דברים שאמר לחבריו בקיבוץ:
"אני מאושר, סוף־סוף הפכתי לחלק מהגשמת החלום הסוציאליסטי־ציוני. בלי הקיבוצים, מדינת ישראל לא הייתה קמה".
ולידידו המזרחן יוסף גינת אמר:
"כשתקום מדינת אלג'יריה ויוקמו בה קיבוצים על פי חזוני, ישראל ואלג'יריה יקיימו ידידות קרובה".
במאבק לשחרור אלג'יריה.
ראזק העריך שהמהפכה המוסלמית באלג'יריה קרובה, מכייוון שצרפת הפסידה במלחמתה בווייטנאם בתחילת שנת 1954. לדבריו, הבאות בתור לעצמאות תהיינה מרוקו ותוניסיה.
ב-1955, ראזק ובת זוגו צלינה קינסטלר עזבו את ישראל לביתו בעיר ניס בדרום צרפת. הוא דחה את הגעתו לצפון אפריקה כדי ללמוד ולהבין תחילה מהו הקו האידאולוגי של מנהיגי החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה שלחמו נגד צבא צרפת ובהמשך השתלב בפעילותה באירופה מחוץ לגבולות אלג'יריה.
ב-1956 יצחק שמיר פגש אותו בפאריס והציע לו להתגייס למוסד.
באותה שנה עברו ראזק וצלינה למזרח גרמניה, והקימו בה, בהוראת המוסד, משרד של ההחזית לשחרור לאומי של אלג'יריה וזאת אחרי שהתחתנו כדי שצלינה תקבל אזרחות צרפתית ותוכל להשיג אשרת כניסה לגרמניה.
ב־1958 ראזק עזב את ברלין כדי להצטרף ללוחמי החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה בתוניסיה שהייתה כבר מדינה עצמאית וסייעה למחתרת האלג'ירית. ראזק לא צורף ללחימה אלא שימש כאידאולוג וכמרצה לחיילי המחתרת.
צלינה ניהלה את ענייני הארגון בברלין ובמשך כמה שנים נדדה בין תוניסיה, גרמניה וצרפת (חבריו של ראזק טוענים שלא מן הנמנע כי הם עבדו מהמקומות האלו גם עבור המוסד).
ב־1962 יצא לאור ספרו הראשון של ראזק, האשליה של האחדות הערבית והפן־ערבית. בספרו הוא תוקף את המשטרים הערביים ומציג אותם כמושחתים, מנוונים וקצרי רואי והאשים את מנהיגי ערב בניצול הסכסוך הערבי-ישראלי לצורך הסברת מחדליהם.
הספר עורר סערה והתנגדות בעולם הערבי. במצרים הוצאה פתווה שאסרה על כל מוסלמי לקרוא את הספר, והכריזה על היתר לחסל את ראזק אשר נחשב לכופר.
במרץ 1962 זכתה אלג'יריה בעצמאות. ראזק וצלינה הגיעו לאלג'יר (בהנהגת אחמד בן בלה), התקבלו בכבוד רב וקיבלו אזרחות אלג'ירית.
כעבור זמן קצר, הונהג סדר חדש באלג'יריה שלא תאם לציפיותיו של ראזק.
ראזק וצלינה, חזרו לצרפת והחלו לארגן מרד כנגד הנשיא אחמד בן בלה. ב־1 באוקטובר 1963 ראזק ואנשיו הכריזו על מרד בשלטון. למחרת הם הותקפו על ידי צבא אלג'יריה, והמרד חוסל. ראזק וצלינה נעצרו והושלכו לכלא.
צלינה שוחררה לאחר כמה חודשים, וראזק שוחרר בדצמבר 1964, אזרחותו האלג'ירית נשללה והוא התחייב לא לשוב עוד למדינה.
עם שובו לצרפת, רכש ראזק חווה מבודדת בקרבת פאריס. מחשש לחייו הוא הקיף עצמו במערכת אבטחה שבנה לעצמו בחווה. בתקופת שהותו בחווה הוא התפנה לכתיבת ספרו השני: הסכסוך היהודי־ערבי: ערבים ויהודים נוכח העתיד אשר ראה אור בשנת 1966.
בתחילת יוני 1966 הוא הגיע לארץ, בהזמנת מפ"ם, לסדרת הרצאות על ספרו.
אחרית ימיו.
זמן קצר 1989, נפטרה ז'וז'ט משבץ מוחי, בגיל 55.
בשנת 1990, ארז את חפציו והגיע לישראל - לעין גב.
חבריו הוותיקים בעין גב שמחו לראותו אך הצעירים שלא הכיר גרמו לו לחוש שאינו רצוי עוד. אחד מחבריו, יוסי פוגל, יצר קשר עם משפחת גוטשְלָק במושבה מגדל שעל חוף הכנרת - משפחה של נוצרים אוהבי ישראל שהתגיירו.
ראזק הוזמן להתגורר בביתה של רופאה במושבה מגדל, שעלתה ארצה מצרפת זמן קצר לפני כן. היא אפשרה לו להעמיד בחצר ביתה קראוון שרכש, שחובר למערכת החשמל והמים של ביתה.
בהתערבותו של יצחק שמיר, בתחילת 1994, קיבל ראזק הודעה כי יקבל מעמד של אזרח. ראזק בחר להחליף את שמו לשם ישראלי: דב גולן.
בדרכו למשרד הפנים בטבריה, הוא אמר לידידו יוחנן שרת מדוע בחר בשם דב גולן: "שם פרטי - דב, כי זה מעיד על חוזק; שם משפחה - גולן, כי זה היה חבל הארץ האהוב עליו".
ראזק נפטר ערירי, בשנתו ה-83, בקראוון שלו ביום חמישי, 6 באוגוסט 1998.
חברו הקרוב יוחנן שרת סיפר לחברים כי בצוואתו בעל פה ראזק ביקש "לא להיקבר כמוסלמי בבית קברות ערבי, אלא רק בבית קברות יהודי - בקיבוץ אפיקים, אם אפשר".
המזרחן יוסי גינת ספד לו: .
פיט פינלי
דייוויד פינלי ג'וניור (באנגלית: .David Finlay Jr; נולד ב-31 בינואר 1958) הוא מאמן, מפיק ומתאבק עבר צפון אירי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling (WCW), שבו הופיע תחת שם הבמה פיט פינלי בין השנים 1995 ל-2000 ותחת שם הבמה פינלי בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment (WWE) בין השנים 2005 ל-2010. הוא זכה במעל עשרים אליפויות במהלך הקריירה שלו, כולל זכיות באליפות הטלוויזיה העולמית של WCW ובאליפות ארצות הברית.
מורשת.
פינלי קיבל ביקורות חיוביות מצד מתאבקים ומכרים. הוא עזר בשינוי התפיסה כלפי הדיוות של ה-WWE, כשביקר את קרבות החזייה והתחתונים המיושנים והעדיף על פני כך היאבקות מסורתית יותר.
מתאבקות כמו טריש סטרטוס, ליטה, ג'אז, סטייסי קיבלר, מולי הולי, התאומות בלה (ברי וניקי בלה), בת' פיניקס, נטליה, רובי ריוט, ליב מורגן, שרה לוגאן, סשה בנקס, שארלוט פלייר, לאנה, ביילי ורונדה ראוזי נתנו קרדיט לפינלי על כך שעזר להם לחדד את יכולות ההיאבקות שלהן ועל מציאת הזהויות שלהן. הן תיארו את פינלי כ"מתאבק יוצא דופן ומורה דרך סבלני שטיפל בהן בצורה מסורה".
חיים אישיים.
פינלי מגיע ממשפחה עתירת אהבה לענף ההיאבקות המקצועית, כאשר גם אביו, דייוויד פינלי סניור, וסביו, היו מתאבקים מקצועיים. נוסף לכך, אחותו הייתה שופטת. פינלי נישא בראשונה למנג'רית שלו לשעבר, הנסיכה פאולה. כיום, הוא נשוי לאישה גרמנייה בשם מל, כשלשניים יש יחדיו שלושה ילדים. הבכור ביניהם, דייוויד, נולד בגרמניה.
כל שלושת ילדיו הם מתאבקים גם כן. הבכור, דייוויד, ערך את הופעת הבכורה שלו בענף ב-22 בדצמבר 2012, כשבין היתר הופיע בארגוני ההיאבקות New Japan Pro Wrestling (NJPW) ו-Ring of Honor (ROH).
ויליאם אדמס (פירושונים)
ויליאם אדמס (פוליטיקאי)
ויליאם אדמס (באנגלית: William Addams; 11 באפריל 1777 - 30 במאי 1858) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה.
אדמס נולד במחוז לנקסטר שבפנסילבניה בשנת 1777. לאחר מספר שנים עבר למחוז ברקס ועבד שם בתור מבקר בין השנים 1813–1814, ולאחר מכן כיהן במועצת המחוז ברקס, בין השנים 1814-1817.
בשנת 1822 נבחר לבית הנבחרים של פנסילבניה, עד התפטרותו ב-1824.
בשנת 1825, נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית.
לאחר התפטרותו מהקונגרס, בשנת 1830, עבד במוסד החרשים והעיוורים עבור מדינת ניו יורק ואוהיו. שימש גם כשופט-משנה של מחוז ברקס מ-1839 עד 1842 וכקפטן בחיל הים של העיר רדינג .
בשנת 1842 פרש מהחיים הפוליטיים והציבוריים והחל לעבוד בחקלאות.
הוא נפטר בעיירה ספרינג שבפנסילבניה, בשנת 1858, ונקבר בבית העלמין של כנסיית סנט ג'ון שבספרינג.
חיים אישיים.
ויליאם נולד לאייזק (1746-1809) ולמריה ברברה רות (1741-1832). לוויליאם היו חמישה אחים: אייזק, ג'ון, סמואל, פיטר ואברהם. הוא היה הבכור.
בת שבע הבלין
בת שבע הבלין - אינגבר היא מאיירת, סופרת וקומיקסאית ישראלית המשתייכת למגזר החרדי. התפרסמה בעיקר בזכות מדור הקומיקס "עקרת בית", קומיקס הומוריסטי למבוגרים, שפרסמה בשבועון בתוך המשפחה. כמו כן פרסמה סדרות קומיקס בעיתון החרדי לילדים קומיקס, קריקטורות בעיתון יתד נאמן וספרי קומיקס נוספים.
קריירה.
יצירה.
הבלין החלה לאייר באופן מקצועי בשנות ה-20 לחייה. הפרויקט הראשון שבו עסקה היה איור 'מאורות הדף היומי לילדים'. לאחר מכן המשיכה באיור סיפורים של סופרים אחרים, אך עד מהרה החלה לכתוב סיפורים בעצמה. כך התחילה לפרסם בעיתון קומיקס סיפורי קומיקס שכתבה וציירה, ובהמשך התחילה בפרסום מדור קומיקס במוסף הנשים של עיתון משפחה, בשם "עקרת בית", שעסק בסצנות הומוריסטיות מהווי חייה של אשה חרדית. מדור זה זכה להצלחה רבה במיוחד. כיום מאיירת וכותבת קומיקס בשם 'שיקום שכונה' באותו עיתון. כמו כן איירה הבלין במשך תקופה ארוכה את מאמריו של חיים ולדר בעיתון יתד נאמן ופרסמה מספר ספרי קומיקס באופן עצמאי.
הבלין גם לימדה איור במשך תקופה קצרה, אך הפסיקה משום שחשה שהתלמידים אינם משקיעים מספיק בלימודים.
ביקורת.
יצירותיה של הבלין זכו לביקורות חיוביות בעיקר. לדבריה של נעה לאה כהן, מבקרת אמנות, "יצירות הקומיקס שלה מציגות פריצת דרך משמעותית בנראות נשית חרדית, בחלל ויזואלי שעד כה היה גברי בלבד... הבלין היא, במידה רבה, הדור השני של הקומיקס החרדי אחרי יוני גרשטיין, מאייר שחזר בתשובה... הבלין היא 'מבפנים'. היא לא חוזרת בתשובה. היא בת של רב שעושה קומיקס המתאר את חיי עקרת הבית החרדית. זה מגיע ממקום מאוד תמים ומאוד לא מנסה לפרוץ דרך. לכאורה, הוא עוסק בסוגיות שיש בכל בית חרדי ממוצע, עם הרבה הומור וחן."
חיים אישיים.
שם הנעורים של הבלין היה בת שבע דיסקין.
בשנת 2004 התחתנה עם ישראל צבי הבלין. בשנת 2014 נפטר בעלה מסרטן לאחר 8 שנים שהיה חולה. לזוג נולדו 2 בנות.
בשנת 2019 נישאה בשנית להלל אינגבר.
ספריה.
רבים מספריה של הבלין תורגמו ליידיש ולאנגלית.
אנדרו בודן
אנדרו בודן (באנגלית: Andrew Boden; נפטר ב-20 בדצמבר 1835) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה.
בודן נולד בקרלייל שבפנסילבניה ב. הוא למד בבתי ספר ציבוריים בעירו. באוניברסיטה, למד תואר ראשון במשפטים, ולאחר מכן התקבל למשרד עורכי דיון ועסק בנדל"ן.