המשפט The old man the boat נראה כטענה חסרת משמעות, "הגבר הזקן הסירה". האפקט כאן מושג על ידי כך שהמילה old אינה משתמשת כשם תואר, אלא כשם עצם והמילה man אינה משתמשת כשם עצם, אלא כפועל. כלמור משמעות המשפט הוא "הזקנים מאיישים את הסירה".
"The Russian women loved died".
המשפט נראה על פניו חסר משמעות ואינו תקין לשונית. כאן משחק המילים מושג על ידי כך שהמילה Russian שנראית כביכול כתואר המתאר את המילה women (כלומר "נשים רוסיות") משמשת במשפט כנושא, כשהנשוא הוא died. כלומר משמעות המשפט הוא "הרוסי אותו נשים אהבו מת".
"Fat people eat accumulates".
המשפט Fat people eat accumulates על פניו נראה כמדבר על אנשים שמנים, ולכן נשמע משובש מבחינה לשונית. אבל המילה fat במשפט הזה אינה שם תואר, אלא היא שם עצם שומן ונושא המשפט. משמעותו היא "שומן שאנשים אוכלים מצטבר".
דוגמאות ברוסית.
"Косил косой косой косой".
המשפט Косил косой косой косой יראה כמו חזרה על מילה זהה ולא יצור רצף לוגי. במשפט הזה המילה косой משתמשת כשם עצם (נושא- אדם פוזל), שם תואר (עקום) ושם עצם אחר (מושא, חרמש). משמעות המשפט היא "פוזל קצר בחרמש עקום".
יעקב הרט
יעקב הרט (נולד ב-19 בינואר 1944) הוא רופא ישראלי, פרופסור מן המניין לניהול מערכות בריאות ונשיא המכללה האקדמית נתניה. בעבר ניהל את בית חולים השרון, מחוז פתח תקווה של שירותי בריאות כללית והמרכז הרפואי לשיקום לוינשטיין.
קורות חיים.
נולד וגדל בתל אביב. למד בבית הספר הממ"ד ביל"ו ובתיכון צייטלין.
למד רפואה בית הספר לרפואה של האוניברסיטת העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית בשנים 1961–1968. לאתר שנת סטאז' בביה"ח תל השומר התגייס לצה"ל, סיים קורס קציני רפואה ושירת כרופא בחטיבה 500.
בשנים 1970–1973 היה רופא משפחה בנגב. ב-1973 מונה למנהל רפואי של מחוז דן של שירותי בריאות כללית. במסגרת תפקידו כמנהל רפואי של מחוז פתח תקווה של הכללית פעל להעלאת הרמה המקצועית והרפואית של המחוז -בתוך שנים מועטות הכשיר את כל המרפאות העירוניות במחוז להיות מרפאות מוכרות להתמחות ברפואת המשפחה. היה מהחלוצים בשילוב רפואי של רופאי בית חולים השרון עם מרפאות המקצועיות של הקהילה במחוז.
ב-1975 התמנה גם למנהל בית חולים השרון. כמנהל בי'ח השרון פעל להפיכתו לבי'ח אזורי ודאג להוספת מחלקות ויחידות חשובות לבית החולים (עיניים, אוטופדיה, טיפול לב נמרץ, טיפול נמרץ כללי, יחידה להפריית מבחנה, פגיה, יחידה לאונקולוגיה, יחידה להמטואונקולוגיה, ועוד). בתקופת כהונתו זכה בית החולים להערכה רבה ולשביעות הרצון של המטופלים. בשנת 1987 נבחר השרון לבית החולים המבוקש ביותר לסטזא' בקרב הרופאים הצעירים.
הוא כיהן בשני התפקידים במקביל עד 1995.
בשנים 1996–1998 כיהן כראש אגף טכנולוגיות רפואית בהנהלת שירותי בריאות כללית.
בשנים 1998–2011 ניהל את המרכז הרפואי לשיקום לוינשטיין ברעננה. בתפקידו זה פעל לייעול משמעותי של פעילויות בית החולים, קיצור זמן ההמתנה לאשפוז ושיפור הטיפולים בבית החולים. הצליח לגייס תרומות משמעותיות לרכישת ציוד רפואי חדיש ביותר לכל מחלקות בית החולים, ולבנית אגף חדש ולשיפוץ יסודי של הבניין הישן-והפיכת תנאי האשפוז לנוחים, נעימים ומודרניים .
בשנים 2012–2020 הקים ועמד בראש ועדת הלסינקי בקהילה של שירותי בריאות כללית.
ב-2017 הקים את בית הספר לניהול מערכות בריאות במכללה האקדמית נתניה ונתמנה לדיקן בית הספר.
ב־1 באוקטובר 2017 התמנה לנשיא המכללה האקדמית נתניה
פעילות אקדמית.
1974–2015 - הוראה בבית הספר לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
1986–2013 - ראש הסקציה לרפואה כללית בלימודי המשך ברפואה, בית ספר לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
1977-2011 - אחראי על הקלרקשיפ באפידמיולוגיה ורפואה מונעת אוניברסיטת תל אביב.
1991- מינוי לפרופ' חבר קליני – בית ספר לרפואה, אוניברסיטת תל אביב.
בדצמבר 2020 קיבל מינוי מינוי מהמועצה להשכלה גבוהה לפרופ' מן המניין בניהול מערכות בריאות.
פרסם 120 פרסומים מדעיים בעיתונות מקצועית ו-34 מחקרים שהוצגו בכנסים בינלאומיים.
ב-1982 זכה בפרס בן-גוריון למחקר אקדמי מטעם ההסתדרות הכללית.
פעילות ציבורית.
1989–2009 - יו"ר האיגוד הישראלי לבריאות הציבור.
1998–2010 - יו"ר הוועדה להענקת תואר מומחה במנהל רפואי מטעם המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל.
1991–2011 - יו"ר איגוד מנהלי בתי החולים בישראל.
מ-2011 - נשיא איגוד מנהלי בתי החולים בישראל.
חיים אישיים.
נשוי לפנינה ואב לשלוש בנות.
פיון או'שיי
פיון או'שיי (באירית: Fionn O'Shea; נולד ב-2 בינואר 1997) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אירי.
ביוגרפיה.
או'שיי למד בקולג' גונזגה ברנלה , דבלין. הוא המשיך להתאמן בבית הספר ויז'ן לדרמה בדבלין.
קריירה.
בשנת 2007, ערך או'שיי את הופעת הבכורה שלו בסרט הקצר האירי "New Boy". הוא היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הקצר הטוב ביותר.
בשנת 2009, הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט עלילתי, כשגילם ילד יתום בסרט הקולנוע "A Shine of Rainbows" . בין 2009 ל-2012 הוא הופיע בסדרה "רוי", סדרת טלוויזיה אירית-בריטית מונפשת לילדים.
בשנת 2016, הוא שיחק לצד ניקולס גאליצין, בדרמה הקומית האירית, שד נאה. על משחקו בסרט היה מועמד לפרס הקולנוע האירי בקטגוריית השחקן בתפקיד ראשי ולפרס הכוכב העולה.
בשנת 2018 הוא הופיע בקומדיית המצבים הבריטית פסיכולוג לרגע. באותה שנה הוא הופיע במיני סדרה הבריטית, חף מפשע.
בשנת 2019, הוא שיחק בתפקיד משנה בסרט הדרמה "אחרי המלחמה". בשנת 2020, הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע הלהט"בי "לצאת עם אמבר", ובמיני סדרה אנשים נורמלים.
בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע צ'רי. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע, "Wolf".
גרסיה (ברצלונה)
גרסיה (בספרדית: Gràcia) הוא אחד מעשרת הרבעים של העיר ברצלונה שבספרד. הרובע מורכב מהשכונות וילה דה גראסיה, ולקארקה אי אלס פאניטנס, אל קול, לה סלוט, וקמפ ד'אן גראסו אי גראסיה נובה. הרובע גובל ברבעים אישמפלה מדרום, סריה-סנט ג'רבסי ממערב והורטה-גווינרדו ממזרח. גרסיה הייתה בעבר עירייה עצמאית במשך מאות שנים לפני שסופחה רשמית לברצלונה ב-1897.
אטרקציית התיירות הבולטת ביותר ברובע זה היא ללא ספק מתחם הגנים פארק גואל (Parc Güell) שתוכנן על ידי האדריכל הקטלאני אנטוני גאודי. החיים התוססים בסמטאות הרבוע אשר מלאות בברים, מסעדות וחנויות הופכות את הרובע הזה לאחד האזורים האטרקטיביים ביותר בעיר.
בשנת 2005 חיו בגרסיה 120,087 תושבים. מחוז גרסיה משתרע על פני 4.19 קמ"ר. זהו הרובע הקטן ביותר בברצלונה, והשני בצפיפות האוכלוסין שבו.
קרופניק (מרק)
מרק קרופניק הוא מרק גריסים ופטריות סמיך מהמטבח הפולני. המרק מכיל גם ירקות שונים - בדרך כלל בצל, גזר וסלרי, לעיתים גם תפוחי אדמה. הגרסה הקלאסית של המרק צמחונית, אך קיימות גם גרסאות בהן מתווספות למרק קוביות בשר ועצמות.
המרק עשוי ממוצרי יסוד זולים, ולכן נחשב כמזון עממי.
נהוג להגיש את המרק בליווי לחם שיפון.
גוסטב מדיאר מנהיימר
גוסטב מדיאר מנהיימר (בהונגרית: Magyar-Mannheimer Gusztáv; פשט, 27 בפברואר 1859 – בודפשט, 16 בינואר 1937) היה צייר ומאייר יהודי-הונגרי, היה חבר מייסד של אגודת האימפרסיוניסטים ונטורליסטים הונגרים (MIÉNK) ושל אגודת פאל סיניאי מרשה.
ביוגרפיה.
גוסטב מנהיימר נולד במשפחה יהודית כבנם של הרב והמורה פרידייש מנהיימר (1809–1888) ושל ז'ופיה שפיצר (1823–1886). הוא למד רישום וציור בבית הספר לעיצוב בבודפשט, ואחר כך בווינה, שם המאסטר שלו היה הנס מקארט ולאחר מכן במינכן אצל שאנדור וגנר. כשחזר לבודפשט הפך לחבר בבית הספר של הצייר דיולה בנצור. סגנון יצירותיו התאפיין בריאליזם רומנטי, נטורליזם, ובסגנון אמנות אקדמית דקורטיבית של הנס מקארט ובידע אומנותי שאין שני לה. יצירותיו המשוחררות ביותר נוצרו באיטליה, הצבעים העליזים והמשמחים ביותר בציוריו נוצרו שם. הוא הצטיין גם ביכולת הקומפוזיציה המעולה שלו.
מדיאר מנהיימר הציג בביאנלה של ונציה בשנת 1910 עם ציורו "אביב", שנרכש על ידי הגלריה המודרנית של ונציה. עם ציורו "מצב רוח ביתי בערב" זכה בפרס בארץ הולדתו הונגריה, הוא זכה במדליית זהב קטנה ב-1902 ובמדליית זהב גדולה ב-1912. גוסטב מדיאר מנהיימר הופיע במספר תערוכות קולקטיביות בסלון הלאומי ובמוזיאון ארנסט. ניתן למצוא את תמונותיו באוספים פרטיים ובגלריה הלאומית של הונגריה. הוא אייר את יצירותיהם של סופרים הונגרים מפורסמים (קלמן מיקסאט, שאנדור ברודי). את דיוקן העצמי שלו ניתן למצוא בגלריית התמונות ההיסטורית ההונגרית בבודפשט.
בתחילת המאה ה-20, ביקר גם במושבת האמנים של באיה מארה ולאחר מכן הפך לאחד החברים המייסדים של אגודת האימפרסיוניסטים ונטורליסטים הונגרים (MIÉNK) ושל אגודת פאל סיניאי מרשה.
אשתו הייתה סידוניה שוסברגר, בתו של הרופא אדולף שוסברגר, אותה נשא ב-2 באפריל 1895.
תהילים פ&quot;א
תהילים פ"א הוא המזמור ה־81 בספר תהילים, חלק משנים עשר המזמורים המיוחסים לאסף בן ברכיהו ושיר של יום של יום חמישי.
תוכן המזמור.
מזמור פ"א מורכב משבעה עשר פסוקים ומחולק לשני חלקים:
א'-ה'.
בחלקו הראשון של המזמור קורא המשורר לשומעיו להרנין ולהריע לאלוהים: "הַרְנִינוּ לֵאלֹהִים עוּזֵּנוּ הָרִיעוּ לֵאלֹהֵי יַעֲקֹב" (ב'), "שְׂאוּ זִמְרָה וּתְנוּ תֹף כִּנּוֹר נָעִים עִם נָבֶל" (ג') ולתקוע בשופר: "תִּקְעוּ בַחֹדֶשׁ שׁוֹפָר בַּכֵּסֶה לְיוֹם חַגֵּנוּ" (ד'). המשורר מנמק את דבריו: "כִּי חֹק לְיִשְׂרָאֵל הוּא מִשְׁפָּט לֵאלֹהֵי יַעֲקֹב" (ה').
ו'-י"ז.