בנובמבר 2015 יצא לאור "Love U Till I Die" של עופר ניסים ושרית חדד, אותו כתבה סימנטוב. ביוני 2016 יצא לאור "We Can Make It" של ניסים ודנה אינטרנשיונל אותו כתבה סימנטוב גם כן. ב-30 בספטמבר 2020 יצא לאור "Hubby" של ניסים ונסרין קדרי אותו כתבה. בשנת 2021 כתבה עבור ניסים וזהבה בן את השיר "אליי", שהופץ ביוני באותה השנה.
בשנת 2021 השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית המציאות אקס פקטור ישראל, במטרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2022. סימנטוב עברה את האודישנים, אך נפלה בשלב החלטות השופטים.
יוסי אלקוני
יוסף (יוסי) אַלקוֹני (אולקיניצקי) (י' בטבת תרצ"ב, דצמבר 1931 – ה' בתשרי תשע"ג, 21 בספטמבר 2012) היה מו"ל ישראלי.
ביוגרפיה.
אלקוני נולד בשם יוסף אולקיניצקי ב-1931 במושבה פתח תקווה. אביו אברהם עלה לארץ ישראל ב-1921 מעיירה ליד וילנה, ואמו, חביבה לבית וורונובסקי, שעלתה ב-1925 מפולין (כיום בבלארוס), הייתה מראשונות קיבוץ גבעת השלושה.
למד והתחנך בבית הספר "נצח לבנים" והיה חבר בתנועת הנוער "בני עקיבא" במושבה.
בגיל 14 הצטרף לגדודי הנוער של "ההגנה", ובשנים 1946–1948 השתתף בפעולות הארגון בעירו. בחודש יוני 1948, כשהיה בן 16.5, גויס לצה"ל עם בני מחזורו בתיכון (שכבת י"א), "ילידי 1931", כדי לשמש עתודה לוחמת במלחמת העצמאות. בראשית שנת הלימודים תש"ט שוחררו בני המחזור כדי להשלים את לימודים התיכוניים.
ב-1950, בגיל 18, עִברת את שם משפחתו ל"אלקוני" והתגייס שוב (בהתאם לחוק שירות ביטחון), אך כעבור ימים ספורים הוכש על ידי נחש. כעבור מספר חודשים של טיפול שב לשירות כמוגבל גופנית, ושובץ כנהג בבית ההוצאה לאור של צה"ל, "מערכות". בהמשך היה לאיש המערכת, תחת מייסד ההוצאה ומפקדהּ, אלעזר (לסיה) גלילי, שהיה מורו ורבו. לאחר שחרורו משירות חובה המשיך לשרת כהוצאה כאזרח עובד צה"ל, בתפקידים שונים, שהאחרון שבהם היה המביא לבית הדפוס (מלב"ד).
ב-1959 נמנה עם חברי ועדה שמינה מנכ"ל משרד הביטחון, כדי להכין את המתאר לפעילותה של הוצאת משרד הביטחון. עקב חילוקי דעות, פרשו כל חברי הוועדה והותירו את אלקוני להכין לבדו את ההצעה ולהגישה. הצעתו התקבלה, והוא היה לעובד הראשון בה ופעל בה כשש שנים.
ב-1965 פרש ממשרד הביטחון, והיה ממייסדי הוצאת הספרים "אוֹתפָּז". רבים מעשרות הספרים שראו אור בהוצאה היו ספרים שנכתבו בעקבות מלחמת ששת הימים. בהם היה האלבום "מלחמה: תשכ"ז 1967", שערך אלקוני עם זאב ענר, שראה אור ביולי 1967 והיה הפרסום הראשון על המלחמה. אלבום נוסף היה "בעקבות ישו" ("In The Footsteps of Jesus"), שהודפס בשמונה שפות, במהדורות רבות, וזכה לתפוצה גדולה.
עוד מספרי ההוצאה: "ירושלים והגדה המערבית: מדריך למטייל" מאת אפרים ומנחם תלמי, "המלחמה על ירושלים" של משה נתן, ‫"ירושלים לנצח: מלחמת הצנחנים לשחרור עיר-דוד" מאת אלי לנדאו, "אנשי הפלדה" מאת אביעזר גולן, "‫ארץ גדולה לעם גדול: סיפורו של מאמין" מאת צבי שילוח, "ההסדר: ממדינת חוק למדינת הלכה" מאת שולמית אלוני.
ב-1971 פרש אלקוני מהשותפות וייסד את הוצאת הספרים "מלוא". ההוצאה, שבמסגרתה ראו אור מאות ספרים, התמקדה בתולדות עם ישראל וארץ ישראל, שנועדו להנחיל לקוראים את ערך אהבת המולדת. דגש מיוחד הושם על ספרים לבני הנעורים, ואלקוני עודד פרסום ספרי מקור.
המפורסמים שבאלה היו ספרים מפרי עטה של גלילה רון־פדר-עמית, אז סופרת מתחילה. בהוצאה ראו אור עשרות מספריה, שזכו לפופולריות רבה, בהם הסדרה "ילדים אלמונים" והספרים "אל עצמי" ו"נאדיה" הודפסו בעברית בעשרות מהדורות ותורגמו לשש שפות, ולימים אף עובדו לסרטי קולנוע.
בשנים 1975–1999 הוציאה מלוא, בשיתוף אוניברסיטת תל אביב ומשרד החינוך והתרבות, את כתב העת הפופולרי "עת־מול", לתולדות עם ישראל וארץ ישראל, בעריכת שלמה שבא.
בשנים האחרונות יזם את הוצאתם לאור של מדריכי רחובות: לקסיקון תמציתי שיציע לקורא את ההיסטוריה של יישובים שונים ושל האישים והמוסדות שעל שמם נקראו רחובותיהם. הוא ראה במדריכי הרחובות בכללם דרך נוספת להביא את סיפורה של הארץ ושל האנשים שתרמו להקמתה ולפיתוחה.
בהוצאת מלוא ראו אור מדריכים לתל אביב-יפו ולפתח תקווה שכתב יחיעם פדן (את האחרון ערך אלקוני) וכן המדריך "הרצליה: רחובות העיר" שכתבה בלה גוטרמן.
יוסף אלקוני נפטר בספטמבר 2012, בגיל 80.
נקבר בבית הקברות סגולה.
הותיר אישה, שרה לבית זילבר, ובן, ליאור אלקוני.
דוד איגנאטאוו
דוד איגנאטוב
שעה מעוברת
תיאו דב גולן
תיאו דב גולן (נולד ב-1933), הוא רופא ישראלי, מומחה לאימונולוגיה קלינית, כיהן כמנכ"ל בית החולים רוטשילד בחיפה וכמנכ"ל משרד הבריאות.
חייו.
גולן נולד בווינה, עלה לארץ ישראל עם הוריו ואחותו ב-1938, מספר חודשים לאחר כניסת הנאצים לאוסטריה, ותחילת רדיפות היהודים שם.
התגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית, בוגר המחזור המלא הראשון של בית הספר לרפואה בירושלים (1958-1952). בעל מומחיות ברפואה פנימית, אותה רכש בבית החולים רמב"ם, אימונולוגיה קלינית ואלרגיה, אותה רכש במכון ויצמן למדע וב"ניו אינגלנד מדיקל סנטר" של אוניברסיטת טאפטס בבוסטון (נמנה עם האבות המייסדים של מומחיות זו בארץ), ומומחיות במינהל רפואי מאוניברסיטת חיפה.
שירת בצה"ל מ-1960, בין היתר כרופא גדודי, חטיבתי (נח"ל), כמפקד רפואה פיקודי בפיקוד הצפון, בתקופה שקדמה למלחמת ששת הימים ולאחריה (1969-1967). במלחמת יום הכיפורים (1973), היה ראש השירותים הרפואיים (ראש ענף רפואה) של חיל הרפואה במפקדת קצין רפואה ראשי. בין היתר היה אחראי לוויסות פינוי הנפגעים מן החזיתות לבתי החולים השונים, וכן להפעלתם של מרכזים רפואיים מיוחדים (קטועי גפיים, פגיעות ראש קשות, כוויות), וריכוז הנפגעים הללו במרכזים אלה. השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף בשנת 1974.
ב-1974 מונה למנכ"ל בית החולים רוטשילד בחיפה (לימים "מרכז רפואי בני ציון"), כיהן בתפקיד עד 1986, במהלך כהונתו ניהל את הקמתו של האגף החדש (האג, המערבי, בעל 10 קומות אשפוז, ניתוח ושירותים רפואיים). באותה עת הקים את המכון הראשון בצפון הארץ לאימונולוגיה קלינית ואלרגיה, שבמסגרתו הכשיר דור רופאים מומחים חדש במקצוע זה. במקביל, נמנה עם שלושת חברי סגל ההקמה של מחלקת ההוראה והמחקר לאימונולוגיה של הפקולטה לרפואה בחיפה.
קיים קשרי מחקר מתמשכים עם עמיתים באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת קורנל ומכון רוקפלר בארצות הברית.
בדצמבר 1986 מונה למנכ"ל משרד הבריאות וכיהן בתפקיד עד דצמבר 1987. בשנים 1988–1998 המשיך בניהול המכון לאימונולוגיה קלינית ואלרגיה בבית החולים ובפעילות המחקר וההוראה בפקולטה לרפואה.
פרש לגמלאות בסוף שנת 1998.
לאחר פרישתו מפעילות רפואית-ציבורית עסק בחקר היקום והאסטרופיזיקה, ומרצה על נושאים אלה בהתנדבות בפני חוגים מעוניינים. משמש חבר בההסתדרות הרפואית בישראל.
נשוי ואב לבת.
פיטי לאונה
פריסילה נובאס לאונה (בפורטוגזית: Priscilla Novaes Leone; נולדה ב-7 באוקטובר 1977 בעיר סלבדור, באהיה, ברזיל), ידועה בתור פיטי (נהגה פיצ'י) היא זמרת רוק ברזילאית ויוצרת.
היא הייתה חברה בשתי להקות בעבר, Inkoma וshes. את קריירת הסולו שלה התחילה בשנת 2003. היא מכרה יותר מ-5 מיליון עותקים בקריירה שלה, מה שהפך אותה לאחת הזמרות רבות המכר בשנות ה-2000 המוקדמות. היא נבחרה לזמרת הרוק הכי סקסית באמריקה הלטינית ובברזיל ובמקום 35 בעולם בשנת 2010. היא זכתה בכמה פרסים בטקס הפרסים של MTV ברזיל, כולל אמנית השנה פעמיים, קליפ השנה, ההופעה החיה הטובה, ושלוש פעמים בתור הזמרת של "להקת החלומות" אשר ניתנת לקהל בבית לבחור את ההרכב החלומי בעיניהם.
היא זכתה ביותר מ-50 פרסים בקריירת הסולו שלה, שיא בברזיל.
היסטוריה.
פיטי לאונה נולדה בעיר סלבדור, באהיה בברזיל, חיה את רוב ילדותה בעיר פורטו סגורו. אביה, מוזיקאי ובעל פאב, היה מנגן שירים של להקות ואמנים משנות ה-60 וה70 כמו אלביס פרסלי והביטלס ומאוחר יותר גם להקות כמו AC\DC, נירוונה, אליס אין צ'יינס, מטאליקה ועוד שהשפיעו מאוד על כיוון המוזיקה של פיטי. היא למדה מוזיקה באוניברסיטה הפדרלית של באהיה.
היום היא חיה בסאו פאולו עם בעלה דניאל וקסלר, המתופף של להקת NX ZERO.
קריירה.
פיטי הייתה המתופפת של להקת shes בין השנים 1997–1999 היא הייתה הזמרת של להקת Inkoma בין השנים 1995–2001. כשאינקומה התפרקה, היא הוזמנה על ידי המפיק רפאל ראמוס להקליט אלבום סולו.
היא הוציאה שלושה אלבומי אולפן מלאים- Admirável Chip Novo ב-2003, Anacrônico ב-2005 ואת Chiaroscuro ב-2009, הוציאה שני אלבומים של הופעות חיות Des)Concerto Ao Vivo) ב-2007 ואת A Trupe Delirante No Circo Voador ב-2011 ושלוש תוספות די.וי.די- Admirável Vídeo Novo ב-2004, DualDisc Anacrônico ב-2005 ואת Chiaroscope ב-2009
ב-2011 חברה לגיטריסט שלה, מרטין מנדונסה ויחד הם הקליטו דיסק בפרויקט מקביל שנקרא אגרידוסה (Agridoce) שפירושו בעברית "מר מתוק", היא על הפסנתר והוא על הגיטרה. יחד הם הסתגרו כחודש יחד עם המפיק והצלם לכתוב ולהקליט דיסק בסגנון פולק, רוקנרול ובלוז.
דב גולן
Eleventh Earl of Mar
פסח מיילין
עולם קטן (פירושונים)
חבורה פולי-ציקלית
במתמטיקה, חבורה פולי-ציקלית היא חבורה שיש לה סדרה תת-נורמלית עם מנות ציקליות. אלו הן בדיוק החבורות הפתירות המקיימות את תנאי השרשרת העולה על תת-חבורות.
ההגדרה מציעה פרמטר של אורך לחבורות פולי-ציקליות. חבורות פולי-ציקליות מאורך 1 הן ציקליות. חבורה פולי-ציקלית מאורך 2 היא מטא-ציקליות (כלומר הרחבה של חבורה ציקלית בחבורה ציקלית). ראו גם "אינדקס הירש", להלן.