לאו אסאקי (ביפנית:江崎 玲於奈; נולד ב-12 במרץ 1925) הוא פיזיקאי יפני שזכה בפרס נובל לפיזיקה ב-1973 ביחד עם איוואר גיאוור ובריאן ג'וזפסון ב-1973, על תגליותיו הניסיוניות בתופעות המינהור הקוונטי. הוא ידוע בשל המצאתו את דיודת המינהור, הפועלת על עקרון המינהור הקוונטי. אסאקי עבד על המחקר שלו בחברת "טוקיו צושין קוגיו," שלימים הפכה חברת סוני. בעת עבודתו ב-IBM היה בין החלוצים בשימוש בסריג על מוליך למחצה.
ביוגרפיה.
אסאקי נולד באוסקה, ולמד פיזיקה באוניברסיטת טוקיו, שם קיבל את התואר שלו ב-1947 ואת הדוקטורט שלו ב-1959. ב-1960 הוא עבר לארצות הברית והצטרף למרכז המחקר על שם טי. ג'יי. ווטסון של IBM, שם החל לעבוד עם סריגי על מוליכים למחצה. זכה בפרס נובל ב-1973 על עבודתו בתחום מינהור אלקטרונים.
לאחר שובו ליפן שימש אסאקי נשיא מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת צוקובה והמכון הטכנולוגי בשיבאורה. הוא משמש נשיא מכללת יוקוהמה למדעי הרוקחות מאז 2006.
לאון אסאקי
צילום תמונות סטילס תת-מימי
אייסאקו סטו
אייסאקו סטו (ביפנית: 佐藤 榮作; 27 במרץ 1901 - 3 ביוני 1975) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-39 במספר. נבחר לראשונה ב-9 בנובמבר 1964, וסיים את כהונתו, לאחר שלוש קדנציות, ב-7 ביולי 1972. סטו היה ראש הממשלה היפני שכיהן במשך הזמן הארוך ביותר.
ראשית חייו.
סָטוֹ נולד במחוז ימאגוצ'י, ולמד משפט גרמני באוניברסיטת טוקיו. ב-1923 הוא עבר את בחינות השירות הציבורי, ובשנה שלאחר מכן החל לעבוד במשרד הרכבות היפני. הוא שימש מנהל משרד הרכבות של אוסקה מ-1944 עד 1946, וסגן שר התחבורה מ-1947 ועד 1948.
סטו נכנס לדיאט ב-1949 כנציג המפלגה הליברלית. הוא החל לטפס בסולם הדרגות וב-1951 עד 1952 שימש שר הדואר והתקשורת. לאחר מכן הפך למזכיר הקבינט לראש הממשלה שיגרו יושידה מינואר 1953 עד יולי 1954.
לאחר יסוד המפלגה הליברלית-דמוקרטית עקב מיזוג המפלגה הליברלית עם המפלגה הדמוקרטית, שימש סטו יושב ראש המפלגה מדצמבר 1957 עד יוני 1958, ולאחר מכן התמנה לשר האוצר בממשלותיהם של נובוסוקה קישי ושל האיאטו איקדה.
סטו שימש שר הסחר הבינלאומי והתעשייה מיולי 1961 עד יולי 1962, ולאחר מכן היה מנהל הסוכנות למדע ולטכנולוגיה, מנהל הסוכנות לפיתוח הוקאידו ושר האחראי לארגון אולימפיאדת טוקיו, שנערכה בטוקיו ב-1964.
ראש הממשלה.
לאחר שאיקדה התפטר מתפקידו בעקבות הידרדרות בבריאותו, מילא סטו את מקומו. ממשלתו צברה כוח ובשלהי שנות ה-60 הוא שלט בכל ממשלת יפן. כראש ממשלה נהנה סטו מפופולריות, הודות לכלכלה המשגשגת. עם זאת, מדיניות החוץ שלו, שאיזנה בין האינטרסים של ארצות הברית וסין, נחשבה חלשה. בשל תמיכתו של סטו בהסכם שיתוף הפעולה וההגנה בין יפן וארצות הברית ובמלחמת וייטנאם התעוררו ברחבי יפן הפגנות סטודנטים כנגד סטו, שהתרחבו לכדי הפגנות ענק, ובסופו של דבר אילצו את סטו לסגור את אוניברסיטת טוקיו לשנה אחת ב-1969.
לאחר שלוש כהונות כראש הממשלה, החליט סטו שלא לרוץ לכהונה רביעית. בבחירות הבאות זכה טקאו פוקודה במרבית הקולות של סיעתו של סטו, אך שר המסחר והתעשייה קקואיי טנאקה נבחר לראשות הממשלה.
יחסים עם סין וטייוואן.
סטו הביע תמיכה ברפובליקה הסינית. הוא אישר הלוואה בסך 150 מיליון דולר לטייוואן ב-1965, ואף ביקר במדינה שנתיים לאחר מכן. ב-1969 טען סטו שההגנה על טייוואן היא חיונית להגנת יפן, והביע התנגדות להצטרפות סין לאומות המאוחדות ב-1971 ולביקור ניקסון בסין שנה לאחר מכן.
נושא הגרעין.
סטו הגה את מדיניות שלושת הלַאווים ב-11 בדצמבר 1967, לפיה יפן לא תייצר, לא תכניס לתחומה ולא תביא לאזור נשק גרעיני. במהלך כהונתו ברשות הממשלה חתמה יפן על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, והדיאט אישר את עקרונות האמנה ב-1971.
עם זאת, על פי מסמכים סודיים מאותה תקופה שפרסמה ממשלת יפן ב-2008 עולה שסטו דווקא תמך בפעולה גרעינית של ארצות הברית כנגד סין, וכן הסכים להצבת נשק גרעיני באוקינאווה, לאחר שזאת תשוב לריבונות יפנית.
אוקינאווה.
בסוף מלחמת העולם השנייה הייתה אוקינאווה נתונה תחת כיבוש אמריקאי. בעת ביקורו בארצות הברית ב-1965, ביקש סטו מפורשות מהנשיא האמריקאי לינדון ג'ונסון להשיב את אוקינאווה ליפן, ובאוגוסט של אותה שנה היה לראש הממשלה היפני הראשון מאז המלחמה שביקר באי.
סטו חתם על עסקה עם ריצ'רד ניקסון ב-1969, לפיה תשיב ארצות הברית את הריבונות על אוקינאווה ליפן, לאחר שתפנה את הנשק הגרעיני שהוצב באי, אך עם זאת, שמרה ארצות הברית על מספר בסיסים באזור. הריבונות על אוקינאווה שבה ליפן ב-1972.
לאחר הפרישה.
סטו זכה בפרס נובל לשלום עם שון מקברייד ב-1974, והיה לאסייני הראשון לקבל פרס זה.
חייו הפרטיים.
סטו נישא להירוקו מצואוקה ב-1926, ולזוג היו שני ילדים, ריוטרו ושינג'י. סטו היה אחיו של ראש הממשלה היפני ה-56 נובוסוקה קישי.
אייסקו סטו
סת' גרין
סת' בנג'מין גרין (באנגלית: Seth Benjamin Green; נולד ב-8 בפברואר 1974) הוא שחקן, קומיקאי, מדבב, מפיק ותסריטאי טלוויזיה ובמאי קולנוע יהודי-אמריקאי. מוכר בין היתר בשל תפקידו כאוז בסדרה "באפי ציידת הערפדים", סקוט, בנו של ד"ר איוול, בסדרת סרטי "אוסטין פאוורס", כריס גריפין בסדרת האנימציה "איש משפחה", מיץ' מילר בסדרה "מופע שנות ה-70", ולאונרדו בסדרה "צבי הנינג'ה".
ביוגרפיה.
נולד בשם סת' בנג'מין גשל-גרין (Seth Benjamin Gesshel-Green) בפילדלפיה, פנסילבניה שבארצות הברית למשפחה יהודית. גרין החל לשחק בגיל שבע. בגיל עשר כבר החל לשחק בסרטים.
קריירה.
בשנת 2005 החל לדבב בסיטקום האנימציה "רובוט צ'יקן".
גרין שיחק בסדרה הקומית "הפמליה" של רשת HBO לצד עמנואל שריקי. בנוסף, התארח לפרק אחד בסדרה "גיבורים" ברשת NBC בתור מנהל חנות קומיקס.
בספטמבר 2013 עלתה הסדרה הקומית "אבאל'ה" ברשת Fox, בכיכובו של גרין אשר מגלם את אלי זקס. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2016 התארח בסדרה הקומית של MTV "מרי + ג'יין" בתפקיד של טובי.
ב-2019 כיכב, ביים וכתב את הסרט "Changeland", בו שיחקו גם ברקין מאייר, ברנדה סונג, מקולי קאלקין, ואשתו של גרין, קלייר גראנט.
חיים אישיים.
ב-2010 הוא נישא לשחקנית והדוגמנית קלייר גראנט.
ואדי אל-מאליח
ארי-אדם ממערת שטאדל
ארי-אדם ממערת שטאדל היא צלמית זואומורפית (בעלת צורת חיה) עשויה משנהב ממותה העתיקה ביותר שהתגלתה מעולם. תיארוך בעזרת בדיקות פחמן-14 שנעשו בשכבה שבה נמצאה הצלמית קבעו, שהיא בת 32,000 שנים. צלמית זאת מהווה את אחת העדויות הקדומות ביותר לאמנות וכנראה גם לדת אצל האדם.
הצלמית היא בעלת ראש של לביאה או אריה וגוף של אדם. גובה צלמית 29.6 סנטימטרים, רוחבה 5.6 סנטימטרים ועובייה 5.9 סנטימטרים. הצלמית משויכת לתרבות האוריניאקית מהתקופה הפלאוליתית העליונה. הצלמית גולפה בעזרת סכין העשויה מאבן צור. על גבי הזרוע השמאלית של הצלמית גולפו שבעה חריצים מקבילים. הצלמית היא חלק מאוסף המוזיאון השוכן בעיר אולם שבגרמניה.
היסטוריה.
שברי הצלמית התגלו בשנת 1939 במערת הולנשטיין-שטאדל השוכנת בהרי היורה של שוואביה במדינת באדן-וירטמברג שבדרום-מערב גרמניה. בגלל תחילת מלחמת העולם השנייה, נעזבו השברים ולא טופלו. בשנת 1969, 30 שנה לאחר מכן בעת הרכבת יותר מ-200 חלקים על ידי יואכים האן (Joachim Hahn), הוא גילה שמדובר בצלמית שהיא הכלאה של אדם ואריה המערות. בין השנים 1997–1998 נמצאו חלקים נוספים של הצלמית וראש הצלמית חובר לגוף. בתחילה סווגה הצלמית על ידי יואכים האן כאריה זכר, לאחר שנמצאו פיסות נוספות סווגה הצלמית על ידי אליזבט שמיד (Elisabeth Schmid) כנקבה. שתי הפרשנויות אינן מבוססות על ממצאים מדעיים. הקושי בסיווג בין זכר ונקבה נובע מהעובדה שאצל אריה המערות האירופי (Panthera leo spelea) אין את המאפיינים המייחדים את הזכר האריה האפריקאי מהנקבה.
הקושי בהבנה והפרשנות של הממצא נובעת מהעדר מקבילות באתרים ארכאולוגים אחרים. הצלמית חולקת קווי דמיון עם ציורי קיר של דמויות משולבות אדם-חיה שנמצאו על מערה בצרפת, אבל ציורי קיר אלה על פי תיארוכם, צעירים במספר אלפי שנים בהשוואה לצלמית זאת.
ממצא דומה של צלמית עם ראש ארי קטן יותר נמצא מאוחר יותר במערה אחרת באותו אזור בגרמניה. הממצא הנוסף נמצא ביחד עם צלמיות בדמויות של חיות ומספר חלילים. ממצאים אלה העלו את האפשרות שדמות האריה מילאה חלק חשוב במיתולוגיה של בני האדם שחיו באזור בתקופה הפלאוליתית העליונה.
הצלמית הוצגה לראשונה לציבור באפריל 2011.
ב-2017 הוכרזה המערה והצלמיות שהתגלו בה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, חלק מאתר המורשת מערות ואומנות עידן הקרח בהרי היורה השוואבים.
וילו שילדס
וילו שילדס (באנגלית: Willow Shields; נולדה ב-1 ביוני 2000) היא שחקנית אמריקאית, שהתפרסמה בזכות הופעותיה בסדרת הסרטים "משחקי הרעב" בתור פרימרוז אוורדין.
ביוגרפיה.
שילדס נולדה באלבקרקי שבניו מקסיקו.
בשנת 2009 קיבלה את תפקיד המשחקן הראשון שלה, בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "שומרת סוד" של רשת USA Network. בשנת 2012 שיחקה בעיבוד הקולנועי לספר "משחקי הרעב" בתפקיד פרים, אחותה הקטנה של גיבורת העלילה הנערה קטניס אוורדין (ג'ניפר לורנס). בשנת 2015 השתתפה שילדס בתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים" בעונתה ה-20, עם הרקדן מארק באלאס.
בשנת 2020 שיחקה בסדרת הדרמה והמסתורין "נאחזת בקרח" מבית היוצר של נטפליקס, בתור סרינה בייקר, אחותה הצעירה של קאט (קאיה סקודלריו).
הטיטניק
הטיטאניק
סידני ברנר