פונסקה הוסיף להיכלל בסגל הנבחרת עד לשנת 1997. ב-7 במאי 2002, לאחר שלא נכלל בסגל למשך חמש שנים, זומן פונסקה בן ה-32 במפתיע לסגל של ויקטור פואה, לקראת משחקי ההכנה של אורוגוואי למונדיאל 2002. פונסקה שיחק אז במדי נסיונל אך מיעט לקבל דקות, ולא היה בכושר משחק. הוא לא שותף בשני משחקי ההכנה של נבחרתו במהלך השבועיים הקרובים, עד שנופה מהסגל ולא זכה לשחק בפעם השנייה בגביע העולם.
בסך הכל רשם פונסקה 30 הופעות במדי נבחרת אורוגוואי, בהן כבש 10 שערים.
לאחר הפרישה.
עם פרישתו ממשחק, החל פונסקה בקריירה כסוכן שחקנים. הוא משמש בעיקר כסוכנם של כדורגלנים מאורוגוואי, ביניהם שחקני ליגת העל האורוגוואית וכן שחקני קבוצות מהמובילות באירופה, ביניהם מרטין קאסרס, לואיס אלברטו סוארס ופרננדו מוסלרה.
NBA Elite
רוברט גלניסטר
רוברט לואיס גלניסטר (באנגלית: Robert Lewis Glenister; נולד ב-11 במרץ 1960) הוא שחקן אנגלי. הוא ידוע בעיקר מתפקידו כאש מורגן, אחד מחבורת הנוכלים בסדרת הטלוויזיה "הנוכלים". סדרה שרצה בבריטניה במשך 8 עונות משנת 2004 ועד 2012, וגלניסטר הוא השחקן היחיד שהופיע בכל פרק מפרקי הסדרה. תפקיד ידוע נוסף של גלניסטר הוא שר הפנים, ניקולס בלייק, בסדרת הריגול "ספוקס".
קורות חייו.
גלניסטר נולד בווטפורד שבמחוז הרטפורדשייר, ולמד בבית הספר "Harrow Weald". גלניסטר הוא בנו הבכור של הבמאי ג'ון גלניסטר. אחיו הצעיר ממנו בשלוש שנים הוא השחקן פיליפ גלניסטר, המוכר מתפקידו כג'ין האנט בסדרות "החיים על מאדים" ו"אפר לאפר".
קריירה.
הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה הייתה ב-1980 בסיטקום "Sink or Swim". עוד השתתף בסדרת הטלוויזיה "Soldier Soldier", ב"דוקטור הו" שיחק בסדרה "The Caves of Androzani" לצידו של פיטר דייוויסון שהיה שותפו לסדרה "Sink or Swim". בסדרה הקומית "על אנשים וסוסים" שיחק בתפקיד מיילס, מיליונר בעל מרכז גננות ויו"ר ועדת SWANS, ושיחק בתפקיד אורח בסדרה "A Touch of Frost". בסדרה "הנוכלים" כיכב בתפקיד אש מורגן. בנוסף שיחק גלניסטר בסרטי קולנוע אחדים.
התפקיד הידוע ביותר של גלניסטר הוא בסדרת הדרמה של ה-BBC "הנוכלים" כאש מורגן, נוכל ברמה גבוהה המגלם בהצלחה דמויות שונות על מנת לפתות ולרמות את "הקורבנות" של החבורה. גלניסטר הוא השחקן היחיד ששיחק בכל אחד מפרקי הסדרה.
עוד בטלוויזיה היו לו תפקידים קבועים בסדרה "ספוקס" בו גילם את שר הפנים, ניקולס בלייק, בסדרה "ג'ורג' ג'נטלי" ובמיני-סדרה "ספרטקוס".
חיים אישיים.
גלניסטר היה נשוי לשחקנית אמנדה רדמן ולהם יש בת משותפת, אמילי. אשתו השנייה היא סיליה גלניסטר ולהם בן אחד, תומאס.
אייזק מקוואלה
אייזק מקאוולה (באנגלית: Isaac Makwala; נולד ב-29 בספטמבר 1986) הוא אתלט בוטסואני. פעמיים ברציפות אלוף אפריקה (2012, 2014), שיאן אפריקה ואלוף חבר העמים (גולד קוסט 2018) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה.
מקוואלה נולד בטוטום, כפר במרכז בוטסואנה.
במשחקי אפריקה שנערכו באלג'יר זכה במדליית הזהב בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:03.16 דקות. בריצת 400 מטר לא הצליח להעפיל לגמר ודורג במקום ה-17 בדירוג הכולל.
באליפות אפריקה שנערכה באדיס אבבה, אתיופיה בשנת 2008 זכה מקוואלה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.64 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:06.54 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים מקוואלה במקום 34 בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.45 שניות.
באליפות אפריקה שנערכה בניירובי, קניה בשנת 2010 זכה מקוואלה במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:05.16 דקות וסיים במקום 14 בריצת 400 מטר בתוצאה של 46.92 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 46.07 שניות, השנייה בטיבה בשלב זה.
אלוף אפריקה.
באליפות אפריקה שנערכה בפורטו נובו, בנין בסוף יוני 2012 זכה מקוואלה במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.25 שניות. חודש לאחר מכן, באולימפיאדת לונדון (2012) הוא קבע בריצת 400 מטר תוצאה של 45.67 שניות ולא עלה לשלב חצי הגמר.
באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה בשנת 2013 סיים מקוואלה במקום 28 בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.84 שניות ובמקום 22 בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:05.74 דקות.
בתחרות שנערכה בלה שו-דה-פונד שווייץ ב-6 ביולי 2014 קבע מקוואלה בריצת 400 מטר שיא אפריקה חדש של 44.01 שניות.
באליפות אפריקה שנערכה במרקש, מרוקו באוגוסט אותה שנה זכה מקוואלה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 400 מטר בשיא אליפות חדש של 44.23 שניות ובכך הגן על תוארו ובריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:01.89 דקות. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.51 שניות.
בתחרות שנערכה בלה שו-דה-פונד ב-5 ביולי 2015 קבע מקוואלה בריצת 400 מטר שיא אפריקה חדש של 43.72 שניות, תוצאת השנה בעולם והתוצאה החמישית בטיבה בכל הזמנים. באליפות העולם שנערכה באוגוסט אותה שנה בבייג'ינג, סין הוא סיים במקום חמישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.63 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע את התוצאה המהירה בשלב זה (44.11 שניות). שני המנצחים וייד ואן ניקרק מדרום אפריקה (43.48 שניות) ולאשון מריט מארצות הברית (43.65 שניות), קבעו את התוצאות הטובות ביותר השנה ואת התוצאות הרביעית והשישית בכל הזמנים בהתאמה. ואן ניקרק שיפר את שיא אפריקה הטרי שהיה שייך לו. במשחקי אפריקה שנערכו בברזוויל זכה במדליית הזהב בריצה 400 מטר בתוצאה 44.35 שניות. באותה תחרות זכה במדליית הכסף בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה 3:00.95 דקות.
ביתא ירושלים
ביתא ירושלים הוא מרכז רב-תחומי לתרבות, אמנות חזותית ומלאכות יד המופעל על ידי עיריית ירושלים ופועל בשיתוף פעולה עם התושבים.
המרכז הוקם בשנת 2014 בתוך הבניין ההיסטורי המשופץ של בתי סיידוף ברחוב יפו 155 בירושלים בסמוך אל שוק מחנה יהודה.
המקום הוקצה בשנת 2012 על ידי המחלקה לאמנות חזותית של עיריית ירושלים לצורך הקמת מקום מפגש של אמנים, אנשי חינוך, בעלי מלאכה, ותושבים לצורך שיח משותף ומקום של יצירה. מיקומו של ביתא בבניין היסטורי של בתי סיידוף נועד לספר גם את סיפורו של המבנה ההיסטורי המשלב כמה סגנונות בנייה קלאסיים: שכונת חצר, סגנון בנייה "יהודי-בוכרי" שהיה נפוץ בארץ בראשית המאה ה-20 ובניה מסחרית המשלבת בתי מלאכה קטנים.
מרכז ביתא נפתח לאחר שיפוצו ושיקומו של בית סיידוף שכלל את שיפוצם של בתי המלאכה הישנים שעמדו בחזית אל רחוב יפו על מנת להופכם לחנויות יוקרה והקמתו של מגדל דירות יוקרה בחצר האחורית של המבנה.
תערוכות נבחרות.
הסיבילה ה-11.
עשר סיבילות (נביאות פגאניות) היו בעולם העתיק. בנצרות ובתולדות האמנות הושוו הסיבילות לנביאים העבריים, ויוחסו להן קרבה לטבע, אינטואיציה, ראייה רחבה וצלולה וחיים ארוכים. התערוכה מבקשת לגלות את הסיבילה ה-11, ולהשמיע נבואה נשית עכשווית הנוגעת בעיקרה למגדר ולפמיניזם, אך גם לאקולוגיה, לריפוי, לדת ולתרבות. העבודות השונות שואפות להטעין את הביטוי הפמיניסטי במימד אוניברסלי, רחב ואף רוחני, הפונה לכלל האנושות.
אמנים: מיכל היימן, פאטמה אבו רומי, נעה ארד יאירי, ורד ניסים, אוריין גלסטר-אורן, שי זכאי, יעל ברתנא
אוצרת: אביטל נאור וקסלר
התערוכה הוצגה בין התאריכים: 31.10.2019-17.12.2019
לצפייה באירוע הנעילה: https://www.youtube.com/watch?v=RYwxxzcIZz0
ריאה ירוקה.
התערוכה עוסקת ביחסי אדם-צומח, ומבקשת להפנות את המבט אל הנשימה שבתוך הקומפוזיציה, כאנלוגיה לאזורי הצמחייה הירוקים המחיים את המרחב האורבני.
התערוכה כוללת ציורי שמן ורישומים של מאיה ישראל שבעבודותיה מתקיימות אינטראקציות מורכבות בין אדם לצומח, ונוכחים אזורים ציוריים פרומים שמתפקדים כמעין חללי נשימה של הציור. לצדם יצמחו מיצבים מונבטים של האמנית מריה צ'חנוביץ, ובאירוע אמצע השתתפותי ייאכלו הנבטים ויתחיל מחזור חדש של הנבטה.
אמן: מאיה ישראל ומריה צ'חנוביץ
אוצרות: אביטל נאור וכסלר
התערוכה הוצגה בין התאריכים 6.6.2018 - 27.6.2018
חתולה ואריה.
שתי בריות ממשפחת החתולים, שני טיפוסים ירושלמיים, שני מצבי קיום.
שני קצוות חתוליים שביניהם מתוחה ירושלים. עירייה וחצר עזובה; סמל לאומי, היסטורי ותנכ"י לעומת דיירת רחוב בת בלי בית; מלך יחיד סמל של הוד והדר או חבורות שמתאספות סמוך לפחי הזבל בכיכר החתולות.
היכן ואיך מסומנות הטריטוריות של אריות וחתולות? ואיך אנחנו כאנשים משתתפים ומשתקפים בעיר של חתולים?
אמנים משתתפים:
פריד אבו שקרה, דוב אברמסון, מורן קליגר, סובר לרנר, רויטל פאלקה, רות טל, רועי מרגליות, רחל רדשקביץ', רינת גולדברגר, שחר סריג, אוסף מוסררה.
אוצרת: אביטל נאור וכסלר
התערוכה הוצגה בין התאריכים 11.3.2018-19.4.2018
מתאר
מתאר- בין קו מתאר לתוכנית מתאר.
התערוכה מתבוננת באופן שבו המרחב האורבני הופך לשפה חזותית. באיזה אופן הצורות המרכיבות את קו המתאר העירוני משמשות כמסמן של משהו אחר, וכיצד הצופה מזהה עיר גם כשהיא איננה נושא היצירה הישיר. האם זהו ההרגל של העין, האם הזיהוי המיידי מצביע שהצורות טעונות במשמעות של בית ומקום, או שמא של סכנה וניכור. ובאיזה אופן מארגנות היצירות את מרחב הגלריה כהד לרחוב המתגלה מבעד לחלונות הגדולים, האם כתפאורה של עיר בה הצופה הוא מעין שחקן או "משוטט" או שמא כמרחב פנימי רגשי.
אמנים: אמיר תומשוב, אן דייץ', גילה מילר לפידות, הדר סייפן, הדר פרי
אוצרת :אביטל נאור וכסלר
התערוכה הוצגה בין התאריכים 14.8.2018-10.10.2018
פעילויות נוספות.