לאחר שכבש פעמיים בשמונה הופעות במוקדמות מונדיאל 2006, זומן סוונסון על ידי לאגרבק לטורניר המונדיאל השני שלו, שנערך בגרמניה. במשחק הראשון מול התקשתה שוודיה וסיימה בשוויון 0–0, סוונסון שפתח הוחלף לאחר כשעה. לאחר שלא הפגין יכולת גבוהה, פתח העיתון השוודי אפטונבלודט בקמפיין להחלפתו של סוונסון בקים שלסטרם במשחקים הבאים. הקשר אף ספג קריאות בוז מאוהדי נבחרתו באימונים. הוא לא שותף עוד בטורניר, שהסתיים עבור שוודיה עם הדחה בידי המארחת בשמינית הגמר. ביוני 2022, התנצל פרדריק ליונברג, חברו של סוונסון לנבחרת דאז, בשידור לפני משחק בינלאומי של שוודיה, על כך שהוא וחבריו לא גיבו את סוונסון והחרימו את התקשורת לאחר התקרית.
סוונסון התאושש מתקרית המונדיאל, וחזר לקחת חלק משמעותי בנבחרת בקמפיין מוקדמות יורו 2008, עם שני שערים בעשר הופעות, מתוכן שמונה בהרכב. בינואר 2007, ובמשך שלושה משחקי ידידות שערכה הנבחרת באותו השבוע בדרום אמריקה, סוונסון אף ענד את סרט קפטן הנבחרת לראשונה בקריירה. הוא זומן על ידי לאגרבק לסגל הנבחרת ליורו 2008, ושיחק לאורך כל שלושת משחקיה של שוודיה בטורניר. שוודיה פתחה בניצחון 2–0 על , אך הפסדים 2–1 ל ו-2–0 ל סיימו את דרכה בטורניר כבר בתום שלב הבתים.
לאחר שלא הצליח לסייע לנבחרתו להעפיל ממוקדמות מונדיאל 2010, חזר סוונסון עם הנבחרת לטורניר משמעותי, כשערך שמונה הופעות, מתוכן שלוש כקפטן, במוקדמות יורו 2012, וזומן לטורניר הגמר על ידי המאמן אריק האמרן. במשחק הראשון עלה סוונסון מהספסל לאחר כשעה בהפסד 2–1 ל. הוא פתח בהרכב בהפסד 3–2 לאנגליה ובניצחון 2–0 על (הוחלף בדקה ה-79), אך שוודיה סיימה אחרונה בבית ולא העפילה לשלב הבא.
סוונסון לקח חלק בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2014, בניסיון להגיע לטורניר גמר הגביע העולמי השלישי שלו. ב-10 בספטמבר 2013, פתח סוונסון בהרכב בניצחון 1–0 על , ובכך שבר את שיאו של תומאס ראבלי והפך לשיאן ההופעות במדי נבחרת שוודיה. ארבעה ימים לפני כן, במשחק מול בו השווה את שיא ההופעות, כבש סוונסון את שערו ה-21 והאחרון במדי שוודיה שהעניק לה ניצחון 2–1 במשחק.
קמפיין מוקדמות המונדיאל הסתיים במפח נפש, ושוודיה כשלה להעפיל בפעם השנייה ברציפות, לאחר שהודחה בפלייאוף על ידי . סוונסון נכנס כמחליף בצמד המשחקים, וההפסד הביתי 3–2 במשחק השני, ב-19 בנובמבר 2013, היה המשחק הבינלאומי האחרון שלו. בסך הכול ערך 148 הופעות במדי הנבחרת, וכבש 21 שערים.
פרינס אוף ויילס (כדורגל)
מועדון הכדורגל פרינס אוף ויילס (באנגלית: Prince of Wales F.C.) היה מועדון כדורגל ששיחק בליגת העל בגיברלטר. לזכותו של המועדון 19 אליפויות וגביע אחד, בזמן התקיימותו של המועדון שהוקם ב-1892 והתפרק ב-1953.
היסטוריה.
הכדורגל טריטוריה הבריטית גיברלטר הקטנה החל למעשה מחיילי הצבא הבריטי ששהו באזור, והחלו לשחק והקימו מועדוני כדורגל. מועדון כדורגל זה הוקם בשנת 1892 על ידי אזרחים גיברלטרים והיה אחד המועדונים הראשוניים שקמו על ידי אזרחים ולא על ידי החיילים שהביאו איתם את המשחק ממולדתם. 2 מועדונים גיברלטרים הוקמו שנה לאחר מכן ב-1893, "מועדון הכדורגל גיברלטר" (F.C. Gibraltar) ומועדון הכדורגל ג'ובילי (F.C. Jubilee), ולאחר שהעניין והפופולריות של משחק הכדורגל הפך לגדולה בקרב תושבי המדינה, הוקמה התאחדות הכדורגל גיברלטרית ב-1895, שהקימה את "גביע הסוחרים" שהיה למעשה התחרות הארצית הראשונה בגיברלטר, ומועדון הכדורגל פרינס אוף ויילס לקח ארבעה גביעים כאלו עד 1907, אז הוקמה תחרות הליגה הארצית של גיברלטר במקום גביע הסוחרים, וגם בה זכתה הקבוצה ב-1908/1909. לאחר מכן החל מ-1909 הוקמה הליגה הראשונה בכדורגל בגיברלטר, ופרינס אוף ויילס זכתה בה לראשונה ב-1913/1914. לאחר מכן החל מ-1916 ועד ל-1931 זכתה הקבוצה להצלחה מסחררת בתחרות הליגה ומתוך 15 תחרויות הליגה בשנים אלו לקחה עשרה אליפויות נוספות והייתה הקבוצה הבולטת ביותר במדינה. בסוף שנות ה-30 זכתה הקבוצה בעוד צמד אליפויות אך בעשור שלאחר מכן דעכה והצליחה לזכות רק בגביע המקומי בעונת 1948/1949. בעונת 1952/1953 לקחה הקבוצה את תואר האליפות ה-19 והאחרון שלה ובסיום שנה זו התפרקה ונעלמה ממפת הכדורגל הגיברלטרי. אולם שיא האליפויות שלה החזיק מספר שנים רב עד לשנת 2014, אז לינקולן רד אימפס שברה אותו וזכתה באליפות ה-20 שלה.
טריניטי (מחוז)
מחוז טריניטי
פלוגות אלקודס
גדודי אלקודס
זואי פיטוסי
זואי פיטוסי (ביוונית: Ζωή Φυτούση; 4 בספטמבר 1933 - 23 ביולי 2017) הייתה שחקנית תיאטרון, שחקנית קולנוע וזמרת יווניה.
תולדות חייה.
פיטוסי נולדה באתונה, אך מקור משפחתה באי כיוס. התפרסמה כזמרת ב-1961 בהופעתה במופע הערב אימפרוביזציה מאת לואיג'י פיראנדלו, בו שרה שירים מאת מאנוס חג'ידאקיס, בהם "Ο Ταχυδρόμος πέθανε" (שתורגם לעברית על ידי נעמי שמר ונקרא איילת אהבים) ו-"το μαντολινο" ("המנדולינה"). מלבד היותה שחקנית תיאטרון וזמרת, שיחקה גם במעל שבעים סרטי קולנוע ושלל הופעות בטלוויזיה וברדיו.
נוסף על כך חיברה תשעה ספרים, האחרון שבהם "יוונית הומרית" ראה אור שנה לפני מותה.
מגרש מכבי בפתח תקווה
מגרש מכבי בפתח תקווה היה אצטדיון כדורגל של מכבי פתח תקווה ברחוב יהושע שטמפפר שבפתח תקווה.
המגרש הוקם בשטח פרדס שהיה בבעלות שמעון רוקח, יחזקאל בלום ולייב לוי. הוא היה בשימוש בין השנים 1926 עד 1975, וננטש כאשר המגרש נמסר לעיריית פתח תקווה ונבנו בו דירות.
אירווינג ליהמן
אירווינג ליהמן (באנגלית: Irving Lehman; 28 בינואר 1876 - 22 בספטמבר 1945) היה עורך דין, פוליטיקאי ומשפטן יהודי-אמריקאי, אשר כיהן כנשיא בית המשפט לערעורים של מדינת ניו יורק מ-1940 ועד מותו ב-1945.
ביוגרפיה.
אירווינג נולד ב-28 בינואר 1876 בניו יורק למשפחה יהודית. הוריו, (ממיסדי חברת ההשקעות ובנק ליהמן ברדרס, נפטר ב-1897) ובבט ניוגאס. מושל מדינת ניו יורק והסנאטור של ארצות הברית הרברט ה' ליהמן היה אחיו. הוא סיים את לימודיו ב בשנת 1896 ואת תואר בוגר במשפטים הוא קבל מבית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה בשנת 1898.
הוא היה שופט בבית המשפט העליון בניו יורק בין השנים 1909 ל-1923, הוא נבחר ב-1908 על ידי חברי המפלגה הדמוקרטית, ונבחר מחדש גם ב-1922 על ידי חברי שתי המפלגות הדמוקרטית והרפובליקנית.
בבחירות במדינת ניו יורק בשנת 1923 אירווינג נבחר על ידי חברי המפלגה הדמוקרטית והרפובליקנית לכהונה של 14 שנים לכהן בבית המשפט לערעורים בניו יורק , ונבחר מחדש גם בבחירות בשנת 1937. בשנת 1939, הוא נבחר לתפקיד נשיא בית המשפט לערעורים של מדינת ניו יורק (שופט הראשי) על ידי המפלגה הדמוקרטית, המפלגה הרפובליקנית, ונשאר על כס המשפט עד יום מותו.
בשנת 1942 אישר בית המשפט לערעורים של מדינת ניו יורק את הרשעותיהם של לואיס בוכאלטר ושני מקורביו עמנואל וייס ולואי קפונה . אף על פי שעונשי המוות אושרו בהצבעה ביחס של 4–3, השופט ליהמן, שאישר אף הוא את הרשעתם של השלושה, הביע ספקות בפסק הדין וקבע כי הטעויות והפגמים בתיק היו למעשה רבים. בשנת 1943 קיבל בית המשפט העליון של ארצות הברית את עתירתו של בוכאלטר לבחון מחדש את התיק ובחוות דעת מלאה אישר את ההרשעה, ביחס 7–0, כאשר שני שופטים נמנעו. בשנת 1944, השופט ליהמן חתם על צו עיכוב הליכים והוצאתם להורג של הנידונים, משום שעורך הדין של השלישייה הופיע בפני המושל תומאס א. דיואי בבקשת חנינה. בקשת החנינה נדחתה על ידי המושל דיואי. ב-4 במרץ 1944 הודה עמנואל וייס לשופט הראשי ליהמן בדבריו האחרונים לפני שהוצא להורג בכיסא חשמלי בכלא סינג סינג.
חיים אישיים.
ב-26 ביוני 1901, אירווינג ליהמן התחתן עם סיסי שטראוס, בתו של נתן שטראוס, שהיה סוחר ונדבן אמריקאי שהחזיק בבעלות משותפת בשתיים מחנויות הכלבו הגדולות בעיר ניו יורק, RH Macy &amp; Company ואברהם אנד שטראוס . בני הזוג ליהמן היו חסרי ילדים.
ליהמן מת ממחלת לב ב-22 בספטמבר 1945 בביתו ברחוב רידג', ב. תפילות ההשכבה נערכו בבית הכנסת "עמנו-אל" במנהטן. הוא נקבר ב.
חתימת הברכה
הישאם אל-סעדני
הישאם אל-סעדני (הידוע בשם העט אבו וליד אל-מקדסי, 1965- 13 באוקטובר 2012) היה טרוריסט פלסטיני וחבר מייסד של מועצת השורא של לוחמי הג'יהאד בסביבות ירושלים ברצועת עזה. הוא שימש גם כמנהיג צבאות הייחוד והג'יהאד בפלסטין, סניף של אל-קאעידה ברצועת עזה.
ביוגרפיה.
אל-סעדני נולד בעזה בסביבות 1965. הוא חי במצרים ובירדן ונלחם למען אל-קאעידה בעיראק . מצרים ביקשה לעצור אותו בשל מעורבותו בפיגועים נגד אתרי התיירות במדינה.
פעילות טרור.
ב-5 בפברואר 2011, אל-סעדני היה מנהיג קבוצה ג'יהאדיסטית בעזה שכונתה צבאות הייחוד והג'יהאד בפלסטין. הוא פרסם פתווה הקובעת שיהודים ונוצרים יחוו התקפות קטלניות כמו אלו של ה-11 בספטמבר מכיוון שהם "לוחמים אגרסיביים" ו"בבסיסם לא חפים מפשע". הפתווה קבעה גם כי אסור להימנע מהתקפות מסוג זה מחשש לפגיעה במוסלמים, "כי משמעות הדבר היא הפסקת הג'יהאד".
אל-סעדי ניסה לאחד את כל הקבוצות השונות של הג'יהאד הסלפי בעזה כדי להקים ולהנהיג את מועצת השורא של מוג'אהדין בסביבות ירושלים.
ב-2 במרץ 2011 עצרו שלטונות חמאס בעזה את אל-סעדני. במהלך מעצרו, באפריל 2011, חטפו תומכיו של אל-סעדני את הפעיל הפרו-פלסטיני האיטלקי ויטוריו אריגוני ובהמשך הרגו אותו. הוא שוחרר באוגוסט 2012, אך נהרג בתקיפה אווירית ישראלית חודשיים לאחר מכן.
מוות.