מחקרו הם בתחום המשפט העברי וההלכה, במיוחד בתקופותיה הפורמטיביות – הספרות התלמודית וספרות ההלכה בימי הביניים. במוקד מחקריו עומדים התיאוריה של המשפט העברי ושל ההלכה, יסודותיהם ההגותיים-התאולוגיים, וכן הנהרת דרכי החשיבה והפרשנות ההלכתית, גלגוליהן והתפתחותן. במחקריו נפגשים המשפט העברי וההלכה עם תורת המשפט והפילוסופיה של המשפט, ושתיהן יחד עם המחשבה היהודית לתקופותיה.
כמו כן מחקריו עוסקים בקשר שבין משפט עברי והלכה לבין פילוסופיה ותאולוגיה, ובתשתית התורת-משפטית של ההלכה, בתקופותיה השונות. עבודותיו ממוקדות בשחזור מבני מחשבה הלכתיים ופילוסופיים-תאולוגיים ובזיקות שביניהם, וכן בעיון בדרכי החשיבה ההלכתית, והכול בהקשרם ההיסטורי ובאמצעות המתודולוגיה הטקסטואלית-הפילולוגית. כלי מחקר מרכזיים שפרופ' לורברבוים משתמש בהם, לצד המתודה הפילולוגית-ההיסטורית, לקוחים מ- Legal Theory והפילוסופיה של המשפט, תחומי עיון שהתפתחו בעשרות השנים האחרונות, בעיקר בעולם האנגלו-אמריקאי, והיו לכלי מרכזי למחקר מערכות משפט ומוסדות משפטיים.
חיבוריו.
בעברית:
באנגלית:
ספרים בעריכתו:
מאמרים (שיכונסו בעתיד לספרים) עוסקים בין השאר בנושאים הבאים:
כיכר טריומפלנאיה
כיכר טריומפלנאיה (ברוסית: Триумфальная площадь) היא כיכר במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה ברובע טברסקוי.
בכל חודש, בכל יום ראשון האחרון בחודש, מתקיימות בכיכר מה שמכונה "קריאות מיאקובסקי", על פי המסורת הסובייטית שקמה לתחייה (קריאה ראשונה כזו נערכה בפתיחת אנדרטה למיאקובסקי).
מ-1935 עד 1992 הכיכר נקראה כיכר מאיאקובסקוגו.
יהדות קייב
יהודים בקייב
יובל כהן
יובל כהן (נולד ב-1973) הוא מוזיקאי ג'אז, סקסופוניסט, מלחין ומורה למוזיקה ישראלי. מנגן בהרכב "שלושת הכהנים" עם אחיו: ענת ואבישי כהן.
ביוגרפיה.
כהן למד מוזיקה בקונסרבטוריון תל אביב, בבית הספר לאמנויות ובתיכון לאמנויות "תלמה ילין". במהלך לימודיו הוא נבחר לביצוע הקונצ'רטו של גלזונוב לאלט סקסופון ולתזמורת מיתרים, וסייר באירופה ובישראל כסולן. את שירותו הצבאי עשה בתזמורת צה"ל כנגן מוביל, סולן, מעבד, מנצח.
בשנת 1996 סיים כהן את לימודיו במכללת ברקלי למוזיקה (Summa Cum Laude). בהיותו בברקלי הוענק לכהן פרסי המכללה על הישגים מצטיינים ופרס מחלקת כלי העץ. הקומפוזיציות שלו נבחרו לייצג את המכללה בכתב העת היוקרתי Jazziz.
בשנת 1997 קיבל מלגה מלאה לתואר שני בבית הספר למוזיקה במנהטן (Manhattan School of Music), אך בשל ניתוח שעבר, היה מושבת מנגינה למשך זמן רב. הוא שב לישראל לתהליך שיקום שבמהלכו למד משפטים ואף עבד בפרקליטות. לאט לאט הוא חזר לנגן וללמד מוזיקה וחבר לאחיו להרכב "שלושת הכהנים" ויחד הם מופיעים באירועים מוזיקליים כמו פסטיבל הג'אז ירושלים.
אלבום הבכורה של כהן, "Freedom", שיצא בשנת 2007, זכה לביקורות חיוביות והושמע לא מעט בתחנות הרדיו בישראל.
ביוני 2010 יצא אלבומו השני, דואט עם הפסנתרן שי מאסטרו, "Song Without Words". ההיכרות בין השניים נרקמה עוד כשמאסטרו היה תלמידו של כהן במגמת המוזיקה בבית הספר התיכון "תלמה ילין" בגבעתיים. בעקבות האלבום יצאו השניים גם לסיבוב הופעות משותף.
ב-2014 יצא אלבומו השלישי, "Hakol Zehavi", אלבום מחווה ללחניו של המלחין דוד זהבי. על המוזיקה של זהבי אמר כהן: "המוזיקה של דוד זהבי נכתבה מתוך ערגה למקום טהור במוזיקה ובחיים בארץ הזו". האלבום זכה, אף הוא, לביקורות חיוביות.
בשנת 2022 פרסם כהן יצירה מוזיקלית בשם "אלגיה על הצעקה של הינדה", שנכתבה בהשראת ספרה של שרה מלצר, "הצעקה של הינדה" – יומן מצויר. היצירה בוצעה לראשונה בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה תשפ"ב בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה בהרכב של רביעיית נגנים ובהשתתפותה של מלצר, שליוותה את היצירה בקטעי קריאה.
במסגרת הוראת מוזיקה, כהן מנהל המרכז ללימודי ג'אז, ראש המחלקה לימודי ג'אז ומנצח על תזמורת הביג בנד בקונסרבטוריון הישראלי בתל אביב, מלמד במחלקה ללימודי ג'אז האקדמיה למוזיקה ומחול בירושלים, ובבית הספר התיכון לאמנויות תלמה ילין.
פרסים והוקרה.
2010 - זוכה פרס לנדאו למבצע בתחום מוזיקת הג'אז
2017 - זוכה פרס ראש הממשלה למלחיני ג’אז
וולוו C40
וולוו C40 ריצ'ארג' (באנגלית: Volvo C40 Recharge) היא מכונית חשמלית קומפקטית במרכב קרוסאובר קופה, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי וולוו מספטמבר 2021. היא הוצגה במרץ 2021.
במבחן הבטיחות שערך היורו NCAP קיבלה ה-C40 ריצ'ארג' מקסימום של חמישה כוכבי בטיחות.
עיצוב.
העיצוב החיצוני דומה מאוד לוולוו XC40 אך הותאם יותר למכונית חשמלית בעיצוב קופה, תא הנוסעים יוקרתי מאוד וכולל מערכת מולטימדיה חדשה של וולוו המבוססת על אנדרואיד אוטומוטיב, ושימוש בעור שאינו מבעלי חיים, לוח מחוונים דיגיטלי, שמחובר למערכת המולטימדיה ובעת נסיעה מציג את המסלול המתוכנן (Waze). ישנו תא מטען בנפח 413 ליטר, ועוד תא מטען קטן הנמצא בקדמת הרכב הממלא את החלל הריק שנוצר מהסרת מנוע הבעירה הפנימי והשימוש במנוע חשמלי.
מפרט טכני.
היא כוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד 408 כ"ס ב-14,000 סל"ד ומומנט מרבי של 67.3 קג"מ ב-4,350 סל"ד. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 78 קוט"ש המספקת טווח נסיעה חשמלי של 420 ק"מ. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 4.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 180 קמ"ש.
היא כוללת מטען פנימי בהספק של עד 11 קילוואט המאפשר טעינה מלאה בתוך 7.5 שעות, או בטעינה מהירה בהספק של עד 150 קילוואט המאפשר טעינה של 10–80 אחוז מקיבולת הסוללה בתוך 40 דקות.
יוסף אוב
יוסף אוב (נולד ב-4 בדצמבר 1804 בבאיירסדורף. נפטר ב-22 במאי 1880 בברלין) היה רב רפורמי יהודי-גרמני בביירוית, מיינץ וברלין. הוא היה מהרבנים הראשונים שהטיפו בשפה הגרמנית.
ביוגרפיה.
לאחר לימודים בישיבת פיורדא אצל הרב אברהם בנימין זאב המבורג למד בארלנגן ומינכן, שם הוא השלים דוקטורט. הוא מונה לרבנות במחוז בביירוית, שם לימד עברית. בתקופת רבנותו בביירות התעוררו סכסוכים בקהילה ובעקבות כך פנה אוב ללא הצלחה בבקשה למינוי רבני לערים פירט, קאסל ופרנקפורט דמיין.
ב-4 בדצמבר 1852 עבר אוב לרבנות העיר מיינץ. מעט מאוחר יותר התפלגה קהילתו לאחר שהורה להשתמש בבית הכנסת בעוגב ודרש בגרמנית. עד 1865 נשאר אוב כרב הקהילה הרפורמית במיינץ. בראש הקהילה האורתודוקסית עמד הרב מאיר להמן.
בשנת 1866 הפך אוב לרב הראשי בבית הכנסת החדש ברחוב אוראנינבורגר בברלין לאחר שהמועמד המקורי מנואל יואל התפטר. באותה שנה הדפיס תפילה בת שלושה חלקים עם תרגום לגרמנית, ובשנת 1868 הוציא סידור תפילה. הסידור נמנע מהמחויבות לשיבה לארץ ישראל, כמו גם לא הזכיר את בניית בית המקדש השלישי. אוב ספג ביקורת גם על ידי הקהילה שלו מקודמו מיכאל זקש. את המיעוט האורתודוקסי הוביל עזריאל הילדסהיימר.
הירש אוב, רב במינכן, היה בן דודו של יוסף אוב.
ויטני פיק
ויטני פיק (באנגלית: Whitney Peak; נולדה ב-28 בינואר 2003) היא שחקנית אוגנדית-קנדית.
ביוגרפיה.
פיק נולדה בעיר קמפלה שבאוגנדה, הצעירה מארבעת ילדיהם של מעצבת שיער מאוגנדה וטייס קנדי. היא למדה בפנימייה והייתה שחיינית. היא גדלה באוגנדה עד גיל 10 ואז היא ומשפחתה עברו להתגורר בקנדה בשנת 2012, והתיישבו בפורט קוקיטלם, קולומביה הבריטית, שם פיק עברה ללמוד בבית ספר ציבורי.
לאחר שעברה להתגורר בקנדה, היא שמעה פרסומת ברדיו לאודישנים לפרויקט של ערוץ דיסני והחליטה להיבחן ולעסוק במשחק. תפקיד המשחק הראשון שלה היה בסרט הקולנוע "המשחק הגדול". בשנת 2019 לוהקה לתפקיד התאומה ג'ודית בסדרה "הרפתקאותיה המצמררות של סברינה".
פיק מגלמת את דמותה של זויה לוט בחידוש "אחת שיודעת" של HBO Max.
ג'וזף ליינדקר
ג'וזף כריסטיאן ליינדקר (באנגלית: Joseph Christian Leyendecker; 23 במרץ 1874 - 25 ביולי 1951) היה מאייר גרמני-אמריקאי. הוא נחשב לאחד המאיירים האמריקאים הבולטים בתחילת המאה ה-20. הוא נודע בעיקר בזכות הפוסטרים והפרסומות שלו ב "The Saturday Evening Post". בין השנים 1896 - 1950 צייר ליינדקר יותר מ-400 כריכות מגזינים. ליינדקר "למעשה המציא את הרעיון של עיצוב מגזינים מודרניים."
ראשית חייו.
ג'וזף כריסטיאן ליינדקר נולד ב־23 במרץ 1874 במונטבאור שבמערב גרמניה, כפר זעיר 18 ק"מ מזרחית לריין, לפיטר ליינדקר ולאליזבת אורטייפן ליינדקר. ג'וזף היה הבן הבכור, ואחיו פרנסיס נולד כעבור שלוש שנים. אחותו, מרי אוגוסטה, הילדה השלישית והאחרונה, נולדה לאחר שהמשפחה היגרה לאמריקה.
בשנת 1882, משפחת ליינדקר היגרה לשיקגו, אילינוי, שם היה אחיה של אליזבת, אדם אורצייפן, סגן נשיא חברת בירה. לאחר שעבד בסוף גיל ההתבגרות בחברת תחריטים בשיקגו, והשלים את ההזמנה המסחרית הראשונה שלו שהייתה 60 איורי תנ"ך עבור חברת האחים פאוורס, ג'וזף ביקש לעבור הכשרה אמנותית רשמית בבית הספר של המכון לאמנות בשיקגו.
לאחר לימודי רישום ואנטומיה אצל ג'ון הנרי ונדרפול במכון לאמנות בשיקגו, נרשמו ג'וזף ואחיו הצעיר פרנק לאקדמיה ז'וליאן בפריז למשך שנה, שם נחשפו לעבודתם של טולוז-לוטרק, וגם אלפונס מוכה, מנהיג תנועת הארט נובו הצרפתית.
קריירה.
בשנת 1899 חזרו האחים ליינדקר לאמריקה והתיישבו בדירה בהייד פארק, אילינוי. היה להם סטודיו בבניין לאמנויות היפות בשיקגו. ב-20 במאי אותה שנה, ג'וזף קיבל את העבודה הראשונה שלו לשער של המגזין סאטרדיי איונינג פוסט - היה זה תחילת הקשר שלו שנמשך ארבעים וארבע שנים עם המגזין הפופולרי ביותר במדינה. בסופו של דבר הוא היה הפיק 322 שערים למגזין, ויצר תמונות איקוניות רבות.