נעוצים.
מוקשים אלה ניצבים במלואם מעל פני הקרקע, כאשר מטען המוקש מונח בגובה מתאים על גבי עמוד, או חצובה, ולעיתים הוא מוסווה בצמחייה או בפסולת. מוקשים אלה מופעלים באמצעות תיל ממעיד.
מנתרים.
מוקשים מנתרים מכילים מטען הדף זעיר ההודף את המטען העיקרי מן הקרקע לגובה, בטרם מתפוצץ המטען העיקרי בגובה בית החזה לערך. מנגנון הניתור גורם לפגיעות גופניות קשות יותר בעת התפוצצות המטען העיקרי ועל שטח רחב יותר. מוקש מנתר אמריקאי מדגם M16 עלול לגרום לפציעות עד לטווח של 200 מטר.
כיווניים.
מוקשי רסס כיווניים (כגון M18 Claymore, בעברית "כלימגור"' מכונים לעיתים "מוקשי טלוויזיה") מיועדים ליצור מטח רסיסים רק בזווית מוגבלת. מוקשים אלה מוצבים באופן שיפגעו בחיילי אויב ואילו חיילים עמיתים, הניצבים בזווית העיוורת, לא ייפגעו. מנגנון פיזור זה מאפשר את הצבת המוקשים הכיווניים סמוך לעמדות הגנה, כשהם ניצבים אל מול פני האויב. מוקשים אלה מופעלים בתיל ממעיד, או בהפעלה ידנית.
צ'יקן
גנריך אוסטרמן
תזמורת בורנמות
גליב, ניו סאות' ויילס
קת'רין ביגלו
קתרין ביגלואו
קת'רין ביגלואו
המפלגה הסורית הסוציאליסטית הלאומית
אולטימו
אולטימו (באנגלית: Ultimo, מבוטא לעיתים אלטימו) הוא פרוור בסידני. אולטימו מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney).
גאוגרפיה.
אולטימו מצוי 2 ק"מ דרום-מערבית ממרכז העסקים הראשי של סידני, גובל בצדו המערבי בגליב, בצפון בפירמונט, במזרח בהיימרקט ובדרום בצ'יפנדייל.
היסטוריה.
אולטימו היה שם האחוזה של ד"ר ג'ון הריס (John Harris), שהשתרעה על פני 140,000 מ"ר וניתנה לו מידי המושל קינג ב-1803. שם האחוזה נבחר בזכות טעות פקיד בכתב אישום שהוגש כנגד הד"ר במהלך שירותו: בכתב האישום נאמר כי העבירה היא אולטימו (כלומר אירעה בחודש שעבר ונשפטה באיחור) ולא אינסטנט (כלומר אירעה באותו חודש בו התרחש המשפט ונגעה לעבירה מיידית). טעות זו גרמה לביטולו של משפט שדה כנגד הד"ר, ולאות הוקרה הוא קרא לאחוזתו על שמה.
רחוב הריס באולטימו נקרא על שם אותו בעלים ראשון. ב-1859 האחוזה חולקה ונבנה המתווה לרחובות השונים של אולטימו, וב-1880 תנופת פיתוח של בתים פרטיים בשטח הביאה את האוכלוסייה ל-30,000 תושבים רשומים, באזור שהוא כעת פירמונט ואולטימו. במהלך המאה ה-20 הפך אולטימו לאזור תעשייה ואחסון, ומאות בתים נהרסו כדי לפנות מקום לבתי חרושת. בהדרגה הצטמצמו בעלי הבתים הפרטיים בשטח עד שהאוכלוסייה ב-1978 מנתה פחות מ-2,000 איש.
תעשיית הצמר הייתה בין הגדולות באולטימו, עם למעלה מ-15 בתי מסחר שעסקו בתחום. בסוף המאה ה-20 שינויים במרכז העסקים המרכזי של סידני משכו עסקים לעבור מהפרוור, ורק מעטים מהם נותרו בתום המאה. אחד מהעסקים שנותרו שם הוא קואופרטיב חקלאי החלב (Dairy Farmers Cooperative) שנותר במקום מאז הקמתו ב-1912.
ב-1830 יובשה הביצה בחלקו המערבי של אולטימו, במפגש עם הגליב, ונבנה שם פארק ונתוורת', ששימש ביתה של נבחרת הראגבי של הגליב בתחילת המאה ה-20.
תרבות.
באולטימו מצויים אולפני שידורי הטלוויזיה והרדיו של רשת ABC (ר"ת של Australian Broadcasting Corporation), ברחוב הריס. כמו כן מצויים בפרוור מספר אולפני הקלטה ואולפני טלוויזיה ציבורית. באולטימו מצוי מוזיאון אחד, הפאוורהאוס מוזאום (Powerhouse Museum), מוזיאון מדע גדול.
כמחצית מהדרים באולטימו הם ילידי חו"ל, שהיגרו לאוסטרליה. רבים מהם ילידי סין או מדינות הקרובות לסין, וייתכן שבחרו להתגורר במקום בעקבות קרבתו לצ'יינהטאון.
Victor Talking Machine
שרק 4
מטבח ים תיכוני
פאבליק מורוזוב
פבליק מורוזוב
התזמורת הסימפונית בורנמות'
תזמורת בורנמות'
אבו קש
אַבּוּ קַשׁ (ערבית: أبو قش) הוא יישוב פלסטיני מוסלמי כ-6 ק"מ צפונית מרמאללה וכק"מ אחד דרומית לאוניברסיטת ביר זית. הכפר שוכן בגובה 765 מטרים.
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 49 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 246 תושבים, כולם מוסלמים.
בנובמבר 2015, נעצר מוחמד אל-קיק, עיתונאי בן 33, תושב הכפר, נשוי ואב לשניים, על ידי הרשויות הישראליות והוצא נגדו צו מעצר מנהלי ללא משפט, וללא אישום. זמן קצר לאחר מעצרו, פתח אל-קיק בשביתת רעב במחאה על המעצר, שבה הוא התמיד 93 יום.
מעגל שוטה
מעגל קסם
RCA רקורדס
RCA רקורדס (באנגלית: RCA Records) היא חברת תקליטים שנקראה בעבר RCA Victor (כממשיכת דרכה של חברת ויקטור טוקינג משין). החברה-האם של תקליטי RCA בין השנים 1928 עד 1983 הייתה תאגיד האלקטרוניקה RCA. ב-1986 הפכו "תקליטי RCA" למותג של תאגיד BMG, ומ-2008 זהו מותג של סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
היסטוריה.
ראשית הדרך.
ממציא הגרמופון, אמיל ברלינר, הקים את חברת ברלינר גרמופון בארצות הברית בשנת 1895. בשנת 1901 היא התמזגה לחברת "ויקטור טוקינג משין", שייצרה הן מכשירי גרמופון והן תקליטים. עד 1926 הייתה החברה עצמאית, ועד שנת 1929 נרכשה על ידי תאגיד האלקטרוניקה הענק RCA ונוצרה חברת התקליטים RCA-ויקטור. יחד עם רכישת ויקטור רכשה RCA את זכויות השימוש במותג His Master's Voice בצפון אמריקה ובאמריקה הדרומית.
בשנת 1931 התמזגה החברה-האחות הבריטית של ברלינר גרמופון, חברת גרמופון הבריטית ל-EMI, עובדה שהעניקה ליו"ר תקליטי RCA, דייוויד סארנוף, מושב במועצת המנהלים של EMI. RCA מכרה את מניותיה ב-EMI ב-1936 אך EMI המשיכה להפיץ את תקליטי RCA בבריטניה תחת מותג HMV. RCA המשיכה להפיץ את תקליטי EMI בצפון אמריקה עד 1957.
כבר ב-1931 ניסתה RCA להוציא לשוק פורמט אריך נגן של ⅓33 סיבובים בדקה, שנכשל מסחרית עקב המשבר הכלכלי העולמי של 1929 ונאלץ להמתין להוצאה מחודשת רק לאחר מלחמת העולם השנייה.
בשנות הארבעים סבלה RCA מחרם אותו הטיל איגוד המוזיקאים על אמניו, שלא הקליטו כלל בחברת התקליטים בין 1942 ל-1944. יוצאת דופן הייתה התזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית בניצוחו של ארטורו טוסקניני שהקליטה ב-RCA בתוקף שייכותה ל-NBC, חברה-אחות בבעלות תאגיד RCA.
ב-1949 הוציאה RCA את פורמט ה-45 סיבובים לדקה, שהפך לסטנדרט להקלטת סינגלים של מוזיקת פופ, כמו כן הציגה את ה-EP (מיני-אלבום), שניהם כתשובה לאריך הנגן שהציגה חברת התקליטים קולומביה רקורדס.
ב-1942 המציא נשיא החברה דייוויד סארנוף את המונח "אלבום זהב" והעניק את אלבום הזהב הראשון לגלן מילר, שמכר מיליון ומאתיים אלף עותקים.
בין אמני החברה בשנות הארבעים ניתן למנות גם את סידני בשה, דיזי גילספי, לואי ארמסטרונג, ג'ק טיגרדן ועוד.
שנות החמישים.
יריבתה העיקרית של RCA בשנים אלה הייתה קולומביה, ו-RCA החלה לשווק אף היא אריכי נגן. בין אמניה ניתן למנות את התזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוחו של שארל מינש, תזמורת פילדלפיה בניצוחו של יוג'ין אורמנדי, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו בניצוחו של פייר מונטה והפילהרמונית של ניו יורק, בנוסף לתזמורת RCA-ויקטור, שהוקמה במיוחד וזכתה להצלחה בניצוחו של ליאונרד ברנשטיין.
ב-6 באוקטובר 1953 קיימה RCA הקלטה סטריאופונית נסיונית, בה ניצח לאופולד סטוקובסקי על קבוצת נגנים מניו יורק שניגנו "רפסודיה רומנית" מאת ג'אורג'ה אנסקו ואת האופרה יבגני אונייגין מאת צ'ייקובסקי. במהלך השנתיים שלאחר מכן השתתפו בניסויים הסטריאופוניים אמנים נוספים של החברה.
ב-1955 רכשה RCA מסאן רקורדס את זכויות ההקלטה של אלביס פרסלי תמורת סכום עצום, במונחי אותם ימים, של 35,000 דולר. אלביס יהפוך לאמן למוכר ביותר של RCA. כבר בינואר 1956 זכה תקליטו "Heartbreak Hotel" לתקליט זהב של RCA, לאחר מכירות של מיליון עותקים.
ב-1957 סיימה RCA את הסכם ההפצה שלה עם EMI ועברה להפיץ בצפון אמריקה את תקליטי DECCA, שהפיצה את תקליטי RCA בבריטניה עד 1971. בתגובה רכשה EMI את קפיטול רקורדס.
באותה שנה פתחה RCA את אולפני ההקלטה המשוכללים שלה בנשוויל, טנסי, שנקראים RCA Studio B. אלביס הקליט את רוב אלבומיו באולפנים אלה וכן האחים אברלי, וילי נלסון, דולי פרטון ואחרים, שהגדירו את סגנון "הקאנטרי של נשוויל" והפכו את העיר לבירתם.
בין אמני החברה הנוספים בשנים אלה ניתן למנות את: הארי בלפונטה, חוזליטו, ארמנדו מנסנרו, בו דידלי, ליונל המפטון, סאני רולינס ועוד.
שנות השישים והשבעים.
ב-1963 הציגה RCA את טכנולוגיית ה-"Dynagroove", שהכניסה לראשונה מיחשוב להתהליך ההפקה. על גבי התקליט "!This Is Dynagroove" הוקלטו קטעים שונים כגון הסטנדרטים "סוואני" של ג'ורג' גרשווין, "סטארדאסט" ו-"Take the A train" וכן הפינאלה לסימפוניה הראשונה של מאהלר בביצוע תזמורת בוסטון ודואט מ"מאדאם באטרפליי".
בספטמבר 1965 הציגה RCA את הקלטת "סטריאו 8", עליה הוטבעה הקלטה של 8 ערוצים. ב-1968 הציגה RCA את ה-"Dynaflex", תקליט עשוי ויניל דק, במקום תקליט השלאק העבה והשביר.
בין אמני החברה באותן שנים ניתן למנות את ג'פרסון איירפליין, סם קוק, פול אנקה, ניל סדקה, אודטה, נינה סימון, האיגלס, דייוויד בואי, יוריתמיקס, איגי פופ, לו ריד, ואנגליס, זי זי טופ והמאנקיז.
משנות השמונים ואילך.
ב-1985 רכשה RCA 50% ממניות חברת התקליטים אריסטה רקורדס מחברת האם שלה, ברטלסמן. שנה לאחר מכן רכשה ג'נרל אלקטריק את תאגיד RCA, בעוד חטיבת המוזיקה, ובכלל זה חברות התקליטים RCA וארטיסה נמכרו חזרה לברטלסן תוך יצירת תאגיד BMG. BMG החייתה את מותג RCA-ויקטור להקלטות ג'אז, בלוז ומוזיקת עולם. ב-2008 התפרקה BMG וזכויות חברת תקליטי RCA עברו לסוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
בין אמני החברה באותן שנים ניתן למנות את טייק ד'את, וסטלייף, פו פייטרס, קלי קלרקסון, כריסטינה אגילרה, אבריל לאבין ועוד.
בישראל.