השחקניות הקיימות. ניתן לייצר יתרון בתחרות למשל באמצעות חדשנות, פרסום וכו'. ככלל, ענף תחרותי, הוא ענף עם רווחיות נמוכה (ROI נמוך) בשל עלויות התחרות הגבוהות.
ביקורת.
ישנה ביקורת על המודל של פורטר בעיקר בשל העובדה שהוא פורסם בסוף שנות השבעים, מאז ענפי התעשייה השונים עברו שינויים ומהפכות כגון מהפכת האינטרנט.
בתקופה בה השוק לא היה גלובלי, לא היה צורך בהתייחסות למאקרו, והתייחסות לסביבת המיקרו (אליה מתייחס מודל חמשת הכוחות של פורטר) הספיקה. אך בשווקים גלובליים לא ניתן להזניח את סביבת המאקרו. בנוסף מודל חמשת הכוחות של פורטר מתייחס לשווקים קיימים. לעיתים עדיף לפנות לענף חדש שכלל איננו קיים (אסטרטגיית אוקיינוס כחול)
יש הטוענים שהמודל של פורטר איננו שלם, וישנם כוחות נוספים הפועלים. בנדנבוגר ונאלבף טענו באמצעות שימוש בתורת המשחקים, כי ישנו כוח נוסף: מוצרים משלימים, המסביר שיתופי פעולה אסטרטגיים. מוצרים משלימים (להבדיל ממוצרים תחליפיים) הם מוצרים הקשורים ביניהם: למשל גרביים הם מוצר משלים לנעליים. אחרים אף טענו, כי ישנו כוח נוסף: גורמים רגולטורים כדוגמת גורמים ממשלתיים, המגבילים פעילות עסקית במשק, מגבילים שימוש בפטנטים וכו'.
במאמרו מ-2008 התריס כנגד הטוענים לכוחות נוספים, וציין, כי כל "הכוחות החדשים" הם גורמים המשפיעים על חמשת הכוחות במודל, אך אינם כוחות הקובעים רווחיות של ענף בתעשייה.
שימושים.
יועצים אסטרטגיים עושים שימוש במודל הכוחות של פורטר כאשר הם באים לבחון ולהעריך את מיצובו של הארגון לו הם מייעצים בענף. כיוון שמדובר במודל כללי יש צורך להמשיך בניתוחים נוספים כגון ניתוח שרשרת הערך. המודל מהווה גם בסיס טוב לניתוח SWOT.
כאשר ארגון שוקל הטמעה של מערכת מידע, ניתוח לפי הכוחות של פורטר עשוי, ואף צריך להשפיע על מדיניות ההטמעה. למשל הטמעה של מערכת SAP משמעותה הגדלה של כוח הספק. לעומת זאת הטמעת מערכת בפיתוח עצמי משמע הקטנת כוח הספק.
בנוסף, בכיוון ההפוך טכנולוגיות מידע עשויות לתמוך בכוחות הסביבה על פי פורטר:
שימוש בטכנולוגיות מידע להגבלת כניסת מתחרים חדשים-
שימוש בטכנולוגיות מידע למניעת מעבר למוצרים תחליפיים- שימוש באינטרנט. לקוחות אוהבים "מותגים" ככל שתגיע ליותר אנשים, כך יקטן הסיכוי שיבחרו בתחליף.
שימוש בטכנולוגיות מידע להורדת כוח מיקוח של לקוחות-
שימוש בטכנולוגיות מידע להורדת כוח מיקוח של ספקים- מכרזים מקוונים, CSM או B2B
שימוש בטכנולוגיות מידע להורדת תחרות עם מתחרים קיימים- מנגנוני המלצה מבוססי כריית נתונים- סגמנטציה כמו שאורנג' נותנים לכל לקוח קוד בין A ל-F.
אולימפוס (פירושונים)
מוצר משלים
מוצרים משלימים (באנגלית: Complementary Good) הם מוצרים בלתי תלויים הנצרכים באופן משותף על מנת לייצר ערך לצרכן. בדרך כלל למוצר המשלים יש ערך פחות כאשר הוא נצרך לבדו, אך השימוש בו בשילוב מוצר או שירות אחר מוסיף לערך המצרפי של שני המוצרים. לפיכך, כאשר מוצרים משלימים נצרכים במשולב, יש להם נטייה להיות בעלי ערך גבוה יותר עבור הצרכן וכל אחד מהם יוצר ביקוש למוצר האחר. מוצר ייחשב כ-"מוצר משלים" כאשר הוא חולק מערכת יחסים מועילה עם מוצר אחר.
במקרים רבים מוצר משלים תורם תכונות נוספות למוצר אחר באופן המשפר או מדגיש את איכותו. לדוגמה, הגשת יין אדום בארוחה בשרית, יוצרת ארוחה הרמונית ומשביחה את טעם המנה. השילוב בין היין למזון יוצר חוויה מצרפית, בה השלם גדול מסך חלקיו. יש לציין כי למרות הקשר הברור בין השניים וההשפעה החיובית על המכירות והרווחיות האחד של השני, ערכם המשותף של מוצר ומוצר משלים אינו בהכרח אבסולוטי ויש תועלת מצריכה שלהם בנפרד. לדוגמה, פופקורן נצרך לרוב יחד עם צפייה בסרט קולנוע, כיוון שצריכתם יחד תורמת לחוויה הכללית. עם זאת, הם נצרכים גם האחד בלעדי השני.
הזיקה בין מוצרים משלימים.
כאשר מחירו של מוצר X עולה, הביקוש למוצר Y (המשלים לו) ירד, כיוון שהצרכנים לא מעוניינים להשתמש במוצר המשלים לבדו. כלומר, הביקוש למוצר תלוי לא רק במחירו אלא גם במחיר המוצר המשלים לו. דוגמה לכך ניתן למצוא במוצרים המשלימים מכונית ודלק. אם מחיר מכוניות יעלה באופן חד, עד כדי כך שצרכנים יפסיקו לרכוש אותן, זה יוביל לירידה בביקוש לדלק. כלומר, למחיר מכוניות יש יחס הפוך לביקוש לדלק.
בין המוצרים המשלימים עשוי להיווצר אפקט רשת עקיף, בו קיום המוצר תלוי בהצלחת מכירות המוצר המשלים אותו. תופעה זו מדגישה כי לצד התועלת ההדדית של המוצרים המשלימים, לעיתים קיימת ביניהם גם תלות.
התנהגות הצרכן.
על פי הכלכלה המודרנית נוסח אלפרד מרשל, כלכלן מהמאה ה-19 בספרו "עקרונות הכלכלה", צרכן שואף למקסם את פונקציית התועלות שלו ולכן מחיר מוצרים משלימים הוא אחד הגורמים המשפיעים על הביקוש. מתועלת הצרכן נגזרת עקומת הביקוש המהווה את הקשר בין הכמות שהצרכן צורך ממוצר כלשהו, לתועלת שהוא מפיק מכך.
משווקים שונים מנסים לפנות אל האדם בסביבת הצריכה הטבעית שלו ולהרכיב עבורו סל מוצרים משלימים המבטאים יחד קודים מוכרים. היקף מכירות החברה יבטא את התועלת שהמשווקים הצליחו לייצר עבור הלקוחות שלהם. בין המוצרים המוצעים בסל זה אין בהכרח קשר פונקציונלי, אך בצירופם הם יוצרים משמעות משותפת. צריכת המוצרים יחד היא חלק מסמיוטיקת הצריכה, באמצעותה מבטא הצרכן את זהותו, ערכיו והרושם שהוא מעוניין להשאיר על הסביבה. לדוגמה: שילוב של חליפה, עניבה וחפתים יאפיינו צרכן המעוניין לשדר רצינות, כוח, עושר וכדומה.
תכנון אסטרטגי ושיתופי פעולה.
בתורת המשחקים, נטען כי מוצרים משלימים מובילים לשיתופי פעולה אסטרטגיים בין בעלי עניין שונים. בענף המחשבים לדוגמה, הגיעו למסקנה כי רצוי לקיים שיתוף פעולה כדי לשרוד, דבר אשר גרם לאיחוד חברות חומרה וחברות תוכנה. בתחילת דרכן, היו החברות נפרדות, אך הטמעת חומרה חדשה בשוק גרמה לכך שהתוכנות הישנות נעשו לא שימושיות ולכן חברות תוכנה רבות נעלמו. המסקנה הייתה ששיתוף פעולה בין חברות עם מוצרים משלימים, עשוי להגדיל את הערך הכללי ולהבטיח סיכויי הישרדות גבוהים יותר.
גם בישראל ניתן לראות שיתופי פעולה המתקיימים בין חברות המייצרות מוצרים משלימים, בהם חברה אחת מקנה לחברה אחרת רישיון לייצור מוצריה או לחלופין, שתי החברות משווקות במשותף את מוצריהן המשלימים או מוצר חדש. לדוגמה: אסם שייצרה גלידות של תנובה.
בודהיסטי
הקשר האינסופי
ורה אינבר
ורה מיכאילובנה אִינְבֶּר (שם נעוריה: שפנצר; ברוסית: Вера Михайловна Инбер; 28 ביוני 1890, אודסה – 11 בנובמבר 1972, מוסקבה) הייתה סופרת ומשוררת סובייטית, יהודייה.
קורות חיים.
ורה שְׁפֶּנְצֶר (Шпенцер) נולדה באודסה ב-1890. אביה, משה שפנצר, היה בעל בית דפוס ואחד ממנהלי "מטזיס", הוצאה מדעית לאור. הוא היה בן דודו של המהפכן לב טרוצקי. אמה פאני שפנצר (ברונשטיין) עבדה כמורה לרוסית וניהלה מוסד ממשלתי לנערות יהודיות.
בין השנים 1910–1914 התגוררה אינבר בפריז עם בעלה נתן, ושם הוציאה את קובץ שיריה הראשון.
ב-1914 עברה למוסקבה, ועד מלחמת העולם השנייה עבדה כעיתונאית ופרסמה מספר סיפורים ושירים.
בשנים 1941-1944 חיה אינבר בלנינגרד עם בעלה השלישי, איליה סטראשון (1892-1967), ששימש כמנהל מכון לרפואה. היא חוותה את המצור הגרמני על העיר. בתקופה זו הפכה אינבר לקולה של לנינגרד הנצורה; היא הופיעה תדירות ברדיו, ועודדה את רוח התושבים. בשנים אלה ראו אור יצירותיה המפורסמות ביותר, ובהן הפואמה מלחמתית "המרדיאן של פולקובו" (תורגמה לעברית בידי אברהם שלונסקי), ויומן המצור "כמעט שלוש שנים" (אף הוא תורגם בידי אברהם שלונסקי). על יצירותיה אלה זכתה בפרס סטלין.
לאחר המלחמה המשיכה אינבר ליצור בתחום ספרות הילדים.
אינבר נפטרה ב-1972.
יצירתה.
לפני מלחמת העולם השנייה פרסמה אינבר שירה לירית ורומנים. לאחר המלחמה פנתה יותר לכיוון של ספרות ילדים.
יצירתה המפורסמת ביותר היא הפואמה "המרדיאן של פולקובו". הפואמה נכתבה בצורה ריאליסטית, ואף על פי שהיא אמנות מגויסת, היא עדיין שומרת על רמה ספרותית גבוהה. בנוסף מפורסמות יצירותיה המלחמתיות הקצרות, ובמיוחד השיר "בת נאמנה".
תרגמה לרוסית משיריהם של משוררים אוקראינים, בהם טאראס שבצ'נקו, ושל יוצרים בשפות אחרות כפול אלואר (Éluard) הצרפתי ושנדור פטפי ההונגרי.
ערפילית אומגה
ערפילית אומגה (נקראת גם ערפילית הפרסה, ערפילית הברבור או ערפילית הלובסטר, מקוטלגת כ-M17 או Messier 17 וכ-NGC 6618) היא אזור H II של אבק וגז בקבוצת הכוכבים קשת, שבו נוצרים כוכבים חדשים המהווים צביר פתוח, ושאורם מאיר את הגז והאבק שיוצרים ערפילית פליטה. שמה של הערפילית ניתן לה מכיוון שבתצפיות המוקדמות שנעשו בה במאה ה-19 היא נראתה כפס ערפילי ומפותל בצורת האות היוונית Ω או פרסת סוס.
היסטוריה.
הערפילית התגלתה בין השנים 1745 ו-1746 על ידי האסטרונום השווייצרי ז'אן פיליפ דה שסו. ב-1764 צפה בה שארל מסיה מבלי לדעת שהתגלתה לפני כן, ותיאר אותה בקטלוג מסיה כערפילית בצורת פלך בגודל של 5-6 דקות קשת.
האסטרונום ויליאם הרשל זיהה חלק מהכוכבים שבערפילית בשנת 1784 ובנו ג'ון הרשל צפה בה מספר פעמים והיה הראשון לציין בשנת 1828 שצורתה דומה לפרסת סוס.
תצפית.
בהירות נראיתה של הערפילית היא מדרגה 6 כך שניתן לראותה ללא ציוד עזר בתנאי תצפית מיטביים בלבד, ובשל מיקומה הדרומי יחסית, קשה לראותה מאירופה או מהמזרח התיכון. ניתן לראותה בקלות באמצעות משקפת, אך נחוץ טלסקופ כדי להבחין בכוכבי הצביר שבתוכה. הערפילית נמצאת כ-2 מעלות מדרום מערב לכוכב γ (גמא) במגן וכ-2 מעלות מדרום לערפילית הנשר שבקבוצת הכוכבים נחש.
מאפיינים.