הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי וציון 13% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 163 ביקורות.
שבע החותמות
בית המכפלה
בית המכפלה הוא בית מגורים בן שלוש קומות (חמישה מפלסים) בחברון בסמוך למערת המכפלה, שנרכש בידי יהודים ומתגוררות בו משפחות יהודיות.
ההליכים המשפטיים - כניסות ופינויים.
הבית אוכלס לראשונה בידי יהודים ב-29 במרץ 2012, כאשר עברו להתגורר בו 15 משפחות יהודיות, אך כעבור כשבוע, ב-4 באפריל, פונה ונאטם על ידי משטרת ישראל בהוראת שר הביטחון.
הבית נרכש מידי בעליו הפלסטיני, בתיווך אנשי קש, על רקע קשיים מרובים ברכישת מקרקעין על ידי יהודים ישירות מפלסטינים. מוכר הבניין, מוחמד אבו שהלה, ואיש הקש נעצרו בידי המשטרה הפלסטינית, בגין מכירת נכס לישראלים, בניגוד לדיני הקרקעות ברשות הפלסטינית, עבירה שדינה מיתה. בשנת 2017 עדיין הוחזק אבו שהלה במעצר, ללא משפט. מאידך, פלסטינים אחרים הציגו את עצמם כבעלי המבנה והתכחשו למכירתו. על רקע אי תיאום הכניסה לבית עם גורמי הביטחון והדרג המדיני, הוציא המנהל האזרחי בהוראת שר הביטחון אהוד ברק, צו פינוי ליושבי הבית. האזור הוכרז כשטח צבאי סגור וכאמור הבית פונה. ברק נימק זאת בכך שלא יתאפשר "מצב בו ננקטות פעולות המנוגדות לחוק, במטרה לקבוע או להכתיב לשלטון עובדות בשטח".
במהלך הימים הבודדים שבהם אוכלס הבית הביעו פוליטיקאים תמיכה במשפחות היהודיות שעברו אליו, בהם חבר הכנסת עתניאל שנלר (אשר קבע מזוזה בפתח הבית) ושר התחבורה ישראל כץ.
השרים דניאל הרשקוביץ, גדעון סער, לימור לבנת ויולי אדלשטיין הביעו התנגדות לצו הפינוי. שרים וח"כים נוספים הביעו ביקורת על התנהלות שר הביטחון והיו מהם שקראו להפקיע מידיו את המנדט בטיפול בהתיישבות ביהודה ושומרון עבור צוות שרים.
הבניין נרכש בידי חברת אלעאידון ללעקראת. חברה זו הגישה בקשה לפתיחה בהליכים לרישום המבנה על שמה כדי לאפשר את יישוב המשפחות היהודיות בבניין. קצין מטה רישום מקרקעין במנהל האזרחי החליט בספטמבר 2012 לדחות את הבקשה. החברה ערערה על ההחלטה וב-30 ביוני 2013 קיבלה ועדת העררים הצבאית את הערעור. הוועדה קבעה הקצין שגה בקביעתו כי בקשת הרוכשים לפתוח בהליכי רישום המבנה אינה עומדת בתנאי הסף. הוועדה המליצה לראש המנהל האזרחי להורות על ביצוע בחינה מחודשת של הבקשה ופסקה כי קצין המטה ישלם הוצאות משפט של 5,000 ש"ח.
ב-22 בספטמבר 2013, בעקבות פיגוע ירי בחברון שבו נהרג חייל צה"ל, הורה ראש הממשלה, בנימין נתניהו, "לפעול לאלתר לאכלוס בית המכפלה"
עם זאת, כעבור יומיים הבהירה פרקליטות המדינה בתשובתה לעתירה לבג"ץ, כי "ראש הממשלה הביע עמדה התומכת באכלוס המבנה, אך ורק בכפוף להוראות כל דין", ולכן "אין כוונה לאשר את אכלוס המבנה בטרם השלמת ההליכים"
בדצמבר 2015 החליטה "הוועדה לרישום ראשון" של המנהל האזרחי שהמתנחלים לא הצליחו להוכיח שהם אכן רכשו את הבית ושלא הוכח שהמסמכים שהוגשו לשם הוכחת הרכישה היו מהימנים. ביוני 2017 קבעה ועדת העררים של המנהל שהוועדה לרישום ראשוני טעתה בשורה של טעויות והתעלמה לכאורה ממסמכים שהוגשו לה. היא החליטה להחזיר את הדיון לוועדה לרישום ראשון כדי שתבחן מחדש את כל המסמכים בתיק.
ב-25 ביולי 2017 נכנסו לבית 15 משפחות יהודיות מספר שרים הביעו תמיכה במהלך וראש הממשלה הורה לשר הביטחון שלא לפנות אותם "עד להודעה חדשה". מח"ט חברון הכריז על המקום "שטח צבאי סגור" על מנת למנוע כניסת אנשים נוספים.
ב-25 באוגוסט 2019 נכנסו לבית המכפלה שלוש משפחות יהודיות אחר שהרכישה אושרה להסדר הרישום הראשון. בספטמבר קבע יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין מזוזה בפתח לבית.
מאוריסיו פונס
קרלוס מאוריסיו פונס קרטחנה (בספרדית: Carlos Mauricio Funes Cartagena; נולד ב-18 באוקטובר 1959) הוא עיתונאי ופוליטיקאי מאל סלוודור, שכיהן כנשיא אל סלוודור בשנים 2009–2014.
חייו.
בנם של רואה החשבון רוברטו פונס ושל המזכירה מריה מירנה קרטחנה, מאוריסיו פונס למד במכללת "קולחיו סנטרואמריקה" ומכללה הישועית האקסטרנית "סן חוסה". בהמשך למד ספרות ותקשורת באוניברסיטה המרכז אמריקאית ע"ש חוסה סמאון קאניאס בסן סלוודור.
פונס התחיל את הקריירה העיתונאית שלו בערוץ הטלוויזיה 10 בפברואר 1986. מ-1987 הועסק בערוץ 12 בו ניהל את התוכנית הראיונות הפופולרית "ראיון היום" ותוכניות חדשות. כמו כן במשך 15 שנה היה כתב של הרשת "סי. אן.אן" בשפה הספרדית. הוא היה כתב בימי מלחמת האזרחים בסלוודור, ובאותה תקופה גיבש את השקפתו הפוליטית.
אחד מאחיו נהרג בעת מלחמת האזרחים. בנו הבכור אלחנדרו פונס ולאסקו, נרצח בגיל 27 בשנת 2007 בעת ששהה בפריז לצורך לימודי צילום, תוך כדי שנתקף על ידי גבר ממוצא מרוקאי.
פונס נבחר לתפקידו כמועמד מפלגת השמאל חזית השחרור הלאומי פראבונדו מארטי (FMLN). הוא גבר על יריבו רודריגו אווילה ממפלגת הברית הלאומית, לאחר שזכה בכ-51.3% מקולות הבחירות.
מאז נכנס לתפקידו, ניהל פונס מגוון רחב של רפורמות חברתיות שנועדו להילחם בעוני ובפערים החברתיים במדינה. בין היתר, בוטלו תשלומים עבור שירותי בריאות, הוחל באספקת מדי תלבושת אחידה ומזון לתלמידים, הממשלה החלה לבצע הכשרות מקצועיות והוחל בתשלום קצבאות זיקנה.
עם הגעתו לשלטון הנשיא פונס חידש את היחסים הדיפלומטיים עם קובה, שהיו מנותקים במשך 50 שנה, מאז המהפכה הקובנית. הוא כיהן בתפקיד עד 2014.
לאחר תקופת שלטונו הואשם בהלבנת הון וקיבל מקלט מדיני בניקרגואה.
פונס נשוי לד"ר ואנדה פיניאטו, ילידת ברזיל שהתאזרחה בסלוודור והייתה פעילה במפלגת העובדים בארץ מולדתה. יש להם בן, גבריאל.
פיטר רונו
פיטר קיפצ'ומבה רונו (באנגלית: Peter Kipchumba Rono ; נולד ב-31 ביולי 1967) הוא אתלט עבר קנייתי. הוא אלוף אולימפי בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה.
רונו נולד בכפר קמובו ליד קפסאבט שבמחוז נאנדי שבקניה.
רונו זכה במדליית זהב באליפות אפריקה בריצת שדה שנערכה בניירובי, בשנת 1985.
באליפות העולם באתלטיקה לנוער הראשונה, שנערכה באתונה, יוון בשנת 1986 זכה רונו במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:45.62 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 14 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:20.03 דקות.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה במרץ 1987 קבע רונו בריצת 1500 מטר תוצאה של 3:48.81 דקות ולא עלה לשלב הגמר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בספטמבר אותה שנה הוא סיים במקום 22 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:44.76 דקות.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת סיאול (1988) זכה רונו במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.96 דקות, לפני פיטר אליוט מבריטניה (3:36.15 דקות) וינס-פיטר הרולד ממזרח גרמניה (3:36.21 דקות) ובכך היה לאתלט הצעיר ביותר שזכה במדליית זהב במשחקים האולימפיים בריצה זו (21 שנים ו-62 ימים).
בתחרות שנערכה בלוזאן, שווייץ ביולי 1991 קבע רונו בריצת מייל תוצאה של 3:51.41 דקות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בסוף אוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום 16 בתוצאה של 3:41.76 דקות.
לאחר המשחקים האולימפיים, רונו לא זכה בתואר חשוב כל שהוא. הוא התמקד בלימודיו וסיים תואר ראשון ותואר שני באוניברסיטת מאונט סנט מארי שבמרילנד שעבורה השתתף בתחרויות ובהמשך גם אימן את ספורטאיה.
כיום, מתגורר רונו בניו ג'רזי עם רעייתו, מרי קירוי, בעלת מדליית ארד בריצת 10000 מטר ממשחקי אפריקה שנערכו בניירובי בשנת 1987 ומועסק על ידי חברת ניו באלאנס. ילדיו, פטריק ואירן, אף הם אתלטים מצטיינים.
ג'ילואה
ז'ילואה
ריקרדו מרטינלי
ריקרדו אלברטו מרטינלי ברוקאל (בספרדית: Ricardo Alberto Martinelli Berrocal; נולד ב-11 במרץ 1952) הוא איש עסקים שכיהן כנשיא פנמה בשנים 2009–2014.
מרטינלי שימש כמנהל הביטוח הלאומי בפנמה בין השנים 1994 ל-1996, ובין 1999 ל-2003 כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים של החברה המנהלת את תעלת פנמה וכשר לענייני התעלה. ב-1998 הקים את מפלגת המרכז-ימין קאמביו דמוקרטיקו (Cambio Democrático; "שינוי דמוקרטי"), וב-2004 היה מועמד המפלגה לנשיאות. הוא הגיע למקום הרביעי והאחרון, לאחר שקיבל כ-5.3% מהקולות, ומפלגתו השיגה שלושה מושבים בפרלמנט.
בבחירות שנערכו בשנת 2009 זכה מרטינלי בניצחון סוחף, לאחר שקיבל כ-60% מקולות הבוחרים. הוא נהנה גם מרוב מוחלט בפרלמנט, לאחר שמפלגתו קיבלה 42 מתוך 71 המושבים. הוא הושבע לנשיא ב-1 ביולי אותה שנה. ב-1 ביולי 2014 הסתיימה כהונתו של מרטינלי כנשיא.
נגד הנשיא לשעבר מתנהלת חקירה על פרשות שחיתות מרובות, וחקירה עיקרית על טענות של האזנות סתר לא חוקיות כנגד אנשי ממשל ובעלי עמדות מפתח במדינה. את מכשירי ההאזנה לפי התביעה קנה הנשיא לשעבר מחברה ישראלית שגם הגיעה ואימנה את אנשיו בהפעלתו. ב-22 בדצמבר 2015 הוצא נגדו צו מעצר בגלל אי הופעתו לבית המשפט. הנשיא לשעבר עזב את המדינה בינואר 2016 ולא חזר. ב-12 ביוני 2017 נעצר מרטינלי על ידי שירות המרשלים של ארצות הברית והוסגר לפנמה ב-11 ביוני 2018. ב-9 באוגוסט 2019 זיכה הרכב בן שלושה שופטים את מרטינלי מאשמת שחיתות וריגול פוליטי בזמן כהונתו והורה על שחרור ממעצר הבית בו שהה.
פורפיריו לובו סוסה
פורפיריו לובו סוסה (בספרדית: Porfirio Lobo Sosa; נולד ב-22 בדצמבר 1947), ידוע גם בכינויו "פפה לובו", היה נשיא הונדורס בין השנים 2010–2014.