לאחר מלחמת העולם השנייה פעל למען הקמת מדינה יהודית ולמען תוכנית החלוקה. בשנת 1950 פרש מפעילות ציבורית, למעט פעילותו למען מכון ויצמן.
כתב ספרים, סיפורים, מחזות ומאמרים רבים. בשנת 1962 הוענק לו פרס הרצל של הסתדרות ציוני אמריקה על פועלו למען הציונות. נפטר ב-27 במאי 1963 והובא למנוחות בבית הקברות "מאונט אררט". נקראו רחובות על שמו בירושלים ובתל אביב.
מרגל נגד מרגל
כתריאל כץ
אוגוסט סלצמן
טאקומה
Highway 61 Revisited
Highway 61 Revisited (בתרגום חופשי מאנגלית: ביקור חוזר בכביש מהיר מס' 61) הוא אלבומו השישי של הזמר, והמוזיקאי בוב דילן שהוקלט בשנת 1965 בקולומביה רקורדס. הוא נחשב לאחת מנקודות המפנה של דילן ממספר סיבות, כשהראשונה היא שהוא האלבום הראשון שהוקלט כולו עם להקת פולק רוק אחרי שניסה ליווי מוזיקלי זה בBringing it All Back Home. המעבר הזה לכלים חשמליים נחשב לאחד מ-50 האירועים המכוננים של הרוק על פי הרולינג סטון.
בנוסף האלבום מדורג במקום הרביעי ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין. האלבום הוא אחד מהאלבומים המחוספסים של דילן, בניגוד לאחרים באותה תקופה שהיו יותר הומוריסטים.
דילן העיד על האלבום, שנחשב כיום לאחת מיצירות המופת שלו; "אני לא אצליח להקליט אלבום יותר טוב מהאחד הזה... הוא יותר מדי טוב. יש שם דברים שאני הייתי מקשיב להם." האלבום כולל כמה מהיצירות המצליחות ביותר שלו,"Like a Rolling Stone", "Desolation Row", "Highway 61 Revisited" ו"Ballad of a Thin Man".
הצלחת האלבום.
האלבום הגיע למקום שלישי ברשימת הלהיטים של המגזין בילבורד, ולמקום רביעי במצעד האלבומים של אנגליה באותה שנה. בעוד שהשיר הפותח "Like a Rolling Stone" הגיע למקום השני במצעד הלהיטים האמריקאי, ורביעי בבריטי. כמו כן, השיר נמצא במקום הראשון ברשימת השירים הטובים בכל הזמנים של הרולינג סטון. אי שם מתחתיו, נמצאים עוד שניים מהשירים באלבום: "Highway 61 Revisited" ו"Desolation Row". האלבום עצמו הגיע למקום רביעי ברשימת האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים של הרולינג סטון.
רשימת הרצועות.
כל השירים נכתבו, והולחנו על ידי בוב דילן.
מקור השם.
שיר הנושא באלבום קרוי על שם הכביש הראשי מספר 61, שנודע גם כ"כביש הבלוז". זהו כביש המתחיל בניו אורלינס ממשיך בכיוון צפון ומסתיים במרכז גבולה המזרחי של מינסוטה. עד 1991 המשיך הכביש צפונה עד גבול ארצות הברית-קנדה ועבר, בין השאר, בדולות' - עיר הולדתו של דילן. הוא נסלל לאורך נהר המיסיסיפי וישנן התייחסויות רבות אליו בשירי בלוז אמריקאים, כשהבולטים הם של מיסיסיפי פרד מקדואל ושל ג'יימס תומאס הנקראים "Highway 61". בסי סמית נהרגה בתאונת דרכים על הכביש הזה, והאגדה מספרת שרוברט ג'ונסון מכר את נשמתו לשטן בצומת בין הכבישים המהירים 61 ו-49, (כביש 49 הוא שם שיר ידוע של אמן הבלוז האולין וולף). אלביס פרסלי גדל באחד מהשיכונים שלצידי הכביש.
לי ג'ורדן
דיק טרייסי
דיק טרייסי (באנגלית: Dick Tracy) היא רצועת קומיקס אמריקאית פופולרית. רצועת הקומיקס נוצרה על ידי המאייר צ'סטר גולד והיא התפרסמה לראשונה ב-4 באוקטובר 1931 בעיתון השיקגו טריביון. גולד המשיך לכתוב ולאייר את רצועת הקומיקס עד שנת 1977.
דיק טרייסי הוא בלש משטרה קשוח שנלחם בארגוני הפשע בעירו, אשר בראשם עומדים מגוון נבלים מכוערים באופן מוקצן, עד כדי גיחוך.
הסדרה נוצרה בהשראת המאבקים האלימים אשר נערכו ברחובות שיקגו בין כנופיות הפשע לבין המשטרה במהלך תקופת היובש.
בעברית יצאו שני ספרים: ספר מידע על הקומיקס ויוצרו עם שני סיפורים חדשים, וספר בשם "דיק טרייסי נגד העולם התחתון" בו דיק מתמודד בין השאר עם מנתח פלסטי שמשנה פנים לפושעים מבוקשים, כשברקע מאבק בין שתי כנופיות.
עיבודים נוספים.
הפופולריות וההצלחה הרבה לה זכתה הרצועה לאורך השנים הובילו להפקתם של מספר עיבודים נוספים.
לדמות של דיק טרייסי הייתה תוכנית-דרמה ברדיו. היא שודרה במספר רשתות. בשנת 1934 היא החלה ב-NBC והסתיימה במהלך שנת 1948 ברשת ABC. בשנים 1946-1948 היא הייתה ממומנת על ידי יצרנית של ממתק טוטסי רול ולכן שונתה מוזיקת רקע שהפכה לפרסמות של הממתק.
השחקן ראלף בירד היה הראשון שגילם את דמותו של דיק טרייסי בסרט הקולנוע אשר התבסס על עלילת הסדרה אשר יצא לאקרנים בשנת 1937. בהמשך הופקו מספר סרטי המשך בהם בירד גילם גם כן את דמותו של טרייסי.
כמו כן, הצלחת הרצועה הובילה לאורך השנים גם להפקת סדרת לייב אקשן טלוויזיונית (שלא האריכה ימים) ושתי סדרות אנימציה.
וורן בייטי תרם רבות להעלאת הפופולריות של הסדרה כאשר הפיק וביים את העיבוד הקולנועי המצליח לסדרה אשר יצא לאקרנים בשנת 1990. בסרט שיחקו בתפקידים הראשיים וורן בייטי (אשר גילם את דמותו של דיק טרייסי) מדונה ואל פצ'ינו. הסרט זכה בשלושה אוסקרים: עבור האיפור, עבור התפאורה ועבור שיר הנושא. ההבדל המרכזי בין הסרט לקומיקס הוא קהל היעד - הסרט נועד לקהל המבוגר ונעשה בסגנון פילם נואר.
באוגוסט 1990, חברת Bandai America הפיקה את משחק הווידאו הראשון של דיק טרייסי אשר התבסס על עלילת הסרט ויצא לקונסולת המשחקים Nintendo Entertainment System. בשנת 1991 יצא המשחק גם לקונסולת המשחקים הניידת גיים בוי.
חברת סגה הפיקה גם היא משחק וידאו של דיק טרייסי אשר יצא לשווקים בשנת 1991 עבור קונסולת המשחקים מגה דרייב.
למרות שהפופולריות של הסדרה דעכה באופן ניכר מאז היציאה לאקרנים של העיבוד הקולנועי של ביטי בשנת 1990, הרצועה עדיין מופצת כיום במספר עיתונים יומיים גדולים בארצות הברית.
באחד מפרקי סדרת הטלוויזיה זהות סודית גיבור הסדרה אנדרו מפנטז על טיהור העיר מפושעים כשהוא לבוש כדיק טרייסי.
דמור
הוצאת שלם
סוגה קולנועית
בתעשיית הקולנוע והסרטים, סוגה קולנועית או ז'אנר קולנועי מהווה סיווג המבוסס על הסיפרים (נרטיבים), מהם בנוי הסרט העלילתי. רוב התאוריות לסיווג לקוחות מביקורות לסוגות ספרותיות. לצד ההבדל הברור שבין עלילה ותיעוד, סוגה קולנועית יכולה להיות מסווגת במספר קטגוריות רב.
ז'אנר הוא סוג מסוים של סרט, אשר עלילתו מצייתת לאוסף של כללים, הידועים הן ליוצרי הקולנוע והן לצופי הקולנוע, ואשר מתייחסים למאפיינים שונים של העלילה, כגון: מקום התרחשות העלילה, סגנון קולנועי-ויזואלי, נושאים, ערכים, קהל יעד, הקונפליקט הדרמטי ועוד. סרט יכול להשתייך בו-זמנית למספר ז'אנרים שונים.
לז'אנר גם יכול להיות תת-ז'אנר, שהוא ז'אנר בפני עצמו, עם אוסף כללים מפורטים יותר. למשל: ז'אנר סרטי המתיחות הוא תת-ז'אנר של ז'אנר סרטי הקומדיה, וז'אנר סרטי הזומבים הוא תת-ז'אנר של ז'אנר סרטי האימה.
סיווג הסוגות הקולנועיות.
סרטי קולנוע מסווגים בדרך כלל לפי: הרקע העלילתי, אופי הסרט, שיטת ההפקה ולפי קהל היעד.
הדום
הֲדוֹם הוא רהיט שנועד לתמיכה ברגלי אדם, היושב על כיסא או כורסה.
תיאור כללי.
ההדום מהווה חלק ממערכת ישיבה, כאשר הוא מצורף לכיסאות וכורסאות. השימוש הנפוץ להדום הוא לתמיכה בהנחת הרגליים עליו כך שיהיו מוגבהות בזמן ישיבה. להדום לרוב מבנה אופייני של שרפרף נמוך בעל רגליים קצרות, חסר משענת והוא מרופד ועשוי להכיל מילוי מחומרים רכים למען הנוחות.
יחד עם זאת, על אף שהשימוש העיקרי הוא לתמיכה ברגליים, רבים ההדומים שנועדו מראש או שבדיעבד השימוש בהם הוא לצרכים נוספים, כגון כיסא נמוך, מקום לישיבה או אף מקום אחסון בתוך ההדום. להדום אף תפקיד נוסף והוא לעיצוב, יופי ונוי.
קישורים חיצוניים.
[ישעיהו סו; א] כֹּה, אָמַר ה', הַשָּׁמַיִם כִּסְאִי, וְהָאָרֶץ הֲדֹם רַגְלָי;
ז'אנר קולנועי
פאטבוי סלים
נורמן קוונטין קוק (נולד ב-31 ביולי 1963, באנגלית: Norman Quentin Cook, נולד בשם קוונטין ליאו קוקו ; Quentin Leo Cook), אשר ידוע בעיקר תחת שם הבמה פאטבוי סלים (Fatboy Slim), הוא DJ, מוזיקאי ומפיק מוזיקלי בריטי מחלוצי מוזיקת הריקודים האלקטרונית.
ביוגרפיה.
קוק החל את הקריירה המוזיקלית שלו במהלך שנות השמונים כאשר הצטרף ללהקת האינדי רוק הבריטית The Housemartins, בה שימש בתור גיטריסט בס. הלהקה לא האריכה ימים ובשנת 1988 היא התפרקה. בעקבות כך קוק החל את קריירת הסולו שלו ואף זכה להכרה מסוימת כאשר הוציא את להיטו הראשון "Blame It on the Bassline" אשר הגיע למקום 29 במצעדים של שנת 1989.
בהמשך הקים קוק את ההרכב Beats International. האלבום הראשון של ההרכב אשר יצא לשווקים בשנת 1990 זכה להצלחה רבה והכיל את הלהיט "Dub Be Good to Me". אף על פי כן, האלבום השני של הלהקה "Excursion on the Version" אשר יצא לשווקים בשנת 1991 לא הצליח לשחזר את ההצלחה של קודמו.
לאחר מכן קוק הקים את ההרכב Freak Power יחד עם נגן הקרן אשלי סלייטר והזמר ג'סי גרהם. אלבום הבכורה של ההרכב "Drive Thru Booty" יצא בשנת 1994 והכיל את הלהיט "Turn On, Tune In, Cop Out", אשר זכה לפרסום רב, במיוחד לאחר שחברת לוי'ס השתמשה בו במסע הפרסום שלה. בשנת 1996 הוציא ההרכב את אלבומם השני "More of Everything for Everybody".
בהמשך עבד יחד עם הרכבים שונים בהם Pizzaman ו-Mighty Dub Katz.
בשנת 1995 הוציא קוק לשווקים, תחת שם הבמה Pizzaman, את אלבום הסולו Pizzamania אשר הכיל שירי האוס. שלושה שירים מתוך האלבום הגיעו לצמרת המצעד הבריטי באותה העת - "Trippin' on Sunshine", "Sex on the Streets" ו-"Happiness".
בשנת 1996 קוק הוציא לשווקים אלבום חדש בשם "Better Living Through Chemistry" אשר שילב בין היתר סגנונות ומקצבים שונים משנות השישים והשבעים. השיר "Everybody Needs a 303" מתוך האלבום הגיע לצמרת המצעד הבריטי באותה העת.