ביולי 2007 חתם בולאטי בקבוצת פורטו הפורטוגלית על חוזה לארבע שנים, לאחר שכישרונו משך את עיני הקבוצה. בעונת היה בולאטי שותף לזכיית הקבוצה באליפות ליגת העל הפורטוגלית לאחר שהשתתף ב-15 משחקים, ובנוסף שיחק פעמיים במסגרת ליגת האלופות. מאחר ששאף לקבל דקות משחק רבות יותר, הושאל בראשית 2009 בחזרה לארגנטינה, אל קבוצת הורקאן.
באליפות הקלאוסורה ב-2009 היה בולאטי לאחד משחקני המפתח של הורקאן, שהציגה סגנון משחק התקפי ונאבקה על הזכייה באליפות הליגה הארגנטינאית, עד שהפסידה לולס סארספילד במחזור האחרון של העונה. בעקבות יכולתו המרשימה זכה בתואר השחקן המצטיין של העונה בארגנטינה מטעם המגזין "Olé". בינואר 2010 עבר בולאטי לפיורנטינה האיטלקית.
בולאטי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה במשחק מול רוסיה באוגוסט 2009, תחת המאמן דייגו מראדונה. במחזור האחרון של מוקדמות מונדיאל 2010, באוקטובר אותה שנה מול אורוגוואי, הבקיע את שער הניצחון ל-0-1 של נבחרתו, שבעקבותיו העפילה הנבחרת לטורניר המונדיאל. הוא נכלל בסגל הנבחרת גם למונדיאל עצמו.
מריו בולטי
יחזקאל קרתי
יחזקאל קרתי (29 בדצמבר 1923 – 23 בינואר 2004) היה ניצב במשטרת ישראל.
ביוגרפיה.
קרתי נולד בירושלים ליעקב ושרה קרצ'בסקי. בילדותו עברה המשפחה למצרים בעקבות עבודת אביו ושם למד בבית ספר יסודי. בשובם לירושלים למד בבית הספר "תחכמוני" ובתיכון "אליאנס", השלים בגרות במסגרת אוניברסיטת לונדון ולמד לימודי מסחר.
כשנה עבד במשרד האפוטרופוס הכללי של ממשלת המנדט וב-1941 עבר לתל אביב והחל ללמוד משפטים ולעבוד במשרד עורכי דין. בשנת 1948 הוסמך לעריכת דין. בשנים אלו היה חבר ארגון "ההגנה" ובשנת 1947 הוצב כשומר בגבול יפו.
עם הקמת מדינת ישראל התנדב לשרת במשטרה ושירת כמפקד תחנת בית ליד בדרגת מפקח משנה. כעבור מספר חודשים התמנה למפקד נפת השרון ולאחר כשנה עבר לשרת במטה הארצי. היה יועץ משפטי למטה הארצי, שירת בתחום חקירות ותביעות ועסק בתיאום בין המשטרה לבין המערכת המשפטית האזרחית. בשנת 1960 מונה לממלא מקום ראש המחלקה הפלילית. שימש מפקד מחלקת המודיעין ועוזר ראש מחלקת חקירות במטה הארצי, היה ראש נציגות האינטרפול בישראל וראש המחלקה לתפקידים מיוחדים. שימש נשיא בית הדין המשמעתי של המשטרה, ב-1978 הועלה לדרגת ניצב. בתפקידו האחרון היה ראש אגף החקירות והתמנה לממלא מקום המפקח הכללי.
בתום 37 שנות שירות במשטרה פרש בסוף שנת 1985 לגמלאות, והחל לעסוק בעריכת דין בתל אביב ובירושלים. כעורך דין הגיש תביעה בסך 100 מיליון שקל כנגד ארבעת הבנקים הגדולים בשם שישה אנשים וגופים, שהפקידו את כספם בפיקדון ריבית יומי בשנת 1983. כאשר ארבעת הבנקים תיאמו את גובה שיעורי הריבית, בניגוד לחוק ההגבלים העסקיים.
מונה כחבר בוועדות ציבוריות שונות: ועדת ראש הממשלה לנוער במצוקה וועדות בנושאי זנות ושעבוד נשים.
נפטר בשנת 2004 ונקבר בחלקת המשטרה בהר הרצל.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל]]
[[קטגוריה:ראשי אגף החקירות והמודיעין]]
[[קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים]]
[[קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ]]
[[קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)]]
[[קטגוריה:בוגרי בית ספר אליאנס (ירושלים)]]
[[קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923]]
[[קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004]]
39 רמזים
39 רמזים (באנגלית: The 39 Clues) היא סדרת ספרי הרפתקאות לנוער, שנכתבה בשיתוף פעולה על ידי סופרים רבים. היא כוללת אחד-עשר ספרים, משלבת משחקי רשת ואיסוף קלפים. לסדרה שלש סדרות המשך. הסדרה מתארת את מסעם של שני אחים יתומים, איימי ודן, בעקבות 39 רמזים המרכיבים נוסחה לשיקוי שיגרום להם להפוך לאנשים החזקים ביותר בעולם כולו, וכל זאת בזמן שהם מתחמקים ממוות בטוח וממזימות של בני משפחת קהיל האחרים, שרוצים את הרמזים הללו לעצמם. ברוב הספרים השניים, יחד עם האומנת שלהם, נלי גומז, עוקבים אחרי הרמזים שהשאירה לפחות דמות היסטורית אחת.
בשנת 2008 קיבל סטיבן ספילברג את האישור להפיק סדרת סרטים על פי סדרת הספרים. הסרט הראשון אמור היה לראות אור ב-2016, אולם נכון ל-2022, ההפקה טרם החלה.
הסדרה זכתה להצלחה רבה, ותורגמה ל-24 שפות. נוסף על כך, נכתבו סדרות המשך ל"39 רמזים" וכן ספרי בונוס.
משפחת קהיל.
משפחת קהיל, על פי הסדרה, השפיעה על התרבות העולמית יותר מכל משפחה אחרת בעולם. כמעט כל דמות היסטורית השתייכה לה: מנהיגים, מדענים, אומנים, ספורטאים ועוד.
שושלת משפחת קהיל החלה בנישואיו של גדעון קהיל עם אוליביה באירלנד של סוף המאה ה-15. לשניים נולדו ארבעה ילדים: לוקאס, אקטרינה, תומס וג'יין. גדעון הקדיש את חייו כדי למצוא תרופה למגפת המוות השחור שהתפשטה אז בעולם. הוא לא הצליח למצוא תרופה למחלה, אך גילה שיקוי ההופך את השותים אותו למוצלחים בענפים רבים, החל מספורט ועד פוליטיקה. גדעון החליט לחלק את השיקוי בין ילדיו (לכל אחד נתן חלק מהשיקוי שהגביר את יכולותיו הטבעיות שהיו לו) - לוקאס קיבל את חלק הערמומיות והאסטרטגיה, אקטרינה את ההמצאה, ג'יין את היצירתיות ותומס את הכוח הפיזי. בעקבות נתינת השיקוי, אי ההסכמה אשר הייתה בין האחים גברה וגרמה לסכסוך בין הילדים שנגמר כשאמם אוליביה כורעת ליד אביהם הנהרג משרפה שפרצה בביתם. מאז מקרה זה משפחותיהם הפכו יריבות. כל אחד מהילדים האשים את השני במות אביהם. אוליביה, אם המשפחה, שבעת ראשית סכסוך האחים הייתה בהיריון, ילדה כעבור מספר חודשים את בתה מדליין. בעקבות כל מה שקרה, היא חינכה את בתה לשלום וביקשה ממנה שתאחד את האחים. ביתה הקדישה את חייה לאחד בניהם ללא הצלחה וביתה ממשיך בניסיון זה.
הבתים, להם מחולקים הקהילים, קרויים על שם האח שייסד אותם - בית אקטרינה על שמה של אקטרינה, בית יאנוס על שמה של ג'יין, בית לוקיאנוס על שמו של לוקאס, בית תומס על שמו של תומס, ובית מדריגל, על שמה של מדליין.
הבתים.
בית אקטרינה.
בית אקטרינה נוסד על ידי אקטרינה קהיל ויש בו בעיקר מדענים וממציאים גדולים כגון מארי קירי, אייזק ניוטון, גלילאו גליליי, אלברט איינשטיין, תומאס אדיסון, והווארד קרטר. יש להם מפקדה ב-CERN, במצרים ובמשולש ברמודה. הסמל של בית אקטרינה הוא הדרקון הצהוב. מבין המתמודדים, אלו המשתייכים לבית אקטרינה הם אליסטר הו ושלישיית סטרלינג. ישנה איבה רבה בין בית אקטרינה לבין בית תומס. אנשי בית תומס נוהג לגנות את בית אקטרינה ולקרוא להם "בית של תחכום" ואילו בית אקטרינה קורא להם "כוח של טמטום". מנהיג הבית הוא באה הו, דודו הקשיש של אליסטר.
בית יאנוס.
בית יאנוס נוסד על ידי ג'יין קהיל, ובו נמצאים האומנים המפורסמים והמוכשרים ביותר בעולם. דוגמאות לכאלו הם וולפגנג אמדאוס מוצרט, מריה אנה מוצרט, לודוויג ואן בטהובן, פבלו פיקאסו, וינסנט ואן גוך, קלוד מונה, מארק טוויין, הארי הודיני, ווולט דיסני. לצאצאים לבית יאנוס הייתה תרומה רבה לתחום האומנות והכתיבה בעולם כולו, והם נחרטו בספרי ההיסטוריה בזכות מעשיהם וכישוריהם הרבים. ונציה והוליווד הן טריטוריות של בית יאנוס. הסמל של בית יאנוס הוא הזאב הירוק. המתמודד המשתייך לבית יאנוס הוא ג'ונה ויזרד. אימו, קורה ויזרד, היא מנהיגת בית זה.
בית לוקיאנוס.
בית לוקיאנוס נוסד על ידי לוקאס קהיל, ובו נמצאים מיטב מנהיגי העולם ומרגלים ידועים. דוגמאות לאלו הם בנג'מין פרנקלין, ג'ון קנדי, ג'ורג' וושינגטון, וינסטון צ'רצ'יל, נפוליאון בונפרטה, תאודור רוזוולט, וסידני ריילי. בדרך כלל הם לא מפחדים להשתמש באמצעי כוח ולפגוע, תוך הפעלת אלימות, במתחריהם. לבית לוקיאנוס יש בסיסים סודיים רבים (לדוגמה: אזור 51 ופורט נוקס) וטריטוריות רבות כמו פריז שבהן יש מפקדות מאובטחות ומאובזרות בכלי נשק ובמסמכים סודיים. הסמל של בית לוקיאנוס הוא שני נחשים כרוכים סביב חרב. מבין המתמודדים, אלו המשתייכים לבית לוקיאנוס הם איאן, נטלי ואיזבל קברה וכן אירינה ספסקי שמתה תוך כדי המרוץ (בספר השישי). מנהיג הבית הוא ויקראם קברה, אביהם של איאן ונטלי קברה ובעלה של איזבל קברה.
בית תומס.
בית תומס נוסד על ידי תומס קהיל, ובו נכללים מגלי ארצות וספורטאים כגון ניל ארמסטרונג, בייב רות', סימון בוליבר, שאקה זולו וטויוטומי הידיושי. הטריטוריות של בית תומס נמצאות בטוקיו, דרבן (דרום אפריקה), מקסיקו סיטי ועוד. הסמל של בית תומס הוא הדוב הכחול. מבין המתמודדים, אלו המשתייכים לבית תומס הם משפחת הולט - האמא מרי-טוד, האבא אייזנהאואר, האחיות מדיסון ורייגן והאח המילטון.
בית מדריגל.
בית מדריגל נוסד על ידי מדליין קהיל, הילדה החמישית של אוליביה קהיל שנולדה אחרי שארבעת האחרים יצאו למצוא מחדש את התרופה למגפת המוות השחור (השיקוי שגדעון קהיל המציא). אוליביה לימדה את מדליין ששום דבר לא חשוב יותר מאשר המשפחה ואימנה אותה כדי לשמור על אחיה ואחיותיה מן הרמזים. גרייס, פיסקה ("האיש בשחור", או "האיש באפור" ואחיה של גרייס), איימי ודן הם כולם צאצאים של מדליין, ולכן הם מדריגלים. בסוף הספר "זהירות: סופה", פיסקה בפעם הראשונה בהיסטוריה מצרף לקבוצת המדריגלים מישהי שאינה מדריגלית, ואף לא קהילית - נלי גומז.(האומנת של התאומים, איימי ודן)
בית מדריגל מורכב מאנשים שוחרי שלום. בין האנשים השייכים לבית זה ניתן למנות את אביגייל אדמס, ויליאם שייקספיר, פרדריק דאגלס, וודרו וילסון, הארי טרומן, נני שארפ, מרי פופ אוסבורן, ברברה פארק, ג'יימס פרלר, אן בוני, אמיליה ארהארט, מרי ריד, אמא תרזה, רוברט קלמנטה ואנתוני הורוביץ.