באצטדיון נערכו גם מספר אירועי ספורט אחרים. הוא היה האצטדיון ה-50 שאירח משחק של נבחרת אנגליה כשהיא התמודדה מול נבחרת יפן ב-1 ביוני 2004, וב-30 באוקטובר באותה שנה נערך בו משחק ליגת רוגבי בין נבחרת בריטניה הגדולה לנבחרת אוסטרליה במסגרת ליגת שלוש האומות. ביוני 2005 נערך באצטדיון משחק הפתיחה של נבחרת אנגליה במסגרת יורו 2005 (כדורגל נשים), ומספר הצופים בו היה הגבוה ביותר בטורניר. האצטדיון דורג כאצטדיון ארבעה כוכבים על ידי אופ"א, ואירח את גמר גביע אופ"א 2008 שהסתיים בניצחון של זניט סנקט פטרבורג על גלאזגו ריינג'רס.
לאצטדיון יש מספר שמות לא רשמיים. השם "איסטלנדס" היה בשימוש לפני הבחירה בשם הרשמי ועדיין משמש רבים, והכינוי "האצטדיון העירוני של מנצ'סטר" (City of Manchester Stadium) מקוצר לעיתים ל-"COMS". הקאמפ בלו הוא משחק מילים המבוסס על שמו של הקאמפ נואו המשמש את ברצלונה, אך הוא איננו פופולרי. לאחר שהמועדון נרכש על ידי "אבו דאבי יונייטד גרופ" (קרן השקעות פרטיות מאיחוד האמירויות) ב-2008 החלו חלק מהאוהדים לכנות את האצטדיון "מידל איסטלנדס". רוב האוהדים מביעים את שביעות רצונם מהאצטדיון, והוא נבחר במקום השני במשאל שנערך ב-2005 ונועד לברר את אצטדיון הכדורגל הפופולרי ביותר בממלכה המאוחדת. אולם, האווירה באצטדיון זכתה לעיתים לביקורות שליליות, כאשר עיקר הטענות הן שהיא לא דומה לזו שהייתה במיין רואד. מצב זה השתנה במשך השנים לאחר שהאוהדים התרגלו לאצטדיון החדש.
מועצת העיר של מנצ'סטר היא הבעלים הנוכחי של האצטדיון, והיא החכירה אותו למנצ'סטר סיטי. המועדון נרכש על ידי בעלים חדשים בתחילת ספטמבר 2008, וכתוצאה מכך הוא הפך למועדון העשיר ביותר בעולם. הבעלים החדשים חשפו בראיון כי הם שוקלים לרכוש את האצטדיון ממועצת העיר, אך הנושא יהיה מבחינתם בעדיפות שנייה לאחר החתמת שחקנים חדשים. בשלהי ספטמבר 2008 דווח כי בעלי המועדון פתחו במשא ומתן ישיר על מנת לרכוש את האצטדיון והשטח שמסביבו, ובמרץ 2010 אישרה מועצת העיר למועדון לערוך פיתוח באצטדיון ובסביבתו בסך של כ-1 מיליארד פאונד.
משנת 2011 נקרא האצטדיון אצטדיון איתיחאד, בעקבות הסכם חסות ל-10 שנים עם חברת איתיחאד איירווייז, חברת התעופה הלאומית של הנסיכות אבו דאבי. באוקטובר 2013 פרסמה הקבוצה תוכנית להרחבת האצטדיון ל-61.5 אלף מקומות; לאחר שתפוסת הקהל במשחקי הבית של המועדון עמדה על 99%. על-פי התכנון תוגדל כמות המושבים במגרש ב-13.5 אלף מקומות, על ידי הוספת מפלס שלישי מעל היציעים הדרומי והצפוני.
במהלך עונת 2014/2015 נבנה מפלס נוסף מעל היציע הדרומי, אשר הגדיל את תכולת האצטדיון לכ-55,000 מקומות ישיבה. בעתיד מתוכננת הרחבה דומה עבור היציע הצפוני, אשר תגדיל את תכולת האצטדיון ל-61,000 מקומות ישיבה.
מבנה ומתקנים.
פנים האצטדיון הוא בצורת קערה סגלגלה רציפה, עם שלוש טבעות מושבים בצדדים ושתי טבעות מושבים בקצות האצטדיון. בעוד שטבעות המושבים הרגילות הם רציפות, כל אחד מצדדי האצטדיון מכונה בשם אחר. בתקופה הראשונה שלאחר בניית האצטדיון כל הצדדים כונו לפי כיוון מסוים (היציע הצפוני והיציע הדרומי עבור הקצוות, היציע המזרחי והיציע המערבי עבור הצדדים). בפברואר 2004 שונה שמו של היציע המערבי ליציע קולין בל, על שמו של שחקן העבר של המועדון. החל משנת 2003 היציע הדרומי נקרא יציע Key 103 בעקבות הסכם חסות, אם כי שם זה אינו מקובל על האוהדים. חלק מהיציע הצפוני מכונה יציע המשפחה, והוא שמור לאוהדים המגיעים למשחקים עם ילדיהם. היציע המזרחי מכונה באופן לא רשמי קיפאקס, על שמו של היציע התואם במיין רואד. אוהדים של מועדונים אחרים המגיעים לאצטדיון מקבלים כרטיסים לחלק מהיציע הדרומי. מסביב לאצטדיון יש 68 תאים פרטיים, הממוקמים לאורך כל היציעים מלבד הדרומי. תכולת התאים ביציע המזרחי וביציע המערבי היא עשרה אנשים, ואילו תכולת התאים ביציע הצפוני היא שמונה אנשים.
גג האצטדיון הוא בצורת טורוס, והוא תלוי על כבלים הנמתחים משמונה מגדלים שדרכם ניתן לגשת אל המושבים העליונים. באזורים הפינתיים שבהם אין מושבים יש רפפות ניידות, המאפשרות לאוורר את המגרש. הכניסה לאצטדיון היא באמצעות כרטיסים המצוידים בטכנולוגיית RFID. למערכת המותקנת באצטדיון יש יכולת להתמודד עם עד 1,200 אנשים בכל הכניסות. מתחת לאצטדיון נבנתה מנהרת שירות שדרכה נעים כלי רכב של שירותי החירום, והמאמן של המועדון המתארח באצטדיון יכול להיכנס ישירות דרכה. בתוך האצטדיון יש שש מסעדות, כאשר ניתן להשקיף על המגרש מתוך שתיים, בנוסף למספר חדרי ועידות. לאצטדיון יש היתר שלפיו ניתן לערוך בו טקסי חתונה.
גודל המגרש באצטדיון הוא לפי התקנות של אופ"א (105 על 68 מטרים), והוא מורכב מדשא טבעי בתוספת חיזוק של סיבי דשא מלאכותיים. באצטדיון יש 218 זרקורים שכל אחד צורך כ-2,000 ואט.
האזור שוכן במרכזו של אזור המכונה "ספורטסיטי", הכולל גם מספר מתקני ספורט נוספים. בסמוך לאצטדיון נמצא אצטדיון האתלטיקה האזורי. תכולתו של אצטדיון האתלטיקה היא 6,178 צופים, והוא משמש מגרש חימום בזמן משחקי חבר העמים ומגרש הבית של קבוצת המילואים של מנצ'סטר סיטי. המנצ'סטר ולודרום ומרכז הסקווש הלאומי שוכנים במרחק קצר מהאצטדיון. בחזית האצטדיון נבנה הפסל הגבוה ביותר במדינה, B of the Bang, כהנצחה להישגים במשחקי חבר העמים בשנת 2002. בספטמבר 2006 קיבלה הנהלת המועדון היתר לבנות בסמוך לאצטדיון טורבינת רוח בגובה 85 מטרים. הטורבינה תוכננה על ידי נורמן פוסטר, ותפקידה הוא לספק חשמל לאצטדיון ולבתים הסמוכים. בזכות כך הסיטי אוף מנצ'סטר הוא האצטדיון הראשון בעולם המספק באופן עצמי את צריכת החשמל שלו.
האצטדיון זכה במספר פרסי עיצוב, כולל פרס עבור העיצוב הכוללני מטעם המכון המלכותי לאדריכלים בריטיים בשנת 2004, ופרס המבנה המיוחד מטעם המכון למהנדסי מבנים בשנת 2003.
תחבורה.
באתר האצטדיון עצמו יש 2,000 מקומות חנייה, ו-8,000 מקומות נוספים באזור שמסביבו מסופקים על ידי עסקים מקומיים ובתי ספר העובדים בשיתוף פעולה עם המועדון.
בשנת 2013 נפתחה תחנת רכבת קלה של מנצ'סטר מטרו-לינק בצמוד למתחם, ונקראת Etihad Campus tram stop. בזמן אירועים הקו מתוגבר. תחנת הרכבת הכבדה מנצ'סטר פיקדילי, שדרכה עוברות רכבות מלונדון, ברמינגהאם ואדינבורו, שוכנת במרחק חצי שעה של הליכה מהאצטדיון.
קונצרטים.
מלבד משחקי עונת הכדורגל נערכים באצטדיון גם קונצרטים, והוא אחד ממתקני המופעים המוזיקליים הגדולים ביותר במדינה כיוון שתכולתו עבור הופעות היא 60,000 צופים. הקונצרט הראשון נערך על ידי הלהקה רד הוט צ'ילי פפרז ב-2004, ושנה אחת לאחר מכן הופיעה באצטדיון להקת אואזיס. לעיתים קרובות נערכים באצטדיון אירועי קיץ כגון תחרויות איגרוף. בשנת 2008 בוצעו בדשא מספר תיקונים בעקבות הופעה של בון ג'ובי. כתוצאה מהתיקונים הללו נאלץ המועדון לנהל את משחק סיבוב המוקדמות של גביע אופ"א ב-31 ביולי 2008 באצטדיון של בארנסלי. לאחר מכן הוכרז כי באצטדיון לא ייערכו קונצרטים נוספים, אולם אלו המשיכו להתקיים באצטדיון בסופו של דבר.
האצטדיון העירוני של מנצ'סטר
מלחמה כוללת
מלחמה כוללת או מלחמה טוטאלית היא מלחמה בה משתמשים בכל אמצעי הלחימה ובכל המשאבים העומדים לרשותה של מדינה, ללא הגבלות, על מנת לחסל לחלוטין את התנגדות האויב. במלחמה זו אין הבדל בין לוחמים ללא לוחמים שכן כל האנשים מאותה המדינה, חיילים ואזרחים כאחד, נתפסים כנוטלים חלק במאמץ מלחמתי פעיל. עדויות על מלחמות כוללניות קיימים משחר ההיסטוריה האנושית אך רק באמצע המאה ה-19 הוגדר המושג לראשונה כסוג נפרד של מלחמה.
לעיתים משמש המונח כתרגום ל-"Full-scale War", שבא להבדיל בין מלחמה בין שתי מדינות באמצעות צבאות סדירים לבין מלחמה א-סימטרית או עימות מוגבל המתרחש בעיקר בין מדינה למיליציות, ארגוני גרילה וארגוני טרור.
היסטוריה.
המאה ה-18 והמאה ה-19.
עקרונות המלחמה הכוללת גובשו לראשונה בצורה מסודרת בעת המהפכה הצרפתית. הרפובליקה הצרפתית שזה אך קמה מצאה עצמה מאוימת על ידי קואליציה חזקה של מדינות אירופאיות. הפתרון היחיד בעיניי הממשל היעקוביני היה לרכז את כל משאבי המדינה למען מאמץ מלחמתי חסר תקדים. הממשל הוציא הוראה לגיוס חובה שקראה לכל הגברים הכשירים להתגייס לצבא. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה המודרנית שנעשה שימוש בשיטת גיוס חובה להמונים. הממשל קרא גם לכל אזרחי צרפת שלא היה ביכולתם לשרת בצבא, נשים, ילדים וזקנים לתרום את חלקם למאמץ המלחמתי על ידי סיוע לוגיסטי וטיפול בפצועים.
הצבא הצרפתי הובס בסופו של דבר בקרב ווטרלו אך המלחמות שינו ללא היכר את הצבאות האירופאים כאשר לראשונה גדל הכוח הצבאי הממוצע מכ-150 אלף איש לקרוב למיליון. דבר בולט נוסף שניכר במלחמה זו בניגוד למלחמות אחרות הייתה כמות האבדות העצומה שספגו שני הצדדים כאשר כמחצית מכל האבדות היו אזרחים.
מרד טאיפינג שהתרחש בסין בין השנים 1850 ל-1864 הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה המודרנית של סין בה נעשה שימוש בטקטיקות של מלחמה כוללת. בעת העימות ניסו שני הצדדים למנוע אחד מהשני השגת משאבים על ידי השמדת שדות חקלאים ומעשי טבח באוכלוסיות הערים שנכבשו. ההבחנה בין חייל לאזרח נעלמה כמעט לחלוטין כאשר כלל האוכלוסייה לקחה חלק במאמץ המלחמתי. עובדה זו הביאה את הצדדים הלוחמים לנהל מלחמה לא רק נגד צבא האויב אלא גם נגד האוכלוסייה האזרחית שתחת שלטונו. ההערכות לגבי מספר ההרוגים במלחמה זו נעים בין 20 ל-50 מיליון, לפי אומדן זה הייתה המלחמה עקובה מדם יותר ממלחמת העולם הראשונה וייתכן שאף יותר ממלחמת העולם השנייה.
מעוף נתיבי אויר