ממשלת גיברלטר גיבשה מסגרת להטלת רגולציות על עסקים העוסקים בטכנולוגיית בלוקצ'יין ויומנים מבוזרים, אשר נכנסה לתוקף ב-1 ינואר 2018. תקנות המסגרת כוללות הנחיות בדבר הצעות מטבע ראשוניות ומציעות כלי שליטה כלכליים וסטנדרטים.
סין.
שבע רשויות רגולטוריות כלכליות אסרו ב-4 בספטמבר 2017 על כל עיסוק או פעילות הקשורים להצעות מטבע ראשוניות בגבולות הרפובליקה העממית של סין, ודרשו כי הרווחים שנצברו מהן עד אז יוחזרו למשקיעים או שהאחראיים להן יאלצו לעמוד בפני "העונשים החמורים ביותר המעוגנים בחוק". פעולה זו הובילה למכירה המונית של נכסים מבוזרים בגבולות המדינה. טרם הטלת האיסור גייסו הצעות מטבע סכום הקרוב ל-400 מיליון דולר מידי 100 אלף משקיעים סינים. על אף כן, כעבור שבוע הודיע בכיר סיני בערוץ טלוויזיה לאומי על כך שהאיסור זמני ויימשך רק עד שתוקם מדיניות רגולטורית יציבה.
שווייץ.
אף על פי שיחסה על שווייץ כלפי תחום הבלוקצ'יין נחשב לידידותי, בספטמבר 2017 הודיעה הרשות לפיקוח על שווקים פיננסים על פתיחת חקירה כנגד מספר לא ידוע של הצעות מטבע ראשוניות, ומסרה כי תבחן האם נערכו בהתאם לרגולציות החלות במדינה.
מדוזת כדור-תותח
מדוזת כדור־תותח (שם מדעי: "Stomolophus meleagris") היא מין של מדוזה בסוג "Stomolophus" במשפחת Stomolophidae. שמה ניתן לה בשל צורתה הדומה לכדור תותח. המדוזה שצורה ככיפה, יכולה להגיע לקוטר של 25 ס"מ. באוקיינוס האטלנטי ובמפרץ מקסיקו הקצה שלה עשוי להיות בעל פיגמנט חום, ואילו באוקיינוס השקט עשוי להיות פיגמנט כחול. יש לה צביר של זרועות סביב פיה, המשרתים אותה הן לתנועה והן לתפיסת טרף.
מדוזות אלו נפוצות בעיקר בחוף המזרחי של אמריקה הצפונית (מניו אינגלנד) ועד לברזיל, אך מצויות גם באוקיינוס השקט (מים סין הדרומי ועד ים יפן, וקליפורניה ועד אקוודור). בחופים הדרום מזרחיים של ארצות הברית הם נפוצים בעיקר בחודשי הקיץ והסתיו, ובחודשים אלו הן יכולות להוות 16% מהמסה הביולוגית בחופים הרדודים.
מדוזות כדור־תותח ניזונות בעיקר מזואופלנקטון. להם יחסי סימביוזה עם סרטני "Libinia emarginata", הניזונים גם כן מזאופלנקטון.
בדומה לצורבים אחרים מדוזות אלו מקיימות רבייה א-מינית ורבייה מינית. ברבייה מינית, הם מפרישים זרע מהפה, אשר נקלט ומופרה במדוזה אחרת. העובר מתחיל להתפתח בכיס מיוחד המצוי בזרוע סביב הפה. לאחר 3–5 שעות הפגית נופלת פנימה ושם היא מתפתחת לפוליפ המסוגל לאכול טרף קטן. לאחר מספר ימים הפוליפ ניתק לאפירה (ephyrae), מדוזה זעירה שבהמשך מתפתחת למדוזה בוגרת.
היא מסוגלת להפריש ריר רעיל מתאים צורבים. הרעל פוגע בדגים באזור הקרוב, ומרחיק את רוב הטורפים, לבד סוגים מסוימים של סרטנים. אף על פי שמדוזות כדור־תותח לרוב אינן צורבות בני אדם, הרעל שלהן יכול במקרים חמורים לגרום לפגיעות לבביות בבעלי חיים ובאדם.
אחד הטורפים העיקריים של מדוזות אלו הוא צב ים גלדי. בנוסף ניצודות מדוזות אלו על ידי בני אדם למאכל.
עקבי אבירים
ניאו ET5
ניאו ET5 (במנדרינית תקנית: 蔚來 EP5) היא מכונית חשמלית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי ניאו משנת 2022. היא נחשפה ב-18 בדצמבר 2021. היא מתחרה ישירה לטסלה מודל 3, אקספנג P7 וב.מ.וו i4.
עיצוב.
העיצוב החיצוני מושפע רבות מהניאו ET7 אך גג ה-ET5 משופע יותר ומעניק מראה קופה ספורטיבי לדגם, הגג עשויי מזכוכית שחורה נגד שמש. הפוגוש האחורי והקדמי מעוצבים בעיצוב אגרסיבי המעניק לדגם מראה של מכונית ספורט בסיסית. פנים המכונית גם מושפע רבות מה-ET7 אך כוללת כמה שינויים. שני מסכים, אחד ללוח המחוונים הדיגיטלי בקוטר 10.2 אינץ' בטכנולוגיית HDR, המסך הוא מגע, המסך השני גם הוא מגע מיועד להצגת המולטימדיה, המסך המרכזי בקוטר 12.8 אינץ'.
מפרט טכני.
נכון ל-2022 את הדגם תשווק ניאו עם מערכת הנעה חשמלית אחת, לפי ניאו יצטרפו בהמשך יחידות הנעה נוספות. יחידת ההנעה הנוכחית כוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד 485 כ"ס ומומנט מרבי של 71.3 קג"מ ולפי ניאו, שני מנועים אלו מאפשרים לדגם להשיג נתון תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 4.3 שניות.
ניאו תשווק את יחידת ההנעה עם אפשרות לשלושה סוללות ליתיום-יון:
1. סוללה בקיבולת של 75 קוט"ש שתאפשר טווח של 550 ק"מ בתקן CLTC הסיני. 2. סוללה בקיבולת 100 קוט"ש שתאפשר טווח של מעל ל-700 ק"מ ו-3. סוללה בקיבולת של 150 קוט"ש שתאפשר טווח נסיעה של מעל ל-1000 ק"מ בתקן הסיני (הפחות אמין).
ניאו תשווק את הדגם עם מערכת נהיגה אוטונומית המקבילה למערכת של טסלה.
הפיראט
הפיראט (באיטלקית: Il Pirata) היא אופרה בשתי מערכות של וינצ'נצו בליני שהוצגה לראשונה בתיאטרון לה סקאלה במילאנו ב-27 באוקטובר 1827. אופרה זו הביאה למלחין הכרה ותהילה אירופית.
הרקע.
זוהי האופרה השלישית של בליני, אך הייתה הראשונה, שהלברית שלה נכתבה על ידי הסופר האיטלקי פליצ'ה רומאני (הם אמנם כבר עבדו ביחד לפני כן על העיבוד המחודש של ביאנקה ופרננדו האופרה השנייה של בליני). מכאן ואילך זה היה תחילתו של אחד משיתופי הפעולה החשובים ביותר בתולדות האופרה האיטלקית. ג'ובאני רוביני (שהיה טנור מפורסם ביותר כמו אנריקו קארוזו מאה שנים מאוחר יותר) שיחק את התפקיד הראשי בהשמעת הבכורה במילאנו ומאוחר יותר גם בבכורה בווינה יחד עם אשתו אדלייד קומלי-רוביני (Adelaide Comelli-Rubini) ב-1828, גם בנאפולי הוצגה האופרה בהשתתפות בני הזוג רוביני, וכך גם בפריז ובניו יורק ב-1832. רוביני שר את התפקיד הגברי גם בלונדון עוד במהלך חייו של בליני, אך לאחר מכן נשכחה במהרה.
האופרה הוצגה שוב ב-1935, לציון מאה שנה למותו של בליני, בניצוחו של טוליו סראפין ובכיכובו של בנימינו ג'ילי. היצירה חודשה בשנת 1951 בעיר הולדתו של המלחין בקטניה, אך הגילוי המחודש האמיתי שלה היה בזכותה של מריה קאלאס. היא שרה לראשונה את התפקיד הנשי באופרה בקרנגי הול ולאחר מכן הקליטה אותה. מאז יצאו מספר הקלטות של היצירה והיא הוצגה במספר פסטיבלים.
עלילה.
מערכה 1.
גואלטיירו הוגלה על ידי יריבו הפוליטי ויריבו לאהבה ארנסטו בהאשמות מפוברקות. הרוזן הפך לחסר ארץ ואז הפך לשודד ים. ספינתו של גואלטיירו הסתבכה בסערה גדולה בתחילת האופרה ונחתה על רצועת חוף בה היה ארנסטו האדון. לאחר שנחת עם הצוות, גואלטיירו נתקל בנזיר זקן שאותו הכיר את המורה שלו לשעבר. הוא מספר לו שאהבתו לשעבר, אימוג'נה, הפכה לאשתו של ארנסטו. אביה של הנערה עונה בכלא עד שהסכים לנישואים בתמורה לשחרור בתו. כאשר לאימוג'נה נודע על הספינה הטרופה, נתנה הוראות לטפל בניצולים. היא לא יודעת מי ביניהם, אבל מתייסרת בספקות. בחלומה ראתה לוחם מדמם גוסס שאמר לה שהיא אחראית למותו. כשהיא היא הופכת לנסיכה, אימוג'נה וגואלטיירו נפגשים שוב, האהבה הישנה ביניהם מתלקחת שוב. גואלטיירו מבקש מהנסיכה לברוח איתו, אבל אימוג'נה לא יכולה לעזוב את משפחתה.
מערכה 2.
ארנסטו חוזר הביתה עייף מלהילחם בשודדי הים. הוא מתוודע בחשדנות שבביתו שוכנו אנשי הספינה הטרופה. כשהוא פותח את דלת הסלון אשתו וגואלטיירו מדברים שם על הגורל הבלתי צפוי. ארנסטו מזהה מיד את יריבו לשעבר. שני הגברים מתחילים בדו-קרב והמזל מעדיף את גואלטיירו, ארנסטו מת. רב חובל הפיראטים נתפס ונידון למוות על ידי בית משפט של האבירים. ואימוג'נה משתגעת. היא רואה שוב את החלום המבשר הרעות ואז היא יודעת כבר שהגבר הגוסס בחלום היה בעלה.
המוזיקה.
בליני ניצל עד תום את האפשרויות שהסתתרו בטכניקת השירה החדשנית של רוביני ויצר אופרה שבה החוש הלירי של הליברטיסט מגדיר את צורת המוזיקה של האופרה. הלחן עוקב אחר קצב הטקסט במדויק, הפתרון הזה מעניק לו כוח הבעה מדהים. המלחין מעמיק יותר מאי פעם בייצוג הדמות דרך האופי של כל מילה או ביטוי שבטקסט. בליני העניק גם למקהלה תפקיד גדול מאי פעם ועזר להביא דברים לאחדות דרמטית קרובה. בעבודה זו החל המלחין למצוא את קולו האינדיבידואלי, האישי. הפיראט הפך לאב-טיפוס של האופרה הרומנטית האיטלקית. דחיית הסוף הטוב, הטירוף של הגיבורה, היו חידושים של בליני ורומאני שקבעו ביסודו את התוצאה הסופית של אופרות דומות בעלילתן.
אורי אלחנני
אורי אלחנני (נולד ב-1934) הוא אלוף-משנה (במילואים) בצה"ל שפיקד על סיירת אגוז ועל חטיבה.
קורות חייו.
אלחנני נולד וגדל בקיבוץ שפיים. באוגוסט 1953 התגייס לצה"ל לחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה במבצע קדש. לאחר מכן השתחרר מצה"ל, אולם שב לשירות קבע בשנת 1959 ושימש כמדריך בבית הספר לקצינים. בשנת 1961 מונה לומפקד פלוגה בחטיבת גולני. בשנים 1964–1966 שימש כמדריך בבית הספר לקצינים וכמדריך בקורס מפקדי פלוגות. בשנת 1967 למד במכללה לפיקוד ומטה, מונה לסגן מפקד גדוד בגולני ולחם במלחמת ששת הימים. באוגוסט 1968 מונה למפקד גדוד הסיור של פיקוד הצפון, סיירת אגוז, והוביל אותה למבצעים רבים בגבולות ירדן, סוריה ולבנון. באוגוסט 1970 סיים את תפקידו ויצא מטעם צה"ל לשליחות באתיופיה ולאחר מכן מונה לסגן מפקד חטיבה. במלחמת יום הכיפורים לחם בחזית הצפון במלחמת יום הכיפורים ולאחר מכן, בשנת 1974, מונה לסגן מפקד מרחב שלמה. בשנת 1976 מונה למדריך במכללה לפיקוד ומטה ובשנת 1978 מונה למפקד חטיבה בפיקוד הצפון. בשנת 1980 השתחרר מצה"ל.
אלחנני הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה וסוציולוגיה מאוניברסיטת תל אביב.
מדוקדקות
ג'אווה טימור
ניאו ET7