בשנת 1990 השתתפה וודוורד בפעם העשירית והאחרונה בתפקיד קולנועי לצידו של בעלה פול ניומן בדרמה של ג'יימס אייבורי "מר וגברת ברידג'", בסרט הופיעו ניומן וודוורד כוולטר ואינדיאה ברידג', זוג בורגני נשוי בעל חמישה ילדים. וולטר הוא עורך דין יבש ופטרוני, ואינדיאה היא עקרת בית שמנסה להפיח מעט חיים ונעימות בחייה המשמימים.
על משחקה בסרט זכתה במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר רביעית ובמועמדות שמינית לפרס גלובוס הזהב.
בשנה זו קיבלה גם את פרס אמי השלישי שלה אותו חלקה עם 4 נשים נוספות, את הפרס קיבלו ה-5 על עבודתן בסדרה "American Masters", בה גם לקחה וודוורד חלק פעיל בקאסט של התוכנית וקיבלה מועמדות אמי נוספת על משחקה.
בשנת 1993 הופיעה לצידם של דנזל וושינגטון ואנטוניו בנדרס בדרמה הקולנועית "פילדלפיה" העוסקת בדעות קדומות כלפי נשאי איידס וכלפי הומואים. בסרט גילמה וודוורד את דמותה של שרה, אמו של ג'פרי באוורס (טום הנקס), עורך דין הומו אשר תבע את מעסיקיו בגין פיטורים בלתי חוקיים לאחר שנדבק במחלת האיידס.
בנוסף קיבלה מועמדות חמישית לפרס אמי על משחקה בסדרה "Blind Spot".
ב-1994 קיבלה את פרס גלובוס הזהב השלישי שלה ומועמדות אמי שישית על תפקידה בסרט "שיעורי נשימה", שם הופיעה לצידו של ג'יימס גארנר.
בשנת 2005, לאחר תשע שנות היעדרות, הופיעה וודוורד לצד פול ניומן, אד האריס, פיליפ סימור הופמן והלן האנט בסדרת הטלוויזיה "אימפריות נופלות". הופעה זו הייתה האחרונה לצד בעלה פול ניומן.
על הופעתה בסדרה קיבלה מועמדות עשירית במספר לפרס גלובוס הזהב ושביעית לפרס אמי.
גון אולדרידג'
התקנון הבנדיקטי
אנדז'יי קוביצה
מכינת בינה
הוספה סטנדרטית
בכימיה בכלל ובכימיה אנליטית בפרט, הוספה סטנדרטית היא שיטה המאפשרת מדידת ריכוזו של צורון יחיד בתמיסה בה ישנם כמה צורונים פעילים. שיטה זאת טובה למערכות ביולוגיות, בהן מטבע הדברים צורונים פעילים רבים. כמו גם למערכות מורכבות אחרות (כמו מי ים) ומכאן חשיבותה הרבה.
הצורך בשיטה.
השיטות המסורתיות לניטור אנאליט בתמיסה (ספקטרוסקופיה מסורתית כמו שיטת JOB או שיטות אלקטרוכימיות כמו striping voltammetry) יעילות כאשר מדובר בצורון יחיד בתמיסה, אך קשה ליישמן לתמיסה המכילה צורונים שונים.
למשל, אם ישנם בתמיסה שני צורונים בולעי אור, השימוש בשיטת הספקטרוסקופיה המסורתית (מדידות ספקטרום בליעה של האנאליט, מציאת אורך הגל בו הבליעה מקסימלית, הכנת גרף כיול לעבודה באורך גל זה, מדידת תמיסת האנאליט באורך הגל הנ"ל וחישוב ריכוז האנאליט) לא תניב את ריכוז האנאליט אלא מיצוע כלשהו בין ריכוז האנאליט לבין ריכוז הצורון הנוסף, זאת ע"פ חוק בר-למברט. תרומתו של הצורן הנוסף לבליעה באורך הגל שמצאנו תלויה בתכונות הבליעה שלו ובריכוזו בתמיסה הנבדקת, נתונים שאינם ידועים בדרך כלל. לכן, לשם מדידת ריכוז של צורון נתון בדגימות "טבעיות" (כאשר שאר המרכיבים, רכוזם המדויק ולפעמים אף מהותם, אינם ידועים), בכל שיטה אנליטית, יש צורך לאפס תרומות של צורנים אחרים. על צורך זה באה לענות שיטת "הוספה סטנדרטית".
מכאן ואילך יעסוק כל הערך ביישום השיטה בספקטרוסקופיה, לצורך פשטות. אותם עקרונות תקפים לכל שאר היישומים.
עקרונות השיטה.
בשיטה זו מודדים את הבליעה בתמיסה בה מנטרים את האנאליט. אחר כך מוסיפים כמות ידועה של הצורון הנמדד לתמיסה ומודדים שוב את הבליעה, ממשיכים להוסיף כמויות ידועות, נהוג למדוד כחמש מדידות. מתוצאות אלו מציירים גרף:
על ציר ה-X תוספת הריכוז, על ציר ה-Y הבליעה. אם העבודה נעשיתה תחת מגבלות חוק בר-למברט, התוצאה היא ישר.
החיתוך בין הישר לבין ציר ה-X הוא ריכוז האנאליט בתמיסה המקורית.
ההצדקה לשיטה.
מפני שהחיתוך עם ציר-X היא התוספת שתיצור בליעה אפסית, ומכיוון שהישר המצטייר מתייחס לתוצאות של בליעת צורון האנאליט, התוצאה היא כמות האנאליט שיש לגרוע מהתמיסה כדי לקבל אפס בליעה, כלומר ריכוז הצורון בתמיסה.
משפט רפואי
משפט רפואי (Medical Law; או משפט בריאות) הוא תחום העוסק בתפר שבין משפט ורפואה. בשונה ממונחים קרובים בעלי משמעות מעט שונה כגון "משפט בריאות" (health law) ו"רפואה משפטית" (forensic medicine), המשפט הרפואי עוסק בנורמות חוקיות מחייבות ביחס להתנהגותם של רופאים ואנשי מקצועות הבריאות, וכן כולל סוגיות אתיות כמו הסדרה משפטית של השתלת איברים, חקיקה בתחום מחלות מידבקות, הורות פונדקאית, הפריה חוץ גופית, תרומת זרע ואחרים.
בעבר התמקד המשפט הרפואי רק בנושאים מינהליים שהתייחסו לרופא ועבודתו: תנאי רישוי הרופא ותנאי העסקתו, עבודות, אחריותו וסמכויותיו. ברבות השנים החלו העוסקים בתחום לגלות עניין בחקר בעיות חברתיות ומוסריות שקשורות ברופא, בחולים, בבריאות ובמחלה וכדומה. אף שכותרת העיסוק נותרה זהה, תוכנו התרחב ויש המכנים תחום נרחב זה כיום "משפט בריאות".
המשפט הרפואי בהגדרתו הרחבה מהווה מערכת כללים משפטיים שמסדירים את המפגש בין המטפל למטופל ובין המטפל לצרכני הבריאות בכלל, בין המטפל לבין יתר אוכלוסיות של מטפלים, בין המטפל למדינה - לרבות קבלת רישיון לעסוק במקצוע, וכן את המפגש שבין המטפל למערכת הבריאות, כולל חובותיו, זכויותיו וסמכויותיו.
La Soufrière
La Soufrière (בגרמנית: "La Soufrière - Warten auf eine unausweichliche Katastrophe") בתרגום חופשי: "מחכים לאסון הבלתי נמנע" הוא סרט דוקומנטרי משנת 1977 שצולם בגרמניה המערבית על ידי הבמאי הגרמני ורנר הרצוג, אשר ביקר באי גוואדלופ שבו הר געש לה סופרייר עומד להתפרץ.
הרצוג שמע על התפרצות הר הגעש שעומדת להתרחש באי אשר תושביו פונו, ושאיכר אחד סירב לעזוב. את המניע לצילומי הסרט הסביר כך: "ידעתי שארצה ללכת ולשוחח עמו ולגלות איזו מין מערכת יחסים יש לו עם המוות". שלושת אנשי צוות הצילום עולים ברגל לכיוון לוע הר הגעש אשר אפוף ענני גופרית ועשן שנעים באוויר. בסרט חוקר הרצוג את הרחובות הנטושים של העיירות באי ומשוחח בצרפתית עם שלושה אנשים שונים שנותרו באי: אחד טוען שהוא מחכה למוות ומדגים את התנוחה בה הוא עושה זאת, אחר טוען שנשאר לשמור על החיות. בסופו של דבר, הר הגעש לא התפרץ ו"חס על חייהם" של האנשים שנותרו באי, כולל הרצוג וצוותו.
סרטיו של הרצוג נוטים להתמקד באלה שמחוץ לזרם המרכזי החברתי, לרוב, באנשים המציגים השקפה אגוצנטרית על העולם, אנשים המונעים על ידי טירוף או הרמוניה מוחלטת עם הטבע, האובייקטים בסרטיו של הרצוג ממחישים את החיים בקיצוניות הרוחנית הגבוהה ביותר. האנשים שנשארו על האי השלימו למעשה עם גורלם, ומסרו נפשם לבורא. אחד מהם אף נראה מופתע שהרצוג בכלל שאל על כניעתו למוות בידי הר הגעש. אחרים פשוט לא ראו את הטעם בפינוי האי מאנשים.
La Soufriere
600 לפנה&quot;ס
לה סופרייר (סרט)
הדוכסית השנייה ממרלבורו
הדוכס השלישי ממרלבורו
הדוכס השישי ממרלבורו
הדוכס השביעי ממרלבורו
דב ניסמן
דב ניסמן (נולד ב-22 ביולי 1954) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באולימפיאדת מונטריאול במדי נבחרת ישראל. בעל שתי מדליות מהמכביה ושתי מדליות מכינוס הפועל. נוסף לכך, הוא אלוף העולם לוותיקים (65–69) בעל 6 מדליות זהב מאליפות העולם למאסטרס (2019), הישג שיא של שחיית הוותיקים בישראל.
ביוגרפיה.
דב ניסמן גדל בקיבוץ עין דור והתאמן בקבוצת השחייה של הפועל העמקים ואחר כך בקבוצת הפועל עמק יזרעאל, בהדרכתם של המאמנים אהרון בונה ונח רם.
אלוף ישראל.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר 1972 זכה ניסמן ב-4 מדליות אישיות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:25.8 דקות, לפני רון קרמן ממכבי חיפה (2:31.1 דקות) וסמי הירשהורן מהפועל טבעון (2:32.9 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 5:10.4 דקות, לפני חברו לקבוצה עדי פרג (5:14.3 דקות) וסמי הירשהורן (5:15.2 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:09.7 דקות, אחרי יואב יעקובי מהפועל תל אביב (1:05.2 דקות) ולפני אייל פרנק מהפועל כפר בלום (1:10.0 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.0 דקות, אחרי עדי פרג (1:03.2 דקות) ולפני טל גרייבר ממכבי חיפה (1:07.2 דקות). שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל במשחים ארוכים שנערכה בכפר בלום הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:44.1 דקות, לפני עדי פרג (18:45.1 דקות) ורון קרמן (19:01.6 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בשנת 1973 זכה ניסמן ב-4 מדליות אישיות, 1 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:07.2 דקות, לפני רון קרמן (5:24.7 דקות) ועמוס קונפורטי מברית מכבים עתיד (5:36.1 דקות) ומדליות כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:36.2 דקות, אחרי דן ברנר (4:35.0 דקות) ולפני דן פיק (4:38.5 דקות), שניהם ממכבי חיפה, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.1 דקות, אחרי עדי פרג (1:03.0 דקות) ולפני ילון יצחקי (1:07.8 דקות), שלושתם מקבוצת הפועל העמקים ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.8 דקות, אחרי יואב יעקובי (1:06.1 דקות) ולפני אייל פרנק (1:08.2 דקות).
בתחרות מבחן למשחקי אסיה שנערכה בבריכת מכון וינגייט בסוף יולי 1974 קבע ניסמן במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש של 2:20.6 דקות, שיפור לשיאו של יואב יעקובי (2:22.1 דקות). שבוע לאחר מכן, הוא שיפר את שיאו במשחה ל-200 מטר גב והעמידו על 2:20.4 דקות.