ב-1997 ביים בתיאטרון העירוני חיפה את המחזה "עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי" של ברטולט ברכט. ב-2003 ביים בתיאטרון העירוני חיפה את המחזה "מדלן", בו כיכבו קרן צור וג'וליאנו מר. ב-2008 ביים בתיאטרון הקאמרי את "השיבה לחיפה", בכיכובה של רוזינה קמבוס. מחזה של בעז גאון על-פי נובלה מאת ע'סאן כנפאני. המחזה מספר על סעיד (נורמן עיסא) וספייה (מירה עווד) שברחו ב-1948 מביתם שבחיפה והשאירו במקום את חלדון, בנם התינוק. את התינוק מוצאת מרים גושינסקי (רוזינה קמבוס) יהודייה ניצולת שואה שמגדלת את הילד באהבה. כעבור עשרים שנה שבים סעיד וספייה לביתם בחיפה ומעוניינים לדעת מה אירע לתינוק שהשאירו. הם מגלים שהוא הפך לחייל מצטיין בצה"ל. ב-2011 ביים בתיאטרון העירוני חיפה את המחזה "ארגנטינה" מאת בעז גאון. במאי 2012 עלתה בתיאטרון החאן ההצגה "ירושלים החדשה" של דייוויד אייבס על אודות שפינוזה, בבימויו של פתר.
פתר העלה ארבע הפקות בת'יאטר ג'יי, וושינגטון די. סי.: "חבלי משיח" של מוטי לרנר ב-2007, "התאונה" של הלל מיטלפונקט ב-2009, סדרה של הצגות "השיבה לחיפה" (בעז גאון) של תיאטרון הקאמרי ב-2011 ו"ההודאה" ב-2014. באוקטובר 2012 עלתה בפסטיבל עכו ההצגה "הטווס מסילואן" שכתבה עלמה גניהר, בבימויו של פתר יחד עם חן אלון, על ידי קבוצת שחקנים יהודים וערבים. פתר ואלון זכו בציון לשבח בפסטיבל עכו על עבודת הבימוי. ההצגה עלתה אחר כך גם בתיאטרון יפו.
פתר ניהל אמנותית את פסטיבל חיפה להצגות ילדים (1994-96), ותיאטרון עירוני חיפה (2005-2000), כשבשלוש וחצי שנותיו הראשונות בתפקיד כיהן גם כמנכ"ל. היה חבר הוועדה האמנותית של פסטיבל עכו בשנים 2000, 2010-11. כהן כיו"ר של איגוד במאי התיאטרון בישראל (בת"י) ונמנה עם מייסדיו. פתר מלמד בבית הספר לאמנויות הבמה של סמינר הקיבוצים משנת 1990 ומרצה לתיאטרון במכללת הגליל המערבי מאז 2016. בעבר לימד משחק בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת חיפה.
פתר היה פעיל בארגוני שמאל שונים, היה ממקימי תנועת "יש גבול" והיה פעיל בתנועת "שמאל ישראלי חדש".
מתגורר בחיפה מאז 1995, נשוי ואב לשניים.
משחק בקולנוע ובטלוויזיה.
בקולנוע
בטלוויזיה
אמן (דת)
כלה רבתי
מסכת כלה רבתי
מסכת כלה רבתי הוא חיבור מתקופת הגאונים המידמה לתלמוד הבבלי ומפרש הלכות שונות בעיקר בענייני דרך ארץ.
מסכת זו נדפסה לראשונה בשנת תרכ"ד על ידי נחמן נתן קורונל בווינה על פי כתב יד שנכתב בסלוניקי בשנת רס"ט, נוסח זה היה רחב וכלל תשעה פרקים בניגוד ל'מסכת כלה' שהייתה ידועה עד אז שכללה פרק אחד בלבד.
תוכן פרקי המסכת.
מסכת כלה רבתי כוללת תשעה פרקים (כך בסידור שפורסם במהדורת היגר):
מהדורות.
בשנת תרכ"ד הדפיס נחמן נתן קורונל בווינה את הספר "חמישה קונטרסים" ובו כמה מסכתות קטנות שמצא בכתב יד שנכתב בסלוניקי בשנת רס"ט. בין המסכתות נדפסה גם "מסכת כלה" שכללה עשרה פרקים. נוסח זה היה רחב ומפורט הרבה יותר ממסכת כלה שהייתה ידועה עד אז, והתאים לאזכורים שונים של מסכת כלה בספרי הראשונים שלא התאימו לנוסח הקצר יותר.
מאוחר יותר הודפס נוסח זה לצד הנוסח הרגיל בש"ס וילנא עם מעט הגהות ומראי מקומות. כדי להבדיל בין שני הקבצים, נקרא החיבור שהתגלה על ידי קורונל "מסכת כלה רבתי".
בשנת תרנ"ד הדפיס ישראל זליגמן את מסכת כלה רבתי בתוספת הקדמה וביאור בשם "מעיין גנים".
בשנת תרס"ו הדפיס הרב ברוך טולידאנו בטבריה את הפרק הראשון של כלה רבתי עם פירוש המיוחס לרבי אברהם הירחי על פי כתב יד מהעיר מקנס במרוקו.
מהדורה מדעית למסכת כלה רבתי התפרסמה על ידי מיכאל היגר בשנת תרצ"ו.
הודפס פירוש על המסכת שכתב הרב חיים קניבסקי.
בראנד
טוט
בלאו
בלאו (Blau) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ומשמעותו כחול.
אלונסו
אלונסו (Alonso) הוא שם פרטי ושם משפחה בספרדית
שריד (פירושונים)
גלוית דואר
מגזין פיפל
הנסיך אוגוסטוס פרדריק, דוכס סאסקס
הנסיך אוגוסטוס פרדריק, דוכס סאסקס (באנגלית: The Prince Augustus Frederick, Duke of Sussex; 27 בינואר 1773 - 21 באפריל 1843) היה בנו השישי של המלך ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ושל רעייתו, שארלוט ממקלנבורג-שטרליץ.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
הנסיך אוגוסטוס פרדריק נולד בארמון בקינגהאם. הוא הוטבל באולם המועצה הגדולה של ארמון סנט ג'יימס ב-25 בפברואר 1773 על ידי פרדריק קורנווליס, הארכיבישוף מקנטרברי.
את חינוכו קיבל ממורים פרטיים בארמון, ובקיץ 1786 נשלח לאוניברסיטת גטינגן שבגרמניה יחד עם אחיו, הנסיך ארנסט והנסיך אדולפוס.
אוגוסטוס, שסבל מאסתמה לא השתתף בחינוך הצבאי שניתן לאחיו בהנובר, ואף שקל להפוך לכומר של הכנסייה האנגליקנית.
נישואיו הראשונים.
בעת טיול באיטליה פגש אוגוסטוס את ליידי אוגוסטה מריי, בתו השנייה של רוזן דנמור הרביעי. בני הזוג נישאו ברומא ב-4 באפריל 1793. טקס נישואים רשמי, שני, נערך בכנסיית סנט ג'ורג' בכיכר הנובר שבלונדון ב-5 בדצמבר 1793. הטקסים נערכו בלי ידיעתו והסכמתו של המלך.
באוגוסט 1794 ביטל בית משפט את הנישואים מאחר שהם עומדים בניגוד לחוק הנישואים המלכותיים 1772 מאחר שלא אושרו על ידי המלך. הנסיך המשיך להתגורר עם ליידי אוגוסטה עד שנת 1801 עת הוענק לו מענק פרלמנטרי בסך 12,000 ליש"ט. לליידי אוגוסטה ניתנה המשמורת על ילדיהם ומענק של 4,000 ליש"ט לשנה לגידול הילדים.
בעקבות הפרידה העניק המלך לאוגוסטוס את התארים דוכס סאסקס, רוזן אינוורנסו וברון ארקלו, וכן את התואר אביר מסדר הבירית ב-27 בנובמבר 1801.
בשנת 1816 נבחר אוגוסטוס לתפקיד נשיא האגודה המלכותית לאמנויות.
נישואיו השניים.
אוגוסטוס נישא בשנית ב-2 במאי 1831 לסיסילה לטיטיה בגין, בתם הבכורה של ארתור גור, רוזן אראן ואליזבת אנדרווד, ואלמנתו של סר ג'ורג' בגין. גם נישואים אלה נערכו בלא הסכמת המלך. ליידי אוגוסטה מוריי נפטרה שנה קודם לכן. ביום נישואיה שינתה סיליה לטיטיה את שם משפחה ל"אנדרווד" ברישיון מלכותי, אולם לא הוענק לה התואר "דוכסית סאסקס" אבל בשנת 1840 הוענק לה התואר "דוכסת אינוורנס" על ידי המלכה ויקטוריה.
ב-29 בינואר 1831 מינה המלך ויליאם הרביעי את אוגוסטוס, אחיו הצעיר, לתפקיד הצייד הראשי ושומר פארק סנט ג'יימס והייד פארק.
בין השנים 1830–1838 כיהן אוגוסטוס כנשיא החברה המלכותית.
אוגוסטוס והנסיכה ויקטוריה (לימים המלכה ויקטוריה) היו ביחסים קרובים, ובעת נישואיה לנסיך אלברט היה זה אוגוסטוס שליווה אותה אל הטקס.
אוגוסטוס נפטר בארמון קנזינגטון בשנת 1843. בצוואתו ביקש שלא תערך לו הלוויה ממלכתית, והוא נקבר בבית הקברות קנסל גרין ב-5 במאי 1843.
רעייתו, דוכסית אינוורנס, המשיכה להתגורר בארמון קנזינגטון עד מותה בשנת 1873, ונקברה לצד הנסיך אוגוסטוס.
במותו של הנסיך בלא יורשים זכרים התארים שהוענקו לו נכחדו.
צאצאיו.
מנישואיו ללידי אגוסטה מריי (נישאו ב-4 באפריל 1793; הנישואים בוטלו בשנת 1801):
מנישואיו השניים לא היו לו צאצאים.
שלט אצולה ותוארי כבוד.
הנסיך אוגוסטוס פרדריק היה גרנד מאסטר של ה-Premier Grand Lodge of England של הבונים החופשיים מאז שנת 1813, ושל ה-United Grand Lodge of England בין השנים 1813–1843.
כמו כן הנסיך אוגוסטוס היה אביר במסדר הדרדר.
שלט אצולה.
מהיותו בנו של המונרך, נשא הנסיך אוגוסטוס את שלט האצולה המלכותי, כאשר ההבדל היחיד היה בתגי הסמל - בתג האמצעי שני לבבות, ובתגים החיצוניים צלב.
דוכס גלוסטר
דוכס גלוסטר (באנגלית: Duke of Gloucester) הוא תואר אצולה המוענק בממלכה המאוחדת לאחד מבניו של המונרך המכהן.
היסטוריה.
התואר הוענק לראשונה לתומאס מוודסטוק, בנו ה-13 של המלך אדוארד השלישי. במותו בלא בן בוטל התואר.
התואר הוענק בפעם השנייה להמפרי מלנקסטר, בנו הרביעי של המלך הנרי הרביעי. גם במותו בלא בן בוטל התואר.
התואר הוענק בפעם השלישית לריצ'רד פלנטג'נט (לימים מלך אנגליה), אחיו של המלך אדוארד הרביעי. כאשר ריצ'רד הוכתר כמלך, שב התואר אל הכתר.
לאחר מותו של ריצ'רד נחשב התואר כתואר הנושא עמו מזל רע, מאחר ששלושת הדוכסים שנשאו אותו נפטרו מבלי יורש, ובמשך 150 שנה לא הוענק התואר.
התואר הוענק בפעם הרביעית להנרי סטיוארט, בנו של המלך צ'ארלס הראשון. במותו בלא בן בוטל התואר.
ויליאם, בנה של המלכה אן נשא את התואר כל חייו, אולם התואר מעולם לא הוענק לו רשמית, והוא לא היה יכול להורישו.
אחריו נשא את התואר פרדריק, נסיך ויילס אולם גם לו לא הוענק התואר רשמית (הוענק לו התואר דוכס אדינבורו).
תואר נפרד הוענק לנסיך ויליאם הנרי, אחיו של המלך ג'ורג' השלישי: "דוכס גלוסטר ואדינבורו". תואר זה לא נמנה במניין התארים "דוכס גלוסטר".
התואר הוענק בפעם החמישית לנסיך הנרי, בנו של המלך ג'ורג' החמישי. במותו של הנסיך הנרי, ירש בנו, הנסיך ריצ'רד את התואר, והוא נושא אותו כיום. בנו, אלכסנדר וינדזור, רוזן אלסטר עתיד לרשת את התואר במותו.
פול רסינייה
פול רסינייה (Paul Rassinier; 18 במרץ 1906 - 28 ביולי 1967) היה פוליטיקאי ופציפיסט צרפתי, מאבותיה של הכחשת השואה.
בזמן הכיבוש הנאצי בצרפת היה רסינייה פעיל בתנועת ההתנגדות הצרפתית ואף הקים עיתון מחתרתי ("הרפובליקה הרביעית"). ב-1943 נעצר על ידי הגסטפו ונשלח למחנה בוכנוואלד. לאחר המלחמה נודע בעיקר במאמריו וספריו בנושא הכחשת השואה.
ביוגרפיה.