שמו החל הולך לפניו באירופה כולה והוא קצר הצלחה בתערוכות שהוצגו במדריד (1892–1894). בברלין (1891–1896) ובתערוכה העולמית בשיקגו בשנת 1893. באותו הזמן חוג הבוהמה שהקיף את קאזס ורוסיניול החל לארגן תערוכות בתדירות גבוהה בברצלונה ובסיג'ס. עם התגברות הפעילות בקטלוניה, שב קאזס להתגורר בברצלונה אף שהמשיך לנסוע מדי שנה לסלון השנתי בפריז.
ארבעה חתולים.
עולם האמנות המודרניסטי קבע את מקום מושבו בבית-הקפה ארבעה חתולים, בר ומסעדה בסגנון "Le Chat Noir" בפריז. קאזס מימן את בית-הקפה, שנפתח בקומת הקרקע של בית מרטי, מבנה נאו-גותי פרי תכנונו של האדריכל ז'וזפ פוג' אי קדפאלק ברחוב מונטסיו שבמרכז ברצלונה; הוא נפתח בחודש יוני 1897 ופעל משך שש שנים (שופץ מחדש בשנת 1978). השותפים למיזם היו פרה רומאו, סנטיאגו רוסיניול ומיקל אוטריו. בבית הקפה נערכו מפגשים ספרותיים והוצגו תערוכות אמנות, בין היתר אחת התערוכות הראשונות של פבלו פיקאסו הצעיר. יצירת הדגל באוסף הקבע של בית-הקפה הוא דיוקן עצמי של קאזס המדווש באופני טנדם יחד עם פרה רומאו.
ממש כמו ב- "Le Chat noir" גם ארבעה חתולים התהדר בכתב-עת ספרותי בו נטל קאזס חלק לא מבוטל. כתב-העת לא האריך ימים בכותר הזה, אך המשיך לראות אור תחת הכותרים "שיער ועט" ("Pèl i Ploma") ו"צורה" ("Forma") שגם בהם תרם קאזס מיצירותיו. "שיער ועט" נתן חסותו לכמה תערוכות אמנות לרבות תערוכת היחיד הראשונה של קאזס בגלריית פארס בשנת 1899.
תוך כדי שגשוג הקריירה שלו כצייר, פנה קאזס לעיצוב גרפי, תוך שהוא מאמץ את סגנון האר נובו ששימש כציון דרך למודרניזם הקטלאני. הוא עיצב כרזות פרסומת עבור בית-הקפה ומודעות עבור יקב "קודורניו", "אניס דל מורו" וחברות רבות נוספות.
מוניטין הולך וגובר.
עבור התערוכה העולמית שהתקיימה בפריז בשנת 1900, בחרה הוועדה הספרדית בשני ציורי שמן של קאזס: דיוקן משנת 1891 של אֵריק סאטי ודיוקן של אחותו של קאזס, אליזה. תמונה פרי מכחולו של טקס הוצאה להורג במכשיר חניקה קטפה את אחד הפרסים הראשונים במינכן בשנת 1901. יצירותיו הוצגו בכל רחבי אירופה ומחוצה לה, כגון: בואנוס איירס. בשנת 1902 נרכשו 12 מיצירותיו לאוסף הקבע של חוג הליסאו, מועדון חברים אקסקלוסיבי המסונף לבית האופרה בברצלונה.
בשנת 1903 התקבל כחבר באגודה הלאומית לאמנויות יפות בפריז, דבר שהקנה לו זכות להציג תערוכה אחת כל שנה: למעשה, הוא הציג תערוכה כזו פעמיים בלבד. בשנת 1903 היצירה שהוצגה הייתה "ההתקפה" שלאחר מכן הוסב שמה ל"ברצלונה 1902" הציור מתאר את אירועי השביתה הכללית שהוכרזה בברצלונה אותה שנה. אף על פי שעבודתו זו של קאזס, בה נראה שוטר הדוהר עם סוסו לתוך קהל מפגינים, צוירה שנתיים קודם לכן. בשנת 1904, זכה הציור בפרס הראשון בתערוכה הכללית במדריד.
בשנת 1904, במהלך שהייתו בבירת ספרד, יצר סדרת קריקטורות של החברה הגבוהה במדריד כמו גם של ציירים כגון: חואקין סורויה ואגוסטין קרול, ששימש כפסל הרשמי של ממשלת ספרד. בסטודיו של קרול הוא צייר דיוקן של המלך אלפונסו ה-13 רכוב על-גבי סוס. הציור נרכש על ידי האספן האמריקני צ'ארלס דירינג.
בשל המוניטין שיצאו לו כצייר דיוקנאות, שב קאזס להתגורר בברצלונה. הוא הכיר בחורה שעבדה כמוכרת כרטיסי פייס בשם חוליה פראיירה, שהייתה צעירה ממנו ב-22 שנה. בשנת 1906 צייר תמונת דיוקן שלה כאשר חוליה הייתה בת 18 בלבד. עד מהרה הפכה למודל החביב עליו ולאשת חיקו. למרות התנגדותה של משפחתו לקשר ביניהם הם נישאו לבסוף בשנת 1922.
חסות.
בשנת 1907 רכשה אמו של קאזס את מנזר סנט בנט דה באג'ס והזמינה אצל ז'וזפ פויג' וקדפאלק את עבודות השיפוץ בו. קאזס בילה זמן רב בסנט בנט. חמש שנים לאחר מכן, עם פטירתה של אמו, ירש את המנזר.
בשנת 1908, נסעו קאזס ונותן חסותו צ'ארלס דירינג ברחבי קטלוניה. דירינג רכש מבנה עתיק ששימש בית-חולים בעיירה סיג'ס בכוונה להפוך אותו למעונו הפרטי. אותה שנה יצא קאזס למסע של 6 חודשים בקובה ובארצות הברית. במסע זה יצר קאזס כתריסר עבודות שמן וכ-30 רישומי פחם של ידידיו ושותפיו של דירינג.
בשובו לספרד קיים תערוכות במדריד ובברצלונה, בתערוכה בברצלונה הציג כ-200 רישומי פחם שתרם למוזיאון בברצלונה. התערוכה במדריד התקיימה במשרד התיירות וכללה ציורים של דמויות ידועות בעיר, לרבות דיוקן מלך ספרד.
לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה ערך כמה נסיעות ברחבי ספרד ובאירופה, הוא ביקר בווינה, בבודפשט, במינכן, בפריז, בהולנד, במדריד ובגליסיה, וקיים תערוכות חשובות בספרד ובצרפת. בשנת 1913 רכש בית בשכונת סנט ג'רבזי בברצלונה, בשנת 1915 ערך תערוכה משותפת יחד עם רוסיניול וקלארסו בגלריית פארס, לציון מלאת 25 שנה לתערוכה המשותפת הראשונה שלהם.
תמרית.
בשנת 1916 נסעו קאזס ודירינג לתמרית (באזור טראגונה) . דירינג רכש את כל הכפר ומינה את קאזס לנהל את תוכנית השיפוץ שלו. שנים אחדות לאחר מכן בשנת 1924, שב קאזס לתמרית כדי לצייר כמה עבודות נוף.
קאזס, רוסיניול וקלארסו המשיכו לקיים תערוכות משותפות בגלריית פארס שהפכו לדבר שבשגרה עד מותו של רוסיניול בשנת 1931. קאזס נפטר שנה לאחר מכן, ב-1932, מעט לאחר כינונה של הרפובליקה השנייה בספרד ונקבר בבית הקברות במונז'ואיק בברצלונה. בשנותיו האחרונות המשיך לצייר דיוקנאות ונופים, וכן כרזות לעידוד המלחמה בשחפת וכדומה, אבל מיום מותו, כוכבו החל דועך ואט-אט הפך נחלת העבר.
ספר האגור
ספר האגור הוא ספר הלכה שנכתב על ידי רבי יעקב לנדא, חכם שחי בחצי השני של המאה ה-15 (המחצית הראשונה של במניין השנים בלוח העברי). הספר כולל הלכות תפילה, ציצית, תפילין, ברכה, שבת ויום טוב, שחיטה ובדיקה, איסור והיתר (מליחת בשר, בשר וחלב והגעלה) נדה ומקואות. בספר מובאים קטעים שלמים מספר הטורים. מקובל שהוא הספר הראשון בדפוס שקיבל "הסכמות".
יעד ומבנה הספר.
בהקדמה לספר המחבר כותב שהוא הכין את הספר עבור תלמידו ר' עזרא עובדיה בן דוד עובדיה הרופא, אשר מרוב עיסוקו לא יכול להספיק ללמוד את ההלכה במקורותיה התלמודיים. הוא אומר שכל הלכה מחולקת לשלושה חלקים
הוא כותב שהספר מביא שלוש תועלות:
ספר האגור הוא הספר ההלכתי הראשון שמשלב את חכמת הקבלה עם פסיקת ההלכה, והוא מביא לעיתים ראיות ודינים מתוך ספר הזוהר למשל לגבי הוויכוח אם יש לברך ברכה אחת על תפילין או שתי ברכות, מביא האגור ראיה מספר הזוהר שצריך לברך ברכה אחת, ומוסיף "ואני תמהתי על הני רברבי החולקים על רבי שמעון בן יוחאי אם היה שידעו מאמר זה".
שם הספר.
המחבר מביא שלוש "דרשות" על שם הספר:
הוצאות.
הספר נדפס פעמים רבות ולאחרונה "ספר האגור השלם" מהדורת ר' משה הרשלר, ירושלים תש"ך, בצירוף מבוא והערות.
דור בוני הארץ
זכריה עופרי
זכריה עופרי (7 באוגוסט 1932 - 9 במרץ 2018) היה כדורסלן ישראלי ששיחק בתפקיד הסנטר בקבוצת מכבי תל אביב ובנבחרת ישראל של שנות החמישים. עופרי נחשב לאחד מראשוני כוכבי הכדורסל הישראלי.
ביוגרפיה.
עופרי החל את הקריירה הספורטיבית שלו בגיל 7 במחלקת ההתעמלות של מכבי הצפון ת"א. כשהיה בן 13 החל לעסוק בכדורסל ובגיל 16 שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב. עופרי שיחק בקבוצת מכבי תל אביב לאורך כל הקריירה, מגיל 16 ועד לפרישתו.
עופרי היה ידוע בשליטה בכדור, במהירות ובדיוק. תכונות אלו גרמו לו לייצר מהלכי כדורסל תוך כדי הטעיות ותכסיסים.
כשהיה עופרי בן 20 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, בדרך ל-21 הופעות, בהן קלע 155 נקודות. עופרי הוביל את הנבחרת בטורנירי אליפות אירופה (1953) ואליפות העולם (1954) ואף הוביל את הנבחרת למקום השני המכובד במכבייה הרביעית.
עונת 53/54 הייתה עונת השיא של עופרי, בה היה ממצטייני הנבחרת בטורניר אליפות אירופה, וקלע 173 נקודות בליגה הישראלית.
עופרי התנדב כמורה למתמטיקה ואנגלית בבית-ספר בתל אביב.
הלך לעולמו ב-9 במרץ 2018 בגיל 85.
יודוניס האסלם
יודוניס ג'וניל האסלם (אנגלית: Udonis Johneal Haslem; נולד ב-9 ביוני 1980 במיאמי שבפלורידה) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדות הפאוור פורוורד וסנטר בקבוצת מיאמי היט בליגת ה-NBA. האסלם שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פלורידה, וחתם במיאמי היט ב-2003 לאחר ששיחק שנה באלאן שאלון (2002–2003), לאחר שלא נבחר בדראפט של 2002.
ראשית חייו.
האסלם נולד ב-9 ביוני 1980 במיאמי, פלורידה. הוא בוגר תיכון וולפסון שבג'קסונוויל, פלורידה, וזומן לנבחרת התיכונים המאוחדת של העיר מיאמי. האסלם שיחק בקבוצת הכדורסל של בית הספר ובליגת התיכונים של ארצות הברית, ועזר לה לזכות פעמיים באליפות התיכונים (1997, 1998). איתו בקבוצה שיחק שחקן ה-NBA סטיב בלייק.
קריירת מכללה.
האסלם למד באוניברסיטת פלורידה שבגיינסוויל, פלורידה, שם הצטרף לקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, תחת המאמן בילי דונובן משנת 1998 עד 2002. האסלם התחיל לשחק כסנטר ושיתף פעולה עם מייק מילר, שחקן מיאמי היט וה-NBA לעתיד. ב-2000, זכה האסלם עם קבוצתו באליפות המכללות. כשעזב את המכללה ועבר לקריירה מקצוענית, ב-2002, סיכם קריירת מכללות של 4 שנים עם 1,782 נקודות ו-831 ריבאונדים.
קריירה מקצוענית.
אחרי שעזב את אוניברסיטת פלורידה ב-2002, האסלם הצטרף למשחקי קדם העונה למבחנים באטלנטה הוקס. הוא לא חתם בסופו של דבר באטלנטה הוקס וחתם רשמית באלאן שאלון, מליגת העל הצרפתית שם קלע בממוצע של 16.1 נקודות ולקח 9.4 ריבאונדים למשחק. במהלך אותה עונה, האסלם ירד במשקל בצורה משמעותית, והתקבל בסופה לליגת הקיץ של ה-NBA בשנת 2003.