פרס מרק והניה ליבהבר לעידוד סובלנות דתית בישראל הוענק על ידי מכון שכטר למדעי היהדות החל משנת 1997 עד שנת 2014 עבור תרומה משמעותית להשגת סובלנות דתית ופתיחות תרבותית בישראל.
הפרס נוסד בעקבות רצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין בשנת 1995 ביוזמת הרב מרק ליבהבר, ממנהיגי הקהילה היהודית בצפון אמריקה ואשתו ד"ר הניה ליבהבר. הפרס כולל מענק כספי בשווי של 40,000$. חתן הפרס נבחר על ידי ועדה ציבורית, ועליו להדגים בפעולותיו והתבטאויותיו מחויבות לעקרונות הדמוקרטיה והסובלנות בשילוב עם ערכי היהדות.
רשימת הזוכים:
המלחמה בקוסובו
עין כארם
אל-קסטל
חוה אורטמן
חווה אורטמן (נולדה ב-1951) היא שחקנית ישראלית ומורה למשחק ובימוי בבית הספר לאמנויות הבמה בסמינר הקיבוצים ובבית הספר לאמנויות הבמה "הדרך" ע"ש אייל כהן.
ביוגרפיה.
אורטמן נולדה בפולין ב-1951. למדה בחוג לאמנות התיאטרון ובחוג לספרות כללית באוניברסיטת תל אביב, במרכז להכשרת מטפלים בהבעה ויצירה, במגמה לפסיכודרמה, ובית הספר להשתלמויות של סמינר הקיבוצים.
נמנתה עם חברי קבוצת פרויקט קריית שמונה בהדרכת נולה צ'לטון.
חיים אישיים.
ב-1982 נישאה לסמי אלקיים, אסיר עולם בעוון רצח, וילדה לו שתי בנות תאומות (שאחת מהן נהרגה בתאונת רכיבה על סוסים בשנת 2004, בהיותה בת 18). כעבור שנים אחדות, התגרשה ממנו.
לאונרד שפירו
סורין סולומון
סורין סולומון (נולד ב-17 בדצמבר 1953) הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור באוניברסיטה העברית. מחקריו עוסקים במדע המורכבות.
נולד ב-17 בדצמבר 1953 בבוקרשט. בין השנים 1980 ל-1982 שירת בצה"ל. בשנת 1984 סיים את הדוקטורט במכון ויצמן. בשנת 1989 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית ובשנת 1994 מונה לפרופסור מן המניין.
נשוי ליוליאנה, ואב לשלושה ילדים. מתגורר בירושלים.
באשיר מח'ול
באשיר מח'ול (בערבית: بشير مخول; נולד ב-1963) הוא אמן וחוקר פלסטיני-ישראלי החי ועובד באנגליה. מ-2017 נשיא האוניברסיטה לאמנויות היצירתיות.
ביוגרפיה.
נולד בכפר מח'ול בגליל למשפחה ערבית נוצרית ענייה. למח'ול תשעה אחים ואחיות. כשהיה בן חמש מת אביו. בגיל 13 החל לעבוד בבניין כדי לעזור בפרנסת המשפחה. עבר בראשית שנות התשעים לבריטניה ללימודי תואר ראשון באמנות בליברפול פוליטכניק. המשיך לתואר שני ודוקטורט אותו סיים בשנת 1995 באוניברסיטת המטרופולינית של מנצ'סטר (Manchester Metropolitan University). היה ראש המחלקה לאמנות ועיצוב ומנהל מכון המחקר של מדיה לאמנות ועיצוב באוניברסיטת לוטון, פרופסור לאמנות וראש "בית הספר לאמנות של וינצ'סטר" באוניברסיטת סאות'המפטון וסגן-נשיא אוניברסיטת בירמינגהם. ב-2017 מונה לנשיא האוניברסיטה לאמנויות היצירתיות.
בשנת 2011 השתתף בכתיבת ספר של סולימאן מנסור.
יצירתו.
יצירותיו של מח'ול עוסקות בנושאים של זהות והגירה, ובאופן בו הם משתלבים ומושפעים מתהליכי ייצור וצריכה, היעדר ועודפות. מח'ול הציג את עבודותיו ברחבי בריטניה ובעולם, בין היתר בגלריית הייוורד בלונדון, טייט ליברפול, המוזיאון הלאומי של ירדן, מוזיאון הרצליה, ובביאנלה ה-55 בוונציה ב-2013.
שוד עתיקות
אמוץ עגנון
אמוץ עגנון (נולד ב-5 בפברואר 1955) הוא גאולוג וגאופיזיקאי ישראלי, פרופסור במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים. מחקריו עוסקים ברעידות אדמה, בפליאומגנטיזם, ובשינויי גובה פני הים.
ביוגרפיה.
אמוץ עגנון נולד בירושלים. הוא בנם של מהנדס המכונות חמדת עגנון ואשתו פנינה, ונכדו של הסופר ש"י עגנון. בצבא שירת בסיירת מטכ"ל. למד לתואר ראשון ושני בגאולוגיה באוניברסיטה העברית. את תואר הדוקטור בגאופיזיקה השלים בשנת 1988 באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת 2004 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית. זכה בפרס לנדאו של מפעל הפיס ובשנת 2007 זכה בפרס על שם רפאל פרוינד מטעם החברה הגאולוגית הישראלית. שימש כמרצה אורח באוניברסיטת פריז ובאוניברסיטת סטנפורד.
נשוי לפרופסור דפנה גולן, סוציולוגית, ואב לשני ילדים. מתגורר בירושלים.
ואדי פוכין (נחל)
ואדי פוכּין (לעיתים ואדי פוקין או ואדי אלפוקין, בערבית: وادي فوقين או وادي فوكين) הוא נחל הזורם בהרי ירושלים ונשפך לנחל עציונה.
אל הוואדי זורמים תשעה (או אחד-עשר) מעיינות הנובעים בתחומו.
היישוב הפלסטיני ואדי פוכין שוכן לצד הנחל, ותושביו משתמשים בערוץ הנחל לחקלאות אורגנית. הנחל סמוך גם לעיר היהודית ביתר עילית.
ספר הג'ונגל (פירושונים)
גיום הראשון, דוכס אקיטן
תריסים
תריס (פירושונים)
מלחמת רוסיה–פרס
במהלך המאה ה-17 – המאה ה-20 התרחשו מלחמות רוסיה–פרס, שכללו כמה מערכות צבאיות בין המדינות.
לאוני סוואן
לאוני סוואן (Leonie Swann; נולדה ב-1975 בדכאו, גרמניה) הוא שם העט של סופרת גרמניה, אשר אינה חושפת את שמה האמיתי. ספריה עוסקים בתעלומות בלשיות הנפתרות באמצעותם של בעלי חיים.
סוואן למדה פילוסופיה, פסיכולוגיה וספרות אנגלית באוניברסיטת מינכן, וכיום היא מתגוררת בברלין ומשלימה את הדוקטורט שלה שעוסק בסופר האמריקאי הנרי ג'יימס.
בשנת 2006 יצא ספרה "גלנקיל, מותחן כבשים" בגרמניה, ובמהרה הפך לרב-מכר עולמי, ותורגם ל-32 שפות שונות. הספר יצא לאור בעברית ב"ספרייה לעם" של עם עובד, בתרגומה של טלי קונס.
ספרה השני, "גארו, מותחן כבשים ועזים", ראה אור בעברית בהוצאת עם עובד בשנת 2011, בתרגומו של ארז וולק. גם ספרה השלישי, "גריי", יצא באותה הוצאה (ב-2019), בתרגומו של וולק.
היתוך (מתכת)
היתוך מתכת הוא חלק מתהליך הפקת מתכת, אשר מטרתו להפיק מתכת גולמית מעפרה. כך מתבצעת הפקת ברזל מתוך עפרת ברזל, נחושת מעפרת נחושת ומתכות אחרות מתוך עפרותיהם. בתהליך ההיתוך נעשה שימוש בחום ובחומר כימי מחזר, בדרך כלל דלק שהוא מקור לפחמן כגון קוק, ובעבר פחם, כדי ליצור תגובת חיזור בעפרת המתכת. הפחמן נקשר כימית לחמצן שבעפרה ומותיר מתכת לא מחומצנת. הפחמן מתחמצן בשני שלבים, ראשית נוצר פחמן חד-חמצני ואחר כך פחמן דו-חמצני. כיוון שרוב עפרות המתכת אינן טהורות, לרוב יש צורך להשתמש אף בתלחים ("פלוקס") (באנגלית: Flux), בדרך כלל חומרים המכילים סידן פחמתי כגון אבן גיר, כדי להסיר סיגים.
מבחינה כמותית, רוב המתכות הנמצאות בשימוש האדם מופקות בתהליך היתוך. יחד עם זאת, היתוך אינו מתאים להפקת מתכות מסוימות, בהן: אלומיניום, כספית, ליתיום, ועוד.
עקרונות ההיתוך.
תהליך ההיתוך אינו מתמצה רק ב"התכת המתכת מתוך העפרה", כפי שלעיתים טועים לחשוב. רוב העפרות מכילות תרכובות שבהן המתכת קשורה ליסודות כימיים אחרים, כגון חמצן (היוצר תחמוצת), או גופרית (היוצרת סולפה). כדי להפיק מתכת יש לסלק יסודות אלה ביצירת תגובה כימית שבה הם נקשרים לפחמן. מכאן שתהליך ההיתוך מורכב משימוש בחומרים מחזרים אשר יקשרו עם אותם יסודות מחמצנים כדי לשחרר את המתכת. כיוון שרוב עפרות המתכת אינן מורכבות ממינרל טהור, יש צורך גם בשימוש בתלחים (כגון סיד) כדי ליצור תגובה כימית עם הפסולת ולהסירה כסיגים.
באופן היסטורי, בתהליכי ההיתוך הקדומים נעשה שימוש בפחמן (שבפחם) כדי לגרום לחיזור בבדיל (מתוך המינרל קסיטריט SnO2), נחושת (מתוך קופריט Cu2O, מלכיט Cu2CO3(OH)2, ומינרלים אחרים), עופרת (מתוך תחמוצת עופרת PbO), ולבסוף ברזל (מתוך המטיט Fe2O3 ומינרלים אחרים), כדי ליצור את התגובות הכימיות הבאות:
בכל התגובות הכימיות הללו הגורם המחזר היה פחמן חד-חמצני, כיוון שהפחם והתחמוצות נותרו מוצקים ולכן לא יכלו להגיב ישירות זה עם זה. הרשימה מעלה היא בסדר עולה של טמפרטורה הנדרשת להליך ההיתוך. לאור זאת ניתן להבין מדוע בתולדות הציוויליזציה האנושית תקופת הנחושת קדמה לתקופת הברונזה וזו קדמה לתקופת הברזל.
תגובת חיזור יכולה להתרחש גם בטמפרטורה הנמוכה מטמפרטורת ההתכה של המתכת. תהליך זה נמצא בשימוש בכבשני ברזל וניתן להפיק ממנו גושי מתכת ספוגיים (מחוררים) שיש צורך בעיבוד נוסף כדי להביא לדחיסתם.
בימי קדם, המקור העיקרי לבדיל היה בתחמוצת SnO2 (קסיטריט). המקור העיקרי לנחושת ועופרת היה בתרכובות גופריתיות (סולפות), Cu2S (קלקוסיט), ו-PbS (גלנה); כדי להפיק את המתכת ממינרלים אלה היה צורך קודם לחמצנם, על ידי קלייה באוויר, בתגובות הכימיות הבאות:
כסף נמצא בטבע בדרך כלל במינרלים סולפידיים המעורבים יחד עם גלנה, לכן הותך תחילה עם עופרת ואחר כך הופרד ממנה בצריפה.
M2 (מ-Messier 2, נקרא גם NGC 7089) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים דלי הנמצא במרחק של כ-37,500 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-150,000 כוכבים. זהו אחד מהצבירים הכדוריים הגדולים ביותר שמוכרים כיום.
היסטוריה.
הצביר התגלה בשנת 1746 על ידי האסטרונום הצרפתי ממוצא איטלקי ג'ובאני דומניקו מראלדי, שגילה גם את הצביר M15, במהלך תצפיות שערך בכוכב שביט יחד עם ז'אק קאסיני (בנו של ג'ובאני דומניקו קאסיני). מראלדי תיאר את שני הצבירים כ"כוכבים ערפיליים", אך לא זיהה שמדובר בצבירים של כוכבים. בשנת 1760 התגלה הצביר על ידי שארל מסיה, שגם כן לא הבחין בכוכבי הצביר וסיווג אותו בקטלוג מסיה כערפילית. רק בשנת 1783 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שמדובר למעשה בצביר המורכב מכוכבים רבים.
הצביר ניתן לצפייה בעין רק בחשיכה מוחלטת ובתנאי תצפית מיטביים, כ-5 מעלות מצפון לכוכב β בדלי. במשקפת או בטלסקופ חובבים ניתן להבחין שמדובר בגרם שמיים שאינו כוכב ורק בטלסקופ מקצועי ניתן להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים ביותר מביניהם הם בעלי דרגת בהירות נראית 13.1.
מאפייני הצביר.