לצ'ו (בהונגרית: Lecsó, בצכית וסלובקית Lečo, בפולנית Leczo ובגרמנית Letscho) או לֶצ'וֹ-הַק הוא תבשיל ירקות מהקלאסיקה ההונגרית, שדומה מאוד בהרכב ובצורת ההכנה לשקשוקה הצפון אפריקאית. ההבדל הבולט הוא שבמתכון הבסיסי אין ביצה. וגם בגרסת הלצ'ו עם ביצה היא מקופלת (מקושקשת) פנימה בניגוד לשקשוקה בה הביצה מתבשלת בשלמותה (עין). עוד תבשיל דומה הוא ל- מהמטבח האיטלקי.
המתכון הבסיסי של לצ'ו מכיל בצל, עגבניות בשלות, פלפלים ירוקים בהירים (ולעיתים גם אדומים או צהובים), מלח ופפריקה, יש המוסיפים שום, או אזוב תרבותי. באזורים מסוימים בהונגריה מוסיפים ללצ'ו קותלי חזיר מטוגנים בשמן.
לעיתים מגישים את הלצ'ו על בסיס של אורז (Rizses lecsó), עם בצקניות (נוֹקֶדְלֶי), או אפילו לבדו, אבל בהונגריה הלצ'ו הוא לפעמים המנה העיקרית, כאשר לעיתים מוסיפים לו יין ונקניקיה הונגרית (Lecsókolbász).
באוסטריה הלצ'ו מוגש כתוספת לנקניקיות או בשר צלוי על הגריל.
ויליאן בורג'ס דה סילבה
ויליאן בורג'ס דה סילבה (Willian Borges da Silva, מוכר יותר בכינוי "ויליאן"; נולד ב-9 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן ברזילאי שמשחק כקיצוני בנבחרת ברזיל ובקורינתיאנס.
קריירת מועדונים.
בשנת 2007, לאחר שעבר דרך מערכת הנוער של המועדון, החל ויליאן לשחק עבור הקבוצה הבוגרת של קורינתיאנס, בה לבש את חולצה מספר 10. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך בגיל 18. את שערו הראשון בקבוצה כבש בתיקו 2-2 נגד אתלטיקו פרנאאנסה ב-2 באוגוסט 2007.
ב-23 באוגוסט 2007, חתם וויליאן על חוזה לחמש שנים בשחטאר, ששילמה תמורתו 19 מיליון דולר. את הופעתו הראשונה בקבוצה ערך בניצחון 1–2 על קבוצת צ'רנומורץ אודסה ב-15 בספטמבר אותה שנה. הוא עלה כמחליף בדקה ה-57 במקום הברזילאי ג'אדסון. את שערו הראשון לזכות שחטאר הבקיע בניצחון 1–4 על ארסנל קייב ב-31 באוקטובר, במסגרת הגביע האוקראיני. את הופעתו הראשונה במסגרת אירופית ערך בהפסד 1–3 למילאן האיטלקית, ב-6 בנובמבר, בה עלה כמחליף בדקה ה-73. הוא סיים את העונה עם שער אחד ב-28 הופעות בכל המסגרות. בסיום אותו עונה זכתה שחטאר בדאבל האוקראיני תוך שהיא גוברת על דינמו קייב בתוצאה 0–2 בגמר הגביע ומקדימה אותה ב-3 נקודות בטבלת הליגה.
ב-15 ביולי שיחק ויליאן בגמר הסופר קאפ האוקראיני נגד דינמו קייב, שהסתיים בניצחון שחטאר בפנדלים. הוא פתח בהרכב והוחלף על ידי ברנדאו בדקה ה-46. ב-27 באוגוסט הוא כבש את שערו הראשון במסגרת אירופית בניצחון 1–3 על דינמו זאגרב הקרואטית. את שערו הראשון במסגרת הליגה כבש ב-1 בנובמבר נגד זוריה לוהנסק. באותה שנה גם שיחק בניצחון שחטאר בהארכה, 2-1 על ורדר ברמן הגרמנית בגמר גביע אופ"א, במה שהיה המשחק האחרון במפעל לפני שהפך לליגה האירופית. הוא סיים את העונה עם 8 שערים ב-52 הופעות, מתוכם חמישה שערים בליגה, בה שיחק בכל המשחקים מלבד אחד.
ב-31 בינואר 2013 עבר לאנז'י מחצ'קלה, במה שהייתה ההעברה השלישית בגודלה בתולדות הכדורגל הרוסי, תמורת 35 מיליון יורו.
צ'לסי.
ב-25 באוגוסט 2013 עבר ויליאן לצ'לסי האנגלית. הוא ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה ב-18 בספטמבר נגד פ.צ. בזל במסגרת ליגת האלופות, בעונתו הראשונה בצ'לסי כבש ויליאן ארבעה שערים. בעונת 2014/2015 ויליאן כבש שני שערי פרמייר ליג וזכה עם צ'לסי באליפות הליגה. בעונת 2016/2017 תחת המאמן אנטוניו קונטה, ויליאן כבש שמונה שערים וזכה באליפות שנייה שלו עם צ'לסי.
ב-9 באוגוסט 2020 ויליאן הודיע כי הוא עוזב את צ'לסי אחרי שבע עונות.
ארסנל.
ב-14 באוגוסט 2020 חתם ביריבה העירונית של צ'לסי, ארסנל, על חוזה לשלוש עונות.
בהופעתו הראשונה בקבוצה במסגרת הפרמייר ליג, ניצחה הקבוצה 0–3 את פולהאם כאשר שניים מהשערים מבשל וויליאן. את שער הבכורה כבש ב-9 במאי 2021 בניצחון קבוצתו 1–3 על וסט ברומיץ' אלביון.
קריירה בינלאומית.
ב-10 בנובמבר 2011 ערך ויליאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל, במשחק ידידות נגד נבחרת גבון.
הוא נכלל בסגל למונדיאל 2014 ולמונדיאל 2018. ויליאן נכלל בסגל נבחרת ברזיל שזכתה בקופה אמריקה 2019, ויליאן כבש שער בניצחון 0–5 על פרו במסגרת שלב הבתים של המפעל.
The Bling Ring
תוספות חכמי אנגליה
תוספות חכמי אנגליה הוא חיבור של אחד מבעלי התוספות שהתגורר באנגליה.
כתב יד.
כתב היד נמצא בספריית הפלטינה שבפארמה, איטליה. עורך הקטלוג (דה רוססי) ציין את כתב היד כספר מצוות קטן, ספרו המפורסם של רבי יצחק מקורביל. עקב כך כתב יד זה לא משך את העין שנים רבות. בשנות ה-70 התגלה כתב יד זה והחלו להדפיס מתוכו במהדורות דפוס. בכתב היד נמצאים חידושים למסכתות ברכות, מגילה, ביצה, פסחים, עבודה זרה, גיטין, סנהדרין, נדה, בבא מציעא וקידושין. בכתב היד מצוין מראה מקום לחידושיו במסכת כתובות, ראייה שחיבר וליקט חידושים על מסכתות נוספות.
כתבי היד יצאו לאור במשך שנות ה-70 על ידי מכון ירושלים.
זהות המחבר.
זהות המחבר ומקום מגוריו עלומה. הוא מזכיר חידושים מאביו, מגיסו ר' אהרן ומחבריו ר' אברהם, ר' יצחק ור' ישראל אבל מלבד זאת אין בחיבור פרטים ביוגרפיים נוספים עליו.
בעלי התוספות המובאים בחיבור.
כדרך כל חיבורי התוספות המחבר ליקט פירושים מבעלי תוספות וראשונים שונים כמו רבי שמעיה, ריב"ן, רבנו תם, רשב"ם, ר"י הזקן, מקובץ "שיטת אייברא" ומקובצי אביו וגיסו.
בעלי תוספות מאנגליה המובאים הם: הרב משה בן יום טוב מלונדריש (בעל הספר "תוספת אלפסי" על הרי"ף) ובניו הרב אליהו מלונדריש והרב ברכיה מניקולא, הרב מאיר בן אליהו מניקול, הרב יוסף מניקול, הרב מאיר מלונדריש, הגאון מנורהטון ועוד.
המחבר מביא גם מקובץ לויי"ה, קובץ תוספות עלום שם. גם בלויי"ה מופיעים חכמי אנגליה אך אין הוכחות שמחברו היה מחכמי אנגליה.
אודות החיבור.
החיבור, כשאר פירושי הראשונים, עוסק בעיקר בפשט הסוגיות. המחבר מתמקד בעיקר בדברי רש"י ומדקדק בלשונו הקצרה. בחיבור מובאים פסקי הלכה רבים, בין היתר במסכת ברכות בפרק כיצד מברכין מובאים פסקי הלכה על ברכות הנהנין.
ככל חיבורי התוספות, הוא מעתיק מבעלי תוספות אחרים, וישנן הקבלות רבות לתוספות שונים. עם זאת ישנם שינויי לשון רבים מחיבורים אחרים, אשר לעיתים המשפיעים על פרשנות הדברים.
הסברה בישראל
באק
לופיאן
צו קנופוס
צו קנופוס היא כתובת דו-לשונית שנכתבה בשפה המצרית העתיקה וביוונית, על גבי אסטלה מצרית עתיקה, הכתובה בשלושה סוגי כתב: כתב חרטומים, כתב דמוטי וכתב יווני. הכתובת נכתבה ב-7 במרץ 238 לפנה"ס, על ידי כוהנים מצריים בעקבות כנס שהתקיים בעיר קנופוס ליד אלכסנדריה של בכירי הכהונה המצרית. מטרת הכנס הייתה למצוא דרכים לקרב את האוכלוסייה המקומית לבית תלמי. בצו הוזכרו מעשיהם הטובים של המלך תלמי השלישי ואשתו ברניקי השנייה. בנוסף, על פי הצו קודשה בתם הנסיכה ברניקי שנפטרה כאלה.
ייחודה של הכתובת.
כתובת זו היא המוקדמת מבין הכתובות הדו-לשוניות המכונות "סדרת אבן רוזטה". הבאה אחריה היא כתובת ממפיס משנת 218 לפנה"ס לערך, שנכתבה לכבודו של המלך תלמי הרביעי והמאוחרת היא הכתובת המפורסמת שנקראת אבן רוזטה שנכתבה בשנת 196 לפנה"ס לכבודו של המלך תלמי החמישי. לכתובת זאת היה תפקיד בפענוחם של כתובות הרוזטה. מכתובת זו נמצאו מספר עותקים באורכים שונים.
האסטלות.
הכתובת הראשונה נמצאה ב-15 באפריל 1866 על ידי קארל ריכרד לפסיוס בטאניס. האבן התגלתה באקראי, בעת שלפסיוס ונשי משלחת נוספים הלכו לכפר כדי לגייס עובדים. אחד מהם ראה בתוך ההריסות בתוך העפר את הקצה של האסטלה. לפסיוס היה מודע לקיומה של הכתובת, אחד המהנדסים של חברת תעלת סואץ סיפר לו עליה. מיד לאחר הסרת העפר הוכנו עותקים של הכתובות על האסטלה וכן שלושה צילומים. האסטלה שנמצאה כתובה על גבי אבן גיר באיכות טובה, והיא כוללת בחלקה העליון 37 שורות בכתב חרטומים, בחלק התחתון 76 שורות בכתב יווני, ובקצה הימני 74 שורות בכתב דמוטי. הכתובות בכתב החרטומים והכתב הדמוטי הם במצרית עתיקה, והכתובת בכתב היווני נכתבה ביוונית. גובה האסטלה שנמצאה הוא 223.5 ס"מ, רוחבה 82 ס"מ ועובייה 34 ס"מ. האסטלה שוכנת במוזיאון המצרי בקהיר. העתק באיכות טובה נמסר על ידי השליט המצרי איסמעיל פאשא בשנת 1871 למוזיאון הבריטי/ מספר פריט EA1081.
הכתובת השנייה נמצאה בשנת 1881 על ידי גסטון מספרו בקום אל-חיסן (Kom el-Hisn) על גבי אבן גיר לבנה, והיא כוללת 26 שורות בכתב חרטומים, 20 שורות בכתב דמוטי ו-64 שורות בכתב יווני. גובהה של האסטלה הוא 222 ס"מ ורוחבה 78 ס"מ. האסטלה שוכנת במוזיאון המצרי בקהיר, מספר המוצג הוא 22186.
שבר נוסף של הכתובת נמצא בשנת 2004 ב-Bubastis, עיר באזור דלתת הנילוס במצרים התחתונה.
תוכן הכתובת.
הכתובת מכנה את תלמי וברניקה "האלים המטיבים", היא עוסקת במסעות קרב צבאיים, הדת המצרית, בעיות נפגעי רעב, וארגון ממשלתי בתקופה התלמיית. הכתובת מציינת את תרומותיו של המלך למקדשים, את תמיכתו בפולחן לאל הפר אפיס והאל מנביס שהיה האל הראשי של הליופוליס. שני אלים אלה היו פופולריים בתרבות המצרית-ההלניסטית בתקופה זאת. כן מצוינים החזרת פסלי האלים שנלקחו על ידי כנבוזי השני. הכתובת מהללת את הצלחתו של תלמי בדיכוי ההתקוממויות של התושבים ילידי מצרים. פעולות אלה מכונות בכתובת כ"שמירת השלום" במצרים. הכתובת מציינת שבתקופה שבה הצפה הנילוס הייתה נמוכה, המלך הוריד מיסים וייבא תבואה מפניקיה, סוריה, קפריסין וממדינות אחרות למצרים.
הכתובת מציינת את הקמת שבט חמישי נוסף של כהנים. ובכל שנה יחגגו ברחבי הארץ את כהונתם של "המלכים המיטיבים".