בשנת 1893 התאחדו ארבע האגודות בארצות הברית והקימו את "האיחוד האתי האמריקאי". לאחר האיחוד דעכה פעילות התנועה, ובתקופת מלחמת העולם השנייה נעלמה לחלוטין. בשנת 1946 נעשו מאמצים להקים אגודות אתיות בניו ג'רזי ובוושינגטון די. סי., אך אלה היו שונות באופיין מהחזון של אדלר, והתמקדו בקהילה ובצרכיה יותר מאשר בעקרונות מוסר אוניברסליים. בשנת 2014 נמנו בארצות הברית כ-10,000 חברים רשמיים באיחוד האתי.
התנועה האתית בבריטניה.
בשנת 1885 החלו פעילים אמריקאים להפיץ את עקרונות התנועה האתית בבריטניה. בשנת 1886 נוסדה האגודה האתית הבריטית הראשונה על ידי סטנטון קויט, ולאחריה קמו אגודות דומות נוספות. בשנת 1896 הוקם ארגון הגג של האגודות האתיות, ובשנת 1910 נמנו בבריטניה כ-50 אגודות.
בין התומכים בתנועה האתית בבריטניה נמנו אלברט איינשטיין ורמזי מקדונלד.
בשנת 1914 ניסה קויט להרחיב את השפעתה של התנועה האתית בלונדון. הוא כינה אותה "הכנסייה האתית" ורקם חזון להפיכתה של הכנסייה האנגליקנית העולמית לכנסייה אתית, תוך שמירה על מספר סממנים דתיים. חזונו כלל המרת התאולוגיה במדע, נטישת אמונות על-טבעיות, הרחבת התנ"ך כך שיכלול עקרונות מוסר ממגוון ספרותי רחב ורב-תרבותי, ופירוש מחדש של עקרונות האמונה בהתאם לחוקי המוסר והפסיכולוגיה המודרניים.
ניסיונו של קויט לבצע רפורמה בכנסייה האנגליקנית נכשל. בשנת 1944, עשר שנים לאחר מותו, נמכר בית "הכנסייה האתית" בלונדון לכנסייה הקתולית.
מהתנועה האתית בבריטניה התפתחה האגודה ההומניסטית הבריטית, שהיא חלק מהאיגוד ההומניסטי והאתי הבינלאומי.
התנועה האתית כיום.
הריכוז הגדול ביותר של אגודות אתיות נמצא כיום בניו יורק וניו ג'רזי, וקיימות קהילות פעילות בניו יורק, מנהטן, ברונקס, ברוקלין, קווינס, ומחוז וסטצ'סטר. אגודות אתיות נוספות קיימות במספר ערים ומחוזות בארצות הברית, בהן אוסטין, בולטימור, אשוויל, שיקגו, סן חוזה (קליפורניה), פילדלפיה, סנט לואיס ווושינגטון די. סי..
האגודה האתית הגדולה היחידה הפעילה מחוץ לארצות הברית היא האגודה ההומניסטית הבריטית, שמרכזה בלונדון.
בכל קהילה של אגודה אתית יש מנהיג ("Leader" באות רישית) שהוסמך על ידי האגודה, המטפל בענייני היומיום ומארגן את הפעילויות והאירועים של הקהילה.
אגודות אתיות מקיימות בדרך כלל פגישה שבועית בימי ראשון, ופעילויות לילדי הקהילה בשעות אחר הצהריים ובסופי שבוע. האיחוד האתי האמריקאי מקיים אספה שנתית מדי שנה.
בשנת 2003 ביקשה האגודה האתית בטקסס להכיר בה כארגון דתי לצורכי פטור ממס. בית המשפט קבע שלאגודה אין את מגוון האמונות והסממנים של דת, ודחה את הבקשה.
שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב
שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב היא שמורת טבע ימית, המהווה את השמורה הימית הגדולה והצפונית בישראל. השמורה משתרעת לאורך של כ-7 ק"מ של חוף מפורץ מגבול ישראל-לבנון בצפון ועד לצפון נהריה בדרום, ולמרחק של כ-15 ק"מ מערבה מקו החוף אל תוך הים. השמורה הוכרזה ב-6 בנובמבר 2019, ושטחה הוא כ-100,062 דונם.
בתחומי השמורה נמצאת שמורת איי חוף ראש הנקרה ובה איי ראש הנקרה.
בתחום השמורה נשפכים לים שלושה נחלים - נחל בצת, נחל כזיב ונחל שעל, ונמצאים בה מספר אתרי צלילה.
היסטוריה.
תחילה תוכננו באזור שתי שמורות טבע ימיות נפרדות במימי החופים - שמורת ים ראש הנקרה ושמורת ים אכזיב. לאחר מכן, שונתה התוכנית לקדם שמורת טבע ימית גדולה, המאחדת את שתי ההצעות הקודמות, ומייצגת את כל תחום העומקים עד גבול המים הטריטוריאליים של מדינת ישראל.
בסופו של דבר, הוחלט לקדם את תוכנית השמורה בגבול מצומצם של עד 15 ק"מ מהחוף, לעומת ההצעה המקורית - עד גבול המים הטריטוריאליים, כ־22 ק"מ מהחוף. אותה החלטה מהווה צמצום של כ-33% בשטח השמורה. בסופו של דבר הוכרזה השמורה ב-6 בנובמבר 2019.
החי.
יונקים.
לעיתים נצפה באזור כלב ים נזירי מצוי.
דגים.
שמורת הטבע היא האזור בו נצפים בצלילה הכי הרבה דגי סחוס בישראל – כמעט כ-40% מהתצפיות עד כה. עד היום תועדו מספר תצפיות של שני מינים של כרישים בשמורה.
בשמורת אכזיב מתקיימת האוכלוסייה הגדולה ביותר בישראל של שני מיני דקרים: דקר הסלעים והדקרנית האדומה. בנוסף, מתקיים בה גם המין דקר אלכסנדרוני.
רכסי פארק
רכסי פארק או רכסי הפארק (באנגלית: Park Ranges) המכונים גם הרכסים העיקריים (באנגלית: Main Ranges) הם קבוצה גדולה של רכסי הרים במרכז הרי הרוקי הקנדיים. הרכסים ממוקמים בין דרום - מזרח פרובינציית קולומביה הבריטית ודרום - מערב פרובינציית אלברטה שבקנדה.
קבוצת הרכסים הזו היא אחת משלוש קבוצות הרכסים העיקריים של הרכסים הקונטיננטליים.
רכסי הפארק הם קבוצת הרכסים המרכזית מבין שלוש קבוצות רכסים אלה.
תת-- רכסים.
רכסי פארק כוללים את רכסי ההרים:
קווארית
רכסי הפארק
2023 בישראל
2023 בישראל היא השנה בה מדינת ישראל תכריז 75 שנים להקמתה.
הודי להב
יהודה (הודי) להב הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון שימש נספח צה"ל בצרפת. קודם לכן שירת כנווט קרב ומפקד בחיל האוויר ופיקד על בסיס עובדה.
ביוגרפיה.
להב שירת כנווט קרב בחיל האוויר. ב-2005 מונה למפקד טייסת המזל"טים הראשונה (טייסת 200), במהלך כהונתו פיקד על גדוד בעת ביצוע תוכנית ההתנתקות, בטייסת נקלטו כטמ"מים מדגם שובל. ב-2008 מונה למפקד בסיס עובדה. באוגוסט 2011 מונה לנספח צה"ל בצרפת תפקיד אותו מילא עד שחרורו באוגוסט 2014.
לאחר שחרורו עבד בהתעשייה האווירית לישראל כמנהל שיווק, ב-2018 מונה למנהל מפעל רקיע וסגן מנהל חטיבת כלי טיס צבאיים. ב-2020 מונה למנהל הפעילות העסקית (CBO) בחברת NSO.
ב-2021 מונה לסמנכ"ל שיווק של התעשייה האווירית.
להב בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני במנהל עסקים בתוכנית קלוג רקנאטי באוניברסיטת תל אביב.
לוקאס קראנאך הבן
לוקאס קראנאך הבן (בגרמנית: Lucas Cranach der Jüngere; 4 באוקטובר 1515 – 25 בינואר 1586) היה צייר גרמני, בנו של לוקאס קראנאך האב.
לוקס קראנאך הבן נולד בויטנברג, גרמניה בשנת 1515. לצייר לוקאס קארנאך ולרעייתו, ברברה ברניבר (Barbara Brengebier). הוא החל לעסוק בציור בשולייה בסדנה של אביו, יחד עם אחיו האנס קראנאך . ב-20 בפברואר 1541 נישא לברברה ברוק (Barbara Brück). בשנת 1550, בעקבות עזיבתו של אביו לגלות, יחד עם פטרונו יוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה, קיבל קראנאך הצעיר את האחריות על הסדנה המשפחתית. ב-24 במאי 1551 נישא בשנית למגדלנה שרף (Magdalena Schurff). מרעייתו הראשונה היו לו שלושה בנים ובת, ואילו מרעייתו השנייה נולדו לו חמישה ילדים, בהם הצייר אוגוסטין קראנאך .
קראנאך נפטר ב-25 בינואר 1586 ונקבר בכנסייה העירונית של ויטנברג.
יאמאגאטה
שמורת איי חוף ראש הנקרה
שמורת איי חוף ראש הנקרה היא שמורת טבע ימית, הכוללת בתחומיה את איי ראש הנקרה. השמורה נמצאת בתחומי שמורת ים ראש הנקרה-אכזיב. השמורה הוכרזה ב-10 ביוני 1965, ושטחה הוא כ-311 דונם.
השמורה משתרעת בשני גושים נפרדים באיי החוף - האי "שחף" והאי "נחליאלי" מערבית לשפך נחל בצת, והאי "אכזיב" הנמצא מערבית לגן הלאומי אכזיב. העלייה לאיים אסורה, וכך גם השהייה בים בתחום 150 מ' מהאיים - על מנת לא לפגוע בפעילות הקינון בהם.
האיים הם בין המקומות היחידים בארץ שבהם מקננות הציפורים הנדירות נחליאלי לבן, שחף כספי ושחפית הים.
פיטר קרמה
פיטר קרמה (בדנית: Peter Cramer; 24 באוגוסט 1726 – 17 ביולי 1782) היה צייר דני שהתמחה בתפאורות נוף לתיאטרון ובעבודות דקורטיביות.
ביוגרפיה.
הוא כנראה היה אוטודידקט. בשנות ה-40 של המאה ה-18, הוא עשה כמה רישומים לגרסאות מוקדמות של הספר "המסע למצריים ונוביה" מאת פרדריק לואיס נורדן מטעם האקדמיה המלכותית הדנית למדעים.
על בסיס זה, בשנת 1754, הומלץ לו על ידי האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות לקבל מלגת השתלמות שתאפשר לו להיות "צייר היסטורי מוכשר". אולם האקדמיה התעקשה לפעול על פי ההליך, והוא נדרש להתמודד על מדליית זהב בשנת 1756. הוא לא הצליח להגיע למקום הראשון ותוכניות השתלמות שלו לא מומשו.
הוא החל לעשות תפאורות באמצע שנות ה-50 של המאה ה-18, כאשר יצר סצנות לחבר, נילס קרוג ברדל, מלחין שכתב שתי אופרות. הם הכירו כי לקרמה היה זמר חובב ולפעמים הופיע במסיבות.
בשנת 1762 הוא הוכר כצייר סצנות, מקצועי שעסק בכך עד מותו.
לאחר שנת 1773, הוא ייצר ציורים רבים, בעיקר בשל תמיכה שקיבל מהאקדמיה כנגד הצייר האטלקי קרלו גאלי דה ביבינה, בן למשפחת האמנים איטלקית מפורסמת.
בנוסף לעבודות התיאטרון שלו, הוא ייצר סצנות ז'אנר שהזכירו את דוד טנירס הבן ואדריאן ברואר והיה בין הראשונים שקבלו השראה מהאיכרים הדנים.
בשנת 1777, הוא הפך למועמד לחברות באקדמיה. בשנה שלאחר מכן שלח אליהם שתי יצירות שהוצגו בהצלחה, והפך לחבר, ודיוקנו צויר על ידי ויגיליוס אריקסן.
אולם הכבוד הזה היה קצר מועד. הוא התמכר לאלכוהול ומת בשנת 1782, בן חמישים ושש.
רבות מיצירותיו נחקקו מאוחר יותר על ידי יוהנאס האס ויוהאן פרדריק קלמנס.
עירוני מקיף רמות
עירוני מקיף רמות הוא בית ספר תיכון וחטיבת ביניים הנמצא בשכונת רמת הנשיא בבת ים. עירוני מקיף רמות הוא המקיף הממלכתי הגדול ביותר בבת ים ומכיל 6 שכבות לימוד וכ-1300 תלמידים.
היסטוריה.