בפברואר 2016 נחשפה תוכנית חדשה למתחם האמורה להתבצע בשני שלבים. השלב הראשון נועד להכשיר את שתי קומותיו התחתונות של הבניין לשטחי מסחר בעוד קומותיו העליונות מיועדות לשמש כמשרדי סטארט-אפים של חברת WeWork המפעילה רשת משרדים שכזאת ברחבי העולם ויש לה סניפים נוספים באזור המרכז. חלק מהשיפוץ המתוכנן כולל פעירת חלונות רבים בחזית המבנה האטומה וכן הכשרת כניסה לקומות המשרדים מכיוון רחוב עליאש בחלקו האחורי של המבנה. בשלב השני מקווים הבעלים לקבל היתרי בנייה לבניית יחידות דיור קטנות להשכרה מעל המבנה הקיים. בדצמבר 2018 נחנך בבניין מרכז WeWork בירושלים.
99 (פירושונים)
ג'קי בן-זקן
ג'קי בן-זקן (נולד ב-23 במרץ 1967) הוא איש עסקים ישראלי הפעיל בתחום הנדל"ן בישראל ומחוצה לה. יחד עם אברהם נניקשווילי יש לבן-זקן עסקים פרטיים רבים ומגוונים בישראל בתחומי התקשורת, האופנה ובבעלותם הפרטית קרקעות ונכסים רבים. משך שנים היה בן-זקן ספונסר קבוצת הכדורגל מועדון ספורט אשדוד. בעקבות הרשעתו בשמונה עבירות של השפעה בתרמית על ניירות ערך, בקשירת קשר לביצוע פשע ובקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, נגזרו עליו (לאחר הערעור) 26 חודשי מאסר בפועל, מתוכם ריצה 16 חודשי מאסר עד לשחרורו.
ביוגרפיה.
בן-זקן נולד במזכרת בתיה, בן לעולים ממרוקו. הוריו התגרשו בילדותו. לאחר מספר שנים בהן גר אצל סבתו, עבר עם אמו ובן זוגה להתגורר באשדוד.
בנערותו עבד כמוכר פרחים. לאחר שירותו הצבאי החל בעסקי מסחר מזדמנים. בהמשך הצטרף לסוכנות הביטוח של חבר הכנסת אפרים גור ואברהם נניקשווילי, שבה עבדה אמו כמזכירה וגם שימש כעוזרו הפרלמנטרי של גור לזמן מה. בראשית שנות ה-90 רכש בן-זקן את הסוכנות מנניקשווילי ואפרים גור. באמצע שנות ה-90 הקים יחד עם שותף נוסף את "החברה הכלכלית לאשדוד", שפעלה בתחום הנדל"ן והתיווך.
בגיל 26 התמודד במקום השני ברשימת הצעירים "אשדוד נטו" בראשות אייל בן שמחון. המפלגה זכתה בשלושה מנדטים, מקום שני אחרי הליכוד, ובן-זקן נבחר לכהן כחבר מועצת העיר. הוא כיהן במשך שלוש קדנציות עד שפרש מיוזמתו.
בן-זקן התפתח בתחום יזמות נדל"ן, בתחילה בעסקאות קטנות. בתחילת המאה ה-21 צירף לעסקיו את הכדורגלן חיים רביבו ואת אברהם נניקשווילי.
ב-2005 רכשו בן-זקן ונניקשווילי בחצי מיליון דולר את חברת "מנופים פיננסיים", שנסחרה בבורסה כשלד, ותוך זמן קצר החברה טיפסה למדד מאה החברות הגדולות בבורסת תל אביב.
"מנופים פיננסיים" החזיקה ורכשה מספר מרכזי קניות בישראל, בהם "קניון ארנה הרצליה", ה"סטאר סנטר" באשדוד, התחנה המרכזית באילת, פרויקטים באזור צומת ביל"ו, "קניון ארנה נהריה" ופרויקטים נוספים ברחבי הארץ. כמו כן בבעלותם גורד שחקים בדאלאס, טקסס. בעקבות משבר הנדל"ן בארצות הברית והמשבר הפיננסי בישראל, נאלצו השותפים למכור חלק נכבד מהשליטה בחברה למשקיעים זרים, ובהמשך מכר בן-זקן את יתרת החזקותיו במנופים פיננסים תמורת כ-90 מיליון שקלים. עסקיו של בן-זקן כוללים למעלה מ-20 חברות פרטיות. עיסוקיו האחרים כוללים את רשת מועדוני הכושר "Sweat star", "רדיו הבירה", רשת חנויות האופנה "סקטור" ו-"RG", עיתון "המגזין" באשדוד ושותפויות באתרי אינטרנט מתפתחים. כמו כן הוא משקיע פסיבי בתחום הביוטכנולוגיה ומחזיק במגוון קרקעות לבנייה ברחבי הארץ.
בן-זקן שימש כספונסר הראשי של קבוצת הכדורגל מ.ס אשדוד. מאז יזם את הקבוצה המאוחדת של מ.ס אשדוד בשנת 1999, הקבוצה משחקת בליגת העל.
ב-2007 נבחר בן-זקן להופיע כאחד ה"כרישים" בתוכנית הטלוויזיה "הכרישים" ששודרה בערוץ 10.
בשנת 2011 החל להשקיע בתחום הנפט כאשר נכנס כשותף בחברת "שמן - חברת הנפט לישראל".
אישומים פליליים.
נגד בן-זקן הוגש באוקטובר 2013 כתב אישום ממשטרת ישראל בגין הרצת מניות של חברת "מנופים פיננסיים". בחודש יוני 2014 גם נחקר בפרשת שחיתות בנמל אשדוד (בה נחשד גם יו"ר ועד עובדי הנמל אלון חסן, אשר זוכה במרץ 2018). בשנת 2015 הוא הורשע בשמונה עבירות של השפעה בתרמית על ניירות ערך, בקשירת קשר לביצוע פשע ובקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות. בנובמבר 2015 נגזרו על בן-זקן שלוש שנות מאסר בפועל, 18 חודשי מאסר על תנאי וקנס של 250,000 ש"ח. בן-זקן ערער על הרשעתו. בספטמבר 2016 בית המשפט העליון החליט להפחית את עונשו ל-26 חודשי מאסר בפועל, להותיר 18 חודשי מאסר על תנאי ולהגדיל את הקנס הכספי ל-800,000 ש"ח.
בינואר 2015 המליצה המשטרה להעמיד לדין את בן-זקן בחשד למתן שוחד לשר בנימין בן אליעזר. בספטמבר 2016 הורשע בהסדר טיעון בסיוע להפרת אמונים, ונדון ל-4 חודשי מאסר שיחפפו את מאסרו בגין פרשת "מנופים פיננסיים". ב-1 בדצמבר 2016 החל בן-זקן לרצות את עונשו, 26 חודשי מאסר בבית סוהר חרמון. שוחרר לאחר 16 חודשים ב-1 באפריל 2018, לאחר שקוצר שליש מעונשו.
חיים אישיים.
בן-זקן נשוי לדורית ואב לחמישה ילדים. מתגורר עם משפחתו באשדוד. בנו טום, שחקן כדורגל במועדון מ.ס אשדוד.
סן גוטהרד
ביואיק
ביואיק (באנגלית: Buick) הוא שמו של מותג מכוניות נוסעים של ג'נרל מוטורס. מותג זה נמכר בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, סין, טאיוואן, קטר וכווית בלבד. מותג ביואיק נחשב כמותג ברמת הכניסה לקטגוריית מכוניות הנוסעים היוקרתיות.
היסטוריה.
ב-19 במאי 1903 נוסדה חברת "ביואיק מוטור קומפני" כיצרנית רכב עצמאית בדטרויט, מישיגן, על ידי דייוויד דנבאר ביואיק. עוד באותה שנה נקלעה החברה לקשיים כספיים והשתלט עליה איש העסקים ג'יימס ה. וייטינג, שהעבירה לעירו פלינט. בשנת 1904 שכר וייטינג את ויליאם דוראנט שינהל את ביואיק. דייוויד ביואיק עצמו מכר את החזקותיו בחברה בסכום צנוע יחסית ומת עשרים וחמש שנים מאוחר יותר.
באמצע 1904 הושלם אב-טיפוס לרכב שהיה מיועד למרוצי סיבולת, והצלחתו שכנעה את וייטינג לאשר את יצורם של הדגמים הראשונים שיועדו למכירה לציבור, על בסיס אותו אב טיפוס שכונה "מודל B". הביואיק "מודל B" הייתה הביואיק הראשונה שנמכרה לציבור, החל בשנת 1904.
37 מכוניות מסוג זה נבנו בפלינט ואף לא אחת מהן שרדה, אך שתי רפליקות מצויות כיום: אחת של רכב מרוצי העמידות, במוזיאון ביואיק בפלינט, והשנייה שנבנתה ביד על ידי חובב קליפורני לרגל חגיגות 100 שנים למותג. מכוניות אלו מצוידות במנועים אותנטיים משנת 1904.
השלדה ומערכת ההנעה של מודל B המשיכו גם ל"מודל F" שהוצג ב-1909. מכירות הדגם צלחו היטב, בין היתר בזכות המנוע המתקדם יחסית במבנה בוקסר מרכזי עם שסתומים בראש המנוע (המבנה המקובל כיום) שהיה חדשני בזמנו.
דוראנט הסתבר כמנהל מוצלח, וביואיק הפכה ליצרנית הרכב הגדולה בצפון אמריקה. רווחי החברה הזינו מסע רכישות של יצרני רכב מתחרים, שהובילו ליצירת תאגיד ג'נרל מוטורס. במסגרת התאגיד מותגה ביואיק כרכב יוקרה "בסיסי", כאשר קדילאק מותגה מעליה כמותג הפאר של GM, מיתוג הממשיך גם בהווה.
דגמי ביואיק השתתפו במרוצים של אותה תקופה, ואף זכו במרוץ הראשון שהתקיים במסלול אינדיאנפוליס.
בשנת 1911 הקדימה ביואיק את פורד בארבע שנים והציגה את המכונית הראשונה שלה בעלת תא נוסעים סגור. בין השנים 1929-1930 היה לביואיק תת-מותג בשם "מארקטַ" שנועד לגשר את הפער בין ביואיק לאולדסמוביל הממותגת נמוך יותר. בשנת 1938 נבנה מכונית קונספט ביואיק Y ג'וב.
מכירות ביואיק הגיעו לשיא בשנת 1984, ומשם הדלדלו באיטיות לאורך שנות השמונים והתשעים, והיצע הדגמים התכווץ משמעותית. בשנת 2005 הוחלפו דגמי ה"סנצ'ורי" וה"ריגאל" בדגם ה"לה-קרוס" (מכונה "אלור" בקנדה, משום שבצרפתית לשם "לה-קרוס" כפל משמעות מינית גסה). דגמי ה"לה-סייבר" וה"פארק אבניו" הוחלפו בדגם ה"לוצרן" בשנת 2006, ובשנת 2007 הופסק יצור רכבי הפנאי הגדולים "רנדוו" ו"ריינייר" לטובת דגם ה"אנקלייב" בעוד יצור דגם המיניוואן "טרזה" הופסק כליל. כיום מציעה ביואיק 3 דגמים בלבד.
בשנת 2009 פרסמה ג'נרל מוטורס את תחזית הדגמים העתידית לביואיק, לפיה יצור דגמי ה"לה-קרוס" וה"לוצרן" יימשך, רכב פנאי קרוסאובר קטן המבוסס על פלטפורמת גאמא 2 יפותח, ורכב פנאי גדול יותר יפותח במהלך 2011. הדגמים ישווקו גם עם מערכת הנעה היברידית ותוצג גם מכונית סדאן קומפקטית יחסית שתיוצר בסין לשוק המקומי.
סממני עיצוב.
המגן המשולש.
סמלן של מכוניות ביואיק מורכב משלושה מגינים, כל אחד נחצה באלכסון לימין. המגנים חופפים זה את זה באלכסון לשמאל. ומוקפים במעגל. המגן השמאלי הוא אדום, המרכזי לבן (או אפור בהיר) והימני כחול. סמל זה אומץ ב-1960 וייצג את שלושת הדגמים לאותה שנה: לה-סייבר, אינביקטה ואלקטרה, והושפע מעיצוב שלטה של משפחת ביואיק ששימש כסמל המכוניות מאז שנות השלושים.
פתחי אוורור.
סממן עיצוב חוזר במכוניות ביואיק מאז סוף שנות הארבעים הוא הימצאותם של שלושה או ארבעה "נחירים" או חורי אוורור בכנפיים הקדמיות, מעט מאחורי הגלגלים הקדמיים. חורים אלו הושפעו מעיצובם של צינורות הפליטה של מטוסי הקרב של אותה עת. בתחילה הדגמים הזולים יותר אופיינו בשלושה חורים בכל צד, בעוד היקרים יותר התאפיינו בארבעה, אך לבסוף התקבע העיצוב על 4 חורים בכל צד.
בשנת 2003 חזר מאפיין עיצובי זה לאחר שנעדר שנים רבות, בדגם ה"פארק אבניו" וכיום הוא מופיע בדגמי ה"לוצרן", ושם ישנם 3 חורים בכל צד (6 בסך הכל) בדגמים המצוידים במנוע V6 ו-4 בכל צד בדגמי V8.
ביואיק בישראל.
עד לשנת 2015 מכוניות ביואיק יובאו לישראל על ידי יוניברסל מוטורס ישראל ושווקו באולמות תצוגה בתל אביב ובראשון לציון. השיווק הופסק בעקבות מכירות נמוכות.
ביואיק בעולם.