כָּאבּוּל (בערבית: كابول) היא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1976. היישוב שוכן בגליל המערבי, צפונית לעיר שפרעם ומזרחית לכביש 70.
האזכורים הראשונים ליישוב כָּבוּל השוכן במיקום זה הם בתנ"ך, שם ניתן הסבר כי מקור השם הוא באדמת הכבול שבביצות האזור.
היישוב נזכר רבות במקורות היהודיים, ובתקופת בית שני, המשנה והתלמוד ישבו בו חכמי הלכה רבים וכן בני משמרת הכהנים שכניה. בכבול המשיכה להתקיים קהילה יהודית גדולה גם במשך התקופה העות'מאנית, וכיום מצוינים ביישוב קבריהם של מספר מחכמי ספרד.
היסטוריה.
בתקופת התנ"ך.
העיר נזכרת לראשונה בתנ"ך בתיאור נחלת שבט אשר בספר יהושע: .
כמו כן, נזכרת בתנ"ך "ארץ כבול" שהעניק שלמה המלך לחירם מלך צור, לאחר שהאחרון סיפק חומרים ואומנים לשם בניית בית המקדש:
בתקופת בית שני.
יוסף בן מתתיהו מזכיר כבול מספר פעמים (לעיתים גם בשם "כבולון") כעיר המסמנת את קצהו המערבי של היישוב היהודי בגליל בימיו (המאה ה-1). לדבריו, "בתיה היו בנויים בדומה לבתי צור, צידון וביירות".
הוא מזכיר את כבול כ"עיר מבוצרת" בתחילתו של המרד הגדול, עם פלישת הכוחות הרומיים לעכו הסמוכה בשנת 66. לפי תיאורו, כבול נערכה לקרב נגד פלקידוס, אשר נשלח על ידי קסטיוס גאלוס לשרוף את הכפרים הקרובים לעכו, אולם מלבד קרבות זעירים, לא התרחש בה עימות כולל. לדבריו, קסטיוס מצא אותה ריקה מאדם, שכן תושביה נמלטו להרים, אך מצא אותה מלאה ברכוש, שאותו הקצה לחייליו כשלל, ועל אף ש"התפעל מיופיה של העיר", שרף אותה.
בתקופת המשנה והתלמוד.
היישוב היהודי בכבול המשיך להתקיים גם לאחר החורבן, ובמקום ישבה בתקופת המשנה והתלמוד משמרת הכהנים שְׁכַנְיָה. היישוב נזכר רבות בכתבי חז"ל, ובין היתר יצא ממנו האמורא מהדור הראשון רבי זכאי דכבול. במדרש ובתלמוד נזכרת המסורת הבאה על חורבן זמני של היישוב בתקופת מרד בר כוכבא:
במדרש ויקרא רבה מובא מעשה שהתרחש בעיר: . מעשה נוסף מובא גם בתלמוד: , וכן בתוספתא: .
כמו כן נזכר בתלמוד בית הכנסת של העיר לעניין ההלכה בדבר אי תרגום מעשה ראובן ובלהה: .
בתקופת העות'מאנית.
ב-1515 חודש היישוב היהודי בכפר. על פי תעודות המס, ב-1533 5 משפחות מתוך 12 היו יהודיות. בשנים 1555–1556 מנו היהודים רוב משלמי המיסים בכפר, 15 משפחות מתוך 25. עם הרעת המצב הביטחוני והכלכלי במאה ה-17 נדלדלו היישובים בגליל ובהם גם היישוב כבול.
על פי המסורת מצויים בתחומה של כאבול קברו של מיכה הנביא, וכן קבריהם של מספר מחכמי ספרד, ובהם רבי אברהם אבן עזרא, רבי יהודה הלוי ורבי שלמה אבן גבירול.
במלחמת העצמאות.
לפי החלטת החלוקה, כאבול היה אמור להיכלל במדינה הערבית, אולם היישוב נכנע ללא קרב לכוחות צה"ל מעט לאחר סופו של מבצע דקל, במהלך מלחמת העצמאות.
אוכלוסייה.
לפי נתוני הלמ"ס, ממוצע הילודה ביישוב נכון לשנת 2020 הוא הנמוך ביותר במדינת ישראל, 1.56 ילדים למשפחה.
אתרים.
במערכת החינוך בכאבול ישנם שישה בתי ספר: ארבעה בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר על-יסודיים. בנוסף ישנם חמישה מסגדים ומוסדות ציבור אחרים.
לקריאה נוספת.
בני גשור, "הקרבות באזור מעאר-שעב במלחמת העצמאות", קתדרה 178, עמ' 150-127.
כאוכב אבו אל-היג'א
כאוכב אבו אל-היג'א (בערבית: كوكب أبو الهيجا) היא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל, 3 קילומטר צפונית מערבית לכפר מנדא. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1984.
בכאוכב אל-היג'א יש גן פסלים, הכולל פסל המסמל את אחוות שלוש הדתות, בו על שלושה עמודים נמצאים סמלי היהדות (מגן דוד), הנצרות (צלב) והאסלאם (סהר).
השם הרשמי של הפסל הוא "פסל שלושת הדקלים" והפסלת היא אורנה לוצקי.
היסטוריה.
כאוכב אבו אל-היג'א נוסד לאחר קרב חיטין או לאחר מסע הצלב ה-3 על ידי חיילים מצבאו של צלאח א-דין. הכפר נקרא על שם היישוב הקדום כוכב (כאואכב), בצירוף שמו של אחד מגיבורי צבאו של צלאח א-דין, המצביא הכורדי חוסן אלבוכרי, שכינויו היה אל-היג'א. הוא התמנה על ידי צלאח א-דין למושל המרחב בין עכו לשפרעם ונהרג בקרבות במסגרת מסע הצלב ה-3 (1189-1192). אבו אל-היג'א נקבר בשולי הכפר. תושביו של הכפר נמנו עם חמולת אל-היג'א, כלומר היו ממוצא כורדי.
היישוב הוקם על שטח הכפר היהודי "כוכבא" שמוזכר אצל יוסף בן מתתיהו. הערבים הוסיפו לו את השם אבו אל-היג'א על שמו של השייח' אבו אל היג'א שהיה מלוחמיו של צלאח א-דין וקבור במקום. היג'א בערבית זו התקפת פתע. הוא היה עורך פשיטות פתע ביחידות קטנות על צבא הצלבנים. קברו נחשב כמקום קדוש ובית תפילה. מסביב לקבר יש בית קברות של תושבי הכפר.
עם הקמת מועצה אזורית משגב בשנת 1982 סופח הכפר למועצת משגב, אך לאחר זמן קצר הוצא הכפר מהמועצה והוקמה בו מועצה מקומית.
כוכב יאיר צור יגאל
כּוֹכַב יָאִיר צוּר יִגְאָל היא מועצה מקומית במזרח השרון שבמחוז המרכז בישראל. המועצה המקומית הוקמה באוקטובר 2003 כאיחוד ליישובים "כוכב יאיר" ו"צור יגאל", שהוקמו בראשיתם כישובים נפרדים בתחום מועצה אזורית דרום השרון. המועצה שוכנת מדרום לצור יצחק, מצפון לאייל וקלקיליה וממזרח לטירה.
שכונות.
בשנת 1998 התקבלה ההחלטה לאחד את שני היישובים. באוקטובר 2002 חתם שר הפנים על החלטת האיחוד ובאוקטובר 2003 נכנס האיחוד לתוקף.
כוכב יאיר.
בסוף 1980 הקימה קבוצה של צעירי תנועת החרות (בראשותם של מיכאל איתן, יאיר ניב ואלי רייך), קבוצה של עולים מדרום אפריקה וקבוצה של עובדי משרד הביטחון את גרעין המייסדים של היישוב כוכב יאיר, שנקרא על שם אברהם שטרן (יאיר), מייסד הלח"י (שטרן ביידיש: כוכב). תקציב ההקמה אושר בשנת 1983. בראש האגודה עמד יאיר ניב (1980–1984), מיכאל איתן החליף אותו וכיהן בתפקיד עד ל-1990. בשנים הראשונות התגלו חילוקי דעות כספיים בין התושבים לאגודה, ופיתוח התשתיות ומבני הציבור התעכב. עם היבחרו של מיכאל איתן לכנסת בשנת 1986 מונה אלי רייך למנכ"ל האגודה לפיתוח כוכב יאיר ובמסגרת תפקידו פעל להכרת משרד הפנים ביישוב החדש כראשות מקומית. עם הכרזת משרד הפנים ב-1987 על כוכב יאיר כמועצה מקומית, נבחר אלי רייך בבחירות פנימיות לראש המועצה הממונה הראשון. בבחירות המוניציפליות הראשונות בכוכב יאיר נבחר דוד ראש לראשות המועצה.
גרעין המייסדים עלה על הקרקע בספטמבר 1981, מנה 15 משפחות שגרו במגורים זמניים ב"מצפה" ללא כל תשתית מוקדמת של חשמל או מים. לאחר שנתיים החלה בניית שלב א' של יישוב הקבע, וזו הושלמה ב-1986 וכללה 500 משפחות. שלבים נוספים של בנייה בוצעו במשך השנים הבאות. בשכונה מתגוררות כ-1,130 משפחות. עד שנת 1988 השתייך היישוב למועצה אזורית דרום השרון, ובין 1988 ל-2003 היה מועצה מקומית עצמאית.
רבים מבכירי מערכת הביטחון בישראל בחרו להתגורר בכוכב יאיר, ובהם אהוד ברק, שאול מופז, דני יתום, גדעון עזרא, מנחם עינן ועוזי דיין.
צור יגאל.
צור יגאל הוקם כיישוב עצמאי במסגרת פרויקט "שבעת הכוכבים".
שם היישוב בנוי מצירוף המילים "צור" שפרושו סוג של אבן, על סמך הנוף הסלעי המאפיין את המקום, ו"יגאל" על שמו של חבר הכנסת יגאל כהן.
מיום הקמתו ועד האיחוד עם כוכב יאיר, השתייך צור יגאל למועצה אזורית דרום השרון.
צור יגאל מונה כ-1,401 משפחות, מתוכן כ-400 משפחות דתיות. בצור יגאל יש יותר בתים מאשר בכוכב יאיר.
בשנת 2015, ועדת הגבולות של משרד הפנים החלה לדון בשינוי תחום השיפוט בין כוכב יאיר-צור יגאל לבין מועצה אזורית דרום השרון. ההצעה שעומדת על הפרק היא שהיישוב צור יצחק (שממוקם כקילומטר אחד מצפון לכוכב יאיר), מאופיין ברובו בבנייה רוויה ויש בו כ-1,400 דירות, ושייך למועצה אזורית דרום השרון, יועבר לתחום אחריותה של המועצה המקומית כוכב יאיר-צור יגאל. בדומה לאיחוד שנעשה בין היישובים מכבים-רעות לעיר מודיעין.
אוכלוסייה.
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
חינוך.
ביישוב פועלים ארבעה בתי ספר. בית ספר יסודי ממלכתי "קשת" ובית ספר יסודי ממלכתי דתי "דקל" נמצאים בכוכב יאיר. בית ספר יסודי ממלכתי "נוף צורים" נמצא בצור יגאל. חטיבת הביניים "רמון" ע"ש האסטרונאוט הישראלי אילן רמון, משרתת את תלמידי גיל החטיבה של היישוב כולו ונמצאת בכוכב יאיר. תלמידי התיכון ביישוב מופנים לעמי אסף, לבית חינוך ירקון או לתיכון אורט שפירא שנמצא בכפר סבא. בקיץ 2015, כפר סבא סירבו להמשיך ולקבל את תלמידי כוכב יאיר, ורוב התלמידים התפזרו בין בתי הספר עמי אסף, ירקונים ואורט שפירא. דבר זה גרם לשביתת תלמידים בתחילת שנת הלימודים התשע"ו, שדחתה את תחילת לימודיהם בחודש. התלמידים הדתיים עוברים בדרך כלל לרעננה או למכינה בכפר סבא, והבנות עוברות בדרך כלל לכפר סבא, רעננה או הרצליה.
ביישוב פועלות מספר תנועות נוער: שני שבטי תנועת הצופים - שבט צור מכוכב יאיר ושבט אפיק מצור יגאל, סניף של בני עקיבא, וסניף של תנועת "כנפיים של קרמבו" לילדים עם צרכים מיוחדים, הפועל בחטיבת הביניים "רמון".
שירותי דת.
בכוכב יאיר צור יגאל מספר בתי כנסת מתוכם שלשה בכוכב יאיר, "בית הכנסת המרכזי", בית הכנסת "בית אל" ובית כנסת ספרדי הנקרא "אהבת ישראל". ובצור יגאל שלושה בתי כנסת: אשכנזי, תימני וספרדי.
כרב היישוב כוכב יאיר צור יגאל מכהן הרב שמואל שפירא, ופועלת מועצה דתית המספקת שירותי כשרות, רישום נישואין, קבורה, מקוואות, הכנה לבר מצווה.
הרב שמואל שפירא מקיים גם מערכת שיעורים קבועים במהלך ימי השבוע בנושאים שונים לדתיים ולחילוניים.
בכוכב יאיר ובצור יגאל פועלים בנוסף שני בתי חב"ד בראשות הרב דב גרינברג באמצעותם מועברים שיעורי תורה, פעילות לילדים ונוער לקראת החגים ומועדי ישראל וערבי נשים.
כנרת (מושבה)