ים ג'אווה (באנגלית: Java Sea; באינדונזית: Laut Jawa; בג'אווה: Segara Jawa) הוא ים שנמצא ליד האיים האינדונזיים בורנאו, ג'אווה, סומטרה וסולאווסי. הים נמצא צפונית-מערבית ממצר קארימאטה, ומים סין הדרומי. הים נשאר במערב האוקיינוס השקט.
היסטוריה.
בפברואר–מרץ 1942, בזמן מלחמת העולם השנייה, התקיים באזור קרב ים ג'אווה . הקרב היה אחד מקרבות הים היקרים ביותר במלחמת העולם השנייה. כוחות הים של הולנד, בריטניה, אוסטרליה וארצות הברית כמעט נהרסו בניסיון להגן על האי ג'אווה מפני התקפה יפנית.
ב-28 בדצמבר 2014, טיסה 8501 של אייר אסיה אינדונזיה התרסקה באזור, לאחר שהמריאה מנמל התעופה הבינלאומי ג'ואנדה, סורביה, אינדונזיה לכיוון נמל התעופה סינגפור צ'נגי, סינגפור. כל 155 הנוסעים ו-7 אנשי הצוות נספו.
ב-29 באוקטובר 2018, טיסה 610 של ליון אייר התרסקה באזור, לאחר שהמריאה מנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה, ג'קרטה, אינדונזיה לכיוון שדה התעופה דפאטי אמיר בפנגקל פיננג , אינדונזיה. כל 181 הנוסעים ו-8 אנשי הצוות נספו.
ב-9 בינואר 2021, טיסה 182 של סריוויג'איה אייר התרסקה באזור, לאחר שהמריאה מנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה, ג'קרטה, אינדונזיה לכיוון נמל התעופה הבינלאומי סופדיו , פונטיאנק, אינדונזיה. כל 50 הנוסעים ו-12 אנשי הצוות נספו.
פעילות כלכלית.
בחלקים הדרומיים והצפוניים של קרקעית הים נמצאים שדות נפט מתרחשים ומשתרעים מתחת לים. ייתכן שיש גם שדות נפט ליד קאלימנטן. כאתר החיפושים המוצלח אחר נפט וגז טבעי, ים ג'אווה נהיה בסיס תוכנית הייצוא של אינדונזיה.
דיג הוא פעילות כלכלית חשובה בים ג'אווה. מעל 3,000 מינים של דגים נמצאים באזור.
האזור שמסביב לים ג'אווה הוא יעד תיירותי פופולרי. צלילה באזור הים מציעה הזדמנות לחקור ולצלם מערות מתחת למים, אוניות טרופות , אלמוגים, ספוגיים ובעלי חיים ימיים אחרים.
The Metallica Blacklist
The Metallica Blacklist הוא אלבום גרסאות כיסוי, שיצא לרגל ציון 30 שנים לצאת אלבום האולפן החמישי של להקת המטאל מטאליקה, אשר מוכר בכינוי האלבום השחור. האלבום מכיל 53 גרסת כיסוי לשירי האלבום המקורי, המבוצעות על ידי אמנים שונים. האלבום יצא לאור ב-10 בספטמבר 2021, על ידי Blackened Recordings, חברת התקליטים הפרטית של מטאליקה. הרווחים ממכירות אלבום נתרמו לארגוני צדקה שונים.
עונת 1987/1988 בליגת העל ההולנדית
עונת 1987/1988 הייתה העונה ה-32 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פ.ס.וו. איינדהובן באליפות הליגה. דן האג, א.ז 67 וDS79 ירדו לליגת המשנה.
מבנה.
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו DS79,וולנדם ווילם II שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 16, 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה.
בעונה זו נערך בפעם השלישית פלייאוף על כרטיס לגביע אופ"א, הקבוצות שסיימו במקומות 3–5 והקבוצה במקום ה-11 העפילו לבית בו שיחקו בשיטה של 2 סבבים מול כל קבוצה, 6 משחקים לכל קבוצה בסך הכל.
אישטוואן אנדייל
אישטוואן אנדייל (בהונגרית: Angyal István; מאדיארבאנהדייש, 14 באוקטובר 1928 – בודפשט, 1 בדצמבר 1958) היה לוחם חירות יהודי-הונגרי במרד ההונגרי של שנת 1956, מנהיג קבוצת רחוב טיזולטו (Tűzoltó utca) בבודפשט, קורבן "נקמת השלטון" שלאחר דיכוי המרד.
דמותו.
אישטוואן אנדייל היה אחת הדמויות האידיאליסטיות והשנויות במחלוקת של המרד: קומוניסט אידיאליסט, שמרד כנגד הקומוניזם של אותה עת. הוא נידון למוות על ידי המשטר הקומוניסטי שדיכא את המרד ובכל זאת נשאר נאמן לחלוטין לרעיונותיו האידיאליסטיים עד מותו. מאז השנים 1989–1990 (שנות חילופי המשטר בהונגריה) "מלחמת התרבות" שמתרחשת על המורשת של המרד בשנת 1956 הותירה על ידי משתתפי הדיון את אחד הטיעונים הנפוצים של היות אנדייל אחד מאנשי השמאל.
חייו עד 1956.
הוא היה הילד השלישי במשפחה יהודית של בעלי מלאכה וסוחרים קמעונאים במחוז בקש, בסיום חטיבת הביניים הוא לא יכול היה להמשיך לגימנסייה בגלל מוצאו היהודי. בשנת 1944 הוא גורש עם אמו ואחת מאחיותיו למחנה ההשמדה אושוויץ. אחותה נתלתה מול כל המחנה, כי ניסתה לברוח, גם אמו מתה במחנה ההשמדה.
אישטוואן שרד את הזוועות, חזר להונגריה והפך לקומוניסט באמונה. הוא ציפה מהאידאולוגיה הקומוניסטית לחסל את ההבדלים הגזעיים, הדתיים והמעמדיים, על אף שמעולם לא הצטרף כחבר במפלגה הקומוניסטית. הוא השיג את תעודת הבגרות וב-1947 בבודפשט, התקבל לפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה לחוג של "היסטוריה הונגרית", בשנת 1949 עם זאת, בדיון שבו הוא תמך בג'רג' לוקאץ' שנתקף אידאולוגית - גורש מהאוניברסיטה.
לאחר מכן הפך למנעולן ב"חברת המנעולים הממשלתית של בודפשט". בשנת 1951 למד ברזלנות בדונאויווארוש. על עבודתו בהקמת "מפעלי הברזל על שם סטלין" הוא קיבל מספר פרסים על שם אלכסיי סטחאנוב. כאשר בשנת 1953 (לאחר מות סטלין) החלו לנשוב רוחות חדשות ואימרה נוג' הפך לראשונה לראש ממשלת הונגריה, הואט קצב הפיתוח של התעשייה הכבדה, ואנדייל איבד את עבודתו. הוא הצטרף לחברת בת של חברת בניית קווי תחבורה ומשנת 1955 עד אוקטובר 1956 עבד כמנהל אתר בנייה.
מאוכזב מהמערכת הקומוניסטית-סוציאליסטית הקיימת, על אף שעדיין האמין בתורתם של מרקס, אנגלס ולנין שניתן לארגן חברה "דמוקרטית", צודקת, אף על פי שהוא לא ראה בדמוקרטיה זו משטר רב-מפלגתי, כפי שהתברר. הייתה לו עבודה באסטרגום ב-23 באוקטובר (יום פרוץ המרד) אך כששמע שמארגנים הפגנה, נסע לבודפשט.
במהלך המרד.
השתתפות באירועי המהפכה:
מותו.
אישטוואן אנדייל נתלה בחצר בית הסוהר בבודפשט ב-1 בדצמבר 1958.
אלפרד למבורן
אלפרד למבורן (באנגלית: Alfred Lambourne; 2 בפברואר 1850 – 6 ביוני 1926) הוא אמן וסופר אמריקאי, יליד אנגליה. בשנות ה-60 של המאה ה-19, הוא ומשפחתו עברו להתגורר במערב אמריקה יחד עם החלוצים המורמונים. הוא זכור בעיקר בזכות ציוריו, אך הוא כתב גם סיפורת ושירה לכתבי עת של המורמונים.
ביוגרפיה.
למבורן נולד לוויליאם ומרתה ורנהאם בברקשייר, אנגליה על נהר למבורן. המשפחה היגרה לארצות הברית כשהוא היה ילד. תחילה הם התיישבו בסנט לואיס, מיזורי לפני שעברו לטריטוריה של יוטה. כישרונותיו האמנותיים עודדו על ידי הוריו מגיל צעיר.
במהלך הנסיעה מסנט לואיס לסולט לייק סיטי, יוטה, הוא צייר לאורך הדרך סקיצות של נופים. לאחר שהגיע לסולט לייק סיטי, יוטה בגיל 16, למבורן קיבל עבודה כאמן בתיאטרון המקומי.
בשנת 1871 הוא ליווה את נשיא כנסיית ישוע המשיח של קדושים אחרונים ומושל שטחי יוטה לשעבר, בריגהאם יאנג, אל "קניון ציון" ועשה את הרישומים הראשונים של האזור. באותו עשור, למבורן טייל במערב עם הצלם צ'ארלס רוזקו סאבאג', וצייר מקומות שאותם צילם סאבאג', ו-"צייר סדרה המייצגת את מסעו מהחוף המזרחי עד גשר שער הזהב עם ראובן קירקהאם. הוא ביקר גם ביוסמיטי, קולורדו ואריזונה.
בהמשך חייו, הוא התמקד יותר בכתיבה, ולעיתים אייר את עבודתו, ובסופו של דבר כתב 14 ספרים. בנובמבר 1895 החל להתבודד באי גוניסון באגם המלח הגדול, שם כתב את "הים הפנימי שלנו". במרץ 1896 הגיעה לאי קבוצה של אוספי גואנו, והוא כלל אותם בספריו. בתחילת חורף 1896, הוא עזב את האי.
למבורן נפטר ב־6 ביוני 1926 בסולט לייק סיטי.
תחנת ארבטסקאיה (קו פיליובסקאיה)
תחנת ארבטסקאיה (ברוסית: Арбатская) היא תחנת הרכבת התחתית של מוסקבה בקו פיליובסקאיה.
התחנה ממוקמת ברובע ארבאט, וקרויה על שם רחוב ארבאט.
תחנת ארבטסקאיה נפתחה ב-15 במאי 1935, כחלק מקטע ההשקה הראשון של המטרו של מוסקבה.
תחנת ארבטסקאיה היא אחת התחנות היחידות במטרו של מוסקבה שיש לה מזנון לנוסעים. המזנון נפתח מחדש ב-28 בדצמבר 2016.
עונת 1988/1989 בליגת העל ההולנדית
עונת 1988/1989 הייתה העונה ה-33 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פ.ס.וו. איינדהובן באליפות הליגה. פיינדאם, זוולה ופנלו ירדו לליגת המשנה.
מבנה.
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו פיינדאם,ואלבייק ומ.ו.ו מאסטריכט שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 16, 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה.
רועי פריצקי
רועי פריצקי (נולד ב-24 ביולי 2002) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדות הרכז והקלע בהפועל באר שבע.
קריירה.
פריצקי החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי קדימה צורן, המקום בו גדל. בהמשך הוא עבר לנוער של הפועל בני כפר סבא ובמקביל שיחק בתיכון כצנלסון שבכפר סבא. בתיכון הרחיב פריצקי פיזיקה ומחשבים במקביל להשתתפותו בנבחרת התיכון, איתה הגיע לגמר ליגת העל לתיכונים בשנת 2018 והפסיד לתיכון חדש תל אביב בהובלתו של דני אבדיה. בשנת 2019, שיחק פריצקי לסירוגין גם בנוער של כפר סבא וגם בבוגרים, אשר שיחקו באותה עונה בליגה הארצית.
ב-19 ביולי 2020, פריצקי חתם באליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית. בעונתו הראשונה, פריצקי היה שחקן חשוב בקבוצה, וב-37 משחקים מהם פתח ב-33, הוא העמיד ממוצעים של 7.4 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים ב-21.7 נקודות. באותה עונה פריצקי עלה עם נתניה לליגת העל, לאחר שהעפילו לגמר הפלייאוף, שם הם הפסידו להפועל גליל עליון.