בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה מונקו בבית ג', לצידן של דפורטיבו לה קורוניה, פ.ס.וו. איינדהובן וא.א.ק. אתונה. לאחר שני ניצחונות, בחוץ מול איינדהובן (1–2) ובבית מול א.א.ק. אתונה (0–4), הפסידה מונקו בחוץ משער בדקות הסיום, 0-1 ללה קורוניה. במשחק הבא, אירחה מונקו את לה קורוניה, והפעם הביסה אותה בתוצאה 3–8, שיא השערים למשחק בעידן ליגת האלופות. חלוץ הקבוצה, דדו פרשו, כבש ארבעה שערים באותו משחק. מונקו המשיכה לשתי תוצאות תיקו וסיימה את שלב הבתים עם 11 נקודות והמקום הראשון בבית, כשהיא מקדימה את לה קורוניה בנקודה אחת.
בשלב שמינית הגמר פגשה מונקו את לוקומוטיב מוסקבה הרוסית. במשחק הראשון, באצטדיון לוקומוטיב, מונקו הפסידה בתוצאה 1–2, אך ניצחון ביתי 0–1 משער של פרשו בגומלין העלה אותה בזכות שערי החוץ לשלב רבע הגמר.
ברבע הגמר פגשה מונקו את קבוצת הפאר הספרדית, ריאל מדריד. מונקו הגיעה לאצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד כאנדרדוג מובהק, והצליחה להוביל במחצית בתוצאה 0–1 משער של סבסטיאן סקילאצ'י, אך ריאל מדריד הפכה את התוצאה במחצית השנייה עד ליתרון של 1–4. פרננדו מוריינטס, שהושאל באותה העונה מריאל מדריד למונקו, כבש מול קבוצת האם שלו שבע דקות לסיום כדי לקבוע 2–4. במשחק הגומלין באצטדיון לואי השני, ביתה של מונקו, ריאל מדריד הובילה 0–1 משערו של ראול, שקירב אותה לחצי הגמר, אך מהפך מרשים של מונקו, שהחל בשער שוויון של לודוביק ז'ולי בתוספת הזמן של המחצית הראשונה, והמשיך בשער נוסף של ז'ולי ושער נוסף של מוריינטס מול קבוצת האם שלו, קבעו ניצחון 1–3 והעלו את מונקו לחצי גמר המפעל בזכות שערי חוץ.
בחצי הגמר שוב הפגינה מונקו יכולות קאמבק מרשימות. היא פגשה את צ'לסי מאנגליה, וניצחה 1–3 במשחק הבית. במשחק הגומלין בסטמפורד ברידג', צ'לסי כבר הובילה 0–2, תוצאה שהייתה מעלה אותה בזכות שערי החוץ, אך מונקו חזרה והשוותה ל-2-2, על מנת להעפיל לראשונה בתולדותיה לגמר המפעל.
סיכום המשחק.
מחצית ראשונה.
מונקו פתחה את המשחק בצורה טובה, כשכבר לאחר שתי דקות, קפטן מונקו לודוביק ז'ולי יצא להתקפה מתפרצת, אך שוער פורטו, ויטור באיה, יצא כ-20 מטר משערו והרחיק את הכדור. לאחר 23 דקות, ז'ולי נפצע והוחלף על ידי דדו פרשו. סרט הקפטן הועבר לג'וליאן רודריגז. בדקה ה-39 נכבש השער הראשון במשחק והיחיד במחצית הראשונה. כדור שהוגבה על ידי פאולו פריירה לכיוון הרחבה מאגף ימין, מצא את קרלוס אלברטו, חלוצה של פורטו שהיה אז בן 19 בלבד, שהצליח להשתלט ולבעוט את הכדור הקופץ בתוך הרחבה לפינה הגבוהה של שוער מונקו, פלביו רומא. במהלך החגיגות הוריד השחקן את חולצתו, וספג כרטיס צהוב, אחד מבין שלושה שנשלפו במשחק - כולם לחובת פורטו. המחצית הגיעה לסיומה בתוצאה 0–1 לפורטו.
מחצית שנייה.
המחצית השנייה נפתחה כשפורטו נסוגה אחורה ומזמינה את מונקו להתקיף. חסרונו של ז'ולי הורגש, מונקו חסרה יצירתיות בחלק הקדמי, ונתפסה שוב ושוב במלכודת הנבדל של פורטו. בסך הכל נתפסה מונקו 19 פעמים בנבדל במהלך המשחק. כעבור שעה של משחק, הוחלף כובש השער קרלוס אלברטו בדמיטרי אלניצ'ב. 11 דקות אחר כך, בדקה ה-71, איבד פרננדו מוריינטס כדור עמוק בחלק המגרש של פורטו, שיצאה למתפרצת, ובסיומה חילופי מסירות בין אלינצ'ב לדקו הסתיימו בבעיטה מדויקת של דקו מתוך הרחבה אל הרשת. ארבע דקות בלבד אחר כך, התקפה מתפרצת נוספת של פורטו הגיעה לדרליי, שמסר לרחבה כדור שפגע בסבסטיאן סקילאצ'י, שנכנס לשחק רק שלוש דקות קודם לכן. הכדור הקופץ הגיע לאלניצ'ב שפרץ לבד לגמרי באגף שמאל של הרחבה, והמחליף הוסיף שער שלישי לזכות קבוצתו עם בעיטה חזקה וגבוהה מול רומא שיצא לעברו. היה זה השער שקבע את תוצאת הסיום, 0-3 לפורטו שזוכה בתואר השני בתולדותיה.
הליום להמונים
"הליום להמונים" הוא אלבומה הראשון של להקת האוונגרד הישראלית "שממל", שיצא ב-23 ביולי 2011.
למעשה, חלקים ממנו פורסמו כבר ב-2008 וחומרים ממנו שולבו בהופעות החל משנת 2004. האלבום מורכב מיצירות שונות שהיו להצלחות בהופעות החיות. האלבום הוקלט בטכנולוגיה מיושנת של רשמקול כדי לתת למוזיקה גוון סאונד ייחודי.
השיר הסוגר, מעשה בלביבות, הוא גרסת כיסוי של שיר ילדים לחנוכה שכתבו תלמה אליגון-רוז וחנה פרנקל.
פונקציה החלק הסטנדרטי
פונקציה חלק סטנדרטי
החלק הסטנדרטי
קייט אפטון
קתרין אליזבת "קייט" אפטון (באנגלית: Katherine Elizabeth "Kate" Upton, נולדה ב-10 ביוני 1992) היא דוגמנית ושחקנית אמריקאית, ידועה בשל הופעתה על השער של גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד במשך שנתיים ברציפות - בשנים 2012 ו-2013. בנוסף, היא כיכבה בשער בגיליון חגיגות המאה שנה למגזין ואניטי פייר.
ביוגרפיה.
אפטון נולדה בסנט ג'וזף, מישיגן, וגדלה במלבורן שבפלורידה. היא בתם של שלי, אלופת טקסס בטניס לשעבר ולג'ף אפטון. דודה הוא חבר הקונגרס האמריקאי, פרד אפטון.
בילדותה היא החלה לרכוב על סוסים, ועד גיל 16 זכתה בחמש אליפויות בארצות הברית והייתה מדורגת במקום השלישי של APHA, אגודת סוסי הפיינט של אמריקה.
קריירה.
אפטון השתתפה ביום גיוסים של סוכנות הדוגמנות עלית ב-2008, והיא הוחתמה על חוזה באותו יום. לאחר שנתיים היא עברה לניו יורק, שם היא הוחתמה בסוכנות הדוגמנות IMG.
ב-2010 היא נבחרה להיות הפנים של המותג Guess. ב-2011 אפטון נבחרה להופיע בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד, ושם זכתה לכינוי "טירונית השנה". היא הופיעה במגזינים קומפלקס ואסקווייר שהכתירו אותה כ"האישה של קיץ 2011". באותה שנה היא הופיעה לראשונה בסרט הקולנוע מיליארד סיבות לשוד לצידם של בן סטילר ואדי מרפי. בשנת 2013 השתתפה לצד נינה אגדל בפרסומת במשחק הסופרבול.
ב-2014, הופיעה בקליפ של ליידי אנטבלום לשיר "Bartender". בדצמבר אותה שנה, זכתה בתואר "האישה הסקסית בעולם" של מגזין פיפל.
ב-2017 הופיעה בשלישית בשער גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד.
מ-2011 בזוגיות עם מגיש הבייסבול של דטרויט טייגרס, ג'סטין ורלנדר ובמאי 2016 הם התארסו.
רבי ישראל סלנטר
טים הוגלי
טים הוגלי (בנורווגית: Tom Høgli; נולד ב-24 בפברואר 1984) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים.
הוגלי התחיל את הקריירה שלו בבודה/גלימט בתור קשר אחורי ובשנת חתם בטרומסה.
בטרומסה הוא הוסט לעמדת המגן. בשנת זכה בתואר "שחקן העונה של המועדון". ב-29 במאי 2011, הוא הבקיע את השער הראשון שלו בטרומסה בניצחון 0-4 נגד בראן.
ב-18 ביוני 2011 הוגלי חתם בקלאב ברוז' הבלגית.
ב-31 בינואר 2014 חתם בפ.צ. קופנהגן והעסקה יצאה לפועל ב-1 ביולי 2014. ב-20 ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד סילקבורג. ב-22 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד וסטסילאנד.
ב-12 בינואר 2018 הוגלי חזר לטרומסה ובסיום העונה פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו הוגלי שיחק בנבחרת הצעירה של נורווגיה. ב-20 באוגוסט 2008, הוגלי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד . ב-11 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2012.
אלחדיף
אלחדיף הוא שם משפחה.
גמר ליגת האלופות 2002
גמר ליגת האלופות 2002 התקיים בהאמפדן פארק בגלאזגו, סקוטלנד ב-15 במאי 2002, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר ליגת האלופות לעונת היא קבוצת ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את באייר לברקוזן מגרמניה בתוצאה 1–2.
ריאל מדריד זכתה בתואר בפעם התשיעית בתולדותיה, ובכך שימרה את מיקומה כשיאנית הזכיות במפעל. היה זה משחק גמר ליגת האלופות ה-12 בהיסטוריה של הקבוצה, יותר מכל קבוצה אחרת, והשלישי בתוך חמש עונות, כשבכל השלושה היא זכתה בתואר (ניצחה את ולנסיה ב-2000 ואת יובנטוס ב-1998). עבור באייר לברקוזן היה זה משחק הגמר הראשון בתולדותיה, והיא הייתה לקבוצה השישית מגרמניה שהשתתפה במשחק גמר ליגת אלופות (קדמו לה באיירן מינכן, בורוסיה מנשנגלדבך, בורוסיה דורטמונד, המבורג ואיינטרכט פרנקפורט).
ריאל מדריד העפילה למפעל הישר לשלב הבתים הראשון, לאחר שזכתה באליפות הליגה הספרדית. לברקוזן נאלצה להתמודד בסיבוב המוקדמות השלישי, לאחר שסיימה במקום הרביעי בבונדסליגה. לאחר שעברו שני שלבי בתים, הדיחו שתי הקבוצות בשלבי הנוק-אאוט שתי אלופות אירופה לשעבר, כשריאל מדריד הדיחה את באיירן מינכן ואת ברצלונה, ולברקוזן הדיחה את צמד האנגליות, ליברפול ומנצ'סטר יונייטד.
לפני המשחק, נערכה דקת דומייה לזכר המאמן האוקראיני ולרי לובנובסקי, שנפטר יומיים לפני המשחק. במשחק עצמו, ריאל הפייבוריטית עלתה ליתרון מוקדם משער של ראול גונזלס, אך כמה דקות אחר כך כבש לוסיו את שער השוויון. לפני הירידה למחצית כבש זינדין זידאן שער מרהיב בבעיטת יעף שהכריע את גורל המשחק.
ללברקוזן, היה המשחק לחלק מסיום עונה אכזרי מבחינתה, שכלל גם אובדן אליפות הבונדסליגה במחזורי הסיום והפסד בגמר הגביע הגרמני.
מאמן ריאל, ויסנטה דל בוסקה, השלים זכייה שנייה עם המועדון כמאמן, לאחר שהוביל את הקבוצה גם לזכייה בשנת 2000.
הדרך אל הגמר.
ריאל מדריד.
בהגרלת שלב הבתים הראשון שובצה ריאל בבית א', יחד עם רומא, לוקומוטיב מוסקבה ואנדרלכט. ריאל הפגינה יכולת משכנעת כשניצחה בארבעת משחקי הפתיחה בפער שערים של 2–12. לאחר שהבטיחה את עלייתה, סיימה הקבוצה בתיקו ביתי מול רומא (1-1), והפסידה במשחק חסר חשיבות במוסקבה (0–2).