ב-1910 חזר האר לאנגליה משירותו בהודו וב-1912 מונה למפקדה של בריגדת הרובאים ה-156 "הסקוטית" .
מלחמת העולם הראשונה.
מעט לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה האר למפקדה הבריגדה ה-86 שהשתייכה לדיוויזיה ה-29. באפריל 1915 השתתף האר במערכת גליפולי במלכה הוביל את הבריגדה של בנחיתה בקייפ הלאס שם ספגה אבדות כבדות ונאלצה לסגת. במהלך קרב זה נפצע האר ברגלו באופן קשה. בהמשך היה שותף לקרבות במפרץ סובלה.
בהמשך השנה מונה האר למפקדה של הדיוויזיה ה-27 ונשלח איתה, בדצמבר 1915, לסלוניקי שם נלחם במערכה במקדוניה.
בתחילת 1916 הגיע למצרים שם מונה למפקדה של הדיוויזיה ה-54. כמפקד הדיוויזיה השתתף האר בקרבות המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה ובין השאר בקרב רומני (אוגוסט 1916), קרב עזה הראשון (מרץ 1917), קרב עזה השני (אפריל 1917) וקרב עזה השלישי (נובמבר 1917).
בהמשך המערכה השתתף האר עם הדיוויזיה במערכה לכיבוש ירושלים (דצמבר 1917). בספטמבר 1918 הוביל האר את הדיוויזיה בקרב מגידו במהלכו תקפו כוחות את מורדות הרי שומרון.
בתחילת אוקטובר 1918 הועברה הדיוויזיה לחיפה שם היקצתה בריגדה אחת לטובת המערכה לכיבוש ביירות. הבריגדה הגיעה לביירות לאחר כניסת הפסקת האש לתוקף.
לאחר המלחמה.
לאחר סיום המלחמה קיבל האר הוראה לכנס את הדיוויזיה במצרים שם החל תהליך פירוקה שהסתיים בספטמבר 1919. האר חזר לאנגליה וב-1920 מונה מחדש למפקד הדיוויזיה ה-54 שהוקמה באותה שנה כיחידת מילואים בצבא הטריטוריאלי של אנגליה. האר מילא תפקיד זה עד פרישתו משירות ביולי 1923.
משפחתו.
האר נישא ב-1896 לנינה רטלדג' (Nina Ruttledge). המשפחה גרה בכפר בליירלוגי שבדרום סקוטלנד. תחילה גרו בלונדון וב-1930 לאחר שירש מאביו את טירת בליירלוגי (Blairlogie Castle) עברו לגור במקום. לזוג נולד ילד אחד (ג'יימס פרנסיס מוריס האר) ששירת אף הוא בצבא בדרגת מייג'ור גנרל וירש את הטירה מאביו ב-1951. סטיוארט האר נפטר ב-1952 והובא למנוחות בכפר קלדר מזרח שבסקוטלנד.
ספריו.
לאחר פרישתו עסק האר בכתיבת ספרים בנושאים צבאיים:
קרב חרקוב (2022)
קרב חרקוב (באוקראינית: Бої за Харків, ברוסית: Бои за Харьков) הוא עימות צבאי שהתרחש ברחבי העיר חרקוב באוקראינה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. חרקוב, הממוקמת רק 20 מייל דרומית לגבול אוקראינה–רוסיה, היא העיר השנייה בגודלה באוקראינה ונחשבת למטרה מרכזית של הצבא הרוסי.
האוקראינים בלמו ניסיונות רוסיים להיכנס לעיר. העיר סבלה מהפגזות. עד 13 במאי נסוגו הכוחות הרוסיים שהיו מסביב לעיר.
מהלך הקרב.
ב-24 בפברואר 2022 חצו הכוחות הרוסיים את הגבול והחלו להתקדם לעבר חרקוב, כשהם נתקלים בהתנגדות אוקראינית שהצליחה לבלום את המתקפה. הרוסים ירו גם מטחי ארטילריה לעבר העיר, והרגו נער צעיר. לפי המטה הכללי של הכוחות המזוינים של אוקראינה, במהלך העימותים הצד הרוסי איבד ארבעה טנקים. לפי צוותי מודיעין בינלאומיים, לפחות חייל רוסי אחד נהרג.
עד 25 בפברואר, פרצו קרבות עזים בפרברים הצפוניים של העיר, ליד הכפר צירקוני, אך הכוחות האוקראינים הצליחו להמשיך להחזיק בכפר למרות מתקפות הרוסים.
ב-26 בפברואר כבשו הכוחות המזוינים הרוסים את השטח סביב נחל אוסקיל והתקדמו לאזור העיר בלקליה. עם זאת, מושל מחוז חרקוב טען שהעיר כולה נמצאת בשליטה אוקראינית. פקידים אמריקאים הצהירו כי הלחימה הקשה ביותר בכל המלחמה התרחשה בחרקוב. באותו יום צבא אוקראינה עצר שני חבלנים רוסים, אחד מהם התאבד.
ב-27 בפברואר, בשעות הבוקר המוקדמות, הרסו כוחות רוסיים צינור גז בחרקוב. מאוחר יותר בבוקר, נכנסו כוחות רוסים לחרקוב, כאשר כי קרבות קשים התרחשו בתוך העיר, יועץ משרד הפנים האוקראיני אנטון גרשצ'נקו טען כי קרבות רחוב מתנהלים במרכז העיר. דובר משרד ההגנה הרוסי, איגור קונאשנקוב, הצהיר כי הכוחות הרוסיים הבטיחו את כניעתו של גדוד נ"ט האוקראיני ה-302 ולכדו 471 חיילים אוקראיניים, טענה שמקורות אוקראינים הכחישו. סגן ראש לשכת הנשיאות של אוקראינה אולקסי ארסטוביץ' טען כי הכוחות האוקראינים השמידו מחצית מכלי הרכב הצבאיים הרוסיים שחדרו לחרקוב. לפי הדיווחים בשעות אחר הצהריים המוקדמות, הכוחות האוקראיניים חזרו לשליטה מלאה בעיר.
ב-28 בפברואר, טען יועץ משרד הפנים האוקראיני אנטון גרשצ'נקו, כי רקטות רוסיות שפגעו בעיר במהלך הבוקר הרגו 11 אזרחים נהרגו ופצעו עשרות.
בשעות הבוקר של 1 במרץ, טיל רוסי פגע לכאורה בכיכר החירות במרכז חרקוב, והתפוצץ מול הבניין המנהלי של מחוז חרקוב. הקונסוליה הסלובנית נהרסה בפיצוץ. נפגעו גם בית אופרה ואולם קונצרטים. סך הנפגעים בתקיפה אינו ברור, כאשר מספר פקידים אוקראינים דיווחו על מספרים משתנים; לפחות 7 נהרגו ולפחות 24 נפצעו.
ב-2 במרץ נטען כי לפחות 21 בני אדם נהרגו ו-112 נפצעו ב-24 השעות הקודמות. צנחנים רוסים נחתו בחרקוב וערכו פשיטה על בית חולים צבאי אוקראיני לאחר תקיפה אווירית על העיר, שהובילה לעימותים קשים בין הכוחות הרוסיים והאוקראינים. פקיד מקומי טען מאוחר יותר כי הכוחות האוקראינים עדיין שלטו בבית החולים.
ב-5 במרץ רוסיה הודיעה לאו"ם כי אוטובוסים רוסיים מוכנים לפנות הודים ואזרחים זרים מחרקוב.
ב-8 במרץ, לאחר תקופה של לחימה, הונהגה הפסקת אש בחרקוב. מושל מחוז חרקוב דיווח שצבא אוקראינה בלם ניסיונות של צנחנים וכוחות נוספים לחדור לעיר.
ב-9 במרץ, הוכרזה הפסקת אש נוספת. הפרות דווחו בחרקוב. לאחר מכן, הלחימה נמשכה.
מפקדת משטרת חרקוב, אקדמיה צבאית והאוניברסיטה הלאומית של חרקוב ניזוקו מהפגזות רוסיות במהלך הבוקר. כמה אזורי מגורים נפגעו גם על ידי טילים רוסיים. מאוחר יותר פגעו טילים רוסיים שוב בכיכר החירות, ופגעו בבניין מועצת העיר חרקוב ובנוסף לבניינים גבוהים אחרים.
ב-26 במרץ, הודיע צבא אוקראינה כי פתח במתקפת נגד באזור חרקוב. הרשויות במחוז חרקוב דיווחו כי כמה יישובים באזור "שוחררו".
ב-28 במרץ אמר ראש עיריית חרקוב כי כ-30% מתושבי העיר עזבו את חרקוב מאז תחילת המלחמה.
הכוחות הרוסיים המשיכו להפגיז תשתיות אזרחיות בחרקוב ובפאתיה ב-8 באפריל. המטה הכללי האוקראיני דיווח בנוסף כי כוחות רוסים הקימו שדות מוקשים סביב חרקוב בציפייה למתקפות נגד אוקראיניות.
ב-10 מאפריל, לפי האוקראינים, חרקוב הייתה עדיין מכותרת בחלקה, וההפגזות עליה נמשכו. עד ה-21 לחודש, כ-30% מהתושבים התפנו מאז תחילת הקרב, בעיקר נשים, ילדים וקשישים.
בסוף אפריל, דווח כי האוקראינים ביצעו כמה מתקפות נגד מוצלחות. הן דחפו את כוחות רוסיים כ-40 ק"מ מזרחית לעיר חרקוב. עד 13 במאי נסוגו הכוחות הרוסיים שהיו מסביב לעיר ובשאר מחוז חרקוב.
לאחר מתקפת הנגד האוקראינית, כוחות רוסים נהדפו חזרה לעמדות הגנה, שחלקן היו במרחק קילומטרים מהגבול הבינלאומי בין רוסיה לאוקראינה. למרות זאת, הם המשיכו להפגיז את פרברי חרקוב השונים, כמו גם את העיר עצמה. העיר נשארה לעיתים תחת עוצר לילה.
חוק שירות נתוני אשראי
מחוז קירובוהראד
ליגת העל של חוף השנהב
ליגת העל של חוף השנהב (בצרפתית: championnat de Côte d'Ivoire de football, נקראת גם MTN Ligue 1 או Ligue 1 Orange), היא ליגת הכדורגל הבכירה בחוף השנהב, ומשתתפות בה נכון לעונת 2021/2022, 14 קבוצות.
הליגה הוקמה רשמית בשנת 1960, והאלופה בעונה הראשונה הייתה יו.אס.סי. בסאם.
הליגה כיום מנוהלת על ידי פדרציית הכדורגל של חוף השנהב אשר כפופה לקונפדרציית הכדורגל של אפריקה (CAF).
נכון לעונת 2021/2022, בליגה 14 קבוצות, אשר משחקות 2 סיבובי משחק אחת נגד השנייה. הקבוצה המסיימת במקום הראשון (האלופה) ובמקום השני (הסגנית) מעפילות למוקדמות ליגת האלופות האפריקאית, מחזיקת הגביע והקבוצה שסיימה במקום השלישי מעפילות לגביע הקונפדרציה האפריקאי, בעוד 2 הקבוצות במקומות האחרונים בליגה יורדות לליגת המשנה של חוף השנהב, MTN Ligue 2.
קבוצת א.ס. מימוסאס היא הקבוצה המצליחה ביותר בחוף השנהב, עם 27 זכיות באליפות הליגה (מאז 1960), כמו כן היא מחזיקת השיא העולמי לרצף משחקים ללא הפסד, עם 108 משחקים בליגה ובגביע המקומי ללא הפסד, בין השנים 1989 ל-1994. שנייה בדירוג האליפויות היא אפריקה ספורטס עם 18 אליפויות מדינה, ושניהן שולטות בכדורגל בחוף השנהב ומקורן בעיר הגדולה ביותר בחוף השנהב, אביג'אן.
Not the Same
Not the Same (בעברית: לא אותו הדבר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האוסטרלי שלדון ריילי. הוא יצא לאור ב-15 בפברואר 2022 בהוצאה עצמית. ב-26 בפברואר 2022 ניצח בקדם האוסטרלי לאירוויזיון 2022, Eurovision – Australia Decides, ונבחר לייצג את המדינה בתחרות. נכתב על ידי ריילי, קאם נקסון וטימי טמפל.
לפני האירוויזיון.
ריילי כתב את "Not the Same" בשנת 2015. הוא מציג את תהליך ההתבגרות שלו, שכולל את אבחון התסמונת אספרגר שלו בגיל שש. בנוסף, בשיר הוא מספר על יציאתו מהארון, ועל הקשיים שעבר כשגדל בבית נוצרי דתי.
ב-26 באוגוסט 2021 פתחה רשות השידור את תקופת הגשת שירים לשלב הסינון, שהסתיימה ב-26 בספטמבר אותה השנה. על פי התקנון מחצית מכותבי השיר חייבים להיות אזרחי אוסטרליה, והשירים יכתבו בשפה האנגלית או בשפות אבוריג'יניות. עשרה שירים נבחרו באמצעות ועדה מיוחדת, והמבצעים נבחרו על ידי בכירי רשות השידור בהתייעצות עם כותב השיר. הם נחשפו בשלוש פעימות, הראשונה ב-28 באוקטובר 2021, השנייה ב-26 בנובמבר 2021 והשלישית ב-14 בדצמבר 2021. ב-26 בפברואר 2022 זכה השיר במקום הראשון בקדם, ונבחר לייצג את המדינה בתחרות האירוויזיון.
באירוויזיון.