אחרי נפילת המשטר הקומוניסטי ברומניה, מפעיל הצבא הרומני במקום בסיס אימונים בעל שטח של 270 קמ"ר. בו נמצא אחד המטווחים הגדולים והמודרניים באירופה. כוחות של ארצות הברית המתארחים ביישוב מיכאיל קוגלניצ'אנו, כוח קוסובו וכוחות נאט"ו מתאמנים בבדאג בהתאם להסכמי השילוב של רומניה בברית נאט"ו.
בשנת 2007 ביקר בעיר ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן שחנך את המזואלאום המשופץ של סארי סלטוק באבה.
גאוגרפיה.
עמדה גאוגרפית.
בבדאג שוכנת לא רחוק מהים השחור, בין הלגונה המכונה אגם בבדאג מצפון-מזרח ורמת בבדאג מדרום-מערב. בירת המחוז, טולצ'ה, נמצאת במרחק 35 ק"מ מבבדאג.
העיר נמצאת בעמק הגובלת עם שלוחות "הגבעה האדומה" Dealul roșu (דיאלול רושו) בצפון-מערב, בדרום ובדרום-מזרח - עם הגבעות דומבראווה, שרמטול, וקויון באבה (או קויום באבה) המגיעות לגובה של 200–250 מ'. צפונית-מזרחית העמק נפתח לגמרי אל האגם-לגונה בבדאג ואל מכלול הלגונות ראזים-סינואה. מצפון נמצאות גבעות קרחות מלס. מדרום- גבעות שפסגותיהן מיוערות.
העיר נחצית ממערב למזרח על ידי הנחל טבאנה העלול לפעמים לגרום לשיטפונות באביב ובקיץ.
צורות נוף.
הנוף הוא אופייני לרמת דוברוג'ה. העיר נמצאת בבשעת נחל רבאנה החוצה אותה, בין גבעות בגובה עד 250 מ', עשויות שחם ואבן גיר ומכוסות חלקית על ידי יערות. מסביב נמצאים האגם באבדג, אגם רזים (רזלם), הגבעות קויון באבה (בטורקית: "אב הכבשים"), גבעת סולטאן טפה (בטורקית: "גבעת הסולטאן") ויאניק באיר (בטורקית: "הגבעה השרופה").
האקלים.
האקלים הוא ממוזג יבשתי.
דמוגרפיה.
המיעוטים האחרים כללו 26 יוונים ו-10 אוקראינים.
לפי שפת האם:
הרכב האוכלוסייה לפי דתות:
במפקד משנת 2011 מנתה בבדאג 10,037 תושבים .
רוב תושביו – 69.91% היו רומנים.
המיעוטים העיקריים היו הטורקים 13.64% והצוענים 4.42%. באתר עיריית בבדאג מציינים כי בעיירה חיים 10.037 תושבים מתוכם 8,466 רומנים, 1,289 טורקים, 168 צוענים, 37 ליפובנים ו-77 בני אתניות אחרות.
מבחינה דתית 70.32% היו נוצרים אורתודוקסים ו-17.7% מוסלמים. ב-11.38% מהתושבים לא ידועה השייכות הדתית.
בבבדאג פועל פרוטופויאט של הכנסייה הנוצרית אורתודוקסית הרומנית, שלוחה של בישופות טולצ'ה.
בזמן פריחת היישוב המוסלמי בבדאג בימי השלטון העות'מאני פעלו בעיר עשרה מסגדים ומדרסה. כיום פועל מסגד אחד.
טטרים.
הטטרים הראשונים הגיעו לדוברוג'ה עוד בימי ג'נגיס ח'אן ואחר כך במאה ה-14 יחד עם הטורקים מאנטוליה. הם אימצו את האסלאם הסוני. בזמן מסעו של אבן בטוטה היה היישוב שנקרא אז באבה סלטוק בשליטת אחד המנהיגים הטטרים מקרים, בחסות אורדת הזהב.
. בהמשך הגיעו טטרים נוספים בזמן פלישת טימור לנג לאנטוליה. בשנת 1525 הגיעו לבבדאג טורקים אוע'וזים וטטרים נוספים, בעיקר טטרים נוגאי. במהלך השנים אימצו הטטרים את השפה הטורקית.
אחרי כיבוש קרים על ידי רוסיה בשנת 1783 טטרים מקרים נפלטו גם לבבדאג וסביבתה. אחרי סיפוח דוברוג'ה לרומניה בשנים 1877–1878 רוב הטטרים באזור היגרו לטורקיה. בעת השלטון הרומני היו טטרים שלמדו במדרסה המוסלמית בבבדאג בין השנים 1891–1901. אחר כך המדרסה עברה למג'ידיה. בשנת 2009 נרשמו בבדאג רק 6 טטרים כולל 4 דוברי הניב הטטרי הטורקי.
הארמנים.
במאות 15–16 בימי השלטון העות'מאני התיישבו הארמנים בבבדאג היו הקהילה הארמנית הראשונה בחבל דוברוג'ה.
בספר ארמני לשירה הנשמר בספריית הכנסייה המחיטרית בווינה צוין קיומה של כנסייה ארמנית בשנת 1649.
אותה כנסייה קיבלה כעבור כמה עשורים עותק מהספר "חיי הקדושים" שהודפס בקושטא בשנת 1675 .בשנת 1763 הקתוליקוס האמרני
סימון ארוואנטי מציין בספרו קיומן של הקהילות הארמניות ב"רומליה", לרבות זו בבבדאג.
בשנת 1803 הנוסע הארמני מינס פג'יקיאנץ מצא בבבדאג 40 בתי ארמנים וכנסייה ארמנית מאבן בשם "הצלב הקדוש מואראג".
יהודי בבדאג.
נוכחות היהודים בבבדאג ידועה מזמן השלטון הטורקי עות'מאני.
בשנת 1900 מנתה קהילת בבדאג 62 יהודים ובשנת 1930 106. בבית הקברות היהודי ברחוב וסילה לופו 44
הקברות הישנים ביותר הם משלהי המאה ה-19.ההלווייה האחרונה התקיימה בשנת 1945.
בימינו בית הקברות הוא פרוץ, לא מגודר. רוב הקברות נהפכו ונשברו. בעיירה נולד בשנת 1930 הקריקטוריסט היהוי-רומני אלברט פוך.
הצוענים.
בשנת 2002 נספרו בבדאג 168 צוענים, יותר ממחציתם צוענים מוסלמים. 86 מהם הצהירו כי הם דוברי טורקית. 15 תושבים שהצהירו עצמם כטורקים הצהירו גם כן שהם דוברי שפת רומאנס של הצוענים. הצוענים דוברי טורקית נקראים "חוראחאנה". הם גרים בשכונת בנדיה.(Bendea) בבתים משפחתיים מוזנחים ובווילות בעלות שתי קומות. בגלל חיי קהילת חוראחאנה בשולי החברה, כולל הידרדרות חלק מהילדים לעבריינות ולקיבוץ נדבות, בבית ספר הופרדו התלמידים מקהילה זו בכיתה נפרדת, דבר שעורר בקורת כנוגד את הצו של משרד החינוך משנת 2007 נגד ההפרדה האתנית. .
מנהל ופוליטיקה.
שטחה של העיר הוא 121 קמ"ר. מתוך זה העיר גופא תופסת 6,020 דונם, בעוד שהשטח החוץ-עירוני הוא 115,859 דונם.
מתוך השטח השייך מבחינה מנהלית לבבדאג השטח החקלאי הוא 38,313 דונם – מתוך זה מהקרקע לעיבוד – 28,630 דונם. היערות תופסים 46,682 דונם.
הנהגת העיר כוללת את ראש העירייה ומועצה מקומית המורכבת מ-17 חברים.
לפי תוצאות הבחירות בשנת 2020 במועצת העיר מיוצגות המפלגה הלאומית ליברלית – 9 מושבים, והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית – 8 מושבים.
כלכלה.
עוד במאה ה-13 הייתה הסביבה משופעת שטחי מרעה. לפי המסורת בסביבות 1280 הביא לכאן באבה סארי סלטוק כבשים ועזים מאנטוליה.
לפני מלחמת העולם הראשונה בבדאג התפרסמה בירידי הצמר והכבשים שלה.
במאה ה-15 הופק מלח מהאגם המלוח בבדאג הסמוך. המלח, שהיה באותם זמנים בעל ערך רב, אוחסן בתוך העיירה.
עד לאמצע המאה ה-20 הייתה כלכלת העיירה בעלת אופי כפרי מובהק. תושבי היישוב היו בעיקר חקלאים, מגדלי בקר וכבשים, דייגים ומעבדי אבן. פעלו בה גם בתי חרושת קטנים בייחוד בתחום המזון. כיום פועלות בעיר חברות מסחר רבות.
חינוך.
ידועים בעיר בית ספר יסודי מס. 1 "מירצ'ה הזקן", בית ספר יסודי מס.2, בית הספר היסודי מס.3 "קונסטנטין ברנקוביאנו" ובית הספר התיכון "דימיטריה קנטמיר" שלידו פועל גם גן ילדים עם תוכנית יומית רגילה וגן ילדים עם תוכנית עם הארכת שעות.
תחבורה.
העיר נחצית על ידי הכביש E87 בין טולצ'ה לקונסטנצה
כמו כן על ידי מסילת הברזל טולצ'ה - מג'ידיה.
אתרים חשובים ואטרקציות תיירותיות.
על גבעת קויון באבה המיוערת נמצאת שמורת טבע בה גדל צמח נדיר הקרוי בשם המדעי "סופורה פרודאני ז'וברטי " Sophora prodanii jaubertii
(ברומנית - סופורה או מרג'לושה). ממשפחת הקטניות.
אישים.
בבדאג נולדו ההיסטוריון הטורקי-אמריקאי ממוצא טטרי כמאל קרפט (2019-1923) והקריקטוריסט היהודי-רומני אלברט פוך
קישורים חיצוניים.
Dicționarul localităților județului Tulcea, Biblioteca județeană Panait Cerna, Tulcea
המחט החלולה
המחט החלולה (בצרפתית: L'Aiguille creuse) הוא רומן מאת מוריס לבלאן המציג את הרפתקאותיו של הפורץ הג'נטלמן, ארסן לופן. כמו בשני הכרכים הקודמים של סיפורי ארסן לופן, סדרה זו פורסמה לראשונה במגזין הצרפתי Je sais tout מנובמבר 1908 ועד מאי 1909. הרומן הופץ, עם כמה שינויים, ביוני 1909.
תקציר עלילה.
ארסן לופן מתעמת הפעם עם איזידור ביוטרלה, בלש חובבן צעיר אך מחונן, שעדיין נמצא בתיכון אך יהווה מטרד רציני עבור ארסן לופן. ביקום של ארסן לופין, המחט החלולה היא הסוד השני של מארי אנטואנט ואלסנדרו קגליוסטרו, הונם הנסתר של מלכי צרפת, כפי שנחשף בפני ארסן לופן על ידי ג'וזפין בלסמו ברומן "הרוזנת מקליסטרו" (1924).
תעלומת המחט החלולה מסתירה סוד שמלכי צרפת שמרו עליו עוד מימי יוליוס קיסר... וכעת ארסן לופן מחזיק בה. המחט האגדית מכילה את האוצר המופלא ביותר שדמיין אי פעם, אוסף נדוניות מלכות, פנינים, אודם, ספירים ויהלומים... הונם של מלכי צרפת.
כשאיזידור מגלה את טירת ל'אוויל במחוז קרוז, הוא חושב שהוא מצא את הפתרון לחידה ("l'Aiguille Creuse" הוא המילה הצרפתית עבור "המחט החלולה", וגם את שמו הצרפתי של הרומן). עם זאת, הוא לא הבין שהטירה נבנתה על ידי לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, כדי להדוף אנשים ממסלול המחט בנורמנדי, ליד העיירה לה האבר, שם ארסן לופן, הידוע גם בשם לואי ולמרס, הסתיר את עצמו.
ספרי המשך.
ספר המשך ישיר לרומן זה, המציג את לופן מתעמת עם לה גריף, הוא הרומן Le second visage d'Arsène Lupine מאת בוילו-נרצ'אק בשנת 1975.
פקק הקריסטל
פקק הקריסטל (בצרפתית: Le Bouchon de cristal) הוא רומן מסתורין מאת מוריס לבלאן המציג את הרפתקאותיו של הפורץ הג'נטלמן ארסן לופן. הרומן הופיע באופן סדרתי בעיתון הצרפתי Le Journal בין ספטמבר לנובמבר 1912 ושוחרר כרומן לאחר מכן. מוריס לבלאן שאב השראה משערוריית פנמה הידועה לשמצה שהתרחשה בין השנים 1892–1893. הרומן שואל מסיפורו הקצר "המכתב המפורסם" של אדגר אלן פו והרעיון להסתיר חפץ באופק.
תקציר עלילה.
במהלך פריצה לביתו של סגן דאוברק בוצע פשע ושני שותפים של ארסן לופן נעצרים על ידי המשטרה. אחד מואשם בפשע, השני נמצא חף מפשע אך שניהם נידונים למוות. לופן מבקש לספק את הקורבן לעיוות דין, אבל במאבקים נגד סגן דאוברק האכזרי והסחטן, הוא מודיע שיש לו מסמך מפליל חבוי בתוך פקק קריסטל.
אי שלושים הארונות
אי שלושים ארונות (בצרפתית: L'Île aux trente cercueils) הוא רומן צרפתי מאת מוריס לבלאן, שפורסם בשנת 1919 והוא הרביעי בסדרת הספרים על דמותו של ארסן לופן.
תקציר עלילה.