ב-1937 מונתה הילמן למנהלת חינוך באיגוד עובדי המכבסות בניו יורק, שהייתה חלק מאיחוד ACWA. היא הקימה תוכניות תרבות בנוסף לתוכניות מנהיגות, דרכן קיבלו אמנים שנכללו ברשימות שחורות פוליטיות הזדמנויות להופיע. באיגוד המכבסות היו גם הרבה עובדים לא-לבנים, ובדרך זו נכנסה הילמן גם לפעילות למען זכויות האזרח, נושא שנשאר מרכזי בחייה עד למותה.
במהלך מלחמת העולם השנייה, פעל סידני הילמן לחזק את הקשרים בין איגודי העובדים לבין האדמיניסטרציה של פרנקלין רוזוולט, ובסי הייתה בין המנהיגים של פעילות זמן-מלחמה באיגוד. היא מונתה על ידי מושל ניו יורק הרברט להמן למועצה המייעצת של לשכת ניהול המחירים בניו יורק.
כשסידני נפטר בשנת 1946, הוא לא הוריש למשפחתו כמעט דבר, שכן התעקש על אורח חיים שאינו עולה על זה של חותך בדים באיגוד שלו. ACWA מינה את בסי לסגנית יושב ראש הארגון, והיא הייתה לאחראית על התוכנית החינוכית של האיגוד. היא נאמה בכנסים, ארגנה תוכניות לימודי קיץ עבור מנהיגים מקומיים, והייתה לדמות מרכזית בכנסים של האיגוד, וכן למשפיעה ומעודדת למאמצים מצד האיגוד למען זכויות אזרח, שלום וצדק כלכלי.
במהלך השנים שירתה הילמן בוועדות זכויות האזרח של AFL-CIO (American Federation of Labor and Congress of Industrial Organizations), פדרציית האיגודים הגדולה בארצות הברית, וכן במועצות של מגוון מחבריו, בוועדה של שירותי החינוך של איגודי ארצות הברית, בוועד לחקיקה למען עובדים, בוועד לרווחת הילד של ניו יורק, באגודה האמריקאית לאומות המאוחדות, ובמועצה המייעצת לכוחות הביטחון לענייני נשים.
הילמן מונתה על ידי הנשיא ג'ון קנדי לוועדה הנשיאותית למעמד האישה, וב-1961 מונתה על ידי אלינור רוזוולט לכהן בוועדה נשיאותית מייעצת לעניין דיני עבודה לנשים.
חייה האישיים ומותה.
משפחת הילמן הייתה חילונית, אך בני הזוג הילמן דבקו בזהותם היהודית, דיברו יידיש בביתם, וחגגו את החגים היהודיים. הפעילות הרבה שעשו במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה במידה גדולה כהתנגדות לנאצים ולשואה המתרחשת באירופה. ב-1947 נסעה בסי כחלק ממשלחת לאירופה כדי ללמוד את נושא האזרחים העקורים.
בסי הילמן אברמוביץ' המשיכה את פעילותה באיגוד עד למותה ב-23 בדמצבר 1970, בניו יורק, בגיל 81.
בנותיה סאלי (סלמה) ופילואין ונכדיה המשיכו בדרכי הוריהם בפעילות למען עובדים ולשימור המורשת של תנועת העובדים.
בוקו נו פיקו
בּוֹקוּ נוֹ פִּיקוֹ (ביפנית: ぼくのぴこ, בתרגום חופשי: הפיקו שלי) היא סדרת אנימת הנטאי מסוג שוטאקון, יאוי ואוטוקונוקו (בנים שדומים לבנות מבחינה חיצונית) שנוצרה על ידי סטודיו Natural High. המפיק תיאר את הסדרה בתור "אנימת השוטאקון הראשונה". הסדרה כוללת בתוכה שלושה פרקי אנימה, כרך קצר של מאנגה, משחק וידאו וחבילה של אוסף של שירים. בגלל העלות הגבוהה של הפקת אנימה מסוג זה, הדמויות והתוכן נבדקו מספר רב של פעמים לפני שההפקה החלה.
דמויות.
פיקו.
מדובב על ידי מאריקו סאקואו
פיקו (ぴこ) הוא ילד בלונדיני העובד במשרה חלקית בבר של סבו בקיץ. הוא לעיתים קרובות שוחה, בדרך כלל בעירום או עם תחתוני ספידו כחולים. פיקו לובש בגדי נשים מאז שטאמוטסו נתן לו כמה בתור מתנה. פגוע מהחשש שטאמוטסו לא יגדיר את מערכת היחסים ביניהם, הוא קוצץ מספר קצוות מהשיער שלו ובורח, אם כי מאוחר יותר טאמוטסו מוצא אותו בחוף הים. בקיץ הבא, הוא מבחין בצ'יקו ששוחה בעירום. זמן קצר לאחר מכן, הוא וצ'יקו הופכים לחברים, מכנים אחד את השני "אוני-צ'אן" (אח גדול ביפנית) ויוצרים מערכת יחסים מינית ביניהם. בפרק השלישי בזמן שהוא וצ'יקו מדברים בטלפון בדרכם לפגישה הוא שם לב לנפילות חשמל רבות, ומבחין בקוקו שוחה בעירום על גג של בניין, מאוחר יותר עובר לגור יחד עם צ'יקו במקלט של קוקו, עד אז הוא סבור שהיא בת, עד שבלילה הוא רואה אותו מאונן ומגלה את מינו האמיתי.
טאמוטסו.
טאמוטסו (タモツ) הוא אדם צעיר שנמשך מינית לפיקו. פיקו מכנה אותו "מוקון". טאמוטסו הוא לקוח קבוע בבר "ביבי".סבו של פיקו מציע שיבלו יחד כיוון שהוא בודד, וטאמוטסו סבור שפיקו הוא בת, עד שכשהם מבלים הוא מגלה שהוא בן, אבל ממשיך את מערכת היחסים לאחר שמגלה את המין האמיתי של פיקו. הוא קונה לפיקו בגדי נשים, כולל שרשרת קולר ותחתוני נשים שאותם טאמוטסו משכנע את פיקו ללבוש. הוא רואה בפיקו כלא יותר מאובייקט מיני, אף על פי שלאחר מכן הוא מראה סימני דאגה לאחר שפיקו נעלם. אף על פי שבסופו של דבר הוא משקם את יחסיו עם פיקו, הוא נעדר מהפרק השני והשלישי של האנימה.
אוג'יאי-סאן.
אוג'יאי-סאן (おじいさん) הוא סבו של פיקו שמנהל בר גדול בשם "ביבי" שבדרך כלל ריק מלקוחות. כשטאמוטסו מבקר אותו בקיץ, הוא מביא איתו את פיקו לעזור בתור מלצר בעודו לובש סינר ורוד. הוא מפגיש בין טאמוטסו לפיקו ומציע להם לבלות זמן ביחד.
צ'יקו.
צ'יקו (ちこ) הוא ילד ברונטי שגר עם אחותו בבית גדול באזור יער מבודד ומפתח מערכת יחסים מינית עם פיקו בפרק השני. הוא צעיר יותר ופחות מנוסה מינית מפיקו. הוא בדרך כלל משחק בחוץ בעירום וכן צופה בסודיות באחותו מאוננת. בפרק השלישי מתגלה כבעל חולשה למכונות מנוף ושחקן מעולה, ועובר לגור יחד עם פיקו במקלט של קוקו.
אונה-סאן.
אונה-סאן (お姉さん) היא אחותו הגדולה של צ'יקו. ככל הנראה מפני שהיא דואגת לצ'יקו וגרה במקום מבודד היא נראית מתוסכלת מינית ומאוננת בקביעות. לאחר שנראתה על ידי הבנים דרך סדק בתקרה, היא הסיבה העקיפה של ניסוייהם במין. יש לה אוסף גדול של בגדי פטישיזם וצעצועי מין שפיקו וצ'יקו משתמשים בהם ללא רשותה. מאוחר יותר היא מאוננת מעבר לפינה מהבנים כאשר היא מוצאת אותם עוסקים בפעילות מינית עם חזרתה מהמכולת.
קוקו.
קוקו הוא ילד עם שיער ארוך ושחור שפיקו וצ'יקו פוגשים בפרק השלישי. חי במקלט נטוש אותו הוא מילא בחפציו האישיים ומזמין את פיקו וצ'יקו לגור איתו, עד אז הם סבורים שקוקו היא בת, עד שבלילה פיקו רואה אותו מאונן ומגלה את מינו האמיתי. קוקו מיד לאחר מכן מפתח מערכת יחסים מינית עם פיקו וצ'יקו, חולק איתם את בגדי הנשים שלו ומספר להם סיפורים (כמו שיש לו הרבה טלפונים ניידים כיוון שהם מדברים אחד עם השני, או שיש פיות לילה במגדל טוקיו ששולטות במערכת החשמל בעיר). לאחר שבטעות קוקו גורם לכמה חיכוכים ביחסיהם, קוקו מחליט להרחיק את עצמו מפיקו וצ'יקו, אך הם מצאו אותו שוב במגדל טוקיו עקב סיפור שסיפר להם על פיות הלילה של מגדל טוקיו והם מגלים שהוא בעצמו "פיה".
אזכורים במדיות אחרות.
אובות.
4 פרקי אובות שוחררו בסך הכל לסדרה "בוקו נו פיקו". כל פרק בוים על ידי קאטסויושי יאטאבה והופק על ידי Natural High. הפרק הראשון יצא לאור ב-DVD ב-7 בספטמבר 2006 על ידי Soft On Demand. הפרק השני יצא לאור ב-19 באפריל 2007 והפרק השלישי יצא לאור ב-9 באוקטובר 2008.
מהדורת באנדל שכללה את שני הפרקים הראשונים ודיסק הפסקול שיצא לאור ב-19 באפריל 2007. ב-11 בנובמבר 2007 יצא לאור פרק רימייק לראשון עם תסריט שונה. פרק זה היה היחיד שהותאם לצפייה לאנשים מתחת לגיל 18.
מאנגות.
כרך מאנגה קצר בשם "יום של גשם לפיקו וצ'יקו" (ביפנית: 雨の日のぴことちこ תעתיק: אָמֵה נוֹ הִי נוֹ פִיקוֹ טוֹ צִ'יקוֹ) נכתב על ידי אאיו מאדוקה ויצא לאור בכרך מאי 2007 במגזין "Hanaota".
משחקי וידאו.
ב-6 באפריל 2008 המפיק של הסדרה אישר בבלוג שלו שמשחק וידאו (ぴことちこ ショタアイドルのオシゴト) בכיכובם של פיקו וצ'יקו נמצא בפיתוח. למשחק יש "שיר נושא חדש". המשחק שוחרר ב-15 באוקטובר 2010.
אוסף שירים.
חבילת אוסף של שירים בשם "אוסף שירים PV של הפיקו שלי: אני בן" (ביפנית: ぼくのぴこ PV Song Collection: 〜ぼく、男の子だよ〜 תעתיק: בּוֹקוּ נוֹ פִּיקוֹ PV סוֹנְג קוֹלֶקְשִיאוֹן: בוֹקוּ אוֹטוֹקוֹ נוֹ קוֹ דָאיִוֹ) יצא לאור ביפן ב-9 ביולי 2009. האורך הכולל של השירים הוא 30 דקות והאוסף כולל יותר מ-8 וידאו קליפים בכיכובן של הדמויות מהסדרה. האוסף גם כולל גרסת קריוקי לכל אחד מהשירים.
חקירת ישו בידי הסנהדרין
חקירת ישו בידי הסנהדרין היא אירוע בחיי ישו וחלק מהפסיון שלו. על פי המסופר בבשורות הברית החדשה, לאחר שנאסר בידי ראשי העם וחיילים רומאים, הוא נלקח לבית קיפא הכהן הגדול, או, על פי יוחנן, לבית חותנו של קיפא, חנן. שם נחקר ישו על ידי הכהן הגדול, הסנהדרין וראשי העם לפני שהועבר לפונטיוס פילטוס. החוקרים נחלקים האם היה מעמד זה בגדר חקירה גרידא, או שהיה זה משפט של ממש.
תיאור המאורע בבשורות.
ארבע הבשורות נחלקות בתיאור החקירה, הן בזהות החוקרים והן במועד החקירה, כאשר מתי ומרקוס דומים מאוד בתיאורם ואילו לוקס ויוחנן מספקים פרטים שונים.