נאנדור באומגרטן (בהונגרית: Baumgarten Nándor; פשט, 29 במאי 1873 – בודפשט, 29 במאי 1935) היה עורך דין יהודי-הונגרי, איש התביעה הכללית בתחום המסחרי, שופט, פרופסור באוניברסיטה, מומחה משפטי. דודיו היו שופט בית המשפט העליון ההונגרי איזידור באומגרטן ועורך הדין והשופט קארוי באומגרטן.
ביוגרפיה.
נאנדור באומגרטן נולד במשפחה יהודית כבנם של לאיוש באומגרטן (1846–1918), סוחר, ושל מאלווינה רוּסט. אחד מדודיו, איזידור באומגרטן, היה עורך דין פלילי בעל שם, ודודו השני, קארוי באומגרטן היה שופט בתחום המשפט המסחרי. את השכלתו הגבוהה השלים בלייפציג, ברלין ובבודפשט. הוא קיבל דוקטור במשפטים בבודפשט בשנת 1896. בשנת 1899 קיבל רישיון עורך דין מהלישכה ובשנת 1905 מונה לפרופסור חבר לדיני מסחר ולדיני שטרות באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד).
בסיום לימודיו ועם קבלת הרישיון, פתח משרד עורכי דין בבודפשט ב-1899. הוא סייר במערב אירופה, השתתף במסע לימודי בארצות הברית ב-1904 וצבר השכלה רצינית, ניסיון וכישורי שפה מעולים. הוא עבד כעורך דין עד 1914 וכשופט מנהלי מ-1914 עד 1921. בינתיים, מ-1905 היה פרופסור (חיצוני שלא בסגל) למשפט מסחרי ולדיני שטרות באוניברסיטת בודפשט ומשנת 1915 היה פרופסור מן המניין. הוא לימד באוניברסיטה במשך שלושים שנה. משנת 1921 כיהן (כבר כשופט בדימוס) כנשיא (יושב ראש מועצת המנהלים) של ברית מפעלי המלט בלצ'ני. הוא היה עורך דין מסחרי מפורסם ובולט בעשור הראשון של המאה ה-20 ומשפטן בולט במספר תחומים, הוא נפטר ב-29 במאי 1935, בגיל 62 והובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.
גישתו המקצועית.
גישתו של באומגרטן הושפעה מתיאורית הליברליזם כלכלי, מכיבוד שיטת הקניין הפרטי ומחשיבות השוויון הכלכלי בין האומות ומהשוויון הבינלאומי של דיני האשראי. התעניינותו המדעית הייתה במגוון רחב של דיסציפלינות משפטיות, וסוגיות של דיני מניות, משפט פיננסי, משפט מסחרי, דיני תחבורה, דיני עבודה, משפט בינלאומי, משפט פרוצדורלי, משפט פרטי ודיני קניין תעשייתי היו גם במוקד ההתעניינות שלו.
ספרו שזכה להכרה הגדולה ביותר של התקופה פורסם בשנת 1900 תחת השם "זכות התובלה הבינלאומית ברכבות" (International Rail Freight Law), אשר תואר על ידי מקצוע עריכת הדין כמדריך מדעי המבוסס על העיבוד הסדיר הראשון של החקיקה הקודמת של אמנת ברן וידע מצוין בתחומי הספרות המקצועית המקומית והבינלאומית והפרקטיקה זרה.
ספרים ומחקרים.
יצירותיו שזכו לפרסים האקדמיים:
ספרו "קרטלים ונאמנויות" (Cartels and Trusts), שנכתב בשיתוף עם ארתור מסלן (מקודם: מסר) ב-1906 וספרו "תוקף משפטי בהליכים מנהליים" (Jurisdiction in Administrative Procedure) ב-1917, המהווה מצגת של סוגיית התיאוריה והפרקטיקה המשפטית המינהלית, מצטיינים אף הם.
הוא פרסם כמעט מאה מחקרים, דיסרטציות ומאמרים בכתבי עת שונים, בעיקר בכתבי העת ששמם
כמו כן נשא הרצאות מדעיות רבות על תחומי המשפט שלו בארגונים וחברות שונות.
פוסטר סיטי
פוסטר סיטי (באנגלית: Foster City) היא עיר הממוקמת באזור סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית. לפעמים היא נחשבת לחלק של עמק הסיליקון לאור אופי התעשייה שלה וקרבתה לעמק עצמו. הוא נחשב לאחד הערים הבטוחים בארצות הברית עם קצב של כרצח אחד בעשור.
תכנון העיר החל בשנות ה-60 בחלק המזרחי של המחוז על האי ברוור. היא נקראה על שם ג'ק פוסטר שהיה בעל שטחים נרחבים שהפכו לחלק של העיר והוא לקח חלק פעיל בתכנון היישוב החדש.
לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי משנת 2010 גרים בעיר כ-30 אלף תושבים מהם כ-45% לבנים.
האזור מאופיין באקלים ים-תיכוני.
בשנת 1993 חברת ויזה החליטה לרכז בעיר את המטה שלה. בהדרגה היא העבירה את היחידות שלה לעיר ובשנת 2009 היא העסיקה בעיר כ-3,000 אנשים. גם כאשר הנהלת החברה עברה לסן פרנסיסקו, מרכז ויזה בעיר ממשיך להעסיק כ-2,400 עובדים. בין העסקים בולטים נוספים נמנים ברקשייר האת'וויי, גיליאד סיאנסז, פיליפס, Qualys.
בעיר פועלים מספר בתי ספר לרבות בית ספר יהודי.
לרווחת התושבים הוקם פארק על שם ליאו לאיין שכולל שטחים ירוקים רבים ואמפיתיאטרון. כמו כן הוקמה מרינה שיכולה להכליל 750 כלי שיט.
ספינין' רקורדס
ספינין' רקורדס (באנגלית: Spinnin' Records) היא חברת תקליטים הולנדית שנוסדה ב-1999 ומתמחה במוזיקת דאנס אלקטרונית.
החברה נרכשה ב-2017 על ידי וורנר מיוזיק גרופ תמורת סכום של 100 מיליון דולר, ונמצאת מאז בבעלותה.
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 1999 על ידי רוג'ר דה גראף, עובד לשעבר בחברת ההפצה ההולנדית Rhythm Import שעסקה בהפצת מוזיקת דאנס, ועל ידי אלקו ואן קוטן, בנו של שדרן הרדיו ואיש העסקים ההולנדי וילם ואן קוטן. בתחילת דרכה, עסקה החברה בהוצאה לאור של תקליטי ויניל עבור אמנים שעבדו איתם. בין האמנים שהפיצו את יצירותיהם דרך החברה, נמנים, בין היתר, שמות כאפרוג'ק, סאנדר ואן דורן, טייסטו, מרטין גריקס, דימיטרי וגאס ולייק מייק, Bingo Players, KSHMR, שואוטק ועוד. חלקם הקימו עם הזמן חברות תקליטים עצמאיות, אשר נמצאות בבעלותה ובחסותה של Spinnin'.
ערוץ היוטיוב של החברה הוקם ב-2007 תחת השם Spinnin' TV, וכיום מונה מעל ל-29 מיליון מנויים (נכון למאי 2022), דבר ההופך אותו לערוץ היוטיוב ההולנדי המצליח ביותר בהתבסס על מספר המנויים. כמו כן, נוהגת החברה לשחרר לעיתים קטעי מוזיקה (טיזרים) בעילום שם, ולחשוף את שמות האמנים רק לאחר מכן, על מנת לייצר, לטענתם, יותר "באזז" לאותו השיר.
ב-2017 נרכשה החברה על ידי וורנר מיוזיק גרופ. בעקבות הרכישה, פרש ואן קוטן מתפקידו בחברה.
עדת ישורון (ציריך)
עדת ישורון ציריך (בגרמנית: Israelitische Religionsgesellschaft Zürich, או בקיצור IRGZ) היא אחת משתי קהילות יהודיות חרדית-אורתודוקסית בעיר ציריך.
הקהילה.
יש כ-350 חברים בקהילה, והיא חבר בפדרציה השווייצרית של קהילות ישראל מאז 1918.
הקהילה נוסדה בשנת 1895 כאגודה בלתי רשמית והשתייכה בתחילה לקהילה הקיימת בציריך , עד שנפרדה שלש שנים לאחר מכן עקב אי הסכמה על הכיוון הפחות דתי של הקהילה הנ"ל. כבר ב-1890 ייסדו ג'וזואה גולדשמידט, יוזף אטלינגר ואיזידור קון מניין משלהם בציריך. בשל השקפת עולמם האורתודוקסית, השלושה לא רצו להשתתף בקהילת ציריך הקיימת. לפולד וייל העמיד לרשותם חדר בדירתו בו התחילה הקהילה החדשה.
הקהילה מחויבת לעקרונות הנאו-אורתודוקסיה כפי שיסדם הרב שמשון רפאל הירש במאה ה-19, והיא הקהילה היחידה דוברת גרמנית שייצגה את הכיוון הזה בתוך היהדות במשך למעלה ממאה שנה ללא הפרעה. התפילות הן לפי סידורי רדלהיים (סידור שפת אמת) ומקפידים על ההגייה הגרמנית-אשכנזית המסורתית של העברית בתפילה (לפחות במנינים המתקיימים בבית כנסת הגדול - במנינים המתקיימים בבית המדרש פחות מקפידים על ההגייה), ואומרים את רוב רובם של הפיוטים שבמנהג אשכנז המערבי. בתחילת המאה ה-20 היה גל הגירה ממזרח אירופה, שחלק ייסדו את קהילת אגודת אחים ב-1912, שגם היא אורתודוקסית-חרדית, אך מתפללים לפי נוסח ספרד. מאז שנות ה-60, מתקיים שיתוף פעולה הדוק בין הקהילות, בעיקר בתחום הכשרות.
מוסדות הקהילה.
לקהילה בית כנסת ב-Freigutstrasse, שנבנה ב-1923/24 על פי תוכניות של על ידי האדריכלים הנאואר ווויטשי בסגנון אר דקו, מרכז קהילתי ב-Brandschenkesteig, ובית קברות בעיריית Fällanden. בית הקברות הוקם בשנת 1936 לאחר סגירת בית הקברות שטיינקלופה בציריך ומשתרע על פני 7,090 מ"ר.
בתי ספר לבנים ולבנות קשורים בקשר הדוק לקהילה אך מאורגנים באופן עצמאי.
קימאנת
ספינינג רקורדס
שפות אתיופיות-שמיות
כלכלת אימפריית האינקה
כלכלת אימפריית האינקה, שהתקיימה מתחילת המאה ה-13 לספירה ועד כיבושה בשנת 1532 על ידי הספרדים ובשיאה שלטה באזורים נרחבים באמריקה הדרומית לאורך חוף האוקיינוס השקט והרי האנדים, התאפיינה בתכנון הריכוזי שלה, ובדומה לכלכלות עתיקות אחרות, בחשיבות הרבה של תחום החקלאות. ככלכלה מתוכננת באופן מלא לא אפשרה קיומו של שוק חופשי ומסחר ואף לא היה לה מטבע. הייצור, ההפצה, החלוקה והשימוש בסחורות נוהלו בצורה ריכוזית על ידי גורמי השלטון. כל הצרכים כגון ביגוד ומזון סופקו על ידי המדינה לפי הקצבה.
ניהול נכון של הכלכלה הריכוזית הביא לעושר רב של האימפריה וגם הכובשים הספרדים השתאו מעושרה. מקדשי האינקה ובראשם מקדש קוריקנצ'ה צופו זהב. ידוע במיוחד "חדר הכופר" שהתמלא בזהב תוך זמן קצר לדרישת הספרדים ששבו את קיסר האינקה אטוואלפה.
חקלאות.
הייצור החקלאי היווה את הבסיס לכלכלה. הגידולים החקלאיים כללו תפוחי אדמה, כותנה, קסאווה, עלי קוקה, קינואה ועשרות סוגי תירס.
שטחי האימפריה נחלקו גאוגרפית לשני אזורים עיקריים - אזור חוף האוקיינוס השקט ואזור הרי האנדים. הטופוגרפיה ותנאי האקלים השונים הכתיבו את אופי הפעילות החקלאית בכל אחד מהאזורים.