מצרים קיבלה עצמאות פוליטית ב-28 בינואר 1922 כאשר הוכרזה הממלכה המצרית. צ'כוסלובקיה הכירה במצרים כמדינה ריבונית עצמאית 28 ביולי 1922. ב-1 בנובמבר 1922 הודיע השלטון המצרי בתורו על הענקת חסינות דיפלומטית למר דושק. מועד מעשה זה נחשב למועד כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות.
האגודה הצ'כוסלובקית בקהיר פתחה את שעריה באופן רשמי לאחר הצגת אמנתו של שגריר צ'כוסלובקיה מר דושק בפני המלך פואד ב-14 באפריל 1923.
בספטמבר 1955 התקיימה עסקת הנשק הצ'כית-מצרית, שהייתה בפועל עסקת נשק של מצרים עם ברית המועצות. באפריל 1956 הציעה צ'כוסלובקיה להציע לרפובליקת מצרים, לשדרג את רמת היחסים הדיפלומטיים לרמת השגרירות. צעד זה התקבל בחיוב על ידי הרפובליקה של מצרים ופורסם רשמית ב-27 ביוני 1956.
לאחר פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993, המשיכה מצרים את יחסיה הדיפלומטיים עם צ'כיה.
גגו
גרטרוד לואיז גולדשמידט (1 באוגוסט 1912 - 17 בספטמבר 1994), המכונה כ-גגו (Gego), הייתה אמנית יהודיה ממוצא גרמני, שעבדה וחיה בוונצואלה. גגו ידועה בזכות הפסלים הגאומטריים והקינטיים שהיא יצרה בשנות השישים והשבעים, אותם תיארה כ"רישומים ללא נייר".
ראשית חיים.
גרטרוד גולדשמידט, שכונתה "גגו", נולדה בהמבורג, גרמניה למשפחה יהודית. היא הייתה השישית מבין שבעה ילדיהם של אדוארד מרטין גולדשמידט ואליזבת האנה אדליין דאהן. היא למדה באוניברסיטת שטוטגרט ובשנת 1938 קיבלה תעודת אדריכלית והנדסאית. גגו הייתה אחייניתו של ההיסטוריון לאמנות ימי הביניים אדולף גולדשמידט, שלימד באוניברסיטת ברלין.
מכיוון שמשפחתה הייתה יהודית, אזרחותה הגרמנית בוטלה על ידי השלטון הנאצי בשנת 1935. בשנת 1939 נמלטה המשפחה לוונצואלה וגגו קיבלה אזרחות ונצואלית בשנת 1952.
הוראה.
לאחר שעברה לקראקס, גגו לימדה במכללה לאדריכלות ותכנון ערים באוניברסיטה המרכזית בוונצואלה בין השנים 1958-1967. בנוסף, בין השנים 1964–1977 לימדה במכון לעיצוב נוימן שבקראקס, מוסד בו לימדו גם אמנים ידועים רבים אחרים, כמו הארי אבנד. היא לימדה קורסים על "צורה דו-ממדית ותלת ממדית" ו"פתרונות מרחביים" ופרסמה שני מאמרים בין השנים 1971-1977.
קריירה.
רקע כללי.
כשגגו הגיעה לוונצואלה המדינה הייתה בפריחה כלכלית, וחבריה האמנים זכו להצלחה רבה. המודרניזם היה הסגנון האמנותי הבולט באמריקה הלטינית ואמנים בוונצואלה אימצו ופירשו אותו בהתלהבות. המודרניזם נתפס גם ככלי פוליטי - ממשלות אמריקה הלטינית ניסו להדמות במובנים מסוימים לארצות הברית בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה, שהתבטא גם בשדה האמנות. וונצואלה בפרט עודדה את האמנות המודרנית, מכיוון שכללה רעיונות שנתפסו כמתקדמים בנושאים כמו תעשייה, מדע וארכיטקטורה.
גגו יצרה את הפסל הראשון שלה בשנת 1957. היא הייתה מודעת למודרניזם אמנותי כשהגיעה לקראקס, אך היא לא רצתה פשוט לשתף פעולה עם רעיונות קיימים על אמנות קינטית, קונסטרוקטיביזם או הפשטה גאומטרית. במקום זאת, גגו רצתה ליצור סגנון משלה, כזה שיכיל גם היבטים מסוימים מחייה באמנות שלה - למשל, מורשתה הגרמנית. כמו כן, Gego הבינה שהפרויקטים החדשים האלה שכותרתם "desarrollista" (תנועה התפתחותית) פונים בעיקר לאליטות, אך היא רצתה ליצור אמנות שתתייחס לקהילה המקומית בוונצואלה.
קַו.
תנועה, ניסוי ומיקום הצופה היו חלק חשוב בעבודתה ונבעו מעקרונות האמנות הקינטית. אחת העבודות המוקדמות שלה, "Esfera" (כדור) (1959), מורכבת מפליז מרותך ומפלדה צבועה ברוחבים שונים המוצבים בזוויות משתנות על מנת ליצור קווים ושדות חופפים. כאשר הצופה מסתובב סביב הכדור, הקשר החזותי בין הקווים משתנה ויוצר תחושת תנועה. "Esfera" מהדהדת את עבודתם של אמנים קינטיים מפורסמים כמו קרלוס קרוז-דיז ורפאל סוטו . רק באמצע שנות השישים של המאה העשרים, גגו התנתקה מהתפיסה הבסיסית של אמנות קינטית והחלה לפתח ולהרחיב את רעיונותיה לגבי קווים. עבור גגו, "קו" נמצא במרחב משלו, וככזה, הוא לא היה מרכיב ביצירה גדולה יותר אלא במקום זאת היווה יצירה בפני עצמה. לכן, ביצירות האמנות שלה, היא לא השתמשה בקו כדי לייצג תמונה; קו הוא התמונה.
בעבודותיה, גגו העצימה את משמעות הקו על ידי שימוש בחומרים שונים, כגון פלדה, חוט, עופרת, ניילון ומתכות שונות. חומרים אלו היו קשורים לעיסוקה באדריכלות, אך גם סתרו את המקובל בתנועה המודרניסטית החדשה באמריקה הלטינית. Gego לא רק השתמשה בחומרים אלה כדי ליצור קווים בפסלים המסיביים שלה, אלא גם בסדרה שכותרתה "Dibujos Sin Papel" (ציורים ללא נייר) . יצירות זעירות אלה נוצרו משאריות מתכת שנרכשו ונרקמו זו בזו כדי לעורר תנועה, מחקר וספונטניות.
Reticulárea.
סדרת ה- "Reticuláreas" שלה היא ללא ספק קבוצת היצירות האהובה והידועה ביותר שלה. הסדרה הראשונה מתוכה נוצרה בשנת 1969. פיסות אלומיניום ופלדה חוברו יחדיו לשזירת רשתות וקורים הממלאות את כל החדר בו היצירה מוצגת. השימוש שלגגו בחזרתיות ושכבתיות במבנה המסיבי גורם ליצירה להיראות אינסופית. מאז מותה, האוסף הקבוע של Reticuláreas נמצא ב Galería de Arte Nacional ב Caracas, ונצואלה.
מוֹרֶשֶׁת.
גגו נפטרה ב־17 בספטמבר 1994 בקראקס, ונצואלה. בשנת 1994 הקימה משפחתה את "Fundación Gego" לשימור מורשתה האמנותית והם מארגנים תערוכות של עבודותיה ומקדמים מודעות לתרומתה המשמעותית של גגו לעולם האמנות. ה- Fundación Gego נתן אישור לפרסום כתביה בשנת 2005. מתוך תקווה שכתבים יוכלו לשפוך אור על אופן הפיסול החדשני והניסויי שלה ובכך להפרות ולהשפיע על אמנים אחרים.
חיים אישיים.
בשנת 1940 פגשה גגו את המתכנן העירוני הוונצואלי ארנסט גונז במשרד האדריכלים בו עבדה. הם התחתנו באוקטובר 1940 ופתחו סטודיו לרהיטים בשם 'גונז' (Gunz). לבני הזוג נולדו שני ילדים: תומאס (1942) וברברה (1944). גגו סגרה את Gunz בשנת 1944 כדי לבלות יותר זמן עם ילדיה, ובשנת 1948 היא חזרה לעצב בתים פרטיים, מועדוני לילה ומסעדות.
בשנת 1951 בני הזוג נפרדו, ובשנת 1952 פגשה את האמן והמעצב הגרפי גרד ליופרט. שותפות זו חפפה את התפתחות הקריירה האמנותית שלה. היא החלה להציג את האקוורלים, הקולאז'ים והמונוטיפים שלה בשנת 1954 והתחילה להתנסות ביצירת אובייקטים תלת ממדיים בשנת 1956.
שרי אריזו GX
שרי אריזו M7
שרי A15
זול סטוק
זול סטוק היא רשת שיווק ישראלית למכירת מוצרים לבית.
היסטוריה.
הרשת הוקמה בשנת 2013 על ידי אדיר ונונו, אליו חבר בשנת 2015 סהר כוכבי.
בשנת 2021 רכשה רשת השיווק יוחחנוף 50.1% מן הבעלות על הרשת, תמורת 45 מיליון שקלים, לפי שווי של 90 מיליון שקל.
נכון לאפריל 2021 הרשת מונה 57 סניפים ברחבי הארץ, חלקן בבעלותה המלאה וחלקן מופעלות באמצעות זכיינים.
הלגיון החמישי יוביה
הלגיון החמישי יוביה (בלטינית: Legio V Iovia) היה לגיון רומאי, אשר הוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס והוצב במחוז פאנוניה ליד הדנובה.
היסטוריה.
המידע על הלגיון מועט. הוא הוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס, ככל הנראה בתחילת שנות שלטונו. הלגיון נקרא "יוביה" אשר משמעותו "מוקדש ליופיטר". יופיטר היה הפטרון של הקיסר דיוקלטיאנוס, שבעצמו כונה לפעמים "יוביאנוס". הלגיון הוקם במקביל ל, אשר נקרא על שם הרקולס, הפטרון של שותפו לשלטון של דיוקלטיאנוס - הקיסר מקסימיאנוס. הלגיון הראשון יוביה הוצב לצד הלגיון השישי הרקוליה במחוז פאנוניה ליד נהר הדנובה. ב הלגיון נזכר בנוטיטיה דיגניטטום, עדיין בבסיסו הישן על יד הדנובה. גורלו של הלגיון לאחר מכן אינו ידוע.
שרי A11
שרי E5
YG אנטרטיינמנט
(בקוריאנית: YG 엔터테인먼트) היא סוכנות בידור דרום קוריאנית, שהוקמה בשנת 1996 על ידי יאנג היון-סוק. החברה פועלת כחברת תקליטים, סוכנות כישרונות, חברת הפקת מוזיקה, חברת הפקת אירועים הפקת קונצרטים והוצאה לאור של מוזיקה. בנוסף, החברה מפעילה מספר מיזמים תחת חברה בת ציבורית נפרדת בשם YG PLUS, הכוללת קו יצור לביגוד, סוכנות לניהול גולף ומותגי קוסמטיקה.
הסוכנות מייצגת מוזיקאים כדוגמת ביג באנג, דארה, אקדונג מיוזקן, ווינר, אייקון, בלאקפינק וטרז'ר ושחקנים ושחקניות כדוגמת קאנג דונג-וון, צ'וי ג'י-וו, צ'ה סונג-וון, לי סונג-קיונג, ג'ין קיונג ויו אין-נה. בעבר, ייצגה מוזיקאים וויזונג, אפיק היי, 1TYM, גאמי, סבן, מינזי, פארק בום, 2NE1, נאם טאי-היון, לי ג'ונג-סוק, סיי, סונגרי, בי. איי, ואן, סי אל, לי היי וג'ינוסין.
אמנים.
להלן כל המוזיקאים והשחקנים החתומים בסוכנות, ב-YG Family וב-YG Stage.
שרי A5
הלגיון השישי הרקוליה
הלגיון השישי הרקוליה (בלטינית: Legio VI Herculia) היה לגיון רומאי, אשר הוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס והוצב במחוז פאנוניה ליד הדנובה.
היסטוריה.
המידע על הלגיון מועט. הוא הוקם בידי הקיסר דיוקלטיאנוס, ככל הנראה בתחילת שנות שלטונו. הלגיון נקרא "הרקוליה" אשר משמעותו "מוקדש להרקולס". הרקולס היה פטרונו של מקסימיאנוס, שותפו לשלטון של דיוקלטיאנוס. הלגיון הוקם במקביל ל, אשר נקרא על שם יופיטר (המכונה גם יוביוס), הפטרון של דיוקלטיאנוס. הלגיון החמישי הרקוליה הוצב לצד הלגיון השישי הרקוליה במחוז פאנוניה ליד נהר הדנובה. ב הלגיון נזכר בנוטיטיה דיגניטטום, עדיין בבסיסו הישן על יד הדנובה. גורלו של הלגיון לאחר מכן אינו ידוע.
שיתוף במשרה