כיתר ארגוני הטרור האסלאמיסטיים, אל-צאברין התבסס באוכלוסייה המקומית הענייה ביותר. באמצעות מתן צדקה צבר אהדה, בה השתמש כדי לתת גם מענה רוחני בצורת השיעה. דרך ארגוני הצדקה שמפעילים אנשיו, פועל להפצת השיעה, על ידי הפצת ספרות שיעית ולימוד התיאולוגיה השיעית. הארגון הקים בתי מדרש שיעים ברצועה, להם אפשר ממשל חמאס להפיץ את אמונתם, כדי לא לפגוע ביחסיו עם איראן. הארגון גם הפעיל את קרנות הצדקה "ג'מעיית אנסאר א-סג'ין", "ג'מעיית בקאיאת א-סאלחה" ו"דאר אל-הודא" אשר סייעו למשפחות שהידים. בדרך זו ניסה צאברין לקנות אהדה ציבורית ברחוב העזתי על חשבון חמאס. השאם סאלם אמנם אישר השאם כי ארגונו מקבל כספים מאיראן, אך לטענתו המימון הוא בעיקר עבור דעווה, פעילות דתית פרוזליטיסטית, הפצת השיעה בקרב הסונים, לצד ייצוא רעיונות המהפכה האסלאמית הח'ומיינסטית.
כבר בשנת 2004 הוקם ארגון צדקה בעל אופי דתי בשם "ג'מעית אלבאקיאת אלצאלחאת", אשר בהמשך אף נרשם כעמותה. כלל מייסדי הארגון מזוהים עם אלצאברין. מטרתו היה לסייע במתן מזון וציוד בסיסי, ולתת מענה לאוכלוסייה מוחלשת בהיבטים חברתיים וחינוכיים. בדרך זו אף עודד את הפצת השיעה. המימון הגיע מהקרן האיראנית "ועדת האספקה של האמאם ח'מיני". אמנם בשנת 2011 ניסה חמאס לסגור את המרכזים השיעים בצפון הרצועה, אך בלחץ איראני הארגון המשיך את פעילותו. ברמדאן 2015 הארגון ארגן ארוחות אפטאר וסוחור לציבור. בארוחות אלה נתלו דגלי איראן ודגל פלסטין.
גם מנהיג הארגון, השאם סלאם, מרבה להשתמש בטרמינולוגיה שיעית, לדוגמה בסיסמאותיו: "הדרך לשחרור פלסטין עוברת בכרבלא"' או "המאבק בישראל מצריך אמאם חסין מודרני."
מאבק מול חמאס והארגונים הסלפים.
כדי לא לפגוע בתמיכה הצבאית והכלכלית השוטפת שחמאס מקבל מאיראן, חמאס נאלץ "להעלים עין" מפעילות אל-צאברין ברצועת עזה. מסיבה זו, נקט נגדו רק בסנקציות קלות יחסית. למשל, עצר את פעיליו לפרקי זמן קצרים, הגביל את חופש התנועה שלהם, ואסר על כלי התקשורת המקומיים לנקוט בשם הארגון. עם זאת, הארגון גילה מידת מה של יוהרה כנגד חמאס. לפי דיווחים בתקשורת הערבית, הארגון כינה את ניסיונות ההסדרה בהנהגתו כ"בוגדת בעניין הפלסטיני", ודרש מחמאס לחדש את שיגורי הרקטות לעבר ישראל. לכן, במרוצת השנים, חמאס הצר באופן הדרגתי את צעדיו של ארגון פרו-איראני זה. בשנת 2015, חמאס הצהיר על פירוק הקבוצה בטענה ש"המעורבות של צאברין היא נגד תושבי עזה", וחקר אנשים המזוהים עם התנועה. חמאס הוציא צו לפיזור הארגון, אך לא פעל מיד למימושו. הוא הסתפק בסגירת קרן הצדקה של הארגון, "גָ'מְעִיָת אל-בָאקִיָאת אל-צָאלִיחָאת". הסיבה הרשמית הייתה שהיא מקיימת פעילות פוליטית בניגוד לחוק אגודות הצדקה. מזכ"ל הארגון, השאם סאלם, שהיה מבוקש על ידי גורמי הביטחון של חמאס, חמק ממעצר במשך 3 שנים. ביולי 2015 ניצל סאלם מהתנקשות שיש אשר ייחסו אותו לחמאס.
אל-צאברין זכה ליחס שלילי גם מארגוני טרור אחרים ברצועת עזה. הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, ממנו פרשו מנהיגי הארגון, לא ראה בעין יפה את פעילות הארגון, והגברת המתח הסוני-שיעי. הג'יהאד הסלפי המזוהה עם דאעש, היה העוין ביותר את אל צאברין ופעל אקטיבית נגד הארגון והנהגתו. זאת כחלק מהמאבק של התנועה הסלפית נגד חזבאללה הלבנוני ולאנצאראללה הח'ותי בתימן. בשנת 2016 מטען התפוצץ בסמוך לביתו של מייסד הארגון, השאם סאלם, אך לא נגרם ממנו נזק. הפיצוץ יוחס לארגונים סלפיים, אך סאלם האשים את ישראל בהנחת המטען.
בפברואר 2019 עצרה חמאס את הישאם סאלם, מנהיג תנועת צאברין, וארבעה פעילים נוספים אך במרץ הוא שוחרר. הוא נאלץ לפרז את הארגון מנשקו, למסור את הרקטות לחמאס וכן שני מטות פעילים. לפי דיווחים בתקשורת הערבית, השחרור בא בעקבות לחץ איראני. ההנהגה האיראנית התנתה ביקור משלחת חמאס בטהרן בשחרור של סאלם. בשנת 2019, חמאס עצר יותר מ-70 חברי צאברין והחרים את נשקם, ובכך ניסה לעצור את פעילות הארגון. הנימוק מאחורי המהלך היה שחמאס רוצה לשמור על רגיעה עם ישראל, בעוד שתנועת צאברין סירבה לכל ניסיון לפיוס. ביולי 2019 הותנתה הגעתה של משלחת חמאס לטהרן רק לאחר הסכמה על שחרורו של מזכ"ל אל-צאברין ממעצר.
בשנת 2021, פורסם בטהרן טיימס כי השאם סאלם מצא מקלט באיראן. כמו כן חברי הארגון הצטרפו לפלוגות אל-קודס או חרכת חזבאללה אל-נוג'בה העיראקית.
אידאולוגיה.
הארגון הוקם כקבוצה המוקדשת ל"מחויבות השריעית של הג'יהאד בדרכו של אלוהים" נגד ישראל (המכונה "האויב הציוני") עד "שחרור כל פלסטין". אנשי אל-צאברין רועים בעם הפלסטיני את ראש חץ במאבק במרחב הערבי-אסלאמי, המייצגים את הרעיון האלוהי, נגד ישראל והמערב, אשר בעינייהם מייצגים רעיונות שטניים. לכן, "שחרור פלסטין" ישיב לדידם את האומה האסלאמית למקומה המוסרי בהנהגת האנושות כולה. צאברין מבקש לאחד את כל המוסלמים, סונים ושיעים, תחת הנהגה ג'יהאדיסטית אחת. זאת בהשפעת תפיסת הג'יהאד לפי שיטצת חומייני, אשר שאף לייצא את המהפכה האסלאמית לכלל העולם המוסלמי, ולהשיג אחדות אסלאמית כוללת. לכן, עם יצירתה, התנועה לא הציגה את עצמה כתנועה שיעית. השאם סאלם, מייסד חרכת אל-צאברין, טען שאינה מייצגת פלג מסוים, והדגיש כי הפלגנות משרתת רק את טובת האויבים. הוא גם הכחיש שהתנועה מורכבת רק משיעים ואינה מקבלת חברים סונים.
אביה הרוחני של תנועת צאברין הוא שייח' מוחמד ג'ודה, אשר נסע לאיראן על מנת ללמוד ולהתעמק בזרמים השיעים. בתחילת 2013 פורסם סרטון שלו במעגל שיחה שחבריו עונדים סרטים שחורים לראשם עם הכיתוב "لبیك یا حسین" "(בשבילך חסין)", המתייחס לחוסיין בן עלי, מגיבורי השיעה. בשנת 2016 פורסמו תמונותיו כשהוא חובש טורבן שחור לראשו ומוקף במספר שומרי ראש מאלצאברין. באותה השנה הוא נעצר על ידי חמאס, לאחר שבדרשה שנשא במסגד ברפיח, נשא נאום המשבח את הרעיונות השיעים. לטורבן משמעות דתית-שיעית של חכם הלכה בעל סמכות המוסמך כמוג'תהד. השיח' ג'ודה גם ידוע כמי שמפיץ ומלמד את תורת "אהל אל-בית". למרות כל אלה, באופן פומבי ג'ודה טוען שאינו סוני או שיעי. בינואר 2016, מזכ"ל התנועה השאם סאלם העביר מסר דומה סוכנות הידיעות הפלסטינית "מען". הוא הסביר כי הקבוצה, כמו חזבאללה, ממומנת ישירות על ידי ממשלת איראן, אך לדבריו קבוצתו אינה עדתית, אינה דתית, ובוודאי לא "תנועה שיעית".
דגל.
דגל צאברין כמעט זהה לדגל חזבאללה, המבוסס בעצמו על דגל משמרות המהפכה. עיצוב זה מעיד על הקשר ההדוק בין הארגונים. חרכת אל-צאברין ניכסה את לעצמה את אותם דימויים איראניים של "אליף" הנראית כזרוע מושטת מעלה אוחזת ברובה, המתנוסס מעל שמו של הארגון. כמו גם את העולם, המוצג גם בדגל חזבאללה, ומשקף את האידאולוגיה האסלאמית המהפכנית של איראן כאוניברסלית, לפיה את המהפכה יש לייצא לעולם כולו.
בשונה מדגלים אלו, הדגל מציג את תחומי המדינה הפלסטינית בראות הארגון: מדינת ישראל, יהודה ושומרון וחבל עזה, אך ללא רמת הגולן. כמו כן הוא מצויר על רקע כתום. תחת הדגל של צבארין נכתב "תנועת הסבלניים לניצחון פלסטין - חצ"ן". לראשי תיבות גם משמעות סמלית: מבצר.
דגל צאברין, כמו דגל חזבאללה, מציג את העולם בימין הדגל, ולא במרכזו כמו בדגל משמרות המהפכה. זאת במעין האמירה לפיה לא הם המרכז, השמור למשמרות המהפכה, אלא רק ה"לוויינים" של איראן.
עם זאת, בתור ארגון קטן בעל זיקה שיעית בתוך הגמוניה סונית, אל-צאברין ניסה להצניע את זהותו השיעית. דובר הארגון אבו יוסף, טען באל-אח'באר כי הדמיון בין הסמלים הוא מקרי, וכי הם נבחרו בזכות שכיחותם בקרב כלל תנועות ההתנגדות. כך אלמנטים כמו הנשק המונף מעלה ומפת פלסטין בדגש על ירושלים. כדור הארץ לדבריו, משקף את ערכי "השלום וההומניזם" שלכאורה הארגון מייצג.
טואימאליפאנו ואלטואה סואלובי השני
טואימאליפאנו ואלטואה סואלובי השני (באנגלית: Afioga Tuimalealiʻifano Vaʻaletoʻa Eti Sualauvi II; נולד ב-29 באפריל 1947) הוא פוליטיקאי סמואי המכהן כראש המדינה של סמואה מאז 2017. ביולי 1977 הוא מונה לתואר טמא-א-אייגה של טוימאלייפאנו, אחד מארבעת התארים החשובים ביותר בסמואה.
ביוגרפיה.
טואימאליפאנו ואלטואה סואלובי עבד כשוטר (במשטרת ניו זילנד), עורך דין וכמורה בבית ספר תיכון. בתור עורך דין, סואלובי עבד כסנגור ציבורי וכעורך דין בבית המשפט העליון של סמואה. בעבר, אף נשא דרשות באוסטרליה ובניו זילנד במסגרת הכנסייה של סמואה.
הוא היה חבר במועצת הצירים בשנים 1993–2001 ומאז 2004. הוא הושבע לתפקיד ראש המדינה ב-21 ביולי 2017.
במאי 2021, ניסה סואלאובי לבטל את תוצאות הבחירות ב-2021 ולקדם בחירות חדשות. החלטה זו בוטלה על ידי בית המשפט העליון בסמואה ב-17 במאי 2021. לאחר מכן ניסה סואלאובי למנוע מהאסיפה המחוקקת של סמואה להיפגש, מה שגרם למשבר חוקתי. ביולי 2022 הוארכה כהונתו בחודש.
לסואלאובי תואר ראשון במשפטים (LLB) מהאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה ותעודה בלימודים תאולוגיים מהמכללה התאולוגית מאלואה.
אדוארד נגירנטה
אדוארד נגירנטה (באנגלית: Édouard Ngirente; נולד ב-22 בפברואר 1973) הוא כלכלן ופוליטיקאי רואנדי, המכהן כראש ממשלת רואנדה מאז 30 באוגוסט 2017, לאחר שמונה על ידי נשיא רואנדה, פול קגאמה.
ביוגרפיה.
אדוארד נגירנטה נולד ברואנדה ב-22 בפברואר 1973. הוא בעל תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת לובן שבבלגיה.