בשנת 1967 לקראת העשור השני הגדיר אליהו אלמן את עיקר תפקידי הגן: "תמיכה בהכשרת המורים בלימודי בוטניקה וחקלאות על ידי איסוף ידיעות מורפולוגיות ופיזיולוגיות על הצומח תוך התבוננות בשטח". במלאת 20 שנה לגן, מירב הצומח בו היה החורש הטבעי שאף עובה על ידי נטיעת עצים ושיחים מהכרמל והגליל העליון ופורסמה חוברת עם רשימת מיני הצמחים בגן הבוטני. בנוסף לגן הבר הוקמה פינת הסוקולנטים, פינת צמחי-צל וגינות לימודיות לצורך לימודי חקלאות. הוקמה חממה לצמחי בית ובית זכוכית בו התבצעו ניסויים בנושא ריבוי. בשנת 1982 במלאת 25 שנה לגן הוקמה חלקת תצפית ארצית לאיקלום עצים (הארבורטום) בפיקוח של ד"ר ישראל גלון ממשרד החקלאות. יותר מ-120 מיני עצים נטעו במדרון הצפון מערבי. עבודת ההכנה והביצוע נעשו על ידי קק"ל, המחלקה לעיצוב פני הכפר במשרד החקלאות ובסיוע משתלות חוות הנוי בעמק חפר, יגור, עין המפרץ ועוד. בשנת 1986 עם פרישתו של אלמן חלה ירידה בפעילות הגן. "הפעילות המתנהלת בגן ומסביבו אינן עומדות בשום יחס לפוטנציאל החינוכי, הלימודי, התצוגתי והמחקרי הגלום בו" נכתב באחד התזכירים בתחילת 1990. בשנת 1987 החל יוסי סיוון בניהול הגן ובניית התשתית בתמיכת הקק"ל הושלמה. ביוזמתו נטעה חלקת הדקלים ונבנתה מערכת התעלות לאיסוף מי הגשמים אל ברכה גדולה ומשם דרך תעלה פתוחה לברכות הקטנות ולשלולית חורף. ליד קיר השרכים, הוספו 4 בריכות קטנות בשנת 2007, בעקבות קשיים תקציביים החליטה הנהלת המכללה לסגור את תקציב הגן והעובדים בו פוטרו. התנגדות נמרצת של מורי הביולוגיה הובילה לחידוש הפעילות בשלבים וד"ר מיכל גרוס (מוקי) קבלה את תפקיד ניהול הגן הבוטני.
חוות הנוי, עמק חפר.
שנת הקמה: 1949
שטח: 50 דונם
מספר מינים: 2500
נושא/סידור: גן הדגמה ואקלום לצמחי נוי
חוות הנוי – גן בוטני נמצאת בלב פרדסי השרון, מול הכניסה לכפר מונאש, בתחום שיפוטה של המועצה האזורית עמק חפר. החווה משתרעת על שטח של כ-50 דונם ובה גן אקלום וגן הדגמה לצמחי נוי ותרבות.
בגן מינים שונים של עצים בוגרים, שיחים, מטפסים, צמחי כיסוי ועוד המשמשים בגן הנוי הפרטי והציבורי. החווה נוסדה בשנת 1949, פרי יוזמתו של דוד צפריר (צירקין), כתחנה לפיתוח צמחיית הנוי ותרבות ריבוי צמחים והדגמה. צמחים אלה הובאו מרחבי העולם ונשתלו בגן החווה למעקב ולבחינת התאמתם לתנאי הארץ ותפקודם בגן הנוי. במשך השנים הפכה "חוות הנוי" לגן הדגמה לצמחי נוי בעל ערך היסטורי גנני רב, צמחים אלה הובאו מרחבי העולם, אוקלמו והופצו במשתלות השונות בארץ, וחלקם אף ייחודיים לגן זה בלבד.
בגן נמצאים כיום עצים ושיחים ותיקים בעלי ערך גנני היסטורי חשוב וייחודי, עצים ושיחים אלה, המהווים את הפרטים הראשונים בארץ שמהם נאסף חומר ריבוי והופץ ברחבי הארץ, ועל-כן קיימת חשיבות רבה לשימור הגן והנכס הצמחי שבו. רות בנימין יישמה את רעיונו של דוד צפריר והפכה את המקום לגן קסום שבו ניתן להכיר את הצמח בהתפתחותו ובבגרותו, את תכונותיו הבוטניות החיוביות או השליליות, את צורתו ואת התפקיד השימושי שלו בגן. מאז ועד היום התעשרה צמחיית הנוי בארץ במאות מינים שאוקלמו בחוות הנוי בחסות מנהל המחקר במשרד החקלאות והופצו בגנים. בגן נמצאים עצים בוגרים שיובאו מכל העולם, נחקרו ונמצאו במעקב במשך עשרות שנים. חלקם כבר הפכו, כמובן, לחלק מהנוף הישראלי. הגן עומד לרשות הציבור לביקור, ללמידה, להתבוננות ולהנאה באופן אישי, ומהווה כמרכז ללימודי הגינון והנוי של הארגון לגננות ולנוף בישראל.
הארגון לגננות ולנוף בישראל קיבל בשנת 1984 את חוות הנוי ממשרד החקלאות ומאז פועל לשימור הגן כגן הדגמה ייחודי בארץ לצמחי גן ונוי, ומרכז ישראלי ללמודי גינון ונוי. כיום משמשת חוות הנוי כמרכז למידה למקצועות הגננות והנוי, ונציגים של הקרן קיימת לישראל, יחידת הנוי במשרד החקלאות, החברה הלאומית לדרכים בישראל (מע"צ) ומתכנני נוף רבים עולים לרגל לחוות הנוי ללמוד מהאוסף העצום של הצמחים והמידע העצום לא פחות שנצבר במקום. בגן מתקיימים קורסים, השתלמויות וימי עיון למבוגרים, הדרכות לתלמידים במקצועות גננות הנוי, הדרכות של קבוצות מאורגנות, אנשי בוטניקה ואדריכלי נוף, חובבי גננות ועוד.
נקודה ירוקה – הגן הבוטני בקיבוץ ניר עוז.
שנת הקמה: 1960
שטח: 120 דונם
מספר מינים: 900+
נושא/סידור: גן אקלום וניסוי חסכוני במים.
בקיבוץ ניר עוז השוכן בנגב המערבי, מתקיים פרויקט גינון ארוך טווח ליצירת "נווה מדבר חסכוני במים". לטובת גן האיקלום והניסוי החסכוני במים, מוקצים 120 דונם משטח הקיבוץ ונבדקת יכולתם של 938 מינים להסתפק במעט מים. מטרת הניסוי היא להשיג סביבת חיים נעימה יחד עם הקטנת כמות האבק באוויר, כל זאת בעלות אחזקה נמוכה.
הפרויקט בניר-עוז מתבצע מאז שנת 1960 ובשנת 2009 הוכרז כגן בוטני. הפרויקט משלב יישום של הניסיון שנרכש בגן הקיבוץ עם לימוד ובדיקה של היבטים שונים בטיפוח הגן: ניהול נכון, אקלום צמחים, בחירת דשא – זנים ומינים, צריכת-מים והשוואה לפרמטרים אקלימיים, השפעת תשתית על צריכת המים, בדיקת עומק שורשים של עצים שיחים ודשא, שיטות השקיה – השוואה בין טפטוף להמטרה דיוק הוצאה של מפזרי מים ופיזורם עונת שתילה איסוף מי-נגר (33.000 מ"ק ממוצע לשנה) שיטות המגדילות את כמות המים הזמינים אגרו טכניקות לחיסכון במים (כולל תשתיות, הזנה, ותוספים לקרקע), חיפוי קרקע, "אפקט המטרייה".
התכנון החסכוני במים בוצע על ידי האדריכל חיים כהנוביץ'. הגן הוכיח שניתן, גם בנגב, לקיים גן במצב טוב בכ-50% מכמות המים המושקית בדרך כלל בגנים במרכז וצפונה. גן האיקלום בקיבוץ ניר עוז מתפקד כמעבדה לגינון אקולוגי חסכוני במים. הפרויקט מתבצע בשיתוף המכונים למחקר שימושי באוניברסיטת בן-גוריון, ומשמש אתר למידה והתרשמות עבור חוקרים, גננים, מורים ותלמידים מהאזור והארץ כולה – כ-200 מבקרים בשנה.
הגן האקולוגי בטכניון, חיפה.
שנת הקמה: 1982
שטח: 20 דונם
מספר מינים: 700
נושא/סידור: מתחמים המייצגים מערכות אקולוגיות, סביבות חיים ובתי גידול.
הגן האקולוגי בטכניון משתרע על פני כ-20 דונם בתוך קריית הטכניון, מכיל מתחמים שונים המציגים ומייצגים מערכות אקולוגיות, סביבות חיים ובתי גידול. המבקר המסייר בין שבילי הגן ואזורי ההדגמה שלו פוגש תופעות טבע ונחשף לרעיונות סביבתיים ומדעיים.
הגן הוקם בשנת 1982 ביוזמתו של פרופ' זאב נאווה מהפקולטה לחקלאות, ובתמיכתו של נשיא הטכניון דאז מר עמוס חורב, השטח עליו משתרע הגן שימש ברובו כאתר פסולת והיה פגוע ומופרע מאוד. פרופ' רון לובינגר, אדריכל נוף נודע מאוניברסיטת יוג'ין באורגון, אשר הרבה ללמד כמרצה אורח בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, תכנן את שיקומו של השטח בגן. נחקרה ונבחנה התאמת צמחים מהארץ ומהעולם לשמש בשיקום נופי, על פי עקרונות אקולוגיים. תוך מתן מענה לשתי בעיות סביבתיות מרכזיות במדינת ישראל: מחסור במים וצמצום השטחים הפתוחים.
אנשי הגן:
שמואל בן עזרא ניהל את הגן מיום הקמתו ועד שנת 2001, במסגרת הפקולטה להנדסה חקלאית לימד את הקורס "הנדסת הצומח" והיה שותף למחקרים ולבחירת הצמחים, במגמה לשלב צמחייה ארצישראלית (צמחי כיסוי, מטפסים, שיחים ועצים) בשיקום נופי, יחד עם צמחים מתאימים מחו"ל העונים על אותם הקריטריונים.
ד"ר נאווה סבר ניהלה את הגן בשנים 2002–2005. בתקופתה הפך הגן למוסד פעיל ותוסס. הוקמו חלקים חדשים בגן (חלקת צמחי נחל וצמחית בתי גידול לחים, בריכת המים ליד סככת הגפן) וחודשו חלקים אחרים (הבוסתן, ובו מאפיינים של חקלאות מסורתית, השקיית תעלות ועוד). הבניין במרכז הגן, המשמש ככיתת לימוד וכמשרד הגן, נבנה מחדש על פי עקרונות 'בנייה ירוקה'. כמו כן, עוצבה מחדש הרחבה שליד הבניין. בתקופתה החל הגן לקלוט כיתות של בתי ספר, לפעילויות מגוונות של לימוד היבטים בסביבתנו.
פרופ' זאב נאוה, הגה והקים את הגן האקולוגי במטרה לחקור וללמד את נושאי הצומח והאקולוגיה לסטודנטים של הטכניון.
גנים בוטניים אחרים.
גנים בוטניים, שנכון לשנת 2021, אינם מקבלים מימון ממשלתי:
שמואל גריינמן
בית החולים גריידי ממוריאל (אטלנטה)
בית החולים גריידי ממוריאל (באנגלית: Grady Memorial Hospital; מכונה גם גריידי) הוא בית החולים הציבורי של העיר אטלנטה והמרכז הרפואי הגדול במדינת ג'ורג'יה, כמו כן זהו בית החולים הציבורי החמישי בגודלו בארצות הברית. הוא ידוע, בין השאר, במרכז הטראומה שלו. שוכן במרכז העיר בקרבת קמפוס אוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה.
בית החולים נקרא על שמו של הנרי ו. גריידי, עיתונאי ומאוחר יותר בעלים של העיתון "אטלנטה ג'ורנל -קונסטיטיושן" ו פוליטיקאי מקומי שנאבק למען הקמת בית חולים ציבורי בעירו. היה אחד מבתי החולים הציבוריים הראשונים בדרום ארצות הברית וכיום מהווה ספינת הדגל של מערכת הבריאות על שם "גריידי".
לבית החולים 953 מיטות אשפוז. הוא מסונף לאוניברסיטת אמורי ולבית הספר לרפואה מורהאוס שנפרד מזה של אוניברסיטת אמורי בשנת 1990. ומשמש להתמחות במקצועות רפואה. בשנה אחת חדרי המיון שלו קיבלו כ-105,000 מטופלים. היו כ 27,000 אשפוזים בשנה ובוצעו כ-6,500 ניתוחים תוך אשפוז וכ-3,800 ניתוחים של מטופלים אמבולטוריים. עובדים בבית החולים 4806 אנשים, מתוכם 1096 רופאים.
היסטוריה.