פירסט נולדה בישראל. למדה בגימנסיה העברית הרצליה. שירתה בשריון אוגדה 36 ברמת הגולן. בשנת 1985 השלימה לימודי תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מערכות מידע בטכניון. ב-1992 השלימה תואר שני במנהל עסקים – שיווק ומימון באוניברסיטת תל אביב.
בין 1985 ל-1988 עבדה בחברת IBM בארצות הברית וביפן. עם שובה לארץ הצטרפה לחברה המשפחתית והחלה לעבוד במחלקת המחשב של חברת כצט.
בשנת 1991 מונתה לנהל את חטיבת מוצרי הצריכה של החברה, וב-1994 שימשה כמנהלת חטיבת התרופות.
בשנת 2002 התמנתה למנכ"לית קבוצת כצט.
בנוסף לעבודתה, משנת 2016, סיגל משמשת כיו"ר ארגון הבוגרים של הטכניון.
ומשנת 2011 מתנדבת בער"ן.
פירסט נשואה ואם לשני בנים ובת.
טרנסדנוביה
טרנסדנוביה (בהונגרית: Dunántúl - דונאנטול, בלטינית: Transdanubia, בגרמנית: Transdanubien, בקרואטית: Prekodunavlje או Zadunavlje) הוא שם היסטורי למערב הונגריה ממערב לדנובה. לכן משמעות השם הוא - "מעבר לדנובה", כלומר מעבר לגדה המערבית של הדנובה.
החבל גובל עם סלובקיה בצפון, עם אוסטריה במערב למרגלות הרי האלפים, עם סלובניה בדרום-מערב, באמצעות הנהר מורה ועם קרואטיה בדרום, באמצעות הנהרות מורה ודראווה. הגבול המזרחי הוא בתוך הונגריה - הגדה המערבית של הדנובה. החבל המצוי מעבר לגדה השנייה, המזרחית, של הדנובה, קרוי בלטינית ציסדנוביה (Cisdanubia), אך המונח כמעט שאינו בשימוש. באופן היסטורי הוא ציין במיוחד של אותם חלקים של ממלכת הונגריה שנמצאו מצפון לדנובה, ושנודעו בגרמנית כ-Oberungarn - "הונגריה העליונה", והזהה בקווים כלליים בימינו לסלובקיה.
טרנסדנוביה כוללת 9 מחוזות של הונגריה:גיור-מושון-שופרון, קומארום-אסטרגום, פייר, וספרם, ואש, זאלה, שומוג', טולנה, באראניה ובסנוף החלק של פשט הנמצא ממערב לדנובה ושנודע בימי הביניים כמחוז פיליש.
היישוב המאוכלס ביותר באזור הוא העיר פץ'.
במרכז טרנסדנוביה נמצא אגם בלטון. חלקו הצפוני-מרכזי של טרנסדנוביה מכונה "טרנסדנוביה המרכזית" (בהונגרית: Közép-Dunántúl). אזור זה כולל בתוכו את המחוזות קומארום-אסטרגום, פייר ווספרם. מרכז החבל נמצא בעיר סקשפהרוואר.
שינויים טריטוריאליים במאה ה-20.
בעוד שהגבולות הצפוניים, המזרחיים והדרומיים צוינו באופן ברור על ידי נהרות דנובה, דראווה ומורה, הגבול המערבי היה תמיד זהה לגבול הפוליטי הווירטואי של הונגריה. לפני הסכם טריאנון משנת 1920 גם חבלי בורגנלנד, פרקמוריה ומג'ימוריה היו חלק אינטגרלי מטרנסדנוביה. שם שלושה כפרים - רוסובצה, יארובצה וצ'ונובו השתייכו להונגריה ולטרנסדנוביה לפני חוזה פריז משנת 1947.
מכיוון שטרנסדנוביה הוא מושג גאוגרפי הונגרי במהותו השטחים שצוינו הפסיקו להיחשב לחלק ממנה מן הרגע שסופחו למדינות השכנות.
מייקל מדסן
מייקל מדסן (באנגלית: Michael Soren Madsen, נולד ב-25 בספטמבר 1957) הוא שחקן קולנוע, במאי, מפיק ומשורר אמריקאי, שהופיע עד כה ביותר מ-150 סרטים.
קורות חיים.
מדסן נולד ב-1957 בשיקגו, אילינוי. ילדם השני של קלוין מדסן, ממוצא דני, ואיליין לבית מלסון, ממוצא אירי, סקוטי, אנגלי, גרמני ואינדיאני. האב היה כבאי במקצועו ואילו האם מחזאית, מפיקת טלוויזיה (בעיקר ברשת הציבורית האמריקאית - PBS), סופרת, שחקנית ומשוררת, שזכתה בפרס אמי. מדסן הוא הבן היחיד במשפחה. אחותו הבכורה שריל, שיחקה בסרט קולנוע אחד (בלבד) וכיום היא בעלת מסעדה בוויסקונסין. אחותו השנייה, הצעירה ממנו בכארבע שנים, היא השחקנית וירג'יניה מדסן. ההורים התגרשו ב-1968.
מדסן נישא לראשונה לשחקנית ג'ורגן ל'פייר (אחותה של הזמרת והשחקנית הידועה שר), המבוגרת ממנו בכשש שנים. הוא התגרש ונישא בשנית ב-1991 לשחקנית ג'נין ביסיגננו, המבוגרת ממנו בכחצי שנה, התגרש ב-1995 שוב, וב-15 באפריל 1996 נישא בשלישית, לשחקנית דיאן מורגן, לה הוא נשוי עד היום. יש לו שני בנים מאשתו השנייה ושניים מהשלישית וכמוכן בן חורג, בנה של אשתו השלישית, מנישואיה הראשונים.
שחקן בסרטי קולנוע וטלוויזיה.
מדסן למד משחק אצל ג'ון מלקוביץ', בשיקגו. הוא הופיע לראשונה ב-1982 בסרט Against All Hope. לאחר מכן הופיע בשורת סרטי קולנוע וטלוויזיה בתפקידים קטנים יחסית, עד שזכה לראשונה לפרסום ב-1989, כששיחק בתפקיד הרוצח המופרע וינס מילר בסרט Kill Me Again. לאחר מכן, ב-1992, הוא התפרסם עוד יותר, בתפקיד די דומה, כרוצח הסדיסט "מר בלונד" בסרטו של קוונטין טרנטינו - Reservoir Dogs - כלבי אשמורת.
כדי שלא לקבע את עצמו בתפקידים מעין אלה, שיחק מדסן בהצלחה רבה גם בשני סרטי המשפחה "לשחרר את ווילי" (1993, 1995), בתפקיד האב המאמץ גלן גרינווד. כמו כן, הוא הופיע בסרטי מדע בדיוני כמו מין מסוכן (1995) ובקומדיות כמו מת לצעוק 4 (2006). עם זאת, במקביל הוא המשיך להופיע בסרטים שונים בתפקיד "האיש הרע", כמו למשל בשני סרטי "להרוג את ביל" (2003, 2004) (שוב עם קוונטין טרנטינו), עיר החטאים (2005) ועוד. בין לבין שיחק מדסן בשורה ארוכה נוספת של סרטי קולנוע וטלוויזיה, ביניהם ידועים ומצליחים מאוד, כמו תלמה ולואיז (1991), סדרות טלוויזיה כמו "24", ועוד.
פילמוגרפיה חלקית.
בנוסף לסרטי קולנוע וטלוויזיה בהם הופיע, ביים מדסן והפיק מספר סרטים משלו. ב-2007 נעשה עליו סרט כאילו דוקומנטרי, אף כי בפועל קומדיה דמיונית - Being Michael Madsen, בכיכובו בתפקיד עצמו ובהשתתפות אמו איליין בתפקיד עצמה וכן שורת שחקני קולנוע בכירים ובהם דריל האנה, וירג'יניה מדסן, דייוויד קרדין, הארי דין סטנטון ועוד. בשנים 2007 - 2008 זכה מדסן בשני פרסים שונים בגין משחקו.
סופר-משורר-צלם.
מדסן כתב מספר ספרי שירה שיצאו לאור ותורגמו לשפות אחרות כמו נורווגית, הולנדית ועוד:
ב-2005 הוציאה "Hands Publications 13" הוצאה לאור, את כל ספרי השירה של מדסן בספר אחד הקרוי - The Complete Poetic Works of Michael Madsen, Vol I: 1995–2005. הספר זכה להצלחה בינלאומית.
ב-2006 הוציאה אותה הוצאה ספר צילומים של מדסן, שכלל בתוכו גם מספר שירים חדשים שהוא כתב. הספר קרוי - Signs of Life. באותה שנה העניקה הוצאת - Red Hen Press, פרס מפעל חיים למדסן, בגין ספרי השירה שלו.
ב-2009 יצא לאור בהוצאת אמזון ספר שירה נוסף של מדסן (יחד עם שני מחברים נוספים) - American Badass.
מדסן גם יצר ותרם את קולו לכמה משחקי וידאו. ב-2002 הוא קיבל פרס מיוחד מרשת בתי חולים הפרושה על פני כל אמריקה, בגין תרומתו לילדים חולים.
יעקב לייב מינצברג
יעקב לייב (לייבֶּל'ה) מִינְצְברג (בכתיב יידי: מינצבערג; Jakub Lejb Mincberg; 19 ביולי 1884, ראדום – יולי 1943, ביאליסטוק) היה תעשיין יהודי פולני, מראשי אגודת ישראל בפולין, חבר הסיים הפולני וראש הקהילה היהודית בלודז'.
ביוגרפיה.
יעקב לייב מינצברג נולד בראדום ב-19 ביולי 1884 לבנציון וחנה מינצברג.
מינצברג קיבל חינוך יהודי מסורתי לצד חינוך כללי, ובנוסף למד מספר שפות אירופיות.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון בראדום ב-1902, נישא לבת חסידות גור, רבקה כהן (אחותו של הרב פישל כהן, החם של שמואל אבידור הכהן) ועבר להתגורר בלודז', שם פתח ב-1906 את מפעלו הראשון.
ב-1915 הצטרף לאגודת ישראל (שנקראה אז בשמות "אגודת האורתודוקסים" ו"שלומי אמוני ישראל") והיה לחבר בוועד המנהל של האגודה בעולם בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
הקריירה הפוליטית שלו החלה באופן רשמי ב-1921 עם היבחרו למועצת העיר לודז'.
לקראת בחירות 1922 לסיים ארגן יצחק גרינבוים את מרבית מפלגות המיעוטים בפולין (שהיו מורכבות בעיקר מאוקראינים, בלארוסים, גרמנים ויהודים) להתמודדות במסגרת גוש פוליטי משותף שנקרא "גוש המיעוטים הלאומיים" (בפולנית: Blok Mniejszości Narodowych), זאת על מנת להתגבר על חוקת הבחירות הפולנית, שנועדה לנטרל, באמצעות יצירת מחוזי בחירה מורכבים, את כוחם של כלל המיעוטים במדינה.
במסגרת הגוש לבחירות שולב גם מינצברג, ששימש כנציג מטעם אגודת ישראל.
"גוש המיעוטים" זכה להצלחה כבירה בבחירות 1922 לסיים, והשיג 66 מושבים, שמהם 35 היו של צירים יהודים, בהם מינצברג. תקופת כהונה זו של הסיים תמה ב-1927.
בבחירות 1928 לסיים לא השתתפה אגודת ישראל ב"גוש המיעוטים", ועל כן נותר גם מינצברג מחוץ לסיים.
ב-1928 תפסו מינצברג וסיעת אגודת ישראל את ההנהגה של הקהילה היהודית בלודז'.
למרות אישיותו המחוספסת והדיקטטורית במידת-מה, לכאורה, שגרמה לעוינות כלפיו הן מצד אויביו הפוליטיים והן מצד בעלי בריתו, הוסיף מינצברג למלא את תפקיד ראש הקהילה היהודית בלודז' עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה, לצד תפקיד סגן ראש העירייה.
בבחירות 1930 נבחר שוב לסיים, הפעם מטעם "הגוש הבלתי מפלגתי לשיתוף פעולה עם המפלגה" - מפלגת הסנאציה. בבחירות 1935 (גם כן מטעם "הגוש הבלתי מפלגתי לשיתוף פעולה עם המפלגה") ו-1938 נבחר מינצברג שוב לסיים, כאחד מחמישה צירים יהודים בלבד, ושימש כציר עד לפרוץ מלחמת העולם השנייה.
במסגרת תפקידו היה מינצברג חבר קבוע בוועדה לענייני מסחר ותעשייה, והקדיש חלק ניכר מזמנו לסיוע למוסדות וליחידים שסבלו מאפליה בידי פקידים פולנים לא יהודים.
בחודש נובמבר 1933, כ-10 חודשים לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ובעקבותיה, היה מינצברג ממקימי המועצה היהודית להחרמת סחורות גרמניות שהקימה ועידה נרחבת של אישים יהודים כאמצעי לוחמה במשטר הנאצי.