הרב זוסיא נחשב כעילוי בבגרותו בשל התמדתו הנדירה שהייתה לו בהשקעת הזמן בלימוד התורני, וכשנפטר אביו בי"ח באייר ה'תרע"ה, והוא היה בן שבע עשרה, הוכתר כממלא מקום אביו במשרת רבנות העיר סקולן.
משרת הרבנות.
הרב פורטוגל היה בקיא בש"ס ובשולחן ערוך. כשהתמנה לכהן כרב העיר חשב כיצד יוכל לעזור לבני קהילתו, ולכן הוא החל לעסוק רבות בהלכות השבת ולבסוף כתב קונטרסים בנושא. הרב פורטוגל הקים את תלמוד התורה הראשון בעיר סקולן לילדים ודאג למכירת אוכל כשר עבור יהודי העיר. החל ללחום עם התפשטות ההשכלה גם בחברה היהודית נגד דעות שנשמעו לו 'כופרות' נגד הדת היהודית. ברבות השנים החל לקבץ סביבו חסידים רבים שהעריצו אותו בשל פעולותיו הרבות לחיזוק היהדות בסביבה, הוא הוכתר כאדמו"ר וקרא לחסידותו "סקולען".
הצלחתו בהפצת היהדות בסקולן הוציאה לו מוניטין ברחבי בסרביה ורומניה עד שנתבקש על ידי "עדת יראים" בצ'רנוביץ כי יעבור לפעול בה. לאחר עשרים שנה במשרת הרבנות בסקולן יעץ לו האדמו"ר מסדיגורה, הרב מרדכי שלום יוסף, לעבור לעיר צ'רנוביץ שבצפון בוקובינה, אז ברומניה, בה הוכתר הרב פורטוגל כאחד מרבני העיר וכנשיא אגודת-ישראל.
תקופת השואה ואחריה.
בעת מלחמת העולם השנייה החל מצבו הבריאותי להתדרדר באופן משמעותי. לאחר סיום המלחמה החל לפעול למען הצלת יהודים ובעיקר למען הענקת עזרה לילדים יתומים שניצלו. ביתו נהפך לבית יתומים בו התגוררו מאות ילדים יתומים, שבחלק ממסמכי הרישום שלהם אף נרשם כי הם ילדיו הביולוגיים. לאחר החרפת מצב יהודי העיר צ'רנוביץ בשל רדיפות המשטר הסובייטי הקומוניסטי, הבריח הרב פורטוגל את הילדים היתומים לעיר בוקרשט שברומניה.
הרב פורטוגל נרדף בשל פעילותו למען הצלת יהודים ומסורתם. המשטר הקומוניסטי אסר את הרב פורטוגל ועינה אותו, לאחר שיחררו מהכלא הקומוניסטי המשיך לפעול למען הצלת הילדים היתומים אותם שלח לרומניה אך בחשאי. לאחר שנכלא בשנית עם בנו, הרב ישראל אברהם פורטוגל, בא' בניסן, ה'תשי"ט, הופסקה פעילותו. הרב ובנו נכלאו בנפרד במשך חמישה חודשים בשנת ה'תשי"ט. בערב שבת 'נחמו' שוחררו, אך נאלצו לשבת בכלא עוד כמה ימים מכיוון שלא רצו לחלל את השבת.
בספר "שם ושארית ישראל" שהוציא בנו של הרב פורטוגל מקובצים דברי תורה של סבו, הרב ישראל אברהם. בספר מובא בקצרה על תקופת המאסר: .
באותה תקופה הלחין ניגון מפורסם לפסוקים מספר תהילים (פרק ע"ט): "יוודע בגויים לעניינו נקמת דם עבדיך השפוך. תבוא לפניך אנקת אסיר כגודל זרועך הותר בני תמותה. והשב לשכנינו שבעתיים אל חיקם חרפתם אשר חרפוך ה'". על פרסום הניגון מסופר כי לצורך תעמולה בינלאומית, שנועדה להציג מצג שוא כביכול מצב יהודי רומניה חיובי, ערכו הקומוניסטים אירוע "מלוה מלכה" בנוכחות אישים מחוץ למסך הברזל, בו אילצו רבנים לנאום על מצבם החיובי של יהדות המדינה. הרבי מסקולען סירב לנאום ואמר שבמקום זאת ישיר ניגון, באמצעותו רמז ליודעי השפה העברית על מצבם העגום של יהודי הגוש הסובייטי.
לאחר היציאה מאירופה.
בא' בניסן ה'תש"ך הצליח הרב פורטוגל לצאת מרומניה והוא היגר לשכונת קראון הייטס בעיר ברוקלין שבניו יורק, שם ייסד בית כנסת והמשיך לפעול להצלת יהודים ניצולי שואה. כשנה לאחר מכן, בשנת ה'תשכ"א, נסע בפעם הראשונה בחייו לביקור בארץ ישראל ומאז ביקורו הראשון הרבה לבקר בה. הוא סייר רבות במוסדות חב"ד בישראל כדי לספר לרבי מלובביץ' שגר גם הוא בקראון הייטס על הפצת היהדות בקרב חסידיו. הרב פורטוגל ייסד בישראל את מוסדות "חסד לאברהם" ע"ש אביו, הרב אברהם, להצלת ילדים יהודיים יתומים מהשואה (בעיקר מרומניה).
בשנת 1976 חלה במחלת לב וממנה נחלש מאוד. בנו, הרב ישראל אברהם פורטוגל, החל למלא את מקומו בחסידות. בערב ראש חודש אלול, כ"ט באב ה'תשמ"ב, כשהוא בן שמונים וארבע נפטר הרב אליעזר זוסיא פורטוגל. הוא ניטמן בבית העלמין היהודי במונסי ובנו הוכתר להיות האדמו"ר מסקולען.
אלישע הלברשטאם
אלישע הלברשטאם (ה'תר"ך - ט"ו בניסן ה'תש"א) היה רב בעיר גורליץ שבפולין ונכדו של רבי חיים הלברשטאם (הדברי חיים) שהיה מייסד שושלת חסידות צאנז.
תולדותיו.
רבי אלישע נולד בשנת ה'תר"ך לרבי ברוך הלברשטאם (בנו של "הדברי חיים" מצאנז; רבה של רודניק ולאחמ"כ רב ואדמו"ר מגורליץ) ולפעסיל בתו של רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים (הייטב לב; האדמו"ר השישי בשושלת סיגעט). נישא ליוכבד רבקה בתו של רבי מרדכי דב טברסקי מהורניסטייפול אצלו גם למד כחמש עשרה שנה. כל ימיו היה נוסע לצדיקי החסידות ולרבנים בעלי שם באירופה. בין רבותיו נמנו רבי ארי' לייבוש הלברשטאם מצאנז, רבי חיים איסר הורוביץ מביטקוב, רבי נפתלי צבי גולדברג מטרנוב, רבי נתן גולדברג מלימנוב ורבי שמואל אנגל מראדשמיל.
את דרכו ברבנות החל בשנת ה'תרס"א אז נתמנה לרבה של העיר קרוס-קרוסנו. לאחר פטירת אביו סירב רבי אלישע לנהוג באדמו"רות והסתייג מכך שהחסידים מביאים לו "פתקאות", אך חלק מחסידי גורליץ פנו אליו והתייחסו אליו כממלא מקום אביו. לאחר פטירת אחיו רבי צבי הירש הלברשטאם בשנת ה'תרע"ח נתמנה רבי אלישע לכהן כראב"ד בגורליץ. ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט רבי אלישע לסאמבור ממנה הוגלה מאוחר יותר לסיביר שברוסיה.
ע"פ המסופר, נפטר רבי אלישע בליל הסדר ה'תש"א בעת ששר את הפיוט "ויהי בחצי הלילה" בעודו יושב סביב שולחן ליל הסדר. אשתו נפטרה כחצי שנה קודם לכן בי"ט בתשרי ה'תש"א.
אלכסנדר סנדר אייכנשטיין
רבי אֱלֶכְּסַנְדֶּר סֶנְדֶּר אַיְּיכְנְשְׁטֵיין (ה'תק"ל - כ"א באב ה'תקע"ח) היה אדמו"ר חסידי, אבי חסידות קומרנה.
ביוגרפיה.
נולד בספרין בשנת ה'תק"ל להינדא ולרבי יצחק אייזיק אייכנשטיין (הראשון). בצעירותו למד אצל החוזה מלובלין ולאחר נישואיו לחנה בתם של רבי יעקב קופל ומאטיל ליקובר נתמנה לרב בזידיטשוב אחר פטירת החוזה נשאר ללמוד אצל אחיו ורבו המובהק רבי צבי הירש מזידיטשוב, ולאחר מכן עבר לעיר ז'וראבנו.
בשנת ה'תקע"ב ייסד חצר בקומרנה והחל לנהוג באדמו"רות. בתקופה זו חיבר את ספרו זיכרון דברים על התורה ושו"ת על השו"ע.
נפטר בכ"א באב ה'תקע"ח כשהוא בן ארבעים ותשע שנים בלבד. נטמן באויהל שבהונגריה שם ספד לו רבי משה טייטלבוים (הראשון) אבי חסידות סיגעט.
צאצאיו היו: בנו רבי יצחק אייזיק יהודה יחיאל ספרין ממלא מקומו כאדמו"ר מקומרנא (נפטר ה'תרל"ד); חתנו רבי ברוך אפשטיין; חתנו רבי אשר ספרין.
אלכסנדר סנדר יום טוב ליפא אייכנשטיין
רבי אֱלֶכְּסַנְדֶּר סֶנְדֶּר יוֹם טוֹב לִּיפָּא אַיְּיכְנְשְׁטֵיין (ה'תקפ"ד - י"א בתשרי ה'תרמ"ד) היה רב ואדמו"ר בדור השלישי בשושלת זידיטשוב.
ביוגרפיה.
נולד בזידיטשוב בשנת ה'תקפ"ד לרבי יצחק אייזיק אייכנשטיין, נישא בזיווג ראשון למרת הינדא בתו של החסיד רבי אלעזר ווייזער מווערעצקי וממנה כל ילדיו למעט רבי יוסף ופנחס, לאחר פטירתה נישא לבתו של רבי יהודה לייבוש יאליש (בנו של רבי יעקב צבי יאליש, ה"מלוא הרועים"). היה תלמידו ויד ימינו של אביו ועוד בחייו סומן כיורשו בשושלת החסידות. בנוסף היה תלמידם של רבי יהודה צבי הירש אייכנשטיין מראזלא ושל רבי יוסף שאול נתנזון (בעל השואל ומשיב) ממנו קיבל סמיכה לרבנות. בשנת ה'תרי"ד מונה לרבה של זידיטשוב, תפקיד בו כיהן במשך שלושים שנה עד פטירתו.
לאחר פטירת אביו בט' בסיון ה'תרל"ב מונה למלא את מקומו כאדמו"ר מזידיטשוב כאשר במקביל כיהנו אחיו רבי אליהו ורבי שלמה יעקב כאדמו"רים בעיר. אחיו רבי יששכר בער פתח את חצרו בדולינא.
נפטר במוצאי יום הכיפורים ה'תרמ"ד עם חצות הלילה (י"א תשרי) לאחר ברכת הלבנה. אחיו רבי מנחם מנדל אייכנשטיין ובנו רבי ישכר בעריש מילאו יחד את מקומו.
אלעזר אונגר
רבי אלעזר אונגר (ה'תר"ן – ב' באלול ה'תש"ג) היה אדמו"ר חסידי, השלישי בשושלת דז'בנה, נרצח בשואה ביחד עם ארבעת ילדיו.
ביוגרפיה.
נולד בשנת ה'תר"ן לרבי שלום דוד אונגר מדז'בנה ולבלומה חנה, בתו של רבי משה הורוביץ מרוזבודוב. נישא בזיווג ראשון לבתו של רבי נפתלי רוקח מנאווריה (בן רבי יהושע מבעלזא) ובזיווג שני לבתו של רבי אהרן אלימלך שניאור זלמן טברסקי מקרוסנה (בן רבי מרדכי דב מהורניסטייפול).
בצעירותו למד אצל רבי ישכר שלמה טייכטל (אם הבנים שמחה). בשנת ה'תרע"ט מונה לרב בדז'בנה. לאחר פטירת אביו בשנת ה'תרפ"ג נתמנה למלא את מקומו באדמו"רות בטרנוב. בשואה נשלח לעבוד בעבודות כפייה. עם החרפת המלחמה הציעו חסידיו להבריחו לבונקר בדז'בנה אך הוא סירב לעזוב את חסידיו בטרנוב. תחת שלטון המשטר הנאצי ניהל כמעט בכל ליל שבת טיש עם חסידיו עד לב' באלול ה'תש"ג אז נרצח על ידי חיילים נאצים עם ארבעת ילדיו.
ילדיו היו: רבי מרדכי דוד, דבורה לאה, מלכה, גיטל.
אלעזר רוזנפלד
רבי אלעזר הלוי רוזנפלד (י' בניסן תרכ"ב, אפריל 1862 - כ"ז בתמוז תש"ג, יולי 1943) היה אדמו"ר ורב גליציאני משושלת קמינקא. חתנו של רבי חיים מצאנז. כונה על שם מקום פעילותו, "רבי אלעזר אושפיצינער".
תולדותיו.
בנם של רבי יהושע מקמינקא ושיינדל בתו של הרב שמואל צבי הירש רמר"ז. בגיל 6 התארס לפראדיל, בתו של רבי חיים מצאנז ובשנת תרל"ח, בהיותו בן 16 נישא לה. חמיו נפטר לפני חתונתו, ואחיה רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם הובילה לחופה.
לאחר נישואיו נסמך על שולחן גיסו, רבי יצחק טוביה רובין מצאנז. בשנת תרמ"ה התמנה לרב בבוכניה, בשנת תרנ"ז מונה לרב בקמינקה ובשנת תרס"ז התמנה לרבה של אושפיצין.