מאז איחודה של ברוקלין עם העיר ניו יורק בשנת 1898, עיריית ניו יורק אחראית לנושאי החינוך, השיטור והלוחמה בפשע, הספריות, ביטחון הציבור, שירותי הנופש והפנאי, שירותי התברואה, שירותי הספקת המים ושירותי הרווחה ברובע.
בשנת 1898 נוצר התפקיד של נשיא הרובע על מנת לשמר חלק מהסמכויות של השלטון המקומי ברבעים השונים. לכל אחד מנשיאי רובעי ניו יורק היה קול אחד בוועדת התקציבים של עיריית ניו יורק. בשנת 1989 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי מצב זה מפר את התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית שכן לנשיא רובע ברוקלין (הרובע רב התושבים בניו יורק) אותו משקל בהחלטות כמו לנשיא רובע סטטן איילנד (הרובע עם מספר התושבים הנמוך ביותר). בעקבות החלטה זו, ניתנו סמכויות רבות יותר לנשיא הרובע בסוכנויות שונות של עיריית ניו יורק. משנת 2001 מכהן בתפקיד מרטי מקרוויץ, שנבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנים 2001, 2005 ו-2009.
נכון לשנת 2004, 67% מהמצביעים הרשומים ברובע ברוקלין הם תומכי המפלגה הדמוקרטית, ובמשך 50 השנים האחרונות מועמדי המפלגה הדמוקרטית לתפקיד נשיא ארצות הברית זכו לרוב ברובע.
ברובע מצויים חמישה אזורי בחירה לקונגרס ארצות הברית.
ברובע ברוקלין, כמו ביתר רובעי ניו יורק, ישנו תובע מחוזי העומד בראש מערכת התביעה של הרובע. התובע נבחר על ידי תושבי הרובע בבחירות ישירות. משנת 1989 מכהן בתפקיד מועמד המפלגה הדמוקרטית צ'ארלס ג'י היינס.
כלכלה.
באזור דאונטאון ברוקלין נמצא אזור העסקים השלישי בגודלו בעיר ניו יורק. 44% מתושבי הרובע העובדים (410,000 עובדים) מועסקים בתחומי הרובע. היתרה - יותר ממחצית העובדים, מועסקים מחוץ לתחומי הרובע - בעיקר ברובע מנהטן.
בעבר מרבית העוסקים ברובע התפרנסו בתחומי התעשייה. מאז שנת 1975 חל גידול בתחום השירותים על חשבון התעשייה, וזאת בשל מגמת מעבר עסקים פיננסיים ממנהטן לרובע ברוקלין שהחלה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
נכון לשנת 2004 215,000 מתושבי הרובע עסקו בתחום השירותים לעומת 27,500 בתחום התעשייה (בעיקר תעשיית הרהיטים, ייצור המזון וההלבשה).
חברת התרופות פייזר שנוסדה בברוקלין הפעילה ברובע מפעל ייצור, שהעסיק בשיאו אלפי עובדים ושנסגר בשנת 2008.
מספנות.
בשנת 1801 הוקמו ברובע המספנות הראשונות. מספנות אלה יצרו ספינות עבור צי ארצות הברית, ובהם הספינות המונטור שהשתתפה במלחמת האזרחים, המיין שטובעה לחוף הוואנה, אירוע שהביא לפתיחת מלחמת ארצות הברית–ספרד, והמיזורי, עליה נחתם הסכם הכניעה של יפן בתום מלחמת העולם השנייה. בתקופת מלחמת העולם השנייה העסיקו מספנות צי ארצות הברית שהיו ממוקמות ברובע, למעלה מ-70,000 עובדים. מספנות אלה היו המעסיק הגדול ביותר ברובע.
כיום משמש אזור המספנות כאזור נופש והסעדה, ופועלות בו 230 חברות המעסיקים כ-4,000 עובדים, בעיקר חברות עיצוב רבות וכן אמנים רבים.
מרבית עובדי הרובע מועסקים בעסקים קטנים. נכון לשנת 2000, 91% מ-38,704 העסקים הפועלים ברובע, העסיקו פחות מ-20 עובדים.
נכון לחודש מרץ 2006, שיעור האבטלה ברובע עמד על 5.9%.
אוכלוסין.
לפי סקר שנערך בשנת 2014 מתגוררים ברובע 2,621,793 תושבים. ברובע נמצאים 880,727 משקי בית ו-583,922 משפחות. צפיפות האוכלוסין היא 13,480 נפשות לקמ"ר.
מוצא תושבי המחוז הם: איטלקים 9.41%, אירים 3.70%, גרמנים 1.81% ובריטים 1.19%.
נכון לשנת 2005, 18% מתושבי הרובע דיווחו כי הם מדברים ספרדית כשפה ראשונה, 5.95% דיווחו על רוסית, 4.19% על צרפתית או קריאולית, 3.92% על סינית, 2.10% על איטלקית, 3.1% על יידיש, 1.42% על פולנית, 1.13% על עברית, 1.09% על פונג'בית ו-0.68% על אורדו.
יהודי ברוקלין.
בברוקלין מתגוררות אחת הקהילות היהודיות הגדולות ביותר בעולם. מעריכים כי מתגוררים ברובע כ-560,000 יהודים (2011) כ-23% מאוכלוסיית הרובע, מרביתם בשכונות בורו פארק, ויליאמסבורג, פלטבוש, גרייבסנד וקראון הייטס.
תחילת הנוכחות היהודית בברוקלין הייתה בשנות השלושים של המאה ה-19. מרבית היהודים המתגוררים ברובע הם יהודים חסידים או חרדים, וכן מרכז חב"ד העולמי – 770, מרכזה של חסידות חב"ד נמצא בשכונת קראון הייטס שברובע.
כחלק מהקשר הקיים בין הקהילות החרדיות בישראל ובעולם, כרתו עיריית בני ברק שבישראל ועיריית ברוקלין ברית ערים תאומות. בבני ברק ניטע פארק ברוקלין לציון ידידות זו.
בברוקלין יש נוכחות משמעותית של יהודים יוצאי חלב. במשך שנים רבות בבית כנסת יוצאי חלב יחזקאל חי אלביג היה שר את הפיוטים.
תרבות.
אזכורים תרבותיים.
ברוקלין אוזכרה ביצירות ספרותיות רבות. וולט ויטמן, מגדולי משוררי ארצות הברית, כתב את "חצייה במעבורת ברוקלין" ("Crossing Brooklyn Ferry"). המשוררת יוללי ספנס לימדה בברוקלין בין השנים 1927–1938 עת שכתבה את היצירות ""Fool's Errand" ו-"Her"", שהרובע היווה להן רקע. המשורר הארט קריין כתב את שירו "הגשר" (The Bridge), שגשר ברוקלין מהווה מוטיב וסמל מרכזי בו.
ספרה של בטי סמית' משנת 1943 "אילן גדל בברוקלין" והסרט שנעשה בעקבותיו (ונקרא באותו שם) הם מהידועות שביצירות האמנות שנכתבו על החיים בברוקלין. הרומן של ויליאם סטיירון "בחירתה של סופי" מתרחש בשכונת פלטבוש שברובע, וכך גם מחזהו של ארתור מילר משנת 1955 - "מבט מעל הגשר" וכן מחזהו של ניל סיימון משנת 1983 "יומן חוף ברייטון". התבגרות בברוקלין ושאיפה אל "העיר הגדולה", מנהטן, מתוארת בטרילוגיה האוטוביוגרפית של אלפרד קייזין.
ברוקלין ניצבת ברקע הסרטים "עישון" ו"מוציאים עשן", שתסריטם נכתב על פי סיפוריו של פול אוסטר.
הראפר נוטוריוס בי.איי.ג'י. גדל בברוקלין ונהג להזכיר את הרובע בשיריו ולייצג אותו בעולם הראפ. אהוד בנאי כתב את השיר "ברוקלין" המכיל, בין היתר את השורה: "אני לא מכאן - אבל לא ממש זר".
מוזיאונים ומוסדות תרבות.
ברובע פועל מוזיאון ברוקלין אשר זכה לשם עולמי בתערוכותיו ובמוצגיו. המוזיאון נפתח בשנת 1897 ובו למעלה מ-1.5 מיליון מוצגים, בהם יצירות ייחודיות שהתגלו במצרים העתיקה. ברובע פועלת אקדמיית ברוקלין למוזיקה הפועלת במתחם ובו אולם אופרה ובו 2,109 מושבים, אודיטוריום ובו 874 מושבים וכן מספר בתי קולנוע.
האגודה ההיסטורית של ברוקלין אשר נוסדה בשנת 1863 משמשת מרכז חינוכי ללימוד ההיסטוריה של ברוקלין ומפעילה מוזיאון היסטורי וספרייה גדולה.
בדרומה של ברוקלין התפתח בראשית המאה ה-20 אתר הנופש והבילויים העיקרי של תושבי העיר ניו יורק. פארק השעשועים שהוקם בקוני איילנד בראשית המאה ה-20 וכן מסלול המרוצים גרייבסנד ומסלול המרוצים שיפסהד ביי היו אתרי הנופש של החברה הגבוהה של ניו יורק בשנים אלה. הקמת הרכבת התחתית של ניו יורק וקישורה של ברוקלין למערכת זו איפשרה גם למעמדות התחתונים של ניו יורק להגיע לאתרי הנופש, וקוני איילנד הפך לפארק השעשועים הגדול הראשון שפעל בארצות הברית. רכבת ההרים ציקלון (Cyclone rollercoaster) שנבנתה בשנת 1927 הייתה הראשונה מסוגה בארצות הברית, ונחשבת כיום לאתר היסטורי לאומי של ארצות הברית. גלגל הענק שנבנה בשנת 1920 הפך לאחד מסמלי קוני איילנד בפרט וברוקלין בכלל. בשנות ה-70 ירדה הפופולריות של פארק השעשועים, אולם בראשית המאה ה-21 החלה עלייה בפופולריותו.
אתר תיירות ידוע נוסף בברוקלין הוא בית העלמין גרין-ווד שהחל לפעול בשנת 1838. בית עלמין זה, ששטחו 1.9 קמ"ר, הוא אחד מבתי העלמין הידועים בארצות הברית, וקבורים בו אלברט אנסטסיה (המאפיונר), האמן ז'ן מישל באסקיט, המלחין ליאונרד ברנשטיין, הפסנתרן לואי מורו גוטשאק, ממציא הטלגרף סמואל מורס, הכתב אדוארד מורו, מרתה בולוך רוזוולט, אמו של נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט, אפ. איי. או. שוורץ מייסד חנות הצעצועים הנודעת והשחקן פרנק מורגן.
ברובע פועל מוזיאון התחבורה של ניו יורק המציג את התפתחות מערכת התחבורה של ניו יורק, ובעיקר את התפתחות הרכבת התחתית של ניו יורק. המוזיאון ממוקם בתוך תחנת רכבת תחתית שאינה בשימוש בברוקלין הייטס.
מוזיאון הילדים של ברוקלין הוא אחד ממוזיאוני הילדים הגדולים והידועים בעולם, והגנים הבוטניים של ברוקלין הם אחד מגנים הבוטנים הידועים בעולם. שטח הגנים כ-210,000 מ"ר והם כוללים גן ורדים ששטחו כ-4,000 מ"ר, גן יפני וגן ריחות לעוורים.
תקשורת.
ברובע פועלים מספר עיתונים מקומיים ובהם הברוקלין איגל, הביי קורנטס, ברוקלין ויו והברוקלין פייפר.
כמו כן פועלים ברובע עיתונים אתניים רבים המיועדים לקבוצות אתניות, כגון העיתון הקתולי "הטבלט" (The Tablet), מהדורה באנגלית של העיתון האורתודוקסי היהודי "המודיע", ומספר עיתונים האיטיים.
ברובע פועלת תחנת טלוויזיה מקומית המשדרת תוכניות מקומיות המיועדות לתושבי הרובע. תחנה זו מופעלת על ידי קבוצת התקשורת NYC.
השכלה.
בתי הספר הציבוריים של הרובע מנוהלים על ידי רשות ההשכלה של עיריית ניו יורק. כמו כן פועלים ברובע מספר רב של בתי ספר פרטיים המנוהלים על ידי ארגונים דתיים יהודיים, קתוליים, פרוטסנטיים ומוסלמים.
ברובע פועלת מכללת ברוקלין, שהייתה הראשונה שאיפשרה לימודים משותפים לגברים ולנשים בעיר ניו יורק, ונחשבת לאחת המכללות הטובות בארצות הברית. כמו כן פועלת ברובע מכללת מדגר אוורס (על שם מדגר אוורס) שנוסדה בשנת 1970. בית הספר למשפטים של ברוקלין נוסד בשנת 1901 ואפשר הרשמה של נשים ושל שחורים בשנת 1909. המרכז הרפואי SUNY שנוסד כמכללה הסמוכה לבית חולים בשנת 1860 היה בית הספר הרפואי הראשון בארצות הברית שנפתח כבית ספר הצמוד לבית חולים. ברובע פועלת גם האוניברסיטה הפרטית - אוניברסיטת לונג איילנד.
ספורט.