ממלכת אשנונה אבדה את מעמדה כממלכה עצמאית עם כיבושה על ידי חמורבי במאה ה-18 לפנה"ס. בתקופת שלטונו של שמשו-אילונה בנו של חמורבי, ניסתה אשנונה להשתחרר משלטונה של בבל יחד עם ערים נוספות שמרדו בבבל. שמשו הצליח לחסל את המרד בצפון, ואת לוני (Iluni) מלך אשנונה העביר לבבל שם הוצא להורג בחנק. בשנה ה-20 לשלטון שמשו-אילונה, פרץ מרד נוסף באשנונה שלא השלימה עם שליטתה של בבל עליה. הוא יצא עם צבאו להביס את המרד, במסגרת מאבקו הוא הקים גם מבצר בשם "דור-שמשו אילונה" כדי למנוע מאשנונה למרוד שוב. כנראה שבניית המבצר סייעה להשקיט את רוחות המרד. לאחר מכן מתועד במסמכים שהוא תיקן את התשתיות באשנונה והקים מחדש את תעלות המים.
חשיבות הממלכה באה לידי ביטוי בהכרזת כורש. הכתובת בממצא הארכאולוגי מזכירה את ארץ אשנונה יחד עם שושן, אכד ואשור אשר מלכיהם הביאו אליו את מנחתם ונשקו את רגליו.
ארכאולוגיה.
האתרים נחפרו בין השנים 1930 ו-1936 על ידי צוות מהמכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו בראשותם של הנרי פרנקפורט, סיטון לויד וטורקילד יקובסן (Thorkild Jacobsen). הממצאים כללו כ-1500 לוחות חרס בכתב יתדות. למרות שעבר זמן רב מאז החפירה פרסום הממצאים מהאתר נמשך עד היום. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 חפרה בתל-אסמר משלחת עיראקית, ממצאיה עדיין לא פורסמו.
המקדש המרובע.
המקדש המרובע שנמצא בתל-אסמר מתוארך לתקופת השושלת הקדומה. נמצא מקדש שלם שכלל בתוכו אזורים פולחניים ספציפיים כולל במות. המקדש נבנה ללא כל פלטפורמה גבוהה. הממצא המפורסם מהמקדש הוא 21 פסלים אשר נמצאו מתחת לרצפה באחד מחדרי המקדש. הפסלים עשויים מטין בגדלים שונים. הגדול שבהם גובהו 76 ס"מ, ובראשו עיניים בוהות וזקן. אחת ההערכות הייתה שפסל זה הוא אל. אחד המאפיינים של הפסלים הוא ידיים אוחזות על החזה בתנוחה שדמתה לתפילה. מבנה הפנים דומה, אפים בולטים במסורת הפיסול השומרית. השונות בין הפסלים היא בלבוש ותספורת. הפסלים כללו פסלי זכרים ונקבות אשר ייצגו את האוכלוסייה. פסלי הכוהנים היו לרוב חסרי שיער. העיניים היו מלאפיס לאזולי. השערת החוקרים הייתה שהפסלים הובאו על ידי אנשים למקדש כמנחות והם נשמרו בגניזה מתחת לרצפה.
המקדש הסגלגל.
המקדש נמצא בחָפָגֶ'ה, מתוארך לשושלת הקדומה. המקדש היה מוקף גדרות סגלגליות ומכאן שמו. המקדש היה מקדש שלושה מרחבים (סטיו, אולם, סטיו), זאת בדומה למקדשים שנמצאו בארידו, ארך וכיש בתקופות קדומות יותר. שטח האזור בתוך הגדרות החיצוניות כ-70 דונם. המקדש בנוי לבנים שמחזיקות מעמד בגלל מיעוט הגשמים באזור. השטח בין הגדרות כלל אזורי מגורים לכוהנים, בתי מלאכה שעסקו בנחושת וברונזה. הפיסול נעשה בשיטת השעווה הנעלמת, נמצאו ניטים (סוג של מסמר) אשר מחברים את שני חלקי התבנית שבהם מייצרים את הפסלים.
חוקי אשנונה.
בשדופום שהייתה המרכז האדמיניסטרטיבי של הממלכה, כיום תל אבו חַרְמַל ליד בגדאד, במסגרת חפירות ארכאולוגיות שנערכו באתר על ידי משלחת בראשותו של הארכאולוג העיראקי טהא באקר, נמצאו בשנים 1945 ו-1947 שני העתקים של קובץ חוקים של דארושה המלך האחרון של אשנונה. אלה החוקים הקדומים ביותר שנמצאו בעולם התרבות השמית.
אלפא ואומגה
אלפא ואומגה (האות הראשונה והאות האחרונה באלפבית היווני, בתרגום לעברית לעיתים "אלף ותיו") הוא סמל וביטוי נוצרי שמקורו במספר מקומות בספר חזון יוחנן בברית החדשה, המייצג את אלוהים, לדוגמה:
משמעות הביטוי היא 'הראשית והאחרית'. רוב הזרמים הנוצרים רואים באלפא ואומגה סמל לאל האב ולישו, בהיותם פנים שונות של האלוהות האחת. בהקשרו של ישו, נחשב הסמל כמבטא את רעיון הקדמוניות והאין-סוף שלו: "אשר נולד מן האב לפני כל הדורות... ושוב ישוב בהוד לשפוט את החיים ואת המתים ולא יהיה קץ למלכותו".
אפשר שלביטוי מקור תרבותי-צורני-לשוני עוד בנבואות ישעיהו:
הביטוי משולב בסמלים נוצריים רבים. התיעוד המוקדם ביותר לאות אומגה כסמל לסוף מצוי בכתובת הנצחה רומית משנת 295, אך לא ברור אם ניתן להתייחס לתיעוד זה כמייצג את המשמעות הנוכחית של הסמל. בשנת 364 הופיע הסמל במתכונתו ובמשמעותו הנוכחית, וצבר פופולריות רבה. הסמל הופיע בדרך כלל במשולב עם סמלים אחרים, פעמים רבות עם סמל הכי רו, והוא מקובל מאוד בסמלים דתיים וחילוניים נוצריים עד היום.
הביטוי מופיע גם בשירים דתיים נוצריים, למשל:
MBCT (ראשי תיבות באנגלית: Mindfulness-based Cognitive Therapy – טיפול קוגניטיבי מבוסס קשיבות) הוא שיטת טיפול נפשי המיועדת לסייע במניעת הישנות דיכאון בקרב אנשים הסובלים מדיכאון חוזר ונשנה. השיטה משלבת טכניקות מדיטציה וקשיבות (Mindfulness) יחד עם מאפיינים של טיפול קוגניטיבי, והיא אחת ממספר שיטות טיפול המהוות את "הגל השלישי" בטיפול קוגניטיבי-התנהגותי, יחד עם שיטות פסיכותרפיה נוספות המשתמשות בקשיבות, כגון תרפיית קבלה ומחויבות (Acceptance and commitment therapy - ACT) וטיפול דיאלקטי התנהגותי (DBT - Dialectical behavioral therapy).
הרציונל הטיפולי מבוסס על החשיבות שבחידוד תשומת הלב והכרת תהליכי התודעה התורמים להישנות של הדיכאון, ולהידרדרות של מצבי רוח שליליים לכדי אפיזודות דיכאוניות חריפות. המטרה היא לשפר את היכולת להתבונן במחשבות וברגשות מבלי להיסחף לתוכם באופן אוטומטי, ועל ידי כך להרחיב את יכולת ההתמודדות עם הדיכאון ולהעשיר את חוויות החיים. בשונה מטכניקות טיפוליות רבות, אין בשיטה זו ניסיון לשנות את הדיכאון עצמו, כי אם את יחסו של האדם אל הדיכאון.
תוכנית ה-MBCT מבוססת על שיטת הפחתת לחץ מבוססת קשיבות (Mindfulness-Based Stress Reduction, MBSR), שפותחה על ידי ג'ון קבט-זין ב-1979, אשר הותאמה לחולי דיכאון.
תוכניות MBCT כוללות שמונה מפגשים קבוצתיים שבועיים ומשימות לביצוע מחוץ לזמן המפגש.
ממצאים מחקריים מצביעים על כך שבקרב אנשים שעברו שלוש אפיזודות דיכאוניות או יותר, ההשתתפות בתוכנית מפחיתה את הסיכויים להישנות הדיכאון באופן משמעותי.
קרב וינה
קרב וינה (בגרמנית: Schlacht am Kahlenberg; בטורקית II. Viyana Kuşatması) היה ניצחון מכריע של האימפריה הרומית הקדושה (ששלטה באזור אוסטריה של ימינו ושטחים נוספים במרכז אירופה) ובעלות בריתה, האיחוד הפולני-ליטאי ונסיכויות גרמניות שונות, על האימפריה העות'מאנית בהנהגתו של מהמט הרביעי אשר פעל לכיבוש וינה.
תולדות הקרב.
הקרב נערך ב-12 בספטמבר 1683, לאחר מצור ממושך שהטילו העות'מאנים על העיר מאמצע חודש יולי. בחשכת הלילה, חפרו העות'מאנים מנהרה ודרכה החדירו כוחות עות'מאנים לתוך העיר. לאחר שריכזו כוחות בתוך העיר, הפתיעו הכוחות העות'מאנים את המגינים האוסטרים והגרמנים. הכוחות המתגוננים הצליחו לבסס קו הגנה כנגד העות'מאנים, ולבסוף הצליחו לגרשם מן העיר, לאחר קרב קשה בסימטאותיה ורחובותיה.
אלסנדרו פוליאטי, מלחין ונגן עוגב ידוע שם בחצרו של הקיסר לאופולד, מת במהלך המצור העות'מאני על וינה.
לאחר שהעות'מאנים נהדפו מן העיר הם התכוננו לקרב נוסף, ויכלו לאוסטרים ולגרמנים הנצורים בעיר, אך הופעת הכוחות הפולנים בראשותו של יאן סובייסקי היטתה את הכף, והטורקים נהדפו. הקרב הסתיים בניצחון אוסטרי סוחף. עקב תוצאות הקרב (וקרבות אחרים בין האוסטרים לעות'מאנים), נחתם בשנת 1699 הסכם קרלוביץ, שלפיו ויתרו העות'מאנים על שטחים נרחבים באירופה, ומכאן, החלה שקיעתה של האימפריה העות'מאנית, ושושלת ההבסבורגים האוסטרית קבלה מעמד של חשיבות באירופה והוכרה ככוח דומיננטי משמעותי באזור.
לאחר שנסתיים הקרב על העיר הוחלט כי סובייסקי ינהיג את המתקפה על הכוחות העות'מאנים הנסוגים, בראש 3,000 פרשי עילית ועוד חיל תומך של 15,000 פרשים גרמנים, סובייסקי עמד בראשות פשיטת הפרשים הגדולה בהיסטוריה, בעודם נעים ויורדים מהעמק, האבק מאחוריהם הפך את העמק לשחור ובהגיעם לכוחות העות'מאניים, כאוס פשט על שדה הקרב. הכוחות העות'מאניים התפרקו וסבלו אבדות בצורה קריטית, כלל אוצרות הצבא, אספקת הנשק ואספקת המזון של החיילים נלקחה לידי כוחות הליגה הקדושה.
חשיבות.
הקרב, שסימל גם נקודת מפנה מדינית, סימל גם נקודת מפנה קולינרית. לאחר הקרב, ערכו האוסטרים חיפוש במחנה העות'מאני העזוב, ובמהלך החיפוש, מצאו האוסטרים את הקפה השחור, ותרמו להבאתו של הקפה השחור לאירופה. לאחר הקרב, הומצא, לפי האגדה, גם לחם הסהרונים (קרואסון), בצורת חצי סהר, כדגלה של האימפריה העות'מאנית.
כמו כן הקרב מאוזכר גם בשירה של להקת ה״מטאל״ השוודית ״סבטון״ (sabaton)- ״ההוסארים המכונפים״ (winged hussars) על שם יחידת הפרשים של הצבא הפולני שהצטרפותה לקרב היא זו שהיטתה את הכף ובסופו של דבר הביאה לניצחון על העותמאנים.
לאחר הקרב החלו בנות בריתה של הליגה הקדושה לשתף איתה פעולה לכיבוש מחדש של שטחי אירופה העות'מאנית. רוסיה הצארית נכנסה ויצאה פעמיים למלחמה נגד העות'מאנים ובסופו של דבר המלחמה הסתיימה בכיבוש אוסטרי של שטחי ממלכת הונגריה כמו גם צפון חבל הבלקן. המלחמה החלה את תקופת היחלשותה של האימפריה העות'מאנית, מאותה עת והלאה האימפריה נחלשה בעוד אדמות פורקו ממנה עד אשר לבסוף, עם סיומה של מלחמת העולם הראשונה האימפריה נפלה לידי כוחן של מדינות ההסכמה.
יהויקים הקדוש
יהויקים אבי מרים (יוונית: Ιωακείμ) הוא קדוש נוצרי, בעלה של חנה הקדושה ואביה של מרים, אם ישו. רוב הפרטים הידועים עליו מגיעים מן הספר החיצוני הבשורה על-פי יעקב, שכן ארבע הבשורות הקנוניות אינן מספקות פרטים של ממש אודות הוריה של מרים, ואף אינן מציינות את שמותיהם.