מבצע חיסול נערך על ידי חטיבת אלכסנדרוני לקראת סיום קרבות מלחמת העצמאות. המבצע החל בלילה שבין ה-27 ל-28 בדצמבר 1948, ונמשך ביום המחרת. מטרת המבצע הייתה חיסול כיס פאלוג'ה, והוא היה מבצע משני במסגרת מבצע חורב לדחיקת הצבא המצרי מן הנגב. מבצע חיסול היה אחד הכשלונות הגדולים ועקובי הדם בתולדות צה"ל בכלל, ובמלחמת העצמאות בפרט. רוב חיילי פלוגה ג' ("הפלוגה הדתית") של גדוד 33, מחטיבת 'אלכסנדרוני', 87 חיילים, נהרגו בקרב. חלקם נקבר בקבר אחים על ידי המצרים. אבדות המצרים אינן ידועות, אך על פי תיאור הקרב, סביר כי היו קטנות יותר. עד לסיום מבצע 'חורב', צה"ל המשיך להטריד באש את 'הכיס', ללא ניסיונות כיבוש קרקעיים נוספים. לאחר הסכם שביתת הנשק עם המצרים, בפברואר 1949, פונה 'כיס פאלוג'ה'.
חמישה חיילים נפלו בשבי והוחזרו עם פינוי כיס פלוג'ה. בשוך הקרבות נכנס צוות מהרבנות הצבאית בראשות הרב שלמה גורן ופינה את גופות החללים.
הנצחה.
מקום קבר האחים המקורי של 87 החללים נמצא כיום באזור התעשייה של קריית גת, ומוצבת בו אנדרטה צנועה. המקום הוזנח לאורך השנים, אך שופץ ב-2011 ונחנך ב-20 בדצמבר 2011 באזכרה בהשתתפות משפחות הנופלים בקרב.
הסרט "פלוגת האלוקים" של אביטל רייכנר מתעד את סיפורו של הקרב ואת סיפורה של הפלוגה.
אנדרטה גדולה הוקמה בכניסה המערבית לקריית גת, אנדרטת פ"ז, (בגימטריה 87), כמספר הנופלים בקרב זה. האנדרטה בנויה משני עמודים גבוהים, המדמים שני נרות חנוכה לזכר ההתקפה שהחלה בליל שני של חנוכה. במקום קבר האחים יש גם לוח מתכת עם שמותיהם של 89 הנופלים במבצע.
השרפה בדלהי (2022)
ב-13 במאי 2022, פרצה שרפה בקומה הראשונה של בניין משרדים ומסחר בן 4 קומות באזור מונדקה של דלהי, הודו. באירוע נהרגו עשרים ושבעה בני אדם וארבעים אחרים נפצעו, ולפחות 50 בני אדם חולצו. על פי ההערכות, השרפה נגרמה בשל קצר חשמלי.
לבניין לא היה אישור ממכבי האש ולא היה מצויד במטפים. משטרת דלהי רשמה את השרפה כרצח אשם וקנוניה פלילית. הם עצרו שני אחים שהיו הבעלים של Cofe Impex Pvt Ltd, חברה המייצרת מצלמות במעגל סגור, שבמשרדה על פי החשד החלה השרפה.
בעוד שלטענת הכבאים הגיעו למקום באיחור, נהג עגורן הציל למעלה מ-50 בני אדם על ידי חילוצם מהשרפה. לדברי נהג העגורן, לשירותי הכיבוי נדרשו למעלה משעה וחצי להגיע למקום.
הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית
נמל התעופה הבינלאומי אבו דאבי
התאבדות המונית בדמין
ב-1 במאי 1945 בשלהי מלחמת העולם השנייה, התאבדו מאות אנשים בעיירה דמין, במחוז פומרניה (כיום במקלנבורג-מערב פומרניה), גרמניה. ההתאבדויות התרחשו בשל תבהלה המונית בעקבות מעשי זוועה שבוצעו על ידי חיילי הצבא האדום הסובייטי. אלו פשטו על העיירה יום קודם לכן. על אף שההערכות למספר ההרוגים אינן אחידות, ידוע כי מדובר בהתאבדות ההמונית הגדולה ביותר שנרשמה אי פעם בגרמניה. ההתאבדות הייתה חלק מגל התאבדויות המוניות בשלהי הרייך השלישי בקרב אוכלוסיית גרמניה הנאצית בעקבות תבוסתה במלחמה ותוצאותיה.
פקידי המפלגה הנאצית, המשטרה, הווארמכט ואזרחים רבים עזבו את העיירה לפני הגעתו של הצבא האדום, ומנגד אלפי פליטים מהמזרח מצאו מקלט בדמין. שלושה מנהלי משא ומתן מטעם ברית המועצות נורו לפני הכניסה הסובייטית לדמין. הווארמכט הנסוג פוצץ את הגשרים מעל הנהרות שסגרו את העיירה מצפון, מערב ודרום, ובכך חסם את התקדמות הצבא האדום ולכד את האזרחים הנותרים. היחידות הסובייטיות בזזו ושרפו את העיירה, וביצעו אונס והוצאות להורג.
תושבים ופליטים רבים התאבדו אז, ומשפחות רבות עשו זאת יחד. שיטות ההתאבדות כללו טביעה בנהרות, תלייה, חיתוך פרק כף היד וירי. רוב הגופות נקברו בקברי אחים, ולאחר המלחמה היה הדיון בהתאבדות ההמונית טאבו תחת הממשלה הקומוניסטית של מזרח גרמניה.
אופטיבס
אופטיבס בע"מ היא חברת מחשוב ישראלית המפתחת ומספקת שירות מחשוב ענן לתכנון ותפעול תחבורה ציבורית.
היסטוריה.
החברה הוקמה ב-2014 על ידי עמוס חג'אג', מנכ"ל החברה, ואיתן ינובסקי, סמנכ"ל הטכנולוגיות, שהכירו במהלך לימודיהם לתואר ראשון. יו"ר החברה הוא אהוד רוקח. במאי 2022 העסיקה החברה למעלה מ-300 עובדים במטה החברה בתל אביב ובמשרדיה בארצות הברית, באנגליה, בברזיל, בצ'ילה, בצרפת ובגרמניה.
תוכנת הענן של החברה מספקת, באמצעות מחשוב ענן בפלטפורמת AWS, שירותי תכנון ותפעול לחברות תחבורה ציבורית, בהן החברות הישראליות אגד, דן, קווים ומטרופולין ולגופים נוספים המארגנים הסעות בהיקף נרחב, כגון רשויות מקומיות וחברות גדולות, בהן החברות פייסבוק, אפל, אמזון ומיקרוסופט. התוכנה מקצה אוטובוסים ונהגים למסלולים הנדרשים, בהתאם לאילוצי תפעול, רגולציה, תנאי עבודה, מצב התנועה ועוד. התוכנה מקבלת בזמן אמת עדכונים על מיקומו של כל אוטובוס לקוחות החברה ערכו בשנת 2021 יותר מ-92 מיליון נסיעות היותר מאלף ערים.
באפריל 2022 רכשה החברה את חברת טריליום האמריקאית, העוסקת בהנגשת מידע לנוסעים בתחבורה ציבורית.
גיוס הון.
בנובמבר 2017 גייסה החברה 12 מיליון דולר, בהובלת קרן פיטנגו, Verizon Ventures וסר רונלד כהן.
בדצמבר 2018 גייסה החברה 40 מיליון דולר, בהובלת אינסייט פרטנרס.
במרץ 2021 גייסה החברה 107 מיליון דולר.
במאי 2022 השלימה החברה גיוס של 100 מיליון דולר לפי שווי של 1.3 מיליארד דולר והפכה לחד-קרן.
מתו בעטיו של נחש
מתו בְּעֶטְיוֹ של נחש היא ברייתא ידועה המובאת בתלמוד, המספרת על ארבעה צדיקים יוצאי דופן, אשר מתו רק בגלל גזירת המיתה שגזר הקב"ה על האדם לאחר חטא עץ הדעת. צדיקים אלה לא היו ראויים למות אלמלא חטא זה.
מקור.
נכתב בברייתא המופיעה בתלמוד בבלי במסכת בבא בתרא:
גזירת המוות.
כאשר הניח הקב"ה את האדם בגן עדן, הוא הזהיר אותו שאם יאכל מפרי עץ הדעת - יהיה בן מוות: . ואכן, לאחר האכילה מעץ הדעת, בתוך הקללה שקלל הקב"ה את האדם, נכללה קללת המוות: .
הברייתא מספרת על יחידי סגולה שלא חטאו מעולם שהם "מתו ב [בגלל עצתו] של נחש", ומפרש רש"י: "לא היו ראוין למות אלא שנגזרה גזירת מיתה על כל תולדותיו של אדם הראשון בעצתו של נחש", כלומר אלמלא חטא עץ הדעת לא היו מתים, שהרי הם עצמם לא חטאו מעולם.
ראשונים מתקשים היאך טענה זו מתיישבת עם האמור במגילת קהלת .
מספר תירוצים נאמרו ביישוב הקושיה:
זהות הצדיקים.
הצדיקים המובאים בברייתא הם:
המהר"ל ציין שכל הצדיקים היו בני אבות צדיקים או הורי בנים צדיקים, והסביר שזכות האב והבן היא זו שסייעה להם: בנימין הוא בנו של יעקב אבינו, שידוע כ"בחיר האבות". עמרם הוא אביו של משה רבנו, שידוע כ"גדול הנביאים". ישי הוא אביו של דוד המלך, וכלאב הוא בנו של דוד.
הערות שוליים.
__לחיפוש__
רוסיה לרוסים
רוסיה לרוסים (ברוסית: Росси́я для ру́сских) היא סיסמה פוליטית ולאומנית, המייצגת מגוון רעיונות, מהענקת זכויות בלעדיות לרוסים הלבנים האתניים ברוסיה ועד לגירוש כל הלא-רוסים מבחינה אתנית מהמדינה. מקורה של הסיסמה באימפריה הרוסית במחצית השנייה של המאה ה-19.
הסיסמה הפכה פופולרית ברוסיה המודרנית, והיא מאתגרת את השיח של רב-תרבותיות בתוך רוסיה.
מייחסים למספר אנשים את מקור הסיסמה; ולדימיר גרינגמוט (אידאולוג המאות השחורות), הגנרל מיכאיל סקובלב והצאר אלכסנדר השלישי. גרינמוט חיבר את אחד הפרסומים הראשונים שהשתמשו בסיסמה. הוא הכריז על "רוסיה לרוסים" כסיסמה של המפלגה המונרכיסטית הרוסית כשכתב:
רוסיה המודרנית.
הסיסמה "רוסיה לרוסים" צצה מחדש בשנות ה-80, כאשר מפלגת פמיאט ערכה סדרה של הפגנות והעבירה שטרות שעליהם נכתב "רוסיה לרוסים!" ו"מוות ליידים!"
עם פרוץ מלחמת צ'צ'ניה השנייה ב-1998 והאנטיפתיה הגוברת ל"זרים" ברוסיה לאחר עלייתו של ולדימיר פוטין לשלטון, החל לעלות שיעור המזדהים עם הסיסמה "רוסיה לרוסים", בין השאר כתגובה למשבר ולחוסר היציבות וחוסר הוודאות של שנות ה-90, כמו גם חוסר שביעות רצון ציבורית גוברת מזרם המהגרים ממרכז אסיה, דרום הקווקז וסין. לפיכך, המספר הכולל של תומכי הרעיון עלה מ-46% ב-1998 ל-58% ב-2005. ב"רוסים", המשיבים מתכוונים לעיתים קרובות לרוסים אתניים בלבד, ורצוי עם "פנים סלאביות". "מראה חיצוני, לא אזרחים רוסים". סיסמה זו הפכה למאפיין בולט בגילויי רגשות לאומניים במהלך חג יום האחדות השנתי ובמהלך הצעדה הרוסית. קורבנות האלימות האתנית והגזעית דיווחו כי שמעו קריאות "רוסיה לרוסים" במהלך התקיפות.
בשנת 2003, במהלך שידור טלוויזיה עם נשיא רוסיה, רוסים ברחוב שאלו אותו שאלות. אחד הקשישים שאל את ולדימיר פוטין מה עמדתו שלו ושל מפלגתו לגבי הסיסמה "רוסיה לרוסים". פוטין השיב כי מי שצועק ופועל לפי סיסמה כזו הם "או אידיוטים או פרובוקטורים" (придурки либо провокаторы), ש"לא מבינים מה הם עושים וצועקים". פוטין גם הזכיר שאנשים כאלה רוצים להחליש את הפדרציה הרוסית, המורכבת מאומות ותרבויות רבות, על ידי הסתה לשנאה גזעית ולאומית שבסופו של דבר תוביל לפירוק הפדרציה. פוטין גם הזהיר כי רשויות אכיפת החוק צריכות לפעול בהקדם האפשרי נגד אנשים כאלה שמאיימים על הסדר הציבורי.