המגדל יעוצב בהשראת הסגנון הפרעוני וגם בהשראת סגנון האר דקו. מלבד זאת, מרכיב השראה נוסף של המגדל יהיה נהר הנילוס שיעוצב בפרויקט כמעין תעלה שתהווה את החלק הקרקעי של הפרויקט. התבנית שנראית בחזית המגדל תהיה מעוצבת כמו פרח לוטוס, פרח שגדל במשך אלפי שנים בדלתא של הנילוס וידוע כי היה לו חלק בתרבות המצרית העתיקה.
בליך (מלך בשומר)
התקיפה במערב לוב (2019–2020)
התקיפה במערב לוב היה מבצע צבאי, שיזם ב-4 באפריל 2019 צבא לוב (כחלק ממלחמת האזרחים השנייה בלוב), אשר מייצג את בית הנבחרים בלוב, כדי לכבוש את האזור המערבי בלוב, ובסופו של דבר את הבירה טריפולי שבידי מועצת הביטחון של האו"ם, מממשלת ההסכמה הלאומית. ממשלת ההסכמה הלאומית חזרה לשלוט בכל טריפולי ביוני 2020 וכוחות בית הנבחרים נסוגו מהבירה, לאחר ארבעה עשר חודשי לחימה.
המגדל האייקוני
המגדל האייקוני (בערבית: البرج الأيقوني) הוא גורד שחקים בהקמה, השוכן בבירת מצרים החדשה ועתיד להיות המגדל הגבוה ביותר באפריקה. המגדל מתוכנן להתנשא לגובה של כ־385 מטרים עם 80 קומות. הוא מעוצב בצורת אובליסק פרעוני כשחלקו החיצוני יהיה מזוגג. מגדל זה יהיה מתחם משולב עם כל השירותים, אשר נבנה על שטח של 240,000 מטרים רבועים וסך כל שטחי הבנייה הכולל, עולה על שבעה מיליון מטרים רבועים. הוא מתוכנן להיות מורכב משלושה חלקים שונים (עירוב שימושים): בחלקו התחתון; מסחר ומשרדים, בחלקו האמצעי; מגורים, ובחלקו העליון; בית מלון. המגדל צפוי להוות אטרקציה תיירותית בליבה של הבירה החדשה של מצרים.
מלבד המגדל האייקוני, תוכנית הבנייה והפיתוח כוללת 20 מגדלים במגוון שימושים, לרבות מגורים, מנהל, מסחר ושירותים במרכז העסקים הראשי של העיר החדשה. עלות ההשקעה בפרויקט מוערכת בכ־3 מיליארד דולר. בנקים סיניים הסכימו לממן 85% מעלות בניית הרובע העסקי המרכזי. הפרויקט הוצע כחלק מיוזמה רחבת היקף הנקראת חזון מצרים 2030 .
היסטוריה.
עבודות הבנייה של המגדל האייקוני החלו באופן רשמי במאי 2018. בטקס יציקת אבן הפינה שסימן את תחילת פעולות יציקת הבטון של יסודות הבניין, השתתף ראש ממשלת מצרים, מוסטפא מדבולי.
יישום הבנייה מתבצעת על ידי תאגיד הנדסת הבניין הממשלתי של סין (CSCEC). בסיס המגדל, מורכב מ־18,500 מטרים מעוקבים של בטון ו־5,000 טונות של מוטות פלדה מחוזקים (בטון מזוין), שיצקו בזמן עבודה רציפה של 38 שעות (יציקת בטון רציפה). תהליך ותיעוד, שנאמר כי הוא חסר תקדים בתולדות הבנייה במצרים.
העבודות להקמת המגדל צפויות להסתיים בינואר 2022.
נכון לאוקטובר 2020, כ־49 מתוך 80 הקומות של המגדל כבר הושלמו. העבודות על המגדל מתבצעות 24 שעות ביממה על ידי כ־5,000 עובדים.
מלחמת העצמאות של ראקוצי
מלחמת העצמאות של ראקוצי (1703–1711) (בהונגרית: Rákóczi-szabadságharc) הייתה מלחמת העצמאות המשמעותית הראשונה נגד האבסולוטיזם ההבסבורגי בממלכת הונגריה, ששוחררה 25 שנים לפני כן מהשלטון העות'מאני.
בראשית שנת 1704 פרנץ ראקוצי השני. הודיע למעצמות האירופאיות שהוא הוציא מניפסט ביום 7 ביוני 1703, כי אוכלוסיית הונגריה אחזה בנשק למען הגדרה עצמית (אוטונומיה) והקמת מדינה. כותרת ההכרזה הייתה: "Universis orbis Christiani principibus et respublicis." ראקוצי הוביל את המאבק במטרה להגן על פריווילגיות הקורפורציה, למען עצמאות המדינה (תוכנית הפרדה מקסימלית מהמלוכה ההבסבורגית עד לעצמאות המלאה של המדינה). לבסוף יחסי הכוחות הלא שווים, המצב הפוליטי האירופאי הפכו למצב פוליטי שלילי והמלחמה לעצמאות כשלה. שלום סאטו מארה העניק חנינה פוליטית ודתית לקורוצים, כך שלמרות כישלון, מלחמת העצמאות, היא מנעה את השתלבותה המלאה של הונגריה באימפריה ההבסבורגית, וחוקת הונגריה, אם כי רק לכאורה, אך שרדה.
ראקוצ'י נאלץ להגר, אך הפך לגיבור לאומי ללא עוררין, שנשאר מודל לחיקוי בעיני ההונגרים. השפעתה של מלחמת העצמאות הופיעה גם במוזיקה העממית והייתה לה השפעה. ממנה נולדו שירי קורוץ רבים. יום הולדתו של הנסיך ראקוצי, מנהיג מלחמת העצמאות, הוא יום זיכרון לאומי בהונגריה מאז 27 במרץ 2015 (יום הזיכרון לראקוצי).
אירועים מקדימים למלחמת העצמאות.
בתקופת שלטון לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהיה גם מלך הונגריה, שחרורה של הונגריה משלטון טורקיה הסתיים בהסכם קרלוביץ בשנת 1699. עם זאת, להונגרים לא היה כמעט תפקיד במערכת המנהלתית הממלכתית החדשה. כשראתה זאת, הקורפורציה ההונגריות שויתרה על הזכות לבחירה חופשית למלך כבר בשנת 1687 וקיבלו את ירושת כס המלוכה ההונגרי על ידי בית ההבסבורג. בשנת 1701 מיהאי אפאפי ויתר על תוארו כנסיך טרנסילבניה. טרנסילבניה שוב הפכה לחלק מממלכת הונגריה בשנת 1690, אך הופרדה מנהלית משאר חלקי המדינה ונשלטה על ידי מושל שמונה על ידי המלך הבסבורגי.
גם המצב הבינלאומי היה חיובי בתחילה: מותו של קרלוס השני, מלך ספרד ואיתו הפסקת הענף הספרדי של ההבסבורגים הוביל ככל הנראה לסכסוך הצרפתי-אוסטרי. הצרפתים ניסו לרתק את ההבסבורגים האוסטרים בעורף שלהם ויצרו קשר עם ראקוצי. הוא לא היה בטוח בהתחלה, אבל בסתיו 1700, הרוזן פריול, שגריר לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בווינה עודד אותו לעמוד בראש ההונגרים נגד ההבסבורגים והבטיח תמיכה כספית ונשק. הרוזן מיקלוש ברצ'יני והנסיך ראקוצי השתכנעו שהגיע הזמן להתחיל את המרד.
תחילת הקרבות.
עקב מלחמת הירושה הספרדית עזבו הכוחות הקיסריים את הונגריה והתמקמו לאורך הריין ובצפון איטליה. לא יותר מ-30 אלף חיילים נותרו בשטח הכתר ההונגרי.
לאומים ושכירי חרב מחו"ל.
הקרבות נמשכו לסירוגין עם ניצחונות והפסדים לאורך משפר שנים והשתתפו בהם גם חיילי לאומים שונים שדוכאו על ידי ההבסבורגים (סרבים, קרואטים וכדומה) וכן שכירי חרב משני הצדדים.
מפנה: קרב טרנצ'ין והשלכותיו.
ב-3 באוגוסט 1708 התעמתו הגנרלים זיגברט הייסטר ויאנוש פאלפי עם צבא הקורוצים ליד טרנצ'ין. צבא הקורוצים, שהיה בעדיפות כוחות גדולה, ספג תבוסה קטסטרופלית כתוצאה מטעויות טקטיות חמורות. ראקוצי רצה להתערב באופן אישי, אך סוסו מעד מעל תעלה והפיל את הנסיך; רק שומרי ראשו הצליחו להציל אותו. צבא הקורוצים הושפל, והכוחות האימפריאליים ריסקו את צבאות הנסיך בקלות. היה זה בעיקר החי"ר שספג אבדות קשות.
הסוף.
מכיוון שראקוצי כבר לא יכול היה לסמוך על הצרפתים, הנסיך ניסה לכרות ברית עם הצאר הרוסי פיוטר הגדול. גם כאן לא הצליח - הצאר רק רצה להיפטר מהעול בדרום כדי להיות פנוי במלחמה הצפונית הגדולה נגד שוודיה ולכן ראקוצי נאלץ לקיים שיחות שלום. הקיסר הפקיד את השיחות בידי הגנרל יאנוש פאלפי, וראקוצי הפקיד את פיקוד צבאותיו בידי שאנדור קארויאי עם הפקודה להחזיק מעמד זמן רב ככל האפשר.
אמנת השלום.
ב-14 במרץ 1711, ללא ידיעתו של ראקוצי, נשבע קארויאי אמונים לקיסר יוזף הראשון. ללא הסכמת הנסיך כינס קארויאי אספה בסאטו מארה וקיבל את הצעת השלום של פאלפי.
השלום בסאטו מארה היה טוב יחסית לראקוצי בהשוואה לנסיבות. הוא קיבל חנינה, אם יישא שבועת אמונים בתוך שלושה שבועות.
"אם אינך רוצה להישאר במדינה, תוכל לצאת לפולין לאחר שבועת האמונים" נאמר לו. עם זאת, הוא לא קיבל את ההצעה, כי בהיעדר ערבות בינלאומית הוא לא סמך על קיום ההבטחות. לפיכך, בזמן שהוא חיפש מקלט בצרפת ולאחר מכן באימפריה העות'מאנית, נחלותיו חולקו בין האצולה שהייתה נאמנה לחצר הקיסר.
בלו אייבי קרטר
בלו אייבי קרטר (באנגלית: Blue Ivy Carter; נולדה ב-7 בינואר 2012) היא זמרת אמריקאית, הידועה כבתם הבכורה של הזמרים ביונסה וג'יי זי. קרטר הפכה לזוכה הצעירה ביותר בפרס ה-BET בשנת 2020, על שיתוף הפעולה שלה עם אימה ביונסה, ויזקיד וסנט ג'ון, "Brown Skin Girl". ב-2021, הפכה לשנייה הצעירה ביותר שזכתה בפרס גראמי, כשזכה "Brown Skin Girl" בקטגוריית "הווידאו קליפ הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-63.
ביוגרפיה.
ההריון של ביונסה הוכרז במהלך ההופעה של "Love on Top" בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2011. בלו אייבי קרטר נולדה ב-7 בינואר 2012, לביונסה וג'יי זי בבית החולים לנוקס היל במנהטן. מצד אימה, קרטר היא נכדתם של טינה נואלס ומתיו נואלס , וכן אחייניתה של הזמרת סולאנג' נואלס. תשומת הלב התקשורתית התמקדה בקרטר מגיל לידה, עקב הוריה המפורסמים ומשפחתה המרוחבת.
ב-2012, הוצגה קרטר מגרגרת ובוכה בסינגל של אביה, "Glory", שיצא יומיים לאחר לידתה. עקב קרדיט ההשתתפות בשיר, קרטר הייתה לאדם הצעיר ביותר אי פעם שנכנס למצעדי הבילבורד.
בשנת 2020 התארחה קרטר בשיר "Brown Skin Girl" של אימה ביונסה וזכתה לשבחים ופרסים על הופעתה. היא הייתה לזוכה הצעירה ביותר בפרס ה-BET, כשקיבלה את פרס BET Her. בנוסף, הוענק לה פרס גראמי בקטגוריית "הווידאו קליפ הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-63, ובכך הפכה לאדם השני הצעיר ביותר שזכה בפרס גראמי.
פורבס סלבריטי 100
סבלריטי 100 (באנגלית: Celebrity 100) היא רשימה שנתית, המורכבת ומתפרסמת על ידי מגזין פורבס מאז שנת 1999. מטרת הרשימה היא לפרסם את 100 הידוענים המרווחים ביותר בשנה החולפת.
רשימות.
בטבלאות הבאות מפורטת העשירייה הפותחת בכל רשימה שפורסמה, נכון לשנת 2020.
שנות ה-2020.
הרווחים הכוללים של הידוענים המופיעים ברשימה הוא כ-6.1 מיליארד דולר. קיילי ג'נר מובילה את הרשימה לאחר שמכרה 51% ממניות חברת האיפור שלה. בנוסף, היא האישה היחידה בעשיריה הפותחת של הרשימה.
רוג'ר פדרר הוא הספורטאי המרוויח ביותר בשנה זו וגם הטניסאי הראשון שהגיע להישג זה.
נאומי אוסקה, שהגיעה למקום ה-90 ברשימה, רשמה שיא כאישה הספורטאית המרוויחה ביותר בשנה קלנדרית אי פעם.