עם תום מלחמת העצמאות, במהלכה שימש בניין בית החולים כעמדה קדמית של צה"ל, הועבר בניין בית החולים לממשלת איטליה ולמסדר הנזירות שהחזיק במבנה מטעמה. אז הוברר כי לבית החולים נגרם נזק כבד כתוצאה מהפגזות ואש מנשק קל שפגעה בו. לאחר משא ומתן ממושך החליטה ממשלת איטליה למכור בשנת 1961 את בית החולים והחלקה הצמודה אליו לממשלת ישראל.
בשנת 1963 נמסר בניין בית החולים לשימוש משרד החינוך, ובמהלך שנות השבעים מכרה ממשלת ישראל את השטח הריק ליזמים פרטיים.
תכנון ובניה.
במהלך שנות השבעים של המאה העשרים התעורר צורך בירושלים בבתי מלון יוקרתיים. היזמים שקנו את המגרש הסמוך לבית החולים האיטלקי הגישו בקשה לתוכנית בנייה שתכלול בית מלון בן 11 קומות, שנועד לשמש בעיקר את הציבור הדתי לאומי והחרדי, ולמשוך לקוחות רבים בזכות קרבתו היחסית לעיר העתיקה ואתריה הקדושים.
התוכנית נדחתה על הסף על ידי רשויות התכנון, שחששו כי מבנה ענק יבלע ויגמד את מבנה בית החולים האיטלקי, ואישרו הקמת בית מלון שגבהו לא יעלה על גובה בית החולים האיטלקי.
מבנה בית המלון, שאמור היה לשאת את השם "מלון גינות ירושלים" ובו 250 חדרים, נבנה בסגנון מודרני. לבניין שש קומות מעל חניון תת-קרקעי ובו 200 מקומות חניה. בין חזיתו של בניין לב רם, הנוטה בשיפוע, לבין חלקו האחורי של בניין בית החולים מפרידה רחבה להולכי רגל, המרוצפת בדוגמה גאומטרית של קווים ההולכים ונפרשים מבסיס המגדל בבית החולים האיטלקי. תכנון המבנה החדש נעשה על ידי האדריכלים דרור חרובי ויצחק בלט, בהשראת פיאצה דל קמפו - כיכר העיר המפורסמת בעיר סיינה באיטליה.
גגו של הבניין מעוטר בשינני אבן כמו גגות בית החולים האיטלקי, אך שני המבנים זרים זה לזה ובניין לב רם שונה באופן מהותי מכל הבניינים שלאורך רחוב הנביאים.
בית המלון בנוי כשתי זרועות לא סימטריות ה"חובקות" את בית החולים האיטלקי, וניכרת עליו השפעה של בניין מטה ארגון אונסק"ו שבפריז. בניין אונסק"ו, שנחנך בשנת 1958, נחשב לייחודי ופורץ דרך בעת הקמתו, ואבן דרך באדריכלות.
משרדי משרד החינוך.
במהלך שנות השמונים של המאה העשרים נקלע הקבלן המבצע של בית המלון לקשיים כלכליים, וחברת הבנייה שבבעלותו פשטה את הרגל. עבודת הבנייה נפסקה בשלב סיום בניית שלד הבניין, ובמשך שנים מספר עמד השלד בשיממונו.
בשנת 1989 הושכר הבניין למדינת ישראל, ואליו הועברו משרדי משרד החינוך והתרבות ששכנו קודם לכן במבנים בשכונת ממילא, מבנים שפונו במסגרת התוכנית לבנייה מחדש של האזור.
בסוף שנת 1990 נסתיימה מלאכת הבנייה, ומאז משמש בניין לב רם ביחד עם בית החולים האיטלקי ובית מחניים את משרד החינוך.
גלעד לשלושה לוחמים.
בצמוד לגדר של בית החולים האיטלקי ברחוב הנביאים, הגובלת בפתח המוביל אל הרחבה של בניין לב רם, הוקמה מצבה קטנה ללוחמי מחלקת המרגמות של גדוד 62 מחטיבת ירושלים שנפלו במקום בעת הקרבות לפריצת הקו העירוני ושחרור ירושלים במלחמת ששת הימים.
אצטדיון מסטאיה
מסטאיה
סכמות גילברט ולינאטי ליוליסס
סכמות גילברט ולינאטי ליוליסס הן רשימות שנוצרו על ידי מחבר יוליסס, הסופר ג'יימס ג'ויס, על מנת לסייע לידידיו קרלו לינאטי וסטיוארט גילברט להבין את המבנה והעלילה בספר. לינאטי אף תרגם את הספר לאיטלקית, וגילברט פרסם את הסכמה שלו ב-1930 בספר נפרד. סכמות אלו משמשות עד ימינו חוקרים בניתוח הספר.
ב-21 בספטמבר 1920 שלח ג'ויס ללינאטי מכתב ובו, בנוסף לרשימות שצירף, כתב בין היתר:
סכמת גילברט ליוליסס נוצרה בשנת 1921, ופורסמה על ידו בשנת 1930. הסכמה של גילברט כוללת תיאור פרטני של כל פרק, ובכלל זה שמו המקביל לאודיסאה (שמות הפרקים לא נכללו בספר המקורי), זמן התרחשות, צבע, סמל, מדע או אמנות קשורים, טכניקת כתיבה, איבר, סמלים ותיאור הסצנה.
סכמת לינאטי מקיפה מעט יותר וכוללת גם דמויות מקבילות מהמיתולוגיה היוונית ומשמעות.
בסכמה של לינאטי חסר תיאור מפורט של שלושת הפרקים האחרונים משום שהם היו בשלבי כתיבה ראשוניים באותה עת.
ג'ון הייטינחה
ג'ון חיסברט אלן הייטינחה (בהולנדית: John Gijsbert Alan Heitinga; נולד ב-15 בנובמבר 1983 באלפן אן דן ריין שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הבלם. לזכותו של הייטינחה 87 הופעות במדי בנבחרת הולנד.
קריירה.
הייטינחה התפתח במערכת הנוער של קבוצת אייאקס אמסטרדם. ב-2001 שיחק לראשונה עם הקבוצה הבוגרת, ובמהרה ביסס את מעמדו בקבוצה, אך שתי פציעות חמורות השביתו אותו לתקופה ארוכה. הוא שב לשחק בעונת 2003/04 והפגין יכולת טובה. הצלחתו באייאקס הביאה את דיק אדבוקאט לזמנו לנבחרת הולנד. הוא ערך את הבכורה בפברואר 2004, ובאליפות אירופה של אותה שנה שיחק בשלושה משחקים.
שתי העונות הבאות היו בלתי יציבות בעבור אייאקס. אי היציבות הקשתה על הייטינחה להתפתח כשחקן. אף על פי כן, הוא המשיך להיות שחקן קבע באייאקס ובנבחרת ההולנדית תחת המאמן מרקו ואן באסטן, שזימן אותו לסגל הנבחרת במונדיאל 2006.
ב-2008, לאחר שזכה בתואר כדורגלן השנה בהולנד והשתתף עם נבחרת הולנד ביורו 2008, עבר לאתלטיקו מדריד ששילמה לאייאקס עבורו 10 מיליון אירו. בסך הכול הופיע במשך שבע שנים ב-146 משחקי ליגה במדי אייאקס והבקיע 16 פעמים.
לאחר 8 שנים, ביוני 2015 חזר לקבוצת נעוריו אייאקס, וחתם לעונה אחת בקבוצה. בפברואר 2016 פרש ממשחק פעיל.
דוד ניב (גאולוג)
דוד ניב (1923 – 29 בספטמבר 2021) היה גאולוג ישראלי. חלק גדול מעבודתו ומחקריו עסקו באזור ים המלח ובנגב. כמו כן התפרסם ניב בעקבות תזכיר שכתב ב-1971, שהביא לפתיחת חקירה ולמינוי ועדת חקירה ממלכתית, במה שנודע כפרשת נתיבי נפט.
שירות בפלמ"ח ובצה"ל.
דוד ("ביבי") ניב (רבינוביץ') נולד בירושלים למשפחה ממייסדי קיבוץ מרחביה. למד בבית הכרם והצטרף לנוער העובד ואחר-כך להגנה כשהיה בן 12. בגיל 17 הצטרף להכשרה בבית הערבה ואחר כך הצטרף להתיישבות בחמדיה. ב-1943 התגייס לפלמ"ח והשתתף בין היתר בהברחת מעפילים מסוריה ומלבנון. לאחר שעבר קורס מפקדי מחלקות השתתף בשחרור המעפילים ממחנה המעצר בעתלית ובליל הגשרים. במלחמת העצמאות שרת בנגב. בחלק גדול מתקופת המלחמה היה קצין מודיעין של חטיבת הנגב והשתתף בכל מבצעי החטיבה. במבצע עובדה נמנה ניב עם הקבוצה הקטנה שנכחה בטקס הנפת דגל הדיו באום רשרש - היא אילת. לאחר שחרורו מצה"ל שירת במילואים כקצין המודיעין של חטיבה 4.
מחקר גאולוגי.
עם סיום מלחמת העצמאות השתחרר ניב מצה"ל והחל ללמוד מדעי הטבע באוניברסיטה. עם סיום לימודיו החל לעבוד במכון הגיאולוגי לישראל. לאחר מכן יצא להשתלמות מטעם אונסק"ו בארצות הברית ובמקביל, למד גאולוגיה ימית באוניברסיטת קליפורניה. לאחר כשנה חזר לישראל והמשיך בלימודיו לתואר דוקטור.
בין עבודותיו:
בצד עבודתו האקדמית, עסק ניב במשך שנים רבות בייעוץ גאולוגי לחיפושי הנפט בישראל. בראיון שנתן ב-2009, לאחר מציאת מרבצי גז טבעי בים התיכון מול חופי ישראל, טען יזם חיפושי הנפט הוותיק יוסי לנגוצקי, כי קביעתו של ניב בשנות ה-80, כי "אם יש סיכוי למצוא בישראל נפט או גז – זה בים", הביאה להתמקדותו בחיפושי נפט וגז בים התיכון.
פרשת נתיבי נפט.
בתחילת שנות ה-70, בעת שעבד במכון הגאולוגי, כתב ניב תזכיר שכלל שלושה חלקים. שני החלקים הראשונים עסקו בשאלות מקצועיות בנושא חיפושי נפט בים התיכון ובנושא הכלים הארגוניים לחיפושי נפט שהקימה מדינת ישראל. החלק השלישי התבסס על שמועות שהגיעו לאזניו ובתזכירו ביקש מהגורמים המוסמכים לבודקם. השמועות היו כי במקום להעסיק את "לפידות" – חברה ממשלתית לחיפושי נפט שכבר הייתה קיימת וחיפשה תעסוקה, הקים צבי דינשטיין, סגן שר האוצר באותה עת, חברה חדשה – "נתיבי נפט" שבה הועסק מקורבו, מרדכי פרידמן, כמנכ"ל. על פי הטענה, נוהלה "נתיבי נפט" בשחיתות, בזבזנות והייתה מעורבת בעסקאות שוחד.
העיתונות הישראלית הסתערה על הפרשה כמוצאת שלל רב ובנובמבר 1971 הוקמה ועדת חקירה ממלכתית בראשות השופט אלפרד ויתקון. את ניב והמדינה ייצג בדיוני הוועדה עורך הדין רם כספי. ממצאי הוועדה, שפורסמו באפריל 1972, ניקו את פרידמן ודינשטיין מהאשמות שהוטחו בהם. היו שטענו כי תלונתו של ניב הייתה כנה וכי הוא אינו אשם בהולדת הפרשה שהתעוררה על ידי גורמים אינטרסנטיים בתוך הממסד השלטוני שניצלו את תזכירו כדי לבוא חשבון עם יריביהם.
נפטר ב-29 בספטמבר 2021.
קריסטין קולינס
דריל (קוף)
הדְּריל (שם מדעי: "Mandrillus leucophaeus") הוא מין של קוף ממשפחת קופים בעלי זנב. קרוב למנדריל, המסווג יחד איתו לסוג מנדריל. הוא אחד המינים הגדולים במשפחתו עם אורך של 70 ס"מ ומשקל מרבי של 50 ק"ג בזכרים, אם כי הנקבות קטנות בהרבה ומשקלם עד 12.5 ק"ג. הוא בעל רעמה עבה ובעל גוונים עזים על פניו בדומה למנדריל אך חסר את הגוונים האדומים והכחולים של המדריל.
תפוצה ותת-מינים.
הוא מצוי בטבע ביערות הגשם הטרופיים של אגן הקונגו בקמרון, ניגריה, מצפון לנהר סנאגה, באי ביוקו ובחלק מגינאה המשוונית. הוא אחד הקופים הנדירים ביותר באפריקה, אשר נפגע מכריתת יערות ומציד אנושי.
קיימים שני תת-מינים של דריל:
התנהגות.
זכר האלפא מוביל קבוצה של כ-20-30 פרטים, המורכבת מזכרים ונקבות והוא האב למרבית הצעירים. קבוצה זו עשויה להצטרף לאחרים, וליצור על-קבוצה של מעל 100 פרטים. הם נוודים-למחצה בהתאם לעונות השנה, ולעיתים קרובות נוהגים לשפשף את החזה על העצים כדי לסמן את הטריטוריה שלהם. הם פעילים בעיקר על פני הקרקע, והחיפוש אחר מזון מתנהל בעיקר על הקרקע, אך שכיח למצוא את הלהקה על גבי העצים כדי לישון בלילה. לנקבות ילוד אחד בכל לידה, לידת תאומים תועדה פעם אחת במרכז שיקום וגידול דרילים בניגריה.