אחרי הסיפוח, סולקו מורים ותלמידים רבים על רקע גזעני. בשנת 1941 הייתה האקדמיה לאוניברסיטה של הרייך השלישי (Reichshochschule). אחרי מלחמת העולם השנייה, חזר המוסד להיות אקדמיה ממשלתית. בתהליך של דה-נאציפיקציה, פוטרו חמישים ותשעה מורים; בנובמבר 1945, הוחזרו שישה-עשר מהם למשרותיהם. רק חמישה מן המורים שפוטרו בשנת 1938 הוחזרו לתפקידיהם.
בתוקף חוקים שהתקבלו בשנים 1948 ו-1949 קיבל המכון מעמד של "אקדמיה לאמנות". ב-1970 העניק למעשה "חוק ההתארגנות של מכללות לאמנות" לכל האקדמיות לאמנות מעמד של אוניברסיטאות וב-1998 שונה השם "אקדמיה לאמנות" ל"אוניברסיטה לאמנות".
תלמידי עבר נודעים.
קלאודיו אבאדו, מאריס יאנסונס, הרברט פון קאראיין, ז'אן סיבליוס, ג'ורג'ה אנסקו, קרל פלש, פריץ קרייזלר, גוסטב מאהלר, זובין מהטה, רודולף בוכבינדר.
כללים לחמשת הסדרים של האדריכלות
שון אוסטין
נוירוכירורג
דני גולדשטיין
דני גולדשטיין (19 ביוני 1954 – 9 ביוני 2022) היה איש הייטק ישראלי, ממייסדי תעשיית התוכנה בישראל. ניהל מספר חברות ציבוריות כגון פורמולה מערכות, שאותה מכר בשנת 2006, ופורמולה ויז'ן טכנולוגיות (איי.אי. מערכות שיחה) בראשה עמד כיו"ר. ייסד, פיתח והשקיע בחברות "פורמולה שירותי תוכנה", מטריקס, סאפיינס אינטרנשיונל קורפוריישן, מג'יק תעשיות תוכנה, בבילון, וואלה! תקשורת ואחרות. כיהן כיו"ר איגוד החברות הציבוריות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ביוגרפיה.
דן גולדשטיין נולד בבוקרשט שברומניה ועלה לישראל עם משפחתו ב-1960. סיים תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב, ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב, ושירת בחיל האוויר. המשיך בלימודי הדוקטורט ואף החל בכתיבת תזה על אודות מערכות מבוזרות, אך בשנת 1980 הקים את חברת פורמולה שירותי תוכנה ולא השלים את התואר. החברה סיפקה שירותי תכנון ותכנות ללקוחות ישראלים, בעיקר למחשבי מיינפריים. עד 1985 התפתח לכיוונים נוספים כמוצרי תוכנה ומתן ייעוץ, ובשנה זו ייסד את חברת פורמולה מערכות (1985) בע"מ, כחברת החזקות שתרכז את החזקותיו בחברות השירותים, המוצרים והייעוץ שהקים.
בשנת 1988 רכש את השליטה בחברת "איכות מחשבים", חברה ציבורית שנסחרה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, והפך אותה לזרוע התקשורת של הקבוצה המתהווה. לאחר מכן רכש את חברת האם שלה, "עידן תעשיות תכנה" שנסחרה בנאסד"ק ומינה את עמי הראל לעמוד בראשה. עם הגידול בפעילות הקבוצה, גיבש גולדשטיין אסטרטגיית השקעות המבוססת על התמחות במוצרי ושירותי תוכנה לשווקים ורטיקליים. הוא רכש שליטה במספר רב של חברות צעירות, כגון אפליקום, בית תוכנה שהתמחה בפיתוח תוכנה למיני מחשבים, ויזטק, שהתמחתה במערכות בילינג, וקריסטל (כיום בלופניקס) שהתמחתה בפרויקטי הסבה גדולים. הוא ייסד את פורז, מקרנות הון הסיכון הראשונות שהוקמו בישראל, ביחד עם "לירז מערכות", חברה ציבורית בניהולו של אריק קילמן. מאוחר יותר רכש את חלקה של לירז בקרן, וכעבור מספר שנים רכש גם את לירז עצמה.
שנות ה-90.
לאחר שהנפיק ומכר את חברת הבילינג הראשונה שלו, ויזטק פתרונות תוכנה, רכש חברת בילינג נוספת בניהולו של עמוס סיון, ושינה את שמה לפורמולה טלקום סולושנס (FTS), רכש את חברת אלון מערכות שהייתה דומיננטית בתחום התכנות לביטוח, ושינה את שמה לפורמולה אינשורנס סולושנס (FIS), רכש את חברת עז-בן שפיתחה קופות רושמות ממוחשבות לרשתות שיווק, ושינה את שמה לפורמולה ריטייל סולושנס (FRS), וכן חברה שהתמחתה בתחום הנסיעות והתיירות, ושינה את שמה לפורמולה טרוול סולושנס. גולדשטיין רכש גם את חברת ניקוב מחשבים, אחת מחברות התוכנה הראשונות שהונפקו בתל אביב, שהתמחתה בתכנות שכר ושיווקה תוכנה פיננסית פופולרית בשם "תפנית". כמה מהחברות שפיתח הגיעו לגודל המצדיק הנפקת מניות לציבור, וגייסו הון בבורסה לניירות ערך בתל אביב, בבורסת AIM בלונדון או בנאסד"ק. קריסטל וויזטק היו שתי ההנפקות הראשונות, והמוצלחות, של חברות אלו. אחריהן הונפקה פורסופט, זרוע שירותי התוכנה המסורתיים שעליהם התבססה הקבוצה. חברת ההחזקות של גולדשטיין, פורמולה מערכות, הנפיקה אף היא בנאסד"ק, ולאחר מכן גם בתל אביב. כן יסד קרן הון סיכון נוספת, פורמולה ונצ'רס, בניהולו של שי בייליס, ורכש את השליטה בחברת התוכנה הציבורית סאפיינס טכנולוגיות.
בשנת 1998 גולדשטיין רכש את השליטה בקבוצת "משוב", ושינה את שמה לפורמולה ויז'ן טכנולוגיות. קבוצה זו, בשליטתם של יקי דוניץ ודוד אסיא, כללה את החברות מג'יק תעשיות תוכנה, בבילון, פרדיים ג'יאופיזיקל ווואלה! תקשורת. רכישה זו, בשילוב עם השפעת בועת הדוט-קום שניפחה את הערכות השווי של חברות טכנולוגיה, הביאו את קבוצת פורמולה למחזורים של כמיליארד דולר. בפברואר 2000 הוביל גולדשטיין הנפקת מניות נוספת בחברת מג'יק, בה גויסו למעלה ממאה מיליון דולר, בהערכת שווי של כ-750 מיליון. בתקופה זו עבד עם הגורמים המובילים בשוק ההון הבינלאומי כדויטשה בנק וסיטיבנק, כל בנקי ההשקעות המובילים בישראל, קרנות וחברות השקעה כגון פימי, שמרוק (זרוע ההשקעות של דיסני), דיסקונט השקעות ורבים אחרים, וביסס את מעמדו כאחד מיזמי ומשקיעי ההייטק המצליחים בישראל.
המאה ה-21.
במרץ 2000 חודש לאחר ההנפקה המוצלחת של מג'יק במחיר שיא, התפוצצה בועת הטכנולוגיה שגרמה לקריסה במחירי המניות של רבות מהחברות הציבוריות בקבוצה גולדשטיין החליט על רה-ארגון מקיף בקבוצה, ואיחד ופישט את הפירמידה המורכבת של עשרות חברות פעילות. פורמולה מערכות נותרה חברת ההחזקות שבראש הפירמידה, ולה שלוש החזקות עיקריות: מטריקס (לשעבר פורסופט), אשר מיזגה ואיחדה לתוכה את כל חברות הקבוצה שהייתה להן פעילות סינרגית (לרבות חברות הדרכה כסיון הדרכה וג'ון ברייס, חברות חמרה כסינטק ו-D2, וחברות תוכנה כמו אפליקום וקומסופט), מג'יק תעשיות תוכנה, ופורמולה ויז'ן טכנולוגיות. הרארגון הזה כלל גם מכירה של החזקות מיעוט בחברות כגון וואלה! תקשורת ופרדיים ג'יאופיזיקל.
במקביל, ניסה גולדשטיין להכניס משקיעים חדשים לקבוצה. ניסיון אחד כזה, בשנים 2001-2001, לא עלה יפה. ב-2004 החליט גולדשטיין להכניס, בפעם הראשונה, שותף שווה לשליטה בקבוצת פורמולה. השליטה הועברה לשותפות בשם פימגולד, שהוקמה לצורך כך על ידי גולדשטיין ביחד עם קרן פימי, בניהולו של ישי דוידי. בדצמבר 2006 פימגולד קיבלה הצעה מאמבלייז, חברה ציבורית בניהולו של גיא ברנשטיין, לרכוש את פורמולה מערכות, וגולדשטיין נפרד ממפעל חייו, אותו ניהל במשך 25 שנה, לטובת חממה של חברות הזנק, פורמולה ויז'ן.
במהלך השנים מכרה פורמולה חלק מהחזקותיה בחברות כמו ג'יגה ספייסס וסאפיינס והפסיקה לבצע השקעות משמעותיות, כשמניותיה, הרשומות עדיין למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב, נסחרות בדלילות ובשערים נמוכים. החברה, שבספטמבר 2019 שינתה את שמה ל"איי.אי. מערכות שיחה בע"מ", עוסקת כיום בעיקר בפיתוח תוכנה לעיבוד שפה טבעית, צ'טבוטים, על בסיס טכנולוגיה של בינה מלאכותית שפיתחה חברת איי. אמ. פרסון. גולדשטיין כיהן בה כיו"ר.
דני גולדשטיין נפטר ב-9 ביוני 2022 לאחר התמודדות עם מחלה קשה.
פעילות התנדבותית.
מאז שנת 2000 כיהן גולדשטיין כיו"ר איגוד החברות הציבוריות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בתפקיד זה היה מעורב בפורומים ודיונים בנושאי חקיקה ורגולציה בשוק ההון, במיוחד בנושאים כממשל תאגידי, רגולציה פיננסית ומדיניות הרשות לניירות ערך בנושאים שונים. גולדשטיין כיהן גם במועצה המייעצת של בית הספר למנהל עסקים רקנאטי שבאוניברסיטת תל אביב וכיו"ר מועצת הנאמנים של אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב.
גוונדנה
המוות הגדול
פלורנס גודינאף
פלורנס לורה גודינאף (באנגלית: Florence Laura Goodenough; 8 באוגוסט 1886 - 4 באפריל 1959) הייתה פסיכולוגית אמריקאית ופרופסור באוניברסיטת מינסוטה, הידועה בשל פיתוח "סולם מינסוטה לגיל הרך" ששימש ככלי להערכת אינטליגנציה בקרב ילדים בגיל הרך, ו"מבחן ציור איש של גודינאף" (כיום מבחן ציור איש), המשמש עד היום בגרסאות שונות כחלק ממבחן בית-עץ-אדם ככלי להערכה קלינית פסיכולוגית.
ביוגרפיה.
נולדה באונסדייל, פנסילבניה, הבת הצעירה מבין שמונה ילדים. למדה בילדותה בחינוך ביתי. ב-1908 קיבלה תואר ראשון בפדגוגיה, ועבדה כמורה בבתי ספר. ב-1920 סיימה תואר ראשון במדעים באוניברסיטת קולומביה, וב-1921 קיבלה שם תואר שני. בהמשך עבדה כפסיכולוגית-חוקרת בבתי ספר באזור; שם אספה נתונים רבים ששימשו אותה בהמשך בעבודתה על ציורי ילדים. בתקופה זו מילאה תפקיד בכיר במחקריו של לואיס טרמן על ילדים מחוננים, ואף צוינה כאחת התורמות לספרו "Genetic Studies of Genius" (1925). ב-1924 קיבלה דוקטורט מאוניברסיטת סטנפורד.
לאחר סיום הדוקטורט, עברה גודינאף למרכז לרווחת הילד באוניברסיטת מינסוטה, וב-1931 קיבלה דרגת פרופסור. בתקופה זו פיתחה עם דייל האריס את "מבחן ציור איש של גודינאף והאריס" (Goodenough-Harris Draw-A-Person Test), שנועד להעריך אינטליגנציה של ילדים. היא פרסמה הוראות העברה וציינון קפדניות למבחן לצד דוגמאות, בספרה "Measurement of Intelligence by Drawing" (1929). פיתוח המבחן נחשב פריצת דרך בתקופה בה היו מבחני האינטליגנציה הבלתי-מילוליים בעלי מהימנות ותוקף נמוכים. מחקרים שנעשו בתקופתה על מבחן ציור איש מצאו מתאם גבוה בינו לבין ציוני מבחני אינטליגנציה כתובים אחרים. בהמשך יצרה גודינאף גרסה מתוקנת של המבחן, שנקראה "מבחן ציור אישה" (נטען כי ציוני ילדות במבחן בו נאמר להן רק לצייר איש היו נמוכים יותר בשל הקושי שלהן להזדהות עם דמות גברית).