את דרכו בבית המסחר המשפחתי, מרקס אנד ספנסר, התחיל עוד ב-1934, כשולייה, למרות ייחוסו. לאחר 1951 קיבל לידיו את ניהול מחלקת המזון של הרשת והתקדם עד שהתמנה ליו"ר החברה ב-1972 וכיהן בתפקיד עד 1983. שנים אלה היו השנים שעיצבו את החברה מרשת בריטית לרשת רב-לאומית גדולה ומשגשגת. הוא הרחיב את מגוון מוצרי הרשת ודאג אישית לייצוג התעשייה הישראלית בחנויותיה. הוא טיפח קשרים עם ראשי תעשיית הטקסטיל הישראלית כגון לודז'יה וגוטקס, דב לאוטמן, גדעון אוברזון ועוד. בגין פעילותו לטובת התעשייה הישראלית קיבל ב-1979 פרס מיוחד מאת הנשיא יצחק נבון. לאחר שפרש זיו מתפקידו כיו"ר, נותר בתפקיד נשיא החברה עד מותו.
במקביל לתפקידו במרקס אנד ספנסר היה גם יו"ר מועצת המנהלים הבינלאומית של מכון ויצמן, שהוקם לזכר אחיו, דניאל זיו. כמו כן כיהן כיו"ר לשכת המסחר ישראל-בריטניה (שייסד) ונשיא המגבית היהודית המאוחדת.
ב-1980 מונה ללורד לכל ימי חייו והפך בכך ל"לורד זיו השני", לאחר אביו. ב-1984 הפך ליו"ר חברת הבת של הבנק הבינלאומי הראשון בלונדון ופעל לשכנוע אנשי עסקים יהודים בריטים כסמי שמעון, רוברט מקסוול וצ'ארלס ברונפמן להשקיע בחברות ישראליות.
בין השנים 1986–1993 כיהן כיו"ר הראשון של מועצת המנהלים של חברת ההפקה של העיתון הבריטי האינדפנדנט.
סן סטאה
סן סטאה (באיטלקית: San Stae) היא כנסייה הממוקמת ברובע סנטה קרוצ'ה של העיר ונציה שבאיטליה, על גדת התעלה הגדולה.
היסטוריה.
הכנסייה, המוקדשת לאוסטתיוס הקדוש (באיטלקית: סן סטאה) נבנתה בשלהי המאה ה-17 על פי תכנונו של ג'ובאני גראסי, בסגנון פאלאדיאני. חזית הכנסייה נבנתה בשנת 1709 על גדת התעלה הגדולה על ידי דומניקו רוסי.
תיאור הכנסייה.
בכנסייה מוצגות יצירות מעשה ידי ניקולו באמביני, ג'וזפה קאמראטה ואנטוניו באלסטרה. בקפלות הכנסייה יצירות מעשה ידי ג'וזפה טורטו, פייטרו באראטה, פראנצ'סקו מיליורי ויאקופו אמיוני. בחדר הכמורה יצירות מעשה ידי ברתולומאו לטריני, ג'וזפה אנגלי והיצירה "מות הקדושים של ברתולומאוס הקדוש" מעשה ידי ג'אמביטסטה טייפולו משנת 1721 (אחת היצירות הראשונות של האמן).
בחדר חפצי הקודש מוצגות היצירות: "מות ישו" מעשה ידי פייטרו דלה וקיה ו"טרויאנוס מורה ליוסטסיוס הקדוש להתפלל לאלילים" מעשה ידי ג'אמבאטיסטה פיטוני.
קבר כלב בן יפונה
קבר כלב בן יפונה הוא מבנה המזוהה עם מקום קבורתו של כלב בן יפונה בכפר הפלסטיני כיפל חארת' בשומרון, כק"מ צפונית מערבית לאריאל.
המבנה קרוי בערבית "נבי תול כפל", כאשר כפל הוא שמו של כלב בן יפונה בערבית. מכאן גם שמו של הכפר - כפל חרת'. המקום מוזכר בספר המסעות של פתחיה מרגנסבורג, שסייר בארץ ישראל בשנות השמונים של המאה ה-11: "הר געש גבוה מאוד, ובאמצע ההר יהושע בן נון קבור ואצלו כלב בן יפונה." באמצע המאה ה-12 יעקב השליח מציין את הכפר חרס כמקום קברו של כלב בן יפונה. שמואל הקראי שביקר בארץ ישראל בשנת ה'תא (1641-1642) קורא למקום תמנת חרס וכותב כך: "מקום יפה מוגדר בחומת הקיר, ובתוכה מצבה נאה, ואמרו שהיא קבורת כלב בן יפונה עליו השלום."
אין מסורת על יום פטירתו המדויק של כלב בן יפונה ולכן נוהגים לפקוד את הקבר בעשרה בטבת שהוא יום הקדיש הכללי ובליל שישי הסמוך לשבת פרשת שלח לך, פרשה בה מסופר על כלב בן יפונה. בשל מיקומו של הקבר בתוך כפר פלסטיני מאבטחים כוחות צבא רבים את המקום בעת העלייה אליו.
אצטדיון פיליפס
אצטדיון פיליפס (בהולנדית: Philips Stadion), או אצטדיון PSV (PSV Stadion, על שם מועדון הכדורגל הביתי, PSV איינדהובן) הוא אצטדיון כדורגל בעיר איינדהובן שבהולנד. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת פ.ס.וו. איינדהובן המשחקת בליגת העל ההולנדית. כמו כן, משמש האצטדיון לקונצרטים. האצטדיון נחנך ב-31 באוגוסט 1913, וכיום הוא מכיל 35,119 מקומות ישיבה.
באצטדיון נמצאים ארבעה מסכים גדולים בהם ניתן לצפות בהילוכים חוזרים ובמשחק עצמו.
היסטוריה.
אצטדיון פיליפס נחנך בשנת 1913 כמתחם ספורט. בשנת 1933 נבנה היציע הראשון שהיה מסוגל לאכלס כ-900 צופים. בשנת 1941 נערכו באצטדיון שיפוצים ותכולתו הוגדלה לכ-18,000 מקומות ישיבה.
לקראת סופה של מלחמת העולם השנייה, הותקפה העיר איינדהובן, ונזק נגרם לאצטדיון. בשנת 1958, הורחבה תכולת האצטדיון לכ-22,000 מקומות ישיבה. בין השנים 2000 ל-2002, עבר האצטדיון סדרת שיפוצים שבמסגרתה הוגדלה תכולת האצטדיון ל-35,119 מקומות.
האצטדיון אירח מספר פעמים את משחקי נבחרת הולנד. הראשון שבהם נערך ב-17 בנובמבר 1971, במסגרת במוקדמות יורו 1972 נגד נבחרת לוקסמבורג. באותו משחק ניצחה הולנד בתוצאה 8 - 0.
בקיץ 2005 החליט הוועד המנהל של הקבוצה להסיר את כל הגדרות שמונעות מהאוהדים לפרוץ למגרש.
הגדרות הוחלפו במעקה נמוך בגובה 90 ס"מ. הקבוצה הודיע שאוהד לא מורשה אשר יכנס לכר הדשא ייקנס ב-15,000 אירו ויורחק ממשחקי הקבוצה למשך 10 שנים.כל זאת במטרה להעצים את חוויית הצופה במשחקי הקבוצה.
אופ"א העניקה לאצטדיון תקן של 4 כוכבים, עובדה המאפשרת לו לארח את גמר גביע אופ"א. בשנת 2006 אירח האצטדיון את גמר הטורניר, בו ניצחה סביליה את מידלסברו בתוצאה 4 - 0.
בעצמי
בעצמי הוא ארגון חברתי הפועל לקידום ושילוב בתעסוקה של אוכלוסיות מעוטות-הזדמנויות בישראל. הארגון מסייע לנשים ולגברים השרויים באבטלה מתמשכת או בתת-תעסוקה להשתלב בתעסוקה יציבה והוגנת. כ-9,000 נשים וגברים מצטרפים לתוכניות מדי שנה. הארגון הוקם בשנת 1995 על ידי מיכל פרבר, אשת חינוך. מנכ"לית העמותה היא נירה צימלס, והיו"ר הוא גיורא עופר.
פעילות הארגון.
ארגון "בעצמי" מפתח ומפעיל תוכניות תעסוקה בלמעלה מ-100 מוקדים ברחבי ישראל. בתוכניות מעניקים למשתתפים ליווי והדרכה לאורך תקופה משמעותית (לרוב, כשנה), ללא תשלום.
כ-9,000 נשים וגברים משתלבים מדי שנה בתוכניות, בהן הם מקבלים ליווי אישי מתמשך בשילוב סדנאות קבוצתיות. תוכניות הארגון מסייעות למשתתפים גם בהתמודדות עם תהליכי השינוי האישיים, המשפחתיים והקהילתיים, הנגזרים מהשינוי בתחום התעסוקתי.
בנוסף לתוכניות המתקיימות ביישובים, מפעיל הארגון את תעסו-קו - שירות סיוע טלפוני ארצי למובטלים ולמחפשי עבודה, המעניק תהליך ליווי, תמיכה והכוונה בטלפון.
תוכניות.
תעסוקה לרווחה.
תוכנית המיועדת למשפחות המוכרות על ידי גורמי הרווחה. בתוכנית ניתן דגש על שילוב בין ההתנהלות הכלכלית של משק הבית לבין תהליכי השינוי התעסוקתי של ההורים. במסגרת התוכנית, עומד לרשותה של כל משפחה גם סל שירותים שנועד לממן שירותים וכלי עזר שיקלו על השתלבות ההורים בעולם העבודה. במרכז התכנית עובד סוציאלי תעסוקתי.
את התוכנית יזם ומוביל משרד הרווחה והשירותים החברתיים, בפיתוח משותף עם העמותה, ובשותפות עם קרן אריסון.
אשת חיל - ריאדיה.
התוכנית מיועדת לאמהות מחברות מסורתיות או במעבר תרבותי, כגון: יוצאות אתיופיה, קווקז, והחברה הערבית, כשמרבית המשתתפות הן ללא ניסיון תעסוקתי ובעלות השכלה נמוכה. התוכנית מעניקה כלים לאמהות המבקשות להשתלב בעולם העבודה, ומסייעת לגשר על פערים כפערי שפה ומחשב, הכוונה בהתנהלות משק הבית בזמן שהאם בעבודה ועוד. התוכנית מבוססת על מודל "השמה תחילה" ומעניקה למשתתפות ליווי של כשלוש שנים. את התוכנית מוביל משרד הרווחה והשירותים החברתיים בשותפות הרשות לפיתוח כלכלי במגזר המיעוטים במשרד ראש הממשלה. התוכנית נוסדה ב-1995 על ידי ג'וינט ישראל-תב"ת, המלווה את התוכנית, והפעלתה המקצועית נעשית על ידי העמותה.
מיפנה - מסאר.
תוכנית עצמאית של הארגון, שפותחה בשנת 2006. התוכנית מתמקדת בתהליך הקבוצתי, במקביל לליווי אישי למשתתפים, כבסיס ליצירת שינוי אישי ותעסוקתי. התוכנית נותנת מענה למגוון רחב של אוכלוסיות: גברים ונשים, יהודים וערבים, חילונים, דתיים וחרדים, צעירים ומבוגרים, ומשמשת את הארגון כבסיס לתהליכי פיתוח ייחודיים בתחום התעסוקה, והתאמה עבור צרכים וקהלי יעד שונים, לדוגמה: מודל ייחודי למשפחות חרדיות, עבודה עם נשים ערביות בנות 40+ ועוד. התוכנית פועלת בשותפות עם הרשויות המקומיות בהן היא פועלת ובתמיכתם של גורמים שונים מהמגזר העסקי והפילנתרופי.
מיפנה – למשפחה החרדית.
תוכנית לשילוב משפחות מהציבור החרדי במעגל תעסוקה. התוכנית הייחודית מיועדת למשפחות המוכרות לגורמי הרווחה ולקופות צדקה עירוניות, בהן גילאי ההורים הם 25–45. התוכנית פועלת לשילוב האבות בתעסוקה תוך תמיכה במקביל בהמשך התמדתן של האמהות בעבודתן. בתוכנית ניתן דגש על שילוב בין ההתנהלות הכלכלית של משק הבית (בשיתוף עמותת פעמונים) לבין תהליכי השינוי התעסוקתי של ההורים. התוכנית פועלת בשותפות עם הרשויות המקומיות ובתמיכתם של גורמים שונים מהמגזר העסקי והפילנתרופי.
שח"ם.