לובו כיהן כנשיא הקונגרס הלאומי בין 2002 ל-2006. ב-2005 היה מועמד המפלגה הלאומית של הונדורס (Partido Nacional de Honduras), מפלגת ימין-מרכז, לנשיאות, והפסיד למנואל סלאיה לאחר שזכה ב-46% מהקולות. ב-2009 היה מועמד המפלגה פעם נוספת, וניצח לאחר שזכה בכ-56.6% מהקולות. הוא החל לכהן כנשיא הונדורס ב-27 בינואר 2010.
בתקופת כהונתו, נקט לובו מספר צעדים שנועדו להקל על העוני במדינה. בין היתר, הנהיג פנסיה חודשית בשיעור של כמאה דולרים, והעלה את שכר המינימום.
אליעזר סג&quot;ל מישל
הרב אליעזר הלוי סג"ל מישל (תרכ"ג-סוף אלול תרצ"ט או תחילת ת"ש) היה רב ציוני שהתפרסם כרבה של טורקה בגליציה המזרחית וכמחבר "משנת אליעזר" (פלפולים ושו"ת).
תולדות חייו.
נולד בעיירה שצ'ריץ הסמוכה ללבוב לרב דוב בר ולמרת בריינצ'ה, בת ר' יואל רוזמן שהיה סוחר עשיר.
כבר מילדותו גילה כישרונות ברוכים והיה מתמיד גדול בלימודיו. כבר כנער היה בקשרי מכתבים עם רבנים גדולים שנשאו ונתנו עמו בהלכה כתבו אליו תארים המתאימים לרבנים חשובים. עד בר המצווה למד אצל מלמדים פרטיים, ולאחר מכן ב"קלויז" שבעיירת הולדתו. למד גם שפות זרות והשכלה כללית. בעיירת הולדתו החל ללמד והעביר שיעורים לקבוצת בחורים שביניהם גיסו, הרב יעקב אונגר.
נשא לאישה את שרה מלכה בת שמואל מרדכי אונגר מראדיחוב (היום באוקראינה ואז באוסטריה כחלק מקיסרות אוסטריה-הונגריה). לאחר כמה זמן שבו היה סמוך על שולחן חותנו התקבל למשרת רבה של קהילת ביאליגורי שבגליציה המזרחית.
בתרמ"ה מונה כראב"ד גליגורה בגליציה המזרחית ובתרס"ו או תרס"ט נבחר לכהן ברבנות טורקה והסביבה.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמלט עם משפחתו לבודפשט, שאליה ברחו רבנים נוספים מגליציה ורומניה. שם היה כתובת לשאר הרבנים לשאלות באיסור והיתר ושאלות אחרות. העיר טורקה נשרפה בידי הרוסים וכל ביתו עלה באש עם ספרייתו הגדולה וכתביו. בבודפשט כתב שוב חידושי תורה על כל הש"ס, תשובות בכל חלקי ההלכה ודרשות.
בשנותיו האחרונות סבל ממחלת כליות קשה, אך גם בייסורי מחלתו המשיך להתמיד בלימודו ולכתוב חידושי תורה ולהשיב לשואלים בהלכה. נפטר בסמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה, או מעט לאחר פרוץ המלחמה.
אישיותו ועמדותיו.
היה מגדולי הפוסקים בגליציה ורבים פנו אליו בשאלות רגישות ומסובכות וקשות, כולל מגדולי הרבנים שבדור שפנו אליו כדי לשמוע את דעתו בעניין ההלכתי שדנו בו. הצטיין בבקיאות וחריפות כאחד ובהבנה מעמיקה והיה גדול הן בתורת הנגלה והן בתורת הנסתר. כמו כן היה בקי באוצרות הלשון העברית וכתב את ספריו בעברית עשירה מאוד, והיה בקי גם בספרות עולמית, בכמה לשונות זרות ובהשכלה כללית. בנוסף, כתב ידו היה יפהפה באופן מיוחד והיה נואם מחונן ביותר. נוסף על גדולתו בתורה וחכמתו היה עדין נפש וניחן במידות נעלות, וקיבל כל אדם בספר פנים יפות והתנהג בפשטות ובאהבה כלפי כל אחד.
נודע כבעל עמדות ציוניות שהגיעו לידי ביטוי במיוחד בכנס גדול שנערך לכבוד הצהרת בלפור בקלויז של חסידי סדיגורה שהיה שריד יחיד למבני העיירה מלפני מלחמת העולם הראשונה.
מגדולי תלמידיו היה ר' יחיאל מיכל מהורודנה (תר"כ-תר"צ), חתנו של ר' יהודה צבי לנגנר ("רבי יהודה צבי השני") מסטרטין שהיה האדמו"ר הרביעי של החסידות וגם ראב"ד העיר, ומינה את חתנו לרב במקומו.
חיבוריו.
חוץ מחיבוריו שיצאו לאור, כל כתביו אבדו בשואה ובהם חידושים על כל הש"ס, כאלף תשובות בהלכה, ודרשות.
קישורים חיצוניים.
ספריו
נערי הכרך
נערי הכרך (באנגלית: The Outsiders) הוא רומן התבגרות שנכתב על ידי הסופרת האמריקאית ס"א הינטון בשנת 1967.
הינטון הייתה בת 15 כשהחלה לכתוב את הרומן, וסיימה אותו כשהייתה בת 16. היא חתמה על הספר בראשי התיבות של שמה בלבד, כדי להימנע מביקורות שליליות עקב היותה אישה. הספר מספר על שתי קבוצות יריבות בעלות מאפיינים סוציו אקונומיים שונים, ה"גריזרים", העניים והמרוחקים, ו"הסוצים" האמידים וההוללים. הינטון כתבה את הספר בעקבות חברהּ אשר רצה להיות גריזר. בשנת 1983 הופק סרט בשם זהה לספר בבימויו של פרנסיס פורד קופולה, ובשנת 1990 הופקה סדרת טלוויזיה שממשיכה את עלילתה מהמקום שהסרט הפסיק. בשנת 2012 הספר תורגם לעברית בהוצאת ידיעות אחרונות על ידי המתרגמת מאירה פירון. נכון לשנת 2018 נמנה עם יצירות הספרות המומלצות על ידי משרד החינוך לשימוש לצורך לימודי הספרות במסגרת תוכנית הלימודים באנגלית (בהיקף של 5 יחידות לימוד)
עלילת הספר.
הרומן מתחיל כאשר פוניבוי עוזב את הקולנוע וחבורה של סוצים מתקיפים אותו בדרכו, בעוד ידידיו הגריזרים, מהכנופיה שלו, מגינים עליו. פוניבוי קרטיס הוא הקטן מבין שלושה אחים - אחיו הבכורים הם דארל (דארי) וסודה-פופ (סודה) - אשר משתייכים לשכבה הגריזרית. לדארי לא הייתה היכולת להמשיך לקולג' לאחר סיום בית הספר מחמת הקשיים הכלכליים, אף על פי שהיה ממצטייני בית הספר, והוא עובד בעבודות שחורות; סודה נשר מהלימודים, ועובד בתחנת דלק בעיר יחד עם חברו הטוב סטיב רנדל. פוניבוי בן הארבע עשרה עודנו לומד בבית הספר. הוריהם של השלושה נהרגו מעט לפני כן בתאונת דרכים, וביתם הפך למשכן לשאר חבריהם לכנופיה, סטיב ידיד נפשו של סודה, טו-ביט (בסלנג האנגלי: רבע דולר, כינוי למשהו זול - על שם בדיחותיו) מתיוז הקלפטומן העליז תמיד, דאלאס (דאלי) ווינסטון הפושע הניו יורקי האכזרי וג'וני קייד האומלל והאבוד, אשר מאז תקיפתו בידי כנופיית סוצים באחד המגרשים הפך חשדן ומאויים. למחרת, הולך פוניבוי עם דאלי וג'וני (חברו הטוב ביותר) לקולנוע, שם הם נתקלים בצ'רי ומרשה, שתי בנות סוציות אשר דאלי מציק להן, והולך מהמקום רק לאחר שג'וני מגן עליהן. הם משוחחים מעט ביניהם, וטו-ביט מצטרף אליהם גם הוא. לאחר הסרט, כאשר הם מלווים את הבנות לביתן, מופיעים לפתע חבריהן הסוצים של צ'רי ומרשה, וריב הולך ומתפתח ביניהם לבין שלושת הגריזרים עד שצ'רי עוצרת אותם והולכת עם הסוצים.
לאחר מכן ג'וני ופוניבוי חוזרים אל המגרש של שכונתם, צופים בכוכבים, משוחחים ולבסוף נרדמים שם מרוב עייפות. כאשר פוניבוי מתעורר, הוא רץ לביתו בתקווה שלא יסתבך, בעוד ג'וני נשאר לישון בלילה במגרש, אך אחיו הגדול דארי, אשר תמיד גוער בו ונוזף בו, צועק עליו בכעס על היעדרותו. כאשר העניינים מתלהטים, מעיף לו דארי סטירה, ופוניבוי ההמום והמתייפח מעלבון בורח מהבית וחוזר אל ג'וני, במגרש. הם מחליטים ללכת לטייל בפארק, כשחבורת הסוצים שנפגשו בהם לפני כן נתקלת בהם שנית, והפעם הם שיכורים לגמרי. הסוצים נחושים ללמד את פוניבוי וג'וני לקח על שהעזו "להתחיל" עם חברותיהם, והם תוקפים אותם, ומטביעים את פוניבוי במזרקת הפארק. ג'וני, חרד ומבוהל כאשר הוא מזהה את הסוצים כאותם שהכו אותו עד מוות בפעם הקודמת, מאבד כליל את עשתונותיו, שולף אולר אותו הוא נושא מאז התקיפה ודוקר את בוב שלדון, בן זוגה של צ'רי. שאר הסוצים נמלטים מייד.
ג'וני ופוניבוי, מזועזעים מהמעשה, יודעים שבקרוב תגיע המשטרה לחפש אותם, והם רצים אל דאלי, אשר מספק להם כסף ואקדח ומנחה אותם אל כנסייה נטושה בכפר מרוחק משם. למחרת הם קונים לעצמם אספקה, וחותכים את שערם (פוניבוי גם מחמצן אותו) כדי שלא יתאימו לתיאור המבוקשים שהמשטרה תוציא.
כעבור חמישה ימים, הארוכים יותר שחוו בחייהם, הם מותשים כבר גופנית ונפשית, ופוניבוי אף חולה מרוב עישון; אז מופיע שם דאלי, ומעדכן אותם במצב העניינים. הם הולכים לאכול, ולאחר הארוחה ג'וני מחליט להפסיק להסתתר ולהסגיר את עצמו. בנסיעה חזור מנסה דאלי לשכנעם להמשיך להימלט, וג'וני מתקשה להחליט, אך בדיוק כשההחלטה עומדת ליפול הם מגלים בדרך כנסייה שעולה באש. הם רצים אל הכנסייה ומוצאים שבתוך הכנסייה לכודה חבורת ילדים ששהו שם בטיול עם כיתתם, ופוניבוי וג'וני קופצים להציל אותם. הם מצילים את כל הילדים, אך אפילו שפוניבוי מצליח להימלט בכוויות קלות בלבד, נופלת קורה בוערת על גבו של ג'וני, ודאלי מזנק אל תוך הלהבות כדי להצילו. בשלב זה מאבד פוניבוי את הכרתו.
פוניבוי מתעורר באמבולנס כשלצידו המורה של הילדים, שאומר לו שהם גיבורים. מחוץ לבית החולים המונים של כתבים, העיתונות חוגגת על ה"עבריינים שהפכו לגיבורים". אחיו של פוניבוי מופיעים לבקרו, ודארי נשבר ומתחיל לבכות; פוניבוי ההמום מבין שדארי אוהב אותו מאוד, ורק מנסה לעזור לו להצליח בחיים.