החיבור הלטיני "תיאור כל העולם ועמיו" (אמצע המאה ה-4) מציין כי אשקלון מפורסמת בשל מתאבקיה.
בשנת 644 השלימו הערבים את כיבוש הארץ, וכך עברה גם אשקלון לשלטון מוסלמי.
בתקופת מסעי הצלב.
בשנת 1099, עם הגעת מסעי הצלב לארץ, הייתה אשקלון מבצר חשוב לפאטמים, ולמרות שבקרב אשקלון שנערך בסמוך לה ניצחו הצלבנים, לא נפלה אשקלון בידיהם.
בשנת 1150 בוצרה העיר על ידי שליטה הפאטמי בחמישים ושלושה מגדלים והייתה העיר האחרונה שעמדה בפני הצלבנים. שלוש שנים לאחר מכן נפלה העיר בידי הצלבנים ומלכם בלדווין השלישי מלך ירושלים, וזאת לאחר מצור שהוטל עליה במשך חודש. העיר שעברה לשליטת הצלבנים נכללה ברוזנות יפו ואשקלון, והייתה לחשובות שבערים הפאודליות שבה. בשנת 1187 הובסו הצלבנים בקרב קרני חיטין על ידי מוסלמים בהנהגת צלאח א-דין, וממלכת ירושלים נפלה. הצלבנים גורשו מהעיר על ידי המוסלמים בהנהגת א-דין, ואלה האחרונים הרסו את העיר, העלו אותה באש וסתמו את נמלה.
הנוסע בנימין מטודילה מצא באשקלון (בשנת 1170 לערך) כ-200 "יהודים רבניים", כ-40 קראים וכ-300 שומרונים. עם הריסת העיר בשנת 1191, על פי הוראת צלאח א-דין, עברה הקהילה היהודית לירושלים.
העיר זכתה לתחייה בשנת 1192, כאשר הצלבנים חזרו אליה בראשות מנהיגם ריצ'רד לב הארי. הם שיקמו את העיר וביצרו אותה בחפיר, חומה, מגדל ושערים. חומת העיר הוקמה על גבי סוללה בגובה 10 מ' ואורכה הוא כ-3.4 ק"מ, מהם כ-1.2 ק"מ לאורך חוף הים. לשם חיזוק החומה שולבו בה עמודים רומיים. בחומה היו כחמישים וארבעה מגדלים, ובפינתה הדרומית-מזרחית הייתה מצודה. הכניסה לעיר הייתה באמצעות ארבעה שערים.
סופה של אשקלון העתיקה הגיע בשנת 1270 וזאת לאחר שהסולטאן הממלוכי, ביברס, הרס סופית את העיר, מילא את נמלה וסתם אותו, וכתוצאה מכך ננטשה העיר.
חפירות ארכאולוגיות בעיר.
בשנת 1815 נערכה באשקלון חפירה ארכאולוגית ראשונה על ידי משלחת חופרים בראשות ליידי הסטר לוסי סטנהופ. סטנהופ הייתה אחייניתו של ראש ממשלת אנגליה ויליאם פיט הבן וניהלה את משק ביתו. כאשר מת פיט, יצאה סטנהופ למסע למזרח התיכון והתאהבה במקום. היא בנתה בית גדול בכפר ג'וּן בהרי השוף ליד צידון ושם הקיפה את עצמה במשרתים ואירחה תיירים מאירופה ואנשים חשובים.
יום אחד הגיע לידה כתב יד עתיק ובו פרטים על אוצר זהב המוסתר בחורבות אשקלון. היא בקשה מסולימאן פאשה, מושל עכו וארץ ישראל, לחפור במקום. סולימאן התייעץ עם עוזרו חיים פרחי וזה המליץ לתת לה רישיון לחפור תמורת קבלת חצי מהאוצר. סטנהופ שכרה 150 ערבים שהחלו לעבוד בהתלהבות. הם גילו פסל שיש גדול, אך סטנהופ, שחששה כי הסולטן יחשוב שהיא מחפשת אחר עתיקות בניגוד לרישיון החיפוש לה, הורתה לנפץ אותו. לאחר עבודה מאומצת של שבועיים שבהם לא נמצא כל אוצר, הורתה סטנהופ על הפסקת החפירות וחזרה מאוכזבת לביתה בהרי הלבנון.
חפירות של ממש נערכו במקום לראשונה בשנים 1921–1922 וחשפו את הבזיליקה הרומית. המחקר במקום התחדש בשנת 1985 בחפירות משלחת המוזיאון השמי של אוניברסיטת הרווארד בתמיכת הנדבן האמריקאי ליאון לוי. בין הממצאים הייחודיים שהמשלחת מצאה היה בית קברות לכלבים מהתקופה הפרסית בארץ ישראל, שנת 500 לפנה"ס לערך.
בשנים האחרונות נחשף סמוך לגן הלאומי אשקלון בית קברות פלִשתי שכמותו לא נתגלה עד כה.
סמיזדאט
בודי קאונט
בודי קאונט (באנגלית: Body Count, "ספירת גופות") היא להקת הבי מטאל אמריקנית שהוקמה בלוס אנג'לס, קליפורניה בשנת 1990. את הלהקה הקים במקור הראפר טרייסי מארו, הידוע בכינויו אייס-טי, מתוך התעניינות בז'אנר ההבי מטאל. הוא שימש כסולן וכתב את המילים למרבית שירי הלהקה, בעוד את המוזיקה כתב ארני סי, הגיטריסט הראשי. אלבומה הראשון של הלהקה, "בודי קאונט", יצא ב-1992 בחברת ההקלטות Sire.
השיר "Cop Killer" ("רוצח השוטרים") מהאלבום הראשון היה נושא למחלוקת קשה. למרות שחברת האם של Sire, Warner Bros. Records, הגנה על השיר, אייס-טי בחר להסיר אותו מהאלבום בטענה שהמחלוקת סביבו מאפילה על המוזיקה. הלהקה עזבה את חברת ההקלטות ומאז הוציאה שלושה אלבומים, בחברות שונות. יחסית לאלבום הראשון, האלבומים החדשים לא זכו להצלחה מסחרית ולא עוררו הד ציבורי.
היסטוריה.
מייסד הלהקה טרייסי מארו, הידוע בשם הבמה אייס-טי (Ice-T), רכש עניין רב בהבי מטאל ושאר הסוגות ברוק, גם לפני שהתפרסם כראפר. את הלהקה הקים אייס-טי במקור מקבוצת מוזיקאים שהכיר בתיכון קרנשאו.
אייס-טי כתב את המילים והמוזיקה לשירים עם הגיטריסט הראשי ארני סי, ושימש כסולן הלהקה, למרות שחשב שהקול שלו לא טוב מספיק. מלבד השניים הללו, חברו ללהקה המקורית גם מוסמן (בס), ביטמאסטר וי (תופים) ודי-רוס (גיטרת קצב). אייס-טי אמר על שם הלהקה: "קראנו ללהקה בודי קאונט מפני שבכל ליל יום ראשון בלוס אנג'לס, הייתי צופה בחדשות, ורואה את השדרן מסכם את מספר הנערים שנהרגו במקרי רצח ואז מדלג לחדשות הספורט. 'זה כל מה שאני,' חשבתי, 'גופה לספירה?'"
תחילת הקריירה.
אייס-טי הציג את הלהקה לראשונה בפסטיבל לולהפאלוזה בשנת 1991, כאשר הקדיש מחצית מהסט שלו משלו ומחצית לשירי בודי קאונט, מה שהעלה את משיכת קהל הנערים ואוהבי ז'אנר האלטרנטיב כלפיו. רבים החשיבו את הופעתם של בודי קאונט כשיא ההופעות. כמו באלבומי ההיפ הופ של אייס-טי, עיקר הכתיבה התרכז בנושאים חברתיים ופוליטיים רבים, החל משירים שעוסקים בשוטרים אלימים ("Cop Killer") וכלה בהתמכרות לסמים. ארני סי אמר ש"היינו להקה שנגנה רק את השירים שידענו איך לכתוב. כולם כותבים על מה שהם למדו כשגדלו, ואנחנו היינו כמו כולם. כמו שהביץ' בויז שרים על החוף, אנחנו שרים על הדרך בה גדלנו."
את הופעתם הראשונה באלבום עשו בודי קאונט בשיר "Body Count" שנכנס לאלבום הסולו של אייס-טי מ-1991, "O.G. Original Gangster" (למרות ששומעים אותם גם ברצועה "The Girl Tried to Kill Me" מאלבומו מ-1989, "The Iceberg/Freedom of Speech...Just Watch What You Say"). בודי קאונט חיממו את Guns N' Roses בהופעותיהם בארצות הברית (במסגרת סיבוב ההופעות הבינלאומי "Use Your Illusion").
הצלחה במיינסטרים, מחלוקת כלל-ארצית.
אלבום הבכורה של בודי קאונט, בודי קאונט, שוחרר בחברת התקליטים Sire, חברת בת של Warner Bros. Records, ב-31 במרץ 1992. האלבום יצר גלי מחאה מיד לאחר יציאתו, סביב השיר "Cop Killer". השיר נכתב במקור כביקורת על שוטרים מושחתים, אך נתפס בעיני רבים כהתקפה נגר כל המשטרה. לפי אייס-טי, חשבתי שזה בטוח. חשבתי שבעולם הרוקנ'רול אתה יכול להיות חופשי בכתיבה שלך. לעזאזל, הקשבתי ל-Talking Heads שרים את 'Psycho Killer.' זין, אני אכתוב את 'Cop Killer'! אבל, זו הייתה ההתנגשות של הברזל עם משהו אמיתי. כאן לא הרגנו רק משפחה, אלא מישהו כל כך אמיתי שכולם אמרו 'הו, שיט.'
ארגוני שוטרים רבים מכל ארצות הברית פתחו בקמפיין כדי להכריח את Warner Bros. Records להסיר את האלבום. חלק ממבקרי השיר טענו שהוא מחנך לשימוש בסמים ובאלימות. לעומתם, טענו מגני השיר שיש להשאירו, כחלק מזכותם של חברי הלהקה לחופש הביטוי. ב-The Ice Opinion: Who Gives a Fuck, כתב אייס-טי כי "האנשים שהחזיקו בעמדות מפתח ממש לא תמכו בי לפי התיקון הראשון. הכעס כוון למקום הלא נכון. הכעס היה צריך להיות מופנה בחזרה כלפי המשטרה. [...] האנשים קפצו על הנושא הלא נכון ונכנסו באמצעותו ישר ב-Warner Brothers."
בחודש שלאחר מכן התגברו הביקורת והמחאה כלפי הלהקה. סגן הנשיא דן קווייל כינה את "Cop Killer" כשיר "גס ומגעיל," והנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש גינה בהצהרה פומבית כל חברת תקליטים שמקליטה חומר כזה. בפגישת בעלי המניות של ה-Time Warner עמד השחקן צ'רלטון הסטון, קרא מילים מתוך "KKK Bitch" ודרש שהחברה תפעל נגד הלהקה. הביקורת החריפה עד לאיומים על חיי ראשי החברה, מה שגרם לרצון של בעלי המניות לעזוב אותה. בסופו של דבר החליט אייס-טי למחוק את השיר מהאלבום. בראיון, אמר אייס-טי: "לא רציתי שהלהקה תיעלם מהשטח, הרי המחלוקת היא הסיבה היחידה שהאלבום מכר. פשוט הכל יצא משליטה ונמאס היה לי לשמוע על זה. אמרתי, 'זין,' כאילו - הם אומרים שעשינו את זה בשביל הכסף, אבל אנחנו לא. ויתרתי על השיר כי, אתה יודע, צריך להמשיך הלאה, לחזור לבעיות האמיתיות, לא לאיזה שיר, אלא אל השוטרים שיוצאים ורוצחים אנשים."
"Cop Killer" הוחלף בגרסה מחודשת לשיר "Freedom of Speech," ("חופש הביטוי") שהופיע באלבום הסולו של אייס-טי מ-1989, "The Iceberg/Freedom of Speech...Just Watch What You Say". השיר עובד כדי לקבל צליל של מוזיקת רוק. אייס-טי עזב את Warner Bros. Records בשנה שלאחר מכן בשל ריב סביב אלבום הסולו "Home Invasion". יחד איתו עזבו גם שאר חברי בודי קאונט. למרות הביקורות, האלבום זכה גם לתשבחות, הכוללות ציוני "מצוין" ב- Entertainment Weekly וכן ב-The Village Voice, שהכניסו אותו לרשימת האלבומים הטובים של 1992. מגזין Variety דיווח שנכון לינואר 1993 האלבום מכר 480,000 עותקים.
אלבומים מאוחרים.