חזית אולם הבדים נבנתה משלוש שורות של קשתות מחודדות זו על גבי זו שסוגרות על חלונות וגומחות. לפני מלחמת העולם הראשונה ניצבו בהן פסלים של אישים היסטוריים, דוכסים ודוכסיות של פלנדריה. בארבע פינות המתחם נבנו צריחים מחודדים בסגנון גותי. במאה השבע עשרה נבנה אגף חדש לאורך צלעו הדרומית של המבנה הישן. אגף זה נבנה בין 1619 ל-1622 בסגנון הרנסאנס. גם באגף זה שתי קומות, הבנויות על גבי עמודים מקושתים, היוצרים ארקדה רחבה לאורך הבניין. האגף החדש משמש כיום את עיריית איפר.
מגדל הפעמונים בעל ארבעה צריחים ומגדל מרכזי מכיל קריון בעל 49 פעמונים. המגדל מהווה חלק מאולם הבד, ומגיע ל-70 מטרים. ממוט היוצא מעל למגדל ניצב דרקון המשקיף על העיר. את אבן פינתו ירה בלדווין הראשון מקונסטנטינופול בשנת 1201. המגדל נבנה על מנת לשמש כמגדל שמירה עבור אנשי העיר ורכושם. המגדל מציע מבט מורחב על סביבתו והוצב בו צופה שצפה אל מחוץ לעיר במשך 24 שעות ביממה, על מנת להבחין באויבים הקרבים ובאים לעיר. הוא צפה גם אל העיר פנימה, על מנת לאתר שרפות בהקדם האפשרי. במגדל היו שלוש קומות, ולעיתים שימשה הקומה הראשונה כבית הכלא העירוני. שאר הקומות שימשו כארכיון, נשקייה, אולמות פגישות ועוד. בתחתית המגדל מוביל מעבר מקומר מן הרחוב אל החצר הפנימית, בה הייתה כיכר השוק. בזמנים פחות נאורים, חתולים, שבתקופה ההיא היו קשורים למאגיה שחורה, הושלכו מהמגדל מסיבה שטרם הובנה עד היום.
ב-1999 הכריז אונסק"ו על אולם הבד ומגדל הפעמונים אתר מורשת עולמית עם שאר מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת.
בעבר ניתן היה להגיע אל אולם הבדים באמצעות סירה דרך מעבר המים איפרלה (Ieperlee), אך כיום מעבר זה כוסה. האולמות המרווחים בקומת הקרקע, שם נמכרו בדים וצמר, משמשים כיום כאולם תצוגה; בקומה השנייה, ששימשה בעבר כמחסן, שוכן כיום מוזיאון שדות פלנדריה, המוקדש להיסטוריה של מלחמת העולם הראשונה.
ערוץ הכלבים (סדרת טלוויזיה)
ערוץ הכלבים (באנגלית: TV Colosso, ידוע גם בשם The Hot Dog Channel) היא סדרת טלוויזיה שמקורה בברזיל, ששודרה ב-1997 בטלוויזיה החינוכית בדיבוב עברי. בתוכנית כיכבו בובות כלבים שעובדים בתחנת טלוויזיה. הסדרה הורכבה מקטעים קצרים ששימשו כקטעי מעבר בין סדרות אחרות ששודרו בחינוכית.
ישיבת כנסת יצחק (מודיעין עילית)
ישיבת כנסת יצחק קריית ספר (מכונה גם חדרה - קריית ספר) היא ישיבה גדולה ליטאית בעיר מודיעין עילית. בישיבה כ-400 בחורים.
תולדות הישיבה.
הקמת הישיבה.
הישיבה נוסדה על ידי הרב אבא מרדכי ברמן, ונקראה אז בשם ישיבת "עיון התלמוד". בשנת ה'תשס"ב (2002) הישיבה עמדה על סף סגירה בשל חולשתו של הרב ברמן. בעקבות כך ביקש הרב מיכל יהודה ליפקוביץ, מהרב יהושע גרשון ארנברג, ראש ישיבת כנסת יצחק בחדרה, שייקח את הישיבה תחת חסותו. הרב ארנברג שלח למקום צוות חדש בראשות הרב שמעון נוביק, וכן בחורים מישיבתו. לצד הרב ארנברג המשיך הרב ברמן להעביר את ה"שיעור הכללי", עד לפטירתו בשנת ה'תשס"ה (2005).
בשנותיה הראשונות תפקדה הישיבה כסניף של הישיבה בחדרה. קבלת בחורים חדשים נעשתה בידי הרב ארנברג, אנשי צוות ותלמידים היו עוברים בין הישיבות באופן שוטף לפי שיקולי ההנהלה.
לאחר חמש שנות פעילות מינה הרב ארנברג בתחילת שנת הלימודים ה'תשס"ח (2008) את הרב יעקב קרפ ששימש עד אז ר"מ בחדרה, לכהן כראש הישיבה. מאז החלה הישיבה להתגבש באופן עצמאי, בראשות הרבנים נוביק וקרפ. בשנת ה'תשע"ב (2012) הושלמה ההתנתקות בין שתי הישיבות, עם כניסת הישיבה במודיעין עילית לבנייני הקבע החדשים שלה.
צוות הישיבה.
הרב יעקב קרפ פרש בסיוון ה'תשע"ז (2017) מתפקידו כראש הישיבה לאחר שנקרא לעמוד בראשות ישיבת קריית מלך, בעקבות פטירת הרב שמואל יעקב בורנשטיין.
ראש הישיבה כיום הוא הרב שמעון נוביק; המשגיח הוא הרב יהושע עלזאס. צוות הר"מים: הרב יחיאל פישהוף - מחבר סדרת הספרים "טעם ודעת" על סדר טהרות; הרב מנחם בראך; הרב אליעזר שטיינהויז; הרב דוד מרדכי מרגליות; הרב ישראל אלתר והרב ישראל משה יגלניק.
בעבר כיהנו כר"מים: הרב שמואל יהודה מלר, שפרש בקיץ ה'תש"ע (2010) עם מינויו לר"מ בישיבת פוניבז'; הרב איסר זלמן שוורצמן, שפרש בחורף ה'תשע"ז (2017); הרב אהרן ולדמן, שפרש בקיץ ה'תשע"ז (2017).
משכן הישיבה.
עם הקמתה שכנה הישיבה במבנה ישיבת "עיון התלמוד" ברחוב שדי חמד במודיעין עילית. בשנה הראשונה נדדה הישיבה בין בתי מדרש שונים בעיר, ואף שכרה במשך תקופה את קומת המרתף של ת"ת "דעת זקנים".
באלול ה'תשס"ג (2003) הוקצה עבור הישיבה שטח ברחוב מסילת ישרים בעיר, שבו הועמדו קראוונים. מבנה בית המדרש הורחב מספר פעמים עם הגידול במצבת התלמידים.
באלול ה'תשע"ג (2013) נכנסה הישיבה למבני הקבע שלה ברחוב שערי תשובה 4 בעיר. באלול ה'תשע"ו (2016) נוספה קומה תשיעית לבניין הישיבה.
מוסדות הישיבה.
לצד הישיבה הגדולה שבה כ-350 בחורים, מוסדות הישיבה כוללים גם כולל אברכים המונה כ-100 אברכים. עד לקיץ ה'תשע"ז (2017) שכן הכולל בעזרת הנשים של הישיבה. בקיץ ה'תשע"ז (2017) עבר הכולל למבנה קבע ברחוב שערי תשובה בעיר. בראשות הכולל עומד הרב אלכסנדר שטרנבוך ובנשיאות הכולל עומד הרב דוד כהן ראש ישיבת חברון.
באלול ה'תשע"ד (2014) נוספו למוסדות הישיבה שתי ישיבות קטנות, "משכן עזרא" ו"אבן האזל".
אי הדובים (סדרת טלוויזיה)
אי הדובים (צרפתית: L'Île Aux Ours) היא סדרת אנימציה בת 26 פרקים שמקורה בצרפת ושודרה ב-1990 בערוץ 2 הנסיוני בדיבוב של אולפני זאונד, ובהמשך שנות ה-90 בטלוויזיה החינוכית בדיבוב חדש. חלק מפרקי הסדרה של אולפני זאונד נכללו בחלק מסדרת הקלטות "סיפורים קלאסיים מצוירים".
עלילה.
גיבור הסדרה הוא דב בשם אדי שהגיע בטעות בהיותו גור לאי של ארנבים. אדי מתבגר ביחד עם חברו הארנב מקס ומשוכנע שגם הוא בעצמו ארנב. אך כשהוא מתבגר רוח רפאים קטנה מספרת לו שהוא בעצם דב. אדי מחליט לצאת למסע בכדור פורח כדי לחפש את בני מינו. מקס מתגנב לכדור הפורח בניגוד להוראותיו של אדי וכמו כן גם רוח הרפאים נלקחת בטעות. וכך יוצאים השלושה למסע לחיפוש אי הדובים.
סבב הגרנד פרי בשחמט
סבב הגרנד פרי הוא סדרה בת שש תחרויות שחמט שמאורגנות על ידי פיד"ה.
השחמטאים שזוכים להישגים המשוקללים הגבוהים ביותר בסדרה נמנים עם הזכאים להשתתף בתחרות המועמדים לאליפות העולם בשחמט, לגברים ולנשים בהתאמה. הנוהג לקיים סדרות אלו כשלב מקדים לאליפות העולם החל בשנת 2008.
סבב הגרנד פרי (שחמט)
רחמים אלעזר
רחמים אלעזר (בשמו האמהרי מהרטו מוצ'נך; נולד ב-1955) הוא שדרן רדיו בקול ישראל שהיה פעיל למען עלייה וקליטה של ביתא ישראל.
נולד ב-1955 בכפר באזור סקלט שבמחוז בגמדר שבאתיופיה למשפחת אריסים יהודית. בילדותו עסק ברעיית צאן עד אשר החל ללמוד בבית הספר היהודי שבאמבובר שממנו המשיך לבית ספר כללי בעיר גונדר. בשלהי שנות ה-60 פגש בשלושה עיתונאים ישראליים בהם ארנולד שרמן ושלום רוזנפלד שעזרו לו להגיע לישראל ב-1971. בהגיעו לישראל נתמך על ידי העיתונאים ונשלח להתחנך בכפר הנוער אלוני יצחק שבסיומם גויס לעתודה האקדמית במסגרת צה"ל שבה למד לימודי אפריקה והמזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב ובהמשך למד בה תקשורת.
בשלהי שנות ה-70 ובמרוצת שנות ה-80 שימש כפעיל למען עליית קהילתו בתחילה במסגרת התאחדות יהודי אתיופיה בישראל ובהמשך בארגונים אחרים בהם המועצה הציבורית למען יהודי אתיופיה.
בתחילת שנות ה-80 החל בתפקידו הנוכחי כשדרן רדיו ומגיש חדשות בשפה האמהרית ברדיו רק"ע.
במערב אין כל חדש (סרט, 1931)
ברווז הפרא
ברווז הפרא או אווז הפרא (בנורווגית: Vildanden) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי הנורווגי הנריק איבסן משנת 1884.
אודות המחזה.
הצגת הבכורה של המחזה התקיימה בתיאטרון דֶן נָשונָלֶה סֶנֶה בברגן, נורווגיה, ב-9 בינואר 1885.
המודל לדמותה של הדוויג היה נערה גרמנית שאיבסן פגש כשהשלים את המחזה בגרוסנסאס (Gossensass), דרום טירול בקיץ 1884. לאחותו, אליה היה קרוב מאוד, קראו הדוויג. אחותו נקראה על שם סבתם מצד אימם, הדוויג פאוס (Paus) (1763–1848).
מקובל לחשוב שדמותו של אקדל הזקן מבוססת על אביו של איבסן, קנוד איבסן.
תקציר העלילה.
המערכה הראשונה נפתחת בארוחת ערב בביתו של וורלא האב, תעשיין וסוחר עשיר. האורחים הוזמנו על ידי בנו, גְרֵגֶרְס וורלא, שזה עתה שב לבית אביו אחרי שהתגורר בסמוך למפעל של אביו, בו עבד. שם נודע לו על גורלו של חברו לשעבר לכיתה, ייאלמר אקדל. ייאלמר נשא לאישה את גינה, משרתת צעירה שעבדה במשק ביתו של וורלה. וורלה האב ארגן את השידוך בכך שסיפק לייאלמר בית ומקצוע כצלם. גְרֵגֶרְס, שאימו הלכה לעולמה, מאמין שגינה ואביו ניהלו ביניהם רומן, ומתמלא זעם בשל כך שחברו הוותיק חי חיים של שקר.