נוסעים נוספים - ריצ'רד נלסון, ארכיטקט מיואש שנעזב על ידי אהובו; דילן, מהמר הבית של הקזינו; מגי וקונור, אם ובן.
גל פרא בגובה כ-45 מטר מאיים על הספינה ברגע כניסת השנה החדשה. נלסון מנסה להתאבד, אבל חוזר בו כשמגלה את הגל ויורד לבטן האוניה. הצוות מנסה להפנות את החרטום לגל אבל נכשל, והספינה מתהפכת על סיפונה, כשעשרות נוסעים נהרגים בהתהפכות ובנפילה למים. צוות ההגאים מת במקום, וצוות המטבח מת מהתפוצצויות גז.
באולם הנשפים ההפוך רב החובל מייקל ברדפורד קורא לכולם להישאר רגועים ואומר שאות מצוקה נשלח. דילן מסרב להישאר ומתחיל לעזוב כשמגי וקונור הולכים אחריו. רוברט רמזי נואש למצוא את בתו שנתקעה באולם הריקודים התחתון (שעכשיו מעליהם) ומצטרף למרות מחאות רב החובל. נלסון, הארכיטקט, מודיע להם שהחלונות לא יחזיקו מעמד בלחץ, מה שמחזק את דעת החבורה לעזוב. ולנטיין לוקח אותם לעבר מעלית השירות ליד חדר האוכל, אולם הוא נופל למותו. החבורה עולה לאולם הריקודים ומוצאים את אלנה, ג'ני ונוסע בשם לארי שהצילו את כריסטיאן מחפצים שנפלו עליו. הם מגיעים למדרגות ומטפסים על כבל ברזל לצד השני, אולם בזמן שלארי השיכור מנסה לעבור, מנוע נופל על הכבל והורג אותו במקום. דילן קופץ לשלולית שבתחתית המדרגות עם צינור והופך אותו למין אומגה בשביל ג'ני ורוברט.
בינתיים עוד פיצוץ נגרם לאחד המנועים מבחוץ, ומשקע את הספינה עוד יותר. כפי שנלסון חזה, חלונות אולם הנשפים מתחילים להיסדק. רב החובל ברדפורד מבין שהוא טעה והוא מתחבק עם זמרת האונייה גלוריה בדמעות. החלונות נשברים וכל מי שנשאר באולם טובע במקום.
החבורה מטפסת אנכית דרך פיר אבל מגלה שהפתח מוברג. קונור, עם ידיו הקטנות, מצליח להבריג החוצה שנים מהברגים עם צלב של אלנה, והם מצליחים לצאת רגע לפני שהפיר מוצף. הם מגיעים לתא לחץ שהשסתום שלו יכול להיפתח רק בלחץ אדיר. בלית ברירה הם מציפים את המיכל וברגע האחרון לפני שנגמר להם האוויר השסתום נפתח והם עוברים לתא הבא. בזמן הצלילה השמלה של אלנה נתפסת בחוטי ברזל והיא טובעת למוות, אחרי שהיא מקבלת מכה בראש. החבורה מגיעה למבוי סתום, אולם פיצוץ נוסף מרים מעט את האונייה מעל המים והחבורה מצליחה להגיע לחדר המדחסים, שפועלים במלוא הכח פנימה. קונור נתפס בתוך כלוב, אבל דילן מצליח למוצא פתח ולהוציא אותו לפני טביעה. חדר הבקרה של המדחסים נמצא עמוק מתחת לפני המים. רמזי צולל לתוך חדר הבקרה כדי לעצור את המדחסים, אבל הידית שבורה. רגע לפני שטובע למוות, הוא מצליח להפוך את תנועת האוורור כלפי חוץ. דילן זורק מיכל גז לעבר המדחס הקרוב ועוצר אותו. החבורה קופצת מבעד לפתח למים ושוחה לסירת ההצלה שצפה מחוץ לספינה, בדיוק בזמן לצפות באונייה מתהפכת בחזרה ושוקעת.
הייפרלופ
הייפרלופ (באנגלית: Hyperloop) היא מערכת הסעת המונים על קולית שהציע היזם אילון מאסק ומבוססת על הרעיון התאורטי של Vactrain שראשיתו בניסיונות הוויקטוריאניים לשנע נוסעים באמצעות שפופרת אוויר באמצע המאה ה-19.
עיקרי הרעיון.
תוכנית המיזם נחשפה במסמך בן 57 עמודים ב-12 באוגוסט 2013. על פי התוכנית, קרון שיכול להכיל 28 נוסעים ינוע בצינור שבו לחץ אוויר נמוך. המנוע ישאב אוויר מחלקו הקדמי של הקרון וישחרר אותו דחוס, דרך חלקו התחתון. כך לקרון לא יהיה חיכוך עם דפנות הצינור ומעט מאוד חיכוך-צמיגות עם האוויר. זניחות החיכוך אמורה, לפי מאסק, לאפשר נסיעה מהירה של הקרון בלי בזבוז אנרגיה. בדומה לרכבת, הוא לא ידרוש נהיגה בעזרת הגה, והנסיעה בצינור ייעודי תהיה חלקה ונטולת הפרעות.
על פי התכנון הראשוני, הייפרלופ יאפשר לעבור מרחק של 570 ק"מ בין לוס אנג'לס לבין סן פרנסיסקו ב-35 דקות (במהירות ממוצעת של 962 קמ"ש, ומהירות מרבית של 1,220 קמ"ש). המסלול המוצע יוצא מצפון עמק סן פרננדו לאזור עמק קאסטרו, במקביל לכביש בין-מדינתי 5 במשך רוב אורכו. ההצעה הראשונית מעריכה עלות של 6 מיליארד דולר לגרסת נוסעים בלבד, ואילו גרסה המאפשרת הובלה של נוסעים ומכוניות תעלה 7.5 מיליארד דולרים.
מאסק תיאר את הרעיון באופן ציורי כשילוב בין "מטוס קונקורד, רובה אלקטרומגנטי ושולחן הוקי אוויר".
ב-20.07.17 הודיע מאסק על הסכמה עקרונית למנהרת הייפרלופ טרנסאטלנטית.
ג'ניס רנד
וויליאם ט. רייקר
קיו (מסע בן כוכבים)
קתרין פולאוסקי
אלים גארק
בטאזואידים
קרדסיים
ג'ם הדאר
ביווס ובאטהד דו אמריקה
ביוויס ובאטהד דו אמריקה (באנגלית: Beavis and Butthead Do America) הוא סרט שמבוסס על סדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "ביוויס ובאטהד". הסרט יצא ב-20 בדצמבר 1996 והפך לשובר הקופות של דצמבר לאחר ששבר את השיא של "צעקה 2".
ב-23 ביוני 2022 עתיד לצאת סרט המשך בשם "ביוויס ובאטהד עושים את היקום" בשירות הסטרימינג סרטי פרמאונט+.
תקציר העלילה.
לאחר שהגיבורים הראשיים, הנערים ביוויס ובאטהד, מגלים שמכשיר הטלוויזיה שלהם נגנב מביתם, הם מתחילים לצעוד ברחבי העיירה שלהם בחיפוש אחר מקלט טלוויזיה חלופי. במהלך החיפושים הם עוברים בבית מלון מוזנח ונתקלים שם בסוחר נשק שיכור בשם מאדי גריימס (מדובב על ידי ברוס ויליס) שחיכה לצמד רוצחים שכירים וסבור כי הם אותם הרוצחים השכירים. גריימס מציין בפני הנערים כי הוא מוכן לשלם להם 10,000 דולר על מנת שהם "יטפלו" באשתו לשעבר דאלאס (מדובבת על ידי דמי מור). אף על פי כן, ביוויס ובאטהד לא מבינים נכון את דבריו וסבורים כי הוא התכוון למעשה שהוא ישלם להם על מנת שהם יקיימו עימה יחסי מין, ובשל כך הם מסכימים לעסקה.
בעקבות כך, ביוויס ובאטהד נשלחים ללאס וגאס כדי למצוא את דאלאס. כאשר הצמד פוגש את דאלאס, היא מבינה מיד למה הם נשלחו לפגוש אותה וכי ביוויס ובאטהד אינם מבינים מה הם נשכרו לעשות, היא מסתירה במכנסיו של ביוויס חפץ קטן בשם X-5 שמכיל וירוס קטלני שיכול לעשות נזק רב, ומציינת בפניהם כי היא תפגוש אותם בוושינגטון די. סי. במידה שהם מעוניינים "לטפל בה", ושולחת אותם לעיר הבירה בנסיעת אוטובוס.
במהלך המסע לוושינגטון ביוויס ובאטהד גורמים לנזקים רבים ברוב המדינות אשר דרכן הם חוצים. בעקבות כך הם נרדפים כעת על ידי ה-ATF.
כרזת מבוקש
כרזת מבוקש היא כרזה המופצת במקומות ציבוריים, כדי להיעזר בציבור למציאת פושע נמלט או חשוד שהרשויות רוצות לעצור. הכרזה בדרך כלל תכלול תמונה עדכנית של המבוקש או קלסתרון שיוצר על ידי המשטרה, את שמו המלא ופרטי התקשרות עם הרשות לשם דווח.
תיאור.
הכרזה בדרך כלל תכלול תיאור של המבוקש והפשע שביצע שבעקבותיו הוא מבוקש. פוסטרים של מבוקשים מיוצרים בדרך כלל על ידי משטרה או גוף ממשלתי ציבורי אחר, ומכוונים לפרסום במקומות ציבוריים, כגון על לוח מודעות או מבואה של משרד דואר או משרד ממשלתי.
שלטי חוצות אלקטרוניים.
בשנת 2007, החלה ה-FBI לפרסם כרזות מבוקשים בשלטי חוצות אלקטרוניים ב-23 ערים, ובהמשך פעלה להרחבת מערכת זו במקומות אחרים. השיטה מאפשרת לחשוף מבוקשים לעיני הציבור ברחבי ארצות הברית סמוך מאוד לאירוע. בשנת 2010, טענה ה-FBI כי לפחות 30 מקרים נפתרו כתוצאה ישירה של פרסום שלטי חוצות אלקטרוניים, ורבים אחרים נפתרו באמצעות מאמצי הפרסום הכוללים של הלשכה, בהם שלטי חוצות.
פרס כספי.
כרזות של מבוקשים מציעות לעיתים קרובות גם פרס כספי לאדם אשר יסייע ללכידת המבוקש, או לאדם שיכול לספק מידע שיוביל ללכידת המבוקש. כרזות מודרניות יותר עשויות לכלול גם תמונות של טביעות האצבעות של המבוקש.
שימושים מושאלים.
במדינות שונות נעשה שימוש בפרפרזה על כרזת מבוקש, לרוב לצורכי גיוס לצבא ולצורכי תעמולה נוספים. דוגמאות מפורסמות הן כרזת לורד קיצ'נר רוצה אותך מבריטניה ממלחמת העולם הראשונה וכרזת הדוד סם מארצות הברית.
אדגר וינסנט, הוויקונט ד'אברנון
אדגר וינסנט, הוויקונט הראשון ד'אברנון (באנגלית: Edgar Vincent, 1st Viscount D'Abernon; 18 באוגוסט 1857 - 1 בנובמבר 1941) היה מדינאי ודיפלומט בריטי, שגריר ארצו לגרמניה בתקופת רפובליקת ויימאר (אז נודע כלורד ד'אברנון) ומראשי וראשוני המצדדים במדיניות פייסנית (Appeasement) כלפי גרמניה בציבוריות ובמדיניות הבריטית. בנוסף, היה איש חברה ואספן אמנות.
תולדות חייו.
נולד בסינפולד שבוסט סאסקס, אנגליה, אביו היה הברונט ה-11 מסטוק ד'אברנון, במחוז סארי. התחנך באיטון קולג' ולאחר מכן שירת חמש שנים במסגרת משמר קולדסטרים לפני שנכנס לשירות הדיפלומטי. בין השנים 1883 ו-1889 שירת כיועץ כלכלי לממשלת מצרים.
ב-1889 היה למנהל בנק עותומן, אותו סחף להרפתקאת השקעות במניות של מכרות בדרום אמריקה שנסחרו בבורסות אירופה. הבנק רכש מניות של חברות המכרות ובמקביל נתן אשראי נוח לאלפי תושבי קונסטנטינופול על מנת להשקיע במניות אלה, שערכן תפח והלך כתוצאה מהמסחר הער. ב-1895 התפוצצה הבועה, רוששה רבים מהמשקיעים וכמעט מוטטה את הבנק. ד'אברנון, מכל מקום, הצליח לגרוף רווח נאה.
באוגוסט 1896 השתלטה על בניין הנהלת הבנק, שרוב עובדיו היו אירופאים, קבוצת טרוריסטים ארמנים ואיימה לפוצצו, במטרה להעלות את מודעות העולם לבעיותיהם. המצור הסתיים כעבור 14 שעות, כאשר שגרירי המעצמות האירופאיות ומנהל הבנק הלורד ד'אברנון מבטיחים להעלות את "השאלה הארמנית" בפני ממשלותיהם. ההשתלטות על הבניין גבתה את חייהם של עשרה עובדי בנק אמריקאים וטורקים. כ-6,000 ארמנים נטבחו בהמשך ברחובות בהפגנות שדוכאו על ידי משטרת קונסטנטינופול.
ב-1899 נבחר וינסנט, תומך נלהב בארתור ג'יימס בלפור, לחבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה השמרנית הוא נותר חבר פרלמנט עד 1906. ב-1914 התקבל לבית הלורדים בהמלצת ראש ממשלת בריטניה, הרברט הנרי אסקווית'.