המטרה המוצהרת של אזור הנופש הלאומי קניון גלן הייתה לנופש כמו גם לשימור (בעוד שבפארק לאומי הדגש העיקרי הוא על שימור הטבע). בהתחשב במטרה זו פותח האזור כך שתהיה גישה לאגם פאוול באמצעות חמש מרינות, ארבעה אתרי קמפינג, שני שדות תעופה, וזיכיונות להשכרת בתי סירה.
לקצה הדרום מערבי של אזור הנופש הלאומי קניון גלן באריזונה אפשר להגיע באמצעות כביש 89 וכביש מדינתי 98 של אריזונה. כביש מדינתי 95 וכביש מדינתי 276 של יוטה מובילים לקצה הצפון מזרחי של אזור הנופש ביוטה.
גאולוגיה.
בגאולוגיה של האזור שולטת חבורת קניון גלן (Glen Canyon Group) הבנויי מהתצורות (למעלה כלפי מטה): אבן חול נאוואחו, תצורת קיינטה (Kayenta Formation) ואבן חול וינגייט. החתך הסטרטיגרפי הכולל מכיל סלעים המתוארכים החל מתת-התור קרבון פנסילבני ועד תור הקרטיקון.
אמסטרדם (נובלה)
"אמסטרדם" הוא נובלה מאת הסופר הבריטי איאן מקיואן שיצאה לאור בשנת 1998. הספר תורגם לעברית בידי טל ניצן-קרן ויצא לאור בהוצאת עם עובד, בסדרת "ספריה לעם". הספר זיכה את מחברו בפרס בוקר.
תמצית העלילה.
מולי ליין נפטרה בטרם עת ממחלה שפגעה בגופה ובמוחה. בלווייתה נפגשים בעלה ג'ורג', שהוא מו"ל עשיר, ושלושה ממאהביה בעבר: ג'וליאן גרמוני, שר החוץ של בריטניה החותר לראשות הממשלה, ורנון הולידיי, עורך העיתון "השופט" וקלייב לינלי, מלחין מצליח. המשך העלילה מתמקד בהולידיי ולינלי, אך גם לשני האחרים יש חלק בה.
בעקבות החששות שמעורר בהם מותה הפתאומי של מולי ליין, מגיעים הולידיי ולינלי להסכם המתת חסד הדדי, במקרה שמישהו מהם יגיע למצבה.
לינלי עסוק בהשלמתה של "סימפוניית המילניום" שאותה הוזמן לכתוב לקראת התחלפות המילניום. מרבית הסימפוניה כבר כתובה, וחסר רק קטע הסיום. לקבלת השראה הוא נוסע לאזור האגמים שבצפון-מערב אנגליה.
הולידיי נאבק על שיפור התפוצה של עיתונו, וג'ורג' מגלגל לידיו הזדמנות פז לכך: תצלומים של גרמוני בבגדי אישה, שאותם צילמה מולי ליין. לינלי מותח ביקורת על כוונתו של הולידיי לפרסם תצלומים אלה, הפוגעים בפרטיותו של גרמוני, והדבר גורם לקרע ביניהם.
באזור האגמים ניצב גם לינלי בפני דילמה מוסרית: בעודו מטייל ומהרהר במנגינה שיכתוב, ראה מרחוק אישה שגבר מאיים עליה. הוא התלבט האם להתקרב כדי להגן עליה, אך החליט להימנע מכך כדי שלא לפגוע בריכוז הנחוץ לו לכתיבת המנגינה.
כאשר מתקרב מועד פרסום התצלומים, מוציא גרמוני את העוקץ מהפרסום, כאשר אשתו מכנסת מסיבת עיתונאים שבה היא מספרת על קיום הצילומים.
האיבה בין הולידיי ללינלי גוברת, ומובילה את שניהם לאמסטרדם, שם נערכת חזרת התזמורת על הסימפוניה של לינלי, ושם מגיע הסיפור לשיאו הדרמטי.
דבר המבקרים.
הספר זכה לשבחי המבקרים, בין השאר בעיתונים הניו יורק טיימס וגארדיאן, וזיכה את מחברו בפרס בוקר לשנת 1998. בטקס הענקת הפרס תיאר דגלאס הרד, לשעבר שר החוץ של בריטניה, את הספר: "בחינה צינית וחכמה של המוסר והתרבות של זמננו".
אסקלנטה (נהר)
הנהר אסקלנטה (באנגלית: Escalante River) הוא יובל קטן של נהר הקולורדו שבמערב ארצות הברית. מוצא הנהר במפגש הערוצים בירץ' (Birch) ונורת (North) סמוך ליישוב הקטן אסקלנטה (Escalante) בדרום מרכז יוטה, ומשם הוא זורם לדרום מזרח לאורך 145 ק"מ לפני שהוא נשפך לאגם פאוול. אגן הניקוז של הנהר כולל את המדרונות המיוערים הגבוהים של רמת אקווריוס (Aquarius Plateau), המדרון המזרחי של רמת קייפרוביץ (Kaiparowits Plateau) ורמת המדבר צפונית לאגם פאוול. זהו הנהר האחרון מגודל זה שנתגלה בשטחן של 48 המדינות הרציפות של ארצות הברית. ספיקתו הממוצעת היא 4 מ"ק לשנייה.
הנהר מופה וכונה בשם לראשונה על ידי אלמון תומפסון (Almon Thompson), חבר במשלחת נהר הקולורדו של 1872 אותה הוביל ג'ון וסלי פאוול. הנהר קרוי על שמו של המיסיונר הפרנציסקני הספרדי סילבסטרה ולס דה אסקלנטה (Silvestre Vélez de Escalante). ב-1776 יצאה משלחת בראשות אסקלנטה והאב הפרנציסקני הספרדי פרנסיסקו אטנסיו דומינגס (Atanasio Domínguez) מסנטה פה שבניו מקסיקו במטרה להגיע למונטריי בקליפורניה. המשלחת, המכונה משלחת דומינגס-אסקלנטה, לא הגיעה בסופו של דבר למטרתה, אבל במהלך מסע עברו חברי המשלחת ליד הגרנד קניון והיו לאירופאים הראשונים שהגיעו ליוטה.
מרבית נתיבו של הנהר עוברת בנקיקים מפותלים של אבן חול. הנהר והקניונים המבותרים הנשפכים אליו יוצרים חלק חשוב במונומנט הלאומי גרנד סטיירקייס-אסקלנטה. האזור המרהיב הוא יעד פופולרי לסיורים רגליים וטרקים.
במרבית השנה נהר האסקלנטה הוא נחל קטן, שקל לחצות אותו ברגל או לבוסס דרכו. אבל במהלך השיטפונות של האביב והמונסונים של הקיץ הנהר יכול להפוך לזרם בוצי שוצף שספיקתו גדולה פי עשרה עד מאה. בשנים מסוימות אפשר לשוט בנהר תוך שימוש בקיאקים או בסירות קאנו (רפסודות גדולות מדי בהתחשב ברוחב הערוץ), אבל לכך נדרש הן תזמון טוב – עומק מים גדול או קטן מדי עלולים להפוך את השיט לבלתי אפשרי, ולעצור אותו באמצע הדרך - והן הנכונות לשאת את הסירות במורד תלול בסוף המסע.
ירושת המיליונים
איום לא אמין
כל הטוב שבעולם
כל הטוב שבעולם הוא אלבום האולפן ה-36 והאחרון של הזמר אריק איינשטיין, שיצא בשנת 2007 בשיתוף עם המוזיקאי גיא בוקאטי.
הפקה.
בוקאטי, ששיתוף הפעולה שלו עם איינשטיין החל ב-2005 וזכה לעיתים לביקורות שליליות, הלחין את כל שירי האלבום ועיבד את כולם יחד עם עדי גולדשטיין. בוקאטי אף כתב את מילות כל השירים מלבד "רגע לפני" (שנכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט) ו"רוקד את הטנגו לבד" (שנכתב על ידי איינשטיין ובוקאטי במשותף).
כבר בסוף שנת 2006 יצאו לרדיו סינגלים מתוך האלבום, בהם "רגע לפני", "שוב אותו העצב", "איפה שלא תהיי" ו"פה אצלנו". האלבום, שיצא לחנויות בספטמבר 2007 (ראש השנה תשס"ח), זכה לביקורות מעורבות, ושיריו לא זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו.
הרצועות באלבום.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי גיא בוקאטי, ועובדו על ידי גיא בוקאטי ועדי גולדשטיין,
למעט "רגע לפני", מילים: יענקל'ה רוטבליט ו"רוקד את הטנגו לבד" מילים: אריק איינשטיין וגיא בוקאטי.
אצטדיון הדר יוסף
הדר יוסף (פירושונים)
International Data Encryption Algorithm (בראשי תיבות: IDEA) הוא צופן בלוקים סימטרי שהוצע ב-1991 על ידי ג'יימס מסי מהמכון הטכנולוגי של ציריך ו-Xuejia Lai מאוניברסיטת ג'יאו טונג שאנגחאי כדי להוות מחליף ראוי ל-DES הוותיק. הצופן פועל על בלוק קלט באורך 64 סיביות, עם מפתח באורך 128 סיביות והוא מבוסס על הקונספט "שילוב פעולות מחבורות אלגבריות שונות". הצופן הומלץ על ידי מומחים וההתקפה היעילה ביותר כנגדו היא בסיבוכיות של formula_1 בערך – קצת פחות מכוח גס. חסרונותיו העיקריים, בלוק המידע הוא רק 64 סיביות (כלומר סיבוכיות מקום נמוכה ביחס לדרישת התקן המתקדם – 128 סיביות לפחות) וכן קצת איטי ביישום הן בתוכנה והן בחומרה. זמינותם של אלגוריתמים חדשים, מהירים ובטוחים יותר הותירה את IDEA מאחור, אם כי עדיין נתמך בפועל במערכות אבטחה רבות כולל PGP ו-OpenSSL. השם IDEA הוא סימן רשום ונרשם כפטנט שתוקפו פג ב-2012 וכעת חופשי לשימוש.
IDEA הוא מעין שילוב של רשת החלפה-תמורה עם רשת פייסטל ובמקום תיבות החלפה מנצל פעולות אריתמטיות בשלוש חבורות אלגבריות שונות על תת-בלוקים בגודל 16 סיביות, להשגת פיזור (Diffusion) מהיר וערבוב (Confusion) גבוה. פיזור נחוץ להבטיח שכל סיבית טקסט גלוי וכל סיבית מפתח, ישפיעו על כל סיביות הטקסט המוצפן במידה שווה. ערבוב מטשטש את הקשר בין הטקסט המוצפן לטקסט הגלוי והמפתח. רשת פייסטל בנויה כך שהצפנה ופענוח ייעשו באמצעות אותה פונקציה עם מפתח שונה (להלן). ידוע על מפתחות הצפנה "חלשים" של IDEA שלא מומלץ להשתמש בהם (כגון אם הייצוג הבינארי מכיל רצף ארוך של אפסים), בפועל אם המפתח נבחר באקראי הסיכוי נמוך ביותר שיבחר מפתח חלש, מלבד זאת קיימות טכניקות למנוע זאת.
תיאור הצופן.
תהליך ההצפנה מורכב משמונה סבבים של פעולות אריתמטיות וטרנספורמציה מסיימת (ראו שורה אחרונה בפסאודו קוד). האלגוריתם מקבל בלוק קלט בגודל 64 סיביות, מחולק לארבעה מקטעים בני 16 סיביות כל אחד formula_2 ומפיק ארבעה בלוקים formula_3 בסיוע 52 תת-מפתחות formula_4 המחולקים כדלהלן: שישה תת-מפתחות עבור כל סבב כפול שמונה סבבים המסומנים formula_5 כאשר formula_6 מייצג את מספר הסבב. וארבעה נוספים עבור הפעולה המסיימת המסומנים formula_7. בכל סבב מתבצע צירוף של סדרת פעולות אריתמטיות:
פסאודו קוד.
מבצעים בלולאה שמונה סבבים (שימו לב שהאינדקס מתחיל באחד ולא באפס. formula_21 מייצג את ערך המפתח בכניסה formula_22 במפתח-סבב formula_23 במערך הדו-ממדי):
תהליך הכנת מפתחות.
המפתח המורחב כולל מערך של 52 מילים בגודל 16 סיביות כל אחת (סך הכול 832 סיביות). תהליך ההכנה בהצעה המקורית הוא כדלהלן: תחילה 128 סיביות המפתח הראשוני המסופק על ידי המשתמש מחולקות לשמונה קבוצות של 16 סיביות כל אחת, אותם מציבים בשמונה הכניסות הראשונות לפי הסדר, מבצעים הזזה מעגלית של 128 סיביות המפתח 25 פוזיציות שמאלה ואת התוצאה מציבים בשמונה הכניסות הבאות, שוב מזיזים בהזזה מעגלית 25 פוזיציות ואת התוצאה בכניסות הבאות וכן הלאה, שש פעמים עד להשלמת 48 כניסות ואז מבצעים הזזה נוספת ומשלימים את ארבע הכניסות האחרונות בחלק מהתוצאה. להלן ניסוח פורמלי של תהליך הכנת מפתח (שונה במעט מהתיאור המקורי):
הפעולות ROR ו-ROL הן הזזה מעגלית בסיביות ימינה או שמאלה בהתאמה במספר פוזיציות לפי המציין התחתי.
פענוח.