בעונה שלאחר מכן דורה המשיך בתפקידו אבל הקבוצה נחלשה ופתחה את העונה בצורה רעה כשלא הצליחה לנצח ב-10 המחזורים הראשונים ודורגה אחרונה בליגה. גם בצד הניהולי היו קשיים גדולים כשהקבוצה נכנסה לחובות כבדים והייתה על סף פירוק. לאחר שניהול אגודת הפועל חיפה עבר לעמותה בראשות יצחק (איציק) אנגלנדר ואבי קאופמן, הקבוצה התאוששה אבל נשארה בחלק התחתון של הטבלה. בעונת 1990/1991, הפועל חיפה לא הצליחה לעמוד בדרישותיו הכספיות של דורה והוא התמנה למאמן הפועל חדרה. במקביל, אחיינו בנין הושאל למכבי חיפה. דורה חזר לקבוצה בעונת 1991/1992, ולאחר שלוש עונות חלשות, הפועל חיפה חזרה לצמרת הליגה הארצית ובסיועו של תורם אלמוני הצליחה להתחזק במהלך העונה ולעלות ליגה בפעם השנייה בתולדותיה. דורה המשיך כמאמן בעונה שלאחר מכן בליגה הלאומית. בסיועו של רובי שפירא שהפך לספונסר גלוי של הקבוצה, היא התחזקה משמעותית, ובראשם היה טל בנין שהתאחד שוב עם דודו רוני. העונה הייתה מוצלחת יחסית, אבל הסתיימה עם שישה הפסדים רצופים. בעונת 1993/1994 הסיר שפירא את תמיכתו בעקבות חילוקי דעות עם ראשי העמותה אנגלנדר וקאופמן. בעקבות כך עזבו את הקבוצה רוב השחקנים, וגם המאמן דורה.
הפועל חיפה התחילה את העונה עם תקציב מינימלי וסגל מאוד חסר, ולאחר שהקבוצה ספגה מספר תבוסות בפתיחת העונה, רכש רובי שפירא את הפועל חיפה, והצעד הראשון היה החזרתו של דורה כמאמן במקומו של רובי יאנג. בהמשך צורפו שחקנים רבים והמאמן הוותיק אמציה לבקוביץ' הצטרף גם הוא לצוות המקצועי. למרות זאת, הפועל חיפה הייתה קרובה לירידה אבל נשארה לבסוף. רובי שפירא, שהחל להשקיע סכומים גדולים בקבוצה, העדיף למנות בעונות הבאות מאמנים בכירים יותר כמו דרור קשטן ואברהם גרנט במקומו של דורה שנשאר מחוץ למועדון. אולם דורה חזר למערכת לתקופה קצרה בעונת 1996/1997 כעוזרו של המאמן הקרואטי, איוון קטליניץ'. בשנת 2000 מונה דורה למגלה כישרונות ביריבה העירונית מכבי חיפה.
לאחר התאבדותו של רובי שפירא בשנת 2001, הפועל חיפה התפרקה וירדה ליגה פעם נוספת. בעונת 2003/2004, דורה התמנה למנהל מקצועי במועדון ותחתיו שימש כמאמן כוכב העבר של מכבי חיפה, ברוך ממן. ביחד הם הצליחו להעלות את הקבוצה ליגה, ואף הגיעו לגמר גביע המדינה, שם הפסידו לבני סכנין. באותה עונה שיחק בקבוצה אחיין נוסף של רוני, יוסי דורה. לאחר מכן, רכש את הקבוצה יואב כץ, כאשר דורה המשיך כמנהל מקצועי בליגת העל וניר לוין החליף את ברוך ממן בעמדת המאמן. הקבוצה פתחה רע את העונה והשתרכה בתחתית, ולאחר הפסד ביתי לאשדוד במחזור ה-19, הגיעו אוהדים לאימון הקבוצה, שרפו צמיגים, ודרשו את פיטורי לוין מהמועדון. כץ נתן גיבוי מלא ללוין ופיטר דווקא את המנהל המקצועי דורה, בטענה שסירב לקצץ בשכרו. רוני עזב את הפועל חיפה בפעם האחרונה ב-2005. בשנים 2008–2011 שימש דורה כמנהל המקצועי ומאמן של הקבוצה הבוגרת במכבי עירוני קריית אתא.
אקולייזר
יחסי אינדונזיה–ארמניה
יחסי אינדונזיה–ארמניה הם יחסי החוץ בין אינדונזיה לארמניה.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 בספטמבר 1992. ב-12 באוקטובר 2005 חתמו שתי המדינות על הסכם הימנעות מכפל מס והקימו פורום ייעוץ דו-צדדי. ב-8 באוגוסט 2012 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכני. ב-1 בנובמבר 2016 חתמו שתי המדינות על הסכם לשיתוף פעולה בתחום החינוך וההשכלה הגבוהה.
יחסים כלכליים.
בשנת 2018 הסתכם הסחר בין שתי המדינות בכ-27 מיליון דולר.
That's Wonderful Productions
איירבוס זפיר
איירבוס זֵפִיר (באנגלית: Airbus Zephyr) היא סדרה של כלי טיס בלתי מאוישים קלים, המונעים על ידי אנרגיה סולארית.
פיתוח.
הזפיר תוכנן ונבנה במקור בשנת 2003 על ידי קבלן ההגנה בריטי, QinetiQ.
בהדגמה שנערכה בשנת 2008 עבור צבא ארצות הברית, גרסה קטנה יותר של הזפיר (זפיר 6) ביצעה שיא עולמי בלתי רשמי לטיסה בילתי מאוישת הארוכה ביותר, אולם הטיסה, שנמשכה 82 שעות בגובה לא קבעה שיא רשמי מכיוון שפקידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה לא היו מעורבים בטיסה.
הזפיר 7 מחזיק בשיא הסיבולת הרשמי של כלי טיס בלתי מאויש ללא טייס. בטיסה בין התאריכים 9–23 ביולי 2010, שנמשכה 336 שעות, 22 דקות ו -8 שניות (14 יום, 22 דקות, 8 שניות).כלי זה יכול לטוס במשך חודשים בזכות האנרגיה הסולארית והסוללות הנטענות שלו.
תביעות שיא אומתו על ידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה למשך טיסה ולגובה, בגובה 21,562 מטר. שיא זה יותר מהכפיל את שיא הסיבולת הקודם בטיסה בלתי מאוישת.
מערכת זפיר נמכרה ל-EADS Astrium (כיום איירבוס הגנה וחלל) במרץ 2013, שם הוטסה מחדש בהצלחה כחלק מתוכנית הפסאודו-לווינית בגובה רב (HAPS).
בשנת 2014 המטוס טס במשך 11 ימים בחורף, ומאוחר יותר בסמוך למרחב האווירי האזרחי.
בנובמבר 2015, בבית הנבחרים, ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון בנאום הצהיר כי בריטניה אמורה להציב כלי טיס בלתי מאויש בפיתוח בריטי שיטוס בקצה האטמוספירה של כדור הארץ ויאפשר לפקח על יריבינו במשך שבועות ארוכים, ולספק מודיעין קריטי לכוחות המזוינים שלנו.
בפברואר 2016 דווח על רכישה של שני מטוסי זפיר 8. באוגוסט 2016 אישר משרד הביטחון הבריטי את רכישת פלטפורמת זפיר 8 השלישית.
בקיץ 2018 בטיסת הבכורה מאריזונה, זפיר S טס במשך 25 יום 23 שעות 57 דקות, כמעט כפליים מטיסת השיא הקודם- של 14 יום.
המל"ט השתמש בסוללת Amprius ליתיום-יון עם סיליקון nanowire אנודות בחוזק 435 וואט שעה לק"ג אנרגיה לעומת 300–320 וואט שעה לק"ג עבור אנודות גרפיט קונבנציונלי. יעילות גבוהה, קל משקל וגמיש מטאמורפי הפוך (IMM) מרובה צומת אפיטקסיאלי (ELO) GaAs גיליונות תאים סולאריים המיוצרים על ידי MicroLink Devices סיפקו לאנרגיה הסולארית כוחות ספציפיים העולים על 1,500 וואט/ ק"ג ועוצמות שטח הגדולות מ -350 וואט/מ"ר.
בשנת 2018 תוכננה ל- זפיר 8, הידוע גם בכינויו זפיר S, בדיקת טיסה בקנה מידה מלא עבור גרסת זפיר T בעלת הזנב כפול שמטרתה יכולת מעקב ותקשורת ימית.
עיצוב.
ה-זפיר 6 בנוי מסיבי פחמן ומשתמש באנרגיה סולארית כדי להטעין סוללת ליתיום-גופרית במהלך היום, שמפעילה את המטוס בלילה. המטוס תוכנן לשימוש כממסר תצפית ותקשורת.
הכטב"ם יכול לטוס באזור מסוים לתקופות ממושכות תוך דגש מיוחד על יישומיו האזרחיים והצבאיים הפוטנציאליים כפלטפורמת תצפית ותקשורת בכדור הארץ. במהלך היום, זפיר משתמש בתאים הסולארים הנפרשים על כנפיו כדי להטעין סוללות ליתיום-גופרית בעלות הספק גבוה ולהניע שתי מדחפים. בלילה, האנרגיה המאוחסנת בסוללות מספיקה כדי לשמור על הכטב"ם בשמיים. הגרסה הראשונה קיבלה סוללה של 3 קוט"ש.
זפיר 7 היה גדול כבד ב53 ק"ג ומסוגל לטוס בגובה מרבי של בין 65,000 ל-70,000 רגל, נדרשים חמישה אנשי צוות קרקעיים בשיגור, לעומת שלושה שנצרכו בעבר לזפיר 6.
לזפיר 8 יהיו בערך 24 ק"ג סוללות ו- 5 ק"ג מטען, ויהיה קל יותר ב-30 אחוז וסוחב 50 אחוז יותר סוללות מאשר הזפיר 7. מוטת כנפיו באורך 28 מטר.
תאונות ואירועים.
נכון למאי 2020 דווחו שתי התרסקויות:
טאיוז'ים
טאיוז'ים (בטורקית: Devrim, פרוש מטורקית: מהפכה) הם 4 אבות טיפוס שתוכננו ויוצרו על ידי יצרנית הקטרים ו-קרונות הרכבת TÜLOMSAŞ , שם רשמי: Türkiye Lokomotif ve Motor Sanayi A.Ş, היה קרוי: Eskişehir Demiryolu Fabrikası בשנת 1961 בעיר אסקישהיר בטורקיה
"טאיוז'ים" הייתה המכונית הראשונה שתוכננה ונבנתה בטורקיה.
היסטוריה.
נאום הנשיא שיזם את בניית דגם ה-"טאיוז'ים".
ב־15 במאי 1961 נפתח הקונגרס לתעשיית הרכב על ידי נשיא טורקיה ג'מל גירסל. בנאום הפתיחה שלו אמר:
תכנון ובנייה.
לאחר סיום הקונגרס לתעשיית הרכב הוציא הנשיא ג'מל גירסל את הוראתו לבנות מנוע אב טיפוס ומכונית העומדת בדרישות המדינה. אבות טיפוס אלה יושוו עם המכוניות הטובות ביותר באותה תקופה, יתגלו החסרונות, ויבוצעו עבודות פיתוח פרויקטים כדי לייצר את המכונית הטובה ביותר האפשרית בטורקיה.
בשנת 1961 הורה הנשיא ל־24 מהנדסים, העובדים בחברות שונות, לבנות מכונית שתוכננה ויוצרה בטורקיה. זה היה אמור להיות מופגן במהלך חגיגות יום הרפובליקה ב־29 באוקטובר 1961. הוקצב לפרויקט 1,400,000 לירה טורקית.
לאחר 130 יום של עבודה מואצת בבית המלאכה בעיר אסקישהיר, שהפך לימים למפעל TÜLOMSAŞ, הצליחו המהנדסים ליצור ארבעה אבות טיפוס של הרכב. האחד היה שחור והשני בצבע שמנת. דגם זה נקרא "Devrim" (המילה הטורקית למהפכה).
הנסיעה הראשונה של הנשיא.
לוח הזמנים היה צפוף ביותר, עם זאת, ניתן היה להשלים ארבע מכוניות ושתי מכוניות אלו (בצבע שחור ובצבע שמנת) נשלחו לאנקרה עבור חגיגות יום הרפובליקה. צבע ההברקה של המכונית השחורה נעשה בזמן שזו הייתה ברכבת לאנקרה.
באף אחת מהמכוניות לא היה דלק, כאמצעי זהירות, והמכוניות תודלקו במעט דלק, רק לצורך תמרון. ברכבת שנמשכה על ידי קטרי קיטור, רוקנו מכלי הדלק במטרה למנוע מהניצוצות האפשריים מהארובה לפגוע במכוניות. מכיוון שקצב הדחיסה הועלה כדי להגביר את ביצועי המנוע, היה צורך בדלק אוקטן גבוה להפעלת המנועים ללא שיבוש המנוע. אוקטן גבוה היה זמין רק באנקרה אז.
ביום החגיגות נכנס הנשיא ג'מל גירסל למכונית השחורה לפני שתודלקה לטיול. לאחר שהמשיך כמאה מטרים, הרכב נעצר ואז הנשיא ירד מהמכונית השחורה ועלה למכונית בצבע שמנת מאחור (שתודלקה קודם לכן) ונסע איתה לאנטקביר. לאחר מכן השלימו שתי המכוניות את הנסיעות החגיגיות ללא שום בעיה.
כותרות העיתונים למחרת היו: . המכונית הפכה נושא לבדיחות במשך שנים רבות.