לקראת עונת 2010/2011, חתם קרני במכבי באר יעקב מהליגה הלאומית, בה הוא רשם ממוצעים של 12 נק' ו-5.5 ריב' ב-31 דקות משחק.
בחודש יוני 2011 חתם קרני על חוזה לשנתיים בקבוצת מכבי אשדוד, והפעם בליגת העל. בעונתו הראשונה זומן לסגל הנבחרת האולימפית. בעונה זו הגיע לממוצעים של 2.4 נקודות, 1.7 ריבאונדים ב-11.3 דקות משחק.
בתחילת עונת 2013/14 חתם באליצור אשקלון מהליגה הלאומית.
באמצע עונת 2015/16 חתם במכבי חיפה מליגת העל עד לתום העונה.
באוגוסט 2016 הצטרף לסגל של מכבי עירוני רעננה, המשחקת בליגה הלאומית.
מגילה (פירושונים)
נעמי בן גור
נעמי בן-גור (נולדה ב-5 במאי 1948) היא סופרת, מרצה, חוקרת, מתרגמת ועורכת של ספרות ילדים.
ביוגרפיה.
בן-גור נולדה בתל אביב, בתו של העיתונאי מאיר בן גור. שירתה בצה"ל ככתבת בירחון "במחנה גדנ"ע". בעלת תואר ראשון בספרות כללית מאוניברסיטת תל אביב. במקביל ללימודיה, בשנים 1969–1972 עבדה ככתבת במעריב. באמצע 1972 עברה לכתוב בעיתון דבר. בשנת 1974 עבדה כדוברת המחלקה לעלייה וקליטה של הסוכנות היהודית.
בסוף שנות ה-70 נסעה ללמוד בארצות הברית שם קבלה תואר שני בלימודי קולנוע מאוניברסיטת ניו יורק. במקביל, הייתה המזכירה הארצית של ארגון הסטודנטים הישראליים בארצות הברית ובקנדה. בהמשך קבלה תואר דוקטור בספרות מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
את ספרה הראשון, ספר שירים שנקרא "המבין יבין", הוציאה לאור בגיל 19, בהוצאת אל"ף בשנת 1967. עד היום פרסמה יותר מארבעים ספרי ילדים. שיריה וסיפוריה פורסמו בעיתונות, ברדיו, בטלוויזיה ובמקראות לבתי ספר.
ב-2007 זכתה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער על ספרה "הבלש שמפיניון והחיפושית שנסעה לאיבוד" שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
בן-גור עורכת בהוצאת הקיבוץ המאוחד-ספריית פועלים, שם היא אחראית על תרגום ספרי ילדים ונוער. כמו כן היא מרצה במכללות להכשרת מורים ומקיימת מפגשים על ספריה עם ילדים בגנים ובבתי הספר.
בן-גור זכתה בפרס היצירה לסופרים ומשוררים לשנת ה'תשע"ח.
מתגוררת בתל אביב, נשואה ואם לשלושה.
לי ריאן
תסמונת פרוטאוס
תסמונת פרוטאוס (באנגלית - Proteus Syndrome), היא הפרעה גנטית מולדת נדירה המתבטאת בגדילה בלתי מבוקרת של חלקים שונים של הגוף, בעיקר עור, גולגולת, ידיים ורגליים.
השם נקבע ב-1983 על ידי רופא ילדים גרמני - Hans-Rudolf Wiedemann, על שמו של אל הים פרוטאוס במיתולוגיה היוונית שהיה מסוגל לשנות את צורתו.
רק קצת יותר מ-200 מקרים דווחו ואושרו אך קרוב לוודאי שמקרים קלים של התסמונת לא מאובחנים ורק המקרים הקשים שבהם יש עיוות ניכר של הגוף, מאובחנים.
סימני התסמונת.
התינוקות נולדים בריאים לחלוטין ורק תוך השנה הראשונה מתחילים אזורים שונים בגופם לגדול בצורה בלתי מבוקרת. יש גדילת יתר של תאי שריר, תאי שומן, תאי עצם, עור, כלי דם וכלי לימפה. אין חולה אחד דומה לשני. אצל חלק יש גדילה בלתי סימטרית של הגולגולת המעוותת את הראש ומקנה לו מראה "מפחיד", אצל אחרים יש גדילה של הידיים או הרגליים. יש גדילה והתעבות ניכרת של עור כפות הרגליים.
בחלק מהמקרים יש פקקת בוורידים העמוקים הגורמת לתסחיף ריאתי ולמוות, לחלק יש סימנים נוירולוגים בצורת התקפים אפילפטיים. לחלק קטן יש הפרעות קוגניטיביות וחברתיות בגלל מראם המעוות.
הפגם הגנטי.
ב-2011 הסתיים מחקר רב של חוקרים מהמכון הגנטי לחקר הגנום האנושי, ה-NHGRI, שבדקו רקמות של 29 חולי תסמונת פרוטאוס. הם בדקו את ריצוף ה-DNA בגֵנים שלהם ומצאו ב-26 מהם, מוטציה בגן AK1. באף מקרה מקבוצת ביקורת לא נמצאה מוטציה זאת. המוטציה נוצרת בעת ההריון רק בחלק מהתאים, כך שבעת הלידה מתקבל מצב של פסיפס גנטי שבו רק חלק מהתאים נגועים במוטציה ורק אלה יגרמו לגדילת היתר ולעיוותים. ככל שהמוטציה קורית מוקדם בהריון - הסימנים יותר קשים. הגן הפגוע פוגע בתהליך האפופטוזה של התאים והם ממשיכים להתחלק ולא להיהרס.
יש לציין שתסמונת זו אינה עוברת בתורשה. אם יש תסמונת דומה במשפחה יש לחפש אבחנות אחרות.
טיפול.
אין עדיין טיפול תרופתי לתסמונת זו. החוקרים מעודדים מכך שלאחר קביעת הפגם הגנטי תמצא תרופה שתהרוס את התאים הפגועים. הבעיה היא שכאן מדודבר בפסיפס גנטי שבו רק חלק מהתאים נגועים וחייבים למצוא תרופה ספציפית שתהרוס רק את התאים האלה.
בינתיים הטיפול הוא בעיקר כירורגי - תיקון עיוותים בגפיים ובעמוד השדרה ותמיכה נפשית וחברתית. כן יש לעקוב אחרי קרישת הדם ולמנוע אירועים תסחיפיים השכיחים בחולים אלה.
יחסי איראן–מצרים
יחסי איראן–מצרים (בפרסית: روابط ایران و مصر, בערבית: العلاقات الإيرانية المصرية) הם היחסים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין רפובליקת מצרים הערבית. היחסים בין המדינות ידעו עליות ומורדות במהלך המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21. בעקבות המהפכה האיראנית האסלאמית-שיעית ב-1979 היו היחסים קרים ואף עוינים לעיתים, וזאת עד להתחממותם לאחר ההפיכה במצרים ב-2011 ובמיוחד לאחר עלייתו לתפקיד נשיא מצרים של מוחמד מורסי מתנועת האחים המוסלמים האסלאמיסטית הסונית. לאחר ההפיכה במצרים עברו ספינות מלחמה איראניות בתעלת סואץ לראשונה מזה עשרות שנים, ואיראן הציבה שגריר בקהיר, לאחר כ-30 שנה שבמהלכן לא הוצבו שגרירים מטעם אחת ממדינות אלה אצל השנייה.
היסטוריה.
בשנת 1936 שודרגו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות והן הציבו שגרירים באופן הדדי בערי הבירה טהראן וקהיר. יוסוף זולפיקאר היה שגריר איראן במצרים.
בשנת 1980 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות בעקבות המהפכה האיראנית ותהליך השלום, שבמסגרתו הכירה מצרים בישראל, אנואר סאדאת ביקר בירושלים ונחתמו הסכמי קמפ דייוויד והסכם השלום בין ישראל למצרים.
בשנת 2011 בעקבות ההפיכה במצרים התחממו היחסים בין מצרים לאיראן. בפעם הראשונה זה שנים רבות עברו ספינות מלחמה איראניות בתעלת סואץ.
ב-2012 נערך ביקור היסטורי של נשיא מצרים, חבר תנועת האחים המוסלמים הסונית מוחמד מורסי בטהראן, כאורח הוועידה ה-16 של המדינות הבלתי-מזדהות. במהלך ביקורו נפגש עם נשיא איראן שאמר כי "המשטר הציוני הוא איום לעמי האזור והעולם". בסיום המפגש פורסמה הודעה על הסכמת שניהם כי "אנו שותפים אסטרטגיים".
בנאומו בוועידת המדינות הבלתי מזדהות העביר מורסי ביקורת על ממשלו בשאר אל-אסד בסוריה ויחסו למתקוממים הסונים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. המשלחת הסורית בראשות שר החוץ עזבה בתגובה את האולם בזמן נאומו.
נושאים שנויים במחלוקת בין איראן למצרים הם חתימת מצרים על הסכמי קמפ דייוויד והסכם השלום עם ישראל והמשך קיומם, תמיכת מצרים בעיראק במהלך מלחמת איראן–עיראק, ביקורת מצרים על משטר אסד בסוריה, וקשריה הטובים עם ארצות הברית (המוגדרת על ידי איראן כ"שטן הגדול" לעומת ישראל שמוגדרת כ"שטן הקטן").
כמו כן, קיים מתח בין שתי המדינות על רקע הובלת איראן את גוש המדינות האסלאמיות-שיעיות, בעוד מצרים נחשבת לאחת המובילות את גוש המדינות האסלאמיות-סוניות, אליו משתייכות הן מדינות ערביות כגון ערב הסעודית ומדינות המפרץ הפרסי והן מדינות אסלאמיות אחרות המצויות אף הן בקשרים טובים עם ארצות הברית והעולם המערבי, כגון טורקיה.
גוסטב בקר
גוסטב אדוארד בקר (בגרמנית: Gustav Eduard Becker) הוא שען גרמני שחי בין השנים 2 במאי 1819 - 17 בספטמבר 1885, הוא גם ידוע כסמל המסחרי של המותג גוסטב בקר.
חייו.
למידת שענות.
בקר למד שענות בשלזיה והעשיר את יכולות השענות שלו מלמידה משענים בכל רחבי גרמניה, אשר באותה תקופה, הייתה המדינה החשובה ביותר בתעשיית השעונים. יכולותיו המולדות ביחד עם למידת השענות משענים רבים בגרמניה נתנו לו את היכולת לתקן שעונים ברמה הגבוהה ביותר.
בעת שהותו בווינה החל לרצות להקים מפעל שעונים.
קריירה מוקדמת.
בקר חזר לשלזיה בשנת 1845, שם התחתן.
בשנת 1847 הוא התיישב בפרייבורג, ובאפריל פתח חנות שעונים קטנה, הוא העסיק מעט עובדים, אותם לימד שענות, תחילה, ייצר שעונים קטנים במודל וינאי, ובשל הצלחתו, ב-1850 העביר את העסק שלו למרכז עסקים גדול יותר.
הצלחה.
פריצת הדרך הגיעה בשנת 1852 ביריד השעונים השלזים, היה שם קהל רב שצפה בשעוניו בשל איכותם, ובקר קיבל את מדליית הזהב לשעונים הטובים ביותר ביריד.
ובשנת 1854 קיבל הזמנות גדולות של שעונים מהדואר המלכותי וממשרד הטלגרפיה של שלזיה. בעקבות ההזמנה קיבל ממון רב מהדוכס מרטיבור, עם הכסף, הוא יכל לממן יצור בתי שעון לתחנות רכבת.
משנות ה-60 של המאה ה-19, החל ליצור את דגמי גוסטב בקר הקלאסיים, משעונים פשוטים יחסית, הפכו השעונים למסובכים, ומאוד מקושטים, והביקוש לשעונים שלו הגיע לשיא בשנת 1875, עם מעל 300,000 הזמנות של שעונים ממנו, והוא ניצח בתחרויות של ירידי שעונים בלונדון, פריז, סידני, מלבורן, ברלין ואמסטרדם.
תחרות עם שעני היער השחור.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19, שעני היער השחור החלו להתחרות עם בקר, משום שהיו איכותיים יחסית אך זולים הרבה יותר ויוצרו בצורה המונית יותר, שעוני היער השחור כללו גם את שעוני הקוקייה המפורסמים.
עקב הירידה החדה במכירות, גוסטב בקר הפסיק עם יצור השעונים המתוחכמים והמקושטים שלו, והפך את השעונים לזולים ופשוטים יותר.
מותו.
גוסטב בקר מת ב-14 בספטמבר 1885 בברשטסגדן בעת שהותו בבואריה, ונקבר שלושה ימים לאחר שמת.
חברת השעונים גוסטב בקר.
החברה הוקמה בשנת 1899, ובשנת 1930 התאחדו עם חברת יונגהנס.
כשמלחמת העולם ה-2 נגמרה, החברה סיימה לייצר שעונים, וכיום, לא מייצרים יותר שעוני גוסטב בקר.
מצנפת
מכון הארי פישל
טון קופמן
טון קוֹפְּמן (בהולנדית: Ton Koopman; נולד ב-2 באוקטובר 1944) הוא מנצח ונגן עוגב וצ'מבלו הולנדי.
חייו.