עד שנת 1965 התגוררו מרבית תושבי האי סביב מצודת האי באלוניסוס. רעידת אדמה שפגעה באי הביאה להרס רב בעירה, ולמעבר תושבים רבים לפאטיטירי. בשנת 1992 הוקם הפארק הימי אלוניסוס במטרה להגן על בעלי החיים הימיים בסמוך לאי ובמיוחד על כלב ים נזירי.
ביצות כבארה
ביצות כבארה השתרעו עד שנות ה-20 של המאה ה-20 במרזבה של מישור חוף הכרמל סביב נחל תנינים ממזרח לקיבוץ מעגן מיכאל של היום. הביצות הוכרזו כאדמת ג'יפתליק על ידי השלטון העות'מאני.
היסטוריה.
הביצות היו הגדולות בארץ ישראל לאחר ביצות החולה, והשתרעו על שטח של כ-6 קמ"ר. במקום סכרו הרומאים אגם ששימש את מפעל המים של קיסריה. האגם שרד כ-1,000 שנה, עד שהתדרדר עקב הצטברות סחף ותחזוקה לקויה לשטח ביצתי. הביצות היו תחומות בין סכר רומי באזור בריכות הדגים של מעיין צבי מצפון, סכר באזור אמת המים של קיסריה מדרום, הר הכרמל ממזרח ורכס הכורכר שדרכו זורם נחל תנינים ממערב. הביצות היו מקור ליתושי אנופלס ומוקד של מחלת המלריה. ערביי שבט ערב אל-ע'וארנה, חיו בשולי הביצה והתפרנסו מדיג, ממרעה תאואים, ומקליעת מוצרים מצמחי הגומא והקנה.
אדמת הביצה נרכשה על ידי חברת יק"א מכספי הברון רוטשילד בשנת 1922, והאגודה השקיעה כרבע מיליון ליש"ט בניקוזה. ייבוש רוב שטח הביצה התנהל במשך שנות העשרים והשלושים של המאה ה-20. לצורך פעולות הניקוז הזמינה יק"א את מהנדס צרפתי בשם ליאון קרון, אשר עסק יבוש ביצות באלג'יריה. נשכרו פועלים מצריים וסודאנים, אשר עבדו במקום בתנאי מחיה קשים וסבלו ממלריה וגויסו פועלים משבט ערב אל-ע'וארנה. פיק"א (שירשה את יק"א ב-1924) רכשה אדמה חלופית לבדויים וב-1926 הקימה עבורם את הכפר ג'סר א-זרקא על רכס הכורכר הסמוך.
אנשי העלייה השלישית דרשו מפיק"א לשלב יהודים בעבודה במסגרת כיבוש העבודה, אולם נתקלו בסירוב. לאחר מאבק ציבורי שהתנהל בשנת 1924 הסכימה פיק"א לשלב גם פועלים יהודים בעבודה, ותנאי העבודה שופרו. העבודות הביאו פועלים רבים לזכרון יעקב ולמושבה החדשה בנימינה, ובהם אנשי קבוצת כבארה וקבוצת מנורה של תנועת בית"ר בהנהגתו של גרשון שץ. בין הפועלים היה מהנדס חקלאי מרוסיה שהתמחה בניקוז מים בשם דב קובלנוב. דב החל לעבוד בביצות כפועל פשוט ולאחר שנוכח כי תוכניות הניקוז של קרון לא עובדות, חקר את הסיבות והגיש תוכניות משלו. התוכניות נשלחו לפריז, אושרו ודב החל לנהל את פרויקט יבוש הביצה. על פי מדידת זרימת המים הוא הסיק כי יש נביעות תת-קרקעיות ויש להגיע אליהם. הוא איתר אלפי נביעות ודאג להכניסם לצינורות, את המים המלוחים לים והמתוקים לעיבוד חקלאי. למרות המחלות ומקרי המוות, היו רבים שרצו לעבוד ביבוש הביצות, פיק"א מצדה הטיבה עם העובדים והנהיגה שבוע עבודה של חמישה ימים.
אחד מן החלוצים שייבשו את הביצה היה משה שטקליס. בסיוריו באזור בשנת 1929 הוא גילה את מערת כבארה הפרהיסטורית, בה נערכו מאוחר יותר חפירות רבות.
על אדמות הביצה שיובשה, הוקם, ב-1949, קיבוץ מעגן מיכאל. גם עם סיום הניקוז הופיעו באזור שלוליות חורף נרחבות מדי שנה. רק בסוף שנות ה-70, לאחר שהוקם מפעל נחלי מנשה שאסף את המים העודפים, הן נעלמו. שריד זעיר לביצות מצוי כיום בשמורת בריכת תמסח.
ביצת כבארה
ג'יימס הארדן
ג'יימס אדוארד הארדן הבן (באנגלית: .James Edward Harden, Jr; נולד ב-26 באוגוסט 1989) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הגארד בקבוצת פילדלפיה 76' בליגת ה-NBA. אחד הכוכבים הבולטים בליגה וידוע בעיקר בזכות יכולותיו ההתקפיות, לאורך השנים זכה בעונת בתואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA, נבחר 10 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA וסיים 3 פעמים כמלך הסלים של ה-NBA.
להארדן זקן מטופח שנחשב לסימן היכר שלו בציבור, ובשל כך זכה לכינוי "הזקן" (The Beard). לאורך השנים פיתח הארדן את זריקת ה", אשר הפכה למזוהה עמו.
ראשית חייו.
הארדן החל את קריירת המשחק שלו בתיכון ארטסיה שבקליפורניה. בשנתו השנייה בתיכון קלע של 13.2 נקודות למשחק ובעונתו השלישית כשחקן תיכון העמיד הארדן ממוצעים של 18.8 נקודות, 7.7 ו-3.5 אסיסטים למשחק, כשהוא מוליך את קבוצתו ל-33 ניצחונות מול הפסד בודד בעונה.
קריירת המכללות.
עם סיום לימודיו התיכוניים בשנת 2007 עבר הארדן לשחק בשורותיה של אוניברסיטת המדינה של אריזונה המשחקת בחטיבה הפסיפית של המכללות (נקראת Pac-10). בעונת ה" שלו העמיד ממוצעים של 17.8 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק. בסיום העונה נבחר הארדן לאחד מה"פרשמנים" המצטיינים במכללות, ואף הופיע על שער המגזין ספורטס אילוסטרייטד. בעונתו השנייה רשם ממוצעים של 20.1 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-4.2 אסיסטים למשחק, כולל שיא קריירה של 40 נקודות במשחק אחד. בסיום העונה נבחר הארדן לשחקן המצטיין של העונה בחטיבה הפסיפית, והיה לשחקן השלישי בתולדות אוניברסיטת המדינה של אריזונה שנבחר לתואר, והשלישי בתולדות החטיבה שזכה בתואר בעונתו השנייה במכללות.
קריירת ה-NBA.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
הארדן נבחר במקום השלישי בדראפט ה-NBA של שנת 2009 על ידי קבוצת אוקלהומה סיטי ת'אנדר, ובכך הפך לבחירת הדראפט הראשונה בהיסטוריה של המועדון, שהתחרה בשם "סיאטל סופרסוניקס" עד שנת 2008. בעונת הרוקי שלו, שותף הארדן ב-76 משחקים בהם תרם 9.9 נקודות ב-20.0 דקות בממוצע, ונבחר לחמישיית הרוקיז השנייה.
בעונתו השנייה במועדון החל הארדן להיות בורג משמעותי יותר ברוטציה של המאמן סקוט ברוקס; הוא שותף בכל משחקיה של אוקלהומה, ושיפר את נתוניו האישיים כשקלע 12.2 נקודות למשחק עליהן הוסיף 1.1 חטיפות, 3.1 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים. במשחקי הפלייאוף קיבל הארדן 31.6 דקות על המגרש בממוצע בהן תרם 13.0 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים וסייע לקבוצתו, שבעונה הקודמת הודחה כבר בסיבוב הראשון, להעפיל עד לגמר המערב בו הודחה על ידי האלופה הנכנסת דאלאס מאבריקס.
בעונת , שהייתה עונה מקוצרת של 66 משחקים בשל שביתת שחקנים, המשיך הארדן לשפר את יכולותיו כשהוא עולה מהספסל כמחליפו של תאבו ספולושה. הוא תרם 16.8 נקודות למשחק, כולל שיא קריירה של 40 נקודות מול פיניקס סאנס, הוא נבחר בסיום העונה ברוב מוחץ של הקולות לשחקן השישי של העונה, ובגיל 22 היה לשחקן השני הצעיר בהיסטוריה שזכה בתואר.
יוסטון רוקטס.
בטרם עונת ניסתה אוקלהומה להאריך את חוזהו של הארדן שאמור היה להסתיים בתום אותה עונה. לאחר שהצדדים לא הצליחו להגיע להסכמה, עבר הארדן ב ליוסטון רוקטס עם שלושה שחקנים נוספים, תמורת קווין מרטין, הרוקי ג'רמי לאמב ו-3 בחירות דראפט עתידיות. במשחק הבכורה שלו במדי יוסטון קלע הארדן 37 נקודות, אליהן הוסיף 12 אסיסטים, שישה ריבאונדים וארבע חטיפות, ובמשחק שאחריו קבע שיא קריירה של 45 נקודות בניצחון הביתי מול אטלנטה הוקס. במהלך העונה הוא שבר את שיא המועדון שקבע מוזס מלון בשנת 1982, כשקלע לפחות 25 נקודות ב-14 משחקים רצופים, ונבחר לראשונה בקריירה למשחק האולסטאר של ה-NBA. במשחק מול שארלוט בובקאטס רשם הארדן את הטריפל דאבל הראשון בקריירה עם 21 נקודות, 11 ריבאונדים ו-11 אסיסטים, ובמפגש מול אוקלהומה סיטי, קבוצתו לשעבר, שיפר את שיא הקריירה עם 46 נקודות. הוא רשם לאורך העונה 25.9 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-5.8 אסיסטים בממוצע למשחק, הוביל את יוסטון למאזן של 45 ניצחונות מול 37 הפסדים, ובסיום העונה נבחר לחמישיית העונה השלישית. בסיבוב הפלייאוף הראשון פגשה יוסטון את אוקלהומה סיטי; הארדן קלע בסדרה 26.3 נקודות למשחק, אך לא הצליח למנוע את ניצחונה של אוקלהומה בשישה משחקים.
הארדן המשיך להיות אחד מהקלעים הבולטים בליגה גם בעונת . לקראת העונה הוחתם בקבוצה גם דווייט הווארד שיצר לצדו של הארדן את אחד הצמדים המבטיחים בליגה. הארדן תרם 25.4 נקודות ו-6.1 אסיסטים למשחק, אך ספג לאורך העונה ביקורת רבה על משחק ההגנה הלוקה בחסר שלו. במשחקי הפלייאוף פגשה יוסטון את פורטלנד טרייל בלייזרס בסיבוב הראשון. הארדן קלע לאורך הסדרה 26.8 נקודות, אולם עשה זאת באחוזי קליעה נמוכים (37.6% מהשדה), ולא הצליח למנוע את הפסד קבוצתו בסדרה בשישה משחקים.
לאורך עונת קלע 27.4 נקודות ומסר 7.0 אסיסטים בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר בפעם השנייה ברציפות לחמישיית העונה ב-NBA. ב-19 במרץ 2015 שיפר את שיאו האישי כשקלע 50 נקודות במשחק מול דנוור נאגטס, וכשבועיים לאחר מכן קלע 51 נקודות במשחק מול סקרמנטו קינגס. בפלייאוף 2015 הוליך את יוסטון להעפלתה הראשונה מזה 18 שנים למעמד גמר האזור המערבי, בו הפסידה לגולדן סטייט ווריורס בתוצאה 1–4.
את עונת סיים הארדן עם ממוצעים מרשימים של 29.0 נקודות, 7.5 אסיסטים ו-6.1 ריבאונדים למשחק, אולם קבוצתו העמידה מאזן 41–41, והודחה מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון.
ביולי 2016 חתם על הארכת חוזה ביוסטון ל-4 עונות נוספות, בסך כ-118 מיליון דולר. בעונת שימש הארדן כרכז של הרוקטס, תחת המאמן הנכנס מייק ד'אנטוני, וסיים כ"מלך האסיסטים של ה-NBA" עם ממוצע של 11.2 אסיסטים, אליהן הוסיף 29.1 נקודות ו-8.1 ריבאונדים למשחק. במשחק מול ניו יורק ניקס ב-31 בדצמבר 2016 קלע שיא קריירה של 53 נקודות, אסף 16 ריבאונדים ומסר 17 אסיסטים, ובכך השיג את הטריפל-דאבל הראשון בתולדות ה-NBA אשר כולל לפחות 50 נקודות, 15 ריבאונדים ו-15 אסיסטים. בהצבעה לתואר ה-MVP של העונה הסדירה סיים הארדן במקום השני, אחרי הזוכה ראסל וסטברוק. בפלייאוף 2017 הודחו הרוקטס בסיבוב השני, על ידי סן אנטוניו ספרס.