מתכנן הפרויקט, האדריכל פ. באזילבסקי, השתתף במעמד הנחת אבן הפינה לבניין התחנה במאי 1891 בנוכחות יורש העצר הנסיך ניקולאי אלכסנדרוביץ', הקיסר לעתיד ניקולאי השני. ב-2 בנובמבר 1893 התקיים טקס חגיגי של חנוכת התחנה ופתיחת קו הרכבת בתוואי ולדיווסטוק - אוסוריסק. בתחילה היה זה מבנה אבן עם גג ברזל, שהיה חד-קומתי באמצעו ודו-קומתי בקצותיו. רצפות הבניין חופו בלוחות חרס יפני, שנשמרו היטב עד היום.
בשנים 1910–1912, בשל בניית תחנת הרכבת מוסקבה ירוסלבסקי, תוכננה התחנה בוולדיווסטוק והורחבה על ידי המהנדס פלנסון בדמיון לתחנת ירוסלבסקי, מה שיצר תחנות גמורות מבחינה אדריכלית בשני קצוות הרכבת הטרנס–סיבירית. המבנה המקורי הפך לאחד מחלקי תחנת הרכבת. בחזית המערבית היה סמל הפסיפס של מחוז פרימורסיה, במזרח - סמל מוסקבה.
מאז 1924 החלה חזות המבנה להשתנות בהדרגה: הנשר הדו-ראשי הוסר, לוחות הפסיפס נעלמו מתחת לשכבת טיח ותבליטי קרמיקה מזוגגת על פולקלור רוסי ואגדות, וצבע החזית השתנה מצהוב לירוק. בשנת 1936 צויר פנים התחנה על ידי האמן גריגורוביץ' ועשרים שנה לאחר מכן ו. גראסימנקו צייר את אולם הכרטיסים, ויצר פאנל "המולדת הגדולה שלנו".
בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים נצבעו הקירות החיצוניים בירוק. שחזור המבנה, שבוצע בשנים 1994–1996 על ידי החברה הרוסית-איטלקית Tegola Canadese, קירב את המבנה למראה הטרום-מהפכני ההיסטורי והסמל הדו-ראשי הוחזר. בתחנה הוצבו ציורים של הקיסר פיוטר הגדול והנסיך מוראייב-אמורסקי.
בשנת 2017 נחנכה בתחנה אנדרטה לזכרו של הקיסר ניקולאי השני.
גזה גודה
גזה גודה (במקור עד 1915 גרינפלד בהונגרית: Goda Géza; קומארום, 21 ביוני 1874 – בודפשט, 28 בספטמבר 1954) היה עיתונאי, מתרגם יהודי-הונגרי. הוא אביו של הסופר גאבור גודה.
ביוגרפיה.
גזה גרינפלד נולד במשפחה יהודית כבנם של יעקב גרינפלד ופרנציסקה בירינגר. לאחר שסיים את לימודי המשפטים שלו באוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), הוא הפך לחבר מערכת של העיתון "יומן בודפשט" (Budapesti Napló). בשנת 1898 התיידד שם עם המשורר אנדרה אדי. הוא כתב דו"חות פרלמנטריים, סיפורים קצרים ומאמרי מערכת. בעיתון היומי "וילאג" (Világ), בשבועונים ובכתבי עת חברתיים הוא נלחם למען מטרות הדמוקרטיה האזרחית, בעיקר למען זכות הבחירה הכללית. הוא פרסם כמה מחקרים על כך, וכן כתב על סוגיית ההגירה וההצעה ל"חוק המשרתות", הוא כתב בשם העט מרפוריוס. בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 פרש מכתיבה בעיתונים והיה פעיל בכלכלה. הוא היה ממייסדי מועדון הבורסה ואחד המתרגמים ההונגריים הראשונים של צ'כוב. גודה עבד בכתב העת "משמר הלשון" שחקר את שפתו וסגנונו של מוֹר יוקאי. ב-23 במאי 1904, בבודפשט, נשא לאישה את ארז'בט זיפטר. הוא שרד את תקופת השואה, אך אין פרטים מדויקים כיצד. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
לולאת מופן
במתמטיקה, לולאת מופן היא לולאה המקיימת זהויות מסוימות. כל חבורה היא לולאת מופן. הלולאות נקראות על שמה של רות מופן , שהוכיחה ב-1935 ששלושה איברים a,b,c בלולאת מופן המקיימים את היחס formula_1 יוצרים חבורה. נובע מכאן שהחזקות formula_2 מוגדרות היטב.
בלולאת מופן כל האיברים הפיכים, והיא מקיימת את תכונת ההיפוך formula_3. תת-לולאה ולולאת מנה של לולאת מופן הן לולאות מופן. הדוגמה המרכזית ללולאת מופן היא אוסף האיברים ההפיכים באלגברה אלטרנטיבית. כל לולאת מופן סופית פשוטה היא או חבורה פשוטה, או "לולאת Paige". לולאת מופן הלא-אסוציאטיבית הקטנה ביותר היא מסדר 12.
זהויות.
הזהויות הבאות שקולות זו לזו:
לולאה המקיימת אחת מהן, ולכן את כולן, היא לולאת מופן. כל לולאת מופן היא אלטרנטיבית מימין ומשמאל, ומקיימת את הזהות הגמישה. הגמישות מאפשרת לכתוב את הזהויות בצורה מקוצרת: z(x(zy)) = (zxz)y, x(zyz) = ((xz)y)z ו-
z(xy)z = (zx)(yz).
תורת המבנה.
לולאות מופן סופיות מקיימות את תכונת לגרנז', לפיה הסדר של תת-לולאה מחלק את הסדר של הלולאה (במתכונת משפט לגרנז'. כל לולאת מופן מושרית על ידי חבורה עם שילוש .
ידוע (Shestakov, 2003) שלא כל לולאת מופן (ואפילו סופית) ניתנת לשיכון בלולאת האיברים ההפיכים של אלגברה אלטרנטיבית. שאלה זו עודנה פתוחה עבור לולאות מופן קומוטטיביות.
לולאות מופן קומוטטיביות.
האסוציאטור מוגדר בלולאה קומוטטיבית לפי formula_8. בלולאת מופן קומוטטיבית מתקיימת הזהות formula_9. נוסף לזה, כל חזקה שלישית שייכת לגלעין.
יניב רוזנאי
יניב רוזנאי הוא פרופסור חבר למשפטים בבית ספר הארי רדזינר למשפטים של אוניברסיטת רייכמן.
ביוגרפיה.
בשנת 2006 קיבל תואר ראשון במשפטים ובממשל מהמרכז הבינתחומי הרצליה, בשנת 2009 קיבל תואר שני במשפטים ובשנת 2014 קיבל תואר דוקטור במשפטים, שניהם מבית הספר למשפטים של בית הספר לכלכלה של לונדון (LSE). עבודת הדוקטורט שלו זכתה בפרס עבודת הדוקטורט המצטיינת לשנת 2014 של הוועדה האקדמית של הארגון האירופי למשפט ציבורי (European Group of Public Law).
בשנת 2013 היה חוקר אורח ב- The Program in Law and Public Affairs - LAPA שבאוניברסיטת פרינסטון. בשנים 2015–2016 היה עמית פוסט-דוקטורט במרכז מינרבה לשלטון החוק במצבי קיצון של אוניברסיטת חיפה וב-Hauser Global Law School של אוניברסיטת ניו-יורק (NYU). היה פרופסור אורח באוניברסיטת מילאנו באיטליה, באוניברסיטת מהא פה לונג בתאילנד, באוניברסיטת קוץ' בטורקיה, באוניברסיטת חבל הבסקים בספרד, ובאוניברסיטת אמורי בארצות הברית.
באוקטובר 2016 מונה למרצה בבית ספר הארי רדזינר למשפטים של המרכז הבינתחומי הרצליה. ביוני 2017 הועלה לדרגת מרצה בכיר ובמרץ 2020 מונה לפרופסור חבר. תחומי המחקר שלו הם משפט חוקתי השוואתי, תאוריה חוקתית ותורת החקיקה.
הוא יו"ר משותף של הסניף הישראלי של הארגון הבינלאומי למשפט ציבורי (ICON-S) וחבר המועצה המנהלת של הארגון הבינלאומי למשפט ציבורי. הוא מייסד-משותף של האגודה הישראלית לחקיקה וכיהן כיו"ר משותף שלה בשנים 2017–2020. כיהן כמזכיר הכללי של העמותה למשפט ציבורי בישראל וכיום חבר הוועד המנהל שלה.
לזאר צארביץ'
לזאר צארביץ' (במונטנגרית: Лазар Царевић; נולד ב-16 במרץ 1999 בצטיניה שבמונטנגרו) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ברצלונה מהלה ליגה ובנבחרת מונטנגרו.
קריירת מועדונים.
צארביץ' גדל במחלקת הנוער של גרבאלי המונטנגרית. בין השנים 2015–2017 שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, במדיה ערך 64 הופעות במסגרת ליגת העל המונטנגרית.
ב-1 ביולי 2017 עבר צארביץ' לברצלונה מהלה ליגה. לאחר עונה במחלקת הנוער של המועדון, החל לשחק בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של המועדון.
ב-6 בנובמבר 2021 ישב צארביץ' לראשונה על ספסל הקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 3-3 נגד סלטה ויגו במסגרת המחזור ה-13 בליגה לעונת 2021/2022.
קריירה בין-לאומית.
ב-24 במרץ 2022 ערך צארביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו, בהפסד 1-0 לנבחרת ארמניה במשחק ידידות.
Goals (בעברית: מטרות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה. השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018, כסינגל שיווקי מתוך המיני-אלבום, "Solo". בסמוך ליציאתו של "Goals", הוציאה אניטה את המיני-אלבום עצמו ואת שני הסינגלים הקודמים שיצאו מתוכו, "Veneno" ו-"Não Perco Meu Tempo".
הווידאו קליפ הרשמי של "Goals" יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018 ופורסם ביוטיוב.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב והופק על ידי פארל ויליאמס. "Goals" הוא הרצועה האחרונה מתוך המיני-אלבום, "Solo", וגם שיר הסולו הראשון שלה שמוקלט בשפה האנגלית בלבד. השיר, הוא המנון העצמה עצמית על אהבת הגוף ועל חוסר השלמות של האדם. בנוסף לכך, ישנו עיסוק מתמיד בשיר העוקב אחרי השגת מטרות. במקור, הוקלט השיר על ידי סלינה גומז.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-12 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-9 בנובמבר 2018, ביום יציאתו של "Goals" כסינגל וביום יציאתם של שני הקליפים הנוספים. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את אניטה רוקדת בחדר חשוך המואר באור כחול מעומעם, תוך שרקדניות ליווי מצטרפות אליה. ישנן סצנות בהן ניתן לראות תאורה אדומה וירוקה. קליפ מילים המציג גם את עטיפת המיני-אלבום פורסם באותו היום גם כן.
נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-22 מיליון צפיות.
ליגת העל הספרדית בכדורגל נשים
ליגת העל הספרדית לנשים (בספרדית: The Primera División de la Liga de Fútbol Femenino) היא הליגה הבכירה במערכת הליגות של כדורגל הנשים בספרד שמופעלת על ידי פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית. הליגה נוסדה ב-1988 כליגה הלאומית לנשים ופועלת ברציפות משנה זו. במהלך השנים עברה שינויי שם ופורמט וכיום היא נחשבת לאחת הליגות הטובות באירופה והחל מעונת 2021/2022 תשלח שלוש נציגות לליגת האלופות לנשים. הליגה מוגדרת כיום כמקצוענית, כוללת 16 קבוצות ובמהלך שנות פעילותה היו בה 12 אלופות שונות. ברצלונה היא הקבוצה שזכתה הכי הרבה פעמים באליפות - 7 זכיות.
היסטוריה.
הליגה הלאומית לנשים.
הליגה נוסדה בשנת 1988 על ידי 9 קבוצות שלקחו חלק בעונתה הראשונה. במשך השנים הצטרפו לליגה קבוצות נוספות.
ליגת הכבוד לנשים.
החל מעונת 1996/1997 הליגה חולקה לארבעה בתים. מנצחות הבתים עלו לשלב חצי הגמר והמנצחות בשלב זה עלו לגמר כשהמנצחת בגמר הוכרזה כאלופה.
הסופר ליגה הספרדית לנשים.