די נולדה בקליבלנד, אוהיו, לגלדיס הייטאוור ולאדוארד מארשל נתניאל וולאס, לאחר שאמה הביולוגית של די עזבה את הבית אביה התחתן עם אמה אמיליה בנסון.
די גדלה בשכונת הארלם בניו יורק ולמדה בתיכון האנטר, לאחר מכן התקבלה די למכללת הנטר - האוניברסיטה העירונית של ניו-יורק שם סיימה את לימודיה בהצלחה עם תואר בשפה הצרפתית והספרדית.
קריירת משחק.
את קריירת המשחק שלה החלה די על בימות ברודוויי לפני שקיבלה הכרה בינלאומית בתחום הקולנוע כשהשתתפה לצד סידני פואטייה בדרמה מועמדת לשני פרסי גלובוס הזהב "צימוק בשמש" בשנת 1961.
בשנת 1971 לאחר למעלה מ-30 שנה על בימות ברודוויי קיבלה די את ההערכה לה הגיעה, כשזכתה בפרס אובי על תפקידה במחזה "הבוס ולנה".
לאחר מכן התפרסמה די בעיקר בהופעותיה בסרטים "אנשי החתול" ובדרמה הקומית מועמדת שני פרסי אוסקר של ספייק לי "עשה את הדבר הנכון".
בשנת 1991 זכתה די בפרס אמי על תפקידה בסרט הטלוויזיה הדרמטי "יום הדקורציה" אשר מבוסס על רומן הנושא את אותו השם.
בשנת 2007 קיבלה די את פרס גראמי על עבודתה באלבום המשותף לה ולבעלה המנוח אוסיי שנקרא "עם אוסיי ועם רובי: בחיים האלה ביחד". באותה שנה הספיקה די גם להשתתף בדרמת הפשע מועמדת 2 פרסי אוסקר של רידלי סקוט "אמריקן גנגסטר", ולקבל מועמדות ראשונה בקריירה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בסרט גילמה די את אימו של סוחר הסמים פרנק לוקאס (דנזל וושינגטון). די, שהייתה אז בת 83, הייתה השחקנית השנייה הכי מבוגרת בהיסטוריה שקיבלה מועמדות לפרס זה אחרי גלוריה סטוארט שקיבלה מועמדות בגיל 87.
חייה האישיים.
די התחתנה בתחילת שנות ה-40 עם הזמר פרנקי די אך לאחר מספר שנים הזוג התגרש ודי התחתנה בשנית עם השחקן אוסיי דייוויס.
לאוסיי ולדי נולדו שלושה ילדים, בן גאי דייוויס ושתי בנות נורה דיי וחסנה מוחמד.
די התגברה על מחלת סרטן השד שהתגלתה אצלה לפני כ-30 שנה.
דייוויס ובעלה היו פעילים שנים ארוכות למען זכויות השחורים בארצות הברית ואף היו חברים קרובים של מרתין לותר קינג ומלקולם אקס.
שמואל יהודה רפפורט
קבוצת רדיושק
קבוצת רדיושק (אנגלית: Team RadioShack) היא קבוצת אופניים אמריקאית, שהייתה קיימת בשנים 2009-2011 והשתתפה בשנים אלו בסבב ה-UCI ProTour.
היסטוריה.
ההכרזה על הקמת הקבוצה פורסמה ב-23 ביולי 2009, לאחר הטור דה פראנס. חברת רדיושק, יצרנית אלקטרוניקה גדולה, הייתה נותנת החסות הרשמית והעיקרית לקבוצה, בראשות המנהל הספורטיבי יוהאן ברוינל והרוכב לאנס ארמסטרונג. נותני החסות הנוספים לקבוצה היו יצרנית האופניים טרק ויצרנית ציוד הספורט נייק. הקבוצה קידמה את קרן ארמסטרונג למלחמה בסרטן ואת צמיד Livestrong. בין הרוכבים המפורסמים בקבוצה בלטו: לאנס ארמסטרונג, לוי ליפהיימר, חיימר זובלדיה, יאנז ברייקוביץ', כריס הורנר, אנדראס קלודן וירוסלב פופוביץ'. ב-25 בנובמבר 2009 הודיע איגוד האופניים הבינלאומי כי הקבוצה עמדה בכל הדרישות ואושר לה להשתתף בסבב.
הקבוצה הוקמה על תשתיות קבוצת הרכיבה שהייתה תחת חסות קבוצת אסטנה. מנהלה ושמונה מתוך תשעת הרוכבים שזינקו לטור דה פראנס של 2009 היו בסגל הקבוצה ב-2010. מטרות הקבוצה, מעבר לניצחונות בסבב הפרו טור והטור דה פראנס היו קיום חממה לרוכבים צעירים, השתתפות בתחרויות ריצה וטריאתלון וקידום המלחמה בסרטן, בעזרת העמותה שהוקמה על ידי ארמסטרונג.
עונת 2010.
הישגיה הבולטים של הקבוצה בעונה זו היו:
עונת 2011.
הישגיה הבולטים של הקבוצה בעונה זו היו:
מנזר גבירתנו של הכרמל
מנזר גבירתנו של הכרמל (בצרפתית: Notre-Dame du Mont-Carmel) הוא מנזר נשים כרמליטי השוכן ברחוב טשרניחובסקי בכרמל הצרפתי שבחיפה. המבנה שוכן על קו הרכס של הכרמל, ונשקף ממנו נוף פנורמי לעבר העיר התחתית של חיפה, עמק זבולון והרי הגליל. המנזר מוקדש למרים, אם ישו.
במנזר מתגוררות כעשרים נזירות בנות לאומים שונים, ואחת לשלוש שנים הן מתכנסות ובוחרות מועצה. בכל שש שנים מתמנה אחת הנזירות כאם המנזר. המנזר מתפקד כיחידה אוטרקית, ופרנסתו מתיירות צליינית, מכירת חפצי קודש ונרות שהנזירות מייצרות וכן מחלקה חקלאית קטנה בתחומי המתחם. שפת היום-יום והתפילה במנזר היא צרפתית.
היסטוריה.
המנזר הוקם על ידי שלוש נזירות כרמליטיות מצרפת, אשר הגיעו לחיפה בשנת 1882. בתחילה הקימו הנזירות את המנזר באזור שכונת בת גלים, סמוך לחוף הים (כיום במתחם בית החולים רמב"ם), והוא נחנך ב-1892 לאחר כעשר שנות בנייה. במלחמת העולם הראשונה גרשו העות'מאנים את הנזירות מארץ ישראל, והן שבו אליה והקימו את המנזר מחדש. בשנת 1936 בנו מנזר על הכרמל ברחוב טשרניחובסקי, בהשפעת הסגנון הגותי.
במשך שנים רבות היה המקום סגור לביקורים מבחוץ. בשנים האחרונות מקבלות הנזירות קבוצות מאורגנות לביקור. המבקרים יושבים בחדר והנזירות בחדר סמוך עם פתח גדול בין החדרים המכוסה בשבכת מתכת כדי ליצור הפרדה ביניהן לקהל. הן מקרינות מצגת על תולדות המנזר ושגרת חייהן ועונות על שאלות.
כנסיית המנזר.
כנסיית המנזר שוכנת בחלקו המזרחי של המתחם, ומעל דלת חזיתה הפונה מזרחה, קבוע תבליט גדול שבו נראים המדונה והילד, וסביבו חמישה חלונות זכוכית צבעונית. חלל המבנה נתמך בארבעה עמודים מסיביים, מחופים בשיש, שבחלקם העליון כותרות מסוגננות מאבן גיר לבנה. העמודים מחלקים את החלל לשלוש ספינות, והמרכזית רחבה וארוכה משתי הצדדיות. הרצפה עשויה מדוגמאות גאומטריות בצבעי חום, שחור ולבן. על הקיר שמאחורי המזבח, השוכן, בניגוד למקובל, בצידה המערבי של הכנסייה, קבוע פסיפס קיר גדול, ובו מתואר הנביא אליהו הכורע על ברכיו על הר הכרמל, וסוגד לבתולה הניצבת על ענן מעל הים. מעל דמות הבתולה נראית יונה המייצגת בנצרות את רוח הקודש. משני צדדיו של הציור נראים סמלי הקוסטודיה של ארץ הקודש והמסדר הכרמליטי. המזבח ניצב על במת שיש מוגבהת בת שלוש מדרגות, ומאחוריו ניצב קיר-מסך שבו חרוטים קטעים מתפילת אני מאמין.
בכיפת המבנה ארבעה חלונות זכוכית צבעונית, ובמרכזה מופיעה דמותו של ישו המורה, האוחז בשמאלו בדגם הכנסייה, ומשני צדדיו מופיעות האותיות אלפא ואומגה. סביבו נראים גרמי השמיים. חלקם התחתון של קירות הכנסייה מחופה ברצועות שיש בצבע שחור ובצבעי חום ואדום, ועליהם קבועים 14 צלבים ממוספרים, המסמלים את 14 התחנות לאורך דרך הייסורים.
ניצה מצגר-סמוק
ניצה מֶצְגֶר-סְמוּק (נולדה ב-1945, תל אביב) היא אדריכלית ישראלית, זוכת פרס א.מ.ת ופרס רוקח על עבודתה בתחום תיעוד ושימור מבני הסגנון הבינלאומי בתל אביב-יפו.
קורות חיים.
ניצה מצגר-סמוק סיימה לימודי אדריכלות באוניברסיטת פירנצה ב-1978. לאחר סיום לימודיה עבדה בפירנצה בשימור מבנים היסטוריים. עם חזרתה לתל אביב ב-1990 נבחרה על ידי קרן תל אביב לפיתוח לבצע סקר אדריכלי של מבני הסגנון הבינלאומי ("באוהאוס") בעיר. הסקר שימש כבסיס לתוכנית השימור של העיר הלבנה וכן לספרה "בתים מן החול" אשר פורסם לראשונה ב-1994 ולאחר מכן פורסם גם בצרפתית ובאנגלית.
בשנת 1991 הקימה מצגר-סמוק את צוות השימור בעיריית תל אביב-יפו ועמדה בראשו עד 2002. מיוחס לה חלק גדול בהכרזת אונסק"ו על העיר הלבנה כאתר מורשת עולמית ב-2003.
ב-2003 הקימה משרד אדריכלים פרטי המתמחה בשימור. בין עבודות השימור של המשרד נמצא בית ביאליק.
ב-2005 הצטרפה לסגל הפקולטה לארכיטקטורה בטכניון ושנה לאחר מכן מונתה לפרופסור חבר. עד 2013 כיהנה כראש התוכנית ללימודי תואר שני עם התמחות בשימור בטכניון.
ב-2006 זכתה בפרס א.מ.ת בתחום האדריכלות על פועלה לקידום שימור מבנים בישראל. ב-2001 זכתה בפרס רוקח. בנוסף, זכתה בתעודת הוקרה מאגודת האדריכלים ומהנדסי הערים.
בעלה, פטר סמוק, הוא צלם אדריכלות. בתה, ליטל סמוק-פביאן היא אדריכלית.
תערוכות.
בשנת 2004 אצרה במוזיאון תל אביב את התערוכה "לגור על החולות". מאז נדדה התערוכה לקנדה, לשווייץ, לאיטליה, לאוסטריה, לגרמניה, לבלגיה, לצרפת, לרוסיה, לפינלנד ולדנמרק.
סטרומנס
סטרומנס (באנגלית: Stromness) היא העיר השנייה בגודלה באורקני. העיר נמצאת באי מיינלנד - הגדול באיי אורקני שבממלכה המאוחדת.
בעיר מתגוררים כיום כ-2,190 תושבים.
מקור השם.
שם העיר מקורו בשפה הוויקינגית, והוא מתייחס לגאות באזור נקודת נס, דרומית לעיר. המונח "סטרום" משמעות בוויקינגית - גאות חזקה.
היסטוריה.
אזור העיר שימש כנמל החל מהמאה ה-16. במהלך המאה ה-17, בעת שהתנהלה מלחמה בין אנגליה וצרפת שימשה העיר כנמל שאיפשר מעקף של התעלה האנגלית, בה הותקפו הספינות האנגליות על ידי הצרפתים. ספינות חברת מפרץ הדסון נהגו לעגון בנמל דרך קבע, וממנו הובלו הסחורות לאנגליה.
בעיר התגורר הסופר ג'ורג' מקיי בראון, והעיר מוזכרת ביצירתו של סר פיטר מקסוול דייוויס "להתראות לסטרומנס".
בעיר ממוקם מוזיאון המציג את ההיסטוריה של העיר.
קניה איירווייז
קניה איירווייז (באנגלית: Kenya Airways) היא חברת התעופה הלאומית של קניה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה בעיר הבירה ניירובי. החברה הקימה חברת בת ג'מבוג'ט ומחזיקה ב 100% ממניותיה.
תולדות החברה.
החברה נוסדה בפברואר 1977 לאחר התפרקות הקהילייה המזרח-אפריקנית וחברת התעופה שלה "איסט אפריקן איירווייז".
בשנת 1994 רכשה חברת התעופה ההולנדית KLM 26% ממניות החברה.
בשנת 2007 הצטרפה החברה לברית חברות התעופה סקאיי טים כחברה נספחת.
נכון להיום, מבצעת החברה טיסות ליעדים באפריקה, אסיה ואירופה.