כדי לסחור בצורה של מסחר יומי, יש צורך בחיבור ישיר לבורסה. חיבור זה נעשה על ידי ברוקרים המספקים גישה ישירה למערכות המחשוב של הבורסה ובהתאם מאפשרים מסחר בזמן אמת. (מדריך לסוחר מתחיל)
הבורסות הפופולריות בקרב הסוחרים היומיים כיום, הן הבורסות האמריקאיות (NASDAQ, NYSE) וכן מספר בורסות באירופה ובמזרח הרחוק.
מסחר יומי בישראל.
הבורסה לניירות ערך בתל אביב אינה תומכת כיום בגישה ישירה ובמגוון הפקודות ההכרחיות למסחר יומי, ולכן בעבר הלא רחוק מסחר יומי בבורסה בישראל היה נחלתם הבלעדית של הבנקים וגופים פיננסים גדולים אחרים. סוחרי היום אשר מבצעים מסחר עצמאי בבורסה הישראלית פונים לחברות חיצוניות על מנת שיפתחו בעבורם מערכות מסחר אוטומטי לצורך ביצוע מסחר יומי בבורסה בישראל.
אברהם ישעיהו קושניר
בית האסם
סמי באו
סמואל אדריאן באו (באנגלית: Samuel Adrian Baugh; 17 במרץ 1914 - 17 בדצמבר 2008) היה שחקן ומאמן פוטבול אמריקני. באו שיחק פוטבול ובייסבול באוניברסיטת TCU. לאחר לימודיו נבחר בדראפט ה-NFL על ידי וושינגטון רדסקינס, שם שיחק משנת 1937 עד 1952. באו נודע בכך שהפך את המסירה הקדמית לחלק אינטגרלי ממהלכי ההתקפה ב-NFL. בשנת 1963 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL וב-1951 להיכל התהילה של פוטבול המכללות.
קריירה מקצוענית.
באו נבחר בסיבוב הראשון (בחירה שישית בסך הכל) בדראפט של שנת 1937 על ידי וושינגטון רדסקינס, באותה שנה בה עברו לוושינגטון. באו חתם על חוזה לשנה אחת בסך 8,000 דולר והפך לשחקן בעל השכר בגבוה בקבוצה.
כבר בעונתו הראשונה כקוורטרבק, פאנטר וסייפטי, הוביל באו את הרדסקינס לזכייה באליפות ה-NFL לאחר ניצחון על שיקגו ברס. במשחק הגמר באו היה אחראי לשלושה טאצ'דאונים. ב-1940 העפיל באו שוב למשחק גמר ה-NFL אך הפסידו בו לשיקגו ברס. באו הוביל את הקבוצה לאליפות נוספת ב-1942 בה ניצח יחד עם הרדסקינס את שיקגו ברס. הרדסקינס העפילו שוב לגמר ה-NFL בשנת 1945. את המשחק הרדסקינס הפסידו בתוצאה 15-14 לקליבלנד ראמס. במהלך המשחק מסר באו את הכדור לאחד השחקנים אבל הכדור פגע בעמוד השער ונזרק אל מחוץ למגרש. השופט קבע שזה סייפטי, שהקנה לראמס שתי נקודות שהובילו לניצחונם. בעקבות המקרה פנה ג'ורג' מרשל, הבעלים של הרדסקינס באותה עת להנהלת הליגה שתשנה את החוק. החוק שונה ומעונת 1946 כדור שפגע בעמוד השער נחשב כמסירה שלא הושלמה ולא כסייפטי. החוק קיבל את השם "חוק באו-מרשל".
קריירת אימון.
באו שפרש מהרדסקינס ב-1952 החליט לא לחזור לאמן את וושינגטון. באו אימן את קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת הארדין-סימונס בשנים 1955 עד 1959. ב-1960 באו הפך למאמן הראשון של ניו יורק טייטאנס מליגת ה-AFL, אותה אימן עד 1961. לאחר מכן, ב-1963 עבר להיות עוזר מאמן באוניברסיטת טלסה. ב-1964 אימן את יוסטון אוילרס מה-AFL.
ארט מונק
ג'יימס ארתור "ארט" מונק (אנגלית: James Arthur "Art" Monk; נולד ב-5 בדצמבר 1957 בוייט פליינס, ניו יורק) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר. מונק שיחק בין השנים 1980–1995 בוושינגטון רדסקינס, ניו יורק ג'טס ופילדלפיה איגלס. מונק נכנס להיכל התהילה של ה-NFL בשנת 2008.
קריירה מקצוענית.
מונק נבחר בדראפט של שנת 1980 על ידי וושינגטון רדסקינס. בעונתו הראשונה תפס 58 תפיסות ושבר את שיא הקבוצה בתפיסות לרוקי. בעונת 1984 תפס מונק 106 תפיסות בסכום כולל של 1,372 יארדים, שיא הקריירה של מונק. בעונה זו קיבל מונק את תואר ה-MVP של הקבוצה ונבחר לראשונה למשחק הפרובול. מונק נבחר למשחק הפרובול גם ב-1985 ו-1986. בעונת 1989 היה מונק חלק משלישית התופסים (יחד עם גארי קלארק וריקי סנדרס) שכונו ה"פלוגה". "הפלוגה" הפכו לשלישית התופסים הראשונים בהיסטורית ה-NFL שעברו את רף 1,000 יארדים כוללים בתפיסה.
מונק סיים את הקריירה שלו עם 940 תפיסות בסכום כולל של 12,721 יארדים ו-68 טאצ'דאונים, יחד עם 332 יארדים כוללים בריצה. מונק השחקן הראשון שעבר את רף 100 התפיסות בעונה ו-900 תפיסות בקריירה. במהלך 14 עונות ברדסקינס מונק זכה בשלושה סופרבולים.
ג'ף קיני
ג'פרי (ג'ף) פטריק קיני (באנגלית: Jeffrey (Jeff) Patrick Kinney; נולד ב-19 בפברואר 1971) הוא סופר, מאייר, קריקטוריסט ומפתח משחקי מחשב אמריקאי. ידוע בעיקר כמחבר סדרת הספרים "יומנו של חנון".
ביוגרפיה.
קיני נולד בפורט וושינגטון שבמרילנד. הוא גדל בפורסטוויל ובהמשך עבר עם משפחתו לניו אינגלנד. בשנות ה-90 למד באוניברסיטת מרילנד בקולג' פארק, ופרסם בעיתון הקולג' את סדרת הקומיקס "איגדוף", שזכתה להצלחה רבה.
בשנת 1998 החל לכתוב את סדרת הספרים "יומנו של חנון". הסדרה הייתה מיועדת למבוגרים, והעבודה עליה נמשכה כ-6 שנים. בשנת 2004 פורסמו הספרים באתר אינטרנט. הסדרה זכתה להצלחה רבה, ובעקבותיה החליט קיני לחלק את הסדרה לחמישה ספרים ולפרסמם בכתב.
ב־14 בדצמבר 2003 התחתן קיני עם ג'ולי קיני. כיום הם מתגוררים בדרום מסצ'וסטס עם שני ילדיהם, ויל וגרנט.
בנובמבר 2016 ביקר קיני לראשונה בישראל ובמהלך ביקורו קיים מופע מיוחד בו השיק את הספר האחד-עשר בסדרה בעברית. בנוסף קיים שני אירועי החתמה על ספרים בתל אביב ובירושלים.
יוֹמַנו של חנון.
הספר הראשון בסדרה, "יומנו של חנון", יצא ב-2007 וזכה להצלחה רבה. אחריו יצאו הספר השני, "יומנו של חנון - רודריק שולט" (2008); השלישי, "יומנו של חנון - הקש האחרון" (2009); ובאותה שנה, גם הרביעי, "יומנו של חנון - קיץ קטלני". בשנת 2010 הוציא עוד ספר בסדרה ששמו "יומנו של חנון - עובדות החיים". כמו כן, הוציא קיני לאור ספר נספח בשם "יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך", שחלק ממנו מוקדש לפעילויות לקורא כגון חידונים, מבוכים וכו', וחלק אחר כולל בעיקר דפים ריקים בהם על הקורא לכתוב סיפור משלו.
בשנת 2010 יצא סרט בשם "יומנו של חנון" וג'ף קיני כתב בעקבותיו את "יומנו של סרט" העוסק בתהליך הפקת הסרט. קיני כתב ספר נוסף בסדרה, אשר יצא לאור בשנת 2011: "יומנו של חנון - מכת קור", וכן ספר נוסף בסגנון "יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך" בשם "יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך שוב". בשנת 2012 הוציא את "יומנו של חנון - הצלע השלישית", וב-2013 יצא הספר בעברית. באותה שנה יצא לאור הספר "יומנו של חנון - משחקי מזל", הספר השמיני בסדרה, ושנה לאחר מכן, פורסם בעברית. הספר "יומנו של חנון - חופשה על גלגלים", פורסם בשנת 2015 בעברית (על עלילת הספר הופק שיצא לאקרנים בשנת 2017). בשנת 2015 יצא לאור באנגלית הספר העשירי בסדרה, "יומנו של חנון - קולות מהעבר", ושנה לאחר מכן, התפרסם בעברית. ב-2016 יצא לאור הספר האחד-עשר בסדרה, "יומנו של חנון - הכול או כלום". התרגום לעברית לספר יצא אף הוא באותה שנה, וזהו הספר הראשון אשר יצא לאור במקביל ליציאת הספר באנגלית. בשנת 2017 יצא הספר השנים-עשר בסדרה, "יומנו של חנון - יציאת חירום", ובשנת 2018 יצא הספר השלושה-עשר, "יומנו של חנון - המלחמה הקרה".
פרסים ותארים.
הספר הראשון בסדרה, "יומנו של חנון", הופיע 65 שבועות רצופים ברשימת רבי המכר של "הניו יורק טיימס", וזכה בפרס ניקלודיאון לספר האהוב ביותר במשך שנתיים. הספר השני בסדרה זכה בתואר הספר האהוב ביותר במצעד הספרים.
בנוסף, נכלל קיני ברשימת "100 האנשים המשפיעים בעולם" לשנת 2009 של השבועון "טיים".
עבודותיו.
סרטים.
בנוסף ליצירת סדרת הסרטים, קיני משחק בסרט השלישי את אביהם של הת'ר והולי הילז (בסצנת המסיבה).
הארי גרגסון-ויליאמס
מסחר תוך יומי
מסחר תוך-יומי
סוחר יומי
ג'ון קרטר קאש
ואלרי ג'וּן קרטר קאש (באנגלית: Valerie June Carter Cash; 23 ביוני 1929 – 15 במאי 2003) הייתה זמרת קאנטרי, בלוגראס ורוקנרול, קומיקאית, פזמונאית ונגנית בנג'ו, גיטרה מפוחית ואוטוהארפ. קרטר הייתה חברה בלהקת משפחת קרטר והופיעה גם עם הזמר ג'וני קאש, לו הייתה נשואה במשך 35 שנה.
תולדות חייה.
קרטר נולדה למשפחה מוזיקלית במדינת וירג'יניה. אביה עזרא ואמה מייבל ואחיותיה הלן ואניטה היו להרכב מוזיקלי בשם "משפחת קרטר" (שכלל לעיתים גם בני משפחה אחרים). המשפחה הופיעה והקליטה שירי קאנטרי ובלוגראס מאז הייתה ג'ון בת עשר ב-1939.
קרטר הופיעה הן על הבמה והן בתוכניות רדיו בשירה ובמערכונים קצרים והקליטה גם תשדירי פרסומת. במסעי ההופעות שלה התיידדה עם זמרים כהאנק ויליאמס, אלביס פרסלי וג'וני קאש.
במהלך שנות השישים הופיעה יחד עם ג'וני קאש, כולל בהופעתו יוצאת הדופן בבית הכלא פולסום והשניים הפכו לידידים קרובים. קרטר כתבה את אחד השירים המזוהים ביותר עם קאש "Ring of fire" והשתתפה עמו בדואט "ג'קסון", עליו זכו השניים בפרס גראמי משותף ב-1970. היא אף סייעה לו להחלץ מהתמכרותו לסמים מספר פעמים, עוד בטרם היו נשואים.
למרות פרסומה הגדול כזמרת למדה קרטר משחק אצל לי סטרסברג והופיעה במספר סרטים ותוכניות טלוויזיה בהן הסרט "חופשת מוזיקת הקאנטרי" לצדה של פטי דיוק ובסדרת הטלוויזיה "ד"ר קווין רופאה במערב".
חייה האישיים.
בשנת 1952 נישאה לזמר הקאנטרי קרל סמית', לו הייתה נשואה עד 1956. בתם המשותפת, רבקה-קרלין היא זמרת קאנטרי.
בין השנים 1958–1966 הייתה נשואה לאדווין "ריפ" ניקס, שחקן פוטבול, נהג מרוצים ושוטר. בתם רוזי-ניקס אדמס הייתה זמרת, היא נפטרה ב-2003.
ב-1968, בעת הופעה משותפת באונטריו, קנדה הציע ג'וני קאש לקרטר נישואים על הבמה, לעיני הקהל. השניים נישאו ב-1 במרץ 1968 והיו נשואים עד מותה של קרטר. קאש נפטר ארבעה חודשים אחריה. לבני הזוג יש ילד משותף אחד, ג'וֹן קאש, פזמונאי ומפיק מוזיקלי.