צ'יתאם חזר לאנטארקטיקה, הפעם בפיקודו של ארנסט שקלטון, על האונייה נמרוד, שם היה רב-מלחים וקצין שלישי. בעת גיוס הצוות למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית בשנת 1914 היה צ'יתאם בן ה-47 חבר הצוות בעל הניסיון הרב ביותר באנטארקטיקה, לאחר שעשה כמעט שש שנים בימים שסביב היבשת.
במשלחת אנדיורנס שירת צ'יתאם בקצין שלישי והיה חבר מלא חיים ופופולרי בצוות האונייה. פרנק וורסלי מגדיר אותו כ"פיראט בכל רמ"ח איבריו". לאחר שאנדיורנס נמחצה בקרח הים הדחוס ואנשיה יצאו בשלוש סירות הצלה אל אי הפיל, היה צ'יתאם בצוות של וורסלי בסירה "דאדלי דוקר". וורסלי מספר, שגפרורים היו למטבע עובר לסוחר ומחירם עלה כדי כך, שצ'יתאם קנה ממנו גפרור יחיד במחיר בקבוק שמפניה, שישולם כשצ'יתאם יפתח את הפאב שלו בהאל לאחר המלחמה. צ'יתאם נפל כשאונייתו טורפדה בשנת 1918 והחוב לא שולם מעולם.
על מאמציו במהלך המשלחת קיבל צ'יתאם את מדליית הקוטב מכסף.
לאחר משלחת אנדיורנס.
צ'יתאם חזר להאל אחרי המשלחת ושם נודע לו שאחד מבניו, ויליאם אלפרד, אבד בים כשצ'יתאם היה בדרכו חזרה מאנטארקטיקה. הבן הנעדר, בן 16, טבע כנראה בעת שירותו על האונייה "אדריאטיק". צ'יתאם הצטרף לצי הסוחר ושירת כקצין שני על האונייה "פרונל", כשטורפדו מצוללת גרמנית פגע בה בים הצפוני וקטל אותו.
אכזר מכל המלך
ברוך קדרי
ברוך קדרי (טפר) (מרץ 1904 – 2 באפריל 2000) היה שחקן, בונה תפאורות וצייר ישראלי.
ביוגרפיה.
קדרי נולד בשנת 1904 בעיר לבוב שבגליציה - פולין בשם ברוך טפר, בנו של דב עקיבא טפר.
בשנת 1922 עלה לארץ ישראל והצטרף כשחקן לתיאטרון העברי בתל אביב. אחר-כך נדד עם על פני ארצות שונות עם השחקן מנחם בנימיני. ב- 1925 למד באקדמיה לאמנות התיאטרון בווינה והתמקד בלימודי בניית תפאורה וטיפול בצדדים הטכניים של הבמה. כשחזר לארץ שב לשחק, ונמנה עם ראשוני שחקניו של התיאטרון הסאטירי "המטאטא" שנוסד אז (1928 – 1933). כן היה ממייסדי תיאטרון "סדן".
בקיץ 1930 נישא לפשה בוטלר.
במחצית השנייה של שנות ה-30, לאחר כ-15 שנה של עבודה בתיאטרון, פנה לעסוק מספר שנים בענייני ביטחון.
ב- 1945 שב לתיאטרון, הפעם לעבודה מאחורי הקלעים, בתיאטרון "הבימה": תחילה שימש כמנהל במה, אולם כעבור זמן קצר נמשך לאהבתו הישנה, התפאורה, והיה לתפאורן (בונה תפאורות), אביזרן ומפקח טכני. פעל בתפקיד זה עד סוף שנות ה-50.
היה חבר אגודת הציירים והפסלים וממייסדי ארגון פועלי הבמה בתל אביב.
לאחר פרישתו מהתיאטרון, התמסר לציור.
ערך תערוכות מעבודותיו בתל אביב, בירושלים ובצפת.
ברוך קדרי נפטר בשנת 2000, בגיל 86.
נקבר בבית העלמין ירקון.
אחיו הצעיר שרגא קדרי היה סופר.
בומברדיה CRJ
בומברדיה CRJ, ראשי התיבות של Canadair Regional Jet, היא סדרת מטוסים אזוריים מתוצרת בומברדייה איירוספייס:
מה שקורה באילת
מה שקורה באילת הייתה תוכנית דוקו-ריאליטי קומית אשר משודרת בערוץ 24 ועוקבת אחר צוות בידור במלון קלאב הוטל באילת.
התוכנית עוקבת אחר ידוענים ומשתתפים אחרים הפועלים כצוות הבידור של המלון קלאב הוטל באילת. בתוכנית נראית הפעילות היומיומית של צוות הבידור, פעילויות האירובי, סדנאות לצוות, הדרכות ועוד. מנהל צוות הבידור הוא ניסים דיין, מנכ"ל המלון הוא אלי רביבו.
העונה הראשונה שודרה בקיץ 2012, העונה השנייה שודרה בקיץ 2013.
עונה ראשונה.
העונה החלה ביולי 2012, העונה מנתה 22 פרקים, בסוף עונה זה העלה צוות הבידור את המחזמר "עד סוף העולם".
עונה שנייה - VIP.
העונה השנייה היא עונת ה-VIP בה השתתפו תשעה מפורסמים שונים, העונה מנתה 14 פרקים, בסוף העונה העלה הצוות את המחזמר "שיער".
פלוגות ההגנה (סוריה)
פלוגות ההגנה (בערבית: سرايا الدفاع) הייתה יחידת משמר סורית בסדר גודל של דיוויזיה. היחידה הוקמה בשנת 1971, לאור לקחי מלחמת ששת הימים בתור יחידת משמר. היא הורכבה מסוגים שונים של חטיבות, גדודים ורגימנטים ותפקידה היה לשמש כוח משמר להגנה על מוסדות השלטון והנשיאות של סוריה. היא פורקה בשנת 1984 לאחר ניסיון הפיכה כושל של מפקדה, אחיו של הנשיא, רפעת אל-אסד. כוחות היחידה התפזרו בעיקר בין הדיוויזיה הרביעית ומשמר הרפובליקה.
היסטוריה.
לאחר מלחמת ששת הימים הבין הפיקוד הסורי כי ישנה בעיה במקצועיות יחידות הצבא, במיוחד בתחום של לחימה משולבת. בנוסף לכך, לאור המלחמה גדל הסיוע מברית המועצות, עשרות יועצים נשלחו לאזור לאמן את חיילי סוריה ונשק רב ומתקדם החל להגיע אף הוא כדי לחמש את הכוחות. כחלק מהלקחים הללו לצד חוסר היציבות הפוליטית במדינה, הוחלט על הקמת יחידה עצמאית בעלת כוחות משולבים אשר תשמש ככוח הגנה אחרון על מוסדות השלטון במקרה של מלחמה, ובנוסף תפעל לשימור השלטון כנגד התקוממויות וחוסר שקט במדינה.
לפי עקרונות אלו הוקמה יחידה פלוגות ההגנה בשנת 1971. היא לא הייתה כפופה למבנה הצבא הסורי, אלא ישירות למטה בכוחות המיוחדים, כאשר בפועל היא השתייכה לשלטון הסורי דרך המפקד שמונה לה, רפעת אסד, אחיו של הנשיא חאפז אל-אסד. בשנים הראשונות אומנו חיילי היחידה על ידי מדריכים מהיחידות צבא ברית המועצות, מהספצנאז, השריון וחיל הצנחנים, היחידה גם ביצעה תרגילים צבאיים ואימונים רבים עם הצבא הסובייטי.
כוחות היחידה נשלחו להשתתף בלחימה במלחמת האזרחים בלבנון, כשהם נלחמים בעיקר בגיזרת צידון ושוף. במהלך שנות ה-80 פעלו פלוגות ההגנה בעיקר בלחימה כנגד התקוממויות ומשימות ביטחון סביב סוריה. במהלך השביתות ברחבי סוריה בשנת 1980, נשלחה היחידה לחלב למנוע התפרעויות. ביוני אותה השנה גדוד מהיחידה נשלח לכלא תדמור והרג שם כ-1,000 אסירים שנחשדו כחברים בתנועת האחים המוסלמים, זאת בתגובה לניסיון התנקשות בנשיא אל-אסד.
בפברואר 1982, שתי חטיבות מפלוגות ההגנה, יחד עם יחידות עילית אחרות, נשלחו לעיר חמאת כדי לדכא שם ניסיון התקוממות מקומי. התוצאה של הפעילות הצבאית בעיר הייתה טבח של בין 10,000 ל-25,000 הרוגים.
לקראת סוף שנת 1983, הנשיא חאפז סבל מבעיות לב, הוא השאיר את ענייני ניהול המדינה לשישה אישי ציבור שהיו קורבים לו. רפעת הרגיש שהכוח היה צריך לעבור אליו ומספר קציני צבא החלו לתמוך בו. בחודשים אלו הפלוגות המיוחדות, כשהם בשיא כוחם עם כ-55,000 חיילים ומעל 1,200 טנקים, החלו להשתלט על אזורים במדינה ולפרק מנשקם יחידות צבא נאמנות לנשיא החולה. מול הפלוגות המיוחדות עמדו בעיקר הדיוויזיה השלישית, משמר הרפובליקה, המשטרה הסורית, כוחות המודיעין ופיקוד הכוחות המיוחדים. באמצע שנת 1984 אולם, חזר חאפז לשליטה מלאה בסוריה לאחר שהבריא, רפעת הורד מתפקידו והוחלט לא להעמידו למשפט. פלוגות ההגנה עברו לפיקודו של קצין אחר ובמהרה היחידה פורקה לגמרי והיחידות בה פוזרו בעיקר בין משמר הרפובליקה ויחידות הכוחות המיוחדים. חלק גדול מיחידות פלוגות ההגנה הועברו ליצירת דיוויזיה משוריינת חדשה, 'הדיוויזיה המשוריינת ה-569' שבהמשך שונה שמה ל'הדיוויזיה המשוריינת הרביעית'.
מבנה, אימון וציוד לחימה.
בשיאה הכילה היחידה כ-55,000 חיילים. אלו התחלקו לרגימנטים וגדודים מסוגים שונים, כל גדוד הכיל 600-800 חיילים והתחלק לפלוגות שהכילו 120-200 חיילים. יחידת פלוגות ההגנה הכילו גדודי שריון, חיל רגלים, כוחות מיוחדים וצנחנים, בסיוע להם היו אגדי תותחנים וטייסות אוויר שהיו גם הם תחת פיקוד היחידה ופעלו יחד עם כוחות היבשה.
יחידת פלוגות ההגנה קיבלה עדיפות תקציבית על פני שאר יחידות הצבא הסורי, חיילים רבים ביחידה נשלחו לברית המועצות לאימונים, הם קיבלו את הציוד החדיש והאיכותי ביותר מכל יחידות הצבא וחיילי היחידה אף זכו למשכורת גבוהה מאלו של שאר הצבא.
כלל חיילי היחידה עברו בנוסף להכשרתם המקצועית, כגון צוותי טנק, גם הכשרה של כוחות מיוחדים ואימוני צניחה. גדודי השריון, חיל הרגלים והתותחנים אומנו בעיקר בלוחמה בסביבה אורבנית, לחימה משולבת (רב-זרועית) ולחימה בטווח קרוב. בנוסף, בפיקוד היחידה היה גם כוח של לוחמות צנחנים, אשר ככל הנראה שימשו יותר לצורכי ראווה מאשר ככוח לוחם.
כריסטיאן מורטנסן
תומאס פטר ת'רובלד כריסטיאן פרדיננד מורטנסן (בדנית: Thomas Peter Thorvald Kristian Ferdinand Mortensen; ), היה דני שהיגר בצעירותו לארצות הברית וחייו התפרסו על פני יותר ממאה אחת. במותו, בגיל של 115 שנים ו-252 ימים, הוא נחשב לגבר הזקן ביותר בהיסטוריה המתועדת ומוכחת, עד ל-28 בדצמבר 2012, אז שבר ג'ירואמון קימורה מיפן את השיא.
שיאי אריכות ימים.
בנוסף להיותו הגבר הזקן ביותר בעולם בשעתו, היה מורטנסן גם האדם הזקן ביותר שנולד בדנמרק, האדם הזקן ביותר בכל המדינות הנורדיות, המהגר הזקן ביותר בעולם והאדם השלישי הזקן ביותר מאירופה.
אף שהיה הגבר הזקן ביותר בעולם אי-פעם וודאית בשעתו, בעת במותו מורטנסן מעולם לא היה האדם החי הזקן ביותר בעולם, שכן שרה קנהאוס שנולדה ב-1880, נפטרה קצת יותר משנה וחצי אחריו, כשהייתה בת 119 (והייתה גם האדם השני הכי מבוגר אי פעם וודאית) .
קורות חיים.
כריסטיאן מורטנסן נולד לאב חייט בכפר סקארופ ("Skårup"), ליד העיר סקנדרבורג ("Skanderborg") שבדנמרק, ב-16 באוגוסט 1882. החל לעבוד כשוליית חייט בגיל 16 בסקנדרבורג בשנת 1898, ולאחר מכן היה לפועל חקלאי.
היגר לארצות הברית בשנת 1903, כשהיה בן 21. עבד כחייט, תוך כדי נדודים בדרכים והשתקע לבסוף בשיקגו, שם היו לו קרובי משפחה. בשנותיו הראשונות בשיקגו ואחר כך בטקסס עבד במספר משרות: חלבן, מסעדן, ופועל במפעל פחיות. ב-1913 נישא, אך נשאר נשוי לפרק זמן של פחות מעשר שנים בלבד, התגרש, לא הוליד ילדים ומעולם לא נישא בשנית.