הורט פיתח שיטה שבאה לפתור מקרים של חלוקת מקום על ידי מספר שחקנים, שיטה שמגדירה את דרך הקצאת הפרסים מראש: לפי שיטה זו סוכמים את כלל הפרסים להם זכאים השחקנים שחלקו את אותו המקום, מחלקים את הסך הכולל בשתיים ומחצית הסכום מתחלקת באופן שווה בין השחקנים. המחצית השנייה מתחלקת באופן בלתי שווה על פי המיקום הפנימי לפי שיטות שונות (בוכהולץ או אחרת). להלן דוגמה:
ארבעה שחקנים חלקו את המקום הראשון בתחרות. ארבעת הפרסים בתחרות הם כמפורט:
מקום ראשון 10,000 דולר
מקום שני 8,000 דולר
מקום שלישי 6,000 דולר
מקום רביעי 4,000 דולר
סך כל הפרסים הוא איפוא 28,000 דולר, ומחצית הסכום 14,000. מכאן שכל אחד מהשחקנים יקבל 3,500 דולר (מחצית הסכום מחולקת שווה בשווה) התוספת שכל שחקן יקבל מהמחצית השנייה תהיה כך:
מקום ראשון 5,000 דולר
מקום שני 4,000 דולר
מקום שלישי 3,000 דולר
מקום רביעי 2,000 דולר
ובסיכומו של דבר הפרסים יראו כך:
מקום ראשון 8,500 דולר
מקום שני 7,500 דולר
מקום שלישי 6,500 דולר
מקום רביעי 5,500 דולר
שני משחקים מנותחים של הורט.
לבן: הורט שחור: וסילי סמיסלוב תחרות טילברך 1979
1. ג4 ג6 2. ד4 ד5 3. פג6 פו6 4. פו3 ד:ג4 5. א4 פא6 6. ה4 רז4 7. ר:ג4 ה6 8. רה3 רב4 9. מהד3 ר:ו3 10. ז:ו3 על פי הניתוח הממוחשב המסעים פג7 או פב8 עדיפים במידה מזערית על ההמשך ששוחק על ידי סמיסלוב
העמדה לאחר המסע ה-10 של הלבן
10...מהא5 11. צג1 0-0 12. ה5 פה8 13. מה2 ר:ג3 עדיף ככל הנראה היה להמתין ולשחק צב8 14. מה:ג3 מהד8 15. מהב3 הלבן היה יכול להגדיל את יתרונו על ידי ר:א6 15... צב8 16. צז4 פאג7 17. צאז1 ב5 (המסע 17...ז6 היה מביא לעמדה שקולה, שלא ברור כיצד הלבן יוכל לפרוץ אותה) 18. א:ב5 ג:ב5 19. רד3 ו5 (נדרש ז6) 20. ה:ו6
העמדה לאחר המסע ה-20 של הלבן - ללבן כבר עדיפות ניכרת וכל כליו מאיימים על המלך השחור
20...מה:ו6 21. רה4 (עוד יותר חזק מהג2) פד5 22. רז5 מהו7 23. רח6 מח8 24. צ:ז7 פ:ז7 25. צ:ז7 מה:ז7 26. ר:ז7+ מ:ז7 27. ר:ד5 ה:ד5 28. מה:ד5 צבה8+ 29. מו1 ב4 30. מהד7+ מח8 31. מה:א7 ולאחר עוד כמה מסעים השחור נכנע.
העמדה לאחר המסע ה-31 של הלבן
הורט - בנט לארסן - באד הומבורג, 1998
1. פו3 פו6 2. ג4 ג5 3. פג3 ז6 4. ד4 ג:ד4 5. פ:ד4 פג6 6. ה4 רז7 7. פג2 (מקובל יותר לשחק רה3) ד6 8. רה2 פד7 9. רד2 0-0 10. 0-0 פג5 11. ב3
העמדה לאחר המסע ה-11 של הלבן מצביעה על יתרון מסוים לשחור, אם כי הרגלים ב-ה4 וב-ג4 עם השליטה על ד5 מעניקים ללבן יתרון קל במרחב
11... א5 12. ו3 ו5 13. ה:ו5 ר:ו5 14. פה3 א4 (ייתכן ש-ה6 היה עדיף) 15. פ:ו5 ז:ו5 16. צב1 א:ב3 17. א:ב3 מח8 18. מח1 (ייתכן ש-ב4 מייד עדיף)
העמדה לאחר המסע ה-18 של הלבן מצביעה על שוויון, וקשה להאמין שבתוך 10 מסעים תתמוטט עמדתו של השחור, שנחשב לאחד מהמומחים העולמיים להגנה זו.
18... פד4 (כנראה פה6 עדיף) 19. ב4 פא4 החילופים הצפויים לא מבשרים טובות לשחור, שכן ללבן יהיה קל יותר לתקוף את חולשות השחור, ובעיקר את מבנה הרגלים השחור הרעוע במרכז. 20. פ:א2 פ:ה2 21. מה:ה2 צ:א4 22. רז5 רו6 23. ר:ו6+ צ:ו6 24. צוה1 צו7 25. ג5 ד:ג5 26. ב:ג5 מהד4 27. צבד1 (עדיף היה מהב5) 27...מה:ג5 28. צד8+ מז7 29. מהב2+ בנקודה זו, על סף שוויון (ה5) טועה לארסן 29...מח6 30. צה6+ מח5 31. ז4+ מח4 32. צח6+ מז5 33. מהד2+ והשחור נכנע.
העמדה הסופית
הערות שוליים.
[[קטגוריה:אלופי גרמניה בשחמט]]
[[קטגוריה:אלופי צ'כיה בשחמט]]
[[קטגוריה:מחברי ספרי שחמט]]
[[קטגוריה:נציגי צ'כוסלובקיה באולימפיאדת השחמט]]
[[קטגוריה:רבי-אמנים]]
[[קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1944]]
בושאר לה בארבו
עין-זיתון
עות'מאן נורי פאשא
עות'מאן נורי פאשא (בטורקית: Osman Nuri Paşa; 1832, טוקט – 5 באפריל 1900, איסטנבול, האימפריה העות'מאנית) היה קצין עות'מאני בדרגת פילדמרשל (בטורקית: Müşir) ונחשב לגיבור מלחמה בשל תעוזתו בעת המצור על פלבן, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). נורי פאשא זכה לתואר ראזי, המהווה תואר כבוד של "לוחם קודש" הניתן ללוחמים עתירי ניסיון שהוכיחו את גבורתם בקרב.
חייו.
עות'מאן פאשא נולד למשפחה מיוחסת מהעיר טוקט. אביו היה פקיד ממשל עות'מאני ועם מינויו של האב לתפקיד בבירה העות'מאנית, עברה המשפחה לעיר זו. ב-1852, סיים עות'מאן פאשא סיים את האקדמיה הצבאית, הצטרף לחיל הפרשים ולחם במלחמת קרים. הוא הצטיין בתפקידו וזכה לקידום מהיר. ב-1861 פיקד על הכוחות העות'מאנים אשר דיכאו את המרד בכרתים וב-1864 טיפל במהומות בתימן. עם שובו מתימן, זכה לתואר פאשא ומונה למפקד הצבא העות'מאני בחבל שקודרה שבאלבניה. באפריל 1876 היה עות'מאן פאשא דמות צבאית מרכזית בדיכוי מרד אפריל הבולגרי, אשר בעקבותיו קודם לדרגת מושיר.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית 1877–1878, בעת המצור על פלבן, גילה עות'מאן פאשא תעוזה והקרבה אישיים כאשר בניגוד לסיכויים, ניסה לפרוץ עם כוחותיו את המצור. לאחר הצלחה ראשונית נפצע עות'מאן פאשא ממספר כדורים ברגלו, המשיך לנהל את הקרב כאשר הוא פצוע ומדמם והצליח להסיג את כוחותיו באופן מסודר יחסית, בחזרה לפלבן. ב-10 בדצמבר 1877 נכנע עות'מאן פאשא עם כוחותיו ונלקח בשבי הרוסים.
עות'מאן פאשא נלקח לחרקוב ושם הוחזק עד לסיום המלחמה. בשובו משביו, זכה עות'מאן פאשא לקבלת פנים השמורה לגיבורים כאשר קהל המונים הריע לו. מאוחר יותר העניק לו הסולטאן עבדול חמיד השני תואר כבוד של מרשל ארמון הסולטאן.
בעשרים השנים הבאות, כיהן עות'מאן פאשא ארבע פעמים כשר המלחמה העות'מאני. הוא הלך לעולמו ב-5 באפריל 1900 ונקבר באיסטנבול. אחד מפרברי העיר איסטנבול (בחלק האירופי), מכונה על שמו ובעיר הולדתו טוקט, הוקמה ב-1992 אוניברסיטה הנושאת את שמו.
הרוצח (משחק)
עות'מאן פאשה
מפלגת החברה הדמוקרטית
מפלגת החברה הדמוקרטית (בטורקית: Demokratik Toplum Partisi; בראשי תיבות: DTP) הייתה מפלגה כורדית בטורקיה אשר נוסדה בשנת 2005. המפלגה הזדהתה כסוציאל-דמוקרטית והייתה בעלת מעמד של משקיפה באינטרנציונל הסוציאליסטי. המפלגה נחשבה כממשיכת דרכה של מפלגת העם הדמוקרטית. ב-11 בדצמבר 2009 החליט בית המשפט לחוקה של טורקיה לאסור על קיומה של המפלגה, וקבע כי הפכה למוקד של פעילות כנגד האחדות הבלתי ניתנת לחלוקה של המדינה, הארץ והאומה.
השתתפות המפלגה בבחירות.
בעת ההכנות לבחירות הכלליות בטורקיה בשנת 2007 טענה מפלגת החברה הדמוקרטית כי אחוז החסימה הנדרש, 10% מכלל הקולות, לצורך הכנסת נציג לאספה הלאומית הגדולה של טורקיה נועד כדי למנוע את כניסת נציגיה לאספה, אף שמפלגות קטנות רבות אחרות כשלו במעבר אחוז החסימה. לאור זאת החליטה המפלגה כי נציגיה ינהלו את מסע הבחירות כעצמאים ולא כנציגי המפלגה. עשרים מחברי המפלגה (מתוך 550 חברי האספה) נבחרו לאספה הלאומית.
בשנת 2009 נערכו בטורקיה בחירות מוניציפליות ותשעה מחברי המפלגה נבחרו לעמוד בראש ערי מחוז במדינה ובסך הכל עומדים חברי המפלגה בראש 54 רשויות מקומיות בטורקיה.
חושן (פסל)
"חושן" הוא פסל עשוי פליז מאת הפסל הישראלי יצחק דנציגר.
הפסל תוכנן עבור חזית בית הכנסת שבטכניון בשנת 1969. הפסל נועד לעמוד מעל לכניסה למבנה, אולם, בסופו של דבר לא הוצב הפסל במקום. הפסל עוצב כעיבוד מודרניסטי של נושא מטאפיזי, האופייני ליצירתו המאוחרת של דנציגר. החושן מן הפולחן היהודי הועתק בעבודה זו אל מבנה מופשט, עשוי פליז מוזהב. בשנת 1975 הציע דנציגר גרסה גדולה של הפסל עבור עיצוב כיכר באוניברסיטת בן-גוריון, אולם גם הצעה זו לא התממשה. עותקי הפסל מצויים באוספים שונים כגון אוסף בנק דיסקונט, אוסף הפניקס חברה לביטוח ועוד. עותק מוקטן של העבודה מצוי באוסף גבי ועמי בראון.
הפסל בנוי כמבנה מתכת גאומטרי מוזהב בעל זוויות היוצר תחושה של דיאלקטית בין פנים לחוץ על ידי משטחי הפסל. הוא מזכיר בעיצובו פיסול קונסטרוקטיביסטי. משחקי התאורה שבו יוצרים, על פי מרדכי עומר, "מתח בין הסטטי לדינאמי, הנראה כמשתקף, מחזיר את הצופה למקור הפולחני-דתי של 'חושן המשפט' (שמות כ"ח, 29)".
אחד מהעתקי הפסל מוצג בבניין בנק דיסקונט ברחוב יהודה הלוי בתל אביב-יפו. עותק נוסף נמצא באוסף מוזיאון ישראל.
באסה
שלום צברי
שלום בן יחיא בן יחיא בן הארון צברי (1935 - 23 ביוני 2002) היה זמר ופייטן, משורר, מלחין וחוקר שירת יהודי תימן. צברי נחשב לאחר מגדולי הזמר התימני בישראל והקריירה המוזיקלית שלו השתרעה על פני 4 עשורים לערך: מסוף שנות ה-50 עד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, עת הפחית את פעילותו המוזיקלית לטובת התמקדות בחקר שירת הקודש של יהדות תימן.
ביוגרפיה.
שלום צברי נולד בתימן, בכפר ג'לבּה (Jalabe) שבנפת טווילה, מחוז אל-מחוית, הנמצאת צפונית-מערבית לבירה צנעא.
בילדותו נשלח ללימודי תורה ביישוב שאחד'ייה שהיה מרכז תורני גדול ובמווארה. צברי הילד התחנך אצל מארי נתן ג'ולי, ממנו שאב לראשונה את הלחנים התימנים האותנטיים. בגיל 8 כבר עלה לתורה והרשים את המתפללים בקולו הערב. אביו יחיא, ייעד אותו להיות שוחט, שלח אותו ללמוד שחיטה ואף קנה לו כלי שחיטה. עם הידיעה על הקמת מדינת ישראל והתחלת העלייה ההמונית מתימן התכוננו הוריו של צברי לעלות גם הם. לאחר מסע ארוך ומפרך שעשו שלום, הוריו ושלוש אחיותיו עד שהגיעו לעדן, למחנה העולים חאשד, הם המשיכו לישראל במטוס במסגרת מבצע על כנפי נשרים.
בישראל.