משנת 2005 ועד היום תוכנית הגרעין האיראנית הפכה לסוגיה משמעותית ומעוררת מחלוקת בקרב מדינות העולם המערבי. אחר חודשים של דיונים, החלטות סנקציות מרוככות התקבלו במועצת הביטחון ב-23 בדצמבר (מספר 1737), ב-24 במרץ 2007 (מספר 1747) וב-4 במרץ 2008 (מספר 1803) לאור סירובה של איראן לחדול מהעשרת אורניום. בכירי המשטר האיראני טוענים כי מטרת תוכנית הגרעין היא הפקת אנרגיה בלבד; מנהיגי אירופה, ארצות הברית וישראל הביעו ביטחון כי איראן חותרת לפצצה גרעינית. הערכות המודיעין נחלקו בנוגע למועד בו איראן תצליח לייצר מתקן נפץ גרעיני, החל מההערכה הישראלית המחמירה של סוף 2009 וכלה בהערכות אמריקניות שדחו את השגת הפצצה למועד כלשהו בין 2010-2015.
ב-14 ביולי 2015 הגיעו שרי החוץ של שש המעצמות (ארצות הברית, צרפת, גרמניה, בריטניה, סין ורוסיה) ושר החוץ של הרפובליקה האסלאמית של איראן להסכם בדבר תוכנית הגרעין האיראנית. לפי ההסכם תוקפא תוכנית הגרעין האיראנית למשך 10–15 שנים תמורת הסרת כל הסנקציות שהוטלו עליה במשך השנים.
הגל הרביעי של הפמיניזם.
לאחר שבמשך למעלה ממאה שנים המאבק למען זכויות נשים ידע עליות ומורדות, בתחילת עשור זה מקבל תפנית חדשה בעקבות השפעתן הרבה של התפתחות האינטרנט והרשתות החברתיות, ויש המסמנים את שנת 2012 כתחילתו של "הגל הרביעי של הפמיניזם". "גל" זה התאפיין במעבר של השיח הפמניסיטי ממחוזות האקדמיה לציבור הרחב. נושאים שהיו מרכזיים בשלבים מוקדמים יותר של תנועות זכויות הנשים זוכים לתשומת לב לאומית ובינלאומית על ידי תקשורת המיינסטרים ופוליטיקאים שעוסקים בנושא באופן נרחב יותר מאי פעם, כאשר השיח בעשור זה מתמקד בין היתר בנושאים כמו הטרדות מיניות, תרבות האונס או ביוש גוף. בשנת 2017 זכה קמפיין Me Too לתשומת לב בינלאומית, לאחר שהמפיק ההוליוודי, הארווי ויינסטין, הואשם על ידי למעלה מ-100 נשים מעבירות מין שונות, ולבסוף הורשע בכך. זו הופכת לנקודת מפנה שמובילה נשים רבות ברחבי העולם לשתף ברשתות החברתיות גינויים לעשרות גברים חזקים בתקשורת, בפוליטיקה ובתעשיית הבידור.
סכסוכים פנימיים ותמורות פוליטיות.
בתחילת העשור, פרץ האביב הערבי שהקיף חלקים נרחבים ממדינות ערב והוביל למהפכות ושינויים פוליטיים בהרבה מהם.
הגעת פליטים ומהגרים מאסיה ומאפריקה השפיעה על השיח הפוליטי באירופה ונקראה משבר ההגירה באירופה. תופעה ההגירה לא הייתה רק באירופה, אלא במדינות רבות ברחבי העולם. דונלד טראמפ נבחר לנשיאות ארצות הברית בין השאר על רקע הבטחות להילחם בהגירה לא חוקית בעזרת בניית חומה עם מקסיקו. בברזיל היא הייתה חלק מהקמפיין של הנשיא הימני בולסאנרו וכך גם במדינות אחרות באזור שחששו מהגירת מיליונים מוונצואלה. בדרום אפריקה, גברה ההתנגדות להגירה מהמדינות הסמוכות.
במהלך העשור עלה השימוש במונח פופוליזם כזרם בחלק מהציבור וגדלה התמיכה הציבורית בתנועות הנחשבות כחלק מהפופוליזם הימני באירופה. החזית הלאומית בצרפת, הליגה הצפונית באיטליה, מפלגת החירות באוסטריה ומפלגת העצמאות בבריטניה נחלו הישגים נאים בבחירות הכלליות. משמאל, בלטו חמשת הכוכבים באיטליה וסיריזה ביוון. היו שתיארו את דונלד טראמפ כפופוליסט ואף חלק ממתנגדיו מהמחנה הפרוגרסיבי במפלגה הדמוקרטית תוארו כך. באמריקה הלטינית, נבחרו במקסיקו ובברזיל נשיאים שתוארו כפופליסטים. גודלו של הזרם ומידת השפעתו שנויים במחלוקת, בעיקר בשל הגדרתו המעורפלת.
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות.
ההתנקשויות, החיסולים, וניסיונות ההתנקשות הבולטים ביותר במהלך העשור:
כלכלה.
קצב הצמיחה העולמי בעשור זה עמד בממוצע על סביבות ה-3%. לקראת סוף העשור נצפתה האטה קלה במידת הצמיחה העולמית.
במהלך העשור, הבנקים המרכזיים ניהלו מדיניות מוניטרית מרחיבה - ריביות אפסיות והזרמות כספים
2010 הייתה השנה שבה עבר המשבר הפיננסי העולמי התמרה באירופה ונהפך למשבר חובות. המשבר באירופה, שבו נחשפו חובותיהן הענקיים של ממשלות בפריפריה של היבשת, כמעט שהביא לפירוקו של גוש האירו, הפרויקט הכלכלי השאפתני ביותר של שלהי המאה ה–20. המשבר העלה על נס את מדיניות הצנע שהובלה על ידי נושי הממשלות, והפך את הבנק המרכזי האירופי לשחקן החשוב ביותר ביבשת. ייתכן שהוא גם הוביל בעקיפין לניצחון של תומכי הברקזיט, מהלך הפרישה של בריטניה מהאיחוד האירופי. אירופה לא הייתה היחידה שהגדילה חובות. ברחבי העולם הגדילו ממשלות, תאגידים, צרכנים ובנקים את החובות שלהם. בעידוד הריבית הנמוכה, תפח הר החובות העולמי, בהובלת ארצות הברית וסין, ועם סיום 2019 הוא הוערך ב–257 טריליון דולר, 40% יותר משהיה בתחילת העשור.
תוצאותיו של משבר החוב בצמיחה הכה ברחבי אירופה, ברמת החיים של תושבי המדינות מוכות החוב, ועוררו קיטוב פוליטי. הר החובות שהעמיסו כל המשתתפים היה שקול לשווי התוצר הגלובלי כפול 3. הסיכון של ניהול חוב כזה, אם יפרוץ משבר נוסף, גדל והלך — וקיבל ביטוי במשברים מקומיים.
בשנת 2010 סין תפסה את מקומה של יפן כאשר הפכה לכלכלה השנייה בגודלה בעולם (אחרי ארצות הברית). גם ביפן נרשמה הורדת דירוג בשנה הבאה עקב נטל החוב. העשור השני של המאה ה-21 החל בעקבות משבר כלכלי עולמי שאירע לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21. בפרט, משבר החוב האירופי, שהחל במהלך 2009, המשיך לתוך העשור השני של המאה ה-21 כאשר חששות ממשבר חוב ממשלתי התפתחו בקרב משקיעים שמרניים מבחינה פיסקאלית ביחס למצבן של חלק ממדינות אירופה, כאשר המצב נהיה מתוח במיוחד בתחילת שנת 2010. חברות גוש האירו לגביהן התבססו החששות היו יוון, אירלנד, ספרד ופורטוגל.
למרות משבר החוב האירופי מדד הדאו ג'ונס האמריקני הממוצע רשם את העלייה הארוכה ביותר מאז השגשוג של ענף הטכנולוגיה בסוף שנות ה-90. עם זאת, בשל אינפלציה ועלייה במחירי סחורות גרמו לתסיסה ניכרת במדינות רבות בהן הכנסה הממוצעת הייתה נמוכה יחסית. במדינות מסוימות, ובמיוחד במדינות ערב, התסיסה הפוליטית הפכה במקרים רבים למשברים חברתיים-כלכליים אשר גרמו להפיכות במדינות רבות, בהן בקירגיסטן ובתוניסיה ב-2010, בלוב, סוריה, תימן ומצרים בשנים 2011 ו-2012.
מחיר הנפט עלה עד 2011 לאחר צניחה. ב-2014 תפוקת הנפט העולמית הגיעה לשיא היסטורי עם 93 מיליון חביות ליום. עד שנה זאת מחיר הנפט היה יציב ולאחריה ירד.
עד 2015 שיעורי האג"ח חזרו לטווחים נורמליים ברחבי אירופה, למעט יוון אשר נאלצה להמשיך במדיניות צנע שהוכתבה על ידי מדינות גוש האירו כתנאי להמשך היותה של יוון חלק מהגוש וכתנאי לאישור תוכנית חילוץ מחמירה אף יותר.
בשנת 2018 העלה נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, את המכס על ייבוא פלדה ואלומיניום ועל ייבוא מסין. תגובות נגד של סין מובילות בפועל למלחמת סחר בין ארצות הברית לסין. טראמפ יצא נגד הסכמי סחר אזוריים, בהם לטענתו ארצות הברית לא זכתה לתנאים מיטיבים, ופעל בטקטיקה כלכלית חדשה של התרת הסכמים אזוריים והחלפתם בהסכמים בילטרלים.
אבטחת סייבר.
במהלך העשור נושא אבטחת סייבר (ובפרט תקריות בולטות של מתקפות סייבר בינלאומיות שכללו האקינג, דליפת מידע, וגנבת מידע רגיש) החל לזכות בתשומת לב רבה למדי מצד ממשלות, תאגידים ואינדיבידואלים.
חברה.
אוכלוסיית העולם הגיעה בסוף העשור לכ-7.8 מיליארד איש.
דור הבייבי בום מגיע לגיל פרישה באמריקה הצפונית, באירופה ובאוסטרליה. הקפיצה המשוערת בכמות האנשים שיחלו להשתמש בכספי הביטוח הלאומי צפויה להכביד על תקציבי מדינות העולם הראשון.
מדינות אירופה, רוסיה, ויפן, אשר בהם שיעור האוכלוסייה נמצא בירידה הדרגתית לאורך העשורים האחרונים, הן בין האזורים בעולם בהם הזדקנות האוכלוסייה וההשלכות של הזדקנות האוכלוסייה מורגשים כיום במידה ניכרת במיוחד. נכון ל-2019, קרוב ל-30 אחוזים מאוכלוסיית יפן הם מעל גיל 65, מה שהופך את יפן לאומה עם שיעור אוכלוסייה קשישה מהגבוהים בעולם. כתוצאה מכך, ביפן נבחנים כיום פתרונות חברתיים רבים לטיפול בקשישים, לרבות פיתוח רובוטים שיוכלו לסייע בסיעוד. בארצות הברית החשש מכך שדור הבייבי בום יגיע לגיל פרישה הוביל לכך שהועלו בשנים האחרונות הצעות לביצוע רפורמות מהותיות במדיקר ובביטוח הלאומי, ובכלל זה העלאת גיל הפרישה או ביטול תוכניות מסוימות שהיו זמינות בעבר לגמלאים.
העלאת גיל הפנסיה היא נושא נפיץ מבחינה פוליטית בכל מדינה בעולם, וכאשר ראשי השלטון בוחרים לעסוק בכך לרוב הדבר מוביל למחאות ציבוריות גדולות. בשנת 2010 צרפת העלתה את גיל הפרישה מ-60 ל-62, על אף שנערכו הפגנות נרחבות בצרפת נגד השינוי.
תרבות פופולרית.
מגמות אופנה.
פריטים אופנתיים בעשור השני של המאה ה-21 כוללים בין יתר ספינר, גלגשת דו-גלגלית בייצוב עצמי (מכונה גם הוברבורד), מוט הסלפי והקורקינט הממונע.
ספורט.
במהלך העשור התקיימו שישה משחקים אולימפיים:
במהלך העשור נערכו שלושה מונדיאלים:
במהלך העשור נערכו שני משחקי אליפות אירופה בכדורגל:
אנשים בולטים.
מנהיגי עולם בולטים.
מנהיגי עולם שנכללו במהלך העשור בצמרת רשימת אנשי השנה של המגזין "טיים":
היינץ
חברת היינץ (באנגלית: H. J. Heinz Company) היא חברה אמריקאית ומותג הרטבים המוכר והגדול בעולם. החברה משווקת סוגים רבים של רטבים בכ-200 מדינות ברחבי העולם. היינץ מייצרת בכל מפעליה כ-5,000 מוצרים שונים. מוצר הדגל של היינץ היה ונשאר הקטשופ.
היינץ נוסדה על ידי הנרי ג'ון היינץ בשנת 1869. הנרי, שהיה בנם של חקלאים, החל לשווק את רוטב החזרת שהכינה אימו לחנויות בסביבת מגוריו.
חברת היינץ היא אחת האחראיות להקמת ה-FDA האמריקאי.