אוניברסיטת זרקא (בערבית: جامعة الزرقاء) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בעיר זרקא, שבצפון ירדן. האוניברסיטה הוקמה בשנת 1994, כאשר בשנתה הראשונה כללה 150 סטודנטים בלבד. במהלך השנה האקדמית 2010/11, גדל מספר זה למעל 6,000 סטודנטים, הלומדים בקמפוסים השונים של האוניברסיטה.
האוניברסיטה מדורגת מבחינה אקדמית במקום ה-16,506 מבין כלל האוניברסיטאות בעולם, ובמקום ה-30 מבין האוניברסיטאות בירדן גופה.
פקולטות האוניברסיטה.
האוניברסיטה כוללת 11 פקולטות ובתי ספר:
פסיביות (הנדסה)
פסיביות היא תכונה של מערכות הנדסיות.
המונח "פסיביות" משמש במגוון של תחומים הנדסיים, אך בעיקר באלקטרוניקה תקבילית ובמערכות בקרה.
רכיבים פסיביים.
רכיב יתואר כפסיבי אם כניסותיו נחשבות ככניסות אות בלבד, ואין לרכיב כניסות ייעודיות המשמשות להזנת אנרגיה לרכיב לצורך פעולתו.
בהקשר של מעגל חשמלי, הרכיבים הבאים נחשבים לפסיביים: נגד, קבל, ומטא-חומר.
מעגל חשמלי המורכב מרכיבים פסיביים בלבד מכונה מעגל פסיבי ויש לו את אותם המאפיינים של רכיב פסיבי.
רכיב שאינו פסיבי מכונה רכיב אקטיבי (פעיל). בין הרכיבים הפעילים ניתן למנות מקורות זרם ומתח, ורכיבים כדוגמת מגברים, המקבלים הזנת אנרגיה ייעודית, בנוסף לכניסות האות המוגבר.
כ&quot;ב שבט
ויל פורטה
אורוויל ויליס "ויל" פורטה הרביעי (באנגלית: Orville Willis "Will" Forte IV; נולד ב-17 ביוני 1970) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי אמריקאי. מוכר בזכות היותו שחקן לשעבר בתוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב", כיכב בסרטים "מק'גרובר" ו"נברסקה", ובסדרה הקומית "האיש האחרון בעולם".
ביוגרפיה.
פורטה נולד באלמדה, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. בנם של פטרישיה, אמנית ואורוויל ויליס פורטה השלישי, ברוקר. הוא גדל בקליפורניה בעיירה מורגה ובעיר לפאייט. פורטה הוא בוגר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס עם תואר בהיסטוריה. לפני שפנה לקריירה קומית פורטה רצה להיות ברוקר כמו אביו. לאחר שסיים את לימודיו התפרנס מהוראה פרטית לילדים.
קריירה.
פורטה החל את דרכו בתעשיית הטלוויזיה בשנת 1997 ככותב בתוכנית הלייט נייט של דייוויד לטרמן, שם התנסה לראשונה גם במשחק מול מצלמה. הוא התגלה כקומיקאי בשנת 2002 כאשר התברג לצוות תוכנית המערכונים המצליחה "סאטרדיי נייט לייב", פורטה הופיע בתוכנית במשך כ-8 שנים ואף כתב מספר מערכונים משלו לתוכנית. באותה עת, פורטה שיחק בקומדיות "פסטיבל הבירה", "בייבי מאמא" ו"האחים סולומון", הקומדיה של בוב אודנקירק אותה כתב פורטה.
בשנים 2010–2008 שיחק בשני פרקים בסיטקום "איך פגשתי את אמא".
בשנת 2010 כיכב פורטה בתפקיד הראשי לצידם של קריסטן ויג וראיין פיליפה בקומדיית האקשן "מק'גרובר" המבוססת על המערכון הפופולרי שלו ב"סאטרדיי נייט לייב", את הסרט כתב ביחד עם השחקן והבמאי ג'ורמה טקון. ב-2012 הופיע פורטה בקומדיה "שומרים על השכונה" בתפקיד סמל כרסמן ובקומדיה המוזיקלית "רוק לנצח" בתפקיד מיץ' מיילי.
שנת 2013 הייתה למוצלחת בקריירה של פורטה, הוא הועמד לפרס אמי להופעת האורח הטובה ביותר על תפקידו בסדרה "רוק 30" בתור פול לאסנמה בעלה של ג'נה מרוני אותה מגלמת ג'יין קרקובסקי, ולפרס אינדפנדנט ספיריט להופעת המשנה הטובה ביותר על הופעתו בתפקיד דייוויד גרנט בדרמה העצמאית של אלכסנדר פיין "נברסקה". בשנה זו גם דיבב פורטה בסרט האנימציה "גשם של פלאפל 2" את דמותו של צ'סטר החמישי.
בשנת 2014 שיחק בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ'.
בשנים 2015-2018 כיכב בסדרה הקומית "האיש האחרון בעולם" ברשת FOX.
בשנת 2021 שיחק בסדרה מבוססת על קומיקס המשודרת בנטפליקס הנקראת "", בתפקיד אבא של גאס. בהמשך השנה, כיכב פורטה בסדרה "מק'גרובר" של שירות הסטרימינג Peacock; הסדרה היא עיבוד למערכון בכיכובו של פורטה מתוך הסדרה סאטרדיי נייט לייב ומהווה פארודיה לסדרה "מקגייוור" וספין-אוף לסרט באותו שם משנת 2010.
כור מזון
הסכם ברונדיסיום
ליברצ'ה
ולדזיו ולנטינו ליברצ'ה (באנגלית: Władziu Valentino Liberace; 16 במאי 1919 - 4 בפברואר 1987), הידוע בשם הבמה ליברצ'ה, היה פסנתרן ובדרן אמריקאי. בשיא תהילתו, בין שנות ה-50 לשנות ה-70 של המאה ה-20, ליבראצ'ה היה הבדרן בעל השכר הגבוה ביותר בעולם.
ביוגרפיה.
ליברצ'ה נולד בעיר ווסט אליס, ויסקונסין שבארצות הברית להורים מוזיקאים. אחיו התאום של ליברצ'ה מת בלידה. אביו, סלווטורה ליברצ'ה היה מהגר איטלקי, אשר ניגן בקרן יער בתזמורת הפילהרמונית של מילווקי. אמו, פרנסס זוקובסקי הייתה מורה לפסנתר אמריקנית ממוצא פולני. אחיו ג'ורג' היה כנר.
ליברצ'ה החל לנגן בפסנתר בעת שהיה בן ארבע. כנער, ליברצ'ה התפרנס מנגינה על פסנתר במועדוני לילה, אירועים, ושיעורי ריקוד. בהמשך החל הופיע יחד עם התזמורת הסימפונית של שיקגו.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 ליברצ'ה הנחה את תוכנית הטלוויזיה "המופע של ליברצ'ה" אשר שודרה בסינדיקציה. במשך זמן מסוים תוכניתו זכתה לרייטינג גבוה יותר אף מהתוכנית המצליחה "לוסי אהובתי". בהמשך שנות ה-50 שיחק בתפקידים קטנים במספר סרטי קולנוע.
במהלך שנות ה-50 ליברצ'ה הוציא לשווקים מספר אלבומים שהופקו על ידי קולומביה רקורדס. במהלך 1953 בלבד נמכרו מעל ל-2,000,000 עותקים של אלבומיו.
ב-1955 החל להופיע באופן תדיר במועדון ריביירה שבלאס וגאס.
בשנת 1960 קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. ב-1965 הופיע בסרט "אמריקה לאן? בסצנה מפורסמת בה הוא מציע ללקוח את מוצרי הקבורה היוקרתיים של חברת קבורה. ב-1966 הוא הופיע בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה האמריקנית "באטמן".
ב-1973 פרסם את ספרו האוטוביוגרפי הראשון. במהלך שנות ה-70 הפיע בתפקידי אורח בפרקים של סדרות הטלוויזיה "הנה לוסי", "קוג'אק", ו"החבובות".
לאורך שנות ה-70 ההופעות החיות של ליברצ'ה ערך בלאס וגאס זכו להצלחה רבה כאשר ליברצ'ה נהג להרוויח כ-300,000 דולרים מדי שבוע.
בשנת 1979 ליברצ'ה פתח בלאס וגאס את מוזיאון ליברצ'ה אשר הציג בין היתר את הפסנתרים שלו, מכוניות היוקרה שלו, וחפצים אחרים שהיו בבעלותו. ליברצ'ה היה אספן ידוע של רהיטים עתיקים, פסנתרים עתיקים ומכוניות יוקרה. אוסף הפסנתרים שלו כלל בין היתר פסנתרים שהיו שייכים לפרדריק שופן וג'ורג' גרשווין.
ב-1982 סקוט תורסון, מי שהיה מאהבו של ליברצ'ה בסתר בין השנים 1977 ל-1982, תבע מזונות מליברצ'ה. על אף התביעה ליברצ'ה המשיך להכחיש את היותו הומוסקסואל. בשנת 1984 התביעה יושבה מחוץ לבית המשפט כאשר תורסון קיבל 95,000 דולרים.
הופעתו האחרונה של ליברצ'ה התקיימה ב-2 בנובמבר 1986 ב"רדיו סיטי מיוזיק הול" שבניו יורק. ליברצ'ה נפטר מאיידס שלושה חודשים לאחר מכן, בהיותו בן 67, בביתו שבפאלם ספרינגס, קליפורניה. ליברצ'ה היה אחד מהידוענים הראשונים שנפטרו מאיידס.
הינדואי
איטלקית הגייה
בובובה
בובובה (בפולנית: Bobowa, ביידיש: באבאוו) היא עיירה בדרום פולין, על נהר ביאלה טרנובסקה, באזור ההיסטורי של פולין קטן, 18 ק"מ ממערב לגורליצה ו-83 ק"מ דרום-מזרחית לבירת המחוז קרקוב. בובובה היא מקום ייסודה של חסידות בובוב.
תולדות היישוב.
בבובובה היה יישוב סלאבי מבוצר, שככל הנראה נהרס במאה ה-13, עם פלישת המונגולים למזרח אירופה. בובובה קיבלה זכויות עיר ב-1339. ב-1346 כבר הייתה בעיר כנסייה, מאוחר יותר הוקם בה בית משפט, ועד 1460 הוקמו בעיר עוד שתי כנסיות עץ.
באמצע המאה ה-16 הייתה בובובה מרכז של הרפורמציה הפרוטסטנטית. בעקבות חלוקת פולין הראשונה ב-1772 עברה בובובה לשטח גליציה שבשליטת אוסטרו-הונגריה.
ב-1918 נכללה בובובה בשטח פולין, וב-1934 נשללו מבובובה זכויות העיר. ב-1939, עם פלישת גרמניה לפולין, כבשו הגרמנים את בובובה. ב-1945 כבש הצבא האדום את בובובה, והיישוב נכלל בתחומי פולין הקומוניסטית.
ב-2009 שבה וקיבלה בובובה זכויות עיר.
אתרי תיירות.
בעיירה כנסייה מהמאה ה-14, ובית קברות מהמאה ה-15, מוקף בחומה בעלת מאפיינים אמנותיים שנבנתה במאה ה-17. בעיירה גם בית אחוזה מהמאה ה-17, המכונה "הטירה" בפי המקומיים. הבניין היה במשך המאה ה-17 בידי מאמיני הכנסייה היוניטריאנית, אשר שרפו את מתיהם, והטמינו אותם בכדים, אשר עד היום נמצאים בקירותיו המסיביים של הבניין. כמו כן, בעיירה בית כנסת שנבנה ב-1778.
בעיירה תעשיית תחרה ייחודית, ומאז שנת 2000 מתקיים בה פסטיבל תחרה שנתי.
יהודי בובובה.
תולדות הקהילה.
ב-1765 ישבו בבובובה כ-44 משפחות יהודיות, ומשפחות נוספות התגוררו בכפרים הסמוכים לעיירה. יהודי המקום התפרנסו בעיקר מרוכלות ומפונדקאות. בשנת 1893 קבע בעיירה את חצרו הרב שלמה הלברשטאם, מייסד חסידות באבוב.
בנובמבר 1918 נפגעו יהודי העיירה מפרעות של איכרי הסביבה וחיילי הצבא הכחול, ובשנות השלושים נפגעה הקהילה מהחרם הפולני על המסחר היהודי.
בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות ציוניות שונות, וכן תנועות הנוער "השומר הדתי" ו"ברוריה". ערב מלחמת העולם השנייה חיו בבובובה 658 יהודים.
בשואה.
בובובה נכבשה בידי הגרמנים ב-7 בספטמבר 1939. באותה עת הגיעו לעיירה מאות פליטים יהודים מהסביבה, ומספר תושבי המקום היהודים הגיע לכ-1,500. הפליטים הסתייעו בסניפי יס"ס וצנטוס שהוקמו בעיירה.
באוקטובר 1941 הוקם בעיירה גטו, ובמספר מקרים רצחו בו אנשי אס-אס עשרות יהודים, ובהם נכבדי הקהילה.
באוגוסט 1942 רצחו אנשי גסטפו כ-400 מיהודי הגטו ביער דוברי הסמוך. כ- 200 גברים יהודים הועברו למחנה עבודה בבייז'אנוב. יתר יהודי הגטו גורשו באותו החודש לגטו גורליצה, ומשם הועברו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
בוברינץ