לאונרד וייסברם המשיך לנהל את המלון החדש ובמשך הזמן הצטרף אליו לניהול המלון בנו בנימין וייסברם. בשנת 1936 כאשר המנצח ארתורו טוסקניני הגיע לתל אביב כדי לנצח על קונצרט הפתיחה של "התזמורת הסימפונית הארץ ישראלית" (אשר עם קום המדינה הוסב שמה ל"התזמורת הפילהרמונית הישראלית" אירח אותו דוד בן-גוריון לסעודה בביתו בתל אביב. בתום הסעודה נערכה למנצח קבלת פנים בהשתתפות כ-60 אורחים במלון גת רימון. בין הנוכחים היו פרופסור חיים ויצמן, משה שרת (אז שרתוק) וידוענים רבים.
מלבד היותו של מלון גת רימון מקום אירוח ובילוי חברתי, התקיימה במלון גם פעילות ביטחונית כאשר בתקופת מאורעות תרצ"ו–תרצ"ט נהג אורד צ'ארלס וינגייט לקיים במלון מגעים עם אנשי הסוכנות היהודית לשם חיזוק שיתוף הפעולה עמם. לימים, כשהגיעה לביקור במדינת ישראל אלמנתו, לורנה וינגייט, היא התאכסנה במלון, לפי בקשתה, משום שזה היה המלון בו התאכסן בזמנו.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הפכו שלטונות המנדט הבריטי את מלון קטה דן, שכנו ומתחרהו של מלון גת רימון, למפקדת משטרה אזורית. בעקבות זאת הפך מלון גת רימון למלון היוקרתי של תל אביב בשנות המלחמה, כאשר מאות אלפי חיילים מהצבא הבריטי וחיילים מהאימפריה הבריטית חלפו או חנו בארץ ישראל ובילו את חופשותיהם בתל אביב, בבתי המלון, במסעדות ובבתי הקפה לחופה העיר. הגיעו הדברים לידי כך שהחיילים היו רוב המבקרים והמתארחים בהם, ותושבי תל אביב היו המיעוט. בין אנשי הצבא שהתארחו במלון גת רימון היו גם קצינים בכירים בריטים וגם קרובי משפחה של משפחת המלוכה הבריטית שמצאו בו מפלט בזמן הבליץ.
באותה שנה זכה המלון לארח בו אישיות מלכותית, היה זה כאשר נאזרי סברי , אשתו של מלך מצרים פואד הראשון ואמו של המלך פארוק הראשון, התאכסנה בו במשך שלושה שבועות בדרכה למצרים מאיראן, אליה נסעה כדי להסדיר את גירושי בתה הנסיכה פאוזיה מבעלה מוחמד רזא שאה פהלווי, השאה הפרסי.
באותה תקופה התקיימה במלון גם פעילות חשאית, כשהמלון משמש מקום לפגישות והתייעצויות של מפקדי ההגנה והפלמ"ח. באותה עת עצמה נהג גם ריצ'רד קטלינג ממפקדי הבולשת הבריטית, לבוא למלון עם ידידתו היהודיה.
אישים אחרים שהתארחו במלון, במועדים שונים, בתקופת המנדט, היו הנציב העליון הרולד מקמייקל, זקן שופטים הארי הרברט טראסטד, מלך עיראק פייסל השני, בהיותו עדיין יורש העצר, ראש ממשלת מצרים מוסטפא אל נחאס פאשה ומפקד הלגיון הערבי ג'ון באגוט גלאב.
בימי מדינת ישראל.
מיד לאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל, בשעה אחת לאחר חצות אור ל-15 במאי 1948, באה ההכרה הראשונה למדינה שזה אך נולדה, ארצות הברית הודיעה על הכרה דה פקטו במדינת ישראל. יומיים לאחר מכן העניקה ברית המועצות למדינת ישראל הכרה דה יורה.
הנציג הדיפלומטי הראשון של ברית המועצות, הציר פבל ירשוב, הגיע לישראל בעת ההפוגה השנייה במלחמת העצמאות, ב-9 באוגוסט 1948. הוא ירד לחוף בנמל חיפה מספינה סובייטית, ועמו הגיעו אנשי צוות הצירות. בואו לישראל התקבל בהתלהבות רבה על ידי הציבור בישראל. מיד עם בואם יצאו הנציגים הסובייטיים בשיירת מכוניות לתל אביב והגיעו למלון גת רימון, שבו עמדו להתאכסן עד שימצא משכן קבוע לנציגות. בהגיעם למלון קרוב לשעת חצות. המתינו להם לפני המלון מאות אנשים שקידמו אותם בתשואות.
ג'יימס מקדונלד נתמנה לנציג הדיפלומטי הראשון של ארצות הברית בישראל, אף הוא בדרגת ציר. ב-12 באוגוסט 1948 הוא הגיע לישראל. גם הוא התגורר במלון גת רימון. עד שיסודר לנציגות משכן קבוע.
בשל התגוררותם של נציגי שתי המעצמות במלון גת רימון הונפו על גג המלון הדגלים של שתיהן.
בואו של הציר האמריקאי לישראל נראה על ידי הציבור בישראל כעניין טבעי. לעומת זאת הגעתו של הציר הסובייטי עוררה התרגשות רבה בקרב הציבור. על כך כתב נתן אלתרמן בטור השביעי שיר בשם "מסביב לגת רימון" בו כתב בין היתר:
בתקופת מלחמת העצמאות התאכסן במלון דוד מרכוס, קולונל יהודי ששירת בעבר בצבא ארצות הברית, שהגיע לארץ כאיש מח"ל, על מנת לתרום מניסיונו הצבאי לצה"ל והיה הראשון שהוענקה לו דרגת אלוף.
לאחר סיום מלחמת העצמאות הונהגה בישראל מדיניות הצנע בה הוגבלה רכישת מוצרי מזון וצריכה. האזרחים רכשו את מוצרי המזון הבסיסיים על פי הקצבה קבועה, תמורת נקודות שהוקצבו לכל אזרח בפנקס אישי. הנהגת הצנע נבעה מקליטת העלייה ההמונית של עולים שהגיעו לרוב בחוסר כל, בין אם ממחנות העקורים באירופה לאחר השואה, ובין אם ממדינות ערב. יוצאים מן הכלל, על פי צו, היו 11 בתי מלון יוקרתיים במדינה בהם יכלו תיירים לקבל ארוחות ללא קיצוב וללא תלושים תמורת מטבע זר. בין בתי המלון הללו נכללו מלון גת רימון ושכנו מלון קטה דן.
ביוני 1950, במהלך תקופת הצנע, הגיע לביקור בישראל השחקן והזמר אדי קנטור, מי שנחשב בתקופתו לכוכב קולנוע. הוא התאכסן במלון גת רימון שהיו בו התנאים לארח ידוען כמוהו.
בדצמבר 1952 התאכסן במלון אורח נכבד אחר, יו דלטון מדינאי בריטי בכיר, ממפלגת הלייבור הבריטית שבימי מלחמת העולם השנייה שירת כ"שר ללוחמה כלכלית" בקבינט המלחמה הבריטי והיה אחראי להקמת מנהלת המבצעים המיוחדים, ולאחר המלחמה היה שר האוצר של בריטניה.
בעת מלחמת סיני ביקש קצין מצרי שבוי בדרגת סרן בשם יוסף נאדא מקלט בישראל ובקשתו נענתה. ב 29 בינואר 1957 הוא הוצג בפני נציגי העיתונות במלון האורחים של מלון גת רימון וסיפר על מניעי עריקתו.
לקראת ראשית שנות השישים ירד המלון מגדולתו. כבר בשנת 1953 נחנך בסמוך לו מלון דן ובו 280 חדרים, ובשנת 1961 נחנך מלון שרתון הישן ובו 206 חדרים, ומלון גת רימון הקטן והמיושן לא יכול היה להתחרות בהם. בשנת 1962 מכרו בעלי המלון את המבנה ואת המקרקעין ליזמים ולאחר 26 שנים מאז הקמתו חדל המלון מלהתקיים.
כיום (2016) ניצב במקום בית מלון בשם "פארק פלאזה אורכידאה" ובו כ-200 חדרים על פני 16 קומות.
הוברט זודאנט
הוברט זודאנט (בהולנדית: Hubert Soudant, נולד ב-16 במרץ 1946) הוא מנצח הולנדי.
חייו.
זודאנט, יליד מאסטריכט, ניגן בצעירותו בקרן יער. זכה בפרסים בתחרויות ניצוח שונות, בהן התחרות הבינלאומית למנצחים צעירים של בזאנסון, צרפת והתחרות הבינלאומית ע"ש הרברט פון קאראיין בברלין עם תזמורת טוקיו.
זודאנט כיהן כמנהל מוזיקלי בתזמורת אוטרכרט בשנים 1974 עד 1980, בתזמורת הפילהרמונית החדשה של צרפת מ-1981 עד 1983, בתזמורת טוסקניני מ-1988 עד 1992, בתזמורת הלאומית של פיי דה לה לואר מ-1993 עד 2004 ובתזמורת המוצרטיאום של זלצבורג מ-1994 עד 2004. כמו כן כיהן זודאנט כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של מלבורן. בצרפת. באוקטובר 1999 התמנה למנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של טוקיו, ולמנהלה המוזיקלי בספטמבר 2004. זודאנט סיים את תפקידו בטוקיו בשנת 2014.
הוברט זודאנט ניצח על התזמורות החשובות ביותר באירופה, בהן הפילהרמונית של ברלין, התזמורת הפילהרמונית של לונדון, התזמורת הסימפונית של לונדון, הפילהרמונית של מינכן ותזמורת האקדמיה למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא. כן ניצח על התזמורת הסימפונית של סידני, התזמורת הסימפונית של סיאול ועוד. כמנצח אופרה ניצח כמעט על כל תזמורות בתי האופרה באיטליה, בהם לה סקאלה מילאנו, קטניה, פלרמו ואחרות.
סביליה (פירושונים)
בעל מניות
בעל מניות הוא אדם או ארגון שיש בבעלותו מניות בחברה ציבורית או בחברה פרטית. בישראל מוסדר מעמדם של בעלי מניות בחוק החברות.
חברה ציבורית ופרטית.
בעל מניה בחברה פרטית הוא מי שרשום במרשם בעלי המניות.
בעל מניות בחברה ציבורית הוא:
חוק החברות מכיל התייחסות מיוחדת לשני סוגים של בעלי מניות:
זכויות וחובות.
לכל בעל מניה יש זכויות וחובות, המפורטות בחוק החברות. שיעור הזכויות של בעל המניה הוא בהתאם לאחוז המניות שהוא מחזיק ביחס לסך כמות המניות שהן הונה של החברה.
פסל בגן
"פסל בגן" או "ללא כותרת" (1982) הוא פסל מאת הפסל הישראלי דב פייגין. הפסל מוצב בגן העצמאות בתל אביב-יפו, בחלקו הצפוני, הקרוב לשדרות נורדאו.
הקומפוזיציה של הפסל אופיינית לייצירתו המאוחרת של פייגין, בה נטש האמן את הפיסול קטן הממדים לטובת עבודות מופשטות יותר בקנה מידה מונומנטלי. זה הוא פסל מופשט עשוי ברזל צבוע באדום. במרכז היצירה ריבוע, שבמרכזו חור עיגולי, העומד על צידו. פייגין השתמש בשורה של צינורות, המצטרפים למעין צורה של מלבן, כדי ליצור בפסל שיווי משקל צורני.
ג'ון מקגינלי
ג'ון מקגינלי (באנגלית: John C. McGinley; נולד ב-3 באוגוסט 1959) הוא שחקן אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות תפקידו כ"פרי קוקס" בסדרת הקומדיה האמריקאית סקראבס, "בוב סליידל" בסרט מהומה במשרד וסמל "רד אוניל" בסרט פלאטון בבימויו של אוליבר סטון. הוא גם כתב והפיק בתחומי קולנוע וטלוויזיה.
ביוגרפיה.
למקגינלי יש חמישה אחים ואחיות, הוא נולד בגריניץ' וילג', רובע מגורים במערב מנהטן שבניו יורק. אמו הייתה מורה ואביו היה סוכן מניות. סבא רבא שלו מצד האבא היה ממחוז דניגול שבאירלנד. מקגינלי גדל בניו ג'רזי ולמד בבית הספר התיכון מילבורן, ושיחק בנבחרת הפוטבול של בית הספר. הוא למד משחק באוניברסיטת סירקיוז, לאחר מכן למד בבית הספר היוקרתי של אוניברסיטת ניו יורק על שם טיש לאומנויות, הוא סיים את לימודיו בשנת 1984.
קריירה.