מצב זה החל להשתנות בשנות השמונים של המאה העשרים, עם מאמציהן של כנסייות סנטו דיימי ו-UDV לזכות בלגליזציה ולאפשר שימוש באיוואסקה לצורכי פולחן בברזיל. נכון להיום, באמזוניה השימוש באיוואסקה, בין אם בהקשר הילידים ובין אם בהקשרים של קבוצות הדתות הסינקרטיות המודרניות השונות, הוא חוקי. בברזיל, בתקופת שלטון (בסוף שנות השמונים), היה ניסיון של הרשויות לשנות מעמד חוקי זה, אך בסופו של דבר זה לא אושר. בעולם המערבי המצב אינו חד משמעי. כשלעצמו, DMT נמצא ברשימת הסמים בפיקוח, וככזה הניהול והצריכה שלו בארצות הברית (ובמשתמע, במדינות רבות אחרות, כולל בישראל) אינם חוקיים. בשנת 2001, בעקבות פשיטה משטרתית על טקס בכנסיית סנטו דיימי בהולנד, זכתה הכנסייה בתביעה, וכתוצאה מכך השיגה לגליזציה רשמית של השימוש באיוואסקה בהקשר לטקסים הדתיים שלה. בצרפת ובאיטליה השימוש באיוואסקה אינו חוקי, בארצות הברית וקנדה האיוואסקה נחשב לסקרמנט ועל כן הותר השימוש בסם לצורכי פולחן דתי אך הוא אסור לשימוש אחר. תהליך דומה חל גם במדינות אחרות באירופה ואסיה.
המצב החוקי בישראל.
איוואסקה לא מופיעה במפורש בחוקי הסמים של ישראל, עם זאת, DMT רשום כבלתי חוקי על פי חוק הסמים המסוכנים של ישראל מאז שנת 1973. עם זאת, יבוא של צמחים או משקאות המכילים DMT, כמו איוואסקה, לישראל אסור ועלול לגרור עונשים פליליים. מספר אנשים כבר הואשמו והועמדו לדין בגין יבוא והפצה של איוואסקה בישראל.
החוק הישראלי אכן מקל עם משתמשים לראשונה, שאין להם עבר פלילי קודם, אך הוא מחמיר עם אלה שנידונו בעבר. עם זאת, תרבות האיוואסקה חיה בישראל, עם מחקרים מדעיים רבים וחוגים מחתרתיים של אנשים הקשורים לצמחונות פרואנית וקבוצות הקשורות לסנטו דיימי. כמה קבוצות תיארו את עבודתן כ"רוחנית" שכוונתן ליצור גשרים בין אוכלוסיות יהודיות ופלסטיניות, וכמה ותיקי מלחמה טענו שהם שותים איוואסקה לריפוי מ-PTSD.
ממצאי המחקר הפרמקולוגי וההשפעות השונות.
התפשטות השימוש באיוואסקה ברחבי העולם העלתה חשש לגבי הרעילות האפשרית של השיקוי מצד אחד ותקוות לפוטנציאל טיפולי מצד שני. משום כך, בעשורים האחרונים נערך מחקר נרחב כדי לבחון את ההשפעות המידיות וארוכות הטווח של הסם כדי להעריך את יעילותו, בטיחותו ורעילותו. כיום מספר הולך וגדל של מחקרים מעידים על התכונות הפסיכותרפויתיות של איוואסקה ובטיחות בשימוש בו. הממצאים של המחקרים מעידים כי קיים מגוון רחב ומשתנה של סימנים וסימפטומים המופיעים בתחום הפיזיולוגי, הרגשי והקוגניטיבי, וכן בשדה התפיסתי.
בשל העובדה שאיוואסקה הוא סם משנה תודעה, ולנוכח הסטיגמה החברתית על שימוש בסמים בכלל, יש כאלה בממסד האקדמי והחברתי הנוטים לפקפק במניעים של החוקרים ובכך מטילים ספק על מחקר זה. זוהי בהחלט הכללה גסה, אך יש לה בסיס עובדתי מסוים. שכן, יש חוקרים של איוואסקה המזהים את עצמם בפומבי כפעילים נגד איסור השימוש בסמים ולהם יש במפורש עיסוק בפוליטיקה התרבותית של "המלחמה בסמים."
פעילות ביוכימית.
מחקר שנערך לאחרונה כימת 2419 תרכובות במִרתח של איוואסקה. מבחינה ביוכימית, המרכיבים הפעילים העיקריים בשיקוי האיוואסקה הם האלקלואידים דימתילטריפטאמין (DMT – שמקורם בפסיכוטריה וירידיס או תחליפיה), ומה שמכונה האלקלואידים של הרמלה – בעיקר, הרמין, הרמלין וטטרהידרוהרמין (שמקורם בצמח האיוואסקה); אלה האחרונים הם כולם בטא קרבולינים שהם מעכבי מונו־אמין אוקסידאז.
ה־DMT הוא הלוצינוגן רב עצמה המגביר את ההפעלה של המוליך העצבי סרוטונין. בצריכה אורלית, השפעתו מתבטלת משום שהמונו־אמין אוקסידאז (MAO) שנמצא במערכת העיכול מפרק את ה־DMT. על כן, נדרשים מעכבי ה־MAO שמופקים מגזע האיוואסקה ומגנים על ה־DMT בשלמותו ובכך הופכים אותו לפעיל גם בצריכה אורלית. מכאן גם הצורך בשני הצמחים כדי להפיק מהם את האפקט הסינרגטי שמאפשר את הפעילות העוצמתית הנדרשת. ההשפעה המקסימלית של DMT טהור חזקה בערך פי שניים מזו של איוואסקה במינונים מקבילים, מה שהופך את ההשפעות של איוואסקה הרבה יותר ניתנות לשליטה מאשר DMT.
מסתבר כי ה-DMT בצורתו הטבעית נמצא במינים רבים של בעלי חיים וכן בשתן, בדם ובנוזל המוחי של בני אדם, אך תפקידו הפיזיולוגי עדיין לא ידוע.
שינויים פיזיולוגיים.
איוואסקה בטוחה מבחינה פיזיולוגית. השינויים הפיזיולוגים הנפוצים בזמן השפעת האיוואסקה כוללים הרחבת אישונים, עלייה קלה בלחץ דם דיאסטולי, עלייה במחזורי נוירואפינפרין והורמוני סטרס, כגון: קורטיזול ופרולקטין. כמו כן תחושות צריבה בבטן, עקצוצים, בחילות והקאות. הנוכחות של ה-DMT והרמלין (MAOIs) בפלזמה, נעלמת מהאורגניזם לאחר שמונה שעות.
החוויות הנלוות.
החוויות הסובייקטיביות הנפוצות בזמן ההשפעה כוללות: שינויים בתפיסה התחושתית, השמיעתית ותפיסת הגוף וכמו כן חזיונות ויזואליים עוצמתיים, שינויים במצב הרוח, הצפה של זיכרונות ישנים, שינויים בתפיסת הזמן והמרחב ושינויים בתפיסת העצמי. חוויות סובייקטיביות נוספות כוללות עייפות קלה, הגברה של מצבים רגשיים קיימים, רגישות מוגברת לסביבה ולאחר, תובנה והבנות פילוסופיות או רוחניות, פחד מאובדן שליטה, חרדה, מחשבות שווא, התרופפות האגו והרגשה של חיבור לטבע.
ההשפעות על המוח.
ממצאי מחקרים מעידים על כך, שבזמן השפעת איוואסקה, אזורים מוחיים קדמיים הקשורים בבקרה וניהול מאבדים את השפעתם על אזורים אחרים במוח ומאפשרים למידע סנסורי־מוטורי גישה יתרה למודעות, וכן מסירה עכבות ובקרה. זרימה מוגברת של דם מגיעה לאזורים הקשורים לעיבוד מידע רגשי ולאינטרוספקציה. לכן, בנוסף לאפקטים חזותיים ושמיעתיים, האיוואסקה מגבירה את מהירות המחשבה ומאפשרת אסוציאציות חדשות. המצב האינטרוספקטיבי המושרה על ידי האיוואסקה מעורר הרהורים בנושאים אישיים, והזיכרונות האישיים עשויים לעורר רגשות עזים. יחסי גומלין אלה בין מחשבות, זיכרונות ורגשות חשובים מאוד למשתמשי איוואסקה. הם סבורים כי החוויה יכולה לספק תובנות חדשות לגבי חששות אישיים, ולא נדיר שהם מאפיינים את החוויה המושרה על ידי איוואסקה כמקבילה להתערבות פסיכותרפויטית.
מחקרים אחרים מעידים כי שימוש מתמשך באיוואסקה יוצר גם שינויים מוחיים מבניים ולא רק תפקודיים. מחקר שנערך על משתמשי איוואסקה לאורך זמן מצא הבדלים מוחיים מבניים בשני אשכולות עיקריים של המוח. בניתוח תמונות של תהודה מגנטית נמצאה צמצום בעובי קליפת המוח בפיתול החגורה האחורי ובאזורים הסמוכים. וכן, עלייה בעובי קליפת המוח באונות הקדמיות המדיאליות, במיוחד בפיתול החגורה הקדמי. משערים כי שינויים אלה קשורים לשינויים משמעותיים בעמדות ובאינטרסים של המשתמשים, אימוץ ערכים פחות מטריאליסטיים, פתיחות מחשבה גדולה יותר ואפילו לתחושות מיסטיות. שינויים מבניים אלה לא קשורים להשפעה רעילה על המוח, אלא לשינויים באישיות שפשוט משקפים "הוויה שונה", אך לא פתולוגית. שינויים אלה ידועים גם כמיוצרים באמצעות אימון ותרגול בפעילויות רבות, כגון לימוד מוזיקה, ומוכרים כפלסטיות מוחית - תופעה נורמלית המתרחשת במוח שלנו ברציפות לאורך חיינו.
שימוש באיוואסקה משפיע גם על רשת ברירת המחדל במוח (Default mode network). רשת ברירת המחדל נחשבת בספרות כמנגנון הביולוגי המייצר את תחושת “העצמי”. שינויים ברשת זו יכולים להסביר את השינויים התפיסתיים והחשיבתיים לגבי העצמי והעולם בזמן החוויה הפסיכדלית למשל תחושת אובדן האגו או העצמי. מתוך הספרות עולה כי שימוש באיוואסקה יוצר הפחתת פעילות באזורים של רשת ברירת המחדל ולאחריה נראית גם עליה בקישוריות שבין רשת ברירת המחדל לרשת חיובית למשימות (Task-positive network).
ממצאים מצטברים בחקר רשת ברירת המחדל וחומרים פסיכדליים שונים הובילו לחשיבה חדשה לפיה חומרים פסיכדליים יוצרים שינוי זמני באופן עיבוד המידע במוח, זאת תוך מיקוד בעיבוד רגשי, זיכרונות ושינויים בתחושת העצמי. שינויים מוחיים אלו מאפשרים עיבוד מחדש של מידע בנוגע לעולם ולתחושת העצמי (למשל מחשבות, רגשות, זיכרונות) באופן שנותר גם לאחר שההשפעה האקוטית הפרמקולוגית שוככת. במסגרת טיפולית מיטיבה, עיבוד מחדש של מידע ותוך כדי חוויה רגשית ואינטנסיבית הוא חלון הזדמנויות ייחודי לטיפול בפסיכו־פתולוגיות מסוימות. לאיכות ולאינטנסיביות החוויה הפסיכדלית יש קשר לאפקט הטיפולי הנוצר בעקבותיה. במחקרים רבים נמצא קשר בין עליה בעוצמת החוויה הפסיכדלית הפנומנולוגית (למשל דיסוציאציית אגו או חוויות רוחניות משמעותיות) לבין הטבה ארוכת הטווח במדדים נפשיים.
לגבי פוטנציאל הניצול לרעה של איוואסקה, במחקרי הדמיה עצבית עם מתנדבים בריאים, לא נצפתה הפעלה של אזורי מוח הקשורים למערכות התגמול - אזורי המוח המופעלים על ידי סמים עם פוטנציאל להתמכרות. כך שהמסקנה העיקרית של מחקרים אלה היא ששימוש מכבד ומבוקר באיוואסקה שנלקח במסגרות קהילתיות יכול להשתלב בחברה המודרנית עם יתרונות לבריאות הציבור.
אפימתיאוס
בית-חולים שדה
פריפיאט (עיר)
פְּריפּיָאט (באוקראינית: При́п'ять, ברוסית: При́пять) היא עיר רפאים השוכנת במחוז קייב שבאוקראינה, סמוך לגבול עם בלארוס ובעבר בשטחה של ברית המועצות. היא נוסדה ב-1970 במטרה לאכלס את עובדי הכור הגרעיני צ'רנוביל והייתה לעיר משגשגת, אולם לאחר אסון צ'רנוביל ב-1986 פונתה לחלוטין על ידי השלטונות ונותרה נטושה עד ימינו.
הקמה ושגשוג.