תרגום המהאבהאראטה מאת ננאיה בהאטאראקודו (בטלוגו: నన్నయ), שחי במאה ה-11, נחשב ליצירה הראשונה בטלוגו. על אף שיש כתובות מוקדמות יותר בטלוגו, מכנים את ננאיה "אדי קאווי" (המשורר הראשון). ננאיה היה הראשון שחיבר דקדוק מסודר של טלוגו כתובה. תורת הדקדוק הזו הלכה בדרכם של ספרי הדקדוק וואלמיקיוויאקאראנאם מאת הבלשן הקדום , אך בניגוד לפאניני, חילק ננאיה את ספרו לחמישה פרקים, שעסקו בסאמג'נה, סאנדהי, אג'אנטה, האלאנטה, וקריה. ננאיה הספיק להשלים שני פרקים וחלק מן הפרק השלישי של המהאבהאראטה, בסגנון צ'אמפו.
טיקאנה (1205-1288).
את החיבור "אנדרה מהאבהאראטאם" של ננאיה המשיך לתרגם טיקאנה סומאיאג'י (טלוגו: తిక్కన సోమయాజి), שהשלים את פרקים 4 עד 18.
יראפראגאדה.
יֶראפְּראגאדָה (טלוגו: ఎర్రాప్రగడ), בן המאה ה-14, השלים את תרגום האפוס בכך שהשלים את הפרק השלישי. תחילה חיקה את סגנונו של ננאיה, אך לאחר שינוי קצב הדרגתי, מסיים את הפרק בסגנונו של טיקאנה.
שלושת המחברים הללו -- ננאיה, טיקאנה, ויראפראגאדה -- מכונים ה"קאוויטראיה" (שלושת המשוררים) של שפת טלוגו. בעקבותיהם באו תרגומים אחרים, כגון "מארקאנדיה פוראנאם" מאת מאראנה, "דאסאקומארה צ'אריטה" מאת קטאנה, ו"האריוואמסאם" מאת יראפראגאדה.
בּאדֵנָה בְּהוּפּאלָה (1220–1280).
אחת מיצירות השאטאקה המפורסמות ביותר בטלוגו היא "סומאטי שאטאקה", שהיא יצירה בסוגת ה"ניטי" ("מוסר"). היא מורכבת מלמעלה ממאה "פאידיאלו" (שירים). חוקרים סבורים כי היא חוברה בידי משורר בשם באדנה בהופאלה (טלוגו: బద్దెన భూపాల), שהיה מוכר גם בשם בהאדרה בהופאלה. הוא היה נסיך משושלת צ'ולה תחת הקיסרית ראני רודראמה דווי, משושלת קאקאטייה, ותלמידו של טיקאנה.
אם אומנם "סומאטי שאטאקה" חוברה בידי באדנה בהופאלה, הרי היא אחת מיצירות השאטאקה המוקדמות ביותר בטלוגו, יחד עם "ורושאדהיפה שאטאקה" מאת פאלקוריקי סומאנאתה, ו"סארווסווארה שאטאקה" מאת יאתהאוואקולה אנאמאיה. כמו כן, היא אחת מיצירות טלוגו הראשונות שתורגמו לשפה אירופית, עת תרגם אותה לאנגלית צ'ארלס פיליפ בראון בשנות הארבעים של המאה ה-19.
תקופת סרינאתה ופראבאנדהאם.
סרינאתה.
סְרִינאתָה (1365–1441, טלוגו: శ్రీనాథుడు) הפיץ את סגנון ה"פראבאנדהא". הוא שימש בתפקיד שׂר בחצרו של פֶּדַאקוֹמַאטִי וֶמַארֶדִי מקונדאוידו, וחיבר את היצירות "סאליוואהאנה סאפטאסאטי", "פאנדיטאראדהיה צ'אריטה", "שיואראטרי מאהאטיאם", "האריוילאסה", "בהימאקאנדה", "קאשי קהאנדאם", שרינגארה נאישאדהאם", "פאלאנאטי וירה צ'אריטרה", "קוטה ואמסה (דהאנאג'איה ויג'איאם)", "סרינגארה דיפיקה", ו"קרידאבהיראמאם". היצירות עסקו בהיסטוריה ובמיתולוגיה. סרינאתה זכה לכינוי "קאווי סארוואבהוומה" (מלך המשוררים).
וֶמַאנָה.
קוּמאראגִירִי וֶמָה רֶדִי, שנודע בכינוי "יוגי וֶמַאנָה", היה משורר טלוגו שפעל במאה ה-14. שיריו נכתבו בטלוגו המדוברת של זמנו, וידועים במשלב פשוט וניבים עממיים. השירים עוסקים ביוגה, מוסר, וחוכמה עממית. החוקרים אינם תמימי דעים באשר לתקופת חייו של ומאנה; צ'ארלס פיליפ בראון, שחקר את יצירת ומאנה, העריך שנולד בשנת 1352 לפי פרטים בשיריו. רוב שיריו מרובעים, והשורה הרביעית היא בדרך כלל "וישוואדהאבהיראמה וינורה ומה" ("הנאהב על וישוואדהא, הקשב וֶמָה"; הדעות חלוקות באשר לפירוש השורה), כך שעיקרו של כל שיר נתמצה בשלוש שורות בלבד.
ומאנה הרבה לנסוע ברחבי דרום הודו, ורכש מוניטין כמשורר וכחכם יוגה. עד כדי כך יצאה תהילתו, שנטבע הפתגם העממי: "דברי ומאנה הם דברי הודות". הוא זכור בשל סגנון ה"צ'אטו פּאדיאם" -- השיר צופן המשמעות החבויה. שורות רבות של ומאנה הפכו מטבעות לשון בטלוגו בת ימינו.
בַּאמֵרָה פּוֹטַאנָה (1450-1510).
באמרה פוטאנה (טלוגו: బమ్మెర పోతన) זכור בעיקר בשל תרגמו את ה"בהאגאוואטה פוראנה" מסנסקריט לטלוגו. יצירתו "אנדרה מאהא בהאגאוואטאמו" מכונה בדרך כלל ה"פוטאנה בהאגאוואטאם".
הוא נולד למשפחת ברהמינים שהשתייכה לענף הניוגי ונחשב "משורר טבעי" שלא נזקק למורה. בצעירותו חיבר שיר בשם "בהוגיני דאנדאקאם" שהיה שיר שבח לבְּהוֹגִינִי, פילגשו של המלך סינגא בהופאלה. זו יצירת הטלוגו המוקדמת ביותר מסוגת ה"דאנדאקה" (שיר דקלום אשר עושה שימוש באותה רגל משקלית לכל אורכו). יצירתו השנייה הייתה "ויראבהאנדרה ויג'איאמו", שתיארה את הרפתקאות ויראבהאנדרה, בנו של שיווה. כאיש צעיר סגד לשיווה, אך לימים שינה את טעמו והלך בעקבות ראמה והתעניין בישועה, מה שהוביל להשראה לתרגם את ה"בהאגאוואטה פוראנה".
אנאמאצ'אריה.
טאלאפאקה אנאמאצ'אריה, או אנאמאיה (בטלוגו శ్రీ తాళ్ళపాక అన్నమాచార్య, 9 במאי 1408 -- 23 בפברואר 1503) מכונה ה"פאדה-קאוויטה פיטאמאהא" של שפת טלוגו. הוא נולד למשפחת ברהמינים. יצירותיו השפיעו מאוד על מבנה יצירות מוזיקה קרנטית. המסורת מייחסת לאנאמאצ'אריה כ-32,000 שירים, אך שרדו רק כ-12,000 שירים. יצירותיו מבוססות על אסכולת הוישישטאדואיטה. אנאמאצ'אריה חונך בשיטת רמאנוג'א על ידי סרי סאטאגופה יאטינדרה ממסדר אֲהוֹבִּילה.
טאלאפאקה טירומאלאמה.
טאלאפאקה טירומאלאמה (בטלוגו తాళ్ళపాక తిరుమలమ్మ), רעייתו של אנאמאצ'אריה, חיברה את היצירה "סובהאדרה קאליאנאם", ונחשבת למשוררת הראשונה בשפת טלוגו. היצירה מורכבת מ-1170 שירים, ועוסקת בנישואי ארג'ונה וסובהאדרה, דמויות מן המהאבהאראטה. היא תיארה את הולדת תרבות טלוגו בסיפור הלקוח מתוך האפוס הסנסקריטי.
אלאסאני פֶּדאנה.
אלאסאני פדאנה (అల్లసాని పెద్దన), בן המאות ה-15 וה-16, נחשב בכיר ה"אשְטאדיגאג'אלוּ" -- שמונת המשוררים בחצר קרישנהדוואראיה, מושל באימפריית ויג'איאנאגארה. פדאנה היה יליד סומאנדפאלי, ליד פנוקונדה.
פדאנה חיבר את ה"פראבאנדהא" הגדולה הראשונה, ולכן זכה לתואר "אנדהרה קאוויטה פיטאמאהה" (האב הגדול של השירה בטלוגו). יש סוברים שאף היה שר בחצר המלך, ומכאן הכינוי "פדאנאמאאטיה" (פדאנה השר). הוא חיבר יצירה בשם "סווארוצ'ישה מאנו סאמבהאוואם", אשר ידועה גם בשם "מאנו צ'אריטרה", והיא פיתוח של סיפור מתוך שירת המארקאנדייה אשר עוסק בהולדת סווארוצ'ישאמאנו, שהוא אחד מארבעה-עשר המאנו בדת ההינדו. הסיפור המקורי הורכב מכ-150 שירים, ופדאנה הרחיב אותו לשישה פרקים המחזיקים כ-600 שירים.
יצירתו נחשבת אחת מה"פאנצ'ה קאוויאס", חמש היצירות המובחרות בשפת טלוגו. יצירה נודעת אחרת של פדאנה, "האריקאטהאאסאאראמו", אבדה ואיננה.
יוצרי תקופת הביניים.
דהורג'אטי.
דהורג'אטי (טלוגו: ధూర్జటి) היה משורר בן המאה ה-15 וה-16 בחצר קרישנאדוואראיה, ונמנה עם ה"אשטאדיגאג'אלו". הוא נולד בשרי קלהאסטי, בן לסינגאמה ולנריאנה ונכד לג'קאיה.
טיספרנס
טיספרנס (ביוונית עתיקה: Τισσαφέρνης ; בפרסית עתיקה: چیثرافرنه; מת ב-395 לפסה"נ) היה מצביא ומדינאי פרסי, ושימש כאחשדרפן באסיה הקטנה בשנים 395–413 לפסה"נ. הוא היה נכדו של הינדרנס, ששימש כמפקד יחידת העילית הידועה בכינויה "עשרת אלפים בני האלמוות" במהלך פלישת צבאו של קסרקסס ליוון. טיספרנס ופועלו ידועים לנו בעיקר בזכות התפקיד שמילא במלחמה הפלופונסית, אשר תואר בידי היסטוריונים יוונים בני התקופה כגון תוקידידס. מקורות פרסיים אודותיו לא השתמרו. טיספרנס היה האחשדרפן של לידיה ו-קאריה, ובנוסף שימש כמפקד העליון של הצבא הפרסי באסיה הקטנה.
בהתאם להוראת דריווש השני להשתלט על הערים היווניות באזור אסיה הקטנה, כרת טיספרנס ברית עם הספרטנים כנגד האתונאים, דבר שאיפשר לו להשתלט על רוב שטחה של איוניה עד שנת 412 לפנה"ס. אולם לאחר מכן החליט טיספרנס, ככל הנראה בעקבות עצותיו של אלקיביאדס, להימנע מהמשך התמיכה בספרטה, ולאפשר לצדדים היריבים במלחמה הפנימית בעולם היווני להתיש את עצמם ללא מעורבות פרסית. לכן, כאשר בשנת 408 לפסה"נ החליט המלך הפרסי על אימוץ מדיניות של תמיכה בספרטנים במלחמתם נגד אתונה, הודח טיספרנס מתפקידו כמפקד הכוחות הפרסיים באסיה הקטנה, ונשאר כאחשדרפן של קאריה בלבד.
אולהאננסה
ספורטינג קלוב אולהאננסה (בפורטוגזית: Sporting Clube Olhanense) הוא מועדון כדורגל פורטוגלי מהעיר אולהו שנמצא במחוז אלגארבה.
הישג השיא של המועדון היה בעונת 1923/24 כאשר הקבוצה זכתה באליפות פורטוגל ששוחקה באותה תקופה במתכונת פלייאוף. בעונת 1945/46 סיים המועדון במקום הרביעי בליגה, מיקום השיא של המועדון.
בשנת 1974/75 ירד המועדון ליגה ורק בשנת 2009, לאחר 34 שנים, הצליח להעפיל חזרה לליגה הבכירה. בסיום עונת ירד המועדון לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר שסיים במקום האחרון בליגה. בסיום עונת ירד המועדון אל הליגה הפורטוגלית השלישית.
עמנואל פסטרייך
עמנואל פסטרייך (בסינית: 贝一明, בקוריאנית: 임마누엘 페스트라이쉬, ביפנית: エマニュエル・パストリッチ; נולד בנאשוויל, טנסי, 7 באוקטובר 1964) הוא איש אקדמיה אמריקאי הפעיל בעיקר בקוריאה. פסטרייך הוא פרופסור באוניברסיטת קיונג היי ומנהל מכון אסיה בסיאול, הכותב על הספרות הקלאסית של מזרח-אסיה וכמו כן על נושאים שוטפים ביחסים בינלאומיים וטכנולוגיה. סטרייך הכריז על מועמדותו לנשיא ארצות הברית כעצמאי בפברואר 2020 וממשיך במסע הבחירות שלו ונשא נאומים רבים שקראו לגישה טרנספורמטיבית לביטחון וכלכלה.
ביוגרפיה.