הרקוויאם הולחן על ידי מיכאל היידן בשנת 1771, לזכרו של הארכיבישוף זיגמונד פון שכרטנבאך. היצירה הוקדשה לארכיבישוף זיגמונד, אך גם ביתו של היידן, אליסיה ג'וזפה, נפטרה באותה השנה וכנראה האבל עליה היווה לו השראה. הרקוויאם בוצע לראשונה בינואר 1772 בזלצבורג.
ההרכב הנדרש לביצוע הרקוויאם הוא מקהלה מעורבת, ארבעה סולנים (סופרן, אלט טנור ובס), ותזמורת הכוללת: סקיצת כלי קשת (כינורות ראשונים ושניים, צ'לים, ויולות, וקונטרבסים. המנגנים בבאסו קונטינואו), 4 חצוצרות, 2 בסונים, 3 טרומבונים וטימפני.
זמן ביצוע ממוצע של הרקוויאם הוא כ-40 דקות.
השפעה על מוצרט.
לאופולד מוצרט ובנו וולפגנג אמדאוס מוצרט נכחו בשלושת הקונצרטים הראשונים שבהם בוצע הרקוויאם. ניכרת השפעת הרקוויאם של מיכאל היידן על הרקוויאם של מוצרט, הדמיון בין היצירות ניכר בעיקר בפתיח ובאופרטוריום.
סטרובילסק
סטרובילסק (אוקראינית: Старобільськ) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה. ב- 2 במרץ 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, רוסיה כבשה את העיר.
היסטוריה.
העיר הוקמה על ידי הקוזאקים במאה ה-17. החל מ-1730 שמו של המקום היה סטרה בילה, וב-1797 קיבל את שמו הנוכחי.
לפי מפקד האוכלוסין מ-1897 התגוררו בסטרובילסק 13,123 תושבים, מתוכם 78 אחוזים אוקראינים ו-20 אחוזים רוסים.
בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה השלטון בסטרובילסק התחלף כמה פעמים עד שב-1920 היא הפכה סופית לחלק מברית המועצות.
ב-1938 קיבלה מעמד של עיר.
ב-12 ביולי 1942 העיר נכבשה על ידי הצבא הגרמני ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-23 בינואר 1943.
ב- 2 במרץ 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, רוסיה כבשה את העיר.
סבטובה
סבטובה (אוקראינית: Сватове) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה.
היסטוריה.
השטחים עליהם ממוקמת היום העיר החלו ליישב בשנות השישים של המאה ה-17 על ידי איכרים אוקראינים, קוזאקים ורוסים.
ב-1773 התגוררו כאן 2,928 תושבים.
להתפתחות הכלכלית של העיר עזרה סלילת מסילת הרכבת ב-1895 בקרבת העיר ובניית תחנת רכבת.
ב-1911 התגוררו כאן 14,877 תושבים והיו כאן 2,135 בתים.
ב-1938 התגוררו כאן 20,700 תושבים וסבטובה קיבלה מעמד של עיר.
העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-9 ביולי 1942 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-31 בינואר 1943.
המכון הלאומי לסטטיסטיקה ומחקרים כלכליים (בצרפתית: L’Institut national de la statistique et des études économiques ר"ת: INSEE) הוא הגוף האמון על יצירה, ניתוח ופרסום הסטטיסטיקות הרשמיות של צרפת כגון: השווי הלאומי, שינויים דמוגרפיים, נתוני האבטלה ועוד. המכון נמצא תחת השר הכלכלה והאוצר אך הוא גוף עצמאי, לפי חוק, שנתון לביקורת של אירוסטאר.
תפקידיו העיקריים של המכון הם:
לפני הקמת INSEE בתחום זה בצרפת פעלו כמה ארגונים. הראשון הוקם על ידי אדולף טייר בשנת 1833, בשנת 1840 שמו שונה ל־Statistique générale de la France . בשנות ה-20 של המאה ה-20 רנה קמיל הכניס לשימוש הארגון מערכות אוטומטיות והקים בית ספר מיוחד להכנת מומחים לארגון.
המכון הלאומי לסטטיסטיקה ומחקרים כלכליים נוסד לפי סעיפים 32 ו-33 לחוק האוצר ב-27 באפריל 1946. המכון החליף את המוסד הלאומי לסטטיסטיקה (Service national des statistiques). באותה שנה המכון אחראי על מפקד האוכלוסין של צרפת ובאוגוסט 1946, המכון מקבל את האחריות על ניהול רשימות המצביעים במסגרת חוק 46-1889.
פרסומי המכון העיקריים:
פנינייה מצויצת
פנינייה מצויצת (שם מדעי: "Guttera pucherani") היא עוף קרקע ממשפחת הפניניתיים - עופות קרקע דמוי תרנגול החיים באפריקה. הפנינייה המצוייצת חיה ביערות גשם ויערות פתוחים, סוואנות ומישורים ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה.
מאפיינים.
גובה הפנינייה עד 50 ס"מ ומשקלה נע בין 700 גרם לקילו וחצי. נוצותיה שחורות ברוב הגוף עם הכתמים המאפיינים אותה ומבדילים אותה מעופות אחרים. הצוואר כחול או לבן והראש אדום אולבן עם עיניים אדומות - תלוי בתת-מינים. החלק העליון של הראש מכוסה בציצה שחורה גדולה מקצה המקור עד העורף.
הפניניות הן מונוגמיות ושומרות על בני זוג קבוע בעונת הרבייה. הם בונים את הקן על הקרקע מוסווה בין עלים ועשבים ומטילים 4-5 ביצים.
לפנינייה 5 תת-מינים:
אמוג'י
אמוג'י (ביפנית: – חיבור של המילים: e (תמונה או ציור) + moji (אות). בעברית: סִמְלוֹן) הוא תמונה דיגיטלית קטנה או סמל שנועדו לבטא רעיון מסוים או רגש באמצעי תקשורת אלקטרוניים.
בתחילת דרכו היה האמוג'י מכוון בעיקר לבטא את התרבות היפנית. עם הופעת הטלפונים החכמים השתדרגו סמלי האמוג'י, וכיום יש מגוון רחב של אמוג'ים. האמוג'י משמש גם בעולם הסלולר וגם ברשתות החברתיות. בישראל הפך האמוג'י למותג, ולו מוצרים נלווים כגון כריות, גלידות, חוברת מדבקות ועוד. עם התקדמות הטכנולוגיה הפך האימוג'י לנפוץ מאוד, ולא פעם נעזרים בו כתגובה בפני עצמו. סמלים נפוצים הם אימוג'י מחייך, כועס, נרגש ועוד.
בעברית ניתן להשתמש גם במונחים פרצופון כאשר האמוג׳י הוא בצורה של פרצוף, או רגשון כאשר האמוג׳י מבטא רגש.
היסטוריה.
בשנת 1995, כבר איפשרו הטלפונים הסלולריים והאיתוריות ביפן לשלוח הודעות ואילוסטרציות של הבעות פנים שונות. ב־1999 חברות סלולר יפניות הציגו את האמוג'י לראשונה כסט של 176 דמויות בגודל של 12×12 פיקסלים במערכת יפנית בשם IMORD (רשת אלחוטית).
בעבר הביטוי הגרפי לרגשות נעשה באמצעות סימני פיסוק בסיסיים - רגשונים (אמוטיקונים). אך ההתפתחות הטכנולוגית המהירה תרמה להרחבת התחום. האמוג'י הצבעוני הראשון נוצר על ידי יפני בשם שיגטאקה קוריטה שהיה חלק מצוות שעסק בפיתוח מסדת (בלועזית: פְּלַטְפוֹרְמָה) ל אינטרנט סלולרי בעבור חברת טלפונים יפנית. באותו הזמן נולדה גם המילה emoji, שהיא חיבור של שתי מילים ביפנית - תמונה + דמות.
בתחילת הדרך, האמוג'ים היו מכוונים לביטויים גרפיים המקובלים ביפן, כגון מסכת פנים, או פרח לבן ששימש לציון של שיעורי בית כמעולים, כמו כן האמוג'ים ייצגו בתחילה את המאכלים היפניים המפורסמים כמו סושי, כדורי אורז, ועוד. עם השקת הטלפונים החכמים התחילה פריצת הדרך המשמעותית ביותר של האמוג'ים שבאה לידי ביטוי ביכולות גרפיות רחבות ובעושר תוכני שבא לידי ביטוי במגוון אפליקציות. בנוסף לעולם הסלולר, גם עולם הרשתות החברתיות שהתפתח תרם לשימוש הנרחב באמוג'ים.
המילה הנפוצה ביותר ברשת בשנת 2014 הייתה אמוג'י של לב. יאיר נתניהו חתם פוסט נגד ארגון "מולד" באמוג'י של קקי מחייך ואצבע משולשת (לבנה) ואפילו בית משפט לתביעות קטנות העניק לאמוג'ים תוקף חוזי.
הצבע המקורי של אמוג'ים בגוון עור היה לבן. חמשת הגוונים הנוכחיים נכנסו רק בתחילת 2015 והם מבוססים על , שמגדיר שישה גוני עור לפי תגובתם לקרינת על-סגול. הצהוב נבחר כברירת מחדל משום שהוא נחשב לגוון לא אנושי ולכן נייטרלי מבחינה אתנית (על אף כינוי הגנאי, זה לא צבע העור של אנשים ממוצא אסיאתי). עם זאת, עלו טענות כי תווי הפנים של האימוג'ים החדשים עודם מבטאים תווי פנים של אנשים לבנים.
גיוון צבעי האימוג'י הביא לא פעם לסוגיות של נימוסים ומוסר, ועמדותיהם של המשתמשים משתנות לפי צבע, גיל, מעמד ועוד, ואף הביאו לא פעם לביקורת פומבית על ידוענים.
חידושים.
בשנת 2016 הוסיפו אמוג'י חד מיניים ובני אדם בגווני עור שונים, וזאת בשל ביקורת שנשמעה על היעדר גיוון בצבעי העור של הדמויות. אלפי משתמשים חתמו על עצומה שהוגשה ל־dosomething.org ובעקבותיה הודיעה אפל שתעבוד עם יוניקוד, על מנת ליצור אמוג'י בעלי עור שונה. הצבעים החדשים ניתנים ליישום בכל דמויות האמוג'י הקיימות, כאשר בלחיצה ארוכה על הדמות תיפתח אופציה לגוונים השונים. עוד חידושים ניתן לראות בגרסת IOS 8.3, משתמשים שהתנסו בגרסת הבטא דיווחו כי מאמוג'י התפילה הוסרה ה־"הילה" - קרני האור שזורחות מסביב לידיים. גם באגף המכשירים ישנם שינויים - הסמלים של השעון, הטלפון, והמחשב שודרגו לאייפון, Apple Watch ו־iMac
ביוני 2015 אחד החידושים שאפל הציגה היה הוספת הדגל הפלסטיני במערכת ההפעלה iOS 9.
בנוסף, בפייסבוק התווסף אמוג'י "למי שמרגיש שמן", דבר זה גרר תגובות רבות של גולשים שמצאו את הסמיילי הזה פוגעני. למעלה מ־15 אלף גולשים חתמו על עצומה הדורשת להסיר את האמוג'י בטענה שהוא פוגעני כלפי אנשים שנלחמים בעודף משקל. אמוג׳י זה גם גרר ביקורת מצד אנשים הסובלים מהפרעות אכילה.
אמוג'י בוכה מצחוק.
אמוג'י בוכה מצחוק הוא אמוג'י שמסמל תחושה של צחוק ושמחה. האמוג'י נבחר למילת השנה על ידי אוניברסיטת אוקספורד בשנת 2015. אמוג'י זה היה אחד ה-10 האמוג'ים הפופולריים ביותר בשימוש באתר אמוג'יפדיה בשנים 2014–2018. בשנת 2017, אפל ציינה כי האמוג'י בוכה מצחוק הוא האמוג'י השימושי ביותר במערכת ההפעלה iOS. אמוג'י זה אושר כחלק מהיוניקוד בשנת 2010.
מנחת כהן גדול
טלי אלון
טלי אלון (נולדה ב-18 באוגוסט 1974) היא סופרת ומשוררת ישראלית, שכתבה מאות שירים והוציאה לאור שני ספרי שירה ושני ספרי ילדים. ניהלה את תחום ההתנדבות במחלקה לשירותים חברתיים במועצה האזורית חבל אילות, עד תחילת 2019. משנת 2020, מנהלת את אזור הדרום בחברה לתועלת הציבור קרן שמש מקבוצת עוגן.
ביוגרפיה.
נולדה בתל אביב בשם טל עמיר. נדדה עם משפחתה ברחבי הארץ וארצות הברית עד שהמשפחה קבעה את מגוריה במושב ערוגות, שם למדה בבית הספר התיכון האזורי "באר טוביה". בוגרת תואר שני במסלול מחקרי, במחלקה לניהול ויישוב סכסוכים במסגרת לימודי מדעי החברה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. נשואה לעופר אלון ואם לשניים - בת ובן.