בשנת 1950 התמנה הרב קפלן לכהן כרבה של העיר צפת וכאב"ד צפת והגליל, ובתפקיד זה שימש בקודש עד שנת 1989, שנת פטירתו. הרב קפלן המשיך את שושלת הדורות של רבני צפת, והיה לדור חמישי ברבנות צפת. הראשון בשושלת היה הרב שמואל הלר שכיהן ברבנות צפת קרוב לשישים שנה. אחריו, כיהן הרב מרדכי זילברמן שהיה בתחילה רבה של העיירה אומן ומשעלה לישראל התמנה לרבה של צפת. בנו של הרב מרדכי זילברמן, הרב רפאל זילברמן כיהן ברבנות צפת מיד לאחר פטירת אביו וכינוי היה "ר' רפאל ש"ך" על שם בקיאותו העצומה בכל חדרי התורה. רביעי בשושלת היה הרב אברהם לייב זילברמן, שהשתתף במסע המושבות יחד עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק והרביוסף חיים זוננפלד. החמישי בשושלת, הלא הוא הרב קפלן שנישא לביתו של הרב אברהם לייב זילברמן.
הרב קפלן ראה חשיבות גדולה בשושלת המשפחתית של הרבנות. דוגמה בולטת לכך היא, שכאשר רבו הרב ראובן כ"ץ, רבה של פתח תקווה, הציע לרב קפלן לרשת את מקומו ולהתמנות לרב העיר, הרב קפלן ענה לו שבצפת יש לו "חזקה של רבנות במשפחה", ועל כן אינו יכול לעזוב את העיר.
השתלבותו של הרב קפלן בעיר צפת לא הייתה מובנת מאליה בשל העובדה שצפת הייתה ועודנה עיר בעלת אופי חסידי וספרדי, בעוד הרב קפלן היה באופן מובהק חניך ישיבות ליטא. אולם, מתח זה לא הפריע להסתגלותו לעיר ועד מהרה למד את מנהגי העיר צפת (ובראשן את מנהגי הבית יוסף והאר"י) ואף קיבל על עצמו חלק ממנהגים אלו ("אני יושב על הכיסא של הבית יוסף", כך היה מתבטא לא אחת). זאת ועוד, החלוצים שבנו את קיבוצי ומושבי הגליל חרתו על דגלם את ערך החילון, וניסו אף להשפיע על העיר צפת. הרב קפלן, שהרגיש אחריות גדולה כלפי כלל ישראל, ערך תוכנית לאירוח קבוצות ילדים מקיבוצי הגליל בשבתות בצפת, ולא פלא ששנים לאחר מכן תושבי הקיבוצים פנו אליו שיערוך את חופותיהם, וכמובן שהוא היה נענה בשמחה. כמו כן אנשי הקיבוץ היו מגיעים מספר פעמים בשנה לתפילות בבית מדרש האר"י, לפגוש את הרב קפלן בעומדו עטוף בטלית בשבת שובה ובשבת הגדול. אהבתם של בני הקיבוץ את הרב קפלן, באה לידי ביטוי במודעת האבל שכתבו בעקבות פטירתו: "הרב החכם וידיד האמת שאבד לקיבוץ".
הרב קפלן פעל לחיזוק העיר בתחומי הדת והרוח והורה פסקי הלכה מחודשים וחריפים. אחד מפסקי ההלכה הידועים שכתב היה אודות הקבורה בבית הקברות הישן בעיר צפת. הרב קפלן הורה כי אין לקבור בבית העלמין הישן בצפת, מכיוון שהיה מלא בקברים, ופסקו התקבל על כל החוגים. במקביל פעל לבניית בית עלמין חדש בשכנות לבית העלמין הישן. בשנת תש"כ רבתה האוכלוסייה בעיר, והרב קפלן שהבחין בבעיות שיכולות לעלות עקב עלייה זו, פעל רבות לפיתוח המקוואות בצפת. עניין השבת אף הוא תפס מקום נרחב בעיסוקיו של הרב קפלן, ואף בתחום זה לא נח ולא שקט עד שהגיע אל מבוקשו.
הרב קפלן היה ידוע בצמד תכונות סותרות שהיה מכיל בתוכו, מחד היה תקיף ביותר, ומאידך היה רחום ביותר. דוגמה לתקיפותו ניתן לראות בסיפור הבא. בתקופה בה ישיבת צפת עמדה בקשיים רבים, אחד המפעלים הגדולים שהרב קפלן נתן להם הכשר נענה לתרום לישיבה סכום כסף נכבד. לאחר תקופה מסוימת הופיעו בעלי המפעל בבית הרב וספרו לו שברצונם להכניס מכשיר חדש למפעל והם רוצים את הסכמתו של הרב. לפתע, קם הרב מכסאו, ניגש לארון, הוציא לנגד עיניהם הנדהמות את ההמחאה עם סכום הכסף הנ"ל, וקרע אותה לגזרים. עוד בעלי המפעל היו מוכי תדהמה, דפק הרב על שולחנו בחוזקה, ואמר: אני אוסר עליכם להכניס את המכשיר החדש לשימוש. לאחר שבעלי המפעל התעשתו, הם שאלו את הרב, אנחנו מקבלים את דברי הרב אך מדוע הוא קרע את ההמחאה ששלחנו להצלת הישיבה? מה הקשר בין שני הדברים? ענה להם הרב קפלן: אמת, גם אם הייתי משתמש בכספי תרומתכם הייתי פוסל את המכשיר לשימוש, אבל לדפוק על השולחן בחוזקה ובתקיפות לא הייתי יכול. דוגמה לרחמנותו ניתן לראות בעדותם של בני משפחתו, שכאשר הרב היה חוזר הביתה לאחר בית הדין היה יושב במשך זמן ממושך ובוכה על המקרים הקשים שהוצגו בפניו. מקורביו של הרב קפלן שאלו אותו אודות הסתירה בין שתי תכונות האופי שהתמזגו אצלו כאחד, ועל כך ענה להם הרב קפלן: שאנחנו רואים בפסוקים בתנ"ך ובמימרות חז"ל שאת המידות מכנים הם כ"לבוש" למשל: "ה' מלך גאות לבש" או "ומלבשתו ענוה" וכדומה. מדוע נקראו המידות השונות לבוש? כי המידות צריכות להיות אצל האדם בבחינת בגד שלפעמים לובשים ולפעמים פושטים, אפשר להיות תקיף מצד אחד, כאשר יש צורך בכך, ולהיות רך ונעים הליכות, מצד שני, בעת הצורך.
אחת מפסיקותיו הראשונות כרב העיר צפת הייתה שלא לקבור יותר בבית הקברות העתיק של צפת בגלל החשש שבמהלך הקבורה ייפתחו קברים חדשים. הרב קפלן שימש כנשיאה של ישיבת צפת, בראשה עמד גיסו, הרב שמואל זילברמן, אשר ייסדה.
בשנת 1960 נבחר הרב קפלן למועצת הרבנות הראשית.
בשליחותו של האדמו"ר מבויאן, הוא הדליק את ההדלקה המסורתית בל"ג בעומר במירון. גם לאחר מינויו של האדמו"ר הנוכחי, הוא המשיך להדליק עמו יחד.
בנו, הרב מרדכי דב, מכהן כראש ישיבת צפת המחודשת. חתנו, הרב מרדכי דרורי, הוא ראש ישיבת חמד. נכדו, יעקב קפלן, מחשובי הבחורים בישיבת הגולן.
להמן
להמן הוא שם משפחה ממקור גרמני שפירושו "בעל פייף". פייף הוא מונח מימי הביניים המציין רכוש או אדמות.
דגל מנסטר
דגל מנסטר (אנגלית: Flag of Munster) הוא דגלה ההיסטורי של הפרובינציה האירית מנסטר. הדגל הוא דגל צבוע בתכלת או כחול ומוטען במרכזו בשלושה כתרים בצבע זהב.
הדגל הכחול עם שלושת הכתרים תועד לראשונה במאה ה-16 אולם מוטיב שלושת הכתרים קדום בהרבה. שלושת הכתרים מייצגים את שלוש הממלכות אשר הרכיבו את ממלכת מנסטר ההיסטורית: תרמונד, דזמונד ואורמונד.
הדגל משולב בדגל ארבע הפרובינציות ברבע השני (ימני עליון) לשם יצוגה של הפרובינציה כאחת מארבע הפרובינציות ההיסטוריות של אירלנד.
אנדרו וישנייבסקי
שמריהו גור ארי
שמריהו גור-אריה
סבסטיאן סנסוני
סֵבָּסְטיְאֶן סֶנְסוֹנִי (בצרפתית: Sébastien Sansoni; נולד ב-30 בינואר 1978) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם והקשר האחורי.
את הופעת הבכורה שלו בכדורגל המקצועני ערך סנסוני בקבוצת נשאטל גזמאקס השווייצרית בעונת 1999/2000. הוא זכה בגביע העולם בכדורגל חופים של פיפ"א עם נבחרת צרפת בשנת 2005, כששיחק לצד אריק קאנטונה.
בשנת 2006 הצטרף לקבוצת ויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית, במדיה שיחק שלוש שנים, וב-20 באוגוסט 2009 חתם בקבוצת חימקי מליגת העל הרוסית, אך בתום העונה ירד עמה לליגת המשנה.
ב-4 בינואר 2010 הגיע סנסוני לישראל וחתם בקבוצת מכבי פתח תקווה, במדיה שיחק שנתיים וחצי, ובשנת 2012 עבר לשחק בליגות הנמוכות בצרפת.
פרנץ קרמרז'
פרנץ קרומר-קראמרז'
פרנץ קרומר-קרמרז'
פרנץ קראמרז'
שוודים-של-פינלנד
דגל קונכט
דגל קונכט (אנגלית: Flag of Connacht) הוא דגלה ההיסטורי של הפרובינציה האירית קונכט. עיצובו הוא חלוקה בניצב של סמלי שני השבטים הגדולים אשר שכנו באזור הפרובינציה: לבן מוטען בחצי עיט לציון שבט או'קונור, וכחול מוטען ביד האוחזת חרב לציון שבט בראון.
הדגל משולב בדגל ארבע הפרובינציות ברבע השלישי (שמאלי תחתון) לשם ייצוגה של הפרובינציה כאחת מארבע הפרובינציות ההיסטוריות של אירלנד.
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1832
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1832 היו הבחירות ה-12 במספר בארצות הברית, והתרחשו מיום שישי, ה-2 בנובמבר, ועד יום רביעי, ה-5 בדצמבר 1832. בבחירות הנשיא היוצא אנדרו ג'קסון, מהמפלגה הדמוקרטית, זכה בקלות בקדנציה שנייה מול הנרי קליי מקנטקי. ג'קסון זכה ב-219 מתוך 286 האלקטורים, וניצח את קליי, מועמד המפלגה הרפובליקנית הלאומית, ומועמד מהמפלגה האנטי-מייסונית ויליאם וירט. ג'ון פלויד, שלא היה מועמד, קיבל את האלקטורים של דרום קרולינה.
אלו היו הבחירות הלאומיות הראשונות בשביל מרטין ואן ביורן מניו יורק, שהחליף את ג'ון קלהון כסגן נשיא ארצות הברית, וכעבור 4 שנים יחליף את ג'קסון כנשיא. ואן ביורן חווה התנגדות כסגן-הנשיא מתוך מפלגתו שלו, ולכן 30 האלקטורים מפנסילבניה הצביעו לוויליאם וילקינס כסגן הנשיא.
מועמדויות.
לאחר קריסת וועידות חברי הקונגרס (ועידה בה חברי הקונגרס בחרו את המועמד לנשיאות) בבחירות של 1824, המערכת הפוליטית האמריקנית נשארה ללא שיטות לבחירת מועמדים לנשיאות, וכך נוצרה השיטה המודרנית של האסיפות הלאומיות. האספה הלאומית הראשונה הייתה שייכת למפלגה האנטי-מייסונית בבולטימור, מרילנד, בספטמבר 1831. המפלגה הרפובליקנית הלאומית והמפלגה הדמוקרטית התחילו לחקות אותם בנושא זה, וגם עשו אסיפות בבולטימור.
מועמדים של המפלגה הדמוקרטית.
לנשיא ג'קסון ולסגן הנשיא קלהון הייתה מערכת יחסים לא טובה. לאחר שמזכיר המדינה מרטין ואן ביורן ושר המלחמה ג'ון איטון התפטרו מהקבינט על רקע פרשיית התחתונית, ג'קסון דרש ששאר חברי הקבינט גם יתפטרו, ובכך הוא יוכל לסלק את תומכי קלהון. קלהון תמך בכך שלמדינות יש זכות לבטל החלטות של הקונגרס. קלהון הצליח גם להכעיס את הנשיא בכך שסירב לתמוך במינויו של ואן ביורן לשגריר בבריטניה. קלהון חשב שחיסל לואן ביורן את הקריירה. באותו הזמן, לא היה ברור מי יהיו המועמדים הדמוקרטיים בבחירות. בדומה ל-1824 ול-1828, ג'קסון הועמד לבחירה על ידי מועצות של כמה מדינות, אבל הוא דאג בנוגע לאחדות המפלגתית סביב סגן הנשיא. ולכן המפלגה הדמוקרטית החליטה לחקות את המפלגות האחרות ולכנס אספה לאומית..