וירת מתייחס ליהודים כטיפוס (משתמש בביטוי בגוף יחיד: "The Jew"), כמקרה מבחן. הוא טוען שהבידול האתני מכניס אותו לגטו, הסולידריות החברתית מוטמעת באישיותו ומשאירה אותו בגטו, ורק הטמעה הדרגתית עם ה"עולם הגדול" תשנה את אישיותו ותאפשר לו לצאת מהגטו. משום שהגטו אינו תופעה פיזית בלבד, אלא תופעה פסיכולוגית-סוציולוגית. וירת מדגיש שיש ללמוד מתהליך זה לגבי שאר קבוצות המיעוט.
יחסו ליהדות.
וירת נולד למשפחת סוחרים יהודית בגרמניה בסוף המאה ה-19 וגדל בכפר אשר היה מכונה "ירושלים הקטנה" בשל אחוז היהודים הגבוה שהתגורר בכפר. אולם, הוא היגר לארצות הברית בגיל 14 ועבר לגור עם דודו באומהה, ארצות הברית. כמהגר יהודי הוא היה חלק מקבוצת מיעוט בארצות הברית ובתחילת דרכו המקצועית שימש עובד סוציאלי בקהילה היהודית בשיקגו. עיסוקו במיעוטים היה קשור להיותו משתתף ישיר בחוויה.
וירת השווה את החוויה כבן מיעוטים יהודי בארצות הברית לחוויה של קבוצות מיעוטים אחרות, כמו מיעוטים אתניים, נכים, הומוסקסואלים, נשים וקשישים, שכולם סובלים מדעות קדומות ואפליה בחברה בה הם נוטלים חלק. מהבחינה הזו עבודתו פורצת הדרך ומצוטטת רבות במחקר גם כיום, עשרות שנים לאחר פרסום מחקריו המקוריים.
טים ראיין
טימותי ג'ון ראיין (באנגלית: Timothy John Ryan; נולד ב-16 ביולי 1973) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו, ברציפות מאז 2003. ראיין, חבר המפלגה הדמוקרטית, הושבע לראשונה אל הקונגרס בינואר 2003, וייצג את מחוז הקונגרס ה-17 של אוהיו עד לאיחוד מחוזות בראשית 2013, אז החל לייצג את המחוז הקונגרס ה-13. מחוז הקונגרס הנוכחי אותו הוא מייצג כולל שטחים נרבחים בצפון-מזרח אוהיו, מינגסטאון עד לאקרון.
לאחר תקופת כהונה קצרה בסנאט של אוהיו, הושבע ראיין אל בית הנבחרים האמריקאי בראשית ינואר 2003. בנובמבר 2016 ראיין קרא תיגר על מנהיגת הדמקורטים בבית הנבחרים, ננסי פלוסי, אך כשל בניסיונו להדיחה. בשנת 2019 התמודד לנשיאות ארצות הברית במסגרת הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020, אך העדיף להתמקד בהתמודדות מחדש לקונגרס. הוא נבחר לקדנציה התשיעית שלו בבחירות 2020. לאחר שהסנאטור הרפובליקני רוב פורטמן הודיע ב-25 בינואר 2021 כי לא יתמודד מחדש בבחירות 2022, ראיין מילא טפסים להחליפו בבחירות 2022 לסנאט. ב-26 באפריל 2021 הודיע ראיין באורח רשמי על התמודדותו אל הסנאט של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
ראיין נולד בניילס (Niles) שבאוהיו, בנם של רושל מריה (לבית ריזי) ואלן לירוי ראיין. הוא ממוצא איטלקי ואירי. הוריו של ראיין התגרשו כשהיה בן שבע, ובעקבות זאת גדל במחיצת אמו בלבד. הוא השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון ע"ש ג'ון פיצג'רלד קנדי בוורן, שם שיחק פוטבול בעמדת הקוורטרבק ואימן את תלמידי חטיבת הביניים בכדורסל. הוא גויס לשחק פוטבול באוניברסיטת ינגסטאון סטייט, אך פציעה בברך גדעה את קריירת המשחק שלו והוא עבר לאוניברסיטת בולינג גרין סטייט.
ראיין קיבל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת בולינג גרין בשנת 1995, והיה חבר באחוות דלתא דלתא טאו. בתום לימודיו הגבוהים הצטרף לסגל של חבר הקונגרס ג'יימס טרפיקנט . בשנת 2000 השלים ראיין באוניברסיטת ניו המפשייר לימודי תואר שני במשפטים. בין השנים 2000–2002 ייצג במשך חצי תקופת כהונה את מחוז הבחירה ה-32 בסנאט המדינתי של אוהיו.
בבית הנבחרים של ארצות הברית.
לאחר שג'יימס טרפיקנט הורשע בעבירות פליליות בשנת 2002, הכריז ראיין על מועמדותו לייצוג מחוז הקונגרס ה-17 של אוהיו בבית הנבחרים של ארצות הברית. כתוצאה משרטוט מחדש של מחוזות הקונגרס באוהיו בעקבות תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך בשנת 2000, נדחק המחוז (שבסיסו זה מכבר בינגסטאון) מערבה, וכלל בתוכו חלק ניכר ממחוז פורטג' ומהעיר אקרון. לפני השרטוט מחדש, הייתה אקרון כולה חלק ממחוז הקונגרס ה-14, שייצג טום סוייר בשנים 1987–2003. מחוז הקונגרס ה-14 בוטל מכוח מפקד האוכלוסין ורובו נשאב למחוז ה-13 שייצג שרוד בראון, אך בית מגוריו של סוייר נותר במחוז הקונגרס ה-17. ראיין נתפס תחילה כאנדרדוג בבחירות מקדימות בהן התמודדו ששה מתמודדים, בהם חבר הקונגרס המכהן סוייר.
בפריימריז של המפלגה הדמוקרטית ב-2002, ראיין גבר על סוייר, שדומה היה כי לא היה תומך נלהב מספיק בעבודה במחוז הקונגרס החדש. ביום בהחירות הכלליות ראיין ניצב בפני אן וומר בנג'מין, מועמדת המפלגה הרפובליקנית ונציבת הביטוח של מדינת אוהיו. אם לא די בכך, גם ג'יימס טרפיקנט התמודד בבחירות כפוליטיקאי עצמאי מבית הסוהר. ראיין גרף 51% מקולות הבוחרים, בשעה שוומר בנג'מין קיבלה כ-37%. עם השבעתו לתפקיד בראשית ינואר 2003, היה ראיין לחבר הצעיר ביותר בסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, בן 29. הוא נבחר מחדש לייצג את המחוז ה-17 חמש פעמים נוספות, אך ב-2012 המחוז בוטל וראיין החל לייצג את מחוז הקונגרס ה-13.
בראשית 2006 נמנה ראיין בין אישים בכירים באוהיו שגייסו למעלה ממיליון דולר אמריקני עבור חממת טרגטק מנתניה. בשנת 2010 הצביע ראיין בעד תיקון סטופאק–פיטס המגביל את המימון הפדרלי להפלות כתיקון לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, אך בינואר 2015 הודיע ​​כי "קיבל הארה עמוקה של המורכבויות והרגישויות הנלווים להחלטות הקשות בדבר קטיעת היריון" במרוצת שנותיו כנבחר ציבור, ולפיכך הפך את עמדתו בנוגע להפלות והחל להזדהות כתומך בזכות לבחור . באותה השנה הציג את "חוק רפורמת המטבע עבור סחר הוגן", שהטיל מכסים על מדינות שעסקו במניפולציית מטבע זר, בייחוד הרפובליקה העממית של סין. הצעת החוק התקבלה בבית הנבחרים אך מעולם לא התקדמה למליאת הסנאט.
ב-17 בנובמבר 2016, מעט אחרי הבחירות שהתקיימו לקונגרס ה-115 של ארצות הברית, הניע ראיין יוזמה להדחתה של ננסי פלוסי, מנהיגת הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, מתפקידה כמנהיגת סיעת המיעוט. לאחר שפלוסי נעתרה להעניק יותר הזדמנויות הנהגה לחברים זוטרים וצעירים בסיעה, היא הביסה את ראיין ברוב של 134 מול 63 ב-30 בנובמבר.
ראיין תמך בהסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית כדי למנוע מאיראן להשיג נשק להשמדה המונית. באפריל 2016 צייץ:
במהלך 2018 סייע ראיין לעדי עות'מאן, מהגר בלתי חוקי בינגסטאון שבאוהיו להישאר בארצות הברית. עות'מאן התגורר בארצות הברית כמעט 40 שנה, ניהל בתי עסק אחדים בינגסטאון, נישא לאזרחית אמריקאית והביא לעולם ארבעה ילדים שנולדו באמריקה. ראיין הציג שוב ושוב הצעה בפני הקונגרס של ארצות הברית לפיה הסוגיה של עות'מאן תזכה לסקירה יסודית יותר (עות'מאן חלק על קביעתם של רשויות ההגירה בעניין שהשפיע על מעמדו המשפטי), והעובדה שהצעת החוק החלה בהליכי חקיקה אפשרה לעות'מאן להישאר ארעית בארצות הברית. עות'מאן גורש מארצות הברית בפברואר 2018 לאחר שהנשיא דונלד טראמפ הורה לאכיפת מכס והגירה להגדיל את מספר המעצרים והגירושים של מהגרים בלתי חוקיים. ראיין הוקיע את הגירוש באומרו, ושם פעמיו למען המהגרים הבלתי-חוקיים בשנת בחירות שהייתה קריטית עבור הדמוקרטים.
לאחר בחירות אמצע הכהונה ב-2018, עלה שמו של ראיין כמועמד פוטנציאלי לנשיאות ארצות הברית ב-2020. בפברואר ובמרץ 2019 הוא נסע למדינות בהן מתקיימים ציוני הדרך הראשוניים בבחירות המקדימות לנשיאות, בהן איווה וניו המפשייר. מסע הבחירות הנשיאותי של ראיין הושק באופן רשמי ב-4 באפריל 2019, אז הודיע על התמודדותו בפריימריז הדמוקרטים לנשיאות. הוא הוסיף להכריז על מועמדותו לנשיאות בתוכנית האירוח "The View". לאחר שהעפיל לשני עימותי בחירות בלבד וברציפות שיעור תמיכתו נאמד מתחת ל-1% בפריסה לאומית, ראיין פרש מהבחירות המקדימות ב-24 באוקטובר 2019. הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים בשנת 2020.
בקונגרס ה-117 ראיין הוא יו"ר ועדת המשנה של ועדת ההקצבות לרשות המחוקקת, החוקרת את ההסתערות על הקפיטול בינואר 2021. ב-25 בינואר 2021 הודיע הסנאטור הרפובליקני רוב פורטמן כי לא יתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2022. ראיין הגיש טפסי התמודדות במטרה להחליפו בבחירות אלה. ב-26 באפריל הודיע ראיין על התמודדותו לסנאט של ארצות הברית באמצעות סרטון שפרסם בטוויטר. במהלך מסע הבחירות שלו לסנאט הריץ מטה הבחירות של ראיין תעמולה פוליטית ובה טענה כי סין אחראית לאובדן משרות בארצות הברית, מה שגרר ביקורת מצד אנשי ציבור אמריקאים-אסייתים והאשמות בדבר סינופוביה ובשנאה אנטי-אסייתית. ב-3 במאי 2022 זכה ראיין במועמדות המפלגה הדמוקרטית לסנאט.
נסים כהן
קופים מעופפים (פסיכולוגיה פופולרית)
המונח קופים מעופפים (באנגלית: Flying Monkeys) משמש בפסיכולוגיה פופולרית לתיאור אחד המאפיינים בדינמיקה של התעללות נרקיסיסטית או התעללות פסיכופתית. המונח מתייחס לאנשים הפועלים בשם הנרקיסיסט, להשגת מטרה פוגענית (כגון לשון הרע, הוצאת דיבה, גזלייטינג) או לקידום האינטרסים האישיים שלו (שימור הקורבן בקשר, היעתרות לרצון הנרקיסיסט, וכדומה). המונח נלקח מתוך הספר הקוסם מארץ עוץ, בו קופים מכונפים בשליחות המכשפה הרעה של המערב מעופפים ומבצעים מעשים פוגעניים בדורותי ובחבריה.
זהות.