פרשת רשות המיסים היא פרשה שנחשפה בישראל בתחילת 2007, ובה התערבו גורמים חיצוניים בקביעת מינויים ברשות המיסים בישראל, ובראשם מינויו של ראש הרשות, ג'קי מצא, שנאלץ לפרוש מתפקידו בעקבות חשיפת הפרשה. שמונה מהחשודים בפרשה, מהם חמישה עובדי רשות המיסים, הועמדו לדין והורשעו.
הפרשה נודעה לציבור ב-2 בינואר 2007, עם זימונם לחקירה משטרתית של 22 חשודים ומעצרם של אחדים מהם: ראש רשות המיסים ג'קי מצא, קודמו בתפקיד איתן רוב, איש העסקים יורם קארשי וחשודים נוספים. שולה זקן, אחותו של קארשי וראש לשכתו של שר האוצר ולאחר מכן ראש הממשלה, אהוד אולמרט, נשלחה למעצר בית.
במסגרת הסדר טיעון הודה מצא שקובי בן-גור ויורם קארשי סייעו לבחירתו למנהל רשות המיסים, ובעקבות זאת נענה לדרישותיהם למנות ולקדם עובדים ברשות המיסים.
שולה זקן הורשעה בפרשה זו במרמה והפרת אמונים ונדונה ל-4 חודשי עבודות שירות, על שסייעה למקורבים להתמנות לתפקידים בכירים ברשות.
היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, ציין שהפרשה הייתה חמורה במיוחד ואם לא הייתה נחשפת, תוך זמן קצר כל צמרת רשות המיסים הייתה מאוישת באנשים שהיו חייבים את מינויים לגורמים בעלי עניין מחוץ למערכת. מזוז הוסיף כי: "זה הדבר הכי קרוב שהגענו אליו של השתלטות עוינת של גורמים בעלי עניין על אחת המערכות הציבוריות הכי רגישות. לכן, בעיני זו הפרשה הכי חמורה. פה הנגע העמיק לתוך הגוף והפך ממש לסרטני."
פסקי דין בפרשה.
ב-9 ביולי 2009 הוגשו כתבי אישום נגד שמונה מהחשודים בפרשה. כל השמונה הורשעו, חלקם על פי הודאתם בהסדרי טיעון. ארבעה מהמורשעים נדונו למאסר בפועל וארבעה נדונו לעבודות שירות. המורשעים:
עובדי רשות המיסים:
מחוץ לרשות המיסים:
חשדות להעלמת מידע מהחקירה - פרשת המכולה המוברחת.
בנובמבר 2017, פורסמה חוות דעת של נציב תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות דוד רוזן, אשר בה ציין כי מצא שיש ממש בתלונה שהגיש רפי רותם כנגד סגירת התיק על ידי רות דוד תוך שלושה ימים במהלך 2004. רוזן העלה חששות לגבי טיוח, לאור זאת שהתיק בוער בזמן לא ידוע ואי תיעוד הביעור, לאחר דרישת הנציבה הקודמת הילה גרסטל ומעצרה של רות דוד. כן מתח ביקורת על היעדר כל תיעוד לפניות של רפי רותם בעניין זה, מה שמעלה חשד למחיקת המידע במערכת הממוחשבת.
בדצמבר דווח בעיתון גלובס על פרשייה שבה חוקר המכס עו"ד חיים שצ'ופק, אחד מ"קבוצת 15 החוקרים", מצא הצהרה כוזבת על שווי מכולה וחרף זאת המכולה שוחררה מבלי לנקוט בצעדים כנגד הנציג שבא לשחרר אותה. נמצא קשר בין המכולה לשמעון בלולו, אחד מנאשמי פרשת ב. יאיר (בה הואשמו רות דוד ורונאל פישר בשיבוש הליכי משפט) ופעיל בעל השפעה במרכז הליכוד, זאת לפי עדות מקור מודיעיני שצולם בחקירה במשטרה. לפי העדות לכאורה, התקבלה הוראה מלשכת שר האוצר בנימין נתניהו לשחרר את המכולה, אך הקלטת לא נכללה בדו"ח שנמסר לעיונו של דוד רוזן על ידי מנחם מזרחי, סגנה של רות דוד. המקור דיווח על חשש כי נחשף וביוני 2005 נמצא מת עם שקית על ראשו. אלמנת המקור תבעה את המדינה על הפקרת המקור אך טרם שלב ההוכחות בתביעה, הפרקליטות הודיעה כי ישולם לאלמנה פיצוי.
המידע העולה מחוות הדעת של מזרחי ורוזן מצביע על חשדות לקשר בין בכירים באגף חקירות מכס (שמואל גונן), רשות המיסים (רפי עמיאל) ואחרים לעבריינים העוסקים בהברחה.
הפקת לקחים.
בעקבות הפרשה מונתה ועדה להפקת לקחים בראשות היועץ המשפטי של הרשות, משה מזרחי. הוועדה הייתה אמורה להגיש את מסקנותיה לא יאוחר מ-30 ביוני 2009, אך הגישה אותן לבסוף במרץ 2011. באפריל 2011 הודיע מנהל הרשות יהודה נסרדישי כי הרשות מאמצת את מסקנות הוועדה. בדו"ח שנתי שהגיש מבקר המדינה יוסף שפירא בשנת 2018 נקבע כי "חלק ניכר מהמלצות הוועדה לא יושמו".
יום ירושלים (איראן)
יום ירושלים הבינלאומי (מפרסית: יום קודס הבינלאומי, פרסית: روز جهانی قدس, בתעתיק: "רוז-י ג'האני קדס") הוא יום שנתי המונהג באיראן ביום שישי האחרון של הרמדאן, שנועד להביע התנגדות כללית לציונות, ובפרט לשליטת מדינת ישראל בירושלים. אירועי היום כוללים הפגנות ועצרות רחוב באיראן, במדינות ערביות ומוסלמיות נוספות וכן בקרב ערביי ישראל. מחוץ למזרח התיכון ולמדינות ערב, התקיימו מחאות יום קודס בבריטניה, בגרמניה, באוסטריה, בצרפת, בארצות הברית ועוד.
ציון היום החל בשנת 1979 על ידי האייתוללה ח'ומייני לאחר המהפכה האיראנית. באיראן העצרות ממומנות על ידי הממשל.
היווסדות היום.
יום המחאה האנטי-ציוני הוכרז על ידי מנהיג המהפכה האסלאמית של איראן, האייתוללה רוחאללה ח'ומייני. באוגוסט 1979, שנת המהפכה האיראנית, לאות הזדהות עם הפלסטינים, הכריז ח'ומייני על חובה דתית של כל מוסלמי לשחרור ירושלים:
יוסף רוזין (פולין)
חנן שניר
חנן שניר (נולד ב-25 בספטמבר 1943) הוא במאי תיאטרון ישראלי, במאי הבית של תיאטרון הבימה, וזוכה פרס התיאטרון הישראלי על מפעל חיים. "שניר, מהבמאים החשובים והמשפיעים ביותר בתיאטרון הישראלי ב-40 השנים האחרונות".
ביוגרפיה.
שניר נולד בתל אביב את השירות הצבאי עשה בנח"ל. עם גיוסו התקבל ללהקת הנח"ל והיה אומר להיות שותף בתוכנית "שמש במדבר" של נעמי שמר, אך הוחלט לקצץ במספר חברי הלהקה במחזור שלו מ-15 ל-9, והוא היה בקבוצה שנאלצה לעזוב. עם תום השירות הצבאי, הצטרף לקיבוץ יטבתה והיה חבר המשק במשך 11 שנים. הקיבוץ איפשר לו ללמוד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב ובימוי באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון. הוא ביים במשקי הסביבה ובבימת הקיבוץ, אך החליט לעזוב את הקיבוץ ולהתמקד בתיאטרון המקצועי. מאוחר יותר השלים תואר שני בפסיכולוגיה ייעוצית באוניברסיטת בוסטון. עוסק בטיפול זוגי ומשפחתי, ומטפל מוסמך בפסיכודרמה. הכשרה זו באה לידי ביטוי בתהליך החזרות להצגותיו, בהן הוא משלב טכניקות פסיכודרמטיות.
שניר מלמד תיאטרון ופסיכודרמה בסמינר הקיבוצים וכן מקיים סדנאות פסיכודרמה לאנשי מקצוע מהתחום הטיפולי.
שניר ביים הצגות רבות מאוד, בתיאטרון באר שבע, תיאטרון הקאמרי, תיאטרון חיפה, תיאטרון הבימה, ותיאטרון ויימאר בגרמניה. הוא ביים את האופרות דידו ואניאס וטבעת החנק (בנג'מין בריטן) באופרה הישראלית החדשה, ואת האופרות טורנדוט ודון ג'ובאני בבית האופרה של בוסטון. ב-1984 מונה לתפקיד במאי הבית של תיאטרון הבימה.
פרס מפעל חיים.
ב-19 ביוני 2015 קיבל פרס על מפעל חיים בטקס פרסי התיאטרון הישראלי.
חנן בר סלע
חנן בר סלע (נולד ב-1964) הוא מוזיקאי ישראלי, נגן קלרינט וסקסופון המתרכז בתחום מוזיקת הנשמה היהודית. בעבר היה המנהל האמנותי של פסטיבל הכליזמרים בצפת.
בר סלע נולד בישראל בשנת 1964. החל ללמוד נגינה בגיל עשר. בנעוריו ניגן בתזמורת הנוער של עיריית נתניה. עם סיום לימודיו התיכוניים עבר ללמוד בישיבה הגבוהה בבית אל ובישיבת ההסדר בחיספין שברמת הגולן. שירת בצה"ל במסגרת ההסדר כלוחם בחטיבת גבעתי. לאחר שירותו הצבאי למד במדרשה הממלכתית למוזיקה בתל אביב בהתמחות בניצוח על תזמורות ומקהלות.
בתחילת דרכו המקצועית שימש כמנצח תזמורות כלי נשיפה וכמנצח חבורות זמר ומקהלות ילדים ביישובים שונים ברחבי הארץ. בהופעותיו משלב חנן בר סלע, ביחד עם מוזיקת נשמה יהודית ממזרח אירופה, גם פיוטים ותפילות, מוזיקה צוענית וג'אז.
בר סלע השתתף באופן קבוע בפסטיבל הכליזמרים בצפת והחל משנת 1996 הוא משמש כמנהל האמנותי של הפסטיבל. בשנת 2004 יזם בר סלע מיזם אמנותי הנקרא "כיתות האמן הבינלאומיות - קלרינט וכליזמר בגליל" ומסר את ניהולו האמנותי לאמן הקלרניט הבינלאומי גיורא פיידמן. מיזם נוסף של בר סלע הוא מופע הנקרא "תיאטרון הגולם", על השפעתו הנמשכת במרוצת הדורות של הגולם מפראג. ואף הפיק בפראג מחזמר בשם "הגולם".
בר סלע הפיק לקרן לב"י מספר מופעים שנקראו בשם "ערב מידות ומדים", ביניהם: מחווה לחזן הראשי לצה"ל בהיכל התרבות בתל אביב בליווי תזמורת צה"ל, מחווה למלחינה נורית הירש עם התזמורת הסימפונית ירושלים, מופע הצדעה לישראל של קהילת יהודי וינה בהשתתפות תזמורת הצבא האוסטרי, חגיגת יום הולדתו השישים של אהוד מנור ומופע הוקרה ליהורם גאון.
חנן בר סלע השתתף עם המוזיקאי שלמה גרוניך במופע שהדגש בו היה על מוזיקת נשמה יהודית, וכן הופיע יחד עם ג'ימי לויד, זמר ג'אז מולאטי יליד טרינידד החי ומופיע בישראל.
לצד הופעותיו בארץ מופיע חנן בר סלע כסולן ראשי בקונצרטים למוזיקת נשמה יהודית ברחבי העולם.
בר סלע היה דובר עמותת עצת נפש העוסקת בטיפולי המרה. כמו כן אירח למעצר בית את מי שהיה יו"ר הארגון ומטפל מטעמו, ראובן ישראל וולצ'ר, במהלך משפט שהתנהל נגדו על מעשים מגונים בשני אנשים, ושהורשע בסופו.
מרב יודילוביץ
סמסונג גלקסי אס 2
הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי
הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי (חל"צ) הוא ארכיון כללי לתולדות עם ישראל השוכן בקמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם בירושלים (במבנים בהם שכנו בעבר מעונות "שיכוני האלף"). הארכיון שואף ליצור מסד מידע מרכזי של כל החומר הארכיוני הקיים לתולדות היהודים.
רעיון כינון הארכיון עלה כבר בשנות העשרים על ידי חברים בחברה הארצישראלית להיסטוריה ולאתונגרפיה, בראשות פרופ' בנציון דינור (אז דינבורג) ופרופ' יצחק בער. ד"ר יוסף מייזל ייסד את הארכיון בשנת 1938.
ב-1944 הצטרף הארכיון לחברה הארצישראלית להיסטוריה ולאתנוגרפיה (לימים החברה ההיסטורית הישראלית) ובשנת 1969 הפך לחברה עצמאית, בעקבות החלטת ממשלה.
יעדי הארכיון הם שימור המורשת ההיסטורית של העם היהודי, וכן הצלה, שיחזור ושימור של תיעוד היסטורי של העם היהודי על כל תפוצותיו, מימי הביניים ועד העת החדשה, וימינו.
הדירקטוריון.