בול היה אקטיביסט אשר פעל רבות למען שיפור מצבם הרע של תושבי סודאן. בראיון הוא אמר כי הוציא רבים מהכספים אותם הרוויח בעשר שנותיו ב-NBA במטרה לעזור לאזורים מוכי הקרבות במולדתו. בול הרבה לבקר במחנות פליטים סודניים, שם התקבל בכבוד רב. בשנת 2001 הוצעה לבול משרת שר-הספורט בממשלת סודאן, אך בול אשר היה נוצרי, סירב בשל התנאי המקדים לתפקיד - המרת דתו לאסלאם. לאחר מכן, מנעה ממשלת סודאן את יציאתו מהמדינה של בול בתואנה של תמיכה במורדים בני הדינקה. בסיועו של הסנאטור ג'ו ליברמן, הצליח לבסוף בול לקבל מעמד של פליט בארצות הברית.
בשנת 2002 חתם בול על חוזה ליום אחד בקבוצת הוקי הקרח אינדיאנפוליס אייס. אף על פי שהוא כלל לא מסוגל להחליק, יחסי הציבור שגרמה החתמתו עזרו בגיוס הכספים למען ילדי סודאן. בשנת 2006 השתתף בול בצעדה בת שלושה שבועות לעיר הבירה, שמטרתה הייתה לעורר מודעות לרצח העם המתרחש בדארפור.
בשנת 2004 נפגע בול בתאונת דרכים, כאשר מונית בה נסע התנגשה במעקה בטיחות, ושבר שלוש חוליות בצווארו. ב-19 ביוני 2010 נפטר בול כתוצאה מסיבוך של תסמונת סטיבנס-ג'ונסון במרכז הרפואי של אוניברסיטת וירג'יניה.
בור ברשות הרבים
עובד אדום הגיתי
שכבת הקו של מודל ה-TCP/IP
אזמל
אִזְמֵל הוא מכשיר המשמש לחציבה, חיתוך או חריטה בחומרים קשים כגון עץ, אבן ולעיתים אף לחריטה במתכות רכות.
בעבר שימשו אזמלים לעיצוב כלי עץ שונים כאשר האזמל היה עשוי מעצמות בעלי חיים וכפטיש להכאה שימשה אבן.
השימוש באזמל הידני נעשה תוך כדי הכאה על קצהו העליון בדרך כלל בעזרת פטיש.
האזמל החשמלי או הפנאומטי (פטיש אוויר) הוא אזמל שמורכב על מנגנון חשמלי או מנגנון המופעל בלחץ אוויר שמבצע את ההכאה על קצהו העליון.
ישנו סוג נוסף של אזמל הנועד לביקוע עץ. לאזמל זה אין ידית והוא נראה כמו משולש חד זווית.
אזמל שונה הוא אזמל כירורגי רפואי (Medical scalpel) המשמש בניתוחים ולצרכים רפואיים שונים.
די ג'יי שאדו
ג'ושוע פול דייוויס (באנגלית: Joshua Paul Davis; נולד ב-29 ביוני 1972) הידוע בשם הבמה שלו די ג'יי שאדו (DJ Shadow) הוא DJ, מפיק מוזיקלי וכותב שירים אמריקאי. נחשב לאחד האמנים החשובים והבולטים בהתפתחות ז'אנר ההיפ הופ האינסטרומנטלי. קיבל הכרה עם צאת אלבום הבכורה שלו "Endtroducing...‎" בשנת 1996, המורכב כולו כמעט אך ורק מסימפולים.
עבד עם עשרות די ג'ייז אחרים, ביניהם קאט קמיסט ודי ג'יי קיו ברט ועם זמרים מפורסמים כמו טום יורק וריצ'רד אשקרופט וכן ראפרים כמו קול קית' ומוס דף. כמו כן הוא לקח חלק בפיתוח משחק הווידאו הפופולרי "די-ג'יי הירו". מחזיק באוסף תקליטים מיוחד במינו המונה יותר מ-60,000 תקליטים.
הופעתו בישראל נערכה ב-14 ביולי 2010 בביתן 1 בגני התערוכה בתל אביב.
עבודתו.
שנים מוקדמות.
די ג'יי שאדו החל את הקריירה שלו כ-DJ בתחנת הרדיו KDVS של אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. בתקופה זו הוא היווה מרכיב משמעותי בהתפתחותו של ז'אנר ההיפ הופ האקספרימנטלי המזוהה עם הלייבל הלונדוני "Mo' Wax". הסינגלים הראשונים שהוציא שילבו אלמנטים של Fאנק, רוק, היפ הופ, אמביאנט, ג'אז, מוזיקת נשמה ותקליטים ישנים.
אנדי פמברטון, עיתונאי מוזיקה אשר כתב עבור "Mixmag", טבע את המונח "טריפ הופ" ביוני 1994 על מנת לתאר את הסינגל "In/Flux" וקטעים דומים נוספים אשר הושמעו במועדוני לילה בלונדון באותה התקופה. על אף שקשה להכניס את המוזיקה שלו לקטגוריה מסוימת, עבודתו המוקדמת הייתה נדבך משמעותי בהתפתחות ההיפ הופ האלטרנטיבי.
שאדו תיאר מוזיקאים כקרטיס מאנטרוניק (Kurtis Mantronik) הג'מייקני, ה-DJ פרינס פול והצמד דאבל די וסטיינסקי (Double Dee and Steinski) ככאלה אשר השפיעו על עבודתו המוקדמת.
המוזיקה שהוא יוצר כוללת רק לעיתים נדירות קטעי שירה או קול קצרים. שאדו הוציא כמה עבודות מקוריות בין 1991 ל-1992 עבור הלייבל "הוליווד רקורדס" (השייך לחברת וולט דיסני) אך רק כאשר החל לעבוד עם Mo' Wax התגבש הסאונד האופייני שלו. את סינגל הבכורה שלו הוציא באופן עצמאי תחת הלייבל "SoleSides", אשר פורק לבסוף כאשר בשנת 1996 את הלייבל "Quannum Projects".
Endtroducing...‎.
אלבום האולפן הראשון של דיג'יי שאדו, "Endtroducing...‎", יצא לחנויות בסוף שנת 1996 וזכה לתשבחות המבקרים. האלבום נכנס בשנת 2001 לספר השיאים של גינס בהיותו "האלבום הראשון אשר כולו מסומפל". הציוד היחיד שבו השתמש על מנת להפיק את האלבום היה מכונת תופים מסוג AKAI MPC60 של 12 ביט, שני פטפונים ותוכנת המחשב Pro Tools אשר שאל מחבר, המפיק המוזיקלי "דן דה אוטומייטור", אשר היה מהראשונים לאמץ את הטכנולוגיה. בנובמבר 2006 הכניס טיים מגזין את האלבום לרשימת "100 האלבומים הטובים של כל הזמנים".
1998 - 2005.
בשנת 1998 הוציא את "Preemptive Strike", אלבום אוסף של סינגלים מוקדמים. בהמשך השנה הוא הפיק כמה רצועות מאלבום הבכורה של "Unkle", אשר כלל הופעות אורח, בין היתר של טום יורק מ"רדיוהד", ריצ'רד אשקרופט מ"הוורב", ג'ייסון ניוסטד מ"מטאליקה" ומייק די מ"ביסטי בויז". בשנת 2000 הפיק את המוזיקה לסרט התיעודי "Dark Days", אשר עוקב אחר אנשים אשר חיים ברכבת התחתית של ניו יורק.
דיג'יי שאדו
שאדו
צוואה שוללת
צוואה שוללת היא צוואה בה קובע המצווה שאין לתת מעזבונו לאחד או יותר מיורשיו על פי דין (בן זוג, ילדים, אחים).
במשפט העברי וכן במשפט המקובל, נתפסה 'צוואה שוללת' כבלתי ראויה, והורו שלא לקיימה. אולם בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה מגמת שינוי בתפיסה זו, זאת בעקבות החשיבות של כיבוד רצון המת, כפי שבא לידי ביטוי בצוואתו, כולל הוראות של צוואה שוללת.
ניתן לנסח צוואה שוללת כך שתכלול הוראות שוללות בלבד, כגון: "זוהי צוואתי המוחלטת והסופית אותה אני קובע בדעה צלולה: אין לתת מנכסי לאשתי ולבני",
או שתכלול הוראות שוללות יחד עם הוראות חיוביות, כמו: "את בֵיתי יש לתת למשה כהן, את שאר נכסי יש לחלק בין שאר ילדיי, מבלי לתת דבר לבני שמעון שלא כיבד אותי בחיי".
בצוואה שוללת ניתן להדיר חלק מהיורשים על פי דין, תוך שחלק מהיורשים אינם מודרים, ובהתאם לצוואה הם זוכים לירושה כולה, או להדיר את כל היורשים, באופן שהמצווה מבקש שלא לתת מהירושה לאף אחד מקרוביו. למשל, אם אדם שיש לו שלושה ילדים כותב בצוואה שלא יינתן דבר מעזבונו לשני ילדיו הגדולים, מדובר בצוואה שוללת המותירה יורשים, אך אם כתוב בצוואה "אף אחד מילדי לא יירשני" ואין למוריש קרובים אחרים, מדובר בצוואה שוללת המותירה את כותב הצוואה ללא קרוב שאמור לרשת אותו.
משפט השוואתי.
המשפט העברי.
המשפט העברי אינו מכיר בזכותו של המוריש לשנות את סדרי הירושה, ועל כן אינו מכיר בצוואה שוללת.
המשפט המקובל.
באופן מסורתי המשפט המקובל לא הכיר בצוואה שוללת. בסדרי משפט אלו, האופן היחיד בו ניתן להדיר נכסים מיורש, היא חלוקת הרכוש כולו של המוריש בין יורשים אחרים שהמצווה חפץ ביקרם, ו/או אנשים שאינם יורשים, כך בעצם לא יישאר דבר לחלוקה ליורשים, כולל היורש המודר.
המשפט הקונטיננטלי.
המשפט הקונטיננטלי קובע ירושת חובה לקרובים ועל כן צוואה שוללת בטלה ואפילו הוראה חיובית למסור את הירושה לאנשים מסוימים, תוך הדרה משתמעת של אחד או יותר מהיורשים אינה מקבלת תוקף. חוקי הירושה בלואיזיאנה שונים מאשר בשאר מדינות ארצות הברית שכן הם מבוססים על המשפט הקונטיננטלי. עד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, קבעו חוקי לואיזיאנה ירושת חובה לילדים של המוריש, למעט במקרים בהם הילד פגע באופן חמור בהורה, למשל האשים אותו בבצוע עבירות חמורות, נמנע מליצור איתו קשר במשך שנתיים ללא סיבה מוצדקת, התנהג אליו באכזריות או התחתן כקטין ללא רשותו. באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 שונה החוק בלואיזיאנה ונקבע שההגנה כנגד הדרה ניתנת רק עד גיל 24 ולצאצאים מוגבלים.
הסייטה פארטידס.
הסייטה פארטידס- קובץ החוקים של קסטיליה מהמאה ה-13, מתיר הדרת יורש מהירושה ודורש שהדבר ייעשה תוך ציון מפורש של ההדרה. הוראה המדירה יורש מהירושה תקוים רק אם היא מלווה בהסבר להדרה, התואם את אחד מההסברים המנויים בסייטה פארטידס, שהן בעיקר פגיעה פיזית או מילולית במוריש, סירוב לפדותו או היותו של היורש יהודי, מור או כופר והוכח שההסבר נכון.
החוק בישראל.
בישראל, תחמו שני פסקי הדין המוקדמים בנושא את ההתייחסות לצוואה שוללת בהתאם למשפט האנגלי. כאשר הצוואה מכילה הוראות הדרה בצד הוראות הנחלה נקבע "מקום שלצד הוראות נגטיביות של הדרה יש גם הוראות פוזיטיביות של הנחלה והורשה תוכשר הצוואה בכללותה, ואזי יש לקיים את כל ההוראות שבה - הן המנחילות והן המדירות"
אולם לגבי צוואה המכילה רק הוראות שוללות ואין בה הוראה כיצד לחלק את הרכוש קבע פסק דין של השופטת שושנה נתניהו בפרשת שפיר נ' קליבנסקי שהיא איננה צוואה, שכן הצוואה חייבת להצביע על כוונה לתת או להעניק זכויות בעיזבון. בעקבות זאת, באותו מקרה נמסרה הירושה ליורשים אשר כותב הצוואה דרש שלא למסור להם את הירושה. פרופסור שמואל שילה מתח ביקורת על התוצאה, אך טען שיש לתקן את החוק כדי להכיר בצוואות השוללות את כל היורשים. פרופסור אריאל רוזן-צבי ביקר גם הוא את פסק הדין בפרשת שפיר וכתב: