הרב פיינטוך מוצא זיקה בין סיפור יוסף (שכאמור לעיל, נראה כחריג יחסית לכל יתר הברייתא) ובין הפרק במסכת יומא. המשנה שבתחילת הפרק מספרת שלכהן הגדול היו שתי חליפות של בגדי לבן, אחת לשחר ואחת לבין הערביים, ואילו בברייתא מסופר על יוסף: "בכל יום ויום הייתה אשת פוטיפר משדלתו בדברים, בגדים שלבשה לו שחרית לא לבשה לו ערבית, בגדים שלבשה לו ערבית לא לבשה לו שחרית." בשילוב שלו האגדות בפרק שבמסכת יומא רואה הרב פיינטוך ביקורת מרומזת על מעמד הכהנים והעדפת החכמים על פני הכהנים. הוא מציין, למשל, על האזכור הכפול של רבי אלעזר בן חרסום: "האגדה מעמידה מול ר' אלעזר בן חרסום 'הכהן' הגדול' את ר' אלעזר בן חרסום 'העוסק בתורה'. העובדה שמדובר באותו אדם מבליטה את הניגוד בין הדמויות."
1710 בצרפת
שנת 1710 בצרפת הייתה השנה בה צרפת ציינה 723 שנות לאום.
משרד הבריאות (אוגנדה)
משרד הבריאות הוא משרד ממשלתי באוגנדה. המשרד אחראי על תכנון, וארגון מערכת שירותי בריאות יעילה. בראש המשרד עומדת שרת הבריאות ג'יין אסנג .
מקום.
מטה המשרד ממוקם במגרש 6 בדרך לורדל, בשכונת וונדגיה, בחטיבה המרכזית של קמפלה, בירת אוגנדה והעיר הגדולה ביותר.
ג'וש גרין
ג'ושוע בנג'מין "ג'וש" גרין (באנגלית: Joshua Benjamin "Josh" Green; נולד ב-16 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן אוסטרלי, שמשחק בקבוצת דאלאס מאבריקס מליגת ה-NBA, בעמדות הקלע והסמול פורוורד.
קריירת תיכונים ומכללות.
גרין נולד בסידני שבאוסטרליה, לאם אוסטרלית ואב אמריקאי, ובגיל 14 עבר עם משפחתו להתגורר בפיניקס שבאריזונה. בשנת 2017 החל ללמוד באקדמיית הספורט הקדם-אקדמית IMG שבפלורידה, בה שיתף פעולה עם אנפרני סיימונס. בעונת 2018/2019 הוביל את קבוצת האקדמיה לזכייה באליפות ליגת התיכונים של ארצות הברית, ואף זכה בתואר ה-MVP של משחק הגמר לאחר שקלע בו 19 נקודות. בסיום אותה עונה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.
בשנת 2019 החל ללמוד באוניברסיטת אריזונה. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק לצדם של ניקו מאניון וזיק נאז'י, ורשם ממוצעים של 12.0 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק מקצועית.
בדראפט ה-NBA 2020 נבחר גרין על ידי דאלאס מאבריקס, בבחירה ה-18. לאורך עונת הרוקי שלו בדאלאס שותף ב-39 משחקים, וקלע 2.6 נקודות בממוצע למשחק.
אייל מעוז
אייל מעוז (נולד ב־1969 בחיפה) הוא גיטריסט, מוביל הרכב, סולן ומלחין אמריקאי, יליד ישראל.
ביוגרפיה.
המוזיקה שלו מתוארת כסינתזה של רוק, ג'אז ואוונגרד, עם מוזיקה אלקטרונית כבדה בשילוב מוזיקה "רדיקלית יהודית"-מזרח תיכונית. הוא מוביל מספר הרכבים מוזיקליים מקוריים, ביניהם "אדום" (Edom), "דמיון" ולהקת Crazy Slavic Band.
מעוז גם מוביל את הרכב "Maoz-Sirkis Duet", ואת "Maoz-Masaoka Duet" (עם נגנית הקוטו מיה מסאוקה) ואת "היפרקולור" (עם נגן כלי ההקשה האוסטרי לוקאס ליגטי ועם נגן הבס ג'יימס אילגנבריץ), והוא חבר אורח ביצירה "קוברה" של ג'ון זורן.
ההרכבים של אייל הופיעו בפסטיבלי מוזיקה גדולים ברחבי העולם כגון: פסטיבל הג'אז הבינלאומי במונטריאול, פסטיבל ג'אז החורף בניו יורק 2007, פסטיבל ה- BAM של ברוקלין, Verizon Jazz Festival, פסטיבל המוזיקה והמורשת היהודית בניו יורק, בפלורידה- Music Harvest, Jewzapalooza Festival בניו יורק ועוד רבים אחרים.
המוזיקה שלו הושמעה בסרט "שומרי עדן" של יורם פורת, ובסרט התיעודי "היסטוריה של הקולנוע הישראלי" של רפאל נג'ארי, כמו כן במופע " "Undress" " ב- MTV. בתחנת הרדיו הפופולרית WNYC / NPR ראיינו אותו והקדישו תוכנית של 90 דקות למוזיקה שלו.
אייל החל לחקור מוזיקת ג'אז, רוק ואוונגרד בגיל צעיר. הוא הוביל את הרכב Lemon Juice Quartet שהופיע בקביעות בפסטיבל הג'אז הבינלאומי בים האדום, הלהקה הוציאה שלושה דיסקים ואפיינו את התקליטור "Peasant Songs" כגרסה של המוזיקה של בלה ברטוק ואריק סאטי. התקליטור יצא בחברת Piadrum Records.
שיתוף הפעולה של אייל עם חבר ילדות ותיק, המתופף אסף סירקיס הביא לשני תקליטורים של הצמד; " "Elementary Dialogues" שיצאו לאור ביוני 2009 על ידי חברת Ayler Records (צרפת).
ההרכב האקוסטי המוזיקלי היהודי שלו, "דמיון", זכה לשבחי הביקורת לאחר הופעות בישראל ובאיטליה.
לאחר סיבוב הופעות סולו באוסטריה, אייל השלים סיבוב הופעות גיטרה בסין, הדיסק השני שלו "Hope and Destruction", שיצא בחברת התקליטים Tzadik Records, עם אנסמבל אדום (Edom), יצא לאור בשנת 2009. תקליטור הבכורה של הקבוצה כלל את מעוז, את הקלידן ג'ון מידסקי, את נגן הבס שניר עזרא בלומנקרנץ ואת המתופף בן פרובסקי.
יוליוס שולטה-פרולינדה
יוליוס שולטה-פרולינדה (בגרמנית: Julius Schulte-Frohlinde; ) היה אחד מהאדריכלים אשר פעלו ישירות תחת הוראותיו אדולף היטלר.
ביוגרפיה.
יוליוס היה השוליה של האדריכל פאול בונץ והיה חלק מאסכולת שטוטגרט. בשנת 1934, בהמלצתו של אלברט שפר, יצא פרולינדה לעבוד תחת רוברט ליי, מנהלה של חזית העבודה הגרמנית (הידועה בר"ש: DAF, קיצור של Deutsche Arbeitsfront). פרולינדה הוצב בעמדת אדריכל מנהלי של ארגון Schönheit der Arbeit (בר"ש: SDA, משמע: "יופי העבודה"), תת-ארגון של ה- DAF, עליו, הוטל להפוך למצוא דרכים למשוך פועלים לעבודות פיזיות, ואף להופכם ל"מפתים" יותר.
פרולינדה פתח ואף ניהל מחלקת תכנון ובנייה משלו בתוך ארגון ה-SDA החל משנת 1936, ועבד ישירות עבור המפלגה הנאצית עד לקריסתה בשנת 1945. במהלך הרייך השלישי, עיקר עבודותו הייתה בניית בנייני ממשל של ה-DAF, הכשרה בבתי ספר מקצועיים, ועזרה בתכנון אתר הספא של הגוף הממשלתי "כוח באמצעות שמחה", שנקרא: פרורה באי הגרמני ריגן. פרולינדה היה אנטישמי מוצהר ויישר קו ומחשבה עם מטרות ושיטות של הנאצים.
אחרי 1945 חזר פרולינדה לעיר הולדתו ברמן. בשנת 1952 הוא היה מעורב בשחזור שטוטגרט.
על תפקיד האדריכלות במזרח הכבוש על ידי הנאצים כתב פרולינדה:
"אנו נלחמים למען גרמניה, למען שמירת והתאוששות נשמת עמנו, המשתקפת בצורה הברורה ביותר בתרבות האומנות והארכיטקטורה שלנו."
טל פופקו
טל פופקו (נולד ב-14 באפריל 1972) הוא ביולוג חישובי ישראלי ופרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב, המכהן כראש בית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וחקר הסרטן.
ביוגרפיה.
פופקו נולד וגדל בישראל.
את כל תאריו רכש באוניברסיטת תל אביב. את לימודיו לתואר ראשון בתוכנית למצטיינים במדעי החיים החל כנער בן 16, והשלים אותו בגיל 18, בשנת 1990. לאחר מכן התגייס לצה"ל והשתחרר בדרגת סרן. עם שחרורו החל את לימודיו לתואר שני, בהנחיית פרופ' רמונה מרגלית, אותו השלים בשנת 1995 בהצטיינות.
באותה שנה החל הן בהשלמת לימודי תואר ראשון נוסף במדעי המתמטיקה (וסיימו לאחר כשנתיים, בהצטיינות), והן בלימודי תואר שלישי בזואולוגיה, בהנחייתו של פרופ' דן גראור (). את התזה לדוקטורט, שעסקה בביולוגיה ובאבולוציה חישובית, הגיש בשנת 2000.
לאחר מכן יצא פופקו ליפן והיה לעמית בתר-דוקטורי במכון למתמטיקה סטטיסטית () בטוקיו משך כשנתיים, בקבוצתו של פרופ' מאסמי הסגאווה. בשנת 2002 עבר לארצות הברית, ושהה באוניברסיטת המדינה של פלורידה כשנה, כעמית בתר-דוקטורי של פרופ' דייוויד סוופורד.
בשנת 2003 שב פופקו לישראל וקיבל מינוי כמרצה במחלקה לאימונולוגיה וחקר התא בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2006 קודם לדרגת מרצה בכיר, ובשנת 2008 מונה לפרופסור חבר במחלקה זו. בשנת 2013 הפך פופקו לפרופסור מן המניין ומאז 2018 הוא מכהן כראש בית הספר למחקר ביו-רפואי לסרטן, שנקרא לימים על שם שמוניס. פופקו הוא ממקימי האגודה הישראלית לביולוגיה אבולוציונית והיה נשיאה הראשון.
בשנת 2020 הופקד פופקו על הקתדרה לננוביוטכנולוגיה של חלבונים על שם אדוארד סרוסי.
בעשור השני של המאה ה-21 שהה פופקו פעמיים בארצות הברית כחוקר אורח, באוניברסיטאות בקרוליינה הצפונית ובאורגון. על תלמידיו לאורך השנים נמנים הפרופסורים עדי שטרן גרונדלנד ואיתי מירוז וד"ר דוד בורשטיין, כולם מאוניברסיטת תל אביב, וכן ד"ר איל פריבמן מאוניברסיטת חיפה וד"ר אופיר כהן מאוניברסיטת בן-גוריון. פופקו נבחר מספר פעמים למצטיין הוראה מטעם רקטור האוניברסיטה.
פופקו נשוי ואב לארבעה, מתגורר בתל אביב.
מחקר.
מחקרו של פופקו עוסק בתחומים שונים של אבולוציה מולקולרית וביואינפורמטיקה:
בתחום האבולוציה המולקולרית, הוא עוסק בלמידת הכוחות האבולוציוניים הסלקטיביים האמונים על עיצוב גנים וגנומים, וחיזוי הכוחות הללו תוך שימוש במודלים אבולוציוניים הסתברותיים.
בתחום הפילוגנטיקה, מוביל פופקו מחקר שעניינם שחזור יחסי גומלין אבולוציוניים בין מינים ורצפים, והסקה של העימוד המיטבי בין רצפים. הוא משתמש בשיטות של למידת מכונה לחישוב יעיל.
בתחום הפתוגנומיקה, פופקו מפתח כלים מתחום למידת המכונה בכל הקשור לחיזוי אפקטורים חלבוניים בבקטריות פתוגניות (כגון קסטנומונוס וציטרובקטר).
בתחום האימונואינפורמטיקה (תת-תחום המשותף לאימונולוגיה ולביואינפורמטיקה) עוסק פופקו בחיזוי אפיטופים של תאי B ובפיתוח אלגוריתמים לאנליזה של ניסויי הצגת פאג'ים.
ברבות השנים פרסם פופקו למעלה מ-100 מאמרים בכתבי עת חשובים בתחומי הביולוגיה והאבולוציה החישובית, וכן שימש במספר תפקידי עריכה בכתבי עת מחקריים.
נכון להיום (2021) פופקו הוא התאורטיקן היחיד בבית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וסרטן. במחקריו שיתף פעולה בין היתר עם החוקרים אודי קימרון, איתי מירוז ורון שמיר.
מחוז אזמרלדה