בפברואר 2012 CC0 הוגשה ליוזמת קוד פתוח (OSI) לאישורם. עם זאת, התעוררה מחלוקת בנוגע לסעיף זה, אשר כלל את כל הפטנטים הרלוונטיים המוחזקים על ידי בעל זכויות היוצרים. סעיף זה נוסף מתוך מחשבה על נתונים מדעיים ולא על תוכנה, אך חלק מחברי OSI האמינו שהוא יכול להחליש את ההגנה של משתמשים מפני פטנטים על תוכנות. כתוצאה מכך, Creative Commons משכה את הגשתם, והרישיון אינו מאושר כעת על ידי OSI.
בשנים 2013 עד 2017, אתר הצילום Unsplash השתמש ברישיון CC0, והפיץ כמה מיליון תמונות בחינם בחודש. לורנס לסיג, מייסד Creative Commons, תרם לאתר. Unsplash עברה משימוש ברישיון CC0 לרישיון דומה משלהם ביוני 2017, אך עם הגבלה נוספת על השימוש בתמונות ליצירת שירות מתחרה מה שהפך אותו לבלתי תואם לרישיון CC0.
באוקטובר 2014 אישרה קרן הידע הפתוח את CC0 בהתאם לתנאי ההגדרה הפתוחה וממליצה על הרישיון להקדיש תוכן לרשות הציבור.
סגילות.
זכויות בהתאמה יכולות לבוא לידי ביטוי ברישיון CC התואם את הסטטוס או הרישוי של היצירה או היצירות המקוריות שעליהן מבוסס העיבוד.
עבודות עם רישיון Creative Commons.
Creative Commons מחזיקה מדריך ויקי לתוכן של ארגונים ופרויקטים המשתמשים ברישיונות Creative Commons. באתר שלה CC מספקת גם מקרי מחקר על פרויקטים המשתמשים ברישיונות CC ברחבי העולם. ניתן לגשת לתוכן עם רישיון CC גם באמצעות מספר ספריות תוכן ומנועי חיפוש.
סמלי Unicode.
לאחר שהוצע על ידי Creative Commons בשנת 2017, סמלי רישיון Creative Commons נוספו ל- Unicode עם גרסה 13.0 בשנת 2020. המעגל עם סימן שווה (כלומר "אין נגזרות") קיים בגרסאות ישנות יותר של Unicode, בניגוד לכל הסמלים האחרים.
ניתן להשתמש בסמלים אלה ברצף לציון רישיון Creative Commons מסוים, לדוגמה, "CC-BY-SA" (CC-Attribution-ShareAlike) יכול להתבטא codice_1, codice_2 ו- codice_3 הממוקם לצד כל אחד אחר: 🅭🅯🄎
מאגר פסיקה.
בדצמבר2020, ארגון Creative Commons השיק מאגר מידע מקוון המכסה פסיקה של רישוי ומלגות משפטיות.
אמה אפלטון
אמה אפלטון (באנגלית Emma Jill Appleton; נולדה ב-11 בדצמבר 1991) היא שחקנית ודוגמנית אנגלייה.
ראשית חייה.
אמה ג'יל אפלטון נולדה וגדלה בוויטני, אוקספורדשייר, אנגליה ולמדה בבית הספר היסודי ווסט וויטני ולאחר מכן בבית הספר ווד גרין.
קריירה.
אפלטון החלה בקריירת דוגמנות כנערה, בשנת 2017 החלה לעסוק באופן מקצועי במשחק, כאשר שיחקה לראשונה בסדרת הטלוויזיה "הקליק", בתפקיד פיי ברוקסטון במשך 6 פרקים. לאחר מכן שיחקה בתפקיד ראשי בשישה פרקים של מותחן הריגול של ערוץ 4, "בוגדים" בשנת 2019. באותה שנה היא שיחקה בתפקיד הנסיכה רנפרי, לצד הנרי קאביל בסדרת הדרמה של נטפליקס "המכשף".
אפלטון לוהקה לתפקיד ראשי כתומסינה בסרט המדע הבדיוני הקרוב "L.O.L.A", שבו שתי אחיות מנסות לשנות את גורלן באמצעות מכונה שיכולה להשיג מידע מהעתיד. בשנת 2021 פורסם כי תגלם את דמותה של ננסי ספונגן בת זוגו של סיד וישס (לואי פרטרידג'), סולן להקת סקס פיסטולס, במיני סדרה העתידית פיסטול.
הארמייה הראשונה (האימפריה העות'מאנית)
הארמייה הראשונה של האימפריה העות'מאנית (בטורקית: Birinci Ordu או Hassa Ordusu) הייתה ארמיית שדה של הצבא העות'מאני. היא הוקמה באמצע המאה ה-19 במהלך רפורמות צבאיות עות'מאניות.
הקמה.
סדר הכוחות, 1877.
בשנת 1877 הוצבה הארמייה בסלימיה. היא הורכבה מ:
סדר הכוחות, 1908.
לאחר מהפכת הטורקים הצעירים והקמת העידן החוקתי השני ב-3 ביולי 1908 יזמה הממשלה החדשה רפורמה צבאית גדולה. מטה הארמייה עבר מודרניזציה. האזור המבצעי שלה היה קונסטנטינופול והבוספורוס, והיו לה יחידות באירופה ובאסיה הקטנה. היא פיקדה על הדיוויזיות הפעילות הבאות: לארמייה היו גם תפקידי "פיקוח על" ארבע דיוויזיות רדיף (מילואים):
סדר הכוחות, 1911.
עם התארגנויות נוספות של הצבא העות'מאני, לרבות הקמת מטה ברמת הקורפוס, עד 1911 היה מטה הארמייה בהרבייה. הארמייה לפני מלחמת הבלקן הראשונה בשנת 1911 נבנתה כך:
מלחמת העולם הראשונה.
סדר הכוחות, אוגוסט 1914.
באוגוסט 1914 נבנתה הארמייה באופן הבא:
סדר הכוחות, נובמבר 1914.
בנובמבר 1914 נבנתה הארמייה באופן הבא:
סדר הכוחות, סוף אפריל 1915.
בסוף אפריל 1915 נבנתה הארמייה כדלקמן:
סדר הכוחות, סוף הקיץ 1915, ינואר 1916.
בסוף קיץ 1915, ינואר 1916, הארמייה נבנתה כך:
סדר הכוחות, אוגוסט 1916.
באוגוסט 1916 נבנתה הארמייה באופן הבא:
סדר הכוחות, דצמבר 1916.
בדצמבר 1916 נבנתה הארמייה באופן הבא:
סדר הכוחות, אוגוסט 1917.
באוגוסט 1917 נבנתה הארמייה באופן הבא:
סדר הכוחות, ינואר 1918.
בינואר 1918 נבנתה הארמייה באופן הבא:
סדר הכוחות, יוני 1918.
ביוני 1918 נבנתה הארמייה באופן הבא:
סדר הכוחות, ספטמבר 1918.
בספטמבר 1918 נבנתה הארמייה באופן הבא:
אחרי מודרוס.
פיקוח כוחות הארמייה הראשונה, מאי 1919.
באפריל 1919 קיימו Şevket Turgut Pasha, Cevat Pasha ו- Kavaklı Mustafa Fevzi Pasha פגישה חשאית בקונסטנטינופול. הם הכינו דו"ח בשם "השבועה המשולשת" ("Üçler Misâkı") והחליטו להקים את הפיקוח הצבאי להגנה על המולדת. בסוף אפריל הגיש Kavaklı Mustafa Fevzi Pasha את הדוח הזה לשר המלחמה irakir Pasha. ב-30 באפריל 1919 אישרו משרד המלחמה והסולטאן מחמד השישי את ההחלטה בדבר הקמת פקחי צבא שהתקבלו על ידי ראש המטה הכללי ולאחר מכן פיקוח כוחות הארמייה הראשונה (המוצבת בקונסטנטינופול, קוואקלי מוסטפא פווזי פאשה), פיקוח קבוצת ארמיות ילדרים (שהוצבה בקוניה, מרסיני כמאל פשה, לימים פיקוח הארמייה השנייה), פיקוח כוחות הארמייה התשיעית (המוצבת בארזורום, מוסטפא כמאל פשה, לימים פיקוח הארמייה השלישית). בנוסף, יוקם הפיקוח על הכוחות הצבאיים ברומליה (נוראדין איברהים פאשה) והקורפוס ה-13 יהיה תחת הנהלת משרד המלחמה. במאי 1919 היה בנוי הפיקוח הצבאי כדלקמן:
החזק שורד
הישרדות החזקים
הישרדות המתאימים
אסכולת צפון-מערב (אמנות)
אסכולת צפון-מערב הייתה תנועת אמנות אמריקאית שהוקמה באזור סיאטל. התנועה פרחה בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים.
"ארבעת הגדולים".
החברים הראשונים בתנועה, שהיו גם האמנים שהגדירו אותה, מכונים "ארבעת הגדולים". האמנים הללו הם: גיא אנדרסון, קנת קלהאן, מוריס גרייבס ומארק טובי. עבודתם זכתה להכרה ארצית כאשר מגזין "LIFE" פרסם עליהם מאמר בשנת 1953. הייתה זו הפעם הראשונה שאמנים מאזור זה זכו להכרה כה נרחבת, שהיא מעבר להכרה בצורות האמנות המסורתיות של העמים הילידים מצפון-מערב ארצות הברית, שידועות היו בשם "אמנות צפון-מערב".
אמני האסכולה האמריקאית שילבו אלמנטים טבעיים המאפיינים את אזור מפרץ פיוג'יט הסובב, עם אסתטיקה אסיאתית מסורתית, כדי ליצור סגנון אזורי חדש ומובחן. סגנון זה התבטא במיוחד בציור ובפיסול, אך כלל גם כמה עבודות רישום, הדפס וצילום. טובי, קלהאן, גרייבס ואנדרסון היו כולם מחוברים לאווירה של האזור הצפון מערבי של האוקיינוס השקט, ומושפעים ממנה.
סיאטל הייתה נקודת ייחוס שכל אחד מהם התגורר בה בשלב כלשהו בחייו, וחלק מהאמנים היו קשורים בתקופות מסוימות גם למוזיאון האמנות בסיאטל. העיר אדמונדס שבווישינגטון תופסת גם היא מקום דומיננטי באסכולה, שכן היא עיר הולדתו והעיר בה ממוקדם היה הסטודיו של גיא אנדרסון; ביתו והסטודיו של מוריס גרייבס היו בעיירה וודוויי הסמוכה. עם הזמן, ההשפעה של הסביבה הטבעית של וושינגטון המערבית, ובמיוחד המישורים, אפיקי הנהר המתפתלים והשמים הפתוחים לרווחה של עמק סקגית, הפכו להיבט מאחד ביצירה של ארבעת האמנים הללו. המדיה הנפוצות ביותר ששימשו את הציירים בקבוצת אמנים זו היו טמפרה, שמן וגואש על בד. הם השתמשו גם באמצעים אלה על נייר ועץ. מוריס גרייבס עבד בחלק מהזמן גם בצורות תלת ממדיות, תוך שימוש, בין היתר, בפלדה, בזכוכית ובאבן. גיא אנדרסון, שהמדיום העיקרי בו השתמש היה ציור שמן, עשה גם עבודות מברונזה. סביב ביתו היו לו קולאז'ים מאובייקטים שמצא במהלך הליכות על החוף, יחד עם מתכות שמצא בהן חן. הצורות הללו השפיעו על ציורו.
סגנון.
סגנון אסכולת צפון-מערב מתאפיין בשימוש בסמלים מתוך הטבע הסובב בוושינגטון המערבית, כמו גם בניסיון לדמות את האור האופייני לאזור עמק סקגית. האור וגווני הצבע הארציים הם התכונות החשובות ביותר של אמנות זו. סגנונו של טובי, שיצירותיו לא כללו הרבה תוכן הקשור בטבע הצפון-מערבי, קשור בסגנון הקבוצה לאור שימושו התכוף בצבעי פסטל רכים, ובחומר טבעי, לצד צבעי הערפל הכהים יותר עבור האור.
האמנים הצפון מערביים סומנו כמיסטיקנים, אם כי חלקם הכחישו בתוקף את הכינוי. הם הכחישו גם את הכותרת "אסכולת אמנות" אבל הם כן הכירו אחד את עבודתו של רעהו. קלהאן אירח מפגשים בהם השתתפו האחרים; אנדרסון וגרייבס טיילו יחד וציירו במפלים הצפוניים ובמקומות אחרים.
סוחרים כמו זואי דוסאן, גורדון וודסייד וג'ון בראסט מגלריית וודסייד/בראשט, כמו גם אנשי מקצוע ממוזיאונים, התייחסו אל ארבעת האמנים כקבוצה, וכך עשו גם עיתונאים. בסגנונות שלהם זוהו כמה נושאים מאחדים שהיו ייחודיים ולא נראו בעבר באמנות של אזור גאוגרפי זה. סקירה של הכותרות שניתנו לחלק מהציורים מצביעה על פרשנויות רוחניות של החיים הצפון-מערביים.