מספר אלופים אולימפיים בריטים בחתירה השתתפו בעברם במרוץ מטעם אחת האוניברסיטאות.
בשונה מתחרויות חתירה אחרות אין מגבלה על משקלם של החותרים בצוותי הסירות.
האימונים למרוץ הם אינטנסיביים ביותר, מתחילים ששה חודשים לפניו ומתנהלים במשך ששה ימים בשבוע. חברי הצוות הסופי מכל מועדון חתירה נבחרים מבין 20 מועמדים ראשוניים בתהליך ניפוי ארוך, שבמהלכו הם משתתפים בתחרויות חתירה שונות ואף יוצאים לאימונים מחוץ לבריטניה.
חברי הצוותים הנבחרים מתחרים במהלך החורף נגד צוותי חתירה ממועדוני שיט אחרים ונגד צוותי חתירה בינלאומיים, והם משתתפים במרוצי חתירה אחרים בבריטניה.
ארבע תחרויות בין צוותי חתירה אחרים של שתי האוניברסיטאות נערכות שבוע לפני המרוץ, במהלך אירוע מרוצי החתירה של הנלי. אלו הם מרוצים בין צוותי הנשים, צוותי העתודה לנשים והצוותים במשקל קל לגברים ולנשים. יום לפני המרוץ העיקרי נערך מרוץ בין צוותים המורכבים מחותרים ותיקים.
ביום המרוץ וממש לפניו מתחרים זה נגד זה צוותי חותרי העתודה של שתי האוניברסיטאות. מרוץ זה נערך ברציפות מאז 1965.
המסלול.
המרוץ מתנהל לאורך קטע של נהר התמזה באורך של 6.779 קילומטרים במערב מטרופולין לונדון. ראשיתו היא ליד גשר פאטני והוא מתמשך מערבה (נגד כיוון הזרם בנהר) בנתיב דמוי האות S על פני מספר אתרים היסטוריים עד לנקודת הסיום בסמוך לגשר צ'יזוויק. נקודות הזינוק והסיום מסומנות על ידי אבני סימון מיוחדות על גדות הנהר.
במהלך מלחמת העולם השנייה נערך המרוץ ארבע פעמים באופן בלתי רשמי ובנתיבי שיט שונים מן הנתיב הקבוע.
המרוץ.
צבעי הצוותים המתחרים הם כחול כהה לאוקספורד ותכלת לקיימברידג'.
נשיאי שני מועדוני החתירה נפגשים לפני הזינוק להטלת מטבע, המכריעה באיזה צד של הנהר תשוט כל סירה – פרט העשוי להקנות לה יתרון מבחינת תנאי מזג האוויר ותנאי השיט בנהר באותו יום.
הגאי הסירות מתחרים ביניהם על ההשתלבות בזרם המהיר ביותר בנהר, דבר המוביל לא פעם להתנגשויות בין הסירות ולמתן אזהרות מצד שופט התחרות.
התחרות נערכת לעיתים בתנאי מזג אוויר קשים ואף בתנאים שהיו מביאים לביטולן של תחרויות שיט אחרות.
בסיום המרוץ מועלות הסירות אל גדת הנהר, ושם מוענק גביע לצוות הזוכה. על פי המסורת משליך הצוות הזוכה את ההגאי שלו לתוך הנהר כדי לחגוג את הניצחון.
בספרות.
מרוץ אוקספורד-קיימברידג', כמו היריבות המסורתית אוקספורד-קיימברידג עצמה, מופיע בסרטים ובספרות בריטית. זהו מוטיב חוזר אצל פ. ג. וודהאוס, ומספר דמויות מתייחסות ל"ליל מרוץ הסירות" כלילה של חגיגה פרועה שמסבכת אותם בצרות עם השלטונות. בספר "טוב ויפה, ג'יבס" ברטי ווסטר חוזר ומספר בתרעומת שבליל מרוץ הסירות קנס אותו שופט בחמישה פאונד על שגנב קסדה משוטר, בעוד שלדעתו היה די בנזיפה.
הממשל הצבאי הישראלי ביהודה ושומרון וחבל עזה
הממשל הצבאי הישראלי ביהודה ושומרון וחבל עזה היה גוף השלטון הישראלי מ-1967 ועד 1982, בשטחים שנכבשו בידי צה"ל במלחמת ששת הימים, למעט סיני ורמת הגולן.
רקע.
ביוני 1967, במהלך מלחמת ששת הימים, כבשה מדינת ישראל את חבלי יהודה והשומרון, את רצועת עזה, רמת הגולן וחצי האי סיני. בעוד רמת הגולן וסיני היו לפני המלחמה בריבונות סוריה ומצרים (בהתאמה), הרי מעמדם המשפטי של שטחי יהודה ושומרון ורצועת עזה היה ועודנו מעורפל. בפועל, הנהיגה ישראל בכל אזורים אלה ממשל צבאי בהתאם לאמנת ז'נבה הרביעית, שקובעת את אופן הממשל בשטחים כבושים שנתפסו במלחמה. יצאו מכלל זה מזרח ירושלים ושטחים נוספים ממזרח לירושלים שסופחו לישראל ולשטח המוניציפלי של ירושלים כבר ב-1967 בצו מיוחד, והחוק הישראלי הוחל עליהם. רצועת עזה הייתה נתונה בממשל צבאי מצרי משנת 1949, כך שהממשל הצבאי הישראלי החליף ממשל צבאי מצרי. יהודה ושומרון סופחו לירדן ב-1950, ואף על-פי שישראל לא הכירה בסיפוח, היא כיבדה אותו דה-פקטו בכך ששמרה על החוק והמשפט הירדני ברוב השטח (אף זאת בהתאם לאמנת ז'נבה הרביעית).
מאפייני הממשל הצבאי.
מפקד האזור וחליף הריבון ביהודה ושומרון הוא מפקד פיקוד המרכז. מפקד האזור וחליף הריבון בחבל עזה, בתקופת הממשל הצבאי שם, היה מפקד פיקוד הדרום. המפקד הצבאי הוא היחיד המוסמך לחתום על צווים ראשיים ותקנונים החלים בשטחי הממשל הצבאי.
סיום הממשל הצבאי.
הממשל הצבאי בסיני הסתיים סופית ב-1982, עם החזרת השטח לידי מצרים במסגרת הסכמי קמפ דייוויד. הממשל הצבאי ברמת הגולן הסתיים עם קבלת חוק רמת הגולן ב-1981, חוק המורה על החלת החוק והמשפט הישראליים בשטח זה. המחלוקת בדבר המעמד המשפטי ועתיד השטחים של אזור יהודה, שומרון וחבל עזה (זהו הכינוי הישראלי הרשמי ליתר השטחים האמורים מאז סוף שנות ה-70) הביאה לכך שחלק מכללי אמנת ז'נבה לא הוחלו עליהם. ישראל הקימה יישובים באזורים אלו בניגוד לכללי האמנה, ואף גירשה מדי פעם תושבים מקומיים שנחשדו בהמרדה (פעולה שחוקיותה במסגרת כללי האמנה שנויה במחלוקת). מאז שנת 1981 ועד 1994 פעל באזורים אלו המנהל האזרחי, שתפקידו היה להחליף את הממשל הצבאי, ולנהל את חיי היומיום האזרחיים של תושבי המקום הערביים. גוף זה הורכב מפקידי ממשלה במשרדים שונים של ממשלת ישראל, אזרחים עובדי צה"ל וקצינים. הרעיון מאחורי הקמתו היה להביא אנשים בעלי ניסיון במינהל ציבורי אזרחי, שייטיבו לנהל את חיי היומיום מקציני הצבא שלא הוכשרו לכך. עם זאת, בידי הממשל הצבאי נותרו סמכויות בהחלטות שעניינן ביטחוני. בסוף שנות השבעים הוקמו אגודות הכפרים ארגון של ערבים תומכי השתלבות במדינת ישראל, במטרה להעביר אליהם את השליטה האזרחית ביישובים הערביים - בעקבות הסכמי השלום עם מצרים בהם דובר על אוטונומיה ערבית (שלטון אזרחי אך לא ביטחוני) אך בעקבות רציחת אנשי האגודות, חשיפת שחיתות נרחבת, התנגדות נרחבת בקרב האוכלוסייה הערבית לתנועה זו, וחשדנות כלפיה בימין הישראלי, היא פורקה.
הרשות הפלסטינית.
עם חתימת הסכמי אוסלו ב-1993 (ה'תשנ"ג) הוקמה בהדרגה אוטונומיה פלסטינית בחלק מהשטח. רשות זאת קיבלה את סמכויות המנהל האזרחי, וחלק מסמכויות הממשל הצבאי. עם זאת, במיעוט השטח, באזורים שהוגדרו בהסכמי אוסלו כאזורים בשליטה ביטחונית ישראלית, השליטה ביישובים ערביים נותרו תחת המנהל האזרחי. ביישובים היהודיים באזורים אלו, ההתנהלות האזרחית נעשית בדומה למדינת ישראל באמצעות ועדי ישוב, מועצות מקומיות ועיריות, ואילו המשטרה מתנהלת באופן שמעמדו המשפטי אינו ברור.
בעקבות תוכנית ההתנתקות והעברת השליטה באופן רשמי לרשות הפלסטינית, בוטל הממשל הצבאי ברצועת עזה בתחילת ספטמבר 2005 (תשעה באב ה'תשס"ה).
אחאב בן קוליה
אַחְאָב בֶּן קוֹלָיָה היה נביא שקר שפעל במאה ה-6 לפנה"ס, בימי מלכותו של צדקיהו מלך יהודה. בתלמוד מסופר שהוצא להורג בפקודת נבוכדנצר מלך בבל.
בספר ירמיהו הנביא ירמיהו מקלל את אחאב ועמיתו נביא השקר צדקיה בן מעשיה, שיהיו לקללה לכל גלות יהודה הנמצאת בבבל:
אוריגנס כתב שאחאב וצדקיה בן מעשיה היו שני הזקנים שהעלילו על שושנה בת חלקיהו בסיפור המופיע בתוספות לספר דניאל. גם בספר יוחסין ובסדר הדורות כתוב שאולי אחאב וצדקיה היו המעלילים.
צדקיה בן מעשיה
צִדְקִיָּה בֶן מַעֲשֵׂיָה (גם צִדְקִיָּהוּ בֶן מַעֲשֵׂיָה) היה על פי התנ"ך נביא שקר שפעל במאה ה-6 לפנה"ס, בימי מלכותו של צדקיהו מלך יהודה. בתלמוד מסופר שהוצא להורג בפקודת נבוכדנצר מלך בבל.
בספר ירמיהו הנביא ירמיהו מקלל את צדקיה ואת עמיתו, נביא השקר אחאב בן קוליה, שיהיו לקללה לכל גלות יהודה הנמצאת בבבל:
בפרק חלק מופיעה אגדה על פיה צדקיה ואחאב בן קוליה ניסו לשכנע את בתו של נבוכדנצאר לשכב איתם, באומרם לה שקבלו נבואה כזאת בשם ה'. בעקבות זאת, משליך אותם נבוכדנצאר לכבשן אש יחד עם יהושע בן יהוצדק.
אוריגנס השווה אגדה זאת עם סיפור שושנה בת חלקיהו המופיע בתוספות לספר דניאל. גם בספר יוחסין כתוב שאולי אחאב וצדקיה היו המעלילים.
מעשה שושנה
מעשה שושנה (או ספר שושנה, שושנה) הוא סיפור שהוא אחת משלוש התוספות לספר דניאל בתרגום השבעים, לצד תפילת עזריה ושירת שלושת הנערים בכבשן ומעשה בל והתנין.
סיפור המעשה.
במעשה מסופר על שושנה בת חלקיה, שהייתה אשתו של יהויקים, מעשירי הקהילה היהודית בבבל. שני שופטים מכובדים, מידידי בעלה ומזקני העם, התגנבו ובאו אליה בזמן שרחצה בחצר ביתה וניסו להכריח אותה לשכב איתם, אך היא סירבה. הם איימו עליה שאם לא תתמסר להם הם יעלילו עליה כי שכבה עם נער - עבירת ניאוף שעונשה מוות. שושנה בטחה באלוהים שיעזור לה, ועמדה בסירובה. הזקנים המאוכזבים מימשו את איומם והתלוננו נגדה. במשפט, שני הזקנים העידו עדות שקר, שראו אותה בוגדת בבעלה תחת עץ. היא הורשעה ועמדה להיות מוצאת להורג.
בנקודה זאת, על פי הכתוב, אלוהים שלח את דניאל כדי להציל אותה. דניאל, שהיה עדיין נער, חקר את הזקנים בנפרד והוכיח סתירות בעדויותיהם לגבי סוג העץ שלמרגלותיו בוצעה הבגידה, כביכול. אחד אמר שהבגידה בוצעה תחת עץ אלת המסטיק, ואילו השני טען כי ראה את האשה והנער שוכבים תחת האלון. שושנה זוכתה, הזקנים לבסוף הוצאו להורג, ודניאל נחשב לצדיק גדול בעיני העם מאותו היום.
בעקבות הסיפור.