רובה של המדינה הוא מדבר שחון. במזרח מתנשאים הרי חג'ר (2,500 מטר בשיאם), ומהם משתפלת במתינות רמה מדברית צפונה ומערבה עד סבחת מאטי - מישור מלֵחה המגיע עד לגבול ערב הסעודית. החוליות בדרום ובמערב מהוות חלק מימת החולות האדירה של רובע אל-ח'אלי. חופיהן של האמירויות נמשכים לאורך המפרץ הפרסי בצד המערבי, וחלק גובל מפרץ עומאן בצד המזרחי.
אין בשטחי האיחוד נחלים, אגמים או מאגרי מים עיליים כלשהם. מים מצויים בנאות מדבר כמו אל-עין ו, נשאבים מאקווה (אקוויפר) תת-קרקעית, או מותפלים ממי הים.
בקיץ עשויות הטמפרטורות לעלות עד °49. בשאר ימות השנה נעים יותר, °20 - °35. כמות המשקעים הממוצעת היא כ-80 מילימטר גשם בשנה. סופות החול שכיחות והן מלוות ברוחות שָׁמָל (רוח צפונית-מזרחית הנושבת לאורך דרומו של עמק הפרת והחידקל והמפרץ הפרסי) וחמסין (רוח דרומית יבשה).
יחד עם גינאה המשוונית ודנמרק, איחוד האמירויות היא אחת משלוש המדינות היחידות בעולם, שעל אף שרוב שטחן הוא ביבשת, מצויה בירתן על אי.
ארבעת האזורים המרכזיים באיחוד הן דובאי ואבו דאבי שעל חופי המפרץ הפרסי (במערב המדינה), אל עין שבמרכז מזרח המדינה באמצע האזור המדברי, ופוג'איירה שעל חוף מפרץ עומאן שממשיך ישירות אל הים הערבי שבתוך האוקיינוס ההודי.
יחסי חוץ.
יחסיה עם ישראל.
האמירויות הערביות המאוחדות, כחברות בליגה הערבית מאז הקמת הפדרציה, נקטו עמדה עוינת לישראל ונמנעו מכל קשר עמה עד להסכמי אוסלו של תחילת שנות ה-90.
לאחר הסכמי אוסלו, האמירויות נמנעה מיחסים גלויים עם ישראל בניגוד לשכנותיה, עומאן וקטר, אבל סחר עקיף בין הצדדים ויחסים ביטחוניים התקיימו מתחת לרדאר.
בנובמבר 2015 הודיע משרד החוץ הישראלי על פתיחת נציגות ישראלית רשמית ראשונה בעיר אבו דאבי, אם כי ממשלת איחוד האמירויות מצדה הצניעה את המהלך והמעיטה בחשיבותו.
ב-30 ביוני 2019 ביקר שר החוץ הישראלי ישראל כץ באבו דאבי, בירת איחוד האמירויות.
ב-13 באוגוסט 2020 הודיעו ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ונשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, כי הוסכם על הסכם איחוד האמירויות-ישראל לקראת הסדרת וכינון יחסים דיפלומטיים בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות, כחלק מהסכמי אברהם. הסכם זה נחתם ב-15 בספטמבר 2020, ואושר בשתי המדינות.
בינואר 2021, אישר קבינט איחוד האמירויות הקמת שגרירות אמירותית בישראל. ב-14 בפברואר 2021, כהמשך להסכם הסדרת היחסים בין המדינות, מונה מוחמד אל מחמוד אל חאג'ה, לשגריר ראשון בישראל, ונקרא לחזק את הידידות ושיתוף הפעולה עם ישראל.
ב-30 במאי 2021, נפתחה שגרירות איחוד האמירויות בבניין הבורסה לניירות ערך בתל אביב, דגל האמירויות הונף לצד דגל ישראל.
תוכנית החלל.
לאמירויות ישנה תוכנית חלל לאומית, שבמסגרתה שוגרה ביולי 2020 החללית "אל אמל" (תקווה) למשימת סקר סביב מאדים. היא נכנסה למסלול סביב כוכב הלכת בפברואר 2021. בשנת 2016, סארה בנת יוסף אל-אמירי שרת הטכנולויות הלאומיות, הובילה את הפרויקט המדעי של איחוד האמירויות משימת תקווה מאדים, הופ. שבוצע בשותפות עם אוניברסיטת קולורדו, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ואוניברסיטת המדינה של אריזונה.
הזאע אל מנצורי הוא האסטרונאוט האמירתי הראשון, והוא קיבל את הכשרתו ברוסיה. אליו מצטרפים עוד שלושה מועמדים שיעברו הכשרה בקבוצת האסטרונאוטים ה-23 של נאס"א : ד"ר סולטן אל ניאדי, מוחמד אל-מולה, ונורה אל מטרושי, שתהיה האישה האסטרונאוטית הראשונה מהאמירויות.
דמוגרפיה.
אוכלוסיית איחוד האמירויות הערביות ב-2018 עומדת על כ-9 מיליון תושבים. כ-12% מהאוכלוסייה הם אזרחים אמירתיים-ערבים בני המקום, בעוד כ-88% הם עובדים זרים ומהגרים מכל רחבי העולם. על כן, רק 1.4 מיליון מתושביה הם אזרחי המדינה.
במדינה אוכלוסייה מלאומים ומוצאים שונים ומגוונים. חמשת הלאומים הכי נפוצים באמירויות של דובאי, שארג'ה ועג'מאן, הם: הודים (25%), פקיסטנים (12%), אמירתיים-ערבים בני המקום (9%) בנגלדשים (7%), ו-פיליפינים (5%). עובדים זרים מאירופה (כולל מעל ל-100 אלף בריטים), אוסטרליה, צפון אמריקה, ומרכז ודרום אמריקה, מהווים כחצי מיליון מאוכלוסייתה. שאר האוכלוסייה הם ערבים ממדינות אחרות (ובפרט מצריים ועומאניים). רובם הגיעו כעובדים זרים לאמירויות עם תחילת שגשוג תעשיית הנפט מאז שנות ה-60.
היחס בין מספרי הגברים למספרי הנשים במדינה אינו טבעי: מספר הגברים גדול פי 2.2 (כשברוב קבוצות הגיל מגיע אף ל-2.75) ממספר הנשים. זהו הפער השני הגדול ביותר בעולם לטובת הגברים לעומת נשים (אחרי קטר).
כ-88% מהאוכלוסייה מתגוררים ביישובים עירוניים.
קושי רב קיים על אלה המנסים להתאזרח באיחוד האמירויות, למי שאין קשר דם או קרובי משפחה כלשהם במדינה, ומשום כך התאזרחות ניתנת תחת נסיבות מיוחדות בלבד.
דתות.
האסלאם היא דת המדינה הרשמית של איחוד האמירויות הערביות. נכון ל-2009, 76% מתושבי איחוד האמירויות הם מוסלמים (מתוכם 97% הם סונים ו-3% הם שיעים), 12% הם נוצרים, 6% בני דת ההינדואיזם, 2% בודהיסטים, ו-2% הם אחרים.
בני המיעוטים מדתות שהתפצלו מהאסלאם, כמו הדרוזים ובני הדת הבהאית, נספרים כחלק מהאוכלוסייה המוסלמית.
על פי החוק בכל האמירויות, לנשים מוסלמיות אסור להינשא לגברים לא-מוסלמים.
יהדות.
באיחוד האמירויות הערביות קהילה יהודית מתפתחת, שמורכבת רובה מאנשי עסקים ממדינות המערב, שחיים ומתפללים בחופשיות במדינה. נכון לשנת 2019 ההערכה היא כי יש בדובאי ובאבו דאבי כ-200 משפחות יהודיות. הסכם הנורמליזציה עם ישראל הביא לגדילה משמעותית של מספר היהודים במדינה ולפי רב הקהילה היהודית הרב לוי דוכמן נכון ל-2021, יש במדינה כ-500 משפחות יהודיות.
זכויות האדם.
באיחוד האמירויות אין שלטון דמוקרטי, ולאזרחים אין אפשרות להחליף ממשלה או להקים מפלגות פוליטיות. הממשלה מגבילה את חופש הביטוי ואת חופש העיתונות, והתקשורת המקומית מצונזרת כדי למנוע ביקורת על הממשלה, על פקידי ממשל או על משפחות המלוכה. חופש ההתאגדות וחופש הדת מצומצמים גם הם. על פי ארגוני זכויות האדם, זכויות אדם רבות מופרות באיחוד האמירויות הערביות. אזרחים המתנגדים לשלטון סובלים מרדיפה פוליטית. רבים מהם נחטפו על ידי כוחות הביטחון ועברו עינויים וכן היעלמות כפויה. לעצורים לא ניתנת הזכות להליך הוגן או לייצוג משפטי. מלקות וסקילה מקובלות כדרכי ענישה בבתי דין השרעיים במדינה..
בחודש נובמבר 2020 נחקקו תקנות המפחיתות את המגבלות על צריכת אלכוהול ומגורים משותפים ללא נישואים, והחמירו את הענישה במקרי רצח על חילול כבוד המשפחה.
אלכסנדר ינאי
יהונתן אלכסנדר ("ינאי") (127 לפנה"ס – ב' בשבט, 76 לפנה"ס) היה מלך וכהן גדול נצר לשושלת המלוכה היהודית של החשמונאים, וכיהן בתקופת הבית השני בין השנים 103 לפנה"ס עד מותו בשנת 76 לפנה"ס. עסק רבות במלחמות וכיבושים והרחיב מאוד את שטחה של ממלכת החשמונאים. מדיניות הפנים שלו והעדפתו את הצדוקים גרמה למתח רב, שהתפרץ למרד ומלחמת אזרחים.
עד עלותו למלוכה.
אלכסנדר ינאי היה השלישי מחמשת בניו של יוחנן הורקנוס הראשון. על פי יוסף בן מתתיהו, אביו, יוחנן, התנכר לו כבר מיום היוולדו ושלח אותו לגדול בגליל.
מהמטבעות ידוע לנו ששמו העברי היה "יהונתן" וינאי (יניי) - קיצורו. אחיו, יהודה אריסטובולוס הראשון, שנא אותו וחשש ממנו, וכשמוסרות השלטון היו בידיו, כלא את ינאי. לאחר מות יהודה אריסטובולוס ומשמת אחיו הנוסף אנטיגונוס הראשון התמנה אלכסנדר ינאי לשליט, והיה השני, מבית חשמונאי, שזיכה עצמו בתואר 'מלך'. אלכסנדר ינאי ייבם את אלמנתו של יהודה אריסטובולוס, שלומציון אלכסנדרה, שעל פי התלמוד הייתה אחותו של שמעון בן שטח, נשיא הסנהדרין.
מדיניות הכיבושים.
מבחינת מדיניות החוץ המשיך אלכסנדר ינאי במדיניות הכיבושים של אביו. עם מותו של ינאי, בשנת 76 לפנה"ס, היו גבולות ממלכתו רחבים אי פעם מימי ממלכת ישראל המאוחדת, וכללו שטחים נרחבים בעמק הירדן אותם כבש מן הנבטים, וכן את הגולן ועמק החולה, ושטחים נוספים כגדר ועזה. במלחמותיו ידע ינאי עליות וירידות, ולעיתים נזקק לסיוע מצד בעלי ברית זרים, כמו מצרים התלמיית.
ינאי ניהל שורה של מבצעים צבאיים מזהירים ומרשימים, שמטרותיהם היו אלה: השגת רציפות היסטורית טריטוריאלית לממלכת יהודה, השתלטות על נקודות מפתח באזור - ערי נמל ודרכי מסחר, חיזוק הכלכלה של יהודה, פיזור האוכלוסייה היהודית והעברתה ממקומות צפופי אוכלוסייה למקומות מדוללי תושבים, ביעור האלילות ומלחמה ממושכת בכל גילויי עבודה זרה בתחומי ארץ ישראל וצמצום חירותן של ערי הפוליס היווניות מול הגברת שלטונו הריכוזי.