קימליקה קיבל את התואר הראשון בפילוסופיה ובמדע המדינה באוניברסיטת קווינ'ס ב-1984 וב-1987 קיבל תואר דוקטור בפילוסופיה מאוניברסיטת אוקספורד בהנחיית ג'רלד כהן. מאז עוסק קימליקה בכתיבה בנושא הרב תרבותיות והוא נחשב לאחד ההוגים המובילים בנושא זה, וספריו תורגמו לשפות רבות. קימליקה לימד במספר רב של אוניברסיטאות בקנדה ומחוצה לה, וכן שימש כיועץ לממשלת קנדה.
הגותו.
עיקר הגותו של קימליקה עוסקת במתן הצדקות ליברליות לזכויות קבוצתיות לקבוצות מיעוט, אותן הוא מחלק לשתי קטגוריות בסיסיות. קבוצות מהגרות, או פוליאתניות, ומיעוטים לאומיים (כמאורים בניו זילנד). קימליקה פירט את הקריטריונים לפיהם קבוצה אתנית יכולה להחשב, לדעתו, למיעוט לאומי:
על פי קריטריונים אלו, שתי קבוצות המיעוט הראויות להחשב כ"מיעוטים לאומיים" בקנדה הן האומות הראשונות ובני קוויבק דוברי הצרפתית. קימליקה טוען כי קבוצות אלו ראויות לזכויות קבוצתיות שתוענקנה להן על ידי המדינה מטבע תפקידם המיוחד וההיסטוריה הייחודיות שלהן באומה הקנדית. לקבוצות פוליאתניות, לדעת קימליקה, טענה פחותה לזכויות כאלו, מכיוון שהן באו למדינה מרצונן, ולכן בעלות מחויבות מסוימת לאינטגרציה ולהתאמה לנורמות של המדינה בה בחרו. בה בעת קימליקה מודה בבעיה שנוצרת על ידי פליטים, אם מעימותים או מרעב, וקבוצות מיעוט כאפרו אמריקאים, שלא הגיעו לאמריקה מרצונם.
בספרו "אזרחות רב תרבותית" (Multicultural Citizenship; 1995) טוען קימליקה כי זכויות קבוצתיות למיעוטים תואמות את ההגות הליברלית ומתאימות במיוחד, אם לא נדרשות במפורש, במצבים מסוימים. הוא מציין שלוש זכויות מסוג זה: זכויות ייצוג מיוחדות (כאפליה מתקנת בשדה הפוליטי), זכויות לממשל עצמי, וזכויות פוליאתניות (כגון פטור לסיקים מחבישת קסדות ברכיבה על אופנוע).
אבחנה שקימליקה מבחין, החיונית להגנה הליברלית על זכויות קבוצתיות למיעוטים, היא בין הגנה חיצונית ומגבלות פנימיות. קימליקה טוען שהגנה חיצונית על קבוצות שונות חיונית על מנת לקדם את השוויון (על אף שאסור להן להתיר דיכוי או ניצול כבמשטר האפרטהייד בדרום אפריקה). מגבלות פנימיות, עם זאת, אינן יכולות להיות מוצדקות מנקודת ראות ליברלית, בשל כך שהן מגבילות את האוטונומיה של היחיד, על אף שבמקרים מסוימים ניתן להעניקן לקבוצות מיעוט.
הגות בנושא זכויות האדם.
הביקורת הליברלית על זכויות קבוצתיות היא כי הן בעייתיות בשל כך שהן מתייחסות לאדם כנושא של זהות קבוצתית, ולא כסוכן חברתי אוטונומי. לדעת קימליקה ביקורת זו מופשטת מדי, ומוגזמת. הבעיה האמיתית בזכויות קבוצתיות למיעוטים, והדרך בה ניתן להתייחס אליהן במסגרת דמוקרטיה ליברלית היא עמוקה יותר. קימליקה מבחין בין זכויות קבוצתיות "טובות", זכויות קבוצתיות "רעות" וזכויות קבוצתיות "בלתי נסבלות".
פרסים.
ב-2004 קימליקה קיבל את פרס קילאם של המועצה הקנדית לאומנויות.
מחוזות מקדוניה הצפונית
מבחינה מינהלית מקדוניה הצפונית מחולקת ל-80 מחוזות (oпштина, אובשצ'ינה). חלוקה זו בתוקף מאז שנת 2013.
העיר סקופיה מסומנת במפה בספרה 1
10 מחוזות מהווים את "סקופיה רבתי" - יחידה מיוחדת של השלטון המקומי.
בטבלה להלן מחוזותיה של "סקופיה רבתי" מסומנים במפה נפרדת.
בנוסף לכך, המדינה מחולקת ל-8 אזורים סטטיסטיים המבוססים על החלוקה המינהלית הקודמת.
ארומטאז
ארומטאז (באנגלית: Aromatase), אנזים ממשפחת הציטוכרומים. תפקידו ארומטיזציה של אנדרוגנים (לדוגמה טסטוסטרון). זהו גורם מפתח בקביעת המגדר ובהתפתחות המינית.
כאשר טסטוסטרון עובר ארומטיזציה הוא הופך לאסטרדיול, הורמון מין הקיים בעיקר בנשים.
אטיולוגיה הקשורה לעליה ברמת הפעילות:
אטיולוגיה הקשורה להפחתת הפעילות:
שפות פלאו-אסיאתיות
שפות פלאו-אסיאתיות הוא מונח קיבוצי המציין את השפות שהיו מדוברות ברחבי צפון וצפון מזרח אסיה לפני התפשטות השפות הטונגוסיות באזור. אין מדובר בקבוצת שפות במשמעות הרגילה, שהרי אין בין כל השפות הפלאו-אסייתיות קרבה גנטית הכרחית. לקבוצת השפות הפלאו-אסיאתיות משתייכות ארבע קבוצות לשוניות (ללא קרבה גנטית ביניהן) ושתי שפות מבודדות:
שוט
שוט הוא כלי המשמש לגרימת כאב או יצירת רעש, על-מנת לדרבן, להעניש או לענות. קיימים סוגים שונים של שוטים בהתאם לייעודם.
שוט רכיבה מסורתי הוא מקל עץ המחובר לרצועת עור ומשמש לדירבון החיה באמצעות הצלפה על גבה, השוט המודרני המשמש לרכיבה עשוי בדרך כלל ממקל עץ או פיברגלס מכוסה בעור או בציפוי אחר, כשקצהו האחד, היכן שבא במגע עם בעל החיים, מסתיים בבליטה או בלשון גמישה, וקצהו השני עבה לשם יצירת ידית אחיזה נוחה לרוכב.
שוט בקר מורכב מחבל או רצועת עור מגולגלת, מהודקת היטב וגמישה, המסתיימת בידית אחיזה. שוט הבקר משמש לדירבון והכוונת בקר או צאן, זאת באמצעות הצלפה חזקה באוויר היוצרת רעש עז כתוצאה משבירת מחסום הקול ומבריחה ממנו את בעל החיים.
מלבד השימושים לעבודה עם בעלי חיים, משמש השוט לאורך ההיסטוריה של המין האנושי גם ככלי ענישה או עינוי (וככזה, מכונה בעברית מַגְלֵב או פַּרְגוֹל), כאשר לרוב מספר המלקות תואם לחומרת העונש. לשם שימוש זה אף יוצרו שוטים מיוחדים, כדוגמת שוט "החתול בעל תשעת הזנבות" ששימש לענישה באוניות הקו של הצי הבריטי, שוט זה מתפצל בקצהו למספר רצועות עור ועל כן הצלפה בו גורמת להשפעה מכופלת.
באופן הנגזר משימוש בו ככלי עינויים, השוט הוא בין האמצעים שנעשים בהם שימוש ב-BDSM.
השוט מוזכר מספר פעמים בתנ"ך, הן בהקשר של שוט לרכיבה: "שׁוֹט לַסּוּס, מֶתֶג לַחֲמוֹר; וְשֵׁבֶט, לְגֵו כְּסִילִים" () והן בהקשר של שוט לענישה: "אָבִי הִכְבִּיד אֶת עֻלְּכֶם, וַאֲנִי אֹסִיף עַל עֻלְּכֶם; אָבִי יִסַּר אֶתְכֶם בַּשּׁוֹטִים, וַאֲנִי אֲיַסֵּר אֶתְכֶם בָּעַקְרַבִּים" ().
בת הים הקטנה 3
ח'רבת מיניה
וסטפאליה
וסטפאליה (בגרמנית: Westfalen) היא חבל ארץ היסטורי בגרמניה המחולק כיום בין מדינות נורדריין-וסטפאליה וסקסוניה התחתונה.
וסטפאליה מוגדרת גאוגרפית כחבל הארץ שבין הריין ובין הווזר, הכולל את הערים בילפלד, בוכום, דורטמונד, גלזנקירכן, מינסטר ואוסנבריק. הגבולות הגאוגרפיים של החבל השתנו במהלך ההיסטוריה שלו. בחבל מדברים ניב גרמני מיוחד, וסטפאלית, השייך לקבוצת השפות הסקסונית תחתית מערבית.
הארכיבישופים של קלן קיבלו את ווסטפליה כדוכסות בשנת 1180, אך הדוכסות למעשה הייתה מוגבלת בעיקר לאזור צפונית־מזרחית לקלן. גופים פוליטיים רבים אחרים גדלו באזור וסטפאליה, ביניהם הבישופות של מינסטר, פדרבורן, אוסנברוק ומינדן, שאומבורג, ליפה, רוונסברג ומארק (עם לימבורג), העיר הקיסרית דורטמונד, ומנזר אסן. בשנת 1512 הוקם מעגל הריין התחתון – ווסטפאלי (Kreis) של האימפריה הרומית הקדושה.
בחבל וסטפאליה נכרת ב־1648 שלום וסטפליה שסיים את מלחמת שלושים השנים.
ב־1807, לאחר חוזה טילזיט, נפוליאון בונפרטה יצר מחלק מווסטפאליה וחבלים נוספים את ממלכת וסטפאליה, שעליה המליך את אחיו, ז'רום בונפרטה.
יורו טריפ
וסטפאליה (פירושונים)
פחד מהספרה ארבע
פחד מהספרה ארבע או גם טטראפוביה הוא אמונה טפלה נפוצה במדינות מזרח אסיה כדוגמת סין, יפן, קוריאה וטאיוואן.
המילה בסינית: עבור המספר "ארבע" היא 四 (בפין-יין: sì), והיא נשמעת דומה מאוד למילה "מוות" (死 בפין יין sǐ) בדיאלקטים רבים של סינית מדוברת. באופן דומה, המילה ביפנית למספר 4 (שי) ובקוריאנית (사, סא) נשמעות דומות למילה "מוות" בכל אחת מהשפות.
במדינות אלו נעשה מאמץ מיוחד להימנע מהופעה או אזכור של הספרה 4 במהלך חגיגות, או כשאחד מבני המשפחה חולה, בייחוד בתרבות הסינית. באופן דומה נמנעים משימוש במקומות אלו מהמספרים 14, 24, וכו' בשל הספרה 4 המופיעה בהם. כך למשל, מדלגים על מספרים אלו במספרי הקומות, החל מבתי מלון, משרדים ועד דירות מגורים ובתי חולים. בחתונות או במפגשים חברתיים נמנעים מלחלק לשולחנות את המספרים 4, 14, 24 וכו'. במתחמים של בנייני מגורים מוחלף מספרם של בניינים מספר 4, 14, 24 וכו' בבניין מספר 3A, 13A, 23A וכו'.
בכמה גורדי שחקים בהונג קונג, כדוגמת "ויז'ן סיטי" (Vision City) ו"דה ארץ'" (The Arch), דילגו על כל מספרי הקומות מ-40 ועד 49, והקומה שמיד לאחר קומה 39 היא קומה 50.
הסינים מראים את סלידתם מהספרה גם בכך שכל הדגמים של מטוסיהם הצבאיים מתחילים במספר 5, כדוגמת מטוס הקרב "שניאנג J-5" (הגרסה הסינית למיג 17). בדומה, הציים של טאיוואן וקוריאה הדרומית נמנעים מהשימוש בספרה 4 כאשר הם מקצים מספרי דגלים לספינותיהם.
בערים בהן התמזגו התרבות של מזרח אסיה ותרבות המערב, כמו בהונג קונג ובסינגפור, קורה שבחלק מהבניינים מדלגים הן על קומה 13 והן על קומה 14 יחד עם מספרי הקומות האחרות המכילות את הספרה 4.
בקוריאה הפחד מהספרה ארבע קיצוני פחות, אבל בבתי חולים ובמבני ציבור דומים מדלגים כמעט תמיד על המספר 4 במספרי הקומות. בבניינים אחרים נוהגים לעיתים לסמן במעלית את הקומה הרביעית בסימון "F" (תחילת המילה Four – 4 באנגלית) במקום בספרה "4". קונים נמנעים מלרכוש דירות המכילות כמה מופעים של הספרה 4 (כדוגמת 404) וערך הנכס נפגע עקב כך.
בתרבות.
בספר "ארטמיס פאול ותסביך אטלנטיס" אחד מהתסמינים של תסביך אטלנטיס הוא הפחד מהספרה ארבע.