באמצע שנות השישים, הרחובות הראשיים של שורדיץ' אוחדו למערכת חד כיוונית באורך של קילומטר, שנהייתה מקושרת לאלמנטים שליליים בעיני הציבור, כמו למשל: עומסי תנועה, תנאים לא טובים להליכה ורכיבה על אופניים, שיעורים גבוהים של תאונות מסוגים שונים ועיכובים רציניים בתחבורה הציבורית. לאחר קמפיין ממושך ולחץ ציבורי הסכימו אז מי שהיו ממונים על פרויקט התחדשות תחבורתית עירונית בלונדון להחזיר את מרבית הרחובות לתנועה דו כיוונית, פרויקט שהושלם בסוף 2002.
גֵאוֹגרַפיָה.
שורדיץ' ממוקמת על פני שטח רחב יחסית אך מרכזה ההיסטורי ממוקם מדרום לרחוב העתיק, סביב רחוב שורדיץ' וכנסיית שורדיץ'. מחוזות הוקסטון והגרסטון היו חלק היסטורי משורדיץ' עוד מתקופת ימי הביניים; עם זאת, היקפם מעולם לא הוגדר רשמית.
למרות ששורדיץ' בעבר היה אזור מוגדר ותחום היטב, בשנים האחרונות השתנתה מעט תפיסת גבול האזור, מה שהתאפשר לאחר שבשנת 1965 שכונות מטרופוליטן שורדיץ' התמזגו עם כמה אזורים שכנים והפכו להיות בעצם החלק הדרומי של רובע האקני בלונדון.
הקוזאק מאמאי
הקוזאק מאמאי (באוקראינית: Козак Мамай) הוא דמות בפולקלור האוקראיני. דמותו היא אחת הדמויות הסטנדרטיות בתיאטרון הבובות המסורתי האוקראיני, הוורטפ.
דמותו של הקוזאק מאמאי שזורה בסיפורי עם ופתגמים אוקראיניים. אלה זכו לפופולריות רבה לאחר התפרקותו של הסיץ' הזפורוז'י בשנת 1775. הקוזאק מאמאי הוא אחת הדמויות הנפוצות בנוף העממי האוקראיני, מסוף המאה ה-17 ועד ימינו. במאות הציורים ששרדו מוצג בדרך כלל הקוזאק מאמאי עם קובזה – כלי נגינה דמוי לאוטה שהוא סמל הנשמה האוקראינית; סוס, שייצג גם חופש וגם נאמנות; ואלון שכלי הנשק שלו תלויים עליו מסמל את כוחו של העם. הציורים מתקופת קוליבישנייה (תקופת שבה נעשו פוגרומים כנגד בני מיעוטים באוקראינה) מציגים לעיתים את מאמאי על רקע תקריות אלימות בהן מעורבים פולנים או יהודים.
מטבע.
על מטבע משנת 1997 שהוטבע על ידי הבנק הלאומי של אוקראינה, מופיעה דמותו של הקוזאק מאמאי לבוש במעיל פרווה ויושב ברגליים שלובות, מעשן מקטרת ומנגן בקובזה. אלמנטים מסורתיים של חיי הצבא הקוזאקים נמצאים סביב הדמות: סוס בעל רתמה, קשור לחנית עם דגל נטועה באדמה; עץ אלון ירוק ועליו תלויה חרב; אקדח; קלפאק טורקי, ובקבוק אוקוביטה (משקה אלכוהולי).
בשולי המטבע הכתובות: (באוקראינית: Козак Мамай, קוזאק מאמאי) – משמאל ומימין - (באוקראינית: Лицар волі і честі, אביר החירות והכבוד). מלמעלה, כתובות אלו מופרדות באמצעות הדגל שכרוך לראש החנית.
מטבע מאמאי הוא מסדרת "גיבורי עידן הקוזקים", מטבעות זיכרון ויובל לאוקראינה.
שב חסני
שבּ חסני (באנגלית: Cheb Hasni; בערבית: الشاب حسني; 1 בפברואר 1968 – 29 בספטמבר 1994) היה מוזיקאי אלג'ירי פורה, זמר מוזיקת ראיי פופולרי מאוד ברחבי המגרב, שהגיע לשיא הקריירה שלו בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
חסני היה ידוע בעיקר בשירי האהבה שיצר, אך הוא עסק גם בשירים שנחשבו לטאבו בחברה שבה פעל, ובכך הצליח להרגיז גם פונדמנטליסטים איסלאמיסטים פנאטים. לאחר שנרצח בשנת 1994, היו שהצביעו על התוכן השנוי במחלוקת שאותו שר כסיבה לרצח.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
נולד כחסני שקרוּן למשפחה ממעמד הפועלים באוראן שבאלג'יריה. אביו היה רתך.
מגיל צעיר הוא התעניין במוזיקה ובהופעות. ההופעה המשמעותית הראשונה שלו הייתה בחתונה מקומית, לצד האחים נאווי, שהיו ידועים במדינה. הם התרשמו מקולו, והזמינו אותו להופיע בקברט הידוע La Guinguette.
נקודת הפריצה המשמעותית השנייה בקריירה שלו הייתה כאשר התבקש להקליט שיר עם אמנית הראיי שאבה זאהוואניה. במהלך קיץ 1987 הקליט הזוג שיר פרובוקטיבי ביחס לסטנדרטים האלג'יריים, בשם "Beraka" ("הצריף"). השיר זכה לתשומת לב רבה, ונושאי השיר השנויים במחלוקת הפכו אותו לפופולרי בקרב בני הנוער במדינה, עם מכירות של כמיליון עותקים.
עם ההצלחה של השיר, שהפכה את חסני למפורסם, הוא הפך לשנוי במחלוקת גם בקרב פונדמנטליסטים קנאים.
פרסום.
בשל העוצר והמגבלות המוזיקליות שהיו באותה עת באלג'יריה, גם חסני בילה זמן רב יותר בהופעות מחוץ למדינה מאשר באלג'יריה עצמה. הוא הופיע בעיקר בפריז ובמרסיי שבצרפת, בבוסטון ובוושינגטון די. סי. שבארצות הברית, בתוניס שבתוניסיה, בקזבלנקה שבמרוקו, בטוקיו שביפן ועוד.
ההופעה האחרונה של חסני באלג'יריה הייתה ב-5 ביולי 1993, לרגל חגיגות העצמאות של אלג'יריה, עם 150,000 משתתפים.
חסני הפך לאחד מהאמנים הפוריים ביותר בסצנת הראיי. הוא הקליט במהלך חייו כ-100 קסטות. סגנונו הייחודי, שנקרא "Raï love" גרר אחריו חיקויים, כמו שב נסרו שהחל את הקריירה שלו בשנת 1988.
מותו.
הפרסום והנושאים השנויים במחלוקת שבהם עסק בשיריו הביאו עליו מתנגדים פונדמנטליסטים אסלאמיים קיצונים שאף איימו על חייו באמצעים שונים.
ב-29 בספטצבר 1994 נרצח חסני ביריות אקדח בסמוך לבית הוריו ברובע גמבטה שבאוראן. מותו הגיע על רקע פעולות אלימות נוספות כנגד אמני מוזיקת ראיי. מספר ימים לפני הרצח, נחטף הזמר לונס מטוב על ידי ארגון הטרור הקבוצה האסלאמית המזוינת. שנה לאחר מכן גם נרצח באוראן מוזיקאי הראיי רשיד באבא אחמד.
לאחר מותו.
חסני ממשיך להיות מוערץ בקרב חובבי הראיי גם עשורים אחרי מותו. גרסאות כיסוי לשיריו זוכות למיליוני צפיות.
אדם טאבור
אדם טאבור (בהונגרית: Tábor Ádám; נולד ב-1 באוגוסט 1947, בודפשט) הוא סופר, משורר, עורך, מבקר יהודי-הונגרי. זוכה פרס אטילה יוז'ף (2009) (הפרס הספרותי הגבוה ביותר בהונגריה). אחותו היא המשוררת אסתר טאבור.
ביוגרפיה.
הוריו של אדם טאבור היו הפילוסוף היהודי-הונגרי בלה טאבור (1907–1992) והמשוררת והמתרגמת היהודייה-הונגרייה שטפניה מאנדי (1918–2001). הוא מפרסם מאז 1962. בין השנים 1963–1965 היה העורך הספרותי של כתב העת אטווש דיאק (Eötvös Diák). בין השנים 1966–1971 הוא היה סטודנט להיסטוריה ולהונגרית באוניברסיטת אטווש לוראנד. משנת 1971 עבד במשך 10 שנים במרכז המחקר הפדגוגי להשכלה גבוהה. בין השנים 1980 לבין 1985 היה עורך ספרותי בכתב העת "נשימה" (Lélegzet) וערך שתי אנתולוגיות (1985, 1987). בין השנים 1981 לבין 1984 הוא היה הפרשן לכל העולם של בית ההוצאה לאור ההונגרי אירופה (Európa Könyvkiadó). בין השנים 1984–1991 הוא היה עמית מערכת ב- Analecta Linguistica. בשנת 1985 היה חבר מייסד בחוג הידידות ארלאי אישטוואן. בין השנים 1992 לבין 2010 היה קצין העיתונות בלשכת ראש העיר הראשי של בודפשט ועורך הסדרות ב"ספרי נשימה" (Lélegzet Könyvek). הוא כותב עד היום מאמרים, מחקרים, שירים. שיריו החדשים הם בסימן התקופה שמשמרים את אירועי העשור.
ארון דסנר
ארון ברוקינג דסנר (באנגלית: Aaron Brooking Dessner; נולד ב-23 באפריל 1976) הוא מוזיקאי, פזמונאי ומפיק מוזיקלי יהודי אמריקאי. ידוע בעיקר כמייסד להקת הרוק דה נשיונל, עימה הקליט שמונה אלבומי אולפן, תוך שלקח חלק בצמד האינדי רוק ביג רד משין, לצד ג'סטין ורנון מלהקת בון איבר.
לצד עבודתו עם דה נשיונל וביג רד משין, הפיק דסנר אלבומים שונים עם הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. בשנת 2020, לקח חלק בהפקת אלבום האולפן השמיני שלה "Folklore", שזכה בפרס גראמי לאלבום השנה, והיה לפרס גראמי השני בו זוכה דסנר. האלבום עצמו שבר מספר שיאים בשירותי הסטרימינג, בהם מספר ההשמעות הגבוה ביותר ב-24 השעות הראשונות בספוטיפיי לאלבום מאת זמרת (והמקום השני בקטגוריה זו בכלל) ומספר ההשמעות הגבוה ביותר בשבוע הראשון לאלבום פופ באפל מיוזיק. בארצות הברית נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים בשלושת ימי המכירות הראשונים, שיא לאלבום בשנת 2020. "Folklore" נמכר בעולם בלמעלה מ-1.3 מיליון עותקים במהלך היממה הראשונה לצאתו.
בהמשך, לקח חלק בהפקת אלבום האולפן התשיעי שלה "Evermore", שהגיע למקום הראשון בבילבורד 200 והפך את סוויפט לאישה הראשונה בהיסטוריה שכבשה עם שמונה אלבומים ברציפות את פסגת המצעד. כל 15 הרצועות מתוכו נכנסו באותו השבוע לבילבורד הוט 100, בעוד שהסינגל המוביל, "Willow", הפך לשירה השביעי שהגיע לראש המצעד.
קורות חיים.
דסנר גדל כיהודי ובעל מוצא יהודי-פולני ויהודי-רוסי. דסנר אמר כי הרקע היהודי שלו משפיע על המוזיקה שלו: "אחי ואני תמיד הוקסמנו ממנגינות דתיות ליטורגיות ביהדות [...] אני לא אוהב אקורדים כבדים. אני אוהב את הדפוסים המדיטטיביים בתפילות מסוימות, ואני אוהב מוזיקה שחוזרת על עצמה". דסנר למד בתיכון בבית הספר לקאנטרי דיי בסינסינטי וסיים את לימודיו בשנת 1994. דסנר המשיך ללמוד היסטוריה אירופית מודרנית באוניברסיטת קולומביה.
קריירה.
דה נשיונל.
שורשי הלהקה נעוצים בלהקה מוקדמת יותר. בשנת 1991 מאט ברניגר וסקוט דוונדורף נפגשו באוניברסיטת סינסינטי, שם יסדו עם חברים נוספים את להקת ננסי, אשר סגנונה היה גראז' רוק. הלהקה פעלה כחמש שנים, אך הוציאה רק אלבום אחד בחברת וייף רקורדס.
בראיין ברייס וארון הם חברי ילדות אשר ניגנו לאורך השנים בלהקות שונות, ובשנת 1998 צירפו אליהם את מאט וסקוט.
הלהקה נוסדה בשנת 1999. שם הלהקה "דה נשיונל" נבחר עקב פעילות חברי הלהקה בנושאים חברתיים שונים.
טיילור סוויפט.