בקצה הדרומי שלו, נמשך חצי האי האנטארקטי מערבה, כשארץ פאלמר גובלת בסופו של דבר בארץ אלזוורת' לאורך קו האורך 80° מערב. ארץ פאלמר תחומה בדרום במפרצון קרלסון מכוסה הקרח, שלוחה של מדף הקרח רון-פילכנר, החוצה את קו 80° מערב. זהו בסיסה של גבעת סטוס.
תוואי נוף זה קרוי על שמו של קפטן נתניאל פאלמר, צייד כלבי ים אמריקאי, שחקר את אזור חצי האי האנטארקטי דרומית לאי דספשן בספינת המפרשים "הרו" בנובמבר 1820.
תווים טופוגרפיים.
סלע אלדברן () הוא נונאטאק בולט במיוחד של סלע אדום בהיר, הנמצא סמוך לראש קרחון ברטראם ו-8 ק"מ צפונית-מזרחית להרי פגסוס במערב ארץ פאלמר. שמו של הסלע ניתן לו על ידי הוועדה למתן שמות אנטארקטיים של הממלכה המאוחדת, על שם אלדברן, כוכב ענק כתום, הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים שור ומן הבהירים ביותר בשמי הלילה.
אריה גלוברזון
פרופ' אריה גלוֹבֶּרזון (11 במרץ 1925 - 18 ביוני 2014) היה חוקר מִנהל ומשאבי אנוש, יוזם ומקים החוג ללימודי עבודה באוניברסיטת תל אביב, ממפתחי תחום הניהול ויחסי העבודה בישראל. שלמה גלוברזון הוא אחיו הצעיר.
ביוגרפיה.
גלוברזון נולד בעיירה פינסק שבפולין (כיום בבלארוס). אביו, מנחם, עלה לארץ ישראל בגפו בשנת 1935, הצטרף לחברת החשמל, והיה ממקימי תחנת הכוח בנהריים. אמו של אריה, ציפורה, והבנים, אריה ואחיו דב, הצטרפו אל האב בשנת 1938, לאחר שהצליח לקבל עבורם אישור עלייה משלטונות המנדט. המשפחה גרה בקריית חיים, שם סיים גלוברזון את לימודיו בבית הספר התיכון, ולאחר מכן המשיך לתואר אקדמי בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. באותה תקופה הכיר את אשתו רינה.
הוא המשיך את לימודיו לתואר השלישי בסורבון שבצרפת. עם שובו ארצה עבד בהתאחדות בעלי התעשייה, ובמשרד מבקר המדינה ולימד בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה ובאוניברסיטת תל אביב. הוא הקים באוניברסיטת תל אביב את החוג ללימודי עבודה ואת מכון גולדה ללימודי עבודה.
גלוברזון היה מעורב שנים רבות בנושאים הקשורים לניהול, ליחסים שבין עובדים לבין ההנהלה ולבקרה בארגונים. במסגרת הקריירה המקצועית שלו שימש כעובד בכיר במשרד מבקר המדינה, כראש החוג ללימודי עבודה, כאקדמאי שחקר ופרסם ספרים בנושא, כיושב ראש וחבר של מועצות ציבוריות שונות וכיועץ של ההסתדרות וגופים ציבוריים אחרים. ספרו "ניהול חבר עובדים", שהיה הראשון בארץ שעסק באופן מעמיק בתחום זה, שימש רבים מאנשי המנהל בארץ.
גלוברזון הועסק כיועץ בכיר לענייני ניהול על ידי גופים שונים, בהם האו"ם. במסגרת זו הוא שהה תקופות שונות באפריקה, בדהומיי, בניז'ר, בבורונדי, בפיליפינים ובחוף השנהב, שם שימש כיועץ מיוחד לממשלה.
בשנות ה-80 הביא לראשונה לידיעת הציבור בישראל את משכורות העתק של בכירי הבנקאים בישראל, וחשף את פרשת השכר של יפת מבנק לאומי.
לצד הקריירה המקצועית שלו במנהל, גלוברזון היה גם חובב אמנות ואספן של עבודות ציירים ישראלים. הוא לא הסתפק רק באיסוף עבודות אמנות, אלא למד את הנושא וגם יצר קשרים אישיים עם רבים מהציירים, סייע לחלקם באופנים שונים, כגון בארגון תערוכות רבות ברחבי הארץ.
אריה גלוברזון נפטר ביוני 2014, בגיל 89.
אורן ברוטיה
שרגאי
שרגאי הוא שם משפחה יהודי (שרגא בארמית הוא נר).
ביצות
שרשרת פולימרית גאוסיאנית
שרשרת פולימרית גאוסיאנית (באנגלית: Gaussian Polymer Chain) היא שרשרת בה אורך הווקטור המחבר בין מונומרים סמוכים מתפלג גאוסיאנית.
פונקציית התפלגות ההסתברות של השרשרת כולה להיות בקונפורמציה מסוימת נקבעת על ידי מכפלת פונקציות ההתפלגות של כל וקטורי הקשר בשרשרת.
מודל השרשרת הגאוסיאנית מתאר את השרשרת הפולימרית כרצף של חלקיקים ספריים המחוברים ביניהם על ידי מוטות קשיחים או קפיצים. חיבורים אלו מכונים "וקטורי הקשר".
פולימר גמיש יכול להיות באחת מיני קונפורמציות רבות אפשריות. הקונפורמציה היא הסידור המרחבי האפשרי של הפולימר הנקבע על ידי סט של formula_1 וקטורי קשר המחברים אטומים שכנים.
הקונפורמציה הספיציפית של הפולימר נקבעת על ידי שלושה מאפיינים: גמישות השרשרת, אינטראקציות בין מונומרים על גבי השרשרת ואינטראקציות עם הסביבה. בין המונומרים לאורך השרשרת יכולות להיות אינטראקציות דוחות או מושכות.
מספר הקונפורמציות האפשריות עבור פולימר גמיש הוא כה רב כך שמועיל יותר לתאר את צורת הפולימר באמצעות כלים סטטיסטים.
מודל השרשרת הגאוסיאנית נמצא בשימוש נרחב בתיאור קונפורמציות ותנועה של שרשראות בודדות באופן תאורטי. כמו כן, מודל זה יעיל בתיאור תנועה קולקטיבית של מערכות בהן יש שרשראות רבות.
מודלים לתיאור שרשראות פולימריות.
מודלים עבור שרשראות פולימריות מתחלקים לשתי קבוצות: מודלים המתארים שרשראות אידיאליות () ומודלים המתארים שרשראות אמיתיות.
שרשראות אידיאליות הן שרשראות הממודלות תחת ההנחה כי בין המונומרים לא קיימת אינטראקציה בעוד שעבור שרשראות אמיתיות מתבצעת אינטראקציה בין המונומרים ובין השרשרת לבין התמיסה בה היא מצויה. חוזק אינטראקציה זו הוא שקובע האם באופן אפקטיבי קיימת דחייה או משיכה בין המונומרים.
וקטור קצה-קצה.
וקטור קצה-קצה formula_2 הוא הווקטור המחבר בין קצות הפולימר:
formula_3 כאשר formula_4 הוא "וקטור הקשר" המחבר בין האטום ה- formula_5 לאטום ה- formula_6.
במקרה של שרשרת אידיאלית מניחים שגודלו של וקטור הקשר קבוע: formula_7.
לשרשראות שונות יהיו וקטורי קשר שונים ולכן וקטורי קצה-קצה שונים.
המודל הכללי והפשוט ביותר של שרשרת אידיאלית, , מניח כי כל אחד מן הקשרים הוא בלתי תלוי בשכניו כך שיש לוקטור המתאר אותו הסתברות שווה להצביע לכל כיוון במרחב. תחת הנחה זו, משיקולי סימטריה מרחבית, מתחייב כי הממוצע על גבי הצבר (), שהוא הממוצע על גבי כל המצבים האפשריים של המערכת, מתאפס: formula_8.
אולם, שורש ממוצע הריבועים formula_9 של וקטור הקצה-קצה אינו מתאפס:
formula_10
formula_11 היא הזווית בין המונומר ה- formula_5 למונומר ה-formula_13.
formula_14 מחושב באופן שונה עבור כל אחד מן המודלים השונים המתארים שרשרשת אידיאלית ולכן שורש ממוצע הריבועים מקבל ערך שונה עבור כל אחד ממודלים אלו.
פיתוח מתמטי של ההתפלגות הסטטיסטית של וקטור הקצה-קצה.
ההסתברות של וקטור קצה-קצה של שרשרת פולימרית בעלת formula_15 קישוריות (וקטורי קשר) להיות באורך formula_16 נתונה על ידי פונקציית התפלגות ההסתברות formula_17:
formula_18
formula_19 היא פונקציית ההתפלגות של פולימר להיות בקונפורמציה מסוימת. כיוון שווקטורי הקשר בלתי תלויים זה בזה, ניתן לכתוב את formula_19 כמכפלה: formula_21 . formula_22 מבטא את גודלו הקבוע של וקטור הקשר formula_23 כך ש- formula_24 תחת הנרמול formula_25.
על ידי שימוש בטרנספורם פורייה הפוך של פונקציית הדלתא של דיראק, ניתן לשכתב את formula_17 באופן הבא:
formula_27
ניתן לבחור את מערכת הצירים כך ש- formula_28 ועל ידי בחירה זו מתקבל formula_29
עבור המקרה בו אנו דנים, כאשר formula_30, formula_31 אלא אם formula_32.
כאשר formula_32 ניתן להשתמש בקירוב טיילור לקבלת:
formula_34
כך ש- formula_35 ועל ידי השלמה לריבוע האינטגרל על formula_36 הופך לאינטגרל גאוסיאני פשוט שמניב את התוצאה:
formula_37
כך שפונקציית ההתפלגות של וקטור הקצה-קצה היא גאוסיאן. אף על פי שתוצאה זו התקבלה עבור מודל Freely Joint Chain, היא תקפה עבור מקרה כללי יותר.
פונקציית התפלגות זו עלולה לתאר מצב לא פיזיקלי בו מתקיים שגודלו של formula_2 גדול יותר מאורך השרשרת המקסימלי כאשר היא מתוחה לחלוטין, כלומר formula_39. כאשר עוסקים בתיאור פולימר על ידי המודלים הפיזיקליים הפשוטים ביותר, ניתן להניח כי הפולימר אינו במקסימום מתיחה אפשרית כך שזהו תיאור מספק.
באופן כללי, ניתן להראות כי מתקבלת תוצאה זהה עבור התפלגותו של וקטור הקצה-קצה בהינתן formula_21 וכאשר השרשרת ארוכה formula_41. תוצאה זו מתקבלת על ידי משפט הגבול המרכזי.
מודל השרשרת הגאוסיאנית.
שרשרת גאוסיאנית היא שרשרת שאורך קשר שלה מתפלג גאוסיאנית: formula_42 כאשר formula_43.
באמצעות הכפלת ההתפלגויות של כל אחד מוקטורי הקשר ניתן לקבל את פונקציית התפלגות ההסתברות של הקונפורמציות של השרשרת כולה:
formula_44
שרשרת גאוסיאנית אינה מתארת באופן מדויק מבנה מקומי של פולימר אך מתארת היטב את תכונות הפולימר בסקאלת אורך גדולה. היתרון של מודל זה נובע מן הפשטות המתמטית המקלה על החישובים המתבצעים באמצעות המודל.
שרשרת זו מתוארת לרוב על ידי מודל מכני בו formula_45 חרוזים מחוברים זה לזה באמצעות אוסצילטורים הרמוניים שהאנרגיה הפוטנציאלית של כל אחד מהם היא:
formula_46
כאשר formula_47 הוא קבוע בולצמן, formula_48 הטמפרטורה ו- formula_49 הם וקטורי המיקום של הקפיץ ה- formula_1.
בהקבלה לאנרגיה פוטנציאלית של אוסצילטור הרמוני פשוט formula_51 ניתן לראות שקבוע הקפיץ formula_52.
מפת וינלנד
מפת וינלנד היא מפת עולם (mappa mundi) מהמאה ה-15 המתארת את הארצות שגילו הוויקינגים במסעם מערבה, בערך בסוף המאה ה-10. מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, התקיים ויכוח ער בין הטוענים כי המפה היא אותנטית, לבין המעלים חשדות לזיוף מודרני. הוא הוכרע בקביעה שהמפה היא זיוף.
בצד השמאלי ביותר של המפה ניתן לראות את ניופאונדלנד שבקנדה, בה הקימו הוויקינגים מושבה בל'אנס או מדוז (מצרפתית: מפרץ המדוזות). באזור זה נתגלו שרידים ארכאולוגיים המוכיחים כי אכן התיישבו שם ויקינגים.
מקור המחלוקת.