מוחמד פואד מעסום (בערבית: محمد فؤاد معصوم, בכורדית: فوئاد مەعسووم; נולד ב-1 בינואר 1938, כוי סנג'ק) הוא פוליטיקאי כורדי-עיראקי בולט, ששימש בתפקיד נשיא עיראק ה-7 בין השנים 2014–2018. כיהן בשנים 1992–1993 כראש ממשלה ראשון של האזור האוטונומי כורדיסטן בצפון עיראק ובשנת 2010 כיושב ראש מועצת הנבחרים של עיראק.
קורות חיים.
פואד מעסום נולד בשנת 1938 בעיר כוי סנג'ק, שבמחוז ארביל, בצפון מזרח עיראק. מוצא משפחתו בכפר חבאנן באזור הווראמאן . הוא גדל במשפחה מוסלמית אדוקה. אביו נקרא שייח מוללה מעסום. עד גיל 18 למד פואד מעסום בבתי הספר דתיים בכורדיסטן. אחרי לימודי משפטים ושריעה באוניברסיטת בגדד , בשנת 1958 נשלח פואד מעסום לקהיר כדי ללמוד באוניברסיטת אל-אזהר. סיים שם לימודי דוקטורט בפילוסופיה אסלאמית. עבודת הדוקטורט שלו הוקדשה להגות האחים הטהורים (דוקטורט בשנת 1975). בשובו לעיראק למד מעסום משפטים באוניברסיטת בצרה . בשנים 1964-1962 פעל מעסום כחבר במפלגה הקומוניסטית העיראקית ובשנים 1964–1968 עבר לסוריה בה פעל במסגרת המפלגה הקומוניסטית הסורית . מאוכזב מגישת הקומוניסטים הערבים בסוגיית ההגדרה העצמית של הכורדים, עזב את המפלגה הקומוניסטית והצטרף ב-1968 למפלגה הדמוקרטית הכורדית. אחרי 1968 לימד משפטים באוניברסיטת בצרה. הפך לנציג המפלגה הדמוקרטית הכורדית בבצרה ולשליח שלה בקהיר עד שנת 1975. בשנת 1975 נמנה עם מייסדי האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן . אחרי תבוסת סדאם חוסיין מלחמת המפרץ, החל מ-4 ביולי 1992 ועד 26 באפריל 1993 כיהן מעסום כראש הממשלה הראשון של האזור האוטונומי כורדיסטן.
בעקבות פלישת כוחות נאט"ו לעיראק ונפילת משטרו של סדאם חוסיין בשנת 2001, בשנת 2003 שב מעסום לבגדד כחבר במשלחת הכורדית והתמנה לחבר בוועדה שחוקקה את החוקה החדשה של עיראק.
ב-2005 נבחר לפרלמנט העיראקי; ובין 14 ביוני 2010 ל-11 בנובמבר 2010, שימש כיושב ראש מועצת הנבחרים של עיראק.
בבחירות לנשיאות שהתקיימו בפרלמנט העיראקי זכה מעסום ב-211 קולות, לעומת 17 קולות בעד יריבו, ברהם סאלח, גם הוא נציג כורדי.
הוא נשוי לרונאק מוסטפא עבדול וואחיד, ולהם חמש בנות. בן אחד נפטר ממחלה בגיל 15.
יצחק כהן (קצין)
יצחק (איציק) כהן (נולד בשנת 1977) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המשמש מפקד עוצבת אדום ומפקד עוצבת סיני. קודם לכן שימש מפקד חטיבת גבעתי, מפקד חטיבת יהודה, מפקד חטיבת הערבה, מפקד בא"ח גבעתי ומפקד גדוד צבר.
ביוגרפיה.
כהן נולד וגדל בירושלים. התגייס לצה"ל בשנת 1995, ושובץ בגדוד רותם בחטיבת גבעתי. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד רותם ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד. לאחר מכן מונה למפקד פלחה"ן גבעתי בין השנים 2002–2003, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה ברצועת עזה. בהמשך מונה לסגן מפקד גדס"ר גבעתי בין השנים 2006–2007. לאחר מכן יצא ללימודים בפו"ם. בסיום הלימודים חזר לחטיבה ומונה לקצין אג"ם של חטיבת גבעתי, ושימש בתפקיד בין השנים 2008–2009, בין היתר במהלך מבצע עופרת יצוקה.
בשנת 2009 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד צבר, ושימש בתפקיד עד שנת 2011. בהמשך שימש כראש ענף לחימה אורבנית במל"י בין השנים 2011–2012. לאחר מכן מונה למפקד בא"ח גבעתי בין השנים 2012–2014. במהלך מבצע צוק איתן הצטרף ללחימה כקצין במטה מפקד חטיבת גבעתי. ב-23 באוקטובר 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת הערבה, ושימש בתפקיד עד יוני 2016. ב-5 ביולי 2016 מונה למפקד חטיבת יהודה, תפקיד אותו מילא עד 6 באוגוסט 2018. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ו (2018–2019). ב-14 ביולי 2019 מונה למפקד חטיבת גבעתי, ושירת בתפקיד עד 7 ביולי 2021. בסיום התפקיד הועלה לדרגת תא"ל. ב-4 באוגוסט 2021 מונה למפקד עוצבת אדום. ב-18 במאי 2022 מונה בנוסף למפקד עוצבת סיני.
ב-11 ביולי 2022 הוחלט על מינויו למפקד הבא של עוצבת הפלדה.
חיים אישיים.
כהן מתגורר בנגבה, נשוי לחווה ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בממשל ואסטרטגיה מהמרכז הבינתחומי הרצליה, ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.
חבילת שי
חבילת שי היא מארז של מוצרים - בדרך כלל מזון או תמרוקים - המוענק במתנה בנסיבות שונות.
חבילת שי המכילה מזון כוללת בדרך כלל דברי מתיקה שונים, חטיפים מתוקים ומלוחים ולעיתים יין, אך לא מוצרי מזון טריים העשויים להתקלקל במהרה. לעיתים ולפי הנסיבות מצורפים אליה חפצים נוספים, כגון צעצועים פשוטים לילדים. חבילת שי של תמרוקים כוללת סוגים שונים של סבונים, שמפו ומוצרי טיפוח נוספים. המוצרים נארזים לרוב בקופסאות קרטון או בסלים עטופי צלופן בגדלים שונים בהתאם לגודל החבילה.
חבילות שי נמכרות על ידי סופרמרקטים ועסקים המתמחים בהן או נארזות על ידי אנשים באופן עצמאי.
שי לעובד.
חבילות שי במסגרתן מוענק לעובד במקומות עבודה לרגל החגים, ימי הולדת או אירועים משמחים. התפתחו עסקים רבים, המציעים למקומות עבודה ולוועדי עובדים רכישה מרוכזת של חבילות שי.
שי לחיילים.
בישראל נפוץ מתן חבילות שי לחיילי צה"ל על ידי תלמידי בית ספר. החבילות מובאות אל החיילים או נשלחות אליהם בדואר. חבילות אלו מכילות דברי מזון שונים ולעיתים גם פריטי נוחות כגון בגדים תחתונים, בגדים קלים וסבונים. ההווי הצה"לי מעודד חלוקה של תוכן חבילות שי שקיבלו החיילים בין חבריהם ליחידה.
בעתות מלחמה ומבצעים צבאיים נפוצה התופעה של התגייסות של עסקים והציבור הרחב לתרומת חבילות שי בהרכבים שונים לחיילים המשרתים בחזיתות.
לאבוצ'קין La-5
לאבוצ'קין La-5 (ברוסית: Лавочкин Ла-5) היה מטוס קרב סובייטי ששימש את חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה. המטוס פותח על ידי המשרד לתכנון ניסויי של סמיון לאבוצ'קין.
שירות פעיל.
המטוס נכנס לשירות פעיל ב-1942 ושירת עד לסוף מלחמת העולם השנייה. ה-La-5 פותח כתחליף למטוס הקרב LAGG-3, אשר ביצועיו וחימושו לא היו מספקים בהתמודדות מול המטוסים הגרמניים מדגם Bf.109F. המטוס תוכנן בפרק זמן קצר מאוד - כחודשיים, וכבר בסוף מרץ 1942 בוצעה טיסת הבכורה של אב-הטיפוס הראשון שלו, כאשר הייצור הסדרתי החל ביולי 1942.
ה-La-5 היה מטוס חד מנועי, הבנוי כולו מעץ והונע באמצעות מנוע מקורר אוויר בעל הספק של 1330 כ"ס. מנוע זה אפשר ל-La-5 להגיע למהירות טיסה הגבוהה בכ-40 קמ"ש לעומת קודמו, ה-LAGG-3, ובנוסף הושג שיפור גם בקצב הנסיקה שלו שהיה גדול משמעותית מקודמו. החימוש העיקרי של המטוס כלל 2 תותחים בקוטר של 20 מ"מ, אשר הותקנו בגוף המטוס והיו מסוגלים לירות דרך המדחף, וזאת לעומת ה-LAGG-3 אשר היה חמוש בזוג מקלעים בקוטר 12.7 מ"מ ובתותח אחד בלבד.
המטוס נכנס לשירות בחיל האוויר הסובייטי באוגוסט 1942. המטוסים הראשונים השתתפו בקרב סטלינגרד והיוו "הפתעה לא נעימה" לטייסי הלופטוואפה. רבים מאלופי ההפלות בחיל האוויר הסובייטי טסו במטוסי La-5: איוואן קוז'דוב, אלוף ההפלות המוצלח ביותר של חיל האוויר הסובייטי, השיג את מרבית ניצחונותיו (46 מתוך 62) כאשר הטיס מטוסי La-5.
ייצור ה-La-5 הופסק בשנת 1944 והוחלף במטוס מתקדם יותר – ה-La-7. בסך הכל נבנו 9,920 מטוסי La-5 בשנים 1942 – 1944.
שירות במדינות נוספות.
פרט לחיל האוויר הסובייטי סופק המטוס לטייסות צ'כוסלובקיות שלחמו במסגרת הצבא האדום. המטוסים ששרדו את המלחמה המשיכו לשרת בצבא צ'כוסלובקיה עד לסוף 1947.
בנימין לנדאו
בנימין (ביני) לנדאו הוא זמר, כותב שירים, מלחין, מנגן ומעבד בתחום המוזיקה יהודית מקורית.
לנדאו נשוי ליעל ולהם ילדים והם מתגוררים ביישוב חוות מעון, שנמצא באזור הר חברון. את שיריו הוא יוצר באולפן שבנה סמוך לביתו. הוא משלב בשיריו סוגים שונים של מוזיקה מתחום הרוק והמוזיקה האתנית.
דיסקוגרפיה.
מעבר לגבולות.
כל השירים באלבום הולחנו, הופקו ועובדו על ידי לנדאו. האלבום יצא בשנת 2010 והופץ על ידי חברת "דברי שיר". האלבום מכיל עשר רצועות וחלק מהטקסטים מתכתבים עם קטעים מתוך "שיר השירים".
משכן.
השירים באלבום מורכבים ממילים שלנדאו כתב בעצמו וטקסטים מהמקורות. האלבום יצא בשנת 2013, וגם הוא כקודמו מכיל עשר רצועות. האלבום הוקלט באולפני "סתר המדרגה" וזכה להצלחה רבה יותר מקודמו. עלון השבת "ישראלי" (במהדורה שיצאה לכבוד ראש השנה תשע"ד) הגדיר את האלבום כאלבום החמישי במכירות באותה שנה בתחום המוזיקה היהודית.
סגנון השירים שבאלבום הזה הם כקודמו: שירים שקטים בעיקר. השיר "אור בהירות הדרך" מדבר על הנסיעה לקברו של רבי נחמן מברסלב בעיר אומן.
על עטיפת האלבום מופיעים הרים במדבר, ובאופק עולה עמוד ענן המסמן את מקום חניית המשכן.
מבוע.
ב 2019 מיד לאחר ל"ג בעומר הוציא אלבום חדש בשם מבוע גם אלבום זה מכיל עשר רצועות ומשולבים בו שירים עם טקסטים מהמקורות ושירים שכתב ביני בעצמו.
שירים נוספים.
מלבד השירים שבאלבומיו, לנדאו כתב, הלחין ושר שירים רבים נוספים.
עוד בתקופת נערותו הלחין וכתב שיר על מיכל בת שאול שבזה בליבה לדוד המלך המפזז לפני ארון ה'. השיר הוקלט ואף שודר ברדיו המקומי של קריית ארבע, אך שידורו הופסק בשל מחאת רבנים מהיישוב, שראו בשיר זלזול בגדולי האומה.
כמו כן כתב והלחין את השיר "אבאל'ה". השיר הוקלט והופק באלבום של אמני היישוב בת עין.
שירו "ים של תקווה" גם לא יצא לאור באלבומיו. בתקופת החטיפה של שלושת הנערים הוציא לנדאו שיר (תחילה בעילום שם) בשם "ופדויי השם ישובון".