בטופולוגיית טבעת (ring) כל קצה מחובר לשני הקצוות הסמוכים אליו, ליצירת "טבעת" של קצוות וחיבורים. טופולוגיה פיזית כזו היא חסכונית יחסית בעלות הכבילה, אך כל קצה בה תלוי בקצוות האחרים להעברת הנתונים לשאר חלקי הרשת, אם שני קצוות לא סמוכים מפסיקים לתפקד הם למעשה מחלקים את הרשת לשני "איים" שאין אפשרות להעביר ביניהם מידע. טופולוגיית טבעת מיושמת ברוב המקרים ברמה הלוגית בלבד (ברשתות Token ring למשל) והרמה הפיזית מתבססת על טופולוגיה אחרת. הרעיון הוא שבכל פעם רק אחד יכול לקבל תשדורת עד שהוא עובר לשני.
במונחי תורת־הגרפים, טבעת היא מעגל פשוט.
טבעת כפולה.
טופולוגיית טבעת כפולה (Dual ring) היא טופולוגיית טבעת בה כל חיבור בין שני קצוות הוכפל. שיטה זו מכפילה את עלות הכבילה, אך מאפשרת שרידות גבוהה יותר של הרשת (למשל במקרה שמתגלה כשל האחד הכבלים), וכן מאפשרת להכפיל את כמות הנתונים שמועברת ברשת.
במונחי תורת־הגרפים מדובר במעגל פשוט בהיפרגרף שבו על כל צלע בין שני צמתים נוספה צלע מקבילה.
טופולוגיית אריג.
ברשת אריג (Mesh), לכל פרט יש חיבור אחד או יותר על מנת ליצור שרידות. טופולוגיה זו עמידה מאוד בפני תקלות כך שאם יש כשל בכבל אחד, יעבור המידע על פני כבל אחר. רשתות אריג אינן מעשיות בדרך כלל ברשת LAN עקב עלות החיבורים וכן התקנה ותחזוקה מסובכים. רשת האינטרנט בנויה למעשה בטופולוגיית אריג כאשר כל נקודה היא נתב. מקרה פרטי של רשת אריג היא רשת בחיבור מלא (Fully Mesh), שבה לכל מחשב ברשת יש חיבור ישיר אל כל מחשב אחר ברשת.
חיבור מלא.
בטופולוגיית חיבור מלא כל קצה ברשת מחובר ישירות לכל קצה אחר. טופולוגיה כזו היא בזבזנית במיוחד מבחינת הכבילה, אך מבטיחה את הנגישות הגבוהה ביותר ואת השרידות הגבוהה ביותר של הרשת. קצה שמפסיק לתפקד ברשת כזו לא ישפיע על הקצוות האחרים, וכל חיבור שמפסיק לתפקד ניתן לעקוף במספר דרכים שונות. רשתות חיבור מלא קיימות רק במקומות בהן שרידות ונגישות הרשת הכרחיות, כמו בכורים גרעיניים.
במונחי תורת־הגרפים, חיבור מלא שבו formula_1 נקודות הוא הגרף השלם על formula_1 צמתים (formula_3).
קל להוכיח שמספר הקשתות (הכבלים) בגרף כזה הוא formula_4 (כל נקודה ברשת מחוברת לכל formula_5 אחרות, כאשר החיבור הוא הדדי).
חישוב זה מראה את הבזבזנות של החיבור המלא: בעוד שבמבנה הכוכב דרושים formula_5 כבלים (גידול ליניארי), הרי שכאן דרושים
formula_7 כבלים.&lt;br&gt;
בעוד שלחיבור שלושים מחשבים במבנה כוכב נצטרך 29 כבלים, בחיבור מלא נצטרך 435 כבלים (מצד שני: כדי שמחשב ינותק מהרשת בחיבור כוכבי דרושה חבלה או פגם בכבל אחד, בעוד שכאן על 29 כבלים לכל הפחות להיות בלתי־שמישים).
הכלאת טופולוגיות (Hybrid).
הכלאה טופולוגית היא שילוב בין טופלוגיות רשת שונות. לדוגמה, השילוב בין תצורת טבעת לבין תצורת כוכב, או שילוב בין תצורת כוכב לתצורת אפיק.
לדוגמה שתי טופולוגיות שמחוברות בצורת כוכב והכבל שמחבר ביניהם הוא אפיק - זו טופולגיית כוכב אפיק.
השפעות מורפולוגיות.
אף על פי שטופולוגית רשת עוסקת בעיקרה בקישוריות בין מוקדים, היא עלולה להיות מושפעת גם מפרמטרים מורפולוגיים שונים; מרחק, מיקום, צפיפות, גודל ועוד. השפעות אלו יכולות להתקיים על רשתות שאינן סטטיות, כגון רשת רחפנים, בה כל כל מוקד שולח קשרים חדשים בהתאם למיקום שלו ביחס למוקדים האחרים, זאת כדי לנצל באופן אופטימלי את ארנגית הרשת בכללותה. השפעה נוספת יכולה להתקיים גם ברשתות סטטיות, כמו רשת של עיר; תנועה ציבורית מושפעת מרוחב וגודל הצירים, ולא רק הקשרים ביניהם.
מצב נוסף בו ניתן לראות השפעות מורפלוגיות על רשת, הוא במסגרת רשת תקשורת בין עצים: זוהי רשת שמתבססת על רשת פנים אדמתית שבנויה ממיקרואורגניזמים מסוג פטריות, אשר מנהלות סימביוזה עם העצים: מספקות לעצים נוטריונים ומים מהאדמה בתמורה לסוכרים שהעצים מספקים דרך תהליך הפוטוסינתזה. הרשת הזו תיבנה באופן שתלוי בנתונים מורפולוגיים - כמות הקשרים והבחירה בין אלו מוקדים לקשר - יהיו תלויים בגיל העצים, גודל הגזע וקוטר העלווה וכדומה. למשל, עצים מוצלים כנראה לא ייקחו חלק דומיננטי ברשת.
לקריאה נוספת.
השפעות מורפלוגיות של מבנה עירוני על טופולוגית רשת סוציאלית של התושבים, Built Environment and Physical Functioning in Hispanic Elders: The Role of ""Eyes on the Street
חלל (פירושונים)
דריופיתסידה
דריופיתקוס
דריופיתקוס (שם מדעי: "Dryopithecus"), הוא סוג של קוף אדם קדום אשר השתייך לעל משפחת ההומינואידים וחי באירופה בתקופת המיוקן התיכון והעליון (לפני 9-12 מיליון שנה). למיניו של סוג זה היו לסתות ומבנה שיניים הדומים לאלה של קופי אדם בימינו.
גובהו של הדריופיתקוס היה בערך 60 ס"מ, והוא דמה הרבה יותר לקוף מאשר לקופי האדם. מבנה הגפיים שלו ופרקי הידיים מראים כי הלכו בדרך דומה לשימפנזים המודרניים, אבל תוך השתמשות בכף היד, כמו קוף, ולא בפרקי האצבעות, כמו קופי האדם המודרניים. הפרצוף מוטה כלפי מטה, כך שהסוג עמד בפרופיל מוטה.
ככל הנראה בילה את רוב חייו על עצים, והיה ככל הנראה טפסנים, בדומה לגיבון המודרני. לשינים הטוחנות שלו היה ציפוי אמייל דק יחסית, דבר המצביע על כך שהוא אכל עלים רכים ופירות, מזון אידיאלי עבור בעלי חיים שוכני עצים.
אגיפטופיתקוס
אגיפטופיתקוס (שם מדעי: "Aegyptopithecus") הוא סוג של קוף קדום אשר השתייך לאנתרופואידים. בסוג זה מין אחד בשם אגיפטופיתקוס זאוקסיס (שם מדעי: "Aegyptopithecus zeuxis")
סוג זה שקל כ-6 ק"ג וחי לפני כ-35 מיליון שנים. מאובנים שלו נמצאו לראשונה בפיום שבמצרים. המינים של הסוג היו חיים באזורי ביצה ויער וניזונו מפירות. הם התאפיינו בדו צורתיות זוויגית.
תחנת חלל
תחנת חלל היא פלטפורמה קבועה בחלל, המשמשת את האנושות לצרכים שונים.
תחנת חלל נבנית למגורי אדם לזמן ממושך, ולכן משולבים בה אמצעים שונים לסיפוק צורכיהם של המתגוררים בה. תחנות חלל מאפשרות לערוך מחקר האורך זמן רב, ובעזרתה בודקים את ההשפעות השונות על אדם השוהה זמן רב בחלל.
סוגי תחנות חלל.
תחנות החלל ששוגרו עד עתה נחלקות לשני סוגים: התחנות הראשונות ששוגרו, סאליוט וסקיילאב, היו "מונוליטיות", הן יועדו להיבנות ולהישלח לחלל בחתיכה אחת, ומאוחר יותר להתאכלס בצוות. הן כללו בדרך כלל את האספקה ואת ציוד הניסוי בשיגור, וכאשר אלה אזלו, נחשבו התחנות בזבזניות וננטשו.
החל מסאליוט 6 ו־7, נראה שינוי: תחנות חלל אלה נבנו עם שתי יציאות עגינה, דבר שאיפשר לצוות שני לבקר ולהביא חללית חדשה (מסיבות טכניות, קפסולת סויוז לא יכולה להיות למעלה ממספר חודשים במסלול אף אם תכובה) איתם. הדבר איפשר לצוות לאכלס את התחנה ברצף. הופעת יציאת עגינה שנייה איפשרה גם לרכבי אספקה מסוג פרוגרס לעגון בתחנה, וכך היה ניתן להביא אספקות טריות לעזרת משימות ממושכות. רעיון זה הורחב בסאליוט 7.
הקבוצה השנייה, מיר ותחנת החלל הבינלאומית, היו מודולריות: יחידת ליבה שוגרה, ומודולים נוספים, בדרך כלל עם מטרה ספציפית, הוספו אליה מאוחר יותר. שיטה זו מאפשרת גמישות רבה יותר בפעולה, כמו גם הסרת הצורך ברכב שיגור חזק מאוד אחד. תחנות אלו גם תוכננו מראשיתן שיקבלו את האספקה שלהן בסיוע לוגיסטי, שמאפשר זמן חיים ארוך יותר במחיר של צורך בשיגורי סיוע סדירים.
כמה תחנות חלל תוכננו למגורי בני אדם רבים לזמן ממושך, בעיקר "ערים בחלל", אך נכון להיום עדיין לא קיימת אף מושבת חלל ולא נשקל ברצינות יישום ממשי שלהן.
כל התחנות שהוזכרו עד כה, ואכן כל התחנות שנבנו עד היום היו במסלול נמוך סביב כדור הארץ, בו היו כל משימות החלל המאוישות מלבד למשימות הירחיות של תוכנית אפולו. כיום מתוכננת תחנת חלל בשם Lunar Gateway תחת תוכנית ארטמיס, אשר תיבנה במסלול אליפטי מיוחד סביב הירח, ומטרתה להנגיש את הירח ולאפשר מחקר הקשור במגורים ומסע מאויש בחלל העמוק, אשר יהיה הכרחי למשימות עתידיות למאדים, וליעדים נוספים במערכת השמש. תחנה זו קשורה לתוכנית ארטמיס, ומתוכננת על ידי נאס"א, יחד עם סוכנות החלל האירופית, סוכנות החלל הרוסית, סוכנות החלל היפנית, ושותפים נוספים, ומתוכננת להסתמך במידה רבה על שירותים מסחריים לבנייתה ואספקתה, לצורך עידוד פיתוח תעשיית החלל.
כמו כן, כל התחנות עד היום נבנו על ידי סוכנויות חלל לאומיות, ותפקידן העיקרי היה מחקר מדעי. בשנים האחרונות חלה צמיחה בתחום התעשייה הפרטית בחלל, וחלק ממנה בא לידי ביטוי בתכנונים לתחנות חלל מסחריות. נאס"א הקצתה שימוש באחד מהחיבורים לתחנת החלל הבינלאומית לבניית תחנת חלל מסחרית, ובתחרות לבחירת החברה שתבנה אותה זכתה Axium Space, שמתכננת בניית תחנה מסחרית, אשר בהמשך תתנתק מתחנת החלל הבינלאומית ותפעל באופן עצמאי, למחקר תעשייתי ולצורכי תיירות חלל.
בעלי כליצרות
בעלי כֵֿלֵיצֶרות או מַלְקוֹחָנִים (שם מדעי: Chelicerata) היא תת-מערכה של פרוקי-רגליים מהמערכה פרוקי-רגליים.
עם בעלי החיים בתת-מערכה זו נמנים: זנבות חרב (סרטני פרסה), עקרבאים, עכבישאים, קרציות וקרדיות האבק. מקורה של תת-המערכה ביצורים ימיים, ככל הנראה מתקופת הקמבריון, אם כי המאובנים הקדומים ביותר של עקרבי מים שנמצאו תוארכו לתקופת האורדוביק המאוחרת, לפני 445 מיליון שנים לערך. רק ארבעה מינים ימיים שרדו עד ימינו, כולם סוגים של סרטני לימולוס. עד כה, ידועים מעל 77,000 מינים של בעלי כליצרות נושמי אוויר, אך ייתכן שיש עד 500,000 מינים נוספים שעדיין לא זוהו.