ב-2001 חתמה הלהקה ב-"TTS Media Music/Black Arrow Productions", וב-2002 יצא אלבומה הראשון, "Eternal Endless Infinity". ב-2003, נעשו בה כמה שינויים, כשהחליפו את כריסטיאן סטאני במריו פלאנק וכריס קמפר במירו הולי. לאחר מכן, חתמה על חוזה הקלטות עם נאפלם רקורדס, דרכה יצא האלבום, "Cast Away", ברחבי העולם בנובמבר 2004. לציון היציאה, Visions of Atlantis הפיקה את הקליפ הרשמי הראשון שלה לרצועה "Lost", שזכה להשמעה משמעותית ב-"VIVA" וב-"MTV", ואפשרה ללהקה לקדם את האלבום. בתחילת 2005, Visions of Atlantis קיימה את סיבוב ההופעות שלה ברחבי אירופה. בסוף 2005, בוגנר עזבה את הלהקה עקב התחייבויות במקום אחר.
לאחר שניקול עזבה את הלהקה, היא הוחלפה על ידי זמרת הסופרן האמריקאית מליסה פרלק (חברה לשעבר באסמה דייבה), תוך שוולפגנג קוך החליף את ורנר פידלר. ב-2006, מרטין הארב, שכבר לקח חלק בסיבוב ההופעות הראשון של הלהקה במקסיקו ב-2003, החליף את מירו הולי. במאי 2007, הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי, "Trinity", שהמאסטרס שלו נעשו באולפני פינווקס והוא עצמו הוקלט ב-Bavarian Dreamscape Studio.בסתיו שלאחר מכן, הגיעה הלהקה לארצות הברית, שם הופיעה עם אפיקה. עם החזרה למדינה, הלהקה עברה שינויים נוספים. ב-28 בנובמבר 2007, פורסמה הודעה באתר האינטרנט הרשמי של הלהקה בה נאמר שמליסה פרלק וגם וולפגנג קוך עוזבים מסיבות אישיות. בעקבות זה הודיעה הלהקה כמה ימים לאחר מכן שהגיטריסט לשעבר בה, ורנר פידלר, הצטרף אליה מחדש. לאחר עזיבתה של מליסה, חברי הלהקה לא רק חיפשו מחליפה, אלא גם כתבו את השירים לאלבום הרביעי העתידי שלהם.
הלהקה פרסמה באתר האינטרנט שלה את התפקיד לסולנית במשך מספר חודשים, וב-3 בספטמבר 2008, נודע שנמצאה זמרת חדשה; עם זאת, זהותה לא נחשפה עד 1 בפברואר 2009. באותו היום נודע שמדובר בזמרת הסופרן האוסטרית בת ה-20 ג'ואנה נייבסקה. ב-29 ביולי 2009, הודיעה הלהקה שבגלל בעיות בריאותיות, ג'ואנה נייבסקה כבר לא בלהקה, אך תמשיך לתמוך בה מאחורי הקלעים. בהמשך, הוכרז שמקסי ניל מיוון תהיה הזמרת החדשה. ב-3 בדצמבר 2010 נודע שאלבום האולפן הרביעי של הלהקה, "Delta", יופץ ברחבי העולם בשנת 2011. ב-18 ביולי 2011, נגן הבס מריו לוכרט עזב את הלהקה. בריאיון שנערך באותה העת, אמר הארב כי הלהקה לא מתכננת להחליף אותו. במקום זאת, הם ימשיכו ללא בסיסט כחבר להקה קבוע. באוגוסט 2011 הכריזה הלהקה על שם המיני-אלבום הראשון שלה, "Maria Magdalena". הוא הופץ ב-21 באוקטובר 2011.
ב-6 בינואר 2012, Visions of Atlantis הכריזה בדפי הפייסבוק והמייספייס שלה שהזמרת לשעבר ניקול בוגנר נפטרה בגיל 27 לאחר שסבלה ממחלה קשה במשך תקופה ארוכה. הלהקה ציינה את העצב הכרוך באיבוד את הסולן הראשון שלה, תוך שהביעה את תודתה לבוגנר על כל פועליה. ב-27 בינואר 2012 הכריזה הלהקה על "Ethera" שהיה אמור לצאת ב-2012. "Ethera" יצא ב-22 במרץ 2013. זה היה האלבום הראשון עם הגיטריסט כריסטיאן הרמסדורפר וללא בסיסט רשמי. הוא הוקדש לזכרה של בוגנר. ב-6 בדצמבר 2013, Visions of Atlantis הודיעה בעמוד הפייסבוק שלה שרוב חברי הלהקה המקוריים עזבו (פרט למתופף תומאס קיסר). אלבום האולפן השישי של הלהקה, "The Deep &amp; the Dark", יצא ב-16 בפברואר 2018. לאחר סיבובי הופעות שונים וכן מספר הופעות בפסטיבלים שאירעו בשנת 2018, הלהקה הוציאה את אלבום ההופעה הראשון שלה "The Deep &amp; the Dark Live @ Symphonic Metal Nights" ב-16 בפברואר 2019. בהמשך, הודיעה הלהקה ב-1 ביולי 2019 שאלבומה השביעי "Wanderers" יופץ ב-30 באוגוסט 2019 בהוצאת נאפלם רקורדס.
אליס שיל
אליס שיל (באנגלית: Alice Schille: 1869–1955) הייתה אמנית אקוורל וציירת אמריקאית מקולומבוס, אוהיו. נודעה בזכות ציוריה האימפרסיוניסטיים והפוסט-אימפרסיוניסטיים, שבדרך כלל תיארו סצנות הכוללות שווקים, נשים, ילדים ונופים. יכולתה ללכוד את אופי הנושאים והנופים שלה הביאה לעיתים קרובות לזכייה בפרס בתחרויות אמנות. נודעה גם בזכות הרבגוניות שלה בסגנונות ציור; ההשפעות עליה כללו את המאסטרים ההולנדים הישנים, ג'יימס מקניל ויסלר, הפוביסטים, וציירי קיר מקסיקנים.
ביוגרפיה.
שיל נולדה ב-21 באוגוסט 1869, לאב פיטר שיל ולאם סופיה גרין. היא נסעה למספר יבשות, כולל צפון ודרום אמריקה, אירופה ואפריקה, כדי לפתח את טכניקות הציור שלה. מסעותיה בין מדינות רבות עודדו אותה לפתח את סגנון האמנות המורכב והרב-תכליתי שלה; השילוב של מסעותיה השתקף בציוריה.
היא למדה בבית הספר לאמנות בקולומבוס (קולומבוס קולג' לאמנות ועיצוב) (CCAD) החל משנת 1891, ובבית הספר "ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק" (האגודה האמריקאית לאמנויות יפות) במלגה אצל הצייר האמריקני ויליאם מריט צ'ייס. שם למדה רישום דמות אצל האמן האמריקאי קניון קוקס. בשנת 1894 היא נסעה לאירופה ונשארה שם עד 1900, בשנת 1903 למדה באקדמיית קולרוסי בפריז, לאחר מכן נסעה רבות בארצות הברית, מרוקו, מצרים ומחוצה לה. במשך שנים לימדה בבית הספר לאמנות בקולומבוס, ופרשה ב-1948.
אליס שיל זכתה במדליית הזהב בתערוכת צבעי המים השנתית ב-1915 באקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה (PAFA), יחד עם כיבודים רבים אחרים במהלך חייה. באותה שנה היא הציגה ציורים בניו יורק לצד יצירות של הלן ווטסון פלפס, אדלייד דמינג ואמה למפרט קופר.
שיל ביקרה בסנטה פה, ניו מקסיקו בפעם הראשונה בקיץ 1919, חזרה בקיץ שלאחר מכן וחזרה שוב ב-1926. היא המשיכה לבקר באופן ספורדי למהלך שנות ה-30. ב-1920 היא הציגה תערוכת יחיד של חמישה עשר ציורי צבעי מים במוזיאון ניו מקסיקו לאמנות. מאוחר יותר באותה שנה, היא הציגה בתערוכת הפייסטה השנתית של אותו מוזיאון.
ניתן למצוא את עבודותיה באוספים הקבועים של מוזיאון קנטון לאמנות, מוזיאון קולומבוס לאמנות (CMA), מוזיאון אל פאסו לאמנות (EPMA), מוזיאון אינדיאנפוליס לאמנות (IMA), אוניברסיטת המדינה של אוהיו (OSU), האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה, מועדון האמנות של פילדלפיה ומוזיאוני האמנויות היפות של סן פרנסיסקו (FAMSF).
שיל נקברה בבית הקברות גרין לאן, קולומבוס, אוהיו.
יוטה (בד)
אריאבהאטה
דנים (בד)
פיקה (בד)
שיפון (בד)
סאטן (בד)
אלכסנדר המילטון-גורדון (1859–1939)
לוטננט גנרל סר אלכסנדר המילטון-גורדון KCB (באנגלית: Alexander Hamilton-Gordon; 6 ביולי 1859 - 13 בפברואר 1939) היה גנרל בריטי במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
המילטון-גורדון היה אחד מעשרת ילדיהם של הגנרל סר אלכסנדר המילטון-גורדון, KCB וקרוליין הרשל. סבו מצד אביו היה ג'ורג' המילטון-גורדון, הרוזן הרביעי של אברדין, ראש ממשלת בריטניה מ-1852 עד 1855. סבו מצד אמו היה ג'ון הרשל.
קריירה צבאית.
המילטון-גורדון למד בווינצ'סטר קולג', ולאחר מכן הצטרף כקצין לרגימנט הארטילריה המלכותי בשנת 1880. שירותו הצבאי הראשון היה במלחמה אנגלו-אפגנית השנייה ב-1880. המילטון-גורדון שירת מאוחר יותר במלחמת הבורים והשתתף בפעולות בליידיסמית', ספיון קופ, ואל קרנץ וטוגלה הייטס. הוא הפך לקצין המודיעין בדרום אפריקה בתחילת 1901. כשחזר לממלכה המאוחדת, הוא הפך לזמן קצר למדריך בבית הספר לתותחנים לפני שמונה לצין אג"ם באלדרשוט באוקטובר 1901.
בשנת 1910, הוא קיבל תפקיד כמנהל המבצעים הצבאיים ההודו, שם שירת עד 1914, אז הפך למפקד העליון של פיקוד אלדרשוט. בשנת 1916, הוא קיבל את הפיקוד על הקורפוס התשיעי, עמו לחם בקרב מסין ובקרב השלישי על האן. הוא סיים את תפקידו ב-1918 ופרש מהצבא ב-1920, וב-13 בפברואר 1939 מת והוא בן 80 שנים.
משפחתו.
ב-1888 הוא נישא לאיזבל ניומארך, ממנה נולדו לו שלושה ילדים.
אלכסנדר המילטון-גורדון (1817–1890)
גנרל סר אלכסנדר המילטון-גורדון KCB (באנגלית: Alexander Hamilton-Gordon; 11 בדצמבר 1817 - 18 במאי 1890), היה חייל סקוטי ופוליטיקאי מטעם המפלגה הליברלית.
קריירה צבאית.
המילטון-גורדון היה בנו השני של ראש הממשלה ג'ורג' המילטון-גורדון, הרוזן הרביעי של אברדין, מנישואיו השניים להרייט, בתו של ג'ון דאגלס. ארתור המילטון-גורדון, ברון סטנמור הראשון, היה אחיו הצעיר. הוא שירת בצבא הבריטי ונלחם בקרב בלקלווה באוקטובר 1854 במהלך מלחמת קרים. בינואר 1872 הוא מונה למפקד המחוז המזרחי.
מלבד הקריירה הצבאית שלו הוא גם היה איש כבוד למלכה ויקטוריה וישב כחבר פרלמנט עבור אברדנשייר מזרח בין 1875 ל-1885.
המילטון-גורדון התחתן עם קרוליין אמיליה מרי, בתו של סר ג'ון הרשל, הברונט הראשון, ב-1852. נולדו להם חמישה בנים וארבע בנות. גם בנו הבכור אלכסנדר הפך לחייל מצליח. המילטון-גורדון מת במאי 1890, בגיל 72. ליידי המילטון-גורדון חיה אחריו 19 שנים ומתה בינואר 1909.
אלכסנדר המילטון-גורדון
מרד השומרונים
Amaryllis
Amaryllis (בתרגום לעברית: אמריליס) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. האלבום הוכרז ב-3 בינואר 2012, עם צאת הסינגל "Bully", ויצא לאור ב-27 במרץ. הקליפ לשיר "Unity" יצא ב-12 במרץ. יחד עם האלבום יצא גם ספר אלקטרוני בשם "For Your Sake: Inside the Making of Amaryllis", המתאר את תהליך היצירה של האלבום.
האלבום הוקלט באולפני Lightning Sound, אולפני Ocean Way Recording, אולפני No Excuses ואולפני Capitol Studios, והופק על ידי רוב קוואלו, שהפיק גם את אלבומם הקודם, "The Sound of Madness". האלבום הופץ בארצות הברית על ידי אטלנטיק רקורדס, וביתר העולם על ידי Roadrunner Records.