עם זאת, זמן קצר לאחר מכן, עלה מעמדה של העיר במהרה, כאשר ב-1656 ייסד אגוסטוס, נצר לענף הסקסוני של בית וטין, את הדוכסות של סאקסה-וייסנפלס, ובחר את העיר כמקום מגוריו. מאז 1638 שירת אוגוסטוס כאדמיניסטרטור הפרוטסטנטי של הארכיבישופות של מגדבורג, שעל פי שלום וסטפליה משנת 1648 הייתה אמורה להפוך לאחר מותו לטריטוריה חילונית של ברנדבורג-פרוסיה.
לפיכך החל אוגוסטוס להקים החל משנת 1660 בוויסנפלס את המצודה של נוי-אוגוסטוסבורג (Neu-Augustusburg) בסגנון הבארוק עבור יורשיו. כאשר הושלם בניין המצודה ב-1680 נעשתה העיר למרכז המנהלי של הדוכסות ולמרכז התרבותי שלה עד לפירוקה ב-1746. מלחינים כמו יוהאן פיליפ קריגר (Johann Philipp Krieger) וגאורג פיליפ טלמן פעלו כאן, השחקנית פרדריקה קרולין נויבר (Friederike Caroline Neuber) הופיעה את הופעת הבכורה שלה בוויסנפלס. ב-1702 נמנע מיוהאן סבסטיאן באך לקבל את משרת נגן העוגב בעיר זנגרהאוזן (Sangerhausen), עקב העדפתו של הדוכס את המלחין יוהאן אוגוסטין קובליוס (Johann Augustin Kobelius). ב-1713 הקדיש באך את "קנטטת הצייד" שלו לכריסטיאן, דוכס סאקסה-וייסנפלס וביצע אותה בעיר.
החל מ-1704 שירת התאולוג הלותרני ארדמן נוימייסטר (Erdmann Neumeister) כדיאקון של הקפלה של המצודה. העוגב של הכנסייה הושלם ב-1673 וכלל 22 שסתומים. על פי ג'ן מיינוורינג (John Mainwaring), הביוגרף של גאורג פרידריך הנדל, גילה יוהאן אדולף הראשון, דוכס סאקסה-וייסנפלס, את כישרונו המוזיקלי של הנדל, שאביו היה רופאו האישי של הדוכס, כאשר שמע אותו מנגן בעוגב. באך חיבר את הטוקטה ופוגה בפה מז'ור עבור עוגב זה.
עם הפסקת קיומה של הדוכסות של סאקסה-וייסנפלס ב-1746, עברה העיר בחזרה לידיה של נסיכות סקסוניה ולאחר קונגרס וינה ב-1815, לידי פרוסיה. החל משנת 1816 הייתה העיר בירתו של מחוז הנושא את שמה, עד לפירוקו בשנת 2007.
כלכלה.
מאז המהפכה התעשייתית ענף התעשייה העיקרי של וייסנפלס הוא ייצור נעליים, זאת עד אשר נסגר המפעל האחרון ב-1991. מאז מתפתח בהדרגה בעיר ענף ייצור המזון.
ספורט.
קבוצת הכדורסל של העיר, מיטלדויטשר, מתמודדת בבונדסליגה ואף זכתה בשנת 2004 בגביע היורוקאפ צ'לנג'.
סינופריס
משפט טרבלינקה
קובייה בלתי אפשרית
הקובייה הבלתי אפשרית היא צורה בלתי אפשרית שהומצאה על ידי מאוריץ קורנליס אשר בהדפס האבן שנקרא "בלוודיר" שם מחזיק ילד היושב למרגלות הבניין את הקובייה הבלתי אפשרית. גם הבניין עצמו בנוי באותם העקרונות של הקובייה הבלתי אפשרית.
הקובייה הבלתי אפשרית בנויה לפי הדואליות הקיימת בקוביית נקר . קובייה בלתי אפשרית היא לרוב קוביית נקר עם מקצועות מוצקות. המוצקות הזו מעניקה דגש חזק יותר לדואליות מאשר בקוביית נקר, אשר לרוב לא נתפסת קובייה בלתי אפשרית. האשליה נוצרת מציור דו ממדי המתפרש כצורה תלת ממדית.
ניתן לתת נראות בלתי אפשרית לצורות תלת ממדיות מזוויות מסוימות, על ידי יצירת חתכים במקומות מסוימים בקובייה.
אור אילן
אור אילן (נולדה ב-23 במרץ 1984) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
אור אילן נולדה וגדלה באשקלון. היא בוגרת תיכון עירוני א' אשקלון וכן קורסים באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בצה"ל שירתה בלהקה הצבאית של חיל החינוך. בוגרת המסלול התלת-שנתי בבית צבי (2008-2005). בתום לימודיה החלה ללמוד את שיטתה של איוונה צ'באק אצל שחר רוזן, אלון נוימן ואיוונה צ'באק. עברה קורס משחק בהנחיית אורית שר. בשנה השלישית ללימודיה חתמה על חוזה בתיאטרון הבימה והחלה לשחק בהצגות שהועלו בו.
בתיאטרון הספרייה שיחקה בכמה תפקידים ראשיים ומרכזיים בהצגות - ב"פיפן", בבימויו של דניאל אפרת בתפקיד האלמנה קתרין; במחזמר "קאטס" מאת אנדרו לויד ובר בתפקיד החתול ראמפלטיזר; ב"אנני", בתפקיד אנני.
בהבימה אור אילן שיחקה בהצגות רבות, בהן "לרקוד ולעוף" בבימויו של אלון אופיר, בתפקיד ענת, אהובתם של אסף (אושרי כהן) ויוסי (נתי רביץ). גילמה את דמותה של ורוניקה, נערה מורדת ואהובתו של צוקרמן (עידן אלתרמן), בקומדיה המוזיקלית "נתתי לה חיי" שנוצרה בשיתוף פעולה בין מאור זגורי לשחקנים על פי שיריו של דני סנדרסון. ב"מסילה לדמשק" שיחקה את ילדתה בת ה-13 של ניני (הילה פלדמן) שמגודלת בידי שרה (יבגניה דודינה).
רקדה ושיחקה בתפקידים הראשיים בשתי קופרודוקציות של תיאטרון מופע ולהקת המחול הקיבוצית - "בת הים" בבימויה של גליה בארי על פי סיפורו של אנדרסן; ובתפקיד אצבעונית בהצגה "אצבעונית", מאת ובבימויין של גליה בארי ונירית אהרוני שוויצר.
בתיאטרון אורנה פורת שיחקה בתפקיד הראשי של שירז בהצגה "הלב של שירז", מחזה של ריטה וצרויה להב על פי אגדת עם פרסית.
בתיאטרון המסחרי שיחקה במחזמר "סינדרלה" לצידם של בר רפאלי, שלישיית מה קשור וחנה לסלאו בתפקיד הפיה איה.
בתיאטרון המדיטק שיחקה בתפקידים מרכזיים בארבע הצגות: אחת מהן, "מלך היהודים", אופרת רוק - עיבוד של אורי פסטר לספרה של דבורה עומר, עם לחנים של רמי קליינשטיין ופזמונים של יאיר לפיד, בבימויה של איה קפלן, היא מגלמת את דמותה של טלי, נערה מתבגרת שנאלצת לעשות עבודה על הרצל. באחרת היא מגלמת את דמותה של יעל בת השש במחזה המוזיקלי "אריה הספרייה" בבימויו של רוני פינקוביץ'.
הופיעה במשך מספר שנים כזמרת במופע "רק בישראל" ביחד עם נורית הירש וניר שיבר, על פי שיריה של הירש. בשנים 2008 עד 2012 הופיעה מספר פעמים במשכן הנשיא.
בטלוויזיה שיחקה בין היתר בסדרת הטלוויזיה "אניגמה". היא גילמה את דמותה של סיגלית, המאהבת בת ה-35 של אפרים הקסטר (שמוליק לוי), המבוגר ממנה בעשרים שנה, חולמת להיות כוכבת ריאליטי, מחבלת בקשר בינו לבין אשתו (אוולין הגואל) ולבסוף זוכה להשתתף בתוכנית ריאליטי.
בקולנוע החלה את דרכה בתפקיד ראשי בסרטו של רפאל רביבו "אמור" לצידם של לירון לבו, נטלי עטיה, דן תורג'מן, ענת עצמון ומשה איבגי (בתפקיד אורח). אור אילן גילמה את דמותה של לילה. רקדנית ומורה למחול בשנות השלושים לחייה שבעקבות תאונת דרכים נשארת משותקת בכל הגוף, ולכן היא מבקשת לאפשר לה להחליט בעבור חייה בעצמה. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2017. באותה שנה, הצטלמה לכמה סרטי קולנוע חדשים ביניהם סרטו של רותם שמיר, "קו 300" ששודר בטלוויזיה בשנת 2018.
אילן נשואה ולזוג שלושה ילדים.
בדיקת זמן אמת
בדיקת זמן אמת (real time testing) היא סוג של בדיקות תוכנה שנכתבו במיוחד לצורך בדיקת מערכות זמן אמת. מערכות זמן אמת הן מערכות שיש להן אילוצי זמן על תגובות שלהן ומערכות שהן בעלות התנהגות לא דטרמיניסטית, לדוגמה מערכת שליטה של תנועת מטוסים או מערכת מוניטור רפואית. כדי להבטיח פונקציונליות שכזו, מערכות אלו מתזמנות את המשימות שלהן על מנת לעמוד באילוצי הזמן. בדיקות תוכנה הן בדיקות שמבצעים כדי למצוא באגים בתוכנה ולעזור לתקן אותם. בנוסף, בדיקות מבטיחות כי התוכנה נותנת את הפונקציונליות שאותה המשתמש רוצה. ישנן שיטות מקובלות ושיטות סטטיות למציאת באגים, אך הן לא מתאימות לבדיקות של מערכות זמן אמת. כלומר, שיטות סטטיות מקובלות של ניתוח אינן מספיקות כדי להתמודד עם אילוצי הזמן.
אסטרטגיה.
על מנת לבדוק מערכות זמן אמת, יש לעבור ארבעה שלבים:
כלים לבדיקת מערכות זמן אמת.
בדיקת מערכות זמן אמת הופכת לחשובה, להלן מספר כלים שעוצבו כדי לבדוק מערכות כאלו:
"Message Sequence Charts" זה תקן בינלאומי מקובל לקבלת דרישות. תקן זה מספק שפה דו ממדית בצורה ציורית המסבירה את הדרישות דרך תרחישי מקרה.
"Specification and Description Language" זה תקן בתחום של עיצוב וניתוח שעוזר בכתיבת דרישות בשפה חד משמעית שלא ניתנת לפירוש בשני פנים ועוזרת לתיאור מערכות מבוזרות. תקן זה תומך בדרישות של מערכות מורכבות ומיושם בצורה רחבה בכל מיני תחומים מתקשורת ואוטומציה ועד פיתוח מערכות כלליות.
"Testing and Test Control Notation" זה תקן בינלאומי רק לשפת בדיקות. מספק יישום רחב יותר בהשוואה לתקנים הקודמים שלו שמתמקדים רק בפרוטוקולים של OSI
משתמשים בשלושת התקנים האלו ביחד כדי לבדוק יישומי זמן אמת. חשוב לבדוק שעומדים שהדרישות עומדות בתקנים אלו, ומקרי הבדיקה שנוצרו צריכים להיות חשופים למידע ולפונקציונליות כדי לבדוק את המערכת. כמו כן, כל שינוי בדרישות של עיצוב וכל מידע חדש על מאפייני מערכת צריכים להיבדק שהם עומדים בדרישות של התקנים.
על מנת לקלוט את מאפייני הזמן של המערכת אותה, אנו בודקים באופן מדויק וכדי להבטיח שעומדים בדרישות ובמודלים שבהם משתמשים ליצירת מידע מתוזמן אשר ניתן לבדיקה, יש צורך שהשפה עצמה (TTCN-3) תהיה מובנת ותכיל עם תחביר עשיר במודלי זמן.
TTCN-3.
רקע.
TTCN-3 הוא תקן בינלאומי היחידי לשפת בדיקות שזמין כעת. לפני התקן הזה, גרסאות הקודמות של TTCN היו עם פונקציונליות מוגבלת ועם תחום מוגבל רק לפרוטוקולי OSI. אבל התקן הזה, הוא גרסה מתקדמת ובעל יישום רחב ומקיף.
מאפייני התקן:
הסיבה לשימוש בתקן זה לצורך בדיקת מערכות זמן אמת הוא בגלל שעוני העצר (timers) שלו. שעוני העצר האלו מוגדרים בפונקציות של חבילות הבדיקה. לא קיים שימוש בשעוני עצר באופן גלובלי בTTCN3. הפעולות שאפשר לעשות עם שעוני עצר אלו הם להתחיל את השעון, לעצור את השעון ולבדוק אותו.
טכנולוגיית סמנטיקה של תצלום-הבזק (Snapshot Semantics) היא טכנולוגיה בתקן TTCN3 (וגם בTTCN2), שבעזרתה מתמודדים עם העברת מסרים בזמן תקשורת בין מערכות או כאשר בודקים מימוש. כאשר מתקבלת סדרה של תגובות על ידי המערכת, תצלום-הבזק (snapshot) נלקח והתגובות נשמרות לפי הסדר הגעתן. כך, שכל תצלום-הבזק הוא תמונת מצב מרגע התצלום האחרון ועד עליו.