עבור גז אידיאלי מבודד (עם אנרגיה כללית קבועה ומספר חלקיקים קבוע), הפונקציה H תמצא במינימום כאשר אנרגיית המולקולות מתפלגת לפי התפלגות מקסוול-בולצמן; אם האחרונה מתפלגות באופן אחר (למשל, אם לכולן יש את אותה אנרגיה קינטית), אז הערך H יהיה גבוה יותר. משפט H של בולצמן אשר יתואר בסעיף הבא, טוען שכאשר מתאפשרות התנגשויות בין מולקולות, כל התפלגות שאינה התפלגות מקסוול-בולצמן איננה יציבה, ולכן נוטה לחתור לעבר ערך מינימלי של H (כלומר לעבר התפלגות מקסוול-בולצמן).
משפט H של בולצמן.
בולצמן בחן הליכי התנגשות בין 2 חלקיקים. על פי חוקי מכניקה הקלאסית, בעת התנגשות אלסטית בין 2 חלקיקים, האנרגיה המועברת בין שניהם משתנה בהתאם לתנאים ההתחלתיים של הבעיה (כמו זווית ההתנגשות, ומהירות החלקיקים). בולצמן הניח הנחה הידועה בשם Stosszahlansatz (היא הנחת הכאוס מולקולרי), לפיה בכל מקרה של התנגשות מולקולות גז, שני החלקיקים המשתתפים בהתנגשות מתאפיינים ב:
1. אנרגיה קינטית "הנבחרת" אקראית על פי ההתפלגות הנתונה.
2. כיווני מהירות בלתי תלויים.
3. נקודות התחלה בלתי תלויות.
תחת הנחות אלו ובהתחשב בחוקי המכניקה הקלאסית, האנרגיות של החלקיקים לאחר ההתנגשות יתפלגו לפי פונקציית התפלגות חדשה הניתנת לחישוב. תחת הנחה של התנגשויות חוזרות ונשנות ובלתי תלויות בין מולקולות הגז, בולצמן ניסח את המשוואה הקינטית שלו, הידועה בשם "משוואת בולצמן". מסקנה המתקבלת באופן טבעי ממשוואה זו היא שבתהליך ממושך של התנגשויות בין מולקולות גז, כמות ה-H תפחת עד אשר תגיע לערכה המינימלי.
השפעה.
אף על פי שהתברר שמשפט H של בולצמן לא מצליח להוכיח את החוק השני של תרמודינמיקה, בשונה משנטען לגביו תחילה, הוא הוביל את בולצמן בשנים האחרונות של המאה ה-19 לנסח עוד טענות הסתברותיות רבות על טבעה של התרמודינמיקה. בהמשך לדרכו הענפה של בולצמן בפיתוח הגישה ההסתברותית של התרמודינמיקה, האחרונה הגיעה לשיאה ב-1902 עם פרסומה של המכניקה הסטטיסטית של ג'וסיה וילארד גיבס, שתקפותה התרחבה למערכות כלליות ולא רק לגז.
המשוואה הקינטית של בולצמן והנחת הכאוס המולקולרי שהניח היוו בסיס לפיתוח של שורה ארוכה של משוואות בתחום המכניקה הסטטיסטית, מתוכן כמה נמצאות בשימוש נרחב עוד בימינו. במקרים רבים הנחת הכאוס המולקולרי מדויקת להפליא. במקרים אלו היא מאפשרת להזניח קשרים אנרגטיים מורכבים בין החלקיקים, ובכך להקל משמעותית על חישובים.
כמו כן, בכוחו של משפט ה-H להסביר גם את תנועתן של מערכות תרמודינמיות למצב של שיווי משקל תרמי.
פריצקי
פריצקי הוא שם משפחה.
ברטר (פירושונים)
גבר בפוראבר
גבר בפוראבר הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אנה זק בהשתתפות ליין מסיבות ההומואים "פוראבר תל אביב". את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים NMC ב-15 ביוני 2021 כרצועה שלא מתוך אלבום. השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הצמד המוזיקלי דולי ופן.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ לשיר פורסם לצד צאתו של הסינגל ובוים על ידי איתמר לידר. הקליפ צולם בתל אביב-יפו.
ביקורות.
בן בירון בראודה מאתר "וואלה!", ציין כי "גבר בפוראבר" הוא המנון הגאווה הגרוע ביותר לשנת 2021. כתב בביקורת.
ענף חקר ביצועים בחיל האוויר
ד'קי&quot;ח
פסאודופלטיומה קורוסקאנס
פסאודופלטיומה קורוסקאנס (שם מדעי: Pseudoplatystoma corruscans) הוא מין של דג גדול ממשפחת הפימלודיים ומהסוג פסאודופלטיומה, החי בנהרות באמריקה הדרומית והוא המין הגדול בסוגו.
דג זה נפוץ בעיקר בנהרות סאו פרנסיסקו, פרנה ופרגוואי שבברזיל ובמדינות הסמוכות ומצוי גם בריו דה לה פלטה, כך שהוא מסוגל להתקיים גם במים מליחים.
זהו דג גדול שיכול להגיע לאורך 2.5 מטרים ולמשקל של 150 קילוגרם, אם כי הוא נפוץ יותר באורך 50 עד 60 סנטימטרים. הוא בעל סנפירים רכים ובשרניים עם סנפיר גבי נמוך וסנפירי חזה רחבים. הזנב חזק ובעל אונות רחבות והראש מוארך יחסית עם לסתות נוקשות בתוכם שיניים רבות. צבע השפמנון ורדרד עד חום-אדמדם המכוסה בכתמים כהים והוא סימן ההיכר של המין, מאחר שהוא חופף לתפוצת מינים קרובים.
הוא טורף במימי הנהרות בהם הוא חי ולעיתים גם בפנטנל המוצף, שם הוא ניזון מלהקות פרוכילודונטיים. הוא מצוי לאורך נהרות עמוקים ועכורים אך בעונת הרבייה נודד לאזורים נמוכים יותר כדי להשריץ.
זהו דג מאכל משובח הנידוג לאורך נהרות אמריקה הדרומית והוא מגודל גם בחוות דגים.
אייט חמו
אייט חמו היא עיירה קטנה וקומונה כפרית במחוז רחמה שבנפת מרקש-סאפי, במרוקו. כפי הנראה המקום נקרא על שם שבט ברברי בשם "חמו" וייתכן שעל שמו קרויים היהודים ששם משפחתם הוא " ו". במפקד האוכלוסין של מרוקו בשנת 2004 הקומונה הכילה 7499 אנשים שחיו ב-1116 בתים.
קודר
טרנסמיט סקיוריטי
טרנסמיט סקיוריטי בע"מ היא חברת אבטחת מידע ישראלית, העוסקת בזיהוי ביומטרי של משתמשי מחשב ואמצעי מחשוב ניידים.
היסטוריה.
החברה הוקמה ביולי 2013 על ידי מיקי בודאי (מנכ"ל החברה) וראקש לונקאר (נשיא החברה), שקודם לכן נמנו עם מייסדי חברת אבטחת המידע "טראסטיר". מטה החברה שוכן בתל אביב. צמיחת החברה מאז הקמתה מומנה בהלוואת בעלים ובהכנסות מפעילותה. ביוני 2021 יצאה החברה לגיוס הון ראשון וגייסה 543 מיליון דולר, לפי שווי חברה של 2.2 מיליארד דולר. מרבית הגיוס היא במתכונת של גיוס סקנדרי, כלומר מכירת מניות של מייסדי החברה ועובדיה.
מוצרי החברה משמשים לזיהוי ביומטרי של משתמשי מחשב ואמצעי מחשוב ניידים, כגון טלפון סלולרי ומחשב לוח, ללא צורך בסיסמה, החשופה לניסיונות פריצה. מוצר עיקרי של החברה הוא BindID, לזיהוי ביומטרי באמצעות קורא ביומטרי או הסמארטפון. עם לקוחות החברה נמנים הבנקים UBS, HSBC, בנק לאומי והבנק הבינלאומי, חברות טלקום, חברות קמעונאות ועוד.
הערות שוליים.
אזור היין של בורגון
אזור היין של בורגון (בצרפתית: Vignoble de Bourgogne) הוא ביתם של כמה מהכרמים של ענבי יין המפורסמים ביותר בעולם, השוכנים בחבל בורגון במרכז-מזרח צרפת. מהענבים הגדלים בכרמים אלו מייצרים יינות אדומים מזני הענבים פינו נואר ו ויינות לבנים מזני הענבים שרדונה ו, וגם, אם כי בתדירות נמוכה יותר, יין מהזנים ו. הגורם החשוב ביותר בסיווג היינות, הוא מה שמכונה טרואר, מונח המתאר מכלול של תנאי סביבה לגידול חקלאי. מקור המונח הוא במילה "Terre" - "אדמה" בצרפתית - אך הוא כולל לא רק את אופי האדמה (הרכבה, קשיותה, כושר הספיגה שלה וכו') אלא גם את האקלים לפרטיו, שיפוע המדרונות, ובעלי חיים וצמחים במרחב הגידול. מכיוון שפינו נואר רגיש במיוחד להבדלים באדמה ובמיקרו אקלים, ניתן להבחין בהבדלים בין המקומות. בראש ההיררכיה נמצאים גראן קרו, אחר כך פרימייר קרו ולבסוף יינות הכפר. אלה כוללים את כינויי המקור המבוקרים האזוריים של בורגון (מפינו נואר או שרדונה), בורגון אליגוטה וקרמן דה בורגון. כרמים רבים מפוצלים לחלקות הקטנות ביותר. האיכות יכולה להשתנות במידה ניכרת במיקום אחד, כתלות ביינן.
הכרמים ואזורי גידול היין של בורגון נמצאים תחת הגנת אתר מורשת עולמית של אונסק"ו מאז שנת 2015.
גאוגרפיה.
אזור בורגונדי משתרע מאוסר בצפון ועד למקון בדרום, או לליון אם אזור נכלל כחלק מבורגון. , יין לבן המיוצר מענבי שרדונה, מיוצר באזור סביב אוסר. כינויי מקור קטנים אחרים ליד שאבלה כוללות את המייצר יינות אדומים ו המייצר יינות לבנים מסוביניון בלאן.
בבורגון יש 100 כינויי מקור מבוקרים ואלה מסווגים לארבע קטגוריות של איכות. אלה הם יינות בורגון, יינות הכפר, פרימייר-קרו וגראן-קרו. כ-140 קילומטרים מדרום-מזרח לשאבלה נמצא , המקור ליינות המפורסמים והיקרים ביותר של בורגון, ושם נמצאים כל כרמי הגראן קרו של בורגון (למעט שאבלה גראן-קרו). קוט ד'ור עצמו מחולק לשני חלקים: שמתחיל דרומית לדיז'ון ומשתרע עד , כמה קילומטרים דרומית לעיירה , ו שמתחיל ב. ומסתיים בדזיז-לה-מארנז' (Dezize-les-Maranges). רוחבו של החלק של גידול היין באזור זה בלב בורגון הוא רק 40 קילומטרים, וברוב המקומות פחות מ-2 קילומטרים.
האזור מורכב מכפרים זעירים המוקפים בשילוב של כרמים המשתרעים במישור או על מדרונות הגבעות בצד המזרחי של אזור הררי, המספקים מעט גשם ומפלט ממזג אוויר מפני הרוחות המערביות השוררות. היינות הטובים ביותר באזור זה, מכרמים המוגדרים גראן קרו, גדלים בדרך כלל מהחלק האמצעי והגבוה יותר של המדרונות, שם הכרמים הם בעלי החשיפה הרבה ביותר לאור השמש והניקוז הטוב ביותר, ואילו הפרימייר קרו מגיע מהמדרונות החשופים פחות לשמש. יינות ה"כפר" הפשוטים יחסית מיוצרים מהשטח השטוח הקרוב יותר לכפרים. אזור קוט דה נואי מכיל 24 מתוך 25 כינוי המקור המבוקרים של יינות אדומים בסיווג גראן קרו בבורגון, בעוד שכל יינות הגראן קרו הלבנים של אזור זה נמצאים בקוט דה בון, למעט אחד מהם. עובדה זו מוסברת בנוכחות של קרקעות שונים, טובים לגידול ענבי פינו נואר ושרדונה, בהתאמה.
דרומה יותר נמצא אזור , שם מיוצרים תערובת של יינות אדומים ולבנים בעיקר, אם כי כינוי המקור המבוקרים שנמצאו כאן כמו מרקירי (Mercurey), רילי (Rully) וז'יברי (Givry) פחות מוכרים מהיינות של קוט ד'ור.
מתחת לקוט שאלונז נמצא אזור , הידוע בייצור כמויות גדולות של יין לבן לשתייה קלה במחירים נוחים. דרומה משם נמצא אזור בוז'ולה, המפורסם ביינות אדומים הפירותיים העשויים מענבי גאמיי.
אקלים.