על רקע זה נולד הצורך בכלי אפקטיבי אשר ימנע בנייה לא מבוקרת באזורי החוף. החוק לשמירת הסביבה החופית, שאושר בחודש אוגוסט 2004 נועד לתת מענה הולם לבעיות אלו. החוק מתייחס לתפיסת הסביבה החופית כמשאב בעל ערכים ייחודיים, ושם דגש על שמירתה לתועלת והנאת הציבור תוך קביעת עקרונות לפיתוח בר-קיימא. מתוך ראייה זו החוק חל על מכלול הסביבה החופית, כלומר רצועה רחבה המשתרעת לכל אורכו של חופי ישראל למעט חופי ים המלח, בכלל זה בתחומי הערים. החוק קובע טווח של 100 מטרים מקו המים האסור בבנייה, ומייחד לכל בנייה או שינוי מהותי בטווח של 300 מטרים מהחוף הליך אישור מיוחד ומחמיר.
מטרות החוק.
מטרות חוק זה הן:
ההיסטוריה של החוק.
בסוף שנות התשעים נוסחו שתי הצעות חוק לשמירה על חוף הים. האחת נוסחה כהצעה ממשלתית על ידי המשרד להגנת הסביבה והשנייה כהצעת חוק פרטית על ידי עמותת אדם טבע ודין.
הצעת החוק הפרטית "חופי הים התיכון" הונחה בכנסת ב-22.11.1999 כיוזמה של ח"כ עוזי לנדאו מהליכוד וח"כ אופיר פינס מהעבודה, אליהם הצטרפו 32 חברי כנסת. בינואר 2000 זכתה הצעת החוק לתמיכת ועדת השרים לחקיקה ובסוף אותו חודש היא הובאה לקריאה טרומית ועברה ברוב של 63 תומכים מול מתנגד אחד. הצעת החוק עברה להכנה לקריאה ראשונה בוועדת הפנים ואיכות הסביבה - ובתאריך 24.7.2002 עברה הצעת החוק "חופי הים התיכון (הגנה, פיתוח, ניהול ושימור), תשס"ב-2002" בקריאה ראשונה במליאת הכנסת ברוב של 32 תומכים וללא מתנגדים.
אישור הצעת החוק הפרטית גרם לזירוז אישור הצעת החוק הממשלתית "לשמירת הסביבה החופית". ביום האחרון של מושב הקיץ של הכנסת, עברה הצעת החוק הממשלתית בקריאה ראשונה ברוב של 26 תומכים וללא מתנגדים.
עוד בפגרת הקיץ החלו הדיונים בוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת בהצעת החוק הממשלתית. במהלך השנה שחלפה עד לאישור הצעת החוק קיימה הוועדה כ-30 ישיבות.
ביום האחרון של מושב הקיץ של הכנסת ב-4.8.2004, אושרר החוק לשמירת הסביבה החופית, התשס"ד-2004, ברוב של 38 כנגד מתנגד בודד.
הוועדה לשמירת הסביבה החופית.
חלקו העיקרי של החוק הוא תיקון של חוק התכנון והבנייה שעיקרו בשינוי של התוספת השנייה לחוק. לפני החוק החדש, הסדירה התוספת השנייה את הקמתה של הוועדה למימי החופין ליד המועצה הארצית. הוועדה מנתה שבעה חברים, מהם 6 חברי ממשלה ונציג הרשויות המקומיות. בעקבות אישור חוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם שמירת איכות הסביבה, התשס"ג-2002, נוסף חבר נוסף מטעם אותם הארגונים. בהתאם לאותה חקיקה נקבע, כי לא תאושר תוכנית החלה על מימי החופין אלא אם אושרה תחילה על ידי הוועדה למימי החופין.
הוראות החוק הנוכחי מחליפות את ההוראות הקודמות, כך שבמקום הוועדה למימי החופין תוקם הוועדה לשמירת הסביבה החופית - הולחו"ף. הוועדה תמנה 17 חברים, מהם 10 נציגי ממשלה (משרד הפנים, משרד הביטחון, משרד התיירות, משרד התשתיות, משרד החקלאות, משרד הבינוי והשיכון, שני נציגי שר התחבורה ושני נציגי המשרד להגנת הסביבה), שני נציגי רשויות מקומיות, נציג האדריכלים והמהנדסים, שני מומחים בתחום השמירה על הסביבה החופית, נציג הארגונים הסביבתיים ונציג רשות הטבע והגנים.
בוועדה לשמירת הסביבה החופית 6 נציגים סביבתיים מתוך 17 חברים, כך שבהשוואה לוועדות התכנון והבנייה האחרות הרכב הוועדה לשמירת הסביבה החופית הוא סביבתי יותר.
הצעה לתיקון חוק שמירת הסביבה החופית, התשס"ד-2004.
בפני הכנסת ה-19 כמו בפני שתי קודמותיה מונחת הצעתו של ח"כ דב חנין ואחרים לתיקון החוק.
ההצעה נועדה לצמצם את הנזק הסביבתי הכבד שמקורו ניגוד עניינים שנוצר בין תוכניות בנייה ופיתוח, על קרקע בבעלות פרטית או על קרקע בבעלות מינהל מקרקעי ישראל, שראשיתן עשרות שנים לאחור טרם נחקק חוק שמירת הסביבה החופית, ומועד שיווקו טרם פג תוקפו, או במקרה הגרוע לאחר שפג תוקפו, ובגינן מנפיקים היתרי בנייה חדשים לבין חוקים עדכניים להגנת הסביבה שנחקקו בשנים האחרונות. ניגוד העניינים מקורו בתובנות חברתיות ואקלוגיות חדשות הרואות במשאבי הטבע נכס השייך לכלל הציבור ולא ככזה שיכול להיות מופקע להנאתם של בעלי יכולת מעטים ומעלות על נס שימור מערכות אקולוגיות, מגוון ביולוגי, ונופי וערכי מורשת.
נוסח ההצעה קובע "שבטרם תוצא לפועל בנייה בסביבה החופית מכוח תוכנית שחלפו שמונה שנים ומעלה מיום שניתן לה תוקף, תיבחן התוכנית על ידי הוועדה לשמירת הסביבה החופית. אם הבנייה המבוקשת היא בתחום של 100 מטרים מקו המים, מוצע שגם היתרים מכוח תוכניות שקדמו לשנת 1984 ייבדקו על ידי הוועדה, שכן תמ"א 13, תוכנית המתאר הארצית לחופי הים התיכון שאושרה בשנת 1983, מחייבת את התאמת התוכניות הישנות שבתחומה להוראותיה, ובשל חלוף הזמן הרב ראוי כיום לוודא זאת".
סאנדיסק
חוק החופים
פלנקס (מערכת נשק)
פלנקס (באנגלית Phalanx) היא מערכת הגנה אקטיבית מבוססת תותחים מתוצרת אמריקאית להשמדת טילים, רקטות וארטילריה בטווח קצר.
מבנה ומאפיינים.
הפלנקס מורכבת ממערכת תותחים אוטומטיים ומכ"ם אמריקאים.
תותחי "פלנקס", אותם מייצרת החברה האמריקאית "רייתאון" (Raytheon), יועדו במקור להגנה על ספינות מפני טילים הנורים אליהן. סוללת "פלנקס" כוללת ארבעה תותחי M61A1 וולקן רב קניים בקליבר 20 מילימטרים ומכ"ם שעוקב אחר מעוף הטיל התוקף, מעריך את מסלולו ומורה לירות עליו מטווח של עד קילומטר וחצי. קצב האש של המערכת מגיע לחמישים עד שבעים וחמישה קליעים (פגזים) בשנייה, שמהירות הלוע שלהם עולה על קילומטר בשנייה.
תותחים כאלה היו מותקנים בכל ספינות הטילים של חיל הים הישראלי. הכוחות המזוינים של ארצות הברית הפעילו תצורה יבשתית של מערכת זו בהצלחה בעיראק, שם היא מגינה על בסיסיו מירי טילים ופצצות מרגמה. ישראל שקלה להצטייד בתצורה היבשתית, אך העדיפה להתמקד בפיתוח מערכת כיפת ברזל המעניקה עקבת הגנה גדולה יותר.
כינויה הלא רשמי של המערכת הוא R2-D2 בשל דמיון הראדום של המערכת לרובוט מסדרת סרטי מלחמת הכוכבים.
שירות מבצעי.
בשנת 1983 ו־1989 נערכו ניסויים של המערכת נגד כטב"ם מטרה, המערכת יירטה את המטרה אולם שברי הכטב"ם נפלו על הספינה וגרמו לנזק ואף למוות.
בשנת 1991 במלחמת המפרץ נורו לעבר ספינות ארצות הברית ובריטניה טילים עיראקיים, חלק מהטילים יורטו על ידי הפלנקס.
בשנת 1996 הופל בטעות מפציץ A-6 אינטרודר של חיל הים האמריקאי, על ידי מערכת פלנקס של חיל הים היפני.
הכוחות המזוינים של ארצות הברית ובריטניה הפעילו תצורה יבשתית של מערכת (בשם Counter-RAM) זו בעיראק, שם היא הגנה על בסיסיהם מירי טילים ופצצות מרגמה.
קישורים חיצוניים.
יוסי מלמן, 6,000 קליעים בדקה, כולל סרטונים המדגימים את פעולת המערכת, אתר הארץ
הנפרון הדיסטלי
הישרדות 2-איי הפנינה
מערך הנ&quot;מ של צה&quot;ל
חוק חופים
נורית אסיה
נוּרִית אַסְיָה (שם מדעי: "Ranunculus asiaticus") היא מין צמח גאופיט רב-שנתי מסוג נורית. הנורית היא פרח מוגן בישראל, שבה היא פורחת במרכז וצפון הארץ בחודשים מרץ ואפריל.
בניגוד לרוב מיני הנוריות, שצבען צהוב, רוב פרחי נורית אסיה הוא בצבע אדום בוהק ולעיתים יש מופעים של הפרח גם בצהוב ובכתום. בניגוד לכלנית המצויה, לנורית יש עלי גביע. עלי הנורית מסורגים ושפתם משוננת.
מקור שם הפרח מערבית: "נוּר" בערבית פירושו אש. לפי משפחת הראובני, שם הפרח הוא "ניצנים". הם פירשו את הפסוק משיר השירים – ניצנים משורש נ.צ.צ; ואכן עלי הנורית מתאפיינים בכך שהם נוצצים, והנוריות מסמלות את פריחת ראשית האביב. יתרה מזו: שם הפרח בשומרית ואכדית הוא "נִיסוּנֻ", ומכאן גם שמו של חודש ניסן.
בישראל.
הבחנה בין הפרחים האדומים הבולטים בארץ.
בישראל קיימים פרחים אדומים מועטים יחסית, והבולטים בהם הם הכלנית (כלנית מצויה), הנורית (נורית אסיה) והפרג (פרג אגסני). בגלל הדמיון בין הפרחים, ובפרט עקב צבעם האדום העז, רבים מתבלבלים ביניהם.
בפעילויות טבע לילדים נהוג להסביר הבדלים אלה באמצעות אגדה על שלוש נסיכות יפות המגיעות לנשף וכולן לובשות שמלה אדומה. כל נסיכה נוקטת בטקטיקה שונה (צעיף לבן, נצנצים או עגילים שחורים) כדי להיבדל מרעותה.
דוד ניטו
חכם דוד ניטו (ונציה 1654 - לונדון 1728), רב, הוגה, ורופא יהודי, כיהן כרב ודיין בקהילת ליוורנו ובקהילה הספרדית בלונדון.
תולדות חייו.
ניטו (Nieto) נולד בוונציה, בכ"ט בטבת ה'תי"ד (13 בינואר 1654), למשפחה מצאצאי האנוסים. אביו, פנחס ניטו, היה סוחר, מנכבדי העדה הספרדית בעיר וחבר ה'מעמד' שלה. הוא התכתב עם הרב שמואל אבוהב, רבה של ונציה, ותשובות אליו מופיעות בספרו "דבר שמואל". דוד ניטו התחנך בוונציה, והיה תלמידו המובהק של הרב אבוהב. בנעוריו עברה משפחתו לרג'יו, שם קיבל אביו רישיון מדוכס המדינה להקים בית מלאכה ליצור גרביים, אך משהוקם גטו בעיר עברו לרומא. הוא השתלם באוניברסיטת פדובה ברפואה ובפילוסופיה, ובפדובה השלים את לימודיו וקיבל את סמיכתו לרב.
לאחר נישואיו התגורר ניטו בליוורנו, בה כיהן כדיין, דרשן, וראש ישיבה, ובשנת 1701 התבקש בידי קהילת לונדון לשמש בה כרב, לאחר עזיבתו של רבי שלמה אאיליון את לונדון לאמסטרדם. רבי דוד ניטו הגיע ללונדון בספטמבר 1701.