היגינסון התפרסמה בעקבות תפקידה בסדרה סטארגייט אטלנטיס שצולמה בשנים 2004 עד 2009, בה שיחקה את ד"ר אליזבת' ויר, יועצת דיפלומטית ומומחית ליחסים בינלאומיים אשר קיבלה משימה להרכיב משלחת מדענים וחוקרים שתצא למצוא את העיר האבודה אטלנטיס בגלקסיית פגאסוס.
קריירה.
בשנת 2020 החלה לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "רופא ללא גבולות" בדמותה של קלייר מאלון.
אלון בלום
סולג'יי
רומפלשטילצכן
לוס אנגלס
ריף ואן וינקל
אלפרט
ויטליס דאנון
ויטָליס דָאנוֹן (בצרפתית: Vitalis Danon; 10 בדצמבר 1897 - 1 ביוני 1969) היה סופר ומחנך יהודי-תוניסאי ממוצא טורקי.
קורות חיים.
ויטליס דאנון נולד בשנת 1897 באדירנה שבאימפריה העות'מאנית למשפחה ספרדית מסורתית. אחד מקרובי משפחתו הוא המלומד ר' אברהם דאנון.
בילדותו למד בישיבותיהם של ר' נסים פאפו ור' יהודה קמחי. בהמשך למד בבית הספר של כל ישראל חברים באדירנה והשלים את לימודיו בהצטיינות. כמו תלמידים מצטיינים אחרים, הוא נשלח על ידי חברת כל ישראל חברים לפריז כדי להשתלם בהוראה בסמינר למורים של החברה בפריז (ENIO). בעודו בפריז כתב מחקר בהדרכת פרופ' נחום סלושץ על אודות "השראת התנ"ך בכתבי ויקטור הוגו ודה ויניי".
לאחר שהשלים תעודת הוראה בשנת 1917, נשלח מטעם חברת כל ישראל חברים לנהל את בית ספרה בספאקס שבתוניסיה. בשנת 1921 עבר לתוניס כדי לנהל את בית הספר היהודי חפציה, בית הספר היהודי הגדול בתוניסיה, שמנה 800 תלמידים. את תפקיד זה מילא עד שנת 1927, ולאחר מכן חזר לספאקס. במקביל לעבודתו בחינוך הקדיש מזמנו לכתיבה ספרותית. בשנת 1926 פרסם רומן כללי קצר בשם "Le Roman de Manoubia" בכתב העת הפריזאי L'Ere Nouvelle. הרומן זכה לביקורות חיוביות מצד סופרים צרפתים ועודד את דאנון להמשיך בכתיבה.
בימיו בתוניס קשר דאנון קשרים טובים עם העיתונאי והפעיל הציוני היהודי-תוניסאי אנרי מעארך (בנו של מסעוד מעארך), שקירב אותו לפעילות ציונית ועודד אותו לעסוק בכתיבתו בנושאים יהודיים. בשנת 1929 חיבר בשיתוף עם הסופרים היהודים-תוניסאים רפאל לוי ("ריוול") וז'ק ויקטור לוי את הספר "החארה (=הרובע היהודי) מסַפֵּר" ("La Hara conte") – אנתולוגיה של סיפורים קצרים מאת שלושת הסופרים על החיים ברובע היהודי בתוניס. בשנת 1933 פרסם את ספרו "אהרן הרוכל" ("Aron le colporteur"), העוסק בסוחר יהודי זקן מתוניס שעבודתו דורשת ממנו לנדוד בין ההרים והעמקים של תוניסיה. בשנת 1934 פרסם את ספרו השלישי, "אלוהים סָלַח" ("Dieu a pardonné").
בשנת 1938 יצא לאור ספרו "נינֵט מרחוב החטא" ("Ninette de la rue du Péché"), המוצלח והמפורסם ביותר מבין ספריו. גיבורת הספר, נינט, היא צעירה יהודייה קשת-יום החיה בסמוך לרחוב בתי הבושת של תוניס. במונולוג המתארך לכל אורכו של הספר מתארת נינט באופן ציורי את חייה העגומים ברחוב.
מלבד כתיבה ספרותית, עסק דאנון בכתיבה עיתונאית לעיתונים יהודים וכלליים. בשנים 1926-27 פרסם סדרת מאמרים בכתב העת היהודי-צרפתי "L'Univers israélite" על "החוק האישי היהודי" בתוניסיה. יומן מסע שחיבר במהלך ביקור באי ג'רבה בשנת 1932 התפרסם בכתב העת הצרפתי "מנורה" וכן תורגם לגרמנית והתפרסם בכתבי עת יהודיים-גרמניים. בשנת 1955 חיבר מחקר על מצבם הסוציאלי של מאה משפחות מהרובע היהודי הוותיק בספאקס ("Etude sociale sur cent familles juives de la Hara"), שהתפרסם בכתב העת "מחברת" של חברת כי"ח ויצא לאור בהוצאת המכון ללימודים גבוהים של תוניסיה. בשנים 1955-56 חיבר ספר לימוד בן שלושה כרכים על ההיסטוריה היהודית בשם "Petite Histories des Juifs" לצורכי בתי הספר היהודיים בתוניס.
בשנת 1953 מונה דאנון למפקח של כלל בתי הספר של כי"ח בתוניסיה, תפקיד שאותו מילא עד פרישתו בשנת 1960. לאחר פרישתו היגר לצרפת, כמו חלק ניכר מיהודי תוניסיה, ושם נפטר בשנת 1969, בגיל 72.
ויטליס דנון
הפיכת 2 במאי 1864
הפיכת 2 במאי 1864 התרחשה בנסיכויות הרומניות המאוחדות, כשהדומניטור, אלכסנדרו יואן קוזה לא הצליח להעביר באספה המחוקקת את הרפורמות שחשב לנחוצות ופיזר, בתאריך הנקוב, את האספה המחוקקת בעזרת אנשי צבא ופרסם את המעמד המתפתח של הסכמת פריז.
עם עלייתו של קוזה לשלטון חתר הוא לביצוע רפורמות ובעיקר רפורמה אגרארית, שבמסגרתה יבוטל מעמד הצמיתים-אריסים ויחולקו קרקעות לאיכרים העניים. לפני הפיכה סערו הרוחות בין עניי הארץ והיו מרידות איכרים מרובות. לשם ביצוע הרפורמות נדרשה הסכמת האספה המחוקקת, שרבים מחבריה היו בויארים בעלי קרקעות, שהתנגדו לרפורמות ולא איפשרו את ביצוען.
עבד אל-רחמן זועבי
דורותנשטדטישר
בת'אני ג'וי גלאותי
בת'אני ג'וי
חוק זכויות יוצרים
מיטנוואלד
מיטנוואלד (בגרמנית: Mittenwald) היא עיירה בת כ-7,000 תושבים, הממוקמת למרגלות הרי האלפים בחלקו העליון של עמק נהר האיזר, במחוז גארמיש פרטנקירשן שבמדינת בוואריה, גרמניה.
היסטוריה.
בתקופה הרומית עברה באזור "הדרך הרטית" (Via Raetia) בכיוון מעבר ברנר. במהלך המאה השנייה בתקופת שלטון הקיסר ספטימוס סוורוס התחברה גם באמצעות "דרך קלאודיה אוגוסטה" (Via Claudia Augusta) אל הערים הגדולות אאוגסבורג ובולצנו של ימינו.
האזכור הראשון לקיומו של יישוב במקום הוא משנת 1096, ובשנת 1305 הוכרה כעיר שוק. ההתפתחות הראשונית של מיטנוואלד (בתרגום חופשי-"לב היער") התבססה על היערות הסובבים את העיר אשר נכרתו והושטו על דוברות במורד הנהר. העיר הפכה לנקודת מעבר חשובה בדרך המסחר בין טירול ובוואריה.
בשנת 1294 נרכש שטחה של מיטנוואלד על ידי הנסיך-בישוף של פרייזינג אשר החזיק בו עד "החילון" של שנת 1802 שבו סופחה לבעלות ממלכת בוואריה. עד היום מופיע סמל הבישופות (המלך השחור) כחלק מסמל העיר.
בימי הביניים עברה במיטנוואלד דרך מסחר חשובה במיוחד אשר קישרה בין המרכזים המסחריים הגדולים של ונציה, נירנברג ואוגוסבורג משני עברי האלפים. חשיבותה התחזקה עוד יותר כתוצאה ממצב המלחמה מול ממלכת ונציה מסוף המאה ה-15. מיקומה על "הדרך האימפריאלית" (Via Imperii) אפשרה את התרחבות הסחר עם עיר השוק הגדולה בבולצאנו כתחליף. בסוף המאה ה-17 הפכה מיטנוואלד למוקד חשוב של סחר במשי ותעשיית כלי נגינה ובעיקר כינורות וכלי קשת אחרים.
בתחילת המאה העשרים עם סלילת קו הרכבת בין אינסברוק וגרמיש-פרטנקירכן החלה התפתחות של העיר גם בתחום התיירות.
משנות ה-30 ועד היום משמשת העיר כמרכז אימונים לחיילי היחידות האלפיניות (גבירגסייגר) של הצבא הגרמני. לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמו בה מחנות למגורי פליטים יהודים ואוקראינים.
גאוגרפיה.
מיטנוואלד ממוקמת בגובה 920 מטרים מעל פני הים באזור אוברלנד. בקרבת העיר שני אגמים הרריים: לאוטרזה (Lautersee) ופרכנזה (Ferchensee) ורכס הרי וטרשטיין. במזרחה זורם נהר האיזר. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 1,437 מ"מ, בין הגבוהות בגרמניה. החודש הגשום ביותר הוא יולי והיבש ביותר הוא פברואר.
כלכלה.
הענף החשוב ביותר מבחינה כלכלית בעיר הוא התיירות. בעיר כ-600 בתי הארחה ובהם כ-5,400 מיטות. התשתית העירונית מפותחת מאד.
המסורת התרבותית היא חלק חשוב במיוחד של ענף התיירות ובעיר מתקיימים פסטיבלים שנתיים במגוון נושאים. העיר נחשבת כמרכז תעשיית כלי המיתר בגרמניה ובעלת מסורת של 300 שנים בתחום זה. מיטנוואלד מפורסמת במיוחד גם בזכות מסורת ציורי הקיר האלפינית המפותחת והמרשימה המעטרת את קירות הבתים ומוסדות הציבור שבה.
התחבורה לעיר נוחה ומתאפשרת באמצעות כביש סלול וקווי רכבת ואוטובוס סדירים.
רבי נחמן
גליס
מונוסקסואליות
מונוסקסואליות היא נטייה מינית, המאופיינת על ידי משיכה למין או למגדר אחד בלבד. אדם מונוסקסואל יכול להזדהות כהטרוסקסואל או כהומוסקסואל.
השימוש במונח מונוסקסואליות בא, בדרך כלל, להצביע על פריווילגיות יחסיות לעומת אנשים עם זהות מינית שאינה "מונו" - בין אם אלה זהויות עם ריבוי סוגי המשיכות, כגון ביסקסואליות ופאנסקסואליות, או חוסר משיכה מינית, כמו בא-מיניות. פריווילגיות אלו מתבטאות בהנחה מובלעת בחברה כי כולם מונוסקסואלים, ונופלים לתוך חלוקה בינארית לפיה יש רק שתי קטגוריות של משיכה מינית - למין "השני" (בהנחה שישנם רק שני מינים שהם היפוכים, ושני מגדרים שמתואמים באופן מדויק לשני המינים), או לאותו המין. הנחות אלה מובילות ליחס שלילי כלפי בעלי זהויות מיניות שאינן בינאריות (ביפוביה, העלמה ביסקסואלית), הכולל טענות כי ביסקסואלים אינם החלטיים, שביסקסואליות היא אבן דרך במסלול להומוסקסואליות, או שא-מיניים פשוט "עוד לא גילו את עצמם", או שיש להם בעיה פסיכולוגית או רפואית שעליהם לפתור. גישות אלו ודומות להן נקראות "מונוסקסיזם""".