הזכוכית החכמה משמשת בעיקר לפרטיות, היא מפזרת את כמות האור העובר דרכה. בעת הפעלתה היא הופכת מאטומה ("חלבית") לשקופה. כמות אור העוברת דרך הזכוכית החכמה דומה הן במצב מופעל (שקוף) והן במצב כבוי (אטום). היא מייתרת שימוש ותחזוקת תריסים ווילונות. היא מאוד נפוצה בבתי מלון, בתי חולים, משרדים, חדרי ישיבות ואף כמחיצת זכוכית בין חדרי שינה לחדר אמבטיה.
זכוכית מתכהה אלקטרוכרומית - Electrochromic Glass.
חומר אלקטרוכרומי נרשם כפטנט לראשונה כבר בשנת 1843 על ידי המהנדס הסקוטי אלכסנדר ביין.
עקרון הפעולה הבסיסי כולל יוני ליתיום טעונים במטען חיובי עם אלקטרונים חסרים הנודדים הלוך ושוב בין שתי אלקטרודות דרך תווך המפריד ביניהן.
כאשר יוני הליתיום שוכנים באלקטרודה הפנימית (הקרובה אל תוך המבנה) הם שקופים ומעבירים את אור השמש. כאשר מפעילים מתח של 5V, היונים "נודדים" דרך התווך לאלקטרודה החיצונית, בשכבה זו הם כהים ובולעים את אור וחום השמש.
בדרך כלל, כאשר החלון שקוף בהיר, יוני הליתיום שוכנים באלקטרודה הפנימית ביותר (צד משמאל בתרשים). כאשר מפעילים מתח נמוך מאוד של 5 וולט על האלקטרודות, היונים "נודדים" דרך התווך לאלקטרודה החיצונית ביותר (צד ימין בתרשים), בשכבה זו הם כהים ובולעים את האור והחום.
טכנולוגיה אלקטרוכרומית היא טכנולוגיה "ירוקה" מכיוון שצריכת האנרגיה מתבעת רק במעבר מדרגת כהות אחת לדרגת כהות אחרת. אין צורך בצריכת אנרגיה על מנת להחזיק את הזכוכית במצב מסוים.
החומרים האלקטרוכרומיים מתאפיינים משמשים לבידוד תרמי בשונה מטכנולוגיית ה-PDLC וה-SPD אשר השימוש בהן הוא עבור השגת פרטיות.
על ידי טעינת יוני ליתיום במתח חשמלי של 5 וולט, הם מתכהים ובולעים את חום השמש.
כאן, יש לנו שליטה מלאה ולמגוון יישומים. פתרון זה, אשר יכול להגיע אף לחסימת 99% מאור השמש, נחשב לאחד מהיעילים ביותר מבחינה אנרגטית ותורם משמעותית לניקוד LEED במתחמים. פעולת ההתכהות לוקחת רק מספר דקות ומאפשרת שליטה בכניסת האור והחום בלחיצת כפתור.
יתרון משמעותי נוסף של שיטה זו, היא כי ניתן הגדיר שליטה בחלקי החלון השונים ולחלקו לעד שלושה אזורים שונים ולשלוט בכל אחד מהם בנפרד. על ידי שימוש בחיישנים ואפליקציות ייעודיות, נוכל לבצע התאמה מדויקת של מעבר האור האופטימלי ובאמצעים מקוונים. עם זאת, חשוב לזכור כי פתרון זה לא יספק פרטיות וכמו כן, לא ניתן ליישם את החומר על חלונות קיימים.
פילם מתכהה פוטוכרומי - Photochromic Film.
שינוי צבע על ידי פוטונים הומצא בשנת 1842 על ידי סר ג'ון פרדריק וויליאם הרשל באנגליה. יריעה פוטוכרומית משנה את הרכב הצבעים שלה בחשיפה לקרינת אולטרה סגול (UV) של אור השמש.
כאשר חומר פוטוכרומי נחשף לאור אולטרה סגול המבנה המולקולרי משתנה כתוצאה מהפחתת חמצון, במהלך תגובה כימית זו מתחמצן כלור ליצירת אטומים ואלקטרונים ואילו אלקטרון חופשי מועבר ליוני כסף. כתוצאה מכך החומר הפוטו-כרומי מתכהה וסופג את האור והחום הנוצרים מקרני השמש.
התפתחויות אחרונות משלבות ננו חומרים קרמיים על מנת להתאים את טווח דחיית קרני השמש ליישומים של זכוכית חכמה לבידוד תרמי. בשילוב ננו חומרים מבוססי כסף ניתן לשלב גם חסימת קרני אינפרא אדום (IR) על ידי החזר קרני השמש.
משטחים אלו משנים את הרכבם הכימי בתגובה לאור או חום השמש וכתוצאה מכך את צבעם. גוון הזכוכית יתכהה ככל שאור השמש מתעצם. העובדה כי מדובר בפתרון שאינו צורך חשמל כלל, הופך אותו לחסכוני וירוק במיוחד ומייתר שימוש במיזוג.
טכנולוגיה זו מיושמת במגוון רחב של פתרונות – מחלונות רכב (פוטו כרומי) ועד למחיצות חוץ במרחבים פרטיים ומסחריים כאחד (פוטו כרומי).
על אף שמדובר בפתרון שיכול לחסוך משמעותית בהוצאות האנרגיה במרחבים מסחריים, גם כאן העובדה כי מדובר בפתרון פאסיבי פוגעת ביכולת השליטה שלנו בקרינת השמש ומאחר והוא מגיב אך ורק לאור או חום, בנוסף טכנולוגיות אלו אינן מגיעות לחסימה מלאה של אור מסנוור.
זכוכית מתכהה תרמוכרומית - Thermochromic Glass.
זכוכית מתכהה תרמוכרומית עבור התייעלות אנרגטית מתייחסת לזכוכית חוץ רבודה / טריפלקס אשר בתווך נמצאת שכבת PVB הכוללת פילם תרמוכימי. הזכוכית משנה את דרגת הכהות שלה באופן ליניארי בהתאם לדרגת חום השמש. במהלך היום כאשר אור השמש מחמם את הזכוכית, שכבת ה- PVB אשר נמצאת בין הזכוכיות מתחממת ומתכהה, תופעה אשר יוצרת בזכוכית אפקט של גוון אפור טבעי אשר מתכהה ככל שהחום גדל. כשחום השמש יורד, הזכוכית ושכבות הביניים מתקררות ומחזירות את צבע הזכוכית למצב שקיפות מרבית.
יתרונות הזכוכית התרמוכימית:
זכוכית חוץ מתכהה מותקנת כקיר מסך במבני ציבור רבים. על פי רוב הזכוכית אינה יעילה במגדלים ומבנים גבוהים בשל משטר הרוחות השורר במקומות הגבוהים.
תופעת אלקטרופורזה (הפרדת חומרים כימית) Electrophoresis נצפתה לראשונה בשנת 1807 על ידי הפרופסור הרוסי פיטר איונוביץ. עיקרון הפעולה מבוסס על Diffusion (נדידת חלקיקים) בתוך תמיסת ג'ל אורגנית.
מיליוני חלקיקים קטנים (כל חלקיק קטן ממיקרון)  מושהים בתוך תמיסת ג'ל אשר שומרת על יציבות החלקיקים. ללא שדה חשמלי החלקיקים המושהים מפזרים את האור ובהפעלת שדה חשמלי הם מסתדרים באופן שמעביר את האור.
תהליך הייצור של זכוכית חכמה בטכנולוגיית ה-SPD מתחיל בייצור תמיסה עם חלקיקים בגודל ננו, יישום בין שתי יריעות פלסטיק כאשר על כל יריעת פלסטיק יש שכבה מוליכה שקופה מבוססת תחמוצת אינדיום (ITO).
לטכנולוגיית SPD גוון כחול כהה ובמתח של כ-100 וולט הגוון יתבהר. על מנת לשמור על הזכוכית במצב שקוף נדרשת צריכת אנרגיה  זהה במשך זמן השימוש. בשונה מחומרים אלקטרוכרומיים, המתאפיינים בבידוד חום, לחלקיקי ה-SPD כמו גם לטכנולוגיית PDLC אין איכויות בידוד חום אלא רק פרטיות.
כדי לקבל פרטיות, מיליוני החלקיקים המיושמים בתמיסת ג’ל מסננים את האור ויוצרים כתוצאה מכך גוון תמיסה כהה ואטומה. המתח החשמלי, גורם לחלקיקים להסתדר במבנה ישר ומאפשר מעבר אור. כך נעשית הזכוכית בהירה יותר ומתאפשרת שליטה בדרגת כהות הזכוכית.
טכנולוגיה המאפשרת התכהות מיידית של גוון הזכוכית ללא כל צורך באמצעי הצללה אחרים . טכנולוגיה זו מאופיינת בזכוכית בעלת גוון כחול, מיושמת בזכוכיות בגודל קטן (בדרך כלל עד 1 מ"ר) ומשמשת בעיקר בתעשיית הרכב כחלונות גג לרכבי יוקרה ולשמשות רכב חכמות.
פתרון זה צורך מתח גבוה וקבוע של 100 וולט, ולכן בעייתי ליישום במשטחים בעלי שטח גדול. לרכבים נדרש Inverter כדי לקבל את המתח הנדרש.
מחיר זכוכית מבוססת SPD גבוה במיוחד הואיל והטכנולוגיה אינה מבוססת ונפוצה.
Marginocephalia
קרב אוקטודורוס
קרב אוקטודורוס התרחש בשנת 57 לפנה"ס במהלך מלחמת גאליה. בניגוד לרוב העימותים במלחמה שהתרחשו בתוך תוככי גאליה, הפעם נלחמו הרומים בסמוך לגבולותיה של גאליה טרנסאלפינה. מטרתם הייתה כיבוש מעבר סן ברנאר הגדול שהיה נתיב מסחרי חשוב בין חצי האי האפניני לצפון-מזרח אירופה. הגאלים נהגו למסות את הסוחרים הרומים שהשתמשו במעבר וקיסר שלח את הלגאטוס סרוויוס סולפיקיוס גלבה (Servius Sulpicius Galba) להשתלט על האזור ולכבוש את המעבר החשוב.
המערכה החלה בצורה מוצלחת מבחינת הרומאים. גלבה הצליח לכבוש את הסביבה הקרובה למעבר והחליט לחרוף באוקטודורוס. גלבה השתלט על מחצית הכפר והחל לבצר אותו ואילו התושבים המקומיים נדחקו למחציתו השנייה. הגאלים המתינו בסבלנות לעונת השנה הלא נוחה ותקפו את הרומאים בעודם מכונסים במגורי החורף וטרם הספיקו להתבצר כראוי. התפתח קרב עז שנמשך שעות אחדות, במהלכו הצליחו הרומאים להתגבר על הגאלים. קיסר דיווח על ניצחון רומי מלא, אך כנראה שהתוצאה הייתה מאוזנת יותר. גלבה נסוג מאוקטודורוס וגם מעבר סן ברנאר, שהיה הסיבה לכיבוש המקום מלכתחילה, נותר בידיים גאליות.
השבטים הגאלים באזור הוכנעו באופן סופי רק כעבור עשרות שנים במהלך מלחמת האלפים (16 לפנה"ס - 7 לפנה"ס) בעת שלטונו של אוגוסטוס.
לשון המעטה
לשון הַמְעטה (באנגלית: understatement) היא צורת ביטוי מילולי המשתמשת במילים או בביטויים בעלי עוצמה לשונית-מילולית "חלשה" לעומת הצפוי או המקובל באותו הקשר שבה נאמרו.
השימוש בלשון המעטה מקובל במיוחד בעולם דובר האנגלית. דוברי אנגלית נוהגים להתבטא באופן פחות נסער במצבים שבהם דוברי שפות אחרות נוטים להתלהם או להעביר מסרים ברגשניות. בתרבות הדיבור הבריטית מקובלת לשון ההמעטה גם כאמצעי הומוריסטי, בעיקר באירועים עגומים, או לחלופין באירועים בעלי משמעות היסטורית.
דוגמאות.
אחת הדוגמאות המפורסמות ביותר לשימוש בלשון המעטה באירוע מרגש ובעל משמעות היסטורית מיוחסת לעיתונאי הנרי מורטון סטנלי, אשר ניהל מסע חיפושים בראש משלחת גדולה אחרי המיסיונר דייוויד ליווינגסטון. מסע החיפושים המתיש והמסוכן נמשך שמונה חודשים והקיף 11,000 קילומטרים ביערות מרכז אפריקה. משנפגשו לבסוף אמר: .
תחומים אחרים.
לשון ההמעטה מקובלת גם בתחומים אחרים. אדם עשיר או בן למעמד ציבורי גבוה המתנייד ברכב פשוט או בתחבורה ציבורית משדר מסר של פשטות וחיבור לעם. זכור במיוחד מנהגו של השר בני בגין להשתמש באוטובוס בנסיעותיו מביתו למשרדו, או הנסיך ויליאם, שלמד נהיגה במכונית מסוג פולקסווגן גולף.
בתיאטרון ובקולנוע משתמשים לעיתים באמצעים פשטניים כגון פרצופים או מחוות גוף במקום דיבור או צעקה, כדי למקד את תשומת לב הצופים במסר ייחודי וברגעים דרמטיים במהלך העלילה.