המועדון שיחק 3 עונות בליגת העל הסרבית. בעונת 2007/2008 הגיע לשמינית גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת הכוכב האדום בלגרד. בעונת 2008/2009 הגיע לרבע גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת סבוינו. בסוף עונת 2009/2010 ירד מליגת העל הסרבית לליגה השנייה בסרביה. המועדון שיחק בליגה השנייה 3 עונת ובסוף עונת 2012/2013 עלה לליגת העל הסרבית. בעונת 2013/2014 הגיע לשמינית גמר הגביע הסרבי והפסיד לקבוצת ספרטק סובוטיצה. בעונת 2014/2015 ירד המועדון לליגה השנייה בסרביה וחזר לליגה הבכירה בעונה שלאחר מכן.
אסבסט (עיר)
אסבסט (ברוסית: Асбест; מילולית: "אזבסט") היא עיר באובלסט סברדלובסק שברוסיה. העיר שוכנת במורדותיו המזרחיים של רכס הרי אורל, כ-70 ק"מ צפונית-מזרחית ליקטרינבורג. בשנת 2010 התגוררו בה כ-69 אלף תושבים.
העיר נוסדה ב-1889. במהלך המאה ה-20 התפתחה כמרכז לכריית כריזוטיל, הסוג הנפוץ ביותר של אזבסט - והוא שנתן לה את שמה. תעשיית האזבסט היא הענף הכלכלי החשוב בעיר, וכ-17% מתושביה מועסקים על ידי חברות האזבסט. המכרה המרכזי, בבעלות חברת אורלאסבסט, הוא מכרה פתוח השוכן בפאתיה של העיר. זהו המכרה הגדול מסוגו בעולם: אורכו כ-11 ק"מ, רוחבו כ-2.5 ק"מ ועומקו כ-300 מטרים.
העולם המערבי מצמצם ומגביל את השימוש באזבסט מאז שנות ה-70 של המאה ה-20, בשל הנזקים הבריאותיים שעלולה לגרום החשיפה לחומר. מגבלות אלה אינן קיימות ברוסיה, ותעשיית האזבסט ממשיכה לשגשג. עם זאת, הנזקים הבריאותיים והחשש מהם נותנים את אותותיהם בעיר. רבים מהתושבים לקו במחלות שונות, ובפרט אזבסטוזיס. תושבים רבים עזבו את העיר, ואוכלוסייתה הצטמצמה מאוד מאז סוף המאה ה-20. ב-1989 התגוררו בה כ-84 אלף תושבים, בשנת 2002 ירד מספרם לכ-76 אלף, ובשנת 2010 התגוררו בה כ-69 אלף תושבים.
כלי מדידת חברה פורמליים
קירובו
קירובו (באנגלית: KIROBO) הוא האסטרונאוט הרובוטי הראשון בחלל, שנשלח לתחנת החלל הבינלאומית כדי ללוות את האסטרונאוטים שם כדי להפיג את בדידותם. עם זאת, נכון למועד שיגורו, הוא יודע רק לדבר יפנית.
השם קירובו הוא שילוב בין המילה "קיבו" ((希望) תקווה ביפנית) ו"רובו" ((ロボ) קיצור גנרי לרובוט).
חזון.
החזון של מפתחי הרובוט היה לקדם את הרובוטיקה העולמית בכך שישלחו רובוט לחלל, המסוגל לקיים שיחות ולזהות פנים. באתר הפרויקט נכתב כי "קירובו הוא התקווה של הטכנולוגיה היפנית".
פיתוח.
קירובו פותח על ידי טומוטאקה טקאהאשי (Tomotaka Takahashi) בשיתוף פעולה בין Dentsu, מרכז המחקר לטכנולוגיה באוניברסיטת טוקיו, Robo Garage מאוניברסיטת קיוטו, חברת טויוטה (Toyota) וJAXA סוכנות החלל היפנית. האוניברסיטה של טוקיו וRobo Garage עבדו על החומרה של הרובוט ויצירת התנועה, חברת טויוטה עבדה על הזיהוי הקולי, וDentsu יצרו את יכולת השיחה וניהלו את הפרויקט.
מאפיינים טכניים.
קירובו הוא בערך 34 ס"מ גובה, 18 ס"מ רוחב ו-15 ס"מ עומק. הוא שוקל כמעט 1 ק"ג ומדבר רק יפנית.
יכולותיו כוללות גם זיהוי קול ודיבור, עיבוד שיחה, גם זיהוי פנים והקלטה. קירובו תוכנן במיוחד להתמודד בסביבת כבידה נמוכה ולנווט ולסייע לאסטרונאוט Wakata בניהול ניסויים בתחנת החלל. משימתו העיקרית היא לבדוק איך רובוטים ובני אדם יכולים לעבוד יחדיו. הוא מתמחה בתקשורת ובפעילות בתוך התחנה. הוא מקבל הוראות בעל פה ומסוגל לנהל שיחות, לזהות מילים ולשעשע גם את הרציניים שבאסטרונאוטים.
שיגור ושהות בחלל.
קירובו הגיע לתחנת החלל הבינלאומית ב-10 באוגוסט 2013, ברכב חלל בלתי מאויש שהכיל גם 3.5 טונות של ציוד ואספקה לששת אנשי צוות החלל בתחנה. במרץ 2014 הוא חבר לקואיצ'י ואקאטה (Koichi Wakata), מפקד משלחת מספר 39 לתחנת החלל הבינלאומית והיפני הראשון הממלא תפקיד מפקד משלחת. רובוט תאום לקירובו הוא מיראטה (Mirata), בעל מאפיינים דומים שנשאר על כדור הארץ בתור גיבוי.
קירובו שהה בתחנת החלל 18 חודש ונחת בחזרה במרץ 2015. עם חזרתו אמר: "מלמעלה, כדור הארץ זוהר כמו מנורת LED כחולה".
שיאי עולם.
עם חזרתו ליפן, הכריזו נציגי ספר השיאים של גינס כי קירובו קבע שני שיאי עולם:
המזכירות הפדגוגית
המזכירות הפדגוגית (המזה"פ) היא הזרוע לעיצוב המדיניות הפדגוגית של משרד החינוך.
היסטוריה.
בשנת 1952 הקים משרד החינוך והתרבות מועצה פדגוגית בת קרוב ל-40 חברים שכללו נציגים של משרד החינוך, הסתדרות המורים, האוניברסיטה העברית, הטכניון וחברי הכנסת. בפתיחת המועצה אמר שר החינוך שתפקיד המועצה "לדון ולשקול בבעיות היסוד של החינוך בישראל". ביוני 1956 הוקמה המועצה מחדש כשתפקידה "לדון בשאלות הפדגוגיות בכל שטחי הפעולה של המשרד". למועצה הוקמה מזכירות בת שישה חברים: אברהם ארנון, יעקב ניב, י. גולדשטיין, נחום גבריאלי, יוסף שוחט וד"ר א. קצנלבוגן. ביולי 1956 הוחל בהוספת חברים למזכירות הפדגוגית כדי לחזק את המזכירות הפדגוגית "על ידי עובדים בעלי ניסיון מנהלי ופדגוגי". בספטמבר 1956 מנתה המזכירות הפדגוגית 11 חברים: ד"ר משה אבידור, מנכ"ל משרד החינוך, אברהם ארנון, י. אינר, יהודה ארליך, יוסף גולדשמידט, ד"ר מ. כוכבא, יעקב ניב, שרגא עדיאל, יוסף שוחט, ד"ר אליהו קצנלבוגן ויעקב שריד.
ביוני 1957 מינה שר החינוך את פרופ' פראוור ליושב ראש המזכירות הפדגוגית במהלך שעורר מרמורים על כך שממונה איש מבחוץ שכפוף ישירות לשר החינוך. על המינוי כתב אלי אייל בהארץ: "עד לפני שנתיים הייתה המזכירות הפדגוגית מוסד רשום ב"רשומות" כדת וכדין, אבל היה זה גוף משותק וחדל־אונים. כוונתו של שר החינוך, מר זלמן ארן, הייתה ליצור, כפי שמוגדר בפיו, "מטכ"ל חינוכי", שיכוון את הפעולות הפדגוגיות הטהורות של המשרד, נפרדות מן הפעולות השוטפות האחרות. שר החינוך ראה במזכירות הפדגוגית מעין חדר מבצעים, אשר לפי הערכותיו ומסקנותיו מותווים דרכי פעולה, נקבעים המועדים, הכלים והיעד."
בשנת 1959, עם תום כהונתו של פרופ' פראוור כיו"ר המזכירות הפדגוגית, מינה שר החינוך את סגנו, עמי אסף, לרכז זמנית את המזכירות הפדגוגית. לצד המזכירות הפדגוגית הוקמה ועדת קבע שכללה את שבח אדן, יעקב ניב, שרגא עדיאל ויוסף גולדשמידט.
בתחילת 1960 פוצלה המזכירות הפדגוגית לשתי חטיבות, האחת לחינוך יסודי בראשות נחום גבריאלי והשנייה לחינוך על יסודי בראשות י. שוחט.
בשנת 1970, במסגרת רפורמת השר יגאל אלון, אוחדו החטיבות המזכירות הפדגוגית חזרה למזכירות אחת. נקבע שהרכב המזכירות יכלול מנהלי אגפים במשרד החינוך, נציגי הסתדרות המורים וארגון המורים העל יסודיים, מנהלי בתי ספר, מפקחים ונציגי בתי הספר לחינוך באוניברסיטאות. חברי המזכירות היו שרגא עדיאל כיושב ראש, מאיר אביגד, שבח אדן, חיים הדומי, ד"ר נפתלי זון, עמנואל יפה, יעקב נבי, יהודה קיל וד"ר אליהו קצנלבוגן. בסוף 1971 התפטר עדיאל מתפקידו, על רקע חילוקי דעות עם מנכ"ל משרד החינוך. לקראת מינוי מחליפו דרשו בהסתדרות המורים להעמיד דמות של מחנך בראש המזכירות הפדגוגית. לטענת יו"ר הסתדרות המורים, שלום לוין, "יש הרגשה שבאחרונה מרוקנים את המזכירות הפדגוגית מתוכנה וממהותה".
בראשית 1972 מונה אריה שובל, שהיה קודם לכן מנהל הטלוויזיה החינוכית ליושב ראש המזכירות הפדגוגית.
באמצע שנות ה-80 הוביל שר החינוך, יצחק נבון, רפורמה במשרד החינוך, על פיה הוקם במשרד אגף פדגוגי, שנטל מהמזכירות הפדגוגית את האחריות על הצד הביצועי והותיר בידי המזכירות הפדגוגית קביעת אסטרטגיות ופיקוח על ביצוע מדיניות המשרד.
תפקידים.
תפקידי המזכירות נקבעו בתקנות חוק חינוך ממלכתי (סדרי פיקוח) התשל"ג 1973, בהם: ההדרכה והטיפול בכל השאלות הפדגוגיות של מערכת חינוך החובה; פיקוח על ביצוע תוכנית הלימוד, תוכנית ההשלמה, תוכניות נוספות, ניסויים פדגוגיים; אישור ספרי לימוד וספרי עזר במוסדות וכן המלצה על עזרי לימוד או איסור על השימוש בהם.
פעילותה של המזכירות הפדגוגית מתפרסת על כל מגזרי האוכלוסייה ועל כל שכבות הגיל, מגני הילדים ועד למוסדות ההכשרה של כוח אדם להוראה.
מבנה.
בראש המזכירות הפדגוגית עומד יושב-ראש הממונה על ידי שר החינוך, ולו שני סגנים במינוי קבוע. המזכירות בנויה משישה אגפים: אגף א' לפיתוח פדגוגי, וחמישה אגפי א' לתחומי הדעת: אגף אמנויות, אגף חברה ורוח, אגף מדעים, אגף מורשת, אגף שפות, אגף ספרי לימוד ואגף מנהל ותקציבים. בראש כל אגף עומד מנהל אגף, ותחתיו נמצאים המפקחים-המרכזים (מפמ"רים) של מקצועות הלימוד השונים וממונים על תוכניות הלימודים בתחומי הדעת השונים. המזכירות הפדגוגית כוללת גם את הממונים על שלושת המגזרים הלא-יהודיים: המגזר הערבי, המגזר הדרוזי והצ'רקסי והמגזר הבדואי, הממונה על החינוך העצמאי וכן שני גופי מטה: המטה לחינוך אזרחי והמטה לתרבות ישראל.
כמו כן, נוסדה במזכירות הפדגוגית חממה פדגוגית לפיתוח רעיונות ויוזמות להעמקת הלמידה ולגיוון ההערכה בבחינות הבגרות ובלמידה.
ראש המזכירות הפדגוגית (נכון ל-2018) היא ד״ר מירי שליסל.
ראשי המזכירות הפדגוגית.
מאז הקמתה עמדו בראש המזכירות הפדגוגית האישים הבאים:
נובי פאזאר (כדורגל)
מועדון כדורגל נובי פאזאר (סרבית: ФК Нови Пазар) הוא מועדון כדורגל סרבי המשחק בעיר נובי פאזאר שבסרביה. המועדון נוסד לאחר הקמת ממלכת יוגוסלביה.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1928 בשם מועדון כדורגל סנדז'ק ובהמשך שינה את שמו למועדון כדורגל דז'בה. משנת 1962 המועדון נקרא נובי פאזאר. המועדון שיחק בליגה השנייה ביוגוסלביה ומשנת 1992 עם התפרקות יוגוסלביה בליגה השנייה של סרביה ומונטנגרו. בסוף עונת 2001/2002 ירד מהליגה השנייה של סרביה ומונטנגרו לליגה השלישית. המועדון שיחק עונה אחת בליגה השלישית וחזר לליגה השנייה.