לאחר המלחמה החלה תרזה לעבוד בהוצאת ספרים מדעית (Wydawnictwo Naukowe PWN). בשנות ה-70 עברה לעבוד בהוצאת הספרים הלאומית של פולין (State Publishing Institute PI) והתמחתה בספרות קומוניסטית, היסטוריה ופילוסופיה. ב-1973 השלימה את לימודיה באוניברסיטת ורשה, וכתבה את התזה שלה על ארגון ז'גוטה, בהנחיית ולדיסלב ברטושבסקי, שסיפק חומר עזר לכתיבה.
היא חקרה אודות הצלת יהודים על ידי פולנים במהלך השואה, ופרסמה את תוצאות מחקריה בין השאר בספר שהוצא לאור על ידי יד ושם (לקריאה נוספת).
הכרה והנצחה.
תרזה הוכרה כחסידת אומות העולם ב-4 במרץ 1985 על ידי יד ושם. היא ביקרה בישראל ב-2 באוקטובר 1985 והשתתפה בטקס נטיעת עץ והענקת מדליה. שמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם. ב-1995 זכתה בפרס מטעם ארגון הסופרים הבינלאומי על כתביה.
הר קסיוס
הר קסיוס (נקרא גם ראס קורון) הוא דיונה לחוף ימת ברדוויל בסיני. למרות גובהו הנמוך (רק כ-60 מטר) ההר בולט בנוף השטוח.
על ההר נמצאו שרידי יישוב רומי.
בסיס דפנה.
בסיס דפנה היה בסיס קדמי של חיל הים, שפעל בתקופת מלחמת ההתשה, מלחמת יום הכיפורים והשנים שלאחריה בהר קסיוס, תחת אחריות בסיס אשדוד. כתוצאה מכיבוש חצי האי סיני ורצועת עזה, במלחמת ששת הימים התארך מאוד חוף הים התיכון של מדינת ישראל. פיקוד חיל הים הגיע למסקנה שקיים צורך בבקרה רצופה על הגבול המערבי של סיני, קו הפסקת האש ומבואות פורט סעיד וזאת מכיוון שלא ניתן היה להסתפק במידע שהתקבל לסירוגין מסיורי כלי שיט. הבסיס הוקם ביוני 1970 מייד לאחר האירוע של טיבוע ספינת הדיג אורית ופורק במסגרת הסכם השלום בין ישראל למצרים בשנת 1979.
ראס קורון
השושלת ההותכּית
אבתסאם מראענה
Yellow Hearts
Yellow Hearts (בעברית: לבבות צהובים) הוא סינגל הבכורה של זמר הפופ האמריקאי אנט סונדרס, שיצא לאור באופן עצמאי ב-18 ביוני 2019, ויצא בהוצאה מחודשת בנובמבר 2019 על ידי אריסטה רקורדס. השיר זכה לפופולריות בפלטפורמת שיתוף הווידאו טיקטוק, מה שהוביל אותו לצבור מעל ל-100 מיליון השמעות בכל הפלטפורמות יחד.
רקע.
סונדרס אמר על השיר "הרבה אנשים חושבים שזה שיר אהבה, וזה ממש לא", אומר סונדרס. "הוא מדבר על בחורה שהייתה מעוניינת בהתחלה, אבל עם הזמן לא יכולתי לספר יותר. בכל פעם שהייתי מחמיא לה, היא הייתה מגיבה עם לבבות צהובים. בדקתי את זה, והם מסמלים ידידות, אך מכיוון שלא כולם הולכים לפי הפירושים האלה, העובדה שלא הייתי בטוח נעשתה ממש מלחיצה."
ביקורות.
באתר TotalNtertainment כתבו על השיר "הביצוע האותנטי באופן שובה לב של סונדרס לשיר "Yellow Hearts" מתרגם רגש אנושי אוניברסלי באמצעות מטפורה פשוטה, כמעט מקרית.
קליפ.
סונדרס פרסם את הקליפ לשיר ב-10 בדצמבר 2019. הקליפ בוים על ידי אידי האוס. הקליפ צולם בעיר הולדתו, וודברי הייטס שבניו ג'רזי. בסרטון, שצולם במצלמת 16 מ"מ, מופיע סונדרס יחד עם חבריו, כשהם מבלים יחד בשכונתם ובמקום הבילוי הרגיל שלהם, על פסי הרכבת ליד ביתו של אנט. חלק מהסצנות מתרחשות בבית ילדותו של סונדרס, וכן בכיתה בבית הספר התיכון בו למד, שם כתב את השיר. באתר TotalNtertainment כתבו על הקליפ "משרה אווירה נוסטלגית ואינטימית".
קרדיטים וצוות.
הקרדיטים לקוחים מאתר טיידל.
גרסתה של אודרי מיקה
מלווין והווארד
מלווין והווארד (באנגלית: Melvin and Howard) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1980, בבימויו של ג'ונתן דמי, עם פול לה מאט, מרי סטינבורגן וג'ייסון רוברדס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס באופן חופשי על סיפורו האמיתי של מלווין דומר שלדבריו פגש במדבר נבדה אדם שהזדהה כהווארד יוז ועזר לו להגיע ללאס ווגאס. בצוואה ש"כתב" יוז, הוא השאיר לו כסף בסך 156 מיליון דולר אך בית המשפט קבע שהצוואה מזויפת.
תקציר העלילה.
הווארד יוז (ג'ייסון רוברדס) רוכב על אופנוע במהירות גדולה באחד המדבריות ליד לאס וואגס. האופנוע נתקע והוא נזרק לצד הדרך ומאבד את הכרתו.
בלילה עוצר במקום דומאר (פול לה מאט) כדי לרוקן את שלפוחית השתן שלו ומבחין באדם מבוגר שרוע. הוא תומך בו, מכניס אותו לטנדר שלו ורוצה לקחת אותו לבית חולים אך זה מסרב. הזר אומר לו שהוא הווארד יוז ומלווין לא מאמין לו. הם מזמרים ביחד את השיר "Bye Bye Blackbird" ומלווין נפרד ממנו בלאס ווגאס.
מלווין גר עם אשתו לינדה (מרי סטינבורגן) ובתו בקרוואן. הוא פועל בבית חרושת ושקוע בחובות. לינדה לא מסוגלת לחיות כך וכאשר מעקלים לו את מכוניתו היא נוטשת אותו, מתגרשת ועוברת לרינו שם היא מופיעה במועדון סטריפטיז. מלווין נוסע לשם עם חברו "רד הקטן" (מייקל ג'יי פולארד) ומסתבך שם בקטטה.
כאשר לינדה מגלה שהיא בהריון ממלווין, היא מתקשרת אליו והם מחליטים להתחתן בפעם השנייה ונולד להם בן.
לינדה מתקבלת לתוכנית הטלוויזיה "עשינו עסק", רוקדת סטפס ובוחרת בוילון שמקנה לה ריהוט, פסנתר ופרס בסך 10,000 דולר. מלווין מבזבז את הכסף בקניית סירת מרוץ ומכונית קדילק מפוארת. על כך פורץ ביניהם ריב והיא עוזבת אותו בפעם השנייה ומתגרשת ממנו.
מלווין מתקבל לעבוד כמחלק חלב במחלבה גדולה, שם הוא מכיר את בוני (פמלה ריד), גרושה עם שני ילדים והיא לוחצת עליו להתחתן ולעבור ליוטה שם ינהלו תחנת דלק השייכת למשפחתה.
יום אחד נכנס לקוח לתחנה ומשאיר שם מכתב עליו כתוב שזו הצוואה של הווארד יוז. מלוין הנפחד לוקח את המכתב ומטמין אותו במשרד של כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים בסולט לייק סיטי. תוך זמן קצר הוא הופך לידוען) שהווארד יוז הוריש לו 156 מיליון דולר.
מתנהל נגדו משפט בחשד לזיוף והשופט (דבני קולמן) לא מאמין לעדותו של מלווין. המשפט נדחה עד להבאה עדות של מומחה גרפולוגיה. מלווין חוזר לביתו ובדמיונו הוא רואה את הווארד יוז נוהג במכוניתו והם שרים יחד "Bye Bye Blackbird".
לבסוף מופיעה כתובית שמספרת שהמשפט נערך ב-1976 וב-1978 קבע בית המשפט שמדובר בזיוף וביטל את הצוואה.
אין בעל הנס מכיר בנסו
אין בעל הנס מכיר בנסו הוא ביטוי עברי, שמקורו בתלמוד. משמעותו המקורית היא שהאדם אינו מודע לנסים שה' עושה איתו.
מקור ופרשנות.
מקור הביטוי.
מקור הביטוי בדברי רבי אלעזר, שלמד מלשון הפסוק: בָּרוּךְ ה'... עֹשֵׂה נִפְלָאוֹת לְבַדּוֹ, משמע שהוא לבדו יודע על קיומם של הנפלאות, ומכאן הסיק רבי אלעזר:
התלמוד קושר את דברי רבי אלעזר לדברי רב יוסף. רב יוסף מביא מעשה הממחיש את ראייתו החלקית של האדם, שלפעמים רק אחרי זמן רב מגלה האדם שדברים שגרמו לו צער נעשו לטובתו:
פרשנות הביטוי ושימוש בו.
הראשונים קושרים את הרעיון שבביטוי זה למושג ההשגחה, שמרביתה נעשית על ידי נסים נסתרים. כך כותב רבנו בחיי:
לפי הרמב"ם ההשגחה האלוקית בדרך השכר והעונש פועלת בשיטה זו: "כי טביעת הספינה בכל מי שבה... וכריעת התקרה על מי שהיה בבית, אם היה זה במקרה המוחלט, הרי אין כניסת אותם האנשים לאותה הספינה וישיבת האחרים בבית במקרה לפי השקפתנו אלא בחפץ אלוקי כפי הראוי במשפטו...".
במכתב בנושא קריאה לציבור לה' על היחלשות נגיף הקורונה בישראל כותבים הרב גרשון אדלשטיין והרב חיים קניבסקי:
האדונית והרוכל (סרט)
האדונית והרוכל הוא סרט טלוויזיה משנת 1989, המבוסס על סיפורו של ש"י עגנון הנושא את אותו השם. את הסרט ביים חיים גיל וכיכבו בו לאורה ריבלין ושלמה תרשיש.
עלילה.
יוסף הוא רוכל יהודי המהלך ביער, במטרה למכור חפצים אותם הוא נושא על גבו. הוא מגיע לביתה של לני, אדונית נוצרייה שקונה ממנו סכין ציידים, אך מסרבת לתת לו מחסה ומגרשת אותו. כשסערה פורצת והוא מוצא עצמו בלב יער הוא חוזר לבית האדונית כדי לבקש שוב מחסה, והאדונית נענית לו ונותנת לו לישון ברפת. בבוקר מגלה האדונית כי יש חור בגג ביתה ומציעה לרוכל שיתקן את הגג ובתמורה היא תאפשר לו להישאר יום נוסף בביתה. בימים שלאחר מכן הוא ממשיך לבצע עבודות ותיקונים בביתה, עד שהופך לבן בית. לאט לאט נוצר קשר בין האדונית והרוכל, קשר שהופך לקשר רומנטי. תוך כדי הקשר הרוכל עובר מהרפת למחסן, לחדר בבית ולבסוף למיטת האדונית. עם חיזוק הקשר הרומנטי והתשוקה שבין הסוחר לאדונית, הסוחר מפסיק את עבודותיו בבית ונשאר כבן זוג לאדונית ללא מחויבות.
לאחר זמן מה שהאדונית והרוכל בקשר, הרוכל מוצא את עצמו כלא יודע דבר על עברה של האדונית ועל כך שהיא איננה אוכלת, והוא שואל אותה על כך. היא עונה לו לאחר מה כי היו לה שישה בעלים שונים ושאכלה כל אחד מהם ושהיא אוכלת רק בשר ודם אדם. הרוכל המבולבל והלא מבין אם האדונית צחקה או דיברה ברצינות מחליט להתעלם ולהמשיך בקשר עם האדונית למרות הדאגות והסיוטים שפוקדים את חלומו. לאחר כמה חלומות וסיוטים הוא מחליט כי יעזוב עם שחר את בית האדונית וימשיך לדרכו. לפניי עוזבו חש חרטה על הזנחת עבודת ה' מצידו ויוצא ליער להתפלל ולומר קריאת שמע.
כשחוזר הסוחר מהיער אל בית האדונית, הוא מוצא אותה שרועה על מיטתה לצד הסכין שמכר לה בתחילת הסרט ומתבוססת בדמה, כשהיא רואה אותו מגיע היא אוזרת כוחות ומנסה לנשוך אותו בצווארו כדי לאוכלו. מזה אנו מבינים את אי אוכלה במשך כל הסיפור ואת תשוקתה לבשר אדם. האדונית איננה מצליחה לטרוף את הרוכל ומתה בידיו. לאחר מכן יוצא הרוכל וקובר אותה באדמת ביתה, לוקח את חפציו וממשיך במסעו ביער.
העיטור האוסטרי למדע ואמנות
העיטור האוסטרי למדע ואמנות (בגרמנית: Österreichisches Ehrenzeichen für Wissenschaft und Kunst) הוא עיטור מטעם המדינה של הרפובליקה של אוסטריה ומהווה חלק ממערכת הכיבודים של מדינה זו.
היסטוריה.