לציבור הרחב ולתקשורת בישראל ובעולם, ה-D9 ידוע בעיקר בזכות שימושו הצבאי בידי חיל ההנדסה הקרבית של צה"ל, ובפרט בפעולותיו באינתיפאדה השנייה ללחימה בטרור הפלסטיני, חלקן - כגון הריסת בתים - גרמו לתסיסה בקרב הפלסטינים וארגוני שמאל. ה-D9 השתתף באופן פעיל ולעיתים אף מכריע גם במלחמות ובעימותים נמוכי עצימות אחרים (כגון מלחמת יום הכיפורים, הלחימה ברצועת הביטחון, מלחמת לבנון השנייה, מבצע עופרת יצוקה ומבצע צוק איתן).
נכון ל-2020, דחפור ה-D9 הוא אחד משלושת הדחפורים (לצד הקטרפילר D6 והקטרפילר D10) שקטרפילר משווקת בישראל דרך חברת טרקטורים וציוד ITE.
מבנה והנדסה.
D9 הוא אחד הדחפורים הוותיקים והפופולריים של קטרפילר והשלישי בגודלו שהחברה מייצרת (אחרי ה-D10 וה-D11). גובהו כ-4 מטרים, אורכו ללא התקנים הוא כ-5 מטר, אורכו עם התקנים הוא כ-8 מטר ומשקלו כ-50 טונות. גובה הכף (9U) הוא 193 סנטימטרים והקיבולת שלה מעל 16 מטר מעוקב (מ"ק).
ה-D9 ידוע בזכות אמינותו ועמידותו בתנאי עבודה קשים. ל-D9 החדש עוצמה (הספק נטו) של וכושר דחיפה (כוח גרר) של כ-70 טונות (716 קילוניוטון). כוח הגרר שלו, התלוי בהספקו, באחיזת הקרקע שלו ובמשקלו, גדול ביותר. לא אחת משמש דחפור ה-D9 לחילוץ כלי רכב כבדים שנתקעו או התהפכו לרבות טנקי מערכה ודחפורים כבדים ששוקלים למעלה מ-60 טונות.
הדחפור מצויד באופן סטנדרטי בכף קדמית, הנקראת בעגה של מפעילי הצמ"ה - "סכין", ומעקר אחורי, הנקרא "רוטר". התקנים נוספים כוללים קבינה סגורה וממוזגת הממוגנת בגג קשיח נגד התהפכות (ROPS - Roll Over Protective Structure) ונגד נפילת חפצים (FOPS - Falling Objects Protective Structure). מעל לכף מותקנת רשת סורגי פלדה כדי למנוע חדירת אבנים למנוע. אפשר להזמין את הדחפור "פתוח" (ללא קבינה ומגיני מנוע) או "סגור" (עם קבינה סגורה וסבכות פלדה המגינות על המנוע מפני חדירת עצמים זרים). מחירו של דחפור D9 (אזרחי, במפרט סגור סטנדרטי) נע בין חצי מיליון למיליון דולר.
במהלך השנים נעשו שיפורים בדחפורי ה-D9 ובמערכות הפנימיות שלו (כגון מנוע, תמסורת וממיר-מומנט, מערכות הידראוליות, מערכות שליטה ובקרה, וכו'). כל עשור בערך הושק דור חדש של ה-D9, כאשר "דור" מייצג דגם חדש בסדרת ה-D9 עם סדרת שיפורים משמעותיים. דורותיו של ה-D9 מסומנים באותיות לטיניות בסדר עולה. מלבד שיפורים טכנולוגיים כללו הדגמים גם שינוי בממדי הכלי ובעוצמתו. השינוי בהספק המנוע נע בין של ה-D9 הראשון עד ל- של ה-D9L הגדול, עבור ב- של ה-D9R וה- של הדור הנוכחי, D9 מודל 2020.
מנוע.
בדגם ה-D9 המנוע הוא מנוע דיזל מדגם CAT C18 ACERT בנפח 18.1 ליטר.
הדגם הראשון של מנוע זה מספק "הספק גלגל תנופה" (הספק נטו) של ב-1,800 סל"ד אך הוא יעיל מקודמו, המנוע מדגם CAT 3408C HEUI של ה-D9R, בצריכת דלק ויותר ידידותי לסביבה (עומד בתקני זיהום אוויר מרמה Tier 2 ו-Tier 3). בגלל השיפור במנוע, ניתן לנצל יותר טוב את העוצמה ולהפיק כושר דחיפה של במהירות 0.1 קמ"ש.
ב-2011 הכניסה קטרפילר סדרת שיפורים ל-D9 שהעיקריים שבהם הם שיפורים בממשק המפעיל, מסך המחוונים הדיגיטלי ושיפור נוחות תא המפעיל.
ב-2014 השיקה קטרפילר גרסה משופרת של ה-D9 ובה מנוע דיזל משופר וידידותי יותר לסביבה שעומד בתקן זיהום אוויר מחמיר יותר מרמה Tier 4. המנוע המשופר הוא מדגם CAT C18 ACERT Tier 4-Final שמפיק 436 כ"ס (325 קילוואט) ב-1,800 סל"ד וכולל לצידו מערכות קירור יעילות יותר. גם הוא מספק כושר דחיפה של ובעל 3 גלגלי שיניים בזר המניע, כמו ב-D9R.
מנוע ה-CAT C18 המשופר מותקן ב-D9 מודל 2020 ומספק ב-1,750 סל"ד. דגמי ה-D9R וה-D9 GC משתמשים במנוע ה-CAT 3408C HEUI הישן יותר, שמפיק .
מערכות שליטה ובקרה.
כמו ה-D9R, גם ה-D9T מצויד במערכות בקרה ממוחשבות שנועדו לייעל את עבודת הדחפור ולהקטין את צריכת הדלק. הן כוללות מערכות שליטה וניהוג הדומות לאלה של ה-D9R (שני ג'ויסטיקים לשליטה בכף ובניהוג, או מערכת ידיות קלאסית, לפי בחירת הלקוח) ומערכות היזון חוזר ובקרת מנוע, דלק ושמן שמנטרות את פעולת הדחפור בזמן אמת וממטבות את ביצועיו על ידי התאמת פעילות המנוע וחלוקת הכוח בהתאם לצורך. מערכות אלה כוללות את APECS המשפרת את ביצועי ההרמה והדחיפה, שסתום לחצים אוטומטי להורדת לחץ הידראולי כאשר ניתן, ומערכת Auto-Shift שאחראית על חלוקה אוטומטית של הכוח לזחלים בצורה יעילה בהתאם לתנאי המשטח עליו עובד הדחפור. הדגמים החדשים של ה-D9T כוללים גם מחשב שליטה ובקרה מתקדם עם מסך מגע, המאפשר למפעיל לכוונן את הדחפור בהתאם לצרכיו והעדפותיו.
הכף.
באופן סטנדרטי ה-D9 מצויד בכף קדמית כבדה (המכונת בעגת מפעילי הצמ"ה "סכין"), המיוצרת כיציקת פלדה אחת - לרוב מדגם 9U (עם קיבולת גדולה יותר) או 9SU (הקטנה יותר, שנועדה להשיג יותר חדירה) או 9S (כף שטוחה שנועדה ליישור קרקע). הכף מחוברת ל-D9 באמצעות 5 זרועות: שתי זרועות עליונות המחוברות לבוכנות הידראוליות המרימות ומנמיכות את הכף, שתי זרועות תחתונות-צדדיות שמטים את זווית הכף וזרוע אחת מרכזית (נקראת tag-link) שנמצאת מתחת לרדיאטור ונועדה לשפר את השליטה בכף ולקרב אותה לטרקטור. הכף נועדה בעיקר לעבודות עפר כגון דחיפת עפר אדמה וחצץ, חישוף ויישור קרקע. הכף היא התקן פריק וניתן להחליפה בכפות שונות (כגון ה-9U וה-9SU), מגובים וכלים שונים בהתאם לצורך וסוג העבודה הנדרש.
הכף של ה-D9 מיוצרת כיציקת פלדה אחידה, היא גדולה מאוד וכבדה. כף ה-9U שוקלת גובהה , רוחבה וקיבולתה 16.4 מ"ק. כף ה-9SU שוקלת , רוחבה 4.3 מטרים, גובהה 1.934 מטר וקיבולתה 13.5 מ"ק. הכפות החדשות גדולות מהכפות הישנות שניתן למצוא על דחפורים ישנים יותר מדגמי D9N ומטה (למשל: כף 9SU של דגם N שוקלת 4,272.91 ק"ג, רוחבה 3.05 מטרים, גובהה 1.57 מטר וקיבולתה 9 מ"ק). כף הפלדה עשויה מפלדה ברמת קשיות DH-2 ואילו ה"ציפורניים" עשויות מפלדה ברמת קשיות DH-3 מאחר שהן מועדות ליותר שחיקה. הכפות המודרניות מצוידות ברשת פלדה מעליהן, כדי למנוע חדירת אבנים ובולדרים לרדיאטור.
המעקר.
בירכתיו מצויד ה-D9, בדרך כלל, במעקר אחורי ("רוטר") שנועד לעקור בולדרים מהקרקע ולחדור אדמה טרשית ואף טונדרה. מעקר קרס יחיד שוקל , ניתן להרימו לגובה 88.2 ס"מ והוא יכול לחדור לתוך הקרקע עד לעומק של 123 ס"מ בכוח מקסימלי של . התקנים אלה פריקים וניתן להחליפם בכפות, מחרשות, כננת (Winch) וכלים שונים בהתאם לצורך.
הזחל.
הזחל (או בשמו המקצועי מזקו"ם) בדחפורים מדגמי D9L ואילך, מתאפיין בתכנון ייחודי: High Drive או Elevated Sprocket.
כתוצאה ממשקלו הכבד של הדחפור, והמומנט הגבוה שמפיק המנוע, נוטה ציר ההנעה האחורי (זה הנושא את זר השיניים המניע את הזחל) להישחק, להזדעזע, ואף להישבר במהלך עבודתו השוטפת של הדחפור. לכן, תוכנן המזקו"ם בדגמי D9L ואילך, באופן בו הזר המניע () אינו נושא עוד את משקלו של הדחפור, והוא משמש להנעת הזחלים בלבד.
במבנה החדש, הזר המניע מותקן מעל לשורת הבוגים (מרכובים) באופן המעניק לזחל צורה משולשת. תכנון זה נקרא High Drive או Elevated Sprocket. בתכנון זה קטן העומס על מערכות ההנעה, וחלקן אף מתייתרות (כגון מערכת ההנע הסופית (final drive system) הנוטה להישבר) או מוחלפות במערכות יעילות יותר, כאשר הן אינן פגיעות עוד לזעזועים ולחבטות.
תכנון זה מסייע בהארכת זמן החיים של מערכות ההינע, ועצם הניתוק הפיזי של המזקו"ם מגוף הטרקטור מאפשר גם תנועת עִל-רוד חופשית למערכת הזחלים, גמישות, ואחיזה טובה יותר מבעבר. מאידך, הזחל צריך לעבור יותר כיפופים ממקבילו בעל התצורה הסטנדרטית, דבר המקטין את אורך החיים שלו. שימוש בזחל מסוג SALT (ראשי תיבות של Sealed and Lubricated Track), שהוא זחל המגורז באופן תמידי, נועד לפתור בעיה זו.
הזחל הבסיסי מורכב מ-43 חוליות (בכל צד) ברוחב 61 ס"מ. אורך הזחל שנוגע ברצפה הוא 3.47 מטר, כך שנוצר שטח מגע של 4.24 מטר רבוע. על הזחל נעים 8 גלגלי מרכוב (בוגים). גובה הגחון הוא 59.6 ס"מ (כ-0.6 מטר), דבר המגדיל את עבירוּת הכלי. חוליות הזחל עצמן עבות וחזקות, ונועדו לעמוד בתנאי עבודה תובעניים כגון תוואי קרקע קשה. בניגוד למזקו"ם של רכב קרבי משוריין כגון טנקים, פריסת זחל ב-D9 היא אירוע נדיר ביותר.
היסטוריה.
האבטיפוס של ה-D9 יוצר לראשונה ב-1954 ונקרא D9. שנה אחר כך, ב-1955, יוצר ה-D9 הסדרתי עם והיה הגדול בזמנו. הדחפור פותח בין השאר להתמודד עם דחפור Euclid TC-12. ב-1956 שופר הספק המנוע ועלה ל-320 כ"ס. ב-1959 הוחלף ה-D9 במודל D9 שהיה בעל . ב-1961 הופיע ה-D9, שהיה בעל וכושר דחיפה (drawbar pull) של 61 טון במהירות 0.1 קמ"ש, ושקל כ-45 טון. דגם זה שלט ללא מחליף כ-13 שנה, והפך לדחפור הכבד הנפוץ באתרי עבודה קשה. ב-1965 איש העסקים באסטר פטרסון חיבר זוג דחפורי D9G כדי לדחוף מגרדות כבדות. ב-1986 קנתה קטרפילר את הזכויות על הרעיון וכך נוצר ה-DD9G (ה-D שלפני הדגם מייצגת Dual, כלומר "כפול") בעל 770 כ"ס. פטרסון גם פיתח את ה-SxS D9G שכלל שני דחפורי D9G זה לצד זה בעלי "סכין" (כף דחפור) משותפת והוא הוצג על ידי קטרפילר ב-1969. ב-1974 הגיע ה-D9 הגדול יותר, עם וכושר דחיפה של 63 טון. גם לו יוצרו דגמי DD9H ו-SxS D9H. עד להופעתו של דחפור ה-D10 ב-1977 היה ה-D9H הדחפור הקונבנציונלי הגדול ביותר של קטרפילר.