ב-1924 פרש מתפקידו הסנאטור רוברט לתאם אוון. אוון ייצג את אוקלהומה בסנאט מאז קבלתה כמדינה ב-1907. וולטון מייד הציג את מועמדתו בבחירות המקדימות וזכה במועמדות המפלגה עם 30 אחוזים בלבד מקולות המצביעים, והביס את חבר בית הנבחרים של ארצות הברית אברט האוורד. הסיבה לניצחונו של וולטן זמן כה קצר לאחר הדחתו הייתה ככל הנראה שהוא היה המועמד הדמוקרטי היחידי שגינה בפומבי את הקו קלוקס קלאן. על כל פנים, בבחירות הכלליות נחל וולטון תבוסה כאשר ב-62 אחוזים מהקולות זכה מועמד הרפובליקנים ויליאם פיין, מול 35 הקולות שהצביעו לוולטון. בתגובה לתבוסתו של וולטון, הנהיגו מנהיגי הדמוקרטים באוקלהומה "הצבעה מדורגת" (Ranked voting), על פיה נספרו רק פתקי הצבעה בהם סומנו מועמדים בעדיפות שנייה ושלישית, כלל שבסופו של דבר נפסק שהוא נוגד את החוקה.
ב-1932 נבחר וולטון לנציבות התאגידים של אוקלהומה, תפקיד בו הוא שימש בשנים 1933–1939. בשנים 1934 ו-1938 הוא ניסה להתמודד שוב על משרת המושל, אך בשתי הפעמים נוצח בבחירות המקדימות של הדמוקרטים. לאחר סיום כהונתו בנציבות התאגידים פרש וולטון מן החיים הפוליטיים והעביר את שנותיו הבאות בעריכת דין באוקלהומה סיטי.
ג'ק וולטון נפטר באוקלהומה סיטי ב-25 בנובמבר 1949, בגיל 68. הוא נטמן בבית הקברות רוז היל שבעיר.
ארביב
אינסיי
מרי אלן אדוארדס
מרי אלן אדוארדס (באנגלית: Mary Ellen Edwards; 9 בנובמבר 1838 – 22 בדצמבר 1934) הייתה אמנית ומאיירת בריטית. היא תרמה לעיתונים ויקטוריאניים רבים, כתבי עת וספרי ילדים.
ביוגרפיה.
מרי אלן אדוארדס נולדה כבתם של מרי ג'ונסון ודאון אדוארדס, חקלאי ומהנדס שהיו לו מספר המצאות מוצלחות. היא נולדה בחווה של אביה בסורביטון ב-9 בנובמבר 1838. היא באה ממשפחה אמנותית. היא בילתה את שנותיה הראשונות עם משפחתה בסורביטון, באי מאן, בדרום קנזינגטון ובצ'לסי, לונדון.
ב-13 ביוני 1866, מרי אדוארדס נישאה לג'ון פריר. פריר עבד בחברת שייט. למרי אדוארדס וג׳ון פרייר היה בן אחד, שנולד ב-1867. בעלה הראשון של אדוארד (פרייר) מת ב-1869. בתקופה הזאת ובמהלך העשור הבא, מרי אלן הגישה את עבודתה לתערוכות השנתיות של האקדמיה המלכותית לאמנויות (RA).
ב-1872 נישאה לאמן ג'ון צ'ארלס סטייפלס, איתו עבדה על פרויקטים רבים עד מותו בסוף המאה.
בשל מגוריה ונדודי משפחתה בגיל צעיר, היא לא הצליחה לקבל הכשרה פורמלית באמנות, אבל למדה בבית הספר לאמנות דרום קנזינגטון במשך שנה אחת.
קריירה.
היא החלה את הקריירה האמנותית שלה במדיום של צבעי מים. בגיל 12 היא עברה מצבעי מים לשמן. מחוץ לצבעי מים ותחריטים, מרי אדוארדס הייתה מאיירת מצליחה, שציירה את עבודותיה על עץ.
ב-1862, היא שלחה את שתי העבודות הגדולות הראשונות שלה לאקדמיה המלכותית בלונדון, אנגליה. עבודותיה התקבלו והוצגו מ-1864 עד 1908, היא שלחה עבודות כמעט מדי שנה, סך הכל הציגה 38 יצירות אמנות באקדמיה המלכותית.
היצירה הראשונה שלה שנרכשה לפרסום, ״הנשיקה האחרונה״, הוצגה ב-1865. כמו כן, נרכשו ונחרטו יצירותה ״לזיכרון ולשלום״.
היא איירה ספרי ילדים רבים. מ-1869 עד 1880 היא הייתה בצוות של העיתון The Graphic ולאורך הקריירה הארוכה שלה, היא עבדה עבור מספר מגזינים.
מלבד ההגשות הכמעט שנתיות שלה לאקדמיה המלכותית, היא הציגה ארבע יצירות בחברה המלכותית של האמנים הבריטים (RBA), עבודה אחת באקדמיה הסקוטית המלכותית (RSA), שמונה יצירות במכון המלכותי לאמנויות בגלאזגו (RGI), שתי יצירות במוסד הבריטי ותשע יצירות. באגודת האמניות. עבודותיה הוצגו גם בגלריות בצרפת.
סגנון והשפעה.
מרי אלן אדוארדס עבדה וחיה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. בשל האקלים החברתי באותה תקופה, היא לא הייתה פופולרית במיוחד בציבור שראה את אמנותה דרך העדשה הגברית המסורתית. היא הייתה יוצאת דופן בהמחשת רגש בעבודתה, והיצירות שלה הן עוצמתיות מאוד וקלות להבנה. לרוע המזל סגנונה לא היה מבוקש בקרב האוכלוסייה הרחבה בשל הדימוי החברתי כ"אמנות נשית", היינו יצירותיה נתפסו לעיתים קרובות כ"נשיות", "סנטימנטליות" ו"ביתיות", בהשוואה לציורי מקביליה הגברים.
חברה תעשייתית
ספנקופיטה
ספנקופיטה (יוונית: σπανακόπιτα; מיוונית σπανάκι "תרד" + πίτα "מאפה") הוא מאפה תרד מסורתי מהמטבח היווני. המאפה עשוי משכבות של בצק פילו, וביניהן מלית של תרד, פטה ועשבי תיבול שונים.
מרכיבים ורכיבים.
המילוי המסורתי של הספנקופיטה כולל תרד קצוץ, גבינת פטה, בצל או בצל ירוק, ביצה ותבלינים. לעיתים משתמשים בגבינות מלוחות אחרות, כדוגמת הקפלוטירי, גבינה קשה הדומה לקשקבל. עשבי תיבול כדוגמת שמיר, נענע או מליסה גם כן עשויים להיות חלק מהמילוי, ובמקרה זה תיקרא המנה "הורטופיטה". המילוי נעטף בשכבות של בצק פילו המשוחות בחמאה או בשמן זית. בחלק מהמתכונים הכפריים משתמשים בבצק "חוריאטיקו" שהוא מעט עבה יותר (מזכיר את בצק הפילאס הטורקי). לאחר האפייה, המאפה מקבל גוון זהוב. ניתן להגישו חם מהתנור או בטמפרטורת החדר.
ביוון קיימת גם גרסת "צום" של הספנקופיטה, שנאכלת במועדים נוצרים אורתודוקסיים כדוגמת התענית הגדולה. בגרסה זו מחליפים את מוצרי החלב והביצים בשמן זית, פטרוזיליה ומעט קמח.
באזורים כפריים ביוון בהם התרד זמין בכמויות נמוכות יותר, עשויים להוסיף לתערובת גם עלי מנגולד או כרישה.
גברה כרסתוס
גברה מסקל
טירופיטה
טירופיטה (יוונית: τυρóπιτα; מיוונית τυρó "גבינה" + πίτα "מאפה") הוא מאפה גבינה פופולרי מהמטבח היווני. מכינים את הטירופיטה מבצק פילו, במילוי של גבינות כדוגמת פטה וקפלוטירי.
הטירופיטה דומה מאוד לספנקופיטה, מאפה פילו במילוי תרד.
SQLink
SQLink היא חברה תוכנה ישראלית שנוסדה בשנת 1994, ומעסיקה למעלה מ-2,500 מומחים ויועצים בחזית הטכנולוגיה ומספקת קשת רחבה של שירותים מתקדמים ועדכניים לדרישות השוק בעולמות של: פיתוח תוכנה, אבטחת מידע וסייבר, BI ו-BIG DATA, דיגיטל ו-WEB, בדיקות תוכנה ואוטומציה, ניהול פרויקטים ותהליכי אינטגרציה מורכבים וייעוץ OFFSHORE.
עם לקוחותיה נמנים חברות תוכנה והיי-טק, תאגידים עסקיים, משרדי ממשלה, רשויות מקומיות, גופים ביטחוניים, בנקים ומוסדות פיננסיים, מוסדות אקדמיים, חברות תקשורת, רשתות מזון, חברות נדל"ן, גופים תעשייתיים ועוד.
הקבוצה דורגה ברשימות כמו FAST 50 של Deloitte &amp; Touche בישראל ו-FAST 500 של חברת דלויט העולמית. בשנת 2021 דורגה במקום ה-26 ברשימת "150 המעסיקים הטובים בישראל" של גלובס ובמקום השני בקטגוריית "מחשוב ותוכנה".
מאז 1994 החברה התרחבה וכוללת עתה מספר חברות:
קוינבייס
קוינבייס גלובל בע"מ (באנגלית: Coinbase Global, Inc; בתרגום מילולי: מרכז המטבעות הגלובלי בע"מ) היא חברה אמריקאית למסחר במטבעות מבוזרים הנוסדה ב-2012 על ידי בריאן ארמסטרונג ופרד אירסם. במרץ 2021 הפכה לבורסה המבוזרת הגדולה ביותר בארצות הברית ובאפריל אותה שנה החלה להיסחר באופן ישיר בנאסד"ק. החברה אינה פועלת מתוך מטה מאורגן ומתנהלת בצורת עבודה מרחוק.
היסטוריה.
קוינבייס נוסדה ביוני 2012 על ידי איש העסקים ומהנדס התוכנה בריאן ארמסטרונג, לאחר שנרשם לאקסלרטור "Y Combinator" וקיבל תמריץ בגובה מאה וחמישים אלף דולר. פרד אירסם, סוחר בגולדמן זקס לשעבר, הצטרף אליו מאוחר יותר. בן ריבס, מהנדס בריטי ושותף בחברת הביזור בלוקצ'יין דוט קום, היה אמור להצטרף לצוות המייסדים אולם דרכיהם נפרדו בשל מחלוקות מקצועיות בינו לבין ארמסטרונג בנוגע לתכנון הארנק הקריפטוגרפי של החברה.
שמה של החברה נגזר מתוך השיטה שלפיה עובדות עסקאותיה, קרי דרך הכנסת מטבעות מבוזרים לסירקולציה על ידי שימוש במערכת הוכחת עבודה. ב-12 באוקטובר 2012 השיקה החברה לראשונה שירות המאפשר ללקוחותיה לקנות ולמכור מטבעות מבוזרים באמצעות העברות בנקאיות.
במאי 2013 קיבלה החברה סכום כספי בסך חמש מיליון דולרים מידי חברת ההשקעות יוניון סקוור ונטורס ביוזמתו של מייסדה, איש העסקים פרד וילסון. בדצמבר קיבלה השקעה נוספת בגובה עשרים וחמש מיליון דולרים מידי החברות יוניון סקוור ונטורס, אנדרסן הורוויץ', וריביט קפיטל. באותה שנה הצטרף אולף קרלסון ווי לשורותיה של החברה כעובד הראשון של קוינבייס.
ב-2014 רשמה החברה שיא של מיליון לקוחות, יישמה את שירותי דפדפן הבלוקצ'יין "בלוקר" ואת שירות ניהול הספרים של חברת קיפט, הקימה ביטוח המכסה את הערך הכולל של סך הביטקוין המאוחסן בשרתיה, והשיקה כספת אלקטרונית המחזיקה את המטבעות המבוזרים שברשותה. כמו כן יצרה שותפויות עם חברות שונות כגון אוברסטוק, דל, אקספדיה, דיש נטוורק וטיים, דבר שאיפשר להן לקבל לראשונה תשלום תמורת שירותיהן בביטקוין או במטבעות מבוזרים אחרים. בהמשך השנה הוסיפה מערכת תשלום מסודרת במטבעות מבוזרים לחברות הפיננסיות סטרייפ, בריינטרי ופייפאל.
בינואר אותה שנה נרשמה קוינבייס גלובל בע"מ בדלאוור כחברת אחזקות עבור קוינבייס ושאר חברות הבת שלה. תהליך ההתאגדות בו הועברה קוינבייס לשליטתה של קוינבייס גלובל הושלם בחודש אפריל.
ב-2015 קיבלה החברה השקעה בגובה שבעים וחמש מיליון דולרים בהובלתו של דרייפר פישר ג'ורבטסון מידי הבורסה לניירות ערך בניו יורק, הארגון השירותי המאוחד לכלי רכב, ומספר בנקים שונים. בינואר השיקה החברה פלטפורמת מסחר מיוחדת בארצות הברית עבור סוחרים מקצועיים בשם "קוינבייס אקסצ'יינג'". בספטמבר פתחה את שירותיה גם עבור לקוחות בסינגפור ובקנדה.