לאחר שהוכשר בתקשורת רדיו בקולג' הטכני של מלבורן, התנדב סיפליט לכוחות המיוחדים בספטמבר 1942, והוצב במחלקת שירותי האיסוף (Services Reconnaissance Department) של לשכת שירותי המודיעין של בעלות הברית במלבורן. באוקטובר הצטרף ליחידה המיוחדת Z, ועבר אימונים בקיירנס בחלקה הצפוני של קווינסלנד. סיפליט היה מפעיל רדיו, ובמאי 1943 קודם לדרגת סרג'נט. באותו החודש עבר ליחידת המיוחדת M, כדי לקחת חלק במשימה להקמת תחנת מעקב בגבעות מאחורי הולנדיה שבפפואה גינאה החדשה. סיפליט צורף לצוות ששם הקוד שלו היה "Whiting", בפיקודו של סרג'נט סטוורמן מהצי ההולנדי המלכותי, שבו היו גם שני טוראים אמבונזים, פטיוואל וראהרינג. הצוות צריך היה לפעול בשיתוף פעולה עם צוות נוסף ששם הקוד שלו היה "Locust" בפיקודו של ג'ק פרייר.
הצוות החל את משימתו בצפון מזרח גינאה החדשה ביולי, והם פעלו בהרים באוגוסט ובספטמבר. בנקודה מסוימת נפרדו סטוורמן ופטיוואל מהאחרים, ונפלו במארב של כוחות מקומיים. השניים נתפסו ודווח כי נהרגו, אולם פטיוואל הצליח מאוחר יותר לברוח ולחבור חזרה לסיפליט וראהרינג. סיפליט דיווח לפרייר מפקד הצוות השני על הימצאות כוחות אויב ופטרולים יפניים בסביבה, ועל כך שהוא נערך לקבור את מכשיר הרדיו ולשרוף את מסמכי הצופן של הצוות.
סיפליט, פטיוואל וראהרינג ניסו לנוע לכיוון הגבול ההולנדי. השלושה נפלו במארב של מאות כפריים, ולאחר קרב קצר שבמהלכו ירה ופצע סיפליט את אחד התוקפים, נתפסו השלושה והועברו לידיהם של הכוחות היפניים. הם נחקרו ועונו ונכלאו במשך כשבועיים. ב-24 באוקטובר הם הורדו לאזור החוף, וכאשר הם קשורים ועיניהם מכוסות הם הוצאו להורג בעריפת ראש בהוראתו של סגן האדמירל מיאקי קאמדה מהצי הקיסרי היפני. הקצין היפני שהוציא את סיפליט להורג ביקש מאחד המקומיים לצלם את המעשה.
באפריל 1944 מצאו כוחות אמריקניים באזור הולנדיה את תצלום הוצאתו להורג של סיפליט לצד גופתו של קצין יפני. התמונה פורסמה במגזין Life ובעיתונות האוסטרלית, שזיהו אותה בטעות כהוצאתו להורג של הטייס האוסטרלי ביל ניוטון אשר הוצא להורג ב-29 במרץ 1943. רק ב-1945 הובן כי מדובר בהוצאתו להורג של סיפליט. התמונה הוצגה בהמשך באנדרטת המלחמה של אוסטרליה.
סיפליט הונצח באנדרטה בלאה בפפואה גינאה החדשה יחד עם חללים נוספים מחבר העמים הבריטי שנהרגו בפעולות באזור ושמקום קבורתם לא נודע.
הרולד הולט
הרולד אדוארד הולט (באנגלית: Harold Edward Holt; 5 באוגוסט 1908 - 17 בדצמבר 1967) היה מדינאי אוסטרלי שכיהן כראש ממשלת אוסטרליה השבעה עשר. להולט הייתה קריירה פרלמנטרית של 32 שנים, כולל שנים רבות כשר בכיר בממשלה, אך כראש ממשלה הוא כיהן 22 חודשים בלבד, עד להיעלמותו בדצמבר 1967 בעת ששחה בחוף צ'ביוט שליד פורטסי שבוויקטוריה, וההנחה היא שהוא טבע. תקופת כהונתו הקצרה כראש ממשלה הגבילה את השפעתו הפוליטית והאישית, במיוחד בהשוואה לקודמו בתפקיד, רוברט מנזייס, שכיהן כראש ממשלה בסך הכול 18 שנים.
בתקופת כהונתו כשר ההגירה בין השנים 1949–1956, היה הולט אחראי על הרפייתה של מדיניות אוסטרליה הלבנה וכשר האוצר בממשלתו של מנזייס הוא יזם רפורמות פיסקליות משמעותיות, כולל הקמתו של הפדרל ריזרב בנק של אוסטרליה והובלת תהליך המעבר של אוסטרליה לשימוש במטבע עשרוני. כראש ממשלה הוא פיקח על ציוני דרך משמעותיים, כולל ההחלטה לא לפחת את הדולר האוסטרלי יחד עם הלירה שטרלינג הבריטית ובמשאל העם של 1967 הצביע רוב מוחץ של האזרחים בעד מתן סמכות לממשל הפדרלי לחוקק חוקים מיוחדים בנוגע לאבוריג'ינים.
כיום, הולט זכור בעיקר בשל חלקו השנוי במידה מסוימת במחלוקת בהרחבת מעורבותה של אוסטרליה במלחמת וייטנאם, בשל אמירתו "כל הדרך עם LBJ (נשיא ארצות הברית, לינדון ג'ונסון)" ובשל נסיבות מותו. לדעתו של הביוגרף שלו, טום פריים, כל אלה האפילו על ההישגים של הולט בקריירה הפוליטית הארוכה שלו.
ראשית חייו.
הרולד הולט נולד בפרבר סטנמור של סידני כבכור מבין שני בניהם של תומאס ואוליב הולט. הוא ואחיו קליף בילו את ראשית חייהם בסידני ולמדו בשלושה בתי ספר שונים בסידני ובאדלייד בין השנים 1913 – 1919. ב-1921 רשם תומאס הולט את בניו לקולג' ווסלי במלבורן, שאחד מתלמידיו המצטיינים היה ראש ממשלת אוסטרליה לימים, רוברט מנזייס. באותה תקופה עזב תומאס הולט את עבודת ההוראה ונכנס לשותפות ברשת תיאטראות. בתקופה מסוימת בשנת השלושים הוא שהה בלונדון.
ב-1918 התגרשו הוריו של הרולד הולט וב-1924, כאשר הוא היה בן 16, מתה אמו והוא לא נכח בטקס ההלוויה שלה. המחסור בחיבה הורית, גירושי הוריו ומותה בטרם עת של אמו, החדירו רגש בדידות וחוסר ביטחון בהולט הצעיר, גרמו לו לחפש תמיד את ההכרה בהישגיו והגבירו את הלהיטות שלו לרצות את האחרים ואת הצורך שלו להיות אהוב. אירוע שעיצב את חייו היה מופע השירה שלו במסיבת הסיום של בית הספר שלו ב-1926. אף אחד מבני משפחתו לא נכח באירוע ותחושת הבדידות שלו באותו ערב נותרה איתו עד יומו האחרון.
הולט קיבל מלגת לימודים בקווינס קולג' באוניברסיטת מלבורן והחל את לימודי המשפטים שלו ב-1927. הוא הצטיין בתחומים רבים בחיי האוניברסיטה. יחד עם קבוצות הקריקט והפוטבול האוסטרלי של האוניברסיטה הוא זכה בפרסים וכן בפרסים על תחרויות נאום וכתיבת מאמרים. הוא היה חבר בקבוצת הדיבייט של האוניברסיטה ונשיא הן של קבוצות הספורט, המועדון החברתי ואגודת הסטודנטים למשפטים של האוניברסיטה.
למשך שלוש שנים היה הולט ביחסי זוגיות עם ויולה (לולה) ת'רינג, שאביה היה שותפו של אביו של הולט לעסקים, אך בסופו של דבר היא דחתה את הצעת הנישואין שלו כדי להתחתן עם אביו. כך הייתה להולט אם חורגת שאתה הוא יצא במשך שלוש שנים.
בעת לימודיו באוניברסיטה הכיר הולט את זארה קייט דיקינס ועד מהרה התאהב בה. ב-1934 נפרדו בני הזוג וזארה נסעה ללונדון, שם הכירה את קפטן ג'יימס פל, קצין בצבא הבריטי ובמרץ 1935 הם נשאו, הולידו בן ב-1937 ותאומים ב-1939. בתקופה זו חידשו זארה והולט את הקשר ביניהם ונישואיה של זארה הסתיימו זמן קצר לאחר לידת התאומים. לדעתו של הביוגרף של הולט הוא היה אביהם של התאומים. זארה ופל התגרשו בסופו של דבר והיא נישאה ב-1946 להולט, שאימץ את שלושת בניה. למרות שהם היו נשואים עד למותו של הולט, אישרה זארה בזיכרונותיה כי להולט היו במשך תקופה ארוכה כמה פרשיות של יחסים מחוץ לנישואין.
ב-1930 סיים הולט את לימודי התואר הראשון שלו במשפטים. בנובמבר 1932 הוא החל להופיע בבתי משפט בוויקטוריה ושימש כעורך דין זוטר במשרד עורכי דין. בתקופת השפל הגדול הוא התקשה למצוא תעסוקה. אביו, שהיה אז בלונדון, רצה שהוא ימשיך את לימודיו באנגליה, אך הקשיים הכלכליים מנעו זאת בעדו.
ראשית הקריירה הפוליטית.
הולט נמשך לפוליטיקה כבר בראשית שנות השלושים והצטרף לסניף של מפלגת אוסטרליה המאוחדת ב-1933. בבחירות הכלליות של 1934 הוא התמודד על מושב בפרלמנט, כשמתחרהו היה ראש הממשלה לשעבר ג'יימס סקאלין ממפלגת הלייבור. במרץ 1935 הוא הפסיד שוב בבחירות ובסופו של דבר הוא נבחר בבחירות ביניים באוגוסט 1935. בגיל 27 הוא היה אחד מחברי הפרלמנט האוסטרלי הצעירים ביותר אי פעם.
מנקודת זמן זו הקדיש עצמו הולט אך ורק לקריירה הפוליטית שלו למעט אהבתו לעיסוק בספורט, בעיקר ספורט ימי. הוא היה מכור לעבודה ובדרך כלל עבד 16 שעות ביממה והסתפק ב-4–5 שעות שינה כל לילה.
ב-1939 נבחר רוברט מנזייס, שהולט היה בן חסותו, להיות ראש הממשלה לאחר מותו הפתאומי של ג'וזף ליונס ולאחר תקופת הכהונה הקצרה של מחליפו ארל פייג'. האנרגיות של הולט, מסירותו ויכולותיו גרמו לו להתקדם במהירות ובאפריל 1939 הוא מונה להיות שר בלי תיק שסייע בעיקר לשר האספקה והפיתוח. באוקטובר אותה שנה הוא מונה להיות השר הממונה על מחקר מדעי ותעשייתי ובחודשים נובמבר-דצמבר הוא שימש כשר האווירייה בפועל.
במאי 1940 מבלי להתפטר מתפקידו, התגייס הולט לכוח האימפריאלי האוסטרלי השני (2nd AIF) ושירת שם כתותחן. אך כמה חודשים לאחר מכן נהרגו שלושה שרי ממשלה וכמה מאנשי הצמרת הביטחונית בהתרסקות מטוס בקנברה. מנזייס קרא להולט לשוב משירותו הצבאי ומינה אותו כשר בלי תיק ועוזר לשר המסחר והמכס. שירותו הצבאי הקנה לו את הכינוי "הולט התותחן" (Gunner Holt).
באוקטובר 1940 קודם הולט להיות שר בקבינט ומונה להיות שר העבודה והשירות הציבורי. אחד ההישגים החשובים שלו בתפקיד זה היה העברתו של חוק קצבאות הילדים שחוקק באפריל 1941.
באוגוסט אותה שנה, נאלץ מנזייס להתפטר עקב מרידה בשורות הספסלים הקדמיים במפלגה. הוא הוחלף על ידי מנהיג מפלגת הכפר, ארתור פאדן. הולט היה בין אלו שהסירו את תמיכתם במנזייס, אם כי הוא מעולם לא חשף את מניעיו לעשות זאת. באוקטובר 1941 הובסה הממשלה בהצעת אי-אמון, מנהיג מפלגת הלייבור, ג'ון קרטין הוזמן להרכיב ממשלה חדשה ומנזייס התפטר מתפקידו כמנהיג מפלגת אוסטרליה המאוחדת. ב-1944 פורקה מפלגת אוסטרליה המאוחדת ומנזייס הקים מפלגה חדשה, המפלגה הליברלית ויצר קואליציה עם מפלגת הכפר. הולט היה אחד מהחברים הראשונים במפלגה זו.
שר בממשלה.