במלחמת סיני היה מפקד חטיבה 17 בפיקוד המרכז, עם פרוץ הקרבות נתן פקודה להשליט עוצר בגזרה באחריותו של הממשל הצבאי. חיילי גדוד משמר הגבול, שהיה תחת פיקוד החטיבה, ירו בתושבי כפר קאסם והרגו 43 מהם בתואנה שהפרו את העוצר. במשפט הצבאי שנערך לאחר הטבח, טען בעדותו מפקד הגדוד, שמואל מלינקי, אחד הנאשמים, כי בתדריך שקיבל משדמי לגבי כיצד לנהוג במי שיחזור מהשדות ובכך יפר את העוצר השתמש זה בביטויים , אותם העביר אחר כך מלינקי לחייליו. לפיכך נערך משפט לשדמי בבית דין צבאי מיוחד, הוא הואשם ב-25 סעיפים של רצח ובשני סעיפים של חריגה מסמכות. סנגורו של שדמי, עורך הדין יעקב סלומון, התמקד בהזמת עדותו המרשיעה של מלינקי. ואכן, בית המשפט לא האמין לעדותו של מלינקי ושדמי זוכה מאשמת הרצח והורשע בסעיפי החריגה מסמכות על כך שנתן פקודה לשמור על העוצר ללא מעצרים, על ידי פתיחה באש כאמצעי יחיד, אולם קבע כי לא פקודה זו גרמה להרג הרב. בנוסף הוטל עליו קנס סמלי של עשר פרוטות על שהטיל עוצר בלי לקבל צו מהמושל הצבאי. בראיון בשנת 2017 טען שדמי שהמשפט היה מבוים. לדבריו מטרת קו ההגנה שהוכתב לו הייתה למנוע את התרחבות הפרשה כלפי הדרגים שמעליו בצבא ובממשלה.
שדמי המשיך בקריירה צבאית, שירת כעוזר ראש מחלקת ההדרכה לענייני חיל רגלים, עבר הסבה לשריון, בנובמבר 1959 מונה למפקד עוצבת ראם ובאוגוסט 1961 מונה להקים חטיבת שריון חדשה, חטיבה 200 ("אגרוף הברזל"). ב-1963 השתחרר משירות הקבע והמשיך לפקד על החטיבה במילואים.
במלחמת ששת הימים עמד בראש חטיבה 200 שהשתייכה לאוגדה 31 (בפיקוד אברהם יפה) ולחמה בגזרת חצי האי סיני, כבשה את מעבר המיתלה ומעבר הגידי וחסמה בכך את דרך הנסיגה של כוחות צבא מצרים.
ב-1971 מונה לסגן מפקד עוצבת געש בפיקוד הצפון ובמלחמת יום הכיפורים שימש כעוזרו של אלוף פיקוד הצפון יצחק חופי. ביום האחרון של המלחמה נפצע באורח קשה בהתרסקות מסוק.
לאחר החלמתו המשיך לשרת בתפקידים בכירים במילואים, בין השאר כסגן מפקד גיס 446 וקצין קישור באגף המטה של פיקוד הצפון. השתחרר משרות המילואים ב-1993.
כאזרח, מונה למנהלו הראשון של מגדל שלום, ניהל כמה מן הפרויקטים של האחים מאיר וחברות אחזקה פרטיות. בתחום החברתי, התנדב להיות ראש המטה של מבצע ישראל לובשת ניקיון. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 היה פעיל במפלגת העבודה ובסופן היה חבר במועצה הארצית של התנועה הדמוקרטית לשינוי.
חיים אישיים.
היה נשוי לפנינה עד לפטירתה ב-2013, ואב לארבעה. שניים מהם המשיכו את דרכו כקצינים בצה"ל: יפתח, טייס קרב ומפקד טייסת בחיל האוויר שהשתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה, ונטע, בת הזקונים, ששירתה בתפקידים בכירים באמ"ן, במטכ"ל ובמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. נפטר בשנת 2018, והובא למנוחות לצד אשתו בבית העלמין בקיבוץ שדות ים.
RNA רפליקאז
RNA רפליקאז (ידוע גם כ-RNA-dependent RNA polymerase ובקיצור RdRP) הוא אנזים המזרז שכפול של RNA מתבנית RNA. אנזים זה שונה מהאנזים הנפוץ RNA פולימראז, אשר מזרז שעתוק RNA מתבנית של DNA.
RNA רפליקאזות של נגיפים התגלו בתחילת שנות השישים של המאה ה-20 במחקרים על נגיפי mengovirus ונגיפי פוליו, כאשר נצפה כי נגיפים אלו לא היו רגישים לחשיפה לאקטינומיצין D, סם המעכב סינתזה של RNA על פי DNA בתא. העדר הרגישות העלה את ההשערה כי ישנו אנזים מסוים לנגיף אשר מסוגל להעתיק RNA מתבנית RNA ולא מתבנית DNA.
הדוגמה המוכרת ביותר ל-RNA רפליקאז נמצאת בנגיף הפוליו. נגיף זה העשוי RNA נכנס לתא באמצעות קולטן המעורר אנדוציטוזה. בתא משמש ה-RNA כתבנית לסינתזה של RNA תואם. הגדיל התואם הנוצר יכול לשמש גם הוא כתבנית לייצור העתקים נוספים של הגנום הנגיפי שמאוחר יותר נעטפים, ומשוחררים מן התא, ומסוגלים לפגוע בתאים נוספים. יתרונה של שיטת ריבוי זו הוא שהיא אינה כרוכה בשלב DNA, העתקה היא מהירה וקלה. חסרונה של שיטה זו הוא בכך שאין העתק גיבוי של DNA.
דוגמאות נוספות ניתן למצוא בפילו-ווירוסים דוגמת ווירוס מרבורג או ווירוס האבולה.
לאיקריוטיים רבים יש גם RNA רפליקאזות, אשר מעורבות ב-RNAi. הרפליקאזות מגבירות את כמות ה-microRNA וה-stRNA ומייצרות RNA דו גדילי באמצעות siRNA כתחלים.
פוסטסטרוקטורליזם
אטול דאס רוקאס
אטול דאס רוקאס (בפורטוגזית: Atol das Rocas; מילולית: אטול הסלעים) נמצא באוקיינוס האטלנטי, מול חופי ברזיל, כ-260 ק"מ צפונית-מזרחית לנאטאל ו-145 ק"מ צפונית-מערבית לארכיפלג פרננדו די נורוניה.
גאוגרפיה.
האטול משויך למדינת ריו גראנדה דו נורטה. בשל הייחודיות האקולוגית שלו, הוא הוכרז כשמורת טבע ימית ב-1978 (שמורת הטבע הראשונה בברזיל) וכאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-2001, יחד עם ארכיפלג פרננדו די נורוניה.
דאס רוקאס הוא האטול היחיד בדרום-מערב האוקיינוס האטלנטי, והוא אחד האטולים הקטנים בעולם. אורכו האטול 3.7 ק"מ ורוחבו 2.5 ק"מ. שטחה של הלגונה שבמרכזו 7.1 קמ"ר, ועומקה המרבי 6 מטרים. שטחו היבשתי של האטול, המורכב משני איים, איליה דו סמיטריו ("אי בית הקברות") ואיליה דו פרול ("אי המגדלור"), 0.36 קמ"ר (360 דונם). שטח שמורת הטבע כולל גם כ-360 קמ"ר באוקיינוס שמסביב לאטול.
האטול נתגלה בידי גונסלו קואליו, שספינתו טבעה בסמוך לו ב-1503, לאחר שמלחיה לא הבחינו במים הרדודים ובשוניות האלמוגים. עם זאת, הוא מופה לראשונה בידי פיליפ לי רק ב-1852, והוגדר לראשונה כאטול ב-1858. בשל בידודו, האטול כמעט שלא נפגע מפעולות של בני אדם, והמבנה היחיד על האטול הוא מגדלור שהקים חיל הים הברזילאי בשנות ה-60. למעשה, אין בו מבקרים פרט לפקחי השמורה ולמשלחות מחקר, שאף הן מועטות בשל הקשיים הלוגיסטיים הכרוכים בהגעה אליו (הפלגה של 26 שעות מנאטאל) ובשהייה בו. בעבר הייתה בו פעילות של דיג לובסטרים.
עולם החי בשוניות האלמוגים כולל צבי ים (בהם צב ים ירוק וצב ים קרני), כרישים, דולפינים וסרטנאים. עם העופות הימיים המקננים באטול נמנים שחפית חומה, סולת מסכה, סולה לבנת-בטן ופריגט הדור.
כמויות המשקעים השנתיות באטול מגיעות לכ-10,000 מ"מ. החודש הגשום ביותר הוא אוגוסט (כ-2,600 מ"מ) והיבש ביותר הוא אפריל (כ-180 מ"מ). אפריל הוא גם החודש הקר ביותר באטול (17.5 °C) בעוד שפברואר הוא החודש החם ביותר (35.8 °C). טמפרטורת המים הממוצעת מסביב לאטול היא 27 °C, ואילו בלגונה עשויה טמפרטורת המים להגיע ל-39 °C.
Sinatra Sings Days of Wine and Roses, Moon River, and Other Academy Award Winners
Sinatra Sings Days of Wine and Roses, Moon River, and Other Academy Award Winners הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-38 של סינטרה וה11 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1964.
כל השירים באלבום הם זוכי פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בין השנים 1934 ל 1962. את השירים בחרו סינטרה והמארגן נלסון רידל, איתו כבר שיתף פעולה סינטרה פעמים רבות בעבר. האלבום הניב כמה ביצועים טובים שחלקם התעלו על המקור שזכה באוסקר.
ישכה שדמי
אינטראקציית חלבון חלבון
ניאהאו
סרגס
סרגס, נקרא גם גירטאב או θ בעקרב הוא הכוכב השלישי בבהירות נראיתו בקבוצת הכוכבים עקרב, ואחד מהכוכבים הבהירים בשמי הלילה. הכוכב נמצא לקראת קצה הזנב של העקרב, במקום בו הוא מתעקל בחזרה לכיוון צפון. זהו הכוכב הבהיר הדרומי ביותר בקבוצה ובשל מיקומו, לא ניתן לראותו בצפון אירופה.
מקור השם סרגס הוא שומרי ומשמעותו אינה ידועה. שמו האחר, גירטאב, הוא "עקרב" בשפה השומרית. ציון באייר θ (תטא) בעקרב ניתן לו למרות בהירותו כנראה בשל מיקומו הקרוב לאופק שהוריד את נראותו ואת חשיבותו.
מאפיינים.
סרגס הוא ענק לבן-צהבהב מטיפוס ספקטרלי F1 II, שסיים להתיך מימן בליבתו שהפכה ברובה להליום. היתוך מימן מתבצע בשכבות חיצוניות יותר וגורם להתנפחות הכוכב ולירידה בטמפרטורת פני השטח שלו. בעבר, לפני כמאה מיליון שנים היה הכוכב חם בהרבה, ככל הנראה מסוג ספקטרלי B, בדומה לכוכבים אחרים באותו אזור. בעתיד צפוי הכוכב להתנפח עוד ולהפוך למשתנה קפאידי.
מסתו של סרגס היא כ-3.7 מסות שמש ורדיוסו כ-20 רדיוסי שמש. הוא מאיר בעוצמה גדולה פי 1,000 מעוצמת ההארה של השמש.
סרגס B.
לסרגס יש בן זוג עמום עם בהירות נראית מדרגה 5.3 שנקרא סרגס B. המרחק ביניהם הוא כ-640 יחידות אסטרונומיות.
תטא בעקרב
אוהאו
פיתום הוצאה לאור
פיתום הוצאה לאור היא הוצאת ספרים המתרכזת בספרי עיון וביקורת בנושאי אמנות, צילום, קולנוע ותרבות חזותית, וכן בספרי שירה וסיפור קצר.
ההוצאה הוקמה ב-2006 על ידי אסתר דותן. דותן היא הבוחרת את ספרי ההוצאה והעורכת, ואם לא מצוין אחרת הספרים תורגמו מאנגלית על ידה.
הספר הראשון שיצא לאור הוא מבחר מאמרים של האמנית מרתה רסלר, "בתוך ומחוץ לתמונה: על צילום, אמנות ועולם האמנות". באותה שנה, 2006, ראה אור גם מבחר שירים ראשון בתרגום לעברית של הסופרת והמשוררת האקטיביסטית האמריקאית גרייס פיילי, "איש זר שרק לכלב".