בכור יצחק נאבארו
הרב בכור יצחק נאבארו (או נאברו; בכתיב המקור: נאב'ארו; נפטר בכ"ה באב ה'תקצ"ה, 20 באוגוסט 1835) היה רב, דיין ופרשן באזמיר שבטורקיה ומחבר ספרים פני מבין ולב מבין.
תולדותיו.
נולד לרבי יעקב, אשר לימד אותו מקרא, משנה וגמרא, ונפטר כאשר היה בן 13. אמו עבדה בשתיים או שלוש עבודות ביום כדי לפרנסו שלא יצטרך לעבוד ויוכל ללמוד תורה. אמו נפטרה בשנת ה'תק"ם, ורבו הספידה. הרב אברהם אלגראנטי מירקאדו לקח אותו תחת חסותו ומימן אותו במשך תקופה.
למד אצל הרב ברוך קאלומיטי בכור. שימש כרב העיר יחד עם הרב רחמים אריה אברהם הכהן אריאש (מחבר ספר שפתי רננות) והרב יוסף בן חיים משה אבן עזרא (מחבר ספר שלחן המלך). היה ידוע כאוהב שלום ורודף שלום כל ימיו. הגיה את ספר נר יצחק (ירושלים תשנ"ד) לרבי נסים יצחק ארדיט, וכן את ספר ישיר משה (שאלוניקי תקס"ו) לרב רפאל משה פאלקון. הרב רפאל יוסף חזן העריך אותו מאוד וכתב הסכמה לספרו 'לב מבין'. גם הגאון הרב יצחק מאיו משבח אותו בהקדמתו המשותפת יחד עם הרב היר"ח לספרו פני מבין. הרב יוסף פונטרימולי מביא דברים בשמו. גם הרב חיים פאלאג'י מזכיר אותו כמה פעמים בספריו.
נפטר ביום חמישי, כ"ה באב ה'תקצ"ה באזמיר, שם נקבר. הספידוהו הרב דוד אמאדו בשעת חימום בק"ק ביקור חולים. הרב יאושע אברהם קריספין בספרו אברהם במחזה, הרב שלמה חכים בהלוויה. בספר כיסא שלמה,
חיבוריו.
כל ספריו נושאים את המילה מבין בשמותם, משום שראשי התיבות של מבין הם ממני בכור יצחק נאב'ארו:
פסק דין ממנו בנוגע לאשה שבעלה רוצה לגרשה מפני שעברה על דת יהודית, לטענתו, מופיע בספר בן הרמה (אזמיר תרל"ה). תשובה ממנו בעניין תפיסת נכסים מופיעה בספר ארח מישור לרבי אליהו רחמים חזן. דרשה ממנו לרגל נישואי גיסו, הרב משה ברכה נדפסה בספר ישיר משה.
ויקיפדיה הטטרית
ויקיפדיה הטטרית (בטטרית: Татар Википедиясе) היא הגרסה הטטרית של ויקיפדיה, האנציקלופדיה החופשית. גרסה זו הושקה בספטמבר 2003, כיום קיימים בה 416,366 ערכים, מה שהופך אותה לוויקיפדיה ה-33 בגודלה לפי כמות ערכים. בוויקיפדיה זו יש 5 מנהלי מערכת, 41,169 משתמשים רשומים ו-100 משתמשים פעילים.
הוויקיפדיה הטטרית כתובה בעיקר באלפבית קירילי. עם זאת, בניגוד לרוב הויקיפדיות בשפות האחרות המבוססות על האלפבית הקירילי, חלק מהערכים בגרסה הטטרית של ויקיפדיה, נכתבים גם באלפבית לטיני.
לבנית אפרורה
לבנית אפרורה (שם מדעי: Egretta vinaceigula) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החי באפריקה הדרומית ובמרכז אפריקה והיא מצויה בסכנת הכחדה בטבע. אנפה זו מזכירה במראה גרסה כהה של אנפת הצל, אך בעלת מספר הבדלים קטנים, בעיקר במראה הצעירים.
תיאור.
אנפה זו קטנה יחסית ומגיעה לאורך ממוצע של 43 סנטימטרים ולמשקל של 250 עד 340 גרם בממוצע. צבע הנוצות כחול-אפור כהה עד שחור. היא בעלת צוואר חום-אדמדם היורד בפס ישר עד אמצע החזה. הרגליים צהובות וארוכות והמקור ישר ואפור-כהה עם בסיס צהוב.
האנפה מצויה לאורך גדות נהר, אגמים ובסוואנות לחות וביצות לאורך אפריקה הדרומית, בעיקר בזמביה, צפון נמיביה ובוטסואנה במספר אזורים ופארקים לאומיים כמו באגן האוקוונגו. היא לעיתים נודדת לאזורים נוספים כמו לצפונה של דרום אפריקה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואולי גם במוזמביק, זימבבואה (סמוך לזמבזי) אנגולה ומלאווי. זוהי אנפה נדירה יחסית, כשבטבע נמצאים לפי ההערכות רק 3,000 עד 5,000 פרטים בוגרים.
האנפה היא פעילת יום החיה סמוך למקווי מים או על הצמחייה הקרקעית, לעיתים סמוך לאנטילופות כמו קובוס המשקפיים ושם צדה דגים, בעיקר אמנוניים קטנים, אך גם צפרדעים, סרטנים וחרקים. היא מתרבה על עצים נמוכים כמו דקליים, שיטה, פיקוס ואף על קנים סמוך למים. הקן עשוי מצמחייה ונמצא בקרבה למים ובו הנקבה מטילה 1 עד 4 ביצים.
האנפה מצויה בטבע בסכנה עקב ייבוש של מספר נהרות ויצירת סכרים לאורך אפריקה הדרומית. סכנות נוספות שריפות טבע נפוצות או רמיסות של אתרי הרבייה בידי פילים נודדים או טריפה של הצעירים בידי עיטם קולני.
מסמך נסיעה לפליטים
מסמך נסיעה לפליטים (נקרא גם מסמך נסיעה של אמנת 1951 או דרכון ז'נבה) הוא מסמך נסיעה המונפק לפליט על ידי המדינה בה הוא מתגורר בדרך כלל, ומאפשר לו לנסוע מחוץ לאותה מדינה ולחזור אליה. מכיוון שהסיכוי של פליט להשיג דרכון ממדינת הלאום שלו (שממנה ביקשו מקלט) הוא לא סביר, הוא זקוק למסמך נסיעה כדי שיוכל לבצע בנסיעות בינלאומיות.
145 המדינות החברות באמנה בדבר מעמדם של פליטים מחויבות להנפיק מסמכי נסיעה לפליטים השוהים כדין בשטחן.
מסמכי נסיעה לפליטים הם חוברות דמויות דרכון. הכריכה שלהם נושאת את המילים "מסמך נסיעה" באנגלית ובצרפתית (ולרוב בשפת המדינה המנפיקה), וכן את תאריך אישור האמנה: 28 ביולי 1951. המסמכים היו במקור אפורים, אם כי מדינות מסוימות מנפיקות אותם כעת בצבעים אחרים, עם שני קווים אלכסוניים בפינה השמאלית העליונה של הכריכה הקדמית. נושאי מסמכים אלה נהנים מהטבות מסוימות על ידי החתומים על האמנה.
עם זאת, כיוון שמסמך נסיעה של פליטים אינו דרכון לאומי רגיל, המחזיק בו עשוי להיתקל בבעיות מסוימות מעת לעת, לעיתים עקב אי-היכרות של צוות חברת התעופה עם מסמכים כאלה.
לבנית דימורפית
לבנית דימורפית (שם מדעי: Egretta dimorpha) היא מין של עוף מים בסוג לבנית ממשפחת האנפתיים החיה באיים קומורו, מדגסקר, מיוט, סיישל שבמערב האוקיינוס ההודי וכן בקניה וטנזניה, ולעיתים גם דרומה עד מוזמביק, לאורך ביצות מלוחות ואגני מים סמוכים לחופים למשל בין מנגרובים ובלגונות.
האנפה תוארה ב-1914 בידי החוקר הגרמני ארנסט הארטרט , כשבתחילה נחשבה עקב דמיונה לתת-מין של לבנית ים-סוף או של לבנית קטנה.
אורכה של האנפה 55–65 סנטימטרים, עם מוטת כנפיים של 86–104 סנטימטרים. גופה עוטה 2 הופעות: חלקם בעלי נוצות לבנות ברובו, כשהמקור והרגליים שחורים והעיניים וסביבתם צהובים וחסרי נוצות. אחרים בעלי כסות כחולה-שחורה למעט הרגליים והמקור וסביבתו גם צהובים.
אנפה זו מצויה לרוב בבדידות או בקבוצות קטנות המחפשות מזון לאורך החופים והיא מלקטת במקורה טרף של דגים, חרקים מימיים וסרטנים. בדומה לקרובותיה היא מקננת על עצים, כשבקן הנקבה מטילה 1 עד 3 ביצים.
אנפית סוף ג'אווה
אנפית סוף ג'אווה (שם מדעי: Ardeola speciosa) היא מין של אנפה מהסוג אנפת אגם, החיה בחלק המזרחי של דרום-מזרח אסיה וברחבי איי הפיליפינים ואינדונזיה ברחבי ביצות של מים מתוקים ומלוחים, כשמספר אוכלוסיות נוהגות לנדוד. זוהי אנפה קטנה בעלת תפוצה רחבה שלא נמצא בסכנה בטבע.
תיאור.
אנפה זו מגיעה לאורך ממוצע של 45 סנטימטרים והיא בעלת מבנה גוף עגלגל, רגליים קצרות יחסית צהובות וראש וצוואר רחבים כשאזור הלחיים והעיניים לבן וכך גם הסנטר. המקור ארוך וצהוב והכנפיים והגב כחולים-כהים מלמעלה, אך חלקם התחתון לבן. החזה והבטן לרוב לבנים ובחלק העליון מפוספסים בחום-כתום. פרטים בעונת הרבייה נצבעים בגוון כתום-אפרסק לאורך החזה והחלק העליון והאחורי של הראש והצוואר, אך חוזרים להיות דהויים לאחר מכן.
אנפה זו היא פעילת יום המחפשת טרף לאורך הביצות, לרוב סביב הצמחייה והיא נעה ביחידות, בזוגות או בקבוצות של לא יותר מ-4 פרטים. היא מחפשת במים טרף של דגים, צפרדעים, סרטנים וחרקי מים אותם היא חוטפת במכה מהירה של המקור.
האנפה מתרבה בביצות מיוני עד ספטמבר ומקננת בין הענפים בזוגות בודדים, אך היא חיה במושבות קטנות לצד מיני אנפות אחרות ובקן הנקבה מטילה 2 עד 3 ביצים.
תת-מינים.
אנפה זו בעלת 2 תת-מינים:
רלף לאו
רלף פיליפס לאו (באנגלית: Ralph Phillips Lowe; ) היה פוליטיקאי ושופט אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה הרביעי בשנים 1858–1860 ולאחר מכן ועד 1867 כשופט בבית המשפט העליון של איווה.
ראשית חייו.
רלף לאו נולד במחוז וורן שבאוהיו כבנם החמישי של ג'ייקוב דריק לאו ומריה (לבית פרלי) לאו. בעת שגדל הוא עבד בחווה המשפחתית, שהייתה גם תחנת עצירה לכרכרות ופונדק לנוסעים. כשהיה בן חמש מתה אמו. אביו נישא שוב פעמיים נוספות, והמשפחה עברה למחוז מיאמי שבאוהיו, לאחר מכן לסינסינטי, ולבסוף לדייטון, שם מת האב ב-1839. מתוך חמשת בני המשפחה, שלושה, כולל רלף לאו עצמו, היו לעורכי דין.
לאו למד ב שבאוקספורד, אוהיו, שם סיים את לימודיו כשהיה בן 24, ב-1829. אביו הציע לו לקבל חווה בפאתי שיקגו, אך ללאו היו תוכניות אחרות. יחד עם שני ידידים הוא יצא ברכיבה דרומה לאלבמה, בתקווה למצוא משרת הוראה תוך כדי לימוד משפטים. כשהיה בדרכו, השליך עליו פושע שתוי סלע, וכמעט גרם לפגיעה בראשו. לאו הכה אותו במקל עד שהאיש התחנן על חייו. אביו טען שתקרית הייתה סימן שהוא לא היה צריך לצאת דרומה, אך לאו השיב לו שהוא תהה בשאלה אם האל היה בוחר ברשע לפעול בשמו. בעקבות התנסות זו, הוא אימץ לעצמו את המוטו "אל יאוש" (בלטינית: nil desperandum).
לאחר שעבר את בחינות לשכת עורכי הדין של אלבמה, היה לאו לעורך דין מצליח. ב-1834 הוא שב לאוהיו ופתח שותפות בדייטון עם אחיו פיטר. הוא גם הכיר את פיבי קרלטון, שלמדה בקולג' בדייטון, וב-1837 השניים נישאו.
ב-1840 עברו לאו, רעייתו ובנם התינוק, קרלטון, מערבה לאיווה, במסע של שישה שבועות בפרריה. ברשותם היו שני סוסים, מיטת קפיצים בתוך עגלה מכוסה וארגז לחפציהם. בתחילה הם התיישבו בעיר מסקטין, ניכשו חלקת אדמה, ובנו בקתה קטנה. תוך שנה החל לאו לעסוק בעריכת דין תוך כדי עיסוק בחוואות. לו ולרעייתו נולדו עוד שבעה בנים ושתי בנות. לימים דיבר לאו על התקופה של עשר השנים במסקטין כמאושרת ביותר בחייו.