לאחר עלייתו החל לעסוק בהוראה והצטרף ל"גדוד מגיני השפה העברית", שבגלל פעילותו בו פוטר לאחר כשנתיים ממשרתו כמורה בבית הספר של כי"ח. בו-זמנית החלה יצירתו הספרותית, בעיקר שירים ומחזות וכן תרגומי מחזות.
אחת מטרילוגיית המחזות שלו, "מיכל בת שאול" הוצגה בהצלחה ב"הבימה", בשנת 1941. שני המחזות הנוספים בטרילוגיה הם: "אהבת נעורים" ו"המודחת".
מחזה ידוע אחר של אשמן הוא "האדמה הזאת", שהוצג בתיאטרון "הבימה" בשנת 1942, לרגל יובל שנים לחדרה. גיבורי המחזה הם מייסדיה והמחזה מתאר את סבלם בעת הקמת המושבה, ביו היתר בגלל מחלת הקדחת, ואת שמחתם הגדולה על מציאת מים. למחזה נכתב השיר "ושאבתם מים" לפי מילים מהמקורות ולחן מאת עמנואל עמירן.
אשמן ידוע בחיבור לברית לאופרות שהוצגו במסגרת האופרה הארצישראלית והאופרה הישראלית. בנוסף תרגם מספר אורטוריות, בהן "יהודה המכבי" של גאורג פרידריך הנדל. בין תרגומיו "שלטון הכזב" של י. בוייר.
בשנת תרצ"ו-1936 יצא לאור ספרו "חברי", ספר לימוד הקריאה והכתיבה לשנת הלימודים הראשונה. הספר שימש כספר הלימוד הבסיסי והנפוץ במערכת החינוך בארץ בשנות הארבעים. הוא הודפס במהדורות רבות כשהאחרונה בהן הייתה ב-1965. בשנת תש"ט-1948 יצא לאור ספרו "עלה ! מחדש", במשותף עם א. רוזנצויג, ספר למוד השפה העברית למתחילים בהוצאת יבנה.
שיריו מוכרים היטב לשוחרי הזמר העברי, בין היתר "שירת הנודד" המוכרת בפתיחה "הי ציוניוני הדרך" למנגינת מרדכי זעירא, (כותרת לתוכנית שירים עבריים בקול ישראל בזמנו), "עד אור הבוקר", "איל איל בן קרניים" ועוד. בין שיריו גם שירי ילדים מוכרים, ובהם "חבל, חבל שנפל" ("בפרדס נפל תפוח"), וכן שירי חגים, כגון "כד קטן" ו"עוגה עוגה".
באמצע שנות ה-50 כתב את הלברית לאופרה העברית "אלכסנדרה" של מנחם אבידום. בפברואר 1957 הועלתה ההצגה לראשונה בגרסה קונצרטנטית (ללא תלבושות וללא תפאורה) כיוון שהאופרה הישראלית לא הופיעה באותה עת. באוגוסט 1959 הועלתה הצגת הבכורה באופרה הישראלית.
זכה בפרס צמח בשנת 1956, בפרס הבימה ב-1962 ובפרס עיריית חיפה ב-1975.
היה מראשוני הפעילים באקו"ם, אחד מעמודי התווך שלה ושימש במשך למעלה מ-25 שנים יושב-ראש ההנהלה ולאחר מכן חבר-כבוד עד יום מותו.
בשנת 1981 הוענק לו התואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
לאשמן ולאשתו נולדו שלוש בנות: שושנה, קרניה וטלילה. בתו, שושנה אשמן-שגב, נהרגה בתאונת דרכים בדרך לאילת, בסתיו 1965.
אחיינו יעקב אשמן שימש כעורך השבועון "הארץ שלנו". רעייתו, שפרה אשמן, נפטרה במרץ 1956.
אהרן אשמן נפטר בד' באייר תשמ"א, בגיל 85, ונטמן בבית עלמין הדרום.
פרס אקו"ם ליצירה נקרא על שמו לזכרו.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב רייך 5.
קישורים חיצוניים.
מיצירתו:
כנס ביגור
כנס ביגור היה כנס רב-יומי שנתי בנושא משחקי תפקידים שמארגנת העמותה למשחקי תפקידים בישראל, בתקופת חג הפסח. הכנס נערך לראשונה בשנת 2001. החל משנת 2019, הכנס הפסיק מלהתקיים.
שמו של הכנס נגזר משמם של כנסי איגור, כנסים חד יומיים שארגנה העמותה למשחקי תפקידים בישראל. IGOR הם ראשי תיבות ופירושם Israeli Gathering of Role Players כאשר BIGOR פירושם Big IGOR. במהלך השנים בוצעו מספר ניסיונות למיתוג מחדש, תחת השמות "מבוכים" ו"גיבורים".
היסטוריה.
כנס ביגור נערך מדי פסח מאז שנת 2001 ומושך אליו מדי שנה מאות שחקני תפקידים חדשים וותיקים.
ההרשמה לכנס ביגור נעשית באתר הכנס עצמו סמוך למועד הכנס. הכנס כולל משחקי תפקידים חיים, סדנאות משחק ומשחקים אחרים.
בשנת 2014 נעשה ניסיון למתג מחדש את הכנס תחת השם "גיבורים". השינוי כלל גם מעבר לפורמט חדש, בו מרבית פעילויות הכנס נערכות באולם מרכזי אחד. בשנה שלאחר מכן הוחזר שם הכנס במקורי, אולם שאר מאפייני הפורמט שולבו גם בכנסים עתידיים.
עד כנס "גיבורים" כנסי ביגור אורגנו במבנה של סבבי משחק: חלונות זמן קבועים לאורך היום, בהם מתרחשים המשחקים. הסבבים חולקו לסבב בוקר, צהריים וערב ("ינשופים"). מאז כנס גיבורים, אורגן הכנס במבנה גמיש: משחקים יכולים להתחיל בכל שעה עגולה ולהימשך מספר שעות לא מוגבל. משתתפי הכנס יכולים לארגן את לוח-הזמנים של הפעילויות בהם משתתפים, כרצונם.
בנוסף למשחקים עצמם הכנס כולל את "הפונדק", עמדת מנוחה, דוכני מזון ופרויקטים מיוחדים.
אזוב
אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת
המלכה אליזבת השנייה (שמה הפרטי המלא: אליזבת אלכסנדרה מרי; באנגלית: Elizabeth II, Elizabeth Alexandra Mary; נולדה ב-21 באפריל 1926) היא מלכת הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד ו-14 מדינות נוספות. מכהנת בנוסף כראש חבר העמים הבריטי, בו חברות גם מדינות שהיא אינה מולכת עליהן. החל מספטמבר 2015 הפכה למלכה אשר תקופת כהונתה היא הארוכה ביותר בהיסטוריה של המלוכה הבריטית. החל מאוקטובר 2016, לאחר פטירת ראמה התשיעי מלך תאילנד, היא מנהיגת המדינה הוותיקה ביותר בעולם.
מלבד היותה ראש הממלכה המאוחדת וחבר העמים הבריטי, משמשת אליזבת כמפקדת העליונה של הצבא הבריטי והמושלת העליונה של הכנסייה האנגליקנית העולמית. במקומות מסוימים היא נושאת תארים שונים, בין היתר: דוכסית נורמנדי, דוכס לנקסטר, ראש השבטים העליונה של פיג'י ושליטת האי מאן. המלכה היא אחת משני אישים בלבד המכהנים כראש מדינה ביותר ממדינה אחת (השני הוא נשיא צרפת, המכהן כנסיך שותף של אנדורה).
בעת תחילת שלטונה, בשנת 1952, היו נתונות למלכותה שבע מדינות, ולאורך כהונתה היא מלכה ב-32 מדינות שונות. במהלך כהונתה קיבלו מדינות רבות שהיו נתונות לשלטון האימפריה הבריטית עצמאות, אך חלקן הוסיפו לראות בה את מלכתן באופן סמלי עד שמינו לעצמן ראש מדינה מקומי (בדרך-כלל נשיא). 14 מדינות מלבד בריטניה מוסיפות לראות בה את מלכתן גם כיום, והן קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, ג'מייקה, גרנדה, איי בהאמה, פפואה גינאה החדשה, איי שלמה, טובאלו, סנט לוסיה, סנט וינסנט והגרנדינים, אנטיגואה וברבודה, בליז וסנט קיטס ונוויס. בכל מדינה ממדינות אלו מוכר שלטונה של המלכה באופן עצמאי והיא מיוצגת בהן על ידי מושל כללי, הממונה מטעמה בהמלצת הממשלה המקומית. כל המדינות שבהן מולכת אליזבת השנייה חברות בחבר העמים הבריטי ואוכלוסייתן מקיפה כ-130 מיליון תושבים. בחבר העמים הבריטי חברות גם מדינות שאינן נתונות למלכותה של אליזבת השנייה, אולם היא מכהנת כראש הארגון.
סמכויותיה רחבות היקף להלכה, אך בפועל היא אינה עושה בהן שימוש. כמעט כל פעולותיה, בפרט בתחום הפוליטי, נעשות לצרכים סמליים וטקסיים בלבד. לדוגמה, בעת הצגת ממשלה חדשה בבריטניה, היא קוראת את הנאום שכתב ראש הממשלה הנבחר. בינואר 2013 נחשף חריג למצב זה בממלכה המאוחדת: חוקים הנוגעים למלוכה הבריטית הובאו לאישורם של אליזבת השנייה או בנה צ'ארלס, וחלקם נפסלו על ידם.
כהונתה החלה עם פטירת אביה, המלך ג'ורג' השישי, ב-6 בפברואר 1952. היא נישאה בשנת 1947 לנסיך פיליפ, שמאז נישואיהם ועד מותו נשא את תואר "הדוכס מאדינבורו" (ובהתאם, אליזבת הייתה גם דוכסית אדינבורו מנישואיה לפיליפ, בלי קשר לעובדת היותה מלכה), שכן במקרה שהמלכה מכהנת בתפקיד המונרך, בעלה לא נקרא "מלך".
ביוגרפיה.
ילדותה.
אליזבת נולדה בלונדון שבאנגליה לדוכס ולדוכסית מיורק. אביה, הנסיך אלברט, דוכס יורק (לימים המלך ג'ורג' השישי), היה בנו השני של המלך ג'ורג' החמישי, ואמה הייתה אליזבת באווס-ליון (לימים המלכה אליזבת ולאחר המלכת בתה, המלכה האם), בתו הצעירה של קלוד ג'ורג' בווס-ליון, רוזן סטראטמור וקינגהורן הארבעה-עשר, אריסטוקרט סקוטי. אליזבת נולדה בניתוח קיסרי. היא הוטבלה לכנסייה האנגליקנית בכנסייה שבשטח ארמון בקינגהאם על ידי הארכיבישוף מיורק. סנדקיה היו: סבה וסבתה מצד אביה, המלך ג'ורג' החמישי והמלכה מרי; אבי אמה, הרוזן מסטארטמור וקינגהורן; אחות אמה, ליידי מרי אלפינסטון; אחות אביה, הנסיכה המלכותית מרי; ודודו של סבה, ג'ורג' החמישי, הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן (לשעבר המושל הכללי של קנדה). אביה לא יועד לכתר אחרי אביו ג'ורג' החמישי. אחיו הבכור של הנסיך אלברט, אדוארד, נסיך ויילס, היה מיועד לכתר אביהם.
אליזבת נקראה על שם אמה ושני שמותיה האמצעיים הם לציון סבתה, המלכה מרי, ואם סבה המלכה אלכסנדרה (אמו של ג'ורג' החמישי), שנפטרה שישה חודשים לפני שאליזבת נולדה. בילדותה היא נקראה בשם החיבה "ליליבת" (Lilibet). הייתה לה מערכת יחסים קרובה עם סבה, ג'ורג' החמישי, ויש המייחסים לה את הבראתו ממחלה בשנת 1929, שכן בתקופה שבה חלה היא נהגה לבקר אותו לעיתים תכופות. כבר בילדותה הייתה לאליזבת זיקה לבעלי חיים, סוסים וכלבים בפרט.
בשנת 1930 נולדה אחותה היחידה, הנסיכה מרגרט. השתיים חונכו בביתן על ידי אמן, והוריה שכרו עבורן אומנת, מריון קרופורד ("קרופי"). האומנת לימדה את האחיות הנסיכות בעיקר היסטוריה, שפה, ספרות ומוזיקה. שיעורי דת הועברו להן על ידי הארכיבישוף מקנטרברי. בסופי שבוע שהו השתיים במעון המלכותי ב"וינדזור גרייט פארק". "קרופי" סיפרה לימים על נסיונותיהן הנואשים של הנסיכות להתחבר לילדים בני גילן, אך קשרים אלו לא החזיקו מעמד בגלל היותן נסיכות. כבר בילדותה ניכר בה שהייתה בעלת משמעת חזקה ושמרה על סדר ואחריות. וינסטון צ'רצ'יל, כאשר פגש בה בעת הייתה בת שנתיים בלבד, תיאר אותה כ"אישיות. יש לה אווירה של סמכות המשתקפת באופן מדהים אצל עולל." בת דודתה מרגרט רודס תיארה אותה: "ילדה קטנה ועליזה, אבל הגיונית ביסודה ומחונכת היטב."