ארנאוט דנג'ומה חרונפלד (באנגלית: Arnaut Danjuma Groeneveld; נולד ב-31 בינואר 1997) הוא כדורגלן הולנדי יליד ניגריה המשחק בעמדת הקיצוני בויאריאל ובנבחרת הולנד.
קריירה.
פ.ס.וו. איינדהובן.
דנג'ומה הצטרף לפ.ס.וו. איינדהובן ב-2008 מטופ אוס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כשחקן יונג פ.ס. וו. בליגת המשנה ההולנדית ב-7 בדצמבר 2015 נגד נאק ברדה.
ניימכן.
בקיץ 2016 חתם בניימכן.
ב-10 בספטמבר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד קבוצתו לשעבר, פ.ס. וו. איינדהובן.
קלאב ברוז'.
ביולי 2018, חתם דנג'ומה בקלאב ברוז'. ב-3 באוקטובר 2018, כבש שער מול אתלטיקו מדריד בהפסד 3–1 בשלב הבתים של ליגת האלופות.
בורנמות'.
ב-1 באוגוסט 2019, דנג'ומה חתם בבורנמות' מהפרמייר ליג תמורת תשלום של 13.7 מיליון פאונד, וחתם על חוזה ארוך טווח.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבורנמות' במשחק גביע הליגה נגד ברטון אלביון ב-25 בספטמבר 2019. בסיום העונה נשר איתה לצ'מפיונשיפ.
הוא כבש את שערו הראשון עבור בורנמות' בניצחון 2–3 מול בלקברן רוברס ב-12 בספטמבר 2020.
ויאריאל.
ב-19 באוגוסט 2021, חתם דנג'ומה בויאריאל מהלה ליגה, בחוזה עד יוני 2026.
הוא כבש את שערו הראשון עבור המועדון ב-1–1 מול אתלטיקו מדריד ב-29 באוגוסט. הוא כבש את שערו הראשון בליגת האלופות במועדון בתיקו 2–2 נגד אטאלנטה ב-14 בספטמבר. ב-19 בפברואר 2022 כבש שלושער בניצחון 1–4 בליגה על גרנדה.
ב-6 באפריל 2022,כבש את השער היחיד בניצחון ויאריאל על באיירן מינכן במסגרת רבע גמר ליגת האלופות.
נבחרת הולנד.
דנג'ומה נולד בניגריה לאב הולנדי ולאם ניגרית, ויכול היה לבחור איזו נבחרת לייצג.
דנג'ומה זכה לזימון הראשון שלו כאשר רונאלד קומאן זימן אותו לנבחרת הולנד באוקטובר 2018. הוא שיחק את משחקו הבינלאומי הראשון נגד גרמניה ב-13 באוקטובר כשנכנס כמחליף בדקה ה-68. הוא כבש את שערו הראשון ב-16 באוקטובר 2018 מול בלגיה.
תארים.
קלאב ברוז'
עטלף מאפיר
אוגוסט פוטון
אוגוסט פוטון (נולד בשם ז'אן-בטיסט אוגוסט פוטון; באנגלית: Jean Baptiste Auguste Puton) (16 באוגוסט 1834 - 8 באפריל 1913) היה זואולוג צרפתי, המתמחה פשפשים של האזור הפלארקטי ובפרט בצרפת. פרסם למעלה מ-150 מאמרים וכמה קטלוגים. העוסקים בטקסונומיה, פאוניסטיקה וביולוגיה של אירופה ואזור הים התיכון. במהלך חיים תיאר מינים חדשים רבים, רובם נמצאים כיום בבעלות המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע (פריז).
בשנת 1869 פרסם את הקטלוג הראשון לפשפשי אירופה והאזור הים-תיכון. במהדורה השנייה בשנת 1875 נוספו מינים מאזור הים התיכון ובמהדורות השלישית והרביעית בשנת 1886 ו-1899 הוסיף מינים מכל האזור הפלארקטי. קטלוג זה היה המקיף ביותר בזמנו.
בניין הבולשת הבריטית בתל אביב
כפתן מרוקאי
ועדה לענייני ביקורת המדינה
ועדה מיוחדת לפניות הציבור
ועדה מסדרת (הכנסת)
נתנאל פרידמן
פרספון דיאדמה
פרספון דיאדמה (שם מדעי: "Hipposideros diadema") הוא מין של עטלף ממשפחת הפרספוניים החי בדרום-מזרח אסיה ואוקיאניה במדינות אוסטרליה, אינדונזיה (באיים ג'אווה, בורנאו, סומטרה, איי מאלוקו, מערב גינאה החדשה וסולאווסי), פפואה גינאה החדשה, מלזיה, מיאנמר, הפיליפינים, תאילנד ווייטנאם.
מאפיינים.
מוטת הכנפיים של עטלף זה היא 15 עד 22 סנטימטרים ומשקלו 34 עד 50 גרמים. העטלף בעל פרווה בצבע חום, אוזניים גדולות וכתמים בצבע לבן באזור הכתף.
בעונת הרבייה הנקבה ממליטה צאצא אחד בחודשים מרץ ואפריל. העטלף פעיל לילה וחי במגוון בתי גידול בדרום מזרח אסיה ואוסטרליה כמו מערות, סבכים ויערות לא סבוכים. עטלף זה הוא אוכל חרקים, וניזון בעיקר מחרקים כמו פשפשאים, חיפושיות, פרפראים, חגבאים ועכבישאים. הטורפים של עטלף זה כוללים נחשים ועופות דורסים. תוחלת החיים של עטלף זה היא 4 עד 7 שנים בטבע ועד 12 שנים בשבי.
העטלף נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש עקב תפוצה גדולה ונוכחות במספר רב של אזורים מוגנים.
צ'לסי (מסצ'וסטס)
צ'לסי (באנגלית: Chelsea) היא עיר במחוז סאפוק, מסצ'וסטס, ארצות הברית.
נכון למפקד 2020, צ'לסי מנתה 40,787 תושבים. עם שטח כולל של 2.46 מייל רבוע בלבד, צ'לסי היא העיר הקטנה ביותר במסצ'וסטס במונחים של שטח כולל. זוהי העיר השנייה בצפיפות האוכלוסין במסצ'וסטס, מאחורי סומרוויל, והיא העיר עם האחוז השני הגבוה של תושבים לטיניים במסצ'וסטס, מאחורי לורנס.
היסטוריה.
האזור של צ'לסי נקרא בתחילה וויניסיממט"," או "גבעת הביצות" על ידי שבט נאומקיאג, שחי שם אלפי שנים לפני הקולוניזציה האירופית במאה ה-16. סמואל מאבריק הפך לאירופי הראשון שהתיישב לצמיתות בוויניסיממט ב-1624. בשנת 1635, מאבריק מכר את כל וויניסיממט, מלבד ביתו וחוותו, לריצ'רד בלינגהם. הקהילה נשארה חלק מבוסטון עד 1739, אז נקראה על שם צ'לסי, שכונה בלונדון, אנגליה.
עד 1919 אוכלוסיית צ'לסי הגיעה לרמת שיא של 52,662, כאשר תושבים ילידי חוץ מהווים 46 אחוז מהאוכלוסייה. בין 1940 ל-1980 ירדה האוכלוסייה ב-38 אחוזים. צ'לסי איבדה יותר אוכלוסייה מאזורים עירוניים אחרים לאחר שנות ה-50 בגלל בניית הכביש המהיר הצפוני - מזרחי המוגבה שנבנה כדי לחבר את פרברי החוף הצפוני לבוסטון, מאות בתים נהרסו כדי לפנות מקום לכביש המהיר שחתך את העיר לשניים. ההגירה החוצה לקחה איתה הרבה עסקים קטנים ומקומיים. בתים היסטוריים ננטשו, יחד עם מבני תעשייה, שדות, ערימות מלח ומיכלי אחסון גז המנקדים את הנוף העירוני.
בשנת 1973, התרחש אסון כאשר השריפה הגדולה השנייה בצ'לסי שרפה 18 גושי עיר, והותירה כמעט חמישית מהעיר באפר.
עד 1990, צ'לסי קרסה כלכלית וחברתית. הפשע השתולל, לא מעט בקרב המשטרה ופקידי השלטון המקומי.
דמוגרפיה.
נכון למפקד ארצות הברית 2010, התגוררו בעיר 35,177 נפשות, 11,888 משקי בית ו-7,614 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 16,036.8 אנשים לכל מייל רבוע, מה שמציב אותה בין הגבוהות בצפיפות האוכלוסין מבין הערים בארצות הברית. ההרכב הגזעי של העיר היה 47.8% לבנים, 8.5% שחורים או אפרו-אמריקאים, 3.1% אסייתים, 1.1% ילידים אמריקאים, 0.09% מאיי האוקיינוס השקט, 33.6% מגזעים אחרים, ו-5.9% היו רב-גזעיים. בנוסף, 62.1% מהתושבים זוהו כהיספנים או לטינים (מכל גזע), הכוללים 18.2% סלוודורנים, 12.7% פאורטוריקנים, 8.4% הונדורים, 7.3% גואטמלים, 2.8% מקסיקנים, 2.2% דומיניקנים, 0.5 % קובנים.
בשנת 2010, 38% מתושבי צ'לסי נולדו מחוץ לארצות הברית. זהו האחוז הגבוה ביותר של תושבים ילידי חוץ בערי מסצ'וסטס.
בשנים האחרונות העיר עשתה מאמץ מתמשך לעבוד הן עם קהילות מהגרים והן עם בני מיעוט. "הברית הבין-דתית" שלה מפגישה את חברי הקהילה היהודית, הנוצרית והמוסלמית כדי לקדם הכלה, גיוון וסובלנות.
יהודות צ'לסי.
לפי רישומים היסטוריים מקומיים, נתן מורס, התושב היהודי הראשון של צ'לסי, הגיע ב-1864, ועד שנת 1890 חיו בעיר רק 82 יהודים. עם זאת, צ'לסי הייתה יעד מרכזי ל"גל הגדול" של מהגרים רוסים ומזרח אירופאים נוספים, במיוחד יהודים רוסים, שהגיעו לארצות הברית לאחר 1890. עד 1910 גדל מספר היהודים ל-11,225. בשנות ה-30 היו בצ'לסי כ-20,000 תושבים יהודים מתוך אוכלוסייה כוללת של כמעט 46,000. בהתחשב בשטח העיר, ייתכן שבצ'לסי היו הכי הרבה תושבים יהודים לכל מייל רבוע מכל עיר בארצות הברית, למעט ניו יורק.
לוגאן - וולברין
סיאוטט ולה
המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע (פריז)
המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, המכונה בצרפתית (ראשי תיבות MNHN), הוא המוזיאון הלאומי לתולדות הטבע של צרפת וחלק מאוניברסיטאות סורבון. המוזיאון הראשי, עם ארבע גלריות, ממוקם בפריז, צרפת, בתוך ז'רדן דה פלנטס על הגדה השמאלית של נהר הסיין. הוא נוסד רשמית בשנת 1793 במהלך המהפכה הצרפתית, אך החל עוד קודם לכן בשנת 1635 כגן המלכותי של צמחי מרפא. למוזיאון יש כיום 14 אתרים ברחבי צרפת.
סמואל אלפורט
החצנות חיוביות ושליליות
אריאן, נסיכת הולנד
ג'ודית לייסטר
מרילו לוין
מרילו לוין (נולדה ב-1967) היא אמנית ישראלית ומרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל ובמדרשה לאמנות שבבית-ברל.
ביוגרפיה.
נולדה בירושלים. בין השנים 1987–1988 למדה בסטודיו של הצייר שיר שבדרון. בשנת 1993 סיימה בהצטיינות את לימודיה במחלקה לאמנות שבאקדמיה לאמנות ועיצוב, בצלאל. בין השנים 1995–2000 למדה בסטודיו של האמן מנחם מזרחי. בין השנים 2001–2002 למדה בסטודיו של הצייר ארם גרשוני.
בשנים 1997–2013 שימשה כמרצה לרישום פיגורטיבי במחלקה לצורפות ואופנה במכללת בצלאל, ובמדרשה לאמנות בבית ברל. במקביל בין השנים 1998–2000 הרצתה בקתדרה העממית בשפיים, ובין השנים 1999–2000 בחוג לאמנות באוניברסיטת חיפה.
הציגה תערוכות רבות בישראל ומחוצה לה ויצירותיה נמצאות באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות, באוסף מוזיאון חיפה ובאוספים פרטיים.
בשנים 2008, 2011 הגישה מדי שבוע בתוכניותיו של דורי בן זאב ברדיו 99 וב-103FM פינת המלצה שבועית לתערוכות.
עבודתה.
בעבודותיה, לרוב במדיום של ציור על עץ, כלים וחפצים ביתיים, בוחנת לוין שאלות של מיניות, ילדות ונשיות בצורה שמבקרת את אפיוניהם המקובלים.