עם היוודע על תנאי ההסכם, החלו מהומות בבירת פרס. ב-11 בפברואר 1829 השגרירות הרוסית נכבשה על ידי ההמון, בעקבות עימות דיפלומטי הקשור לאחד מסעיפי ההסכם. כמעט כל עובדי השגרירות, כולל השגריר אלכסנדר גריבוידוב נהרגו.
כתוצאה מההסכם, כ-80 אלף ארמנים תושבי פרס הועברו לשטח שהועבר לשליטה רוסית.
ההסכם עיצב את הגבול בין שתי המדינות עד לתחילת המאה ה-20 וכן את גבולה הדרומי של ברית המועצות באזור. גבול זה לא השתנה גם עם הקמת ארמניה ואזרבייג'ן העצמאיות.
Dell EMC
Dell EMC, לשעבר EMC, הוא תאגיד רב-לאומי שבסיסו בארצות הברית, המתמחה באספקת מוצרים, שירותים ופתרונות בתחום אחסון וניהול מידע. החברה היא חברה בת של חברת דל, לאחר שנרכשה על ידיה ב-7 בספטמבר 2016.
ל-EMC מרכזי מחקר ופיתוח ב-10 מדינות: בלגיה, ברזיל, הולנד, אירלנד, ישראל, סין, הודו, רוסיה, סינגפור וארצות הברית. כמו כן, לתאגיד שלושה מרכזי ייצור: בארצות הברית, אירלנד וברזיל.
היסטוריה.
EMC נוסדה ב-1979 במסצ'וסטס, על ידי ריצ'רד איגן ורוג'ר מרינו. ב-1981 הציג התאגיד לראשונה את רכיבי הזיכרון בנפח 64 ק"ב שלו. זמן קצר לאחר מכן התאגיד הרחיב את מוצריו גם לכונני דיסקים ופלטפורמות לאחסון מידע. החברה גדלה במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 להיות הספק המוביל בעולם של פלטפורמות לאחסון מידע, שמתחריו העיקריים היו IBM, היולט פקארד והיטאצ'י.
בשנת 1999 רכשה EMC את חברת המחשבים "דטה ג'נרל" (Data General), אך סגרה את רוב קווי המוצרים שלה, למעט מוצרי אחסון מידע.
החל מ-2001 כיהן ג'ו טוצ'י כמנכ"ל החברה. הוא הוביל מהלך לגידול פעילות החברה על ידי שורה של רכישות וכניסה לתחומי פעילות חדשים, בין השאר:
רכישות בישראל והסניף הישראלי.
בשנת 1987, הצטרף המהנדס ויזם היי-טק ישראלי משה ינאי לחברה, ועד פרישתו ממנה בשנת 2001, הוביל את פיתוח החומרה והתוכנה של מוצר הדגל של החברה, סימטריקס, שכלל חידושים טכנולוגיים רבים. צוות הפיתוח בראשותו התפתח מקבוצה קטנה של מהנדסים שגייס מקרב עמיתיו בישראל, וגדל לאלפי עובדים. המוצר שפיתח הוא הגורם העיקרי להפיכתה של EMC לחברת ענק, ששווי השוק שלה הוא עשרות מיליארדי דולרים. הצוות של ינאי עבד קודם בחברת אלביט ופיתח בשיתוף עם חברת "ניקסדורף" הגרמנית מחשב שנקרא "ענת".
מרכז הפיתוח שהיה לחברה בישראל עד 2002 נסגר בעקבות התפוצצות בועת הדוט-קום. EMC העבירה את מרכז המו"פ הישראלי לחברת ההזנק הישראלית "דיליג'נט" (שיסדו משה ינאי ודורון קמפל) תמורת מניות, כולל את אנשי הפיתוח, קניין רוחני של טכנולוגיות שונות וציוד מעבדה. בנוסף, היא השקיעה 5 מיליון דולר במזומן בדיליג'נט תמורת 24% ממניות החברה. "דיליג'נט" נמכרה ליבמ תמורת 165 מיליון דולר באפריל 2008.
המרכז בישראל נפתח מחדש ב-2006, לאחר שהתאגיד רכש את ארבע חברות הזנק ישראליות קאשיה, nLayers, פרואקטיביטי (Proactivity) ואילומינטור. פעילות נוספת נרכשה בישראל בעקבות רכישת חברת "RSA Security" שרכשה את חברת "סיוטה" הישראלית שניהל נפתלי בנט.
בשנת רוכזו כל משרדי החברה באתר אחד בהרצליה פיתוח, שהוגדר מרכז מצוינות (Center of Excellence), בנוסף השיקה החברה שלוחת פיתוח בבאר-שבע.
ביולי 2013 רכשה את חברת ScaleIO תמורת כ-200 מיליון דולר.
קרב הארדנים (1914)
קרב הארדנים היה אחד מן הקרבות הראשונים במלחמת העולם הראשונה. הקרב התרחש בין התאריכים 21–23 באוגוסט 1914 והיה חלק מהמערכה על הגבולות, סדרת קרבות שהתחוללו באזור דרום בלגיה ומזרח צרפת.
הרקע לקרב.
על פי הערכות המודיעין הצרפתי, הכוחות הגרמנים שהיו ערוכים באזור יערות הארדנים היו מועטים ובעלי חימוש קל, ולא יכלו לעמוד בפני מתקפה צרפתית מהירה ובעלת קצב אש גבוה וציוד המתאים לקרב בשטח המיוער.
בהתאם למידע זה, התכוננו כוחות צרפתיים בפיקודו של הגנרל ז'וזף ז'ופר לפתוח במתקפה באזור יערות הארדנים על מנת לתמוך בכוחות הצרפתיים התוקפים באזור לורן. בדיעבד התברר, כי הערכות המודיעין הצרפתי היו שגויות ומולם עמד כוח צבאי גרמני גדול, ערוך ומאומן היטב. כבר ב-20 באוגוסט פתחו הכוחות הגרמניים בהתקפת נגד מול הצרפתים התוקפים באזור לורן, אך הגנרל ז'ופר החליט שלא לשנות את תוכניותיו באשר ליום המחרת.
מהלך הקרב.
סדר הכוחות של הצדדים היריבים, שהשתתפו בקרב, כלל שתי ארמיות מכל צד. הכוח הצרפתי הורכב מן הארמיות השלישית והרביעית, שכללו כ-360,000 חיילים, ואילו הכוח הגרמני הורכב מן הארמיות הרביעית והחמישית, שכללו כ-380,000 חיילים.
הצבא הגרמני באזור הארדנים, פעל במסגרת תוכנית המערכה הגרמנית, שהותוותה בתוכנית שליפן לכיבוש צרפת. הוא נועד להתקדם באיטיות לתוך שטח צרפת, לתפוס עמדות מגננה, ולספק את הציר לתנועת האיגוף של הכוח הגרמני העיקרי, שרוכז באגף הימני. הכוח הצרפתי ניסה לתקוף את מרכז הכוח הגרמני המתקדם.
תנאי השטח המיוערים, שהיקשו גם כך על תנועת הכוחות היריבים, הוחמרו בשל ערפל כבד, שהיקשה מאוד על הראות, וגרם לשורה של קרבות היתקלות מטווח קצר. הכוחות הצרפתיים הצליחו אמנם להפתיע את הגרמנים, אך הם צוידו במדים בהירים. ללא כל הסוואה ובלטו על רקע היער החשוך. למרות ההפתעה הראשונית, הגרמנים, שהספיקו להתחפר בעמדות בהתאם לתוכנית המערכה שלהם, הגיבו באש מקלעים מטווח קצר וזכו לסיוע ארטילרי יעיל, שגרם אבדות כבדות לכוח הצרפתי התוקף.
תוצאות הקרב.
הצרפתים החלו בנסיגה מהירה ובלתי מאורגנת, בעוד כוחות גרמניים ממשיכים לזנב בהם. בשלב זה לא היה לפיקוד הצרפתי כל מידע מוסמך לגבי תמונת הקרב והיקף האבדות.
הניצחון הגרמני הברור בקרב הארדנים, הצלחתם בכיבוש השטח וההחזקה בו, הקנתה להם שליטה על מכרות הברזל האסטרטגיים באזור ואפשרה להם לבסס ראש גשר לתנועה עתידית של כוחותיהם אל תוך צרפת.
EMC Corporation
אינדוקטרינציה
אִינְדוֹקְטְרִינַצְיָה או הֶּחְדר מִשְנָה היא תהליך של הנחלת דעות, עמדות, רעיונות, אמונות או , בדרך כלל דעות דתיות או פוליטיות. אינדוקטרינציה שונה מחינוך בכך שהמשתמשים בה אינם מצפים מהתלמידים לשאול שאלות או לבחון בצורה ביקורתית את מה שלמדו. אינדוקטרינציה שונה משטיפת מוח בכך שאינה נערכת בכפייה פיזית. המילה משמשת פעמים רבות ככינוי גנאי בידי מתנגדי הדוקטרינה, במיוחד בהקשר של דעות פוליטיות או תפיסות דתיות.
המונח אינדוקטרינציה קשור קשר הדוק לחיברות ("סוציאליזציה"); אך בעוד שהמונח אינדוקטרינציה נושא לעיתים קונוטציות שליליות, למונח חיברות, המתייחס ללמידה תרבותית או חינוכית, אין קונוטציות כאלו.
סאלפענדי
סלט ערבי
גוון קופר
אוון הארפר
יאנטו ג'ונס
טושיקו סאטו
רפרף משורטט
המערכה על הגבולות
המערכה על הגבולות הייתה סדרה של קרבות אשר התרחשו באזור לורן והארדנים במזרח צרפת ובדרום בלגיה בין התאריכים 14–24 באוגוסט 1914, מיד עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. בקרבות אלה לחמו כוחות גרמניים נגד כוחות צרפתיים, בריטיים ובלגיים לאורכה של החזית המערבית. הכוחות הלוחמים במערכה זו כללו כ-1,300,000 חיילים מכל צד והיו הביטוי בשטח של יישום תוכנית שליפן הגרמנית ו"תוכנית 17" הצרפתית.
הפסדי הכוחות הצרפתיים וכישלון ההתקפה הצרפתית בהתאם לתוכנית 17 גרמו לנסיגה עמוקה שלהם לצורך ארגון מחדש ביחד עם כוחות בריטיים קטנים על נהר מארן וסביב ורדן.
סיכום המערכה על הגבולות בחודש הראשון למלחמה הותיר את צרפת עם 260,000 נפגעים כאשר 140,000 מתוכם נפגעו בארבעת ימי הלחימה העיקריים של המערכה על הגבולות.
וילה טריסינו (ויצ'נצה)
וילה טריסינו (איטלקית: Villa Trissino) היא וילה הניצבת באתר קריקולי (Cricoli) בפאתי העיר ויצ'נצה שבאזור ונטו שבצפון איטליה.
אף שהווילה הוכרזה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, במסגרת ההכרזה אודות הווילות הפלדיאניות בוונטו, היא לא נבנתה בידי אנדראה פלאדיו, אך נודעת לה חשיבות לחקר ההיסטוריה והיצירה של האדריכל.
ג'יאנג'ורגו' טריסינו.
ג'יאנג'ורגו' טריסינו (1550-1478) היה האציל הוויצ'נטי שהביא את אנדראה פלאדיו אל תחום האדריכלות, וככל הנראה אירע הדבר בווילה טריסינו. כאן פגש את פלאדיו, עמד על כישוריו ועל הפוטנציאל היצירתי הגלום בו וכאן גרם למהפך שהפכו מבנאי לאדריכל מתכנן. טריסינו היה איש הרוח והאינטלקטואל המוביל של העיר ויצ'נצה. הוא כתב שירה ומחזות ברוח המורשת הקלאסית הקדומה. טריסינו היה האיש שהעניק לאדריכל הצעיר את השם "פלאדיו" (שמו המקורי היה אנדראה די פייטרו דלה גונדולה), שבאמצעותו ייחס לו את החכמה של פלאס–אתנה, אלת החכמה של היוונים הקדמונים. הקשרים עם טריסינו הביאו לכך שפלאדיו הפך להיות אדריכל מבוקש מאוד באזור הוונטו. המפנה החשוב אירע כאשר בשנת 1541 נסע, יחד עם טריסינו, בפעם הראשונה, לרומא. המפגש עם בניני רומא, העתיקים ובני זמנו, הוא שהאיר את עיניו של פלאדיו והביאו למה שהיה אחר כך.
וילה טריסינו היא ציון דרך היסטורי, יותר מאשר אדריכלי, ומכאן מקומה במורשת העולמית. הווילה עצמה היא מבנה ששופץ והורחב על ידי טריסינו עצמו, שהיה בעל כישורים של מתכנן ושרטט.
ניצה טרמין
ניצה טֶרְמִין היא זמרת ומוזיקאית ישראלית, מבצעת בעיקר מוזיקה ספרדית, לאדינו, פאדו ומוזיקה צוענית. התגלתה במופע "בית פורטוגזי", שבו ביצעה משיריה של הזמרת עמליה רודריגז. אלבומה השני, שיצא בשנת 1999, כלל את הלהיט המתורגם "נפלי". היא בעלת קול קונטרה אלט ייחודי ונמוך. במהלך השנים שיתפה פעולה על הבמות עם מספר אומנים, בהם שמעון פרנס, ירון אנוש ואומן הגיטרה באלדי אולייר.
ביוגרפיה.
בעלת תואר ראשון במוזיקולוגיה של אוניברסיטת בר-אילן. דוברת את שפת הלאדינו של יהודי ספרד ועושה רבות למען שימור התרבות והשפה.