הסרט קשה לצפייה ומתאר מחלקה סגורה של נשים פסיכוטיות שמתפרעות, צורחות ומכות ואת האמצעים שננקטים נגדן כמו עטיפת הגוף בסדין וקשירה ברצועות למיטה.
תקציר עלילה.
דברה בלייק (קת'לין קווינלן) היא נערה בת 16 שהוריה מביאים אותה לטיפול במוסד פסיכיאטרי בגלל התנהגות מוזרה וניסיון התאבדות על ידי חיתוך ורידי הידיים. ד"ר פריד (ביבי אנדרסון) מתמנית לטפל בה.
דברה נמצאת בתוך עולם פנטזיה שבנתה לעצמה והיא חושבת שהוא אמיתית. היא נמצאת בתוך שבט פראי שנקרא "איריה" ומדברת בשפה "איריאנית" שידועה רק לה. היא רואה את הפראים האלה בכל החדרים והפינות הנסתרות במוסד.
היא מבקשת מהרופאה לשחרר אותה במהירות מהפראים האלה אך ד"ר פריד אומרת לה שזה לא קל וכי "מעולם היא לא הבטיחה לה גן של ורדים". היחסים ביניהם יודעים עליות וירידות ודברה מנסה שוב להתאבד על ידי חיתוך ורידי הידיים.
מבין המאושפזות יש לציין את הלן (סינייה האסו) שצורחת ומכה אותה, שתיהן מחוללות ריב גדול במוסד שבסופו האחים הובס (ריי סנטוני) ומקפרסון (נורמן אלדן) קושרים אותן למיטה.
מיס קורל (סילביה סידני) היא המבוגרת בין המאושפזות ונמצאת בטיפול שנים רבות עם התפרצויות שבסופן קשירה למיטה. היא מלמדת את דברה מתמטיקה בעת שהיא צלולה.
לי (סוזן טיירל) היא החברתית בין המאושפזות והיא פוצחת בשיר עליז וריקוד וזוכה לתשואות המאושפזות.
לבסוף מצליחה ד"ר פריד לשחרר את דברה מעולם הפנטזיות שלה. בסוף הולכות דברה וקלרה (דרלן קרביוטו) לצפות במשחק בייסבול ושני שחקנים (דניס קווייד ומל גיבסון) מסכימים לשתף אותן במשחק.
דומיניק בול
דומיניק בול (באנגלית: Dominic Ball; ב-2 באוגוסט 1995, ולווין גרדן סיטי) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר.
קריירה.
דומיניק בול החל לשחק עבור קבוצת נוער של טוטנהאם הוטספר בשנת 2011. ב-22 בינואר 2015 הוא הושאל לקבוצת הפוטבול ליג השנייה בה עשה הופעת בכורה כשחקן מקצועי. ב-13 באוגוסט 2015 סוכמה השאלתם של נתן אודווה ודומיניק בול לגלאזגו ריינג'רס עד לסיום העונה. במדי הקבוצה הוא עלה לליגת העל הסקוטית.
בשנת 2016 הוא חתם לשלוש שנים ברות'רהאם יונייטד, אך שוחרר כעבור חמישה חודשים. הוא שיחק במספר קבוצות בהשאלה, עד שבשנת 2019 עבר לקווינס פארק ריינג'רס.
קריירה בינלאומית.
דומיניק בול שיחק בנבחרות הנוער של אירלנד הצפונית. בשנת 2013 הוא הוזמן לנבחרת אנגליה לנועד עד גיל 20 ועשה בנבחרת זו שש הופעות.
יחסי בנגלדש–קובה
יחסי בנגלדש–קובה הם היחסים הדו-צדדיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה של קובה. היחסים בין שתי המדינות מתוארים כחמים.
היסטוריה.
שתי המדינות כוננו באופן רשמי יחסים ביניהן ב-1972, זמן קצר אחרי שבנגלדש זכתה בעצמאות מפקיסטן. היחסים עברו נקודת מפנה ב-1974 כשבנגלדש חתמה עם קובה על הסכם שנוי במחלוקת לייצוא שקי יוטה, ושהוביל את ארצות הברית - שניהלה יחסים עוינים עם קובה - להשעות את סיוע המזון האמריקאי לבנגלדש. באותה שנה, בנגלדש סבלה משיטפון הרסני בחודשים יולי-אוגוסט, ושהביא לנזקים חמורים ברחבי בנגלדש, ולנזק חמור לייצור המזון המקומי. הפגיעה האנושה בבנגלדש לוותה ברעב המוני ולמותם של כמיליון תושבים. כדי להתמודד עם הרעב, וכדי לאפשר סיוע ומזון מארצות הברית, ממשלת בנגלדש ניתקה את כל הקשרים עם קובה, והיחסים בין שתי המדינות הגיעו לשפל. היחסים חודשו כשנשיא בנגלדש זיאור רחמן היה ראש המדינה הראשון שביקר בהוואנה ב-1979.
יחסים פוליטיים.
ב-1998 נעצרו בארצות הברית חמישה קציני ביון קובנים שזכו לכינוי החמישייה הקובנית. לאחר מעצרם נערכה בבנגלדש עצרת למען שחרור הקצינים, ונאספו 10,000 חתימות. במקרה אחר, ספינה של חברה בבעלות קוריאה הצפונית הייתה מעורבת בהברחת נשק לקובה, והורחקה מנמל צ'יטגונג על ידי הצי הבנגלדשי. על החברה הוטלו סנקציות של האו"ם בשל ניסיון ההברחה.
יחסים כלכליים.
בנגלדש וקובה הביעו עניין בהרחבת שיתוף הפעולה הכלכלי ביניהן. נכון ל-2013, בין הסחורות המרכזיות שמיוצאות מבנגלדש לקובה קיימים טקסטיל, תרופות וחולצות. הסחורות שקובה מייצאת לבנגלדש כוללות תרופות.
ילדה קטנה מתבוננת באוהבים ברכבת
ילדה קטנה מתבוננת באוהבים ברכבת, הידועה גם בשמות חווית הנסיעה (Travel Experience חווית הנסיעה) או (מציצנות Voyeur), הוא ציור של מעשה ידי המאייר האמריקאי נורמן רוקוול. הוא נוצר במקור עבור השער של הסאטרדיי איבנינג פוסט ב-12 באוגוסט 1944.
רקע כללי.
רוקוול הגה את הרעיון לציור כאשר נסע ברכבת עם אנשי שירות ומשפחותיהם. את הדוגמנים צייר רוקוול בקרון רכבת לא בשימוש על ציפוי של רכבת רוטלנד הנוסעת מורמונט לניו יורק. רוקוול לא היה מרוצה מהאזור סביב ראשיהם של בני הזוג המאוהבים בסקיצה הראשונית שלו, שהובילה לציור הסופי וכיסה את האזור בדף נייר נוסף כדי להתאים את הפוזה של הזוג.
תיאור הציור.
הציור "ילדה קטנה מתבוננת באוהבים ברכבת" מתאר קרון רכבת צפוף. ניתן לראות זוג צעיר חסר פנים מתכרבל באחד המושבים; ראשיהם ביחד והרגליים שלובות זו בזו על גבי כמה מזוודות במושב הפונה ישירות מולם. מעיל חילות האוויר של צבא ארצות הברית של האיש תלוי מעל בני הזוג. נקודת המיקוד של הציור היא ילדה בת שש במושב מול בני הזוג שליד אמה. מבלי שהזוג הבחין בה, היא כורעת על מושבה ומתבוננת בהם. נראה שהיא לא מעוניינת ברגע האינטימי. ברקע ניתן לראות את זרועו של הפקח, עם כרטיס ביד. כובע "דיקסי גביע" של מלח בצי ארצות הברית ושיער של בת זוגו ניתן לראות במושב מאחורי הזוג.
היסטוריון האמנות הפופולרית כריסטופר פינץ' מצא שהציור הוא דוגמה טובה לסגנון הבשל של רוקוול והשווה את הציור לתמונה של אנרי קרטייה ברסון. סקיצת העיפרון לציור זה נמצאת באוסף האמנות האישי של ג'ורג' לוקאס ונכללה בתערוכת אוסף האמנות של סטיבן ספילברג בהמוזיאון לאמנות אמריקאית שהוצגה בשנת 2010.
זכויות להט&quot;ב בוייטנאם
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בווייטנאם מתמודדים עם אתגרים משפטיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים היא חוקית בווייטנאם בעוד היסטוריונים מאמינים כי מעולם לא הופללה בהיסטוריה הווייטנאמית. עם זאת, זוגות חד מיניים ומשקי בית שבראשם זוגות חד מיניים אינם זכאים להכרות המשפטיות הזמינות לזוגות הטרוסקסואלים. ב-24 בנובמבר 2015, התאמה מגדרית הוסמכה רשמית בווייטנאם לאחר שהחוק האזרחי משנת 2015 אושר על ידי האספה הלאומית ונכנס לתוקף בינואר 2017.
מצעד הגאווה הראשון של וייטנאם התקיים בהצלחה בבירה האנוי ב-5 באוגוסט 2012. בשנת 2017, מספר ציוני המצעדים במדינה התפרס לכ-35 ערים ומחוזות נוספים במדינה.
בנובמבר 2016, וייטנאם, קוריאה הדרומית, יפן, הפיליפינים, ישראל, תאילנד, מזרח טימור, נפאל, גאורגיה, טורקיה, סרי לנקה ומונגוליה היו למדינות היחידות ביבשת אסיה באו"ם שהצביעו בעד מינוי עצמאי של מומחה להגברת "המודעות לאפליה העומדת בפני קהילת הלהט"ב בעולם ומציאת דרכים להגן על חבריה כראוי".
היסטוריה.
בעוד שרוב הדיווחים ההיסטוריים הווייטנאמיים עד לעידן המודרני עוסקים ברעיונות הפטריארכליים של הקונפוציאניזם, נוכחותן של פעילויות הומוסקסואליות בווייטנאם נרשמה במשך זמן רב. טקסט משלים לקוד של לה תאן טונג (דוכס בית המלוכה החמישי של שושלת לי) מהמאה ה-15 הזכיר את משפטן של שתי נשים שחיו באותו בית וקיימו יחסים הומוסקסואלים זו עם זו בזמן שבעלה של אחת הנשים נעדר. עם זאת, בזמן משפטן, לא היה אזכור למעשיהן ההומוסקסואלים בעודן הואשמו רק בניאוף. היעדר ביקורת זו תואם את אמונתם של היסטוריונים רבים כי מעשים חד מיניים מעולם לא הופללו בווייטנאם. גיל ההסכמה שווה ל-16 שנים ללא קשר למגדר או נטייה מינית.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
ב-29 בנובמבר 2010, החתונה החד-מינית הזרה הראשונה בווייטנאם נערכה בהאנוי בין אזרח יפני לאירי בעודה עוררה תשומת לב רבה בקהילה הלהט"ב המקומית. חתונה טקסית חד-מינית נוספת בין שני אזרחים וייטנאמים נערכה בהייפונג שבצפון וייטנאם ביוני 2018.
ביולי 2012 הודיע שר המשפטים כי ממשלת וייטנאם החלה בהתייעצות בשאלת הכשרת נישואים חד מיניים. ביוני 2013 הגיש משרד המשפטים הצעת חוק שתסיר את האיסור על נישואים חד מיניים מחוק הנישואין והמשפחה ותעניק זכויות מסוימות לזוגות חד מיניים שחיים יחדיו. האספה הלאומית דנה בכך באוקטובר 2013. ב-24 בספטמבר 2013 הוציאה הממשלה צו המבטל קנסות על קיום נישואים חד מיניים. הצו נכנס לתוקף ב-11 בנובמבר.
עם זאת, בנובמבר 2013 אישרה האספה הלאומית חוקה חדשה בה סעיף 64 בוטל והוחלף בסעיף 36 המגביל הכרה בנישואים עבור זוגות הטרוסקסואלים בלבד באומרו: "לגברים ולנשים יש את הזכות להינשא ולהתגרש. נישואים חייבים לדבוק בעקרונות של התנדבות, פרוגרסיביות, מונוגמיה, שוויון וכבוד הדדי בין בעל ואישה".