מוזיקליות אתנולוגיות שנאספו על ידי חוקרים, בלשנים ואתנומוזיקולוגים במקומות שונים בעולם. במקום אוסף גדול של כלי נגינה מכל רחבי העולם שהיה הבסיס לפיתוחה של שיטת הורנבוסטל-זקס לסיווג כלי נגינה אשר פותחה שם על ידי שני חלוצי האתנומוזיקולוגיה, אריך מוריץ פון הורנבוסטל (Erich Moritz von Hornbostel) וקורט זקס (Curt Sachs), שניהם יהודים שנאלצו לעזוב את גרמניה בשנת 1933 עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון.
התערוכות הקבועות.
ארכאולוגיה אמריקאית.
תערוכה זו מציגה מוצגים שנאספו ביבשת אמריקה והקודמים לכיבוש ההיספני של היבשת. מרבית המוצגים הובאו ממרכז אמריקה ומאמריקה, ומקורם החל מהאלף השני לפנה"ס ועד המאה ה-16. המוצגים כוללים תגליפים, כלי אבן מעוטרים מתרבות המאיה, אסטלות אבן מגווטמלה, פסלי אלים אצטקים ותכשיטי וכילי זהב ממרכז אמריקה, ומקולומביה ופרו.
אינדיאני צפון אמריקה.
תערוכה המציגה את התרבות האינדיאנית של צפון אמריקה תוך הצגת ההבדל בין התרבויות השונות שהיו: אינדיאני המישורים הגדולים, קליפורניה, דרום-מערב ארצות הברית, והאזורים הארקטיים.
הים הדרומי.
תערוכת מוצגים מאוסטרליה ואוקיאניה. "אולם הסירות" כולל מוצגים רבים מאזור זה, וידועה ביותר הסירה הכפולה מטונגה.
מזרח אסיה.
תצוגה של תרבויות מזרח אסיה ובייחוד תרבויות סין בשלהי התקופה הקיסרית ואמנות עממים מיפן. התצוגה שמה דגש על מוצגים פולקלוריסטיים ודתיים (ובהם קמעות).
אפריקה.
תערוכה זו נפתחה בשנת 2005 ומציגה אמנות מאפריקה, לרבות אמנות מודרנית.
תרבות המאיה
קרואו
קרואו (Crowe) הוא שם משפחה שמקורו באנגלית עתיקה ומשמעותו עורב.
מי גבינה
מי גבינה הם תוצר לוואי של ייצור גבינה. רק 20%-10% מהחלב מתגבש לחומר חצי מוצק הנקרא גֶבֶן ואילו הנוזלים הנותרים מכונים 'מי גבינה'. מי גבינה משמשים לייצור גבינות ריקוטה וכן במשקאות עתירי חלבון, תוספי מזון, מזון לתינוקות ומוצרי אפיה, ואולם מרבית מי הגבינה נשפכים ולא באים לידי שימוש. ניסיונות למחזר מי גבינה כוללים ייצור אריזות מתכלות ואפילו חומר מונע הקרחה בכבישים.
הרכב תזונתי.
מי הגבינה מכילים אחוזי שומן נמוכים ואחוז חלבון גבוה. הם מכילים כ-96% מים. הם עשירים בחלבוני מי-גבינה, בעיקר מהסוגים אלפא לקטאלבומין ובטא לקטוגלובולין, ועשויים להכיל אלבומין ופפטידים שונים, כגון GMP (קיצור ל- Glycomacropeptides) בהתאם לשיטת הייצור.
בטא-לאקטוגלובולין הוא חלבון אשר מהווה את החלק הגדול בחלבון מי גבינה (50%). מחקר אודות הקשרים הכימיים בחלב פרות גילה שבטא-לקטוגלובולין יכול להיקשר לכמות רבה של ליגנדים, לרוב למולקולות הידרופוביות קטנות, כגון חומצות שומן וויטמין A. הוא עובר דנטורציה בטווח PH שבין 2 ל-9 . החלבון בטא-לאקטוגלובולין שייך לקבוצת החלבונים ליפוקאלין, (באנגלית lipocalin) שהמשקל המולקולרי שלהם נע בין 18-20kDa.
מי הגבינה מכילים לקטוז, מינרלים וויטמינים המצויים בחלב, כמו גם שאריות שומן ומלחים מומסים. החלבון המזוקק ממי גבינה מורכב רובו ככולו מחלבונים פשוטי מבנה (globular proteins), ונחשב לחלבון בעל ערך ביולוגי גבוה. כלומר, ספיגתו בגוף כחלק מתזונת האדם היא טובה ויעילה. לחלק מסוגי מי הגבינה המיוצרים מוספים חומרי טעם, המקנים להם טעמים כגון טעמי שוקו ווניל.
שימושים.
מי גבינה הם תוסף מספוא נפוץ בענף גידול הבקר, ובמיוחד בגידול עגלים. צריכת מי גבינה מסייעת לעגלים לעלות במשקל במהירות. במקומות מסוימים בעולם, כגון ניו זילנד, היוו מי הגבינה מספוא חזירים נפוץ. נכון לשנות ה-2000, למעלה מרבע מתוך כלל ייצור מי הגבינה באיחוד האירופי מופנה משימוש ענף הבקר לתזונת האדם. יש המעריכים כי בעתיד מרבית ייצור מי הגבינה תופנה לצורך זה.
מי גבינה הם שלב הכרחי בתהליך הייצור של גבינת ריקוטה ושל מספר גבינות נוספות. בשווייץ נמכר משקה מקומי בשם ריבלה, שעשוי ממי גבינה מוגזים. שימוש נוסף הוא התססת מי הגבינה וזיקוקם לאלכוהול בסיסי לתעשיית הליקרים. שימוש נפוץ אחר למי גבינה הוא, ייבושם לאבקה יבשה המסיסה במים. אבקה זאת קרויה לרוב אבקת חלבון מי-גבינה (Whey Protein Powder). היא משמשת כחומר גלם בסיסי בתעשיית הממתקים והעוגות וכן תוסף מזון לספורטאים, המעוניינים להגדיל את אחוז החלבון בתזונתם. קיימות אבקות חלבון מי-גבינה מסחריות, השוברות את החלבונים הארוכים לשרשראות אמינו קצרות יותר (על הגבול בין חלבונים ופפטידים). זאת, על מנת לזרז את ספיגתו של החלבון במחזור הדם. כמו כן, האבקות המסחריות מוסיפות לחלבון חומצות אמינו נוספות, על מנת לשפר את ערכו התזונתי.
אבקת מי גבינה.
מגוון רחב של מוצרי מזון ובעיקר תוספי תזונה לספורטאים מכילים אבקה שהופקה ישירות ממי גבינה. בתהליך היצור של אבקת חלבון מי הגבינה, מבודדים את חלבון מי הגבינה, ומנסים לייצר מוצר שבו ריכוז גבוה של חלבון בתוצר אחד הנקרא "אבקת חלבון 100% מי גבינה". ישנו ויכוח בין אסכולות שונות לגבי יעילות השימוש באבקת מי גבינה כתוסף חלבון האמור לבנות מסת שריר.
קרוז
תומאזו קמפנלה
תומאזו קמפנלה (באיטלקית: Tommaso Campanella ,1568–1639), הוטבל בשם ג'ובאני דומניקו קמפנלה, פילוסוף, תאולוג, סופר ונזיר דומיניקני.
תולדות חייו.
קמפנלה נולד בחודש ספטמבר בשנת 1568 בקלבריה שבדרום איטליה, אשר הייתה בתקופה ההיא תחת השלטון הספרדי. קמפנלה נולד למשפחה ענייה ובצעירותו נשלח להתחנך במנזר דומיניקני בסטילו (Stilo) שם השתלם בלימודי פילוסופיה, והתגלה כנער כשרוני ביותר. מסופר כי בזמן שהותו במנזר נגלה אליו זקן בלבוש זר שדיבר עברית ולימד אותו בתוך זמן קצר מפתחות לתורת הסוד, לאלכימיה, אסטרולוגיה ומאגיה.
כשסיים את לימודיו במנזר התקבל למסדר הדומיניקנים ובמשך עשר שנים נסע והרצה את משנתו לאורכה ולרוחבה של איטליה. במסעותיו אלה הכיר גם את גלילאו גליליי. בשל כושר הרצאתו הבהיר ובקיאותו הרבה קנה לו פרסום של מרצה מחונן, אך בד בבד קנה לו אויבים לא מעטים, זאת בשל הזדהותו עם שיטתו של בן הדור הקודם ברנרדינו טלסיו (Bernardino Telesio) שפיתח פילוסופיה המדגישה את גורם הניסיון בניגוד לשיטתו של אריסטו.
בשנת 1600 נאסר והועמד לדין. הסיבה לא ברורה כיום, ואפשר שהייתה על סמך הלשנה של מתנגדי שיטתו הפילוסופית, או בשל השתתפותו הפעילה בקשירת קשר פוליטי להדחת השלטון הספרדי מנאפולי. קמפנלה מתאר את העינויים הקשים אותם עבר על מנת להוציא מפיו הודאה, ללא הועיל. קמפנלה נידון למאסר עולם בתנאים קשים. דרישת האפיפיור פאולוס החמישי, לשחררו, כעבור שבע שנים, נדחתה, אך תנאי מאסרו הוטבו, ומאז הותר לו לשלוח מכתבים ואף לקבל אורחים בתאו. בין המתכתבים איתו ניתן למנות את הפיזיקאי הפילוסוף - פייר גסנדי, ואת ג'יימס הראשון - מלך אנגליה. רק בשנת 1626 לאחר משא ומתן ממושך הועבר תומאסו לבית הסוהר של האינקויזיציה ברומא בהשפעתו של האפיפיור אורבנוס השמיני. בבית הסוהר זה ישב שלוש שנים אך כשהשתחרר יזמו מתנגדיו הפגנות המוניות נגדו, וכך, על פי עצתו של האפיפיור, נמלט כשהוא מחופש, למרסיי שבצרפת שם חי תחת חסותו של לואי השלושה עשר עד שמת בשנת 1639 במנזר של הדומיניקנים ושם נקבר.
הגותו ומשנתו.
התחושה והניסיון כמקור התבונה.
לדעת קמפנלה קיימים שני מקורות לידע – האמונה והפילוסופיה. האמונה נלמדת מתוך כתבי הקודש ואילו הפילוסופיה נלמדת אך ורק מן החושים ומן הניסיון. אולם המונח תחושה, לדעתו, כולל בתוכו גם את המושגים המשפטים וההיסקים שהם למעשה צורות מסובכות של התחושה. בעקבות הרחבת מושג התחושה, קמפנלה שומר לעצמו את האפשרות להשתמש בצורות חשיבה שלא היה יכול להשתמש בהם אילו היה רואה בתחושות, בצורתן המקובלת, את המקור היחיד לפילוסופיה. העולם והטבע הם כעין אור חוזר של האספקלריה האלוהית, בעוד כתבי הקודש מתארים התגלות חד פעמית של אלוהים, הטבע מגלם בתוכו התגלות נצחית ועכשווית של אלוהים, ומכאן חשיבותן הגדולה של החושים והניסיון המאפשרים ללמוד את הטבע באופן בלתי אמצעי, ולא מתוך ספרים.
ודאות הקיום.
ודאות הקיום, עקרון הנישא בפי כל בשמו של דקארט, נמצא כבר במשנתו של קמפנלה אך בתוספת משמעותית. כמו דקארט גם קמפנלה מניח שנקודת המוצא לכל ידיעה היא וודאות האני. אולם קמפנלה מוסיף שאין אנחנו מסוגלים לתפוס את העולם ואת התופעות בכלל אלא באופן אמצעי, כלומר רק באופן שהאני מתפעל מהם (עקרון שגם קאנט מלמד). נמצא שהאני על פי קמפנלה הוא ישות סגורה, ואין לו כל יכולת למידה אובייקטיבית על העולם, רעיון זה זהה עם רעיון המונאדה של לייבניץ. אלא שקמפנלה נחלץ מהתוצאות של רעיון זה, שמשמעותו למעשה אי יכולת למידה על העולם, על ידי קביעתו שהאדם הוא עולם קטן, והיכולת ללמוד על העולם הגדול מתאפשרת על ידי התבוננות האדם בעולמו הקטן.
יחסו למהפכה הקופרניקאית.
קמפנלה החזיק בעמדה בינונית ביחס למהפכה הקופרניקאית. לדעתו כוכבי הלכת מסתובבים סביב השמש כדעתו של קופרניקוס, אך השמש מסתובבת סביב כדור הארץ. דעה זו מנעה אותו מעימות חזיתי מול הכנסייה הקתולית. יש לציין שקמפנלה צידד בשיטתו של גלילאו כאשר פרצה המחלוקת סביב תורתו בשנים הראשונות של המאה השבע עשרה.
ספרו האוטופי: עיר השמש.
בזמן שהותו במאסר עסק בכתיבה של ספר המתאר מציאות דמיונית אוטופית הקרוי 'עיר השמש' או 'מדינת השמש' ('La Citta del Sole'). הספר, הכתוב בצורה דיאלוגית פואטית, השפיע השפעה רבה על הוגי דעות חברתיים רבים, בעיקר סוציאליסטים. בעקבות ספרו נחשב קמפנלה לאחד מהאבות הרעיוניים של הסוציאליזם. קמפנלה, מצידו, ראה בספרו כממשיך רעיונותיהם של אפלטון בדיאלוג המדינה, ושל תומאס מור בספרו אוטופיה.