עיקר פרסומו הגיע בעקבות הופעתו בסדרת הטלוויזיה המצליחה "Aquí no hay quien viva", אחת הסדרות המצליחות ביותר בטלוויזיה הספרדית בכל הזמנים, לצד שחקנים כמו לולס לאון, מריבי בילבאו, מריה אדאנס ולואיס מרלו. טחרו שיחק בסדרה במשך ארבע שנים את הדמות אמיליו דלגאדו (Emilio Delgado). על הופעתו זו זכה בפרס איגוד השחקנים הספרדי לשחקן הטלוויזיה הטוב ביותר, בפרס TP de Oro לשחקן הטלוויזיה הטוב ביותר וכן בפרס Fotogramas de Plata לשחקן הטלוויזיה הטוב ביותר. הופעתו זו זיכתה אותו גם במועמדות לפרס האקדמיה הספרדית לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר; הדמות שגילם טחרו בסדרה, אמיליו, ניהלה מערכת יחסים מורכבת עם הדמות בלן לופז באסקס, שגילמה השחקנית מלנה אלטריו. לאחר הצלחתה הכבירה של הסדרה, שיחקו אלטריו וטחרו יחד בסרטים רבים, לעיתים קרובות כבני זוג המנהלים מערכת יחסים מורכבת, בדומה למה שהתרחש ב-"Aquí no hay quien viva". האחרון מבין סרטים אלה היה הסרט Al final del camino (בספרדית: בסוף הדרך) משנת 2009 המתאר מסע של זוגות העוברים טיפול זוגי תוך כדי הליכה בדרך סנטיאגו. ב-2011 יצא לאקרנים סרט נוסף בכיכובם של אלטריו וטחרו – Cinco Metros Cuadrados.
בשנת 2006 הסתיים שידור הסדרה "Aquí no hay quien viva". הסדרה המשיכה להיות הנצפית ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה הספרדית, באשר רק היא והסדרה "Los Serrano" הצליחו לעבור את סף 30 אחוזי הצפייה.
בשנת 2008 היה מועמד לפרס גויה לשחקן הטוב ביותר, על תפקידו בסרט "Fuera de carta".
בשנת 2012 החל לשחק בסדרה "La que se avecina", סדרת ההמשך של "Aquí no hay quien viva". טחרו מגלם בסדרה את פרמין טרוחיו (Fermín Trujillo), בן-זוגהּ לשעבר של הדמות אסטלה ריינולדס, המגולמת על ידי השחקנית אנטוניה סן חואן.
בדצמבר 2013 יצא מהארון וסיפר על מערכת היחסים שלו עם בן זוגו.
פרסים.
פרס גויה:
פרס איגוד השחקנים הספרדי (Unión de Actores):
פרס Fotogramas de Plata:
פרס האקדמיה הספרדית לטלוויזה (ATV):
פרס TP de ORO:
פרס פסטיבל הקולנוע הספרדי של מאלגה:
פרס פסטיבל הקולנוע של אליקנטה:
סט (עיר)
סֶט (בצרפתית: Sète, באוקסיטנית: Seta) היא עיר בדרום צרפת במחוז ארו בחבל אוקסיטניה על שפת הים התיכון. ידועה גם בכינוייה "ונציה של לנגדוק" בזכות הנמל שלה והתעלות החוצות אותה.
התפתחותה של סט מכפר קטן לעיר החלה עם השלמתה של ה-Canal du Midi ב-1681.
העיר בנויה על וסביב הר סט קלייר (St Clair) וגובלת בצידה האחד באגם המלוח Bassin de Thau, המשמש בעיקר לגידול צדפות מאכל, ובצידה השני בים התיכון. סט מהווה נקודת הראשית המזרחית של תעלת מידי (Canal du Midi) ונקודת הסיום של התעלה מהרון לסט (Canal du Rhône à Sète).
בעיר עוברת רכבת ויוצאות ממנה מעבורות למרוקו.
לעיר סט יש כ-300 ימי שמש בשנה והיא משמשת אתר תיירות משגשג.
בשנת 1947 הפליגה מנמל סט אוניית המעפילים "אקסודוס", אירוע המצוין באנדרטה בנמל.
בין האישים שנולדו בעיר נמנים פול ואלרי וז'ורז' ברסנס.
פרנאנדו טחרו
מגדל הוורד
מגדל הוורד (בערבית שמו המלא: روز ريحان روتانا) הוא בית מלון בדובאי, שבאיחוד האמירויות הערביות. גובהו 333 מטר והוא היה המלון הגבוה בעולם בשנים 2009–2012, עד בנייתם של צמד מגדלים בגובה 355 מטר המאכלסים את מלון "JW מריוט" בדובאי.
מאפיינים.
במלון 482 חדרים ב-72 קומות. גובה הגג של המבנה הוא 315 מטר, ועליו מוצב אלמנט אדריכלי ההופך את המבנה לבית המלון הגבוה בעולם. במקור תוכנן המגדל להתנשא לגובה של 380 מטרים, אך שינויי עיצוב לקראת תחילת בנייתו הפחיתו את גובהו.
בנייתו החלה בשנת 2004 וארכה שלוש שנים, בעלות של 180 מיליון דולר. עם השלמת הבנייה, בשנת 2007, רוהט המלון והוכן להפעלה, אך רק בדצמבר 2009 הוא נפתח לאורחים תחת רשת בתי המלון של חברת רוטנה.
משחקי חבר העמים
חורשת הארבעים
חורשת הארבעים (בערבית: شجرات الأربعين, בתעתיק: שג'ראת אלארבעין) היא חורשת עצי אלון מצוי עתיקים הנמצאת בפארק הכרמל, בשטח השיפוט של העיר נשר ממזרח לשטח אוניברסיטת חיפה ליד דרך הדורות. חלק מהעצים בחורשה הם בעלי גזעים מיוחדים שלא ניתן למצוא בכל חורשה.
שם החורשה ניתן לה על שם כארבעים עצים בני מאות שנים הקיימים בחורשה ואשר מייחסים אותם לארבעים נביאים. על פי האגדה מתכנסים בחורשה מדי שנה, באחד מלילות שישי, ארבעים מאבות העולם הבא. בחורשה עשרות עצי אלון עתיקים, חלק מהעצים מתנשאים לגובה של 7 מטר, וקוטר גזעם מטר וחצי. בחורשה גדלים עצים נוספים כגון עצי חרוב. החורשה נמצאת מצפון לאזור ה"ח'רייבה" ובה עובר שביל כחול המשקיף על נופי מפרץ חיפה. ממזרח לחורשה נמצאת "באר הארבעים", עומקה 5 מטר, פתח הבאר בולט מעל פני השטח לגובה של 0.5 מטר, והוא בנוי מאבני גוויל. הבאר מדופנת בחלקה באבנים. השביל שליד הבאר ממשיך ויורד דרך החורש לעבר מצוקי הארבעים.
החורשה מקודשת לעדה הדרוזית. בזכות קדושתה נשמרה החורשה ועציה לא נכרתו. שטח החורשה היה מקודש עוד בימי קדם. בשולי החורשה הפתוחה בצדה הדרום-מזרחי, נמצאו שרידי מזבח שנעקר בתקופה העות'מאנית ממקומו לצורכי בנייה על ידי משפחת ח'ורי מחיפה. החורשה ניצלה משריפה שכילתה חלק מהיער הסמוך באפריל 2005.
לפי אחת האגדות, קיבלה החורשה את שמה מכיוון שמדי שנה ושנה, באחד הלילות, מגיעים למקום ארבעים מאבות העולם ומחליטים על גורל העולם בשנה הקרובה.
שטח אדמת החורשה נרכש על יהושע חנקין ממשפחת חורי כחלק מרכישת אדמות אזור יאג'ור-ח'רייבה (לימים כונה "פסגת הכרמל") עבור החברות הכשרת היישוב, אפריקה-א"י והסינדיקט לצמנט פורטלנד בארץ ישראל, עסקה שנחתמה סופית בשנת 1937. חלק מהאדמות יועדו להקמת שכונה עירונית. לאחר חתימת העסקה נלמד השטח ונמדד. בחורשת הארבעים מופה כל עץ במקומו המדויק.
יצחק טאבענקין
מאניוס טרנטיוס וארו
אלו&quot;ט - אגודה לאומית לילדים ובוגרים עם אוטיזם
אלו"ט - אגודה לאומית לילדים ובוגרים עם אוטיזם היא עמותת הורים לילדים, מתבגרים ובוגרים המאובחנים על הרצף האוטיסטי. רק הורים או אפוטרופוסים של אוטיסטים יכולים להתקבל לעמותה, ולא אוטיסטים, הקהילה אותה העמותה מייצגת. אלו"ט נוסדה בשנת 1974 ופועלת לקידום ילדים ובוגרים על הספקטרום האוטיסטי החל משלב האבחון ועד 120. העמותה מפעילה מעונות יום שיקומיים (אלוטפים), טיפולים בריאותיים מקדמים בגני ילדים, מסגרות פנאי, קייטנות, נופשונים, מרכזי תעסוקה ובתים לחיים (הוסטלים) עבור האוכלוסייה שעל הספקטרום האוטיסטי. כמו כן, מלווה אלו"ט תלמידים במערכת החינוך, תומכת באנשים על הרצף ובני משפחותיהם ומקדמת את זכויותיהם של 20,000 המאובחנים על הרצף האוטיסטי בישראל. היא גם תומכת בשיטת ABA, שהינה מזיקה.
היסטוריה.
עד אמצע שנות ה-70, לא היו בישראל מסגרות טיפוליות נאותות לילדים על הרצף האוטיסטי, והרשויות נהגו לאשפז ילדים על הרצף במחלקות סגורות בבתי החולים הפסיכיאטריים או לשלב אותם במסגרות לילדים עם מוגבלות שכלית התפתחותית. ילדים אחרים על הרצף נותרו בבית, כל הזמן, בהיעדר מסגרות ייעודיות עבורם. במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר התקיימה מסגרת קטנה עבור ילדים על הספקטרום שלא הספיקה לכל הצרכים.
בתחילת 1974 התארגנו הורי ובני משפחות של הילדים על הרצף האוטיסטי, והקימו את אלו"ט במטרה ללחוץ על המדינה להשקיע משאבים בהקמת מסגרות ייעודיות לילדים ובוגרים אוטיסטים, במיוחד למתבגרים. ההורים פנו ללאה רבין, אשר נרתמה לפעילות למען הילדים בעזרה בהקמת אלו"ט, ובקידום הילדים על הרצף האוטיסטי בישראל. מאז הקמתה, שימשה רבין כיו"ר האגודה ותרמה לפעילותה, וכן להשגת תורמים נכבדים למימון הפעילות. האגודה עסקה בראשיתה באיתור משפחות לילדים על הרצף האוטיסטי כדי להביא להכרה ציבורית.
בשנת 1977 הקימה העמותה את בית הספר יחדיו, הראשון מסוגו בישראל לילדים אוטיסטים, המהווה דוגמה לבתי ספר אחרים שקמו אחריו ברחבי ישראל. כיום אף קיימים בתי ספר במתחמים משולבים לילדים מהחינוך הכללי וילדים אוטיסטים, כגון מתחם נעמן, בו שוכנים בכפיפה אחת בית ספר ממלכתי רגיל - "גוונים", בית ספר ללקויי למידה ברמות שונות ומורכבות - "גלים", ובית ספר לילדים ובוגרים אוטיסטים מכיתה א' ועד גיל 21- "חורשה", שהצטרף למתחם בשנת 2002.
עם פרישתה של רבין מראשות האגודה, מילאה את מקומה ליאורה אביגדורי, שהייתה ממקימי אלו"ט. אביגדורי הגבירה את פעולותיה למען אנשים אוטיסטים והפכה זאת למפעל חיים, עקב אסון אישי שאירע במשפחתה. ב-25 בינואר 1980 נמצאו ביערות הכרמל, אביה איש העסקים יוסף ברניצקי ובנה עופר שאובחן כאוטיסט, כשהם חבוקים זה בזרועות זה, ללא רוח חיים. הסב והנכד היו קשורים זה עם זה בקשרי אהבה עזים, וההנחה הייתה כי הסב הרג את נכדו מתוך רחמים בשל מצבו הרפואי, ולאחר מכן שם קץ לחייו. על שמו של עופר אביגדורי הוקם ברמת השרון כפר עופרים, המיועד לבוגרים אוטיסטים ומשמש להם בית לכל החיים, המאפשר חיים של כבוד לכל חבר, תוך שאיפה להביא למימוש את מלוא הפוטנציאל שלו לתפקוד עצמאי, ולמעורבות מרבית בעבודה ובתעסוקה. בועז אביגדורי, בעלה של ליאורה, הקים ומרכז את אגודת ידידי בית ספר "עופר" לאוטיסטים בחיפה, גם הוא על שם בנם.
לאור התרחבות פעילות החברה ולצורכי יעול פעילותה בשנת 2012 הוקמה מערכת ERP מתוצרת אביב פתרונות מתקדמים
מסגרות שהוקמו על ידי אלו"ט למען האוטיסטים.
בתי ספר.
בית הספר הראשון שהוקם היה "יחדיו". עם השנים הוקמו בתי ספר מיוחדים לילדים נוספים על הרצף האוטיסטי. כן נפתחו כיתות לילדים אוטיסטים בבתי ספר בחינוך הרגיל והן קרויות "כיתות תקשורת".
בתים לחיים.