הקשתות הקוריאניות שלטו בענף ללא עוררין. קים סו-ניונג זכתה במדליית הזהב, ואנג הי-קיונג זכתה במדליית הכסף, יון יונג-סוק זכתה במדליית הארד, ושלושתן ביחד זכו במדליית הזהב בתחרות הקבוצתית. בין הגברים בלט פארק סונג-סו שזכה במדליית הכסף, והיה שותף לזכייה הקבוצתית במדליית הזהב. ענף נוסף בו בלטו הקוריאנים היה ההיאבקות, עם תשע מדליות, מהן שתי מדליות זהב בהן זכו האן מיונג-וו וקים יונג-נאם.
טניסאי השולחן יו נאם-קיו זכה במדליית זהב בטורניר היחידים, לאחר שגבר על בן ארצו קים קי-טאיק. יו זכה גם במדליית ארד בטורניר הזוגות, יחד עם אן ג'אי-יונג. בטורניר הזוגות לנשים זכו היונג ג'ון-הווה ויאנג יונג-ג'ה במדליית הזהב. שלושה ג'ודאים דרום קוריאנים זכו במדליות, שניים מהם, קים ג'אי-יופ ולי קיונג-קון זכו במדליות זהב. המתאגרפים קים סוואנג-סון ופארק סי-הון זכו אף הם במדליות זהב. זכייתו של פארק, בניצחון בהכרעת שופטים (שלושה מול שניים) על האמריקני רוי ג'ונס ג'וניור הייתה שנויה במחלוקת, ובעקבותיה הושעו שלושת השופטים שהכריעו לטובתו של פארק ושונתה שיטת הניקוד.
הנבחרות הדרום קוריאניות זכו למספר הצלחות גם בענפי הכדור. נבחרת הנשים בכדוריד זכתה במדליית הזהב, לאחר שסיימה במקום הראשון בבית הגמר שכלל גם את נבחרות נורווגיה, ברית המועצות ויוגוסלביה. מקבילתה הגברית זכתה במדליית הכסף, לאחר הפסד לנבחרת ברית המועצות במשחק הגמר. נבחרת הנשים בהוקי שדה זכתה אף היא במדליית הכסף, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לנבחרת אוסטרליה.
מדליות נוספות הושגו בהרמת משקולות, ולראשונה גם בקליעה ובהתעמלות.
אולימפיאדת ברצלונה (1992).
גם באולימפיאדת ברצלונה (1992) הצטיינו הספורטאים הדרום קוריאנים. הם צברו 29 מדליות, בהן 12 מדליות זהב, ודורגו במקום השביעי בטבלת המדליות.
גם במשחקים האלה היו הצלחות בענפי הקשתות וההיאבקות. הקשתית צ'ו יו-ג'ונג זכתה במדליית זהב בטורניר היחידות, וסגניתה הייתה קים סו-ניונג. צ'ו וקים חלקו עם לי און-קיונג את מדליית הזהב בתחרות הקבוצתית. המתאבקים זכו בחמש מדליות, ושניים מהם, פארק ג'אנג-סון ואן האן-בונג זכו במדליות זהב. הבדמינטון הפך לראשונה לענף רשמי במשחקים, וקוריאה הדרומית זכתה בו להצלחה - 4 מדליות, בהן שתי מדליות זהב, בשתי תחרויות הזוגות, לגברים ולנשים. במדליות זהב נוספות זכו הקלעים לי און-צ'ול ויו קאב-סון, הג'ודוקא קים מי-ג'ונג, מרים המשקולות צ'ון ביונג-קוואן ורץ המרתון הוואנג יונג-צ'ו. נבחרת הנשים בכדוריד שבה וזכתה במדליית הזהב לאחר שגברה על נבחרת נורווגיה, בעוד שנבחרת הגברים סיימה במקום השישי. בכל אחת מתחרויות הטניס שולחן זכו ספורטאים דרום קוריאנים במדליית ארד. מדליות נוספות הושגו באיגרוף ובהתעמלות.
אולימפיאדת אטלנטה (1996).
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכו הספורטאים הדרום קוריאנים ב-27 מדליות, בהן 7 מדליות זהב, וקוריאה הדרומית דורגה במקום העשירי בטבלת המדליות.
הענף בו זכו הדרום קוריאנים במספר הרב ביותר של מדליות היה הג'ודו - 8 מדליות, בהן שתי מדליות זהב (ג'ון קי-יונג וצ'ו מין-סון). קים קיונג-ווק ניצחה בקשתות, והייתה שותפה לזכיית הנבחרת בתחרות הקבוצתית. הקשת או קיו-מון זכה במדליית ארד, והיה שותף לזכייה הקבוצתית במדליית הכסף. באנג סו-היון זכתה בתואר האולימפי בבדמינטון, ואילו גיל יונג-אה זכתה במדליית זהב בטורניר הזוגות המעורבים (יחד עם קים דונג-מון) ובמדליית כסף בטורניר הזוגות לנשים (יחד עם ג'אנג היה-אוק). במדליית הזהב השביעית זכה המתאבק סים קוון-הו.
נבחרת הנשים בכדוריד איבדה את תוארה, אך זכתה במדליית הכסף, לאחר שהפסידה לנבחרת דנמרק. גם נבחרת הנשים בהוקי שדה זכתה במדליית כסף, לאחר הפסד לנבחרת אוסטרליה. מדליות נוספות הושגו באיגרוף, התעמלות וטניס שולחן.
אולימפיאדת סידני (2000).
באולימפיאדת סידני (2000) הגיעה המשלחת הדרום קוריאנית להישג דומה - 28 מדליות, בהן 8 מדליות זהב.
הטאקוונדו, אמנות הלחימה הקוריאנית המסורתית, היה לראשונה ענף רשמי במשחקים. אף שהדרום קוריאנים צברו את המספר הרב ביותר של מדליות, לא הייתה לקוריאה הדרומית שליטה מוחלטת בענף, ולוחמי הטאקוונדו שייצגו אותה הסתפקו ב-4 מדליות, בהן 3 מדליות זהב (קים קיונג-הון, ג'ונג ג'אי-און ולי סון-הי) מתוך 8 אפשריות.
בקשתות הפגינה המשלחת הדרום קוריאנית שליטה בולטת יותר. יון מי-ג'ין, קים נאם-סון וקים סו-ניונג זכו בשלוש המדליות בתחרות הנשים, וגם היו שותפות לזכייה הקבוצתית במדליית הזהב. גם הגברים זכו בתואר הקבוצתי. בשתי מדליות הזהב הנותרות זכו המתאבק סים קוון-הו, ששמר על תוארו מאטלנטה, והסייף קים יונג-הו.
בענפי הכדור בלטו הפעם נבחרות הגברים. נבחרת ההוקי שדה זכתה במדליית הכסף, לאחר שהפסידה במשחק הגמר לנבחרת הולנד. נבחרת הבייסבול זכתה במדליית הארד לאחר שהפסידה בחצי הגמר לארצות הברית וגברה על יפן במשחק על המקום השלישי. נבחרת הנשים בכדורסל סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לארצות הברית, ובמשחק על המקום השלישי הפסידה לנבחרת ברזיל.
ענפים נוספים בהם זכו ספורטאים דרום קוריאנים במדליות היו ג'ודו, בדמינטון, התעמלות, קליעה וטניס שולחן.
אולימפיאדת אתונה (2004).
באולימפיאדת אתונה (2004) עלו הישגיהם של הדרום קוריאנים ל-30 מדליות, בהן 9 מדליות זהב, והם דורגו במקום התשיעי בטבלת המדליות. בטקס הפתיחה של המשחקים צעדו הספורטאים הדרום קוריאנים יחד עם הספורטאים מקוריאה הצפונית ונשאו את דגל האיחוד הקוריאני, כאקט סימבולי של פיוס.
הקשתית פארק סונג-היון זכתה במדליית הזהב, וסגניתה הייתה לי סונג-ג'ין. שתיהן זכו גם בתואר הקבוצתי, יחד עם יון מי-ג'ין. גם הגברים זכו פעם נוספת בתואר הקבוצתי. ארבעה לוחמי טאקוונדו זכו במדליות, שניים מהם, מון דאי-סונג וג'אנג ג'י-וון, זכו במדליות זהב. בארבע מדליות הזהב הנותרות זכו שחקני הבדמינטון קים דונג-מון והא טאי-קוון (בטורניר הזוגות לגברים), הג'ודוקא לי וון-הי, המתאבק ג'ונג ג'י-היון וטניסאי השולחן ריו סונג מין.
שני מתעמלים קוריאנים סיימו במקומות השני והשלישי בקרב-רב, קים דיי-און ויאנג טאי-יונג. תחרויות הקרב-רב במשחקים אלה נערכו בצלה של שערוריית שיפוט. אחד האלמנטים בתרגיל המקבילים של יאנג נרשם בטעות כתרגיל פשוט יותר, ולפיכך ציונו ההתחלתי של יאנג היה 9.9 במקום 10, ובסופו של דבר קיבל את הציון 9.712. לו היה הציון ההתחלתי שלו 10, היה מסיים בציון 9.812, וזוכה במדליית הזהב במקום האמריקני פול האם שזכה בה. הוועד האולימפי הקוריאני ערער על התוצאות, ואף שההתאחדות הבינלאומית להתעמלות קבעה שיש צדק בדברים והשעתה שלושה מהשופטים, היא פסקה כי מאוחר מדי כדי לשנות את התוצאות. הוועד האולימפי הבינלאומי סירב להתערב בהחלטת ההתאחדות, מאחר שאין מדובר בטעות מכוונת. ההתאחדות האמריקנית מצדה, סירבה להצעה שהאם יעניק ליאנג את מדליית הזהב שלו מרצונו. בהמשך, דחה גם בית הדין לבוררות בספורט את ערעור הקוריאנים.
נבחרת הנשים בכדוריד חזרה לצמרת, וזכתה שוב במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת צרפת והפסידה במשחק הגמר לנבחרת דנמרק. נבחרת הגברים בכדוריד סיימה במקום השמיני, כמו גם נבחרת הגברים בהוקי שדה. נבחרת הנשים בהוקי שדה סיימה במקום השביעי. נבחרת הנשים בכדורעף הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת רוסיה, ונבחרת הגברים בכדורגל הודחה באותו שלב בידי נבחרת פרגוואי.
מדליות נוספות הושגו בקליעה, הרמת משקולות ואיגרוף.
אולימפיאדת בייג'ינג (2008).
לקראת אולימפיאדת בייג'ינג (2008) ניהלו הוועדים האולימפיים של קוריאה הדרומית וקוריאה הצפונית משא ומתן במטרה לשלוח משלחת משותפת למשחקים. בסופו של דבר נכשלו המגעים, בשל מחלוקות על הרכב המשלחת. קוריאה הצפונית דרשה כי החלוקה בין המדינות תהיה יחסית, בעוד שקוריאה הדרומית חששה שהדבר יבוא על חשבון ספורטאים דרום קוריאנים שהישגיהם טובים יותר משל חבריהם מהצפון. במשחקים עצמם זכו הספורטאים הדרום קוריאנים ב-31 מדליות, ב-14 ענפים שונים, בהן מספר שיא של 13 מדליות זהב. קוריאה הדרומית דורגה במקום השביעי בטבלת המדליות.
ארבעה לוחמי טאקוונדו דרום קוריאנים זכו במדליות זהב בבייג'ינג: סון טאי-ג'ין, צ'ה דונג-מין, לים סו-ג'ונג והוואנג קיונג-סון. שתי נבחרות הקשתות שמרו על תואריהן, אך לראשונה אף קשת דרום קוריאני לא זכה בתואר ליחידים. פארק קיונג-מו זכה במדליית הכסף בתחרות הגברים, ופארק סונג-היון זכתה בתחרות הנשים. שחקני הבדמינטון לי יונג-דאי ולי היו-ג'ונג זכו במדליית הזהב בתחרות הזוגות המעורבים. לי היו-ג'ונג זכתה גם במדליית הכסף בתחרות הזוגות לנשים, עם לי קיונג-וון.
ספורטאים דרום קוריאנים נוספים שזכו במדליות זהב בבייג'ינג כללו את מרימי המשקולות ג'אנג מי-ראן וסה ג'אי-היוק, הג'ודוקא צ'וי מין-הו, הקלע ג'ין ג'ונג-או, שניצח בירי מ-50 מטר באקדח וזכה גם במדליית כסף בירי מ-10 מ' באקדח אוויר. השחיין פארק טאי-הוואן שבר את שיא אסיה כשניצח במשחה ל-400 מטר חופשי (3:41.86 דקות). פארק גם זכה במדליית הכסף במשחה ל-200 מטר חופשי, שגם בו שבר את שיא אסיה (1:44.85 דקות). מדליות נוספות הושגו בהתעמלות, סיף, טניס שולחן, איגרוף והיאבקות.
נבחרת הבייסבול סיימה את משחקיה ללא הפסד, וזכתה במדליית הזהב לאחר ניצחון על נבחרת קובה. נבחרת הנשים בכדוריד זכתה במדליית הארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת נורווגיה, וגברה על נבחרת הונגריה במשחק על המקום השלישי. נבחרת הנשים בכדורסל הודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת ארצות הברית.
אולימפיאדת לונדון (2012).