בשלושת העשורים האחרונים הופיע מספר רב של מחלות זיהומיות חדשות כגון: איידס, מחלות נגיפי קורונה כסארס וכCOVID-19, תסמונת ריאתית על ידי נגיף Hanta, ומחוללים רבים אחרים. מוצע לכנות מחלות אלו "מחלות מַפציעות או "מחלות מגיחות", כתרגום למונח "Emerging infections". ניתוח של התפרצויות אלו מלמד על מודל שחוזר על עצמו ללא יוצא מן הכלל: מקור המחולל הוא תמיד בחיית בר מסוימת, במקרה של איידס, מדובר בתת-מין של שימפנזה - PAN TROGLODITES TROGLODITES. חציית המחסום בין המינים נעשה בדרך כלל רק במספר מועט של מקרים. המעבר מתאפשר על פי רוב כתוצאה משינויים אקולוגיים או משינויים מעשי ידי אדם הנותנים הזדמנות יוצאת דופן לחציית המחולל בין המינים. תהליך ההתפשטות של המחולל בין בני האדם מתאפשר על ידי "מגברים" מעשה אדם. לדוגמה, במקרה של סארס: בתי מלון, בנייני מגורים או בתי חולים ענקיים, בהם מתפשט הנגיף בקלות מאדם לאדם.
מחלות זואונוטיות היכולות לפגוע בבני-אדם.
זוהי מחלה שמקורה בחיות בית רבות כמו כלבים, אוגרים, עכברים ועוד, והיא נקראת גם עכברת. אצל בעלי החיים המחלה אינה חמורה. אצל בני אדם, לעומת זאת, המחלה יכולה לנוע בין מחלה קלה ללא סימנים, למחלה חמורה הפוגעת בכבד ובכליות ומביאה למוות. לכן יש לדאוג לחסן את חיות המחמד, על מנת למנוע הדבקה.
מחלה זיהומית חיידקית של עופות (לרוב יונים), בעלת תסמינים דומים לאלה של דלקת ריאות.
זוהי מחלה של בעלי חיים, בעיקר כלבים, שנגרמת מקרציות. זוהי תופעה נפוצה יחסית אצל כלבים, ואם אינה מאובחנת בזמן היא עלולה לגרום למותם. הדבקה של בני אדם במחלה היא נדירה מאוד, ואצל בני האדם שמה הוא קדחת בהרות. זוהי מחלה חמורה ביותר, אך כאמור, גם נדירה מאוד. חשוב לטפל היטב ולהרחיק קרציות מן הכלבים על מנת להתרחק מן הסכנה עוד יותר. חשוב לצין שאדם יכול להידבק מהמחלה מקרציה בלבד, ללא נוכחות כלב. הזמר מאיר אריאל נפטר כנראה ממחלה זו.
מחלה נגיפית זו נפוצה בעיקר אצל כלבים, ומכאן שמה, אך מופיעה אצל כל היונקים, כולל בני האדם. כלבת היא מחלה קטלנית במיוחד, לכל היונקים. תסמיניה הם ריור מוגבר, תוקפנות ושינוי קיצוני בהתנהגות, דמנציה, ובהמשך גם סלידה מאור ואצל בני אדם גם סלידה ממים. מחלת הכלבת מדבקת באמצעות רוק, בעיקר בנשיכה של בעל חיים, אך לעיתים גם בליקוק בלבד. המחלה מידבקת כשבועיים לפני הופעת התסמינים, כך שהיא עלולה להתפשט במהירות. אדם שננשך על ידי בעל חיים שלא ברור אם חוסן, חייב לקבל מיד מנות חיסון נגד כלבת. בשל הקטלניות של המחלה, מחויבים בעלי כלבים על פי חוק לחסן את כלביהם נגד כלבת פעם בשנה.
תולעי מעיים מופיעות אצל כלבים וחתולים מסיבות רבות. לרוב הן אינן מזיקות, אך לעיתים הן גורמות למחלות קשות. התולעים מדבקות לבני אדם, במיוחד לילדים שנוגעים בבעלי החיים - ביצי התולעים נישאות בפרוות בעל החיים ונדבקות לידי האדם, ילדים מכניסים את ידיהם לפה ובולעים את הביצים. תולעים בבני אדם בעיקר מציקות. כדאי להשתמש בתכשירים מונעים לבעלי החיים, על מנת להימנע מהדבקה של בני האדם.
גם הפרעושים עלולים להיות נשאים של מחלות הפוגעות באיברים פנימיים בגוף, ודרכי ההדבקה הן דרך עקיצה והעברת גורם המחלה בדם. על כן חשוב לטפל בכלב ובסביבתו באופן שוטף נגד הפרעושים והביצים אותם הן מטילות.
חיידק הפוגע בדרכי הנשימה, ומועבר לבני אדם דרך האף והפה. (מנישוק חיית המחמד וליקוק הפה)
מחלה שנגרמת על ידי חיידק בשם ברטונלה ומועברת על ידי שריטה או נשיכה של חתול. התסמינים כוללים: שלפוחית או פצעון מודלק באזור ההדבקה, יכול להופיע חום, חולשה כללית, חוסר תיאבון, כאב ראש, כאב גרון וכאבי מפרקים. בחולים עם מערכת חיסון תקינה המחלה נעלמת כעבור כחודש אם כי קשרי הלימפה נשארים מוגדלים לכמה חודשים. במדוכאי חיסון יכולה להופיע מחלה של גידולים שפירים של כלי דם הנקראים Bacilary angiomatosis בעור ובאיברים פנימיים. כמו כן, יכולה להופיע דלקת פנים הלב ודלקת המוח וקרומיו.
מחלה של סוסים, חמורים ופרדות, שנגרמת מחיידק בשם בורקהורדליה מאלאיי ועשויה לעבור לאדם ולגרום למחלה קשה ביותר, שמתבטאת בחום גבוה, שיעול ואלח דם. שיעור התמותה גבוה ועשוי להגיע ל-95% ללא כל טיפול. חיידק דומה מאותה משפחה גורם למחלת המליודוסיס, מחלה קשה שאינה זואונוטית.
בלשלשת של יונים וציפורי בר אחרות ניתן למצוא פטרייה הנקראת קריפטוקוקוס. הקריפטוקוקוס יכולה לחדור דרך דרכי הנשימה של בני אדם ובדרך כלל לא לגרום לתסמינים, אולם אצל מדוכאי מערכת חיסון, לדוגמה חולי איידס או סרטן, יכולה הפטריה לגרום לזיהום ראשוני בריאות, אשר עלול להתפשט למערכת העצבים המרכזית.
החיידק נמצא בטבע במים מלוחים, ומצוי על קשקשי דגים. עשוי לעבור לאדם דרך פצע פתוח, ולגרום שם לזיהום חמור שכולל הרעלת דם ונמק נרחב באיברי הגוף שעשוי להוביל לכריתת איברים ולמוות אם לא מטופל בזמן.
תרומתם של פתוגנים זואונאטיים להעברת המחלה במזון.
ב-2006 נערך בברלין כנס שהתמקד בנושא של השפעות פתוגן המחלות הזואונאטיות על בטיחות מזון. הכנס דחק בממשלות להתערב, וגרם לציבור להיות ערני לסיכונים של מחלות שמקורן בחיות אשר סופקו מהחוות ישירות אל הצרכן הסופי.
ניתן לקשר התפרצויות רבות של הרעלת מזון לפתוגני הזונסיס. סוגים רבים ושונים של מזון יכולים להיות מזוהמים כשנלקחים מבעלי חיים. כמה מזונות נפוצים הקשורים לזיהומי הזואונסיס כוללים ביצים, פירות ים, בשר, מוצרי חלב, וירקות.
ריצ'רד לסר
ריצ'רד לסר (באנגלית: Richard Lesser) היה קלרינטן ומורה אמריקאי-ישראלי.
חייו.
לסר החל את לימודי המוזיקה בלוס אנג'לס והמשיך אותם במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אותו סיים בשנת 1959. בראשית הקריירה שלו סייר עם בלט רוס דה מונטה קרלו ועם הבלט הלאומי של תזמורת קנדה, ולאחר זאת עבד כקלרינטן עצמאי. היה קלרינטן ראשון בתזמורת קולומביה בהקלטה שביצעה תחת שרביטו של איגור סטרווינסקי.
לסר השתתף בארבע עונות קיץ של מוזיקה קאמרית בפסטיבל מרלבורו בוורמונט. בשנת 1966 הזמין אותו זובין מהטה להצטרף לתזמורת הפילהרמונית הישראלית וכעבור שנתיים היה לקלרינטן הראשון בתזמורת זו, בה המשיך לנגן 35 שנים תחת שרביטיהם של גדולי המנצחים, בהם ליאונרד ברנשטיין, שארל מינש, יוג'ין אורמנדי, גאורג שולטי ואחרים. בשנת 2002 פרש מן התזמורת הפילהרמונית.
לסר לימד בארצות הברית, במזרח הרחוק ובגרמניה ומשנת 1968 עד לפרישתו בשנת 2002 היה ראש מחלקת הקלרינט באוניברסיטת תל אביב.
לסר נפטר ב-17 במרץ 2016
הכוחות המזוינים של תאילנד
תסמונת המעי הקצר
תסמונת המעי הקצר (SBS) מוגדר ככישלון של מערכת העיכול לספוג רכיבי מזון, אצל ילדים זה יכול לפגוע בהתפתחות שלהם וגם יכול לגרום למצבים של תת-תזונה אצל המבוגרים. אנחנו יכולים להגדיר את תסמונת המעי הקצר גם תסמונת תת-ספיגה הנובעת מכריתה נרחבת של המעי הדק. המידה של תת-הספיגה תלויה באורכו של הקטע שנכרת, בקיומו של המסתם בין המעי הדק והגס (האילאו-צקאלי), ובאורך המעי הדק והגס שנותרו ללא פגיעה. אצל ילדים אורך המעי משתנה עם הגיל, אובדן של עד כמחצית מהמעי הדק אינו גורם לחסרים תזונתיים. במבוגרים שנותרו עם פחות מ-200 ס"מ של מעי דק, מתפתחים חסרים תזונתיים, וניתן לראות באורך זה את סף ההגדרה של תסמונת המעי הקצר.
גורמים.
לאחר כריתת חלק משמעותי מהמעי ייווצר תסמונת המעי הקצר.
סיבות נפוצות בילדים לניתוחים אלו הן חסימות מעי, לדוגמה, חסימה מולדת (אטרזיה) או תסביב של המעי המלווה בנמק (Volvulus) ניתן למנות מבין הסיבות השכיחות בילדים מומים מולדים בשלמות דופן הבטן כגון גסטרוסכיזיס (Gastroschisis) ודלקת מעי נמקית בפגים ובתינוקות צעירים (Necrotizing Enterocolitis, NEC). בפגים, NEC היא הסיבה השכיחה ביותר. סיבות שכיחות פחות בילדים הן ניתוחים כתוצאה מפגיעות טראומטיות במעי בשל פציעות שונות, מחלות גידוליות בבטן ומחלת הירשפרונג.
במבוגרים לעומת זאת הסיבות השכיחות לכריתה גדולה של המעי הן חסימות כלי דם ובעיות וסקולריות אחרות, מחלת קרוהן, גידולים וחסימת מעי. בנוסף, לעיתים המעי נפגע ותפקודו יורד משמעותית גם ללא כריתה ניתוחית בעקבות טיפולי הקרנות בחולי סרטן.
סימנים וסימפטומים.
בתסמונת המעי הקצר הסימפטום העיקרי הוא שילשול ותת ספיגה. מפני שבתסמונת המעי הקצר יש חוסר יכולת בספיגת האוכל, מתפתחת תת-ספיגה וזה גורם לחוסר לדברים בסיסיים שהגוף צריך לגדילה והתפתחות של המערכות השונות – קרי, סוכרים, שומנים, חומצות אמינו, מלחים וויטמינים. מכאן גם עיכוב הגדילה המשמעותי המלווה מצב זה בילדים.
אורך הקטע שנכרת במעי הוא הדבר העיקרי למדידת הפגיעה.
כריתה של הג'ג'ונום פוגעת בחלק האמון על עיקר ספיגת חומרי המזון, ובנוסף פוגעת בהפרשת ההורמונים כולציסטוקינין וסקרטין – מה שמביא להפרשה מופחתת של מלחי מרה ואנזימי לבלב, דבר התורם בתורו לירידה ביכולת הספיגה. עם זאת, הודות ליכולת האדפטציה (הסתגלות) של האילאום – קרי, היכולת להגביר משמעותית עם הזמן את הספיגה במעי השארי – תת-הספיגה והשלשול שמתפתחים חמורים פחות מאשר שהיינו מצפים.