ב-1946 הוזמנה על ידי הארכאולוגית האמריקנית הטי גולדמן לקחת חלק בחפירות בטרסוס בחבל קיליקיה ההיסטורית, בדרום טורקיה. גואל השתתפה בחפירות שם עד 1953 ועקב מחלתה של גולדמן פיקחה עליהן וגם כתבה את הדוחות. בקיץ 1947 ביקרה לראשונה במרומי הר נמרוט. חשיפת מקדש הקבורה הקומגני בראש ההר ואיתור קברו של אנטיוכוס הראשון תאוס, מלך קומגנה, יהיו למפעל חייה. מאז הסקרים הראשוניים בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 לא נערך מחקר במקום. עוד בתקופת לימודיה במכון לאמנות של אוניברסיטת ניו יורק , כשעסקה ביחסים בין פסלי מצבות הקבורה בתדמור לפיסול הרומי במזרח, הציע המנחה שלה, הארכאולוג והיסטוריון האמנות קרל להמן , לחקור את פסלי הר נמרוט. ב-1951 חזרה להר והחלה בארגון משלחת חפירות. במיזם זה חבר אליה הארכאולוג הגרמני פרידריך דורנר . הוא עזר על ידה בחקר הכתובות שנמצאו בראש ההר, וגואל סייעה לו במיומנותה כאדריכלית בחפירותיו בארסמיאה שלמרגלות הר נמרוט. החפירות לעונותיהן נמשכו שנים אחדות, וחלק מהדוחות פורסמו במשותף. המיזם נתמך, בין היתר, במענקים של בית הספר האמריקאי לחקר המזרח, ארגון נשיונל ג'אוגרפיק וקרן בולינגן . בעונות החפירות של 1963 ו-1964 השתמשה גואל בסריקות גיאופיזיקליות לאיתור קברו של אנטיוכוס הראשון תאוס ברוגם המכתיר את ההר, והייתה בין הראשונים שהשתמשו בשיטות אלה בחפירות ארכאולוגיות.
בניסיונה להבין את אמונותיו של אנטיוכוס הראשון תאוס ולהכיר את עולם האלים שלו, שבו שולבו מסורות דתיות ומיתולוגיות ממערב וממזרח, מיוון ומאיראן, החלה גואל ב-1964 בחקר אתרהּ של סמוסטה בירת הממלכה הקומגנית, שגם בה הקים מקדשים בהם נחשפו כתובות ותבליטים הזורים אור על הפולחנים שטיפח.
גואל המשיכה בכך בשלוש השנים הבאות, בצד עבודתה בהר נמרוט, בשל החשש להצפת אתר סמוסטה בעקבות הקמת סכר אתאטורק. פעילות זו עיכבה את הפרסום המדעי המסכם של החפירות בהר נמרוט, ולכך תרמה גם התרופפות בריאותו של דורנר, שותפהּ למחקר. רק ב-1996, כעשור לאחר מותה של גואל, פורסמו תוצאות של מחקריה בהר נמרוט.
בערוב ימיה.
ב-1973 ביקרה גואל בפעם האחרונה בהר נמרוט. את זמנהּ לאחר מכן הקדישה להשלמת מחקריה. ב-1976 סבלה משיתוק כתוצאה מגידול בעמוד השדרה. הודות לניתוח חזרה לעבודתה והכינה חיבור על חפירותיה בסמוסטה עבור ארגון נשיונל ג'אוגרפיק, שבתרומותיו קיימה את החפירות, וכן תכננה משלחות חדשות להר נמרוט. את הדו"ח המסכם על החפירות בהר נמרוט לא הצליחה לסיים בשל שבץ שבו לקתה ב-1983. קברו של אנטיוכוס הראשון תאוס לא נמצא עד היום.
תרזה גואל נפטרה בניו יורק ב-18 בדצמבר 1985 אחרי מחלה ממושכת. עזבונה, שעיקרו מסמכי מחקריה וציוריה, נמסר לאוניברסיטת הרוורד. ב-2005 הופק סרט תיעודי על חייה – "מלכת ההר" .
תרזה גואל חלתה בנעוריה בטרשת האוזן שהותירה אותה כבדת שמיעה. היא נעזרה במכשירים ופיתחה מיומנות בקריאת שפתיים. לא אחת היא נזכרת למופת בהתגברותה על נכותה, כמו גם מופת להעצמת נשים.
קישורים חיצוניים.
סרטון תיעודי קצר על עבודתה של תרזה גואל בהר נמרוט
הרצאה על אודות תרזה גואל בשפת הסימנים ותרגום בכתוביות
When I Dream
When I Dream (בעברית: כשאני חולמת) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קריסטל גייל. האלבום יצא לאור ב-2 ביוני 1978 בשיא הקריירה שלה. זה היה האלבום השני ברציפות שלה שהגיע למקום השני במצעד אלבומי הקאנטרי. שני סינגלים מהאלבום הגיעו למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי: "Talking in Your Sleep" (שהיה להיט גם בשאר מצעדי הבילבורד) ו-"Why Have You Left the One You Left Me For". שיר הנושא, "When I Dream", הוא גרסה ארוכה יותר של שיר שהופיע במקור באלבום הבכורה שלה "Crystal Gayle" משנת 1975, שהגיע למקום השלישי במצעד. סינגל רביעי, "Heart Mender", הגיע בשיאו למקום ה-58.
"Hello I Love You" נכלל בסרט מ-1982, "Six Pack", בכיכובם של קני רוג'רס, ארין גריי ודיאן ליין.
פלאטאיירון (מחוז)
מחוז פלאטאיירון (באנגלית: Flatiron District) היא שכונה ברובע מנהטן אשר בעיר ניו יורק שבארצות הברית. השכונה מכונה על שם בניין פלאטאיירון אשר ברחוב 23, במפגש רחוב ברודוויי והשדרה החמישית. באופן כללי מחוז פלאטאיירון נתחם ברחוב 14, כיכר יוניון וגריניץ' וילג' מדרום, השדרה השישית ושכונת צ'לסי ממערב, רחוב 23 וכיכר מדיסון מצפון, והשדרה הרביעית ופארק גראמרסי ממזרח.
רחוב ברודוויי חוצה את מחוז פלאטאיירון באמצע השכונה, ושדרת מדיסון מתחילה ברחוב 23 וממשיכה משם צפונה. בקצה הצפוני של מחוז פלאטאיירון (באזור אפ-טאון) נמצא כיכר מדיסון אשר עבר שיפוץ מהותי במהלך שנת 2001. מחוז פלאטאיירון מקיף את הרובע ההיסטורי של ליידיס מייל (Ladies' Mile Historic District) ואת מקום הולדתו של תאודור רוזוולט, אשר הוגדר כאתר היסטורי לאומי. רובע פלאטאיירון היה גם מקום הולדתו של סמטת הסיליקון של ארצות הברית.
אדה קאבוש
אדה קאבוש (במקור אלברט אדה רוזנברג; בהונגרית: Kabos Ede; נאג'קארוי, 2 בדצמבר 1864 – אופטיה, 8 באוגוסט 1923) היה סופר, עיתונאי, עורך יהודי-הונגרי. בתו אילונה קאבוש (1898-1973) הייתה פסנתרנית.
ביוגרפיה.
אלברט רוזנברג נולד במשפחה יהודית בורגנית. בסיום לימודיו בכיתות הנמוכות, המשיך את לימודיו בבודפשט. הוא התכונן לקריירת הוראה, אבל קטע את לימודיו במדעי הרוח והפך לעיתונאי. בשנת 1902 הפך לחבר באגודת פטפי.
תחילה עבד בעיתונו קצר החיים של קלמן מיקסאט ואחר כך ב-1899 הוא הצטרף ל"יומן בודפשט" (Budapesti Napló). מסוף 1905 היה העורך הראשי של העיתון במשך שנתיים, בסוף 1907 עזב את העיתון. בשנת 1913 היה העורך של "העיתון המעניין" (Érdekes Újság) וגם כתב עבור הפסטר לויד.
עבודתו העיקרית הייתה "הדקאמרון של העיתון המעניין", שבו הציג מאה סופרים בעשרה כרכים שפורסמו. העיתונים אהבו לפרסם את כתביו ומאמריו. ב-1918 קיבל בהתלהבות את מהפכת החרציות הבורגנית של מיהאי קארואי. אמנם לא השתתף ברפובליקה הסובייטית ההונגרית, בכל זאת היגר לווינה מחשש מהטרור הלבן, בווינה עבד מאוחר יותר בעיתונים אוסטריים מתקדמים. בין 1888 לבין 1895 כתב גם מחזות תחת השם הבדוי שאנדור מולנר. ב-1923 נשא לאופטיה לצרכים רפואיים לטיפול במערכות גופו שעיבדו את חיוניותם. שם הוא מת בשנה ה-59 לחייו.
עבודתו.
הוא עבד עבור כמה עיתוני בודפשט ורכש השכלה ספרותית נרחבת. הוא שלט בגרמנית ברמת שפת אם ושלט גם בצרפתית. הוא הכיר סופרים ריאליסטים רוסיים, והתלהב מהסופרים זולה, טורגנייב ומאוחר יותר מדוסטויבסקי. הוא הכיר את המשורר יאנוש ויידה וזיהה את גדולתו כמשורר. הוא ישב שם ליד שולחן הקפיטריה של המשורר הזקן ערב ערב בתור כחסידו. מאוחר יותר התיידד גם עם אנדרה אדי שהיה צעיר ממנו ב-13 שנים והפך לחברו הטוב ביותר. מאוחר יותר הוא עורר את העניין ואת הכבוד של אדי ושל כתב העת ניוגט כלפי יאנוש ויידה, שכבר הלך אז לעולמו. דיווחיו העיתונאיים הציגו נאמנה תמונה טיפוסית של סוף המאה ה-19 בהונגריה. בסיפוריו הקצרים עסק בעיקר בבעיותיהם של העניים הנאבקים בדאגות היומיום.
We Should Be Together
We Should Be Together (בעברית: אנחנו צריכים להיות ביחד) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית קריסטל גייל. אלן ריינולדס עזר בהפקת האלבום הזה, שיצא לאור ב-19 ביוני 1979, בהוצאת יונייטד ארטיסטס; האלבום האחרון של גייל שיצא בהוצאת חברת התקליטים הזו. הוא הגיע למקום התשיעי במצעד אלבומי הקאנטרי של בילבורד, כששתיים מהרצועות מתוכו הגיעו לעשירייה הפותחת במצעד שירי הקאנטרי. שם האלבום נגזר משם הרצועה האחרונה בתוכו, שנכתבה על ידי אלן ריינולדס.
אדה קבוש
חיים ישכר גרוס
הרב חיים יששכר דוב גרוס (בכתיב ארכאי: גראס; תר"מ 1880 (בערך) - כ"ט בתמוז תרצ"ח, 28 ביולי 1938) היה רב, גנאלוג היסטוריון, סופר ועורך.
קורות חייו.
הרב חיים יששכר נולד בעיירה אוזע ליד חוסט, לאביו הרב בנימין צבי, ולאמו חיי שרה, עוד בילדותו הוכר כעילוי והיה נקרא "העילוי מאוזע", למד אצל רבו המובהק משה גרינוולד והיה תלמידו המובהק.
בשנת תרס"ד (1904) נבחר לרב ב, משם עבר למונקאטש, שם פתחה אשתו חנות-מכולת. אחר כך מונה לתפקיד ראש ישיבה, לצד הרב שמעון גרינפלד (המהרש"ג).
פרסם מאמרים רבים בכתבי עת תורניים ובהם, תל תלפיות, וילקט יוסף, תורה מציון, המאסף, שערי תורה, ונטעי בחורים, ועוד.
נפטר ביום כ"ט בתמוז תרצ"ח במונקאטש, ונקבר שם.
בנו יחידו ר' יעקב נולד במונקאטש, היה ראש ישיבה שם במקום אביו, נספה במחנה אושוויץ-בירקנאו בקיץ תש"ד.
כתביו.
חיבר הרבה ספרים שנשארו בכתב יד.
מלבד ספריו, נדפסו חידושי תורה רבים שלו בספרי בני דורו, במיוחד בספר "שדי חמד".
נהג להשתתף בכתיבת הקדמות ואילנות יוחסין בהרבה מספרי בני זמנו, ואף נטל חלק בעריכת הספרים.
Classic Crystal
Classic Crystal הוא אלבום האוסף השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית קריסטל גייל. האלבום שיצא באוקטובר 1979 משתרע על פני תקופתה של גייל בחברת התקליטים יונייטד ארטיסטס, מה שהתגלה כשיא הקריירה שלה. הוא הגיע למקום השמיני במצעד אלבומי הקאנטרי של בילבורד וה-62 במצעד הבילבורד 200.
בנוסף לכך, קיבל "Classic Crystal" את תואר זהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) ב-1980.
רקע.