הפעילות של מחוז ח׳וראסאן מתחלקת בין המישור האזרחי למישור הצבאי. פעילות הארגון במישור האזרחי בלטה בעיקר בתקופה שבה שלט על טריטוריות באפגניסטן והחיל בהם את חוקי השריעה, ובכלל זה הקמת בתי משפט, בתי ספר ומשטרה דתית (החיסבה), הכשרת מטיפים ומתן שיעורי דעווה במסגדים, הפקת מוצרי מדיה מגוונים לצורכי פנים וחוץ, גביית זכאה, סיוע לנזקקים, השמדת שדות אופיום וסמים, קטיעת ידי גנבים ושודדים, חיסול שאמאנים, השמדת מבני ״כפירה״, קליטת לוחמים זרים, פעילויות לילדים בחגים מוסלמיים, ומתן שירותים מסוימים לאוכלוסייה המקומית. פעילות במישור הצבאי כוללת איומים, חטיפות, סחיטה, התנקשויות במשתפי פעולה, פעילי טליבאן, אזרחים שיעים, אנשי כוחות ביטחון ונציגי ממשל מקומי, תקיפת תשתיות נפט וחשמל, מארבים והפעלת מטעני צד על מיניבוסים שיעים ורכבי ביטחון, הקמת מחנות אימונים למגויסים או העברת קורסים ממוקדים בנושאי ארטילריה, צליפה והפעלת מטענים, וגם דברים מורכבים יותר כמו פיתוח אמצעי לחימה מגוונים, ביצוע פיגועי התאבדות על מטרות אזרחיות וצבאיות, תקיפות בסיסים ובתי כלא, ירי ארטילריה על בסיסים, שדות תעופה ומבני ממשל, ובשנים הראשונות לפעולתו גם כיבוש טריטוריות, דיכוי מרי אזרחי, והפעלת ריגול נגדי בקרב האוכלוסייה האזרחית. מאז הקמתו ב-2015, מחוז ח׳וראסאן ביצע באופן רשמי למעלה מ-1,500 פעולות טרור ברחבי אפגניסטן ופקיסטן שבהם נהרגו ונפצעו למעלה מ-9,000 בני אדם. חלק מהפעילות הטרוריסטית בעצימות נמוכה (עם דגש על חטיפות, סחיטה, גביית מס או תקריות בתוך אזורי השליטה של הארגון) לא מדווחת כלל בתקשורת הרשמית של הארגון. להלן רשימה של פעולות בולטות שבוצעו על ידו מאז הקמתו:
דאצ'יה לודג'י
דאצ'יה לודג'י (באנגלית: Dacia Lodgy) היא מכונית מיניוואן קומפקטית עם שבעה מקומות ישיבה, המיוצרת על ידי חברת דאצ'יה משנת 2012, ונחשפה בתערוכת הרכב הבינלאומית בז'נבה במרץ 2012 כמחליפת הרנו לוגאן mcv.
הלודג'י הגיעה לישראל בינואר 2015.
בספטמבר 2021 חשפה דאצ'יה את מחליפת הלודג'י - "דאצ'יה ג'וגר" (jogger), מכונית במראה של רכב פנאי-שטח עם 7 מקומות ישיבה.
מפרט טכני.
הלודג'י הוצע עם מנועי בנזין בנפחים של 1.2 ו-1.6 ליטר והספקים של 86, 102 ו-115 כוחות סוס, ועם מנוע דיזל בנפח 1.5 ליטר עם הספקים של 90, 110 ו-116 כוחות סוס.
תיבת ההילוכים בכל המנועים היא ידנית בלבד עם 6 הילוכים.
אבזור הבטיחות כולל 4 כריות אוויר ובקרת יציבות.
במבחני הריסוק שערך ארגון הבטיחות האירופאי "יורו NCAP", קיבלה הלודג'י 3 כוכבי בטיחות מתוך 5.
מתיחת פנים.
בשנת 2017 עברה הלודג'י מתיחת פנים קלה שכללה בעיקר שינויי עיצוב קלים בחזית הרכב וגלגל הגה חדש.
לודג'י גלס.
בנובמבר 2011 הכריזה דאצ'יה על השתתפותה בתחרויות גביע אנדרוס והציגה את דגם הלודגי גלס (Lodgy Glace) המותאם למרוצי מכוניות על קרח. בניגוד לגרסת הייצור בגלס הותקן מנוע מרכזי ומערכת הנעה לכל הגלגלים. המנוע בנפח 3 ליטר ובעל הספק של 355 כוח סוס.
הקבוצה כללה שלושה רכבים: בשניים התחרו אלן פרוסט ובנו ניקולס. בשלישי התחרה אוונס סטייבנארט. הקבוצה ניצחה את התחרות כשאלן פרוסט מנצח ארבעה מרוצים ומגיע בשישה מרוצים נוספים לפודיום.
מכירות.
להלן טבלת נתוני מכירות הלודג'י באירופה ובישראל (ע"פ נתוני "קארזון") לפי שנים:
משחק הדמעות (שיר)
משחק הדמעות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור בשנת 1993, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך אלבום הבכורה דנה אינטרנשיונל.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אהוד מנור והולחן על ידי אינטרנשיונל ועופר ניסים. בדומה לסינגל הקודם, "פטה מורגנה", הנושא שעליו סובבות מילות השיר הוא אשליות. בכתבה בעיתון "ידיעות אחרונות" מדצמבר 1993 קישרו את האשליות בשיר לנטייתה הטרנסג'נדרית של אינטרנשיונל. שמה של הרצועה לקוח מכותרת הסרט "משחק הדמעות", שיצא לאקרנים ב-1992 ועוסק גם הוא במיניות.
הצלחה.
"משחק הדמעות" נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-21 בנובמבר 1993 במקום ה-18. ב-19 בדצמבר הגיע למקום הרביעי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיעה במצעד זה. הוא שהה במצעד אחד עשר שבועות רצופים ויצא ממנו ב-6 בפברואר 1994. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשע"ד הגיע "משחק הדמעות" למקום ה-29.
ילן-שטקליס
ילן שטקליס
נסים גבאי
הרב נסים גבאי או נסים שמואל גבאי היה אב בית דין, דרשן, פרשן ורב מפורסם בקושטא במאה ה-18 ומחבר שו"ת פאת נגב.
תולדותיו.
למד אצל רבי אברהם בן יהודה מיוחס, מחבר ספר בני אברהם. בשנת 1764 היה דיין, וישב בהרכב עם רבי חיים בן רבי דוד מאטלון ורבי יעקב ישראל אשכנזי. ובשנת 1769 נודע לנו כי כבר היה ממונה איסור והיתר בקושטא.
בשנים 1777–1788 היה אב"ד בדיני איסור והיתר בעיר. בשנת 1788 התמנה ככל הנראה לחבר בבית דין רבה.
היה ידידו ועמיתו בתורה של רבי יום טוב אלנקווה, כמבואר מספרו שביתת יום טוב, וכן התכתב בהלכה עם רבי אליהו פאלומבו מקושטא. מוזכר רבות בספרי הפוסקים בני זמנו, וביניהם מזכירו רבי רפאל יוסף חזן בשו"ת חקרי לב. ספריו מצוטטים בספרי האחרונים וביניהם בשו"ת חיים ביד, ויקרא אברהם לרבי אברהם חיים בן מסעוד חי אדדי רבי פראג'י עלוש בספר אוהב משפט ועוד.
אשתו נקברה בירושלים, והוא אף דרש למעלת ארץ ישראל בספרו, ולכן יש הסוברים שעלה לארץ ישראל לפני פטירתו.
צאצאיו ותלמידיו.
בנו היה רבי אליהו, שגם אסף ונידב את הכסף להוצאת ספרו של אביו, שהביא לדפוס תלמידו של רבי נסים, רבי יעקב אבן חי חסון.
ספריו.
שני ספריו נכרכו יחד:
חוק החשמל
חוק החשמל, תשי"ד-1954 הוא חוק שאושר בכנסת השנייה ב-24 באוגוסט 1954, לשם הסדרת ייצור החשמל והשימוש בו. החוק נכנס לתוקף ב-3 במרץ 1955. עם חקיקת חוק משק החשמל הועברה אליו מטרה זו, וחוק החשמל עוסק בעיקר בהסדרת העיסוק בעבודות חשמל ובבטיחות מתקני חשמל.
היסטוריה חקיקתית.
החוק אושר בכנסת השנייה ב-24 באוגוסט 1954 ונכנס לתוקף ב-3 במרץ 1955, חצי שנה לאחר פרסומו ב"רשומות". החוק ביטל את פקודת החשמל. מאז חקיקתו תוקן החוק 6 פעמים.
סעיף 2 לחוק הסמיך את השר הממונה על ביצוע חוק זה (שר העבודה, ואחר כך שר התעשייה המסחר והתעסוקה) להסדיר את ייצורו, הולכתו או צריכתו של חשמל. סעיף זה בוטל בתיקון מס' 2 לחוק, במסגרת חקיקתו של חוק משק החשמל, המסדיר נושא זה.
תיקון מס' 4 לחוק, משנת 2011, הורה על הקמתה של מועצת מקצועות החשמל והסדרת פעילותה. בראש המועצה עומד המנהל למתן רישיונות לעבודות חשמל. בנוסף תיקן החוק את התנאים לקבלת רישיון לעסוק בעבודות חשמל.
מכוח החוק הותקנו תקנות רבות.
הוראות החוק.
החוק מורה על הקמתה של מועצת מקצועות החשמל ומסדיר את פעילותה. תפקיד המועצה לייעץ לשר הכלכלה והתעשייה בנושאים אלה: סוגי רישיונות לעבודות חשמל, תנאי הכשירות לקבלתם, סוגי עבודות שניתן לבצע, ושימור כשירות בעל הרישיון.
החוק קובע: "לא יתקין אדם מתקן חשמלי ולא ישנה בו שינוי יסודי אלא על־פי היתר בכתב מאת המנהל ובהתאם לתנאי ההיתר". המנהל (מנהל מינהל החשמל במשרד האנרגיה והתשתית) רשאי, מטעמי בטיחות לאדם או לרכוש, להורות בצו על הפסקת הפעלתו של מתקן חשמלי או השימוש בו, או להתנות את המשך ההפעלה או השימוש בקיום תנאים שפורטו בצו. המנהל רשאי להסמיך מפקחים, שבסמכותם לערוך בקורת על מנת להיווכח אם מתקיימות הוראות חוק זה.
ביצוע עבודת חשמל בידי אדם מותנה בכך שלאדם יש רישיון לביצוע עבודה כזו. התנאים לקבלת הרישיון מפורטים בחוק.
צ'ארלס ארמינגטון רובינס
צ'ארלס ארמינגטון רובינס (באנגלית: Charles Armington Robins; ) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי מאיידהו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איידהו ה-22 בשנים 1947–1951.
ראשית חייו.
צ'ארלס ארמינגטון רובינס נולד בדפאיינס, מחוז שלבי, איווה. כשהיה בן ארבע עברה משפחתו לקולורדו, והתיישבה בלה האנטה שבמחוז אוטרו. ב-1907 הוא סיים את לימודיו בקולג' ויליאם ג'וול שבליברטי, מיזורי, ולאחר מכן לימד בבתי ספר תיכוניים במיזורי, קולורדו, מונטנה ומיסיסיפי. ב-1913 החל רובינס ללמוד בבית ספר לרפואה בקולג' הרפואי ראש של אוניברסיטת שיקגו, ובמקביל עבד במגוון עבודות לילה כדי לקיים את עצמו. ב-1917 הוא קיבל את התואר דוקטור לרפואה.
קריירה.
במלחמת העולם הראשונה התגייס רובינס באוגוסט 1918 לגייסות הרפואה של צבא ארצות הברית כלוטננט ראשון, וב-16 בדצמבר אותה שנה סיים את שירותו הצבאי. הוא קיבל הסעה חינם ברכבת כדי לבחון שתי עיירות שנזקקו לרופאים, ועזב את שיקגו. בערב חג המולד הוא הגיע לסנט מריס, איידהו, לאחר שבחר בה על פני ת'רי פורקס, מונטנה, שם הוא נשאר 28 שנים, עד לבחירתו כמושל. במשך דור שלם, יילד רובינס כמעט את כל התינוקות שנולדו במחוז בנוואה.
קריירה פוליטית.
בשנים 1939–1947, במשך ארבע תקופות כהונה, היה רובינס חבר בסנאט של איידהו. ב-1946 הוא התמודד על משרת מושל איידהו. הוא היה המושל הראשון שנבחר לתקופת כהונה שלמה של ארבע שנים, לאחר שכל קודמיו נבחרו לתקופות של שנתיים, זאת לאחר שמשך כהונת המושל הוארכה לארבע שנים בעקבות תיקון לחוקת המדינה. בבחירות הוא ניצח בקלות את המושל המכהן ארנולד ויליאמס, שהושבע כמושל כאשר קודמו, צ'ארלס גוסט, התפטר כדי להתמנות על ידי ויליאמס למושב שהתפנה בסנאט של ארצות הברית.