הפעם הייתה תקופת שביו קצרה משקודם. נציגים מטעם הקונגרס הקונטיננטלי נשאו ונתנו עם הבריטים על שחרורו המוקדם, ולאחר חודשיים הוא יצא לחופשי. במרס 1782 הצטרף דייל כקצין ראשון לפריבטיר האמריקני "קווין אוף פראנס", וחודש אחר כך נמסרה האונייה לפיקודו. בחודשים הספורים שנותרו עד סיומה של המלחמה לכדה אונייתו כמה ספינות שלל. דייל שב לפילדלפיה בפברואר 1783. לאחר סיום המלחמה וחתימת חוזה פריס פורק הצי הקונטיננטלי בשל הקושי של המדינה הצעירה לממן את אחזקתו, ואנשיו – וביניהם דייל – שוחררו מן השירות.
עסקיו הימיים ומשפחתו.
לאחר המלחמה שב דייל לעיסוקו כרב חובל של אוניות סוחר. הוא ערך הפלגות רבות בין ארצות הברית לנמלי סין והודו, עשה חַיל ונתעשר. באותן פעמים בהן הזדמן אל פילדלפיה, בירת ארצות הברית בין 1790 ל־1800, נהג לבקר את מפקדו לשעבר וידידו הוותיק ג'ון בארי. באחד הביקורים פגש דייל את דורותיאה קרת'ורן, בת דודתה של שרה, רעייתו של בארי. השניים נישאו ב־15 בספטמבר 1791 בפילדלפיה. בעשר השנים הראשונות לנישואיהם שהה דייל לעיתים קרובות בים, תחילה כרב חובל של אוניות מסחריות ואחר כך כקפטן בצי המלחמתי.
שירותו בצי של ארצות הברית.
הצי המלחמתי, שפורק לאחר מלחמת העצמאות, הוקם מחדש ב־1794 בעקבות הצורך להגן על ספינות סוחר אמריקניות מפני הקורסארים הברברים מצפון אפריקה. הקונגרס אישר את חוק ההתחמשות הימית, המורה על בנייתן של שש פריגטות חדישות, וריצ'רד דייל היה בין ששת קציני הצי הקונטיננטלי לשעבר שנבחרו לפקד עליהן. בעודו מפקח על בניית הפריגטה "צ'סאפיק" שנמסרה לפיקודו, הושג הסכם עם שליט אלג'יריה והבנייה נפסקה. דייל ביקש חופשה זמנית מן השירות וחזר לעסקיו. ב־1796, עם התגברות המתיחות בין ארצות הברית לצרפת, מה שמכונה "המלחמה הבלתי רשמית", נקרא דייל לשוב לשירות. "גנגס", האונייה עליה פיקד, הייתה אוניית סוחר מהירה שהוסבה בחופזה ללחימה, והיא האונייה הראשונה של הצי האמריקני שיצאה לים לפעילות מבצעית. (שנה קודם לכן, בעת חופשתו מן הצי, שימש דייל כרב חובלה של "גנגס" באחת מהפלגותיה לסין.) ב־24 במאי 1798 הפליגה "גנגס" מפילדלפיה כשמשימתה להגן על הספנות המסחרית ויישובי החוף בין כפי וירג'יניה ללונג איילנד מפני פריבטירים צרפתיים. הסיור עבר ללא אירועים מיוחדים, וב־30 ביולי נכנסה האונייה לנמל ניו־יורק כדי להצטייד מחדש. באמצע ספטמבר 1798 העביר דייל את הפיקוד על האונייה לידי קפטן תומאס טינגי. בשל חילוקי דעות עם שלטונות הצי בדבר בכירותו בדרגה יצא דייל לחופשה ללא תשלום עד לקבלת החלטה בנדון. ב־1799 הפליג למזרח הרחוק כרב חובלה של האונייה "קנטון", ולאחר שובו לפילדלפיה, במאי 1801, חזר לצי.
המלחמה הברברית הראשונה.
אוניות הסוחר של ארצות הברית שהפליגו אל מערב אירופה והים התיכון סבלו, כמו אוניותיהם של מדינות אירופה, מפגיעתם הבלתי פוסקת של הקורסארים הברברים, שודדי ים מוסלמים שפעלו מן המדינות הברבריות בצפון אפריקה. האוניות ומטענן נתפסו ומלחיהן נמכרו לעבדות. כדי להבטיח את שלום האוניות וצוותיהן, שילמו מדינות אירופה מס עובד לשליטי המדינות הברבריות, וכמוהן עשתה גם ארצות הברית. הדבר היה זול פי כמה מליווי אוניות הסוחר על ידי כלי שיט מלחמתיים.
יוסוף קרמנלי, שליט טריפוליטניה, שהתקנא בסכום הכסף ששולם לדיי של אלג'יריה, דרש ב־1801 מארצות הברית תשלום מיידי של 250 אלף דולר. תגובתו של תומאס ג'פרסון הייתה שיגור שייטת של אוניות מלחמה להגנת אוניות הסוחר האמריקניות בים התיכון ולניהול משא ומתן עם המדינות הברבריות לחתימת הסכם. דייל נבחר לעמוד בראש שייטת זו, שכללה את הפריגטות "פרזידנט" (אוניית הדגל של דייל בפיקוד קפטן גיימס בֶּרוֹן), "פילדלפיה", אֶסֶקְס ואנטרפרייז. המשימה שהוטלה על קומודור דייל הייתה לערוך הפגנת כוח מול אלג'יר, טריפולי ותוניס כדי לשכנע את שליטיהן להגיע להסכם נוח. הוא אף הוסמך להגיב באש לפי שיקול דעתו אם אחת מן המדינות הברבריות תכריז מלחמה על ארצות הברית במהלך שהותו במקום.
השייטת הגיעה אל גיברלטר ב־1 ביולי 1801, ו"פרזידנט" ו"אנטרפרייז" חשו מיד אל אלג'יר. נוכחותם שכנעה את שליט אלג'יר לחזור בו מכוונותיו, ומשם המשיכו השתיים אל תוניס וטריפולי. ב־16 באוגוסט הפליגה "פרזידנט" אל מלטה כדי לחדש את מלאי המזון והמים. ב־24 באוגוסט הטילה "פרזידנט" הסגר על נמל טריפולי ותפסה בשבי ספינה יוונית ובה חיילים טריפוליטנים. דייל ניהל משא ומתן לחילופי שבויים, שהסתיים בשחרורם של אמריקנים אחדים שהוחזקו בשבי בטריפולי. השייטת נשארה בים התיכון עד מרס 1802.
דייל ואוניית הדגל "פרזידנט" הגיעו לארצות הברית ב־14 באפריל 1802. לאחר מנוחה קצרה בביתו נתבקש ליטול את הפיקוד על השייטת השנייה שהוכנה ליציאה אל הים התיכון, אך העדיף לפרוש מן הצי ולשוב לעסקיו הקודמים. הפיקוד על השייטת נמסר בסופו של דבר לקומודור ריצ'רד מוריס.
חייו לאחר הפרישה מן הצי.
דייל עשה חיל כרב חובל של אוניות מסחריות. עם שובו לפילדלפיה פנה לאפיקים אחרים. הוא נעשה מנהל בחברת הביטוח "Insurance Company of North America", ושישה חודשים אחר כך עבר אל חברת הביטוח "Union Insurance Company", בה עבד כמנהל במשך יותר מעשרים שנה. מספטמבר 1824 עד יולי 1825 שימש נשיא החברה.
ב־1785, בהמלצתו של ג'ורג' וושינגטון, התקבל דייל כחבר ב"אגודת סינסינטי" (Society of Cincinnati), בה היה פעיל עד סוף חייו. כמו כן היה פעיל ב"אגודה לסיוע לרבי חובלים בעוני ובמצוקה, לנשותיהם ולילדיהם" (נוסדה ב־1765) וחבר בארגון הצדקה של שם וושינגטון בפנסילבניה. במלחמת 1812 שימש חבר "הוועדה הכללית" שהוקמה בפילדלפיה לארגון ההגנה מפני התקפה אפשרית של כוחות צבא בריטיים.
דייל השתייך לכנסייה האפיסקופלית והקדיש מזמנו ומרצו גם לפעילות דתית. ב־1816 נבחר לנשיא "אגודת כתבי הקודש הימית" (Marine Bible Association) של העיר פילדלפיה, שהוקם על ידי "אגודת כתבי הקודש של פילדלפיה" (Philadelphia Bible Society) כדי לשרת את צורכיהם הרוחניים של הימאים האמריקנים. כמו כן היה מייסד־עמית של כנסיית הימאים (Mariner's Church), כנסייה שלא השתייכה לזרם כלשהו וניצבה ליד המזחים לשירותם של ימאים שפקדו את נמלה של העיר. כמו כן שימש חבר בוועדה המתמדת של הדיוקסה, היה חבר בקרן הכספים של הבישופות, ונטל חלק בוועידות שונות של הכנסייה האפיסקופלית שהוקדשו להפצת האמונה וחיזוקה.
ריצ'רד דייל נפטר בפילדלפיה בגיל שישים ותשע. הוא נקבר בבית הקברות קריסט צ'רץ', ועם מות אשתו - ארבע שנים לאחר מכן – נקבר מחדש לצדה בבית הקברות לורל היל.
אוניות שנקראו על שמו.
חמש אוניות מלחמה של הצי האמריקני נקראו על שמו של קפטן ריצ'רד דייל:
מלחמת איטליה-אתיופיה השנייה
הא ג'ין
הא ג'ין (נולד ב-21 בפברואר 1956) הוא משורר, מסאי, סופר ד"ר לספרות, אזרח ארצות הברית ממוצא סיני הכותב את יצירותיו באנגלית. ב-1999 זכה בפרס הספר הלאומי ובפרס פן פוקנר בעבור סיפרו בינתיים. ספרו אשפת מלחמה זכה ב-2005 בפרס פן פוקנר, בעבור ספר זה הסופר אף היה מועמד לזכייה בפרס פוליצר.
ביוגרפיה.
הא ג'ן הוא שם העט של Jīn Xuěfēi הוא נולד ב-1956 בפרובינציה ליאונינג בסין. מאידך שם העט שלו: הא הוא קיצור של העיר האהובה על הסופר חרבין (Hā'ěrbīn) אביו היה קצין בצבא השחרור העממי. בהיותו בן 19 הוא השתחרר מהצבא והחל ללמוד בפרובינציה חיילונגג'יאנג בעיר חרבין באוניברסיטת חיילונגג'יאנג ושם ב-1981 סיים את לימודי התואר הראשון. את התואר השני השיג באוניברסיטת שאנדונג המצויה במחוז שאנדונג ב- 1984. ב- 1985 הוא זכה במלגת לימודים מאוניברסיטת ברנדייס אשר בארצות הברית והחל ללמוד בה. בעקבות אירועי כיכר טיין - אן - מן החליט הסופר לא לחזור לסין ולכתוב באנגלית את יצירותיו הספרותיות. ב-1993 הוא סיים את לימודיו האקדמיים עם תואר דוקטור בספרות אנגלית. הוא מרצה בין היתר באוניברסיטת בוסטון ובאוניברסיטת אמורי אשר בארצות הברית.
בין השנים 1990 ל- 1996 פרסם ג'ין חמישה ספרי שירה ובין השנים 1996 ל-2011 הוא פרסם ארבע אסופות של סיפורים קצרים וחמישה רומנים, בנוסף למאמרים האקדמיים שפרסם במסגרת עבודתו כמרצה וחוקר ספרות. יצירתו המפורסמת ביותר היא הרומן אשפת מלחמה, הספר מתאר את קורותיו של יו יואן, חייל סיני בצבא מתנדבי העם אשר לחם במלחמת קוריאה. הספר מתאר את אירועי המלחמה, ואת עולמו הפנימי של יו-יואן. את הספר הקדיש הסופר לאביו אשר היה חייל בצבא מתנדבי העם במלחמת קוריאה. הניו יורק טיימס כתב על הספר: " יו-יואן הוא מהדמויות המורכבות והעשירות שקמו לעולם הספרות בשנים האחרונות... יצירה מוסרית שהיא גם נצחית ואוניברסלית..."
סקונר
סְקוּנֶר (באנגלית: schooner) הוא סוג של ספינת מפרשים בעלת שני תרנים או יותר ומעטה אורכי, המניפה מפרש־גף על כל אחד מתרניה, מפרשי־קדמה משולשים ומפרשי גף עיליים (אורכיים) או מפרש עילי (רוחבי) על התורן הקדמי.