פירוש המילה מזמור היה שיר בו מתייחסים לנושא דתי בסגנון מוכר או חגיגי. מאיטליה המסורת עברה לצרפת ולגרמניה, ואחר כך לאנגליה. מזמורי חג המולד באנגלית מופיעים לראשונה ביצירתו של ג'ון אודליי משנת 1426, כומר ומשורר משרופשייר, המוֹנָה 25 "caroles of Cristemas", ועוסקת ככל הנראה בקבוצות של וסילים, שעברו מבית לבית. המוזיקה כשלעצמה הפכה במהרה לאחת המחוות הגדולות ביותר לחג המולד וזאת, בנוסף לכך שמוזיקה של חג המולד כוללת כמה מהיצירות האצילות ביותר של הנגנים הגדולים.
איסור פוריטני.
בתקופת ממשלת חבר העמים של אנגליה בפיקוחו של קרומוול, אסר פרלמנט ראמפ לשיר מזמורי חג מולד מפאת העובדה שטענו שמדובר בעבודת אלילים. בדומה למנהגים אחרים הקשורים לנצרות הקתולית העממית, עורר מנהג שירת המזמורים לסערה בקרב פוריטנים ופרוטסטנטים. מקרה מפורסם היה כאשר נאסר לחגוג באופן גורף את חג המולד בתקופת אותה הממשלה. ניסיון זה לאסור את חגיגות חג המולד נראה בעבר בהיסטוריה המוקדמת של אבא חג המולד.
במהלך האספה בווסטמינסטר נקבע יום ראשון כָיום הקדוש היחיד בלוח השנה, בשנת 1644. הליטורגיה החדשה שהופקה עבור הכנסייה האנגלית הכירה בכך בשנת 1645, ולכן ביטלה את חג המולד באופן חוקי. חגיגתו הוכרזה כעבירה על ידי הפרלמנט בשנת 1647. ישנו ויכוח כלשהו לגבי היעילות של איסור זה, והאם הוא נאכף במדינה או לא.
הפוריטנים בדרך כלל לא הסתייגו מחגיגת חג המולד – מגמה שהתחדשה ללא הרף באירופה ובארצות הברית במאות ה-18, ה-19 ו-20.
שיקום מלכותי.
כאשר במאי 1660, החזיר צ'ארלס השני את הסטיוארטס לכס המלוכה, תושבי אנגליה שוב התאמנו בשירה פומבית של מזמורי חג המולד כחלק מהחייאת מנהגי חג המולד, שאושרו לקיום על ידי המלך עצמו. במהלך התקופה הוויקטוריאנית נוצרו שירי חג מולד ידועים כדוגמת "Silent Night", "O Little Town of Bethlehem" ו-"O Holy Night".
שירי חג המולד הראשונים הקשורים לניקולאוס הקדוש או למביאי מתנות אחרים הופיעו במהלך המאה ה-19, כולל "Up on the Housetop" ו-"Jolly Old Saint Nicholas". מזמורי חג מולד רבים ישנים יותר תורגמו, או שהוסיפו להם מילים מהתקופה הזו, במיוחד בשנת 1871, כאשר ג'ון סטיינר פרסם אוסף בעל השפעה רחבה ששמו, "Christmas Carols New &amp; Old". יצירתו, "Christmas Carols Ancient and Modern" (1833), של ויליאם סנדיס כללה מזמורים אנגליים קלאסיים ותרמה לתחיית החג בתקופה הוויקטוריאנית. שירת מזמורים בכנסיות הפכה לנפוצה בערבי חג המולד, תוך שבשנת 1880 התקיים פסטיבל תשעה שיעורים ומזמורים , בקפלת קינגס קולג', קיימברידג'.
על פי אחד מהמחקרים היחידים שפורסמו אודות שירת חג המולד, שמירת חג המולד ומסורות השירים משתנות במידה ניכרת במדינות במאה ה-21. חגיגות חג המולד, כולל ניגון ושירה של מוזיקה, נחגגות גם באופן חילוני יותר על ידי מוסדות כמו הכפר של סנטה קלאוס, ברובניימי, פינלנד.
נדבות.
המסורת של שירת מזמורי חג המולד בתמורה לנדבה או צדקה החלה באנגליה במאה ה-17 לאחר הרסטורציה. מוזיקאים בעיר או 'ממתינים' קיבלו רישיון לאסוף כסף ברחובות בשבועות שקדמו לחג המולד; המנהג התפשט בכל האוכלוסייה במאות ה-18 וה-19 עד המאות שעקבו להן. מנהג נוסף שקיימו בעיקר נשים במאה ה-17 היה להעניק סירי וסייל לשכנותיהן והכול, תוך כדי שירת מזמורים. למרות ההיסטוריה הארוכה הזו, מזמורי חג מולד רבים מתוארכים רק מהמאה ה-19 ואילך, למעט שירים כמו "Wexford Carol", "God Rest You Merry Gentlemen", "As I Sat on a Sunny Bank", "The Holly and the Ivy", "Coventry Carol" ו-"I Saw Three Ships".
סעודות כנסייתיות.
חשיבות הציפייה וחג כריסטמסטייד בשנה ליטורגית פירושה שיש רפרטואר גדול של מוזיקה שהורכבה ונוצרה במיוחד לצורך הופעה בכנסיות המקיימות את מנהגי חג המולד. מעבר לכך, שנה כזו היא שם כולל של מונח הבא לתאר התנהלות על פי תאריכים המופיעים בלוח השנה, בהם יש הנחיות בדבר התנהגות דתית. התנהגות זו יכולה לכלול תפילות (שונות מהתפילות הנערכות ביום-יום), טקסי חליפין, צומות, קטעי קריאה שיש לקרוא, קורבנות שיש להקריב וכדומה. מחזור הליטורגיה יכול להיות במחזור שנתי או מחזור של מספר שנים.
מלחינים שונים מתקופת הבארוק ועד המאה ה-21 כתבו קנטטות ומוטות לחג המולד. כמה יצירות בולטות כוללות:
מוזיקה קלאסית.
יצירות דתיות רבות מבוצעות במסגרת קונצרטים בחג המולד. הופעות עם האורטוריה "משיח" של גאורג פרידריך הנדל מהוות מרכיב של חגיגות חג המולד במדינות מסוימות, ואף על פי שהיא נכתבה במקור עבור חג הפסחא, היא כוללת היבטים מסוימים הקשורים לנרטיב של חג המולד המקראי. הופעות "Scratch Messiah" הבלתי פורמליות המתקיימות בציבור, פופולריות מאוד בעונת חג המולד. ""Christmas Oratorio" מאת יוהאן סבסטיאן באך ("Weihnachts-Oratorium", BWV 248), שנכתבה לחג המולד 1734, מתארת את לידתו של ישו, את ההכרזה לרועים, את סגידת הרועים ואת מילת ישו ושמותיו. אנטוניו ויוואלדי הלחין את הקונצ'רטו RV270 לכינור "Il Riposo per il Santissimo Natale"" ("For the Most Holy Christmas"). ארכאנג'לו קורלי הלחין את הקונצ'רטו "Christmas Concerto" בשנת 1690. פטר קורנליוס חיבר שישה שירים הקשורים לנושאי חג המולד, אותם כינה, "Weihnachtslieder".
יצירות קלאסיות אחרות הקשורות לחג המולד כוללות:
מזמורי חג המולד.
שירים שהם מסורתיים, אפילו חלקם ללא הקשר דתי ספציפי, נקראים לעיתים קרובות מזמורי חג המולד . לכל אחד מאלה היסטוריה ארוכת טווח, שמתפרסת על גבי מאות שנים.
סטנדרטים.
שירים אלה נוצרו לפני מאות שנים, ביניהם גם העתיק ביותר ("Wexford Carol") ומקורם במאה ה-12. החדשים שבהם נוצרו יחד באמצע המאה ה-19 ועד סוף המאה ה-19. רבים מהם נוגנו והושמעו לראשונה במדינות שאינן דוברות אנגלית, ולעיתים קרובות שולבו עם נושאים שאינם קשורים לחג המולד, ולאחר מכן תורגמו לאנגלית עם הקשר לחג המולד. (כדוגמת "O Holy Night" מאת אדולף אדם, שנכתב במקור בשפה הצרפתית ("Cantique de Noël") ותורגם בהמשך לשפה האנגלית)
שירי חג מולד חילוניים מוקדמים.
בין שירי חג המולד החילוניים המוקדמים ביותר ניתן למנות את "The Twelve Days of Christmas", שהופיע לראשונה בשנת 1780 באנגליה (הלחן שלו נוצר עד 1909); מזמור חג המולד "We Wish You a Christmas Christmas" הופיע לראשונה בשנות ה-30 של המאה ה-20, אך לא פורסם בצורתו המודרנית עד שארתור ורל הציג אותו בפני קהל רחב יותר בשנת 1935. כאשר המיתוסים החילוניים של החג (כמו סנטה קלאוס בצורתו המודרנית) צצו במאה ה-19, כך גם שירי חג המולד החילוניים. השיר "Up on the Housetop" של בנג'מין האנבי ו-"Jolly Old Saint Nicholas" של אמילי הנטינגטון מילר היו בין שירי חג המולד החילוניים המפורשים הראשונים בארצות הברית, שניהם מתוארכים לשנות ה-60; קדם להם "Jingle Bells" מ-1857, שלא נכתב במיוחד עבור חג המולד.
מזמורים עכשוויים.
מזמורים חדשים כוללים את "I Wonder as I Wander" (1933), "Mary's Boy Child" (1956), " (1941), " (1962) ו-"" (1984).
מוזיקת חג המולד שפורסמה.