ב-2005 גילמה את פאטי בהצגה "פאטי דיפוזיה" מאת פדרו אלמודובר שביימה דליה שימקו. ב-2008 גילמה את רותי בהצגה "שעה יופה ליוגה" מאת אילנה ברנשטיין שביים אלון אופיר. באותה שנה שיחקה בהצגה "הזוג המוזר" מאת ניל סיימון שביים משה נאור. ב-2011 שיחקה בהצגה "ביקור הגברת הזקנה" מאת פרידריך דירנמאט שביים אילן רונן. ב-2013 גילמה את בהצגה "ונוס בפרווה" מאת דייוויד אייבס (ע"פ ספרו של לאופולד פון זאכר-מאזוך בעל אותו השם) שביים אילן אלדד. ב-2014 גילמה את עמליה הלבורנטית בהצגה "זרעים של שתיקה" מאת רובי פורת שובל שביים משה קפטן.
ב-2016 השתתפה ב"מוטרפים מאהבה" שביים נועם שמואל, ב-2018 ב"עיתונאי על תנאי" מאת גיא מרוז, ב-2019 ב"סיבת המוות אינה ידועה" שביים חנן סניר, וב-2020 ב"מצדה 1942", בבימויו של משה קפטן.
בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-1996 גילמה את סינדי בסרט "סוף המשחק" שביים יוני דרמון. ב-1999 גילמה את ריקי לוי בסדרת הטלוויזיה "זינזאנה" שכתב וביים חיים בוזגלו. ב-2003 גילמה את קלרה בסדרה "אשליות" שכתב וביים חיים בוזגלו. ב-2004 גילמה את ריקי בסרט "תגובה מאוחרת" שכתב וביים שמוליק קלדרון, וגילמה את מירי בסדרה "שלווה" שכתב וביים חיים בוזגלו. ב-2006 שיחקה בסרט "ידיים קשורות" שביים דן וולמן. ב-2007 גילמה את אשתו של דודי אילוז (אייל רוזלס) בסדרת הטלוויזיה "הבורר" שכתב רשף לוי וביים שי כנות. ב-2008 שיחקה בסרט "פאקינג דיפרנט תל אביב" שהיה מקבץ של סרטים קצרים השואל את השאלה "מה הומואים חושבים על לסביות", ולהפך. בסרט זה אקטע הופיעה בסרטים הקצרים "ניסו" שכתב וביים חגי אייד ו"ספסל ימין שמאל" שביים יאיר הוכנר. באותה שנה גילמה את מיכל בסרט "אנטארקטיקה" שכתב וביים יאיר הוכנר. ב-2009 גילמה את ריקי בסרט "ג'וליה מיה" שכתב וביים יובל גרנות, וגילמה נערת ליווי בסרט "אנדר דוגס" שכתב וביים יוסי אוחיון. ב-2010 גילמה את אשתו של באס בסרט "מיראל" שביים ג'וליאן שנאבל. ב-2011 שיחקה בסרט "מבול" שביים גיא נתיב. ב-2014 גילמה את שרה פרידר בסדרה "אניגמה" שביים מרקו כרמל, וגילמה את טלי בסדרה "שוברי גלים" שביים מרקו כרמל ושודרה בערוץ הילדים. ב-2015 יצרה את סדרת הטלוויזיה "אשתו של גיורא" שכתב שוקי בן נעים וביים שי קפון ושודרה בערוץ 10. בסדרה זו גילמה את אודליה, התפקיד הראשי.
בשנת 2017 שיחקה בסרט "כמעט מפורסמת". בשנת 2018 שיחקה בסרטו של מרקו כרמל "פרא אציל". באותה שנה שיחקה בסרטו של אריק לובצקי "סדקים".
מלכת היופי של ירושלים בתפקיד השדכנית(עודד דוידוף)ילדי אור בתפקיד אמא של ג׳וני
בשנת 2019 שיחקה את המורה שולמית בסדרת המתח "תברחו" המשודרת ב"הוט".
בספרות.
בספטמבר 2016 יצא לאור רומן ביכורים פרי עטה, "מעופפת בזמן", בעריכתה של אדמית פרא בהוצאת מזרחי מדיה בע"מ. ספרה מתאר מסע חיפוש עצמי אחר אהבה, שייכות וכיוון בחיים שעוברת צעירה ישראלית במיאמי. במהלכו היא נסחפת אחר בילויים סוערים וחיי הוללות שמפגישים אותה עם טיפוסים צבעוניים ופורטוריקניות שמתמחות בטקסים מכשפים. במקביל, היא עוברת תהליך רוחני באמצעות פגישות מוזרות עם אישה למודת ניסיון שהופכת לה לגורו ומובילה אותה בדרך אל קבלה עצמית, חשיבה חיובית ואיזון פנימי. זהו ספר מסקרן שמעלה ביקורות לגבי תפיסות המיניות והמגדר, פותח צוהר לדיסציפלינת הפסיכולוגיה החיובית בדרך סיפורית מרעננת ומרגשת ומציע הסתכלות שונה על ציר חיי האדם.
אל-בע'דאדי
רפאל רופין
רפאל (רפי) רופין (1919 בברלין – 10 באוקטובר 2018) היה ממקימי מושב מכמורת, ימאי, סופר ושגריר ישראל בטנזניה לשעבר.
ביוגרפיה.
רופין הוא בנם של המנהיג הציוני ארתור רופין וחנה, בתו של מרדכי בן הלל הכהן. נולד בברלין להוריו שהיו תושבי ארץ-ישראל והובא לארץ בינקותו. גדל בירושלים, אביו היה ממייסדי רחביה ובנה בה את בית המשפחה. למד בגימנסיה העברית רחביה, והמשיך ללימודי ביולוגיה באוניברסיטה העברית. לאחר מכן למד כלכלה בבית הספר לכלכלה של לונדון.
במלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, בו שירת בחיל הרגלים במסגרת החטיבה היהודית הלוחמת (הבריגדה היהודית). בתום המלחמה הצטרף לארגון "מכמורת", ששימש כגרעין להתיישבות שיתופית ימית. במקביל למד את מקצועות הדיג והימאות באוניברסיטאות בהולנד ואיטליה.
עם שחרורו מהצבא נמנה עם מייסדי מושב הדייגים מכמורת בעמק חפר, ושימש כחובל הראשון של ספינת דיג (שנקנתה בכספי הסוכנות היהודית). כמו כן יזם את הקמת בית הספר הימי "מבואות ים" ביישוב. רופין הוזמן על ידי האו"ם להקים בתי ספר דומים בעולם, ולאחר מכן מונה כאחראי על מוסדות הקשורים בדיג מטעם ארגון המזון והחקלאות העולמי בכ-100 מדינות. עם שובו ארצה עסק בפיקוח ובקידום של פרויקטים לחקלאות ימית, בעיקר במחקר ופיתוח מטעם משרד החינוך.
כמו כן יצא לשליחויות שונות מטעם ממשלת ישראל לאתיופיה, לדרום אפריקה ולטנזניה, שם כיהן כשגרירה הראשון של מדינת ישראל. החל משנת 1982 שימש כיועץ בנושא החקלאות הימית במשרד האנרגיה והתשתיות.
כתב מספר ספרים בנושאים מגוונים הקשורים לארצות בהם פעל במסגרת תפקידו, ורומן היסטורי בדיוני בשם "מלחמות היהודים 2", אותו הגדיר כ"ספרו החשוב ביותר". רומן זה מתאר את הקמתה ונפילתה של מדינת ארץ ישראל - מדינה יהודית חילונית ודמוקרטית שקמה בקפריסין ובארץ ישראל בעקבות ניצחונם של היהודים על האימפריה הרומית וחתימת הסכם שלום עמה - כל זאת לאחר כישלון המרד הגדול ביהודה.
רופין היה חבר במפלגת אור של ירון ידען.
היה נשוי עם ילדים ונכדים.
כריסטיאן אנסאלדי
כריסטיאן דניאל אנסאלדי (בספרדית: Cristian Daniel Ansaldi; נולד ב-20 בספטמבר 1986), הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת המגן השמאלי בפארמה.
קריירה.
אנסאלדי נולד ברוסאריו שבארגנטינה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2005 בקבוצת ניואל'ס אולד בויס המקומית. בשנת 2008 נרכש על ידי רובין קאזאן מהפרמייר ליג הרוסי תמורת 3.6 מיליון אירו. עם הקבוצה הטטרית זכה אנסאלדי באליפות רוסיה בשנים 2008 ו-2009.
בחמש שנים וחצי שבהן שיחק אנסאלדי במדי רובין קאזאן ערך 128 הופעות ליגה, בהן כבש שני שערים. ב-4 באוגוסט 2013 עבר אנסאלדי לזניט סנקט פטרבורג, ששילמה עבורו 8 מיליון דולר אמריקני. לאחר עונה אחת בלבד בקבוצה הושאל השחקן לאלופת ספרד, אתלטיקו מדריד. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לגנואה האיטלקית. ביולי 2016 חתם באינטר מילאנו.
ב-31 באוגוסט 2017, הושאל אנסאלדי לטורינו לשנתיים שבסופן טורינו תחויב לצרפו תמורת שני מיליון אירו.
ב-22 באוגוסט 2022 חתם אנסאלדי בפארמה מהסרייה ב'.
בנובמבר 2009 זומן לראשונה אנסאלדי לסגל נבחרת ארגנטינה על ידי המאמן דייגו מראדונה, למשחק ידידות נגד .
כריסטיאן אנסלדי
אנסאלדי
אנסלדי
רוברט דומאני
רוברט דומאני (בסרבו-קרואטית: Robert Domany; 16 במרץ 1908, אוראחוביצה, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 3 במרץ 1942, פלאשקי, מדינת קרואטיה העצמאית) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר ב-1953 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה.
רוברט דומני נולד ב-1908 בעיירה אוריחוביצה הסמוכה לאוסייק אשר בקרואטיה ולמד הנדסה באוניברסיטת זאגרב. ב-1937 הצטרף לשורות המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ובהמשך לחם בשורות הבריגדות הבינלאומיות במהלך מלחמת האזרחים בספרד. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית, הצטרף דומאני לכוחות הפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו. הוא פיקד על יחידת פרטיזנים ובהמשך מונה לקצין המבצעים של מספר יחידות פרטיזנים. ב-1942 נפל למארב של צ'טניקים כתוצאה מהלשנה ונהרג יחד עם שניים ממלוויו, בהם אדולף שטיינברגר. גופתו הושלכה לבור מים בעומק רב ושרידיה נמצאו רק ב-1966. ב-24 ביולי 1953 העניק לו שליט יוגוסלביה יוסיפ ברוז טיטו את עיטור, "גיבור יוגוסלביה".
מדיאיוול בייבס
מדיאיוול בייבס (באנגלית ארכאית: Mediæval Bæbes; "יפהפיות ימי-ביניימיות") הן אנסמבל נשים בריטי שנוסד ב-1996 ועוסק בעיקר במוזיקה אירופאית מסורתית. נכון לסוף 2010, הלהקה מכרה יותר מחצי מיליון אלבומים ברחבי העולם.
תולדות.
האנסמבל הוקם על ידי הזמרת הבריטית קתרין בלייק והנגנת האמריקנית דורותי קרטר, שתיהן חובבות מוזיקה ימי-ביניימית. הרכבו הראשון מנה שתים עשרה חברות, שעסקו בשירת א קפלה של טקסטים עתיקים מהאיים הבריטיים – בוולשית, אנגלית וסקוטית עתיקות וגם בלטינית – ובהמשך של מנגינות מרחבי היבשת, כולל שירים בגאלית, אוקסיטנית ועוד. בתחילה הן מיעטו בליווי כלי נגינה או הקפידו על כך שיהיו מסורתיים, אך לבסוף שילבו גם מוזיקה אלקטרונית. חברות ההרכב התחלפו מזומנות, וכיום הוא כולל את בלייק, אמילי אוונדן מלפומני קרמנידו, סופי רמזי, קלייר אדמונדסון וג'וזפין רייבנהרט. עוד כעשרים משתתפות, כולל קרטר המנוחה שנפטרה ב-2003, עברו בו במהלך השנים. כמה מהן נטו לנאו-פגניזם, מרכיב שהשתקף לעיתים בעיבודים; כשהאנסמבל פנה לעסוק במוזיקה כנסייתית והוזמנו להופיע בקתדרלות, התעוררה מחאה מהקהל מחשש שיפגינו מיניות מוחצנת כפי שעשו בעבר ומההקשר האלילי. המארגנות הכחישו כוונות כאלה, והצהירו כי אף שחלקן היו נאו-פגניות אף אחת לא הייתה חברה בכת השטן. הלהקה זכתה להערכה מקרב חובבי הסוגה על החייאת העיסוק במוזיקה ימי-ביניימית, וב-2001 הוזמנו על ידי הספרייה הבריטית להשיק את הגרסה הסרוקה של ספר התפילות של שרבורן, כתב-יד עתיק מהמאה ה-15.