קופה איירליינס (בספרדית: Copa Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של פנמה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של טוקומן שבפנמה סיטי, והיא חברה בברית סטאר אלייאנס.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בשנת 1947 בשם "קומפניה פנמנה דה אוויאסיון" (או בקיצור "קופה") על ידי קבוצת משקיעים פנמיים ובסיוע חברת התעופה האמריקאית פאן אם שהחזיקה ב-32% ממניות החברה. טיסותיה הראשונות של החברה היו טיסות מקומיות שהתבצעו במטוסי DC-3 דקוטה ודאגלס C-47. טיסות בינלאומיות ראשונות אל ג'מייקה, קולומביה וקוסטה ריקה החלו בתחילת שנות ה-60. בשל התחרות שהייתה לחברה עם "אייר פנמה", הופסקו בתחילת שנות ה-80 טיסות הפנים שהפעילה החברה, וכן החברה רכשה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם בואינג 737-100.
בשנות ה-90 החברה התפתחה באופן משמעותי והיא החלה לטוס לערים רבות בדרום ומרכז אמריקה. בשנת 1998 קונטיננטל איירליינס רכשה 49% ממניות החברה ושנה לאחר מכן 2% נוספים שהפכו אותה לבעלים העיקרים של החברה, ובין שתי החברות החל שיתוף פעולה. שיתוף פעולה זה כלל את החלפת הלוגו וצביעת המטוסים של קופה איירליינס לכאלו הדומים לסמלי קונטיננטל, וכן אימוץ מועדון הנוסע המתמיד של קונטיננטל OnePass. באמצע שנות ה-2000 מכרה קונטיננטל את רוב החזקותיה בחברה עד שהחזיקה ב-10% בלבד, שגם הם נמכרו בשנת 2008.
בתחילת שנות ה-2000 החלה החברה לטוס גם לארצות הברית. בשנת 2005 קנתה החברה 90% ממניות חברת התעופה הקולומביאנית אארו רפובליקה.
צי המטוסים.
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
ענבי יין
תדירות זוויתית
לאון וולוביץ'
לאון ווֹלוֹביץ' (רומנית: Leon Volovici); 10 באוגוסט 1938 ביאשי, רומניה - 1 בדצמבר 2011 בירושלים). היה היסטוריון יהודי רומני-ישראלי, חוקר בכיר ביד ושם, מרצה חבר סגל האוניברסיטה העברית בירושלים ומחברם של מספר מחקרים היסטוריים שפורסמו בשפות שונות.
קורות חיים.
לאון וולוביץ' למד בבית הספר התיכון הלאומי ביאשי ולאחר מכן באוניברסיטת יאשי, בפקולטה לבלשנות וספרות רומנית. לאחר השלמת תואר ראשון ב-1962, עבד שנתיים כמורה לרומנית ביישוב ביבולאר שבמחוז יאשי.
ב-1964 הופיע לראשונה מאמר משלו בכתב העת "Iaşul Literar" ("יאשי הספרותית"). בין 1964–1984 היה חוקר במחלקה הספרותית של המכון לבלשנות על שם אלכסנדרו פיליפידה ביאשי. תוך כדי עבודתו, ב-1975 סיים והגיש תזה לדוקטורט בנושא "הסופר, הופעתו והתפתחותו בתקופת בניית הספרות הרומנית המודרנית" ועל כך קיבל את התואר. הספר "Apariţia scriitorului in cultura româneasca" ("הופעת הסופר בתרבות הרומנית"), שיצא לאור ב-1976, מבוסס על עבודת הדוקטור שלו.
ד"ר וולוביץ' היה שותף בחיבור "Dicţionarul literaturii române de la origini pîna la 1900" ("מילון הספרות הרומנית מן המקורות ועד 1900"), שיצא לאור ברומניה ב-1979, בהוצאת האקדמיה הרומנית. לאחר שעלה לישראל, עבד בין 1984–1989 כחוקר בתחום השואה ביד ושם ומ-1989 כיהן כחוקר ומרצה באוניברסיטה העברית בירושלים. בנוסף, הוא העביר קורסים ביהדות גם באוניברסיטאות קלוז'-נאפוקה, יאשי ובוקרשט, ופרסם מאמרים בכתבי עת רבים, בהם "Anuar de lingvistica si istorie literara, Cahiers roumains d'etudes litteraires", "שיחות ספרותיות", "Cronica, Iasul literar, Revista cultului mosaic, Apostrof", "רומניה ספרותית", "Secolul 20, Arc, Dilema, Sfera politicii, Lettre Internationale, Plural" ועוד. הוא הקים והוביל בירושלים את החוג לתרבות של יוצאי רומניה, ביחד עם מבקר הקולנוע קוסטל ספירמן.
ד"ר לאון וולוביץ' נפטר בדצמבר 2011 בירושלים.
ביאזיט השני
השכן של ישו
"השכן של ישו" (Raging Dove) הוא סרט דוקומנטרי ישראלי, בבימויו של דוקי דרור, שיצא בשנת 2002. זוכה הפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב. הסרט הוקרן בעשרות פסטיבלים ושודר במדינות רבות.
פרטי עלילה.
פעמיים היה ג'והר אבו לאשין, אלוף העולם באגרוף למשקל בינוני. אבו לאשין, "הנער הישראלי" מנצרת, הניף את דגל ישראל כשזכה בתואר העולמי בפעם הראשונה וכמה שנים אחר כך, את דגל פלסטין כשזכה בו בשנית. אבל הנפות הדגלים לא התקבלו כסמל לאחווה ומפגני הסולידריות של הספורטאי הצעיר התקבלו בעוינות שהפכה את הקריירה הזוהרת שלו, לסיפור טרגי של זהות חצויה בלב הסכסוך המזרח-תיכוני. בשנת 2000, רוחות של שלום נשבו בארץ ישראל ואבו לאשין הרגיש שהגיע הזמן לחזור אל הזירה ולסגור מעגל. הסרט עוקב אחר הקאמבק האחרון של אבו לאשין מחוות הסוסים שלו בטנסי, דרך קרב על הכתר העולמי שהוא מביא לנצרת, ועד לקרב הגדול של חייו שהוא מתכנן בעזה, בשיתוף עם יו"ר הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת.
הפקה.
הסרט הופק על ידי חברת נגה תקשורת, במסגרת הפקות המקור של ערוץ 8, כחלק מהמחויבות של חברות הכבלים בישראל בהפקות מקור. הסרט היה אחד מ-11 סרטים דוקומנטריים חדשים שהופקו בתקציב של 2.5 מיליון שקל. הסרטים נבחרו מתוך 150 הצעות שהוגשו לנגה. הסרט זכה בפרסים רבים, ביניהם הפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב והפך לאחד הסרטים התיעודיים הישראלים הראשונים שזכו להפצה בינלאומית נרחבת.
פראפיליה
תאוצה זוויתית
התאוצה הזוויתית היא קצב שינוי המהירות הזוויתית בזמן. ביחידות SI היא נמדדת ברדיאן חלקי שנייה בריבוע, או רדיאן-לשנייה לשנייה (מידת שינוי המהירות הזוויתית ביחידת זמן). היא מסומנת בדרך כלל באות α.
הגדרה.
ההגדרה המתמטית של התאוצה הזוויתית היא הנגזרת של המהירות הזוויתית לפי הזמן: formula_1
הקשר בין התאוצה המשיקית a לבין התאוצה הזוויתית הוא: formula_2, כאשר r רדיוס הסיבוב.
בדומה לווקטור המהירות הזוויתית, וקטור התאוצה הזוויתית הוא פסאודו וקטור שגודלו כגודל התאוצה הזוויתית וכיוונו נקבע לפי כלל יד ימין, וניתן לקבל אותו על ידי גזירת וקטור המהירות הזוויתית לפי הזמן: formula_3. וקטור התאוצה הקווית יחושב לפי מכפלה וקטורית בין וקטור התאוצה הזוויתית לבין וקטור ההעתק: formula_4
החוק השני של ניוטון עבור תנועה סיבובית קובע שיש יחס ישר בין התאוצה הזוויתית של גוף קשיח לבין מומנט הכוח השקול המופעל עליו, כאשר קבוע הפרופורציה הוא מומנט ההתמד: formula_5&lt;BR&gt;
כוח אוילר.
על מסה במערכת מסתובבת פועלים כוחות מדומים. אם מערכת הייחוס מסתובבת בתאוצה זוויתית, פועל כוח נוסף מלבד כוח צנטריפוגלי וכוח קוריוליס הפועלים גם במערכת המסתובבת במהירות זוויתית קבועה. כוח זה נקרא כוח אוילר (על שם לאונרד אוילר), והוא מחושב על ידי:
formula_6
כאשר m המסה, formula_7 וקטור התאוצה הזוויתית ו-formula_8 וקטור ההעתק.
יחסי ישראל צפון קוריאה
יחסי צפון קוריאה-ישראל
יחסי ישראל קוריאה הצפונית
אפיק נתונים
במחשבים ובתקשורת נתונים, אפיק נתונים או אפיק מחשב (באנגלית: Computer Bus) הוא תת-מערכת המשמשת להעברת מידע בין רכיבי מערכות ממוחשבות.
בעבר, אפיקי נתונים מוקדמים היו, על פי רוב, פשוט אוסף חוטים שחיברו חשמלית מספר רכיבי מחשב במקביל. כיום, המונח משמש לכל מנגנון המאפשר את הפונקציונליות הבסיסית של החיבור החשמלי במקביל, למרות שמדובר במנגנונים מתוחכמים בהרבה. עם התקדמות טכנולוגיות אפיקי הנתונים, ההבחנה בינם לבין רשתות תקשורת הפכה להיות מעורפלת, וכיום מדובר בעיקר בהבחנה רעיונית (מבחינת התפקיד של האפיק במערכת הכוללת), ולא בהבחנה מעשית (מבחינת דרך המימוש או הטכנולוגיה). ניתן לראות דמיון רב בין אפיקי הנתונים המודרניים לבין רשתות תקשורת, כמו התבססות על תקשורת בחבילות, או השימוש בהם לתקשורת עם רכיבים חיצוניים למערכת מחשב סגורה. ניתן אף לראות כיום אמולציות ומימושים של פרוטוקולי אפיקי נתונים על גבי רשתות תקשורת - לדוגמה, iSCSI.
באופן כללי, אפיקי נתונים עשויים להתבסס על צורת תקשורת (העברת סיביות) באופן טורי או מקבילי, כאשר צורת החיבור הפיזית בין הרכיבים יכולה להיות multi-drop (חיבור במקביל לתווך משותף) או משורשרת, בה לכל רכיב שני חיבורים עבור שתי חוליות נפרדות (אחת לרכיב הקודם בשרשרת, ואחת לרכיב הבא).
היסטוריה.
דור ראשון.
אפיקי המחשב הראשונים היו פקעות של חיווט אשר חיברו התקנים וזיכרון. לרוב היה אפיק אחד לזיכרון ואחר להתקנים והם היו נגישים באמצעות פקודות נפרדות אשר עשו שימוש בפרוטוקולים ובתזמונים ייחודיים לכל אפיק.
אחד הקשיים הראשונים היה השימוש בפסיקות. המחשבים הראשונים ביצעו פעולות קלט ופלט באמצעות Busy waiting להתקן שיהיה מוכן. הדבר היה צוואר בקבוק לתוכניות שהיו צריכות לבצע מטלות אחרות בזמן ההמתנה. במצב שכזה, אם התוכנית תנסה לבצע מטלות אחרות, ייתכן שייקח זמן רב עבורה לבדוק שוב האם התקן היעד מוכן וכך מידע יאבד. הפתרון היה שההתקנים יבצעו פסיקות לפעולת המעבד. הפסיקות היו מתועדפות משום שהמעבד יכול לבצע קוד רק עבור התקן אחד כל פעם וישנם התקנים שחשיבות הזמן עבורם גדולה מלאחרים.
השיטה הקלאסית והפשוטה לתעדף פסיקות או גישה לאפיק הנתונים הייתה שימוש ב-daisy chain.
סוגי אפיקים.
ניתן לחלק את אפיקי הנתונים לשני סוגים:
כרטיסי תקשורת (מודמים וכרטיסי רשת) אינם נחשבים לרוב כאפיקים. טכנולוגיות חדשות גורמות לטישטוש ההבדלים בין ההתקנים. כניסת USB עשויה לשמש לחיבור התקן חיצוני (מדפסת, למשל) אך ניתן להשתמש בה (עם התאמות מסוימות) כדי לחבר שני מחשבים ביניהם וליצור ביניהם תקשורת.
אפיק מחשב
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)