מחקרי משפט
מחקרי משפט הוא כתב העת המשפטי המוביל של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, נוסד בשנת 1980.
עד לשנת 2019, יצאו לאור 32 כרכים. בשנים הראשונות יצאה חוברת אחת בשנה, החל משנת 1995 יצאו לאור שתי חוברות בשנה ובשנים האחרונות אף יצאו לעיתים 3 חוברות בשנה.
במחקרי משפט מתפרסמים מאמרים במגוון נושאים משפטיים וכן בנושאים מדיסציפלינות משיקות. כמו כן, מעת לעת מפרסם כתב העת הערות פסיקה, הערות חקיקה וביקורות ספרים. מרבית חוברות מחקרי משפט כוללות מאמרים בנושאים מגוונים אולם מקצת מן החוברות מיוחדות לנושא מסוים או מבוססות על הרצאות מכנס שנערך בפקולטה.
מערכת כתב העת.
במערכת כתב העת חברים כ-20 סטודנטים מצטיינים של הפקולטה בשנים ב'-ד' ללימודיהם, המחולקים לצוותים ובראשם חבר בכיר המשמש ראש צוות. למערכת מחקרי משפט עורך וכן עורך אחראי, אחד המרצים מסגל הפקולטה. כיום, המרצה האחראית היא פרופ' צילי דגן.
בין חברי מערכת מחקרי משפט לאורך השנים נמנים החוקרים פרופ' סיני דויטש, פרופ' צפורה כהן, פרופ' שלום לרנר, פרופ' שמשון אטינגר, פרופ' ידידיה שטרן, פרופ' יפה זילברשץ, פרופ' רות קנאי, פרופ' רות הלפרין-קדרי, פרופ' דוד האן, פרופ' רונן אברהם, פרופ' גדעון ספיר, פרופ' יששכר רוזן-צבי ופרופ' עמיחי רדזינר, השופטים מנחם קליין ויצחק לובוצקי, עורכי הדין אברהם וינרוט, זאב שרף, אביחי ורדי ואחרים.
במחקר שנערך בשנת 2005 על אודות השפעתם של כתבי העת המשפטיים השונים, דורג מחקרי משפט במרבית הפרמטרים בין מקומות 5-3 לצד הפרקליט ומשפט וממשל, כאשר עיוני משפט ומשפטים מקדימים אותם. פרי ציין במחקרו כי "אם המערכת של ׳מחקרי משפט׳ תצליח לשחזר את ההצלחה של הכרכים שפורסמו בשנים תשס״א-תשס״ב, כתב העת עשוי לקרוא תיגר אף על ההגמוניה של שני עיתוני העלית״.
כתב העת נתמך על ידי משרד עורכי הדין "הרצוג-פוקס-נאמן" ומשתף איתו פעולה בעבודת המערכת.
מילה (בגרמנית: Míele) היא יצרנית מכשירי חשמל ביתיים, ציוד לצרכים מסחריים ומטבחים מותאמים ברמה גבוהה הממוקמת בגוטרסלו (Gütersloh) בגרמניה. מילה הייתה ועודנה חברה בבעלות ובהנהלה משפחתית, שנוסדה ב-1899 על ידי קרל מילה (Carl Miele) וריינהרד זינקן (Reinhard Zinkann).
היסטוריה.
המוצרים הראשונים של מילה היו מפריד שמנת, מחבצת חמאה ומכונה לשטיפת גיגיות, ויצאו לשוק תחת המותג Meteor. קרל מילה פיקח על תהליך הייצור וריינהרד זינקן הדריך וניהל את הכספים ומכירות.
בסימן המסחרי Míele נעשה שימוש כבר בשלב מוקדם, והוא מופיע על גבי כל המכונות, שלטי השם, החומר המודפס והפרסומות המופקים על ידי החברה. מאז תחילת שנות ה-20 של המאה העשרים הושם דגש רב על הסימן המסחרי בו הנקודה שעל גבי ה-"i" הוחלפה בגרש מוטה.
הסימן המסחרי נשאר ללא שינוי חוץ משלוש "מתיחות פנים מזעריות" שביטאו שינוי בטעמים של אותם זמנים. סקר שנערך על ידי Süddeutsche Zeitung, אחד העיתונים המובילים בגרמניה, מצא שאנשים זיהו את המותג מילה באמצעות ה-"í" בלבד (Míele).
מילה מייצאת מוצרים לשווקים רבים בעולם ומיוצגת ב-37 מדינות. ב-1983, Míele נכנסה לשוק האמריקני. נכון ל-2010 המוצרים מיוצרים בגרמניה, בצ'כיה וברומניה ומשם מופצים בעולם, תוך שהם מוצגים באולמות תצוגה ייחודיים לחברת מילה. בישראל החברה מפעילה אולם תצוגה ייעודי למוצריה בהרצליה פיתוח.
מוצרים.
מילה מייצרת כיום מוצרי חשמל ביתיים כגון מכונות כביסה, מייבשי כביסה, שואבי אבק, מדיחי כלים, תנורי אפייה בטכנולוגיית בישול באדים, מפזרי חום ותנורים מהירים מובנים, כיריים, קולטי אדים, מקררים העומדים בפני עצמם או מובנים, מקפיאים, מצנני-יין ומכונות קפה אינטגרליות. כמו כן, החברה מייצרת מכונות מסחריות לניקוי רטוב, מדיחי ציוד זכוכית מעבדתי, מחטאים בתחום רפואת השיניים ומכונות לשטיפת ציוד רפואי.
בצפון אמריקה מילה משווקת כמותג מוצרים ביתיים ברמה גבוהה. אלו מתחרים במותגים כגון Kuppersbusch, Gaggenau, Fagor, Viking Range ו-Thermador. חברת מילה ממצבת את עצמה בקצה העליון והיוקרתי של שוק המכשירים הביתיים.
ססמאות.
המוטו של מילה בגרמנית הוא Immer Besser, כלומר "תמיד טוב יותר". החברה גם משתמשת בסיסמה "כל דבר אחר הוא פשרה". בהולנד סיסמתה היא Er is geen betere כלומר "אין טוב יותר".
מדריך מילה.
החל משנת 2009/2008 מממנת חברת Miele ומוציאה לאור את מדריך מילה למסעדות הטובות באסיה.
בית הספר החקלאי לנערות בנהלל
ג'אן מריה וולונטה
גָ'אן מריה ווֹלוֹנְטֶה (איטלקית: Gian Maria Volonté; 9 באפריל 1933 - 6 בדצמבר 1994) היה שחקן קולנוע איטלקי שנודע בעיקר בשל תפקידיו בסרטים "בעבור חופן דולרים ו"הצלפים" של סרג'ו ליאונה.
חייו.
וולונטה נולד ב-9 באפריל 1933 במילאנו. סיים את לימודיו בשנת 1957 ברומא. לאחר סיום לימודיו שיחק וולונטה למשך תקופה קצרה בטלוויזיה ובתיאטרון. הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בסרט "Sotto dieci bandiere" שיצא ב-1960 בבימויו של דואיליו קולטי. ב-1964 גילם וולונטה את רָמוֹן רוֹחוֹ (Ramón Rojo) בסרט "בעבור חופן דולרים" וב-1965 ואת אינדיו בסרט ההמשך "הצלפים". שני הסרטים בוימו על ידי סרג'ו ליאונה, אז במאי לא ידוע. ההצלחה הבלתי צפויה שלה זכו הסרטים הקנתה לוולונטה פרסום בינלאומי. בשנת 1968 הוא גילם את אלדו צ'רווי מאחים צ'רווי בסרט על המשפחה.
במהלך הקריירה שלו שיחק וולונטה גם במספר קומדיות כדוגמת "רכיבה על נמר" (1961), אבל הממד העיקרי במשחקו היה בסרטי דרמה.
ב-1970 שיחק בסרט הפשע המעגל האדום בבימויו של זאן פייר מלוויל.
בשנת 1983 זכה וולונטה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן על השתתפותו בסרט "מותו של מריו ריצ'י" ("La mort de Mario Ricci"), ובשנת 1987 זכה שוב בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין על משחקו בסרט "ll caso moro". בשנת 1990 הוא הוכתר כשחקן הטוב ביותר באירופה על משחקו בסרט "דלתות פתוחות", ובשנת 1991 זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה עבור תרומתו לקולנוע.
וולונטה מת מהתקף לב ב-1994, במהלך צילומי הסרט "המסע של אודיסאוס" ("Ulysses' Gaze"). לבקשתו, הוא נקבר בבית קברות קטן על האי סרדיניה.
ג'אקופו בארוצי דה ויניולה
סטיאג'יט ריי
סטיאג'יט ריי (בבנגלית: সত্যজিত রায় or সত্যজিৎ রায়, קרי, שׁוֹטּוֹגִ'יט רַיי, באנגלית: Satyajit Ray; 2 במאי 1921 - 23 באפריל 1992) היה במאי קולנוע הודי-בנגלי. סטיאג'יט נחשב לאחד מיוצרי הקולנוע הגדולים במאה ה-20. הוא נולד בכלכותה (קולקטה של היום) למשפחה בנגלית בולטת בתחום האמנויות. את דרכו האמנותית החל בתחום הקולנוע המסחרי, אולם לאחר פגישתו עם הבמאי הצרפתי ז'אן רנואר ולאחר שצפה בסרט הנאו-ריאליסטי האיטלקי גונבי האופניים בעת ביקור בלונדון, החליט להפוך לבמאי עצמאי.
ריי ביים שלושים ושבעה סרטים, בהם סרטים עלילתיים, סרטים דוקומנטריים וסרטים קצרים. הוא אף עסק בכתיבה, בהוצאה לאור, באיור, עיצוב גרפי וביקורת סרטים. סרטו Pather Panchali (1955), זכה ב-11 פרסים בינלאומיים, כולל פרס המסמך האנושי הטוב ביותר בפסטיבל קאן. סרט זה, לצד סרטיו Aparajito (1956), ו-Apur Sansar (1959), יוצרים את טרילוגיית אפו (The Apu Trilogy). סטיאג'יט כתב את התסריטים, ליהק, צילם, ערך, ואף עיצב את הכתוביות ומודעות הפרסום לסרטיו. במהלך עבודתו זכה לפרסים רבים, כולל 32 פרסים לאומיים לקולנוע בהודו וכן פרסים בפסטיבלי סרטים רבים. בשנת 1992 זכה בפרס אוסקר לשם כבוד, על מפעל חיים.
משפחתו וילדותו.
משפחתו של סטיאג'יט ריי היא משפחה בנגלית ידועה וניתן לשחזר לפחות עשרה דורות במשפחה זו. סבו של ריי, אוּפֶּנְדְרוֹקִישׁוֹר ריי, היה סופר בנגלי ידוע, ואף מאייר, פילוסוף, מוציא לאור, אסטרונום חובב ומנהיגה של תנועת ברהמו סמאג', תנועה דתית חברתית אשר פעלה בבנגל במאה ה-19. שוּקוּמַר ריי, בנו של אופנדרוקישור ואביו של סטיאג'יט, היה סופר בנגלי פורץ דרך בתחום ספרות ילדים וחרוזים היתוליים, ואף היה מאייר ומבקר. ריי נולד לשוקומר וסופראבהה בקולקטה. אביו נפטר כאשר היה כבן שלוש ומשפחתו התקיימה מהכנסתה הדלה של אימו. הוא סיים לימודי תיכון בקולקטה ולימודי תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות, אף שמשיכתו הייתה תמיד לתחום האמנויות. בשנת 1940 התעקשה אימו כי ימשיך לימודיו באוניברסיטת וישווה בהרטי של רבינדרנת טאגור. למרות חוסר רצונו לעזוב את קולקטה, הוא ציית לבקשת אימו. בעת לימודיו אלה ניטעה בו ההערכה לאמנות המזרח.
בשנת 1943 החל לעבוד עבור הוצאה לאור Signet Press, שם אייר כריכות ספרים. בין הספרים שאייר הייתה אף גרסה לילדים של הרומן הבנגלי הנודע Pather Panchali, אשר הותיר עליו רושם עז והיה לנושא הסרט הראשון שיצר. רבים מן האיורים שיצר עבור אותו הספר הפכו לתמונות בסרט שיצר.
בשנת 1947 ייסד, יחד עם יוצרים נוספים, את החברה לקולנוע של כלכותה, באמצעותה נחשף ליצירות קולנועיות זרות רבות. ריי הקפיד לאורך תקופה זו ללמוד קולנוע באופן יסודי. בתקופת מלחמת העולם השנייה יצר קשרי חברות עם חיילים אמריקאים שהוצבו בכלכותה ומהם למד על סרטי הקולנוע האמריקאיים שהוצגו בעיר.