לפני משחקי אולימפיאדת בייג'ינג (2008) הביעו מספר קבוצות בליגת ה-NBA עניין בחדאדי ובהחתמתו לאחר המשחקים, אולם בשל הגבלות של ממשלת ארצות הברית על קשרים עסקיים עם אזרחים איראנים, אסרה הנהלת הליגה על הקבוצות לדון עמו או להציע לו חוזה. לאחר ביטולו של האיסור, חתם חדאדי על חוזה עם קבוצת ממפיס גריזליס כשחקן חופשי.
בתחילת העונה, לא שותף חדאדי במשחקיה של ממפיס, וכחודש לאחר תחילת המשחקים נשלח לקבוצת דקוטה ויזארדס מליגת הפיתוח של ה-NBA, אולם נקרא חזרה בחודש דצמבר. הוא ערך את משחק הבכורה שלו במדי הגריזליס ב-30 בדצמבר 2008, בהפסד החוץ 89–101 מול פיניקס סאנס. הוא שותף במשחק במשך ארבע דקות בהן תרם שתי נקודות ו אחד.
חדאדי שימש בעונותיו בגריזליס כשחקן משלים הממעט לקבל דקות משחק. את משחק השיא שלו רשם בעונת כשקלע 11 נקודות מול דנוור נאגטס.
בינואר 2013 עבר חדאדי ב לטורונטו ראפטורס לצידו של רודי גיי. לאחר כחודש בו לא שותף במדי הקבוצה, הועבר בטרייד נוסף לפיניקס סאנס, בתמורה לסבאסטיאן טלפייר. בפיניקס הוא שותף ב-17 משחקים, בהם תרם שיאי קריירה אישיים בכל הקטגוריות, בהם 4.1 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-1.2 חסימות ב-13.8 דקות למשחק, אך בסיום העונה נופה מסגל הקבוצה.
בנבחרת איראן.
חדאדי משחק במדי נבחרת איראן, וזכה עימה במדליית הארד במשחקי אסיה בשנת 2006, ושתי מדליות זהב באליפות אסיה בשנים 2007 ו-2009.
במשחקי אליפות אסיה בכדורסל שנערכו בטוקושימה, יפן בשנת 2007, הוביל חדאדי את נבחרתו למדליית הזהב, כשרשם של 13.4 נקודות ו-9.6 ריבאונדים למשחק, כולל משחק שיא של 31 נקודות ועשרה ריבאונדים בניצחון על נבחרת לבנון במשחק הגמר. ונבחר לשחקן המצטיין בטורניר.
בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת בייג'ינג (2008) רשם חדאדי 16.6 נקודות למשחק, והוסיף 10.6 ריבאונדים בממוצע. במשחק מול הוא רשם 21 נקודות ו-16 ריבאונדים, ומול קבע 17 נקודות ו-15 ריבאונדים, אולם לא הצליח למנוע מנבחרתו להפסיד את כל חמשת משחקיה בטורניר.
באליפות אסיה שנערכה בטיינג'ין בשנת 2009, רשם חדאדי ממוצעים של 15.8 נקודות ו-13.1 ריבאונדים, עליהם הוסיף 2.2 אסיסטים, הוביל את נבחרתו למדליית זהב שנייה ברציפות במפעל, ונבחר פעם נוספת לשחקן המצטיין בטורניר.
גם בטורניר אליפות העולם בכדורסל 2010 נטל חדאדי חלק עם נבחרתו, ואף הוביל אותה עם 20 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק, אולם לא הצליח למנוע את הדחתה בסיבוב הראשון עם ארבעה הפסדים מול ניצחון בודד. בטורניר אליפות אסיה בכדורסל 2011 רשם 15.4 נקודות, 11.4 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים אך לא הצליח לסייע לנבחרתו לזכות במדליה נוספת.
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA.
נכון ל-18 באפריל 2013
וולפגנג לייבניינר
וולפגנג לייבניינר (28 באוקטובר 1905 - נובמבר 1987) היה שחקן גרמני, במאי ומנהל תיאטרון.
תחילת חייו.
לייבניינר נולד בעיר לובווקה שבפולין של היום, ובשנת 1928 למד בתיאטרון השפות של מינכן תחת ניהולו של אוטו פאלקנברג, משחק ובימוי.
קריירת הבימוי.
בשנת 1936, לייבניינר הפך להיות חבר בתיאטרון הממלכתי הפרוסי בברלין, ובשנת 1938 הוא מונה למנהל האמנותי של "אקדמיית הקולנוע הגרמני אקדמית באבלסברג".
בשנת 1941 הוא ביים את סרט התעמולה הנאצי "אני מאשים" (Ich klage an), בשיתוף פעולה עם משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם.
עלילת הסרט הייתה על המתת החסד מרצון של אישה הסובלת מטרשת נפוצה, סרט זה נועד לתמוך בתוכנית המתת החסד אשר הייתה כחלק מהאידאולוגיה הנאצית באותה תקופה.
במהלך השנים 1942–1945 קבל לייבניינר דוקטורט בעת שעבד עבור סרטי אוניברסום AG, אולפן הסרטים הגרמנים הגדול ביותר באותו זמן.
בשנת 1947, ביים לייבניינר בבימוי את מופע הבכורה של המחזה "האיש שבחוץ" של וולפגנג בורכרט בהמבורג, ובשנת 1956 זכה לייבניינר להצלחה עם הסרט משפחת טראפ.
הוא מת ב -28 בנובמבר 1987 בווינה לאחר מחלה ממושכת.
הגיבורים הלאומיים של ברבדוס
הגיבורים הלאומיים של ברבדוס (באנגלית: Barbadian National Heroes) הם תושבי ברבדוס ששמם ננקב בחוק מסדר הגיבורים הלאומיים, שעבר בפרלמנט של ברבדוס ב-1998. החוק העניק גושפנקא רשמית למעמדם של עשרה אנשים בהיסטוריה של ברבדוס. יום הגיבורים הלאומיים הראשון נחוג ב-28 באפריל 1998, שהיה יובל המאה להולדתו של סר גרנטלי אדמס.
11 הגיבורים הלאומיים הם:
כל אחד מ-11 הגיבורים זכאי שיפנו אליו בתואר The Right Excellent.
החוף הגבוה
החוף הגבוה (בשוודית: Höga kusten) הוא קטע חוף של המפרץ הבוטני, הממוקם במחוז וסטרנורלנד שבשוודיה וידוע בשל היותו אזור לדוגמה במחקרים אודות השפעות נסיגת קרחונים, ובעיקר התרוממות הקרקע לאחר שהקרחון נמס ממנה.
תופעה זו נצפתה ונחקרה לראשונה באזור זה. מאז עידן הקרח האחרון הקרקע בחוף התרוממה בכ-800 מטרים, דבר שגרם ליצירת הנוף של תצורות צוקים גבוהים. שטחו היבשתי של החוף הוא 625 קמ"ר, והשטח הימי שלו משתרע על פני 800 קמ"ר נוספים. חלקים אחדים מהקטע היבשתי של החוף מוכרזים כשמורות טבע. אונסק"ו נימק את הכרזתו על החוף כאתר מורשת עולמית בכך ש"אתר החוף הגבוה הוא כר להזדמנויות יוצאות דופן להבנת חשיבות התהליך שיצר את האזורים מכוסי הקרח והאזורים הגבוהים שעל פני השטח של כדור הארץ". הקטע היבשתי של החוף מתנשא עד לגובה של 333 מטרים.
גאולוגיה.
החוף הגבוה הוא קטע ייחודי בחוף הים של מזרח שוודיה בכך שהוא מורכב בעיקר מגבעות חשופות, וזאת בניגוד לחלקי החוף האחרים שתצורת הנוף העיקרית בהם היא גבעות תלולות ומיוערות. לאורך חלקים נרחבים מהחוף הגבוה עשויה הקרקע מסלע דיאבז, שמהווה בית גידול פורה. לעיתים, חלקים מהדיאבז ממוקמים מעל מרבצים עתיקים של אבן חול. הסלעים העיקריים בדרום-מערב החוף הגבוה הם בעיקר גרניט וגנייס, ובצפון ובמזרח של החוף הגבוה הסלעיים העיקריים הם סלעי יסוד כגון גברו. קרקעית הים הסמוכה לקטע היבשתי עשויה אף היא מאבן חול עתיקה, והיא מכוסה בסלעים צעירים יחסית, בין היתר מתור האורדוביק. הנקודה הנמוכה ביותר במפרץ ממוקמת בגובה של 293 מטרים מתחת לגובה פני הים, שמושפע בעיקר מרוחות.
במהלך עידן הקרח האחרון, הידוע גם כתקופת ויכסל (Weichsel), היה אזור החוף הגבוה מכוסה על ידי כיפת הקרח פנוסקנדיאן, שהגיעה לשיא גודלה לפני כ-18,000 שנים. קרקע החוף החלה להתרומם לאחר נסיגת הקרח בקצב של עד 1.5 סנטימטר לשנה, וההערכה היא שעד כה התרוממה הקרקע לגובה של 800 מטרים. הקרח נסוג סופית מהחוף הגבוה לפני 9,600 שנים, וכיום קצב ההתרוממות הוא 8 מילימטרים לשנה. התוצאה של כל התהליכים הקשורים בקרחונים ועליית הקרקע היא יצירת מפרצים רדודים, איים, ואזורים של מים עמוקים. תהליך דומה התרחש בדרום מפרץ הדסון שבקנדה. נדידת הקרח מכיוון צפון לכיוון מערב גרמה לכך שצד זה של ההרים נשחק במידה הרבה ביותר והפך לתלול ביותר. השלכות נוספות של דפוס נדידה זה הן יצירת העמקים באזור החוף מכיוון צפון-מערב לכיוון דרום-מערב, יצירת חריצים עמוקים על גבי הסלעים החשופים, קמטים וקפלים בסלע.
הנקודות הגבוהות ביותר בחוף, כ-285 מטרים מעל גובה פני הים, שנותרו לאחר תום נסיגת הקרחונים קבעו את קו הגבול שממנו התחילו המורנות הקרחוניות, שחלקן ידועות כקרקעות פוריות למטרות ייעור וחקלאות. מתחת לקו גבול זה נשטפה הקרקע על ידי הים, והמורנות התפרקו והפכו לשדות של חלוקי אבן. קרקעות העמקים כוסו בחול, חרסית וטין, וקרקעות באזורים שמעל כוסו בסלעים גדולים יותר. המפרצים השונים שנוצרו לאחר נסיגת הקרח הפכו לאגמים כאשר הקרקע המשיכה להתמודד, ובמשך השנים הפכו המים שבהם ממים מלוחים למים מתוקים.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת בחוף הגבוה היא כ-4 מעלות צלזיוס בחורף, וכ-6 מעלות בקיץ. עונת החורף נמשכת כחצי שנה, ובמהלכה הטמפרטורה במים יורדת מתחת לנקודת הקיפאון של המים. כתוצאה מכך קופאים המים של מצר קווארקן הצפוני, ובכך נוצר גשר זמני בין פינלנד לשוודיה. הסיבה לכך היא שמי הים במפרץ הבוטני הם מים מליחים, ומכיוון צפון נכנסים למפרץ זרמים של מים מתוקים. אף שהקרקע מכוסה בשלג ובקרח במשך כ-150 ימים, כמות הגשמים השנתית הממוצעת היא 400 מילימטרים בלבד.
פלורה ופאונה.
הפלורה של החוף הגבוה אופיינית לסביבת הטייגה האירואסייתית המערבית שבה הוא ממוקם. המאפיין העיקרי הוא יער הטייגה, אך עם זאת קיימים הבדלים בצמחייה בתלות בגובה ובסוג הקרקע והסובסטרטים הזמינים על פני השטח. דוגמאות לכך הן יערות של אשוחית נורווגית בקרקעות דלילות משאבים, ויערות ירוקי עד, נשירים ובוגרים על קרקעות מעובדות. החוף הגבוה הוא אזור גבול בין סוגים שונים של יערות בשל האקלים והטופוגרפיה שלו, ויש בו אזורים שעדיין ניתן למצוא בהם צמחים אלפיניים (בעיקר בראש הצוקים בכיוון צפון). החוף הוא קו הגבול הצפוני לגדילתם של כ-40 מיני צמחים. מינים נפוצים של צמחים באזור ההשקה בין החוף לבין הים כוללים בעיקר אצות בצבעים מגוונים כגון אדום, חום וירוק. החוף הגבוה נבדל מסביבתו הקרובה, ובעיקר מארכיפלג קווארקן שהוכרז ביחד עמו כאתר מורשת עולמית, בכך שגדלים בו גם צמחים וסקולריים ואצות נאווניתיות. אוכלוסיות נוספות של צמחים מצליחות להתקיים גם באגמים ובביצות. ישנן עדויות לכך שבתקופות חמות יותר בהיסטוריה של האזור גודלה בו חיטה למטרות חקלאות.