הניגון בתורתו של רבי שניאור זלמן הוא חלק מעבודת ה' המסייע לפתיחת הלב בתפילה ובקיום המצוות. היה שגור בפיו: "הלשון הוא קולמוס הלב והניגון הוא קולמוס הנפש". בניגוני חב"ד תופסים ניגוניו חשיבות רבה.
לפי המסורת החב"דית עשרה מהניגונים שהלחין נחשבים "ניגונים מכוונים", מתוכם ידועים זהותם של תשעה.
הניגונים הידועים שהלחין:
ניגונים שהלחין לפי חלק מהדעות:
ניגון שאימץ:
כתשעה מהניגונים הללו מופיעים באלבום צמאה 2 "אמנים שרים את ניגוני בעל התניא" המוקדש לניגוניו.
רבותיו.
רבי שניאור זלמן החשיב גם את הבעש"ט, שאת תורתו קיבל דרך המגיד ממעזריטש, כרבו.
תלמידיו ויורשיו.
לאחר פטירת רבי שניאור זלמן נחלקו תלמידיו לשתי קבוצות, אחת העמידה בראשה את בנו רבי דובער שניאורי המכונה "האדמו"ר האמצעי", והשנייה את תלמידו, רבי אהרון מסטרשלה.
לאדמו"ר הזקן היו עוד שני בנים: הרב חיים אברהם (על שם רבו רבי אברהם "המלאך", בנו של הרב המגיד ממעזריטש), אשר סירב להנהיג את החסידות לאחר מות אחיו, ומשה שניאורי (על שם סב-אביו נכד המהר"ל מפראג). בת אחת של בעל התניא נקראה פרידה, והשנייה, אמו של הצמח צדק, הייתה דבורה לאה אלטשולר אשתו של שלום שכנא אלטשולר.
צאצאיו של ר' שניאור זלמן מלאדי קרויים "שניאורסון", והידוע שבהם הוא רבי מנחם מנדל שניאורסון, שעמד בראש חסידות חב"ד בחצי השני של המאה העשרים.
בין תלמידיו החשובים נמנים:
משפחתו.
לרבי שניאור זלמן היו שלשה אחים ושתי אחיות: הרב יהודה לייב מינוביץ' (מחבר שו"ת 'שארית יהודה'). הרב מרדכי פוזנר, היה רב בעיר אורשא ברוסיה הלבנה. הרב משה, היה רב בערים באעייו מחוז מוגילוב, ליעפלי מחוז ויטבסק, ובסוף ימיו ברודניא הסמוכה לליובאוויטש. אחות אחת נישאה לרבי ישראל קאזיק ואחות שנייה נישאה לרבי יעקב פרדקין משקלוב.
רבי שניאור זלמן נישא לשטערנא בת רבי יהודה לייב סגל, ונולדו להם שלשה בנים: רבי דובער, ממשיכו וממלא מקומו. הרב חיים אברהם. ר' משה שניאורי. ושלוש בנות: פרידא נישאה לר' אליהו בן ר' מרדכי. דבורה לאה נישאה לר' שלום שכנא בן ר' נח אלטשולר. רחל נישאה לר' אברהם בן ר' צבי שיינעס.
אילן שושלת אדמו"רי חב"ד.
לתצוגת העץ במכשירים ניידים לחצו כאן
איגוד הצאצאים.
איגוד צאצאי רבנו הזקן (או "איגוד הצאצאים") נוסד בתשל"ב (במסגרת 71 מוסדות שהוקמו לכבוד כניסתו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון לשנתו ה-71) במטרה להחדיר את מורשתו של בעל התניא בקרב צאצאיו. יוזם ומייסד האיגוד הוא הרב שמואל אלעזר היילפרין - רב שכונת בית ישראל בירושלים, דור שביעי לבעל התניא, שכיהן כיו"ר עד לפטירתו. כיום מפעילים את האיגוד בניו הרב יצחק מאיר הלפרין והרב משה צבי הלפרין.
טוקי פונא
טוקי פונה
טוקי פונה (toki pona) היא שפה מתוכננת אוליגוסינתטית, בעלת אוצר מילים בן 137 מילים בסיסיות ו-14 פונמות. השפה הומצאה על ידי הבלשנית הקנדית סוניה לאנג (לשעבר סוניה אלן קיסה). היא לא תוכננה כשפת עזר בינלאומית, אלא תוכננה סביב עקרונות של דאואיזם, כאשר הכוונה בתכנונה הייתה ליצור שפה פשוטה.
שמה של השפה בטוקי פּונה מורכב מהמילים טוקי – שפירושיה כשמות עצם הם "שפה" או "דיבור", ופונה – שפירושיה הם "טוב" או "פשטות". כלומר, משמעות שמה של השפה היא הדיבור הפשוט או השפה הטובה.
מטרותיה העיקריות הן לעצב את דרכי החשיבה של הדובר סביב פשטות: "שפה פשוטה, לדרך חיים פשוטה", וכן לעצב שפה שבה הדובר מבטא בדיוק את מה שהוא מתכוון להגיד.
היסטוריה.
סוניה לאנג, יוצרת השפה, פרסמה לראשונה את יצירתה באינטרנט בשנת 2001. ב-2014 יצא ספר ללימוד השפה פרי עטה של היוצרת, וב-2021 יצא מילון מעודכן ומקיף של השפה.
כתיבה והגייה.
כמו הדקדוק בטוקי פונה, גם כללי ההגייה של השפה נקבעו באופן מינימליסטי. בטוקי פונה תשעה עיצורים וחמש תנועות.
אוצר המילים של השפה נבחר מתוך מספר שפות. רובו שאול מטוק פיסין, מפינית, מאספרנטו, מאנגלית, מקרואטית, מצרפתית (בניב האקדי), מהולנדית ומגאורגית. מיעוטו שאול משפות כגון מנדרינית, קנטונזית, ולשית, לוז'באן וסווהילי. יש האומדים את אחוז המילים האנגליות בשפה בפועל בכ-30%, מאחר שמילים רבות שנלקחו מטוק פיסין, מאספרנטו ומשפות נוספות קיימות באנגלית, או שמקורן בשפה זאת.
המילים הותאמו לכלליה הפונולוגיים של טוקי פּונה. דוברים שונים מבטאים מילים בצורה שונה, היות שלעיתים מילה מסוימת מזכירה להם מילה עם משמעות דומה בשפה שאותה הם דוברים.
ביסודה, טוקי פונה היא שפה המיועדת לדיבור ופחות מזה לתקשורת כתובה. למרות זאת ניתן לכתוב את השפה בצורות כתב רבות. הכתב הנפוץ והמקובל ביותר הוא האלפבית הלטיני, שיוצג בערך זה. עם זאת, ניתן לכתוב את השפה בכל מערכת כתיבה היכולה להתאים לפונולוגיה של השפה. נוסף על כך, קיימות שתי מערכות כתב שפותחו בעבור השפה. האחת היא מערכת הירוגליפית המכונה סיטלן פונה (sitelen pona); משמעות המילה סיטלן היא תמונה, ציור או דבר חזותי. במקרה הזה היא במשמעות של כתב או ציור, והיא מכילה הירוגליף מקביל לכל מילה. השנייה מכונה סיטלן סיטלן (sitelen sitelen) והיא מערכת של כתב הברות ציורי.
קיימת גם שפת סימנים שבאמצעותה אפשר לבטא את כל מילות השפה. כמו כן ניתן לכתוב את השפה באלפביתים בינלאומיים נוספים, כגון האלפבית הקירילי, האלפבית היווני, האלפבית הדוונאגרי, היראגאנה, ועוד.
עיצורים.
בהגיית המילים, ברירת המחדל בהגיית כל מילה היא הגייתה כפי שהיא נרשמת באלפבית הפונטי הבינלאומי. עם זאת, אפשר להגות כמה מן האותיות ביותר מדרך אחת. זאת, משום שהדובר חופשי לבטא את האותיות על פי הנוחות או הטבעיות שבהגייה.
תנועות.
הגיית התנועות דומה להגיית חמש התנועות המצויות בספרדית ובאיטלקית, וכמו כן גם בעברית המודרנית.
פונולוגיה.
הפונולוגיה של השפה דומה מאוד לבסיס הפונולוגיה היפנית, ומבוססת ברובה על הברות. הטעמת כל מילה היא בהברה הראשונה. מלבד העיצור "n" (נו"ן בעברית) אין בה צמדי עיצורים או עיצורים ללא תנועה (המקבילים לעיצורים המנוקדים בשווא נח בעברית). לדוגמה, המילה סִינְפין (sinpin), שאחת ממשמעויותיה היא "חומה". במילה זו קיים אשכול עיצורים , והעיצור הראשון בו הוא איפוא "n", על פי כללי השפה.
המילים (למעט שמות פרטיים) נכתבות תמיד באותיות קטנות, כדי להבדילן משמות פרטיים – הפותחים באותיות גדולות. גם הגיית השמות הפרטיים מותאמת לכללי הפונולוגיה של טוקי פונה. למשל, השם "ספרד" בטוקי פונה, שנהגה בספרדית בתור "אסְפָּנְיָה", יתועתק לטוקי פונה (באופן ראשוני) בתור "Espanja". במצב זה התעתיק כולל שני אשכולות עיצורים: האחד של "s" ו-"p", והשני של "n" ו-"j". באשכול הראשון, העיצור הראשון הוא "s", והוא אינו זהה לעיצור "n"; לכן נישאר רק עם העיצור השני באשכול זה; לעומת זאת, באשכול השני, העיצור הראשון הוא n, ולכן אשכול זה יכול להישאר בתעתוק. שמה של המדינה ייכתב איפוא "Epanja" ("אפַּנְיָה").
טבלת ההברות.
בטבלה לעיל מוצגות כל ההברות האפשריות בטוקי פונה. לצד כל הברה מוצגת אותה ההברה בתוספת הצליל "n" בסופה. ההברה הבאה יכולה להתחיל בעיצור משל עצמה. על כן הן העיצור שלה והן העיצור "n" בהברה שלפניה יוצרים אשכול עיצורים; תוספת זו מתאפשרת הודות לכך שרק העיצור "n" מסוגל להופיע בפתיחת אשכולות עיצורים.
ההברות ti (טִי), ji, (יִי), wo (ווֹ) ו-wu (ווּ) אינן קיימות בשפה (בדומה ליפנית), ולצורך תעתוק שלוש האחרונות משתמשים בתנועה בלבד ומשמיטים את העיצור. התחליף להברה ti (טִי) בטוקי פונה הוא si (סִי). ההברה ju (יוּ) אינה קיימת באף אחת ממילות השפה העדכניות, אך היא משמשת לתעתוק מילים ושמות משפות אחרות.
דקדוק.
צירופי סמיכות.
אחד הכללים החשובים בטוקי פונה הוא שצירופי שמות עצם סתמיים יוצרים סמיכות. לדוגמה, המילה יאן (jan), שמשמעה "אדם" או "מישהו", מקבלת את המשמעות חבר כאשר באה אחריה המילה פונה (pona) בסמיכות "יאן פונה" (jan pona). משמעות הסמיכות היא "האיש של הטוב", ובהשאלה – איש טוב או חבר.
עם זאת, יש לזכור כי כל שינוי בסדר המילים ישנה את המשמעות במשפט. הפיכת סדר המילים יאן פונה, שמשמעו "חבר", תיצור את צירוף הסמיכות "פונה יאן" (pona jan), המתפרש כ"הטוב של האיש", כלומר, "הדבר הטוב אצל האיש". לא ניתן ליצור תוארי שם בטוקי פונה, על כן מרבים להשתמש בצירופי הסמיכות.
עקב המגבלה בכמות המילים בטוקי פונה, נוצר מצב שלרוב המילים יש מגוון רחב של משמעויות. ברוב המקרים, משמעויותיה של כל מילה דומות זו לזו.
תהליך בניית שמות העצם בטוקי פּונה נעשה בשלבים, כך שכל שלב בנוי על בסיס קודמו. דהיינו, צירוף שם העצם מתחיל בשם העצם עצמו – הנושא, ולאחר מכן כל מילה משמשת כתואר שם שהופך את העצם לספציפי יותר ויותר. בצירופי סמיכות בעלי שלוש מילים ומעלה, המילים הראשונות מהוות יחידה אחת, בעוד המילים הבאות אחריהן תחבורנה אליהן, כחלק מצירוף סמיכות חדש. מבנה זה גורם לכך שסדר המילים משנה מאוד את המשמעות.
משמעות המילה טומו (tomo) היא "בית", "מבנה" או "חדר". משמעות הסמיכות "יאן טומו" (jan tomo) היא "איש של בית", ובהשאלה – "איש בית" או "בנאי". על סמך ההסבר לעיל, כל מילה נוספת תשנה את המשמעות המצורפת. למשל, אם נוסיף את המילה "פונה" לצירוף הסמיכות, נקבל את הצירוף "יאן טומו פונה" (jan tomo pona), שמשמעו היא "בנאי טוב". אולם, אם נצרף לסמיכות "יאן פונה" (jan pona) את המילה "טומו", נקבל את הצירוף "יאן פונה טומו" (jan pona tomo), שמשמעו "חבר בית", כגון שותף לדירה.
צירופי סמיכות מורכבים.