ב-18 בדצמבר 1958, התקיימה בפראג הישיבה העשירית של המועצה לסיוע כלכלי הדדי (קומקון), בה התקבלה ההחלטה ונחתם הסכם על בניית צינור נפט גולמי מברית המועצות לפולין, צ'כוסלובקיה, גרמניה המזרחית והונגריה. בניית הצינור הארוך החלה בשנת 1960. כל מדינה סיפקה את חומרי הבנייה, המכונות והציוד הדרושים. צ'כוסלובקיה קיבלה נפט ראשון ב-1962, הונגריה בספטמבר 1963, פולין בנובמבר 1963 וגרמניה המזרחית בדצמבר 1963. הצינור הופעל בשלמותו באוקטובר 1964. הנפט הראשון שנשאב דרך צינור דרוז'בה מקורו בשדות הנפט במחוז טטרסטן וסמרה (קויבישב). בשנות ה-70 הוגדלה עוד יותר מערכת הצינורות של דרוז'בה עם בניית קווים מקבילים גאוגרפית.
נתונים טכניים אודות הבנייה.
הצינורות יוצרו בברית המועצות ופולין, שסתומים בצ'כוסלובקיה, משאבות בגרמניה המזרחית והונגריה סיפקה מערכות תקשורת ואוטומציה. עלויות הבנייה היו כ-400 מיליון רובל. הצינור חוצה 45 נהרות מרכזיים בדרך למרכז אירופה.
מפעילים.
החלק הרוסי של הצינור מופעל על ידי חברת הנפט טרנסנפט באמצעות חברת הבת שלה OAO MN Druzhba. המפעיל בבלארוס הוא Gomeltransneft Druzhba, באוקראינה UkrTransNafta, בפולין PERN Przyjazn SA, בסלובקיה Transpetrol AS, בצ'כיה Mero, ובהונגריה MOL.
סולי יאק
מד מים
מד מים הוא מכשיר מדידה המודד את נפח המים שעברו בצינור שמד המים מחובר אליו. המדידה משמשת לחיוב צרכן המים (כגון משק בית) במחיר המים שצרך. בנוסף לכמות המים שזרמו, מדי מים מציגים גם את הספיקה (קצב הזרימה).
מדי מים מודדים את נפח המים ביחידת מידה מקובלת: בדרך כלל מטרים מעוקבים או ליטרים, אך גם או גלונים.
בישראל.
בישראל מיוצרים מדי מים על ידי חברת ארד בע"מ. החברה מייצרת מדי מים רגילים (המצריכים אדם שיגיע אל מד המים לשם קריאת המדידה הרשומה בו), וכן מדי מים לקריאה מרחוק. יצרן ישראלי נוסף הוא חברת דורות מגופי פיקוד ובקרה בע"מ.
מד מים דיגיטלי ושמירת שבת.
מדי המים הישנים בישראל היו מכניים לחלוטין והמדידה התבצעה באמצעות מערכת גלגלי ספרות, ללא חילול שבת. בראשית המאה ה-21 הותקנו ברשויות מקומיות רבות בישראל מוני מים דיגיטליים, המכילים כרטיס פיקוד ממוחשב ואמצעים לשידור הנתונים. מאחר שמד המים ובעקבותיו המונה מושפעים ישירות מזרימת המים, נוצר מצב שהאדם שפותח בביתו את ברז המים, מפעיל את המערכת הדיגיטלית שבמד המים. פעולה זו כרוכה בהפעלת זרם חשמלי, ולמצער בהגברת זרם כזה. בשל מיקומם של מונים אלו בשטחים הציבוריים של בנייני המגורים, המודעות אליהם פחותה, ושומרי שבת רבים לא הבחינו בבעיה ההלכתית שנוצרה עם ההתקדמות במערכת מדידת המים. "משמרת השבת" העלתה את הנושא למודעות באמצעות פרסום חוברות הדרכה בבתי הכנסת ומודעות ביומון החרדי "יתד נאמן". ברשויות מקומיות חרדיות כמו בני ברק, נעצרה למעשה החלפת מדי המים, ויזמים שונים ייצרו מספר מדי מים דיגיטליים בעלי מנגנון שנותן מענה הלכתי לבעיות שהועלו. לחלק מהמונים אישור הלכתי של "משמרת השבת", ולאחרים ניתנו אישורים מגורמים רבניים אחרים.
השיטה שהוצעה היא הפסקת הקריאה והרישום הדיגיטליים החל מכניסת השבת ועד למוצאי השבת, בשעוניים ההלכתיים מצויה מערכת מכנית שיודעת להסתנכרן עם המערכת הדיגיטלית.
אמנת החלוקה על מעמדו ותנאיו של צי הים השחור
אמנת החלוקה על מעמדו ותנאיו של צי הים השחור מתייחסת לשלוש אמנות בין רוסיה לאוקראינה שנחתמו ב-28 במאי 1997, לפיהן הקימו שתי המדינות שתי ציים לאומיים עצמאיים ובהתאם למוסכם הן חילקו ביניהן את הנשק, החימוש ואת הבסיסים באזור הים השחור.
במסגרת ההסכם נקבעו תנאים לביסוס צי הים השחור הרוסי בקרים. האמנה נוספה על ידי הוראות באמנת הידידות הרוסית-אוקראינית, שנחתם שלושה ימים לאחר מכן.
רקע כללי.
התפרקות ברית המועצות הביאה לפירוק צי הים השחור והוא היה במחלוקת בין רוסיה לאוקראינה עד לחתימת הסכם החלוקה ב-1997 על הקמת ציים נפרדים וב-12 ביוני 1997 הונף לראשונה בבסיס צי הים השחור דגל הצי הרוסי. נושאת המטוסים האדמירל קוזנצוב שהיא נושאת מטוסים היחידה שנבנתה בתקופת ברית המועצות הועברה לצי הצפוני של רוסיה, אך ללא מטוסים וטייסים שנשארו באוקראינה.
פרטי ההסכם.
הסכם רביעי, שנקרא "הסכם חרקוב" נחתם ב-21 באפריל 2010 והאריך את חוזה החכירה עד 2042 (עם אפשרות לחידוש לחמש שנים נוספות) בתמורה לחוזה מוזל רב שנתי שבו רוסיה תספק לאוקראינה גז טבעי רוסי במחירים זולים יותר.
ב-28 במרץ 2014, בעקבות סיפוח קרים, הגיש נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין הצעות לדומה הממלכתית על סיום מספר הסכמי רוסיה אוקראינה, כולל הסכם החלוקה של צי הים השחור והסכם חרקוב. הדומה הממלכתית אישרה את ביטול ההסכמים הרוסים-אוקראינים הללו פה אחד על ידי כ-433 חברי הפרלמנט ב-31 במרץ 2014.
נעם מנלה
נעם מנלה (נולד ב-23 באפריל 1963) הוא חוקר תודעה ושחמטאי ישראלי בעל מד כושר בינלאומי של 2235 ומחבר ספרי העיון "הקוד היצירתי", "שחק שחמט בלתי שגרתי וזכה" ו"חשוב כמו מכונה".
קורות חייו.
נעם מנלה הוא שחמטאי שייצג בשנות ה-80 ובשנות ה-90 את מועדון הרצליה בליגה הלאומית. כיום הוא חוקר באקדמיה על השינוי התודעתי העובר על החברה בה אנו חיים כתוצאה מעלייתן והתפשטותן של הרשתות החברתיות.
מנלה הוא מועמד בכיר לדרגת אמן בשחמט ומחבר אטיודים שחמטאיים שיצירותיו התפרסמו בכתבי העת המובילים , , , Variantim ובספר האטיודים "נאה מסיים - מבחר של 222 סיומי שחמט ישראליים". בין היתר התפרסמה יצירתו בעמוד 78 בספרו של הרב-אמן ההולנדי יאן טימן, שבשיאו דורג מספר שניים בעולם, The Art of the Endgame - My Journeys in the Magical World of Endgame Studies.
בשנת 1991 זכה מנלה עם הלל אלוני במקום הראשון בישראל בחיבור סיומי שחמט.
משחקי שחמט בולטים.
נעם מנלה -ידעאל סטפק - ליגה לאומית 1979
N. Manella &amp; H. Aloni 1st Prize Israel Ring Tourney 1991, Israeli Chess Problem Art 2011
כנסים בעקבות הספרים.
בעקבות ספריו מנלה הוזמן להעביר כיתות אמן והרצאות אורח בכנסי שחמט בינלאומיים כגון:
ואסילי שבייב
ואסילי שבייב (ברוסית: Василий Шебуев; 13 באפריל 1777 - 28 ביוני 1855) היה צייר רוסי ורקטור האקדמיה הקיסרית לאמנויות.
ביוגרפיה.
אביו היה בן שושלת אצולה ושימש כאחראי במנהלת האדמירליות הרוסית על ההספקה.
בגיל מוקדם הבחינו ביכולות האמנותיות של ואסילי והוא החל לקחת שיעורים באקדמיה הקיסרית. בשנת 1794, הוא הפך רשמית לסטודנט, ולמד אצל איוואן אקימוב וגריגורי אוגריומוב. הוא זכה במדליית כסף אחרי השנה הראשונה שלו, ובמדליית זהב בשנה שלאחר מכן. בשנת 1797 סיים את לימודיו עם תעודת תואר ראשון. הוא הפך לעוזר הוראה וכעבור שנה הופקד על הוראת רישום לתלמידים צעירים יותר.
בשנת 1803, הוא נשלח ללמוד ברומא, שם הוא תרגל העתקת יצירות המאסטרים הישנים ועשה רישומים אנטומיים מתוך התבוננות בניתוחים. שלוש שנים מאוחר יותר, הוא חזר לסנקט פטרסבורג כדי להשתתף בעיטור קתדרלת קאזאן.
לאחר מכן, חייו הוקדשו לאקדמיה. הוא נבחר לאקדמאי ב-1807, עלה בסולם הדרגות, ובסופו של דבר הפך לרקטור של תחום הציור והפיסול ב-1832. בשנת 1831, הוא השתמש בניסיון הרישום האנטומי שלו כדי לכתוב ספר לימוד באנטומיה לסטודנטים לאמנות. בין אלה שלמדו אצלו באקדמיה, ניתן למנות את קארל ברולוב, אלכסנדר איוואנוב, פיודור ברוני ופיוטר באסין.
בנוסף לתפקידו באקדמיה, הוא מונה להיות מנהל מפעל השטיחים הקיסרי ב-1831, לאחר שמונה קודם לכן לצייר החצר ב-1823. הוא גם מונה למפקח על ציורים בקתדרלה במתחם מגורי משפחת המלוכה צארסקויה סלו ובקתדרלת איסק הקדוש ב-1844.
דיון מקדמי בוועדה
המופע של קאפהד!
המופע של קאפהד! (באנגלית: ) היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת אמריקאית, שפותחה על ידי צ'אד וג'ארד מולדנהואר עבור שירות הזרמת המדיה נטפליקס. סדרה זו מבוססת על משחק הווידאו "קאפהד". הסדרה מופקת על ידי ונטפליקס אנימציה.
הסדרה הופצה בשירות הסטרימינג נטפליקס ב-18 בפברואר 2022 עם 12 פרקים. ב-25 בינואר 2022 נטפליקס הודיעו כי הסדרה חודשה לשתי עונות נוספות. לסדרה יופקו 48 פרקים סך הכל. העונה השנייה עלתה לשידור בנטפליקס ב-18 באוגוסט.
תקציר העלילה.
העלילה לא קשורה למשחק אך מאוד דומה.
בפרק הראשון קאפהד חייב לשטן את הנשמה שלו בגלל שהפסיד בקר-נבל שלו אך קאפהד ומאגמן מצליחים לנצח אותו והשטן מוותר. בפרקים 8 ו9 מתגלה שהשטן לא באמת וויתר ועדיין מנסה להשיג את הנשמה של קאפהד בדרכים מסוימות ללא הצלחה, קאפהד מקבל מקווטאדרטוס סוודר קסום שמונע את הכוחות של השטן והשטן מנסה לגרום לקאפהד להוריד את הסוודר ללא הצלחה והוא מוותר שוב.
בפרק 12 גברת גביע/מיס צ'אליס(ms. chalice) מצטרפת לסדרה וגורמת לאחים להיות בעייתיים עד שלבסוף היא מכניסה את שניהם לצרה לא מכוונת ושני האחים נכנסים לכלא בזמן שמיס צ'אליס משתנה לרוח שלה ובורחת בחרטה.
בעונה השניה קאפהד ומאגמן מצליחים לברוח מהכלא ונתקעים בעוד שטויות כמו בעונה הקודמת. בסוף העונה השטן חוטף את מאגמן כיוון שמאגמן חטף לו את הקלשון.
צוות המדבבים.
מדבבים בעברית.
הדיבוב העברי בוים על ידי טליה ברקאי, והופק על ידי תומר קאופמן, ספיר רון ארגמן, דן שצברג, רוני חן ואמי בכר. הדיבוב נעשה באולפני וידאופילם אינטרנשיונל.
שיר הפתיחה של הסדרה בוצע על ידי לורה שופוב.
גדר הגבול אוקראינה–רוסיה
גדר הגבול בין רוסיה לאוקראינה נועדה למנוע התערבות צבאית רוסית באוקראינה וכדי לקדם את יוזמת נסיעות ללא ויזה מאוקראינה למדינות האיחוד האירופי.