קודם לעלייתם היו סם ואשתו בטי דובינר, חברי תנועת בית"ר וממייסדי "הליגה למען שחרור פלשתינה (ארץ ישראל)". ברמת גן מצוי בית דובינר אותו יזם סם בתחילת שנות ה-60, בניין מגורים ייחודי בתכנונם של האדריכלים אלפרד נוימן, צבי הקר ואלדר שרון.
בבעלותו של דובינר היו כמה מפעלים, בהם מפעל "קרגל" לקרטון גלי, "רדד" ועוד. בשנת 1959, בעקבות קשיים של קרגל, מכר את מפעליו והחליט להתמסר לתחביבו - אמנות. עד אז היה דובינר אספן של אמנות אפריקאית ואמנויות לא-מערביות אחרות. בינואר 1960 הוא הציג את אוסף הפסלים והמסכות האפריקאיות שלו בביתן הלנה רובינשטיין לאמנות בת זמננו ובאוגוסט 1960 בבית הנכות בצלאל.
במרץ 1961 פתח דובינר את הגלריה המסחרית המודרנית הראשונה בתל אביב. "גלריה ישראל", שמוקמה בצומת הרחובות פרישמן ובן-יהודה, התמקדה בהצגת האמנות המופשטת של קבוצת "אופקים חדשים". הגלריה הייתה חדשנית גם באופן פעילותה באמנות הישראלית, על ידי דרישת בלעדיות על הצגה ומכירה של האמנים ובדרישה לאחוזים מכל מכירה של האמן.
בתחילת שנות ה-70 הוא הפיק סרט בו כיכבו הפסלים שלו.
בתחילת 1974 הוא הציע תוכנית לביטול מס הכנסה וכנגד זאת ביטול סובסידיות ממשלתיות.
דובינר נפטר ב-1993, בגיל 79, ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק.
הערות שוליים.
אילוואיט
אילוואיט הוא מינרל סורוסיליקטי (סורו ביוונית ערימה - סיליקט במבנה טטרהדרונים כפולים) של סידן, ברזל והידרוקסיל.
תכונות.
הרכב.
נוסחת המבנה הכימי של אילוואיט היא (CaFe2+2Fe3+Si2O7O (OH. הן מנגן והן מגנזיום יכולים להחליף את הקטיונים בהרכב.
קריסטלוגרפיה.
האילוואיט מתגבש בדרך כלל במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית "חבורה אורתורומבית דיפירמידלית" formula_1, וחבורת סימטריות מרחבית "Pbnm". הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=8.800 , b=13.019Å, c=5.852Å. האילוואיט מופיע גם בצורה מונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" formula_2, וחבורת סימטריות מרחבית "P21/a", כשהפרמטרים של תא היחידה הם Åa=13.0103, b=8.8039Å, c=5.8517Å, וגודל זווית β הוא 90.209°.
תכונות פיזיקליות.
האילוואיט מופיע בטבע בדרך כלל כמסה הבנויה מעמודים, קורנת או חסרת צורה. הגבישים פריזמתיים משורטטים בעלי חתך רוחב יהלום וסיומת דמוית פירמידה באורך של עד עשרים וחמישה סנטימטרים. לאילוואיט יש פצילות מובחנת בשני כיוונים, והוא נשבר באופן בלתי שווה. הקשיות של המינרל בינונית, 6-5.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי הוא בממוצע 4.1.
תכונות אופטיות.
אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של האילוואיט הם: nα=1.727, nβ=1.870 ו-nγ=1.8832. גבישי האילוואיט אטומים, וצבעם הוא בדרך כלל שחור עד שחום, אפור כהה. שקף מנוסר דק של אילוואיט הוא בדרך כלל אפור בהיר עד אפור כחלחל, אדום ורדרד עד סגול. האילוואיט ניחן בנפיצה חזקה ובפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בולט. הוא נראה ירוק כהה מזווית אחת, צהוב חום עד חום כהה מזווית שנייה וחום כהה מזווית שלישית.
גילוי ומקור שם.
המינרל נתגלה לראשונה ב-1811 בהר טורה (Monte della Torre), אזור טורה דל ריו- סנטה פילומנה (Torre di Rio - Santa Filomena) בקומנה ריו מרינה (Rio Marina) באי אלבה בנפת ליבורנו שבאיטליה. מקור שם המינרל ב"אילווה" (Ilva), שמו הלטיני של האי אלבה שבו נתגלה.
המינרל מוכר גם בשמות נוספים: בריסלקיט – תצורה סיבית של המינרל הקרויה על שמו של Breislak, חוקר טבע איטלקי, יאניט – לכבוד קרב יאנה וליווריט על שם מגלה המינרל.
מקור ותפוצה.
האילוואיט נוצר בהתמרת מגע מטאסומטית ובמרבצים של ברזל בסלעי סקארן. הוא קיים גם בסלעי סיאניט.
האילוואיט הוא מינרל נפוץ. מקומות בהם ניתן למצוא אילוואיט הם בהר טורה (Monte della Torre), אזור טורה דל ריו- סנטה פילומנה (Torre di Rio - Santa Filomena) בקומנה ריו מרינה (Rio Marina) באי אלבה בנפת ליבורנו (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה), ועל הר מולאטו (Mulatto) שבמחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה; גבישים גדולים מאוד מצויים באי סריפוס שבקבוצת האיים הקיקלאדיים ביוון מפוסום (Fossum) קרוב לסקיין (Skeen) בנורווגיה; מרמת קאנגרדלוארססוק (Kangerdluarssuk) שבדרום גרינלנד; גבישים נאים מדאלנגורסק (Дальнего́рск) שבמחוז פרימוריה שברוסיה; וממכרה לקסי (Laxey mine), מחוז אווהיי (Owyhee) איידהו שבארצות הברית.
נאילה תוויני
נאילה תוויני (בערבית: نايلة تويني; תעתיק מדויק: נאילה תויני; נולדה ב-31 באוגוסט 1982) היא עיתונאית ופוליטיקאית לבנונית ממוצא נוצרי.
ביוגרפיה.
נאילה תוויני נולדה בשנת 1982 בביירות, בירת לבנון, למשפחה נוצרית אורתודוקסית משכילה מהמעמד הגבוה. אביה, ג'בראן תוויני היה עיתונאי לבנוני מוערך ועורך היומון "א-נהאר", אותו ייסד אבי-סבה של נאילה, ג'בראן תוויני. אביה, אשר כיהן גם כחבר פרלמנט, נהרג בהתנקשות בשנת 2005. סבה של נאילה, ע'סאן תוויני היה עיתונאי ועורך "א-נהאר" בעברו, וסבתה, נאדיה תוויני, הייתה משוררת ידועה, אחת המשוררות הבולטות בלבנון במאה העשרים.
את השכלתה התיכונית רכשה תוויני בבית הספר הפרטי "Collège Louise Wegman" וכאשר סיימה את לימודיה התיכוניים בתום למדה תוויני בקולג' היוקרתי "Collège Notre Dame de Nazareth" שברובע האשרפייה במזרח ביירות. בדומה לאביה וסבה, בחרה תוויני ללמוד עיתונאות. היא למדה באוניברסיטה הלבנונית וקיבלה את התואר בשנת 2005. כמו כן, היא בעלת תואר באסטרטגיה ומשא ומתן מאוניברסיטת "Paris Sud" הצרפתית. את הקריירה העיתונאית שלה החלה תוויני אף בטרם סיימה את התואר הראשון שלה. בגיל 21 הצטרפה למערכת א-נאהר בשנת 2003 וכתבה במדורי ההשכלה והצעירים.
ב-12 בדצמבר 2005 נהרג אביה של נאילה, ג'בראן, בהתפוצצות מכונית תופת. את האחריות להתנקשות לקחה קבוצה טרוריסטית בשם "הנאבקים למען האיחוד והחופש של אלשאם", בפקס שהגיע למשרדי רויטרס הכריזה הקבוצה כי ההתנקשות בוצעה על רקע התנגדותו של תוויני ל"ערביזם בלבנון" (הסדר הסורי בלבנון). ההתנקשות באביה השפיעה רבות על נאילה תוויני והייתה לאירוע מכונן בחייה. תוויני, שעד כה שימשה עיתונאית זוטרה במערכת א-נאהר, התקדמה לעבר עמדות בכירות במערכת העיתון ובמקביל לפעילותה העיתונאית החלה לעסוק גם בפעילות חברתית ופוליטית.
תוויני התמנתה לעמוד בראש אגודת הצעירים "א-שבאב" (בערבית: الشباب; "הצעירים") אותה ייסד אביה במטרה לקדם את צעירי לבנון במישורים ותחומי חיים שונים. במסגרת פעילותה באגודה היא ארגנה כנסים, מפגשים ודיבייטים בנושאים שונים במוסדות אקדמיים רבים בלבנון. בשנת 2007 היא החליטה על הוצאה מחודשת לאור של מוסף "א-שבאב" בעיתון "א-נאהר" והתמנתה לעורכת המוסף. אביה החל להוציא לאור את המוסף, אשר מיועד לאוכלוסייה הצעירה בלבנון, אך זה לא נחל הצלחה ופרסומו הופסק. המהדורה המחודשת, לעומת זאת, נחלה הצלחה רבה והייתה לפופולרית מאוד בקרב הצעירים והסטודנטים במדינה. כמו כן, החלה תוויני להוציא לאור כתב עת לילדים בשם "אל-ג'רידה" (בערבית: الجريدة; "העיתון").
בשנת 2007 נבחרה תוויני לדירקטוריון "א-נהאר" ומונתה לסגנית העורך הכללי של העיתון. באותה השנה, ייסדה את "פרס ג'בראן תוויני לעיתונאות", על שם אביה, בשיתוף עם התאחדות העיתונאים העולמית ונבחרה כחברה בארגון מנהיגי דור העתיד של העולם הערבי וכן כחברה פעילה בהתאחדות העיתונאים העולמית.
תוויני חברה בקואליציית 14 במרץ, היא בעלת דעות אנטי סוריות הנחשבות למרכזיות בפוליטיקה הלבנונית וידועה בתמיכתה בארגון הפוליטי "קורנת שהוואן", בו היה חבר גם אביה. היא נמצאת ביחסים טובים עם המנהיגים הנוצרים במדינה וידועה בידידותה עם סאמי ג'ומאייל, חבר פרלמנט מטעם מפלגת הכתאיב ונדים ג'ומאייל, בנו של בשיר ג'מאייל. בבחירות הכלליות בלבנון שנערכו ב-7 ביולי 2009 התמודדה תוויני כמועמדת עצמאית במחוז ביירות, היא זכתה ב-19,985 קולות ונבחרה לפרלמנט, והיא חברת הפרלמנט המכהנת הצעירה ביותר בלבנון.
אינטנציונליות
טריבונו ממו
טריבונו ממו (באיטלקית: Tribuno Memmo; נפטר ב-991) היה הדוכס ה-25 של ונציה. ויטאלה כיהן כדוג'ה בין השנים 979–991.
טריבונו ממו לא היה אדם משכיל, ואף לא ידע קרוא וכתוב, אולם היה אמיד ביותר בשל נישואיו למרינה, בתו של הדוג'ה ה-22 של ונציה, פייטרו קאנדיאנו הרביעי, ובשל עושרו והשפעתו נבחר לתפקיד דוג'ה.
למרינה ולטריבונו נולד בן אחד - מוריציו.
ככל הנראה טריבונו עבר לארמון הדוג'ה רק בשלהי כהונתו, מאחר שעבודות שיקום הארמון לאחר שריפתו בעת הדחתו של פייטרו קאנדיאנו הרביעי טרם הושלמו. בתקופת כהונתו של טריבונו הפכה בזיליקת מרקוס הקדוש לבזיליקה הדוכלית (הקפלה הפרטית של הדוג'ה).
ב-7 ביוני 983 נחתם הסכם בין ונציה לקיסר האימפריה הרומית הקדושה אוטו השני אשר העניק מחדש את זכויות המסחר הייחודיות שהוענקו בעבר לסוחרים הוונציאניים ברחבי האימפריה (זכויות שבוטלו לאחר רצח פייטרו קאנדיאנו הרביעי).
טריבונו ממו נפטר בשנת 991. לאחר מותו נבחר לתפקיד הדוג'ה פייטרו אורסאולו השני.
בלדד
צבי קרצנר
אבי אטינגר
אָבִי אֵטִינְגֶר (נולד ב-30 באפריל 1969) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה.