לפני תחילת החלק האחרון, פרשו ולדימיר פוטין ודמיטרי מדבדב לחדר סגור בו הנשיא לשעבר העביר לידי הנשיא החדש את המזוודה הגרעינית. לאחר קבלתה, פוטין ומדבדב נסעו לכיכר הקתדרלות, שם הציג הנשיא לשעבר את משמר הקרמלין למפקד העליון החדש. לאחר מכן נערך מצעד.
לאחר כל אלה, הנשיא פוטין ואשתו נסעו לקתדרלת הבשורה, שם נערכה תפילה. ואז הם הלכו לחלק הבלתי פורמלי של טקס ההשבעה.
תגובות.
מספר מנהיגים זרים בירכו את הנשיא ולדמיר פוטין על כניסתו לתפקיד. ביניהם: נשיא סוריה בשאר אסד, נשיא ארמניה סרג' סרקיסיאן, נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו, נשיא אוקראינה ויקטור ינוקוביץ', נשיא חו ג'ינטאו ואחרים.
תקריות.
במהלך הטקס אירעו שני אירועים לא מתוכננים.
לזלי למפורט
לזלי ב. למפורט (באנגלית: Leslie B. Lamport; נולד ב-7 בפברואר 1941) הוא מדען מחשבים אמריקאי-יהודי. ידוע בעיקר בזכות עבודתו המכוננת בתחום של חישוב מבוזר, וכמפתח הראשוני של שפת עיצוב המסמכים LaTeX ומחבר המדריך הראשון שלה.
למפורט הוא חתן פרס טיורינג לשנת 2013. הוא המציא אלגוריתמים חשובים ופיתח פרוטוקולי מידול ואימות פורמליים אשר משפרים את איכותן של מערכות מבוזרות מעשיות. תרומות אלה הביאו לשיפור התקינות, הביצועים והאמינות של מערכות מיחשוב.
השכלה.
למפורט הוא בוגר בית הספר התיכון למדעים בברונקס, קיבל תואר ראשון במתמטיקה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1960, ותוארי מוסמך ודוקטור במתמטיקה מאוניברסיטת ברנדייס, בשנים 1963 ו-1972 בהתאמה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בסינגולריות במשוואות דיפרנציאליות חלקיות אנליטיות.
קריירה ומחקר.
למפורט עבד כמדען מחשבים בחברת Massachusetts Computer Associates בין השנים 1970 עד 1977, במכון המחקר SRI International בין 1977 ל-1985, וב-Digital Equipment Corporation ולאחר מכן ב-Compaq בין השנים 1985–2001. בשנת 2001 הצטרף לחטיבת המחקר של מיקרוסופט.
מערכות מבוזרות.
עבודתו של למפורט הניחה את היסודות לתיאוריה של מערכות מבוזרות. בין המאמרים הבולטים שלו נמנים:
מאמרים אלה מתייחסים למושגים כמו שעון לוגי (ממנו נגזר היחס "קרה מוקדם יותר") וכשל ביזנטי (אי-התאמה במידע בין מערכות מקביליות שחלקן עשויות להיות בלתי-אמינות). הם מהמאמרים המצוטטים ביותר בתחום מדעי המחשב, ומתארים אלגוריתמים לפתרון בעיות בסיסיות רבות במערכות מבוזרות, ביניהם:
LaTeX.
למפורט הוא יוצרה של שפת עיצוב המסמכים LaTeX. לאחר שדונלד קנות' פרסם את המהדורות המוקדמות של TeX (שפה ותוכנה לסדר דפוס בעזרת מחשב) בתחילת שנות השמונים, למפורט החל לעבוד לצרכיו האישיים על מערכת פקודות מאקרו שמבוססת על TeX, בתקווה שהיא תהפוך מאוחר יותר לחבילת המאקרו הסטנדרטית. מערכת זו התפרסמה מאוחר יותר בשם LaTeX (שילוב של Lamport ו-TeX).
בשנת 1983 פנה פיטר גורדון, עורך בהוצאת הספרים Addison-Wesley, אל למפורט ושכנע אותו להפוך את מדריך המשתמש של LaTeX לספר, אף שלמפורט היה בספק אם אנשים ישלמו כסף על ספר כזה
. בספטמבר 1984 פרסם למפורט את גרסת 2.06a של LaTeX, ובאוגוסט 1985 את LaTeX 2.09 - הגרסה האחרונה של LaTeX אותה כתב בעצמו. בינתיים, Addison-Wesley פרסמה בשנת 1986 את מדריך המשתמש הראשון של למפורט, "LaTeX: A Document Preparation System", שנמכר במאות אלפי עותקים.
ב־21 באוגוסט 1989, בפגישה של קבוצת המשתמשים של TeX באוניברסיטת סטנפורד, העביר למפורט את התחזוקה והפיתוח של LaTeX לפרנק מיטלבך. מיטלבך הקים את צוות LaTeX3 יחד עם כריס רולי וריינר שפף, והם פרסמו את LaTeX 2e, הגרסה הנוכחית של LaTeX, בשנת 1994.
לוגיקה עיתית.
למפורט ידוע גם בעבודתו על לוגיקה עיתית (לוגיקת זמן), בה הציג את הלוגיקה העיתית של פעולות (TLA).
בין תרומותיו ניתן למנות את TLA+, שפה להגדרה ובחינה של מערכות מגיבות ובו-זמניות, אותה תיאר בספרו "Specifying Systems: The TLA+ Language and Tools for Hardware and Software Engineers" והגדיר כ"ניסיון דון קישוטי להתגבר על סלידתם של מהנדסים ממתמטיקה".
פרסים ותוארי כבוד.
בשנת 2004 קיבל את פרס IEEE על שם עמנואל ר. פיורה המוענק על תרומות בתחום עיבוד נתונים ממוחשב. בשנת 2005 קיבל מאמרו "Reaching Agreement in the Presence of Faults" את פרס דייקסטרה . בשנת 2008 קיבל את מדליית IEEE על שם ג'ון פון נוימן.
בשנת 2011 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
למפורט הוא זוכה פרס טיורינג לשנת 2013 על "תרומות יסודיות לתיאוריה ולפרקטיקה של מערכות מבוזרות ובו-זמניות, בעיקר המצאת מושגים כמו סיבתיות ושעונים לוגיים, בטיחות וחיות, מכונות מצב משוכפלות, ועקיבות סדרתית".
בשנת 2014 נבחר לעמית של ה-ACM על תרומות יסודיות לתיאוריה ולפרקטיקה של מערכות מבוזרות ובו-זמניות.
ללמפורט הוענקו חמישה תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות אירופיות: מ-Université de Rennes-I ומאוניברסיטת כריסטיאן אלברכט בקייל בשנת 2003, מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן בשנת 2004, מ-Università della Svizzera italiana בשנת 2006 ומאוניברסיטת נאנסי בשנת 2007.
לכבוד יום הולדתו השישים של למפורט, אורגנה סדרת הרצאות בסימפוזיון ה-20 על עקרונות המחשוב המבוזר (PODC 2001).
ההשבעה של דמיטרי מדבדב לנשיאות רוסיה
השבעתו של דמיטרי מדבדב למשרת נשיא רוסיה התקיימה ביום רביעי, 7 במאי 2008. הטקס נערך בארמון הקרמלין הגדול ונמשך כשעה. בטקס השתתפו כ-2,400 אורחים, בהם השרים והמושלים, חברי פרלמנט וסנאטורים, שגרירים זרים ומנהיגים דתיים, מדענים ואמנים.
רקע כללי.
דמיטרי מדבדב ניצח בבחירות עם יותר משבעים אחוז מהקולות. הוא נכנס לתפקיד חודשיים לאחר הבחירות.
הטקס.
הטקס נערך באותו תרחיש כמו שני הקודמים.
החלק הראשי.
תחילה הובא דגל רוסיה ודגלו של נשיא רוסיה, כמו גם עותק מיוחד של החוקה הרוסית וחותם נשיא רוסיה. לאחר מכן על הדוכן עלו יו"ר בית המשפט החוקתי ולרי זורקין, יו"ר מועצת הפדרציה סרגיי מירונוב ויו"ר הדומה בוריס גריזלוב. בשלב זה, ולדימיר פוטין, עזב את מעונו של נשיא רוסיה והלך לכיכר הקתדרלות, שם קיבל דיווח ממפקד משמר הקרמלין והודה לחיילים על שירותם. ואז הוא נסע לארמון הקרמלין כדי להשתתף בטקס.
שיירת הרכבים של דמיטרי מדבדב הגיעה לקרמלין ועם צלצול פעמוני הקרמלין הנשיא הנבחר נכנס לאולם גאורגי. לאחר שעבר באולם אל אולם אלכסנדר, עלה מדבדב לבמה באולם אנדריי.
הנאום הראשון נישא על ידי ולדימיר פוטין לאחר נאומו של ולדימיר פוטין, ולרי זורקין הזמין את דמיטרי מדבדב להישבע.
דמיטרי מדבדב קרא את נוסח השבועה. לאחר מכן נשמע ההמנון הלאומי הרוסי ומחומות הקרמלין נורו מטחים של הצדעה ארטילרית. לאחר שנשבע, ועם סיום ההמנון, נשא דמיטרי מדבדב את נאומו הראשון כנשיא רוסיה.
חלק אחרון.
דמיטרי מדבדב ו-ולדימיר פוטין הלכו לאחר מכן לחדר צדדי בו מסר הנשיא היוצא לראש המדינה החדש את המזוודה הגרעינית. לאחר מכן, מדבדב ופוטין הגיעו לכיכר הקתדרלה, שם הציג ראש המדינה היוצא את גדוד הקרמלין של המפקד העליון החדש. ולדימיר פוטין ודמיטרי מדבדב ערכו מצעד כוחות ובתום הטקס הלכו לקבל ברכות.
עם ההכרזה על תחילת כהונתו כנשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב קיבל ברכות משלל מנהיגים זרים. ביניהם היו: נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש, ראש ממשלת אוקראינה יוליה טימושנקו, נשיא סין חו ג'ינטאו ואחרים.
צרפת באירוויזיון 1956
צרפת באירוויזיון 1956 השתתפה עם השירים, "Le temps perdu" ו-"Il est là", שבוצעו על ידי הזמרות, מטה אלטרי ודני דאוברסן בהתאמה.
לפני האירוויזיון.
בניגוד לרוב המדינות שהשתתפו באירוויזיון 1956, רשות השידור הצרפתית (RTF), בחרה את שני השירים שייצגו את צרפת בתחרות בוועדה מיוחדת, שהוקמה על ידי רשות השידור הצרפתית. מספר השירים שנשלחו אל הוועדה אינו ידוע. לבסוף, הכריזה הוועדה כי השירים שנבחרו לייצג את צרפת באירוויזיון הם, "Le temps perdu" ו-"Il est là".
באירוויזיון.
השיר "Le temps perdu" הושר חמישי בסדר ההופעות, לפני לוקסמבורג ואחרי גרמניה השיר "Il est là" שובץ במקום ה-12 בסדר ההופעות, לפני לוקסמבורג ואחרי גרמניה. מיקומם הסופי של השירים אינו ידוע היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.
לוסיל לה ורן
לוסיל לה ורן (באנגלית: Lucille La Verne; 7 בנובמבר 1872 – 4 במרץ 1945) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית.
ביוגרפיה.
לה ורן נולדה בנאשוויל, היא התחילה לשחק כילדה בתיאטרון מקומי. כנערה המשיכה לשחק ובגיל ארבע עשרה שיחקה יוליה ברומיאו ויוליה ואת ליידי מקבת' במקבת'. יכולות המשחק שלה שכללו ביצועים של סוגי תפקידים שונים ומגוונים של אישים רבים בתחום עסקי השעשועים וב-1988 הופיע לראשונה בברודוויי, בין המחזות ששיחקה הוא "אוהל הדוד תום", היא גם הייתה ידועה בהופעותיה שכללו השחרת פנים.
היא גם יצאה לסיבובי הופעות ברחבי ארצות הברית ובאירופה ומלבד המשחק בברודוויי עסקה גם בכתיבה ובבימוי.
ב-1921 שיחקה בסרט הראינוע יתומות הסערה על המהפכה הצרפתית, ב-1923 שיחקה בסרט "Zaza" המבוסס על מחזה צרפתי.
ב-1931 שיחקה בסרט הפשע הקיסר הקטן, ב-1935 הופיעה בסרט בין שתי ערים.
היא ביצעה את הדיבוב לדמות המלכה הרעה בסרט הראשון של דיסני "שלגיה ושבעת הגמדים", ותפקיד זה היה התפקיד הקולנועי האחרון אותו ביצעה בחייה.
היא נפטרה ב-4 במרץ 1945 בקלבר סיטי, בגיל 72.
מקס פטיפייר