בחזונם ראו הראובנים שלושה מפעלים, אנציקלופדיה, מוזיאון וגן. האנציקלופדיה הבוטאנית, "אוצר צמחי ארץ ישראל", הייתה אמורה לכלול את כל צמחי ארץ ישראל, כאשר לכל אחד מהם תיאור בוטאני מדעי וכל הקשריו בתרבות ובהיסטוריה של ארץ ישראל, בדגש על הקשריו המקראיים והקשריו בפולקלור המקומי, ברפואה העממית של הערבים ועוד. עבור האנציקלופדיה יצר בין השנים 1923–1927 הצייר שמואל חרובי (שהיה גם חברם של בני הזוג), סדרה של ציורי צמחים מפורטים, שהיו מדויקים מבחינה מדעית.
המוזיאון לצמחי התנ"ך והספרות התלמודית והפולקלור היהודי והערבי אמור היה להיות הבית בו ירוכזו אוספיהם של הראובנים ובו יתקיים המחקר. עוד בשנת 1918 גיבש הראובני את הצעתו להקמת המוזיאון:
בשנת 1926 הועבר האוסף לאוניברסיטה העברית על מנת להוות בסיס למוזיאון, אך נתקל בקשיים עקב חוסר הנוחות של הקהילה הבוטנית של האוניברסיטה לקלוט את גישתו. הבוטנאים סירבו לממן את המוזיאון והציעו להעבירו למחלקה למדעי היהדות.
גן הנביאים ורז"ל היה אמור להיות גן בוטני שיכלול את כל הצומח של ארץ ישראל בהקשריו לספרות הנביאים והתורה שבעל פה. הצמחים בגן לא נועדו להינטע לפי הקשר הקרקע או האקלים שלהם, כנהוג בגנים בוטניים, אלא בהקשר המקורות. כך תוכננו בגן "מחלקת חבורת הצומח בספרותינו העתיקה", "מחלקת הסמלים" ו"מחלקת הדין", "חלקת שיר השירים", "צמחי ירמיהו ויחזקאל" ו"כרם ישעיהו". במרכז הגן עמדה, לפי התכנון, צופה אל העיר העתיקה, "גבעת המנורה", בראשה מתנוססת המנורה כסמל לאומי בו מתמזגת רוח הנביאים עם עולם הצומח (לפי מחקר של הראובני על הקשר בין המנורה לבין צמח לו קרא "מוריה"). סמוך למנורה תוכנן מקדש בו יתפלל "כל איש כלבבו בחסות סמל האור ושלום העולם".
תוכנית הגן הוגשמה רק בשנת 1965, עם תחילת הקמת נאות קדומים על ידי בנם של אפרים וחנה, נגה הראובני.
הראובנים סייעו ללוחמי הפלמ"ח בשדאות, בלימוד אפשרויות הקיום מצמחיית הבר, וזכו שיסופר צ'יזבט על שמם, "התה של הראובני":
אפרים וחנה הראובני
מסכת אב&quot;כ
בית החולים שיפא
בית החולים שיפא (בערבית: شفاء - מזוֹר; תעתיק מדויק: שפאא) הוא בית החולים המרכזי של רצועת עזה, השוכן במערב העיר עזה. על פי גורמים ישראלים ובינלאומיים מפקדת החמאס נמצאת בקומת המרתף של אחד ממבני בית החולים.
היסטוריה.
בית החולים הוקם בימי המנדט הבריטי במבנה קסרקטין של הצבא הבריטי, כבית חולים שייעודו טיפול במחלות חום ובידוד החולים בהן מסביבותיהם. בעקבות מלחמת העצמאות והכיבוש המצרי של רצועת עזה, הועברה מבית החולים היחידה לטיפול במחלות חום והתאפשרה התפתחותו לבית החולים המרכזי של הרצועה. עד מהרה הוקמו במקום מחלקה לרפואה פנימית, אגף כירורגי וכן יחידות לרפואת ילדים ורפואת עיניים.
לאחר מבצע קדש הורחב בית החולים ושודרג בהוראת נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר, ובית חולים נוסף, בעל שם זהה, הוקם בשכונת א-נאסר. שירותי הבריאות ברצועה ניתנו על ידי ארגון "בנדר ע'זה" שהקים מרפאות באזורים צפופי האוכלוסין ברצועה שהופעלו בידי רופאי בית החולים שיפא שפעלו בסבבי תורנויות.
בית החולים פעל תחת ד"ר חיידר עבד א-שאפי שהיה ממונה על כל שירותי הבריאות ברצועה ומקום מושבו היה בבית החולים. לאחר שהסתכסך עם השלטונות המצריים, החליפו בתפקיד ד"ר ח'יירי אבו רמדאן. הממונה המצרי היה מוקַדם ד"ר עבד א-רחים ג'בר, מנתח במקצועו, שעבד ולימד בבית החולים. מנהל בית החולים עד מלחמת ששת הימים היה רופא מצרי בשם שחאדה חביב.
בשנות ה-50 לא היו רופאים מומחים בבית החולים, ועל כן הובאו מומחים מצרים מקהיר בסבבים. המומחה הפלסטיני הראשון בבית החולים היה ד"ר ריאד זענון, שסיים את התמחותו ברפואה פנימית ב-1963 ונתמנה למנהל המחלקה הפנימית בבית החולים. במרוצת שנות השישים צמחה המחלקה הפנימית בבית החולים מ-50 מיטות ל-100 מיטות. במחלקת הילדים היו 70 מיטות, במחלקת הכירורגיה 50 מיטות, במחלקת העיניים 20 מיטות ובמחלקת היולדות והגינקולוגיה 10 מיטות.
ביומה הראשון של מלחמת ששת הימים – 5 ביוני 1967 – טיפלו רופאי בית החולים, יחד עם יתר הרופאים הפרטיים בעזה שהתגייסו לסייע ותחת הנהגת רופא מצרי המומחה ברפואת חירום, סרן טלעת, בחיילים מצרים פצועים שהגיעו לבית החולים. צוות בית החולים הסיק מהגעת גופות לוחמי הנ"מ המצריים כי תוכניות המלחמה המצריות השתבשו. ב-6 ביוני, בשעה 17:30, הגיעו כוחות צה"ל אל בית החולים. המושל הצבאי המצרי חוסייני כבר היה במקום במשך שעות אחדות, ולכן מעמד הכניעה נערך בבית החולים.
הממשל הצבאי הישראלי הותיר את שגרת פעולת בית החולים על כנה ומינה רופא ישראלי קשיש על בית החולים כאחראי על מערכת הבריאות העזתית. עד שנת 1969 התרחבה המחלקה הפנימית בבית החולים למספר מחלקות משנה, אך באותה השנה נאלץ מנהל המחלקה, ד"ר זענון, לימים שר הבריאות הפלסטיני, לברוח מהאזור בשל חשיפת דבר סיועו בהעברת כספים לארגוני המחבלים.
בשנות ה-80 שיפצה ישראל והרחיבה את מתחם בית החולים בסיוע אמריקאי; בין היתר כלל הפרויקט, שנוהל על ידי מתאם פעולות הממשלה בשטחים, שמואל גורן, בניית קומה תת-קרקעית מבטון. במהלך האינתיפאדה הראשונה היווה בית החולים מוקד התעניינות של התקשורת הבינלאומית, ובמקרים מסוימים התארגן המון פלסטיני ותקף את בית החולים, שהיווה סמל של השלטון הישראלי, ביידוי אבנים. באחד השבועות הסוערים של האינתיפאדה פשטו כוחות צה"ל על בית החולים שש פעמים וניהלו בתוכו מרדפים אחרי מחבלים ומפרי סדר. במרוצת ימי השלטון הישראלי העבירו הממונים הרפואיים הישראלים מתפקידם רופאים פלסטינים שנחשדו בקשרים עם ארגוני הטרור ובראשם אש"ף, צעדים שנתפסו על ידי הפלסטינים כהתערבות פוליטית בניהול בית החולים.
לאחר הסכם אוסלו טיפל בית החולים בין היתר בקורבנות העינויים של כוחות הביטחון של הרשות הפלסטינית, ובהם כוח 17. בשנת 1998 הצליח רופא גרמני, לאחר מאמצים שנמשכו שבועיים בבית החולים, להציל את חייו של עדנאן אל-ע'ול, שהורעל על ידי סייען ישראלי שהצליח להערים עליו ולהשקותו בכוס קפה בביתו.
בדצמבר 2008, בעת מבצע עופרת יצוקה, ניהל את בית החולים ד"ר חאלד חאסן. ביולי 2014, בעת מבצע צוק איתן ניהל את בית החולים ד"ר נאסר טטאר.
מפקדת החמאס.
בינואר 2009, במהלך מבצע עופרת יצוקה, טען ראש השב"כ, יובל דיסקין, כי אנשי חמאס מסתתרים בבית החולים, מתוך ביטחון כי צה"ל לא יתקוף את המבנה. מנגד, טען מנהל בית החולים שיפא כי טענה זו שקרית. לטענת גורמי שב"כ, מרתף בית החולים הופקע על ידי החמאס ומשמש כמפקדה.
ביולי 2014, בעת מבצע צוק איתן, טען כתב הוושינגטון פוסט, כי משרדי בית החולים משמשים הלכה למעשה כמפקדה הראשית של החמאס וכי ניתן לראות את ראשי החמאס מסתובבים במסדרונות ובמשרדי בית החולים. בחקירה של פעיל חמאס שנעצר במהלך המבצע הודה הפעיל כי איסמעיל הניה ובכירי חמאס מסתתרים במרתף של בית החולים.
בית צים
Kaspersky Internet Security
נט-לוגו
נט לוגו היא שפת תכנות המשמשת ליצירת מודלים של מערכות רבות-סוכנים (multi-agent systems). שיטת המידול נקראת ABM (Agent Based Modeling)
במודלים אלו הסוכנים מקבלים החלטות ופועלים לפי מערך של כללים פשוטים,‬
בהתאם לאירועים ולתנאים בסביבתם הקרובה.
מאפשרת חקירה של תופעת התנהגות קולקטיבית הצומחת מתוך תכונות היחידים והאינטראקציות ביניהם. סביבה זו כוללת ספריית מודלים רחבה במגוון תחומים: כלכלה, ביולוגיה, פיזיקה, אקולוגיה, פסיכולוגיה ועוד.
נט לוגו משמשת ככלי ללמידה והוראה לגילאים שונים. בהיותה סביבת הדמיה ממוחשבת, היא מאפשרת לפשט את המערכת האמיתית ואת המרכיבים אותם רוצים לחקור. הלומד יכול לשלוט בכלי, לערוך מניפולציה במשתנים ולצפות בהשפעה של פעולותיו על המערכת כולה.
נט לוגו היא כלי עריכה לבניית מודלים תלת-ממדיים, מודלים של רשתות ועוד. מתאימה במיוחד למידול מערכות מורכבות המתפתחות לאורך זמן. המפתחים יכולים לשלוט על מאות סוכנים עצמאיים, הפועלים במקביל ובאינטראקציה זה עם זה. באמצעות המודלים ניתן לחקור את הקשר בין התנהגות היחידים ברמת המיקרו, לדפוסי פעולה הצומחת מהאינטראקציה ביניהם, ברמת המקרו.
נט לוגו נוצרה על ידי פרופ' אורי וילנסקי, ראש המרכז ללמידה מחוברת ומידול מבוסס-סוכנים (Center for Connected Learning and Computer-based Learning), במחלקה למדעי הלמידה באוניברסיטת נורת'ווסטרן בארצות הברית.
נטלוגו
כברה נגסט
האיחוד של איי קומורו
הוועד האולימפי האיטלקי
הוועד האולימפי האיטלקי (באיטלקית: Comitato Olimpico Nazionale Italiano או בקיצור CONI, נוסד בשנת 1914) הוא הוועד האולימפי הלאומי באיטליה הקשור לתנועת המשחקים האולימפיים. הוועד הוא ארגון ללא מטרות רווח אשר מחליט על הקבוצות והקרנות האיטלקיות הנשלחות לאירועים האולימפיים שנערכים על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי.
משרדו הראשי של הוועד נמצא ברומא שבאיטליה. נשיא הוועד הנוכחי הוא ג'ובאני מלגו.
ברנקושי
דהיישה
מחנה דהיישה (בערבית: مخيم الدهيشة – תעתיק מדויק: מח'ים אלדהישה) הוא מחנה פליטים פלסטינים מדרום-מערב לעיר בית לחם, בשטח הרשות הפלסטינית. אוכלוסיית המחנה מונה כ-9,400 נפש (2006), ושטחו כ-1.5 קמ"ר.
היסטוריה.