בשנת 2021 חתמה בקבוצת נסטבד מהליגה הדנית וב-2022 עברה לקבוצת יזייר מהליגה הצרפתית השנייה. בעונה זו הצליחה להגיע עם קבוצתה עד לגמר הגביע הצרפתי בו הפסידה לפריז סן-ז'רמן. הייתה זו הופעה ראשונה של שחקנית כדורגל ישראלית בגמר הגביע בצרפת ובאחת מחמש הליגות הטובות באירופה.
בנבחרת.
שטיינשניידר זומנה לראשונה לנבחרת וערכה את הופעת הבכורה שלה -20 באוגוסט 2019 במשחק הידידות מול קבוצת צ'לסי האנגלית מהסופר ליג לנשים, כשבמשחק נכחו 8,534 צופים ובכך נשבר שיא הצופים למשחק כדורגל נשים בישראל.
הבריגדה הבין-לאומית הדנית
הבריגדה הבין-לאומית הדנית (בדנית: Den Danske Internationale Brigade או בראשי תיבות: DIB) הייתה בריגדה מיוחדת של הצבא המלכותי הדני אשר נועדה לרכז תחתיה את הפעילות הצבאית של ממלכת דנמרק ברחבי העולם.
היסטוריה.
ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של דנמרק יורגן לינג, החליט להקים הבריגדה בעקבות המעורבות הדנית במלחמות יוגוסלביה. הבריגדה הוקמה ב-25 בנובמבר 1993 על בסיס בריגדת זילנד ה-2. מטרת הבריגדה הייתה להעניק לדנמרק אפשרות לפעול במהירות בכל רחבי העולם כחלק ממשימות צבאיות של נאט"ו או ממשימות שמירת שלום של האו"ם. בפועל, הבריגדה מעולם לא נפרסה במלואה אלא רק יחידות ממנה.
ב-1996 הוכפפה הבריגדה תחת פיקוד דיוויזיית השריון הבריטית ה-1 שבתורה הייתה חלק מקורפוס התגובה המהירה של הברית. ב-2004 הוחלט לפרק את הבריגדה. הפירוק הושלם ב-15 בפברואר 2005. יחידות מהבריגדה אוחדו עם יחידות מבריגדת זילנד ה-1 לצורך הקמת הבריגדה ה-2.
איטמירוס
איטמירוס (שם מדעי: "Itemirus") הוא סוג של דינוזאור אוכל בשר תרופוד שהתקיים לפני 91 מיליון שנה מזמננו בתחילת הקרטיקון העליון באוזבקיסטן.
הממצאים המאובנים של הדינוזאור התגלו בתצורות ביסקטי (Bissekty Formation) והוא נקרא בשמו ב-1976 בידי החוקר סרגיי קורזנוב , כששמו נקרא על הכפר איטמיר הקרוב לאתר הממצאים. אלה כללו ממצא בודד שהשתייך למין Itemirus medullaris, הקרוי על שם המוח המוארך (בלטינית: medulla). הממצא הבודד של שרידי הגולגולת מעידים שהיה בעל מבנה ראייה וחשיבה גדול וככל הנראה היה צייד שנע בחבורות קטנות אחרי טרף.
דינוזאור זה היה כנראה קרוב לדרומזאוריים ולפי החוקר תומאס ר. הולץ הבן גם לטירנוזאורים. מספר מחקרים העריכו ב-2009 שהוא שייך לתת-המשפחה velociraptorine לצד הולוצירפטור בעוד מחקר מ-2014 העריך שהיה קרוב יותר לתת-המשפחה Dromaeosaurinae.
קטופסליס
קטופסליס (שם מדעי: Catopsalis) הוא סוג נכחד של יונק קדום מהסדרה מולטיטוברקולטה אשר חי באמריקה הצפונית של הפלאוקן לפני 65 עד 62 מיליון שנה מזמננו. הוא נודע ממאובנים שונים בארצות הברית וקנדה שהתגלו ותוארו בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ ב-1884 על סמך ממצאים מקולורדו, מונטנה וויומינג. ממצאים ממונגוליה שנחשבו לשייכים לסוג הועברו לסוג "Valenopsalis". חלק מהממצאים נמצאים במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע או במוזיאון פיבודי לידיעת הטבע.
יונק קדום זה היה קטן יחסית, בדומה לרוב היונקים מקבוצתו שרובם התקיימו במזוזואיקון לצד הדינוזאורים. הוא היה בעל ממדים קטנים של 400 עד 600 גרם ובעל מבנה שיניים חותכות חזקות שכנראה עזרו להתמודד עם מגוון מאכלים קשיחים, למשל בלוטים וזרעים.
מינים.
ידועים 6 מינים מסוג זה, כשהמינים "C. fissidens" ו-"C. foliatus" תוארו לראשונה בידי קופ ב-1884.
המהפך
ה”מהפך“ הוא ציטוט מפורסם של מגיש מהדורת מבט בערוץ הראשון, חיים יבין, שנאמר במהלך משדר סיום יום הבחירות לכנסת התשיעית, ב־17 במאי 1977. המשדר ההיסטורי היה הפעם הראשונה שבה שודר בישראל מדגם קלפיות, ובעקבותיו הפך המונח ”מהפך“ למטבע לשון בלקסיקון הפוליטי־ישראלי.
טביעת המונח.
ב-17 במאי 1977 התקיימו הבחירות לכנסת התשיעית. זמן מה לפני קיומן החליט דן שילון, מנהל החדשות בערוץ הראשון, לקיים מדגם קלפיות בדומה לנעשה ברשת הבריטית. ביום הבחירות פיזר עמירם ניר 25 קלפיות סקר, שמהן הופקו הנתונים.
המדגם פורסם כ-3 דקות לאחר נעילת הקלפיות ברחבי הארץ. לפי התחזית שהציג, מפלגת הליכוד הייתה צפויה לקבל 44 מנדטים (+5 ביחס לכנסת ה־8), ואילו המערך – 32 מנדטים (-19 ביחס לכנסת ה־8).
לאחר שהציג את תוצאות הסקר, המגיש חיים יבין אמר: , תוך שהוא מטעים במודגש במעט את המילה מהפך. הוא הוסיף שעליית הליכוד למקום הראשון מהווה את סיום ההגמוניה ארוכת השנים של מפלגות תנועת הפועלים. את הפחתת 19 המנדטים מהמערך הגדיר בתור מפלה אלקטורלית.
לימים יבין הבהיר כי הוא היה סבור שמה שהתרחש הוא יותר ממהפך – מהפכה פוליטית של ממש, אך לא היה מעוניין להשתמש בלעדית במילה שיש לה משמעות לוואי אלימה או צבאית.
שימוש במונח.
המילה המוטעמת ”מהפך“ הפכה לשם נרדף למערכת הבחירות לכנסת ה־9, שכונתה מעתה ”בחירות המהפך“, בתוספת יידוע. באופן דומה, הממשלה שכוננה כונתה ”ממשלת המהפך“, ותוכנית הליברליזציה הכלכלית שהציג שר האוצר בה, שמחה ארליך, נקראה ”המהפך הכלכלי“.
כעבור 4 מערכות בחירות, בעקבות עליית מפלגת העבודה ב־5 מנדטים וירידת הליכוד ב־8, זכו הבחירות לכנסת השלוש עשרה ב־1992 לכינוי ”המהפך השני“.
במשמעות מרחיבה, המונח ”המהפך הארוך“ משמש כדי לתאר את הבשלתם של תהליכים כלכליים־חברתיים בעלי זיקה מעמדית ועדתית במדינת ישראל, בשנים שקדמו לקיומו של המהפך הקצר, ובאופן שהוביל אליו.
לימים, התקבע זיכרון קולקטיבי מוטעה שלפיו נאמר המשפט , איחוד של ”גבירותי ורבותי“ שנאמר מוקדם יותר בדבריו. המשפט הפך לאמרת כנף ידועה בפני עצמה, ששימשה בכותרות כתבות עיתונות וספרי עיון העוסקים בתוצאות מערכת הבחירות, כמו גם בהקשרים ובתחומים אחרים, לצורכי הדגשת הבדל או שינוי.
בעונה הראשונה של הסדרה היהודים באים, מוצג מערכון סאטירי־ביקורתי על המגיש יבין, אותו מגלם מעיין בלום, שמתקשה לשמור על נייטרליות עיתונאית, ושואל את הצופים ”מה־הפח זבל הזה, שבחרתם לראש ממשלה?“.
לוקחים את הזמן
לוקחים את הזמן הוא אלבום הופעה משותף של הזמרים רוני דלומי, לי בירן ואליאנה תדהר. האלבום מבוסס על סיבוב ההופעות "לוקחים את הזמן" שבו ביצעו שלושת הזמרים שירים ישראליים נוסטלגיים לצד שירים חדשים יותר וכן שירים של הביטלס.
האלבום יצא לאור ב-11 באוקטובר 2015 על ידי חברת התקליטים טדי הפקות.
דרוויניזם
דַּרְוִינִיזְם הוא תיאוריה מדעית של אבולוציה ביולוגית אשר פותחה על ידי צ'ארלס דרווין. התיאוריה קובעת כי כל מיני האורגניזמים נוצרים ומתפתחים באמצעות הברירה הטבעית של וריאציות תורשתיות המגבירות את יכולתו של הפרט לשרוד. התיאוריה הדרווינית כללה במקור את מושגי האבולוציה והטרנסמוטציה של מינים, אשר זכו להכרה מדעית לאחר פרסום ספרו של דרווין "מוצא המינים" בשנת 1859.
טרמינולוגיה.
בעוד שהמונח "דרוויניזם" שימש בעבר כדי להתייחס לעבודתו של ארסמוס דרווין בסוף המאה ה-18, את המונח כפי שהוא מובן כיום טבע תומאס הנרי האקסלי בגיליון אפריל 1860 של ה"ווסטמינסטר רוויו" , כאשר סקר את ספרו של דרווין "מוצא המינים". האקסלי הציג את העקרונות הבסיסיים של אבולוציה על ידי ברירה טבעית כפי שהוגדרה על ידי דרווין:
הוא שימש לתיאור מושגים אבולוציוניים באופן כללי, כולל מושגים מוקדמים יותר שפורסם על ידי הפילוסוף האנגלי הרברט ספנסר. לרבים מתומכי הדרוויניזם באותה תקופה, כולל האקסלי, היו הסתייגויות לגבי המשמעות של הברירה הטבעית, ודרווין עצמו נתן אמון במה שכונה מאוחר יותר "לאמארקיזם". הנאו-דרוויניזם של אוגוסט וייסמן זכה לתומכים מעטים בסוף המאה ה-19. בין השנים 1880–1920 לערך, מדענים הציעו מנגנונים אבולוציוניים חלופיים, אשר בסופו של דבר התבררו כבלתי סבירים. התפתחות הסינתזה האבולוציונית המודרנית בתחילת המאה ה-20, תוך שילוב של ברירה טבעית עם גנטיקה של אוכלוסיות על פי חוקי התורשה של מנדל, החיו מחדש את הדרוויניזם בצורתו המעודכנת.
בתקופה המודרנית התנגדו אנשי מדע דוגמת יוג'יני סקוט לשימוש במונח. לטענתם, הוא לא מתאים לתיאוריה אבולוציונית מודרנית. לדוגמה, דרווין כלל לא הכיר את עבודתו של גרגור מנדל, וכתוצאה מכך הייתה לו רק הבנה מעורפלת ובלתי מדויקת על תורשה. בנוסף, לדרווין היה חסר ידע תאורטי שהתגלה מאוחר יותר, כמו סחף גנטי.
האקסלי וקרופוטקין.
האקסלי התייחס למוצא המינים ככלי משמעותי המקדם את הליברליזם והנטורליזם המדעי על פני התאולוגיה, הוא שיבח את התועלת ברעיונותיו של דרווין, אך הביע הסתייגות מקצועית מעקרון ההדרגתיות של דרווין והטיל ספק אם ניתן להוכיח שהברירה הטבעית יכולה ליצור מינים חדשים. לצד זאת, האקסלי השווה את ההישג של דרווין לזה של ניקולאוס קופרניקוס בהסבר התנועה הפלנטרית.
תאורטיקן אבולוציוני חשוב נוסף מאותה תקופה היה פיוטר קרופוטקין, אשר בספרו עזרה הדדית בעולם החי והאדם משנת 1902, תפס את הדרוויניזם באופן מנוגד לזו של האקסלי. תפיסתו התרכזה סביב מה שהוא ראה כשימוש נרחב בשיתוף פעולה כמנגנון הישרדותי. הוא השתמש בטיעונים ביולוגיים וסוציולוגיים בניסיון להראות שהגורם העיקרי בהקלת האבולוציה, הוא שיתוף פעולה בין פרטים שונים. זאת על מנת לנטרל את התפיסה של תחרות עזה כגרעין האבולוציה, אשר סיפקה רציונליזציה לתיאוריות הפוליטיות, הכלכליות והחברתיות השלטות באותה תקופה, ולפרשנויות הרווחות של דרוויניזם, כמו זו של האקסלי.
שימוש בשנות האלפיים.