בשנות ה-50 עברה הישיבה להיות תחת חסותה של ישיבת חברון וכמשגיח כיהן הרב מנחם אריה קניגסהפר. בסוף שנות ה-50 הופסקה פעילות הישיבה. בתשכ"ד חודשה פעילות ישיבה במקום, תחת הנהגת האדמו"ר רבי ברוך שלום הלוי אשלג, אך ככל הנראה גם גלגול זה של הישיבה לא האריך ימים.
בת לוי
בת־לוי
בת-לוי
הסכם ג'נטלמני
הסכם ג'נטלמני הוא הסכם בלתי רשמי בין שני צדדים או יותר. הסכם כזה הוא לרוב הסכם שנערך בעל פה, אם כי הוא יכול להיות כתוב, או כהסכמה לא מילולית מתוך מוסכמה או נימוסים. סוג הסכם זה מתבסס על הכבוד של כל אחד מהצדדים בקיומו ולא מסדיר אמצעי אכיפה על קיום ההסכם. בכך הוא נבדל מחוזה משפטי אשר יכול להיאכף במידת הצורך.
שופט העליון הבריטי הארי וייזי עמד על אופיו של ההסכם הג'נטלמני:
דוגמה להסכם ג'נטלמני מתחום היחסים הבינלאומיים היא ההסכם הג'נטלמני משנת 1907 בין ארצות הברית ליפן, שבו סוכם כי יפן לא תעודד הגירה לארצות הברית ואילו ארצות הברית לא תקדם חקיקה נגד ההגירה היפנית אליה ותנקוט צעדים לביטול האפליה נגד יפנים בתחומה.
התערבות ג'נטלמנית היא התערבות בה ההפסד הוא בבושה שבהפסד והפרס הוא בכבוד שבזכייה.
קארי מאצ'ט
קארי מאצ'ט (באנגלית: Kari Matchett; נולדה ב-25 במרץ 1970) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה קנדית. מוכרת בזכות תפקידיה בסדרות "פלישה", "פרשיות סמויות", "24" ובסרטים "קיוב 2" ו"עץ החיים".
ביוגרפיה.
מאצ'ט נולדה בכפר ספלדינג שבפרובינציית ססקצ'ואן, קנדה וגדלה בעיר לת'ברידג' שבפרובינציית אלברטה.
למדה משחק בבית הספר לתיאטרון הלאומי של קנדה שבמונטריאול והופיעה בפסטיבל שייקספיר שבעיר סטנפורד, אונטריו.
קריירת משחק.
טלוויזיה.
החלה את דרכה בסדרות הטלוויזיה הקנדיות "הרז", "מוכן או לא" ו"כוח משחק", עליו הועמדה מאצ'ט לפרס ג'ימיני.
בשנת 2001 זכתה מאצ'ט בפרס הג'ימיני על הופעתה בסדרת הפשע "רצח כחול" בתפקיד הבלשית איליין בנדר.
זכתה לביקורות טובות על הופעותייה הראשונות בטלוויזיה האמריקאית בסדרת הפשע שהפיק טימותי האטון "מסתורין נרו וולף".
ב-2004 הופיעה במיני סדרת המדע בדיוני "5 ימים לחצות" בתור קלאודיה וויטי חברתו של הפרופסור לפיזיקה ג'י. טי נאומייר (טימותי האטון) ובסדרה "Wonderfalls".
לקראת סוף 2005 זכתה מאצ'ט להכרה ברחבי ארצות הברית בזכות תפקידה בסדרת המתח הבדיונית "פלישה", בה שיחקה בתור הרופאה ד"ר מריאל אנדרליי.
ב-2006 הצטרפה אל העונה השישית של סדרת הפעולה "24" בתפקיד ליסה מילר, המאהבת של סגן הנשיא נוח דניאלס.
באותה השנה הופיעה גם בתפקיד עורכת הדין מרי טייט בסדרה הקומית המצליחה שיצר אהרן סורקין "סטודיו 60".
ב-2007 שיחקה בעונה הארבע עשרה של סדרת הדרמה "ER" בתור ד"ר סקיי ווקסלר, המנהלת הזמנית של מחלת רפואת החירום.
ב-2009 הצטרפה אל סדרת הדרמה "העוקץ" בתפקיד מגי קולינס אשתו לשעבר של הכומר נת'ן פורד (טימותי האטון).
משנת 2010 ועד היום מופיעה מאצ'ט בסדרת הפעולה "פרשיות סמויות" בתור הסוכנת ג'ואן קמפבל.
קולנוע.
הופיעה לראשונה בסרט קולנועי בשנת 2000, בדרמה "המצוד לדירה".
ב-2001 השתתפה לראשונה בהפקה הוליוודית, "עיני מלאך" בתפקיד קטן לצידם של ג'ניפר לופז וג'יימס קאביזל.
ב-2002 התפרסמה לראשונה בעולם בזכות בתפקיד הראשי שלה בתור הפסיכותרפית קייט פילמור בסרט ההמשך למותחן האימה המצליח "קיוב".
ב-2011 השתתפה בסרטו המצליח של טרנס מאליק "עץ החיים" בתפקיד האקסית של ג'ק או'בריין (שון פן).
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה הבריטי "מאודי" לצד אית'ן הוק וסאלי הוקינס.
חיים אישיים.
מאצ'ט היא גרושה מהבמאי הקנדי טי.וו פיקוק.
ברסלב (בלארוס)
בְּרֶסְלֶב (בייִדיש: ברעסלעוו, בבלארוסית: Браслаў, מבוטא "בְּרַסלַאו"; ברוסית: Браслав, בפולנית: Brasław) היא עיר בבלארוס, במחוז ויטבסק, המשמשת כמרכזה של נפת ברסלב.
היסטוריה.
ברסלב נזכרת לראשונה בשנת 1065 כטירה באזור הגבול עם השבטים הליטאיים. במהלך המאה ה-14 ברסלב נכללה בדוכסות הגדולה של ליטא, ואף נודעה חשיבות למבצרה, בשל הסמיכות לאזור השליטה של המסדר הליבוני במהלך המאות ה-14 וה-15.
בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 צורפה ברסלב לאימפריה הרוסית, וזאת עד 1919, אז נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה על פי הסכם ריגה. בשנת 1939 צורפה העיר אל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית.
יהודי ברסלב.
היהודים נזכרים בברסלב כבר במאה ה-16, אך הקהילה אז הייתה קטנה יחסית. בין מלחמות העולם הייתה התפתחות ניכרת בקהילה, ומספר אנשיה הגיע לכ-1,900, כשלושה רבעים מסך תושבי העיר.
בעיר פעלה ישיבה של כ-60 תלמידים, שבראשה עמד הרב חיים תרשיש מהכפר יאיסי הסמוך. משך שנים רבות כיהנו בעיר שני רבנים - רבי הירשל וַלין, רבם של ה"מתנגדים", ורבי אבא זהורייה, ששימש כרב עדת החסידים.
לאחר כיבוש העיר בידי הגרמנים, ב-27 ביוני 1941, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, וב-18 באפריל 1942 הועברו יחד עם יהודים נוספים מהסביבה לגטו שהוקם בעיר.
ב-3 ביוני 1942 כ-2,000 מיהודי הגטו נרצחו בבורות ירי. בסתיו 1942 הועברו לגטו בעיר יהודי אופסה וכפרי הסביבה, וב-12 במרץ 1943 נרצחו כל יושביו באקציה שבה חלק מהיהודים גילו התנגדות.
אגמי השבר הסורי-אפריקני
ניקולאי אלכסנדרוביץ מנשוטקין
ניקולאי אלכסנדרוביץ' מנשוטקין
האשה בשחור
רנה מייר
ויקטור צ'וקארין
ישראל זיסל דבורץ
הרב ישראל זיסל דבורץ (נודע גם בשם העט: פלטין) (תרמ"ה, 1885 - כ"ט בשבט תשכ"ח, פברואר 1968) היה רב ועסקן חרדי, כיהן כרב ביודי וביזדה שבליטא, עורך כתב העת התורני "תבונה".
קורותיו.
נולד בדווינסק שבלטביה לבצלאל דבורץ, שהיה שו"ב מחסידי חב"ד קאפוסט בדווינסק. ולאימו העסא פרידה לבית אולמן. בהיותו בן ארבע עשרה נכנס ללמוד בישיבת סלובודקה בהשפעתם של בחורי ישיבה זו שהיו מגיעים לדוינסק לשוחח עם רבה של העיר הרב מאיר שמחה. נישא לחנה חיה פייגא לבית לופט. בשל גזירת השלטונות נאלץ לנדוד במקומות שונים בליטא וברוסיה. במשך תקופה שהה בקמאי, שימש בה כרב והקים בה ישיבה. כעבור זמן התמנה כרבה של יודי, ואף בה הקים ישיבה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה הצטרף לתלמידי ישיבת סלובודקה ששהו בקרמנצ'וג, בתקופה קשה זו סייע רבות לקיומה של הישיבה. בשנת תרע"ז (1917) השתתף בהקמת המפלגה "מסורת וחירות" בזמן שהתגורר בעיר טולה בסביבות מוסקבה, ובוועידת היסוד שלה שימש כמזכיר. בתחילת שנות ה-20 שב עם תלמידי הישיבה לסלובודקה. עם בואו נרתם להקמת רשת תלמודי תורה וישיבות קטנות ברחבי ליטא, יחד עם אחיו הרב יצחק דבורץ.
באותה תקופה ייסד את כתב העת התורני "תבונה", שפעל במשך כחמישים שנה ושימש במה מרכזית לפרסום חידושי תורה של רבנים ותלמידי ישיבות וכן מאמרים בנושאי מוסר.
לאחר מלחמת העולם הראשונה התמנה לרב בעיירה קמאי. בשנת תרפ"ד (1924) עבר לכהן כרב בעיר יזדה שבליטא. באותה תקופה פורסם צו השלטונות המורה על גיוס תלמידי ישיבה לצבא. בעקבות זאת הציע הרב דבורץ להעלות את ישיבת סלובודקה לארץ ישראל. לשם כך נסע עם אחיו לארצות הברית לגיוס כספים. בתאריך ג' בשבט תרפ"ו (1926.18.02) עלה עם משפחתו לארץ ישראל והיא התיישבה בירושלים. אחיו יצחק שהה בארצות הברית.
הרב דבורץ היה יד ימינו של הרב נתן צבי פינקל, הסבא מסלובודקה, וסייע לו רבות בפיתוח ישיבתו בתקופות שונות הן בחו"ל והן בהעברת הישיבה לארץ ישראל לעיר חברון. כאשר חלה הרב דבורץ הורה הסבא מסלובודקה להוסיף לו שם כסגולה לאריכות ימים, ובחר בשם כלב, כשמו של כלב בן יפונה שנקשר לעיר חברון. הוא הוסיף כי שם זה הוא נוטריקון "כולו לב", הרומז להתמסרותו של הרב דבורץ לצורכי הכלל.
הרב דבורץ ייסד את "הבנק להתפתחות חברון", באמצעותו סייע לישיבה בעיר. אחת מפעולות הבנק הייתה סיוע בהקמת היישוב מגדל עדר בגוש עציון. כמו כן נענה לקריאתו של מייסד בני ברק יצחק גרשטנקורן להצלת המושבה שנקלעה למצוקת נושים בשנות הקמתה הראשונות. בעקבות מאורעות תרפ"ט חדל הבנק להתקיים. לאחר הפרעות השתתף כחבר ב"וועד למען חברון" ודאג לטיפול בפליטי חברון.
בחודש תמוז תרפ"ט כאשר ביקר האדמו"ר הריי"צ מליובאוויטש בחברון, סייע הרב דבורץ לקבלת אישור מיוחד לכניסתו לתוך מערת המכפלה. הרב דבורץ ואחיו יצחק נמנו עם פמליית האדמו"ר שהורשתה להיכנס לאתר.
בשנת תר"ץ (1930) הקים הרב דבורץ את "אגודת נטע נאמנים" במטרה לטעת פרדסים לקיום מצוות יישוב ארץ ישראל על ידי יהודים חרדים, וכן כהכנסה כספית ללומדי תורה. במסגרת זו רכשה האגודה שטחים במושבות כרכור, חדרה ובנימינה.
בשנת תרצ"א היה ממקימי ישיבת היכל התלמוד בתל אביב.
הרב דבורץ הקים את חברת "תורה ותבונה" שבמסגרתה הוציא וההדיר כתבי יד של הראשונים, ובהם חידושי הרשב"א, הרמב"ן, רבנו חננאל, המאירי ועוד. במפעל זה היו שותפים בניו שמעון-ראובן ואליעזר-זאב.
בשנת תרצ"ד (1934) עבר להתגורר בפתח תקווה. הוא ייסד בה סניף בנק קטן, ששימש גב כלכלי לישיבת לומז'ה שבעיר, אך כעבור זמן נסגר. הוא ייסד את בית מדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה, במסגרתו אף הוציא לאור את המאסף התורני "תורת הארץ" שעסק בהלכות התלויות בארץ ושימש במה למאמרים תורניים בנושאים אלו. כמו כן יזם והקים יחד עם הרב משה אילוביצקי את בית הספר בית יעקב הראשון בפתח תקווה. הוא נענה לבקשת הרב זרח ראובן ברוורמן לנהל את חברת "שומרי תורה", במסגרתה הקים רשת תלמודי תורה חדשים ביישוב החדש, ביניהם תלמודי התורה ברחובות, חיפה וכפר סבא. בשנת תרצ"ה (1935) יזם יחד עם הרב יעקב ניימן את הקמת ישיבת המשך לתלמידי תלמוד תורה שארית ישראל בעיר, שכעבור זמן הפכה לישיבת אור ישראל.