קיימת מחלוקת גאונים האם גם היום קיימים כללים אלו המבדילים בין דם קישוי לדם רגיל. ישנה דעה בראשונים האומרת כי כשם שבנות ישראל החמירו על עצמן לנהוג בכל דם - גם דם שברור שאינו גורם לזיבה גדולה - כדם כזה והם סופרים לאחריו שבעה נקיים, כך גם בדם זה. על כך נאמרו שלוש סיבות אפשריות: דעה אחת מסבירה כי בנות ישראל אינן בקיאות לדעת מתי הן ימי הזיבה ומתי הן ימי הנידה, יש אומרים שהטעם הוא שהוא בכלל חומרא דרבי זירא שבה קבעו כי אין לחלק בין דם לדם וגם דם שלא ברור מהו נוהגים בו חומרות של דם נידה וזיבה} ויש מסבירים שגם כאן קיים חשש שמא לאחר יציאת הדם במשך שלושה ימים תהיה האישה במצב של "שיפוי", כך שהדם הוא למפרע דם זיבה, אך בנות ישראל אינן יודעות היטב להבדיל בין "קושי" ל"שיפוי", וייתכן שהדם יצא בשיפוי והיא תחשוב שהוא יצא במצב של קושי, וממילא היא לא תדע שהיא טמאה בטומאת זיבה, ולכן לפי שיטה זו יש לנהוג כיום ספירת שבעה נקיים גם לאחר דם קושי.
לעומת זאת קיימת דעה אחרת, כי דווקא בדם נידה ודם זיבה קטנה / גדולה שקיימת אפשרות לטעות ביניהם קיימת חומרא זו, ולא במקשה ללדת שלפי ההלכה, בכל מקרה אינה צריכה לספור שבעה נקיים.
סינאל מלל פייוויי
סינאל מלל פייוויי בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית. העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק של תוכנה וחומרה לניהול משאבי אנוש ופעילות העובד בארגון. המייסד ובעל השליטה בחברה הוא גבריאל בוגנים. מנכ"ל החברה הוא בנו, ארז בוגנים.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1991, על ידי גבי בוגנים, בשם "סינאל תעשיות בע"מ". בוגנים עבד קודם כשכיר בחברת תוכנה, החליט להקים חברה משלו, גייס קבוצת משקיעים שהשקיע 300 אלף דולר, והשקיע בעצמו 200 אלף דולר. החברה פיתחה פתרונות תוכנה לניהול כוח אדם, ותחילה התמקדה בשוק הישראלי בלבד. בסוף שנת 1993 הגיעו הכנסות החברה לכמיליון דולר.
בשנת 1995, החלה החברה לפעול בשוק הבינלאומי ולשווק את תוכנת ה"טיים לוג" שפיתחה. מוצר תוכנה לשעוני נוכחות מכניים. התוכנה תורגמה ל-12 שפות. הפתרון של סינאל אפשר למנהל לשלוט על כוח האדם ברחבי החברה, לדעת כמה שעות עבד כל עובד, האם לקח הפסקה ארוכה מעבר למקובל, ופרטים נוספים. בהמשך פיתחה מוצרים נוספים, מערכות גישה ובקרה הכוללות אמצעי זיהוי ביומטריים (בעזרת טביעות אצבע) שאמורים להגביל לא רק את הכניסה לארגון עצמו, אלא את הכניסה לאזורים ספציפיים ורגישים הקיימים בו, כמו חדרי מנהלים, חדרי כספות, משטחי אחסנת חומרים, חדרי מחשב ועוד. ופתרון כולל לניהול משאבי אנוש עבור ארגונים.
את שנת 1997 סיימה עם הכנסות של 30 מיליון שקל ורווח נקי של 3 מיליון שקל. את 1999 סיימה עם הכנסות של 50 מיליון וברווח נקי של 11 מיליון שקל. ביולי 2000 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, לפי שווי שוק של 32 מיליון דולר, וגייסה כ-9 מיליון דולר (כ-30 מיליון שקל). בשנת 2001 שימשו רוב כספי ההנפקה לרכישת נדל"ן ביוקנעם מידי בעלי השליטה של החברה.
בפברואר 2002, רכשה חברה גרמנית תמורת מיליון יורו.
בינואר 2005 רכשה את פעילותה העיקרית של חברת "חברת מ.ל.ל תעשיות תוכנה ומחשבים", שהייתה אז בשליטת קבוצת גאון אחזקות. הפעילות שנרכשה כלל את חטיבת משאבי האנוש של מ.ל.ל (מלל PayWay), שמספקת פתרונות כוללים ותוכנות לניהול משאבי אנוש, תוכנות לניהול שכר, שירותי מיקור חוץ בתחומי שכר וחשבות שכר. למעלה מ-1,500 ארגונים קיבלו שירותים אלה באמצעות החטיבה. תחילה רכשה 50% מהחטיבה תמורת 13.5 מיליון שקל, שנה אחר כך רכשה את 50% הנותרים, ושם החברה שונה ל"סינאל מלל פייוויי". החברה גם נכנסה באותה עת לתחום בקרת נוכחות של תלמידים במוסדות חינוך.
בשנת 2011, פרץ סכסוך בין אבי דותן, אחד המשקיעים הראשונים בחברה שהחזיק כ-12% מהמניות, ובעל השליטה בה, גבי בוגנים. הסכסוך היה על רקע שווי השוק הנמוך שלה ותנאי השכר המפליגים שקיבל בוגנים, ושני בניו, אייל וארז. בוגנים הסכים לבסוף לרכוש את מניות דותן בחברה, במחיר המשקף פרמיה של 51% על מחיר השוק, תמורת כ-11 מיליון שקל.
בשנת 2014, נחשף כי עובדת בחברה פוטרה בגלל שיש לה ילדים קטנים. העובדת נחשפה במקרה לעמודי התכתבויות דואר אלקטרוני שנערכו בין שניים מהממונים עליה בעניין, והגישה תביעה נגד החברה.
במרץ 2021 מונה ארז בוגנים למנכ"ל החברה, והחליף את אביו, גבי בוגנים, שמונה למנהל העסקים הראשי של החברה.
ביוני 2021 הודיעה החברה כי "היו מספר פגיעויות בשרתי החברה, דרכן ניתן היה להגיע אל שמות, מספרי זהות, מספרי טלפון וכתובות דואר אלקטרוני של עובדים של לקוחות."
חברות בנות.
דורסל.
דורסל - היא חברת בת של סינאל המשמשת כזרוע הנדל"ן של החברה, ומתמקדת בנדל"ן מסחרי מניב. לחברה 11 נכסים מניבים בפריסה ארצית, בשטח כולל של כ–105,000 מ"ר. הנכסים העיקריים של החברה הם מתחם המשרדים בו פועלת סינאל, ובו הוקם בניין נוסף שהושכר בשלמותו לחברת מארוול טכנולוגיות. ו-56 דונם באזור התעשייה הצפוני בנתניה, שרכשה מחברת אורדן תעשיות ב-2005.
באפריל 2006, הונפקה דורסל בבורסה, וגייסה כ-67 מיליון שקל במניות ובאג"ח להמרה, לפי שווי של כ-90 מיליון שקל.
בנובמבר 2018, מכרה דורסל את מתחם אורדן בנתניה תמורת כ-134 מיליון שקל, לאחר שרכשה אותו במקור תמורת 54 מיליון שקל ב-2005.
מורפוגן
מורפוגן (מאנגלית: Morphogen) הוא חומר המופקד על מנגנון התפתחות העובר והשמירה על פרופורציות נכונות בין האיברים הגדלים בהדרגה.
המורפוגן מופרש ממספר תאים במרכזו של העובר המתפתח, ומשם הוא מפעפע כלפי חוץ, תוך שריכוזו הולך ויורד.
ריכוז המורפוגן בגוף העובר "מיידע" את התאים המתפתחים על מיקומם היחסי ועל התפקיד שימלאו ביצור המתפתח. ידוע כי ריכוז המורפוגן הוא ש"מיידע" את התאים המתפתחים על מיקומם היחסי ועל התפקיד שימלאו ביצור המתפתח. עם זאת, מאחר שהמורפוגן מופרש בקצב אחיד הן ביצורים קטנים והן בגדולים, הוא אינו יכול לקבוע לבדו את קנה המידה.
רגולציה היררכית- התפתחות התאים היא בצורת היררכיה, כל פעם קבוצת תאים אחרת.
egg polarity gene- קובע את הציר קדמי-אחורי.
gap gene- קובע אזורים רחבים, לדוגמה: אזור בית החזה, אזור הרגלים.
pair rule genes- קובע את הגבולות
segmental polarity- קובע תת-חלוקה בכל חלק.
נור א-דין מורסלי
נור א-דין מורסלי (בערבית: نور الدين مرسلي; נולד ב-28 בפברואר 1970) הוא אתלט עבר מאלג'יריה. הוא אלוף אולימפי, 3 פעמים ברציפות אלוף עולם, שיאן עולם, 6 שנים ברציפות קבע את תוצאת השנה בעולם (1995-1990) ובעל התוצאה השלישית בכל הזמנים, בריצת 1500 מטר. נוסף לכך, החזיק בשיא העולם גם בריצות ל-1 מייל ול-3000 מטר.
ביוגרפיה.
מורסלי נולד בטנס. הוא התאמן בהדרכת אחיו, עבד א-רחמאן מורסלי, אף הוא אתלט שהשתתף בריצת 1500 מטר במשחקים האולימפיים במוסקבה 1980 ובלוס אנג'לס 1984, בעל שיא אישי של 3:36.26 דקות, משנת 1977.
אלוף ושיאן עולם.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בסביליה, ספרד במרץ 1991 זכה מורסלי במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:41.57 דקות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא תחרות חדש של 3:32.84 דקות, לפני וילפרד קירוצ'י מקניה (3:34.84 דקות) והוקה פולברוגה מגרמניה (3:35.28 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה ברייטי, איטליה ב-6 בספטמבר הוא קבע בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:28.86 דקות, שיפור לשיא בן ה-7 שנים של סעיד עוויטה ממרוקו (3:29.46 דקות).
למרות שהיה המועמד המוביל למדליית זהב בריצת 1500 מטר באולימפיאדת ברצלונה (1992), סיים מורסלי במקום שביעי המאכזב עבורו, בתוצאה של 3:41.70 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 3:37.98 דקות.
באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 הגן מורסלי על תוארו לאחר שזכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:34.24 דקות, לפני האלוף האולימפי פרמין קאצ'ו מספרד (3:35.56 דקות) ועבדי בילה מסומליה (3:35.96 דקות). שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה ברייטי ב-5 בספטמבר הוא קבע בריצת מייל שיא עולם חדש של 3:44.39 דקות, שיפור לשיא בן ה-8 שנים של סטיב קראם מבריטניה (3:46.32 דקות). שיא זה החזיק מעמד 6 שנים ונישבר על ידי הישאם אל גרוז' ממרוקו (3:43.13 דקות, השיא הנוכחי).
בתחרות שנערכה במונטה קרלו, מונקו ב-2 באוגוסט 1994 קבע מורסלי בריצת 3000 מטר שיא עולם חדש של 7:25.11 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של מוזס קיפטנוי מקניה (7:28.96 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנתיים ונישבר על ידי דניאל קומן מקניה (7:20.67 דקות, השיא הנוכחי).
חודש לפני אליפות העולם, בתחרות שנערכה בניס, צרפת ב-12 ביולי 1995 שיפר מורסלי את שיאו העולמי והעמיד אותו על 3:27.37 דקות. שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונישבר על ידי הישאם אל גרוז' (3:26.00 דקות, השיא הנוכחי). באליפות העולם עצמה, שנערכה בגטבורג, שוודיה הוא זכה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:33.73 דקות, לפני אל גרוז' (3:35.28 דקות) וונוסט ניונגאבו מבורונדי (3:35.56 דקות).
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה מורסלי במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.78 דקות, לפני האלוף האולימפי היוצא פרמין קאצ'ו (3:36.40 דקות) וסטפן קיפקוריר מקניה (3:36.72 דקות). בשלב המוקדמות, הוא קבע תוצאה של 3:32.88 דקות.
באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 סיים מורסלי במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:37.37 דקות.