מצר אנגליש (באנגלית: English Strait) הוא מצר ים, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
המצר פונה לכיוון דרום-מזרח - צפון-מערב ומפריד בין האי גריניץ' לבין האי רוברט.
תחילתו של המצר, בדרומו, בקו שבין נקודת סנטה קרוז לבין נקודת אדוארדס.
קצהו של המצר, בצפונו, הוא הקו שבין לשון היבשה פורט ויליאם לבין האיונים סלעי אורול ואיי אייצוק.
היסטוריה.
מיפוי המצר.
המצר מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1812, 1822 ו-1968, ולאחר מכן על ידי סוקרים צ'יליאנים בשנת 1971, סוקרים ארגנטינאים בשנת 1980, ועל ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009.
מקור השם.
שמו של המצר ניתן לו בשנת 1822.
יום אכפי הכבדתי
יוֹם אַכְפִּי הִכְבַּדְתִּי היא קינה שחיבר רבי יהודה הלוי ומתארת את סיפור ביאתו של נבוזראדן למקדש וראייתו את דמו של זכריה בן יהוידע. הקינה נאמרת בקינות בתשעה באב בבוקר במנהגי האשכנזים ובמנהגי הספרדים.
מבנה הפיוט.
הפיוט בנוי מחמישה בתים, אשר יוצרים את האקרוסטיכון "יהודה". הבית הראשון של הפיוט, השונה במבנהו משאר הבתים, מהווה פתיחה ומעין פרולוג, ומתאר את הריגתו של זכריה במקדש. הבית בנוי מארבע שורות, השלוש הראשונות חורזות בחרוז פנימי "נַי", והשורה הרביעית חורזת ב"יָה", על מנת להעביר לרפרן של הפיוט, .
ארבעת הבתים הבאים מתארים את ביאתו של נבוזרדאן למקדש (ראו בהמשך "תוכן הפיוט"). הבתים בנויים משישה טורים בני שתי צלעיות. ארבעת הטורים הראשונים חרוזים בחריזה פנימית לבית, ושני הטורים האחרונים חרוזים בחרוז "יָה" המעביר לרפרן. בית נוסף, שישי, אשר לא מופיע ברוב הדפוסים של הפיוט, מהווה סיכום לפיוט, ותוכנו הוא בקשת רחמים מאת ה' למרות חטאי עם ישראל. הבית דומה לשאר בתי הפיוט מצד המבנה והחריזות, אולם מצד האקרוסטיכון הוא יוצר ארקוסטיכון פנימי משלו, כך ששלושת הטורים הראשונים של הבית יוצרים את האקרוסטיכון "לוי".
תוכן הפיוט.
זכריה הנביא היה נביא בתקופת המלך יואש, שהוכיח את העם על חטאיו, ובשל כך הם רגמוהו למוות. על פי המדרש, דמו של זכריה לא נבלע בקרקע, אלא המשיך לבעבע מבעבע על רצפת העזרה. לאחר כ-250 שנים, בעת חורבן בית המקדש, הגיע למקדש נבוזראדן, רב הטבחים של ממלכת בבל, וראה את הדם במקדש. נבוזרדאן תיחקר את הכהנים מהו הדם, ובתחילה הם ניסו לספר לו שזה דם בהמות שנשחטו כקרבנות. נבוזרדאן שחט בהמות מסוגים שונים, והדם שלהם לא נראה כמו הדם של זכריה. לאחר שהוא הבין שזה לא דם בהמות, הוא איים עליהם שיספרו לו את האמת, והכהנים סיפרו לו שזה הדם של זכריה. על מנת להשקיט את הדם, נבוזרדאן שחט לידו קבוצות גדולות מעם ישראל: סנהדרין גדולה וסנהדרין קטנה, בחורים ובתולות, ותינוקות של בית רבן. לאחר שום דבר מזה לא הועיל, והדם המשיך לבעבע, פנה נבוזרדאן אל הדם, ושאל אותו האם הוא רוצה שנבוזרדאן ימשיך לטבוח בכל עם ישראל, ואז הדם נח. את המדרש הזה לקח הפייטן וסיפר אותו בצורה לירית.
יחסי ארגנטינה–סלובניה
יחסי ארגנטינה–סלובניה הם היחסים הדו-צדדיים בין ארגנטינה לסלובניה. שתי המדינות חברות באו"ם.
היסטוריה.
שורשי היחסים הבילטרליים בין ארגנטינה וסלובניה מתוארכים לתחילת המאה ה-20 כאשר סלובנים מחבל פרקמוריה וסלובנים הונגרים היגרו לארגנטינה מסיבות כלכליות, והם התרכזו בעיקר בבואנוס איירס ובבואנוס איירס רבתי, בבארילוצ'ה ובמנדוסה, עם כמה קהילות קטנות יותר שהתיישבו ברוסאריו, בטוקומאן ובפרנה.
ארגנטינה הכירה רשמית בעצמאות סלובניה ב-16 בינואר 1992, והיחסים הדיפלומטיים כוננו ב-13 באפריל 1992. ארגנטינה הסמיכה את השגרירות שלה בווינה שבאוסטריה לסלובניה, בעוד לסלובניה יש שגרירות בבואנוס איירס. כמה אוניברסיטאות בארגנטינה, כמו אוניברסיטת בואנוס איירס והאוניברסיטה הלאומית של קורדובה מספקות קורסים בשפה הסלובנית. חוץ מזה, יש גם כמה אגודות תרבות סלובניות בארגנטינה, שמחזקות את הקשרים התרבותיים בין שתי המדינות.
ב-2016 בורוט פאחור הפך לנשיא סלובניה הראשון שערך ביקור רשמי בארגנטינה.
ויליאמסון (נהר)
ירושלים בתקופת המנדט
נהר ויליאמסון
אל-צאברין
חרכת אל-צאברין נצראן לפלסטין (בערבית: حركة الصابرين نصرا لفلسطين; "תנועת הסבלניים לשחרור פלסטין") המכונה בקצרה אל-צאברין (קרי: "הסבלניים") הוא ארגון טרור בחסות איראנית הפועל ברצועת עזה. הארגון מונה כמה מאות פעילים בעלי זיקה אידאולוגית ודתית לרפובליקה האסלאמית של איראן.
הארגון הוקם בתחילת 2014 לאחר שכמה פעילי הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני המירו את דתם לאסלאם שיעי ודרשו שינוי כיוון בנוגע למלחמת האזרחים בתימן ומלחמת האזרחים בסוריה, לאחר שחמאס והגא"פ תמכו במבצע סופה נחרצת בראשות סעודיה וכן באופוזיציה הסורית.
אל-צאברין נחשב כארגון קטן המונה כמה מאות פעילים. למרות זאת, לטענת החוקרת רוני שולמן, עצם קיומו ופעילותו משקף שינוי במדיניות החוץ של איראן והרחבת מעגל ההשפעה שלה במזרח התיכון.
הקמת הארגון.
ישנן מספר עדויות סותרות באשר למועד הקמתו המדויק של הארגון, והוא אינו מציג תאריך מדויק לכך.
לטענת הפעיל מחמד חרב, צורתו המוקדמת ביותר של הארגון היא בתנועה רפורמיסטית בעזה שהחל משנת 2010 קראה למהפכה בהשראת המהפכה האסלאמית. זאת בהשראת כתביו של מייסד הג'יהאד האסלאמי, פתחי שקאקי, והישענותו עליה. ההחלטה הגיעה לכדי מימוש בזכות מימון איראני, בשלהי שנת 2011. מייסד הארגון, השאם סאלם, היה מפקד שטח מדרג בינוני בפלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני. לטענת הארגון הוא פוטר בשנת 2010, אולם חברי אל-צאברין טענו כי פרש על רקע אידאולוגי. לדידם הג'יהאד האסלאמי זנח את האידאולוגיה של שקאקי, בעוד הפורשים ביקשו להמשיך ולאחוז בה, לצודד בערכי המהפכה האסלאמית, ואף דבקו בעמדות פרו-איראניות ופרו-שיעיות.
באות שנה פרצה מלחמת האזרחים בסוריה כחלק מאירועי האביב הערבי. בעוד שהתנועות האסלאמיות הסוניות בעזה, בראשן חמאס וגא"פ, תמכו באופן פומבי במורדים הסורים, תנועת צאברין שיבחה את מעורבות איראן וחזבאללה בהגנה על משטר אסד. הארגון שלח תנחומים ללוחמי חזבאללה שנהרגו בסוריה ובהתקפות אוויריות ישראליות, וקרא לתושבי מחנה הפליטים אל-ירמוכ להילחם בדאעש. תנועת צאברין גם גינתה את התערבות סעודיה בההתקוממות השיעית בתימן במסגרת מבצע סופה נחרצת.
סאלם עצמו המיר את דתו לאסלאם השיעי. הוא קרא לחסידיו להמיר את דתם, ועודד את אלו שכבר הפכו לשיעים להפיץ את אמונתם ברצועת עזה. בינואר 2016 הודיע סאלם שהקבוצה הקימה תאים גם ביהודה ושומרון. חודש לאחר מכן הרשות הפלסטינית עצרה חמישה גברים בבית לחם כחלק מתא השייך לקבוצה.
פעילות חבלנית.
בתמורה לתמיכה הבלתי מסויגת באיראן, נהנה הארגון מאספקת נשק ומימון כספי בגובה מיליון דולר בחודש. איראן סיפקה לארגון רקטות פג'ר, אותם שיגר לעבר ישראל בזמן מבצע צוק איתן. בנוסף, העבירה איראן לארגון כספים כדי לממן את פעילותו במסגרת העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה, אותם כינו "צעדת השיבה".
ב-26 במאי 2014 נזאר סעיד עיסא, נהרג כשהכין מטען חבלה שהתפוצץ. עיסא היה פעיל בגדודי אלקודס, הזרוע הצבאית של הג'האד האסלאמי, אשר הצטרף לשורות אל צאברים. בהלווייתו הונפו הדגלים הכתומים של הארגון, גם ארונו כוסה בדגל הארגון, ובהלוויה ספד לו השאם סלאם, ראש הארגון. בראיון לאלאח'באר, חברי הארגון העידו כי מותו של נזאר עיסא אילץ אותם לחשוף עצמם כדי לקחת אחריות על פעילות הארגון.
בספטמבר 2015, הארגון שיגר רקטות לשטח ישראל.
באוקטובר 2015 נהרג מאש חיילי צה"ל אחמד אל-סרחי, הממונה על הזרוע הצבאית של הארגון, בתום חילופי ירי מול חוליית צלפים. הארגון לקח אחריות על פעילות של אל-סרחי וטען כי הוא "פיקח על פעולות המארב והתצפית [...] לקראת כל עימות עתידי עם האויב הציוני". זאת ניגוד להצהרות חמאס זמן קצר קודם לכן, כי הוא פועל לפירוק הארגון.
בדצמבר 2015 התנועה לקחה אחריות על פיצוץ מטען חבלה נגד כוח צה"ל בסמוך לגדר המערכת, ממזרח לחאן-יונס. בנוסף, הארגון הוציא שני ניסיונות פיגוע בתחום הרצועה.
בינואר 2018 הכריזה מחלקת המדינה האמריקאית כי ממשל טראמפ הגדיר את אל-צאברין כארגון טרור עולמי שהוגדר במיוחד לפי צו ביצוע
. לפי מזכיר המדינה האמריקאי רקס טילרסון, אל-צאברין נמנה בין הארגונים ה"מאיימים על היציבות במזרח התיכון ומערערים את תהליך השלום". באופן ספציפי, אל-צאברין הופללה בתכונן וביצוע מספר פיגועים כנגד ישראל בהם ירי רקטות, הפעלת מטעני חבלה על גדר הרצועה והקמת מפעל טילים. הכרזה זו מונעת הכרזה מסוג זה מגבילה את הישות המוכרזת לכלל המערכת הפיננסית האמריקאית, ולא רק לזו הממשלתית, וכן לכאלה המקיימות עמן קשרי מסחר.
ב-26 ביולי 2018 מתאם הפעולות בשטחים, האלוף כמיל אבו רוקון, האשים את ארגון "אל-צאברין" בשיגור רקטות לעבר ישראל.
קרנות הצדקה והפצת השיעה.