עיטור ראש המזבח המתאר את ישו והשליחים; ווינדסהיים (כיום במוזיאון בהיידלברג). בחלק המרכזי ישוע ניצב בין שישה שליחים, שלושה מכל צד, ואילו בכל אחד מן הספינים הצדדיים מגולפים שלושה שליחם נוספים, ובסך הכל שנים עשר השליחים. חלק מהם ניתן לזהות על אטריבוטים שונים.
פסלים עבור עיטור ראש מזבח שיועדו לקתדרלת ווירצבורג (כיום שמורים בכנסייה בביבלריד. פסלו של ישו המושיע הוא היחיד ששרד. פסלי קדושים נוספים מקבוצה זו נשרפו בשנת 1945 ומהם נותרו רק תצלומים.
עיטור ראש מזבח עם דמותו של יוחנן המטביל עבור כנסייה בגרולצהופן (כיום מצוי במוזיאון הלאומי במינכן). נותרו דמויות של מריה וילדוכן יוחנן המטביל. גולף בעץ ונצבע בחלקו. בספינים הצדדיים אירועים מחיי יוחנן ובהם יוחנן המטביל את ישו, ראשו הכרות של יוחנן מובא על טס לפני הורדוס אנטיפס.
פסל ישו הצלוב; שטיינאך. בפסל נעשו במהלך הדורות שינויים אחדים, ובעיקר בהוספת צבע ובהסרתו מספר פעמים.
קברו של הבישוף לורנץ פון ביברה, מפוסל באבן; קתדרלת וירצבוג. הבישוף נראה במיטב לבוש השרד הכנסייתי שלו אוחז במטה הרועים. מעליו אפיריון ובו תשליב של עלים ומלאכים.
ספין מגולף המראה את הקינה על ישו לאחר ההורדה מן הצלב; מאידברון. ישו המת נח על הקרקע, נתמך על ידי יוסף הרמתי (ארימתיאה). לפניו כורעת מריה האוחזת בידו. מאחור ניצבות דמויות אחדות. זו המחזיקה בפך שמן המשחה היא של ניקודמוס, ויש המזהים בה את דמותו של רימנשניידר עצמו (ע"פ השוואה לדמות שעל מצבתו). מתחת לצלבים הצדדים נראות נשים אבלות. ליד צלבו הריק של ישו מרחפים מלאכים.
מדונה וילד בתוך מחרוזת עלים. סביבה נערות-מלאכיות וילדים מנגנים. הצמד העליון החזיק בזמנו כתר מעל ראשה; קירכברג ליד וולקאך. מדונה וילד כמעט זהים המצויים באוספי דמברטון אוקס בוושינגטון די-סי, ארצות הברית, הם כמעט בוודאות מעשה ידיו של רימנשניידר.
מודל לסבסטיאן הקדוש; כיום במוזיאון לאומנות יפה במונטראול בקנדה.
מגדלור אשדוד
מגדלור אשדוד הוא מגדלור הנמצא על גבעת יונה באשדוד ובעבר שימש את נמל אשדוד.
היסטוריה.
המגדלור נבנה בשנת 1965 כחלק מבניית נמל אשדוד שהוקם אז בישראל. הוא ממוקם על גבעת יונה והוא מגיע עד לגובה 138 מטר מעל פני הים. מידי 20 שניות נצפים מראש המגדלור שלושה הבזקי אור הנראים למרחק של כ-25 מייל. המגדל בנוי בחלקו התחתון במבנה משולש ובחלקו העליון הוא הופך לעגול, הזכוכית שבראש המגדלור נלקחה מן המגדלור ביפו שהוצא מפעילות אז.
בעשור הראשון של המאה ה-21 הופסק השימוש במגדלור עם כניסתם לשימוש של אמצעי ניווט מתקדמים. אתר המגדלור סגור לכניסת מבקרים.
בשנת 2009 הונצח המגדלור על בול שהונפק בישראל.
שאול גאררו
שאול גאררו (באנגלית: Shaul Guerrero; נולדה ב-14 באוקטובר 1990 באל פאסו, טקסס ארצות הברית), הידועה יותר בשם הבמה שלה רחל דיאז (באנגלית: Raquel Diaz), היא זמרת מקסיקנית-אמריקאית, דוגמנית ומתאבקת מקצועית עבר של הארגון WWE. כמו כן, היא התחרתה ב-FCW, ליגת הפיתוח של הWWE.
שאול היא חלק ממשפחת גאררו האגדית, כאשר היא הבת של אדי גאררו ושל ויקי גאררו.
ב-17 במאי 2012 ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-NXT.
FCW (2010–2012).
ב-26 באוקטובר 2010, ארגון ה-WWE החתימו את גאררו לחוזה פיתוח בליגת הפיתוח שלהם - FCW. היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בדצמבר 2010, כאשר היא הייתה לצד הזירה בקרב על אליפות הדיוות של FCW בין AJ לי ונעמי נייט. היא ערכה את הקרב הראשון שלה מאוחר יותר, ב-11 בפברואר 2011 תחת השם "רחל דיאז", כאשר היא הצטוותה עם נעמי נייט לקרב זוגות נגד AJ לי ואוקסנה.
ב-17 בנובמבר בתוכנית של FCW, דיאז ניצחה את אוקסנה עם תרגיל הסיום "Gory Bomb", שנחשב תרגיל מפורסם מאוד במשפחת גאררו, והפכה להיות "מלכת FCW". ב-15 בדצמבר בתוכנית של FCW, ניצחה דיאז את אודרי מארי כדי להפוך לאלופת הדיוות של FCW בפעם הראשונה בקריירה, כעת היא החזיקה בתואר "מלכת FCW" ובאליפות הדיוות של FCW בו זמנית.
בהמשך, דיאז המשיכה עם הפיוד שלה נגד אודרי מארי ופיתחה יריבויות קטנות נוספות כנגד סופיה קורטז, קייטלין ועוד.
ב-21 ביוני 2012, דיאז הפכה להיות מחזיקת התואר הכי ארוכה בהיסטוריה של FCW, כאשר היא עברה את הרצף של נעמי נייט, שעמד על 189 ימים.
NXT (2012–2014).
ב-18 ביולי 2012, גאררו ערכה את הופעת הבכורה בפרק של NXT, כאשר היא משחקת את הדמות של ה"אולטרה דיווה" ו"מדיחת הגועל" של הדיוות האחרות.
בתחילת אוגוסט, דיאז ניצחה את אודרי מארי, וציירה על מצחה את האות L, סימן ללוזרית. ב-22 באוגוסט, היא הופיעה לאחר הקרב בין טמינה סנוקה וסופיה קורטז, כאשר דיאז תוקפת את סנוקה לאחר חגיגות ניצחונה ומציירת גם על מצחה את האות L.
בחודש ספטמבר 2013, גאררו חזרה להתאמן במתחם הפיתוח של ה-WWE. בסביבות הזמן הזה דווח שגאררו לא פוטרה רשמית, אלא נתנו לה זמן להיעדר כדי להיות נוכחת בבית הספר. ב-30 באפריל 2014 פורסם שה-WWE שחררו את גאררו מהחוזה שלה. באוגוסט 2014 נודע שגאררו עזבה את הארגון עקב הפרעות אכילה.
ארגונים עצמאיים (2018–היום).
ב-17 בפברואר 2018 גאררו חזרה לענף ההיאבקות כאחת מצוות השידור של הארגון Reality of Wrestling, שהבעלים שלו הם בוקר טי ושארמל.
חיים אישיים.
גאררו היא הבת הבכורה של אדי גאררו ושל ויקי גאררו. ב-3 בינואר 2016, היא התחתנה עם המתאבק איידן אינגליש.
אדי גאררו
גריגורי קוזינצב
גריגורי קוזינצב (ברוסית: Григорий Михайлович Козинцев; 22 במרץ 1905 - 11 במאי 1973), היה במאי קולנוע ותיאטרון ותסריטאי יהודי-סובייטי. עבור סרטיו הוענקו לו פעמיים עיטור לנין, פעמיים פרס סטלין, פרס לנין ותואר אמן העם (1964).
חייו.
גריגורי קוזינצב נולד בעיר קייב (כיום באוקראינה) למשפחת רופא. לאחר סיום בית הספר למד ציור. בהיותו חובב תיאטרון החל בהכנת תפאורה להצגות. ביחד עם חבריו סרגיי יוטקביץ' ואלכסיי קפלר הוא הקים תיאטרון בובות. בשנת 1920 קוזינצב נסע לפטרוגרד, שם המשיך בלימודי ציור והתחיל לעבוד כעוזר במאי בתיאטרון.
בשנת 1922 ביחד עם לאוניד טראוברג הקים תיאטרון אקסצנטרי (תיאטרון אוונגרד) תוך שנתיים הם העלו על הבמה מספר הצגות. בשנת 1924 הם התחילו בצילום סרטים קצרים. בשנת 1926 קוזינצב וטראוברג השלימו סרט ראשון באורך מלא. בסרט זה השתתפו גם הצלם אנדריי מוסקבין והצייר יבגני אנאי שהשתתפו כמעט בכל סרטיו של קוזינצב.
בשנת 1927 קוזינצב החל ללמד במכון לאומנויות הבמה בלנינגרד ובשנת 1944 הוא התחיל ללמד ב-VGIK. בין תלמידיו היו אלדר ריאזנוב וסטניסלב רוסטוצקי.
בשנים 1934-1938 קוזינצב ביים טרילוגיה של סרטים על מקסים - נער שגדל מפועל צעיר למשתתף פעיל במהפכת אוקטובר עם בוריס צ'ירקוב בתפקיד הראשי. על טרילוגיית סרטים זו קוזינצב קיבל את פרס סטלין ועיטור הדגל האדום.
בשנות ה-40 קוזינצב חזר לתיאטרון וביים את ההצגות המלך ליר, המלט ואותלו בתיאטראות של לנינגרד. בשנת 1946 קוזינצב הוזכר במנשר מפלגתי על תופעות שליליות בקולנוע הסובייטי. למרות זאת הוא קיבל אישור לעשות סרטים על אנשים בולטים בתרבות הרוסית - הרופא פירוגוב ומבקר ספרות בלינסקי. בבימוי הסרטים הייתה התערבות עמוקה של הממסד וקוזינצב החליט לעבור לעבוד בתיאטרון בלבד.
במחצית השנייה של שנות ה-50, לאחר מות יוסיף סטלין, קוזינצב הוזמן בחזרה לאולפני הקולנוע בלנינגרד. בתקופה זו הוא ביים את סרטיו המפורסמים המבוססים על יצירות קלאסיות: דון קישוט (1957), המלט (1964) והמלך ליר (1970).
על הסרט "המלט" קוזינצב קיבל את פרס לנין, פרס בפסטיבל הסרטים של ונציה, פרסים בפסטיבלי קולנוע נוספים ותואר אמן העם. הוא זכה להכרה בינלאומית והוזמן לכהן בחבר השופטים של פסטיבל הקולנוע בקאן.
קוזינצב נפטר ב-11 במאי 1973 ונטמן בבית העלמין בלנינגרד.
חנן ממן
חנן ממן (נולד ב-28 באוגוסט 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בהפועל חיפה.
קריירה.
ממן החל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של הפועל חיפה ובעונת 2008/2009 החל להשתלב בקבוצה הבוגרת של המועדון, בשעה שהקבוצה הייתה בליגה הלאומית. בתום העונה עלה עמה לליגת העל. בעונתו הראשונה בליגת העל שולב ממן בעיקר כשחקן מחליף, אך החל מעונת 2010/2011 הפך לשחק הרכב קבוע בקבוצה. ב-6 בנובמבר 2010 כבש את שערו הראשון בליגת העל, במשחק מול מכבי פתח תקווה. בסך הכל שיחק בהפועל חיפה 77 משחקים בליגת העל, בהם כבש תשעה שערים.
ב-12 באוגוסט 2012 חתם בקבוצת הפועל תל אביב על חוזה לעונה אחת. ב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. את שעריו הראשונים במדי הפועל תל אביב כבש ב-30 באוגוסט 2012, צמד מול F91 דודלאנג' במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. שלושה ימים מאוחר יותר כבש את שער הליגה הראשון שלו במדי הקבוצה, במשחק מול קבוצתו לשעבר, הפועל חיפה. בהמשך עונת 2012/2013 הוסיף עוד שני שערים בליגה ושני שערים בשלב הבתים של הליגה האירופית, והיה מלך הבישולים של הקבוצה בליגה עם שבעה בישולים.
ב-14 ביוני 2013 חתם ממן על חוזה לשנתיים בקבוצת ואסלנד-בוורן מליגת העל הבלגית. לאחר עונה אחת בה ערך 12 הופעות בליגה שוחרר ממן מהמועדון.
ב-25 ביוני 2014 חתם ממן על חוזה לעונה אחת בבית"ר ירושלים, עם אופציה לעונה נוספת. ב-27 באוגוסט 2014 ערך ממן את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר ירושלים, כשעלה כמחליף בתיקו 0-0 מול מכבי פתח תקווה במסגרת שלב הבתים של גביע הטוטו. ב-19 באוקטובר 2014 כבש ממן את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 מול מ.ס. אשדוד במסגרת המחזור הרביעי של ליגת העל. בסך הכל כבש בעונה זו חמישה שערי ליגה, ובסופה סיים את דרכו במועדון.