בארצות הברית עבד וייסגל כפעיל התנועה הציונית, הוא תמך בחיים ויצמן ולואי ליפסקי מול לואיס ברנדייס במאבק על השליטה בציונות העולמית ב-1921. בין היתר ערך את ביטאון ארגון ציוני אמריקה "New Palestine" ("ניו פלסטַיין") ועסק באמרגנות תערוכות ואירועים המוניים. על רקע עליית היטלר לשלטון הפיק את האירוע "רומאנסה של עם", הפקת ענק שהופיעה בחוף המזרחי של ארצות הברית ואת ההצגה של מקס ריינהרדט עם טקסט של פרנץ וורפל ומוזיקה מאת קורט וייל. לאחר מכן היה מנהל ביתן היישוב היהודי בארץ ישראל בתערוכה העולמית של ניו יורק (1939).
בשנת 1941 וייסגל מונה לנציגו הרשמי של חיים ויצמן בארצות-הברית ופעל רבות בשיתוף עם ויצמן להשגת התמיכה של ארצות הברית בהקמת מדינת ישראל.
בשנת 1949 עלה וייסגל לישראל עם רעייתו. כמקורבו, עוזרו ואיש אמונו של חיים ויצמן, התגייס ויסגל לסיוע בהקמתו של מכון ויצמן ובפיתוחו. בין השנים 1954–1967 כיהן כיו"ר הוועד הפועל של המכון ובין השנים 1967–1970 כיהן כנשיאו.
במקביל לפעולתו במכון ויצמן, ולאורך כל חייו, עסק מאיר וייסגל בפעילות ציבורית ענפה בין היתר בהקמת הבונדס לישראל יחד עם הארי מונטור, בפעילות ביטחונית ופוליטית ואף בסיוע בהפקת הסרט "אקסודוס", אשר נעשתה בישראל. וייסגל אף הופיע למספר שניות בסרט בדמותו של בן-גוריון, בסצנת הכרזת העצמאות של מדינת ישראל.
בשנת 1958 שימש בתפקיד מרכזי בוועדת העשור שהייתה אחראית לארגון חגיגות העשור למדינת ישראל.
מאיר וייסגל נפטר בשנת 1977. עד ליומו האחרון היה הדמות הדומיננטית במכון ויצמן.
חיים אישיים.
היה נשוי לשירלי הרשפלד משנת 1923, ואב לארבעה. בנו הבכור עמנואל היה לשחקן קולנוע וטלוויזיה המוכר בשם מייקל וייג'ר ששיחק בסרט גבעה 24 אינה עונה.
המפיקים עמי אמיר ואסף אמיר והמוזיקאי דני אמיר הם נכדיו.
פעילות במכון ויצמן.
מיד עם הגעתו ארצה פעל וייסגל להסבת שם המכון, אשר נקרא עד אז "מכון דניאל זיו", על שמו של הנשיא הראשון (הסבת שם זו נעשתה על דעתו של ד"ר חיים ויצמן ובהסכמתה של משפחת זיו).
וייסגל עצמו לא היה מדען ולא התיימר להבין בעניינים מדעיים; בשל כך עסק וייסגל על תקן "משמש החכמים", כך כהגדרתו. וייסגל, אשר זכה לכינוי "הצ'יף" על ידי ד"ר ויצמן, פעל ללא ליאות להבטחת המימון הדרוש למכון ויצמן, ונודע בשיטות יצירתיות ומיוחדות לגיוס תרומות למען המכון.
הוקרה והנצחה.
בסוף שנת 1964, עם יום הולדתו השבעים, קיבל וייסגל תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן – התואר הראשון מסוג זה שהוענק במוסד.
באותה שנה קיבל וייסגל אזרחות-כבוד של רחובות. כמו כן הוקמה לכבודו קרן סיוע לישראלים וזרים ללמוד ולחקור במכון ויצמן; הסכום הראשוני שהושקע בקרן – 7 מיליון דולר.
לאחר פטירתו, נקרא פארק המים הגדול ברחובות על שמו. וכן רחוב ראשי בקריית המדע. וייסגל ורעייתו טמונים בחלקה מיוחדת במכון ויצמן לרגלי הגבעה שבה שוכן בית הנשיא הראשון.
קישורים חיצוניים.
מזיכרונותיו:
ג'ון אושיי
ג'ון פרנסיס אושיי (באנגלית: John Francis O'Shea; נולד ב-30 באפריל 1981 בווטרפורד שבאירלנד) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר אירי.
קריירת משחק.
כשהיה בן 17 חתם אושיי על חוזה מקצועני עם מנצ'סטר יונייטד. את הופעת הבכורה שלו ערך אושיי במשחק גביע הליגה מול אסטון וילה ב-1999. בתחילת דרכו הוא לא הרבה לשחק ביונייטד, ואף הושאל למשך תקופות קצרות לבורנמות' ואנטוורפן. בתחילת עונת 2002/2003, בה זכתה יונייטד באליפות, הוא קיבל יותר דקות משחק והתבלט בכך ששיחק בעמדות אחדות ובהן מגן שמאלי, מגן ימני, בלם קדמי וקשר אחורי.
בעונת 2003/2004 הושעה ריו פרדיננד בעקבות כישלון בבדיקת סמים, ואושיי תפס את מקומו במרכז ההגנה וסייע ליונייטד להעפיל לגמר גביע ה-FA ולנצח את מילוול בתוצאה 3–0.
אושיי ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת אירלנד ב-15 באוגוסט 2001, כאשר עלה כמחליף במשחק הביתי מול נבחרת קרואטיה. הופעה זו לא הייתה טובה מבחינתו כיוון שבזמן הפציעות ביצע עבירה שזיכתה את קרואטיה בבעיטת עונשין, שבזכותה הצליחו הקרואטים להשוות את תוצאת המשחק.
בעונת 2004/2005 הוא לא היטיב לשחק, ואף היה מועמד לעבור לניוקאסל יונייטד או ליברפול. אחת מנקודות השיא של אותה עונה הייתה ניצחון החוץ 4–2 על ארסנל, שבו הבקיע אושיי את השער הרביעי לאחר שהטעה את השוער מנואל אלמוניה. אושיי זכה ליותר הזדמנויות בעונת 2005/2006 בעקבות פציעתו של גארי נוויל.
ב-4 בפברואר 2007 הוא החליף את השוער אדווין ואן-דר-סאר במהלך משחק מול טוטנהאם הוטספר. במהלך המשחק הוא הצליח לעצור שער של עמיתו לנבחרת רובי קין.
חודש אחד לאחר מכן הוא הבקיע שער ניצחון נגד ליברפול במשחק הליגה שנערך באצטדיון אנפילד, לאחר שעלה כמחליף במקום ויין רוני. שער זה היה חשוב כיוון שזיכה את יונייטד בשלוש נקודות ליגה נוספות במאבק על האליפות לעונת 2006/2007. במשחק מול אברטון הוא הצליח להציל את היונייטד מהפסד לאברטון באחד המשחקים האחרונים של העונה, לאחר שהבקיע שער כתוצאה מהשמטת הכדור על ידי שוער אברטון. משחק מקביל בין צ'לסי לבולטון וונדררס הסתיים בתיקו 1 - 1, כך שהשער של אושיי סייע ליונייטד להגדיל את הפער מצ'לסי.
במהלך עונת 2007/2008 הוא הוצב באופן זמני בעמדת חלוץ החוד בעקבות בעיית פציעות קשה שפקדה את חלוצי היונייטד. כתוצאה מכך הוא הגיע להישג של משחק בכל אחת מהעמדות האפשריות במנצ'סטר יונייטד.
ב-23 בנובמבר 2007 הוא האריך את חוזהו ביונייטד עד לשנת 2012. לאורך העונה הוא עלה כמחליף במספר משחקים, וסייע ליונייטד לזכות בדאבל של אליפות וליגת האלופות. הוא זכה לענוד את סרט הקפטן בפעם הראשונה במהלך ההפסד הביתי לקובנטרי סיטי במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע הליגה.
ביולי 2011 חתם אושיי בסנדרלנד. ג'ון הבקיע את שערו הראשון בסנדרלנד בעונת 2012/2013 מול טוטנהאם בהפסד 1–2. ביוני 2018 חתם ברדינג לעונה אחת.
ב-30 באפריל 2019, ביום הולדתו ה-38, הכריז על פרישה ממשחק פעיל, וחמישה ימים לאחר מכן ערך את משחקו האחרון.
קריירת אימון.
ב-23 ביולי 2019 מונה למאמן רדינג, הקבוצה שבמדיה פרש פחות משלושה חודשים קודם לכן.
פרנסיס ייטס
דיים פרנסיס אמיליה ייטס (אנגלית: Frances Amelia Yates; 28 בנובמבר 1899 - 29 בספטמבר 1981) הייתה היסטוריונית של המדע, נאופלאטוניזם וחכמת הנסתר בראשית העת החדשה. במשך שנים רבות הייתה מרצה במכון ורבורג של אוניברסיטת לונדון לחקר הציוויליזציה המערבית.
חיבוריה החשובים ביותר הם "ג'ורדאנו ברונו והמסורת ההרמטית" אותו פרסמה בשנת 1964 ו"אומנות הזיכרון" מ-1966.
שנים ראשונות.
נולדה בעיר סאות'סי במחוז המפשייר באנגליה, למשפחה אנגליקנית. אביה היה מהנדס ימי. רוב חינוכה נעשה בבית, על ידי אמה. הייתה הצעירה מבין ארבעה אחים (אח אחד, שנהרג במלחמת העולם הראשונה ושלוש אחיות).
התזה של ייטס.
חשיבות המחקר של ייטס היא בעיקר בתזה (פרדיגמה) שהניחה לפתחה של ההיסטוריוגרפיה של המדע והרעיונות ברנסאנס ובראשית העת החדשה. לפי מחקריה, חלקן של תורות הנסתר (החכמות ה"הרמטיות") כגון הכישוף, האלכימיה, האסטרולוגיה, הגנוסיס, הקבלה וכדומה היה רב ומכריע בהתפתחות המדע המודרני ובפרט המדע המתבסס על מתמטיקה וניסויים. גילוי זה החל כחלק מתגליתה שהמדען בן המאה ה-16, ג'ורדאנו ברונו, הועלה למוקד עקב האשמה בכישוף ולא על רקע אמונתו במודל ההליוצנטרי. במובן זה ייטס היא ממשיכת דרכם של היסטוריוני מדע כפייר דוהם ולין תורנדייק.
לפי מחקריה הרבים בתחום מדענים רבים התחילו את דרכם מתוך התעסקות בנסתר וחלקם עסקו במקביל במה שכיום נחשב "מדע" ובמה שנחשב תורות נסתר, בלא הבחנה. הידוע שבהם הוא יוהאנס קפלר, אך כפי שהתגלה רק לאחר מותה של ייטס, אפילו אייזק ניוטון עסק רבות בפרקטיקות ואמונות מיסטיות.
לפי הרעיון ההרמטי הבריאה מתקיימת במספר מעגלים מקבילים, סלעים ומינרלים, צומח, בעלי חיים, הזמן, אותיות הכתב, אברי גוף האדם, גרמי השמיים ואף מלאכים וכוחות עליונים, כאשר כל רכיב באחד מן המעגלים מקיים יחסי גומלין עם רכיב מקביל במעגל אחר ויתרה מכך, יש אף יכולת השפעה הדדית בין המרכיבים. רעיון זה היווה, לפי התזה של ייטס, פתח לעיסוק ניסויי ועיסוק במשחקים בין גדלים מתמטיים ומספרים. מתוך העיסוק נבעו גם גילויים אמיתיים בתחומים מדעיים שונים כגון רפואה, אסטרונומיה, תורת המספרים ועוד. האלכימיה למשל הפכה לכימיה וכדומה.
התזה מונה עשר מסורות הרמטיות שהשפיעו על התפתחות המדע המודרני:
התזה מתעלמת, לדברי המבקרים, ממרכיבים נוספים של האווירה האינטלקטואלית של העת החדשה המוקדמת כגון עליית הרפורמציה ופתיחת גבולות העולם. כמו כן חלק מהגישות מצויות בפילוסופיה נאופלאטונית מבלי להזדקק להרמטיזם. עם זאת מחקרה שימש פתח לחקירת השפעות הכישוף על המדע הניסויי של פרנסיס בייקון ואייזק ניוטון. מתנגדי התזה טוענים שהיא מהווה פתח לבלבול ניו אייג'י בין מדע לשאינו מדע.
אגודות סתרים וזיקתן למחקר המדעי.
בספרה "The Rosicrucian Enlightenment" (הנאורות של מסדר צלב הוורד) מעלה ייטס תזה לפיה קיימת זיקה בין אגודות הסתרים והשאיפה לקדמה ולנאורות הנמצאת בבסיסן והאתוסים, הטקסים והסמלים של אגודות מדעיות ובפרט החברה המלכותית. השאיפה לקידמה עמדה בניגוד לתפיסה הכנסייתית והמסורתית בכלל, לפיה "אם ראשונים כמלאכים אנו כבני אדם, ואם ראשונים כבני אדם - אנו כחמורים" (מסכת שבת קיב ומקבילות רבות, כלומר שאין קדמה והתפתחות אלא התדרדרות דורות) וחייבה הסתרה בצד רצון ויכולת לשליטה ותאוות כוח.
דיים
דן רונן