האדם עושה שימוש בארנבת הים כמזון (בסין), במסגרת מחקר נוירוביולוגי (עקב היות האקסונים בתאי העצב שלהם גדולים ונוחים למחקר), לשם ניקוי אקווריומים וסביבות שוניות אלמוגים, ולחיסול אצות וציאנובקטריה שמזהמים את המים.
הדרכת חתנים וכלות
הדרכת חתנים וכלות היא הדרכה הלכתית הניתנת לחתנים וכלות טרם נישואיהם. ההדרכה כוללת את עיקרי הלכות טהרת המשפחה ולעיתים גם הדרכה ביחס לקיום יחסי האישות, היחס לחיי הנישואים בראי היהדות והדרכה זוגית. על פי תקנות הרבנות הראשית לישראל כלות נדרשות לקבל שיעורי הדרכה טרם נישואיהן מרבנית (אשת רב) או מדריכה מוסמכת. על חתנים חובה זו אינה חלה, אך בציבור הדתי והחרדי גם רוב החתנים פונים למדריכים.
רקע.
היסטוריה.
לאורך ההיסטוריה נמסרה הדרכה בנוגע לאופן קיום יחסי מין וטהרת המשפחה באופן אישי לחתן ולכלה. חז"ל עוסקים בנושאים אלה בתלמודים ובמדרשים, אולם עד לתחילת תקופת הראשונים לא היו קיימים חיבורים מיוחדים לנושא זה.
עם השנים גבר הצורך בקיומם של חיבורים כאלה, בין השאר בעקבות ניתוק המסורת שעברה בעל פה בין אם לבתה ובן אב לבנו. הראב"ד כותב בספרו "בעלי הנפש", בתחילת שער הקדושה: "והוא (יחסי אישות) מהעניינים שרוב בני האדם נכשלים בהם... ועל זה ראיתי להציע בהם עד שיהיו פשוטים ומבוארים לכל דורשיהם".
מטרות.
מטרתה המרכזית של ההדרכה היא הקניית ידע בהלכות טהרת המשפחה. כלות מחויבות לעבור הדרכה זו כדי שהזוגות הנישאים על פי ההלכה יוכלו לשמור על הלכות אישות. פרטי ההלכות דורשים הכנה ולימוד אותם מעבירים המדריכים המוסמכים לכך. נוסף לפרטי ההלכות הנושאים עוסקים גם בהשקפת היהדות על חיי הזוגיות, משמעותם של ימי הנידה, הריחוק בין בני הזוג בימים אלו ועוד.
ההדרכה מתבצעת בדרך כלל באופן אישי, כלה עם מדריכה וחתן עם מדריך. בקרב כלות חילוניות המתחתנות ברבנות מקובל לקיים שתי פגישות.
לבד מחשיבותה של ההדרכה העוסקת בפרטי הלכות טהרת המשפחה, קיימת, בציבורים מסוימים, חשיבות להדרכה כמקור רשמי המפרט לראשונה את אופן קיום יחסי מין.
גורמים בציבור החילוני טוענים כי הכרחת החפצות להינשא בהדרכה כלה היא בגדר כפייה דתית. המרכז לפלורליזם, המהווה את הזרוע המשפטית של התנועה הרפורמית בישראל, עתר בנושא זה לבג"ץ וטען לביטול החובה בשם הזכות לחופש הדת והחופש מדת.
לצד זאת, קיימת תופעה בה נשים חילוניות שבאו לשיעורי הדרכת כלה שלא מתוך כוונה לקיים את הנאמר בה קיבלו על עצמם לקיים חלק מההלכות.
בציבור החרדי.
בציבור החרדי, ניתן דגש רב על ההדרכה לחיי זוגיות והכרת טבעו של המין השני. המדריכים מרבים לדבר על הבנת צורכי בן הזוג, ועל ההכרה בשוני בין בני הזוג, ונושא זה מהווה את חלקה הגדול של ההדרכה.
ברוב הישיבות, מלבד ההדרכה הפרטית לחתנים, נמסרים שיעורים במתכונת מצומצמת (המכונים "ועדים") על ידי משגיח הישיבה או דמות חינוכית אחרת, על צורת הבית היהודי ועל היחס הראוי שבין איש לאשתו. בנוסף, בציבור החרדי ישנם ספרי וחוברות הדרכה רבים לחיי זוגיות, כמו "זכו" מאת הרב נחום דיאמנט, לקט "ועדים" מהרב וולבה ועוד. לבנות נמסרות הדרכות אלו על ידי המדריכה.
הבנות לומדות את ההלכות בפרוטרוט על ידי המדריכה, ואילו אצל הבנים הנושא בדרך כלל חלוק בין המגזרים. במגזר החסידי על פי רוב ההלכות נלמדות לאחר החתונה וביום החתונה או מספר ימים לפניו נמסרים לחתן רק הפרטים הנוגעים למעשה לימים הראשונים. לעומת זאת במגזר הליטאי, נמסרים בישיבה שיעורי הלכה רגילים, המקיפים את כל ההלכות.
ההדרכה לקיום יחסים נעשית בדרך כלל במפגש האחרון בין המדריך לחתן והכלה, בדרך כלל כשבוע לפני החתונה. מכיוון שהן הבנים והן הבנות מחונכים לצניעות מגיל צעיר ולהפרדה בין המינים. לחלק מסוים מהנערים והנערות המגיעים להדרכה תהיה זו הפעם הראשונה אשר הם שומעים בצורה ישירה על אופן קיומם של יחסי מין. במגזר החסידי נהוג לערוך את ההדרכה הזאת רק ביום החתונה או מספר ימים לפניו.
ההדרכה לקיום יחסים שונה ממגזר למגזר בהתאם למנהגו, לגבי אופן קיום היחסים, תדירותם וההנהגות שבין הבעל לאישה. למשל - במגזר החרדי ליטאי, ההדרכה תשא אופי פתוח יחסי בנושא ורחבת קצוות, ואילו בחסידות גור קיימות תקנות בעלות אופן שמרני שהנהיג האדמו"ר החמישי בחסידות, ישראל אלתר (ה"בית ישראל").
נוסף לכך, תוכני ההדרכה השתנו עם השנים. לדוגמה, בעבר נושא הנאת האישה מקיום היחסים לא היה חלק מתכני ההדרכה, כיום זהו נושא לו מוקדש זמן הן אצל הדרכת החתנים והן אצל הדרכת הכלות, בהתאם לאופי ההדרכה ובמגזר בה היא נערכת.
עקב השוני בין סדרי ההדרכה בין שני המינים, בנים נפגשים עם המדריך בדרך כלל 3 פגישות, ואילו בנות נפגשות כ-10 פגישות.
מרכז הכדורסל חימקי
מרכז הכדורסל חימקי (ברוסית: Баскетбольный центр Химки ובשמו המלא: "מרכז הכדורסל חימקי של מחוז מוסקבה", Баскетбольный центр «Химки» Московской области ; בעבר היה ידוע בשם "היכל הספורט נובטור", Дворец Спорта Новатор) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי הממוקם בעיר חימקי שבמחוז מוסקבה, רוסיה. אולם הכדורסל, שמכיל 3,500 מקומות ישיבה, משמש כאולמה הביתי של קבוצת הכדורסל המקומית, חימקי מוסקבה, המשחקת בליגה המאוחדת וביורוליג.
ב-30 בספטמבר 2005, בשטחו של אולם הנובטור, נחנך האולם "מרכז הכדורסל". האולם שופץ שוב לקראת הופעתה הראשונה של חימקי במפעל היורוליג בעונת 2010/2009.
המתקן המשופץ והמודרני משמש לאירועי ספורט מקומיים ובינלאומיים שונים, וכן כאולם הקונצרטים. ב-14–15 באפריל 2012, האולם אירח את ה"פיינל פור" של היורוקאפ.
בסמוך למרכז הספורט נמצאת ארנה חימקי, אצטדיון כדורגל חדיש בעל תכולה של 18,636 מושבים. הרשות האוטונומית של הארנה מפעילה את המתקן מאז ה-1 בנובמבר 2015.
אונרוו&quot;א
מריה סיבילה מריאן
מריה סיבילה מריאן (גרמנית: Maria Sibylla Merian; ) הייתה מאיירת, חוקרת טבע, ואנטומולוגית גרמנייה. נחשבת כאחת האנטומולוגיות הראשונות באירופה שצפתה ותיעדה את מחזור החיים של חרקים חיים. היא ידועה גם בעיקר בזכות תצפיותיה על הצמחים ובעלי החיים של סורינאם וחקר שלבי המטמורפוזה של חרקים. בימי חייה פרסמה את תצפיותיה על צמחים וחרקים בחמישה ספרים.
קורות חיים.
מריה סיבילה מריאן נולדה בפרנקפורט למוציא לאור השווייצרי מתיו מריאן. אמה, יוהנה סיבילה היין, הייתה אשתו השנייה של אביה. אביה נפטר ב־1650 ושנה לאחר מכן, אמה התחתנה עם צייר הטבע יאקוב מראל. מראל עודד את מריאן לצייר ולרשום. מריאן למדה ציור תחת חסותו של מראל בבית המשפחה בפרנקפורט. היא אספה חרקים וחיות קטנות נוספות לאיורים של מראל. בגיל 13 ציירה את הדימויים הראשונים של חרקים וצמחים, ואף החלה את אוסף הזחלים שלה. היא חקרה את הפיכתם של זחלים לפרפרים ותיארה את חקירותיה.
נירנברג.
במאי 1665 נישאה מריאן לתלמיד של מראל, יוהאן אנדריאס גראף מנירנברג. בינואר 1668 ילדה מריאן את יוהנה הלנה, והמשפחה עברה לנירנברג בשנת 1670, עיר הולדתו של גראף. היא המשיכה לאסוף, לגדל ולתעד חרקים והחלה ללמד ציור ורקמה נשים צעירות ממשפחות עשירות. היא הראשונה שהכינה דוגמאות רקמה המיועדות לנשים.
ב־1675 נכללה מריאן באוסף ביוגרפיות של אמנים גרמנים והולנדים, Teutsche Academie , שערך יואכים פון סנדררט. מעבר לרישום היא עסקה גם בתחריט. ספרה הראשון ,"ספר הפרחים החדש", היה ספר מודלים לרקמה וציור של פרחים עבור תלמידותיה. בשנת 1678, היא ילדה את הבת השנייה דורותיאה מריה, שלימים עסקה גם היא בציור.
בשנת 1679 היא פרסמה את עבודת המחקר הראשונה על חרקים, Metamorphosis insectorum Surinamensium, שכללה שלושה ספרים המתארים מטמורפוזה של חרקים שכללו את מעגל החיים של החרק, סביבת החיים והתזונה שלו.
הולנד.
בשנות השלושים המאוחרות לחייה הצטרפה מריאן לקבוצה פרוטסטנטית, Labadists, וחזרה עם לחיות עם אמה, יחד עם שתי בנותיה בפרנקפורט. בעלה ניסה לשכנע אותה לחזור לחיות איתו בנירנברג, אך היא לא חזרה והוא הגיש בקשה לגירושים. בגיל 38 מריאן עברה לגור עם משפחתה בטירת וולתה בפריסלד הולנד. בעלי הטירה אפשרו למאמינים מקבוצת ה- Labadists לחיות בטירה. בטירת וולתה היו דגימות של פרפרים מסורינם שהיו גדולים וצבעוניים יותר מהפרפרים שראתה באירופה. הם סיקרנו מאוד את מיראן והיא קיוותה לנסוע לקולניות ההולנדיות לתעד זוחלים. מריאן ובנותיה עברו לאמסטרדם והיא התפרנסה מרישום של אובייקטים עבור משפחות עשירות.
הבוטנאי ההולנדי, קספר קומאליין, וחוקרי טבע אחרים סייעו למריאן להגשים את תוכניתה ולנסוע לסורינם. ביולי 1699 היא הפליגה לסורינם עם בנותיה. לא היו לה את המשאבים למסע ולכן היא מכרה את חלק מעבודותיה ולקחה הלוואה מניקולס וויטסן, שהיה ראש עיריית אמסטרדם, איש עסקים ובעל אוסף חרקים ופרפרים. הנסיעה של נשים לבדן לחקור ולצייר חרקים וצמחים הייתה מאוד יוצאת דופן באותה התקופה.
סורינאם והולנד.
מריאן הגיעה לסורינאם בספטמבר 1699 ושהתה שם במשך שנתיים. היא ציירה חרקים, ציפורים, זוחלים ודו-חי, וצמחים מקומיים ותיעדה את שמות המקומיים של הצמחים ואת השימושים בהם. במהלך שהותה היא תיעדה וחקרה 60 סוגי צמחים ו- 90 מינים של חיות. היא המשיכה בתיעוד של פרפראים ותארה ברישום וטקסט את כל שלבי ההתפתחות שלהם. לאחר כשנתיים המשפחה חזרה לאמסטרדם כשמריאן חשה שבריאותה מתערערת. עם חזרתה היא פרסמה את "מטמורפוזה של חרקים בסורינאם". ספר זה חשף בפעם הראשונה את המגוון המדהים של יער הגשם. הספר היה גדול ממדים והציג את החרקים בגודל מלא עם הסברים על כל שלב בהתפתחות. חדשנותו של הספר הייתה באיורים המדויקים שלא היה להם, עד אז, תקדים בעולם המדעי.