האבחון הקליני של טרשת האוזן יכול להתבצע על ידי היסטוריה רפואית מפורטת, בדיקה גופנית והערכת שמיעה. לרוב חולים עם טרשת האוזן יראו ירידת שמיעה פרוגרסיבית אטית, לרוב בשתי האוזניים ולעיתים קרובות אסימטרית, בדרך כלל בגילאים 15–45 שנים. על פי אמט (Emmett) (1993) ההתקדמות של ירידת השמיעה יכולה להיות מזורזת באוכלוסייה הצעירה במהלך היריון וייתכן שאף בקרב נשים המשתמשות בגלולות למניעת היריון. במחקר של ליפי (Lippy) ועמיתיו (2005) לא נראה קשר משמעותי בין ילודה ומספר הילדים לירידה בשמיעה וקשר בין הנקה לעוצמת הירידה בשמיעה בקרב נשים עם טרשת האוזן. באופן אופייני חולים אלה מדברים חלש (low volume speech) שכן הם שומעים את קולם בהולכה גרמית.
במקרים בהם האבחנה אינה ברורה, או כשיש הידרדרות בשמיעה לאחר ניתוח, ניתן לבצע בדיקת טומוגרפיה ממוחשבת (CT) על מנת להעריך את מיקום התותב, טרשת אוזן באוזן הפנימית, ורטיגו, חשד להתבקעות התעלה העליונה (superior-canal) וכו'.
טיפול.
במרבית המקרים ניתן לטפל בליקוי השמיעה ההולכתי באמצעות ניתוח. עם זאת, במבט לטווח ארוך מרבית החולים מפתחים ליקוי שמיעה מעורב בדרגה קלה עד חמורה. מחקרים הראו כי ניתוח יכול לדחות את הצורך בשיקום שמיעתי על ידי מכשירי שמיעה, אך לא למנוע אותו.
ניתוח.
כ-90% מהפגיעות ממוקמות סמוך לחלון הסגלגל ומובילות לקיבעון של הארכוף וכתוצאה מכך לירידה הולכתית בשמיעה. ניתן לטפל בכך בעזרת ניתוח להסרה מלאה או חלקית של בסיס הארכוף והחלפתו בתותב. כיום זהו הטיפול הנפוץ בטרשת האוזן.
המטרה הראשית של ניתוח הארכובה ההיא להביא לשמיעה בטווח הנורמה על ידי עיקוף הארכוף המקובעת לצורך מעבר גלי הקול לאוזן הפנימית. ישנן שתי טכניקות ניתוחיות:
סטפדקטומיה: בה מסירים את בסיס הארכוף, אוטמים את החלון הסגלגל ומרכיבים תותב בין עצם הסדן לגומחה של החלון הסגלגל.
סטפדטומי: נעשה נקב בבסיס הארכוף על ידי מקדחה או לייזר, ומתאימים תותב מהסדן לתוך הנקב שנוצר.
בשתי טכניקות אלה לרוב חותכים את גיד הארכוף, מפרידים את מפרק הסדן-ארכוף ומסירים את המבנה העליון של הארכוף. הניתוח נערך לרוב בהרדמה מקומית.
טיפול תרופתי.
"נתרן-פלואורי." נתרן-פלואורי ונגזרות אחרות של פלואוריד הם אנטגוניסטים רבי עוצמה לשינוי פתולוגי של העצם, המורידים פעילות אוסטאוקלסטית ואוסטאוליזיס (osteolysis) עוקב. פלואוריד מוריד את קליטת הסולפט באמצעות מוביל סולפט דיספלזיה דיאסטרופי (diastrophic dysplasia sulfate transporter (DDST)). נראה כי נתרן-פלואורי מייצב את אובדן העצם האוסטאופורוטי ואת מחלת פאג'ט (Paget's disease). ורטיאיאנן (Vartiainen) ועמיתיו (1996,1997) דיווחו כי נצפה שיפור משמעותי בספי השמיעה בהולכת אוויר בקרב חולים ששתו מי ברז עם תוספת פלואוריד לעומת אלה ששתו מים עם מעט פלואוריד. קולטי (Colletti) ועמיתיו (1991) הראו כי לפלואוריד יש אפקט מייצב על טרשת אוזן פעילה. עם זאת לטיפול בפלואוריד ישנה מגרעה של תופעות לוואי משמעותיות כתוצאה משימוש ארוך טווח (מעל שישה חודשים). טיפול זה הוא היסטורי ויישומו אינו נתמך במידע מבוסס. הסיבה העיקרית שאין מטפלים באמצעות נתרן-פלואורי היא לא הרעילות שלו אלא היעילות המועטה שלו בנוגע לטרשת האוזן.
"ביספוספונטים" (Bisphosphonates). מספר חוקרים הציעו טיפול באמצעות ביספוספונטים כתחליף לטיפול באמצעות נתרן-פלואורי במקרים בהם המטופל רגיש לטיפול זה. על ידי חסימת פעילות תאי העצם יורדת כמות תוצרי התפרקות העצם וההפצה שלהם ממעטפת האוזן הפנימית לפרילימפה. במקרים נדירים ביותר ישנו קשר לנמק העצם של הלסת, רעלת של הכליות וסרטן הוושט, התלוי במינון ובזמן השימוש.
נתונים סטטיסטיים.
טרשת האוזן היא הגורם ל-5-9% מכלל ירידות השמיעה ו-18-22% מירידות השמיעה ההולכתיות.
המחלה היא דו צדדית בקרב 70-80% מהחולים והתסמינים קורים בהתאם לאתר בו הטרשת מתמקדת.
לשכיחות של טרשת האוזן הקלינית יש טווחים בין-גזעיים רחבים. בקרב לבנים השכיחות היא 0.04-1%, במדינות אסייתיות השכיחות נמוכה בהרבה והיא מתקרבת לאפס בקרב שחורים, עם חריגות מעטות ברחבי העולם. השכיחות של טרשת אוזן היסטולוגית היא כפי עשרה מהקלינית ומגיעה ל-10% בקרב לבנים, 5% בקרב אסייתים ו-1% בקרב שחורים.
מקורות ספרותיים רבים מראים יחס במחלה הקלינית בין גברים לנשים של 1:2-3. עם זאת לא נראה הבדל בין המינים במחקרים היסטולוגיים. גיל התפרצות המחלה נע בין 15–45 שנים.
בשני שלישים מהחולים יש היסטוריה משפחתית של חירשות.
השכיחות לקיבוע של עצם הפטיש (Malleus) הקשורה לטרשת האוזן היא 1-10%.
אריה לוין (שגריר)
אריה לוין (נולד ב-1930) הוא דיפלומט ישראלי. כיהן כשגריר ישראל ברוסיה בין השנים 1991–1992 וכסגן שגריר ישראל באו"ם.
ביוגרפיה.
לוין נולד למשפחה רוסית-יהודית בטהראן, איראן ב-1930, ולמד בבית ספר יסודי יהודי איראני ובבית ספר תיכון אמריקני בטהראן. לפני שעלה לישראל באוקטובר 1950 עבד בארגון עלייה וניהל מחנה פליטים. משעלה לישראל שירת כקצין באגף המודיעין ולמד לימודי מזרח תיכון ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1958 מונה לראש יחידת מחקר מודיעיני של מדינות לא ערביות של המזרח התיכון וקרן אפריקה. ב-1962 הצטרף למשרד החוץ כראש דסק איראן וקרן אפריקה. כשנה לאחר מכן שירת כמזכיר הראשון בשגרירות ישראל אדיס אבבה אתיופיה. ב-1965 מונה לוין לראש המשלחת הדיפלומטית לרואנדה במרכז אפריקה. ב-1967 היה יועץ בשגרירות ישראל בפריז צרפת.
לוין שירת כציר מוסמך של המשלחת הדיפלומטית של ישראל לטהראן ב-1973. מספטמבר 1977 שירת כמנהל המחלקה של המזרח התיכון במשרד החוץ בירושלים. בתפקיד זה הוא נשלח למשרד החוץ הטורקי לשיחות עם ראש אגף המודיעין של המשרד. במקביל היה מראשי הוועד של עובדי משרד החוץ.
בשנים 1981–1985 כיהן כסגן ראש המשלחת הישראלית לאו"ם בניו יורק. בשנת 1984 מילא לזמן מה את תפקיד השגריר באו"ם בפועל.
ב-1985 הוא שב לירושלים לשרת כראש המרכז למחקר מדיני במשרד החוץ. ב-1988 הוא מונה על ידי ראש הממשלה יצחק שמיר להוביל קבוצה דיפלומטית לברית המועצות במטרה לחדש את הקשרים הדיפלומטיים בינה לבין ישראל.
ב-1990 מונה ליועץ בכיר לברית המועצות ושנה לאחר מכן עם חידוש קשרים דיפלומטיים מלאים עם ברית המועצות הוא מונה לשגריר וציר בכיר בברית המועצות. בפברואר הוא הגיש את כתב האמנתו לבוריס ילצין, נשיא הממשלה הרוסית, שירשה את ברית המועצות. בשנת 2000 הוא נשלח מטעם ישראל כנציג להיות עד לבחירות הנשיאותיות ברוסיה.
לוין פעיל בתחום הסביבתי, בייצור אנרגיה מפסולת כמקור לאנרגיה נקייה. הוא עבד בקידום פרויקטים חדשניים בביולוגיה מולקולרית ובחיפוש מקורות אנרגיה בנגב ובחיפוש נפט וגז בישראל.
הוא מתגורר בירושלים עם אשתו עליזה, מוזיקאית נגנית כנר, שהצטרפה לתזמורת הסימפונית המלכותית של אתיופיה, בעת ששירת כמזכיר ראשון בשגרירות ישראל.
ספרים וכתבים.
לוין פרסם מאמרים על יחסי ישראל-רוסיה וישראל-איראן בכתבי-עת רוסיים. הוא המחבר של הספר "שליח למוסקבה: זכרונותיו של שגריר ישראלי 1988-92”. ביחס לספרו ציין אבא אבן ש"לאריה לוין יש סיפור דרמטי לספר בספרו והוא עושה זאת בסגנון וברגש"
קולדו אלברז
מיפוי סאמון
מיפוי סאמון (באנגלית: Sammon Mapping או Sammon projection) הוא אלגוריתם שממפה מרחב ממימד גבוה אל מרחב ממימד נמוך, תוך ניסיון לשמר את המבנה של המרחקים בין הנקודות במרחב הרב ממדי, במרחב ממימד נמוך. האלגוריתם הוצע על ידי ג'ון סאמון בשנת 1969.
האלגוריתם מציג גישה לא-ליניארית שכן המיפוי לא בהכרח מיוצג כקומבינציה ליניארית של המשתנים המקוריים, בניגוד לשיטות ליניאריות כמו PCA.
תיאור האלגוריתם.
נגדיר את המרחק בין האובייקט ה-i והאובייקט ה-j מהמרחב המקורי כ-formula_1, ואת המרחק בין ההטלות שלהם על המרחב ממימד נמוך כ-formula_2.
מטרת האלגוריתם היא להביא למינימום את פונקציית השגיאה שנתונה על ידי:
המינימיזציה יכולה להתבצע בעזרת אופטימיזציית Gradient descent, או בשיטות אחרות, בדרך כלל שיטות איטרטיביות.
מיפוי סאמון היה אחת מהשיטות הלא-ליניאריות להורדת ממדים המצליחות ביותר מאז פרסומה בשנת 1969.
סרגיי קבוצ'קין
סרגיי פרוקופייביץ' קבוצ'קין (6 באוקטובר 1938 - 29 בדצמבר 2007) היה כדורגלן קזחי שבילה את רב הקריירה שלו בקבוצת קאיראט אלמטי בעמדת החלוץ וכבש במדיה 62 שערים ב-232 הופעות. לקראת סוף הקריירה שיחק בוסטוק בה שימש כעוזר מאמן לאחר הפרישה, ובהמשך מונה למאמן הקבוצה ואף חזר ל-2 קדנציות אימון בקבוצה. הוא אימן גם באוקז'טפס ובאקיבסטוז.
בשנת 2003 נבחר לייצג את קזחסטן בתחרות פרסי היובל של אופ"א.
אריה לוין (פירושונים)
יוג'ין סידורנקו
יוג'ין סידורנקו (נולד ב-19 במרץ 1989) הוא כדורגלן מולדובני המשחק בעמדת החלוץ בזימברו קישינב.
קריירה.
סידורנקו התחיל את הקריירה שלו בזימברו קישינב במדיה רשם 09 הופעות וכבש 11 שערים בקבוצה הבוגרת במשך 5 עונות.
בקיץ חתם במ.כ. נצרת עילית בה כבש 6 שערים ב-33 הופעות בליגה והיה קרוב לעלות עם הקבוצה לליגת העל.
ב-27 ביוני 2013, סידורנקו חתם בטום טומסק הליגת העל הרוסית. לאחר שמיעט לקבל דקות משחק בטומסק, בינואר הושאל לחימיק דזרז'ינסק.
בקיץ חזר לקדנציה שנייה במ.כ. נצרת עילית כשחקן מושאל עד לסיום העונה. את עונת התחיל כשחקן חופשי, אך בנובמבר חזר לנצרת עילית. בינואר חזר למולדובה כאשר חתם במילסאמי אורחיי.
ב-6 באפריל 2018 חתם בזימברו קישינב.
ב-27 במרץ 2021, סידורנקו חתם בא-סווייק מליגת העל העומאנית.
בקיץ , סידורנקו חתם בזימברו קישינב