בשנת 2013 לוהק ג'יימס לגלם את פעיל לזכויות האזרח ג'ון לואיס בסרטה אווה דוברני "סלמה" משנת 2014. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר לאותה שנה.
בשנת 2015, ג'יימס כיכב אורח במיני סדרת הטלוויזיה של CBC "מישהו יודע את שמי", המבוסס על הרומן עטור הפרסים מאת לורנס היל. בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2015, נבחר ג'יימס לאחד מ"הכוכבים העולים " בתעשיית הקולנוע.
בשנת 2016, ג'יימס כיכב בתפקיד הראשי של האצן האפרו-אמריקאי, אצן המסלול והשדה ג'סי אוונס, בסרט הביוגרפי המרוץ לצד ג'ייסון סודייקיס, במקומו של כוכב , ג'ון בויגה. על תפקידו בסרט זכה ג'יימס בפרס המסך הקנדי לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 2017, ג'יימס שיחק את התובע פרסטון טרי במיני סדרה "יריית פתיחה".
בשנת 2018 הוא שיחק בעיבוד הקולנועי של בארי ג'נקינס לרומן של ג'יימס בולדווין "סיפורו של רחוב ביל", שהיה מועמד לפרס האוסקר. כמו כן באותה שנה, הוא גילם את וולטר קרוז, לצד ג'וליה רוברטס, בובי קנאבלי, ושיי ויגהאם, בסדרת הטלוויזיה "הומקאמינג". על תפקידו בסדרה היה ג'יימס מועמד לפרס גלובוס הזהב.
פום
קלייר פומה (בצרפתית: Claire Pommet; נולדה ב-2 באוגוסט 1996, בליון, צרפת), מוכרת בשם הבמה פום (Pomme), היא זמרת, פזמונאית ומוזיקאית צרפתייה.
ביוגרפיה.
קלייר פומה גדלה באזור ליון. מגיל 6 למדה תורת המוזיקה, בגיל 7 הצטרפה למקהלת הילדים La Cigale de Lyon, ובגיל 8 למדה לנגן בצ'לו. אמה מנגנת בחליל צד ואביה מתווך נדל"ן. היא אוטודידקטית.
בספטמבר 2017, בגיל 21, היא הופיעה לראשונה באולם ההופעות "לה בול נואר". באוקטובר באותה שנה היא הוציאה את אלבום השאנסון הראשון שלה, "À peu près". האלבום תואר כ"תערובת של פופ ופולק" על ידי סלומה רוזרול-דאגלאס מהעיתון לה פיגארו, כ"מעודד מאוד" על ידי ז'יל רנו מליברסיון, בעוד מרי-קתרין מרדי מ-RFI, הרדיו הצרפתי הממלכתי, אמרה כי "המילים לא משכנעות [לגמרי]" אך שיבחה את קולה של פומה. העיתונים ליברסיון ולה פיגארו הדגישו את איכות הופעותיה החיות, אשר במהלכן היא מנגנת במיוחד באוטוהארפ ובגיטרה.
פום הופיעה בחלקו הראשון של סיבוב ההופעות של המוזיקאי אסף אבידן בסתיו 2017. בפברואר 2018, היא הופיעה באולם ההופעות "קפה דה לה דאנס" שבפריז, שם חיממה את הזמרת לואן אמרה והזמר ויאני. בנוסף, באמצע שנת 2018 היא הופיעה ב"לה סיגל", ובתחילת 2019 ב"לה טריאנון".
מילות שיריה כוללות לרוב מוטיבים של אהבה, מוות ו"סיטואציות יומיומיות אשר פונות לרומנטיקה". האהבה המובעת בשיריה איננה רק הטרוסקסואלית, אלא גם ביסקסואלית או הומוסקסואלית. אחד משיריה מוקדשים לזמרת הקנדית-צרפתייה ספייה נולין, שהייתה בת זוגה. בריאיון למגזין "Télérama" היא הסבירה: "נוח לי עם ההומוסקסואליות שלי באופן טבעי, כמו למשל כשאני משתמשת בכינויי גוף נשיים בשירים שלי. ואני חושבת שזה משמעותי, בהתחשב בכמות הודעות התודה שאני מקבלת. כנערה, הייתי גם אוהבת לזהות את עצמי אצל זמרות לסביות".
בשנת 2020, היא זכתה בפרס Victoires de la Musique בקטגוריית האלבום החדש של השנה (Album Révélation of the Year), עבור אלבומה השני, "Les failles". בשנת 2021, היא הוכתרה כזמרת השנה.
הינדרק אויאמה
הינדרק אויאמה (נולד ב-12 ביוני 1995; טאלין, אסטוניה) הוא כדורגלן אסטוני המשחק בפלורה טאלין בעמדת הבלם. אחיו של הנריק אויאמה הוא גם כדורגלן מקצועי.
קריירת מועדונים.
הינדרק אויאמה התאמן עם קבוצת הנוער של לבדיה טאלין החל משנת 2006. בשנת 2011 הוא הועלה לראשונה במשחק של ליגת העל האסטונית וכעבור שלושה ימים הבקיע את שערו הראשון במשחקים הליגה. במהלך העונה הוא שיחק לסירוגין בקבוצה הבוגרת ובקבוצת הנוער של המועדון. בעונת 2013/2014 הוא עבר לנומה קאליו. בעונת 2015/16 הוא חזר ללבדיה ושיחק במהלך העונה 38 משחקים בקבוצה הבוגרת ו-24 בקבוצת נוער.
בשנת 2017 הינדרק אויאמה עבר לקבוצת JJK מליגת העל הפינית בכדורגל. הינדרק אויאמה שיחק בפינלנד מספר עונות ובשנת 2021 חזר לאסטוניה.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו הוא שיחק בנבחרת אסטוניה לנוער החל מגיל 16 ועד 23.
ב-6 בינואר 2016 אויאמה שיחק לראשונה עבור הנבחרת הבוגרת במשחק ידידותי נגד שוודיה.
לאון פרארו
לאון פרארו (ברומנית: Leon Feraru) היה שם העט של אוטו אנגלברג (במקור Otto Engelberg; 1887–1961), שהיה משורר, מתרגם, פובליציסט והיסטוריון ספרותי יהודי יליד רומניה, קונסול כבוד של רומניה בניו יורק ופרופסור אוניברסיטאי.
פרארו נולד בבראילה, רומניה ושם גם למד בבית הספר היסודי ובבית הספר התיכון. הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת בוקרשט, בפקולטה למשפטים וספרות ולאחר מכן המשיך באוניברסיטת מונפליה, בצרפת. הוא בחר את שם העט Feraru - ברזלן, משום שאביו היה ברזלן, והשתמש בשמות עט נוספים, למשל: L. Schmidt, L. Feru, H. Libanon.
פרארו פרסם שירים ראשונים בכתב העת Lumea israelită (העולם היהודי). פרסם שירים תחת שם העט Ola Cânta (אולה קנטה). בגלל האווירה האנטישמית, שבאה לידי ביטוי אחרי הופעת ההצגה מנשה החליט להגר מרומניה ויצא ב-1913 לארצות הברית. חרף הימצאותו בארצות הברית המשיך פרארו להשתתף בכתבי העת הספרותיים ברומניה והוסיף עליהם גם כתבי עת ברומנית, שהופיעו בארצות הברית. הוא גם היה לחבר מתכתב של מכון התרבות של היכל כוראל של בוקרשט.
פרארו תרגם לאנגלית משוררים וסופרים רומנים.
זמן מה היה מרצה באוניברסיטת טורונטו וגם קונסול כבוד של רומניה בניו יורק. הוא פרסם בעיתונות האמריקאית פרטים על הספרות הרומנית וגם ערך את כתב העת ברומנית Steaua Română, שהיה גם בעל מהדורה אנגלית. הוא קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה ולימד בה עד יציאתו לגמלאות.
הארי לוטי
הארי ג'יימס סי. לוטי (באננגלית: Harry James C. Lawtey נולד ב-26 באוקטובר 1996) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה.
לוטי נולד באוקספורד. הוא בילה חלק מילדותו בצפון המדינה. המשפחה עברה בילדותו לקפריסין שם הוצב אביו. לאחר שחזר לאנגליה, לוטי למד משחק בבית הספר לתיאטרון של סילביה יאנג וסיים את לימודיו בבית הספר למשחק דרמה סנטר בלונדון.
ירגזי חלוד-חזה
ירגזי חלוד־חזה (שם מדעי: "Poecile davidi") הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים שחי בהרים במרכז סין.
מאפיינים פיזיים.
הירגזי חלוד־החזה הוא עוף קטן, אם כי בינוני בהשוואה לבני משפחתו, באורך 12–13 ס"מ ובמשקל 10–12.5 גרם. כיפת הראש, הגרון והסנטר שחורים, והלחיים לבנות. הבטן והצווארון כתומים בגוון החלודה, מקור שמו. הגב חום אפרפר. קשתית העין כהה, המקור שחור וקצר, והרגל אפרפרה ירקרקה. אברות הכנף חומות אפורות עם שוליים בצבע אפור בהיר ואברות הזנב אפורות חומות עם קצה לבן. בהשוואה למינים ירגזי סצ'ואני, ירגזי הרים וירגזי לבן-גבה, הגחון הרבה יותר רווי ופחות דהוי. הנקבה והזכר דומים. הצעירים דומים לבוגרים, אם כי הכיפה והגרון בהירים יותר, שולי האברות דהויים יותר, הלחיים צהובות יותר, והגחון דהוי. הכנפיים באורך 65–68 מ"מ אצל הזכרים ו-64–67 מ"מ אצל הנקבות. כף הרגל באורך 14–18 מ"מ. הקריאות הן נשיפות בקול גבוה שנשמעות כמו "ציט" ו"צ'יט-איט-איט". בדומה למיני פויסילה אחרים, לירגזי חלוד־החזה קריאה שנשמעת כ-"צ'יקדי-די-די", שמורכבת מהברות גבוהות שלאחריהן צלילים נמוכים יותר.
התנהגות.
מחוץ לעונת הקינון, הירגזים נעים בקבוצות של 5–10 פרטים. הירגזי חלוד–החזה הוא עוף זריז ואקרובטי, שנצפה מחפש מזון בחופת עצים גבוהים. לא ידוע הרבה על הרבייה של מין זה. בסצ'ואן, עונת הקינון מתחילה במאי. הקן מוקם בחלל בעץ או בגזע מת, בגובה 4–10 מטר מפני הקרקע. הקן נבנה ממספר חומרים, בהם חזזית. השרת הנוצות מתבצעת בסתיו, באוקטובר-נובמבר.
טקסונומיה.
הירגזי חלוד־החזה תואר לראשונה על ידי 2 חוקרים רוסים, מיכאיל ברזובסקי וולנטין ביאנקי בשנת 1891, אך נחשב שנים רבות למין בסוג ירגזי עם רוב הירגזיים האחרים. נחשב בעבר למין אחד עם ירגזי החרמון (על סמך פרופורציות, ללא תמיכה מתצפיות שטח) ולקרוב לירגזי לבן-גבה. מחקר משנת 2005 (גיל, סליקאס ושלדסון, 2005) מבוסס נתונים גנטיים ומורפולוגיים תמך בהפרדת הסוג פויסילה, כפי שביצעו גופים אחדים, בהם IUCN, ITIS, ו-IOC . תוצאות דומות חזרו במחקר מאוחר יותר (יוהנסון ואחרים, 2013), אם כי פוצלו מהסוג מספר מינים לסוג סיטיפרוס. מקור ההולוטייפ בגאנסו. השם המדעי ניתן למין על שם ארמן דוד, זואולוג וכומר צרפתי.
העץ הפילוגנטי של הסוג ("Poecile"), על פי טריץ' ואחרים (2017), הוא:
תפוצה ובית גידול.
הירגזי חלוד־החזה חי ביערות טרופיים וסובטרופיים (בעיקר אשוחית, אורן, אשוח, שדר, צפצפה, במבוק, ערבה, אלנוס ואלון) לחים בגבהים של 2,135–3,400 מטר מעל פני הים. הוא מצוי בהרים של מרכז סין (בחוביי, שאאנשי, גאנסו וסצ'ואן).
טווח התפוצה (כ–369,000 קמ"ר) של מין זה בינוני, ולכן המין אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח. גודל האוכלוסייה לא כומת, אך לא סביר שהוא מתקרב לסף סכנת ההכחדה על פי קריטריון גודל האוכלוסייה. לא ידועה מגמת האוכלוסייה, אך לא סביר הירידה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. על כן, ירגזי חלוד-חזה מסווג כמין ללא חשש. איום על המין הוא הרס בתי גידול כתוצאה מכריתת יערות.
לברן
אברהם והפסלים
חלקיהו הכהן
יהודה (ממלכה)
ועידת ואנזה (סרט)