אוּלַם, ביחד עם שותפיו, הראה שהמודל המוקדם של אדוארד טלר לפצצת מימן איננו מספק, ובמקומו הציע מודל טוב יותר. הוא היה הראשון שהבין כי ניתן לארוז את כל רכיבי פצצת המימן באריזה אחת, למקם פצצת אטום (פצצת ביקוע גרעיני להבדיל מהיתוך גרעיני) בקצה אחד ואת הדלק התרמו-גרעיני בקצה השני, ואז להשתמש בכוח המכני של פצצת הביקוע כדי לדחוס ולפוצץ את הדלק התרמו-גרעיני (ובכך לגרום להיתוך). רעיון זה היה ככל הנראה תולדה של רעיונותיו הראשוניים של אוּלַם לבנות פצצה גרעינית רגילה מדורגת, שבה זרם הנייטרונים מפצצת ביקוע אחת דוחס את הדלק שבפצצת הביקוע השנייה, ובכך מגדיל את יעילותה.
אדוארד טלר התנגד בתחילה להצעתו של אוּלַם, אך אחר כך הבין את יתרונותיה והציע להשתמש ב"מצת" פלוטוניום, שימוקם במרכז דלק ההיתוך, כדי להתחיל את התגובה הגרעינית ולהגביר אותה. טלר גם שינה את הרעיון של אוּלַם לדחוס את דלק ההיתוך, בכך שהבין שהקרינה מפצצת הביקוע תדחס את הדלק בצורה יעילה בהרבה מן הכוח המכני של הפיצוץ. מבנה הפצצה הזה, של קריסה (פיצוץ כלפי פנים) מבוססת קרינה ומדורגת, הפך מאז למבנה הסטנדרטי של פצצות מימן. אף שסבורים שגם הפיזיקאי הסובייטי אנדריי סחרוב הגה את המבנה הזה באופן עצמאי, הוא זכה לשם "פצצה מסוג טלר-אולם". אוּלַם וטלר הגישו ביחד בקשה לרישום פטנט על סוג זה של פצצה.
חידושים במתמטיקה.
במתמטיקה הטהורה, התמקדה עבודתו של אולם בתורת הקבוצות (כולל מונים מדידים ומידות מופשטות), בטופולוגיה ובתורה ארגודית. לאחר מלחמת העולם השנייה פנה ממתמטיקה טהורה וריגורוזית לעבודה ספקולטיבית יותר, הציג בעיות והעלה השערות בנוגע ליישומים של מתמטיקה בפיזיקה ובביולוגיה. חברו ג'אן-קרלו רוטה ייחס זאת לדלקת מוח שבה לקה בשנת 1946, שלדבריו שינתה את אופיו של אולם. השערה זו נתמכה בידי רבים, אך נדחתה על ידי אלמנתו של אולם, פרנסואז.
בין התוצאות הקרויות על שמו במתמטיקה: משפט בורסוק-אולם, משפט מזור-אולם, מודל פרמי-אולם (במערכות דינמיות), השערת אולם, מספרי מזל, מטריצת אולם, ספירלת אולם ומספרי אולם.
אולם היה בין הראשונים שהתייחסו לאפשרות של סינגולריות טכנולוגית, וייתכן שאף הציע את השימוש במושג הפיזיקלי "סינגולריות" לשם כך.
לאולם מספר ארדש 1.
אחרית ימיו.
בשנת 1965 קיבל אוּלַם משרה באוניברסיטת קולורדו בבולדר. במקביל המשיך לעבוד כיועץ בלוס אלמוס, ומשום כך חילק את זמנו בין בולדר וסנטה פה. מאוחר יותר נהג לבלות את החורף ביחד עם אשתו בגיינסוויל, פלורידה, שבה החזיק משרה באוניברסיטת פלורידה. הוא נפטר בסנטה פה ב-13 במאי 1984.
אשר הירשברג
אשר הירשברג (1921–2002), היה הממונה על עידוד הסרט הישראלי במשרד המסחר והתעשייה משנת 1955 עד 1969.
מ-1949, ועד המחצית הראשונה של שנות ה-60 היה הירשברג הממונה על יחסי החוץ של משרד האספקה ולאחר מכן דובר משרד המסחר והתעשייה. ב-1955, הוא מונה לרשות לביצוע החוק לעידוד הסרט הישראלי. יחד עמו מונה לרשות גם דוד תשר - מנהל מנהל ההסברה. כחברי ועדת הביצוע התמנו י. דוידזון - יושב ראש התאחדות בעלי בתי הקולנוע וא. נבון מחברת סרטי גבע. בד בבד, המשיך הירשברג במילוי תפקידו כדובר משרד המסחר והתעשייה.
בתפקידו קבע הירשברג אילו סרטים יזכו בתואר "סרט ישראלי" וממילא יקבלו הלוואות והחזרי מס על מכירת כרטיסים בקופות. מי שהפיקו סרטים שלא אושרו על ידיו לא יכלו לשרוד כלכלית. בנימוקיו לאישור או דחיית סרט מוצע התחשב גם במניעים ציוניים ומוסריים, וסרט שלא עמד בדרישותיו המחמירות נדחה. בין השאר עודד בראשית דרכם את מנחם גולן וג'אד נאמן, וקידם סרטי קולנוע זרים שהופקו בישראל. בין תפקידיו, עמד גם בראשה של המועצה לביקורת סרטים והיה ממונה על פקחים שסיירו בבתי הקולנוע ופיקחו על הקרנת יומני החדשות בשלמותם.
בראשית שנות החמישים של המאה ה-20, בתקופת הצנע, היה הירשברג דובר משרדו של שר הקיצוב, דב יוסף ושימש כ"מפקח על המזונות", אשר חינך את האזרחים כיצד לחסוך ולהסתפק במועט, בעזרתה של אשתו, השדרנית תחיה בת-אורן.
אשר הירשברג הוא אביה של הזמרת אסתר שמיר.
לאו פרנק
שי פלדמן
שי פלדמן הוא פרופסור למדעי המדינה שמכהן כנשיא המכללה האקדמית ספיר. קודם לכן שימש כמנהל של מרכז קראון ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת ברנדייס בבוסטון.
ביוגרפיה.
פלדמן נולד בירושלים כבן למשפחה ששורשיה בעיר במאה ה-18 וגדל ברחובות כבנו של מדען בכיר במכון ויצמן למדע. את התואר הראשון עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. אחר כך עשה תואר שני ודוקטורט (1980) באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה.
בין השנים 1984 ל-1987 היה מנהל של פרויקט ליחסים חוץ אמריקאים ומדיניות ביטחון במזרח התיכון במרכז יפה למחקרים אסטרטגיים ובין השנים 1987 ל-1994 היה ראש הפרויקט לביטחון אזורי ופיקוח נשק במרכז. בין השנים 1997 ל-2005 היה ראש מרכז יפה למחקרים אסטרטגיים באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 2001 ל-2003 היה חבר במועצה המייעצת למזכ"ל האו"ם בנושא התפרקות מנשק.
פלדמן היה מבין מנסחי אמנת כנרת השואפת ליצור מכנה משותף לזרמים והמחנות השונים ציבור היהודי (ימין-שמאל, דתיים-חילוניים וכו') ואף חתם עליה ביחד עם שורה של אנשי ציבור מהימין והשמאל.
בין שנת 2005 ל- 2019 כיהן כמנהל מרכז קראון ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת ברנדייס שאותו הקים. מאז אוגוסט 2019 מכהן כנשיא מכללת ספיר.
הוא מכהן כחבר במועצת המנהלים של מכון בלפר למדע ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת הרווארד.
ארז נץ
ארז נץ (נולד ב-1957) הוא מפיק, מעבד מוזיקלי וגיטריסט ישראלי.
חייו.
נץ, יליד רחובות, היה חבר בהרכב "נשמה חשמלית" לפני שירותו הצבאי. בצבא שירת בתזמורת חיל האוויר. לאחר שירותו הצבאי נץ טס להולנד להשתתף באודישנים ונבחר מתוך עשרות מוזיקאים אירופאים, להשתתף בלהקה ההולנדית "Earth &amp; Fire". בין השאר ניגן נץ עם חברו, נגן הבס אילן וייל. לאחר כשנה, בשנת 1982 חזר לישראל, ניגן בהופעות הקאמבק של יוני נמרי, ולאחר מכן ניגן בלהקת החתונות "הדולפינים". בסוף אותה שנה הצטרף כנגן למופע הסולו של דני סנדרסון והשתתף בקולות רקע בשיר "מה הדאווין שלך".
בשנת 1986 השתתף במופע "מחכים למשיח" של שלום חנוך וניגן בגיטרות באלבום "דרך ארץ" של גידי גוב. ב-1987 ניגן בגיטרות באלבום "באה מאהבה" ובהופעות של יהודית רביץ ובאלבום הבכורה של ריקי גל. בשנת 1989 יצא אלבומו "ארז נץ", בחברת הד ארצי. בשנת 1996 הפיק מוזיקלית את אלבום הבכורה של להקת המטאל אלמנה שחורה. בשנת 1998 עיבד והפיק שירים בשביל קרן הכט. בנוסף עבד עם קורין אלאל ויהודה פוליקר.
בשנת 2004 הנחה את תוכנית הטלוויזיה "חשמלית" בערוץ טבע הדברים, בה לימד בני נוער לנגן על גיטרה חשמלית ואירח גיטריסטים מפורסמים. עוד באותה שנה ארז הצטרף להרכב הטראנס הפסיכדלי, אינפקטד מאשרום בתור נגן גיטרה והוא מופיע עם ההרכב עד היום. בין היצירות המוכרות ביותר שהשתתף בהן ארז "Becoming Insane" ו-"Suliman".
בשנת 2014 שיתף פעולה עם האמן "Azax Syndrom" בטראק "The Beast".
בשנת 2015 שיתף פעולה עם הרכב הטראנס המצליח "Upgrade" ובשם "Mister Netz" הוציא עם ההרכב את הטראק "Another Dimension".
בשנת 2017 יצא אלבומו "שאלאחו" אשר נוצר בהשראת סיפור הנדודים של סבו ומשפחתו הענפה, משפחת חכמוב, מהעיר ירוואן שבארמניה, דרך גיאורגיה, טורקיה, איראן, ואז לישראל ומשם ללוס אנג'לס. האלבום נע בין מגוון סגנונות - מביצוע אלקטרוני לשיר חתונה הגרוזיני המסורתי "שאלאחו", דרך קטעים בסגנון ארמני/קווקזי, ועד לביצועים בסגנון מערבי.
נץ הוא אחיה של יפעת נץ, בסיסטית וחברת להקת המכשפות לשעבר.
סטניסלאב אולם
סטניסלאב אולאם
סטניסלב אולאם
השערת אולם
רוברט ג'רוש
רוברט ג'רוש (אנגלית: Robert Geroch) הוא פיזיקאי-תאורטי אמריקאי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת שיקגו.
הוא סיים דוקטורט מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 1967 בהנחיית ג'ון וילר. מחקריו עוסקים במבנה משוואות דיפרנציאליות חלקיות בפיזיקה, בתורת היחסות ובנושאים שונים בפיזיקה מתמטית.
סאלי קירקלנד
סאלי קירקלנד (באנגלית: Sally Kirkland; נולדה ב-31 באוקטובר 1941) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, זכתה בפרס גלובוס הזהב והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר בשנת 1987 על תפקידה בסרט "אנה".
ביוגרפיה.
קירקלנד נולדה בניו יורק, קרויה על שם אמה שהייתה עורכת מגזיני האופנה "ווג" ו"לייף". אביה, פרדריק מק'מייקל קירקלנד עבד בעסקי מיחזור מתכת. קירקלנד למדה משחק תחת חסותם של לי סטרסברג ואנדי וורהול.
קירקלנד התחילה לשחק ב-1962 בהופעות באוף ברודוויי, התפרסמה בעולם הקולנוע בשנת 1973 עם הופעות קטנות בסרטים "העוקץ" ו"כך היינו".
בשנת 1987 קירקלנד הופיעה לראשונה בתפקיד ראשי בדרמה "אנה", בסרט גילמה את גיבורת העלילה אנה, שחקנית צ'כית שהוגלתה מארצה לאחר "האביב של פראג" ודיכויו ב-1968. אנה חיה בניו יורק עם בן זוגה, במאי של פרסומות, ומאמצת שחקנית צ'כית צעירה בשם כריסטינה שמגיעה אף היא לארצות הברית. אנה מספקת לבת דמותה הצעירה קורת גג ותמיכה, אבל ביטחונה מתערער כאשר הצעירה מתחילה לגרוף הצלחות על חשבונה. תפקיד זה הקנה לקירקלנד את פרס גלובוס הזהב, את פרס אינדפנדנט ספיריט ומועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. ב-1992 שיחקה בסרט הטלוויזיה "סיכון כפול" לצד ברוס בוקסלייטנר.
לאחר מכן השתתפה קירקלנד בתפקידים קטנים בהפקות "ברוס הגדול מכולם" ו"החיים בשידור חי" של רון הווארד.
בשנת 2016 שיחקה בקומדיית האימה "פסולת מאש" לצידם של אדריאן גרנייה ואנ'לין מק'קורד.
בשנת 2018 השתתפה בסרט הדוקומנטרי של נטפליקס "".
אירווינג אבלה