ב-1 במרץ 2020 דיווח משרד הבריאות המקומי על מקרה המוות הראשון שאושר במדינה. מספר המקרים זינק בסביבות אמצע מרץ, כאשר 89 מקרים חדשים דווחו ב-21 במרץ, העלייה הגדולה ביותר ביום אחד מאז הגעת הנגיף למדינה. ההתפרצות התגלתה בכמה קבוצות אנשים, הגדולות שבהם התרחשו בקרב צופים בקרב איגרוף תאילנדי באצטדיון האיגרוף Lumpinee , ב-6 במרץ. המקרים שאושרו עלו ליותר ממאה ביום בשבוע שלאחר מכן, ומקומות ציבוריים ועסקים נצטוו להיסגר בבנגקוק, ובכמה מחוזות נוספים. הסגירה הפתאומית של עסקים בבנגקוק גרמה לעשרות אלפי עובדים לנסוע לעיר הולדתם. ראש הממשלה, פריות צ'אן-אוצ'ה, הכריז על מצב חירום, שנכנס לתוקפו ב-26 במרץ, וסגר נכנס לתוקף ב-3 באפריל. כל הטיסות הבינלאומיות המסחריות הושעו החל מ-4 באפריל, ואמצעי הסגר בוצעו בדרגות שונות ברחבי הארץ.
שיעור המקרים החדשים ירד בהדרגה לאורך אפריל 2020, ובאמצע מאי ירדו שיעורי ההדבקה המקומיים כמעט לאפס, ובהדרגה יושמו הקלות בהגבלות. העוצר הוסר ביולי 2020, והאקדמיה החלה להיפתח מחדש באוגוסט.
ב-15 ביולי 2020 הכריז המרכז הלאומי להתמודדות עם המגפה על שני מקרים חדשים נגועים; חייל מצרי במחוז ראיונג , ובת של דיפלומט סודאני בשכונת אסוק , בבנגקוק. שניהם נחשבו ל"אורחי VIP" של הממשלה, לכן הם היו פטורים מציות לכללים שנקבעו לצורך התמודדות עם הנגיף. רבים מתחו ביקורת על כישלונה של הממשלה להכיל את המחלה בקרב אותם "אנשי VIP".
למרות שלא היו מקרים מקומיים חדשים מאז אמצע מאי, ב-21 באוגוסט 2020 ה-CCSA הודיע כי החליט להאריך את מצב החירום עד 30 בספטמבר, בטענה כי יש צורך להשתמש בכוח על מנת למנוע כניסה של זרים מחוץ למדינה. כמו כן, נטען כי חיי היומיום של התאילנדים לא יושפעו, מכיוון ש-CCSI כבר שחרר הגבלות שהוטלו על פעילויות מסוימות, דוגמת הפעילות האקדמית שחודשה. ארגוני זכויות בינלאומיים מתחו ביקורת על צו החירום שהופעל לדיכוי חופש הביטוי.
בספטמבר 2020, אסיר באחד מבתי הכלא במדינה, שלא שהה בחו"ל בתקופת הזמן הסמוכה, אומת כחיובי לנגיף, ובכך היה למקרה ההדבקה הראשון בתאילנד מזה 100 ימים. מקרה מקומי נוסף זוהה ב-7 בנובמבר, אם כי אף אחד מהמקרים לא גרם להתפרצויות נוספות.
באוקטובר, תיירים זרים נכנסו לתאילנד לראשונה מזה שבעה חודשים, במסגרת תוכנית מיוחדת. בסך הכל הגיעו 1,201 מבקרים בחודש, לעומת 3.07 מיליון בחודש המקביל שנה קודם לכן. תייר צרפתי, ששהה בקו סמוי שבמחוז סוראט תאני , נדבק במחלה לאחר שהשלים בידוד בן 14 ימים, אותו החל עם כניסתו למדינה. היא פיתח חום 17 ימים לאחר שהגיע לארץ. בנובמבר האריכה הממשלה את צו חירום הקורונה בפעם השמינית, ואישרה הארכה של 45 ימים נוספים, עד 15 בינואר 2021.
החל מסוף נובמבר 2020, התגלו לפחות עשרה מקרים בקרב נשים שחצו את גבול מטחיליק , שבמיאנמר באופן לא חוקי, למחוז מיי סאי . הן ביצעו נסיעות למרחקים ארוכים, כולל באוטובוסים ובאוויר, וחלקן השתתפו בהתכנסויות גדולות, מה שגרם לרשויות להטיל הסגר על אנשים שנחשדו כמי שאולי באו איתם במגע הדוק.
באמצע דצמבר אירעה התפרצות בסמוט סאחון , שמדרום מערב לבנגקוק, והגדילה את מספר המקרים שאושרו במדינה בכ-20% לפחות. המקרים במחוז, המהווים את מרכז תעשיית הדיג במדינה , השפיעו בעיקר על מהגרי עבודה ממיאנמר, שמהווים כוח עבודה מרכזי בתעשיית פירות הים. למעלה מ-1,300 מקרים התגלו בשוק מאכלי ים בסמוט סאחון, ומקרים נוספים התגלו ב-27 מחוזות. לפני הזינוק, תאילנד רשמה כ-4,300 מקרי הדבקות במחלה, ורק 60 מקרי מוות, בעוד ששכנתה מיאנמר רשמה כ-117,000 מקרי הידבקות. 576 המקרים שדווחו ב-20 בדצמבר היוו את הגידול היומי הגדול ביותר בתאילנד, וגרמו לסך המקרים במדינה לעלות ב-13%. אשכול הדבקות חדש הופיע בריאונג, והוא קושר לחדר הימורים. ב-28 בדצמבר מת עובד במקום, מקרה מוות ראשון של תאילנד מהמחלה מזה כמעט חודשיים. כשאשכולות ההדבקה החלו להתפשט לבנגקוק, הודיע ממשל המטרופוליטן בבנגקוק , כי העיר תסגור בתי ספר ומעונות יום בין התאריכים 4–17 בינואר 2021. זמן קצר לאחר מכן הורה משרד החינוך על סגירת כל בתי הספר לאורך שאר חודש ינואר.
גל שלישי וחמור יותר התרחש באפריל 2021, בעקבות הופעתם של אשכולות הדבקה בבנגקוק וסביבותיה בתחילת החודש. הגל, שנחשב לחריף עקב התפשטותו של וריאנט אלפא של הנגיף, הוביל לזינוק הגדול ביותר במקרים במדינה עד כה, עם עלייה חדה במקרים היומיים במהלך החודש. ב-14 באפריל התגלו בתאילנד 1,335 מקרים חדשים, הפעם הראשונה בה המדינה דיווחה על מספר מקרים בן ארבע ספרות; עד 24 באפריל, מספר המקרים החדשים הגיע לשיא של 2,839.
תאילנד דרשה ממי שקיבל תוצאה חיובית בבדיקה להתאשפז, אפילו אם אינם סימפטומטיים. זה הוביל למחסור במיטות בבתי חולים. בתי חולים שדה הוקמו במספר ערים. עד מאי, כמעט 30,000 חולים שהו בבתי החולים הרגילים, וכן בבתי החולים שהוקמו בשטח.
תגובת הממשלה.
הגבלות נסיעה בינלאומיות.
מיון הנוסעים המגיעים מסין נמשך בשישה נמלי תעופה, החל ב-3 בינואר 2020, ימים ספורים לאחר הדיווחים הרשמיים הראשונים על התפרצות של נגיף מסתורי בסין. שדות התעופה בהם בוצע המיון הם: נמל התעופה סוברנבהומי, נמל התעופה הבינלאומי דון מואנג, נמל התעופה הבין-לאומי פוקט, נמל התעופה הבינלאומי של צ'יאנג מאי ונמל התעופה הבינלאומי קראבי , כמו גם נמל התעופה הבינלאומי של צ'יאנג ראי מאז 24 בינואר. התגלו מספר מקרים החשודים כסובלים ממחלות נשימה נפוצות אחרות.
ב-11 בפברואר, ספינת התענוגות MS Westerdam , שהופעלה על ידי קו הולנד אמריקה , לא קיבלה אישור לעגון בנמל לאם צ'אבנג , על ידי המחלקה הימית במדינה. מהספינה נמנע בעבר להיכנס לפיליפינים, יפן, דרום קוריאה וגואם, וזאת בשל חששות דומים.
ב-13 בפברואר שתי ספינות שייט עגנו במדינה, ה-MV Seabourn Ovation שעגנה בנמל הים העמוק של פוקט, וקוונטום הימים שעגנה במזח פאטונג של פוקט. בניגוד ל-MS Westerdam, שתי הספינות הורשו לעגון, כיוון ששתיהן תכננו את עצירתן הראשונה בתאילנד, ויצאו לסינגפור לאחר מכן. הנוסעים על הסיפון נבדקו על ידי גורמי בריאות הציבור לפני שקיבלו אישור לעלות לחוף.
ב-17 בפברואר, במפגש שנערך בין נציגים של משרד החוץ , משרד הבריאות, AOT (חברת נמלי התעופה של תאילנד), ולשכת ההגירה, הוחלט שלא לאפשר את כניסתם למדינה של כל הזרים מהאונייה MS Westerdam , וזאת לאחר שאישה אמריקאית נדבקה בנגיף במלזיה. מספר הנוסעים שנכנסו לתאילנד לפני האיסור עמד על 95, 91 מהם הועברו לטיסות המשך, וכבר עזבו את המדינה.
ב-18 בפברואר הרחיבו רשויות הבריאות את הסריקות שנערכו בנמלי התעופה על מבקרים שהגיעו מיפן ומסינגפור. נוסעים ממדינות אלה טופלו באותה שיטה ששימשה לטיפול בנוסעים שהגיעו מסין היבשתית. נקבע על ידי משרד הבריאות כי בכל מחוז חייב להיות לפחות בית חולים אחד המסוגל לבצע בדיקות לאיתור הנגיף. המחלקה למדעי הרפואה פיתחה באותם ימים ערכת בדיקות וירוסים, שתספק תוצאה תוך חמש דקות, ותוכננה להיות זמינה תוך חודשיים.
ב-21 בפברואר הודיע משרד הבריאות על קריטריונים חדשים לסינון, עם מעקב נוסף על מבקרים המגיעים מהונג קונג, מקאו, דרום קוריאה וטייוואן. נקבע כי אנשים המתפתחים דלקת ריאות מסיבות לא ידועות, ומתגוררים בשמונה ממחוזות המדינה שהביקור בהם היה פופולרי בקרב תיירים סינים (לרבות בנגקוק, צ'יאנג מאי, צ'יאנג ראי, צ'ון בורי, קראבי, פוקט, פרצ'ואפ כירי חאן וסאמוט פראקאן), יחשבו אוטומטית כחשודים בהידבקות לנגיף.
הוכרזו הגבלות נוספות ב-19 במרץ, הדורשות אישור רפואי לנוסעים בינלאומיים, וכן זרים שהגיעו למדינה נדרשו להיות בעלי ביטוח בריאות.
ב-3 באפריל רשות התעופה האזרחית במדינה הטילה איסור על כל טיסות הנוסעים לנחות בתאילנד, החל מהבוקר של 4 באפריל, ועד ערב 6 באפריל. בערב 6 באפריל הוארך איסור הטיסת עד ל-18 באפריל, ובהמשך ל-30 באפריל.
ב-15 ביולי התאפשר לנופשים מחוסנים מחוץ למדינה לבקר בשלושה איים במחוז סוראט תאני; קו סמוי, קו טאו, וקו פה נגאן. ההחלטה באה בעקבות פתיחתו המחודשת של פוקט, האי הגדול ביותר בתאילנד, ביום חמישי 1 ביולי. עם זאת, ביקורים אלה היו כרוכים במספר מגבלות. לדוגמה, טרם ההגעה, התיירים הזרים נדרשו לקבל תעודת כניסה. כמו כן, הם נדרשו להחיזק ביטוח נסיעות בסך 100,000 דולרים לפחות עבור הוצאות רפואיות, ולהזמין בתשלום מראש חדר במלון שאושר על ידי הממשלה. לאחר הנחיתה, הנוסעים נדרשו לעבור מספר בדיקות PCR על חשבונם, כן הם חויבו להתקין אפליקציית מעקב, ונדרשו לשהות בבידוד של 7 עד 14 ימים לפני שהם הורשו לנסוע ליעד הבא בתאילנד.
הגבלות על מטיילים מאזורי סיכון.
החל מ-22 במרץ, משרד הבריאות התאילנדי הגדיר שני סוגים של אזורי סיכון:
אזורים נגועים במחלות מסוכנות
רשות התעופה האזרחית בתאילנד דרשה ממטיילים מכל המדינות להציג תעודות רפואיות טרם עלייתם לטיסה לתאילנד, וכן לאחר ההגעה למדינה. כמו כן, על הנוסע לשהות בהסגר, במקומות בניהול ממשלתי, למשך 14 יום ללא יוצא מן הכלל.
תקנות אספקה רפואית.
ב-4 בפברואר 2020 הכריזה הממשלה כי ארבעה מוצרים – מסכות כירורגיות, פוליפרופילן, חומרי חיטוי ידיים המבוססים על אלכוהול, ונייר טואלט, אמורים להיות סחורה מבוקרת על פי חוק מחיר טובין ושירותים, BE 2542 (1999) בעקבות החלטת הממשלה בנושא.
ב-6 בפברואר 2020 הזהיר ראש הממשלה, פריות צ'אן-אוצ'ה, כי אגירה של מסכות כירורגיות וחומרים לחיטוי ידיים, כמו גם הפקעת מחירים במכירתם, עלולות להביא להשלכות משפטיות.