איבאן ארד (בהונגרית: Erőd Iván; בודפשט, 2 בינואר 1936 – וינה, 24 ביוני 2019) היה מלחין ופסנתרן יהודי-הונגרי-אוסטרי. בשנים 1951–1956 למד בבודפשט באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט אצל פאל קדושה. במהלך המרד ההונגרי היגר לאוסטריה בשנת 1956, שם המשיך את לימודיו באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה. הוא הצליח כפסנתרן וכמלחין אופרות, מוזיקה קאמרית ועוד, עם אלמנטים של סריאליזם, עם מוזיקה עממית הונגרית וג'אז. תחילה היה פרופסור לתורת המוזיקה ולהלחנה באוניברסיטה למוזיקה בגראץ (1967–1989), ואחר כך פרופסור להלחנה באקדמיה למוזיקה בווינה משנת 1989.
הוא נכדו של זמר האופרה הבריטון ברנאט ניי. איוואן ארד הוא ניצול שואה.
ביוגרפיה.
ארד נולד בבודפשט במשפחה יהודית ולמד באקדמיה למוסיקה ע"ש פרנץ ליסט אצל פאל קדושה (פסנתר) ואצל פרנץ סבו (קומפוזיציה). הוא היגר לאוסטריה בשנת 1956 ולמד שם באקדמיה למוזיקה בווינה, אצל ריכרד האוזר (פסנתר) וקרל שיסקה (קומפוזיציה). הוא קיבל תעודות בפסנתר ובהלחנה בשנת 1961.ארד למד כמה שיעורי קיץ בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטאדט, ולמד אצל אדוארד שטוירמן ולואיג'י נונו. בשנת 1960 פתח בקריירה כפסנתרן וניגן באירופה ובמזרח הקרוב.
בין השנים 1962–1968 היה קורפיטיטור יחיד באופרה של וינה ובפסטיבל וינה (Wiener Festwochen). בין השנים 1967–1989 לימד תורת המוזיקה והלחנה באוניברסיטה למוזיקה בגראץ (Universität für Musik und darstellende Kunst Graz) ומאוחר יותר לימד באקדמיה למוזיקה בווינה, תחילה כאורח בהוראת טונזאץ (הרמוניה ונגד), ומשנת 1989 כפרופסור. תלמידיו כללו את גאורג פרידריך האס, גרהרד פרסנט ויוהנס מריה סטאוד.
חייו.
אחיו וסביו של ארד גורשו ונרצחו באושוויץ בשנת 1944. הוא שרד את השואה וברח מהונגריה לאחר אירועי 1956. התחתן בשנת 1969 ונולדו לו חמישה ילדים, ביניהם אדריאן, בריטון, ולאונרד, נגן הבסון בתזמורת הסימפונית של רדיו וינה. ארד נפטר מסיבוכים של אירוע מוחי בווינה.
יצירותיו.
מבחינה סגנונית, המוזיקה של ארד הושפעה בתחילה מהונגרים כמו בלה ברטוק וזולטאן קודאי. לפני הגירתו ובמהלך לימודיו בווינה הוא התעניין בדרקפוניה (שיטת שנים-עשר הטונים) של "בית הספר הווינאי השני" ו בסריאליזם. שלישיית הרוח שלו, אופוס 4 (1957, מתוקן 1987) וה-Ricercare ed Aria שלו, אופוס 11 לרביעיית כלי נשיפה (1965) מבוססים על מאזניים של שתים-עשרה צלילים, וכך גם האופרה הראשונה שלו, Das Mädchen, der Matrose und der Student (הנערה, המלח והסטודנט, 1960). הוא החל להלחין את האופרה השנייה שלו " Die Seidenraupen" (תולעי המשי) בשנת 1964 והשלים אותה בשנת 1968. היא הועלתה בבכורה בהצלחה במהלך פסטיבל וינה בתיאטר אנ דר וין עם הזמרות ג'נט פילו (Jeannette Pilou) ושל אוסקר צ'רוונקה (Oskar Czerwenka).
אופרת הילדים שלו פצפונת ואנטון, המבוססת על הרומן פופולרי מאת אריך קסטנר משנת 1931, הועלה לראשונה בשנת 2010 באוהל האופרה לילדים באופרה הממלכתית של וינה. האופרה קלן הציגה את הבכורה הראשונה בגרמניה בפברואר 2021, בהתאם לפרוטוקולים של מגפת הקורונה שנדרשו באותה עת. הביצוע של האופרה של קלן הוקלט בווידאו והועבר.
בשנות השבעים והשמונים הוא הושפע מג'אז ומבלוז, שנשמעים בקונצ'רטו לפסנתר שלו, אופוס 19, בשלישיית הפסנתר השנייה, אופוס 42 (1981/1982), ובסינפונטה מינסוטה אופוס 51. חלק מיצירותיו הקוליות רציניות יותר, כמו למשל Vier Gesange, אופוס 44 (1983), מחזור השירים Schwarzerde (אדמה שחורה) לבריטון ולתזמורת, אופוס 49 (1984-1985), והקנטטה ווקס (Voice of the Light), אופוס 56 (1988/1989).
יחסי מלטה–סין
יחסי מלטה–סין הם יחסי החוץ בין מלטה לבין הרפובליקה העממית של סין.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-31 בינואר 1972.
לאחר רעידת האדמה בסצ'ואן בשנת 2008, מלטה שלחה הודעת תנחומים. ראש הממשלה גונזי, היושב ראש גליה וסגן ראש הממשלה ושר החוץ בוקי נסעו לשגרירות סין במלטה כדי להביע את תנחומם; הם סיפקו 100 אוהלים ותרומת 46,000 אירו לסין.
במהלך פינוי אזרחי סין מלוב בפברואר 2011, כמעט 5,000 אזרחים סיניים פונו בבטחה ומסודר דרך מלטה.
שיתוף פעולה רפואי ובריאותי בין סין למלטה החל בשנת 1984. בשנות התשעים הקימה סין את מרכז הרפואה הסיני הראשון באזור הים התיכון ובאירופה ב, ומעניקה טיפול לכמעט 5,000 חולים מדי שנה.
יחסים כלכליים.
נכון לפברואר 2017, סין הייתה מקור הייבוא התשיעי בגודלה בשל מלטה ושוק הייצוא ה-13 בגודלו.
מינואר עד פברואר 2017, נפח הסחורות היבוא והיצוא הדו-צדדי בין מלטה לסין עמד על 34.706 מיליון דולר, ירידה של 3.5%. ביניהם, הייצוא של מלטה לסין עמד על 5.838 מיליון דולר, ירידה של 0.2%, המהווה 1.8% מסך הייצוא שלה; היבוא של מלטה מסין היה 28.868 מיליון דולר, ירידה של 4.1% והיווה 3.4% מסך סך היבוא. הגירעון המסחרי של מלטה היה 23.029 מיליון דולר אמריקני, ירידה של 5%.
בשנת 2016, מוצרים מכניים וחשמליים היו הייצוא העיקרי של מלטה לסין, המהווים 80.7% מסך היצוא. המוצרים הנוספים היו פלסטיק וגומי, מזון, משקאות, טבק וסחורות אחרות; הסחורות העיקריות המיובאות מסין במלטה הן 36% מוצרים מכניים וחשמליים, 19.4% מוצרים כימיים ו-7.8% ריהוט צעצועים.
ישראל באירוויזיון הילדים 2021
יאנה קרמרנקו
יאנה קרמרנקו (נולדה ב-11 ביוני 2002) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020) במסגרת נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית.
קרמרנקו מתאמנת במועדון מכבי אשדוד, כאשר מאמנותיה האישיות הן מריה וויינבלט רביבו ולנה ואסתר ויינבלט ומאמנותיה הקבוצתיות הן אירה ויגדורצ'יק, נועה קדוש ורחלי ויגדורצ'יק.
ביוגרפיה.
קרמרנקו נולדה בשנת 2002. היא החלה להתאמן בהתעמלות אמנותית בגיל 6.
בשנת 2016, היא זכתה במקום הרביעי המדיני באליפות אירופה לנערות שהתקיימה בחולון שבישראל.
בשנת 2017, היא זכתה עם קבוצתה במדליית ארד באליפות אירופה לנערות שהתקיימה בבודפשט שבהונגריה.
בשנת 2019, במסגרת תחרויות גביע העולם, זכתה במקום השלישי בגמרים בתחרות בקאזאן שברוסיה.
בשנת 2020 זכתה במדליית זהב בקרב רב ובמדליית כסף מדינתית באליפות אירופה שנערכה בקייב, בירת אוקראינה.
בשנת 2021, באליפות אירופה בעיר וארנה שבבולגריה, זכתה קרמרנקו במדליית ארד קבוצתית ובמדליית ארד מדינתית.
קרמרנקו ייצגה את נבחרת ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020), לצד אופיר דיין, יוליאנה טלגין, קארין וקסמן ונטלי רייץ.
ויל ריימן
ויליאם הנרי ריימן (באנגלית: William Henry Rayman; נולד ב-1 באפריל 1997) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בהפועל חיפה.
קריירת מכללות.
ריימן נולד ב-ניו יורק, ניו יורק, למשפחה ממוצא יהודי. הוא החל את דרכו כששיחק בתיכון ניו המפטון שבניו המפטון, ניו המפשייר.
בשנת 2016, התחייב ריימן לאוניברסיטת קולגייט. בעונתו הראשונה במכללה, שותף ריימן ב-32 משחקים בהם העמיד ממוצעים של 14.6 נקודות ו-4.6 ריבאונדים ב-29.4 דקות. בתום העונה הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של הליגה ולרוקי העונה. בעונתו השנייה, שותף ריימן ב-33 משחקים בהם העמיד ממוצעים של 14.7 נקודות ו-6.7 ריבאונדים ב-31.9 דקות. באותה עונה הוא נבחר לחמישייה השנייה של העונה, לחמישייה הראשונה של טורניר האליפות ולחמישייה השנייה של המחוז. בעונתו השלישית, ריימן שיחק ב-35 משחקים בהם העמיד ממוצעים של 13.1 נקודות ו-6.5 ריבאונדים ב-33.1 דקות. הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לחמישייה השנייה של העונה ולחמישייה הראשונה של טורניר האליפות, ובנוסף נבחר לחמישיית ההגנה של העונה. בעונתו האחרונה במכללה, שותף ריימן ב-34 משחקים, בהם העמיד 12.7 נקודות ו-9.0 ריבאונדים ב-33.0 דקות. בתום העונה הוא נבחר בפעם השנייה לחמישייה השנייה של המחוז, לחמישייה הראשונה של העונה ולחמישיית ההגנה.
קריירה מקצוענית.
בשנת 2020, חתם ריימן בטארטו רוק האסטונית. בקבוצה שותף ב-7 משחקים, בהם העמיד ממוצעים של 23.4 נקודות, 9.7 ריבאונדים, 2.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק, לפני שעזב בחודש נובמבר.
ב-28 בנובמבר 2020, חתם ריימן בגטינגן מהליגה הגרמנית. חודשיים לאחר מכן הוא עזב את הקבוצה, כשב-8 משחקים בהם שותף הוא העמיד ממוצעים של 4.3 נקודות ו-3.1 ריבאונדים ב-14.0 דקות.
ב-27 בינואר 2021, חתם ריימן בונטספילס הלטבית. ב-12 משחקים בהם שותף בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 9.0 נקודות ו-5.7 ריבאונדים ב-19.7 דקות.
ב-8 ביולי 2021, חתם ריימן לשנתיים בהפועל חיפה מהליגה הישראלית. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים 8.7 נק', 3.7 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים ב-21.6 דק' ושותף ב-27 משחקים בליגה הסדירה, בשלב הפלייאוף העמיד ממוצעים של 12 נק' ו-3 ריבאונדים ב-21 דק'.
תומאסו מאסיני
מתעמלת אמנותית
תומאזו מאסיני
דינש פרידמן
דינש פרידמן, (בהונגרית: Friedmann Dénes; בודפשט, 25 במאי 1903 – אושוויץ, יולי 1944) היה הרב של העיר אויפשט, חוקר יודאיקה, עורך העיתון שנספה בשואה.
ביוגרפיה.