ליבנאו רבתי (בגרמנית; Lübbenau) הוא היישוב הראשי בכל מתחם השפרוולד. הוא נוסד עוד בימי הביניים והאזכור הראשון שלו הוא משנת 1315. היישוב עצמו הוא מרכז התיירות הראשי אליו מגיעים מרחבי העולם עשרות אלפי תיירים מדי שנה.
עיירת המלפפונים.
אחד מהכינויים שנתנו לה לאורך השנים היה: "עיר המלפפונים", בזכות תעשיית המלפפונים המסורתית הקיימת בה עד היום.
תיירות אופניים.
בעיר העתיקה של Lübbenauer ניתן לראות מאות תיירים העוברים בתעלות המים הציוריות ובשדות הפרחים והמלפפונים.
התיירים המגיעים ללובנאו שוכרים אופניים לעבור בין תעלות המים ושדות המלפפונים, נתיבי האופניים עוברים בנקודות היסטוריות של האזור, כגון ארמון Lübben, המים הצלולים של אגמי קתן (Köthen) ונויינדורף (Neuendo) שחלק מהתיירים קופצים להתרענן בהם, וכן בעיירת האומנים הציורית מאין כמותה, Lehde, שמשלבת מסורתיות גרמנית במלוא משמעות המילה.
תיירות סירות.
בעיר מבחר עצום של סירות וקיאקים תוך כדי שיוט בסירות מכובדים הנוסעים במשקאות בירה משובחים.
בעת הנסיעה בתעלות המתפצלות הדרך שופעת עצים גבוהים וירוקים שמצלים על השייטים ומגני בירות (הביר גארטן), שהם סמל התרבות הגרמנית והאוסטרית.
קהילה יהודית.
בשפרהוולד התקיימה קהילה גדולה, בראשה עמד רבי אליעזר קרפל'ס בן נפתלי, מחבר הספרים; "מאבני המקום" (חידושים על מסכת הוריות) ודרוש להספד "אבן האות יחזקאל למופת", ו"ערכי עלי" (חידושים על מסכת ערכין).
דודרשטאדט
דודרשטאדט (בגרמנית: Duderstadt) היא עיר בת כ-20 אלף תושבים בגרמניה. היא מהווה מרכז של החלק הצפוני של אייכספלד.
העיר מוזכרת לראשונה בשנת 929. העיר העתיקה כוללת מספר רב של בניינים ששרדו עד היום, במיוחד לאורך רחוב השוק לרבות כנסיות מהמאה ה-13. מגדל שמירה נבנה בשנת 1343 ונבנה מחדש לאחר שרפה שהתרחשה בשנת 1424. בניין העירייה נבנה בשנת 1302 תוך הרחבה בשנת 1674. העיר הפנימית מוקפת בחומה באורך של כ-4 ק"מ שנבנתה במהלך תחילת המאה ה-16.
בעיר ממוקם מטה ומפעל ראשי של חברת אוטו בוק, שנמנה עם מרכזי תעסוקה עיקריים של העיר.
העיר הייתה ממוקמת קרוב לגבול עם גרמניה המזרחית ובאזור הגבול לשעבר הוקם מוזיאון המתאר את התקופה וסידורי הביטחון בגבול.
אהוד לביא
אהוד לביא (נולד ב-21 בספטמבר 1959) כיהן כסגן ראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.
ביוגרפיה.
לביא נולד וגדל בשכונת צהלה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1977 התנדב לביא לקורס טיס, אך נשר ממנו ועבר לחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. לאחר קורס קציני שריון שירת כמפקד מחלקה. במלחמת לבנון הראשונה לחם כמפקד פלוגה בחטיבה 211.
לאחר שחרורו מצה"ל השלים לביא תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וגויס למוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ועשה את שירותו המבצעי באגף "צומת", המפעיל את קציני האיסוף ואת רשת הסוכנים של המוסד. עמד בראש אגף "קיסריה". בשנים 2015–2018 שימש כסגן ראש המוסד, ולקח חלק במבצע גניבת ארכיון הגרעין האיראני, בנוסף שימש כראש מינהלת המבצעים במוסד.
לאחר סיום תפקידו במוסד, הצטרף לביא כדירקטור חיצוני לחברת "אמת מחשוב" ולחברת הנכסים הדיגיטליים "טקטונה", וכן התמנה לחבר בוועד המנהל של תנועת הנוער "כנפיים של קרמבו".
מתגורר במושב אביגדור.
בוקובסקי
יחסי אלבניה–סין
יחסי אלבניה–סין הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים של אלבניה וסין. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-23 בנובמבר 1949.
היסטוריה.
שנות החמישים: שלב מוקדם של היחסים הדיפלומטיים.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-23 בנובמבר 1949. החל משנת 1954, הרפובליקה העממית של סין העניקה סיוע כלכלי לאלבניה.
אלבניה, שהייתה חלשה מבין חברות הגוש המזרחי במזרח אירופה, נטתה לעבר ברית המועצות לאחר שפרץ הסכסוך בין ברית המועצות ליוגוסלביה, תמכה במדיניותו של סטלין והוגנה על ידי ברית המועצות. עם זאת, לאחר מותו של סטלין, חרושצ'וב, שירש את תפקיד המזכיר הראשון של הוועד המרכזי של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, דחה לחלוטין את מדיניותו של סטלין ואת היחסים הקבועים עם יוגוסלביה. אלבניה התנגדה לגישתו של חרושצ'וב לאינטרסים שלה. באותה תקופה ביקרה סין גם את הממשלה הסובייטית החדשה של חרושצ'וב וניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם יוגוסלביה.
במהלך שנות החמישים של המאה העשרים ההנהגה האלבנית, שפעלה על פי הוראות ממוסקבה, ניסתה להחזיר את היחסים הרגילים עם יוגוסלביה. אולם לאחר ההתפרעויות בפולין והמרד בהונגריה בשנת 1956, העלו האלבנים קולות נוקבים נגד מה שמכונה רוויזיוניזם של יוגוסלביה - כלומר העיוות לכאורה של המרקסיזם-לניניזם - שלטענתם היה הבסיס לבעיות במזרח אירופה. על פי הדוגמה האלבנית הרשמית, שתי הרעות הגדולות בעולם היו רוויזיוניזם ואימפריאליזם, שאופיינו בהתאמה על ידי יוגוסלביה וארצות הברית. לקראת סוף שנות החמישים התברר להוקשה ושוהו שהם קרובים יותר מבחינה אידאולוגית לפקין מאשר למוסקבה, ורק הסיוע הכלכלי של האחרונה מנע נתק גלוי.
בשנת 1960, כשחרושצ'וב ביקש מהמפלגות הקומוניסטיות לגנות את סין הקומוניסטית, אלבניה סירבה להשתתף, ובסוף השנה הוכרז בגלוי הסכסוך הסובייטי-אלבני. בסוף שנת 1961 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, הסיוע הסובייטי הופסק, והיועצים והטכנאים הסובייטים עזבו את אלבניה, כדי להחליף אותם בסין הקומוניסטית. אף על פי שלא ניתקו רשמית את היחסים הדיפלומטיים, שאר המדינות הקומוניסטיות במזרח אירופה עצרו גם את תוכניות הסיוע והסיטו יועצים. חרושצ'וב הפך אז למושא להתקפות אלימות בעיתונות האלבנית, כשהוא מבוזה כיותר רוויזיוניסט מאשר טיטו. חרושצ'וב התקף בחזר כדי להגן על עצמו, אך בנוסף השתמש באלבניה בביטויי תעמולה אלימים שהופנו ללא ספק נגד הקומוניסטים הסיניים.
לאחר הנתק עם ברית המועצות נכנסה אלבניה לשלב השלישי בקיומה הקומוניסטי - הברית עם סין הקומוניסטית. אלבניה, לאורך כל שנות השישים ועד 1970, המשיכה לדרוש תמיכה כלכלית של מעצמה חיצונית. סין הקומוניסטית סיפקה את התמיכה, אם כי ככל הנראה בהיקף מופחת בהרבה.
בתמורה לתמיכה סינית האלבנים קיבלו את ההשקפה הסינית בענייני העולם ודיברו בשם חסותם במזרח אירופה ובאו"ם. אלבניה התריסה בהצלחה נגד מוסקבה, אך עמדותיה הפנימיות והבינלאומיות נותרו חלשות. בשנת 1968 הוקשה הוציא את ארצו מברית ורשה במחאה נגד הפלישה לצ'כוסלובקיה, אך זה היה בעיקר מהלך סמלי מכיוון שאלבניה לא השתתפה בענייני ברית ורשה מאז 1961.
בניית מערכות יחסים קרובות.
בוועידת בוקרשט שהתקיימה בתאריכים 20–25 ביוני 1960, פתחו המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והמפלגות הקומוניסטיות של מדינות סוציאליסטיות פרו-סובייטיות במתקפה על סין. מפלגת העבודה של אלבניה, שבחרה לעמוד לצד סין, ספגה גם היא ביקורת מצד ברית המועצות.
בתחילת יוני לפני הפגישה, כאשר מנהיגי המפלגה הקומוניסטית בסין נפגשו עם מנהיגי מפלגת העבודה באלבניה, הם הסבירו את חילוקי הדעות בין המפלגות הקומוניסטיות הסיניות והסובייטיות ודעותיהם. בין התאריכים 5–9 ביוני התקיימה בבייג'ינג הישיבה ה-11 של הישיבה האחת עשרה של מועצת הפדרציה העולמית של האיגודים המקצועיים. בפגישה היו לברית המועצות ולממשלה הקומוניסטית הסינית דעות שונות. ב-17 ביוני התכנסה משלחת מועצת האיגודים המקצועיים הסינית וברית המועצות. נציגי ברית המועצות האשימו את הממשלה הקומוניסטית הסינית ואלבניה בפתיחת ההבדלים בין שתי המפלגות ובניסיון לפצל את התנועה הקומוניסטית הבינלאומית.
בוועידת בוקרשט ב-20 ביוני תקף חרושצ'וב לראשונה את מדיניותה של סין, כולל "תמיכה במדיניות של עידן סטלין בכדי להכניע את ברית המועצות" ו"שגיאות במדיניות פנים כמו הקפיצה הגדולה". לאחר שהסתיים נאומו של המשתתף הבולגרי בתמיכת ברית המועצות, דובר המפלגה האלבנית הצהיר כי ניתן לפתור את ההבדלים בין המפלגה הסינית לסובייטית בדיון ואין לדון בהם בפגישה כזו ובדיון שלאחר מכן הוא תמך בבירור בסין. מאז, אלבניה נטתה יותר לסין. לכן, ברית המועצות קרעה באופן חד צדדי את חוזה הסיוע הכלכלי והצבאי לאלבניה בשנת 1961, סירבה להשתתפותה בישיבת ברית ורשה ובסופו של דבר ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עמה. היחסים הדיפלומטיים בין סין לאלבניה התחזקו. כאשר ראש הממשלה ג'ואו ענלאי ביקר באלבניה, אלבניה ערכה בכל פעם עצרת קבלת פנים המונית של יותר מ-100,000 איש, ולעיתים קרובות מנהיגים כולם מקבלים את פניהם. כאשר ביקרו מנהיגי אלבניה בסין, כל מנהיגי המפלגה והמדינה למעט היו"ר מאו דזה-דונג מהוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בסין בירכו אותם בשדה התעופה. הם גם ארגנו מיליוני אנשים בבייג'ינג לקבל את פניהם.
תחילת סיוע כלכלי וחומרי רחב היקף על ידי סין הקומוניסטית.