ב-20 באפריל 1948 השתתף בהתקפה השנייה על משטרת נבי יושע. כמפקד מחלקת הפריצה, פרץ עם המטען שנועד להבקיע את קיר המצודה, אך נפצע מרימון שהושלך על ידי מגניה. בהיעדר דרך להגביה את המטען מעל היסודות המבוטנים של המבנה, הוא קרא לאנשיו להפעיל אותו על כתפיו, אולם הם סירבו. הוא נהרג ליד החומה ונקבר בקבר אחים בבית הקברות בנבי יושע. אחרי מותו הוענקה לו דרגת סגן.
השיר "דודו".
עוד בחייו של צ'רקסקי, כתב ידידו, חיים חפר, שיר למחזה "הוא הלך בשדות" המבוסס על דמותו, בשם "דודו". השיר, בלחנו של אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', לא נכנס לבסוף להצגה ובוצע לראשונה על ידי הלהקה הצבאית הארצית במלחמת העצמאות. יוסף מילוא, במאי ההצגה ומי שהזמין את השיר ממחבריו, חשב שהוא כבד מדי ולכן לא שילב אותו, אולם זמן קצר לאחר הבכורה, אולי לאור הצלחתו בציבור, חזר השיר להצגה והוא חלק ממנה בכל ההעלאות שהיו מאז. השיר הפך עם הזמן לאחד מסמלי יום הזיכרון ותרם לקיבוע דמותו של הפלמ"חניק בזיכרון הלאומי הישראלי.
דודו, מאת חיים חפר
&lt;poem&gt;
"אִתָּנוּ הָלַךְ בַּמַּסָּע הַמְּפָרֵךְ
אִתָּנוּ סִיֵּר הוּא בַּגְּבוּל
בַּקוּמְזִיץ הָיָה מְזַמֵּר וְעוֹד אֵיךְ
אִתָּנוּ סָחַב מִן הַלּוּל...
הַגִּישׁוּ פִינְגָּ'אן וְהַגִּידוּ:
הֲיֵשׁ עוֹד פַּלְמַחְ'נִיק כְּמוֹ דּוּדוּ?"
&lt;/poem&gt;
דודו צ'רקסקי
דודו (שיר)
סנאפדרגון
"סנאפדרגון" (באנגלית: Snapdragon, מילולית: לוע הארי) היא משפחה של מערכות על שבב (Soc - System on a Chip) של חברת "קוואלקום" המבוססות על ארכיטקטורת ARM. חלק מהמעבדים הכלולים בשבב ה-Snapdragon מבוססים על ליבה שתוכננה על ידי ARM, ואילו אחרים פותחו באופן עצמאי על ידי "קוואלקום", תוך התבססות על ארכיטקטורת ARM.
לשבבי "סנאפדרגון" הראשונים הייתה ליבה מתכנון ARM וליבה מתכנון עצמאי של "קוואלקום" המכונה Scorpion (עקרב), ונמצאת בשימוש בדגמים רבים בשלוש הסדרות הראשונות במשפחה. בסדרה הרביעית הוחלפה ליבה זו בליבה המכונה Krait. השבבים כוללים מאיץ גרפי שתוכנן גם הוא על ידי "קוואלקום" ומכונה "אדרנו" (Adreno). ארבע סדרות המוצרים של "סנאפדרגון":
שימוש.
שבבי "סנאפדרגון" (דגם MSM8255T מסדרה S2) היו בשימוש, בין השאר, במכשירי סמסונג גלקסי S פלוס.
שבבי ה-600 נמצאים בשימוש במכשירי הדגל שהוצעו באמצע 2013, ביניהם HTC One ו-סמסונג גלקסי S4 (בחלק מגרסאותיו).
שבבי סדרת ה-800 הוצעו במכשירים שיצאו בקיץ 2013, ביניהם Sony Xperia Z Ultra, LG G2, נקסוס 5 וסמסונג גלקסי S4 (בגרסת קוריאה הדרומית).
וכן בשנים הבאות, בשנת 2016 שווקו עם שבב 820: סמסונג גלקסי S7 (בחלק מהגרסאות), LG G5, mi5 של שיאומי ועוד.
Roadrunner Records
Roadrunner Records היא חברת תקליטים אמריקאית מוערכת, המתרכזת בעיקר במטאל לסוגיו. החברה היא חברת-בת של ענקית ההקלטות Warner Music Group.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 1980 תחת השם 'Roadrunner Records' בהולנד. כוונתה העיקרית הייתה עידוד מוזיקאים צפון אמריקאים לבוא ולהקליט באירופה. בשנת 1986, החברה הקימה מטה נוסף בניו יורק, ולאחר מכן באנגליה, גרמניה, צרפת, יפן, אוסטרליה, דנמרק, ולבסוף גם בקנדה.
ההצלחות הראשונות הגיעו מהאלבומים של להקת המטאל הדנית King Diamond, להקת הת'ראש מטאל Annihilator, ואף מטאליקה.
בשנות ה-90, המשיכה הלהקה להחתים להקות דוגמת "Life of Agony" "Machine Head", "Suffocation" ועוד. במשך שנות ה-90, מספר להקות שהיו חתומות בלייבל הצליחו להגיע אל המיינסטרים, מה שהיווה פריצת דרך בחשיפה של הז'אנר, שלרוב הוגדר כמחתרתי. בשנת 1993, האלבום הראשון שהיה חתום בלייבל, "Chaos A.D" של להקת המטאל הברזילאית ספולטורה, רשם היסטוריה ונכנס למצעד 40 האלבומים הטובים של השנה במדרג הבילבורד היוקרתי. היסטוריה נוספת רשמה להקת "Type O Negative", כשאלבומה "Bloody Kisses" הוכר במעמד זהב על ידי ה-RIAA האמריקאי. בנוסף, זו הייתה הלהקה הראשונה שזכתה להשמעות ברדיו. בשנת 2000, סליפנוט הייתה הראשונה שזכתה במעמד פלטינום מאותו ארגון.
ב-18 בדצמבר 2006, Warner Music Group חתמה עם החברה על הסכם רכישה, לפיו רוב הרכוש הפרטי של (Roadrunner (73% ירכש. העסקה הושלמה ב-29 בינואר 2007, ו־Roadrunner הוכרזה רשמית כחברת בת של Warner Music Group.
ב-11 ביוני 2008, זכתה Roadrunner בתואר "לייבל המטאל הטוב ביותר" על ידי המגזין "Metal Hammer", ומאז זכתה עוד ארבע פעמים רצופות בהמשך.
עם זאת, חברת Roadrunner הואשמה רבות בתור לייבל המקדם ז'אנרים מסוימים ו'אופנתיים', תוך רמיסת הלהקות האחרות שאינן כאלה, דוגמת Obituary, Deicide, Death, Gorguts, ו-Pestilence אשר עזבו או פוטרו מהלייבל לאחר שלא קודמו. אחת הלהקות הראשונות שחתמו בחברה, להקת King Diamond, עזבה את הלייבל בטענה שלכאורה אינה מקבלת מהחברה את התמיכה לה היא ראויה. להקת "Type O Negative" עזבה את הלייבל בשנת 2006 לאחר ויכוח על הפצת אחד האלבומים שלהם. בשנת 2008 ביקשה החברה מהזמרת אמנדה פאלמר לערוך את אחד הקליפים שלה על מנת שתיראה רזה יותר, מה שגרם לסערה גדולה בקרב מעריציה. בשנת 2010 הודיעה הזמרת בעמוד הטוויטר שלה שהיא פוטרה מהלייבל. התגובות האחרונות על היחס המזלזל של הלייבל מגיעות באופן תדיר מאחת מהלהקות הגדולות החתומות בלייבל, Megadeth.
חברת Roadrunner, יחד עם חברת-האם Warner Music Group בעיצומו של סכסוך משפטי עם בעלי אתר הסרטונים הגדול בעולם, YouTube, עד כדי ביטול ומחיקת החשבון שלהם באתר. עם זאת, מרבית הסרטונים עדיין ניתנים לצפייה באתר.
ב-11 בנובמבר 2010 הודיעה Warner Music Group שהאחוז הפרטי הנותר של חברת Roadrunner נרכש, אך עם זאת השם Roadrunner יישאר כמותג פרטי.
ב-26 באפריל, הודיעה החברה על קיצוצים נרחבים בפעילותה, תוך סגירת סניפיה בבריטניה וקנדה, וקיצוצים נרחבים בשאר סניפיה בעולם. עוד נודע שהסניף בהולנד קרוב לסגירה, ושמנכ"ל החברה, Cees Wessels מתפטר מתפקידו.
דמטריוס
דמטריוס (מיוונית עתיקה: "Δημήτριος") הוא שם פרטי לגבר. לשם הטיות רבות כמו דמטרי (או: דימטרי), דימטריו ואחרים. השם נפוץ בכל רחבי העולם, אך בעיקר בעמים הסלאבים והיווניים.
מקור השם הוא מהאלה היוונית דמטר ("Δημήτηρ" ביוונית עתיקה), שמשמעות שמה הוא "אם האדמה".
אדולף גרוס
ד"ר אדולף גרוס (Adolf Gross; 26 ביולי 1862, קרקוב – 27 בדצמבר 1936, שם) היה עורך דין, עסקן חברתי ופוליטי יהודי גליצאי, חבר מועצת עיריית קרקוב וחבר הפרלמנט האוסטרי. מתבולל מתון, סוציאל-דמוקרט, שפעל רבות למען רווחת העניים במדינה, למען עזרה סוציאלית ואפשרויות מגורים לשכבות הרחבות. פרסם מאמרים בתחום הכלכלה והרווחה, בסוגיות של יהודי גליציה ובעניינים מוניציפליים.
ביוגרפיה.
אדולף (אייזיק) גרוס נולד בעיירה קז'ימייז' שליד קרקוב (לימים הפרוור היהודי של העיר) ב-1862, השלישי משמונת ילדיהם של חיה ומשה דוד גרוס.
למד משפטים באוניברסיטה היגלונית בעירו, וקיבל תואר דוקטור. עסק בעריכת דין ורכש לעצמו מוניטין. במקביל היה פעיל חברתי – פעל לטובת השכבות החלשות בקהילה היהודית וכן למען שוויון זכויות לנשים.
פרסם מאמרים פובליציסטיים בענייני פוליטיקה, כלכלה ורווחה, בין היתר ביומון "Nowa Reforma" ("נובה רפורמה", 'רפורמה חדשה') שהופיע בקרקוב והיה מזוהה עם המחנה הדמוקרטי.
משנת 1897 היה חבר מועצת העיר קרקוב.
בשנת 1900 ייסד עם ד"ר איגנץ לנדא בקרקוב את "המפלגה הדמוקרטית של היהודית הבלתי תלויים", שביקשה להשיג שוויון זכויות בפועל וארגון עזרה הדדית בין היהודים, לטובת שכבות העם הנזקקות.
גרוס היה מחבריה החשובים והבולטים ביותר של המועצה, וקנה לעצמו פופולריות רבה ופרסום נרחב.
הוא היה ממנהיגי המתבוללים, וייצג קו מתבולל מתון אך יציב.
ד"ר יצחק שוורצברט, פעיל ציוני ולימים ציר לסיים הפולני, מתאר את גרוס כ"המקורי ביותר בין מנהיגי המתבוללים... מילא תפקיד חשוב מאוד בחיי היהודים [בעיר]... נמוך קומה, עגלגל, בעל עיניים עירניות ואינטליגנטיות, פולמוסן מזהיר, יוריסטן [=משפטן] מנוסה, מקור לא-פוסק של מרץ, שתדלן דימוקראטי וטיפוס כשלעצמו".
בשנת 1907 ייסד את "האגודה הכללית לבניית בתי מגורים ובתי פועלים זולים", חברה ציבורית שבנתה בתים ברחבי העיר. בנוסף ייסד קואופרטיבים צרכניים.
על רקע הפופולריות שלה זכה, נבחר ב-1907 כציר לפרלמנט האוסטרי בווינה מטעם המפלגה הדמוקרטית היהודית, בגוברו על המועמד הציוני חיים הילפשטיין בקרב המצביעים ברובע קז'ימייז'. ב-1911 נבחר שוב, וכיהן עד 1918.
בפרלמנט נמנה עם חברי החוג הפולני (Koło Polskie – נציגי גליציה), ופעל בשיתוף פעולה עם המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (Polska Partia Socjalistyczna, PPS). בסיים פעל בעיר לטובת העניין היהודי ובסוגיות של רווחה.
לאחר המלחמה התקשה, כרבים אחרים, למצוא את מקומו במדינה הפולנית העצמאית, ולא הצליח להיבחר לסיים.
גרוס נפטר בקרקוב בדצמבר 1936, בן 74 במותו.
לוח לזכרו הוצב ברחוב סמוצ'יי (Smoczej) 10 בקרקוב.
משפחתו.
גרוס היה נשוי לדבורה גיטל זילבּיגֶר, ילידת אושוויינצ'ים 1878, שחיה אחריו ונספתה בראוונסבריק ב-1944.
לזוג נולדו חמישה בנים ושתי בנות. בתו מריה הייתה אשתו של הפסנתרן והמורה לפסנתר קָרוֹל קליין, ונפטרה בישראל.
אשפתון
ליוואן
ליוואן (בערבית: ليوان; בפרסית: iwān) הוא חדר מרכזי בבית. הוא יכול להיות סלון, חדר שחזיתו פתוחה, מבואה, מפתח עם קמרון, או מרפסת. המבנה האדריכלי נמצא בבתים באזור הלבנט, לרוב במבנים הפתוחים אל החוץ, והוא תחום בשלושה קירות ופתוח לגמרי בחזיתו ובה קשת או קורת עץ התומכת בתקרה.