ב-26 בספטמבר 2010, פתחה הלהקה את סיבוב ההופעות הראשון שלה בטוקיו שביפן. בהופעה נכחו כ-24,000 מעריצים.
כמו כן, באותה השנה, חברי הלהקה השתתפו בתוכנית המציאות "Hello Baby", בה הם התבקשו לטפל בפעוט בן 3 בשם Yoogeun (יוגון), לכ-3 חודשים. (מינואר 2010 עד לאפריל 2010).
2011: "The First".
ב-16 במאי 2011 הוציאה לאור הלהקה את הגרסה היפנית לאלבום Replay. הסינגל עצמו יצא לאור ב-22 ביוני באותה השנה ומכר מעל ל-90,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו. הוא הוכתר לאלבום זהב בידי RIAJ על מכירה של מעל ל-100,000 עותקים באותו החודש.
ב-19 ביוני באותה השנה, שייני עשו היסטוריה בכך שהפכו לאמנים הקוריאניים הראשונים שהופיעו ב-"Abbey Road Studios" בלונדון.
ב-8 באוגוסט 2011, יצא לאור הקליפ לשיר "Juliette" בגרסתו היפנית. השירים "Juliette", "Lucifer" ו-"Replay" היו השירים הראשונים שהוציאה הלהקה בגרסתם היפנית.
באותה השנה "Tower Records Japan" הכריזו ששייני זכו בפרס "האמן הטוב ביותר של השנה" בטקס פרסי ה-K-pop Lovers, מה שסימל את הצלחתם ביפן.
2012: "Sherlock".
לאחר הצלחתם ביפן, חזרו חברי הלהקה לקוריאה, שם הוציאו את המיני-אלבום "Sherlock". הגרסה הדיגיטלית של האלבום יצאה לאור ב-19 במרץ בשנת 2012. הגרסה של האלבום עצמו יצאה לאור והופצה לחנויות יומיים לאחר מכן, ב-21 במרץ. יום לאחר מכן, ב-22 במרץ, יצא לאור הקליפ לשיר "Sherlock", שיר הדגל של האלבום, והועלה לערוץ היוטיוב של חברת התקליטים SM entertainment.
חברי הלהקה יצאו לסיבוב הופעות ביפן באותה השנה הנקרא "Shinee World 2012", ובו הופיעו כ-20 פעמים בערים פוקואוקה, סאפורו, נאגויה, אוסקה, טוקיו, קובה והירושימה.
שייני אף הוציאו לאור סינגל ביפנית הנקרא "Dazzling Girl" ב-10 באוקטובר באותה השנה. הסינגל מכר כ-97,111 עותקים בשבוע הראשון לצאתו ונבחר לשיר הנושא של הסדרה היפנית "סוקירי".
מועדון המעריצים הרשמי של שייני ביפן, Shinee World J, נפתח ב-1 בספטמבר 2012.
2013: "Dream Girl, Why So Serious? Boys Meet U ו Misconception of Us".
ב-3 בפברואר בשנת 2013, רשת MBC הכריזה כי שייני ישתתפו בספיישל הנקרא "Shinee's Wonderful Day", בו חברי הלהקה מבקרים במקומות שונים בעולם. כשאוניו ביקר בתאילנד, ג'ונגהיון ביקר ביפן, קי ומינהו ביקרו באנגליה וטאמין ביקר בשווייץ. ב-7 בפברואר SM entertainment הכריזו כי לשייני יצא בקרוב אלבום חדש ושיר הדגל שלו ייקרא "Dream Girl". ב-14 בפברואר, חברי הלהקה הציגו 6 שירים מהאלבום החדש לכמאה מבקרי מוזיקה. כמו כן, הכריזה הלהקה שהאלבום החדש שהם יוציאו יחולק לשני חלקים, החלק הראשון יהיה "Chapter 1. Dream Girl - The Misconceptions of you" ויצא ב-19 במרץ והשני — "Chapter 2. Dream Girl - The Misconceptions of Me".
באפריל 2013 ג'ונגהיון היה מעורב בתאונת דרכים. הוא לא סבל מפגיעה חמורה, אבל הוא לא השתתף בחלק מפעילויות הלהקה באותה השנה, ולא השתתף בשיר "?Why So Serious".
חברי הלהקה.
שם מלא: לי ג'ין קי,
שם במה: Onew 온유, בעברית: אוניו,
תאריך לידה: 14 בדצמבר 1989,
תפקידו בלהקה: מנהיג הלהקה, זמר ראשי.
שם מלא: קים ג'ונגהיון,
תאריך לידה: 8 באפריל 1990
תאריך פטירה: 18 דצמבר 2017 (התאבד בגלל מצב נפשי מעורער ודיכאון.)
תפקידו בלהקה: זמר ראשי.
שם מלא: קים קי בום,
שם במה: Key 키, בעברית: קי,
תאריך לידה: 23 בספטמבר 1991,
תפקיד: זמר משנה, ראפר משנה.
שם מלא: צ'וי מינהו,
תאריך לידה: 9 בדצמבר 1991,
תפקיד: ויז'ואל (הפנים של הלהקה), זמר משני, ראפר ראשי.
שם מלא: לי טאמין,
תאריך לידה: 18 ביולי 1993,
תפקיד: זמר משני, רקדן ראשי, מאקנה (הצעיר ביותר בלהקה).
דיסקוגרפיה.
בקוריאנית:
תוספות לאלבומים:
ביפנית:
סינגלים ביפנית:
פנג לי-יואן
פֶּנג לי-יואן (בסינית: 彭丽媛; נולדה ב-20 בנובמבר 1962) היא זמרת ואמנית במה סינית מפורסמת במולדתה. פנג היא אשתו של נשיא סין שי ג'ינפינג ולכן מכונה בתקשורת המערבית והסינית "הגברת הראשונה של סין".
חייה.
פנג התפרסמה כזמרת בשנות השמונים והתשעים, אז החלה להופיע במופעי הגאלה לרגל ראש השנה הסיני, שמשודרים בשידור ישיר לכל בית בסין וזוכים לרייטינג אדיר. הרפרטואר של פנג מכיל שירי הלל לצבא, למפלגה ולמולדת הסינית.
לאחר ששי ג'ינפינג התמנה בשנת 2007 לחבר הוועדה המתמדת של המפלגה הקומוניסטית הסינית, פנג הפחיתה בהדרגה את הופעותיה, ולבסוף הפסיקה להופיע באירועים מסחריים.
בשנת 2011 פנג החלה לעבוד בהתנדבות כשגרירה של רצון טוב בארגון האו"ם נגד איידס.
בתקשורת.
פנג לי-יואן זוכה לתשומת לב תקשורתית וציבורית, ובכך שונה מהמקובל בין חלק ממנהיגי סין, שעד כה חלקם הקפידו להרחיק את נשותיהם מאור הזרקורים (יוצאי דופן בולטים הם יושב הראש מאו שבמשך עשור הציב את אשתו ג'יאנג צ'ינג בעמדה מובילה על פי ההיסטוריוגרפיה הסינית הרשמית, וצ'יאנג קאי שק שאשתו סונג מיילינג עמדה בראש מערך ההסברה של סין).
עם זאת, פנג לא נוטה להתבטא באופן פומבי בתקשורת, והתקשורת המערבית מתעסקת בעיקר באנינות טעמה האופנתי. מגזין האופנה Vanity Fair, למשל, בחר בפנג כאחת הנשים האופנתיות ביותר לשנת 2013.
חידת כדור במבוך
חידת כדור במבוך הוא סוג של משחק זריזות, בו יש לתמרן מבוך (או לבירינת) או כדור אחד או יותר כך שהכדור או הכדורים יגיעו למטרה מסוימת. משחקים מעין אלו היו נפוצים מאז שצ'ארלס מרטין קרנדל המציא את המשחק "חזירים בתלתן" בשנות ה-80 של המאה ה-19, ורשם על כך פטנט בשנת 1889.
בכמה גרסאות, יש לבירינת עץ שמוטה לצדדים בעזרת שתי ידיות, ועל הכדור לעבור דרך כמה מכשולים וחורים. בחלק מהגרסאות יש מגנט המשפיע על תנועת הכדור. פרפלקסוס הוא דוגמה לחידת כדור במבוך תלת ממדית. עם עידן המחשבים, מספר גדול של גרסאות וירטואליות החלו להופיע.
מבוך היגיון
מבוך היגיון, לפעמים נקרא "מבוך עם חוקים", הוא סוג של חידת היגיון עם כל ההיבטים של חידת סיור שנמצא מחוץ לקטגוריה של מבוך טיפוסי. למבוכים אלה יש חוקים מיוחדים, לעיתים ביניהם כל מיני תנאים של המבוך או של ה"נווט" במבוך. בין מבוכי היגיון פופולריים אפשר למצוא מבוכים עם אפשרות הטיה ועוד תכסיסים חדשים המגדילים את מורכבות המבוך, לפעמים עד כדי כך שעל המבוך להיות מתוכנן בידי מחשב כדי למנוע מקרים של מעברים כפולים. דוגמאות נוספות למבוכי היגיון:
חידת סיור
חידת סיור היא חידה, בה השחקן עושה סיור בלוח (בדרך כלל דו-ממדי, אך לא בהכרח) עם אסימון המייצג את השחקן בניווטו.
לפעמים (כמו במבוכים) השחקן עצמו מסייר. לעיתים לשחקן יש יותר מאסימון אחד איתו הוא יכול לנווט. בחלק מן המקרים על השחקן לאסוף חפצים מסוימים בדרכו.
בדרך כלל ישנן נקודות התחלה וסיום לאסימון השחקן. בחלק מחידות הסיור ישנה דרישה לעבור בחלק מהנקודות על הלוח. חידות מבוך משתייכות בדרך כלל לסוג זה של חידות.
שירלי עודד דורן
קו ההמונים
קו ההמונים (群众路线 בסינית, qunzhong luxian בפין-יין, מתורגם באנגלית ל-Mass Line) היא דוקטרינה לארגון והנהגה פוליטיים שפותחה על ידי מאו דזה-דונג והמפלגה הקומוניסטית הסינית במהלך מלחמת האזרחים הסינית, והוחלה על האוכלוסייה עם השתלטות המפלגה על סין.
המפלגה הגדירה את קו ההמונים כ"ריכוז הרעיונות הנכונים שההמונים צוברים בחייהם היומיומיים". מאו פיתח את המושג קו ההמונים לכדי תורה שלמה בעלת תוכן מעשי ופילוסופי. המוטו שטבע מאו כדי לסכם את התורה הוא - "עבור ההמונים, למען ההמונים".
הנחת היסוד של התורה היא שהמפלגה מוכרחה להסתמך על תמיכת ההמונים כדי לבסס את שלטונה, ולכן היא מוכרחה לשרת את צורכיהם, לשאוב מהם השראה, ולכוון את האידאולוגיה הפוליטית ושיטות הארגון שלה לפי רצונם.
הדוקטרינה של קו ההמונים דעכה לאחר מותו של מאו, אולם ב-2013 היא הוחייתה על ידי נשיא סין שי ג'ינפינג, במסגרת קמפיין למיגור השחיתות הפושה במוסדות המפלגה והממשלה ולהשבת אמון העם במפלגה.
אדי קיו
אדי קיו (באנגלית: Eddy Cue, נולד ב-23 באוקטובר 1964) הוא סגן נשיא בחברת אפל. הוא ממונה על תוכנות אינטרנט, שירותים כלליים ודיווחים למנכ"ל אפל, טים קוק. קיו מילא תפקיד מרכזי בהקמת החנות המקוונת של אפל בשנת 1998, הקמת חנות הiTunes בשנת 2003 והקמת הApp Store בשנת 2008. בנובמבר 2012 קיבל תחת אחריותו את תוכנת המפות של אפל ואת העוזרת הווירטואלית סירי. אדי קיו הצטרף למועצת המנהלים של פרארי בנובמבר 2012.
ביוגרפיה.
קיו הצטרף לאפל בשנת 1989 והיה גורם מרכזי ביצירת החנות המקוונת של אפל בשנת 1998, חנות iTunes בשנת 2003 ו- App Store בשנת 2008. בשנותיו הראשונות בחברת אפל היה מנהל צוותי הנדסת תוכנה ותמיכת לקוחות. בשנת 1999 הוא שכנע את אפל לעבוד עם חברת אקמאי טכנולוגיות בפונקציות סטרימינג חדשות עבור תוכנת הווידאו שלה QuickTime. הוא גם מילא תפקיד מפתח בפיתוח חבילת היישומים של iLife של אפל, הכוללת את iBooks, שירות הפרסום iAd ואת הApp Store של יותר מ־700,000 אפליקציות. חברת Cue ידועה בעיקר בקרב אפל בזכות הפיכתה למוצריה הכושלים, כמו שירות סנכרון הנתונים MobileMe וכן iCloud בשנת 2011, המונה כיום יותר מרבע מיליארד משתמשים. באופן דומה, קיו מפורסם בכך שהמליץ לג'ובס לשקול ליצור גרסה קטנה יותר של ה- iPad על סמך הניסיון שלו עם המוצר. בעוד שג'ובס במקור התנגד לרעיון, בסופו של דבר טים קוק הסכים עם הרעיון עם קבלת המנכ"ל לאחר מותו של ג'ובס.