יוליה בנך (נולדה בשנת 1992), היא שחיינית ישראלית שייצגה את ישראל באליפות העולם בשחייה. אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. שיאנית ישראל בעבר במשחים ל-50 מטר חזה, ל-100 מטר חזה ול-200 מטר חזה ושיאנית המכביה במשחה ל-100 מטר חזה. היא זוכת מדליית ארד באליפות אירופה לנוער במשחה ל-100 מטר חזה.
ביוגרפיה.
בנך שחיינית הפועל אילת התאמנה אצל סרגיי גרום מאמן שחייה ראשי (אביה של יוליה). מתאמנת בפנימיית המחוננים בשחייה במכון וינגייט, בהדרכתו של לאוניד קאופמן.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 סיימה בנך במקום 21 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:11.13 דקות, שיפור לשיא של נסטיה קורוטקוב 1:11.58 דקות, שאף היא שיפרה את שיאה וסיימה במקום 24 בתוצאה של 1:11.35 דקות, במקום 27 במשחה ל-50 מטר חזה בשיא אישי חדש של 33.32 שניות ובמקום 21 במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:35.42 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום ה-11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אניה גוסטומלסקי, עמית עברי וקורוטקוב בשיא ישראלי חדש של 4:14.40 דקות. הזמן שקבעה בזינוק שליחים בחזה היה 1:11.67 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי אותה שנה זכתה בנך במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 32.41 שניות.
באליפות אירופה לנוער שנערכה בבלגרד, סרביה בסוף יולי אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:10.90 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה בדצמבר אותה שנה סיימה בנך במקום 18 במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:27.41 דקות, במקום 19 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 1:08.40 דקות ובמקום 21 במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 16, 17 ו-18 של 31.70 שניות.
בתחרות שחייה שנערכה בסנט רפאל בצרפת בפברואר 2009 קבעה בנך במשחה ל-100 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 1:08.93 דקות.
אלופת המכביה.
בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 שנערכו בווינגייט ביולי אותה שנה זכתה בנך במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 1:09.87 דקות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 סיימה בנך במקום ה-31 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.18 דקות, במקום 37 במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 31.98 שניות ובמקום 43 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:33.95 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום 20 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אנה וולצ'קוב, עמית עברי וקריסטינה צ'רנישב בשיא ישראלי חדש של 4:09.49 דקות. הזמן שקבעה בזינוק שליחים בחזה היה 1:09.72 דקות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בווינגייט זכתה בנך בשתי מדליות זהב במשחה ל-50 מטר חזה בשיא ישראלי ובינלאומי חדש של 31.95 שניות ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי ובינלאומי חדש נוסף של 2:29.03 דקות. בנוסף, היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.71 דקות, אחרי קורוטקוב שקבעה תוצאה של 1:08.97 דקות, 4 מאיות שנייה איטי מהשיא הישראלי של בנך.
באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר אותה שנה סיימה בנך במקום 18 במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:25.22 דקות, במקום 20 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא ישראלי חדש נוסף של 1:07.48 דקות ובמקום ה-32 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 31.71 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט ביולי 2010 זכתה בנך במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:36.62 דקות, לפני קורוטקוב (2:44.06 דקות) ועמית פלקוביץ' מבני הרצליה (2:46.56 דקות) ובשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:12.09 דקות, אחרי קורוטקוב (1:11.93 דקות) ולפני חן פאוקר ממכבי קריית ביאליק (1:15.91 דקות) ובמשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 34.40 שניות, אחרי קורוטקוב (33.79 שניות)) ולפני פלקוביץ' (34.56 שניות).
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט באוגוסט 2010 סיימה בנך במקום 29 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 33.97 שניות, במקום 31 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:11.86 דקות, במקום 26 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:37.09 דקות ובמקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם וולצ'קוב, עברי וחרפק בתוצאה של 4:11.00 דקות.
אוטו פון בלו
אוטו פון בֶּלוֹ (בגרמנית: Otto von Below; 18 בינואר 1857, דנציג, פרוסיה – 15 במרץ 1944, גטינגן, גרמניה הנאצית) היה גנרל גרמני, מפקד ארמייה בחיל הרגלים בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. בלו כיהן כמפקד קבוצת ארמיות מטעם מעצמות המרכז בחזית המקדונית ובהמשך בחזית האיטלקית ובחזית המערבית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון בלו נולד למשפחה עם רקע צבאי. אביו היה גנרל בצבא הפרוסי ופון בלו הצעיר עבר את מסלול החיול והקצונה הפרוסים המסורתיים. ב-1887 סיים את האקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין ושנתיים מאוחר יותר הועלה לדרגת קפטן והוצב מזרחית לנהר האלבה. ב-1905 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד גדוד רגלים וב-1909 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבה. ב-1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-2 במזרח פרוסיה.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון בלו מפקד קורפוס המילואים ה-1 והוצב באזור קניגסברג. ב-20 באוגוסט 1914 לחם הקורפוס שבפיקודו באגף הימני של הארמייה השמינית מול צבא האימפריה הרוסית בקרב גומבינן במסגרת החזית המזרחית. בהמשך לחם בקרב טננברג אשר בעקבותיו הועלה לדרגת גנרל וב-7 בנובמבר 1914 מונה למפקד הארמייה השמינית. בפברואר 1915 זכה לעיטור פור לה מריט על חלקו בקרב השני על האגמים המאזוריים. ב-26 במאי 1915 מונה למפקד ארמיית הניימן ששמה שונה ב-30 בדצמבר לארמייה השמינית החדשה. ב-5 באוקטובר 1916 סיים את תפקידו, כאשר כוחותיו הצליחו להתקדם עד הנהר דווינה סמוך לריגה.
אוטו פון בלו היה בן דודו של הגנרל פריץ פון בלו, שלחם אף הוא בצבא הגרמני, עניין שגרם לבלבול רב בקרב גורמי המודיעין של מדינות ההסכמה ונטע תחושה שפון בלו מצוי במספר חזיתות בו זמנית. בשלהי אוקטובר 1916 הוצב פון בלו בחזית המקדונית וכיהן כמפקד כוחות מעצמות המרכז בזירה, בהיקף של קבוצת ארמיות שכונתה קבוצת הארמיות בלו. הכוחות שתחת פיקודו לא הצליחו לפרוץ את קווי ההגנה האנגלו-צרפתים ולכבוש את העיר סלוניקי, עניין שהוביל לסיום תפקידו באזור.
ב-22 באפריל 1917 הועבר מהחזית המזרחית לחזית המקדונית הגנרל פרידריך פון שולץ ופון בלו הועבר לפקד על הארמייה השישית בחזית המערבית. ב-9 בספטמבר 1917, נשלח להקים את הארמייה ה-14 האוסטרו-גרמנית בחזית האיטלקית. ב-24 באוקטובר 1917 פיקד פון בלו על כוחות מעצמות המרכז בקרב קפורטו שהסתיים בתבוסה קשה לצבא ממלכת איטליה ולמעשה ניטרל את כוחה והשפעתה בחזית למשך מספר חודשים. לאחר הצלחתו בחזית האיטלקית הועבר פון בלו לחזית המערבית כדי לגרום בה למפנה ובינואר 1918 מונה למפקד הארמייה ה-17 כחלק מקבוצה בת שלוש ארמיות שביצעו את מתקפת האביב של הגנרל לודנדורף. המתקפה הניבה השגים טריטוריאליים מסוימים אך נבלמה באזור הנהר סום. בשלב זה אזלו לגרמנים עתודות כוח האדם והציוד וכך ניצבו בעמדת נחיתות במתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה, שהובילה לנסיגה רחבה שלהם לאורך כל החזית אל עבר הגבול הגרמני ולבסוף לסיום המלחמה.
באוקטובר 1918 מונה פון בלו למפקד הארמייה הראשונה במקום ברונו פון מודרה. המינוי בוצע כאשר הנסיגה הגרמנית מאזור ריימס אל עבר גבולות גרמניה הייתה בעיצומה ולפון בלו לא הייתה השפעה על נטייתה של החזית לטובת מדינות ההסכמה. עם חתימת הסכם שביתת הנשק הסיג פון בלו את כוחותיו באופן מסודר לשטחי הקיסרות הגרמנית, וב-28 בדצמבר 1918 מונה למפקד הקורפוס ה-17, עליו פיקד עד ה-26 ביוני 1919, ולאחר מכן פרש משירות צבאי. פון בלו נפטר ב-15 במרץ 1944 והוא בן 87 שנים.
משפט המיון של חבורות פשוטות סופיות
פרויד (פירושונים)
פְרוֹיד (Freud) הוא שם משפחה יהודי־אשכנזי, השם הוא וריאציה של המילה (והשם) ביידיש פריידה שמשמעותה ביידיש היא שמחה או אושר.
משה מאיר
משה מאיר (נולד ב-1961) הוא סופר, משורר, מחנך, חוקר מחשבת ישראל והוגה דעות ישראלי. מתגורר בירושלים.
פעילות.
מאיר מפרסם מאמרים בנושאי הגות בעיתון "מקור ראשון" ובכתב העת "דעות". פרסם שלושה ספרי שירה, וב-2009 יצא ספר פרוזה שלו, "אבי אבי". עבודת הדוקטורט שלו עוסקת בהגותו של הרמן כהן.
מאיר היה שותף ביצירת הסרט התיעודי 'סוקרטס על למברטה', המגולל את סיפור מסעו בניסיונו לגלות את האמת בדבר נסיבות נפילתו של אביו המחנך יעקב מאיר במלחמת ששת הימים.
מאיר עוסק בהנחיית קבוצות למידה של מקורות היהדות. הוא פיתח שיטה לחשיבה קבוצתית בשם "אפרכסת", המבוססת על חשיבה פילוסופית-סוקרטית ועל החשיבה בית-מדרשית, ותכליתה לאפשר לקבוצות להתבונן במושא החשיבה שלהם מזוויות שונות. הלימוד נעשה תוך שימוש במחלוקות הפנימיות בקבוצה כמשאב להרחבת מנעד החשיבה. בסוף התהליך מתגבשות מסקנות אופרטיביות.
השקפותיו.
הגותו של מאיר עוסקת בזהות דתית בתקופה המודרנית, ביחסי דת ומדינה ובהגדרת הזהות הציונית-הדתית במדינת ישראל. בין היתר עסק בהגדרת ה"חילון כתופעה פנים דתית".
לפי מאיר, חילוניות איננה מושג הפכי ומנוגד לדתיות, ושתיהן יכולות לשכון באדם אחד - "היהודי הדתי-חילוני". בנושא זה עוסק ספרו "שניים יחדיו: פילוסופיה דתית-חילונית חדשה".