בתקופת הסכמי אוסלו שוחרר מהכלא הישראלי. ב-1994 הצטרף לשירות הביטחון המסכל כמנהל המבצעים של מחוז דרום שכלל את חברון ובית לחם, בהמשך התקדם ושימש סגן מפקד מחוז טול כרם, סגן מפקד מחוז בית לחם וסגן מפקד מחוז רמאללה. בין השנים 2001–2006 פיקד על אזור יריחו, בשנים 2006–2008 על אזור שכם, ובשנים 2008–2011 פיקד על אזור רמאללה.
ב-2014 ירש את ג'ברין אל בכרי כמושל מחוז שכם. ב-2016, במסגרת ועידת פת"ח השביעית, נבחר למועצה המהפכנית של פת"ח (הגוף השני בחשיבותו ל). בשנה זו הודח מתפקידו כמושל מחוז שכם.
ב-2018 מונה רג'וב למושל מחוז ג'נין.
הוא נשוי ואב לחמישה. בעל תואר ראשון בהיסטוריה מהאוניברסיטה הפתוחה אל-קודס.
קורנליוס ניוטון בליס
קורנליוס ניוטון בליס (באנגלית: Cornelius Newton Bliss; ) היה סוחר, פוליטיקאי ואספן אומנות אמריקאי, שכיהן כמזכיר הפנים של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ויליאם מקינלי וכגזבר הוועידה הלאומית של המפלגה הרפובליקנית בארבע מערכות בחירות רצופות.
ראשית חייו.
קורנליוס בליס נולד בפול ריבר שבמסצ'וסטס. הוא היה בנם של עשהאל ניוטון ושל אירן בורדן (לבית לותר) בליס. משפחתו הייתה ממוצא אנגלי ואבי המשפחה היה תומאס בליס, שהיגר מבלסטון שבדבונשייר, אנגליה לניו אינגלנד ב-1635. אביו של בליס נפטר כאשר הוא היה תינוק ואמו נישאה בשנית לאדוארד ס. קיפ. ב-1840 עברה המשפחה לניו אורלינס.
בליס התחנך בניו אורלינס. כבר בגיל צעיר הוא נכנס למשרד הנהלת החשבונות של אביו החורג.
קריירה עסקית.
ב-1849 שב בליס למסצ'וסטס, והיה לפקיד ובסופו של דבר לשותף זוטר בבית מסחר מרכזי בבוסטון. בהמשך הוא עבר לניו יורק, שם הוא הקים סניף של החברה. החברה, שבמקור נקראה "רייט ווייטמן", והפכה ב-1874 ל"רייט, בליס ופביאן", לאחר מותו של השותף הבכיר ג'ון ס. רייט. עם מותו ב-1881 של איבן רייט, הפכה החברה ל"בליס, פביאן ושות'", ובשם זה היא המשיכה לפעול אל תוך המאה ה-20. החברה הייתה לאחת מחברות הסיטונאות למכירת מוצרי בית הגדולות ביותר בארצות הברית.
קריירה פוליטית.
כמי שתמך בעקביות בהטלת מכסי המגן, היה בליס אחד מהמארגנים של "הליגה אמריקאית למכסי מגן" ובמשך שנים רבות שימש כנשיאה. בפוליטיקה הוא היה פעיל במפלגה הרפובליקנית והיה יושב הראש של ועידת המפלגה של מדינת ניו יורק בשנים 1887–1888, ותרם רבות להצלחתו של בנג'מין הריסון בניו יורק בשנה שלאחר מכן. בליס היה הגזבר של הוועידה הארצית של המפלגה בין השנים 1892–1904.
בליס דחה הצעה להתמנות כמזכיר האוצר בממשלו של הנשיא ויליאם מקינלי, אך בסופו של דבר הוא כיהן כמזכיר הפנים בקבינט של מקינלי בשנים 1897–1899. בבחירות לנשיאות של 1900 הוצע לו להתמודד כשותפו למרוץ של מקינלי, אך הוא דחה את ההצעה.
חיים אישיים.
ב-1859 נשא בליס לאישה את מרי אליזבת פלמר, בתו של אברי פלמר מבוסטון. לזוג נולדו ארבעה ילדים, מתוכם רק שניים הגיעו לבגרות: לילי פ. בליס, שנמנתה עם מייסדי המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, וקורנליוס ניוטון בליס הבן, איש עסקים בולט.
בריאותו של בליס החלה להתדרדר ב-1910. את קיץ 1911 הוא בילה בבית הקיץ שלו שברמסון, ניו ג'רזי, בלווית רופאו, ארתור ו. בינגהאם. בספטמבר אותה שנה הוא שב לניו יורק בשל חולשתו. את השבועיים הבאים הוא בילה בביתו שבניו יורק. קורנליוס ניוטון בליס נפטר כתוצאה ממחלת לב ב-9 באוקטובר 1911. הוא נטמן בבית הקברות וודלאון שבניו יורק.
בליס היה אספן של אמנות יפה. בבעלותו היו עבודות של ארתור דייוויס, וכן התמונה "הצוק באטרטט" של קלוד מונה, שכיום מוצקת במוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
חוות קרן אור
חוות קרן אור היא חווה שיקומית לבעלי חיים. בחווה מתגוררים ומטופלים כ-450 בעלי חיים שניצלו מהתעללות או ממצוקה אחרת, ובהם עופות, כלבים, חתולים, חזירים, סוסים, עיזים, צבים, חמורים, פרות, כבשים ועוד. שמה המלא של החווה הוא "חוות קרן אור- חוויה הדדית בחווה שיקומית", היא נוסדה מתוך חזון שהקשר המיוחד עם בעלי חיים והטיפול בהם מטפל גם במטפלים עצמם. בחווה כ-65 מתנדבים שביניהם נערים בסיכון, קשישים, בוגרים על הרצף האוטיסטי, הלומי קרב ואחרים, חלקם מגיעים דרך סל שיקום של משרד הבריאות.
ייסוד.
החווה הוקמה בשנת 2016 על ידי קרן אור סולומון, לאחר מיזמים שלה להפעלת ילדים עם בעלי חיים, ושיקום בעזרת בעלי חיים. מתוך חשש לצער בעלי חיים שנגרם במסגרות כאלה הם הופסקו, ונפתחה חוות המקלט. החווה שוכנה תחילה בכפר יונה, ולאחר כשנה הועתקה ליישוב עדנים שבשרון למשק בשטח 4 דונם. סולומון מנהלת את החווה ומתגוררת בה. ב-30 ביולי 2017 נרשמה החווה כעמותה. בשל בקשת בעלי המקום לפנות את השטח ביישוב עדנים, במהלך אוקטובר 2021 החווה הועתקה שוב לשטח בבית ברל.
פעילות.
התפעול היומיומי של החווה מתבצע באמצעות כ-65 מתנדבים שאחראים על האכלה, מתן טיפול וטרינרי, פיזיותרפיה, שיקום, ניקיון, הזנה מבקבוקים, התקנה על כיסאות גלגלים, ליווי טיפולים אישיים ועוד. חלק מהעובדים מגיעים במסגרת שירות לאומי. רבים מבעלי החיים הם נכים בצורה זו או אחרת. כל זכר שמגיע לחווה עובר סירוס ובמקרה של חתולים וכלבים הנקבות עוברות עיקור.
מלבד מתחמי המחייה של בעלי החיים, החווה כוללת גם: משרדים, שיקומיה, מרפאה, חדר טיפול באנשים, מתחם כלבים נכים וצימר לחתולים עיוורים.
הציבור פונה למתנדבי העמותה באמצעי המדיה השונים על מנת לדווח על בעלי חיים במצוקה.
בכל שנה החווה אחראית על חילוץ והצלה של מאות בעלי חיים ומציאת בתים מאמצים לעשרות בעלי חיים. החילוצים מתבצעים באמצעות כלי רכב מיוחדים לשינוע בעלי חיים: רכב חילוץ והצלה, קרון סוסים וקרון לעגלים וצאן.
מקורות המימון של העמותה הם תרומות, ירידים, סיורים לציבור, טיפולים אישיים, וחוגי ילדים. בשנת 2019 הכנסות העמותה כללו
294,056 ש"ח תרומות ו-123,826 ש"ח בעד שירותים.
צ'ארלס טיילור (חוקר יהדות)
צ'ארלס טיילור (באנגלית: Charles Taylor; 24 במאי 1840 – 12 באוגוסט 1908) היה הבראיסט (נוצרי מלומד בעברית וספרות תורנית) אנגלי.
ביוגרפיה.
נולד בלונדון ולמד בבית הספר של קינגס קולג' ובסנט ג'ונס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'.
ב-1874 פרסם תרגום מבואר לקהלת וב-1877 פרסם את הספר "Sayings of the Jewish Fathers", תרגום מבואר של פרקי אבות. במהדורת 1899 צורפה גם רשימת מקורות וכתבי יד של פרקי אבות.
ב-1886 פרסם את מה שהאמין שהוא המקור העברי הקדום של הדידכה (תורת שנים-עשר השליחים), אחד מכתבי הנצרות הקדומה. ב-1889 פרסם מסה על התאולוגיה של הדידכה (Essay on the Theology of the Didache).
טיילור שיתף פעולה עם שניאור זלמן שכטר בגילוי הגניזה הקהירית ומימן חלק ממסעו של שכטר ועבודת המחקר שלו על קטעי הגניזה. יחד פרסמו את החיבור על מקורו העברי של ספר בן סירא (The Wisdom of Ben Sira, 1899) ופרסם מחקר משלו על קטעי גניזה (Cairo Genizah Palimpsests, 1900). המרכז לחקר הגניזה באוניברסיטת קיימברידג', בה מרוכזים רוב קטעי הגניזה, נקרא על שמם, מרכז שכטר-טיילור.
בנוסף לעניינו בכתבים עבריים, עסק טיילור גם במתמטיקה ונמנה עם מייסדי ועורכי כתב העת "Messenger of Mathematics".
מועדון האסיר הפלסטיני
מועדון האסיר הפלסטיני (בערבית: نادي الأسير الفلسطيني - תעתיק: נאדי אלאסיר אלפלסטיני) הוא ארגון פלסטיני עצמאי (לא ממשלתי) שנוסד ב-1993 וחברים בו כ-1,600 אסירים ביטחוניים לשעבר ששהו שנה לפחות בבית-כלא ישראלי. מטרת המועדון היא לסייע לאלפי האסירים הפלסטינים שכלואים בישראל. המועדון פועל במגוון דרכים, החל מהגשת סיוע משפטי, דרך פעילות פוליטית למען שחרור האסירים ועד לתמיכה במשפחות האסירים. בראש הארגון עומד קדורה פארס, ומטהו הראשי שוכן ברמאללה.
הארגון אינו קשור למשרד האסירים הפלסטינים של הרשות הפלסטינית אך הוא משתף איתו פעולה במקרים של שביתות רעב או הפרות סדר.
היסטוריה.
ארגון האסירים הפלסטינים, המוכר יותר בשמו הרשמי "מועדון האסיר הפלסטיני", הוקם ב-1993. מיד לאחר הקמתו נבחר האסיר קדורה פארס להנהגתו. פארס ישב בכלא בעקבות פעילותו בפת"ח, ושנה לאחר בחירתו שוחרר מהכלא והמשיך להנהיג את הארגון ממשרדיו שברמאללה.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הקים אחד מהארגונים היריבים של פת"ח, ארגון החמאס, ארגון מתחרה ל"מועדון האסיר הפלסטיני", אך ארגון זה נחל כישלון וזאת מאחר גם אסירים שאינם מפת"ח, בהם אסירים פעילי חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני היו חברים פעילים במועדון האסיר הפלסטיני.
לאורך השנים ארגן מועדון האסיר הפלסטיני מספר שביתות רעב ועימותים עם שירות בתי הסוהר. כמו מרבית הארגונים הפלסטינים, הארגון מציין מדי שנה את יום האסיר הפלסטיני.
זורו המדהים
זורו המדהים (באנגלית: The Amazing Zorro) הוא סרט אקשן והרפתקאות מונפש טלוויזיוני אמריקאי, אשר מבוסס על ספר הרפתקאות בכיכובו של זורו בשם "קללת קפיסטרנו" מאת ג'ונסטון מקולי, שיצא לאור לראשונה בשנת 1919. הסרט בוים על ידי סקוט המינג, נכתב על ידי אריק לוואלד, והופק על ידי DIC Entertainment כחלק מסדרת הסרטים "DIC Movie Toons", כאשר הסרט הוא השנים עשר בסדרה.
הסרט שודר לראשונה בארצות הברית בערוץ ניקלודיאון ב-22 בדצמבר 2002. בישראל הסרט הופץ לראשונה בשנת 2014 בדיבוב לעברית. אורך הסרט הוא כ-72 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית.
תקציר העלילה.
הסרט מתרחש באלטה קליפורניה בשנת 1815, ועוקב אחר דייגו דה לה וגה, אריסטוקרט צעיר שפועל בסודיות תחת השם "זורו". חלק מפעולותיו הן עזרה למעמד הנמוך שסובל מדיכוי על ידי המשטר אליו הוא משויך.
מדבבים.
הדיבוב העברי בוים על ידי אורנה כץ, והופק על ידי יעל אללוף ודן שצברג.