בול היה תת-מזכיר המדינה לנושאי כלכלה, עסקים וחקלאות בממשלים של ג'ון קנדי ולינדון ג'ונסון. הוא התפרסם בעיקר בשל התנגדותו למעורבות ארצות הברית במלחמת וייטנאם.
בול גם שירת כשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות מה-26 ביוני ועד ה-25 בספטמבר 1968. במהלך ממשל ניקסון סייע בול בניסוח הצעות המדיניות האמריקנית במפרץ הפרסי. הוא קבור בבית הקברות של פרינסטון.
בול נקט בקו אנטי ישראלי חריף. הוא כתב יחד עם בנו, דאגלס בול (Douglas Ball), את הספר "ההתקשרות הנלהבת" (The Passionate Attachment). הספר, שיצא לאור ב-1992, טען שהתמיכה האמריקנית בישראל הייתה יקרה כספית, מדינית ומוסרית.
בול הרבה לצטט את הפתגם (שכנראה נטבע לראשונה על ידי איאן פלמינג ב"יהלומים הם לנצח") "Nothing propinks like propinquity" (בתרגום מקורב "דבר לא מקרב יותר מקרבה"), שכונה אחר כך "כלל בול לשררה". פירושו שככל שיש לך גישה ישירה יותר לנשיא, כך כוחך גדול יותר, בלא קשר לתוארך בפועל.
בול היה אליטיסט חברתי-כללי מושבע וחסיד חופש המסחר, תאגידים רב-לאומיים ויכולתם התאורטית לנטרל את מה שהוא החשיב כישות שאבד עליה הכלח, מדינת הלאום. הוא היה קשור גם עם קבוצת בילדרברג (Bilderberg Group) החשאית. לאחר סיום כהונתו כשגריר באו"ם הועסק בול על ידי חברת ההחזקות ליהמן ברדרס. הוא היה דירקטור ניהולי בכיר בליהמן ברדרס עד פרישתו ב-1982.
פחת (כלכלה)
שון דניאל
שון דניאל (נולד ב-4 במאי 1989) הוא כדורסלן עבר ישראלי המשחק בעמדת הסמול פורוורד. גובהו 1.97 מטר וקבוצתו האחרונה הייתה הפועל חוף השרון אשר משחקת בליגה א'.בגיל 31 פרש מכדורסל.
ביוגרפיה.
דניאל החל את דרכו בקבוצת הילדים והנערים של הפועל חולון ולאחר מכן שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב. בתיכון למד בגימנסיה הריאלית. בעונת 2006/7 זכה באליפות בתי הספר לתיכונים לאחר ניצחון בגמר על היובל הרצליה.
את הקריירה הבוגרת שלו החל בהפועל יקנעם/מגידו מהליגה הלאומית ולאחר 13 משחקים עבר לעירוני רמת גן מליגת העל, אותה עזב ב-2 בינואר 2010 וחתם בקבוצת הפועל חולון. בעונת מונה לקפטן הקבוצה. בראשית 2013 החליטה פיב"א להשעותו לשישה חודשים עקב נטילת כדורי ריטלין. דניאל ציין כי השתמש בכדורים לצורך לימודיו, ואף יידע בכך את פיב"א, אך ההחלטה התקבלה מאחר שמדובר בחומר אסור לשימוש לפי כללי פיב"א. בתחילת עונת 2013/14 שיחק במכבי אשדוד על בסיס חוזה חודשי ועזב לאחר המחזור השישי.
בעונת 2013/14 הצטרף לעירוני רמת-גן.
במהלך אותה עונה תקף דניאל אוהד של אליצור אשקלון במהלך מהומה באולם
בעונת 2014/15 חתם בהפועל חולון.
דניאל שיחק בנבחרת הקדטים של ישראל בשנים 2004 ו-2005 ואף היה למלך הסלים באליפות אירופה לנבחרות קדטים 2005. בשנים 2006 ו-2007 שיחק בנבחרת הנוער ובין 2008 ל-2009 שיחק בנבחרת העתודה.
ביולי 2017 חתם בהוד השרון מהליגה הלאומית
ב-27 בנובמבר 2017 חתם באליצור יבנה.
שון הוא בנו של השחקן מוטי דניאל ונכדו של משה דניאל, שהיוו חלק מנבחרות ישראל באליפות העולם 1986 ובאולימפיאדת הלסינקי בהתאמה.
היידראבאד (פקיסטן)
היידראבאד (בסינדהי حیدرآباد) היא עיר בפרובינציית סינד שבפקיסטן המשמשת כבירת מחוז היידראבאד. במפקד האוכלוסין האחרון שנערך ב-2017 מנתה אוכלוסיית העיר כ-1.7 מיליון נפש, היידראבאד היא העיר השנייה בגודלה בפרובינציית סינד והשמינית בגודלה בפקיסטן. העיר השוכנת על גדתו המזרחית של נהר האינדוס, נוסדה ב-1768 על ידי מיאן גולם שאה קלהורו, שליט משבט קלהורה ששלט במחוז באותה תקופה. העיר נוסדה על הריסות עיירת דייגים מתקופת האימפריה המאורית. היא נמצאת כ-150 קילומטר מצפון מזרח לקראצ'י, בירת סינד ומהווה חוליה מקשרת בין העורף הכפרי ובין המטרופולין של קראצ'י.
היסטוריה.
מיאן גולם שאה קלהורו, שליט משבט קלהורה ששלט במחוז במאה ה-18, ייסד את העיר ב-1768 על הריסות עיירת דייגים קטנה בשם נרון קוט (המקום של נרון) ששכנה על גדת נהר האינדוס ונקראה על שם שליט מקומי בשם נרון. בתחילה הורה מיאן גולם לבנות מבצר על אחת הגבעות שבמקום וזה נבנה מלבנים שעברו קליה בתנור. המבצר נודע מאז בשם "פאקו קילו" (מבצר חזק בסינדהי). את תבניתה הבסיסית קיבלה העיר ב-1782 על ידי בנו של מיאן גולם, סרפראז. העיר נקראה על שמו של חתנו של מוחמד, עלי בן אבי טאלב שכינויו היה "חיידר".
לאחר שושלת קלהורה עברה השליטה במקום לשושלת טלפור. מיר פאתה עלי חאן טלפור עזב ב-1789 את בירתו חודאבאד והפך את היידראבאד לבירתו החדשה. הוא הפך את מבצר פאקו קילו למקום מושבו והעביר גם את חצרו לעיר. יחד עם שלושת אחיו הוא שלט בעיר ובאזור והם נקראו "ארבעת החברים". שלטון טלפור נמשך מעל ל-50 שנה, עד 1843. ב-17 בפברואר 1843 החל קרב מיאני בין האמירים של טלפור ובין צבא האימפריה הבריטית והוא הסתיים לאחר חמישה שבועות, ב-24 במרץ, בכיבוש העיר על ידי הבריטים. לאחר השתלטות הבריטים על סינד עברה קראצ'י להיות עיר הבירה של סינד.
ב-1947, בזמן חלוקת הודו, הייתה בהיידראבאד קהילה גדולה של סינדהים הינדיים שעסקו בעיקר במסחר. הם תרמו רבות לכלכלת סינד בייחוד בדרך של יצוא מוצרים מקומיים לשוקי חוץ. בניגוד לפנג'אב ולבנגל שחולקו בין שתי המדינות, נכלל מחוז סינד כולו בפקיסטן. ההינדים בסינד התכוונו להישאר בפקיסטן, אך עם ביצוע החלוקה, פרצו מעשי אלימות כנגדם והם נאלצו לנוס על נפשם כשהם משאירים את כל רכושם בסינד. תחילה ביקשו ההינדים לשוב לסינד עם שוך האלימות, אולם התברר להם כי הדבר אינו אפשרי. הסופרת ההינדית ילידת היידראבאד, פופאטי היראנאנדני, מתארת באוטוביוגרפיה שכתבה את התעלמות השוטרים שצפו באלימות המתפרצת, לא עשו דבר למונעה ונכשלו בהגנה על הקהילה ההינדית.
גל ההגירה הגדול של מוסלמים שהגיעו בעקבות חלוקת הודו העלה את היקף האוכלוסייה בעיר בצורה ניכרת והממשלה הפקיסטנית החליטה על הקמת שתי ערי פרברים, לטיפאבאד וקסימאבאד. בשנות ה-80 התפרצו בעיר מהומות ועימותים בין הסינדהים הוותיקים ובין המוהג'ירים שהגיעו מהשטח שנשאר בשליטת הודו. העיר נכנסה למערבולת של אלימות שבסופה התרכזו הסינדהים בקסימאבאד והמוהג'ירים התרכזו בלטיפאבאד. עד היום חצויה העיר על ידי חלוקה אתנית זו.
גאוגרפיה ואקלים.
העיר היידראבאד בנויה על שלוש גבעות המשקיפות זו על זו והנמצאות על גדתו המזרחית של נהר האינדוס.
סביב לעיר מצויות מספר ערים נוספות: קוטרי, הנמצאת 6.7 ק"מ מדרום מערב להיידראבאד, מעבר לאינדוס. ג'משורו, הנמצאת 8.1 ק"מ ממערב, גם היא מעבר לאינדוס. האטרי - 5 ק"מ וחוסרי 7.5 ק"מ.
מחוז היידראבאד גובל בצפונו במחוז נאושהארו פרוזה (בצפון מערב) ובמחוז סנגהאר (בצפון מזרח). ממזרח נמצא מחוז טנדו אללהיאר, ממערב נמצאים מחוזות ג'משורו (בצפון מערב) ותאטה (בדרום מערב), ובדרום נמצא מחוז טנדו מוחמד חאן.
דרומית לעיר, בקו המקביל לנהר האינדוס, נמצא רכס נמוך של אבן גיר הנקרא גנג'ו טקאר. גובהו הממוצע הוא כ-30 מטר ואורכו כ-22 ק"מ.
הפרשי הטמפרטורות בין היום ובין הלילה באזור היידראבאד הם גבוהים. ביום מגיע הטמפרטורה לכ-40° צלזיוס ובלילה רוח קרירה נושבת. הרוחות המנשבות במשך היום מביאות איתן, לעיתים תכופות, ענני אבק ותושבי העיר מעדיפים בעתות אלו לשהות בבתיהם גם במשך היום. עם זאת, בלילות מזג האוויר נעים והאוויר נקי.
בשנים האחרונות חוותה היידראבאד מספר אירועים של שיטפונות שנגרמו מתופעות של שבר ענן. ב-2003 ירד בעיר גשם בכמות 105 מילימטרים במשך 12 שעות. אירועים דומים התרחשו גם ב-2006 וב-2007 ועשרות נהרגו בשיטפונות אלו.
מבנה מוניציפלי.
עד תקופת כהונת הממשלה שבראשה עמד זולפיקר עלי בהוטו, כלל מחוז היידראבאד גם את שטחם של מחוז בדין הנוכחי. בסוף שנות השבעים הוא הופרד ממחוז בדין וחולק לארבעה מחוזות משנה (טשיל בסינדהי או טלוקה באורדו):
בהיידראבאד סיטי טלוקה ממוקמים ממשלת מחוז היידראבאד ומוסדותיה השונים.
תקשורת בקווי חשמל
דוח התאמה למס
פחת (חשבונאות)
סיסי שליה
ביירון
81 לפנה&quot;ס
84 לפנה&quot;ס
94 לפנה&quot;ס
חיים רחמים יוסף פרנקו
הרב חיים רחמים יוסף פרנקו (מכונה החרי"ף) (ה'תקצ"ה; 1835 - כ"ח בחשוון ה'תרס"ב, 10 בנובמבר 1901) היה רבה הספרדי של קהילת חברון ומייסד בית החולים חסד אברהם.
קורות חיים.
נולד ברודוס בשנת ה'תקצ"ה, ובילדותו התחנך אצל רבני האי.
ב-1863 תועד פרנקו כאשר סבב בין קהילות יהדות בולגריה כדי לגייס כספים עבור שיקום בית הכנסת ברודוס.
בשנת ה'תרכ"ח (1868) עלה לארץ ישראל עם אשתו אסתר מזל-טוב ביתו של חכם רפאל יצחק ישראל, שני בניו בן-ציון והרב מאיר, ובתו היחידה קלרה והתיישב בירושלים. מיד עם בואו מונה לשמש כחבר בית דין בבית דינו של הרב יעקב שאול אלישר (ה"ישא ברכה") יחד עם הרב שלום משה חי גאגין.
בעיתון החבצלת מי"ב בתשרי ה'תרל"א מסופר שבהגיעו לירושלים הוכרחה העדה הספרדית למכור חצר גדולה הסמוכה לבתי הכנסיות שבעיר, והוא הזדעזע מכך והציע לנסוע בשליחות הכולל כדי לגאול את החצר. בשנת ה'תרל"ג יצא כשד"ר מטעם הכולל הספרדי בירושלים לטורקיה ולאוסטריה, ובביקורו בווינה נתקבל לראיון אצל פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. שליחותו הוכתרה בהצלחה, והקהילה רכשה את החצר מחדש.
בשנת ה'תרל"ו יצא שוב כשד"ר מטעם כוללות חברון לאלג'יר, תוניס ולוב.
בשנת ה'תרל"ח (1878) התמנה לרבה של העדה הספרדית בחברון. היה מחלוצי היציאה מחומות הרובע היהודי בחברון, ועודד יהודים אחרים ללכת בעקבותיו.
בשנת ה'תרנ"ג (1893) הקים את בית החולים "חסד לאברהם" (על-שם הרב אברהם אזולאי), המוכר כיום כבית הדסה.