הדיוויזיה ה-78 נחשבה לאחת הדיוויזיות הטובות ביותר של הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל המורל הגבוה והמנהיגות המצוינת שלה, והגנרל מונטגומרי האמין שהיא דיוויזיית לוחמת ההרים הטובה ביותר בארמייה השמינית הבריטית. דעה זו הייתה שותפה למפקדים בכירים רבים, כמו לוטננט גנרל צ'ארלס אלפרי, מפקד הקורפוס ה-5, שטען שהדיוויזיה ה-78 היא "הדיוויזיה הלוחמת הטובה ביותר מכל מי שהייתה לי הפריבילגיה לקבל בקורפוס ה-5".
יום החתולים הבינלאומי
תמצית וניל
תמצית וניל היא תמצית טעם בטעם וניל.
תמציות וניל משמשות בעיקר במזונות מתחום המגדנאות וגם בבשמים, קוסמטיקה ותרופות. 95% מהווניל הנצרך בארצות הברית מעובד לתמציות הנמכרות ליצרנים, לשימושים הללו.
מרכיבים.
המרכיב העיקרי של תמיסת תמצית הוניל הוא החומר הממס, אלכוהול אתילי מימי. אך המרכיב העיקרי התורם את הארומה של הווניל בתמיסה הוא הוונילין, והמוצר הסופי תלוי באופי התרכובות, חומר הגלם לעיבוד ושיטת המיצוי.
תמציות וניל טבעיות מכילות יותר מ-250 תרכובות טעם, מתוכן הוונילין הוא העיקרי מבחינת הכמות בתרמיל. הוונילין תורם לשליש מטעמו של הווניל, ותרכובות נדיפות ולא נדיפות אחרות תורמות את שני השלישים הנותרים. התרכובות הנדיפות הן חומצות, אסטרים, אלכוהולים, אצטלים, פנולים, פחמימנים, קרבונילים וקבוצות כימיות נוספות. התרכובות הלא נדיפות הן טאנינים, פוליפנולים וחומצות אמינו חופשיות השומרים על תרכובות הארומה לתקופות ארוכות יותר. תמצית הווניל הטבעית מכילה גם מגוון של תרכובות פנילפרופנואיד המקנות את העדינות הייחודית לטעם הווניל הטבעי.
ונילין.
ונילין טבעי מופק בדרך כלל מתרמילים של פולי וניל שחור טחונים.
ניתן לייצר ונילין טהור בשיטות נוספות כמו סינתזה כימית וביולוגית.
רוב הוונילין מיוצר באופן סינתטי מתוצר פסולת של ייצור עיסת נייר מהחומר ליגנין. כמות קטנה יותר (%10–20%) מיוצרת באופן סינתטי מגואיקול (2-מתוקסיפנול).
ונילין מיוצר מקודמנים זולים ונגישים יותר כגון ליגנין, יוג'ינול, איזויוג'ינול וחומצה פרולית. בשיטות אלו מיוצר הוונילין בתגובות חמצון חיזור שונות וממוצה בזיקוק. קיימות שיטות ביוטכנולוגיות אחרות לייצור 'דה נובו' (מחדש) של ונילין על ידי פטריות, חיידקים ותאי צמחים.
ונילין נמצא כפעיל נגד חיידקי קלקול מזון, שמרים ועובשים, ויש לו פוטנציאל ניכר לשימוש כחומר משמר במזון.
דרכי הפקה.
תמצית הווניל מופקת מתרמילי וניל קטנים ושבורים, שאינם ראויים להמכר שלמים.
דרך הפקה אחת, כאשר המקור הוא צמח הווניל עצמו, היא מיצוי של זרעי הווניל עם תערובת אתנול ומים תחת ואקום. למיצוי יעיל יותר ניתן לכתוש את תרמילי הווניל ולמצות אותם למשך זמן ארוך יותר ובטמפרטורה גבוהה יותר. צבע התמצית המתקבל תלוי במשך זמן המיצוי, איכות תרמילי הווניל והנוכחות של גליצרין לצורך עיכוב אידוי ושימור של טעמים בתמצית.
דרך נוספת להפקת תמצית מצמח הווניל היא שימוש באנזימים היכולים לפרק קשרים גליקוזידיים. בדרך זו משתחרר הוונילין הכלוא במבנה הצלולוז ומופק בניצולת גבוהה יותר.
ניתן גם לייצר תמצית וניל באמצעים ביתיים, על ידי מיצוי תרמילי וניל לאורך זמן במשקאות חריפים בעלי תכולת אלכוהול גבוהה. סוג המשקה המשמש למיצוי משפיע על טעם התמצית. בשיטה זו ניתן לנצל תרמילי וניל לאחר שרוקנו מהגרגירים לצורך הכנת רוטב וניל, למשל.
שימושים מסחריים.
כחומר טעם נעשה שימוש בתמציות וניל בגלידות, משקאות קלים, משקאות חמים, שוקולד, ממתקים, טבק, מוצרי מאפה וליקרים. טעם הווניל מעצים טעמי קרמל, קפה ומוצרי חלב מסוימים. הוספת טעם וניל למאכלים שונים תורמת למתיקותם ולכן תמצית הוניל משמשת להורדת כמות הסוכר במאכלים מתוקים. ניתן להשתמש בוונילין כחומר נוגד חיידקים ברסקי פירות. ונילין יכול לתפקד כנוגד חמצון במזונות בהם יש חומצות שומן רב-בלתי רוויות הרגישות יותר לחמצון. בנוסף, משמשת תמצית וניל כמרכיב בבשמים. לווניל תכונות רפואיות, ובין היתר נעשה שימוש בתמצית וניל לצורך הסדרת הווסת והורדה במשקל. שימושים נוספים בוונילין וגלוקונילין במחקרים שונים כוללים עיכוב מוטגנזה בחיידקים, דיכוי עיוותים כרומוזומיאלים בעכברים, פעילות אנטי דלקתית ונטרול טוקסינים.
תמצית וניל מוונילין סינתטי.
הוונילין הסינתטי זהה לוונילין הטבעי מבחינת מבנה כימי ומפחית את עלויות הייצור. הוא זול וזמין לייצור בכל מקום ועל כן מספק את דרישות הצרכנים. עם זאת, תמצית וניל המבוססת על ונילין סינתטי אינה מכילה את החומרים הארומטיים שקיימים בתמצית וניל טבעית, ולכן נחשבת פחות איכותית.
מתוך מעל 12,000 טון ונילין שמיוצרים מדי שנה, פחות מאחוז הם ונילין טבעי, וכל השאר מיוצרים באמצעות תהליכים כימיים. לרוב, מעדיפים לקוחות טעמים שאינם סינתטיים, אך תמצית וניל טבעית יקרה פי 200 מהמקבילה הסינתטית.
היסטוריה.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 עלתה הדרישה לווניל והוא החל להופיע כחלק ממתכונים להכנת גלידות, שוקולדים ומשקאות ממותקים וביניהם קוקה-קולה. בשל העלות הגבוהה של ייצור תמצית הווניל מהצמח עצמו, ולאחר שזוהה הוונילין – המרכיב הדומיננטי בטעם וארומת הווניל, בסוף המאה ה-19 מצאו מדענים דרכים להפקת הוונילין מהמקורות הזולים יותר..
רגולציה.
תקנות קנדיות.
על פי תקנות המזון והתרופות C.R.C., c. 870 מוצרי תמצית וניל אמורים להיות מעובדים או מיוצרים מפולי וניל מהסוגים Vanilla planifolia או Vanilla tahitensia. ב-100 מ"ל של תמצית חייבת להיות כמות של חומרים מסיסים הפרופורציונלית לכמות הזמינה בוניל הטבעי. אם פולי הווניל מכילים פחות מ-25% תכולת מים, תמצית הווניל חייבת להכיל לפחות 10 גרם פולי וניל. ביותר מ-25% תכולת מים, תמצית הווניל חייבת להכיל לפחות 7.5 גרם פולי וניל.
תקנות ארצות הברית.
הקוד האמריקאי לתקנות פדרליות עבור וניל מגדיר מוצרי וניל מסחריים. על פי תקנות מנהל המזון והתרופות האמריקאי, תמצית וניל היא תמיסה שבה מומסים מרכיבי המיצוי של פולי הווניל באלכוהול אתילי מימי. תכולת האלכוהול האתילי בתמצית לא תהיה פחות מ-35% כוהל בנפח. פולי וניל מוגדרים ככאלה שיובשו ומוצו מהזנים Vanilla planifolia Andrews ו-Vanilla tahitensis Moore והם בלבד מותרים למטרת מזון. יחידה של מרכיב וניל היא 13.35 אונקיות או 283.85 גרם והיא תכיל לא יותר מ-25% לחות לגלון מתמצית מוגמרת. משקל הפולים לייצור כל ליטר של תמצית וניל יכול להשתנות, בהתאם לתכולת הלחות של הפולים.
ירגזי שחור-ציצה
ירגזי שחור-ציצה (שם מדעי: Periparus rubidiventris) הוא ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים.
מאפיינים פיזיים.
הירגזי שחור־הציצה הוא עוף קטן; אורכו 13 ס"מ ומסתו 7–13 גרם. גופו אפור עם ברק כחלחל וראשו שחור עם לחיים ועורף לבנים. תת־השת כתום. הכתף חומה, אבל לא נראית במנוחה. לירגזי ציצה שחורה וקטנה. אברות היד אפורות כהות ואברות האמה בצבע בז'. השרת הנוצות מתבצעת באוגוסט. בפרטים צעירים, הציצה קטנה, והלחיים והעורף צהבהבים. קשתית העין חומה כהה, המקור שחור וכף הרגל אפורה כחלחלה.
לירגזי שחור־הציצה מגוון רחב של קריאות, רובן בתדר גבוה. הקריאות נשמעות כ–"סיט", "פסיט", "סיפ", "פיו" המזכיר ציוץ גוזל וקריאות רבות נוספות. קריאות אלו לרוב משתלבות לקריאות מורכבות יותר. השיר מהיר ומזכיר את זה של קרובו, ירגזי שחור.
התנהגות.
הירגזי שחור־הציצה חי בזוגות ובלהקות קטנות של 10–20 פרטים, גם בעונת הקינון. הירגזים יוצרים לעיתים קרובות להקות מעורבות מינים עם ציפורי שיר אחרות בזמן חיפוש המזון. הירגזי ניזון מחרקים וזרעים. ידוע מעט מאוד על רביית הירגזי שחור־הציצה. עונת הקינון מתחילה באפריל או מאי. כמו מיני ירגזי רבים אחרים, הירגזי שחור־הציצה מקים את הקן בחלל בעץ, בגבהים של 0.5–6 מטרים מהקרקע. הקן בנוי מפרווה וטחב. הנקבה מטילה 2–3 ביצים לבנות עם נקודות אדמדמות, בגודל 18.7×13.9 מ"מ.
בית גידול ותפוצה.
הירגזי שחור־הציצה חי במגוון בתי גידול שונים: באזורים נמוכים, הוא מצוי ביערות אלון וחורשי עצים בעלי־פרחים מעורבים; באזורים גבוהים יותר, הוא מצוי ביערות אורן, אשוח, צוגה, ערער, ערבה, ברוש ורודודנדרון; ברמות ובהרים, הוא מצוי ביערות שדר, רודודנדרון ואשוח; ביונאן, הוא נפוץ במיוחד ביערות אורן. מחוץ לעונת הרבייה, הוא נודד לעיתים לאזורים ממוזגים, ובעונת הרבייה הוא חי באזורים בעלי אקלים קר. הירגזי חי בגבהים של 3,000–4,100 מטרים מעל פני הים במערב ההימלאיה, 2,700–4,250 מטרים בנפאל, 2,745–4,270 מטרים בבהוטן ומזרח הרכס, 2,130–3,660 מטרים בטיבט, ו–2,000–4,000 מטרים בדרום סין.
טווח התפוצה (כ–2,400,000 קמ"ר) של מין זה גדול מאוד, ולכן המין אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח. גודל האוכלוסייה לא כומת, אך לא סביר שהוא מתקרב לסף סכנת ההכחדה על פי קריטריון גודל האוכלוסייה. מגמת האוכלוסייה יציבה, ועל כן אין ירידה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. על כן, הירגזי שחור־הציצה מסווג כמין ללא חשש. ירגזי צהוב־גבה הוכרז כמין בסכנת הכחדה במיאנמר ב-4 במרץ 2020 על ידי מחלקת היערות של משרד משאבי הטבע ושימור הסביבה של מיאנמר .
טקסונומיה ופילוגנטיקה.
הסוג פריפרוס תואר ב-1884 בידי החוקר הבלגי אדמון דה סליס לונשאן אך במשך שנים נחשב לתת-סוג של הירגזי. מחקר משנת 2005 (גיל, סליקאס ושלדסון, 2005) מבוסס נתונים גנטיים ומורפולוגיים תמך בהפרדת הסוג פריפרוס, כפי שביצעו גופים אחדים, שבהם IUCN, ITIS, ואיגוד האורניתולוגים הבינלאומי (IOU, לשעבר IOC) . נוסף על כך, הירגזי שחור-הציצה וירגזי האשוחית נחשבו בעבר למין אחד.