משרד החינוך הישראלי פתח בשנת הלימודים תשע"ז מסלול לימוד חדש לבגרות. מסלול לימודים זה מתמקד במדעי הגאוגרפיה המשלבים את השימוש במידע מרחבי הנאסף, מעובד, מנותח ומוצג באמצעות מערכות מידע גאוגרפית. המסלול ממחיש את חשיבותן של טכנולוגיות מיקום ומידע מרחבי בעידן הדיגיטלי. בנוסף לכך, השימוש במערכות מידע גאוגרפית ישמש כחיזוק לנלמד בתחומי המתמטיקה והגאומטריה.
דודו דותן
דודו דותן (20 בספטמבר 1949 – 8 בספטמבר 2001) היה שחקן, בדרן וסופר ישראלי, יושב ראש קרן אמ"י.
ביוגרפיה.
נולד בשם דוד ברגר כבן הבכור בחיפה, לאריה ברגר, עבריין שנכנס ויצא מבית הסוהר, ולשושנה ברגר שעבדה כמנהלת משק בית. היו לו עוד אחות ואח צעירים.
דותן עבר את ילדותו ונעוריו בדימונה. כילד גילה כישרונות חיקוי ומשחק ובגיל חמש עשרה, זכה במקום ראשון באחת מתוכניות תשואות ראשונות, בשיפוטה של רבקה מיכאלי. כמו כן השתתף במחזמר המלך ואני בהפקת גיורא גודיק.
במאי 1967 התגייס לחטיבת גולני. הוא בלט בממדי גופו הגדולים ובכישוריו הקומיים, ולאחר מלחמת ששת הימים נשלח לצוות הווי גולני ומשם ללהקת פיקוד צפון. דותן שוחרר מהלהקה מדי פעם כדי להופיע בהופעות פרטיות ולתמוך במשפחתו.
קריירה מקצועית.
אמן ובדרן.
לאחר שהשתחרר מהצבא, הופיע דותן במחזמר "דודו השמן", שזכה לשמו בהשראת מידותיו של דותן אז כ-130 ק"ג. עם סיום הצגת המחזה, החל דותן בדיאטה וכתוצאה ממנה השיל כ-50 ק"ג ממשקלו.
דותן פיתח סגנון ייחודי. הוא הרבה לחקות גברים ונשים. חיקוי אהוב עליו במיוחד היה של שושנה דמארי, מלבד חיקוי שירתה ותנועותיה הבליט גם את צחוקה העמוק והמתגלגל. הוא הפך להיות מנחה באירועי בידור שונים, וגם הנחה תוכניות טלוויזיה. בין היתר הנחה וניהל את תוכנית הרדיו "לצון נופל על לצון" (לצד דלית אורמיאן) בה אירח בדרנים רבים, "זה מה יש" (תוכנית שידוכים), ו"שלושה בגיגית" ברשת ג' (לצד שוש עטרי).
לפני מותו הספיק דותן להעלות הצגת יחיד בשם "שד קטן" המתארת את ימי ילדותו הקשים, הצגה שזכתה להצלחה רבה ואף המשיכה לרוץ לאחר מותו.
סופר וכותב מדריכי מטיילים.
מלבד עיסוקיו כאמן ובדרן, הוציא דותן 17 ספרים ומדריכים שונים, בין היתר מדריך למטייל בקפריסין.
פעילות ציבורית יו"ר ראש קרן אמ"י.
בשנת 1999, פעל להקמת קרן א.מ.י המסייעת לאמנים, ונבחר לראשות הקרן, תפקיד שאותו מילא עד יום פטירתו.
מותו.
דודו דותן נפטר ב-8 בספטמבר 2001 מדום לב בעת טיול בטורקיה. ארונו הוצג בתיאטרון הבימה יום לאחר מותו הפתאומי. להלווייתו הגיעו מאות אמנים שבאו לחלוק לו כבוד אחרון.
כך ביטא את דמותו של דותן הזמר בני ברמן, בעת שנודע לו על מותו:
חיים אישיים.
שם המשפחה דותן אומץ על ידו, מהשיר "עמק דותן" אותו שר במסגרת הלהקה הצבאית.
דודו דותן היה נשוי פעמיים. בצעירותו נישא לאירית בן בנימין, לימים עירית דותן, ששירתה עמו בלהקה ובעזרתו הפכה לזמרת עצמאית. לזוג נולדה בת. מאשתו השנייה מרים נולדו לו בן ובת.
יחסי מין
יחסי מין (מלעז: סקס) או משגל, הם מגע אינטימי בין בני אדם בו מעורבים איברי המין. ישנן סיבות רבות לקיום יחסי מין. שלוש הסיבות הנפוצות הן:
על קיום יחסי מין יש מגבלות חוקיות ותרבותיות שונות: יש איסורים שונים על קיום יחסי מין בתוך קבוצת שארות (יחסים אלו מוגדרים כגילוי עריות), עם קטינים, ועם אדם שמקיים קשר קבוע עם בן/בת זוג אחר/ת או עם יותר משותף אחד, וישנן תרבויות האוסרות על קיום יחסי מין שלא במסגרת חיי נישואים. כאשר יחסי המין מתקיימים ללא הסכמת אחד הצדדים המעורבים, הם מוגדרים כאונס, והדבר נחשב ברוב התרבויות כעבירה מוסרית וחוקית חמורה. ברוב החברות יש איסור על קיום יחסי מין עם בעלי חיים.
לקיום יחסי מין ללא חשש מהיריון משתמשים באמצעי מניעה מסוגים שונים. הקונדום משמש גם להגנה מפני הידבקות במחלות מין, מחלות המועברות בעת קיום יחסי מין.
לעיתים, בני זוג ליחסי מין משתמשים גם באביזרי מין.
למילה "מין" אין כל קשר לשמו של אל הפוריות והפריון במיתולוגיה המצרית שנקרא "מין", זאת משום שהשימוש בה בהקשר זה מאוחר ובהשפעת שפות כדוגמת האנגלית.
יחסי מין הכוללים חדירה מכונים גם בשם הזדווגות, בעיקר בהקשר של בעלי חיים. יחסי מין בין בני אדם הכוללים חדירה, קרויים מִשגל.
יחסי אישות, הוא כינוי ליחסי מין, לרוב בהקשרים הלכתיים או משפטיים.
נהוג לחלק את יחסי המין לשלוש קטגוריות, בהתאם לאיברים המעורבים במעשה:
פעילות מינית.
משחק מקדים ועוררות מינית.
בשלב המשחק המקדים בני הזוג מגיעים לעוררות המינית הדרושה לקיום יחסי המין. משחק מקדים יכול לכלול כל דבר שיוצר עוררות מינית, והוא שונה בין תרבויות באופן הגדרתו ואורכו. במהלך הגירוי המיני הנלווה למשחק המקדים מתרחשת אצל הגבר זקפה שבה הפין מתקשה כתוצאה מזרימת דם לתוכו. הזקפה תלויה בגורמים הבאים:
אצל האישה מתרחשת בזמן ההתעוררות סיכה נרתיקית כתוצאה מהפרשה של בלוטות שנמצאות סמוך לפתח הנרתיק ולצוואר הרחם. גם דפנות הנרתיק מפרישות נוזלי סיכה, אף שאינן כוללות בלוטות כלשהן. בנוסף, יכולה להתרחש בשלב זה אצל האישה הזדקרות של הפטמות, התרחבות של הנרתיק, התרחבות של שפתי הפות עקב אצירת דם באזור, והזדקרות של הדגדגן.
במקרה ששלב זה של העוררות המינית נפגם אצל הגבר, המצב מכונה אין-אונות (או בלעז אימפוטנציה), ואז הגבר אינו יכול לקיים יחסי מין רגילים הכוללים חדירה, ואילו אצל האישה מקובל לכנות זאת בשם "קרירות מינית". חדירה וגינאלית כשהנרתיק יבש עלולה לגרום לחבלה. הרקע לבעיות אלו בתפקוד המיני יכול להיות פיזיולוגי או פסיכולוגי.
המגע המיני.
בשלב זה ישנה חדירה אל תוך הנרתיק או אל פי הטבעת, או מגע וחיכוך באיברי המין בצורות אחרות, דבר האמור לגרום להנאה אצל בני הזוג בשל האזורים הארוגניים שבפין, בנרתיק, בפי הטבעת או בשפתיים ובפה. אצל הגבר יכולה להתרחש בשלב זה פליטה מוקדמת הנחשבת לבעיה שמקורה בדרך כלל פסיכולוגי. אצל האישה ייתכנו כאבים בעת החדירה, עקב יובש, וגיניזמוס (התכווצות בלתי רצונית של הנרתיק), זיהום פטרייתי או מחלה אחרת.
את המגע המיני ניתן לבצע בתנוחות מגוונות התלויות בסוג יחסי המין (וגינאליים, אוראליים או אנאליים), ובהעדפות של בני הזוג. דיון נרחב בתנוחות שונות נמצא כבר בספר ההודי העתיק "קאמה סוטרה", ומעסיק את מרבית התרבויות. תנוחות נפוצות הן:
רוב הנשים אינן מגיעות לאורגזמה מחדירה בלבד אלא מגירוי של הדגדגן. ישנן תנוחות שמאפשרות גירוי שכזה במקביל לחדירה של הפין. תנוחת ה"רוכבת" מאפשרת לאישה ליצור את התנועה, בזמן שהגבר יכול לגרות את הדגדגן באצבעותיו. כמו כן, תנוחת ה"כפיות", כאשר האישה מעבירה את אחת מרגליה מעל רגליו של הגבר יוצרת אפשרות לגירוי מעין זה. מבחינה תרבותית, חדירה של הפין נתפסת כ"מין אמיתי" ואילו גירוי של הדגדגן, הנחוץ להנאתה של האישה נתפס כמשני. עם זאת, בשנים האחרונות עולה המודעות לאורגזמה הנשית.
אורגזמה.
אורגזמה יכולה להתרחש עם התקדמות המגע המיני, והיא מתבטאת בתחושת עונג. קיימים הבדלים בין אורגזמה של הגבר ואורגזמה של האישה. אצל הגבר האורגזמה מלווה בהתכווצויות שרירי בסיס הפין ופליטת נוזל הזרע המכיל תאי זרע, ואילו אצל האישה מתרחשות התכווצויות של הנרתיק.
ייתכנו מצבים של אי הגעה לאורגזמה, הן אצל גברים והן אצל נשים. אצל הגבר יכול להיות מצב של כאבים בשלב זה. האורגזמה של הגבר והאורגזמה של האישה אינן מתרחשות לרוב בו זמנית. האישה יכולה לחוות מספר אורגזמות בזו אחר זו, ואילו הגבר זקוק לזמן מה לפני שיוכל להגיע שוב לאורגזמה.
המין והרפואה.
מכיוון שיחסי מין הם פעילות מורכבת הכוללת אינטראקציה בין שני אנשים, ועשויה לכלול קשת רחבה של בעיות, מבעיות פיזיולוגיות ועד בעיות פסיכולוגיות, ישנם מומחים מהתמחויות שונות המטפלים בבעיות אלו. בבעיות פיזיולוגיות מטפלים גינקולוג אצל נשים ואורולוג אצל גברים. גם רופאי עור מטפלים בבעיות מין מסוימות. אם הבעיה לא נעוצה בבעיה פיזיולוגית, ניתן לפנות לפסיכולוג המתמחה בטיפול מיני, שאמור לרדת לשורשי הבעיה הנפשית או התפיסתית שגורמת לבעיית התפקוד המיני אצל כל אחד מבני הזוג ואף לסייע בפתרון בעיות מיניות הנובעות ממערכת היחסים ביניהם. פסיכולוגים כאלו קרויים לעיתים סקסולוגים.
אמצעי מניעה.
על מנת למנוע היריון לא רצוי, נעשה שימוש במגוון אמצעי מניעה שתפקידם למנוע את ההפריה של הביצית באמצעות תא הזרע. ניתן להשתמש בשיטות המבוססות על הקמת חיץ בין הזרע לביצית או בשיטות הורמונליות המשבשות את תהליך ההפריה. אמצעי המניעה הנפוצים הם: קונדום, גלולה למניעת היריון, התקן תוך רחמי, דיאפרגמה, ספוגית למניעת היריון וקצף קוטל זרע.
לעיתים בני זוג משתמשים בשיטות "עממיות" שאינן יעילות כלל. בשיטת "המשגל הנסוג" שבו הפין מוצא מהנרתיק לפני הפליטה קיים סיכוי להיכנס להיריון עקב פליטת זרע המתרחשת לפני האורגזמה. "שיטת הימים הבטוחים" שבה קיום היחסים נעשה בתקופה שאין ביוץ אצל האישה אינה בטוחה משום שקשה לדעת בוודאות את הימים בהם מתרחש הביוץ.
על מנת למנוע היריון לא רצוי לאחר קיום יחסים ללא אמצעי מניעה יכולה האישה ליטול את "גלולת היום שאחרי" שהיא למעשה מינון גבוה של גלולה למניעת היריון. אפשר לקחת אותה עד 72 שעות לאחר קיום היחסים. אם האישה התעברה ניתן להפסיק את ההריון באופן מלאכותי. הליך זה נקרא הפלה מלאכותית. קיימות שתי דרכים לבצע הפלה מלאכותית: טיפול תרופתי או הליך כירורגי בשם גרידה. גרידה היא בעצם סוג של ניתוח, כרוך בסיכון, יקר ואינו נעים. כאשר הפלה מלאכותית מתבצעת בתנאים סניטריים נאותים ועל ידי רופא המוסמך לכך, הסיכונים נמוכים.
הפרעות בקיום יחסי מין.