בשנת 2006 השתתפה רומבלי בתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים". היא הודחה לאחר הביצוע הרביעי.
רומבלי ייצגה את הולנד שוב באירוויזיון 2007 שהתקיים בהלסינקי, פינלנד. היא הופיעה עם השיר "על גבי העולם" אך לא הצליחה להעפיל לשלב הגמר. רומבלי גם הגישה את הניקוד של הולנד באירוויזיון 1999.
ב-4 בדצמבר 2019, היא הוכרזה כאחת משלושת המנחים לקראת אירוויזיון 2020 ברוטרדם לצדם של שנטל יאנזן, ניקי דה יאחר ויאן סמיט. לאחר ביטול האירוע בשל מגפת הקורונה, הנחתה את האירוע החלופי . לאחר מכן הוחלט שתנחה את אירוויזיון 2021.
יחסי אוסטרליה–תוניסיה
יחסי אוסטרליה–תוניסיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה התוניסאית.
סיוע ישיר.
תוכנית הסיוע הישיר (DAP) היא תוכנית מענקים קטנה הממומנת מתקציב הסיוע של אוסטרליה. דגש התוכנית הוא על הקלה בתלאות הומניטריות בסיסיות ומהווה מרכיב בלתי נפרד מתוכנית הפיתוח מעבר לים באוסטרליה. במסגרת התוכנית אוסטרליה מעניקה סיוע ישיר לתוניסיה בפרויקטים המפחיתים עוני ומשיגים פיתוח בר קיימא העולה בקנה אחד עם האינטרס הלאומי של אוסטרליה.
בוריס לוזקין
בוריס לוזקין (באוקראינית: Boris Lozhkin; נולד ב-23 באוקטובר 1971, בעיר חרקוב שבאוקראינה הסובייטית) הוא איש עסקים אוקראיני, בעל חברת השקעות, ראש הקונפדרציה היהודית באוקראינה (ממאי 2018). החל מיולי 2018 – סגן נשיא הקונגרס היהודי העולמי. החל ממרץ 2019 – סגן הנשיא הראשון של הקונגרס האסייתי–יהודי.
ביוגרפיה.
נעוריו.
ב-1986 סיים תיכון, בית ספר מספר 99 בעיר חרקוב.
ב-1997 סיים לימודיו באוניברסיטה להוראות והדרכה שבעיר חרקוב – בוגר תואר ראשון בשפה רוסית וספרות.
בשנות 1990–1992 עבר קורס "ניהול בכיר" במכון הבינלאומי להומניזציה ופיתוח ארצות הברית.
משנת 1985 (בגיל 14), במהלך לימודיו, התחיל קריירה ככתב שטח זמני בשני עיתונים "ווצ'רני חרקוב" ו"לנינסקיה סמנה", ולאחר 3 שנים
קיבל עבודה רשמית ב"ווצ'רני חרקוב".
קריירה עסקית.
בגיל 18, במקביל ללימודיו באוניברסיטה, הקים רשת מסחרית שמכרה ספרים ועיתונים. במקביל המשיך לעבוד כעיתונאי.
בסוף 1990, בגיל 19, ייסד את העיתון המסחרי הראשון בברית המועצות בשם "ATV" הוא היה מנפיק וכתב ראשי של העיתון. העיתון עקב אחרי חייהם של הסלבריטים.
יצירת עיתון "טלנדלה".
ייצורו של עיתון ATV הפיק רווחים נאים, ולכן החליטו לוזקין ושותפיו להקים משרד שעסק ביחסי ציבור ופרסום.
בסוף שנת 1994 יצאה לאור המהדורה הראשונה של עיתון "טלנדלה". תוך שנתיים היה ה"טלנדלה" לעיתון הנמכר ביותר באוקראינה.
ב-2003 לוזקין קיבל החלטה להקים עסק גם ברוסיה, והוא ושותפיו ייסדו את בית הדפוס "פופוליארניה פרסה". ב-2005 יצאה לאור המהדורה הראשונה של כתב העת "טלנדלה" מבית הדפוס שבבעלות לוזקין ושותפיו. ב-3 שנים לקיומו ברוסיה כתב העת נמכר ביותר מ-20 אזורים שונים של רוסיה – כמעט בכל המדינה. בשנת 2013 העיתון נכנס לרשימת 10 מותגי ההדפסה הטובים בין כל המדינות שהיו אי-פעם בברית המועצות עם 5.2 מיליון קוראים לאותה תקופה. עיסוקו המרכזי של העיתון היה פרסום צילומים וראיונות בלעדיים של כוכבי קולנוע וזמרים, וביצוע פרויקטים מיוחדים בהשתתפותם.
לוזקין אמר ש"טלנדלה" היה נקודת ההתחלה לייסוד "קבוצת מדיה האוקראינית" בסוף שנות ה-90, קבוצה שנועדה לנהל את כל הפרויקטים שיהיו אחרי "טלנדלה". מאוחר יותר שונה שם החברה ל-"UMH Group"
ייסוד UMH Group.
כבר בגיל 30, לצד כתב העת "טלנדלה", היה בבעלותו של לוזקין כתב עת פופולרי "פוטבול". בנוסף, לוזקין חתם על חוזה ארוך טווח ליצירת עיתון "ארגומנטי אי פאקטי – אוקראינה", וביחד עם בנק אוקראיני רכש עיתון "קומסומולסקאיה פראבדה ווי אוקראיני". הוא גם ייצר גרסאות אוקראיניות של "אקספרס-גזטי", "איזווסטיה" ו"סוברשנו סקרטנו".
בשנת 2000 מנתה תפוצת "קבוצת מדיה האוקראינית" כ-58 מיליון עותקים. בשנת 2012 בית הדפוס מהקבוצה של לוזקין הפך לגדול ביותר באוקראינה עם תפוצה של כ-115 מיליון עותקים מתוך 40 מהדורות השייכות ללוזקין.
ב-2002 בוריס לוזקין, בהשתתפות גנאדי בוגולובוב (אוקראינית: Генна́дій Боголю́бов), הקימו בקייב את בית הדפוס המודרני ביותר בזמנו. מ-2006 לוזקין עוסק בפיתוח רשת חנויות "טוויה פרסה", אשר מוכרת עיתונים וציוד נלווה. מאז 2006 הפכה הרשת לגדולה ביותר באוקראינה.
החל מ-2010, ביצע בוריס לוזקין חתימה על מספר חוזים, בין השאר עם מותגי המדיה האמריקאים המפורסמים Forbes Media ו-Conde Nast. חוזים אלה איפשרו להוציא לאור את Forbes ו-Vogue באוקראינה (מ-2011 ומ-2013).
לפי דירוג "RBK", חברת UMH Group של לוזקין נכנסה לרשימת 15 חברות המדיה הגדולות מתוך חברות המדיה במדינות ברית המועצות לשעבר. לפי כתב עת "Companion", בוריס לוזקין נכנס לדירוג שלושת מנהלים בכירים של אוקראינה.
רשתות שידור רדיו.
לצד הקמתם של בתי דפוס, לוזקין החל בהקמה של רשתות שידורי רדיו, תוך רכישת מספר תחנות מקומיות. העסקה הראשונה נעשתה בשנת 1998, כשלוזקין רכש את תחנת "רדיו-50". הצעד הבא בדרך להצלחתו היה בשותפות עם אחים סורקיס בתחנת רדיו "קייבסקי וודומוסטי". ב-2013 היו תחת ניהול UMH Group 4 תחנות רדיו רשת ("Autoradio", "RetroFm","Nashe Radio", "Europa Plus") ו-3 תחנות רדיו אזוריות ("Jam FM", "גולוס סטוליצי", "Lounge FM").
לוזקין השתתף בפתיחתה של תחנת רדיו אוקראינית – "רדיו אלה" – שנוצרה על ידי חברת "פרופמדיה" ביחד עם אלה פוגצ'ובה. מאז פתיחת תחנת הרדיו הראשונה בשנת 2001, UMH Group הפכה לאחד משני התאגידים הגדולים ביותר שמחזיקים ברשתות שידור רדיו אוקראיניות, עם 3 מיליונים מאזינים.
ראשית עבודה באינטרנט.
החל מ-2008 העיסוק הראשי של חברת UMH Group הפך לאינטרנט. לפי כמות הגולשים, הייתה החברה ברמה אחת עם חברות גוגל, Mail.ru ו-יאנדקס. התאגיד ביצע מספר רב של פרויקטים, מהם קמו אתרים מוצלחים רבים כמו: korrespondent.net, bigmir.net, i.ua, football.ua.
מרכיב מרכזי בהצלחה בעולם האינטרנט היה רכישת "KP media" על ידי לוז'קין בשותפות עם פטרו פורושנקו.
בנוסף, לוזקין שילב פורטלים עם "קבוצת מדיה האוקראינית" (שבתוך חברת SCM של רינאט אחמטוב) ועם חברת United Online Ventures.
השקעות ושותפיו לעסקים.
לפי מומחים מקרן הבינלאומית "רנסאנס", חברת UMH נוצרה במקור למטרות רווח ויצירת קשרים עסקיים עם אוליגרכים ואנשי עסק גדולים כמו גנאדי בוגולובוב, איגור קולומויסקי, איגור וגרגורי סורקיס, פטרו פורושנקו, רינט אחמטוב, אדוארד פרוטניק וכו.
ב-2008, תחת הובלתו של בוריס לוזקין, הייתה UMH Group הראשונה מכל חברות המדיה באוקראינה שגייסה 45 מיליון דולר, זאת לאחר הנפקת 15% ממניותיה הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט, כאשר שווי השוק של החברה עומד על 300 מיליון דולר.
במהלך שנת 2012 בוריס לוזקין חיפש השקעות לחברתו המתפתחת באופן דינמי. לאחר ערכת מצב בשוק עולמי היועצים המליצו לדירקטוריון של UMH Group לחפש משקיעים פרטים. כתוצאה מכך בעלי השליטה ב-UMH Group בחרו חברת דלק ואנרגיה במזרח אירופה.
"בערך שנתיים חשבו על הנפקה ראשונה לציבור של מניות UMH, כדי לגייס 70 עד 100 מיליון דולר. הכסף היה נדרש להרחבה של החברה. אולם, היה צורך לבטל הנפקה ראשונה לציבור, כי ראו ששווי החברה לא מתאים לציפיותיו. ב-2008, כשהחברה יצאה להנפקה, שוויה היה 300 מיליון דולר. מאז UMH התרחבה, וברור ששווי החברה עלה." (מנכ"ל חברת Concorde Capital איגור מזפה בראיון לכת עת; 21 ביוני 2013; "Dengi.ua").
מכירת UMH Group.
ביוני 2013 בוריס לוזקין הכריז על מכירת 98% ממניות UMH Group ב-315 מיליון אירו לחברת דלק ואנרגיה במזרח אירופה של סרגיי קורצנ'קו. לפי סקר המומחים, המחיר היה 400–500 מיליון דולר. ב-5 בנובמבר 2013 בוריס לוזקין הכריז על מכירה מוקדמת של חברתו לחברת דלק ואנרגיה במזרח אירופה, הפעם מכירה של 99.9% ממניות של UMH Group. כל ההתחייבויות הפיננסיות במסגרת העסקה בוצעו במלואן. המכירה של קבוצת UMH הוגשה באמצעות מעל מ-30 עורכי דין ממשרדי עורכי דין אוקראינים וזרים. לפי הצהרתו של דניס בוגיי, שותף במשרד עורכי הדין "וושצ'נקו, בוגאי ושותפים" – העסקה הושלמה בהתאם לחוק האנגלי ועמדה במלואה בסטנדרט אירופי. בעסקה הייתה מעורבת גם חברת הנאמנות האירופאית, שהבטיחה את קבלת התשלום עבור הנכס והעברת הנכס לקונה בתנאים המוסכמים. אחת החברות המייצגות את לוז'קין ושותפיו הייתה משרד עורכי הדין "וסיל קיסיל ושות". אלכסיי פילאטוב, שותף במשרד, אמר כי Wragge היה יועצו של UMH בתחום המשפט האנגלי.
המנכ"ל של קבוצת "Continium" (בשנת 2012 הוא הכין את קבוצת UMH להנפקה) אנדריי פיבוברסקי קרא לעסקה "חזקה לבעלי המניות בחברה", והמיליארדר ויקטור פינצ'וק אמר: "מנקודת מבט עסקית אני חושב שזו ההחלטה הנכונה והמתוזמנת, וכי על העסקה הזו ניתן רק לברך". הבעלים המשותף של "Bank Delta" ניקולאי לגון ציין כי "UMH הוא מושא להשקעה מעניין. אם לשפוט לפי המידע בעיתונים, שווי העסקה 450–500 מיליון דולר – החברה זכתה". אלכסנדר רודניאנסקי, המפיק ונשיא של חברת מדיה "CTC Media" לשעבר, אמר כי "במצב הנוכחי, כאשר למשקיעים בינלאומיים אין רצון להשקיע בחברות של מדינתנו, והמצב העולמי אינו אידיאלי, זו הזדמנות נדירה למכור כזו חברה גדולה, במיוחד כשמדובר בחברה שאין לה שום קשר למשאבי טבע".
פעילות ציבורית.
ב-1997 נוסדה קרן "חרקוב הצעיר".
משנת 1994 עד 1998 – היה חבר מועצה אזורית בעיריית חרקוב.
משנת 1997 עד 1998 – עבד כיועץ של שר האוצר של אוקראינה וויקטור סוסלוב.