בתו יוליה גולדמן (Юлия Исаакова Гольдман; 1879–1904) הייתה אשתו הראשונה של המהפכן פליקס דזרז'ינסקי (חברו הקרוב של אחיה, מארק ליבר, מתקופת לימודיהם). היא חלתה בשחפת, ונפטרה בז'נבה ב-10 ביוני 1904 בזרועותיו.
מקס קריצמן
מקס קריצמן (1914–2003) היה עורך-דין, ייצג את חברי האצ"ל ברבים מהמשפטים בתקופת המנדט.
קורות חייו.
קריצמן נולד בארצות הברית, עלה לארץ בשנת 1921, התחנך בבית הספר תחכמוני בתל- אביב והצטרף לתנועת הנוער בית"ר. אחד המורים שהשפיעו על קריצמן במיוחד היה מרדכי רזיאל, אביו של דוד רזיאל, שרבים מחברי האצ"ל דיברו עליו בהערצה. מורה נוסף שהשפיע עליו היה משה זילברג, לימים שופט בבית המשפט העליון. בלימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, התוודע לפרופ' יוסף קלאוזנר שהיה מקור השראה לתנועות הימין הציוני.
את השכלתו המשפטית רכש קריצמן בבריטניה, קיבל תואר אקדמי והוסמך כבאריסטר. עם חזרתו לארץ הצטרף קריצמן למשרדו של מקס זליגמן מאחר שביקש להתמחות בפלילים, וזליגמן נחשב עורך דין בולט בתחום.
הבריטים זיהו את קריצמן כמקורב לאצ"ל, כפי שמופיע ברשימות המעצר שבאו בעקבות הלשנתו של יעקב חילביץ. אמנם קריצמן לא הופיע כחבר האצ"ל ברשימת ההלשנה של חילביץ, אולם רשימת המעצר כללה לא רק את השמות שמסר חילביץ אלא גם שמות נוספים שהבריטים ראו בהם בעלי קשר לארגון. מלבד מעצר זה במרץ 1944 לזמן קצר, נעצר בשנית בנובמבר 1944 בגל המעצרים שאחרי רצח הלורד מוין למשך כשישה חודשים, ובשלישית נעצר באוגוסט 1947 למשך כשלושה חודשים.
כמו זליגמן, גם קריצמן עשה את עבודתו זו לייצוג חברי האצ"ל בהתנדבות, ואף סייע בהעברת מידע מבין כותלי הכלא אל מפקדת הארגון. קריצמן היה שותף בייצוג מיכאל אשבל ויוסף שמחון שנידונו למוות ודינם הומתק למאסר עולם על- ידי מפקד הצבא, במשפטם של 31 חברי הארגון שנתפסו בחוף בת- ים לאחר פעולה, במשפטו של דב גרונר שנידון למוות, במשפטם של ארבעת חברי הארגון שנידונו למוות במשפט 'ליל ההלקאות' ובמשפטם של חברי הארגון שהיו שותפים לפריצת כלא עכו ונידונו למוות. קריצמן היה שותף לייצוג חברי הארגון בעוד משפטים רבים.
בשנת 1972 ייצג מקס קריצמן את קוזו אוקמוטו המחבל היפני שהיה שותף לטבח בנמל התעופה בלוד ב-30 במאי 1972 וטען שאינו שפוי.
מקס זליגמן
מקס (מרדכי) זֶליגמן (Max Seligman; 1902, סוונסי, ויילס – 8 בספטמבר 1987, לונדון) היה עורך-דין, ייצג רבים מחברי האצ"ל והלח"י בתקופת המנדט הבריטי.
קורות חייו.
זליגמן נולד בשנת 1902 למשפחה ציונית-דתית בסוונסי שבוויילס, גדל בבירה קארדיף ולמד ב"חדר".
בשנת 1921 עלה לארץ ישראל ועבד במשרדו של עורך הדין הארי סאקר, שעודד אותו ללמוד משפטים. למד בבית הספר המנדטורי למשפטים ובשנת 1929 קיבל תואר סוליסטר, תואר המאפשר לפעול מחוץ לבית המשפט או להופיע בערכאות נמוכות בלבד.
זליגמן הושפע ישירות מזאב ז'בוטינסקי אשר במחיצתו עבד בחברת הביטוח 'יהודה'. גם לאחר שז'בוטינסקי יצא מן הארץ בשנת 1929 ולא הותר לו לחזור אליה נמשכה מערכת היחסים ביניהם. אמנם זליגמן לא היה חבר התנועה הרוויזיוניסטית, אולם ז'בוטינסקי שהעריך אותו המליץ עליו, והוא היה ציר של התנועה בקונגרס הציוני ה-17 בשנת 1931.
בתחילת דרכו היה זליגמן שותפו של עורך-הדין אשר לויצקי אך כל אחד מהם החזיק משרד משלו – לויצקי בירושלים וזליגמן בתל אביב. רוב הזמן הייתה שותפות זו שותפות השם בלבד ובפועל התנהלו שני המשרדים בנפרד, לכן פירוק השותפות ביניהם בשנת 1939 היה אירוע סמלי בלבד.
זליגמן, שנולד בוויילס וגדל ברוח המסורת הבריטית, המשיך לשמור על רוח זו כל ימיו. הוא הצטרף למעגל החברתי של יהודים בעלי מעמד ממוצא בריטי, ואף הוקם על-ידם מועדון שזליגמן היה נשיאו. באמצעות חוג ידידים זה יצר זליגמן את קשריו עם ראשי שלטון המנדט בארץ.
קרבתו של זליגמן לאנשי צבא, משטרה וממשל בריטים שאף ייצג רבים מהם בבתי המשפט, סייעה לקידום עניינים ציבוריים ופרטיים. באחת מפגישותיו עם מפקח המשטרה הארי גודארד (Harry Goddard) סיפר לו גודארד שקרא מכתב מוצפן שהגיע למייג'ור וולטר גילפין (Walter Gilpin), ובו דיווח שאוניית מעפילים אמורה להוריד את נוסעיה באותו יום סמוך לחוף הרצליה. זליגמן העביר את המידע שנמצא חיוני ביותר לפעילים רוויזיוניסטים. קשרים אלו סייעו בהבאתן של שלוש אוניות מעפילים נוספות אך לבסוף סיבכו את זליגמן עם החוק.
משפטו של זליגמן באשמת סיוע להבאת אוניות מעפילים נפתח ב-26 ביוני 1939. כעדי אופי להגנתו הזמין שני קצינים בריטים. אחד מהם היה מפקד הגזרה הדרומית של משטרת תל אביב, קצין בשם הרינגטון, שהעיד כי אינו זוכר אף מקרה בו ניסה זליגמן לנצל את ידידותו עם קצינים בריטים. האחר היה ארנסט סטפורד שהעיד כי הוא מכיר הייטב את זליגמן עוד משנת 1933 והוא ידידו האישי וביקר פעמים רבות בביתו ולפי מיטב ידיעתו לא ניצל זליגמן אף פעם את המגע שהיה לו עם קציני משטרה כדי להוציא מהם ידיעות כלשהן בצורה בלתי הוגנת, בית המשפט מצא את זליגמן אשם, אך דן אותו לעונש קל באופן יחסי - שישה חודשי מאסר עם 'יחס מיוחד' - חדר לחוד, רשות לקרוביו להביא לו מזון, פטור מעבודות הכלא ורשות לקרוא ספרים. ערעורו ב-7 ביולי 1939 לא שינה את חיובו בדין, אלא רק קיצר את עונשו לארבעה חודשי מאסר. התובע הראשי לא הסתפק בעונש המאסר שקיבל זליגמן אלא הגיש בקשה ללשכת עורכי הדין לשלול את רישיונו של זליגמן כיוון שהורשע בעבֵרות פליליות. לדיון בשלילת רישיונו הוקמה ועדה, ובה הוחלט שזליגמן יושעה מן הלשכה למשך שישה חודשים. זליגמן הגיש ערר על ההשעיה לבית המשפט העליון באפריל 1940, וזה קבע שאין קלון בעבֵרות שביצע, לכן אין להשעותו או לשלול את רישיונו.
פעילותו המשפטית של זליגמן בהגנה על חברי המחתרות פגעו בו שוב בחורף 1944–1945. זליגמן החליט לצאת לחופשה קצרה בבריטניה, ובקשה שהגיש בספטמבר 1944 נענתה בחיוב אף שמלחמת העולם השנייה הייתה בעיצומה. הוא הפליג לבריטניה באוקטובר 1944, ובינואר 1945 הגיש בקשה לחזור לארץ, אך עד מרץ 1945 לא נענה. זליגמן הפעיל את קשריו בקרב בעלי מעמד, ואז התברר לו מקצין שהגיע מהארץ שעם צאתו את הארץ יצאה הוראה האוסרת להתיר את שובו. לבסוף הצליח זליגמן בזכות קשריו לקבל אישור לחזור ארצה, והוא יצא מבריטניה ב-8 במאי 1945, היום שבו הודיעו על ניצחון בעלות הברית על מדינות הציר.
משרדו של זליגמן ייצג את חברי המחתרות, ובעיקר את חברי האצ"ל, בעשרות משפטים ללא שקיבל תמורה כספית לייצוג זה. בין המשפטים הידועים של חברי האצ"ל ניתן למנות את משפט שוני – משפטם של 20 חברי הארגון שנתפסו בתל צור (שוני) בקורס מפקדים, את משפטם של מיכאל אשבל ויוסף שמחון שנידונו למוות אך לבסוף הומתק דינם למאסר עולם, את משפטו של דב גרונר, את משפט 'ליל ההלקאות' בו נשפטו ארבעה מחברי הארגון שהיו בדרכם להלקות קצינים בריטים ושלושה מהם נידונו למוות, ואת משפט פורצי כלא עכו שנידונו למוות.
עורך דין מקס קריצמן שעבד במשרדו היה שותפו לייצוג חברי האצ"ל, ובין עורכי הדין שעבדו במשרדו ניתן למנות גם את ד"ר רודולף גוטשלק, את ד"ר ולטר לנגה, את אלפרד ויתקון לימים שופט בבית המשפט העליון ואת יואל זוסמן, לימים הנשיא הרביעי של בית המשפט העליון. עורך הדין אלי זוהר, שהתמחה במשרדו של זליגמן, הוא היום הבעלים של המשרד, הנושא את השם "עורכי-דין מ. זליגמן ושות'".
בשנת 1962 הורשע בהעלמת הכנסות.
מקס זליגמן נישא בשנת 1925 למילדרד (מלכה) קרט (Kert) שעבדה כמזכירה במשרדו של גרשון אגרון בפלסטיין פוסט, ונולדו להם שתי בנות – אורה ושילה.
זליגמן היה בעל תואר מפקד של מסדר האימפריה הבריטית (CBE).
היה אח במסדר הבונים החופשיים בתל אביב בלשכת 'שרון' וב-1960 מונה לתפקיד הבכיר ביותר בבונים החופשיים בישראל - נשיא הלשכה הגדולה לישראל.
בשנת תשל"ט-1979 הוענק לו התואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
נפטר בלונדון בסתיו 1987, בגיל 85. נקבר בלונדון.
על שמו נקרא רחוב בתל אביב.
סולנוק אולאי
הייאקה (ירח)
הייאקה הוא הירח החיצוני, והגדול יותר של כוכב הלכת הננסי האומיה.
הייאקה התגלה בשנת 2005 על ידי מייקל בראון והצוות האופטי של מצפה הכוכבים קק, והיה הירח הראשו של האומיה שהתגלה. לאחר גילויו נקרא על שמה של הבת של האומיה במיתולוגיה ההוואית.
רדיוס מסלולו של הייאקה סביב האומיה הוא 49,880 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב האומיה הוא 49.12 יממות.
הייאקה בעל רדיוס של 160 ק"מ ואקסצנטריות של 0.0513.
נאמאקה (ירח)
נאמאקה הוא הירח הפנימי, והקטן יותר של כוכב הלכת הננסי האומיה. נאמאקה התגלה ב 30 ביוני 2005 על ידי מייקל בראון והצוות האופטי של מצפה הכוכבים קק, ונקרא על שמה של הבת של האומיה במיתולוגיה ההוואי.
רדיוס מסלולו של נאמאקה סביב האומיה הוא 25,657 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב האומיה הוא 18.278 יממות.
בהירותו של נאמאקה היא רק 1.5% מבהירותו של האומיה ומסתו היא 0.05% ממסתו של האומיה.
לפי תצפיות פוטומטריות עולה שפני השטח שלו עשויים ברובם מקרח.
יצחק גוריון
יצחק גוריון (יצחק לבקוביץ) (ט"ז באדר תרנ"ה, מרץ 1895–1971) היה חבר מפלגת אחדות העבודה וההסתדרות הכללית, חבר בברית הבריונים, איש התנועה הרוויזיוניסטית, אחראי על המחלקה המשפטית באצ"ל, סופר ועיתונאי.
קורות חייו.