ממשיכי דרכו הפוליטיים של שח"ל בהפועל המזרחי, היו חיים משה שפירא ושלמה זלמן שרגאי. החל מכינונה של מועצת המדינה הזמנית בשנת 1948 ועד לתקופת הכנסת השלישית ב-1955 התמודדה הפועל המזרחי בבחירות לסירוגין כמפלגה עצמאית או במסגרת מפלגת החזית הדתית המאוחדת. בשנת 1956 אוחדו הפועל המזרחי והמזרחי לצורך הקמת תנועת המפד"ל, והפועל המזרחי חדלה מקיומה כתנועה פוליטית, אך סייעה רבות בהקמת יישובים, ומעורבות בחיי הציבור.
קריאה דתית מודרנית.
אליעזר גולדמן טוען שעל בסיס משנת תורה ועבודה שלו, ניתן לראות בשח"ל כלוחם בפונדמנטליזם ושמרנות דתית. לדבריו, בעוד הפונדמנטליזם הדתי רואה את התורה כ"ספר חוקים ומשפטים", משנתו של שח"ל רואה את התורה באופן דינמי יותר.
וילם הראשון, נסיך אורנז'
וילם מאורנז' או וילם מאוראניה (בהולנדית: Willem van Oranje; 24 באפריל 1533 - 10 ביולי 1584) שכונה וילם השתקן, נחשב למייסדה של הרפובליקה ההולנדית.
ביוגרפיה.
וילם נולד ב-24 באפריל 1533 במבצר דילנבורג שברוזנות נסאו, מדינה שהייתה שייכת באותה תקופה לאימפריה הרומית הקדושה. הוא היה בנו הבכור של וילהלם הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג ויוליאנה משטולברג, ויורש העצר של נסיכות אורנז' (אוראניה) . אף על פי שאביו ואמו היו פרוטסטנטים, גודל וילם כקתולי בחצר-המלכות של קרל החמישי אשר הבחין בכשרונותיו המדינאיים. בעניינים מדיניים רבים גילה וילם חכמה שקטה, שזיכתה אותו אחר כך בתואר "השתקן".
בשנת 1566 ירש פליפה השני, מלך ספרד את כס המלכות של אביו, כשליט ספרד והולנד. בשנת 1559 הוא מינה את וילם לסטאדהאודר של מחוזות אוטרכט, צפון הולנד, דרום הולנד וזיילנד. וילם לא יכול היה להשלים עם יחסו הרע של פליפה כלפי הפרוטסטנטים בהולנד, ועד מהרה הפך למנהיג ההתנגדות לשלטון הספרדי. בשנת 1567 נשלח הדוכס מאלבה להולנד על מנת לכפות עליה את מרותו של פליפה. וילם הבין שאם הולנד רוצה לפרוק מעליה את עול השלטון הספרדי, אין לה ברירה אלא להילחם בו.
הניסיונות הראשונים להילחם בשלטון הספרדי נכשלו. בשנת 1576 חתמו שבעה-עשר המחוזות של הולנד, במידה רבה בזכות מאמציו של וילם, על אמנה שבה התחייבו להתאחד נגד ספרד, וכך אילצו את הספרדים לתת להם במידה מסוימת חופש דתי. עשרת המחוזות הדרומיים חתמו על איחוד, בו הכריזו על עצמאותם מספרד.
בשנת 1581 נבחר וילם כשליט על הולנד, כשהוא נשבע אמונים לפליפה כביכול, ולמרות התנגדותו של פליפה למרד, ככלל, ולוילם כפרט, על מנת לשמור על עמימות פוליטית. כעבור שלוש שנים, לאחר פרסום צו רשמי החתום על ידי פליפה והמבטיח כי רוצחו של וילם יקבל תואר אצילות, ב-10 ביולי 1584, נרצח וילם בידי שכיר חרב של פליפה בלתסר ז'ראר. המנון הולנד נכתב לכבודו ונחשב להמנון הלאומי העתיק בעולם.
משפחתו.
ב-6 ביולי 1551 התחתן וילם עם אנה ואן אגמונט, בתם של מקסימיליאן ואן אגמונט ופרנסואה דה לאנוי. נישואיהם של בני הזוג היו מאושרים, ונולדו להם 3 ילדים:
ב-25 באוגוסט 1561 התחתן וילם עם אנה מסקסוניה, בתם של מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה ואגנס מהסן, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
ב-24 באפריל 1575 התחתן וילם עם שארלוט דה בורבון, בתם של לואי, דוכס מונפנסייה וז'קלין דה לונגווי. אף הנישואים הללו היו מוצלחים, ונולדו להם 6 בנות:
ב-12 באפריל 1583 התחתן וילם עם לואיז דה קוליני, בתם של גאספאר דה קוליני השני ושארלוט דה לאוואל, ממנה נולד לו בן אחד:
קניון מרטין
קניון לי מרטין (באנגלית: Kenyon Lee Martin; נולד ב-30 בדצמבר 1977 בסגינוו, מישיגן) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד.
קריירה.
מרטין נבחר על ידי ניו ג'רזי נטס במקום הראשון בדראפט 2000. בעונת הרוקי שלו (), הוא קלע 12 נקודות, הוריד 7.4 ריבאונדים וחסם 1.7 פעמים בכ-33.4 דקות בממוצע למשחק, הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונתו השנייה, הוא העמיד ממוצעים של 14.9 נקודות, 5.3 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-1.7 חסימות והוביל את קבוצתו, יחד עם ריצ'רד ג'פרסון וג'ייסון קיד לגמר ה-NBA, אך קבוצתו הפסידה ללוס אנג'לס לייקרס. בעונתו השלישית ב-NBA, מרטין הוביל את הנטס בפעם השנייה ברציפות לגמר, אך קבוצתו הפסידה שוב, הפעם לסן אנטוניו ספרס. בעונה שלאחר מכן, הוא העמיד ממוצעים של 16.7 נקודות, 9.5 ריבאונדים ו-2.5 אסיסטים למשחק ונבחר לשחק כפורוורד במשחק האולסטאר, בו קלע 17 נקודות, הוריד 7 ריבאונדים ומסר 3 אסיסטים ב-23 דקות משחק.
לאחר עונת , מרטין הועבר בטרייד לדנוור נאגטס תמורת שלוש בחירות דראפט עתידיות בסיבוב הראשון. במשך שש עונותיו בדנוור קבע ממוצעים של 12.8 נקודות, 6.4 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים, 1.2 חטיפות ו-1.1 חסימות למשחק ואף שימש כקפטן הקבוצה.
בעונת 2010/11 חלה ירידה ביכולתו של מרטין, כאשר לראשונה בקריירה שלו סיים עונה עם ממוצע חד ספרתי, 8.6 נק' ב-48 משחקים בלבד. בהמשך שיחק במועדון הסיני קשיאנגיאנג גוואנז'וי ולאחר מכן חזר ל-NBA ושיחק בלוס אנג'לס לייקרס, ניו יורק ניקס ובמילווקי באקס, כאשר חלה ירידה מתמדת ביכולתו. בתום עונת 2014/5, בה שיחק במילווקי, ואותה סיים עם 1.8 נק' ב-11 משחקים בלבד החליט מרטין לפרוש מכדורסל.
כיום משמש מרטין כפרשן בתוכנית הרדיו הפופולרית,The Herd, העוסקת בספורט.
מרטין הוא אחיו למחצה של ריצ'רד רובי, ואביו של קניון מרטין הבן.
מידע רוצה להיות חופשי
"מידע רוצה להיות חופשי" הוא ביטוי המשמש את התומכים בהפיכת המידע בעולם בכלל ובאינטרנט בפרט לחופשי, חינמי ונטול הגבלות.
מקור.
את הביטוי "מידע רוצה להיות חופשי" (Information wants to be free) טבע סטיוארט בראנד בכינוס ההאקרים הראשון ב-1984:
הסיסמה המקורית הזאת יכולה לשמש בטיעוניהם של אלו התומכים במידע חופשי ופתוח כמו גם של אלו התומכים במידע מנוכס.
משמעות המילה Free.
למילה האנגלית "Free" המשמשת מרכיב מרכזי במשפט "Information wants to be free", כמה פירושים בעברית. הבולט בהם הוא חופשי ולכן רבים רואים במשפט זה ביטוי להפיכת המידע לנטול זכויות קניין ויוצרים, סוגיה בעייתית שקשה להאמין כי תמומש עולמית מסיבות כלכליות ומסיבות פוליטיות. פירוש אחר הוא ללא רסן, ויש בו כדי לרמוז על הרצון להפוך את המידע לחופשי מתכתיבים. הפירוש השלישי הוא חינם.
שימושים בביטוי.
במשך השנים שימש הביטוי סיסמה עבור כל התומכים בהנגשת חופש המידע ובהחזרת האינטרנט ל"מצבו הטבעי", כפי שהיה נהוג בשנות השישים והשבעים, שבהם העתיקו מפתחי הרשת את הרעיונות האוטופיים של שיתוף מהקומונות ההיפיות לתוך המרחב הממוחשב שזה עתה נולד, פיתחו יישומים שונים, קובצי עזרה ותוכן מבלי לדרוש כסף בעבורם.
את הסיסמה אימץ ענף בתנועת הסייברפאנק, שחבריו מצדדים בהשקפות פוליטיות אנרכיסטיות. הם שינו אותה לסיסמה זו:
חלק נרחב מההאקרים, הקראקרים ואפילו הפריקינגים לוחמים בשם החירות נגד גופים "המחזיקים במידע כשבוי ומבקשים כסף עבור שחרורו", לדבריהם. תוכניתנים שונים מפתחים תוכנות בחינם וקודים פתוחים בסיסמה הזאת.
בכינוס RSA (כינוס למצפיני מידע ולמאבטחי מידע) ב-2008 השתמשו בביטוי המקורי של ברנד בשיבוש קל:
חץ הצפון
מישאל שחם
מישאל שחם (5 במאי 1912, י"ח באייר תרע"ב – 25 באוגוסט 1992, כ"ו באב תשנ"ב) היה ממפקדי ההגנה, ממקימי צה"ל ומפקדיו הראשונים בדרגת אלוף-משנה, מפקד החטיבה הירושלמית, יוזם הקמת יחידה 101, ממובילי הלחימה ההתקפית והמיוחדת בצה"ל, חבר משלחת ישראל באו"ם, ומנהל גופים ציבוריים.
ביוגרפיה.
נעוריו.
נולד בסג'רה לצבי ואהובה (לובה) שכטר, ממייסדי המושבה. הוא היה הילד השלישי מבין שמונה, והגדול בבנים במשפחה. לצד לימודיו בבית הספר היסודי סייע להוריו בעבודה החקלאית במשק המשפחתי. בנוסף, כבר מגיל צעיר, נשלח לסייע בפרנסת המשפחה בעבודה חקלאית במושבות הגליל התחתון ואף בכפר ערבי שכן, וכן בעבודות ניקוז וסלילת כבישים.
בגיל 18 עבר לתל אביב, שם התפרנס כפועל בניין. בערבים למד בבית הספר הטכני מונטיפיורי. בשנת 1932 עקרה המשפחה מסג'רה לרחובות, ושחם הצטרף אל הוריו ואחיו ברחובות, גם שם עבד כפועל בניין. בין השאר היה מבוני בית חיים ויצמן בשטח מכון ויצמן.
שירות בהגנה.
בשנת 1932, ברחובות, הצטרף לארגון ההגנה וקיבל את הכינוי "עזריה". ב-1934 סיים קורס מ"כים והחל למלא תפקידי פיקוד, בין השאר בארגון השמירה על פרדסי רחובות במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט.
בשנת 1935 היה ממפעיליו הראשונים של "המכון להבראת כדורים", בית מלאכה מחתרתי שהוקם על ידי ההגנה במטרה להחזיר לפעילות תחמושת ישנה שיצאה מכלל שימוש ונרכשה על ידי ההגנה ממקורות שונים. המכון פעל במרתף היקב הישן של רחובות ששימש את מפעל יפאורה, והחזיר לשימוש יותר מ-70,000 כדורים. מפעל זה היה אחד מסדרת מפעלים מהם התפתחה בהמשך התעשייה הצבאית.
בשנת 1936, בהמשך עבודתו בתע"ש, מונה שחם למנהל המפעל לייצור מחתרתי של חומר נפץ מסוג PETN (penta erythritol tetranitrate, שכונה "טן"). המפעל הוקם על ידי "ההגנה" בהתבסס על ידע שהושג מ"פיצוח" פטנט שווייצרי על ידי המדענים האחים פליקס וארנסט דוד ברגמן. שחם ניהל את המפעל המחתרתי עד שנת 1939.