Rightgendered - התערוכה שאצרה גליה גור זאב ב-2017 בגלריה פלורנטין 4, הייתה התערוכה הראשונה של מאירי שלא הוצגה בחלל אלטרנטיבי. התערוכה עסקה בחוסר הנוחות בגוף, בשינוי מין ובגבולות הגוף באמצעות צילומי גוף מצולק, פירות אכולים וירקות. על פי מאירי, "סביב התערוכה הנוכחית אני מתקשר/ת עם המיינסטרים בפעם הראשונה באופן נרחב". ההצבות של מאירי בחללים משלבות בין הצילומים השונים. אופן התצוגה כלל תצלומים ממוסגרים, דבוקים ללא מסגרת כטפט וממוסמרים לקיר ללא מסגרת.
בתערוכה הקבוצתית "10/ 20/ 30/ 70+" (2018), שהוצגה במוזאון ארץ ישראל בתל אביב לרגל אירועי הגאווה, הוצגה העבודה דיפטיכון של זוגיות של מאירי, שנוצרה מתלייה צמודה של העבודה מנגו ליד העבודה הטסטוסטרון של גולי. הניגוד בין הארוטיקה והנשיות שיוצרת העבודה מנגו לבין היד האוחזת בבקבוק הטסטוסטרון מסמל עבור מאירי מעבר בין מגדרים.
בשנת 2018 הוענק למאירי פרס ARTiq, פרס הביכורים לאומנות גאה של המיזם לקידום אומנות להטב"קית בישראל.
ב-2018 יצא בהוצאה עצמית באמצעות גיוס המונים הספר Doing Right By You, הכולל 180 צילומים. "הספר עוסק ברצון לבחור איך אנחנו רואות ונראות תוך התייחסות לגוף, מגדר, יחסי כוחות ואינטימיות". הספר השתתף בירידי ספרים, בהם יריד ספרי האומנות של שיקגו, ספרי הצילום באיסטנבול, וגם היה אחד מ-20 ספרים שהוצגו בלוס אנג'לס בתערוכת ספרי הצילום של MOPLA.
בעקבות הספר הוצגה ב-2019 במוזיאון חיפה לאמנות תערוכה אותה אצרה סבטלנה ריינגולד. חומרי הגלם בתערוכה הם האמנ/ית, הקרובים אליו/ה והסובב אותם. המייצבים יצרו טריטוריות גופניות או גופים טריטוריאליים, שעשו דקונסטרוקציה ליחסים בין דימויים, לתפקידים ומושגים של מיניות, למגדר ולציונות. מיצבי הצילום בתערוכה בנו קשר אלים בין מרחבים ישראליים לבין גופים קוויריים, נוצרה זליגה בין נראות נשית וגברית, וכך התגלה השבר שבבינאריות המגדרית, שהיא חלק מהמבט המודרני שרגיל לזהות, לסווג ולקטלג.
ב-2019 הוצגה התערוכה בטון מסופח, הכוללת פסלים המשלבים בין יצירות בטון ותצלומים. העבודות עסקו בטשטוש גבולות והתייחסו להיטמעות כאל מצב הישרדותי שאפיין מגזרים מסוימים במהלך ההיסטוריה. העבודות הוצגו על הקירות החיצוניים של מתחם "אתר" במוזאון יפו.
פאציולי
ארבבו
ארבבו (Ervebo) הוא שמו המסחרי של החיסון לאבולה שמשווקת מרק. הוא ידוע גם כ-Recombinant vesicular stomatitis virus–Zaire Ebola virus (rVSV-ZEBOV). החיסון פותח בידי מדענים קנדים במעבדות הלאומיות בוויניפג, הרישיון המסחרי עליו עבר לחברת ניולינק ג'נטיקס, והיא מכרה אותו למרק. החל מ-2018 נעשה בו שימוש נרחב כדי לחסן עשרות אלפים בהתפרצויות אבולה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דבר שנעשה בהצלחה גדולה.
החיסון נחשב לבעל אפקטיביות גבוהה ביותר, שעולה כעבור עשרה ימים ממתן החיסון ל-100% בהפחתת תמותה ו-97.5% בהפחתת הסיכוי למקרה אבולה.
החיסון מוחדר לגוף בהתבסס על נגיף נשא מסוג VSV. המכון הביולוגי בנס ציונה עשה שימוש בטכנולוגיה דומה כדי לפתח את חיסון BriLife ל-SARS-CoV-2.
קבוצת השומרים
פרסי לייק
סר פרסי לייק (באנגלית: Percy Henry Noel Lake; 29 ביוני 1855 – 17 בנובמבר 1940) היה קצין בדרגת לוטננט גנרל ב. במהלך הקריירה הצבאית שלו השתתף במלחמה האנגלו-אפגנית השנייה, במלחמה המהדית וכמפקד המערכה במסופוטמיה במלחמת העולם הראשונה.
נעוריו.
לייק נולד ב-1855, כבן יחיד, ללוטננט קולונל פרסי גודפרי בוטפילד לייק ולמרגרט פיליפס. נולד במחנה צבאי בעיר פרסטון שבמחוז לנקשייר שם שירת אביו. למד בבית ספר יסודי בעיר הולדתו והמשיך בלימודיו התיכוניים בבית ספר ציבורי בעיר אפינגהאם שבמחוז ראטלנד.
קריירה צבאית.
עד מלחמת העולם הראשונה.
ב-1873 גויס לייק לצבא הבריטי בדרגת לוטננט משנה (מקביל לסג"ם) והוצב לשירות ברגימנט הרגלים ה-59 של פוט. בהמשך אותה שנייה קודם לדרגת לוטננט.
ב-1878 השתתף לייק במלחמה האנגלו-אפגנית השנייה שהתחוללה באפגניסטן כנגד אמירות אפגניסטן, אשר נשלטה בידי שר אלי ח'אן והסתיימה בניצחון הבריטים ובהפיכת אפגניסטן למדינת חסות.
ב-1885 הועבר לייק למצרים ומונה לתפקיד שליש וקצין האספקה של הכוחות הבריטים במצרים. ב-1887 מונה ראש מטה בדרגת קפטן וב-1888 מונה לתפקיד שליש במפקדת הכוחות הבריטים במצרים. במסגרת תפקידיו היה מעורב במלחמה המהדית בסודאן.
ב-1892 הועבר לייק לדבלין שבאירלנד בתפקיד שליש.
ב-1893 הועבר לייק לקנדה שם שירת כקצין אספקה במיליציה הקנדית וב-1899 שירת כעוזר של קצין האספקה הראשי במפקדת המיליציה של קנדה. ב-1904 מונה לראש המטה של המיליציה הקנדית וב-1908 מונה למבקר של צבא המליציה הקנדי.
ב-1911 עבר לייק להודו שם מונה למפקדה של הדיוויזיה השביעית "מירוט" של צבא הודו הבריטית. ב-1912 מונה לראש המטה של הצבא הבריטי בהודו.
מלחמת העולם הראשונה.
החל מפרוץ מלחמת העולם הראשונה הוביל גנרל ג'ון ניקסון את המערכה במסופוטמיה כמפקד כוח D של חיל המשלוח ההודי. בעקבות סדרה של החלטות שגויות שקיבל ניקסון במערכה הראשונה לכיבוש בגדאד, במצור על כות ובמערכה לשחרור הנצורים בכות סבלו הבריטים מהיקף נפגעים גדול וניקסון לקח אחריות על החלטותיו ופרש מהמערכה.
בינואר 1916 מונה לייק כמחליפו של ניקסון בפיקוד על המערכה במסופוטמיה וכמפקד המערכה לשחרור הנצורים בכות. מינואר עד אפריל 1916 עמד לייק מאחורי מספר רב של ניסיונות בריטים לשחרר את כות. לאחר שהמאמצים אלו נכשלו והדיוויזיה השישית "פונה" נפלה בשבי הטורקים החליט הפיקוד הבריטי לערוך רוויזיה בפיקוד הבריטי במסופוטמיה ולייק הוחלף על ידי פרדריק סטנלי מוד.
לאחר המלחמה.
לאחר שסיים את תפקידו במסופוטמיה חזר לייק לתפקיד הכבוד שקיבל ב-1913 כקולונל של הרגימנט האזורי של מזרח לנקשייר . ב-1920 פרש לייק משירות הצבאי.
לאחר השירות הצבאי.
לאחר פרישתו מהצבא חזר לייק לקנדה וקבע מושבו בויקטוריה שבקולומביה הבריטית שם חי עד פטירתו ב-1940. לייק לא נישא ולא היו לו ילדים.
סאליח ממקאן
סאליח ממקאן (בטורקית: Salih Memecan; נולד ב-2 בספטמבר 1952) הוא קריקטוריסט, קומיקסאי, ואדריכל טורקי. הוא נודע בזכות רצועות הקומיקס הפוליטיות שהוא מפרסם מדי שבוע בעיתון סבאח, מהגדולים בטורקיה, ופרסומיו השונים בעיתונים בינלאומיים כמו הניו יורק טיימס, הוושינגטון פוסט, סן פרנסיסקו כרוניקל ועוד. מלבד היותו קומיקסאי, ממקאן הוא בעל רקע אקדמי נרחב בתחום האדריכלות: לאחר שסיים בהצלחה תואר ראשון ושני באוניברסיטה הטכנית של מזרח התיכון באנקרה, קיבל ממקאן בשנת 1983 דוקטורט מאוניברסיטת פנסילבניה.
ממקאן מפרסם מדי יום רצועות פוליטיות בעיתונים טורקים גדולים, ומפרסם קריקטורה שבועית בעמוד האחרון של העיתון "סבאח". את רצועת הקומיקס שלו "Bizimcity" עיבד לפרקי אנימציה קצרים, המתפרסמים באופן קבוע בתוכנית החדשות של ערוץ ATV בשעות הפריים טיים.
בשנת 2010 התמנה ממקאן לתפקיד יו"ר 'ארגון המדיה הטורקי', תפקיד אותו הוא ממלא עד היום. הוא נשוי לפוליטיקאית וחברת הפרלמנט הטורקי מסודה ממקאן.
ביקורות.
ממקאן מפרסם קומיקס פוליטי בוטה וחסר צנזורה, מה שמוביל לפעמים לכעס רב על תכניו. בשנת 2012 ספג ביקורת חריפה על הקריקטורה שלו בה לעג לשביתת הרעב שהתרחשה בטורקיה באותה שנה. בשנת 2013, במהלך גל המחאות בטורקיה, ספג ביקורות קשות על פרסומיו השונים שלעגו לנפגעי נשק כימי שהפעילה המשטרה כנגד המוחים.
הר בסט
הר בסט (באנגלית: Mount Best) הוא הר בהרי טולה בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם 2.8 קילומטרים דרומית-מערבית מהר מוריסון; ו-6 קילומטרים מהר המפסון.
גובהו של הר בסט 800 מטרים מעל פני הים; והוא ההר ה-4,507 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.
ההר מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו ממטוס של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה בשנת 1956.
מקור השם.
שמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
ההר נקרא על שמו של פ. בסט (F. Best), שהיה חבר צוות בספינת המחקר דיסקברי (RRS Discovery), במהלך משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה, בשנים 1929–1931.
פאקל נובי אורנגוי
פאקל נובי אורנגוי (ברוסית: Факел Новый Уренгой) הוא שמה של קבוצת כדורעף גברים רוסית, מהעיר נובי אורנגוי מהמחוז האוטונומי ימלו-ננץ ומשחקת בליגת העל מאז 2004. המועדון הגיע פעמיים למקום השלישי באליפות רוסיה והוא זכה בגביע הקונפדרציה האירופית לעונת 2006/2007 וגביע האתגר האירופי לעונת 2016/2017.
מחוז לוגו
לוגו הוא מחוז בצפון מערב ספרד, בחלק הצפון מזרחי של הקהילה האוטונומית גליסיה. המחוז גובל במחוזות אורסה, פונטבדרה, ולה קורוניה, בנסיכות אסטוריאס, בקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון, ובצפון בים הקנטברי (מפרץ ביסקאיה).
אוכלוסיית המחוז מונה 331,327 (2018), רבע מתוכה מתגוררת בבירת המחוז לוגו. עיר הבירה הייתה יישוב קלטי עתיק על שמו של האל לוג Lugh, בתקופה הרומית המקום נקרא "Lucus Augusti," והפך לאחד משלוש נקודות היישוב העיקריות בגליסיה. במחוז יש 67 רשויות מקומיות.
שפות.
רוב מכריע של תושבי המחוז הם דוברי גליציאנית לצד קסטיליאנית. חלק מן התושבים, במיוחד הדור המבוגר, הם דוברי גליציאנית בלבד.
תושבי המחוז דוברים מספר ניבים של גליציאנית. לחלקם מאפיינים של הניב המקובל באזור העיר לאון ולכן גם נושא מאפיינים של השפה הקסטיליאנית. עם זאת, הגליציאנית המדוברת בלוגו, במיוחד באזורים המרוחקים מן החוף הצפוני, היא ככל הנראה הגרסה הטהורה ביותר של השפה, אשר לא ידעה השפעות בולטות.
סלעי שפרד