בינתיים יוצא קארוזו למסע ברחבי אירופה ואמריקה. כשהוא חוזר, עדיין מחכה לו דורותי (דורה) בת ה-25. הוא קובע אתה פגישה אך אלפרדו אומר לו שהוא צריך לשיר בקתדרלה. קארוזו אומר כי לא הוא שולט בקול אלא הקול שולט בו, והולך לשיר עם ילדי הכנסייה את אווה מריה לפי מנגינה של גונו - באך.
לבסוף הם מתחתנים למרות שאביה אוסר עליה.
בעת ביצוע לוצ'יה די למרמור מגיעה ידיעת שנולדה לו בת ומתפשטת במהירות לזמרים מקהלה והקהל וכולם מריעים לו בסוף.
בריאותו של אנריקו מתערערת. הוא חש במחנק בגרונו ומטפל בעצמו בספריי של אתר.
בסוף הופעה באופרה "מרתה" של פלוטו הוא מתמוטט. בסוף רואים אנשים שחולקים לו כבוד ליד פסלו, במבואה של המטרופוליטן אופרה.
קרלסבאד (באדן)
קרלסבאד (בגרמנית: Karlsbad) היא עירייה במחוז הדרומי של קרלסרוהה בבאדן-וירטמברג בקצה הצפוני של היער השחור. היא נוצרה במהלך רפורמה מוניציפלית ב-1 בספטמבר 1971 ממגוון קהילות עצמאיות לשעבר.
גאוגרפיה והיסטוריה.
העירייה ממוקמת ברמת אלב-פינץ בצפון היער השחור, 8 ק"מ דרום-מזרח לאטלינגן, 13 ק"מ דרומית מזרחית לקרלסרוהה ו-15 ק"מ מערבית לפפורזהיים.
קהילות כפריות.
עיריית קרלסבאד מורכבת מ-5 עיריות עצמאיות של קהילות שאוחדו על ידי הרפורמה המוניציפלית בשנת 1971:
לנגנשטיינבאך.
לנגנשטיינבאך, שהוזכרה עוד בשנת 1197, מציעה תנאים אידיאליים למנוחה ולרוגע. במאה ה-18 הקהילה הייתה מפורסמת הרבה מעבר לגבולותיה כ-"קהילה נסיכותית וממלכתית". "גרף קארל וילהלם פון באדן" בנה בניין רחצה מתחת לקפלת ברברה בשנת 1719, שאז שימש כמעון קיץ לבית הנסיך. כיום לנגנשטיינבאך מציעה מתקנים מרכזיים רבים ותשתית עשירה למגורים, עבודה, מנוחה, קניות, חינוך ובריאות וקל להגיע אליה באמצעות רכבת S
אוורבך.
אוורבך מוזכרת לראשונה בסביבות שנת 1278. לפחות ממה שחפירות ארכאולוגיות הוכיחו, האזור סביב אוורבך יושב כבר בשנת 90 לספירה. אוורבאך קרובה מאוד ללנגנשטיינבאך, מציעה אפשרויות מגורים ופנאי יפות ומחוברת לרשת תחבורה באמצעות קווי אוטובוס.
מוטשלבאך.
בדומה לאוורבך, מוטשלבאך הייתה אחד מן הקהילות הקטנות ביותר בקרלסבאד. מוטשלבאך הוזכרה לראשונה בשנת 1278. בשנת 1936 אוחדו קהילות הלדניזיות שונות לתוך קהילה אחת הנקראת כיום "מוטשלבאך". במסגרת הרפורמה בעירייה, מוטשלבאך השתלבה בעיריית קרלסבאד.
איטרסבאך.
איטרסבאך, שהוזכרה לראשונה בשנת 1232, נכנסה לבסוף לבאדן-וירטמברג בשנת 1605. ב-1854, בזכות התיישבות תעשייתית, היה ניתן היה לשפר את התנאים הכלכליים של מקום המגורים הטהור. מחצבות הגיר וכבשני הלבנים הביאו גם הזדמנויות הכנסה חדשות לקהילה הקטנה. לאחר מלחמת העולם השנייה, המקום חווה פריחה כלכלית הודות לתעשייה המודרנית שכבשה לא רק את גרמניה, אלא גם את השוק הבינלאומי. אזור התעשייה ממוקם שני קילומטרים מהאתר. ניתן להגיע לאזור התעשייה ולעיר הפנימית באמצעות רכבת תחתית.
שפילברג.
אף על פי שהשטח הוזכר לראשונה במסמכים מ-1281, אזרחי רובע קרלסרוהה, אמרו כי הם עברו לכפר - שאז קראו לו עדיין "ספילברץ" - בשנת 1161. לאחר היה עדיין חלק מוירטמברג, הוא נמכר לבאדן-דורלאך בשנת 1603. במשך 200 השנים הבאות הוא היה שייך ללנגנשטיינבאך עד 1803. בשנת 1971, במסגרת רפורמת העירייה, הם שינו את שמם לשפילברג והשתלבו בעיריית קרלסבאד.
ריספקט (סרט)
ריספקט הוא סרט דרמה מוזיקלי ביוגרפי אמריקאי משנת 2021 המבוסס על חייה של הזמרת האמריקאית אריתה פרנקלין.
רקע.
זהו סרטה הראשון של הבמאית ליסל טומי. העלילה מבוססת על תסריט שכתבה טרייסי סקוט וילסון. השחקנים הראשיים הם ג'ניפר הדסון בתפקיד הראשי כאריתה פרנקלין, ופורסט ויטאקר המגלם את אביה של אריתה. שחקנים נוספים בסרט: מרלון ווינס, אודרה מקדונלד, מארק מארון, טייט דונובן, מרי ג'יי בלייג', טיטוס בורגס, סיקון סנגבלו, היילי קילגור, סקיי דקוטה טרנר ועוד.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב־13 באוגוסט 2021. הוא מופץ בארצות הברית על ידי אולפני יונייטד ארטיסטס, וברחבי העולם על ידי סרטי יוניברסל. הסרט זכה לשבחי המבקרים.
תקציר העלילה.
העלילה מלווה את אריתה פרנקלין מאז שהייתה ילדה. כבר בגיל צעיר היא שרה במקהלת הכנסייה של אביה ובאירועים שונים בבית המשפחה. כשבגרה הפכה לכוכבת מוזיקלית בינלאומית שכונתה "מלכת מוזיקת הנשמה". הסרט מתאר גם את חייה האישיים במקביל להתפתחות של הקריירה המוזיקלית שלה ואת ההתמודדות של פרנקלין עם מערכות יחסים פוגעניות והתעללות מצד בני זוגה. כמו כן יש התייחסות בסרט למעורבת שלה במחאות ובאירועים ציבוריים במסגרת פעילותה בתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.
הפקה.
העבודה על הסרט נמשכה מספר שנים ורק בינואר 2019 פורסם שליסל טומי תביים את הסרט. פרנקלין עצמה הייתה מעורבת בפיתוח הסרט עד מותה ב־16 באוגוסט 2018 והיא גם בחרה את ג'ניפר הדסון לתפקיד הראשי. שאר השחקנים, כולל פורסט ויטאקר, מרי ג'יי בלייג' ועוד, הוחתמו באוקטובר 2019.
בעסקה שנחתמה עם חברת מטרו גולדווין מאייר (MGM) ביוני 2019 הוחלט שחברת ברון תיקח חלק בהפקה ובמימון של הסרט. הצילומים החלו באטלנטה, ג'ורג'יה, ב -2 בספטמבר 2019 והסתיימו ב -15 בפברואר 2020.
הפסקול של הסרט כולל שיר מקורי אחד, "Here I Am (Singing My Way Home)", בביצוע הדסון עצמה. השיר נכתב על ידי הדסון, קרול קינג וג'יימי הארטמן והופק על ידי ויל.איי.אם. השיר יצא לאור ב -18 ביוני 2021. אלבום הפסקול של הסרט יצא ב־13 באוגוסט בחברת התקליטים האמריקאית אפיק רקורדס.
הפצה.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב־13 באוגוסט 2021. במקור הסרט אמור היה לצאת במספר מצומצם של בתי קולנוע ב -25 בדצמבר 2020 ולאחר מכן נדחתה היציאה לאור ל -8 בינואר 2021. בשל מגפת הקורונה נדחתה שוב הקרנת הבכורה ובסופו של דבר הסרט הוקרן לראשונה באוגוסט 2021. הסרט הוקרן גם בפסטיבל לוקרנו ה -74, במתחם פיאצה גרנדה באוגוסט 2021.
תגובות.
בארצות הברית ובקנדה הסרט ראה אור לצד הסרטים לשחרר את גאי ו- לא לנשום 2, והוא צפוי להרוויח כ -10 מיליון דולר מהקרנות ב 3,207 בתי קולנוע בסוף השבוע הראשון להפצה.
תגובות המבקרים.
באתר האינטרנט לביקורות סרטים Rotten Tomatoes, הסרט זכה לציון של 63% על סמך 81 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.1 מתוך עשר. התגובות נעות בסגנון זה: "הביצוע הסטנדרטי לא עולה בקנה אחד עם הביוגרפיה שהסרט מציג, אבל הביצועים בכיכובה של ג'ניפר הדסון בהחלט זוכים לכבוד". באתר Metacritic, הסרט זוכה לציון מצטבר של 63 מתוך 100 בהתבסס על 34 מבקרים, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". קהל שהצביע לסרט ב CinemaScore העניק לסרט ציון ממוצע של "A" בסולם A+ עד F.
פיטר דברוג, כתב במגזין וראייטי, כינה את הסרט כ"סרט ביוגרפי שזוכה ליותר כבוד ממה שמגיע לו ומתרחק מגילוי הטראומות שעיצבו את אגדת הנשמה (...). אף על פי שהסרט אולי מרגיש מעט רך במחלקת סרטי הדרמה, הוא מספק את ההנאה הנוספת לשמוע את הדסון שרה מחדש את שירי המפתח של אריתה פרנקלין, החל מביצועי הג'אז המוקדמים של גרסאות כיסוי לשירים של "קולומביה" ועד לביצוע חדש של הסינגל של הזמר אוטיס רדינג שעל שמו קרוי הסרט הזה".
האוניברסיטה הבין-לאומית לכלכלה ולעסקים
האוניברסיטה הבין-לאומית לכלכלה ולעסקים (UIBE) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית הממוקמת במרכז בייג'ינג, בירת סין. באוניברסיטה נלמדים לימודי תואר ראשון, תואר שני ולימודי דוקטורט בכלכלה, מינהל עסקים, פיננסים, משפטים, שפות זרות, מדיניות ציבורית, מדעי המחשב, יחסי חוץ ועוד.
אוניברסיטת UIBE הוקמה בשנת 1951 בבייג'ינג על ידי משרד סחר החוץ הסיני, והיא מוסד מחקר ציבורי המפוקח על ידי משרד החינוך ומשרד הכלכלה הסיני. היא דורגה במקום השני בקרב האוניברסיטאות המתמחות בתחום הפיננסיים, העסקים והכלכלה בשתיים מהמהדורות של דירוג האוניברסיטאות הסיניות Netbig.
בשנת 2015 היו רשומים ב-UIBE כ־16,100 סטודנטים, מתוכם כ-12,800 סטודנטים מסין ו-3,300 סטודנטים זרים מ-148 מדינות ואזורים.
היסטוריה.
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1951 בשם "המכון לסחר חוץ בבייג'ינג", וסיפקה חינוך והכשרה לפקידי ממשל האחראים על מנהל העסקים הכלכלי והבינלאומי בסין, בהנהגת משרד סחר חוץ, המשרד לשיתוף פעולה כלכלי ומשרד החינוך.
האוניברסיטה הוגדרה על ידי ממשלת סין כ"אוניברסיטה מרכזית" כבר בשנת 1960 בזכות התוכניות האקדמיות שלה, ובשנת 1978 קיבלה הכרה כ"אוניברסיטה לאומית". בשנת 1984 שונה שמה לשם הנוכחי.
במאי 1997 נכנסה לרשימת האוניברסיטאות ב"פרויקט 211", שהיא תוכנית ממשלתית שמטרתה להפוך כמאה אוניברסיטאות סיניות למוסדות אקדמיים איכותיים בעלי שם עולמי במאה ה-21. בשנת 2000 הפכה לאוניברסיטה ממלכתית תחת משרד החינוך, וביוני באותה שנה התמזגה עם מכון האוצר הסיני.
פקולטות.
באוניברסיטה קיימים קורסים בלימודי מנהל עסקים בינלאומי, כלכלה, סחר בינלאומי, פיננסים, ניהול, משפט, מדעי המחשב, יחסים בינלאומיים, שפות זרות ותחומים נלווים.
האוניברסיטה משמשת גם כמרכז הכשרה לעובדי מדינה בכירים במשרד המסחר (שהיה בעבר המשרד לסחר חוץ, משרד קשרי חוץ ושיתוף פעולה כלכלי) תחת ממשלת הרפובליקה העממית של סין.
באוניברסיטה שוכן מרכז בייג'ינג להשכלה, תוכנית המיועדת בעיקר לסטודנטים אמריקאים הלומדים בסין ולוקחים קורסים בשפה הסינית, כמו גם קורסים אחרים הנלמדים באנגלית, המועברים על ידי מגוון פרופסורים מהאוניברסיטאות המובילות בבייג'ינג.
דירוג אקדמי.