קיים קשר מוכח בין דלקות בדרכי השתן לגנטיקה, בעיקר אצל נשים החוות אירועים חוזרים של דלקות בדרכי השתן. נשים עם אירועים חוזרים של דלקות לרוב היו בעלות היסטוריה משפחתית עם אם שגם לה היו דלקות בדרכי השתן ולרוב חוו זאת בגיל צעיר יחסית (טרם גיל 15). הסיבה לכך היא ככל הנראה התיישבות עיקשת של חיידקי אי קולי בנרתיק וכן יכולת קשירה מוגברת של החיידקים לאפיתל של דרכי השתן.
נמצאו מוטציות שונות המקודדות לרצפטור לאינטרלוקין 8, המקושרות לעליה בשכיחות של פיילונפריטיס ודלקות בדרכי השתן.
אבחנה.
בדלקת פשוטה של שלפוחית השתן, תלונות על כאב בהשתנה, דחיפות או תכיפות בהשתנה לרוב יכוונו לאבחנה וללא צורך בנטילת תרבית שתן. עם זאת, מחלות מין שונות כגון זיבה, כלמידיה, מחלות מיקופלזמתיות וטריכומוניאזיס, גורמות לתסמינים דומים לאלו של דלקות בדרכי השתן. אי לכך, חשוב לאבחן מצבים אלו ולטפל בהם גם.
בכל המצבים האחרים שאינם מוגדרים תחת דלקת פשוטה של שלפוחית השתן (כלומר מצבים של פיילונפריטיס, דלקת אצל נשים בהריון, נשים הנמצאות בסיכון למחלות מין, גברים או חולים עם קתטר למשל) יש לבצע תרבית שתן ובדיקת שתן כללית ולטפל בהתאם. אצל גברים קיימת חשיבות נוספת לכך, היות שלעיתים התסמינים הקליניים קשורים בדלקת כרונית של הערמונית, אשר לרוב איננה קשורה לזיהום חיידקי ולכן טיפול אנטיביוטי לא בהכרח יעזור.
אמצעים לאיבחון.
כלים אבחנתיים נוחים לשימוש הם סטיק שתן (urine dipstick) וביצוע בדיקת שתן כללית, כמו גם תרבית שתן לאישוש ממצאים חיידקיים:
טיפול.
דלקת בשלפוחית השתן.
קיימות מספר אפשרויות לטיפול בדלקת פשוטה של שלפוחית השתן:
בנוסף לטיפול האנטיביוטי, מקובל לתת טיפול אנלגטי (הפחתת כאב) בדרכי השתן- התרופה phenazopyridine (הידועה בארץ בשם "סדורל") היא תרופה אנלגטית המשמשת לצורך הפחתת הכאב הנלווה להשתנה בעת דלקת בדרכי השתן. אמצעים נוספים להפחתת כאב כוללים קומבינציות של תרופות אחרות הפועלות במנגנונים נוספים.
פיילונפריטיס.
אצל ילדים, יש לתת טיפול בן 10-14 יום למקרים של פיילונפריטיס. ילדים מיובשים, שמקיאים, או שאינם מסוגלים לשתות, וכן תינוקות בני פחות מחודש או כאלו שיש אצלם חשד לאורו-ספסיס, צריכים להיות מאושפזים לצורך קבלת נוזלים תוך ורידית ואנטיביוטיקה תוך ורידית. הטיפול האנטיביוטי הניתן לילדים כולל צפטריאקסון, או אמפיצילין, בשילוב עם אמינוגליקוזיד כגון גנטמיצין הוא השילוב המועדף. ניתן להחליף צפטריאקסון הניתן תוך ורידית בצפלוספורין מדור שלישי כגון cefixime, הניתן דרך הפה- PO. באופן כללי יש לנסות ולהימנע ממתן פלורוקינולונים לפני גיל 17, היות שהוא מביא לנזק לרקמת הסחוס אצל ילדים. שימוש בפלורוקינולונים ניתן במקרים מיוחדים- כגון במצבים בהם יש זיהום עם פסאודומונס בעיקר אצל ילדים החולים בציסטיק פיברוזיס.
דלקת מורכבת של דרכי השתן.
הטיפול במצבים של דלקת מורכבת בדרכי השתן- Complicated UTI, צריך להיעשות באופן אינדיבידואלי. בכל אופן, מצבים קשים הכוללים למשל פיילונפריטיס קסנטוגרנולומטוטי מחייבים ביצוע ניתוח נפרוקטומי (כריתת הכליה הפגועה). במצבים של פיילונפריטיס אמפיזמטוטי אשר מתרחש אצל חולי סוכרת בעיקר, ניתן לשקול בשלב הראשון ניקוז דרך העור ובהמשך ניתוח להסרת הכליה.
מניעת דלקות חוזרות בדרכי השתן.
דלקות חוזרות בדרכי השתן נפוצות בקרב נשים בגיל הפוריות, ולעיתים יש צורך בטיפול מונע במידה והישנות זו מפריעה לאורח החיים הרגיל. אין סף מקובל להתחלת טיפול מונע, שניים או יותר אירועים של דלקת בדרכי השתן בשנה אינם קריטריונים מוחלטים לתחילת טיפול ויש לבחון את העדפות המטופלת בהקשר זה.
ישנן שלוש אסטרטגיות מקובלות לטיפול מונע:
ISO 639
ISO 639 הוא תקן בינלאומי של ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) המקצה קודים בני אותיות אחדות לשפות העולם. התקן מורכב ממספר חלקים, מהם 1, 2, 3 ו־5 אושרו עד כה. התקן המקורי אושר ב־1967.
הצעה לתקן ISO 639-6, שנדחתה, נועדה לאפשר קידוד של למעלה מ-21,000 ניבים.
התקן נמצא בשימוש נרחב. שימושים בולטים של התקן:
פגם במחיצה הבין-פרוזדורית
פגם במחיצה הבין-פרוזדורית (באנגלית: Atrial Septal Defect ובראשי תיבות: ASD) הוא מום לבבי שכיח, הנפוץ יותר אצל נשים.
קיימים סוגים שונים של מומים מקבוצה זו, בהתאם למיקום החור. כך, למשל, פגם במחיצה הבין-פרוזדורית באזור הגת הוורידית (sinus venosus) מתרחש באזור גבוה יחסית במחיצה שבין העליות, קרוב לאזור הכניסה של הווריד הנבוב העליון לעליה הימנית, והוא מקושר מרבית המקרים עם חיבור אנומלי בין הווריד הריאתי לווריד הנבוב העליון או לעליה הימנית. סוג מום נוסף הוא פגם הפתח הראשוני (ostium primum). מום זה מתרחש קרוב למסתמים המחברים בין העליות לחדרים, ויכול להביא גם לעיוותם של מסתמים אלו. מום זה שכיח בתסמונת דאון. סוג מום נוסף הוא פגם הפתח המשני (ostium secundum), הנמצא לערך באמצע המחיצה שבין העליות.
כתוצאה מהחור שבין העליות נוצר דלף של דם, מהעלייה השמאלית לעלייה הימנית, לאור הפרשי הלחץ הקיימים ביניהן. מידת הדלף תלויה במידת החור ובגורמים נוספים, כאשר בפועל יש עומס של נפח על החדר הימני כתוצאה מזרימה מוגברת של דם אליו (מהעלייה הימנית) וכתוצאה מכך עליה בזרימת הדם הריאתית.
קליניקה.
מטופלים הסובלים מפגם במחיצה הבין-פרוזדורית לרוב אינם מציגים תסמינים בשנים הראשונות לחייהם, אם כי לעיתים יש נטייה לזיהומים חוזרים של דרכי הנשימה. במרבית המקרים, מספר משמעותי של חולים בעשור הרביעי לחייהם מתחילים לפתח הפרעות קצב שמקורן בעליות, יתר לחץ דם ריאתי, כאשר לבסוף הדלף מתהפך והופך להיות דלף מימין לשמאל, עם כשל של הלב הימני, כלומר אי ספיקת לב ימנית.
בדיקה גופנית.
בבדיקה גופנית ניתן להתרשם מפעימה באזור החדר הימני במישוש. בבדיקה של קולות הלב ניתן להתרשם מפיצול רחב של קול הלב השני, S2, המבטא סגירה של מסתם אבי העורקים ומסתם עורק הריאה. בנוסף יש איוושה באמצע הסיסטולה הנגרמת לאור זרימה מוגברת דרך מסתם עורק הריאה המחבר בין החדר הימני לעורק הריאתי. איוושה נוספת קיימת לאחר הדיאסטולה, אשר נשמעת חזק ביותר לאורך המרווח הבין-צלעי הרביעי. אוושה זו מבטאת עליה בזרימה דרך המסתם התלת-פסיגי המחבר בין עליה ימנית לחדר ימין. ככל שהזמן עובר והלחץ בכלי הדם הריאתיים גדל, יש רושם להתפתחות של איוושה דיאסטולית הנגרמת מאי ספיקה של מסתם עורק הריאה.
במצבים מתקדמים יש כיחלון כתוצאה מאי-ספיקה של הלב הימני וירידה בחמצון של הדם.
ממצאים בהדמיה.
באקג ניתן לראות סטייה של ציר הלב ימינה וכן התרשמות לעליה בגודל חדר ימין. באקו לב ניתן לראות את הפגם עצמו שבין העליות.
הטיפול.
הטיפול יכול להיעשות באמצעות צנתור או ניתוח. לרוב יהיו התוצאות מצוינות, גם לאחר גיל 40, בתנאי שלא התפתח יתר לחץ ריאתי משמעותי. במומים מורכבים יותר, כגון פגם הפתח הראשוני, לעיתים יש צורך בתיקון המסתם הצניפי בנוסף. אין צורך לבצע סגירה של החור אצל מטופלים עם חורים קטנים ודלף מינימלי או אצל חולים הסובלים מיתר לחץ ריאתי חמור, ללא עדות לדלף חמור משמאל לימין.
לרוב, נדיר שמטופלים עם מומי לב כגון פגם הפתח המשני ימותו טרם הגיעם לעשור החמישי של חייהם, אולם במהלך השנים שלאחר מכן יש עליה בתסמינים המובילים לקושי יומיומי בתפקוד. טיפול תרופתי צריך לכלול טיפול בשכיחות לזיהומים בדרכי הנשימה, תרופות אנטי-אריתמיות וכן טיפול ליתר לחץ דם, אי ספיקת לב וכדומה.
אנדראה רוסי
אנדראה רוסי (Andrea Rossi; נולד ב-3 ביוני 1950 במילאנו, איטליה) הוא ממציא הטוען כי הצליח לפתח תהליך היתוך קר יציב המייצר אנרגיה, וכי הוא משיק מוצר מסחרי המבוסס על התהליך. המוצר נקרא Energy Catalyzer או E-CAT.
אודות.
אנדראה רוסי מחזיק בתואר בפילוסופיה משנת 1975 באוניברסיטת מילאן. התיזה שלו עסקה בין היתר בתורת היחסות של אלברט איינשטיין. משנות העשרים של חייו הקים רוסי חברות העוסקות בהפקת אנרגיה ממקורות שונים, ביניהן חברת Petroldragon שעסקה בהפקת נפט ממקורות מבוזבזים. ההתעניינות של רוסי בהיתוך קר, החלה רק בשנת 1989. בשנה זו היה הניסוי המפורסם של פונס ופליישמן.
לדבריו, בשנת 2006 הגיע רוסי לנקודה קריטית במחקרו, כאשר הצליח לאחר אלפי קונפיגורציות שונות שנוסו למצוא נוסחה יציבה, בת שחזור, המאפשרת להפיק אנרגיה מתהליך היתוך קר הנקרא LENR. רוסי יצר קשר עם פרופסור סרג'יו פוקרדי מאוניברסיטת בולוניה, פיזיקאי המתמחה בתהליכים המשלבים ניקל ומימן, ומאז אלה מפתחים מוצר מסחרי המבוסס על התהליך, האמור להפיק אנרגיה במחירים נמוכים בהרבה מתהליכים קיימים.
הדומיניון
הדומיניון (באנגלית: Dominion) היא אימפריה צבאית בעולם הבדיוני של "מסע בין כוכבים" המורכבת ממספר רב של גזעים של חייזרים שונים, המבוססים ברביע גמא. אימפריה זו הופיעה לראשונה בסדרת הטלוויזיה "", ושימשה בה כיריבתה העיקרית של פדרציית הכוכבים המאוחדת.
חברי הדומיניון.
בשורות הצבא של הדומיניון, וכן במוסדות האזרחיים שלו, חברים מספר רב של מינים, הפזורים על פני מספר רב של כוכבי-לכת. מעט מאוד ידוע לגבי המנגנון הפנימי של הדומיניון, אלא רק שהג'מהדאר והוורטה ממלאים את עיקר תפקידי החיילים והמנהלים (בהתאמה).
בין מינים החברים בדומיניון ניתן למצוא את הבאים:
המייסדים.
"המייסדים" הוא הכינוי של מייסדי ושליטי הדומיניון. כל המייסדים משתייכים לגזע מסתורי של משני צורה הנקרא מִשְׁתַּנִּים.