ג'ים גריי ניתח את שיטת שכפול השרתים הראשיים המרובים במודול ההטרנזקציות ובסופו של דבר פרסם מאמר המצוטט רבות שנקרא "The Dangers of Replication and a Solution". במאמר הוא טען כי אם לא ניתן לחלק את הנתונים בדרך טבעית כלשהי כך שניתן להתייחס למסד הנתונים כאל N מסדי נתונים הרי הקונפליקטים בבקרת המקביליות יביאו להרעה משמעותית בביצועים ברצינות מושפל וקבוצת העתקים כנראה תאט כפונקציה של N ואכן הגישות הנפוצות ביותר עשויים לגרום להרעה בביצועים מסדר גודל של O(n³)‎ ולפיכך חלוקת הנתונים ניתנת לביצוע מעשי רק במצבים שבהם יש לנתונים יש מפתח חלוקה טבעי.
אולם למעשה המצב לא תמיד כל כך עגום, לדוגמה, ב־1985-1987, הוצע מודל וירטואלי סנכרוני והתקבל כסטדרנט שהיה בשימוש ב־Isis Toolkit, Horus, Transis, Ensemble, ־Totem, Spread, C-Ensemble ובמערכות Phoenix ו־Quicksilver והיווה את הבסיס עבור הסבלנות לתקלות של סטדרנט CORBA. כיום המודל משמש גם בלוגיקת השכפול שלIBM Websphere ושל Windows Server 2008 Enterprise clustering של מיקרוסופט. הסינכרון הווירטואלי מאפשר את הגישה הרב ראשית בה קבוצה של תהליכים משתפת פעולה כדי למקבל היבטים מסוימים בתהליך העיבוד של הבקשה. אמנם בשיטה זו ניתן להשתמש רק עבור כמה צורות של נתונים בזיכרון אבל כאשר היא אפשרית אזי היא מאיצה את התהליך באופן התלוי ליניארית בגודל של הקבוצה.
זרוע לחיים וקיבה בחוץ לארץ
גימנסיה עברית
קארל הרביעי
מערכת מבוזרת
סורינאם במשחקים האולימפיים
סורינאם השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת רומא (1960), עוד בהיותה אוטונומיה בריבונות הולנדית. הספורטאי היחיד שייצג אותה במשחקים היה האתלט וים אסאייאס, שהיה אמור להתחרות בריצת 800 מטר, אך עקב טעות הגיע לסטאדיו אולימפיקו בשעות אחר צהריים, בעוד ששלבי המוקדמות נערכו כבר בשעות הבוקר.
סורינאם נעדרה מהמשחקים הבאים ושבה והשתתפה באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). היא השתתפה מאז בכל משחקי הקיץ, פרט לאולימפיאדת מוסקבה (1980), אותה החרימה בעקבות ארצות הברית, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
עד כה, רק ספורטאי סורינאמי אחד זכה במדליות אולימפיות. השחיין אנתוני נסטי זכה במדליית הזהב במשחה ל-100 מטר פרפר באולימפיאדת סיאול (1988) ובמדליית ארד באותו המשחה באולימפיאדת ברצלונה (1992). בסיאול העפיל נסטי לשלב הגמר גם במשחה ל-200 מטר פרפר, וסיים במקום השמיני.
סורינאם לא השתתפה מעולם באולימפיאדת חורף.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
RL-10 הוא מנוע רקטי אמריקאי ששוגר לראשונה ב-1963. המנוע מופעל באמצעות מימן נוזלי והיה הראשון מסוגו בארצות הברית. המנוע פותח ומיוצר על ידי חברת פראט אנד ויטני (Pratt &amp; Whitney). גרסה מעודכנת של ה-RL-10 עדיין בשימוש במשגרים רבים. עד 2009 שוגרו מעל ל-350 מנועים מסוג זה.
היסטוריה.
הניסוי הסטטי (ניסוי בו המנוע רתום לעמדת ניסוי קרקעית) של ה-RL-10 בוצע ב-1959. טיסת הניסוי הראשונה בוצעה ב-27 בנובמבר 1963. המנועים היו בשלב קנטאור של משגר אטלס.
נעשה שימוש במנועי ה-RL-10 בשלב השני של הסטורן 1 (שישה מנועים), בשלב השני של הדלתא 3 והדלתא 4 ובמשגר DC-X. מאז ישנו שימוש ב-RL-10 (מנוע אחד או שניים) בשלב הקנטאור, לדוגמה במשגרי האטלס והטיטן.
במשך השנים היו הצעות לשימוש ב-RL-10 שלא יצאו אל הפועל, בין היתר שימוש בהם בסטורן 5 ובמעבורת החלל.
מאז שיגורו הראשון, יותר מ-350 מנועי RL-10 הגיעו לחלל, והביאו לחלל יותר מ-150 מטענים שונים. ה-RL-10 גם תרם להבאת חלליות וגשושיות לכל כוכבי הלכת במערכת השמש.
עיצוב נוכחי.
ה-RL-10 עבר מספר רב של שדרוגים במשך השנים, כרגע הוא בשימוש בשתי גרסאות עיקריות.
RL-10-B-2.
בשימוש בשלב השני של הדלתא 4 והיה בשימוש בשלב השני של הדלתא 3.
RL-10-A-4-2.
בשימוש בקנטאור, השלב השני של אטלס 5 (מנוע אחד או שניים).
הכלה
ישראל אמיר ברלינסקי
ישראל אמיר ברלינסקי (נולד ב-3 במאי 1942) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת הפועל ירושלים בין השנים 1959–1970. גובהו 1.80 מטר.
ברלינסקי היה משחקניה הבולטים של הפועל ירושלים בשנות ה-60, ועד היום הוא מחזיק בתואר של ירושלים בכל הזמנים (3135 נקודות) ומדורג נכון לשנת 2017 במקום ה-64 בטבלת קלעי כל הזמנים של ליגת העל בכדורסל. השתייך לסגל נבחרת ישראל, נבחרת צה"ל ונבחרת הסטודנטים.
קריירה בספורט.
אמיר החל את קריירת הבוגרים שלו ב-1959, אך רק ארבע שנים לאחר מכן פתח לראשונה בחמישייה במשחק הדרבי של הפועל נגד מכבי ירושלים. למרות ששלושה מכוכבי הקבוצה דאז ובראשם דוד קמינסקי פרשו, עלה ביד הפועל לנצח את מכבי בתוצאה 56:43 כשאמיר קולע 20 נקודות ומוביל את הקבוצה לניצחון היסטורי. בשנת 1965 ניצחה ירושלים לראשונה בהיסטוריה את מכבי תל אביב, כשאמיר מוביל את רשימת הקלעים עם 22 נקודות. משחק השיא של אמיר היה נגד מכבי רמת גן בשנת 1968, משחק בו קלע 47 נקודות. משחקי שיא נוספים היו פעם נוספת נגד מכבי רמת גן, משחק בו קלע אמיר 42 נקודות, נגד הפועל גבעת חיים בו קלע אמיר 38 נקודות ונגד מכבי קריית מוצקין והפועל קריית חיים, בכל אחד מהם קלע אמיר 35 נקודות. עונת השיא של אמיר הייתה בשנת 1968, בה קלע 540 נקודות, 20.8 בממוצע למשחק, ובה סיים במקום הרביעי בין כל שחקני הליגה הלאומית (שמה של ליגת הכדורסל הבכירה בישראל דאז, ליגה שכיום נקראת "ליגת העל בכדורסל"), 19 נקודות בלבד אחרי טל ברודי ממכבי תל אביב.
אמיר פרש מכדורסל בשנת 1970 עקב פציעה כשהוא בן 28 בלבד.
לימודים.
אמיר הוא בעל תואר ראשון בסטטיסטיקה ותואר שני בכלכלה בהצטיינות, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. אמיר החל לעבוד על דוקטורט בכלכלה בנושא "שוק הדיור למגורים בישראל" בהנחיית פרופסור דן פטנקין, אך לא סיים תואר זה. משנת 1968 עד 1973 הרצה אמיר באוניברסיטה העברית בקורס "מבוא לכלכלה". בשנת 1989 השתתף אמיר בקורס לשיווק באוניברסיטת ניו יורק, במסגרת תוכנית למנהלים בעלי תואר שני, The Visiting Professional .
קריירה עסקית.
בשנת 1973 הציעו לאמיר אהרון ורולנדו אייזן, בעלי חברת הרהיטים "רים", להצטרף לחברה כמנהל כספים. אמיר קיבל את ההצעה ושרת בתפקיד זה עד לשנת 1986 בה מונה לתפקיד מנכ"ל החברה. בהנהגתו הפכה "רים" לחברה ציבורית שמניותיה נסחרו ב. בהיותו מנהל הכספים של "רים" ראיין אמיר מועמד לתפקיד מנהל שיווק בחברה, בנימין נתניהו, וזה אמנם החל לעבוד בתפקיד אליו התראיין. בשנת 1988 פרש אמיר מ"רים" ונסע לשנת שבתון בארצות הברית.
עם חזרתו הפך אמיר ליועץ כלכלי ולקוחותיו הראשונים היו בני משפחת אייזן שנעזרו בשרותיו לשם מכירת חברת "רים" לקונים שונים. במקביל למכירת "רים" החל אמיר לתת שרותי ייעוץ ללקוחות נוספים, ביניהם טלסקר בע"מ, דן רכב ותחבורה בע"מ (אוויס ישראל), מלון שלום בע"מ, פקר פלדה, סטם סל טכנולוגיות, משרד עורכי הדין יגאל ארנון ושות', חברת "סיטה" לגמילה מסמים ועוד.
בשנת 1999 התבקש אמיר לתת ייעוץ כלכלי לתשלובת "גאמידה", משווקת מוצרים רפואיים בארץ ובעולם, ולימים התמנה לנשיא הקבוצה, תפקיד בו הוא מכהן כעת (2021). היקף מכירותיה של "גאמידה" בשנת 2021 צפוי לעלות על 600 מיליון ש"ח ומספר עובדיה - מעל 500.
דוד אודסון
דוד אודסון (באיסלנדית: Davíð Oddson; נולד ב־17 בינואר 1948), הוא פוליטיקאי איסלנדי שכיהן כראש ממשלת איסלנד בשנים 1991 עד 2004. משך כהונתו הייתה הארוכה ביותר מבין כל ראשי ממשלת איסלנד לדורותיהם. לפני שהיה לראש ממשלה הוא כיהן החל משנת 1982 כראש עיריית רייקיאוויק. לאחר סיום כהונתו כראש הממשלה ועד 2005 הוא שימש כשר החוץ ולאחר מכן הוא היה נגיד הבנק המרכזי של איסלנד עד 2009. בעקבות המשבר הכלכלי באיסלנד ב־2008 עלו הקולות שקראו להתפטרותו, הן מהציבור האיסלנדי והן מראש הממשלה החדשה, יוהנה סיגורדרדוטיר, קריאות שהובילו להחלפתו בתפקידו במרץ 2009. בספטמבר אותה שנה הוא מונה לתפקיד עורך העיתון הגדול ביותר באיסלנד, ”מורגונבלדיד” (Morgunblaðið), החלטה שעוררה מחלוקת שחצתה את איסלנד. בבחירות לתפקיד נשיא איסלנד שנערכו ביוני 2016 הוא התמודד מול גודני יוהאנסון ונחל הפסד.
ראשית חייו.
דוד אודסון נולד ברייקיאוויק. אביו היה רופא ואמו מזכירה. הוריו לא היו נשואים והוא גדל בבית סבו מצד אמו בעיירה סלפוס עד שזה הלך לעולמו. לאחר מכן הוא עבר עם אמו ועם סבתו להתגורר ברייקיאוויק. אודסון הוא צאצא של האנס יונתן, עבד מולאטי שנמלט מאיי הודו המערבית הדנים לאיסלנד ב־1805.
בנעוריו הוא גילה עניין בתיאטרון ולמד זמן מה בבית ספר למשחק. את לימודיו התיכוניים הוא סיים ב־1970 ב”קולג' הצעיר של רייקיאוויק” (Menntaskólinn í Reykjavík). באותה שנה הוא נשא לאישה את אסטרידור, אחות במקצועה ויחד הם הביאו לעולם בן, תורסטין, שלימים מונה להיות שופט בבית המשפט המחוזי של אקוריירי. בשש השנים הבאות לאחר נישואיו למד אודסון משפטים באוניברסיטת איסלנד ובמקביל עבד כמעט במשרה מלאה. לזמן מה הוא עבד כעוזר במאי בתיאטרון קטן (כיום התיאטרון העירוני של רייקיאוויק) ויחד עם שני חברים הוא הפיק תוכנית בידור ברדיו במשך שנתיים. במשך זמן מה הוא שימש כפרשן פוליטי בעיתון ”מורגונבלדיד” ומנהל הפרסום של בית הוצאה שמרני לספרים. ב־1974 הוא נבחר להיות חבר מועצת עיריית רייקיאוויק מטעם מפלגת העצמאות.
ראש עיריית רייקיאוויק.