תחום התמחותו המרכזי של זמיר הוא דיני חוזים ותאוריה של דיני חוזים. כן עוסק זמיר בניתוח כלכלי וביהביורלי של המשפט, משפטים ואתיקה נורמטיבית והיבטים רכושיים של הסכסוך הישראלי-ערבי.
זמיר כתב כמה ספרים בסדרת "הפירוש לחוקי החוזים" בעריכת גד טדסקי שיצאו במכון למחקרי חקיקה ולמשפט השוואתי על שם הארי סאקר. ספריו על חוק המכר וחוק חוזה קבלנות נחשבים לספרי בסיס בנושא אותו הם סוקרים.
כן כתב, בשיתוף עם פרופסור גבריאלה שלו ופרופסור אלפרדו מרדכי ראבילו מספר מהדורות של "הפירוש הקצר לדיני החוזים", מעין מדריך מקוצר לדיני חוזים, הכולל את לשון החוק, ותקצירי פסיקה, ואמור לשמש ככלי עזר לעורכי דין.
פרסומים נוספים של זמיר עוסקים בהיבטים קנייניים וחוזיים של הסכסוך הישראלי ערבי.
אייל זמיר
איל זמיר
ATA Packet Interface
מיתוס העין התמימה
"מיתוס העין התמימה" הוא מונח שטבע היסטוריון האמנות ארנסט גומבריך, כהפרכה לרעיון, שזכה לפופולריות רבה בזכות כתביו של מבקר האמנות ג'ון רסקין, לפיו פעולת הראייה של מעשה האמנות היא ב"עין תמימה", הקולטת את המידע החזותי הנוכח בפניה כמופע נטול משמעות, ומעניקה לה פירוש רק מאוחר יותר. פירוש זה, לפי הפילוסופים האמפיריציסטים מלוק ואילך וכן לפי עמנואל קאנט, הוגדר כפעולה שאינה שייכת לראיה.
במאמר "אמנות ואשליה" המעיט גומבריך בחשיבות הרעיון שהדימוי האמנותי שיוצר אמן הוא תוצר של מה שהוא "רואה", וגרס כי הדימוי הנוצר הוא, במידה שווה, תוצר של ה"סכמה" התפישתית הכללית שהאמן נחל מהאמנים שהיו לפניו. רסקין סבר (ב"אלמנטים של האיור") כי "עין תמימה" יכולה להיווצר רק כאשר האמן מצליח לפשוט מעליו את מחלצות תרבותו וסביבתו ולאמץ מעין תפישה ילדותית של העולם כ"רצף של כתמים שטוחים של צבע, בלי מודעות למה שהם מסמלים". גומבריך, לעומתו, סבר כי חקר תולדות האמנות צריך להיות בעיקר מחקר של השינויים בסטראוטיפים, בסוגות ובדימויים הציוריים המקובלים (ה"איקונולוגיה" או ה"לינגוויסטיקה של הדימוי החזותי"). גומבריך הלך בעקבות תפישת הפילוסופיה של המדע של קרל פופר ופיתח תאוריה של תפישה כתהליך של "ניסוי וטעיה", בו מתקיים תהליך מתמיד של ניסיון למצוא את המשמעות וההגיון בנראה, בסיוע "סכמה" או "נוסחה" תפישתית. כמו קאנט, גם גומבריך דגל בתפישה כי "העין התמימה" היא מיתוס וכי בין הנקלט בעין והפרשנות הניתנת, בהתאם לתפישות הקיימות אצל כל אדם יש מיזוג שאין להתירו.
למרות דחיית רעיון "העין התמימה" על ידי רבים מחוקרי האמנות, יש לתפישה עדיין מעמד, במיוחד בהתייחס לאסכולות מסוימות בציור. אפלטון ראה באמנות המייצגת מימזיס (חיקוי, העתקה) של מה שכבר קיים בלאו הכי כקווים וצבעים, וגישה דומה נטו לייחס גם לאסכולות ציוריות כמו אימפרסיוניזם ופואנטיליזם. גומבריך עצמו סבר כי תולדות האמנות במאות השמונה עשרה והתשע עשרה הן, במובנים מסוימים, תולדות מאבקם של אמנים להתנער מה"סכמה" ולשוב לראות את העולם ב"עין תמימה".
התכוונות (פילוסופיה)
התכוונות, כוונתיות, רצוניות או אינטנציונאליות - מושג פילוסופי הבא להבחין בין החומרי לבין הרעיוני או רוחני כתופעות רגשיות או שכלתניות של המוח. לחומר ולמושגים פיזיים במציאות, אין צורך ב'התכוונות', והם קיימים "כשלעצמם". בעוד שלמושגים אחרים - רעיוניים או שכליים, יש בהכרח ייחוס והתכוונות למשהו שמחוץ להם.
בפסיכולוגיה ההתכוונות מובדלת מתהליכים אחרים בכך שנדרשת פעולה כלשהי של רצון מודע ליצירתם.
לכוונה יכולה להיות גם משמעות ערכית. לדוגמה, בניגוד לשוגג, זדון הוא תיאור המתייחס לכוונה רעה בביצוע מעשה.
התפתחות המושג והגדרותיו.
המושג הפילוסופי התכוונות או אינטנציונאליות, מופיע בפילוסופיה האריסטוטלית והימי-ביניימית, אך את משמעותו המודרנית העניק לו ההוגה פרנץ ברנטנו:
לשיטתו של ברנטנו, בעוד שהתופעות החומריות אינן זקוקות ליבוא מושא החיצוני להן, על מנת להיפעל, והן קיימות כשלעצמן (דוגמת ה"רעד"), הרי שהיפעלותן של התופעות הנפשיות מתאפשרת רק באשר לתחוּלָתָן התודעתית על מושא אובייקטיבי, החיצוני להן (דוגמת התבניות "מחשבה", "תקווה").
התכונה ההתכוונותית (Intentional Property), היא סגולה טכנית מהותית בטבע התודעה, בעטיה מוּשׂאת התודעה להיפעלות אך ורק באמצעות זיקה לאובייקט-מה.
ה"התכוונות"-היִיחוּס למושא, כמחוללו ותשתיתו של האקט המנטלי, מאפיינת ומייחדת את "התופעות הנפשיות", ובאמצעותה, הן נבדלות מ"התופעות החומריות-פיזיות".
המושא, הוא עצם קיומן ומהות הווייתן של התופעות בעלות התכונה ההתכוונותית, וקיומו/אי-קיומו, אף הוא התכוונותי, בלתי תלוי בקיומו הממשי-חומרי של המושא ואינו מתחייב ממנו.
כך לדוגמה, ה"תנועה" המיוחסת למהות החוויה האסתטית המוזיקלית, אינה תכונה של הַתָּקָה-ממשית, כי אם "תכונה התכוונותית", המתארעת עם התמזגותה של מערכת צלילים נבדלים, בתודעה התופסת אותם כמחרוזת-צלילים, הניעה בין הצלילים השונים נחווית כ"מוזיקה".
ככל מושא בעל קיום התכוונותי, גם קיומם של הצלילים כתנועה מוזיקלית, תלוי בהיותם בתודעה.
דניאל דנט מסכם ומסווג את שיטות השונות בתחום זה, רובם ככולם מקבלים את הטענה שזוהי ההגדרה המתומצתת ביותר, ואי אפשר לצמצמה יותר. העמדות הבאות מתקבלות על פי סיכום זה:
התכוונות ביהדות.
ביהדות, כוונה היא מחשבה פנימית של האדם, המניעה אותו לבצע פעולות או מעשים מסוימים. ביהדות מיוחסת חשיבות רבה לכוונתו של אדם לפני ובמהלכן של תפילות, במהלך קיום מצוות, ואף לפני ביצוע מעשים שליליים.
מקרן חום
קלפי אלקטרונית
אלמוג כהן
אלמוג כהן (נולד ב-1 בספטמבר 1988 בבאר שבע) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום משמש כמנהל המקצועי של מכבי נתניה.
קריירה.
כהן החל את דרכו ככדורגלן במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק, וכשהיה בן 18 עבר לקבוצה אחרת מאותה העיר, מכבי נתניה, באמצע עונת 2006/2007. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך במשחק מול הפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו, ולקראת סיום אותה עונה, לאחר שהרשים את המאמן ראובן עטר, ערך כהן את הופעתו הראשונה בליגת העל במשחק מול מכבי תל אביב.
בפתיחת עונת 2007/2008 שותף כהן במשחקי קבוצתו במסגרת מוקדמות גביע אופ"א, מול אוניאו לייריה. בעונה זו הוא הפך לשחקן חשוב בקבוצה הבוגרת, תוך שהוא מפגין יעילות בקישור האחורי וכושר מנהיגות, כבר בגילו הצעיר. כהן סיים עם הקבוצה במקום השני בליגת העל בעונה זו, אחרי בית"ר ירושלים. בעונת 2008/2009, תחת המאמן לותר מתאוס, סבל כהן מפציעה שהשביתה אותו לחלקים מסוימים של העונה, אך המשיך לפתוח ברוב משחקי הקבוצה.
לקראת עונת עבר כהן לקבוצת נירנברג מהבונדסליגה הגרמנית. בינואר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הגרמנית, בניצחון 2–0 על המבורג. בפברואר 2011 הבקיע את שערו השני במדי הקבוצה, שער ממרחק של 25 מטר שחתם את ניצחון קבוצתו 3–0 על פרנקפורט. באותו חודש גם זכה כהן בתואר השחקן המצטיין החודשי של נירנברג, ובתום העונה האריך את חוזהו בקבוצה בתמורה להכפלת שכרו. בעונתו השנייה בקבוצה שותף ב-26 משחקים בכל המסגרות, אך בתחילת עונת מעמדו בקבוצה התערער, ועד לאמצע העונה הוא שותף ב-9 משחקים בלבד.
ב-4 בפברואר 2013 חזר כהן לישראל, והושאל לקבוצת הפועל תל אביב עד לסיום העונה. שבוע לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב הקבוצה בדרבי מול מכבי תל אביב. לקראת סיום עונת 2012/2013 הבקיע את שערו היחיד במדי הפועל תל אביב, בדקה ה-95 מול בני יהודה. היה זה שער הניצחון שהבטיח להפועל תל אביב את המקום השלישי שמוביל לליגה האירופית. בסך הכל ערך כהן 12 הופעות ליגה במדי הפועל תל אביב, בנוסף לשתי הופעות במסגרת גביע המדינה.
ב-30 ביולי 2013 חזר כהן לגרמניה וחתם לשלוש שנים בקבוצת אינגולשטאדט 04 מהבונדסליגה השנייה. ב-22 בספטמבר כבש את שערו הראשון בקבוצה, בהפסד 1–4 מול פ.ס.וו פרנקפורט. במהלך העונה הראשונה שלו בקבוצה שימש כהן כקפטן הקבוצה בחלק מהמשחקים, וכבש בסך הכל שער אחד ב-22 הופעות בליגה. בעונת שותף רק בחמישה משחקים בליגה בעקבות פציעה, אך בסופה העפיל עם הקבוצה לבונדסליגה בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון, ואף שותף במשחק העלייה.
בעונת 2015/2016 ערך כהן 20 הופעות בבונדסליגה ובישל שני שערים. לקראת סיום העונה האריך כהן את חוזהו בקבוצה בשנתיים נוספות עם אופציה לעוד עונה. ב-22 באוקטובר 2016 הבקיע כהן שער בדקה השישית נגד בורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור השמיני בליגה, ובסך הכל כבש שבעה שערים בבונדסליגה בעונת 2016/2017, אך בסופה ירדה הקבוצה בחזרה לליגת המשנה. בעונת כבש כהן שני שערים ב-27 הופעות ליגה. בעונת 2018/2019 כבש שער אחד ב-21 הופעות ליגה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה השלישית.
ב-19 ביוני 2019 חתם כהן לארבע שנים במכבי נתניה, עם אופציה לעונה נוספת, ומונה לקפטן הקבוצה.
בעונת 2019/2020 שבר כהן את שיא הכרטיסים האדומים בעונה לשחקן בליגה הישראלית הבכירה, בכך שספג ארבעה כרטיסים אדומים.
ב-14 בפברואר 2022 הודיע כהן על פרישה ממשחק פעיל, ומונה למנהלה המקצועי של מכבי נתניה.
נבחרת ישראל.
ב-2007 ערך כהן את משחקו הראשון במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנבחרות צעירות. מאז החל לשחק בנבחרת הצעירה בקביעות, ועד שנת 2010 רשם בסך הכל 17 הופעות במדיה.