• Blackburn, Jason. (2015), Distribution-of-Sport-Fish-in-the-Waterton-River-Tailwater-Alberta-2014, 10.13140/RG.2.2.16086.09286
• The Southern Tributaries Sub-Basins
אייזק
אייזיק
בונדג'
הורות הומו-לסבית
הנריק קלמר
הנריק קלמר"," (במקור אלקן קוהן (כהן) עד 1896, בהונגרית: Kalmár Henrik; ברטיסלאבה, 25 במרץ 1870 – ברטיסלאבה, 23 ביוני 1931) היה תעמולן פוליטי סוציאל-דמוקרטי יהודי-הונגרי פוליטיקאי, נציב העם (שר) ברפובליקה הסובייטית ההונגרית.
ביוגרפיה.
הנריק קלמר נולד במשפחה יהודית כבנם של יוליה גרינהוט, ושל יוז'ף קוהן (כהן). הוא שימש תועמלן סוציאל-דמוקרטי, לכן בסוף המחצית השנייה של שנות ה-80 של המאה ה-19 גורש מבודפשט. לאחר מכן לקח חלק בתנועת הפעולים בעיר הולדתו ברטיסלאבה (אז חלק ממלכת הונגריה במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית), שם הפך למזכיר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SZDP), והעורך "של" העיתון Westungarische Volksstimme. ב-16 באפריל 1898, בבודפשט, התחתן עם רוזה בינדר אנטוניה, בתם של פאל בינדר ושל תרז מגדין. אחד העדים היה דז'ה בוקאני, לימים קומיסר עם (שר) ברפובליקה. בממשלת מיהאי קארואי הוא כיהן בתפקיד מזכיר מדיני (סגן שר) של "משרד הלאום הגרמני", ובמהלך הרפובליקה הסובייטית ההונגרית שימש כנציב העם (שר) לענייני גרמניה. הוא נעצר ב-15 באוגוסט 1919 ונידון למאסר עולם במשפט נגד קומיסרי העם. הוא הוחלף במסגרת חילופי השבויים והאסירים הסובייטי-הונגרי ולאחר מכן נסע לצ'כוסלובקיה שזה עתה קמה. שם השתתף שוב בתנועה הסוציאל-דמוקרטית של ברטיסלאבה.
קסרקסס רוטרדם
קסרקסס רוטרדם (בהולנדית: XerxesDZB ROTTERDAM) הוא מועדון כדורגל הולנדי חובבני מהעיר רוטרדם אשר השתתף בעברו כקבוצה מקצועית בליגת העל ההולנדית, כיום משחקת הקבוצה בליגה ה-6.
היסטוריה.
המועדון הוקם בשנת 1904 ושיחק בליגה החובבנית האזורית, בה זכתה הקבוצה פעמים באליפות ב-1907 וב-1911 אז העפילה לליגת המשנה. ב-1931 זכתה באליפות הליגה השנייה והעפילה לאליפות הולנד בה שיחקה עד שנות החמישים אז נעה הקבוצה בין הליגה השלישית לליגה השנייה. בעונת 1964/1965 העפילה הקבוצה לליגת המשנה ועונה לאחר מכן סיימה במקום השני והעפילה לראשונה לליגה הראשונה. בעונתה הראשונה בליגה הבכירה סיימה במקום ה-10 אך חוותה משבר כאשר נאלצה לנדוד בין מגרשים מכיוון שלא היה ברשותה מגרש ביתי, דבר אשר גרם להוצאות כספיות רבות. בעונתה השנייה בליגה סיימה הקבוצה במקום ה-7, אך לאחר סיום העונה הודיעה על התפרקותה וויתור על מקומה בליגה עקב מצבה הכלכלי.
המעבר לקבוצת חובבים.
לאחר העונות בליגה הבכירה החלה הקבוצה לשחק בליגה ה-9, ממנה טיפסה בהדרגה לליגה ה-5 באמצע שנות ה-80 של המאה העשרים, אך מאז עלתה וירדה מספר רב של פעמים בליגות הנמוכות וכיום היא משחקת בליגה ה-6.
XerxesDZB
קדמה (עמותה)
ימלו-ננץ
אריק פרה
אריק פרה (בצרפתית: Éric Pras; נולד ב-1 במרץ 1972 ברואן) הוא שף צרפתי, שמסעדתו "למלואז", בשאני שבבורגון מחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום.
אירק פרה נולד ברואן. הוא השתלם אצל מספר שפים צרפתים ידועים לרבות ברנאר לואזו בסוליה, פייר גנייר בסנט אטיין, ואנטואן וסטרמן בסטרסבורג. בשנת 2004 הוא זכה בתואר Meilleur Ouvrier de France. החל משנת 2005 הוא עבד במסעדה של רז'יס מארקון. בשנת 2008 הוא התחיל לעבוד במסעדה של ז'אק לאמלואז ובהמשך רכש את המסעדה ממנו. בניהולו המסעדה המשיכה להיות בעלת שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום.
בשנת 2011 הוא פרסם את הספר "Lameloise: Une maison en Bourgogne" על המסעדה והתפריט שלה.
ג'יימס ואט (מזכיר הפנים)
ג'יימס גאיוס ואט (באנגלית: James Gaius Watt; ) הוא איש ממשל אמריקאי לשעבר שכיהן כמזכיר הפנים של ארצות הברית בשנים 1981–1983. כמי שתואר לעיתים קרובות כ"אנטי-סביבתני", הוא היה אחד המינויים השנויים במחלוקת בקבינט של רונלד רייגן.
ראשית חייו.
ג'יימס ואט נולד בעיירה לסק שבוויומינג, כבנם של לויס מיי (לבית ויליאמס) וויליאם גאיוס ואט. הוא למד באוניברסיטת ויומינג, וב-1960 קיבל תואר בוגר אוניברסיטה וב-1962 תואר במשפטים. תפקידו הפוליטי הראשון של ואט היה עוזר לסנאטור הרפובליקני מילוורד סימפסון מוויומינג, שאותו הוא הכיר דרך בנו אלן סימפסון, גם הוא לימים סנאטור וחבר בית הנבחרים.
כרפובליקני כל ימי חייו, שירת ואט כמזכיר הוועדה למשאבי טבע וכמזכיר פאנל היועצים לזיהום סביבתי של לשכת המסחר של ארצות הברית (United States Chamber of Commerce), ארגון לקידום המגזר העסקי שתומך בעיקר במועמדים רפובליקנים למשרות ציבוריות. ב-1969 מונה ואט כסגן עוזר מזכיר הפנים לפיתוח חשמל ומים. ב-1975 הוא מונה כסגן יושב הראש של נציבות החשמל הפדרלית. ב-1977 היה ואט לנשיא הראשון וליועץ המשפטי של "המוסד המשפטי של המדינות ההרריות", חברת משפטית ציבורית "שמקדישה את פעילותה לחירות הפרט, זכות הקניין, ממשלה מוגבלת ואתית וחירות כלכלית". כמה מעורכי הדין שעבדו תחת ואט במוסד זה היו לימים פקידי ממשל בכירים, כולל אן ונמן וגייל נורטון.
מזכיר הפנים של ארצות הברית.
ב-1980 מינה הנשיא הנבחר רונלד רייגן את ואט כמזכיר הפנים בממשלו. המינוי אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית.
תקופת כהונתו של ואט כמזכיר הפנים הייתה שנויה במחלוקת, בעיקר בשל העובדה שהוא נחשב עוין לסביבתנות, וקידם פיתוח של קרקעות פדרליות באמצעות יערנות וחוואות ואינטרסים כלכליים נוספים.
על פי המרכז למגוון ביולוגי (Center for Biological Diversity), מכל מזכיר הפנים לדורותיהם, ואט הוא המזכיר שבתקופתו נרשם המספר הנמוך ביותר של מינים המוגנים על ידי חוק המינים בסכנת הכחדה. שיאו זה של ואט נשבר באוגוסט 2007 על ידי דירק קמפת'ורן מזכיר הפנים של ג'ורג' ווקר בוש, כאשר לא נרשם שום מין בסכנת הכחדה ב-15 החודשים הראשונים לכהונתו.
גרג וטסטון, יועץ הסביבה הראשי של ועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים בתקופת נשיאותו של רייגן, שלאחר מכן שימש כמנהל הייעוץ המשפטי של המועצה להגנה על משאבי הטבע, טען שואט היה אחד משני "המינויים הפוליטיים השנויים במחלוקת והאנטי-סביבתנים הגלויים ביותר" בהיסטוריה האמריקאית. המינוי השני היה זה של אן גורסץ', מנהלת הסוכנות להגנת הסביבה באותה תקופה. קבוצות סביבתניות האשימו את ואט בהפחתת המימון לתוכניות להגנת הסביבה, ארגון מחדש של מחלקת הפנים כך שצומצמו סמכויות הפיקוח הפדרליות שלה, רצון לחסל את הקרן לשימור קרקע ומים שנועדה להרחיב את שטחי שמורות הטבע ושאר האזורים המוגנים, הקלה בתקנות לקידוחי נפט וכרייה, הנחיית שירות הפארקים הלאומיים לנסח כללים שיובילו לסגירתם של פארקים לאומיים שהוקמו על ידי הקונגרס, והמלצה למתן זיכיונות לקידוחי נפט וגז אזורי טבע בראשיתיים וחופים כמו מפרץ סנטה מוניקה.
ואט התנגד לקבלת קרקעות פרטיות לטובת שימור. הוא הציע ששטח של 80 מיליון אקר (320,000 קמ"ר) של קרקעות בלתי מפותחות בארצות הברית ייפתחו לקידוחים ולכרייה עד שנת 2000. השטחים שהוחכרו לכריית פחם הכפילו את עצמם פי חמישה במהלך תקופת כהונתו של ואט כמזכיר הפנים. הוא התפאר בכך שהוא החכיר "מיליארד אקרים" (4 מילון קמ"ר) של מימי חופים, אם כי רק בחלק קטן של שטחים אלו בוצעו אי פעם קידוחים. ואט הכריז פעם "נכרה יותר, נקדח יותר ונכרות יותר עצים".
מעת לעת הזכיר ואט את אמונתו הנוצרית הדיספרנציאליסטית כאשר דן על שיטתו בניהול הסביבה. בדברו בפני הקונגרס, הוא אמר פעם, "אני לא יודע כמה דורות עתידיים נוכל למנות לפני הביאה השנייה, בכל מקרה עלינו להתנהל כך שנשאיר את המשאבים הנחוצים לדורות הבאים".
ציטוט מפוקפק שיוחס בטעות לוואט הוא: "אחרי שהעץ האחרון ייגדע, ישו ישוב". גלן שירר, שכתב עבור עבור המגזין "גריסט" (Grist), ייחס הערה זו בטעות לעדות שמסר ואט בפני הקונגרס ב-1981. העיתונאי ביל מויירס, שהסתמך על המאמר בגריסט, ייחס גם הוא את האמירה לוואט. לאחר שהתברר שאמירה זו לא נאמרה כלל, פרסם הגריסט תיקון טעות ומויירס התנצל.
מאוחר יותר פרסם ואט הצהרה כתובה, בה נאמר: "מעולם לא אמרתי זאת, לא האמנתי בזה, אפילו לא חשבתי על כך". "אני לא מכיר אף נוצרי שמאמין או מטיף לטעות כזאת. כתבי הקודש מצווים על שימור - שאנחנו כנוצרים נהיה משרתים זהירים של האדמה ושל המשאבים שהופקדו בידינו על ידי הבורא".
ההופעה של הביץ' בויז.
בשנים 1980–1982, קיימו להקות הביץ' בויז ושורשי העשב הופעות נפרדות ביום העצמאות של ארצות הברית במול בפני קהל רב. באפריל 1983 אסר ואט על קיומן של ההופעות, על רקע טענתו ש"להקות רוק" שהופיעו במול ביום העצמאות ב-1981 וב-1982 עודדו שימוש בסמים ובאלכוהול, ומשכו את "האלמנטים הלא רצויים", שכתוצאה מכך שדדו את המשתתפים באירועים דומים. לאחר מכן הודיע ואט שהזמר , ידיד ותומך של הנשיא רייגן ותורם למפלגה הרפובליקנית, יקיים הופעה ביום העצמאות של 1983 במול. במהלך הוויכוח שהתנהל לאחר מכן, אמר סולן להקת שורשי העשב, רוב גריל, שהוא חש "עלבון חזק" מהערותיו של ואט, שאותם הוא הגדיר "שום דבר מלבד לא-אמריקאי".
חברי הביץ' בויז הצהירו שברית המועצות, שהזמינו אותם ב-1978 להופיע בלנינגרד, "כמובן... לא חשו שהלהקה משכה אלמנטים לא רצויים". סגן הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש אמר על הביץ' בויז, "הם ידידh, ואני אוהב את המוזיקה שלהם". ואט התנצל בפני הביץ' בויז לאחר שהבין שהנשיא רייגן והגברת הראשונה ננסי רייגן היו מעריצי הלהקה. ננסי רייגן התנצלה גם היא על דבריו של ואט. צוות הבית הלבן העניק לוואט אגד מדבק עם חור על כך ש"ירה לעצמו ברגל".
מחלוקות נוספות.