לאחר מכן, פלורס, דחה הצעות רבות מאוניברסיטאות ומכללות שונות וסיים את קריירת המכללות שלו, לאחר כחמש שנים, ונרשם לדראפט ה-NBA של 2004, בו נבחר במקום ה-55 על ידי היוסטון רוקטס. אך, הועבר מיד בעסקה לדאלאס מאבריקס בנוסף לכ-300,000 דולר עבור ואסיליס ספאנוליס היווני. לאחר מספר ימים בודדים, פלורס עבר שוב קבוצה לאחר שהמאבריקס סגרו עסקה שבה פלורס עבר אל הגולדן סטייט ווריורס תמורת סכום כסף לא ידוע. במדיה של הווריורס שיחק 15 משחקים בלבד במשך כל העונה.
לאחר מכן, פלורס עבר אל הדנוור נאגטס, אך לחוסר מזלו שיחק משחק אחד בלבד לאחר ששחקן התקילו בחריפות וגרם לו לשבר חמור בפיקת הברך. למרות זאת, פלורס חזר לשחק כדורסל מקצועי לאחר חמישה חודשים כשהתאמן עם הניו אורלינס הורנטס במחנה הקיץ, אך נחתך ממנה כעבור מספר שבועות.
פלורס, עזב את ארצות הברית והחל בקריירה אירופית, לאחר שסיכם לעונה אחת במדיה של רוזטו האיטלקית ולאחר מכן, בעונת 2006/07 עבר אל רג'יו אמיליה, במדיה קלע 14.5 נקודות ומסר כ-5.5 אסיסטים למשחק שלא עזרו להישארות בליגה הבכירה. גורם עיקרי שגרם לעזיבתו אל אולימפיאדה פטראס מליגת העל היוונית. אך, לאחר כ-3 חודשים, בעקבות קשיים כלכליים בקבוצה מפטראס, פלורס עבר לשורותיה של פבריאנו מליגת המשנה האיטלקית, עימה זכה להעפיל למשחקי ההעפלה לליגה הבכירה, אך קבוצתו הפסידה בשלב רבע הגמר. פלורס, באותה עונה רשם ממוצעים של כ-16 נקודות בנוסף ל-7 אסיסטים, שהכתירו אותו במקום הראשון בקטגוריית האסיסטים בליגה.
ב-24 באוגוסט 2008, פלורס, סיכם לעונה אחת במדי אלופת ישראל, הפועל חולון. פלורס, סייע לקבוצתו לזכות בגביע המדינה בכדורסל, לאחר ניצחון בגמר על מכבי חיפה, תוך שהוא קולע בגמר 23 נקודות. את העונה סיים פלורס כקלע המוביל בעונה הסדירה, עם 19.8 נקודות בממוצע למשחק וסייע לקבוצתו לסיים במקום הרביעי בסיום העונה הסדירה.
פלורס, היה חבר בכל נבחרות הכדורסל של הרפובליקה הדומיניקנית. וכיום, חבר בסגל הנבחרת הבוגרת.
הגן הארכיאולוגי ירושלים
הגן הארכיאולוגי בירושלים
סמינר (שיעור)
סמינר הוא לימוד אקדמי בנושא מסוים, הנערך על ידי אוניברסיטאות, מכוני מחקר ומוסדות אקדמיים, בצורת כינוס לדיון רב משתתפים. הסמינר משמש בנוסף, כבמה לסטודנטים, לאנשי אקדמיה, חוקרים ואנשי מקצוע, העוסקים באותו תחום.
הסמינר נערך בדרך כלל במקום מפגש קבוע, ובפרקי זמן קבועים, וכולל מפגש אחד או יותר.
החוקרים מציגים את מחקריהם בפני המשתתפים, ולאחר מכן נערך דיון לגבי הנושא עצמו, וכן לגבי המשמעויות התאורטיות והמעשיות של הממצאים.
המחלקות השונות באוניברסיטאות, מקיימות סמינרים מחלקתיים בנושאים נבחרים. הסמינרים מתקיימים בכל שבוע ביום קבוע, ומתפרשים על פני כל הסמסטרים. בדרך כלל ההשתתפות בסמינר תהיה חובה, אך ישנם גם סמינרים שההשתתפות בהם היא רשות.
כחלק מהסמינר עשויים הסטודנטים להידרש לצאת לסיור בשטח, אם זה בבית משפט (בפקולטה למשפטים) או בחדר ניתוח (בפקולטה לרפואה) בהתאם לנושא הנלמד בסמינר.
ישנם סמינרים סגורים שההשתתפות בהם היא רק לאנשי המחלקה, וישנם סמינרים פתוחים אשר כל אחד יכול להשתתף בהם.
תרומתו של רב שיח מקצועי כמו הסמינר, היא רבה, ומפתחת את יכולתם של הסטודנטים ללמוד, להביע את עצמם ולקיים דיון מחקרי.
מיכאל משלר
מיכאל בהיר משלר (22 ביולי 1927 - 20 ביולי 2008), נחשב לאחד מאבות תורת המשחקים ובין בכירי המתמטיקאים בישראל. יחד עם ישראל אומן חקר את תורת המשחקים באוניברסיטה העברית בירושלים. משלר היה מהמובילים בפיתוח תורת המשחקים השיתופיים ובפיתוח תורת המשחקים החוזרים עם אינפורמציה לא מלאה. במיוחד התפרסם במאמר "The Bargaining Set for Cooperative Games", שנכתב ביחד עם אומן בשנת 1964. מאמר זה צוטט מאות פעמים, ושימש בסיס למחקרים רבים בתורת המשחקים. כמו כן, קיים משחק מיקוח בתורת המשחקים הקרוי על שמו של משלר. בשנת 2012 ייסד הענף הישראלי של אגודת תורת המשחקים הבינלאומית את פרס משלר, המוענק לתלמיד מחקר מצטיין בתורת המשחקים הלומד במוסד אקדמי בארץ.
קורות חיים.
מיכאל משלר נולד בירושלים. למד מתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ועבד כמורה למתמטיקה בתיכון ליד האוניברסיטה בזמן לימודיו. מאמרו המדעי הראשון פורסם בשנת 1952. קיבל תואר דוקטור במתמטיקה ב-1956, והצטרף למחלקה למתמטיקה כמרצה. במחלקה חקר משלר את תורת המשחקים יחד עם ישראל אומן. בשנים 1961 עד 1963 שהו השניים באוניברסיטת פרינסטון, ובשנים 1967–1968 שימשו כיועצים לסוכנות פירוק החימוש האמריקאית (ACDA). לאחר מכן חזר משלר לארץ, והתמחה בתורת המשחקים השיתופיים. כמו כן הוא הניח בתקופה זו את היסודות לתורת המשחקים החוזרים עם אינפורמציה לא מלאה, שהתבססה על העבודה עם ה-ACDA. מחקרים אלו שימשו מרכיב מרכזי בהחלטת הוועדה שהעניקה לאומן פרס נובל לכלכלה.
משלר היה פרופסור אמריטוס במרכז איינשטיין למתמטיקה, חבר המרכז לחקר הרציונליות, ודמות דומיננטית בחינוך המתמטי בארץ.
בשנת 1995 זכה בפרס פרדריק ו' לנצ'סטר לחקר ביצועים, יחד עם ישראל אומן ומרטין פוטרמן.
הוראת המתמטיקה.
משלר החל את דרכו בהוראת המתמטיקה כמורה בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה, בסוף שנות החמישים. בספר היובל של התיכון הוא מתואר כ"מתמטיקאי דגול, אך גם מורה ומחנך למופת". בשנת 1962 השתתף בכנס בינלאומי להוראת המתמטיקה בסטוקהולם. בתחילת שנות השבעים עיצב במשרד החינוך את הוראת המתמטיקה בישראל, יחד עם שמשון עמיצור. כמו כן הקים באותה תקופה את המרכז הישראלי להוראת המדעים. כתב ספרי לימוד ותוכניות לימודים בתחום האלגברה לתלמידי חטיבת ביניים בישראל. תוכנית לימודי המתמטיקה שלו, בשם "התוכנית החדשה", הוגשה למשרד החינוך בשנת 1976. משרד החינוך לא אישר את התוכנית, אך חלקים ממנה שולבו בתוכניות לימודים אחרות.
תחומי מחקר ייחודיים.
מאמר שפרסם משלר בשנת 1985 עם ישראל אומן עסק בניתוח הסוגיה התלמודית "מי שהיה נשוי שלוש נשים" באמצעות כלים מתמטיים. הכלל של משלר לחלוקת רכוש עשוי לשמש גם במחלוקות עסקיות, כגון פירוק שותפות.
משלר נהג לחקור נושאים מגוונים באמצעות כלים מתמטיים, ביניהם משחקי רשת ומערכות ממוחשבות לניהול בחירות.
משפחתו.
משלר היה נשוי לחנה ואב לארבעה ילדים, אמיר, גדעון יעל ודורית. דורית הייתה אלופת ישראל בשחייה.
ספריו ומאמריו.
מיכאל משלר פרסם מאות מאמרים בחקר המתמטיקה, וכן מספר ספרים. שניים מספריו יצאו לאור לאחר מותו. בעברית יצאו לאור שני ספרים שכתב על תורת המשחקים, ומספר רב של ספרים ללימוד מתמטיקה לתלמידי כיתות ז'-ט'.
מספריו:
מאמריו העיקריים:
סטרלינג הולוויי
סטרלינג פרייס הולוויי הבן (באנגלית: Sterling Price Holloway, Jr.; 4 בינואר 1905 – 22 בנובמבר 1992) היה שחקן אופי וקומיקאי אמריקאי שהופיע ב-150 סרטים ותוכניות טלוויזיה, והיה במשך תקופה ארוכה מדבב בחברת וולט דיסני.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
נולד בקדרטאון (ג'ורג'יה) ונקרא על שמו של הגנרל סטרלינג פרייס. אביו, סטרלינג פרייס הולוויי האב, היה בעל מכולת מצליח, מונה לראשות העיר בשנת 1912. אחרי ששירת באקדמיה הצבאית של ג'ורג'יה, פנה הולוויי לאקדמיה האמריקנית למשחק בניו יורק. הולוויי החל את דרכו בתיאטרון כאשר השתתף בהצגתם הראשונה של רוג'רס והארט, גאריק גאיטיס. הולוויי שר בגאריק גאיטיס את "מנהטן" בשנת 1925, ואת "הר מוריק" בשנת 1926.
קריירה.
בשנת 1926, עם גובה של 1.75 מטר ומשקל של 56 קילוגרמים, הולוויי עבר להוליווד ושם החל את קריירת הקולנוע שלו שנמשכה חמישים שנה. הוא עבד עם פרד מקמארי, ברברה סטנוויק, לון צ'ייני הבן, קלארק גייבל, ג'ואן קרופורד, בינג קרוסבי ודייוויד קאראדין. למרות שהיה שחקן אופי עסוק ורקדן אתלטי, הולוויי מצא את נישתו כשחקן קולי. הולוויי גויס לצבא האמריקני במלחמת העולם השנייה ושהה בצפון אפריקה ובאיטליה. בשנת 1941, הולוויי נשמע בסרט דמבו הפיל המעופף בקולו של "מר חסידה". הוא היה הבואש המתבגר "פרח" בסרט במבי, המספר בסצנת הפינגווינים בסרט שלושת הקבלרוס וסיפר את "פטר והזאב" בסרט הבה לי מוזיקה. הוא דיבב את הנחש "קא" בסרט ספר הג'ונגל, קריין בסרטון גלית השני, דיבב את חתול הצ'שר בסרט אליס בארץ הפלאות ואת העכבר "רוקפור" בסרט חתולים בצמרת.
תפקידו כפו הדב הוא הידוע בתפקידיו. אולפני דיסני הפכוהו לאגדת דיסני בשנת 1991 בכינוס מיוחד שהייתה ככל הנראה הופעתו הפומבית הרשמית האחרונה, כשהיה בן 86.
הופעתו הקולנועית החזותית האחרונה הייתה בסרט רעם וברק (יצא ב-1977), כשלאחר מכן בעיקר דיבב וקריין עד לקראת סוף שנות השמונים, כשהחל להוריד הילוך בקריירה בעקבות מצבו הבריאותי שהחל להתרועע במהלך שנות השמונים, ולכן לא דיבב את פו הדוב בסרט עליו שיצא ב-1983 (כשדיבב אותו האל סמית' (1916-1994) מי שדיבב את דמות הינשוף בסרטים הקודמים ועשה תפקיד כפול בסרט ההוא). היה ניסיון נוסף שלא המשיך, על להעלות מחדש את הולווי כמדבב פו הדב סביב שנת 1988 (כשהיה בן 83), אך נזנח כי לדעת המפיקים גוון קולו של הולווי כבר לא מה שהיה לפני.
רדיו והקלטות.
ככוכב רדיו, הולוויי נשמע בתוכניות הרדיו שעת מסילת הברזל, שעת הפלדה של ארצות הברית, דריכות ותיאטרון רדיו לוקס. עם קולו המובהק, הוא סיפר ברדיו לילדים את סיפורי הדוד רמוס ואת פטר והזאב ושר משירי אמא אווזה.
טלוויזיה.
פריצת דרכו הטלוויזיונית הייתה בתוכנית ילד קרקס בו גילם את תפקיד הבלונאי. הוא השתתף בתוכניות הטלוויזיה הרפתקאות סופרמן, חייו של ריילי, חמש אצבעות, אזור הדמדומים, האי של גיליגאן, המופע של אנדי גריפית ואור ירח.
חייו המאוחרים.