אזור רוג'רס פארק גובל בעיר אוונסטון מצפון, שדרות רידג' ממערב, שדרת דבון ושכונת אדג'ווטר מדרום ואגם מישיגן ממזרח. באזור רוג'רס פארק ממוקמת אוניברסיטת לויולה.
רמת וידין
רמת וידין (באנגלית: Vidin Heights; בבולגרית: Видински възвишения) היא רמה המכוסה קרח בחצי האי וארנה, במזרח האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הרמה 604 מטרים מעל פני הים.
אורכה של הרמה 8 קילומטרים, שבין הקצה הצפוני של אוכף לזלי גאפ לכיוון מזרח - צפון-מזרח ועד נקודת אינוט. או 9.6 קילומטרים בין אוכף לזלי גאפ לכיוון צפון - צפון-מזרח ועד לנונאטאק סאייר.
שיא גובהה של הרמה היא בפסגת מיזייה: פסגת מיזייה ממוקמת 9.25 קילומטרים צפונית - מזרחית להר בוולס;
פסגת מיזייה ממוקמת 4.24 קילומרים צפונית - צפון-מזרחית מגבעת לזלי;
פסגת מיזייה ממוקמת 9.47 קילומטרים מנקודת ויליאמס;
ו-7.52 קילומטרים מערבית מגבעת אדינבורו.
בשטח הרמה מצויה גם פסגת שארפ.
הרמה מתנשאת מעל שדה השלג סדינני שמצפון-מערבה לה; מעל קרחון רוז ואלי, שמצפון - מזרח לה; מעל קרחון דבלט וקרחון פאנגה שמדרום - מזרח לרמה; ומעל קרחון קאליאקרה, שמדרום לרמה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הרמה.
הרמה מופתה לראשונה בשנת 1968 על ידי סוכנות הסקר הבריטית שמעבר לים (UK Directorate of Overseas Surveys). הרמה מופתה בשנית באופן גס, בשנת 1980 על ידי סוקרים ארגנטינאיים, וכן על ידי הסקר הטופורגפי הבולגרי Tangra 2004/05, ושוב על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2005 ובשנת 2009.
מקור השם.
השם ניתן לרמה על ידי משלחת הסקר הטופוגרפי הבולגרי Tangra 2004/05.
הרמה נקראת על שם העיר וידין שבצפון מערב בולגריה.
השם אומץ רשמית ב-19 באוגוסט 1997.
לקריאה נוספת.
• Ivanov, Lyubomir. (2006). Climb Magazine. 89-91. , Antarctica: Livingston Island (first ascents), Climb Magazine. 89-91
אונו אייכלסהיים
אונו אַייכֶלסהיים (בהולנדית: Onno Eichelsheim; נולד ב-1966) הוא גנרל הולנדי, המשמש מאז 15 באפריל 2021 כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא הולנד.
ביוגרפיה.
אייכלסהיים נולד בסכידם ב-1966. הוא גדל בברחאמבאכט ולמד בחטיבת הביניים בסכונהובן. באוגוסט 1986 התגייס לצבא הולנד, למד באקדמיה הצבאית המלכותית כצוער של חיל האוויר המלכותי של הולנד, ועבר הכשרה כטייס מסוקים. בשנת 1990 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית, השלים את הכשרתו כטייס מסוקים, והוצב בטייסת 299 של בסיס אוויר דילן. בתקופה זו למד להטיס בואינג AH-64 אפאצ'י ולאחר מכן שירת בטייסת 301. ב-1995 מונה לסגן מפקד הטייסת הראשונה. יחד עם הטייסת השתתף באימונים בפורט הוד, טקסס.
בשנת 2000 מונה למפקד כוח המסוקים הבינלאומי של משלחת האו"ם לאתיופיה ולאריתריאה. לאחר מכן מונה למפקד מסוקי האפאצ'י של הבריגדה האווירית ה-11. ב-2005 מונה למפקד הטייסת ה-301. בין 2009–2011 מונה לאחראי על הרכש של חיל האוויר ההולנדי. בתפקידו זה פיקח אייכלסהיים על החלפת מסוקי הבואינג CH-47 צ'ינוק הישנים של חיל האוויר במסוקים חדשים מדגם NHIndustries NH90. בין השנים 2011–2013 מונה לראש מחלקת המבצעים בפיקוד המסוקים של חיל האוויר.
בתחילת אפריל 2016 מונה למנהל שירות המודיעין והביטחון ההולנדי והועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 ביולי 2019 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט ומונה לסגן ראש ההגנה. במקביל היה חבר במועצת אבטחת הסייבר – הגוף העצמאי המייעץ לממשלת הולנד, שאחראי על אבטחת הסייבר במדינה. ב-5 במרץ 2021 הודיעה ממשלת הולנד כי אייכלסהיים מיועד לתפקיד ראש ההגנה הבא. שלושה ימים לאחר מכן הוא התפטר מתפקידו כסגן ראש ההגנה, כדי להתכונן לתפקידו החדש. הוא נכנס לתפקיד ב-15 באפריל, ובמקביל הועלה לדרגת גנרל.
הבסיס הרב-לאומי בתרין כות
הבסיס הרב-לאומי בתרין כות היה בסיס צבאי בתרין כות שבאפגניסטן, ששימש את כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי בין השנים 2004–2020. הבסיס שימש בתחילה את חיל הנחתים האמריקני ולאחר מכן את צבא הולנד וצבא אוסטרליה. לאחר פינוי כוחות נאט"ו מאפגניסטן ב-2020 שימש הבסיס לזמן קצר את הצבא האפגני הלאומי.
היסטוריה.
ב-2004 הוקם המחנה בידי חיל הנחתים של ארצות הברית. הוא נקרא בתחילה בסיס ההפעלה הקדמי (Forward Operating Base). ב-2005 עזבו האמריקנים את המחנה ואת מקומם תפסו חיילים מצבא הולנד שהרחיבו את המחנה ושינו את שמו ל"מחנה הולנד" (Kamp Holland). הכוח ההולנדי כלל 1,300 חיילים, וכן מסוקי בואינג AH-64 אפאצ'י ותותחי הוביצר ממוכנים בקוטר 155 מ"מ. אל הכוח ההולנדי שבמחנה הוכפפו גם מספר מטוסי F-16 של חיל האוויר ההולנדי שהוצבו בשדה התעופה בקנדהאר.
בדצמבר 2009 הצטרפו אל ההולנדים כ-390 חיילים אוסטרלים. הכוח האוסטרלי עסק בעיקר בפעולות ביטחון ושיקום במחוז אורוזגאן. הכוחות בבסיס היו כפופים למפקדה המחוזית באורוזגאן, אשר הועברה לסירוגין בין קנדה, הולנד ובריטניה.
ב-2010 עזבו החיילים ההולנדים את הבסיס, והוא חזר לידי האמריקנים שניהלו אותו ביחד עם האוסטרלים, וכן עם כוחות מסלובקיה וסינגפור. בתחילת 2020 עזבו הכוחות ההולנדיים והאוסטרליים את אפגניסטן והמחנה הועבר לשליטת הצבא האפגני הלאומי. בתחילת 2021 נכבשה אפגניסטן בידי הטליבאן והצבא האפגני הלאומי פורק.
כוח המשימה באורוזגאן
כוח המשימה באורוזגאן היה כוח צבאי מיוחד של צבא הולנד אשר השתתף במלחמת אפגניסטן בין השנים 2006–2010.
היסטוריה.
ב-2006 אישר הפרלמנט של הולנד שליחת 1,200 חיילים לאפגניסטן במסגרת כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי. החיילים היו אמורים להישלח למחוז אורוזגאן ככוח שמירת שלום שנועד גם לפתח תשתיות להקמת דמוקרטיה אפגנית ומשטרה אפגנית עצמאית. מרבית החיילים ההולנדים הוצבו בסמוך לבירת מחוז אורוזגאן תרין כות בבסיס הרב-לאומי בתרין כות שנודע גם בכינוי "קמפ הולנד". השאר הוצבו במספר מחנות קטנים בכפרים הסמוכים.
במהלך השנים הוגדל הכוח ההולנדי באפגניסטן, והוא כלל בשיאו 1,400 חיילים. הכוח ההולנדי היה מצויד גם בכלי רכב משוריינים, שישה מסוקי בואינג AH-64 אפאצ'י, חמישה מסוקי Eurocopter AS532 Cougar, ותותחי הוביצר ממוכנים בקוטר 155 מ"מ. אל הכוח ההולנדי הוכפפו גם מספר מטוסי F-16 של חיל האוויר ההולנדי שהוצבו בשדה התעופה בקנדהאר. לצד החיילים ההולנדים כלל הכוח גם 390 חיילים אוסטרלים ובהמשך גם חיילים מהצבא האפגני הלאומי.
ביוני 2007 פתח הטליבאן במתקפה גדולה באורוזגאן כנגד ההולנדים. המתקפה הפכה לסדרת קרבות קשים שבמהלכם נהרגו 25 חיילים הולנדים ו-140 נפצעו. בין ההרוגים היה גם בנו של הגנרל פיטר ואן אום, שנהרג בפיגוע יום אחד בלבד לאחר שאביו הפך לרמטכ"ל הצבא ההולנדי. ב-29 במאי 2009 הוענקה למרקו קרון, אחד מחיילי הכוח, מדליית המסדר הצבאי של וילם - עיטור הגבורה הגבוה ביותר של צבא הולנד, שלא הוענק למעלה מ-50 שנה.
ב-2010 נגמר המנדט שהעניק הפרלמנט ההולנדי לפעילות הכוח באורוזגאן, והחיילים ההולנדים עזבו את הארץ. הולנד הפכה למדינה הראשונה שסיימה את פעילותה המבצעית באפגניסטן.
זכויות להט&quot;ב בשוודיה
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בשוודיה מוגדרות מהמתקדמות ביותר בעולם. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים הפכה לחוקית בשטחי המדינה מאז 1944 וגיל ההסכמה הושווה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים ב-1972. שוודיה הפכה למדינה הראשונה בעולם שאפשרה לטרנסג'נדרים לשנות את מגדרם החוקי לאחר העברת ניתוח להתאמה מגדרית ב-1972 בעוד חקיקה המאפשרת שינויים מגדריים בחוק ללא חיוב טיפול הורמונלי חליפי או ניתוח להתאמה מגדרית התקבלה ב-2013.
לאחר שאפשרה לזוגות חד מיניים להירשם להטבות שותפות ב-1995, הפכה שוודיה למדינה השביעית בעולם שמכשירה נישואים חד מיניים בשנת 2009 לאחר הולנד, בלגיה, ספרד, קנדה, דרום אפריקה ונורווגיה. אפליה על רקע נטייה מינית מוגדרת כפלילית מאז 1987 ועבור זהות מגדרית וביטוי מגדרי מאז 2009. זוגות חד מיניים רשאים לאמץ במשותף מאז 2003, ולזוגות לסביות ישנה גישה להפריה חוץ גופית ולהזרעה מלאכותית מאז 2005.
שוודיה מוגדרת כאחת המדינות בעלות הקבלה הרחבה ביותר באירופה ובעולם עבור קהילות להט"ב, בעוד סקר משנת 2019 מטעם "Eurobarometer" הציג אחוז של 98% מהשוודים אשר הצהירו כי הומוסקסואלים וביסקסואלים אמורים להיות מוגדרים לצד אותן זכויות כמו הטרוסקסואלים, כנתון שצוין כגבוה ביותר באיחוד האירופי, ו-92% תמכו בהכשרת נישואים חד מיניים.
מעמד בחוק.
פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית בשטחי שוודיה מאז 1944, אם כי גיל ההסכמה הוגדר כלא שוויוני לזוגות הטרוסקסואלים (15) ונקבע ל-18 שנים.
בשנת 1972, גיל ההסכמה הושווה לזוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד - 15 שנים. באוקטובר 1979, שוודיה הצטרפה למדינות נוספות באותה עת אשר הסירו את סיווגה של הומוסקסואליות כמחלה, בעוד טרנסג'נדריות הוסרה מהגדרתה כמחלה בשנת 2017.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
לזוגות חד מיניים בשוודיה הייתה הזכות לרשום את שותפויותיהם הרשומות משנת 1995 ואילך. שותפויות אלה החזיקו באותן זכויות הנישואין למעט כפי שנקבע בסעיפים 3–4 לחוק.