הגדול שבמחוזות פלורידה הוא מחוז פאלם ביץ' (5,268 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז יוניון (622 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז מיאמי-דייד (כ-2,554,766 תושבים). עיר הבירה, טאלאהאסי, נמצאת במחוז לאון.
רשימת המחוזות.
הטבלה שלהלן ממוינת כברירת מחדל לפי גודל האוכלוסייה במחוז. לחיצה על החצים הקטנים בתא העליון של כל עמודה תמיין מחדש את הטבלה לפי פרמטרים אחרים.
קוסמופארם
למידה מבוססת פרויקטים
למידה מבוססת פרויקטים (באנגלית: Project-Based Learning) (אין לבלבל עם למידה מבוססת בעיות) היא שיטת הוראה ממורכזת תלמיד המבוססת על למידה אקטיבית, המשלבת בין עשייה לחקירה ולרכישת ידע.
רקע.
לדעת חוקרים רבים בתחום, יעילותן של שיטות הוראה פרונטליות רגילות פחותה מזאת של שיטת ההוראה מבוססת פרויקטים, בכל הקשור להקניית יכולת למידה עצמאית וחשיבה המאפשרת לפתור בעיות מורכבות.
הפרויקטים הם משימות מורכבות, המבוססות על שאלות מאתגרות המערבות את הסטודנטים בעיצוב, פתרון בעיות, קבלת החלטות וחקירה. השימוש בפרויקטים מקנה לסטודנטים את האפשרות לעבוד באופן עצמאי יחסית לאורך זמן, תוך הגעה לתוצר מוגמר - ממשי או מופשט כגון דגם, ציור, מסמך מדיניות, הצגה, שיר וכדומה. לרוב, בסיום העבודה התלמידים מציגים את התוצר שלהם לפני קהל, מסבירים אותו ומגנים עליו, תוך התבוננות בתהליך הלמידה. העבודה על הפרויקט היא עבודה משותפת המתבצעת בקבוצות קטנות של שישה עד עשרה תלמידים. תפקידו של המורה היא להקל על הלמידה על ידי סיוע, הכוונה ופיקוח על התהליך, לחזק את הביטחון העצמי של התלמידים ובד בבד להוסיף ולאתגר אותם, ולהרחיב את הבנתם. המורה מנחה אך אינו מלמד. בהתאם לכך, חדרי הכיתה בהם מתנהלת למידה מבוססת פרויקטים שונים לרוב מכיתות מסורתיות.
השיטה מתבססת על רעיונותיו של ויליאם קילפאטריק , אשר פרסם ב-1918 ספר בשם "שיטת הפרויקטים" על בסיס רעיונותיו של ג'ון דיואי.
מאפייני השיטה.
מעמד המורה.
המורה המנחה ממשיך לפקח על הנעשה בכיתה תוך יצירת אווירה של אחריות משותפת. שאלות המורה והנושאים המועלים על ידו נועדו לכוון את התלמידים לחומרים מבוססי תוכן. על ידי הצבת מטרות זמניות, מתן משוב וביצוע הערכה שוטפת המנחה מבטיח שהתלמידים נשארים ממוקדים ומבינים לעומק את המושגים הנחקרים. בסיום הפרויקט המנחה מעריך את התוצר הסופי ואת הלמידה שהוא משקף.
שלבי תהליך הלמידה המבוססת פרויקטים.
שלבי תהליך הלמידה מבוססת פרויקטים הם
בתהליך למידה חוויתי זה, התלמידים מתמודדים עם משימות אינטלקטואליות הכוללות קריאה, חקר, כתיבה והצגה בפני קהל של תכנים המהווים חלק בלתי נפרד מתוכניות הלימודים.
מאפייני הפרויקט.
חקר מעמיק: חקר מלא, הכולל שאילת שאלות, מציאת מקורות, איסוף מידע, ניתוח, סינתזה ויישום המידע.
אותנטיות: הפרויקט צריך להיות מבוסס על בעיות הקשורות לעולם האמיתי, שמעניינות את התלמיד באופן אישי, כדי להפוך את הלמידה לרלוונטית עבור התלמיד.
למידה פעילה: התלמידים הם שותפים-יוצרים בתהליכי בניית הידע ויישומו.
חופש ואוטונומיה: חלק מההחלטות הנוגעות לתכנים ולדרכי הלמידה ולביצוע הפרויקט מתקבלות על ידי התלמידים באופן עצמאי.
שאלות או בעיות מאתגרות: בבסיס הלמידה עומדות שאלות או בעיות, וחיפוש המענה להן מניע את תהליכי הלמידה ואת הפרויקט. כדי לעמוד בדרישות של חקר מעמיק ואותנטיות, על השאלות ועל הבעיות להיבנות כך שתספקנה הזדמנות ללמידה יסודית, בעלת עניין לתלמידים ורלוונטית לעולמם. מטעמים אלו רצוי כי התלמידים ישתתפו בניסוחן.
למידה שיתופית: ההנחה היא שלמידה שיתופית מעודדת את התלמידים ליתר מעורבות ואחריות ומפתחת אצלם כישורי מעורבות ואחריות חברתית.
תוצר והצגת תוצר: כל פרויקט צריך להניב תוצר סופי,אותו יש להסביר ולהציג בפני קהל, רצוי קהל שיש לו עניין בפרויקט. המטרות העיקריות של הפרויקט הן הלמידה ותהליך הלמידה, ולא התוצר הסופי, אך התוצר הסופי הוא מרכיב הכרחי של השיטה, המקנה לה את אופייה המשימתי והמעשי ומבדיל אותה משיטות למידה אחרות.
הערכת הפרויקט.
הערכת הלמידה המבוססת פרויקטים אינה מתייחסת רק לתוצרי הלמידה אלא גם לתהליך הלמידה. הלמידה בנויה משלבים כרונולוגיים, ומתהליכים רוחביים המתנהלים לכל אורך הדרך. התוצר עובר שיפור ותיקון המלווים בהגשת טיוטות רבות, תהליכי התבוננות ומשוב מקדם. על כל אלה לבוא לידי ביטוי בהערכה הכוללת של הפרויקט. בכל שלב בתהליך נבחנים שלושת הנושאים הבאים: ידע, מיומנויות והרגלים. נושאים אחרים העומדים למבחן הם: מידת השימושיות של הלמידה, יכולת יישום הידע והמיומנויות שנרכשו תוך כדי עבודה, מידת הפעילות במסגרת החקר ובאיזה מידה הפעילות התבצעה גם מחוץ לכיתה, המאמץ שנדרש על מנת להשיג מידע איכותי, או שאינו נכלל בתוכנית הלימודים, מידת ההיעזרות של התלמידים במומחים מעולם הידע בו עוסק הפרויקט.
הערכת ידע, מיומנויות והרגלים.
על מנת להעריך למידה מבוססת פרויקטים עלינו לבדוק את הידע, ואת המיומנויות של התלמידים. ידע הוא בקיאות במושגים ותהליכים מרכזיים בתחום הדעת (תוכנית לימודים), גישות מרכזיות, תיאוריות, פרשנויות. בקיאות והכרות עם ידע מעולם התוכן בו עוסק הפרויקט. המיומנויות לעומת זאת נחלקות לשלושה סוגים:
אפקטיביות השיטה במחקר המדעי.
השיטה נמצאה יעילה יותר לאורך השנים, מאשר הוראה פרונטלית, כאשר מדובר על פיתוח יכולת פתרון בעיות מורכבות, פיתוח חשיבה יצירתית והקניית ידע. משה ברק ואהרון שחר מייחסים את יעילותה של הלמידה מבוססת פרויקטים להקניית טכניקות חשיבה מסדר גבוה. לדידם התכונות המרכזיות הנדרשות לצורך פיתוח חשיבה מסדר גבוה מצויות בשיטה המבוססת על פרויקטים. לשם תקוף טענתם החוקרים עקבו אחר תלמידי תיכון במגמת אלקטרוניקה אשר ביצעו פרויקט גמר כחלק מתעודת הבגרות שלהם במגמה זו. הם בחנו אותם וניתחו את יכולתם בסוף ההליך. מן הממצאים עלה כי אכן פונקציות מרכזיות בפתרון בעיות, וחשיבה מסדר גבוה הוקנו לתלמידים. הגמישות שבפרויקטים אפשרה התאמה אישית ליכולות הקוגניטיביות של התלמיד, התלמידים פיתחו אחריות לתהליך הלמידה, וניהלו בעצמם את צורת הלימוד. ולבסוף צורת הלימוד אפשרה הבנה ופיתוח של תהליכי מטא-קוגניציה על ידי התלמידים. זאת בשל האבחון עצמי של הבעיות שהתגלו בפרויקט.
יישום במערכת החינוך.
במערכת החינוך רווחה במאה העשרים גישה שהעמידה את התלמיד ואת התהליכים הקוגניטיביים שלו במרכז. גישה זאת הושפעה מחוקרים כגון ג'ון דיואי, ז'אן פיאז'ה, פרידריך פרבל. בשני העשורים הראשונים של המאה העשרים ואחת התבססה גישה חדשה הטוענת שעל התלמיד לעמוד בסטנדרטים מסוימים של ידע (גישה שנכון להיום עדיין פועלת במערכת החינוך). כיום אנו נמצאים בתחילתה של תקופה חדשה, בין היתר בעקבות התפתחות הטכנולוגיה, בה הידע זמין לכל, והאדם מוצף בשפע של מקורות מידע. אנו חייבים להתאים את החינוך ואת הלמידה למצב זה. יותר ויותר מקומות עבודה משתמשים בשיטות של משימות חקר, צוותי לימוד של נושאים חדשים ועוד, דבר המחייב הגדרות חדשות של מטרות החינוך.
בשנת 2015 החלה להתפתח תפיסה חדשה של מבחנים בינלאומיים במדינות המפותחות. מתוך מודעות לשינוי שחל בעולם החינוך, כפי שהוזכר קודם לכן, בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD) מתקבלת החלטה לשנות את אופי הבחינות וההערכה, תוך שימת דגש על ההבנה ולא על הידע, ותוך הגברת מעורבות התלמיד בתהליך למידה.
להלן מספר דוגמאות של בתי ספר המשתמשים בשיטה זאת : בשנת 2000 הוקמה בסן דייגו ביוזמת אנשי עסקים רשת בתי הספר "היי-טק-היי". ב-2012 נכללה הרשת בין שלוש רשתות החינוך המובילות בארצות הברית. דוגמה נוספת ניתן לראות בפינלנד אשר הפחיתה את מספר מקצועות הלימוד על מנת לתת לתלמידים את היכולת לרכוש מיומנויות, להיות מעורבים ולהתעמק במקצועות אשר הושארו. לתוכנית זו קוראים "less is more" בעקבות פינלנד גם סינגפור, הונג קונג ואלברטה שבקנדה החלו לפעול בדרך זאת.
אולם, בישראל קיימים בתי ספר בודדים אשר מעודדים למידה חדשנית בשיטת הלמידה המבוססת פרויקטים. נוצר מצב שבעוד שבמדינות שונות בעולם כבר נערכים לקראת בואו של הגל השלישי, בואה של למידת החקר, בישראל מתרחקים מלמידה זו.. אך עם זאת, ניתן לראות מספר מקומות בארץ בהם השיטה כן מיושמת: הראשונים היו בתי הספר של החינוך ההתיישבותי, בעיקר בחטיבות הביניים. נוסף על כך, מערכת החינוך של העיר חולון אימצה את השיטה ברוב מוסדות החינוך שלה. בהשראת רשת "היי-טק-היי" חברו יחדיו מנהל החינוך בעיר והמכון לחינוך דמוקרטי על מנת לקדם בעיר חולון את שיטת הלמידה המבוססת פרויקטים, כשכל התהליך מתבצע בשיתוף פעולה עם משרד החינוך. כל בתי הספר היסודיים בחולון החלו ללמד בשיטה זאת וגם בחטיבות הביניים ובחטיבות העליונות נלמדים חלק ממקצועות הלימוד בשיטה זו. בשנת תשע"ד נפתח "בית הספר החדש" - תיכון שש שנתי צומח שכולו בנוי בהתאמה לשיטה. שבעה בתי ספר תיכוניים בחולון הצטרפו לפרויקט חלוץ של הערכה לבגרות בדרך זאת, והחל משנת תשע"ה מספר קטן של כיתות יוערכו בדרך זו בתחומי הדעת הבאים: אזרחות, היסטוריה, תקשורת, אמנות, גאוגרפיה, מחשבת ישראל וחינוך גופני. סה"כ לומדים כיום בחולון בשיטה זאת כ-2,290 תלמידים.