לקראת הקמת ערוץ 2 המסחרי ביצע פרויקטים מיוחדים במסגרת חברת "שנער תקשורת". בין היתר, ניהל את פרויקט העיצוב של פני המסך של ערוץ 2 המסחרי, הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו וחברת החדשות הישראלית. בתקופה זו עסק גם בהקמת מערך זכויות השידור ורכש התוכניות של חברת החדשות הישראלית.
קשת.
ב-1995 מונה לתפקיד מנכ"ל שידורי קשת (אחת משלוש הזכייניות של ערוץ 2 המסחרי בישראל) ועמד בראש חברה זו במשך 10 שנים עד שנת 2005. בשנים הראשונות כיהן במקביל גם בתפקיד מנהל התוכניות.
השינוי שהנחיל התבטא הן בפני המסך והן בתוצאות העסקיות. שידורי קשת הייתה מצויה בהפסדים ובמשבר כאשר נכנס אליה, וכבר ב-1996 הצליח להפוך אותה לחברה רווחית ולגוף המוביל את הטלוויזיה בישראל. מבחינה תוכנית מיצב את קשת כטלוויזיה חדשנית עם תוכניות בידור כמו רק בישראל, כוכב נולד וארץ נהדרת, וכזכיינית איכותית בהפקות מקור של סדרות דרמה ישראליות כמו בת ים ניו-יורק, הבורגנים, הפוך, בנות בראון ולתפוס את השמיים.
ב-1998 הקים שנער בשותפות חברה עם בעלי המניות של קשת (קומיוניקשת). במסגרת שותפות זו הקים את ערוץ ביפ, ושימש כיו"ר שלו. שנער יזם גם את "קשת פורמטס" שהייתה הראשונה למכור תוכן ישראלי לעולם - תוכנית הכספת הייתה הסנונית הראשונה שהפכה להצלחה בינלאומית ונמכרה לכ-25 מדינות בעולם. שנער גם יזם במסגרת "קשת אינטראקטיב" את אתר האינטרנט הראשון לגוף שידור בישראל, ומיזמי סלולר וניו מדיה.
בתקופת ניהולו את "קשת", ייסד שנער את "יום טוב" ובמשך שלוש שנים גויסו עשרות מיליוני שקלים עבור ילדים בסיכון. כמו כן יצר עם קשת פעילות בשם "יוצרים עם קשת", שפעלה ב-12 יישובים בפריפריה משדרות בדרום, דרך בית השאנטי ומרכזים לאוכלוסיית ערביי ישראל, ועד קריית שמונה שבצפון.
בשנת 2005 הוביל שנער את קשת למכרז בו זכתה בזיכיון הנוכחי.
באותה שנה התגלעו חילוקי דעות בין שנער לבין בעלי המניות שבעקבותיהן תבע שנער את קשת בפברואר 2006. על פי פרסומים באמצעי התקשורת, הצדדים הגיעו ב-2008 לפשרה במסגרתה קיבל שנער סכום של 8–10 מיליון שקל.
אניבום.
ב-2006 הקים את חברת אניבום, מיזם אנימציה בינלאומי – הקמת סטודיו וירטואלי על גבי האינטרנט. במסגרת זו גויסו כ-15 אלף אנימטורים מרחבי העולם שפעלו בפרויקטים להפקת אנימציה לגורמים מובילים בתעשיית הבידור העולמית כגון ערוץ FOX ,Sesame Street, ערוץ ההיסטוריה, להקת Radio Head, סוכנות הפרסום Saatchi &amp; Saatchi ופרויקט העשור ל-10 שנים לפיגועי 11 בספטמבר. ברבות הזמן אניבום הפכה להיות Market Place להפקת אנימציה.
בנוסף לאניבום, שנער משמש גם כדירקטור בחברות סטארט אפ ישראליות ובינלאומיות בתחומי המדיה והווידאו.
רשת
משנת 2010 ועד 2019 שימש שנער כיועץ ודירקטור ברשת. כיועץ ליווה שנער את הנהלת החברה במגוון רחב של משימות ומיזמים, ובכללם בתחומי תוכן, שווק, דיגיטל, רגולציה, לוחות שידורים ופיתוח עסקי. כחבר דירקטוריון החברה, פעל שנער בתהליכי פיצול ערוץ 2 וההערכות לשידור בערוץ 13 ושימש כיועץ לצוותי המיזוג בין רשת לערוץ עשר.
פעילויות מדיה נוספות
משנת 2009 שנער חבר באמי הבינ"ל (INTERNATIONAL EMMY). בשנת 2016 הקים שנער חממה לפיתוח תכנים, המיועדים לייצוא תוכן מישראל לעולם, בחיבור בין טלוויזיה לדיגיטל.
לימודי ליבה
השועלים הקטנים
השועלים הקטנים (באנגלית: The Little Foxes) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1941 בבימויו של ויליאם ויילר. תסריט הסרט נכתב על ידי ליליאן הלמן ומבוסס על מחזה בעל שם דומה.
הסרט זכה להצלחה כלכלית ולביקורות מהללות. בנוסף, הסרט היה מועמד לתשעה פרסי אוסקר אך לא זכה בשום קטגוריה, מה שהפך אותו לסרט עם מספר הרב ביותר של מועמדויות לפרס מבלי לזכות עד שנת 1977.
הפקה.
שם הסרט לקוח מ; "אֶחֱזוּ-לָנוּ, שֻׁעָלִים--שֻׁעָלִים קְטַנִּים, מְחַבְּלִים כְּרָמִים; וּכְרָמֵינוּ, סְמָדַר".
טלולה בנקהאד שלוהקה במקור לסרט קיבלה ביקורות מהללות מהופעתה במחזה משנת 1939, אך במאי הסרט ויליאם ויילר התעקש ללהק את בטי דייוויס. מלכתחילה, ג'ק וורנר סירב לתת לדייוויס לשחק בסרט של חברת ההפצה המתחרה "Goldwyn Pictures", אך לאחר משא ומתן הם חתמו על חוזה בערך של 385,000 דולר. כשדייוויס גילתה על סכום החוזה היא ביקשה העלאה בשכר.
ויילר שכנע את דייוויס לראות את המחזה לפני צילומי הסרט. כשהיא ראתה את המחזה היא הצטערה כיוון שהיא חשה שהיא חייבת לשנות את דמותה של רג'ינה, מדמות של קורבן לאישה מניפולטיבית. במקור, דמותו של דייוויד האוויט לא הייתה במחזה, אך היא נוספה כדי להוסיף דמות חיובית לעומת שלל הדמויות השליליות בסרט.
ויילר ודייוויס רבו רבות במהלך צילומי הסרט והמצב הידרדר לכך שדייוויס עזבה את סט הסרט. לבסוף, היא חזרה בעקבות שמועות שקתרין הפבורן או מרים הופקינס תחלפנה אותה בסרט. למרות ההצלחה של הסרט השניים מעולם לא חזרו לעבוד יחדיו.
הצגת הבכורה של הסרט התקיימה באולם המוזיקה רדיו סיטי, ניו יורק. לפי "הניו יורק טיימס" נכחו באירוע כ-22,163 אנשים, מה ששבר את שיאי הנוכחות בהצגת בכורה באותן שנים.
בשנת 2003 דמותה של דייוויס, רג'ינה גידנס, דורגה ברשימת "מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים" של מכון הסרטים האמריקאי במקום ה-43.
דוריט הקטנה
דוריט הקטנה (באנגלית: Little Dorrit) הוא רומן שכתב הסופר האנגלי צ'ארלס דיקנס, שפורסם לראשונה בהמשכים חודשיים בין השנים 1855–1857. זהו רומן סאטירי העוסק בממשל ובחברה האנגלית באותה עת.
תיאור העלילה.
גבר כבן 40 בשם ארתור קלנם, חוזר לאנגליה לאחר שהייה ממושכת בסין, שם ניהל ביחד עם אביו את עסקי המשפחה. ארתור חוזר לאחר מותו של אביו, על מנת לגלות סוד עלום שעליו אביו רמז לו לפני מיתתו. אמו של ארתור דוחה אותו ומתייחסת אליו בקרירות, וקל וחומר שאיננה מוכנה לעזור לו בפיצוח התעלומה.
בביתו של אמו פוגש ארתור את איימי דוריט, המכונה דוריט הקטנה, המשמשת שם כתופרת. איימי היא הילדה הקטנה ביותר מתוך שלושת ילדיו של מר דוריט, הכלוא בבית הכלא לבעלי חוב מרשלסי מזה יותר מעשרים שנה. גילה הוא 21 בזמן ההתרחשות, והיא עצמה נולדה בחומות המרשלסי.
בניגוד לאחיה ולאחותה המנסים לצאת מחומות המרשלסי ולהתחכך בחברה הגבוהה, שומרת איימי אמונים לאביה ומטפלת בו במסירות מדהימה. ארתור קלנם משתדל לעזור למשפחת דוריט מבחינה כלכלית, ולוקח את איימי כבת חסותו. רק לאחר שאישה אחרת שאהב נישאה לאחר, מתחיל ארתור להבין כי הוא גם אוהב את איימי. אולם לוקח לו עוד זמן רב להבין כי היא גם מאוהבת בו וכי הם עתידים להתחתן.
עוד קודם לכן יוצאת משפחת דוריט מהמרשלסי בעקבות ירושת ענק שמגיעה אליהם במפתיע. בעוד בני משפחת דוריט מרוצים מאוד מהשינוי החד באורח חייהם, איימי לא מצליחה לסגל את אורח החיים של החברה הגבוהה המתואר בספר בגרוטסקיות ובאירוניה. בעקבות השיפור במעמדם הכלכלי והחברתי, עוברת המשפחה לגור באיטליה.
כל אותה העת ממשיך ארתור לנסות ולפתור את התעלומה. לבסוף מתגלה כי ארתור הוא בן בלתי חוקי של אביו, ואשת אביו היא כלל לא אמו. סופה של אמו היה בעוני משפיל בתוך חומות המרשלסי, לאחר שגורשה על ידי אשת אביו מביתם. דודו של אביו שהיה אדם עשיר ואמיד, רצה להוריש את כל הונו לטובת אמו של ארתור, אולם כיוון שהיא נפטרה בדיוק באותו הזמן, הוא הוריש אותו לתינוקת שנולדה באותו היום בדיוק בתוך המרשלסי, הלא היא איימי. אמו החורגת של ארתור התנגדה למהלך, והסתירה את הצוואה מאיימי. זו הייתה גם הסיבה להעסקתה התמוהה לכאורה, על ידי אמו החורגת של ארתור. בדרך זו רצתה האם החורגת לנקות את מצפונה.
ארתור קלנם הפך בינתיים להיות איש עסקים מצליח אולם הוא השקיע את כל הונו בבנק מזויף שהתגלה כהונאה ענקית. כתוצאה מכך מתרושש קלנם מכל כספו, והופך להיות לבעל חוב הכלוא במרשלסי, בדיוק בחדר בו חיה איימי את כל שנותיה, לפני קבלת הירושה. כתוצאה משיחה עם שומר המרשלסיי, שהיה גם הוא מאוהב באיימי, מבין ארתור עד כמה עזה הייתה האהבה בינו לבין איימי, משני הצדדים. במשך שהותו במרשלסי הוא נתקף דיכאון וכמעט מת ממחלה.
בינתיים חוזרת איימי משהותה באיטליה, בעקבות פטירת אביה. היא באה לטפל בארתור, וכתוצאה מכך הוא ניצל. איימי רוצה להתחתן עם ארתור, אבל הוא לא מוכן להיות לנטל עליה. רק לאחר שמתברר שגם אביה השקיע את כל הונו בבנק המזויף, מתאפשרים הנישואים.
על הספר.
בספר מרכיבים אוטוביוגרפיים רבים: גם דיקנס בילה חלק מילדותו במרשלסי, ויצא משם בזכות ירושה מפתיע שנפלה לידי אביו. בנוסף, ישנם בספר פרטים רבים אופייניים לתקופה הוויקטוריאנית בכלל ולכתיבתו של דיקנס בפרט, כמו התיאורים המפורטים של העוני ושל הבדלי המעמדות באנגליה. תיאור האהבה בין הגבר המבוגר ממעמד גבוה לנערה הצעירה והענייה, ששמרה על תמימותה אף על פי שהחיים התאכזרו אליה, מתקשר עם רומנים גדולים אחרים של תקופה זו, שהמפורסם שבהם הוא ג'יין אייר.
עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה.
הרומן "דוריט הקטנה" עובד למסכי הקולנוע והטלוויזיה חמש פעמים. הפעמים הראשונות היו בשנים 1913, 1920 ו-1934. ב-1934 הופק סרט קולנוע גרמני בשם "Kleine Dorrit" בכיכובם של אנני אונדרה כדוריט הקטנה ומתיאס ויימן כארתור קלנהם.
ב-1987 הופק סרט הקולנוע הבריטי "דוריט הקטנה" בבימויה של כריסטין אדזרד ובכיכובם של אלק גינס כוויליאם דוריט ודרק ג'קובי בתפקיד ארתור קלנאם. צוות השחקנים מנה יותר מ-300 שחקנים בריטים.