דיעה רווחת בין הימאים שלשריקה יש השפעה על נשיבת הרוח. ספינות המפרש בעת שאין רוח לא נעו ואז שריקה הייתה בקשה לרוח נושבת. אך כאשר נושבת רוח חזקה אסור לשרוק כי הדבר עלול להביא לסערה. סיפור אחר הקושר שריקה למזל רע כי בסיפור המרד על הבאונטי מארגן המרידה פלטשר כריסטיאן השתמש בשריקה כאות להתחיל את המרד נגד הקברניט ויליאם בליי.
שיטות נוספות להזמנת הרוח הייתה הטלת מברשת מטאטא לצד ממנו מתבקשת הרוח לנשוב. לדעת הרוסים כדי לקרוא לרוח, על הקברניט לזרוק את כובעו והאוחז בהגה את מגפו בכיוון ממנו מתבקשת הרוח. לקרוא לרוח - להכות זה בזה בשוטים.
שריטה בתורן והרוח תופיע בתקופות רגועות. בתקופה חסרת רוח יש צורך לרשום על פיסת נייר שמות של עשרה אנשים קירחים, לזרוק את פיסת הנייר מעל הספינה ולגרד את התורן עם הציפורניים, תוך שריקה קלה.
כיום שריקה היא פעולה בלתי מקובלת לחלוטין. רוב כלי השיט מונעים בכוח פנימי והשריקה היא התגרות ברוח שתביא ים סוער.
ציפורים.
אסור להרוג שחפים או שום עופות ים באופן כללי כי נשמות המלחים המתים עוברות לתוכם. ככלל הריגת ציפורים או ציד מהאונייה, בניגוד לדייג, נחשבת כמביאה מזל רע. סמואל טיילור קולרידג', מספר באחד משיריו על ימאי שהרג אלבטרוס ואנשי הצוות מכריחים אותו לענוד את הציפור המתה על צווארו. המונח אלבטרוס מציין משאת סבל כעונש לאדם על חטא כלשהו.
גדרון מצוי היא ציפור שיר קטנה בעלת קול חזק וערב. אגדה מספרת שבת ים אשר הוליכה שולל ימאים אל מותם נענשה בכך שביום הראשון בשנה הופכת לגדרון מצוי.
לעל כן נוצה אחת של גדרון מצוי משמשת כמביאה ביטחון נגד טביעה בים. משך ההשפעה כשנה אחת ועל כן במקומות שונים נמרטות בראש השנה נוצות רבות.
קורמורנים - ציפורי קורמורן, באזורים סקנדינביים מסוימים, נחשבים קורמורנים כסימן טוב. במסורת הנורווגית רוחות של ימאים שאבדו בים באים לבקר את יקיריהם כשהם מחופשים לקורמורנים.
למזל טוב.
בין הימאים רווחת גם התייחסות לפריטים או תכשיטים שימושיים להדוף מזל או עין הרע. וצורות התנהלות שמביאות מזל טוב. יש אמונה שעל מנת להשביע את רצונו של נפטון יש לשלם כופר על ידי השלכת מטבעות כסף לים ביציאה מהנמל.
חתולים וכלבים.
אף כי ביבשה חתול שחור נחשב למביא מזל רע הרי בתרבות הימאים הבריטים והאירים יש לו מקום כבוד כחתול אונייה המביא מזל טוב.
לאמונה זו יש בסיס רציונלי כי חתולים באונייה מחסלים מכרסמים, שעלולים לפגוע בחבלים ובמאגרי המזון. רמת טיפול גבוהה הופנתה כלפיהם כדי לשמור עליהם מאושרים. מחקר גנטי מצא עדויות כי חתולים מצרים הגיעו לצפון אירופה מימי הביניים דרך נתיבי האוניות. חתולים הובלו גם על ספינות מסחר כדי לשלוט במכרסמים, וכי מנהגי נשיאת חתולים אומצו על ידי סוחרים ממדינות אחרות, כולל ויקינגים בצפון גרמניה בסביבות המאות ה-8 עד ה-11.
ימאים של כמה עמים האמינו כי חתולים טובים בתפיסת מזיקים. לחתול יש איזון טוב יותר. אלמנט חשוב כשהוא בים. כמו כן האמינו כי לחתולים יש כוחות שיכולים להגן על ספינות מפני מזג אוויר מסוכן. אמונה פופולרית נוספת הייתה כי חתולים יכולים להתחיל סערות באמצעות קסם המאוחסן בזנבותיהם. אך יש לשמור ולהיזהר, אם חתול ספינה היה נופל או נזרק לים, חשבו שהוא יזמן סערה איומה להטביע את הספינה. ושאם הספינה תצליח לשרוד, היא תתקל בתשע שנים של מזל רע. אמונות אחרות כללו: אם חתול ליקק את פרוותו על התבואה, פירוש הדבר שהסערה באה. אם החתול התעטש פירושו גשם.
לגבי כלבים קיימת אמונה שמותר לשאת שני כלבים באונייה. לא יותר ולא פחות. באוניות חיל הים בדרך כלל לא מושטים כלבים. באח"י אילת (א-16) בתחילת הפלגותיה היה רב חובל מקצועי בנוסף למפקד האונייה. רב החובל חודורוב לא היה אהוד על הצוות. כלבו של רב החובל ספג את הזעם והאומלל נזרק לים. לאחר זמן קצר ירד גם רב החובל מהאונייה.
חפצים קדושים.
פטרון קדוש - בציי עמים נוצרים מקובל לייחס לכל ספינה קדוש מיוחד השומר עליה וציור הנושא את דמותו מוצבת ליד תורן האונייה.
פרסת סוס ממוסמרת לתורן מגנה על הספינה מפגיעה. זנב כריש ממוסמר לשלוחת החרטום משפיע להגברת מהירות הספינה.
תרופת מנע לטורנדו - הדבקת סכין עם ידית שחורה לתורן בשילוב עם שקשוק הנשק ולחשי ברכה.
יצורים אגדיים, המסייעים למלחים ודייגים ב וב בתפקידם. כך, למשל, "קלבטרמן" הוא יצור עליז וחרוץ, עם הבנה מומחית ברוב כלי השיט, וכישרון מוזיקלי. הוא אמון על הצלת מלחים שנשטפו מעבר לים. השם קלבטרמן בא מהפועל בגרמנית 'klabastern' שפירושו "טרטור" או "השמעת רעש". דמותו היא של מלח קטן וצהוב עם מקטרת טבק ומכסה של צמר גפן, הנושא לעיתים קרובות פטיש איטום. פסלון כזה מגולף ומחובר לתורן כסמל למזל טוב. למרות התכונות החיוביות, ישנו שקשור לנוכחותו: אף איש צוות שמבורך על ידי נוכחותו לעולם לא ישיר אליו מבט. הוא נראה רק לצוות הספינה הנידון לכליה.
טוטם לצוללת דקר.
בצוללת הבריטית HMS TOTEM לפני שנמכרה לישראל כצוללת דקר היה טוטם אינדיאני בהתייחס לשם הצוללת. בעת שירותה של הצוללת בצי הבריטי, נשאה הצוללת טוטם מתוצרת האינדיאנים משבט Cowichan ממערב קנדה, ששימש כקמע שלה. הצוללת הייתה מציגה אותו בקדמת הגשר בעת הימצאה בנמלים. אנשי הצוות הבריטי ייחסו חשיבות רבה לקמע, עד כדי כך שכאשר נגנב הטוטם בעת ביקור בנמל הליפקס בשנות ה-50, ההפלגה נדחתה עד שנרכש טוטם חדש אצל האינדיאנים.
בנוסף לניסיונות להציע סיבות רציונליות לטביעת הצוללת דקר, הוצעו במקומון חיפאי גם סיבות מהתחום המיסטי. כאילו חסרונו של הטוטם האינדיאני השאיר את הצוללת בלא הגנה.
עם קבלת הצוללת לחיל הים, יחד עם הדגל והמגן הבריטי הוסר גם טוטם. העיתונאי ערן שורר, שהפליג בצוללת עד גיברלטר תיאר את הלך הרוח בצוות הצוללת, ואינו מזכיר כלל את נושא הטוטם ולא נראה ששלוות נפשם של אנשי הצוות, או אופי תפקודם, הוטרדו בשל חסרונו של הטוטם.
מנהגים נוספים.
לימאים הרוסים יש מספר נושאים נוספים. במקרה מוות על הספינה בעת הפלגה יש להניח את הגופה, לרוחב האונייה מאחורי קו האמצע של הספינה, ועם ההגעה לנמל, לשלוח אותה מיד לחוף. רק לאחר שליחת גופת הנפטר מותר יהיה לצוות לרדת לחוף.
לירוק על הסיפון הוא פשע. אסור להדליק סיגריות לשלושה אנשים מגפרור יחיד (יש המסבירים איסור זה כהימנעות מגפרור דולק זמן רב מחשש לגילוי בלילה על ידי צלפים). אחד מאלה שהדליקו סיגריה עלול ימות. מגב או דלי שנפל מעל הספינה סימן רע. בקבוק יין סביב השולחן יש להעביר לימין כנגד השעון.
אסור לגעת בארגז חפצים או מזוודה של אחר. תיקי נסיעה בצבע שחור הנפוצים מאוד בקהל האזרחי נחשבים למביאי מזל רע. אסון מצפה למי שמשתמש בחפצים של מלחים שטבעו. אסור להעביר חפצים ובעיקר לא את דגל הספינה בין מדרגות הסולם.
כתובת קעקע.
קעקועים של מלחים הם דרך חזותית לשמר את האמונות הימיות. הימאים האמינו שסמלים מסוימים וקמע יסייעו להם כאשר הם מתמודדים עם אירועים מסוימים בחיים; הם חשבו שהסמלים הללו ימשכו מזל טוב או לפחות ישמרו ממזל רע. ימאים, הנתונים לחסדיהם התמידים של גורמי הטבע, מרגישים לעיתים קרובות צורך בתמונות דתיות על גופם כדי לפייס את הכוחות הזועמים שלא יגרמו לסופות וטביעה הרחק מהבית. הציורים הנפוצים היו של חזיר ותרנגול במחשבה שיראו את הכיוון הבייתה וימנעו טביעה.
בדת היהודית יש איסור כתובת קעקע אך הנושא נפוץ בין הימאים כמו בציבור הכללי.
מפגשים ואירועים בים.
הולנדי מעופף.
בהפלגה בים קורים מפגשים ומעברים קרובים לספינות מוזרות. הנפוצה בהן היא מפגש עם ספינה אגדתית הקרויה "ההולנדי המעופף". החשש הוא שמי שיראה אותה ילקה בעיוורון. האגדה מספרת שקברניט ספינה הולנדית שהפליגה ב-1681 היה נחוש להקיף את כף התקווה הטובה. סירב לסגת מפני הסערה, ונשבע להמשיך בכך חרץ את גורלה של הספינה, להפליג לנצח. "ההולנדי המעופף" נראית לעיתים מרחוק מנצנצת באור רפאים. האגדה שאם ספינה אחרת תנסה ליצור איתה קשר ינסה צוות הספינה לשלוח מסרים לאנשים שמזמן אינם בין החיים.
האש של סנט אלמו.
הזוהר של סנט אלמו ST Elmo Fire היא תופעה חשמלית של פריקה מתמשכת של חשמל. נצפית לפעמים בלילות בראשי התורנים של הספינה כאשר עננים טעוני חשמל נמצאים מעל לראש. תורן הפינה נראה בוער אך אינו נשרף. האש של סנט אלמו נוטה להתרחש לקראת סוף סופת הרעמים. באופן מסורתי התופעה נחשבת כסימן טוב. במסורת הנוצרית מקובל סנט אלמו כקדוש הפטרון של המלחים. תופעת האש של סנט אלמו אינה קשורה רק לים ועשויה להתרחש גם בתרנים וקצוות מחודדים של בניינים בחוף.
בחיל הים הישראלי.
בחיל הים הישראלי מתקיימות תחושות קבועות לנושאי הפעילות עד רמה של אמונה. כמסקנה מלקח מושרש של אירועי העבר מניסיון איש או של אחרים.
צרות באות כשעושים מה שלא נחוץ.
ככלל בכירים בחייל מאמינים ש. היישום לגבי יזמות לפעילות ימית או מבצעית שנחיצותם מוטלת בספק.