בחוקרו את המאובנים הבחין דארט מיד שממדי הגולגולת של הילד היו גדולים מדי כדי להיות של בבון או שימפנזה ושהם שייכים למין של אדם מוקדם.
דארט לא היה חלק מהממסד המדעי ומכיוון שהגולגולת התגלתה באפריקה ולא באירופה או אסיה, שנחשבו עד אז לערש האדם, ממצאיו לא נתקבלו בהתחלה ברצינות הראויה. ארתור קית' סבר שהגולגולת של ה"ילד מטאונג" שייכת לסוג של קוף ולא לאחד מאבות האדם הקדמון. לעומת זאת מחקריו של רוברט ברום שגילה הוכחות נוספות על קיומו של האוסטרופיתקוס אפריקנוס אישרו את התאוריה של דארט.
גם חוקר נוסף, וילפירד לה גרו קלארק תמך בה. בשנת 1947 כבר הודה ארתור קית' ש"דארק צדק ואני טעיתי".
המחזאי, התסריטאי וכתב המדע רוברט ארדרי עשה פרסום לתגלית במאמר שכתב במגזין "ד'ה ריפורטר" ושפורסם גם ב"סייאנס דייג'סט" ומאוחר יותר סיפר עליה בסדרת ארבעת הספרים שלו Nature of Man Series.
עם זאת כמה מדעותיו של דארט לא התקבלו - למשל תאוריית הקוף הרצחני. דעותיו הושפעו באופן ברור על ידי כמה ממוריו, במיוחד גפטון אליוט סמית'.
בתחום המדעי המוח.
דארט הציע את רעיון המקור האבולוציוני הדואלי של הנאוקורטקס. בזמן פעילותו המדעית באפריקה בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוא חקר את מבנה המוחות של בזוחילים. הוא הבחין אז נאוקורטקס פרימורדיאלי, המבנה העתיק ביותר היכול להיחשב ל"נאוקורטקס" אצל זוחל.
המשך הקריירה המדעית והאקדמית.
בשנת 1956 הוקם לכובו באוניברסיטת ויטווטרסראנד המכון לחקר האדם באפריקה. דארט ניהל את בית הספר לאנטומיה של אוניברסיטת ויטווטרסראנד עד שנת 1958. שיתף בו פעולה עם פיליפ טוביאס (2012-1925) שהמשיך את דרכו בחקר ערש האנושות ואתרים פלאואנתרופולוגיים אחרים. טוביאס היה יורשו כמנהל בית הספר לאנטומיה.
בגיל 73 חילק דארט את זמנו בין דרום אפריקה ולבין ה"מכונים למיצוי הפוטנציאל של האדם", ארגון שהוקם על ידי גלן דומן. למשך עשרים השנים הבאות היה מעורב דארט בשיתוף פעולה עם ארגון זה שטיפל בילדים נפגעי ראש. שאת מכיוון שבנו, גאלן דארט נפגע מבחינה מוטורית בלידתו בשנת 1941.
חייו הפרטיים.
ב-3 בספטמבר 1921 בוודס הול, פלמות' (Falmouth), מדינת מסצ'וסטס בארצות הברית, התחתן דארט בטקס קונגרגציונלי עם המדריכה לאנטומיה דורה טיירי (Tyree), אישה גרושה.
הם התגרשו בשנת 1934. בשנת 1936 ביוהנסבורג, דרום אפריקה, נשא דארט לאישה את מרג'ורי פרו (Frew), ספרנית ראשית באוניברסיטת ויטווטרסראנד.
מנישואים אלה נולדו לו בת, דיאנה אליזבת ובן, גאלן אלכסנדר.
פרסים ואותות הוקרה.
The Institute for the Study of Man in Africa was established in 1956 at Witwatersrand in his honor. of Natal (1956) and the Witwatersrand (1965). I
קישורים חיצוניים.
Philip Tobias - Raymond Dart in "Australian Dictionary of Biography", Volume 17, Melbourne University Press, 2007
אד-הוק
טיאנגונג 3
טיאנגונג 3 ("הארמון השמיימי"), היא תחנת החלל השלישית של סין, לאחר שהיו לה את טיאנגונג 1 ואת טיאנגונג 2, שהיו יותר תחנות ניסוי לקראת הקמת הנוכחית. טיאנגונג 3 עתידה לשרת לפחות כעשור, ומטרתה לבסס נוכחות סינית קבועה בחלל, ובפרט להוות תחנת ניסויים באסטרונומיה, מיקרו-כבידה וטכנולוגיות חלל.
היסטוריה.
המודול הראשון טיאנחה (מילולית: "הרמוניה שמיימית") שוגר ב-29 באפריל 2021.
במאי 2021 צפויה לעגון חללית אספקה בלתי-מאוישת מסוג טיאנז'ואו ("ספינה שמיימית") במודול טיאנחה, וביוני 2021 ישוגרו שלושה טייקונאוטים על סיפון חללית שנג'ואו ("מעבורת שמיימית") – ויעגנו במודול. במהלך 2021 וב-2022 מתוכננות שמונה משימות נוספות, האמורות להביא את יתר הרכיבים הנדרשים להרכבה מלאה של טיאנגונג 3.
מבנה.
מבנה התחנה יהיה עשוי משלושה מודולים זהים, וכן תהיה אפשרות לחבר לתחנה טלסקופ חלל.
שרגי גשטטנר
שרגא אליהו (שרגי) גשטטנר (באנגלית: Shragee Gestetner; ה'תשמ"ו, 1986 – י"ח באייר ה'תשפ"א, 30 באפריל 2021) היה זמר ומלחין חסידי, תושב מונסי. נספה באסון בהילולת רבי שמעון בר יוחאי בל"ג בעומר בהר מירון, בשנת 2021.
ביוגרפיה.
נולד במונטריאול שבקנדה, לחיים גשטטנר, חסיד סקווירא, ולשושנה, ילידת בני ברק, נכדתו של הרב שרגא סיני, מייסד ומנהל בית הספר "יסודי התורה" בתל אביב ומראשי החינוך העצמאי בארץ ישראל. התחנך במוסדות חסידיים במונטריאול ובארצות הברית.
קריירה מוזיקלית.
כנער היה חבר במקהלות חסידיות ועסק בהלחנה, אך לבקשת הוריו נמנע מלעסוק בתחום זה באופן מקצועי עד לנישואיו. נשא את בתו של מרדכי דירנפלד ממונסי. המשיך לעסוק בהלחנת שירים חסידיים, שבוצעו בידי זמרים חסידיים שונים. בין לחניו: "אל הכבוד", שהושר על ידי שרולי ורדיגר, ו"אנעים זמירות", של שלוימי דסקל.
בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 גילו אותו המפיק יוסי טיברג והמלחין יוסי גרין. הם לקחו אותו תחת חסותם והחליטו להפיק עבורו אלבום. בשנת 2012, אחרי שלוש שנות עבודה, יצא אלבום הבכורה – "שרגי", בהפקתו של טיברג, הכולל לחנים של גרין, פינקי ובר, וגשטטנר עצמו. את האלבום עיבדו יהושע פריד, וכן יובל סטופל ואלי לשינסקי. יחד עם האלבום יצא הקליפ של אחד משירי האלבום – "כרחם אב על בנים כן תרחם עלינו".
גרין המשיך לעבוד עם גשטטנר, ובשנת 2014 הוציא את האלבום "ווארעמקייט" (בעברית: "חמימות"), שהוא אחד מסדרת האלבומים "גוונים של גרין", הכוללים להיטים מלחניו של גרין.
בשנת 2017 השתתף באלבום "הכל לטובה", שהוא אחד מסדרת האלבומים "מונה", מלחניו של מונה רוזנבלום.
גשטטנר השתתף במספר אלבומי מוזיקה שהופקו בארצות הברית על ידי מפיקים שונים. השתתף בשני האלבומים "אמן ואמן", שנועדו לחזק את הנושא של עניית אמן וכללו לחנים של אייבי רוטנברג, בעיבודו של ישראל לאם.
גשטטנר הופיע באירועים שונים וכן בחתונות, בעיקר בארצות הברית ובקנדה. עם השנים החליט לנטוש את עולם המוזיקה לטובת לימוד תורה וחינוך ילדיו, ולפרנסתו עסק ביוזמות עסקיות שונות.
פטירתו והנצחתו.
באביב 2021 הגיע עם שני אחיו לביקור בישראל כדי להשתתף בל"ג בעומר בהילולת רבי שמעון בר יוחאי שנערכה ביום חמישי בלילה, והוא התעתד לשוב לקנדה ביום ראשון. הוא נספה באסון שהתרחש בהילולה, כאשר נמחץ למוות יחד עם עוד 44 חוגגים. הלווייתו נערכה למחרת בירושלים והוא הובא לקבורה בהר המנוחות. בעקבות הידיעה שהוא שוהה לבדו בישראל ובני משפחתו אינם משתתפים בהלוויה, באו מאות אנשים שלא הכירוהו לחלוק לו כבוד אחרון. בני משפחתו צפו בהלוויה באמצעות זום.
לאחר פטירתו התפרסם ביתר שאת שירו "כרחם אב", וכמה זמרים הוציאו קאברים לשיר, בהם אפשר למנות את שמחה ליינר ומקהלת זמירות, שמחה פרידמן, רפאל אוזן, זוכה הריאלטי "הקול הבא" וכן 700 מתנדבי הארגון איחוד הצלה. השיר נתפס כ"המנון" של אסון הר מירון.
במלאת שנה לפטירתו הופק קליפ מיוחד אודות המיזם "קבעתי" שהוקם לזכרו, משולב בסיפור חייו של גשטטנר שזנח את עולם המוזיקה והקפיד לקבוע עיתים לתורה ולסיים מסכתות רבות.
במלאת שנה לפטירתו, בל"ג בעומר תשפ"ב (ה-18 במאי 2022 ), הוציא יוסי גרין לזכרו את השיר "הבן יקיר לי שרגי אליהו", אותו הוא הלחין ואף ביצע לצידו של פנחס מסרנו - בנו של ידידו הקרוב של שרגי.
חיים אישיים.
הותיר אחריו אישה וחמישה ילדים.
פרם (מחוז)
טריאנגולציה (פסיכולוגיה)
בפסיכולוגיה, המונח טריאנגולציה (שילוש), מתייחס לטקטיקה מניפולטיבית, שבה אדם אחד לא מתקשר ישירות עם האדם השני, אלא משתמש באדם שלישי כדי להעביר מסרים לאדם השני, ובכך ליצור משולש. טריאנגולציה מתייחסת גם לסוג של פיצול, שבו אדם אחד עושה מניפולציה על מערכת היחסים שבין שני אנשים אחרים, באמצעות שליטה בתקשורת ביניהם. טריאנגולציה באה לידי ביטוי גם במניפולציה המכונה הפרד ומשול או בביטוי העממי "שניים רבים, השלישי לוקח".
התפתחות הילד.
בתחום הפסיכולוגיה, טריאנגולציות מהוות צעדים הכרחיים בהתפתחות של הילד, כאשר מערכת יחסים דו-צדדית, נפתחת באמצעות שילוב צד שלישי, לצורת יחסים חדשה. בשלב זה, הילד מפתח יכולות נפשיות חדשות. רעיון זה הוצג בשנת 1971 על ידי הפסיכיאטר השווייצרי, ד"ר ארנסט אבלין (Dr. Ernst L. Abelin), כדי לתאר את המעברים בתורת יחסי האובייקט הפסיכואנליטית, וביחסי הורים וילדים בגיל 18 חודשים, כ"טריאנגולציה מוקדמת". ד"ר ארנסט אבלין מציג את האם כמטפלת הראשונית והעיקרית, הנמצאת במערכת יחסים כמעט סימביוטית עם הילד, כאשר האב הוא זה ש"מפתה" את הילד לצאת לעולם, ולפיכך האב מהווה צד שלישי בקשר שבין האם לילד. מאוחר יותר פיתח אבלין 'מודל שילוש-מארגן" (organizer-and triangulation-model), ובו ניסה לבסס את ההתפתחות הנפשית של האדם לאורך חייו באמצעות שלבים שונים של טריאנגולציות.
הפסיכואנליטיקאי הגרמני הנס לאוולד פרסם בעיתון, בשנת 1951, מספר עבודות פסיכואנליטיקאיות קודמות בתחום ההתנהגות והדינמיקה הפרה-אדיפלית, ובמאמר משנת 1978, כתבה הפסיכואנליטיקאית של הילד ד"ר סלמה קרמר (Selma Kramer), שהנס לאוולד תיאר את תפקיד האב כתמיכה חיובית לילד בשלב הפרה-אדיפלי, כנגד איום "ההיבלעות מחדש" על ידי האם, ומוביל את הילד בשלב הפרה-אדיפלי להזדהות מוקדמת עם האב, כזו שמתרחשת לפני ההזדהות של התסביך האדיפלי הקלאסי. רעיון זה קשור גם לעבודתה של הפסיכואנליטיקאית מרגרט מאהלר על תהליך הספרציה-אינדיבידואציה.
נרקיסיזם.