בשה השלים לימודים בעבודה סוציאלית ועובד כפסיכותרפיסט. הוא משמש עובד סוציאלי של עמותת "צמד" לעיוורים הנעזרים בכלבי נחייה.
בשה נשוי ואב לארבעה. הוא מתגורר במושב גן יאשיה.
הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה
הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה (באנגלית: The United States African Development Foundation, בראשי תיבות: USADF) היא סוכנות ממשלתית בארצות הברית. הקרן המעניקה מענקים של עד 250,000 דולר לפרויקטים העוסקים בחקלאות, אנרגיה, תעשייה וחינוך באפריקה שמדרום לסהרה.
הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקאי חותרת ליצור מקומות עבודה, להגדיל את רמת ההכנסה והביטחון התזונתי ושיפור התנאים הסוציאליים של האפריקאים. בשנת 2016 הקרן השקיעה כ-53 מיליון דולר ב-500 ארגונים. בשנת 2016, מענקי הקרן לפיתוח אפריקה יצרו כ-1,200,000 משרות באפריקה שמדרום לסהרה, 54% מהן נשים.
היסטוריה.
הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה נוצרה באמצעות חוק בקונגרס בשנת 1980 והחלה לפעול ב-1984. מאז היא סיפקה מימון ליותר מ-1,700 ארגונים.
תקציב הקרן ממומן באמצעות הקצאות שנתיות של השלטון הפדרלי. בנוסף על המימון הפדרלי, הקרן מקבלת מימון מממשלות אפריקאיות, תאגידים אמריקאים פרטיים ותורמים. הקרן מנוהלת על ידי דירקטוריון הכוללת שבעה חברים המוצעים על ידי נשיא ארצות הברית, ומאושרים על ידי הסנאט של ארצות הברית.
פעילות.
הקרן לפיתוח אפריקה של ארצות הברית פועלת בבנין, בוטסואנה, בורקינה פאסו, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גינאה, קניה, ליבריה, מלאווי, מאלי, מאוריטניה, ניז'ר, ניגריה, רואנדה, סנגל, סומליה, דרום סודאן, טנזניה, אוגנדה זמביה וזימבבואה.
בשנת 2011, הקרן לפיתוח אפריקה השיקה תוכנית אבטחת מזון וחוסן קהילתי שבצפון קניה ופרויקט מיוחד לאבטחת מזון באזור הסאהל במערב אפריקה ב-2012. בשנים אלו הקרן החלה לספק הכשרות מקצועיות לנוער מובטל. בתוכנית זו השתתפו כ-5,000 בני נוער. בשנת 2016 הקרן השיקה תוכנית לשיפור ביטחון המזון והפרנסה הכלכלית ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
הקרן מעניקה מענקים להרחבת מפעלים מעניקים וסיוע לקואופרטיבים, אגודות חקלאים, קבוצות קהילתיות, מפעלים או עסקים צומחים. המענקים מגיעים לסכום של 250,000 דולר על פני חמש שנים לכל היותר. בקשות למענקים נבדקות על ידי נציג של הקרן באותה המדינה. עסקים וארגונים מהקבלים מימון מהקרן זכאים לקבל סיוע נוסף מארגונים אחרים.
הקרן מציעה מענקי סיוע תפעולי המהווים מימון לקואופרטיבים קיימים, אגודות חקלאים, קבוצות קהילתיות, מפעלים או עסקים שמתכננים רפורמות. המענקים יכולים להגיע לעד 100,000 דולר למשך שנתיים.
I Me Mine
"I Me Mine" הוא שיר של להקת הרוק האנגלית הביטלס מתוך אלבומם "Let It Be" מ-1970. השיר נכתב על ידי ג'ורג' הריסון, והיה השיר החדש האחרון שהוקלט על ידי הלהקה לפני התפרקותה באפריל 1970. השיר נוצר בתחילה בחזרות הלהקה בינואר 1969 באולפני טוויקנהאם כאשר נשקלה האפשרות לחזור להופיע. מילות השיר (שנכתבו בזמן של מתיחות בלהקה) מקוננות על נטיית המין האנושי לריכוז עצמי ומרמזות על המחלוקת שהובילה את הריסון לעזוב זמנית את הביטלס. הסגנון המוזיקלי של השיר עובר לסירוגין בין ואלס לבין הארד רוק.
השיר הושפע גם מטקסטים הינדיים ובהם הבהגווד גיטה. בינואר 1970 לנון עזב את הלהקה ושלושת החברים הנותרים הקליטו את השיר באולפני אבי רוד בלונדון עבור האלבום "Let It Be."
רקע והשראה.
ג'ורג' הריסון כתב את "I Me Mine" ב-7 בינואר 1969. זאת במהלך השבוע השני של החזרות המצולמות של הביטלס באולפני טוויקנהאם במערב לונדון. פרויקט הסרט - שנודע בשם "Get Back" ובסופו של דבר "Let It Be" - היווה חלק מהחשיבה של הלהקה לחזור להופיע (לראשונה מאז 1966). הריסון טען מאוחר יותר כי היה אופטימי מאוד לגבי הפרויקט, לאחר שבילה חודשיים בארצות הברית בסוף 1968. האריסון התאכזב כגילה שהמצב בלהקה "היה בדיוק כפי כשהיינו באולפן בפעם האחרונה." להאריסון היה קשה עם מאבק הכוחות בין לנון למקרטני ועם הנוכחות המתמדת יוקו אונו.
החזרה ב-7 בינואר הייתה חריפה מאוד, כאשר חברי הלהקה התווכחו על כיוון הפרויקט. הלהקה התאמנה שעות על השיר "Maxwell's Silver Hammer" של מקרטני ללא שיפור משמעותי. במקביל מקרטני התעמת עם לנון בשל היעדר יצירתיות מצידו, מה שגרר תגובה סרקסטית מלנון. בעת ההקלטות הריסון הציג מספר שירים חדשים, שלא קיבלו יחס משאר החברים. באותו יום, הוא התעמת עם חבריו ללהקה על יחסם לשיריו והתעסקות יתר בשירים של מקרטני ולנון.
האריסון טען כי השיר מתייחס ל"בעיה הנצחית" של האגואיזם וכי נקודת המבט שלו מבוססת על חוויות העבר שלו עם סם ההזיה LSD. בנוסף על כך, האריסון אמר שתפישתו הושפעה מזו של סוואמי ויווקננדה - כי מטרת האדם בחיים היא לממש את תכונותיו האלוהיות על ידי התעלות מעל לדאגות האגו ("האני הקטן"). לפי עיקרון זה, האגו מהווה חלק מה"אני" הגדול; כלומר אום: תודעה שלמה, אוניברסלית, נטולת דואליות ואגו.
חזרות בטוויקנהאם.
החזרות באולפני טוויקנהאם צולמו והוקלטו על ידי הבמאי מייקל לינדזי-הוג מתוך כוונה שהסרט התיעודי ילווה מופע משודר בטלוויזיה של הלהקה. בבוקר 8 בינואר, הריסון ניגן את "I Me Mine" לרינגו סטאר בזמן שהם חיכו להגעת לנון ומקרטני. הוא הציג את השיר כ"ואלס כבד" והתבדח עם סטאר, בהתייחס לתוכניות של מקרטני להופיע.
הביטלס בילו זמן רב בחזרות על "I Me Mine" ב-8 בינואר, וביצעו אותו בסך הכל 41 פעמים. השיר בעת החזרות היה באורך של דקה וחצי בלבד. מקרטני וסטאר התלהבו מהשיר, בניגוד ללנון. בשלב מסוים מקרטני אף הוא לעג ל-"I Me Mine" .
באותו היום לנון לעג על הבלדות של מקרטני "Let It Be" ו"The Long and Winding Road". ב-10 בינואר האריסון יצא מהחזרות, עייף מהדינמיקה בלהקה.
הקלטה.
באוקטובר 1969 השלימה לינדזי-הוג את העריכה של הסרט התיעודי, שכלל צילומים של הריסון מנגן לסטאר את השיר. לאחר מכן נראו האריסון, סטאר ומקרטני מבצעים את השיר בעוד לנון רקד עם אונו. מכיוון שהסצנות היו בולטות יחסית, ב-3 בינואר 1970 האריסון, מקרטני וסטאר נפגשו באולפני EMI (כיום אולפני אבי רוד) כדי לעבד על השיר לסרט עם המפיק ג'ורג' מרטין. לנון לא השתתף בהקלטה לאחר שעזב את הלהקה בסטמבר 1969 ושהה באותה העת בדנמרק עם אשתו.
בשלב זה הקליטה הלהקה 16 טייקים מהשיר הבסיסי ולאחר מכן האריכו את השיר מעט. אחד הטייקים מיום זה פורסמו באוסף משנת 1996, Anthology 3.
הקלטה נוספת בוצעה ב-23 במרץ.
פרסום האלבום והסרט.
"Let It Be" הוצא ב-8 במאי 1970 עם "I Me Mine" ברצף כשיר הרביעי, בין "Across the Universe" ל-"Dig It". פרסום השיר הגיע כחודש לאחר ההכרזה הפומבית של מקרטני על עזיבת הביטלס ופירוק הלהקה בפועל. הפירוק הניע את האריסון לעבוד על האלבום המשולש "All Things Must Pass", שכלל שירים שנגנזו בתקופת הביטלס.
מורשת.
"I, Me, Mine" היה השיר החדש האחרון הוקלט על ידי הלהקה בנפגשה עוד פעמים ספורות על מנת לערוך את ההקלטות. האריסון קרא לאוטוביוגרפיה שלו מ-1980 על שם השיר. זו הייתה האוטוביוגרפיה הראשונה של אחד מחברי הלהקה, ופורסמה במהדורה יוקרתית בכריכת עור.
בשנת 2002, דייוויד פריקה "מ"רולינג סטון"" כלל את השיר ברשימת "25 הביצועים הטובים ביותר של האריסון.
ההקלטה המקורית, שנמשכה רק דקה ו-34 שניות, הופיעה באוסף Anthology 3 משנת 1996. אליוט סמית' ביצע גרסת כיסוי לשיר.&lt;ref name="Fontenot/About"&gt;&lt;/ref&gt;
קרדיטים.
הביטלס
מוזיקאים נוספים
הדסון (תוכנה)
הדסון (Hudson) הוא כלי אינטגרציה רציפה (CI) הממומש ב-Java, הכלי רץ על גבי Java Servlet, כגון אפאצ'י טומקט או שרת היישומים GlassFish. הכלי תומך במספר כלי ניהול גרסאות, ביניהם CVS, Subversion, Git, Perforce, Clearcase ו- RTC, ומסוגל להריץ פרויקטים מבוססי Apache Ant ו- Apache Maven, תסריטי מעטפת (shell scripts) ופקודות אצווה (batch) של Windows.
היסטוריה.
המפתח העיקרי של הדסון היה Kohsuke Kawaguchi (קוואגוצ'י) , שעבד אז בחברת סאן מיקרוסיסטמס. הדסון, שפורסמה תחת רישיון MIT , היא תוכנה חופשית .
הדסון הפכה לחלופה נפוצה ל- CruiseControl ושרתי בנייה אחרים בקוד פתוח בשנת 2008. בכנס JavaOne במאי 2008, זכה הכלי בפרס Duke's Choice בקטגוריית פתרונות מפתחים.
כאשר אורקל קנתה את סאן, היא הצהירה על כוונתה להפוך את השם "הדסון" לסימן רשום, ותהליך פיתוח גרסה מסחרית החל. רוב קהילת הפיתוח, כולל קוואגוצ'י, החליטה להמשיך לפתח את הפרויקט תחת השם ג'נקינס בתחילת 2011. אורקל טענה שפיתוחו של הדסון נמשך ושג'נקינס הוא מעין ענף פיתוח של הדסון, בעוד מפתחי ג'נקינס ראו בהדסון ענף פיתוח של ג'נקינס.
בשלב זה, העניין בהדסון ירד מאד. בסופו של דבר אורקל תרמה את נכסי פרויקט הדסון הנותרים לקרן Eclipse בסוף 2012.
לאחר שהוחלף על ידי ג'נקינס, הדסון אינו מתוחזק עוד והוכרז כמיושן (obsolete ) בפברואר 2017.
פונקציונליות ותוספים.
ניתן להתחיל בנייה (build) באמצעים שונים, למשל:
הדסון ניתנת להרחבה באמצעות ארכיטקטורת תוספים, ותוספים רבים הפכו לזמינים לציבור, תוספים אלו מרחיבים את פונקציונליות הכלי הרבה מעבר להיותו כלי בנייה עבור פרויקטי Java. כיום ישנם תוספים זמינים לאינטגרציה של הדסון עם רוב הכלים לבקרת הגרסאות ולמעקב אחר באגים. כמו כן, נתמכים כלי בנייה רבים באמצעות תוספים מתאימים. תוספים יכולים גם לשנות את המראה של הדסון ולהוסיף לו פונקציונליות חדשה.