מועדון הכדורגל טורקי יונייטד (אנגלית: Torquay United F.C) הוא קבוצת כדורגל אנגלית מעיירת החוף טורקי שבחבל דבון.
מאפיינים.
בסיום עונת 2008/2009 העפילה הקבוצה לפוטבול ליג 2, שהיא הליגה הרביעית בחשיבותה במבנה ליגות הכדורגל באנגליה, לאחר שגברה 2 - 0 על קיימברידג' יונייטד ב-17 במאי 2009. העפלה זו הייתה חזרה לליגת כדורגל מקצוענית לאחר היעדרות של שנתיים, שלפניהן שיחקה הקבוצה ברמות המקצועניות במשך שמונים שנים.
בסיום עונת 2013-14 נפרדה הקבוצה מהפוטבול ליג אחרי 5 שנים ונשרה חזרה לנשיונל ליג, ליגת הכדורגל החמישית באנגליה.
בסיום עונת 2017/2018 הקבוצה ירדה לראשונה בתולדותיה לליגה האנגלית השישית- נשיונל ליג דרום.
בסיום עונת 2018/2019 חזרה טורקי לליגה החמישית לאחר שסיימה ראשונה בליגה השישית.
יריבותיה המסורתיות של טורקי יונייטד הן הקבוצות הדבוניות פלימות' ארגייל ואקסטר סיטי. עם זאת, המשחקים בין טורקי לפליימות' נדירים יחסית כיוון שהאחרונה משחקת בדרך כלל בליגה יותר בכירה מאשר טורקי.
צבעי הקבוצה הם צהוב, כחול ולבן.
באדי בולדן
צ'ארלס "באדי" בולדן (באנגלית: Charles "Buddy" Bolden; 6 בספטמבר 1877 – 4 בנובמבר 1931) היה נגן קורנית (סוג של חצוצרה) ומוביל תזמורת. מתואר פעמים רבות כ"אבי הג'אז".
חייו.
המידע על חייו של באדי בולדן ועל המוזיקה שלו נודעו במשך שנים רק בדרך של סיפורים של מכריו. לא נותרו הקלטות (אם ערך כאלה) ולא תיעוד מסודר ורק תמונה אחת שלו והוא היה "אפוף בערפילי אגדה", כהגדרתו של סקוט יאנאו. רק בשנת 1978 נערך מחקר מקיף על תולדות חייו וניסיון לשחזר את המוזיקה שלו, על ידי דונלד מרקיז, אשר התפרסם בספר "In Search of Buddy Bolden: First Man Of Jazz".
בולדן נולד וחי בניו אורלינס, לואיזיאנה. צליל החצוצרה שלו היה במיטב המסורת של ניו אורלינס, חד, ארוך ורם. בזכות נגינתו זכה בתואר King bolden לאמור "המלך בולדן". את תזמורת הריקודים שלו גיבש ב-1895 ובין השנים 1900–1907 ניהל את התזמורת המפורסמת והחשובה ביותר בעיר, "התזמורת של באדי בולדן". בשנת 1907 לקה בסכיזופרניה ובילה את יתרת חייו בבית חולים לחולי נפש.
המוזיקה שלו.
קיימת הסכמה בין רבים מנגני הג'אז ה"בראשיתי" של ניו אורלינס (ג'ו "קינג" אוליבר, לואי ארמסטרונג ואחרים) ובין חוקרי המוזיקה שיש לזקוף לזכותו של בולדן מספר פיתוחים שהובילו ליצירת הסגנון שנודע כג'אז רק לאחר ירידתו מהזירה.
לזכותו ניתן לזקוף נגינה חופשית של רגטיים, עם דגש על אלתור ושילוב בלוז ורגטיים. בנוסף, הכניס לנגינה השפעות של גוספל כנסייתי, בעיקר מנגנון של קריאה ותגובה, כמו בשירה הדתית האפרו-אמריקאית.
ארגון התזמורת שלו היה ייחודי לתקופתו, היא הייתה מיזוג בין תזמורת צועדת ותזמורת ריקודים. הוא הכניס כלי נשיפה ממתכת לראשונה לנגינת הבלוז והנהיג חטיבת קצב שמנתה קונטרבס וגיטרה, במקום טובה ובנג'ו, דבר שאיפשר אלתור חופשי יותר וצליל "פתוח", המזוהה כיום כ"ג'אזי". בקו הראשון הציב טרומבון, קלרינט ואת הקורנית שלו. ייתכן שב-1898 הוקלטה התזמורת על גבי גליל פונוגרף, אך ההקלטה, אם הייתה כזו, לא נמצאה מעולם.
הלהקה ניגנה קטעים עממיים מוכרים, בהם את מנגינת השיר "יש חור בדלי" אך גם קטעים מקוריים של בולדן. הידוע שבהם הוא קטע שנקרא "Funky Butt" (או "Buddy Bolden's Blues"), שהטרים את סגנון ה-פאנק (Funk), שיופיע רק בשלהי שנות השישים.
בולדן לא היה לבדו, לפי עדויות כמעט כל התזמורות בניו אורלינס ניסו לחקות את סגנון הנגינה של בולדן וכך הוא היה למוביל מגמה של שינוי.
בתרבות.
כאמור, בולדן היה במשך שנים דמות חידתית ומיתית. ג'לי רול מורטון כתב בלוז המתבסס על Buddy Bolden's Blues וקרא לו "I Thought I Heard Buddy Bolden Say ..." ("חשבתי ששמעתי את באדי בולדן אומר..."). בילי סטרייהורן כתב את הבלדה " Hey Buddy Bolden", המוכר בעיקר בביצועה של נינה סימון.
בשנת 2019 יצא לאקרנים הסרט "!Bolden" המהווה גרסה דמיונית של סיפור חייו.
יעקב יצחק מלובלין
דב יפה
הרב דב יפה (וילנא, ט"ו בסיוון ה'תרפ"ח, 3 ביוני 1928 - רכסים, י"ט בחשוון ה'תשע"ח, 8 בנובמבר 2017) היה מן הבולטים בקרב אישי תנועת המוסר במאה ה-21, מנהל רוחני בישיבת כנסת חזקיהו שברכסים. בשנותיו האחרונות כיהן כחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
ביוגרפיה.
נולד בווילנה לטובה גיטל ולצבי יחזקאל יפה. בשנת ה'תרצ"ה (1935) עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב. למד בישיבת היישוב החדש, שם התקרב לרב יואל קלופט, ובהמשך למד בישיבה שהקים רבו בפרדס חנה. אחר כך למד בישיבת חברון שבירושלים, חלק מהתקופה בחברותא עם הרב חיים ישעיהו הדרי. באותה תקופה התקרב לרב יחזקאל סרנא, והושפע רבות מהרב יעקב משה חרל"פ. בעקבות מלחמת ה'תש"ח עבר לישיבת פוניבז' שבבני ברק, שם הכיר את המשגיח הרב אליהו אליעזר דסלר. באותה תקופה הוא עמד בקשר אישי עם החזון איש, ובעקבות הדרכה ממנו עבר ללמוד בישיבת סלבודקה שבעיר עם חבר. לימים הרבה לצטט בשמו אמרות והדרכות.
בשנת ה'תשי"א התחתן עם רבקה כהן, שגדלה כיתומה בבית דודה הרב אהרן כהן, ראש ישיבת חברון. לאחר נישואיו גר בשכונת גאולה, בסמוך לישיבה, ולמד כשלוש שנים בכולל שבישיבת מיר. שם שמע שיחות מהמשגיח הרב יחזקאל לוינשטיין.
בתמיכת הרב אליהו לופיאן, המנהל הרוחני של ישיבת כנסת חזקיהו, החל הרב יפה למסור בה ועדים, עוד כששכנה בזכרון יעקב. בשנת ה'תשט"ו, כאשר היה הרב יפה בן 27, הזמינו הרב לופיאן לכהן לצדו כמשגיח קבוע. הרב יפה עבר להתגורר ברכסים, בסמוך לישיבה. הוא מסר "ועדים", ופעם בשלושה שבועות מסר שיחה במקום הרב לופיאן. באלול ה'תש"ל, לאחר פטירת הרב לופיאן, התמנה תחתיו למנהל הרוחני של הישיבה. כאשר נפתחה ישיבת "כנסת חזקיהו לצעירים", על ידי הרב אליהו אליעזר מישקובסקי, מסר הרב יפה את שיעור הפתיחה.
בשנת ה'תש"ל נקרא הרב יפה על ידי הרב הלל כגן, משגיח ישיבת גרודנא, לכהן בה כמנהל רוחני ומסר שם שיחות מספר שנים. בשנת ה'תשמ"ז החל למסור שיחות בישיבת קול יעקב בירושלים. בשנותיו האחרונות מסר גם שיחה שבועית בישיבת "קרן אורה" שבכרמיאל. כן מסר שיחות מוסר בבית המוסר בירושלים. בביתו שברכסים מסר בכל שבוע מספר "ועדים" מוסריים, למחנכים, לאברכים ולבחורים.
בכ"ו באב ה'תשע"ב צורף הרב יפה למועצת גדולי התורה של דגל התורה. היה מנשיאי קופת העיר בני ברק והצטרף למסעות גדולי התורה שארגנה הקופה החל משנת ה'תשס"ט, כן יסד את מעמדי התפילה בי"א בסיוון, יום פטירת השל"ה, על קברו. היה מורה הדרך של מוסדות חרדיים, בהם רשת הכוללים "רינה של תורה".
נפטר לאחר תקופת מחלה, בי"ט בחשוון ה'תשע"ח. הלווייתו יצאה מקריית צאנז בנתניה שם שהה בתקופת חייו האחרונה בבית החולים לניאדו. האדמו"ר מצאנז הספידו. לאחר מכן המשיכה ההלוויה לישיבת קול יעקב בירושלים, שם ספדוהו הרב שמואל אוירבך, הרב יהודה עדס והרב דוד כהן. משם המשיכה ההלוויה לישיבתו ברכסים, שם ספדו לו ראשי הישיבה, וכן הרב ברוך מרדכי אזרחי, הרב ברוך דב פוברסקי והרב דב לנדו. נטמן בבית הקברות ברכסים.
שיחותיו והנהגותיו.
בשיחותיו דיבר בעברית רגילה, ולא ב"לשון הקודש" הנהוגה בישיבות הליטאיות. נהג לומר שהוא עצמו לא בא אלא להגיש בפני השומעים את דברי חז"ל והעבודה המוסרית מוטלת על כל אחד ואחד, כמאמר חז"ל: "אם אין אני לי מי לי". עוד הדגיש שעל כל אחד ואחד ללמוד מדי יום ספר מוסר קבוע, עד לסיומו, ואת הבאים אליו נהג לשאול איזה ספר מוסר הם לומדים בקביעות.
הוא מחה נגד עשיית מצוות כ"עול", ללא רגשי הנאה ואושר, והתנהלות דתית מתוך עצבים ("נרווים") וקפדנות, ואמר בשם החזון איש שהדבר גורם לחילול השם, כי נראה שכדי להיות צדיק צריך להיות קפדן. התנהל באופן רך ומקרב כלפי התלמידים.
בזקנותו אמר: .
וורמז
מוסר אביך
מוסר אביך הוא ספר מוסר שנכתב על ידי הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
מהדורות.
"מוסר אביך" נכתב בשנים בהן שימש הרב קוק כרבה של העיירה זוימל שבליטא. בהקדמה לספר הסביר הרב קוק את הסיבה לכתיבת הספר:
בשונה מספרי מוסר אחרים ביהדות, ספר זה משמש כולו כמבוא ללימוד המוסר ולבניין הנפש. הספר מסמן את הקווים הכלליים לתיקון המידות, ומדגיש את הנקודות הראויות לתיקון, בפרט בדורנו. בדומה לספרים אחרים של הרב קוק, גם מוסר אביך מושתת על דברי קבלה, המועברים תחת ידו בצורה נגישה ובהירה יותר ללומדים.
מהדורות.
הספר יצא לאור לראשונה בי"ח אב ה'תש"ו (1946) - כחמישים שנה לאחר כתיבתו - בעריכת הרב צבי יהודה הכהן קוק, בנו של המחבר, ובהוצאת "ירושלים" (דגל ירושלים) שעל יד ישיבת מרכז הרב. החל מהמהדורה השנייה שיצאה בשנת ה'תשל"א ואילך, יוצא לאור הספר על ידי מוסד הרב קוק, בצירוף קובץ פסקאות של הרב קוק על מידות שונות, בשם מידות הראי"ה.
מהדורה מנוקדת של הספר עם ביאור, בשם "אל הנפש: מסע אל הנפש וכוחותיה, בעקבות ספרו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק "מוסר אביך", בהוצאת ראש יהודי, בתל אביב. (מהדורה ראשונה יצאה בג' באלול תשס"ח ושנייה בכסלו תשס"ט). גם אל הוצאה זו נוסף 'מדות הראי"ה'.
פרפור לב
ג'ו &quot;קינג&quot; אוליבר
ג'ו "קינג" אוליבר (באנגלית: Joe "King" Oliver; 19 בדצמבר 1885 – 10 באפריל 1938) היה מחלוצי מוזיקת הג'אז ומגדולי מעצבי הז'אנר של המאה ה-20. אוליבר שימש כנגן קורנית, מלחין ומוביל הרכב ג'אז.
תולדות חייו.