הבית הראשון של השיר מספר על גדולתה ויופייה של עירו של האל:"יְפֵה נוֹף מְשׂוֹשׂ כָּל הָאָרֶץ... קִרְיַת מֶלֶךְ רָב"(ג). ככזו, היא זוכה ליחס מיוחד, כל המלכים ש"נוֹעֲדוּ" כדי לפגוע בה, בסופו של דבר "נִבְהֲלוּ" ו"נֶחְפָּזוּ" להימלט עד ש"אֱלֹהִים יְכוֹנְנֶהָ עַד עוֹלָם סֶלָה"(ט).
י'-י"ד.
אז בהתאם לגדולתה של העיר, בני האדם רואים, מתפעלים, שמחים ומעבירים הלאה את המסר: "סֹבּוּ צִיּוֹן וְהַקִּיפוּהָ סִפְרוּ מִגְדָּלֶיהָ שִׁיתוּ לִבְּכֶם לְחֵילָה פַּסְּגוּ אַרְמְנוֹתֶיהָ. לְמַעַן תְּסַפְּרוּ לְדוֹר אַחֲרוֹן כִּי זֶה אֱלֹהִים אֱלֹהֵינוּ עוֹלָם וָעֶד"(יג-טו).
לא ממושמעות
לא ממושמעות (באנגלית: Misbehavior) הוא סרט דרמה קומית בריטי משנת 2020, בבימויה של פיליפה לוותרפ, מתסריט מאת גבי צ'יפ ורבקה פריין, מתוך סיפור מאת פריין. בסרט מככבים קירה נייטלי, גוגו אמבתה-רו, ג'סי באקלי, קילי הוז, פיליס לוגן, לזלי מנוויל, ריס איוואנס וגרג קיניר.
"לא ממושמעות" יצא לאור בבריטניה ב-13 במרץ 2020 על ידי שותפת ההפצה של Pathé ואולפני המאה ה-20. זהו הסרט האחרון מ-Pathe UK שיצא לאקרנים תחת השם ה-20th Century Fox.
עלילה.
תחרות מיס עולם ב-1970 התקיימה בלונדון, בהנחיית הקומיקאי האמריקני בוב הופ. באותה תקופה, מיס עולם הייתה תוכנית הטלוויזיה הנצפית ביותר בעולם עם למעלה מ-100 מיליון צופים.
בטענה שתחרויות יופי מחפצות נשים, התנועה לשחרור הנשים החדשה שהוקמה השיגה תהילה בין לילה, על ידי פלישה לבמה ושיבוש השידור החי של התחרות.
כשהתוכנית התחדשה, התוצאה עוררה סערה: המנצחת לא הייתה הפייבוריטית השוודית אלא מיס גרנדה, האישה השחורה השנייה (אחרי קרול קרופורד מג'מייקה) שהוכתרה כמיס עולם.
הפקה.
הסרט הוכרז באוקטובר 2018, עם השחקנים קירה נייטלי, גוגו אמבתה-רו וג'סי באקלי. פיליפה לותורפ הוכרזה כבמאית . בנובמבר 2018, לסלי מנוויל, גרג קינאר, קילי האווס, רייס איפאנס ופיליס לוגן הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט. בינואר 2019 הצטרפו סוקי ווטרהאוס וקלרה רוזגר לצוות השחקנים.
צילומים.
הצילומים העיקריים החלו בנובמבר 2018. הצילומים באזור Crofton Park בדרום מזרח לונדון התרחשו בתחילת ינואר 2019.
הקרנה.
הסרט יצא לאקרנים בבריטניה ב-13 במרץ 2020.
עקב מגפת ה-COVID-19, הופעת הסרט בקולנוע נקטעה, והסרט יצא מוקדם לווידאו-לפי-דרישה בבריטניה ב-15 באפריל.
הסרט יצא ב-DVD בבריטניה על ידי אולפני וולט דיסני בידור ביתי ב-7 בספטמבר 2020.
הסרט נוצר בהשראת כתבה של סדרת ה-BBC Radio 4 "The Reunion", ששודרה בספטמבר 2010.
קבלה.
קופות.
הסרט לא ממושמעות גרף הכנסה של 431,265 דולר בבריטניה וסך של 1,200,701 דולר ברחבי העולם.
ביקורות.
ב-Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 85% על סמך ביקורות של 95 מבקרים, עם דירוג ממוצע של 6.7/10 .
ב-Metacritic יש לסרט ציון של 62, על סמך ביקורות של 15 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
ג'יין קלייר רידלי
ג'יין קלייר רידלי (באנגלית: Jeanne Clare Ridley; 28 באוגוסט 1925, סקרנטון–17 ביולי 2007) הייתה סטטיסטיקאית, סוציולוגית ודמוגרפית אמריקנית. היא ידוע בעיקר על עבודותיה בהקשר לגידול אוכלוסין.
ביוגרפיה.
ג'יין רידלי נולדה בסקרנטון וסיימה אוניברסיטת מישיגן בשנת 1947 עם תואר בכלכלה. היא המשיכה ללימודי סוציולוגיה באוניברסיטת קולומביה בה סיימה תואר שני בשנת 1951. בהמשך היא חזרה למישיגן וקיבלה תואר שלישי בשנת 1958.
בשנים 1957–1963 ג'יין רידלי עבדה באוניברסיטת ואנדרבילט ועסקה באנתרופולוגיה וסוציולוגיה. בשנת 1963 היא עברה לאוניברסיטת פיטסבורג בה קיבלה מינוי של פרופסור חבר בסוציולוגיה ודמוגרפיה. בשנים 1967–1972 היא עבדה באוניברסיטת קולומביה בה ניהלה מחלקה לדמוגרפיה.
בשנת 1972 רידלי קיבלה המינוי של פרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת פיטסבורג ועבדה בה עד שיצאה לגמלאות בשנת 1990.
רידלי נפטרה בשנת 2017 בביתה במרילנד.
ג'יין רידלי פרסמה מספר עבודות בתחום ילודה והייתה עורכת של ספר Public Health and Population Change: Current Research Issues בשנת 1965.
היא קיבלה תואר עמיתה באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה ב-1976 (באותה שנה עם קימיקו באומן).
קונסטנצה (פירושונים)
צרור של צרות
צרור של צרות (באנגלית: Pounds of Trouble 40) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1962, בבימויו של נורמן ג'ואיסון עם טוני קרטיס, סוזן פלשט, והילדה קלייר וילקוקס בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס בחלקו על הסיפור "גב' מרקר הקטנה" של דמון ראניון משנת 1932. הסיפור עבר מספר עיבודים לקולנוע:
העלילה היא על רווק שמנהל עסק הימורים ופתאום נאלץ לטפל בילדה יתומה שהושארה במשרדו. עם הזמן הוא מתרכך, מפתח רגש אבהות כלפיה ומאמץ אותה. השם באנגלית מתייחס למשקלה של הילדה - 40 פאונדים (18.1 ק"ג) - "צרה" שמשקלה 40 פאונדס.
זה הסרט הראשון שבו יש סצנה ארוכה שצולמה בדיסנילנד באישורו של וולט דיסני.
תקציר העלילה.
סטיב מקלסקי (טוני קרטיס) הוא מנהל בית מלון וקזינו לחוף אגם טאהו בנבדה. הוא גרוש מליז (מרי מרפי) ונרדף כל הזמן על ידי עורך הדין שלה לואי (קווין מקארתי) וחוקרים פרטיים מפני שמסרב לשלם לה דמי מזונות.
בעל המלון והקזינו הוא ברני פרידמן (פיל סילברס) המכונה "הקצב". כולם רועדים מפניו והוא מביא את אחייניתו כריס לוקווד (סוזן פלשט) להופעה במלון אף על פי שמנהל הבידור ג'וליוס (הווארד מוריס) לא מרוצה מהופעתה. סטיב רודף הנשים מתחיל לחזר אחריה אך נזהר כי הוא חושב שהיא בעצם הפילגש של ברני.
אחד המהמרים, הווארד פייפר (גרג פאלמר), מפסיד את כל כספו במשחק פוקר עם סטיב שמאפשר לו לגייס את הכסף בחוץ. פאלמר שהוא אלמן ומגדל לבד את בתו פני (קלייר וילקוקס) משאיר אותה במלון וסטיב לא יודע מה לעשות עם הילדה בת השש. הוא משכן אותה בחדרו ובהדרגה הוא מתחיל לחבב אותה בעזרתם של עוזרו פלויד (לארי סטורץ') וכריס.
האב לא חוזר וכעבור מספר ימים מסתבר שנהרג בתאונת דרכים. פני נשארת ללא אב ואם. סטיב מרחם עליה ולא יודע איך לבשר לה. פני רצתה כל הזמן לבקר בדיסנילנד וסטיב מחליט לקחת חופשה ולטוס לדיסנילנד עם פני וקריס שיחסיהם התהדקו לאחר שהתברר לו שהיא אכן אחייניתו של ברני ולא פילגשו.
שלושתם מבלים במתקנים בדיסנילנד ונהנים אבל חוקר פרטי בולש אחריהם וסטיב מנסה להימלט ממנו. לבסוף הוא נפגש בכניסה עם ליז ולואי. הוא חובט בלואי והצילום מתפרסם בכל העיתונים. מסתבר שסטיב מחזיק בילדה ללא אישור ורשויות הרווחה מזמנות אותם למשפט.
השופט חוקר את הילדה ושאר המעורבים ומסכם שהיא תועבר למוסד אומנה כי סטיב הוא רווק ללא משפחה. סטיב מתבונן בכריס והיא מהנהנת בחיוב. הם נישאים ונוסעים לירח דבש עם פני. לשאלה לאן הם נוסעים? עונה סטיב בחיוך - לדיסנילנד...
לוי בלפילד
יוסוף רחים (באנגלית: Yusuf Rahim; נולד בשם לוי ראבטס ומוכר בעיקר בשם לוי בלפילד; נולד ב-17 במאי 1968) הוא רוצח סדרתי ועבריין מין אנגלי. ב-25 בפברואר 2008 הוא הורשע ברצח מרשה מקדונל ואמלי דלגראנג' ובניסיון הרצח של קייט שידי, ונידון למאסר עולם. ב-23 ביוני 2011 הוא הורשע גם ברצח מילי דאולר.
בשתי ההזדמנויות השופט המליץ ​​שבלפילד לעולם לא ישוחרר מהכלא, מה שהופך אותו לרוצח הסדרתי היחיד בממלכה המאוחדת שהוטלו עליו שני מאסרי עולם ללא אפשרות שחרור על תנאי.
ביוגרפיה.
בלפילד נולד בלונדון להורים ממוצא רומני. כשהיה בן 10, מת אביו מלוקמיה. הוא הגיע לבגרות מינית בגיל מאוחר יחסית, ובשל כך צרך סטרואידים אנאבוליים, היה גדל גוף והתנשא לגובה 1.85 מטרים.
ב-1981 הורשע בפריצה, ב-1990 הורשע בתקיפת שוטר ועד 2002 צבר שבע הרשעות נוספות, בעיקר על עבירות תנועה וגניבה, שבגינן בילה כשנה בכלא.
בזמן התקיפות שביצע ניהל בלפילד עסק ל"סינדול" כלי רכב ברובע הִילִינְגְדוֹן בלונדון. היו לו 11 ילדים מ-3 נשים שונות.
מעשי הרצח.
ב-21 במרץ 2002 נעלמה מילי דאולר בת ה-13 כשיצאה מתחנת הרכבת בסארי. שרידי גופתה התגלו ב-18 בספטמבר 2002 בהמפשייר.
בפברואר 2003, ברובע ריצ'מונד שעל התמזה, הוכתה מרשה לואיז מקדונל בת ה-19 במכשיר קהה זמן קצר לאחר שירדה מהאוטובוס ליד ביתה, ומתה מפצעיה כעבור יומיים. בלפילד מכר את רכבו תמורת 1,500 לירות שטרלינג שישה ימים לאחר הרצח, לאחר שקנה אותו כחמישה חודשים קודם לכן בלבד תמורת 6,000 לירות שטרלינג.
ב-28 במאי 2004 קייט שידי בת ה-18 ראתה רכב חשוד ועברה לצידו השני של הכביש. הנהג דלק אחריה ודרס אותה פעמיים. שידי נפצעה קשה, אך שרדה.
ב-19 באוגוסט 2004 נמצאה אמילי דלגראנג', סטודנטית צרפתייה בת 22, כשהיא מוטלת ברחוב עם פציעה קשה בראשה מחפץ קהה, לאחר שפספסה את האוטובוס והלכה ברגל לכיוון דירתה. היא מתה בבית החולים באותו לילה, והמשטרה שיערה כי היא נרצחה על ידי אותו אדם שרצח את מרשה מקדונל כ-18 חודשים קודם לכן.
המעצר והמשפט.
ב-22 בנובמבר 2004 נעצר בלפילד לאחר שרכבו נצפה במצלמות אבטחה באזור הרצח של דלגראנג' ובמקרי רצח נוספים, ובמעצרו הוא הואשם במספר מקרי אונס, חטיפה וניסיון לרצח מהשנים 1995–1997, 2001 ו-2003, מלבד האישומים ברצח מקדונל ודלגראנג' וניסיון הרצח של שידי. ב-25 בפברואר 2008 הורשע בלפילד ברצח מקדונל ודלגראנג' ובניסיון הרצח של שידי, אך חבר המושבעים לא הצליח להגיע להסכמה באישומים האחרים. בלפילד לא היה בבית המשפט כדי לשמוע את גזר דינו, מכיוון שסירב להגיע לבית המשפט בשל "סיקור עיתונאי לא הוגן" בעקבות הרשעתו. הוא נידון למאסר עולם ללא אפשרות לשחרור על תנאי.