בשנת 2020 המסגרת קמפיין הבחירות לכנסת ה-23 שר מנדי יחד עם מקהלת נרננה בלחן של אלי קליין ואיצי ברי את ג'ינגל הבחירות של מפלגת אגודת ישראל תחת הסלוגן "זכות הקיום זה הכל". בשנת 2021 במסגרת קמפיין הבחירות לכנסת ה-24 שר מנדי יחד עם רולי דיקמן את ג'ינגל הבחירות של מפלגת יהדות התורה תחת הסלוגן "קודם כל חרדי, זו גדולתו זו גאוותנו" את הג'ינגל הדביקו על לחן השיר "שימו לב אל הנשמה" בלחן של ר' משה חזקיה וייס, וביצוע מקור של שמילי אונגר.
ב-2021 השתתף מנדי בקמפיין השיווקי של חברת עלית בהקשר העברת כל המוצרים לכשרות המהודרת של העדה החרדית, תחת הסלוגן "שפע רב בכל העולמות", כחלק מהקמפיין השיקו קליפ שצולם במפעלי השוקולד של עלית בהשתתפות מנדי, מידד טסה, פנחס ביכלר ומקהלת מלכות.
שיתוף פעולה בולט בין מנדי למקהלת מלכות ולעומד בראשה פנחס ביכלר, מתבטא בעיקר כשמנדי משמש כסולן בהופעות רבות של המקהלה, ובהשתתפות של מנדי בקליפים של המקהלה ובאלבומים שלה היוצאים מידי חג.
מנגבי אדום כיפה
מנגבי אדום כיפה (שם מדעי: "Cercocebus torquatus") הוא מין של פרימט מהסוג מנגבי החי באפריקה המשוונית במדינות גבון, ניגריה, קמרון וגינאה המשוונית.
מאפיינים.
אורך גופו של הזכר הוא 47 עד 67 סנטימטרים כולל הזנב שאורכו 40 עד 75 סנטימטרים ומשקלו 7 עד 12.5 קילוגרמים ואילו אורכה של הנקבה 46 עד 59 סנטימטרים ומשקלה 4.5 עד 7 קילוגרמים. הפרווה והזנב של המנגבי בצבע אפור-לבן. המנגבי בעל ראש בצבע אדום ומכאן שמו. המנגבי שוכן עצים ויורד לעיתים רחוקות לקרקע היער. המנגבי חי בקבוצות הכוללות כמה זכרים, נקבות והצאצאים שלהן. המנגבי חי ביערות הגשם של אפריקה המשוונית כולל אגן הקונגו וניזון בעיקר מפירות, אגוזים כמו אגוז קולה, זרעים, עלים אך גם מחסרי חוליות קטנים כמו חרקים. לאחר 175 ימים של היריון הנקבה ממליטה צאצא אחד בלבד שמגיע לבגרות בגיל 3 שנים אצל הנקבה ו5 עד 7 שנים אצל הזכר. הטורפים העיקריים של המנגבי הם שימפנזות, נמרים, חתול זהוב אפריקני, עיט כתר ופיתון סלעים אפריקני. תוחלת החיים של המנגבי בטבע אינה ידועה אך בשבי הוא חי עד 30 שנים. המנגבי נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה עקב ציד ובירוא יערות.
שלמה טויסיג
הרב שלמה טויסיג או בשם הבמה שלוימי טויסיג הוא רב חסידי אמריקאי, זמר ומלחין בסוגת המוזיקה החסידית.
ביוגרפיה.
הרב טויסיג משמש כרב קהילת בעלעד בבורו פארק, את התפקיד קיבל לאחר פטירתו של אביו ר' יוסף טויסיג.
קריירה מוזיקלית.
את הקריירה המוזיקלית שלו התחיל בגיל 10 כאשר שר אצל משה גולדמן בלהקה של קעמפ שלווה. בהמשך חבר למקהלת הימים הנוראים של חסידות באבוב ומשם לאולמי החתונות.
שיתוף פעולה מוזיקלי בין הרב יוסף משה כהנא מחסידות בעלזא לבין שלומי טויסיג מתבטא בעיקר בהשתתפותו של טויסיג בחלק מאלבומי סדרת לחיים טיש ובהפקות נוספות של חברתו של כהנא לחיים הפקות.
בשנת ה'תשס"ט (2009) הוציא את אלבום הבכורה שלו מודים אנחנו השירים באלבום הולחנו על ידי גדולי המלחינים במוזיקה החסידית. ביניהם: דודי קאליש, יוסי גרין, רובי בנט, ליפא שמעלצר ועוד. את שיר הנושא של האלבום מודים אנחנו הלחין יוסי גרין. האלבום הופק על ידי חברת התקליטים "טים הפקות".
בשנת ה'תשע"ב (2012) הוציא טויסיג את אלבומו השני טויסיג 2 באלבום לחנים מיוסי גרין, ליפא שמלצער, פינקי וועבר, איצי וולדנר, מוטי אילוביץ יצחק פוקס ועוד. כאשר על העיבודים עבדו רובי בנט, יהושע פריד, מונה רוזנבלום, אלי קליין ואיצי ברי.
את אלבומו השלישי מכאן ואילך הוציא אחר פטירת אביו (בשנת 2015) שבצוואתו הורה לו להמשיך בהנהגת הקהילה בד בבד עם העיסוק במוזיקה. שמו של האלבום מכאן ואילך בא לבטאות את הדרך החדשה של טויסיג לאחר פטירת אביו, בהנהגת הקהילה ובעיסוק במוזיקה הלחנים באלבום הם של פינקי וועבר, משולם גרינברגר, מוטי אילוביץ ועוד. כשעל העיבוד רולי אזרחי.
בשנת ה'תשפ"ב (2022) הוציא את אלבומו 5 קולות האלבום בלחניהם ובהפקתם של הצמד אלי קליין ואיצי ברי, למעשה האלבום הוא אלבום הEP הראשון בסוגת המוזיקה החסידית, את האלבום מלווה גם מקהלת הילדים החסידית מבית מלכות - מקהלת חסידימלך.
לטויסיג טור קבוע במגזין החודשי של רדיו קול פליי.
ירגזי צהוב-לחי
ירגזי צהוב-לחי (שם מדעי: "Machlolophus spilonotus") הוא מין ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. הירגזי צהוב־הלחי הוא עוף קטן, אם כי בינוני ביחס לבני משפחתו. הירגזי חי לרוב בענפים התחתונים של העצים, ונצפה בזוגות וקבוצות קטנות. ירגזי צהוב-לחי מצוי ביערות גשם ויערות ממוזגים בדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים פיזיים.
ירגזי צהוב-לחי הוא עוף קטן, אם כי בינוני ביחס לבני משפחתו; אורכו 16 ס"מ ומסתו 18–23 גרם. ראשו צבוע בצבעים בוהקים: לחייו, גבותיו ועורפו צהובים, טבעת העין הקטנה ופס העין שחורים, והוא בעל ציצה שחורה וגדולה ששוליה צהובים. פס רחב ושחור עובר בגחון, החל מהסנטר ועד לתת־השת. צידי החזה והבטן צהובים קרוב לראש ודוהים עד לחום-אפרפר באזור תת־השת. הגב מנומר בצבעי שחור וצהוב, הסוככות שחורות עם שני פסי כנף לבנים, והאברות שחורות עם שוליים לבנים. הזנב שחור עם שוליים לבנים. הצעירים דהויים עם חזה בצבע אפור וציצה קטנה. המקור שחור וקצר, כף הרגל אפורה-כחלחלה, וקשתית העין חומה כהה.
השיר הוא סדרה של שלוש הברות החוזרות על עצמן ונשמעות כ-"צ'יו–וי–אי". הקריאות מגוונות, אבל לרוב מורכבות ממספר תווים גבוהים, והברה אחת או שתיים, בצליל נמוך יותר ומזומזם.
התנהגות.
הירגזי חי לרוב בענפים התחתונים של העצים, ונצפה בזוגות וקבוצות קטנות. הירגזים חיים בהרים ורמות החל מ–600 מטרים מעל פני הים בעונת הרבייה, ומחוץ לה, החל מ–350 מטרים. ירגזי צהוב-לחי טורף חסרי חוליות קטנים ופגיות, ואוכל גם ניצנים ופירות. מחוץ לעונת הקינון, הם נצפים גם בלהקות מעורבות מינים. עונת הקינון מתחילה בפברואר וממשיכה עד אמצע אוגוסט. הנקבה בונה את הקן בחללי עצים עד 15 מטרים מהקרקע ולעיתים גם בסדקים בקירות. הקן נבנה מטחב, עשב, קליפות עץ, עלים, פרווה, נוצות, ולעיתים גם נשלים. הנקבה מטילה 4–6 ביצים.
בית גידול ותפוצה.
ירגזי צהוב-לחי מצוי ביערות גשם ויערות ממוזגים בדרום-מזרח אסיה, בגבהים של 350–3,100 מטרים מעל פני הים. טווח התפוצה (כ–3,880,000 קמ"ר) של מין זה גדול, ולכן המין אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח. גודל האוכלוסייה לא כומת, אך לא סביר שהוא מתקרב לסף סכנת ההכחדה על פי קריטריון גודל האוכלוסייה. מגמת האוכלוסייה חיובית, ועל כן אין ירידה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. נוסף על כך, המין מצוי במספר רב של אזורי שימור. על כן, ירגזי צהוב-לחי מסווג כמין ללא חשש.
טקסונומיה.
הירגזי צהוב־הלחי תואר לראשונה על ידי שארל לוסיאן בונפרטה בשנת 1850. נחשב בעבר למין בסוג ירגזי, אך מחקר משנת 2013 הראה שהמינים המזרח-אסיתיים בסוג ירגזי יוצרים קלייד עצמאי והמליץ לפצלם לסוג מכלולופוס, כפי שביצעו גופים אחדים, בהם IUCN, ואיגוד האורניתולוגים הבינלאומי (IOU, לשעבר IOC) . לעומתם, ITIS עדיין מציג את המין בסוג ירגזי.
העץ הפילוגנטי של הסוג מכלולופוס ע"פ יוהנסון ואחרים (2013):
תת־מינים.
לפי איגוד האורניתולוגים הבינלאומי, לירגזי צהוב־לחי יש ארבעה תת־מינים:
כרוב נאפה
אורדן תעשיות
אורדן תעשיות מתכת ויציקות פלדה בע"מ היא חברה ישראלית העוסקת בייצור יציקות פלדה וברזל לשוק האזרחי והצבאי. בעבר הייתה חלק מתשלובת חברות בתעשיית המתכת, שהחזיקה בכעשרה מפעלים ברחבי ישראל, והייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב. "אורדן" הייתה במשך שנים רבות קבלן מרכזי בייצור טנק המרכבה.
היסטוריה.
השנים הראשונות.
היוזמה להקמת המפעל החלה בשנת 1949 על ידי קבוצה של משקיעים בריטיים, במטרה להקים מפעל למוצרים מיצקת חשילה (תהליך של טיפול בחום, המשמש להגברת הקשיחות של סגסוגות על בסיס ברזל), בתחילה בעיקר צינורות. בקיץ 1950 הצטרפו להשקעה במפעל קבוצה של סוחרי מתכת, שביקשו להחליף יבוא בייצור מקומי. המפעל החל לפעול בקיץ 1951 באזור התעשייה נתניה, בשם "אורדן מפעלי מתכת בע"מ". במפעל עבדו כ-150 פועלים והוא היה המעסיק הפרטי הגדול ביותר בנתניה. זמן קצר לאחר הקמתו רכשה "החברה הישראלית המרכזית למסחר ולהשקעות" את המפעל. בשנת 1959 הורחב כושר הייצור במפעל, ושוב ב-1963, והוא הפך לאחד ממפעלי המתכת הגדולים בישראל.
בשנת 1967 החליטה החברה להיכנס לתחום של ייצור פלדה עבור כלים משוריינים, הקימה מיזם משותף עם משקיעים מארצות הברית, בשם "החברה המשותפת ליציקות פלדה". בשנת 1972 נבחרה החברה לפתח ולספק את השריון של טנק המרכבה. באותה שנה רכש קונצרן "כלל" את "החברה הישראלית המרכזית למסחר ולהשקעות", כולל את הבעלות על "אורדן".
גידול והתרחבות.
בתחילת שנת 1977 החליט קונצרן "כלל" לאחד את כל מפעלי המתכת שבבעלותו לתשלובת אחת, המנוהלת באופן מרכזי, חברת האם של התשלובת הייתה "החברה המשותפת ליציקות פלדה", ששמה שונה ל"אורדן תעשיות בע"מ". במסגרת איחוד הפעילות עברו מפעל "קופפר" בראשון לציון, לייצור צינורות וחלקי חילוף לרכב ומפעל "אוטוקרס" לייצור כלי רכב בטירת כרמל (שנמכר לקונצן "כלל" בשנת 1971 ופעל בשם "תעשיות רום כרמל") לפעול תחת קבוצת "אורדן תעשיות". באפריל 1977 חנכה החברה שני מפעלי מתכת באזור התעשייה מחניים, אחד היה בית יציקה לברזל והשני מפעל לגילוון ועיבוד שבבי, במסגרת תוכנית ממשלתית לעידוד התעשייה בפריפריה.