תיאטרון שיקגו (באנגלית: Chicago Theatre) ובשמו המקורי "תיאטרון שיקגו של בלבן וכץ (Balaban and Katz Chicago Theatre) הוא תיאטרון המהווה אתר מורשת ואתר היסטורי לאומי. התיאטרון ממוקם בצפון רחוב סטייט (State Street) באזור הלופ (הלולאה) של שיקגו במדינת אילינוי שבארצות הברית.
התיאטרון הוקם בשנת 1921 והיה ספינת הדגל של קבוצת התיאטראות בלבן וכץ שנוהלה על ידי אי. ג'י. בלבן ואחיו ברני בלבן ושותפם סם כץ.
כיום המבנה בבעלות חברת מדיסון סקוור גארדן, והוא משמש להעלאת הצגות, מחזות זמר, מופעי קסם, קומדיות ואירועים ציבוריים, וכן לקונצרטים.
ב-6 ביוני 1979 הוכרז המבנה כאתר היסטורי לאומי וב-28 בינואר 1983 הוכרז המבנה כאתר מורשת של העיר שיקגו.
שלט התיאטרון נחשב לאחד מסמליה של העיר שיקגו.
היסטוריה.
התיאטרון נפתח בשנת 1921 ביוזמת אייב ובארני בלבן וסם ומוריס כץ, במטרה להפוך אותו לראשון מבין רשת של בתי קולנוע. לימים הפך התיאטרון לספינת הדגל של הרשת. המבנה הוקם בעלות של 4 מיליון דולר אמריקאי בתכנון חברת האדריכלים קורנליוס רפ וג'ורג' רפ (Cornelius W. Rapp and George L. Rapp) בסגנון נאו בארוק והוא אחת הדוגמאות המוקדמות של סגנון זה המצויים כיום בשיקגו.
בעת פתיחת התיאטרון, ב-26 באוקטובר 1921 היו בו 3,880 מושבים, והתיאטרון כונה בשם "פלא התיאטרון של העולם" ( "Wonder Theatre of the World"). הסרט הראשון שהוצג בקולנוע זה היה "The Sign on the Door" בכיכובה של נורמה טלמדג'. הביקוש לכרטיסים היה כה רב ששוטרים רכובים על סוסים ממשטרת שיקגו נדרשו על מנת לפזר את ההמונים שהתקהלו.
הפאר הרב של התיאטרון והנוחות של הביקור בו הפכו אותו לאולם קולנוע פופולרי (בין היתר היה זה אחד האולמות הראשונים שבהם הותקן מיזוג אוויר.
באולם הוצגו מופעים רבים, קונצרטי ג'אז והוא הפך לאתר ידוענים. רונלד רייגן הודיע על אירוסיו לג'יין ויימן בתיאטרון.
בשנות ה-50 שופץ המבנה והופסקו ההצגות שבו. בשנות ה-70 עקב שינויים סוציו אקונומיים באזור זה של העיר פחתה הצלחת המבנה. המבנה נרכש בשנת 1984 על ידי קבוצת שימור תיאטרוני שיקגו (Chicago Theatre Preservation Group) בעלות של 11.5 מיליון דולרים. ניסיונות להחיות את הפעילות במבנה כשלו והוא נסגר לשיפוצים ב-19 בספטמבר 1985. השיפוצים, בעלות של 9 מיליון דולרים הושלמו בשנת 1986, והתיאטרון נפתח מחדש כאתר הופעות (ובו 3,600 מושבים) ב-10 בספטמבר 1986 בהופעה של פרנק סינטרה.
ב-1 באפריל 2004 נרכש המבנה על ידי TheatreDreams Chicago, LLC בעלות של 3 מיליון דולרים, וב-11 באוקטובר 2007 נרכש על ידי חברת הבידור מדיסון סקוור גארדן (Madison Square Garden Entertainment) מניו יורק.
תיאור המבנה.
גובהו של המבנה שבע קומות, והוא ברוחב בלוק עירוני שלם. בחזית המבנה עיטור דמוי שער ניצחון בגובה שש קומות וברוחב 18 מטרים, המזכיר את שער הניצחון בפריז. בשער חלון ויטרז' מעשה ידי טיפאני ושות' כאשר במרכז החלון שלט האצולה של מייסדי התיאטרון - שני סוסים המחזיקים סרטי קולנוע מסוג 35 מ"מ בפיהם.
המבנה מצופה באבן טרה קוטה.
פנים המבנה מעוטר בסגנון הבארוק הצרפתי בהשפעת סגנון האימפריה הצרפתית השנייה. גובה מבואת המבנה חמש קומות, המעוטרת בסגנון הקפלה המלכותית של ארמון ורסאי. גרם המדרגות הראשי של המבנה מעוצבה בהשפעת גרם המדרגות המרכזי של האופרה גרנייה - בית האופרה של פריז. נברשות בדולח מאירות את המבואה ואת אולם המבנה.
רוחב הבמה 18 מטרים ועומקה 9 מטרים. מתחת לבמה בור תזמורת ברוחב 16 מטרים.
השלט בחזית המבנה הפך לאחד מסמלי העיר שיקגו. השלט שופץ בשנת 1994 והוחלף בהעתק הזהה לשלט המואר המקורי. בשנת 2004 הוענק השלט המקורי למוזיאון הסמית'סוניאן.
הדוויג גרוסמן
מופע הפלאים של ד&quot;ר פרנסוס
הדמיון של דוקטור פרנסוס
רחשי לב
רחשי לב היא מרכז תמיכה ארצי לילדים חולי סרטן בישראל. העמותה הוקמה על ידי ראובן גשייד, ומנהולת על ידי שימי גשייד.
הקמה ופעילות.
רחשי לב הוקמה בשנת 1989, על מנת להקל את הסבל אותו חווים ילדים חולי סרטן ובני משפחותיהם, לחזק אותם בתקופת ההתמודדות עם מחלת הסרטן והטיפולים הכרוכים בה, ולשמח אותם בתקופת המחלה.
העמותה מפעילה מערך מתנדבים עבור ילדים חולי סרטן בכל רחבי הארץ. פעילות מיוחדת נעשית במחלקות האונקולוגיות בבית החולים שיבא-תל השומר ובית החולים דנה באיכילוב, אותה מלווים מתנדבי השירות הלאומי. נשיא העמותה הוא פרופסור יהושע דור.
בית הילד.
בשנת 2007 חנכה רחשי לב את 'בית הילד' במתחם בית החולים שיבא בתל השומר, בצמוד לבית החולים 'ספרא' לילדים. 'בית הילד' הוא מלונית עבור הילדים והמשפחות, ובה מגוון שירותים והפעלות מיוחדות, לרווחת השוהים תקופות ממושכות בבית החולים. כמו כן מקיימת עמותת רחשי לב מלונית לשבתות הנקראת פרויקט אוהל שרה.
במסגרת העמותה פועלת מחלקה להשאלת ציוד רפואי ושיקומי לילדים חולי סרטן, הן בתקופת האשפוז והן לאחר השחרור הביתה. לרשות העמותה עומד אמבולנס ייחודי, המסייע לילדים חולי סרטן להגיע לבית החולים ומחזיר אותם לביתם לאחר הבדיקות והטיפולים.
כמו כן הוקם האגף לילד המיוחד, עבור ילדים בעלי צרכים מיוחדים הסובלים מפיגור שכלי, אוטיזם ותסמונת דאון, הנמצאים תחת השגחה של אנשי מקצוע בסופי שבוע ובחגים. האגף עוסק בשילובם בפעילויות עם ילדים בריאים, לרווחת המשפחות המתמודדות איתם במהלך כל ימות השנה.
פרסים ואותות הוקרה.
לאורך שנות פעילותה זכתה העמותה בפרסים ובאותות הוקרה רבים, בהם:
חוק האיחוד של 1707
עמוק במים
עמוק במים (באנגלית: The Life Aquatic with Steve Zissou) הוא סרט דרמה קומי בבימויו של וס אנדרסון. הסרט מתאר את קורותיה של ספינת המחקר "בלפונטה" בפיקודו של החוקר הימי קפטן סטיב זיסו וצוותו. גיבור הסרט מהווה בעת ובעונה אחת פרודיה ומחווה לדמותו של ז'אק קוסטו.
תקציר העלילה.
סטיב זיסו (ביל מארי), הוא חוקר ימי שהתפרסם בזכות סרטים תיעודיים אותם יצר אודות החיים מתחת למים. זיסו וצוותו חוצים את האוקיינוסים על הספינה "בלפונטה" הסובלת מתחזוקה נמוכה ובלאי גבוה.
זוהרו של זיסו הועם עם השנים: הוא התגרש מאשתו, מתקשה לגייס כספים להפקת הסרט הדוקומנטרי הבא שלו ו"כריש יגואר" טרף את חברו הטוב ביותר, הצוללן הראשי של הבלפונטה - אסטבן. זיסו מתכנן נקמה בכריש על ידי תפיסתו והשמדתו בעזרת כמות עצומה של חומר נפץ.
אל סיפון הבלפונטה מצטרף נד פלימפטון (אוון וילסון) המשוכנע כי זיסו הוא אביו. לזיסו ואמו של נד הייתה פרשת אהבים קצרה ומילדות נד מעריץ את זיסו והיה רוצה להיות חוקר מעמקים כמוהו ולהיות מסוגל לנשום תחת המים. נד מעניק לזיסו 275,000$ להפקת סרט שיתעד את תפיסת כריש היגואר והשמדתו.
ביקורת.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 53%, המבוססת על ידי 176 מבקרים.
דיוק
לואי, יורש העצר של צרפת (1729-1765)
נכונות
שגיאה שיטתית
שגיאה אקראית
שגיאת ניסוי
לשבור את הקרח
לשבור את הקרח (מוכר גם כפרוזן; באנגלית: Frozen; בתרגום חופשי, "קפוא" או "קפואה") הוא סרט פנטזיה מוזיקלי-קומי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של אולפני ההנפשה של וולט דיסני מ-2013. הסרט בוים על ידי ג'ניפר לי וכריס באק, נכתב על ידי ג'ניפר לי והופק על ידי פיטר דל וצ'ו.
קריסטן בל ואידינה מנזל מדבבות את הנסיכות אנה ואלזה, בהתאמה. ג'ונתן גרוף מדבב את מוכר הקרח, קריסטוף, סנטינו פונטאנה מדבב את הנסיך הנס, ג'וש גד מדבב את איש השלג אולף, ואלן טודיק מדבב את הדוכס מרוכלסטון.
הסרט זכה להצלחה מסחרית עצומה עם הכנסות של מעל 1.2 מיליארד דולר והוא דורג כסרט המרוויח ביותר ב-2013. נכון למרץ 2021 הסרט נמצא במקום ה-16 ברשימת הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים. בנוסף הוא היה מדורג במקום הראשון ברשימת סרטי האנימציה הרווחיים ביותר בכל הזמנים עד שהסרט מלך האריות תפס את מקומו בשנת 2019. הסרט זכה גם להצלחה ביקורתית עצומה. הסרט היה מועמד ל-138 פרסים וזכה ב-54 מתוכם (ביניהם גם שני פרסי אוסקר, לשיר הטוב ביותר ולסרט המונפש הטוב ביותר).
עלילת הסרט.
עלילת הסרט עוקבת אחר שתי אחיות נסיכות בממלכה ארנדל: אלזה, האחות הבכורה, בעלת כוחות קסם מולדים המאפשרים לה ליצור קרח ושלג ולשלוט בהם (תחילה רק באופן חלקי); ואנה, האחות הצעירה, האמיצה והאופטימית.
הסרט נפתח בפרולוג המציג את הילדות אנה ואלזה משחקות בשלג שאלזה יצרה לבקשת אנה בתוך הטירה. השתיים בונות איש שלג, ואלזה מתארת אותו כחובב חיבוקים וקוראת לו אולף. במהלך המשחק, אלזה פוגעת בטעות בראשה של אנה עם כוחותיה, ואנה מאבדת את הכרתה. אלזה קוראת בבכי להוריהן, שמגיעים בריצה ולוקחים את הבנות ליער, שם פאבי, זקן הטרולים, מרפא את אנה ומוחק מראשה כל זיכרון לקסם של אלזה. פאבי מספר לאלזה שכוחותיה יתעצמו עם השנים, ומזהיר שהפחד יהיה לה לאויב. ילד יתום בשם קריסטוף מציץ מהצד במתרחש, ואחת מהטרולים מאמצת אותו ואת אייל הצפון שלו, סוון.
ההורים מחליטים להסתיר את אלזה עד שתלמד לשלוט בכוחותיה. הם מפרידים בין הבנות וסוגרים את שערי הטירה. המלך מביא לאלזה כפפות ומחנך אותה לחסום את כוחותיה. אנה מנסה לשווא לתקשר עם אלזה דרך הדלת ולגרום לה לצאת ולשחק אתה. אלזה ממשיכה להסתגר בחדרה, ועם השנים, כוחותיה אכן מתעצמים. כעבור עשר שנים, המלך והמלכה יוצאים להפלגה וספינתם טובעת. האחיות נשארות בודדות ועצובות בטירה. כעבור שלוש שנים נוספות, אלזה מגיעה לגיל ההכתרה.