הטיסה נוהלה באופן פרטי על ידי חברת SpaceX, והייתה הטיסה המסלולית המאוישת הראשונה בה הצוות כולו הורכב מאזרחים שאינם אסטרונאוטים. טיסה פרטית זו נרכשה על ידי יזם ההיי-טק האמריקני ג'ארד אייזקמן כחלק ממאמצי התרמה לבית החולים סנט ג'וד שבממפיס. אייזקמן שימש כמפקד הטיסה. בית החולים בחר שניים מחברי הצוות: היילי ארקנאו וכריסטופר סמברוסקי. חברת Shift4 של אייזקמן העניקה את המושב האחרון לסיאן פרוקטור.
טיסת Inspiration4 הגיעה לגובה מסלולי של 575 ק"מ מעל פני השטח של כדור הארץ, הגבוהה ביותר מאז שנת 1999 במשימת STS-103 של תוכנית מעבורות החלל.
צוות.
אייזקמן היה המממן העיקרי של המשימה, וביחד עם אנשי SpaceX גיבש את תוכנית הטיסה, בחירת הצוות ושיווק האירוע. צוות הטיסה נבחר כדי לייצג ארבע מעלות, וכיסאות הטייסים חולקו לפי מנהיגות, תקווה, נדיבות ושגשוג. לדברי אייזקמן, שם המשימה Inspiration4 יועד לעורר השראה והכיל את הספרה ארבע מכמה סיבות. הוא ייצג את ארבעת חברי הצוות, ואת המשימה האמריקנית המאוישת הרביעית לחלל מאז סיום תוכנית מעבורות החלל. הספרה ארבע אף מופיעה בשם החברה של אייזקמן, Shift4 Payments. כיסא המנהיגות יוצג בטיסה על ידי אייזקמן.
הצוות של אייזקמן בחר את היילי ארקנאו לכיסא התקווה. היא לקתה בסרטן העצמות בגיל 10 והחלימה לאחר טיפול בבית החולים לילדים סנט ג'וד בממפיס, טנסי. בגיל 25 היא סיימה ללמוד לתואר שני כעוזרת רופאים, והחלה לעבוד באותו בית חולים בצוות המסייע לילדים חולי סרטן. בגיל 29, היא הפכה לאסטרונאוטית האמריקנית הצעירה ביותר שהמריאה לחלל. לכיסא השגשוג נבחרה סיאן פרוקטור, שהיא פרופסור לגאולוגיה בקולג' באריזונה. היא האישה הרביעית ממוצא אפרו-אמריקני שהמריאה לחלל. לכיסא הנדיבות נבחר כריסטופר סמברוסקי, שהוא מהנדס נתונים מלוקהיד מרטין המתגורר באוורט, וושינגטון. הוא השתתף בהגרלה בין תורמים לבית החולים סנט ג'וד, כחלק ממאמץ להרים תרומה של 100 מיליון דולר בנוסף לתרומה דומה של אייזקמן.
החללית.
החללית של SpaceX היא מדגם דרגון 2. היחידה מכונה Resilience ומספרה הסידורי הוא C207. היא שימשה גם את צוות SpaceX Crew-1 שהמריא ב-16 בנובמבר 2020 ונחת ב-2 במאי 2021. המרווח בין שתי הטיסות, שעומד על 136 ימים מהווה זמן שיא בין שתי משימות עבור חללית הדרגון. חללית C207 עברה שינוי לקראת משימת Inspiration4, כיוון שלא יועדה לעגון בתחנת החלל הבינלאומית. מתאם העגינה הוחלף בחלון תלת־ממדי בצורת כיפה, המכונה "קופולה", על שם יחידת החלון בעלת המבנה הדומה, המותקנת בתחנת החלל הבינלאומית. שלא כמו היחידה בתחנת החלל, המחולקת למספר חלונות, בדרגון חלון יחיד בצורת כיפה, והוא החלון הגדול ביותר ששוגר אי פעם לחלל. החלון מכוסה במכסה מגן נפתח.
המשימה.
צוות החללית השלים למעלה מ-40 הקפות סביב כדור הארץ במשך כשלושה ימים. כל הקפה ארכה כ-96 דקות בגובה של כ-575 קילומטר, גבוה יותר מתחנת החלל הבינלאומית. במהלך הטיסה ערך הצוות מספר ניסויים מדעיים שנועדו לסייע בהבנת השפעות החלל על גוף האדם, בדגש על המשתתפים, שהם אזרחים מן השורה ולא טייסי חלל מקצועיים.
סיקור תקשורתי.
בתחילת ספטמבר 2021 החלה נטפליקס בשידור סדרה תיעודית בת חמישה פרקים על הקמת צוות המשימה, ההכנות לטיסה והטיסה עצמה. הפרק האחרון בסדרה, ששמה "Inspiration4: הספירה לאחור - תיירים בחלל", נערך ושודר זמן קצר לאחר הטיסה ותעד אותה.
בתי הסוהר בישראל
רכס פארק (קולורדו)
רכס פארק (באנגלית: Park Range) הוא רכס הרים המהווה חלק מהרי הרוקי; הרכס ממוקם לאורך הגבול בין מחוז ג'קסון לבין מחוז ראוט, שבצפון מערב מדינת קולורדו שבארצות הברית.
גאוגרפיה.
הרכס מהווה חלק מבודד יחסית של קו פרשת המים של אמריקה. חלק מהרכס ממוקם בשטח היער הלאומי ראוט, כאשר הגבוהה בפסגות הרכס (הר זירקל) - שגובהה 3,712 מטרים מעל פני הים, ממוקמת בשטח אזור הפרא הר זירקל.
הרכס משתרע בכיוון צפון - דרום, ואורכו של הרכס 170 קילומטרים בכיוון צפון - דרום;
רוחבו של הרכס 143 קילומטרים בכיוון מזרח - מערב.
שטחו של הרכס 14,723 קילומטרים רבועים.
הרכס מהווה קו פרשת מים ומפריד בין אגן הניקוז נורת' פארק (חלק מאגן הניקוז העליון של נהר נורת' פלאטה, המהווה חלק מאגן הניקוז של נהר קולורדו), שממזרח לרכס, לבין אגן הניקוז של נהר אלק, המהווה חלק מאגן הניקוז של נהר יאמפה, שממערב לרכס.
בשל גובהו של הרכס, הקצה הצפוני של הרכס, המצוי במדינת ויומינג, מכוסה שלג רב בעונת החורף. חלק הרכס המצוי במדינת ויומינג נקרא "רכס סיירה מדרה".
תיירות.
רכס פארק הוא אחד מששת הרכסים המתויירים ביותר במדינת קולורדו.
הרכס נודע ביותר במסלולי אופני השטח המצויים בו.
בשטח הרכס 241 קילומטרים של מסלולי הליכה.
סקי.
אתר הנופש סטימבואוט ספרינגס (Steamboat Springs - מעיינות ספינת הקיטור), הוא אתר סקי פופולרי, הממוקם במדרונות הדרום-מערביים של הרכס, למרגלותיו של הר ורנר.
קבר נחום הנביא
קבר הנביא נחום
דיאן ריבס
דיאן אליזבת ריבס (נולדה ב -23 באוקטובר 1956) היא זמרת ג'אז אמריקאית.
ביוגרפיה.
דיאן ריבס נולדה בדטרויט, מישיגן, למשפחה מוזיקלית. אביה היה זמר, אמה ניגנה בחצוצרה, דודה הוא הבסיסט צ'ארלס בורל, ובן דודה הוא נגן הקלידים ג'ורג' דיוק. היא גדלה בדנוור, קולורדו, על ידי אמה, ואדה סוונסון, ומשפחת אמה לאחר שאביה נפטר כשהייתה בת שנתיים.
בשנת 1971 החלה לשיר ולנגן בפסנתר. היא הייתה חברה במקהלה בתיכון שלה, ותוך כדי הופעה בכנס בשיקגו הבחין החצוצרן קלארק טרי, שהזמין אותה לשיר איתו. "היו לו להקות כוכבים מדהימות אלה, אבל לא היה לי מושג מי כולן! הדבר שאהבתי בו הוא האופן שבו הם התייחסו זה לזה - סוג של אינטימיות שלא הייתי חלק ממנה. הייתי זמרת צעירה, וזו הייתה אדמה פורייה עבורי ". היא למדה שירה קלאסית באוניברסיטת קולורדו.
ריבס עברה ללוס אנג'לס, שם שרה והקליטה עם סטנלי טרנטיין, לני ווייט ובילי צ'יילדס. היא הקליטה עם להקת "Caldera", ולאחר מכן ייסדה את להקת "טיסת לילה" (Night Flight) עם הפסנתרן בילי צ'יילדס, איתו תשתף פעולה שוב בשנות התשעים. היא עברה להתגורר בניו יורק ומ -1983 עד 1986 הופיע עם סרז'יו מנדז ויצאה לסיורים עם הזמר והמוזיקאי הארי בלפונטה.
בשנת 1987 היא חתמה עם חברת התקליטים בלו נוט (Blue Note) ובשנה זו יצא האלבום הקרוי על שמה Dianne Reeves, בהשתתפות הרבי הנקוק, פרדי האברד וטוני ויליאמס, אלבום שהיה מועמד לפרס גראמי. בהמשך הקריירה שלה היא זכתה בחמישה פרסי גראמי.
מבקר המוזיקה סקוט יאנאו אמר עליה: "היא ממשיכת דרכם של דיינה וושינגטון וכרמן מקריי, ריבס היא פרשנית מעולה של מילים וזמרת מיומנת של שירת סקאט". צליל קולה הושווה לזה של פטי אוסטין, ונסה רובין, אניטה בייקר ושל רגינה בל.
ריבס הופיעה בטקס הסיום של אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002).
בשנת 2005, היא הופיעה בסרט "לילה טוב ובהצלחה" ושרה את הסטנדרטים של שנות החמישים (כולל: "How high is the moon", "I've Got My Eyes on You", "Too Close for Comfort", "Straighten Up Fly Right"ו"One for My Baby"). בשנת 2006 זכה פסקול הסרט בפרס הגראמי לאלבום הג'אז הטוב ביותר.
דיאן זכתה להכרה על ידי בית הספר ג'וליארד וקבלה תואר דוקטור לשם כבוד לאמנויות יפות בזכות "הווירטואוזיות עוצרת הנשימה, העוצמה האלתורית וסגנון הג'אז ו אר אנד בי הייחודי שלה". היא קיבלה את הפרס בטקס חלוקת התארים ה -110 של ג'וליארד במרכז לינקולן, יחד עם הבלרינה סוזן פרל, במאי התיאטרון ניקולס היטנר, הפסנתרן והמנצח מאריי פרחיה ושחקן הקולנוע פיטר סלרס.
ריבס הופיעה בישראל בפסטיבל הג'אז בים האדום באילת בשנת 2005 ובשנת 2011.
אנה בלאנדיאנה
אלכסנדר צ'ופריאן
אלכסנדר פטרוביץ' צ'ופריאן (ברוסית: Александр Петрович Чуприян; נולד ב-23 במרץ 1958, אוחטה, רפובליקת קומי, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מדינאי רוסי. מספטמבר 2021 עד מאי 2022 כיהן כממלא מקום שר ההגנה אזרחית, מצבי חירום וחיסול השלכות אסונות טבע בממשלת מישוסטין. קודם לכן כיהן כסגן הראשון לשר.
ביוגרפיה.
סיים לימודי תיכון. בשנים 1976–1978 שירת בכוחות המזוינים של ברית המועצות. מאז 1979 עבד בשירותי הכבאות של עיריית לנינגרד. הוא סיים קורסים לפיקוד בשירותי כיבוי האש בשנת 1980. מאז 1979 היה כבאי ומשנת 1980 שימש כמפקד המשמר ה-14 של שירותי כיבוי האש ומילא שורת תפקידי פיקוד בשירותי הכבאות של מחוז לנינגרד.
בשנת 1989 סיים את לימודיו בהנדסת בטיחות וכיבוי אש באקדמיה הממלכתית לכיבוי אש של משרד הפנים של ברית המועצות.
מאז 1993 היה סגן ראש מנהלת שירותי כיבוי האש הממלכתיים במינהל הפנים של סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד. מאז 1996 היה סגן ראש פקולטה בבית הספר הגבוה לכיבוי אש בסנקט פטרסבורג של משרד הפנים של רוסיה. בשנת 1997 שימש כממלא מקום ראש מחלקת שירותי הכבאות הממלכתיים במינהל הפנים המרכזי בעיר סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד.
בשנת 1997 מונה לנהל את שירותי הכיבוי של העיר סנקט פטרבורג והיה ראש מחלקת שירות הכבאות הממלכתי. לאחר העברת שירות כיבוי האש הממלכתי ממשרד הפנים לאחריות המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה בשנת 2002, המשיך לעבוד באותו תפקיד. בשנת 2003 היה לראש המנהלת הראשית של שירות הכבאות הממלכתי של המשרד למצבי החירום של רוסיה. בשנת 2005 מונה לראש המרכז האזורי של צפון מערב מטעם המשרד למצבי חירום.
ממשלת רוסיה.