בשנת 1991 בליכל הופיע לראשונה בשם 'קוסמיק בייבי' בהופעה במועדון בברלין. באותה שנה הוא גם חתם בלייבל MFS. בשנת 1992 יצא אלבום הבכורה שלו, "Stellar Supreme". באותה שנה הוא התחבר לפול ואן דייק וביחד הם הקימו את ההרכב "The Visions of Shiva". תחת שם זה הם הוציאו לאור שני מיני אלבומים: "Perfect Day" בשנת 1992 ו"How Much Can You Take?" בשנת 1993. לאחר יציאת שני המיני-אלבומים הללו נפרדו הצדדים וכל אחד הלך לדרכו.
בליכל עזב את הלייבל MFS וחתם ב"Logic Records" השייכת ל-BMG.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 יסד בליכל יחד עם קיד פול את ההרכב 'Energy 52'. הם הוציאו לאור את הלהיט הנצחי שלהם 'Cafe Del Mar' בשנת 1993 שהפך לקלאסיקה במוזיקה האלקטרונית וזכה לאין ספור רמיקסים.
בשנת 1994 הוציא בליכל לאור את אלבומו השני, "Thinking About Myself". שנה לאחר מכן הקים את הלייבל 'Time Out'.
בשנת 1996 שוחרר האלבום השלישי שלו "Fourteen Pieces" ובשנת 1999 שוחרר האלבום הרביעי "Heaven".
בין הוצאת האלבומים הרביעי והחמישי חלפו 7 שנים. האלבום החמישי "Industrie und Melodie" יצא בשנת 2006 והוקלט בשנים 1997–1999.
מדליית פייר דה קוברטן
מדליית פייר דה קוברטן מוענקת על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי לאישים ולספורטאים שגילו הגינות ורוח ספורטיבית יוצאת דופן או תרמו לקידום הרוח הספורטיבית. המדליה קרויה על שם פייר דה קוברטן, יוזם חידוש המשחקים האולימפיים בעת החדשה. היא מוענקת מאז 1964.
בין הזוכים:
כדורגל בצפון אירלנד
כדורגל (באנגלית: Football, Soccer) הוא אחד מענפי הספורט הפופולריים ביותר בצפון אירלנד. על אף רמת צפייה נמוכה במשחקי הליגה המקומית, אנשים רבים בארץ זו מתעניינים בפרמייר ליג האנגלית ובליגת העל הסקוטית. הגוף המנהל את הענף הוא התאחדות הכדורגל הצפון אירית.
הגוף המנהל.
התאחדות הכדורגל הצפון אירית, הידועה גם בשם IFA, היא הגוף המארגן את כל ענף הכדורגל בצפון אירלנד, ובעבר גם ניהלה את הענף בכל האי אירלנד. ההתאחדות נוסדה בשנת 1880, ומשום כך היא אחת מהתאחדויות הכדורגל הוותיקות בעולם. ה-IFA תופסת מקום אחד בוועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB), האחראית על קביעת חוקי המשחק. אין להתבלבל בינה לבין התאחדות הכדורגל של אירלנד, שאחראית על הכדורגל ברפובליקה של אירלנד.
בנוסף, פועלת "התאחדות כדורגל הנשים בצפון אירלנד" (NIWFA), שמסונפת ל-IFA ומנהלת את כדורגל הנשים בצפון אירלנד. היא מפעילה את ליגת הנשים המקומית, טורניר הגביע לנשים ואת נבחרת צפון אירלנד בכדורגל נשים.
תחרויות.
הליגה העליונה בצפון אירלנד היא ה-IFA פרמיירשיפ, והליגה שמתחתיה היא אליפות ה-IFA. מספר ממועדוני הכדורגל החשובים ביותר בצפון אירלנד הם דרי סיטי (שמשחקת בליגת הכדורגל ברפובליקה של אירלנד), לינפילד וגלנטורן. מועדון מפורסם מבחינה היסטורית הוא בלפסט סלטיק, שזכה ב-19 אליפויות הליגה בטרם עזב את הליגה ונסגר. בעבר, המועדונים בצפון אירים התמודדו בצורה מכובדת עם מועדונים מאנגליה ומסקוטלנד, אך הם איבדו מכוחם במהלך השנים. כיום רמת הכדורגל בליגה הצפון אירית נחותה בהרבה מזו של הנבחרת הלאומית, בעיקר בשל העובדה שהשחקנים הצפון אירים הבכירים משחקים בליגות אחרות.
טורניר גביע החלב הוא טורניר בינלאומי מוצלח לקבוצות נוער, המתקיים מדי שנה על אדמת צפון אירלנד. בטורניר זה, שכולל קטגוריות לגילאי 19, 16 ו-14, יכולים להתחרות מועדונים ונבחרות לאומיות מכל רחבי העולם. צפון אירלנד אף ארחה את אליפות אירופה עד גיל 19 של אופ"א ב-2005.
טורניר גביע סטנטה ספורטס נערך על ידי נותן החסות שלו, ערוץ הטלוויזיה סטנטה אירלנד. טורניר זה מפגיש בין שמונה קבוצות מכל רחבי האי אירלנד, מחלק את המשתתפות לשני בתים בני ארבע קבוצות, וממשיך לשלבי חצי גמר וגמר. ארבעה מהמועדונים המשתתפים מגיעים מהליגה של צפון אירלנד, וארבעה האחרים מגיעים מהליגה של אירלנד. מאז התחלת קיומו של הטורניר זכתה בו קבוצה אחת מצפון אירלנד, לינפילד בשנת 2005.
נבחרת לאומית.
הנבחרת הלאומית של צפון אירלנד היא אחת מנבחרות הכדורגל הוותיקות בעולם. הנבחרת שיחקה בתחילה כנבחרת אירלנד המאוחדת עד 1950, והתחרתה לאורך השנים באליפות הבית הבריטית בה זכתה שמונה פעמים. עד לשנות ה-50 הנבחרת המשיכה לכלול שחקנים שנולדו ברפובליקה של אירלנד, למרות פיצול אירלנד ב-1922.
נבחרת צפון אירלנד זכתה להצלחותיה הגדולות ביותר במהלך שנות ה-80, שבהן היא העפילה פעמיים לגביע העולם. בסוף שנות ה-90 ובשנים הראשונות של המאה ה-21 חלה ירידה ברמתה של הנבחרת ובמקביל היא הדרדרה משמעותית בדירוג העולמי של פיפ"א, אך בשנים האחרונות חלה התחדשות בנבחרת, שהשיגה ניצחונות מול נבחרות חזקות כספרד ואנגליה. היא אף הייתה קרובה להעפלה לאליפות אירופה בשנת 2008. החל משנת 2010 עתידה הנבחרת להשתתף בטורניר ארבע ההתאחדויות, יחד עם נבחרות ויילס, סקוטלנד ואירלנד.
מלבד הנבחרת הלאומית, מייצגות את צפון אירלנד גם נבחרות צעירות לגילאים שונים, כדוגמת הנבחרת הצעירה (עד גיל 21), ונבחרות הנוער.
סרקופאג יוניוס באסוס
כדורגל גרמני
הכדורגל הגרמני
הכדורגל בגרמניה
כדורגל צפון אירי
כדורגל צפון-אירי
הכדורגל הצפון אירי
הכדורגל הצפון-אירי
כדורגל צרפתי
הכדורגל הצרפתי
גשר טראיאנוס
גשר טראיאנוס היה הגשר שנבנה מעל הדנובה, מזרחית לשערי הברזל, על ידי אפולודור מדמשק עבור צבאו של טראיאנוס שעבר מעליו במלחמה הדאקיו-רומאית השנייה.
בניית הגשר.
הגשר נבנה בתקופה של שנתיים, בין אביב 103 ואביב 105. בניית הגשר תוארה בספרו של אפולודור מדמשק, ספר שלא שרד, אך תיאורים מיד שנייה מופיעים בספרים של דיו קסיוס, פרוקופיוס מקיסריה ומחברים קדומים נוספים. על עמוד טראיאנוס, ברומא, יש תבליט המתאר אותו.
אורך הגשר היה 1135 מטרים ונוצר ממבנה עילי עשוי עץ המונח על עשרים עמודי אבן. גובה הגשר היה 50 מטר ורוחבו 12 מטרים. הגשר חיבר בין המצודה פונטס (Pontes), שבחוף הדרומי של הדנובה ובין היישוב דרובטה (Drobeta) בחוף השמאלי. על פי המסופר על ידי פרוקופיוס מקיסריה בספרו De aedificis (IV, 6), הבונים הסיטו חלק ממי הדנובה לאפיק דרומי יותר וכך הצליחו לבנות 10 עד 12 עמודים על קרקע יבשה. לבניית העמודים האחרים היה שימוש בתבניות עשויות מקורות עץ אלון ומלט ומערכת משאבות.
הצבא הרומי עבר מעל הגשר לתוך דאקיה וכבש אותה בנקל. מעל הגשר הועברה גם התספוקת הדרושה לצבא.
טבולה טראיאנוס.
על הגדה הדרומית של הדנובה הציבו הרומאים לוח זיכרון הקרוי Tabula Traiana, המציין בפקודת מי נבנה הגשר. רוחב הלוח 6 מטרים וגובהו 1.75 מטרים וחרות עליו הטקסט הבא:
משמעות הטקסט היא:
לפני בניית הסכר של שערי הברזל I, פורק הלוח והוצב מחדש במיקום גבוה בכ-30 מטר, כדי למנוע את הצפתו לאחר עליית מי הנהר לאחר הקמת הסכר.
הריסת הגשר.
מרבית ההיסטוריונים מקבלים את דברי דיו קסיוס, הטוען שאדריאנוס היה זה שהורה על פירוק המבנה העילי של הגשר, כדי לא לסכן את מואסיה במקרה של פלישה מכיוון צפון, אך יש גם מקורות הטוענים שנותן ההוראה היה אורליאנוס.
בשנת 1856 אפשר היה עדיין לראות את 20 העמודים של הגשר, כשגובה פני הנהר היה נמוך במיוחד. ב-1906 החליטה הוועדה הבינלאומית לדנובה להרוס שני עמודים שהפריעו לתנועת כלי השיט. ב-1932 ניתן היה לראות 16 עמודים תחת המים וב-1982 היו עדיין 12 עמודים והאחרים נסחפו כנראה על ידי מי הנהר. כעת ניתן עדיין לראות את העמוד הראשון ואת העמוד האחרון.
גשר טראיאנוס הוא אתר היסטורי המהווה חלק מהמורשת הלאומית ברומניה, נמצא ברשימת האתרים ההיסטוריים (מספר 16) תחת הקוד MH-I-m-A-10047.04 ונמצא תחת ניהול משרד התרבות והדתות הרומני.
דאודורנט
דֵּאוֹדוֹרַנְט (בעברית תַּכְשִׁיר אַל־רֵיחַ או אַל־רֵיחַ) הוא חומר קוסמטי בצורת תרסיס, ג'ל, נוזל או משחה מוצקה, הנמרח או מרוסס על הגוף על מנת להפחית בריח הזיעה אשר נגרם מפעילות בקטריאלית על העור ולבשם אותו. תת-קבוצה של הדאודורנטים הם אלה מסוג "אנטיפרספירנט" - חומר נגד הזעה המכיל מלחי אלומיניום שתפקידם לכווץ את בלוטות הזיעה ולהקטין את כמותה, והם בשימוש בעיקר בבית השחי ובכפות הרגליים. בשנים האחרונות, בעקבות חשיפה להשלכות הבריאותיות של שימוש בדאודורנט מסוג "אנטיפרספירנט", החלו להימכר גם דאודורנטים טבעיים. סודה לשתייה יכולה גם לשמש דאודורנט טבעי.
הדאודורנט המסחרי הראשון בהיסטוריה נקרא "מאם", והוא פותח בפילדלפיה שבארצות הברית בשנת 1888. הפטנט על החומר "אנטיפרספירנט" נרשם ב-28 בינואר 1941 על ידי הכימאי האמריקאי ג'ולס מונטרייר.
השלכות בריאותיות.
מסקר שנערך על ידי מכון גיאוקרטוגרפיה עלה כי כמעט מחצית מאוכלוסיית ישראל חוששת מנזק העלול להיגרם מהשימוש בדאודורנטים, ויותר ממחצית מההורים חרדים לבריאות ילדיהם המשתמשים בהם.
מלחי אלומיניום.
יותר מ-95% מהדאודורנטים מכילים דבקים ואלומיניום, אשר סותמים את נקבוביות העור ובכך מונעים את הפרשת הזיעה הטבעית החיונית לתפקוד התקין של הגוף. אצל מיעוט מהאנשים מלחים אלו סוגרים לגמרי את הנקבוביות ועלולים ליצור תהליך דלקתי הדומה לתגובה אלרגית. יצרני הדאודורנטים מציינים על המוצרים כי יש לבדוק אותם על הגוף בטרם שימוש נרחב. מחקרים שנעשו בכלבים ועכברים הראו השפעה מזיקה של מלחי האלומיניום הנמצאים בדאודורנטים, וכמות מוגברת של החומרים נצפתה גם במוחם של חולי מחלת אלצהיימר - אך לא נמצאה סיבתיות בין העובדות.