בשנת 2017 פרסם חמאס אמנה חדשה, אשר מבחינה בין היהודים כעם והיהדות כדת מצד אחד, איתם לפי האמנה אין לחמאס סכסוך, לבין "הכיבוש והפרויקט הציוני", בהם רואה החמאס אויבים. באמנה החדשה תומך חמאס בהקמת מדינה פלסטינית בגבולות 1967, אך רואה בהקמת מדינה פלסטינית בכל ארץ ישראל את מטרתו לטווח ארוך.
הקביעות וההגדרות באמנה המקורית (1988–2017).
האמנה כוללת 36 סעיפים.
אנשי החמאס מוגדרים כ (סעיף 3). והמוטו של אמנת חמאס, מובא בסעיף השמיני של האמנה: .
האמנה קובעת כי דרכה של תנועת חמאס היא דרך האסלאם, שממנו היא שואבת את רעיונותיה, תפיסותיה ומעשיה באופן בלבדי. וכן, כי תנועת חמאס היא אחת הזרועות של תנועת האחים המוסלמים שלתפיסת חמאס מצטיינת בהבנה כוללת ועמוקה של האסלאם (סעיף 2).
סעיף 5 קובע כי אידאולוגיית התנועה תחולתה "בכל מקום שבו יש מוסלמים המאמצים להם את האסלאם כאורח חייהם, בכל מקום על פני כדור הארץ". סעיף 7 מציין כי "התנועה היא כלל-עולמית".
סעיף 6 קובע כי תנועת ההתנגדות האסלאמית "פועלת להניף את דגל אללה על כל שעל מאדמת פלסטין". סעיף 11 מציין כי התנועה "מאמינה שאדמת פלסטין היא אדמת וקף אסלאמי [עבור] דורות של מוסלמים עד יום הדין. אסור להזניח אותה או חלק ממנה; או לוותר עליה או על חלק ממנה". עוד נקבע בו כי "זהו דין [פלסטין] בשריעה האסלאמית, כמוהו כמו הדין החל על כל ארץ אשר כבשו המוסלמים בכוח הזרוע, שכן בזמן הכיבוש הקדישו המוסלמים את הארצות האלו למוסלמים לדורותיהם עד יום-הדין".
התנועה מתייחסת לצלאח א-דין כאל מקור השראה וכסמן דרך לפעולה כנגד .
היחס למדינת ישראל הוא בלתי מתפשר, סוגיה דתית מובהקת (סעיף 15). לארץ ישראל על פי האמנה סגולות ראשוניות - "פלסטין היא טבור כדור הארץ וצומת היבשות ומשחר ההיסטוריה היא מטרה לחמדנים." (סעיף 34). שטח ארץ ישראל ("פלסטין", בלשון חמאס) מוצג כשטח דאר אל-אסלאם, הקדש דתי, אשר הוקדש בידי הח'ליף המוסלמי עומר בן אל-ח'טאב לידי המוסלמים עד יום תחיית המתים, שלאף גורם אין את הסמכות להפקיר או לוותר על חלק ממנו. על כן כל אדם מוסלמי, ואף נשים ועבדים (ללא רשות בעליהם ואדוניהם), מחויב לצאת למלחמת קודש (ג'יהאד), כדי להחזיר את הארץ ל"בעליה". המסמך מביע את הרצון כי (סעיף 9). ההתיישבות של יהודים בארץ ישראל מוגדרת כמה וכמה פעמים כפלישה לא לגיטימית - (סעיף 28) ועצם קיומה של מדינת ישראל קורא תיגר על המוסלמים - (סעיף 28). ו (סעיף 32).
המסמך מבטא הלך רוח אנטישמי בוטה, עושה דה-הומניזציה ליהודים, ואף מציג אותם כאחראים כמעט לכל אירוע היסטורי שלילי ולכל מלחמה או מזימה שאירעה בעבר, וכן לשליטה מלאה על העולם: (סעיף 22). האמנה מכנה מספר פעמים את היהודים בתואר "נאצים", ובאחת הפעמים אף מכנה אותם "סוחרי המלחמות". היא מייחסת לציונים רצון להשתלט על כל המזרח התיכון מהנילוס ועד הפרת, ולאחר מכן שאיפה להתפשטות נוספת, כפי שמתואר ב"הפרוטוקולים של זקני ציון". זאת לצד ניסיון מתוחכם לבודד את העם הפלסטיני, ולהוציא ממעגל העימות איתם את המדינות המוסלמיות בהדרגה בצורה של הפרד ומשול (סעיף 32). השנאה ליהודים מבוטאת בין היתר בציטוט דברי החדית' על מלחמת יום הדין של המוסלמים ביהודים, שבו מצוטט שם שבמהלך מלחמה זו (סעיף 7).
סעיף 31 קובע כי החמאס "היא תנועה הומניסטית השומרת על זכויות האדם ודבקה בסובלנות האסלאמית ביחסה לבני דתות אחרות" וכי "בחסות האסלאם יכולים בני שלש הדתות – האסלאם, הנצרות והיהדות – לדור בכפיפה אחת בביטחון ובשלום" (נאמר גם בסעיף 6). שכן, "לא ייתכנו ביטחון ושלום אלא בחסות האסלאם" ולכן "שומה על כל בני הדתות האחרות לחדול מלהיאבק בריבונות של האסלאם על האזור הזה". החמאס מוצגת כתנועה שאין לה עניין בחרחור מלחמות ואי כיבוד מצוות של דתות אחרות, אלא בהגנה על עמדתה ודרכה (סעיף 31). האמנה מתייחסת בזלזול רב לכל ניסיון של הסכמים והסדרים וטוענת שהדרך היחידה היא השימוש בכוח, (סעיף 34), (סעיף 13). ממילא, כל התייחסות להסכמים והסדרים שונים הוא רק כהפסקת אש או כמנוחה לקראת המשך הלחימה (הודנה וכדומה).
האמנה קוראת לפעולות הסברה, הטפה וחינוך בקרב המוסלמים, בדבר "התפיסה הנכונה" (כלומר, תפיסת חמאס) וכן קוראת לגייס את האומנות המוסלמית למרכיביה השונים לצורך השלטת תפיסת חמאס (סעיף 19). עוד קוראת האמנה, לסולדיריות בין המוסלמים ואף טוענת כי (סעיף 24).
נקודה נוספת המופיעה באמנה, הקשורה בטבורה למעמד האישה באסלאם, הוא הסעיף לפיו (סעיף 17). האמנה ממשיכה ומפרטת את תפקידה של האישה במלחמת השחרור של פלסטין: (סעיף 18).
מדליית הזהב של החברה האסטרונומית המלכותית
הידוענים (סדרת טלוויזיה)
הידוענים היא סדרה קומית ישראלית לילדים ונוער ששודרה בערוץ לוגי בשנת 2007 בשידורי HOT. בסדרה מככבים צמד הקומיקאים, אייל קיציס וטל פרידמן, בשלל דמויות, כאשר מדי פרק הם מציגים את סיפור חייהם של שני אנשים חשובים בחברה שתרמו והשפיעו רבות על העולם בתחומים שונים ומגוונים. הקטעים הביוגרפיים אודות הידוענים מומחשים באמצעות אנימציה ובליווי ראיונות עם דמויות פיקטיביות וקומיות הקשורות, כביכול, בחייהם של הידוענים.
תקציר העלילה.
דותן פרומר הוא מפיק בתוכנית "הידוענים" אשר מעסיק בחורה בשם סוּף אלקובי בתפקיד תחקירנית, זאת לאחר שפיטר את גזית ממן מתפקיד זה עקב קשר רומנטי בין השניים שהגיע אל קיצו. דותן נאלץ להסתגל לסוּף השלומיאלית והגמלונית ולרוח החדשה שהיא מביאה עימה למשרד, וכשזו נכשלת ומאכזבת את דותן, היא מוצאת את עצמה מפוטרת (גם לאחר ניסיונות כושלים של שוחד באמצעות מאכלים מפתים), אמנם בתחילת כל פרק היא מועסקת מחדש במשרד. כל פרק בסדרה נסגר כשהנוכחים במשרד מפזזים לצלילי שירים משנות השמונים.
הדמויות.
המקורבים לידוענים.
דמויות אלו הן דמויות בעלי קווי אופי קבועים לאורך כל הפרקים אשר תפקידן ומעמדן הקבועים מותאמים ליחסם בחייהם של הידוענים.
הידוענים ופרקי הסדרה.
בכל פרק מוצגים שני ידוענים היסטוריים שלסיפור חייהם מן המשותף.
הידוענים
היינריך שוואבה
סמואל היינריך שוואבה (בגרמנית: Samuel Heinrich Schwabe; 25 באוקטובר 1789 – 11 באפריל 1875) היה אסטרונום ובוטנאי גרמני, אשר נודע בשל עבודתו בתחום כתמי השמש.
חייו.
שוואבה נולד בשנת 1789 בעיר דסאו. בשנת 1806 סיים את לימודיו בבית הספר, והחליט כי ברצונו להיות רוקח. למד בברלין רוקחות, כימיה, בוטניקה ופיזיקה עד שנת 1809. בשנת 1811 שב לדסאו ונטל לידו את ניהול בית המרקחת של סבו, עד שנמכר ב-1829.
כבר בשנת 1825 החל להתעניין באסטרונומיה, והפנה את מרצו לתצפיות בכתמי שמש. חקר את מסלולו של כוכב חמה בתקווה למצוא בו את כוכב הלכת ההיפותטי "וולקן". משימה זו הייתה לא קלה בשל הקרבה לשמש, אך שוואבה סבר כי כוכב הלכת וולקן יופיע במהלך מסלולו ככתם כהה על פני השמש. בתקופה של שבע-עשרה שנים, בין השנים 1826–1843, ניצל שוואבה כל יום בהיר לצפות בשמש ותיעד את הכתמים שמצא, בתקווה לגלות את וולקן ביניהם. לא עלה בידו של שוואבה לגלות את כוכב הלכת, אך הוא גילה כי כתמי שמש באים והולכים במחזור של עשר שנים, אשר ניתן לנבא את מופעיו. בשנת 1843 פרסם את ממצאיו במאמר קצר שכותרתו "תצפיות בשמש במהלך שנת 1843".
על תגליתו זכה שוואבה בשנת 1857 במדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה.
סאנפה ערד הרביעי, קיסר אתיופיה
סינפה ערד הרביעי, קיסר אתיופיה
וואדאם ערד, קיסר אתיופיה
קהילת אלברט איינשטיין
סבא אסגד, קיסר אתיופיה
סיימון גולדברג
סיימון גולדברג (בפולנית: Szymon Goldberg; 1 ביוני 1909 - 19 ביולי 1993) היה כנר ומנצח יהודי-אמריקאי יליד פולין.
חייו.
גולדברג החל לנגן בכינור בילדותו בוורשה. ב-1917 עבר לברלין והחל ללמוד כינור אצל קרל פלש.
אחרי רסיטל בוורשה בשנת 1921, הוזמן לנגן עם התזמורת הפילהרמונית של דרזדן ובשנים 1925 עד 1929 כיהן ככנר הראשי של תזמורת זו. ב-1929 התמנה לכנר ראשי של הפילהרמונית של ברלין, שם היה מוערך מאוד על ידי הקולגות שלו, עליית הרייך השלישי כפתה עליו להתפטר ב-1934, על אף מאמציו של וילהלם פורטוונגלר לשמור על נגניה היהודים של התזמורת. אחרי שעזב את גרמניה הנאצית יצא לסיורי קונצרטים באירופה. בארצות הברית הופיע לראשונה בניו יורק בשנת 1938. בזמן סיור באסיה נעצר ונשלח למחנה הסגר יפני ביאוה, משנת 1942 עד 1945.
אחרי מלחמת העולם השנייה השתקע בארצות הברית והיה לאזרח אמריקאי בשנת 1953. בין השנים 1951 ל-1965 לימד בבית הספר אספן למוזיקה. במקביל עסק גם בניצוח. ב-1955 ייסד את התזמורת הקאמרית ההולנדית באמסטרדם וניצח עליה עד 1979. בשנים אלה יצא עם התזמורת לסיורים רבים. משנת 1977 עד 1979 ניצח על הקאמרטה של מנצ'סטר באנגליה.
גולדברג לימד באוניברסיטת ייל בשנים 1978–1982, בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק משנת 1978, במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה משנת 1980 ובבית הספר מנהטן למוזיקה בניו יורק משנת 1981. משנת 1990 עד מותו ניצח על התזמורת הפילהרמונית החדשה של יפן בטוקיו. הוא מת באויאמה-מאצ'י שביפן בשנת 1993, מאז עזב, מעולם לא שב להופיע בגרמניה.
בני ערובה יהודים ברומניה של אנטונסקו
בתקופת מלחמת העולם השנייה כלאו שלטונות רומניה בני ערובה מבין ראשי הקהילה היהודית, כערובה להתנהגות צייתנית של האוכלוסייה היהודית, באיום מפורש של הוצאתם להורג על כל גילוי אי צייתנות.