בטיפול פמיניסטי מוכוון טראומה, המטופלים נתפסים כמומחים לחייהם והטיפול מאתגר את יחסי הכוח המובנים בין מטפל למטופל, תוך כינון מערכת יחסים שוויונית. טיפול פמיניסטי אינו מגדיר יצירת מציאות נטולת סימפטומים עבור המטופל כהצלחה, אלא שואף לסייע לשורדי טראומה ליצור נרטיב נטול אשמה עצמית של הטראומה, ולהוביל לתחושת העצמה.
שירותים מוכוונים טראומה.
על פי הגישה של טיפול מוכוון טראומה, גישות הטיפול המסורתיות הנהוגות במערכות בריאות הנפש והרווחה עשויות לגרום לרה-טראומטיזציה בקרב השורדים, בעקבות שחזור היחסים הראשוניים המתעללים. בגישות המסורתיות למטפל יש מעמד וכוח עדיפים, והמטופל מקבל עליו את היחסים הלא שוויוניים. גישות אלה ברובן נוקשות וסמכותניות, ומתמקדות בבעיות ובסימפטומים, מה שעלול להחמיר את מצבם של המטופלים. בעקבות ההכרה בכך שלרוב המטופלים במסגרות השונות של בריאות הנפש והרווחה יש היסטוריה של טראומות מורכבות, טענתם של המחזיקים בגישה זו היא כי קיים צורך בהפיכת שירותי הטיפול לשירותים מוכווני טראומה.
שירות מוכוון טראומה מתאים את עצמו לכך שכל אינטראקציה במקום תהיה מיטיבה ומרפאת ולא תשחזר את הטראומה. לכן, כל נשות הצוות וביניהן מזכירות, פקידות, מדריכות וכו' עוברות הכשרה בנושא טראומה מורכבת, תוך שאיפה להבנה של השפעתה על המטופלים ובניית סביבה טיפולית מיטיבה. השירות מספק למטופלים מקום מוגן ובטוח, הנותן מענה לצרכיהם המיוחדים ולהתמודדות עם הקשיים האופייניים בבואם לקבל סיוע.
שירותים מוכווני טראומה בישראל.
ישראל נמצאת בשלבים הראשונים בהפיכת שירותים למוכווני טראומה. מסגרות שונות נמצאות בתהליך של הטמעת הנושא במהלכו הצוותים עוברים הכשרות על כך, ולכן אינן מגדירות עצמן עדיין כמסגרות מוכוונות טראומה. מספר שירותים במשרד הרווחה החלו בתהליך כגון שרות שיקום נוער, שרות התמכרויות ועוד. בישראל קיימות מספר מסגרות המגדירות עצמן כמיועדות לאנשים עם טראומה מורכבת, ביניהן "מרכז מעיין" ו"לטם", שהן מסגרות טיפוליות למתמודדים עם השלכות של טראומה מינית. מסגרת נוספת היא "עלות השחר", המיועדת לנשים עם טראומה מורכבת ופועלת באשדוד ובמרכז. הגוף המרכזי בישראל העוסק בטראומה בילדים הוא "מכון חרוב", החוקר ומעביר הכשרות בנושא.
יעקב טולידאנו (בן יוסף)
הרב יעקב טולידאנו (תשרי ה'תרכ"ו 1865 - י' באב ה'תרצ"ב, 1932) היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של מרקש ואחר כך רבה של מקנס בתחילת המאה העשרים.
קורות חייו.
נולד במקנס לאביו רבי יוסף ולאמו אסתר לבית אבן צור. למד תורה בחברתם של הרב אלישע עטיה, ורבי יעקב בן משה טולידאנו. בשנת ה'תרס"ד התמנה לדיין בעירו מקנס בבית הדין שבראשות הרב שלמה שטרית. בתקופת כהונתו זו, נמנה עם מתקני התקנות בעיר.
בשנת ה'תרע"ח קיים השלטון הצרפתי במרוקו סדר בכמות הדיינים, לפיה בעיר גדולה יכהנו שלשה דיינים, ואילו בעיר קטנה, יכהן דיין אחד בלבד. עם כניסת החוק, הוחלט כי מקנס נחשבת עיר קטנה, שמגיע לה דיין אחד בלבד. רבי יעקב שהיה אז צעיר הדיינים, נותר ללא תפקיד. אך בקיץ של אותה השנה הוצעה לו משרת אב בית הדין מרקש, לאחר פטירתו של רבי שלמה אסבאג (השני) שנפטר כשנה וחצי קודם לכן. רבי יעקב נענה להצעה, וכיהן כאב בית הדין מרקש במשך כארבע שנים. חבריו לדיינות היו רבי שלמה אבן חיים ורבי משה זריהן. בשנת ה'תרפ"ב, הכיר השלטון הצרפתי במקנס כעיר גדולה, ובעקבות כך חזר למקנס. או אז הוחלט שהוא יתמנה לאב בית הדין ורבה הראשי של מקנס. לצידו כיהנו הדיינים רבי יהושע בירדוגו ורבי אברהם עמאר. בנו המפורסם הוא רבי רפאל ברוך טולידאנו שהחליפו בתפקיד הדיינות באופן לא רשמי החל משנת ה'תרפ"ז, עקב חולשתו של אביו.
סמוך לפטירתו הכתיר את בנו כדיין תחתיו במעמד הקהילה. רבי יעקב נפטר בי' אב ה'תרצ"ב במקנס.
לאחר פטירתו, התמנה תחתיו בנו רבי רפאל ברוך לכהן כדיין שלישי בעיר.
יוזמת המלאח החדש.
בשנת ה'תרפ"ב, בראשית כהונתו כרבה של מקנס, הציע ראש העיר הצרפתי ליהודים אמידים לצאת מחומות המלאח הישן לשכונה חדשה בעיר. רבי יעקב התערב בהצעה, ולא הסכים לצאת מהמלאח ללא הבטחה מפורשת, שכל היהודים ביחד יעברו לשכונה החדשה. לטענתו, העברת יהודים יחידאיים לשכונה החדשה תגרום קרע לקהילה, ודרדור רוחני. למעשה דרישתו התקבלה, והיהודים עברו באופן מרוכז ל'מלאח החדש'. או אז פעל להקמת תלמוד תורה בשטחו.
פעילותו הרבנית.
רבי יעקב תיקן לשוחטי העיר מקנס, שלא ישחטו עד שלא יתנו את סכיני השחיטה לבדיקה אצלו. זאת אחר מעשה שהיה שמצא סכין של אחת השוחטים שהייתה פגומה.
רבי יעקב צידד שלא לגייר נוכריות שביקשו להתגייר בשל לחץ משפחת בעליהן, וזאת משום שלטענתו גיורן הוא מן השפה ולחוץ, ובפועל אינן מתכוונות לשנות את אורח חייהן לאחר הגיור. הוא גם חשש שהקלה בגיורן תעודד צעירים יהודים נוספים להינשא לגויות.
קונזוקוביה
קונזוקוביה (שם מדעי: Konzhukovia) הוא סוג נכחד של דו-חיים מסדרת הטמנוספונדילים, אשר התקיים במשך סוף הפרם לפני 270 עד 252 מיליון שנה מזמננו. סוג זה תואר ב-1991 בידי החוקר והוא נקרא על שם העייריה קונזוקוב "Конжуков", ברוסיה בה התגלה לראשונה.
בסוג זה נכללים כיום 3 מינים (לאחר שמינים נוספים רבים התבטלו או הועברו לסוגים אחרים): "Konzhukovia vetusta" ו-"Konzhukovia tarda" שהתגלו במחוז אורנבורג ברוסיה ו-"Konzhukovia sangabrielensis" שהתגלה בתצורות ריו דו רסטו } שבדרום ברזיל.
היצור היה קרובו של הארכגוזאורוס והגיע לאורך של 3 מטרים והיה טורף בעל לסתות חזקות ודקות דומות לאלה של תנין, שהתאימו למארב אמפיבי. מבנה הלסתות נע מעט מעלה והכיל שיניים דמויות-ניבים רבות, שחלקם בלטו מחוץ לפה. העיניים היו קטנות ונמצאו בפנים הגולגולת. הגפיים היו שטוחות בעלות סנפירים וגרמו ליצור לנוע באיטיות ביבשה, כך שחי רוב זמנו במימי ביצות ונהרות קדומים.
בנאות
קבלנות בניין
אנטון סטאך
מנירפטורה
מוצא העופות
Westerwaldlied (שיר)
ניאסזאורוס
ניאסזאורוס (שם מדעי: "Nyasasaurus "; מילולית: "הזוחל של אגם ניאסה") הוא סוג של זוחל קדום מהקבוצה דמויי דינוזאורים, אשר לעיתים נחשב לדינוזאור אמיתי אף שהוא חי בתקופה קדומה מהם והיה חסר מספר מאפיינים שלהם. הוא התקיים לפני 245 מיליון שנה בטריאס התיכון בממצאים מטנזניה. למרות שהממצאים שלו נחשפו כבר ב-1956 הוא לא נחשב לטקסון תקף וגם לא קיבל שם. רק ב-2013 החליט החוקר סטרלינג נסביט . שמו ניתן עקב קרבתו לאגם מלאווי שכונה בעבר "אגם ניאסה". הסוג מכיל מין בודד - "Nyasasaurus parringtoni".
יצור זה הגיע לאורך 2 עד 3 מטרים ונחשב במשך שנים לזוחל הקרוב ביותר לדינוזאורים האמיתיים. הממצאים שלו כוללים רק מספר של עצמות שבורות כמו עצם הזרוע וכמה חוליות. מבנה העצמות שלו דמה לאלה של הצלופיזיס מהטריאס העליון ואולי הוא היה אביו האמיתי. דבר זה יהפוך את מוצא הדינוזאור האמיתי לקדום יותר מאשר לתקופה הנוכחית, כ-233.23 עד 231.4 מיליון שנה מזמננו, בה התקיימו האאורפטור וההררזאורוס וקרוביו.
עם זאת מספר חוקרים טוענים שלא רק שאיננו דינוזאור אלא מעין קרוב של הסילאזאוריים שהיו בעלי עיקול בחוליות שמנע מהם להזדקף כמו דינוזאור אמיתי (דבר הנתון לוויכוח), אלא גם הממצאים שלו בעלי גיל צעיר יותר ולא עלה על 237 מיליון שנה.
אימלות שוטפת
רפי מלאך
יונס אבן יצחק אבן בלכארש
יונס אבן יצחק בלכראש (בערבית: يونس ابن يصحق بلكراش) היה רופא יהודי, אשר שירת את שושלת בני הוד בספרד.
בימי מושל סרגוסה, אבו ג'עפר אחמד השני אלמסתעין (1109-1085), חיבר אבן בלכראש את ספרו על התרופות הנפרדות, ומתוך הוקרה קראו על שם שליט זה- "אלמסתעיני".
בחיבוריו הוא מזכיר בין השאר חומרי רפואה גם מהמרחב הארץ-ישראלי (אלשאם).
בעל החיבור "ספר הטבלאות אודות התרופות הנפרדות" (كتاب الجدولة في الادوية ولفردات).
לחיבוריו של אבן בכלארש אלמסתעיני חשיבות רבה להבנת הפרמקולוגית הקדומה. חיבורו מייצג את שיאה של הרפואה המוסלמית ואת פריחתה במערב, בספרד ובארצות צפון אפריקה, וגם את חלקם של היהודים בפיתוח ענף זה באותן ארצות.
מקורותיו לספריו.
מקורותיו של אבן בכלארש רבים ומגוונים:
א. ספרי רפואה והמדע היוונים והרומיים דוגמת אריסטו, דיוסקורידס וגאלינוס.
ב. החיבורים שנכתבו ב"תקופת התרגומים" במימי הח'ליפים העבאסים עכל ידי חנין אבן אסחק (887-809) ותלמידו חביש אבן אלחסן ואחרים.
ג. החיבורים הרפואיים הערביים המקוריים, שנכתבו במאות העשירית ואחת-עשרה על ידי מיטב רופאי ספרד וצפון אפריקה. מבין אלה, ראויים לציון פילולוגים וסופרים ערבים קדומים המצוטטים בדברי אלדינורי כגון: אבו זיאד אלכלבי, אבו נצר אלבאהלי, אלפראא, אלאצמעי, אבן קתיבה, אבו עבידה, יעקוב אלסכית ואבו אלהית'ם אלאעראבי.
דיוויזיית המילואים השמינית (בוואריה)
דיוויזיית המילואים הבווארית השמינית (בבווארית: 8. Königlich Bayerische Reserve-Division) הייתה דיוויזיה בצבא הבווארי ובצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה ופורקה ב-1919.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-20 בינואר 1915, והוצבה בהרי הווז' באלזס עילית. מיולי עד אוגוסט 1916 לחמה הדיוויזיה ב, ובאוקטובר אותה שנה היא נשלחה לרומניה. באוקטובר 1917 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית והוצבה בפלנדריה, שם לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובבלימת מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. הדיוויזיה פורקה עם סיום המלחמה ופירוקה של ממלכת בוואריה (והקיסרות הגרמנית בכלל).
מצודות הגבעות בראג'סטן
גופי (פירושונים)
גופי (סרט)
גופי (דג)
פלוטו (דיסני)
אורל מנגאלה