בשנת 1960 החלה ללמד קדרות וקרמיקה בתיכון עירוני מקצועי י"ד - ויצו צרפת בתל אביב. היא המשיכה בהוראה עד לשנת 1971. לאחר מות בעלה, בשנת 1961, הקימה בדירתה בתל אביב סטודיו לקרמיקה, בו פעלה עד לשנותיה האחרונות.
בנה הבכור הוא פרופ' נדב אהרונסון.
המגויסים האשורים
המגויסים האשורים או המגויסים העיראקים (באנגלית - Iraq Levies או Assyrian Levies), הוא כינויה של יחידה צבאית שלחמה לצד הצבא הבריטי במלחמה האנגלו-עיראקית ובמלחמת העולם השנייה והייתה מורכבת מבני העדה האשורית היושבים בעיראק.
הקמת הכוח.
הכוח הוקם במהלך מלחמת העולם הראשונה כמיליציה של מתנדבים בני המיעוטים השונים באזור מסופוטמיה, כורדים, שיעים, טורקמנים ואחרים, שלחמה במהלך המרד הערבי ובסכסוכי הגבול והמרידות שלאחריו, בפיקוד בריטי, לצד הצבא הבריטי.
לאחר שהוחלט בועידת קהיר (1921) על כינון מנדט בריטי במסופוטמיה, ייעדו הבריטים את השטח לממלכה שתימסר לידיו של האמיר פייסל. אנשי העדות שהיוו את כוח האדם של המיליציה, שנקראה "המגויסים העיראקים" (Iraq Levies) יועדו להיות חיילים בצבא עיראק. מכיוון שכך, הוחלט לגייס למיליציה זו את בני העדה האשורית.
האשורים הם עדה נוצרית קטנה, שחיה לפני מלחמת העולם באזור אנטוליה. בתקופת המלחמה חשדו בהם הטורקים בנאמנות לרוסיה, שדתה הייתה קרובה לשלהם. הטורקים טבחו בהם, וב-1918 נמלטו כ-35,000 איש מהם למוסול, וביקשו הגנה מהבריטים.
ארגונו של הכוח החדש במהלך שנות ה-20 היה כמעין ז'נדרמריה מקומית באזור מוסול וסולימנייה. הכוח שימש לדיכוי מרידות מקומיות, של מוסלמים וכורדים. ב-1928 היה הכוח מורכב כולו מאשורים, ועבר לפיקודו של ה-RAF כשמטרתו המוצהרת שמירה על בסיסי ה-RAF בעיראק.
הפיקוד הגבוה של הכוח היה בריטי, אך מרבית החיילים והקצינים היו מקומיים. אלו קיבלו מדים ייחודיים ונשאו דרגות קצונה ייחודיות משלהם:
מעשי הטבח בשנות ה-30.
האשורים סבלו מאוד כמיעוט אתני מובחן בעיראק, כאשר היחסים בינם ובין הכורדים והערבים היו גרועים מאוד מלכתחילה. כל עוד שלט הצבא הבריטי בעיראק, והאשורים היו בני חסותו, הצליחו האשורים לשרוד, כאשר המגויסים האשורים נתפסו לא פעם כזרועו של המשטר כנגד האוכלוסייה המקומית. ב-1932 קיבלה עיראק עצמאות מלאה והצטרפה לחבר הלאומים. על פי ההסכם האנגלו-עיראקי (1930), עזב הצבא הבריטי את עיראק, ונותר בשני בסיסי RAF גדולים, בשועיבה, ליד בצרה ובחבניה שליד בגדאד. המגויסים האשורים הרכיבו את כוח האדם ששמר על בסיסים אלו, אך הצבא היבשתי הבריטי שהיווה את המחסום מפני מעשי טבח במיעוטים, עזב את המדינה. באוגוסט 1933 הדרדרו העניינים לכלל מרידה אשורית, שדוכאה על ידי הצבא במעשי טבח, שכוונו כנגד האוכלוסייה האזרחית, ובוצעו הן על ידי הצבא העיראקי, והן על ידי האוכלוסייה הכורדית והמוסלמית המקומית. מבין מעשי הטבח זכור ביותר טבח סימל באוגוסט 1933, מסע הרג שהתחולל ב-63 כפרים במחוזות דהוכ ונינוה והוביל לרציחתם של כ-3000 אזרחים אשורים.
המלחמה האנגלו-עיראקית ומלחמת העולם השנייה.
בשנת 1941 עלה לשלטון בהפיכה צבאית המנהיג העיראקי הפרו נאצי, רשיד עאלי אל-כילאני. אל-כילאני דרש מהבריטים כי יסלקו ידם מעיראק, והטיל מצור על בסיס חיל האוויר הבריטי בחבניה שנשמר על ידי כוח של כ-1,000 מגויסים אשורים. כוח זה כלל 4 פלוגות אשוריות בנות 125 חיילים, ופלוגה כורדית, וכן פלוגת מטה. כל פלוגה כללה מחלקת מכונות ירייה, מחלקת מרגמות, ורובה אנטי טנקי אחד.
כאשר פרצו מעשי האיבה, במאי 1941 הצטיינו המגויסים האשורים בלחימה. בתחילה שימשו ככוח שסייע לפרוץ את המצור על חבניה, ולשמור על הבסיס עד הגעתו של כוח התגבורת מארץ ישראל. לאחר מכן השתתפו בלחימה באזור פלוג'ה הסמוך לחבניה, ואף זאת בהצטיינות.
לאחר הניצחון במלחמה, שהושג במידה רבה בזכות הצטיינותם של המגויסים האשורים, הכירו הבריטים בערכו של הכוח, והרחיבו אותו בהרבה. בשנת 1943 גויסו 11,000 חיילים נוספים, רובם אשורים, אך גם כורדים ויזידים. בין היתר הוקמה פלוגת צנחנים אשורית שנחשבה לפלוגת עילית. 11 פלוגות נשלחו לארץ ישראל למטרת אבטחת מתקני צבא ב-1943, וכן נשלחו פלוגות לקפריסין. ב-1944 נשלחו הצנחנים לאלבניה וליוון ולחמו שם במבצעי הצבא הבריטי בסוף מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה צומצם הכוח מאוד. רבים מן המגויסים שוחררו, ובשנת 1946 מנה הכוח כ-60 קצינים בריטים ו-1,900 אשורים. באפריל 1955 עזבו הבריטים את בסיסיהם בעיראק, והיחידה פורקה באופן סופי. חלקם הצטרף אל הצבא העיראקי, ואחרים נהנו מהסדרי גמלאות שניתנו להם על ידי הצבא הבריטי, והפכו לאזרחים.
ביושבב
ביו שבב
ביו שבבים
גומא אחמד
גומא אחמד הוא ספורטאי מצרי שהתחרה במשחקים הפאראלימפיים במסגרת המשלחת מצרית. אחמד הוא אלוף פאראלימפי, ושיאן עולם בתחרויות הרמת כוח בסגנון בנץ'-פרס.
ביוגרפיה.
גומא התחרה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992) כשהתחרה בהרמת כוח בקטגוריה של עד 52 ק"ג. הוא זכה במדליית הזהב הראשונה שלו כבר במשחקים אלו כשקבע שיא עולם של 177.5 ק"ג.
באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996) עבר אחמד להתחרות בקטגוריה של עד 56 ק"ג, וזכה במדליית זהב שנייה עם שיא עולם נוסף של 182.5 ק"ג, לפני האיראני פרידון קרימיפור (170 ק"ג) והדרום קוריאני סאנג ג'ין יון (165 ק"ג)
באולימפיאדת הנכים סידני (2000) שבר אחמד את שיאו העולמי פעם נוספת והעמיד אותו על 192.5 ק"ג. קרימיפור האיראני קבע 190 ק"ג, יותר משיא העולם הקודם, שהספיק לו רק למדליית הכסף.
אחמד חזר להתחרות בפעם האחרונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים אתונה (2004), ועם תוצאה של 180 ק"ג, סיים את התחרות במקום השני אחרי הסיני גְ'ייֵן וָאנְג שניצח בתחרות כשהרים 185 ק"ג.
מייקון
יאוואהאראלאל ניהרו
יוהרלל ניהרו
ר&quot;ל סטיבנסון
וילנווה ד'אסק
ד. ל.
ד.ל.
ארגון האינטרנט העולמי
גז הביצות
חואנה סוטו
חואנה סוטו (בספרדית: Juana Soto) היא ספורטאית נכה מקסיקנית. אלופת פאראלימפית ובעל שמונה מדליות זהב פאראלימפיות.
קריירה.
ארנהם 1980.
סוטו התחרתה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים ארנהם (1980) וזכתה בארבע מדליות זהב, מהן שלוש מדליות זהב אישיות. בתחרות ל-60 מטר היא זכתה במדליית הזהב עם תוצאה של 14.66 שניות במקצה הגמר, לפני הובס האוסטרלית שסיימה בתוצאה של 14.89 שניות וקרסטין וילקנס השוודית שזכתה בארד עם 15.21 שניות.
בתחרות ל-800 מטר, קבעה הובס שיא עולם של 3:16.31 דקות במקצה המוקדם, אולם במקצה הגמר ניפצה סוטו את השיא, והעמידה אותו על 3:06.96 דקות. הובס זכתה במדליית הכסף כששיפרה את שיאה מהמוקדמות בתוצאה של 3:14.30 דקות. גם במירוץ ל-1500 מטרים קבעה סוטו שיא עולם כשעצרה את השעון על 6:05.60 דקות, לפני הובס האוסטרלית שזכתה במדליית כסף נוספת בתוצאה של 6:14.90 דקות.
סוטו הוסיפה על שלוש המדליות האישיות גם מדליית זהב קבוצתית במירוץ השליחים ל-4X60 מטרים, כשסייעה לנבחרתה לנצח בתוצאה של 56.20 שניות, לפני המשלחת האמריקאית שזכתה בכסף עם תוצאה של 56.30 שניות.
ניו יורק וסטוק מנדוויל 1984.
באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) זכתה סוטו במדליית זהב בריצת מרתון, אם כי היא התחרתה במקצה זה מול אתלטית מקסיקנית נוספת אחת בלבד, ובמדליית זהב נוספת בקרב חמש מודרני בתחרות בה השתתפו שלוש ספורטאיות בלבד. היא הוסיפה גם מדליית כסף במירוץ ל-5,000 מטרים, בתוצאה של 20:20.42 דקות ונכנעה לשיא עולם של המתחרה הקנדית שסיימה עם 17:40.22 דקות.
סוטו זכתה גם בשתי מדליות ארד פאראלימפיות, בתחרות ל-1,500 מטרים היא סיימה במקום השלישי עם תוצאה של 5:37.58 דקות, ובמירוץ ל-100 מטרים זכתה בארד נוסף כשעצרה את השעון על 21.60 שניות.
סיאול 1988.
באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) זכתה סוטו בשתי מדליות זהב ושתי מדליות כסף. בתחרות ל-100 מטרים קבעה סוטו שיא עולם במקצה המוקדם עם תוצאה של 19.67 שניות אותו שברה במקצה הגמר כשניצחה את התחרות עם תוצאה של 19.43 שניות, ובמירוץ ל-400 מטרים קבעה שיא פאראלימפי חדש של 1:17.93 דקות. בתחרות ל-200 מטרים היא סיימה במקום השני עם תוצאה של 40.46 שניות, ובמקצה השליחים ל-4X200 סייעה לנבחרתה לזכות במדליית הכסף עם תוצאה של 2:33.49 דקות, אחרי נבחרתה של ארצות הברית שקבעה שיא עולם של 2:31.17 דקות.
ברצלונה 1992.
סוטו השתתפה בפעם האחרונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992). היא זכתה במדליית הארד עם הנבחרת המקסיקנית במירוץ השליחים 4X100 עם תוצאה של 1:18.38 דקות, אחרי המשלחת הבריטית שסיימה בתוצאה של 1:11.24 דקות, והמשלחת האמריקאית שקבעה שיא עולם של 1:05.51 דקות.
גז (פירושונים)
קובייה קטומה
קובייה קטומה או הקסהדרון קטום היא פאון ארכימדי שפאותיו הן שישה מתומנים משוכללים ושמונה משולשים. לקובייה קטומה יש 24 קודקודים ו-36 מקצועות.
מאפיינים.
את הקובייה הקטום אפשר לבנות מקובייה שאורך מקצועה formula_1, על ידי קיטום שמונה פירמידות משולשות ישרות, שאורך המקצוע של כל אחת מהן הוא formula_2, מן הקודקודים שלה.
שטח הפנים formula_3 והנפח formula_4 של תמניון קטום שאורך המקצוע שלו הוא formula_2 הם:
מעכה בת תלמי
מַעֲכָה בַּת תַּלְמַי מֶלֶךְ גְּשׁוּר היא אשתו הרביעית של דוד המלך, אם ילדיו תמר ואבשלום.
על הולדת אבשלום מסופר בספר שמואל ב: . בהמשך מסופר: . לפי הפרשנים נולדה תמר לפני אבשלום.
נסיבות נישואיה של מעכה לדוד.