אחרי כניעתה של יפו במאי 1948, עבר אל-הווארי לעבר-הירדן, ופתח בעמאן משרד לגיוס מחודש של פליטים לנג'אדה - מאמצים אלו לא נשאו פרי. ב־1949 הוא ניסה לארגן נציגות של פליטים להופעה לפני ועידת לוזאן - ועדת הפיוס של האו"ם לענייני ארץ ישראל. אל-הווארי נשלח ללוזאן מטעם מלך עבר הירדן, אבל בהמשך ניסה ליצור קשר ישיר עם הנציגים הישראלים, כמייצגם של הפליטים. ב-1950, ביוזמת פלמון והסכמת דוד בן-גוריון הותר לאל-הווארי לחזור לארץ, במטרה להקים מפלגה שתתחרה במפלגה הקומוניסטית הישראלית על קולות אזרחי ישראל הערביים. היוזמה נכשלה, ואל-הווארי התיישב בנצרת והחל לעבוד כעורך-דין. בין היתר ייצג את עקורי הכפר איקרית ועתר נגד הפקעת קרקעות מערביי נצרת. הוא המשיך לקדם יוזמה לחזרת חלק ניכר מהפליטים לתחומי ישראל ומתן פיצוי כספי לאחרים.
הקומוניסטים הערבים יצאו נגד חזרתו של הווארי, טענו כי ארגון הנוער שהקים היה פשיסטי והאשימו אותו בחבירה למופתי אל-חוסייני ובהסתה גזענית נגד היהודים.
עם הקמתו של בית משפט מחוזי בנצרת בשנת 1968 מונה אל-הווארי לאחד משלושת השופטים בו, וכיהן בו עד פרישתו ב-1978. היה חבר בוועדה לחקירת נסיבות הצתת מסגד אל-אקצא ב-1969.
בשנת 1955 פרסם ספר שדן בסיבות לתבוסת הערבים במלחמת העצמאות, בספר מתח ביקורת קשה על המנהיגות הפלסטינית והערבית והאשים אותן בהשתת אסון על האוכלוסייה הפלסטינית.
דניאל כהן-שגיא
דניאל כהן שגיא (נולד ב-1943 בעפולה) הוא סופר ומשורר עברי, עיתונאי שדרן ועורך תוכניות רדיו, וחוקר חשיבה אסטרטגית.
ביוגרפיה.
כהן שגיא היה עורך ומפיק תוכניות בגלי צה"ל ובערוץ 1 בטלוויזיה. והיה כתב ה"דויטשה צייטונג" בארץ בשנות השבעים. הוא בוגר בית הספר הגבוה לתקשורת באוניברסיטת מינכן, גרמניה, ובוגר "המכון לעתיד אלטרנטיבי" בארצות הברית. בשנות השבעים נעלם מחיי הספרות והתקשורת בארץ, נסע לארצות הברית, ולאחר שהות של שנים בארצות הברית, התמחה בחקר החשיבה האסטרטגית. עוסק מזה רבע מאה שנים בנווט תהליכים אסטרטגיים ובבירור התרבות הארגונית של ארגונים למטרות רווח.
מאז שובו ארצה, 2005, חזר אל הפרוזה העברית. ומאז 2008, פרסם כבר שני רומנים, המתווספים לספרים שפרסם בטרם יציאתו. דניאל כהן שגיא כותב על שנות גידולו ולימודיו בארץ, על חייו במשפחה מאוד מורכבת של יוצרת ומשוררת מצד אחד ואב קשוח תובעני ולא ספרותי כלל מצד שני. סיפורה המיוחד של אמו מלווה אותו בכתיבתו, אף שלא כתב עליה במישרין. בדידותה של נערה עולה מצ'כיה, שירתה הגרמנית, בידודה בקרית ספר, מקס ברוד המסייע ועוד - כל אלה נכרכים ברומנים שלו, אך כאמור לא כתב המפורש על אמו.
בין העורכים שאיתם עבד כהן שגיא חיים פסח ויגאל שוורץ.
Kim Hyuna
ליגת הצדק האפל
ליגת הצדק האפל (באנגלית: Justice League Dark) היא קבוצה בדיונית של גיבורים על-טבעיים המופיעה בחוברות קומיקס ביקום DC קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה באתחול המחודש שנעשה ליקום DC לאחר אירועי פלאשפוינט, בחוברת "Justice League Dark #1" מספטמבר 2011, ונוצרה על ידי הכותב פיטר מיליגן והמאייר מיקל ג'אנין. החל מהחוברת התשיעית, הכותב ג'ף למיר הצטרף ככותב ראשי.
סדרת הקומיקס מקבצת יחדיו מספר דמויות היישר מיקום ורטיגו, חותם מבית DC קומיקס, העוסקות בפעילות על-טבעית ואשר טיבם הוא אפל יותר מאשר קבוצת ליגת הצדק המקורית. מבין הדמויות נמנים ג'ון קונסטנטין, זטאנה, דדמן, מאדאם קסנדו, אורכידאה שחורה, אמתיסט ואנדרו בנט.
סדרת הרפתקאותיהם של חברי הקבוצה החלה במיני סדרה בת שלושה חלקים בשם "החיפוש אחר היצור מן הביצה", אשר עקבה אחר מאורעות היום הבהיר ביותר משנים 2010–2011. במיני סדרה זו, ג'ון קונסטנטין עורך חיפוש אחר אלק הולאנד, היצור מן הביצה אשר חזר לחיים, ועזרו לו בחיפושיו סופרמן, באטמן וזטאנה. המיני סדרה העוקבת, "השבעה הסודיים", נכתבה על ידי מיליגן כחלק מאירועי הקרוסאובר "פלאשפוינט" אשר הביאו לאתחול יקום DC. מיני סדרה זו כללה את הדמויות מכשפת ושייד, האיש המשתנה, וכן הציגה דמות חדשה בשם מיינדוורפ.
עיבודים למדיות אחרות.
לקבוצה יצא עיבוד לאנימציה בשם ליגת הצדק האפל, הסרט שוחרר ב-24 בינואר 2017 כחלק מיקום האנימציה של DC קומיקס.
הבמאי גיירמו דל טורו הודיע בריאיון לתקשורת כי הוא עובד על עיבוד קולנועי לסדרת הקומיקס, וכי הוא שכר תסריטאי לעבוד על תסריט, אך ממתין לאישור מאולפני האחים וורנר ומחברת DC קומיקס. בין החברים המרכיבים את הקבוצה נמנים ג'ון קונסטנטין, הספקטר, היצור מן הביצה, זטאנה, פנטום סטריינג'ר ודדמן בין היתר. בדצמבר 2014, דל טורו ציין כי כתיבת התסריט הסתיימה ורמז כי ייתכן והסרט יהווה חלק מהיקום הקולנועי של DC. באוגוסט 2016, דאג ליימן נשכר לביים את הסרט, וזאת כאשר מייקל גיליו יכתוב את התסריט וכאשר סקוט רודין יפיק את הסרט.
דמויותיהם של היצור מן הביצה, מאדאם קסנדו ופנטום סטריינג'ר מופיעות בסדרת הרשת היצור מן הביצה.
ביבליוגרפיה.
הסדרה יצאה בשלושה אוגדנים המכילים את חוברות הקומיקס שיצאו עד כה:
רובי רוג'רס
רובי רוג'רס (באנגלית: Robbie Rogers; נולד ב-12 במאי 1987 בראצ'ו פאלוס ורדס שבקליפורניה) הוא מפיק קולנוע וטלוויזיה) וכדורגלן עבר אמריקאי, ששיחק ביו היתר בקבוצת קולומבוס קרו, לידס יונייטד ובנבחרת ארצות הברית. הוא תפקד כקיצוני או חלוץ שני.
ביוגרפיה.
בפברואר 2013 יצא מהארון, באופן תקדימי יחסית בעולם הספורט, ובמיוחד בכדורגל. לאחר הודעתו על היציאה מהארון, החליט לפרוש ממשחק פעיל.
ב-5 במאי 2013 חזר בו רוג'רס מהפרישה וב-20 במאי חתם בקבוצת לוס אנג'לס גלאקסי מהליגה האמריקאית. ב-28 במאי 2013 שיחק רוג'רס את משחקו הראשון בקבוצה.
אם סיסרא
אֵם סִיסְרָא היא דמות מקראית המופיעה פעם יחידה בתנ"ך, בשירת דבורה (). אמו של סיסרא, שר צבא יבין מלך חצור, אשר הוכרע ביד אישה, יעל אשת חבר הקיני, במלחמת סיסרא ().
דמותה.
אם סיסרא היא דמות אנונימית. בעל קדמוניות המקרא לא' ח-ט מזהה אותה בשם "תמך".
הסצנה המקדימה את תיאור אם סיסרא בשירה, מסתיימת בכך, שסיסרא נופל שדוד בין רגליה של יעל (פס' כז) ומיד אחר כך בפסוק כ"ח מתוארת האם, שמבין רגליה הגיח סיסרא לחיים.
דבורה הנביאה שרה ומהללת את האל על הניצחון במלחמה נגד הכנענים. דבורה מכונה "אם בישראל" בשירה ודמותה מעומתת עם דמותה של אם סיסרא, אמו של האויב המנוצח.
תיאור הריגת סיסרא בידי יעל אשת חבר הקיני, שמתרחש באוהל, מקביל לתיאור האם המצפה.
לאחר תיאור הריגתו של סיסרא בידי יעל אשת חבר הקיני בפרק ד', עוברת ההתרחשות לארמונה של אם סיסרא, הממתינה בקוצר רוח לבוא בנה. במילה "בֹשֵׁשׁ" מהדהד הפסוק בסיפור מעמד הר סיני, בספר שמות פרק לב: משה כמו סיסרא מאחר לרדת מההר. השימוש בפועל זה יוצר ציפייה. אם סיסרא עומדת ומביטה מהחלון, מחכה לבוא בנה ומייבבת (). השורש י-ב-ב הוא שורש יחידאי במקרא. בתרגום השבעים מופיע הנוסח, "ותבט אם סיסרא". קבלת נוסח המסורה מבליטה את סערת רגשותיה. עמידתה של אם סיסרא מאחורי החלון המלכותי, המפואר, מהווה ניגוד לאוהל הפשוט של יעל שבו שכב בנה עם המארחת ואחר כך הומת על ידה. לפי תרגום אונקלוס, משמעה של "ותיבב" הוא השמעת קול זעקה, אולם על פי הנרדפות עם המילה 'נשקפה', לא מן הנמנע כי המילה 'ותיבב' נגזרה מ'בבת עינו' (ספר זכריה ב' יב) במשמע 'הביטה' (דעת רש"י).
אם סיסרא היא טיפוס מוכר של המלכה-האם, המזוהה בספרות המקרא, אינה נזכרת בפרק ד' אך ממלאת תפקיד מרכזי בפרק ה', כ"ח - ל'. יוסף בן מתתיהו מחבר קדמוניות המקרא עושה שימוש בדברי אם סיסרא: "הלא ימצאו יחלקו שלל רחם רחמתים לראש גבר"...(ה' ל), וזאת כדי למנוע בעיה מקוראי פרק ד'. בפרק זה מותו של סיסרא עלול להתפרש כעונש לברק בן אבינועם אשר העמיד תנאים לדבורה ליציאתו למלחמה:
בפרק ד' ח נאמר:
בפסוק ט', עונה דבורה: ,
בכך משלב בעל ספר קדמוניות המקרא, את הרעיון המובא בפרק ה' - ציפיית אם סיסרא לשלל נשים שבויות חרב - כדברי סיסרא עצמו, קודם שהוא תוקף את ישראל. כך הופכת גאוותו לטעם המר בנפילתו בידי יעל: אלך וארד בזרוע גבורתי להילחם בבני ישראל ואת שללם אחלק לנערי ואת הנשים היפות אקח לפילגשים. ולכן אמר עליו ה' כי זרוע חלשה תלחם בו ואת שללו תקחנה נערות והוא יפול ביד אישה (לא' א).
חיים גורי כתב על אם סיסרא את השיר "אמו".
תשובת נערותיה.
הנשים החכמות שבשרותיה, בנות לווייתה מרגיעות אותה ואם סיסרא מקבלת את דיבריהן בשוויון נפש. הן מחכות לסיסרא שיגיע עם השלל. כפי הנראה נערותיה היו נשות שרים. השימוש במונח 'שרות' מרמז כי הכתוב דימה את סיסרא למלך.
דברי האם מחדדים את האירוניה הטראגית, האם מתארת את הניצחון של בנה במלחמה ואילו הקוראים כבר מודעים להפסדו. האם ממשיכה בתיאור תמונת הניצחון ולפיה עסוק בנה באיסוף שבויות - רַחַם רַחֲמָתַיִם. משמעות הוראת המילה 'רחם' היא אישה צעירה והוראת המילה 'רחמתים' משמשת כאן כהכפלה.
באוגריתית נרדפות המילים 'בתולה' ו'רחם'. יש המפרשים 'רחם רחמתים' כמובחרת בנשים. הסיומת "תים" משמשת במקרא לא רק לציון הזוגי אלא גם לצורת הכפל "פי". השימוש במילה רחם על ידי השרות, נועד ליצור הבחנה בין הנשים, השרות ככל שתהיינה חשובות והנשים השבויות.
אם סיסרא ותקיעת שופר בראש השנה.
בראש השנה נהוג לתקוע בשופר, כמאה תקיעות. מנהג זה מכוון לסיפר בספר שופטים ה, שירת דבורה, בו אם סיסרא מייבבת על בנה שבושש לבוא משדה הקרב. על משמעות ה"תרועה" שבתקיעות השופר מספרת הגמרא במסכת ראש השנה מאם סיסרא:
מוטיב האישה הנשקפת בעד החלון.