וולף שוחרר על ידי הבריטים מהכלא ב-1947. לאחר מכן הועמד לדין בפני בית משפט בגרמניה המערבית, ובנובמבר 1948 נגזרו עליו חמש שנות מאסר, אך ביוני 1949 הוא שוחרר שוב. ב-1962, בעקבות חשיפת ראיות חדשות כנגדו במהלך משפט אייכמן, הוא נעצר שוב על ידי המשטרה הגרמנית והואשם בהשתתפות בגירושם של לפחות 300,000 מיהודי גטו ורשה לטרבלינקה, בגירוש יהודי איטליה לאושוויץ ובהרג פרטיזנים איטלקיים. הוא נידון ל-15 שנות מאסר, אך שוחרר ב-1969 עקב בריאות לקויה.
הקסם הגדול
הקסם הגדול (באיטלקית: La grande magia) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי האיטלקי אדוארדו דה פיליפו. הוא נכתב ב-1948, הצגת הבכורה שלו התקיימה ב-1949.
תקציר העלילה.
אוטו מרבוליה הוא קוסם הנודד עם פמלייתו הזעירה באתרי נופש, שם הוא מעלה את המופע שלו, אשתו מופיעה עמו כעוזרת לקוסם. בהופעה ב"הוטל מטרופול", יושב בין הצופים בני הזוג די ספלטה – קאלוג'רו הקודר, ואשתו מרתה שאינה שבעת רצון מנישואיה עם הבעל הקנאי. במהלך קסם סטנדרטי של העלמת האשה בארון בעל דלתות כפולות, מנצלת מרתה את ההזדמנות ובורחת עם מאהבה מבעלה.
מרבוליה שלא צפה זאת, נתון בבעיה - מצד אחד הוא מרחם על הבעל ומצד שני הוא אינו מעוניין להציג עצמו כנוכל. הוא משכנע את הבעל המקורנן שעברה עליו חוויה סוגסטיבית ושהוא נתון עדיין תחת השפעת הקסם. הקוסם נכנס לתפקיד בסיפור שהוא המציא ומשחק עבור הבעל הנבגד את חייו המדומיינים.
המחזה בתיאטרון המקצועי הישראלי.
תיאטרון החאן, הצגת בכורה: 1 באוגוסט 2009
פארק אקו
פארק אקו (באנגלית: Echo Park) הוא אתר טבע מוגן בקולורדו שבארצות הברית, חלק מהמונומנט הלאומי דינוזאור. באתר זה נשפך הנהר ימפה (Yampa River) לנהר גרין, יובל של נהר הקולורדו המתפתל בהמשך סביב מונולית אבן חול ענק המכונה "סלע ספינת הקיטור" (Steamboat Rock). מפגש הנהרות באזור, שבו סדרת העתקים, יצר את אחד מאתרי הנוף היפים ביותר במונומנט הלאומי דינוזאור. האתר משמש ביתם של בעלי החיים בסיכון כדוגמת בז נודד, עיטם לבן-ראש ומיני הדגים: "Ptychocheilus lucius", "Xyrauchen texanus".
הממצאים הארכאולוגיים מעידים שקניוני המשנה והאזורים המוגנים בעמק הנהר גרין היוו בית לתושבים מתרבות פרימונט ששגשגה בין המאה ה-7 למאה ה-13. תושבים אלו היו נוודים למחצה שחיו בבתים שבחלקם היו חפורים באדמה וידועים בעיקר מאמנות הסלע שהותירו אחריהם על קירות הקניונים ובמחסות סלעים. האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור היו ויליאם אשלי (William H. Ashley) וציידי הפרוות שלו ב-1825. ב-1869 מיפה הגאולוג ומגלה הארצות האמריקני ג'ון וסלי פאוול את המקום במסגרת מסע המחקר הראשון שלו ברמת קולורדו והוא שהעניק למקום את הכינוי "פארק אקו" (מאנגלית פארק ההד). המתיישב האירופאי הראשון היה פטריק לינץ' (Patrick Lynch), מתבודד שהקים את ביתו באתר ב-1883.
כשהוכרז המונומנט הלאומי דינוזאור ב-1915 הוא לא כלל את פארק אקו. אתר זה נוסף יחד עם שטחים נוספים בקולורדו למונומנט הלאומי ב-1938. האתר נמצא באזור מבודד והאנשים היחידים המגיעים לאזור הם תיירים המגיעים ברפסודות במורד הנהר גרין. אתרי התיירות העיקרים הם הבתים של המתיישבים הראשונים, מערת הלחישות (Whispering Cave) והפטרוגליפים של ערוץ פול (Pool Creek Petroglyphs).
מחלוקת סכר פארק אקו.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 עוררו התוכניות של לשכת הטיוב של ארצות הברית להקים עשרה סכרים בעלות של מיליארד דולר במסגרת מיזם אגירת מי נהר הקולורדו התנגדות כאשר התברר שאחד מהסכרים המוצעים עתיד להיבנות בפארק אקו במרכז המונומנט הלאומי דינוזאור. המחלוקת צברה תאוצה, הגיעה לממדים לאומיים והשתלטה על השיח של שימור הטבע במשך שנים. דייוויד ברואר, מנכ"ל ארגון שמירת הסביבה מועדון סיירה והווארד זנאייזר (Howard Zahniser) מחברת אזורי הטבע הבראשיתי (The Wilderness Society) הובילו מערכה לאומית בקנה מידה חסר תקדים לשימור הקניונים הנופיים של הנהרות גרין וימפה. הם טענו שאם מונומנט לאומי אינו מוגן בפני פיתוח מודרני, איך ניתן יהיה לשמור על שלמותו של אתר טבע כלשהו?
מולם ניצבו חברי הקונגרס של ארצות הברית רבי ההשפעה ממדינות מערב ארצות הברית, שהיו מחויבים למיזם במטרה להבטיח את הזכויות בשימוש במים, להשיג חשמל הידרואלקטרי זול ולפתח את מאגרי המים שמאחורי הסכרים כאתרי תיירות. לאחר ויכוחים ממושכים הגיעו חברי הקונגרס לפשרה על פיה לא יוקם סכר בפארק אקו בתמורה להסכמה להקמת שאר הסכרים שבמיזם. חוק מיזם אגירת מי נהר הקולורדו נחקק ב-11 באפריל 1956. בחוק נקבע כי "שום סכר או מאגר מים לא יבנה על סמך חוק זה בתחומי פארק או מונומנט לאומי כלשהם".
היסטוריונים מעריכים כיום שמחלוקת סכר פארק אקו סימלה את תחילת התקופה שבה היו כמה הצלחות פוליטיות גדולות לתנועה לשימור הסביבה כדוגמת חוק הטבע הבראשיתי (Wilderness Act) וחוק הנהרות הנופיים והפראיים (Wild and Scenic Rivers Act).
נבוקו (פירושונים)
נַבּוּקוֹ (באיטלקית: Nabucco) הוא קיצור של נבוקודונוסור II.
טוען מוסמך
טוען מוסמך הוא מי שהוסמך לסייע בהתנדבות בבית משפט לתביעות קטנות.
חוק בתי המשפט.
סעיף 63(א) לחוק בתי המשפט קובע כי בבית משפט לתביעות קטנות, אין לבעלי דין זכות להיות מיוצגים על ידי עורכי דין, אלא ברשות בית המשפט ומטעמים מיוחדים. כוונת הסעיף היא כי קיום דיון ללא ייצוג יאפשר דיון פשוט ומהיר לעומת דיון עם ייצוג. עם זאת, בין הפונים לבית הדין יש רבים שמתקשים לייצג את עצמם, אם בגלל שפה, אם בגלל אי הבנת ההליך ואם בשל מורא המקום. הצורך לסייע למתדיינים בייצוג שלא על ידי עורכי דין, מקבל מענה בסעיף 63(ב) לחוק. בית המשפט יכול לאשר לצדדים ייצוג על ידי מתנדב שייצוג אינו עיסוקו הרגיל.
סעיף 20 לחוק לשכת עורכי הדין, תשכ"א - 1961 קובע רשימה של פעולות אשר רק עורך דין רשאי לעסוק בהן. עם זאת, סעיף 21 לחוק מאפשר למי שאינו עורך דין לייצג לפני בית-משפט, בית-דין, גוף או אדם אחר שהייצוג לפניהם מוסדר בחיקוק.
מכאן הצורך במייצגים בעלי הכשרה שאינם עורכי דין ואשר פועלים בהתנדבות ללא תמורה.
תעודת הסמכה.
תעודת ההסמכה מונפקת על ידי המועצה הלאומית להתנדבות בישראל על פי אישור שר המשפטים, המכיר במועצה כארגון צרכנים לפי חוק בתי המשפט (נוסח משולב) התשמ"ד-1984 (בתי משפט לתביעות קטנות).
המבקשים לקבל הסמכה נדרשים להשלים קורס טוענים בהיקף של 120 שעות הכולל את הפרקים הבאים: בתי המשפט בישראל, סדר דין, בתי משפט לתביעות קטנות, דיני חוזים, דיני תאגידים, דיני נזיקין, כתב תביעה, כתב הגנה, כתב תשובה לכתב ההגנה, דיני קניין, שטרות וכרטיסי חיוב, התנדבות וארגוני צרכנים, דיני צרכנות, לשון הרע, חופש מידע, כלים מעשיים בעבודת הטוען, חקירת עדים, משפט מבוים.
המנהל המקצועי של הקורסים הוא עו"ד עופר יחיאל.
תוקף התעודה.
לתעודת טוען מוסמך יש תקופת תוקף של שלוש שנים מיום הנפקתה. בתום התקופה על הטוען לבקש את חידוש התעודה. החידוש מותנה בחתימה על התחייבות לפעול על פי הכללים. עיקרי הכללים: איסור להציג את עצמו כעורך דין; לפעול רק בהתנדבות; לשמור על סודיות הפונים; לא לפעול במצב של ניגוד עניינים.
בנוסף נדרש חידוש ההצהרה כי "כל הפעילות נעשית בהתנדבות, ואך ורק בנושאים הנוגעים להכשרתו והסמכתו כטוען מוסמך בבית משפט לתביעות קטנות".
כל הפרה של ההתחייבות, או פעולה שאינה הולמת את התפקיד, תהווה עילה לדרישת המועצה להתנדבות להפקיע את תעודת הטוען.
סוגיית השם.
השם המתבקש לבעלי ההסמכה הנדונה עשוי היה להיות "טוען משפטי מוסמך" (על משקל טוען רבני מוסמך). במהלך גיבוש החוק, לשכת עורכי הדין הביעה התנגדות למילה "משפטי" מחשש להטעיה כי מדובר במשפטן או בעורך דין. על כן הוסכם על המונח "טוען מוסמך", ללא זיקה ל'משפט'.
גורם נוירוטרופי מוחי
גורם נוירוטרופי מוחי או BDNF (באנגלית: Brain-derived Neurotrophic Factor) הוא חלבון המקודד אצל בני אדם על ידי הגן BDNF. הוא משתייך למשפחה הנוירוטרופינים בקרב גורמי הגדילה, המקורבים ל"גורם הגדילה העצבי". הגורמים הנוירוטרופים נמצאים במוח וגם במערכת העצבים ההיקפית.
תפקידים.
BDNF פועל על נוירונים במערכת העצבים המרכזית ובמערכת העצבים ההיקפית, ותורם להישרדות הנוירונים הקיימים ומסייעים לגדילה ולדיפרנציאציה של נוירונים חדשים ושל סינפסות.
במוח, ה-BDNF פעיל בהיפוקמפוס, בקליפת המוח ובפרוזאנצפל הבסיסי - אזורים חיוניים בשביל הלמידה, הזיכרון
והחשיבה.
ה-BDNF ממלא תפקיד חשוב בזיכרון לטווח ארוך.
הגורם הנוירוטרופי המוחי היה הגורם הנוירוטרופיני השני שנתגלה אחרי גורם הגדילה העצבי NGF.
המבנה שלו נתגלה על ידי ר.ס. רובינסון, ס. רדז'ייבסקי, ס. סטיוארט וא.וו. ג'ונס בשנת 1995.
למרות שרוב רובם של הנוירונים במוחם של היונקים נוצרו לפני הלידה, חלקים מסוימים של המוח הבוגר שומרים על היכולת להצמיח נוירונים חדשים על בסיס תאי גזע נוירליים בתהליך הנקרא נוירוגנזה. הנוירוטרופינים הם מולקולות המסייעות לגרות ולבקר את תהליך הנוירוגנזה. BDNF הוא אחד הנוירוטרופינים הפעילים ביותר.
עכברים שנולדו ללא היכולת ליצור BDNF סובלים מהפרעות בהתפתחותם של המוח ושל מערכת העצבים התחושתית ולעיתים קרובות מתים זמן קצר אחרי לידתם. עובדה זו תומכת בהשערה כי BDNF משחק תפקיד חשוב בהתפתחות הנוירונלית.
הפיזור ברקמות.
BDNF נמצא בריכוז גדול בהיפוקמפוס ובקליפת המוח. למרות שמו, הוא נמצא ברקמות ובסוגי תאים רבים ולא רק במוח. הוא פועל גם ברשתית, במערכת עצבים המרכזית, בנוירונים המוטוריים, וכן בכליות, בערמונית וברוק של בני אדם.
מנגנון הפעולה.