חלק משירי תל אביב נכתבו על ידי משוררים תל אביביים ידועים שתיארו את הווי העיר, ובהם: נתן אלתרמן ("בכל זאת יש בה משהו", "טנגו תל אביב", "גן מאיר בתל אביב", "ערב עירוני"), לוין קיפניס ("מי יבנה בית בתל אביב"), נעמי שמר ("עיר לבנה", "בסנדלים על גשר הירקון", "גג", "לאורך הטיילת"), מאיר ויזלטיר ("יש לי סימפתיה").
בין השירים והפזמונים הידועים על תל אביב:
בין הפזמונים הידועים על יפו:
תמונות תל אביביות ותיאורים מהווי העיר מובאים גם בשירים ופזמונים על נחל הירקון.
הנרי מקמהון
לוטננט-קולונל הנרי מקמהון (אנגלית: Henry McMahon; 28 בנובמבר 1862 - 29 בדצמבר 1949) היה דיפלומט בריטי וקצין בצבא הודו אשר שירת כנציב הבריטי העליון במצרים (בשנים 1915-1917). כמו כן הוא כיהן כפקיד בהודו הבריטית ושירת כנציב הראשי בבלוצ'יסטן.
מקמהון ידוע בעיקר על חלקו במכתבי חוסיין-מקמהון ועל קו מקמהון בין טיבט והודו. תומאס אדוארד לורנס מזכיר בכתביו את חלקו של מקמהון במרד הערבי כנגד האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה.
רקע.
מקמהון היה בנו של לוטננט-ג'נרל צ'ארלס אלכסנדר מקמהון, חבר החברה המלכותית והחברה הגאולוגית של לונדון. צ'ארלס מקמהון היה המפקח של לאהור ומחוז היסר בהודו הבריטית.
קריירה.
מקמהון הוצב כלוטטננט בצבא הודו בשנות השמונים של המאה ה-19. בשנת 1897 הועלה לדרגת קפטן וקיבל מעמד עמית במסדר כוכב הודו. כארבע שנים לאחר מכן כבר קודם לדרגת מייג'ור ובשנת 1906 הוכתר כאביר מסדר האימפריה ההודית. בשנת 1909 קודם לדרגת לוטננט-קולונל וכעבור שנתיים קודם לחברות במסדר הוויקטוריאני המלכותי במעמד דורבר דלהי.
בשנת 1914 מונה מקמהון להיות המפקח העליון של מצרים. בשנים 1915–1916 קיים מקמהון חלופת מכתבים עם השריף חוסיין בן עלי. בחלופת מכתבים זו, שמוכרת כיום כמכתבי חוסיין-מקמהון נידונו התנאים שדרש חוסיין מהנציב הבריטי בתמורה לתמיכת השבטים הבדואים במאבק הבריטי בעות'מאנים במהלך מלחמת העולם הראשונה ופיתוחו של המרד הערבי. בשנת 1916 פרש משירות הצבא הבריטי וקיבל חברות במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
בשנת 1920 העניק לו חוסיין בן עלי, מלך חג'אז, תואר אבירות במסדר אל-נהדה.
צבא דרום וייטנאם
צבא דרום וייטנאם (South Vietnamese Army - SVA ,Army of the Republic of Viet Nam - AVRA) היה צבאה של רפובליקת וייטנאם, שהתקיימה משנת 1955 עד לנפילת סייגון ב-1975. מוערך כי הצבא סבל כ-1.4 מיליון אבדות (הרוגים ופצועים) במהלך מלחמת וייטנאם.
לאחר נפילת העיר סייגון לכוחות הצבא הצפון וייטנאמי הפולש, ARVN פורק. מספר קצינים בכירים ממנו ברחו מהמדינה לארצות הברית או מקומות אחרים. אלפי קצינים נשלחו לאחר המלחמה למחנות "חינוך מחדש" על ידי הממשלה הקומוניסטית של
המדינה הווייטנאמית המאוחדת החדשה, הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם.
הצבא הווייטנאמי הלאומי 1949-1955.
ב-8 במרץ 1949, לאחר הסכמי אליס, הוכרה מדינת וייטנאם רשמית על ידי צרפת כמדינה עצמאית הנשלטת על ידי הקיסר באו דאי. אז נוצר הצבא הלאומי. הוא לחם יחד עם כוחות חיל המשלוח הצרפתי של האיחוד הצרפתי נגד כוחות הגרילה הקומוניסטיים, הוייט מין שהונהגו על ידי הו צ'י מין. הצבא הלאומי לחם במגוון רחב של קרבות הכוללים גם את מבצע אטלס, קרב נא סאן וקרב דיין ביין פו.
בסיוע הצרפתים הפך הצבא הלאומי לצבא מודרני במהירות. הוא כלל כוחות חיל רגלים, ארטילריה, קשר, שריון, צי, חיל אוויר וכוחות ומוטסים ואקדמיה צבאית. עד 1953 היו החיילים והקצינים כולם וייטנאמים. הקצינים הוכשרו במוסדות צרפתיים שונים.
לאחר הסכמי ז'נבה ב-1954 חדלה הודו-סין הצרפתית מלהתקיים ועד 1956 נסוגו חיילי האיחוד הצרפתי ומלאוס, וייטנאם וקמבודיה.
החבובות כובשות את מנהטן
החבובות כובשות את מנהטן הוא סרט קולנוע קומי-מוזיקלי. זהו סרטם השלישי של החבובות, שהיה באורך מלא והסרט האחרון בו השתתף ג'ים הנסון, לפני מותו. הסרט צולם בניו יורק בקיץ 1983 ויצא לאקרנים בשנת 1984 על ידי סרטי טריסטאר וחברת ג'ים הנסון. הסרט הציג לראשונה את החבובוטף.
עלילת הסרט.
בפתיחת הסרט, קרמיט הצפרדע, מיס פיגי וחבריהם הם בוגרי קולג', יחד הם מעלים מחזמר בשם "מנגינות מנהטן". בקמפוס, קרמיט מאמין שמשהו חסר בתסריט של המחזמר, אולם חבריו רצו להביא את המחזמר לברודוויי, ופיגי קיוותה שיהיה להם מספיק כסף כדי שהיא וקרמיט יוכלו להתחתן, לבסוף קרמיט הסכים, וכל החבורה נסעה לניו יורק. ראשית הם הולכים למפיק מרטין פרייס (דבני קולמן) שרוצה תשלום עברו המופע שלהם, לפתע מזכירתו באה עם שני שוטרים ואישה זקנה אשר טענה שהוא נוכל בשם מורי פלוצקי. פלוצקי ניסה להשתמש בקמילה וגונזו בתור פתיונות אולם לבסוף נתפס הודות לחיה. החבובות ניסו להביא את המופע שלהם בחברות הפקה שונות, אך ללא הצלחה.
אחרי כמה חודשים, כשהחבורה נשארה ללא כסף, הם הבינו שעליהם להתפצל ולעבוד ברחבי ארצות הברית. סקוטר ניהל בית קולנוע ענק בקליבלנד, אוהיו, שם הוא פגש את הטבח השוודי כמוכר פופקורן ואת לו זילנד כצופה סרטים קבוע. פוזי הדוב ישן במערה עם הדובים ביערות מיין, וד"ר שן והלהקה החשמלית היו בפיטסבורג.
קרמיט נשאר בניו יורק כדי לעבוד על התסריט ומוצא עבודה במסעדה, שם הוא מתיידד עם מנהל המסעדה פיט (לואיס זוריץ) ועם ביתו ג'ני (ג'וליאנה דונלד), מלצרית אשר רוצה להיות מעצבת אופנה. כמו כן עובד במסעדה ריזו העכברוש אשר הביא איתו עכברושים נוספים לעבודה טאטואי, מאסטרסון, צ'סטר ויולנדה. מאוחר בלילה, קרמיט עלה על גבעת בניין אמפייר סטייט וצעק שהא וחברי עוד יהיו בקרוב בברודוויי, אולם הוא לא ידע שגם מיס פיגי נמצאת בניו יורק.
קרמיט וריזו ניסו למצוא דרך לקדם את המופע של קרמיט. ראשית, קרמיט נכנס למשרדו של לאונרד ויינסופ (ג'ון לנדיס) כאשר הוא מחופש לגזעי עם אפרו, אולם כשיצא מהמשרד, ויינסופ זרק את התסריט לפח מבלי לקרוא, אחר כך קרמיט נכנס למסעדת סרדי כשהוא מחופש לג'נטלמן, וניסה לתלות את תמונתו על קיר עם מלא תמונות של ידוענים במסעדה, במקום התמונה של לייזה מינלי. אולם לייזה מינלי נכנסה ושאלה את המלצר למה תמונתה הוחלפה בתמונה של צפרדע, לפתע העכברושים, ששיתפו פעולה עם קרמיט, היו רעבים ועלו לשולחן, זה גרם לסועדים להיבהל והמלצר, שגילה את תמונתה של לייזה מינלי מתחת לשולחן, העיף את קרמיט ואת העכברושים מהמסעדה.
בסנטרל פארק, קרמיט שקל לוותר אולם ג'ני עודדה אותו והוציאה את קרמיט יחד איתה לסיבוב ריצה. מיס פיגי, שריגלה אחריהם, קינאה בחברותם של קרמיט וג'ני, לפתע גנב ארנקים הגיע וחוטף מפיגי את ארנקה. פיגי שאלה רולרבליידס מסקייטר (גרגורי היינץ) ורדפה אחרי הגנב. מיס פיגי תפסה את הגנב והשוטר עצר אותו, לפתע קרמיט וג'ני ראו אותה, קרמיט ופיגי רבו ביניהם כי קרמיט גילה שמיס פיגי ריגלה אחריו מאחורי גבו, לאחר מכן קרמיט ופיגי משלימים בזכותו של הסקייטר שביקש חזרה את הרולרבליידס שלו. כשנסעו במרכבה פיגי דמיינה אותה ואת קרמיט כשהיו תינוקות. כשהגיעו למסעדה, מיס פיגי קיבלה עבודה בתור מלצרית, בינתיים קרמיט קרא מכתבים נוספים מחבריו בזמן שהעכברושים טיפלו בלקוחה (ברוק שילדס). במכתבים שקרמיט קרא, גונזו וקמילה הצטרפו לקרקס ימי במישיגן, ועשו טריק שלא ממש הצליח, ורולף עובד בכלביה, שם מר סקפינגטון (ג'יימס קוקו) משאיר את כלבו לסוף שבוע. מכתב נוסף שקרמיט קיבל אמר שברנרד קרופורד, מפיק בברודוויי, התעניין במופע שלו.
במשרד, קרמיט פגש את רוני קרופורד (לוני רייס) אשר רצה להפיק את "מנגינות מנהטן" כדי להוכיח את עצמו לאביו, ברנרד (ארט קרני). קרמיט אשר נרגש שהצליח להביא את המופע שלו ומרוב התרגשות הוא עבר את הכביש באור אדום מבלי לשים לב עד שנדרס על ידי מכונית. במסעדה, פיגי הייתה מודאגת, לפתע רוני הגיע למסעדה והוא סיפר לפיגי, ג'ני ופיט על המופע. פיט כתב מכתבים לחבריו של קרמיט על מנת להחזירם, פוזי בא עם הדובים, גונזו עם התרנגולות, רולף עם הכלבים, סקוטר עם הטבח השוודי ולו זילנד והלהקה החשמלית עם ביוגרד, בנזן וביקר. בינתיים בבית החולים, קרמיט התעורר ולא זכר דבר, לאחר כמה בדיקות הרופאה שלו (לינדה לווין) הציעה לו להתחיל חיים חדשים בשבילו. בתור "פיל" קרמיט מצא עבודה חדשה במרכז שיווק עם שלושה עובדים צפרדעים נוספים ביל, גיל וג'יל. כאשר חבריו של קרמיט מחפשים אותו ברחבי העיר ללא הצלחה. הבכורה עמדה להיות הערב והחבורה התייאשה מהחיפושים, לפתע קרמיט הגיע עם חבריו לשיווק, וניגן בכוסו את השיר המרכזי מהמופע "אנחנו שוב יחד", רוני ג'ני והחבורה מצאה את קרמיט ונדהמו לגלות שקרמיט לא זוכר דבר, אולם אחר שלעג לפיגי על הנישואין בתיאטרון, פיגי הרביצה לו והזיכרון של קרמיט חזר.
בבכורה, קרמיט הבין שמה שחסר בתסריט היו "עוד צפרדעים וכלבים ודובים וכל מיני", וצירף למחזמר את כל החברים, שהחבורה של קרמיט הביאה מרחבי הארץ. עם שחקנים רבים והתלבושות של ג'ני, המחזמר הייתה הצלחה גדולה. ובליל הבכורה החליפה פיגי את תפקידו של גונזו לנזיר אמיתי (סריל ג'נקינס) אשר מופיע בסצנת החתונה אשר נמצאו שם כל מיני חבובות, כולל חבובות מרחוב סומסום ודוד מאט המטייל מפראגל רוק, כשקרמיט אמר "מסכים" הקהל הריע וקרמיט ופיגי התחתנו.
אורוויל