המהדורות הראשונות, עד למהדורה מס' 8, יצאו לאור פעם בחודש. החל מפברואר 1858 יצא העיתון לאור פעמיים בחודש. בשיא הפופולריות שלו, בשנים 1861–1863, הוא הופיע בתדירות של 3–4 פעמים בחודש. היקפו היה 8–10 דפים, שהודפסו על נייר דק במטרה להקל על מעבר דרך הגבולות. מספור הדפים היה רצוף, כך שמהדורה מס' 245 הסתיימה בדף 2002.
עד מהרה התברר כי לעיתון קיים ביקוש רב ברוסיה. בהתחשב בהדפסות נוספות מעריכים שהודפסו כחצי מיליון עותקים. בתקופת השיא הגיעה התפוצה עד לכ-5,000 עותקים; זאת בהשוואה לעיתונים רשמיים, שהיו מתפרסמים בתפוצה של עד כ-12 אלף עותקים.
מיד עם תחילת יציאתו לאור, נאסר העיתון להפצה בתחומי האימפריה הרוסית. השלטונות אף הצליחו לאסור את הפצתו בשטחי גרמניה ואיטליה. למרות זאת, הרצן הצליח למצוא דרכים יעילים להצפת העיתון ברוסיה.
בנוסף לאקטואליה, פרסם העיתון יצירות משל מיכאיל לרמונטוב, ניקולאי נקראסוב וסופרים נוספים.
באותה תקופה השלטון לא היה מפרסם את נתוני התקציב השנתיים. עיתונאים מצוות העיתון הצליחו להשיג את הנתונים לשנת 1859 ו-1860, והם פורסמו. דפי העיתון נוצלו לכתיבת פניות ישירות לצאר. כמו כן היה נהוג לשלוח את העיתון לפקידי הממשל שהיו מעורבים בכתבות שכללו ביקורת על תפקודם. על פי עדויות, במהלך ישיבות עם השרים, היה הצאר אלכסנדר השני מציין שאת הנושא זה הוא כבר למד בעיתון "קולוקול". בעיתון מס' 25 פורסמו מסמכים סודיים בהקשר לרפורמה הצפויות, הצנזורה ועוד.
ירידה בפופולריות וסגירה.
בשנת 1862 הורגשה ירידה בפופולריות של העיתון. חלקים מהחברה ברוסית, שציפו מהעיתון לעמדה אסרטיבית יותר כלפי השלטון, ועזבו אותו. לאחר שהחל העיתון לתמוך במרד בפולין הפסיקו חלק נוסף מהקוראים לקרוא אותו. בסוף שנת 1863 התפרסמו כ-500 עותקים בלבד.
בשנת 1865 עברה הדפסת העיתון מלונדון לשווייץ; הדבר לא הצליח להגדיל את תפוצת העיתון. בשנת 1867 ירדה התדירות לפעם בחודש, וביולי 1867 יצאה לאור המהדורה האחרונה של העיתון.
בשנת 1868 התחדשה הפצת העיתון בצרפתית, אך ללא הצלחה.
בשנת 1870 הוציאו ניקולאי אוגריוב וסרגיי נצ'אייב עוד 6 מהדורות של העיתון.
בשנים 1962–1964 פורסמו כל המהדורות של העיתון מחדש. פרסומים של העיתון בצרפתית עם תרגום לרוסית פורסמו בשנת 1979.
מלוויל (אי, קנדה)
האי מלוויל (באנגלית: Melville Island) הוא אי גדול ולא מיושב המהווה חלק מהארכיפלג הארקטי הקנדי, מאיי המלכה אליזבת ומאיי פארי. גודלו של האי הוא 42,149 קמ"ר והוא מהווה את האי השלושים ושלושה בגודלו בעולם והשמיני בגודלו מבין אייה של קנדה. מבחינה מנהלתית חציו המערבי של האי שייך לטריטוריות הצפון-מערביות ואילו חלקו המזרחי שייך לטריטוריית נונאווט כאשר קו הגבול בין הטריטוריות עובר לאורך קו אורך 110 מערב .
הפסגות הגבוהות על האי מגיעות לגובה של אלף מטרים והן נחשבות לגבוהות ביותר במערב הארקטי של קנדה.
על האי ישנה צמחייה מעטה אם בכלל, וכאשר ישנה היא בדרך כלל מורכבת מטחבי עלים, חזזיות, ודשא. מין העץ היחידי על פני האי הוא הערבה הגמדית הגדלה כמין מחצלת צפופה על פני האדמה.
אוכלוסיית החי על פני האי כוללת את – דוב קוטב, אייל הצפון, כבש המושק, הזאב הארקטי, שועל השלג, ארנבת הקוטב וההרמין. ישנם דיווחים על הימצאותם של דובי גריזלי על האי ואם כן מדובר במקום הצפוני ביותר ממנו עלו דיווחים על הימצאותו של דוב גריזלי.
הביקור הראשון על האי מלוויל של אדם אירופי נערך ב- 1819 על ידי מגלה הארצות סר ויליאם פרי. פרי לא היה הראשון שגילה את האי אולם הוא נאלץ לשהות שם כל החורף כולו ב"עגינת חורף" החל מה- 1 באוגוסט 1820 בשל הקיפאון של הים. האי נקרא על שמו של רוברט דאנדס השני ויקונט מלוויל שכיהן באותו זמן כלורד הראשון של הימייה.
האי נחשב למקום אפשרי למרבצים של גז טבעי. כמו כן החל מהמחצית הראשונה של המאה העשרים ישנן הערכות כי יש בו מרבצים של פחם ופצלי שמן. בשנות ה-70 התגלה כי החלק הצפון מזרחי של האי מכיל שדה גז גדול.
דיאנה מוקאנו
דיאנה יוליאנה מוקאנו (ברומנית: Diana Iuliana Mocanu, נולדה ב-19 ביולי ב-1984) היא שחיינית עבר רומניה. היא אלופה אולימפית ואלופת עולם.
ביוגרפיה.
מוקאנו נולדה בבראילה.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 1999 זכתה מוקאנו במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:00.02 דקות, במקום רביעי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.55 שניות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:15.08 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:11.63 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2000 זכתה מוקאנו ב-4 מדליות, מהן 3 כסף ואחת ארד. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.85 שניות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.54 דקות ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.62 דקות. מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:10.05 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.45 דקות.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה מוקאנו בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:00.21 דקות, לפני מאי נקמורה מיפן (1:00.55 דקות) ונינה ז'יבנבסקאיה מספרד (1:00.89 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:08.16 דקות, לפני רוקסנה מרסיננו מצרפת (2:10.25 דקות) ומיקי נקאו מיפן (2:11.05 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.43 שניות, במקום 34 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.58 דקות ובמקום 12 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.78 דקות.
באליפות העולם בשחיה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכתה מוקאנו בשתי מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:09.94 דקות, לפני סטניסלאבה קומארובה מרוסיה (2:10.43 דקות) וג'והנה פארג מבריטניה (2:11.05 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:00.68 דקות, אחרי נטלי קוגלין מארצות הברית (1:00.37 דקות) ולפני אניה בושולטה מגרמניה (1:01.42 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 28.86 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2002 סיימה מוקאנו במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.99 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 29.64 שניות.
קווין לאטיפה
הבעיה ה-13 של הילברט
בילביס
בילביס (ערבית: بلبيس) היא עיר במחוז א-שרקיה (محافظة الشرقيّة) שבמצרים. בעבר שימשה העיר כשער הכניסה למצרים לבאים מחצי האי סיני ומכך נבעה חשיבותה האסטרטגית. בשנת 2002 התגוררו בעיר 549,701 איש.
היסטוריה.
בשנת 640 נערך קרב בין הפולשים המוסלמים בפיקודו של עמר אבן אל-עאץ לחיל המצב הביזנטי של בילביס ולאחר מצור של כחודש נכנעה העיר למוסלמים. העיר שימשה זירת קרבות מרים בין הצבא הצלבני של ממלכת ירושלים בפיקודו של אמלריך הראשון, מלך ירושלים לבין הצבא המצרי בפיקודו של הווזיר המצרי שאוור והצבא של נור א-דין בפיקודו של אסד א-דין שירכוה במהלכן עברה בילביס מיד ליד ובשנת 1168 נטבחו תושבי העיר על ידי הצבא הצלבני. במהלך הפלישה של נפוליאון למצרים שימשה העיר כבסיס צרפתי וביצורי העיר שוקמו. בשנת 1907 נמנו בעיר 13,485 תושבים.
העיר כיום.
בסמוך לעיר נמצא שדה תעופה צבאי שבו פועלת האקדמיה של חיל האוויר המצרי, ובעיר הוקמו מונומנטים המפארים את חלקו של חיל האוויר המצרי במלחמת יום כיפור. בעיר נמצא מסגד סאדאת קורייש אשר לפי הנטען הוא אחד הראשונים שהוקמו במצרים.
בעיר שלושה מוסדות להשכלה גבוהה: המכון להנדסת חשמל, אקדמיית בילביס למדע וטכנולוגיה והאקדמיה לטכנולוגיית תחבורה.
בעיר וסביבותיה שני סוגי תעשייה מסורתית - חקלאות המבוססת בעיקר על גידול פירות הדר ומפעלי חציבה של חומרי בניין. בסמוך לעיר שני מרכזי תעשייה אחד בין בילביס לקהיר ובו מפעלים כימיים ומפעלים לעיבוד עץ. אזור תעשייה שני ובו מפעלי טקסטיל, מזון, תרופות ועיבוד מתכות.
בלביס
חפרן
הימצאות
ברפואה, הימצאות (באנגלית: Prevalence) היא מדד לבחינת שכיחות מקרה באוכלוסייה, היא משמשת ככלי מחקר בתחום האפידמיולוגיה. ההימצאות מכמתת את שיעור האוכלוסייה הלוקה במחלה בפרק זמן מסוים ומספקת הערכה לסיכוי של אדם ללקות במחלה בפרק זמן זה.
ההימצאות מושפעת ממספר המקרים החדשים במחלה ומהצטברות המקרים באוכלוסייה (תלויה בקצב הריפוי או התמותה מהמחלה).
ההימצאות מובעת על ידי היחס שבין מספר מקרי התחלואה בפרק זמן מוגדר לבין כלל האוכלוסייה באותו פרק הזמן. על מנת להבין בצורה קלה יותר את משמעות היחס המתקבל, נהוג להכפיל את היחס במספר קבוע הנקבע על-פי השכיחות הכללית של המקרה הנבדק (לדוגמה: 10 למקרה מאוד שכיח, מיליון למקרה נדיר מאוד).
סוגי הימצאות.
הימצאות נקודתית (point prevalence).
הימצאות נקודתית היא ביטוי לשיעור האנשים באוכלוסייה אשר חולים במחלה או שרויים במצב מסוים בפרק זמן מוגדר (למשל: מחצות הלילה ביום מסוים עד חצות הלילה למחרת). הימצאות נקודתית היא מעין תמונת מצב של שכיחות המחלה בנקודה כלשהי על ציר הזמן.
השימוש בה הוא לרוב לצורך בדיקה סטטיסטית של שכיחות מחלות באוכלוסייה, בניגוד להימצאות תקופתית אשר בודקת את השכיחות לאורך פרק זמן ארוך יותר כגון שנה או מספר שנים.