התשלום בעד שירות ניתן ממקבל השירות לעסק הנותן את השירות. בשירותים מסוימים נהוג לתת תשלום נוסף, הקרוי תשר, לעובד המספק את השירות, כאות לשביעות רצון מטיב השירות שלו. שירות הניתן ללא תשלום הוא התנדבות.
כל שירות ניתן לתאר לפי שלל מאפיינים:
רצף מוצר-שירות.
מוצר הוא סחורה מוחשית ואילו שירות הוא סחורה לא מוחשית, אולם ההבחנה בין השניים אינה חדה, ומקובל לראות את מכלול המוצרים והשירותים כנמצאים על הרצף שבין מוצר טהור לשירות טהור. במסעדה, למשל, הסועד מקבל מוצר - המזון המוגש לו, אך גם מקבל מהמלצר שירות של הגשת האוכל, פינוי הצלחות בסיום מנה וכו'.
בשנים שבהן חוק מס מעסיקים צמצם את תחולתו של מס זה למגזר השירותים בלבד, התקיימו ויכוחים רבים בין עסקים שביקשו לסווג עצמם כתעשייה, ובין גובי המיסים, שראו עסקים אלה כשירותים.
מפגש לוהט
מפגש לוהט (באנגלית: Red Heat) הוא מותחן פעולה אמריקאי עם אלמנטים מקומדיה משנת 1988 בבימויו של וולטר היל ובכיכובם של ארנולד שוורצנגר וג'יימס בלושי. הסרט מתקיים באופן אופייני לסוף שנות השמונים, הקשור להתחממות היחסים בין ברית המועצות לארצות הברית.
תקציר העלילה.
ארנולד שוורצנגר הוא בלש רוסי, פדנטי וממושמע, היוצא לשיקגו כדי להביא למשפט את גדול סוחרי הסמים במזרח. שותפו האמריקאי לתהליך ההסגרה הוא שוטר פורע חוק. כשהנאשם בורח נדרשים השניים להתגבר על פערי תרבותי והתנהגות ולשתף פעולה באחד מאחרוני הסרטים מעידן המלחמה הבינגושית.
שירותים (פירושונים)
שירות
Sandworm
סנדוורם (באנגלית: Sandworm; מוכרת גם בשם הקיצור: יחידה 74455) היא קבוצת תקיפה רוסית המבצעת פעולות סייבר התקפיות נגד ארצות הברית, אוקראינה ומדינות מערביות.
קהילת המודיעין האמריקאית מצאה כי קבוצת התקיפה היא יחידת הסייבר של המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי.
התקפותיה של הקבוצה מתמקדות נגד חברות מסחריות וביטחוניות, דיפלומטים ואתרים ממשלתיים וזאת באמצעות התקפות דיוג ממוקד והפצת נוזקות.
מלבד השם הרשמי, חברות אבטחת מידע נתנו לקבוצה שמות נוספים כגון: Telebots, Voodoo Bear ו-Iron Viking.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 2010 ומכוונת את התקפותיה נגד מדינות אויב, מתנגדי משטר ומדינות מערביות.
בחודש דצמבר 2015, ביצעה הקבוצה מספר פעולות סייבר התקפיות נגד רשת החשמל באוקראינה וזאת באמצעות נוזקה בשם Petya.
בשנת 2017, ביצעה הקבוצה מספר פעולות התקפיות על בזמן להשפיע על תוצאות הבחירות לנשיאות בצרפת.
בשנת 2018, הייתה הקבוצה אחראית למספר פעולות סייבר התקפיות בטקס הפתיחה של אוליפיאדת החורף.
בחודש אוקטובר 2020, גוף המשפט האמריקאי, חבר מושבעים גדול, הגיש כתב אישום נגד שישה קצינים רוסים שהיו חלק מקבוצת התקיפה והואשמו בביצוע פשעי סייבר.
ירגזי סיבירי
ירגזי סיבירי (שם מדעי: "Poecile cinctus") הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים, החיה באזורים צפוניים באירואסיה ובצפון-מערב אמריקה הצפונית, ביערות קרים קרוב לקו העצים.
מאפיינים פיזיים.
הירגזי הסיבירי הוא עוף קטן באורך 13.5–14 סנטימטרים, מוטת כנפיים של 19–21 סנטימטרים ובמשקל 11–14 גרמים. הראש גדול עם כיפה בצבע שחום, סנטר שחור ולחיים לבנות. הגב אפור–חום, הבטן לבנה במרכז ובז' בשוליים, הכנפיים והזנב אפורים עם שוליים לבנות. לירגזי יש מספר התאמות מיוחדות לחורפים הקפואים בצפון: יש לו נוצות צפופות ומבודדות יותר מציפורי שיר אחרות בגודלו; הוא יכול לאכול שומן במשקל ששווה לשמונה אחוזים ממשקל גופו כל יום; הוא מוריד את טמפרטורת הגוף שלו בלילה, ורועד כדי לשמור על חום גוף יציב. לתת המין האמריקאי יש בדרך כלל נוצות כהות יותר ומקור גדול יותר.
הירגזי הסיבירי גדול מקרובו ירגזי הרים וזנבו ארוך יותר.
התנהגות.
הירגזי ניזון מחרקים (בעיקר זחלים, כנימות, חיפושיות, זבובים, ביצים וגלמים), עכבישים, פירות, וזרעים (בעיקר של עצי מחט), ומבקר במתקני האכלה. כשהירגזי אוכל עש, הוא קורע את הכנפיים ומשליך אותן לפני שהוא אוכל את העש. הירגזי מחפש מזון בלהקות קטנות. הוא מעדיף לאכול מעצי מחט ברוב עונות השנה. מחפש מזון תוך טיפוס על ענפים וזרדים ועל הגזע, ונתלה הפוך מענפים כדי לבחון את צידם התחתון. לפעמים אוכל מהאדמה. הירגזי מאחסן מזון לעיתים קרובות, בחזזיות ובקליפות עץ, ואוכל אותו מאוחר יותר. הירגזי נצפה מנקר בפגר של אייל קורא. הירגזי יכול לאכול שומן במשקל ששווה לשמונה אחוזים ממשקל גופו כל יום. הוא נטרף על ידי נצים וינשופים.
בני הזוג נשארים יחד לאורך השנה בטריטוריה קבועה. טריטוריה זו עשויה להיות די גדולה, ולעיתים חיים בה שני זוגות. עונת הקינון מתחילה לרוב במאי. הקן נמצא בתוך חור בעץ, חלל טבעי או קן נקר נטוש ונבנה על ידי הנקבה מקליפת עץ, דשא או טחב, ומרפדת אותו בשיער ונוצות. הנקבה מטילה 4–15 ביצים (לרוב 6–10) לבנות מנוקדות בערמון עם כתמים דהויים בצבע אפור, ודוגרת עליהן 14–18 ימים עד לבקיעה, בזמן שהזכר מאכיל אותה. אחרי הבקיעה, הנקבה אוכלת את קליפות הביצים בגלל הסידן שבהן. כשהגוזלים קטנים הנקבה נשארת בקן ורק הזכר מביא מזון. כשהגוזלים גדלים שני ההורים מביאים את המזון. הגוזלים פורחים בגיל 19–20 ימים, אך נשארים בקן עוד שבועיים לאחר מכן. לרוב הנקבה מטילה פעם אחת בשנה.
תפוצה ובית גידול.
הירגזי הסיבירי מצוי ביערות אורן, אשוחית, צפצפה ושדר, בחלקים הצפוניים של אירואסיה ואמריקה, לרוב באזורים קרים בהם הטמפרטורה נמוכה מ–10 מעלות צלזיוס. בצפון אמריקה, הירגזי הסיבירי מצוי אך ורק בצפון מערב קנדה ואלסקה, ביערות אשוחית בצפון הרחוק, קרוב לקו העצים, ובחורשות ערבה לאורך נהרות. הירגזים לא נודדים לרוב, אך ייתכנו נדידות בסתיו ובאביב, לרוב כתוצאה ממחסור במזון. האקלים הצפוני הקשה שהוא שוכן בו, גודל האוכלוסייה הקטן שלו ותפוצתו הדלילה הופכים את האוכלוסייה האמריקאית לרגישה לירידה פתאומית באוכלוסייה, בניגוד לאוכלוסיית המין הכוללת, שלא עומדת בקריטריונים להיכלל כמין בסכנת הכחדה. המין תועד באמריקה הצפונית בכל עשור בין שנות ה-60 של המאה ה-19 לשנות ה-90 של המאה ה-20, למעט שנות ה-30 וה-40. באזורים בעלי מזג אוויר קשה מאוד מצפון למעגל הארקטי, הירגזים מגיעים לעיירות קטנות בשביל אוכל.
שימור.
אומדן משנת 2004 של האוכלוסייה העולמית של המין עומד על 2,000,000 פרטים. אומדנים חדשים יותר מעריכים את גודל האוכלוסייה המקננת באירופה בכ– 2,340,000–3,890,000 פרטים (2015) וברוסיה בכ–20,000–200,000 פרטים (2009). טווח התפוצה (כ–23,300,000 קמ"ר) וגודל האוכלוסייה של מין זה גדולים מאוד, ולכן המין אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח וקריטריון גודל האוכלוסייה. למרות העובדה שמגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה, הירידה אינה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. הירגזי הסיבירי מסווג כמין ללא חשש. האוכלוסיות הסקנדינביות מצטמצמות מאז שנות ה-40. הירגזי הסיבירי נדיר מאוד בצפון אמריקה. מבחינה היסטורית, האוכלוסיות של צפון אמריקה השתרעו על פני חלקים של פנים וצפון אלסקה וצפון מערב קנדה. האיומים כוללים שינויי אקלים, כריתת עצים, תחרות על אתרי קינון עם מינים אחרים של ירגזי שמתפשטים צפונה, הכלאות, ומחלות. המין לא מוגן על ידי חוק המינים בסיכון של קנדה, ואף פרובינציה קנדית או מדינה אמריקאית לא הכריזה על הירגזי הסיבירי כעל מין בסכנת הכחדה.
תפוצת תת-מינים.
לירגזי הסיבירי 4 תת-מינים:
האביר אורלנדו
אביר הקודש אורלנדו או ארלנדו פלדינו (בגרמנית ובאיטלקית: Orlando paladino) היא אופרה בת שלוש מערכות מאת יוזף היידן. האופרה שהוצגה ב-6 בדצמבר 1782 באחוזת הנסיך ניקולאוס אסטרהאזי, היא אחת ההצלחות הגדולות של המחבר בסוגה זו.
ההיסטוריה של האופרה.
השירה האפית אורלנדו פוריוזו (Orlando furioso) של לודוביקו אריוסטו היה נושא אופרה פופולרי במאות ה-17 וה-18. אנטוניו ויוואלדי וגאורג פרידריך הנדל כתבו גם שתי אופרות בעקבות היצירה של אריוסטו, אבל גם ז'אן-בטיסט לולי או דומניקו סקרלטי העלו את סיפורו של אביר הקודש אורלנדו. בשנת 1777 הוצגה בווינה יצירה מוזיקלית בימתית בשם אורלנדו פלדינו. לברית היצירה פורסמה מאוחר יותר בדפוס, אך לא שמו של כותב הלברית ולא שמו של המלחין שרדו. בכל מקרה, ודאי שאופרה זו תוכננה לעלות בחצר אסטרהאזי בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19, כאשר השמועה הייתה שהנסיך הגדול של רוסיה (ברוסית: великий князь) ורעייתו יגיעו לביקור רשמי בווינה. ניקולאוס (בהונגרית:מיקלוש) המפונפן סמך על כך שבני הזוג, בדרכם לעיר הקיסרות, יכבדו גם את טירת אסטרהאזי. לכן הורה להיידן לכתוב אופרה חדשה עם במאי התיאטרון נונציאטו פּורְטָה (Nunziato Porta).
בסופו של דבר, הנסיך הגדול ורעייתו לא ביקרו באסטרהאזה ולכן המחזה הוצג לבסוף ביום שמו של ניקולאוס אסטרהאזי, ב-1782. האופרה זכתה להצלחה רבה, עד מהרה נקנו כל עותקי הלברית שהודפסו והיצירה עצמה נותרה מוצגת במשך שנתיים בחצר הנסיך. ב-1783 הועלה עוד שלוש עשרה פעמים, וב-1784 עוד שבע פעמים. לאחר מכן הוצגה האופרה בשפה הגרמנית בפוז'ון (ברטיסלאבה) (באדיבות להקת האופרה המשפחתית אנדרדי). הלברית תורגמה לגרמנית על ידי פרנץ קסבר גירזיק. האופרה הוצגה אז בכמה ערים גרמניות ( דרזדן, מנהיים, פרנקפורט, קלן, נירנברג, ברלין, לייפציג, הנובר, מינכן) הוא הוצג גם בגראץ ב-1793 ובסנקט פטרבורג ב-1813.