על אופן הגעת רובה הארקבוז ליפן נכתב בחיבור "רשומות על רובי-ברזל" (1606) מאת נזיר בשם נאמפּו בּוּנשי (Nampo Bunshi, 1556-1620). היפאנים נחשפו לטכנולוגיה המערבית בשנת 1543, לאחר שספינה פורטוגלית עלתה על שרטון סמוך לאי טָנֶגאשימה בדרום יפן. ברשות הפורטוגלים היו רובה בריח-פתיל, אשר הרשים את שליט האי, והוא הורה ליצור ממנו העתקים. בהמשך, הנפחים היפאנים הצליחו ליצור רובים נוספים בעזרת הדרכה מהפורטוגזים.
רובה הארקבוז (בריח פתיל) הגיע לסין במחצית הראשונה של המאה ה-16. כינויו היה ניָאוֹ צ'וֹנְג (פין-יין: niǎochòng; סינית מסורתית: 鳥銃), מילולית: 'רובה הציפור'. בחלק מהכתבים בסינית הוא נקרא 'נְיָאוּ-דְזוּי מוּ-צ'וֹנְג' (鳥嘴木銃, niǎozuǐ-mùchòng), מילולית: 'רובה העץ מקור של ציפור'; או בגרסה המקוצרת - 'מקור הציפור'. ב"מדריך מעשי לאימון הצבא" (1572) כתב המצביא צ'י ג'י-גואנג כי הארקבוז קיבל את כינויו זה כיוון שניתן לפגוע באמצעותו בציפור בעת מעופה בשמונה-תשעה ניסיונות ירי מתוך עשרה.
חטיבת מרכבות הפלדה
חטיבה 847 – עוצבת "מרכבות הפלדה" הייתה חטיבת שריון במילואים בצה"ל, שלחמה בכל המלחמות והמבצעים מאז מלחמת לבנון הראשונה ועד לסגירתה. החטיבה הייתה כפופה לעוצבת עידן בין השנים 2014–2020. ב-19 באוגוסט 2020 החטיבה נסגרה כחלק מתר"ש תנופה.
היסטוריה.
באוגוסט 1978 הורה הרמטכ"ל רפאל איתן על הקמת חטיבת שריון חדשה בפיקוד הצפון תחת פיקוד עוצבת אתגר כחטיבת מילואים ייעודית ללחימה בגזרת לבנון. החטיבה הורכבה מטנקי שוט קל ד'. בסיס החטיבה הראשון היה במחנה מנסורה. גדוד 275 שכבר היה קיים בפיקוד הצפון הועבר תחת פיקוד החטיבה, ושני גדודים חדשים הוקמו על בסיס חיילים משוחררים מחטיבה 7 וחטיבה 188: גדוד 293 וגדוד 294. בינואר 1980 קיימה החטיבה אימון הקמה בבאלי"ש והפכה לחטיבה מבצעית. לחטיבה היו שתי תוכניות פעולה בחירום: לגזרת רמת הגולן תחת פיקוד עוצבת נתיב האש או לגזרת לבנון תחת פיקוד עוצבת הגליל.
מלחמת לבנון הראשונה.
במלחמת לבנון הראשונה גויסה החטיבה ולחמה תחת פיקוד אוגדה 91 – "עוצבת הגליל" בציר המערבי של לבנון. החטיבה בפיקוד אל"ם עוזי קרן וסגנו סא"ל שלמה ינאי כללה 3 גדודים – גדוד 275 בפיקוד סא"ל אילן אשל, גדוד 293 בפיקוד סא"ל חיים שנהר, וגדוד 294 בפיקוד סא"ל משה פלד ופלס"ר בפיקוד רס"ן ניר קפלינסקי. החטיבה השתתפה בכיתור צור מדרום וכיבושה, בכיבוש צידון ומחנה הפליטים עין אל־חילווה דרך החלק המזרחי של העיר, והתבססות במרחב. במלחמה איבדה החטיבה חמישה לוחמים.
בין השנים 1988–1989 הוסבה החטיבה לטנקי מרכבה סימן 2 ו־2ב על בסיס לוחמים מחטיבות 7 ו־211, ועברה למחנה כורדני.
תקופת האינתיפאדה.
החל משנת 1989 ביצעו גדודי החטיבה תעסוקות מבצעיות ביהודה, שומרון, חבל עזה, גבול מצרים והערבה. משנת 1989 ועד 1997 על רקע האינתיפאדה הראשונה ותהליך אוסלו ביצעו גדודי החטיבה תעסוקות מבצעיות אינטנסיביות בכל הגזרות, והתמודדו עם הפרות סדר המוניות ומגוון אירועי פח"ע כמו: זריקת אבנים ובקבוקי תבערה.
החל משנת 2000 עם פרוץ האינתיפאדה השנייה מאפייני התעסוקה המבצעית השתנו והגדודים בכל הגזרות התמודדו עם עשרות אירועי פח"ע במאפייני ירי, הטמנת והשלכת מטענים, רכבי תופת ופיגועי הקרבה. חלק מהאירועים כוונו ישירות אל חיילי החטיבה בבסיסים ובצירים הגזרתיים והיוו אתגר משמעותי במאפייני לחימת חי"ר ולוט"ר.
בשנת 2002 הוכפפה החטיבה באופן מלא לעוצבת הגליל. בשנה זו, פעלו גדודי החטיבה בתעסוקות מבצעיות ביהודה ושומרון:
בשנת 2004 עברה החטיבה ממחנה כורדני למחנה עמיעד וקיבלה אליה את גדוד הנדסה קרבית 8173.
מלחמת לבנון השנייה.
במלחמת לבנון השנייה גויסה החטיבה בפיקוד אל"ם מאיר פינקל ללחימה תחת פיקוד אוגדה 91 – "עוצבת הגליל". החטיבה כללה שלושה גדודי טנקי מרכבה סימן 2ב' – גדוד 275 בפיקוד סא"ל רוני תדהר (שלחם תחת פיקוד חטיבות כרמלי, ברעם ומרכבות הפלדה), גדוד 293 בפיקוד סא"ל עומרי שדה, וגדוד 294 בפיקוד סא"ל דוד זקס. כמו כן כללה החטיבה גדוד הנדסה קרבית גדוד 8173, בפיקוד סא"ל ניסים חורי, ופלוגת סיור. החטיבה כבשה את מוצב סחלב, השתתפה בפריצת הציר הלוגיסטי ממושב דוב"ב אל בינת ג'בייל (כונה "ציר פינקל" על שם מפקד החטיבה) ונטלה חלק בקרבות בגזרה המרכזית באזור הכפרים רמיש, יארון, עייתרון, עינתא, עין אבל. כמו כן השתתפה החטיבה בקרבות במארון א־ראס, בינת ג'בייל וג'בל עמל. גדוד 275 לחם לאורך כל הגבול בגזרת אוגדה 91 ובמיוחד במרחב עייתא א־שעב ומארון א־ראס עד לפאתי בינת ג'בייל. ארבעה מלוחמי הגדוד נפלו בקרב. במהלך הפסקת האש שלאחר המלחמה שימשו צוותים מהחטיבה כמחלצי טנקים שנפגעו משטח לבנון בחזרה לישראל.
במלחמה איבדה החטיבה שבעה לוחמים, ושלושה לוחמים עוטרו בציון לשבח: רס"ן שנפל בקרב, מגדוד ההנדסה, עוטר בצל"ש רמטכ"ל; סגן איתי לבנון, מגדוד 275 עוטר בצל"ש מפקד אוגדה; וסמ"ר אושרי סיבוני, מפעיל D9 מגדוד ההנדסה, עוטר בצל"ש מח"ט על פיקוד וחילוץ שני טנקים פגועים תחת אש;
אחד ההרוגים במלחמת לבנון השנייה היה רב־סרן שפיקד על פלוגה ל' של החטיבה. כחלק מהליך השיקום של החטיבה קראו חייליו לפלוגה על שמו "פלוגת לוטן".
לחימה בעזה ובאיו"ש.
במבצע עופרת יצוקה ובמבצע עמוד ענן גויסו לוחמי החטיבה בצו 8 והחליפו את גדודי השריון הסדיר במשימות הביטחון השוטף בגבול לבנון.
בשנת 2014 הועברה החטיבה תחת פיקוד עוצבת עידן ולמחנה נחשונים. עם המעבר החליפה החטיבה את גדוד ההנדסה הקרבית 8173 בגדוד 710.
במבצע צוק איתן גויסו חלק מיחידות החטיבה בצו 8. החטיבה איבדה חייל אחד, רס"ר מגדוד ההנדסה החטיבתי, גדחה"ן 710, שלחם תחת פיקוד חטיבת גולני בקרב שג'אעיה ובהמשך תחת פיקוד חטיבת בית הספר למ"כים.
ב-26 ביוני 2015 במהלך שירות מילואים הגיע מחבל חמוש אל מחסום בקעות שאותו איישו חיילי "פלוגת לוטן" ופתח עליהם באש. החיילים השיבו אש והרגו את המחבל.
בשנת 2016 החלה החטיבה בהסבה לטנקי מרכבה 4מ.
סגירת החטיבה.
ב-19 באוגוסט 2020 החטיבה נסגרה בהוראת הרמטכ"ל, רא"ל אביב כוכבי, ובהמלצת מפקד זרוע היבשה, יואל סטריק, כחלק מתר"ש תנופה.
תג היחידה.
את תג החטיבה עיצבו האדריכל דני ברוש והגרפיקאית יעל פאלק. נראה בו טנק שוט עליו החלה החטיבה את דרכה על רקע הזירה הצפונית כשהצבע התכלת מסמל את הגליל והצבע החום את הבזלת של רמת הגולן. השחור והירוק מסמלים את צבעי השריון.
המנון החטיבה.
את ההמנון כתבו מפקד החטיבה לשעבר, ניר בן דוד (בנדה) ועמרי שדה סגנו.
חטיבה 847
חטיבה 939
The Boys
The Boys (בעברית: הבנים) הוא שיר של הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-13 בספטמבר 2012 כסינגל הראשון מהאלבום ", שהוא הוצאה מחודשת של אלבום האולפן השני של מינאז', ". בשיר משתתפת הזמרת קאסי ונטורה.
רקע.
בטקס פרסי ה-VMA שנערך בספטמבר 2012 אישרה מינאז' כי היא מתכננת להוציא בשבוע לאחר מכן את הסינגל הראשון מההוצאה המחודשת לאלבום האולפן השני שלה, "". ב-10 בספטמבר פרסמה מינאז' את שם השיר ואישרה כי תשתתף בו זמרת נוספת. השיר יצא לאור ב-13 בספטמבר להורדה דיגיטלית דרך חנות ה-iTunes.
השיר מבוסס על שיר של קאסי בשם "Money on Love", שהיה אמור לשמש כסינגל השני מאלבום האולפן השני שלה, אך מסיבות לא ידועות הוצאת האלבום נדחתה והשיר הושמע למינאז', שבחרה להשאיר את הקולות שהקליטה קאסי לשיר ולכתוב מחדש את הבתים.
השיר נכתב במשותף על ידי אוניקה מאראג', ג'ונאס ג'ברג, ז'אן בפטיסט, ליליאנה סלדנה, ואנג'ולי פרסוד.
וידאו קליפ.
הקליפ לשיר בוים על ידי קולין טילי, שהיה אחראי גם על הקליפ לשיר "I Am Your Leader" של מינאז'. הקליפ פורסם בערוץ היוטיוב של מינאז' ב-18 באוקטובר 2012. צילומי הקליפ ערכו יומיים, כאשר ביום הראשון צולמו הסצנות בהן מופיעה קאסי, וביום השני צולמו הסצנות בהן מופיעה מינאז'. סרטון מאחורי-הקלעים המתאר את צילומי הקליפ פורסם באתר Vimeo ב-3 באוקטובר 2012.
אוארבך (שם משפחה)
אוארבך (בגרמנית: Auerbach, לפעמים Aurbach, ביידיש: אױערבאַך) הוא שם משפחה הנפוץ בקרב יהודים אשכנזים ואצל גרמנים.
ההיגוי בניבים של שפת היידיש המדוברים במזרח אירופה הוא "אויֶרבך".
שם המשפחה אוארבך או לפעמים אוארבאכר, ידוע אצל היהודים במזרח אירופה בגרסאות שונות: אוירבך, ובאימפריה הרוסית – אוורבך, אוורבוּך או אברבוך, אוורבוֹך, אוורבוק, ורבוק, וכו'.
בעברית ישראלית, שבה מקובל כיווץ הדיפתונג "au" בכתיבה ובהיגוי בהתחלת השמות ממקור זר – לרוב גרמני, יווני או לטיני (ראו אוגוסט, אותנטי, אוטובוס, אוטוריטה, אושוויץ, אוסלנדר וכו'), נהוגה בדרך כלל הצורה אוֹרבך. כיווץ דומה בהיגוי au ולא רק בהתחלת המלים קיים גם בשפות לא שמיות כמו צרפתית ואנגלית.
אצל גרמנים ניתן למצוא גם את הגרסה פון אוארבך, המצביעה על מוצא אצילי. ריכוז גדול יותר של נושאי השם אוארבך אצל גרמנים מצוי בנפות הרי המתכת המרכזיים ופרייברג בלאנד סקסוניה, קרוב לגבול עם צ'כיה. (מעל 345 לכל מיליון תושבים או מעל 45 במספרים אבסולוטיים)
בגרמניה ידועים לפחות ארבעה יישובים בשם אאורבך, שניים בסקסוניה ושניים בבוואריה, יישוב אחד באוסטריה. קיימים גם שני נהרות בשם זה במדינת הסן ובבוואריה, וכן טירה בשם זה במדינת הסן. בנוסף לכך קיימים הרבה שכונות של יישובים ונחלים הנושאים את אותו השם.