הטריקולור הרומני התקבל כסמל לאומי רומני בחבלים המיושבים ברומנים. הגל המהפכני של 1848 עבר על הנסיכויות הרומניות, אך זכה להצלחה זמנית רק בנסיכות ולאכיה. השלטונות הזרים, האוסטרו-הונגרים, הרוסים והעות'מאנים השקיעו מאמצים בהחרמת והשמדת הדגלים הרומנים, אותם ראו כסמל להתקוממות.
האגדות והציורים.
רעיון הטריקולור הרומני שאוב מדגל צרפת, טריקולור דומה ושונה מהדגל הרומני רק בצבע הפס האמצעי. המשכילים הרומנים, שלמדו בצרפת, באופן טבעי שאבו ממנה את רעיון הטריקולור. האינטלקטואלים, שלמדו בצרפת, היו קבוצה קטנה, עלית בעלת השפעה, אולם כדי שהמוני העם הרומני יקבלו את הדגל החדש היה צורך לקשר אותו להיסטוריה של העם הרומני והיה למה לקשר בהיסטוריה.
הרומנים רואים בדאקים חלק מאבותיהם וצבעי דגלי הדאקים, ששירתו בצבא הרומאי, היו כחול, צהוב, אדום, החל משנת 175 ועד המחצית השנייה של המאה הרביעית, כאשר על פי Notitia Dignitarium (מסמך צבאי בארכיונים הרומאיים) הקונסול יוליוס קונסטנטיוס, בנו של הקיסר קונסטנטיוס כלורוס, ראה זאת בעת ביקור עליו כתב ההיסטוריון אמיאנוס מרקלינוס.
השלטון הצבאי הרוסי, שניהל את הנסיכויות הרומניות במחצית הראשונה של המאה ה-19, הכתיב להן, באמצעות התקנון האורגני גם את צבעי דגליהן, אדום וכחול לנסיכות מולדובה, צהוב ותכלת לנסיכות ולאכיה.
הדוגלים באיחוד הנסיכויות הרומניות המציאו את אגדת שילוב שני דגלי הנסיכויות בטריקולור הרומני ורבים, גם בין האינטלקטואלים, האמינו בכך וציירים נתנו ביטוי לאמונתם ביצירת דגלי טריקולור בציורים היסטוריים, שקדמו לתקופה במאות שנים, כפי שעשה הצייר לקה או בשילוב הטריקולור בציורים ייצוגיים, כמו הציורים המהפכניים של קונסטנטין דניאל רוזנטל.
הדגל של הנסיכויות הרומניות המאוחדות.
במחצית הראשונה של המאה ה-19 החל תהליך של איחוד בין שתי הנסיכויות הרומניות, נסיכות מולדובה ונסיכות ולאכיה. התהליך התחיל בקבלת משקלות ומידות זהים, ביטול מכס בין שתי הנסיכויות והגיע לשיאו ב-1858, כאשר הסכמת פריז נתנה אישור לאיחוד מוגבל תחת השם נסיכויות הדנובה. הייתה בנקודה זו התנגשות אינטרסים בין חלק ממעצמות אירופה, שבחשו בענייני הנסיכויות ולא היו מעוניינות באיחוד, שהיה יכול להוביל למדינה חזקה, שתתנגד להתערבויות שלהן ובין נציגי העם הרומני בשתי הנסיכויות, ששאפו לאיחוד מהסיבות ההפוכות. בהסכמת פריז הייתה פשרה של איחוד ולא איחוד ובנושא הדגלים, סעיף 45 קבע שצבאות שתי הנסיכויות ימשיכו עם דגליהם, אך בעתיד יוסיפו לדגלים רצועה כחולה, שתסמל את האיחוד.
הרומנים לא כיבדו את כל הוראות הסכמת פריז, הם שאפו לאיחוד משמעותי יותר והוכיחו זאת, כששני בתי המחוקקים של שתי הנסיכויות הנפרדות בחרו לשליטם באותו אדם, באלכסנדרו יואן קוזה ויצרו כך אוניה פרסונלית, שתי נסיכויות עם אותו שליט - למעשה מדינה מאוחדת. קוזה עצמו, כשליט נסיכויות הדנובה, הכיר בטריקולור הרומני ונתן לו מעמד רשמי. ב-1 בספטמבר 1863 חילק קוזה ליחידות הצבא הרומניות דגלי קרב ובהזדמנות זו נשא נאום היסטורי בנושא הדגלים.
סמלי המדינה והשליט.
במרכז הדגל הוצג סמל המדינה ובפינותיו אותיות המסמנות את שם השליט. בדגל הראשון של צבא רומניה במרכזו מופיע סמל רומניה ובפינותיו האות A המסמלת את האות הראשונה בשמו של אלכסנדרו יואן קוזה.
סמל המדינה הראשון ניסה לשקף ייצוג של החבלים העיקריים, שהרכיבו את המדינה. הסמל עצמו הוא ציור של מגן לבן, שחלקו העליון עטוף בבד אדום עם שוליים מוזהבים ובחלקו המרכזי-העליון יש כתר. במרכז המגן הלבן יש מגן קטן יותר הנתמך על ידי אריה מצד ימין וגבר לבוש בלבן וחמוש בחרב מצד שמאל. המגן הזה מחולק לארבעה שדות, השדה העליון הימני הוא בעל רקע כחול ויש בו ראש פר עם כוכב בין הקרניים, סמלה של נסיכות מולדובה. גם השדה העליון השמאלי הוא בעל רקע כחול, אך מאכלס אותו עיט עם צלב במקורו. שני השדות התחתונים מאוכלסים באותם סמלים, אך במהופך, הסמל המולדבי בצד שמאל והוולאכי בצד ימין והרקעים שלהם הם צהוב ואדום.
במפגש של ארבעת השדות יש מגן נוסף, עוד יותר קטן, גם הוא מחולק לארבעה שדות, בשחור לבן לסירוגין, צבעיו של בית הוהנצולרן, שאחד מבניו נבחר לשלוט בנסיכויות. בתחתית המגן הלבן נכתב באותיות זהב על רקע כחול NIHIL SINE DEO (שום דבר ללא אלוהים).
ב-1872 שונו כמה פרטים בסמל. הכתר שבראש הסמל קיבל רקע אדום, הגבר החמוש הוחלף באריה תאום לאריה שכבר היה, כפילות סמליהן של מולדובה ושל ולאכיה בוטלה - בשדה הימני התחתון שובץ זוג דולפינים על רקע כחול, סמלה של דוברוג'ה ובשדה השמאלי התחתון שובץ אריה מוכתר על רקע אדום, סמלה של אולטניה.
דגל הנסיכויות המאוחדות היה הטריקולור המורכב מפסים בצבעים כחול, צהוב ואדום, פסים אופקיים. כעבור שלוש שנים, ב-1862, השליט אלכסנדר יואן קוזה שינה את שם המדינה ל"רומניה" (הנסיכויות הרומניות המאוחדות), קבע שתהיה רק עיר בירה אחת - בוקרשט (קודם לכן היו שתי בירות, יאשי ובוקרשט) ובהזדמנות זו שונה סדר הצבעים בדגל, כשהכחול, שהיה הצבע העליון, התחלף עם האדום, שהיה הצבע התחתון.
דגל רומניה.
הרומנים ביקשו לקרוא למדינתם בשם "רומניה", אולם המעצמות המפקחות על הנסיכויות מאז מלחמת קרים לא הסכימו, כי היו ביניהן בעלות אינטרסים מנוגדים, שלא רצו באיחוד. אחרי שהרומנים כפו את האיחוד באמצעות בחירתו של קוזה בכל אחת מהנסיכויות בנפרד, נכפה על מדינתם השם "הנסיכויות המאוחדות של הדנובה", ששונה בהמשך ל"הנסיכויות הרומניות המאוחדות".
בחוקת רומניה 1866, החוקה הראשונה שחוקקו הרומנים לעצמם, בסעיף הראשון נקבע ששם המדינה יהיה "רומניה". את שליטם הראשון, אלכסנדרו יואן קוזה, הדיחו הרומנים ב-1866 ובחרו לעצמם שליט חדש, נסיך גרמני, שיתפרסם בעתיד כ-קרול הראשון, מלך רומניה. בעקבות בחירתו של קרול שונו סמלי רומניה, בהתאימם לסמלים של בית הוהנצולרן, סמלי משפחתו של קרול.
דגל המלוכה הרומנית.
בעקבות השתתפות רומניה במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הוכרה רומניה כעצמאית ושליטה הוכר כמלך. ב-1881 הוכרזה ממלכת רומניה.
החל משלטונו של אלכסנדרו יואן קוזה ועד להדחותו של המלך האחרון, מיכאי הראשון, מלך רומניה, נהגו להוסיף לדגלי הקרב של רומניה את המונוגרמה המלכותית/נסיכותית בפינות הדגל ובמרכזו את סמל רומניה.
דגל המשטר הקומוניסטי.
הרפובליקה העממית הרומנית (ברומנית: Republica Populară Romînă ובראשי תיבות RPR) הוא השם שניתן על ידי השלטונות המוסמכים לממלכת רומניה לאחר הדחתו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, ב-30 בדצמבר 1947. בהתאם לכך שונה גם הדגל הרומני, על הטריקולור המסורתי נוסף סמל חדש, שהחליף את סמל המלוכה, בקצה העליון שלו היו ראשי התיבות RPR ובחלק התחתון שולבו המילים Republica Populară Romînă (הרפובליקה העממית הרומנית).
כעבור שלושה חודשים בלבד הוחלף הסמל החדש בסמל אחר, מעט יותר מורכב ובו ראשי התיבות RPR ירדו לחלק התחתון והמילים Republica Populară Romînă נמחקו. התמונה הייתה לתמונה מורכבת יותר, עם ייצוג לנופי הרים מיוערים. כעבור 4 שנים הוכנס שינוי נוסף, בקצה העליון שובץ כוכב מחומש אדום, סמל קומוניסטי.
הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה (ברומנית: Republica Socialistă România) היה שמה הרשמי של רומניה בין השנים 1965–1989. עם עלייתו לשלטון ברומניה הקומוניסטית ב-1965 החליט ניקולאה צ'אושסקו להחליף את השם הקודם, "הרפובליקה העממית הרומנית" בשם "הרפובליקה הסוציאליסטית רומניה", כפי שהחליף וחידש גם את שם המפלגה השלטת. שינוי זה חייב גם שינוי בסמל רומניה המוצב במרכז הדגל, ראשי התיבות RPR כבר לא התאימו לשם החדש של המדינה, לכן נמחקו ראשי התיבות ועל הסמל, במרכז הדגל, נכתבו המילים Republica Socialistă România, באגפים Republica ו-Socialistă ולמטה במרכז România.
דגל המהפכה הרומנית (1989).
בראשית המהפכה הרומנית, ב-17 בדצמבר 1989, כשהתחילו המהומות בטימישוארה נראו דגלים רבים שמהם נחתך הסמל הקומוניסטי ונשארו עם חור באמצע. הסמל במרכז הדגל זוהה עם משטרו של ניקולאה צ'אושסקו וחיתוך הסמל היווה סימן לניתוק מהמשטר של צ'אושסקו. הממשלה החדשה שקמה החליטה שלא לשים שום סמל על הדגל, בדומה לדגל האזרחי בתקופת ממלכת רומניה (1881–1947).
העיצוב הנוכחי אומץ ב-27 בדצמבר 1989.
דגלים דומים.
שלושה דגלים לאומיים דומים מאוד לדגל הרומני, דגל מולדובה, דגל אנדורה ודגל צ'אד. דגל מולדובה ודגל אנדורה משתמשים אומנם באותם צבעים, המוצבים באותו סדר, אך להבדיל מדגל רומניה הנוכחי, יש להם, לכל אחד מהם בנפרד, סמל במרכז הדגל. גם היחס בין הרוחב ובין הגובה שונה בכל אחד מהם, בדגל רומניה היחס הוא 2:3, בדגל מולדובה היחס הוא 1:2, בדגל אנדורה היחס הוא 7:10 - בדגל צ'אד זה אותו יחס כמו בדגל רומניה 2:3, אולם הצבע הכחול אצלם מעט שונה, בדגל הרומני הכחול הוא כחול קובלט ובדגל הצ'אדי הכחול הוא כחול אינדיגו.
גם לדגל ההיסטורי של מהפכת 1848 (ולאכיה), עם הפסים לרוחב, יש בעולם תאום, דגל חבל לוס סנטוס בפנמה
דגל מולדובה.
רפובליקת מולדובה, שכנה קרובה שחולקת הרבה מתרבותה וההיסטוריה שלה עם רומניה, בחרה לעצמה דגל דומה מאוד.