בצוואתה היא העניקה 20 מיליון דולר לאוניברסיטת ניו יורק, כהוקרה על ידידותה עם הפוליטיקאי והנשיא הקודם של אוניברסיטת ניו יורק, ג'ון ברדמס. אולם גודארד שבמעון המגורים של תלמידי השנה הראשונה באוניברסיטה, נקרא על שמה.
פי&quot;מ
ז'ק דרוזי
עקומים
עקומים (באנגלית: Bent) הוא מחזה משנת 1979 שכתב המחזאי היהודי-אמריקאי מרטין שרמן. המחזה עוסק ברדיפה אחר הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית, על רקע רציחתו של בכיר פלוגות הסער ארנסט רהם בשנת 1934 בליל הסכינים הארוכות.
תקציר העלילה.
מקס, צעיר ברלינאי נהנתן והומוסקסואל, חי את חיי הלילה של ברלין בשנות ה-20 הדקדנטיות. הוא מבלה במועדוני לילה ומופעי דראג עם אלכוהול וקוקאין. מקס מתגורר בלופט עלוב יחד עם רודי, רקדן צעיר וממושקף המאוהב בו.
בבוקר שלמחרת ליל הסכינים הארוכות, מקס מתעורר בדירתו עם הנגאובר וזיכרון מעורפל מליל אמש, ומוצא בה את וולף, קצין נאצי צעיר, עימו שכב. קצינים נאצים פורצים למקום ורוצחים את וולף, בעוד מקס ורודי נמלטים. השניים מנסים לצאת מגבולות גרמניה, אך נתפסים.
מקס נשלח למחנה הריכוז דכאו, ובדרכו הוא מגלה כי אסירים יהודים עונדים בו טלאי צהוב וכי אסירים הומוסקסואלים עונדים טלאי ורוד. משום שעונדי הטלאי הוורוד נחשבים לנחותים עוד יותר מעונדי הטלאי הצהוב, מקס מחליט להסתיר את זהותו המינית ולהתחזות ליהודי על מנת לשרוד. בתוך שגרת הדיכוי של מחנה העבודה מקס פוגש את הורסט, אסיר הומוסקסואל העונד טלאי ורוד. תחת עיניהם הפקוחות של השומרים הנאצים של המחנה, נרקמת מערכת יחסים סודית ואינטימית בין השניים.
הפקות.
לונדון.
המחזה הועלה לראשונה בלונדון, בתיאטרון רויאל קורט אשר בווסט אנד בתאריך 3 במאי 1979. צוות השחקנים המקורי של ההפקה הבריטית כלל את: איאן מקלן (מקס), טום בל (הורסט), גייל ריצ'רד (פרדי).
ניו יורק.
בארצות-הברית, המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון אפולו החדש אשר בברודוויי בתאריך 2 בדצמבר 1979. צוות השחקנים המקורי של ההפקה האמריקאית כלל את: ריצ'רד גיר (מקס), הדיוקס דוד (הורסט), ג'ורג' הול (פרדי).
ישראל.
הצגת הבכורה של המחזה בשפה העברית התקיימה ב-7 במאי 1983 בתיאטרון העירוני חיפה.
עיבוד המחזה לקולנוע.
בסרט 1997 הופק סרט קולנוע על פי המחזה. בסרט, ששמו "עקומים", כשם המחזה, מככבים קלייב אוון, איאן מקלן ומיק ג'אגר.
לקריאה נוספת.
המחזה בתרגום לעברית:
קרפ (פירושונים)
בנגל (פירושונים)
בן גל
בן-גל
זאב אבן-חן
זאב אבן-חן הוא ניצב בדימוס של משטרת ישראל.
אבן-חן שירת במשטרת ישראל כ-25 שנים, ב-1986 הוענק לו עיטור המופת. בין תפקידיו הבולטים שימש מפקד משטרת רחובות, מפקד מרחב השרון, מפקד היחידה הארצית לחקירות הונאה, ראש המטה המבצעי של השר לביטחון פנים משה שחל, ראש מטה המשטרה (תחת המפכ"ל אסף חפץ) ומפקד מחוז המרכז.
בהיותו מפקד מחוז מרכז, בשנים 1996–2000, הורחב שיתוף הפעולה החיצוני של המחוז על ידי פיתוח השיטור הקהילתי באמצעות ניידות סיור עירוניות והקמת יחידת "צבר" של משמר הגבול לביצוע משימות ביטחון שוטף.
בשנת 2001 מונה למנכ"ל איגוד חברות הביטוח בישראל. אבן-חן הוא בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ומוסמך לעריכת דין.
חיים אישיים.
נשוי ואב לשלושה ילדים; בתו טופז אבן-חן קליין (כלתו של ניצב בדימוס חיים קליין) נספתה באסון השרפה בכרמל בזמן שירותה בשירות בתי הסוהר.
ברטי אוחיון
ברטי אוחיון (נולד בשנת 1953) הוא ניצב בדימוס של משטרת ישראל.
ביוגרפיה.
אוחיון נולד בקזבלנקה שבמרוקו, בגיל שמונה וחצי עלה עם משפחתו לישראל. התגורר בשכונת קטמון ט' בירושלים ולמד בתיכון הדתי "מעלה".
בשנת 1971 התגייס לצה"ל לחיל השריון ושירת כתותחן טנק. בשנת 1973 היה חניך בקורס מפקדי טנקים במחנה שבטה, עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, סגל וחניכי הקורס אורגנו לגדודים לוחמים, ואוחיון שובץ לתפקיד תותחן בצוות טנק מגח בגדוד 79 של חטיבה 14. במהלך המלחמה השתתף בין היתר בכיבוש החווה הסינית. על שירותו במלחמה כתב בספרו "נשארנו שם". לאחר המלחמה יצא בשאלה. בהמשך הדריך בבית ספר לתותחנות שריון שבג'וליס ואחר כך שימש כמדריך בקורסי הסבה לשריון. בשנת 1974 יצא לקורס קצינים. לאחר שהוסמך לקצין שימש כמפקד מחלקה, כסמ"פ וכמפקד פלוגה בגדוד 46 של חטיבה 401.
עם שיחרורו מצה"ל בדרגת סרן בשנת 1976 התגייס לשורות משטרת ישראל. בין התפקידים בהם החזיק לאורך השנים: סגן מפקד ומפקד משטרת רחובות, קצין אגף מבצעים מרחב שפלה, סגן מפקד ומפקד מרחב שרון, ראש מנהל תנועה ארצי, סגן ראש אגף התנועה, סגן מפקד מחוז דרום, ראש מנהלת ההגירה וראש אגף מבצעים (2004 – 2008). בעקבות פרסום דו"ח ועדת אור מונה לראש צוות לגיבוש תוכנית ליישום המלצות הוועדה בכל הנוגע לעבודת המשטרה במגזר הערבי.
בספטמבר 2006 האשים את ניצב גבי גל שהתבטא נגדו בגזענות.
לאחר שחרורו הקים חברה לייעוץ בנושאי אבטחה והערכות למצבי חירום. הוא משמש מדריך טיולים במרוקו וחיבר שני ספרים בנושא.
אוחיון בעל תואר ראשון בהיסטוריה ותואר שני בחינוך והוראה. כמו כן בוגר קורס פיקוד ומטה של משטרת ישראל.
אריה עמית
אריה עמית (נולד ב-28 באוגוסט 1950) הוא ניצב בדימוס של משטרת ישראל.
ביוגרפיה.
עמית נולד בחיפה למרים ומרדכי אקסמיט. הוא בוגר מחזור י"ד של הפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה. עמית סיים שירותו בצה"ל בדרגת סרן והוא בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים ובוגר תוכנית המנהלים של בית הספר לעסקים באוניברסיטת הרווארד. במסגרת שירותו במשטרת ישראל הוכשר במכללה לביטחון לאומי. בתפקידיו האחרונים במשטרה שימש מפקד מרחב דן, ראש אגף מבצעים ובשנים 1994–1997 מפקד מחוז ירושלים.
לאחר סיום שירותו פנה עמית לעסקים. תחילה עסק בייעוץ ביטחוני באנגולה במסגרת חברה בבעלות ארקדי גאידמק, ועד שנת 2000 היה מנכ"ל חברות טלכר, השמירה טכנולוגיות מיגון ו-S.G.I. בשנים 2000–2003 היה מנכ"ל חברת הבנייה "דיגל". מלבד זאת משמש עמית יועץ לחברות ביטחוניות בארץ ובעולם והיה עמית מחקר במרכז הבינתחומי ומרצה במכללה הישראלית לביטחון וחקירות.
בשנת 2005 מונה עמית על ידי שר הפנים אופיר פינס-פז ליו"ר הוועדה הבין-משרדית למניעת אלימות באזורי בילוי. בשנת 2006 התמודד לכנסת ה-17 במקום ה-40 ברשימת העבודה-מימד ולא נבחר לכנסת. משנת 2008 עומד עמית בראש מטה המאבק של הארגון למיגור האלימות והגזענות בספורט, מטעם ארגון שחקני הכדורגל בישראל. כמו כן הוא חבר בוועדה לבחינת מצב ענף הכדורגל במשרד התרבות והספורט וחבר ועדת מעקב של עמותת סיכוי - לקידום שוויון אזרחי לבחינת יישום המלצות ועדת אור.
עמית הוא אחיה של המתרגמת והחוקרת חנה עמית-כוכבי.
סמול במה
Small במה
שיטיון טרום זקנתי
דוד בן יוסף פרדו
דוד בן יוסף פרדו (נפטר ב-15 במרץ 1657), חכם בקהילה הספרדית-פורטוגזית באמסטרדם.
דוד פרדו נולד בסלוניקי במחצית הראשונה של המאה ה-16. עבר עם אביו לאמסטרדם ושם נתמנה לחכם בקהילת "בית ישראל", אחת משלוש הקהילות הפורטוגזיות שהתקיימו באותו זמן בעיר. בשנת 1638 התאחדו הקהילות לקהילה אחת, ופרדו נתמנה לחכם הקהילה המאוחדת יחד עם יצחק אבוהב דה-פונסיקה, מנשה בן ישראל ושאול מורטירה. כמו כן שימש כאחראי על בית העלמין של הקהילה. בשנת 1625 ייסד את "חונן דלים", התאגדות ששמה לה למטרה לסייע לנזקקים.
פרדו פרסם תעתיק לאותיות לטיניות של החיבור Obligacion de los Coraçones מאת יוסף פורמון (תרגום של חובות הלבבות) באמסטרדם בשנת 1610.
קרוב משפחה של פרדו, הנושא אף הוא את השם דוד פרדו, חיבר את הפירוש לתוספתא "חסדי דוד".
שמעון משה דיסקין
הרב שמעון משה דיסקין (מכונה: סימוניק) (ז' בשבט ה'תרצ"ב, 15 בינואר 1932 - ט"ז בתמוז ה'תשנ"ט, 30 ביוני 1999) היה ר"מ בישיבת קול תורה.
ביוגרפיה.
נולד ברוסיה לרב יהושע זליג דיסקין. בילדותו עלה לארץ ישראל עם הוריו. המשפחה התגוררה בפרדס חנה, שם נתמנה אביו לרב המקומי. למד בישיבת פוניבז'. לאחר נישואיו בשנת 1957 היה ממקימי כולל פוניבז', ולאחר מכן הקים יחד עם הרב צבי פרידמן ישיבה לחוזרים בתשובה בנתניה בשם "תפארת נתניה". בהמשך עבר לכהן כר"מ בישיבת בית התלמוד ולאחר מכן מונה לר"מ בישיבת קול תורה, בראשותו של רבי שלמה זלמן אוירבך. התפרסם כבעל אמרות שנונות.
יזם את עריכת 'ספר המפתח' שהוציא הרב שבתי פרנקל על הרמב"ם.
הרבה לעסוק בפעילות ציבורית. בין השאר עמד בראש ועדת הסמינרים שנועדה לפתור את בעיית השילוב של בנות עדות המזרח בסמינרים הליטאיים. הוא והרב רפאל שמואלביץ יזמו את הקמת השכונה החרדית רמת שלמה בירושלים.
בשנת ה'תשל"ג זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית.
נפטר ממחלה בשנת ה'תשנ"ט. אלפים השתתפו בהלווייתו שיצאה מישיבת קול תורה.
אחיו הרב יוסף דיסקין היה מראשי ישיבת תפארת ציון. אחותו הניה רחל הייתה אשתו של ראש ישיבת פוניבז' הרב גרשון אדלשטיין.
בעיר אלעד הוקמה הישיבה לצעירים "משאת המלך", על שם סדרת ספריו.
ארצי
עיט דגים
פירמידה ריבועית
יומן (מגזין חדשות)
"יומן" היה משדר החדשות ששודר בערוץ הראשון הישראלי מדי יום שישי בערב, והיווה את יומן החדשות השבועי של הערוץ.
היסטוריה.
משדר החדשות המרכזי של הערוץ הראשון בימי שישי נקרא "מבט בליל שבת" עד אמצע באפריל 1987, אז הוחלף השם והמהדורה החלה להיקרא "יומן". מתכונת המשדר נותרה דומה לאורך כל שנות שידור התוכנית: תחילה מובא מבזק חדשות לסיכום אירועי היום, ולאחר מכן מובאות כתבות המגזין. פעמים רבות מרואיינת בתוכנית דמות ציבורית חשובה, כאשר לפאנל המראיינים מצטרפים כתבי הערוץ, המוסיפים פרשנות והערות שונות שלהם.