מאז שנות השישים, שוררת הסכמה בקרב אנתרופולוגים, היסטוריונים וסוציולוגים כי חברות ציידים-לקטים מוקדמים נהנו מזמן פנוי רב יותר מזה שעומד לרשות עובדים בימנו. האנתרופולוג ריצ’רד ב. לִי שחקר את בני שבט ה’קּהוּ‘ (Kung!) – הידועים גם בשמם ‘בושמנים’ – במדבר קלהארי באפריקה הדרומית מצא שנדרשות להם בין 12 ל-19 שעות בשבוע כדי לאסוף את כל המזון הדרוש להם.
מחקרים שנערכו בשנות ה-70 בחנו את שבט ה-Machiguenga באמזונאס העליון ואת שבט ה-Kayapo בצפון ברזיל. מחקרים אלה הרחיבו את הגדרת העבודה מעבר לפעילויות איסוף ציד גרידא, אך הממוצע הכולל בחברות הציידים-לקטים שנחקר עדיין היה מתחת ל-4.86 שעות ביום, בעוד שהמקסימום היה מתחת ל-8 שעות. התפיסה הכללית עדיין מתיישבת עם הקונצנזוס האקדמי לפיו ציידים-לקטים עבדו הרבה פחות מבני האדם המודרניים.
המהפכה התעשייתית אפשרה לפלח גדול יותר באוכלוסייה לעבוד כל השנה, ללא קשר לעונה ותאורה מלאכותית אפשרה לעבוד יותר מדי יום. איכרים ופועלים חקלאיים עברו מאזורים כפריים לעבוד במפעלים עירוניים, וזמן העבודה במהלך השנה גדל משמעותית.
במהלך המאה ה-20, שעות העבודה התקצרו בכמעט מחצית, בין היתר בגלל עליית השכר הנגרמת על ידי צמיחה כלכלית מחודשת ותחרות על עובדים מיומנים. זאת לאחר מאבקים של איגודים מקצועיים וחקיקה פרוגרסיבית. שבוע העבודה, ברוב העולם המתועש, צנח בהתמדה, לכ-40 שעות לאחר מלחמת העולם השנייה.
הגבלת שעות העבודה צוינה באמנות והכרזות בינלאומיות רבות וביניהן ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של ארגון האומות המאוחדות בה נקבע ש"כל אדם זכאי למנוחה ולפנאי, ובכלל זה הגבלת שעות העבודה במידה המתקבלת על הדעת וחופשה בשכר לעיתים מזומנות" והאמנה הבינלאומית בדבר זכויות כלכליות, חברתיות ותרבותיות שקובעת את זכותו של כל אדם לתנאי עבודה צודקים ונאותים בעבודה בה יבחר.
שעות העבודה בכלכלות מתועשות בכל העולם יורדות בהתמדה.
באמצע שנות האלפיים, הולנד הייתה המדינה הראשונה בעולם המתועש, עם שבוע ממוצע של כ־29 שעות עבודה בשבוע.
השיח העולמי בנושא “איזון בית-עבודה” רלוונטי מאוד לנושא שעות עבודה. הגישה המודרנית בוחנת שיטות שיאפשרו לעובדים להתקדם ולהצליח בשוק העבודה מבלי שייאלצו לעבוד שעות עבודה רבות מאוד ולשלם בשל כך מחירים משפחתיים או אישיים גבוהים.
שעות עבודה בישראל.
מדינת ישראל שותפה לאמנות הבינלאומיות בדבר זכאות העובדים לשעות עבודה סבירות והוגנות.
בישראל חוק שעות עבודה ומנוחה מסדיר את הזמנים שבהם מותר למעביד להעביד את העובד, את זכות העובד למנוחה שבועית ואת הגמול שיש לשלם עבור עבודה נוספת. החוק קובע זמני מנוחה יומיים מינימליים, חגים שנתיים, מספר ימי עבודה בשבוע ומספר שעות עבודה מרבי בשבוע. גם בישראל זמן העבודה משתנה על פי אחוז משרה ועל פי אופי ומקום העבודה.
בחוק נקבע כי שבוע עבודה לא יעלה על 45 שעות שבועיות. עם זאת, צו הרחבה בדבר קיצור שבוע העבודה במשק, אשר פורסם ביום 19.3.2018, קובע כי החל מיום 1.4.2018, שבוע עבודה לא יעלה על 42 שעות עבודה. עד למועד פרסום הצו, שבוע העבודה עמד על 43 שעות בהתאם להוראות צו הרחבה להסכם מסגרת משנת 2000.
שבוע עבודה.
שבוע עבודה מתחיל ביום א' ומסתיים במוצאי שבת בחצות ולא יעלה על 42 שעות שבועיות לעובדים במשרה מלאה.
בערבי חג וביום לפני המנוחה השבועית (לעובדים 6 ימי עבודה בשבוע), יום עבודה יקוצר.
היקף המשרה של עובדים במשרה חלקית יחושב בהתאמה לפי 42 שעות שבועיות או 182 שעות חודשיות.
לעובדים 6 ימי עבודה בשבוע.
יום עבודה מלא לא יעלה על 8 שעות עבודה רגילות וכל זמן עבודה נוסף יחשב כשעות נוספות.
לעובדים במשמרת לילה.
עבודת לילה היא משמרת שלפחות שעתיים מתוכה הן בין השעות 22:00 ל-06:00. יום עבודה מלא לעובד במשמרת לילה יהיה 7 שעות רגילות וכל זמן עבודה נוסף יחשב כשעות נוספות.
שבוע העבודה של עובד המועסק בעבודת לילה לא יעלה על 58 שעות, כולל שעות נוספות.
תא מטען
תא מטען הוא מקום אחסון שנמצא בכלי תחבורה.
סוגי תא מטען.
תא מטען ברכבים.
בכלי רכב בדרך כלל מאכלסים קניות, מזוודות ופריטים שוליים. בנוסף הוא מאכלס גם גלגל רזרבי בחלק מהמכוניות.
תא מטען באוטובוסים.
באוטובוסים בין עירוניים בדרך כלל מאכלסים עגלות ומזוודות ובאוטובוסים פרטיים ציוד ומזוודות וכו'.
תא מטען במשאיות.
במשאיות יש תא מטען מאוד גדול שבו מאכלסים ציוד, סחורה, אוכל וכו'.
תא מטען במטוסים.
במטוסי נוסעים מאכסנים בתא המטען את מזוודות הנוסעים שאינן עולים לתא הנוסעים בשל גודלם.
פתיחת תא המטען.
במכוניות.
פתיחת התא מטען נעשית על ידי כפתור (תלוי באיזו מכונית) ברכבים ישנים הכפתור נמצא או מחוץ לרכב או בפנים ברכבים חדישים הכפתור נמצא או מחוץ לרכב או על ידי פתיחה דרך השלט של הרכב.
משנות ה-40 של המאה ה-20 נבנו עשרות דגמי רכבים ויותר (לדוגמה: דופין, חיפושית, סובארו 360, פיאט 500, פיאט 600, פיאט 850, פיאט 126, קונטסה 900, קונטסה 1300) שהתא מטען שלהם היה נמצא בקדמת הרכב והמנוע היה באחורי הרכב.
במכוניות הספורט מתוצרת פורשה תא המטען מצוי בקדמת הרכב (דוגמה: פורשה 356, פורשה 356/1, פורשה 911 GT3, פורשה 911 GT2 RS).
באוטובוסים.
באוטובוסים הדלת תא המטען נפתחת על ידי הנהג בכפתור שנמצא לידו.
ההרים הירוקים
ההרים הירוקים (באנגלית: The Green Mountains) הם רכס הרים במדינת ורמונט בארצות הברית. הרכס עובר בעיקר מדרום לצפון, ונמשך כ-400 קילומטרים מהגבול עם מסצ'וסטס לגבול עם קוויבק, קנדה. החלק מאותו רכס שנמצא במסצ'וסטס ובקונטיקט מכונה "ברקשיירס" או "ברקשייר הילס" (עם החלק מקונטיקט, בעיקר במחוז ליצ'פילד, הנקרא באופן מקומי "צפון מערב הילס" או "ליטשפילד הילס") וקוויבק. חלק נקרא הרי סאטון, או "Monts Sutton" בצרפתית.
כל ההרים בוורמונט מכונים לעיתים קרובות "ההרים הירוקים". "ירוק" כי גם עם שלגי החורף, העצים מסתירים את השלג וההרים עדיין נראים "ירוקים". עם זאת, רכסים אחרים בתוך ורמונט, כולל הטקוניקים - בקצה הדרומי-מערבי של ורמונט - והרמות הצפון-מזרחיות, אינם חלק מבחינה גאולוגית מההרים הירוקים.
פסגות.
ההרים הידועים ביותר - מסיבות כמו גובה רב, נוחות גישה ציבורית בדרך או שביל (במיוחד השביל הארוך ושביל האפלצ'ים), או עם אתרי סקי או עיירות בקרבת מקום - בטווח כוללים:
ההרים הירוקים הם חלק מהרי האפלצ'ים, תחום המשתרע מקוויבק בצפון ועד אלבמה בדרום. ההרים הירוקים הם חלק מהאזור האקולוגי של יערות ניו אינגלנד / האקדיה.
שלוש פסגות - הר מנספילד, גיבנת הגמלים והר אברהם - תומכות בצמחייה אלפינית.
תיירות.
בחלק מההרים ישנן תשתיות לסקי ופעילויות אחרות הקשורות לשלג. לאחרים יש מסלולי הליכה לשימוש בקיץ. במנספילד, קילינגטון, פיקו ואלן יש אתרי סקי במורדותיהם. כל הפסגות הגדולות חוצים שביל ארוך, שמהווה שביל הליכה שיוצא דרומית מהגבול הצפוני של המדינה, עם חפיפה לשביל האפלצ'ים בכשליש מאורכו.
היסטוריה.
הרפובליקה של ורמונט, המכונה גם הרפובליקה של ההר הירוק, התקיימה בין השנים 1777 עד 1791, אז הפכה ורמונט למדינה ה-14.
ורמונט לא רק שלוקחת את הכינוי הרשמי שלה ("מדינת ההר הירוק") מההרים, היא למעשה נקראת על שמם. ה-"Monts Verts" הצרפתית או "Verts Monts" מתורגם פשוטו כמשמעו כ"הרים ירוקים". שם זה הוצע בשנת 1777 על ידי ד"ר תומאס יאנג, מהפכן אמריקאי שהשתתף במסיבת התה של בוסטון. אוניברסיטת ורמונט והמכללה החקלאית הממלכתית מכונים UVM, על שם האוניברסיטאות הלטיניות "Viridis Montis" (אוניברסיטת ההרים הירוקים).
גאולוגיה ופיזיוגרפיה.
ההרים הירוקים הם חלק פיזיוגרפי של מחוז ניו אינגלנד הגדול יותר, שבתורו הוא חלק מהחלוקה הפיזיוגרפית הגדולה יותר של הרי האפלצ'ים.
"נחל הלימון" עובר בערים אורוול, סודברי, שורהאם, ברידפורט, וקורנוול, ורמונט, לפני שהוא זורם לנחל אוטר. שמו של הנחל נובע מקירוב פונטי של מתנחלים דוברי אנגלית מוקדמים של 'לס מונטס ורץ'.
After Hours (שיר)
After Hours הוא שיר של הזמר הקנדי דה ויקנד. השיר יצא לאור ב-19 בפברואר 2020, על ידי חברות התקליטים XO וריפבליק רקורדס, כסינגל השיווקי הראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, הנושא את שם השיר. דה ויקנד כתב והפיק את השיר יחד עם אילנג'לו, דה-הילה, מריו ויננס ובלי. קטעים מהשיר נכללו בסרט קצר על האלבום הנושא את שמם של השיר והאלבום. רמיקס לשיר מאת דה בלייז יצא לצד מהדורת הדלוקס של האלבום ב-23 במרץ 2020.
רקע והוצאה.
ב-13 בפברואר 2020, דה ויקנד הכריז על שם אלבום האולפן הרביעי שלו, הנושא את שם השיר, "After Hours", לאחר הוצאת הסינגלים המצליחים, "Heartless" ו-"Blinding Lights". חמישה ימים לאחר מכן, ב-18 בפברואר, הכריז על תאריך צאת הסינגל השיווקי של האלבום, "After Hours" ולאחר מכן חשף את עטיפת האלבום. בסמוך לצאת הסינגל השיווקי ב-19 בפברואר 2020, תאריך צאת האלבום נחשף גם הוא.
לחן ומילים.
מגזין "Stereogum" תיאר את "After Hours" כשיר אלקטרו והאוס "חשוך, מסתחרר" ו"מאיים". לדברי שלדון פירס מפיצ'פורק, הרצועה "נפתחת בסגנון המוכר שלו - פלסט, הדים וטונים חוזרים - עד שלפתע הוא משתנה במהירות להפקת דאנס". מילות השיר דנות ברצונו של דה ויקנד להביא ילדים לעולם ורצונו לחזור לחברתו לשעבר. השיר מתייחס גם למערכת היחסים שקיים טספיי עם הדוגמנית בלה חדיד. לאורך החלק הראשון של השיר, טספיי שר על החמצת פרודתו ורצונו להתפייס. במחצית השנייה של השיר, הוא ממשיך לשיר על כך שסוף היחסים הוא אשמתו וכי אם אהובתו לשעבר הייתה חוזרת אליו, הוא לא יאכזב אותה שוב.
ביקורת.