בעקבות הקרב חלו שינויים גם במבנה הפיקודי של הצבא הרומי. הפיקוד הכפול שנגזר מהמבנה הפוליטי של הרפובליקה הרומית התפתח לפיקוד יחידני של מפקד עליון שקיבל את הפיקוד על כל הכוחות בזירה מסוימת. שינויים אלה ואחרים נמשכו בצבא הרומי עד הרפורמות של מאריוס בסוף המאה ה-2 לפנה"ס, כמאה שנים לאחר הקרב.
מורשת היסטורית.
כאמור, לקרב לא הייתה השפעה מכרעת על המלחמה הפונית השנייה, וכל שתרם הוא להרחיק את הקץ הקרתגי. אך הניצחון המלא של חניבעל, ובייחוד תנועת המלקחיים המושלמת שבה הושמד צבא הגדול בהרבה מהצבא המכתר, מהווים הישג חסר תקדים בהיסטוריה הצבאית. שם הקרב משמש שם נרדף למבצע כיתור מושלם, ומבצעי כיתור רבים נקראים בשם "קאנאי" או "קאנאי רבתי". כך נקראת למשל תוכנית שליפן לכיתור הארמיות הצרפתיות במלחמת העולם הראשונה.
לקריאה נוספת.
הקרב מתואר היטב בספרות העתיקה. בין ההיסטוריונים העתיקים שכתבו על קרב זה או על התקופה הנדונה ניתן למצוא את פוליביוס, ליוויוס (שני המקורות הראשיים לקרב זה), אפיאנוס, פלוטרכוס ואחרים.
קיימים גם ספרים מודרניים רבים שעוסקים בקרב זה ובתקופה הנדונה. להלן ביבליוגרפיה נבחרת
קרביים
באנטומיה של יונקים הקרביים הם האיברים הפנימיים בגוף, במיוחד האיברים המצויים בחלל הבטן. המושג יכול לשמש במובן יותר כללי ולתאר את:
בעבר הקרביים נבחנו על ידי כוהני-דת רומים כמו ההארוספקסים (haruspices) או האוגורים (augurs) כדי לחזות את העתיד על פי צורתם, ממדיהם או גורמים אחרים.
ארנסט מאייר
ארנסט וולטר מאייר (באנגלית: Ernst Walter Mayr; 5 ביולי 1904 - 3 בפברואר 2005), אחד מהביולוגים האבולוציונים המובילים במאה ה-20. עבודתו תרמה למהפכה התפיסתית שהובילה לסינתזה האבולוציונית המודרנית של גנטיקה מנדליאנית ואבולוציה דרווינית, ופיתוח מושג המין הביולוגי. תאוריית ההתמיינות הפריפאטרית (התמיינות אבולוציונית) שלו, המבוססת על מחקרים שערך על ציפורים נחשבת לבסיס להתמיינות, והיא הבסיס לתאוריה של "שיווי משקל מקוטע". מלבד מחקריו בביולוגיה, כתב מאייר גם על הפילוסופיה וההיסטוריה של המדע באופן כללי, ובביולוגיה בפרט.
פעילותו.
מאייר נולד בקמפטן בגרמניה. כביולוג טיפוסי עם ניסיון מועט במתמטיקה, מאייר נהג לבקר את הגישות המתמטיות המוקדמות לאבולוציה כמו זו של ג'ון הלדיין, לה קרא בשנת 1959 גישת "גנטיקת שקית קטניות". הוא דוחה בעקביות את העמדה לפיה אבולוציה היא למעשה שינוי בתכיפות הגנים באוכלוסיות, וטוען שיש לקחת בחשבון גורמים אחרים כמו בידוד מבחינת הְתרבות. באופן דומה מאייר מבקר גם את מחקרים באבולוציה מולקולרית כמו אלו שנערכו על ידי קרל ווז .
ברבים מכתביו דוחה מאייר את רעיון הרדוקציוניזם בביולוגיה אבולוציונית, וטוען שלחצים אבולוציוניים פועלים על האורגניזם בכללותו, ולא על גנים ספציפיים, ושלגנים יכולות להיות השפעות שונות בתלות בשאלה אילו גנים אחרים נמצאים בתהליך. הוא תומך בחקר הגנום כמכלול ולא חקר כל גן בנפרד.
מחקרים עדכניים באבולוציה מולקולרית מראים שלמרות שהתמיינות אלופטרית (בשל בידוד גאוגרפי) היא ככל הנראה שכיחה בקרב קבוצות (בעיקר אלו בעלות יכולת ניידות גבוהה יותר) כמו ציפורים למשל, ישנם גם מקרים רבים של התמיינות סימפאטרית (ללא בידוד גאוגרפי וקשורה בדרך כלל בשימוש במשאבים שונים) בקרב חסרי חוליות (בעיקר חרקים).
גם כשחצה את גיל 100, המשיך מאייר לכתוב ספרים, וביום הולדתו ה-100 התראיין למגזין "סיינטיפיק אמריקן".
פרסים.
יצוין כי למרות הישגיו הרבים, הוא לא קיבל פרס נובל, מכיוון שמחקר של ביולוגיה אבולוציונית איננו בתחום הפרס. הוא עצמו ציין כי אפילו דרווין, אם היה חי, לא היה מקבל פרס נובל. פרס קראפורד, שאותו קיבל, מהווה תחליף לפרס נובל בביולוגיה.
מזון (חלקיק)
מֵזוֹן (מלועזית: Meson) הוא חלקיק תת-אטומי המורכב מקווארק ומאנטי-קווארק עם מטעני צבע נגדיים. כמו באריונים, מזונים הם האדרונים. כל המזונים הם בעלי ספין שהוא מספר שלם (integer spin). לפיכך, כל מזון הוא בוזון.
לרוב, מזון מכיל קווארקים עם טעמים (flavors) שונים. כך, לדוגמה, קווארק למעלה וקווארק אנטי-למטה מרכיבים יחד פאיון טעון חיובית. לעומת זאת, ישנם מזונים המורכבים מקווארקים בעלי טעם ואנטי-טעם תואמים – לדוגמה, קווארק למעלה עם קווארק אנטי-למעלה, המרכיבים יחד פאיון נייטרלי. מזונים כאלו, שהם נטולי-טעם (עקב הביטול ההדדי של הטעמים), נוטים להיות בעלי אורך חיים קצר משמעותית משל מזונים בעלי-טעם. זאת, מכיוון שכאשר קווארק והאנטי-חלקיק שלו נפגשים, הם מאיינים זה את זה. על כן, לדוגמה, אורך החיים של הפאיונים הטעונים גדול בכ-8.5 סדרי גודל מזה של הפאיון הנייטרלי.
רוב המסה של מזונים, כמו זו של שאר ההאדרונים, מגיעה מאנרגיית הקשר הכרומודינמית שמכיל המזון, יותר מאשר מהסכום של מסות המנוחה של קווארקי הערכיות (valence quarks), הקווארקים הקובעים את המספרים הקואנטיים של הטעם (flavor quantum numbers) של החלקיק. קיימים מזונים שונים שיש להם אותו הרכב של קווארקי ערכיות, אך כמות אנרגיית הקשר הכרומודינמית שלהם שונה, כך שהם מהווים חלקיק שונה. מזונים כאלו ניתנים לתיאור כמצב מעורר (excited state) של המזון בעל המסה הנמוכה יותר. לדוגמה, המזון רו הוא מצב מעורר של הפאיון. שני סוגי המזונים מכילים את אותם קווארקי ערכיות, כאשר המסה של הפאיון היא כ- ואילו זו של מזון רו כ-.
כל המזונים אינם יציבים והם דועכים עד מהרה לחלקיקים אחרים. אורך החיים של המזון היציב ביותר הוא כ-51 נאנו-שניות.
היסטוריה.
ב-1934, הידקי יוקאווה חזה את קיומם של מזונים, בתור חלקיקים הנושאים את הכוח שקושר יחד את הפרוטונים והנייטרונים בגרעין האטום. כאשר התגלה המיואון ב-1936, סברו בטעות שהוא חלק ממשפחה זו, עקב הקרבה בין מסתו למסה המשוערת של הפאיון. המיואון כונה תחילה "מזון מו". אולם, למעשה, המיואון כלל אינו מזון ואף אינו האדרון, אלא לפטון. ב-1947 התגלה המזון הראשון, הפאיון, שהוא גם ההאדרון הקל ביותר. פאיונים, מזוני רו ומזוני אומגה הם החלקיקים הנושאים את הכוח הגרעיני, הקושר יחד את הפרוטונים והנייטרונים ליצירת גרעין האטום. מהמסה-אנרגיה של אותם מזונים נובעת אנרגיית הקשר הגרעינית, האחראית לקיומם של גרעיני כל האטומים ביקום הכבדים ממימן-1.
בשנות ה-50' וה-60' של המאה ה-20, התגלו עשרות סוגי מזונים שונים, לצד מגוון דומה של באריונים. מצב זה כונה "גן החיות של החלקיקים" (), מכיוון שהמדענים לא הצליחו לסווג את החלקיקים באופן שיטתי, לפי עקרון מאחד כלשהו. המצב נפתר עם פיתוח מודל הקווארקים על ידי מאריי גל מן ויובל נאמן באמצע שנות ה-60', בעקבותיו התברר שהמזונים והבאריונים אינם חלקיקים יסודיים, אלא מורכבים מחלקיקים אחרים, הקווארקים, מהם קיימים רק שישה סוגים (למעלה, למטה, קסום, מוזר, עליון ותחתון).
כיום, אחד מנושאי המחקר העיקריים בתחום פיזיקת החלקיקים הוא מזונים אקזוטיים, חלקיקים בוזוניים כרומודינמיים שאינם כוללים שני קווארקי ערכיות, אלא מספר חיובי שונה. התגלו מספר סוגים של טטראקווארקים, שהם מזונים אקזוטיים הכוללים ארבעה קווארקי ערכיות – שני קווארקים ושני אנטי-קווארקים.
רשימה של מזונים.
נכון ל-2017, התגלו יותר מ-200 סוגי מזונים. הטבלה להלן מפרטת חלק מתכונותיהם של מספר מזונים חשובים.
פמיניזם מרקסיסטי
פמיניזם מרקיסיסטי הוא סוג של פמיניזם המתמקד במרקסיזם והתנערות מהקפיטליזם כדרך מרכזית לשחרור האישה. על פי גישה זו, רכוש פרטי הוא זה שיוצר אי שוויון כלכלי בחברה, תלות של נשים בגברים ודחיקתן ממרכזי הכוח, כפי שמתבטא בחברה הקפיטליסטית כיום, ויש לשנות זאת.
מרקסיזם.
על פי התאוריה המרקסיסטית החברה מחולקת לשני מעמדות – שולט ונשלט, הנבדלים בבעלות על אמצעי היצור המשתנים בהתאם לתקופה. למעמד הנשלט יש את כוח העבודה. היחסים בין המעמדות מושתתים על מאבק, קונפליקט, סכסוך, אך יש גם תלות. הניצול והקונפליקט נובעים מהרצון של בעל אמצעי היצור להרוויח כמה שיותר. מעמד הפועלים מייצר יותר ממה שהחברה זקוקה, הערך העודף הוא הרווח שבעל העסק מרוויח על חשבון הפועל. זו תאוריה מטריאליסטית – מתחילה מהבסיס של אמצעי היצור. הבסיס החומרי/ תשתית, הוא הבסיס עליו מעוצב מבנה העל. מבנה העל כולל את האידאולוגיה של החברה, את המנהגים, התרבות, המוסר, השפה, חינוך, דת ועוד. הטענה של מרקס היא, שמבנה העל משרת את האינטרסים של המעמד השולט. דת = אופיום להמונים, מטשטשת את בני האדם ומונעת מהם לראות את יחסי הניצול שמאפיינים את חייהם. כל אלה משמרים את האינטרסים של המעמד השולט משום שהם נתפסים כמובן מאליו, כאמת היחידה ומכאן נצחית ובלתי ניתנת לשינוי.
ההתייחסות המרקסיסטית לפמיניזם ומעמד האישה.