בשלב האקוטי, מוצאים מוקדים דלקתיים אופייניים בלב, המכונים גופיפי אשוף, וכן וגטציות על המסתמים. הדלקת שהתפתחה בשלב החד גורמת לפיתוח השלב הכרוני של המחלה: נוצרים עיוותים פיברוטיים קשים במסתם, בעיקר במסתם המיטרלי- העלים מתעבים ומתקשחים, צבעם מלבין ומופיעה הצטלקות. ההיצרות הנגרמת למסתם המיטרלי גורמת למראה דמוי "פה של דג".
איליה רבינוביץ
איליה רבינוביץ (ברוסית: Илья Леонтьевич Рабинович Рюмин; 1891, סנקט פטרסבורג - 1942, פרם), שחמטאי יהודי-רוסי. זכה במשותף באליפות ברית המועצות בשנת 1934.
בשנת 1911 חלק רבינוביץ את המקום הראשון עם פלאץ בתחרות סנקט פטרסבורג. בשנת 1912 חלק מקום 4–5 בתחרות וילנה (ניצח: קארל הרומאדקה).
בחודשים יולי ואוגוסט בשנת 1914 שיחק רבינוביץ בתחרות מנהיים, שם חלק מקום 2–3 עם הלגואה. רבינוביץ ביחד עם עשרה שחקנים רוסים נוספים שהשתתפו בתחרות מנהיים, נכלאו בגרמניה לאחר הכרזת המלחמה נגד רוסיה, שלמעשה התחילה את מלחמת העולם הראשונה. בחודש ספטמבר 1914 ארבעה מהשחמטאים (אלכסנדר אלכין, פדור בוגאטירצ'וק, סאבורוב וקופלמן) שוחררו והורשו לחזור לביתם. השחמטאים הכלואים ניצלו את תקופת המאסר לקיום שמונה תחרויות שחמט ביניהם. רבינוביץ סיים שלישי בתחרות הראשונה שהתקיימה בבאדן-באדן (ניצח: אלכסנדר פלמברג), הגיע שני בשלוש מהתחרויות, חלק מקום שני-שלישי פעם אחת ופעם הגיע למקום השלישי. בכל התחרויות הללו ניצח יפים בוגוליובוב). בשנת 1916 ניצח רבינוביץ בתחרות אחת, ובשנת 1917 חלק מקום ראשון שני עם אלכסי סלזנייב.
לאחר המלחמה חזר רבינוביץ לסנקט פטרסבורג ובשנת 1920 ניצח באליפות השחמט בעיר. באותה שנה הגיע למקום הרביעי בתחרות מוסקבה (אליפות ברית המועצות הראשונה, ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1922 הגיע למקום השני, לאחר גריגורי לבנפיש באליפות סנקט פטרסבורג. בשנת 1923 חלק מקום 7–8 בתחרות לנינגרד (אליפות ברית המועצות השנייה, ניצח: פטר רומנובסקי). בשנת 1923 רבינוביץ ניצח בתחרות נובוגורוד. בשנת 1924 הגיע למקום השני, לאחר גריגורי לבנפיש באליפות לנינגרד. בשנת 1924 הגיע למקום החמישי בתחרות מוסקבה (אליפות ברית המועצות השלישית, ניצח: יפים בוגוליובוב).
בשנת 1925 היה רבינוביץ השחקן הסובייטי הראשון שהתחרה מחוץ לברית המועצות. הוא שיחק בתחרות באדן-באדן והגיע למקום השביעי (המנצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1925 חלק מקום 1–4 באליפות לנינגרד. באותה שנה הגיע שלישי בתחרות לנינגרד (אליפות ברית המועצות הרביעית, ניצח: יפים בוגוליובוב). בשנת 1926 ניצח רבינוביץ בתחרות לנינגרד, ובתחרות אחרת חלק מקום 2–3 (ניצח: אלכסנדר איליין-זנבסקי).
בשנת 1927 רבינוביץ כתב את הספר הראשון בשפה הרוסית שעסק בסיומי שחמט. באותה שנה חלק מקום 10–12 במוסקבה (אליפות ברית המועצות החמישית, ניצחו: פדור בוגאטירצ'וק ופטר רומנובסקי). בשנת 1928 ניצח באליפות לנינגרד. בשנת 1933 חלק מקום 3–5 בתחרות לנינגרד (אליפות ברית המועצות השמינית, ניצח: מיכאל בוטביניק). בשנת 1934 חלק רבינוביץ מקום ראשון עם גריגורי לבנפיש בתחרות לנינגרד (אליפות ברית המועצות התשיעית). בשנת 1935 חלק מקום 11–14 בתחרות מוסקבה (ניצחו: מיכאל בוטביניק וסאלו פלור).
בשנת 1937 חלק רבינוביץ מקום 10–12 בתחרות טביליסי (אליפות ברית המועצות העשירית, ניצח: גריגורי לבנפיש). בשנת 1938 חלק מקום 3–4 בתחרות לנינגרד (חצי הגמר לאליפות ברית המועצות). בשנת 1939 חלק מקום 7–8 בתחרות מוסקבה (ניצח: סאלו פלור). באותה שנה חלק מקום 11–12 בתחרות לנינגרד (אליפות ברית המועצות האחת עשרה, ניצח: מיכאל בוטביניק). באותה שנה הגיע למקום השביעי בתחרות לנינגרד (ניצח: ליציסין). בשנת 1940 ניצח רבינוביץ באליפות לנינגרד. ביוני 1941 שיחק רבינוביץ בחצי גמר אליפות ברית המועצות ברוסטון על הדון (מהלך התחרות נפסק באמצעו).
רבינוביץ חלה במהלך המצור על לנינגרד. הוא פונה אך מת מתת תזונה בבית חולים בפרם.
אנקסטיומארוס
אנקסטיומארוס (באנגלית: Anextiomarus) היה אל השמש במיתולוגיה הקלטית. בעקבות ההשפעה של האימפריה הרומית, שולב אל זה עם האל אפולו מהמיתולוגיה הרומית ועל כתובות בבריטניה הרומית התגלה שם זה כשם תואר הנוסף לשמו של אפולון - משמעות השם למעשה "המגן הגדול".
כתובות דומות התגלו גם בלה מאן שבצרפת.
ארטיו
ארטיו (Artio) הייתה אלת הדב במיתולוגיה הקלטית ובאמונות של הגאלו-רומאים. עיקר פולחנה היה על ידי ההלווטים והטרברי והוא התרכז בעיר ברן (בשווייץ של ימינו). משמעות שמה של האלה בשפה הגאלית מגיע מן המילה "דב" בשפה זו (artos).
בעיר ברן התגלו כתובות רבות הקשורות לפולחן האלה, וכן פסל ברונזה המציג את האלה בדמות אישה, היישובה על כס מלכות, שמאחוריה עץ קטן ומאחוריו דב. האישה אוחזת בידה פירות, אשר נועדו להאכיל את הדב.
בצרפת התגלו כתובות גאליות בלטינית המוקדשות לאלה, כאשר צורת שמה הוא ארטיוניס (Artionis).
פסטיבל מאי בסינסינטי
פסטיבל מאי של סינסינטי הוא פסטיבל מקהלות שנתי, המתקיים בשני סופי השבוע האחרונים בחודש מאי בסינסינטי שבאוהיו. ראשיתו של הפסטיבל בשנות ה-40 של המאה ה-19, כשבעיר זו התקיימו "חגיגות שירה" (Saengerfests), שהביאו אליה זמרים מכל רחבי ארצות הברית ומחוצה לה לביצוע יצירות קלאסיות גדולות. אולם קונצרטים מיוחד נבנה לכבוד האירוע השנתי. צמיחת המסורת המקהלתית במערב התיכון נובעת ברובה מפסטיבל זה, אות להשפעות ההגירה הגרמנית לארצות הברית באותן שנים.
בשנות ה-70' של המאה ה-18, היו "חגיגות השירה" לפסטיבל החשוב ביותר במערב התיכון. מנצח התזמורת הפופולרי ביותר באותה תקופה היה תיאודור תומאס, שייסד מאוחר יותר את התזמורת הסימפונית של שיקגו. תומאס כיהן כמנהל המוזיקלי הראשון במשרה מלאה של פסטיבל מאי למוזיקה, האולם הישן שנבנה לחגיגות השירה נהרס ואולם חדש נבנה בשנת 1878, בדיוק במועד לפסטיבל מאי של אותה שנה. אולם הקונצרטים של סינסינטי עוד עומד כיום והוא אחד מאולם הקונצרטים הגדולים והוותיקים ביותר בארצות הברית.
תומאס חזר לסינסינטי לכבוד הפסטיבל בין השנים 1873 ל-1904. בין 1905 ל-1946 כיהנו המנהלים המוזיקליים של התזמורת הסימפונית של סינסינטי (נוסדה בשנת 1895) באותו תפקיד גם בפסטיבל המקהלות הדו-שנתי (פרנק ואן דר סטוקן, ארנסט קונוואלד. אז'ן איזאיי, פריץ ריינר ויוג'ין גוסנס אחזו במושכות בשנים אלה). פריץ בוש ויוזף קריפס ניהלו את הפסטיבלים בין 1948 ל-1960.
בשנת 1963 התמנה מקס רודולף למנהל הפסטיבל ומשנת 1967 היה הפסטיבל לאירוע חד-שנתי, כפי שהוא כיום. חגיגות המאה בשנות ה-70', הן לפסטיבל (1973) והן לאולם הקונצרטים (1978), נחוגו בתקופת כהונותיהם של יוליוס רודל (מנהל מ-1971 עד 1973) וג'יימס לוויין (1974 עד 1978). ג'יימס קונלון התמנה למנהל בשנת 1979.
הפסטיבל אחראי להמשכיותה של המסורת המקהלתית העשירה של המערב הן באירופה והן בצפון אמריקה. ביצועי הבכורה של כמה מן היצירות הכוראליות הגדולות בשלהי המאה ה-19 ובמאה ה-20 היו בפסטיבל. גם כמה מגדולי הזמרים של מאות אלה הופיעו שם.
נוסף לתזמורת הסימפונית של סינסינטי, הקבוצה העיקרית המופיעה בפסטיבל מאי היא מקהלת פסטיבל מאי. על המקהלה, המורכבת כולה ממתנדבים, מנצח מאז 1989 רוברט פורקו. מקהלת הפסטיבל מופיעה בקביעות עם התזמורות של סינסינטי, הסימפונית והקלה, הן באולם הקונצרטים והן במרכז המוזיקה ריברבנד. רמת הביצוע של המקהלה זיכתה אותה בשבחי הביקורת.
בשנת 1986 הוקמה מקהלת הנוער של פסטיבל מאי, שחבריה לומדים בבתי ספר תיכוניים באזור סינסינטי. מנצחה הוא ד"ר ג'יימס באגוול ומשתתפיה (הנדרשים לעמוד במבחן קבלה תחרותי) נהנים מן האפשרות לבצע מוזיקה מאתגרת, הרבה מעל לרמה המקובלת בבתי ספר תיכוניים. מקהלת הנוער מופיעה גם עם מקהלת הבוגרים של הפסטיבל במשך השנה ובעיקר בתקופת הפסטיבל.
סאות' אפריקן איירווייז
סאות' אפריקן איירווייז (באנגלית: South African Airways, נתיבי אוויר דרום אפריקניים) היא חברת התעופה הלאומית של דרום אפריקה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי או.אר טאמבו ביוהנסבורג. החברה מפעילה טיסות ל-35 יעדים פנימיים ובינלאומיים. החברה מפעילה טיסות לכל יבשות העולם.
לחברה היה הסכם קוד-שייר מספר שנים עם אל על בקו תל אביב–יוהנסבורג אשר הסתיים בשנת 2009. החברה מפעילה חברה בת בשם מנגו הפועלת כחברה לטיסות חסך ומבצעת טיסות פנים ברחבי דרום אפריקה.
היסטוריה.
חברת סאות' אפריקן איירווייז הייתה בקשיים כלכליים שנגרמו מהנהלה לקויה ושחיתות במשך שנים רבות. בחודש אפריל 2020 במהלך מגפת הקורונה, נכנסה החברה להליך פירוק והודיעה על כוונתה לפטר את כל עובדיה, ממשלת דרום אפריקה הודיעה שתסגור את החברה לאחר 86 שנות פעילות, ותקים חברת דגל אחרת לדרום אפריקה תחתיה.
בספטמבר 2020 הודיע ממשלת דרום אפריקה כי היא תספק מימון ראשוני לכיסוי עלויות ארגון מחדש של חברת התעופה. ב-30 בספטמבר הודיעה חברת התעופה כי היא משעה את כל פעילותה עד שיוסכם על מימון קריטי.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2020:
איי סולומון
אייר ניו זילנד
אייר ניו זילנד (באנגלית: Air New Zealand) היא חברת התעופה הלאומית של ניו זילנד. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה של אוקלנד. החברה מקיימת טיסות ל-51 ערים בניו זילנד, אוסטרליה, האוקיינוס השקט, אסיה, צפון אמריקה ואירופה.
היסטוריה.