ב-2008 יצר את מחזור העבודות "במדבר", הבוחן את המציאות החברתית-תרבותית-כלכלית בעיירת הפיתוח אופקים. לצורך הפרויקט הפיק דדון סרטים, ליקט חומרי ארכיון, יזם סיורים מודרכים, הזמין עיתונאים וניסה לגייס אנשים רבים ככל האפשר בניסיון לחלץ את אופקים ממעמדה כ"לא מקום". מאז שנת 2010 הוא מתמקד ברישום ויוצר משטחי ענק משוחים בזפת שחורה, חומר שאותו הוא מוסיף גם לאובייקטים ולחומרים שונים. חלק מעבודות זפת אלו הוצגו בפונדסיון ריקאר (Fondation Ricard) בפריז ובמוזיאון פתח תקווה לאמנות.
בין עבודותיו הבולטות ניתן לציין את "לוחות שנה בלתי אפשריים" (2013), שהוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות לרגל שנת ה-100 לתנועת הדאדא, ואת "יומן גבול" (Barrière protectrice, 2017), סדרת רישומי מלחמה אוטוביוגרפיים שראו אור כספר (Éditions Arnaud Bizalion).
בשנת 2017 זכה דדון בתואר אביר מסדר האמנויות והספרות מטעם משרד התרבות הצרפתי. ביולי אותה שנה צורף הפרויקט "האביב הערבי" (233 תצלומים ו-17 עבודות וידאו שיצר דדון ב-2014) לאוסף מרכז פומפידו בפריז, ובאוקטובר הוזמן דדון לעיר ורסאי להתארח במהדורה השישית של אירוע האמנות "La Nuit de la création", שם הציג מבחר מעבודותיו הבולטות תחת הכותרת Sillons (תלמים). ב-2018 זכה בפרס האמנות מטעם קרן רנה ולאונס ברנהיים (Fondation Renée et Léonce Bernheim).
עבודותיו של דדון הוצגו לאורך השנים בלמעלה מ-200 תערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות במגוון חללים חשובים בארץ ובעולם, ביניהם FIAC (פריז); Espace Richaud (ורסאי); מוזיאון פתח תקווה לאמנות; Plateau / FRAC île-de-France (פריז); מוזיאון תל אביב לאמנות; פונדסיון ריקאר (Fondation Ricard) (פריז); ומוזיאון ישראל, ירושלים. עבודות הווידאו שלו הוקרנו ב-White Box, ניו יורק, וכן במוזיאון הציד והטבע (Musée de la Chasse et de la Nature), באודיטוריום מוזיאון הלובר ובפאלה דה טוקיו (Palais de Tokyo), שלושתם בפריז. עבודותיו מצויות באוספים חשובים שונים, ביניהם מרכז פומפידו, מוזיאון הלובר ו-FNAC בפריז, FRAC Normandy Rouen, מוזיאון ישראל בירושלים ומוזיאון פתח תקווה לאמנות.
יוסף דדון
פעולה קולקטיבית
פעולה קולקטיבית היא שילוב של פעילויות, משאבים ומיומנויות של יחידים בתוך מסגרת אחת שמטרתה השגת יעדים משותפים בעלי תועלת לכלל.
הצורך בקיום פעולות קולקטיביות נובע מכך שלעיתים היחיד אינו מסוגל לבדו להגיע ליעדים מסוימים הקשורים לחייו ולהתנהלותו, כמו ביטחונו, איכות סביבתו, חינוך ילדיו ועוד. ישנם יעדים אחרים שהיחיד לא יכול לבצע לבדו, כי הוא זקוק להסכמה ולתמיכה של "הקולקטיב".
כדי להגביר את הסיכוי שפעולה קולקטיבית תצליח בהשגת יעדיה, צריך להביא לכך שמספר המשתתפים בה יהיה רב ככל האפשר. כאשר מספר המשתתפים גדל, גדלים איתו המשאבים הפיננסיים והאנושיים הדרושים להשגת היעדים המשותפים. בנוסף, ישנו צורך בטיפוח תחושת "השייכות לקבוצה" בקרב היחידים, המתבטאת באמון הדדי, נתינה, אימוץ ערכים אנושיים, אמונה ואופטימיות, דבר שמגדיל את סיכויי הצלחת הפעולה הקולקטיבית.
על פי ג'ורג' הרברט מיד, ממייסדי הפסיכולוגיה החברתית, האורגניזם החברתי איננו יחיד ממשי, אלא קבוצה חברתית של אורגניזמים יחידים. כלומר, היחיד החברתי תמיד ממוקם בתוך קבוצה חברתית. הפעולה החברתית היא פעולה קולקטיבית בה משתתפים שני אנשים או יותר. באופן דומה, האובייקט החברתי הוא אובייקט קולקטיבי אשר לו משמעות משותפת עבור כל משתתפי הפעולה. קיימים סוגים רבים של פעולות חברתיות, חלקן פשוטות מאוד וחלקן מורכבות. חייה של חברה מכילים בתוכם את הצבר כל סוגי הפעולות החברתיות בכל רמות המורכבות.
זאק רוריג
זאקרי ג'ורג' "זאק" רוריג (באנגלית: Zachary George "Zach" Roerig; נולד ב-22 בפברואר 1985) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי. הוא ידוע בתפקידו בסדרת הטלוויזיה "יומני הערפד" בה הוא גילם את מאט דונובן.
ביוגרפיה.
רוריג נולד במונטפליאר, אוהיו לאנדראה ודניאל רוריג. לזאק יש גם אחות צעירה בשם אמילי שנולדה ב-1989. הוא למד בבית ספר לדוגמנות ומשחק בקליבלנד והיה חלק מאיגוד הבינלאומי לדוגמנות ולכישרון שם הוא חתם עם מנהלו האישי המנוח. במהלך נעוריו עבד עם אביו וסבו בבניית מצבות. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון שבו הוא היה גם שחקן פוטבול ומתאבק.
קריירה.
בשנת 2004 זאק הופיע לראשונה בטלוויזיה כאשר התארח בפרק בסדרה "חוק וסדר". בשנת 2005, החל לשחק את דמותו של קייסי יוז באופרת הסבון "כשהעולם מסתובב" בתפקיד ראשי עד 2007. בשנת 2006, הוא התארח בפרק בקומדיית המצבים "ריבה".
לאחר עזיבתו את התוכנית "כשהעולם מסתובב" במאי 2007, הוא החל לשחק באופרת הסבון "לחיות את החיים" בדמותו של האנטר האטווד. הוא עזב את התפקיד שוב מאוחר יותר באותה שנה. בשנת 2008, הוא שיחק בסרט "התנקשות בנשיא בית הספר" והתארח בשישה פרקים בסדרת הדרמה "אורות ליל שישי" בתפקיד קאש הקאובוי.
בשנת 2009 החל לגלם את הדמות של מאט דונובן בסדרת הטלוויזיה המצליחה של רשת The CW, "יומני הערפד", המבוססת על סדרת ספרים באותו שם מאת ליסה ג'יין סמית. רוריג שיחק לכל אורך הסדרה עד לסיומה ב-2017 לאחר 8 עונות. בין היתר גילם את דמות זו גם בסדרות הספין אוף "המקוריים" ו-"מורשות".
בשנת 2017 שיחק בסרט האימה "הצלצול 3" לצד ג'וני גאלקי, והתארח בסדרת הטלוויזיה "בעלי היכולות" ברשת פוקס.
בשנת 2019 החל לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת הדרמה של רשת USA Network "נראה אותך" בתור סמל ויל מוסלי.
חיים אישיים.
לרוריג ישנה בת, פיונה, שנולדה בינואר 2011. ביוני 2013, הוא פנה לבית המשפט על מנת לדרוש משמורת מלאה על הילדה לאחר שאמה, אלנה טרנר, נכלאה בבית הכלא.
ב-24 במאי 2020 הוא נעצר בגין נהיגה בשכרות במונפלייה שבאוהיו ועלה לדין ב-4 ביוני אותה שנה.
Masque
Masque הוא האלבום השלישי של להקת הרוק המתקדם האמריקאית, קנזס. האלבום יצא לאור בשנת 1975, ויצא בגרסה משופרת של רימסטר על תקליטור בשנת 2001.
השיר הפותח את האלבום "It Takes a Woman's Love (To Make a Man)" נערך ויצא כסינגל אך נכשל ולא קיבל תשומת לב.
עטיפת האלבום היא הציור "מים" של הצייר האיטלקי ג'וזפה ארצ'ימבולדו.
ביצוע.
Apathy
Indoor Games
Happy Family
Deconstructed
Deconstructed הוא אלבום המיני השני של הזמרת האמריקאית קשה. האלבום יצא לאור ב-4 בדצמבר 2012. האלבום יצא לאור יחד עם האלבום "Warrior" באתר האינטרנט שלה בארצות הברית. האלבום מכיל חמישה שירים אקוסטיים, ארבעה מהם נכתבו על ידה ושיר אחד הוא גרסת כיסוי.
ג'ורג' וו. בוש (סרט)
כוח בניה
נובוצ'רקסק
נוֹבוֹצרקסִק (ברוסית: Новочеркасск) היא עיר במחוז רוסטוב, הבירה ההיסטורית של הקוזאקים של הדון. העיר ממוקמת על שפת נהר אקסאי.
היסטוריה.
העיר הוקמה בשנת 1805 כבירת הקוזאקים במקום העיירה צ'רקסק. הבירה הישנה הייתה באזור שהיה מוצף כמעט בכל אביב על ידי דון והיה קושי לפתח מערכת כבישים לעיר. אישור להקמת העיר החדשה ניתן על ידי אלכסנדר הראשון באוגוסט 1804. העיר הוקמה לפי תוכנית עיר מסודרת.
ב-9 במאי 1806 התקיים טקס חגיגי של העברת הבירה לעיר החדשה. אומנם תוכנית אכלוס העיר התקדמה לאט מהצפוי. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19 אף דובר על העברת הבירה למקום חדש. תוכניות אלו לא מומשו ובתחילת המאה ה-20 בעיר התגוררו כ-60 אלף תושבים.
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה העיר הייתה בין המרכזים של התנגדות לשלטון הסובייטי. מיכאיל אלכסייב ולאוור קורנילוב החלו הקמת צבא המתנדבים בעיר זו. עד מהרה אוכלוסיית העיר גדלה לכ-100 אלף תושבים, רובם פליטים ומתנגדי השלטון הסובייטי. רק ב-8 בינואר 1920 העיר עברה לשליטה סובייטית והפסיקה להיות בירת הקוזאקים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, בתקופה של כחצי שנה (יולי 1942-פברואר 1943) העיר הייתה תחת הכיבוש הנאצי.
בשנת 1962 בעיר התרחשו הפגנות עממיות נגד השלטון שדוכאו תוך שימוש בירי: ב-2 ביוני צעדו כמה אלפי עובדים ממפעלי הקטר החשמלי של נובוצ'רקסק (NEVZ) ותומכים למטה המפלגה הקומוניסטית במרכז העיר במחאה על עליות מחירים של בשר ומוצרי חלב שהוכרזו יומיים קודם לכן. לאחר שלא נזהר מהתראה של הגנרל האחראי על כוחות המוצבים בבניין וסביבתו, התפזר הקהל מירי. בסך הכל מתו עשרים וארבעה בני אדם ועשרות נפצעו. בהמשך הורשעו 114 בני אדם באשמת גרימת "הפרעות המוניות" וביצוע "שוד", ושבעה נידונו למוות והוצאו להורג. הרשויות עשו כמיטב יכולתן כדי לחפות על מה שקרה, אך מידע ברמת דיוק שונה דלף במהרה מברית המועצות והועבר אליה בחזרה באמצעות שידורי רדיו ליברטי. המאמר הראשון שהוקדש לאירועי נובוצ'רקסק שפרסם עיתון סובייטי הופיע ביוני 1988. מאז 1991 הופיעו סרטי תעודה, מאמרים וספרים תיעודיים בנושא.
לאחר התפרקות ברית המועצות, בסתיו 1991 לעיד הוחזר מעמד של בירת הקוזאקים.
כלכלה.
העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב. בשנת 1936 בעיר הוקם מפעל לייצור קטרי רכבת.
העיר חוברה למערכת הרכבות הרוסית בשנת 1864. דרך העיר עוברות רכבות שמקשרות את מרכז רוסיה עם צפון הקווקז.
בעיר ממוקמת האוניברסיטה הטכנית הדרום רוסית. היא הוקמה בשנת 1907 ולומדים בה כ-23 אלף סטודנטים.
תפיחה
Lady of the Dancing Water
בלסמי
Lizard (יצירה)
התיאטרון הרומי בטבריה