נוכחות הטליבאן באזור מהווה בעיה המדאיגה את הקהילה הבינלאומית, במיוחד מאז המלחמה באפגניסטן.
בונים שרייבר
דיקסי (שיר)
דיקסי או הלוואי שהייתי בדיקסי (Dixie או I Wish I Was in Dixie) הוא שיר עם אמריקאי אשר שימש כהמנון דה פקטו של מדינות הקונפדרציה של אמריקה בעת מלחמת האזרחים האמריקנית ומשמש עד היום כהמנון בלתי רשמי של מדינות דרום ארצות הברית (הנקראות בסלנג "דיקסי" או "דיקסילנד"). מקור השיר במופע מינסטרל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-19 וכתיבתו מיוחסת לדן ד. אמט מאוהיו.
דוגמה למילות השיר.
Oh, I wish I was in the land of cotton,
Old times there are not forgotten, (Alt Original: Cinnamon seed and sandy bottom,)
Look away, look away, look away Dixie Land.
In Dixie Land, where I was born in,
early on one frosty mornin',
Look away, look away, look away Dixie Land.
I wish I was in Dixie, Hooray! Hooray!
In Dixie Land I'll take my stand
to live and die in Dixie.
Away, away, away down south in Dixie.
Away, away, away down south in Dixie
עברית.
לו רק לחזור יכולתי אל ארץ הכותנה,
הן לא אשכח את דיקסי גם עוד מאה שנה,
ממרחקים אביט, אשקיף אל דיקסי לנד.
בדיקסי, דיקסי לנד, שם אני נולדתי,
מוקדם בבוקר קר לאור עולם יצאתי,
ממרחקים אביט, אשקיף אל דיקסי לנד.
לו רק הייתי שוב בדיקסי, הוּריי! הוּריי!
בדיקסי לנד אקים לי את ביתי,
ושם אחיה בדיקסי עד יבוא מותי,
רחוק רחוק שם בדרום, בדיקסי,
רחוק רחוק שם בדרום, בדיקסי.
מבנה.
השיר בנוי מקבוצות של 32 תיבות המשמשות לסירוגין כבית ופזמון עם חריזה בתבנית AABC. את הבית שר סולן או חבורת סולנים קטנה ואת הפזמון שרה כל הלהקה, כאשר אל השורה החודרת "look away" הצטרף גם הקהל המאזין.
תוכן השיר.
גיבור השיר הוא עבד שנמלט משעבודו במדינות הדרום אל הצפון החופשי, אך הוא חולה מרוב געגועים לחווה ולאדונו הדרומי. השיר בנוי על התמה המרכזית של מופע המינסטרל האנטי-אבולושיוניסטי (האבולושיוניסטים היו ליברלים מצפון ארצות הברית שהתנגדו באופן עקרוני לעבדות). לפי תמה זו העבדות היא מוסד חשוב וחיוני ולראיה (כביכול) - העבדים עצמם שמחים, עליזים ומהללים את מצבם הטוב.
בעת מלחמת האזרחים חיברו גם צבא האיחוד וגם צבא הקונפדרציה מילים אחרות ללחן, שהתאימו לחוויות המלחמה.
תמליל צבא הדרום, שהיה להמנונו.
Southern men the thunders mutter!
Northern flags in South winds flutter!
To arms! To arms! To arms, in Dixie!
Send them back your fierce defiance!
Stamp upon the cursed alliance!
To arms! To arms! To arms, in Dixie!
Advance the flag of Dixie! Hurrah! Hurrah!
In Dixie's land we take our stand, and live or die for Dixie!
To arms! To arms! And conquer peace for Dixie!
To arms! To arms! And conquer peace for Dixie!
תרגום לעברית:
הו בני דרום, קודרים ורועמים!
דגלי צפון ברוח הדרום מכים!
אל הנשק! אל הנשק! אל הנשק חיש בדיקסי!
אחורה השיבום בזעם אין רחם!
אל מול בריתם הארורה נקום ונילחם!
אל הנשק! אל הנשק! אל הנשק חיש בדיקסי!
הרימו הנס, דגל דיקסי שאו, הורא! הורא!
בדיקסי לנד רגלינו נטועות, למען דיקסי עד מוות נילחם!
אל הנשק! אל הנשק! ניצחון נביא לדיקסי ושלום!
אל הנשק! אל הנשק! ניצחון נביא לדיקסי ושלום!
תמליל צבא הצפון, שנכתב כהתרסת-נגד.
On! ye patriots to the battle,
Hear Fort Moultrie's cannon rattle!
Then away, then away, then away to the fight!
Go meet those Southern traitors,
With iron will.
And should your courage falter, boys,
Remember Bunker Hill.
תרגום לעברית:
למען המולדת חושו לוחמים,
התותחים ממולטרי רועמים!
קדימה, קדימה, לקרב הסתער!
את הבוגדים הביסו,
באומץ ובגיל
ואם יפול לבכם,
זכרו את בנקר היל.
בנוסף כתבו חיילים בעת מלחמת האזרחים ללחן השיר גרסאות רבות של שירי רובאים הכוללים הומור שחור, נונסנס, בדיחות גסות וכיוצ"ב.
תפיסות מודרנית.
המנהג לשיר את השיר היה נוהג מקובל באירועי ספורט וחגיגות ציבוריות אחרות בדרום והיה לאחד מסמליו. מקס שטיינר, מלחין הפסקול לסרט חלף עם הרוח, שילב גרסה איטית ונוסטלגית של הלחן בתמונה הפותחת של הסרט.
מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 ועליית התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, נחשב השיר לשריד גזעני ופוגעני ונוצרה דרישה להסיר את מנהג שירתו מהמרחב הציבורי. ב-1968 למשל אסר נשיא אוניברסיטת מיאמי את השמעת השיר לפני משחקי פוטבול ובאירועים ציבוריים אחרים. לאורך השנים נראו פעמים רבות פעילים חברתיים מוחים או עוזבים אירועים כאשר נוכחים אחרים פצחו בשירת "דיקסי".
הכשרה אנרגיה
הליופוליס (רובע בקהיר)
הליופוליס, או מצרים החדשה (בערבית: مصر الجديدة, תעתיק מדויק: מצר אלגדידה) הוא רובע יוקרתי בקהיר שבמצרים. הרובע הוקם בשנת 1905 על ידי חברת הליופוליס אואזיס שבראשה עמדו התעשיין הבלגי אדואר אמפן ובוע'וס נובאר, בנו של ראש ממשלת מצרים, נובאר באשא.
היסטוריה.
הברון אמפן, יזם אירופי בולט ואגיפטולוג חובב, הגיע למצרים בשנת 1904 במטרה להציל את אחד ממיזמיה של החברה שבבעלותו במצרים – סלילת מסילת הרכבת בין אל-מטרייה לפורט סעיד. אף שהפסיד במכרז על מסילת הרכבת לבריטים, נשאר אמפן במצרים. בשנה לאחר מכן הקים אמפן את "חברת מסילות הברזל החשמליות של קהיר ונאות המדבר של און", אשר רכשה מהשלטון הקולוניאלי שטח מדברי גדול מצפון-מזרח לקהיר במחיר נמוך. על שטח זה הוא בנה את העיירה הליופוליס, 10 ק"מ ממרכז קהיר. העיירה נבנתה בסגנון הליופוליס ותוכננה כעיר של מותרות ופנאי, עם שדרות רחבות המצוידות בכל התשתיות הנדרשות ומתקני בילוי, לרבות מגרש גולף. בעיר הוצע גם דיור בשכירות במגוון סגנונות עיצוביים לצד וילות, בנייני דירות ובקתות עובדים במטרה למשוך מעמדות שונים לעיר.
בתחילה התגוררו בהליופוליס בעיקר אריסטוקרטים מצרים ואזרחים אירופאים. בניגוד לפרברים אחרים של קהיר, בהליופוליס היה בתחילת המאה ה-20 אחוז גבוה יותר של תושבים מצרים. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים, שבראשה עמד גמאל עבד אל נאצר, עברו לשכונה מלומדים מן המעמד הבינוני של קהיר. עם התרחבותה של קהיר נבלעה הליופוליס בתוך המטרופולין של קהיר. בשל הגידול המשמעותי באוכלוסייתה, על רוב שטחי הגנים המקוריים שמילאו אותה נבנו בתי מגורים.
בניגוד לאופייה הפרברי השקט בעבר, כיום נחשבת הליופוליס לאזור ראשי בקהיר, ומתגוררים בה פוליטיקאים, ידוענים, שחקני כדורגל ומשפחות מן המעמד הגבוה.
אתרים.
להליופוליס חשיבות פוליטית וצבאית מיוחדת במצרים משום שהמטה הכללי של צבא מצרים וחיל האוויר ממוקמים בה. שדה התעופה הצבאי אל-מזה גם כן נמצא בקרבתה. עוד בתחומי הרובע מטותיהם האזוריים של ארגון הבריאות העולמי והסהר האדום. בעיר נמצא מעונו של נשיא מצרים לשעבר, חוסני מובארכ. בשנת 1981 הפך מלון הליופוליס פאלאס לארמון נשיאות הרפובליקה ולמשרדו של הנשיא.
כנסיית הבזיליק הקתולית הנמצאת ברחוב אל-אהראם היא אתר בולט בהליופוליס ומקום קבורתו של הברון אמפן. מלבדה, בעיר בתי תפילה רבים, בהם מסגדים, כנסיות ואף בית כנסת. בית הקברות הצבאי הליופוליס שוכן ברחוב נביל אל-וקאד. בבית קברות זה נמצאת אנדרטת פורט תאופיק לזכר 4,000 חיילי צבא הודו הבריטית שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. אנדרטה זו הוקמה במקור בפורט תאופיק, אך הועברה להליופוליס בשנת 1967.
יהודים.
בעבר התגוררו בהליופוליס יהודים רבים שעלו לישראל. יהודים אלו היגרו למצרים לאחר מלחמת העולם הראשונה, מאיטליה ומטורקיה בעיקר, ונמנו עם הקבוצה המבוססת ביותר כלכלית במצרים. חיים צרור הקים בשכונה בית ספר עברי שפעל במשך שלוש שנים.
כיום אין יהודים ברובע, לאחר שרובם ככולם עלו לישראל בפרויקט של ראש ממשלת ישראל השני, משה שרת, שהיה מקורב מאוד לראשי הקהילה היהודית המצרית. הקהילה כוללת אנשי רוח ואקדמאים, כמו גם בעלי מקצועות חופשיים שהשתלבו בחברה הישראלית בתפקידי מפתח לאחר שעלו לישראל.
המזרקה של אגם
Google Plugin for Eclipse
Google Plugin for Eclipse (בעברית: תוסף גוגל לאקליפס) או בקיצור, GPE, הוא תוסף לסביבת העבודה אקליפס שנועד לעזור למפתחי ג'אווה לעצב, לבנות, ולהציב יישומי של מחשוב ענן תוך שימוש בסביבת מחשוב הענן של גוגל (Google App Engine).
GPE מסייע למפתחים ביצירת ממשקי משתמש מורכבים, יצירת קידוד Ajax (בו נעשה שימוש בGoogle Web Toolkit), מיקסום הביצועים עם מעקב אחר מהירות ופריסת אפליקציות ב־Google App Engine. GPE זמין לשימוש תחת תנאי הסכם השירות של Google.
היסטוריה.
GPE שוחרר לראשונה ב-7 באפריל 2009. הגרסה האחרונה 2.3 שוחררה ב-3 במאי 2011.
היסטורית שחרור:
מאפיינים.
תמיכה ב־Google Web Toolkit
גילוי וגישה פשוטה ל־Google APIs
ייבוא פרויקטים מ־Project Hosting
כניסה אחת, שירותים רבים
מאגר מקומי של APIs
אשף אפליקציות רשת
אפליקציות רשת בתצורת Launch
תמיכת HTML5
סמרטפון
Quake III Arena
בן-ציון אלפס
רבי בן ציון אלפס (א' בכסלו ה'תרי"א, 6 בנובמבר 1850 - כ"ג בכסלו תש"א, 23 בדצמבר 1940) היה מחנך, דרשן, סופר ועסקן ציבור.
תולדות חייו.
נולד בשנת 1850 בווילנה לירמיהו עקיבא ושרה אסתר. אביו עסק במסחר, הסתפק במועט ולמד בתורה במשך כל ימיו. בגיל שבע למד בתלמוד תורה של ישיבת ז"ץ חומש עם רש"י, ובגיל עשר נכנס לישיבתו של הרב שרגא פיוויש ליכט. בכ"ו בחשון תרכ"ה (25 בנובמבר 1864), בהיותו בן 14 נפטרה אמו. בסוף אותה שנה התחתן אביו בשנית, עם אלמנה אמידה שהייתה בעלת מאפייה. לאחר 10 חודשים נפטר גם אביו (י' בחשוון תרכ"ו).