ב-14 באפריל הגיעה הספינה בישת המזל לחוף כפר ויתקין, בניסיון ההנחתה השלישי של מעפיליה. הפעם היא נעזרה בספינה קטנה בשם "פאנגיאה קוניסטריו", חלופתה של "ארטמיזיה" המוחרמת. המעפילים החלו לרדת בסיוע אנשי "ההגנה" ותוך כדי ההנחתה התברר כי נפלה טעות, אנשי ההגנה ציפו לאוניית מעפילים אחרת, "אסימי". ואכן, מהר מאוד הצטרפה גם האחרונה להנחתה. אלא שרק 365 מעפילים הספיקו לרדת משתי הספינות. הנחתת השאר נעצרה על ידי הבריטים, כאשר שתי הספינות המנחיתות, אסימי ופאנגיאה קוניסטריו, התגלו ונתפסו.
ב-23 באפריל הודיעו השלטונות הבריטים על גירוש "פאנגיאה קוניסטריו", יחד עם 176 המעפילים שעליה ויחד עם אסימי ומעפיליה. במחאה על הגירוש הצפוי של "פאנגיאה קוניסטריו" ושל אסימי ארגנו מועצת פועלי חיפה וההגנה שביתה כללית והפגנה רבת משתתפים בחיפה. במקרה של "פאנגיאה קוניסטריו", שהייתה במצב גרוע ובסכנת טביעה בים הפתוח ההפגנה עזרה והמעפילים שוחררו על חשבון מכסת הסרטיפיקטים. מעפילי "אסימי" גורשו.
ד"ר פאול מפקד הספינה חזר לאלמוניותו. הוא הפך עם השנים לפתולוג בבית החולים הדסה (תל אביב), שם גם הקים מחלקה לסטטיסטיקה רפואית. נפטר בהיותו בן 60, בשנת 1972.
ב-5 במאי 2019 התקיים בכפר הנוער דוד רזיאל כנס רב משתתפים לכבוד 80 שנה להגעת "קאטינה" לארץ ישראל. כ-400 מצאצאי מעפילי האניה היו בין משתתפי הכנס.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:אוניות מעפילים עד מלחמת העולם השנייה]]
[[קטגוריה:אוניות מעפילים שהפליגו ב-1939]]
[[קטגוריה:אוניות מעפילים בשירות עליית אף על פי]]
One for the Vine
ב'לאנה טורוס
בלאנה טורוס
מנולו גאביאדיני
מנולו גאביאדיני (באיטלקית: Manolo Gabbiadini; נולד ב-26 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בסמפדוריה מסרייה א'. מנולו הוא אחייה של הכדורגלנית מלאינה גאביאדיני.
קריירה.
ב-14 במרץ 2010 ערך את הבכורה שלו במדי אטאלנטה כאשר נכנס כמחליף במשחק נגד פארמה. ב-9 ביולי 2010 הושאל לסיטאדלה תמורת 500 אירו לעונה אחת, בעונה זו הוא הבקיע 5 שערים ב-27 משחקים. ביוני 2011 חזר לאטלנטה. ב-24 במרץ 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון על בולוניה. ב-24 באוגוסט 2012 עבר גאביאדיני ליובנטוס תמורת 3.5 מיליון אירו וכרטיס השחקן של ג'יימס טרויסי וכעבור כמה ימים השואל לבולוניה.
ב-17 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה עד גיל 21 במשחק נגד טורקיה. ב-29 במרץ 2011 הבקיע את שערו הראשון במסגרת בינלאומית נגד גרמניה. בסך הכל רשם 16 הופעות ו-10 שערים במדי הנבחרת הצעירה.
ב-15 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במסגרת משחק ידידות נגד שנערך בברן.
בשנת 2013 עבר השחקן לשורות סמפדוריה מהליגה האיטלקית הבכירה.
בשנת 2015 עזב גאביאדיני את סמפדוריה ועבר לנאפולי.
ב-31 בינואר 2017 חתם בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. ב-11 בינואר 2019 חזר לסמפדוריה וחתם לארבע וחצי שנים.
פרוסולה
פרוסולה (בכתיב לועזי: Frossoula) הייתה אוניית מעפילים. אורגנה במסגרת עליית אף על פי על ידי פעילי ההעפלה ז'אן ארון ואברהם סטבסקי, ללא מלווים מאנשי כוחות המגן העבריים, ללא אמצעי קשר עם מפקדותיהם בארץ ישראל או תיאום עם מוסד ציוני מוכר.
תולדותיה.
הפליגה מרומניה ב-25 במאי 1939 כשעל סיפונה 650 מעפילים יהודים שברחו מצ'כיה. בדרך הבחין רב החובל כי כלי שיט של הבריטים עוקבים אחרי האונייה ונכנס לעגון בנמל טריפולי בלבנון. שם גם נקנו סירות שישמשו בהמשך להורדת מעפילים. משם המשיכה האנייה לנמל ביירות בתקווה לזכות לסיוע הקהילה היהודית וחברת "אליאנס" שהשפעתם בעיר הייתה רבה.
ב -16 ביוני עגנה "פרוסולה" בביירות. הנציב העליון הצרפתי אישר גם ירידת אנשים לחוף ואשפוז החולים וזאת למרות מחאות הקונסול הבריטי. לאחר 5 שבועות, בלחץ הבריטים, הועלו המעפילים על האונייה וסולקו לים הפתוח.
כעבור מספר ימים הועברו בלב ים, בתנאים קשים במיוחד, לאוניית המעפילים "טייגר היל".
קופאווה
הר הגעש קוֹפאווה (בספרדית: Volcán Copahue) הוא הר געש שכבתי, על הגבול שבין מחוז ביוביו במרכז צ'ילה לפרובינציה נאוקן שבארגנטינה. על פסגת ההר יש תשעה לועות געשיים לאורך קו של כ-2 קילומטרים, והלוע שבפסגה המזרחית מכיל אגם לוע מלוח וחומצי שקוטרו כ-300 מטרים. במהלך המאה ה-20, פלטו התפרצויות געשיות שמקורן באגם הלוע, סלעים פירוקלסטיים ורסיסים של גופרית נוזלית, שהתקררה. פירוש השם "קופאווה" בשפת המפוצ'ה הוא "מי גופרית".
גאולוגיה וגאוגרפיה.
קופאווה שוכן על תשתית של סלעי משקע וסלעים געשיים, שנטצרו בזמן האאוקן או הפליוקן. הר הגעש של ימינו שוכן באזור פעיל געשית, כשקלדרה מהפליוקן, קאוויווה דל אגריו ((Caviahue (Del Agrio)), שמידותיה 20 ק"מ על 15 קילומטרים, שוכנת מזרחית לקופאווה.
הר הגעש הנוכחי הפך פעיל בערך לפני 1.2 מיליון שנים, והקלדרה הנוכחית, טראפה-טראפה (Trapa-Trapa), נוצרה בין לפני 600,000 שנים ל-400,000 שנים, ופלטה זרמים פירוקלסטיים חזקים, שהגיעו עד למרחק של 37 קילומטרים מהר הגעש.
מבנה הר הגעש הנוכחי הוא של חרוט מגן מוארך, שרוחבו המקסימלי 22 קילומטרים ורוחבו המינימלי 8 קילומטרים. במהלך ההולוקן, התרחשו בהר לפחות שש התפרצויות געשיות, כשהאחרונה בהם התחוללה ב-22 בדצמבר 2012, והשירות הגאולוגי של צ'ילה (SERNAGEOMIN) הכריז עקב כך מצב כוננות אדום. הלוע המזרחי ביותר (והפעיל ביותר), מכיל אגם לוע המכונה "אל אגריו" (El Agrio) שה-pH שלו נע בין 0.18 ל-0.30. למרות שהאגם התרוקן כליל בהתפרצות של שנת 2000, הוא חזר מאז לממדיו הקודמים. מתחת ליציאה המזרחית של אגם הלוע נובעים מעיינות חמים חומציים, שתורמים לחומציות של הנהר אגריו (Río Agrio). אזור נוסף של מעיינות חמים שוכן בקלדרת קאוויווה דל אגריו, כ-7 קילומטרים צפונית מזרחית לפסגה.
היינריך גלאריאן
היינריך גלאריאן (גם הנריקוס גלאריאנוס, בגרמנית: Heinrich Glarean, יוני 1488 - 28 במרץ 1563) היה תאורטיקאי מוזיקה, משורר והומניסט שווייצרי. הוא נולד במוליס בקנטון גלארוס (ומכאן שמו) ומת בפרייבורג.
חייו.
לאחר הכשרה מוזיקלית יסודית בגיל צעיר, נרשם גלאריאן לאוניברסיטת קלן, שם למד תאולוגיה, פילוסופיה ומתמטיקה נוסף למוזיקה. בשנותיו שם כתב פואמה מפורסמת כמנחה למקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. זמן קצר לאחר זאת, בבזל, פגש את ארסמוס ובין שני ההומניסטים נקשרה ידידות לכל אורך חייהם.
פרסומו הראשון של גלאריאן בתחום המוזיקה היה כרך צנוע בשם Isogoge in musicen שיצא לאור בשנת 1516. בחיבורו זה הוא דן באלמנטים הבסיסיים של המוזיקה; קרוב לוודאי, שהספר שימש להוראה. אבל ספרו המפורסם ביותר, אחת העבודות המפורסמות ורבות ההשפעה ביותר בתאוריית המוזיקה שנכתבו בתקופת הרנסאנס, היה ה"דודקאכקורדון", שאותו הוציא לאור בבזל בשנת 1547. העבודה כבדת המשקל כוללת כתבים על פילוסופיה וביוגרפיה נוסף לתאוריית המוזיקה, ומקיפה לא פחות מ-120 יצירות שלמות מאת מלחינים בני הדור הקודם (בהם ז'וסקן, אוקכם, יאקוב אוברכט, היינריך איזאק ורבים אחרים). הספר, בשלושה חלקים, נפתח במחקר של
בואתיוס, שכתב בהרחבה על מוזיקה במאה ה-6; הוא מתאר את השימוש במודוסים בקנטוס פלאנוס (למשל במזמור גרגוריאני ומונופוניה; והוא מסתיים במחקר מקיף על השימוש במודוסים בפוליפוניה.
עיקר חשיבותו של ה"דודקאקורדון" (מילולית, "כלי בן 12 מיתרים") הוא בהנחה של גלאריאן, שלמעשה קיימים שנים-עשר מודוסים, לא שמונה, כפי שסברו במשך שנים רבות, למשל, בכתביו של התאורטיקאי בן זמנו פייטרו ארון. ארבעת המודוסים הנוספים כוללות צורות אותנטיות ופלגליות של המודוס האאולי (מודוסים 9 ו-10) והיוני (מודוסים 11 ו-12) - המודוסים המקבילים לסולמות מינור ולמז'ור, בסדר זה. גלאריאן אף הרחיק לכת ואמר, שהמודוס היוני הוא המקובל ביותר בשימוש מצד מלחינים בני זמנו.
השפעת מחקריו הייתה עצומה. תאורטיקאים רבים בשנים הבאות, בהם צארלינו, קיבלו את שנים-עשר המודוסים שלו, ואף כי ההבדל בין הצורות הפלגלית והאותנטית של המודוסים איננו מהווה עוד עניין לדון בו בימינו (כך שמספרם ירד לשישה), ההסבר שנתן גלאריאן למודוסים עודנו בשימוש כיום.
גלאריאן היה ממתנגדי הרפורמציה, על אף התפעלותו הקודמת ממרטין לותר.
מכה שנייה
מכה שנייה הוא מושג המתאר מצב בו אדם או מדינה, החוששים או צופים שיושמדו בעתיד, משאירים מישהו שינקום את נקמתם לאחר מכן. הדבר נועד ליצור הרתעה שאמורה למנוע את השמדת האדם או המדינה, מחשש לנקמה.
רעיון המכה השנייה הפך לידוע בזמן מרוץ החימוש בתקופת המלחמה הקרה, עם פיתוחה של הפצצה הגרעינית, כאשר לראשונה בהיסטוריה נפתחה אפשרות מעשית להשמדת מדינה שלמה בבת אחת. נוצר צורך ליצור הרתעה שגם אחרי השמדה מוחלטת של המדינה תהיה נקמה ודאית (שאינה תלויה ברצונן הטוב של מדינות אחרות).
דוגמה לאיום במכה שנייה הוא חימוש צוללות (אשר יכולות לשהות הרחק מהמדינה המותקפת והן קשות לאיתור) בטילים גרעיניים על מנת שיוכלו להגיב נגד מדינה תוקפת בצורה עצמאית במידת הצורך ועל פי פקודות שניתנו מראש.
מצב זה רלוונטי גם בתחומים כגון תורת המשחקים, הדנה בין השאר במעשה של שחקן המשחק בתנאי חוסר ידיעה לגבי מה יעשה השחקן השני, תוך חשש מתגובתו.
ויליאם דוור
עיצור ענבלי, מחוכך, אטום
עיצור ענבלי מחוכך אטום מצוי בשפות מדוברות מועטות ביותר. סימן ה־IPA לעיצור הוא /q͡χ/. כדי לבטא עיצור זה יש לבטא את העיצורים [] ו־[] בו זמנית. העיצורים q͡χ ו-q͡χʷ קיימים בקברדנית והיו קיימים בפרוטו-צ'רקסית.
עיצור שיני, מסודק
אקסל ויטסל