נולד בעיירה לזקאו (Lazkao) שבנפת גיפוסקואה בקהילה האוטונומית חבל הבסקים בספרד. ב-1998 חתם על חוזה מקצועני ראשון עם הקבוצה הבסקית "אוזקטל אוזקדי" בשורותיה רכב בשנים 1998–1999. בשנת 2000 הצטרף לקבוצת פסטינה הצרפתית והפתיע רבים כשבפעם הראשונה בה נטל חלק בטור דה פראנס, סיים במקום השלישי בדרוג הכללי כשהקדימו אותו רק לאנס ארמסטרונג המנצח ויאן אולריך סגנו. בלוקי הקדים באותו מרוץ את הרוכב הבכיר בקבוצתו, הצרפתי כריסטוף מורו, שסיים רביעי.
בלוקי הצטיין כמטפס, אך בניגוד לחלק גדול מהמטפסים הקלאסיים, ידע גם להשיג תוצאות טובות במרוץ נגד השעון. שילוב תכונות זה הפנה אותו באופן טבעי למרוצי הקטעים. הוא בלט במיוחד בטור דה פראנס וכשהגיע לוואלטה אספניה התקשה לעיתים לממש את יכולותיו.
בעקבות פירוקה של קבוצת פסטינה, עבר בלוקי ב-2001 לשורותיה של הקבוצה הספרדית ONCE, שמנהלה הספורטיבי היה מנולו סאיז. בשנה זו ניצח בטור של קטלוניה והגיע לטור דה פראנס כאחד המועמדים הבכירים. בלוקי הצליח לעמוד בציפיות ממנו ושוב סיים שלישי אחרי ארמסטרונג ואולריך. אולם הפעם, זכה גם לבקורת על כך שלא ניסה לתקוף כלל את ארמסטרונג ורק ניסה להבטיח את מקומו על הפודיום בפריז. בוואלטה אספניה של אותה שנה הוליך בלוקי בראשות הדרוג הכללי עד הקטע ה-11. באותו יום נקלע בלוקי למשבר פיזי ופסיכולוגי וסיים בפיגור של 20 דקות ולאחר יומיים פרש.
תופעת העקיבה אחרי לאנס ארמסטרונג חזרה על עצמה גם ב-2002, אם כי בהזדמנות אחת ניסה בלוקי לתקוף את ארמסטרונג אולם נענה מיד בהתקפת נגד. באותו מרוץ החזיק בן קבוצתו, איגור גונזלס דה-גלדיאנו, בחולצה הצהובה במשך שבעה קטעים ועורר בכך את התמיהה מיהו המוביל האמיתי של הקבוצה. בהיעדרו של אולריך, הצליח בלוקי לסיים שני בדרוג הכללי ב-2002. גם בוואלטה אספניה של 2002 הוביל בלוקי בדרוג הכללי במהלך המרוץ ושוב איבד את ההובלה ביום חלש. אולם הפעם הוא השכיל להתאושש בקטעים העוקבים וסיים במדריד במקום השלישי בדרוג הכללי.
התאונה בטור דה פראנס 2003.
בטור דה פראנס של 2003 הצטיין בלוקי. בקטע ההררי שהסתיים באלפ ד'ואז הוא סיים יחד עם ארמסטרונג ופיגר אחריו ב-32 שניות שהיו תוצאה של ניצחון קבוצתו של ארמסטרונג בקטע נגד השעון קבוצתי.
ב-14 ביולי, בקטע ה-9 במרוץ, כ-8 קילומטרים לפני קו הסיום בפו, רדפו בלוקי וארמסטרונג אחרי אלכסנדר וינוקורוב שהוביל בקטע. בעת שרכבו במורד קוט דה לה-רושט, איבד בלוקי את השליטה על אופניו לאחר שצמיגו האחורי השתחרר מהחישוק כשרכב על טלאי אספלט בכביש שרוכך על ידי החום ששרר באותו יום. הדבר קרה בעת שבלוקי ניסה לפנות בכביש המתפתל כשהוא רוכב במהירות גבוהה ביותר. בלוקי הוטח על האספלט וסבל פגיעות קשות. הוא שבר את עצם הירך בשני מקומות, את המרפק ואת שורש כף היד. הוא פונה לבית חולים סמוך ואחר כך נותח בספרד. בעת התאונה רכב ארמסטרונג מטרים בודדים מאחורי בלוקי. הוא הצליח להימנע מהתנגשות בו על ידי ירידה מן הכביש לשדה מעובד, חצה את השדה, חזר אחרי כמה עשרות מטרים לכביש המתפתל והמשיך לרכוב עם שאר הרוכבים בדבוקה.
נדמה היה כי בלוקי החלים מפציעתו והוא החל להתאמן והוחתם בעונת 2004 על ידי הקבוצה הצרפתית "בריוש לה בולנז'ר" תוך שהוא מדווח לעיתונות כי החלים לחלוטין מפציעתו. באפריל 2004, במרוץ וואלטה אל פאיז וסקו ניסה בלוקי את כוחו לראשונה מאז הפציעה, אולם הוא לא הצליח לסיים את הקטע הראשון במרוץ. הוא עבר באותה עונה לקבוצה הספרדית "סוניה דובאל" וגם שם לא הצליח לחזור לכושרו. ב-2005 חזר למאמנו הוותיק מנולו סאיז ולקבוצתו שנקראה עתה "ליברטי סגורוס". הוא השתתף ב-2005 בטור דה פראנס וסיים במקום ה-75. ב-2006 הוא היה בין הרוכבים ששמם נקשר בפרשת מבצע פוארטו - פרשה בה נעצרו רופא ספורט ספרדי ומנולו סאיז ונתפסו חומרי אימרוץ שקושרו אליהם ולספורטאים רבים. בעקבות פרשה זו לא השתתף בלוקי בטור דה פראנס ב-2006 ולמעשה סיים את הקריירה המקצוענית שלו.
למרות שבלוקי ורוכבים אחרים ששמם נקשר בפרשה זוכו לחלוטין על ידי שופט ספרדי, שמו הוכתם כתוצאה מהפרשה ויש רבים הסבורים כי יש להטיל ספק בכשרות הישגיו אליהם הגיע בעת שאומן על ידי מנולו סאיז.
אופאניה
אופאניה (בלטינית: Aufaniae) היא האלה האם במיתולוגיה הקלטית. פולחנה של האלה היה נפוץ בכל רחבי אירופה הקלטית, ובייחוד באזור עמק הריין, בין בון וקלן של ימינו.
מרכז פולחן לאלה שהוקם בשנת 164 התגלה בבון (גרמניה של ימינו).
זמן יהודי חדש
זמן יהודי חדש: תרבות יהודית בעידן חילוני – מבט אנציקלופדי היא אנציקלופדיה ב-5 כרכים, שיצאה לאור בהוצאת כתר בשנת 2007.
האנציקלופדיה עוסקת בתהליכי המודרניזציה והחילון שפקדו את התרבות היהודית מאמצע המאה ה-18 ועד סוף המאה ה-20, כחלק מתהליכי החילון וההתחדשות של התרבות הכללית, ומציגה את העושר והגיוון שהולידו בה תהליכים אלה. באנציקלופדיה כ-800 תמונות.
האנציקלופדיה מביאה גם מבט חדש על תהליכים שהתרחשו בעם היהודי בעבר רחוק יותר, אך מחקרים חדשים חשפו אותם לנקודת השקפה אחרת מזו שהייתה מקובלת בעבר. מבט חדש זה אינו רואה את הקיום היהודי בימינו כקשור בהכרח באורח חיים של שמירת מצוות; הוא שולל את הגישה כי מי שאינו מקיים מצוות אינו יכול לראות עצמו יהודי. קיום יהודי זה קשור במערכת מסועפת, הנבנית על אוצרות התרבות היהודית שהצטברו במהלך אלפי שנים, אך ניזונה גם מערכים אנושים כלליים ומגיבה מתוך השתנות והתחדשות מתמידות על ההתפתחות המתחוללת בתחומי הרוח בעולם הרחב.
מבנה.
זמן יהודי חדש מחולק ל-14 מדורים:
כרך א:
כרך ב:
כרך ג:
כרך ד:
כרך ה:
בראשית כל מדור מובא מבוא מקיף, המציג נקודת מבט כוללת ומשתדל להקנות לקוראים גישה שתסייע בהבנת החומר הכלול בו. לאחריו מופיעים ערכים, מהם קצרים יותר ומהם ארוכים יותר, המוקדשים לתחומים נבחרים ומבקשים להציג בדרך כלל נקודת מבט חדשה על העניינים הכלולים בהם. כל אחד מהערכים עומד בפני עצמו, וניתן לקוראו בנפרד ממאמרים אחרים באותו מדור. עם זאת, כל מדור בנוי כך שניתן גם לקוראו ברצף.
הערכים מסודרים בסדר ענייני ולא אלפביתי, למעט ערכים המוקדשים לאישים, המובאים בסדר אלפביתי בסופם של אחדים מהמדורים. תוכן עניינים מפורט מופיע בראש כל כרך, ובכרך החמישי מופיע תוכן מלא של כל ארבעת הכרכים. כרך זה מכיל גם מפתח מפורט של שמות ועניינים.
העורכים והכותבים.
בנוסף לעורכים לקחו חלק בכתיבה כ-240 כותבים, חילוניים ודתיים, בעלי השקפות שונות ורקע ומוצא שונים, המהווים פסיפס של גישות הגותיות ומחקריות לבעיות היסוד המוסיפות לקבוע את התפתחות החיים היהודיים בעת החדשה. 4 מהעורכים ו-9 מהכותבים הם חתני פרס ישראל.
פרופ' מישל אביטבול שימש יועץ מיוחד למערכת.
"זמן יהודי חדש" הוא פרי יוזמה משותפת של יאיר צבן, מנהל המיזם, ופרופ' ירמיהו יובל, עורכו הראשי; העורך הכללי הוא דוד שחם. הופק על ידי למדא - עמותה לתרבות יהודית מודרנית, בשיתוף מכון שפינוזה בירושלים, והוצא לאור בהוצאת כתר. הפקתו מומנה בעיקרה על ידי קרן פוזן, ו"זמן יהודי חדש" מופיע במסגרת "ספריית פוזן לתרבות יהודית".
הכנתה של האנציקלופדיה נמשכה שש שנים והיא הושלמה במחצית שנת 2007.
ברוכים הבאים לצפון
ברוכים הבאים לצפון (בצרפתית: Bienvenue chez les Ch'tis) הוא סרט קומדיה צרפתי. הסרט שיצא בשנת 2008, הוא אחד מהסרטים הצרפתיים המצליחים ביותר מבחינה מסחרית, עם למעלה מ-20 מיליון צופים והכנסות של קרוב ל-200 מיליון דולר בצרפת בלבד.
במרכז עלילת הסרט נמצא פיליפ אברמס, מנהל סניף דואר מפרובאנס שבדרום צרפת. כעונש על שניסה להתחזות לנכה על מנת שתאושר לו העברה לסניף בריביירה, הוא מועבר לנהל את סניף הדואר בעיירה ברג. עיירה זו ממוקמת בחבל נור-פה דה קאלה שבקצה הצפוני של צרפת, חבל ארץ בעל שם של בעל מזג אוויר קר וגשום המאוכלס באנשים בעלי מנהגים מוזרים הדוברים ניב של צרפתית בשם שטי. לאחר קשיי התאקלמות מגלה אברמס כי החיים בצפון אינם קשים כפי שתיאר לעצמו. הוא מסתיר מאשתו, הסובלת מדיכאון את העבודה שהוא אוהב את מקום העבודה החדשה שלו ואת צוות העובדים ואף מביים תאונה כדי שלא תגיע, כשהיא מגיעה לבסוף העובדים מסווים כפר בסביבה לעיירה ברג ומתנהגים בכוונה בצורה גסה, אך השקר נחשף ואברמס נאלץ להתמעת עם אשתו שמבינה לליבו בסופו של דבר. בעלילת המשנה מתרחש סיפור אהבה בין אנאבל, עובדת הדואר לבין הדוור (בגילום הבמאי דני בון) שגר אצל אימו השטלתנית וגם מפתח בעיות שתייה עקב חמימות התושבים המציעים לו לשתות אצלם בכל פעם שהוא מביא את הדואר, באחת הסצינות אמברס מצטרף עליו לסיבוב חלוקת דואר על אופניים במטרה להניא אותו מלשתות ולבסוף הוא שותה יותר ממנו ואף עושה תאונת אופניים. אך לבסוף, בהשראת אברמס, הדוור מצליח לזכות באנאבל בחזרה.
הפורום הכלכלי העולמי
הפורום הכלכלי העולמי (באנגלית: The World Economic Forum) הוא ארגון ללא מטרות רווח, אשר הקים מרטין קלאוס שוואב ב-1971. הארגון מפורסם בזכות הכנסים השנתיים שהוא מקיים בדאבוס שבשווייץ. לכנסים אלה מגיעים בכירי הפוליטיקאים, הכלכלנים, אנשי העסקים והעיתונאים, כדי לדון בנושאים הבוערים בענייני רפואה, סביבה וכלכלה. ייחודו של הכנס הוא בריכוז אנשי המפתח המגיעים אליו ובאפשרות שהוא מעניק להם, מדי שנה, להיפגש אחד עם השני הרחק מעיני התקשורת, שכן זו אינה מורשית, ברוב המקרים, לצלם במתחם בו נערכים האירועים.
הפורום מנפק מעת לעת דוחות מקיפים על סטטיסטיקות בינלאומיות שונות. הדוח המפורסם ביותר היוצא אחת לשנה הוא "מדד התחרותיות העולמי".
חברי הארגון.