יוזף תיאודור מורודר-לוזנברג, (בגרמנית: Josef Moroder-Lusenberg; 28 במאי 1846 - 16 בפברואר 1939) היה צייר ופסל, האמן הבולט ביותר של משפחת מורודר מגרדנטל בדרום טירול (כעת ואל גרדנה באיטליה).
ביוגרפיה.
יוזף, הרביעי מבין שמונה ילדים, איבד את אביו כשהיה בן שמונה. הוא היה חניך בסטודיו לגילוף בעץ אצל פרנץ פרינוט, פסל אקדמי שהתחנך באקדמיה במינכן, ובשנות העשרים לחייו הקים יוזף סטודיו משלו. דוגמאות לפעילותו המוקדמת כפסל הם הפסלים של מריה אדולוראטה ושל מריה הבתולה בכנסיית הקהילה אורטיג'י.
אשתו הראשונה, אנמריה סאנונר נפטרה לאחר שילדה את ילדם הרביעי בשנת 1874. הוא התחתן פעם שנייה ונולדו לו עוד אחד עשר ילדים. אשתו השנייה גם טיפלה בחווה שלו.
שהיה בן שלושים, למד באקדמיה של מינכן (1876–1880) כדי ללמוד את אמנות הציור לאחר שהתרשם בווינה מציור הז'אנר של פרנץ פון דפרגר, "הריקוד בהרים". מוריו במינכן היו יוזף קנאבל, לודוויג פון לופץ ופיאודור דיץ. בין השנים 1880 עד 1884 היה תלמידו של דפרגר, והם הפכו לחברים קרובים ויצאו לטיולי ציור רבים בכפרי טרנטינו.
במינכן הושפע יוזף מורודר מהז'אנר ומהציור ההיסטורי של דפרגר ומתנועת הציור הריאליסטית-אידיאליסטית של וילהלם לייבל. מתוך ספרי הרישום הרבים שלו אפשר לראות עד כמה הוא צייר בדיוק את הטבע, בנוף ובמיוחד את אורח החיים הטירולי והאלפיני בואל גרדנה. רבים מציוריו, צבעי מים ורישומי בתי חווה, צריפים, אנשים ודיוקנאות הם עדות לעולם אלפיני אבוד שהיה פעם בטירול במאה ה-19.
הסופרת הפופוליסטית-רומנטית מריה ורוניקה רובאת'שר הכירה היטב את האמן וכתבה את הביוגרפיה שלו בשנת 1930, שהפכה לרומן פופולרי.
נירלווה
נירלווה (בהונגרית: Nyírlövő) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנירלווה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 742 ובשנת 2020 רק 659 תושבים.
יהודי נירלווה.
בנירלווה חיו יהודים בתקופות זמן שונות ומשנת 1867 היו כפופים לקהילת מאנדוק, יהודים רבים מהכפר נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
פרנץ טאוסק
פרנץ טאוסק (בהונגרית: Tauszk Ferenc; פשט, 7 באוגוסט 1865 – בודפשט, 31 באוקטובר 1915) היה רופא, פנימאי, פרופסור באוניברסיטה, המזכיר הכללי של איגוד הסנטוריום של חולי ריאות עניים בבודפשט. בשנת 1905 הוענק לו תואר "יועץ מלכותי".
ביוגרפיה.
פרנץ טאוסק נולד במשפחה יהודית כבנם של הנריק טאוסק, סוחר תבואה, ושל הרמינה פפר. הוא למד בפשט ושם והשיג את התואר ברפואה. לאחר מכן בילה זמן רב בחו"ל, במיוחד בברלין, שם עסק בפתרון כמה נושאים פתולוגיים במכון דו בויס ריימונד (Du Boys Reymond). בינתיים הוא פקד את בתי החולים והמרפאות הבולטים בגרמניה, בלגיה, אנגליה ואיטליה לנושאי המחקר שלו. הוא ביקר גם במזרח מספר פעמים ודיווח על מסקנותיו הרפואיות משם ב"שבועון הרפואי". בין השנים 1888–1899 עבד לצד פרידייש קוראני כעוזרו במרפאה הראשונה לרפואה פנימית. הוא ביצע עבודות מדעיות רבות בתחום הרפואה הפנימית. עם עבודותיו הוא זכה בפרס היובל של עמותת פסקוויץ' וב"מדליית ההנצחה של בלשה" על שם הכירורג יאנוש בלשה (Balassa János). הוא אסף סביבו את דור הרופאים הצעירים ופרסם את המדריך לרפואה ולאבחון קליני (1892 וב-1894, בודפשט, 3 כרכים). בשנת 1896 הפך לפרופסור באוניברסיטה לרפואה פנימית. בשנת 1897 הפך לרופא בבית החולים לעניים ובאיגוד בתי החולים האוניברסיטאים; מאותו זמן עשה מאמצים משמעותיים, במיוחד בטיפול בחולי ריאות עניים ובמאבק נגד השחפת. משנת 1900 היה הרופא הראשי של "בית הרחמים", שהוקם על ידי הנסיכה סן מרקו. בודפשט הירלפ ופשטי הירלאפ דיווחו על מותו.
עבודותיו ברפואה פנימית שעוסקות בנושאים קליניים וניסיוניים, הופיעו בכתבי עת הונגריים, גרמנים וצרפתיים מקצועיים.
עבודותיו.
הוא ערך את ספרי השנה של איגוד חולי הריאות העניים ושחפת.
נירטש
נירטש (בהונגרית: Nyírtass) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנירטש מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,181 ובשנת 2020 רק 1,902 תושבים.
יהודי נירטש.
יהודים החלו להתיישב בנירטש בתחילת המאה ה-18. הם התפרנסו מרוכלות בחוות ובכפרים הסמוכים. במשך הזמן נעשו רוב הרוכלים לסוחרים ששיווקו את התוצרת החקלאית המקומית לעיר הבירה.
לאחר הקרע ביהדות הונגריה בעקבות חילוקי דעות בקונגרס יהודי הונגריה בדצמבר 1868 בין חרדים למשכילים, הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי.
בית הכנסת הראשון נבנה בשנת 1910. במקום היו "חדר" וישיבה גדולה.
בתקופת הטרור הלבן נעצרו הרב ופרנסי הקהילה והוכנסו למחנה הסגר, משם שוחררו כעבור כשבוע.
בעקבות חוקי ההפלייה של ממשלת הונגריה ("החוקים היהודיים") משנת 1938 לא חודשו רישיונותיהם של בעלי בתי המרזח ובעלי המלאכה היהודים, וכל העסקים והאדמות שברשותם הופקעו.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה החלו גיוסי יהודים לפלוגות עבודה ובקיץ 1941 גויסו 40 גברים יהודים מנירטש לעבודות כפייה ועסקו בפינוי שדות מוקשים בחזית אוקראינה שבה לחמו ההונגרים לצד הגרמנים. 31 מיהודי נירטש נהרגו.
במרץ 1944 הוטל עוצר על יהודי נירטש ונגזר עליהם למסור כל דבר ערך שברשותם. בסוף אפריל רוכזו כולם בבית הכנסת ומשם הועברו לגטו בקישווארדה ובסוף מאי 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו מאושוויץ וממחנות העבודה כ-30 ניצולים בני הכפר. הם מצאו את בניין בית הכנסת, את המקווה ואת בית העלמין הרוסים. בתיהם היו תפוסים בידי נוצרים שנהגו כלפיהם בעוינות. תוך זמן קצר עזבו היהודים את הכפר.
כריסטופר דניאל סוריאנו ג'וניור (באנגלית: Christopher Daniel Soriano, Jr.; נולד ב-4 בינואר 1997), הידוע בשם הבמה CJ, הוא ראפר ופזמונאי אמריקאי מסטטן איילנד. הוא ידוע בעקבות להיט הפריצה שלו משנת 2020, "Whoopty", שהגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100.
קריירה.
CJ החל לראפרפ כתחביב בגיל 16, ולהקליט ולהעלות שירים ליוטיוב וסאונדקלאוד בגיל 19.
ביולי 2020 הוציא באופן עצמאי את הסינגל "Whoopty", שהגיע בשיאו למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 בפברואר 2021 ולמקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי. הוא הגיע גם לצמרת מצעד ה-Emerging Artists של הבילבורד. מאוחר יותר, חתם על חוזה תקליטים עם וורנר רקורדס והלייבל של המנהל המוזיקלי ג'יימס קרוז, "קרוז קונטרול אנטרטיינמנט". הוא אמר כי חברות תקליטים רבות פנו אליו, אך לוורנר היה "המצב הטוב ביותר". ב-26 בינואר 2021, הוציא את הסינגל "Bop".
חיים אישיים.
CJ הוא ממוצא פוארטו ריקני.
Whoopty
Whoopty הוא סינגל של הראפר האמריקאי CJ. השיר יצא במקור באופן עצמאי ב-30 ביולי 2020, לפני שיצא מחדש על ידי וורנר רקורדס לאחר החתמתו בחברה. השיר הגיע בשיאו למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 בפברואר 2021, והגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי ולעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד גלובל 200. השיר מכיל דגימה משירו של אריג'יט סינג , "Sanam Re", משנת 2015.
רקע.
השיר מכיל דגימה משירו של אריג'יט סינג , "Sanam Re". CJ אמר כי הוא קיבל השוואות לראפר המנוח פופ סמוק, בגלל צליל הדריל של השיר. הוא אמר בראיון ל-HipHopDX כי מותו של פופ סמוק היווה השראה לשיר, אותו החשיב לאמן שהפך את הסגנון לפופולרי. הוא ייחס את הפופולריות שלו לאנרגיה שהועברה בשיר ולקליפ שלו.
ביקורות.
אלפונס פייר מפיצ'פורק כתב כי אף על פי שהשיר "עשוי להיות הקלטת הדריל הגדולה ביותר של החודשים האחרונים", "כל מה שקשור אליו הוא לא מקורי עד כדי כאב", תוך שהוא משלב את "הפקת הדריל הבריטי של פופ סמוק עם השפה של 22Gz". במאמר קודם של אותו האתר, פייר הרגיש שהמילים "באותה מידה היו נאמרות על ידי מכונה שהוכשרה בדף היוטיוב של Raps and Hustles" והגיע למסקנה כי "הדבר היחיד הטוב שיצא אי פעם מסטטן איילנד הם הוו טאנג קלאן". לטום ברייהאן מ-Stereogum היו ביקורות דומות על השיר, והוסיף כי "השיר עובד. הוא זז".
יוזף אוברבאואר
יוזף סבסטיאן אוברבאואר (באנגלית: Joseph Sebastian Oberbauer; אוקטובר 1853 – 1926) היה צייר ומהנדס אוסטרי ובולגרי.
חייו ועבודתו.
אוברבאואר נולד בסנקט ליאונרד שבחבל האלפים של טירול שבאימפריה האוסטרית. הוא למד בבית ספר יסודי בעיר הולדתו וסיים את התיכון באינסברוק. לאחר שהפגין כישרון אמנותי בשנות ילדותו, רצונו של אוברבאואר היה להירשם לאקדמיה לאמנויות יפות בבירה הקיסרית וינה. עם זאת, אביו התעקש שילמד הנדסה. שלוש שנים בהשכלתו של אוברבאואר היו באוניברסיטת גראץ, אז אביו נפטר והוא עזב את הלימודים.
מתוך צורך כלכלי, אוברבאואר הציע לעירייה המקומית כמה מציורי צבעי המים שלו המתארים את חלק העיר העתיקה של גראץ. עבודתו של אוברבאואר נקנתה על ידי העירייה, מה שעודד אותו ללמוד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה. עם זאת, הוא שוב נאלץ לנשור לאחר שנתיים בגלל קשיים כלכליים. הוא בילה זמן מה כמורה וניסה ללא הצלחה להמשיך בלימודיו.
בשנת 1889 הגיע אוברבאואר לסופיה, בירת נסיכות בולגריה ששוחררה באותה העת, שם הצטרף כעובד לעירייה. אוברבאואר לקח חלק פעיל ביצירת המפה הקדסטרלית הראשונה של סופיה. לאחר מכן עבד זמן קצר במשרד בניית הרכבות בבולגריה, אם כי חזר לעבודה עירונית עקב פיטורים. אוברבאואר נשאר בעיריית סופיה למשך שארית חייו.