בהמשך הועבר בית החולים דונולו למקומו החדש ונקרא בית החולים וולפסון בחולון. במקביל לפעילותו כמנהל מחלקה ניהל את מכון המחקר להיגיינה פיזיולוגית בבית חולים וולפסון, אשר היה מעורב במחקרים בינ"ל רבים, בהיקפים חסרי תקדים בישראל. (כאות כבוד והוקרה, לאחר פרישתו, נקרא על שמו - מכון ברונר למחקר קרדיווסקולרי).
בשנת 1966 התמנה כפרופסור חבר בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת תשנ"ח-1998 הוכתר בתואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
היה נשוי לתמרה ברונר, אב לשלושה: יובל בר-נר, שלומית מלר ואסנת מרים (מירי) נוי, וסב לנכדים.
ברונר נפטר ב-2009, בן 94 במותו.
לקריאה נוספת.
ביבליוגרפיה של מאמריו: בתוך דולפי, תעשה משהו (תשס"ט 2008), עמ' 129–139.
דן גולדשטיין
חופים (שיר)
אסתר גרינברג
אסתר גרינברג-שבק (נולדה ב-19 במאי 1931) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בשנת 1931 כאסתר גרינברג בתל אביב. בשנת 1950 התגייסה לצה"ל והייתה בין מקימי להקת הנח"ל.
לאחר שירותה הצבאי פנתה ללימודי תיאטרון בבית הספר לדרמה של תיאטרון "הקאמרי". משנת 1954 שיחקה בו ובתיאטראות בולטים נוספים דוגמת "הבימה", שם שיחקה בשנת 1969 במחזה "וולפונה" או בתיאטרון "גיורא גודיק". מקצת מן השירים ששרה במחזות בהן השתתפה נשתמרו ומושרים עד היום.
בשנות ה-60 פיתחה קריירה קולנועית כששיחקה בסרטה הראשון "סאלח שבתי" בתפקיד אם משפחת העולים. בשנים הבאות שיחקה גם בסרטים "לופו", "כץ וקרסו" "ולופו בניו יורק". משנות ה-80 הפסיקה להופיע בסרטים והתמקדה במשחק בתיאטרון.
ב-1960 נישאה גרינברג ליהודה שבק, המנהל הטכני של תיאטרון הקאמרי, שנפטר ב-2018.
Google Web Toolkit
ארגז הכלים של גוגל (באנגלית: Google Web Toolkit) הוא פרויקט קוד פתוח של חברת גוגל הכולל סט כלים המאפשר למפתחי אינטרנט ליצור ולתחזק אפליקציות מורכבות הכתובות בשפת Java. בעזרת סט הכלים ניתן ליצור ממשק משתמש לדפדפן ב-HTML ו-Javascript (באמצעות Ajax) מתוך קוד ג'אווה. מלבד מספר מצומצם של ספריות, כל קובץ ממקור ג'אווה יכול להיבנות על כל פלטפורמה נתמכת בעזרת הכלים האוטומטיים של הארגז. המוצר מופץ תחת רישיון אפאצ'י גרסה 2.0.
GWT שם דגש על פתרונות יעילים לאתגרי Ajax חוזרים כמו הפעלת פרוצדורות א-סינכרוניות, ניהול סימניות, היסטוריית דפדפן, התאמה למדינות אחרות (בינלאומיות) ונגישות לכל סוגי הדפדפנים.
היסטוריה.
הגרסה הראשונה של ארגז הכלים, גרסה 1 – 1.0RC (build 1.0.20), שוחררה ב-16 במאי 2006. גוגל הכריזה על ארגז הכלים בכנס של 2006, JavaOne .
היסטוריית שחרור:
באוגוסט 2010 רכשה גוגל את חברת Instantiations, חברה הידועה בשל פיתוחיה עבור סביבת העבודה Eclipse, הכוללת את המעצב של ארגז הכלים אשר מאוחד כעת עם כלי פיתוח נוסף בשם Google plugin for Eclipse.
עם כניסתה של Dart (שפת תכנות מבית גוגל), גוגל הרגיעה את קהילת המשתמשים ב-GWT שהארגז ימשיך להיתמך בעתיד הקרוב, אך רמזה גם על התקרבות אפשרית בין שני עזרי הפיתוח שלה. יחד עם זאת, אנשי גוגל הודו שמספר מהנדסים שעבדו בעבר על ארגז הכלים עובדים כעת על Dart.
פיתוח עם GWT.
על ידי שימוש ב-GWT, מפתחים יכולים לפתח ולהפחית את כמות הבאגים ביישומי Ajax בשפת Java באמצעות כלי פיתוח לבחירתם. מהדר הנתונים של GWT מתרגם את יישומי ה-Java לקבצים עצמאיים של JavaScript שיכולים להיות מעורבלים או אופטימליים.
GWT לא סובב רק סביב תכנות עצמאי; מדובר בסט כלים כללי לבניית כל סוג של תפקוד גבוה בשפת JavaScript. בפרזנטציות שונות מפתחי GWT מדגישים שהארגז איננו עוד ספריית Ajax. פילוסופיה זו לעיתים מפתיעה משתמשים חדשים ב-GWT שמצפים מהתוכנה לספק להם עבודת מסגרת מלאה, ואכן, הרבה החלטות אדריכליות נשארות לחלוטין בידי המפתח. הצהרת הכוונות של GWT מבהירה ומפרטת את התפקיד הפילוסופי של התוכנה אל מול תפקידו של המפתח. היסטוריית דפדפן היא דוגמה לכך: למרות ש-GWT שומר את היסטוריית המשתמש בדפדפן, הוא עדיין משאיר למפתח מקום להחליט כיצד למפות את ההיסטוריה למצבים אותם עוברת האפליקציה.
יישום GWT יכול לעבוד בשני מצבים:
מספר תוספים בעלי קוד פתוח מאפשרים פיתוח GWT קל יותר בעזרת שימוש בסביבות תכנות ופיתוח אחרות (IDEs). לדוגמה, GWT4NB עבור NetBeans, Cypal studio for GWT, Eclipse ו-JDeveloper. תוסף גוגל ל-eclipse מתמודד עם רוב המטלות של GWT בסביבה, הוא כולל יצירת פרויקטים, הגדרתם והרצתם.
רכיבים.
המרכיבים העיקריים של GWT כוללים:
ממשקים גרפיים אפשריים.
נכון לגרסה 2.4 (ספטמבר 2011), GWT מציע מספר יישומונים:
לוחות אפשריים.
ממשקים גרפיים של GWT כוללים גם מספר לוחות:
ממשקים גרפיים משותפים רבים שלא נמצאים ב-GWT נמצאים בספריות של חברות אחרות, כמו Ext GWT, GWT Component Library, GWT-Ext, GWT Widget Library, GWTiger, Rocket GWT, Dojo, SmartGWT ועוד.
שימוש ארגוני.
המרחב הארגוני עושה שימוש נרחב ב-GWT בשל יכולותיו למנף טכנולוגיות ארגוניות נפוצות כגון Java ,אפאצ'י טומקט ,Eclipse ,אינטרנט אקספלורר, לוקליזציה וגלובליזציה. קל לבחון יישומי אינטרנט עשירים (RIA) של GWT המבוססים על Java בעזרת שימוש בכלי JUnit קיימים שבודקים עבודת מסגרת וכיסוי קוד, לעומת יישומים גדולים הכתובים בשפת JavaScript. בגלל ש-GWT מאפשר בזמן האיסוף אימות של תמונות, CCS ולוגיקה עסקית, הרבה פגמים נפוצים בפיתוח מתגלים אוטומטית ללא צורך בבדיקה ידנית שבדרך כלל נדרשת על ידי RIA's.
בעוד שבדרך כלל משתמשים בו ליישומים פנימיים ללא פרסומות, גוגל ציין שחלק ממוצריו מבוססים על, כגון:
חברות אחרות שמשתמשות ב-GWT רשומות ב-GWT Reference List. פלטפורמה Vaadin עברה לשימוש ב-GWT בשנת 2013.
GWT 2.0.
ב-8 בדצמבר 2009 גוגל השיקה את Google Web Toolkit 2.0 עם נותב מהירות.
גרסה 2.0 של GWT מציעה מספר תכונות חדשות, ביניהן:
סלולרי.
כמסגרת כללית ליצירת ממשקים גרפיים באינטרנט, GWT יכול לשמש גם כמסגרת ליצירת ממשקים גרפיים לסלולריים ולטאבלטים, או על ידי יצירת הממשקים הגרפיים הדרושים והאנימציות מאפס, או על ידי שימוש באחת המסגרות הסלולריות של GWT. יישום HTML5 שנכתב בזכות GWT יכול להיות בעל זוויות נפרדות עבור סלולריים וטאבלטים.
מספר ספריות GWT לסלולרי נפוצות הן:
יחידת יפת&quot;ח
יחידת יפת"ח היא יחידה העוסקת בפיתוח אמצעי לחימה לצה"ל. היחידה הוקמה בשנת 1958 במסגרת חיל ההנדסה, ובתחילת המאה ה-21 עברה למפקדת חילות השדה (מפח"ש) ומשם לחטיבה טכנולוגית ליבשה (חט"ל) של זרוע היבשה. כיום מוכפפת לחט״ל. על פעילותה זכתה היחידה ארבע פעמים בפרס ביטחון ישראל וציון לשבח. בעיני רבים נחשבת יחידת יפת"ח לטובה ביותר בתחומה בצה"ל ובצבאות זרים בעולם.
תולדות היחידה.
בשנת 1958 אסף דוד לסקוב צוות שעסק בפיתוח אמצעי הלחימה – הצוות נקרא "חוליית לסקוב" בחיל ההנדסה. עם מייסדי היחידה נמנים גם יגאל (מולצ'דסקי) מילוא ומשה פרנקל. לאחר מלחמת ששת הימים גבר הצורך בפיתוח אמצעי לחימה וחוליית לסקוב הפכה בשנת 1970 ליחידה תקנית בחיל ההנדסה ונקבע שמה כ"יחידה לפיתוח אמצעי לחימה" ובקיצור יפת"ח. לסקוב המשיך לפקד על היחידה עד לפטירתו בשנת 1989 (ובכך הפך לחייל המבוגר ביותר בעולם ובפרט בצה"ל - כאשר שירת בשירות סדיר עד גיל 85). בתחילת המאה ה-21 עברה היחידה מאגף הטכנולוגי-לוגיסטי לזרוע היבשה וצורפה לחטיבה טכנולוגית ליבשה (חט"ל) של זרוע היבשה. למשך זמן קצר הועברה היחידה לחטיבת הקומנדו ולאחרונה חזרה לחט"ל.
בשנת 2016 זכתה היחידה בפרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות בבית היחידות הטכנולוגיות.
אמצעי לחימה שפיתחה יחידת יפת"ח.
יחידת יפת"ח פיתחה אמצעי לחימה רבים במשך השנים, ומפתחת אמצעי לחימה רבים ומגוונים גם כיום, מרביתם מסווגים.
חבלה.
אמצעי לחימה שפותחו לשימוש כנגד הלגיון הירדני בגזרה הירושלמית.
טרום מלחמת ששת הימים, במשך למעלה מחמש שנים, פיתחה יחידת יפת"ח קבוצה של אמצעי לחימה, בעיקר מטעני חבלה ורקטות, יצרה סדרות מבצעיות, וקצינים וחיילים מהיחידה הפעילו אותם במלחמה.
פותחו חמישה אמצעים עיקריים:
מטען 90.
מטען 90 פותח למטרת פגיעה במטרות שטח בנוי בחלקה המזרחי של ירושלים.
המטען כולל: מטען עיקרי של חומר נפץ יצוק במשקל 50 ק"ג, מנוע רקטי 80 מ"מ, ומרעום הקשה, הגורם לפיצוץ המטען העיקרי בעת פגיעתו במטרה. למטען גוף פלדה, הכולל גם 4 סנפירי ייצוב - לשמירה על יציבות הרקטה בעת מעופה ולשמירה על מסלולה. הרקטה היא מסוג קרקע-קרקע במשקל כולל של 90 ק"ג. משגר הרקטה קל ונייד, בנוי מפלדה, ולנשיאתו ולהפעלתו נזקקים שני חיילים בלבד. המשגר בנוי בזווית קבועה של 45 מעלות, הגורם לרקטה לעוף לטווח קבוע של 350 מטרים. טווח מעוף הרקטה נקבע באופן שיפגע במטרות ידועות מראש אך לא באחד האתרים המקודשים לאחת הדתות.
מטען ל'.
מטען ל' (לסקוב) הוא מטען חבלה מועף, דו-שלבי, שנועד להרוס עמדות מבוצרות של הלגיון הירדני לאורך קו התפר.
חלקי המטען כוללים את גוף המטען, מנוע רקטי 80 מ"מ, ארבעה סנפירי ייצוב, מטען עיקרי במשקל 5.5 ק"ג חנ"מ יצוק, מטען חלול, מנגנון הפעלה למטען העיקרי ומנגנון להשמדה עצמית. מטען ל' משוגר בעזרת משגר קבוע, הבנוי משתי מסילות פלדה, שכוון מראש למטרה.