זמן קצר לפני מותו, איוואן הרביעי הרג את בנו איוואן ופיודור נהפך ליורש. הוא התחיל את כהונתו בשנת 1584 בגיל 27. אביו קבע כי הוא מתאים יותר לכנסייה מאשר לניהול המדינה. מאשתו אירינה הייתה לו בת יחידה שנפטרה בגיל 9 חודשים. בתחילת כהונתו הוא היה תחת ההשפעה של אספת האצילים ומאוחר יותר תחת ההשפעה של בוריס גודונוב, אחי אשתו. החל משנת 1587 השליטה במדינה למעשה עברה לבוריס גודונוב. גם נציגי המדינות השכנות היו מודעים למצב וכל ההתייעצויות איתם נערכו אצל בוריס גודונוב. לאחר פטירת פיודור הראשון אשתו אירינה ירשה את השלטון. לאחר 9 ימים היא התפטרה והלכה להיות נזירה במנזר נובודוויצ'י במוסקבה.
עם מותו נפסק הענף המוסקבאי של שושלת רוריק - צאצאים של איוואן הראשון. מייסד שושלת רומנוב מיכאיל הראשון היה בן דודו של פיודור.
הנסיך דמיטרי.
בנוסף לפיודור לאיוואן הרביעי היה בן נוסף - הנסיך דמיטרי. הוא נולד בשנת 1582 מאשתו השישית של אביו ובהתאם לחוקי הכנסייה לא היה יכול להיות יורש הצאר. בהתאם להחלטת השלטונות הוא ואימו נשלחו לעיר אוגליץ'. יחד עם זאת לאצולה היו חששות שדמיטרי יכול להפוך להיות מרכז של כל מתנגדי שלטון של פיודור. ב-15 במאי 1591 הוא נהרג במהלך משחק ילדים. וועדת החקירה שחקרה את הנושא אכן אישרה שמדובר בתאונה למרות הגרסה שהילד נהרג לפי ההנחיות שהגיעו למוסקבה. קיימת גם גרסה נוספת, שיש לה תומכים עד היום שדמיטרי לא נהרג באותו יום. כך או אחרת, בתקופת הצרות הופיעו מספר גברים שטענו שהם הנסיך דמיטרי האמיתי.
עלי שלכת (שיר)
עלי שלכת (בצרפתית: Les feuilles mortes, מילולית "העלים המתים", באנגלית: Autumn Leaves) הוא שיר צרפתי פופולרי. השיר נכתב על ידי ז'וזף קוסמה (לחן) וז'אק פרוור (מילים) ב-1945.
ביצועים.
השיר הושמע לראשונה בפיו של איב מונטאן בפסקול הסרט "Les Portes de la Nuit" ("שערי הלילה") ב-1947. מאז הפך הלחן לסטנדרט ג'אז והוקלט על ידי אמנים נוספים. ביצוע של שיר זה על ידי ג'וני מרסר מהווה דוגמה לקונטרפאקט (ביצוע שיר עם מילים שונות לחלוטין מהמקור).
ב-24 בדצמבר 1950 שרה אדית פיאף את השיר בגרסאותיו הצרפתית והאנגלית במסגרת מופע רדיו מיוחד לחג המולד.
ב-1955 הקליט הפסנתרן האמריקאי רוג'ר ויליאמס גרסה אינסטרומנטלית של השיר בפסנתר סולו. גרסה זו הגיעה למקום הראשון במצעד הפזמונים של המגזין "בילבורד" ושהתה בו ארבעה שבועות רצופים. הייתה זו הנעימה האינסטרומנטלית היחידה בפסנתר שהגיעה למקום הראשון במצעד.
בסרט "עלי שלכת" מ-1956 בכיכובה של ג'ואן קרופורד הושמע השיר בביצועו של נט קינג קול.
בתחום הג'אז בוצע השיר במספר פרשנויות על ידי אמנים כקולמן הוקינס, דיזי גילספי ודיוק אלינגטון. ב-1958 ביצע הרכבו של נגן הסקסופון קנונבול אדרלי גרסת בי בופ של השיר. בביצוע השתתפו גם מיילס דייוויס בחצוצרה וארט בלייקי בתופים והוא נכלל בתקליט "Somethin' Else". שנה לאחר מכן הקליט ביל אוונס יחד עם סקוט לה-פרו ופול מושן גרסה משלו לשיר, בתקליט "Portrait in Jazz". שתי הקלטות אלה קיבעו את השיר כסטנדרט ג'אז והשפיעו על דורות של נגנים שהקליטו גרסאות משלהם.
השיר מופיע גם בפסקולי הסרטים "מכורים לאהבה" (1997, בביצועו של סטפן גרפלי), "חצות בגן הטוב והרע" (1997, בביצוע פאולה קול) ו"מדרכות ניו יורק" (2001, בביצוע של סטן גץ).
ב-2006 שר את השיר בעברית משה בקר, בתרגומה של נעמי שמר, בתקליטו "סולו".
ב-2010 הוציא אריק קלפטון גרסת כיסוי משלו לשיר (בגרסה האנגלית) באלבומו "קלפטון".
מבנה מוזיקלי.
המהלך ההרמוני של הבית בנוי בצורה הבאה:
iv7 - VII7 - IIIM7 - VIM7 - iiø7 - V7 - i
זהו מהלך הרמוני של רצף ספטאקורדים על פי מעגל ההתפתחות לסולם המינורי: רצף המבוסס על התקדמות במרווחים של קוורטות, מה שיוצר סקוונצה דיאטונית הרמונית באופן מובהק. פזמון השיר "בשנה הבאה" מאת אהוד מנור בלחן נורית הירש עושה שימוש באותו מהלך הרמוני.
ביישום על הסולם רה מינור (הסולם בביצועו של רוג'ר ויליאמס והרווח בביצועיו של איב מונטאן), יתקבל רצף האקורדים כך:
Gm7 - C7 - FM7 - B♭M7 - Eø7 - A7 - Dm
&lt;score vorbis="1"&gt; {\tempo 4 = 80
\set Score.tempoHideNote = ##t
}}&lt;/score&gt;
מלבד הסקוונצה ההרמונית, גם המלודיה, השומרת על מבנה זהה של עלייה בכל תיבה (לאורך כל שני אקורדים), מקיימת סקוונצה מובהקת בהשאה כלפי מטה:
&lt;score vorbis="1"&gt; {\tempo 4 = 80
\set Score.tempoHideNote = ##t
\times 2/3 {d'8 e' f'} \bar "|" bes'2. \bar "" \times 2/3 {c'8 d' e'} \bar "|" a'2. \bar "" \times 2/3 {bes8 c' d'} \bar "|" g'2. \bar "" \times 2/3 {a8 b cis'} \bar "|" f'2.\bar ""
}}&lt;/score&gt;
נוסף על המעברים המבוססים על מרווחים של קוורטות, הצירוף הפותח את הרצף המלא הוא למעשה מהצורה ii-V-I (הן מבחינת המרווח והן ביחס המז'ור לעומת המינור), מהלך הרמוני רווח מאוד ובמיוחד במוזיקת הג'אז. מבחינה זו, השיר מכיל יסודות הרמוניים רווחים בג'אז, וכך הפך למקור פופולרי להכרות ראשונית עם הרמוניית ג'אז טיפוסית בקרב מוזיקאים מתחילים.
אנלפבתיות
אופריצ'נינה
אופריצ'נינה (ברוסית: Опричнина) – תקופה בהיסטוריה הרוסית שהחלה בשנת 1565 והסתיימה עם מות איוואן הרביעי בשנת 1584, תקופה שהתאפיינה בטרור ממשלתי ובמערכת מיוחדת של אמצעי אכיפת החוק. כמו כן היה זה שמו של חלק מרוסיה הצארית שהועבר לממשל מיוחד ונוהל על ידי "אופריצ'ניקים". מקור השם במילה הרוסית העתיקה опричь (אופריץ') שפירושה "מיוחד".
על פי אנדרי קורבסקי, אציל רוסי של התקופה הרלוונטית, האופריצ'ניקים היו "צבא השטן".
רקע.
בינואר 1558 איוואן הרביעי התחיל במלחמת ליבוניה במטרה להגיע לחופי הים הבלטי. במהלך שנת 1559 הוא מצא את עצמו במלחמה נגד קואליציה של פולין, הדוכסות הגדולה של ליטא ושוודיה. גם בחזית הדרום הוא היה צריך להתמודד עם הפשיטות של חאנות קרים. בנוסף למלחמה כוללת במספר חזיתות, רוסיה הייתה צריכה להתמודד עם תקופות של אירועים קשים באקלים ומגפות. כתוצאה מכך המדינה נכנסה למצב כלכלי קשה במיוחד.
כבר בתחילת מלחמת ליבוניה הצאר האשים את הצבא באי-רצון להילחם ובכך שמפקדיה לא מכירים בו כסמכות צבאית. בשנת 1564 מפקד הצבא המערבי אנדרי קורבסקי ערק לליטא ואף השתתף בפשיטות נגד הרוסים.
כל זה הביא את איוואן הרביעי לרעיון של שינוי מהותי בשלטון תוך הקטנת זכויות הבויארים והגדלת כוח של המעמד הנמוך בין האצילים.
הנהגת אופריצ'נינה.
ב-3 בדצמבר 1564, איוואן הרביעי עם משפחתו עבר לפרבר אלכסנדרוב, וב-3 בינואר 1565, הודיע על סיום כהונתו כצאר. לאחר יומיים הגיעה למשכנו משלחת בראשות ראש הכנסייה וביקשה ממנו לחזור בו. בפברואר 1565, הוא חזר למוסקבה והודיע על הסכמתו לחזור לשלטון תוך הנהגת שינויים בשלטון:
בשנת 1570 איוואן הרביעי עם אופריצ'ניקים יצא לנובגורוד לאור החשד שעיר זו מתכוונת לעבור לשליטת פולין. תוך חודש וחצי כל סביבת נובגורוד נבזזה ואלפי אנשים נהרגו. קיימת הערכה שבפשיטה זו נהרגו כ-10 אלפים תושבים, כשליש מתושבי האזור. הוצאות להורג המשיכו גם במוסקבה. רק ביולי 1570 הוצאו להורג כ-200 אנשים. בנוסף להריגת אצילים גם משפחתם סבלה וגורשה תוך העברת הרכוש לקופת הצאר.
לקראת שנת 1572 התברר לאיוואן הרביעי שהשיטה אינה תורמת להצלחות צבאיות ואף גורמת להעמקת המשבר הכלכלי. השיטה לא בוטלה באופן רשמי אך יצא צו מיוחד שאסר על הזכרת השם "אופריצ'ניק" והורגשו הקלות משמעותיות.
השלכות.
בהתאם לעדויות הכרוניקות, לאחר ה"אופריצ'נינה" המדינה נראתה כאילו עברה פשיטה עוינת אכזרית במיוחד. אלפי אנשים נהרגו וקשרי מסחר נותקו. המשבר הכלכלי-חברתי היה אחד הסיבות לתקופת הצרות של תחילת המאה ה-17. גם מהיבט הצבאי לא היו שום הצלחות. מלחמת ליבוניה הסתיימה ללא שום הצלחות לרוסיה הצארית.
יחד עם זאת מהיבט פוליטי אופריצ'נינה תרמה רבות לחיזוק שלטון הצאר ללא מגבלות חוקיות.
רוב ההיסטוריונים הרוסים של המאה ה-19 ראו באופריצ'נינה תופעה שלילית ותוצאה ישירה של האופי החולני והברוטאלי של הצאר. חלק אחר ראו בה תוצאה של חשד הצאר מפני הבויארים שלדעתו לא תמכו במדיניותו במהלך מלחמת ליבוניה ובמיוחד תגובה לעריקתו של אנדרי קורבסקי. בתקופה הסובייטית העמדה השולטת הייתה עמדה שתמכה בתופעה. זאת לאור העובדה שאופריצ'נינה חיזקה את השלטון המרכזי וכתוצאה מכך, בהתאם לעמדה זו, תרמה לחיזוק המדינה הרוסית. בשנת 1946 פורסם גילוי דעת של המפלגה הקומוניסטית שתיאר את התופעה כתופעה פרוגרסיבית במיוחד.
סקייטריין (בנגקוק)
בי.טי.אס. סקייטריין (באנגלית: Bangkok Transit System Skytrain, בראשי תיבות: BTS Skytrain, ובדרך כלל רק "סקייטריין"; תאית: รถไฟฟ้าเฉลิมพระเกียรติ 6 รอบพระชนมพรรษา) היא מערכת הסעת המונים בבנגקוק, בירת תאילנד.
מבנה.
המערכת בנויה משני קווי רכבת עילית באורך כולל של 25.3 ק"מ שלאורכם 25 תחנות. שני קווי המערכת הם קו סוקהומוויט (בירוק) המוליך צפונה ומזרחה מתחנת "סיאם", וקו סילום (בטורקיז) המוליך דרומה ומערבה ממנה.
בתחנת "סיאם" מתאפשר מעבר בין שני הקווים ובשלוש תחנות אחרות מתאפשר מעבר לקו הרכבת התחתית של בנגקוק, הכולל נכון לשנת 2009, קו בודד (בכחול במפה). בנוסף נפגש קו סוקהומוויט עם קו הרכבת החדש לנמל התעופה סוברנבהומי הצפוי להיחנך ב-2010. הסקייטריין מופעלת על ידי "החברה הציבורית למערכת להסעת המונים של בנגקוק בע"מ" (Bangkok Mass Transit System Public Company Limited או BTSC) בהרשאה שנתנה לה מאת "מנהלת המטרופולין של בנגקוק" (Bangkok Metropolitan Administration או BMA).