יצירות האמנות של לופז שימש השראה לאמן המאנגה היפני הירוהיקו אראקי, לרוב יצירותיו של לופז מוזכרות, ואף לעיתים מצולמות ישירות, בשערי הגיליונות של ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו. העיצוב של אחד מגיבורי הסדרה, התבסס על עיצוב שעשה לופז לשער הניו יורק טיימס.
וישונטה
וישונטה (בהונגרית: Visonta) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בוישונטה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,505 ובשנת 2021 רק 1,224 תושבים.
האזור היה מיושב מהמאה ה-14 והוא מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1279.
יהודי וישונטה.
יהודים חיו בוישונטה במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
משה בן שלמה מסלרנו
רבי משה בן שלמה מסלרנו חי ופעל במחצית הראשונה של המאה ה-13, (נפטר ב-30 בינואר 1279), הוא היה רב ופילוסוף מחכמי איטליה בתקופת הראשונים. המפרש הראשון ל"מורה נבוכים" לרמב"ם.
ביוגרפיה.
מעט ידוע על חייו ופועלו. הוא היה מתלמידיו של יעקב אנטולי שנולד ב-1194, מחכמי פרובנס, שכתב את חיבוריו ברוח דעתו של הרמב"ם.
משה סלרנו היה מהראשונים שחיבר פירוש על ספרו של הרמב"ם, מורה נבוכים. החיבור נכתב באמצעה של המאה ה-13.
חיבור נוסף שכתב, הוא ספר בשם 'הטענות', שם הוא מתאר סדרה של דיונים בינו לבין מלומדים נוצרים.
אף הוא כרבו, היה חסיד האסכולה המיימונית, וחיבר את הפירוש הראשון למורה הנבוכים. החיבור כולל פירוש על שני החלקים הראשונים בלבד, וכפי הנראה נפטר בטרם סיים את עבודתו זה, ובנו, ישעיה, סיים את כתיבת החיבור.
כמו כן חיבר מילון מונחים פילוסופיים עברי-איטלקי, וכן ספר בשם 'מאמר האמונה' שלא השתמר.
סונטת סתיו
סונטת סתיו (בשוודית: Höstsonaten) הוא סרט דרמה משנת 1978 שנכתב ובוים בידי אינגמר ברגמן, עם אינגריד ברגמן, ליב אולמן ולנה נימן בתפקידים הראשיים.
זה סרטה האחרון של אינגריד ברגמן ושיתוף הפעולה היחיד שלה עם אינגמר ברגמן.
חלק מהעלילה מתואר בפלשבק בו מופיעה לין אולמן, בתם המשותפת של אינגמר ברגמן וליב אולמן, בתור אווה הילדה (ללא מילים).
הסרט עובד גם להצגת תיאטרון והוצג גם בישראל - בהבימה (עם ליא קניג וטטיאנה קנליס אולייר) ובבית צבי.
העלילה הדרמטית היא על מפגש של יממה בין אם לבתה אותה לא ראתה שבע שנים ועל השיחות הטעונות בין שתיהן על רקע משקעי ותסכולי העבר. במסע כואב אל תוך הלילה נחשפים רגשות שהודחקו, מטענים אותם הזמן והמרחק לא הצליחו לעמעם.
הסרט הופץ בישראל על ידי פורום פילם.
תקציר העלילה.
שרלוט אנדרגסט (אינגריד ברגמן) היא פסנתרנית בעל שם בינלאומי. בתה אווה (ליב אולמן), גרה בכפר קטן עם בעלה ויקטור (הלבר ביורק) המשמש ככומר הקהילה. היה להם ילד, אריק, שטבע באגם. אתם גרה גם אחותה הלנה (לנה נימן). הלנה חולה במחלה נוירלוגית קשה הגורמת לה לשיתוק והפרעות קשות בדיבור. רק אווה מסוגלת להבין אותה ולטפל בה.
שרלוט שהייתה עסוקה בקריירה שלה הכניסה את הלנה למוסד סיעודי. לאחר שאריק מת החליטה אווה בהסכמת בעלה להעביר את הלנה לביתם בלי להודיע לשרלוט.
בעלה האחרון של שרלוט היה הצ'לן לאונרדו והוא מת מסרטן. אווה שלא ראתה את אמה שבע שנים החליטה להזמין אותה לביתם כדי לעודד אותה. שרלוט מופתעת למצוא בדירה את הלנה ואווה אומרת שלא הודיעה לה על כך כי חששה שלא תגיע בגלל זה. הלנה מוציאה בקושי את המילה "אמא" ושרלוט מלטפת אותה בבמט קפוא.
אווה הכינה לאמה את נגינה הפרלוד מס' 2 של שופן. היא מנגנת ושרלוט בפנים קפואות מתקשה לשבח את נגינתה ומדגימה לה בנגינה ללא תווים איך צריך לנגן את הפרלוד.
בלילה חולמת שרלוט שאווה מנסה לחנוק אותה ומתעוררת בצווחה. אווה מגיעה לחדרה ואז מתחיל דוח שיח ארוך בין האם והבת. אווה מאשימה את אמה בהזנחת המשפחה ובהתרכזות רק בעצמה ובקריירה שלה ובכך שהכריחה אותה לבצע הפלה כשהייתה בגיל ההתבגרות ושרלוט מודה שיש בה איזו נכות רגשית כי לא קבלה שום רגשות אהבה מהוריה.
הלנה זוחלת לחדרם וממלמלת "אמא" אך הן לא שומעות אותה.
שרלוט מותשת, את המצב מציל האמרגן שלה פאול (גונאר ביוגסטרנד) שמציע לה הופעה (הם משוחחים באנגלית). שרלוט מקצרת את ביקורה ונפרדת מאווה. אווה כותבת מכתב התנצלות ונותנת לוויקטור לשלוח אותו למרות שהם בטוחים שמרגוט לא תפתח אותו.
מוראוויה
אלויס אהור
אלויס אהור ( גרמנית:Alois Auer : 1 במאי 1813 - 10 ביולי 1869) היה מדפיס, ממציא ומאייר בוטני אוסטרי. הוא הפיק מספר עבודות בגרמנית ובשפות אחרות. הוא היה מנהל בית הדפוס הרשמי של המדינה האוסטרית שהדפיס איורים בעל עניין מדעי וייצר התקדמות רבה בטכנולוגיית ההדפסה.
חיים וקריירה.
אהור נולד בעיר וולס האוסטרית, והוכשר כמלחין. ברגעי הפנאי שלו למד צרפתית, איטלקית, אנגלית ושפות אחרות, בהן עבר בחינה בשנים 1835 ו- 1836 באוניברסיטת וינה. הקריירה המוקדמת של אהור החלה באוקטובר 1837 עם מינוי לפרופסור לאיטלקית בגימנסיה בלינץ. הוא רכש שליטה בשפות אחרות במהלך מסעותיו בגרמניה, שווייץ, צרפת ואנגליה משנת 1839.
אהור למד את טכניקות הטיפוגרפיות שבהן ישתמש כאשר יהיה מנהל בית הדפוס של חצר המלכות בווינה בשנת 1841. גופני הדפוס שהשתמש בהם איפשרו גמישות רבה יותר בהדפסה. הם עמדו בדרישות של 500 ניבים אירופיים (לא כולל רוסית, טורקית ועברית) וכמעט 150 שפות בעולם. בניהולו הפך משרד הדפוס הקיסרי לאחד המפעלים הגדולים מסוגו באירופה. הוא נשאר שם עד 1868.
העבודה הראשונה שפורסמה בנושא "הדפסת טבע" (בגרמנית: Naturselbstdruck) הייתה שכלול תהליך הדפסת ציורים בוטניים (1853). כוונתו הייתה לייצר אובייקטים אמנותיים-מדעיים, תוך צמצום גדול של הבעיות בשימוש בצמחי מרפא ויצירות טבע אחרות. מאייר אחר, הנרי ברדבורי, החל לייצר עבודות בתהליך דומה לאחר שראה את המצאתו של אהור.
העניין במדעי הטבע, הפיזיקה והשפות הביא לפרסומים שכללו יצירות משלו. תהליכי ההדפסה השונים והיסטוריה נרחבת של בית הדפוס הממלכתי עצמו. מלבד הכרכים והתבניות שנוצרו בתהליך מיוחד, הוא גם הפיק כמה מהספרים המוקדמים ביותר בשילוב תצלומים.
הוא המציא מערכת 'טיפומטרית', המאפשרת שימוש במספר רב של גופנים זרים קישוטיים בתהליך ההדפסה.
תפקידו בדפוס המלכותי כלל פיקח על התקדמות טכנולוגיות בתחום העיתונות המודפסת, ותהליכים טיפוגרפיים חדשים. בווינה בשנת 1858, אהור המציא את ההדפסה של עיתונים מגליל נייר רציף, אך זו נפוצה בארצות הברית על ידי ויליאם בולוק כעבור חמש שנים.
רן בר זיק
וולטה סולאר
וולטה סולאר (באנגלית: Volta Solar) היא חברה ישראלית מתחום האנרגיה הסולארית, העוסקת בהקמה של מערכות סולאריות על גגות בתים פרטיים, מסחריים ומבני ציבור. החברה הוקמה ב-2017.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 2017 על ידי ערן טל וטל הרכבי, במטרה להאיץ את המעבר לאנרגיה מתחדשת באמצעות שימוש באנרגיה סולארית ירוקה על ידי התקנת מערכות סולאריות על גגות בצורה פשוטה, אסתטית ונגישה. החברה מקימה, מתחזקת ומתפעלת מערכות סולאריות על גגות בתים פרטיים, מבני מגורים משותפים, מבני מסחר ותעשייה ומבנים מוניציפליים, במגוון מודלים כלכליים כגון רכישה, חכירה (ליסינג סולארי) ושותפות עם בעלי הגג.
וולטה סולאר חברה במועצה הישראלית לבניה ירוקה ובאיגוד חברות אנרגיה ירוקה לישראל.
פעילות.
החברה פועלת בשלל אופנים להרכבת מערכות סולאריות על גגות של בניינים בישראל.
אחד ממודלי העבודה של וולטה סולאר הוא ליסינג סולארי. כחלק מהמודל היא מתקינה מערכת סולארית על בניין כלשהו בבעלותה במימון מלא שלה, ולאחר מכן גם מתפעלת ומתחזקת את המערכת על חשבונה. כאשר נוצר חשמל עודף במערכת, בעליו של המבנה יכול להשתמש בעודף החשמל. מדובר בחכירה תפעולית, שמתבצעת באמצעות הקמה של מערכות סולאריות על גגות בתים, מרכזי מסחר, מבני תעשייה ומבני ציבור.
אספקט נוסף בפעילות החברה כולל מכירה של מערכות סולארית והתקנתן על בניינים. החברה אחראית לתכנון ולעיצוב המערכת כך שתתאים לצורת הגג שעליו היא מותקנת. כמו כן, היא מבצעת טיפול בסוגיות הרישוי מול חברת חשמל וגורמי רגולציה נוספים, ומתקינה את המערכת עצמה על הגג. החברה גם אחראית לניטור ולתחזוקה של המערכת לאחר התקנתה. קניית המערכת מאפשרת ללקוח לבחור האם כל האנרגיה המיוצרת במערכת הסולארית תוזרם לרשת החשמל והלקוח יקבל תעריף בהתאם לגודל המערכת שלו, או שיעדיף שהאנרגיה תוזרם לשימוש במבנה, והעודפים שלה (בשעות שבהן המערכת מייצרת יותר מאשר צורכי המבנה) יוזרמו לרשת החשמל.
בית הכנסת בית אהרון (סקופיה)
בית הכנסת בית אהרון (במקדונית: ) היה בית הכנסת הראשון שנבנה בסקופיה. בית הכנסת היה ממוקם ברובע היהודי, לצד בית הכנסת בית יעקב.
היסטוריה.
בית הכנסת בית אהרון נבנה בסקופיה ב-1366.
בית הכנסת נפגע קשות לאחר השריפות ב-1628 וב-1637, ונבנה מחדש לאחר כל שריפה.
בית הכנסת נהרס לאחר רעידת האדמה בסקופיה ב-1963, ועל הריסותיו של בית הכנסת נמצא המרכז להנצחת השואה של יהודי מקדוניה.
אקוולייזר פרמטרי
הפסקת אוכל
הפסקת אוכל היא תוכנית טלוויזיה העשרה ישראלית לילדים בנושא אוכל ותזונה בהנחיית רותי רוסו ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנת 2016, ולאחר מכן עלתה לשידור בכאן חינוכית.
מבנה התוכנית.
בכל תוכנית מתארח שף או מומחה תזונה לשיחה עם רותי ועם פאנל של 4 ילדים סקרנים לשיחה על אוכל, תזונה ובישול. כל פרק בתוכנית מתאר נושא שונה שקשור לאוכל ותזונה ביניהם: פירות, ירקות, בשר, חטיפים, מוצרי חלב, עיצוב התזונה, חוש הטעם וכו'.
יחסי ישראל–צ'כוסלובקיה
אודי טאוב