בריטניה, ובמיוחד צ'מברלין בזו למזרח אירופה. הבריטים לא רצו לשלוח חיילים להילחם בשביל עם "נידח" כלשהו, במיוחד לאור העובדה שצ'מברלין ראה בהיעלמות צ'כוסלובקיה פתרון לצרה שבריטניה לא רוצה בה. צ'מברלין חתם עם היטלר על הסכם בו הוא מתיר לגרמניה לספח לעצמה את חבל הסודטים שהיה אזור בצ'כוסלובקיה המיושב ברובו בגרמנים. כאשר חזר מגרמניה לאחר חתימת ההסכם הכריז: "הקרבנו את צ'כוסלובקיה על מזבח השלום".
כל השיקולים הללו הביאו לכך שהבריטים לא התכוננו ולא היו מוכנים למלחמה. "חוק עשר השנים בבריטניה", שנחקק ב-1919 והוארך ב-1929, הניח שלא תפרוץ מלחמה וגרם להיעדר חימוש ולהשפעות פסיכולוגיות בעם ובהנהגה.
עמדת צרפת.
צרפת האמינה כי גרמניה לא תוכל לפלוש אליה בשל "קו מאז'ינו" - קו ביצורים אדיר שנבנה בשנות ה-30 לאורך הגבול הצרפתי-גרמני. כמו כן האמינו הצרפתים שצבאם הוא צבא "מעולה" כשלמעשה, המוטיבציה בו הייתה ירודה, הוזרמו לו תקציבים נמוכים מדי, וחסר בו פיקוד מוכשר.
מערכת השלטון הצרפתית הייתה שרויה במאבק קשה בין ימין ושמאל ובשורה של שערוריות פוליטיות וכלכליות. המורל הלאומי היה בשפל המדרגה, מכאן שלא היה להם זמן ורצון לעסוק במדיניות חוץ. גם צרפת הייתה במגמה פציפיסטית בעקבות מלחמת העולם הראשונה.
צרפת חששה מפני מלחמה גדולה נוספת. אוכלוסייתה קטנה בעקבות האבדות במלחמת העולם הראשונה ובשל הירידה בשיעור הילודה. כמו בריטניה, היא חששה מפני חיל האוויר הגרמני ורצתה להציל את פריז היקרה מעצמתו. צרפת לא הייתה חזקה מספיק על מנת להתמודד מול גרמניה לבדה, ולכן נאלצה להתאים את מדיניותה לזו של בריטניה.
קארל צ'אפק
קארל צָ'אפֶּק (בצ'כית: Karel Čapek, , 9 בינואר 1890 – 25 בדצמבר 1938) היה מהחשובים שבסופרי צ'כוסלובקיה במאה ה-20. צ'אפק טבע את המילה "רובוט" במחזהו "R.U.R" ("רובוטים אוניברסליים של רוסום") משנת 1920.
חייו ויצירתו.
סיפוריו של צ'אפק מאופיינים בהומור, שנינות ואירוניה מפוכחת, אך גם בנקודת מבט אופטימית על בני האדם. יש המחשיבים אותו כאחד החלוצים של המדע הבדיוני האירופי, שעוסק בהשפעה של טכנולוגיות חדישות על החברה האנושית. ניתן להשוותו עם כותבים נוספים ששילבו ביצירותיהם מוטיבים של מדע בדיוני, דוגמת ג'ורג' אורוול ואלדוס האקסלי, אף כי נהוג לטעון כי התחזיות שלו אינן כה פסימיות כשלהם. דוגמה לנימה האופטימית שלו ניתן למצוא בספרו הרובוטים, שם מתוארת השתלטות רובוטים על האנושות, אך הסיפור מסתיים בנימה מפוייסת כאשר האהבה הופכת את הרובוטים לאנושיים. צ'אפק הביע חשש מפני הסכנות האורבות בדיקטטורות, בארגונים בעלי כוח בלתי מוגבל ובאובדן פרופורציות, תוך שהוא מנסה לעיתים להצביע על החיוב ולמצוא נקודות אור שבהן טמונה תקווה למין האנושי. בספרו המלחמה בסלמנדרות ניתן לראות את חששו זה ואת ההשלכות מרחיקות הלכת אשר צפה כי ינבעו מסכנות אלה, דבר ההגיוני לאור הביוגרפיה שלו והתנגדותו העזה למשטר הנאצי.
בספרים אחרים שלו עסק צ'אפק בשאלה "מהו ידע?" תוך הצגת המורכבות שיכולה לאפיין גם סיפורים שנדמים פשוטים. בעיקר בא הדבר לידי ביטוי בשלושת הרומנים שזכו לשם "הטרילוגיה הצ'כית": "הורדובל", "כוכב נופל" ו"חיים רגילים".
צ'אפק אף כתב מספר יומני מסע אותם אייר בעצמו, המתארים את נסיעותיו הרבות ברחבי אירופה.
בתחילת דרכו כתב קארל צ'אפק ביחד עם אחיו יוסף, אך בהמשך נפרדו דרכיהם. יוסף שם דגש על ציור וקארל על כתיבה, אם כי המשיך לאייר כמה מסיפוריו. סיבת היפרדותם הייתה אידאולוגית. יוסף היה קומוניסט ואילו קארל כתב רשימה תחת הכותרת: "למה אינני קומוניסט" שהטענה העיקרית בה הייתה שהקומוניזם אינו מטיב עם האדם אלא מחזק שררה ושלטון.
צ'אפק נפטר, מדלקת ריאות, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, בגיל 48, כשהוא שבור לב על הפקרת צ'כוסלובקיה לציפורני הנאצים בהסכם מינכן. עם הפלישה לצ'כיה באו הנאצים לחפשו בביתו, ואשתו הראתה להם את תעודת הפטירה. אחיו, יוסף צ'אפק, נעצר בידי הנאצים ונשלח אל מחנה הריכוז ברגן-בלזן, שם שרד לאורך כל שנות מלחמת העולם השנייה אך נרצח בסיומה ממש, באפריל 1945 - שבועות בודדים לפני כניעת גרמניה הנאצית.
לאחר השתלטות הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה, נאסרה הדפסת יצירותיו של צ'אפק, ורק בהדרגה הותרו שוב לפרסום. אחרי מותו ראו אור כל כתביו.
מבקרים.
היו שביקרו את צ'אפק על אהדתו היתרה לשלטון וידידותו החזקה עם הנשיא תומאש מסריק. כמו כן ביקרו אותו על היותו עממי מידי, צ'אפק שהיה ד"ר לפילוסופיה בוגר אוניברסיטאות פראג, ברלין ופריס כתב במכוון בצורה שתובן להמון, כי לא רצה שכתביו יהיו אליטיסטיים. למרות הביקורת צ'אפק זכה לפופולריות רבה, ספריו תורגמו לשפות רבות והוא אחד הסופרים הצ'כים הראשונים שזכו להכרה בינלאומית.
ספריו בתרגום עברי.
ספרי מסע:
מחזות:
ספרי ילדים:
פרסים ואותות הוקרה.
צ'אפק קיבל את אות מסדר טומאש מסריק , לאחר מותו בשנת 1991.
האסטרואיד שהתגלה על ידי האסטרונום לובוש קהואוטק ב-1969, נקרא על שמו.
פוקר
פוקר הוא משפחה של משחקי קלפים פופולריים אשר מקורותיהם אינם ידועים. הסברה המקובלת היא כי המשחק התפתח במזרח ארצות הברית בשלהי המאה ה-19 או בתחילת המאה ה-20. המשחק נפוץ בבתי קזינו, ועם התפתחות רשת האינטרנט הוא נפוץ גם ברשתות הימורים מקוונים.
המשחקים משוחקים לרוב עם חבילת קלפים סטנדרטית של 52 קלפים, אך קיימים גם משחקים המשתמשים בחלק מהקלפים בלבד. מספר הקלפים המקבל שחקן משתנה בין משחקים, מ-2 בטקסס הולדם, 4 באומהה הולדם עד ל-7 ב-Seven-card stud.
סבבי המשחק.
ברוב וריאציות המשחק סבב ההימורים הראשון מתחיל על ידי הימור כפוי של אחד השחקנים או יותר, הנדרשים לשלם את הבליינד, אנטה או שניהם. שלב ההימורים ממשיך כך שכל שחקן בתורו מחליט האם להשוות את ההימור, להעלות את ההימור, או לזרוק את הקלפים ולהפסיד. סבב ההימורים מסתיים כאשר כל השחקנים ביצעו את פעולותיהם והתור חוזר לשחקן האחרון אשר העלה את ההימור. המשחק ממשיך עד שכל סבבי ההימורים מסתיימים או שרק שחקן אחד נשאר עם קלפים. במצב בו יש יותר משחקן אחד עם קלפים לאחר סבב ההימורים האחרון, השחקן עם היד הטובה ביותר לפי חוקי המשחק הספציפי בו משחקים, מנצח וזוכה בקופה.
דירוג הידיים.
חוזקן של ידיים בפוקר מוערך בהתאם להסתברות הרכבתן. ככל שההסתברות ליצירת היד נמוכה יותר כך היד מוערכת כחזקה יותר.
אם מספר שחקנים מחזיקים ביד בעלת דירוג זהה, המנצח יקבע לפי
דירוגים אלו מתאימים לרוב וריאציות המשחק, אך בחלקן הסדר הוא הפוך או לא רלוונטי, לדוגמה ב-Lowball או בדוגי.
משחקי הימורים.
משחקי ההימורים מחולקים ל-2 סוגים עיקריים. משחקי כסף בהם השחקנים מהמרים על סכומי כסף באופן ישיר ושחקנים יכולים להוסיף כסף בין סבבי משחקים, ומשחקי טורנירים בהם לכל שחקן יש צ'יפים המייצגים נקודות, ושחקן אשר מפסיד את כל הצ'יפים יוצא מהטורניר וזוכה בסכום כסף בהתאם למקומו.
משחקי כסף.
משחקי כסף מתנהלים בבתי קזינו על סכומים שונים המתחילים מבליינדים של דולר או אירו אחד באזורים הפתוחים לקהל הרחב, וסכומים גבוהים אשר אליהם ניתן להיכנס בהזמנה בלבד בחדרים צדדים, כמו "Bobby's Room" בבלאג'יו הנקרא על שמו של בובי בולדווין, אשר שם משחקים בבליינדים של מאות ואלפי דולרים. משחקים גבוהים במיוחד מתקיימים גם בחדרים פרטיים במקאו אשר מנוהלים על ידי מריצי משחקים כפול פואה וניתן להיכנס אליהם בהזמנה בלבד. משחקים אלו לרוב פרטיים מאוד ואין מידע רב עליהם.
ערוצי טלוויזיה שונים יוצרים משחקי כסף גבוהים אשר אליהם הם מזמנים שחקנים מוכרים וחובבנים על מנת לצלם את המשחקים ולשדרם כתוכנית טלוויזיה כ-"High Stakes Poker" ו-"Poker After Dark". ישנם בתי קזינו היוצרים תוכניות עבור משחקים נבחרים בפלטפורמות שידור כיוטיוב ו-Twitch.tv, כמו "Live at the Bike" ו-"Hustler Live".
ברשתות הימורים מקוונים מתקיימים משחקים אשר מתחילים מבליינדים של סנט אחד ומגיעים למאות דולרים, אשר פתוחים לכל השחקנים.
מכיוון שמשחקי כסף בסכומים גבוהים הם לרוב פרטיים ואין גוף המרכז את הזוכים, לא ניתן לדעת בוודאות מי השחקנים עם סך הזכיות הגבוה ביותר.
משחקי טורנירים.
משחקי טורנירים מתקיימים בסכומים שונים. ברשתות ההימורים המקוונים ניתן למצוא טורנירים המשוחקים בעלות של סנטים בודדים ואף בחינם. בבתי קזינו ובחדרים פרטיים מתקיימים טורנירים המגיעים לעלות כניסה של מעל למיליון דולר, כמו טורניר ה"Big One for One Drop" או טורנירים כחלק מסבב טריטון. בעולם מתקיימים טורנירים עם סך פרסים המגיעים לעשרות מיליוני דולרים, בטורנירים בודדים או סבבי טורנירים מוכרים כאליפות העולם בפוקר, סבב הפוקר העולמי וסבב הפוקר האירופי.
ישנם מספר אתרים כ-"The Hendon Mob" אשר מרכזים את המידע על השחקנים הזוכים בטורנירים השונים. נכון למאי 2022, ברין קני מוביל את טבלת הזוכים בכל הזמנים עם זכיות בסך של 57.2 מיליון דולר וג'סטין בונומו אחריו עם זכיות של כ-10 אלף דולר פחות מקני. שחקנים מוכרים רבים נמצאים ברשימה זו כדניאל נגראנו (מקום 3), אריק סיידל (מקום 4), סטפן צ'ידוויק (מקום 6), פיל אייבי (מקום 9) ואחרים. ברשימת הישראלים מוביל אמיר להבות עם סך זכיות של 6 מיליון דולר, ואחריו נמצאים אורי רייכנשטיין (מקום 2), אסי משה (מקום 3), זיו שטיין (מקום 4), רן אזור (מקום 5), יובל בורנשטיין (מקום 6) ותימור מרגולין (מקום 7).
ההיבט המשפטי.
חוקיות משחק הפוקר משתנה בין מדינות אשר חלקן מאפשרות משחקי הימורים באופן גורף, אחרות אשר מאפשרות בבתי קזינו בלבד ומדינות אשר אוסרות על המשחק לגמרי.