התיאטרון מציע רפרטואר הצגות מגוון, שמאפשר לצופים הצצה אל עולמם של אנשים חירשים עיוורים וחירשים-עיוורים, ומציף שאלות הקשורות לזהות, הכלה, תקשורת וקבלת האחר.
המופע הראשון של התיאטרון, "אור שומעים בזיג זג" בבימויה של עדינה טל, הועלה בשנת 2000 בארץ וברחבי העולם וזכה לביקורות מעולות בקרב הצופים והמבקרים.
המופע השני של התיאטרון,  "לא על הלחם לבדו" בבימויה של עדינה טל ובהשתתפות אנסמבל של 11 שחקנים חירשים-עיוורים, עלה בשנת 2007. מתורגמנים לשפת סימנים במגע מלווים את השחקנים במהלך החזרות וההצגות. למרבית החירשים-עיוורים יש את היכולת לתקשר אך ורק עם אדם היודע את "שפת הסימנים במגע" או ב"שפת הכפפה", שלפיה כל מפרק בכף היד מקביל לאות בעברית הנכתבת על כף ידו. רוב השחקנים בהצגה לוקים בתסמונת אשר, תסמונת גנטית שמשמעותה לקות שמיעה או חירשות ראשונית, שאליה מצטרפת מחלת העיניים רטיניטיס פיגמנטוזה. המחלה מתפתחת בגיל ההתבגרות או מאוחר יותר, וגורמת לקשיי ראייה משמעותיים ואף לעיוורון. העסקתם של השחקנים באופן קבוע בתיאטרון מחזקת את ביטחונם העצמי, משפרת את יכולת התקשורת הבין־אישית שלהם, מפחיתה את בידודם החברתי ומאפשרת מפגש וקשר עם קהל שומע ורואה ועם אנשים עם התמודדויות זהות ושונות משלהם.
ב"נא לגעת" קיימות דרכים רבות ומגוונות לתקשורת בין חברי הצוות אשר נלמדו במרוצת השנים. לכל אדם בקבוצה צרכים ויכולות משלו, וכך התקשורת משתנה. "לא על הלחם לבדו" מועלית במרכז "נא לגעת" מאז יום פתיחתו וזוכה לשבחים רבים. ההצגה הופיעה בפסטיבלים מובילים בפרת' (אוסטרליה), ניו יורק, בוסטון, וושינגטון די.סי, פסטיבל LIFT בלונדון והפסטיבל הבין־לאומי למוזיקה ולתיאטרון ביוג'ינגבו, קוריאה הדרומית.
ב-2009 הפעיל המרכז תוכנית מיוחדת להכשרת המלצרים החירשים והעיוורים בתחום המשחק, ובמסגרתה עלתה סדנת שפת סימנים תיאטרלית לילדים בשם "תן סימן", וב-2010 עלתה הצגת הילדים "נסיך תרנגול" בבימויה של עדינה טל. כמו כן פותחו סדנאות שפת סימנים ופעילות בחושך לקהל הרחב.
בשנת 2015 עלו על בימת התיאטרון שתי הצגות חדשות בהשתתפות שחקנים חירשים-עיוורים: הצגת היחיד "תגידי תפוז" בבימויה של שרה סיבוני, אשר פתחה את פסטיבל תיאטרונטו 2015 והציגה בפסטיבל "Brave" בפולין ביולי 2016, ו"מבעד לרוח" בבימויו של משה מלכא ובהשתתפות אנסמבל חדש המשלב שחקנים חירשים-עיוורים, שחקנים רואים-שומעים ומתורגמנים.
בשנת 2017 עלתה על בימת התיאטרון הצגה חדשה בשם "אדגר", בהשתתפות שחקן חירש-עיוור, שחקן עיוור, שחקנית חירשת ושחקניות שומעות ורואות, בבימויו של של עופר עמרם.
בשנת 2018 העלה התיאטרון אדפטציה משלו למחזה זוכה פרס הטוני "ילדים חורגים לאלוהים" מאת מארק מדוף ובבימויו של נועם שמואל. בהפקה השתתפו שחקנים חירשים לצד שחקנים שומעים.
ב-2019 עלה לבמה מופע הבידור "שיח חירשים", מופע יחיד מסוגו בישראל, המבוים על ידי במאי שומע ובמאית חירשת ובביצוע שישה שחקנים חירשים. המופע מציג חוויות אישיות של השחקנים וסטיגמות של אנשים חירשים על אנשים שומעים ולהפך בדרך חווייתית ומצחיקה.
ב-2020 נאלץ המרכז להיסגר בעקבות נגיף הקורונה.
ב-2021 המרכז פתח בהדרגה את שעריו לקהל הרחב. בפסטיבל לאמנות פורצת גבולות, הנערך בנובמבר בכל שנה, עלתה בבכורה רשמית ההצגה "עד שייקטף התפוח". ההצגה מאת יוספה אבן שושן ועמנואל פינטו, בהשראת 'משל העיוור' מתוך 'שבעת הקבצנים' מאת רבי נחמן מברסלב ובהשתתפות שני שחקנים חירשים ושחקן עיוור לצד שחקנים שומעים ורואים.
מסעדת החושך 'בלקאאוט'.
מסעדת 'בלקאאוט' היא מסעדת החושך היחידה בישראל, ואחת מתוך 14 מסעדות חושך הקיימות ברחבי בעולם. המסעדה הכשרה, הממוקמת בתוך מתחם "נא לגעת", מספקת לאורחים חוויה קולינארית וחושית יוצאת דופן, שכן היא מציעה ארוחות בעלטה מוחלטת. בכניסה אל עלטת המסעדה האורחים נפרדים מחוש הראייה ומייד מרגישים כיצד יתר החושים מתחדדים ומתחזקים. צוות המלצרים העיוורים או לקויי הראייה מוביל את האורחים אל מקומותיהם ומגיש להם מבחר מנות מלאות השראה מתוך תפריט עשיר.
מתחם האירועים ׳קפיש׳.
מתחם ׳קפיש׳ מארח מגוון רחב של כנסים ואירועים. המתחם השוכן במבנה היסטורי מנדטורי משומר ומשופץ על שפת ימה של יפו, מעוצב כלופט פתוח ומשלב בין אותנטיות יפואית ועיצוב אורבני חדשני. צוות המלצרים ונותני השירות במתחם האירועים 'קפיש' מורכב מאנשים חירשים וכבדי שמיעה וכך, הקהל המתארח במתחם נחשף לשפת הסימנים הישראלית ובאמצעותה מתקשר עם הצוות.
מרכז הסדנאות.
מרכז הסדנאות ב"נא לגעת" מציע מגוון רחב של סדנאות יוצאות דופן ויחידות מסוגן בישראל. הסדנאות מתקיימות בחושך ובאור, ומאפשרות לקהל הרחב להתנסות באופן אקטיבי, חווייתי ומהנה באתגרים הקשורים בעולם החושים. כל הסדנאות מונחות על ידי מנחים חירשים, עיוורים וחירשים-עיוורים, ומייצרות מרחב למפגש בלתי אמצעי, אותנטי ועוצמתי.
סדנאות בחושך: טעימות יין וגבינות | טעימות בירה | טעימות שוקולד | סדנת מוזיקה וצלילים | סדנת פיסול | מופע סטנדאפ
סדנאות באור: משחקים עם החושים | סדנת שפת הסימנים | 'חיה באושר עם אשר' | מפגש עם שחקן | פיתוח מנהלים בתנאי אי ודאות
סדנאות החושך מתקיימות במתחם "נא לגעת". את סדנאות האור ניתן להזמין לפעילות בכל רחבי הארץ. התכנים מותאמים לצורכי הקבוצה ולטווח הגילאים.
התוכנית החינוכית.
מרכז "נא לגעת" שם לו למטרה להרחיב את מעגלי החשיפה בקרב ילדים, בני נוער ומבוגרים, ובכך לפתח ולהעצים את הדיאלוג החשוב בין קהילות שונות ולגשר על פערים תרבותיים-חברתיים תוך קבלת האחר והכרתו על חוזקותיו ולא על חולשותיו. ההצגות והסדנאות של המרכז יוצאות גם החוצה - אל כלל האוכלוסייה ואל בתי הספר ומוסדות החינוך בפרט, כתוכניות העשרה עבור ילדי הגן, תלמידי בית הספר והצוותים החינוכיים, וזאת בהתאמה לגיל המשתתפים ולעולם התוכן שלהם.
מופעי מוזיקה וקונצרטים בחושך.
מרכז "נא לגעת" מציע חוויית הקשבה אחרת, בחשכה - מופעי מוזיקה של מיטב היוצרים בישראל (ארקדי דוכין, מתי כספי, יוני רכטר, ברי סחרוף, קרן פלס, שלום חנוך, ועוד) לצד קונצרטים של מוזיקה קלאסית המבוצעים, לראשונה בישראל, בלי תווים ובלי כל קשר עין עם הקהל (התזמורת הקאמרית ואנסמבל הפולקלור הדרום אמריקאי 'מיסה קריאולה'). מופעי החושך מעוררים התעניינות רבה מצד הקהל בארץ ובעולם, כשהצלילים מעוררים עולם חדש של תפיסה ורגש.
מפת מטמון
מפת אוצר
מפת אוצר או מפת מטמון היא מפה עליה מסומן מיקומו של אוצר או מטמון שהוחבא. מפות אלה מהוות מרכיב עיקרי בעלילות ספרי הרפתקאות ומתח, ובייחוד ספרים הקשורים לשודדי ים.
מפות אוצר היסטוריות.
מגילת הנחושת.
מגילת הנחושת, אחת ממגילות מדבר יהודה, היא אחת הדוגמאות הקדומות ביותר למפות אוצר. בשונה מיתר המגילות הכתובות על גבי קלף, מגילה זו עשויה נחושת וחרוטה בה רשימת של 63 מטמונים מוחבאים הכוללים כמויות עצומות של זהב, כסף, מטבעות וכלים יקרי ערך, ומקומות מחבואם של אוצרות אלה (שמשקלם הכולל מוערך בכ-100 טונות). המגילה התגלתה בקומראן בשנת 1952 ומשערים כי נכתבה במחצית השנייה של המאה הראשונה.
לדוגמה המטמון הראשון המצוין במגילה:
שודדי ים.
תמת מפת האוצר מופיעה ברבים מהסיפורים על שודדי הים, אולם אין עדויות היסטוריות רבות לשימוש אמיתי במפות אוצר על ידי שודדי ים, ואלה לרוב לא נטו להטמין אוצרות.
המקרה היחיד למעשה בו קושר שודד ים למפות אוצר היה אוצר שהטמין קפטן קיד באי גארדינר בסמוך ללונג איילנד שבניו יורק בטרם נתפס והוצא להורג. מרבית האוצר נמצא אולם חלקים מהאוצר לא התגלו, ובמשך השנים ניסו מחפשי אוצרות רבים להסתמך על מפות עתיקות בניסיון למצוא את האוצר.
אל דוראדו.
בשנת 1595 יצא מגלה הארצות האנגלי סר וולטר ראלי למצוא את העיר האגדית אל דוראדו. העיר לא התגלתה אולם ראלי תיאר בספריו את מסעותיו, ובעקבות ספרים אלה נהגו קרטוגרפים לציין את מיקומה של העיר במפותיהם. כך למשל הקרטוגרף יודוקוס הונדיוס ציין את מיקומה של העיר במפתו משנת 1598 וכן במפותיו של תאודור דה בריי הופיעה העיר. העיר המשיכה להופיע במפות עד שנת 1808.
מפות אוצר בתרבות.
ספרים וסרטים רבים מבוססים על התמה של חיפוש אוצר באמצעות מפת אוצר. תיאור סטריוטיפי מציין את האוצר על המפה באמצעות האות "X". סימון זה הפך פופולרי בעקבות ספרו של רוברט לואיס סטיבנסון "אי המטמון" משנת 1883. השימוש באות "X" הופיע לראשונה בספרו של ג'יימס פנימור קופר "אריות הים" משנת 1849.
סרטי קולנוע רבים, בעיקר סרטי ילדים התבססו על תמה זו, ובהם "הגוניז" בה מחפשים ילדים אוצר של שודד ים בן המאה ה-17, וכן הסרט של אולפני וולט דיסני "X מסמן את האוצר".
קומרן
פארק השלום הבין-לאומי ווטרטון-גליישר
פארק השלום הבין-לאומי ווטרטון-גליישר (באנגלית: Waterton-Glacier International Peace Park) הוא איחוד של שני פארקים לאומיים, האחד בארצות הברית והשני בקנדה: הפארק הלאומי גליישר, ששטחו כ-4,000 קמ"ר, הנמצא בצפון מערב מונטנה, והפארק הלאומי אגמי ווטרטון, ששטחו כ-525 קמ"ר, הנמצא בדרום מערב אלברטה. שני הפארקים מהווים רצף אחד, ונמצאים בשוליים המזרחיים של הרי הרוקי, ובקצה המערבי ביותר של מישורי העשב במרכז אמריקה הצפונית. שתי השמורות הוגדרו על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית, והפארק המאוחד הוגדר כאתר מורשת עולמית.