נבחרת קובה השתתפה גם באליפות אמריקה בכדורסל והישג השיא שלה בטורניר הוא המקום החמישי שבו סיימה פעמיים בשנים 1993 ו-1995.
תנטלאס
תנתלאס
טנתלאס
טנטלאס
טנטלס
תנתלס
תנטלס
טנתלס
קלאדיו פיזארו
הנדסה ארכיטקטונית
יהודית באומל-שוורץ
ג'ודי תידור באומל
ג'ודי באומל
ג'ודי באומל-שוורץ
ג'ודי תידור באומל-שוורץ
טאסמאניה
טאסמניה
טסמאניה
אות הלח&quot;י
אות הלח"י הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים למי שהיו חברי לח"י. חלוקת האות החלה בשנת 1980.
ממשלות ישראל לא החליטו על הענקת אות שירות לחברי המחתרות אצ"ל ולח"י, עד לעליית מפלגת הליכוד לשלטון בשנת 1977. ראש הממשלה מנחם בגין שהיה מפקד האצ"ל הוביל מהלך להנפקת אותות שירות לחברים בארגוני האצ"ל והלח"י.
מקבלי אות הלח"י ששירתו בה לפחות שישה חודשים, היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, שהחל מחולק בשנת 1968.
זכאות לאות.
האות מוענק:
מחסום פוטנציאל
התאחדות הצופים והצופות של מצרים
התאחדות הצופים והצופות של מצרים (בערבית: الاتحاد العام للكشافة والمرشدات) הוא הגוף המאחד את ארגון הצופים ואת ארגון המדריכות (הצופות) של מצרים.
הצופים במצרים הוקמו בשנת 1914 והצטרפו לארגון הצופים העולמי בשנת 1922 כאשר מצרים קיבלה עצמאות מבריטניה. "תנועת המדריכות" הוקמה בשנת 1913 והצטרפה ל ב-1931. בהתאחדות פועלים כיום 79,611 צופים (נכון ל-2011) ו-92,000 מדריכות (נכון ל-2003).
קבוצת הצופים הראשונה הוקמה באלכסנדריה על ידי הבריטים ששהו במקום.
רוב גדודי הצופים במצרים משויכים לבתי-ספר, מועדונים, כנסיות ומסגדים. קבוצות צופים בוגרות יותר משויכות לתיכונים ולאוניברסיטאות.
הצופים המצרים משחקים תפקיד חשוב בשירות הקהילתי. הם מעורבים בפרויקטים של פיתוח המדבר, מחנות עבודה, התרמות דם, שירותי עזרה ראשונה ועוד.
הצופים מקבלים אימון מקצועי ואת המיומנויות הדרושות כדי לסייע בפיתוח הקהילות. הם לומדים את החשיבות של שתילת עצים במקומות בהם אין יערות, אנרגיה יעילה וחשיבות השימוש במיומנויות כמו נגרות, חשמל ואינסטלציה.
מבנה התנועה.
צופי מצרים מורכבים מארבעה ארגונים גדולים:
לכל אחד מארגונים אלה יש מרכזים בכל 26 המחוזות של מצרים. ועדות התיאום של כל ממשל מארגנות את הפעילות ואת שיתופי הפעולה בין הארגונים.
לארגון הצופות המדריכות יש שלוש קבוצות גיל:
המרכז הבינלאומי לצופיות של קהיר הוא בנין בעל 6 קומות ליד האצטדיון הבינלאומי של קהיר והוא מארח צופים מכל העולם יחד עם אורחים ומבקרים שונים. בנוסף, במצרים קיים גם מרכז לאומי לצופיות בשם אל-סילין.
המוטו הצופי הוא "קוּן מוּסטדיין" או كن مستعداً, "היה נכון" בערבית. שם העצם ל"צופה" יחיד הוא "קַשַף" או كشاف בערבית.
הסמל של צופי מצרים משלב בתוכו את ארבעת הארגונים הגדולים ביחד עם הלוטוס.
קבוצות צופים בינלאומיות במצרים.
בנוסף לצופי מצרים, צופי אמריקה (Boy Scouts of America) שולחים לקהיר ולאלכסנדריה חניכי צופים הפועלים כ"צופים בודדים" ומתנדבים במדינה.
פעילות בינלאומית.
בשנת 2017 נבחרו צופי מצרים לארח את ועידת הצופים העולמית ה-42 שהייתה צפויה להתקיים בקיץ 2020 בשארם א-שייח' ובעקבות מגפת הקורונה נדחתה לשנת 2021.
החברה לפיתוח עכו העתיקה
החברה לפיתוח עכו העתיקה בע"מ היא חברה ממשלתית הכפופה למשרד התיירות, העוסקת בפיתוח העיר העתיקה בעכו ובמיתוגה כמוקד תיירותי בינלאומי. החברה נוסדה בשנת 1967 ומשרדיה שוכנים במתחם "הגן הקסום", ממזרח למצודת עכו. החברה מפעילה במקום מרכז מבקרים והזמנות ובו מוצגת גם תצוגה קבועה של ממצאים ארכאולוגיים מהעיר.
על פעולותיה החשובות של החברה נמנה פרויקט השימור המתמשך של מצודת עכו שהיוותה את מרכזו של הרובע ההוספיטאלרי בעכו הצלבנית. החברה מלווה את העבודות, מבצעת סקרים ותיעוד ומשתתפת בצוות התכנון של הפרויקט. עוד מבצעת החברה עבודות תחזוקה ובינוי שונות ברחבי העיר העתיקה.
מאז 2018 משמש כמנכ"ל החברה יובל פורת.
מג'אדרה
סימן קוסמאול
סימן קוסמאול (באנגלית: Kussmaul sign) הוא מצב בו לחץ הדם הוורידי מוגבר ועולה עוד יותר בזמן שאיפת אוויר (לקיחת אוויר לריאות, inspirium). ורידי הצוואר (jugular veins) ייראו גדושים ונפוחים במצב זה, בגלל קושי במילוי הלב בדם.
ניתן למדוד עליה בלחץ על ידי מדידת ה- JVP- jugular venous pulse: במצב נורמלי, יש ירידה בלחץ הדם הוורידי בזמן לקיחת אוויר, ואולם כאן תימדד עליה.
רקע כללי.
באופן נורמלי, ה-JVP יורד בזמן לקיחת אוויר כתוצאה מכך שיש ירידה בלחץ בית החזה אשר מתרחב במהלך לקיחת האוויר. הסימן ע"ש קוסמאול יכול להעיד על בעיה במילוי החדר הימני של הלב - או כתוצאה למשל מהצטברות של נוזלים בפריקארד (השק העוטף את הלב), או כתוצאה מהיענות נמוכה של שריר הלב (מיוקרד) או הפריקארד.
סיבות.
הסיבות לנוכחותו של הסימן ע"ש קוסמאול:
היסטוריה.
סימן קוסמאול נקרא על שם רופא גרמני אשר תיאר זאת לראשונה ד"ר אדולף קוסמאול, (1822-1902), גם "נשימת קוסמאול" (kussmaul breathing) נקראת על שמו, מצב בו החולה נושם נשימות עמוקות מאוד כתוצאה מבעיה במאזן חומצה ובסיס בגוף- חמצת מטבולית ובעיקר חמצת קטוטית סוכרתית.
נמל עכו
נמל עכו הוא מרינה ומעגן דיג השוכן בצפונו של מפרץ עכו, בפינה הדרום-מזרחית של עכו העתיקה. הנמל הוכרז כמרינה בשנת 1982, וזו מופעלת על ידי החברה לפיתוח עכו העתיקה באמצעות קבלני משנה. בנמל חמישה מזחי אצבע, והאזור הסמוך לרציף היבשתי משרת בעיקר סירות דיג.
היסטוריה.
העת העתיקה.
סביר כי נמלה הראשון של העיר היה ממוקם בשפכו של נחל נעמן מדרום לתל עכו, בה שכן היישוב העירוני עד לתקופה ההלניסטית, אולם שינויים בתוואי הנחל ושקיעת אדמת סחף מקשים על מציאת ממצאים התומכים בכך. יוסף בן מתתיהו ציין כי כלי שיט נכנסו לאפיק הנחל כדי לטעון חול ששימש לתעשיית הזכוכית. עכו נזכרה כעיר נמל בתעודה מהעיר אוגרית במאה ה-14 לפנה"ס.
הנמל במיקומו הנוכחי נזכר לראשונה בכתובת פיניקית מהתקופה הפרסית. הכתובת המתוארכת למאה ה-6 לפנה"ס או למאה ה-5 לפנה"ס, נמצאה בשובר הגלים הדרומי. ממצאים מחפירות שנערכו במקום מעידים כי יסודות שובר הגלים בנויים בשיטות פיניקיות. זנון, פקיד תלמאי, ציין בפפירוס משנת 259 לפנה"ס, כי מנמל עכו יוצאה חיטה למצרים. גילויים רבים המתוארכים למאה ה-3 לפנה"ס ולאחריה, מעידים כי חשיבותו של הנמל עלתה בתקופה ההלניסטית, ועכו הייתה לעיר הנמל החשובה ביותר בארץ ישראל. שרידיה של רצפת אבני כורכר מהתקופה ההלניסטית, השוכנת בסמוך לחומת הים המזרחית, התגלו בתחילת שנת 2009. אורכו של הקטע שנחשף בחפירות הוא 15 מטר ורוחבו ארבעה מטרים. הרצפה שוכנת בעומק של כמטר מתחת לפני הים והיא עשויה לספק מידע אודות גובה מפלסו של הים התיכון בעת הקמתה. עוד התגלתה בתחומי הנמל כמות גדולה של שרידי אמפורות מתקופה זו, שמוצאן בערי הים האגאי. במהלך שנת 2012 בוצעו חפירות נוספות למרגלות חומת הים הדרומית ונחשף המשך הרציף הימי וכן אבני קשירה גדולות ששימשו לקשירת הספינות שעגנו בנמל. משקל אבני הקשירה נע בין 250–300 ק"ג. בקרקעית הנמל נמצאו כלי חרס רבים כולל עשרות כלים שלמים ושברי חרס רבים. מקור כלי החרס הוא מאיי הים האיגאי כגון רודוס, קוס ועוד.
התפתחות הנמל המשיכה בתקופה הרומית, ולתקופה זו מתוארכים שרידיו של שובר הגלים הדרומי. חלקו המזרחי שוכן מתחת לשובר הגלים המודרני ואילו שרידי חלקו המערבי נמצאים ב"נמל הפיזאני". למרות חשיבותו של נמל קיסריה המשיך נמל עכו והיה הנמל הראשי ששימש את הצבא הרומי בעת המרד הגדול. הוא הופיע על מטבע רומי מהמאה ה-2 שהראה מבנה ובו קשתות, הנמשך לאורך שובר הגלים הדרומי. במטבע אחר נראה מגדלור שניצב, כנראה, על אי הזבובים. מספר האמפורות שהתגלה בנמל מתקופה זו גדול פי שלושה מהממצאים מהתקופה ההלניסטית. חלה עלייה במגוון הטיפוסים ובאזורי המוצא של האמפורות, ומוצאה של הקבוצה הדומיננטית ביותר הוא מצפון אפריקה.
ימי הביניים.
בתקופה הביזנטית הורע מצבו של הנמל ושובר הגלים הדרומי נהרס. הסולטאן מועאויה הראשון הקים במקום מספנה אך זו פעלה זמן קצר בלבד. מושל מצרים אחמד אבן טולון בנה את הנמל מחדש במחצית השנייה של המאה ה-9, והוא זה שהקים את הסוללה המזרחית שנמשכה אל תוך מי הים בהמשך לחומת היבשה המזרחית. סוללה זו, השקועה מתחת לפני הים, חיברה את מגדל הזבובים אל חופו הצפוני של מפרץ עכו, והגדילה את שטחו של הנמל במידה ניכרת. סביר כי הוקמה כדי להגן על הנמל מפני אויבים, שכן הגלים המגיעים אל הנמל ממזרח אינם מסכנים את האוניות העוגנות בו. הסוללה נראית היטב בתצלומים מהאוויר (לדוגמה ב-Google Earth).
הצלבנים כבשו את עכו בשנת 1104 לאחר מצור מהים ומהיבשה, ובתקופתם הגיעה חשיבותו של נמל עכו לשיאה בכל הזמנים. התנועה הימית בין ארץ ישראל לאירופה עברה דרכו, ועיקר הפעילות המסחרית בנמל התמקד בחלקו המערבי, ברציפיו ששכנו ברובע הפיזאני וברובע הוונציאני של העיר. עוד ידוע מתיאורים של בני התקופה כי שער הנמל הוגן בשרשרת. למרות חשיבותו, לא ענה נמל עכו על הצרכים, והוא לא היה מסוגל להתמודד עם היקף התנועה הימית. מסיבה זו נאלץ חלק מהאוניות שפקדו אותו לעגון מחוץ לו, וכבר בתקופה זו היו אוניות שבשל גודלן לא היו יכולות לבוא בשעריו.
כיבוש עכו בידי הממלוכים לאחר מצור ב-1291, הביא להריסתם של העיר ושל הנמל. אך שרידיו של מזח עץ המתוארכים למאה ה-14 מעידים כי הנמל המשיך והיה בשימוש גם בתקופה זו.
העת החדשה.