הספינה הגיעה אל חופי הארץ ב-20 ביוני, בזמן ההפוגה הראשונה, והופנתה אל חוף כפר ויתקין, שם קיבלו את פניה חברי אצ"ל ובראשם מנחם בגין. בכפר ויתקין ירדו ממנה מרבית העולים, והוחל בפריקת הנשק. בהיעדר הסכמה על גורל הנשק התפתח עימות חמוש בין אנשי האצ"ל לכוחות צה"ל שנשלחו לתפוס את הציוד שנפרק מהספינה. בחילופי האש נהרגו שישה מאנשי האצ"ל ושניים מחיילי צה"ל. הספינה, ועליה כמאה אנשי אצ"ל, ובראשם בגין, עזבה את המקום והגיעה ב-22 ביוני אל מול חוף תל אביב, שם עלתה על שרטון מול מטה הפלמ"ח. על החוף התקבצו אנשי אצ"ל מחד, וכוחות צה"ל, ובייחוד פלמ"ח, מאידך וקרב פרץ ביניהם. הפרשה הסתיימה כאשר האוניה הופגזה מהחוף בפקודתו של בן-גוריון. אחד הפגזים גרם להתלקחותה, אנשי האצ"ל נאלצו לנוטשה, ולבסוף התחמושת שבבטנה החלה להתפוצץ. בקרב זה נהרגו עוד עשרה אנשי אצ"ל וחייל צה"ל אחד.
השבעת צה"ל.
אירוע סמלי חשוב, שסימן את הקמת הצבא החדש, ואת אחדות פיקודו אל מול אירועים כפרשת "אלטלנה", התקיים ב-28 ביוני 1948, והוא השבעת צה"ל, שנערכה בכיכר הבימה. האירוע נערך בנוכחות ראש העיר ישראל רוקח ושר החוץ משה שרת. השבועה נוסחה בידי הרמטכ"ל יעקב דורי. הטקס תוכנן כעצרת פומבית, ותושבי העיר נקראו להשתתף בה ולקשט את בתיהם בדגלים. כן השתתפה בטקס התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
מצעד צה"ל.
עוד במהלך ימי הלחימה, ביולי 1948, שימשה העיר כזירה למצעד צה"ל. היה זה המצעד הראשון של צה"ל, והוא נערך ב-27 ביולי 1948, שישה ימים בלבד לאחר כניסתה לתוקף של ההפוגה השנייה.
המצעד נערך לאורך הרחובות אלנבי ובן-יהודה. הוא עבר החל בשעה חמש אחר הצהרים ברחובות תל אביב, מכיכר המושבות ועד לאצטדיון המכביה שליד שפך הירקון ויריד המזרח. שם הסתדרו הכוחות הצועדים למסדר מול בימת הכבוד, שעליה ניצב ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון. לצדו עמדו הרמטכ"ל רב-אלוף יעקב דורי ושרי הממשלה, ומאחוריהם אלופי המטכ"ל במדיהם, ענודים, לראשונה, בסימני הדרגות שלהם. ראש הממשלה נשא בפני המסדר (כמנהג אותם זמנים) נאום חגיגי ארוך. מעל המסדר נערך מטס מפציצים של חיל האוויר.
המצעד שעבר ברחובות תל אביב כלל צועדים מכל חיילות וחטיבות צה"ל לרבות חיילות ח"ן. במצעד הופיעו לראשונה חיילי צה"ל כשהם ענודי דרגות. בראש המצעד צעדו דגלנים ותזמורת צבאית (מלבדה צעדו במצעד גם תזמורת המשטרה ותזמורת מכבי האש). המצעד כלל טנקים, שריוניות וארטילריה. כן צעדו במצעד יחידת מובילי פרדות ויחידת כלבנים עם בעלי החיים שלהן. במצעד הובלו שריוניות של מדינות ערב שנפלו שלל במלחמה, שעליהן נרשמה המילה "שלל". את מסלול המצעד משני עבריו ואת גגות הבתים גדש המון רב, שקיבל את המצעד בהתלהבות.
מצעד נוסף נערך ב-4 במאי 1949, בסמוך לסיומה הרשמי של המלחמה. המצעד מכונה "המצעד שלא צעד" שכן לאחר שהחל, פרצו ההמונים אל מסלול המצעד בקרבת כיכר מוגרבי, ולא איפשרו את המשך מהלכו. כשנתברר כי אין אפשרות להדוף את המתפרצים, בוטל המשך האירוע.
הנצחת אירועי המלחמה והנופלים בעיר.
העיר תל אביב הנציחה את אירועי המלחמה ואת זכר הנופלים במגוון דרכים. ב-1950 נחנך גן העצמאות וניטע יער המגינים במגמה מוצהרת להנציח את אירועי המלחמה. באותה השנה הכריזה העירייה על קריאת 22 מרחובות העיר בשמות הקשורים למלחמה, לאירועיה ולאתרים ואישים הקשורים בה. בשנת 1951 הכריזה העירייה על הקמת שלוש אנדרטאות. אנדרטה מרכזית בכיכר מלכי ישראל, אנדרטה המוקדשת לכובשי יפו, ואנדרטה לזכר הטייסים שנפלו בהגנה על העיר. האנדרטה ביפו הוקמה ב-1957 בגן הכובשים ליד מסגד חסן בק, בעיצוב מיכאל קארה, והאנדרטה לטייסים, המכונה "אנדרטת השחף" הוקמה בגן העצמאות, לפי דגם של אבא אלחנני ובנימין תמוז. האנדרטה המרכזית לא הוקמה. לזכרם של הטייסים, וכן של מודי אלון, שנהרג במהלך הדיפת הפלישה המצרית באזור אשדוד, הוקמה שכונת רמת הטייסים בשנות ה-50. גם בשכונה זו הוקמה אנדרטה לזכר הטייסים שנפלו.
ב-1953 הציבו לוחמי האצ"ל, מיזמתם, לוח זיכרון על מגדל השעון ביפו.. ב-1987 הוקם בגן צ'ארלס קלור "בית גידי", המנציח את לוחמי האצ"ל, ובמיוחד את אלו שלחמו בקרבות לכיבוש שכונת מנשייה. מחוץ למוזיאון, בשטח הגן, מוצבת טבלת הנצחה ובה חקוקים שמות 41 הלוחמים שנפלו בקרב. במלאת שישים שנים לטיבוע "אלטלנה" נחנכה בחוף תל אביב אנדרטה לזכר הנופלים מקרב אנשי אצ"ל (לא מוזכרים בה שלושת חיילי צה"ל שנהרגו באירוע).
בית השריון
פארק גלית
הפצצת חיל האויר האיטלקי על תל אביב
יהודה לייב מטמן-כהן
יהודה ליב מטמון-כהן
יהודה ליב מטמן-כהן
מגדל טויוטה
מגדל טויוטה הוא גורד שחקים השוכן ברחוב יגאל אלון 65 בתל אביב-יפו, בצמוד ממזרח לנתיבי איילון. הבניין הוקם בין השנים 1999 ל-2001, בעלות כוללת של כ-80,000,000 דולר, בתכנון משרד "פירסט מזור אדריכלים".
המבנה.
המגדל הוקם על ידי "קבוצת ב.ס.ר" והקבלן אורי דורי, שרכשו את המגרש שעליו הוקם המגדל מעיריית תל אביב-יפו, תמורת 23.7 מיליון דולר בשנת 1997.
שלוש הקומות התחתונות של המבנה משמשות כבסיס לשני המבנים הגבוהים הניצבים מעליהן. צורתן כשל משולש - הן מוארכות ומסתיימות בצידן הצפוני בחוד בשל התקרבותם של נתיבי איילון ורחוב יגאל אלון זה לזה. בקומות אלה משלבת מעטפת הבניין חיפוי בגוון בהיר שבו קבועים החלונות.
שני המגדלים משלבים מעטפת זכוכית כהה בחלקם המערבי, עם קירוי בגוון תכלת בצידם המזרחי. גובה המגדל הדרומי הוא 93.15 מטרים ובו 23 קומות. במבנה הצפוני ארבע קומות בלבד והוא נישא לגובה 36.1 מטר. שני המגדלים מעוצבים בצורה דומה - בצידם המערבי פינותיהם מעוגלות בעוד שבצידם המזרחי הן עשויות בצורת זוויות חדות. שטחו הכולל של המבנה הוא 36,000 מ"ר, שרובו משמש כמשרדים. יתר השטח מיועד לשימוש מסחרי (שלוש הקומות הראשונות), וכמגרש חניה תת-קרקעי שבו 1,080 מקומות חניה בארבעה מפלסים.
כפי שמרמז עליו שמו, בבניין שוכנים, בין היתר, סוכנות שיווק וסלון תצוגה של חברת הרכב היפנית טויוטה. בראש המגדל שלטים מוארים בצבע אדום המציגים את הלוגו של חברת טויוטה.
עד 2016 שכן מדרום לבניין אולם הסינרמה.
אליליות
אמונה באל אחד
מגדל בנק דיסקונט
מגדל בנק דיסקונט הוא מגדל משרדים השוכן במפגש רחוב הרצל ורחוב יהודה הלוי בתל אביב-יפו, ומשמש כמשכנה של הנהלת בנק דיסקונט לישראל.
היסטוריה.
הבניין הוקם בין השנים 2003–2006 על ידי חברת "משולם לוינשטיין", על מגרש בגודל של כארבעה דונם שבו ניצב קודם לכן מבנה ההנהלה הישן של הבנק. המבנה הקודם נהרס, ותחילה הוקמו 13 הקומות הראשונות של המבנה. הוא אוכלס בחלקו ולאחר מכן הושלמו 17 הקומות הנותרות. את הבניין תכנן האדריכל עמי מור. קבלן הביצוע הייתה חברת "אל-הר הנדסה" מקבוצת קרדן נדל"ן.
עלות ההקמה הסתכמה בכ-50 מיליון דולר. בבניין 30 קומות מעל פני הקרקע ושבע קומות נוספות מתחתיה. הוא מתנשא לגובה של 118 מטר ושטחו 22,000 מ"ר. במגרש החניה של המגדל 240 מקומות חניה.
המגדל מאוכלס על ידי הנהלת בנק דיסקונט, אשר רכשה 14 מתוך 30 הקומות של המגדל תמורת 200 מיליון שקל, ועל ידי משרדים נוספים אשר אכלסו את יתר 12 הקומות. את בניין מנהלת חברת "נכסי אריאל". בשנת 2007 רכשה חברת "ישראלום נכסים", שבבעלות אנשי העסקים מתיו ברונפמן ושלום פישר, את הקומה ה-27 של המגדל דיסקונט תמורת כ-16.5 מיליון שקל.
בקומה ה-28 נמצאת שגרירות אוסטרליה ובקומה ה-30 שגרירות ברזיל.
הבנק צפוי למכור את נכסיו בבניין ולהעביר את מבני ההנהלה (המפוזרים בין מספר מבנים בגבעתיים ותל אביב) למתחם חדש שיבנה במתחם האלף בראשון לציון לקראת שנת 2022.
עוד (כלי נגינה)
מגדל ישרוטל
מגדל ישרוטל הוא מבנה בתל אביב, המשמש כמלון של רשת מלונות "ישרוטל" וכבית דירות יוקרתי. הוא שוכן ברחוב הירקון 78, במקום בו שכן בעבר גן רינה. שמו הרשמי הוא "ישרוטל טאואר תל אביב", והוא מכונה גם מגדלות.
המגדל ואזור המשרדים שתחתיו, נבנו על קולנוע גן רינה. התוכנית לבניית המגדל, על ידי היזם אריה פילץ, כללה 3 קומות של משרדים ומסחר בשטח של 7 דונם, ומגדל של 27 קומות שבתוכו מלון. התוכנית כללה מנהרה באורך 100 מטרים להוביל מכוניות מרחוב הירקון אל החנייה של הבניין. לקראת סוף 1962 הוחל בחפירת היסודות והמשרדים אוישו בתחילת 1966.
בקיץ 1965 נוצקו היסודות למגדל, שתוכנן להיות המבנה העגול הראשון במזרח התיכון. אולם בעקבות המיתון נדחה בניית המגדל. בשנת 1980 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה להסב את המגדל למשרדים במקום מלון. הקמת המגדל הסתיימה בשנת 1997, ועלותו הסתכמה בכ-30 מיליון דולר.
המגדל תוכנן בידי האדריכל אלי גבירצמן. את התכנון הוביל האדריכל אהרון קניג.
המבנה עגול וקוטרו 29 מטר. הוא כולל מרפסות שמש עגולות. גובהו של המבנה הוא 103.5 מטר ובו 29 קומות. חלקו העליון עוצב כחלק שנראה "מתקלף" ובראשו בריכת שחייה פתוחה, הגבוהה ביותר בישראל. עד השלמת הקמתו של לאונרדו סיטי טאוור ברמת גן היה מגדל ישרוטל המלון הגבוה בישראל. בבסיס המגדל חזית מסחרית ופסאז' ציבורי המחבר בין רחוב הירקון לרחוב בן-יהודה שבמרכזו חצר פנימית.
במגדל ישרוטל שמונים חדרים הפונים אל קו החוף או אל הנוף האורבני של העיר תל אביב, ארבעים סוויטות, הפונות גם הן אל קו החוף / הנוף האורבני, ו-62 דירות יוקרה בקומות העליונות.
מגדל מרגנית