חז"ל עומדים על כיבוד האב המופלא של עשו ואומרים כי לא היה בהיסטוריה אדם שכיבד את אביו כפי שכיבד עשו את יצחק. גם כאשר רצה להרוג את יעקב לאחר שזה לקח בעורמה את ברכתו תכנן לעשות זאת רק בימי אבל אביו, וכל ימי חייו דאג לספק לו בשר ציד.
אמנם, בתרגום יונתן בן עוזיאל מפרש לשלילה את ההתאפקות הזאת למותו של יצחק:
עשו לא רצה שיצחק יעשה מה שאדם הראשון וחוה עשו אחרי שקין רצח את הבל (ומאוחר יותר, נרצח בעצמו) - להוליד בן חדש (שת). הוא רצה לוודא שלא יהיה יורש אחר מלבדו.
במחקר המדעי.
סיפור יעקב ועשיו נראה כמקור לסיפורי המיתולוגיה הפינקית אודות 'אוסוס' המתמחה במקצועות עיבוד העור ויחסיו המורכבים והמתוחים עם אחיו מייסדה של העיר צור - 'היפוסורניוס'.
הצעה אחרת מקשרת את השם הפיניקי אוּסוס להגייתו בשפה היוונית : אוּ-זוּ / אוּ-שׁוֹ ,כשמה של ההתיישבות ששכנה ממול העיר צור.
מוטיב התיאומים והתחרות בניהם ידועים לנו מספרות עמי העולם הקדומה מוטיבים אלה המתארים שניות ושונות ברמה בסיסית בין אחים ושבאות לרמז על פיצול שבטי לשתי יחידות. הניגוד בין שני הבנים התאומים בא לידי ביטוי בקווים פיזיים הטיפוס השלילי מעורר דחייה מכוסה שיער, שערו וגון פניו אדומים, ובלשון הכתוב : "שעיר ואדמוני" . פרק כה מפסוק יט ועד סופו רצוף הסברים אתנוגרפיים. השמות יעקב ואדום, ואף עליונותו של יעקב על עשו, באים כאן על הסבריהם: יעקב הרועה הוא תם ויושב אוהל, לעומת עשו אחיו הציד, המוציא את מחייתו מקשתו ().ובעוד עשיו אורב בשדה לחיות ושופך את דמן, מטפל יעקב במסירות בצאן כשהאלימות ממנו והלאה (), ולכך מכוון הכתוב בתארו את יעקב כ"איש תם".ייתכן כי קשרים אפשריים של יהודה עם ענף משבטי עשיו - (קינזי), השוכנים בחברון, באים לידי ביטוי במספר פסוקים בתנך:
קשרים אלו נרמזים גם ב; ב; ו.
בכונתילת עג'רוד - 'חורבת תימן' במזרח סיני נמצא אזכור לשמו של "יהווה-מתימן" המאשרר את קשריהם התרבותיים והדתיים של ישראל ויוצאי חלציו של עשיו - שבטי אדום תימן.
דמותו של עשיו בתנ"ך מזכירה את ישמעאל המתואר כפרא אדם, וכ-"רבה קשת" () עשיו מגלם את דמות הפרא חסר התרבות, הבא לידי ביטוי באפוס המסופוטאמי בדמותו של אנכידו, בן זוגו של גלגמש. בדומה לעשו, גם אנכידו שעיר בגופו ופרא בהתנהגותו. המזכירה את עשיו ויחס הזלזול שלו כלפי זכות הבכורה, ונכונותו למכרה בנזיד עדשים - מעידים על דפוסי התנהגות המשקפים נון-קונפורמיזם אינהרנטי.
בתורה אין ביטויי גינאי לדרך פעולתו של יעקב, אולם מן הנבואה הקלאסית המופיעה בספר הושע יב;ג-ד עולה כי אלוהים ישיב ליהודה כגמולו בגלל ירושת אופיו הנכלולי של אביו יעקב: "וְרִיב לַיהוָה, עִם-יְהוּדָה; וְלִפְקֹד עַל-יַעֲקֹב כִּדְרָכָיו, כְּמַעֲלָלָיו יָשִׁיב לוֹ. בַּבֶּטֶן, עָקַב אֶת-אָחִיו; וּבְאוֹנוֹ, שָׂרָה אֶת-אֱלֹהִים".
דמותו התנכית של עשיו - שנעשתה סמל למלכות רומי בתקופת האימפריה הרומית ומאוחר יותר הנצרות עברה דמוניזציה במיוחד לאחר חורבן בית המקדש. בספרות האגדה הגדילו חז"ל לזהות את הנבל ב כעשיו -
ג'ון פטרוצ'י
ג'ון פטרוצ'י (באנגלית: John Peter Petrucci, נולד ב-12 ביולי 1967 בלונג איילנד שבניו יורק) הוא גיטריסט וחבר מייסד של להקת הפרוגרסיב מטאל דרים ת'יאטר. הוא הפיק (יחד עם חברו להרכב מייק פורטנוי) את אלבומי הלהקה מאז אלבומם השישי משנת 1999, "". ב-15 בדצמבר 2007 נבחר פטרוצ'י על ידי מגזין Total Guitar לגיטריסט השנה.
חייו.
פטרוצ'י ניגן לראשונה בגיטרה בגיל 8, כשראה שאחותו זוכה לתרגל את שיעורי הפסנתר שלה עד לשעות מאוחרות של הלילה, אך עד מהרה איבד עניין. בגיל 12 חזר לנגן כאשר ניתנה לו הזדמנות להצטרף ללהקה של חברו קווין מור, שלימים נהפך לקלידן הראשון בדרים ת'יאטר. מאותה נקודה החל פטרוצ'י לנגן על גיטרה כמעט בכל זמנו הפנוי, נעזר בלימוד עצמי וברצון עיקש להתאים את כישוריו לאמנים המוערצים עליו כדוגמת ג'ו סטריאני, סטיב ואי, רנדי רודס, סטיבי ריי ווהן, אל דימיולה, ינגוויי מלמסטין, והלהקות ראש, איירון מיידן ויס בין היתר (בראיון שנערך עמו נהג להתבדח שהוא מעריץ את "הסטיב'ים" ואת ה"אל'ים").
בגיל מאוחר יותר נרשם פטרוצ'י למכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון עם חבר הילדות ג'ון מיונג, שם הכיר את מייק פורטנוי. השלושה הקימו יחד עם חבר ילדות נוסף של פטרוצ'י, קווין מור, את להקת Majesty שתהפוך בעתיד לדרים ת'יאטר.
פטרוצ'י אמנם מזוהה בעיקר עם דרים ת'יאטר, אך הוא היה שותף בפרויקט ליקוויד טנשן אקספרימנט ובעוד רבים אחרים. פטרוצ'י הוציא קלטת הדרכה לנגינה בגיטרה בשם "Rock Discipline", שמציגה את כל המידע שקשור בנושא, ואף ספר שבו מקובצים יחדיו מבחר ראיונות שערך למגזין "Guitar World Magazine".
בשנת 2001 הוזמן פטרוצ'י לנגן יחד עם סטיב ואי וג'ו סטריאני בהופעות של פרויקט G3, מה שחשף אותו בפני מעריצים חדשים רבים ועודד אותו להוציא אלבום סולו משלו. האלבום, "Suspended Animation", יצא ב-1 במרץ 2005, ופטרוצ'י המשיך להשתתף בסבב ההופעות של הרכב G3, שראה מאז תחלופה רבה של נגנים.
הוא מזוהה עם נגינה זריזה ומדויקת ונחשב לאחד הגיטריסטים המוכשרים (מבחינה טכנית ומבחינה הבעתית כאחד) ביותר בעולם כיום. מאפיין נוסף בנגינתו של פטרוצ'י הוא השימוש הנרחב בגיטרה חשמלית בעלת 7 מיתרים (במקום 6 כמקובל). המיתר הנמוך הנוסף מעניק לפטרוצ'י את הצליל הכבד והמאסיבי המזוהה עמו. הוא התחיל להתנסות בגיטרת שבעה מיתרים באלבום Awake מה שהפך לטענתו את האלבום לכבד יותר. אפשר לשמוע את הגיטרה בשירים כדוגמת A Change of Seasons, The Glass Prison, עוד שירים רבים באלבום Train of Thought, והשיר the dark eternal night באלבום התשיעי systemetic chaos.
כיום, בנוסף לנגינתו, ממשיך פטרוצ'י לכתוב טור על גיטרות במגזין "Guitar World Magazine". כמו כן הוא עבד על התרגום של האלבומים "Images and Words" ו"Awake" לספרי אקורדים. לפטרוצ'י חלק נכבד בכתיבה ובלחן של שיריה של דרים ת'יאטר והוא בולט בכתיבה של שירים שקטים כמו Hollow Year, Though Her Eyes ו-Take Away My Pain אותו כתב לזכרו של אביו. פטרוצ'י מתגורר עם אשתו רנה, גיטריסטית להקת המטאל הנשית "Meanstreak" ושלושת ילדיו: קאירה, רני וסמי בלונג איילנד.
דיסקוגרפיה.
הופעות חיות.
chaos in motion-2007-2008
נח שטרן
נח שטרן (1912 – כ"ח באלול תש"ך, 20 בספטמבר 1960) היה משורר עברי, מתרגם ועורך.
ביוגרפיה.
נח שטרן נולד בשנת 1912 ביאנובה שבליטא (האימפריה הרוסית). במהלך מלחמת העולם הראשונה שהה ברוסיה עם הוריו. למד אצל אביו ואחר כך בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה.
היה מחונן ביותר, נסע לארצות הברית וקנדה ללימודים באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת אוטווה. שם רכש את הלשון האנגלית ואת חיבתו לשירה האנגלית.
הגיע לארץ ישראל ב-1935, ועסק במלאכות מרובות. היה המתרגם הראשון של ת"ס אליוט לעברית, בספר "ארץ השממה", שיצא לאור בשנת 1940. תרגום זה הפך, לימים, לנושא של שערוריית-זוטא ספרותית, כאשר מנחם בן (כשעדיין נקרא מנחם בראון), ליטשו ועיבדו, והציג עצמו כמתרגם היצירה. מבקרים שונים התייחסו לעניין (משה דור ציין בעדינות: "עד כה היכרנו את תרגומו של נח שטרן 'ארץ השממה', שפורסם לראשונה ב-1940 – תרגום, שיש לי הרושם, כי בראון הסתייע בו בעבודתו"), וגם בן עצמו הודה בכך.
במלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי. בכתיבתו העברית החל כבר באמצע שנות ה-20 בליטא, והתמיד בה עד סמוך למותו. בשנת ה'תש"ז יצא לאור תרגומו לספר "בן כושים" מאת ריצ'רד רייט.
היה חבר בקיבוץ גבעת השלושה, אך בשל מחלתו הסתכסך עם החברים ועבר לקיבוץ רמת רחל. שם גברה מחלתו. ב-20 ביוני 1953 הוא תקף את ספרן הקיבוץ, והואשם בניסיון לרצח. ברשימותיו נמצא תיעוד לכך שהניסיון היה מתוכנן בעקבות מסרים שקיבל מאלוהים, אך שטרן סירב לבדיקה פסיכיאטרית במהלך המשפט. הוא נדון לחמש שנות מאסר, וריצה את כולן.
לאחר שיחרורו, אושפז בבית החולים לחולי נפש בבת-ים. הוא הצית עצמו שם ומת מכוויותיו ביום 20 בספטמבר 1960.
שיריו פורסמו ב"דבר", אך כמשורר צדדי ושכוח לא היה מוכר לדורות של קוראי שירה בארץ. שיריו קובצו על ידי אברהם ברוידס בספר בין ערפילים, שיצא לאור לאחר מותו. הספר יצא שוב עם ביבליוגרפיה מוערת מאת חיים נגיד בשנת 1974.
בראשית המאה ה-21 התעורר עניין מחודש באיש וביצירתו, יצא מבחר משיריו אגרוף גורלו המר, בעריכת רן יגיל ועמוס אדלהייט. ב-2003 התפרסם הספר נקישות ורמזי אור מאת רן יגיל, מעין רומן ביוגרפי על חייו, משפטו ומותו של שטרן.
מכתביו.
לברוח מהחיות המכוערות.
הספר כל השירים; לברוח מהחיות המכוערות: מונוגרפיה הוא לקט של כל שיריו של נח שטרן שחלקם פורסמו בכתבי עת שונים ובנוסף כולל פרשנות לשירים מאת סיגל נאור פרלמן, המשולבת בסקירת הביוגרפיה של שטרן ובוחנת את השפעת קורותיו על שירתו. הספר יצא לאור בהוצאת פרדס בשנת 2018.
צור ארליך כתב בביקורת על הספר: .
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
על כתביו:
האי ברחוב הציפורים
האי ברחוב הציפורים הוא ספר מאת אורי אורלב, שנכתב בשנת 1981, ומתאר את חייו של ילד בגטו בפולין בזמן מלחמת העולם השנייה.
ב-1997 יצא הסרט הדני "Øen i Fuglegaden", המבוסס על הספר. הסרט, בבימויו של סורן קרא-יקובסן המשתייך לתנועת דוגמה 95, זכה במספר פרסים בינלאומיים.
תמצית העלילה.
אלכס הוא ילד יהודי בן 11 בשואה, שמסתתר בבית הרוס ברחוב בגטו בפולין, שדייריו שולחו ממנו והשאירו אחריהם כמעט את כל רכושם. בזמן שאלכס ממתין לאביו שיחזור לקחת אותו, הוא לומד לשרוד לבדו, ומתבונן בנעשה בשכונה הפולנית.
רקע היסטורי.