בניגוד ללוחמה האווירית בזירה המערבית שהתנהלה בגובה רב, עקב הצורך להימנע מאש נ"מ שנורתה לעבר המפציצים האמריקאיים והבריטיים שתקפו את גרמניה, הלוחמה האווירית בחזית המזרחית התנהלה בגובה נמוך יותר שבו ביצועי המטוס היו טובים יותר, והטייסים הסובייטיים ידעו לנצל את כוח האש החזק של המטוס, ובפרט את התותח בקוטר 37 מ"מ שאפשר להפיל מטוס אויב באמצעות פגיעות מעטות, את יציבותו של המטוס ואת מערכת הקשר האמינה שלו. המטוס שימש בעיקר כמיירט, והפיל מספר רב של מטוסי קרב ומפציצים גרמניים. מבין עשרת אלופי ההפלות הסובייטיים הגדולים ביותר, חמישה מהם השיגו את רוב ניצחונותיהם כשהטיסו את האיירקוברה.
הטייס הסובייטי ניקולאי ג. גולודניקוב תיאר את התרשמותו מהמטוס במילים אלו:
בחילות אוויר נוספים.
המטוס שירת גם בחיל האוויר של צבא צרפת החופשית, בחיל האוויר המלכותי האוסטרלי ובחיל האוויר שהקימו טייסי חיל האוויר האיטלקי שערקו לבעלות הברית.
לאחר המלחמה.
המטוס שימש לתקופה קצרה את חיל האוויר האמריקאי ואת חיל האוויר האיטלקי כמטוס אימון ויצא סופית משימוש עד שנות ה-50 המוקדמות. בימינו מוצגים מספר מטוסים במוזיאונים ברחבי העולם, ומספר מועט של מטוסים עדיין נמצאים בשימוש כמטוסי מרוצים בארצות הברית, לאחר שעברו שיפורים והתאמות שהגבירו את מהירותם.
מגדל דמרי
מגדל דִּמְרִי (באנגלית: Dimri Tower) הוא גורד השחקים הגבוה באשדוד, השוכן במע"ר הצפוני ברובע הקריה ("הסיטי") שבעיר, דרום-מערבית למגדלי K. גובהו הוא 154 מטרים, ונכון ל-2022 הוא המגדל הגבוה ביותר בישראל מחוץ לגוש דן.
בניית המגדל החלה בשנת 2010 ונעצרה למשך כמה שנים בעקבות עיכוב בקבלת היתרי בנייה. היא חודשה בשנת 2018. קומת הקרקע של הבניין היא קומת מסחר, 7 הקומות הראשונות משמשות למשרדים ולמרפאה, ושאר הקומות העליונות משמשות למגורים. במגדל יש 120 דירות.
אנטה ספורט
אנטה ספורט הוא תאגיד ציוד ספורט סיני בינלאומי, הממוקם בג'ינג'יאנג. זוהי חברת בגדי הספורט השלישית בגודלה בעולם לפי הכנסות נכון לשנת 2019.
פעילותה, שנוסדה בשנת 1994, כוללת עסק בעיצוב, פיתוח, ייצור ושיווק של מוצרים, לרבות בגדי ספורט, הנעלה, הלבשה ואביזרים תחת מותג משלה.
היסטוריה.
אנטה נוסדה על ידי דינג שיז'ונג בשנת 1991. בשנת 2008, אולימפיאדת בייג'ינג נתנה לאנטה את ההזדמנות להרחיב את הנעליים לשיווק עסקי.
אנטה ספורט נסחרה בבורסה של הונג קונג בשנת 2007 עם מחיר ההנפקה שלה לפי 5.28 דולר HK למניה. בשנת 2009, רכשה החברה את סימן המסחר של פילה בסין, הונג קונג ומקאו מבל אינטרנשיונל. מאז, החברה מפעילה את עסקי פילה בשלושת התחומים הללו. הפורוורד לשעבר של מינסוטה טימברוולבס, קווין גארנט, עזב את נותנת החסות של הנעליים לשעבר, אדידס, וממומן על ידי אנטה מאז אוגוסט 2010. גארד גולדן סטייט ווריורס, קליי תומפסון, עזב גם הוא את נותנת החסות נייקי, והוחתם באנטה מאז פברואר 2015.
אנטה ספורט החלה בחרם על ה- NBA באוקטובר 2019 כתוצאה מציוץ מחדש של גורם בהנהלת יוסטון רוקטס לתמיכה בהפגנות הונג קונג. עם זאת, ב-14 במאי 2020, וילסון ספורט, מותג אנטה ספורט, הודיע ​​כי יחליף את ספולדינג בבעלות ברקשייר האת'וויי כספקית כדור ה-NBA החל מעונת 2021/2022 ב-NBA.
חסויות.
אנטה ספורט היא הספקית והנותנת החסות של קבוצות רבות, שחקנים והתאחדות:
שחקני עבר.
אנטה העניקה חסות ל-26 נבחרות סיניות בענפי ספורט חורף, איגרוף, טאקוונדו, התעמלות, הרמת משקולות, היאבקות, ג'ודו, גלישת גלים, כדורמים וגולף.
מקפצה
מקפצה היא קרש המשמש לקפיצה למים או להתעמלות. מקפצה היא בדרך כלל זיז קפיץ וגמיש.
מקפצת שחייה בדרך כלל קבועה על ידי ציר בקצה אחד (כך שניתן להזיז אותה כאשר אינה בשימוש), והקצה השני תלוי מעל בריכת שחייה, כאשר נקודה בין הציר לקצה מונחת על מנוף מתכוונן.
מקפצה משמשת גם כביטוי לדבר שיעלה את הקריירה המקצועית.
גובה המקפצה.
קרש קפיצה ממוקם בדרך כלל באחד משני גבהים אלו: מעל פני המים.
גבהים היסטוריים של מקפצות.
לפני שנת 1960, מקפצות, לרוב מעץ, היו בגובה של , או מעל המים. ציורו של האמן האמריקאי נורמן רוקוול בשם "Boy on High Dive" מציג קרש קפיצה מעץ טיפוסי של תחילת המאה ה-20 בגובה של 7 מ'.
קרש קפיצים ביתי.
לאחר תקרית בוושינגטון ב-1993, מרבית בוני הבריכות בארצות הברית אינם ששים להצטייד בבריכת שחייה עם מקפצות לצלילה ולכן בריכות צלילה ביתיות הרבה פחות נפוצות בימינו. באירוע, שון מנלי בן ה-14 צלל למוות (ראשו פגע בתחתית הבריכה) בבריכת שחייה פרטית, נפצע קשה והפך למשותק. עורכי הדין של המשפחה, יאן אריק פיטרסון ופרד זדר, תבעו בהצלחה את יצרן המקפצה, את בונה הבריכה ואת מכון הספא והבריכה הלאומי של ארצות הברית (NSPI) על כך שהבריכה לא הייתה מספיק עמוקה. התקן של ה-NSPI חייב עומק מינימלי של מה שלא קרה במקרה זה. אולם בתי המשפט קבעו כי הבריכה "הייתה קרובה מספיק" לסטנדרטים בכדי להטיל את האחריות על ה-NSPI. התביעה בהיקף של מיליוני דולרים נפתרה בסופו של דבר בשנת 2001 תמורת 6.6 דולר מיליון דולר (8 דולר) מיליון לאחר הוספת ריבית) לטובת התובע. ה-NSPI אחראי לאחריות והיה מותח כלכלית על ידי המקרה. היא הגישה פעמיים בקשה להגנה על פשיטת רגל בפרק 11 ונערכה בהצלחה מחדש לאיגוד תעשיית בריכות שחייה חדש.
האנס ריכטר
הנס ריכטר (גרמנית: Hans Richter; 6 באפריל 1888 – 1 בפברואר 1976) היה צייר, גרפיקאי, אוונגרדיסט, נסיין קולנוע ומפיק גרמני.
גרמניה.
ריכטר, יליד ברלין, החל ב-1912 במגעים ראשונים עם האמנות המודרנית באמצעות הפרש הכחול ובשנת 1913 דרך גלריית סלון הסתיו הגרמני הראשון וכתב העת "דר שטורם" בברלין. בשנת 1914 הושפע מהקוביזם. הוא תרם "לכתב העת 'Die Aktion"' ("הפעולה" בגרמנית) בברלין, ובמסגרת תערוכתו הראשונה הייתה במינכן בשנת 1916, פורסמה מהדורה מיוחדת של המגזין אודותיו. באותה שנה הוא נפצע והשתחרר מהצבא, נסע לציריך והצטרף לתנועת הדאדא.
ריכטר האמין שחובתו של האמן היא להיות פוליטי בעבודתו, להתנגד למלחמה ולתמוך במהפכה. בשנת 1917 עשה את עבודותיו המופשטות הראשונות. בשנת 1918, הוא התיידד עם ויקינג אגלינג, והשניים התנסו יחד בקולנוע. ריכטר היה מייסד שותף לאיגוד אמני המהפכה ("Artistes Radicaux") בציריך, 1919. באותה שנה כתב את ה "Prelude" הראשון שלו (תזמור של נושא המתפתח בסדרה של אחד עשר רישומים). בשנת 1920 היה חבר בקבוצת נובמבר בברלין ותרם לכתב העת ההולנדי "דה סטייל".
לאורך הקריירה שלו, הוא טען שסרטו, "Rhythmus 21", משנת 1921 הוא הסרט המופשט הראשון שנוצר אי פעם. טענה זו אינה נכונה: קדמו לו הפוטוריסטים האיטלקים ברונו קורה וארנאלדו ג'ינה בין השנים 1911 ו-1912 (כפי שהם מדווחים "במניפסט העתידני של הקולנוע" ), וכן עמיתו האמן הגרמני וולטר רוטמן אשר הפיק את "Lichtspiel Opus 1" בשנת 1920. אף על פי כן, סרטו של ריכטר "Rhythmus 21" נחשב לסרט מופשט מוקדם חשוב.
ארצות הברית.
ריכטר עבר משווייץ לארצות הברית בשנת 1940 והפך לאזרח אמריקאי. הוא לימד במכון לטכניקות בקולנוע במכללת הסיטי קולג' של ניו יורק.
בזמן שחי בניו יורק, ביים ריכטר שני סרטים עלילתיים, "חלומות שכסף יכול לקנות" (1947) ו-"8x8: סונטת שחמט בשמונה תנועות" (1957) בשיתוף מקס ארנסט, ז'אן קוקטו, פול בולס, פרנאן לז'ה, אלכסנדר קלדר, מרסל דושאן ואחרים, אשר צולמו חלקית על כר הדשא של בית הקיץ שלו בסאות'בורי, קונטיקט.
בשנת 1957 סיים לעבוד על סרט בשם Dadascope ובו שירים ופרוזות שנאמרו על ידי כותביהם: ז'אן ארפ, מרסל דושאן, ראול האוסמן, ריכרד הילזנבק וקורט שוויטרס.
לאחר 1958 בילה ריכטר חלקים מהשנה באסקונה, חלקים בקונטיקט וחזר לצייר.
בשנת 1963 ביים את הסרט הקצר "מהקרקס לירח" על האמן האמריקאי אלכסנדר קלדר.
בשנת 1965, ריכטר כתב ספר על תנועת הדאדא בשם "Dada: Art and Anti-Art", שכלל גם את הרהוריו על יצירות האמנות בסגנון הנאו דאדא החדש.
ריכטר הלך לעולמו ב-1976 במינוסיו, ליד לוקרנו, שווייץ.
משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים
מגדל דימרי
צ'ארלס ויטאקר
צ'ארלס אוונס ויטאקר (באנגלית: Charles Evans Whittaker; היה שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית בשנים 1957–1962. לאחר שעסק בעריכת דין במגזר הפרטי בקנזס סיטי, הוא מונה כשופט בבית המשפט הפדרלי המחוזי של המחוז המערבי של מיזורי. ב-1956 מינה הנשיא דווייט אייזנהאואר את ויטאקר כשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים בסבב השמיני. ב-1957 אושר מינויו לבית המשפט העליון של ארצות הברית. במהלך תקופת כהונתו הקצרה יחסית בבית המשפט העליון בתקופת נשיאותו של ארל וורן, היה ויטאקר לשון המאזניים. ב-1962 הוא לקה בהתמוטטות עצבים והתפטר מכהונתו. לאחר פרישתו הו שימש כיועץ המשפטי הראשי של חברת ג'נרל מוטורס ולעיתים קרובות מתח ביקורת על התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח ועל בית המשפט העליון בנשיאותו של וורן.
ראשית חייו.