גאוות האי היא על צלילותם התמידית של מי הים, תוצאה של מאמץ שימור סביבתי מודע. בזכות המודעות הסביבתית בפרמנטרה, האיזון הטבעי בחופים לא הופר מעולם, ולכן לא נגרם נזק לאוכלוסיית עשבי הים posidonia prairie, הסופחים אליהם לכלוך ומרככים את השפעות גלי הים.
בין העשבים שוחים מגוון יצורי ים קטנים - תמנונים, דגיגים וסרטנים - וצלילות המים הופכת את הישיבה על הסלעים לספארי תת-מימי בזעיר אנפין. הצמחים והמים הצלולים כה איקוניים, עד שהוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. פרמנטרה מציע לתיירים 20 ק"מ של חופים לבנים ומים צלולים, מסעדות טובות והרבה שלווה.
אופיו המיוחד של האי משך אליו מגוון אמנים ובעלי מלאכה שקבעו בו את מושבם, ומציעים עתה מגוון יצירות, תכשיטים ועיצובים מקוריים לתיירים המזדמנים לאיים הבלאריים.
מעריכים כי שמו של האי נובע מהמילה הלטינית frumentarium, שמשמעותה "אסם". האי נכבש על ידי קרתגו ולאחר מכן הועבר לרומא העתיקה. במהלך שקיעת האימפריה הרומית, האי עבר לוויזיגותים, הביזנטים, הוונדלים, והערבים. האי נכבש על ידי הקטלונים, וסופח לממלכת ארגון, ומאוחר יותר הפך לחלק מממלכת מיורקה.
פורמנטרה ידוע ברחבי אירופה הודות לחופים הלבנים הרבים ולעובדה ששיזוף בעירום מותר ברובם, ועל כן מהווה יעד תיירות פופולרי בחודשי הקיץ.
החופים העיקריים הם:
הגישה לפורמנטרה היא רק בדרך הים. ספינות לפורמנטרה יוצאות מאיביזה, כל חצי שעה בעונת התיירות. בעונה זו יש גם ספינות היוצאות מספרד היבשתית.
התנגשות השבטים
צה&quot;ל 2
איי האורן
איי האורן או האיים הפיטיוסיים (בקטלאנית: Illes Pitiüses; בספרדית: Islas Pitiusas) הם קבוצת איים ספרדית בים התיכון המהווים את החלק המערבי של הקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים (החלק המזרחי נקרא האיים הגימנסיים). האיים כוללים את איביזה, פורמנטרה ומספר איים קטנים נוספים.
האיים ממוקמים כ-100 קילומטר דרום-מערבית מהאי מיורקה.
מזמור חבקוק
תפילת חבקוק
פאלאצו מצוניה
פאלאצו מצוניה (באיטלקית: Palazzo Mazzone) הוא ארמון בקטניה שהוקם בין 1902 ו-1904 לפי תוכניותיו של האדריכל תומסו מלירבה (Tommaso Malerba) בסגנון מורי. סגנון הבנייה הזכיר את סגנון הבנייה הממלוכי או ארמון האלהמברה. היה במקור ארמון יהודי ואחד המבנים המרשימים באיטליה.
פירושו של השם "מצוניה" הוא בעברית קברנוניים.
נמצא בויה אומברטו 83 (באיטלקית: 83 Via Umberto) בקטניה.
האיים הפיטיוסיים
פזית נוני
פזית נוני (נולדה ב-21 באוקטובר 1965) היא זמרת, שחקנית, אמנית ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה.
פזית נוני נולדה וגדלה באילת, הבת השלישית מבין ארבעה אחים ואחיות (אחיה הבכור נפטר בגיל 52 ממחלת ה-ALS, אחיותיה טליה סמולש והצעירה שלהבת נוני). אביה, עזרא נוני, היה דודנה של השחקנית גאולה נוני.
בהיותה בת חמש עשרה נפטרה אימה, מזל נוני, ומיד אחר כך אביה (נפטר ב-2001) עזב את הארץ ללוס אנג'לס ביחד עם פזית ואחותה הקטנה שלהבת.
הייתה פעילה בלהקת בית הנוער של אילת. עם ג'קי אדרי ודודו נתן. בעת מגוריה בארצות הברית למדה משחק באופן פרטי. כשמלאו לה שמונה עשרה היא שבה לישראל.
בצבא שירתה בלהקת הנח"ל, ביחד עם אמיר פייס ודפנה דקל, ושם הייתה סולנית השיר "דרישת שלום" ואחת מסולני השירים "לאחד החיילים", "שיר הסלנג" ועוד.
בלהקת הנח"ל הכירה את בעלה לעתיד, עידן זילברשטיין, ששר איתה בלהקה. במהלך השירות למדה סטפס אצל מנחם עיני.
בתום השירות הצבאי שיחקה בהצגות "רומן ורומנסה" ו"מה פתאום גורמזאנו" בתיאטרון בימת קדם של יצחק גורמזאנו גורן, והשתתפה בהצגה "חיילים של מים" בבימויו של צביקה קורמן שהציגה בפסטיבל עכו; שיחקה גם בהצגה "נפלאות הקרקס" בתיאטרון אורנה פורת, בבימויו של ישראל גוריון, עם מוזיקה שהלחין מתי כספי ובהצגה "גלות הנפש" שזילברשטיין כתב וביים בתיאטרון הסימטה.
הקימה ביחד עם זילברשטיין, גיל שטראוס ושמיל פרנקל את הרכב הרוק "נע לשבט", בו שרה; הייתה סולנית "שחור", להקת ג'אז פיוז'ן, בה היו חברים מאיר ישראל, עמוס עדני, אבי אנדריאן ומיכה מיכאלי, עמם הופיעה בפסטיבל ערד ושרה עם "עוזי והסגנונות" בהרכב ההתחדשות שלהם.
במהלך השנים שיחקה בסרטים שונים, בהם הסרט הצרפתי "בעבור סשה" עם סופי מרסו (1991), "להב חצוי" של עמוס קולק עם פיי דאנאוויי (1992), "אוקטן 96" של עודד דוידוף, בו שיחקה לצד אלון אבוטבול (1993), גילמה את דמותה של מריה מגדלנה בסרט האמריקאי "ישו" (1995) ושיחקה ב"צעד קטן", סרט הביכורים של שחר סגל (2003). פזית עסקה גם בדיבובים, עברה קורס משחק מול מצלמה אצל רות דייכס והגישה פינה למשפחה בתוכנית הבוקר "איזה יופי" של קרין מגריזו.
שיחקה בתיאטרון הבובות "בובנוע" של זלמן אקרמן ולמדה ממנו את רזי היצירה של בובות המריונטות. למדה בובנאות (בובות כפפה) במשך שנתיים אצל מריה גורביץ', (שם יצרה את כל הבובות המופיעות בDVD שהוציאה, נשיבוק).
בשנת 1998 פזית נוני פתחה את "בובה בר", תיאטרון לילדים, נוער ומבוגרים, בו היא בנתה מריונטות איתן היא מופיעה, וכן הופיעה עם התיאטרון בהולנד. בתיאטרון מתקיימות הצגות יחיד של תיאטרון סיפור, הצגות ילדים ומופעים למבוגרים, חלקם בסיוע חברת "תרבות לישראל".
נוני יצרה מופע סיפור מוזיקלי להורים וילדים "נשיבוק" (נשיקה+חיבוק), המיועדים לפעוטות בגילאי שנתיים ומעלה, בו היא מארחת סופרים ומשוררים, שבהמשך הוביל להפקת דיסק "נשיבוק" ובו עשרים ואחד שירים מקוריים, אותם נוני כתבה והלחינה, בהפקה ועיבודים של עידן זילברשטיין, שהובילו לאחר מכן להוצאת קלטת וידאו בהד ארצי (NMC) בשם זה, בבימוי מרקו כרמל ובהשתתפות השחקן אורי גוטליב.
הפקות נוספות בהן לקחה נוני חלק במהלך השנים: קלטות הילדים 'אצבעות' של הבמאית והמפיקה מיכל פיק חמו עם דני בסן ואפרת רייטן, ובקלטת 'פי פט וטו' (בימוי והפקה מיכל פיק חמו) עם עירית ענבי, עופר בלום, ויוסי חמו (בשנה-האזרחית 1994). הנחתה את תוכניות הרדיו "נשיבוק לחנוכה" ו"נשיבוק לט"ו בשבט" ברדיו קול הים האדום. ב-2005 נוני הוציאה את הדיסק "אבאלו". באלבום שירים מקוריים אותם נוני כתבה והלחינה והוא מיועד לגילאי שנתיים ומעלה. ב-2011 הוציאה את אלבום הבכורה "לתחנה הבאה", אותו כתבו והלחינו נוני וזילברשטיין. האלבום משלב פולק, רוק, בלוז ופופ גיטרות אקוסטי. באותה שנה יצא הסינגל "כל אחד מחפש", מילים, לחן, עיבוד והפקה מוזיקלית : עידן זילברשטין, שירה: אורי גוטליב ופזית נוני.
ב-2014 שיחקה בסרט קצר בבימוי יבגני בלינוב, על המעקה - On the ledge, שם כתבה גם את שיר הנושא seek for the light. ב-2016 שיחקה תפקיד ראשי בהצגה - 'אם תתקרבי', עם שמעון סיאני.
ב-2014 הוציאה ספר ילדים 'הדובי ואני בעולם הדמיון' בהוצאת "ספר אישי", בו קורא הספר הוא גיבור הסיפור. ב-2017 הוציאה ספר ילדים שני, 'מאיה רוצה להיות תינוקת' בהוצאת צבעונים.
ב-2016 שרה ושיחקה בהצגה 'אצל עליזה בחצר', בתיאטרון נוצר, עם השחקניות: שפרה מילשטין, יעל ברנפלד, בהט קלצ'י.
ב-2017 שיחקה בהצגה "הזמיר והקיסר - מופע קירקס תיאטרלי לכל המשפחה" מאת ערן בוהם, בבימויו של בועז דבי, עם מוזיקה שהלחין בועז ברקת, בתיאטרון נוצר; בה שיחקו גם ערן בוהם, רוני כלב, דניאל כהן וערן לביא.
ב-2018 הציגה את הצגת היחיד "מחפשת" בתמונע, בה היא שרה ומשחקת; זילברשטין חיבר את המחזה והלחין את המוזיקה ושפרה מילשטיין ביימה.
ב-2020 הוציאה את הסינגל "יהיה לנו טוב", אותו כתבה והלחינה.
לאחרונה הלחינה ושרה בהפקה נסיונית (במסגרת האגודה לאומנות גלובלית) את שירה האחרון של חנה סנש "בחשכה".
פזית נוני נשואה לעידן זילברשטיין - במאי, כותב מחזות, מלחין ומעבד ולהם שני ילדים.
איריס פורטוגלי
נועד להט
נועד להט המכונה גם ניאו (נולד ב- 8 ביוני 1984) הוא לוחם MMA ישראלי. להט מתמחה בג'ודו וג'ו ג'יטסו ברזילאי, והוא הישראלי השני (לצד מוטי הורנשטיין) שהתחרה אי פעם במסגרת ה-UFC, ארגון הלחימה המשולבת הגדול בעולם, והראשון שניצח בו קרב.
להט נוהג לעלות לקרבות שלו עם סמל מגן דוד מצויר על מגן השיניים ועל מכנסיו.
נכון לדצמבר 2018, מאזן הקרבות שלו כלוחם MMA עומד על 13 ניצחונות ו-4 הפסדים.
ביוגרפיה.
להט גדל באלפי מנשה, אמו בטי שירתה כתת-גונדר בשירות בתי הסוהר ושימשה קצינת המודיעין הראשית של הארגון. הוא החל את דרכו בעולם אמנויות הלחימה בגיל 5, כשהוריו רשמו אותו לחוג ג'ודו מקומי באלפי מנשה. בתור ג'ודוקא להט זכה במספר תארים מקומיים ושירת בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים על אף שהייתה לו אופציה לשרת בתור ספורטאי מצטיין. לאחר סיום שירותו הקרבי חזר להתאמן בג'ודו, אך לבסוף קיבל החלטה להתמקצע בג'ו ג'יטסו ברזילאי ולשם כך טס לברזיל באוקטובר 2007. בברזיל קיבל את הכינוי "ניאו" על שם הדמות מסרטי המטריקס, לאחר שהמקומיים התקשו להגות את שמו הפרטי. להט התאמן בברזיל במשך שנתיים אצל מאמני ג'ו ג'יטסו מוערכים, ובשנת 2009 עבר לסן חוזה שבקליפורניה, והחל להתאמן במכון לאמנויות לחימה-, מכון בעל שם באימון לוחמי MMA וביניהם קיין ולסקז. תוך כדי שהתאמן במכון וצבר ניסיון בלחימה משולבת, עבד לפרנסתו כמאמן ג'ו ג'יטסו וכשומר בבר. ב-10 בנובמבר 2010 זכה להט בתואר העולמי בג'ו ג'יטסו (במשקל עד 70 ק"ג) בתחרות שהתקיימה בלונג ביץ' שבקליפורניה.
ב-UFC.