רבי נתן נשא את בת אחיו, אחות אחיינו רבי יצחק שולאל שהיה בשל כך גם גיסו. לרבי נתן ולאחיניתו נולדו שבעה ילדים- סעדיה (נולד בט' בשבט ה'רכ"א), אפריים (נולד בכ"א בניסן ה'רכ"ג), אברהם (נולד בכ' באדר א ה'רכ"ה) דולצא (נולדה בכ"ח בטבת ה'רכ"ז), מסעודה (נולדה בחודש אלול ה'רכ"ט), שמחה (נולדה בכ"ב בתשרי ה'רל"ב), ויצחק (נולד בג' בחשוון ה'רל"ה). לא ידועים פרטים נוספים על ילדיו.
לאחר שהתאלמן מאחייניתו, הוצע לו שידוך עם אישה עשירה, אך הוא סירב להצעה מכיוון שאישה זאת הייתה צאצאית למשפחת כהנים קראית שהושבה ליהדות על ידי רבי אברהם מימוני, ורבי נתן חשש שהיא חללה, שכן אבותיה הקראים לא הקפידו על הלכות הנישואים לפי ההלכה המקובלת.
נגיד מצרים
האיסור לגלח שיער מהנתק
האיסור לגלח שיער מהנתק הוא מצוות לא תעשה מתרי"ג מצוות, האוסרת למצורע לגלח שיער במקום הנתק. המצוה נוהגת רק בזמן שיש כהן שיודע לטמא או לטהר נגעים.
מקור וטעם המצוה.
מקור המצווה הוא בספר ויקרא:
בספר החינוך מבואר שמטרת האיסור היא שהכהן הבודק את האדם, יוכל להכיר האם יש סימני טומאה בשערות. והוסיף שרמזה התורה לאדם, לא לבעוט בעונשים וצרות שניתנות לו מהקב"ה, ולא ינסה להסתיר באופן שטחי את פגמיו מפני הבריות, אלא יפעל בכיוונים של תפילה לאל שירפאו אותו ממחלתו.
דיני המצוה.
המגלח את כל הנתק עד שתי שורות שיער סביבו (שמשאירים כדי שיכיר הכהן אם פשה הנתק), בין אם קודם שבא לכהן או אחר כך ולכל התקופה שקיים אצלו הנגע, לוקה.
בתלמוד נפסק שמותר למצורע לעשות מלאכות שיכולות לגרום לשיער שסביב הנתק לנשור מעצמו, כמו לסחוב על כתיפו משא, או לקשור קשר כשצריך, בתנאי שהמצורע לא מתכוון לכך. בנוגע לגילוח על ידי כלי, נחלקו הרמב"ם והראב"ד איזה כלי גילוח נאסר: לדעת הרמב"ם חייב רק אם השתמש בתער כדרך המתגלחים, בעוד שלדעת הראב"ד חייב בכל דרך שמורידה שיער.
המצוה נוהגת בנשים ובגברים כאחד.
נח&quot;ל אלישע
'נח"ל אלישע' היא היאחזות נח"ל לשעבר, מממזרח ליריחו.
ההיאחזות, שהוקמה ב-1982, נקראה על שם הנביא אלישע, שחולל נסים ביריחו, ועל שמו מכונה מעיין אלישע.
אחר פינוי הקהילה היהודית מבית הכנסת שלום על ישראל, ישבה ארנה קובוס בהיאחזות במשך שבעה חדשים, עד שעברה לבית חגלה ('מול נבו').
בנובמבר 2000 נהרג בהיאחזות רב-סרן אמיר זוהר מירי שוטרים פלסטיניים וכמה חיילים נוספים נפצעו.
בהמשך, הפכה ההיאחזות לבסיס צבאי שננטש ב-2003.
אלישע (יישוב)
נח&quot;ל חרובית
יום טוב קריספין
הרב יום טוב מורינו קריספין (קרישפין) היה פוסק ודיין באזמיר ומחבר שו"ת בגדי יום טוב.
תולדותיו.
נולד למזל טוב ולרבי אברהם יהושע קריספין באזמיר. למד בישיבת מגן שאול בעיר. סבל מייסורים רבים "ממינים שונים, מבית ומחוץ קשים ומרים כלענה", כעדותו בספרו:
כיהן כדיין וכמסדר גיטין באזמיר, בשנת תרל"ט ישב בהרכב בית דינו של רבי חיים מודעי. מרן החבי"ף, בהסכמתו לאחד מפסקיו של רבי יום טוב, מכנהו:. הוציא לאור את ספר אברהם במחזה לאביו, וכן הגיה את ספריהם של אחיו, רבי אהרן ורבי שמואל.
נפטר בי"ב באלול תרס"ט ונטמן באזמיר.
משפחתו.
שכל בתוך שלושה ימים את בנו שמואל ואת בתו מרים במגפה שפרצה באזמיר בשנת התרכ"ה. בנו, רבי אברהם, נפטר בעודו צעיר לימים בז' בטבת התרל"ב. אחיו היו רבי אהרן קריספין, רבי שמואל קריספין, ורבי יצחק קריספין, מחבר ספר 'שמו יצחק'. גיסו היה רבי חיים בנימין פונטרימולי, מחבר ספר פתח הדביר.
רבי מבורך הנגיד
וארדה סת'ו
וארדה סת'ו (באנגלית: Varada Sethu; נולדה ב-1992) היא שחקנית אנגלייה ממוצא הודי.
ביוגרפיה.
סת'ו נולדה בקרלה, הודו להורים רופאים ולה אחות תאומה - אבהאיה. בגיל צעיר עברה לעיר ניוקאסל על הטיין שבצפון-מזרח אנגליה ושם למדה בתיכון דן אלן (Dame Allan's Schools). בהמשך עברה ללונדון ושם למדה תיאטרון בתיכון הנוער הלאומי (National Youth Theatre). במהלך לימודיה למדה גם מחול מסוג Mohiniyattam ו-Bharatanatyam צורות ריקוד מסורתיות בהודו. היא גם זכתה בתחרות מיס ניוקאסל ב-2010. סת'ו גם בוגרת בלימודי וטרינריה ופיזיולוגיה מאוניברסיטת בריסטול ובוגרת לימודי משחק מבית הספר לאומנויות הבמה בלונדון
הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה ב-2010 בסרט הקצר "Impressions" בתפקיד סמנה. שנה לאחר מכן שיחקה בסרט הפשע "Sket" בתפקיד קיראן. שנה לאחר מכן הופיעה בסרט "English: An Autumn in London" בתור מגאנה סקריה.
ב-2016 הופיעה בסרט חלום ליל קיץ בתור פיסבלוסום. אותה שנה שיחקה במותחן האשליה 2 לצד דניאל רדקליף ומייקל קיין בתור אחת מעוזרותיו של קיין.
בנוסף היא שיחקה החל מ-2015 גם בסדרות טלוויזיה שונות ביניהם: דוקטור, דוקטור פוסטר, האנה, "New Blood", "Hard Sun" ובשניים מעונות הסדרה מכת מחץ בתור מנישה צ'טרי, רב-טוראית בצבא הבריטי.
ב-2022 שיחקה בסרט , בתור מדריכת שדה בשם שירה.
Five seconds flat
five seconds flat הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליזי מקאלפיין, שיצא ב-8 באפריל 2022, על ידי חברת התקליטים AWAL והופץ ידי החברה Artists &amp; Music, כל האלבום נכתב על ידי ליזי בעזרת כותבים אחרים. לפני צאת האלבום, יצאו ממנו הסינגלים "erase me" "hate to be lame".
ביקורות.
על פי מצבור הביקורות האתר albumoftheyear, זכה האלבום לציון משתמשים של 75/100 וציון מבקרים של 75/100.
סרט "Five Seconds Flat, the film".
עם יציאת האלבום מקאלפיין הוציאה גם סרט ב-8 באפריל 2022. הסרט זמין לצפייה בערוץ היוטיוב הרשמי של ליזי מקאלפיין. (קישור לסרט)
בסרט מופיעים כל שירי האלבום חוץ מ-2. שליזי לא הרגישה שהם שייכים לעלילת הסיפור.
ליזי הגתה את כל הרעיון לסרט ואת העלילה לבדה "היה לי עמודים שלמים של הסברים מורכבים על משמעות הסרט" אמרה בשאלון לאחר הקרנת הסרט.
היא הגיעה לרעיון של השלדים בסרט "מפני שאני מרגישה ששבירת לב זה כמו מוות קטן" אמרה בשאלון לאחר הקרנת הסרט.
הרעיון במטפורה הזאתי שכל פעם שהיא מרגישה שבורת לב היא מתה כל פעם מחדש. אז כל פעם בסרט שהיא מרגישה שבורת לב יש לה איפור של שלד.
המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי
סוכנות הסיוע הלאומית של ישראל
הגדת ברצלונה
הגדת ברצלונה היא כתב יד מאויר שנוצר בשנת 1350 בערך, המכיל את נוסח ההגדה של פסח. זוהי אחת ההגדות הספרדיות שנוצרו בברצלונה בסביבות שנת 1350 יחד עם הגדת הזהב, שהופקה גם בברצלונה של ימי הביניים.
תיאור.
כתב היד עשוי קלף, עם 161 דפי פוליו בגודל 255 על 190 מ"מ. בהגדה נעשה שימוש בארבעה סגנונות קליגרפיים שונים: אות מרובעת בשני גדלים ואחת חצי-קורסיבית, גם היא בשני גדלים. להגדה קווים ושוליים מסומנים.
כתב היד מכיל שני חלקים, שהם פרי עבודתם של שני מעתיקים שונים, שכנראה פעלו בזמנים ובאזורים שונים. שני חלקים אלו אוחדו מאוחר יותר לצורתם הנוכחית.
הקלף ששימש בחלק הראשון, הראשי, תוצרת ברצלונה, דומה לזה של כתבי יד ספרדיים אחרים, ושונה מאוד מאלה המשמשים במרכז אירופה ובאיטליה. טכניקת סימון הקווים והשוליים ששימשו בחלק זה של כתב היד הייתה נפוצה בקרב מעתיקים ספרדים, והחלה להתפשט לאחר 1271. טכניקה זו אינה שכיחה בקודקס של המאות הארבע-עשרה והחמש-עשרה. גם העובדה של יצירת הקיפולים עם ארבעה דו-פולים כדי להשיג שמונה עלים שימושיים הייתה אופיינית לקודקס הספרדי.
מלבד ההגדה עצמה בהגדת ברצלונה מספר פיוטים, מחברי חלק מהם היו תושבי העיר ז'ירונה שבספרד.
היסטוריה.
החלק הראשון והמרכזי של ההגדה מתוארך לאמצע המאה הארבע-עשרה ונעשה כנראה בברצלונה. ההרחבה נעשתה בפרובאנס בסוף המאה הארבע-עשרה או בתחילת המאה החמש-עשרה.
שני חלקי ההגדה אוחדו בבולוניה בשנת 1459, ההגדה נמכרה על ידי שלמה לטיף מירושלים לרבי משה, בנו של רבי אברהם מבולוניה בשנת 1459 תמורת חמישים דוקטים של זהב. הוא מכיל גם את אישורו של הצנזורה הכנסייתית, פריי לואיג'י, מהמסדר הדומיניקני משנת 1599.
ההגדה כיום בבעלות הספרייה הבריטית, בלונדון.
גאבור שלושינסקי
גאבור שלושינסקי (בהונגרית: Salusinszky Gábor; בודפשט, 5 בדצמבר 1950 – 13 במאי 2022) היה מומחה לשפה האיטלקית, חוקר בתחום תורת התרגום והפדגוגיה של השפה ממוצא יהודי-הונגרי, היה פרופסור במחלקה לשפה וספרות איטלקית באוניברסיטת אטווש לוראנד בפקולטה למדעי הרוח במכון ללימודים רומניסטיים, מייסד ומנהל בית הספר האיטלקי בשם "סטודיו איטליה", נשיא איגוד המורים לאיטלקית בהונגריה.
ביוגרפיה.
אביו היה אישטוואן שלושינסקי (1918–1984), מנהל בתוחמי המסחר, הכלכלה והבנקאות בהונגריה, ראש נציגות הסחר חוץ (נספח כלכלי) ההונגרי ברומא (1958-1963), והמנהל כללי לשעבר של הבנק לסחר חוץ ההונגרי (1964-1982).
גאבור שלושינסקי השלים את לימודיו באוניברסיטה בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד, שם השיג תואר בהוראה ובפולקלור האיטלקי ב-1975, דוקטורט במדעי הרוח ב-1979 והן תואר דוקטור בבלשנות איטלקית ב-1997.
מסיום לימודיו באוניברסיטה לימד במחלקה האיטלקית של אוניברסיטת אטווש לוראנד ולאחר מכן ריכז את תחום הכשרת השפות והכשרת מורים מומחים לשפות, וכן העביר הרצאות וסמינרים בתחומים אלו. מחקריו בעשור האחרון התמקדו בשני התחומים הללו: תורת התרגום והפדגוגיה של השפה.
פעילותו בשפה האיטלקית.