נולד בשנת ה'ש"ל בקירוב, כנראה בעיר ניקופול שבבולגריה. היה לו אח בשם ר' ציון, שהיה מגדולי הקהל בניקופול, וייתכן שאף היה רב העיר למשך תקופה לאחר רבי יצחק ביג'ה. לפי דברי הרב יצחק ביג'ה אביו ר' דוד "התפרסם כתלמיד חכם, עשיר ובעל מעשים וזכה לשיבה טובה". מוצא משפחתו ממגורשי ספרד שהגיעו לבלקן לאחר הגירוש. ממשפחתו יצאו תלמידי חכמים, רופאים, משוררים ומנהיגים מהמאה ה-15 ועד המאה ה-18. למד תורה בשאלוניקי בישיבתו של רבי שלמה הכהן (מהרש"ך). רבי אישטרוק מרבה לצטט את רבו, ומזכירו כרבו המובהק. משנת ה'ש"ן (1590) בערך שימש כרב קהילת הספרדים בסופיה, כנראה במקום רבי אברהם חדידה, שבה כיהן כחמישים שנה עד לעלייתו לארץ ישראל בשנת ה'ת' לערך. חכם קהילת הספרדים הוא "מרביץ התורה", שתפקידו לדרוש בשבתות, לדון בדיני אישות ובדיני ממונות, ולהקים ישיבה.
עלה לארץ ישראל על אף המצב הכלכלי והמדיני הקשה ששרר בה באותה תקופה. תקופה מסוימת שהה בקושטא, כנראה בדרכו לארץ-ישראל, והתגורר בביתו של ר' ישראל בנבנישתי, אביו של רבי חיים בנבנישתי. הוא התיישב בירושלים ובה נפטר בשנת ה'ת"ג.
רבי חיים בנבנישתי מביא בחיבורו הנהגות שראה אצל רבי אישטרוק בהיותו בקושטא בבית אביו או במקומות אחרים. רבי עזריה פיגו הספיד אותו עם בוא הידיעה על פטירתו. התכתב עם רבים מרבני דורו, בהם מהרי"ט, רבי אברהם מונסון ועוד.
אוסף תשובותיו היה שמור בכתב יד חסר סדר שהתגלגל למוסקבה ונשמר באוסף גינזבורג, ויצא לאחר עריכה וסידור על ידי הרב פרופ' משה עמאר בשנת תשמ"ב בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן. כפי הנראה, רבי אישטרוק השאיר כתבים נוספים, שטרם ראו אור.
שוקי אמרני
יהושע (שוקי) אמרני (נולד בישראל, 1953), יו"ר חברת תובנות - המתמחה בייעוץ בתכנון ובניה; כיהן כמנכ"ל משרד הפנים ויו"ר המועצה הארצית לתכנון ולבנייה; הוא אלוף-משנה (במיל'); דוקטור למדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן; בה הוא מרצה ועומד בראש "תוכנית הכשרה מקצועית בתכנון ובניה"; חבר בוועדה לבדיקת מינויים לפי חוק החברות הממשלתיות; עמית מחקר במכון למדיניות נגד טרור (ICT), באוניברסיטת רייכמן; ומכהן בהתנדבות כיו"ר עמותת צאלה - הפועלת לחיזוק החוסן החברתי; זכה באות אומ"ץ על קידום מנהל תקין בעבודתו בשירות הציבורי.
נעורים ומשפחה.
נולד בקיבוץ עין-הנצי"ב שבעמק בית שאן, לרבקה וחביב. ילד שני מבין שמונה אחים ואחיות, בהיותו בגיל שלוש עברה משפחתו לגור בפתח תקווה, בגיל תשע החל לעבוד עד לגיוסו לצה"ל.
נשוי לרחל, מנהלת "בית ספר חן לשגרירים צעירים" מטעם עיריית פתח-תקווה, ומתנדבת בסיוע לילדים חולים ונזקקים.
השכלה אקדמית.
לאמרני תואר דוקטור למדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן; עבודת הדוקטורט עוסקת ביחסי צבא וחברה; ותואר שני במדעי המדינה, התמחות ביחסים בינלאומיים (בהצטיינות), עבודת המחקר עוסקת בסכסוך הישראלי-פלסטיני; תואר שני נוסף במדעי החברה, התמחות בביקורת פנימית וציבורית, מאוניברסיטת חיפה; תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה, ותעודת הוראה במדעי החברה, מאוניברסיטת בר-אילן.
יו"ר חברת תובנות.
ד"ר שוקי אמרני, הוא בעלים ויו"ר חברת תובנות, המתמחה בייעוץ מקצועי בנושאי שלטון מקומי ותכנון והבנייה.
תפקידים עיקריים בשירות הציבורי.
מנכ"ל משרד הפנים.
בשנים 2013–2015 כיהן כמנכ"ל משרד הפנים. היה שותף בהובלת רפורמות חשובות, לצמצום רגולציה, תכנון ובנייה, שינויי גבולות וחלוקת הכנסות בין הרשויות המקומיות, וקידום אחריות חברתית בשלטון המקומי. בשנים 2010–2013 כיהן מספר פעמים כמנכ"ל בפועל, ונציג משרד הפנים במועצת הרשות לשירותים ציבוריים-מים וביוב ובמועצת מקרקעי ישראל.
יו"ר המועצה הארצית לתכנון ולבניה.
בשנים 2013 - 2015 כיהן כיו"ר המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, בשנים 2010-2013 כממלא מקום יו"ר המועצה, ובשנים 2014 - 2015, כיו"ר ועדת התכנון הארצית למתחמים מועדפים לדיור (ותמ"ל).
המשנה למנכ"ל משרד הפנים.
בשנים 2010 - 2013 כיהן כמשנה למנכ"ל משרד הפנים, היה ממלא מקום המנכ"ל ומופקד על תשע יחידות במשרד: על הממונים על המחוזות ויושבי ראש הוועדות המחוזיות לתכנון ולבניה, על יחידת המפקח הארצי על הבחירות, על המנהל לשירותי חירום ועל אגף בכיר לעדות. בתקופה זו, יזם הכנת קוד אתי למשרד הפנים, שהיה למשרד הממשלתי הראשון בתחום ואת "פרס שר הפנים לאחריות חברתית ברשויות המקומיות" שהוענק לראשונה ביוני 2015.
הממונה על מחוז המרכז ויו"ר הוועדה המחוזית לתכנון ולבניה.
בשנים 2010-2003 כיהן כממונה על מחוז המרכז, יו"ר הוועדה המחוזית לתכנון ולבניה, יו"ר הוועדה המחוזית למתקנים ביטחוניים ויו"ר הוועדה המקומית לתכנון ולבניה נתב"ג. דוח מבקר המדינה שפורסם בשנת 2006 מציין לחיוב את הוועדה המחוזית במספר תחומי פעילות חשובים. בשנת 2009 זכה מחוז המרכז בתעודת הערכה מהוועדה לפרס הלאומי לאיכות ומצוינות בשירות הציבורי ע"ש ראש הממשלה לשעבר יצחק רבין.
מנהל אגף בכיר לביקורת ברשויות המקומיות.
בשנת 1994 הקים את האגף הבכיר לביקורת ברשויות המקומיות ועמד בראשו עד לשנת 2003. בשנת 1999 הומלץ על ידי מנכ"ל משרד הפנים לפרס קפלן. בנימוקים לפרס נכתב על ידי המנכ"ל: "על בניית מערכת חדשנית, מקצועית ומקיפה בתחום הביקורת בשלטון המקומי, שהביאה לשינוי ערכי בתרבות הניהול, להתייעלות, ליתר שקיפות של המידע על תפקודן של הרשויות המקומיות ולהגברת הפיקוח והמודעות הציבורית".
יו"ר ועדות מקצועיות וציבוריות.
ד"ר אמרני עמד בראש ועדות מקצועיות וציבוריות שהביאו לשינויי חקיקה וקידמו רפורמות חשובות בשירות הציבורי: יו"ר צוות ממשלתי לפיתוח כלכלי ברשויות המקומיות במגזר המיעוטים (על-פי החלטת הממשלה); יו"ר ועדה בין-משרדית לפיתוח ושיקום מרכזי ערים; יו"ר ועדה ציבורית להקמת אקדמיה בשלטון המקומי בישראל; יו"ר ועדה ציבורית לבחינת מערכת הדיווח הכספי בשלטון המקומי; יו"ר ועדה בין-משרדית לקביעת מעמדו וסמכויות ועד מקומי במועצה האזורית; יו"ר ועדה בין-משרדית לבחינת מספר המצילים בתחנות ההצלה; בשנת 2010 במסגרת שירות מילואים מונה על ידי ראש אכ"א לעמוד בראש ועדה מטכ"לית לשיפור הביקורת ויישום מדיניות באגף כוח-אדם בצה"ל.
שירות צבאי.
התגייס לצה"ל ביולי 1970 במסגרת הנח"ל המוצנח-גרעין "יחדיו-טירת צבי" של תנועת הנוער בני-עקיבא. שירת כחובש פלוגתי עד ליציאתו לקורס קצינים. ביצע מגוון תפקידים בכירים בתחומי ניהול, הדרכה ומשאבי אנוש. השתחרר משירות קבע באפריל 1994 בדרגת אלוף-משנה. עד יוני 2017 נמנה עם מערך המילואים כראש צוות ביקורת ביחידת מבקר מערכת הביטחון.
הוראה באקדמיה.
החל משנת 1997 מרצה לקורסים במנהל ציבורי ב אוניברסיטת בר-אילן; החל משנת 2017 עומד בראש "התוכנית להכשרה מקצועית בתכנון ובנייה", באוניברסיטת בר-אילן; במהלך השנים לימד בה ובמוסדות אקדמיים אחרים קורסים לתואר ראשון ושני בנושאי ביקורת, אתיקה, מנהיגות ומיעוטים.
יו"ר עמותת צאלה.
החל משנת 2017 מכהן בהתנדבות כיו"ר צאלה, שהיא עמותה א-פוליטית, בה כל חברי העמותה פועלים בהתנדבות בקרב בני הנוער לחיזוק חוסנה של החברה בישראל.
זכייה באות אומ"ץ.
בתפקידו כממונה על מחוז המרכז ויו"ר הוועדה המחוזית לתכנון ולבניה, זכה לאות אומ"ץ. בנימוקים להענקת האות נכתב, בין היתר: "על פעילותו הבלתי-נלאית להטמעת עקרונות המנהל התקין ברשויות המוניציפליות; על שמירת כספי הקופה הציבורית; החליטה "ועדת האות" - פה אחד - להעניק את "אות אומץ" לשנת 2007 לד"ר שוקי אמרני".
ספרים ומאמרים.
ד"ר אמרני פרסם מאמרים בנושאי אתיקה, מנהיגות, ביקורת, שלטון מקומי ומינהל ציבורי, ושני ספרים:
(1) הדרוזים - בין עדה לאום ומדינה, הוצאת קתדרת חייקין לגיאואסטרטגיה, אוניברסיטת חיפה, 2010.
הספר עוסק במרקם היחסים המיוחד בין מדינת ישראל והחברה הישראלית לבין בני העדה הדרוזית, בהתייחס למגמות ועתיד מערכת יחסים זו.
(2) אתיקה וביקורת בשירות הציבורי בישראל, הוצאת לשכת המבקרים הפנימיים בישראל, 2012.
הספר בוחן ומנתח שורה של נושאים שעומדים במוקד העשייה הציבורית, בהתייחס לדילמות בתהליכי קבלת החלטות בהיקשר לאתיקה ולביקורת.
טיסה 301 של לאו איירליינס
טיסה 301 של לאו איירליינס (Lao Airlines Flight 301) הייתה טיסת נוסעים מקומית בלאוס, שהתרסקה ב-16 באוקטובר 2013 לנהר מקונג סמוך לכפר דון קו. בהתרסקות נהרגו 44 נוסעי המטוס וחמשת אנשי צוות. הטיסה בוצעה במטוס ATR 72-600, והיא יצאה מנמל התעופה של עיר הבירה ויינטיאן, בדרכה לפקאסה שבדרום המדינה.
הטיסה.
המטוס בעל הרישום RDPL-34233, טס לראשונה ב-6 במרץ 2013, והוא נמסר לחברת התעופה ב-29 במרץ.
טיסה 301 המריאה מוויינטיאן בשעה 14:45 שעון מקומי, והתרסקה בסביבות השעה 16:00. מזג האוויר היה מעונן, בעקבות סופת הטייפון נארי שהשתוללה אותה שעה בווייטנאם הסמוכה.
תאונה זו היא הראשונה בה מעורב הדגם החדיש של ה-ATR 72, ה-ATR 72-600. תאונה זו היא הקטלנית ביותר שהתרחשה על אדמת לאוס, והקטלנית ביותר בחברת התעופה שנוסדה בשנת 1976.
הזרימה המהירה במקונג הקשתה על איסוף הנספים ושברי המטוס. עד 23 באוקטובר נאספו 44 גופות מתוך 49 הנספים. אחדים מהם נמצאו במרחק 19 ק"מ ממקום ההתרסקות.
חקירת התאונה.
הרשויות בלאוס פתחו בחקירת התאונה. יצרנית המטוס ATR, יחד עם המשרד לחקר וניתוח ביטחון התעופה האזרחית של צרפת שלחו צוות של ארבע חוקרים על מנת לסייע בחקירה.
שרידי המטוס נמשו מהמקונג ב-22 באוקטובר, וכעבור ימים אחדים נמשו הקופסאות השחורות של המטוס.
לפי דו"ח חקירת התאונה, הגורם לה הוא כישלון של הטייסים לנחות בבטחה בתנאי מזג האוויר המשתנים, לאחר שנכשלו בניסיון הנחיתה הראשון.
לאו איירליינס