סמסונג גלקסי A01 ליבה (באנגלית: Samsung Galaxy A01 Core) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקה, כחלק מסדרת A של סמסונג גלקסי. הוא הוכרז ב-21 ביולי 2020, והושק ב-6 באוגוסט 2020. הוא יורשו של סמסונג גלקסי A2 ליבה.
מפרט.
חומרה.
המכשיר מצויד במסך מגע קיבולי מסוג "PLS TFT" בגודל 5.3 אינץ' וברזולוציית 1480×720 פיקסלים.
המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל ארבע ליבות, בתדר עבודה של 1.5 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם MT6739 מתוצרת מדיאטק עם תהליך 28 ננומטר. למכשיר אחסון פנימי בנפח 16 או 32 ג'יגה בייט, שניתן להרחיבו באמצעות כרטיס microSD עד ל-512 ג'יגה בייט. למכשיר יש זיכרון RAM בנפח 1 או 2 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון בקיבולת 3000 מיליאמפר-שעה, שאינה ניתנת להסרה, במתח טעינה בן 5 וואט.
מצלמה.
המכשיר מצויד במערך בעל מצלמה אחת אחורית, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: מצלמה ברזולוציה 8 מגה פיקסל המסוגלת להקליט וידאו עד 1080p ב-30 פריימים לשנייה; כמו כן, למכשיר ישנה מצלמה קדמית ברזולוציה 5 מגה פיקסל.
תוכנה.
המכשיר הושק כשמותקנת עליו אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI 2.0. המכשיר קיבל רק עדכוני אבטחה עד כה.
סויוז MS-21
סויוז MS-21 (טיסה 750) היא חללית מאוישת רוסית, אשר שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית ב-18 במרץ 2022 תחת הכינוי "ס.פ. קורוליוב" על שם סרגיי קורוליוב. במהלך הטיסה, הועברו שלושה חברים במשלחת החלל ISS-66 / 67 / 68. שיגור החללית המאוישת Soyuz MS בוצע באמצעות כלי השיגור סויוז-2.1a ממנחת השיגור מספר 31 של קוסמודרום בייקונור, בקזחסטן.
צוות.
שיגור סויוז MS-21 נעשה ב-18 במרץ 2022. לראשונה מאז שנת 2000, נשלחה חללית מאוישת סויוז MS לתחנת החלל הבינלאומית עם צוות רוסי מלא. עם זאת, אם נאס"א שמרה מושב אחד בחללית סויוז לטיסה לתחנת החלל באביב 2022, עבור האסטרונאוטית לוראל או'הרה, שעוברת אימונים במרכז להכשרת טייסי חלל על שם גגארין, במחוז מוסקבה.
עגינה.
החללית עגנה ב-18 במרץ 2022 בתחנת החלל הבינלאומית. זו הייתה העגינה הראשונה של חללית סויוז על המודול החדש פריצ'אל.
2021 בקוראסאו
אירועים בשנת 2021 בקוראסאו.
אירועים.
מתמשך - מגפת COVID-19 בקוראסאו
2022 באוקראינה
אירועים בשנת 2022 באוקראינה.
הגבלות על תרומת דם על גברים המקיימים יחסי מין עם גברים
למרבית מדינות העולם ישנם כיום חוקים, תקנות או המלצות האוסרות למעשה תרומות דם או רקמות להשתלת איברים וקרניות מגברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM), ללא קשר לאופן קיום יחסיהם עם בני זוגם או אם הם מזדהים בתור ביסקסואלים או הומוסקסואלים. הגבלות זמניות נקראות לעיתים כ-"דחיות", שכן תורמי דם שיימצאו לא כשירים עלולים להימצא כשירים במועד של כמה חודשים מאוחר יותר. עם זאת, ישנם מדינות הכוללות דחיות אשר אינן מוגבלות בזמן, כלומר, תרומה אינה מתקבלת בשום שלב בעתיד, מה שמהווה איסור דה פקטו בעוד גם בקרב גברים המקיימים יחסים מונוגמיים במערכת יחסים ארוכת טווח עם בני זוגם נמצאים כלא כשירים.
ההגבלות משתנות ממדינה למדינה, בעוד במדינות מסוימות נוהג של קיום יחסים מוגנים או תקופות של הימנעות אינם נחשבות. עם זאת, הגבלות אלה לעיתים קרובות אינן משפיעים על נשים המקיימות יחסי מין עם נשים (WSW). מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אוכף תקופת דחייה של שלושה חודשים של מניעת קיום יחסים עבור "MSM" ונשים המקיימות יחסים עם "MSM". בקנדה, תקופת הדחייה בקרב תורמי "MSM" ירדה ל-3 חודשים ביוני 2019. בינתיים, עבור רקמות כגון קרניות, תקופת הדחייה עבור "MSM" היא חמש שנים בארצות הברית ו-12 חודשים בקנדה.
ארגונים למען זכויות להט"ב רבים רואים את ההגבלות על תרומות מאת "MSM" או "WSW" כמבוססות על סטריאוטיפים נגד חברי הקהילה והומופוביה (לעיתים קרובות בתמיכת הממשלה) ולא על דאגה רפואית תקינה שכן כלל התרומות נבדקות בקפדנות עבור שלילת תורמים הנגועים בנגיפים ידועים כגון "HIV", איידס, הפטיטיס B והפטיטיס C. תומכי ההגבלות (לצמיתות) מצהירים על הצגתן בשל הסיכון המוצהר לקבלת תוצאות בדיקות שליליות שגויות, וכי אוכלוסיית ה-"MSM" במדינות מפותחות נוטה לשכיחות גבוהה יותר של הידבקות ב-HIV/איידס. הוועדה המייעצת של ממשלת הממלכה המאוחדת, "SABTO", הצהירה ב-2013 כי "הסיכון לעירוי דם נגוע ב-HIV יגדל אם "MSM" יורשה לתרום דם". אולם, ביולי 2017, הממשלה צמצמה את תקופת הדחייה בקרב "MSM" משנה אחת לשלושה חודשים, כתוצאה מהמסקנות המעודכנות של "SABTO" לפיהן "מערכות הבדיקה החדשות היו מדויקות והתורמים היו טובים בעמידה בכללים". יתר על כן, הגוף הציבורי-ניהולי הבריטי "NHS Blood and Transplant" החל בתהליך של חקירה עד כמה תרומות דם אפשריות עבור "MSM", בהתאם לדרגת הסיכון, ללא תקופת דחייה של שלושה חודשים. "NHS" הצהיר כי ישנה כיום כמות מוגבלת של נתונים על דרכים יעילות לביצוע הערכות סיכונים אלה, בעוד כי השלבים הראשוניים של סקירת היקף, איסוף ראיות ובדיקות עשויות להימשך עד שנתיים. מאז 2021, הממלכה המאוחדת ביטלה את תקופת הדחייה במלואה בעוד "NHS" הצהיר באומרו כי "גברים במערכת יחסים ארוכת טווח רשאים לתרום דם, אם אין חשיפה ידועה לזיהום המועבר במגע מיני ואינם משתמשים בתרופות נגד HIV כגון PreP או PEP".
התומכים בשינוי מעמד איסור תרומות דם בקרב "MSM" מציינים כי בדיקת התורמים אמורה להתמקד בהתנהגות מינית וכן בשיטות קיום יחסים בטוחות, שכן "MSM" רבים עשויים תמיד לקיים יחסים מוגנים, להיות מוגדרים כמונוגמיים או להיות בקטגוריות אחרות בסיכון נמוך. חלק מהקבוצות בעד הסרת ההגבלות תומכות בתקופת המתנה לאחר תרומת הדם כאשר התורם נחשב כבעל התנהגות הנחשבת בסיכון גבוה יותר, ולפני השימוש בה, כדי להתאים לחלון שיטות הבדיקה של בנק הדם. בעוד ש-HIV מתגלה בצורה מהימנה תוך 10 עד 14 ימים עם בדיקת RNA, שיטות בדיקה ישנות יותר מספקות דיוק עד 98% מהמקרים החיוביים לאחר שלושה חודשים.
נימוקים עבור ההגבלות.
שירותי הדם חייבים בראש ובראשונה לוודא שכל הדם המתקבל לתרומה בטוח למטרות עירוי, אשר מושג על ידי בדיקת תורמים פוטנציאליים להתנהגויות בסיכון גבוה באמצעות שאלונים וראיונות לפני נטילת הדם, ובדיקות מעבדה לאחר מכן על דגימות דם שנתרמה. שירותי דם בדרך כלל מצדיקים את האיסורים שלהם נגד "MSM" בשל העלייה השולית בסיכון ל-HIV המועבר בעירוי. קבוצות אחרות עם הגבלות דומות, או איסור מוחלט לתרום דם, עקב סיכון מוגבר או אפשרי למחלות זיהומיות מסוימות כוללות משתמשי סמים תוך ורידיהם, מקבלי איברים או רקמות של בעלי חיים, וכאלה שנסעו או חיו בחו"ל במדינות מסוימות.
בשנות ה-80, כאשר התרחשה מגפת ה-HIV/איידס, הייתה שכיחות גבוהה של המחלה בקרב "MSM" וללא בדיקות מהימנות לנגיף, מה שהצדיק איסור גורף על תרומות דם מקבוצות בסיכון גבוה בהם "MSM". הגבלות אלו היו דומות להגבלות על אנשים עם מגורים בממלכה המאוחדת, צרפת או ערב הסעודית במהלך שיא מגפת ה-"BSE" ("מחלת הפרה המשוגעת") בין השנים 1980–1996, עקב היעדר בדיקה עבור צורתה האנושית.
בשנת 1985, בדיקות מוקדמות בשיטת "ELISA" חיפשו נוגדנים, שהם התגובה של מערכת החיסון לנגיף. עם זאת, ישנה תקופת חלון בעת שימוש בשיטה זו, שבה אדם שנדבק ב-HIV מסוגל להפיץ את המחלה אך עלול להיבחן שלילי לנגיף. תקופת חלון זו יכולה להיות עד שלושה עד שישה חודשים, עם ממוצע של 22 ימים. בדיקות המשתמשות בשיטות "ELISA" עדיין נמצאות בשימוש במדינות מפותחות בגלל קלות השימוש שלהן, כמו גם הרגישות הגבוהה למדי שלהן, שמתהדרת ב-100% רגישות. כדי לכסות את תקופת החלון הנובעת מהשימוש בבדיקות אלו, תורמים נבדקים גם לאיתור התנהגויות בסיכון גבוה, שאחת מהן היא היסטוריה של פעילות הומוסקסואלית בקרב תורמים פוטנציאליים גבריים. בדיקות חדשות יותר מחפשות את הנגיף עצמו, כמו בדיקת אנטיגן p24, שמחפשת חלק מהנגיף על פני השטח של תאים נגועים, ובדיקות חומצת גרעין (NAT), שמחפשות את החומר הגנטי של הנגיף בתאים נגועים ב-HIV. בבדיקות אלו, תקופת החלון קצרה יותר, עם משך ממוצע של 12 ימים. דור רביעי, או שילוב של בדיקות HIV, יכולות לזהות זיהום ב-HIV ב-99% מהאנשים עד חודש וחצי לאחר ההדבקה.
סיכונים קשורים גם לתורמים שאינם "MSM" שנבדקים חיוביים ל-HIV, יכולים להיות להם השלכות גדולות שכן התרומה האחרונה של התורם הייתה יכולה להינתן בתוך תקופת החלון לבדיקה והייתה יכולה להיכנס לאספקת הדם, ועלולה להדביק את מקבלי מוצרי הדם. אירוע בשנת 2003 בניו זילנד מצא תורם שאינו "MSM" אשר נבדק חיובי ל-HIV, ולאחר מכן היה צורך להחזיר את כל מוצרי הדם שנוצרו עם תרומת הדם האחרונה של התורם. תהליך זה עלה בשווי של 4 מיליון דולר ניו זילנדי של פקטור VIII, הגורם לקרישת דם המשמש לטיפול בחולי המופיליה, המיוצר ממאגר גדול של פלזמה שנתרמה, ובהמשך הוביל למחסור כלל ארצי של פקטור VIII ולדחייה של ניתוח לא חירומי בחולי המופיליה.
נימוקים נגד ההגבלות.
צורך בדם.