סרגייב התוודע לכדורגל בעיר הולדתו, צ'רפובץ שבמחוז וולגוגרד, המאמן הראשון שלו היה אולג פודרוז'קו. הוא החל את הקריירה שלו במועדון הליגה השנייה "סטרוגינו" מוסקבה. בעונה הראשונה שלו עם הקבוצה סטרוגינו זכתה באליפות המערב בליגה. כשחקן סטרוגינו כבש 35 שערים. בקיץ 2016 עבר ללטביה, שם שיחק בהשאלה עבור מועדון ליגת העל הלטבית ריגה. באותה עת אימן אותה הרוסי דמיטרי חומוקה. לאחר מכן ניסה לעבור לטמבוב, אבל לא שיחק ועבר לטורפדו מוסקבה מליגת המשנה, כאשר כשחקן טורפדו כבש 35 שערים.
בתום עונת 2019/2020, ב־14 באוגוסט 2020, חתם על חוזה לשנתיים בקריליה סובייטוב סמרה, כשסכום ההעברה היה 200 אלף יורו ובמדיה החל לפרוח: הוא הבקיע חמישה שלושער בליגת המשנה והוכתר למלך השערים הטוב ביותר של קריליה סובייטוב בעונה אחת בכל הזמנים עם 39 שערים (השיא הקודם נקבע בעונת 1989 והיה שייך לולדימיר קורוליוב ועמד על 28). בעונה הראשונה במדי קריליה סובייטוב, הוא כבש 42 שערים בכל המסגרות, עם 40 שערי ליגה וקבע שיא חדש בליגת המשנה.
ב-10 בינואר 2022 עבר לזניט סנקט פטרבורג וחתם על חוזה לשלוש שנים. כבש את שער הבכורה כבר במשחק הבכורה במדי זניט בליגה הרוסית במחזור 19 מול רובין קאזאן כשהבקיע את השער המכריע בניצחון קבוצתו 3–2, ב-28 בפברואר.
קריירה בינלאומית.
באוגוסט 2017, כחלק מנבחרת הסטודנטים הרוסית בטורניר הכדורגל של האוניברסיאדה שנערכה בטייפה הסינית, כבש סרגייב ששה שערים בחמישה משחקים — נגד ברזיל, איטליה (4) וארצות הברית.
ב־1 בנובמבר 2021 זומן סרגייב לנבחרת רוסיה למשחקים מול ו, אך טרם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת.
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר
חנן בן-ארי
חאתם עבד אלחמיד
סאדיק ביי
סאדיק ביי (באנגלית: Saddiq Bey; נולד ב-9 באפריל 1999) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת דטרויט פיסטונס בליגת ה-NBA, בעמדת הסמול פורוורד.
קריירת משחק בתיכון.
ביי הוא בנה של דרוונה ביי, מנהלת תיכון ששיחקה כדורסל בליגת המכללות באוניברסיטת צפון קרוליינה בשארלוט. הוא למד בבית הספר הקתולי דימאתה בשנתו הראשונה בטרם עבר לתיכון סידוול פרנדס , ששם דגש על מצוינות ספורטיבית לצד אקדמית. בשנתו הראשונה בתיכון התנשא לגובה 1.75 מ' בלבד. בשנתו השלישית ביי רשם ממוצעים של 14.5 נקודות, 6.5 ריבאונדים, 2 אסיסטים ו-2 חטיפות למשחק, והוביל את סידוול לגמר האזורי. הוא נפצע בעקב בשנתו הרביעית ופספס מספר משחקים. בשנתו הרביעית רשם ממוצעים של 21 נקודות ו-8 ריבאונדים למשחק.
לקראת המעבר לליגת המכללות, דורג ביי במקום ה-83 במחזור התיכון שלו על ידי האתר 247Sports. תחילה התחייב לאוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, ב-2 בנובמבר 2017. במאי 2018 ביקש מהאוניברסיטה שחרור, אך זו סירבה לשחררו לקבוצתה אחרת באזור החוף האטלנטי. לאחר שבחן תחילה אופציות לשחק באוניברסיטת וייק פורסט, בבוסטון קולג' (שתי אלו באזור החוף האטלנטי) ובאוניברסיטת ואנדרבילט, ב-15 ביוני חתם לבסוף באוניברסיטת וילאנובה. מאמן וילאנובה ג'יי רייט ניסה לגייס את ביי עוד כשהיה שחקן פעיל בתיכון, אך ניסה לגייסו בצורה אינטנסיבית יותר לאחר שעומארי ספלמן עזב את הקבוצה לליגת ה-NBA, והתפנתה מלגה.
קריירת משחק במכללות.
במשחק הבכורה שלו בליגת המכללות, מול אוניברסיטת מורגן סטייט, קלע ביי 16 נקודות והוריד 4 ריבאונדים. בששת משחקיו הראשונים קלע בממוצע מעט מתחת ל-16 נקודות. ב-30 בינואר 2019, במשחק מול אוניברסיטת דהפול, השיג את הדאבל-דאבל הראשון שלו, כשקלע 16 נקודות והוריד 11 ריבאונדים. וילאנובה זכתה בטורניר ביג איסט, והייתה לקבוצה הראשונה שזוכה שלוש פעמים ברציפות בתואר, כשביי תורם 16 נקודות ו-10 ריבאונדים בניצחון בגמר 72–74 על אוניברסיטת סטון הול. בשנתו הראשונה, רשם ממוצעים של 8.2 נקודות ו-5.1 ריבאונדים למשחק, ופתח ב-29 מתוך 36 משחקים. כן נבחר לחמישיית ה של הביג איסט.
לקראת שנתו השנייה במכללות, נבחר ל"רשימת המעקב" לפרס ג'וליוס אירווינג הניתן לשחקן המכללות המצטיין בעמדת הסמול פורוורד. ב-11 בינואר 2020 רשם שיא קריירה של 33 נקודות, כולל שמונה שלשות, בניצחון של וילאנובה 66–80 על אוניברסיטת ג'ורג'טאון. בסיום העונה, נבחר פה אחד לחמישיית האול-ביג איסט הראשונה. ביי אף זכה בפרס רוברט ו. גיזי, הניתן לשחקן המצטיין בפילדלפיה ביג 5, וכן בפרס ג'וליוס אירווינג. ביי היה לשחקן השלישי של וילאנובה שזוכה בפרס ג'וליוס אירווינג, לאחר שעשו זאת לפניו ג'וש הארט ב-2017 ומיקאל ברידג'ס ב-2018. בסך הכול בשנתו השנייה רשם ממוצעים של 16.1 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק.
קריירה מקצוענית.
לאחר שנתיים במכללות, נרשם ביי לדראפט ה-NBA, ונבחר במקום ה-19 בדראפט 2020 על ידי ברוקלין נטס. ב-19 בנובמבר 2020, הועברו זכויות החתימה של ביי בטרייד לדטרויט פיסטונס, במהלך שעירב שלוש קבוצות. ב-1 בדצמבר הודיעה פיסטונס כי היא מחתימה את ביי. ב-15 בפברואר 2021 הוכתר ביי לשחקן השבוע במזרח, כשבמערב נבחר דווין בוקר.
אצטדיון אשדוד
אצטדיון אשדוד הוא אצטדיון עתידי, אשר נבנה כחלק מקריית ספורט עתידית באזור פארק נחל לכיש בצפון העיר אשדוד וצפוי להיחנך בשנת 2026 והוא יבוא במקומו של אצטדיון הי"א באשדוד שייהרס.
ביוני 2021 אושרה רשמית בניית האצטדיון על ידי ועדת הרישוי של עיריית אשדוד, שיהיה חלק מקריית ספורט שעלותה המוערכת היא כ-800 מיליון שקלים, כאשר האצטדיון לבד יעלה כ-300 מיליון שקלים, ומימונו צפוי להגיע מכספי קרנות, מפעל הפיס, הטוטו ווינר, משרד הספורט ומשרדי השיכון והאוצר, ועיריית אשדוד. מלבד האצטדיון החדיש בעל 20,000 המקומות, הקומפלקס יכלול: אולם רב-תכליתי בעל 5,000 מקומות למשחקי כדורסל וענפים נוספים, ולצידם תיבנה בריכה אולימפית לתחרויות שחייה. בשטחו השני של הפארק ייבנו מגרשי אימונים לטניס וכדורגל.
האצטדיון צפוי לשמש את קבוצת הכדורגל של מועדון ספורט אשדוד ואת שאר הקבוצות בעיר, שצפויות גם להעביר את אימוניהן לקריית הספורט.
Bad Liar
האיש הדרומי
האיש הדרומי (באנגלית אוסטרלית: Southern man) הוא סטריאוטיפ הקיים בניו זילנד. האיש הדרומי הוא אדם סטריאוטיפי מהאי הדרומי והכפרי יותר, שרגיל לתנאי בדידות ולמגורים בארץ הררית וטרשית, או במישורי-רעיה פתוחים. לרוב, האיש הדרומי גר רחוק מהעיר הסואנת והרועשת, בדומה לחקלאים החיים במערב התיכון בארצות הברית או לחקלאים בטריטוריות הצפוניות בקנדה. בדרך כלל הוא מתואר כלובש חולצת פועלים רפויה, תג וכובע רפוי. תיאור זה מקושר לרוב לאנשים העוסקים בתחום רעיית הצאן וחקלאות. סטריאוטיפ זה קשור קשר הדוק עם מטאפורה הנפוצה בסיפורת הניו זילנדית, "האיש לבדו" (Man alone) – חקלאים החיים לבדם, או עם בני משפחה מועטים ללא אמצעים טכנולוגיים מרובים.
הסטריאוטיפ מתבסס על תמונות פרופיל של חקלאים וציידים במדינה, במיוחד מאזורים כמו מרכז אוטגו ואגן מקנזי, שעובדים ברעיית צאן – כבשים במיוחד, ולעיתים קרובות משתמשים בסוסים, פרים וכלבים ולא בתחבורה ממוכנת, לרוב בעיקר בגלל תוואי השטח שהם צריכים לכסות. אופי ניו זילנדי ארכיטיפי זה, אף על פי שהוא חזק במסורת, עומד כיום בפני איום על קיומו בעולם החיצוני, הודות לשינויים באורח החיים הכפרי המסורתי של ניו זילנד.
בתרבות הפופולרית.
הסטריאוטיפ התפרסם באמצעות קמפיין הפרסום של בירת הלאגר החיוורת הידועה של מחוז אוטגו – בירת ה:"Speight's" בסדרת פרסומות שהפיקה מאז תחילת שנות ה-90. חברת Speight's מימנה יציקת פסל ברונזה המייצג את הסטריאוטיפ "האיש הדרומי", או בשם הפסל: "הדרומי מהדרום" מאת סם מהון, שניצב בכניסה לשדה התעופה הבינלאומי דנידין מאז שנת 2000.
מאוחר יותר הופיע הסטריאוטיפ בשיר שנחשב כהמנון הלא רשמי של דנידין ומחוז אוטגו עצמו. השיר נכתב על ידי מנהל הפרסום של סוכנות המודעות האזורית, רוי מאיירס, בהפקתו והלחנתו של מאריי גרינדליי. שיר זה בוצע עבור מבשלות "Otago Rugby and Speight's" על ידי המוזיקאי המקומי דניס הנדרסון. האדם הדרומי נקשר גם להפקות במה מאת ריצ'רד מרוס אשר מצדיעות ופועלות לשימור הסטריאוטיפ לאיש הדרומי.
הרומנים האוטוביוגרפיים-למחצה של בארי קראמפ, אף שהם מתרחשים באי הצפוני, תואמים מאוד את הסטריאוטיפ של האדם הדרומי. דמותו של הדוד הק (בגילומו של סם ניל) בסרטו טאיקה ואיטיטי – "המצוד אחר אנשי הפרא" – מאת רומן קראמפ היא התגלמות במסך גדול של דמות האיש הדרומי.
משפטי מינסק (1946)
משפט מינסק בשנת 1946 היה משפט נגד פושעי מלחמה נאצים. הם נאשמו בפשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.
המשפט התבצע בעיר מינסק שבבלארוס בינואר 1946 ונידונו בו 14 מאנשי צבא גרמניה הנאצית למוות בתלייה ו-4 נוספים לגלות.
המשפט.
בית המשפט.
השופטים במשפט היו: אלוף השופט קדרוב (יושב ראש), השופטים סחרוב ווינוגרדוב (חברי בית המשפט), איבנוב (מזכיר בית המשפט). ההאשמה הוצגה על ידי התובע הצבאי, האלוף יצ'נין. ההגנה בוצעה על ידי עורכי הדין מיכלסקי, בדרוסוב, סאוונקו, טטרינצב, גברילוב, פליאבק ופטרנקו.
הנאשמים במשפט היו 18 מנציגי כוחות הורמאכט, האס אס, הגסטפו והז'נדרמריה של שלטונות גרמניה הנאצית ששלטו בבלארוס במלחמת העולם השנייה.
מהלך המשפט.
המושב הראשון של בית הדין הצבאי התקיים בערב ה-15 בינואר 1946 במתחם "שטח בית הקצינים" שבמינסק. דיוני המשפט היו פתוחים לקהל והשתתפו בהם כ-1,000 איש.