בלוס אנג'לס, ג'ואן יצרה קשר עם מוזיקאים שהעריצה. אחת מהן הייתה הבאסיסטית סוזי קוואטרו, אשר הייתה בין מוזיקאיות הרוק הנשיות הראשונות שהופיעו מנגנות מול קהלים גדולים. המפגש עם קוואטרו היה משמעותי עבור הקריירה של ג'ט, וג'ט אימצה רבים מאיכויותיה של קוואטרו, לרבות תספורתה והסגנון שלה. ג'ט הייתה ממתינה בחדרי הלובי של מלונות שונים בהם הייתה סוזי שוהה במהלך סיבובי ההופעות שלה בארצות הברית, רק כדי להציץ בה לרגע. היא נועלת נעלי פלטפורמה מעץ אשר השם "סוזי קווארטו" נחרט בצדן. המועדון החביב על ג'ט היה מועדון הדיסקו האנגלי של רודני בינגנהיימר. שם הכירה לראשונה ג'ט את סגנון הגלאם רוק אותו אהבה, אשר נחל הצלחה באנגליה ובאירופה אך לא בארצות הברית. המועדון היה המקום היחיד בו יכלה ג'ט לשמוע מוזיקה מסוג זה, והדבר בהחלט עזר לעצב את דמותה.
The Runaways.
ג'ט הקימה את להקת "The Runaways", יחד עם המתופפת סנדי וסט. יתר החברות בלהקה הן מיקי סטיל, ג'קי פוקס, ליטה פורד ושרי קארי. בתחילת הדרך הייתה קארי הסולנית, בעוד שג'ט שרה בחלק מן השירים, ניגנה בתפקיד גיטריסטית קצב וכתבה או השתתפה בכתיבת חלק גדול מהחומרים של הלהקה יחד עם פורד, ווסט וקארי. הלהקה הקליטה חמישה אריכי-נגן, כאשר תקליט ההופעה החיה שלהם ביפן היה אחד מהתקליטים המיובאים הנמכרים ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית ושל אנגליה. הלהקה יצאה לסיבובי הופעות בינלאומיים. בין הלהקות שחיממו אותן: להקת "Cheap Trick", להקת ון הלן וטום פטי ושוברי הלבבות. הן זכו להצלחה מסחרית מחוץ לארצות הברית, בעיקר ביפן. בשנת 2010 יצא לאקרנים בארצות הברית סרט הקולנוע "The Runaways", אשר מבוסס על סיפורה של הלהקה. בסרט מככבות קריסטן סטיוארט בתור ג'ט ודקוטה פנינג בתור שרי קארי.
בעוד ש-"The Runaways": היו פופולריות באירופה, אסיה, אוסטרליה, קנדה ודרום אמריקה, הן לא זכו להצלחה דומה בארצות הברית. לאחר שקארי, הסולנית הראשית, עזבה את הלהקה, הוציאה הלהקה שני אלבומים נוספים בהם הייתה ג'ט הסולנית הראשית: "Waitin' for the Night" ו-"And Now... The Runways". בסך הכל הפיקה הלהקה כחמישה אריכי-נגן בין השנים 1975 ועד התפרקותה באביב של 1979.
לאחר מכן, הפיקה ג'ט את אלבומם הראשון והיחיד של להקת "החיידקים" ("The Germs"), אלבום הפאנק המפורסם (GI).
קריירת סולו.
באביב של 1979 שהתה ג'ט באנגליה כשהיא עובדת על קריירת הסולו שלה. היא הקליטה שלושה שירים עם המתופף פול קוק והגיטריסט סטיב ג'ונס, שניהם חברי להקת סקס פיסטולס, אשר אחד מהם היה גרסה מוקדמת של "I Love Rock 'n' Roll" של להקת החצים.
מאוחר יותר באותה שנה, היא חזרה ללוס אנג'לס, שם החלה למלא את התחייבותה ל"ראנווייז" להשלים סרט באורך מלא - המבוסס בחלקו על סיפורה של הלהקה - בשם "We're All Crazee Now!". שלוש שחקניות נדרשו להחליף את חברות הלהקה הפורשות וביניהן ריינבוש סמיית, שגם הייתה מתופפת רוק. בעת העבודה על הפרויקט, פגשה ג'ט את המפיק והתמלילן קני לאגונה, אשר נשכר על ידי טובי מאמיס כדי לעזור לג'ט לכתוב שירים עבור פסקול הסרט. הם נעשו חברים והחליטו לעבוד יחד, ובעקבות כך עברה ג'ט להתגורר בלגונה ביץ', ניו יורק שם התגורר לגונה. הפרויקט נגנז לאחר שהושלם בחציו, אולם ב-1984, לאחר שג'ט כבר נעשתה לכוכבת, המפיקים חיפשו דרך לעשות שימוש בחומרים מן הסרט שלא הושלם. ג'ט השתמשה בחתיכות מן החומרים הללו בפרויקט שונה לחלוטין, סרט מחתרתי בשם "DuBeat-Eo", אשר מעולם לא יצא באופן מסחרי, ואשר הופק על ידי אלן סאקס.
ג'ט ולגונה נכנסו לאולפני רמפורט (Ramport Studios) של להקת ה"מי" (The Who). אלבום הסולו הראשון ל ג'ט, אשר נשא את שמה, יצא באירופה ב-17 במאי 1980. בארצות הברית, לאחר שנדחה על ידי 23 חברות תקליטים גדולות, ג'ט ולגונה הוציאו את האלבום תחת הלייבל החדש שלהם "Blackheart Records", אשר הקימו באמצעות חסכונות שנועדו ללימודי הקולג' של בתו של לגונה. לגונה נזכר, "לא יכולנו לחשוב על שום פתרון, מלבד להדפיס את התקליטים הללו בעצמנו," וכך התחיל הלייבל החדש.
"Joan Jett and the Blackhearts".
בעזרתו של לגונה, הקימה ג'ט את the Blackhearts. היא פרסמה מודעת דרושים בעיתון L.A. Weekly, "מחפשת שלושה גברים שנראים טוב". ג'ון דו מלהקת הפאנק X מילא את תפקיד הבאס באודישנים שנערכו באולפני S.I.R. בלוס אנג'לס. הוא הזכיר נגן בס מקומי, גארי ריאן, אשר עבר להתגורר באותו הזמן על הספה בדירתו. ריאן לקח חלק בסצנת הפאנק של לוס אנג'לס וניגן באס עם אמנים מקומיים כגון טופ ג'ימי וריק ל. ריק. הוא היה מעריץ של The Runaways ושל ג'ט עצמה במשך שנים. ג'ט זיהתה אותו מהקהל בהופעותיה והוא צורף ללהקה. ריאן בתורו המליץ על הגיטריסט אריק אמבל, אשר ניגן גם הוא באותו הזמן יחד עם ריק ל. ריק. הנבחן האחרון באודישנים להרכב המקורי של the Blackhearts היה המתופף דני "הזועם" או'בריאן, לשעבר מלהקת "הנוקמים" (The Avengers) המפורסמת מסן פרנסיסקו. הרכב זה הופיע מספר פעמים ב"דוב המוזהב", בחוף הנטינגטון, קליפורניה ובמועדון ויסקי א-גו-גו בהוליווד לפני שיצא לסיבוב ההופעות הראשון של הלהקה באירופה. בסיבוב זה הופיעה הלהקה ברחבי הולנד, ואף נתנה מספר הופעות באנגליה לרבות במועדון ה-Marquee בלונדון.
עם שובם לארצות הברית, עברו ג'ט, ריאן ואמבל להתגורר בלונג ביץ', קליפורניה. או'בריאן נשאר מאחור באנגליה על מנת להשקיע בעיסוקיו האחרים. אודישנים חדשים החלו ובסופם לי קריסטל, לשעבר חבר בלהקות The Boyfriends ו-Sylvain Sylvain, הפך למתופף החדש. ג'ואן ג'ט ו-the Blackhearts הופיעו ברחבי ארצות הברית כאשר הם צוברים קהל מעריצים משמעותי באזור ניו יורק. ג'ט ולגונה השתמשו בחסכונותיהם האישיים כדי להדפיס עותקים של האלבום "ג'ואן ג'ט", והקימו מערך הפצה עצמאי, כאשר לפעמים אף מכרו עותקים של האלבום הישר מתוך תא המטען של הקאדילק של לגונה אחרי הופעות. לגונה לא עמד בקצב הדרישה לאלבום. בסופו של דבר, חבר ותיק ומייסד הלייבל Casablanca Records, ניל בוגארט, השקיע במיזם והחתים את ג'ט בלייבל החדש שלו, Boardwalk Records. תחת לייבל זה יצא מחדש האלבום "ג'ואן ג'ט" בשם "Bad Reputation" (השיר "Bad Reputation" הפך לימים שיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "פריקים וגיקים"). לאחר שנה של הופעות והקלטות, ג'ט ולהקתה הקליטו אלבום חדש בכותרת "I Love Rock 'n' Roll". אמבל הוחלף בגיטריסט המקומי ריקי בירד בזמן ההקלטות.
עם בירד בתפקיד הגיטריסט, ג'ואן ג'ט ו-the Blackhearts הקליטו את האלבום המצליח שלהם. הסינגל הראשון שיצא היה הקלטה מחודשת של שיר הנושא, "I Love Rock 'n' Roll", אשר בחציה הראשון של 1982 היה במקום הראשון במצעד 100 השירים הלוהטים של הבילבורד במשך שבעה שבועות ברצף. זהו השיר ה-56 ברשימת השירים של הבילבורד בכל הזמנים.
לאחר שקיבלה ספיישל משלה בליל השנה החדשה ב-MTV, ג'ט זכתה להופיע בסרט "Light of Day" יחד עם השחקן מייקל ג'. פוקס. ברוס ספרינגסטין כתב את השיר "Light of Day" במיוחד בשביל הסרט, והופעתה קצרה שבחים רבים. בערך באותו הזמן עזבו ריאן וקריסטל את the Blackhearts. הם הוחלפו במהרה על ידי חטיבת הקצב העוצמתית של תומי פרייס וקאסים סולטון. מאוחר יותר באותה שנה, ג'ט הוציאה את "Good Music", אשר בו התארחו הביץ' בויז, The Sugarhill Gang והזמרת דארלין לאב.
ג'ואן ג'ט ו-the Blackhearts הפכו ללהקת הרוק הראשונה לבצע סדרת הופעות בתיאטרון לאנט-פונטן בברודוויי, ושברו את השיא של אותם הזמנים לאירוע שהכרטיסים אליו אזלו מראש תוך פרק הזמן הקצר ביותר. תקליטה הבא, "Up Your Alley", היה לתקליט מולטי-פלטינום. אחריו יצא "The Hit List" שהכיל גרסאות כיסוי. באותה התקופה כתבה גם ג'ט את השיר "House of Fire", אשר הופיע באלבומו של אליס קופר מ-1989, "Trash".
אלבומה מ-1991 "Notorious", אשר כלל את פול וסטרברג מ-"The Replacements" ואת הבסיסט-לשעבר של בילי איידול, פיל פייט, היה האלבום האחרון שהוציאה בלייבל Sony/CBS. ג'ט עברה לאחים וורנר. הסינגל "Let's Do It" של ג'ט ווסטרברג יצא אף הוא באותו זמן והופיע בקרדיטים לסרט Tank Girl. ב-1993, ג'ט ולגונה הוציאו את Flashback, אוסף של שירים שונים בלייבל שלהם Blackheart Records.
ג'ט הפיקה מספר להקות לפני שהוציאה את אלבום הבכורה שלה. הלייבל שלה, Blackheart Records, הוציא הקלטות ממגוון רחב של אמנים כגון להקת הת'ראש מטאל Metal Church והראפר Big Daddy Kane.
העיתונות הכתירה את ג'ט כ"סנדקית הפאנק" וכ"ריוט גרררל המקורית". ב-1994, The Blackhearts הוציאו את אלבומם "Pure and Simple", שהתקבל בצורה טובה וכלל רצועות שנכתבו יחד עם קט ביילנד מ-"Babes In Toyland", דוניטה ספארקס מ-L7, קתלין האנה מ-"Bikini Kill".
השנים המאוחרות.
ג'ט חזרה לתפקיד המפיקה עבור הלהקה Circus Lupus ב-1992, ושוב ב-1994 עבור Bikini Kill. בהקלטה זו (שזכתה לשם The New Radio EP) ג'ט גם ניגנה ושרה קולות ליווי. תנועת הפאנק הנשית-פמיניסטית "ריוט גרררל" התעוררה בשנות התשעים, כאשר להקת Bikini Kill ייצגה את הזרם, ורבות מהנשים הללו ציוני את ג'ט כמודל לחיקוי וכהשראה.