במהלך ימי הביניים המאוחרים החלה להתפתח באזור אגדה סביב נזיר אנגלי קדוש בשם אסקיל שחי במאה ה-12. לפי הסיפור, אסקיל נסקל למוות על ידי וויקינגים פגאניים מהעיירה השכנה סטרינגנס, 30 קילומטרים מזרחית לאסקילסטונה, בעת ניסיון להמיר אותם לנצרות בתחילה אסקיל נהפך לפטרון המגן של שתי הערים שמהן קמה אסקילסטונה, טונה ופוש, וכנסיותיהן הוקדשו לכבודו. היסטוריונים בעת המודרנית הטילו ספק בסיפורים שנקשרו באזור סביב הקדוש אקסיל, בעיקר לאחר שנמצאו ממצאים ארכיולוגים שמצביעים על התנצרות בתקופה המוקדמת על ידי קדוש אחר. אם בין הסיפורים נכונים ובין אם לא, העיר קרויה עד היום על שמו ("טונה של אקסיל").
במהלך המהפכה התעשייתית גדלה העיר והפכה לאחת מערי התעשייה החשובות ביותר בשוודיה, וזכתה לכינוי "Stålstaden" ("עיר הפלדה"). מלבד כלי נשק, ייצרה העיר גם סכו"ם, מספריים, מפתחות, מכונות וכלים מדויקים. כמחווה לתעשיית הפלדה, דמותו של פועל הפלדה כלולה בסמל העיר. אסקילסטונה נקראת לפעמים שפילד של שוודיה. שתי הערים בשיאן היו ביתם של חברות לייצור פלדה רבות.
כלכלה.
אסקילסטונה נותרה עיר תעשייה חשובה עם מפעלים של חברות ידועות בעולם כגון וולוו, אסה אבלוי , ויצרנית הנירוסטה הפינית אואוטוקומפו מחזיקה מפעל בעיירה הקרובה טוסהלה.
לאוניברסיטת מלדאלן, שנוסדה בשיתוף עם העיר השכנה וסטרוס, יש קמפוס בעיר. בעיר יש גם גן חיות ופארק שעשועים משולב - גן החיות Parken.
בית החולים, של העיר, הוא אחד הגדולים באזור, המעסיק כ-3,000 עובדים.
החל משנת 2012 כלכלת העיר הפכה כיוון לכיוון כלכלה ירוקה, הכוללת מפעלי תחבורה ציבורית וקוגנרציה המונעים על ידי ביוגז, מיכלי מיחזור של שבעה צבעים (לעומת החמישה השוודים הסטנדרטיים), ומרכז מיחזור עם קניון יד שנייה צמוד.
אקלים.
באסקילסטונה יש אקלים המשתנה בין יבשתי לימי עם הבדלים עונתיים עצומים ביחס לאקלים הדרום שוודי. בניגוד לאקלים של חבל סדרמנלנד, לאסקילסטונה יש שוני בטמפרטורות יומי גבוה יותר וגלי חום וקור בעוצמות גבוהות יותר.
ספורט.
מועדון הכדוריד המצליח Eskilstuna Guif נמצא בליגה הכי גבוהה. המועדון הגיע לגמר אליפות שוודיה ארבע פעמים (1997, 2001, 2009 ו-2011), אך הפסיד בכל פעם. אסקילסטונה היא גם ביתו של EFK, מועדון הרחפנים הגדול ביותר בשוודיה, שאירח את אליפות העולם ברחיפה ב-2006.
מאז 2017, לאסקילסטונה יש קבוצת כדורגל בליגת העל השוודית, בשם AFC אסקילסטונה, ששינתה הן את שם הקבוצה מ-AFC יונייטד והן את מיקומה מסולנה לאחר שהעפיל לליגה הבכירה לאחר עונת 2016.
בעיר קיים אצטדיון טונבאלן, אשר אירח את מונדיאל 1958, בו אירח משחק אחד בין פרגוואי ליוגוסלביה. הוא שימש גם למספר משחקי אימון עבור נבחרות הנוער הלאומיות של שוודיה.
תחבורה.
באסקילסטונה עובר קו הרכבת בין סטוקהולם להלסברי. הכביש האירופי E20 חולף על פני העיר. בעיר אף קיים שדה תעופה.
שיתוף פעולה אירופי.
אסקילסטונה חברה ברשת Eurotowns , שמאגדת 20 ערים קטנות יחסית ברחבי אירופה.
פרדריקסטד (נורווגיה)
פרנסואה דגל
פרנסואה דגל (; 4 בדצמבר 1932 – 22 בינואר 2014) היה זמר צרפתי, שייצג את מונקו באירוויזיון 1960 ובאירוויזיון 1962.
ביוגרפיה.
בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 פרש דגל מבית הספר בו למד, כדי להתמקצע בשירת הקברט בפריז. בשנת 1956 זכה בפרס הגרנד פרי דו דיסק של האקדמיה על שם שארל קרוס. הוא שירת במשך תקופה באלג'יריה, אחת מהקולוניות הצרפתיות מעבר לים. עם חזרתו הכריזה רשות השידור המונגאסקית כי הוא נבחר לייצג מונקו באירוויזיון 1960, עם השיר "Ce soir-là" ("הלילה ההוא"). דגל סיים את התחרות, שהתקיימה בלונדון שב, במקום השלישי עם 15 נקודות.
בשנת 1962 שב פעם נוספת לתחרות האירוויזיון תחת דגל מונקו. הוא ביצע את השיר "Dis rien" ("לא אומר כלום") והגיע למקום השני עם 13 נקודות. דגל נמנה בין חמשת האמנים (קליף ריצ'רד, קטיה אבשטיין, קיארה סירקוזה וז'ליקו יוקסימוביץ') שהגיעו למקום השני והשלישי, אך לא זכו באירוויזיון.
לאחר האירוויזיון הוציא דגל מספר סינגלים לאור, דוגמת "Le Ciel, le soleil et la mer", "Le printemps", "Minuit, le vent, la nuit" ו-"La libération", שזכו להצלחה מסחרית בצרפת. הוא המשיך לבצע את שיריו באולמות שונים ברחבי אירופה עד יום מותו. דגל נפטר בגיל 81 ב-22 בינואר 2014.
גבעת לזלי
גבעת לזלי או גבעת לסלי (באנגלית: Leslie Hill) היא גבעה בחלק המזרחי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה .
גבעת לזלי ממוקמת 5.33 קילומטרים צפונית להר בוולז;
גבעת לזלי ממוקמת 1.43 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מפסגת רמת גלינר;
הגבעה ממוקמת 3.15 קילומטרים דרומית - דרום-מערבית מפסגת ראדנבו.
היסטוריה.
מקור השם.
שמה של הגבעה ניתן לה בשנת 1958 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הגבעה נקראת על שם דיוויד לזלי (David Leslie), שהיה רב-חובלים (Master) בבריג האמריקאית גלינר ("Gleaner"), ספינת ציד ליוויתנים, שבעונת הקיץ האנטארקטי 1820 - 1821 נשלחה לצוד כלבי ים באיי שטלנד הדרומיים, בעקבות גילוי קבוצת האיים.
מדבר קדמות
במקרא, מדבר קְדֵמוֹת הוא מדבר הנמצא בעבר הירדן המזרחי. נקרא על שם העיר קדמות הנזכרת בספר יהושע כאחת מערי שבט ראובן ובספר דברי הימים כאחת מערי הלויים שבנחלת ראובן.
אזכורים מקראיים למדבר ולעיר.
מדבר קדמות.
בספר דברים מוזכר מדבר קדמות כמקום שממנו שולח משה לסיחון מלך האמורי בקשה לעבור בארצו כדי להיכנס דרכה לארץ כנען:
בתלמוד מוזכר בשל קדמותו:
העיר קדמות.
בספר יהושע נזכרת העיר קדמות לצד ערים נוספות בנחלת ראובן:
בספר דברי הימים מופיעה העיר קדמות כאחת מארבעים ושמונה ערי הלויים שנתנו ישראל ללווים מנחלתם:
מיקום גאוגרפי.
על פי אזכורה של קדמות פעמיים לצד יהצה ומיפעת הנזכרות בספר ירמיהו בארץ המישור, ניתן להניח שגם קדמות הייתה בארץ המישור שבמזרח נחלת ראובן, ומדבר קדמות הוא המדבר שבצידה המזרחי של ארץ המישור.
ארץ המישור
ארץ המישור הוא חבל ארץ מקראי שהשתייך לממלכת סיחון מלך האמורי, ולאחר מכן לנחלת שבט ראובן.
אזכורים מקראיים.
ארץ המישור נזכרת מספר פעמים במקרא כמקום מושבן של ערי סיחון מלך האמורי, ולאחר כיבושן על ידי בני ישראל, הוזכר כמקום מושבן של ערי שבט ראובן, ובפרט של עיר המקלט בצר:
בספר יהושע מוזכרת ארץ המישור כמקום מושבן של חשבון ובנותיה, מידבא, וערים נוספות:
גאוגרפיה.
ארץ המישור היא רמה שגובהה הממוצע הוא סביב 700 מטרים מעל פני הים, השוכנת ממזרח למצוק ההעתקים שעל יד ים המלח, בצידו המזרחי שנמצא כיום בשטח מדינת ירדן.
ארץ המישור היא חבל הארץ הדרומי מבין שלושת חבלי הארץ המרכיבים את עבר הירדן המזרחי: הבשן, הגלעד והמישור, וכמתואר בספר דברים:
פקק רירי
שקיפת פנים
מותו והלוויתו של ריצ'רד ניקסון
מוריס קייט
מוריס קייט (באנגלית: Morris Kight; נולד ב-19 בנובמבר 1919 - 19 בינואר 2003) היה חלוץ פעילי זכויות הלהט"ב בעולם ופעיל שלום אמריקאי. קייט נחשב לאחד המייסדים של התנועה לזכויות האזרח של הומוסקסואלים ולסביות בארצות הברית.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
קייט נולד וגדל במחוז קומנצ'י, טקסס. בשנת 1941 סיים את לימודיו באוניברסיטת טקסס הנוצרית, עם תואר במנהל כוח אדם ומנהל ציבורי. מ-1941 עד 1958, חי בצפון ניו מקסיקו, שם הוא ועוד הומוסקסואלים רבים היו פעילים בקמפיין של עדלי סטיבנסון בבחירות לנשיאות ב-1952.
בזמן שהותו בניו מקסיקו, התחתן ונולדו לו שתי בנות, קרול קייט-פיי ואנג'לה צ'נדלר. קייט שיתף את עובדה זו עם חבריו הקרובים ביותר, אשר ככל הנראה האמין שהפצתה תפחית את אמינותו כפעיל בולט לזכויות הומוסקסואלים.
בזמן שהותו באלבקרקי, קייט עסק גם כן במשחק. מ-1950 עד 1955 היה מעורב ב-"תיאטרון סאמרהאוס" וב-"שחקני העיר העתיקה". שתי החברות הביאו שחקנים רבים מקליפורניה, וקייט הצליח לקרוא כמה מהחוברות והמחזורים החדשים של ארגוני ההומופילים שהביאו איתם שחקנים. זו הייתה החשיפה הראשונה שלו לקבוצות כגון אגודת מאטאשין.
פעילות עבודה וזכויות אזרח.
קייט היה פעיל גם כן בקבוצות פוליטיות, זכויות אזרח וזכויות עובדים רבות. כבר בשנות הארבעים של המאה הקודמת היה מעורב בארגון האיגוד הבינלאומי של עובדי הנפט, הכימיקלים והאטומים. לאחר שעבר ללוס אנג'לס, הוא המשיך במעורבותו בקבוצות למען זכויות מגוונות. עבודה זו הובילה לקבוצות המחאה הראשונות שהוא עצמו ייסד, "ועדת הפעולה של דאו" בשנת 1967. הוועד מחה על חברת הכימיקלים, לרבות ייצור התרכבות אייג'נט אורנג' והשימוש בה, במהלך מלחמת וייטנאם.
בשנת 1977, קייט החל במה שהפך לחרם לאומי של חברת בירה קורס כדי לחשוף כיצד השתמשה במיליונים שלה כדי לממן חקיקה של פוליטיקאים הומופובים. הוא ארגן הפגנה מול משרדיה, תוך שהוא מנצל את ההזדמנות כדי להציג בפני חברי קהילת הלהט"ב על הדרכים שבהן מנסים תאגידים אנטי-הומוסקסואלים לנקות את התדמית הציבורית שלהם על ידי מימון ארגונים ואירועים הומוסקסואלים חסרי תקציב.
פעילות לזכויות הומוסקסואלים.