מייק מתחיל להיות נואש ומשתמש במחשב הנייד שלו ליצור קשר עם אשתו הפרודה לילי באמצעות שיחת וידאו אבל השיחה מסתיימת במפתיע כאשר יש קצר חשמלי במחשב הנייד שלו. מייק מנסה להזעיק עזרה שוב ומטפס לתוך פתחי האוורור, אך הוא נרדף בחזרה לחדר על ידי דמות דמוית גופה. טמפרטורת החדר יורדת מתחת לאפס, כאשר המחשב הנייד פתאום מתחיל לעבוד שוב, ולילי אומרת לו שהמשטרה נכנסה ל-1408, אבל החדר ריק. כפיל של מייק מופיע בחלון צ'אט חדש ומשכנע את לילי לבוא למלון בעצמה, ואז קורץ למייק. החדר מתנועע באלימות ומייק, בזעם, שובר תמונה של ספינה בסערה ופתאום החדר מוצף.
מייק עולה לחוף, ואחרי שחזר לחיים נורמליים ומתאחד עם לילי, הוא מניח שזה היה רק חלום. לילי מאמינה לסיפור שלו על החוויה שלו ומשכנעת אותו לכתוב ספר על זה. עם זאת, בעת ביקור בדואר כדי לשלוח את כתב היד למוציא לאור שלו, הוא מזהה צוות בנייה כצוות המלון של "החלום" שלו. העובדים הורסים את קירות החדר, ומייק מגלה שהוא לכוד עדיין ב-1408, עם הקירות שכעת הם שרופים ושבורים. חיזיון של קייטי מתגלה למייק, ואחרי אי רצון, הוא מחבק אותה עם דמעות בעיניים, לפני שהיא מתפוררת לאבק. מייק שומע את שעון הרדיו מתחיל לנגן ומחפש את זה, וכאשר הספירה לאחור מסתיימת, פתאום החדר משוחזר לרגיל, ושעון הרדיו מאפס את עצמו ל-60:00.
הטלפון מצלצל, וקול נשי של מרכזיה של המלון מודיעה לו כי הוא יכול לחיות מחדש את השעה שוב ושוב או לבצע "צ'ק אאוט" (בין השורות, להתאבד). מייק רואה את לולאה של תליין ויש לו חיזיון של עצמו נתלה, אבל מסרב לעשות זאת. מייק משתמש בבקבוק קוניאק שקיבל ממנהל המלון אולין ועושה אותו לבקבוק תבערה ומעלה את החדר באש. בינתיים, המלון מפונה ולילי נראית בפקק תנועה בדרכה למלון.
הכבאים נכנסים לחדר ומושכים את מייק למקום מבטחים, בזמן שאולין במשרדו מחייך ולוחש "כל הכבוד, מר אנסלין". מאוחר יותר, מייק מתאושש בבית החולים עם לילי ליד מיטתו, והוא מספר לה על קייטי, אבל לילי לא מאמינה לו. השנים מתאחדים ומייק שב לגור עם לילי, ובמהלך המעבר, היא מגישה לו קופסה של פריטים שנמצאו בהריסות של 1408. מייק מוצא את מכשיר ההקלטה שלו ומפעילו, והמקליט משחזר את שיחתו עם קייטי. לילי שומעת את קולה של בתה במקליט, והיא שומטת את הקופסה, בוהה במייק בהלם מוחלט ומייק מביט בה בחזרה.
בגרסה אחרת של הסרט מייק מוצא את מותו בשריפת החדר, והסרט מסתיים בסצנה של קבורתו של מייק, כשאולין מנהל המלון ניגש לאחר תום הטקס ומציע ללילי את חפציו של מייק ששרדו בחדר, והיא מסרבת לקבלן. המנהל נכנס לרכבו ולאחר כמה שניות הוא מביט בין חפציו של מייק ומשמיע את מכשיר ההקלטה ושומע את מייק מדבר ואת הבת שלו ששואלת "אבא אתה כבר לא אוהב אותי..." ואז מביט במראה ורואה את רוחו השרופה של מייק אנסלין במושב האחורי, לאחר מכן רואים את מייק בחדר המלון השרוף והבת שלו קוראת לו לבוא והוא נעלם כרוח רפאים.
הפקה.
בנובמבר 2003 ו-2004, "Dimension Films" קנו את הזכויות על הסיפור הקצר "1408" של סטיבן קינג. האולפן שכרו את התסריטאי מאט גרינברג לעבד את הסיפור לתסריט. באוקטובר 2005, מיקאל הפסטורם נשכר לביים את "1408", והתסריט שוכתב מחדש על ידי התסריטאים סקוט אלכסנדר ולארי קרסצווסקי. במרץ 2006, השחקן ג'ון קיוזאק לוהק לככב בסרט, לצד השחקן סמואל ל. ג'קסון באפריל הבא. ביולי, השחקנית קייט וולש לוהקה לככב לצד קיוזאק כאשתו לשעבר, אבל היא נאלצה לפרוש באוגוסט בשל התנגשויות בזמנים עם תפקידה ב"האנטומיה של גריי". היא הוחלפה בשחקנית מארי מקורמק. לפי ג'ון קיוזאק, מלון רוזוולט בניו יורק שימש לצילומי חוץ של "הדולפין". סצנות הלובי צולמו במועדון הרפורמה בלונדון.
פסטיבל ניו יורק לפרסום
פסטיבל ניו-יורק (New York Festivals) נוסד בשנת 1957. במהלכו מוענקים פרסים בתחום השיווק. הפסטיבל מחולק לחמש תחרויות בינלאומיות מרכזיות שבהן נבחר קמפיין פרסום מצטיין, במקביל לציונים לשבח והוקרה לקמפיינים נוספים בתחומים שונים.
ארגון הפסטיבל.
הפסטיבל שומר על קשרים עם נציגויות ב-65 מדינות. נציגויות אלה עוזרות למארגני הפסטיבל למצוא את העבודות הטובות ביותר בתחום בו נערכת התחרות.
תחרות הפרסום מהווה את תחרות הדגל של הפסטיבל, המזכּה את הקמפיין הפרסומי הטוב ביותר בכל ערוצי המדיה (טלוויזיה, רדיו, דפוס, שטח, קולנוע, אינטראקטיב, עיצוב, מדיה מעורבת). בשנת 2008 התקבלו עבודות מ-71 מדינות ברחבי העולם, עלייה של 23% מהשנה הקודמת. הפרסים הם מדליית זהב, כסף וארד, במקביל להכרזה על עבודות ראויות לשבח. הפסטיבל היה מהראשונים להכיר בעבודות פרסום אינטראקטיביות במדיה הדיגיטלית במסגרת תחרות הפרסום החדשני כבר בשנת 1992.
פקטור גדילה מכנו
קרב בסיאטל
קרב בסיאטל (באנגלית: Battle in Seattle) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה משנת 2008.
הסרט בוים על ידי סטיוארט טאונסנד. בסרט משחקים: מרטין הנדרסון, מישל רודריגז, שרליז ת'רון, וודי הרלסון, ג'ניפר קרפנטר, ריי ליוטה, ג'ושוע ג'קסון וצ'נינג טייטום.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של סיאטל.
עלילה.
הסרט מתרחש בסיאטל, וושינגטון. הסרט מתמקד בקבוצת מפגינים נגד ארגון הסחר העולמי ב-1999 במשך חמישה ימים. ההפגנה שמתחילה כרגועה הופכת לסוערת.
טיפול הורמונלי (נשים)
קלינקס
קלינקס (באנגלית: Kleenex) הוא מותג אמריקאי של מגוון מוצרי היגיינה: ממחטות נייר, חיתולים, נייר טואלט, מגבונים לחים ועוד. קלינקס הוא סימן מסחר רשום של חברת קימברלי קלארק בארצות הברית, שמקורו במילה שהומצאה על ידי החברה ב-12 ביוני 1924. מוצרי קלינקס מיוצרים במעל ל-30 מדינות ונמכרים בלמעלה מ-170 מדינות. המותג קלינקס מוכר ברחבי העולם ומשמשים לעיתים כשם גנרי לממחטת נייר, בפרט בארצות הברית.
היסטוריה.
החומר שממנו ממחטות קלינקס עשויות נקרא "צלו-כותנה" ("Cellucotton") ותוכנן על ידי חברת קימברלי-קלארק במהלך מלחמת העולם הראשונה, לשימוש בתור מסנן במסיכות גז. בשנת 1924 חברת קימברלי-קלארק הייתה לראשונה בעולם המערבי שייצרה ממחטות נייר לפנים (מאות שנים לפני כן כבר נעשה בממחטות נייר שימוש ביפן). עם השנים החליפה ממחטת הנייר את השימוש בממחטות בד.
המדבר הערבי
המדבר הערבי (בערבית: صحراء عربية) הוא מדבר גדול ששטחו כ-2,330,000 קמ"ר, הנמצא במזרח התיכון, קרוי על שם חצי האי ערב המהווה את רובו. בדרומו משתרע רובע אל-ח'אלי, ימת החולות הרציפה הגדולה בעולם.
בשטח המדבר הערבי נמצאות המדינות: ירדן, כווית, איחוד האמירויות הערביות, קטר, בחריין, עיראק, ערב הסעודית, עומאן ותימן.
בקיץ הטמפרטורה הממוצעת במדבר עומדת על כ-40–50 מעלות צלזיוס, ובחורף הטמפרטורה הממוצעת מגיעה לכ-5–15 מעלות צלזיוס ויכולה להגיע עד ל-0 מעלות. הלחות במדבר נמוכה מאוד ובחורף מגיעה ל-50% ובקיץ ל-15% בממוצע. כמויות הגשם במדבר הן 35 מ"מ.
באזור ערב הסעודית שמהווה את עיקר שטח המדבר והמדבר מהווה את רוב שטחה, יותר קר בחורף (5 מעלות בממוצע) ובקיץ (בסביבות 29 מעלות) ויורדים יותר משקעים (80 מ"מ).
בנוסף לערבים יש במדבר קבוצות אתניות שונות שבהן: אשורים, טורקמנים וכורדים. פרט לערבית מדברות קבוצות אתניות שונות בשפות נוספות ובהן: ארמנית, ארמית, כורדית.
הרבי מאן
הרברט ג'יי סולומון (באנגלית: Herbert Jay Solomon; 16 באפריל 1930 - 1 ביולי 2003) הידוע בשם הבמה הרבי מאן (Herbie Mann) היה חלילן ג'אז יהודי אמריקאי בולט בשנות ה-60 של המאה ה-20. עירב במוזיקת הג'אז שלו גם מוזיקה אתנית כולל מוזיקה לטינית ומזרח אירופית.
קריירה.
מאן נולד להורים יהודים בברוקלין, ניו יורק, ובתיכון נכשל בשיעורי המוזיקה. הוא הופיע לראשונה בגיל 15. בשנות ה-50 עסק רבות במוזיקה ברזילאית, בסוף שנות ה-60 עבר לסגנונות הפאנק והנשמה ובאמצע שנות ה-70 הוציא להיטי דיסקו.
מוזיקה עולמית.
מאן היה חלוץ בחיבור הג'אז למוזיקה עולמית. הוא הוסיף יסודות של מוזיקה אפריקאית לאחר סיור ביבשת, צירף נגן קונגאס ללהקתו והקליט את האלבום "פלאוטיסטה", ובו ג'אז אפרו קובאני. ב-1961 סייר בברזיל ובחזרו לארצות הברית הקליט עם אומנים ברזילאים כמו אנטוניו קרלוס ג'ובים והגיטריסט באדן פאואל. תקליטים אלה תרמו רבות להפצת הבוסה נובה, ומאן חזר פעמים רבות להקליט נושאים ברזילאיים. הוא הקליט רגאיי בלונדון ב-1974, מוזיקה מזרח תיכונית (ב-1966 ו-1967 עם עוד ודרבוקה), וכמו כן מוזיקה מזרח אירופאית.
באמצע שנות ה-60 הוא צירף את צ'יק קוריאה הצעיר לנגן בלהקותיו, בטעם לטיני, ועבודתו עם אמן זה כונסה באוסף "כל המפגשים של הלהקה הלטינית". בסביבת שנת 1980 ניגן דואטים בניו יורק עם נגן הסארוד (כלי הודי) ואסאנט ראי.
הקשר למוזיקת פופ.
לאחר אלבום הלהיט שלו מ-1969 "Memphis Underground" הוא הוציא כמה אלבומים נוספים של ג'אז "רך" בשנות ה - 70, כך שהוא ספג ביקורת מאוהדי ג'אז טהור, אך התאפשר לו להיות פעיל בתקופה בה העניין בג'אז דעך. הוא ניגן עם הרבה מוזיקאי ג'אז ונשמה ידועים, ואיתם יצר קטעים שהעפילו למקומות גבוהים במצעדי הפזמונים. ב-1983 הקליט גרסה אינסטרומנטלית לשיר "נואיבה" של שלמה גרוניך.
קריירה מאוחרת.
מאן הקים חברת תקליטים.
בשנת 2003 הופיע בפעם האחרונה בפסטיבל הג'אז של ניו אורלינס. באותה השנה מת מאן ממחלת הסרטן. בסך הכל, הקליט כ-100 תקליטים.
מרור הגינות
מרור הגינות (שם מדעי: Sonchus oleraceus) הוא מין צמח ממשפחת המורכבים. זהו אחד המינים הרודרליים הנפוצים בעולם ומקורו אירו-אסיאתי. מופע הצמח משתנה מאוד בצורת עליו, בצבעו ובגודלו מבית גידול לבית גידול, ואף באותו בית הגידול. בארץ ישראל הוא פורח כמעט כל השנה.
מאפיינים.