מאז המועדון העפיל בחזרה לליגת העל ההולנדית בעזרתם של האחים המגנים רונאלד קומאן וארווין קומאן, והקשר ההגנתי יאן ואן דייק. הסגל המרשים של הקבוצה, סייע לה גם להעפיל לראשונה למפעל כדורגל אירופי בעונת 1983–1984. הקבוצה שיחקה בגביע אופ"א והגיעה לשלב שמינית גמר. בעונות 1986–1987, 1988-1989 הקבוצה הגיעה שוב לשלב שמינית גמר גביע אופ"א. עונתה הטובה ביותר של חרונינגן בליגה הבכירה הייתה 1990–1991, בה סיימה במקום השלישי. בשנת 1996 הקבוצה שיחקה בגביע האינטרטוטו בבית אחד עם הקבוצות נרבה טרנס מאסטוניה, ליירסה מבלגיה, וסס מהונגריה וגזיאנטפספור מטורקיה.
לאחר עונת 1991/1992, חרונינגן החלו שנים פחות טובות מצידה של הקבוצה, והיא לא השתתפה במפעלים האירופאיים ב-14 השנים הבאות (לא כולל גביע האינטרטו). למועדון נותרו משאבים כספיים מועטים, ולמעט עונת 1995/1996 בה סיימה במקום ה-9, סיימה הקבוצה בחלק התחתון של הליגה, וב-1997/1998 ירדה ליגה בפעם השנייה בתולדותיה. כאשר פ.ק. חרונינגן ירדה לדרג ב' בפעם השנייה בתולדותיה.
המועדון חזר לליגה הראשונה לאחר שנתיים, וסיים קרוב לתחתית הטבלה בארבע העונות שלאחר מכן, אך הצליח להימנע בכל הפעמים על ידי ניצחון במשחק הפלייאוף. השחקן הבולט ביותר בקבוצה בשנים אלה היה אריין רובן, שעם השנים הפך לאחד מגדולי השחקנים בתולדות הולנד.
בעונת השיגה את התואר הראשון בתולדותיה, כאשר זכתה בגביע ההולנדי לאחר ניצחון 0–2 על זוולה.
לאחר הזכייה בגביע ההולנדי, העפילה הקבוצה לשלב הבתים של בליגה האירופית בעונת 2015/2016, אך הודחה בשלב הבתים בבית שכלל את אולימפיק מרסיי, ספורטינג ברגה וסלובן ליברץ.
את עונת 2016/2017 פתחה חרונינגן בצורה הגרועה ביותר בתולדותיה, אך הצליחה להתאושש וסיימה את העונה במקום השמיני.
אצטדיון.
המועדון משחק את משחקיו הביתיים באצטדיון אורובורג, המכיל 22,550 מקומות ישיבה. בדצמבר 2005, הקבוצה שיחקה את משחקה האחרון באצטדיונה הקודם, אצטדיון אוסטרפארק, אשר הכיל 12,500 מקומות, ובו היא שיחקה במשך 72 שנים. ממוצע האוהדים שהגיעו למשחקי הבית של הקבוצה בעונת 2004–2005 היה 12,500, כלומר האצטדיון היה מלא בכל משחקי הבית של חרונינגן. הממוצע עלה לקצת פחות מ-20,000 אוהדים, באצטדיונה החדש.
ב-13 באפריל 2008 פרצה שרפה ביציע הצפוני של היורובורג כאשר אלפי גלילי נייר טואלט, שהושלכו מהיציע בכוריאוגרפיה לפני המשחק בין חרונינגן לאייאקס, עלו באש וגרמנו לפציעתם של 28 בני אדם. המשחק נדחה והתקיים כעבור שלושה ימים. לאחר קיץ 2008, אצטדיון אורובורג הורחב לתכולתו הנוכחית, לאחר שהוספו לו 2,200 מקומות ישיבה.
סגל הקבוצה.
נכון ל-18 ביוני 2021
(בהשאלה ממנצ'סטר סיטי)
(קפטן)
(בהשאלה מויאריאך)
(בהשאלה מא.י.ק סולנה)
(בהשאלה מפארמה)
(בהשאלה מיורגודן)
כרונינגן (כדורגל)
לורי (פירושונים)
חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון
חוק למניעת העישון במקומות ציבוריים והחשיפה לעישון, התשמ"ג-1983 (במקור חוק הגבלת העישון במקומות ציבוריים), נחקק בישראל בשנת 1983, והוא אוסר עישון במקומות ציבוריים כמסעדות, בתי קפה, פאבים, קניונים, בתי חולים, מרפאות, מקומות עבודה, בתי ספר, תחבורה ציבורית, תחנות אוטובוס מקורות, מוסדות חינוך ועוד. בחלק ממקומות אלו ניתן לעשן רק בחדר נפרד לחלוטין, בתנאי שיש בו סידורי אוורור תקינים והעישון בו אינו גורם למטרד בחלקים אחרים של המקום.
היסטוריה.
תיקון מס' 1.
ב-2005 תוקן החוק כדי לאפשר לשר הבריאות להקצות לכל בית חולים סדרן בעל רשות לתת קנסות למפירי החוק.
תיקון מס' 2.
לאחר שנים רבות בהן החוק לא נאכף, בשנת 2005 – אירית שמש שביקרה עם משפחתה במסעדת "פוקצ'טה" בירושלים בעת שהייתה בהריון, תבעה את המסעדה, על אי אכיפת החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים. לאחר שתבעה את המסעדה תחילה בבית הדין לתביעות קטנות בעיר, וערעורה נדחה אף בבית הדין המחוזי, הגישה לבית המשפט העליון ערעור רעא 9615/05 אירית שמש נ' פוקצ'טה בע"מ, על החלטת בית הדין המחוזי, באמצעות יו"ר המועצה הישראלית למניעת עישון, עוה"ד עמוס האוזנר. בבית המשפט העליון, קבע השופט אלייקים רובינשטיין, בהחלטה תקדימית, כי "אכן, הרשויות צריך שיעשו מלאכתן כפי שהטיל עליהן המחוקק בפיקוח ובאכיפה. ואולם, כבדותה ואיטיותה של פעולת הרשויות מצדיקה לפתוח פתח ל-"אכיפה אזרחית". כך שהאזרח האכפתי המבקש לשמור על בריאותו ובריאות הציבור יוכל להשפיע אף הוא לתקנת הרבים". משפט זה הוא התקדים הראשון שמכוחו אפשר לתבוע בתי עסק ומעשנים, שעוברים על החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים. השופט אף קבע לראשונה, מתן פיצוי ללא הוכחת נזק – סעיף עליו נסמכים חוקים נוספים, כגון: חוק הספאם. פסק דין זה אוזכר עד היום בלמעלה מ-300 פעמים בפסיקה הישראלית, והוא בין פסקי הדין המעטים שבית המשפט העליון תרגם לשפה האנגלית. מאוחר יותר, בשנת 2007, קבע בית הדין לתביעות קטנות, בתביעה של הדס סלע כנגד מסעדת "אגאדיר", שהסתמכה על החלטת בית הדין בעניין אירית שמש, כי "דווקא אי הנעימות בשילוב עם האינטרס הציבורי האמור, יוצרים שיקול של מדיניות להחמיר בפסיקת פיצוים במקרים שבהם מוכחת ההפרה, כדי ליצור תמריץ מוגבר לבעלי העסקים הרלוונטיים להקפיד על החוק חרף העכבות שתוארו".
לאחר התביעה, ביולי 2007 תוקן החוק והוכנסו בו מספר שינויים:
תיקון מס' 3.
ב-2008 הוענקה אוטונומיה לכוחות הביטחון לאכיפת החוק במתקניהם.
תיקון התוספת לחוק.
על פי סעיף 1(ג) לחוק, שר הבריאות מוסמך להורות, בתקנות, על שינוי התוספת לחוק. בתוספת נקבעים המקומות שבהם העישון אסור. חלק גדול מההיסטוריה החקיקתית מתבטא בשינוי התוספת המופיע בתקנות. ראו לדוגמה ק"ת 6102, התשס"א, עמ' 765.
ב-11 ביולי 2012 נכנס לתוקף הצו למניעת עישון במקומות הציבוריים והחשיפה לעישון (שינוי התוספת לחוק) התשע"ב-2012.
ובו הרחבה של המקומות הציבוריים שבהם אסור לעשן.
תיקון מס' 4.
ב-2014 הורחב החוק לאצטדיוני ספורט, ובהם נקבע כי העישון באצטדיון ספורט אסור למעט במקומות שהוקצו לעישון בידי הנהלת האצטדיון (אם הוקצו).
הקצאת המקומות המותרים לעישון באצטדיון ספורט צריכה לעמוד בשני תנאים מצטברים:
בנוסף ניתן להקצות חדר נפרד לחלוטין ששטחו אינו עולה על רבע מהשטח שהוקצה לציבור להמתנה בהפסקות, ובלבד שיש בו סידורי אוורור תקינים והעישון בו אינו גורם למטרד בחלקים אחרים של האצטדיון.
כרונינגן
חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק
חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק, התשמ"ג-1983, הוא חוק ישראלי, שמטיל הגבלות על פרסום מוצרי טבק ועל מכירתם לקטינים. חוקים דומים לחוק זה חוקקו בשנות השבעים והשמונים במדינות מערביות רבות. מאז חקיקתו הראשונה, נוספו לו במשך השנים עוד תיקונים והרחבות (כפי שיפורט להלן).
האזהרות.
13 הנוסחים על פי הצו:
נוסחים אחרים:
היסטוריה חקיקתית.
חוק הגבלת הפרסומת למוצרי טבק לעישון, התשמ"ג-1983 אושר בכנסת ב-17 בינואר 1983 ונכנס לתוקף לאחר חצי שנה מיום פרסומו, כלומר ב-25 ביולי 1983 (הסעיף המחייב הדפסת אזהרה בכל פרסומת בעיתון למוצרי טבק נכנס לתוקף מוקדם יותר, ב-25 באפריל 1983).
תיקון מס' 2 לחוק, שאושר בכנסת ב-26 במרץ 2001 הרחיב את ההגבלות על פרסומת למוצרי טבק, ובין היתר אסר גם פרסומת עקיפה ופרסומת העושה שימוש בדמויות של בני אדם או בעלי חיים. לשר הבריאות ניתנה סמכות לקבוע, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, מקומות שבהם אסור להציב מכונות למכירת מוצרי טבק.
תיקון מס' 3 לחוק, שאושר בכנסת ב-4 באוגוסט 2004 הוסיף לחוק איסור על מכירת מוצרי טבק לקטין. בנוסף שונה שם החוק, מ"חוק הגבלת הפרסומת למוצרי טבק לעישון" לשם הנוכחי, "חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק".
תיקון מס' 4 לחוק, שאושר בכנסת ב-4 בפברואר 2008 הוסיף להגבלות שבחוק איסור על מכירה, השכרה או השאלה לקטין של מוצר המשמש לעישון טבק, לרבות נרגילה, מקטרת ונייר לגלגול סיגריות.
תיקון מס' 6 לחוק, שאושר בכנסת ב-3 באוגוסט 2011 ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2014 אסר לחלוטין הצבה של מכונות למכירת מוצרי טבק.
בדצמבר 2018 חוקקה הכנסת את התיקון הגורף ולפיו ייאסר לגמרי כל פרסום למוצרי טבק ברדיו בטלוויזיה, באינטרנט ובשלטי חוצות. ההצעה מכילה את ההגבלות על פרסום מוצרי עישון גם על מוצרים צמחיים נוספים, מלבד טבק, המשמשים לעישון, וכן על מכשירים המשמשים לעישון אותם המוצרים. החרגה אחת נשארה, זו המאפשרת פרסומות למוצרי טבק רק בעיתונות המודפסת ובתוך חנויות לממכר מוצרי טבק.
במאי 2022, חוקקה הכנסת תיקון לחוק שמבטל את החרגת העיתונות המודפסת ממנו. נקבע כי האיסור על העיתונות המודפסת לפרסם מוצרי עישון, יוחל באופן הדרגתי ויהפוך למוחלט בשנת 2029.
החוק מציע לקבוע הגבלות ואיסורים נוספים לגבי ייצור ושיווק מוצרי עישון, ובכלל זה איסור הצגת מוצרי עישון למכירה למעט בחנויות ייעודיות או בחלק נפרד בחנות שאינו גלוי לעין; הגדלת שטחי האזהרה שחובה לכלול בפרסומות מותרות ועל גבי אריזות מוצרי העישון; תנאים לייצור ושיווק של סיגריה אלקטרונית שריכוז הניקוטין שבה גבוה מהריכוז שנקבע בדירקטיבה האירופית; חובה לייצר ולשווק מוצרי עישון בחפיסות ובאריזות אחידות וחובות דיווח של יצרנים ויבואנים של מוצרי עישון אודות רכיבי המוצר והסכנות הכרוכות בהם.
קיף קרוקר
לוטננט קיף קרוקר (באנגלית: Kif Kroker) הוא דמות בדיונית בסדרת האנימציה פיוצ'רמה.