האבן משמשת לבניית חומות ומגדלי שמירה (ובכמות מעטה גם למיידי אבנים ולתיקון בניינים מסוימים) בלבד. בשל כך כמותו המעטה ביותר (אף פחות מזהב!) מכל משאבי הטבע. האבן מסמלת כל חומר בניה "קשה" כגון טיט, שיש וכו'.
העץ משמש לבניית מבנים, אניות, מכונות מצור, מרכבות סוסים ולקשתים פשוטים, וכן לשימוש אזרחי לבניית שדות וסחר ימי ובשל כך כמותו היא הרבה ביותר במשחק. עיבוד העץ הוא אוטומטי.
המזון והזהב משמשים לרכישת חיילים ופיתוח טכנולוגיה צבאית. כל החיילים עולים מזון (למעט אנשי דת שעולים זהב בלבד), והחיילים המובחרים גם זהב. הזהב מסמל את כל המתכות, כולל כסף או יהלומים.
המזון הוא המשאב שיש לו הכי הרבה מקומות השגה - החל משיחי פירות יער, דרך דגים ועד לחוות ובעלי חיים יבשתיים למיניהם.
בבסיס שיפור הכלכלה עומדת לצד פיתוח אמצעי כריה מהירים יותר, גם נשיאה גדולה יותר בכלי הפועל, על מנת שיעסוק יותר זמן באיסוף מאשר בהובלת התוצרת.
סיום המשחק.
ניצחון מתרחש כאשר הושמדו כל העמים האחרים.
הפסד מתרחש כאשר הושמד עם השחקן.
קיימים שני מצבים בהם מתחילה ספירה לאחור עד לניצחון אחד העמים:
משימות.
בנוסף למשחק "הרגיל" בו על השחקן להשמיד את העמים השכנים, ניתן לבחור את אחת מהתרבויות העתיקות ולעקוב אחר התפתחותם, כשאז נדרש השחקן לבצע משימות שונות ומורכבות, כשרק לאחר ביצוע משימה אחת ניתן להתקדם למשימה הבאה.
התרבויות שניתן לבחור הם:
התרבות המצרית משמשת לצורך למידת המשחק ואינה מציבה אתגרים ממשיים.
במשימות לעיתים קרובות מופיעות דמויות מיוחדות שאינם נמצאות במשחק הרגיל, כן עלות החיילים והמבנים עשויה להשתנות.
חולית (סדרת משחקים)
חולית (אנגלית: Dune) היא סדרת משחקי מחשב מסוג מדע בדיוני, המבוססים על הספר "חולית" של פרנק הרברט.
סדרת המשחקים זכתה להצלחה ולפרסום החל מהמשחק השני הסדרה, Dune II, אשר לאחריה, Westwood יצאה עם סדרת Command and Conquer, שהייתה דומה באופייה ל-Dune וזכתה להצלחה עצומה.
במשחקים אלו היה בית שלישי בשם "אוֹרדוֹס" שלא הופיע בסדרת הספרים מאת פרנק הרברט, שמקורו היה באנציקלופדיה של חולית. האנציקלופדיה של חולית, אשר נכתבה על ידי חברו הטוב של פרנק הרברט, ד"ר לספרות ויליס מקנאלי (Willis E. McNelly), יצאה לאור בשנת 1984 במהדורה מוגבלת ומאז ועד היום, הספר טרם יצא במהדורה חדשה. האנציקלופדיה הכילה השלמות ומידע נוסף אודות היקום של חולית, ובין היתר, הובא פירוט של כל המערכת הפאודלית עליה מתבססת האימפריה האנושית ביקום של חולית. בתוך המערכת הפיאודלית הובאו פרטי וסמלי הבתים השונים של הלנדסראד - אותה חלוקה של בתי אצולה השולטים ביקום המוכר. חברת Westwood החליטה לבחור ולהוסיף את בית אורדוס מתוך רשימת הבתים המפורטת באנציקלופדיה, אולם הם לא היו מרוצים מהסמל המייצג של הבית, והשתמשו בסמל מייצג של בית אחר (בית וולאך - הנחש המתפתל סביב ספר) - ובמשחק המחשב זהו סמלו של בית אורדוס.
המשחקים בסדרה.
משחק אסטרטגיה אשר מקושר לעלילת חולית בצורה שיטחית, כאשר פול אטריידיס זומם להשתלט על הכוכב חולית ולנצח את בית הארקונן באמצעות כריית הסם (Spice) ובהנהגת הדררים (Freman) למלחמה עד התבוסה הסופית של אויביו. המשחק היה בין הראשונים שהומרו מדיסקטים לתקליטור. בנוסף, המשחק יצא גם לכונן התקליטורים של קונסולת המגה דרייב: Sega CD.
Dune II.
משחק אסטרטגיה בזמן-אמת, בו שלושה צבאות נלחמים על כיבוש אראקיס, בונים בסיסים וצבאות ועוסקים בכרייה נמרצת של סם המרקוח. המשחק שיצא בשנת 1992, היווה את אחד מאבות משחקי האסטרטגיה בזמן-אמת כפי שהם נראים כיום, גם מבחינת הגרפיקה החדשנית והמתקדמת יחסית לתקופה שהוא הציג וגם מבחינת אופן השליטה וההתפתחות במשחק. אלמנטים אלו זיכו את המשחק לפופולריות רבה. במשחק זה יכול לבחור השחקן בין שלושה בתים: אטרייאידס האצילים (בצבע כחול), הארקונן האכזריים (בצבע אדום) והאורדוס החתרנים (בצבע ירוק). לכל צד יש נשק ייחודי שאין לצדדים האחרים (כגון "טנק קול" לאטרייאידס וטיל בליסטי "יד המוות" להארקונן) וניתן לשחק בכל צד שהוא ולא רק בצד הטובים. הצלחת המשחק ששילב בין מורכבות לבין חדשנות הביאה לצמיחת משחקים כגון Command and Conquer, Warcraft (אשר כונה על ידי המעריצים כ-Dune III).
למשחק קראו גם בשמות Dune II: The Battle for Arrakis ו-Dune II: The Building of a Dynasty.
Dune 2000.
משחק מחווה ל-Dune 2, מבוסס על היחידות של המשחק המקורי אך בעל עיצוב גרפי שונה וממשק שדומה לזה של Red Alert.
Emperor: Battle for Dune.
משחק אסטרטגיה בזמן אמת שהציע גרפיקה תלת-ממדית ומגוון חדש של יחידות. למרות החידוש והעיצוב הגרפי שנחשב יפה, הגרפיקה התלת ממדית הכבידה מאוד על משאבי המערכת וגרמה לסרבול במשחק.
וינלנד
וינלנד (מנורדית עתיקה: Vinland) הוא השם שניתן לאי בצפון אמריקה על ידי לייב אייריקסון, מהמושבה האיסלנדית באי גרינלנד, שנשלח על ידי אביו, אייריק תורוואלדסון, למסע שבו נתגלתה היבשת בפעם הראשונה ליושביה של אירופה בסביבות שנת 1000 לספירה, שנים רבות לפני גילוי אמריקה על ידי קולומבוס.
לפי המסופר בשתי סאגות איסלנדיות, כשעלה לייב בן איריק על חופה של היבשת קרא לה וינלנד (ארץ היין) משום שהתפעל משפע הגפנים שראה בארץ החדשה שגילה.
בחפירות ארכאולוגיות בין השנים 1961 ל-1968 התגלו עדויות ארכאולוגיות להתיישבות נורדית בצפון אמריקה בל'אנס או מדוז (L'Anse aux Meadows) שבניופאונדלנד, קנדה. אף על פי שהעדויות מוכיחות קיום התיישבות נורדית בצפון אמריקה, לא ברור אם אמנם זהו האזור שאליו התייחס לייב בן איריק כווינלנד.
היסטוריה.
וינלנד מוזכרת לראשונה על ידי אדם מברמן, גאוגרף והיסטוריון, בספרו "תולדות הכנסייה של המבורג" משנת 1075. אך המקורות העיקריים למסעות האיסלנדים לצפון אמריקה נלמדים משני סאגות איסלנדיות, "הסאגה על איריק האדום" ו"הסאגה של אנשי גרינלנד". סאגות אלו נכתבו כ-250 שנה לאחר ההתיישבות בגרינלנד וניתנות לפירושים שונים. חיבור של שני הסאגות השונות מעלה שהיו ניסיונות אחדים ליישב את צפון אמריקה, אף לא אחד החזיק מעמד. הסיבות לחוסר ההצלחה המתוארות בסאגות הן המחסור בנשים והמלחמות עם התושבים המקומיים של צפון אמריקה.
הסיפורים גורסים כי לאחר ההתיישבות בגרינלנד בשנת 985 או 986, סוחר איסלנדי בשם ביארני בן הריולף הפליג מאיסלנד לגרינלנד לבקר את אביו. הספינה, שנקלעה לסופה, נסחפה לחופי צפון מזרח אמריקה, הדבר היה בסוף הקיץ והסוחר שחשש להישאר בחורף בארץ החדשה המשיך את דרכו לגרינלנד, במיוחד לאור הכפור שראה בחופי צפון אמריקה. לאחר שהגיע לגרינלנד הוא סיפר את הסיפור ומכר את ספינתו ללייב בן איריק שהפליג, לפחות לפי סיפורו, לאותם אזורים והקים בהם התיישבות קצרה, במושבה שהקים קרא וינלנד.
על פי סיפוריו של לייב, האזור הראשון שגילה היה הטלולנד (ארץ האבן השטוחה) שמיוחסת לאי באפין. לאחר מכן מתאר לייב שהגיע למארקלנד (ארץ היערות) שמזוהה עם לברדור ובסופו של דבר הגיע לווינלנד (שמפורשת ברוב המקרים כ"ארץ היין", אך יש הטוענים שיש לפרש את השם כ"ארץ המרעה"). מטרת המסע הייתה למצוא מקומות יישוב חדשים וכללה מלבד הגברים גם נשים וחיות משק. המושבות לא החזיקו מעמד וננטשו לאחר שהותקפו על ידי תושבים מקומיים, המכונים במקורות האיסלנדיים "סקריילינגים" (Skrælingjar).
עד תחילת המאה ה-19 האמינו ההיסטוריונים כי הרעיון שלפיו האיסלנדים בגרינלנד הגיעו לצפון אמריקה אינו יותר ממעשיית עמים. ההיסטוריון הראשון שהעלה את הסברה היה ההיסטוריון הדני קארל כריסטיאן ראפן, בשנת 1837. הוא ביצע מחקר מעמיק בסאגות ומקומות התיישבות אפשריים בצפון אמריקה.
מיקום.
אין הסכמה בין ההיסטוריונים לגבי המיקום של וינלנד. ראפן ואריק ואלגרן מאמינים שווינלנד נמצאת בניו אינגלנד, אך בשנים 1961–1968 נחפרה ונמצאה התיישבות בל'אנס או מדוז, והיסטוריונים קושרים בין התיישבות זו לבין הסיפורים על לייב ובני משפחתו. ההיסטוריונים הסבורים שההתיישבות הייתה דרומית יותר טוענים שההתיישבות שנמצאה בניופאונדלנד היא התיישבות מאוחרת יותר שאינה מתועדת.
המאמינים שווינלנד אכן נמצאת בניופאונדלנד טוענים שהתיישבות דרומית יותר הייתה בלתי אפשרית שכן קווי האספקה היו ארוכים מדי והנורדים היו מתקשים לקיים מושבות כה רחוקות ממדינות האם שלהם. ברזל ומשאבים אירופיים נוספים לא היו בנמצא, דבר שהיה מקשה הן על ההתיישבות והן על המלחמה עם התושבים המקומיים.
מאידך, אדם מברמן כותב בספרו שמקור השם וינלנד הוא בגפנים שגדלו באזור ההתיישבות, אך גפנים אינם גדלים באזורים צפוניים כמו ניופאונדלנד. יש מספר תאוריות המסבירות את אי-ההתאמה:
תאוריית החלונות השבורים
תאוריית החלונות השבורים הוצגה על ידי ג'יימס וילסון וג'ורג' קלינג במאמר שפרסמו במרץ 1982 בכתב העת "The Atlantic Monthly". המאמר, שכותרתו היא "חלונות שבורים - המשטרה וביטחון השכונה", טוען כי מה שמתחיל בהזנחת התיקון של חלון שבור יחיד, יגרור, במהלך הזמן, גאות בפשיעה ובאלימות, ולהפך: הקפדה על שמירת האיסורים החברתיים ותיקון החלונות השבורים, תפחית פשיעה ואלימות.
המאמר.
פסקת פתיחה.