במאי 2021, השיק שר העבודה והרווחה איציק שמולי עם המוסד לביטוח לאומי והאגודה למען הלהט"ב, תוכנית סיוע מיוחדת להנגשת מידע לחברי הקהילה, בנושא הקמת משפחה, הסיוע שתעניק המדינה בהליכים המשפטיים, והסיוע הכספי שיינתן בהתאם למצב הסוציו-אקונומי של הפונים, ולקריטריונים שיקבעו. ב-11 ביולי 2021, בג"ץ פסק כי תיקון חוק הפונדקאות שנחקק ב-2018, המפלה זוגות חד-מיניים וגברים יחדניים המעוניינים בהליך, יתוקן בהוראת בג"ץ, וייכנס לתוקפו תוך חצי שנה. התיקון נכנס לתוקפו ב-11 בינואר 2022.
הורות משותפת.
גבר או זוג גברים יכולים להקים משפחה עם אישה או זוג נשים לצורך הבאת ילד לעולם. באופן זה נוצרים מודלים שונים וייחודיים של הורות משותפת ללא יחסי זוגיות. החוק אינו מכיר במשפחות "מרובות הורים" אלו, אלא רק בהורים הביולוגיים של הילד. עם זאת, בתי המשפט נוטים להתחשב בחוזים המגדירים את זכויות כל ההורים, בכפוף לטובת הילד.
היקף הורות חד מינית ומעמדה בארצות הברית.
הערכות של היקף תופעת הורות הלהט"ב בארצות הברית מדברות על בין מיליון לחמש מיליון לסביות ובין מיליון לשלושה מיליון הומואים המשמשים כהורים. טווח רחב זה של הערכה פירושו שמדובר במידה רבה בניחוש, ולא בנתונים מבוססים. מספר הילדים הגדלים במשפחות חד-מיניות מוערך בשישה עד 14 מיליון ילדים.
מחקר חדש שנערך בקליפורניה והתפרסם ב-2007 מצביע על כך שאחת משלוש לסביות ילדה ילד, ואחד משישה הומוסקסואלים הוליד או אימץ ילד. מן המחקר עולה גם שכ-65,500 ילדים מאומצים חיים עם הורה הומו או לסבית, 16,000 מתוכם בקליפורניה. הורים הומוסקסואלים מגדלים כ-4% מכלל הילדים המאומצים בארצות הברית.
חרף ההסתייגויות, בעשור האחרון הארגונים הגדולים של הפסיכיאטריה, הפסיכולוגיה והעבודה הסוציאלית תמכו בלגיטימיזציה של משפחות חד-מיניות. ארגוני הפרופסיות עיגנו תמיכה זו בגוף הידע הרחב בתחום וסייעו בעיקר בעקבות מקרים משפטיים. ב-2010 הכריז בית משפט בפלורידה כי "דיווחים ומחקרים מראים כי אין הבדלים בהורות של הומוסקסואלים או בהסתגלות של ילדיהם, ולכן בית המשפט משוכנע שהנושא הוא כל כך מעבר למחלוקת, כי יהיה זה לא הגיוני להחזיק אחרת".
בין הארגונים התומכים בנושא ניתן למנות את איגוד הפסיכולוגים האמריקנים, האיגוד הלאומי של העובדים הסוציאליים, האקדמיה האמריקנית לפסיכיאטריה של הילד והמתבגר, איגוד רופאי הילדים האמריקנים ואיגוד הפסיכואנליטיקאים בארצות הברית.
מחקר.
מחקר מדעי שהשווה באופן ישיר תוצאות לילדים עם הורים הומוסקסואלים ולסביות לבין תוצאות לילדים עם הורים הטרוסקסואלים מצא כי ילדים שגדלו על ידי זוגות חד מיניים הם בריאים מבחינה פיזית או פסיכולוגית, בעלי יכולת ומוצלחים כמו אלה שגדלו על ידי זוגות הטרוסקסואלים למרות המציאות כי אפליה משפטית ניכרת ואי שוויון נותרו אתגרים משמעותיים עבור משפחות מסוגים אלה. עמותות עיקריות של אנשי מקצוע בתחום בריאות הנפש בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה הודיעו כי לא זיהו מחקר אמין המציג תוצאה שונה.
הסוציולוג וונדי מאנינג מהדהד את מסקנתם באומרו כי,
טווח המחקרים הללו מאפשר להסיק מסקנות מעבר לכל ספקטרום צר של רווחתו של הילד, ומציין עוד כי הרווחה הכלכלית של ההורים, הפסיכולוגית והפיזית משופרת על ידי החלת נישואים חד מיניים וכי ילדים מרוויחים מגידול על ידי שני הורים במסגרת איחוד מוכר כחוק. ישנן עדויות לכך שמשפחות גרעיניות עם הורים הומוסקסואלים שוויוניות יותר בהפצת פעילויות הבית והטיפול בילדים, ולכן מחזיקים בפחות סיכוי לאמץ תפקידים מגדריים מסורתיים אשר בלטו בעבר. האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים מדווחת כי אין הבדלים באינטרסים ובתחביבים בין ילדים עם הורים הומוסקסואלים לעומת הטרוסקסואלים.
בארצות הברית נערכו לראשונה מחקרים על השפעת הורות הומוסקסואלית ולסבית על ילדים בשנות השבעים, והורחבו בשנות השמונים בהקשר למספר הולך וגדל של הורים הומוסקסואלים ולסביות המבקשים משמורת חוקית על ילדיהם הביולוגיים. מאז סוף שנות השמונים, כתוצאה מכך, הוכח היטב כי ילדים ומתבגרים יכולים להיות מותאמים היטב במסגרות לא מסורתיות כמו במסגרות המסורתיות. יתר על כן, בעוד שגורמים כמו מספר ומצב המגורים המשותפים של ההורים יכולים להשפיע על איכות היחסים באופן כללי, הדבר לא הוכח לגבי נטייתם המינית. מחקר משנת 1996 לא מצא "שום הבדל במדידות בין ההורים ההטרוסקסואלים וההומוסקסואלים לגבי סגנונות הורות, הסתגלות רגשית ונטייה מינית של הילד/ה" בעוד מחקר נוסף בשנת 2008 הגיע למסקנות דומות.
בשנת 2010 הצהירו איגוד הפסיכולוגים האמריקאי, איגוד הפסיכולוגים של קליפורניה, האיגוד הפסיכיאטרי האמריקני והאגודה האמריקאית לטיפול בנישואין ומשפחה באומרם,
עלייה משמעותית בקפדנות המתודולוגית הושגה במחקר שנערך בשנת 2020 על ידי דני מזרקאי באוניברסיטת אוקספורד בממלכה המאוחדת, קריסטוף דה-ווייט וסופי קבוס באוניברסיטת KU לוון בבלגיה שפורסם בכתב העת האקדמי, "American Sociologian Review" (סקירה סוציולוגית אמריקאית). הכותבים השתמשו בנתונים אורכיים אדמיניסטרטיביים על כלל אוכלוסיית הילדים שנולדו בין השנים 1998–2007 בהולנד, שהייתה המדינה הראשונה שהפכה לנישואים חד מיניים לחוקיים. הם עקבו אחר הביצועים החינוכיים של 2,971 ילדים בעלי הורים חד מיניים ולמעלה ממיליון ילדים עם הורים הטרוסקסואלים מלידה. זה היה המחקר הראשון שעסק כיצד ילדים שגדלו בפועל על ידי הורים חד מיניים מלידה (במקום זוג מאותו המין בנקודת זמן מסוימת) מופיעים בבית הספר תוך שמירה על מדגם מייצג גדול.
הכותבים מצאו כי ילדים שגדלו על ידי הורים חד מיניים מלידה מתפקדים טוב יותר מאשר ילדים שגדלו על ידי הורים ממינים שונים בחינוך היסודי והתיכון. לדברי המחברים, גורם מרכזי המסביר תוצאות אלו היה מעמד סוציו-אקונומי של ההורים. זוגות חד מיניים לעיתים קרובות צריכים להשתמש בטיפולי פוריות יקרים ובהליכי אימוץ כדי להביא לעולם ילד, כלומר, הם נוטים להיות עשירים יותר, מבוגרים ומשכילים יותר מזוג טיפוסי של הטרוסקסואלים. המחקר הגיע למסקנה כי אפליה הומופובית עלולה לגרום להורים חד מיניים לפצות על ידי השקעת זמן ואנרגיה לילדיהם.
מחקרים בנושא זהות מגדרית וזהות מינית.
איגוד רופאי הילדים האמריקני קובע כי ילדים הגדלים עם הורה אחד או שניים הומוסקסואל או לסבית מתפתחים טוב באותה המידה כמו במשפחות הטרוסקסואליות מבחינה רגשית, קוגניטיבית, חברתית ומינית. מחקרים נוספים מראים כי התפתחותם של ילדים מושפעת יותר מאופי היחסים ומהאינטראקציות בתוך התא המשפחתי ופחות מן המבנה המשפחתי.
באופן כללי, מחקרים רבים בתחום של זהות מגדרית והנטייה המינית בקרב ילדים להומואים ולסביות יוצאים מנקודת ההנחה שהומוסקסואליות היא זהות מינית מועדפת פחות. לפיכך, ככל שיצליחו להוכיח שאיננה עוברת מן ההורים לילדים, כך תצליח המשפחה לזכות בלגיטימציה. בשל גישה זו עוסקים רבים מן המחקרים בבדיקת השאלה המגדרית והנטייה המינית של ילדים אלה.המחקרים מוכיחים כי לא נמצאו כל הבדלים בזהות מגדרית, תפקידים חברתיים או נטייה מינית בין ילדים של הטרוסקסואלים לילדים של הומוסקסואלים או לסביות. אף לא אחד מ-300 ילדים שנחקרו במחקרים שונים לא הראה בלבול בזהותו המגדרית, הביע עניין להיות בן המגדר השני או באופן עקבי היה עסוק בהתנהגויות של בני המין השני.
אין הבדלים (בהשוואה לאוכלוסייה ההטרוסקסואלית) מבחינת שיעור הבנים והבנות המגדירים את עצמם עם סיום התפתחות זהותם המינית כהומואים לסביות או ביסקסואלים.
ארגון הפסיכולוגים האמריקאי פרסם כי הוכח בוודאות שאין השפעה של הנטייה המינית של ההורים על הנטייה של ילדיהם.
הצהרה משנת 2013 מהאקדמיה האמריקאית לפסיכיאטריה לילדים ולמתבגרים קובעת כי לילדים של הורי להט"ב אין שום הבדל בהתנהגות התפקידים המגדרית שלהם בהשוואה לאלה שנצפו במבנים משפחתיים הטרוסקסואליים.
סקירה שנערכה על ידי שרלוט ג'יי פטרסון משנת 2005 עבור האגודה הפסיכולוגית האמריקאית, העלתה כי הנתונים הקיימים אינם מעידים על שיעורים גבוהים יותר של הומוסקסואליות בקרב ילדי הורים לסביות או הומואים כפי שהומוסקסואליות בקרב ילדי הורים הטרוסקסואלים יכולה להיווצר בלידה.
סקר משנת 2006 של סטייסי וביבלז והרק מדגיש כי שילדים עם הורים חד מיניים נוטים יותר לגדול בהקשרים יחסית סובלניים יותר בבית ספר, בשכונה ובחברה. מחקר גדול שיזמה ממשלת קנדה, שהתפרסם לראשונה ב-2007, ושבדק בין השאר את תוצאותיהם של יותר ממאה מחקרים קודמים, מצביע על כך שאין הבדלים בין ילדים שגדלו עם זוגות הטרוסקסואליים לבין ילדים שגדלו עם זוגות בני אותו מין.
מחקרים בנושא הערכה עצמית, חברה והתנהגות.
מחקרים נוספים מגלים כי לילדים ממשפחות לסביות יש יותר חברים הומואים ולסביות. לבנות ממשפחות חד-מיניות אכן יהיו יותר קשרים מיניים לפני הבגרות, ולבנים - דווקא פחות. בקרב ילדים ממשפחות לסביות לא נמצאו הבדלים באיכות הקשרים האינטימיים שהם מפתחים עם בני זוג בבגרות הצעירה.