ברוסיה ה-Z הפך לסמל לתמיכה בממשל, בנשיא, ללחימה כנגד אוקראינה בפרט וכביכול נגד הנאציזם בכלל. האות Z אינה קיימת באלפבית הרוסי, אלא מקבילתה הקירילית З. ססמאות מלחמה רבות המכילות את האות З נכתבות ברוסית עם האות Z בניגוד לכללי התעתיק התקיני, אבל עם הקשר מובהק למבצע באוקראינה. הוא משמש כמוטיב חשוב בתעמולה רוסית המציגה את הפלישה לאוקראינה כמלחמה נגד הנאצים.
פוליטיקאים ואנשי ממשל רוסיים החלו להשתמש באות Z כסמל לתמיכה במלחמה. כך לדגומה דמיטרי רוגוזין שינה את איות שמו ברשת הטלגרם ל- РОГОZИН. מושל מחוז קמרובו המכונה קוזבאס טען שמשנה את איות שם המחוז ל-КуZбасс
בין השימושים הנפוצים של Z הוא בסיסמאות הכוללות את המילה за (בעד). ביניהם: "בעד הנשיא", "בעד הניצחון" ו"בעד עולם ללא נאציזם". בתעמולה רוסית של 2022 החלו להופיע סמלים רבים המשלבים בין ה-Z לבין סמלים וססמאות ישנות של ברית המועצות.
אתר האינטרנט של משרד הביטחון הרוסי פתח עמוד עם הכתובת https://Z.mil.ru המוקדשת ל"מבצע צבאי מיוחד". המתעמל הרוסי איוון קוליאק משתתף בתחרויות במדים עם הסמל Z וקיבל על כך ביקורת מהתאחדות ההתעמלות הבין-לאומית.
ביקורת.
בתור סמל למלחמה שאומץ על ידי הממשל, הוא גם זכה לביקורת מצד אומנים ואנשי תרבות. כך להקת הפאנק רוק הרוסית נוגו סבלו! ( Ногу свело!) הוציאה שיר "דור Z" המבקר קשות את המלחמה ואת התרבות הרוסית.
להקת הרוק בי 2 סירבה לבצע הופעה באולם בו הוצב שלט Zа Президнта! (בעד הנשיא!) והופעתם בוטלה. כך גם להקת הרוק ДДТ ביטלה את הופעתה עקב באנר עם הסמל Z לצד הבמה.
בנוסף, ניטען כי סמל ה-Z מזכיר בצורתו ומשמעותו את צלב הקרס הנאצי וצפוי להפוך בהמשך לסמלה של רוסיה.
דרוב (מסוק)
הדרוב (השם בא ממילה שמקורה בסנסקריט "dhruv", שפירושה בלתי ניתן לערעור או מוצק) הוא מסוק קל מתקדם, המתאים למגוון משימות צבאיות, משטרתיות ואזרחיות. שתוכנן ופותח על ידי תעשייה האווירית ההודית (HAL). הפיתוח של דרוב הוכרז בנובמבר 1984. המסוק טס לראשונה ב-1992; התפתחותו התארכה עקב מספר גורמים, כולל דרישת הצבא ההודי לשינויי עיצוב, הגבלות תקציב וסנקציות שהוטלו על הודו ב-1998.
דרוב נכנס לשירות בשנת 2002. הוא נועד לעמוד בדרישות של מפעילים צבאיים ואזרחיים כאחד, כאשר גרסאות צבאיות של המסוק פותחו עבור הכוחות המזוינים ההודיים, בעוד שפותחה גם גרסה לשימוש אזרחי/מסחרי. גרסאות צבאיות בייצור כוללות גרסאות הובלה, שירות, סיור ופינוי רפואי. בהתבסס על פלטפורמת דרוב, מפותחים בימים אלה מסוק קרב קל (LCH) ומסוק שירות ותצפית (LUH).
המסוק, שנמצא בייצור סדרתי, נרכש במספרים גדלים על-ידי הזרועות הצבאיות בהודו ומוצע גם ליצוא. נכון לינואר 2022, יוצרו 335 דרוב עבור שוקי מקומיים ויצוא עם יותר מ-340,000 שעות טיסה.
פיתוח.
בסיס.
תוכנית המסוק הקל המתקדם (ALH) עבור מסוק מקומי רב-תכלתי בנפח 5 טון שיזמה במאי 1979 על ידי חיל האוויר ההודי וזרוע האוויר הצי ההודי. התעשייה האווירית ההודית קיבלה חוזה על ידי ממשלת הודו לפיתוח המסוק עם חברת מסרשמיט-בולקוב-בלוהם (MBB) הגרמנית החוזה נחתם ביולי 1984 כיועצת עיצוב ושותפה בשיתוף פעולה בתוכנית. אף על פי שהוא תוכנן לטוס כבר ב-1989, אב הטיפוס הראשון של ALH ביצע את טיסת הבכורה שלו ב-20 באוגוסט 1992 בבנגלור עם נוכחותם של סגן הנשיא ההודי. בעיות פיתוח התעוררו עקב שינוי בדרישות הצבאיות ומחסור במימון בעקבות המשבר הכלכלי ההודי ב-1991.
ניסויים ימיים על סיפון INS Viraat וספינות אחרות של הצי ההודי החלו במרץ 1998, ובסביבות אותו זמן החלה תוכנית להפחתת משקל. עם זאת, עיכובים נוספים בפיתוח נגרמו כאשר יושמו סנקציות נגד הודו בעקבות מספר ניסויים גרעיניים של ב-1998 וסירובה המתמשך של הודו לחתום על האמנה המקיפה לאיסור ניסויים גרעיניים. כתוצאה מכך הוטל אמברגו על המנוע המיועד למסוק, ה-LHTEC T800. מנוע ש נבחר כתחליף הוא טורבומקה TM 333-2B2; בנוסף, טורבוממקה הסכימה לפתח מנוע חזק יותר עם התעשייה האווירית ההודית. טורבומקה גם סייעה בפיתוח המסוק, ניתוח מתח ומחקרים על דינמיקת הרוטור נערכו בצרפת. הטיסה הראשונה של דרוב עם המנוע החדש התרחשה ב-16 באוגוסט 2007.
פיתוחים נלווים.
ה-HAL Rudra, הידוע קודם לכן כדרוב תקיפה (Dhruv-WSI), הוא גרסה תקיפה שתוכננה עבור הצבא ההודי. הפיתוח אושר בדצמבר 1998 ואב הטיפוס טס לראשונה ב-16 באוגוסט 2007; הוא אמור להיות חמוש בטילים נגד טנקים וגם בטילים נגד מטוסים ובצריח תותח. הדרוב תקיפה אמור להיות מסוגל לתפקד בתפקידי תמיכה אווירית קרבית (CAS) ולוחמה נגד צוללות (ASW). בנוסף לדרוב תקיפה התעשייה האווירית ההודית מפתחת גם את מסוק הקרב הקל (LCH) מבוסס על דרוב עבור הכוחות המזוינים ההודיים. הוא מצויד בכנפי גב לנשיאת טילים נגד-טנקים, טילי אוויר-אוויר ותרמילי רקטות. ל-LCH יהיו גם מערכת רכישת מטרות עם מד טווח לייזר וראייה תרמית.
בפברואר 2012 דיווח התעשייה האווירית ההודי כי הצבא ההודי הורה על יצור 159 מסוקים נוספים.
חלקם של התעשיות ביטחוניות הישראליות.
אחת החברות הישראליות שעשתה שיתוף פעולה עם התעשייה האווירית ההודית בפיתוח מסוק הדרוב היא תעשייה אווירית שמספקת למסוק חבילת אוויוניקה מהמתקדמות בעולם החל משנת 2004. היקף העסקאות סביב המסוק מוערכות בעשרות מיליוני דולרים. מפעל להב בתע"א התקין בדרוב חבילת אוויוניקה משולבת, הכוללת צגים דיגיטליים בתא הטייסים, חליפת לוחמה אלקטרונית להגנת המסוק, מערכת תצפית אלקטרו-אופטית ליום וללילה, והתאמה לנשיאת חימוש חיצוני. מסוק מושבח ראשון הוצג בסלון האווירי בפריז ביוני 2003. (המסוק שהובא לארץ הוא בתצורתו המקורית, עם מכשור אנלוגי בתא הטייסים).
תע"א דאגה גם לשיתוף פעולה בין רשות התעופה האזרחית בישראל לרשות המקבילה בהודו, ולאחרונה נחתם מזכר הבנה להפעת הדרוב ברישוי ישראלי (בינתיים מופעל המסוק בארץ ברישום הודי). רישוי זה עשוי לשפר את סיכויי שיווק המסוק במדינות השוק האירופי ובארצות הברית.
בינואר 2011 חתמו החברות על שיתוף פעולה בפיתוח גרסה לא מאוישת של המסוק, עבור חיל הים ההודי. זה פרויקט המשך לפרויקט ה-NRUAV שפותח על ידי מפעל מלט והתעשייה האווירית ההודית. עם זאת, דיווח מחודש יוני האחרון מצביע על כך שהשת"פ הזה בוטל ובמקומו ממשיכה תע"א לבד לפתח מסוק לא מאויש על בסיס ה-Eurocopter EC-145.
עיצוב.
הדרוב הוא בעיצוב קונבנציונלי; כ-29% ממשקלו הריק (מהווים 60% משטח הפנים של המטוס) הם חומרים מרוכבים. דווח שחומר סיבי הפחמן הייחודי שפותח על ידי התעשייה האווירית ההודיתה פחית את משקל המסוק ב-50 אחוז. רוטור הזנב הגבוה מאפשר גישה נוחה לדלתות האחוריות. גלי הטורבו התאומים טורבומקה TM333-2B2 מותקנים מעל תא הנוסעים ומניעים רוטור ראשי מורכב בעל ארבעה להבים. ניתן לקפל את הרוטור הראשי באופן ידני; הלהבים מותקנים בין לוחות מחוזקים בסיבי פחמן, ראש הרוטור בנוי מאלסטומרים סיבים. בפברואר 2004, חברת המסוקים האמריקאית Lord Corporation זכתה בחוזה לפיתוח מערכת בקרת רעידות אקטיבית (AVCS), המנטרת את התנאים המשולבים ומבטלת רעידות של גוף המסוק.
קטע תא הטייס של גוף המסוק הוא ממבנה קוולר וסיבי פחמן; הוא מצויד גם באזורי קמטים ומושבים עמידים להתרסקות. המטוס מצויד במערכת בקרת טיסה אוטומטית בעלת ארבעה צירים. מערכות אוויוניקה כוללות רדיו תקשורת, זיהוי עמית טורף, ניווט דופלר ומד גובה רדיו; מכ"ם מזג אוויר ומערכת הניווט אומגה היו אפשרויות עבור הגרסה הימית. התעשייה האווירית פיתחה גם מערכות מיקוד וחבילת לוחמה אלקטרונית עבור הדרוב, כמו גם אוויוניקה לתצפית בטיסה ביום ובלילה.
מפעילים.
לפי דיווח, נשיא התעשייה האווירית ההודית, מתכנן להפוך את הדרוב למוצר ייצוא כאשר על הכוונת נמצא השוק של דרום אמריקה. הלקוח הראשון לפי דיווח היא מדינת אקוודור שרכשה 7 מסוקים כאלו עבור חיל האוויר שלה. על הפרק נמצאות גם ברזיל, פרו, בוליביה וקולומביה.
קרן תש&quot;י
ריח של מכונית חדשה
ריח של מכונית חדשה הוא ריח שנובע משילוב של חומרים שנמצאים במכוניות, משאיות או אוטובוסים חדשים. חלק מהאנשים מתארים אותו כריח נעים, בעוד אחרים חוששים שהחומרים שגורמים לו עלולים לגרום סיכון בריאותי.
הרכב כימי.
הריח והגורמים לו שונים מעט בין סוגים שונים של מכוניות. רוב חלקה הפנימית של המכונית מורכב מחלקי פלסטיק המחוברים באמצעות דבקים ואטמים. חומרים דומים לאלו לעיתים יוצרים או מנדפים תרכובות אורגניות (VOC). לכן, לרוב מייחסים את האדים האלו לתערובת גזים נדיפים ומרככים, אף על פי שבחלקי המכונית לחץ האדים שלהם מאוד נמוך, באופן שלא מאפשר להם לנדף VOC.
במחקר מקיף שנערך על כ-200 מכוניות בארצות הברית במודל 2011–2012, נבדקו רמות של כימיקלים שונים, כגון תרכובות אורגנו-ברומיניות , תרכובות אורגנו-כלוריות ומתכות כבדות אשר התנדפו מחלקים שונים של הרכב כגון ההגה, לוח-המחוונים, משענות-היד והכיסאות. במחקר הם דירגו את דגמי המכוניות על פי רמות הזיהום שהתגלו בהם.
מומלץ להשאיר מכוניות חדשות מאווררות בעת נסיעה, במיוחד לאורך הקיץ. בניתוח שבוצע ב-1995 ובדק את האוויר הבוקע ממכונית לינוקולן קונטיננטל , נמצאו למעלה מחמישים תרכובות אורגניות נדיפות, שזוהו ככאלו המגיעות ממקורות של תרכובות ניקוי, חומרי סיכה, צבע, שטיחים, עור, פוליוויניל כלוריד, דבק לטקס, אדי בנזין ואדי עשן. ניתוח שבוצע חודשיים מאוחר יותר העיד על פיחות ניכר בחומרי הגלם הללו. החוקרים מצאו כי הרעילות הפוטנציאלית של רבים מהחומרים הללו עלולה להוות סכנה לבריאות האדם.