הקבינט כלל 13 בעלי תפקידים עד 1971 ו-12 לאחר מכן. כיהנו בו 30 גברים. איש מהם לא כיהן בו במשך כל תקופת קיום הקבינט.
סגן הנשיא ספירו אגניו נאלץ להתפטר ב-1973. סגן הנשיא שבא במקומו, ג'רלד פורד, לא נבחר לתפקיד אלא מונה אליו על פי התיקון ה-25 לחוקת ארצות הברית.
צבא יוגוסלביה
סאנגיאנג אפי
הר סאנגיאנג אפי (באינדונזית: Gunung Sangeang או Gunung Api) הוא הר געש מורכב פעיל באי סאנגיאנג (Sangeang), חלק מאיי סונדה הקטנים, צפונית מזרחית לאי סומבוואה בים פלורס במחוז איי סונדה הקטנים – מערב (Nusa Tenggara Barat) באינדונזיה. האי סאנגיאנג הוא אי עגול קטן, קוטרו 13 קילומטרים, שטחו 153 קמ"ר, והוא אינו מאוכלס, לאחר שכל התושבים שהתגוררו בו פונו בעקבות ההתפרצות הגעשית של 1988, אבל חקלאים המשיכו להגיע לאי מסומבוואה על מנת לעבד את אדמתו הפורייה.
סאנגיאנג אפי הוא אחד מ-129 הרי הגעש הפעילים של אינדונזיה, חלק מטבעת האש, אזור המקיף את האוקיינוס השקט וכולל כמה מהרי הגעש הפעילים ביותר על פני כדור הארץ. הר הגעש כולל שני חרוטים געשיים, דורו אפי (Doro Api) שגובהו 1,949 מטרים מעל פני הים, הנקודה הגבוהה ביותר באי, ודורו מנטואי (Doro Mantoi), שגובהו 1,795 מטרים. חרוטים אלו נבנו, בהתאמה, על המרכז והשוליים המזרחיים של קלדרה, שרובה כבר לא ניתנת לזיהוי. לועות צדים נוצרו על המדרון הדרומי של דורו מאנטואי ובסמוך לחוף הצפוני של האי. בין התיעוד ההיסטורי הראשון להתפרצות הר הגעש ב-1512 להתפרצות ב-1989 ההר התפרץ 17 פעמים, בעיקר במאה ה-20. הוא התפרץ שוב בדצמבר 2012 ובמאי 2014.
המסמך ההיסטורי הראשון שבו מוזכר הר הגעש הוא כתב היד נגרקרטגאמה מממלכת מג'פהיט מהמאה ה-14. אחד משמותיו האינדונזיים של ההר, "גונוג אפי", מוזכר כשם הר בפרק הראשון ברומן "המסע הארוך" של חתן פרס נובל לספרות, יוהנס וילהלם ינסן.
מרבית הגעשיות באינדונזיה נובעת מקשת סונדה – קשת איים שנוצרה באזור הפחתה בו חודר הלוח ההודי אל מתחת ללוח האירו-אסיאתי. קשת זו תחומה מצדה הצפון-צפון-מערבי על ידי איי אנדמן – שרשרת של איים געשיים ממקור בזלתי, וממזרח על ידי קשת בנדה – שאף היא נוצרה כתוצאה מהפחתה.
ההתפרצות ההיסטורית הגדולה ביותר התרחשה בין 30 ביולי 1985 לפברואר 1988 (מדד התפרצות געשית 3). זרמים פירוקלסטיים חייבו את פינויים של 1,242 תושבי האי. קילוח הלבה מדורו אפי זרם למרחק של 4 עד 5 קילומטרים מהלוע בטרם נעצר ביוני 1986. התפוצצויות נמשכו עד פברואר 1988.
ההתפרצות של 2014.
מאז יוני 2013 הכריזו השלטונות על רמת כוננות גבוהה באזור ההר. ב-30 במאי 2014 התרחשה התפרצות גדולה מאוד סביב שעה 15:55 זמן מקומי. אפר ועשן יצרו עמוד התפרצות שהתרומם לגובה שבין 15 ל-20 קילומטרים. בבוקר למחרת חצה ענן האפר את החוף הצפון מערבי של אוסטרליה באזור קימברלי, וחברות תעופה ביטלו טיסות יוצאות ונכנסות לדרווין.
פרס סיידווייז להיסטוריה חלופית
פרס סיידווייז להיסטוריה חלופית (באנגלית: Sidewise Award for Alternate History) הוא פרס המוענק מדי שנה החל מ-1995, לספר או לסדרת ספרי המדע הבדיוני הטוב/ה ביותר שפורסם/מה בשנה הקודמת בתחום ההיסטוריה החלופית וכן לסיפור שאיננו באורך של ספר (מתחת ל-60,000 מילים), הטוב ביותר באותו תחום. חבר השופטים רשאי לפי שיקול דעתו הבלעדי להעניק גם פרס בקטגוריה שלישית - לסופר או ליצירה שהוכיחו הישג יוצא מהכלל, לפני שנת 1995. עד 2014 חולקו רק שלושה פרסים בקטגוריה זו.
על הפרס.
הפרס נוסד על ידי שלושה סופרי וחובבי מדע בדיוני - סטיבן ה' סילבר, אוולין סי ליפר ורוברט ב' שמונק - ושמו לקוח משמו של סיפור קצר בשם "Sidewise in Time", פרי עטו של סופר המדע הבדיוני האמריקאי מארי לנסטר, שראה אור ב-1934. באותו סיפור, סערה מוזרה גורמת לחלקים מכדור הארץ להתחלף עם החלקים המקבילים להם, הנמצאים ביקום מקביל על ציר זמן חלופי. אותו סיפור קצר של לנסטר העניק את שמו ב-1950 גם לספר שלם של סיפורי מדע בדיוני והיסטוריה חלופית של אותו מחבר ומ-1995 גם לפרס, כאמור.
השופטים הם בדרך כלל אמריקאים, אך לעיתים שפטו גם בריטים ודרום אפריקאים. גם מספר השופטים השתנה מפעם לפעם במהלך השנים ונע בין שלושה לשמונה.
יגאל מאור
רב חובל יגאל מאור (נולד בחיפה בה' באדר תשט"ז, 17 בפברואר 1956) הוא מנהל רשות הספנות והנמלים.
ימאות וחברת צים.
בשנת 1971 החל מאור את דרכו הימית כנער בצי הסוחר. לאחר גמר בית הספר לקציני ים בעכו המשיך את דרכו בצי הסוחר הישראלי והגיע לדרגת רב חובל וקברניט בפועל.
בשנת 1993 עבר מאור לתפקידי ניהול בחברת "צים". הוא ניהל את התפעול של החברה בים התיכון ובנמלי אירופה. בשנת 1997 נשלח ומונה מאור לתפקיד נציג "צים" באיטליה במשרדי החברה שבג'נובה וניהל את כלל פעילות "צים" באיטליה ובמדינות סמוכות. בהמשך הורחבה אחריותו למדינות נוספות בדרום אירופה ובמרכזה, בהן גרמניה, אוסטריה והונגריה.
בשנת 2004 חזר לישראל. לאחר הפרטתה המלאה של "צים", מונה מאור למנהל שירות המכולות סובב העולם (ZSC) ובהמשך למנהל כלל השירותים הגלובליים של החברה. לאחר מכן מונה לחבר ההנהלה ולסמנכ"ל הספנות, בהמשך לסמנכ"ל חכירות וניהול אניות. בשנת 2008 פרש מהחברה.
בשנת 2016 סייע והיה ממקימי מסלול MBA עם התמחות בניהול ספנות ונמלים בחוג למנהל עסקים שבבית הספר לניהול (הפקולטה לניהול) שבאוניברסיטת חיפה. מאור הוא מנהל מקצועי של תוכנית זו ומרצה בחוג למנהל עסקים במסלול זה במקצועות כלכלת ספנות ונמלים, תפעול ספנות ונמלים ואסטרטגיות ניהוליות בתחומים אלו.
במגזר הממשלתי.
בשנת 2009 מונה מאור למנהל רשות הספנות והנמלים במשרד התחבורה. כהונתו הוארכה לתקופת כהונה נוספת ב-2013, הוארכה באופן חריג לארבע שנים נוספות ב-2017 והוארכה שוב ב-2020 לשנה, עד ל-1 בספטמבר 2022. בין היתר הוא מקדם את הרפורמות בנמלי הים ומעורב בבניית והרחבת נמלי הים החדשים.
מאור מכהן גם כדירקטור מטעם המדינה וכיו"ר הדירקטוריון ברשות לחינוך והכשרה ימית. בשנים 2010 ועד 2015 שימש כנציג שר התחבורה במועצת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
למאור תואר ראשון בגאוגרפיה ושני תארים שניים בגאוגרפיה וספנות ובמינהל עסקים מאוניברסיטת חיפה.
מעורבות בקהילה ותפקידים ציבוריים.
בעת שהייתו באיטליה היה מאור במשך כ-5 שנים יו"ר הדירקטוריון של בית הספר הבינלאומי בגנואה. במסגרת זו פעל לייסוד והקים את בית ספר התיכון הבינלאומי כהמשך לבית הספר היסודי שם. בשנת 2008 נבחר מאור כחבר מועצת עיריית חיפה ברשימת "די-שינוי". הוא עזב את המועצה כאשר מונה למנהל רשות הספנות והנמלים.
משה אור
משה אור (נולד ב-1970) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף אשר פיקד על עוצבת שועלי מרום, ועל גדוד שקד.
שירותו הצבאי.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1988 החל קורס טיס, אך נשר ממנו ושובץ בחטיבת גבעתי. בגבעתי עבר אור הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר ויצא לקורס קציני חי"ר. לאחר ששימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה, ובהם מפקד פלוגה הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף נשק מסייע גדודי בביסלמ"ח. בשנים 2002–2004 פיקד אור על גדוד שקד, והוביל אותו בלחימה באינתיפאדה השנייה כנגד הטרור הפלסטיני ברצועת עזה. בשנים 2004–2006 פיקד על בסיס האימונים החטיבתי. ביוני 2006 הועלה לדרגת אל"ם ומונה לפקד על עוצבת שועלי מרום, חטיבת צנחנים מילואים, והוביל אותה בלחימה במבצע עופרת יצוקה. לאחר שסיים את תפקידו בדצמבר 2009, מונה לראש תורת חי"ר וצנחנים במפקדת קחצ"ר ובהמשך מונה לנספח צה"ל בצ'ילה. במבצע צוק איתן שימש ראש מטה חטיבת גבעתי.
סול חגוואל
אליזבת פרקינס
אליזבת אן פרקינס (באנגלית: Elizabeth Perkins; נולדה ב-18 בנובמבר 1960) היא שחקנית אמריקאית, שהייתה מועמדת לשלושה פרסי אמי ושני פרסי גלובוס הזהב על תפקידה בתור ססיליה הודס בסדרה "העשב של השכן".
ביוגרפיה.
פרקינס נולדה בקווינס, ניו יורק, בתה של ג'ו ויליאמס, יועצת לטיפול בסמים ופסנתרנית קונצרטים, וג'יימס פרקינס, חקלאי, סופר ואיש עסקים. הוריה התגרשו בשנת 1963.
הופעת הבכורה שלה הייתה בניו יורק בשנת 1984 במחזה של ניל סיימון, "יומן חוף ברייטון". לאחר מכן עבדה במספר תיאטראות. היא הופיעה לראשונה בקולנוע ב-1986, בסרטו של הבמאי אדוארד זוויק "הרומן של אתמול בלילה". לאחר מכן שיחקה בסרט "אבלון" וזכתה בביקורות חיוביות על משחקה. ב-1988 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "ביג" לצד טום הנקס. בשנת 1991 שיחקה בסרט "הדוקטור", שגם עליו קיבלה שבחי ביקורת על הופעתה בתור חולת סרטן סופני.
בשנת 2000 שיחקה בסרט "28 יום" לצידה של סנדרה בולוק. לפרקינס היה גם תפקיד קטן בסרט משנת 2003, "מוצאים את נמו". פרקינס הופיעה בשנת 2005 כפסיכיאטרית במותחן "הצלצול 2", בכיכובה של נעמי ווטס.
משנת 2005 עד 2009, שיחקה פרקינס בסדרת הטלוויזיה "העשב של השכן" בתפקיד סיליה הודס, אם אלכוהולהיסטית. עבור עבודתה בסדרה, פרקינס קיבלה שתי מועמדויות לפרס גלובוס זהב לשחקנית משנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה. בנוסף, היא הייתה מועמדת שלוש פעמים לפרס אמי בקטגוריית שחקנית המשנה בסדרת קומדיה. לדברי פרקינס זהו התפקיד האהוב עליה ביותר בכל הקריירה שלה.
ב-2013 פרקינס כיכבה בסדרת הקומדיה של ABC "כיצד לחיות עם ההורים שלך (לשארית חייך)".
חיים אישיים.
בעלה הראשון של פרקינס היה השחקן והבמאי טרי קיני. הזוג התגרש, ויש לה בת אחת. בשנת 2000 נישאה פרקינס לבעלה הנוכחי, חוליו מאקאט, צלם יליד ארגנטינה. בגיל 44, נודע לפרקינס שיש לה סוכרת אוטואימונית סמויה (LADA), סוג של סוכרת שלרוב מאובחן בגיל העמידה.
מלט הר טוב