כמאמן, היה ידוע כמאמן המקפיד על משמעת, דבר אשר הביא לעיתים למחלוקות עם שחקנים בולטים. בשנים האחרונות פרש מאימון קבוצות כדורגל מקצועיות ועבר לשמש כמאמן ילדים ומגלה כישרונות במגזר הבדואי בנגב. בשנת 2012 מונה לתפקיד המנהל המקצועי של מכבי באר שבע.
ב-1981 זכה בעיטור "לאיש כפועלו" מטעם איגוד הפועל.
בתו של עופר, מיכל, נשואה ליניב (ניבי) זגורי, עבריין מורשע שעומד על פי המשטרה בראש ארגון פשע עם אחיו חגי באזור באר שבע והנגב.
יונתן יבין
יונתן יבין (נולד ב-17 ביוני 1972) הוא סופר, עיתונאי, בעל טור, מתרגם, פובליציסט ומגיש רדיו ישראלי.
ביוגרפיה.
יבין נולד בניו יורק למגיש החדשות חיים יבין וזוגתו יוספה, והגיע ארצה עם משפחתו בגיל 3. בגיל 19, החל לכתוב בעיתונות המקומית בירושלים, ובהמשך היה לבעל טור במקומונים "עיתון ירושלים" וכל העיר וסיקר ענייני תרבות. בין לבין עבד מספר שנים כרעיונאי במשרדי פרסום ועם לקוחות פרטיים. בשנת 2001 עבר לתל אביב והחל כותב ב"מוסף הארץ" ובמוסף "ספרים" של "הארץ". בשנת 2005 החל כותב מאמרים פוליטיים וכתבות תרבות בעיתון ידיעות אחרונות. עם הזמן חדל לעסוק בעיתונאות, ומ-2009 כתב שם מאמרי דעה בלבד. הוא סיים את עבודתו שם בנובמבר 2018.
ספרים.
במקביל לעבודתו בעיתונות, עסק יבין בכתיבת רומן הביכורים שלו, "באבא ג'י". במהלך העבודה עליו התפרסם ספר הילדים הראשון שלו, "הכי הייתי רוצה להיות..." (עם עובד, 2002, נכתב בשיתוף עם נבו זיו). הספר מסביר לילדים בצורה מחורזת ומבדחת מהם מקצועות ומה היתרונות והחסרונות שיש בכל מקצוע. הספר זכה להצלחה והודפס בעשר מהדורות.
ספרו הבא של יבין לילדים נקרא "החתול דלעת משנה את הדעת" (עם עובד, 2004). הספר נבחר ל"מצעד הספרים" של משרד החינוך במקום השני לגיל הגן ובמקום השלישי לכיתות א' עד ג'. בנוסף, הספר תורגם לערבית על ידי המרכז לספרות הילד הערבי. בשנת 2011 נכלל "החתול דלעת משנה את הדעת" ברשימת תשעה ספרים מכל הזמנים שהרכיבו את "מדף הספרים" של משרד החינוך. הספר הופץ בלמעלה מ-50 אלף עותקים במחיר מסובסד במוסדות לימוד ברחבי ישראל ויבין זכה בתעודת "ספר פלטינה" מטעם התאחדות הוצאות הספרים בישראל. בפברואר 2019 הופיע הספר ב"ספריית פיג'מה".
ב-2004 הופיע גם רומן הביכורים למבוגרים של יבין, "באבא ג'י", שמתאר את מסעו להודו של נדב זקן, צלם בן 28, כשאליו מתלווה אביו, אלי, מנכ"ל חברה משגשגת. שנה לאחר מכן התפרסם ספר הילדים "אחלה אח", שעוסק בילדה שנולד לה אח קטן, והיא משכנעת את הוריה להחזיר אותו לבית החולים ולהחליף אותו בילד אחר. מאייר הספר, גלעד סופר, זכה עבור ספר זה בפרס מוזיאון ישראל לאיור.
ב-2006 הופיע רומן הביכורים של יבין לנוער "זהבים", המגולל את קורותיו של אריאל מויאל, נער מצוקה בן 14, שנקלע לפנימייה ששמה כשמו של הספר. עם הגיעו נגנבים מחשבים שמכילים מידע רגיש, ועל כתפיו של אריאל מוטל לפתור את התעלומה או לשאת בתוצאות חמורות.
ספרו הבא של יבין, גם הוא לילדים, "כשאבא היה עצוב" (עם עובד, 2008), מגלה לילדים שגם הורים לפעמים עצובים. הוא מתמקד בנועה, שנתקפת בעצב חסר הגיון וסיבה, ובאביה שמספר לה סיפור שטותי שמסיח את דעתה.
בראשית 2010 התפרסם ספר הילדים החמישי של יבין, "בשכונה שלנו". הספר מגולל את קורותיה של חבורת ילדים שמשחקת ברחובות השכונה, ואף על פי שהוא מתרחש בימינו, יש בו קריצה מודעת - הן מבחינת התוכן והן מבחינת האיורים - לילדות שנות ה-70 וה-80 בישראל.
בסוף דצמבר 2010 ראה אור רומן הנוער השני של יבין, "אנטי", המגולל את קורותיו של דרור "אנטי" אנטילוביץ', נער שדודו התאבד, ובעקבות כך הוא מידרדר בלימודיו, מוצא את עצמו מסתובב ברחובות עם חבורת ראפ שגונבת מחנויות, הופך לראפר מצטיין, ולומד את ערך הנאמנות לעצמו ולחבורה. הספר תורגם ליפנית והופיע שם ב-2020.
ביוני 2011 ראה אור הרומן השני שלו למבוגרים, "שמר-בית", ובמרכזו פקיד בנק אפרורי ואפאתי, עמוס האוזנר, שאירועים שונים ומשונים מגלגלים אותו לחיים של שומר על בתיהם של אנשים שנסעו לחו"ל, יצאו למילואים, נפטרו וכן הלאה. הספר ייחודי בנוף הספרות העכשווית, שכן הוא כתוב בעברית מכל תקופותיה, מהמקרא דרך ההשכלה ועד לעברית המודרנית. בעקבות ספר זה הוענק ליבין פרס היצירה לסופרים עבריים (פרס לוי אשכול) לשנת תשע"ב.
בספטמבר 2012 ראה אור מדריך הכתיבה של יבין, "בונים סיפור - הארכיטקטורה של מלאכת הכתיבה" (כנרת זמורה ביתן), המבוסס על סדנת הכתיבה שלו. בספר מובאת שיטה ייחודית לכתיבת פרוזה, שפיתח יבין.
ביוני 2013 ראה אור ספר הילדים השישי שלו, "דורון הדרקון". במרכזו הילד דורון שמתעורר בוקר אחד ומחליט להתנהג כמו דרקון. הספר דן במתיחות שבין ההורים מבלי להתייחס לכך במישרין, ובנפשו של הילד האינדיבידואליסט בכלל, וגם בפערים שבין הדמיון והמציאות.
במאי 2014 ראה אור הרומן השלישי שלו למבוגרים, "המיזנתרופ" (כנרת זמורה ביתן), המגולל את קורותיו של דורון אריכא, מחזאי תל אביבי מצליח ובוטה, שמידרדר לחיים של אלימות פעילה, גם אם מתורצת מבחינה האידאולוגית. הספר הוא קומי, על אף שהוא מותחן רצחני.
בינואר 2015 הופיע ספר הילדים השביעי שלו, "המלך אהר'לה פורש", ובו האריה אהרון מחליט שנמאס לו להיות מלך הג'ונגל, ומוביל את החיות להקמת ממשלה מבולגנת. ב-2018 הופיע הספר בסין (הוצאת פיג'יאן סיינס אנד טכנולוג'י).
במאי 2017 פרסם יבין שני ספרים באותו שבוע: הרומן לנוער צעיר, "אהבה נגד חברות", שמגולל את סיפור אהבתם של שני חברים טובים בכיתה ה' לאותה ילדה, וספר הילדים "גוזלים בראש", שראה אור בעברית, צרפתית וגרמנית בו-זמנית.
באוקטובר 2017 הופיע תרגום פרי עטם של יונתן יבין ואשתו רוית בן שלום-יבין, לספרו של ג'רום ק. ג'רום, "שלושה בסירה אחת".
ב-2020 הופיע תרגומו של יבין לספר "ישנוני" מאת דיי דיוולט (עם עובד). במרכז הספר ילד שמקבל בובה פרוותית ששמה ישנוני, שלא מניחה לו לישון.
בפברואר 2021 הופיע ספר הילדים התשיעי של יבין, "לילה בגינה", שבו הילד אמנון בן תמים, שתמיד מתעקש לעשות דברים שלא בזמנם, משכנע את הוריו לבקר בגינה בלילה. הספר נכתב בחממת הסופרים והמחזאים הראשונה של בית אבי חי וספריית פיג'מה, ביוני 2019 ומאיירו הוא אביאל בסיל.
באותה שנה הופיע תרגומו של יבין לספר "אבא שלי היה פעם כזה מגניב" מאת קית' נגלי (עם עובד). הספר הגרפי מדגים לילד שאביו היה פעם נגן בלהקת רוק, רכב על אופנוע ואדם עם אישיות עצמאית.
ביוני 2022 הופיע הרומן הרביעי של יונתן יבין "נאמן לעצמו". במרכזו כוכב אקטואליה ברדיו, שאול נעמן, שמתחרש ומסתיר זאת מממוניו עד שהסוד מתגלה בשידור חי והוא מושעה. הוא חובר לחוקר מז"פ בכיר במשטרת ישראל, דולב שלווה, נהנתן חובב יין, נשים וסקי, ויוצא בעקבותיו למסע בין קטבי הנאמנות והבגידה. המימון לספר הושג במימון המונים ב"הדסטארט" ובעקבות המהלך הקים יבין את הוצאת מֶלֶל ספרים.
פעילות נוספת.
משנת 2008 מנחה יבין סדנאות כתיבה בפרוזה, ביוגרפיה וספרות ילדים.
בשנת 2012 החל להופיע במסגרת "סל תרבות ארצי" במוסדות חינוך ברחבי הארץ, במפגשי סטנדאפ ספרותיים לילדים, שבהם הוא מספר על תהליך הכתיבה ועל עבודתו של הסופר. וכן גם במפגשים גם לכיתות החטיבה והתיכון באותם הנושאים. באותה שנה כיהן כשופט בתחרות "צרצר-פיס", לצד נעה רוטמן ופרופסור משה רון.
הוא הופיע כמשתתף קבוע במספר תוכניות רדיו וטלוויזיה, ביניהן "לא רוצים לישון" בגלי צה"ל, "הכול דיבורים" ברשת ב', "נבחרת החלומות" בערוץ הראשון ועוד.
בין השנים 2017–2020 שימש כחבר בוועדת ספרי ביכורים של מרכז הספר והספריות.
חיים אישיים.
יבין מתגורר כיום עם אשתו רוית ושלושת ילדיו ברמת גן.
משה גאון
משה גאון (נולד ב־4 ביולי 1964) הוא יועץ אסטרטגי פוליטי בינלאומי, אסטרטג שיווק ופרסום, יזם ומשקיע בחברות הי טק, איש עסקים ומבעלי חברת גאון אחזקות.
ביוגרפיה.
משה גאון, בנו של איש העסקים בני גאון, הוא השני מבין ארבעה אחים לבית משפחת גאון, אחרי מיכל אחותו הבכורה ויואב ובעז התאומים שנולדו אחריו. הוא נולד בפתח תקווה וגדל בבת ים עד גיל 7, אז עברה משפחתו לשכונת נווה רסקו ברמת השרון, בשנת 1979 החל ללמוד בתיכון רוטברג, בסיום לימודיו התגייס לצה״ל ושירת כלוחם ביחידת שלדג של חיל האוויר.
ב־1984 החל את לימודיו באוניברסיטת תל אביב במדעי המדינה ובתקשורת אותם סיים בהצטיינות כשלאחריהם החל ב-1989 ללמוד לתואר שני בפרסום באוניברסיטת נורת׳ווסטרן שבשיקגו אילינוי. בשנת 1990 סיים גאון את לימודיו.
ב־1990 החל לעבוד כמנהל תקציבים בסוכנות הפרסום BBDO בניו יורק על תקציבי החברות הבינלאומיות פיצה האט, פדרל אקספרס וטמברנד (שניקנתה מאוחר יותר על ידע חברת הענק פרוקטר אנד גמבל. ביולי 1993 שב לארץ והצטרף למשרד הפרסום הצעיר ״באומן בר״ ששינה אז את שמו ל״באומן בר ריבנאי״. גאון כיהן בתחילה כמנהל מחלקת ה״פלנינג״ - יחידת התכנון האסטרטגי החדשה אותה הקים במשרד, ואחרי כשנה הפך לשותף שווה במשרד, לצד יורם באומן, מיקי בר ושוני ריבנאי. לאחר מספר שנים מונה גאון למנכ״ל במקומו של יורם באומן שעבר לתפקיד יושב ראש הקבוצה. גאון כיהן בתפקיד עד פטירתו של אביו בני גאון במאי 2008.
גאון ו-3 שותפיו, הרחיבו את פעילות קבוצת הפרסום שבבעלותם והפכו אותה לאחת מחברות הפרסום והמדיה הגדולות והמצליחות בישראל, עם בעלות בשורה ארוכה של חברות ושירותים חדשניים בתחומי הפלנינג, מיתוג, שיווק ישיר, פרסום מיגזרי, תכנון והקמת יחידה עצמאית לתכנון ורכש מדיה (זניט מדיה). בין היתר הובילה השותפות רכישת בעלות בחברות פרסום מתמחות נוספות.