השם "קהיליית וירג'יניה" מתוארך עוד למתן העצמאות האמריקאית מהאימפריה הבריטית. החוקה הראשונה של וירג'יניה (שאומצה ב-29 ביוני 1776) קבעה כי "יפויי כוח ומלגות יינתנו בשם קהיליית וירג'יניה, ויעמדו לבחינות של המושל עם חותם הקהילייה שיצרף". מזכיר המדינה בווירג'יניה נקרא "מזכיר הקהילייה" (Secretary of the Commonwealth of Virginia), והוא עדיין מעניק מלגות בשם הקהילייה. בין היתר, החוקה קבעה כי כתבי אישום פליליים אמורים להיות מסוכמים במילים "נגד שלום וכבוד הקהילייה". בנוסף, התואר הרשמי של התובע הפלילי המקומי הנבחר בכל אחת מהמחלקות הפוליטיות בחלקת המשפטים של וירג'יניה הוא "תובע הקהילייה", בניגוד לתפקיד התובע הכללי במדינות אחרות או לתפקיד התובע המחוזי הסטנדרטי יותר. בווירג'יניה משתמשים לעיתים במונח "מדינה" באופן רשמי, בדרך כלל בהרכב ולא כשם עצמאי. הדבר ניכר בשמות "מועצת התאגיד המדינתית של וירג'יניה", "משטרת המדינה" ו"המכון הפוליטכני ואוניברסיטת המדינה של וירג'יניה". האוניברסיטה בריצ'מונד, בירת המדינה, ידועה בשם "אוניברסיטת קהיליית וירג'יניה". ישנה גם אוניברסיטת המדינה של וירג'יניה, השוכנת באטריק.
מסצ'וסטס.
מסצ'וסטס נקראת באורח רשמי "קהיליית מסצ'וסטס" על פי חוקתה . השם "מדינת מפרץ מסצ'וסטס" (State of Massachusetts Bay) שימש את כל החוקים וההחלטות עד 1780 ובטיוטה הראשונה של החוקה. ניתן לייחס את השם הנוכחי לטיוטה השנייה של חוקת מסצ'וסטס, שנכתבה על ידי ג'ון אדמס ואושרה בשנת 1780. במסצ'וסטס, ישנו שימוש רשמי מדי פעם במונח "מדינה", בדרך כלל כהרכב ולא כשם עצמאי. למשל בשמות של משטרת מדינת מסצ'וסטס, בית מדינת מסצ'וסטס ובית החולים המדינתי ברידג'ווטר.
פנסילבניה.
סמל פנסילבניה אינו מכיל את המונח "קהילייה", אך הליכים משפטיים הם בשם "קהילייה", המהווה ייעוד רשמי מסורתי כהתייחסות לפנסילבניה עצמה. בשנת 1776, החוקה המדינתית הראשונה בפנסילבניה כינתה אותה הן קהילייה והן מדינות, דפוס שאומץ גם בחוקות של השנים 1790, 1838, 1874 ו-1968. אחד משני בתי המשפט לערעורי ביניים בפנסילבניה נקרא "בית משפט הקהילייה".
קנטקי.
ב-28 בספטמבר 1786, תושבי מחוז קנטקי החלו לעתור אל בית המחוקקים של וירג'יניה בבקשה לקבל מעמד של מדינה חופשית ועצמאית בשם "קהיליית קנטקי". ב-1 ביוני 1792, מחוז קנטקי הפך רשמית למדינה. כמו בווירג'יניה, התואר הרשמי של התובע המקומי הנבחר בכל אחת מהמחלקות הפוליטיות של קנטקי הוא "תובע הקהילייה", בניגוד לתפקיד התובע הכללי במדינות אחרות או לתפקיד התובע המחוזי הסטנדרטי יותר. קנטקי היא המדינה היחידה שאינה חלק משלוש עשרה המושבות המשתמשת במונח "קהילייה".
נוני דרויש
ששת דסמרקדיל
רבי ששת מדסמרקדיל היה מקובל מתלמידי הרמב"ן אשר התפרסם בשל גישתו הרציונלית לגלגול נשמות. מכונה גם רבי ששת מקטלוניה.
ביוגרפיה.
לא ידועים הרבה פרטים על תולדותיו. כל שידוע הוא שלמד אצל רמב"ן והגיע לעכו לשאול אותו שאלות בענייני גלגול נשמות.
תלמיד הרמב"ן, רבי יצחק דמן עכו, מזכירו בספרו מאירת עיניים:
גם רבי יהושע אבן שועיב בבאורו לפירוש הרמב"ן לתורה מביא פירושים מרבי ששת תלמיד הרמב"ן.
משה שטיינשניידר שיער שבכל מקום שרבי שם טוב בן גאון מזכיר "דעת החכם" כוונתו לרבי ששת., אך גרשום שלום חלק על זיהוי זה.
גרשום שלום פרסם מקבץ מתורתו אשר ליקט מכתבי תלמידי הרמב"ן, וכן מכתב יד בעיקר בענייני גלגול, בדרך רציונלית.
דעותיו של דסמרקדיל בגלגולים הם חדשניות, והם על פי שכלו ולא כפי ששמע מרבותיו. לדעתו הגלגול הוא עונש לרשעים בלבד – עונש אשר פותח להם גם אופציה לתיקון. דסמרקדיל כותב שעל פי הקבלה הגלגול גם אצל הבינונים, אך אינו נראה כן על פי השכל, ועל כן קובע שהגלגול בבינונים אפשרי אך אינו ודאי. לטענתו האומר שיש גלגול אצל צדיקים הוא מוציא "דיבה גדולה".
לטענתו, בעת התחיה כל נפש מגולגלת תקבל רוח חדשה שלא הייתה בעת הבריאה. דעתו זו היא דעת יחיד.
משה אידל חלק על שלום וטען שכתב היד אינו לרבי ששת דסמרקדיל, וייתכן שהוא לרבי ששת אביו של רבי יצחק בן ששת, כמו כן ציין לכתבי יד נוספים של דסמרקדיל. אידל סיכם את דבריו, "וראויה סוגיה זו לידון בהרחבה".
בספרייה הלאומית קיימים מספר כתבי יד שלו בענייני גלגול, בעניין צדיק ורע לו ועוד.
ששת מקטלוניה
קנס מנהלי
משוואות לנז'בן
גאי מארק ג'ילט
גאי מארק ג'ילט (באנגלית: Guy Mark Gillette; ) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת איווה, ולפני כן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס התשיעי של המדינה.
קורות חייו.
ג'ילט נולד ב-3 בפברואר 1879 בצ'ירוקי, איווה. הוא למד בבתי ספר מקומיים ואחר כך סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת דרייק בדה מויין בשנת 1900. באותה שנה הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בצ'ירוקי. הוא שירת במהלך מלחמת ספרד-ארצות הברית, אף על פי שלא השתתף בשום קרב. הוא גם התנדב להילחם נגד הבריטים במלחמת הבורים אבל לא התקבל. ג'ילט החל את הקריירה הציבורית שלו כאשר הוא הפך לפרקליט העיר של צ'רוקי מ-1906–1907. לאחר מכן הוא הפך לפרקליט מחוז צ'רוקי ושירת בתפקיד זה משנת 1907 עד 1909. הוא נבחר לסנאט במדינת איווה. שם שירת בין 1912 ל-1916 לאחר שעזב את הסנאט, הוא גויס לצבא במהלך מלחמת העולם הראשונה כקפטן.
שירותו בבית הנבחרים 1932–1944.
ב-1932 נכנס ג'ילט, מטעם המפלגה הדמוקרטית, לבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך ניצחונו ברוב מוחץ של רוזוולט. הוא נבחר פעמיים למושב הזה, אף על פי שלא מילא תפקיד בשתי התקופות. הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית ב-1936, כדי למלא את מקומו של סנטור ריצ'רד לואיס מרפי שנהרג בתאונת דרכים. ג'ילט התנגד לחלקים מ"ניו דיל" במיוחד היה נגד חוק השכר ושעות העבודה חדש ולהיבטים של מערכת הביטחון הסוציאלי(Social Security) בגלל זה בשנת 1938 החליט ממשל רוזוולט בשנת 1938 להחליף את ג'ילט ולא לתת לא להיות מועמד בבחירות הבאות וגם בגלל הצבעתו נגד תוכניתו של רוזוולט להרחיב את בית המשפט העליון. למרות מאמציו של רוזוולט נבחר ג'ילט והקרע בין הנשיא רוזוולט וג'ילט גדל.
לאחר המתקפה על פרל הארבור ( שם, במקרה, אחי של ג'ילט, קפטן קלוד ג'ילט, שירת בצי) מתח ג'ילט ביקורת על הממשל על כך, שלא היו מוכנים כראוי להתמודד עם אובדן של יבוא הגומי כתוצאה מהמלחמה עם היפנים. בשנת 1943 הייתה למשרד החוץ הבריטי הערכות סודיות שנכתבו על ידי המלומד הבריטי ישעיהו ברלין, עבור ועדת החוץ של הסנאט של ארצות הברית בדו"ח מתואר ג'ילט כיותר רפובליקני מאשר דמוקרטי. הוא נחשב לאדם מבודד, אף על פי שלדברי הדו"ח, הוא אינו מהווה איום לכל סיוע שהגיע מארצות הברית לבריטניה.
פעילות מחוץ לבית הנבחרים.
בשנת 1944 איבד ג'ילט את מושב הסנאט שלו. משנת 1944 עד 1948 ג'ילט עסק מגוון עבודות, בתוך ימים ספורים מהתבוסה הראשונה של ג'ילט, מינה אותו רוזוולט כיו"ר מועצת מינה נכסי המלחמה, ועדה בת שלושה חברים, מה שגרם לוושינגטון פוסט וגם למגאזין לייף לפרסם מאמר מערכת בו נאמר, כי "הנשיא מבלבל בין בעיית הרכוש העודף לבין בעיית הפוליטיקאים העודפים" . ג'ילט לא נשאר בתפקיד זה למשך זמן רב ובשנת 1945 התמנה לנשיא הליגה האמריקאית למען פלסטין חופשית. הליגה התפרקה בשנת 1948 כאשר ישראל הפכה למדינה.
חזרה לבית הנבחרים 1948- 1954.
הוא עשה קאמבק פוליטי בשנת 1948, כשהוא תופש את מקומו של המושל לשעבר ג'ורג וילסון בסנאט. בשנת 1951 ערכה ועדת המשנה לפריבילגיות ובחירות בה היה חבר חקירה בנושאי הקמפיין של הסנטור מוויסקונסין ג'וזף מקארתי. ג'ילט כיהן עד ה -3 בינואר 1955, לאחר שהצעתו שלו לבחירה מחדש סוכלה על ידי נציג ארצות הברית תומאס א. מרטין מאיווה סיטי. תבוסתו נחשבה ללא מובנת מכיוון שהייתה בניגוד לסקרים. בתוצאה מכך נשארו כל מושבי איווה בקונגרס בידי הרפובליקנים. משנת 1951 ואילך היה זה הסנטור ג'ילט מהראשונים שקראו להקמת לאספה ארגון האמנה הצפון אטלנטית, נאט"ו.
פעילותו לאחר הפרישה מהסנאט.
בעקבות תבוסתו השנייה, ג'ילט נותר בתחילה בגבעת הקפיטול, ושימש כיועץ בוועדת הדואר והסניף של הסנאט (בין השנים 1955–1956) ובוועדת השיפוט של הסנאט (בין השנים 1956–1961). הוא פרש והתגורר בצ'רוקי עד למותו בגיל 94 ב־3 במרץ 1973, ונקבר בבית העלמין באוק היל.
ג'ילט היה חבר במסדר הבונים החופשיים ואח בלשכת Speculative Lodge מספר 307 בצפון איווה.
פרס שימל
ויקטורי (רשת מרכולים)
White Flag
White Flag (בעברית: דגל לבן) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית דיידו, מתוך אלבום האולפן השני שלה, "Life for Rent".
השיר נשלח לתחנות הרדיו בארצות הברית ב-7 ביולי 2003, על ידי חברות התקליטים אריסטה רקורדס, צ'יקי רקורדס ו-BMG יפן והופץ כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. בבריטניה, נשלח לתחנות הרדיו ב-1 בספטמבר 2003. השיר זכה להצלחה רבה במצעדי השירים ברחבי העולם, והגיע למקום הראשון באוסטרליה, אוסטריה, צ'כיה, גרמניה, איטליה, נורווגיה ופורטוגל. בבריטניה, מולדתה של דיידו, הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ובארצות הברית למקום ה-18 במצעד הבילבורד הוט 100. הקליפ שביים ג'וזף קאהן מציג את השחקן דייוויד בוריאנז בתור מושא אהבתה של דיידו.
השיר הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "הביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – אישה" וזכה בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "הסינגל הבריטי הטוב ביותר", בטקס שנערך בשנת 2004.