חל איסור על מועמדים לקבל תרומות מתאגידים בישראל או בחו"ל, מקטינים ומתורמים אנונימיים, וכן חל איסור לקבל תרומות בשטרות כסף או במטבעות בסכום העולה על 200 ש"ח (סעיף 28ד. לחוק). החוק אף מטיל מגבלות על הלוואות וערבויות שיכול מועמד לקבל: ניתן לקבלן מתאגיד בנקאי בלבד, תקופת הפרעון לא תעלה על שנה, והסכום המקסימלי הוא מחצית מתקרת ההוצאות הכוללת המותרת למועמד (סעיף 28ד1. לחוק).
החוק קובע סכומי מקסימום שיכול אדם בודד לתרום למועמדים וסכומי מקסימום שיכול כל מועמד להוציא, וזאת בהתחשב במספר בעלי זכות הבחירה ובתפקיד אליו מתמודדים המועמדים. כך, למשל, בבחירות מקדימות לתפקיד של חבר כנסת, כאשר קיימים לפחות 50,000 בעלי זכות בחירה, יכול תורם בודד לתרום למועמדים שונים סכום מקסימלי של 30,000 ש"ח. הסכום המקסימלי שיכול כל מועמד להוציא במקרה כזה עומד על 155,000 ש"ח, בתוספת 2.75 ש"ח לכל בוחר מעל ל-10,000 בוחרים. במקרה של בחירות מקדימות לתפקיד יושב ראש המפלגה, כאשר קיימים לפחות 50,000 בעלי זכות בחירה, יכול תורם בודד לתרום כספים למועמד אחד בלבד, עד לסכום של 40,000 ש"ח. כל מועמד יכול במקרה כזה להוציא סכום כולל של 620,000 ש"ח, בתוספת 2.75 ש"ח לכל בוחר מעל ל-10,000 בוחרים (סעיפים 28ו. ו-28ח. לחוק).
מי שנבחר להיות מועמד של מפלגה שלא בדרך של בחירות מקדימות, אלא למשל בדרך של ועדה מסדרת, רשאי לקבל תרומה ולהוציא הוצאות בסכום כולל של 5,000 ש"ח בלבד (סעיף 28ב-3. לחוק).
סמכות הפיקוח על התרומות הניתנות למועמדים ועל ההוצאות שמוציאים המועמדים נתונה למבקר המדינה. על כל מועמד מוטלת החובה לנהל את התרומות שקיבל ואת ההוצאות שהוציא לצורך התמודדותו בבחירות המוקדמות בחשבון בנק נפרד ועל פי הנחיות מבקר המדינה, וכן להעמיד את מערכת החשבונות שלו לביקורתו של מבקר המדינה (סעיף 28יט. לחוק). על המועמדים להודיע למבקר המדינה על כל תרומה שקיבלו, תוך 14 ימים מיום קבלתה, ולהגיש לו דו"ח מסכם מלווה בתצהיר על מערכת החשבונות שניהלו, תוך 6 שבועות מיום הבחירות המקדימות (סעיפים 28כא. ו-28כב. לחוק).
הפרת ההוראות המתייחסות למימון הבחירות המקדימות מהווה עבירה פלילית, שהעונש עליה נע בין קנס כספי לשנת מאסר, בהתאם להוראה שהופרה (סעיף 28כו. לחוק).
פירוק מפלגה.
מפלגה רשאית להחליט בעצמה על פירוק מרצון שלה, וזאת על פי החלטה של לפחות שני שלישים מחברי המוסד המרכזי שלה. פירוק מפלגה יכול להיעשות גם על פי צו של בית משפט, בעקבות בקשה של היועץ המשפטי לממשלה, רשם המפלגות או נושה שהמפלגה חייבת לו יותר מ-5,000 ש"ח (סעיפים 26 ו-27 לחוק).
מאסטה (דוצ'ו)
"המאסטה" (באיטלקית: Maestà - 'מַלְכוּת' או 'תפארת') או המאסטה של דוצ'ו היא תמונת מזבח שצוירה בשנים 1308–1311 על ידי הצייר האיטלקי, בן העיר סיינה, דוצ'ו. האיקונוגרפיה של היצירה קשורה לחייו של ישו. בחלקה המרכזי מתארת היצירה נושא של "המדונה והילד", המלווים בקדושים ובמלאכים. חלקה האחורי מציג 43 סצינות שונות ובהם תיאורים מחייה של מרים ומחייו של ישו, בנה. על רקע מסורת האמנות הביזנטית והגותית, מסמלת היצירה פריצת דרך אמנותית בתיאור הריאליסטי, המהווה ביטוי מוקדם של ציור הרנסאנס באיטליה.
היסטוריה.
המאסטה הוצבה בקתדרלת סיינה ב-9 ביוני 1311. אחד העדים כתב:
המאסטה נשארה במקומה עד שנת 1711, אז פורקה היצירה מתוך כוונה לחלק את הציורים בין שני מזבחות שונים. היצירה, שגובהה 5 מטר, נוסרה ונפגמה כתוצאה מכך. תוצאה נוספת של תהליך זה הייתה מכירה של חלק מן הציורים, הנמצאים כיום במוזיאונים שונים בעולם. בשנת 1956 נעשה שחזור ליצירה.
תיאור.
המאסטה היא תמונת מזבח עשויה עץ ובה משובצים 43 ציורים שונים המצוירים בטכניקה של טמפרה ומעוטרים בעלי זהב. לוח העץ המקורי היה באורך וברוחב של מעל 5 מטרים. 11 לוחות העץ המרכיבים את חלקה הקדמי של היצירה חוברו מאחור בעזרת מסמרים ודבק. שישה מן הפנלים הונחו במאונך, וחמישה נוספים הונחו במאוזן. הציורים השונים הופרדו זה מזה בעזרת פסי עיטור. בחלקו העליון של כל צד מעוצב כמבנה בעל קשתות מחודדות בסגנון גותי.
חלקה הקדמי של היצירה נשלט על ידי פנל גדול המתאר סצנה של הערצת מרים וישו התינוק. מרים מתוארת כיושבת על כס גדול, הבנוי כמבנה אדריכלי, וסביבה שורה של מלאכים וקדושים שונים כגון יוחנן האוונגליסט (לשמאלו של הכס), פאולוס, קתרין הקדושה, יוחנן המטביל (מימין לכס), פטרוס ואגנס הקדושה. הדמויות מתוארות בשורות כשפניהן לכיוון מרים וישו. בחלק זה מתוארים גם קדושים מגנים של העיר סיינה כגון אנסנוס, סבינוס הקדוש, קרסנטיוס (יושב מימינה של מריה) וויקטור הקדוש.
טינופת
"טינופת" היא תוכנית שיחת סלון לילית, ששודרה בערוץ הוט 3 של חברת הטלוויזיה בכבלים "הוט", החל מיוני 2008. בינואר 2009 חזרה התוכנית לעונה שנייה, אליה הצטרפו משתתפים חדשים.
מבנה התוכנית.
בתוכנית הלילה המאוחרת, שיצרו דנה מודן ויונתן קוניאק, המתפקדים בה כעורכים ראשיים, מתקיימת שיחת חולין מאולתרת, על מגוון נושאים מעולם התרבות הישראלי, ומחייהם של חמשת המשתתפים.
שערורייתיות.
במהלך שידורי התוכנית הוצגו כמה התבטאויות שעוררו מחלוקת. כך למשל, ב-22 ביוני 2008 פורסם כי האגודה למלחמה בסמים התרשמה כי שידור קטע, בו מתוודה אחד המשתתפים, איתי ולדמן, על רצונו לנסות את סם ההרואין "מתוך סקרנות", היה בעייתי. למרות זאת, המשיכו חברי הפאנל לשוחח בשתי עונותיה של התוכנית בנושאי סמים והניסיונות שלהם.
חברי הפאנל מביעים לעיתים את דעתם האישית על אישים מעולם התרבות, וכך כבר בתוכנית הראשונה, ששודרה ב-1 ביוני 2008, ניהלו המשתתפים דיון הרומז על נטיותיו המיניות של הזמר הראל סקעת בטרם יצא מהארון, דבר זה כונה כ"אאוטינג". ידוענים שונים שניהלו אודותיהם דיונים סוערים ופרובוקטיביים הם גיא מרוז, שלום חנוך, סאבלימינל ואסי דיין.
רבינוביץ
רבינוביץ (או רבינוביץ') הוא שם משפחה אשכנזי בעל סיומת סלבית שפירושו "בנו של רב".
רבינוביץ'
אליאווה
תוראדזה
אלכסנדר תורדזה
אלכסנדר טוראדזה
תורדזה
טורדזה
טוראדזה
ואנו מראבישווילי
ואנוֹ מֶראבּישווילי (בגאורגית: ვანო მერაბიშვილი; נולד ב-15 באפריל 1968) הוא פוליטיקאי גאורגי שכיהן כראש ממשלת גאורגיה מיולי עד אוקטובר 2012. בעבר כיהן כשר הפנים של גאורגיה. לפני כן כיהן כשר לביטחון לאומי של גאורגיה.
תחילת חייו.
בשנת 1992 סיים מראבישווילי את לימודיו כמהנדס מהפקולטה לכרייה באוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה. לאחר שסיים את לימודיו כיהן כלבורנט ותפקידים אחרים באוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה, לפני שייסד, בשנת 1996, יחד עם אחרים, את המוסד לחירות (თავისუფლების ინსტიტუტი). קודם לכן, בשנת 1995, הוא הפך ליושב ראש האיגוד להגנה על זכויות בעלי הקרקעות.
קריירה פוליטית.
מראבישווילי החל להיות מעורב באופן ישיר בפוליטיקה רק בשנת 1999, כשנבחר, מטעם מפלגת איחוד האזרחים של גאורגיה, בראשות שוורדנדזה, כחבר הפרלמנט הגאורגי. בשנת 2000 הוא מונה ליושב ראש הוועדה הפרלמנטרית למדיניות הכלכלית של גאורגיה. הוא היה ממבקריו החריפים של שוורדנדזה, וביקר אותו על שלא גילה עניין בביצוע רפורמות, על הטיפול הרשלני בטיפול בשחיתות וניהול כלכלי כושל. הוא תמך במהפכת הוורדים ומנהיגה הרפורמיסט, מיכאיל סאקשווילי, שמינה אותו, בינואר 2004, ליועץ לביטחון לאומי של גאורגיה. באביב של אותה שנה הוא מונה לעוזר הנשיא לענייני ביטחון לאומי, משרד שאוחד מאוחר יותר עם משרד הפנים. מ-7 ביוני 2004 ועד ל-18 בדצמבר של אותה שנה הוא כיהן בתפקיד השר לביטחון לאומי של גאורגיה (במקום זוראב אדאישווילי), ומ-18 בדצמבר הוא מכהן כשר הפנים של גאורגיה.
במהלך משבר קודורי, בסוף יולי 2006 ותחילת אוגוסט של אותה שנה פתחה גאורגיה, בלחץ של מראבישווילי, שר הפנים, ואוכרואשווילי, שר ההגנה, במבצע להשתלטות על המיליציה המורדת בעמק קודורי, והשבת השליטה של טביליסי על החלק היחיד מאבחזיה שהיה בשליטת גאורגיה באותם ימים. בסופו של אותו מבצע השתלטו הגאורגים על האזור והממשלה הגולה של אבחזיה הועברה לאבחזיה עילית.
ב-6 בספטמבר 2006, עצרה המשטרה הגאורגית, בהוראת מראבישווילי, מעל ל-30 חברים במפלגתו של איגור גיאורגדזה, שר לביטחון לאומי של גאורגיה לשעבר שהואשם בניסיון התנקשות בשוורדנדזה, "סמרתלובה" והתנועות הנלוות אליה במהלך כנס שנערך בטביליסי ובמקומות נוספים ברחבי גאורגיה. העצורים הואשמו בקשיר קשר לביצוע הפיכה אלימה כנגד הממשלה הגאורגית בראשות מיכאיל סאקשווילי. האשמות נוספות כללו קבלת מימון בלתי חוקי ושיתוף פעולה עם שירותי הביטחון של מדינה זרה. סמרתלובה הגיבה באמצעות עורכי דינה כי מדובר ברדיפה פוליטית לקראת הסוף הקרב ובא.
לופו בניו יורק
לופו בניו יורק הוא סרט ישראלי קומי, השייך לסוגת "סרטי געפילטע פיש", בכיכובם של יהודה ברקן וגבי עמרני שיצא לאקרנים בשנת 1976. זהו סרט המשך לסרט "לופו" משנת 1970.
שיר הנושא של הסרט, "ענן לבן", שנכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי יאיר רוזנבלום, מבוצע על ידי סוזי מילר וחנן יובל. שיר נוסף מתוך הסרט הוא "גשם אחרון" (שנודע בהמשך בביצועה של להקת פיקוד הצפון).
עלילה.
עלילת הסרט מתמקדת בלופו אברמוביץ (יהודה ברקן), עגלון מזדקן ועני אשר מתגורר בשכונת צריפים בדרום תל אביב ומתפרנס מעסקי אלטע זאכן. ללופו בת אחת בשם רחל אשר נשואה לעמוס ואם לילד צעיר בשם רוני.