בין השנים 1990 ל-1993, הייתה מילברט חברה בנבחרת הצעירה של ארצות הברית. בשנת 1991, ערכה את הופעת הבכורה בנבחרת הבוגרת, במשחק נגד נבחרת סין. שער הבכורה שלה היה ב-1992, במשחק נגד נורווגיה וב-1993, עזרה לארצות הברית לזכות בטורניר בינלאומי שנערך בצרפת. ב-1995 כבר הפכה לחברה קבועה בסגל הנבחרת, ובסוף אותה שנה, סיימה עם ארצות הברית במקום השלישי בגביע העולם.
שנה לאחר מכן, הייתה מילברט לגורם מרכזי בזכייתה של ארצות הברית בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אטלנטה, והיא אף כבשה את שער הניצחון בגמר מול סין. ב-1997, קבעה שיא אמריקאי חדש, כשמסרה חמישה בישולים במשחק נגד נבחרת אוסטרליה. ב-1998, הייתה חלק מסגל הנבחרת שזכתה במדליית הזהב במשחקי הרצון הטוב שנערכו בניו יורק.
ביולי 1999, הגיעה מילברט לשיא הקריירה שלה, כזכתה עם הנבחרת בגביע העולמי. היא כבשה שלושה שערים במהלך הטורניר, והייתה לשחקנית האמריקאית בעלת מספר השערים הרב ביותר בגביע העולם הזה. שנה לאחר מכן, זכתה עם הנבחרת במדליית הכסף בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סידני, לאחר הפסד 2–3 בגמר לנורווגיה. מילברט כבשה את שני שערי הגמר לטובת ארצות הברית, וסיימה כסגנית מלכת השערים של הטורניר בצוותא עם בירגיט פרינץ.
בשנת 2001, הייתה מילברט אחת משלוש הכדורגלניות הראשונות שהיו מועמדות לזכייה בפרס כדורגלנית השנה בעולם של פיפ"א. היא סיימה במקום השני, כשחברתה לנבחרת, מיה האם מקדימה אותה וזוכה בפרס. למרות ההפסד בפרס המרכזי, זכתה מילברט בפרס כדורגלנית השנה בארצות הברית בחסות חברת המכוניות שברולט, באותה שנה ובשנה שלפניה.
ב-30 ביוני 2005, במשחק ידידות שנערך בווירג'יניה נגד נבחרת קנדה, ערכה מילברט את הופעתה ה-200 בנבחרת ארצות הברית, והייתה לאמריקאית החמישית שעשתה זאת. במשחק הבא של הנבחרת, נגד אוקראינה בעיר מולדתה פורטלנד, כבשה מילברט את שערה המאה בנבחרת והפכה לאמריקאית הרביעית שהגיעה למספר שערים כזה.
א. בחור
שארית טיילור
יצחק פרנל-פרנקל
יצחק פרנל
הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה
הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה (בצרפתית: Organisation internationale de la Francophonie) הוא ארגון שנוסד ב-1967 ומאגד מדינות או ממשלות הדוברות צרפתית או מדינות אשר צרפתית היא שפה מדוברת בהן. מטרתו לדון בנושאי תרבות, שלום, דמוקרטיה, זכויות האדם ואיכות הסביבה של המדינות החברות בו.
הארגון.
ועידת הארגון הראשונה התקיימה בשנת 1986 בצרפת.
הארגון כולל 88 מדינות או ממשלות (54 חברות, שבע חברות נספחות ו-27 משקיפות) אשר רובן היו בעבר חלק מהאימפריה הקולוניאלית הצרפתית ומהאימפריה הקולוניאלית הבלגית. הארגון מתפרס על פני חמש יבשות, ובמדינות החברות בו חיים כ-890 מיליון אזרחים.
מיקאל ז'אן, המושלת הכללית של קנדה לשעבר, היא המזכירה הכללית של הארגון מאז ינואר 2015.
מדי שנה התאריך 20 במרץ מצוין כ"יום הפרנקופוני הבין-לאומי". המשחקים הפרנקופוניים מתנהלים מדי 4 שנים בדומה למשחקים האולימפיים ולמשחקי חבר העמים הבריטי.
אברהם איכילוב
א&quot;ז איכילוב
א. ז. איכילוב
טורף על
דלישס (אתר אינטרנט)
דלישס (באנגלית: Delicious) היה אתר אינטרנט שהציע למשתמשים שירות לשמירת לינקים לאתרים מועדפים באינטרנט. האתר אפשר גילוי, שיתוף, ארגון ואחסון תוכן על ידי תיוג (Tagging), כך שכל משתמש היה יכול ליצור לעצמו מאגר של דפים ואתרים על פי בחירתו (בשיטת הפולקסונומיה). היה ניתן לתייג כל לינק באמצעות תגית אחת או יותר, וכך ליצור מילות מפתח המייצגות את הנושאים המרכזיים המופיעים בו. את הלינקים שתויגו ניתן היה לשתף עם משתמשים אחרים או להגדירם כפרטיים. האתר נוסד בשנת 2003 על ידי ג'ושוע שכטר ונרכש על ידי התאגיד יאהו! ב-2005. באפריל 2011 נרכש האתר על ידי קבוצת אבוס (באנגלית: AVOS), שנמצאת בבעלות מייסדי יוטיוב, צ'אד הארלי וסטיב צ'ן. נכון לסוף שנת 2008, מנה האתר למעלה מ-5.3 מיליון משתמשים, שתייגו למעלה מ-180 מיליון דפים ואתרים. בפברואר 2014 דורג האתר במקום ה-1,173 בדירוג האתרים העולמי של אלקסה.
ב-2017 Delicious נרכש על ידי אתר Pinboard, ושירות שמירת הלינקים והמועדפים שהיה בו הוסר, לטובת שירות המנויים בתשלום של Pinboard. נכון לינואר 2022, האתר לא פעיל.
מאפייני האתר.
אחד המאפיינים הבולטים של "דלישס" הוא שמאגר הלינקים והדפים שתייג כל משתמש נשמר ברשת האינטרנט עצמה, ולכן נגיש מכל מקום ומכל מחשב בעל חיבור. ניתן גם לבצע חיפוש מידע בדלישס, אבל שלא כמו מנוע חיפוש כדוגמת גוגל, יאהו! או בינג, המשתמשים באלגוריתם כדי לדרג את התוצאות, דלישס מציג אותן על פי סדר כרונולוגי. כלומר, התוצאות המתקבלות הן הלינקים האחרונים שתויגו על ידי אותה מילת המפתח (תגית) שהוקלדה בחיפוש. מאגר המידע האישי של כל משתמש אינו מדורג היררכית, אלא מורכב מכל התיוגים שלו. בחיפוש, ציון התגיות מפנה את המשתמש לנושאים המרכזיים בהם עוסקים הלינקים שתויגו על ידי אחרים. בכך מתבטא הצד ה"שיתופי" של האתר (הנקרא גם "Social Bookmarking", מונח שטבע שכטר עצמו עם הקמת דלישס). לדוגמה, חיפוש "ויקיפדיה" בדלישס, יביא להצגת הדפים, האתרים והלינקים האחרונים אותם תייגו גולשי האתר בתגית "ויקיפדיה". ניתן לשתף אתרי מועדפים עם משתמשים ספציפיים או עם כל המשתמשים, ולרשימת המועדפים ניתן להוסיף מידע ותגיות כך שאחרים יוכלו למצוא אותם בקלות. כך נוצר לכל משתמש ארכיון מידע משתנה ו"נושם" סביב מילות מפתח עיקריות. האתר מאפשר גם ליצור קשרים עם משתמשים אחרים בעלי תחומי עניין דומים ולקבל מהם עדכונים על אתרים נוספים.
פונקציה שנוספה לדלישס ב-2011 מאפשרת למשתמשיו לקטלג את הדפים שתייגו לתוך "מדפים" (באנגלית: Stacks) לפי בחירתם וכך ליצור מאגרי מידע רבים על פי נושאים מותאמים אישית. כל מדף יכול לעסוק בנושא מסוים, וכל משתמש יכול ליצור כמה מדפים שירצה ולאחסן בהם לינקים שנראים בעיניו רלוונטיים לנושא שבחר. אין חובה לשתף את המדפים או הדפים שתויגו, ואפשר להגדירם כפרטיים.
השימוש בדלישס אינו כרוך בתשלום, אך יש להוריד תחילה מהאתר את הכפתור "שמור בדלישס" ("save on delicious") לסרגל הכלים בדפדפן.
היסטוריה.
האתר הושק לראשונה בספטמבר 2003 על ידי ג'ושוע שכטר בשם "del.icio.us" (דומיין המהווה דוגמה לפעולת Domain Hack). שכטר, שלמד הנדסת חשמל ומחשבים באוניברסיטת קרנגי מלון, החל דרכו כאנליסט במורגן סטנלי וניהל בין היתר בלוג אישי. בראיון שנתן לעיתון האנגלי ה"גארדיאן", סיפר שכאשר החל לקבל כמות גדולה מדי של לינקים מאנשים, החליט ליצור לעצמו מסד נתונים על מנת לאחסן אותם, ולאחר מכן דף אינטרנט לגישה אליהם. בהתחלה תייג שכטר את כל הלינקים בעצמו לפי נושאים, ולאחר מכן איפשר למשתמשים באתר שלו לתייג לינקים משל עצמם. כך נולד "דלישס" וזה הרעיון העומד בבסיסו כיום. האתר עשה שימוש בשיטת הפולקסונומיה (תיוג "מועדפים" חברתי), ובאמצעותו היה ניתן לראשונה לתייג ולסווג אתרים מועדפים לא רק בתיקיות על גבי המחשב הפרטי אלא ברשת האינטרנט כולה. בתחילת 2005 עזב שכטר את עבודתו בוול סטריט כדי להתמקד בדלישס, ובדצמבר באותה שנה נרכש האתר על ידי התאגיד יאהו! בסכום שמוערך בין 15 ל-30 מיליון דולר. לימים שינתה החברה את הדומיין ל-delicious.com. בדצמבר 2010 דלף מסמך פנימי של יאהו! בו צוין כי בכוונתה לסגור כמה משירותיה, בהם דלישס, אולם מאוחר יותר עדכנה החברה כי בכוונתה רק למכור את האתר ולא לסגור אותו לחלוטין. באפריל 2011 הודיעה יאהו! על מכירת דלישס לחברת אבוס מערכות שבבעלות מייסדי יוטיוב, צ'אד הארלי וסטיב צ'ן. ב-27 בספטמבר באותה שנה הושק דלישס בגרסה חדשה וחלק מן השירותים הקודמים שהיו בו הוסרו, אחד מהם היה פורום התמיכה הטכנית. השינוי גרר ביקורות רבות מצד המשתמשים הוותיקים.
דלישס וחוכמת ההמונים.
חוכמת ההמונים היא עקרון שלפיו ממוצע התשובות שיספקו קבוצת אנשים שאינם מומחים לשאלה מסוימת, יהיה נכון יותר וקרוב יותר למציאות מאשר תשובה שיספק מומחה אחד לאותה שאלה.
חיפוש תגית בדלישס יוביל למגוון רחב של מידע לגביה. כיוון שמי שמתייג הם כלל גולשי האתר, תוצאות החיפוש יניבו סוגים שונים של לינקים שימושיים כמו כתבה חדשותית, הוראות שימוש והדרכה, מאמר דעה או סרטון, בעצם - כל דבר שמישהו תייג בעבר עם אותה התגית. לא האתר ולא כל גוף אחר מכתיבים את התוצאות או את דירוגן: התוצאות הן פרי חיפושם הקודם של משתמשים רבים. לכן פועל בדלישס עקרון חוכמת ההמונים, המתבסס על אנשים שאינם מומחים. לדוגמה, חיפוש התגית "יאהו!" בדלישס, יביא לקבלת לינקים לדף הבית של האתר, למאמרים על עסקאות רכישה אחרונות, לשירותים של החברה, לביקורות חיצוניות עליה, לאתרים מתחרים וכדומה.
פנתסילאה
פנתסיליה
סוכנות הסטודנטים האיראנית לחדשות (בפרסית: خبرگزاری دانشجویان ایران: תעתיק: חַ'בַּרְגׂזארי-י דאנֵשְג'וּיַאן-י איראן; ידועה גם בראשי תיבות באנגלית: ISNA) הוא ארגון חדשות המנוהל על ידי סטודנטי אוניברסיטאות איראניים.
נוסד ב-4 בנובמבר 1999 במטרה לכסות חדשות אוניברסיטאיות, אך כיום עוסק אף בחדשות איראניות ובינלאומיות. הכתבים בסוכנות הם סטודנטים למגוון תחומים וכ-1000 מהם פועלים בהתנדבות.
הסוכנות נחשבת על ידי התקשורת המערבית לאחד מכלי התקשורת העצמאיים והמתונים ביותר באיראן, ומצטטת אותה רבות. על-אף היותה באופן כללי עצמאית, ממומנת הסוכנות בחלקה על ידי הממשלה האיראנית ובחלקה על ידי ACECR (המרכז האקדמי ללימודים תרבות ומחקר), סוכנות סטודנטים נוספת.
סוכנות הסטודנטים האיראנית לחדשות
גביע אפריקה לאומות 1998