בקיבוץ רביבים עבד תחילה בנטיעות, ולאחר מכן בהכנת בלוקים לבנייה מחול מהודק. בשנת 1952 מונה לגזבר הקיבוץ. בשנת 1955 נקרא לראשונה לשרת בתפקיד ציבורי מחוץ לקיבוץ - בתל אביב - עת מונה לכהן כגזבר "המרכז לנוער" של הקיבוץ המאוחד ולאחר מכן כגזבר הקרן של התנועה. בשנים הללו למד לתואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1959 חזר לקיבוץ ועבד בלול. בשנת 1961 נבחר להיות מרכז המשק של הקיבוץ. בשנת 1964 מונה להיות מנהל האגף הכלכלי של הקיבוץ המאוחד, ובתקופה זו השלים את לימודי התואר השני בכלכלה באוניברסיטת תל אביב. בסוף שנת 1967 יצא עם משפחתו לשנתיים ללימודי דוקטורט באוניברסיטת לונדון. עם חזרתו, התמנה לנציג התנועה הקיבוצית בהנהלת בנק הפועלים. תחת אחריותו היו באותה עת אשראי הבנק לתעשייה ומערך הלוגיסטיקה. כמו כן כיהן כיו"ר הבנקים: אמפל, חרושת למסחר וניר, והיה נציג חברת העובדים בבנק לפיתוח התעשייה ובבנק אמריקאי ישראלי. בשנת 1970, במקביל לתפקידיו בבנק הפועלים, מונה על ידי הממשלה להיות חבר במועצה המייעצת לבנק ישראל. בשנת 1973 מונה להיות יו"ר החברה להשקעות של בנק הפועלים. בשנת 1977 מונה להיות מזכיר חברת העובדים שבבעלותה היו בעת ההיא מפעלי תעשייה חינוך ותרבות רבים וכן נדל"ן ופיננסים, חלקם בלבד קיים עד היום. במסגרת תפקידו זה שימש כיו"ר כור, סולל בונה וחברת שיכון עובדים. בשנת 1979 חזר אולניק להנהלת בנק הפועלים כמנכ"ל משותף וממלא מקום יו"ר ההנהלה של הבנק. בתפקידים אלה שימש עד שנת 1994, עת עבר לשמש כיו"ר בנק משכן עד שנת 1998.
במקביל לכל תפקידיו, שימש אולניק כחבר בוועד המנהל של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב מאז שנת הקמתה, ועד לשנת 2018. במסגרת זו הקים בשנת 1987 את ועדת הביקורת של המוסד, שבראשה עמד 30 שנה. לזכותו ניתן לזקוף הלכה יוצאת דופן בתחום הביקורת הפנימית בישראל, ואף בעולם כולו, הלכה שנקבעה ביוזמתו בחוקת האוניברסיטה ש"אין על המבקר מרות אלא החוק החוקה (חוקת האוניברסיטה) והתקנון הכללי".
ועוד במקביל לתפקידיו, שימש אולניק כיו"ר העמותה להנצחת זכרה של ראשת הממשלה גולדה מאיר. לאורך כל שנות פעילותו הציבורית שמר אולניק על קשר מיוחד עם "גולדה", שהיה לה בית ומשפחה בקיבוץ רביבים. הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ.
Stay (שיר של דה קיד לארוי וג'סטין ביבר)
Stay הוא סינגל של הראפר והזמר האוסטרלי דה קיד לארוי והזמר הקנדי ג'סטין ביבר, שיצא לאור ב-9 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים גרייד איי פרודקשנס וקולומביה רקורדס, כסינגל המוביל מתוך ההוצאה המחודשת של המיקסטייפ "F*ck Love", "". השיר הופק על ידי בלייק סלטקין, קאשמיר קאט, צ'ארלי פות' ועומר פדי, והוא מסמן את שיתוף הפעולה השני של לארוי וביבר, לאחר שירו של ביבר "Unstable", מתוך אלבומו השישי, "Justice", ממרץ 2021.
רקע.
השיר מסמן את הסינגל הראשון של לארוי כאמן מוביל בשנת 2021 ואת הסינגל הראשון של ביבר כאמן מוביל מאז צאת המיני-אלבום שלו, "Freedom.", שיצא באפריל 2021. ב-3 ביוני 2021, סקוטר בראון, מנהלו של ביבר מאז תחילת הקריירה שלו, הפך גם למנהל של לארוי.
הוצאה וקידום.
ב-16 ביוני 2021 רמזו דה קיד לארוי וג'סטין ביבר על שיתוף פעולה. לקראת צאתו לאור, לארוי וביבר פרסמו טיזרים לשיר מספר פעמים בחשבונות המדיה החברתית שלהם. לארוי גם הצהיר בעבר ברשתות חברתיות כי רון פרי, מנהל קולומביה רקורדס, לא מוכן להוציא את השיר, ולארוי ביקש ממעריציו להספים אותו באינסטגרם בתקווה שישנה את דעתו ויוציא אותו. לארוי פרסם תמונה שלו במשחק כדורסל באינסטגרם ב-27 ביוני 2021, כשהוא מחזיק פיסת נייר בה כתובים שם השיר ותאריך צאתו. צ'ארלי פות', אחד ממפיקי השיר, רמז על מעורבותו בשיר על ידי התגובה, "Yessssssssss". שלושה ימים לאחר מכן, שיתף לארוי קישור לשמירה מראש של השיר. למחרת, חשף את עטיפת הסינגל.
הצלחה מסחרית.
השיר הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי בשבוע של 19 ביולי 2021. הוא הפך לסינגל השני במקום הראשון של לארוי, אחרי "Without You", ששהה במקום הראשון במצעד במשך שבוע במאי והחמישי של ביבר כאמן ראשי. הוא החזיק מעמד במקום הראשון במשך ארבעה שבועות רצופים. בארצות הברית, השיר הגיע לראשונה למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. בשבוע של 14 באוגוסט 2021, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והפך לשיר הראשון של לארוי שהגיע למקום הראשון וכן השמיני של ביבר. השיר נהפך לשיר השביעי עם מספר הסטרמות הגבוה ביותר ביממה אחת לשנת 2021, עם 7.51 מיליון הסטרמות בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי.
רשימות כל הזמנים וסוף שנה.
"Stay" נכלל במספר רשימות סוף שנה של השירים הטובים ביותר של 2021.
רוהאן
גיל-גאלאד
דאגור-נואין-גיליאת
דאגור אגלארב
דאגור בראגולאך
סינדארין
חברת פילסברי
חברת פילסברי היא חברה במיניאפוליס, מינסוטה, שהייתה אחת היצרניות הגדולות בעולם של הדגנים ומוצרי מזון אחרים עד שנרכשה על ידי ג'נרל מילס בשנת 2001. חוק ההגבלים העסקיים חייב את ג'נרל מילס למכור חלק מהמוצרים, כך שהחברה שמרה על הזכויות של מוצרים ממותג פילסברי בקירור והקפאה, בעוד שמוצרי אפייה יבשים וכוסות נמכרו לחברת סמאקר, שבסיסה באורוויל, אוהיו ברישיון מתאים. ברינווד פרטנרס הסכימו לרכוש את פילסברי מסמאקר תמורת 375 מיליון דולרים, ביולי 2018.
בספטמבר 2018 הושלמה המכירה יחד עם מותגים אחרים כולל מרתה וייט והאנגר ג'ק.
חברת הפרסום ליאו ברנט וורלדוויד יצרה את הדאובוי של פילסברי ואת ג'ולי גרין ג'איינט, שנחשבים לסמלים המובילים של המותג.
היסטוריה.
ייסוד ופיתוח מוקדם.
"C.A. Pillsbury and Company" הוקמה בשנת 1869 על ידי צ'ארלס אלפרד פילסברי ודודו, ג'ון פילסברי. החברה הייתה השנייה בארצות הברית (אחרי וושבורן-קרוסבי) שהשתמשה בגלילי פלדה לעיבוד הדגנים. המוצר המוגמר הצריך הובלה נלוות, ולכן השניים סייעו במימון פיתוח הרכבות במינסוטה.
בשנת 1889 נרכשה פילסברי וחמש טחנותיה שניצבו על גדות נהר המיסיסיפי בידי חברה בריטית. החברה ניסתה לרכוש ולהתמזג עם וושבורן-קרוסבי (ג'נרל מילס כיום), אך המנהלים בוושבורן מנעו זאת. בשנת 1923, משפחת פילסברי רכשה מחדש את "פילסברי-וושבורן פלאוור מילס קומפני, לימיטד", שלאחר מכן נקראה בשנת 1935 בשם "פילסברי פלאוור מילס קומפני".
שנות ה-1950.
בשנת 1949 קיימה החברה תחרות אפייה ארצית, שזכתה לכינוי "פילסברי בייק אוף"; התחרות שודרה בחסות CBS במשך שנים רבות.
רק בשבעה מוצרים היה שימוש בשם פילסברי בשנת 1950, אך החברה החלה להגדיל את קו המוצרים שלה. בראשית שנות החמישים התקיימה רכישת חברת באלארד &amp; באלארד. באותן השנים החלה החברה לייצר את בצקי הביסקוויטים הארוזים, שהפכו בהמשך לאחד מהמוצרים החשובים והרווחיים ביותר של החברה בעשורים מאוחרים יותר. באותה העת, החלה החברה להשקיע בפרסומות ששודרו לעיתים תכופות בטלוויזיה. בשנת 1957 הציגה פילסברי לראשונה זמריר מסחרי ששודר בטלוויזיה, עם המילים הראשיות "Nothin' says lovin/Like somethin' from the oven/And Pillsbury says it best". הזמריר הפך לחותם ידוע של החברה והיה בשימוש, עם שינויים, במשך 20 שנים (בקירוב).
בהמשך, נוצרו קשרים בין פילסברי ובין חברות מזון כדוגמת ברגר קינג, סטייק אנד אייל, בניגנ'ס, פיצת גודפאדר, האגן דאז, קוויק ווק וגרין ג'איינט.
שנות ה-1960.
בשנות השישים ייצרה פילסברי את ה-"", שנוצר מנתרן ציקלמט והפך לתחליף הסוכר הפופולרי ביותר. בשנת 1964 הציגה פילסברי תערובת שתייה בשם "Funny Face" עם שמות מסחריים ושיווקיים כדוגמת "Goofy Grape", "Rootin' Tootin' Raspberry", "Freckle Face Strawberry", "Loud Mouth Lime", "Chinese Cherry" (מאוחר יותר, "Choo-Choo Cherry") ו-"Injun Orange" (מאוחר יותר, "Jolly Olly Orange"). טעם ה-"Lefty Lemon" יצא אחריהם בשנת 1965, בנוסף לטעמים אחרים. הדמויות שהופיעו על המוצרים, נוצרו בשנת 1963 על ידי מנהל הקריאייטיב, האל סילברמן. כאשר נאסר להשתמש בנתרן ציקלמט, בוטל הייצור של "" ו-"Funny Face", מה שהביא להפסד של 4.5 מיליון דולרים. שני המוצרים הונפקו מחדש לאחר השינויים, ונוצרו בגרסה ממותקת ולא ממותקת.
תערובת משקה נוספת שהונפקה בשנות השישים הייתה ה-"Moo Juice"; אבקה בטעמים, ששולבה עם חלב ליצירת מילקשייק מיידי. גם האיורים שלה עוצבו על ידי האל סילברמן. על מנת לקדם את תערובת המשקה, יצאה פילסברי בקמפיינים פרסומיים וטלוויזיוניים. "Moo Juice" ירד מהמדפים לאחר זמן קצר, מכיוון שהמילקשייק שנוצר ממנו נטה להיות דליל בהשוואה למוצרים דומים כמו "Frosted" של בורדן ו-"Thick and Frosty" של בירדס איי . בין שאר המזונות לילדים שעיצב סילברמן עבור פילסברי היה ה"נאגט טאון" והנאגטס בטעם שוקולד שהגיעו בשמונה אריזות שונות לאיסוף. כמו כן, ייצרה החברה חלב בשם "Gorilla Milk"; תוסף חלבון בארוחת הבוקר.
באותו העשור ייצרה פילסברי גם את "Space Food Sticks" , במטרה לנצל את הפופולריות של תוכנית החלל. ה-"Space Food Sticks" פותחו על ידי רוברט מולר, ממציא תקני ה-HACCP המשמשים את תעשיית המזון על מנת להבטיח את בטיחות המזון. כאשר האסטרונאוט מנאס"א, סקוט קרפנטר, שוגר לחלל במסגרת תוכנית מרקורי בקפסולת אורורה 7 בשנת 1962, הוא לקח עימו את מזון החלל המוצק הראשון – קוביות אוכל קטנות שפותחו על ידי מחלקת המחקר והפיתוח של פילסברי. החברה רכשה את רשת המזון המהיר ברגר קינג בשנת 1967.
שנות ה-1980 והמשך.