בקרב יהודי האזור רווחה הסברה שהאסון התרחש בשל פגיעה בקדושת האירוע: החלוצים, עולי העלייה השנייה הצעירים החילונים זימרו שירי זמר עברי במקום השירים הנהוגים לכבוד התנא (למשל בר יוחאי), וכמה מהם אף רקדו במעורב לעיני הקהל. בתגובה, בלחץ חסידי צאנז שבצפת, גזרו רבני העיר חרם שלא יבואו נשים כלל להילולה למשך שבע שנים. עם זאת, דעת החכמים הספרדים לא הייתה נוחה מהחרם, שכן הוא הקשה על האבות שנאלצו לטפל בעצמם בילדים שהביאו לתגלחתם הראשונה ומיעט את השמחה, דבר חמור על־פי מסורת הקבלה. מצד שני, רבים הציעו אף לבטל את ההילולה כליל, הצעה שלא התקבלה.
בשנת 1912 פחת מספר המשתתפים מאוד. בשנת 1914, עדה מימון, פעילת הפועל הצעיר דתייה שהקימה אז בית־ספר לבנות בצפת, נכנסה ביחד עם שתי חברותיה להילולה. למרות שהציבור הדתי שנכח במקום הביע אי־נוחות, לא ננקטו כנגדן כל צעדים מעשיים וכך למעשה נפרץ הסכר לשנים הבאות.
אסון מירון 2021
האסון בהר מירון
האסון בקבר רבי שמעון בר יוחאי (1911)
האסון בקבר רבי שמעון בר יוחאי (2021)
האסון בקבר רבי שמעון בר יוחאי
אסון הילולת רבי שמעון בר יוחאי במירון 2021
מקלארן GT
מקלארן GT (באנגלית: McLaren GT) היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב משנת 2019. היא הוצגה במאי 2019.
מפרט טכני.
המקלארן GT כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-620 כוחות סוס ב-7,500 סיבובים לדקה ומומנט מרבי של 64.2 קילוגרם בין 5,500 ל-6,500 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 3.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 326 קילומטרים לשעה.
סאלי-אן פוסט
סאלי-אן פוסט (באנגלית: Sally-Ann Fawcett) היא סופרת בריטית.
ביוגרפיה.
פוסט גדלה בסקרבורו ולה אחות גדולה.
במהלך שנות ה-80 השתתפה במספר תחרויות יופי, היא עבדה תקופה במשרדים של חברת MGM.
ב-2014 יצא ספרה "Misdemeanours: Beauty Queen Scandals" העוסק בשערוריות שליוו את תחרויות היופי בהלך ההיסטוריה כמו מין, סמים, צילומי עירום והתנגדות פמיניסטית. ב-2016 יצא ספר ההמשך "More Misdemeanours - And Other Beauty Queen Stories", הספר הכיל בין היתר פרטים אודות "מיס בריטניה הגדולה", תחרות היופי הוותיקה בבריטניה, ועל ההתנגדות הציבורית לבחירת מיס עולם מדרום אפריקה, מדינה בה שלט משטר האפרטהייד ובכך הודגש הקשר בין תחרויות בינלאומיות לפוליטיקה, ב-2017 יצא הסרט השלישי בסדרה "Mis-3-meanours: Second Runner-Up", הספר תיאר בין היתר את התנגודתן של מלכות יופי שהתמודדו במיס תבל לבחירתו של דונלד טראמפ השימש כבעלים של התחרות והיווה את הבוס שלהם, לנשיאות ארצות הברית.
היא שימשה כשופטת במספר תחרויות יופי וביניהן מיס ויילס ומיס בריטניה הגדולה. בנוסף לתחרויות יופי היא גם חובבת אירוויזיון וב-1987 הייתה מבין המייסדים של מועדון מעריצי האירוויזיון הראשון בבריטניה.
ב-2017 נישאה לאנתוני דייוויד וונדט.
יום ההולדת ה-50 של אדולף היטלר
יום ההולדת ה-50 של אדולף היטלר נחגג ב-20 באפריל 1939 והוגדר כחג לאומי ברחבי גרמניה הנאצית ובאזורים אחרים בעולם. שר התעמולה הגרמני, יוזף גבלס דאג לכך שכל האירועים שיאורגנו בברלין, יהיו מחזה מפואר המתמקד בפיהרר, אדולף היטלר.
החגיגות כללו מצעד צבאי עצום, בו השתתפו בין 40,000 ל-50,000 חיילים גרמנים, וכ-162 מטוסי לופטוואפה שחגו מעל ראשי החיילים. המצעד יועד גם להיות כלי תעמולה נאצית, שיציג את יכולותיה הצבאיות של גרמניה הנאצית ויתרונה על בעלות הברית, וזאת כמה חודשים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
החגיגות.
ב-18 באפריל 1939 הכריזה הממשלה הנאצית כי יום הולדתו של היטלר (ב-20 באפריל) יצוין כחג לאומי. חגיגות התקיימו בכל הערים ברחבי גרמניה ואף בעיר החופשית דנציג. ההיסטוריון הבריטי, איאן קרשו טען כי ארגון החגיגות החל עוד בשעות אחר הצהריים ביום שלפני יום ההולדת של היטלר, כאשר היטלר הובל ברכבו עם חמישים לימוזינות לבנות יחד עם האדריכל האישי שלו, אלברט שפר בציר מזרח-מערב (שכיום חופף ברובו את רחוב 17 ביוני) שהיה אמור לשמש כשדרה המרכזית בבירת העולם גרמאניה, שהיה פרויקט שבמסגרתו תשופץ ברלין שתהפוך לבירת העולם לאחר הניצחון הנאצי במלחמת העולם השנייה. האירוע הבא כלל תהלוכת לפידים של משלחות מכל גרמניה, אותה היטלר ראה ממפרסת בלשכת הקנצלר. בחצות, פקידיו של היטלר בירכו אותו והעניקו לו מתנות שכללו פסלים, ציורי שמן, מטבעות נדירים, שטיחי קיר ועוד. היטלר אהב חלק מהמתנות אך על חלק מהן צחק ואף קרא להם "קיטש". שפר הציג להיטלר דגם מוקטן של קשת ניצחון ענקית שתבנה כחלק מפרויקט בירת העולם גרמאניה והטייס של היטלר, הנס באור העניק לו מודל של "מטוסו של הפיהרר" שהיה מטוס מסוג פוקה-וולף Fw 200 שהיה אמור לצאת לשירות מאוחר יותר באותה שנה ולשמש כמטוסו הרשמי של היטלר.
מצעד צבאי.
חלק מרכזי בחגיגות יום הולדת היה המצעד הצבאי שהציג את יכולותיה הצבאיות של גרמניה הנאצית והיה כמעיין אזהרה נאצית לבעלות הברית. המצעד כלל כ-12 פלוגות של הקריגסמרינה, 12 פלוגות של כוחות היבשה של הוורמאכט, 12 פלוגות של לופטוואפה ו-162 מטוסים של הזרוע וכן יחידת אס אס. בסך הכל לקחו במצעד חלק בין 40,000 ל-50,000 חיילים גרמנים. המצעד כלל גם תותחים וכלי ארטילריה נוספים. במצעד צפו כ-20,000 אורחים רשמיים ועוד כמה מאות אלפי צופים מהציבור.
מנהיגים מ-23 מדינות הגיעו בהם נשיא מדינת בובה הנאצית, סלובקיה העצמאית, יוזף טיסו, גם שגריר גרמניה בותיקן, צ'זארה אורסיניגו הגיע לאירוע. היטלר ומנהיג ממלכת איטליה החליפו מברקים זה עם זה בו הבטיחו אחד לשני כי אויביהם לא יפריעו לידידיות בין גרמניה הנאצית לממלכת איטליה. גם ראשי סניפי הכוחות המזוינים של גרמניה הנאצית, וראשי ערים בגרמניה העניקו ברכות ליום הולדת בקנצלרית.
שגרירי הממלכה המאוחדת, צרפת וארצות הברית לא נכחו במצעד לאחר שנמנעו מלעשות זאת בעקבות הקמת הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה והמעורבות הגרמנית בחלוקת צ'כוסלובקיה. ארצות הברית יוצגה על ידי הממונה על היחסים, ריימנוד ג'ייסט אך נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט לא בירך את היטלר ליום הולדתו בהתאם לנוהג שלו שלא לשלוח ברכות יום הולדת לאנשים מלבד מונרכים מכהנים. מלך הממלכה המאוחדת, ג'ורג' השישי העביר להיטלר ברכת יום הולדת, למרות היחסים המתוחים בין המדינות, שהסלימו להכרזת מלחמה ב-3 בספטמבר אותה השנה.
מתנות ליום ההולדת.
העיר החופשית דנציג הפכה את היטלר לאזרח כבוד של העיר כמתנת יום הולדת. היטלר קיבל את ניירות האזרחות מידיו של אלברט פורסטר, המנהיג הנאצי בעיר. בגלל קשיי עיכול, היטלר לא שתה הרבה אלכוהול ולכן מבשלת בירה במינכן יצרה מנה מיוחדת של בירה דלת אלכוהול ליום הולדתו.
בבוקר יום הולדתו ה-50, מיד לאחר שהאזין לחזרתה של תזמורת הס"ס- ליבשטנדרטה, התפנה היטלר כדי לעבור על צביר ענק של מתנות שהונחו כסדרן על שולחן הדיונים הארוך.
בהמשך השבוע, כתבה מזכירתו הפרטית כריסטה שרדר לחברתה:
"המספר והשווי של המתנות השנה פשוט מדהימים. תמונות (דפרגר, ולדמילר, לנבך, אפילו תמונה מפוארת של טיציאן), ועוד פסלי חרסינת מייסנר נפלאים, כלי כסף לשולחן, ספרים מרהיבי עין, אגרטלים, רישומים, שטיחים... דגמי מטוסים ואוניות ופרטים צבאיים דומים, שהסבו לו את ההנאה הגדולה ביותר".
בתרבות.
מהדורה יוקרתית של המניפסט הפוליטי והאוטוביוגרפיה של היטלר, מיין קאמפף פורסמה לכבוד יום הולדתו ה -50 נודעה בשם Jubiläumsausgabe ("גיליון יום השנה"). נכתב גם מחזמר לכבוד האירוע. הסופר והצלם הגרמני, היינריך הופמן כתב ספר לכבוד יום ההולדת של היטלר וקרא לו "Ein Volk ehrt seinen Führer" (בתרגום לעברית: "עם מכבד את מנהיגו"). צולם גם סרט על יום ההולדת.
עופר ירמנובסקי
גיורא מנור
גיורא מנור (23 ביוני 1926, י"א תמוז ה'תרפ"ו, פראג, צ'כוסלובקיה - 28 במרץ 2005, י"ז באדר ב' ה'תשס"ה, משמר העמק, ישראל) היה במאי תיאטרון, מבקר אמנות, חוקר ועורך ישראלי. ממקימי להקת הנח"ל.
ביוגרפיה.
מנור נולד ב-23 ביוני 1926 בפראג, צ'כוסלובקיה, בשם אלכס קרפלס, ליוסף ולהילדה קרפלס, יהודים אמידים דוברי גרמנית. אביו עסק בטקסטיל והיה פעיל פוליטית במסגרת המפלגה הקומוניסטית והתנועה הציונית. בילדותו למד בבית הספר היהודי ברובע יוספוב. לאחר שהחליטו הוריו לעלות לישראל ורכשו קרקע ביקנעם, עבר מנור ללמוד בבית הספר האנגלי בפראג. בשנת 1939, לאחר כיבוש צ'כוסולובקיה על ידי גרמניה, זייף דודו, שהיה אזרח בריטי, תעודה לפיה מנור הוא בנו. יחד ברחו מצ'כוסלובקיה, ומנור עלה לארץ. עם עלייתו הצטרף מנור לקיבוץ משמר העמק בו היה חבר עד מותו. הוריו ואחותו, שנותרו בפראג על מנת לחסל את עסקיהם לפני העלייה ארצה, נשלחו למחנה הריכוז טרזיינשטט וניספו בשואה.
במשמר העמק גידלוהו דודו גדעון ואשתו רחל, והוא אימץ את שם המשפחה של דודו, מנור. בין השנים 1939–1945 למד במוסד החינוכי, בקבוצת "אורן". בעת התחנכותו במוסד החל להתעניין בבימוי תיאטרון ועסק בענייני תיאטרון ותרבות. בשנת 1947 לקח מנור שנת חופש מהקיבוץ, התגורר בתל אביב ועבד בתיאטרון הקאמרי כעוזרו של יוסף פסובסקי. בין השאר היה עוזרו בעת העלאת ההצגה הוא הלך בשדות שכתב בן קיבוצו, משה שמיר.
בינואר 1950 התגייס לצה"ל, והיה ממקימיה של להקת הנח"ל, הבמאי והמנהל הראשון של הלהקה. מנור ביים את שתי התוכניות הראשונות של הלהקה - "מיריק מסתדרת" ו-"האגדה על המ"כ הרע".
בשנת 1952 השתחרר מצה"ל, וחזר למשמר העמק שם עבד ברפת ובלול, ובמקביל ביים הצגות בקיבוצים.