ברני סטינסון הוא אחת מחמש הדמויות הראשיות של איך פגשתי את אמא. הוא איש עסקים מניפולטיבי ומנוסה יתר בשנות השלושים לחייו. במשך כל העונות הראשונות, ברני הוא רודף נשים, ותואר כ"סוציופת מתפקד" על ידי חברו הטוב טד מוסבי (ג'וש רדנור). לברני יש שפע של אסטרטגיות וכללים שנועדו לעזור לו לפגוש נשים, לשכב איתן ולזרוק אותן. במשך כמה עונות של הסדרה, ארבע מהדמויות הראשיות הן זוגות. זה משאיר את ברני כדמות הרווקה היחידה, ולדברי האריס, ברני "מתמרמר" כי הדמויות האחרות הן יותר ביחד. בהמשך, בעונה 5, הוא יוצא עם רובין. בסופו של דבר הם נפרדים זמן לא רב אחרי, ברגע ששניהם מבינים שהם מאמללים זה את זה.
אף על פי ש-The Early Show מתארת אותו כ"חסר מוסר לחלוטין", ברני חי לפי "קוד האח", קוד האתיקה שלו. למרות אופיו המפוקפק, לדברי היוצר קרייג תומאס, ברני הוא "דמות די שברירית שממש חוששת להיות לבד. הוא רק רוצה שאנשים יאהבו אותו, להיות חשוב לאנשים ושיהיו לו תלמידים שעוקבים אחר המילה שלו." עם זאת, הוא הציג צד רך וחביב יותר מספר פעמים, למשל כשמנע ממרשל מלשכב עם נשים אחרות כאשר הוא ולילי נפרדים, ולשכנע את לילי לחזור למרשל.
העונה האחרונה מתרכזת סביב חתונתם של ברני ורובין. לאחר חששות מסוימים משני הצדדים, הם מתחתנים לאחר שהוא נשבע להיות כן איתה תמיד. בסוף הסדרה מתגלה כי שלוש שנים לאחר חתונתם הם מתגרשים מכיוון שלוח הנסיעות העמוס של רובין מונע מהם לבלות זמן משותף. ברני חוזר לאורח חיים של סקס חסר משמעות עם נשים מרובות במשך כמה שנים אחר כך, עד שהוא מכניס מישהי להריון. הוא שונא את הרעיון להיות אבא עד ליום שבו נולדת בתו - ילדה בשם אלי. הוא מתאהב בה ממבט ראשון והופך לאב מסור ומתרחק מאורח חייו הקודם לתמיד.
ביוגרפיה.
ילדות ומשפחה.
בפרק "גן חיות או שקר" בסדרה, מסופר כי בארני נולד 7 שנים לאחר שהאדם הראשון נחת על הירח, כלומר בשנת 1976. הוא גדל בסטטן איילנד בבית אימו, לורטה, שהייתה פרוצה.
לברני יש שלושה אחים למחצה:
עד 2005.
בפרק "ערב משחקים" מתגלה כי חברתו הראשונה של בארני הייתה שאנון. הם התכוונו לצאת ביחד לחיל השלום, אבל בדיוק לפני יציאתם היא עזבה אותו לטובת בחור עשיר ומצליח בשם גרג (האחראי עליו בבנק גוליית). בעקבות כך, בארני היה שבור ואיבד את בתוליו לרונדה פרנץ' – טורפת הגברים. בארני שינה את אופיו: הוא לבש חליפה, הסתפר והתחיל להאמין באורח חיים שונה וכן, גיבש את המשפט המפורסם שלו – "Suit Up" ("לבש חליפה") כדי שיוכל לנקום בבוס שלו. בארני מכור להימורים.
קריירה.
עד לעונה התשיעית והאחרונה בפרק ה-15 של הסדרה התפקיד של ברני בחברה בה הוא עובד אינו ברור, ובכל פעם שמישהו שואל אותו מה תפקידו, הוא משיב: "Please..." (בתרגום חופשי: נו באמת). בעונה התשיעית בפרק 15 מסתבר שתשובתו היא ראשי תיבות של התפקיד שלו, שהוא: ספק זיכוי מאשמה משפטית וחותם על הכול. במסגרת התפקיד הוא צריך לחתום על מסמכים מפוקפקים ולספוג את האשמה הפלילית במקרה שרשויות החוק יחקרו את הנעשה בחברה. בסופו של דבר מתברר שבארני משתף פעולה עם ה-FBI כדי לנקום בגרג שגנב לו את החברה. נאמר שהחברה בה בארני עובד היא המייצרת הגדולה ביותר של החומר הפלומתי הצהוב שמכסה כדורי טניס. טד העתידי מגלה שהרווחים האמיתיים של החברה מגיעים ממקורות אחרים, כמו כריתת עצים, קידוח נפט, חוות טבק ובניית טילים, כמו גם מעשיית מעשים מפוקפקים אחרים, כגון שיתוף פעולה עם צפון קוריאה, הרעלת מי השתייה בליסבון וערעור המשטר בבורמה.
בעונה הרביעית החברה של בארני השתלטה על הבנק הלאומי גוליית (Goliath National Bank), אבל בארני המשיך לעבוד באותו משרד שעבד מהעונה הראשונה.
בארני מתפרנס היטב מהמקצוע שלו – הוא העשיר מבין חמשת החברים. יש לו דירה מיוחדת ביותר בעלת מכשירים יקרים רבים, כמו טלוויזיית 300 אינץ' מיפן, הולוגרמה של הראש המעופף של אבא של סופרמן וחייל בגודל מציאותי מסדרת הסרטים "מלחמת הכוכבים". הדירה שלו מכילה אביזרים רבים שאסף במהלך השנים המשרתים את מטרותיו, כמו מיטה על מסילה שנוסעת ונעלמת עם הבחורה שעליה כאשר בארני רוצה "להיפטר" ממנה, מתג שמפיל אותך מתוך המטבח אל פחי האשפה מחוץ לביתו, או למשל מסך בחלון של הדירה שהוא יכול לבחור איזה נוף יוקרן עליו (למשל, הנוף של פריז).
לבוש.
לאחר שחברתו הראשונה בגדה בו עם גבר עשיר, בארני לבוש כל הזמן בחליפה: בעת יציאה לבר, בעבודה, בבית, אפילו כאשר הוא ישן הוא לבוש בחליפת פיג'מה מיוחדת.רק בלוויות הוא לובש בגדים רגילים. הוא מחשיב את הלבוש בחליפות כחלק חשוב ביותר באופי שלו ומנסה לשכנע אחרים ללבוש חליפות. מכאן המשפט המפורסם שלו "Suit Up!" (לבש חליפה!). לבארני חייט אישי שמתאים לו את החליפות. בפרק 100 של הסדרה (עונה 5 פרק 12), בארני יוצא עם ברמנית שמתגלת כשונאת אנשים שלבושים בחליפות. לבארני יש דילמה קשה: החליפות או "הפרחות". על כן בסוף הפרק בארני שר שיר הנקרא "Nothing Suits Me Like A Suit" (אין שום דבר שמתאים לי כמו חליפה).
חוקים.
בארני המציא מגוון רחב של חוקים (חלקם אבסורדים או מוזרים) במגוון נושאים, בעיקר בתחום מערכות היחסים, כדוגמה:
ועוד עשרות חוקים הקשורים לעולם הדייטינג, לחברות בין גברים, ושאר השקפות עולם. הוא טבע את מושג אפקט המעודדת.
מערכות יחסים.
בתחילת הסדרה, מאופיין בארני בכך שאינו דוגל במערכות היחסים ואף סולד ומתרחק מהן.
בארני מפתה בחורות בעזרת דרכים יצירתיות שהוא המציא, כל הדרכים שלו מופיעות בספר המהלכים ("The Playbook"). הוא מבלה עם הבחורות סטוץ של לילה אחד וביום המחרת עוזב אותן, או גורם להן לעזוב אותו. הוא מתנגד בכל תוקף למוסד הנישואים ומעריץ את חיי הרווקות: פאבים, מסיבות, מועדוני חשפנות וכו'.
בהמשך הסדרה, משנה בארני את דעתו בנוגע להתרחקות ממערכות יחסים. החל מהעונה הרביעית, מכיר בארני ברגשותיו כלפי רובין והם מבלים זמן רב יחד כזוג, אך נפרדים בסופו של דבר. בסיום העונה השביעית רואים את העתיד ומתגלה שבארני יתחתן עם רובין, זאת כאשר בהווה הוא בכלל מציע נישואים לקווין אשר עוסקת בחשפנות, אך לבסוף העסק משתבש והם נפרדים.
בעונה השמינית ברני יוצא עם פטריס (חברה מהעבודה של רובין) ורוצה להציע לה נישואים.
במהלך העונה השמינית הקשר של בארני ורובין לא ברור, אך בפרק 12 בעונה זו הוא מציע לרובין נישואים במהלך מספר המהלכים (the playbook) שהמציא, מהלך שנקרא "הרובין" – מהלך מתוחכם ומסובך; רובין מסכימה והזוג מתארס.
בעונה התשיעית רוב העלילה סובבת סביב החתונה של השניים, אך בסוף העונה והסדרה הם מתגרשים. בנוסף מתגלה בעונה זו שיש לבארני ילדה לאחר שניסה להשיג "חודש מושלם" (לקיים יחסי מין כל יום במשך חודש) דבר אשר גורם לו להפוך לאבא אחראי יותר ולנטוש את חיי הרווקות.
אלטו פרו
בוריס קרסני
בוריס קרסני (נולד ב-1948) הוא לוביסט ישראלי והבעלים של חברת "פוליסי".
קורות חייו.
קרסני נולד בלנינגרד שבברית המועצות ועלה לישראל במאי 1972. הוא התגורר בשכונת גילה בירושלים ועבד כדובר במשרד הקליטה, כמשווק של ספרים, כשליח של משרד הקליטה בחו"ל ובעבודות נוספות.
בשנת 1980 החל לעבוד כעוזר אישי של עוזי ברעם שהיה אז מזכיר מחוז ירושלים של מפלגת העבודה. בהמשך שימש מזכיר סניף ירושלים של המפלגה ושימש מזכיר האגודה לחינוך תנועתי על שם גולדה מאיר.
בעבר נחשב קרסני מקורב לראשי מפלגת העבודה כמו שמעון פרס, יוסי ביילין, אפרים סנה, אברהם בורג ועמיר פרץ.
ב-1988 הקים קרסני את חברת פוליסי יחד עם מנחם "ממי" גולן ומשה תאומים, אך אלו נפרדו ממנו כעבור מספר חודשים. בתחילה פעלה פוליסי כחברה לייעוץ פוליטי, וב-1991 החלה לפעול בתחום השדלנות אחרי שחברת הסיגריות "פיליפ מוריס" ביקשה מקרסני לפעול למניעת הגבלות על פרסום סיגריות מחו"ל וכדי שיקטין את המיסים על סיגריות מיובאות.
בהמשך הביאו תהליכי ההפרטה והרגולציה שליוותה אותם להגברת החיכוך בין המגזר העסקי לממשלה ולגידול חד בהיקף הפעילויות של הלוביסטים.
קרסני מזוהה אצל רבים עם החיבור בין הון לשלטון. בשנת 1991 ייצג את חברת שופרסל במאבקה נגד חוק סימון המחירים, וספג על כך ביקורת ציבורית רבה. בשנים האחרונות פועל קרסני למניעת תחרותיות במערכת הבנקאית כשליח של בנק הפועלים ואיגוד הבנקים בישראל, מייצג את מונופול המלט נשר בשמירה על מעמדו, את מפעלי ים המלח במטרה להאריך את הזיכיון שלהם ועוד. ייצג את חברת בטר פלייס על מנת ליצור תקן בלעדי לטעינת הרכב החשמלי שלה.
קרסני פעל בתשלום עבור מפלגת העבודה במערכות הבחירות של שנות ה-90 ובין מערכות הבחירות פעל בקרב חברי המפלגה להצביע בעד אינטרסים של חברות עסקיות ששכרו את שירותיו.
ב-2018 מונה לקונסול כבוד של סרביה.
ב-2021, סגר את פעילות קשרי הממשל והשתדלנות של חברת פוליסי.
קרסני נשוי לברברה, עולה מגרמניה שהכיר בעת לימודיהם באולפן עברית.
מארי לינסטר
אריצ'ולה
יורי פאייר
יורי פיודורוביץ' פָאיֶיר (ברוסית: Юрий Фёдорович Файер; 17 בינואר 1890 – 3 באוגוסט 1971) היה מנצח יהודי סובייטי, שנודע בעיקר בשדה הבלט. כיהן כמנצח הבלט הראשי של תיאטרון בולשוי מ-1923 עד 1963.
פאייר ניצח על מגוון רחב של יצירות, מן הרפרטואר הקלאסי (במהלך הקריירה שלו ניצח על יותר מ-400 ביצועים של "אגם הברבורים" לצ'ייקובסקי לבדו) ועד בלטים חדשים מאת מלחינים כגון שוסטקוביץ' ופרוקופייב (ששניים מהבלטים שלו היו בין הפרמיירות העולמיות של פאייר).
הוכתר בתואר "האמן העממי של ברית המועצות" (1951) וזכה ארבע פעמים בפרס סטלין (1941, 1946, 1947 ו-1950).
ביוגרפיה.