הביולוג ההתפתחותי האבולוציוני לואיס הלד כתב: "התפיסה שניתן להסביר היבטים של אנטומיה על ידי כוחות פיזיים (כמו פיצוח התרחבות) הועלתה 100 שנים קודם לכן בספרו של ד'ארסי תומפסון מ-1917 על צמיחה וצורה ובספרו של תיאודור קוק מ-1914 עקומות החיים. במהלך המאה שחלפה הוצע כי תכונות שונות מופיעות בצורה מכנית ולא גנטית: פיתולי מוח, עיבוי סחוס, תצורות פרחים, תצורות שיניים ומבני אוזן פנימית (Otolith) של דגים. לרשימה הזו נוכל להוסיף כעת את החיוך העקום של התנין, או לפחות את העור הסדוק שמקיף אותו."
מואוניום
מואוניום הוא חלקיק דמוי אטום המורכב ממואון חיובי (או אנטימואון) ואלקטרון (µ+e-), שהתגלה לראשונה ב-1960 על ידי ורנון יוז, וניתן לו הסמל הכימי Mu. המואוניום יכול לעבור תגובות כימיות במהלך זמן מחצית החיים של המואון, העומד על 2.19698 מיקרושניות. דוגמה לתגובה כזו היא היצירה של מואוניום כלוריד בתגובה בין מואוניום ומולקולת כלור:
&lt;chem&gt;Mu + Cl2 -&gt; MuCl + Cl&lt;/chem&gt;
תגובה זו, בתנאי לחץ של אטמוספירה אחת וטמפרטורה של 22°C, היא בעלת קבוע קצב תגובה מהיר פי 4.3 מקבוע קצב התגובה המקבילה עם מימן (H) המקביל למואוניום בטמפרטורת החדר. קטיון המואוניום קרוי מואון (µ+), ויון המואוניום השלילי הוא מואוניד (µ+(e-)2). בשל הפרש המסה בין האנטי-מיואון לאלקטרון (המואון כבד פי 207 מהאלקטרון), המואוניום דומה יותר למימן אטומי (H+e-) מאשר פוזיטרוניום (חלקיק דמוי-אטום המורכב מאלקטרון ופוזיטרון, e+e-, בעל הסמל הכימי Ps): רדיוס בוהר (0.05315 ננומטרים) ואנרגיית היינון (13.541 אלקטרון וולט) שלו קרובים הרבה יותר לאלו של איזוטופי המימן פרוטיום (0.05292 ננומטרים, 13.599 אלקטרון וולט), וטריטיום (0.05290 ננומטרים, 13.603 אלקטרון וולט) מאשר לאלו של הפוזיטרון (0.106 ננומטרים, 6.8 אלקטרון וולט), ולכן ניתן להתייחס אליו כאיזוטופ קל אקזוטי של מימן. מואוניום הוא היחיד בקטגוריה שלו כאיזוטופ מימן, מכיוון שהגרעין שלו אינו כולל פרוטונים או נייטרונים אלא אך ורק ממואון חיובי אחד. כמו טריטיום, המואוניום הוא רדיואקטיבי מכיוון שהמואון החיובי בגרעין עובר התפרקות רדיואקטיבית, אבל זמן מחצית החיים שלו קצר הרבה יותר מזה של הטריטיום, העומד על יותר מעשור, ואורך חיים ממוצע של 2.2 מיקרו-שניות בלבד. לאחר זאת, המואון מתפרק תוך פליטת β+ באופן הבא: formula_1
יחסי המסה בין מואוניום לפרוטיום, דאוטריום וטריטיום הם בקירוב 9,18 ו-27, בהתאמה. לפיכך, אחד התפקידים האפשריים של מואוניום בכימיה יהיה כמדד רגיש ביותר להשפעות תלויות מסה, במיוחד של השפעות איזוטופים קינטיים. מואוניום, כמו טריטיום, הוא רדיואקטיבי. על כן, ניתן לצפות בו דרך תוצרי הדעיכה שלו. ניתן לחקור אותו גם באמצעות תהודה מגנטית מואונית (µSR). מואוניום יכול לשמש לחקר תהליכים של אטומי מימן שאינם ניתנים לצפייה בשיטות קונבנציונליות. שימוש אפשרי נוסף הוא שימוש במואוניום לבדיקה של המבנה המגנטי של חומרים.
המנגנון היעיל ביותר לייצור מואוניום, נכון ל-2003, הוא לכידת אלקטרון לאחר עצירת מואון חיובי בגז קריפטון, או ארגון, אשר בו נעשה שימוש בגילוי המואוניום.
באופן דומה, מואון שלילי יכול להחליף אלקטרון במסלול 1s של אטום, ובמקרה זה אטום זה נקרא אטום "מואוני": H+µ- הוא "מימן מואוני". החלקיק שנוצר כאשר מואון שלילי מחליף אלקטרון במואוניום (µ+µ-) נקרא מואוניום מואוני, או מואוניום אמיתי. חלקיק זה היה צריך להיקרא מואוניום, שכן הסיומת 'אוניום' באמת הייתה שמורה לרוב לזוגות החלקיקים-אנטי-חלקיקים, בהם הפוזיטרוניום, הקווארקוניום (מזונים המורכבים מקווארק והאנטיקווארק המתאים לו, כמו מזון J/psi ואופסילון), והפאיוניום (חלקיק המורכב מפאיון חיובי ומפאיון שלילי, π+π-). באופן מתאים לפרוטיום, דאוטריום וטריטיום, היה צריך לקרוא למואוניום מויום; אבל מכיוון שהמיואון החיובי הוא האנטי-חלקיק (כי מיואונים הם לפטונים) הוא צריך להיות אנטי-מויום. עם זאת, החלקיק הידוע בשם מואוניום, לפי הגדרת IUPAC, הוא µ+e- ולא µ+µ-.
המואוניום התגלה לראשונה על ידי ורנון יוז בשנת 1960, כאשר נוצר על ידי לכידת אלקטרון על ידי אנטימואון בגז ארגון. שש שנים לאחר מכן, היכולת שלו לשמש כאיזוטופ קל של מימן הועלו על ידי יוז. לאחר מכן, במהלך 1966–1967 נמדדו חלק מקבועי קצב התגובה שלו, על ידי הוספת כמויות ידועות של מגיבים לגז הארגון שבו נוצר המואוניום וקביעת קצב היעלמותו. רדיקלים חופשיים המכילים מואוניום התגלו לראשונה ב-1978, ומבניהם הוסקו בהקבלה לרדיקלי המימן המתאימים. ב-1983, מואונים חיוביים נחקרו בפירוט על ידי תהודה מגנטית בשלושה מצבים כימיים: כחלקיקי מואוניום חופשיים, כמואוניום ברדיקלים חופשיים, או נמצאים במצב דיאמגנטי. האחרון כולל מואונים חופשיים וכל מולקולה דיאמגנטית המשלבת את המיאון, כגון MuH, MuOH, ו-C6H13Mu.
Break My Soul
Break My Soul (בעברית: לשבור את נשמתי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ביונסה. הוא יצא לאור ב-20 ביוני 2022, על ידי חברות התקליטים קולומביה רקורדס ופארקווד אנטרטיינמנט, כסינגל הראשון והמוביל מתוך אלבום האולפן השביעי של הזמרת, "Renaissance". הוא נכתב על ידי ביונסה, דה-דרים, כריסטופר סטיוארט, יאנס כריסטיאן אייזקן וג'יי זי, והופק על ידי ארבעת המוזיקאים הראשונים. "Break My Soul" מכיל סימפול של השירים "Explode" (ביג פרידה) ו-"Show Me Love" (רובין סטון).
"Break My Soul" הוא רצועת דאנס-פופ והאוס. הוא זכה לביקורות חיוביות עם פרסומו, תוך הדגשה על הפקתו ומילותיו. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 ובמצעד שירי הדאנס/אלקטרוני, ואף הוכתר כהמנון ההתפטרות הגדולה. מחוץ לארצות הברית ניצב בראש מצעד הפזמונים בחמש מדינות, ביניהן קרואטיה, אירלנד וישראל. רמיקס ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה יצא לאור ב-5 באוגוסט באותה השנה.
רקע והוצאה לאור.
ביוני 2022, במהלך ריאיון לווג בריטניה, הכריזה ביונסה כי האלבום התשיעי שלה, "Renaissance", ייצא לאור ב-29 ביולי. היא כינתה את היצירה כ"פרויקט המוזיקלי השאפתני ביותר שלה לאורך כל הקריירה שלה. כותרת השיר ותאריך פרסומו נחשפו דרך אתרי ביוגרפיה רשמיים של ביונסה ב-20 ביוני 2022. שירותי הסטרימינג השונים, דוגמת ספוטיפיי ואפל מיוזיק, אישרו את ההוצאה של "Break My Soul".
"Break My Soul" נחשף כסינגל הראשון של האלבום. הוא היה אמור לצאת לאור ב-21 ביוני 2022 בחצות, בהתאם לשעון המזרח (ארצות הברית, קנדה, מקסיקו ושאר מדינות אמריקה), כדי לחפוף עם נקודת ההיפוך של חודש יוני. אולם לבסוף הוא יצא לאור ליוטיוב ולטיידל כשעתיים לפני כן, ב-20 ביוני. פרסומו של השיר רשם את ההוצאת הסולו הראשונה של ביונסה מזה שש שנים.
רובין סטון סיפר לתוכנית הבוקר של ה-BBC "Good Morning Britain" על ההפתעה כשקיבל את הידיעה על כך שההוצאה החדשה של ביונסה מכילה סימפול של אחד משיריו. הוא טען שבנו התקשר אליו לאחר ששמע קטע קצר מ-"Break My Soul" שהודלף בטוויטר, והודיע לו על כך. סטון אף הצהיר כי הוא פתוח לשתף פעולה עם ביונסה בעתיד. בעקבות החשיפה לה "Break My Soul" זכה, התקשרו מספר חברות תקליטים לסטון בבקשה לרישיון להקלטות המאסטר של "Show Me Love", כדי לסמפלו ברצועות נוספות.
בנוסף לשיר המקורי, יצאו רמיקסים מאת ויל.איי.אם, האני דיז'ון, טרי האנטר ניטה אוויאנס . "Break My Soul" הוא הסינגל הראשון של ביונסה שנכלל באלבום סולו שלה מזה שש שנים, כלומר מאז פרסומו של "All Night" ב-2016 מ-"Lemonade".
הרכב.
כתב המוזיקה של פיצ'פורק, מת'יו שטראוס, תיאר את "Break My Soul" כשיר דאנס, שנועד לסמל את העידן המוזיקלי החדש של ביונסה. מייקל ווד מלוס אנג'לס טיימס ציין כי המוזיקה הישנה משנות ה-90 הופכת את "Break My Soul" לשיר האוס. הוא הוסיף וטען כי מילות השיר מקושרות לקהילה הלהט"בית האפרו-אמריקאית.
מילות השיר מתארות את ביונסה מגששת אחר חופש מעבודה וממגפת הקורונה. היא חוזרת כמה פעמים על המילה "Everybody" ("כולם") ומשתמשת במספר מוטיבים ממוזיקת הדאנס של שנות ה-90 על מנת להדגיש את האופטימיות שנשארה בה לגבי עתיד העולם. מעריצים רבים קישור את מילות השיר ("Now I just fell in love / And I just quit my job" – עכשיו אני סתם התאהבתי / ועכשיו אני מתפטרת מעבודתי) ל – גל התפטרויות רחב של אמריקאים ממקום עבודתם עקב אי-שביעות רצון מתנאי השכר והתעסוקה שלהם. "Glamour " אף דיווחו כי פרסום הרצועה גרם לעלייה ניכרת באחוז המתפטרים במדינה, בעיקר בקהילת הלהט"ב בקהילה האפרו-אמריקאית. "Break My Soul" נכתב בסולם סול דיאז, במקצב של 115 פעימות לדקה. קולה של ביונסה נע בין התו פה דיאז באוקטבה השלישית לתו רה דיאז באוקטבה החמישית.
רמיקסים.
בלילה שאירע בין 5–6 באוגוסט 2022, פורסם בתקשורת שרמיקס רשמי ל-"Break My Soul" בשם "The Queens Remix" ("הרמיקס של המלכות") בו משתתפת הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה היה זמין לרכישה באתר האינטרנט הרשמי של ביונסה בלבד. כבר באותן הדקות, אתרי מוזיקה כדוגמת בילבורד ופיצ'פורק סקרו אותו, וציינו את זה שהוא מעין מאש אפ של "Break My Soul" ו-"Vogue". בבית השלישי של השיר, המתחיל באמירה "Strike a pose" המזוהה עם מדונה, מציינת ביונסה מספר אמניות.