לפי הוועד האולימפי, ענף ספורט הוא כל תחום משחקים שיש לו ארגון או פדרציה עולמית הקובעת חוקים ועורכת את אליפויות העולם בתחום. לדוגמה, השחייה מנוהלת על ידי פדרציית השחייה הבינלאומית, FINA, והיא מאגדת 5 דיסציפלינות: שחייה תחרותית, שחייה צורנית, שחייה במים פתוחים, כדורמים וקפיצה למים. מדליות מוענקות לשלושת המנצחים או הנבחרות במקומות הראשונים עבור כל תחרות ממגוון התחרויות המקויימות בתוך הדיסציפלינה. בדוגמת השחייה, כל תחרות נקראת משחה ומדליות יוענקו לשלושת השחיינים שניצחו בגמר המשחה למאה מטרים גב לגברים, למשל.
ענפים אולימפיים.
הענפים האולימפיים הם ענפי הספורט הכלולים בתוכנית האולימפית המפורסמת על ידי הוועד האולימפי. הענפים נקבעים לפי שכיחות העוסקים בהם בעולם, כמות המדינות השולחות ספורטאים לענפים אלו, מסורת הענפים ועוד. מפעם לפעם, כפי שנקבע בכינוסי הוועד, מעודכנת הרשימה. ענפים אחדים יוצאים ממנה וענפים אחדים מוכנסים אליה. כך לדוגמה, גולף ורוגבי הוכנסו לרשימה לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
רשימת הענפים האולימפיים מפורטת בתבנית בתחתית דף זה.
ענפי הדגמה.
במרבית המשחקים במאה העשרים, שותפו ענפי הדגמה. ענפים אלו אינם ענפים אולימפיים מוכרים, אך הם משתתפים במשחקים כיוון שהם ענפים פופולריים במדינה המארחת, ענפים אותם בוחן הוועד האולימפי או כאלה המיועדים להוסיף עניין ולמשוך קהל.
ענפים אחדים מענפי ההדגמה נכנסו לתוכנית האולימפית עם השנים, כדוגמת בייסבול (שגם הוצא ממנה), טניס וג'ודו, וענפים מסוימים לא הופיעו שוב בעתיד כדוגמת העפת עפיפונים, לקרוס ופולו על גבי אופניים. ענפי הדגמה קיימים גם במשחקי החורף, וקרלינג היה ענף הדגמה באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) ונכנס לתוכנית בשנת 1998.
הוועד האולימפי הבינלאומי החליט כי לאחר משחקי 1992 לא יהיו יותר ענפי הדגמה. מאז לא נערכו תחרויות בענפי הדגמה, למעט תחרות וו-שו שנערכה במשחקי בייג'ינג לבקשת הוועד האולימפי הסיני.
ענפים מוכרים.
ישנם ענפי ספורט רבים המוכרים על ידי הוועד האולימפי אך לא מופיעים בתוכנית האולימפית. ענפים מוכרים עשויים להיות מאושרים על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי כענפים אולימפיים לקראת המשחקים הבאים. האישור תלוי בהחלטת הוועדה האחראית על התוכנית ובאישור של כלל חברי הוועד. מרגע שענף מוכר מוכרז כענף אולימפי, מוטלת על הגוף העולמי המנהל את הענף האחריות להכנת הענף למשחקים, לקביעת התחרויות, המשתתפים והמתקנים הדרושים למשחקים.
חלק מענפי הספורט המוכרים שאינם ענפים אולימפיים משוחקים במסגרת המשחקים העולמיים.
חלק מהענפים המוכרים על ידי הוועד כיום הם:
בנוסף, גם ענפים רבים של ספורט תת-מימי ואווירי שייכים לרשימה זו.
ענפי הספורט.
ענפי משחקי הקיץ.
הטבלה מציגה את מספר התחרויות בענפי הספורט והדיסציפלינות שנכללים או נכללו במשחקי הקיץ האולימפיים. הענפים רשומים בסדר אלפביתי באנגלית לפי השם שקבע הוועד האולימפי הבינלאומי.
נכון לאולימפיאדת פריז 2024, מתוך 32 ענפי הספורט שמונה ענפים מורכבים ממספר דיסציפלינות. דיסציפלינות אלו מאוגדות בצבעים הבאים:
ענפי משחקי החורף.
חלק מענפי ספורט החורף כוללים מספר דיסציפלינות, המאוגדות בצבעים הבאים:
- החלקה על הקרח
- מזחלות
- סקי
נקודה (•) מסמנת שענף זה שוחק כענף הדגמה.
הסימון      הוא למשחקי הקיץ האולימפיים שכללו ענפי חורף
לקריאה נוספת.
עמנואל גיל, המשחקים האולימפיים, הוצאת מסדה, 1976
באליול קולג'
דרסאז'
דרסאג'
קונסיליום
סבאט
סבאט (בצרפתית: Savate, מילולית: "נעל ישנה", ידועה גם בשם "איגרוף צרפתי") הוא ספורט לחימה מודרני מתחום הקיקבוקס שהתפתח מתוך מספר שיטות הגנה עצמית שמקורן בצרפת במהלך המאה ה-19.
בניגוד לענפי קיקבוקס אחרים, לדוגמה איגרוף תאילנדי, מותרות בעיטות אך ורק עם כף הרגל, ולא עם הברך או עם השוק.
לוחם סבאט נקרא בשם "סבאטור" ולוחמת סבאט נקראת בשם "סבאט'וס".
היסטוריית הסבאט.
בתחילת המאה ה-19 שיחקו המלחים הצרפתים בנמלים (לרוב בנמל מרסיי) במשחק בשם "Jeu marseillais" ("המשחק של מרסיי"), שלאחר זמן מה השתנה ל-"Chausson" (מילולית: כפכף, על שם הנעליים שהיו נהוגות אצל מלחים) כדי להפיג את השעמום בספינה כאשר היו בים.
המשחק כלל מספר סגנונות של בעיטות:
באותו זמן, התחוללו בפריז מהומות גדולות ברחובות, וכתוצאה מכך פיתחו חלק מהצרפתים טכניקות הגנה עצמית הכוללות:
אנשי מפתח בפיתוח הסגנון לחימה ואיחוד הטכניקות.
מישל קסאוקס (1794–1869), רוקח צרפתי, וצ'ארלס לקור (1808–1894) היו אנשי מפתח בפיתוח הסגנון, בכך שהפכו אותו מטכניקת הגנה עצמית ברחוב ללחימת סבאט מודרנית. קסאוקס החל ב-1825 לקדם ולשנות את לחימת הסבאט הכוללת גם את סגנון הלחימה בנמל (Chausson) וגם את סגנון ההגנה העצמית מרחובות פריז ושילב אותם ביחד בפעם הראשונה לסגנון ייחודי משלו. על אף ההשפעה המרובה מפריז, התמקדה הגרסה של קסאוקס ללחימת סבאט בלחימת המלחים "Chausson".
צ'ארלס לקור, תלמידו של קסאוקס, הוסיף ללחימת הסבאט את האגרופים עקב צפייתו בקרב אגרוף אמריקאי בצרפת בין אוואן סוויפט וג'ק אדמס. לטעמו, העניקו האגרופים יתרון ללחימת הסבאט מכיוון ששימוש בידיים רק להגנה מפני בעיטות לא הספיק. לאחר זמן מה, הצטרפה גם לחימת המקלות (או מקלות הליכה) לסבאט, בעזרתו של בארוזי וגם עקב המהומות שהיו בפריז, במהלכן נעשה שימוש במקלות רגילים (קצרים וארוכים), מקלות הליכה, כיסאות, סכינים ומחבטים ברחוב, שנוספו גם הם בהדרגה אל תוך הסבאט. הסבאטורים בפריז ניצלו והשתמשו בחפצים הללו כדי להגן על עצמם ופיתחו כמה טכניקות מקל המזכירות את הדיפת חבורות פורעים בהן השתמשו המאסטרים בפריז הישנה.
על אף השימוש בחפצים ברחובות פריז, מתמקד השימוש במקלות (או מקלות הליכה) בקרב (אם מדובר בקרב סבאט המשתמש בחפצים ולא רק במגע גוף) יותר מאשר עם חפצים אחרים, אך זאת תלוי במכון האימונים של הסבאט. שיטה זו התפתחה לטכניקת הברטיטסו.
סגנון נוסף הפחות נפוץ בימיו הקדומים של סבאט, הוא הסבאט מזרחי; שילוב של סבאט קלאסי ושל ג'וג'יטסו.
בנוסף, הסבאט השפיע על חוקי תחרויות הקראטה בתחילת דרכם, ואמנות זו גם שאלה את הבעיטות הגבוהות מהסבאט.
אחרית דבר.
הסבאט התמסד תחת "ארגון האיגרוף הצרפתי הלאומי" (National de Boxe Francaise) על ידי תלמידו של צ'ארלס צארלמונט, קאונט פיירי בארוזי (dit Barrozzi). בארוזי נחשב כאחד האבות הרוחניים של אומנות הסבאט המודרנית. בארוזי גם זכה בצרפת ומושבותיה 11 פעמים כאלוף סבאט, כאשר התחרות הראשונה בה השתתף נערכה בזמן מלחמת העולם הראשונה. הארגון הלאומי של הסבאט נקרא F.I.S (ראשי תיבות ל-International Savate Federation) אשר נחשב גם כארגון עולמי.
הכרזת האו&quot;ם בדבר נטיה מינית וזהות מגדרית
הכרזת האו&quot;ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית
לארי סנגר
לורנס מארק "לארי" סנגר (באנגלית: Lawrence Mark "Larry" Sanger; נולד ב-16 ביולי 1968) הוא פילוסוף אמריקאי, ממייסדי ויקיפדיה, ממייסדי נופדיה ועורכה הראשון וכן מייסדה של אנציקלופדיית סיטיזנדיום. משמש כמנכ"ל קרן תקני הידע.
חייו.
סנגר נולד בבלוויו, וושינגטון, לאביו, ביולוג ימי שחקר עופות ימיים ולאמו שהייתה עקרת בית. גדל באנקורג', אלסקה. עוד בצעירותו התעניין בפילוסופיה. הוא בעל תואר ראשון בפילוסופיה מאוניברסיטת ריד קולג' אותו קיבל בשנת 1991 וכן תואר דוקטור בפילוסופיה מאוניברסיטת המדינה של אוהיו אותו קיבל בשנת 2000.
עבודתו.
סנגר היה מעורב בעבודה על אנציקלופדיות מקוונת מאז החל האינטרנט. בין היתר שימש עורך ראשי של אנציקלופדיית נופדיה, בין השנים 2001 עד 2002 שימש כמארגן התוכן הראשי של ויקיפדיה וכעורך פעיל ראשי של אנציקלופדיית סיטיזנדיום.
סנגר היה האדם הראשון שהגה את הרעיון שמאחורי ויקיפדיה. הצעתו של סנגר ליישם אנציקלופדיה מבוססת ויקי הוביל להקמתה של ויקיפדיה. ויקיפדיה הייתה בתחילה פרויקט משלים לנופדיה. סנגר היה עורך ראשי בתחילת דרכה של ויקיפדיה וכתב חלק ניכר מדפי המדיניות המקוריים של ויקיפדיה.
לאחר שעזב את הפרויקט, לימד סנגר פילוסופיה באוניברסיטת אוהיו וכן עבד עבור Encyclopedia of Earth. ב-15 בספטמבר 2006 הכריז סנגר על הקמת סיטיזנדיום אותו השיק ב-25 במרץ 2007. סיטיזנדיום מייצג מאמץ להקים אנציקלופדיה אמינה. סנגר שואף לגרום לכך שמודל האנציקלופדיה המקוונת יהיה אמין יותר.
סנגר מעביר הרצאות ברחבי העולם על האינטרנט וכתיבה ברשתות חברתיות. בנוסף כותב ספרים, יועץ בנושאי קהילות מקוונות שיתופיות וכותב בלוג.
ביקורתו על ויקיפדיה.
סנגר עזב את ויקיפדיה בשנת 2002 ומאז ועד היום נוהג לבקר במידה רבה את מיזם ויקיפדיה. לטענתו המקור לחוסר האמינות של ויקיפדיה הוא, בין היתר, בכך שלא ניתנת עדיפות למומחים בתחומים השונים. סנגר האשים את ויקיפדיה על נטייה לצד השמאלי במפה הפוליטית. במאמר שפרסם בבלוג שלו ב-2021 ושזכה לתפוצה נרחבת ולהדים רבים, כתב סנגר על הנטייה השמאלית המובהקת בחלק מהערכים בוויקיפדיה באנגלית. הוא הביא מספר דוגמאות כיצד ערכים על נבחרי ציבור דמוקרטים או על מוצגים באופן חד-צדדי ומהווים ההפך של ויקיפדיה () כפי שמופיעה בדפי המדיניות שלה..
תסמונת קנר
הפגנת החרדים נגד בית המשפט העליון (1999)