לאחר שנתפס שמשון על ידי הפלשתים, עיניו נוקרו והוא הוחזק בבית הסוהר בעזה. לאחר מכן הביאו הפלשתים את שמשון למקדש דגון כדי לחגוג את ניצחונם. הוא נשען על עמודי הבית, אמר "תמות נפשי עם פלשתים", והטה את העמודים שבידיו בכוח. כתוצאה מכך הבית נפל על כל מי שהיה בתוכו. באירוע זה, היו הרוגים רבים יותר מאלה שהרג שמשון במהלך כל חייו, וביניהם גם סרני פלשתים.
תמות נפשי עם פלישתים
יחזקאל גד
יחזקאל גד (1911 - 14 באפריל 1958) היה אדריכל ומעצב פנים ישראלי. בין שנות השלושים לשנות החמישים תכנן גד יחד עם אשתו דורה גד מבנים ממלכתיים ולאומיים רבים, כגון בית אגיון, הספרייה הלאומית, ובית הנשיא יצחק בן-צבי. כמו כן היה גד מעורב בתכנון מבני מלונאות, ספינות ומטוסים של חברות "צים" ו"אל-על" וכן בנקים, בנייני משרדים ודירות.
קורות חיים.
יחזקאל גד נולד בשנת 1911 בעיר למברג שבפולין (לבוב באוקראינה), תחת השם היינריך יחזקאל גולדברג, אותו עברת בשנות הארבעים ליחזקאל גד. בצעירותו, גד היה ציוני נלהב ומקורב לתנועה הרוויזיוניסטית. בין השנים 1932 - 1935 למד גד בפקולטה לאדריכלות באוניברסיטה הטכנית של וינה; שם, הכיר יחזקאל את אשתו לעתיד, דורה גד, שגם למדה במוסד. באותה תקופה התמחה גד אצל המהנדס אוטו ויינברג, וכן אצל האדריכלים זיגמונד ספרבר וארנסט שבדרון . בתקופת שהותו בווינה הצליח גולדברג להשיג סרטיפיקט לעלייה לישראל, ובשנת 1936 הוא נישא לדורה, ועלה עמה לארץ ישראל. בני הזוג השתקעו בתל אביב, כאשר הם קיבלו סיוע מאחיו של יחזקאל, שעלה קודם לכן. עם עלייתו, החל גד לעבוד במשרדו של האדריכל אלפרד אברהם. בשנת 1937 ייצגו יחזקאל ודורה גד בתל אביב את האדריכל אלכסנדר קליין, וביצעו עבודות פיקוח אדריכלי עבור בית שקליין תכנן ברחוב הירקון.
ב-1942 פתחו דורה ויחזקאל משרד עצמאי שעסק בעיצוב דירות פרטיות, תוך הכנסת חידושים שלא היו מקובלים אז בארץ, כגון חדרי ארונות, ציפויי פורניר וסולם צבעים בהיר המגיב לאור החזק. בין הפרויקטים הראשונים שלהם נכלל תכנון בית עבור הפרדסן היפואי עבדול חמיד ביבי, ועבור משפחת פנכל בכפר שמריהו. באותו עשור ביצעו השניים תכנון פנים ב-"קפה ניצה" ברחוב אלנבי,
בשנת 1950 עיצבו יחזקאל ודורה גד מחדש את פנים בית אגיון, לעתיד משכן שר החוץ וראש ממשלת ישראל, וב-1955 תכננו השניים גם את מעונו הפרטי של משה שרת. הקרבה אל שרת הובילה את בני הזוג לתכנון השגרירויות הישראליות בוושינגטון באנקרה. באותה תקופה ביצעו השניים עיצוב פנים עבור בית הנשיא יצחק בן-צבי. בשנת 1957 ביצעו דורה ויחזקאל גד את עיצוב הפנים והרהיטים של וילה שרובר שבשכונת טלביה בירושלים. בשנת 1956 תכננו יחזקאל ודורה גד את אולמות הקריאה בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי (הספרייה הלאומית). הבניין תוכנן כהגדלה בקנה מידה עצום של הבית הפרטי "וילה סבואה" בפואסי, אותו תכנן האדריכל לה קורבוזיה, ובהשראת הסגנון הבין-לאומי של שנות השלושים, תוך שימוש בקווים חסכניים ופשוטים וצבעים בהירים.
בשנות החמישים החלו יחזקאל ודורה גד לעסוק בעיצוב פנים לבתי מלון. המלונות הראשונים אותם עיצבו היו מלונות "השרון" ו-"אכדיה", שניהם בהרצליה. במלון "אכדיה" הודגשו אלמנטים "ארכאולוגיים", כגון העתקי קרמיקה של כתובות אכדיות וכתובות מספר בראשית, על מנת להדגיש את העבר השמי של המקום; ברם, חלל המלון בכללו נפתס כמודרני ועכשווי, על פי עקרונות "האסתטיקה של המכונה". באותו עשור, ביצעו יחזקאל ודורה גד עבודת תכנון פנים עבור מספר אוניות של חברת "צים", בשיתוף פעולה עם האדריכלים אל מנספלד ומוניו גיתאי-וינרויב. השניים תכננו, בין היתר, את האוניות "תאודור הרצל", "ציון", "מולדת", "ירושלים" ו-"שלום". הספינות שילבו עיצוב מודרני ופונקציונלי עם עצירות של אמנים ישראלים, כגון שושנה היימן, ז'אן דוד, פרלי פלציג וכן שטיחים של "משכית". בשנת 1955 פרסם גד מאמר בעיתון הבריטי "The Jewish Chronicle" בו הוא קרא למצוא איזון בין התפיסה המורדניסטית לפיה מבנים במקומות שונים אמורים להיראות זהים, לבין הרצון לייחוד תרבותי, ולכן השתדל להשתמש בחומרים מתוצרת ישראלית בתכנון האוניותף המתאימים לאווירה "ים תיכונית וסובטרופית".
בשנת 1956 תכננו יחזקאל ודורה את סביבתם הפנימית של מטוסי "בריסטול בריטניה" אותם רכשה באותה שנה חברת "אל על", וכן תכננו את משרדי חברת אל על בלונדון.
באותה תקופה התגלה אצל גד גידול סרטני, והוא נפטר ב-14 באפריל 1958.
ליגת העל הקוריאנית בכדורסל
ליגת הכדורסל הקוריאנית (בקוריאנית: 한국프로농구, ראשי תיבות באנגלית: KBL) היא ליגת כדורסל גברים בקוריאה הדרומית שהוקמה ב-1997. העונה מתחילה באוקטובר ומסתיימת באפריל או מאי בשנה שלאחר מכן. הליגה מורכבת מ-10 קבוצות. כל קבוצה משחקת 54 משחקים (27 משחקי בית ו-27 משחקי חוץ, 6 משחקים מול כל קבוצה) ומותר לה להחזיק רק שני שחקנים זרים.
היסטוריה.
ליגת הכדורסל הקוריאנית הוקמה ב-1997. לפני העידן המקצועי, כדורסל היה ספורט חובבני וכל הקבוצות, בין אם הן בחסות חברה תאגידית או אוניברסיטה, השתתפו בתחרות פסטיבל הכדורסל הלאומי (בקוריאנית: 농구대잔치) שהובלה על ידי איגוד הכדורסל של קוריאה. צוותים מוקדמים קיבלו חסות של חברות תאגידיות או אוניברסיטאות גדולות. הבנק לפיתוח קוריאה (KDB) והבנק התעשייתי של קוריאה (IBK) הקימו את קבוצות הכדורסל שלהם כבר בשנות ה-50 וה-60, בעוד אוניברסיטת יונסאי ואוניברסיטת קוריאה נחשבות לחלוצות של כדורסל המכללות המקומי, לאחר שהקימו את קבוצות הכדורסל של מוסדותיהן עוד לפני מלחמת העולם השנייה. במהלך שנות ה-70 וה-80, חברות תעשייתיות גדולות כמו קיה, יונדאי וסמסונג הקימו קבוצות כדורסל משלהן.
העידן המקצועי.
פסטיבל הכדורסל הלאומי 1996/1997 הסתיים בינואר 1997, ועונת הפתיחה של ליגת ה-KBL החלה חודש לאחר מכן. פסטיבל הכדורסל הלאומי נשאר עד היום טורניר חובבים בלבד ומתחרות בו קבוצות מילואים של אוניברסיטאות, קבוצות חובבים וקבוצת הכדורסל של חיל הספורט של הכוחות המזוינים של קוריאה.
לחברות ניתנה האפשרות לרשום את קבוצות הכדורסל שלהן בליגה המקצוענית. KDB ו-IBK בחרו למכור את הקבוצות שלהם; עם זאת, הבעלים החדשים שלהם בחרו להפעיל מחדש את הקבוצות כמועדונים חדשים לגמרי, ורק רכשו את השחקנים אך לא ירשו את התארים או ההיסטוריה של הקבוצה. הקבוצות המייסדות היו בוסאן קיה אנטרפרייז, גיינוגנאם LG סייקרס, דאאגו טונגיאנג אוריונס, סוון סמסונג ת'אנדרס, וונג'ו נאריי בלו בירד, אניאנג SBS סטארס, אינצ'און דאאוו זאוס, דאג'און יונדאי דינאט וגוואנגג'ו נאסאן פלאמאנס. חלק מהקבוצות, כמו אניאנג SBS סטארס, התחילו בסיאול אך בחרו לעבור לעיר אחרת. התוכנית הייתה לקיים קבוצה בכל אזור גאוגרפי, ולא לרכז את הליגה רק באזור הבירה. עונת 1997/98 הייתה העונה המלאה הראשונה ששוחקה והקבוצה העשירית, צ'אונגג'ו SK נייטס, נוספה כחברה. ל-KBL היו עשר קבוצות מאז.
השנים הראשונות של הליגה היו נגועות בחוסר יציבות הפיננסית, שהוחרפה על ידי המשבר הפיננסי באסיה ב-1997 שהשפיע במיוחד על קוריאה הדרומית. כמו בליגות ספורט מקומיות אחרות, ה-KBL לא הייתה חסינה מהנפילה הכלכלית. הליגה התקשתה למצוא ספונסר לליגה לעונת 1997/98, והקבוצות נאלצו לקצץ בעלויות. בין 1997 ל-2001, חמש מתוך עשר הקבוצות החליפו בעלות עקב בעיות כלכליות.
פורמט.
ה-KBL משוחקת בחוקי פיב"א.
בעונה הסדירה כל קבוצה משחקת מול כל קבוצה אחרת שש פעמים (שלוש בבית ושלוש בחוץ), ובסך הכל משחקים 54 משחקים בשישה סיבובים. שש הקבוצות המובילות בטבלת העונה הסדירה עולות לפלייאוף.
מבנה הליגה.
גביע ה-KBL.
גביע ה-KBL הוצג לראשונה בשנת 2020 כתחרות קדם-עונה עבור כל הקבוצות כדי לבחון את הסגלים שלהן לפני תחילת העונה הסדירה.
הטורניר מתקיים בדרך כלל בספטמבר. מלבד עשר הקבוצות של ליגת ה-KBL, גם קבוצת הכדורסל של חיל הספורט של הכוחות המזוינים של קוריאה הדרומית משתתפת גם בגביע, מה שהופך אותה ל-11 קבוצות בסך הכל.
דראפט.
שחקנים מקומיים.
שחקנים מקומיים, המוגדרים כבעלי אזרחות דרום קוריאנית על פי חוקי פיב"א, מגויסים באמצעות דראפט שנתי, המתקיים מאז 1998. בשנת 2009, הוצג דראפט אתני כדי לאפשר גיוס של שחקנים שקיבלו אזרחות דרום קוריאנית, או שאחד מהוריהם הוא קוריאני. שחקנים שגויסו דרך דראפטים אתניים לא נחשבים שחקנים זרים. עם זאת, הדראפט האתני בוטל בסופו של דבר ב-2013.
שחקנים זרים.
משנת 2018, כל הקבוצות רשאיות לבחור בחופשיות את השחקנים הזרים שלהן, בכפוף למכסה של שני זרים לקבוצה ותקרת שכר של 700,000 דולר. רק שחקן זר אחד רשאי לשחק על המגרש בכל רבע.
מכסת שחקנים אסייתים.
בצעד להמשך פיתוח איכות הכדורסל במדינה, הוצגה תוכנית "מכסת השחקנים האסייתים" לקראת עונת 2020–21 לשחקנים יפנים. תוכנית זו מאפשרת לכל קבוצה לגייס שחקן יפני אחד (לא כולל אזרחות כפולה ושחקנים מעורבים) מהליגה היפנית. שחקנים שגויסו במסגרת התוכנית נכללים במכסת השחקנים הזרים, ונכללים בתקרת השכר של השחקנים המקומיים. וונג'ו DB פרומי הפכה לקבוצה הראשונה בליגה שגייסה שחקן יפני כשחתמה על חוזה לשנה עם טאיצ'י נקמורה. לקראת עונת 2022/23, התוכנית הורחבה לשחקנים פיליפינים. ביוני 2022, דאיגו KOGAS פגסוס הפכה לקבוצה הראשונה שגייסה שחקן פיליפיני, כשהחתימה את אס. ג'יי. בלאנג'ל.
שירות צבאי חובה.