TAAG נתיבי אוויר אנגולים (בפורטוגזית: TAAG Linhas Aéreas de Angola) היא חברת הדגל של אנגולה בתחום התעופה. מרכז החברה ממוקם בבירה לואנדה. החברה מפעילה צי מטוסי בואינג בטיסות פנימיות בתוך אנגולה וכן טיסות ליעדים באפריקה, ברזיל, קובה ופורטוגל. חברת התעופה הוקמה במקור על ידי הממשלה ב-1938, וקיבלה את שמה הנוכחי ב-1973. החברה קיבלה מעמד של חברת דגל ב-1975, וכיום היא חברה ביאט"א.
ל-TAAG שותפות קוד עם אייר פראנס, בריטיש איירווייז, קניה איירווייז, KLM, לופטהנזה, רויאל אייר מרוק, בראסלס איירליינס, וסאות' אפריקן איירווייז.
היסטוריה.
בשנת 1937 נשיא פורטוגל, אנטוניו קרמונה הורה להקים חברת תעופה באנגולה. בספטמבר 1938הוקמה החברה תחת הכינוי DTA כחטיבה של מינהל הרכבות, הנמלים והתחבורה האווירית באנגולה הפורטוגזית. החברה הייתה בבעלות ובניהול הממשלה, שאישרה רכישת כחמישה מטוסים, ששניים מתוכם לא נמסרו בפועל לאור פרוץ מלחמת העולם השנייה. הטיסות הראשונות החלו ב-17 ביולי 1940, תוך שימוש במטוסים דו-כנפיים. המסלולים הראשונים היו בין לואנדה לבין פואנט נואר ולוביטו. הטיסות הופסקו לסירוגין במהלך מלחמת העולם עקב מחסור בחלקי חילוף, אך עד סוף המלחמה חברת התעופה חידשה את פעילותה. שני מטוסים שנרכשו מקונגו הבלגית ב-1944 אפשרו ל-DTA לחדש את שירותיה. במרץ 1946 החלו טיסות לקינשאסה. חברת התעופה הצטרפה לארגון חברות התעופה הבינלאומי בשנת 1951. בשנה זו החלו טיסות גם מפוטו, אך יעד זה נזנח בשנים שלאחר מכן מחוסר כדאיות כלכלית. DTA גם הפעילה קו לליווינגסטון בשנים 1951–1952. ב-1956 הושק קו של כ-1,100 קילומטרים לסאו טומה.
עד אפריל 1960 הצי הורכב מארבעה מטוסי ביץ' 18, שבעה מטוסי DC-3 ושלושה מטוסי DH.89. שנה לאחר מכן, DTA הפכה לחברת התעופה האפריקאית השלישית שהזמינה מטוסי פוקר F27 ששולבו בצי בשנת 1962. באותה התקופה החל קו גם לוינדהוק.
בשנת 1973 החברה עברה רפורמה מבנית, פורקה והוקמה מחדש תחת שמה הנוכחי. החברה הייתה תחת שליטת ממשלת אנגולה (51%), טאפ אייר פורטוגל (29%) ובאופן פרטי (20%). ב-1974 הוזמנו ארבעה מטוסי בואינג 737-200. בעקבות עליית הקומוניסטים לשלטון ועצמאות המדינה, TAAG הפכה לחברת הדגל הלאומית. בשנת 1976 הוטל אמברגו אמריקאי של כמספר חודשים בעקבות מלחמת האזרחים במדינה.
עד מרץ 1980 היה ל-TAAG צי של Fשלושה מטוסי בואינג 707-320C, שלושה מטוסי בואינג 737-200C, שישה פוקר F27 וארבעה מטוסי יאק-40. היעדים באותה התקופה כללו את ברזוויל, סאו טומה, לאגוס, מפוטו, ליסבון, מוסקבה, פריז ורומא. ב-8 ביוני, מטוס יאק-40 התרסק את כל 19 הנוסעים שהיו על הסיפון נהרגו. ב-16 במאי 1981,ארבעה נוסעים נוספים נהרגו בתאונה. בשנים שלאחר מכן התרחשו תאונות קטלניות נוספות. בנוסף על כך, החברה נכנסה לקשיים כלכליים בשנת 1984.
בשנת 1990 לחברה היו כ-18 יעדים בתוך אנגולה, וכן טיסות בינלאומיות לנמל התעופה ברלין שנפלד, ברזוויל, הוואנה, קינשאסה, ליסבון, לוסקה, מפוטו, מוסקבה, פריז, ריו דה ז'ניירו, רומא, סאל וסאו טומה. ב-1997 TAAG רכשה בואינג 747-300 קומבי מסינגפור איירליינס.
החל משנת 2007 החברה הוחרמה באופן חלקי או מלא על ידי האיחוד האירופי והממלכה המאוחדת בעקבות בעיות בטיחות. האיסורים וההגבלות הוסרו לחלוטין ב-17 באפריל 2019, ו-TAAG הורשתה להטיס את כל מטוסיה לכל מדינה באיחוד האירופי.
במהלך 2008, TAAG השיקה קו חדש לבייג'ינג.
בסוף ספטמבר 2014, נחתמו הסכמי שיתוף פעולה בין TAAG לבין אמירטס. ההסכמים כללו שיתוף קוד טיסה ותיאום מועדון הנוסע המתמיד. בשנת הפעילות המלאה הראשונה במסגרת ההסכם, ההפסדים השנתיים קטנו באופן משמעותי. החוזה בוטל באופן חד צדדי על ידי אמיריטס ב-2017 בגלל חוסר רווחיות.
כיום TAAG היא בבעלות מלאה של ממשלת אנגולה. TAAG היא בעצמה הבעלים הבלעדי של אנגולה אייר צ'רטר, המפעילה הובלת מטענים באפריקה.
TAAG מפעילה את המטוסים הבאים (נכון לספטמבר 2020):
האי סנואו
Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (שיר)
"Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band" (תזמורת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר) הוא שיר שנכתב על ידי פול מקרטני (תחת הקרדיט לנון-מקרטני), והוקלט ויצא לראשונה ב-1967 באלבום באותו שם של הביטלס. השיר מופיע פעמיים באלבום: כרצועת הפתיחה (ביחד עם " With a Little Help from My Friends"), וכ"Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (Reprise) " כרצועה הלפני אחרונה (כיחד עם "A Day in the Life"). מילות השיר נוגעות לתזמורת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר המהווה את מרכז האלבום.
מאז יציאת האלבום המקורי, "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band" פורסם גם כסינגל ובאלבומי אוסף שונים של הביטלס. השיר בוצע גם על ידי מספר אמנים אחרים, כולל ג'ימי הנדריקס, U2, ג'ון פיליפ סוזה וביל קוסבי.
חיבור והקלטה.
בטיסה חזרה לאנגליה לאחר חופשה בנובמבר 1966, הגה מקרטני רעיון שבו יופיע אלבום שלם בתפקידים, כאשר כל אחד מהביטלס יקבל אלטר אגו בלהקת "Lonely Hearts Club Band" וסופו של דבר להופיע כך מול קהל. כך נוצר נושא האלבום.
הביטלס הקליטו את השיר באולפן 2 של אולפני אבי רוד, עם ג'ורג' מרטין כמפיק, וג'ף אמריק כטכנאי. העבודה על השיר החלה ב-1 בפברואר 1967 והושלמה לאחר שלושה מפגשים נוספים ב-6 במרץ. השיר החוזר בסוף האלבום מכיל באופן כללי את אותו הלחן של גרסת הפתיחה, אך עם מילים שונות והשמטת הקטע ""נפלא להיות כאן"." השיר החוזר ארך כדקה ו-18 שניות, ובכך זהו אחד השירים הקצרים יותר של הביטלס (הקצר ביותר הוא "Her Majesty" שארך כ-23 שניות בלבד). השיר החוזר הוקלט ב-1 באפריל 1967, חודשיים לאחר השיר הפותח. בסוף השיר ישנן מחיאות כפיים ובכך מתחיל השיר האחרון באלבום - "A Day In The Life".
פרסום השיר וגרסאות נוספות.
השיר פורסם תחילה בבריטניה ב-26 במאי 1967, ובארצות הברית ב-2 ביוני 1967 במסגרת האלבום"."
ההקלטה המקורית של השיר כלולה באלבומי האוסף של הביטלס "The Beatles 1967-1970" (1973) וב-"Yellow Submarine Songtrack" משנת 1999. ישנה הקלטה גם ב-Anthology 2 מ-1996. כעשר שנים מאוחר יותר פורסם רמיקס לשיר באלבום "Love."
המחברת ששימשה את מקרטני לכתיבת השיר (ושירים נוספים) הוצעו למכירה ב-1998.
גרסאות כיסוי.
השיר מעולם לא בוצע בהופעה חיה על ידי הביטלס. הוא בוצע על ידי שלושה מחברי הלהקה לשעבר (מקרטני, הריסון וסטאר) ביחד עם אריק קלפטון ב-19 במאי 1979, במסיבת החתונה של קלפטון. ג'ימי הנדריקס ביצע את השיר בהופעה חיה, כשלושה ימים בלבד לאחר צאת לתקליט, בנוכחות מקרטני והאריסון בקהל. הנדריקס ביצע את השיר גם בפסטיבל האי וייט 1970.
פול מקרטני ביצע את השיר בסיבוב ההופעות העולמי שלו ב-1989–1990. בהופעות שלאחר מכן קישר מקרטני בין השיר לבין השיר "The End".
ביולי 2005 מקרטני ו-U2 ניגנו את השיר בהייד פארק שבלונדון. השיר (במתחיל ב-""It was twenty years ago, today")" נבחר בין היתר כדי להנציח 20 שנה ללייב אייד. הסינגל שוחרר למטרות צדקה באייטונס והגיע למקום ה-48 בבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד ההורדות בבריטניה. בכך הביצוע קבע שיא עולמי לשיר המקוון הנמכר ביותר בכל הזמנים. בשנת 2011, רובי וויליאמס ביצע את השיר בסיבוב ההופעות של טייק ד'את. בשנת 2013, השיר בוצע בפרק של Glee.
אברהם ניסים אשכנזי
אקטיוויז'ן בליזארד
אקטיוויז'ן בליזארד (באנגלית: Activision Blizzard) היא חברת החזקות אמריקאית של משחקי וידאו שהמטה שלה שוכן בסנטה מוניקה, קליפורניה. החברה נוסדה ביולי 2008 כתוצאה ממיזוג של חברת Activision וחברת Vivendi Games. החברה כוללת כיום חמש יחידות עסקיות: Activision Publishing, Blizzard Entertainment, King, Major League Gaming, ו-Activision Blizzard Studios.
החברה מחזיקה ומפעילה אולפני בת נוספים, במסגרת Activision Publishing, כולל Treyarch, Infinity Ward, High Moon Studios ו-Toys for Bob. בין הנכסים האינטלקטואליים העיקריים ש-Activision Blizzard הפיקו לאורך השנים ניתן למנות את Call of Duty, קראש בנדיקוט, גיטאר הירו, Tony Hawk's, Spyro, Skylanders, וורלד אוף וורקראפט, סטארקראפט, דיאבלו, Hearthstone, Heroes of the Storm, Overwatch וקנדי קראש סאגה. נכון למרץ 2022 הייתה חברת אקטיוויז'ן בליזארד חברת משחקי הווידאו הגדולה ביותר באמריקה ובאירופה במונחים של הכנסות ושווי שוק.
החברה הייתה מעורבת לאורך השנים במספר מחלוקות בולטות, כולל האשמות על הפרת פטנטים ותמלוגים שלא שולמו. בסוף יולי 2021 החברה נתבעה על ידי מחלקת התעסוקה והשיכון של מדינת קליפורניה בגין האשמות בדבר הטרדה מינית ואפליית עובדים. התביעה הובילה לחקירה מצד הוועדה לניירות ערך ולבורסות (SEC), והובילה בהמשך לכך שמספר עובדים עזבו את החברה ולהתפטרויות מרובות, ולכך שמספר ספונסרים של החברה בחרו להפסיק לתמוך בה, ולכך שפורסמו מאות מקרים של הטרדות שבוצעו בחברה לאורך השנים.
ב-18 בינואר 2022 חברת מיקרוסופט הודיעה על כוונתה לרכוש את חברת אקטיוויז'ן בליזארד תמורת 68.7 מיליארד דולרים. חברת אקטיוויז'ן בליזארד צפויה בעקבות כך להפוך לחטיבה של Microsoft Gaming, ובעקבות כך מיקרוסופט תהפוך לחברת משחקי הווידאו השלישית בגודלה בעולם (אחרי טנסנט וסוני).
You've Got to Hide Your Love Away