המאובנים של האייל התגלו ב:צרפת, גאורגיה, גרמניה, יוון, ישראל, איטליה, רומניה, רוסיה, ספרד, סוריה וטג'יקיסטן.
אייל זה דמה במראהו מעט לאייל אדום אך היה בעל קרניים רחבות ומסועפות שפנו כלפי חוץ והיו בעלי בסיס רחב יחסית. משקלו של האייל מגיע ל-200 עד 450 ק"ג בקירוב.
מיון.
אייל זה תואר למדע ב-1920 בידי החוקר פורטיס ובמשך שנים תואר כזן של האייל (הסוג "Cervus") ולפי מספר חוקרים היה דומה מעט למגלוצרוס או המגצרואידס ("Megaceroides").
בסוג זה ישנם 6 מינים:
סנדי הסנאית
זה התחיל בלחישה
זה התחיל בלחישה (באנגלית: Serious Charge) הוא סרט דרמה בריטי בשחור-לבן משנת 1959.
התסריט מבוסס על המחזה "Serious Charge" מאת פיליפ קינג (1956).
זה סרטו הראשון של קליף ריצ'רד והוא מופיע בו כעבריין צעיר ששר לפעמים. בסרט הוא שר את שירו המפורסם "בובה חייה" ("Living Doll").
העלילה היא על כומר שמואשם ללא עוול בכפו על ידי אנשי קהילתו בהטרדה מינית של קטין. שם הסרט בעברית נובע מהעלילה - בתחילה מופיעה לחישה של האשמה חמורה נגדו שמתפשטת כאש בשדה קוצים וגורמת להחרמתו על ידי כל תושבי העיירה.
אף על פי שאין בסרט כל סצנה של חשיפה או יחסי מין, הוא אושר לצפייה בישראל רק מגיל 16.
תקציר העלילה.
הווארד פיליפס (אנתוני קווייל) הוא כומר בעיירה בדינגטון (שם פיקטיבי) בבריטניה. הוא הגיע לעיירה לאחר שרות ארוך בצבא ופרט לעבודתו בכנסייה, הקים מועדון נוער ובו מתאמנים נערים באגרוף. הווארד מופיע גם לפני בית המשפט לנוער בהגנה על קטינים עבריינים כמו קרלי תומפסון (קליף ריצ'רד). הוא גר ליד הכנסייה עם אמו (אירן בראון) ומנהלת משק הבית מישל (ליליאן ברוז).
אחיו של קרלי, לארי (אנדרו ריי), גם הוא עבריין קטן המנהיג חבורת נערים שגורמים נזק בעיירה. הוא מתעמת בסכין עם הווארד, אך זה גובר עליו. לארי מחפש דרך לנקום בכומר.
הסטר פיליפס (שרה צ'רצ'יל) היא בתו של הכומר הקודם (נואל יולט). היא רווקה בשנות ה-30 לחייה ומפחדת להישאר רווקה זקנה. היא רוצה להינשא להווארד ואף מנשקת אותו באחת ההזדמנויות, אבל הוא דוחה אותה וגם היא מבקשת לנקום בו.
מרי ויליאמס היא חברתו של לארי ונמצאת בהריון ממנו. היא מגיעה להווארד לבקש עזרה והוא מבטיח שיעזור לה. בצאתה מדירתו מבחינה בה הסטר. מרי רואה ברחוב את לארי מתנשק עם בחורה, נמלאת כעס, פורצת לכביש ונדרסת למוות.
הווארד מזמין את לארי לבירור ומטיח בו האשמות. בתגובה גורם לארי הרס בדירה, פורע את בגדיו וברגע שנכנסת הסטר הוא אומר לה שהווארד ניסה "להתחיל איתו".
הסטר מקבלת זאת מיד והשמועות נגד הכומר הולכות ומתפשטות. מאמינים מפסיקים להגיע לתפילות, שמשות ביתו של הכומר מתנפצות, צמיגי מכונית נחתכים והוא מקבל מכתבי נאצה. הוא מתעמת עם אביו של לארי (פרסי הרברט) שתוקף אותו אך הוא מכריע אותו.
גב' פיליפס שחזרה מחופשה מוצאת את בנה אורז את חפציו וכותב מכתב התפטרות לבישוף. היא מגיעה להסטר ומטיחה בה כי הציתה את השמועות על בנה כי דחה אותה. הסטר מחליטה לחקור את לארי ומסתבר לה כי שיקר.
אנשי העיירה מבקשים מהווארד להישאר אך הוא בשלו. הוא אינו רוצה להמשיך עם אנשים שדחו אותו. הוא מתכונן לצאת עד שהוא רואה בכניסה לבית מכונית ובה קצינת מבחן (ג'ודית פירס) וקרלי תומפסון. הוא מבין כי עליו לנסוע לבית המשפט, חוכך בדעתו ועולה למכונית.
אברהם אליגרי
הרב אברהם אליגרי היה רב בקושטא ומחבר פירוש לב שמח על ספר המצוות לרמב"ם.
תולדותיו.
נולד בשנת 1557 לערך בקושטא, וגדולי הדור התכתבו עמו בהלכה, ביניהם רבי משה בנבנישתי, מחבר ספר פני משה, רבי חיים אלפאנדרי הזקן מחבר ספר מגיד מראשית, עמו התווכח ויכוח גדול בנושא סבלונות. בפולמוס הנפיחה צידד ברבי עזריה יהושע שעמד כנגד רבי יוסף איסקפה והיקל כדעת רוב רבני שאלוניקי וכנגד דעת רבני קושטא. נודע בעיקר בזכות חיבורו החשוב על ספר המצוות להרמב"ם.
נפטר בשנת התי"ב (1652).
משפחתו.
חתנו היה רבי לוי טילייו, שהתכתב בהלכה עם חכמי דורו.
שרה (שרית) הלמן
שרה (שרית) הלמן (נולדה ב-12 בפברואר 1952) היא פרופסור חבר בדימוס במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כמו כן, שהתה במעמד של פרופ' אורח, במרכז ללימודים אירופאיים במכון למחקרים פוליטיים (SiencesPo) בפריז, צרפת, ובאוניברסיטת נורת'ווסטרן באילינוי, ארצות הברית.
ביוגרפיה.
שרה (שרית) הלמן נולדה וגדלה בקורדובה, ארגנטינה. אמה, נטליה, הייתה בעלת חנות לבגדי ילדים ואביה, ארנסטו, היה ביוכימאי בהשכלתו ורוקח בעיסוקו. שני הוריה היו ילידי ארגנטינה, שהוריהם היגרו לארגנטינה ממזרח אירופה. חוץ ממנה, היו במשפחה עוד שתי אחיות ואח אחד. בנערותה למדה הלמן בבית ספר יהודי, שבו התנהלו הלימודים בשפה העברית. בשנת 1970, לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, הגיעה הלמן לשנת לימודים ב"מכון למדריכי חוץ לארץ" בירושלים, ועם תום ההכשרה שנמשכה כשנה, חזרה לארגנטינה. עם חזרתה לארגנטינה עבדה שנתיים בתנועת נוער ציונית, והתחילה ללמוד סוציולוגיה באוניברסיטת בלגראנו (אוניברסיטה פרטית) בבואנוס איירס, אך לא הספיקה לסיים שם את התואר. בשנת 1973 הגיעה פעם שנייה לישראל כעולה חדשה, ושהתה בקיבוץ בחן. ב-1974 החלה את לימודיה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית ועברה להתגורר בירושלים.
למדה לתואר ראשון, שני ושלישי בסוציולוגיה באוניברסיטה העברית. בשנים 1975–1977 למדה לתואר ראשון. בשנים 1978–1984 למדה לתואר שני. את עבודת המ.א. שעסקה בתנועות מילנאריות (תנועות המאמינות כי מתקרבת אחרית הימים) באי ג'אווה באינדונזיה במאה התשע-עשרה, כתבה בהנחיית פרופ' ראובן כהנא. בשנים 1986–1994 למדה לתואר שלישי. את עבודת הדוקטור, שעסקה בסירוב לשרת בצבא במלחמת לבנון הראשונה, כתבה בהדרכתו של פרופ' ברוך קימרלינג. במקביל ללימודיה עבדה באוניברסיטה כעוזרת הוראה וכעוזרת מחקר במחלקה לסוציולוגיה ובבית הספר לחינוך.
עם סיום לימודיה התמנתה למרצה במחלקה למדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (שהפכה מאוחר יותר למחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה). בשנת 2018 התמנתה לפרופ' חבר. בשנת 2021 פרשה לגמלאות.
במהלך השנים הדריכה הלמן בעבודות גמר ובעבודות דוקטור כ-25 סטודנטים לתואר שני, וכ-10 סטודנטים לתואר שלישי.
מתגוררת כיום בבאר שבע.
מחקרה.
הלמן מתמקדת במחקרה בסוציולוגיה פוליטית. היא עוסקת בסוציולוגיה של אזרחות, בסוציולוגיה של תנועות חברתיות ובסוציולוגיה של המדינה. חלק ממחקריה מתמקדים באופן שבו משטרי אזרחות מכוננים זהויות אשר מגויסות, מאותגרות ומנוסחות מחדש על ידי תנועות חברתיות. גישה זו הנחתה את מחקריה על הסרבנות לשרת בצבא ובמלחמה, תנועות מחאה של נשים נגד המלחמה ותנועות דתיות-אתניות, וכן בשינוי דפוסי המחאה של תנועות השלום בישראל, ממחאה המונית, למחאת עדות, וידוי וזיכרון.
הלמן עוסקת גם בשינויים שמתחוללים בזכויות החברתיות של האזרחות או בשינויים במדינת הרווחה. מחקריה בתחום זה מתמקדים במקומם של רעיונות בתהליכי שינוי מוסדי, ובאופן שבו רעיונות ופרקטיקות נאו-ליבראליות מנסחים מחדש את היחסים בין האזרחים למדינה. במסגרת זו בחנה את הייבוא לישראל של תוכניות "מרווחה לעבודה" (workfare programs) כחלק מהמפנה הנאו-ליברלי והשלכותיו על הזכויות החברתיות של האזרחות. כמו כן היא עמדה על האופן שבו תוכניות אלו שואפות לפתח בקרב המובטלים והמובטלות את ה"עצמי היזמי".
כיום עוסקת במחקר (עם פרופ' דני פילק וד"ר רמי אדוט) בנושא של צמיחת מעמדות ביניים חדשים, תוך התמקדות ביחסים בין ניעות חברתית (ניידות חברתית) לבין ניעות מרחבית.
פרסומיה.
מבחר ממאמריה.
הלמן פרסמה כ-35 מאמרים ופרקים בספרים. להלן מבחר מהם:
רודולף באואר
אלכסנדר גיאורג רודולף באואר (בגרמנית: Alexander Georg Rudolf Bauer; 11 בפברואר 1889 – 28 בנובמבר 1953) היה צייר גרמני שחי ופעל בסוף ימיו בארצות הברית.
באואר נודע כחבר בקבוצת האוונגרד שהתרכזה סביב המגזין דר שטורם בברלין. עבודתו עמדה במרכז אוסף האמנות המופשטת של סולומון ר. גוגנהיים ומוצגת כיום במוזיאון ע"ש גוגנהיים באפר איסט סייד של מנהטן, ניו יורק.
בלם יד
בלם יד, המכונה גם בלם חניה או בלם חירום (באנגלית: Parking brake or handbrake) הוא מנגנון ברכבים מוטורים המשמש כדי לשמור על הרכב ללא תנועה גם כאשר הוא חונה. בלם יד מורכב לרוב מכבל המחובר לשני בלמי גלגלים, אשר מחוברים בתורם למנגנון משיכה. ברוב כלי הרכב, בלם היד פועל רק על הגלגלים האחוריים. המנגנון עשוי להיות מנוף המופעל ביד, ידית משיכה הממוקמת ליד עמוד ההגה או דוושה המופעלת ברגל הממוקמת ליד הדוושות האחרות.
סקירה כללית.