תפישה קדומה, שאזכורה הראשון מרומז כבר בספר מקבים ד', היא שהנחש הקדמוני שכב עם חוה בגן עדן, והוא ולא אדם הראשון היה אביו של קין. בכך מוסבר מקור הרוע של קין, ושל צאצאיו אחריו. הרעיון חוזר, בצורה מלאה או חלקית, בראשונה ליוחנן ג' (וְהַחֹטֵא מִן־הַשָּׂטָן הוּא כִּי הַשָּׂטָן רִאשׁוֹן לַחֹטְאִים... כְקַיִן אֲשֶׁר הָיָה מִן־הָרָע), בכתבים גנוסטיים מהמאות השנייה והשלישית, ומוזכר קצרות בגמרא באמירתו של רבי יוחנן ש"בשעה שבא נחש על חוה הטיל בה זוהמא". הצגת הנחש/השטן כאבי קין גונתה ככפירה על ידי אירנאוס. היא מובאת במפורט בפרקי דרבי אליעזר, שם כתוב ש"בא אליה ורוכבת נחש ועברה את קין", ומנקודה זו חזרה לפרשנות היהודית של ימי הביניים.
עונשו של הנחש.
בהמשך הפרק מסופר שאלוהים גזר את דינם של שלושת החוטאים, ועונשו של הנחש הוא:
רש"י מציג הקבלה בין תיאור החטא לתיאור העונש: "לפי ערמתו וגדולתו הייתה מפלתו, ערום מכל – ארור מכל".
יוסף בן מתתיהו מספר בספרו "קדמוניות היהודים", כי אלוהים "נטל את קולו" של הנחש, "שם עוקץ תחת לשונו" ו"גם את רגליו שלל ממנו".
על כך שקודם לחטא היה הנחש בעל רגליים, מסופר גם במדרש בראשית רבה: . לפי מדרש זה, היו לנחש הקדמוני ידיים ורגלים, שבמסגרת עונשו נקצצו.
עוד מספר המדרש כי הקב"ה לא נתן לנחש אפשרות לממש את ערמומיותו כאשר דן אותו. המדרש מבחין שעם אדם וחוה שוחח הקב"ה קודם מתן העונש, אך עם הנחש נמנע מלשוחח, ומנמק המדרש: .
מלימוד זה לומדת הגמרא ש"אין מהפכים בזכותו של מסית", כלומר, אין מלמדים עליו זכות במשפט: "אמר רבי שמואל בר נחמן אמר רבי יונתן: מניין שאין טוענין למסית? [מהיכן למדנו שלא מלמדים זכות על מסית במשפטו?] מנחש הקדמוני. דאמר רבי שמלאי, הרבה טענות היה לו לנחש לטעון ולא טען, ומפני מה לא טען לו הקב"ה? לפי שלא טען הוא. מאי הוה ליה למימר? [מה יכול היה הנחש לטעון לזכותו?] דברי הרב ודברי תלמיד, דברי מי שומעין? דברי הרב שומעין! [כלומר, אדם וחוה אשמים על שבחרו לשמוע לי, התלמיד, ולא לשמוע לך, הרב!]"
התוספתא למסכת סוטה מייחסת לנחש הקדמוני רצון להרוג את אדם ולשאת את חוה, ולכן רואה בו דוגמה למי שביקש לקבל את מה שלא ניתן לו, ולכן מה שניתן לו נלקח ממנו (בדומה לסוטה, האסורה לבעלה ולבועלה):
עונש המוות לאדם.
כאשר הניח אלוהים את האדם בגן עדן, הזהירו שאם יאכל מפרי עץ הדעת - יהיה בן מוות: . ואכן, לאחר האכילה מעץ הדעת, בתוך הקללה שקלל אלוהים את האדם, נכללה קללת המוות: .
על יחידי סגולה שלא חטאו מעולם נכתב בברייתא המופיעה בתלמוד שהם "מתו ב [בגלל עצתו] של נחש", ומפרש רש"י: "לא היו ראוין למות אלא שנגזרה גזירת מיתה על כל תולדותיו של אדם הראשון בעצתו של נחש", כלומר אלמלא חטא עץ הדעת לא היו מתים, שהרי הם עצמם לא חטאו מעולם. יחידי סגולה אלה הם בנימין בן יעקב, עמרם אבי משה, ישי אבי דוד וכלאב בן דוד. התוספות מקשים כיצד טענה זו מתיישבת עם האמור במגילת קהלת , ומתרצים שהאמור בקהלת, ברוב בני האדם נאמר. המהרש"א מפרש שהיה בהם קצת חטא, אך לא היה זה חטא שראוי למות בגינו. הפני יהושע אומר שוודאי אין אדם שלגמרי לא חטא מימיו אפילו בחטא של שוגג, אלא שהצדיקים הללו אפשר שאם חטאו בשוגג נתכפר להם על ידי ייסורים או על ידי יום הכיפורים ולא היו ראויים למות, אלא בעטיו של נחש. המהר"ל העיר שצדיקים אלה היו גם בני אבות גדולים או הורי בנים גדולים, וזכות האב והבן מצטרפת.
אילן ברקוביץ' (כדורסלן)
אילן ברקוביץ' (נולד ב-1 בפברואר 1975) הוא מאמן וכדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת בית"ר כפר יונה מהליגה ארצית על תקן מאמן-שחקן. גובהו 1.85 מטר.
קריירה.
בארבע שנותיו הראשונות בקריירה שיחק ברקוביץ' בעירוני נהריה, אך רק לאחר ירידתה לליגה הלאומית החל לקבל דקות משחק משמעותיות. בעונתו האחרונה בנהריה שיחק 22 משחקים בהם קלע 18.2 נקודות בממוצע למשחק. בעונת עבר לשחק בהפועל אילת ובעונה שלאחר מכן שיחק במכבי חדרה. לאחר מכן ירד לשחק בליגה הארצית וחתם בהפועל מעיליא לשנתיים. בעונת שב לעירוני נהריה ועם 11.4 נקודות בממוצע למשחק סייע לה לחזור לליגת העל.
בעונת עבר להפועל גלבוע/גליל עליון ובעונתו השנייה בה נבחר לשחקן השישי של העונה בליגת העל. לאחר חמשת המחזורים הראשונים של עונת עבר למכבי חיפה ולאחר עונה אחת עבר להפועל תל אביב עימה שיחק גם ביורופליג. בעונה שלאחר מכן חתם בהפועל חולון והיה גורם מרכזי בעלייתה לליגת העל כשהוא נבחר לחמישיית העונה של הליגה הלאומית.
בעונת עבר לשחק בהפועל באר שבע ושוב נבחר לחמישיית העונה של הליגה, בעונה שלאחר מכן קיבל גם את תפקיד המאמן של קבוצת הנוער של המועדון. לאחר קריסתה של באר שבע החליט ברקוביץ' לחזור לליגת העל וחתם בעירוני רמת גן, אך כבר בפתיחת העונה שוחרר וחתם בהפועל עפולה, עימה עלה שוב לליגת העל. לאחר עונה זו חתם בהפועל חיפה. בתחילת עונת 2010/11 חתם ברקוביץ' באליצור נווה דוד רמלה.
לאחר שתי עונות מוצלחות ברמלה, ירד ברקוביץ' לליגה הארצית וחתם בקבוצת א.ס. רמת השרון לה סייע לעלות לליגה הלאומית.
בשנת 2015 עלה ברקוביץ' פעם נוספת הפעם עם הפועל רמת גן לליגה הלאומית ובין השנים 2015-2017 שיחק במדי בית"ר כפר יונה מהליגה הארצית, איתה העפיל לחצי גמר הפלייאוף.
ב-2017 שימש כמאמן קבוצת הנוער של הפועל גבעתיים/רמת גן בליגה הלאומית.
ביולי 2017 חתם כשחקן בקבוצת מכבי הוד השרון בפברואר 2018 נפצע וגמר את העונה.
בקיץ 2018 אימן את קבוצת הבוגרים של אליצור רמלה ובסיום העונה העפיל עימה לליגה הארצית.
ביוני 2019 חזר ברקוביץ' לכפר יונה בליגה הארצית, שם הוא משמש כמאמן ראשי וכשחקן.
העתק צפון אנטוליה
העתק צפון אנטוליה (טורקית Kuzey Anadolu Fay Hattı או KAFK) הוא העתק גאולוגי פעיל, החוצה את אנטוליה בטורקיה מאזור ימת ואן במזרח ועד ים השיש במערב, ומקביל, פחות או יותר, לחופי הים השחור שמצפון למדינה. ההעתק הוא גבול חילוף (Transform boundary) בין לוחות טקטוניים - לוח אנטוליה מדרום לו נע מערבה בקצב של עד 20 ס"מ בשנה, ביחס ללוח האירו-אסיאתי שמצפון לו. בין היתר חולף ההעתק במרחק של כעשרים קילומטרים מדרום לאיסטנבול.
מגמות.
רעידות האדמה לאורך העתק צפון אנטוליה תועדו באופן עקבי למדי החל במאה ה-10 לספירה לפחות, ונתגלה כי הן מתרחשות בהקבצים הנמשכים כמה עשרות שנים בכל פעם, כשבכל הקבץ מתקדמות רעידות האדמה לאורך ההעתק בכיוון אחיד, מזרחה או מערבה, וגורמות לרעידות הבאות. הסיבה לכך היא שבמהלך רעידת אדמה משתחרר הלחץ הנבנה על-פני הקרקע ובמעמקים בקרע מוגבל באורכו לאורך ההעתק, ובקצותיו של קרע זה העומס נותר בעינו. ברי כי העומס בקצה שלכיוונו מתקדמות רעידות האדמה רב מזה שבצידו האחר, שם הוא שוחרר במהלך רעידת האדמה הקודמת. בשנת 2000 נטבע הכינוי "סופת רעידות אדמה" (Earthquake storm) כמתאר את התופעה
כבר במאה ה-4 לספירה תיעד ההיסטוריון הרומי אמיאנוס מרסלינוס את רעידת האדמה אשר התרחשה אור ליום ה-24 באוגוסט 358 ופגעה בכ-150 ערים לאורך ההעתק, מפונטוס במזרח ועד מקדוניה במערב. ברעידת אדמה זו חרבה העיר ניקומדיה, העיר הראשה של ביתיניה ואיזמיט המודרנית, ובתיה שהיו בנויים על מורדות הגבעות, התמוטטו וקרסו על אלה שנצבו תחתיהם. בעקבות רעידת האדמה פרצה בעיר שרפה אשר כילתה אותה לחלוטין במשך חמישה ימים.
הקבץ רעידות האדמה האחרון החל באמצע המאה ה-20 ועד סופה נמנו שבע רעידות אדמה בגודל של 7.0 בסולם מגניטודה לפי מומנט לפחות. רעידת אדמה במגניטודה 7.9 התרחשה בעיר ארזינג'אן (Erzincan) במזרח אנטוליה ב-26 בדצמבר 1939, והיא נחשבת לרעידת האדמה הקשה ביותר שפקדה את טורקיה במאה ה-20 (מספר הקורבנות הרשמי הוא 32,962, אך קיימות הערכות של עד 160,000 הרוגים). ב-26 בנובמבר 1943 התרחשה רעידת אדמה במגניטודה 7.7 בטוסיה (Tosya), מערבה מארזינג'אן לאורך ההעתק, וב-1 בפברואר 1944, מערבה ממנה, בבולו (7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט). מגמת ההתקדמות של רעידות האדמה מערבה המשיכה בשנות החמישים והשישים של המאה ה-20 לכיוון ים השיש, וב-22 ביולי 1967 רעדה האדמה במגניטודה 7.2 סמוך לעיר אדאפזרי (Adapazarı) שבנפת סקריה (Sakarya ili).
רעידת האדמה באיזמיט.
בהתאם למודל החיזוי, צפויה הייתה רעידת אדמה חזקה להתרחש באזור זה של צפון מערב טורקיה במהלך הרבע האחרון של המאה ה-20 או בתחילת המאה ה-21. בליל ה-17 באוגוסט 1999 התרחשה רעידת אדמה קשה באיזמיט, אשר גרמה לתנועת הקרקע לאורך קרע בן 150 ק"מ לערך בהעתק, מדוזג'ה (Düzce) במזרח, דרך מפרץ איזמיט, ועד לים השיש במערב. לאורך הקרע נמדדו העתקים של 2.5 עד 4 מטרים, ושיא של 5.7 מטרים סמוך לאקיאזי (Akyazı) מזרחית לאיזמיט. רעידת האדמה נמשכה 45 שניות והורגשה גם באנקרה ובאיזמיר, מרחק של מאות קילומטרים מהמוקד. בסיום פעולות החילוץ קבעו הרשויות הטורקיות כי מספר ההרוגים כתוצאה מרעידת האדמה עמד על 17,480 בני אדם ו-505 נעדרים. עם זאת, גם נתונים אלה מוטלים בספק וסביר שמספר ההרוגים גבוה בהרבה. לנתונים יש להוסיף מספר בלתי ידוע של חסרי קורת גג שאיבדו את חייהם במשך החורף של 1999-2000. מספר הפצועים הוערך ב-43,953 בני אדם ואילו מספרם של חסרי קורת גג הוערך בכ-600,000. פחות משלושה חודשים לאחר רעידת האדמה באיזמיט, ב-12 בנובמבר 1999, פקדה את האזור רעידת המשנה החזקה ביותר, במגניטודה 7.2. מוקד הרעידה שגבתה לבדה 763 קורבנות, היה בדוזג'ה, כ-120 ק"מ מזרחית לאיזמיט ולמוקד הרעידה העיקרית.
הסכנה לאיסטנבול.