אורן סְמַדְגָ'ה (נולד ב-20 ביוני 1970) הוא ג'ודוקא עבר ישראלי ומאמן את נבחרת ישראל בג'ודו. אחד משני הישראלים הראשונים אשר זכו במדליה אולימפית, מדליית ארד (ברצלונה 1992) וסגן אלוף העולם (‏הצ'יבה 1995). סמדג'ה הוא הישראלי הראשון שזכה במדליה אולימפית גם כספורטאי וגם כמאמן (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020).
ביוגרפיה.
סמדג'ה נולד באופקים וגדל במושב נורדיה שבלב השרון. אביו, מאמן הג'ודו מוריס סמדג'ה שעלה מתוניסיה, וייסד את ענף הג'ודו בישראל. בגיל 12 השתתף סמדג'ה לראשונה באליפות ישראל בג'ודו וזכה במדליית הזהב. במקביל גם שיחק כדורגל בקבוצת הנוער של בית"ר אופקים. בגיל 17 החל סמדג'ה להתחרות בתחרויות בינלאומיות, ואף צורף לנבחרת ישראל. הוא התחרה במשקל עד 71 קילוגרם.
בשנת 2008 השתתף בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", והיה המודח השלישי. באותה שנה הופיע גם בהופעת אורח בפרק אחד בסדרה החיים זה לא הכל. סמדג'ה גר בגנות הדר ביחד עם אשתו ליאת, ולהם שני בנים עומרי ורום, ובת - רותם. בנו רום סמדג'ה התמודד בתוכנית המציאות "הבנים והבנות" בערוץ הילדים, בעונה השביעית והשמינית.
הקריירה המקצועית כג'ודוקא.
זכייה במדליה אולימפית.
הוא הבטיח את השתתפותו באולימפיאדת ברצלונה (1992), לאחר שזכה במדליית ארד באליפות צ'כיה הפתוחה. במשחקים האולימפיים עצמם זכה במדליית ארד בזכות מספר איפונים בתום 6 הקרבות שלו, ובכך הפך לספורטאי הישראלי הראשון שזוכה במדליה מבין הגברים. סמדג'ה הצליח לנצח ב-5 הקרבות באולימפיאדה בזמן שיא של 5 דקות ו-45 שניות (קרב ג'ודו אורך 5 דקות).
סגן אלוף העולם.
באליפות העולם בשנת 1995 שנערכה בצ'יבה שביפן, זכה סמדג'ה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג. בסיבוב הראשון הוא ניצח את אלי חמאנפה האיראני, בסיבוב השני הוא ניצח את אדלר וולמר האמריקאי ובשמינית הגמר הוא ניצח את נונו ראמוס הפורטוגלי. בשלב רבע הגמר סמדג'ה ניצח את סוסו ליפרטליאני הגיאורגי ובחצי הגמר הוא גבר באיפון על פלאביו דה ולואה הברזילאי תוך 25 שניות לאחר תרגיל אורה-נאגה. בגמר סמדג'ה נכנע באיפון לטושיהיקו קוגה היפני.
סמדג'ה ייצג את ישראל גם באולימפיאדת אטלנטה (1996) והיה בין המועמדים הבכירים למדליה אך הגיע אליה כאשר הוא סובל מפציעה בברכו. בסיבוב הראשון הוא ניצח את גראם רנדל הבריטי ובסיבוב השני הפסיד לאירקלי אוזנדזה הטורקי והודח.
הקריירה המקצועית כמאמן.
בשנת 1996 הקים אורן את המרכז הישראלי לג'ודו ומצוינות בספורט באבן יהודה והחל להוביל כמאמן מאות חניכים בגילאים שונים במטרה לחולל שינוי באיכות הג'ודו בישראל.
בשנת 2010 פנתה ועדת האיתור לסמדג'ה בבקשה לשמש כמאמן נבחרת הגברים של ישראל בג'ודו כחלק מתהליך בניית איגוד הג'ודו הישראלי מחדש. סמדג'ה החליט לקבל עליו את התפקיד והוביל את נבחרת ישראל אל אולימפיאדת ריו (2016) ואל אוליפיאדת טוקיו (2020).
מדליות מרכזיות כמאמן הנבחרת:
בדצמבר 2015, זכה בפרס הספורט הישראלי מטעם משרד התרבות והספורט על הצטיינות בתחומו כמאמן. ובשנים 2015, 2016 ו 2018 זכה סמדג'ה בתואר מאמן השנה בספורט הישראלי על הישגיו הרבים.
נכון לפברואר 2020 תחילתה של השנה האולימפית סמדג'ה מיקם את מרביתה של נבחרת הגברים בעשיריה הפותחת העולמית (משקלים 66, 73, 81, עד 100 ק"ג ומשקל חופשי).
Wish You Were Here
Wish You Were Here (בתרגום חופשי לעברית: הלוואי שהיית כאן) הוא אלבום של להקת הרוק המתקדם פינק פלויד, שיצא ב־12 בספטמבר 1975.
רקע.
האלבום הוא מחווה לסיד בארט, חבר הלהקה לשעבר וממייסדיה, שסולק ממנה בסוף שנות ה־60 בשל ההידרדרות במצבו הנפשי והתפקודי. יש הסבורים כי האלבום מלנכולי יותר ממרבית אלבומי הלהקה הקודמים, אם כי ניתן לזהות בו גם נקודות של אופטימיות ושמחה. שיר הנושא של האלבום נקרא Wish You Were Here. היצירה הארוכה "Shine on You Crazy Diamond", שאורכה 26 דקות, חולקה לשתי רצועות (בתחילת ובסוף האלבום) ול־9 חלקים אמנותיים, ועוסקת כולה בבארט. בארט עצמו הגיע לביקור באולפן ההקלטות בזמן הקלטת האלבום, אך חברי הלהקה התעלמו ממנו והוא עזב. לימים יספרו כי לא זיהו באדם השמן, הקירח וגלוח הגבות את האיש הצעיר והשמח שהיה חברם בעבר.
אלבום זה סימל את תחילת סופה של הלהקה כיחידה מוצקה אחת. הדבר בא לידי ביטוי בכך שניק מייסון, מתופף הלהקה, נמחק מרשימת הקרדיטים לאלבום, לאחר שתרומתו לאלבום הייתה מזערית כיוון שהעדיף להתעסק בחייו האישיים באותה תקופה. כמו כן, דייוויד גילמור סירב לשיר ביצירה "Have a Cigar" ולכן הובא זמר בתשלום, רוי הארפר, שישיר. למרות זאת, האלבום זכה להצלחה בבריטניה ונחשב לקלאסיקה בעיני חובבי הרוק.
בשנת 2012 יצא סרט דוקומנטרי על תהליך יצירת האלבום, בשם "The Story of Wish You Were Here".
בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-264 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.
עטיפת האלבום.
אלבום התקליט המקורי של Wish You Were Here נמכר באריזה ייחודית שכללה כיסוי שחור עם לוגו שהסתיר את עטיפת האלבום הרשמית. המעצב הגרפי סטורם ת'ורג'רסון שליווה את הלהקה בהקלטות האלבום, החליט להתייחס למוטיב לחיצת היד כמייצג האלבום ויצר שתי יצירות סביב הנושא. האחת הופיעה על העטיפה החיצונית בדמות לוגו שבו מוצגת לחיצת יד של שתי זרועות מתכתיות, והשנייה בעטיפה הפנימית שבה נראים שני אנשי עסקים לוחצים יד בעת שאחד מהם עולה באש, אולי כמטפורה ללחיצות יד בהן הצדדים מתאמצים להסתיר את רגשותיהם האמיתיים. התמונה צולמה באולפני האחים וורנר על ידי שני פעלולנים, שאף נפגעו במהלך הצילומים בעת שהרוח נשבה לכיוון לא צפוי וגרמה לשריפת השפם של אחד מהם. בגב העטיפה נראה איש עסקים עם כובע ללא פנים וגוף, המשווק במדבר את האלבום עם מזוודה.
מערכת העצבים
מערכת העצבים (TA: Systema nervosum) היא רשת תקשורת עצבית מפותחת שבאמצעותה פועל הגוף כיחידה מבוקרת ומתואמת. מערכת עצבים קיימת כמעט בכל בעלי החיים, למעט ספוגים.
מערכת העצבים נחלקת לשני חלקים נבדלים: מערכת העצבים המרכזית ומערכת העצבים ההיקפית.
מערכת העצבים המרכזית מורכבת מהמוח ומחוט השדרה, ואילו מערכת העצבים ההיקפית היא רשת של עצבים המחברת את המוח ואת חוט השדרה לשאר חלקי הגוף.
מערכת העצבים מקבלת ממערכות החישה מידע על גירויים בסביבה החיצונית והפנימית, ומשתמשת במידע זה על מנת לפקח על תהליכי ההתנהגות, המודעת והלא מודעת. כל מה שאנחנו יכולים לעשות מתאפשר הודות לפעילות האינטגרטיבית של התאים במערכת העצבים.
בכלל זאת, מערכת העצבים אחראית על מערכת השרירים ובכך שולטת על יכולות התנועה של הגוף. במסגרת עיבוד המידע במערכת העצבים, מתרחשים בה תהליכים של זיכרון ולמידה. כמו כן, היא אחראית לחוויה של רגשות.
אנטומיה - מבנה מערכת העצבים.
מערכת העצבים של האדם היא בעלת מבנה מורכב, שבו אזורים שונים משתתפים בפעולות שונות.
היא מורכבת ממיליארדי תאי עצב, אשר מתמחים בתפקודים שונים ומרכיבים את המוח ואת סיבי העצבים הנמצאים בכל חלקי הגוף.
הארגון של מערכת העצבים קשור בקשר הדוק להבדלים בתפקודים להם אחראים אזורים שונים במוח.
חלוקה היררכית של מערכת העצבים.
ניתן לראות הבדלים במבנה מערכת העצבים בין בעלי חיים שונים. באופן כללי ניתן להבחין בין מערכות היררכיות למערכות ללא מוקד שליטה מרכזי.
ביצורים פשוטים יחסית המערכת מאורגנת כרשת מבוזרת של תאי עצב, ללא מוקד שליטה מרכזי. ניתן לראות זאת במערכה של הצורבים.
לעומת זאת, אצל תולעים שטוחות תאי העצב אינם מפוזרים לאורך כל הגוף, אלא מרוכזים בצבירים המכונים גנגליונים.
ביצורים בעלי הסימטריה הדו-צדדית, התפתח דגם היררכי בסיסי של מערכת עצבים, הכולל רצף של גנגליונים. במקרים אלו הגנגליון הראשי והגדול ביותר נקרא מוח, והוא מתפקד כמרכז השליטה הראשי של מערכת העצבים כולה. דגם זה קיים אצל כל בעלי החוליות ומרבית חסרי החוליות.
עבור בעלי חיים בעלי הסימטריה הדו-צדדית ובכללם האדם, נהוג לחלק את מערכת העצבים למערכת העצבים המרכזית ולמערכת העצבים ההיקפית:
חומר אפור וחומר לבן.
מערכת העצבים המרכזית בנויה משני סוגים של רקמות, אשר את ההבדל ביניהם ניתן לראות גם ללא מיקרוסקופ. רקמות אלו מכונות "חומר אפור" ו"חומר לבן".
חלוקה לאזורים במערכת העצבים המרכזית.
תהליכים אבולוציוניים גרמו להתפתחותם של מבנים עצביים אינטגרטיביים יותר, המסוגלים לעבד מידע ברמת מורכבות שהולכת וגוברת.
בהתאם לכך, ניתן לחלק את מערכת העצבים המרכזית של האדם למספר אזורים על פי שלבי ההתפתחות של המוח.
היסטולוגיה - תאי מערכת העצבים.
המרכיבים העיקריים של מערכת העצבים הם תאי עצב, המכונים גם נוירונים.
תאי העצב אחראיים על עיבוד והעברה של מידע. דרך תאי העצב עוברים האותות במערכת העצבים.
תאי העצב באים במגוון של סוגים וצורות, המתאימים אותם לתפקידים שונים בתוך מערכת העצבים.
התאים במערכת העצבים שאינם תאי עצב נקראים בשם הכולל תאי גלייה או "נוירוגליה". תאי הגלייה משמשים כתאי תמיכה לתאי העצב וממלאים פונקציות רבות. התפקידים הראשיים של תאי גלייה הם לעטוף את תאי העצב ולהחזיק אותם במקומם, לספק להם חומרי מזון וחמצן, לבודד את תאי העצב אחד מהשני, וגם להשמיד פתוגנים ולהסיר תאים מתים. תאי הגלייה ממלאים תפקיד פעיל גם בתהליכי התקשורת העצבית, אם כי המנגנונים שדרכם הם עושים זאת ברובם אינם ידועים.
תאי העצב והתמיכה של מערכת העצבים אינם מפוזרים באורח אקראי. הם מקושרים בצורה מדויקת ביותר, אשר יוצרת שלמות תפקודית בפעולת המוח.
צבירים של תאי עצב.
תאי עצב המקושרים זה לזה יכולים ליצור רשת עצבית.