בהתקרב צבא האסלאם לעיר, ולפי בקשות חוזרות ונשנות של אנסטס מיקויאן, העצורים שוחררו והועברו לנמל. הם לא הספיקו להגיע לאונייה עם צוות שתמך בבולשביקים ולכן עלו על אוניה אחרת. במטרה לחדש מלאי אספקה ולאור דרישת קצינים בריטים שהיו על סיפונה האונייה נכנסה לנמל קרסנובודסק שהיה תחת ממשל עוין לבולשביקים.
בהוראת מפקד צבא בריטי באזור, הבולשביקים נעצרו והועברו לכלא. במהלך חיפוש בבגדיו של אחד מהם נמצאה רשימה של 25 שמות. אלו היו שמות של עצורים בכלא באקו ביניהם הייתה חלוקת מזון וכללה גם אנשים שלא היו קשורים להנהגת הקומונה. לרשימה התווסף שמו של מפקד יחידה פרטיזנית שלחמה נגד השלטון בעיר קרסנובודסק וכך היא גדלה ל-26. החלטה על הוצאה להורג התקבלה על ידי הבריטים בשיתוף עם הממשל המקומי והייתה בין התנאים הבריטים להמשך תמיכה בשלטון. ב-20 בספטמבר 1918 הקומיסרים הועמסו לרכבת והוצאו להורג בירייה.
בשנת 1926 נערך משפטו של ראש הממשל בקרסנובודסק באותה תקופה. במהלך המשפט הוא העביר את האחריות על ההחלטה לגבי ההוצאה להורג של הקומיסרים לבריטים. הוא עצמו קיבל עונש מוות.
גרסת גנרל מרטינוב.
כאשר האונייה הגיעה לנמל קרסנובודסק נערך חיפוש בבגדיהם של נוסעי האונייה. אצל אנסטאס מיקויאן נמצא נשק. לאחר מעצרו, ראש שרות ריגול נגדי של הממשל, גנרל מרטינוב, עשה איתו עסקה - מיקויאן ימסור את שמות הבולשביקים וישתחרר. לאחר העברת הרשימה, 26 אנשים שהיו כלולים בה הוצאו להורג בירייה ומיקויאן שוחרר בהתאם להבטחה.
מורשת הקומיסרים.
בספטמבר 1920 גופות ההרוגים הועברו לבאקו והוטמנו בכיכר בעיר. בשנת 1968 במקום הוקמה אנדרטה מפוארת. בכל שנות ברית המועצות הקומיסרים של באקו היו סמל המאבק הבולשביקי במלחמת האזרחים ברוסיה.
סרגיי יסנין כתב שיר לזכר הקומיסרים. בשנת 1933 ובשנת 1965 צולם סרט קולנוע על הקומיסרים ורציחתם. כמו כן, בתקופת ברית המועצות נכתבו מספר יצירות מוזיקליות בנושא.
בתקופת ברית המועצות במספר רב של ערים היו רחובות ומוסדות שונות שנקראו על שמם הקומיסרים של באקו.
בשנת 2009 הממשל חדש של אזרבייג'ן העצמאית פירק את האנדרטה. בהתאם לדעת הממשל הנוכחי הקומיסרים היו שליחים של משטר שפעל נגד העצמאות האזרית. במהלך העברת הגופות למקום קבורה חדש נמצאו שרידים של 23 גופות בלבד ובהתאם לממצאים הם הוצאו להורג בירייה.
יחסי אפגניסטן–ישראל
יחסי אפגניסטן–ישראל מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין האמירות האסלאמית של אפגניסטן לבין מדינת ישראל. בין המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים כלל, בעוד אפגניסטן מעולם לא הכירה בישראל.
היסטוריה.
בשנות ה-80 שיתפה ישראל פעולה עם ארצות הברית ומדינות נוספות במסגרת מבצע ציקלון, בו סיפקה בעקיפין חימוש למוג'אהדין האפגני שנלחם בממשלת אפגניסטן שנשלטה על ידי ברית המועצות כממשלת בובות וכן בכוחות ברית המועצות עצמה, בעת הפלישה הסובייטית לאפגניסטן בין השנים 1979-1989, כחלק מתמיכת ישראל בארצות הברית במהלך המלחמה הקרה במאבקה נגד התפשטות הקומוניזם הסובייטי. על פי הדיווחים, אלפי לוחמי מוג'אהידין בפרט מארגון חיזב א איסלאמי, אשר היה בהנהגת ג'ולבודין הקמטיאר, אומנו על ידי מדריכים ישראליים.
באוקטובר 2005 נערך ראיון על ידי עיתונאי מידיעות אחרונות עם נשיא אפגניסטן חאמיד כרזאי, בו רמז כרזאי על רצון לכונן יחסים דיפלומטיים עם ישראל.
בראיון אמר כרזאי "כאשר תהיה התקדמות בתהליך השלום במזרח התיכון, והפלסטינים יקבלו מדינה משלהם, אפגניסטן תשמח לכונן יחסים מלאים עם ישראל". בראיון גילה כרזאי שהוא פגש את שמעון פרס מספר פעמים, וכינה אותו "איש יקר, לוחם אמיתי לשלום".
במהלך מבצע עופרת יצוקה בו נלחמה מדינת ישראל בממשלת החמאס ברצועת עזה, חתמו בקאבול כ-50,000 אפגנים על עצומה סמלית להילחם בישראל. בתקופת המבצע נערכו הפגנות רבות נגד ישראל, ובשנת 2009 הגדיר כרזאי את המבצע כ-"ברברי" והשווה אותו לפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
זבולון סימן-טוב, שחי בקאבול וניהל את בית הכנסת היחיד שנותר באפגניסטן, נחשב ליהודי האחרון שעדיין נותר במדינה עד לאותה שנה. עם זאת, זמן קצר לאחר השתלטות הטליבאן על אפגניסטן ב-2021, התגלה כי קרובת משפחתו האבודה, טובה מוראדי, הייתה למעשה היהודייה האחרונה באפגניסטן, לאחר שאיש העסקים הישראלי-אמריקאי מרדכי כהנא הוביל את פינויו של סימנטוב לישראל ב-7 בספטמבר 2021 בה מתגוררת משפחתו מאז 1998. מוראדי עלתה גם כן לישראל ב-29 באוקטובר 2021.
לאחר השתלטות הטליבאן על אפגניסטן, הצהיר דובר הטליבאן סוהיל שאהין בראיונו לסוכנות הידיעות הרוסית ספוטניק, "כמובן שלא יהיו לנו שום קשר עם ישראל. אנחנו רוצים לקיים יחסים עם מדינות אחרות, ישראל לא בין המדינות האלה. נרצה לקיים יחסים עם כל מדינות האזור והמדינות השכנות, וכן עם מדינות אסיה".
תיבה (בית כנסת)
רשימת יצירות מאת הנס פפיצנר
לורד פינס
לורד פינס (באנגלית: Lord Finesse) הוא שם הבמה של Robert Hall, ראפר ומפיק מהברונקס, ניו יורק , ארצות הברית. ידוע כהמנהיג וכמייסד של ההרכב D.I.T.C, והפיק שירים לראפרים ידועים כמו: ד"ר דרה והנוטוריוס בי. איי. ג'י..
קריירה.
בשנת 1989 הוא והשותף שלו לשעבר DJ Mike Smooth הוחתמו בלייבל Wild Pitch Records, שהוא הבית לעוד אמני היפ הופ מצליחים כמו:או.סי. ,Main Source ,Chill Rob G ,Percee P ו-גאנג סטאר. בשנת 1990 הצמד הוציא לאור את האלבום הראשון שלהם Funky Technician. האלבום הופק על ידי המפיקים DJ Premier, Diamond D ו-Showbiz שמאוחר יותר הפכו לבין המפיקים המובילים בתעשייה.
תקופה קצרה אחרי זה פינס הרכיב את ההרכב שלו D.I.T.C, ביחד עם
Diamond D ו-.Showbiz and A.G. הם גייסו מספר חברים חדשים להרכב: Buckwild, ביג אל, או.סי. ו-פאט ג'ו.
בשנת 1992 פינס חזר עם אלבום סולו Return of the Funky Man. האלבום אירח את Percee P ו-A.G והסינגל הראשון Return of the Funky Man זכה להצלחה גדולה בניו יורק. האלבום כלל מספר ביטים שפינס הכין בעצמו וזאת הייתה ההתחלה של קריירה מוצלחת ומכובדת כמפיק. בשנת 1994 פינס הפיק באלבומו הקלאסי של הנוטוריוס בי. איי. ג'י. Ready to Die את השיר Suicidal Thoughts.
בשנת 1995 פינס הפיק חלק גדול מאלבומו הראשון של Big L ששמו Lifestylez Ov Da Poor &amp; Dangerous, כולל את הסינגל M.V.P.
בשנת 1996 הוא חזר לראפ והוציא לאור סינגל על ווניל בשם Check The Method שהיה דיס על Lords Of The Underground. תקופה קצרה אחרי זה הוא הוציא לאור את The Awakening אלבומו השלישי שהפיק את כולו בעצמו. פינס הביא הרבה אורחים באלבום החדש כמו: או.סי., KRS-One, MC Lyte, Akinyele.Showbiz and A.G, Diamond D ו Kid Capri. הסינגל המחתרתי Actual Facts שאירח את Sadat X, Grand Puba ו-Large Professor היה שיר בונוס ניסתר באלבום.
מאז פינס לא הוציא עוד אלבומי סטודיו אבל המשיך בקריירת המפיק שלו. בשנת 1997 הוא הפיק את השיר Jewelz בשביל הראפר או.סי. והשיר Channel 10 מאלבומם הראשון של Capone-n-Noreaga ששמו The War Report.
בשנת 1999 הוא הפיק את השיר The Message לאלבום 2001 של ד"ר דרה.
בשנות ה-2000 פינס הוציא לאור הרבה וונילים של חומרים לא משוחררים שלו, רמיקסים וגרסאות נדירות ואוריגינליות לשירים שכבר שוחררו. הבולט מכל הפרויקטים היה From The Crates To The Files ששוחרר על דיסקים ולא רק וונילים.
הוא המשיך גם לעבוד על מספר אלבומים של D.I.T.C שגם כללו הרבה חומרים שלא הושמעו בעבר וגרסאות שונות.
בשנת 2008 פינס וD.I.T.C הוציא לאור אלבום חדש, The Movement, עם חומרים חדשים שהוקלטו שכלל גם מספר הפקות ממנו. ב-2012 הוציא לאור פינס את אלבומו החמישי Funky Man: The Prequel.
דיסקוגרפיה.
ביחד עם D.I.T.C:
ג'פרי קהן
ג'פרי אָלַן קָהַן (באנגלית: Jeffrey Alan Kahane, נולד ב-12 בספטמבר 1956 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא פסנתרן ומנצח יהודי-אמריקאי.
חייו.
קהן גדל במערב לוס אנג'לס. הוא החל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל חמש ובגיל עשר החל גם בלימודי גיטרה. במהלך השנים הבאות, חילק את זמנו בין לימודי פסנתר ונגינת מוזיקה עממית ומוזיקת רוק בגיטרה. בגיל 14 התקבל כתלמיד מלגה אצל הפסנתרן יליד פולין יעקב גימפל. "הקשר עמו שינה אותי לחלוטין", אמר קהן. "היה משהו שקיבלתי מברהמס ובטהובן ובאך, שלא יכולתי לחיות בלעדיו. ורציתי לתרום משלי לשמירת המשהו הזה חי ותוסס."
אחרי שנתו השנייה בבית הספר התיכון, נכנס קהן לקונסרבטוריון למוזיקה של סן פרנסיסקו. הוא למד פסנתר וניצוח וסיים את לימודיו בשנת 1977. בתקופת לימודיו בסן פרנסיסקו, ניגן בכלי מקלדת בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, בחן את הג'אז וניגן בדות במחזמר בסיור מברודוויי
קהן ואשתו, מרתה, פסיכולוגית קלינית, המנהלת קליניקה פרטית, וזמרת נלהבת במקהלה, חולקים את זמנם בין בתיהם בדנוור, קולורדו וסנטה רוזה, קליפורניה. יש להם שני ילדים בוגרים: גבריאל קהן, פסנתרן וזמר שחי בברוקלין; ואני, סטודנטית באוניברסיטת נורת'ווסטרן באוונסטון, צפונית לשיקגו.
קריירת פסנתרנות.
בגיל 24 נרשם קהן לתחרות הפסנתר הבינלאומית היוקרתית ע"ש ואן קלייברן של שנת 1981 והגיע למקום הרביעי. קהן זכה לחשיפה נוספת, משום שרשת PBS שידרה את שלב הגמר של התחרות. כעבור שנתיים, זכה בפרס הראשון בתחרות הפסנתר הבינלאומית ע"ש רובינשטיין בישראל.
קהן הופיע לראשונה בקרנגי הול בניו יורק בשנת 1983, בקונצרט לכבוד ארתור רובינשטיין. הופעת הבכורה שלו בלונדון הייתה ב-1985. ב-1983 זכה במלגת הקריירה ע"ש אייברי פישר, וב-1987 בפרס אנדרו וולף למוזיקה קאמרית.