בשנת 2009 יצא משחק וידאו של נינטנדו המבוסס על הסדרה. קיימת אפליקציית מובייל של הסדרה בחנות היישומים של אפל.
עונת 2020/2021 בליגת האלופות לנשים
עונת 2021/2022 בליגת האלופות לנשים של אופ"א היא העונה ה-21 של אליפות אירופה למועדוני נשים הנערכת על ידי אופ"א, והעונה ה-13 מאז מיתוגה מחדש כליגת האלופות לנשים.
הגמר נערך באצדיון גמלה אולבי, גטבורג, שוודיה. הזוכה העפילה אוטומטית לעונה הבאה, שתהיה הראשונה לכלול שלב בתים.
ליון הייתה האלופה המכהנת, לאחר שזכתה ברציפות בכל חמש העונות הקודמות (2016–2020), אך הודחה על ידי פריז סן-ז'רמן בשלב רבע הגמר. ברצלונה ניצחה את צ'לסי בגמר, וזכתה בתואר הראשון בתולדותיה, ובכך הפך המועדון לראשון שזוכה בליגת האלופות לנשים ולגברים כאחד.
בשל מגפת הקורונה התירה כל מדינה מספר שונה של צופים.
סטיבן פולדר
סטיבן פוֹלְדֶר (באנגלית: Stephen Fulder; נולד ב-1946 בלונדון שבבריטניה) הוא מבכירי המורים למדיטציה בישראל, המייסד והמורה הבכיר של 'עמותת תובנה', הארגון הגדול בארץ המלמד תרגול מדיטטיבי בודהיסטי. פולדר עסק מאז 1975 בתחום הרפואה הצמחית, כסופר, יועץ וחוקר, ומפרסם ספרים רבים ועבודות מחקר.
ביוגרפיה.
סטיבן פולדר גדל בלונדון ובאוקספורד. למד באוניברסיטת אוקספורד ובמכון הלאומי למחקר רפואי באנגליה, שם סיים את לימודי הדוקטורט בביולוגיה מולקולרית. שימש כמרצה באוניברסיטת לונדון. הוא המייסד והמורה הבכיר של "תובנה", ארגון לתרגול בודהיסטי מוביל בישראל, המלמד מיינדפולנס, ויפאסנה ודהרמה . הוא עוסק במדיטציה מאז 1975. הוא היה מעורב שנים רבות במיזמי שלום במזרח התיכון והיה מייסד ארגון "Middle Way" . בעבר עבד בתחום צמחי המרפא והרפואה האלטרנטיבית, עליהם כתב ספרים רבים.
עמותת תובנה.
סטיבן פולדר הקים את 'עמותת תובנה' שהיא ארגון ללימוד תרגול תשומת לב בחיי היומיום באמצעות ויפאסנה. עמותת תובנה שואבת השראה מהמסורת, הפילוסופיה והפרקטיקה הבודהיסטיות כדרך חיים. עמותת תובנה מקושרת לרשת רחבה יותר של מרכזים ומורים מערביים, כמו insight meditation society בארצות הברית ובית גאיה בבריטניה. האגון עורך ריטריטים רבים לאורך השנה, כמו גם הרצאות, פגישות ותרגולים קבוצתיים שבועיים ברחבי ישראל.
מעבר לחומת הגן
אנדור באלינט
אנדור באלינט (במקור ביכלר - Büchler, בהונגרית: Bálint Andor; טיסהווארקון, 21 במאי 1920 – בודפשט, 16 במאי 2006) היה גנטיקאי יהודי-הונגרי, מגדל צמחים, ביולוג, פרופסור מן המניין ופרופסור אמריטוס באוניברסיטה.
ביוגרפיה.
אנדור ביכלר נולד במשפחה יהודית בכפר במרכז המישור ההונגרי הגדול. הוא למד בבית הספר היסודי בסנטמארטונקאטה (Szentmártonkáta) והשלים את לימודיו התיכוניים בעיר יאסברן. לאחר מכן היה סטודנט במחלקה לחקלאות של "אוניברסיטת נאדור יוז'ף לטכנולוגיה וכלכלה" משנת 1939 (כיום שמה אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה) והאזין גם להרצאות בתחומי התורשה, גידול צמחים והשבחת יבולים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, כיהודי, נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בחזית המזרחית, בעיקול נהר הדון. על כן קיבל את התואר הראשון שלו רק ב-1946. לאחר מכן למד במושונמגיארובאר אצל פרופסור אדן וילאקס (Ödön Willax) בקורס בן שנה בתנאי פנימיה ל"גידול והשבחת צמחים מתקדם". לאחר שסיים את לימודיו ואת ההסמכה בגידול והשבחת צמחים נסע לבודפשט ב-1947.
קריירה.
בבודפשט החל לעבוד במכון ל"חקר תורת תורשת (גנטיקה) של הצמחים" ( Növény Örökléstani Kutató Intézet). את הדוקטורט סיים ב-1948. בין השנים 1949–1954 עבד כראש מחלקה במרכז המדע החקלאי (MTK) של משרד החקלאות ובמקביל כמזכיר המקצועי באקדמיה ההונגרית למדעים וכן כראש הקתדרה במחלקה לאגרוביולוגיה של האקדמיה לחקלאות בז'אמבק (Mezőgazdasági Akadémia Agrobiológiai Tanszék). בשנת 1952 הוענק לו תואר דוקטור על סמך עבודת הדוקטורט שלו, בשנת 1953 הפך לסגן רקטור של האוניברסיטה ההונגרית למדעי החקלאות ("האוניברסיטה למדעי החקלאות של גדלה" הייתה מוסד עצמאי להשכלה גבוהה חקלאית בהונגריה בין השנים 1948 לבין 2000), ונבחר לראש המחלקה לאגרוביולוגיה.
הוא עבר לגדלה ב-1954, שם, לאחר מותו של ינה שולט, הוא היה ראש המחלקה לגידול והשבחת צמחים. הוא עבד בתפקיד זה 31 שנים, עד 1985. אז פרש לגמלאות ב-1990. לאחר מכן עבד כפרופסור אמריטוס עד מותו. מ-1953 עד 1955 היה סגן הרקטור, ומ-1957 עד 1960, ומ-1969 עד 1972 היה דקאן הפקולטה למדעי החקלאות.
דורות למדו מספריו, ויצירתו, "יסודות ההורשה והגנאלוגיה""", התפרסמה מספר פעמים, גם בספרדית. אחריו הגיעו שמונה ספרים נוספים, כולל "השבחת היבולים החקלאיים" ב-1966, "יסודות השבחת הצמחים" ב-1967, "הגנטיקה של גידול יבולים כלכליים" ב-1977 (באנגלית פורסם ב-1984). ב-1969 הפך לדוקטור גם למדעי הביולוגיה (דוקטור של האקדמיה ההונגרית למדעים). ב-1960 הזניק את ההכשרה של מהנדסי גנטיקה של צמחים.
פרסים והוקרה.
הוא עדיין עבד במחלקה ביום ששי ב-12 במאי 2006, הוא אושפז ביום ראשון ב-14 לחודש. למחרת שלח לעמיתיו שיודיעו לתלמידיו שנרשמו אצלו להיבחן. הוא נפטר יומיים לאחר מכן ביום שלישי בבוקר, 16 במאי 2006.
תרגום בשפת הסימנים הישראלית
מיאמי סאונד משין
מיאמי סאונד משין הייתה להקה אמריקאית שהוציאה מוזיקה בהשפעה לטינית עם שירה ראשית של הזמרת-יוצרת הקובנית גלוריה אסטפן (לבית פאג'רדו). הלהקה, שהוקמה ב-1975 על ידי אמיליו אסטפן, הייתה ידועה במקור בשם מיאמי לטין בויז (באנגלית: Miami Latin Boys) לפני שהפכה למיאמי סאונד משין ב-1977.
ללהקה היו מספר אלבומים ושורה של סינגלים ולהיטים עד 1989. האלבום "Primitive Love" משנת 1985 זכה להצלחה בינלאומית, ואילו אלבום ההמשך "Let It Loose" ב-1987 הציב את גלוריה אסטפן בחזית המוזיקה הלטינית באותה העת. משנת 1988 עד 1989, האלבום האחרון הופץ מחדש בתור "Anything For You" עם עטיפה מחודשת; ההוצאה הופצה בצורה בינלאומית באירופה, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד. ב-1989, שם הלהקה הפסיק להופיע באלבומים הבאים שיצאו; במקום זאת הופיעה שמה של אסטפן בלבד.
רקע.
בשנת 1975, גלוריה ובת דודתה מרסדס "מרסי" נבארו (1957–2007) הכירו את אמיליו אסטפן בזמן שהופיעו בחזרה באחת הכנסיות. אסטפן, שהקים את הלהקה מיאמי לטין בויז מוקדם יותר באותה השנה, הכיר את גלוריה דרך מכר משותף. אסטפן החלה לצאת עם אמיליו ב-1976. הם נישאו ב-1 בספטמבר 1978 (ביום הולדתה של גלוריה).
בזמן שמיאמי לטין בויז הופיעו בחתונה קובנית במלון דופונט, גלוריה ומרסי (שהיו אורחות בחתונה) ביצעו שני סטנדרטים קובניים מאולתרים. הן הרשימו את חברי הלהקה עד כדי כך שהזמינו אותן להצטרף באופן קבוע; בכך, שם הלהקה שונה למיאמי סאונד משין. גלוריה, שלמדה באותה העת באוניברסיטת מיאמי, הסכימה להופיע רק בסופי השבוע כדי שלימודיה לא יופסקו.
רוברט בלו
רוברט דונלד בלו (באנגלית: Robert Donald Blue; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של איווה בשנים 1935–1943, לאחר מכן ועד 1945 כסגן מושל המדינה, ולאחר מכן ועד 1949 כמושל איווה ה-30.
ראשית חייו.
רוברט בלו נולד באיגל גרוב שבאיווה, כבן למשפחה של שלושה בנים. אביו, דונלד בלו, היה נהג קטר ואמו, מירטל אמילי (לבית ניוול) בלו, היית מורה בבית ספר. הוא למד בקולג' המסחרי קפיטל סיטי ובקולג' המדינתי של איווה, שירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, וב-1922 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת דרייק. במשך כל ימי חייו, למעט ארבע שנות כהונתו כמושל, התגורר בלו באיגל גרוב, עסק בעריכת דין וניהל את נכסיו החקלאיים הנרחבים. ב-1926 נשא בלו לאישה את קתלין ביל. לזוג נולדו שני ילדים. כמי שבמשך כל ימי חייו החזיק באמונה המתודיסטית, היה בלו פעיל בארגונים אזרחיים, בעיקר בלגיון האמריקאי, בבונים החופשיים, ברוטרי ובאחוות וארגונים שונים.
קריירה פוליטית.
בלו החל את הקריירה הפוליטית שלו כתובע מחוזי בשנים 1924–1931, תפקיד שהיה קרש קפיצה לפוליטיקה המדינתית ברבות ממדינות המערב התיכון. לאחר תקופה קצרה כפרקליט עירוני, הוא נבחר ב-1935 לבית הנבחרים של איווה, שם הוא כיהן כמנהיג הסיעה הרפובליקנית בשנים 1934–1941, ולאחר מכן ועד 1943 כיושב ראש הבית. לאחר מכן הוא כיהן תקופת כהונה של שנתיים כסגן מושל המדינה, וב-1944 נבחר כמושל איווה ה-30, תפקיד בו הוא כיהן שתי תקופות כהונה. מסע הבחירות שלו לתקופת כהונה שלישית חסרת תקדים כמושל הסתיים בהפסדו בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית של 1948 לויליאם בירדסלי, ובכך הסתיימה גם הקריירה הפוליטית שלו.
כל התקופה בה כיהן בלו באותם תפקידים כנושא משרה ציבורית, התרחשה באחת התקופות הסוערות ביותר בהיסטוריה של איווה, שעמדה בסימן השפל הגדול, מלחמת העולם השנייה והתקופה שלאחריה, תקופה בה איווה הפכה ממדינה מסורתית וכפרית לחברה מודרנית, אורבנית ותעשייתית. בעוד שתגובתו של בלו לתהליכי המודרניזציה הייתה, כמו רוב בני תקופתו, לא חד-משמעית, הוא לעיתים טען ש"העבר הוא חלק מהווה שלנו, והעבר וההווה הם חלק מהעתיד". ברוח דברים אלו הוא נתן עדיפות לתוכניות שהאיצו את תהליכי התיעוש והעיור, וכן לאלו שנועדו לאפשר את הישרדותן ושגשוגן של העיירות הקטנות באזורים הכפריים. הוא גם דחף לשיתוף פעולה בין ממשלת המדינה לבין גופי המגזר הפרטי, עם מעורבות מינימלית של הממשלה הפדרלית.