תסמונת האדם האדום- או תסמונת הצוואר האדום- red neck syndrome: מתבטאת בסומק ובתפרחת בפנים, בצוואר ובחלקים עליונים של בית חזה וגפיים עליונות. תפרחת זו מופיעה בעת מתן עירוי תוך ורידי של ואנקומיצין (או זמן קצר לאחריו). תופעות לוואי נוספות- גרד, רעד, כאב בבית החזה, ירידה בלחץ הדם, סחרחורת, תפיחות בפנים, בשפתיים ובעפעפיים. תופעות לוואי קשות יותר: פגיעה בשמיעה עד כדי חירשות (לרוב הפיך לאחר הפסקת מתן התרופה), רעילות לכליות בעיקר אם ניתן יחד עם תרופות ממשפחת האמינוגליקוזידים, תרומבוציטופניה (ירידה ברמת הטסיות בדם), נויטרופניה (ירידה ברמת הנויטרופילים).
תלמוד תורה תשב&quot;ר
תלמוד תורה תשב"ר בבית מרן החזון איש הוא תלמוד תורה חרדי ליטאי בבני ברק; התלמוד תורה הממוסד הפרטי הראשון שהוקם בעיר זו.
היסטוריה.
בשנות ה-40 עבר החזון איש מגבעת רוקח לביתו החדש שהיה שייך לאדם פרטי שהקצה אותו למגורי החזון איש, במזרח העיר (של אז), לימים רחוב חזון איש. בדירתו היה בית כנסת קטן שבו התפלל. החזון איש היה חשוך בנים, ולאחר מותו חזרה חזקת הבית לבעליו. כשנה לאחר פטירתו של החזון איש התאגדה קבוצה מתלמידיו ורכשה את הבית למטרת הקמת תלמוד תורה לזכרו עבור ילדי תלמידיו וחברי חוג חזון איש ("חזונאיש'ניקים"). שמו, "תשב"ר", הוא ראשי התיבות: תינוקות של בית רבן. שמו הרשמי המלא: "תלמוד תורה תשב"ר בבית מרן החזון איש".
בשנות ה-70, לאחר שכמות התלמידים בתלמוד תורה תשב"ר גדלה, הורחב מבנה התלמוד-תורה ונבנו קומות נוספות. המבנה המקורי של בית החזון איש נשמר. בשנת 2011 פרצה שרפה במבנה ונגרם לו נזק רב.
למרות שתלמידי תלמוד תורה תשב"ר הם ברובם הגדול ממשפחות ליטאיות ששפת הדיבור הרווחת אצלן היא עברית, במשך שנים שפת הלימוד בשיעורי החומש הייתה יידיש, בעשור הראשון של המאה ה-21 עברו ללמד בעברית.
למרות שתלמוד תורה תשב"ר אינו נמנה עם הזרם של העדה החרדית, הנהלתו הקפידה שלא להשתמש בתקציבי המדינה והוא היה נשען על תרומות ותשלומי שכר לימוד של ההורים. גם לאחר שנקלע לקשיים תקציביים גדולים שהקשו על תפקודו השוטף של התלמוד תורה, הורה הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן ב-2016 להנהלה להמשיך להתנזר מתקציב ממשלתי.
נשיא התלמוד-תורה היה הרב חיים שאול קרליץ, ולאחר מכן הרב חיים קניבסקי. במשך שנים רבות מנהל התלמוד-תורה היה הרב אלעזר צדוק טורצ'ין, מתלמידי החזון איש ומחבר הספר "שונה הלכות" (יחד עם הרב קניבסקי). אחרי פטירת הרב טורצ'ין התמנה הרב משה הלוי (נכדו של הרב יצחק אייזיק הלוי) כמנהל, משרה שבה החזיק עד לפטירתו בקיץ 2022. בראשית שנות ה-2000 החל לכהן לצדו בניהול המוסד, בנו, הרב שמואל הלוי. כמנהל כלכלי שימש הרב אהרן רגוזניצקי וכיום המנהל הכלכלי הוא חיים אהרן סטנייצקי.
בעשור הראשון של המאה ה-21 נבנה ברחוב הרב לנדא מבנה נוסף עבור התלמוד-תורה, בתרומת איש העסקים היהודי-קנדי הרשי פרידמן. בשנת הלימודים תשע"א למדו בו כ-1,000 תלמידים.
תלמוד תורה תשב"ר הוא ה"חדר" הממוסד הפרטי הראשון בבני ברק. עד שנות ה-70 רוב ילדי העיר החרדים למדו בבתי ספר של החינוך העצמאי. בשנות ה-60 נוסד על ידי הרב חיים פרידלנדר תלמוד תורה תורת אמת. עם השנים נוסדו "חדרים" נוספים של הזרמים החרדיים השונים, וכיום רוב תלמידי העיר לומדים ב"חדרים" פרטיים.
בשנת 2015 נקלע התלמוד תורה לקשיים כלכליים כבדים. הנהלת התלמוד תורה ערכה כינוס חירום להצלת המוסד בחדר לימודו של החזון איש הנמצא במתחם התלמוד תורה, בכינוס השתתפו תלמידי החזון איש, הרב אהרן לייב שטיינמן, הרב ניסים קרליץ, הרב חיים קניבסקי, הרב דב לנדו והרב גרשון אדלשטיין.
בשנת 2020 נרשם התלמוד תורה במשרד החינוך כמוסד פטור והחל לקבל תקציב ממשלתי.
פטר עמנואל גרדנוויץ
ארנה דה ז'ובנטודה
ארנה דה ז'ובנטודה (בפורטוגזית: Arena da Juventude, זירת הנוער (ארנת הנוער); נודע גם כארנה דאודורו) הוא היכל ספורט שהוקם בשכונת דאודורו שבריו דה ז'ניירו. ההיכל מהווה חלק מהתשתית הנרחבת לאירוח אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו. הוא מכיל כ-5,000 מקומות ישיבה ביציע אחד (3,000 מהם מיועדים יפורקו לאחר האולימפיאדה) ויארח את טורניר הסיף בקרב חמש במשחקים האולימפיים (מול 4,000 צופים) ובאולימפיאדת הנכים וחלק ממשחקי כדורסל הנשים. המבנה בנוי בבנייה קלה ומבוסס על שלד פלדה קליל המחופה עץ וחומרים שקופים למחצה ומוקף בעמודי פלדה הנושאים את הגג. בגג נפערו שורת אשנבים צרים וארוכים המאפשרים חדירת אור ואף אוורור האולם.
האולם מוקם לצד מתקני ספורט נוספים באזור דאודורו שיארחו תחרויות באולימפיאדה, ובהם המטווח האולימפי, פארק לתחרויות אופני הרים ואופני BMX, מסלולים לתחרויות חתירה וקרב חמש, וגם זירת ההיפודרום האולימפי מצויה בקרבת מקום.
אצטדיון ספורט המים האולימפי (ריו דה ז'ניירו)
אצטדיון ספורט המים האולימפי של ריו דה ז'ניירו (בפורטוגזית: Estádio Olímpico de Desportos Aquáticos) הוא בריכת השחייה האולימפית המקורה, שמארחת את תחרויות השחייה המרכזיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ובאולימפיאדת הנכים.
הקמת המתקן התחילה ב-2013. במקור המבנה תוכנן כמבנה קבע המכיל 18,000 צופים שנועד לשמש לאחר האולימפיאדה כמתקן אימון לשחיינים ובתכנון הוצג שחלק מהחזיתות וגג המבנה יחופו בתריסים שקופים למחצה שיאפשרו חדירת אור יום טבעי אך לא מסנוור וגם יסייעו לאוורור טבעי של המבנה. בנוסף הובטח כי יותאמו חזיתות מבנה הבריכה להקרנת תצוגות מולטימדיה צבעוניות. אולם בפועל הוחלט כי המבנה יהיה זמני בלבד ויפורק לאחר האולימפיאדה וחלקיו ישמשו להקמת 2 פארקי מים בערים אחרות בברזיל. תכולת המבנה היא 15,000 צופים ובתוכו 2 בריכות לאימונים ולתחרויות השחייה. גם צורתו החיצונית שונתה מתכנונו הראשוני. גג הביתן נתלה על 4 עמודי ענק שהוצבו ב-4 פינות היציעים ובולטים כתרנים מעל גג המבנה. חזית המבנה שהפך לזמני כוסה בחיפוי שקוף למחצה ועליו עבודת אמנות מצוירת של האמנית הברזילאית אנדריאה ורחו. העבודה צוירה בגוונים כחולים ויוצרת צורות המדמות גלים התואמים את ייעוד המבנה.
מבנה הבריכה האולימפית הוקם ב"בארה אולימפיק פארק" ברובע בארה דה טיז'וקה בעיר ריו דה ז'ניירו, שמכיל רבים ממתקני הספורט האולימפיים. הבריכה אירחה את תחרויות השחייה ושלבי הגמר של תחרויות הכדורמים. תחרויות נוספות בענפי המים התקיימו במרכז ספורט המים מריה לנק הסמוך.
שלמה שפן
הוט מובייל
לאו-פקה טהטי
לאו-פקה טהטי (בפינית: Leo-Pekka Tähti; נולד ב-22 ביוני 1983) הוא ספורטאי נכה פיני. אלוף עולם ובעל חמש מדליות פאראלימפיות, מהן שלוש מדליות זהב, במשחקים הפאראלימפיים.
קריירה.
המשחקים הפאראלימפיים.
טהטי התחרה לראשונה עבור המשלחת הפינית באולימפיאדת הנכים שהתקיימה באתונה בשנת 2004. הוא התחרה במרוץ ל-100 מטרים (קטגוריה T54) וזכה במדליית הזהב עם תוצאה של 14.19 שניות, 12 מאיות השנייה לפני הבריטי דייוויד ויר שסיים את מקצה הגמר ב-14.31 שניות, לאחר ששבר שיא פאראלימפי במקצה המוקדם עם 14.17 שניות. טהטי הוסיף מדליית זהב נוספת בתחרות ל-200 מטר עם תוצאה של 25.25 שניות.
באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) התחרה טהטי בשני המקצים פעם נוספת. במקצה ל-100 מטר שבר את שיא העולם במקצה המוקדמות עם תוצאה של 13.76 שניות, וזכה במדליית הזהב עם תוצאה של 13.81 שניות במקצה הגמר. ובמירוץ ל-200 מטר ראה את לִישִׂין גָ'אנְג הסיני קובע שיא עולם של 24.18 שניות במקצה המקדים, וזוכה בזהב עם 24.34 במקצה הגמר. טהטי זכה במדליית הארד כשסיים את המירוץ בתוצאה של 25.17 שניות.
באולימפיאדת הנכים לונדון (2012) זכה טהטי במדליית זהב במירוץ ל-100 מטרים כשניצח בתחרות עם תוצאה של 13.79 שניות, לפני יאנג לו הסיני שסיים ב-13.92 שניות וסאיצ'ון קונג'ן התאילנדי שזכה במדליית הארד עם 13.92 שניות.
אליפות העולם.
טהטי לקח חלק גם באליפות העולם באתלטיקה לנכים שהתקיימה בעיר אסן בשנת 2006. הוא השתתף במקצים ל-100 ו-200 מטר וזכה בשתי מדליות ארד. במקצה ל-100 מטר עם תוצאה של 14.51 שניות, ובמקצה ל-200 מטרים עם תוצאה של 25.85 שניות.
באליפות העולם באתלטיקה לנכים שהתקיימה בקרייסטצ'רץ' בשנת 2011 זכה טהטי במדליית הזהב במקצה ל-100 מטרים עם תוצאה של 14.14 שניות, ובמדליית הכסף במקצה ל-200 מטרים עם תוצאה של 25.25 שניות.
סדר הקבלה לראב&quot;ד
מתי ואיך הומצא העם היהודי?
מתי ואיך הומצא העם היהודי? הוא ספר עיון שכתב שלמה זנד. הספר ראה אור בשנת 2008 בהוצאת רסלינג. נכון לשנת 2021, הוא תורגם ל-23 שפות.
תוכנו של הספר.
הספר מתמודד עם מסורת ההיסטוריוגרפיה הפרוטו-לאומית והלאומית שהעלתה על נס את קיומו של עם יהודי מאז יציאת מצרים. מתוך דיון תאורטי בסוגיית הלאומיות ובהשראתם של בנדיקט אנדרסון וארנסט גלנר מבקש זנד לפרק את הנרטיב הציוני שהמציא, לדבריו, את העם היהודי כדי לייצר לאום חדש. על פי זנד, המצאת העם היהודי התבססה על התנ"ך כספר היסטורי ועל המיתוס הנוצרי של הגליית היהודים עם המרד הגדול, וכך נוצרה היסטוריה לאומית ארוכת טווח שלא הייתה ולא נבראה.