בשנת 2007 הזמר נעם רותם הוציא את השיר "ללכת כמו אריה" (מתוך האלבום "עזרה בדרך"), שהוקדש לזכרו של לוטן.
המסר
המסר (בערבית: الرسالة, נקרא גם "המסר: סיפורו של האסלאם" או "מוחמד, שליח האל") הוא סרט קולנוע אפי בבימויו של מוסטפא עאקד, המתעד את חייו של מוחמד, נביא האסלאם.
הסרט יצא לאור בשנת 1976 בגרסה בערבית, ובשנת 1977 בגרסה באנגלית. הוא נחשב לסרט היחיד המתאר את תולדות האסלאם.
עלילה.
הסרט מתעד את חייו של מוחמד במכה, במאה ה-7. המלאך גבריאל מתגלה בחזון של מוחמד, והוא קורא לו להנהיג את העם המוסלמי במכה, ולעבוד את אללה במקום 300 אלילים שהיו הכעבה. מוחמד ומאמיניו נאבקים על זכותם לעבוד את אללה, ומתעמתים עם המנהיגים הפוליטיים והצבאיים המושחתים ששולטים במכה. העימות מוביל אותם בסופו של דבר לגלות באל-מדינה, ההג'רה. לאחר זמן מה, אללה מתגלה למוחמד ומצווה עליו לחזור למכה ולהילחם בשליטים המושחתים, תוך גיוס חסידים רבים ככל האפשר. מוחמד ומאמיניו חוזרים למכה, משחררים את העיר ומנהיגים בה את שלטון האסלאם.
בסרט מתוארים מספר אירועים חשובים בתולדות האסלאם, בהם קרב בדר וקרב אוחוד. רוב העלילה מסופרת מנקודת המבט של חמזה אבן עאבד אל-מוטאליב, דודו של מוחמד, המגולם על ידי אנתוני קווין.
הפקת הסרט.
במאי הסרט, מוסטפא עאקד, מוסלמי סורי-אמריקאי, רצה ליצור את הסרט מתוך תחושת שליחות אישית, כדרך לגשר על הפער בין העולם המערבי לבין העולם המוסלמי. בראיון משנת 1976 הוא אמר:
הפקת הסרט לוותה בקשיים רבים. בתחילה פנה עאקד לאולפנים בהוליווד, אך הם סירבו להתמודד עם הנושא או לממן את הפרויקט. עאקד ניסה להציג את חייו של מוחמד ואת השקפות האסלאם מתוך כבוד, ולשם כך התייעץ עם מספר אנשי דת מוסלמים. הוא קיבל אישור להפקת הסרט מהמועצה האסלאמית העליונה של "אל-אזהר" במצרים, וקיבל הבטחה למימון הפרויקט מממשלות כווית, לוב ומרוקו. צילומי הסרט החלו במרוקו, במימונו של חסן השני, מלך מרוקו. צוות ההפקה עמל במשך ארבעה וחצי חודשים על מנת לבנות את הערים מכה ואל-מדינה כפי שהן נראו בתקופתו של מוחמד, אך לאחר שישה חודשים הודיעה הליגה המוסלמית העולמית בערב הסעודית שהיא מתנגדת לסרט, והמלך ציווה להפסיק את הצילומים. גם אמיר כווית, סבאח אל-סלים אל-סבאח, ביטל את תמיכתו הכספית.
בצר לו, פנה עאקד לרודן מועמר קדאפי, שליט לוב. קדאפי הסכים לממן את הפרויקט, והצילומים הושלמו במשך שישה חודשים נוספים בלוב. קדאפי גם סיפק כאלף חיילים מצבא לוב, שהשתתפו כניצבים.
עאקד צילם בו-זמנית גרסה אנגלית וגרסה ערבית, בה השתתפו שחקנים ערבים. לדבריו, הוא לא יכל להסתפק בדיבוב הסרט מאנגלית לערבית, כי סגנון המשחק הערבי שונה באופן משמעותי מזה של הוליווד.
תיאורו של מוחמד בסרט.
בהתאם למנהג המוסלמי בנושא תיאוריו של מוחמד, הוא לא מוצג על המסך וקולו לא נשמע.
בתחילת הסרט מוצגת הכתובית הבאה:
כלל זה תקף גם לנשותיו של מוחמד, בנותיו (בהן פאטמה), אחייניו, וכן הח'ליפים הראשונים (אבו בכר, עומר בן אל-ח'טאב, עות'מאן בן עפאן ועלי בן אבי טאלב, בן דודו מצד אביו). הדמויות המרכזיות המוצגות בסרט הן דמותו של חמזה, דודו של מוחמד, המגולם בגרסה האנגלית על ידי אנתוני קווין, ובנו המאומץ זיד, המגולם על ידי דמיאן תומאס. חמזה היה מפקד זוטר בקרבות של בדר ואוחוד המתוארים בסרט, שבפועל הונהגו על ידי מוחמד.
בכל פעם שמוחמד נוכח בעלילה, נוכחותו מצוינת על ידי לייטמוטיב של מנגינה עדינה באורגן חשמלי. המילים שהוא אומר אינן נשמעות, ובמקומן אחת הדמויות האחרות (חמזה, זיד או בילאל) חוזרות על המשפט. כאשר הוא נדרש להיות נוכח בסצנה כלשהי בעלילה, הסצנה מצולמת מנקודת המבט שלו.
הסצנה בסרט הקרובה ביותר לתיאורו של מוחמד, או של בני משפחתו, היא כאשר רואים במהלך סצנות הקרב את החרב המפורסמת, בעלת הלהב הכפול, של עלי בן אבי טאלב. כמו כן נראה בסרט קאסווה, הגמל של מוחמד.
פסקול.
פסקול הסרט הולחן ועובד על ידי מוריס ז'אר, ומבוצע על ידי התזמורת הסימפונית של לונדון.
פרסים ומועמדויות.
בשנת 1977 הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול מקורי.
התגובות לסרט.
לאחר השלמת הסרט הודיעה המועצה האסלאמית העליונה של "אל-אזהר" במצרים (שבהתחלה סייעה במחקר ואישרה את התסריט) שהיא מגנה את הסרט ורואה בו עלבון לאסלאם. התנגדות זו, בנוסף להתנגדותה של הליגה המוסלמית העולמית בערב הסעודית, גרמו לכך שהוא לא הוקרן בעולם המוסלמי, פרט לטורקיה ותוניסיה.
במהלך הפקת הסרט נפוצו שמועות חסרות בסיס לפיהן דמותו של מוחמד תוצג בו, והתפקיד יגולם על ידי צ'רלטון הסטון או פיטר או'טול. שמועות אלה גרמו למחאות רבות של מוסלמים בארצות הברית.
כאשר הסרט היה מוכן להקרנת הבכורה בארצות הברית, עדיין נפוצו שמועות לפיהן אנתוני קווין משחק את מוחמד בסרט. שמועות אלה היו בין הגורמים לפיגוע החנפי בוושינגטון. באירוע זה, ארגון טרור מוסלמי הטיל מצור על בניין "בני ברית" בוושינגטון, לקח 149 בני ערובה, ואיים לפוצץ את הבניין על כל יושביו. אחת מדרישות החוטפים הייתה שהקרנת הבכורה של הסרט תבוטל. בסופו של דבר שוכנע מנהיג הארגון להפסיק את המצור, על ידי שגרירים משלוש מדינות מוסלמיות. בתקרית נהרגו שוטר ועיתונאי.
התקריות סביב הסרט הרתיעו את הצופים והוא נכשל בקופות.
לקראת סוף המאה ה-20 הסרט החל להיות מוקרן בארצות ערב, ונפוץ גם בפורמט DVD. מבקריו מציינים בחיוב את הניסיון להציג עמדה מאוזנת ומכבדת של האסלאם ושל מוחמד.
במאה ה-21 נעשו מספר ניסיונות להפיק גרסה מחודשת של הסרט, אך הם לא נשאו פרי.
קד&quot;ם - ילדים ונוער
קד"ם - ילדים ונוער היא עמותה שהוקמה בשנת 2001 ופועלת מאז לפיתוח והפעלת תהליכי קד"ם (קבוצות דיון משפחתיות) בישראל.
קד"ם.
תהליך קד"ם (קבוצת דיון משפחתית Family Group Conference) הוא שיטה חדשה יחסית לפתרון בעיות של קטינים בסיכון ובמצוקה. תוכנית קד"ם מציעה מודל מובנה של קבלת החלטות על ידי המשפחה הגרעינית, הקטין, המשפחה המורחבת ואנשים משמעותיים לקטין ולמשפחה בשיתוף אנשי המקצוע. זהו תהליך וולונטרי וכל המשתתפים מצטרפים ונשארים בו מתוך בחירה. המודל רצוני, בראש ובראשונה לקטין ולמשפחתו, אך ניהולו הנכון מחייב עבודה של מתאם, אשר אחראי לקדם את התהליך ברגישות ובתבונה ולשמור על גבולות התהליך בהתאם לערכי ועקרונות התוכנית.
מחקרי הערכה מראים שמודל קד"ם נוחל הצלחה רבה בתחום הטיפול בקטינים בסיכון וכן בתחום הטיפול בנוער עובר חוק. הניסיון שנצבר עד כה מעלה כי המודל מאפשר להתגבר על קשיים שונים, תורם מאוד לתחושת ההוגנות שחווים המשתתפים בו מקדם מציאת מענים לקשיים שמקורם בייחודיות תרבותית של המשפחה. כמו כן נמצא כי התהליך מעצים את ההורים והמשפחה. לפיכך, תרומת המודל חורגת מהטיפול במצב הסיכון הקונקרטי ומתבטאת גם בהנעת תהליכי צמיחה והתפתחות חיוביים כלליים במשפחה.
פעילות.
העמותה מפעילה תהליכי קד"ם (קבוצות דיון משפחתיות) אשר במסגרתם נפגשים בני נוער הנמצאים במצב של סיכון או משבר (כגון עבריינות) יחד עם בני משפחותיהם ותומכים, נפגע העבירה ותומכיו – אם רלוונטי, ואנשי מקצוע. את הדיון מכין ומנחה מתאם שהוכשר על ידי העמותה. מטרת התהליך היא לגבש תוכנית לתיקון ופתרון המשבר או הסיכון באופן מיטבי, תוך הסכמה ושיתוף פעולה.
כאשר יש צד של נפגע בתהליך, זהו תהליך צדק מאחה, שמטרתו העיקרית היא לתקן את הפגיעה שנגרמה בין הנער הפוגע לנפגע. תהליך כזה עשוי להיות חלופה להליך הפלילי או להשתלב עם הליך פלילי שמתנהל בבית המשפט.
פאדל אל-ג'מאלי
פאדל אל ג'מאלי (בערבית: فاضل الجمالي; 20 באפריל 1903 - 24 במאי 1997) היה פוליטיקאי עיראקי ואיש חינוך. עם היווצרותה של עיראק בשנות ה-30 הוא מילא תפקיד חשוב בעיצוב מערכת החינוך במדינה. השקפותיו היו פאן ערביות וימניות. שימש כראש ממשלת עיראק מ-17 בספטמבר 1953 ועד 29 באפריל 1954. שימש כשר החוץ של עיראק שמונה פעמים.
נולד בכאזמיה למשפחה שיעית. למד באוניברסיטה האמריקנית בביירות, ובמכללה למורים באוניברסיטת קולומביה. את עבודת הדוקטורט שלו בנושא החינוך בקרב הבדואים.
לאחר ההפיכה של יולי 1958 הוא נכלא. ביולי 1961 הוא שוחרר ממאסר.
מרד ינואר
מרד ינואר (בפולנית: powstanie styczniowe) היה התקוממות של המיעוט הפולני בשטחה של האימפריה הרוסית, התקוממות שפרצה ב-22 בינואר 1863. ההתקוממות אירעה באזורים המהווים כיום את פולין, ליטא, לטביה, בלארוס, חלקים מאוקראינה וחלקים ממערב רוסיה. ההתקוממות הסתיימה עם תפיסתם של אחרוני המורדים, בשנת 1865.
בינואר 1863 ההתקוממות כיסתה את ממלכת פולין, בפברואר היא התרחבה לליטא, באפריל ובמאי הגיעה לאזור דאוגאוופילס וויטבסק כמו גם למחוז קייב. מתנדבים, כלי נשק ואספקה הגיעו מגליציה ומהמחיצה הפרוסית. הגיעו גם מתנדבים מאיטליה, הונגריה, צרפת ורוסיה.
ההתקוממות החלה כמחאה ספונטנית של צעירים פולנים נגד גיוס החובה לצבאו של הצאר הרוסי. למרד הצטרפו קצינים בכירים ממוצא פולני וליטאי. המתקוממים היו נחותים במספרם ובחימושם ביחס לצבא הרוסי, ועברו במהרה למלחמת גרילה. הם לא זכו לניצחונות צבאיים בולטים ולא כבשו ערים ראשיות או נקודות צבא מבוצרות. בין המתקוממים היו יהודים שלחמו בגדוד על שם ברק יוסלביץ'. הדיפלומטיה הרוסית טענה כי המרד הוא פרשתה הפנימית וכי התנועה הפולנית מכוונת לסדר האירופי. עם זאת, חשיפת הוועידה הרוסית-פרוסית מ-8 בפברואר 1863 בנושא הזדהות עם פולנים, הפכה את ההתקוממות לבינלאומית ואפשרה למעצמות המערב להשתלט על היוזמה הדיפלומטית