הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות, מאופיינת בקשיים המשבשים התנהגות יעילה המכוונת למטלה, במיוחד אימפולסיביות, פעילות מוטוריות עודפת, וקשיים בשמירה על קשב, נפוצה ביותר בקרב בנים לפני גיל ההתבגרות. הלוקים בהיפראקטיביות, נוטים להיסח הדעת, לעיתים קרובות אינם ממלאים הוראות או נענים לדרישות המוצבות להם. הם נוטים לאימפולסיביות וסיבולת נמוכה לתסכול. מאחר שהם אינם בשלים מהבחינה החברתית, לרוב הם מתקשים להסתדר עם הוריהם ואינם מצייתים לכללים. בנוסף בעיות ההתנהגות שלהם מביאות אף ליחס שלילי מצד בני קבוצת השווים.
בגיל ההתבגרות נראות השפעות שרדיות כגון קשיי קשב. מחקרים הוכיחו כי ילדים היפראקטיביים נשארים כאלה גם בתקופת הבגרות המוקדמת, או לוקים בבעיות פסיכולוגיות אחרות בשנות העשרה המאוחרות ובתקופת הבגרות המוקדמת. למשל, במחקר מעקב של 16 שנים עם ילדים הלוקים בהפרעות ליקוי קשב-פעלתנות יתר נמצא כי כ- 25% לא סיימו מעולם את בית הספר התיכון, לעומת 2% בלבד בקבוצת הביקורת .
עבריינות נוער (juvenile delinquency).
המונח עבריינות נוער הוא מונח משפטי, שפרושו מעשים לא חוקיים שעושים בני אדם שגילם פחות מ-16-18 (בהתאם לחוק המדינה). התנהגות זו כוללת מעשים כגון השחתת רכוש, אלימות כלפי בני אדם אחרים, והתנהגויות שונות המנוגדות לצרכים ולזכויות של הזולת המפרות את חוקי החברה. מקרב שני מיליון צעירים העוברים דרך בתי משפט לנוער בכל שנה בארצות הברית, כמחצית מגיעים בגלל פעולות כגון בריחות מן הבית. אף שהפשיעה בקרב בני נוער נעשית בידי נערים, בשל עבירות רכוש, אונס ומעשי רצח. גם שיעור הנערות עולה בהתמדה. נערות עברייניות נעצרות בדרך כלל בשל שימוש בסמים, עבירות מין, בריחה מהבית ועל "חוסר תקנה", אך גם על עבירות רכוש, כגון גנבה. אמנם, על חלק גדול מהפשיעה בקרב בני נוער אחראיים בני נוער ממעמדות נמוכים, אך הבעיות קיימות בכל הרבדים החברתיים.
לתנאים החברתיים-תרבותיים יש נטייה ליצור או לעודד עבריינות. גורמים בעלי חשיבות מכרעת, הקשורים זה בזה, הם ניכור, מרד, דחייה חברתית, ותמיכה פסיכולוגית שמעניקה ההשתייכות לכנופיית עבריינים. תחושת ניכור ומרד משותפת לבני נוער רבים מרבדים חברתיים-כלכליים רחבים. בני נוער מנוכרים עשויים להיכנע כלפי חוץ בפסיביות לדרישות מבוגרים, או לסרב בגלוי לציית לסמכות ההורים ומבוגרים אחרים, ולגרום לעצמם ולמשפחותיהם בעיות רבות. הניכור מהמשפחה ומהחברה חושף אותם ל"נפילה בשביה" של קבוצת השווים שלהם, אליה הם עשויים לפנות לקבלת ייעוץ ואישור. אצל מתבגרים המצטרפים לכנופיות אין מדובר בהכרח בפסיכופתולוגיה אישית, אלא בעיקר בפתולוגיה קבוצתית מאורגנת, הכרוכה במרד נגד הנורמות החברתיות, כדבריו של ג'נקינס: "העבריין המחוברת אינו משקף כישלון בחברות אלא מגבלה של נאמנות לקבוצת שווים של טורפים, פחות או יותר. היכולת הבסיסית ליחסים חברתיים הושגה. מה שחסר הוא שילוב יעיל בחברה הרחבה יותר כחבר תורם".
דיכאון.
דיכאון בא לידי ביטוי במישורים שונים:
האיגוד האמריקני לפסיכיאטריה של הילד והמתבגר קבע שדיכאון קשור גם לשיעורים גבוהים של התנהגויות אובדניות, שימוש בחומרים ממכרים, לבעיות עם החוק, לחשיפה לאירועי חיים שליליים ולהריון בגיל ההתבגרות. אצל מתבגרים נוסף למצב הדיכאוני סיכוי גבוהה לתחלואה נלווית כהפרעות חרדה, שימוש בחומרים ממכרים, התנהגות אובדנית, התנהגויות סיכוניות והתנהגות אנטי-חברתית כוונדליזם, התנהגות מינית לא בטוחה ועוד. בהתפתחות דיכאון אצל ילדים ומתבגרים יש משקל רב לסביבה המשפחתית. מידת המצוקה של ההורים משפיעה מאוד על המתח המשפחתי ועל התפקוד ההורי, ונמצא כי דיכאון או חרדה אצל ההורה פוגעים ביכולתו של המתבגר המדוכא להחלים באופן מלא.
לדיכאון מג'ורי שכיחות של 15%-20% בקרב מתבגרים, כאשר נערות סובלות פי שניים מדיכאון מאשר נערים. האופן שבו הדיכאון נחווה תלוי בחלקו ברמה ההתפתחותית הפיזיולוגית והחברתית של האדם. התפתחות החשיבה המופשטת ויכולת להסתכל על העתיד יוצרת בגיל ההתבגרות ביטויים של דיכאון כ- תחושת אשמה, חוסר אונים וחוסר תקווה. יתרה מזו, התפתחות מושג העצמי והשוואה חברתית מביאות לחוויה של דימוי עצמי נמוך.
טראונשטיין
הטראונשטיין (בגרמנית: Traunstein), הוא ההר הגבוה ברכס ההרים שבגדה המערבית של אגם טראונזה, שעל שמו נקרא ההר. גובה פסגת ההר 1,691 מעל גובה פני הים.
בגלל מיקומו בסמיכות לאגם, וצלעותיו התלולות ההר נראה למרחוק ומהווה מוטיב צילומי נפוץ. לעיתים מכונה ההר "השומר של זאלצקמרגוט" בגלל צלליתו הגדולה הנראית כמגינה על העיר.
החל מ-2007, בעקבות מפולות סלעים ואדמה מן ההר על הגראבן גשליף הסמוך לו, פונו כ-55 בתים מן היישוב, והושקעו משאבים רבים כדי למנוע מפולות נוספות.
מאליברן
דני דגן
מטלורג
שלוס אורט
שגית סול
שגית סול (נולדה ב-7 בפברואר 1976) היא שחקנית, קומיקאית, מחזאית, במאית ומפיקה ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה בראשון לציון ובילדותה, עברה משפחתה לנס ציונה, שם גדלה. כילדה התגוררה במשך שנתיים וחצי גם בבוסטון, מסצ'וסטס. סבה, יהודה ימיני, שעלה לארץ ישראל מתימן ב-1933, היה רב, שוחט וחקלאי. ב-1971 הוא קיבל את "פרס קפלן" מנשיא המדינה, יחד עם אליהו גולדין, על פיתוח הבוטן מזן שולמית.
שגית סול היא בוגרת מגמת תיאטרון בתיכון עירוני א', תל אביב. בצבא שירתה כמ"כית בנות. לאחר שחרורה החלה להופיע ב"צוותא 2" עם רועי בר-נתן, טלי אורן ואדיר מילר. הופיעו איתם גם אסי כהן, גורי אלפי ורותם אבוהב. הם כתבו וביצעו שתי עונות של תוכנית הטלוויזיה "דומינו" 2000-1999, וב-2001 זכו בפרס מסך הזהב לתוכניות ילדים ונוער על התוכנית. ב-1998 הופיעה ביחד עם בר נתן ואורן ב"קפה שחור", ערב הצדעה לנעמי שמר בבריכת הסולטאן, ירושלים. באותה שנה השתתפו בשתי תוכניות של "לילה גוב" וגם התארחו אצלו במופע חי. לסול, בר נתן ומילר היה מופע משותף, אותו כתבו וביצעו בשם "אפקט הדומינו" שרץ במשך כשנה וחצי (2001-2000). באותה שנה הייתה להם פינה שבועית בתוכניתו של דודו טופז "הראשון בבידור", ערוץ 2. הייתה להם גם פינה בתוכניתו של אלי יצפאן. סול גם הופיעה בשתי תוכניות של "ערב אדיר" של אדיר מילר.
היא בוגרת מגמת תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים (2003-2001). למדה משחק מול מצלמה עם רותי דייכס (2003).
סול כתבה את הצגת הילדים "הפחדן מגוש דן", שהציגה בתיאטרון גושן בבימויו של גיל צרנוביץ (2005-2003). ההצגה מספרת על פחדן שיוצא להשיג מפתחות ולהתגבר על הפחד שלו. השתתפו בה מירה עווד, ניקי גולדשטיין, הדר שחף-מעיין, רענן פררה, אילן קובץ' וסול.
ב-2005 עלה בפסטיבל "פותחים מסך", בית ליסין, המחזה "רחוב העלובים" שכתבה. השתתפו בו אלברט כהן, זהרירה חריפאי, גאולה נוני, גיא לואל, עירית פשטן, אורן יאדגר ועדי לב. סול זכתה בפרס על המחזה. באותה שנה התארחה בסדרת הדרמה של ערוץ 23 "בוא נתערב" המלמדת לשון עברית, בכיכובם של אביטל אברג'יל ולוסי דובינצ'יק ויובל ברגר.
ב-2006 הועלה בסמינר הקיבוצים המחזה "הצעת נישואים" שכתבה. זהו עיבוד לסיפור של יצחק אורפז וביימה אותו דליה שימקו. הוא עלה כחלק מ"אהבות קטנות וטירופים קטנים", ארבעה סיפורים של אורפז, סול עיבדה סיפור אחד ושלושה כותבים נוספים עיבדו שלושה סיפורים אחרים.
היא גילמה את דמותו של פוטי השמש בהצגה "השמשים", פרי עטו של חנוך לוין, בבימויו של יובל זמיר, שהציגה בתיאטרון הסימטה (2007-2005).
היא בוגרת בית הספר לכתיבת דרמה בהנהלת יובל המון (2008-2005).
החל מ-2006 יש לה תיאטרון להצגות ילדים בשם "שגית סול הפקות", שמופיע בכל רחבי ישראל. ביחד איתה מופיעים יונתן אבינועם ("מצב כפית"), אסף דגני, רענן פררה ונעמה בסון. עד עתה כתבה, ביימה והפיקה כעשר הצגות ילדים שהציגו במסגרת התיאטרון שלה. ההצגות הן עיבודים של סול לסיפורי ילדים ידועים כמו "החתול במגפיים", "פיטר פן", "אליסה בארץ הפלאות".
בשנים 2010–2011 הופיעה בצוותא 2 עם מערכונים שכתבה. לצידה הופיעו נתן אבינועם ויובל בנימין.
צזאר סולודר
צזאר סמוילוביץ' סולודר (ברוסית: Цезарь Самойлович Солодарь, 27 באוגוסט 1909 ויניצה - 15 בנובמבר 1992 מוסקבה) היה סופר, פזמונאי, משורר, מחזאי ועיתונאי רוסי, יהודי יליד אוקראינה. מחבר מילות השיר "הקוזקים בברלין" על לחן של האחים פוקראס. נודע גם כמבקר חריף של הציונות ועל ידי התגייסותו הנלהבת לתעמולה האנטיציונית של המשטר הסובייטי.
קורות חיים.
בן למשפחה יהודית מוויניצה, פלך פודוליה, בגיל 16 התחיל לכתוב בעיתונים. בשנת 1930 סיים לימודי משפטים במכון לכלכלה לאומית בקייב.
התחיל פעילותו ככתב צבאי בימי המלחמה הפינית-סובייטית ב-1939–1940 והמשיך בימי מלחמת העולם השנייה היה כתב צבאי של כמה עיתונים סובייטים חשובים. סולודר שלח כתבה ראשונה של כניעת גרמניה הנאצית בפני הצבא הסובייטי. אמו נרצחה על ידי הנאצים.
כתב במהלך השנים ב"סובייטסקי ספורט" ("הספורט הסובייטי"), בכתב העת "אוגוניוק" וכו'.
את הקריירה הספרותית התחיל על ידי פרסום שירים ראשונים בשנת 1936. פרט לשירה, כתב קומדיות, וודווילים, סיפורים, וכתבות ומאמרים עיתונאיים. כתב גם לבריות ליצירות של המלחין דמיטרי קבלבסקי
בשנת 1930 יחד עם המשורר דוד הופשטיין כתב סולודר תסריט לסרט אמנותי "ארץ המבטחים" שהיה אמור להיות מוקדש להתיישבות החקלאית היהודית בקרים. לבסוף הסרט לא הופק מפני שהדגש הועבר על ידי השלטונות אל ההתיישבות בבירוביג'ן
התקבל למפלגה הקומוניסטית בשנת 1943. היה חבר באיגוד הסופרים מברית המועצות.
שופר למדיניות הסובייטית כלפי הציונות, היהודים וישראל.