הקורבנות, חמש נשים וארבעה גברים, טופלו בבתי החולים הסמוכים, וששה מתוכם שוחררו כבר באותו ערב.
במסיבת עיתונאים זמן קצר לאחר הירי דיווחו ראש העיר מייקל בלומברג ומפקד המשטרה ריימונד קלי כי ייתכן שחלק מהקרבנות נפגעו מירי השוטרים, ולמחרת הירי אישר קלי את הדבר.
כשנה לאחר האירוע הגישו חמישה מנפגעי ירי השוטרים תביעה נגד המשטרה והעיר לבית המשפט העליון של מנהטן.
האנס הופמן
שמיים (סרט)
שמיים (ברוסית: Небо) הוא סרט דרמה ומלחמה רוסי בבימויו של איגור קופילוב, המבוסס על אירועים אמיתיים שהתרחשו בסוריה. הפקת הסרט נעשתה בתמיכת משרד ההגנה של רוסיה. הסרט תוכנן לצאת לאקרנים ב-7 באוקטובר 2021, אך בשל מגפת הקורונה ברוסיה ועליית התחלואה מאוקטובר 2021 יציאתו נדחתה ל-18 בנובמבר 2021.
בסוף השבוע הראשון להקרנתו הסרט הכניס למעלה מ-50 מיליון רובל רוסי.
רקע.
הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים שהתרחשו ברפובליקה הערבית הסורית, כאשר מטוס קרב רוסי מסוג סוחוי Su-24 הופל על ידי מפציץ טורקי בצפון המדינה ב-24 בנובמבר 2015. הנווט קונסטנטין מורחטין פלט והצליח לשרוד ולהינצל, אך הטייס אולג פשקוב, שצנח, נורה באוויר על ידי חמושים. מאוחר יותר נהרגו כל המחבלים המעורבים במות הטייס הרוסי והטייס קיבל לאחר מותו את עיטור גיבור רוסיה.
עלילה.
במרכז הסיפור שלוש דמויות ראשיות - סגן אלוף סושניקוב, סרן מוראביוב ורס"ן זכארוב. שלושה גילאים, שלוש דמויות שונות, שלושה גורלות שונים, שנועדו להיפגש בבסיס הצבאי חמיימים, בלב סוריה המדממת.
הדמויות הראשיות פוגשות זו את זו לראשונה בחצי האי קרים במחנה אימוני הישרדות לטייסים. מוראביוב הצעיר, הנועז וחד הלשון, בניגוד לחברו הבכיר המאוזן והמיושב יותר בגדוד התעופה סושניקוב, שלא אהב מיד את הקצין זכארוב, שמעצבן את הקפטן הצעיר. החייל מגיב לו ב"הדדיות". אך השלישייה תיפגש בפעם השנייה ברפובליקה הסורית.
הסרט מגולל את שהות הכוחות המזוינים הרוסיים בסוריה, מתאר את המלחמה עם דאעש והמבצע לחילוץ הנווט, אשר, כתוצאה מהתקפה על המטוס שלו, נחת בשטח אויב.
הפקה.
צילומי הסרט החלו בחצי האי קרים באוקטובר 2020, מאוחר יותר נערכו גם בסוריה, סנקט פטרבורג ובליפצק.
בית עד'אקה
בַּיתּ עְדַ'אקֵה (בערבית: بيت عذاقه, נקראה גם: אעבאר צ'אפרה) היא עיירה במחוז עמראן שבתימן, כ-60 ק"מ צפונית-מערבית לצנעא.
העיירה.
העיירה קרויה על שם ה"עודקי", שהוא מין משובח של צמח הדורה שהיה גדל בשפע באזור.
העיירה נמצאת תחת מחוז עמראן. בעבר הייתה העיר תחת מחוז חג'ה. העיירה ממוקמת למרגלות הר גבוה הנקרא "ג'בל מסוַר".
האזור בו נמצאת העיירה נחשב לאזור יפה מאוד, וכך כתב השד"ר ר' יעקב ספיר, שביקר בתימן:
הקהילה היהודית.
התיעוד הקדום ביותר של הקהילה היהודית בבית עד'אקה הוא משנת ה'ת"ם (1680), השנה בה התרחשה גלות מוזע. המשורר סעיד בן אסבאט מקונן על קהילת יהודי בית עד'אקה שיוצאת לגלות.
הקהילה היהודית גרה בעיירה באזור נפרד מהערבים. בית הכנסת הגדול בעיירה היה של משפחת עזירי, ובמאה ה-20 נפתחו בקהילה שני בתי כנסת נוספים, האחד במעלה העיר ועל כן נקרא "אלעיליא", והשני במרכז ולכן נקרא "אלווסטניא". בית הכנסת הישן נקרא "אלספלא", מפני שהיה בתחתית העיר. בין רבני הקהילה היו מארי דוד מזעקי, ונכדו מארי ישראל עוזרי. בעיירה גדלו הרבנים יחיא והב, חיים כסאר, אברהם חייבי, ועוד.
בשנים האחרונות לפני העלייה הגדולה לארץ מנתה הקהילה יותר מחמישים משפחות. בני הקהילה עלו ארצה במבצע על כנפי נשרים בשנת ה'תש"ט (1949). עולים מהעיירה הקימו את המושב צוריאל בגליל העליון.
יהודי בית עד'אקה היו נחשבים חריפים ולמדנים, ונאמר עליהם המשפט: .
יוסף נדב
הרב יוסף נדב (נדאף) הוא רב ודיין תימני ישראלי, שכיהן כרב בתל אביב, אב בית הדין בעיר וחבר בית הדין הרבני הגדול בירושלים משנת 1990 ועד צאתו לגמלאות.
תולדות חייו.
נולד בתימן ב-1932 לעזרא נדאף. עלה לארץ ישראל, ולמד בישיבת תל אביב ובכולל "שבט מיהודה" בעיר. בו' בניסן ה'תשי"ח (27 במרץ 1958) נישא לחיה אביגיל ציפורה, בת הרב ד"ר שמואל שפרבר מלונדון (נכדת הרב דוד שפרבר ואחות הרב פרופ' דניאל שפרבר). נפטרה בשנת 1991.
בשנת 1963 החל לכהן כרב בתל אביב, וב-1965 הושבע כדיין ושובץ לבית הדין הרבני ברחובות. בהמשך, עבר לבית הדין בתל אביב, ואף כיהן כאב בית הדין.
התמודד על חברות במועצת הרבנות הראשית לישראל בשנת 1972, אך לא נבחר.
היה חבר בוועדות שונות, בהן הוועדה הבוחרת את הרבנים הראשיים לישראל,
ועדת השיפוט של פרס הרב קוק לספרות תורנית לשנת ה'תשמ"ו, ועדת פרס הרב טולידאנו לספרות תורנית ועוד.
ב-2 באוקטובר 1990 נבחר לכהונה בבית הדין הרבני הגדול. בשנת 2002 פרש לגמלאות.
עיט מנוקד
עיט מנוקד (שם מדעי: Clanga) הוא סוג של עיט ממשפחת הנציים המכיל שלושה מינים: עיט חורש, עיט צפרדעים ועיט הודי. הסוג נחשב לחלק מהסוג עיט, עד לבדיקות גנטיות שגילו כי הוא קרוב יותר אל הסוג היחידי עיט גדול ציצית. שלושת המינים שוכנים באסיה, אירופה ואפריקה. המינים עיט חורש ועיט צפרדעים הם חורפים ונודדים בארץ ישראל. הם קטנים יותר מרוב המינים בסוג עיט. לפרטים הצעירים יש כתמים לבנים על הגב והכנפיים, מה שנתן להם את שמם.
אליסון דוס סנטוס (אתלט)
אליסון דוס סנטוס (בפורטוגזית: Alison dos Santos; נולד ב-3 ביוני 2000) הוא אצן ברזילאי, אלוף העולם (יוג'ין 2022), זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) ושיאן דרום אמריקה (46.29 שניות) בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה.
דוס סנטוס נכווה באורח קשה בגיל 10 חודשים, כאשר שמן רותח ממחבת נשפך עליו. הוא אושפז במשך ארבעה חודשים בבית חולים. צלקות האירוע ניכרות על פניו, חזהו, ידו השמאלית ופדחתו. בילדותו התאמן בג'ודו ומשנת 2013 החל להתאמן באתלטיקה.
באליפות העולם עד גיל 18 שנערכה בקניה ב-2017, סיים חמישי בריצת 400 מטר משוכות.
באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה בטמפרה, פינלנד ב-2018 זכה במדליית ארד בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.78 שניות.
ב-2019 זכה במדליות זהב בריצת 400 מטר משוכות באליפות דרום אמריקה (49.88 שניות), במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בלימה, פרו (48.45 שניות) ובאוניברסיאדה שהתקיימה בנאפולי (48.57 שניות).
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-30 בספטמבר אותה שנה סיים שביעי בשיא אישי של 48.28 שניות.
מדליית ארד אולימפית.
באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית ארד, בשיא דרום אמריקה של 46.72 שניות, אחרי קרסטן ורהולם מנורווגיה שקבע שיא עולם של 45.94 שניות, וראיי בנג'מין מארצות הברית (46.17 שניות).
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-19 ביולי 2022 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא דרום אמריקה ושיא אליפות חדש של 46.29 שניות, לפני ראיי בנג'מין (46.89 שניות) וטרבור באסיט מארצות הברית (47.39 שניות).
לותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
קונראד השלישי, מלך גרמניה
נחלת יצחק (תל אביב-יפו)
זוזו גינזבורג
#הפניה זוהר גינזבורג
תום וסת
לותאר השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
לותאר השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (בגרמנית: Lothar II von Supplinburg; לותאר השני מזופלינבורג; 9 ביוני 1075 – 4 בדצמבר 1137) היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה מ-1133 ועד מותו, דוכס סקסוניה מ-1106 ועד 1125 והמלך הגרמני-רומאי ומלך איטליה מ-1125 ועד מותו.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
לותאר נולד ב-9 ביוני 1075 לרוזן גבהארד מזופלינבורג, השתייך לאצולה הסקסונית ולמחנה המתנגדים לקיסר היינריך הרביעי, ולהדוויג מפורמבאך, בתם של פרידריך, רוזן פורמבאך וגרטרוד פון הלדנסלאבן, שהתחתנה לאחר מות אביו בקרב הומבורג אן דר אונסטרו עם אורדולף, דוכס סקסוניה. לותאר גדל בטירת סופלינגנבורג שהייתה גם בית אבותיו.
בשנת 1100, בגיל 25, התחתן לותאר עם ריכנצה מנורטהיים, בתם של היינריך השמן מנורטהיים, רוזן פריזיה וגרטרוד מבראונשווייג. בשנת 1104 תמך לותאר בהיינריך החמישי במלחמת הכס נגד אביו, הקיסר היינריך הרביעי.
דוכס סקסוניה.
כאשר מת הדוכס מגנוס בילונג בשנת 1106 ללא יורש זכר, המלך היינריך החמישי נתן את דוכסות סקסוניה ללותאר ולא לחתנו של מגנוס, היינריך התשיעי, דוכס בוואריה. נסיבות המינוי לא ברורות. כמה היסטוריונים אומרים שהיינריך החמישי רצה למנות דוכס חלש, וכי הוא האמין שלותאר, שעד אז היה לו רק נחלה קטנה, הוא אכן דוכס חלש. אחרים חושדים שלותאר מונה כצאצא של משפחות אופוזיציה סקסוניות על מנת להגיע איתם לפשרה. לותאר בהחלט לא היה הנסיך החזק ביותר בדוכסות באותה תקופה. אף על פי כן, הוא נהג מדיניות עצמאית בסקסוניה מתחילת שלטונו, למשל, מסר את מחוזות הולשטיין וסטורמן לידי שוונבורג בשנת 1111. במחלוקת הסקסונית-סאלית הוא הוביל את האופוזיציה האנטי-קיסרית ועשה לעצמו שם כפוליטיקאי חכם ומנהיג צבאי מיומן; אף כי הודח זמנית מתפקידו כדוכס בשנת 1112, לאחר שנכנע בפני הקיסר בשנת 1114, הוא קיבל את דוכסותו בחזרה ואף תמך בהיינריך החמישי נגד האופוזיציה של הריין התחתון-ווסטפאלי. אולם עד מהרה הוא ושאר נסיכים מזרח-סקסונים התייצבו שוב בגלוי עם המורדים והשתתפו בקרב וולפשולץ, בו הובס צבא הקיסר על ידי הסקסונים בשנת 1115. בנוסף, הוא ואשתו ירשו את גרטרוד פון הלדנסלאבן בשנת 1116, ולאחר מותו של אוטו השני, רוזן נורטהיים וגרטרוד מבראונשווייג ירשו חלק גדול מהרכוש של נורטהיים, ברונונישן והלדנסלאבן. בשנים לאחר מכן הוא הרחיב את השפעתו בווסטפאליה במסעות נוספים ומינה רוזנים חדשים כוואסלים. הוא הרחיב באופן שיטתי את מעמדו הפוליטי באימפריה באמצעות המדיניות הטריטוריאלית שלו.