כל עיתוני קבוצת אקסל שפרינגר מביעים בהתמדה עמדות פרו ישראליות. אחד מעקרונות היסוד עליהם מתחייב כל עיתונאי המועסק בקבוצה הוא לפעול למען פיוס עם העם היהודי והגנה על זכויותיה של מדינת ישראל. ב-2010 אף קיימה הנהלת הקבוצה ישיבה מיוחדת בישראל להפגנת תמיכתה זו. קבוצות שמאל ואסלאם רדיקלי שונות האשימו עקב כך את הקבוצה שהיא "שופרה של הציונות" והן מנסות להטיל חרם על עיתוני הקבוצה, בדרך כלל ללא הצלחה רבה.
ב-2008 נמצאו בדירה נטושה בברלין 29 שרטוטים מקוריים של מבנים בְּאושוויץ-בירקנאו, שהוכנו ברובם בסתיו 1941. אחד השרטוטים אף נושא הערה בכתב ידו של הימלר וחתימתו. העיתון בילד של תאגיד אקסל שפרינגר רכש את השרטוטים, דאג לוודא את נכונותם, והעורך הראשי של העיתון, קאי דיקמן, החליט להעבירם למשמרת עולם בארכיון יד ושם. ב-27 באוגוסט 2009 התקיים בבית תאגיד אקסל שפרינגר בברלין טקס הענקת השרטוטים, בו העניק אותם דיקמן, לראש הממשלה בנימין נתניהו והחל מה-25 באוגוסט 2010 הם מוצגים בתערוכה "ארכיטקטורה של רצח - תוכניות הבנייה של אושוויץ-בירקנאו" ב"יד ושם".
ב-2019 אוזכר שמו של מנכ"ל הקבוצה, מתיאס דופנר, כעד בתיק 2000 ותיק 4000, בהקשר של השקעה בידיעות אחרונות ורכישת אתר יד2.
ביוני 2021 הציב המנכ"ל מתיאס דפנר דגל ישראל על מבנה החברה בברלין, והכריז כי עובד שזה מפריע לו "מוזמן לחפש מקום עבודה אחר".
שלומית (יישוב)
שְׁלוֹמִית הוא יישוב קהילתי דתי שנמצא בחבל שלום במועצה אזורית אשכול.
היישוב מונה כ-400 נפשות, ושותפים להקמתו מועצה אזורית אשכול, החטיבה להתיישבות, תנועת אמנה, המשרד לפיתוח הנגב והגליל. רב היישוב הוא הרב אריאל אברהם איגרא, בנו של הדיין הרב אליעזר איגרא.
מיקום.
היישוב נמצא במרחק של כ-1.5 קילומטר מגבול ישראל-מצרים וכ-7 קילומטר מרצועת עזה.
היסטוריה.
במאי 2001 ממשלת ישראל הסכימה על הצעת ההחלטה שהביא לממשלה שר התשתיות אביגדור ליברמן, בגיבוי ראש הממשלה אריאל שרון, על תוכנית להקמת 5 יישובים בחולות חלוצה. מטרת ההחלטה הייתה למנוע מסירת השטח במסגרת הסכם לחילופי שטחים כחלק מהסדר הקבע עם הפלסטינים. זאת לאחר שעלתה אפשרות שהאזור ישמש כחלק ממדינה פלסטינית עתידית במסגרת חילופי שטחים, ותיתן מענה לצפיפות האוכלוסין ברצועת עזה. הצעה כזו נכללה, לדוגמה, ביוזמת ז'נבה, וגם אהוד ברק תמך ברעיון זה בהיותו ראש הממשלה, בשנת 2000.
מייד הוחל בתכנון שלושה יישובים: שלומית, ניצנית וחלוצית והוקמה ועדת היגוי.
במקביל, בשנת 2002 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובניה רמת נגב את הכרזתה של שמורת טבע בחולות חלוצה על מנת למנוע בנייה שתפגע בשטחי הטבע שבהם נמצאים בעלי חיים וצמחים מוגנים. בין המתנגדים לפיתוח השטח היה ארגון חיים וסביבה שטען כי הקמת יישובים חדשים לא רק תפגע בטבע, אלא גם תחליש יישובים קיימים בפריפריה, על ידי הפניית תקציבים לפיתוח חדש על חשבון השקעה ביישובים קיימים. כך שביצוע ההחלטה התעכב.
בינואר 2005 אישרה הוועדה מקומית לתכנון ולבנייה אשכול את התוכניות להקמת שלומית, בה בשלב הראשון ייבנו 1,500 יחידות דיור. בפברואר 2005 הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה הפקידה תוכנית מפורטת ליישוב, בה רק 500 יחידות דיור שנועדו למפוני רצועת עזה לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות.
באוגוסט 2011 אוכלס המקום לראשונה על ידי גרעין של בוגרי מכינה קדם-צבאית עצם, שהתגוררו במבנים יבילים עד להשלמת בניית מבני הקבע. בקיץ 2014 נרכשו 28 מגרשים ראשונים ביישוב, וביולי 2015 החלה בניית בתי הקבע. נכון למאי 2020, ביישוב יש 30 בתי קבע מיושבים ומקצתם בתהליכי בנייה.
חוק העבד הנמלט
קו קרמן
קו קרמן (באנגלית: Kármán line) מכונה גם "גבול החלל", הוא שמו של קו דמיוני בגובה של 100 ק"מ מעל פני הים, אשר מסמן את הגבול בין אטמוספירת כדור הארץ לבין החלל החיצון. הגדרה זו מקובלת על הפדרציה האווירונאוטית הבינלאומית או FAI (ראשי תיבות שלFédération Aéronautique Internationale), שהיא הגוף האמון על קביעת מדדים ושיאים בנושאי אווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה.
על פי ההגדרה, אווירונאוטיקה תחשב לכל סוג של פעילות אווירית עד לגובה של 100 ק"מ מעל פני הים וכל פעילות שמעל גובה זה תיחשב כאסטרונאוטיקה.
עקרונות.
שמו של קו קרמן נגזר משמו של תיאודור פון קרמן (Theodore von Kármán) שהיה מהנדס ופיזיקאי הונגרי-אמריקני. קרמן היה הראשון שחישב כי בגבהים שמעל 100 ק"מ מעל פני הים, הופכת האטמוספירה של כדור הארץ לדלילה מדי, כך שלא מתאפשרת פעילות אווירונאוטית, וזאת מכיוון שכלי טיס אשר יפעל בגבהים אלה ידרש לנוע במהירות הגבוהה ממהירות הסיבוב של כדור הארץ על מנת לייצר לעצמו עילוי אווירודינמי מספיק. בנוסף לכך, בגובה זה מתרחשת עלייה משמעותית בטמפרטורה ובהשפעה של קרינת השמש.
האטמוספירה של כדור הארץ אינה מסתיימת באופן מובחן בגובה כלשהו אלא הופכת לדלילה עם העלייה בגובה. אשר על כן קו קרמן הוא למעשה הגדרה שרירותית אשר מסתמכת על הקביעה כי גבול האטמוספירה הוא אותו חלק שבו קיימת צפיפות מספיקה של אוויר אשר יכולה לתמוך בעילוי דינמי של כלי טיס באמצעות כנפיו. ככל שהאוויר דליל יותר תידרש תנועה מהירה יותר של כלי הטיס על מנת לייצר כוח עילוי.
הגדרות נוספות.
בלשון יום יום ניתן לכנות את קו קרמן כ"גבול החלל" אולם קיימות גם הגדרות תחליפיות למושג. חוקרים שונים מגדירים באופן שונה את גבול האטמוספירה. יש הרואים בתרמוספירה ובאקסוספירה כחלק מן האטמוספירה של כדור הארץ ולא כחלק מן החלל החיצון, ולפיכך קובעים את גבול החלל החיצון בגובה של 10,000 ק"מ מעל פני הים.
בארצות הברית מכנים אסטרונאוט את כל מי שטס בגובה של יותר מ-80 ק"מ מעל פני הים, שהוא בערך הגבול שבין שכבת המזוספירה והתרמוספירה. על פי החוק הבינלאומי, הגבול התחתון של החלל החיצון הוא הגובה המינימלי שבו יכולה חללית לקיים מסלול הקפה סביב כדור הארץ אך לא מגדיר גובה מדויק, למרות שמדובר בערך ב-160 ק"מ מעל פני הים.
פולקסבונה
פולקסביהנה
אלי זולטא
אלי זוּלטָא (נולד ב-1968) הוא מוזיקאי ישראלי, מייסד וסולן להקת המטאל הישראלית אלמנה שחורה.
ביוגרפיה.
נעוריו ותחילת דרכו.
אלי זולטא נולד בשנת 1968 בכפר שלם בתל אביב, לאב כבאי ולאם גננת. כילד, נשלח ללמוד במכון אבני וכן אצל מורה פרטית לציור, שם למד בתחומים תולדות האמנות, תורת הצבע וקומפוזיציה, וכן אמנות פלסטית, פיסול וציור. בנעוריו למד גיטרה באופן אוטודידקטי.
שנות התשעים.
בתחילת שנות ה-90 הקים את להקת "אלמנה שחורה". זולטא ניגן בלהקה בתפקיד גיטרה חשמלית ראשית, והיה אחראי לכתיבת והלחנת רוב השירים באלבום.
בשנת 1997 הפיק זולטא ג'ינגל לתוכנית הרדיו של דידי הררי, "דידי לוקאלי". כן השתתף בתוכנית הטלוויזיה "רחוב סומסום" לצידו של מוישה אופניק כשומר ראש לספיישל חנוכה. בנוסף, הוא שיחק בסרט מוקומנטרי, "זהירות מצלמה", של היוצרים שאול בצר ורועי ארד, בתפקיד איש השיערות.
בשנת 1998 כתב זולטא שיר בשם "מי יעצור את הדמעות", לזכר מותה של מכרתו ענבל פרלמוטר, סולנית להקת המכשפות שנהרגה בתאונת דרכים. השיר יצא כסינגל לרדיו באותה שנה.
אחד המיזמים שהגה זולטא, כונה "הנוער ינהג אחרת" - סדרה של מופעי רוק בשיתוף תחנת הרדיו גלגלצ, שנועדה לתת הסברה לנהיגה נכונה, מניעת שימוש בסמים, אלכוהול ובאלימות. מופעים אלו נערכו בכיכר רבין ובקביעות ושכיחות רבה בבתי ספר, במרכזים קהילתיים ובתיכונים ברחבי הארץ. פעילות זו נמשכת עד היום (2012) תחת הסלוגן "אם שותים לא נוהגים".
ב-1999 הלחין זולטא למעלה מ-20 שירים של המשוררת ציפי שחרור. השירים הפכו למופע אינטימי של שחרור והזמרת קרן הכט. המופע נכלל ב"סל תרבות ארצי" בישראל. בנוסף, הלחין וכתב את רוב השירים באלבום השני של קרן הכט, והפיק אותו מוזיקלית. במקביל, עבד עם אבנר גדסי על אלבומו ועל סיבוב ההופעות "הגברים בוכים בלילה".
העשור הראשון של המאה ה-21.
‫בשנת 2000 עבד זולטא עם טל מן ומוטי רז ככותב והלחין שירים להצגת ילדים של מן. כן הפיק אלבום של נתי רביץ.
ב-2001 הלחין זולטא את המוזיקה לסרט "שישה מיליון רסיסים" בהפקת יעקב קוצקי. העבודה על הסרט זיכתה את זולטא באותה השנה (ב-28 בנובמבר) במועמדות לפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע על הלחנת המוזיקה לסרט. במעמד זה הפך זולטא לחבר האקדמיה.
בשנת 2005, לכבוד העצרת לזכר רצח רבין, זולטא חידש, עיבד והפיק מוזיקלית את השיר "ילדים של החיים" של שלום חנוך.
לביצוע הפרויקט בחר זולטא להזמין להופעה את האמניות זהבה בן, חיה סמיר וקרן הכט, כאשר הוא לקח חלק בנגינה ובשירה. הפרויקט יצא כסינגל לרדיו.
ב-2008 כתב זולטא לעופר לוי ולידור יוספי שיר בשם "אח יא בינתי".
ב-3 בנובמבר 2009 השתתף זולטא בהופעת אורח בסדרת הטלוויזיה של Yes, "דני הוליווד", בתפקיד "מושמוש" - המאהב של אוסי ברנס (גאלה קוגן). זולטא גילם את עצמו בשנות ה-80 וביצע בסדרה שני שירים יחד עם להקתו "אלמנה שחורה" ועם סי היימן.
העשור השני של המאה ה-21.
ב-11 באוגוסט 2010, כתב והלחין זולטא את השיר "לכי תספרי לכולם", אותו ביצע זמר מז'אנר המוזיקה המזרחית - מאור דניאל. השיר זכה ל-2 מיליון צפיות ב-YouTube תוך פרק זמן קצר של 9 חודשים מרגע הפצתו. השיר הפך ללהיט מועדונים וחתונות ברחבי הארץ.