ביולי 2007, כשנה לאחר פרישתו ממשחק, התמנה בריסו לתפקיד עוזרו של מאמנו לשעבר, מרסלו בייאלסה, בנבחרת צ'ילה, וליווה את המאמן במהלך טורניר מוקדמות מונדיאל 2010. במהלך הטורניר, ב-10 באוקטובר 2009, הורחק בריסו מהספסל במהלך ניצחון החוץ 4-2 על , ונקבע לו עונש הרחקה מארבעה משחקים. בעקבות העונש, בריסו החמיץ את כל משחקי של צ'ילה במונדיאל 2010 בדרום אפריקה, ולמעשה סיים את תפקידו בנבחרת.
בפברואר 2011 התמנה בריסו לתפקיד ראשון כמאמן ראשי, בקבוצת אסטודיאנטס לה פלאטה מליגת העל הארגנטינאית. בריסו החליף בתפקיד את אלחנדרו סאבלה, שהתפטר מתפקידו זמן קצר לפני פתיחת טורניר הקלאוסורה של אותה שנה. בריסו לא הצליח להוביל את הקבוצה להצלחה, והתפטר כבר בחודש מאי של אותה שנה, עוד בטרם סיום עונת הקלאוסורה, עקב התוצאות שהשיגה קבוצתו.
בתחילת שנת 2012 חזר בריסו לצ'ילה, הפעם כמאמן קבוצת או'היגינס. עונת הבכורה של בריסו על הקווים הייתה עונת האפרטורה , במהלכה הוביל את או'היגינס למקום השני בטבלה, ומשם לגמר הפלייאוף - שם הפסידה קבוצתו את האליפות לאוניברסידד דה צ'ילה, לאחר דו-קרב פנדלים בסיום מפגש הגמר הכפול. היה זה הישג השיא של הקבוצה בהיסטוריה עד אז. בעונת סיימה הקבוצה בשוויון נקודות עם אוניברסידד קאתוליקה, מה שהוביל למפגש גמר בין הקבוצות על הזכייה בתואר האליפות. או'היגינס גברה על יריבתה 1-0 משער ניצחון של פדרו פבלו הרננדס, וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות צ'ילה. ב-3 במאי 2014 הוביל בריסו את קבוצתו לזכייה במפעל שנוסד שנה קודם לכן, הסופר קאפ הצ'יליאני. או'היגינס הייתה לקבוצה השנייה בהיסטוריה שזוכה בתואר.
לקראת עונת זכה בריסו לתפקיד האימון הראשון שלו באירופה, כשהגיע לקבוצה בה שיחק בעברו, סלטה ויגו. בריסו החליף בתפקיד את לואיס אנריקה, שעבר לאמן את ברצלונה. עונת הבכורה של בריסו בתפקיד עברה בהצלחה יחסית, כשהקבוצה סיימה במקום השמיני בטבלה, רק מקום אחד מתחת למקום המקנה השתתפות במפעל אירופי. מדובר היה בשדרוג של מקום אחד ממיקומה עונה קודם לכן תחת לואיס אנריקה. בין היתר השיגה קבוצתו של בריסו במהלך העונה תוצאות מרשימות כמו ניצחון ביתי 2-0 על אתלטיקו מדריד, וניצחון חוץ 1-0 על ברצלונה בקאמפ נואו.
ב-27 במאי 2017 מונה למאמן סביליה. ב-21 בנובמבר, במהלך מחצית המשחק מול ליברפול במסגרת ליגת האלופות במצב של 3-0 לאנגלים, הודיע בריסו לשחקניו כי חלה בסרטן הערמונית. במחצית השנייה שבו שחקניו של בריסו מפיגור 3-0 לשוויון 3-3 בתוך תוספת הזמן של המשחק. מאוחר יותר אישר המועדון את דבר מחלתו של המאמן. ב-15 בדצמבר 2017 חזר בריסו לאמן את סביליה במשחק נגד לבאנטה שהסתיים ב-0-0. שבוע לאחר מכן פוטר מאימון הקבוצה.
ב-31 במאי 2018 מונה בריסו למאמן אתלטיק בילבאו מהליגה הספרדית. ב-4 בדצמבר פוטר מתפקידו לאחר ניצחון אחד ב-15 משחקים.
ב-18 בפברואר 2019 בריסו מונה לאימון נבחרת פרגוואי.
קרן B612
קרן B612 (באנגלית: B612 Foundation) היא מוסד פרטי ללא כוונת רווח שמרכזה בארצות הברית ומטרתה הגנה על כדור הארץ מפגיעת אסטרואידים. היא מנוהלת בעיקר על ידי מדענים, אסטרונאוטים לשעבר ומהנדסים מהמכון למחקר מתקדם, מכון המחקר הדרום-מערבי, אוניברסיטת סטנפורד, נאס"א ותעשיית החלל. הארגון פועל בשני מישורים: זיהוי גופים קרובי ארץ שעלולים להתנגש בכדור הארץ ולסכן את האנושות, ופיתוח אמצעים להסטת או השמדת גופים כאלו ברגע שהתגלו.
מקור שם הקרן בשמו של האסטרואיד ששימש ביתו של הנסיך הקטן בספר באותו שם מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי.
ב־2012 הכריזה הקרן שהיא תתכנן ותבנה באופן פרטי טלסקופ חלל שיאתר אסטרואידים, בשם טלסקופ החלל זקיף. הטלסקופ תוכנן לשיגור ב־2017–2018. הקרן ניסתה קמפיין לגיוס כספים לכיסוי משימת הטלסקופ, שהוערך ב־450 מיליון דולר עבור 10 שנות פעילות. גיוס הכספים לא צלח, והתוכנית בוטלה ב־2017.
הנס פון קירכבך
הנס פון קירכבך (בגרמנית: Hans von Kirchbach; 22 ביוני 1849 – 23 ביולי 1928), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס בחזית המערבית ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המזרחית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון קירכבך נולד ב-22 ביוני 1849 לקרל פון קירכבך שהיה יועץ הסתרים של מלך סקסוניה וליוזפינה לבית פון בודנהאוזן, באורבך שהשתייכה לממלכת סקסוניה. ב-1863 התגייס לצבא הסקסוני ולחם בשורותיו במלחמת אוסטריה–פרוסיה נגד פרוסיה ב-1866, ולאחר מכן לחם במלחמת צרפת–פרוסיה. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1904 מונה למפקד הדיוויזיה ה-32 (הסקסונית ה-3), ובשנת 1907 מונה למפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2). בשנת 1913 פרש פון קירכבך מהצבא.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון קירכבך למפקד קורפוס המילואים ה-12 (הסקסוני) שהיה חלק מהארמייה השלישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתף בקרב על המארן. במהלך שלוש השנים לאחר מכן השתתף עם הקורפוס שבפיקודו בקרבות בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב שמפאן השני, הקרב על הסום, וקרב איפר השלישי.
ב-15 בדצמבר 1917 מונה פון קירכבך למפקד פלגת הארמייה D בחזית המזרחית, במקום בן דודו גנרל גינטר פון קירכבך שמונה למפקד הארמייה השמינית. פון קירכבך פיקד על פלגת הארמייה עד לפירוקה ב-2 באוקטובר 1918, ולאחר מכן פרש לביתו לאחר 52 שנות שירות צבאי.
פון קירכבך נפטר בדרזדן ב-23 ביולי 1928 והוא בן 79 שנים.
גינטר פון קירכבך
גינטר פון קירכבך (בגרמנית: Günther von Kirchbach; 9 באוגוסט 1850 – 6 בנובמבר 1925), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוסים ועל ארמיות בחזית המערבית ובחזית המזרחית.
ביוגרפיה.
תחילת הקריירה.
פון קירכבך נולד ב-9 באוגוסט 1850 לאביו הוגו פון קירכבך שהיה גנרל פרוסי וקיבל בשנת 1880 תואר רוזן, בארפורט שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1868 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-17, ובשנת 1907 מונה למפקד הקורפוס ה-5. בשנת 1911 מונה פון קירכבך לנשיא בית הדין הצבאי.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון קירכבך למפקד קורפוס המילואים ה-10 שהיה חלק מהארמייה השנייה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, אך נפצע בקרב סן קנטן ב-30 באוגוסט 1914. לאחר החלמתו חזר לתפקידו כנשיא בית הדין הצבאי. ב-23 בספטמבר 1916 מונה למפקד קורפוס הלנדווהר במקום גנרל רמוס פון ווירש. ב-22 באפריל 1917 מונה פון קירכבך למפקד פלגת הארמייה D בחזית המזרחית, במקום גנרל אוסקר פון הוטיאר שמונה למפקד הארמייה השמינית. ב-12 בדצמבר 1917 מונה גנרל פון קירכבך למפקד הארמייה השמינית, ובמקומו מונה למפקד פלגת הארמייה בן דודו גנרל הנס פון קירכבך. ב-31 ביולי 1918 פרש פון קירכבך לחופשה, אך ב-8 באוגוסט 1918 מונה למפקד קבוצת הארמיות קייב במקום גנרלפלדמרשל הרמן פון אייכהורן שנרצח על ידי מתנקש. ב-5 בפברואר 1919 פרש פון קירכבך לביתו.
פון קירכבך נפטר בבאד בלקנבורג ב-6 בנובמבר 1925 והוא בן 75 שנים.
משפחתו.
פון קירכבך התחתן ב-16 ביוני 1883 עם הברונית אדה פרלין פון לילנקרון, שהייתה בתו של הברון קרל פון לילנקרון, שהיה גנרל פרוסי, ונכדתו של הגנרל קרל פון וראנגל.
אניטה ולודרצ'יק
אניטה ולודרצ'יק (בפולנית: Anita Włodarczyk, נולדה ב-8 באוגוסט 1985) היא אתלטית פולנייה, 3 פעמים ברציפות האלופה האולימפית (לונדון 2012, ריו דה ז'ניירו 2016, טוקיו 2020), 4 פעמים אלופת העולם (ברלין 2009, מוסקבה 2013, בייג'ינג 2015 ולונדון 2017), 4 פעמים ברציפות אלופת אירופה (הלסינקי 2012, ציריך 2014, אמסטרדם 2016 וברלין 2018) ושיאנית העולם הנוכחית (2018) ביידוי פטיש. האתלטית הראשונה בהיסטוריה שעברה מרחק של יותר מ-80 מטר בענף זה.
ביוגרפיה.
ולודרצ'יק נולדה בראביץ'.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה ולודרצ'יק במקום שישי ביידוי פטיש בתוצאה של 71.56 מטר.
אלופת עולם ושיאנית עולם.
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכתה ולודרצ'יק במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא עולם חדש של 77.96 מטר, לפני בטי היידלר מגרמניה (77.12 מטר) ומרטינה חרסנובה מסלובקיה (74.49 מטר). היא שיפרה את שיא העולם בן ה-3 שנים של טטיאנה ליסנקו מרוסיה שעמד על 77.80 מטר.
בתחרות שנערכה בבידגושץ' ב-6 ביוני 2010 שיפרה ולודרצ'יק ביידוי פטיש את שיאה העולמי והמעידה אותו על תוצאה של 78.30 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה ולודרצ'יק במדליית ארד ביידוי פטיש בתוצאה של 73.56 מטר, אחרי בטי היידלר (76.38 מטר) וטטיאנה ליסנקו (75.65 מטר).
באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיימה ולודרצ'יק במקום חמישי ביידוי פטיש בתוצאה של 73.56 מטר, ולא הצליחה להגן על תוארה.
אלופת אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביוני 2012 זכתה ולודרצ'יק במדליית זהב ביידוי פטיש בתוצאה של 74.29 מטר, לפני מרטינה חרסנובה (73.34 מטר) ואנה בולגקובה מרוסיה (71.47 מטר).
אלופה אולימפית.
באולימפיאדת לונדון (2012) שנערכה באוגוסט היא זכתה במדליית כסף ביידוי פטיש בתוצאה של 77.60 מטר, אחרי טטיאנה ליסנקו שקבעה שיא אולימפי חדש של 78.18 מטר ולפני בטי היידלר (77.13 מטר). לאחר פסילת ליסנקו בשל אימרוץ, הוענקה מדליית הזהב לולודרצ'יק.