שירות הביטחון הלאומי
הסופרליגה האוקראינית בכדורסל
הסופרליגה האוקראינית בכדורסל (באוקראינית: Українська баскетбольна суперліга) היא אליפות הכדורסל של אוקראינה מאז 1992. ב-2008 האליפות פוצלה לשני חלקים: הסופרליגה והליגה האוקראינית. ב-19 ביולי 2009 מנהלי קבוצות הכדורסל החליטו להנהיג אליפות מאוחדת.
ספונסר הליגה הוא חברת ההימורים Pari Match.
אלופות אוקראינה מאז 1992.
בעונת 2009/10, 16 קבוצות ליגת העל האוקראינית נטלו חלק באליפות המאוחדת. זאת לאחר שראשי מועדוני הכדורסל האוקראיניים החליטו לאחד את שתי הליגות המפוצלות: ליגת הכדורסל האוקראינית שנערכה רק בעונת 2009 והסופרליגה האוקראינית שנערכת כבר מאז 1992.
פרזות החברה העירונית לשיכון ירושלים
פרזות החברה העירונית לשיכון ירושלים בע"מ (ידועה בשם חברת פרזות או פרזות) היא חברה בת ממשלתית ישראלית שהוקמה בשנת 1961 כשותפות בין עיריית ירושלים ומדינת ישראל וכיום נמצאת בבעלות חברת עמידר. עיסוקה העיקרי היה אכלוס וניהול יחידות דיור ציבורי וניהול בתי דיור מוגן בירושלים.
היסטוריה.
חברת פרזות נוסדה בשנת 1961 על פי החלטת ממשלה מ-28 באוגוסט 1960 (החלטה מספר 546 כל/147). מטרת החברה הייתה להקים ולנהל דיור ציבורי ודיור מוגן לתושבי ירושלים כדי לחסל את משכנות העוני. במהלך השנים הקימה החברה וניהלה אלפי יחידות דיור בירושלים וסביבתה.
מכירת נכסי החברה.
החל משנות התשעים החלה החברה למכור את הדירות שברשותה. אך למרות זאת צברה הפסדים תפעוליים. לפיכך הגיעו נציגי המדינה ונציגי החברה להסדר לפיו רוב הדירות שבבעלות החברה יגדרו כ"דירות בהשקעה", בעבור כל "דירה בהשקעה" שתימכר תעביר החברה למדינה 80% מהתמורה וה־20% הנותרים יופקדו בחשבון החברה כהלוואה שהמדינה העמידה לחברה. יתר הדירות הוגדרו כ"דירות מנהליות" - דירות בבעלות המדינה. משנת 2000 לא מילאה החברה את חלקה בהסדר וכל הכספים בגין מכירת "דירות בהשקעה" הופקדו בחשבונה של החברה.
הפסדים תפעוליים עקב מכירת נכסי החברה.
יציאת החברה במבצעי מכר דירות לתושבי ירושלים גרמו להפחתה במספר יחידות הדיור המנוהלות על ידה ולהקטנת היקף הכנסות החברה משכר דירה, אך עם זאת להגדלת יתרת המזומנים שברשות החברה עד לשיא של 134,258,000 ש"ח בסוף שנת 2007. כספים שרובם שייכים למדינה.
היקף הכנסות החברה ירד מ-12,179,000 ש"ח בשנת 2006 ל-7,689,000 ש"ח בשנת 2008, בה נרשם לחברה הפסד תפעולי שנתי של 4,447,000 ש"ח שכתוצאה מכך הוביל לשחיקה של יתרת המזומנים שברשות החברה ל-130,135,000 ש"ח בסוף שנת 2008.
פירוק חברת פרזות.
בנסיבות שנוצרו, בהן אין לחברה פעילות משמעותית והפסדי התפעול מובילים לשחיקה של יתרת המזומנים שברשות החברה, החליטה הממשלה להביא לפירוק מרצון של החברה, במסגרתו יפעל המפרק שתמנה החברה, להעברת ניהול הדיור הציבורי וכל הקשור בכך וניהול הדיור המוגן לאחריות עמידר או עמיגור המתמחות בנושא: לעמידר 50,000 יחידות דיור ציבורי, מתוכן 3,000 בירושלים ומנוהלות על ידי הסניף הירושלמי של עמידר. בנוסף, יש לעמידר 46 בתי דיור מוגן בפריסה ארצית. חברת עמיגור מנהלת כ-13,000 יחידות דיור ציבורי בפריסה ארצית. בסוף שנת 2009 נותרו לחברת פרזות רק 750 דירות. נוסח החלטת הממשלה:
בשל התנגדות שרים נמשכה ההצעה והחברה המשיכה לפעול.
בשנת 2010 יתרת המזומנים שברשות החברה ירדה ל-120,000,000 ש"ח.
בינואר 2012 אישרה עיריית ירושלים סופית את פירוק חברת "פרזות", ושהכסף שבקופתה יועבר לעירייה ויופנה לטובת הדיור הציבורי בעיר. במסגרת ההחלטה מבנה תיאטרון פרגוד יהרס ויבנה במקומו בניין מגורים.
בתחילת 2015 הוציא בג"ץ צו על תנאי הדורש מעיריית ירושלים וממשלת ישראל לנמק מדוע הפירוק לא ייעשה "כך שהכספים המצויים בקופתה של המשיבה 3 והתקבלו ממכירת דירות ציבוריות יהיו לרכישת דירות לדיור הציבורי בלבד?".
בספטמבר 2017 הושלם מהלך מיזוג פרזות עם עמידר, כאשר פרזות תקלוט אליה עובדי עמידר, יחד עם רכישת 94 דירות חדשות לזכאי הדיור הציבורי - שאיפשרה את המיזוג.
החלטת ועדת שרים לענייני הפרטה בעניין החברה.
ב-22 בנובמבר 2015, החליטה ועדת שרים לענייני הפרטה על העברת החזקות המדינה בחברת פרזות לידי עמידר. העברת מניות החברה הושלמה בנובמבר 2016 והחברה הפכה לחברת בת ממשלתית בבעלות עמידר. החל מאפריל 2017 לקוחות הדיור הציבורי של "פרזות" מקבלים את השירותים ישירות מחברת עמידר. במסגרת ההחלטה נקבע שתבוצע "השלמת רכישת הדירות בעודפי נכסיה השוטפים של פרזות (המוערכים בכ-130 מיליון ש"ח למועד החלטה זו)", כלומר שהכספים שנותרו בחברה ישמשו להגדלת המלאי של דירות ציבוריות בלבד. אלא שראש העירייה העיר ניר ברקת יזם מהלך שהעביר חלק מהסכום לקופת העירייה.
פרשת סגירת תיאטרון פרגוד.
תיאטרון פרגוד היה מוסד תרבות רב-תחומית ותיק בירושלים, שנוסד בשנת 1969 על ידי האמן ואיש התיאטרון אריה מארק. בשנת 1972 עבר למבנה בפינת הרחובות בצלאל וניסים בשכונת נחלאות, בו פעל מאז. במרתף הבניין היה חלל דמוי מערה, ששימש בעבר כבור מים, כחמאם טורקי וכאורווה; בקומה מעל היו משרדי התיאטרון, ובה גם התגורר אריה מארק. אריה שיפץ את המבנה במו ידיו במשך כשנה וחצי והפך את החלל לאולם הופעות.
בשנת 1973 רכשה את מבנה התיאטרון חברת פרזות, כחלק מתוכנית לשינוי פני שכונת נחלאות, שכללה הריסת בתי השכונה העתיקים ובניית שיכונים חדשים, כשהמבנה של פרגוד היה חלק ממנה. בשנת 1975 דרשה החברה ממארק לפנות אותו אך ההריסה נמנעה בעקבות התערבותו של טדי קולק, ראש העיר דאז. בשנת 1977 הוצא צו פינוי שגם הוא לא בוצע בגלל התערבותו של טדי קולק. בסופו של דבר אריה מארק קיבל אישור להשתמש במבנה.
עיריית ירושלים בתקופת טדי קולק הייתה מעוניינת בהמשך הפעילות התרבותית של תיאטרון פרגוד, ואף סיפקה תמיכה תקציבית למקום במשך מספר שנים.
בשנת 2000 החליטה חברת פרזות להפעיל את צו הפינוי שהוצא לתיאטרון 23 שנה לפני כן והוקפא מאז, לפני שתחול עליו התיישנות, כדי לבנות במקומו בניין דירות.
בריאיון לעיתון מעריב אמר מנכ"ל חברת פרזות דאז אברהם סימן טוב:
בשנת 2003 פנה אריה מארק לבית המשפט העליון בבקשה לביטול הצו. בשנת 2005 התיאטרון נסגר על פי החלטת השופטת איילה פרוקצ'יה (רע"א 1764/03).
נכון לשנת 2017 דבר לא נעשה עם מבנה התיאטרון או מבנים נוספים סמוכים בבעלות חברת פרזות.
איוון השלישי
גשר סאות'ארק
דירסאו (כדורגלן)
דירסאו ז'וזה גימראאס (פורטוגזית: Dirceu José Guimarães, קוריטיבה, 15 ביוני 1952 - ריו דה ז'ניירו, 15 בספטמבר 1995) היה כדורגלן ברזילאי. דירסאו שיחק בעמדת קשר וייצג את נבחרת ברזיל בכדורגל בשלושה מונדיאלים (1974, 1978 ו-1982). הוא זומן גם להשתתף במונדיאל 1986, אך פרש ברגע האחרון עקב פציעה. דירסאו נהרג בתאונת דרכים ב-1995, כשהיה בן 43.
תארים והישגים.
אליפויות אזוריות
הישג אישי
פולשני
פולשני נכנס בכוח לתחומו של אחר
הלשכה לביטחון לאומי (פולין)
הלשכה לביטחון לאומי של פולין (בפולנית: Biuro Bezpieczeństwa Narodowego, BBN) היא סוכנות ממשלתית בפולין הכפופה לנשיא פולין שאחראית לביטחון לאומי. הארגון נחשב לארגון מסייע למועצה הפולנית לביטחון לאומי. הוקם ב-31 בינואר 1991. הארגון כפוף למשרד נשיא רפובליקת פולין באמצעות משרד המדינה לביטחון לאומי.
הלשכה לביטחון לאומי של פולין
מלחמת האזרחים האירית
מלחמת האזרחים האירית (באנגלית: Irish Civil War, באירית: Cogadh Cathartha na hÉireann) הייתה מאבק מזוין שהתרחש מיד לאחר מלחמת העצמאות האירית. המלחמה התלוותה לבניינה של מדינת אירלנד החופשית, אשר הייתה ישות עצמאית מהממלכה המאוחדת, אך עדיין בתוך תחומי האימפריה הבריטית.
מלחמת האזרחים נערכה בין שני צדדים לוחמים - תומכי האמנה האנגלו-אירית ומדינת אירלנד החופשית בראשות הממשלה האירית הזמנית (שהפכה מאוחר יותר לממשלת מדינת אירלנד החופשית) ומתנגדי האמנה ותומכי הקמת רפובליקה אירית עצמאית לחלוטין בראשות ארגון ה-IRA, שראו באמנה מעשה בגידה ברפובליקה האירית שהוכרזה במהלך מרידת חג הפסחא. רבים מהלוחמים בשני הצדדים היו קודם לכן חברים יחד ב-IRA במהלך מלחמת העצמאות. כוחות מדינת אירלנד החופשית ניצחו לבסוף במלחמה, לאחר שזכו לתמיכה ולאספקת אמצעי לחימה מהממשלה הבריטית. במלחמה נהרגו יותר חיילים ואזרחים מאשר במלחמת האזרחים שקדמה לה והיא הותירה את החברה האירית שסועה ומפולגת למשך דורות רבים. כיום, שתי המפלגות העיקריות באירלנד, פיאנה פול ופינה גייל, מהוות המשך ישיר של שתי הקבוצות שלחמו במלחמה - מתנגדי ותומכי האמנה בהתאמה.
רקע.
האמנה האנגלו-אירית.