ב-24 באוגוסט דיווח מייג'ור ווזיר אכבר, לוחם קומנדו אפגני לשעבר שהצטרף ללוחמי ההתנגדות המבוססים על פנג'שיר, על ניסיון מצד הטליבאן לפלוש למעבר אנג'ומאן דרך מחוז בדח'שאן, פלישה הנהדפה עם אבדות כבדות של הטליבאן.
הפסקת אש ועימותים ספורדיים.
ב-26 באוגוסט 2021, הוכרזה הפסקת אש בלחימה והטליבאן וההתנגדות נכנסו למשא ומתן. דובר הטליבאן, זביהוללה מוג'אהיד, אמר כי הוא "בטוח ב-80% בפתרון ללא מלחמה בעמק פנג'שיר". ב-29 באוגוסט, נציגי פנג'שיר הצהירו כי אין לוחמי טליבאן שניסו להיכנס לפנג'שיר, והפריכו מידע מאנאמוללה סמנגני, חבר בוועדת התרבות של הטליבאן. ב-1 בספטמבר דווח כי שיחות השלום נכשלו.
ב-26 באוגוסט, לפי סרטון שפרסם "Global "Defense Corp, פרצו קרבות קשים בין לוחמים נגד הטליבאן בעמק פנג'שיר והטליבאן דווח כי יותר מ-200 לוחמי טליבאן גורשו מעמק פנג'שיר, וחלקם נתפסו על ידי כוחות המורדים. חזית ההתנגדות הלאומית של אפגניסטן (NRF) הצליחה לכבוש את מחוזות פול-א-הסר, דה-סלאח ובאנו.
ב-28 באוגוסט, לוחמי המורדים התקיפו את כוחות הטליבאן בסמנגאן, כאפיסא ובחוסט ווה פרנג (תת-מחוז במחוז בגלאן) בתגובה להאשמות על הפרות של הפסקת אש שהתבצעו על ידי לוחמי הטליבאן באזור.
ב-29 באוגוסט, שירותי האינטרנט והטלקומוניקציה ברחבי מחוז פנג'שיר נסגרו בהוראת הטליבאן.
ב-30 באוגוסט ארבו לוחמי המורדים ללוחמי הטליבאן שניסו לפרוץ לפנג'שיר מאנדרב.
מתקפת טליבאן ומרידות במרכז אפגניסטן.
ב-31 באוגוסט 2021, לוחמי הטליבאן החלו במתקפה נגד חזית ההתנגדות הלאומית במחוזות בגלאן, פאנג'שיר ופרוואן. מקורות אנטי-טליבאן טענו שהמתקפה כללה חיילי אל-קאעידה, הצהרה מגובה בסרטונים שבהם נשמעו לוחמים פרו-טליבאן מדברים בשפות שאינן ילידיות או לא שכיחות מקומיות כמו ערבית. מקורות דיווחו כי המתקפה החלה כאשר לוחמי הטליבאן נראו נכנסים לנהר גולבהאר בעמק פנג'שיר וחסמו את הכביש הראשי באמצעות מכולה. כוחות הטליבאן השתלטו מחדש על מחוז דיח סאלח בבגלאן, ואיפשרו להם לתקוף ישירות את עמק פנג'שיר. תקיפה ראשונית של הטליבאן דרך מעבר חוואקחיבור בין מחוזות בגלאן למרכז פאנג'שיר נכשל. דובר ה-NRF, פאחים דאשתי, אמר כי התקיפה נעשתה ככל הנראה כדי לבחון את ההגנות של האזור. חיילי הטליבאן החלו לתקוף גם את דרום פנג'שיר מגולבהאר, וכתוצאה מכך פרצו קרבות קשים. למרות היותו עדיפה מספרית על המגינים, הטליבאן לא הצליח לפרוץ. פליט שהתראיין מאוחר יותר לאל-ג'זירה הצהיר כי הטליבאן חסם כבישים מחוץ לפנג'שיר באמצעות מכולות שילוח במהלך המתקפה שלהם, והשבתת חיבורי האינטרנט ושירותי הטלפון הניידים הותירה את התושבים ללא יכולת ללמוד מה קורה במקומות אחרים.
ב-1 בספטמבר, יממה לאחר דיווח על עימותים בנקודות הכניסה לעמק, הצהיר מולה אמיר חאן מוטאקי, ראש הוועדה להכוונה ועידוד של הטליבאן, בהודעת אודיו בטוויטר לתושבי פנג'שיר כי הם מנסים לפתוח במשא ומתן. הוא הטיל את האשמה על הנהגת ההתנגדות בפנג'שיר, ואמר שיש עדיין כמה אנשים בעמק ש"לא רוצים שהבעיות ייפתרו בדרכי שלום". הוא המשיך ואמר שהטליבאן בחר יליד המחוז כמושל הרצוי שלהם. למרות סגירת האינטרנט של הטליבאן של פנג'שיר, פחים דשתי, דובר ההתנגדות בפנג'שיר הצליח לנהל ראיון ל-BBC, שבו הצהיר כי המשא ומתן נכשל בגלל הבדל מהותי בין המטרות בין שני הצדדים. לדבריו, להתנגדות בפנג'שיר הייתה כוונה להוציא התחייבויות וערבויות להגנה על חירויות וזכויות אדם ופוליטיות של מיעוטים אתניים ודתיים וכן של נשים, אך מטרת הטליבאן במשא ומתן לא הייתה לנהל משא ומתן על ערבויות כאלה, אלא לנהל משא ומתן על היקף השתתפותה של המורדים בפנג'שיר בממשלה בראשות הטליבאן שתספק את ההתנגדות.
ב-2 בספטמבר, מקורות בפאנג'שיר טענו כי 13 לוחמי טליבאן נהרגו במארב בתת-המחוז צ'יקרינוב. למרות שהמתקפה נעצרה בשלב זה, דובר הטליבאן אמר שהעמק מוקף בכל ארבעת הכיוונים וכי "ניצחון של התנגדות פאנג'שיר יהיה בלתי אפשרי", וכמו כן טען להישגים טריטוריאליים של הטליבאן. בינתיים, הטליבאן טען שכבש את תת-המחוז שוטול בפנג'שיר, אך לא סיפק הוכחה מוצקה לטענה זו. אנליסטים קבעו שהטליבאן התקדם כנראה לזמן קצר לפני שנדחק שוב לאחור. לפי הדיווחים, התקפה קלה של הטליבאן על מעבר אנג'ומאן בצפון פאנג'שיר נהדפה בקלות על ידי לוחמי קומנדו מורדים. בנוסף, כוחות מקומיים נגד הטליבאן מאנדראב טענו כי השתלטו מחדש על מעבר חוואק המכריע.
בינתיים פרצו מרידות במחוז מיידאן ורדכ במחוז דאיכונדי, שהם ביתם של בני זארה רבים, קבוצה אתנית שהופלה בעבר לרעה על ידי הטליבאן. הטליבאן החלו לפנות לקהילת הזארה בחודשים שקדמו להשתלטותם של אפגניסטן, והבטיחו לכבד את זכויותיהם ומסורותיהם. בהתאם לכך, המצב במיידאן ורדכ ודאיכונדי הסתבך, שכן מנהיגי מיליציות מקומיות סייעו לטליבאן למרות אי הסכמתה של חלק גדול מהאוכלוסייה. ברובע חאדיר בדאיקונדי, פרץ מרד כאשר מפקד הזארה התומך בטליבאן, מוחמד עלי סדקאת, קיבל הוראה לפרק את המקומיים מנשקם, כאשר חלקם חששו כי הפירוק לא תועד כראוי ויחשוף את המקומיים להתנכלויות מצד הטליבאן. כתוצאה מכך פרצו קרבות בין הטליבאן, הזארות הפרו-רפובליקות והזארות הפרו-טליבאן. מיליציות מקומיות החלו לארוב לכוחות הטליבאן.
ב-3 בספטמבר, הטליבאן טען כי כבש את עמק פנג'שיר, אולם טענות אלו תוארו כשקרים ותעמולה על ידי מנהיגי ההתנגדות המקומיים כגון אחמד סאלח וכן צופים בינלאומיים. דובר NRF הצהיר כי המצב "קשה", אך גם כי דחיפה של הטליבאן לעמק הביאה לכתור של כמה מאות לוחמי טליבאן. עד למחרת, אושר כי קרבות קשים עדיין נמשכים בעמק, כאשר על פי הדיווחים מחוז פרוואן נותר בשליטת המורדים. ארגון סיוע רפואי איטלקי הפועל באזור אישר כי הטליבאן התקדם עד העיר ענבה; הטליבאן טען כי תפס את תת-המחוזות חנג' ואונבה. ה-NRF הכחיש זאת בטענה שהם הצליחו לכתר עוד יותר חיילי טליבאן, המונים כעת אלפים, במעבר חוואק ובדשטה רוואק.
ב-5 בספטמבר, שני הצדדים השיגו כמה הצלחות: ה-NRF הצליח לאלץ מאות לוחמי טליבאן מוקפים להיכנע בעמק, כאשר ה-NRF טען כי לכד עד 1,500 לוחמים. עיתונאים מקומיים אישרו כי הטליבאן כבש את כל מחוז פרוואן, בעוד דובר ה-NRF, פאחים דאשתי, נהרג בקרב. הטליבאן גם טען כי התקדם לבירת פאנג'שיר באזארכ. כתב של ה"הטיימס" שליווה את הטליבאן העיד כי נראה שחלק גדול מהעמק נמצא בשליטה איסלאמיסטית בשלב זה, למרות שקבוצות של לוחמי NRF המשיכו לפגוע בטליסאן מאחורי קווי החזית. מסעוד הגיב להתקדמות הטליבאן והכריז בפייסבוק שהוא תומך בהצעות של מנהיגים דתיים מקומיים לנהל משא ומתן על פתרון הסכסוך בדרכי שלום. העיתונאי והמומחה האזורי הפקיסטני אחמד ראשיד טען כי הטליבאן הביעו בבירור כי הם לא "יסבלו את מה ש[מסעוד] מבקש, שהוא אזור חצי אוטונומי בעמק פנג'שיר". הנהגת הטליבאן אכן דחתה את הצעת המשא ומתן של מסעוד, והצהירה כי היא תקבל רק את כניעת ה-NRF.
מצור על המעצרים האחרונים של עמק פאנג'שיר והגברת הפעילות הגולה.
ב-6 בספטמבר, לאחר קרבות קשים שהביאו לאובדות גבוהות משני הצדדים, כבש הטליבאן את משרד המושל בבזארק, ותבע שליטה על כל עמק פנג'שיר. על פי הדיווחים, חיילי ה-NRF הנותרים נסוגו אל ההרים, כאשר הטליבאן קבע שרבים נמלטו מהאזור. פקיד NRF טען אז שמסעוד נמצא במקום בטוח, בעוד סאלח נמלט לטג'יקיסטן. עלי נזרי, ראש מחלקת החוץ של קבוצת ההתנגדות, אמר כי אחמד מסעוד עדיין נוכח באפגניסטן. ה-NRF הכחיש את הטענות כי הטליבאן כבש את עמק פנג'שיר, בטענה שלוחמי התנגדות עדיין נכחו בעמדות אסטרטגיות בעמק, והמשיכו במאבקם.
עד 7 בספטמבר, אזרחים רבים מעמק פנג'שיר נמלטו אל ההרים כדי להימלט מהטליבאן, בעוד מסעוד השמיע הצהרות מתריסות וקרא להתקוממות רחבת היקף, כלל-ארצית. גם תושבי פנג'שיר היו מאוימים ברעב, שכן האספקה המקומית נותרה מנותקת. על פי הדיווחים, חיילי ה-NRF הנותרים עדיין התנגדו לטליבאן באזורים מסוימים. ה-NRF גם טען שהטליבאן החל לטבוח באזרחים מקומיים.
נכון ל-9 בספטמבר, עדויות מודיעין ממקורות גלויים שנותחו על ידי חוקרי "Bellingcat" מראות שהטליבאן ממשיך להתקדם ולשלוט בשטח של לפחות 60 ק"מ לתוך העמק. הטליבאן הציב את העמק במצור, ולא אפשר לעיתונאים או לסחורות להיכנס, כך שקשה לשער את מידת השליטה שלהם. תושבי פנג'שיר שהצליחו להגיע לקאבול הזהירו כי האספקה במחוז אוזלת עקב החסימה. דובר ה-NRF, עלי נזרי, טען שהטליבאן לא כבש את כל פנג'שיר, אלא רק את הכביש הראשי, מה שאפשר להם לכבוש גם את באזארק הסמוכה. הוא קבע כי כוחות ההתנגדות ביצעו נסיגה טקטית מהכביש הראשי, תוך שמירה על 60–65% מתתי העמקים והעמדות האסטרטגיות בשליטתם. מוחמד זאהיר אג'באר, שגריר הרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן בטג'יקיסטן, הצהיר בינתיים שמסעוד וסאלח עדיין באפגניסטן, אך אינם מתקשרים מסיבות ביטחוניות ולא נמלטו לטג'יקיסטן, בניגוד לדיווחים קודמים.