כבר כ היה פייבורס לבורג חשוב בקבוצתו. הוא רשם 12.4 נקודות ו-8.4 ריבאונדים, שני בקבוצתו בשתי הקטגוריות רק לגאני לוואל, והיה לחוסם המצטיין של האוניברסיטה עם 2.1 למשחק. פייבורס סייע לקבוצתו להעפיל עד לגמר טורניר אליפות החטיבה, בו רשם שיאי קריירה של 22 נקודות ו-11 ריבאונדים אך לא הצליח למנוע את הפסדה של ג'ורג'יה טק לאוניברסיטת דיוק בתוצאה 65–61. עקב יכולתו הגבוהה, נבחר פייבורס בסיום העונה לחמישיית הפרשמנים המצטיינת בחטיבה.
קריירת ה-NBA.
ניו ג'רזי נטס.
לאחר שנה אחת בלבד בליגת המכללות העמיד עצמו פייבורס לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2010, ונבחר בבחירה השלישית על ידי ניו ג'רזי נטס. הוא שיחק בנטס 56 משחקים, בהם עלה בחמישייה 23 פעמים.
יוטה ג'אז.
במהלך עונת הרוקי שלו הועבר ב ליוטה ג'אז, לצידו של דווין האריס, תמורת דרן ויליאמס ושתי בחירות דראפט עתידיות. ביוטה היה פייבורס למחליפו של פול מילסאפ, ותרם 8.2 נקודות בכ-20 דקות למשחק. הוא הוביל את הרוקיז של הליגה בחסימות למשחק עם 0.87 ודורג חמישי בין שחקני השנה הראשונה עם 5.3 ריבאונדים למשחק ובסיום העונה נבחר חמישיית הרוקיז השנייה. בשתי העונות הבאות לא קיבל פייבורס קרדיט רב יותר ממאמנו טיירון קורבין ונותר שחקן מחליף מאחורי מילסאפ ואל ג'פרסון. לקראת עונת תמו חוזיהם של ג'פרסון ומילסאפ, והם עזבו את הקבוצה. פייבורס חתם בקבוצה על חוזה חדש לארבע שנים בקבוצה, והחל לעלות בחמישייה הפותחת באופן סדיר.
ניו אורלינס פליקנס.
ביולי 2019, לאחר כ-8 עונות וחצי ביוטה, הועבר פייבורס בטרייד לניו אורלינס פליקנס.
החזרה ליוטה.
לקראת עונת חזר לשחק ביוטה ג'אז, כשתחם בקבוצה על חוזה ל-3 עונות.
אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
באוגוסט 2021 הועבר פייבורס בטרייד לאוקלהומה סיטי ת'אנדר.
גרנד פורקס
גרנד פורקס (באנגלית: Grand Forks) היא העיר השלישית בגודלה במדינת דקוטה הצפונית (אחרי פארגו וביסמרק) ועיר המחוז של מחוז גרנד פורקס. על פי מפקד האוכלוסין של 2010 מונה אוכלוסיית העיר 52,838 נפש, ויחד עם אזור המטרופולין של העיר מונה האוכלוסייה 98,461 נפש.
העיר ממוקמת בגדתו המערבית של הנהר האדום של הצפון, באזור הנקרא "עמק הנהר האדום", ולפיכך היא מועדת לשיטפונות. העיר הוקמה בשנת 1870 על ידי קפטן אלכסנדר גריגס ובמקור נקראה "לֶה גראנד פוּרְש" (Les Grandes Fourches). מיקומה של העיר בצומת מזלג של הנהר האדום ושל נהר האגם האדום, ומכאן שמה ("fork" משמעותו מזלג).
גאוגרפיה.
גרנד פורקס ממוקמת 119 ק"מ צפונית לאזור פרגו-מורהד, אזור המטרופולין של הערים פארגו ומורהד, ו-223 ק"מ דרומית לויניפג, מניטובה. גרנד פורקס שוכנת על גדתו המערבית של הנהר האדום של הצפון, באזור הידוע בשם "עמק הנהר האדום". על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 52.03 קמ"ר, מתוכם 51.57 קמ"ר שטחי יבשה ו-0.47 קמ"ר שטחי מים.
העיר גרנד פורקס מורכבת ממספר שכונות. האזור הסמוך לנהר האדום היה הראשון להתפתח, ועל כן חלק מהשכונות העתיקות בעיר, ביניהם גם אזור הדאונטאון, נמצאות שם. השטח שבין הדאונטאון לקמפוס אוניברסיטת דקוטה הצפונית היה גם הוא מהאזורים שהתפתחו מוקדם יותר וניתן למצוא בו מאפיינים היסטוריים שונים.
דאונטאון גרנד פורקס הוא החלק העתיק ביותר בעיר וקיימים בו מבנים היסטוריים רבים. מרכז השלטון המקומי והמחוזי שוכן בו, והוא משמש גם כמקום התאספות בפסטיבלים ובאירועים גדולים. בנוסף, בדאונטאון מתקיים שוק איכרים מדי שבת מאמצע יוני ועד לאמצע ספטמבר.
היסטוריה.
גרנד פורקס היא העתיקה ביותר מבין הערים הראשיות של הדקוטות. קודם להתיישבותם של אירופאים במקום היה האזור שבו יושבת העיר כיום נקודת מפגש ומסחר ראשית של האינדיאנים המקומיים. חוקרים, ציידים וסוחרי פרוות צרפתיים כינו את המקום "לֶה גראנד פוּרְש" (Les Grandes Fourches). במחצית הראשונה של המאה ה-18 שימש האזור כתחנת סחר חשובה של הציידים וסוחרי הפרוות הצרפתיים. מסחר הפרוות הצרפתי במקום נמשך עד מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, אז עבר השטח לשליטה בריטית. ב-1800 הקים אלכסנדר הנרי הצעיר, סוכן של החברה הצפון-מערבית ממונטריאול, מחנה זמני ב"לֶה גראנד פוּרְש" וב-1808 ייסד תחנת סחר קבע במקום. בשנות ה-20 של המאה ה-19 הגיעו גם סוכנים של חברת מפרץ הדסון ושל חברת הפרווה האמריקנית (של ג'ון ג'ייקוב אסטור) והקימו תחנות סחר במקום.
באמצע המאה ה-19 שימשה לֶה גראנד פוּרְש כנקודת עצירה של עגלות הנהר האדום שהובילו סחורה בנתיבי הנהר האדום בין סיינט פול, מינסוטה ובין פורט גרי (כיום ויניפג, מניטובה). ב-15 ביוני 1870 נפתח משרד הדואר הראשון, ו"לֶה גראנד פוּרְש" אונגלזה ל"גרנד פורקס" (Grand Forks). בשונה ממרבית הערים בדקוטה הצפונית, גרנד פורקס לא חבה את קיומה לסלילתם של פסי הרכבת; גרנד פורקס הייתה בתחילה נמל אוניות קיטור חשוב על הנהר האדום של הצפון. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19 עברה במקום אוניית קיטור בפיקודו של קפטן אלכסנדר גריג; האונייה קפאה, וגריג ואנשיו אולצו להישאר בגרנד פורקס עד סוף החורף. הם בנו צריף זמני למגורים בחורף ובמהלך תקופת שהייתם שם החליט גריג כי המקום מתאים למגורים. בקיץ הוא ייסד עיירה על שטח של 9 אקרים (36,000 מ"ר), במקום בו בעתיד יהיה דאונטאון גרנד פורקס. אלכסנדר גריגס מכונה "אבי גרנד פורקס".
התיישבות.
קהילה קטנה התפתחה במהירות בגרנד פורקס. בשנת 1875 הוצא לאור ראשונה עיתון מקומי בשם ""Plaindealer" על ידי ג'ורג' ה. וולש (George H. Walsh). ב-1879 הוציא לאור ג'ורג' ווינשיפ (George Winship) את העיתון "The Herald".
גרנד פורקס גדלה במהירות בראשית ימיה. מבין הגורמים שהביאו לצמיחתה המהירה ניתן למנות את גלי המהגרים והאמריקנים שהגיעו מהחלק המערבי של המדינה, את תנועת אוניות הקיטור בנהר האדום ואת סלילתם של פסי הרכבת. גרנד פורקס חוברה למסילת הרכבת סיינט פול - מיניאפוליס - מניטובה (חלק ממסילת הרכבת הצפונית הגדולה) בשנת 1880, ובשנת 1887 חוברה גם למסילת הרכבת הצפון-פסיפית. המתיישבים הראשונים בגרנד פורקס היו חוואים ופועלים, אך בתוך זמן קצר התיישבו בעיר גם סוחרים ובעלי מקצוע שונים שהגיעו ממיניאפוליס ומערים אחרות. לאחר סלילתם של פסי הרכבת הוחלפו במהירות מבני עץ בעיר בבנייני לבנים; שלושה בניינים ("Hotel Dacotah", "St. John's Block" ו-"Security Building"") בני 5 קומות עיטרו את קו הרקיע של העיר והיוו סימן לעיר צומחת.
בשנת 1883 נוסדה בגרנד פורקס אוניברסיטת דקוטה הצפונית על ידי ג'ורג' ה. וולש, עוד קודם שדקוטה הצפונית הוכרה כמדינה עצמאית. בראשית המאה ה-20 כבר הייתה גרנד פורקס למרכז המסחרי, התרבותי, החינוכי, התחבורתי והרפואי של האזור.
המאה ה-20.
במחצית הראשונה של המאה ה-20 צמחה העיר בצורה יציבה וחלה התפתחות של שכונות חדשות מדרום וממערב לדאונטאון. ב-1922 הוקמה בגרנד פורקס טחנת הקמח והממגורה של דקוטה הצפונית, והיא טחנת הקמח הגדולה ביותר בארצות הברית והיחידה הנמצאת תחת בעלותה של מדינה (דקוטה הצפונית). ב-1954 הקים חיל האוויר האמריקני בסיס בגרנד פורקס; בסיס חיל האוויר גרנד פורקס הביא עם הקמתו אלפי מקומות עבודה ותושבים חדשים לעיר. הבסיס הצבאי והאוניברסיטה הם מהמרכיבים החשובים ביותר בכלכלת העיר.
במחצית השנייה של המאה ה-20 ועם הקמתה של מערכת הכבישים הבין-מדינתיים, החל מעבר גדל והולך של תושבים מהדאונטאון לפרוורים. במהלך מספר פרויקטים של התחדשות עירונית בגרנד פורקס נהרסו חלקים מהדאונטאון ובמקומם נבנו מבנים ציבוריים ושיפורי תחבורה. במהלך התקופה הזו נבנו מרכזים מסחריים, בית ספר ציבורי חדש ובית חולים חדש. ב-1978 נפתח קניון קולומביה, ופתיחתו שינתה הנוף הקמעונאי בעיר.
בשנת 1997 העיר ניזוקה קשות עקב שיטפון חמור של הנהר האדום. בנוסף, במהלך השיטפון פרצה שרפה שכילתה 11 בניינים באזור הדאונטאון של העיר, אחד מהם היה משרדי העיתון " Grand Forks Herald". התגייסות של התקשורת ותרומה גדולה של הפילנתרופית ג'ואן קרוק, אשתו של ריי קרוק מייסד רשת מקדונלד'ס, סייעו לשיקומה המהיר של העיר. על מנת למנוע אסונות דומים בעתיד החליטו הרשויות להקים מערכת סוללות מסיבית חדשה, ובמהלך הבנייה הם נאלצו להרוס לחלוטין מספר שכונות. הפרויקט הושלם בשנת 2006.
מאז השיטפון המשיכה העיר לצמוח ולהתפתח. פרויקטים שונים בוצעו, בהם בניית מרכז אלרוס (היכל קונצרטים ואצטדיון הבית של קבוצת הפוטבול של האוניברסיטה), היכל הספורט ראלף אינגלסטד (אצטדיון הבית של קבוצת ההוקי של האוניברסיטה) וכן פרויקטים מסחריים באזורי הפרוורים של העיר. בנוסף, גם אוכלוסיית העיר ממשיכה לצמוח ביציבות.
כלכלה.
בעוד החקלאות מוסיפה להוות ענף משמעותי בכלכלת האזור, בעיר גרנד פורקס עצמה קיימים כיום גם ענפי כלכלה אחרים בהם חינוך, ביטחון, מערכות בריאות ותעשייה. הרשות הפדרלית והרשות המדינתית הן שתי המעסיקות הגדולות ביותר באזור גרנד פורקס. אוניברסיטת דקוטה הצפונית, הממוקמת במרכז העיר, היא המעסיקה הגדולה ביותר באזור המטרופולין. בסיס חיל האוויר בגרנד פורקס, הממוקם מערבית לעיר, מעסיק גם הוא מספר גדול של אזרחים בנוסף לכוח האדם הצבאי המוצב שם. מערכת הבריאות אלטרו היא הגוף המעסיק הפרטי הגדול ביותר בגרנד פורקס.