מחוז ביסטריצה-נסאוד(ברומנית: Judeţul Bistriţa-Năsăud, בהונגרית: Beszterce-Naszód) הוא מחוז (ז'ודץ) בחבל טרנסילבניה, בצפון-מערב רומניה. בשנת 2005 אוכלוסייתו הייתה 317,254 תושבים ומבחינה זו תפס את המקום 34 בין 41 המחוזות רומניה. שטח המחוז הוא 5,355 קילומטר מרובע. הוא כולל מוניקיפיום אחד - בירת המחוז - העיר ביסטריצה, עוד 3 ערים ו-58 כפרים גדולים (קומונות) עם 235 יישובים כפריים.
מחוז ביסטריצה-נסאוד גובל עם המחוז קלוז' במערב, עם המחוז מרמורש בצפון, עם המחוז סוצ'אבה במזרח ועם המחוז מורש בדרום.
סמל המחוז.
הסמל הנוכחי של המחוז אומץ בהחלטת ממשלה משנת 1998.
תיאור.
הסמל מורכב ממגן מחולק לארבע: ברבע הראשון, על רקע מוזהב, רואים נשר טבעי, המחזיק במקורו צלב נוצרי אורתודוקסי מזהב ועל חזו נמצא מגן כסף עם ראשי התיבות VRR קיצור מהסיסמה הרומית Virtus Romana Rediviva (המידה הטובה של הרומאים קמה לתחייה). מתחת לנשר נראה ספר פתוח, בצבע לבן
ברבע השני, על שדה מוזהב, מיוצגת הזאבה עם רומולוס ורמוס. ברבע השלישי, על רקע אדום מצויר מגן עם שולי זהב, לא סדירות, בעלות רקע אדום. בתוך המגן נראה ראש של שור בר, בצבע טבעי, האוחז בין קרניו כוכב זהב, בעל שש קרני אור. ברבע הרביעי, על רקע כסף, נמצא אדם לשבוש תלבושת עממית, והמחזיק ביד ימינו כידון וביד שמאלו - מגן מקושט בעיטור פרחוני.
משמעות היסודות שבסמל.
הנשר, הזאבה הקפיטולינית והסיסמה הם הד למוצא הרומי של העם הרומני. האדם מזכיר את שומרי הגבול של נסאוד מימי הביניים. המגן עם ראש השור רומזים על האחוזות באזור שהיו בבעלות שליטי מולדובה ועל היחסים שהתקיימו בין מחוזות אלה ובין שליטי מולדובה בימי הביניים.
דמוגרפיה.
בשנת 2002 אוכלוסיית המחוז הייתה 311,657 תושבים.
הרכב אתני.
בשנת 2002:
כולל ורשה
כולל ורשה (גם ורשא או ורשה), נקרא גם כולל פולין, הוא כולל אשכנזי ביישוב הישן אשר הקימו עולים מפולין שבאימפריה הרוסית.
תולדותיו.
התמיכה ביישוב היהודי בארץ ישראל מילאה תפקיד נכבד בפעילות הציבורית ביהדות ורשה. משנת 1821 התקיים בה גוף מרכזי לאיסוף כספים לטובת "עניי ארץ ישראל". קופות התרמה לארץ ישראל נמצאו כמעט בכל בתי הכנסת. עם התגברות תנועת העלייה של יהודי פולין לארץ ישראל, נוסדה בוורשה הקופה המיוחדת בשם "כולל פולין", בתמיכתם של אדמו"רים ורבנים מפורסמים בפולין ומחוצה לה ובראשם רבי משה מלעלוב אשר אף עלה והתיישב בירושלים בשלהי שנת 1850.
ייסוד ובנייה.
הכולל נוסד בארץ ישראל בשנת 1850, על ידי רבי יעקב יהודה לייב לעווי ואחיו רבי נחום משאדיק. "כולל ורשה" התפצל מ"כולל הפרושים הכללי" שקבל עד אז את כל כספי החלוקה שיועדו ליוצאי פולין בארץ ישראל. על פי המוסכם חולקו כספי "החלוקה" בין יוצאי פולין לבין יוצאי ליטא ורוסיה מ"כולל הפרושים הכללי". בראש הכולל בפולין עמדו הרב ישראל יהושע מקוטנא, הרב יצחק מאיר אלתר, הרב מאיר אוירבך והרב חיים אלעזר וקס.
כמנהיגו הרוחני של הכולל החל משנת 1885 נחשב האדמו"ר הירושלמי יוצא פולין רבי דוד בידרמן מלעלוב נכד רבי משה מלעלוב ונינם של רבי דוד מלעלוב והחוזה מלובלין והוא אשר עמד בראש התמיכה והחלוקה לצורכי המשפחות הנתמכות. ביוזמתו אף הוקמה שכונת בתי ורשה בשנת 1894 בה שוכנו משפחות נזקקים מהנמנים עם הכולל לחמש שנים בתורנות
אחד מחברי הכולל הנודעים היה הרב מאיר אוירבך מקאליש. על פי החוקר יהושע בן-אריה, הצטרפותו של הרב אוירבך אל הכולל החדש חיזקה את מעמדו. בזכרונותיו של דוד ילין מסופר כי לאחר בואו לארץ ישראל, קנה הרב אוירבך את המתחם שיועד לחצר, שנקרא מאז "החצר הוורשאית".
בשנת תרכ"ח (1868) נוסד בניין בית הכנסת של הכולל ממזרח לרחוב היהודים, בצדו הצפוני של הרובע היהודי. היה ידוע גם כבית הכנסת של "כולל פולין" או ה'ווארשעווער שול' (ביידיש: "בית הכנסת הוורשאי"). הבניין נבנה בכספי תרומות של יהדות פולין, בחצרו של דוד רייז ינובר, אשר עלה לארץ ישראל מפולין. מתחם החצר של ינובר כלל ארבעה עשר חדרים שבהם התגוררו תלמידי חכמים ורבנים מפולין.
בשנת 1878, רכש הרב חיים אלעזר ווקס נשיא הכולל קרקעות בכפר חיטים למטעי אתרוגים. שנה לפני כן נוסדה ישיבת חיי עולם על ידי האדמו"ר מלעלוב רבי דוד בידרמן במזרח הרובע היהודי.
בשנת 1886 נוסתה התיישבות בצפון מזרח העיר העתיקה, בשכונת באב חוטה במסגרתו נרכשו ארבע חצרות למגורים.
בשנת 1894 הוחל בבניית שכונת בתי ורשה.
בשנת 1928 פרץ בכולל סכסוך, שבמהלכו נצבו חסידי גור מכולל פולין כנגד שאר אנשי הכולל. לסכסוך תרמה העובדה שלמנהיגי חסידות גדולים שתרומות ניכרות לכולל הגיעו מחסידהם, לא היה יצוג בהנהלת הכולל, ונוצרה מחלוקת בקשר לאופן גביית הכספים בפולין. הסכסוך היה מלווה בגילויי אלימות בירושלים. הסכסוך הוביל לפיצול בכולל, שהתחלק ל'כולל פולין' (בשליטת חסידי גור), ול'כולל וורשה'. הפיצול הוביל לדיון משפטי ארוך בנושא הבעלות על שכונת בתי ורשה. הרב הרצוג שנדרש לסוגיה הביא להסכם פשרה בין הכוללים בראשית 1938, אולם גם לאחר מכן נותרה מתיחות סביב הנהלת הכולל
בשנת 1976, הוחל בבניית שכונת רמות פולין בשיתוף משרד השיכון של מדינת ישראל.
התמיכה בכולל.
הנשיאות הראשית בפולין דאגה לאסוף ולהמציא בהתמדה את תקציבה החודשי של הכולל בארץ ישראל, מתרומותיהם של נדיבים בכל התפוצות שהריצו כספים באורח ישיר לוורשה. כנשיאי הכולל שימשו: האדמו"ר בעל "חידושי הרי״ם" מגור, הרב בעל "חמדת שלמה" מוורשה, הרב מאיר אוירבך מחבר הספר "אמרי בינה", הרב חיים אלעזר וואקס בעל "נפש חיה" מקאליש, האדמו"ר מרדזימין, ובשנים האחרונות לפני השואה, הרב יעקב מאיר בידרמן, חתנו של האדמו"ר בעל "שפת אמת" מגור.
מאז מלחמת העולם הראשונה ובמיוחד בתקופת השואה, נסתם מקור ההכנסה היחיד של הכולל ואפסו כל האמצעים לגייס מחדש את הסכום של מאה אלף דולר שהיה בא בכל שנה מוורשה, לכיסוי התקציב השנתי. נותק גם הקשר עם מרבית עסקני ותורמי המוסד בארצות חוץ, אשר כרגיל קיימו מגע עם לשכת הנשיאות המרכזית בוורשה. המוסד עמד על סף התמוטטות, ולעזרתו נחלץ הרב יעקב חנוך סנקביץ, ראש ישיבת שפת אמת. לאור התגברות זרם הפליטים מיוצאי פולין שבאו לארץ אחרי השואה הוא סבר כי על המוסד להמשיך בכל מחיר לשמש כציר מרכזי לקיום היישוב וכאבן פינה לשגשוג של יישוב חדש. הרב סנקביץ יצר מקורות הכנסה חדשים ובסיס כלכלי למוסד, בביקוריו בארצות הברית; בה ובמדינות נוספות ייסד חוג ידידים בשם "ועד אוהדי קופת רמבעה"נ".
חטיפתם של בטי וברני היל
ניקולאי בוגוליובוב
ניקולאי בוגוליובוב (ברוסית: Николай Николаевич Боголюбов ; 21 באוגוסט 1909 – 13 בפברואר 1992) היה פיזיקאי ומתמטיקאי סובייטי. התמחה בתחום פיזיקה גרעינית ובשנים 1965-1988 היה מנהל המכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה ליד מוסקבה.
חייו.
ניקולאי בוגוליובוב נולד בניז'ני נובגורוד למשפחת איש דת שהיה מלמד מדעי הנוצרות ופילוסופיה. אימו הייתה מורה למוזיקה. במשפחה היו שלושה בנים כולם גדלו למדענים בתחומים שונים. בשנת 1913 עברה המשפחה לקייב בה בוגוליובוב האב החל ללמד באוניברסיטה. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה מצב הכלכלי של המשפחה היה קשה מאוד, המשפחה עזבה את קייב וניקולאי בוגוליובוב המשיך את לימודיו במסגרת הביתית. בשנת 1920 המשפחה חזרה לקייב. אביו ראה את הכישרון של בנו בתחום המתמטיקה והיה מביא ספרים מספריית האוניברסיטה. בשנת 1922 ידע של בוגוליובוב בתחום המתמטיקה היה קרוב בהיקפו לקורס לימודים באוניברסיטה. בשנת 1924 הוא פרסם את עבודת המחקר הראשונה שלו. בשנת 1925 כאשר הוא היה בן 16 בלבד התקבלה החלטה להכיר בו כדוקטורנט ובגיל 19 קיבל את התואר דוקטור.
החל משנת 1927 ובמשך כל שנות ה-30 עסק בוגוליובוב במחקרים בתחום מערכת לא ליניארית. בשנת 1934 הוא החל ללמד באוניברסיטת קייב ובשנת 1936 התמנה לפרופסור. במהלך מלחמת העולם השנייה בוגוליובוב היה באופה ועמד בראש הקתדרה למתמטיקה במכון הפדגוגי המקומי.
בשנת 1946 נבחר בוגוליובוב לחבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות ובשנת 1953 נבחר לחבר מלא. בשנת 1959 הוא נבחר לאקדמיה למדעים של ארצות הברית.
בשנת 1950 הוא עבר למוסקבה והחל לעבוד במכון למתמטיקה על שם סטקלוב וללמד באוניברסיטת מוסקבה. בתקופת 1950-1953 בוגוליובוב השתתף בפרויקט הגרעיני הסובייטי ובמיוחד בפיתוח פצצת מימן. בשנת 1956 בוגוליובוב התקבל לעבודה במכון מאוחד למחקר גרעיני בדובנה ובשנת 1965 התמנה למנהלו. הוא עמד בראש המכון עד לשנת 1988. במקביל לניהול המכון בדובנה, בוגוליובוב החל בהקמת מכון לפיזיקה תאורטית בקייב. בשנים 1965-1973 הוא עמד בראש המכון בקייב שהוקם.
למרות שבשנת 1988 הוא יצא לגמלאות, בוגוליובוב המשיך בכתיבת מאמרים והשתתפות בכנסים בינלאומיים בתחומי התמחותו.
בוגוליובוב נפטר ב-13 בפברואר 1992 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
תרומות עיקריות.
בסך הכל בוגוליובוב פרסם כ-300 מאמרים מדעים. אוסף מלא של מאמריו יצא לאור ב-12 כרכים.
שכונת מקור חיים
מאיר בשמשניקוב
כריסטוס סרצטאקיס
כריסטוס סרצטאקיס (ביוונית: Χρήστος Σαρτζετάκης; 6 באפריל 1929 – 3 בפברואר 2022) היה משפטן ופוליטיקאי יווני אשר היה נשיא יוון בשנים 1985–1990.
סרצטאקיס נולד בסלוניקי. הוא החל ללמוד בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת סלוניקי בשנת 1946, וסיים תואר ראשון בשנת 1950. הוא קיבל את רישיון עריכת הדין שלו ב-1954. בשנת 1956 הוא כיהן כשופט בית המשפט של הערכאה הראשונה.