בשנת 1997 הקים ג'רי פורד את שלושת הסניפים הראשונים של הרשת בלונדון. בשנת 1998 נוספו שלושה סניפים בעיר. בשנת 1999 הוקם הסניף הראשון מחוץ ללונדון - במנצ'סטר. בשנת 2000 הגיע מספר הסניפים ל-31. בשנת 2001 נרשמה החברה למסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון. עד לשנת 2004 התרחבה הרשת על ידי הקמת חנויות חדשות ורכישת רשתות קטנות עד לכ-120 סניפים. בשנת 2007 חזרה החברה להיות חברה פרטית לאחר שפורד רכש את מניותיה ומחק אותה מן המסחר בבורסה. באותה שנה נפתח גם הסניף הראשון בטורקיה. בשנת 2009 פתחה החברה סניפים ראשונים בדובאי ובאיחוד האמירויות הערביות. נכון לשנת 2014 לרשת כ-600 סניפים בבריטניה וסניפים נוספים במדינות אירופה ובמזרח התיכון.
הקזינו ביריחו
יחסי החוץ של דרום סודאן
יחסי החוץ של דרום סודאן הם יחסים בינלאומיים בין דרום סודאן לבין מדינות ריבוניות וארגונים בינלאומיים. היחסים החלו עם הכרזתה של דרום סודאן כמדינה ב-9 ביולי 2011.
מדיניות חוץ.
הזכות המיידית של דרום סודאן העצמאית, הייתה לכונן יחסים בינלאומיים. היא שאפה לפתח יחסים במיוחד עם העולם המערבי, מדינות אפריקאיות נוספות וארצות ערב. מאז הכרזת העצמאות, מחפשת דרום סודאן דרך לזנוח את תלותה בסודאן.
עם הכרזת העצמאות.
סודאן (יחד עם מצרים, גרמניה וקניה) הכירה בדרום סודאן כמדינה עצמאית כבר ב-8 ביולי 2011, יממה קודם הכרזת העצמאות הרשמית. ביום ההכרזה, 9 ביולי 2011 הודיעו 54 מדינות וסהרה המערבית שהן מכירות בדרום סודאן כמדינה, כולל כל החברות הקבועות במועצת הביטחון של האו"ם. ב-13 ביולי 2011, התקבלה דרום סודאן, פה אחד, כחברה באו"ם.
יחסים עם מדינות קרובות.
סודאן.
היחסים בין המדינות החלו רשמית ב-9 ביולי 2011, מיד לאחר שהממשלה בח'רטום הכירה בעצמאות השטחים הדרומיים. עם זאת, המלחמה בין הצפון לדרום, שהובילה לחלוקת סודאן, התחדשה עד מהרה. הסכסוך נגרם על ידי שטחי גבול עתירי נפט, כמו גם מחלוקות על תשלום מעבר נפט מדרום סודאן לסודאן, שם מתרכז זיקוק נפט. במהלך המלחמה מתו כ-1,500 איש משני הצדדים, רובם תושבי דרום סודאן. ישנה בעיה בין המדינות בתיחום הגבול: מחוז אביי בווראבה, בקורדופן הדרומית ואזור קפיה קומי בדרום דארפור הם שטחים שנויים במחלוקת.באוגוסט 2012 הסכימו המדינות לסיים את הסכסוך באמצעות קביעת אגרות עבור מעבר חומרי גלם. באמצעות תיווך האיחוד האפריקאי, אורגן בסוף ספטמבר אזור מפורז בין סודאן לדרום סודאן.
אוגנדה.
דרום סודאן והמדינה הסמוכה אוגנדה נהנים מקשרים תרבותיים, פוליטיים וכלכליים חזקים יחסית. כשדרום סודאן התקרבה לעצמאות, שתי המדינות החלו לנצל הזדמנויות מוגברות לסחר, פיתוח וחילופי חינוך. היחסים המדיניים בין דרום סודאן לאוגנדה היו ידידותיים במשך כמה עשורים, בניגוד ליחסי קמפלה עם ממשלת חרטום, שהיו לעיתים קרובות מתוחים.
מצרים.
קשרי דרום סודאן-מצרים חזקים מאוד. מצרים תומכת בדרום סודאן ואף שלחה לה משלוח סיוע הומניטרי בזמן המלחמה.
ישראל.
קשרי ישראל-דרום סודאן החלו עוד במהלך מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה, כאשר ישראל, בעקבות יחסיה העכורים עם שכנותיה הערביים-מוסלמים תמכה בדרום הנוצרי.
ייצוג בדרום סודאן.
ארצות הברית שדרגה את הקונסוליה שלה בדרום סודאן לשגרירות ב-9 ביולי 2011, וכך גם צרפת. סודאן הודיעה כי היא מתכננת לפתוח שגרירות בג'ובה, בעוד שמצרים הודיעה שהיא מתכננת לשדרג את הקונסוליה בג'ובה לשגרירות. בנוסף, בריטניה פתחה שגרירות.
ב-16 בספטמבר 2011, שגריריהן של בריטניה ונורווגיה הגישו את כתב אמנתם, והיו לשגרירים הראשונים שעושים זאת. כתבי האמנה של שגרירי סין, גרמניה וקניה הוגשו ב-15 בנובמבר 2011.
לפי פקידי הממשל ההודי, תשדרג ניו דלהי את הקונסוליה שלה לשגרירות בג'ובה ותמנה שגריר.
ארגונים בינלאומיים.
דרום סודאן התקבלה כחברה או בתהליכים כדי להתקבל ל-Common Market for Eastern and Southern Africa, חבר העמים הבריטי, קרן המטבע הבינלאומית, Intergovernmental Authority on Development, הבנק העולמי ואף עשויה להיות חברת הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי למרות שרוב האוכלוסייה במדינה נוצרית.
ברוס מקנזי
ברוס רוי מקנזי (באנגלית: Bruce Roy McKenzie; ינואר 1919 - 24 במאי 1978) סוכן של המודיעין הבריטי, שר החקלאות בקניה תחת שלטונו של הנשיא ג'ומו קניאטה, ויועץ לנשיא.
ביוגרפיה.
מקנזי נולד בינואר 1919 בריצ'מונד שבמחוז נאטאל בדרום אפריקה, ובצעירותו רכש השכלה חקלאית. במלחמת העולם השנייה הצטרף לחיל האוויר הדרום-אפריקאי (SAAF), ובהמשך שירת תחת חיל האוויר המלכותי הבריטי. הוא שירת בצפון אפריקה, הים התיכון ובאירופה. ב-1946 היגר לקניה, ועסק בחקלאות בסביבת נקורו. ב-1945 נישא להנריטה אדמונסון, ולהם נולדו שלושה ילדים. ב-1964 התגרשו, וב-1967 נישא לכריסטינה ברידגמן.
ב-1957 הצטרף למועצה המחוקקת של קניה. ב-1959 היה לשר החקלאות הקנייתי. מ-1962 שימש כשר ההתיישבות, עד פרישתו מהחיים הפוליטיים ב-1970. ב-1963 נבחר לבית המחוקקים כחבר מטעם מפלגת האיחוד האפריקני הלאומי, מפלגתו של ג'ומו קניאטה. מקנזי היה מנהלה של חברת East African Airways, עד להתמוטטותה הכלכלית ב-1977, ובהמשך היה למנהלה של חברת התעופה הלאומית של קניה, קניה איירווייז.
ב-24 במאי 1978 לאחר שביקר את שליט אוגנדה אידי אמין, נהרג בהתפוצצות המטוס בחזרתו לקנייה מעל גבעות נגונג, כתוצאה מהתפוצצות פצצה שהוטמנה במתנה שקיבל. לאחר מותו תיאר ג'ומו קניאטה את מקנזי כאחד מחבריו הטובים, וכאחד האירופים הראשונים מתושבי קניה אשר שזיהה עצמו עם המאבק לעצמאות (Uhuru).
שמו נקשר לסיוע לישראל במבצע אנטבה, ועל פועלו עבור קהילת המודיעין הישראלית הוענק לו לאחר מותו אות יקיר הסתר. חורשה לזכרו ניטעה בישראל בין מחלף גולני למחלף המוביל, סמוך לצומת בית רימון.
האדמו&quot;ר מקאליב
צילום תת-ימי
תערוכת הפרח
תערוכת הפרח הייתה אירוע תיירותי שנערך בחיפה מדי שנה, בימי חול המועד פסח החל משנות ה-50 של המאה ה-20 ועד שנות ה-90. בשנת 2012 חודשה התערוכה, בשם תערוכת הפרח הבינלאומית חיפה.
היסטוריה.
דוד צירקין צפריר הציע לראש העיר אבא חושי שתערוכה, שבה יוצגו פרחים וצמחי נוי, תיערך כל שנה בחיפה. את התערוכה הראשונה תכנן וביצע אדריכל הגנים של עיריית חיפה משה רול. התערוכה התקיימה בשנותיה הראשונות בגן בנימין בשכונת הדר הכרמל וכשגדלה עברה לגן האם שבמרכז הכרמל.
קהל היעד של התערוכה היה הן אנשי מקצוע (שוזרי ומעצבי פרחים וגננים) והן הקהל הרחב - תלמידים וחובבי פרחים שהגיעו לתערוכה מכל רחבי הארץ והעולם - עשרות אלפי מבקרים בשנותיה הראשונות, ובשיאה מאות אלפים.
בשנת 2012 חודשה התערוכה ביוזמתו של ראש העיר יונה יהב, ונערכה בפארק הכט.
תאי מטרה
תאי המטרה הם תאים הנמצאים ב איבר המטרה. תאים אלו שייכים ל מערכת ההפרשה והם בעלי קולטנים ייחודיים אליהם נקשרים הורמונים ספציפיים לשם פעילות של ויסות זירוז או האטה של תהליכים כגון גדילה, חילוף חומרים ותהליכי חיים נוספים. הורמונים מסוגים שונים מופרשים מבלוטות שונות בגוף ומועברים עם הדם אל כל חלקי הגוף. כאשר מולקולת ההורמון מגיעה אל תאי המטרה שלה, היא נקשרת לחלבונים בתוך התאים ומפעילה שרשרת של תגובות כימיות שונות, כגון : האצה של תגובה כימית או האטה של תגובה כימית. לדוגמה -ההורמון אינסולין מופרש מאיי לנגרהנס שנמצאים בלבלב ומופרשים אל הדם כתגובה לעליית ריכוז גלוקוזה בדם. איברי המטרה של הורמון זה הם השרירים, הכבד ורקמת השומן ולכן רק עליהם ימצאו תאי המטרה להורמון ספציפי זה ורק בהם הוא יגרום לשרשרת תהליכים.
ההתאמה בהן הורמון לתא מטרה היא התאמה מרחבית ופועלת באופן דומה להתאמה בין נוגדן ואנטיגן ובין אנזים לסובסטרט.
איוואן קוסטוב
איוואן יורדאנוב קוסטוב (בבולגרית: Иван Йорданов Костов; נולד ב-23 בדצמבר 1949, סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) הוא פוליטיקאי בולגרי אשר בין 1997 ל-2001 כיהן כראש ממשלת בולגריה.
קוסטוב נולד בסופיה ואת השכלתו האקדמית בכלכלה רכש במכון מרקס הייר לכלכלה (כיום האוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית). הוא בעל תואר דוקטור לכלכלה מאוניברסיטת סופיה. ב-1990 נבחר לפרלמנט הבולגרי מטעם מפלגת "איחוד הכוחות הדמוקרטיים" ובהמשך, כיהן כשר האוצר של בולגריה בממשלותיהם של דימיטר פופוב ופיליפ דימיטרוב. באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 החריף מאוד המשבר הכלכלי בבולגריה, שהחל עם קריסת השלטון הקומוניסטי. המשבר גרם לאי שקט חברתי גובר שהוביל להתפטרותו של ראש הממשלה ומנהיג המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית ז'אן וידנוב. בבחירות שנערכו ב-1997 זכתה מפלגתו של קוסטוב והוטלה עליו מלאכת הרכבת הממשלה.
קוסטוב הצליח לייצב את הכלכלה הבולגרית ונרשמה עלייה בתוצר המקומי הגולמי. ממשלו ביצע שורת רפורמות שכללו בין השאר הפרטה של חברות ממשלתיות והחל משא ומתן על הצטרפות בולגריה לאיחוד האירופי. עם זאת, הועלו בבולגריה טענות כנגד ממשלו של קוסטוב בדבר אי סדרים ושחיתות כלכלית. בנוסף, נמתחה על קוסטוב ביקורת על מהירותו של תהליך ההפרטה, אשר הוביל לפשיטת רגל של לא מעט חברות שהופרטו. בבחירות שנערכו ב-2001 הפסידה מפלגתו של קוסטוב ל"תנועה העממית ליציבות וקידמה" בראשות סימאון סקסקובורגותסקי.
קוסטוב התפטר מראשות מפלגת איחוד הכוחות הדמוקרטיים וב-2004 הקים מפלגה חדשה בשם "דמוקרטים למען בולגריה חזקה", אשר הציגה עמדות ימניות, והוא נבחר מטעמה לפרלמנט.
סאלי גנל