עבודותיה נמצאות באוספים של מוזיאון קולומביה לאמנות, מוזיאון מחוז גרינוויל לאמנות, מוזיאון ג'יבס לאמנות בצ'ארלסטון, מוזיאון מוריס לאמנות באוגוסטה, המוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע, הגנים הבוטניים של ברוקלין ועוד.
בשנת 2010 האחיין שלה, אדמונד רט טיילור, יחד עם אלכסנדר מור, פרסם אוסף ממכתביה על ידי הוצאה לאור באוניברסיטת דרום קרוליינה.
טיילור מתה ב-4 במרץ 1956.
אליס רוונל הוגר סמית'
אליס רוונל הוגר סמית' (באנגלית:Alice Ravenel Huger Smith: 14 ביולי 1876 - 3 בפברואר 1958) הייתה אמנית אמריקאית. היא הייתה אחת הדמויות המובילות בתקופת הרנסאנס של צ'ארלסטון, יחד עם אליזבת אוניל ורנר, אלפרד האטי ואנה הייוורד טיילור.
משפחה וחינוך.
סמית' הייתה ילידת צ'ארלסטון, דרום קרוליינה, ונולדה לאחת המשפחות החשובות של העיר. הוריה היו קרוליין (רייבנל) סמית' ודניאל אליוט סמית'. דרך סבא רבא שלה דניאל רוונל (1762–1807), היא הייתה בת דודה רחוקה של הסופרים ממשפחת רוונל.
סמית' קיבלה הכשרה בסיסית, בתחילת הקריירה שלה, באיגוד האמנות של קרולינה, אך חוץ מזה נשארה אוטודידקטית במידה רבה לאורך כל חייה. היא מיעטה לטייל, רק פעם אחת נסעה לקנדה, ושנאה שינויים - היא לא אהבה את המכוניות, והעדיפה ללכת ברגל.
קריירה באמנות.
סמית' התחילה את הקריירה שלה כפורטרטית - העתקה תמונות משפחתיות ישנות וציירה חברים וקרובים. בתקופה זו היא גם ציירה מניפות וכרטיסי ביקור. ב-1910 היא החלה להתנסות בהדפסה ותחריט של קוביות עץ. היא לימדה תחריט במהלך שנות ה-20, כאשר אליזבת אוניל ורנר הפכה תלמידה בולטת.
לאחר שהתנסתה בצבעי שמן והדפסה, סמית' הסתפקה בסופו של דבר בצבעי מים כמדיום המועדף עליה, בו תעבוד עד סוף חייה. סמית' הייתה גם מעורבת בקהילה האמנותית של צ'ארלסטון - חברה מייסדת של מועדון צ'ארלסטון וליגת האמנות של מדינות דרום, היא הייתה מעורבת גם בקרן צ'ארלסטון ההיסטורית, האגודה לאמנות קרולינה ובאגודה למוזיקה ושירה.
עבודתה של סמית' הושפעה מסגנונות יפניים, שאותם הכירה מהדפסים באוסף של בן דודה, פרופסור מאוניברסיטת הרווארד מוט אלסטון ריד. אסתטיקה זו התחזקה על ידי חשיפתה לאמנותה של הלן הייד. את עבודתה של הייד התוודעה סמית' כשהייד ביקרה בצ'ארלסטון. מבקר נוסף שהשפיע על התפתחותה האמנותית היה לוול בירג' הריסון, אותו הכירה כאשר בילה תקופה ממושכת בעיר בשנת 1908.
בניגוד לרבים מחבריה האמנים בדרום קרוליינה, סמית' העדיפה את הנוף הכפרי של קרולינה על פני סצנות אורבניות של צ'ארלסטון. היא גם התעניינה ברישום אורחות חיים שהולכות ונעלמות. עבודתה הידועה ביותר היא סדרת עשרים ותשעה צבעי המים שציירה להמחשת שדות האורז של קרולינה משנות החמישים. רבים מצבעי המים הבוגרים שלה מתארים סצנות כפריות. בתחילת הקריירה שלה היא גם איירה ספר שחיבר אביה, שכותרתו The Dwelling Houses of Charleston, הוא פורסם ב-1917 ועורר את תנועת השימור ההיסטורי בעיר. היא איירה גם ספר נוסף של אביה, ותרמה איורים לכמה כרכים אחרים על דרום קרולינה לאורך הקריירה שלה.
סמית' הציגה רבות במהלך הקריירה שלה, הן בדרום קרוליינה והן במקומות אחרים בארצות הברית. חלק מיצירותיה, נמצאים בבעלות איגוד האמנות של קרולינה וניתן לראות אותן במוזיאון ג'יבס לאמנות, ששמר את היצירות בסיוע מוזיאוני האמנות של אוניברסיטת הרווארד. כמה מצבעי המים שלה מוחזקים על ידי אוסף ג'ונסון לאמנות דרום.
מסמכיה של סמית מוחזקים על ידי החברה ההיסטורית של דרום קרוליינה
סמית' נקברה בבית הקברות מגנוליה בצ'ארלסטון.
לידא (פירושונים)
שורש 201
שורש 201, או חואנג בּוּ (בסינית: 黃部, פיניין: Huáng bù) הוא השורש המאתיים ואחד של הכתב הסיני. פירושו "צהוב", והוא אחד מתוך 4 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משנים-עשר קווים.
במילון קאנגשי יש 42 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
יינדז'יך טרפישובסקי
יינדז'יך טרפישובסקי (בצ'כית: Jindřich Tripišovský; נולד ב-27 בפברואר 1976) הוא מאמן כדורגל צ'כי המאמן את סלביה פראג.
קריירת אימון.
ביולי 2011 מונה טרפישובסקי למאמן Horní Měcholupy מהליגה הצ'כית הרביעית, ובתום העונה העלה אותה לליגה השלישית.
ביוני 2013 מונה למאמן ויקטוריה ז'יז'קוב מהליגה השנייה.
ביולי 2015 הצטרף לסלובן ליברץ מליגת העל הצ'כית, ובשתי העונות וחצי שאימן אותה - הגיעה הקבוצה למקומות השלישי והתשיעי.
בדצמבר 2017 מונה למאמנה של סלביה פראג. תחתיו הפכה הקבוצה לקבוצה החזקה בליגה, כשהיא זוכה בשלוש אליפויות רצופות, שלושה גביעים וסופרקאפ אחד, ומשלימה טרבל ודאבל. הקבוצה גם הצליחה במישור האירופי, כשבעונת 2019/2020 הצליחה להעפיל לשלב הבתים של ליגת האלופות, ובעונות 2018/2019 ו-2020/2021 הגיעה עד לשלב רבע הגמר בליגה האירופית.
את עונת 2020/2021 השלימה הקבוצה עם אליפות ללא הפסד, ואף קבעה שיא היסטורי בליגה עם 54 משחקים ברציפות ללא הפסד בשנים 2020–2021.
I Didn't Change My Number
I Didn't Change My Number (בעברית: לא שיניתי את המספר שלי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש. השיר יצא לאור ב-30 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים דארק-רום ואינטרסקופ, כרצועה מתוך האלבום, "Happier Than Ever".
רקע ופרסום.
השיר נכתב על ידי אייליש, יחד עם אחיה, פיניאס או'קונל, שגם הפיק את השיר. "I Didn't Change My Number" היא הרצועה השנייה מתוך אלבומה השני של אייליש, "Happier Than Ever". בתחילת השיר, נשמעות נביחות של הכלב של אייליש, שארק. פיניאס, אחיה, רמז על כך שהנביחות יישמעו באחת הרצועות, בטרם יציאת האלבום. בריאיון ל-"Open House party", אישרה אייליש כי במקור היה אמור השיר להיקרא "Laura".
ב-30 ביולי 2021, יום יציאת האלבום, עלה קליפ המילים הרשמי לשיר בערוץ היוטיוב של אייליש.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-100 מיליון השמעות.
ביקורות.
השיר זכה לביקורות חיוביות ולשבחים רבים מצד המבקרים. ליסה רייט ממגזין DIY כינתה את השיר "יורשו הרוחני של 'Bad guy'" (להיטה הגדול של אייליש, מתוך אלבום הבכורה שלה), וכתבה כי השיר הוא בעל "טון ווקאלי מפתה ועוצמתי". באתר "AllMusic", צוין השיר, יחד עם הסינגלים "Therefore I Am" ו-"Lost Cause" כשירים המעניקים לאלבום "אווירת טריפ-הופ נוסטלגית" ומשמשים כ"הסחות דעת שובבות" מהבלדות הרגועות שבאלבום.
רבים ממבקרי המוזיקה ציינו לחיוב את הפקת השיר. אלכס מקלוי מהעיתון המקוון "The A.V. Club" שיבח את אחיה של אייליש, פיניאס או'קונל, שהפיק את השיר, ואת השילוב בין המוזיקה האלקטרונית ומוזיקת הטראפ שבשיר. במגזין "Clash" נכתב על השיר: "'I Didn't Change My Number' הוא שיר לחישות על חרטה, אבל הקול שבו - מלא בעדינות, ומתאזן הודות לקצב הטראפ וההיפ הופ המודרני של השיר".
על אף הביקורות החיוביות, סבר טים סנטז מהאתר "Beats Per Minute" כי השיר "מרגיש ריק למדי מבחינה נושאית, בהשוואה ל-'Goldwing' (רצועה אחרת מתוך האלבום)".
הופעות.
ב-5 באוגוסט 2021, ביצעה אייליש את השיר בהופעה חיה, בלייב לאנג' של BBC רדיו 1.
Billie Bossa Nova
Billie Bossa Nova (בעברית: בילי בוסה נובה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש. השיר יצא לאור ב-30 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים דארק-רום ואינטרסקופ, כרצועה מתוך האלבום, "Happier Than Ever".
רקע ופרסום.
השיר נכתב על ידי אייליש, יחד עם אחיה, פיניאס או'קונל, שגם הפיק את השיר. "Billie Bossa Nova" היא הרצועה השלישית מתוך אלבומה השני של אייליש, "Happier Than Ever". בריאיון למגזין הצרפתי "Madame Figaro", אמרה אייליש כי שאבה השראה עבור השיר מהמלחין הברזילאי אנטוניו קרלוס ז'ובים, הידוע כאבי ז'אנר הבוסה נובה.
ב-30 ביולי 2021, יום יציאת האלבום, עלה קליפ המילים הרשמי לשיר בערוץ היוטיוב של אייליש.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-111 מיליון השמעות.
ביקורות.
אלכסנדרה פולארד מהאינדפנדנט תיארה את השיר כ"רצועת בוסה נובה צנועה ומינית, העוסקת בסיפור מומצא על רומן סודי".
השיר זכה לביקורות חיוביות ולשבחים רבים מצד המבקרים. ליסה רייט ממגזין "DIY" שיבחה את הפקת השיר, וכתבה: "הקצב הלטיני והמוכר ב-'Billie Bossa Nova', הופך את התוכן הלוהט בסתר של מילות השיר לזורם עוד יותר". במגזין "Slant" נכתב כי השיר חושף "צד בוגר וחושני יותר" באופייה של אייליש. באתר "AllMusic" צוינה האווירה הג'אזית והפופית שבשיר, ונכתב: "אייליש חיזקה הטווח שלה, תוך שלקחה השראה מגדולי הג'אז והפופ של פעם כמו ג'ולי לונדון ופגי לי, והעניקה אווירה נצחית לרצועות כמו 'Billie Bossa Nova' ו-"'My Future'".
רוב שפילד ממגזין רולינג סטון שיבח את השיר, וכתב: "'Billie Bossa Nova' הוא תענוג, עם קצב סמבה שמחליק על קסטנייטות דיגיטליות, אבל הכנות הרגשית של השיר עדיין רצינית, לאור אזהרתה של אייליש, (בעברית:"מוטב שתנעל את הדלת שלך/ותסתכל עלי קצת יותר")". אלכס מקלוי מהעיתון המקוון "The A.V. Club" כתב: "גם שיר כמו 'Billie Bossa Nova', העוסק באהבה סודית, מצליח להכיל בתוכו רבדים המצביעים על כך שהנושא של פרטיות לעומת חשיפה אף פעם לא יוצא מדעתה: ".