בשנת תרנ"ט (1899) חזר לירושלים ונתמנה למזכיר ועד הכוללים בירושלים. באותה שנה פרצה בירושלים מגפת חולירע. אליאך ייסד וניהל בירושלים ועד עזרה ששקד על מתן תרופות ומצרכי מזון לחולים ונפגעי ההסגר הרפואי שהוטל על העיר. הוועד המשיך לפעול גם לאחר המגפה ואליאך היה הרוח בו. באותן שנים הפעיל בירושלים בית תבשיל, שבין השאר סיפק מזון גם לחיילים יהודים ששירתו בצבא העות'מאני.
הרב אליאך נסע לארצות הברית על-מנת לאסוף תרומות, נפגש אצל הרבנים וארגן את "אגודת הרבנים" - גוף אשר המשיך בתמיכתו שנים רבות ביהודי היישוב הישן. נסע להודו, מצא כי מחלה קשה פקדה את היהודים, משם פנה לבריטניה ודאג לייבא את התרופה עבורם. היה גם בצפון אפריקה. בארץ ישראל, היה מתנייד ממקום למקום רכוב על סוס, כמקובל באותם הימים.
כאשר היה מחסור במי-שתייה הוא ארגן רכבות שהביאו מים מהכפר בתיר, ליד ירושלים. הוא גם הביא את "מכונת הקרח" הראשונה מצרפת לירושלים.
לנוכח המצוקה של יהודי העיר העתיקה הוא פנה לד"ר בנימין זאב הרצל והעלה תוכניות ליישוב תושבי העיר במקומות חדשים. יוזמה שלא יצאה לפועל. הוא המשיך את מגעיו עם ראשי הציונות אך גם אלו לא נשאו פרי.
בשנת תרפ"א (1920) הקים מחדש בשכונת מאה שערים בירושלים את בית התבשיל הכללי והכנסת האורחים, שנקרא מאז בפי כל "בית התבשיל והכנסת אורחים אליאך" על שמו. בשעתו היה מוסד זה ממפעלי המזון המרכזיים ביישוב הישן הירושלמי. הוא התקיים בעיקר בעזרת תרומות פילנתרופיות מעבר לים, וסיפק מנות מזון זולות לנצרכים רבים, ביניהם גם אסירים יהודיים להם הקדיש אליאך יחס מיוחד במשך שנים רבות. במקביל הופעלו במקום חדרי שינה במחירים נמוכים, לטובת עולי רגל ואורחים בעיר. בית התבשיל והכנסת האורחים פעלו במשך כל ימות השנה, אך עיקר הפעילות הורגשה בימי החגים. אליאך המשיך לקיים את המוסד גם בהיותו קרוב לגיל 80. לאחר פטירתו נוהל המוסד בידי נכדיו.
הרב שלמה יוסף אליאך נפטר בירושלים, בהיותו כבן 80, ביום ח' בתמוז תש"א.
נכדו ד"ר דוד אליאך היה במשך 43 שנה מראשי ישיבה דפלטבוש בניו יורק - מנהל בית הספר הגבוה. בשנת 1996 זכה, יחד עם רעייתו, יפה אליאך, פרופ' למדעי היהדות בברוקלין קולג' ועורכת "עמוד החיים" במוזיאון השואה האמריקני בוושינגטון, להכרה בפעילותם החינוכית מקונגרס ארצות הברית.
פתיחה
גוגל קלנדר
תומאס ורמאלן
תומאס ורמאלן (בהולנדית: Thomas Vermaelen; נולד ב-14 בנובמבר 1985 בקאפלן) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת הבלם, וצבר 85 הופעות במדי נבחרת בלגיה.
קריירה.
ורמאלן החל את הקריירה שלו כנער במחלקת הנוער של בירסחוט , וכשהיה בן 15 עבר למחלקת הנוער של המועדון ההולנדי אייאקס אמסטרדם. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אייאקס ערך ב-5 בפברואר 2004, בניצחון 0–2 נגד וולנדם. היה זה המשחק היחיד בו שיחק באותה העונה, בה אייאקס זכתה באליפות ליגת העל ההולנדית. לקראת עונת נשלח ורמאלן בהשאלה למועדון ואלבייק. אך גם שם לא זכה למעמד של שחקן הרכב, אך שיחק בתקופת ההשאלה שלו בקבוצה ב-13 משחקים, בהם כבש 2 שערים.
פריצת הדרך שלו הגיעה כאשר חזר לסגלה של אייאקס, בה נאבק על מקום בהרכב הקבוצה, וסייע לה לזכות בגביע ההולנדי בשנת 2006. היכולת הטובה שלו הובילה לזימונו לסגל הנבחרת הבלגית. בעונה שלאחר מכן, זכה ורמאלן עם אייאקס שוב בגביע ההולנדי, ובנוסף זכה עם הקבוצה פעמיים בסופר קאפ.
ב-19 ביוני 2009 חתם ורמאלן בארסנל, ששילמה תמורתו 10 מיליון לירות שטרלינג. ורמאלן שותף במרבית משחקי ההכנה לקראת עונת , ואף זכה עם ארסנל בגביע האמירויות. ב-15 באוגוסט ערך ורמאלן את הופעת הבכורה בפרמייר ליג, בניצחון 1–6 על אברטון בגודיסון פארק, ואף הבקיע בו את אחד השערים אחרי בישול של רובין ואן פרסי. כעבור שלושה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת ליגת האלופות, במשחק החוץ מול סלטיק. לאור הופעותיו המרשימות בחודש אוגוסט נבחר ורמאלן לשחקן המצטיין של חודש אוגוסט כאשר קיבל 35 אחוז מהקולות. ב-19 בספטמבר 2009 כבש ורמאלן צמד בניצחון 0–4 מול וויגאן אתלטיק ונבחר לשחקן המצטיין במשחק. ב-20 במאי 2009 ורמאלן קיבל את האדום הראשון שלו בקריירה בארסנל, במשחק הליגה מול וסטהאם יונייטד, ואת העונה סיים עם 45 הופעות ושמונה שערים בכל המסגרות.
בתחילת עונת נפצע ורמאלן, ונעדר מהמגרשים למשך שמונה חודשים. לקראת עונת , בעקבות עזיבתו של רובין ואן פרסי, מונה ורמאלן לקפטן ארסנל. בעונת זכה עם הקבוצה בגביע האנגלי.
ב-9 באוגוסט 2014 חתם בקבוצת ברצלונה, ששילמה עבורו 19 מיליון אירו. ורמאלן היה פצוע במשך רוב עונתו הראשונה בקבוצה וערך הופעה בודדת בליגה, במחזור האחרון של העונה. ב-29 באוגוסט 2015 הבקיע את שערו הראשון במדי ברצלונה, השער היחיד בניצחון 0–1 על מאלגה. ב-8 באוגוסט 2016 הושאל לעונה לרומא האיטלקית. בתום עונת ההשאלה עבר בהעברה חופשית לוויסל קובה.
ב-21 בינואר 2022 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.
קריירת נבחרות.
ורמאלן השתתף עם הנבחרת הצעירה של בלגיה בטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2007. שנה קודם לכן, במרץ 2006, כבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה הבוגרת, במשחק מול נבחרת לוקסמבורג. בשנת 2008 הגיע עם הנבחרת למקום הרביעי באולימפיאדת בייג'ינג. ב-14 בנובמבר 2009 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת הונגריה. ורמאלן היה חלק מסגל הנבחרת למונדיאל 2014, אך כבר במשחק הראשון מול אלג'יריה נפצע במשחק ולא שיחק עוד בטורניר.
חיים אישיים.
ב-2012 החל לצאת עם הדוגמנית ומנחת הטלוויזיה פולי פרסונס. לזוג שני בנים, הבכור נולד בספטמבר 2013 והשני ביולי 2015. ביוני 2017 הם התחתנו.
חיית משק
הקתדרלה ליד הים
הקתדרלה ליד הים (בספרדית: la Catedral Del Mar) הוא ספרו של הסופר הספרדי אילדפונסו פלקונס (Ildefonso Falcones). הספר יצא לאור בספרד בשנת 2006 ולאחר שתורגם לעברית יצא לאור בישראל בשנת 2008, בהוצאת זמורה-ביתן.
הספר מספר את סיפור חייו של ארנאו אסטניול, בנו של צמית אשר עובר תהפוכות רבות בחייו. עלילת הספר מתרחשת בקטלוניה בתקופה הפיאודלית.
הספר עובד לסדרת דרמה בת 8 פרקים שהושקה בנטפליקס בספטמבר 2018.
תקציר.
הרומן מתאר את חייה של משפחת אסטניול בתקופה הפיאודלית בקטלוניה במשך 64 שנים המתחילים בשנת 1320. העלילה מתחילה עם נישואיו של ברנאט (צמית) לפרנססקה (בת איכרים גם היא) במחוז נברקלאס אליו הם משתייכים. כבר בערב חתונתם נאנסת פרנססקה באכזריות על ידי יורנס דה ביירה, בעל אדמות המחוז על פי זכות הלילה הראשון המחייב לאחר מכן את בעלה לקיים איתה יחסים על מנת להימנע מדרישת דמי חסות על הילוד. לאחר מכן התייחדו בעל כורחם ברנאט ופרנססקה. פרנססקה מתקשה לעכל את חייה החדשים ומסתגרת בעצמה גם לאחר לידתו של ארנאו, בנו הביולוגי של ברנאט. לאחר שאשת יורנס דה ביירה, דונה קתרינה, יולדת את בנה בסמוך ללידת ארנאו, נלקחים פרנססקה וארנאו לטירת דה ביירה שם תהפוך פרנססקה לשפחת המשפחה אשר תניק את תינוקם החדש ותהיה נתונה לאכזריות ואונס מצד נתיני ומשרתי המשפחה.
ברנאט, שלא יכל להשלים עם המאורע, פרץ לבית משפחת דה ביירה ולקח את ארנאו, שהיה על סף גסיסה, בחזרה לחיקו תחת החשיכה וברח מאדמותיו ומביתו מחשש לתפיסתו על ידי יורנס דה ביירה ואנשיו. כך למעשה איבד את אדמותיו וכל רכושו בלא יודעין על מצב אשתו פרנססקה. לברנאט לא הייתה ברירה אלא להגיע לברצלונה ולחיות בה כשנה ויום מבלי להילכד, תקופה אשר תספק לו ולבנו את הזכות להיות אזרחים חופשיים בממלכת קטלוניה.
העלילה ממשיכה ומתארת את חייו של ארנאו עד גיל 63, העובר תלאות רבות. לאחר מות ברנאט כאשר היה בן ארבע עשרה, הופך ארנאו לבסטאש, ומפרנס אותו ואת ז'ואן, חבר ילדות שאמו מתה ואביו מתכחש לו. הסיפור ממשיך ומספר על הצטרפותו של ארנאו לצבא, לאחר מכן מותה של אשתו, התעשרותו, אהבתו לבתו המאומצת מאר ומאסרו על ידי האינקוויזיציה הספרדית. לבסוף מצליח ארנאו להתגבר על כל המכשולים, וחי בנחת עם מאר.
שחזור.
במהלך כתיבת הספר, השתמש פלקונס ברשמים ומקורות מידע מהימנים אודות התקופה הפיאודלית. הקורא מעצים את חוויית הקריאה כתוצאה מכך ורואה כיצד נראתה המציאות באותה התקופה, כדלהלן:
מהימנות.
מלבד היותו רומן, מהווה הספר מסמך על החיים בתקופה הפיאודלית. הספר מכר למעלה ממיליון עותקים ברחבי העולם ותורגם ל-14 שפות. לדברי המחבר הוא כי ביסס את המידע על פי הכרוניקה השלישית של המלך פדרו.
הרמניס מטיסונס
הרמניס מטיסונס (בלטבית: Hermanis Matisons Herman Mattison 28 בדצמבר 1894 - 16 בנובמבר 1932) היה שחמטאי יהודי -לטבי, אלוף לטביה בשנת 1924 וזוכה באליפות העולם הראשונה לחובבים בשנת 1924 בהקדימו את מקס אויבה ואדגר קולץ
הרמניס מטיסונס היה מהשחקנים החזקים ביותר בעולם בתחילת שנות ה-30' של המאה העשרים. מטיסונס חיבר סיומים מהטובים בעולם. מת משחפת בגיל 38.
מטיסונס ייצג את לטביה באולימפיאדת השחמט 1931, אולימפיאדת השחמט הרביעית שהתקיימה בפראג בין 11 ביולי לבין 26 ביולי 1931, צבר 7 נקודות בלוח הראשון של קבוצתו. תוצאותיו: +3 -3 =8. שלושת ניצחונותיו היו מול אלכסנדר אלכין אלוף העולם באותה עת, עקיבא רובינשטיין ומילן וידמר.
בשנת 1987 יצא אוסף של 60 מהאטיודים שחיבר מטיסונס.
אס&quot;א תל אביב (כדוריד)