המטבע הושק באוגוסט 2020 בתור "רוצח הדוגקוין" על ידי אדם או קבוצה אנונימיים בשם ריושי. בראשיתו היה ערכו של מטבע אחד זעום שכן הונפקו כקוודריליון (אלף טריליון או מיליון מיליארד) מטבעות, אולם הוא צבר תאוצה לאחר שהחל להיסחר במספר בורסות מבוזרות בולטות כדוגמת בינאנס ואוקיאקס, ובייחוד בפלטפורמת המסחר חוובי אשר הייתה פופולרית מאוד באותה העת בקרב סוחרים סינים, והחזיקה בנתח אספקת המטבעות הגדול ביותר.
במאי 2021 הודיע ריושי שאידאולוגיית המטבע דוגלת בקהילתיות וכי הוא אינו מעוניין להחזיק במונופול על המטבע, ולכן שלח כ-41 אחוז מהמטבעות שהיו באותה העת בסירקולציה לויטליק בוטרין, מייסד רשת אתריום. בתגובה מסר בוטרין שהחליט "לשרוף" את רובם, כ-410 טריליון מטבעות שיבה ששוויים הוערך ב-6.7 מיליארד דולר באותה העת, על ידי שליחתם לכתובת מתה של ארנק קריפטוגרפי. את השאר תרם לקרן סיוע הודית לחולי קורונה, כ-50 טריליון מטבעות בשווי של כ-1.2 מיליארד דולר.
ערכו של המטבע נסק במאות אחוזים במהלך חודש אוקטובר 2021 לאחר שאילון מאסק פרסם ציוץ בחשבון הטוויטר שלו עם תמונה של כלבו החדש "פלוקי פרנקפאפי" מסוג שיבה אינו. סיבה אפשרית נוספת לזינוק בערכו הייתה רכישה אלמונית של 6 טריליון מטבעות בשווי 44 מיליון דולר במהלך חודש ספטמבר.
ההתלהבות סביב המטבע המשיכה לצמוח על רקע פתיחת מסחרו בפלטפורמת קוינבייס, בנוסף לשמועות על השקתו הקרבה בבורסת רובין הוד ובעידוד עצומה שהוקמה באתר Change אשר אספה יותר מחצי מיליון חתימות מקרב מעריציו.
בימים הבאים חווה המטבע נפילה משמעותית לאחר שחשבון טוויטר המשויך ככל הנראה לריושי שלח הודעה בדף המשתמש של אילון מאסק עם השאלה, "היי אילון, כמה מטבעות שיבה אתה מחזיק?", ונענה בתגובה, "אפס".
אקו-סיסטם.
מטבע שיבה אינו (Shiba Inu Coin).
מטבע הפרויקט המקורי הידוע כשיבה אינו או בקיצור שיב (SHIB) ובנוי כחוזה חכם על רשת אתריום (ERC-20). כמות המטבעות המקסימלית שהונפקה בראשיתו הייתה קוודריליון, אולם קרוב לחצי מהמטבעות נשרפו על ידי ויטליק בוטרין, והשאר ננעלו על ידי ריושי בפלטפורמה המבוזרת יוניסוואפ בכדי לספק נזילות ולאפשר מסחר עתידי.
מטבע רצועה (Leash Coin).
מטבע הרצועה (LEASH) הוא המטבע השני שהונפק במסגרת הפרויקט עם כמות מקסימלית של כ-107,647 יחידות. כמות קטנה זו נוצרה בכדי לייצר ביקוש עבור המטבע ולהעלות את מחירו. המטבע משמש להפקדות סיכון וצבירת ריבית בבריכות נזילות.
מטבע עצם (Bone Coin).
מטבע העצם (BONE) הוא המטבע השלישי שהושק עם כמות מקסימלית של כ-250 מיליון יחידות. מטרתו היא להעניק שליטה וזכות הצבעה למחזיקיו בדבר הצעות עתידיות לקידום ושיפור הפרויקט.
שיבה סוואפ (Shiba Swap).
שיבה סוואפ היא פלטפורמה מבוזרת למסחר במטבעות ונכסים דיגיטליים. בשונה מבורסות וזירות מסחר כגון בינאנס או קראקן המשמשות כמתווכות בין הסוחרים, מציעה הפלטפורמה מסחר דרך בריכת נזילות משותפת אשר אינה נתונה להחלטות ופיקוח מצד גוף מרכזי אחד.
אשר אזר
אשר אזר (כ"ז באדר ב' ה'תרפ"א, 6 באפריל 1921 – א' בחשוון ה'תשמ"ה, 27 באוקטובר 1984) היה ראש עיריית אילת מ-1967 עד 1973.
ביוגרפיה.
נולד בסאטו מארה שברומניה לאביו חיים רוט ולאמו רבקה בת שמואל שינפלר. למד בחדר מסורתי ובתיכון.
בשנת 1938 עלה לארץ. התגייס ל"הגנה" והיה ממייסדי קיבוץ ניצנים. לאחר נפילת הקיבוץ במלחמת העצמאות נלקח בשבי המצרי, שבו שהה כתשעה חודשים, עד לשחרורו במרץ 1949 בעקבות הסכמי שביתת הנשק. לאחר שחרורו, החל לשמש כמזכיר וגזבר של המועצה המקומית יקנעם (שהורכבה אז מהמושבה יקנעם ומעיירת העולים שהיום נקראת יקנעם עילית). בשנת 1945 נישא לחוה שוורץ. לזוג נולדו שני בנים. בהמשך חייו, היה פעיל בסיעת העובד הציוני, והתמודד מטעמה לוועידת ההסתדרות ב-1959.
בשנת 1957 החל לעבוד במחלקת הדרכה וביקורת במשרד הפנים.
בעיריית אילת.
בשנת 1959 נשלח לאילת מתוקף תפקידו, כדי לעזור לעיריית אילת להשתקם לאחר פרשת מעילות שפקדה אותה. הוא עבר להתגורר בעיר והתמנה לגזבר העירייה. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 1965 שובץ במקום הרביעי ברשימת המערך למועצת העיר ונבחר למועצת העיר. הוא נבחר לסגן ראש העיר. ב-אוגוסט 1967 הודיע ראש העיר יוסף (יוסקה) לוי על התפטרותו, ומועצת העיר בחרה פה אחד באזר לכהן במקומו כראש העיר. בראשית כהונתו הוקם בית החולים יוספטל. בבחירות של 1969 נבחר שוב בראש סיעת המערך. לקראת הבחירות של שנת 1973 הודיע כי לא ירוץ שוב לעירייה. ב-1974 עבר עם משפחתו לבאר שבע, שם גר עד לפטירתו.
ב-27 באוקטובר 1984 (א' בחשוון ה'תשמ"ה) הלך לעולמו, לאחר מחלה ממושכת. נקבר למחרת בבית העלמין הישן בבאר שבע.
אנג'לו דה גוברנטיס
אנג'לו דה גוברנטיס (באיטלקית:Angelo de Gubernatis) (7 באפריל 1840, טורינו - 26 בפברואר 1913) היה בלשן, משורר ומחזאי איטלקי. הוא היה מועמד לקבלת פרס נובל לספרות מספר פעמים.
ביוגרפיה.
אנג'לו דה גוברנטיס נולד בטורינו למשפחה אצילה מפרובנס. הוא למד באוניברסיטת טורינו וקיבל מלגה להמשך לימודי סנסקריט בברלין. בשנת 1862 הוא קיבל מינוי של פרופסור לסנסקריט באוניברסיטת פירנצה. בעקבות חתונתו לקרובת משפחה של מיכאיל בקונין והתקרב לדעותיו ועזב את העבודה. לאחר שנה דה גוברנטיס התגרש וחזר ללמד. בשנת 1886 הוא הקים בפירנצה מוזיאון שמוקדש להודו.
בשנת 1891 הוא עבר לספיאנצה – אוניברסיטת רומא. דה גוברנטיס הקים מספר כתבי עת מדעים בתחום מזרחנות. בשנת 1887 הוא מונה למנהל של Giornale della società asiatica.
בנוסף לפעילות מדעית, אנג'לו דה גוברנטיס עסק בכתיבת שירה והקים ירחון לנשים Cordelia. הוא כתב 15 מחזות.
דה גוברנטיס היה עורך של אנציקלופדיה Storia universale della letteratura (1882–1885). הוא חקר שירה איטלקית עתיקה ובין היתר גילה מחדש את איזבלה די מורה לקהל הרחב.
אדגר תעשיות טקסטיל
טל גרניט
טל גרניט (נולדה ב-24 ביולי 1969) היא במאית, תסריטאית ומפיקת קולנוע ישראלית.
ביוגרפיה.
גרניט למדה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה וסיימה את לימודיה בשנת 2002 בהצטיינות. היא בוגרת בית הספר לתסריטאות של עידית שחורי.
נבחרה פעמיים להשתתף ב Talent Campus במסגרת פסטיבל ברלין 2005 ו-2010.
השתתפה בחממת הנשים של הקרן החדשה לפיתוח סרטים דוקומנטריים בשנת 2014.
בשנת 2021 החלה לעבוד סרט חדש בבימויה; "סוף טוב" בהפקה אמריקאית-בריטית, לצד שותפה שרון מימון אשר מבוסס על המחזה באותו שם מאת ענת גוב.
בורגר
יהודה אלמדארי
רבי יהודה בן רבי אלעזר הכהן אלמדארי (או אלמנדרי) הוא חכם יהודי בן המאה ה-13, מהראשונים, שחי בחלב (בתחומי סוריה של ימינו), וחיבר פירושים לרי"ף ולמסכתות התלמוד הבבלי.
לפי יעקב פוקס ר"י אלמדארי חיבר בסגנונו בין ספרות הגאונים לזו של בעלי התוספות, ופירושו היה נפוץ ממצרים ועד פרס. על שמונה מסכתות הייחוס של החיבורים לרבי יהודה אלמדארי ברור כיון ששמו נמצא על כתבי היד: יבמות, כתובות, גיטין, קידושין, סנהדרין, מכות, עבודה זרה וחולין. מעבר לכך קיימים פירושים המיוחסים לו על מסכתות שונות בסדר מועד, ועל הרי"ף למסכת מועד קטן.
לפי ישראל מ' תא-שמע, נכתבו רוב החיבורים בשנים 1240–1250.
מפסקיו ההלכתיים: מתיר עבודה זרה בשיתוף לבני נח, כשיטת רבנו תם.
חורשת אלונים
עומר אל-מוכתר
לוקה קרלוואריס
לוקה קרלוואריס (באיטלקית: Luca Carlevarijs; 20 בינואר 1663 – 17 בפברואר 1730) היה צייר איטלקי בין הראשונים שהתמחו בציורי נוף העיר.
לוקה קרלוואריס נולד באודינה למשפחה של אדריכל וצייר ג'ובני לאונרדו. בגיל 16 אביו נפטר ולוקה הצעיר עבד לוונציה בה התגוררה אחותו. הוא התיישב ליד ארמון של משפחת זנוביו שבהמשך תמכה בו והוא גם ידוע בשם "לוקה של זנוביו". בשנים 1685–1690 לוקה קרלוואריס למד ברומא. לאחר סיום הקורס הוא חזר לוונציה. במקביל לציור הוא עסק גם באדריכלות.
בתחילת דרכו קרלוואריס עבד ביחד עם יוהאן אנטון אייסמן. היצירות העצמיות הראשונות שלו מתוארכות לתחילת המאה ה-18. הם כוללות סדרה של תצריבים עם ודוטה של ונציה Le Fabriche e Vedute di Venezia משנת 1703. כמו כן הוא צייר דיוקנות של פטרונו רוזן באלבי ומשפחתו.
בסך הכול ידוע כ-150 ציורים של קרלוואריס, בעיקר ציורים של סביבת כיכר סן מרקו. הצייר קאנאלטו שגם התמחה בציורי ודוטה היה בין תלמידיו.
רוברט טריברס
רוברט לדלו "בוב" טריברס (באנגלית: Robert Ludlow "Bob" Trivers; נולד ב-19 בפברואר 1943) הוא ביולוג אבולוציוני וסוציולוג אמריקאי. טריברס הציע את התיאוריות של אלטרואיזם הדדי (1971), השקעת הורים (1972), קביעת יחס מין פקולטטיבי (1973) וסכסוך צאצא-הורה (1974). הוא תרם גם בכך שהסביר את ההונאה העצמית כאסטרטגיה אבולוציונית אדפטיבית (שתוארה לראשונה בשנת 1976) ודן בקונפליקט תוך-גנומי.
ביוגרפיה.
חינוך.
טריברס החל ללמוד אבולוציה אצל ארנסט מאייר ויליאם דרורי בהרווארד ב-1968. ב-1972 סיים דוקטורט בביולוגיה. המאמר הגדול הראשון שלו, "אלטרואיזם הדדי", פורסם ב-1971.
קריירה ומחקר.
טריברס היה מרצה באוניברסיטת הרווארד מ-1973. ב-1978 עבר לאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז, שם היה חבר סגל עד 1994. כיום הוא חבר סגל באוניברסיטת ראטגרס. בשנת הלימודים 2008–2009 היה עמית המכון למחקר מתקדם בברלין.
טריברס זכה בפרס קראפורד במדעי הביולוגיה לשנת 2007 על "הניתוח הבסיסי שלו לאבולוציה חברתית, קונפליקט ושיתוף פעולה".