היא כוללת מנוע חשמלי אחורי המספק 286 כ"ס ומומנט מרבי של 40.8 קג"מ. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.8 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 180 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 80 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 460 ק"מ בתקן WLTP. טעינת הסוללה שבדגם אפשרית גם באמצעות עמדת טעינה מהירה DC בהספק של עד 150 קילוואט. טעינה של הסוללה באמצעות מטען מהיר מקיבולת של 10% עד 80% דורשת המתנה של 34 דקות בלבד וטעינה של 10 דקות מספיקה לטווח נסיעה של 100 ק"מ. צריכת האנרגיה המשולבת עומדת על 18.5 עד 18.9 קוט"ש לכל 100 ק"מ.
מתיחת פנים שנת 2021.
באוגוסט 2021 חשפה ב.מ.וו את מתיחת הפנים ל-iX3. מתיחת הפנים כללה שדרוג לעיצוב החיצוני ליותר מודרני בתוספת חבילת M ספורט כסטנדרט המציעה עיצוב ספורטיבי יותר לרכב, פנים הרכב קיבל שדרוג במערכת המולטימדיה. בתחום ההנעה אין כל שינוי. מתיחת הפנים הגיעה לישראל ב-10 באפריל 2022.
איז'אק פרלמוטר
איז'אק (יצחק) פרלמוטר (בהונגרית: Perlmutter Izsák; 2 ביולי 1866, פשט – 13 באפריל 1932, בודפשט) היה צייר יהודי-הונגרי שתמונותיו מוחזקות הן במוזיאונים ידועים והן באוספים פרטיים.
ביוגרפיה.
פרלמוטר נולד במשפחה יהודית. אביו, דיולה פרלמוטר, היה גם כן צייר, אך חובב, שלמד ציור גם בפריז. אמו הייתה קרולינה גרובר. המשפחה הייתה אמידה גם מצד אמו, אך סבו מצד אביו, יעקב פרלמוטר, היה הבעלים של אינספור בתי דירות החל משנות ה-50 של המאה ה-19 ובמשך זמן מה היה הבעלים גם של מבשלת הבירה קבאניה שנרכשה מאוחר יותר על ידי אנטון דרהר. (Dreher Sörgyárak Zrt, שבסיסה בבודפשט, כולל קבאניה (רובע 10), היא הגדולה היום מבין ארבע מבשלות הבירה בהונגריה, עם קיבולת שנתית של 2.4 מיליון הקטוליטר).
לימודיו ויצירתו.
פרלמוטר החל את לימודי הציור שלו בבודפשט ולאחר מכן המשיך באקדמיה ז'וליאן בפריז. הוא חזר לממלכת הונגריה, ועבד עם שאנדור ביהארי. לאחר מכן נסע שוב לפריז. ב-1898 עבר להולנד, שם הושפע מאוד מיוסף ישראלס. תחילה השתקע במושבת האמנים לארן ולאחר מכן עבר לוולנדם, שם עבד באופן עצמאי. שם צייר תמונה בשם "תפילה" שנמצאת באוסף הגלריה הלאומית של הונגריה, וכן את ה"ביקור יום ראשון" שנמצאת בהמוזיאון והארכיון היהודי-הונגרי בבודפשט. המאפיינים המשותפים של העבודות ה"הולנדיות" הם גוונים כהים וצבעים חזקים.
חזר הביתה ב-1904, יצר במושבת האמנים של סולנוק. שם צייר בעיקר תמונות מהחיים, נופים ופנים בתי איכרים. שלוש מהן ניתן למצוא גם כן בגלריה הלאומית של הונגריה. לאחר מכן עבד בבנסקה ביסטריצה (אז הונגריה כיום בסלובקיה). מאוחר יותר בנה את ביתו ברחוב וברובע הוילות בראקושפלוטה (רובע 15 של בודפשט, היום) שהייתה שייכת כרובע לעיר העצמאית (אז) ראקושפלוטה בין 1869 לבין 1929 ואז הועברה לעיר העצמאית (אז) אויפשט (רובע 4 של בודפשט, היום). ידועים מספר דיוקנאות איכרים שלו מתקופה זו. הוא צייר גם סדרות ציורים על משפחתו, על ביתו ועל הגינה שלו. בניגוד לתמונות קודמות בהולנד, אלו מתקופה זו מתאפיינות בצבעים בהירים ומוארים, כמו בתמונות המתארות את בתו המאומצת קליאו. ניתן לסווג יצירות אלו כציור אר נובו הונגרי. בסופו של דבר הוא השתקע בבודפשט, אך משם ביקר גם בכפרי האזור, בחיפוש אחר נושאים לציור.
הוא נפטר מדלקת ריאות באביב 1932. בצוואתו, השאיר את ציוריו, את הווילה ואת בית המגורים שלו בשדרת אנדראשי 60 (כיום מוזיאון בית הטרור) לקהילה היהודית של פשט, בתנאי ששלושה רבעים מרכושו ישמשו לעזרה לקשישים, חסרי יכולת. אמנים. את הרבע הנותר ציווה להקמת מוזיאון יהודי.
תערוכותיו.
גם דיוקנאותיו העצמיים תופסים מקום חשוב ביצירתו, שאחד מהם נרכש על ידי גלריית אופיצי בפירנצה. בתערוכות רבות זכתה אמנותו להכרה. ב: ברלין, ברמן, פריז, מינכן, רוטרדם. הוא נבחר כחבר באגודה על שם הצייר פאל סיניאי מרשה, אף על פי שלא אהב את קבוצות הציירים, אלא יצר באופן עצמאי.
בשנת 2003 ארגן המוזיאון והארכיון היהודי-ההונגרי תערוכה של יצירתו, שהציגה 32 מציוריו. בנובמבר 2013 הציגה גלריית קיזלבך את האוסף הנסתר עד אז של אספן האמנות החובבן אישטוואן קבשי, כולל כמה ציורי פרלמוטר.
ז'אן קהוואג'י
זַ'אן קַהְוַואגִ'י (בערבית: جان قهوجي; תעתיק מדויק: גַ'אן קַהְוַגִ'י) נולד ב-23 בספטמבר 1953) הוא גנרל לבנוני בדימוס אשר שימש כמפקד הכוחות המזוינים של לבנון (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2008–2017.
ביוגרפיה.
קהוואג'י נולד בעין אבל ב-23 בספטמבר 1953. הוא בן לעדה הנוצרית-מארונית. ב-1973 הוא התגייס לצבא לבנון ועבר אימונים בארצות הברית, איטליה, גרמניה ושוודיה. ב-1992 הוא מונה למפקד הרגימנט המוטס. ב-1999 הוא מונה לראש מטה הבריגדה ה-11, וב-2001 מונה לסגן מפקד הבריגדה ה-7. ב-2002 מונה למפקד הבריגדה ה-2. הוא טיפס בסולם הדרגות וב-2008 מונה למפקד הכוחות המזוינים של לבנון במקום מישל סולימאן שהפך לנשיא לבנון. כהונתו הוארכה פעמיים. ב-8 במרץ 2017 הוא סיים את תפקידו והוחלף בידי ג'וזף עאון.
קורה ואן ניואנהאוזן
קורנליה "קורה" ואן ניואנהאוזן (בהולנדית: Cornelia "Cora" van Nieuwenhuizen; נולדה ב-12 ביוני 1963) היא פוליטיקאית הולנדית הפועלת מטעם מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה. שימשה כשרת התשתיות וניהול המים של הולנד.
ביוגרפיה.
ניואנהאוזן נולדה ברידרקרק ב-12 ביוני 1963. היא למדה גאוגרפיה באוניברסיטת אוטרכט וב-1994 הצטרפה למפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה וכיהנה כחברה מטעמה במועצת Oisterwijk בין 1994–2006. ב-2010 נבחרה כחברה בבית הנבחרים של הולנד, וב-2012 נבחרה בפעם השנייה ושימשה כיו"ר ועדת הכספים.
ב-2014 נבחרה לפרלמנט האירופי ושימשה כסגנית המתאמת של הקבוצה הפרלמנטרית בוועדה לענייני כלכלה ומטבע. מאוחר יותר, היא הצטרפה לוועדה המיוחדת לפסיקת מס ואמצעים אחרים דומים באופיים או בהשפעתם בשנת 2015. בנוסף, היא כיהנה בתפקיד סגנית יו"ר המשלחת של הפרלמנט ליחסים עם הודו.
ב-26 באוקטובר 2017 מונתה ניואנהאוזן לשרת התשתיות וניהול המים בקבינט השלישי של מארק רוטה. ב-15 בינואר 2021 התפטר מתפקידו אריק ויבס שר הכלכלה ומדיניות האקלים. ניואנהאוזן נבחרה כממלאת מקומו עד 20 בינואר 2021 אז הוחלפה בידי באס ואן ט' ווט. ב-31 באוגוסט של אותה שנה התפטרה ניואנהאוזן מתפקידה כדי להפוך ליו"ר אנרגיה-הולנד - ארגון לובינג המתקדם בתחום האנרגיה.
הטעייה משמחת
דוד פ'ראנסייא
רבי דוד פ'ראנסייא היה רב ודיין באזמיר, ורבה של יוזיל חיסאר. מחבר ספר בד.
תולדותיו.
נולד לרב אליה פ'ראנסייא, שחיבר ספר דרשות בשם "דוד במצודה", בזמן שהיה בבית הכלא, המוקדש לעניין מעלת הייסורין שאבד ולא נדפס. למד 35 שנה והיה לחכם ולדיין באזמיר, למד בין היתר גם אצל רבי אליהו הכהן, מחבר ספר מעיל צדקה, אותו מכנה: , מהרב חיים שלמה אבן עזרא, מחבר ספר "יד שלמה" וכן למד מהרב ישראל עוזיאל, חתנו של הרב מאיר מצליח. לאחר מכן התקבל כרב ושופט לעיר יוזיל חיסאר. במשך תקופה ישב כדיין בבית דינו של הרב יוסף רפאל חזן. נישא לאישטרילייא, שנפטרה בשנת התר"ה.
בשנת התקנ"ד חתם הרב דוד על פסק יחד עם הרב חייא פונטרימולי והרב יצחק מאיו, ובשנת התק"ע חתום על פסק יחד עם הרב פונטרימולי ועם הרב מצליח הלוי. בדרשותיו, מרבה הרב דוד לצטט מדברי אביו, ממנו יצק תורה, ומכתבי סבו מצד אמו.
באלול ה'תקפ"ב כבר כיהן כרב עיר, עת דרש ביוזיל חיסאר דרשה לזכר גביר שנפטר בעיר.
בנו היה ר' אברהם, שנפטר יחד עם בנו שלו, הרב חיים פאראנסייא. בנו של הרב חיים היה הרב אברהם דוד, שנקרא על שם אביו על שם סבו. בתו הייתה ריינא, שנפטרה בשנת התרל"ז, שנישאה לרב שמואל אלאזראקי, שעלה לטבריה ונפטר בה' באלול התרי"ז. נכדים נוספים של הרב, מבנותיו, היו הרב אליה אלזאראקי, שגם היה מתלמידי סבו, והרב סעדיה יוסף בן יקר, מוציאי ספרו לאור.
נפטר באיידין בכ"ה בכסלו ה'תר"ט.
חיבורו.
אצל נכדי הרב (בני בנותיו), על פי עדותם, היו עוד כתבים רבים בהלכה ובאגדה, חלקם נרקבו ולא היו קריאים, ואת חלקם הם התעתדו להדפיס, אך לא נודע מה עלה בגורלם.
מקס זקסנהיימר
מקס זקסנהיימר (בגרמנית: Max Sachsenheimer; 5 בדצמבר 1909 – 2 ביוני 1973) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
זקסנהיימר נולד ב-5 בדצמבר 1909 במיהלבאך, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, החל זקסנהיימר את שירותו הצבאי כמתנדב ברייכסווהר ב-17 באפריל 1928, ושירת ברגימנט הרגלים ה-14 (באדן). עם המלצה כמועמד לקצונה הוא עבר את הכשרת הקצונה והועלה לדרגת לויטננט ב-1 ביולי 1934. לאחר מכן הוא מילא תפקידים שונים עד מלחמת העולם השנייה, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד הפלוגה ה-1 ברגימנט הרגלים ה-75 של דיוויזיית הרגלים ה-5.
מלחמת העולם השנייה.