הגולם בצבע חום אפרפר וגודלו 25 מ"מ. תקופת הגולם כעשרה ימים. הגלמים של הדור האחרון עוברים דיאפאוזה חורפית עד לתחילת האביב הבא. חלק מהגלמים עוברים דיאפאוזה של מספר שנים.
אטלנטה (מיתולוגיה)
פרסי המוזיקה של MTV
טיסן (פירושונים)
קלימוביץ'
קלימוביץ' (בלארוסית: Клiмавiчы, רוסית: Климовичи, יידיש: קלימאוויטש) היא עיירה במחוז מוהילב שבבלארוס.
לפני מלחמת העולם השנייה, גרו מאות משפחות יהודיות בעיירה, ובהן עשרות משפחות מחסידי חב"ד. העיירה נכבשה על ידי הנאצים והם הרגו באתר את תושביה היהודים. העיירה שוחררה מהנאצים בשנת 1943.
ב-1986 נפגעה העיירה כתוצאה מאסון צ'רנוביל.
רשת הספריות העירוניות פתח תקווה
רשת הספריות העירוניות פתח תקווה היא רשת של 12 ספריות ציבוריות המשרתות את העיר פתח תקווה ושייכות לעיריית פתח תקווה.
מנהל רשת הספריות הוא חיים חלפון.
היסטוריה.
הספרייה בפתח תקווה נוסדה בשנת תרנ"ב (1892) עלי ידי אליהו ספיר, מורה בבית ספר יק"א של הברון (היום פיק"א). 11 שנים שימש כמורה לעברית ולערבית, את הספרייה הקים מכספו עבור תלמידיו ולצורך עבודתו. נראה כי זוהי הדוגמה הראשונה בישראל לספריית בית ספר. במרץ 1900 התפרסם בעיתון המליץ קריאה לסופרים לתרום מספריהם לספרייה של פתח תקווה. על הקריאה היו חתומים מנהלי הספרייה, שמואל ליפשיץ, מאיר סאלץ ויצחק אבלאוו. באפריל 1901 תוארה הספרייה בעיתון הצפירה: "על המוסדים להתפתחות הרוח יוכל להחשב גם בית עקד הספרים שיחתום על 8 כתבי עת, רובם עברים וזרגונים". באותה שנה עזב ספיר את עבודתו בהוראה וכמה שנים אחר כך עזב את פתח תקווה. הספרייה הועברה לרשות וועד המושבה, אשר התקשה לפתח אותה, בעיקר בשל העדר אכסניה ראויה. באוקטובר 1906 דווח בעיתון השקפה שרבים מהספרים נעלמו בחילופין בין הוועד הישן לוועד החדש.
בשנים 1907–1909 תמכו אגודת צעירי פתח תקווה בספרייה באמצעות הצגות שהכנסותיהן היו קודש לספרייה. בתחילת 1908 תוארה הספרייה: "ושני בתי ספרים אחד להאכרים לאמר מהמושבה והשני שעשו להם אחינו הפועלים. שני בתי הספרים האלה מלאים אנשים ונשים כל ערב וערב, והם קוראים בהם בהתמדה גדולה ספרים שונים ועיתונים רבים בשפות שונות". באוקטובר 1908 התקיים חגיגה של חנוכת בית הספרים.
ד"ר יעקב כהן-ברנשטיין, רופא המושבה, העמיד לרשות הספרייה חדר מחדרי עבודתו, וכן ארון ספרים שלו, ופועלי המקום עזרו בפיתוחה. פעילותו זו עוררה עליו את זעמם של חוגים דתיים שמרנים, שגרשו אותו מן המושבה ("מלחמת הצעירים והזקנים"). פעילות הספרייה שבתה לזמן מה והספרים אוחסנו בביתו של אברהם שפירא, עד להקמת ועד חדש לספרייה על ידי מר קרול.
בשנת תרע"א (1911) הייתה הספרייה סגורה למספר חודשים בגלל חוסר הסכמה על ועד שינהל את הספרייה. בעקבות פטירתו של אליהו ספיר, בהשאירו אחריו ספרייה ציבורית הכוללת 400–500 ספרים, הוחלט לפתוח את הספרייה מחדש ולקוראו על שמו. שנה לאחר מכן, הובא הספרן יחיאל כהן מחיפה, כדי לנהל את הספרייה. על פי הנהוג במושבה, הספרייה נדרשה לממן את עצמה ולא סובסדה ממיסי המושבה. לצורך כך, אורגנו נשפים שהכנסותיהם הוקדשו לספרייה} ובתוך 7 שנים, גדל מלאי הספרים לכ-5000. בימיו נסגרה הספרייה שוב, עם גירוש תושבי פ"ת לת"א-יפו.
הספרייה נפתחה עם סיום מלחמת העולם הראשונה והספרן היה מר בן ישראל. בשנת 1921 הספרייה הייתה סגורה לזמן מה לאחר מאורעות תרפ"א. בסוף 1921 תואר מצב הספרייה בדואר היום כירוד מאוד. בשנת 1932 שב יחיאל כהן לנהל את הספרייה והחל לשקמה מהריסותיה. בשנת 1934 הגיע מספר הספרים לכ-5000. כהן ניהל מאבקים רבים עם המועצה המקומית, בראשותו של שלמה יצחק שטמפפר, שלא הקצתה תקציב ראוי, לטענתו, לפיתוחה של הספרייה.
עד שנת 1951 ניהל יחיאל כהן את הספרייה, שהתגאתה בהיותה השלישית בגודלה בישראל וכללה 16,372 ספרים, רובם בעברית וחלקם בלועזית. עם כניסתו של א. רואי לתפקיד מנהל הספרייה בשנת תשי"ב (1952), החלו להיפתח סניפים נוספים ברחבי העיר. ארבע שנים לאחר מכן כבר פעלו בעיר 5 סניפים ולאחר 10 שנים הופעלו 10 סניפים. בשנת 1960 היו בספריה מעל 20,000 ספרים. בשנת 1968 הוקמה בתוך הספרייה ספרייה תורנית שהתבססה על ספרייתו של הרב ראובן כץ שנתרמה על ידי משפחתו.
רשת הספריות כוללת בימינו ספרייה מרכזית ועוד אחד עשר סניפים פעילים ברחבי העיר, בהם ניתן למצוא מבחר ספרי קריאה מהקלסיקה והספרות החדשה, רבי מכר, רומנים, ספרי מתח, ספרות עברית, ספרי ילדים ונוער, ספרי מדע בדיוני ופנטזיה וספרים מוקלטים להאזנה. כל האוספים מתעדכנים באופן שוטף.
שירותי רשת הספריות.
ברשת הספריות קיים מגוון גדול מאוד של ספרים, עיתונים, ירחונים וכתבי עת, מאגרי מידע, ספרות וחומר עיוני בכל קשת הנושאים בנוסף על נושאים תורניים. ספרות בשפות רוסית, אנגלית וצרפתית. חדרי עיון לנוער, לסטודנטים ולמבוגרים בהם ניתנים שירותי אינטרנט ללא תשלום. במשך השנה מקיימות מבחר פעילויות תרבות לילדים ומבוגרים כגון "שעת סיפור", הרצאות, מפגשי קוראים-כותבים ואירועי שבוע הספר העברי.
תיסן
קלימאוויטש
רשת הספריות העירוניות פתח-תקוה
נמל התעופה הבין-לאומי ונציה מרקו פולו
נמל התעופה הבינלאומי ונציה-טסרה מרקו פולו (באיטלקית: Aeroporto di Venezia-Tessera Marco Polo) הוא נמל תעופה השוכן כשמונה ק"מ מצפון לעיר ונציה שבצפון איטליה. בשנת 2010 עברו בו 6.86 מיליון נוסעים והוא מדורג במקום החמישי באיטליה מבחינת תנועת הנוסעים בו. טרמינל חדש נחנך בשנת 2017, ועיצובו העכשווי כולל גג בצורת קונכייה המאפשר לאור השמש להיכנס לאולמות.
בשדה תעופה מרקו פולו מורכב יש מסוף אחד בשלושה מפלסים. אזור הכניסות נמצא בקומת הקרקע ושערי היציאה נמצאים בקומה הראשונה. ישנם שערי יציאה נפרדים לטיסות מ/אל האיחוד האירופי ושאינן כאלה. בקומת הקרקע ניתן למצוא את מסועי המזוודות ותחבורה יבשתית, ואילו בקומה השנייה יש טרקליני VIP ומרכז עסקים.
נמל התעופה נקרא על שמו של מגלה הארצות מרקו פולו שנולד וחי בוונציה. הוא מנוהל על ידי Società Aeroporto Venezia.
לנמל התעופה מגיעות טיסות רבות מרחבי אירופה, המזרח התיכון, קנדה ויפן. חברות תעופה סדירות עיקריות המשתמשות בשדה הן אליטליה, אייר קנדה, אייר פראנס, בריטיש איירווייס, דלתא איירליינס, אמירייתס, לופטהנזה, קטר איירליינס ויונייטד איירליינס. חברות לאו קוסט שטסות אל/מהשדה כוללות את ראיינאייר, איזיג'ט, וווילינג.
אל על ואיזיג'ט מפעילות מספר טיסות שבועיות בין ונציה לתל אביב ובעונת התיירות קיימות טיסות של חברות נוספות בהן ישראייר, ארקיע, נאוס, Mistral Air.
הבחירות הפרלמנטריות בסוריה 2012
הבחירות הפרלמנטריות בסוריה 2012 למועצת העם הסורית (בערבית: الانتخابات البرلمانية في سوريا 2012) נערכו בתאריך 7 במאי 2012 לאחר אישורה של חוקה חדשה.
רקע.
הבחירות לפרלמנט הסורי היו אמורות להיערך במרץ 2011 אך נדחו עקב ההתקוממות בסוריה נגד משטרו של אסד ועריכת משאל העם בנוגע לחוקה חדשה בפברואר 2012. תקופת כהונתו של הפרלמנט נסתיימה במרץ 2011 והוארכה במסגרת אישור החוקה החדשה. ב-13 בפברואר חתם הנשיא אסד על צו המורה על קיום הבחירות ב-7 במאי. מספר ימים לפני ההודעה ביקר שליח האו"ם קופי אנאן בסוריה ונפגש עם אסד בדמשק. באותו יום שבו הוכרזו הבחירות נערכה מתקפה גדולה של הצבא הסורי באזור אידליב שבצפון מערב המדינה.
יצחק פרסבורגר
יצחק פרסבורגר (נולד בשנת 1933) הוא צייר ישראלי.
ביוגרפיה.
פרסבורגר נולד בפרסבורג (ברטיסלבה) שבצ'כוסלובקיה למשפחה אמידה בת ששה ילדים. מספר חודשים לאחר פלישת הגרמנים לצ'כוסלובקיה, בשנת 1939, ברחה המשפחה לבודפשט. עם כניסת הגרמנים לבודפשט, בשנת 1944 נשלח אביו של פרסבורגר לעבודה בבית חרושת ולבסוף נספה בצעדת המוות. המשפחה חיה עם עוד מספר משפחות יהודיות ב"בתים המוגנים" שבעיר שהיו תחת דגלי שווייץ, פינלנד, בלגיה ושוודיה. בדצמבר 1944 חוסלו הבתים המוגנים והמשפחה הועברה לגטו של העיר.
בשנת 1947 עלה לישראל, יחד עם שתי אחיותיו, באוניית המעפילים "אקסודוס". הוא התיישב בכפר רופין ושירת בצה"ל.
פרסבורגר למד במכון אבני, היה מתלמידי מרסל ינקו ואיזידור אשהיים.
בשנת 1964 היגר לצרפת, שם למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז. במשך שנים עסק בציור וחי בחברת אמנים מקומיים ידועים. נישא באמצע שנות ה-60 בצרפת לגאולה קלוסיוס. באמצע שנות ה-70 החל להתקרב ליהדות, ובשנת 1979, לאחר שחזר בתשובה, עלה עם משפחתו לישראל.
פרסבורגר יזם, יחד עם בנו יונה פרסבורגר, קמפיין ארצי נגד תוכנית ההתנתקות. השניים עיצבו והפיקו כרזות מחאה אמנותיות שהופצו ברחבי הארץ, הונפו בידי מפגינים והיו מהסמלים הבולטים של המאבק.
בשיתוף עם ד"ר שלום פלסר הפיק את "הרי אמרתי לכם" - אלבום כפול של שירי מחאה נגד תוכנית ההתנתקות. לאלבום הכפול מצורף ספר במהדורה אלבומית של מילות השירים, מאויר על ידי פרסבורגר.
פרסבוגר אייר את הספר "תכלית ראויה". אחיו הוא שמואל פרסבורגר, שעמד בראש סיעת הליכוד בעיריית ירושלים.
בניין (מבנה)
בניין הוא מבנה אדריכלי המיועד לשימוש כמחסה ולתפוסה מתמשכת על ידי בני אדם.
במדינת ישראל מגדיר חוק התכנון והבניה "בניין" כ-
עם זאת, השימוש הלשוני במילה "בניין" בהקשר היומיומי כולל לרוב רק מבנים סגורים בעלי קירות וגג המיועדים לתפוסת בני אדם.
בניינים עשויים לשמש במגוון שימושים, כגון בית מגורים, בניין משרדים, בניין ציבורי, מרכז מסחרי ועוד. חלקם מבנים נמוכים וחלקם בעלי מספר קומות, רבי קומות ואף גורדי שחקים, שנועדו להגדיל את שטח הבנייה תוך שימוש בשטח קרקע קטן יחסית עליו בנוי הבניין.
מועצת העם של סוריה