באוגוסט , יוסוף זומן לראשונה לסגל נבחרת טנזניה ובמרץ נכלל לראשונה לסגל הנבחרת.
במאי , יוסוף נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2019. ב-16 ביוני 2019, יוסוף ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד .
הרכבת התחתית של המבורג
הרכבת התחתית בהמבורג (בגרמנית: U-Bahn Hamburg, באו-אן המבורג) היא מערכת הסעת המונים חשמלית בעיר המבורג שבגרמניה.
המונח או-באן הוא קיצור של "אונטרגרונדבאן" – "רכבת תחתית" בגרמנית.
המערכת נפתחה בשנת 1912 וכיום היא כוללת 93 תחנות בארבעה קווים שונים שאורכם הכולל הוא 106 ק"מ.
את המערכת מפעילה ומתחזקת חברת המבורגר הוכבאן (Hamburger Hochbahn או בקיצור HHA).
קיטו (מוזיקאית)
מייקי קיטו לבינג (באנגלית: Maaike Kito Lebbing; נולדה ב-20 ביוני 1987), המוכרת בשם הבמה קיטו (Kito), היא מפיקה מוזיקלית, פזמונאית ותקליטנית אוסטרלית.
ביוגרפיה.
לבינג נולדה בעיירה דנמרק , אוסטרליה המערבית ב-20 ביוני 1987. כשהייתה נערה, היא התחילה להפיק מוזיקה באמצעות FL Studio. כשהייתה בת 17, היא עברה לגור בפרת' בשביל ללמוד אופנה. עם זאת, היא הפסיקה ללמוד והתחילה לעבוד בחנות תקליטים תוך כדי למידה עצמית במוזיקה. היא החלה לעבוד כתקליטנית במועדוני לילה בפרת', וב-2006 היא נסעה לאירופה לשנה.
ב-2008, היא הוחתמה בחברת התקליטים Disfigured Dubz.
ב-20 בספטמבר 2010, היא הוציאה את המיני-אלבום הראשון שלה, "Kito EP".
מאוחר יותר, היא הוחתמה, יחד עם הזמר רייג'ה לי, בחברת התקליטים Mad Decent לאחר שהיא שלחה מספר הדגמות שיצרה איתו למפיק המוזיקלי דיפלו במייספייס. ב-2011, הצמד עבר לגור בלונדון. מאוחר יותר בהמשך השנה, הם הוציאו את המיני-אלבום הראשון שלהם, "Sweet Talk", וכן הוציאו רמיקס לסינגל "Run the World (Girls)" של ביונסה.
ב-26 במרץ 2012, לבינג הוציאה, יחד עם פדץ , את המיני-אלבום השני שלה, "Electric Empire".
ב-22 ביולי 2014, הצמד הוציא את המיני-אלבום השני שלהם, "II". ב-26 באוגוסט 2014, הצמד הוציא את המיני-אלבום השלישי שלהם, "II: The Remixes". הצמד התפרק ב-2015. לבינג נשארה לגור בלונדון ועבדה כמפיקה ופזמונאית, בין היתר בכתיבה והפקתה במספר שירים של מייבל וג'ורג'ה סמית'. היא חזרה לעיר הולדתה ב-2017.
ב-19 באוקטובר 2018, היא הוציאה את המיני-אלבום השלישי שלה, "Haani". מאוחר יותר, היא עברה לגור בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. לאחר שהוחתמה אצל Astralwerks ו-EMI Music Australia., היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם אמפרס אוף , את הסינגל "Wild Girl". בהמשך השנה, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם AlunaGeorge , את הסינגל "Alone with You".
ב-2019, נודע כי היא הייתה אחת מהמפיקים של הסינגל "Gimme" של בנקס , של הסינגל "Next Mistake" של איקונה פופ, ושל הסינגל "Real Thing" של רואל.
ב-2019, קיטו הייתה מועמדת לכותב/ת השנה פורץ/ת הדרך (לוס אנג'לס) בפרסי APRA .
ב-2020, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם פלטשר, את הסינגל "Bitter". בהמשך השנה, נודע כי הייתה אחת מהמפיקים והכותבים של הסינגל "Palladium" של קייסי היל . מאוחר יותר, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם זהו וג'רמי , את הסינגל "Follow".
ב-2021, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם VanJess וצ'אנל טרס , את הסינגל "Recap". בהמשך השנה, היא הוציאה, בשיתוף פעולה עם בי מילר, את הסינגל "Steal My Clothes". מאוחר יותר, נודע כי הייתה אחת מהמפיקים והכותבים של הסינגל "Small Reminders" של טינשיי.
ליגת ווינר בכדורסל
קיטו (פירושונים)
פאל רלה
פאל רלה (במקור רייכמן, בהונגרית: Relle Pál; בודפשט, 8 בספטמבר 1883 – בודפשט, 5 באפריל 1955) היה סופר, עיתונאי, מבקר תיאטרון יהודי-הונגרי. כתביו נאסרו לפרסום בשואה על פי צו, סופרים אסורים (הונגריה 1944), ואף נגרסו.
ביוגרפיה.
פאל רלה נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף רייכמן (1854–1911) ושל קטלין ריינר. הוא למד תחילה אדריכלות ולאחר מכן בימוי תיאטרון בברלין אצל אוטו ברהם (קודם: אברהמסון) ואצל מקס ריינהרדט. בסיום לימודיו, הפך למבקר אמנות ואחר כך עיתונאי. משנת 1904 עבד עבור כתב העת "הסכמה" (Egyetértés) והיומון "העיתון" (Az Újság). מ-1912 עד 1938 ביקורת הבמה שלו הופיעה ביומון "חדשות הונגריה" (Magyar Hirlap) וב"עולם" (Világ). בשנת 1929 הוא היה מנהל אמנותי של התיאטרון ההונגרי במשך זמן מה. בין 1946 לבין 1949 הופיעו מאמריו ב"עולם", ובין 1948 לבין 1952 היה העורך הראשי של כתב העת "תיאטרון וקולנוע" (Színház és Mozi). הוא גם תרגם כמה מחזות לגרמנית.
רלה התחתן שלוש פעמים. ב-22 ביוני 1912, בבודפשט נשא לאישה את לפרנציסקה קוק, ממנה התגרש בשנת 1921. הוא נישא בשנית ב-25 ביוני 1925. אשתו השנייה הייתה השחקנית בלנקה (גריינר) פצ'י, איתה היה נשוי עד 1934. בשנת 1938 נשא לאישה את ז'וז'נה שאנדור בבודפשט, איתה חי עד מותה בשנת 1948.
רפאל אשכנזי
רבי רפאל אשכנזי (איזמיר ה'תקט"ו, 1755 – כ"ז בחשוון ה'תקפ"ו, 1825) היה הרב של איזמיר ומחבר ספרות תורנית. הנודע בספריו הוא ספר מראה הנוגה.
ביוגרפיה.
נולד בערך בשנת ה'תקט"ו באיזמיר. אביו, רבי יהודה אשכנזי היה הרב של העיר.
למד אצל אביו. שימש כדיין וכמורה הוראה. בשנת ה'תק"ן אביו נפטר, ורבי רפאל אשכנזי מונה לרב העיר איזמיר במקומו. הוציא לאור את חיבורי אביו.
נפטר בכ"ז בחשוון ה'תקפ"ו, ונטמן באיזמיר.
רבי יצחק מאיו עמד עמו בקשר הלכתי, והעריכו מאד. כתב עליו: "מר ניהו רבא עליון למעלה המלאך רפאל נר"ו". רבי יום טוב דאנון כתב עליו "ידיד נפשי הרב ועצום כמה"ר רפאל אשכנזי".
ספרו "מראה הנוגה" עוסק במשנה תורה לרמב"ם, והוא הוכנס לפרויקט השו"ת. בספרו "מראה הגדול" מובאות דרשותיו.
בנו, רבי נסים אברהם (נפטר בט"ו באלול ה'תר"כ), היה אף הוא תלמיד חכם. הוציא לאור את חיבורי אביו, וחיבר בעצמו את הספרים "נחמד למראה" על התלמוד הירושלמי, ושו"ת "מעשה אברהם". בספרו של הבן 'מעשה אברהם' מובאים פסקים מאביו רבי רפאל. ספד לו במהלך השבעה הרב רחמים אברהם אריה ארייאש
מנשר ה-363
מנשר ה-363 היה מסר אל האומה שנחתם ב-18 במאי 1877 על ידי נציגי הרוב הרפובליקני בבית הנבחרים של צרפת אחרי שנשיא הרפובליקה, המרשל פטריס דה מק-מהון פיטר את ראש הממשלה ז'ול סימון, החליף אותו עם הדוכס דה ברוי המונרכיסט ואחר כך נוכח ההתנגדות הפרלמנטרית, פיזר את בית הנבחרים.
ההקשר ההיסטורי.
הבחירות לפרלמנט צרפת בשנת 1876 העניקו לרפובליקנים ניצחון עם הזכייה ב־363 מושבים בבית הנבחרים מול 200 מושבים של האופוזיציה המונרכיסטית.
אף על פי כן ב-16 במאי 1877 החליט הנשיא מק-מהון לפטר את ראש הממשלה ז'ול סימון ה"גמבטיסט" (רפובליקני מתון) ולמנות במקומו את הדוכס דה ברוי, מונרכיסט נלהב שיישם בעבר ללא פשרות את מדיניות "הסדר המוסרי" הימני.
הרפובליקנים התנגדו בתוקף למהלך זה. באותו ערב, מעל שלוש מאות נבחרים רפובליקנים התכנסו במלון "גראן אוטל דה פארי" על מנת לגנות את מדיניותו של מק-מהון וקראו להצביע בעד החלטה הדורשת לכבד את מעמד הפרלמנט בקביעת הרכב הממשלה ומדיניותה.
ב-17 במאי בית הנבחרים הביע אי אמון בממשלה החדשה של דה ברוי עם 349 נגד 149 קולות ולאון גמבטה נשא נאום שבו גינה את החלטות הנשיא. כתגובה ב-18 במאי שר הפנים פוטרו הודיע על דחיית דיוני בית הנבחרים למשך חודש ובהמשך על פיזור בית נבחרים .
מול ההתגרות הזאת ב-18 במאי החליטו הרפובליקנים שהתכנסו במלון "אוטל דה רזרבואר" בוורסאי לחתום על המנשר מכוון אל האומה, שנודע לאחר מכן כ"מנשר ה-363".
מנשר ה-363 וחותמיו.
ב-18 במאי 1877 בחר המחנה הרפובליקני לערוך מנשר נגד הנשיא מק-מהון, שהזכיר קצת את אופן פניית הפרלמטרים הליברלים ("פניית ה-221") שהוקיעה בזמנו את שרירות שלטונו של המלך שארל העשירי.
הרפובליקנים דרשו הקמת ממשלה אחראית בפני בתי האספה, מה שנגד את מדיניותו של מק-מהון. הנשיא הגדיר את עצמו "מעל למפלגות" וסבר שיכול למנות את השרים כראות עיניו. המנשר הזמין את הבוחרים לא לאשר "מדיניות ריאקציונית והרפקתנית" זו שממשלת דה ברוי התכוונה ככל הנראה לאמץ. למעשה היווה המנשר מעין הצעת אי אמון של הרפובליקנים בממשלת דה ברוי.
מחבר המנשר היה אז'ן ספולר, המקורב ללאון גמבטה.
חותמי המנשר היו נציגי הסיעות הבאות:האיחוד הרפובליקני (גמבטה, דאנפר-רושרו ואחרים) השמאל הרפובליקני (ז'ול גרווי, ז'ול פרי, מארי פרנסואה סדי קארנו, ארמאן פאלייר ואחרים), המרכז שמאל
(ז'אן קזימייה-פרייה, רישאר ודינגטון, קאמי סה ואחרים) השמאל הקיצוני (ז'ורז' קלמנסו, לואי בלאן, אלפרד נאקה ואחרים) ועוד נבחרים כמו הנסיך נפוליאון בונפרטה.
השלכות המנשר.
אז מק-מכון החליט בהסכמת הסנאט לפזר את בית הנבחרים. הסנאט החליט זאת ב-22 ביוני 1877 עם 149 קולות נגד 130. החלה מערכת בחירות אינטנסיבית שבה המונרכיסטים התומכים במרשל פעלו בצורה כושלת, בעוד שהרפובליקנים המאוחדים מסביב לתמונתם של אדולף טייר וגמבטה היושבים ביחד בארוחה ב-3 ביולי, נראו מקשה אחת. טייר נפטר
בתחילת ספטמבר ולווייתו זימנה מפגן רפובליקני מלא אפטימיות. בינתיים, גמבטה יצא בפעם שנייה בחייו למסע בחירות שהקיף את צרפת כולה, על מנת לשכנע את האזרחים. יצר רושם מיוחד נאומו ב-15 באוגוסט 1877 בעיר ליל שבו קבע שמי שיעמוד בפני (רמז לנשיא ולתמוכיו) דרישות "קולה של צרפת הריבונית" לא תהיה דרך אחרת אלא :se soumettre ou se demettre -