המתמודד שהגיע לסכום הגבוה ביותר זוכה בתוכנית ומקבל את המימון שהגיע אליו, שיכול להגיע עד 110 אלף שקלים (100 אלף ש"ח בהצבעת הקהל ובונוס של עשרת אלפים ש"ח אם כל השופטים הצביעו בעדו). בנוסף, כל המתמודדים, כולל הזוכה, זוכים בליווי עסקי.
מנחה התוכנית הוא אברי גלעד ולצידו משמשת ירדן הראל כמנחת-משנה. השופטים בתוכנית הם:
השקעת חוץ ישירה
בכלכלה, המונח השקעת חוץ ישירה (באנגלית: foreign direct investment, בראשי תיבות: FDI) משמש לתיאור השקעות זרות ישירות בכלכלה המקומית בשיעור משמעותי יחסית ליעד ההשקעה; או לחלופין, בעלות של חברה מקומית על אמצעי ייצור או רכוש עסקי במדינה זרה. זוהי שיטה נפוצה בשיווק הבינלאומי.
השקעת חוץ ישירה היא אקטיבית - כלומר, מתבטאת בשליטה או השפעה של המשקיע על יעד ההשקעה; זאת, בניגוד להשקעה עקיפה שפירושה השקעה פסיבית כגון השקעה בניירות ערך ללא השפעה על החברה שהנפיקה את ניירות הערך.
נהוג להעריך את השקעות החוץ הישירות שהושקעו במדינה מסוימת, במקביל להשקעות החוץ הישירות שתושבי מדינה מסוימת השקיעו במדינות זרות.
אליפות וימבלדון 1887
אליפות וימבלדון 1887 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי דשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-2 ביולי והסתיימה ב-7 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרות זוגות גברים. בשנים לפני התחרות היו האחים רנשו הטניסאים הבולטים, וזכו בכל התארים לגברים, אך באותה שנה וילאם רנשו לא היה יכול להתחרות בגלל מרפק טניס.
התחרות.
תחרות הגברים.
התחרות נערכה בשלב אחד. 16 מתחרים התחרו על התואר והיה ידוע שמנצח התחרות יזכה בתואר אלוף כי ויליאם רנשו לא יכול היה להגן על תוארו.
במשחק הגמר נפגשו ארנסט רנשו והרברט לאופורד (שבשבילו זה היה הגמר הרביעי ברציפות). הרברט לאופורד ניצח במשחק הסיום ב-5 מערכות וזכה באליפות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 6 טניסאיות. הטניסאיות התחרו על הזכות להיפגש במשחק האחרון עם מנצחת אליפות וימבלדון 1886. לוטי דוד הצליחה לנצח בגמר מתמודדות. במשחק עם בלאנש בינגלי היא ניצחה אותה ב-2 מערכות וזכתה בתואר. לוטי דוד הייתה בת 15 בלבד.
תחרות הזוגות.
בתחרות הזוגות השתתפו 10 זוגות שהתחרו על התואר (האחים רנשו, זוכי האליפות ב-1886, לא השתתפו). במשחק הגמר הזוג הרברט וילברפורס/פאטריק בוס-לייון ניצחו ב-3 מערכות.
פייר (מחוז)
פייר (בהונגרית: Fejér) הוא מחוז במרכז טרנסדנוביה שבהונגריה. מצפון הוא גובל במחוז קומארום-אסטרגום, במזרחו זורם הדנובה ומפרידו ממחוזות פשט ובאץ'-קישקון, מדרום הוא גובל במחוז טולנה ובמערב במחוזות שומוג' ווספרם. בירת המחוז היא סקשפהרוואר.
מחוז פייר ההיסטורית (בלטינית: comitatus Albensis בגרמנית: Weißenburg) נוסד עוד בתקופת ממלכת הונגריה וגבולותיו נשארו כמעט ללא שינוי עד ימינו. בתקופת הכיבוש העות'מאני מ-1543 ועד 1648, רבים מיישובי המחוז ננטשו ואוכלוסייתו הצטמצמה. במרוצת המאה ה-17, יושבו מחדש השטחים שננטשו, ובנוסף למתיישבים ההונגרים, הגיעו למחוז גם מתיישבים גרמנים וסלובקים. במחוז 17 ערים ובסך הכל 108 יישובים.
המחוז מגוון בנופו. בדרום הוא מישורי ומהווה המשך למישור ההונגרי הגדול. בחלקים אחרים הנוף הוא הררי - בין היתר נכללים בהם הרכסים המזרחיים של הרי הבאקון (Bakony). אגם ולנצה (Velence) שבתחום המחוז, הוא אתר נופש פופולרי מאוד בהונגריה.
ג'ואל קמפבל
ג'ואל נתניאל קמפבל סמואלס (בספרדית: Joel Nathaniel Campbell Samuels; נולד ב-26 ביוני 1992) הוא כדורגלן קוסטה ריקני המשחק בלאון ובנבחרת קוסטה ריקה.
קמפבל התחיל את הקריירה שלו בדפורטיבו סאפריסה. בשנת עלה לבוגרים ובינואר הושאל לפונטרנאס. ב-28 ביולי 2011, קמפבל סיכם בארסנל. ב-19 באוגוסט 2011 חתם ל-5 שנים. ב-27 באוגוסט 2011 דווח כי לא הצליח להשיג רישיון עבודה דבר שלא יכל לתת לו לשחק בליגה עד יולי , לכן הושאל ללוריאן. ב-1 באוקטובר, הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד ולנסיאן. ב-6 ביולי 2012, הושאל לריאל בטיס עד לסיום העונה. ב-25 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-1 נגד ראיו וייקאנו. קמפבל הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 2-3 נגד דפורטיבו לה קורוניה. למרות שהצליח להשיג רישיון עבודה באנגליה, הושאל ביולי לאולימפיאקוס. ב-27 באוקטובר 2013, בישל קמפבל 4 שערים בניצחון קבוצתו 1-5 נגד OFI כרתים. ב-10 בנובמבר הבקיע שער ובישל שתיים נוספים בניצחון 0-4 של קבוצתו נגד פאוק סלוניקי. בסיום העונה זכה עם הקבוצה באליפות. ב-26 בינואר 2015 הושאל לויאריאל. ב-21 באוגוסט 2016 הושאל לספורטינג ליסבון. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לריאל בטיס. ב-16 באוגוסט 2018 חתם לשלוש שנים בפרוזינונה. ב-26 בינואר 2019 חתם בקלוב לאון המקסיקנית.
בצעירותו היה קמפבל חלק מנבחרת הנוער של קוסטה ריקה והשתתף עמה בגביע הזהב עד גיל 17 ב-2009. אל הנבחרת הבוגרת הצטרף קמפבל בשנת 2011. הוא נכלל בסגל נבחרת קוסטה ריקה לגביע הזהב 2011, קופה אמריקה 2011 ומונדיאל 2014.
שלום בכ'אש
ר' שלום בכ'אש (Bekache; 1848–1927) היה סופר, עיתונאי, מתרגם ומדפיס שדגל ברעיונות ההשכלה. נולד למשפחה ממוצא יהודי-בגדאדי בהודו אך חי ופעל באלג'יר מרבית חייו.
קורות חיים.
שלום בכ'אש נולד במומבאי בשנת 1848, בן לקהילה היהודית-בגדאדית בעיר. אביו, יצחק רפאל בכ'אש, היגר מבגדאד למומבאי במחצית הראשונה של המאה ה-19.
בהקדמה לספר הראשון שפרסם, "מבשר טוב" (ליוורנו, 1885), ציין כי ילדותו בקהילה היהודית-בגדאדית במומבאי היא שעוררה בו את רעיונות ההשכלה ושם הבין את יתרונות החינוך המודרני, בראותו נערות ונשים הקוראות בעברית כמו גברים, וסוחרים אמידים המשקיעים כספם בהקמת בתי ספר פרטיים.
בצעירותו עזב בכ'אש את הודו ונסע לארץ ישראל. בצפת קיבל חינוך רבני והוסמך לרב. לאחר כהונה קצרה כרב בעכו נסע לאלג'יריה בשנת 1878 ושם התחתן. בארבע שנותיו הראשונות באלג'יריה כיהן כרב של קהילה יהודית קטנה בעיירה תניית אלחאד, ולאחר מכן, עד שנת 1922, כיהן כרב בבית כנסת באלג'יר.
בכ'אש כתב בקביעות מאמרים לעיתונים העבריים המליץ, המגיד והצפירה. ספרו הראשון, "מבשר טוב", היה אוסף של סיפורים קצרים ומעשיות בערבית יהודית אודות היהודים בימי הביניים. הספר הודפס בליוורנו (איטליה) בשנת 1885, והיה אחד הספרים הראשונים שהודפסו בבתי הדפוס היהודיים בליוורנו שלא השתייכו לסוגה הרבנית. הספר זכה להצלחה בקרב יהודי אלג'יריה ועודד את בכ'אש לייסד כתב עת חודשי בשם "אור הלבנה" במטרה להפיץ את רעיונות ההשכלה. כתב העת כלל פרסומים רבים אודות תרבויות שונות ועמים זרים, בהם עמי המזרח הרחוק (הודו וסין) בו נולד. לאחר ארבעת גיליונותיו הראשונים של "אור הלבנה" והדפסה של ספר פיוטים קטן, החליט בכ'אש לייסד בית דפוס באלג'יר. בשנת 1887 עלה בידו להקים את בית הדפוס ביחד עם שני שותפים.
לאורך השנים 1887–1896 הוציא לאור כ-21 ספרים; כשלושה מהספרים השתייכו לסוגה מסורתית (ספרי פיוטים ואתיקה) וכל השאר היו באוריינטציה מודרנית - קובצי סיפורים קצרים וספרים העוסקים בנושאים כגון היסטוריה יהודית ומדע. חלק מספריו היו גם תרגומים מהספרות העברית החדשה. כך למשל בסביבות שנת תר"ן (1890) פרסם בכ'אש את ספרו "אתמאר פעל אלכיר", תרגום לערבית יהודית של הספר "צדיק ונשגב" לנחום סוקולוב שפורסם שנים אחדות קודם לכן בעברית, שבעצמו היה תרגום מגרמנית של ספר מאת הרב הרפורמי לודוויג פיליפסון. כמה מספריו המקוריים והמתורגמים של בכ'אש זכו לפופולריות גדולה בקרב הקהילות היהודיות בצפון אפריקה, וכמה מהם יצאו לאור במהדורות חדשות בתוניסיה בדפוס מכלוף נג'אר גם עשורים אחדים לאחר מהדורתם הראשונה.
בכ'אש פרסם ספר אחד בעברית, מסה פילוסופית בשם "ניצחון האור על החשך: או, ויכוח הפרושים עם הצדוקים". מלבד ספר זה, כל פרסומיו של בכ'אש היו בערבית יהודית, השפה המדוברת בקרב יהודי אלג'יריה (שבתקופה זו החלה לפנות את מקומה לצרפתית). כך יכל להגיע ולהפיץ את רעיונות ההשכלה והידע המודרני לכלל שכבות הקהילה יהודית, שעד אותה עת קיבלו ברובם חינוך יהודי-מסורתי בלבד. בכתביו השונים קרא להדגיש את לימודי העברית ולהקים הנהגה יהודית לאומית ליהודי אלג'יריה.
בשנת 1890 ייסד בכ'אש כתב-עת חדש בערבית יהודית עם אותה אוריינטציה משכילית, שבועון בשם "בית ישראל", שיצא לאור שנתיים. הוא הפסיק את ההוצאה לאור של כתב העת ואת פועלו העיתונאי בערבית יהודית לאחר שהלך ופחת קהל הקוראים הפוטנציאלי בשפה זאת, בעקבות תהליך האימוץ של הצרפתית כשפה ראשונה בקרב יהודי אלג'יריה.
בכ'אש נפטר באלג'יר בשנת 1927. הוא מוזכר ביחד עם אישים כגון יצחק מרעלי (1952–1867) ויעקב סופר כאחד מחלוצי המשכילים באלג'יריה.
השמיניה הדור הבא
השמיניה - הדור הבא
הארווי
איזדורה דנקן
ארני דנקן
עירן הלפרין
עירן הלפרין (נולד ב-1975) הוא פרופסור לפסיכולוגיה חברתית ופוליטית במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית ומייסד מרכז אקורד - פסיכולוגיה חברתית לשינוי חברתי. לשעבר, דיקן בית הספר לפסיכולוגיה במרכז הבינתחומי הרצליה.
ביוגרפיה.
עירן הלפרין נולד בתל אביב וגדל במושב בני ציון, בן להורים ילידי ישראל. ליקי הלפרין המנוח שהיה צלם אופנה, ולצפי הלפרין. עירן הוא הבכור במשפחה ולו אחות אחת.