בנימיני נולד בפתח תקווה, אח תאום ל, שנפל במבצע שלום הגליל. החל ללמוד ג'ודו אצל יונה מלניק בגיל 6 עד גיל 12, אז עבר ללמוד קראטה אצל יהודה פנטנוביץ'. עד גיוסו לצה"ל הגיע לחגורה שחורה, דאן 1, בקראטה גוג'ו ריו ובמהלך שירותו הפך למדריך קרב מגע וקצין כושר קרבי, תפקידים אותם עדיין ממלא במילואים.
למד בתיכון ברנר פתח תקווה.
לאחר שרותו הצבאי המשיך ללמוד ולפתח את כישוריו כאמן לחימה ומדריך בקראטה גוג'ו ריו עם רוני קלוגר וכן בסגנונות קונג פו שונים אותם למד ממורים ביפן וסין. בשנים 1987-1985 השתתף וזכה מדי שנה באליפות ישראל בקראטה במקצה קומיטה עד 65 ק"ג וכן במקצה הקאטה.
ב-1987 היה חתן פרס הועד האולימפי בישראל על הישגיו הספורטיביים בתחומו וכן מונה לשופט באליפות ישראל לקראטה בשנים 1986 ו-1987 כמו גם במכביה ה-13 ב-1989. בשנת 1997 זכה בגביע עולם באליפות הבינלאומית השישית לאמנויות לחימה, בקטגוריית אמני לחימה בכירים. בשנים 1994-1998 שירת בתפקיד המזכיר הכללי בארגון EWF - European WuShu Federation ואף מונה לשופט בינלאומי מטעם ארגון זה.
בשנת 1989, במקביל להמשך לימודיו במזרח, פתח בית ספר פרטי תחת השם אינטרנשיונל גוג'ו ריו, כיום בשם מכללת ילון.
בשנת 2008 פרש מתחום הקראטה וכיום מלמד אמנויות סיניות בלבד: קונג פו, טאי צ'י וצ'י קונג, וממשיך ללמד באופן אישי את תלמידיו במכללתו.
מופיע לעיתים בתוכנית "בתנועה" של ערוץ הבריאות, שם מציג את סגנון הטאי צ'י יאנג - 40 משפטי התנועה.
בריג'יד הקדושה מאירלנד
במאית קולנוע
סימון לאנדו
שלום כהן
קורי קאר
קורי קאר (באנגלית: Cory Carr; נולד ב-5 בדצמבר 1975 בפורדייס, ארקנסו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי ששיחק בעמדות הסמול פורוורד והקלעי, ומתנשא לגובה של 1.93 מטר. קאר מאמן באקדמיה לכדורסל נשים בווינגייט ובמכבי חדרה.
קאר נחשב לאחד מהשחקנים הפעילים הוותיקים בליגת העל והוא מדורג במקום ה-99 בטבלת קלעי הליגה בכל הזמנים עם 2429 נקודות בתשע עונות בליגה.
קריירה.
קאר שיחק ארבע שנים באוניברסיטת טקסס טק, בסיומן יצא לדראפט ה-NBA. קאר נבחר בדראפט 1998 על ידי אטלנטה הוקס בבחירה ה-49. הוא הועבר בטרייד לשיקגו בולס ושיחק שם עונה אחת, בסיומה עבר לשחק בקוואד סיטי ת'אנדר מליגת ה-CBA ולאחר מכן בניו מקסיקו מליגת המשנה האמריקנית, ה-IBL.
בשנת 1999 עבר קאר לשחק בצרפת במדי פו אורטז, ובסיומה של אותה עונה חתם לראשונה בישראל כמחליפו של קלי מקארתי במכבי עירוני רעננה. עונה אחת לאחר מכן חזר קאר לצרפת, שם שיחק בנאנסי, אך שוחרר טרם הסתיימה העונה וחתם בהפועל גליל עליון. משם המשיך קאר להפועל חיפה־רמת השרון, מכבי גבעת שמואל, עירוני אשקלון, עירוני נהריה ולאחר עונה בליגת המשנה האיטלקית שב לישראל ושיחק במדי עירוני אשקלון וגבעת שמואל.
קאר נחשב לאחד הזרים המוערכים בארץ, ואף נבחר לשחקן העונה בליגת העל על פי בחירת השחקנים בתום עונת . הוא מוכר הודות ליכולת הקליעה המצוינת שלו ורגליו החזקות והזריזות ההופכות אותו לשומר מצוין, גם בגילו המתקדם. לאחר שנישא לישראלית, ניסה מאמן נבחרת הכדורסל הלאומית, צביקה שרף, לאזרח את קאר, אך ללא הצלחה. לאחר שנתיים נוספות בארץ, קיבל לבסוף אזרחות ישראלית.
בעונת 2011/2010 חתם קאר באפולון לימסול שבקפריסין. לאחר מכן חזר לקדנציה שלישית בישראל וחתם בעירוני אשקלון, ממנה שוחרר לאחר כחצי עונה. בספטמבר 2011 חתם בהפועל תל אביב לשתי עונות, אך שוחרר כעבור עונה אחת.
באוגוסט 2012 היה חלק מנבחרת ישראל בכדורסל 3x3 שסיימה במקום הרביעי באליפות העולם בכדורסל 3x3.
בספטמבר 2012 חתם קאר במכבי חיפה, וזכה עמה לראשונה באליפות הליגה הישראלית בכדורסל, כן היה שותף להפסד הקבוצה בגמר גביע המדינה למכבי תל אביב.
ביולי 2013 חתם בעירוני נס ציונה.
בקיץ 2014 חתם בא.ס. רמת השרון מהליגה הלאומית.
בקיץ 2015 חתם באליצור רמלה מהליגה הארצית.
בקיץ 2016 חתם בהפועל עכו מהליגה הארצית.
ב-2017 החל את עבודתו כמאמן במחלקת הנוער של מכבי הבילויים גדרה. ב-15 במאי 2018 מונה למאמן בנות הרצליה.
באוגוסט 2020 מונה קאר כמאמן המחזור הבוגר של האקדמיה לכדורסל נשים בווינגייט. באוגוסט 2021 החל לאמן את קבוצת הנוער של מכבי חדרה.
אל איאם
שלום כהן (שגריר)
שלום כהן (יליד 1955) הוא דיפלומט ישראלי, יליד תוניסיה.
חייו.
כהן החל את דרכו במשרד החוץ בשנת 1985. מ-1987 שימש כמזכיר שני בשגרירות ישראל בקינשסה. אחרי כן היה סגן הקונסול הכללי במונטריאול, קנדה, המזכיר הראשון באגף צפון אמריקה במטה משרד החוץ והיועץ המדיני בשגרירות בבריסל, בלגיה. היה יושב ראש משלחת משרד החוץ הישראלי לתוניס, תוניסיה בשנים 1996-2000, עבד במחלקה הערבית של משרד החוץ בשנים 2000-2003, ואחר כך כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ וראש אגף המזרח התיכון.
בשנים 2005–2010 כיהן שלום כהן כשגריר ישראל במצרים.
קאי גואו קיאנג
צאי גואו צ'יאנג
לינה ורטמילר
לינה ורטמילר (Lina Wertmüller; 14 באוגוסט 1928 – 9 בדצמבר 2021) הייתה תסריטאית ובמאית קולנוע איטלקייה ממוצא שווייצרי. היא האישה הראשונה שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, על סרטה "שבע היפהפיות", ואחת מארבע נשים שהיו מועמדות לפרס זה בכל תולדותיו. בשנת 2019 הוענק לה פרס אוסקר לשם כבוד.
ורטמילר ידועה בשערה הקצר ובמשקפיים בעלי מסגרת לבנה, מראה שסיגלה לעצמה מאמצע שנות ה-60.
ביוגרפיה.
ורטמילר נולדה ברומא למשפחה קתולית אדוקה ממוצא שווייצרי. בילדותה הייתה מרדנית מאוד, סולקה מיותר מ-12 בתי ספר קתוליים שונים, ונרשמה ללימודי תיאטרון חרף רצונו של אביה שתהיה עורכת דין.
לאחר שסיימה את לימודיה תיירה באירופה במסגרת עבודתה כמפעילה בתיאטרון בובות. בעשר השנים הבאות היא עבדה בתיאטרון כשחקנית, במאית ומחזאית. במהלך תקופה זו פגשה בג'אנקרלו ג'אניני, שבהמשך כיכב בכל סרטיה הגדולים. באמצעות היכרותה עם מרצ'לו מסטרויאני פגשה בפדריקו פליני ושימשה ב-1962 עוזרת במאי בסרטו "שמונה וחצי". בהמשך השנה ביימה ורטמילר את סרט הבכורה שלה "The Lizards", סרט שהרעיון המרכזי בו (חיי העוני של האיטלקים הדרומיים) היווה מוטיב חוזר בעבודות מאוחרות יותר.
לאחר מכן זכו סרטיה להצלחה בינונית, אך ב-1972 השיגה ורטמילר הצלחה בינלאומית מתמשכת עם סדרה של ארבעה סרטים בכיכובו של ג'נקארלו ג'אניני. האחרון שבהם, "שבע היפהפיות" משנת 1975, קיבל ארבע מועמדויות לפרס אוסקר, והיה שובר קופות עולמי. ורטמילר היא האישה הראשונה שקיבלה מועמדות לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, וביחד עם ג'יין קמפיון, סופיה קופולה וקתרין ביגלו הן הנשים היחידות שהיו מועמדות אי פעם לפרס.
סרטיה ידועים בשמות הארוכים שהיא נותנת להם, כגון סרטה "סחף חושים", שלפי השם המקורי באיטלקית אמור להיות: "נסחפים על ידי גורל לא רגיל בים אוגוסט הכחול". שמות אלו קוצרו בקביעות כששוחררו להפצה עולמית. היא נכנסה לספר השיאים של גינס בשם הסרט הארוך ביותר: "Un fatto di sangue nel comune di Siculiana fra due uomini per causa di una vedova. Si sospettano moventi politici. Amore-Morte-Shimmy. Lugano belle. Tarantelle. Tarallucci e vino". (סרט משנת 1979 עם 179 דמויות, ידוע בשם המקוצר "Blood Feud").
סרטיה המאוחרים זכו להצלחה פחותה מאשר סרטיה מאמצע שנות ה-70.
ורטמילר הייתה נשואה לאנריקו ג'וב (נפטר ב-4 במרץ 2008), מעצב אמנותי שעבד איתה על כמה מסרטיה.
היא נפטרה ב-9 בדצמבר 2021, בגיל 93.
צאי גוו צ'יאנג
אמנון גופר
אמנון גופר (נולד ב-30 בדצמבר 1952) הוא טייל, מורה דרך, וחוקר התרבות הגלילית.
ביוגרפיה.
גופר, תושב כפר ורדים, בוגר החוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, שירת בצה"ל 22 שנים, והשתחרר בדרגת סגן-אלוף. עם סיום שירותו יצא לשליחות בדרום אמריקה. לאחר שובו לישראל ניהל תחנת רדיו אזורית, ולאחר מכן החל להדריך טיולים. במקביל לעיסוקו זה, כתב שני ספרי טיולים "סודות גליליים" ו"חמש דקות מהצימר" בהוצאת עם עובד. גופר מגיש את תוכנית הרדיו "זמן גלילי" ברדיו צפון ופינות רדיו המתמחות בהוויה הגלילית ברדיו צפון וברשת ב', כותב טורים וכתבות שפורסמו ב"מסע אחר", ב"טבע הדברים" וב-ynet, וכן הגיש את פינת הטיול לשבת של רשת HOT בצפון.
חסידות פיטסבורג
חסידות פיטסבורג, היא חצר חסידית, ענף מחסידות נדבורנה. נוסדה על ידי רבי יוסף לייפר, בעיר פיטסבורג שבפנסילבניה, וכיום מרכזה באשדוד.
תולדות החסידות.
רבי יוסף.
רבי יוסף לייפר היה בנו של רבי ישכר בער מסאטמר, בנו של רבי מרדכי מנדבורנה. היה תלמידו של הרב יהודה גרינוולד מסאטמר, וחתנו של הרב אברהם אבא מיזנר, חסיד זידיטשוב. כיהן בהתחלה כאדמו"ר בעיר קראלי, ובשנת ה'תרפ"ו היגר בשל חובות כספיים לארצות הברית שם הקים את חצרו בפיטסבורג שבמדינת פנסילבניה והתפרסם בארצות הברית כצדיק גדול. את בניו שלח ללמוד בישיבות אירופה שלפני מלחמת העולם השנייה, שם נספו שניים מבניו, רבי יששכר בער ורבי מרדכי. היה לו בן נוסף בשם יצחק שנפטר בילדותו. בנותיו היו לאה הינדא אשת רבי שלמה מהורניסטייפול וחיה, אשת הרב אברהם טברסקי אחיו של גיסה רבי שלמה. דברי תורתו יצאו בספר "צדקת יוסף".
רבי אברהם אבא.
בנו בכורו רבי אברהם אבא לייפר ניצל מהמלחמה בנסים, בעוד שני אחיו נהרגו בשואה. בשנת ה'תש"ח נסע לארצות הברית והתגורר אצל אביו כשנה ולאחר מכן עבר לניוארק שם הקים בית מדרש ופתח קהילה משלו. לאחר פטירת אביו באדר ה'תשכ"ו, הוכתר לכהן במקומו כאדמו"ר בעיר פיטסבורג. בשנת ה'תש"ל עלה לישראל וקבע את משכנו בעיר אשדוד, שם הקים מוסדות תורה וחסד, דברי תורתו נדפסו בספר "אמונת אברהם".
רבי מרדכי.