גרסה מתקדמת של קרבית TIE. הופיע לראשונה בסרט ". בגרסה זו של חללית TIE, העדיפה בכל מובן על קודמתה, הוגברו המהירות (בכ-25%), כושר התמרון, כוח האש ובקרת המחשב. חללית זו מצוידת בארבעה תותחי לייזר מהירי ירי בקצוות הכנפיים. היות שהחללית מורכבת בדיוק מאותו פוד מרכזי המשמש את קרבית ה-TIE, העברת תותחי הלייזר לקצוות הכנפיים (ששניים מהם היו מותקנים בגרסה הקודמת ב"סנטר" של הפוד) הותיר בפוד מקום פנוי שכעת יכול לשמש לנשיאת מספר קטן של טילי יירוט או טילי טורפדו במשימות מיוחדות. מעבר לכך המיירט לוקה באותם החסרונות של קודמו - פגיעות גבוהה עקב היעדרם של מגינים, וכן היעדרם של מנוע על-חלל ושל תא טייס מדוחס. עם זאת, המיירט הוא חללית קרב עצמאית בהרבה מקודמו המהווה יריב אימתני גם ללא הסתמכות על עליונות מספרית, בנושאו כוח אש שאינו נופל מזה של חללית ה-X-WING וביצועי טיס העולים על רובן ככולן של חלליות המורדים. חללית זו פותחה לאור התוצאות הבלתי מספקות של היתקלויות בין קרביות ה-TIE לחלליות המורדים. על אף ייעודם של המיירטים לרשת את מקום קרבית ה-TIE, קצב קבלתם לצי היה איטי למדי עקב עלותם הגבוהה יחסית וייצור קרבית ה-TIE שהמשיך במקביל, כך שעד לנפילת האימפריה הם היוו פחות מרבע מכוח חלליות הקרב הכללי. בתקופה שלאחר נפילת האימפריה הוסיף האדמירל ת'רון ששלט ברוב הצי האימפריאלי שנותר מגיני אנרגיה לחלליות אלו.
מפציץ TIE.
חללית קרב מסדרת חלליות ה-TIE שנועדה לתקיפת מטרות גדולות כגון פריגדות, משחתות ובסיסי חלל ואף הפצצת שטח כוכבי או אסטרואידי. הופיעה לראשונה בסרט ". המפציץ איטי וכבד ביחס לשאר משפחת קרביות ה-TIE, אם כי מהיר וקל תנועה ביחס למקביליו מכוחות המורדים (ה-B-WING וה-Y-WING). לרוב פועלים המפציצים בליווי של קרביות או מיירטי TIE המגנים עליהם בדרכם אל המטרה, אולם אינם חסרי אונים גם בקרב מול קרביות המורדים במידת הצורך. מפציץ ה-TIE בנוי משני גופים מוארכים זה לצד זה, כאשר האחד מכיל את הטייס והמנועים והשני מכיל מספר רב של טילי טורפדו, פצצות חלל, טילי יירוט, נפצים תרמיים ועוד. כמו כן מצויד המפציץ בצמד תותחי לייזר הזהים לאלו של קרבית ה-TIE. יחד עם קרבית ה-TIE, היווה המפציץ את עמוד השדרה של צי הקרביות האימפריאלי ושימש באופן כמעט בלעדי ככלי לתקיפת מטרות גדולות. בדומה לקרבית ולמיירט, גם למפציץ ה-TIE אין מגיני אנרגיה, מנוע על-חלל ותא טייס מדוחס, אם כי חוזקו המבני גבוה בהרבה משל הקרבית והמיירט כך שביכולתו לספוג במבנהו כמה וכמה פגיעות בטרם ינוטרל או יושמד.
השפעה תרבותית.
דגם חללית ה-TIE fighter המקורי שהופיע בסרט " נמכר לבסוף במכירה פומבית בעבור 350,000 דולרים.
במקביל ליציאתם לאקרנים של טרילוגיית הסרטים המקורית של מלחמת הכוכבים יצרנית הצעצועים האמריקנית Kenner Products הוציאה לשווקים שני דגמי צעצוע של חלליות בסדרת חלליות ה-TIE – את חללית ה-TIE fighter ואת החללית TIE interceptor. כמו כן באותה העת יצרנית הצעצועים האמריקנית הסברו גם כן הוציאה לשווקים שלושה דגמי צעצוע של חלליות ה-TIE – את חללית ה- TIE fighter, את החללית TIE bomber, ואת החללית TIE interceptor. גם Kenner Products וגם הסברו ייצרו באותה העת את דמויות טייסי הקרוב של חלליות ה-TIE. בנוסף לכך, לאורך השנים חברת לגו הוציאה גם כן לשווקים דגמי צעצוע של חללית ה-TIE fighter, חללית ה-TIE bomber, חללית ה-TIE interceptor, בנוספים לדגמי חלליות נוספים בסדרת חלליות ה-TIE.
משה זאקס
משה זאכס
דוויקו שאלתיאל
דוויקו (דוד) שאלתיאל (נולד ב-25 ביולי 1961 ביפו) הוא זמר ישראלי בסגנון יווני. בשנת 2009 יצא אלבומו הראשון, "יאסו קאזנז'ידיס", מחווה לזמר והיוצר היווני סטליוס קזנג'ידיס.
ביוגרפיה.
נולד ליעקב ודורה, הורים ניצולי שואה, צאצאים למגורשי ספרד, ויוצאי העיר סלוניקי שביוון. אמו הייתה זמרת בסלוניקי לפני מלחמת העולם השנייה, וניצלה בזכות שירתה לאחר שהפכה לבת חסותה של קצינת אס אס במחנה כפייה. אביו עבד בשינוע סחורות מהנמל. הוריו הכירו ונישאו לאחר השואה, ועלו יחד לישראל בשנות ה-50 של המאה ה-20.
דוויקו גדל בחולון, הצעיר מבין חמישה אחים. שירת בצה"ל כנהג, ולאחר מכן עבד יותר מ-30 שנה כנהג משאית ומשנע מטענים כבדים. נשוי לאילנה ואב לשני בנים ובת.
חובב מוזיקה יוונית מבית הוריו, ולמד את השפה היוונית משירי אמו. ערב אחד הגיע במקרה לתחנת הרדיו הפיראטית "רדיו פיראוס", אותה הפעיל בשנות התשעים דוד "מרגריטיס" לוי, חובב ואספן מוזיקה יוונית. השניים התחברו ודוויקו החל להגיש מוזיקה בתחנת הרדיו. במקביל נהג לשיר בעיקר באירועים משפחתיים. באחד הימים נפגש עם הפזמונאי והמפיק המוזיקלי יעקב גלעד, עזב את עיסוקו כנהג משאית, והחל בקריירה מוזיקלית.
ב-2001 שר עם יהודה פוליקר במסגרת התוכנית "בטברנה" של שמעון פרנס בערוץ 2, בפרק שהוקדש לשיריו של סטליוס קזנג'ידיס, שנפטר באותה שנה.
ב-2009 יצא אלבומו הראשון, "יאסו קאזנז'ידיס", במסגרת חברת "הליקון". יוני פוליקר עיבד והפיק מוזיקלית את האלבום, וכן ניגן בו במספר כלים (בוזוקי, גיטרות, בס וקלידים), וכתב גרסאות בעברית לחלק מהשירים. האלבום כולל 21 שירים, רובם ביוונית וחלקם בעברית. מהאלבום התפרסמו בעיקר השירים בעברית "ברחוב שלך" (שנכנס לפלייליסט של תחנת הרדיו גלגלצ), "זה סוף היום" ו"מתחת לחולצה שלי". היועץ האמנותי לאלבום היה יעקב גלעד. האלבום זכה לביקורות חיוביות.
דוויקו משדר מוזיקה יוונית משנת 2012 ברדיו פיראוס-פייסבוק, ומופיע באירועים. בפברואר 2013 יצא "זינגואלה", סינגל ראשון מאלבומו השני, בסגנון דאנס-האוס המכוון לקהל הצעיר, והופק בשיתוף עם בנו קובי.
רונית קרצנר
רונית קרצנר (7 באפריל 1956 – 24 בספטמבר 2020) הייתה עורכת סרטים, במאית ומפיקה ישראלית.
ביוגרפיה.
קרצנר נולדה ונמסרה כתינוקת לאימוץ לבני זוג ממוצא אמריקאי. גדלה בירושלים. למדה בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן החלה לעבוד כעורכת וידאו, וערכה מאות סרטי תדמית, פרסומת ותעודה.
ב-1999 ביימה את סרטה הראשון, "הסוד", סרט תיעודי בהפקת "בלפילמס" על היהודים החדשים בפולין: קתולים שגילו בבגרותם שהוריהם הסתירו מהם את יהדותם, ומחליטים לחיות כיהודים בפולין בעלת ההיסטוריה האנטישמית. הסרט הופק עבור ערוץ 8, נמכר לשידור לתחנות טלוויזיה רבות ברחבי העולם, השתתף במסגרת הפורום בפסטיבל ברלין, וזכה בפרס ראשון בפסטיבל לסרטי נשים בבורדו, צרפת. הסרט הוקרן בהקרנה חגיגית באו"ם.
סרטה השני של קרצנר, "הקטנה הנ"ל", אותו הפיקה, ביימה וערכה עבור ערוץ 8, עקב אחר סיפורה האישי. כמי שגדלה כילדה מאומצת תיעדה קרצנר את מסעה בעקבות נשים שקולן כמעט ולא נשמע - האימהות הביולוגיות, שחיות את חייהן בצל הוויתור על תינוקותיהן. מרואיינת מרכזית בסרט היא הפסיכולוגית האמריקנית ננסי וורייר, מחברת הספר "הצעקה הראשונית", הטוענת על פי מחקרים שערכה, שילדים שנותקו מאמם הביולוגית, חיים לרוב בבגרותם בתחושה של זהות מטושטשת. כשהחלה לעבוד על סרטה, גילתה שהחוק לא התיר לה חשיפת הורים מאמצים, לכן יזמה עם מאומצים אחרים את "התנועה לזכויות מאומצים", שבסופו של דבר הצליחה לשנות את חוק האימוץ בנושא.
שאלת הזהות המשיכה להעסיק את קרצנר גם בסרטיה הבאים. "מנחם ופרד" (ערוץ 8, 2008), קופרודוקציה ישראלית-גרמנית, הופקה על ידי קרצנר בשיתוף עפרה טבת. הסרט עוקב אחר האחים מנחם ופרד שגדלו כילדים יתומים בשואה, ולאחריה נפרדו דרכיהם וכל אחד מהם בחר מסלול חיים הפוך מעבר לים. קרצנר וטבת בוחנות בסרט את שאלת הזהות היהודית ואת הדילמה של הדור השני לשואה, של הקורבנות ושל המרצחים, כאשר המשפחה המורחבת של האחים מתכנסת בעיר הולדתם, ביוזמת בניו של הנאצי שגירש אותם מביתם ושרף את בית הכנסת. הסרט זכה בפרס ההשראה באירוע "קולנוע לשלום" בפסטיבל ברלין.
סרטה הבא, "קרוע", הופק, בוים ונערך על ידי קרצנר עבור ערוץ 8 ב-2011. הסרט התיעודי מספר על הכומר היהודי-פולני רומאלד ושקינל, יעקב וקסלר, שהתעקש לשמור על זהותו היהודית והקתולית, תוך התעלמות מהסתירה שבין שתי הזהויות. החלטתו לעבור לגור בישראל העמידה במבחן את חוק השבות ודרשה ממנו לבחור זהות. הסרט הוקרן בעשרות פסטיבלים יהודיים ברחבי העולם.
סרטה התיעודי החמישי, "יהודי חיובי", שנוצר עבור יס דוקו, בוחן מפרספקטיבה של 10 שנים מה קרה בחייהם של גיבורי סרטה הראשון, שגילו את עובדת היותם יהודים בפולין.
סרטה השישי של קרצנר, "הרועה", נוצר בקו-פרודוקציה ישראלית-אוסטרית עבור כאן 11. הסרט מלווה את הנס ברוייר, יהודי אוסטרי, רועה צאן וזמר בשפת היידיש מאוסטריה, ועוקב אחר מסעו ברוייר ושל אזרחים כמותו אשר מסייעים לפליטים ברחבי אירופה.
קרצנר נפטרה בעיצומה של הפקת הסרט התיעודי השבעי שלה, "קשר יווני". טיוטת עריכה של הסרט הוקרנה לכבוד זכרה בסינמטק תל אביב ב-2021, שנה לאחר מותה. באתר הסינמטק נכתב שהסרט לווה קבוצה של אמריקאים, שאומצו בילדותם בשנות ה-50 מבתי יתומים ביוון, ושנסעו בעת צילומי הסרט לחפש את שורשיהם הביולוגים ביוון. שם הם גילו שנסיבות אימוצם שונות בצורה דרמטית ממה שסיפרו להם. קווי הדמיון בין סיפורם ופרשת היעלמות ילדי תימן והבלקן הניעו את קרצנר לצאת למסע בתקווה לקבל תשובות ולמצוא קשרים בין שתי פרשיות כואבות.
קרצנר התגוררה בתל אביב, והייתה נשואה לתסריטאי והמורה לתסריטאות צביקה קרצנר, ואם לשתי בנות. נפטרה ב-24 בספטמבר 2020 כתוצאה מסיבוך לאחר ניתוח.
רות פלאטו-שנער