פיית השיניים היא דמות פולקלוריסטית דמיונית שעל פי האגדה נותנת לילדים כסף או מתנות אם הם שמים בלילה את שיני החלב שנפלו להם מתחת לכרית.
דמות זו היא דוגמה לדמויות פולקלוריסטיות הקיימות בעולם המודרני, ואשר מבוגרים רבים, אף שאינם מאמינים כלל בקיומה, מספרים עליה לילדיהם. דוגמה נוספת לסוג זה של דמויות הוא סנטה קלאוס.
דמות זו ודמויות דומות לה קיימות במרבית מדינות מערב אירופה, צפון אמריקה, וחלק ממדינות דרום ומרכז אמריקה. במדינות רבות הדוברות ספרדית קיימת דמות דומה המכונה "ratoncito Pérez" - "העכברון פרז" (עכבר עם שם משפחה). בארצות הפרנקופוניות (כגון צרפת, בלגיה, שווייץ או לוקסמבורג) מכנים את הדמות "העכבר הקטן" (או "העכברה הקטנה") - "La petite souris".
אמונה.
בעוד שהורים לפעמים אינם בטוחים האם כדאי לספר סיפור בדיוני לילדיהם, מרבית הילדים מדווחים על תוצאות חיוביות. לאחר הגילוי שפיית השיניים אינה אמיתית 75% מהילדים דיווח שהם אהבו את המנהג, 20% היו נייטרלים ו3% התנגדו למנהג ואמרו שהם לא צפויים להעביר אותו לילדיהם בעתיד. הורים נוטים לראות את מיתוס פיית השיניים כמקור לנחמה עבור ילדים עם נפילת שיני החלב.
מראה חיצוני.
שלא כמו סנטה קלאוס, יש כמה פרטים על המראה של פיית השיניים אשר נותרים עקביים בגרסאות שונות של המיתוס. מחקר שנערך ב -1984 על ידי רוזמרי ולס גילה שרובם, 74% מהנשאלים, האמינו שפיית השיניים היא נקבה, ואילו 12% סברו שפיית השיניים אינה זכר או נקבה, ו-8% האמינו שפיית השיניים יכולה להיות זכר או נקבה. כשנשאלה על ממצאיה לגבי הופעת פיית השיניים, הסבירה ולס - "יש את הפיות הבסיסית של טינקרבל עם הכנפיים, השרביט, קצת יותר מבוגרות ומה לא". סקירה של ספרי ילדים ופרסומים פופולריים מצאה את פיית השיניים מתוארת גם כילד עם כנפיים, פיקסי, דרקון, דמות אם כחולה, בלרינה מעופפת, שני זקנים קטנים, רופא שיניים, איש מעופף בעל כרס מעשן סיגר, עטלף, דוב ועוד.
בתרבות.
בשנת 1993 שודרה הסדרה "ממלכת עכברי השן", אשר עוקבת אחר עכברים שעושים את עבודתה של פיית השיניים.
ממשק תכנות יישומים
ממשק תכנות יישומים (באנגלית: Application Programming Interface; ראשי תיבות: API) הוא ערכה של ספריות קוד, פקודות, פונקציות ופרוצדורות מן המוכן, בהן יכולים המתכנתים לעשות שימוש פשוט, בלי להידרש לכתוב אותן בעצמם כדי שיוכלו להשתמש במידע של היישום שממנו הם רוצים להשתמש לטובת היישום שלהם.
לדוגמה: חברה קטנה רוצה לפתח יישומון 'מדריך מסעדות' שיציג את המסעדות במפה מבוססת צילומי לוויין, לכן - עליהם להקצות משאבים עצומים לבניית לוויין, שיגורו לחלל וכו'... משימה עתירת זמן והוצאות כספיות, כשרוב הסיכויים שהתוצר יהיה נחות מזה של גוגל מפות. לעומת זאת, מאחר שיש לאתר המפות של גוגל API, ניתן לנצל את פלטפורמת המפה שלהם למדריך של החברה - מה שנקרא בעגה המקצועית MASHUP.
ככל שה-API מקיף וגמיש יותר כך השליטה והאינטגרציה בין המשתמש לבינם תהיה טובה יותר. חברות משקיעות כסף רב בבנייה ובשדרוג ה-API שלהם על מנת שיהיה יותר קל לשימוש, מתוך הבנה ש-API טוב יותר יזכה ליותר תשומת לב.
הפונקציות העיקריות המוצעות בממשק תכנות יישומים מתמקדות במשימות מורכבות כמו ציור חלונות ופריטי ממשק אחרים, אחסון ושליפת נתונים, ניהול זיכרון, קישור ליישומים אחרים, ועוד. ממשקי תכנות יישומים מוצעים על ידי סביבות פיתוח, מפתחים עצמאיים, צוותי פיתוח, חברות בעלות מוצרי תוכנה, כמו חברות המפתחות מערכות הפעלה, גם כדי להקל על מתכנתים ולקצר את זמן הפיתוח, וגם כדי למנוע גישה ושינוי שאינם הולמים בנתונים.
רוב המתכנתים עושים שימוש בממשקי תכנות יישומים ברוב חלקיה של התוכנה, לבד מתפקודי הליבה שלה.
Web API.
הממשק הנפוץ יותר. מאפשר ממשק דרך סביבת הדפדפן בטכנולוגיית Web כגון Ajax.
ברוב המקרים הנתונים יעברו בטקסט קריא לאדם. הפורמטים הנפוצים הם: JSON ו-XML.
מתחלק לשני תקנים עיקריים: REST ו-SOAP.
אבטחת מידע.
תחום ה-API הביא להרחבה של משטח התקיפה שיש להאקרים על אתרים ותשתיות. OWASP פתחו פרויקט מיוחד עבור אבטחת מידע ב-API, ואף נבנה רשימה של 10 בעיות האבטחה הגדולות ב-API.
על מנת ללמוד על עשרת הבעיות הגדולות ב-API, נבנתה מערכת vapi ואף נכתב מדריך לשימוש בו.
קישורים חיצוניים.
ספר המיוחד ללימוד תקיפת API הוא https://nostarch.com/hacking-apis
תקינות פוליטית
תקינות פוליטית או פּוֹלִיטִיקָלִי קוֹרֶקְט (באנגלית: Political correctness, ידוע גם בקיצור: PC) היא כינוי לדרכי התבטאות ודפוסי מדיניות שמטרתם להימנע מיצירת תחושת עלבון או הרגשת נחיתות בקרב חברי קבוצות מסוימות בחברה. גישה זו שוללת ביטויים מילוליים של סקסיזם, גילנות, אנטישמיות, אסלאמופוביה, גזענות, הומופוביה, טרנספוביה וכו'. מחייבי התקינות הפוליטית רואים בה אמצעי לשינוי חברתי ומבקריה רואים בה פגיעה בחירות האדם ובאפשרות לשיח חופשי ואותנטי.
עקרונות התקינות הפוליטית.
התקינות הפוליטית מתייחסת לא רק לשמות תואר של קבוצות וקטגוריות חברתיות, אלא בהיבט כוללני יותר, גם לדרך בה השפה מנכיחה דיבור גזעני, סקסיסטי, שוביניסטי, הומופובי, גילני (אנטי זיקנה) וכדומה. לפי עקרונות התקינות הפוליטית יש לומר, לדוגמה, "אמריקאים ילידים" ולא "אינדיאנים", "בן זוגי" ולא "בעלי", "מבוגר" ולא "זקן", "בעל מוגבלות שכלית-התפתחותית" ולא "מפגר", "נמוך" ולא "גמד", "מלא" ולא "שמן" וכו'. גם התקינות הפוליטית של הביטויים החליפיים עשויה להיות שנויה במחלוקת, ולהשתנות עם הזמן. במקרים מסוימים עצם האזכור של סטריאוטיפים לאומיים או גזעיים מתפרש כגזענות סמוייה ונחשב ללא-תקין פוליטית.
גישת התקינות הפוליטית מתבססת על רעיון השיח, לפיו השפה מעצבת את המציאות החברתית מצד אחד ומושפעת מיחסי כוח מצד שני. בהמשך לרעיון זה גורסת גישת התקינות הפוליטית כי אחת הדרכים להשפיע על עוולות חברתיות היא להביא לשינוי השיח באמצעות שינוי השפה. בנוסף, התקינות הפוליטית מתבססת על זרמים לינגוויסטיים-אנתרופולוגיים כדוגמת היפותזת ספיר-וורף, הקובעת כי יש יחס ישיר בין הקטגוריות הלשוניות של שפה שאדם מדבר בה, לבין הדרך בה האדם מבין את העולם ומתנהג בו.
שינויים במילים ובביטויים שבהם נעשה שימוש בשפה מוכרים כבר מתיקוני הסופרים שבתנ"ך, וביתר פירוט אצל חז"ל, שדרשו וקיימו שימוש בלשון נקייה. לשון סגי נהור אף היא דרך התבטאות עדינה, שנועדה למנוע שימוש במילים פוגעות.
השפעת התקינות הפוליטית על השפה מתבטאת בהתפתחות סגנון כתיבה נייטרלי מבחינה מגדרית, העוקף את הצורך להתייחס למינו הלא ידוע של אדם לא ספציפי, כלומר מבלי לייחס מגדר מסוים לאותו אדם (ראו מגדר בלשון).
היקף התופעה.
בחוגים מסוימים בארצות הברית, התקינות הפוליטית נחשבת לכלל ברזל בשפה, כך למשל אין הוגים או כותבים את כינוי הגנאי Nigger, אפילו לא כדוגמה שלילית, אלא אומרים "The N word". באופן דומה, יש שנזהרים להתבטא נגד להט"בים או לבקר יהודים ומוסלמים. מגמה זו חזקה בעיקר באוניברסיטאות ובקרב בעלי השכלה גבוהה. מאידך, גישת התקינות הפוליטית פחות נפוצה בשיח העממי.
אחת הדוגמאות המקובלות לשינוי שחל בחברה בתחום התקינות הפוליטית, היא במשפט מפורסם בסדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים. בסדרה המקורית ששודרה בשנים 1966–1969, נאמר המשפט על ידי קפטן ג'יימס קירק (ויליאם שאטנר) המשפט: "Where no man has gone before". בסדרות ההמשך החל משנות ה-90, נאמר על ידי קפטן ז'אן-לוק פיקארד (פטריק סטיוארט) המשפט המתוקן פוליטית: "Where no one has gone before".
בישראל.
לטענת המצדדים בתקינות הפוליטית החברה הישראלית כחברה מערבית, משופעת בזהויות אשר בחלקן מתבססות על מוצא עדתי מגוון, אבל השפה לא התפתחה. דבר שהוביל לחשיבה סטריאוטיפית וגזענית. בשל כך יש צורך לאמץ עקרונות של תקינות פוליטית בשביל לקדם שיח ענייני ומכבד שמכיר בנוכחות המיעוט. רעיון זה יושם בישראל שנים רבות לפני שזכה למינוח אמריקאי הולם, בהמלצה שלא לומר "כושי", אלא "אפריקאי". בפועל, קיימים כינויי גנאי בשיח הפוליטי בישראל בהם מושרשים ביטויי בוז כוללניים וגזעניים וגם מילים שוביניסטיות.
גישת התקינות הפוליטית באה לידי ביטוי בתיקונים אחדים לחוקי מדינת ישראל, שבהם הוחלף מושג אחד מאחר. דוגמאות:
ביקורת התקינות הפוליטית.
בשל השפעתה הנרחבת של התקינות הפוליטית על צורת הביטוי הפוליטית, ישנם קולות, מכיוונים שונים, המתנגדים לעצם התקינות הפוליטית או לעוצמתה. היוצאים נגד גישת התקינות הפוליטית, טוענים שהיא פוגעת בחופש הביטוי. בנוסף, הם רואים בה צביעות והתעלמות מן המציאות ועיוות מלאכותי של השפה. הם סבורים כי שינוי הכינוי של מגזר מסוים לא יתרום לשינוי מצבו העגום. לטענתם, הדימוי הירוד של הכינוי נובע מן המצב הירוד של הקבוצה וגם הדימוי של הכינוי החדש ידרדר אם לא ישופר מעמד הקבוצה. ביקורת נוספת היא על היישום של התקינות הפוליטית, המביאה לפעמים גם לתופעה של תיקון יתר.