בשרשרת תהליכים, כל תת-תהליכים מקושרים באלגוריתם המגדיר אותם כרצף פעולות, שיטה זו מכילה את כל המידע הנדרש למתן תוקף לתת תהליכים אלו בתוך שרשרת התהליכים העיקרית. בנוסף לכך, כל קטע ("בלוק") בשרשרת התהליכים מכיל גם הוא תת-שרשרת, דבר זה הופך את תקן ה–SensorML למאוד מודולרי. הודות לתחביר הגנרי, תקן ה–SensorML יכול אף לשמש לתיאור הליך שרשרת שלא מקושר באופן ישיר למערכת הכללית. סוג כזה של תהליך יכול לשמש להעברה ועיבוד מידע באופן ישיר ללא התמודדות עם תיאור המערכת או הסנסור, דבר הגורם להפקת מידע ברמה גבוהה מנתוני מדידה בסיסיים. כמו כן ה–SensorML משמש מעין מנגנון המגדיר התנהגות ממשק ייחודית ומאחסן אותה בספרייה אזורית ספציפית, יכולת זו היא אחת החשובות של שפת ה–SensorML והיא מקנה סיוע רב בהתמודדות עם מצבור רב של מידע שיטתי.
סכמות SensorML.
מודלי ה–SensorML מוצגים כאן מקודדים כמסמכי סכמות XML. אל לקורא לטעות ולחשוב כי יש ליצור מסמך XML ספציפי לכל תהליך או מערכת המתבססת על רשת העבודה ונשלטת על ידי סכמת XML, בעוד דבר זה יכול להיות מתואר להפקת סכמת יישום למודל תהליך בסיסי, אין זה מן המצופה כי סכמת יישום תפותח לכל מערכת או לכל סוג מערכת, אא"כ סכמות אלו מופקות בעקבות תנאי סף, במטרה לשנות הגדרת הכללת מאפיינים מסוימים או לתקן ערכים של מאפיינים פופולריים במערכת.
כמו כן יש להבין כי מאחורי "בלוקים" אלו ישנן עשרות שורות קוד ואלגוריתמים. לתקן SensorML קיים מבנה מודולים הייחודי לו והוא הבדילו משאר התקנים:
הגרלה מורכבת
הגרלה מורכבת היא מושג בתחום תורת המשחקים.
אנו נדרשים למושג זה שכן בסיטואציות רבות נתקלים באופן טבעי בהגרלות על הגרלות.
סימונים.
formula_1 - התוצאות האפשריות בפניהם עומד מקבל ההחלטות.
formula_2 - הגרלה L שבה מתקבלת כל תוצאה formula_3 בהסתברות formula_4,
(כאשר formula_5 הם מספרים אי-שליליים שסכומם 1).
הגדרה.
הגרלה מורכבת היא הגרלה על הגרלות.
הגרלה מורכבת נתונה על ידי:
formula_6
שבה formula_7 הם מספרים אי-שליליים שסכומם 1, ו- formula_8 הן הגרלות.
כלומר, בהגדרה זו לכל formula_9 קיימים מספרים אי-שליליים formula_10 שסכומם 1 כך ש-
formula_11 .
דוגמה.
נתבונן באדם הבוחר את מסלול הנסיעה למשרדו לפי מזג אוויר - אם יורד גשם הוא נוסע בדרך א', אך אם לא יורד גשם הוא נוסע בדרך ב'. זמן הנסיעה בכל דרך אינו קבוע, והוא תלוי בגורמים רבים אחרים. התוצאה של המשתנה המקרי "זמן הנסיעה למשרד מחר בבוקר" היא הגרלה על הגרלה: בהסתברות מסוימת ירד גשם מחר בבוקר, וזמן הנסיעה ייקבע לפי התפלגות אחת, ובהסתברות המשלימה לא ירד גשם, וזמן הנסיעה ייקבע לפי התפלגות אחרת.
ברמה טכנית יותר, אם למשל שחקן במשחק בוחר אחד משני מהלכים על פי הגרלה (למשל, הטלת מטבע) ובעקבות כל מהלך יש מהלך גורל (הגרלה), הרי שתוצאת המשחק נקבעת על ידי הגרלה מורכבת.
הרכס האמצע האטלנטי
ביפניל פוליכלוריד
ביטויי שנאה בישראל
ביטויי שנאה בישראל כוללים קריאות הנובעות משנאה, ומופנות בישראל כלפי קבוצות אוכלוסייה שונות.
ביטויים בולטים ממניעים לאומניים וגזעניים הן הקריאות "אטבח אל-יהוד" או מוות ליהודים, של ערבים כלפי יהודים, ו"מוות לערבים", של יהודים כלפי ערבים.
ביטויי שנאה נוספים נוגעים למוצא, להשתייכות פוליטית ולמידת הדתיות, ומכילים גם הם פעמים רבות איחולי מוות, לדוגמה: "מוות לשמאלנים", "מוות לדוסים", "מוות לאשכנזים" ו"מוות למתנחלים".
בניין האדמירליות
בניין האדמירליות (ברוסית: Адмиралтейство) הוא בניין במרכז העיר סנקט פטרבורג ברובע הנושא את שמו, מהווה אחד מסמלי העיר ביחד עם פרש הנחושת וגשר הארמון הפתוח על רקע הנהר. שימש בעבר כמטה מנהלת האדמירליות (Адмиралтейств-коллегия) והצי הרוסי הקיסרי, וכיום משמש כמטהו של הצי הרוסי המודרני.
היסטוריה.
הבניין הוקם כמספנה ובנייתו החלה ב-5 בנובמבר 1704. בשנת 1706 הושקה הספינה הראשונה שנבנתה במקום. הבניין היה מוקף בחומה ובתעלות מים כדי להגן על המתחם מפלישות מבחוץ. בשנת 1711 הסתיימה בנייה מחדש של המתחם שכללה הקמת מגדל עם פסל של ספינה מעליו. מתחת לספינה נבנה כדור זהב שבתוכו נמצאות כל המטבעות שהוטבעו בעיר. הפסל המקורי היה במקום עד לשנת 1815. פסל הספינה השנייה היה מוצב עד לשנת 1886, אז הוחלף בהעתק מדויק. קיימת הערכה שהפסל הוא העתק של הספינה הראשונה שנבנתה ברוסיה בשנים 1667–1669.
בשנים 1723–1738 נבנה מגדל חדש בגובה של 72 מטר. באותה התקופה שטח סביב הבניין נוצל לתרגילי צבא ולהרקדות הקהל הרחב.
בתחילת המאה ה-19, עם סיום בניית ארמון החורף, הורגש הצורך בשינוי המבנה והכיכר שסביבו. הבנייה נערכה לפי תכנון של האדריכל הרוסי אדרייאן זכרוב. הוא בנה מחדש את כל המתחם למעט המגדל. בין היתר נבנה בניין ענק עם חזית באורך 407 מ', לשימוש מפקדות הצי. בתוך המתחם היו מבנים נוספים ששימשו בתי המלאכה של הצי.
המגדל היה באמצע הבניין. המגדל מעוטר בפסלים רבים מההיסטוריה העתיקה. מטרת הפסלים והתחריטים הייתה הדגשת מקומה של האימפריה הרוסית כמעצמה ימית.
בניית הספינות במקום נמשכה עד לשנת 1844. מאותה שנה במתחם היו רק משרדי הצי. החל מהתקופה הסובייטית ממוקם במקום בית הספר הגבוה לקציני הצי.
בדצמבר 2012 מפקדת הצי הרוסי עברה למקום, ממשכנה הקודם במוסקבה.
יהושע אהרן צבי ויינברגר
הרב יהושע אהרן צבי ויינברגר (תקע"ה, 1815 - כ"ח בכסלו תרנ"ג, 1892) נודע בכינוי מהריא"ץ (מורנו הרב יהושע אהרן צבי), היה מתלמידיו של החת"ם סופר בשנותיו האחרונות, כמו גם ידידו הטוב, הרב הלל ליכטנשטיין. הוא התפרסם כרבה של מרגיטה, תפקיד שאותו מילא לאחר הרב ליכטנשטיין.
תחילת דרכו.
ויינברגר נולד לרב משה ויינברגר, ראב"ד ססובר (שוסבורג בפי היהודים שבה כיהן גם הרב מרדכי בנט). להוריו לא היו ילדים במשך זמן רב, וגם לאחר שנולד בנם בכורם הוא נפטר בילדותו. ויינברגר נודע בילדותו כברוך כישרונות ובעל מידות טובות ובגיל 10-9 אמו, שהייתה דור שנים-עשר למהר"ל מפראג, לקחה אותו לאביה, הרב אהרן משה אריה גידונג, אב"ד פזינג שילמדו תורה. ויינברגר למד עם סבו העיוור במשך כמה שנים, והיה קורא בקול את שלמדו. לאחר כמה שנים כשהיה כבר בקי בש"ס ופוסקים, נסע לישיבת הרב בנימין וולף לעוו בורבו. לאחר זמן לא רב נסע לישיבת הרב משה סופר בפרשבורג. כבר בימים הראשונים לבואו נודע כעילוי גדול בבקיאות ובחריפות.
הוא נישא בתקצ"ו ליוטא, בתו של הרב יעקב דוב פלדמן מהכפר פֶטְרָה הקרוב למרגיטה. לזוג נולדו חמישה ילדים. חותנו הגיע לישיבת החת"ם הסופר לבחור לו חתן לבתו זו והחת"ם סופר המליץ על "הרשל שויסבורג", כינויו של המהריא"ץ בישיבה. רעייתו נפטרה בדמי ימיה ובתרל"ה נישא בשנית, ללאה-יוטא, בתו של הנגיד נחמיה רוזמן.
במשרת הרבנות.
בשנת תר"ה הוצע לרב ויינברגר לכהן כרב בהקהילה היהודית במרגיטה, אך הוא סירב בגלל שחותנו ביקש מחתניו שלא יקבלו עליהם משרת רבנות בחייו. בני הקהילה נתנו את לו כתב הרבנות שייתן אותו למי שירצה. ויינברגר מסר את כתב המינוי לרב הלל ליכטנשטיין שבאותו זמן למד תורה בגלנטה בעוני, לאחר שבירר שהמינוי לא יעורר התנגדות בקהילה. לאחר שהרב ליכטנשטיין עבר לכהן כרבה של קלוז', שוב פנו יהודי מרגיטה לוויינברגר שיאות לכהן כרבם, אך הוא עדיין סירב בגלל רצון חותנו ושוב פעל לשכנע את אנשי הקהילה לקבל את הרב ליכטנשטיין שנאלץ לעזוב את קלויזנבורג, שמונה שוב בשנת תרי"ט לרבנות מרגיטה והסביבה. בשנת תרכ"ז נפטר חותנו של הרב ויינברגר, והרב ליכטנשטיין, שראה שחברו זקוק למשרת רבנות לפרנסת משפחתו, נסע לסיקסו לפעול לבחירת ויינברגר כרב העיירה. משראשי הקהילה אמרו שהם רוצים אותו עצמו כרב, הסכים הרב ליכטנשטיין והעביר בתרכ"ב לרב ויינברגר את משרת רבנות מרגיטה והסביבה.
בשמשו כרבה של מרגיטה התפרסם כאחד מגדולי הפוסקים ומכל טרנסילבניה ואף מכל רחבי הונגריה, נשלחו אליו שאלות הלכתיות סבוכות, וגם מגדולי הרבנים של הדור שלפניו. בין גדולי הרבנים שעימם נשא ונתן בהלכה נמנו: הרב משה צבי פוקס מגרוסוורדיין, הרב עמרם בלום מברטיא-אויפאלו (התפרסם בעיקר כרבה של חוסט), הרב משה שמואל גלזנר מקלויזנבורג, הרב אליהו קליין מהאלמין, הרב צבי הירש שפירא ממונקץ', הרב יעקב משה שוורץ מקראסנא, הרב חיים יוסף דוב הלר מקראסנא והרב ברוך בנדיט ליכטנשטיין מקראסנא. כן התפרסם כצדיק וקדוש ופועל ישועות. מגדולי המקובלים באותו הדור שהיכירוהו העידו עליו שהוא בקי גם בתורת הנסתר שבה עסק בלילות.
היה עמוד התווך בין רבנים שפעלו בדרך תקיפה כמו הרב הלל ליכטנשטיין והרב חיים סופר (רב במונקץ' ובודפשט) לבין רבנים שפעלו בדרך מתונה יותר כמו הרב יצחק אהרן לנדסברג מגרוסוורדיין, הרב צבי שלמה שיק והרב מאיר פרלס.
חיבוריו.
הרב ויינברגר לא העלה על הכתב את השאלות הרבות שנשאל ולא חשב להדפיסם, נכדו הרב מרדכי בריסק הביא לדפוס את הספר 'שאלות ותשובות מהריא"ץ' חלק ראשון על או"ח ויו"ד. המשך הכתב יד של ספר השו"ת הזה נקטע בגלל השואה, ויש לפנינו רק את החלק הראשון כשכתב היד של החלק השני שעמד לצאת לאור נעלם בזמן השואה. כן יצא לאור 'לקוטי מהריא"ץ' - ליקוט חידושים של המהריא"ץ על התנ"ך, חידושי אגדות הש"ס (מה ששמעו מפיו), הדרכות רוחניות ושו"ת של שאלות ותשובות מהמהריא"ץ שלא נדפסו לפני כן. בהוצאת "זיכרון - מפעל להנצחת יהדות הונגריה", בני ברק תשס"ג (2003) בליקוט מכתבי תלמידיו וצאצאיו ועריכה של משה אלכסנדר זושא קינסטליכר. הדפסה שנייה לאחר תש"ס {2000).