ב-23 באוקטובר 2012 הכריז על שיבתו לפוליטיקה. הוא כיהן כחבר הפרלמנט במשך כמספר חודשים במהלך שנת 2014, עד שהחליט להתפטר ולחזור שוב לעולם העסקים.
חיים אישיים.
ביינאי נשוי בפעם השנייה ויש לו ארבעה ילדים.
קרבונארי
קרבונארי (באיטלקית: Carbonari, מבעירי הפחמים) היו אגודות סתרים שנוסדו בתחילת המאה ה-19 באיטליה. מטרותיהן היו פטריוטיות וליברליות. הם שיחקו תפקיד חשוב בתחילת התנועה לאיחוד איטליה, ובהתגבשות התודעה הלאומית האיטלקית. הקרבונארי היו מאוגדים בתאי סתר קטנים הפזורים לאורכה של איטליה. מטרתם הייתה יצירת איטליה מאוחדת וליברלית, בתקופה בה הייתה איטליה מפוזרת למדינות קטנות, רובן תחת שלטון זר, ששאף למונרכיה סמכותנית בנוסח הישן, שקדם למהפכה הצרפתית ולתקופת נפוליאון, ברוחו של מטרניך. הקרבונארי היו תנועה חילונית, שיצאה גם כנגד סמכותו של האפיפיור, ועוררה את זעמם של האפיפיורים.
היסטוריה.
מקורות.
במסמכי האגודה יש טענה שמקור האגודה הוא בצרפת של ימי הביניים, ושאבותיה זכו לחסותו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת במאה השש עשרה, אולם לא ניתן לאמת זאת ממקורות חיצוניים. אף כי הוצעו שפע של רעיונות לגבי מקורות הקרבונארי, סביר להניח שהם נבעו מהבונים החופשיים, כחלק מהתפשטות רעיונות ליברליים הקשורים למהפכה הצרפתית.
מהפכות.
פעולתם החשובה הראשונה של הקרבונארי הייתה בממלכת נאפולי בתקופת המלחמות הנפוליאוניות. הקרבונארי התנגדו לשליטים הזרים, ובמיוחד לז'ואקים מירא, מלכה הבונפרטיסטי של ממלכת נאפולי. עם זאת, כאשר הסתיימה המלחמה במותו של מירא, ובהשבתו לשלטון של הסדר המדיני שקדם לנפוליאון - שלטונו של המלך פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ששלט בסיציליה ובדרום איטליה - הפכו הקרבונארי לארגון לאומני, בעל נטייה אנטי אוסטרית בולטת, ושיחקו תפקיד חשוב במהפכות באיטליה ב-1820–1821 וב-1831. מהפכת 1820 החלה בנאפולי כהתקוממות נגד המלך פרננדו, שנאלץ להכריז על ויתורים ולהבטיח מונרכיה חוקתית ורפורמות ליברליות.
הצלחה זו השפיעה על הקרבונארי בצפון. ב-1821 הכריזה ממלכת סרדיניה על מונרכיה חוקתית ועל רפורמות ליברליות כתוצאה מפעילות הקרבונארי. עם זאת, הברית הקדושה של רוסיה, אוסטריה ופרוסיה לא ראתה הצלחות אלו בעין יפה, ובפברואר 1821 שלחה צבא על מנת לדכא את המהפכנים בנאפולי. גם מלך סרדיניה הזמין התערבות אוסטרית. אל מול יריב העולה עליהם במספרו, התמוטטו מרידות הקרבונארי, ומנהיגיהם יצאו לגלות.
ב-1830 לקחו הקרבונארי חלק במהפכת יולי בצרפת כנגד משטר בית בורבון. הצלחת המהפכה הביאה למסקנה כי מהלך דומה יוכל להצליח גם באיטליה. ניסיון במודנה כשל, אך בפברואר 1831 התקוממו מספר ערים במדינת האפיפיור, כשהן מניפות את דגל הטריקולור של הקרבונארי. צבא מתנדבים צעד לעבר רומא, אך הושמד על ידי חיילים אוסטרים אותם הזעיק האפיפיור גרגוריוס השישה עשר. לאחר כישלון מרידות 1831 הצליחו ממשלות המדינות באיטליה להשתלט על הקרבונארי, שחדלו, למעשה, מלהתקיים. חברי הקרבונארי, שהבינו כי לעולם לא יהיו יריב שקול לצבא האוסטרי בהתמודדות פנים אל פנים, יצרו תנועה חדשה, "איטליה הצעירה" (Giovane Italia), בראשותו של המנהיג הלאומי והבונה החופשי ג'וזפה מציני.
מורשת.
תנועה דומה בשם קרבונאריה (Carbonária) נוסדה בפורטוגל בשנת 1822, אך חדלה מפעילותה תוך זמן קצר. ב-1896 נוצרה התנועה מחדש, ומטרתה הייתה להעניק לעם הפורטוגלי חינוך, אך בד בבד היו חבריה מעורבים בפעולות נגד המונרכיה, לרבות רציחתו של קרלוש, מלך פורטוגל, ושל יורשו, הנסיך לואיס פיליפה, ב-1908. כן השתתפו חברי התנועה במהפכה הרפובליקנית בפורטוגל ב-1910.
גוזאם
רוברטו נסטור סנסיני
קרבונרי
שמחה זליג ריגר
הרב שמחה זליג ריגר (כ' באדר ה'תרכ"ד, 1864 - ד' בחשוון ה'תש"ג, 1942), רב, דיין ומורה הוראה בבריסק שבליטא.
תולדותיו.
נולד בנובהרדוק לרב דב ריגר שהיה תלמיד חכם ובעל שיעור קומה תורנית, מנכבדי העיר וסוחריה. בשנת ה'תרל"ד (1874) עברה משפחתו להתגורר בבריסק. כנער שימש את רבי יהושע לייב דיסקין עד סיום כהונתו והושפע ממנו רבות בשיטות ההוראה. בשנת תרמ"ב נשא את בתו של הרב אברהם רודנסקי מוולוז'ין, לאחר נישואיו נכנס ללמוד בישיבת וולוז'ין, והיה לתלמידיהם של ראש הישיבה הנצי"ב מוולוז'ין ומשנהו רבי חיים מבריסק. לאחר שנפטר רבה של קהילת בריסק, הבית הלוי, ביקשה הקהילה למנות תחתיו את בנו רבי חיים והוא ניאות לבקשתם בתנאי שבמקביל ימונה רבי שמחה זליג למורה הוראה ולדיין ותופקד בידיו האחריות על פסיקת ההלכות והדיונים הממוניים בעיר (זאת כנראה משום שרבי חיים השתדל להימנע מפסיקת הלכה ומדיינות). גם אחר פטירת רבי חיים ומינויו של בנו רבי יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק תחתיו, המשיך רבי שמחה זליג לשאת במשרת מורה הוראה והדיין של בריסק.
רבי שמחה זליג התייחד מבין תלמידי ישיבת וולוז'ין בכך שלא עסק בסדר הלימוד הרגיל בישיבה, כלומר בבירור סוגיות שבתלמוד שעיקרן תאוריה ולא מעשה, אלא עסק בלימוד ההלכה הפסוקה. כבר בישיבה התפרסם כבקי ובר סמכא בעניינים ההלכתים מסובכים. יכולת הפסיקה שלו הייתה מדהימה, תוך דקות ספורות היה יכול להספיק לענות עשרות תשובות בעניינים מורכבים. פעם אמר עליו רבי חיים: במקצוע ההוראה רבי שמחה זליג הוא חד בדרא (יחיד בדורו)! ההערכה אליו גברה בעקבות מקרה בו הכריז ברבים כי טעה במקרה מסוים של פסיקת הלכה.
מלבד מצוינותו בשדה ההלכה, היה רבי שמחה זליג מיוחד גם ביראת שמים ובצדקות. תפילתו היומיומית הייתה סוערת ונרגשת וכולו היה כאש בוערת. גם בשעה שהיה מורה הוראה היה אחוז פחד וחרדה לבל יטעה, ואף את תלמידיו הדריך שינהגו כך. גם מידותיו הטובות וליבו הרחום והשופע לזולת היו מן המפורסמים, והיה מקריב את כל כולו לעשיית צדקה וחסד.
רבי שמחה זליג היה מתנגד חריף, ולא קיבל את גדלותם וסיפורי המופתים של האדמו"רים החסידיים. למרות זאת, קיבל למשרות השוחטים בעיר אך ורק מעדות החסידים, כנראה בגלל מידת יראת שמים שהייתה בהם.
היה מהרבנים הראשונים שנתנו דעתם לסוגיית קו התאריך בהלכה ודעתו הייתה כפי שסבר גם החזון איש לאחר מכן, אך דעתו בסוגיא זאת לא התקבלה בציבור.
הרב ריגר לא חיבר ספרים, אך בקבצים וספרים רבים נתפרסם מדברי תורתו וחכמתו. רבי חיים מבריסק, שבספרו אינו מזכיר כמעט את דברי האחרונים, כותב בשם רבי שמחה זליג בשלשה מקומות בספרו ומכנהו "ידידי הרש"ז".
הרב ריגר נרצח בשואה יחד עם יהודי בריסק, בחודש חשוון ה'תש"ג (1942) נכדו הוא פרשן הכדורסל שימי ריגר, הקרוי על שמו.
נינו הוא יונתן ריגר, עיתונאי המשמש ככתב התרבות של חברת החדשות.
נבחרת חבר העמים בכדורגל
נבחרת חבר המדינות בכדורגל
הקיר&quot;ה
תספיאן
שמאל דתי קיצוני
שד&quot;ק
משה ברלין
הקבינט המדיני ביטחוני
אבוקרט
אבוקרט הוא שם משפחה בערבית שמשמעותו היא: "אבי הקרט" – עיסוק משפחתי בתכשיטנות. שם המשפחה מתועד גם מספרד של המאה ה-14.
להקת ראש
מבעירי הפחמים
מבעירי הפחם
טל ירון אלדר
כברה קסאי
כברה קסאי (נולדה ב-3 באוגוסט 1982) היא זמרת ישראלית.
קורות חייה.
כברה קסאי נולדה במחנה פליטים בסודאן בשנת 1982, להורים יוצאי אתיופיה. כשנולדה הייתה משפחתה בדרך מאתיופיה לישראל במסגרת מבצע משה. כשהגיעה המשפחה לארץ, היא התגוררה זמן מה במעלות, וכעבור שנתיים עברה לגור בקריית מלאכי שם התגוררה עם משפחתה עד לנישואיה.
כבר מילדותה גילתה קסאי כישורים מוזיקליים וב-1995 בגיל 13 היא הצטרפה ללהקת הנוער הייצוגית של קריית מלאכי - להקת דור שני - אותה עזבה בעקבות גיוסה לצה"ל ללהקה הצבאית של חיל החינוך.
עם פתיחת העונה הראשונה של התוכנית כוכב נולד הצטרפה קסאי לתוכנית אך נשרה ממנה בדו-קרב הראשון, מול בוריס סולטנוב, והפכה להיות המודחת הראשונה בתולדות כוכב נולד. עם ההודעה על נשירתה עורר מנחה התוכנית צביקה הדר הד תקשורתי כשאמר לקסאי ש"מרוב בכי היא לבנה", הערה שספגה ביקורת כגזענית. עם זאת לדברי קסאי, היא לא נפגעה מההערה.
את שיתוף הפעולה עם עידן רייכל החלה קסאי תוך כדי שלבי הסיום שלה ב"כוכב נולד". את רייכל היא הכירה עוד בימיו כמפיק מוזיקלי של להקת החיילים "רוק בירוק". קסאי השתתפה באלבום השני של הפרויקט של עידן רייכל, "ממעמקים", והשיר "מילים יפות מאלה" ששרה, זכה להצלחה והשמעות מרובות ברדיו. השיר הגיע למקום 1 במצעדים השבועיים של רשת ג' ומקום 8 במצעד השנתי של אותה הרשת. קסאי ושאר חברי הפרויקט של עידן רייכל זכו בתואר "להקת השנה" במצעד הפזמונים השנתי של שנת ה'תשס"ה הן ברשת ג' והן בגלגלצ. קסאי השתתפה גם בקולות הרקע באלבום "ממעמקים".
בינואר 2006 הופיע הרכב הפרויקט של עידן רייכל באתיופיה. עבור קסאי היה זה הביקור הראשון במדינה. בעקבות המסע הוקרן בשנת 2007 הסרט התיעודי "שחור על לבן", שהתמקד במסע השורשים של קסאי ואבי וואסה. עבור הסרט כתב רייכל את השיר "הביתה, הלוך חזור", אותו הקליטה קסאי בהמשך, בביצוע שיצא כסינגל בספטמבר 2007.
אף על פי שלא השתתפה באלבום השלישי של הפרויקט של עידן רייכל ("בין קירות ביתי"), המשיכה קסאי לקחת חלק פעיל בהופעות ההרכב. סיבוב ההופעות שליווה את האלבום "בין קירות ביתי" תועד על גבי האלבום "הביתה, הלוך חזור", שיצא ב-2011. בשנת 2012 התארחה באלבומם של רייכל וויו פארקה טורה "The Tel Aviv Session", שבו שרה את השיר "Ane Nahatka".
ב-24 באוקטובר 2012 התחתנה עם מיכאל מימוני, איש עסקים צרפתי-יהודי. הם גרים בפריז שבצרפת.
וורושילובגרד
מועדון הכדורגל ריגה
מאט דילון