בחוקת האיטי לשנת 1843, נקבע כי בנות תוכלנה ללמוד ולהשכיל. בשנת 1844 החלו להבנות בתי ספר יסודיים לבנות בפורט-או-פרנס אך לא היו הרבה כאלה. אף על פי שההנהגה הפוליטית ניסתה לעשות דברים בעניין החינוך הבלתי שוויוני באותה תקופה, הכלכלית והמחסומים החברתיים הקשו מאוד להגיע למטרה זו מכיוון שכבר מאוחר בשנת 1860 היה הבדל במספר הבנות שהולכות לבית הספר.
זה השתנה עם החוקה בשנת 1843, אך החשבון הראשון של הקמת בתי ספר יסודיים לבנות בפורט או פרינס היה בשנה שלאחר מכן, 1844. אף על פי שההנהגה הפוליטית ניסתה לעשות משהו בעניין החינוך הבלתי שוויוני באותה תקופה, לא היו שינויים רבים בחינוך הנשים, עקב בעיות חברתיות וכלכליות.
בהשוואה למדינות אחרות, אף שרוב מדינות אמריקה הלטינית השיגו חינוך יסודי אוניברסלי או כמעט אוניברסלי לכל הילדים, עבור החינוך היסודי בהאיטי, שיעור ההרשמה של בנים היה עדיין גבוה במקצת מזה של בנות ב-1987.
יחסי הפיליפינים–מרוקו
יחסי הפיליפינים–מרוקו הם היחסים הדו-צדדיים בין הפיליפינים למרוקו. היחסים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-27 בדצמבר 1975.
נציגויות דיפלומטית.
הפיליפינים החזיקה בעבר שגרירות למרוקו ברבאט. השגרירות נסגרה במרץ 1986, כחודש בדיוק לאחר כניסתה של הנשיאה קורסון אקינו לתפקיד בעקבות מהפכת הכוח העממית. בתו של הנשיא המודח פרדיננד מרקוס, אימי מרקוס, ובעלה טומי מנוטוק התגוררו במרוקו ועל פי הדיווחים החזיקו בדרכונים מרוקאים בעקבות הפלתו של מרקוס. המרקוסים היו חברים קרובים של המלך חסן השני.
על סגירת הנציגות הדיפלומטית נמתחה ביקורת על ידי הסנאטורית הפיליפינית לטיסיה ראמוס-שאהאני, שטענה כי תדמית הפיליפינים בעולם המוסלמי נפגעה עם סגירת השגרירות. היא ראתה במהלך כמתעלם מהמלך חסן השני, צאצאו של מוחמד ומייסד הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
מרוקו מחזיקה שגריר בפיליפינים, מוחמד רידה אל-פאסי, שהגיש את אמנתו לנשיא רודריגו דוטרטה ב-10 בינואר 2017. עם זאת, השגרירות נפתחה כמעט שנתיים לאחר מכן, בנובמבר 2018.
בדצמבר 2019 פתחה הפיליפינים מחדש את שגרירותה ברבאט שבמרוקו.
יחסי עבודה.
נכון לשנת 2014, יש יותר מ-3,000 עובדים פיליפינים מעבר לים במרוקו.
דאגני
דאגני נורבול סנדוויק (בנורווגית: Dagny Norvoll Sandvik; נולדה ב-23 ביולי 1990), הידועה בשם הבמה דאגני (Dagny), היא זמרת-יוצרת נורווגית.
ביוגרפיה.
סנדוויק היא בתם של המוזיקאים הנורווגים מריט סנדוויק ואייסטיין נורוול . בעקבות מטלת כתיבת שירים בבית הספר, היא החלה להופיע בטרומסה, נורווגיה. לאחר שעברה לבריטניה ב-2012, היא הופיעה במועדון עם בן זוגה באותה תקופה, אך לאחר שהרגישה ש-"הדברים לא באמת הולכים לשום מקום", היא נרשמה לאוניברסיטה ללמוד עיצוב מדיה דיגיטלית ב-2015. בקיץ 2016, היא הוציאה את הסינגל "Backbeat". השיר משך את תשומו ליבו של זיין לאו בתחנת הרדיו Apple Music 1 , והופיע ברשימת ההשמעה החדשה של התחנה בספוטיפיי. לאחר מכן, השיר הושמע לפחות 300 אלף פעמים תוך מספר ימים.
לאחר שזכתה להצלחה גדולה בספוטיפיי, היא הוחתמה בריפבליק רקורדס. מנהל התקליטים האמריקאי, רוב סטיבנסון אמר עליה כי: "'Backbeat' מיד עורר את תשומת ליבנו, ולאחר שהשיר הושמע בניו יורק, כל החברה שלנו התאהבה בה. אנו מצפים להעביר עוד את חזונה לעולם".
ב-6 באפריל 2018, היא הוציאה את הסינגל "Drink About", ביחד עם סיב. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-2 בנורווגיה ולמקום ה-25 בשוודיה.
סנדוויק הייתה אחת מכותבי השיר "Never Really Over" של קייטי פרי, שקיבל מאוחר יותר גרסה מחודשת לשיר של דאגני שיצאה בשם "Love You Like That".
ב-1 במאי 2020, היא הוציאה את הסינגל "Somebody". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-3 בנורווגיה.
ב-2 באוקטובר 2020, לאחר שהוציאה מספר סינגלים, היא הוציאה את אלבומה הראשון, "Strangers / Lovers". האלבום הגיע בשיאו למקום ה-2 בנורווגיה.
ב-2020, סנדוויק שיחקה בעונה השנייה של הסדרה חבר לחג בתפקיד אחות ליזה. הגרסה האקוסטית לסינגל הלהיט שלה, "Somebody" והשיר "Bye Bye Baby" מאלבום הבכורה שלה הופיעו גם כן בתוכנית.
מרטי רובינס
מרטין דייוויד רובינסון (באנגלית: Martin David Robinson; 26 בספטמבר 1925 – 8 בדצמבר 1982), המכונה בשם הבמה מרטי רובינס, היה זמר-יוצר, שחקן, מפיק קולנוע ונהג מכוניות מרוץ בנאסקאר. רובינס היה אחד מזמרי הקאנטרי הפופולריים והמצליחים ביותר במשך שלושה עשורים של קריירה שנמשכה מסוף שנות ה-40 ועד תחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 1961, זכה רובינס בפרס גראמי על שירו "אל פאסו".
ביוגרפיה.
רובינס נולד בגלנדייל שבאריזונה בשנת 1925. בילדותו, מצבו המשפחתי היה קשה, ואביו עבד בעבודות מזדמנות כדי לפרנס את המשפחה, שמנתה עשרה ילדים. אביו היה שתיין, ובעיות השתייה שלו הובילו לגירושין מאמו של רובינס בשנת 1937, כאשר רובינס היה בן 12. בגיל 17 עזב רובינס את הבית כדי לשרת בצי ארצות הברית, שבו שירת במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא הוצב באיי שלמה באוקיינוס השקט. כדי להעביר את הזמן במהלך המלחמה, הוא למד לנגן על גיטרה, והתחיל לכתוב שירים. במהלך המלחמה, הוא נחשף לקיומה של מוזיקה הוואית, וזו מצאה חן בעיניו. לאחר המלחמה, הוא זכה לתהילה בהופעות במועדונים בעיר הולדתו ובסביבתה. רובינס הושפע בכתיבתו מסיפורים על המערב הפרוע, שסיפר לו סבו בילדותו.
רובינס התחתן עם מריסונה "מארי" בולדווין ב-27 בספטמבר 1948. לזוג נולדו שני ילדים - רוני וג'נט, והם היו נשואים במשך 34 שנים, עד למותו של רובינס.
לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1947, יצר רובינס תוכנית אירוח משלו והופיע בטלוויזיה המקומות בפיניקס. באחת מהתוכניות התארח ג'ימי דיקנס הקטן, ולאחר מכן השיג לרובינס חוזה הקלטות בקולומביה רקורדס.
בשנת 1956 הקליט את שיר הקאנטרי הראשון שלו, "Singing the Blues" ושנה לאחר מכן הוציא שני להיטים נוספים - "A Sport Sport Coat" ו- "The Story of My Life". בשנת 1959 הוציא רובינס את השיר הכי מוכר שלו, "אל פאסו", שעליו זכה בפרס גראמי. השיר מסמל את התחלת הקשר של רובינס עם סגנון "הבלדה המערבית", סגנון שהפך למרכיב מרכזי בקריירה שלו. שירים מאוחרים יותר שהקליט שזכו לשבחים כוללים את "Big Iron", "Don't Worry" ו"Honkytonk Man". על שם השיר האחרון נקרא סרטו של קלינט איסטווד משנת 1982, ורובינס שיחק בסרט בהופעתו האחרונה לפני מותו.
רובינס נודע בהופעותיו בנאשוויל, טנסי, ובעקבות כך עיתונאית המוזיקה מרי הארון כתבה עליו ביקורת חיובית בעיתון הגרדיאן.
בנוסף להקלטותיו ולהופעותיו, היה רובינס נהג מכוניות מרוץ, והתחרה ב-35 מרוצי NASCAR, שמתוכם סיים שש פעמים בעשירייה הראשונה. בשנת 1967, רובינס שיחק את עצמו בסרט מרוצי המכוניות "Hell on Wheels". המירוץ האחרון שלו התקיים ב-7 בנובמבר 1982, חודש לפני מותו.
רובינס חלה במחלת לב וכלי דם בשלב מוקדם של חייו. לאחר שלקה בהתקף הלב השלישי שלו, ב-2 בדצמבר 1982, הוא עבר ניתוח מעקפים. רובינס לא התאושש מהניתוח, ומת שישה ימים לאחר מכן, ב-8 בדצמבר, בבית החולים סנט תומאס בנאשוויל. הוא היה בן 57 במותו.
במהלך הקריירה שלו, רובינס הקליט יותר מ-500 שירים, פרסם למעלה מ-60 אלבומים, וזכה בשני פרסי גראמי. רובינס נבחר להיכל התהילה של מוזיקת הקאנטרי, ולהיכל התהילה של כותבי השירים של נאשוויל. כמו כן, האקדמיה למוזיקת קאנטרי בחרה בו לאמן העשור של שנות ה-60. רובינס זכה להצלחה מסחרית בז'אנר הקאנטרי ובפופ, ושירים רבים שלו זכו לגרסת כיסוי על ידי אמנים מפורסמים רבים אחרים, שביניהם ג'וני קאש, גרייטפול דד, ואלביס פרסלי.
המוזיקה שיצר ממשיכה להשפיע על תרבות הפופ גם בימינו. שירו "Big Iron" הופיע במשחק הווידאו "", ושירו "אל פאסו" מופיע מספר פעמים בפרק הסיום של הסדרה "Breaking Bad", שנקרא בשם זהה.
Strangers / Lovers
Strangers / Lovers הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הנורווגית דאגני. האלבום יצא לאור ב-2 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים Little Daggers.
רקע והכרזה.
האלבום עצמו חולק לשני חלקים. ב-14 במאי 2020, הודיעה דאגני כי חלקו הראשון, שנקרא "Side A", ומכיל את שש הרצועות הראשונות יצא לאור ב-22 במאי 2020. כאשר חלקו השני הנקרא "Side A", יצא יחד עם האלבום כולו ב-2 באוקטובר 2020.
ביקורת.
עם צאתו זכה האלבום לשבחי הביקורת. בהתבסס על שלוש ביקורות, באלבום השנה, קיבל האלבום ציון מצטבר של 83 מתוך 100.
דן קרומב מהמגזין "The Line of Best Fit", כינה את דאגני "כוח אמיתי שיש להתחשב בו" בזכות "Strangers / Lovers". בנוסף, הוא שיבח את האלבום בקול, וכינה אותו "מוזיקת פופ עוצמתית, נוקבת ומבעבעת במיטבה."
המהומות בישראל ברמדאן (2021)
המהומות בישראל באביב 2021
Somebody (שיר של דאגני)
Somebody הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הנורווגית דאגני. נכון ליולי 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-46 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של הסינגל, בבימויו של הבמאי טוסק, הועלה לערוץ היוטיוב של הזמרת ב-1 במאי 2020. נכון ליולי 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-1.3 מיליון פעמים ביוטיוב.
המטה הכללי של צבא האימפריה הרוסית
המטה הכללי (ברוסית: Главный штаб Русской императорской армии) היה גוף הניהול העליון לענייני צבא ואסטרטגיה של הכוחות המזוינים של האימפריה הרוסית. המטה הראשי שימש כאחד משמונה המנהלות הראשיות של משרד המלחמה של האימפריה הרוסית. המטה היה ממוקם בבירת האימפריה - סנקט פטרבורג.
הקמה.
המטה הוקם ב-31 בדצמבר 1865 ממיזוג מחלקת הפיקוח עם המנהל הראשי של המטה הכללי.
פיקוד.
בראשו עמד מפקד עם שני עוזרים.
מבנה וארגון.