בינואר 2022, ואף על פי שאין עדיין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ישראל לאינדונזיה, תיפתח לציון יום הזיכרון הבינלאומי לשואה, תערוכה של "יד ושם" בבית הכנסת "שער השמיים" בסולאווסי, שיהיה מוזיאון לזכר השואה.
גאוגרפיה.
אינדונזיה מורכבת מ-17,508 איים, מתוכם כ-6,000 מיושבים, אשר פרושים לאורך קו המשווה, כך שהאקלים הוא טרופי. האיים הגדולים ביותר הם סומטרה, בורנאו ('קאלימאנטן' באינדונזית; צפונו שייך למלזיה ולברוניי), ג'אווה, גינאה החדשה ('איריאן' באינדונזית; מזרח האי הוא מדינת פפואה גינאה החדשה), וסולאווסי.
איי אינדונזיה הם שרידי יבשה גדולה, שחיברה בעבר הגאולוגי בין אסיה ואוסטרליה, ושקעה בים בתקופת השלישון.
חלקים מאינדונזיה נמצאים מעבר לקו ואלאס, הקו המפריד בין אזורי תפוצת בעלי החיים שמקורם באסיה לבין אזורי תפוצת בעלי החיים שמקורם באוקיאניה; מבחינת היבשות, מערב איריאן הוא חלק של אי אוקיאני וכל המחוזות שממערב לו הם מחוזות אסיאתיים כך היא נהפכת למדינה המתחלקת בין שתי היבשות.
מיקום האיים על הלוחות הטקטוניים גורם לרעידות אדמה וגלי צונאמי תכופות. הצונאמי באוקיינוס ההודי ב-26 בדצמבר 2004 גרם לנזק רב באי סומטרה. בסוף מאי 2006 פגעה רעידת אדמה במגניטודה 6.3 בג'אווה וכתוצאה נספו כ-5,800 בני אדם ורבבות נפצעו מהרעש ומקריסת בתים. באפריל 2012 ארעה רעידת אדמה בעוצמה 8.6 כ-430 קילומטר מסומטרה. אינדונזיה שוכנת על טבעת האש הסובבת את האוקיינוס השקט ובה מספר הרי געש רבים, המפורסם ביותר הוא קרקטואה (שהתפרץ ב-1883).
חלוקה מנהלית.
מחוזות.
אינדונזיה מחולקת ל-34 מחוזות.
טריטוריות בעלות מעמד מיוחד:
מחוזות (לפי אזורים):
מזרח טימור הייתה פעם חלק מאינדונזיה, אבל לאחר משאל העם ב-1999, הפכה מזרח טימור למדינה עצמאית.
דמוגרפיה.
באופן גס ניתן לחלק את אוכלוסיית המדינה לשתי קבוצות אתניות עיקריות: מלאיים הגרים במערב ופפואנים הגרים במזרח. למרות החלוקה הזאת, קיים שוני תרבותי רב מאזור לאזור, היות שהמדינה מורכבת מהרבה שבטים שונים.
הגדולה והחזקה בקבוצות האתניות היא של הג'אוונזים (בני ג'אווה). בניסיונם ליצור אחדות לאומית ניסו הג'אווים להשליט את תרבותם על המדינה כולה ולדכא מסורות אחרות. ניסיונות אלה עוררו תגובות נגד קשות ובהן התחזקות האסלאם הקיצוני והתגברות המגמות הבדלניות של עמי אינדונזיה.
באינדונזיה מדוברות 742 שפות. רק אחת מהשפות היא רשמית: אינדונזית.
האסלאם הוא הדת השלטת באינדונזיה (כ-88%) וזוהי המדינה בעלת מספר המוסלמים הגדול ביותר בעולם, עם מעל 220 מיליון מוסלמים. שאר התושבים הם נוצרים (כ-9%), בודהיסטים (2%) והינדואים (1%). שרותי דת מסופקים בפיקוח של המשרד לשירותי דת. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 החלו לפרוץ מהומות על רקע דתי באזורים שונים של המדינה.
בתחילת המאה ה-21 עדיין גרו רוב תושבי המדינה בכפרים, אך ניכרה הגירת אוכלוסייה רבה לערים הגדולות.
תרבות.
יהדות אינדונזיה.
באינדונזיה יש בית כנסת אחד וחיים בה כיום כ-20 משפחות יהודיות. מעת לעת יהודי אינדונזיה סובלים מהתנכלויות אנטישמיות ותעמולה אנטישמית.
החי.
עולם החי באינדונזיה בעל מגוון ביולוגי גדול ולצידו כמות גדולה של מינים אנדמיים (הכמות הגבוהה ביותר של מינים למדינה), חלקם בסכנת הכחדה.
הפאונה בארכיפלג נחלקת לשלושה, בהתאם למיקומם לצד קו וואלאס:
חקר המאובנים.
3 מיני זוחלים ימיים: Globidens timorensis, Mixosaurus timorensis, Ichthyosaurus ceramensis ששרצו בעידן המזוזואיקון נתגלו באינדונזיה, 2 מהם במערב טימור, ואחד בסראם, בין הזוחלים המאוחרים יותר נתגלו שרידיהם של צב יבשה ענק במערב טימור ובסולאווסי החל משנת 1971, 3 מינים של כוח (לטאה) ידועים מהמאובנים: 2 פרטים בתריניל באי ג'אוה, שנתגלו בשנת 1911 וזוהו ב 1935, מין נוסף נתגלה ברייביא במערב טימור בשנת 1966, ושרידי כח ענק נתגלו בפלורס בשנת 2005.
מן היונקים נתגלה פיל ננסי בסולאווסי ובפלורס, ופנגולין קדום Manis palaeojavanica, התגלה באיים ג'אווה וקאלימאנתאן, זמן מאובני הפיל והפנגולין הוא מהפלייסטוקן.
3 טיפוסים של אדם קדמון נתגלו בג'אווה בכמה מקומות כמו תריניל וסאנגיראן החל משנת 1891 על ידי אז'ן דובואה. שרידי מין נוסף: הומו פלורסיינסיס נתגלו בליאנג בואה באי פלורס החל משנת 2003.
גבי ברלין
גבי ברלין (נולד ב-17 באוגוסט 1942) הוא זמר ומנחה ערבי שירה. החל את דרכו כזמר, ומשנות השמונים עיקר עיסוקו הוא ערבי שירה, הכוללים שירים בביצועו או בביצוע אומנים אורחים, במסגרת שירה בציבור.
חייו.
ברלין החל את דרכו בלהקת גייסות השריון ועם שחרורו הצטרף ללהקת טיילת ואחר כך ללהקת שבעת המינים. בשנת 1968 הוציא אלבום סולו ראשון. בסוף אותה שנה הגיע שירו "שיר לאלמונית" לראש מצעד הפזמונים. למרות זאת ברלין לא נחל הצלחה מסחרית של ממש באותן שנים, והתפרנס מעבודתו כמורה לביולוגיה. ברלין לימד ביולוגיה בתיכון תיכון עירוני י"א.
ב-1970 השתתף במחזמר "דודו השמן" וכן בפסטיבל שירי הילדים הראשון.
ב-1988 החל מקליט קלטות ובהן מחרוזות שירים לשירה בציבור, מאורגנים לפי מפתח נושאי. הצלחת הקלטות הפכה את ברלין דמות מרכזית בעולם השירה בציבור, במיוחד בזכות ערבי השירה בציבור ב"מקום בחוץ" שבחוף תל ברוך.
מתחילת שנות האלפיים מיתן ברלין את קצב הקלטותיו, אך הוא ממשיך בהנחיית ערבי שירה בציבור.
בשנת 2019 השתתף ברלין בפסטיבל השיר הבא בניהולו האומנותי של אלי ניסמן שהיה חידוש של פסטיבל הזמר המיתולוגי במתכונת עכשווית וזכה בפרס הגדול בשיר שפחה את ומלכה ששר בדואט עם דפנה ארמוני.
יש לו שתי בנות ושישה נכדים.
פיוניר 10
פיוניר 10 (באנגלית: Pioneer 10), הידועה גם כפיוניר F, היא גשושית רובוטית ששוגרה על ידי נאס"א על מנת לחקור את כוכב הלכת צדק. הגשושית שוגרה ב-3 במרץ 1972 (01:49:00 UTC (2 במרץ זמן מקומי) על גבי משגר מסוג אטלס-קנטאור מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה. פיוניר 10 הייתה הגשושית הראשונה שחצתה את חגורת האסטרואידים והייתה הגשושית הראשונה שצילמה את צדק מקרוב. הקשר עם הגשושית אבד ב-23 בינואר 2003 בגלל בעיות אנרגיה בגשושית ובגלל המרחק העצום (12 מיליארד ק"מ) מכדור הארץ. פיוניר 10 ותאומתה פיוניר 11 קיבלו את השם פיוניר ובשל כך הם משויכות אל תוכנית פיוניר. ב-9 בספטמבר 2012 הייתה הגשושית במרחק של 106.696 יחידות אסטרונומיות מכדור הארץ והיא טסה במהירות של 12.037 ק"מ לשנייה או 43,333.2 קמ"ש, שהם 2.539 יחידות אסטרונומיות לשנה.
היסטוריה.
בשנות ה-60 יזמה המעבדה להנעה סילונית של נאס"א את תוכנית פלנטרי גראנד טור - תוכנית גרנדיוזית לחקר כוכבי הלכת החיצוניים של מערכת השמש. כהכנה לתוכנית החליטה נאס"א ב-1964 לשגר שתי גשושיות קטנות יותר שיחקרו את מערכת השמש החיצונית. ב-1969 אישרה נאס"א את בנייתם של שתי גשושיות שקיבלו את השמות "פיוניר F" ו"פיוניר G" שקיבלו מאוחר יותר את השמות פיוניר 10 ופיוניר 11. מטרתן הראשונית של שתי הגשושיות הייתה לחקור את החלל שמעבר למאדים, לחקור את חגורת האסטרואידים ובחינת הסכנות הכרוכות במעבר דרכו, ובסופו של דבר, המטרה העיקרית - חקירת צדק וסביבתו.
על הגשושיות הורכבו כלים מדעיים מסוגים שונים על מנת שיכולו לחקור ולאסוף מידע אודות הסביבה בה הם נמצאים ועל מנת שיכולו לחקור את צדק ואת חגורת האסטרואידים.
מרכז המחקר איימס של נאס"א קיבל את האחריות על ניהול המשימה ובפברואר 1970 נתן המרכז חוזה בסך 380 מיליון דולר לחברת TRW לבניית שתי הגשושיות.
מבנה הגשושית.
בסיס הגשושית הוא בעומק 36 ס"מ והוא מורכב משישה פאנלים באורך 75 ס"מ המרכיבים את מבנהו המשושה. על בסיס הגשושית הורכבו מערכת ההנעה של הגשושית ו-8 מתוך 11 הכלים המדעיים שלה. תא הציוד של הגשושית נבנה מאלומיניום על מנת להגן עליו מפגיעת אסטרואידים. משקל הגשושית בעת שיגורה היה 258 ק"ג.
בשיגור נשאה הגשושית 36 ק"ג של הידרזין במיכל כדורי בקוטר 42 ס"מ. ההיזרזין שימש שלושה זוגות של מנועים (6 מנועים סה"כ) בעלי דחף של 4.5 ניוטון לכל מנוע.
ניווט החללית בוצע על ידי חיישני כוכבים וחיישני שמש שהורכבו על הגשושית. פיוניר 10 צוידה בארבעה גנרטורים תרמואלקטריים (RTG) שהפיקו חשמל על ידי שימוש בפלוטוניום. ארבעת הגנרטורים יחד הפיקו בעת השיגור 155 ואט, וב-2005 הפיקו 65 ואט בלבד. כתוצאה מירידת ההספק החשמלי עם השנים, רק חלק מהכלים שעל הגשושית המשיכו לתפקד בשנותיה האחרונות של הגשושית.
הגשושית צוידה באנטנה לטווח רחוק בקוטר 2.74 מטרים והיא תקשרה עם כדור הארץ עם שימוש ברשת חלל עמוק (בשנים האחרונות של המשימה נדרשו האנטנות הגדולות ביותר של הרשת על מנת להמשיך ולתקשר עמה).
כלים מדעיים.
הכלים המדעיים שהורכבו על הגשושית הם:
דסקית פיוניר.
הדסקית מורכבת מציורים המכילים סימנים בשפת המתמטיקה, הכימיה והמחשבים, וכן ציורים אשר אמורים להכיל פריטים אוניברסליים. ההנחה היא שמאחר והשפות על כדור הארץ שרירותיות, ניתן לתקשר עם ציוויליזציות זרות רק בשפה אוניברסלית שאינה נובעת משרירות ומקריות. בנוסף, כיוון שהדסקית עשויה אלומיניום ולא תשרוד נחיתה על פלנטה בעלת אטמוספירה, הסיכוי שיצורים מהחלל יראו אותה הוא רק על ידי תפיסת הגשושית, פעולה המחייבת טכנולוגיה של טיסות חלל. מכאן, שכל יצור חי בחלל שיוכל לבצע משימת חלל, יהיה מצויד בהכרח ביכולת להבין את המסר.
בציור שעל הדסקית מידע שיוכל לאפשר לתרבות חוצנית לדעת היכן ממוקמת מערכת השמש שלנו - דבר שהוליד ביקורות לא מועטות על התבונה שבמשלוח מידע מסוג זה לחלל.
המשימה.