אורבך מתמחה בחקר הפיכות, התנקשויות פוליטיות ואי-ציות צבאי, דינמיקה של פשעי מלחמה, הרפתקנים צבאיים וההיסטוריה של המודיעין. שני ספריו האחרונים הם The Plots against Hitler, מחקר על רשתות הקשר נגד היטלר בצבא הגרמני, ו-Curse on this Country: The Rebellious Army of Imperial Japan, על תרבות אי-הציות בצבא היפני והאופן שבו הובילה את יפן למלחמת העולם השנייה (הספר מבוסס על הדוקטורט של אורבך). "המזימות נגד היטלר" יצא גם במהדורה עברית תחת השם "ואלקירי - ההתנגדות הגרמנית להיטלר" וכן הוצאו מהדורות בצ'כית, איטלקית, ספרדית, קרואטית, רומנית ותאית. "קללה על הארץ" תורגם לעברית בהוצאת אוניברסיטת תל אביב בשנת 2019 תחת השם "בוגדים למען המולדת - המורדים הפטריוטים של יפן".
משרד החקלאות, תעשיית בעלי החיים והדייג (אוגנדה)
משרד החקלאות, תעשיית בעלי החיים והדיג (MAAIF) הוא משרד של ממשלת אוגנדה, המשרד אחראי על גיבוש ויישום מדיניות, תוכניות אסטרטגיות ואכיפת תקנות ותקנים לאומיים חוקים וסטנדרטים לגידול, בעלי חיים ודגים. המשרד אחראי גם על הגברת ייצור המזון והחקלאות.
בראש המשרד עומד השר וינסנט סמספיג'ה שמונה על ידי הנשיא.
מקום.
מטה המשרד ממוקם בברקרלי ליין בעיר אנטבה שעל שפת אגם ויקטוריה.
מחלקות.
למשרד 12 מחלקות:
סוכנויות המשרד.
למשרד יש שבע סוכנויות:
נירגלשה
נירגלשה (בהונגרית: Nyírgelse) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית נירגלשה קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-1,157 תושבים בשנת 1990 עד 1,078 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14
יהודי נירגלשה.
יהודים חיו בנירגלשה שנים רבות עד שבשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה כתבו התושבים שבקהילה חיים 64 חברים ורב המקום הוא הרב קיסיאל ליכטנשטיין
נירגיולאי
נירגיולאי (בהונגרית: Nyírgyulaj) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13
יהודי נירגיולאי.
יהודים התיישבו בנירגיולאי במחצית השנייה של המאה ה-18. רובם היו סוחרים זעירים בעלי משקים ובעלי מלאכה.
בזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס יהודי הונגריה בדצמבר 1868 הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי.
במקום פעלו חברה קדישא, בית כנסת, "חדר" ומקווה.
במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה ובאפריל, לאחר חג הפסח, הועברו יהודי נירגיולאי לגטו נירג'האזה ובסוף מאי 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה כתבו התושבים שבקהילה חיים 30 חברים, נשארו בקהילה רק 3 גברים, ו-90 אחוז מהקהילה הם נשים וילדים, ואין רב למקום.
יחסי ארצות הברית-סעודיה
חדושי הרמב&quot;ן
משרד החקלאות תעשיית בעלי החיים והדייג (אוגנדה)
וורן מארש
וורן מריון מארש (26 באוקטובר 1927 – 18 בדצמבר 1987) היה סקסופוניסט טנור אמריקאי. יליד לוס אנג'לס, נגינתו התבלטה לראשונה בשנות החמישים בהיותו בן חסותו של פסנתרן הג'אז לני טריסטנו וזכתה לתשומת לב בשנות השבעים כשהופיע בחר בלהקת הג'אז Supersax.
ביוגרפיה.
מארש הגיע מרקע אמנותי אמיד: אביו היה הצלם ההוליוודי אוליבר ט 'מארש (1892–1941), ואמו אליזבת הייתה כנרת. הוא היה האחיין של השחקניות מיי מארש ומרגריט מארש ושל עורכת הסרטים פרנסס מארש. הוא קיבל חינוך מוזיקלי מהפסנתרן לני טריסטנו.
מארש הקליט לעיתים קרובות בחברתם של מוזיקאים אחרים של Cool School ונשאר אחד הנאמנים ביותר לפילוסופיית האלתור של טריסטאנו - האמונה בטוהר הקו הארוך, הימנעות ממשיכה רגשית, והתרכזות באימון אינסופי בסטנדרטים של הג'אז. בעוד שמארש היה נגן קר רוח בדרך כלל, המבקר סקוט יאנאו מציין, כי מארש "שיחק באש" יותר ממה שניתן היה לצפות. ניתן לזהות מיד את השורות העדינות הקצביות של מארש. הוא כונה על ידי נמוזיקאי ונגן הסקסופון, אנתוני ברקסטון "המאלתר האנכי הגדול ביותר". (כלומר, אלתור המדגיש הרמוניה / אקורדים יותר ממנגינה).
בשנות השבעים זכה לחשיפה מחודשת כחבר ב- Supersax, הרכב גדול שניגן עיבודים תזמורתיים לסולו של צ'ארלי פארקר. מארש גם הקליט את אחד האלבומים המהוללים ביותר שלו, All Music, בליווי הקצב של להקת Supersax .
מארש נפטר מהתקף לב על הבמה במועדון דונט'ס בלוס אנג'לס בשנת 1987, באמצע נגינת המנגינה " Out of Nowhere " של ג'והני גרין. הוא השאיר אלמנה, ג'רלדין מארש, ושני בנים, ק. מארש וג'ייסון מארש. הוא נקבר בית העלמין Forest Lawn Memorial Park בגלנדייל, קליפורניה.
אף על פי שהוא זכור כדמות פולחן בקרב חובבי ג'אז ומוזיקאים, השפעתו גברה מאז מותו; נגנים צעירים כמו הסקסופוניסט מארק טרנר הושפעו מהמוזיקה שלו כדרך לאזן את ההשפעה שהחלה לחלחל באותה תקופה של ג'ון קולטריין.
הדיסקוגרפיה של מארש נותרה מפוזרת במקצת, מכיוון שחלק ניכר ממנה נעשה עבור חברות הפקה קטנות, אך יותר ויותר מעבודותיו הונפקו בקומפקט דיסק. נכתב עליו סרט תיעודי: Warne Marsh: An Improvised Life, בבימויו של בנו הבכור, ק. מארש .
דיסקוגרפיה.
כמוביל או כמוביל שותף.
· "A Ballad Album" (Criss Cross, 1983) with Lou Levy
כשותף או נגן.
עם ביל אוונס.
עם קלייר פישר
Freemium
בית העלמין הארמני
בית העלמין הארמני (ברוסית: Армянское кладбище) הוא בית קברות הממוקם ברובע פרסננסקי שבמוסקבה.
בית הקברות הארמני הוא סניף של בית העלמין וגנקובסקויה, וממוקם מולו.
הנובלות של יוסטיניאנוס
"הנובלות" של יוסטיניאנוס (בלטינית: Novellae Constitutiones, ביוונית עתיקה: Νεαραὶ διατάξεις, מילולית: "הצווים הקיסריים החדשים") הן אוסף צווים, שפרסם הקיסר יוסטיניאנוס לאחר גיבוש הקודקס שלו, משנת 535 ואילך. הן מהוות אחד מארבעת החלקים שמרכיבים את מפעל החקיקה של יוסטיניאנוס. אף שמבין חלקי הקודיפקיציה זהו החלק שזכה לתשומת הלב המעטה ביותר במחקר של ימינו, במשך מאות שנים הוא נחשב לדבר החקיקה המוכר ביותר של יוסטיניאנוס באירופה.
רקע.
בשנת 528 מינה יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, ועדה שתערוך ותאגד את הצווים הקיסריים של קודמיו לכדי קובץ חקיקה אחד. המלאכה הושלמה ב-529 והחומרים גובשו לכדי קודקס מאוחד. שינוים שנוספו לאחר מכן חייבו את יצירתה של מהדורה שנייה (Codex repetitae praelectionis), שפורסמה ב-534. עם זאת ובהשפעת חקר הספרות המשפטית של העבר, מלאכת החקיקה לא נסתיימה. היא נמשכה בצורת נובלות, צווים קיסריים, אשר פורסמו ברובן ביוונית, שהייתה שפתה של האימפריה הרומית המזרחית. עם זאת, בחלק מהמקרים הן נכתבו בלטינית, שהייתה שפתה של הפקידות הגבוהה ושל בתי הספר למשפטים. הן עסקו בעיקר בענייני משפט ציבורי ובנושאים כנסייתיים אולם כללו גם משפט פרטי, בדגש על דיני משפחה ודיני ירושה. רבות מהן החליפו הוראות מהקודקס. בין ינואר לאוגוסט 535 פורסמו 32 צווים כאלה ועד 546 פורסמו 115 צווים נוספים. קצב פרסום הצווים הואט לאחר שנת 546 ועד למותו של יוסטיניאנוס. ב-554 הקיסר הביזנטי הציע לאגד את כל הנובלות שפורסמו עד אז לקובץ מאוחד עבור הפרובינקיות החדשות שנוספו לאימפריה במערב, אך התוכנית לא הגיעה לכדי מימוש. יש הסבורים כי הסיבה לכך היא מותו של טריבוניאנוס, שעמד בראש מפעל החקיקה. לכן לא התגבש קובץ רשמי שאיגד בתוכו את כל הנובלות, אך אלה השתמרו במספר אוספים פרטיים.
מבנה הנובלות.
בניגוד ללשון התמציתית של הדיגסטה, הנובלות מתאפיינות בשפה מפורטת, בהסברים ובצידוקים. הן כוללות צווים שיועדו לציבור הרחב (edicta), הכרעות דין בערכאה ראשונה או בערכאת ערעור (decreta), צווים שנמסרו למושלי פרובינקיות בהנחיה לנקוט צעדים (mandata) וכן צווים שנמסרו באופן פרטי לבעלי תפקידים רשמיים ולאנשים פרטיים (rescripta). רוב הנובלות שתחולתן הייתה כללית נמסרו למושל הפרטוריאני של המזרח, שהיה הגורם המשפטי הבכיר ביותר ושעליו הוטלה לעיתים מלאכת ההפצה. זו באה לידי ביטוי בין היתר באמצעות לוחות אבן שהוצבו בכנסיות.
לנובלות היה מבנה אחיד. תחילה הופיע שם הנמען ושם המוען (הקיסר). לאחר מכן נמסר תיאור של הסוגיה המשפטית הנדונה ובעקבותיו ההוראה הקיסרית עצמה. הנובלה הסתיימה בהוראה ספציפית שהנחתה את הנמענים למי עליהם להפיצה וכיצד, יחד עם התאריך.
אוספי הנובלות.
הנובלות לא אוגדו כאמור מעולם לקובץ רשמי אך השתמרו הודות לכמה אוספים פרטיים. קיימים שלושה קבצים מרכזיים כאלה:
אפרים נחום ברודיאנסקי
יחסי הונגריה–נורווגיה
יחסי הונגריה–נורווגיה הם יחסי החוץ בין הונגריה לנורווגיה. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, OECD, נאט"ו והאו"ם.
היסטוריה.
קונסוליה כללית נורווגית עצמאית הוקמה בבודפשט כבר בשנת 1905, זמן קצר לאחר פירוק האיחוד עם שוודיה ועצמאות נורווגיה עצמה, כאשר ממלכת הונגריה עוד הייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. אנדרה גרגרסן ההונגרי-נורווגי הפך לקונסול כללי של כבוד וכיהן בתפקיד זה עד 1935.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 בפברואר 1920, אך נציגויות דיפלומטיות הוקמו רק בשנים 1947–1948 לאחר מלחמת העולם השנייה. בשנת 2020 נחגגו בשתי המדינות 100 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
יחסי סרביה–פולין
יחסי סרביה–פולין הם יחסי החוץ בין פולין וסרביה. היחסים הדיפלומטיים כוננו בשנת 1919 בין ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים והרפובליקה הפולנית השנייה.
ימי הביניים.
ידוויגה, מלכת פולין הייתה ממוצא סרבי חלקית, דרך המלך סטפן דראגוטין משושלת נמנג'יץ. כנרים סרביים הוזכרו בחצר המלך הפולני ולדיסלב השני יגיילו בשנת 1415.