בהתבסס על מחקר זה ומחקרים נוספים, שעסקו גם בבעלי חיים מפותחים יותר, לרבות רב תאיים חסרי חוליות (זבובים), נערך ב-2009 לראשונה ניסוי על יונקים - עכברים. חוקרים משלוש מעבדות שונות, שמומנו על ידי המכון הלאומי האמריקאי לזִיקנה, הצליחו, בנפרד אך במתואם, להאריך את תוחלת החיים המרבית של עכברים, שקיבלו רפמיצין כתוסף למזונם. מובילי המחקר הזה היו, בנוסף לשארפ מאוניברסיטת טקסס, גם פרופסור רנדי סטרונג (Randy Strong) מבית הספר לרפואה באותה אוניברסיטה, פרופסור דייוויד הריסון (David E. Harrison) ממעבדת ג'קסון במיין וריצ'רד מילר (Richard A. Miller) פרופסור לפתולוגיה מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מישיגן. משך החיים שנותר לעכברים התארך בכשליש (בזמן תחילת הטיפול הם היו בגיל המקביל לגיל אנושי של 60 בערך) ובכ-10% יותר ממשך החיים הכללי של עכברים מסוגם (9% בזכרים ו-14% בנקבות). במחקר המשך הראו שלוש המעבדות הללו, שהשפעת התרופה על הארכת תוחלת החיים, דומה, גם אם מתחילים לתת אותה בגיל צעיר יותר, כלומר, היא מועילה בעיקר אחרי אמצע החיים, כנראה בגלל שזה השלב שבו מתרחשת עיקר ההידרדרות שהיא מאטה.
המחקר בימים אלה מתמקד במנגנון הפעולה של רפמיצין על אנזים "המטרה של רפמיצין" - TOR (אנזים), במטרה להבין כיצד עיכוב פעילותו של אותו חלבון גורם להארכת משך החיים. במקביל עוסק המחקר בניסיון למצוא את המינון הנכון של התרופה, שיוכל לתת לאדם, מצד אחד את אותה הארכת חיים, כולל מניעת מחלות המיוחסות לגיל המבוגר (מאלצהיימר ועד קמטים בעור), ומאידך, יימנע מתופעות הלוואי המיוחסות לטיפול בה.
רפאמיצין
סירולימוס
ברנדה סטרונג
ברנדה לי סטרונג (באנגלית: Brenda Lee Strong; נולדה ב-25 במרץ 1960) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. ידועה בעיקר בזכות תפקידה כמרי אליס יאנג בסדרה "עקרות בית נואשות" ובתור ליליאן לותר בסדרה "סופרגירל".
חייה.
סטרונג נולדה וגדלה באורגון. ב-1978 לאחר סיום לימודיה בתיכון עברה להתגורר באריזונה על מנת להתחיל שם את לימודיה האקדמיים. סטרונג מתנשאת לגובה 1.83, וב-1980 זכתה בתואר "מיס אריזונה" וייצגה את המדינה בתחרות מיס אמריקה.
בנוסף לקריירת המשחק סטרונג היא מדריכת יוגה ולימדה במוסד ללימודי הגוף והנפש של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
ב-1989 נישאה סטרונג לטום הנרי וב-1994 נולד בנה היחיד, בינואר 2011 היא התגרשה. במאי 2015 התחתנה עם הבמאי-שחקן הקטור ג'ון פרמנש- בוקה.
קריירה.
סטרונג בוגרת אוניברסיטת המדינה של אריזונה בחוג לאומנויות הבמה ומחזות זמר.
לאחר סיום לימודיה היא הופיעה בקליפ לשיר של בילי קריסטל ובכמה תפקידי אורח במספר סדרות טלוויזיה. קריירת המשחק שלה החלה לפרוח בשנות התשעים והיא זכתה בתפקידים יותר גדולים ומשמעותיים בטלוויזיה. בין היתר גילמה את סו-אלן מישקי, האויבת של איליין בניס במספר פרקים של "סיינפלד" ובנוסף הופיעה במספר סרטי קולנוע, בהם "שיגעון בחלל" ו"גברים בחלל".
ב-2004 לוהקה לתפקיד מרי אליס יאנג בסדרה הפופולרית "עקרות בית נואשות" וממנו זכתה בפרסומה העיקרי. בתחילה יועדה לתפקיד זה השחקנית שריל לי אך ברגע אחרון החליטו יוצרי הסדרה לקחת את סטרונג שהביאה עמה גוון קליל יותר. דמותה בסדרה היא דמות מפתח המניעה את העלילה בכך שהיא מתאבדת בפרק הראשון ומספרת את עלילת הסדרה במבט מלמעלה. על תפקידה זה הייתה מועמדת ב-2006 לפרס אמי בקטגוריית "המדובב הטוב ביותר". דמותה בסדרה ידועה בכך שהיא מופיעה ברוב הפרקים מאחורי המסך ומביאה תובנות מפתיעות.
בשנת 2012 לוהקה סטרונג לגרסה המחודשת של הסדרה "דאלאס" בתפקיד הראשי של אן יואינג, אשתו החדשה של בובי יואינג. את תפקידה זה גילמה למשך כל שלוש עונות הסדרה עד לביטולה ב-2014.
בשנת 2016 החלה לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "סופרגירל" בתור ליליאן לות'ר, אמו של לקס לות'ר ואמה החורגת של לינה לות'ר. גילמה גם את המלכה ניה בסדרת המדע הבדיוני "המאה" של רשת The CW, גילמה את מגי שרמן בסדרת הדרמה המשפטית "ידוע לשמצה" של רשת ABC, גילמה את לנה סטואו בסדרת האימה "אימת המתים המהלכים" ברשת AMC, ושיחקה גם בפרק בודד של סדרת המשטרה "שוטרי שיקגו".
בשנת 2016 החלה לשחק בסדרת המסתורין של נטפליקס "13 סיבות" בתפקיד אורחת, החל מ העונה השלישית שיצאה ב- 2018 נהפכה לחלק קבוע מצוות השחקנים בתור נורה ווקר, אימו של ברייס.
5 עמודי האסלאם
עמודי התווך של האסלאם
משפט הסופרפוזיציה
משפט העוסק בניתוח מעגלים חשמליים, ולפיו התגובה (מתח או זרם) הכוללת של מערכת חשמלית ליניארית המורכבת מיותר מאשר מקור אחד, שווה לסכום האלגברי של התגובות עבור כל השפעת מקור בלתי תלוי במעגל, כאשר שאר המקורות הבלתי תלויים במעגל מאופסים. היתרון המרכזי של משפט זה טמון באפשרות לפרק את המעגל- מסובך ככל שיהיה- למעגלים פשוטים יותר, בהם נוכל לחשב את התגובה בצורה פשוטה, ובסופו של דבר להתייחס לתגובה הכוללת כסכום התגובות ה'קטנות' שחישבנו.
למשל, עבור מעגל בעל מספר מקורות (מתח או זרם), בכל שלב נתייחס רק למקור אחד: את יתר מקורות הזרם נחליף בנתק, ואת יתר מקורות המתח נחליף בקצר. התגובה הכוללת של המעגל היא סכום התגובות שחושבו.
הח'ליפים הצודקים
דינוסאור
דינוסאורים
מאג'ליס-א-שורא
ספר השערים
ספר השערים הוא כתב קבורה מצרי עתיק מתקופת הממלכה החדשה.
הספר עוסק בתהליך מעבר נשמת נפטר אל העולם הבא, במקביל למסע השמש בעולם התחתון בשעות הלילה. הנשמה נדרשת לעבור סדרת "שערים" בשלבים שונים של המסע, כשכל שער קשור לאלה שונה, ודורש שהמנוח יכיר באופי המסוים שלה. הטקסט מרמז כי יש אנשים אשר יעברו ללא פגע, ואילו אחרים יסבלו ייסורים באגם האש.
החלק המפורסם ביותר של ספר השערים מתייחס לגזעים השונים של האנושות כפי שנתפסו בראיית המצרים, שחלקו אותם לארבע קבוצות אתניות, "מצרים", אסייתים", "לובים", ו "נובים". אלה מתוארים כנכנסים זה אחר זה לעולם הבא.
הטקסט והתמונות הקשורים לספר השערים מופיעים בקברים רבים של הממלכה החדשה, כולל בקברי הפרעונים חרמחב, ורעמסס השביעי. בנוסף הם מופיעים גם בקברו של סנדג'ם שהיה גר בדיר אל-מדינה, הכפר העתיק של אמנים ובעלי מלאכה, שבנו את קברי הפרעונים בממלכה החדשה.
לאלות המופיעות בספר השערים יש כותרת שונה וצבעי בגדים ייחודיים, אך בשאר ההיבטים הן דומות, וכולן חובשות 5 כוכבים מחודדים מעל ראשיהן. רוב האלות הן ייחודיות לספר השערים, ואינן מופיעות במקומות אחרים במיתולוגיה המצרית, לכן יש הטוענים כי משמעותו של ספר השערים הייתה רק כמערכת לקביעת הזמן בלילה, כשכל אלה ושער מהווים ייצוג של הכוכב הראשי המופיע באותה השעה.
אביתר לזר
אביתר לזר (נולד ב-16 ביולי 1967 בצרפת) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלי.
קורות חייו.
לזר נולד בצרפת. אביו, דוקטור למדע המדינה, ואימו בעלת תואר שני בתולדות האמנות שהו בישראל ובחו"ל לסירוגין עקב לימודיהם, לכן נולד בצרפת. חודש לאחר שנולד עברה המשפחה לישראל והתגוררה בירושלים. בילדותו שהתה המשפחה עוד מספר פעמים בחו"ל לצורך הלימודים: שנתיים וחצי באנגליה וחמש שנים בצרפת - שם למד בבית ספר יסודי של ילדי שליחים מישראל, והשתתף בין השאר בחוג דרמה.
בתיכון למד בגימנסיה העברית בירושלים. בצה"ל שירת כפקח טיסה בחיל האוויר בבסיס עובדה צפונית לאילת. לאחר השחרור מצה"ל למד חשמלאות ועבד כחשמלאי במשך כשנה וחצי, עד שהחל ללמוד במשך שנתיים בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין. לאחר מכן עבר לבית הספר למשחק בית צבי אותו סיים בשנת 1993.
קריירה בתיאטרון.
לאחר סיום לימודיו בבית צבי שיחק במשך כתשע שנים בתיאטרון הקאמרי: ב-1993 בהצגה "גורודיש" מאת הלל מיטלפונקט ובבימויו; ב-1994 בהצגה "תמול שלשום" ע"פ ספרו של ש"י עגנון בעל אותו השם בבימויו של יורם פאלק, וב"השיבה הביתה" מאת הרולד פינטר בבימויו של איתן בלום; ב-1995 בהצגה "פולארד" מאת מוטי לרנר בבימויו של אילן רונן ובהצגה "פעורי פה" בבימויו של רוברט סטורואה; ב-1996 בהצגה לילדים "מסע הנסים והנפלאות" בבימויו של יוסף כרמון; ב-1997 בהצגה "הלילה השנים-עשר" מאת ויליאם שייקספיר בבימויו של מיכאל גורביץ' ובהצגה "רצח" מאת חנוך לוין בבימויו של עמרי ניצן; ב-1999 בהצגה "אלמה" מאת יהושע סובול ובבימויו ובהצגה "אשכבה" שכתב וביים חנוך לוין. ב-2000 בהצגה "נורה" בבימויו של אילן רונן ע"פ המחזה בית בובות מאת הנריק איבסן; ב-2001 לצד יוסי גרבר בהצגה "מר גרין" מאת ג'ף ברון בבימויו של אלון אופיר שנבחרה להצגת השנה לשנת 2001 בטקס פרס התיאטרון הישראלי. על משחקו בהצגה זו זכה לצד מיכה סלקטר בפרס ראש עיריית תל אביב יפו על-שם השחקן אברהם בן-יוסף לשחקנים ולעובדים המצטיינים בתיאטרון הקאמרי.
בתיאטרון הנפש: שיחק לצד עמי ויינברג בהצגה "מגפי פלדה" מאת דוד גאו שביים האוורד ריפ.
בתיאטרון תמונע: בשנת 2000 שיחק בהצגה "כינים" שכתבו וביימו עדו בורנשטיין ושלמה פלסנר.
בשנת 2007 שיחק במחזה "שרשרת הזהב" ("די גאלדענע קייט", תורגם גם כ"שלשלת הזהב") גרסה עברית למחזה ביידיש של י"ל פרץ, שהועלה לראשונה במחצית הראשונה של המאה העשרים בפולין.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה.