כחלק ממאמצי השיווק שלה, משתפת אבן קיסר פעולה עם מגוון מעצבים ואדריכלים בעולם כדי ליצור מיצגים יצירתיים עם החומר. מיצגים אלו הוצגו בתערוכות מקומיות ובינלאומיות, כולל בשבוע העיצוב במילאנו, ואף דורגו ברשימת המיצגים המובילים על ידי מגזיני העיצוב הידועים בעולם.
בשנת 2016 קיימה אבן קיסר לראשונה בישראל את תחרות "המעצב הצעיר" לבוגרי מחלקות לעיצוב תעשייתי, בשיתוף עם בתי הספר הגבוהים לעיצוב בישראל: בצלאל, שנקר והמכון הטכנולוגי בחולון.
ביצועים פיננסיים.
הביצועים של אבן קיסר מושפעים בעיקר ממגמות השוק בתחומי השיפוץ והבניה. בשנת 2016 היוותה תעשיית משטחי הקוורץ העולמית כ-16% מסך תעשיית המשטחים העולמית שמוערכת בכ-95 מיליארד דולר.
בשנת 2016 היו נתחי אבן קיסר בשוק משטחי הקוורץ בשווקים המובילים שלה כדלקמן: ישראל 84%, אוסטרליה 55%, קנדה 36% וארצות הברית 19%.
בפברואר 2012 הגישה אבן קיסר בקשה להנפקה ראשונה בשווי 115 מיליון דולר לוועדה לניירות ערך ולבורסה בארצות הברית ולהיסחר בבורסת נאסד"ק. בין החברות אשר לקחו חלק בהנפקה נמצאות ג'יי. פי. מורגן וברקליס. 6.7 מיליון המניות של אבן קיסר החלו להיסחר ברשימת הנאסד"ק ב-22 במרץ במחיר של 11 דולר למניה. באפריל 2013 מכרו קרן טנא וקיבוץ שדות ים מניות תמורת 181 מיליון דולר, לפי שער של 23.25 דולר למניה. לאחר המכירה החזיקה קרן טנא 1.7% ממניות החברה, וקיבוץ שדות ים החזיק ב-51% ממניות החברה.
בשנים 2015–2016 חוותה אבן קיסר אתגרים שכללו מתח בין בעלי המניות וחברי הקיבוץ, עזיבה של חברי דירקטוריון ומנכ"ל יוס שירן, ודוח של קרן הגידור ספרוס פוינט, שבו טענה כי משטחי הקוורץ של החברה מכילים פחות קוורץ מהמקובל ולמרות זאת נמכרים במחירי פרימיום. בשנת 2016 ירד מחיר המניה לעומת השיא שבו הייתה, כך ששוויה של אבן קיסר עמד על כ-1.4 מיליארד דולר. בשנת 2016 נכנסה שוב קרן טנא לחברה בעקבות הסכם עם קיבוץ שדות ים, המקנה לה אחזקה של 4% ויכולת למנות שניים מתוך שלושת הדירקטורים שממנה הקיבוץ. בנוסף, מונה אריאל הלפרין, אחד הדירקטורים שהתמנה על ידי קרן טנא, לשמש כיו"ר החברה.
בשנת 2016 רשמה אבן קיסר הכנסות של 539 מיליון דולר, סכום הגבוה ב-1.7% מהתחזיות. הרווח הנקי של החברה עמד על 74.6 מיליון דולר. בשנת 2017 עלו ההכנסות ל-588 מיליון דולר אך הרווח הנקי ירד ל-27.6 מיליון דולר, בין השאר בעקבות התגברות התחרות שגרמה להורדת שולי הרווח והליכים משפטיים כנגד החברה. בשנים 2018-2020 חלה ירידה הדרגתית בהיקף ההכנסות והרווח של החברה עד להכנסות של 486 מיליון דולר ורווח של 7.6 מיליון דולר בשנת 2020
סיליקוזיס אבן מלאכותית.
במרץ 2010 התפרסם תחקיר של התוכנית "עובדה" בקשר למחלת הסיליקוזיס בקרב מעבדי שיש אבן קיסר בישראל. בשנת 2012 פרסמה קבוצת חוקרים רפואיים מחקר בכתב העת הרפואי Chest בו נאמר כי עובדי שיש המעבדים אבן מלאכותית, נמצאים בסיכון גבוה פי 14 ללקות במחלת ריאות חסימתית קשה, בשם סיליקוזיס. המחלה כונתה במאמר בשם "סיליקוזיס אבן קיסר" (CaesarStone Silicosis), מאוחר יותר תיקנה מערכת כתב-העת Chest את המאמר בהשמטת המילה Caesarstone משמו.
בדצמבר 2013 ניתן פסק דין ראשון בתביעת מעבד שיש נגד אבן קיסר ומדינת ישראל. בפסק הדין נקבע כי החברה התרשלה באי אזהרת מעבדי השיש (אולם נקבע כי החל מ-2010 מזהירה אבן קיסר כנדרש), כי המדינה כשלה בפיקוח ובאכיפת תקנות הבטיחות וכי לתובע עצמו אשם תורם מאחר שידע על הסיכונים בעבודתו ועל אמצעי הבטיחות והזהירות שצריך לנקוט בהם. בשנת 2015, לאחר שאבן קיסר הגיעה להסכמה עם מדינת ישראל באשר לאחריותן היחסית לתשלום פיצויים לנפגעי מחלת סיליקוזיס בעשרות תביעות בבתי משפט שונים בישראל, בוטל פסק הדין על ידי בית המשפט העליון והוחלף בהסכם שבין אבן קיסר למדינת ישראל.
אגו רתימנו
מועדון הספורט וההתעמלות רתימנו (ביוונית: Αθλητικός Γυμναστικός Όμιλος Ρεθύμνου), היא קבוצת כדורסל יוונית מהעיר רתימנו במרכז האי כרתים, המתמודדת בליגת העל היוונית (איי 1 אתניקי).
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה בשנת 1986 כחלק מ"מועדון הספורט רתימנו". בסיום עונת 2004/05 העפילה מהליגה השלישית לליגה השנייה. בסיום עונת 2006/07 העפילה הקבוצה בליגה הבכירה. במקביל הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע היווני, בה נחלה תבוסה צורמת 87-48 מול פנאתינאיקוס, בכך שברה הקבוצה שיא שלילי של מינימום נקודות בהיסטוריית גמר הגביע.
הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה במשך עונה אחת (2007/08), שבסיומה נשרה חזרה לליגה השנייה. בסיום עונת 2010/11 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום השני.
בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום הרביעי המכובד והפסידה ברבע גמר הפלייאוף לקבוצת פאניוניוס.
הקבוצה מארחת באולם הספורט מרקורי בעיר, הקרוי על שם "מלינה מרקורי", שרת התרבות בממשלת יוון בעבר. ומכיל 1,600 מקומות ישיבה.
ארתור שולוב
ארתור ליאונרד שולוב (באנגלית: Arthur Leonard Schawlow; ) היה פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1981.
השכלה ופעילות.
ארתור שולוב נולד בניו יורק לאם פרוטסטנטית ולאב יהודי, התחנך כילד נוצרי והגדיר את עצמו כנוצרי. גדל בטורונטו והשתלם באוניברסיטת טורונטו ובאוניברסיטת קולומביה. שימש מרצה באוניברסיטת סטנפורד, יחד עם רוברט הופסטדטר.
ב-1958 הראה בעבודה שחיבר יחד עם גיסו, צ'ארלס טאונס (זוכה פרס נובל בפיזיקה בשנת 1964) כי ניתן להפעיל את עקרון הפליטה המאולצת לשם להגברת קרינה מכוונת בתחום הספקטרום הנראה ובתחום התת-אדום (ספקטרוסקופיית רוויה). עבודה פורצת-דרך זו הובילה לפיתוח הלייזר האופטי.
פיתח ספקטרוסקופיה של לייזר. על גילוי זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1981, יחד עם קאי סיגבאן וניקולס בלומברגן.
נפטר ב-28 באפריל 1999, בגיל 77.
על שמו מוענק מדי שנה על ידי החברה האמריקאית לפיזיקה פרס ארתור שולוב במדעי הלייזר, מאז 1991.
Left 4 Dead 2
Left 4 Dead 2 (ידוע גם בתור L4D2) הוא משחק אימה-הישרדות מגוף ראשון המתבסס על שיתוף פעולה בין שחקנים ברשת. המשחק פותח על ידי חברת Valve והופץ על ידי Valve ו-Electronic Arts. זהו משחק המשך למשחק Left 4 Dead.
בדומה למשחק המקורי בסדרה, העלילה במשחק מתרחשת לאחר התפרצות מגפה אפוקליפטית הגורמת לאנשים להפוך לזומבים. עלילת המשחק מתרחשת בדרום ארצות הברית - הוא מתחיל בסוואנה שבג'ורג'יה ומסתיים בניו אורלינס שבלואיזיאנה. העלילה מתמקדת בארבעה ניצולים חדשים אשר חסינים למגפה שנאלצים להיאבק בהמוני בני אדם הנגועים במגפה שהפכה אותם לזומבים. הניצולים חייבים להילחם בזומבים לאורך השלבים השונים ולהצליח להגיע בשלום לבתי מסתור שונים, כאשר המטרה הסופית היא להגיע לנקודת ההימלטות בסיום המשחק.
המשחק משתמש בטכנולוגית אינטליגנציה מלאכותית חדשה המכונה "הבמאי", אשר שולטת במתרחש במשחק ומאזנת אותו תוך כדי התקדמות.
המשחק יצא לשווקים בצפון אמריקה ב-17 בנובמבר 2009 ובאירופה ב-20 בנובמבר 2009.
הניצולים.
בדומה למשחק הקודם בסדרה, משחק זה מתמקד בארבע דמויות:
הנגועים.
במשחק קיימים כמה נגועים בעלי יכולות מיוחדות:
בן לוין
בן ישראל לוין (נולד ב-9 באפריל 1965) הוא במאי, שחקן ומחזאי ישראלי.
קורות חייו.
בן לוין הוא בנו של המחזאי והבמאי דוד לוין ואחיינו של המחזאי והבמאי חנוך לוין. בן לוין נולד בחיפה, גדל בתל אביב ולמד בבית הספר היסודי א. ד. גורדון.
בשנת 1983, בהיותו בתיכון, השתתף בסדרת הטלוויזיה "ארץ מולדת", ששודרה בטלוויזיה החינוכית, לצידם של איציק ויינגרטן ועמי טראוב. הסדרה סיפרה על מאורעות היסטוריים מרכזיים שהתרחשו בארץ-ישראל בשנים 1950-1850. בסדרה שיחק בכשלושה פרקים בתפקידים שונים. ובפרק שעסק במלחמת העצמאות, שיחק בתפקיד הראשי. ב-1983 שיחק בסרטו של עמוס גוטמן "נגוע", בו גילם את דמותו של עזרי. באותה שנה שיחק בתפקיד הראשי בסרטו של יעוד לבנון "הפנימייה". הוא גילם את דמותו של דן, נער עירוני שמגיע לפנימיית הדסים, מתאהב בילדת חוץ כמותו (סמדר קילצ'ינסקי) ונקלע לעימות עם מלך הכיתה (אלון אבוטבול).
ב-1984 שיחק בסרטו של ג'ורג' רוי היל "המתופפת הקטנה", על-פי ספרו של ג'ון לה קארה. לוין גילם את דמותו של דימיטרי, סוכן מוסד ישראלי צעיר שעוקב אחרי צ'ארלי (דיאן קיטון). בשלב מסוים תופשים את דימיטרי ומוציאים אותו להורג, לעיניה של צ'ארלי.
בצה"ל שירת בן לוין בתיאטרון צה"ל (1987-1984), בתחילה כשחקן ואחר-כך כבמאי וכותב. בתום שירותו הצבאי כיכב בתפקיד הראשי בהצגה "יתומים" בבית ליסין לצידם של השחקנים מכרם ח'ורי ודליק ווליניץ. ההצגה סיפרה על שני אחים המתגוררים בשכונת עוני, האח הגדול משכנע את אחיו הקטן שלא יוכל להצליח בחיים, בגלל שהוא סובל מאסתמה. יום אחד האח הגדול מביא לביתם גנגסטר, שמשתלט להם על הבית.
בן לוין שיחק בסדרת הטלוויזיה הגרמנית "גנבים בלילה", על-פי ספרו של ארתור קסטלר.
אחר-כך שהה בחו"ל תקופה מסוימת. מששב לישראל ב-1988 כיכב בתיאטרון חיפה בתפקיד הראשי בהצגה "תאומים", פרי עטו של סמי מיכאל, בבימויו של רמי דנון.
ההצגה הראשונה אותה ביים בן לוין הייתה "האם יש נמרים בקונגו", פרי עטם של בנגט אלפורס וג'ון ברגם, בתרגומו ובעיבודו והיא הועלתה בתיאטרון הספרייה ב-1992. הייתה זו ההצגה הראשונה שנעשתה בישראל על מחלת האיידס והיא גוללה סיפור בתוך סיפור: שני אנשים – מורה וסופר, שילדיהם לומדים באותו בית ספר לוקחים על עצמם לכתוב הצגה בנושא האיידס. תהליך הכתיבה נעשה תוך כדי משחקי סימולציה על הנושא.