מרק ודרש נולד במשפחה יהודית כבנם של שמואל ויינברגר ורוזה גוטמן. הוא היה תלמידו של שימון הולושי במינכן ושל אוגוסט רודן בפריז. הוא חי ועבד בבודפשט משנת 1915. בתקופת היצירה המוקדמת שלו יצר פסלי ברונזה קטנים בעלי מבנה קלאסי שהדגישו את הצורות האופייניות של גוף האדם וכן עסק בפיסול תבליטים שכיבדו את כללי השטיחות. הוא היה חבר בקבוצת השמונה והציג את עבודותין יחד איתם. משנת 1915 עד 1934 חי ועבד בפירנצה, שם הצטרף לחוג הפסל הגרמני אדולף פון הילדברנד (1847-1921). לפסל זה, שהיה פופולרי בכל רחבי אירופה, הייתה השפעה רבה על מרק ודרש. ודרש עבד לעיתים קרובות על נושאים זהים או דומים. משנת 1934 התיישב לצמיתות בבודפשט.
בשנות ה-30 של המאה ה-20, הוא פתר את בעיות מבנה הגוף, את חוקי האיזון והתנועה ואת המרחביות בפסליו ובתבליטיו שעוצבו בעיקר משיש. הוא היה אמן פורה והופיע בעוד ועוד תערוכות בהונגריה (בבודפשט) ומחוצה לה (פריז, ברלין, וינה, ונציה, לונדון, קלן, אמסטרדם). פסליו עשו את דרכם גם לסן פרנסיסקו וזכו בפרסים ובהצטיינות בכל מקום. פסליו הקטנים, שהיו אולי ללא יוצא מן הכלל בעירום, הפכו לקישוטים פופולריים בדירות הבורגנות האמידה.
בין פסליו הציבוריים מוכרות עבודותיו הפיגורטיביות והמונומנטליות, ששמן הכללי "באר השלום", אך יש לו גם פסלים ציבוריים בפירנצה ובשווייץ.
אשתו הייתה מטילד פולאצ'ק, אותה נשא לאישה ב-18 במרץ 1902 ברובע 5 של בודפשט.
הנצחה ומורשת.
לאחר מותו ארגנה הגלריה הלאומית של ההונגריה תערוכת זיכרון ליצירותיו בשנת 1962. מרבית יצירותיו נשמרות בגלריה הלאומית ההונגרית, שהן בעיקר יציקות גבס, אך יש לו גם יצירות באוסף דיאק בסקשפהרוואר ובאזורים אחרים באירופה וגם בארצות הברית.
Earned It
Earned It, נקרא גם , הוא סינגל של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד. השיר יצא לאור ב-23 בדצמבר 2014, כסינגל המוביל מתוך הפסקול של הסרט "חמישים גוונים של אפור" משנת 2015, ונכלל גם באלבום האולפן השני של דה ויקנד, "Beauty Behind the Madness".
"Earned It" זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה בצאתו, והגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשיר הראשון של דה ויקנד שהגיע לחמישייה הפותחת במצעד. הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי במאית הסרט, סם טיילור-ג'ונסון, מופיעה בו השחקנית הראשית בסרט, דקוטה ג'ונסון, ולו אותו BDSM. השיר הועמד לקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי אוסקר ה-88 וזכה בפרס גראמי, בקטגוריית "ביצוע ה-R&amp;B הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-58.
רקע.
דה ויקנד היה מעורב בפרויקט בשלב מוקדם מאוד. טום מקאי, מנהל בריפבליק רקורדס, הסביר: "הוא עבד על מספר שירים למספר סצינות. חלקם עבדו וחלקם לא, אבל הוא פשוט המשיך בזה, והמשיך בזה, והמשיך בזה. בסופו של דבר הוא כתב את 'Earned It' וזה השיר הגדול ביותר בקריירה שלו עד כה. זה השיר היחיד שקיים בסרט פעמיים". הבמאית סם טיילור-ג'ונסון אמרה כי קולו של דה ויקנד מפתה באופן מיידי, וזה מתאים לסרט בצורה "מחושמלת". דה ויקנד טען כי הסרט והמוזיקה שלו הם כמו "התאמה שנעשתה בגן עדן". גרסה אלטרנטיבית לסינגל, עם מבוא חדש מעט ארוך, נכללה מאוחר יותר באלבומו של דה ויקנד, "Beauty Behind the Madness" משנת 2015.
הרכב.
"Earned It" הוא שיר צ'אמבר פופ ו-R&amp;B. השיר נכתב בסולם של רה מינור, בקצב של 40 פעימות לדקה בחותמת זמן של 6/8. בשיר קיימת החלפה בין האקורדים Gm7 ו-Dm7, וקולו של טספיי משתרע על פני שתי אוקטבות, מ-D3 ל-D5.
ביקורת.
"Earned It" זכה לשבחים ממבקרי המוזיקה. מגזין רולינג סטון דירג את השיר במקום ה-39 ברשימת סוף השנה שלו של 50 השירים הטובים ביותר מ-2015; דה ויקנד מופיע פעמיים נוספות ברשימה שלו עם הסינגלים הבאים שלו, "The Hills" ו-"Can't Feel My Face" מתוך האלבום "Beauty Behind the Madness".
פרסים ומועמדויות.
השיר זכה בפרס גראמי, בקטגוריית "ביצוע ה-R&amp;B הטוב ביותר" בטקס פרסי גראמי ה-58, והועמד גם לקטגוריות "שיר ה-R&amp;B הטוב ביותר" ו"השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית". בנוסף, השיר קיבל מועמדות לפרס אוסקר, בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי אוסקר ה-88.
הצלחה מסחרית.
בקנדה, "Earned It" הגיע בשיאו למקום השמיני במצעד הקנדה הוט 100. "Earned It" הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לסינגל השני מהפסקול "Fifty Shades of Grey" שהגיע לעשירייה הפותחת, לאחר "Love Me like You Do" של אלי גולדינג, שהגיע גם הוא למקום השלישי. השיר הפך לשירו השני של דה ויקנד שהגיע לעשירייה הפותחת במצעד, לאחר שיתוף הפעולה שלו עם אריאנה גרנדה ב-"Love Me Harder", שהגיע בשיאו למקום השביעי, והשיר הנמכר ביותר שלו במצעד. השיר זכה להצלחה מסחרית גם מחוץ לארצות הברית וקנדה, והגיע לעשירייה הפותחת בעשר מדינות אחרות, בהן בריטניה וניו זילנד, תוך שהגיע ל-20 הראשונים במדינות בהן אוסטרליה, גרמניה ואירלנד.
וידאו קליפ.
הקליפ, אותו ביימה במאית הסרט סם טיילור-ג'ונסון, צולם בתיאטרון הארמון בלוס אנג'לס. הוא פורסם ב-Vevo וביוטיוב ב-21 בינואר 2015, ובו כוכבת הסרט דקוטה ג'ונסון. הוא כולל את ה-BDSM כפי שנראה בסרט. הקליפ מציג את דה ויקנד מופיע על הבמה כקבוצת נשים חסרות חזה עם קלטת שחורה מעל שדיהן ובמצעות שגרת בורלסק של BDSM מאחוריו.
Fallin' (Adrenaline)
Fallin' (Adrenaline) הוא שיר של להקת הבנים האמריקאית Why Don't We. הוא יצא ב-29 בספטמבר 2020, כסינגל הראשי מתוך האלבום The Good Times and the Bad Ones. זה השיר הראשון שהלהקה הוציאה לאחר הפסקה של שמונה חודשים שהחלה בתחילת 2020. השיר הגיע למקום ה-37 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. בשיר יש דגימה של השיר "Black Skinhead" של קניה וסט, מתוך אלבומו Yeezus משנת 2013..
הקליפ.
הקליפ עלה ליוטיוב ב-29 בספטמבר 2020. הקליפ מציג את כל חמשת החברים של הלהקה. הקליפ מזכיר סרטי פעולה, כאשר החברים שרים ממגדל שיוכה על ידי ברק, ועל גבי מכונית שהתהפכה במגרש גרוטאות. לבסוף, הלהקה מצטרפת לאחת מסצנות הסיום, ובה מחווה לעטיפת האלבום Queen II של להקת קווין משנת 1974.
מקדמה
מקדמה היא תשלום הניתן מראש, על-חשבון סכום שיגיע בעתיד למקבל התשלום.
דוגמאות למקדמות:
בתשלום מקדמה לרכישת מוצר או שירות יש סיכון אשראי מבחינתו של הקונה, משום שייתכן שהספק לא יעמוד בהתחייבותו לספק את המוצר או השירות. לעיתים ניתן לבטח מפני סיכון זה. מענה למקרה מיוחד מסוג זה ניתן בחוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), שנחקק במהלך מגפת הקורונה ובא לטפל במצב שבו שולמה מקדמה לשם קיומו של אירוע באולם אירועים, והאירוע לא התקיים במועד שנקבע לו מחמת הגבלות נגיף הקורונה.
Del Mar
Del Mar הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הפורטוריקני אוזונה בשיתוף הראפרית האמריקאית דוג'ה קאט והזמרת האוסטרלית סיה. השיר יצא לאור ב-9 באוקטובר 2020, על ידי חברות התקליטים סוני מיוזיק לטין ואאורה מיוזיק, כסינגל שישי מתוך האלבום "Enoc".
רקע והכרזה.
השיר הוזכר לראשונה על ידי סיה בראיון באוגוסט 2020, היא הצהירה שיש לה שיתוף פעולה עם אוזונה ו-דוג'ה קאט. בראיון שנערך עם מגזין בילבורד חשף אוזונה כי דוג'ה קאט וסיה שלחו לו את קולותיהם למסלול תוך פחות מ-24 שעות לאחר שביקש, ואפשרו לו לעשות איתם את כרצונו. "Del Mar", יצא לאור ב-4 בספטמבר 2020, ללא שום הכרזה מוקדמת, כרצועה בתוך האלבום "Enoc" של אוזונה.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של אוזונה ב-15 באוקטובר 2020.
דמי קדימה
הליך ההדחה של דונלד טראמפ
הליך הדחה בארצות הברית מוחל כנגד נשיא מכהן כאשר יש חשש לביצוע עבירות מסוימות על ידו. לנשיא ה-45, דונלד טראמפ, נערכו שני הליכי הדחה:
ג'ים קוטלס
ג'ים קוטלס (מצרפתית: Jim Cutlass, נקרא גם Une aventure de Jim Cutlass), היא סדרת קומיקס צרפתית, שנוצרה בידיי הסופר ז'אן מישל שרלייה, הצייר ז'אן (גיר) ז'ירו והצבעית איזבל ביומניי-ג'ואנט. הספר הראשון בסדרה פורסם בשנת 1979, על ידי הוצאת הספרים של ז'ירו, Les Humanoïdes Associés. לאחר מותו של שרלייה עבר ז'אן ז'ירו לכתוב את התסריט והאמן הצעיר כריסטיאן רוסי ביצע את הציורים.
רקע.
במאי 1968 פרצה ברחבי צרפת שביתה כללית ובמסגרתה התפטרו עובדים רבים מתאגידים ברחבי המדינה. כחלק מכך, גם האמנים שיצרו עבור מגזין הקומיקס "פילוט" מחו על תנאי התעסוקה שלהם ורבים מהם התפטרו. בין אמנים אלה היו גם ז'אן מישל שרלייה וז'אן ז'ירו, כאשר האחרון היה אחד מיוזמי המחאה בעיתון. האמנים התקוממו כנגד המערכת ודרשו שיפור של זכויותיהם, ותוך כך פרשו ועברו לעבוד כפרילנסרים. שרלייה וז'ירו היו כעת ברשות עצמם, ובאותו זמן פרסמו את הקומיקס המצליח ביותר שלהם, "אוכמניות" בצורה עצמאית. עם זאת, הם נתקלו בבעיה: חלק מהזכויות על הקומיקס היו שייכות להוצאת דרגאוד, חברת האם של המגזין "פילוט". דרגאוד, שלא ראתה בעין יפה את התקוממות העובדים שיזם ז'ירו, הקשתה את פרסום הקומיקס. כדי להפעיל לחץ על ההוצאה, החליטו שרלייה וז'ירו לפרסם קומיקס צדדי, שלא תלוי בהוצאה, ובכך לפגוע בהכנסותיה בתקווה שהדבר יתרום להוצאה מחדש של "אוכמניות".
הפקה.
על כן, בשנת 1976 החליטו שרלייה וז'ירו ליצור קומיקס מערבונים העוקב אחר דמות חדשה ומקורית: ג'ים קוטלס. השניים יצרו יחד את הקומיקס, אותו צבעה האמנית איזבל ביומניי-ג'ואנט, ופרסמו אותו בפרקים במגזין הקומיקס "פילוט" בתור פרילנסרים עצמאיים. במסגרת הפרסום בעיתון יצאו לאור 17 חלקים, שיחד אוגדו לספר בשנת 1979, עם הכותרת Mississippi River.