מוקד רעידת האדמה נמצא בסמוך להעתק הסטה אופקי שמאלי הנקרא "העתק אנריקילו-פלנטין גרדן" (Enriquillo-Plantain Garden fault zone), העתק הנמשך במקביל לשוליים הדרומיים של האי היספניולה. רעידת האדמה התרחשה בצדו הצפוני של ההעתק – במקום בו הלוח הקריבי מתרומם מזרחה כ-20 מילימטרים בשנה ביחס ללוח אמריקה הצפונית. מניתוח הנתונים הסייסמולוגיים עולה השערה כי הגורם לרעש הוא קרע באורך של כ-65 ק"מ שנוצר לאורך ההעתק, אשר צבר מתח רב במשך 250 השנים האחרונות בהן לא היה פעיל. מתח מתמשך כזה יכול להתפרק באמצעות סדרה של רעידות אדמה בעוצמה בינונית ונמוכה או רעידת אדמה בעוצמה גבוהה, כפי שקרה במקרה זה.
נזקי רעידת האדמה.
נפגעים.
רעידת האדמה פגעה באזורים המאוכלסים ביותר בהאיטי. ההערכות על מספר ההרוגים כתוצאה מרעידת האדמה עלו בתוך שישה ימים מכ-45,000 ל-200,000, וכחודש לאחר רעידת האדמה הודיעה ממשלת האיטי שמספר ההרוגים הוא 230,000 ואף יותר. יותר משנה לאחר מכן נטען שהערכות אלה מופרזות, ושברעידת האדמה נהרגו בין 46,000 ל-85,000 אנשים.
יום לאחר רעידת האדמה העריך הצלב האדום שכ-3 מיליון אנשים הושפעו מרעידת האדמה. על פי הערכות שונות, כ-250,000 בני אדם נפצעו וכמיליון בני אדם נותרו מחוסרי בית.
בין ההרוגים היו גם כמה אנשי ציבור, בהם שר המשפטים של האיטי, פול דֶני, מנהיג האופוזיציה מישל "מישה" גאיאר, הארכיבישוף של פורט-או-פרינס, ז'וזף סרז' מיו, והמסייעת ההומניטרית זילדה ארנס, שהייתה מועמדת לפרס נובל.
ב-23 בינואר, 10 ימים לאחר רעידת האדמה, הודיעה ממשלת האיטי על הפסקת הפעולות לאיתור ניצולים. במהלך החיפושים חולצו מההריסות 132 בני אדם.
נזק לתשתיות.
מרבית המבנים בבירה פורט-או-פרנס קרסו בעקבות הרעש, בהם ארמון הנשיאות ומבנים ממשלתיים וציבוריים רבים. תשתיות חשמל ותקשורת נפגעו גם הן בצורה קשה.
רעידת האדמה העזה שפגעה בהאיטי גרמה לנזק קשה בתשתיות הנחוצות בטיפול באסון ובפצועים. בין התשתיות הללו ניתן למנות את כל בתי החולים בפורט או פרינס, ובתי חולים רבים מחוץ לבירה, שקרסו בצורה חלקית או מלאה. מזכ"ל האו"ם באן קי מון העריך שכמחצית מן הבניינים באזורים שנפגעו מרעידת האדמה, נפגעו בצורה כלשהי.
נזק רב נגרם גם למגדל הפיקוח של נמל התעופה בפורט או פרינס, אחד משני שדות התעופה היחידים של האיטי.
הכביש הראשי שחיבר את פורט או פרינס עם העיר הסמוכה לה מדרום, ז'אקמל, נחסם ונשאר כך במשך עשרה ימים, מה שהקשה על שליחת סיוע לעיר הדרומית.
נזק רב נגרם גם למערכות התקשורת במדינה. מערכת התקשורת הציבורית הייתה ללא זמינה, ונגרם נזק לספקית התקשורת הסלולרית הגדולה במדינה, דיג'יסל. המערכת חזרה לפעול ב-14 בינואר, אך בעקבות עומס רב, רוב השיחות לא פעלו.
נזק למבני השלטון.
ארמון הנשיאות ובנייני משרדי האוצר, העבודה הציבורית, התקשורת והתרבות, הפרלמנט ובניינים ציבוריים רבים נפגעו כתוצאה מרעידת האדמה. הכלא האזרחי שבפורט או פרינס גם כן נהרס, מה שאפשר לכ-4,000 אסירים לברוח, ונכון ל-19 בינואר 2010, רק כ-12 מהם נתפסו.
רוב מבני עיריית פורט או פרנס נהרסו בצורה קשה, כולל בניין העירייה, שתואר על ידי הוושינגטון פוסט כ"שלד של בטון וסטוקו קעור בצורה גרוטסטית לצד שמאל" (תרגום חופשי). עקב קריסת מבני העירייה, עובדיה, כולל ראש העיר ז'אן-איב ז'אסון, נותרו ללא בניינים בהם הם יוכלו לבצע את עבודתם ולתאם את פעולות הסיוע.
מפקדת האו"ם ומשרדי הבנק העולמי בפורט או פרנס נהרסו, וכך גם הבניינים שאכלסו את הבנק סיטיבנק.
הערות שוליים.
[[קטגוריה:רעידות אדמה ב-2010]]
[[קטגוריה:אסונות ב-2010]]
[[קטגוריה:האיטי: רעידות אדמה]]
תריסנית (צמח)
תְּרִיסָנִית (שם מדעי: "Clypeola") הוא סוג במשפחת המצליבים, הכולל 54 מיני עשבים חד-שנתיים נמוכים. תפוצת הסוג באזורי הצומח הים-תיכוני, האירנו-טורני והסהרו-ערבי. בארץ ישראל גדלים בר שלושה מינים.
תיאור מורפולוגי.
עם סוג זה נמנים עשבים חד-שנתיים נמוכים, הצומחים בצורה זקופה, המתחלקים מבסיסם לגבעולים דקים. הצמחים מכוסי שיערות כוכבניות, שמקנים לצמח מראה מאפיר. עלי הצמח מזכירים בצורתם סרגל או מרית, והם תמימים (אינם משוננים בשפתם). פרח התריסנית קטן, כאורך עלי הגביע או מעט גדול מהם, וצבעו צהבהב. הפרח אופייני למשפחה. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול.
פרי התריסנית הוא מטיפוס תרמיל, קטן, אינו נפתח עם ההבשלה, וצורתו עגולה. הפרי מכיל זרע בודד, ומשתלשל כלפי מטה בצורה אופיינית.
מקור השם.
מקור שמו המדעי "Clypeola", בשם "Clypeatus" שמציין סוג של מגן שהיה בשימוש הצבא הרומי. מגן ה-Clypeatus בעל צורה עגולה, להבדיל ממגן הסקוטום שהוא בעל צורה מלבנית יותר. שם זה מרמז על צורתו העגולה של פרי הצמח.
הודות לכך שמקור השמות המדעיים לצמחים הוא לרוב בשפה הלטינית, קיימים שמות רבים לצמחים שמקורם באמצעי לחימה בעת העתיקה (לדוגמה: סייפן, מרצע ועוד).
יזהר אשדות (אלבום, 1992)
יזהר אשדות הוא אלבום הסולו הראשון של הזמר יזהר אשדות. האלבום כולל את הלהיטים "הלילות שלנו", "איש השוקולד", "מה תאמרי", "מלך שלך", "דמעות של זעם ומילים" ו"נועה של הים".
האלבום מכר 20,000 עותקים והגיע למעמד זהב.
AutoRun
AutoRun, או הפעלה אוטומטית, היא תכונה במערכות ההפעלה Windows של מיקרוסופט, המאפשרת להפעיל באופן אוטומטי קבצים מדיסק כגון כונן תקליטורים או כונן אחסון נייד. תכונה זו הופיעה לראשונה ב-windows 95. בעת הכנסת תקליטור לכונן או לחיצה כפולה על סמל הכונן מחפשת המערכת בספרייה הראשית קובץ טקסט הנקרא Autorun.inf ומבצעת את ההוראות הכתובות בו.
תוכנות זדוניות רבות מנצלות אפשרות זו כדי להריץ את עצמן ללא ידיעת המשתמש, ולהתפשט דרך התקני אחסון ניידים שונים.
הרצה אוטומטית
זיגמונד טורקאוו
זיגמונט טורקאוו
שניידר CA1
שניידר CA1 (בצרפתית Char Schneider CA1) היה הטנק הצרפתי הראשון, שהוצג ב-1916, בעת מלחמת העולם הראשונה.
רקע.
הטנק תוכנן במגמה לאפשר לכוח מסתער לפרוץ את מכשולי גדרות התיל של שטח ההפקר שהפריד בין עמדות הביצורים של מלחמת החפירות במלחמת העולם הראשונה. בהגדרה היה על הכלי להיות בעל כושר עבירות, כך שיוכל לעבור מכתשים שנפערו בשטח בשל פגזי הארטילריה מבלי להתהפך, יוכל לעבור שוחות וידרוס מכשולי תיל; יהיה בעל כוח אש עצמאי כך שיוכל להתגונן ויהיה בעל שריון שיגן על צוותו מירי נשק קל של האויב. מטרת הכלי הייתה לפרוץ דרך לחיל רגלים שיבוא בעקבותיו.
ב-16 ביוני 1915 הציג מהנדס חברת שניידר, אז'ן ברילה (Eugène Brillié), אבטיפוס של הטנק לנשיא צרפת, ריימון פואנקרה. הטנק השתמש במנגנון זחלי (מזקו"ם) אשר התבסס על מנגנון הנעה של טרקטור ופותח יחד עם חברת סן שאמון (Saint Chamond). בהמשך פיתחה האחרונה טנק משלה בשם זה.
תיאור הכלי.
הטנק תוכנן לצוות של נהג וחמישה אנשי צוות. חימושו העיקרי היה תותח 75 מ"מ והוא צויד בשני מקלעי הוצ'קיס 8 מ"מ, משני צדדיו, שהותקנו בתוך מיגון אופייני בצורת חצי-כדור. בקדמתו הותקן ברזל-זווית להרס גדרות-תיל.
פעילות מבצעית.
בספטמבר 1916 סופקו הטנקים הראשונים והטנק הופיע לראשונה בשדה הקרב ב-16 באפריל 1917 בקרב השני על האיזן. ביצועיו בשדה הקרב היו עלובים. מיגון הטנק היה דק מדי ולא הגן על צוותו, שסבל גם מאוורור לקוי. גם טווח הראיה מן הכלי היה מוגבל. למרות שנערכו מספר שינויים הטנק נזנח עד מהרה לטובת הרנו FT-17.
ואט, מלך סאסקס
ואט (באנגלית: Watt) היה מלך ממלכת סאסקס בשלהי המאה השביעית ובראשית המאה השמינית. ככל הנראה ואט מלך לצד נות'הלם וכן לצד ברייני וייתכן שכל אחד מהם היה חבר במועצת זקנים (אלדרמן), והם שלטו יחדיו בממלכה.
מלכותו.
פרטים מועטים ידועים אודות מלכותו של ואט, והוא מוזכר בשני צווים מלכותיים. ואט חתום כעד על צו מלכותי שהוציא נות'הלם בשנת 692. בצו זה נושא ואט את התואר "המלך ואט" ("Wattus rex"). צו נוסף עליו חתום ואד כעד הוא צו משנת 705 לערך (המועד המדויק של הוצאת הצו אינו ידוע). בצו מאוחר זה, אשר הוצא על ידי ברייני, הוא נושא את אותו התואר. על צו מאוחר זה חתום גם נות'להם, המכונה בצו "המלך נונה" ("Nunna rex").
צו שלישי עליו הוא חתום (בתעתיק "Uuattus rex" - "אוואטוס המלך") מתוארך לשנת 775, וכיום סבורים כי צו זה מזויף, או כי מדובר בטעות והצו הוצא למעשה בין השנים 705–717.
חופניים
חָפְנַיִם (שם מדעי: "Thlaspi"), סוג במשפחת המצליבים, שכולל עשבים קטני מידות שפריחתם לבנה. בסוג כ- 75 מינים, בארץ ישראל גדלים בר שלושה מינים.
נפוץ באזורים ממוזגים בחצי הכדור הצפוני- דהיינו ביבשות אסיה, אירופה ומיעוט מהמינים גדל באופן טבעי באמריקה. בייחוד, נפוצים מיני הסוג באזור האירנו-טורני, ובדרום ומרכז אירופה. מינים אחדים בסוג הרחיבו את תפוצתם בעקבות האדם, כדוגמת המין "חופניים נדירים" ("Thlaspi arvense"), ומהווים עשבים שוטים באזורים ממוזגים בעולם.
חוקר הטבע והפיזיקאי הגרמני בהרנרד מאייר (1767-1836), הרבה לחקור את הסיסטמטיקה של הסוג, והפריד אותו ל-12 סוגים שונים, כדוגמת Microthlaspi, ו- Noccaea. מחקרים השוואתיים שנעשו לאחר מכן לא קיבלו חלוקה זו, וכיום הסוג חפניים נחשב ליחידה סיסטמטית אחת.
תיאור מורפולוגי.
מיני סוג זה הם עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים. הצמחים קירחים ובכך נבדלים מסוגים דומים כדוגמת אליסון ותריסנית. עלי הצמח התחתונים ערוכים לרוב בשושנת עלים והם מחולקים לטרף ופטוטרת, זאת לעומת העלים הבוגרים שהם יושבים או חובקים את הגבעול.