המפגש האחרון בו נראתה המשלחת היה ב -3 באפריל 1848 בתחנתו של אלן מקפרסון, קוגון, בדרלינג דאונס. היעלמותו של לייכהרדט לאחר שעבר פנימה לתוך הארץ, אף שנחקרה על ידי רבים, נותרה בגדר תעלומה. המשלחת הייתה צפויה להימשך שנתיים-שלוש, אך לאחר שלא התקבל שום סימן ומילה מלייכהרדט, ההנחה הייתה שהוא והאחרים במשלחתו מתו. העדויות האחרונות מראות כי ייתכן ונספו אי שם במדבר החולי הגדול של פנים אוסטרליה.
ארבע שנים לאחר היעלמותו של לייכהרדט, ממשלת ניו סאות' ויילס שלחה משלחת חיפוש בפיקודו של הובנדן הלי. המשלחת לא מצאה אלא אתר קמפינג אחד עם עץ המסומן "L" מעל "XVA". בשנת 1858 נשלחה משלחת חיפוש נוספת, הפעם בפיקודו של אוגוסטוס גרגורי. ב־21 באפריל, בסמוך למה שהוא כעת בלקאל, ליד נהר ברקו, מצאה משלחת זו עץ המסומן "L".
בשנת 1864 גילה דאנקן מקינטייר שני עצים המסומנים בסימן "L" על נהר פלינדרס ליד מפרץ קרפנטריה. לאחר חזרתו לוויקטוריה מקינטייר טלגרף לחברה המלכותית ב־15 בדצמבר 1864 כי הוא מצא "שני עצים המסומנים מלפני 15 שנה בערך". לאחר מכן הוא מונה למנהיג משלחת חיפוש נוספת, אך לא מצא זכר למשלחת של לייכהרדט.
בשנת 1869 שמעה ממשלת מערב אוסטרליה שמועות על מקום בו ניתן היה לראות שרידי סוסים וגברים שנהרגו על ידי ילידים מקומיים. משלחת חיפוש נשלחה בפיקוד ג'ון פורסט, אך שום דבר לא נמצא, והוחלט שהסיפור עשוי להתייחס לעצמות של סוסים שהושארו למות במהלך המסע של רוברט אוסטין בשנת 1854.
תעלומת גורלו של לייכהרדט הוסיפה להעסיק חוקרים במשך שנים רבות. במהלך מסעו של דייוויד קרנגי דרך מדבריות והחוליות הגדולות בשנת 1896 הוא נתקל בכמה אבוריג'ינים שהיה בין רכושם יתד לאוהל מברזל, מכסה של קופסת גפרורים מפח וחלק מברזל של אוכף. קרנגי שיער כי אלה היו שרידים מהמסע של לייכהרדט. למעט לוחית פליז קטנה שנמצאה בשנת 1900 ונושאת את שמו של לייכהרדט, "שום חפצים עם מקור מקורב לא הצליחו לשפוך אור על המשלחת הסופית של לייכהרדט."
היסטוריה אבוריג'ינית שבעל-פה.
בשנת 2003 מצא ספרן מכתב בספריית המדינה NSW שעשוי לשפוך אור על היעלמותו של לייכהרדט. מכתב מתאריך 2 באפריל 1874, שהתקבל על ידי איש הדת סידני ויליאם ברנהוויט קלארק, נכתב על ידי גורדון, בעל תחנה מדרלינג דאונס שפגש את לייכהרדט בימים לפני שנעלמה משלחתו. המכתב מספר כיצד עבר גורדון לוולבומילה וכיצד, לאחר שגר שם יותר מעשר שנים, התיידד עם שבט וולומבילה שבאותו זמן הגיע לחלוק איתו בגלוי את סיפוריהם והפולקלור.
סיפור מפורט אחד התייחס למותו של אדם לבן שהוביל משלחת פרדות ושוורים לאורך נהר המראנואה שנים רבות קודם לכן. על פי וולומבילה, קבוצה גדולה של אבוריג'ינים הקיפה את המשלחת ורצחה את כולם. הועלו השערות האם הסיפור היה אמיתי, ככל הנראה חפצי המשלחת נסחרו באופן נרחב לאחר הטבח, והסבירו כיצד פריטים שיכולים היו להגיע רק מהמסע של לייכהרדט נמצאו במדבר גיבסון ומדוע נמצא הרובה עם לוחית הפליז כ -4,000 ק"מ מערבית לנהר מראנואה.
המרכז הרפואי פלינדרס
המרכז הרפואי פלינדרס (FMC) הוא מרכז רפואי גדול באדלייד המשמש לבית חולים, ומקום ללימוד רפואה. המרכז הוא חלק מרשת הבריאות המקומית הדרומית של אדלייד (SALHN) הכוללת את בית החולים נוארלונגה, שירותי הסמים והאלכוהול בדרום אוסטרליה ומגוון שירותי הסברה וקהילה.
פיתוח מחדש מאז 2002.
ממשלת המדינה השקיעה יותר מ-193 מיליון דולר במרכז הרפואי פלינדרס בין השנים 2002–2013, כולל בניית תשתיות משמעותיות והגדלת היכולת והשירותים הניתנים בבית החולים כדי להפוך אותו לבית החולים הגדול בפרברי הדרום של אדלייד.
בפברואר 2003, אישרה ממשלת רן מימון להקמת מבנה לבריאות הנפש החריפה במרכז הרפואי פלינדרס. הבניין נקרא על שם מרגרט טובין, לשעבר מנהלת בריאות הנפש שנרצחה במשרדה באוקטובר 2002.
הוקם מבנה אגף דרומי חדש הכולל יחידת יולדות וגינקולוגיה, כמו גם סוויטת לידה והערכה. מחלקת החירום פותחה מחדש וכוללת כעת אזור חירום לילדים, מפרצים קריטיים לזמן וסיפון אמבולנסים. היחידה לטיפול נמרץ וביקורתי הורחבה בשמונה מיטות, והגדילה את מספר המיטות ל -32. לצד מחלקת החירום נבנתה יחידה חדשה לרפואה חריפה.
בנייה אחרת כללה יחידת טיפולי לב עם 20 מיטות, מתקן הדמיית MRI ו- CT, סוויטת אולם ניתוחים גדולה יותר שכללה עשרה חדרי ניתוח. מחלקת האשפוז לילדים שופצה ונבנה חניון מקושט.
תשתית משמעותית של הנדסת אתרים שודרגה ושופצו מתקני מחלקת שירותי עיקור מרכזיים.
בנייה נוכחית.
לאחר השלמת ההשקעה הקודמת בסך 193 מיליון דולר, התחייבה ממשלת המדינה 185.5 מיליון דולר נוספים לשיפור ושדרוג המתקנים ב-FMC. בימים אלו נבנים: מרכז שיקום חדש (עם 55 מיטות שיקום, מכוני כושר חדשים ובריכת הידרותרפיה), שירות אורתוגטרי ייעודי ומרכז חדש לשירות בריאות הנפש של הקשישים ועוד.
בניית המתקנים החדשים הסתיימה במחצית השנייה של 2017.
הצעה לפיתוח.
ב-19 ביוני 2017, הודיעה ממשלת ווטריל כי שני חדרי ניתוח נוספים יוקמו במרכז הרפואי פלינדרס. ממשלת המדינה הודיעה גם כי מחלקת החירום במרכז הרפואי תורחב בכ-12 תאי חירום נוספים, וחדר החייאה לילדים.
ספר התמונה
ספר התמונה הוא ספר קבלי מתקופת המאה ה-13 והמאה ה-14. הספר נכתב בעילום שם, אך מיוחס לרבי נחוניה בן הקנה ולרבי ישמעאל, תנאים מהמאה ה-1 והמאה ה-2 לספירה. הספר צוטט במקורות הלכתיים רבים.
מקור הספר.
ספר התמונה נכתב בעילום שם בסביבות המאה ה-13 והמאה ה-14, אך מקובל (פסאודואפיגרפיה) לייחס את הספר אל רבי נחוניה בן הקנה ואל רבי ישמעאל, תנאים ב וב. על פי כתבי היד העבריים בקטלוג ספריית הוותיקן, הספר תורגם בשנות ה-70 של המאה העשרים. המהדורה הקיימת הראשונה פורסמה בעיר קורץ בפולין בשנת 1784. אג'ידיו דה ויטרבו, קרדינל מהמאה ה-15, הושפע מספר התמונה, כפי שניתן לראות בכתביו "שכינה" ו"האותיות העבריות". הרב משה קורדובירו טען כי אין לספר מקור קדום.
מושגים עיקריים בספר.
ספר התמונה תיאר את המציאות ההיסטורית בזמנו כעידן שלטונה של מידת הדין, וציפה להחלפתה במידת החסד שתגיע אחריה, לאחר חורבנו של העולם הזה.
מחזורי שבתון ועידן היקום.
אחד המושגים העיקריים בספר התמונה הוא הקשר בין שנת השמיטה לספירות ויצירת יותר מעולם אחד. מחבר ספר התמונה האמין שעולמות נוצרים ונהרסים. את הסימוכין לתיאוריה זו הוא לקח מציטוט מהמדרש "אלוהים היה בורא עולמות ומחריבן". בתלמוד בבלי מובא דעתו של רב קטינא . מחבר ספר התמונה טוען כי מחזור זה של 7000 שנה שקול לשמיטה אחת. מכיוון שיש שבעה מחזורים כאלה ביובל, המחבר מסיק שהעולם יתקיים במשך 49,000 שנה.
מחבר ספר התמונה טען על פי כמה מקורות שהביא, שהעולם נמצא כעת במחזור השבתון השני, המקביל לספירת "גבורה", המתרחשת בין מחזורי ספירות "חסד" ו"ותפארת". ספר התמונה הציע תיאור של המחזור הסופי, מלכות, כאוטופיה מושלמת באופייה. דבר זה עשוי להסביר מדוע הספר זכה לאימוץ נרחב על ידי מקובלים.
על פי הרב אריה קפלן ניתן להשתמש במחזורי השבתון בספר התמונה כבסיס לחישוב גיל היקום. בעוד ספר התמונה רואה את העולם כקיים במחזור השני, אחרים טענו כי הוא נמצא במחזור השביעי. אם כן, אדם נברא כאשר היקום היה בן 42,000 שנה, ושישה עולמות נוצרו ונהרסו לפני בריאתו של אדם. תזה זו הונחה על ידי רבי יצחק דמן עכו, מקובל מהמאה ה-13, אשר אמר כי בעת חישוב גילו של היקום, יש להשתמש בשנים אלוהיות שאורכן שונה משנים פיזיות.
רבי יצחק מעכו כפל את השנים עד 49,000 שנה, אך אינו ממשיך עם הכפל. הוא לא חשבן את ההפחתה של 49,000 ל־42,000, שהוא פרשנותו של קפלן עצמו. קפלן מחשב את גיל היקום ל-15,340,500,000 שנה. נימוקיו הם כי כפי שקובע המדרש, . שנה גשמית מכילה 365 ¼ ימים, שאם מכפילים אותה ב-1000 ייתן אורך שנה אלוהית כ 365,250 שנים גשמיות. אם אנו חיים במחזור השבתון השביעי האחרון, פירוש הדבר שהבריאה כפי שתוארה במקרא אירעה לפני 42,000 שנים כדי להמיר נתון זה לשנים פיזיות צריך להכפיל אותו ב-365,250. זה נותן תוצאה 15,340,500,000 שנה.
בשנת 1993 כתב הרב אריה קפלן כי המפץ הגדול התרחש "לפני כ-15 מיליארד שנה", וכינה זאת "אותה מסקנה" כמו המקובלים במאה ה-13. על פי הערכה משנת 2015 על ידי פרויקט טלסקופ החלל פלאנק של סוכנות החלל האירופית, גיל היקום הוא 13.799 ± 0.021 מיליארד שנים. קפלן מתייחס גם לספר התמונה ולרעיון שתורות התורה תואמות תחומים אחרים במדע המודרני. לדברי קפלן מקובל כי יהודים אורתודוקסים קוראים תיגר על ממצאי הפלאונטולוגיה והגאולוגיה כמתנגשים עם מושגים תורניים. אך ישראל ליפשיץ במאמר שכתב התבסס על כתבי רבי אברהם אבן עזרא, הרמב"ן ורבנו בחיי אבן פקודה כדי להגיע למסקנה ההפוכה: "ראה כיצד תורות תורתנו אושרו על ידי תגליות מודרניות" ליפשיץ טען כי מאובנים של ממותה ודינוזאורים מייצגים מחזורי שבתון קודמים שבהם בני אדם וישויות אחרות חיו ביקומים לפני אדם, וכי ההימלאיה נוצרה במהפך גדול, אחד התהפוכות שהוזכרו בספר התמונה.
אותיות עבריות.
לאותיות העבריות משמעות מיוחדת בקבלה. כוחם של אותיות ניכר במיוחד בספר יצירה, ספר קבלי המבוסס על אותיות האלף-בית העברי. אזכורים לכוח היצירה של צירופי האותיות נמצא גם בתלמוד ובספר הזוהר.
הרמב"ן טען כי ניתן לקרוא את התורה באופן שונה באמצעות שינוי צורת חלוקת המילים וההגייה. בהמשך לרעיון זה, קבע מחבר ספר התמונה כי קוראים את התורה באופן שונה בכל מחזור של העולם. מחבר ספר התמונה טען כי בנוסף לזאת אות עברית אחת חסרה כליל מהתורה, והיא תתגלה רק כאשר העולם יעבור לספירה הבאה.