ציוריו ותחריטים שלו מתקיימים באוספים רבים ברחבי קנדה, כולל הגלריה הלאומית של קנדה באוטווה, הגלריה לאמנות של אונטריו בטורונטו, אוסף האמנות הקנדית מקמייקל בקלינבורג, אונטריו, מוזיאון מונטריאול לאמנות יפה, המוזיאון הלאומי דה ביו-ארטס דו קוויבק בעיר קוויבק, הגלריה לאמנות של אלברטה באדמונטון, מוזיאון ניו ברונסוויק בסנט ג'ון, הגלריה לאמנות של ווינדזור, הגלריה לאמנות של גאלף, והגלריה לאמנות בוונקובר.
עבודתו של גאנון נמצאת גם בבעלות אוספים מחוץ לקנדה, כולל באנגליה מוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, הגלריה לאמנות ווקר בליברפול וגלריה לאמנות מנצ'סטר, וכן בארגנטינה ובצרפת.
בית העלמין של בית הערבה ההסטורית
רוג'ר סטון
רוג'ר ג'ייסון סטון (באנגלית: Roger Jason Stone; נולד ב-27 באוגוסט 1952) הוא יועץ פוליטי ולוביסט שמרן אמריקאי.
מאז 1970, עובד סטון על קמפיינים של פוליטיקאים רפובליקנים, כולל ריצ'רד ניקסון, רונלד רייגן, ג'ק קמפ, בוב דול, ג'ורג 'בוש, ודונלד טראמפ. בנוסף משמש סטון כלוביסט פוליטי. בשנת 1980 הוא ייסד יחד עם פול מנפורט וצ'ארלס ר' בלאק את משרד יחסי הציבור והייעוץ הפוליטי שלהם. החברה הפכה במהלך שנות השמונים לחברת לובינג מובילה תוך קשרים הדוקים עם הבית הלבן וחברות תאגידים גדולות ואף ממשלות זרות.
ביוגרפיה.
סטון נולד בנורוולק שבקונטיקט לאל גלוריה רוז ולרוג'ר ג'יי סטון. אמו הייתה נשיאת בית ספר, ואביו היה מקדח בארות ולאחר מכן ראש מחלקת כבאות. הוא תיאר את משפחתו כקתולים ממעמד הביניים, צווארון כחול.
סטון אמר כי ככבר תלמיד בית ספר יסודי בשנת 1960, הוא פרץ לפוליטיקה כדי לקדם את הקמפיין לנשיאות של ג'ון פ. קנדי: "אני זוכר שעברתי בקפיטריה ואמרתי לכל ילד שניקסון בעד בית הספר בשבתות... זה היה הטריק הפוליטי הראשון שלי."
קריירה.
הקריירה הפוליטית של סטון החלה בקמפיין הנישאות של ריצ'רד ניקסון בשנת 1972, עם פעילויות דוגמת תרומת כסף. הוא גם שכר מרגל שיעדכן מהנעשה בקמפיין של יוברט האמפרי.
לאחר שניקסון ניצח בבחירות לנשיאות ב-1972, סטון עבד עבור הממשל במשרד ההזדמנויות הכלכליות. לאחר שהתפטר ניקסון, סטון החל לעבוד אצל בוב דול, אך מאוחר יותר פוטר לאחר שתואר כ"טריקיסט מלוכלך". סטון טוען שמעולם לא עשה דבר בלתי חוקי במהלך פרשת ווטרגייט.
בשנת 1976 עבד בקמפיין של רונלד רייגן בקמפיין לנשיאות ארצות הברית.
סטון המשיך לשמש אסטרטג ראשי לקמפיין של תומאס קין למושל ניו ג'רזי ב-1981 ולמסע הבחירה שלו מחדש בשנת 1985. בהמשך שנות השמונים ייצג אם דיקטטורים בעלי שם עולמי דוגמת מובוטו ססה סקו ופרדיננד מרקוס וגם החל לייצג שורה של לקוחות וארגונים רבי עוצמה דוגמת News Corp, רופרט מרדוק ודונלד טראמפ. בשנים 1987 ו-1988 שימש סטון כיועץ בכיר לקמפיין הנשיאותי של ג'ק קמפ.
בשנת 1995 היה סטון נשיא הקמפיין של הסנאטור הרפובליקני ארלן ספקטר למועמדותו מטעם המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ב-1996. סטון היה במשך שנים רבות לוביסט עבור דונלד טראמפ מטעם עסק הקזינו שלו וגם היה מעורב בהתנגדות להימורים מורחבים בקזינו במדינת ניו יורק, עמדה שהביאה אותו לסכסוך עם המושל ג'ורג' פטאקי.
בשנת 2000 שימש סטון כמנהל הקמפיין של דונלד טראמפ לנשיאות מטעם המפלגה הרפורמיסטית האמריקאית. סטון גויס בהמשך אותה השנה על ידי ג'יימס בייקר כדי לסייע ביחסי ציבור במהלך הספירה המחודשת בבחירות 2000 בפלורידה.
במהלך מסע הבחירות לנשיאות בשנת 2004 שימש סטון כיועץ לאל שרפטון, מועמד לפריימריז הדמוקרטיים.
ביוני 2012 ניהל סטון את הקמפיין של מושל ניו מקסיקו לשעבר והמועמד לנשיאות מטעם המפלגה הליברטריאנית גארי ג'ונסון.
סטון שימש כיועץ לקמפיין הנשיאותי של דונלד טראמפ בשנת 2016. הוא עזב את הקמפיין ב-8 באוגוסט 2015, על רקע מחלוקות עם טראמפ, כאשר סטון טען שהוא עזב וטראמפ טען כי סטון פוטר. אף על פי כן, סטון עדיין תמך בטראמפ. במהלך הקמפיין, נאסר על סטון להופיע ב-CNN וב-MSNBC לאחר שפרסם סדרה של פוסטים פוגעניים בטוויטר המזלזלים באישים בטלוויזיה. בפברואר 2016, הדויעה ה-CNN כי היא לא תזמין עוד את סטון להופיע ברשת שלה, ו-MSNBC הלכה בעקבותיה, ואישרה זאת באפריל 2016.
אשומים ומעצר.
ב-25 בינואר 2019 נעצר סטון בביתו בפורט לודרדייל, פלורידה, לאחר חקירת היועץ המיוחד רוברט מולר, והואשם בכתב אישום בעבירות של הטרדת עדים, שיבוש מהלכי משפט והצהרות כוזבות בפני הקונגרס. בית משפט הפדרלי גזר על סטון ב-20 בפברואר 2020 יותר משלוש שנות מאסר זאת אחרי שהורשע בעבירות הקשורות לחקירת המעורבות הרוסית בבחירות לנשיאות ב-2016, כולל מתן עדות שקר לקונגרס.
השופטת איימי ברמן ג'קסון סירבה לבקשת ההגנה שלא לשלוח למאסר את הפעיל הרפובליקני הוותיק, ואמרה במהלך הדיון הממושך כי מעשיו התוקפניים ושקריו הם "איום על הדמוקרטיה שלנו".
השופטת אמרה כי הוא "ידע בדיוק מה הוא עושה" כשפרסם בשנה שעברה ברשתות החברתיות תמונה עם כוונת של רובה מעל ראשה. "הנאשם היה מעורב בהתנהגות מאיימת ומפחידה ביחס לבית המשפט", אמרה. "זה בלתי נסבל למערכת הצדק". ב-10 ביולי 2020, מספר ימים לפני שסטון היה אמור להיכנס לכלא, ביטל הנשיא טראמפ את עונשו.
באפריל 2021 הגיש משרד המשפטים תביעה אזרחית נגד סטון ואשתו בסך 2 מיליון דולר מיסים שלכאורה לא שולמו, בטענה שהם השתמשו בגוף מסחרי כדי להגן על הכנסותיהם ולממן את הוצאותיהם האישיות.
במדיה.
"תביא לי את רוג'ר סטון" הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2017. הסרט חוקר את חייו ואת הקריירה של רוג'ר סטון. הסרט יצא לאור על ידי נטפליקס ב-12 במאי 2017.
דיוויד הארווי
ליגיון אימפריאל
לאסי (סדרת טלוויזיה, 1997)
לאסי (באנגלית: Lassie) היא סדרת טלוויזיה קנדית, העוקבת אחר הרפתקאותיה של נקבת קולי גס-שיער העונה לשם "לאסי", ובני לווייתה האנושיים והכלביים. התוכנית שודרה בקנדה בשנים 1997–1999. הסדרה הייתה יצירה נוספת לספר, סרט וסדרת טלוויזיה על לאסי.
אירועי הסדרה התרחשו בורמונט וצולמו בקוובק. בעל הכלב טימי קבוט (קורי סביאר) הוא בן 13, שהגיע לעיירה עם אימו לאחר מות אביו. במקום החדש אימו של טים פתחה מרפאה לחיות. בעונה הראשונה, בתפקיד של לאסי היה הוורד, בן מהדור השמיני של לאסי המקורי מהסרט "לאסי חוזרת הביתה" (1943). במהלך העונה השנייה הכלב הוחלף, אך בעקבות ביקורת צופים הסדרה נמשכה עם כלבה, שהיא בת של הדור התשיעי של "לאסי" המקורית.
במוקד של סדרה זו, בניגוד לסרט המקורי, תוארו יחסיה של משפחת קבוט עם תושבי המקום ו"לאסי" שיחקה רק תפקיד משני.
לאחר העונה השלישית צילומי הסדרה הופסקו. הסדרה שודרה גם בארצות הברית, בערוץ של Animal Planet.
לאסי (סדרת טלוויזיה, (1997)
ברקאס B 1000
ברקאס B 1000 (בגרמנית: Barkas B 1000) היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב VEB Barkas-Werke , אשר יוצרה בין השנים 1988–1961 בגרמניה המזרחית
"ברקאס B 1000".
"ברקאס B 1000" הוא רכב דו-צירי עם מנוע קדמי והנעה קדמית. מספר המושבים: 8-2. השלדה של "ברקאס B 1000" תלויה במבנה המרכב שלה: לטנדרים ולמיניבוסים יש מרכב תומך למחצה המותקן על מסגרת תיבה, ואילו לטנדרים ולרכבים מיוחדים יש מסגרת בחתך U. ההשעיה העצמאית של Barkas מאוד יוצאת דופן, יש לו מתלה אחורי בקישור אלכסוני ומתלה קדמי עם מוטות פיתול ובולמי זעזועים הידראוליים. לכל הגלגלים תופי בלמים המופעלים באמצעות הידראוליות. בשנת 1963 מערכת הבלמים החד-מעגלית שודרגה למערכת בלמים דו-מעגלית, ומוט העמודים הוחלף בידית העברה מרכזית רגילה. בשנת 1972 האלטרנטור 220 ואט הוחלף באלטרנטור 500 ואט.
המנוע מקורר נוזל, המותקן בין מושב הנהג למושב הנוסע מאחורי הציר הקדמי, הוא משולב עם תיבת הילוכים ארבעה הילוכים מסונכרנת.
דגמי "ברקאס B 1000" יוצרו בכמה סגנונות מרכב שונים: כרכב מסחרי, מיניבוס שמונה מקומות ישיבה וטנדר. יוצרו גם כלי רכב ייעודיים המיוחדים על בסיס השלדה של "Barkas B 1000".
ביוני 1961 החל ייצור המסחרי בעל ארבע הדלתות, כאשר ייצור המיניבוס החל באביב 1964, והטנדר באביב 1965. עם מטען העומד על 1,000 ק"ג ופנימיותו המרווחת, "ברקאס B 1000" הוכיח את עצמו כ עמיד מאוד ואמין.
במהלך תקופת הייצור בת 27 השנים, הדגם קיבל עדכונים קלים בשנים 1963 ו-1972.
Hearing Dogs for Deaf People
Hearing Dogs for Deaf People הוא ארגון צדקה בריטי, העוסק באימון כלבים לשמש כמסייעים לבעלי מוגבלות בשמיעה ולהתריע בפניהם על צלילים המסמלים סכנה או צלילים שימושיים נפוצים. מאז 1982 ועד כה (2021) מסר הארגון כ-2,500 כלבים למוגבלים בשמיעה שנזקקו לשירותיהם.
הארגון.
הארגון נוסד בשנת 1982 על ידי הווטרינר ברוס פוגל וליידי ביאטריס רייט. ב-1986 קיבל מעמד מלא של ארגון צדקה ופתח את מרכז הפעולה שלו באוקספורדשייר. בשנת 1992 החלה אן, הנסיכה המלכותית, לשמש כפטרונית מלכותית של הארגון. במהלך השנים פתח הארגון שני מרכזי פעולה נוספים ברחבי בריטניה. בשנת 2017 התמזג הארגון עם ארגון סיוע אחר למוגבלים בשמיעה - Hearing Link , והנסיכה אן משמשת כפטרונית של שניהם.
אימון הכלבים ושירותם.