בשלב זה המפקד השוודי נתן פקודה לכוח העיקרי לפרוץ את הקו של חיל הרגלים הרוסי. תוך כדי ביצוע פקודה, הכוח נכנס לשטח שהיה תחת ירי כבד של התותחים והחל לסגת ליער הסמוך.
לקראת שעה 9 בבוקר החל הקרב עיקרי. כוח רגלי שוודי שכלל כ-4,000 חיילים התחיל במתקפה על הכוח הרוסי של כ-22,000 חיילים. באגף השמאלי לשוודים היו הצלחות ורוסים החלו בנסיגה לא מאורגנת. פיוטר הגדול שם לב למצב ושלח למקום כוח עתודה בפיקודו. הרוסים הצליחו לייצב את המצב. יתרה מכך, השוודים התחילו להתעייף ולא היו בידיהם כוחות עתודה שיכולים לתמוך בכוח הלוחם. מירי תותחים נפגעו אנשים סביב המלך והחלה להתפשט שמועה לא נכונה שהוא בעצמו נהרג. כתוצאה מכך, התחילה פאניקה בין החיילים. בלחץ הרוסים, נסיגה לא מאורגנת הפכה לבריחה של ממש משדה הקרב.
לקראת הערב, כוח פרשים בפיקוד אלכסנדר מנשיקוב כיתר כוח שוודי באזור מעבר של דנייפר וכ-16,000 חיילים נשבו.
השלכות הקרב.
לאחר תבוסה קשה, הצבא השוודי לא היה יכול לנהל פעולות התקפיות בשדה הקרב. קרל השנים עשר ואיוואן מזפה נמלטו לאימפריה העות'מאנית. רק לאחר 5 שנים קרל השנים עשר חזר לשוודיה.
במוסקבה הוקם שער ניצחון בשם: "השער האדום" לכבוד הניצחון בקרב פולטבה.
על אדונים ומשרתים
על אדונים ומשרתים (באנגלית: Upstairs, Downstairs) היא סדרת טלוויזיה בריטית זוכת פרס באפט"א ופרס אמי, המספרת על יחסי אדונים ומשרתים בבית מגורים גדול בלונדון, בראשית המאה העשרים.
ראשיתה העלילה היא בתקופה האדוארדית והיא נמשכת לתקופת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה עד תחילת שנות השלושים של המאה העשרים. היא מתארת את חייהם של המשרתים המתגוררים "למטה", ואת חיי האדונים החיים "למעלה", בקומות העליונות של הבית. הסדרה שודרה ב-ITV במשך חמש עונות משנת 1971 ועד 1975.
הסדרה מתארת חיי משפחה במעמד חברתי גבוה באנגליה על רקע האירועים בתחילת המאה העשרים. האירועים הגדולים זכו להבלטה בסדרה, אך גם שינויים קלים ומתמשכים באו בה לידי ביטוי. הסדרה מתעדת את השינויים החברתיים והטכנולוגיים שקרו בין השנים 1903 ועד 1930. חיי המשרתים הם חלק בלתי נפרד מהסיפור.
באוקטובר 2009 הכריזו ב-BBC על חידוש הסדרה, בפורמט של שני סרטים באורך של תשעים דקות. התסריט נכתב על ידי היידי תומאס והעלילה מתרחשת בשנת 1936, שש שנים אחרי סיום העלילה המקורית. ג'ין מארש אמורה לגלם שוב את רוז באק, שחוזרת ל"איטון פלייס" כמנהלת משק הבית של משפחת הולנד, הבעלים החדשים של הבית
רקע.
הרעיון המקורי של הסדרה היה של שתי השחקניות ג'ין מארש ואיילין אטקינס. הן תכננו לעשות סדרה קומית בשם "Behind the Green Baize Door", על שתי משרתות, בגילומן של מארש ואטקינס, שעובדות בבית אחוזה כפרי, על רקע התקופה הוויקטוריאנית. הן הוסיפו 'אדונים' לסדרה, כיוון ש"משרתים צריכים לשרת מישהו" לפי דבריה של מארש. בקיץ 1969 הן העלו את הרעיון בפני ג'ון הוקסוורת' וג'ון ויטני מחברת ההפקה Sagitta Productions. השניים הפכו את הסדרה לדרמטית במקום קומית, שינו את תקופת ההתרחשות לתקופה האדוארדית, והעבירו את מקום ההתרחשות לבית גדול בעיר לונדון. הם גם שינו את השם ל-"Below Stairs" (מתחת למדרגות).
הסדרה הוצעה בהתחלה לחברת "גרנדה טלוויז'ן" שבמנצ'סטר, ונדחתה על ידם, כי דרמה תקופתית אחרת "A Family at War" הייתה אמורה לעלות לשידור בקרוב. סטלה ריצ'מן מחברת "לונדון ויקאנד טלויז'ן" (LWT), ראתה את הפוטנציאל הגלום בסדרה, וההזמנה לתוכנית הראשונה נעשתה באפריל 1970.
בשלב זה החלו לפתח את הדמויות, כאשר אלפרד שונסי (Alfred Shaughnessy) החל לעבוד על התסריט הוא שינה את הדמויות כדי לעשותן יותר מציאותיות. בין השחקנים שנבחרו לשחק בסדרה היו ג'ורג' קול כרב המשרתים הדסון, והונור בלקמן בתפקיד ליידי מרג'ורי. איילין אטקינס שהייתה אמורה לגלם את אחת המשרתות לצדה של ג'ין מארש, הייתה מועסקת באותה תקופה בהצגת תיאטרון ופאולין קולינס נבחרה להחליף אותה. גורדון ג'קסון נבחר לתפקיד הדסון, כשהתברר שג'ורג' קול הלונדוני לא יתאים לשחק תפקיד של סקוטי. לתוכנית הוצעו שמות רבים ביניהם "צמד משרתות קטנות בעיר", "אולם המשרתים" ו-"הבית בכיכר איטון". לפני ההפקה הפרק הראשון הסדרה עדיין נקראה "איטון פלייס 165", כאשר ברגע האחרון הוחלף השם ל-"Upstairs, Downstairs" ("הקומות העליונות, הקומות התחתונות") כפי שהציע ג'ון הוקסוורת'.
התוכנית סבלה מהפוליטיקה הפנימית בתחנת הטלוויזיה, בעיקר מהתנגדות מצד מחלקת המכירות שלא ראו את העניין והמשיכה שיש בדרמה תקופתית. קרוב לשנה נשארה התוכנית על המדף עד לשידור הראשון. בסופו של דבר כאשר לרשת הטלוויזיה היה מקום פנוי בלוח השידורים, בימי ראשון בשעה 10:15 בלילה, החליטו למלא את רצועת השידור בסדרה, ללא שידור קדימונים וללא ציפיות להצלחתה. אולם קהל הצופים הלך וגדל, והסדרה הייתה ללהיט.
תקציר העלילה.
העלילה מתארת את חייהם של בני משפחת בלאמי העשירה, המתגוררים בשכונת בלגרביה האופנתית שבלונדון, ובמקביל את חיי המשרתים שלהם.
בראש הבית עומדים ליידי מרג'ורי (לבית טלבוט-קארי), בתו היפה והדעתנית של רוזן סאותוולד, ובעלה ריצ'רד בלאמי, חבר בית הנבחרים, שהוא בנו הצעיר של איש כמורה כפרי. הם נשאו על אף התנגדות הוריה, ומתגוררים בלונדון באיטון פלייס מס' 165 שזה אחד מבתיו של הרוזן. ריצ'רד הוא פוליטיקאי, וחלק מעלילות המשנה סובבות סביב השאיפות הפוליטיות שלו והעימותים הנובעים מרצונו להיות נאמן למצפונו, ובעת ובעונה אחת להיות נאמן לחמו ולמפלגה השמרנית הבריטית (הטורים).
לליידי מרג'ורי ולריצ'רד בלאמי יש שני ילדים, ג'יימס הבכור ואליזבת המרדנית, הנקראת מיס ליזי בפי המשרתים. בתחילת הסדרה בשנת 1903, ג'יימס הוא בתחילת שנות העשרים שלו ואליזבת בסוף שנות העשרה שלה. בשנת 1912 הופכת הייזל, אשתו של ג'יימס, להיות גבירת הבית. בשנה שאחר כך מצטרפת למשפחה ג'ורג'ינה בת חסותו של ריצ'רד.
הצוות המקורי של המשרתים כולל את מר אנגוס הדסון, רב המשרתים הסמכותי, גברת ברידג'יס הטבחית, רוז המעשית כמשרתת ראשית, אמילי המתוקה עוזרת במטבח, המשרת אלפרד האקסצנטרי, שרה השובבה עובדת כמשרתת לצידה של רוז, ופירס הרכב. הצוות כולל גם את מוד רוברטס, המשרתת האישית של ליידי מרג'ורי. במשך השנים מצטרפים לצוות אדוארד כמשרת וכנהג, ודייזי, שמתחתנת עם אדוארד, תומאס ווטקינס, הנהג שכובש את ליבה של שרה, וכן רובי, נערה קשת תפיסה עובדת כעוזרת מטבח.
בעונה הרביעית בפרק "עוד שנה", מציינת הייזל בלאמי שבבית מתגוררות שתי משפחות, האחת למעלה והשנייה למטה. ב"משפחה" של המשרתים מר הדסון וגברת ברידג'ס הם ההורים, רוז היא הבת הבכורה שאבדה את אהובה בחזית, אדוארד הוא הבן ודייזי אשתו, שנשארת עם המשפחה בעוד הוא יוצא להילחם, ורובי הבת הצעירה ביותר הזקוקה להגנה מתמדת.
1903 - 1910.
העונה הראשונה והשנייה של הסדרה מתרחשות בשנים 1903 עד 1910, בתקופת מלכותו של אדוארד השביעי. שרה מופאט מבקשת לעבוד כמשרתת בבית בלאמי, כאשר היא מציגה עצמה כשייכת לאצולה הצרפתית. במהרה מתברר שהיא אנגליה אנאלפביתית שלא עבדה מעולם. היא מעוררת סקנדל כאשר היא מדגמנת עבור צייר בשם מר סקון, אשר מצייר דיוקן של ליידי מרג'ורי. הצייר מציג את הדיוקן של הליידי בתערוכה לצד תמונת עירום של שרה ושל רוז (כפי שהוא מדמיין אותה). מאוחר יותר כאשר משפחת בלאמי נופשים בסקוטלנד ובהיעדרו של הדסון, המשרתים מנצלים את ההזדמנות להתהולל ולהשתכר. הם נתפסים על ידי ג'יימס, אך הוא מבטיח לא לגלות את דבר ההתפרעות שלהם. ג'יימס ושרה מתחילים לנהל רומן, שבעקבותיו שרה נכנסת להיריון. שרה יולדת ולד מת, ביום שהמלך מתארח ב"איטון פלייס". בהמשך היא נשלחת לחיות באחוזת סאותוולד, וג'יימס מגורש להודו. הוא חוזר לאחר שנים אחדות עם ארוסתו פיליס, בתו של איש צבא ותיק. אך אחרי זמן מה הוא מחליט שהיא אינה מתאימה לו ומבטל את האירוסים.
בסביבות שנת 1905 חוזרת הבת אליזבת מגרמניה. היא אמורה להיות מוצגת לפני המלך ואשתו באירוע חברתי, אך אופייה המרדני והעיקש גורמים לה לברוח מן האירוע. בשיחה עם רוז היא לומדת על התלות ההדדית של כל דרי הבית. אליזבת מתאהבת בברון קלאוס פון רימר הגרמני, אשר מתברר שהוא מרגל שרוצה לנצל את אביה לקידום עסקה צבאית רווחית. אחרי שרוז תופסת את הברון מקיים יחסי מין עם המשרת אלפרד, השניים נמלטים לגרמניה. את אלפרד מחליף אדוארד בארנס, משרת צעיר ותמים, אשר אופיו הלא בוגר מכעיס את הדסון. אחת המשרתות, מרי סטוקס, נאנסת על ידי מיילס רדפורד, בנו של פוליטיקאי בעל השפעה. היא נכנסת להריון אך בני משפחת רדפורד אינם מוכנים להכיר באחריותם, למרות מאמציו של ריצ'רד בלאמי, מערכת המשפט אינה מועילה במקרה זה. מרי נאלצת לעזוב את הבית, עם מעט כסף שאספו עבורה המשרתים.
בקיץ 1906, ליידי מרג'ורי מוקסמת מחבר של בנה, קפטן צ'ארלס המונד, ומתפתח ביניהם רומן. מצפונה מציק לה והיא מנתקת את הקשר שביניהם. עם זאת, כמה שנים מאוחר יותר, לאחר מותו של המונד בהודו, משרתו האישי מנסה לסחוט את ליידי מרג'ורי, כשברשותו מכתבים שכתבה לקפטן המונד. השערורייה נמנעת כאשר תומאס ווטקינס, הנהג של המשפחה, ושרה שחזרה לעבוד בבית המשפחה, מצליחים להחזיר את המכתבים לליידי מרג'ורי.