בשנת 1973 נחנך בניין המטה הארצי החדש בתכנונו של האדריכל דן איתן בפינת הרחובות קלרמון גאנו ודרך שכם בסמוך אל כביש מספר 1 (שדרות בר-לב) במקום בו עבר הגבול בין ירושלים המזרחית לבין ירושלים המערבית. בסביבתו, בשכונת גבעת המבתר, הוקם "בית השוטר" המשמש מעון לשוטרים והוקמה שלוחה של משמר הגבול בצמידות למזרח ירושלים. במהלך כהונתו של ראש הממשלה מנחם בגין הוחלט לחזק את הריבונות הישראלית במקום ולהקים בצמוד אליו משרדי ממשלה, בין היתר הוקם בצמוד אליו בניין המשרד לביטחון פנים (לשעבר משרד המשטרה) המופקד גם על משטרת ישראל. לאחר מותו של בגין הוחלט לקרוא למקום על שמו.
בצמוד לבניין ישנו מנחת מסוקים המשמש את המשטרה. בסמוך לבניין המטה הארצי מתוכננים לעבור יחידות המשטרה המצויות כיום במגרש הרוסים, בין היתר אמור להבנות בסמוך הבניין החדש של משטרת ירושלים שיתפנה ממגרש הרוסים. באוגוסט 1999 אישרה הועדה המחוזית לתכנון ולבנייה תוכנית להקים, כחלק ממתחם המטה הארצי, בית מעצר חדש למחוז ירושלים, שיחליף את בית המעצר הוותיק במגרש הרוסים מלון דן ירושלים (אז "מלון הייאט רג'נסי ירושלים") הממוקם בסמוך, עתר בשנת 2002 לבית המשפט לעניינים מינהליים בירושלים, ואחר כך גם ל בג"ץ נגד התוכנית. בג"ץ דחה את העתירה אך בית המעצר החדש מעולם לא הוקם. בית המעצר במגרש הרוסים ממשיך לתפקד למרות שהוגדר מספר פעמיים, בדו"חות ביקורת של הסניגוריה הציבורית כבעל תנאים לא אנושיים. בביקורת מ-2010 נמצא כי האסירים שכלואים במתקן שוהים "בתנאי צפיפות בלתי אנושיים", כי בית המעצר אינו מנהל רישום של אסירים שנמצאים בכל תא, כך שלא ניתן לדעת כאשר ישנם יותר אסירים ממיטות, בחלק גדול מהתאים שנבדקו נמצאו אסירים שנאלצו לישון על מיטות עץ קשיחות ונמוכות, בגובה סנטימטרים ספורים ויש חשש כבד להפרת החוק ופסיקת בית המשפט העליון האוסרים על לינה ללא מיטה.
לאחר הקמת קריית הממשלה המחוזית ע"ש רבין בחיפה בשנת 2004 הוקמה במקום שלוחה נוספת של המטה הארצי במגדל המפרש.
בניין מתוכנן.
בקריית הלאום במערב ירושלים מתוכנן לקום בניין חדש עבור המטה הארצי, לצדו של בניין חדש עבור המשרד לביטחון פנים יחד עם כל משרדי הממשלה שירוכזו במקום אחד. השטח המיועד להקמתו של בניין המטה הארצי נמצא בסמוך לסינמה סיטי ירושלים וגן סאקר.
יחידות המטה הארצי.
אגפי המטה הארצי הם:
יחידות נוספות במטה הארצי, בכפיפות למפכ"ל, הן:
יחידות נוספות במטה הארצי, בכפיפות לסגן המפכ"ל, הן:
זוהר אוריין
התיירקקות
פיטר המבלטון
פיטר המבלטון (באנגלית: Peter Hambleton; נולד ב 1960) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון ובמאי ניו זילנדי. התפרסם בתפקיד הגמד הלוחם גלוויין ב"טרילוגיית ההוביט".
המבלטון שחקן תיאטרון מוערך מאוד במולדתו החל את דרכו כשחקן בניו זילנד בשנות ה-90 בסרטים "הקעקוע האחרון" בתפקיד משנה עליו זכה להערכה ו"לוחם הקשת בענן".
בשנת 2010 השתתף בסרט המלחמה הרומנטי "Home by Christmas" שזכה להצלחה רבה בניו זילנד.
ב-2012 התפרסם המבלטון בתפקיד הגמד הלוחמני גלוויין בסרט הפנטזיה שובר הקופות של פיטר ג'קסון "".
קרן פימי
קרן פימי היא קרן ההשקעות הפרטית הגדולה בישראל, עם הון של מעל 7 מיליארד דולר. הקרן הראשונה מסדרת קרנות פימי הוקמה בשנת 1996 על ידי איש העסקים ישי דוידי.
עד 1 באפריל 2022 השקיעה הקרן בכ-99 חברות, ומימשה את השקעתה בכ-66 מהן, בהיקף עסקאות של למעלה מ-5.5 מיליארד דולר. בשנת 2012 השלימה קרן פימי גיוס לקרן החמישית בהיקף של כ-850 מיליון דולר. בשנת 2016 השלימה גיוס לקרן השישית בהיקף של 1.1 מיליארד דולר. בשנת 2020 הושלם הגיוס של הקרן השביעית בהיקף של 1.25 מיליארד דולר.
אופן השקעה.
קרן פימי היא קרן השקעות פרטית המתמחה ברכישת שליטה בחברות פרטיות או ציבוריות. הקרן שותפה מלאה לתהליך השבחה של החברות בהן השקיעה. תחומי ההשקעה של קרן פימי כוללים את מרבית ענפי התעשייה, המסחר והשירותים. כמעט כל השקעותיה הן בחברות שבסיסן בישראל. פימי מתמקדת בהשקעה בחברות בינוניות וגדולות, בעלות פוטנציאל צמיחה. בחלק מהמקרים נכנסה הקרן להשקעה בחברה שסבלה ממשבר ניהולי או פיננסי. קרן פימי נבחרה לקרן ההשקעות הפרטית הטובה בעולם בשנת 2012 וברבעון הראשון של 2013 על ידי חברת המחקר האמריקאית פרקוין (Prequin).
חברות בהן השקיעה הקרן.
עד היום השקיעה הקרן, בין היתר, בחברות:
סטיוון באואר
אבינועם נאור
מרטין קיפנברגר
מרטין קיפנברגר (גרמנית: Martin Kippenberger; 25 בפברואר 1953, דורטמונד — 7 במרץ 1997, וינה) היה צייר, אמן מיצב, אמן מיצג וצלם גרמני.
ביוגרפיה.
קיפנברגר נולד בדורטמונד בשנת 1953, ולו חמש אחיות. אביו היה מנהל של מכרה פחם ואימו רופאת שיניים. לאחר שאימו נהרגה בתאונה, הוא זכה בירושה די הצורך כדי להתפרנס. הוא למד בבית הספר הגבוה לאמנויות חזותיות בהמבורג, שם הושפע מזיגמאר פולקה (על אף שלא לימד אותו ישירות).
קיפנברגר שהה זמנית בפירנצה, שם הציג תערוכת יחיד ראשונה בשנת 1977. הוא השתקע בברלין בשנת 1978. בשנה זו הוא ייסד את "משרד קיפנברגר" יחד עם גיזלה קפיטיין, והם אצרו תערוכות שלו ושל חבריו. בתקופה זו קיפנברגר התמנה למנהל של "SO36", חלל מיצג, קולנוע ומוזיקה. כן ייסד להקת פאנק בשם "The Grugas".
לאחר עזיבתו את ברלין מילא קיפנברגר חלק מרכזי בסצנת האמנות של קלן בתחילת שנות ה-80. בקלן קיפנברגר לא הגביל את עצמו לייצור עבודות אמנות, אלא פעל בשלל האספקטים של הצגת האמנות, גם המשניים שבה. ב-1984 ייסד יחד עם אלברט אוהלן את הלורד ג'ים לודג' - חבורת אמנות גרמנית שפעלה עד שנות ה-90.
ב-1989 היגר ללוס אנג'לס. בסוף חייו לימד באקדמיה לאמנות שבקאסל.
מרטין קיפנברגר מת בשנת 1994 מסרטן הכבד.
עבודתו.
קיפנברגר לא דגל בגישה אחידה לאמנות ומדיום יחיד, ויצר מגוון יצירות במדיה מגוונת: פיסול, ציור, עבודות על נייר, צילומים, מיצבים, הדפסים ומיצגים ברי חלוף.
בשוק האמנות, בעודו בחיים, נמכרה יצירה של קיפנברגר בכמיליון דולר בשנת 1991. לאחר מותו ערך יצירותיו עלה משמעותית.
פריז, טקסס (סרט)
כן, לשבור
פלנקס (פירושונים)
איטיצ'ר
ירוסלב קאליצין
יָרוֹסְלַב לְיוּבּוֹמִירוֹב קָאלִיצִין (בבולגרית: Ярослав Любомиров Калицин; 3 בספטמבר 1911, שומן, ממלכת בולגריה – סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) היה פקיד ציבור בולגרי, פעיל בכיר בארגון ראטניק, המשנה לראש הקומיסריון לשאלות יהודיות והממונה על מבצע גירוש יהודי תראקיה במהלכו נעצרו 4,219 יהודים, ובהמשך גורשו רובם למחנה ההשמדה טרבלינקה.
ביוגרפיה.
ירוסלב קאליצין נולד בשומן ובהמשך עברה משפחתו לסופיה ובה סיים בית ספר תיכון. הוא היה מהפעילים המרכזיים של הארגון האנטישמי ראטניק תחת פטר גברובסקי ואלכסנדר בלב. עם הקמת הקומיסריון לשאלות יהודיות צורף אליו קאליצין ובהמשך התמנה למשנה לראש הקומיסריון אלכסנדר בלב.
בראשית פברואר 1943 הושלמה בקומיסריון עבודת מטה שכללה תוכנית מפורטת לגירושם של יהודי תראקיה ומקדוניה, לקראת חתימת הסכם עם הגרמנים. במסגרת זו הציע קאליצין חלופות ליישומה של תוכנית הגירוש ובכלל זה הקמתם של 3 מחנות מעבר בבולגריה, בדופניצה, ראדומיר ובלגואבגרד. ב-22 בפברואר 1943 חתמו אלכסנדר בלב בשם בולגריה ותיאודור דנקר בשם גרמניה הנאצית על הסכם בדבר גירושם של 20,000 יהודים מהשטחים שסופחו לבולגריה - תראקיה ומקדוניה הווארדארית. שטחים אלו סופחו בתמורה להצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי.
קאליצין מונה לאחראי על מבצע גירוש יהודי תראקיה וקבע את מפקדתו בקסנתי. בלב אישר את תוכניתו להקמת מחנות המעבר בבולגריה. הגירוש אמור היה להתנהל כמבצע צבאי וכלל תכנון פרטני לשעות המעצר ואמצעי ההובלה והגירוש של יהודי תראקיה.
ב-4 במרץ לפנות בוקר בוצעה אקציה ברחבי תראקיה ובמהלכה נעצרו 4,219 יהודים, מרביתם מהערים: קוואלה, קומוטיני, קסנתי, דרמה, סרס ואלכסנדרופולי. הם הובלו למקומות ריכוז בדרך כלל מחסני טבק נטושים ומשם לאחר יממה הועברו ברכבות פתוחות למחנות המעבר בבולגריה. בהמשך הועברו לעיר לום, הועלו על 4 מעבורות שהובילו אותם לווינה, משם הועברו ברכבות לקטוביץ וממנה לטרבלינקה. רק כ-100 מהמגורשים ניצלו.
במאי 1943 לאחר גירוש יהודי סופיה, ניהל קאליצין מבצע מעצרים בקרב הנהגת יהדות קיוסטנדיל ושילח את העצורים למחנה הריכוז סומוביט.
אחריתו.
ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה ברחבי בולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית ונתמכה על ידי הצבא האדום אשר כוחותיו כבשו את סופיה בערבו של אותו היום. קימון גאורגייב התמנה לראש הממשלה ואנטון יוגוב מהמפלגה הקומוניסטית הבולגרית לשר הפנים. הוקם בין דין מיוחד לשפיטת משתפי הפעולה עם הנאצים. ירוסלב קאליצין הועמד לדין וב-7 במרץ 1945, הורשע ונדון ל-15 שנות מאסר, קנס של 500,000 לבות והחרמת רבע מרכושו. להרשעה נלווה קלון למשך 16 שנים. קאליצין הלך לעולמו בסופיה. הוא היה נשוי ואב לבן אחד בשם ליובומו.
ג'סיקה פר
ג'סיקה פרה
משאבים לימודיים פתוחים
משאבים לימודיים פתוחים ( OER - Open Educational Resources) מוגדרים כחומרי לימוד פתוחים וכסביבות למידה הפועלות בקוד פתוח ברשת, משאבים אלו שוחררו לרשות הציבור ברישיון של קניין רוחני, המאפשר להשתמש בהם באופן חופשי ובחינם, לשנות ולהפיץ אותם (באמצעות מודלי רישוי כמו של Creative Commons). ארגונים  בינלאומיים שואפים לקדם הקמה ושימוש במשאבים לימודיים פתוחים כאמצעי למימוש הזכות לידע, המוגדרת כזכות בסיסית, וכאחד האמצעים להפצת ידע וחינוך ברחבי העולם.
מקור המושג.