תערוכה נוספת בגלריית אלון שגב הציגה ב-2017 "פורטרט עצמי - גבר באשה". עוזי צור מתייחס לשם התערוכה ומדגיש כי ה-"ב" עקרונית להבנת הנושא - היא הגבר הנמצא באשה האמנית המחסנת עצמה ממנו על ידי הכלתו בתוכה. אחד הציורים הוא ארבעה פורטרטים משופמים, כל אחד מהם הוא דימוי שלה מגיל אחר, הנושא כאב של תקופה. מסביב למסגרת מושטות ידיים מלטפות ומנחמות אך גם בכל אחת מהן נפער פצע.
בניגוד לצור, שרה פלד אינה מבחינה האם הגבר באשה או האשה בגבר, מבחינתה אין לכך משמעות מאחר שביצירות אלו יש נופך מדיטטיבי הנותן מרפא לנפש.
השכלה.
1984-1988: קלישר בית הספר לאומנות, תל אביב.
אסתר והמלך
אסתר והמלך הוא סרט אמריקאי/איטלקי משנת 1960 שנכתב, הופק ובוים על ידי ראול וולש. הסרט הופץ על ידי פוקס המאה ה-20 ומתבסס על הסיפור בתנ"ך של מגילת אסתר. ג'ואן קולינס שיחקה את אסתר בסרט.
עלילה.
עלילת הסרט היא על בסיס הסיפור המקראי עם מספר שינויים. הסרט מתרחש בפרס במאה הרביעית לפני הספירה. אחרי שאשתו של המלך מוצאת להורג, אסתר מגיעה אל המלך אחשוורוש שהתאלמן לאחרונה. המלך מנסה לדכא ולהביס את מסע השנאה נגד היהודים על ידי השר הרשע שלו, המן (סרג'יו פאנטוני). לפני שהמלך יכול להתאחד עם אסתר כדי להביס את המן הרשע, קורות כמה הרפתקאות ואישה נוספת, אטרקטיבית, מתחרה על תשומת הלב.
אלדן
אלדן היא חברת ליסינג, השכרה ומכירת רכב. קבוצת אלדן פעילה במגוון רחב של תחומים: השכרת רכב בארץ, ליסינג תפעולי, ליסינג פרטי, השכרת רכב בחו"ל, מכירת רכב, ביטוח, מלונאות ושינוע כלי רכב והחזקות. החברה מחזיקה ברשותה צי של יותר מ-30,000 כלי רכב ומונה כ-24 סניפים מאילת ועד קריית שמונה ומוקדי הזמנות לתיירים בלונדון ופריז.
אלדן היא חברה ישראלית פרטית אשר נמצאת בבעלותו של יוסי דהן, ומנוהלת באופן משותף על ידי שי דהן, מנכ"ל תחום רכב ומומי דהן, מנכ"ל תחום מלונאות ונדל"ן.
היסטוריה.
חברת אלדן נוסדה על ידי יוסף דהן בשנת 1967 כחברת השכרת רכב באשקלון, שם נתנה מענה לצורכי התיירים שהגיעו לנפוש בעיר. בשנת 1980 הרחיבה אלדן את פעילותה בישראל ופתחה סניפים נוספים, הראשון שבהם בתל אביב. בשנת 1986 פתחה החברה סניף בנמל התעופה בן-גוריון. בתחילת 1987 היו לאלדן עשרה סניפים בישראל והיא הייתה חברת השכרת הרכב הרביעית בגודלה בישראל, והגדולה ביותר שהייתה בבעלות ישראלית. באותה שנה הרחיבה אלדן את פעילותה לחו"ל כאשר פתחה סניף בפריז. נכון ל-2013, קבוצת אלדן מונה 24 סניפי מכירה והשכרת רכב מאילת ועד קריית שמונה ומוקדי הזמנות לתיירים באנגליה ובצרפת. כמו כן, קבוצת אלדן פועלת כיום בענף המלונאות ובבעלותה מלון אלדן ירושלים ומלון Verlain בפריז והיא פועלת גם כן בענף הביטוח לרכב ולדירה.
אלדן שירותי דרך.
אלדן שירותי דרך בע"מ הוקמה בשנת 1995 כאגף באלדן השכרת רכב, ובשנת 1998 התאגדה לחברה נפרדת בשם “אלדן שירותי דרך” בבעלות החברות תעבורה ואלדן.
מאז שנת 1998 החברה פועלת בתחומי שירותי דרך לרכב, הובלת רכב, גרירה, חילוץ ועבודות מנוף.
מנכ"ל החברה מאז שנת 1998 הוא משה כהן.
לרשות החברה צי של כ-130 משאיות המאפשרות הובלת מגוון כלי רכב וציוד כגון: מכוניות, משאיות, כלי צמ"ה ובמות הרמה, וכן צוות מחלצים על גבי קטנועים ורכבי גרר קטנים לשירות מהיר כולל חניונים סגורים. בחברה מועסקים כ-150 עובדים.
הדסה המלכה
מערכות הפעלה דמויות יוניקס
דמוי-יוניקס
תרזה רייט
תרזה רייט (באנגלית: Teresa Wright; 27 באוקטובר 1918 - 6 במרץ 2005) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית שהופיעה ב-28 סרטים בשנות הארבעים והחמישים. בשנת 1942 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה כקרול בלדון בסרט "גברת מיניבר", באותה שנה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לתפקידה בסרט "גאוות היאנקים" בו שיחקה לצד גרי קופר. כמו כן שיחקה בסרטו של אלפרד היצ'קוק "צל של ספק" (1943) ובסרטו של ויליאם ויילר "שנות חיינו היפות ביותר" (1946). מסוף שנות החמישים ואילך הופיעה בסרטי וסדרות טלוויזיה עליהם זכתה בשלוש מועמדויות לפרס אמי. כמו כן הופיעה בתיאטרון על במות ברודוויי.
תולדות חייה.
נולדה בהארלם, ניו יורק וגדלה בניו ג'רזי. הוריה נפרדו בילדותה.
סמואל גולדווין גילה אותה בשעה ששיחקה בברודוויי במחזה "Life With Father" ושיבץ אותה בתפקיד אלכסנדרה, בתה של בטי דייוויס בסרט "השועלים הקטנים" ("The Little Foxes", 1941) על תפקיד בכורה זה זכתה במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. היא הייתה מועמדת לפרסי אוסקר לתפקידיה בשני סרטיה הבאים, לתפקיד הראשי ב"גאוות היאנקים" ולתפקיד המשנה ב"גברת מיניבר", בו זכתה. היא השחקנית היחידה שזכתה במועמדויות לאוסקר על שלושת הסרטים הראשונים בהם שיחקה.
בשנת 1946 הופיעה בשני תפקידים שזכו להערכה, שרלוט ניוטון ב"צל של ספק" של היצ'קוק ופגי סטיבנסון ב"שנות חיינו היפות ביותר" של ויליאם ויילר. ב-1947 כיכבה במערבון העגמומי "רדוף" עם רוברט מיצ'ם לפי תסריט של בעלה הראשון, ניבן בוש. בשנת 1950 שיחקה בסרטו של פרד זינמן "הגברים", לצד מרלון ברנדו בתפקיד הבכורה שלו. עד סוף שנות החמישים הופיעה בעוד עשרה סרטים, אך בהצלחה פחותה. ב-1957 הופיעה בסרט הסוף המאושר בבימויו של ריצ'רד ברוקס וב-1958 בסרט "השנים הסוערות" לצדה של סנדרה די. הופעתה האחרונה בקולנוע הייתה בסרט מוריד הגשם (1997).
ב-1957 הופיעה בסרט הטלוויזיה "The Miracle Worker" ("עושה הנפלאות") במסגרת סדרת "Playhouse 90" של CBS, עליו זכתה במועמדות לפרס אמי. ב-1960 זכתה במועמדות נוספת לפרס על הופעתה בסרט "סיפורה של מרגרט ברק-וייט" ("The Margaret Bourke-White Story", שעסק בחייה של הצלמת מרגרט ברק-וייט). בפברואר 1960 קיבלה שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, אחד עבור כוכבות בקולנוע והשני עבור כוכבות בטלוויזיה. בין הופעותיה בטלוויזיה הופיעה בפרקים מתוך "אלפרד היצ'קוק מגיש" ו"בוננזה".
בתיאטרון הופיעה בהצגות "מרי מרי" ב-1962, "מעולם לא שרתי לאבי" (1968), "מותו של סוכן" (1975) ו-"Morning's at Seven" (1980). הופעתה האחרונה על במת התיאטרון הייתה בינואר 1992 במחזה "על זמן שאול".
רייט נפטרה מהתקף לב בבית החולים של אוניברסיטת ייל בניו הייבן בגיל 86.
חייה האישיים.
רייט הייתה נשואה פעמיים:
אורגניסטרום
כסף פיאט
כסף פיאט הוא סוג של מערכת כספים שבה ערכו של הכסף קיים מתוקף חוק מדינה. מקורו של המונח פיאט בלטינית (fiat) ומשמעותו "כך ייעשה", "כך יקרה" או "כך יהיה". במקום בו המטבע המקומי הוא כסף פיאט, משתמשים במושג "מטבע פיאט".
מקורו של כסף פיאט הוא בסין של המאה ה-11, בתקופה בה שלטו שושלת מינג ושושלת יואן.
באופן מסורתי, הכסף שאינו פיאט היה עשוי ממטבעות של מתכות יקרות או שהיה המחאה כלשהי הצמודה לערך המתכות. במלחמות שונות בארצות הברית היה מחסור במתכות, בין השאר כי שילמו בהן כדי לקנות נשק או שיצקו מהן נשק ודברים אחרים. כך נעשה מעבר לכסף נייר, שבתחילה היה בולי דואר ואיגרות חוב ממשלתיות. אולם עד סוף מלחמת העולם השנייה לא היה זה כסף פיאט רשמי כפי שהוא היום.
בשנת 1944 נחתם בארצות הברית הסכם ברטון-וודס, שהצמיד בין המטבעות העולמיים לדולר האמריקאי ובין הדולר לבין זהב. ב-1971 לחמה ארצות הברית במלחמת וייטנאם, ולצורך מימון המלחמה ביצעה הדפסת דולרים ללא גיבוי זהב. בשנה זו נשיא ארצות הברית דאז, ריצ'רד ניקסון, ביטל חד-צדדית את הסכם ברטון-וודס וכך ביטל את הצמדת המטבעות לזהב. מאז מרבית המטבעות בעולם הם מטבעות פיאט, כולל הדולר והאירו.
זכויות להט&quot;ב ביפן
זכויות להט"ב (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים) ביפן מוגדרות כמתקדמות יחסית בסטנדרטים אסייתיים. פעילות מינית חד-מינית הופללה רק לזמן קצר בהיסטוריה של יפן בין השנים 1872–1880, ולאחר מכן אומצה גרסה מקומית של חוק העונשין של נפוליאון עם גיל הסכמה שווה. זוגות חד מיניים ומשקי בית שבראשם עומדים זוגות חד מיניים אינם זכאים להגנות חוקיות העומדות לרשותם של זוגות הטרוסקסואליים, אם כי מאז 2015 ישנם ערים שמציעות "תעודות שותפות" סמליות כדי להכיר במערכת היחסים של זוגות חד מיניים. יפן היא המדינה היחידה ב-G7 שעדיין לא הכירה באופן חוקי בזוגות חד מיניים. במרץ 2021 קבע בית המשפט המחוזי בסאפורו כי אי הכרת הממשלה בנישואים חד מיניים אינה חוקתית. בנוסף, סקר שנערך בשנת 2020 בקרב למעלה מ-10,000 מיעוטים מהקהילה ביפן מצא כי 38% הוטרדו או הותקפו. באוקטובר 2020 דיווח העיתון הבריטי הגרדיאן כי מלונות לשהייה קצרה בתוך יפן עדיין מפלים גברים הומוסקסואליים עם שותפיהם - אף על פי שאפליה זו איננה חוקית על פי חוקי הלינה היפניים.
לתרבות יפן ולדתות הגדולות בה אין היסטוריה של עוינות כלפי הומוסקסואליות. לפי הדיווחים, רוב האזרחים היפנים תומכים בקבלת הומוסקסואליות, כאשר סקר משנת 2013 הצביע על כך ש-54% הסכימו כי ההומוסקסואליות צריכה להתקבל על ידי החברה, בעוד ש-36% אינם הסכימו. רוב המפלגות הפוליטיות רבות תומכות בגלוי בזכויות להט"ב ובנוסף, ישנם מספר פוליטיקאים להט"בים מוצהרים בתפקידים ציבוריים. חוק המאפשר לאנשים טרנסג'נדרים לשנות את המגדר החוקי שלהם לאחר ניתוח לשינוי מין ועיקור, הועבר בשנת 2003. אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית אסורה בערים מסוימות, כולל בעיר הבירה טוקיו.