החל משנת 2009 הופסקה החלוקה לקטגוריות בפרס.
זיגפלד הגדול
זיגפלד הגדול (באנגלית: The Great Ziegfeld) הוא סרט מוזיקלי-ביוגרפי שהופק על ידי מטרו גולדווין מאייר בשנת 1936 אודות חייו של האמרגן והמפיק הבכיר בברודוויי של ראשית המאה ה-20, פלורנץ זיגפלד. הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר בהם פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ופרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (ללואיז ריינר) והיה מועמד לארבעה נוספים, בהם פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.
עלילה.
הסרט מתחיל בשאיפתו של פלורנץ זיגפלד, בנו של פרופסור למוזיקולוגיה, להתפתח בתחום תעשיית השעשועים בתערוכה העולמית של שיקגו (1893) כאמרגנו של איש שרירים גרמני. יריבו על אהדת הקהל הוא ג'ק בילינגס (בגילומו של פרנק מורגן), אמרגנה של אחת האטרקציות המרכזיות של התערוכה, רקדנית הבטן "מצריים הקטנה". מאוחר יותר, על סיפונה של ספינה המפליגה ללונדון נפגשים השניים שנית, בילינגס מספר לזיגפלד שהוא עומד להחתים את הרקדנית הצרפתייה היפהפייה אנה הלד (לואיז ריינר). זיגפלד מוקסם מהלד ואף על פי שאיבד את כל כספו בהימורים הוא מצליח להחתים אותה. לאחר קריירה לא מוצלחת שלה בניהולו השניים מתחתנים.
בשכנועה מחליט זיגפלד להעלות בניו יורק מופעי רביו שיחקו את מופעי הבורלסקה של מועדוני פריז כדוגמת פולי ברז'ר, תוך התאמתם לטעם הקהל האמריקאי. כך נולדים סדרת מופעי "שגיונות זיגפלד" הזוכים להצלחה מסחררת עבור השניים. בקטעים אלה בסרט מופיעים בתפקיד עצמם כוכבי מופעים אלה בעבר, פאני ברייס וריי בולג'ר.
עקב ניסיונו של זיגפלד לטפח את הקריירה של אודרי דיין (וירג'יניה ברוס), מגלה הלד קנאה ומתחננת בטלפון שבעלה לא יעזוב אותה, אולם ללא הועיל, השניים מתגרשים ומאוחר יותר נושא זיגפלד לאשה את בילי בורק (מירנה לוֹי), סצנת הטלפון מוזכרת כזו שזיכתה את ריינר באוסקר. זיגפלד הולך מהצלחה להצלחה, כשבשיאו הוא מריץ במקביל ארבעה מופעים שונים בברודוויי. אולם, טעם הקהל משתנה. במהלך ההופעות של המחזמר המצליח ביותר שלו "ספינת השעשועים" מכה בארצות הברית קריסת הבורסה המובילה לשפל הגדול. זיגפלד, שהשקיע את כל הונו בעסקי השעשועים, מגלה שמצבו הכספי בכי רע, נופל למשכב ומת.
ההפקה.
הסרט הופק כסרט מוזיקלי עתיר קטעים הלקוחים ממחזות הזמר שהפיק זיגפלד ושחזור של מופעי שגיונות זיגפלד עם מוזיקה שכתבו שניים מהכותבים המקוריים שעבדו עמו, וולטר דונלדסון ואירווינג ברלין.
הפקת הסרט החל באולפני יוניברסל בשלהי 1934, אך בשל קשיים כלכליים של האולפנים נמכרה ההפקה, כולל קטעי הופעה שכבר צולמו, ל-MGM. פאוול נשאר שחקן של יוניברסל והופיע באותה שנה גם בלהיטם "אישי גודפרי", עליו היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר.
פרסים.
זכיות:
מועמדויות:
המכון ליהדות זמננו
המכון ליהדות זמננו על שם אברהם הרמן הוא מרכז למחקר והוראה בין תחומי שנוסד באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1959 על ידי פרופ' משה דייוויס, שעמד בראשו עד לשנת 1973.
מחקר והוראה.
המכון הוא חלק מהפקולטה למדעי הרוח, בצד המכון למדעי היהדות אשר כולל את החוג להיסטוריה של עם ישראל, ובו תלמידים לתואר מוסמך ודוקטורט.
המכון הוא מסגרת של מחקר בין-תחומי העוסק ביהדות המאה ה-20. בסגל החוקרים ניתן למצוא היסטוריונים, אנשי מדעי החברה, חוקרי ספרות, תרבות וחינוך.
המכון נקרא על שמו של אברהם הרמן שהיה שגריר ישראל בארצות הברית, נשיא האוניברסיטה העברית בין השנים 1968-1983 ונגיד האוניברסיטה עד לפטירתו בשנת 1992.
במכון פועלים המרכז לתיעוד בנושאי סטטיסטיקה ודמוגרפיה של יהודים ומרכז לתיעוד בעל-פה. המכון מנהל בשיתוף הארכיון הציוני המרכזי של ההסתדרות הציונית העולמית את ארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג. כמו כן פועלים בו מרכזי מחקר לתולדות הציונות, היישוב ומדינת ישראל על שם ברנרד צ'ריק, ומרכז לחקר האנטישמיות, על שם וידאל ששון.
במהלך השנה האקדמית מקיים המכון אירועים הכוללים הרצאות, סמינרים, סדנאות וכנסים בינלאומיים. המכון מוציא לאור, אחת לשנה, את כתב העת Studies in Contemporary Jewry בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד, אשר עוסק בעולם היהודי בעת החדשה.
בראשית המאה ה-21 אוחדו תוכניות הלימודים של המכון עם החוג להיסטוריה של עם ישראל, באוניברסיטה העברית.
בניינים.
עד מלחמת ששת הימים שכן המכון בקריית האוניברסיטה בגבעת רם. הבניין שבו שכן שם נקרא על שם יוסף שפרינצק. אבן הפינה הונחה בשנת 1960, במלאת שנה לפטירתו של שפרינצק שהיה היו"ר הראשון של הכנסת. בנייתו נעשתה בשיתוף של הסוכנות היהודית, הממשלה והאוניברסיטה, ועלותו עמדה על חצי מיליון לירות. הבנייה הסתיימה בשנת 1962. מאז ששבה הפקולטה למדעי הרוח לקמפוס הר הצופים שוכן המכון שם בשני בניינים, ישן וחדש.
המכון ליהדות זמננו ע&quot;ש אברהם הרמן
נעולים
נעולים (במקור: Lockout; ידוע גם בשם MS One: Maximum Security) הוא סרט פעולה משולב מדע בדיוני צרפתי משנת 2012 בבימוים של ג'יימס מת'ר וסטפן סנט. לגר, אשר כתבו את התסריט לסרט ביחד עם לוק בסון. בסרט מככבים גאי פירס, מגי גרייס, וינסנט רייגן, ג'וזף גילגאן, לני ג'יימס ופיטר סטורמר. צילומי הסרט התקיימו בבלגרד, והוא יצא לאקרנים ב-13 באפריל 2012 בארצות הברית ובצפון אמריקה.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מספרת את סיפורו של סנואו (גאי פירס), סוכן CIA לשעבר אשר הופלל על פשע שלא ביצע ונשלח לכלא בחלל, אשר מציעים לו את חירותו, תמורת הצלת בתו של נשיא ארצות הברית אמילי (מגי גרייס) מאותו הכלא, לאחר שהשתלטו עליו 500 האסירים שבתוכו, תחת הנהגתם של אלכס (וינסנט רייגן) ואחיו הפסיכוטי היידל (גוז'ף גילגאן).
ביקורות ותגובות.
הסרט קיבל ביקורות שליליות ולציון 37% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 118 ביקורות.
נציגות יעקב הצדיק
נציגות יעקב הצדיק ובשמה המלא נציגות יעקב הצדיק לקתולים הדוברים עברית בישראל היא גוף בפטריארכיה הלטינית של ירושלים שמטרתו העיקרית היא לייסד ולקדם בישראל קהילות קתוליות דוברות עברית שחבריהן אינם מתפללים בקהילות הדוברות ערבית ואינם צליינים.
הקמת הנציגות נועדה לתת מענה לנוצרים שהגיעו לארץ לאחר הקמת מדינת ישראל, בדרך כלל בני-זוג של עולים יהודים, וכן לקתולים ממוצא יהודי. עוד מבקשת הנציגות לשמש גשר בין הכנסייה לבין עם ישראל ולחזק את יחסי הידידות בין יהודים לבין נוצרים, וכן לקדם את ערכי השלום והצדק.
בשנים האחרונות עוסקת הנציגות גם בתיאום עבודת הכנסייה עם הפליטים ומהגרי העבודה, אשר נמצאים בישראל.
היסטוריה.
בשנת 1953 העלה ברונו הוסאר לראשונה את הרעיון לייסד קהילות נוצריות דוברות עברית וב-1954 ניתן לכך אישורו של הקרדינל אז'ן טיסראן , האחראי על הכנסיות המזרחיות הקתוליות בוותיקן ובתמיכתו של הפטריארך הלטיני. באותה שנה נערך לראשונה טקס סעודת האדון בעברית, על-פי המנהג הסורי, אולם מנהג זה היה זר למאמינים שרובם היו לטינים.
בצעד מיוחד, ב-1957 אישרו שלטונות הכנסייה לערוך חלקים נרחבים מהטקס לפי המנהג הלטיני בעברית, וזאת בשל כך שעברית היא שפת קודש בדומה ללטינית וליוונית. לאחר ועידת הוותיקן השנייה בשנת 1965 ניתן אישור לכלל הכנסיות להתפלל בשפות המקומיות (ולא בלטינית בלבד כמו קודם), ומאז כל הטקס נערך בעברית לפי הנוהג הלטיני.
מאז שנת 1990 עומד סגן לפטריארך (Vicar) בראשה של הנציגות.
באוגוסט 2019 הנציגות הוציאה הצהרה העוסקת בגירוש העובדים הזרים הפיליפינים, שהם ברובם המוחלט קתולים. ההצהרה נחתמה על ידי כל ראשי הכנסיות הקתוליות בארץ ונחשבת שנויה במחלוקת גם בתוך הכנסייה הקתולית עצמה.
נכון לשנת 2019 פועלות בחסות הנציגות קהילות בתל אביב-יפו (כנסיית פטרוס הקדוש), ירושלים, חיפה, באר שבע, נצרת ובטבריה (כנסיית פטרוס הקדוש). עוד פועלת בחסות הנציגות קהילה דוברת רוסית המקיימת תפילות בטבריה, בבית החסד בחיפה ובמנזר השתקנים בלטרון. הנציגות גם מפעילה בית אבות בנהריה ופעוטון בירושלים. בנציגות חברים כ-500 מאמינים.
המשנים לפטריארך.
להלן המשנים לפטריארך הממונים על הנציגות מאז שנת 1990:
יוליסס על בקבוקים
יוליסס על בקבוקים הוא מחזה פרי עטו של גלעד עברון.
עלילה.
המחזה מספר על מורה לספרות ערבי-ישראלי, שבונה רפסודה מבקבוקים ומפליג לעזה מתוך כוונה ללמד בה ספרות רוסית. המורה נתפש על ידי צה"ל, מושם במאסר ומקבל את הכינוי "יוליסס" מהחיילים ששבו אותו. עו"ד איזאקוב הוא הפרקליט שמתמנה כדי להגן עליו, רוב המחזה הוא דיאלוג שנערך בין שניהם, בו עוה"ד נציג הממסד מנסה לשכנעו שיוותר על שאיפתו להגיע לעזה ובתמורה ישוחרר. הסניגור איזאקוב הוא פרקליט בכיר, המתנדב בסניגוריה הציבורית, אליה הוא בורח מנוחי אשתו שמנסה לרתום אותו לרקוד בפני ילדים לבוש בשמלה באירועי צדקה שהיא מארגנת. הוא עורך-דין בכיר בתחומו ונקלע לעימות עם עורך-דין העובד במשרדו. בסיום ההצגה רואים את איזאקוב סועד עם אשתו ועם עורך-דין עמית כשמגיעה אליו הידיעה על מותו של יוליסס, שניסה שוב להגיע לעזה בעזרת דאון שבנה ונהרג.
אודות ההצגה והמחזה.