IS הופ הייתה להקת היפ הופ ישראלית, אחת הראשונות שפעלו בישראל. חברי ההרכב הם ליהוד שמואלי ושי גולדנברג.
היסטוריה.
ב-1994 הקימו שמואלי וגולדנברג את הצמד "IS הופ" (קיצור של "Israeli Hip Hop") ששילב אלמנטים ישראליים לסגנון ההיפ הופ. השניים כתבו את המילים של כל שיריהם. לאחר שהפיקו שני שירים בצורה עצמאית ואף צילמו קליפ, הוחתם הצמד ב-NMC בתחילת 1995.
אלבומם היחיד של IS הופ נקרא "באתי לא בזמן" והופק על ידי שמואלי ויצא ב-1995. להיטי האלבום, "יש לו מסיבה", "שיר השכונה" ו"כוס תה", זכו להשמעות רבות ברדיו, אך המכירות של האלבום היו נמוכות והצמד הפסיק את פעילותו בתוך זמן קצר בשל כך.
המשך דרכו של שמואלי.
ב-1999 הוציא שמואלי סינגל חדש בשם IS הופ, בהשתתפות מאיה מור, אך הסינגל לא נחל הצלחה.
המשך דרכו של גולדנברג.
ב-2001 הקליט גולדנברג עבור קווי זהב 012 בהפקת משרד הפרסום מקאן – קשר בראל ג'ינגל הידוע בשם "דודי התותח". הביטוי "דודי התותח" הפך למטבע לשון ובעקבות הצלחתו הוקלט סינגל באורך מלא על ידי הליקון. מאוחר יותר, זכה הג'ינגל בפרס קקטוס הזהב בקטגוריית "קמפיין השנה".
האד-יאי
האד-יאי (בתאית: หาดใหญ่) היא העיר הרביעית בגודלה בתאילנד, שוכנת בדרום המדינה, בסמוך לגבול עם מלזיה. העיר היא הגדולה במחוז סונגלה, במטרופולין שלה מתגוררים כ-800,000 תושבים, הוא השלישי בגודלו בתאילנד, והגדול ביותר בדרום המדינה.
רבים טועים ומחשיבים את האד-יאי כבירת המחוז, אולם לא כך הדבר, בעיר סונגלה שוכנים משרדי הממשל, והאד-יאי היא מרכז העסקים. שתי הערים סמוכות אחת לשנייה ויוצרות יחד את מטרופולין האד-יאי-סונגלה. שם העיר היא גרסה מקוצרת לשמו בתאית של "פרי-הג'ק"
היסטוריה.
עד להקמת מסילת הרכבת לעיר בשנת 1922, הייתה האד-יאי כפר קטן בשם קוק סא-מט צ'ון (Khok Sa-Met Choon), והתגוררו בו ארבעה תושבים בלבד. קו הרכבת הביא לגידול באוכלוסיית הכפר, ותוך זמן קצר הפכה לעיירה קטנה.
תחנת הרכבת הייתה בתחילה כשלושה קילומטרים צפונית לעיר, אך מיקומה הועתק מספר פעמים עקב שיטפונות שפגעו במסילה.
משנת 1922 גדלה אוכלוסיית העיר בהתמדה, בשנת 1935 היה שטח העיר 4.4 קמ"ר והיא קיבלה מעמד של טמבון. במרץ 1949 הועלתה למעמד תסבאן מואנג, ובמאי 1961 הורחב תחום השיפוט שלה ל-8 קמ"ר. באפריל 1977 הורחב תחום השיפוט בשנית ל-21 קמ"ר, ובשנת 1995 למעמד תסבאן נאקון.
ההתקוממות בדרום.
כעיר מרכזית בדרום תאילנד, הפכה האד-יאי יעד מועדף לפיגועי טרור על ידי הארגון לשחרור פטני, וארגונים קיצוניים דומים.
ב-3 באפריל 2005 התרחשו בעיר שני פיגועים: האחד בהיפרמרקט מקומי של רשת קארפור, והשני בשדה התעופה המקומי. בפיגועים נהרגו שניים ונפצעו עשרות.
ב-16 בספטמבר 2006 התרחשו בעיר שישה פיגועים בו זמנית, בסה"כ נהרגו ארבעה ונפצעו יותר משבעים.
ב-31 במרץ 2012 התפוצצה מכונית תופת בבית מלון בעיר, בפיגוע נהרגו חמישה ונפצעו מאות.
תחבורה.
תחנת הרכבת של העיר, היא תחנה בינלאומית המשמשת את חברת הרכבות הלאומית של תאילנד (SRT), ואת חברת הרכבות המלזית (KTMB). במקביל למסילת הרכבת עוברים הכבישים AH2 ו-AH18, המשתייכים לרשת הכבישים האסייתים.
התחנה המרכזית של האד-יאי, היא מרכז התחבורה הגדול בדרום תאילנד, קווי אוטובוסים יוצאים ממנה למרבית היישובים באזור, וליעדים רחוקים כבנגקוק ונאקון ראטצ'אסימה. מהתחנה יוצאים גם מיניבוסים המתמקדים ביעדים התיירותיים. כלי תחבורה נפוץ נוסף הוא הטוק טוק, מונית בעלת שלושה גלגלים.
נמל התעופה הבינלאומי של העיר מרוחק כתשעה קילומטרים דרומית-מערבית למרכז העיר, ומשרת יעדים פנימיים ובינלאומיים כקואלה לומפור וסינגפור. בתקופת החג' טסים מוסלמים רבים דרך שדה התעופה למכה. השדה מדורג במקום החמישי בעומסו במדינה, בשנת 2011 עברו בו 1,869,113 נוסעים.
דמוגרפיה.
בעיר קיים ריכוז בולט של מאלאים-מוסלמים ושל סינים. העיר היא הרביעית בגודלה במדינה, אחרי בנגקוק, נונטבורי ופאק קרט.
חינוך.
בעיר שוכנת האוניברסיטה הציבורית אוניברסיטת נסיך סונגלה, האוניברסיטה הגדולה והוותיקה בדרום תאילנד, הקמפוס שוכן במרכז העיר.
בעיר שוכנים גם הקמפוסים של באוניברסיטאות הפרטיות: אוניברסיטת האדיאי, ואוניברסיטת ראמחאמהאנג.
אקלים.
כבשאר המדינה, שורר בעיר אקלים טרופי, אקלים חם ולח בעל שתי עונות: העונה הרטובה נמשכת בין החודשים מאי עד דצמבר ומשופעת בגשמי מונסון, העונה היבשה נמשכת מינואר עד אפריל.
עממיות
עממיות היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת קומדיית מצבים בבימויו של נאור ציון, ששודרה בתחילת שנת 2014, בערוץ 2 על ידי הזכיינית רשת.
עלילה.
ארבע חברות טובות מהפריפריה מנסות להשתלב בבוהמה של העיר הגדולה, תל אביב, תוך שהן מנסות להשיל מעליהן את הרושם ה"עממי" ומשתדלות לשדר מעמד גבוה, ובמקביל הן מחפשות אהבה ללא כוונה להתפשר. חלקן שינו את שמן על מנת לשוות לעצמן תדמית תל אביבית.
שלוש מן החברות – שני (נטע גרטי), רונית (רותם זיסמן כהן) וסילבי (אניה בוקשטיין) – עובדות בחברת שוק ההון בשם מישר. החברה הנוספת היא חן (מלי לוי).
הסדרה נכתבה בהשראת הפרק "הפרחה הסמויה", שהופיע בסדרה "החברים של נאור" שאף היא נכתבה ובוימה על ידי נאור ציון. בפרק זה, בעונה השלישית של הסדרה, הופיעו ענת מגן-שבו כשונטל סוויסה, יוצאת פריפריה המסווה את היותה "פרחה", רותם זיסמן-כהן ואניה בוקשטיין בתור אותה דמות.
ביקורת.
יעל בן יפת, מנכל"ית התנועה החברתית הקשת הדמוקרטית המזרחית כתבה מכתב תלונה לרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו על כך שהסדרה היא בעלת היבטים גזעניים ומיזוגניים, מאחר שהיא רואה בתוכנית ביטוי לשנאת נשים ושנאת מזרחים.
ברניקי סירה
ברניקי נקראה גם ברניקי סירה (נולדה בין השנים 280-285 לפנה"ס - 246 לפנה"ס), הייתה נסיכה מבית תלמי ואשתו של המלך הסלאוקי אנטיוכוס השני.
ברניקי הייתה בתו של תלמי השני פילדלפוס ואשתו הראשונה ארסינואי הראשונה שהייתה בתו של ליסימכוס מלך תראקיה.
הנישואים בין ברניקי לאנטיוכוס נערכו בשנת 252 לפנה"ס בעקבות הסכם השלום שנחתם בינו לבין תלמי השני שסיים את המלחמה הסורית השנייה. על פי הסכם זה, התגרש אנטיוכוס מאשתו לאודיקה הראשונה כשהוא מעביר את זכות הירושה לילדיה העתידיים של ברניקי. לאודיקה קבלה נחלות מאנטיוכוס השני ופרשה לאסיה הקטנה. תלמי השני ליווה אישית את ברניקי לפלוסיום, לאחר מכן לוותה לגבול המצרי על ידי השר אפולוניוס ומשם נסעה לצידון שם התקבלה על ידי אנטיוכוס.
לאחר שתלמי השני מת בינואר 246 לפנה"ס, עזב אנטיוכוס השני את משפחתו השנייה באנטיוכיה וחזר ללאודיקה שגרה באפסוס. הוא גם קבע שבנו הראשון מלאודיקה יהיה יורשו החוקי. ביולי 246 לפנה"ס, בהיותו באחוזה של אשתו הראשונה לאודיקה מת אנטיוכוס בנסיבות במסתוריות. הועלו חשדות שמותו היה כתוצאה מהרעלה שבוצעה על ידי לאודיקה כנקמה על גירושיה. לאחר מותו דרשה ברניקי שבנה אנטיוכוס יירש את אביו ולאודיקה הכריזה על בנה סלאוקוס השני, למלך על אסיה הקטנה, ושכנעה את אנשי החצר באנטיוכיה להרוג את ברניקי ואת בנה הקטן, ולהכתיר את בנה סלאוקוס השני כמלך. מעשה זה הביא לפרוץ המלחמה הסורית השלישית. כוח צבאי נשלח מקפריסין לסייע לברניקי אבל הוא לא הצליח למנוע את רציחתה.
אחיה של ברניקי, תלמי השלישי שירש את אביו, פלש בשנת 246 לפנה"ס לסוריה במסע נקמה על רצח אחותו. בהמשך מסע המלחמה הוא הרג את לאודיקה.
בודי מילר
סמואל בודי מילר (באנגלית: Samuel Bode Miller; נולד ב-12 באוקטובר 1977) הוא גולש אלפיני אמריקאי, אלוף אולימפי, אלוף עולם, ופעמיים זכה בגביע העולם הכללי (2005 ו-2008) ובסך הכל זכה ב-33 תחרויות בגביע העולמי (7 בכל הזמנים). הוא הגולש האמריקאי הגבר המצליח ביותר בכל הזמנים. הוא אחד מחמישה גולשים בהיסטוריה שזכו בכל חמש התחרויות הגביע בעולמי.
מילר ידוע במזגו הסוער. ברעיון שנערך בינואר 2006 לתוכנית הטלוויזיה "60 דקות" הוא הודה שפעמים רבות במהלך התחרויות הוא גלש במצב של שכרות.
ביוגרפיה.
מילר נולד באיסטון שבניו המפשייר וגדל בקהילה קטנה סמוכה למקום הולדתו בפרנקוניה. בילדותו התגורר עם הוריו ושלושת אחיו בבקתה השוכנת ביער ללא חשמל, צנרת מים או טלפון.
חייו האישיים.
מילר נשוי לשחקנית כדורעף חופים ודוגמנית מורגן בק ואב לבת ובן משתי נשים אחרות.
בני קורח
אנשי ענתות
Fallout 3
Fallout 3 הוא משחק פעולה-תפקידים בעולם פתוח אשר פותח על ידי חברת Bethesda Game Studios. זהו המשחק השלישי בסדרת משחקי Fallout. המשחק יצא בתחילה לשווקים באמריקה הצפונית, אירופה ואוסטרליה באוקטובר 2008, ובהמשך יצא לשווקים ביפן בחודש דצמבר 2008. המשחק פועל במחשבים איישיים על מערכות הפעלה מסוג Microsoft Windows, ובקונסולות משחק מסוג פלייסטיישן 3 ו-Xbox 360.
Fallout 3 התקבל היטב על ידי מבקרים וקיבל מספר פרסים. קבוצת NPD העריכה כי Fallout 3 מכר מעל 610,000 יחידות במהלך החודש הראשון של שחרורו באוקטובר 2008. מאז שהמשחק יצא לראשונה לשווקים חברת Bethesda Game Studios הוציאה לשווקים 5 תוספות שונות למשחק.
עלילת המשחק.