הנסון, שסבל מרגישות לעישון, ביקש מקום במחלקה ללא עישון. לאחר עלייתו למטוס עם משפחתו באתונה, הבחין הנסון כי המושבים שהוקצו להם נמצאים במרחק שלוש שורות בלבד מתא העישון, שלא הופרד משאר המטוס. המשפחה ביקשה מקומות רחוקים יותר מתא העישון, אך הדיילת סירבה להעבירם לאף אחד מ-11 המקומות הפנויים. העשן גרם להנסון לתגובה חיסונית חריפה, שכתוצאה מכך מת לאחר שעות ספורות, למרות שרופא ניסה לטפל בו ולהצילו.
רקע כללי.
עוד לפני התקרית, המחלקה הרפואית של הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית ראתה בעישון במטוס סיכון בטיחותי. היא ניסתה לאסור על עישון כבר בשנת 1996.
תביעה.
אלמנתו של הנסון תבעה את אולימפיק איירליינס. המקרה הגיע לבית המשפט העליון של ארצות הברית בשנת 2004.
בית המשפט מצא כי אולימפיק איירליינס אחראית למותו של הנסון. במקרה קודם משנת 1985 שבו התנהלה תביעה של אייר פראנס נגד סאקס הוכרע כי חברת התעופה מחויבת בפיצויים על תאונה דומה.
בית המשפט טען כי כי התנהלותה של הדיילת לא רק עמדה בהגדרת תאונה לפי סעיף 17 לאמנת ורשה, אלא נחשבת גם כהפרה מכוונת לפי סעיף 25, וכך תקרת הפיצויים של 1,000 דולר הוסרה.
חברת אולימפיק איירליינס ערערה על החלטת בית המשפט. עם זאת, בית המשפט העליון מצא כי מעשיו של לפטורגו עונים למאפייני התאונה, וכך התקבלה החלטת בית המשפט העליון. אולימפיק איירליינס חויבה לשלם 1.4 מיליון דולר אמריקאי.
קפלת הגולגולות
קפלת הגולגולות (בפולנית: Kaplica Czaszek), או כנסיית ברתולומיאו הקדוש, היא קפלת גלוסקמאות ברובע צ'רמנה בקודובה, עיירה במחוז קלודזקו, שלזיה תחתית, פולין. המקדש נבנה ברבע האחרון של המאה ה-18 על גבול מחוז גלאץ הפרוסי, ומשמש כקבר אחים ובו אלפי גולגולות ושרידי שלד ה"מעטרים" את קירותיו הפנימיים, וכן את הרצפה, התקרה והיסודות. קפלת הגולגולת היא האנדרטה היחידה כזו בפולין, ואחת מתוך שישה בכלל אירופה.
היסטוריה.
הקפלה נבנתה בשנת 1776 על ידי כומר הקהילה הבוהמיינית המקומית ואצלב טומאשק. זהו קבר אחים של אנשים שמתו במהלך מלחמת שלושים השנים (1618–1648), המלחמות השלזיות (1740–1763), ושל אנשים שמתו בגלל מגפות כולרה, עגבת ורעב.
יחד עם "הסקריסטאן" י' שמידט וחופר הקברים י' לנגר, האב טומאשק, בעקבות השראה שקיבל מבית הקברות בקפוצ'ין בעת עלייה לרגל לרומא, אסף את עצמות הנפגעים, ניקה והכניס אותן לקפלה במשך 18 שנה (החל מ-1776 עד 1794). קירות הכנסייה מלאים בשלושת אלפי גולגולות, ויש גם עצמות של עוד 21 אלף איש שנקברו במרתף. גולגולותיהם של אנשים שבנו את הקפלה, כולל טומאשק, הוצבו במרכז הבניין ועל המזבח בשנת 1804. בפנים יש צלב ושני מלאכים מגולפים עם כתובות לטיניות "קומו מן המתים" ו"בואו לדין". הקלטה בתוך הכנסייה הזמינה בשלוש שפות (פולנית, צ'כית וגרמנית) מסבירה את ההיסטוריה של הקפלה.
סחר בסמים בעיראק
שוק הסמים בעיראק הוא שוק המוקדש לגידול, ייצור, הפצה ומכירה של סמים אסורים, וביניהם מתאמפטמינים, בנזהקסול וחומרים היפנוטיים המשמשים להרגעה. בסוף המאה ה-20, היקף הסחר בסמים במדינה היה מוגבל, רבות עקב חיזוק הבקרה על הגבולות והאכיפה המשטרתית תחת שלטונו של נשיאה החמישי של עיראק, סדאם חוסיין. לאחר הפלישה האמריקאית לעיראק בשנת 2003, היקף הסחר בסמים במדינה עלה בעשרות מונים, במיוחד בערים המרכזיות בגדאד ובצרה. מגפת הקורונה והמשבר הכלכלי שפקד את עיראק בשנים האחרונות הגבירו במיוחד את היקף תופעת הסחר בסמים במדינה. בשנים האחרונות גורמים ממשלתיים וארגונים שונים מנסים להתמודד עם התופעה באמצעות הסברה, חינוך, אכיפה וביצוע מעצרים נרחבים של סוחרי וצרכני סמים.
ההיסטוריה של הסחר בסמים בעיראק.
בתקופת שלטונו של סדאם חוסיין, נשיאה החמישי של עיראק, מדיניות הממשלה כלפי סמים הייתה נוקשה במיוחד, רבות בשל בקרה משמעותית ואיכותית על הגבולות אשר הקשתה על הסחר. ביצוע עבירות סמים נתפס כמעשה חמור במיוחד – המשפטים של צרכני וסוחרי הסמים התקיימו בבתי המשפט שדנו בעבירות בגידה וריגול, שהיו ידועים בשיעור הרשעה גבוה ובמשפטים מהירים וקשים.
על אף מדיניות החקיקה והאכיפה העוצמתית והנוקשה בענייני הסמים, סחר בסמים בעיראק כן התקיים במידת מה במהלך תקופת שלטונו של סדאם. בחזית מלחמת איראן-עיראק, בה שירתו מאות אלפי חיילים שהיו שרויים משך זמן רב במתח פסיכולוגי עצום, אלכוהול (שאסור לצריכה באסלאם) היה אסור בשימוש, אך תרופות המייצרות השפעות דומות לאלכוהול (למשל דיאזפאם) כן נצרכו. יתר על כן, בשנות השמונים התמודדה עיראק עם המוני מהגרים מצריים בעלי הרגלי שאיפת חומרים ממיסים, אשר הכירו אותם לבני הנוער העיראקים. יש הטוענים כי שימוש בסמים היה נפוץ גם בקרב האליטה הפוליטית, ואפילו בקרב מקורביו של סדאם חוסיין עצמו. אחת העדויות המשכנעות ביותר לקיומה של תופעת סחר בסמים בעיראק באותן השנים הייתה הפעלתם של מתקני טיפול בהתמכרות והוצאה להורג של נאשמים בסחר בסמים. בשנת 1999, ממשלת עיראק אף יצרה תוכנית לאומית בנושא שימוש בסמים בשיתוף עם ארגון הבריאות העולמי וכן מועצה ארצית בנושא שימוש בסמים בשנה העוקבת לה. יוזמות אלו עשויות להצביע על שינוי מדיניות של מפלגת הבעת' בסוגיית הסמים - מתן חשיבות על הסברה וחינוך אל מול אזרחי עיראק לטובת פתרון הבעיה.
הסיבות לעלייה בהיקף הסחר בסמים בעיראק במאה ה-21.
מלחמת עיראק (2003).
לפני פלישת ארצות הברית לעיראק בראשית 2003, משטרו של סדאם חוסיין הטיל עונשים קשים הן על סוחרי הסמים והן על צרכני הסמים, כאשר העונש המרבי על צריכת סמים וסחר בהם באותה עת היה עונש מוות. החקיקה הדרקונית הורידה את סחר הסמים למחתרת והרחובות, על פי דיווחים ממשלתיים באותה העת, היו כמעט ונקיים מסמים. לאחר הפלת משטרו של חוסיין בראשית המאה ה-21 השתרר כאוס במדינה - בהיעדר כוחות צבא עיראקיים שיגנו על גבולותיה כבימי סדאם חוסיין, השליטה על גבולותיה של עיראק התרופפה, מה שהיטיב עם תעשיית הסחר בסמים במדינה.
יתר על כן, אזרחים עיראקים רבים חוו על בשרם את תופת הקרבות של מלחמת עיראק, בין אם באופן ישיר, בצפייה ואף בהשתתפות בקרבות, ובין אם באופן עקיף, כששכלו את יקיריהם שנפלו. שימוש וצריכת סמים היוו עבור צעירי עיראק אסקפיזם מחיי היומיום המורכבים במדינה.
המשבר הכלכלי ונגיף הקורונה.
בשנים 2020 ו-2021, הנחיתה מגפת הקורונה מכה קשה על כלכלת המדינה שממילא הייתה במשבר. על פי דו"ח שפרסם הבנק העולמי בסוף שנת 2020, מיליוני אזרחים עיראקים צפויים לשקוע אל מתחת לקו העוני בעקבות המגפה והצניחה העולמית במחירי הנפט, שעליו מתבססת כלכלת עיראק. כמו כן, נכון לתחילת שנת 2021, לעיראק קיים חוב לאומי של מעל ל-5 מיליארד דולרים לשכנתה איראן. עם זאת, הסנקציות על איראן כחלק מההתנגדות הבינלאומית לתוכנית הגרעין האיראנית לא מאפשרות לבגדאד לשלם את חובה, והוא רק הולך ותופח, ומעמיק את המשבר הכלכלי במדינה.
נוסף על כך, על פי הערכות הבנק הלאומי בעיראק, שיעור האבטלה בקרב צעירי המדינה קרוב ל-20%, ובחלקים מסוימים בבצרה ובבגדאד שיעור האבטלה אף גבוה יותר, מה שמעודד פעילות פלילית וסחר בסמים. בית המשפט העיראקי אכן מצא כי לפחות 90% מהעצורים בגין עבירות סמים במדינה היו מובטלים. רבים מהם צעירים נואשים שמחפשים בריחה מהמשבר הכלכלי והמציאות הקשה במדינה.
מיקום גאוגרפי והתרופפות הבקרה על הגבולות.
למיקום הגאוגרפי של עיראק נדבך חשוב בהתפשטותה של תופעת צריכת הסמים במדינה. עיראק מוקפת במדינות רבות המייצרות וצורכות סמים, והיא, יחד עם איראן, נמצאת על ציר מעבר סמים מאפגניסטן – שבשטחה מיוצר רוב האופיום בעולם - לאירופה ולמדינות המפרץ השונות. זאת, יחד עם התרופפות על בקרת הגבולות והשיטור העקבי לאחר הפלישה האמריקאית בשנת 2003, הביאו לעליה חדה בצריכה ובסחר הסמים בקרב אזרחי המדינה, במיוחד בקרב אנשים שחוזרים מאיראן, וביניהם גם צליינים דתיים. על פי בכירים במשטרת בצרה, מעל כ-80% מן הסמים הנסחרים במדינה מגיעים מהגבול האיראני הפרוץ.
חולשת מערכת הבריאות.
אחד הגורמים החמורים ביותר אשר תורמים לבעיית הסמים הוא חולשתה של מערכת התרופות העיראקית. כל אזרח במדינה יכול לקנות כל תרופה מבית המרקחת ללא מרשם (או עם מרשם מזויף או שפג תוקפו). זאת, בשל המצב הביטחוני הרעוע במדינה ובשל היעדר הבקרה הממשלתית במקורות מכירה והפצה של תרופות. חולשת מערכת הבריאות מאפשרת את קיומה של תופעה נרחבת של הברחת תרופות ממרכזי בריאות ובתי חולים, במיוחד של משככי כאבים, חומרים המשמשים להיפנוזה וסמים.
עלייתו של ארגון "המדינה האסלאמית" (דאעש).
לוחמי ארגון המדינה האסלאמית הכניסו למדינה פנטילין, חומר ממריץ ממשפחת האמפטמינים אשר נותן תחושה של אנרגיה רבה ואופוריה ומדכא את התיאבון ואת הצורך בשינה, וזכה לפופולריות רבה בקרב לוחמי הארגון.
המענה של הרשויות בעיראק.
התגובה להתפשטות הסחר בסמים בעיראק הובלה על ידי משרד הבריאות בעיראק והמועצה הלאומית לבריאות הנפש ולהתמכרויות, בשיתוף פעולה הדוק עם משרדי ממשלה אחרים. לגופים הממשלתיים העיראקיים ישנם גם שותפים בינלאומיים שונים במאמץ וביניהם: ארגון הבריאות העולמי, המינהל לענייני ניצול לרעה של תרופות פסיכואקטיביות ושירותי בריאות הנפש וממשלות נבחרות ברחבי העולם כדוגמת יפן.
דרכי פעולה.
יוזמות ממשלתיות.