אסחאק מוסא אל-חוסייני פרסם כעשרים ושלושה ספרים, בנושאים שונים, בין השאר על הוראת השפה הערבית, ספרים על מזרחנות, אסלאם, לאומיות ערבית וירושלים, ומחקר חלוצי על תנועת האחים המוסלמים שכותרתו "האחים המוסלמים - התנועה האסלאמית המודרנית הגדולה ביותר". המחקר שפורסם בשנת 1955 תיעד את ההיסטוריה של תנועת האחים המוסלמים, ואת ההתפשטות שלה ממצרים לפלסטין ומשם לסוריה ולבנון. בספרו "משבר המחשבה הערבית", משנת 1961, טען שארצות ערב סובלות ממשבר שנובע מדבקותם בערכים מוחלטים, הגורמים לניוון התרבות וההשכלה.
בנוסף כתב את הרומן "יומנה של תרנגולת", שפורסם בשנת 1943, ועורר סערה ציבורית. רבים ראו בו אלגוריה למצב הפוליטי בפלסטין, באופן המשקף את החיים של הערבים והיהודים המתגוררים יחדיו בארץ אחת, ורבים ראו בו ביטוי לאמונתו של אל-חוסייני בקיום משותף של יהודים וערבים. אך הוא הכחיש שמדובר באלגוריה, ואמר שזהו סיפור אוניברסלי על טוב ורע, על חלש מול חזק.
חיים בלעיש
הרב חיים בלעיש (ה'תרכ"א, 1861 או ה'תרכ"ד, 1864 - כ' בסיוון ה'תש"ז, 8 ביוני 1947) היה רב תוניסאי שכיהן כרבה הראשי של יהדות תוניסיה בין השנים 1940–1947
ביוגרפיה.
נולד בערך בשנת ה'תרכ"ד 1864. למד אצל רבי מרדכי סמדג'ה, ורכש גם השכלה כללית. לאחר מות אביו, ייסד ישיבה בביתו ועמד ראשה, ואליה נקבצו תלמידים ממרחקים.
היה חבר במועצת הרבנים בתוניס, וגם במועצת הנהגת הקהילה. לפרנסתו עסק במכירת דגנים. נודע בפעולות החסד הרבות שעשה. שיקם את ישיבת "חברת התלמוד" בתוניס (מיסודו של הרב שלמה דאנה), והציל אותה מסגירה. נתמנה לרבה הראשי של תוניסיה לאחר פטירתו של רבי דוד כטורזה בשנת 1940 (הת"ש). בזמן מלחמת העולם השנייה לחם ברזיסטנס, אף על פי שהיה אז קרוב לגיל 80. על כך זכה במדליית הרזיסטנס, וכן עוטר באות לגיון הכבוד.
שימש בתפקיד עד פטירתו בכ' בסיוון ה'תש"ז (1947). נקבר בבית הקברות בתוניס. בשנת 2021 הועלו עצמותיו לקבורה בבית הקברות הישן בלוד
בעיר תוניס היה בית כנסת על שמו.
אנדרה קרסון
אנדרה ד. קרסון (באנגלית: André D. Carson; נולד ב-16 באוקטובר 1974) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת אינדיאנה, ברציפות מאז 2008. קרסון, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג כשמונים אחוזים משטחה של עיר הבירה אינדיאנפוליס. עם פרישתו של פיט ויסקלוסקי בראשית 2021, נהפך קרסון לחבר הוותיק במשלחת אינדיאנה לקונגרס. קודמתו בתפקיד הייתה סבתו, ג'וליה קרסון, שמותה בטרם עת בעודה מכהנת הוביל לעריכת בחירות מיוחדות בהן ניצח קרסון. קרסון הוא המוסלמי השני שנבחר ל, לאחר קית' אליסון ב-2006.
ביוגרפיה.
אנדרה קרסון נולד וגדל באינדיאנפוליס. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון "טכני ארסנל" שבעיר הולדתו, והשלים בשנת 2003 לימודי תואר ראשון במשפט פלילי וניהול אוניברסיטת קונקורדיה בוויסקונסין. במהלך 2005 קיבל מאוניברסיטת אינדיאנה וסליאן תואר שני במנהל עסקים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 קרסון התאסלם, לאחר חשיפתו לכתביו של ג'לאל א-דין רומי, מיסטיקן סופי בן המאה ה-13, ומשקרא את האוטוביוגרפיה של מלקולם אקס. בטרם התאסלם השתייך קרסון אל הכנסייה הבפטיסטית והתחנך בבית ספר קתולי.
בשנים 1996–2005 עבד קרסון כקצין התאמה במשטרת הבלו של מדינת אינדיאנה, זרוע אכיפת החוק של מועצת האלכוהול והטבק המדינתית. מאוחר יותר הועסק בחטיבה למלחמה בטרור של המחלקה לביטחון המולדת של אינדיאנה, ולאחר מכן היה מומחה שיווק של החברה "Cripe Architects + Engineers" באינדיאנפוליס. מ-2007 ועד 2008 כיהן קרסון כחבר במועצה המשותפת של עיריית אינדיאנפוליס ומחוז מריון.
ב-15 בדצמבר 2007, סבתו של קרסון, ג'וליה קרסון , שייצגה את מחוז הקונגרס השביעי של אינדיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית מאז 1997, נפטרה לאחר מאבק בסרטן הריאה. שלושה חודשים לאחר מכן, קרסון זכה בבחירות מיוחדות שנערכו במחוז הקונגרס השביעי במטרה לבחור את ממלא המקום של קרסון המנוחה. מאז הושבע לתפקידו ב-11 במרץ 2008, נבחר קרסון פעם אחר פעם לתפקידו מחדש, ועם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית נעשה לחבר הוותיק ביותר במשלחת אינדיאנה לבית הנבחרים האמריקאי.
קרסון מתנגד להתנחלויות הישראליות שהוקמו בשטחי יהודה ושומרון, ומתאר אותן כ"לא-לגיטימיות ומכשול מרכזי בתהליך השלום הישראלי-פלסטיני". ביולי 2019 הצביע קרסון נגד החלטת בית הנבחרים המגנה את תנועת ה-BDS. בספטמבר 2021 נמנה קרסון בין תשעה מחברי הקונגרס שהצביעו נגד המימון האמריקאי לכיפת ברזל. הוא חבר בוועדת המודיעין ובוועדת התחבורה והתשתיות של בית הנבחרים.
מוקדמות מונדיאל 2022 - אמריקה הצפונית
מוקדמות מונדיאל 2022 של CONCACAF נערכו בין 24 במרץ 2021 ל-30 במרץ 2022, ובו התחרו 34 נבחרות נבחרות אמריקה הצפונית, אמריקה התיכונה והקריביים, החברות בקונפדרציית הכדורגל של אמריקה הצפונית (CONCACAF), על 3 מקומות במונדיאל ועל מקום אחד בפלייאוף הבין־יבשתי.
פורמט.
ב־10 ביולי 2019, CONCACAF הודיעו על שינוי פורמט משחקי העלייה ממוקדמות מונדיאל 2018:
ב-27 ביולי 2020 הודיעה CONCACAF על שינוי הפורמט בשנית כדי להקטין את כמות המשחקים בעקבות ביטול המשחקים הבינלאומיים ב-2020 בגלל מגפת הקורונה:
משתתפות.
כל 35 החברות בפיפ"א מקונפדרציית CONCACAF זכאיות להשתתף במוקדמות. דירוג הקבוצות התבסס על דירוג פיפ"א מיולי 2020. סנט לוסיה פרשה לפני תחילת הטורניר והפחיתה את מספר המשתתפות ל-34.
סיבוב ראשון.
הגרלת הסיבוב הראשון נערכה ב-19 באוגוסט 2020 במטה פיפ"א בציריך. שש הנבחרות הטובות ביותר (6–11 בדירוג) הוגרלו כל אחד לבית נפרד. שאר הנבחרות הוגרלו רנדומלית לבתים. כל נבחרת שיחקה ארבעה משחקים, שני משחקי בית ושני משחקי חוץ. עם זאת, בשל מגפת הקורונה, משחקי בית רבים נערכו במקומות נייטרליים.
בית ה.
סנט לוסיה פרשה לפני ששיחקה משחק אחד
סיבוב שני.
בסיבוב השני שיחקו שש הנבחרות שסיימו במקום הראשון ראש בראש בשיטת בית-חוץ. המשחקים נקבעו מראש.
סיבוב שלישי.
בפורמט החדש של מוקדמות המונדיאל של CONCACAF, הורחב השלב הסופי והמכריע לשמונה נבחרות וארבעה־עשר משחקים לכל נבחרת. חמש הנבחרות המדורגות ביותר העפילו לסיבוב השלישי והצטרפו לשלושת המנצחות בשלב השני. הגרלת לוח הזמנים של השלב השלישי התקיימה ב-19 באוגוסט 2020 במטה פיפ"א בציריך.
טבלת הבית.
מבית זה העפילו קנדה, מקסיקו וארצות הברית ישירות למונדיאל וקוסטה ריקה העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי.
מקדש השומרונים
רובן ווד
רובן ווד (באנגלית: Reuben Wood; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-21.
ראשית חייו.
רובן ווד נולד בעיירה מידלטאון שבוורמונט. הוא היה בנו הבכור של הכומר נתניאל ווד, ששירת כקצין דת בצבא הקונטיננטלי במלחמת העצמאות של ארצות הברית. רובן ווד קיבל את חינוכו הראשוני בבית, אך לאחר מות אביו, כאשר היה בן 15, הוא עבר להתגורר אצל דודו בקנדה, שם הוא למד לימודים קלאסים ומשפטים. בעת שהתגורר אצל דודו גויס ווד לצבא הבריטי בפרוץ מלחמת 1812, אך נמלט דרך ימת אונטריו בסירה קטנה יחד עם אמריקאי נוסף ושירת לזמן קצר במיליציה של ורמונט. לאחר המלחמה הוא שב לאמו האלמנה בחווה המשפחתית. הוא שימש לזמן מה כמורה בבית ספר והשלים את השכלתו המשפטית בהדרכתו של ג'יימס קלארק
ב-1816 נשא ווד לאישה את מרי רייס, בתו של טרומן רייס מקלרנדון, ורמונט. ב-1818 עבר ווד יחד עם רעייתו וילדתם הקטנה לקליבלנד, אוהיו. על פי המסופר הוא הגיע לשם שבכיסו 1.25 דולר. מצבו הכלכלי היה כה ירוד עד כי כאשר הוא התקבל ללשכת עורכי הדין, הוא צעד רגלית מקליבלנד לרוונה, שם ישב בית המשפט העליון של אוהיו, כדי לקבל את תעודת עורך הדין. קליבלנד הייתה אז כפר קטן שמנה 600 תושבים, וכפי הידוע פעלו בה רק עוד שני עורכי דין נוספים, אלפרד קלי ולאונרד קייס.
מחוקק ושופט.
בזכות האנרגיה והיכולת שלו רכש ווד עד מהרה מוניטין רחב ונמשך אל הפוליטיקה. בשנים 1825–1830 הוא כיהן כחבר בסנאט של אוהיו. ב-1830 הוא נבחר כנשיא בית המשפט לעתירות של אוהיו. הוא כיהן על כס השיפוט עד 1830.
ב-1833 נבחר ווד כשופט בבית המשפט העליון של אוהיו וכיהן בו שתי תקופות כהונה של שבע שנים כל אחת עד 1847. בבחירות לתקופת הכהונה השלישית הוא נוצח על ידי מועמד המפלגה הוויגית.
מושל אוהיו.
ב-1850 נבחר ווד כמושל אוהיו. תקופת כהונתו הראשונה קוצרה בדיעבד משנתיים לשנה כדי שמועדי הבחירות באוהיו ישתנו משנים זוגיות לשנים אי-זוגיות. בסוף 1851 הוא נבחר לתקופת כהונתו השנייה ובתחילת 1852 הוא הושבע לה.
הבחירות שנערכו באותה שנה למשרת המושל ספגה המפלגה הוויגית מבוכה בשל כישלונו של הנשיא מילרד פילמור בהמשכת המדיניות נגד העבדות של קודמו זאכרי טיילור ובשל תמיכתו בפשרת 1850 של הנרי קליי באותה שנה. הדמוקרטים באותה מידה, ניסו בתחילה להתחמק מעיסוק בשאלת העבדות. על כל פנים הם בחרו כמועמדם כמושל את ווד, שבאופן כללי נחשב כמי שהחזיק בהשקפות נגד העבדות. סיעה במפלגה הדמוקרטית, שמנהיגה היה סלמון צ'ייס, הייתה ממורמרת מכישלונה של ועידת המפלגה לאשר את , אך ווד פייס את חלקם כאשר נקט בעמדה תקיפה נגד העבדות בנאום הפומבי היחידי שנשא במהלך מסע הבחירות שלו. הבחירות הסתיימו בניצחונו של ווד על מועמד הוויגים ויליאם ג'ונסטון, ועל אדוארד סמית', מועמד מפלגת הארץ החופשית, שזכו ב-133,093 קולות, 121,105 קולות, ו-13,747 קולות, בהתאמה.