ונטורה בחר בשם הבמה ג'סי "הגוף" ונטורה (Jesse "The Body" Ventura) כדי שיתאים לתדמיתו כמפתח גוף בריון העוסק בתחביבו על חוף הים, את השם ונטורה בחר מתוך מפה בה צוינה עיירת חוף זו בקליפורניה. כמתאבק ונטורה הופיע בדמות הרשע ולעיתים קרובות השתמש בסיסמה: "נצח אם אתה יכול, הפסד אם אתה חייב, אבל תמיד השתמש בתכסיסי מרמה!" ברבים ממנהגיו בזירה חיקה את המתאבק המקצועי הנודע "סופרסטאר" בילי גרהאם, אשר היה כוכב זירה בשנות ה-70 וה-80.
בשנת 1975 הופיע לראשונה במדינות שבמרכז ארצות הברית, בטרם עבר והחל להופיע בצפון-מערב ארצות הברית. הוא זכה פעמיים באליפות ההיאבקות של צפון-מערב ארצות הברית, וחמש פעמים באליפות הזוגות. בשלהי שנות ה-70 עבר להופיע במדינת מינסוטה. ב-20 ביולי 1980 זכה באליפות העולם להיאבקות זוגות במסגרת הארגון שבו הופיע אז (AWA), תואר בו החזיק כמעט שנה.
לקראת סוף הקריירה כמתאבק עבר להופיע בארגון WWF והתמודד מספר פעמים על תואר אלוף העולם בארגון זה. הוא המשיך להיאבק עד חודש ספטמבר 1984, כאשר התגלו קרישי דם בריאותיו. ונטורה טען כי מחלתו היא כתוצאה מחשיפתו לחומר הכימי אייג'נט אורנג' בעת שלחם בווייטנאם. הוא הופיע הופעה בודדת בזירה בשנת 1985 ולאחריה פרש והחל לעבוד כפרשן טלוויזיה בשידורי היאבקות. בסוף שנות ה-80 אף הינחה תוכנית טלוויזיה על היאבקות. ונטורה המשיך להנחות ולהופיע כפרשן בתוכניות היאבקות שונות אף בשנות ה-90.
באמצע שנות ה-80, שיחק בתפקידי משנה לצידו של ארנולד שוורצרנרגר בסרטים ״הטורף״ ו ״הנרדף״.
קריירה פוליטית.
בעקבות עיצה שקיבל ממורה שלימדו בבית הספר התיכון, ונטורה התמודד בשנת 1990 על משרת ראש העיר ברוקלין פארק, מינסוטה. העיר השישית בגודלה במדינה. הוא ניצח בבחירות את ראש העיר היוצא, אשר כיהן 18 שנה ברציפות, והחזיק במשרת ראש העיר בין השנים 1991–1995.
בשנת 1998 התמודד ונטורה במערכת הבחירות למשרת מושל מדינת מינסוטה, כמועמד מטעם המפלגה הרפורמיסטית. מסע הבחירות שלו התאפיין באסיפות עם אגרסיביות ובפרסומות מוזרות בכלי התקשורת, בהן חזרה הסיסמה: "אל תצביעו לפוליטיקה כרגיל." הוצאות מסע הבחירות שלו היו נמוכות במידה ניכרת מאלה של יריביו, והוא היה חלוץ בשימוש באינטרנט ככלי להגיע לבוחריו.
בחודש נובמבר 1998 הוא זכה בבחירות ביתרון קל, כשהוא מביס מועמדים מטעם המפלגות הגדולות בארצות הברית, נורם קולמן וסקיפי המפרי. לאחר ניצחונו הופיעו במינסוטה מדבקות פגוש הנושאות את הכיתוב: "המושל שלי יכול להרביץ למושל שלך". לאחר שבית הנבחרים סירב לאשר את הגדלת תקציב האבטחה, ספג ונטורה ביקורת כשהחליט לסגור את מעון המושל ולגור בתקופת כהונתו בביתו הפרטי. מבקריו טענו שהחלטתו גררה פיטורי עובדי כפיים ממעון המושל והוצאות נוספות שנדרשו לפתיחתו המחודשת מאוחר יותר.
בשנת 2002, בעת שביקר בסין בראש משלחת סחר, הוא הכריז כי לא ינסה להיבחר לתקופת כהונה נוספת. הוא האשים את התקשורת כי רדפה אחריו ואחרי משפחתו והתמקדה בהיבטים אישיים של התנהגותו בעוד שהיא מזניחה סיקור של נושאי מדיניות חשובים. ונטורה ספג ביקורת ציבורית כאשר סמוך לתום תקופת כהונתו הכריז כי הוא שוקל להתפטר ממשרתו כדי לאפשר לסגניתו להתנסות במשרת המושל, מאוחר יותר חזר בו מכוונה זו.
בעת כהונתו תמך ונטורה ביוזמה לאחד את שני בתי הקונגרס במדינה, לבצע רפורמה במס רכוש, בזכויות להט"ב, ובזכות להפלה. ב-6 בינואר 2003 סיים ונטורה את כהונתו כמושל.
לאחר פרישתו עסק ונטורה בהגשת תוכנית אירוח שבועית בטלוויזיה. בסמסטר אביב 2004 החל מלמד באוניברסיטת הרווארד, במסגרת בית הספר לממשל ע"ש קנדי. בשנת 2005 הפך לדובר חברה להימורי ספורט באינטרנט, באותה שנה אף הכריז כי בדעתו להגר מארצות הברית, בין השאר עקב הצנזורה. הוא עקר להתגורר בבאחה קליפורניה במקסיקו, שם לדבריו הוא מבלה את זמנו בגלישת גלים. בשנת 2006 סייע למועמדים עצמאים בבחירות למשרת המושל במדינת טקסס ובמינסוטה.
בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, התמודד על משרת הנשיא מטעם מפלגת הירוקים של אלסקה, שפרשה ממפלגת הירוקים המקורית. שמו נרשם בפתק ההצבעה באלסקה והייתה אפשרת לכתוב בכתב יד (Write-In) את שמו בקליפורניה, אורגון, ויומינג, איווה, אלבמה, פנסילבניה, ניו ג'רזי, ניו המפשייר, ורמונט וברוד איילנד.
קריסטין דייוויס
קריסטין לאנדן דייוויס (באנגלית: Kristin Landen Davis; מכונה גם "קריסטין לי דייוויס"; נולדה ב-24 בפברואר 1965) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. ידועה בשל גילום דמותה של שארלוט יורק גולדנבלט בסדרה "סקס והעיר הגדולה" של רשת הטלוויזיה HBO.
ביוגרפיה.
דייוויס נולדה בבולדר, קולורדו שבארצות הברית, כבת יחידה. הוריה התגרשו כשהייתה תינוקת. אביה החורג, פרופסור קייט דייוויס, אימץ אותה, אחרי שנשא לאישה ב-1968 את אמה, דורותי, מנתחת מערכות באוניברסיטה. יש לה שלוש אחיות חורגות מנישואיו הראשונים של אביה.
מוקדם בילדותה עברה עם הוריה לקולומביה, קרוליינה הדרומית, שם כיהן אביה כפרובוסט ולימד פסיכולוגיה באוניברסיטת דרום קרולינה.
דייוויס רצתה להיות שחקנית מאז שהייתה בת 10, כשהיא לוהקה להפקת תיאטרון קהילתי של שלגיה ושבעת הגמדים. דייוויס גרה בקרוליינה הדרומית עד שסיימה את בית הספר התיכון פלורה ב-1983. היא עברה לניו ג'רזי, שם למדה באוניברסיטת ראטגרס. דייוויס סיימה את לימודיה בבית ספר מייסון גרוס לאמנויות של האוניברסיטה ב-1987.
קריירה.
טלוויזיה.
אחרי שסיימה ללמוד באוניברסיטה ב-1987, עברה דייוויס לניו יורק ועבדה כמלצרית, ואחר כך פתחה עם חברה סטודיו ליוגה. "הפריצה הגדולה" שלה הגיעה ב-1995, אז קיבלה את התפקיד של ברוק ארמסטרונג קמפבל בסדרה "מלרוז פלייס". היא עזבה את הסדרה אחרי שנה אחת אחרי שהמפיקים נוכחו לדעת שהצופים לא חיבבו את דמותה. דייוויס שיחקה גם בסדרות טלוויזיה אחרות בכללן "חברים", "ויל וגרייס" ו"סיינפלד".
בשנת 1998 לוהקה דייוויס כשרלוט יורק בסדרת הדרמה הקומית "סקס והעיר הגדולה", והייתה חלק מצוות השחקנים עד שהסדרה הסתיימה ב-2004. היא הייתה מועמדת לפרס אמי על תפקידה בעונה האחרונה.
דייוויס אירחה את התוכנית "200 Greatest Pop Culture Icons" של רשת הטלוויזיה VH1. ב-2005 כיכבה בפיילוט לסדרת הטלוויזיה "Soccer Moms" שבה היא וג'ינה טורס גילמו את דמותן של אמהות החיות בפרוורים ועובדות כחלטורה כבלשיות פרטיות. היא גם שיחקה את Miss Spider בסדרה "Miss Spider's Sunny Patch Kids" ובסדרת ההמשך "Miss Spider's Sunny Patch Friends".
בשנת 2020 החלה להנחות את תוכנית השידוכים "מי יעשה איתי ילד?" ברשת FOX.
ב-9 בדצמבר 2021 עלתה לאוויר סדרת הספין אוף ל"סקס והעיר הגדולה", "פשוט ככה" בה חוזרת דייוויס על דמותה של שארלוט יורק גולדנבלט.
סרטים.
שיחקה בסרט "הרפתקאות שארקבוי ולבהגירל בתלת מימד", בסרט וולט דיסני "The Shaggy Dog", בסרט "להאיר את השכונה" ובסרט חג המולד "Three Days" של רשת ABC Family.
הופיעה בסרט הקולנוע "סקס והעיר הגדולה" (המבוסס על סדרת הטלוויזיה) בשנת 2008, אותו ביים מייקל פטריק קינג.
ב-2009 הייתה אחת הכוכבים בסרט "טיפול זוגי", קומדיה שסיפרה את סיפורם של ארבעה זוגות שלוקחים חלק בסדרת טיפולים באי נופש טרופי.
עיסוקים אחרים.
ב-2008 הודיעה בלק, רשת בתי הכלבו הפרטית הגדולה ביותר במדינה, על שותפות עם דייוויס. ההסדר כלל קו בגדי נשים ואביזרים נלווים שהושק באותה שנה ב-125 חנויות שונות ובאתר האינטרנט, עם תוכניות עתידיות להתרחב לחנויות נוספות. במסיבת העיתונאים של בלק שבה הוכרז על השקת קו המוצרים הזכירה דייוויס את העובדה שגדלה בדרום קרוליינה כחלק מההשראה שלה לעבוד עם הרשת.
חיים אישיים.
אימצה בת ב-2011 ובן ב-2018. המשפחה מתגוררת בלוס אנג'לס.
דייוויס היא אלכוהוליסטית. היא נגמלה מאלכוהול בגיל 22. סיפרה שהחלה לשתות אלכוהול בגיל צעיר: "אלכוהול שחרר אותי. הייתי מאוד ביישנית ולא ידעתי איך להיפתח. שתיתי מאותה סיבה שאהבתי לשחק. רציתי להרגיש דברים ולבטא את עצמי ולהיות חופשיה. אני לא מתנהגת כך באופן טבעי." על הגמילה אמרה: "אלכוהול חסר לי. את לא נגמלת ופתאום הצורך נעלם."
בשנת 2009 ביקרה באפריקה בשל אהבתה הרבה לפילים, שם מצאה גור פילים יתום, והביאה אותו למרכז שיקום לפילים ובכך הצילה אותו. בשל דאגתה לפילים, דייוויס קיבלה הכרה וזכתה בפרס וילר הניתן לאישי ציבור הדואגים לבעלי חיים.
בעבר הייתה דייוויס פעילה בארגון הצדקה אוקספם. אולם ב-2009 ויתר הארגון על שירותיה, עקב חוזה פרסום שחתמה דייוויס עם חברת הקוסמטיקה הישראלית "AHAVA". החברה הישראלית שממוקמת ביהודה ושומרון מוגדרת על ידי אוקספם כ"שטח במחלוקת".
ג'יל סנט ג'ון
ג'יל סנט ג'ון (באנגלית: Jill St. John; נולדה ב-19 באוגוסט 1940) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודיה אמריקאית. היא נודעה במיוחד בתפקיד טיפאני קייס, נערת בונד בסרט "יהלומים לנצח".
ביוגרפיה.
ג'יל סנט ג'ון, יהודייה במוצאה, נולדה כג'יל ארלין אופנהיים (Jill Arlyn Oppenheim) בלוס אנג'לס, קליפורניה, בתה של בטי לו אופנהיים.
היא למדה בתיכון בוורלי הילס.