ב-1946, סמואל בקט כתב כתבת דיווח בשם "בירת ההריסות", שבה התייחס לעיר ככזו ש"הופצצה מקיומה בלילה אחד". ב-2 ביוני 1948, העיר עוטרה הן בלגיון הכבוד והן בצלב המלחמה.
בעיר הוקמה אנדרטה למייג'ור האווי, ה"מייג'ור מסן-לו", (ראה תמונה סמוכה), ליד בית הקברות.
מפלת גונדולין
מפלת גונדולין (באנגלית: The Fall of Gondolin) הוא רומן מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין אשר לא הושלם במהלך חיי הסופר. הספר מגולל את סיפור הגעתו של טואור אל העיר הנסתרת גונדולין, עיר העלפים הגדולה והאחרונה לעמוד על תילה לאחר שחרבו כל ממלכות העלפים האחרות. את סיפור בגידתו של מיגלין וחורבנה של גונדולין.
הסיפור פורסם לראשונה בסילמריליון בנוסח מקוצר בשנת 1977 ושנית, הפעם בנוסח מורחב הכולל אף מספר גרסאות ומבוא מאת העורך כריסטופר טולקין בשנת 2018. מפלת גונדולין הוא אחד משלושת הסיפורים הגדולים של העידן הראשון, לצד סיפורם של ברן ולות'יין וילדי הורין.
תקציר עלילה.
העיר הנסתרת גונדולין, "עיר האבן", היא מעוזם האחרון של העלפים במלחמתם הממושכת נגד שר האופל מורגות וצבאותיו האדירים. היא נסתרת מעיני כול, בין ההרים החובקים אותה, שעליהם עומדים למשמר תורונדור מלך העיטים, ורק מנהרה נסתרת ושמורה היטב מוליכה אליה מן העולם שמחוצה לה.
במנהרה הזאת עובר טואור בן הואור, אדם בן–תמותה, ובפיו דבר שליחות אל טורגון המלך מאת הולא אולמו. על טורגון לכנס את חילותיו ולצאת לקרב נגד מורגות, שאם לא כן ישתלטו צבאותיו על כל הארץ התיכונה וישעבדו את כל יושביה. אולם טורגון, הבוטח בחוסן עירו הנסתרת, מפקפק ברצונם הטוב של הולאר, האלים, מסרב למלא אחר מצוותו של אולמו ונשאר מסוגר בעירו. טואור נשאר בגונדולין, ונושא לאישה את בת המלך, ידריל. לאחר בגידת מיגלין בעיר, מגלה מורגות את מקום היחבאה והוא עולה עליה עם צבאותיו. הקרב הנורא מסתיים במפלת העיר, אבל טואור וידריל ניצלים, ומהם צומחת תקווה חדשה לעולם בדמותו של אארנדיל, העתיד לשאת תחינת עמי הארץ התיכונה לולאר ולהביאם למלחמת החרון, בה מוכרע מורגות.
סלייד גורטון
תומאס סלייד גורטון השלישי (באנגלית: Thomas Slade Gorton III; ) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת וושינגטון בשנים 1981–1987 ושוב מ-1989 עד 2001. טרם כהונתו בסנאט היה התובע הכללי של וושינגטון וחבר בית הנבחרים המדינתי שלה. גורטון זכה למוניטין לאומי לאחר שהביס את וורן מגנוסון, לשעבר הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית ודמות ותיקה במדינת וושינגטון, בבחירות 1980 לסנאט.
ביוגרפיה.
בינואר 1928 נולד גורטון בשיקגו שבאילינוי וגדל בפרוור אוונסטון הסמוך, בנם של רות (לבית ישראל) ותומאס סלייד גורטון הבן, צאצא של אחד ממייסדי החברות שיהפכו לימים לתאגיד "Gorton's of Gloucester". אחיו הצעיר הוא השופט נתנאל מ. גורטון מבית המשפט הפדרלי המחוזי של ארצות הברית במסצ'וסטס. את ראשית לימודיו הגבוהים השלים בדארטמות' קולג', ולאחר מכן קיבל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת קולומביה. גורטון שירת בצבא ארצות הברית מ-1945 עד 1946, ולאחר מכן בחיל האוויר של ארצות הברית בשנים 1953–1956. הוא המשיך לשרת בכוחות המילואים של חיל האוויר עד 1980, עת פרש בדרגת קולונל. הוא התיישב בוושינגטון על מנת שיוכל ליהנות מסקי ומשיט מפרשיות, וחיש מהר פתח בקריירה פוליטית.
גורטון עסק בעריכת דין ונכנס לפוליטיקה של ארצות הברית בשנת 1958. בשנה זו נבחר אל בית הנבחרים של וושינגטון, בו כיהן מ-12 בינואר 1959 עד 13 בינואר 1969. במרוצת שנותיו בבית המחוקקים המדינתי התברג בין בכירי הסיעה הרפובליקנית בבית הנבחרים המדינתי, ובשנתיים האחרונות לכהונתו (1969-1967) היה מנהיג הרוב בבית הנבחרים. לאחר מכן כיהן כתובע הכללי של וושינגטון משנת 1969 ועד שנבחר לקונגרס ב-1981. במהלך שלוש כהונותיו כתובע הכללי, זכה גורטון להכרה על כך שנקט בצעד יוצא דופן של ליטיגציה אישית בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית כדי להציג את עמדות מדינת וושינגטון בסוגיות מסוימות. למשל, ב-1970 תבע גורטון את ליגת ה-MLB לאחר ההפסד של הקבוצה "סיאטל פיילוטס", מה שהוביל בסופו של דבר לייסוד הקבוצה "סיאטל מארינרס".
בשנת 1980 נבחר גורטון לראשונה אל הסנאט של ארצות הברית. הוא ניצח את הסנאטור המכהן מטעם המפלגה הדמוקרטית וורן מגנוסון, מוותיקי הסנאט שמילא את תפקיד הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית ושהיה בעל מוניטין רב בוושינגטון. הוא גרף 54% מקולות הבוחרים, לעומת 46 האחוזים של מגנוסון. בעקבות ניצחון זה נודע כ"קוטל הענקים". גורטון הושבע לתפקידו בראשית ינואר 1981, אך כהונתו נגדעה ב-1986 לאחר שהפסיד לברוק אדמס, לשעבר מזכיר התחבורה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר. שנתיים לאחר הפסדו לאדמס, התמודד גורטון ב-1988 פעם נוספת לסנאט האמריקאי – הפעם למושבה השני של וושינגטון, שהתפנה בידי בעל בריתו הפוליטי דניאל ג'. אוונס . בבחירות אלה גבר בפער זעום על חבר בית הנבחרים של ארצות הברית הדמוקרטי מייק לאורי.
בסנאט, לגורטון היה דפוס הצבעה מתון עד שמרני, ולא פעם זכה לבוז צמד קבוצות באוכלוסייה שטענו כי לגורטון עוינות עזה כלפי עמים ילידים בארצות הברית. האסטרטגיה שלו לבחירה מחדש אל הסנאט ב-1986 חגה סביב השגת שיעור גבוה של קולות באזורים מחוץ למחוז קינג הנוטה לשמאל הפוליטי. גורטון כינה את עצמו "מתון נלהב", ובמהרה ביסס את עצמו כלעומתי. הוא מונה לחבר בוועדת התקציב של הסנאט ותמך ביוזמותיו של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן לקיצוץ במסים ובהוצאות על רווחה ובמקום זאת חיזוק הכוחות המזוינים. עם זאת, יחסיו עם הנשיא רייגן עלו על שרטון כשתמך בתיקון לשוויון זכויות והעדיף את השימוש בכספים פדרליים למימון הפלות עבור נשים עניות.
ב-1994 נבחר גורטון לכהונה נוספת בסנאט, וניצח את חבר מועצת מחוז קינג רון סימס עם 56% מהקולות. הוא היה לחבר משפיע בוועדת הכוחות המזוינים של הסנאט שכן היה החבר היחיד בוועדה במהלך כהונתו שהגיע לדרגת פיקוד בכירה באחת מזרועות הכוחות המזוינים – חיל האוויר. במהלך 1996 פעל גורטון למען מסע הבחירות של גורדון סמית' לסנאט האמריקאי באורגון. ב-1999 נמנה גורטון בין עשרה סנאטורים רפובליקנים שהצביעו נגד האשמתו של הנשיא ביל קלינטון בעדות שקר במסגרת משפט הדחתו, על אף שהצביע בעד האשמתו בשיבוש מהלכי משפט. בבחירות 2000, מועמדת המפלגה הדמוקרטית מריה קנטוול ניהלה קמפיין עיקש נגד גורטון וגברה עליו ב-2,229 קולות בלבד. יתר על כן, שבטי הילידים של וושינגטון התנגדו נחרצות לגורטון בשנה זו מפני שבמהלך כהונתו פעל בעקביות להחלשת ריבונותם במדינה. התמודדותו מול קנטוול הייתה מערכת הבחירות הצמודה ביותר לסנאט של ארצות הברית בהיסטוריה של מדינת וושינגטון.
לאחר הפסדו בשנת 2000 המשיך גורטון בעשייה ציבורית מחוץ לגבעת הקפיטול. ב-2002 מונה לחבר בוועדה לחקר אירועי 11 בספטמבר. בערוב ימיו היה דירקטור, עמית במכוני מחקר, ויושב ראש של ועדות פעולה פוליטיות. בשנת 2010 ייצג גורטון את עיריית סיאטל בתובענה ייצוגית שהגישה נגד איש העסקים קליי בנט, במסגסרת מאבקה נגד העברת קבוצת הכדורסל "סיאטל סופרסוניקס" לאוקלהומה תחת השם "אוקלהומה סיטי ת'אנדר". לבסוף העירייה הסכימה להעברת הקבוצה לאוקלהומה תמורת 45 מיליון דולר אמריקאי עם אפשרות ל-30 מיליון דולר נוספים. במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 התנגד למועמדותו של דונלד טראמפ, ובמקום זאת תמך במועמדותו של הפוליטיקאי העצמאי אוון מקמלין. מאוחר יותר אף תמך בהדחתו של טראמפ והפציר ברפובליקנים נוספים להצטרף אליו.
ב-19 באוגוסט 2020 נפטר גורטון בעיירה קלייד היל שבוושינגטון בגיל 92.
בית הקברות הצבאי בראשון לציון
בית הקברות הצבאי בראשון לציון שוכן בחלקה הצפוני של העיר. הוא נוסד במלחמת העצמאות. קבורים בו 332 חללים.
בית הקברות.
בית הקברות שוכן בחלקו הדרומי של מתחם בית הקברות גני אסתר. הוא כולל שני מתחמים, השוכנים במרחק מה זה מזה. המתחם הוותיק ממוקם במערב והמתחם החדש במזרח. הוא נוסד כחלקה בתוך בית הקברות, ולימים הוכרז כבית קברות צבאי.
המתחם הוותיק ממוקם על גבי מדרון גבעה המשתפל כלפי צפון וכולל שמונה חלקות קבורה, שנבנו במדורג. ראשיתו הייתה בחלקת חללי תש"ח, שבה נטמנו בני העיר שנפלו במלחמת העצמאות. חלקה זו מוקמה בראש הגבעה. בחלקת תש"ח נקברו גם אזרחים שנהרגו במלחמה, ועל קבריהם מוצבות מצבות אזרחיות. במתחם הוותיק קבורים רוב החללים שמצאו את מנוחתם באתר. בו ממוקמת רחבת הטקס של בית הקברות.
לאחר שהתמעט השטח הפנוי לקבורה במתחם הוותיק הוקם במרחק מה ממנו מתחם חדש ונרחב בצורת משולש, הממוקם בקרקע מישורית. הוא כולל ארבע חלקות קבורה והשימוש בו החל בשנת 2005. מעבר להולכי רגל מקשר בינו לבין המתחם הוותיק. כניסה נוספת לבית הקברות הוקמה בסמוך למתחם החדש.
החללים בבית הקברות.
בבית הקברות טמונים חללים שנפלו בכל מלחמות ישראל וביניהן. כארבעים מהם (לא כולל אזרחים הקבורים במקום) נהרגו במלחמת העצמאות, וכמספר הזה נהרגו במלחמת יום הכיפורים.
בחללים נכללים שמונה שעוטרו בעיטורים ובציונים לשבח:
אדם אימריץ'
מזרח אוקראינה
המונח מזרח אוקראינה מתייחס לאזורים באוקראינה הנמצאים ממזרח לנהר דנייפר, ובמיוחד האזור בו נמצא מחוז חרקוב, מחוז לוהנסק ומחוז דונצק. המחוזות דניפרופטרובסק וזפוריז'יה נחשבים לעיתים קרובות גם כמשתייכים לאזור "מזרח אוקראינה".