יחידת אביב הוקמה בחודש אוגוסט 2006 בעקבות החלטת השר לביטחון פנים ומפכ"ל המשטרה במסגרת תוכנית ארוכת טווח לשיפור תחושת הביטחון.
כתבה בעיתון מעריב בשנת 2008 חשפה שאנשיה פועלים במסווה בתחומי העיר ת"א ומכונים "המסתדהים" כאשר הם מחופשים לעובדים זרים ולתושבי שטחים כדוגמת המסתערבים שפועלים באיו"ש.
טיילת השער ליפו
קורט צייטצלר
גנרל-אוברסט קורט צייטצלר (בגרמנית: Kurt Zeitzler; 9 ביוני 1895 - 5 בספטמבר 1963), היה ראש המטה של צבא היבשה הגרמני (ה-OKH), במלחמת העולם השנייה בשנים 1942–1944.
ביוגרפיה.
קריירה מוקדמת.
צייטצלר היה בנו של כומר מהעיירה גוסמאר שבברנדנבורג. כחצי שנה לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה הצטרף לצבא הגרמני כחייל פשוט, ובשל הצטיינותו בלחימה קודם לדרגת קצונה ומונה למפקד פלוגת חיל רגלים. לאחר תום המלחמה נותר ברייכסווהר כאיש צבא הקבע, ושירת כקצין מטה. בשנת 1937 היה לקצין המטה של ה-OKH, מפקדת כוחות היבשה של הוורמאכט.
מלחמת העולם השנייה.
בספטמבר 1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, היה לקצין המטה של הקורפוס ה-22 בארמייה ה-14, ושירת תחת הגנרל וילהלם ליסט במהלך הפלישה הגרמנית לפולין. במרץ 1940 היה לראש מטה קבוצת השריון בראשה עמד אוואלד פון קלייסט, שהיה לה חלק מכריע בניצחון הגרמני במערכה על צרפת. לאחר מכן שירת בפיקודו של פון קלייסט במהלך הפלישה הגרמנית ליוגוסלביה וליוון, ובתחילת מבצע ברברוסה, הוא הפלישה הגרמנית לברית המועצות. במאי 1941 זכה לעיטור צלב הברזל.
בשנת 1942 נשלח לצרפת והיה שם לקצין מטה בקבוצת ארמיות D, בפיקודו של גרד פון רונדשטט בעת הניצחון הגרמני בהדיפת הפשיטה על דייפ באוגוסט 1942.
בספטמבר 1942 התגברו הוויכוחים בין היטלר וראש המטה של ה-OKH גנרל פרנץ האלדר. הצבא הגרמני התקדם במהירות לעבר הוולגה והיטלר היה בטוח שהצבא הרוסי מחוסל. האלדר היה שקול יותר ואכול ספקות בהסתמכו על דו"חות מודיעין על התגברות הצבא הרוסי. היטלר ביטל דו"חות אלה בבוז. היטלר התרשם מדיווחיו האופטימים של צייטצלר וב-24 בספטמבר 1942 פיטר את האלדר ומינה במקומו את צייטצלר.
בעת קרב סטלינגרד ניסה צייטצלר לשכנע את היטלר להורות לגנרל פרידריך פאולוס לסגת מסטלינגרד ולפרוץ את הכיתור. הוא הזדהה עם מצוקתם של החיילים הנצורים שם וצמצם את מנת המזון שלו לרמת מנותיהם. תוך שבועיים הוריד 13 ק"ג ממשקלו אך היטלר ששמע על הדיאטה הזאת ממרטין בורמן, הורה לו לחזור לאכילה רגילה.
לאחר התבוסה בסטלינגרד החל הצבא הגרמני להשתקם לקראת מערכה נוספת בקיץ 1943. הוצעו שתי תוכניות: גנרלפלדמרשל אריך מנשטיין הציע לערוך את ההתקפה בדרום בגזרת נהר הדונייץ ואילו צייטצלר ומפקדת OKH הציעו לערוך את המתקפה באזור מבלט קורסק. היטלר קיבל את הצעת ה-OKH בגלל שהייתה בגזרת שטח קטנה יחסית וללא צורך בנסיגה מוקדמת. צייטצלר ומפקדתו תכננו את ההתקפה שכונתה בקוד ציטאדלה (מצודה). ההכנות התארכו בגלל קצב הייצור האיטי של הטנקים ובתקופה זו עמדו הרוסים על כוונת הגרמנים והזרימו למקום כוחות עצומים של חי"ר, שריון, ארטילריה ומטוסים.
כשנפתח קרב קורסק ב-4 ביולי 1943 גילו הרוסים התנגדות עיקשת. הגרמנים לא הצליחו לכתר את מבלט קורסק וב-12 ביולי 1943 הורה היטלר על הפסקת המתקפה. למרות שהרוסים איבדו יותר חיילים וטנקים מהגרמנים, היה בכוחם למלא חסרים אלה ומבחינה זו היה הקרב לכישלון מבחינת הגרמנים שמאז נסוגו כל הזמן עד לסיום המלחמה.
לאחר כישלון קרב קורסק הורעו היחסים בין היטלר וצייטצלר. ב-10 ביוני 1944 הוא קרא את צייטצלר לשיחה בחווילתו בברגהוף, ופיטר אותו. נמסר כי הוא התפטר מסיבות רפואיות. היטלר לא דיבר איתו מאז ובינואר 1945 הוא הדיח אותו מהצבא ואסר עליו ללבוש מדים.
לאחר המלחמה נאסר צייטצלר על ידי הבריטים והוחזק כשבוי מלחמה עד פברואר 1947.
ב-25 בספטמבר 1963 מת צייטצלר בהוהנשאו שבבוואריה, והוא בן 68 שנים.
משטרת יפו
טיילת שער יפו
שחרור גמדי גינה
שחרור גמדי גינה היא תופעה בה נגנבים פסלי גמדים המצויים בגינות בתים (לצורך קישוט) ו"משוחררים" במקומות שונים (בעיקר בטבע). התופעה זכתה לכיסוי תקשורתי במקומות שונים בעולם.
שחרור גמדי גינה מגינתו של אדם זר היא עבירה פלילית של גנבה. עם זאת, עם התגברות הפופולריות של גמדי הגינה, הם הפכו ליעד של מתיחות ומעשי קונדס. העושים את המעשים רואים זאת כמעשי קונדס, ומביעים בכך מחאה על כך שהגמדים משועבדים לבני האדם ואינם חופשיים, ברוב המקרים הגמדים מועברים לחורשות, חופי-ים וסביב למדורות, שם הם כביכול חופשיים.
יש הטוענים כי, מעבר למעשי הקונדס, קיימת בפעילויות "שחרור גמדי הגינה" אידאולוגיה של התנגדות לצרכנות יתר, בה אנשים קונים דברים שאינם צריכים, מקשטים את גינותיהם באובייקטים שלכאורה אינם מקשטים באמת, ולכאורה פוגעים בכך בסביבה ובחשיבה הסביבתית.
ארגונים.
במרוצת הזמן ולקראת סוף המאה העשרים החלו להיווצר ארגוני שחרור גמדים. הארגונים המוכרים ביותר הם:
שכונת פקידי אפ&quot;ק
שכונת פקידי אַפָּ"ק היא מתחם מגורים שהוקם בתל אביב ב-1921 עבור פקידים בכירים באפ"ק, לימים בנק אנגלו-פלשתינה. המתחם הוקם כשביל ללא מוצא היוצא מרחוב שפ"ר, המחבר בין רחוב נחלת בנימין לשוק הכרמל וכרם התימנים.
האדמות שעליהן הוקמה השכונה נרכשו ב-1913, אך רק בעקבות מאורעות תרפ"א הואצו בנייתה ואכלוסה. את השכונה תכנן יוסף טישלר, ובתיה נבנו סביב שביל ללא מוצא שבקצהו כיכר קטנה. המתחם כלל עשרה בתים, כולם בני קומה אחת, מוקפים בגינות ובעלי גגות משוננים. הבתים נחשבו מפוארים יחסית לזמנם, וכללו אמבטיות, אריחי חרסינה וגגות שניתן לעלות אליהם. בכל הבתים השתכנו עובדי הבנק, למעט בית מספר 1, בו התגורר הסופר אשר ברש.
זמן קצר לאחר הקמת השכונה התברר כי בשל החיפזון שבבנייתה, לא נערכו כל בדיקות הקרקע הדרושות. בעיות ניקוז הובילו להצפות, חלק מהיסודות שקעו וסדקים הופיעו בחלק מקירות הבתים. ב-1923 נערכו התיקונים הנדרשים, בפיקוחם של האדריכל יוסף ברלין ושותפו המהנדס ריכרד פסובסקי. ב-1925 הורחבו חלק מהבתים, ולאחדים מהם נוספו קומות.
במשך השנים נהרס אחד מהבתים (בית מספר שמונה), ובמקומו נבנה בית בסגנון הבינלאומי. בבתים אחרים נוספו קומות, וחזיתות הגגות המשוננות שלהם נהרסו. השביל שסביבו הוקמו הבתים היה לכביש, המכונה סמטת שפ"ר, והכיכר הקטנה שבקצהו נהרסה כדי לאפשר תנועת כלי רכב.
עשבי קדם
עשבי קדם הוא מפעל לייצור מוצרי טיפוח טבעיים מתמציות צמחיות בהתנחלות כרמל, שבדרום הר חברון.
החברה מעסיקה 30 עובדים. מחזור המפעל הוא 1.5 מיליון דולר, כאשר רבע ממנו ליצוא לארצות הברית, לקנדה ולצרפת. המפעל הוקם בשנת 1996 על ידי מיכל אבריאל אמזלג, בעקבות מחקר רב תחומי שערך בעלה, ד"ר ניסים אמזלג, בוטנאי.
חומרי הגלם ושיטת המיצוי.
חומרי-הגלם שבשימוש החברה, הם צמחים מגבול מדבר יהודה-הר חברון מחד עם בקעת ים המלח מאידך. באזור גבול זה בין אזורי אקלים אחדים, אקלים מדברי חם ואקלים ים תיכוני-הררי קריר, הצמחים מתמודדים ען מצבי עקה מגוונים, בצירוף ייחודי. לכן, הצמחים מכילים, בין היתר, כמות גבוהה יחסית של הורמונים צמחיים וחומרים נוגדי חמצון, כמו ויטמינים.
בסיוע חברת "עשבי קדם", צמחים אלו אוקלמו לגידול חקלאי אורגני. החברה מגדלת בעצמה את הצמחים ומפיקה מהם את חומרי הגלם המבוקשים. מן הצמחים מפיקים מהם כ-35 מוצרים לשימושים כלכליים. החברה משתמשת בשיטת חליטה, אשר לפי ממצאים מחקריים, הייתה בשימוש עתיק בעין בוקק, שבמדבר יהודה. שיטה זו מאפשרת עבודה יעילה עם כמויות קטנות של חומר, דבר שלא מקובל, יחסית, בתעשיית העת החדשה.
מיצוי חלקי הצמח המיועדים להיות חומרי הגלם מבוצע על ידי חליטה בשמן. חליטת הצמחים מבוצעת בשמנים צמחיים-טבעיים בלבד; בעיקר בשמן זית ושמן גרעיני ענבים. המיצוי מבוצע בטמפרטורה של 60 מעלות צלזיוס. זו טמפרטורה, שמחד יעילה להמסת חומרים שומניים, כולל חומרים ריחניים ועם זאת נמוכה דיה כדי להגן על שלמות החומרים הפעילים מפני ריאקציה כימית, כגון חמצון. השיטה מאפשרת להימנע מתופעות לוואי הידועות של שימוש מתמשך במוצרים על בסיס שמן אתרי בלבד.
סמטת שפ&quot;ר
נאב&quot;א
נאבא
דייוויד ארקט
דייוויד ג'יימס ארקט (באנגלית: David James Arquette; נולד ב-8 בספטמבר 1971) הוא שחקן יהודי אמריקאי, במאי קולנוע, מפיק, תסריטאי, מעצב אופנה, ומתאבק מקצועי לשעבר.
ביוגרפיה.
ארקט נולד בסובוד קומונה בווינצ'סטר שבווירג'יניה, בנם של ברנדה "מרדי" אוליביה, שחקנית, משוררת, מפעילת תיאטרון, פעילה, מורה למשחק, ומטפלת, ושל לואיס ארקט, שחקן. סבו של ארקט מצד האב הוא הקומיקאי קליף ארקט. אמו של דייוויד ארקט הייתה יהודייה, בתו של פליט שואה מפולין. אביו של ארקט צאצא של החוקר מריווד'ר לואיס, ואביו הקתולי המיר את דתו לאסלאם. האחים של ארקט הם השחקנים רוזנה, אלקסיס, ריצ'מונד ופטרישה.
קריירת משחק.
ארקט הופיע במספר סרטים כולל "באפי ציידת הערפדים" (1992) ו"רוק'נרול באוויר" (1994). הוא הופיע גם בתוכניות הטלוויזיה "בלוסום" (1992), "בוורלי הילס 90210" (1992), ו"חברים" (1996).