הובס נולד ב-4 בפברואר 1892 בגלוסטר, מסצ'וסטס וגדל בניו ג'רזי. בשנת 1911 הוא למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית (USMA) בווסט פוינט, ניו יורק. הוא סיים ארבע שנים מאוחר יותר ביוני 1915, כחלק ממחזור ווסט פוינט של 1915, הידוע גם בשם "הכיתה שעליה נפלו הכוכבים", וסיים את לימודיו לצד דווייט ד. אייזנהאואר, עומר נ. בראדלי, ג'יימס א. ואן פליט, הנרי אורנד, רוסקו ב. וודראף, סטפורד לירוי אירווין, ג'ון לאונרד, צ'ארלס וו. ריידר, ורנון פריצ'רד ופול ג'יי. מולר. כמו הובס, כל האנשים האלה יהפכו מאוחר יותר לגנרלים.
לאחר מכן הוסמך כלוטננט משנה בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית והוצב ברגימנט הרגלים ה-12, אז הוצב בנוגלס, אריזונה. הוא השתתף שם בפעולה הראשונה שלו בהתכתשויות עם השודדים המקסיקנים במהלך משלחת פנצ'ו וייה.
לאחר מכן שירת בקליפורניה ובמרילנד, עד שאחרי הכניסה האמריקנית למלחמת העולם הראשונה, הוא נשלח לחזית המערבית עם דיוויזיית הרגלים ה-11. עם זאת, שביתת הנשק עם גרמניה ב-11 בנובמבר 1918 נחתמה לפני שהדיוויזיה השתתפה בפעולה כלשהי. הדיוויזיה חזרה לארצות הברית ולאחר מכן הושבתה במחנה מיד, מרילנד. הובס פיקד לזמן קצר על הגדוד ה-3 של רגימנט הרגלים ה-63. לאחר מכן הוצב ב-USMA, שם שימש כעוזר מדריך לטקטיקה עד 1924.
בין המלחמות.
בעידן שבין המלחמות, להובס היו משימות שונות וגם למד במכללת הפיקוד והמטכ"ל של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת', קנזס או מכללת המלחמה של הצבא בקרלייל, פנסילבניה.
בשנת 1935, הובס מונה למפקד הצבא באזור הקורפוס הרביעי ובשנת 1937 הוא מונה לראש מטה הארמייה השלישית בפיקודו של לוטננט גנרל סטנלי ד' אמביק.
בתחילת 1940, הובס הועבר לוושינגטון הבירה, שם מונה לקצין המבצעים של רגימנט הרגלים ה-3. הוא שירת בתפקיד זה תקופה קצרה ולאחר קידומו לדרגת קולונל זמנית, מונה למפקד הרגימנט.
מלחמת העולם השנייה.
היפנים תקפו את פרל הארבור בדצמבר 1941 והכניסו את ארצות הברית באופן רשמי למלחמת העולם השנייה. באותה תקופה, הובס כיהן כראש המטה של פיקוד טרינידד בפורט ריד, תפקיד בו כיהן עד מאי 1942. בחודש שלאחר מכן הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל והפך לעוזר מפקד הדיוויזיה (ADC) של דיוויזיית הרגלים ה-80 שזה עתה הוקמה, בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'וזף ד. פאץ', אחיו הבכור של אלכסנדר פאץ'.
עם זאת, הוא היה שם רק לזמן קצר, שכן בספטמבר מונה הובס למפקד (CG) של דיוויזיית הרגלים ה-30, יחידה של המשמר הלאומי, שהוצב אז במחנה בלנדינג, פלורידה. הובס פיקד על הדיוויזיה לשארית המלחמה. קודמו היה מייג'ור גנרל ויליאם הוד סימפסון, שמונה למפקד הקורפוס ה-12. בספטמבר הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. בינואר 1943 בריגדיר גנרל ויליאם קלי הריסון ג'וניור הפך ל-ADC החדש שלו והוא שמר על תפקיד זה עד סוף המלחמה.
בנובמבר 1943, הובס הועבר, יחד עם הדיוויזיה שלו, למחנה אטרברי, אינדיאנה, שם המשיכה באימונים לקראת פריסתה בזירה האירופית (ETO). דיוויזיית הרגלים ה-30 הגיעה לאנגליה ב-22 בפברואר 1944, והתאמנה שם עד יוני אותה שנה. מייג'ור גנרל הובס נחת בנורמנדי, צרפת בחוף אומהה עם הדיוויזיה שלו ב-11 ביוני, חמישה ימים לאחר הפלישה לנורמנדי. הדיוויזיה ה-30 נלחמה בקרב על נורמנדי ואבטחה את תעלת Vire-et-Taute, חצתה את נהר Vire, ב-7 ביולי, והחל ב-25 ביולי עמדה בראש הפריצה של סן-לו, מבצע קוברה.
הובס הוביל את דיוויזיית הרגלים ה-30 בקרב על נורמנדי, מתקפת הנגד במורטן, קרב הבליטה, קרב אאכן ובהמשך המלחמה עד סוף מלחמת העולם השנייה באירופה במאי 1945. בספטמבר 1945 ירש אותו מייג'ור גנרל אלברט סי סמית' כמפקד הדיוויזיה ה-30, שעליה פיקד עד כה במשך שלוש שנים. מייג'ור גנרל הובס עוטר רבות על מנהיגותו של הדיוויזיה ה-30 במהלך מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה.
לאחר המלחמה הובס הועבר בחזרה לארצות הברית, שם מונה למפקד פורט דיקס, ניו ג'רזי ולממלא מקום מפקד פיקוד השירות השני בפברואר 1946. הוא שירת בתפקיד זה עד אוקטובר 1946, אז שמונה כמפקד דיוויזיית השריון ה-2, וירש את חברו לכיתה בווסט פוינט, מייג'ור גנרל ג'ון וו. לאונרד.
באוגוסט 1947, הוא הועבר לפורט מקפירסון, ג'ורג'יה, שם מונה לסגן המפקד של הארמייה השלישית, בפיקודו של לוטננט גנרל אלבן סי גילם.
בתחילת 1949 הוא הועבר ליפן, שם קיבל את הפיקוד על הקורפוס ה-9 במחנה סנדאי, עליו פיקד עד אוגוסט 1950, אז הוחלף על ידי הגנרל פרנק וו. מילבורן.
משימתו הצבאית האחרונה הייתה כסגן המפקד של הארמייה הראשונה, שהוצבה בפורט ג'יי, גברנרז איילנד, ניו יורק, בפיקודו של לוטננט גנרל וויליס ד' קריטנברגר. הוא פרש מהצבא ב-1953 והפך לסגן נשיא ה-Colonial Trust Bank בעיר ניו יורק.
הובס מת ב-6 במרץ 1966, בגיל 74, בבית החולים וולטר ריד בוושינגטון הבירה. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, וירג'יניה. גם אשתו לוסי דייוויס הובס (1892–1980) נקברה שם.
פיצוץ הנגמ&quot;ש בשכונת זייתון בעזה
פיצוץ הנגמ"ש בשכונת זייתון בעזה היה פיגוע שאירע ב-06:20 ב-12 במאי 2004, בו נהרגו 6 חיילי צה"ל בנגמ"ש בשכונת זייתון שבעזה. מטען חבלה התפוצץ מתחת לנגמ"ש וכל החיילים שהיו בו נהרגו. תוך כדי הטיפול בנפגעים הופעל ירי כבד של פלסטינים תושבי עזה אל עבר כוחות ההצלה.
בעקבות הפיגוע, מספר ימים לאחר מכן נפתח מבצע קשת בענן.
אזובסטל
קורפוס השריון הראשון (ארצות הברית)
קורפוס השריון הראשון היה קורפוס של צבא ארצות הברית שהיה פעיל במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הקורפוס נחת במרוקו בצפון אפריקה הצרפתית במהלך מבצע לפיד בנובמבר 1942, פלישת בעלות הברית לצפון אפריקה הצרפתית, ככוח המשימה המערבי, בפיקודו של ג'ורג' ס. פטון, והיה הכוח האמריקאי הראשון שנכנס למלחמה נגד הגרמנים.
לאחר התבוסה של מדינות הציר בפיקודו של גנרל-פלדמרשל ארווין רומל בצפון אפריקה, במאי 1943, קורפוס השריון ה-1 הפך לארמייה השביעית ב-10 ביולי 1943, בעודו בים בדרך לפלישת בעלות הברית לסיציליה כחוד החנית של מבצע האסקי.
נוריאל (זמר)
נואל סנטוס רומן (בספרדית: Noel Santos Román) הידוע בשם הבמה שלו נוריאל (באנגלית: Noriel), הוא ראפר וכותב שירים פוארטו ריקני, החתום בחברת התקליטים סוני מיוזיק לטין. נוריאל נודע לאחר ששר עם מאלומה בשיר שלו "Cuatro Babys" והוציא אלבום מצליח בשם, "Trap Capos: Season 1".
בשנת 2018, השתתף בלהיט הבינלאומי "Duro y Suave" של לזלי גרייס.
קריירה.
הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו ב-2011 כחלק מהצמד קנסיאל &amp; נוריאל, איתו הוציאו כמה שירים עד 2014 כשהצמד התפרק ובשנת 2015 נוריאל החל קריירה כסולן. הוא עבד עם אמנים דדי יאנקי, אנואל AA ומאלומה. המופע הראשון שלו אירע בקולוסיאום מריו קיחוטה בפוארטו ריקו כחלק מפסטיבל מוכר בשם "Trap Capos"; הוא הופיע ביחד עם דארקיאל, בריטיאגו, אנונימוס, ומאלומה. הקריירה שלו זכתה להצלחה בינלאומית ב-2016. שיתוף הפעולה עם אנואל AA נדחה בעקבות כך שזה היא כלוא בבית סוהר.
נובי אורנגוי
נובי אורנגוי (ברוסית: Новый Уренгой) היא עיר במחוז האוטונומי ימאלו-ננץ שברוסיה.
זוהי היא העיר הראשונה בגודלה במחוז, אחת הערים האזוריות הרוסיות הבודדות שעוברות את המרכז האדמיניסטרטיבי של סובייקט בפדרציה הרוסית (במקרה זה, סלחרד) הן מבחינת אוכלוסייה והן מבחינת פיתוח תעשייתי.
העיר נוסדה במהלך פיתוח הנפט של טיומן, והיא שוכנת על גדות נהר אבויאחה, יובל של נהר פור , 579 ק"מ מזרחית לסלחרד.
אוכלוסיית העיר דה יורה מונה 118,115 אנשים (נכון לשנת 2021). כמרכז הייצור של אזור הגז הגדול ביותר, נובי אורנגוי היא "בירת הגז" הבלתי רשמית של רוסיה.
גרט פלוקה
גְרֶט פַּלוּקָה (בגרמנית: Gret Palucca; 8 בינואר 1902 - 22 במרץ 1993) הייתה רקדנית ומורה גרמנייה למחול, שב־1925 הקימה בית ספר ידוע למחול בדרזדן, "בית הספר פאלוקה למחול".
חייה ויצירתה.
מרגרֵטֶה פַּלוּקָה נולדה במינכן. זמן קצר לאחר לידתה עקרה משפחתה לסן פרנסיסקו, ובשנת 1909 חזרה פלוקה עם אמהּ לדרזדן. היא למדה בלט אצל היינריך קרלר מ־1914 עד 1916. מ־1917 עד 1918 למדה בבית הספר של מרגרֵטֶה בַּלְזַט לבנות המעמד הגבוה בדרזדן.
בשנת 1921 שינתה את שמה לגְרֵט פַּלוּקָה (תוך שינוי כתיב שם המשפחה לצורה איטלקית), והחלה ללמוד אצל מרי ויגמן, והופיעה כחברת להקת המחול הקאמרי של ויגמן.
בשנת 1924 נישאה פלוקה לפרידריך בִּינֶרט, שעבד במפעלים של אביו. דרך חמותה, אידה בינרט, התוודעה לאמני הבאוהאוס.
ב־1925 פתחה בית ספר משלה לריקוד, בית הספר לריקוד פאלוקה, בתמיכת בעלה, ומאז הפכו היא ומרי ויגמן למתחרות. ב־1927 פתחה סניף של בית ספרה בברלין. ב־1931 נפתח סניף נוסף בשטוטגרט.
על אף שבשנת 1936 הופיעה בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים בברלין, סגרו השלטונות הנאציים בשנת 1939 את בתי הספר שלה בשל מוצאה היהודי, והיא לא הורשתה ללמד מחול, אולם הורשתה להמשיך לרקוד בעצמה.
במהלך הפצצת דרזדן בשנת 1945, איבדה פאלוקה את כל רכושה. לאחר 1945, הפך סגנון הבלט הרוסי לסגנון השליט בבית הספר פאלוקה.
פאלוקה, שנותרה בגרמניה המזרחית, הפכה לחברה מייסדת באקדמיה לאמנויות של אותה מדינה. בשנת 1959, דרשו פקידי מדיניות התרבות של מזרח גרמניה להפוך את בית הספר למוסד מקצועי למחול סוציאליסטי בסגנון סובייטי. כדי לקבל תמיכה בדרישותיה נגד התערבות זו, נסעה פאלוקה לזמן קצר לגרמניה המערבית.
בשנת 1993 הלכה פאלוקה לעולמה בדרזדן, בגיל 91.
פרסים וכיבודים.
בין תלמידיה היו רות ברגהאוס, לוטה גוסלר ודורה הוייר.
גרט פאלוקה
הדיוויזיה ה-11 (ארצות הברית)