חלקו הראשון של הסיפור החל להתפרסם ב-24 בינואר 1972, והקיף 50 פרקים. הוא מתאר את קורותיו של יוסקה מאיור, בחור צעיר שהיה פרטיזן בשואה והעפיל לארץ, התגייס לפלמ"ח (לאחר מבחני אומץ שערך לו מפקדו יצחק), ועסק בפעולות של העפלה לארץ ישראל. לאחר מכן השתתף יוסקה בהברחת 150 ילדים יהודיים ממנזר בפולין שבו היו כלואים. חלקו השני של הסיפור מתרחש על רקע מלחמת העצמאות ובו יוסקה נלחם בקרבות על גוש עציון ומשתתף בשיירות לירושלים הנצורה. בסופו של הסיפור משתתף יוסקה בגילוי דרך בורמה.
בראיון מאוחר טענו רוטמן וזליגמן כי הסיפור נולד על רקע מחסור בידע על אודות תקופה זו בקרב בני הנוער. השניים הקפידו על דיוק בפרטים ההיסטוריים בעלילת הסיפור ובאופן ציור הפרטים. לשם כך, עסקו השניים במחקר היסטורי על אודות התקופה ויצרו גיבור בדיוני הפועל בתוך מרחב היסטורי ממשי.
דמויות.
יוסקה מאיור- גיבור הסיפור, מתואר בקומיקס כבחור צעיר, גבה- קומה, חסון, פטריוט, המתנהג באופן אצילי, בעל תושייה, אמיץ לב, נאמן "למוסדות הלאומיים", ומוכן להקריב את חייו למען העם ותקומתו.
יוסקה יוצא לפעולות ומבצעים רבים, ואף מקבל תשבחות ממפקדו.
ישנן דמויות משניות נוספות כמו: מפקדו- יצחק, חברתו (שבפרק האחרון הופכת לאשתו)- מירי, והלוחמים הרבים שלוחמים איתו - יאיר, יהושע, ינוש, מקס, סטפן, אברהם, בני, מנשה, אלי, ועוד רבים, אך הן דמויות שוליות יותר.
תגובות על הקומיקס.
רוטמן מספר על אהדת הילדים לקומיקס: "הם רצו אחריי והציקו לי כל הזמן, בשאלות מה יהיה הלאה, מה יהיה בשבוע הבא".
אך חוץ מהתגובות החיוביות היו גם כמה ביקורות שליליות על כך שלגיבור הראשי אין חסרונות. וכך כתבה קוראת אחת: ""עוד לא פגשתי אדם כיוסקה מאיור, שמצליח בכל מעשיו ושיהיה נועז וגיבור ושום רגש של פחד אפילו לא צץ בו"." בתשובה, ענו לה קוראים אחרים ש ""יוסקה מאיור הוא סיפור בלבד וסיפור יכול להיות דמיוני "."
לקריאה נוספת.
גיורא רוטמן ודב זיגלמן, יוסקה מאיור, עיתון הילדים "הארץ שלנו", 1972-1973
יורם גולן
יורם גולדווג - גולן (1929–2013) היה מנהל המרכז לקולנוע ישראלי במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה (1977-1994), והיה ממקימי האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה וממייסדי ענף התיירות בישראל (1963–1980). בשנות התשעים, עם התמורות הפוליטיות שחלו באירופה והקמת הרפובליקה השלישית של פולין, גולן היה מיוזמי חידוש בית הכנסת בעיר זמושץ', אשר עבר שחזור ב-2009 והפך מרכז תרבות ליהדות האזור.
ביוגרפיה.
יורם גולדווג - גולן (Jersy) נולד בעיר לובלין אשר בפולין לגוּלה דבורה ויחיאל גולדווג, ובילדותו עבר לגור בעיר זמושץ'. במהלך מלחמת העולם השנייה ברח יחד עם בני משפחתו מזרחה, ובשנת 1939 נאסרו בני המשפחה על ידי הרוסים. הם הוגלו לסיביר ומשם לטג'יקיסטן וכך ניצלו מרדיפת הנאצים. לאחר תלאות רבות בגלות בסיביר, כאשר במקביל כמעט כל משפחתו נספתה בשואה, עלה גולן לישראל בשנת 1952, והצטרף לשני הוריו שעלו מספר שנים לפניו לארץ ישראל. בישראל החל את לימודיו בכלכלה ושיווק באוניברסיטת תל אביב. הוא נישא ליהודית לבית קולודני ולזוג נולדו שלושה ילדים.
בשנת 1963 גולן החל לעבוד במשרד התיירות. בשנת 1972 מונה לקונסול לענייני תיירות בבוסטון. בהמשך התמנה למנהל לשכת התיירות הישראלית בחוף המזרחי של ארצות הברית.
בשנת 1978 כיהן בוועדת הפרס לסרטים ישראליים מצטיינים.
החל משנת 1978, גולן היה הממונה על עידוד הסרט הישראלי במשרד התמ"ת ומנהל מרכז הסרט הישראלי. כמנהל המרכז נמנה גולן עם מקימי האקדמיה לקולנוע, שבמסגרתה ייסד את טקס פרסי אופיר והיה חבר בהנהלתה עד יומו האחרון. הוא היה אחראי במשך שנים רבות על הדוכן הישראלי בפסטיבלי הסרטים בקאן ובברלין, כשאת האחרון ניהל גם בשנה האחרונה לחייו. גולן תמך רבות בהפקות הקולנוע המקומיות וטיפח באדיקות את קשרי הקולנוע הישראלי עם מדינות נוספות בעולם. גולן היה מיוזמי חוק הקולנוע (1999), הוביל את הפצת הקולנוע הישראלי בחו"ל וכן יזם הסכמים בינלאומיים להפקת קו-פרודוקציות ישראליות עם מדינות נוספות. יורם גולן היה עד יומו האחרון גם יו"ר הקרן לעידוד הסרט הישראלי מטעם התאחדות ענף הקולנוע.
בשנת 2004 זכה גולן בפרס מפעל חיים של האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. בגיליון האקדמיה שפורסם באותה שנה כתב עליו העיתונאי ומבקר הקולנוע גידי אורשר: "כבר עשרות שנים שיורם גולן ניצב על משמרת הקולנוע הישראלי לשרתו... ראיתי אותו מנהל את מרכז הסרט הישראלי כמו שר קולנוע אמיתי. בקיא בכל פרט, יודע כל ניואנס. ראיתי אותו בפסטיבלים בחו"ל, מנהל את הדוכן הישראלי - שלא תמיד הוא מרכז העניין בצל מציאות פוליטית קשה. ראיתי אותו במפגשים עם ראשי תעשיות אחרים של קולנוע לאומי. תמיד בכובד ראש, תמיד רואה שני צעדים קדימה, תמיד בשליטה מלאה, תמיד מסביר פנים, תמיד מגיע כדי לעזור, כדי לייעץ, כדי לתרום מהידע העצום שלו. הוא ליווה את התעשייה כאב אוהב, בלי לעשות גלי רוח ויחסי ציבור, אלא בשקט, בצנעה וביסודיות ותמיד לטובת הקולנוע שלנו".
בשנותיו האחרונות פעל יורם גולן רבות במסגרת ארגון יוצאי זמושץ', ואף סייע רבות בחידוש בית הכנסת בזמושץ', עיר ילדותו וביחסי ישראל-פולין.
נפטר בשנת 2013 , והובא למנוחות בבית הקברות בקיבוץ קריית ענבים .
בן ציון ויינר
בן ציון (בנצי) ויינר הוא תת-אלוף במילואים צה"ל. כיהן בין היתר כמפקד חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים וכמפקד הנח"ל.
שירותו הצבאי.
ויינר נולד וגדל בקיבוץ דגניה א'. עם גיוסו לצה"ל התנדב ויינר לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש במספר תפקידי פיקוד. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד פלוגה במילואים בחטיבה 55, אשר סופחה לחטיבה 217. בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה, ובהם מפקד גדוד צנחנים במילואים. בשנים 1987-1984 פיקד על חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים. בשנים 1990-1987 שימש כמפקד הנח"ל.
היה נשוי לסופרת אורלי קראוס-ויינר ולהם בת משותפת. לאחר שחרורו מצה"ל פנה לעסקים.
זאב צל
זאב צל הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד גדוד 890 וחטיבת עודד.
ביוגרפיה.
עם גיוסו לצה"ל במסגרת גרעין נח"ל, התנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים צל עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה ולחם במלחמת ששת הימים. כמפקד פלוגה בגדוד הנח"ל המוצנח לחם במלחמת ההתשה, בין היתר במרדף בו נהרג מפקד הגדוד משה פלס. צל לקח פיקוד על הכוח והרג את המחבלים. צל לחם במלחמת יום הכיפורים ולאחריה שימש סמג"ד גדוד 890. בשנים 1979-1978 שימש כמפקד גדוד 890, ופיקד עליו במבצע ליטני, במהלכו הוביל את הגדוד כנגד יעדי מחבלים בכפר אבל א-סאקי, ובמבצע מנורה. בהמשך פיקד על חטיבת עודד.
לאחר שחרורו שימש כמנכ"ל החברה לשירותי איכות הסביבה חברה ממשלתית המפעילה את האתר לטיפול בפסולת רעילה ברמת חובב. באוגוסט 1998, דו"ח שהגישה ועדת בדיקה מיוחדת שהוקמה על ידי דוד מילגרום, יו"ר המועצה התעשייתית רמת חובב, חשף ליקויים וחריגות מתנאי רישיון העסק להפעלת אתר הפסולת הרעילה. בהסתמך על ממצאי הדו"ח והמלצותיו, החליט מילגרום להעביר את ממצאי הבדיקה ליועץ המשפטי, אליקים רובינשטיין להמשך טיפול. התברר שאתר הפסולת התנהל שנים רבות ללא סטנדרטים מקצועיים, לא נעשה בו שימוש באמצעים למניעת זיהום כמו איטום בריכות, ולא בוצע הטיפול הנדרש לנטרול ופירוק חומרים. בעקבות הדו"ח השר לאיכות הסביבה, רפאל איתן, הודיע שיפעל להדחתו של זאב צל, אך כמה ימים אחר כך התפטר ביוזמתו.
אחר כך מונה לתפקיד מנהל את אילת של חברת קו צינור אילת אשקלון. בשנת 2016 הוגש כתב אישום נגד החברה וזאב צל בגין פגיעה ב-2,600 אלמוגים באילת, בעת עבודות לפירוק כלונסאות שבמי מפרץ אילת. בינואר 2020 הורשע בגרימת נזק, וגם ערערו שנה אחר כך נדחה.
לוטרה מלאית
לוטרה מלאית (שם מדעי: "Lutrogale perspicillata") ידועה גם בשם לוטרה חלקת-פרווה, היא מין של לוטרה.
הלוטרה המלאית מצויה בעיקר בתת היבשת ההודית ומזרחית לשם בדרום מזרח אסיה. לזן יש אוכלוסייה מבודדת בעיראק. בהתאם לכינויה, ללוטרה המלאית יש פרווה חלקה וקצרה יותר משל שאר הלוטרות.
מאפיינים.
הלוטרות המלאיות הן גדולות יחסית למיני לוטרה אחרים, ומשקלן נע בן 7 ל-11 קילוגרם, ואורכן נע בין 59 ל 64 סנטימטר. אורך זנבן נע בין 37 ל-43 סנטימטר. בניגוד לזנבי לוטרות אחרות, זנבן משוטח, ולא מעוגל. רגליהן קצרות וחזקות, ויש להן טפרים חזקים. ראשן מעוגל יותר מזה של לוטרות אחרות ואפן חסר השיער בצורת יהלום. פרוותן קצרה וחלקה. פרוותן בגב בצבע חום אדמדם, ובבטן בצבע חום בהיר עד אפור.
תפוצה וסביבת מחיה.
הלוטרות המלאיות חיות ברוב תת היבשת ההודית, וחלקים גדולים מדרום מזרח אסיה. ללוטרה המלאית יש אוכלוסייה מבודדת שנמצאת בביצות בדרום בעיראק.
הלוטרות חלקות הפרווה חיות באזורים עשירים במים מתוקים, דוגמת נהרות, אגמים, שלוליות חורף, ביצות, ואפילו שדות אורז. באזורים בהן אין זני לוטרות אחרים, הלוטרות חלקות הפרווה ימצאו בכל סביבת מחיה עם מים מתוקים, אך באזורים בהן הן חולקות את השטח עם זני לוטרות אחרות, יעדיפו הלוטרות חלקות הפרווה לחיות במקווי מים גדולים כמו אגמים, ולא נחלים ושלוליות חורף, בהן חיות הלוטרות הקטנת יותר. הלוטרות מותאמות לחיים בסביבת מחיה מימית, אך הן יכולות לחיות גם באזורים יבשים ולעיתים נודדות מרחקים גדולים על היבשה כדי להגיע למקורות מים חדשים.