בשנת 1963, במסגרת מדיניות הממשלה לייהוד הגליל, נשלח טל על ידי השר ספיר לעמוד בראש צוות ההקמה של כרמיאל. במסגרת תפקידו דאג לכל הנושאים הטכניים בבינויה. הקמתה של העיר היוותה למעשה חלק מתוכנית, שמטרתה הייתה קטיעת רצף התיישבות ערבי בגליל התחתון. מיקומה של העיר נבחר מתוך כוונה ליצור קשר התיישבותי יהודי בסמוך לכביש עכו - צפת, הכביש העיקרי המחבר את מרכז הארץ עם יישובי הגליל העליון ואצבע הגליל.
במהלך הקמת כרמיאל הופקעו אדמות רבות בבעלות ערבית. לימים סיפר טל כי התעקש בפני הממשלה כי התושבים מהם הופקעה האדמה יפוצו, למרות התנגדות בה נתקל בתוך מפא"י. בכך היה מבין הגורמים שיצרו את תקדים מתן הפיצויים כנגד הפקעת אדמות. עם זאת, רבים מערביי ישראל רואים בכרמיאל סמל לעוול היסטורי.
כמו כן, טל נהג לספר כיצד סימן על המפה בעיגול אזור שלם על המפה, והכריז: "השטח הזה - רק לתרבות וספורט", זאת למגינת לבם של שמרני מפא"י, שראו בכך בזבוז של שטח אדמה. כיום משמש השטח את התיאטרון הפתוח, מגרשי הטניס, מגרש הגלגיליות ואולם הספורט, ובנוסף הוא משמש מתחם פסטיבל המחולות בכרמיאל.
המעבר לנגב.
בשנות ה-70 עזב טל את כרמיאל ועבר לנגב, שם ניהל את חברת שיכון עובדים והיה יו"ר קבוצת הכדורגל של הפועל באר שבע בשנים 1976-1975, שתי העונות בהן זכתה הקבוצה באליפות המדינה בכדורגל. כמו כן, הוא פעל בהתנדבות כיו"ר קרן המחקרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
השנים האחרונות.
בשלושת העשורים האחרונים עסק טל בעריכת דין. בשנת 2002 עבר להתגורר באשדוד, ובשנה האחרונה שימש בתפקיד יו"ר הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה זמורה, החולשת על חמישה יישובים באזור השפלה: בני עי"ש, גדרה, גן יבנה, מזכרת בתיה וקריית עקרון.
בשנת 2010 הלך טל לעולמו, כתוצאה ממחלת הסרטן. טל הותיר אחריו בת זוג, שני ילדים ושישה נכדים.
פרזיטיזם
שייטת הים האדום
שייטת הים האדום הייתה שייטת של הצי המלכותי האיטלקי. השייטת פעלה מבסיסה בעיר מאסאווה שבאריתריאה שהייתה אז חלק ממזרח אפריקה האיטלקית. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הכרזת המלחמה של איטליה הפשיסטית על בריטניה וצרפת, ביוני 1940 פעלה השייטת כנגד כלי שיט בריטים ואחרים שניסו לעבור את מפרץ עדן בדרכם אל ים סוף ותעלת סואץ. עם סיום המערכה במזרח אפריקה, באפריל 1941, נכבשו בסיסיה של השייטת, על ידי הבריטים, מרבית כלי השיט שלה נתפסו או טובעו, ולמעשה חדלה להתקיים.
מטרת הקמת השייטת, ומצב אסטרטגי.
בשנת 1936 בעקבות המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה השתלטה איטליה הפשיסטית על אתיופיה ואריתריאה, ויצרה את מזרח אפריקה האיטלקית. הניסיונות האיטלקים להגיע באזור להגמוניה הביאו להפניית כוחות צבא גדולים למזרח אפריקה. כוחות אלו נועדו להתעמת עם הכוחות הבריטים והצרפתים באזור, במיוחד עם הבריטים בסומלילנד הבריטית והצרפתים בסומלילנד הצרפתית, שתי מושבות על חופי מפרץ עדן.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה לא הכריזה איטליה מלחמה על בריטניה וצרפת, אך ביוני 1940 כאשר התבוסה הצרפתית במערכה על צרפת הייתה כבר עניין מוגמר, הכריז מוסוליני מלחמה על בריטניה וצרפת. הכרזת המלחמה הפכה את מצבה האסטרטגי של שייטת הים האדום לחשוב בהרבה. על אף שהשייטת לא היוותה איום משמעותי על הצי המזרחי הבריטי, הגדול והמצויד פי כמה, עדיין היה בה איום על נתיב השיט החשוב דרך מפרץ עדן אל הים האדום וממנו אל תעלת סואץ והים התיכון, נתיב ששימש להעברת סחורות, נשק, ציוד וכוח אדם ממושבות בריטניה במזרח, בהודו ובאפריקה אל בריטניה עצמה ואל אזורי הלחימה במזרח התיכון ובמדבר המערבי. הנתיב החלופי, דרך כף התקווה הטובה היה ארוך בהרבה, ומסוכן בהרבה.
לכל אלו יש להוסיף את העובדה כי כאשר הפך נתיב הים האדום לאזור עימות, מנעו חוקי הנייטרליות של ארצות הברית את מעברן של ספינות אמריקאיות בנתיב, וכך נאלץ נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט לאסור על תנועת ספינות אמריקאיות בנתיב, איסור שהוסר רק לאחר השמדתה של שייטת הים האדום, באפריל 1941.
מבנה השייטת, ציודה ובסיסיה.
עם פתיחת פעולות האיבה ביוני 1940 הורכבה השייטת משבע משחתות ושמונה צוללות כאשר אליהן נוספו ספינות קטנות נוספות וכן מספר סירות טורפדו.
בסיסה המרכזי של השייטת היה בנמל מאסאווה שבאריתריאה. בסיסים נוספים היו בנמל אסאב בדרום אריתריאה, ובנמל קיסמאיו שבדרום סומליה. עקב השליטה הבריטית בתעלת סואץ, הייתה השייטת מנותקת למעשה מעיקרו של הצי המלכותי האיטלקי שפעל באזור הים התיכון. כמו כן סבלו הספינות מתחזוקה לקויה ומכשלים טכניים חוזרים ונשנים.
השלב הראשון של הפעולה בים.
ביוני 1940 החלה הפלישה היבשתית של כוחות איטליה הפאשיסטית אל מושבותיה של בריטניה באזור הים האדום ומזרח אפריקה. בתחילה הותקפו כוחות בריטים שנמצאו על גבול אתיופיה עם סודאן, ועל גבול אתיופיה עם קניה, ולאחר מכן פלש כוח גדול אל סומלילנד הבריטית וכבש אותה.
במקביל למערכה היבשתית ניסו ספינות שייטת הים האדום האיטלקית, על אף נחיתותן לעומת הכוח הימי הבריטי העדיף, לפגוע בנתיבי התעבורה במפרץ עדן אל ים סוף ותעלת סואץ. בשלב מוקדם בלחימה, בחודש יוני 1940, אבדו ארבע משמונה הצוללות של שייטת הים האדום. במהלך החודשים הבאים אירעו מספר תקריות, שהמשמעותית ביניהן הייתה ניסיונן של משחתות וצוללות איטלקיות, ב-21 באוקטובר 1940 לפגוע בשיירה בריטית גדולה בדרכה מהאוקיינוס ההודי לנמל פורט סודאן ומשם לתעלת סואץ. השיירה, שיירה B-7, כללה 31 ספינות משא מלוות בספינות קרב ובחיפוי אווירי מבסיס חיל האוויר הבריטי בעדן. הקרב הסתיים בעלייתה של המשחתת "נולו" על שרטון, והשמדתה על ידי מפציצי בלנהיים של ה-RAF למחרת.
לקראת מתקפת הנגד הבריטית, שהחלה בתחילת 1941 היה הכוח הימי האיטלקי חבול ומוכה, והספינות איבדו הרבה מכשירותן לאחר חודשים רבים של לחימה, וללא תחזוקה ראויה.
השמדתה של השייטת.
בתחילת 1941 החלו הבריטים ובעלי בריתם לתקוף את מושבות מזרח אפריקה האיטלקית. התקיפה הובילה לאבדן מהיר של המושבות, ובחודש מרץ כבר היה ברור כי בסיסי הבית של השייטת בים האדום נמצאים בסכנה. מכיוון שכך הורה מפקד השייטת, תת-אדמירל בונטי, לארבע הצוללות השמישות שתחת פיקודו, להימלט אל נמל בורדו. בנתיב כף התקווה הטובה. שתי ספינות נוספות, ספינת המשא "אריתריאה" ומשחתת נוספת, הגיעו לנמל קובה ביפן. שאר הספינות לא היו בעלות טווח שאיפשר להן להימלט.
ב-8 באפריל 1941 נכבשה מאסאווה. בשלב זה מנתה השייטת שלוש משחתות שמישות. כאשר הבריטים התקרבו לעיר, ב-3 באפריל החליט מפקד השייטת להשתמש במשחתות אלו לפשיטת התאבדות על הנמל הבריטי בפורט סודאן במקום להעלותן על שרטון או להיכנע לבריטים. משחתת אחת לא הצליחה לעזוב את נמל מאסאווה והושבתה בשל כשלים טכניים, ושתי משחתות נוספות התגלו על ידי מטוסי סיור בריטיים וטובעו. כל יתר הספינות של השייטת הושמדו על ידי צוותן.
לאחר אובדן כלי השיט העיקריים של השייטת, ב-8 באפריל הצליחה טרפדת איטלקית לפגוע במשחתת הבריטית "קייפטאון" שליוותה שיירה סמוך לחופי מאסאווה. הייתה זו פעולתה האחרונה של שייטת הים האדום.
חטיבה 724
דני סידס
חטיבה 300
חטיבה מרחבית 300
חטיבה מרחבית 769
אל תרחק
אַל תִּרְחַק הוא כותר קובץ שיריה של המשוררת הישראלית זלדה. ראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בתל אביב (כשאר קובצי שירתה) בשנת תשל"ד (1974).
נושאי הקובץ הם געגועים עמוקים לבן הזוג שהלך לעולמו, מבעים של אמונה ודבקות באלוהים, וחוויית הקיום האנושי, המעורבת, שחושך ואור משמשים בה בערבוביה, מלאת סבל ותלאות יחד עם תחושת יופי נשגב. הלשון השירית עורכת שימושים ומטפורות משברי פסוקים מהתנ"ך ואמרות חז"ל, ובסגנון הפיוט העברי וסידור התפילה היהודי.
שירים.
הקובץ כולל את השירים:
תכנים ואמירות.
כל הלילה בכיתי.
נושאי השיר הם הדבקות באלוהים באמצעות היופי הנשגב שקים בעולם-עולמו, ולמולה תודעת המוות, השתיים העומדות כביכול בסתירה מכאיבה הן נושא הרהוריה ותפילתה של המשוררת בליל נדודים. יש בשיר בקשה למוות, שכאשר יבוא, יהיה ללא סבל, וגם לשוכני "עפר" תהיה מנוחה מהותית; בקשתה זו - "הפלתי את תחנוני" - היא כלל אנושית ואישית בכפיפה אחת. אולם, עם הקשה באשר לתקופת המוות, בין לבין השורות, ממאנת המשוררת לקבל את מותה, ככל בני אנוש, שיבוא, כרוך בפרידה - "להפרד מיֹפים" - של הדברים בעולם החיים, כאשר תילקח ממנה האפשרות לחוות את אהבת ה' באמצעותם, ונשמתה תשכון בעולם אחר. השיר מתחיל במילים: "כל הלילה בכיתי / ריבונו של עולם / אולי יש מוות שאין בו אלימות / מוות שדומה לפרח".
סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA
סוף שבוע האולסטאר ב-NBA הוא אירוע שנתי של ליגת ה-NBA המתקיים מדי חודש פברואר, באמצע עונת ה-NBA. האירוע כולל מגוון משחקים, מופעים ותחרויות הקשורות לכדורסל. שיאו של סוף השבוע הוא משחק האולסטאר של ה-NBA, הנועל את האירוע בערב יום ראשון.
אירועי סוף שבוע האולסטאר.
ראשון.
בנוסף, הליגה מקיימת החל מ-1992 "פסטיבל כדורסל" (Theme park of basketball) בשם "NBA Jam Session" שבו אוהדים נוטלים חלק בפעילויות רבות הקשורות לכדורסל בשבוע שבין יום שלישי ליום שני שלאחריו. פסטיבל זה מיועד בדרך כלל עבור אוהדים צעירים.
כולל ווהלין
כולל ווהלין הוא כולל שנוסד על ידי אדמו"רי פולין, רבי מרדכי מנשכיז, יחד עם האדמו"רים רבי יעקב יצחק מלובלין ("החוזה מלובלין"), המגיד מקוז'ניץ והאוהב ישראל מאפטא על מנת לאסוף כספים לטובת קהילת החסידים יוצאי פולין אשר החלו לעלות לארץ ישראל