כאשר formula_3 היא התדירות, formula_4 היא מהירות האור, formula_5 הוא קבוע בולצמן ו-formula_6 הוא קבוע פלאנק. ככל שטמפרטורת הגוף גבוהה יותר הקרינה הנפלטת ממנו בעוצמה המקסימלית היא בתדירות גבוהה יותר, צפיפות הספק הקרינה בתדירות זו היא גבוהה יותר, ולכן גם סך הספק הקרינה הנפלטת ממנו גדול יותר. רוב הקרינה הנפלטת מגופים בטמפרטורת החדר היא בתחום התת-אדום. מגופים חמים יותר כגון מתכת לוהטת או להבת אש נפלטת קרינה בתדרים גבוהים יותר, בתחום האור הנראה.
גיא צלמוות (צילום)
"גיא צלמוות" (באנגלית: Valley of the Shadow of Death) הוא צילום מלחמה מאת הצלם הבריטי רוג'ר פנטון המתעד את מלחמת קרים.
התצלום הוא המפורסם ביותר מבין סדרה של כ-360 תצלומים המתעדים את מלחמת קרים.
התצלום מתאר נוף פתוח, באזור הקרבות של המלחמה, שומם מבני אדם. במרכז הנוף דרך עפר, מלאה בכדורי תותחים, הממשיכה אל המישור האחורי של התצלום. פנטון נשלח אל אזור הקרבות על ידי בית המלוכה הבריטי במטרה לעורר תמיכה במלחמה בקרב העם הבריטי. מסיבה זו הורה משרד המלחמה הבריטי לפנטון להימנע מלצלם חיילים פצועים או הרוגים. פנטון ביקר באזור זה פעמיים. בביקורו השני צילם פנטון שני תשלילי קולדין של הנוף ממרחק.
מקור שמו של התצלום הוא בפואמה "הסתערות הבריגדה הקלה" מאת אלפרד טניסון שנכתבה בעקבות הקרב הנורא שהתחולל במקום זה.
פנטון צילם, כאמור, שני תשלילים שונים של הנוף. תשלילים אלו שונים זה מזה במיקום כדורי התותחים. בעוד באחד מהם מופיעים כדורי התותחים רק בצד הדרך, בשני מופיעים כדורים גם על הדרך עצמה. ייתכן כי הדבר מצביע על פער זמנים ובו הופצצה גם דרך העפר, אולם סוזן סונטג טענה בספרה "להתבונן בסבלם של אחרים" (2003) כי פנטון ביים ושינה את הנוף עבור התצלום.
ספ בלאטר
יוזף ס. בלאטר (בגרמנית: Joseph S. Blatter; נולד ב-10 במרץ 1936 בויספ (Visp), ואלה בשווייץ), ידוע גם כספ בלאטר, הוא נשיאה לשעבר של פיפ"א. כיהן בתפקיד מיוני 1998 עד התפטרותו ביוני 2015.
תפקידים קודמים.
בלאטר, המחזיק בתואר במנהל עסקים וכלכלה מאוניברסיטת לוזאן שבשווייץ, שיחק כדורגל בין השנים 1948 ו-1971. לאחר קריירת המשחק מילא תפקידים שונים, כמו ראש ענף יחסי ציבור במשרד התיירות בואלה, שם נולד. בלאטר היה גם מזכ"ל התאחדות ההוקי קרח השווייצרית. לאחר מכן עבר לתפקיד מנהל יחסי הציבור ומדידות הספורט בחברת השעונים השווייצרית לונגינס (Longines S.A), והיה מעורב בארגון המשחקים האולימפיים ב-1972 וב-1976.
בקיץ 1975 החל בלאטר, כמנהל הפיתוח הטכני בפיפ"א, להוציא לפועל את תוכניותיו של הנשיא, ז'ואאו האבלנז', בעיקר סביב התחרויות עד גיל 20, עד גיל 17, קטרגל (כדורגל באולמות) וכדורגל נשים. ב-1981 הוועד המנהל של פיפ"א בחר בבלאטר כמזכירו הכללי של הארגון, בין היתר בזכות העובדה שבלאטר דובר גרמנית, צרפתית, אנגלית, ספרדית ואיטלקית. ב-1990 קודם בלאטר לתפקיד המנכ"ל. במשרה זו אחד מתפקידיו העיקריים היה להוביל את המשא ומתן של פיפ"א מול הטלוויזיה והחברות המסחריות בנוגע לחוזי הפרסום והשידור של המונדיאל.
במרץ 1998 נבחר בלאטר לתפקיד נשיא פיפ"א. הוא נבחר לקדנציה שנייה בתפקיד במאי 2002, לשלישית בסוף מאי 2007, ולקדנציה רביעית ביוני 2011. במאי 2015 נבחר לכהונה נוספת, אך מספר ימים לאחר מכן הודיע על התפטרותו בשל חשדות לפרשיית שחיתות בה היו מעורבים בכירים בארגון.
בלאטר הוכר כחבר בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי ב-2004, תחת קטגוריה מיוחדת של שגריר הכדורגל. הוא גם חבר הוועד האולימפי הבינלאומי.
ביקורות.
במהלך השנים הועברה ביקורת רבה על התבטאויותיו ופעולותיו של בלאטר. הוא הואשם בשחיתות בשני הקמפיינים שלו לתפקיד נשיא פיפ"א ב-1998 וב-2002, ובניהול לא תקין של כספים בתפקיד נשיא הארגון. בנוסף, עצר בלאטר חקירה פנימית של פיפ"א בנושא, דבר המוכיח בעיני רבים את אשמתו.
במהלך מונדיאל 2006 העביר בלאטר ביקורת על השופט הרוסי ולנטין איבאנוב, ששפט במשחק בין הולנד ופורטוגל, שכונה לאחר מכן קרב נירנברג. איבאנוב שלף במשחק כמות שיא של 16 פעמים את הכרטיס הצהוב, כולל 4 כרטיסים אדומים. לאחר מכן בלאטר התחרט על דבריו והבטיח להתנצל באופן פומבי.
גם את הנשים הצליח בלאטר להרגיז, כשהציע ב-2004 שנשים תשחקנה כדורגל עם מכנסיים צמודים יותר.
ב-23 בפברואר 2008, במהלך משחק הפרמייר ליג בין ברמינגהאם סיטי לארסנל, פגע שחקן ברמינגהאם מרטין טיילור בחלוץ ארסנל אדוארדו דה סילבה בצורה חריפה. דה סילבה, שרגלו נשברה, נעדר מהמגרשים למעלה משנה. בלאטר התייחס לתיקול של טיילור כאל תקיפה, והודיע שיחמיר את העונש שנתנה התאחדות הכדורגל האנגלית (הרחקה אוטומטית של 3 משחקים) בעונש חמור יותר. דבר זה גרם לכעס רב בהתאחדות האנגלית, כיוון שמהלך זה נתפס כחוסר אמון של בלאטר ביכולתה ובכשירותה של ההתאחדות האנגלית.
במהלך קיץ 2008, ריאל מדריד הגישה מספר הצעות לרכישת כרטיסו של שחקן מנצ'סטר יונייטד, כריסטיאנו רונאלדו, שהיה תחת חוזה. רונאלדו אמנם הודיע כי ברצונו לעזוב את מנצ'סטר, אך קבוצתו סירבה להצעות. בלאטר התייחס לסירובה של מנצ'סטר לשחרר את רונאלדו, וקרא לכך 'עבדות מודרנית', במה שעורר את זעמם של מנצ'סטר, אופ"א ושחקנים כהי עור ברחבי העולם.
בעונת 2013/2014 ערך בלאטר השוואה בין ליונל מסי לבין כריסטיאנו רונלדו ואמר "מסי הוא ילד טוב, אחד שכל אב ואם ירצו שיגדל בביתם. רונאלדו הוא כמו מצביא על המגרש. לאחד יש חשבונות הוצאות גדול יותר במספרה".. אמירה זאת גרמה לזעם רב בקרב ריאל מדריד ומועדון אוהדי ריאל מדריד. לאחר האמירה זאת הוקדש משחק של ריאל מדריד לתמיכה בכריסטיאנו רונאלדו
מאל דואין מק קונאל
מאל דואין מק קונאל (בגאלית סקוטית: Máel Dúin mac Conaill - "מאל דואין בנו של קונאל"; נפטר בשנת 688) היה מלך דאל ריאטה החל משנת 673 לערך ועד פטירתו.
מאל דואין היה בנו של קונאל קראנדומנה.
על פי "דברי ימי אלסטר" נפטר מאל דואין בשנת 688, אולם "דברי ימי אלסטר" אינם מציינים את תארו של מאל דואין - והחוקרים סבורים שייתכן שמאל דואין שלט במקביל לאחיו דומנאל דון, או שהאחד משניהם שלט על דאל ריאטה והאחר עמד בראש שטחי קנל נ'גאבריין (שבט גבריין) בקינטייר. על פי ה"דואן אלבאנאך" שלט מאל דואין לפני אחיו דומנל דון.
הנסיך סלטאן
חסן אל-בולקיה, סולטאן ברוניי
חסן אל-בולקיה (במלאית: Hassanal Bolkiah; נולד ב-15 ביולי 1946) הוא סולטאן ברוניי הנוכחי, הסולטאן ה-29 במספר, וכן גם ראש ממשלת ברוניי. אל-בולקיה הוא בנו הבכור של עומר עלי השלישי, שהיה הסולטאן הקודם של ברוניי. הסולטאן הוא אחד מהמונרכים האבסולוטים היחידים כיום, והוא עלה לשלטון לאחר שאביו ויתר על כס המלוכה ב-5 באוקטובר 1967.
שנים ראשונות וחינוך.
אל-בולקיה נולד ב-15 ביולי 1946 בעיר ברוניי (שנקראת היום בנדר סרי בגוואן). הוא הפך לנסיך הכתר בשנת 1961 ולסולטאן ב-5 באוקטובר 1967. הכתרתו נערכה ב-1 באוגוסט בשנה שלאחר מכן על ידי מלכת בריטניה, אליזבת השנייה. הוא רכש את השכלתו בבית ספר במלזיה וגם חונך פרטית בברוניי. לאחר מכן למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט שבאנגליה, אך חזר לברוניי כדי למלא את תפקידו כנסיך הכתר של ברוניי כמה חודשים לפני שסיים את לימודיו.
תפקיד פוליטי כסולטאן.
לפי חוקת ברוניי משנת 1959 הסולטאן הוא ראש המדינה ובעל הסמכות הגדולה ביותר. אל-בולקיה מכהן גם כראש הממשלה ומחזיק תיקים רבים בה ובהם תיק ההגנה. יש לו תפקיד חשוב בניהול השוק הפיננסי והכלכלה של ארצו, כלכלה אשר נשענת כמעט כולה על נדל"ן ומאגרי הנפט המרובים שבה.
נישואים וילדים.
הסולטאן נשא את אשתו הראשונה, ראג'ה אוסטרי פנגריאן, בשנת 1965. בשנת 1982 נשא לאישה שנייה את האג'ה מריאם, דיילת בחברת התעופה הלאומית רויאל ברוניי, אותה גירש בשנת 2003. בשנת 2005 נשא לאישה נוספת את אזרינז מזהאר חכים, בעברה קריינית בטלוויזיה המאלזית, הצעירה ממנו בשלושים ושלוש שנים, אך בשנת 2010 הסתיימו גם נישואים אלה. שתי נשותיו לשעבר אינן נושאות תארים ואינן מקבלות קצבה ממלכתית.
נכון לשנת 2012 יש לסולטאן חמישה בנים ושבע בנות משלוש נשותיו. אשתו הראשונה היא המלכה הרעיה. בנו הבכור אל-מוהאטדי בילה הוא יורש העצר.
עושר פיננסי.
הסולטאן מפורסם מאוד בשל אוסף כלי הרכב הענק שלו, הכולל אלפי מכוניות, בהן 350 מכוניות רולס-רויס, שמונה מקלארן F1, שש דאואר 962 LM, מרצדס CLK-GTR היחידה בעולם לנהיגה בצד ימין, למבורגיני דיאבלו ג'וטה, למבורגיני LM002 סטיישן, שתי מכוניות יגואר XJR-15, ודגמים רבים של פרארי, פורשה ובנטלי. בשנת 1998 פרסם מגזין בריטי כי באוסף שלו יש כ-6,000 כלי רכב עתיקים ומפוארים ששוויים ארבעה מיליארד דולר אמריקני. האוסף הכניס אותו לספר השיאים של גינס כאדם עם אוסף המכוניות הגדול בעולם.
במעונו של הסולטאן 1,788 חדרים ו-257 חדרי אמבטיה ושירותים, והוא נחשב לארמון השני בגודלו בעולם, אחרי העיר האסורה בבייג'ינג. הארמון כולל מוסך ל-110 מכוניות, אורווה ממוזגת ל-200 סוסי פוני שנועדו למשחקי פולו, וחמש בריכות שחייה.
לסולטאן יש גם מטוס בואינג 747 פרטי בשווי 230 מיליון דולר. מגזין פורבס העריך כי שווי הונו הוא 22 מיליארד דולר, והוא נחשב לאחד מהאנשים העשירים ביותר בעולם.
אל-מוהתדי באללה, נסיך ברוניי