כאשר סניף חיפה הפסיק כמעט את תפקודו עקב מאסר שבעת החברים המרכזיים בו, נשלחה נילי לעבוד בשיקומו. היא פעלה לחידוש הקשר עם הפעילים והאוהדים, עסקה בהגברת פעילות ההסברה לציבורים חדשים, ובשמירת הקשר עם פעילי המחתרת ואוהדי המחתרת בצפון הארץ. כן השתתפה בתצפיות להכנת פעולות. במסגרת נסיעותיה לקבוצים ומושבים בעמק יזרעאל ובגליל, ליד, נהלל נחטפה נילי בידי אנשי ההגנה ונחקרה כדי להגיע באמצעותה לשמות של אנשי לח”י. היא לא מסרה שום מידע ושוחררה. כעבור ימים ספורים נחטפה שוב על ידי חברי ההגנה, הפעם באיילת השחר. היא נחקרה במשך ארבעה ימים, במהלכם שבתה רעב. שוב שוביה הבינו שאין סיכוי להוציא ממנה מידע כלשהו ושחררו אותה. בין הפעולות הרבות בהן השתתפה היו הפעולות של פיצוץ גשר נעמן ותקיפת בתי המלאכה של הרכבות בחיפה, פעולה בה נהרגו 11 לוחמים ומרבית האחרים נתפסו בידי מארב בריטי. נילי הייתה בין הבודדים שהצליחו להימלט מהמארב לאחר הפעולה.
בתקופת תנועת המרי הייתה נילי גם המקשרת בין נתן ילין מור, גרא, מפקד הלח"י ואליהו גולומב, מפקד ההגנה. לאחר מכן מונתה כאחראית על אזור הדרום ועל ארגון פעילויות מבצעיות.
ערב ראש השנה תש"ח נפגשה נילי עם חברתה שולמית שמיר בבית קפה, והן נעצרו יחד על ידי הבריטים ונשלחו למעצר בבית־לחם ואחר כך בעתלית. נילי שוחררה ב־ 1.5.1948 ועם הקמת המדינה כמה ימים אחר כך התגייסה לפלוגת בנות לח”י בצה”ל, ומונתה לסגנית מפקדת הפלוגה - סגניתה של לאה גרנק, אשתו של הלוחם יעקב גרנק הידוע כדב הבלונדיני. לאחר זמן קצר, לבקשתה, הועברה לחטיבת לח”י בירושלים, לחמה שם עד ש-לח”י חדלה להתקיים גם בירושלים.
חיי משפחה.
בשנת 1950 נישאה נילי לנתן מרפיש, איש לח”י. נולדו להם בן ובת: יאיר ודורית. בשנת 1951 קיבלה נילי פנייה לחזור לצה"ל כמפקדת בה"ד 12. כיוון שהייתה אם לתינוק, סירבה להצעה והיא הצטערה על שסירבה לכך במשך כל חייה.
ביתם של נתן ונילי הפך להיות מרכז חברתי של אנשי ונשות לח"י. נילי הקדישה את המשך חייה למשפחה ולהתנדבות במסגרת עמותת לח"י. נילי נשארה נאמנה לאמונותיה והייתה אשת ימין בדעותיה, אך ביתה ולבה היו פתוחים לכולם. אנשי שמאל ידועים היו בין באי ביתה כמו נתן ילין מור, שלמה בן שלמה, יוסף אריה (יוזי) ורבים אחרים. החברוּת והאחווה קדמו לדעות הפוליטיות.
נתן מרפיש נפטר בשנת 1972, בגיל 47 ממחלת לב.
לנילי נולדו נכד, נתי, הקרוי על שם סבו נתן מרפיש, וארבע נכדות: נילי הקרויה על שמה, מאיה, מיקה ושלי. לנילי עשרה נינים ונינות, חלקם נולדו לאחר מותה נינתה עפרי נילי דולב קרויה על שמה.
לקריאה נוספת.
מאיה מרפיש ואווה ברגר., 2006. "הגיבור בתרבות". עבודה סמינריונית, בית הספר לתקשורת, המסלול האקדמי המכללה למינהל.
ג'ון או'קיף
כראמל (סדרת טלוויזיה)
כראמל היא סדרת טלוויזיה לילדים ונוער, המבוססת על סדרת הספרים המצליחה של מאירה ברנע-גולדברג, "כראמל". הסדרה שודרה החל מ-2 בינואר 2022 ועד 3 בפברואר 2022 בערוץ כאן חינוכית.
תקציר העלילה.
עלילת הסדרה מבוססת על סדרת הספרים "כראמל" ספר 1 של מאירה ברנע גולדברג.
חה&quot;ן 802
הר ברתה (אלסקה)
הר ברתה או הר ברטה (באנגלית: Mount Bertha) הוא הר המכוסה קרחונים ברכס פיירווד'ר שבהרי סנט אליאס, בשטח הפארק הלאומי גליישר ביי (מפרץ הקרחונים), בדרום מזרח מדינת אלסקה, שבארצות הברית.
הר ברתה ממוקם 9 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מהר קרילון (הר קריון), ו-38 קילומטרים דרומית-מזרחית מהר פיירווד'ר (שהוא הפסגה הגבוהה ביותר ברכס פיירווד'ר).
גובהו של הר ברתה 3,110 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 1,053 מטרים מעל סביבתו.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של ההר הופיע לראשונה בפרסום משנת 1910, כשיצא לאור סקר החופים, והסקר הגאודטי של ארצות הברית.
על פי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, ההר נקרא על שם ספינת הסוחר אס.אס. ברתה (S.S. Bertha), ספינת קיטור, אשר שימשה חברה מסחרית מקומית החל משנת 1888, ועד טביעתה ב-18 ביולי 1915 במפרץ אויאק (Uyak Bay).
לפי גרסה אחרת, שהוצעה על ידי ברדפורד וושברן (Bradford Washburn) ממוזיאון המדע של בוסטון במדינת מסצ'וסטס, שמו של ההר ניתן לו על ידי אנשי ועדת הגבול הבינלאומי, והוא נקרא על שם זונה מעיר סקאגווי.
הטיפוס לפסגת ההר.
הטיפוס המתועד הראשון לפסגת ההר נעשה ב-30 ביולי 1940 על ידי ברדפורד וושברן (Bradford Washburn), רעייתו ברברה וושברן (Barbara Washburn), מיינארד מילר (Maynard Miller), מיקל פיירזינגר (Michl Feuersinger) ותומרס וינשיפ (Thomas Winship). היה זה הטיפוס הראשון של ברברה, והיא ובעלה ראו בטיפוס ירח הדבש שלהם.
הר ברתה
תוכנית מגן ישראל
הרון-T
הרון-T (T - בשביל Tactical) הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) שפותח על ידי חטיבת מלט של התעשייה האווירית לישראל. הוא מוגדר ככטב"ם טקטי ונועד לשרת בעיקר את כוחות היבשה כמו גם את משמר החופים. ההרון-T קטן ב-30% מההרון 1 וניתן להפעילו מאותו קרון השליטה של ההרון 1 או ההרון TP. להרון-T יכולת המראה ונחיתה אוטומטית (ATOL), בדומה לגרסאות ההרון הגדולות יותר. ההרון-T נחשף לראשונה בסלון האווירי בפריז ב-2019.
Boy with Luv
Boy with Luv הוא סינגל של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS והזמרת האמריקאית הלסי. השיר פורסם ב-12 באפריל 2019 כסינגל מוביל לאלבום השישי שלהם, "". גרסה יפנית של השיר פורסמה ב-3 ביולי 2019, כאיי-סייד של הגרסה היפנית של השיר "Lights".
רקע ופרסום.
ב-11 במרץ 2019 הכריזה הלהקה על פרסומו העתידי של האלבום, "". ב-7 באפריל פורסם טייזר לסינגל המוביל באלבום, בו נחשף ששם הסינגל יהיה Boy with Luv ושהזמרת האמריקאית הלסי תשתתף בו. ב-10 באפריל פורסם קטע קצר מתוך השיר.
השיר נכתב על ידי חברי הלהקה RM, שוגה וג'יי-הופ יחד עם הלסי, והופק על ידי מפיקי הבית של הלהקה, pdogg וBang Si-hyuk.
ב-26 באפריל 2019 פרסמה הלהקה גרסה נוספת של השיר בשם "ARMY With Luv", המוקדשת למעריצי הלהקה.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר שוחרר ב-12 באפריל 2019, ובוים על ידי יונגסוק צ'וי מלומפנס.
הקליפ צבר 74.6 מיליון צפיות ביממה הראשונה לפרסומו, וכך הפך לקליפ הנצפה ביותר ביוטיוב תוך 24 שעות לפרסומו לשנת 2019. הוא גם הפך לקליפ המהיר ביותר שצבר 100 מיליון צפיות ביוטיוב לשנה זו. באוקטובר 2020 צבר הקליפ מיליארד צפיות, והוא הקליפ השני של הלהקה שהגיע לשיא זה, אחרי "DNA".
קליפ השיר "ARMY With Luv" דומה לקליפ המקורי, אך הופיעו בו מספר קטעים שלא הופיעו בגרסה המקורית, והמילה "LOVE" שהופיעה ברקע הקליפ הוחלפה במילה "ARMY".
אח&quot;י לויתן (1999)
אח&quot;י תקומה (2000)
Doomguy
Doomguy (בתרגום חופשי: "איש האבדון" או "הבחור מדום") הוא הכינוי הנפוץ לדמות הראשית בסדרת משחקי Doom שפותחה על ידי id Software. הדמות, ששמה המלא ופרטי הרקע שלה לא ידועים לשחקן, הופיעה לראשונה במשחק דום משנת 1993, ומאז הופיעה גם ביתר משחקי הסדרה, אם כי לעיתים תחת שמות שונים (Doom Marine - הנחת מדום, Doom Slayer - דום סלייר, ועוד) ומראה חיצוני אחר.
דמותו של Doomguy מתוארת כנחת חלל הלבוש בשכפ"ץ בצבע ירוק, ולעיתים גם בקסדה המסתירה את פניו, הנשלח לרוב להציל את סביבתו מפני פלישה של זומבים, מפלצות ושדים שהגיעו מהגיהנום. עד לכותר "דום הנצחי" שיצא בשנת 2020, תואר Doomguy כ"פרוטוגוניסט שקט" - דמות שאינה מדברת כלל לאורך המשחק. הדמות זכתה לפופולריות רבה ואף הופיעה במספר משחקים נוספים מבית id Software, וביניהם Quake 3 ו-Quake Champions.
יצירת הדמות.
זמן קצר לאחר יציאת המשחק הראשון בסדרה, נשאל ג'ון רומרו, אחד ממייסדי איד ואחד מאנשי המפתח שעמדו מאחורי המשחק, לגבי שמו המלא וסיפור הרקע של Doomguy (אליו התייחס רומרו בזמנו בפשטות כ"הנחת"). כתשובה, הסביר רומרו ש"לנחת מעולם לא היה שם, כיוון שהוא אמור להיות אתה!".
שנים רבות מאוחר יותר, בשנת 2014, פרסם רומרו בערוץ הטוויטר שלו מספר טיוטות עיצוב של הדמות מהשנים שקדמו לפיתוח המשחק הראשון, לרבות דגם של נחת החלל העשוי מחימר. כמו כן, רומרו אישר כי דמותו של הנחת כפי שצוירה על גבי עטיפת המשחק הראשון, צוירה בהשראת דמותו שלו עצמו.
על פי "התנ"ך של דום", מסמך עיצובי שנכתב על ידי טום הול (אף הוא אחד מאנשי המפתח באיד שעבדו על פיתוח המשחק הראשון), הועלו מספר הצעות ורעיונות לגבי דמויות במשחק. הדמות מהמסמך העיצובי שדמתה הכי הרבה ל-Doomguy המוכר מהמשחק הסופי, הייתה דמות ששמה היה Buddy Dacote, כאשר Dacote מציין ראשי תיבות של Dies at conclusion of this episode - רמז לכך שהיא עתידה להיהרג בסוף אחד הפרקים במשחק. במשחק הסופי, הנחת כמעט ונהרג על ידי הבוס הראשון במשחק, אך מצליח להינצל, בשונה מאב הטיפוס שהגה הול.
בשלב יותר מאוחר, רומרו והול אישרו ש-Doomguy כפי שהופיע בשני המשחקים הראשונים הוא צאצא של בילי בלייז, גיבור משחקי קומנדר קין, ובילי בלייז הוא בעצמו נכדו של ויליאם "בי.ג'יי." בלאזקוביץ' מהמשחק הקודם אותו פיתחה איד לפני דום - Wolfenstein 3D, "הטירה הנאצית".
הוגו מרטין, הבמאי של דום הנצחי, ציין כי בשלב מסוים נשקלה הכנסת דמות Doomguy ממין נקבה, אך הרעיון נזנח עקב המאמץ שהיה צריך להשקיע במהלך עבודת הפיתוח.
תכונות.