לאחר שבוע, בוני, מרדית ואלנה מתגנבות לביתה של קרוליין על מנת להשיב לאלנה את היומן, אך הן לא מוצאות אותו. הן שומעות את המכונית של משפחת פורבס בחנייה, ומתחילות לרוץ אל היציאה. אלנה לא מספיקה, ובורחת אל הגג, שם היא פוגשת בדיימון. דיימון מציע לעזור לאלנה למצוא את היומן, בתמורה לכך שתיתן לו לשתות מדמה, אך היא מסרבת. היא קופצת מהגג, אך הוא תופס ומחזיר אותה, מחבק אותה אליו. אחר כך הוא קופץ מהגג כשהיא בזרועותיו, ואומר לה שהפעם הוא עשה לה טובה, אך בפעם הבאה יגבה מחיר. הוא נעלם כעורב ענקי.
דודה ג'ודית מכינה ארוחה מדומה לחג ההודיה, כדי להבטיח שכלום לא ישתבש. אלנה מזמינה את מאט ובוני, ורוברט, ארוסה של דודה ג'ודית, מזמין את דיימון. במהלך כול האירוח, אלנה מתנהגת אליו בגסות רוח, ורוברט ודודה ג'ודית כועסים עליה. לפני שדיימון הלך, הוא אמר לאלנה "נתראה", והיא הבינה מה זה אומר. היא כבר מתכוונת להתקשר לסטפן שיבוא להגן עליה, למרות שהיא לא רוצה שילחמו בגללה.
לפתע, היא מבינה שהבית מחולק לשני חלקים. דיימון היה רק בחלק הראשון, שנבנה אחרי מלחמת האזרחים, וכולל את חדר האוכל. החלק השני נבנה לפני המלחמה, והוא כולל את חדר האורחים, ואת חדר השינה שלה. הוא לא יכול להיכנס לחדרה בלי הזמנה. כפי שצפתה מראש, דיימון בא בלילה. הוא לא הצליח להיכנס, אך אז פנה לחדרה של מרגרט, אחותה הקטנה של אלנה, מאיים להרוג אותה. אלנה יצאה מהחדר, המקום היחיד שהיה מוגן בשבילה.
כשאלנה מתעוררת בחדרה, היא מרגישה חולשה, כתוצאה מאיבוד הדם. היא מופתעת שדיימון לא שינה אותה לערפדה, ונזכרה שהוא הביא לה לשתות מדמו.
לאחר מכן, אלנה הולכת לאכסניה ומגלה לסטפן על היומן. סטפן אומר שבשל אהבתו אליה, הוא יישאר גם אם קרוליין תקרא את תוכנו של היומן לפני העיר כולה. הוא שותה מדמה, ואחר כך נותן לה משלו.
הוא מציע לה נישואים, ונותן לה את הטבעת שהייתה שייכת לקתרין.
עד ליום המייסדים, אלנה וסטפן לא מצליחים להחזיר את היומן. כול תוכניותיהם כשלו. קרוליין ואלנה עלו לבמה, ואלנה מודעת למה שהולך לקרות. קרוליין מוציאה מארנקה את היומן, ולהפתעת שתיהן, זהו היומן של קרוליין. אלנה מגלה כי דיימון החליף את היומנים. היא מוצאת אותו בקהל, והולכת בעקבותיו.
דיימון שבע רצון מהפתעתה של אלנה. היא שואלת אותו למניעיו, אך הוא מסרב להסביר את עצמו.
דודה ג'ודית מזמינה אותו לארוחת חג ההודיה, ואלנה שוב מתנהגת בחוסר נימוס. רוברט מגיע גם הוא, וכולם כועסים על אלנה ומאשימים את סטפן בכך שהוא גורם לה להיות שונה. אלנה מגנה עליו, ואומרת שהם מאורסים. במהרה גם דיימון נהיה כועס. הוא לוקח את ידה, מביט בטבעת, והולך משם.
אלנה המתוסכלת מתגובתה של דודה ג'ודית ומדיימון, שואלת את מכוניתו של מאט ובורחת משם.
בסערת רגשות, היא נוסעת אל האכסניה, אך כשהיא מצלצלת בפעמון אין מענה. היא מבחינה במזג האוויר המאיים, ומרגישה בכוח עצום, צמאון לדם המכוון אליה. היא חוזרת בריצה למכונית. היא מתחילה לנסוע, כשלפתע עץ אלון גדול ועתיק נופל על האדמה וחוסם את דרכה היחידה לביתה. היא חוזרת אחורה ונוסעת אל גשר וויקרי מתוך אמונה ששם היא תהיה בטוחה, אך כשהיא נוסעת על הגשר הוא נשבר, המכונית מוצפת במים, ואלנה טובעת.
בינתיים, סטפן מתמודד עם קרוליין, טיילר וכמה מחבריו בצריף. בוני ומרדית מוצאות אותם, ולפתע בוני אומרת "הגשר", מבלי שתוכל לשלוט בזה. בוני מגיעה להבנה שאלנה טובעת. שלושתם יוצאים במהירות לכיוון הגשר במכוניתה של מרדית, ממהרים ככל יכולתם להגיע לאלנה לפני שיהיה מאוחר מדי. כשהם מגיעים, סטפן קופץ לתוך המים ומוציא את אלנה. הוא התחיל לבצע בה פעולות החייאה, תוך כדי שהוא ומרדית צועקים זה על זה ובוכים. בוני הייתה מעורפלת. כשסטפן התייאש לבסוף, הוא אמר לבוני ולמרדית שהן חייבות ללכת, ושהוא משאיר את אלנה מתחת לעצי הערבה.
סטפן הפר את נדריו, ופרץ בריצה לביתן שבו היו קרוליין, טיילר וחבריו. הוא שתה את דמם, ויצא משם בדמות נץ ענק. הוא עף אל קרחת יער מסוימת וקרא לדיימון להילחם בו. סטפן תקף את אחיו, חזק ממנו, ואמר לו שהוא היה צריך להרוג את אלנה ואותו ביחד.
כתוצאה מהמוות כשדם ערפדים זורם בעורקיה, אלנה משתנת לערפדה. היא מתעוררת קבורה בשלג, שומעת במוחה את צעקות הקרב של דיימון וסטפן, ונקראת לעזרה. אלנה מנערת את הקרח משיערה ונכנסת לקרחת היער.
עיבודים.
סדרת טלוויזיה בשם "יומני הערפד", המבוססת על הספרים, שודרה לראשונה ב-10 בספטמבר 2009 ברשת The CW בארצות הברית.
בתפקידים הראשיים משחקים נינה דוברב בתור אלנה גילברט, פול וסלי כסטפן סאלבטור, ואיאן סומרהולדר כדיימון סאלבטור.
קיימים הבדלים רבים בין סדרת הטלוויזיה לספרים:
צה&quot;ל במלחמת סיני
מלחמת סיני הייתה עבור צה"ל המלחמה הראשונה מאז מלחמת העצמאות אז הוקם, ובו הפעיל לראשונה מערך מילואים וכלי נשק חדישים שנקלטו בו בשנים שלאחר מלחמת העצמאות.
רקע.
מלחמת סיני הייתה עבור צה"ל מבחן ראשון באשר ליכולתה במלחמה טריטוריאלית לאחר שנים של אימונים ובניית מבנה קבוע חדש ומערך מילואים לצה"ל שהתבססו כולם על לקחים ממלחמת העצמאות אז הוקם צה"ל ופעילותו התאפיינה בשינויים ארגוניים תוך כדי המלחמה, במלחמת סיני הופעלו כל תורות הלחימה והידע שהתאמנו עליהם והופעלו לראשונה בהיקף רחב כלי נשק חדשים שנקלטו בצה"ל בשנים שטרם המלחמה ושלא היו ברשותו במלחמת העצמאות, הופעל גם לראשונה מערך מילואים נרחב לאחר שכמה שנים קודם לכן החליט המטה הכללי של צה"ל על צמצום החטיבות הסדירות בצבא מ-12 ל-3 בלבד בהם שתי חטיבות רגלים וחטיבת שריון אחת בלבד.
כלי נשק וחימוש.
בשנים שלאחר מלחמת העצמאות הושקע מאמץ רב בפיתוחו של צה"ל ובהתעצמותו, למלחמת סיני הגיע צה"ל מאורגן ומצויד כצבא מקצועי, כולל רובה עוזי האחיד לכל חיילי החי"ר, מטוסי קרב חדשים וטנקים תקניים, ספקית הנשק העיקרית של ישראל הייתה צרפת שערב המלחמה מכרה לישראל נשק רב בהם כ-60 מטוסים ועוד מאות טנקים מסוגים שונים.
החילות הקרביים העיקריים.
חיל האוויר.
מיד בתחילת מלחמת סיני הטיל חיל האוויר את מלוא כוחו למערכה, תחילת המבצע התאפשרה לאחר שמטוסי P-51 מוסטנג של חיל האוויר השמידו את קווי הקשר והטלפון של הצבא המצרי, נוסף על כך ביצעו טיסות סיור וצילום מעל שמי סיני, בגיחות הללו ובקרבות אוויר שהתפתחו בעקבותיה הופלו שבעה מטוסים של צה"ל ועוד שמונה ניזוקו בצורה קשה, היה זה המבצע האחרון בה השתמש צה"ל במטוסים הללו, מיד לאחר מכן ביצע חיל האוויר את מבצע מכבש בה הצניחו 16 מטוסי דקוטה גדוד של חטיבת הצנחנים בפיקודו של רפאל איתן על יד מעבר המיתלה, מספר ימים לאחר מכן ב-2 בנובמבר הצניח חיל האוויר גדוד נוסף של החטיבה בא-טור שבדרום סיני, אלה היו שתי הצניחות המבצעיות היחידות בתולדות צה"ל.
בנוסף פעלו מטוסים נוספים של החיל בהם מיסטר, אוראגן ומטאור בתקיפת שיירות צבאיות מצריות, הגנה על שמי הארץ, יירוט מטוסים מצרים, סיור וצילום. בנוסף פעלו מטוסים קלים לחלץ טייסים שמטוסם נפגע, באחד המפורסמים שבהם חולץ הטייס בני פלד שהיה לימים מפקד חיל האוויר.
בסך הכל הפעיל חיל האוויר כמאה מטוסים במלחמת סיני שביצעו מאות גיחות תקיפה, סיור וחילוץ והפילו שבעה מטוסים של חיל האוויר המצרי ו-3 מטוסי מיג 15.
חיל השריון.
במלחמת סיני היה חיל השריון פעיל ביותר והפעיל 3 חטיבות שריון, חטיבה 7 שהייתה חטיבת השריון הסדירה היחידה בצה"ל ועוד 2 חטיבות מילואים. לראשונה הפעיל צה"ל טנקים מסוג AMX-13 ושרמן שנרכשו מצרפת זמן קצר לפני כן. חטיבות השריון השתתפו בכל הצירים בהם נעו כוחות צה"ל בכיבוש סיני ובחלק מהמקרים אף עמדו בראש הכוח והכריעו את המערכה.
חיל הים.
במהלך המלחמה הפעיל חיל הים ספינות הנחתה, לאורך כיבוש סיני, ליוו ספינות חיל הים את חטיבה 9 שנעה על קו החוף בסיני ושייטת 11 סייעה לה בהנחתת טנקים וציוד, משימה נוספת של החיל הייתה לאבטח את חופי הארץ מפני ספינות מלחמה מצריות שינסו לפגוע בעורף הישראלי וב-31 באוקטובר לכד בסיוע של חיל האוויר את המשחתת המצרית אבראהים אל-אוול שהפגיזה את חופי חיפה, ספינות חיל הים אף היו אחראיות לחילוץ מטוס מיג מצרי שהופל על ימת ברדוויל בסיני והעברתו לחיל האוויר.
בסיום המלחמה העביר חיל הים שתי פריגטות, אח"י מבטח ואח"י מזנק במצרי טיראן לכיוון אילת.
שמואל גלינקא
שמואל גלינקא (4 ביולי 1927 - 11 בנובמבר 1956) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה שנפל במלחמת סיני בה פיקד על חטיבה 37 המשוריינת.
קורות חייו.
ראשית חייו.
שמואל גלינקא נולד ב-4 ביולי 1927 בעיירה אוסטרוב-מזוביצקי שבפולין. אביו, חיים, היה פעיל ציוני ואמו, לאה, הייתה מחנכת עברית. בילדותו התחנך גלינקא בגן ילדים ובבית ספר עברי ציוני. בגיל 11 עלה עם משפחתו לארץ, שהתיישבה בכפר יהושע. למד בבית ספר החקלאי הראשון בארץ, מקוה ישראל.
קריירה צבאית.
לאחר לימודיו במקווה ישראל הצטרף להגנה ובמסגרתה הדריך ילדים צעירים. בשנת 1946 התנדב לפלמ"ח בפלוגה הימית ולמד קורס ימאות שנועד להכשירו כימאי על מנת לסייע בהעפלה ארצה. בשבת השחורה, 29 ביוני 1946, נעצר גלינקא יחד עם רבים מחברי ההגנה והועבר למחנה המעצר בעתלית ולאחר מכן לרפיח ולאחר שישה שבועות שוחרר ושב לפעילות.