ניתן לגרום לבנייה להפיק דוחות בדיקה בפורמטים שונים ( JUnit נתמך ללא צורך בתוסף, וכלים אחרים באמצעות תוספים). להדסון ממשק משתמש גרפי (GUI) להצגת הדוחות ולעיבודם.
הפיצול בין הדסון לג'נקינס.
בנובמבר 2010, התעוררה סוגיה בקהילת המפתחים של הדסון לגבי התשתית שבה נעשה שימוש, ובפרט לגבי הניהול והשליטה של אורקל בפרויקט. משא ומתן החל להתנהל בין המפתחים העיקריים בפרויקט לבין אורקל. למרות מספר הסכמות, נקודה מרכזית הייתה השליטה בשם "הדסון" עצמו. לטענת אורקל היא הגישה בקשה לסימן רשום מסחרי בתחילת דצמבר 2010 (ניתן ב-25 באוקטובר 2011). כתוצאה מכך, ב-11 בינואר 2011 הועלתה הצעה לשנות את שם הפרויקט מ"הדסון" ל"ג'נקינס". ההצעה אושרה ברוב ב-29 בינואר 2011, והיוותה את תחילתו של פרויקט ג'נקינס. ב-1 בפברואר 2011, אורקל ציינה שהיא מתכוונת להמשיך בפיתוח של הדסון בשיתוף עם חלק מקהילת המפתחים.
המעבר לקרן Eclipse.
ב-3 במאי 2011, קרן Eclipse בשיתוף עם גורמים מרכזיים בפרויקט הדסון, אורקל, סונטיפ ותומכי קהילה אחרים, העלו הצעה רשמית להעברת הדסון, כולל קוד הליבה וסימנים מסחריים בעייתיים, לקרן Eclipse . מייסד הדסון קוואגוצ'י ראה את המהלך של אורקל כמעניק גושפנקא לג'נקינס. "כשדיברנו עם אורקל כדי למצוא דרך ביניים, הם הבהירו מאוד שאין להם שום כוונה לוותר על השליטה בסימן המסחרי. אבל עם המהלך הזה, הם מודים בבירור שאורקל לא הצליחה לעמוד בקצב של פרויקט ג'נקינס." ב-23 בינואר 2013, Eclipse הכריזה על הכללת הדסון 3 בקרן Eclipse.
טוורדושין
טווְרְדושין (בסלובקית: Tvrdošín; בגרמנית: Turdoschin; בהונגרית: Turdossin; בפולנית: Twardoszyn; ביידיש: טורדאשין) היא עיר במרכז סלובקיה. עד השואה התקיימה בה קהילה יהודית קטנה.
גאוגרפיה.
העיר נמצאת במפגש הנהרות אורבה ואורביקה כ-12 ק"מ דרומית לגבול עם פולין וכ-32 ק"מ מהעיר דולני קובין.
היסטוריה.
העיר נזכרת במסמכים משנת 1111 ובמסמכי המלך בלה השלישי משנת 1183. היא קיבלה מעמד עצמאי מחצר המלוכה בשנת 1139.
הקהילה היהודית.
התיישבות יהודית ב טווְרְדושין החלה כנראה בראשית המאה ה-19. הקהילה הגיעה לשיאה ב-1880 שאז נמנו בה 176 יהודים. בקהילה כיהן רב יחיד – ר' משה סלומון שחיבר מספר חיבורם שבהם עורר עליו את זעמם של רבנים אורתודוקסים. הוא שימש כרב עד פטירתו ב-1912 ומאז לא היה בה רב. ב-1869 עם הקרע ביהדות הונגריה הקהילה הגדירה עצמה כקהילת סטטוס קוו ובהמשך השנים כקהילה ניאולוגית.
ב-1922 מנתה הקהילה 222 נפשות והיו בה בית כנסת, בית קברות, מקוה טהרה, בית ספר יסודי ואטליז.
החוקר היהודי אדולף רוזנצווייג נולד בעיירה ב-1850.
עם כינון המדינה הסלובקית ב-1939 ניתכו גזירות על היהודים, נציגיהם פוטרו מהמועצה המקומית ובתי העסק היהודים עברו אריזציה. ממרץ 1942 גורשו יהודים למחנות אושוויץ ומיידנק. כמה עשרות יהודים חזרו לטווְרְדושין אחרי השחרור אולם במשך השנים עזבו כולם עד האחרון שבהם.
משה סלומון
הרב משה סלומון (שלמון) (חוסט תקצ"ה (1835) – טוורדושין 1912) – רב בקהילת טוורדושין באימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בסלובקיה) מחבר והוגה דעות.
חייו.
נולד בעיר חוסט באזור זקרפטיה – אז בחלק ההונגרי של האימפריה האוסטרו הונגרית. קיבל חינוך אורתודוקסי. למד אצל הרבנים ר' יעקב קטינא מחוסט, ר' אשר אנשיל יונגרייז מצ'נגר, ר' מנחם א"ש מאונגוואר ואחרים.
בסוכות תרכ"ז (1866) החל לכהן כרבה של הקהילה הקטנה בטוורדשין. הרב סלומון כתב מספר קונטרסים שהכתוב בהם עורר את זעמם של הרבנים האורתודוקסים של הונגריה. בחלק מחיבוריו המאוחרים הוא כותב מכתבי תשובה לרבנים שכתבו לו ובהם ענה על טענות שעלו כלפיו. ביו השאר כתב בספרו "נתיב משה – מאמר מחקרי על משפט הנשים באמונה" על החובה לשתף את הנשים בחיי הדת, וזאת על מנת למנוע מהם להתקרב לנצרות שבה יש יותר שוויון לנשים בחיים הדתיים.
במהלך השנים הקהילה שעמד בראשה ראתה עצמה שייכת ליהדות הניאולוגית והוא עצמו מקדיש אחד מחיבוריו לרב משה בלוך – מנהלו הראשון של בית המדרש לרבנים בבודפשט, מוסד שהיה ניאולוגי מעיקרו.
שימש ברבנות הקהילה עד פטירתו ב-1912.
מדי (פירושונים)
פביאן
נותן טעם בר נותן טעם
שאקר אל-האדהור
שאקר אל-האדהור (בצרפתית: Chaker Alhadhur; נולד ב-4 בדצמבר 1991 בנאנט שבצרפת) הוא כדורגלן קומורי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אז'אקסיו בנבחרת קומורו.
קריירת מועדונים.
אל-האדהור שיחק בקבוצות נאנט, באיון, קן ושאטורו.
ב-12 באוקטובר 2021 חתם בא'זאקסיו מהליגה הצרפתית השנייה.
קריירה בינלאומית.
ב-5 במרץ 2014 ערך אל-האדהור את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קומורו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בורקינה פאסו במשחק ידידות. ב-24 במרץ 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת מאוריציוס במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022.
ומתוק האור
ומתוק האור היא סדרת ספרי דרוש על פרשות השבוע, מועדי השנה וגדולי ישראל, מדרשותיו של הרב שלמה לוונשטיין ונערכו על ידי תלמידו הרב יעקב ישראל פוזן. הסדרה יצאה לאור בהוצאת יפה נוף. הספרים מכילים משלים, סיפורים, הנהגות ופנינים אודות גדולי הדור.
על הסדרה.
בשער הספר מופיעים הסכמות מחשובי הרבנים בציבור החרדי הרב חיים קניבסקי הרב יוסף שלום אלישיב וכדומה.
התוכן בספרים לוקט מדרשותיו במשך השנים במקומות שונים כגון בית כנסת קצמן בתל אביב הדרשות לרוב נמצאות ביוטיוב בערוץ קול הלשון והידברות .
הספרים על פרשות השבוע בנויים בצורה שכל פרשה מחולקת לשני חלקים: החלק הראשון הוא מספר דרשות ארוכות (בדרך כלל על נושא מהפרשה או מדרש חז"ל על הפרשה) והחלק השני הוא ליקוט של הרבה רעיונות קצרים (יותר על הפסוקים עצמם). החלק הראשון הוא בדרך כלל מספר רב של עמודים בעוד החלק השני הוא בדרך כלל חצי עמוד עד שני עמודים.
הספרים על המועדים בדרך כלל בנויים מהרבה רעיונות קצרים ומחולקים לפי נושאים הקשורים לאותו מועד, לעיתים חלק מהנושאים מחולקים לשני חלקים בדומה לחלוקה בפרשות השבוע.
בשנת תש"פ החל בהוצאת תת-סדרה על דמויות תנ"כיות תחת השם "אבות העולם".
שיטתו וסגנונו.
הרב לוונשטיין מחשיב עצמו כתלמידו של הדרשן הרב ראובן קרלנשטיין, ההולך בסגנונו של הרב שלום שבדרון, והרב יוחנן דוד סלומון (נכדו של יואל משה סלומון) מחבר ספרי עין יהודית. הרב לוונשטיין מעביר את המסרים באמצעות סיפורים ומשלים.
הרב לוונשטיין היה מקורב, לרב אהרן יהודה לייב שטיינמן, לרב נסים קרליץ, ולרב חיים קניבסקי, והוא משלב בדרשותיו סיפורים מחצרותיהם. ולאחר פטירתם הוציא עליהם (הרב שטיינמן והרב קניבסקי) ספרי סיפורים והנהגות.
בשונה מדרשנים ומרצים בעלי סגנון המותאם לקהל יעד מסוים, דרשותיו והרצאותיו של הרב לוונשטיין נאמרות בשפה פשוטה ומותאמות לקהלים רחבים יותר.
בשנת 2012 החל לשדר ברדיו קול חי תוכנית שבועית בשם "ומתוק האור" על פרשת השבוע, ב-2015 עבר לשדר את תוכניתו ברדיו קול ברמה.
פירוט הספרים.
סדרת ומתוק האור (הוצאת "יפה נוף", בעריכת יעקב ישראל פוזן) ביאורים ופנינים על:
אייגן
הקונגרס הציוני העולמי הי&quot;ט
מצעד שירים במעלות
ג'ון ברום
ג'ון ברום (באנגלית: John Broome ; נולד ב-1947) הוא פילוסוף וכלכלן בריטי. ברום לימד פילוסופיה של המוסר באוניברסיטת אוקספורד והיה עמית מחקר בקופוס קריסטי קולג', אוקספורד .
ברום כותב רבות אודות ביואתיקה וחשיבה סביבתית וכן שימש כפילוסוף יועץ עבור הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים של האו"ם.
ביוגרפיה.
ברום העביר את ילדותו המוקדמת במלזיה ובסינגפור.
בשנים 1965–1968 הוא למד מתמטיקה וכלכלה באוניברסיטת קיימברידג'. ברום קיבל תואר דוקטור כלכלה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, והשלים תואר שני בפילוסופיה באוניברסיטת לונדון.
לפני שהגיע לאוקספורד הוא היה פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת סנט אנדרוז, ולפני כן, פרופסור לכלכלה ופילוסופיה באוניברסיטת בריסטול. הוא שימש כמרצה אורח באוניברסיטת וירג'יניה, האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת וושינגטון, אוניברסיטת קולומביה הבריטית, הקולגיום השוודי ללימודים מתקדמים במדעי החברה, ובאוניברסיטת קנטרברי. בשנת 2007 נבחר ברום כחבר זר באקדמיה השוודית המלכותית למדעים.
מחקרו.
בשנות ה-70 ברום עסק בעיקר בשאלות של כלכלה תאורטית.
במהלך שנות ה-80 הוא פנה יותר ויותר לשאלות על הגבול שבין כלכלה ואתיקה. מוקד אחד של עבודתו הוא ביישום גישות כלכליות על החלטות אינדיבידואליות ובמיטוב של תועלות לבעיות אתיות. הוא עוסק במיוחד בערך החיים ובחן את השאלה הביואתית עד כמה ראוי להשתמש באמצעים להארכת תוחלת החיים. עבודתו הושפעה בעיקר מריצ'רד ג'פרי , אמרטיה סן ודרק פרפיט .
ספרו "Weighting Goods" משנת 1991 חוקר את האופן שבו טובין ממוקמים בשלושה ממדים, המרכיבים את הטוב הכללי: "זמן", "אנשים", ו"מצבי הטבע". ברום טוען שממדים אלו קשורים במה שהוא מכנה "תיאורמת החיבור הבין-אישי", התומך בעקרון התועלתני של התפלגות. באוסף המאמרים שלו, שכותרתו "אתיקה מתוך הכלכלה" (1999), הוא דן בנושאים כמו ערך, שוויון, הוגנות ותועלת. בספרו "Weighting Lives" משנת 2004, ברום דוחה את הסברה לפיה ריבוי אנשים לאוכלוסייה היא נייטרלית מבחינה אתית.
ברום שימש כיועץ לכמה ועדות וארגונים בינלאומיים. הוא חיבר מספר מאמרים שמעריכים את הבריאות והחיים עבור ארגון הבריאות העולמי. כשעבודתו המשמעותית היא בתחום ההתחחממות העולמית.
כבר ב-1992 עסק ברום בהערכת הנזק שנגרם כתוצאה משינויי אקלים עבור ה-ERSC (המועצה למחקר כלכלי וחברתי) .