המחלקה בהסתדרות הציונית העולמית העוסקת בהכשרת נוער וצעירים להכרה ציונית ולעלייה נקראת "מחלקת הנוער והחלוץ".
הנצחה.
על שם התנועה רחובות בערי ישראל. על שם התנועה גם שכבת ״החלוץ״ בתנועת השומר הצעיר (ילידי 1998).
דיודת גאן
דיודת גאן היא רכיב חשמלי, סוג מיוחד של דיודה בעלת עכבה חשמלית ממשית שלילית במעגלים חשמליים בהם זורם זרם חילופין בתדירות גבוהה. כמו כן יש לה חשיבות בתורות מצב מוצק ומוליכים למחצה בגלל המבנה המיוחד שלה.
מבנה דיודת הגאן.
בדיודת גאן קיימים שלשה אזורים שוני אילוח – השניים הקיצוניים מאולחים באילוח חנקני בריכוז גבוה בקצוות ואילוח בריכוז מתון בחלק האמצעי. כפועל יוצא החלק האמצעי הוא בעל ההתנגדות הגבוהה ביותר.
בהפעלת מתח חשמלי על הדיודה, מפל המתחים על החלק האמצעי יהיה הרב ביותר. בהגבהת המתח הנופל על הדיודה, התנגדות חלק זה תגבר, והוא ימנע גידול של הזרם. באופן זה נוצרת עכבה ממשית שלילית.
בכך נבדלת דיודת גאן מדיודות רגילות בהן נהוג לחבר בין מוליך למחצה עם אילוח חנקני למוליך למחצה עם אילוח זרחני. העכבה של דיודה רגילה היא רק ממשית חיובית, ואילו של דיודת גאן היא גם עכבה ממשית שלילית לעיתים.
הסתכלות מיקרוסקופית.
לחומר גליום ארסניד (GaAs) יש פס שלישי מעל לשני הפסים המקובלים בדרך כלל בתורת המצב המוצק (פס ערכיות ופס הולכה). הפער בין הפס השני לשלישי אינו ישיר.
בהתאם למבנה השפל באנרגיה בכל פס הולכה נקבעת לאלקטרון (או לחור) מסה אפקטיבית,
המבטאת את התנגדותו של האלקטרון (או החור) להאצה על ידי כוח חיצוני (בדרך כלל כוח חשמלי).
חקר מבנה הפסים של גליום ארסניד מראה שבתנאים מסוימים המסה האפקטיבית בפס השלישי נמוכה מזו בפס השני ולכן האלקטרון שם מואץ יותר. בהאצה גבוהה יותר האלקטרון זורם מהר יותר, כלומר התנגדות נמוכה יותר.
יישומים.
דיודת גאן משמשת במחוללים נמוכי מתח וגבוהי תדירות.
בשנות השבעים של המאה העשרים הם היו בשימוש על ידי חובבי רדיו בבריטניה.
מנתחי מדידות עכבה חשמלית משתמשים בה למידול תוצאות בהן מתקבלת עכבה ממשית שלילית.
גם במכשירי מיקרוגל יש שימוש בדיודה זאת, בשל יכולתה להשפיע על הזרם בתדירויות גבוהות.
שיווי משקל אפסילון
בתורת המשחקים, שיווי משקל אפסילון (formula_1) הוא פרופיל אסטרטגיה שמקיים בקירוב את התנאי של שיווי משקל נאש. formula_2 הוא מספר המייצג את הקרבה לשווי המשקל במשחק שבו לא מתקיים שווי משקל נאש מדויק, והוא יכול להיות קטן כפי רצוננו.
שיווי משקל-ε נפוץ בעיקר במשחקים אקראיים, שעלולים להיות בעלי אורך אין סופי.
קיימים מספר משחקים כאלה ללא שיווי משקל נאש, אבל בעלי שיווי משקל-formula_2 עבור כל formula_2 גדול ממש מ-0.
הגדרה.
בהינתן משחק וערך formula_2 לא שלילי, נאמר שפרופיל אסטרטגיה הוא בעל שיווי משקל-formula_2 אם אף שחקן לא יוכל להרוויח יותר מ formula_2 על ידי שינוי אסטרטגיה.
כל שיווי משקל נאש מהווה שיווי משקל-formula_2 עבור formula_9.
הגדרה מתמטית:
יהי formula_10 משחק של N שחקנים, כאשר לשחקן ה-i קבוצת אסטרטגיות formula_11, ופונקציית תועלת formula_12.
בהינתן formula_13 פרופיל formula_14 יהיה שיווי משקל-formula_2 אם מתקיים ש formula_16
עבור כל formula_17.
דוגמה.
דוגמה למשחק ללא שיווי משקל נאש אבל כן בעל שיווי משקל-formula_2 לכל formula_2 גדול מ-0.
תיאור המשחק: שחקן א' מטיל מטבע, ושחקן ב' צריך לנחש את מה שמורה המטבע.
אם שחקן ב' מנחש נכון הוא זוכה במטבע. אם הוא ניחש פלי והתוצאה הייתה עץ המשחק נגמר עם תמורה 0 לשני השחקנים.
אם הוא ניחש עץ והתוצאה הייתה פלי ממשיכים במשחק ושחקן א' מטיל את המטבע שוב. אם המשחק ממשיך עד אינסוף התמורה היא 0 לשני השחקנים
אין אסטרטגיה של שחקן ב' שיכולה להבטיח תמורה של 1, ולכן במשחק זה לא מתקיים שיווי משקל נאש.
לעומת זאת, בהינתן formula_20 שחקן ב' ינקוט באסטרטגיה הבאה: הוא ינחש פלי בהסתברות של formula_2 וינחש עץ בהסתברות של formula_22. תוחלת התועלת של שחקן ב' באסטרטגיה זו היא לפחות formula_22 בעוד שראינו שאין אף אסטרטגיה עם תועלת של 1.
מכאן נובע ששחקן ב' לא יכול לשפר את תוחלת הרווח שלו ביותר מ-formula_2, ולכן זהו שיווי משקל-formula_2.
יציאת חירום (להקה)
יציאת חירום היא להקת רוק ישראלית.
תולדות הלהקה.
לקראת אמצע 1997 נפגשו חברי הלהקה יוסי ברוש, אלכס טופל ועדי חייט (יוסי ואלכס היו חברים כבר שנים לפני כן) והקליטו, כניסיון, שלושה שירים בלבד. ההקלטות עלו יפה וכחודשיים מאוחר יותר, הם נפגשו שוב והקליטו אלבום מלא. אלבום הבכורה שלהם נושא את שם הלהקה ומכיל בלדות רוק המתעסקות בעיקר באהבה. באלבום זה נכללו הלהיטים: "קחי לך זמן", "נהדרת" ו"אלפי ילדים מוכים" שבו מתארח נתן זהבי.
עם סיום הקלטת הדיסק, הלהקה לא זכתה לחשיפה תקשורתית רבה והפסיקה להופיע. רק לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21, הלהקה חזרה להופיע, בעקבות תהליך מעניין - הדיסקים הגיעו למטיילים ישראלים ברחבי העולם כך שרבים הכירו את הלהקה דווקא בחו"ל, כפי שמעיד סולן הלהקה: "...במהלך השנים כל אחד מהלהקה הלך לדרכו שלו, אבל כשהופענו בשנה האחרונה לא האמנו שהקהל מכיר את כל המילים של השירים. היו הרבה ישראלים שטיילו בחוץ לארץ ומתברר שהדיסק שלנו תפס חזק במזרח ובדרום אמריקה..." המוזיקה הושמעה בעיקר בדרום אמריקה, הודו, ואוסטרליה, בעוד שבארץ השירים זכו לחשיפה מועטה ברדיו (תהליך זה דומה לתהליך שעברה הלהקה "בית הבובות", למרות שכרונולוגית, הקדימה "יציאת חירום" את "בית הבובות" בשמונה שנים).
לאחר כעשר שנים ממועד יציאת האלבום הראשון, שבה הלהקה התאחדה ונוכחה לדעת שאנשים רבים מכירים את שיריה. יציאת חירום חזרה להופיע במועדונים רבים ברחבי הארץ, והוציאה אלבומה את אלבומה השני, "צעקה אחת ארוכה", (2008), מתוכו הצליח השיר "משהו בך". במספר שירים באלבום זה הצטרף רועי זו-ארץ, שהיה אחראי על כלי המיתר באלבום.
משנת 2008 ממשיך ליצור ולהופיע הקול מאחורי ההרכב, כותב השירים והלחנים והזמר אלכס טופל בהפקתו ובליווי המוזיקלי של עדי חייט.
רקסהאם
רקסהאם (באנגלית: Wrexham, בוולשית: Wrecsam) היא עיר בוויילס והמרכז המנהלי של המחוז העירוני רקסהאם. זוהי העיר הגדולה ביותר בצפון ויילס והרביעית בגודלה בוויילס כולה.
היסטוריה.
למרות ממצאים המעידים על התיישבות באזור כבר לפני 8,000 שנים, ההתיישבות המתועדת הראשונה באזור היא טירת ריסטלהאם, מספר קילומטרים ממיקום העיר כיום, בשנת 1161 לספירה. בשנת 1536 העיר שויכה למחוז דנבישייר וחולקה לשני חלקים: רקסהאם רגיס תחת משטר המלך ורקסהאם אבוט תחת מנזר הווָאלי קרוּסיס אָבִּי שליד העיירה ל'אנגול'ן. במהלך המאה ה-18 נודעה רקסהאם בתעשיית הבורסקאות שלה, ובמחצית המאה ה-18 היא החלה תהליך של תיעוש וגדילה כחלק מהמהפכה התעשייתית.
במחצית השנייה של המאה ה-20, כמו ערים ולשיות רבות, נפגעה רקסהאם מדעיכת תעשיית הפחם וסגירת מפעלים רבים, אך בשנים האחרונות היא החלה להתאושש מעט ולבסס את מעמדה כמרכז מסחרי ותרבותי אזורי, יחד עם ביסוס תעשיית היי-טק.
בעיר רקסהאם שוכנים מכללת ייל (Yale College) ובית החולים מיילור, אחד משלושת בתי החולים הראשיים של צפון ויילס. כמו כן היא משמשת מקום משכנו של שירות הבריאות הלאומי (NHS) בצפון מזרח ויילס.
רב זביד
ווהאביה
ווהאבים
מדרדאוש
מדרדאוש (פורטוגזית: Madredeus, "אֵם האל") היא להקה פורטוגלית, המשלבת מוזיקה עממית (שלעיתים משויכת לפאדו) עם פולקלור מודרני של פורטוגל. מילות השירים – לעיתים קרובות מלאנכוליות ומתייחסות לים, למסע ולכמיהה - ממשיכות מסורת של שירה שלקוחה מימי הביניים, עם מוטיבים ברורים של הסוגה הלירית הארוטית שייחודית לצפון-מערב חצי האי האיברי. מדרדאוש מכרו מעל 3 מיליון עותקים מאלבומיהם ברחבי העולם.
היסטוריה.
חברי ההרכב המקוריים השתנו במהלך פעילותה של הלהקה, מאז שקמה בשנת 1985. אל המייסדים פֶדרו איירש מגליַאאֵש (Magalhães, ; גיטרה קלאסית) ורודריגו ליאאו (Leão; סינתיסייזר) הצטרפו פרנסישקו ריביירו (Ribeiro; צ'לו) וגבריאל גומש (Gomes; אקורדיון) בשנה העוקבת. את הסולנית טרזה סלגיירו (Salgueiro) הם מצאו, בתום חיפושים אחר קול נשי, במועדון-לילה בליסבון. לאחר שהסגנון שלהם מצא חן בעיני סלגיירו והיא הסכימה להצטרף, ההרכב הקליט לבסוף את תקליט הבכורה - "Os dias da Madredeus" ("ימי מדרדאוש") - ב-1987. האלבום הוקלט בחדר-החזרות שלהם, שלא היה אלא מנזר נטוש, והפקתו לוותה בקשיים מיוחדים הודות להפרעות מחרישות-אוזניים מדי חמש דקות שהגיעו מהרכבת החשמלית העירונית שנסעה בדיוק מעל. כמחווה לנוכחות הבלתי נמנעת הזאת בהשמעותיהם קראו עצמם חברי ההרכב אחר תחנת הקצה של הקו שבו נחה המסילה הסמוכה, Madre de Deus - שבניב המקומי קוצר לשם הלהקה הנוכחי.
ב-1993 עזב מגליאאש את הלהקה באופן זמני, כשהוא מוחלף בהופעות החיות על ידי ז'וזה פיישוטו שניגן על גיטרה קלאסית. כשמגליאאש שב מאוחר יותר, הייתה החמישייה לשישייה, עם שני גיטריסטים. הלהקה הוציאה מספר אלבומים וקנתה לה פופולריות רבה בפורטוגל, אך נותרה די אלמונית מחוצה לה.
מצב זה השתנה ב-1994, כשיוצר הקולנוע הגרמני וים ונדרס - שהתרשם מהמוזיקה של הלהקה - ביקש אותה להופיע בסרטו - "סיפור ליסבון" (במקור "נסיעה לליסבון", ""Viagem a Lisboa"). פסקול הסרט הביא ללהקה את פרסומה הבינלאומי. מדרדאוש כבשה קהל בכל אירופה, כמו גם בדרום אמריקה, באפריקה ובאסיה.
בשנה זו עזב ליאאו, שבחר לפנות לקריירת סולו, ואת מקומו על הקלידים תפס קרלוש מריה טרינדדה (Trindade).