ביז'אווי תרגם עד היום מגוון יצירות מאנגלית ומצרפתית בהם קלאסיקה ("רומיאו ויוליה" של שייקספיר ו"בית ספר לנשים" של מולייר) קלאסיקה מודרנית ("בדלתיים סגורות") מחזות זמר ('קברט', 'אוליבר!', 'היפה והחיה', 'סיפור הפרברים') מחזאות עכשווית ועשרות שירים ופזמונים. בין השאר תרגם גם את "שחק אותה סם" של וודי אלן שזכתה בפרס התיאטרון הישראלי לקומדיה של השנה 2010 ואת "אבניו Q" שזכתה בפרס התיאטרון הישראלי להצגת הבידור של השנה 2007; על שני התרגומים אלה (כמו גם על תרגומיו ל'קברט' ול'בית ספר לנשים') היה מועמד לפרס התיאטרון כמתרגם השנה.
כתב את התסריט ל'בננות' ('Cupcakes'), סרטו של הבמאי איתן פוקס, שיצא לאקרנים במרץ 2013.
זוכה פרס קרן רבינוביץ' לתרגום מחזות ע"ש עדה בן נחום לשנת 2014 על תרגומו למחזה "טרטיף או המתחזה" מאת מולייר.
מנימוקי הוועדה:
"בתרגומו החדש לקומדיה הקלאסית, אלי ביז'אווי מצליח לצקת לעברית את טרטיף של דורנו. מעבר להתמודדות המוצלחת ביותר עם אתגרי הסגנון, מצליח ביז'אווי להפיח מפי הדמויות עברית מגוונת, מסולסלת, מבודחת, מודעת לעצמה, חגיגה לשונית של דיוק ושל צבע. ביז'אווי אינו מתפתה לאף אחת מהמלכודות שהמחזה טומן למעבדיו, הוא שולט בזרימה ומנווט את האסוציאציות משל היו זיקוקין די-נור של חגיגה לשונית עכשווית הנשענת על מסורת רבת שנים."
"ניסיונו של ביז'אווי בתחום התיאטרון המעשי, מאפשר לו לחבר באופן מיידי את התרגום הכתוב לצורכי ההופעה של השחקנים ושפתו משרתת את כישרונם ומציתה אותו כאחד. ביז'אווי ממשיך את מסורתם המפוארת של שלונסקי, אלתרמן, סובול וקודמיו, שהתמודדו עם המחזה הזה תוך שהוא מתמקם היטב במגוון אפשרויותיה של העברית העכשווית."
ביז'אווי מלמד החל משנת 2009 מלמד קורס בשם 'מונולוג מוזיקלי' (המשלב משחק ותיאטרון מוזיקלי) בבית צבי ובסמינר הקיבוצים.
תרגם עד היום מגוון רוחב של יצירות מאנגלית ומצרפתית בהם קלאסיקה ("רומיאו ויוליה" של שייקספיר ו"בית ספר לנשים", "טרטיף" ו"הקמצן" של מולייר) מחזאות מודרנית ("שחק אותה סם", "בדלתיים סגורות", "אני לא רפפורט") ומחזות זמר ('קברט', 'אוליבר!' 'אווניוQ').
היה למתרגם הצעיר ביותר של שייקספיר לעברית ("רומיאו ויוליה") ועל תרגומו ל'בית ספר לנשים", כתב מבקר התיאטרון של 'הארץ', מיכאל הנדלזלץ: "אני חושב שבמתרגם אלי ביז'אווי מצא לו אלתרמן ממשיך ראוי."
כבמאי, 'פיאף', ההצגה הראשונה שביים בתיאטרון רפרטוארי, הייתה למצליחה (מעל 250 הצגות) בתולדות תיאטרון באר שבע כולל פרס התיאטרון לשחקנית הטובה ביותר 2010.
ב-2014 כתב מחזה ילדים ראשון, 'אריה הספרייה' (על פי ספרה של מישל קנודסן.) שזכה לשבחי הביקורת ומציג בהצלחה בתיאטרון המדיטק.
תרגומיו ל"בית ספר לנשים", "הקמצן", "טרטיף" ו"רומיאו ויוליה" ראו אור בסדרת המחזות "לוקוס במה" בהוצאת לוקוס. (2016)
בשנת 2017 חבר למנהלו האמנותי של התיאטרון הלאומי הצרפתי La Colline - Théâtre National, המחזאי והבמאי וואג׳די מועווד (״שרופים״), לפרויקט הרב לאומי Tous des oiseaux ("כולם ציפורים"), כאמון על העברית במחזה בו ביקש המחזאי הלבנוני-קנדי לגעת לראשונה גם ב'סבל של האויב' ואי לכך להישאר נאמן לשפות המקור של הדמויות (אנגלית, גרמנית, עברית וערבית). לפרויקט שותפים יוצרים ושחקנים מצרפת, קנדה, סוריה, ישראל, שווייץ, גרמניה, יוון ועד. ההצגה זכתה, לצד שבחי הקהל והביקורת, גם בפרס איגוד המבקרים הצרפתי ומציגה עד היום בצרפת וברחבי העולם בגרסתה המקורית ובגרסאות שנוצרו בעקבותיה בגרמניה, קנדה, אוסטריה, ספרד ועוד.
בשנת 2020 זכה בפרס רוזנבלום לאומניות הבמה על תרומתו לתחום תרגום מחזאות בינלאומית וחשיפתה לקהל הישראלי. מנימוקי השופטים: ״ביז'אווי מצא דרך ייחודית להנגיש את הטקסט לקהל, תוך יצירת נורמות תרגום חדשות וישירות, כל זאת בלי לפגוע במורכבות היצירה הדרמטית״.
אלי ביז'אווי מתגורר עם בת-זוגו בתל אביב ולהם שתי בנות ובן.
תרגום.
ערבים מוזיקליים
בת-שבע חייקין
בת-שבע חייקין (חייקינה; לעיתים נכתב חיקין; 23 בפברואר 1895 - 21 באפריל 1946) הייתה אשת חינוך עברייה, מפעילות הקיבוץ המאוחד ותנועת הפועלות, חברת מרכז מפא"י, ומראשי אחדות העבודה ומנהלת מחלקת החינוך של הסתדרות העובדים הכללית.
ביוגרפיה.
חייקין נולדה בפולטבה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), בת לאברהם חייקין, ואמה לבית לוריא, ציונים-סוציאליסטים שגידלו את ילדיהם על ערכי חיבת ציון והתרבות היהודית.
בשנת 1912, בטרם פרצה מלחמת העולם הראשונה, עלתה יחד עם אחותה לארץ ישראל כדי ללמוד בבית המדרש למורות ביפו. בקיץ 1914 נסעה לחופשה באוקראינה, אך בשל פרוץ המלחמה לא יכלה לשוב. חייקין סיימה בהצלחה את לימודיה בפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת חארקוב.
בתום המהפכה הרוסית, השתתפה בייסוד המפלגה הציונית-סוציאליסטית (צ"ס) במטרה לארגן הגנה על היהודים לאחר פרעות פטליורה.
בסוף 1921 הפכה תנועת צ"ס לבלתי חוקית ברוסיה, ובשנת 1923 נאסרה חייקין במוסקבה וישבה בכלא מספר חודשים במהלך החורף בתנאים קשים ונידונה לגירוש.
בשלהי 1923 הומתק הגירוש, לה ולכ-2,000 אסירי ציון, ובמקום זאת נשלחה לארץ ישראל, הודות לפועלה של אשתו של מקסים גורקי.
עם הגיעה לארץ, עבדה חייקין בהוראה ופעלה בהסתדרות הנוער העובד והלומד בתור חברת ועדת התרבות המרכזית של ההסתדרות וחברת מועצת הפועלות, ודאגה לשיפור בתנאי העבודה של הנוער. הייתה ממייסדי בית הספר הראשון לנוער העובד וראשונת המורות.
בשנת 1928 עברה להתגורר בקיבוץ יגור, שם פתחה את ענף המכוורת ומונתה למרכזת ועדת החינוך של הקיבוץ. מאוחר יותר, יצאה לשליחות בליטא מטעם החלוץ והייתה חברה במרכז החקלאי, שם גם פעלה במחלקת ההתיישבות.
משנת 1938 חייקין הייתה חברה בוועד הפועל של אחדות העבודה, וחברת מרכז במפא"י. מיום היווסדות תנועת אחדות העבודה, הייתה חברת מרכז וחברה באספת הנבחרים וציר לקונגרסים. הייתה חברה במספר מוסדות מרכזיים של ההגנה, ועד למחלתה ניהלה את מחלקת החינוך והנוער בהסתדרות וייצגה אותה בוועד החינוך של כנסת ישראל. באספת הנבחרים הרביעית כיהנה כממלאת מקום בוועד הלאומי, הייתה חברת נשיאות וחברה בוועדות ההגנה והחינוך.
בשנת 1946 נפטרה בבית החולים הדסה בירושלים בתום מחלה ממושכת. לאחר מותה הוקם לזכרה "בית בת שבע" - בית תרבות ונוער ביגור.
משחק השקרים
משחק השקרים (באנגלית: The Lying Game) הייתה סדרת דרמה ששודרה בערוץ ABC Family. הסדרה נוצרה על ידי שרה שפרד ועלתה לשידור ב-15 באוגוסט 2011. בישראל היא שודרה לראשונה בערוץ Yes Drama HD ב-4 בפברואר 2012.
עלילה.
עונה 1.
אמה בקר (אלכסנדרה צ'אנדו) מחליטה לחפש את אמה הביולוגית. היא מגלה שיש לה אחות תאומה זהה בשם סאטן מרסר (אלכסנדרה צ'אנדו). התאומות הופרדו בלידתם - סאטן אומצה על ידי הורים עשירים (טד וכריסטין מרסר) ואמה עברה ממשפחת אומנה אחת לבאה. אחיה החורג של אמה מנסה להטרידה מינית ומפיל עליה אשמת גנבה, אמה בורחת ממאסר ומחליטה לפגוש את אחותה התאומה. כשהן נפגשות סאטן מספרת לאמה שיש לה קצה חוט לגבי מיהי אמם הביולוגית ומבקשת ממנה שיתחלפו ליומיים בהם הם תוכל לחפשה, בלי שאף אחד ירגיש, ובתום יומיים אלו הן תיפגשנה בבקתה ותתחלפנה חזרה.
סאטן חוברת בלוס אנג'לס לאחיה של אחת מחברותיה, בחור בשם ת'ייר שעוזר לה בחיפושים.
במקביל אמה מתחזה לסאטן ומנסה להתמיד בחזות מול חבריה ומשפחתה של סאטן. היחיד שמבין שהיא לא סאטן הוא איתן וויטהורס, אחיו של השריף, שמתברר שהוא החבר הסודי של סאטן. הוא מתעמת עם אמה ומבין שבוצעה החלפה וביחד הם הולכים לפגוש את סאטן במועד המתוכנן. סאטן אינה מגיעה.
כשסאטן יוצרת קשר עם אמה בשיחת וידאו היא מגלה להם כי לא הגיעה למפגש כי הציוד שלה נגנב וכי היא ממשיכה בחיפושים. אמה מספרת לה כי גם בבית הוריה ביקר פורץ שלקח רק את הלפ-טופ שלה עליו היה המחקר של סאטן על אמן הביולוגית.
סאטן מאתרת את אימה הביולוגית לפי השם בתעודת הלידה - רות פיטרסון אולם כשהיא ות'ייר מתעמתים מולה מתגלה כי מישהו שילם לה כסף רב שתחתום על תעודת הלידה אולם בפועל, היא אינה אימה הביולוגית. כמו כן היא מציינת כי אמה אומצה על ידי משפחה עשירה מבוורלי הילס, לאור זאת סאטן מבקשת מאמה כי תתמיד בהעמדת הפנים עד שימצא קצה חוט אחר.
לטד מרסר, אביה של סאטן, יש חבר טוב מילדות בשם אלק שהוא במקרה גם התובע המחוזי. מתחילת הסדרה עולה כי ביניהם יש סודות רבים שקשורים לאימוץ של סאטן. כאשר המשטרה חוקרת את הפריצה והגנבה של הלפ-טופ, הוא נמצא במכוניתו של איתן. איתן כמובן מכחיש כל קשר ומזוכה מאשמה כאשר אחותה של סאטן, לוראל, ממציאה שהיא גנבה את המחשב ושתלה אותו אצל איתן כי קינאה בסאטן.
סאטן מאתרת את המשפחה שאימצה את אמה בבוורלי הילס ומגלה שזמן קצר לאחת האימוץ הגיעה בחורה בשם אנני לביתם עם מסמכים מזויפים ולקחה מהם את התינוקת. סאטן מוצאת תמונה שלה ועל רקע בית בכפר ומחליטה לאתר את האישה בתמונה.
סאטן ות'ייר מצליחים לאתר את הבית בתמונה ומגלים באחד החדרים ציור של כוכבים עם חתימה של "אנני הובס" ומחליטים לאתר את האישה.
במקביל אלק מדבר עם בית מחסה לחולי נפש בו מתאכסנת אישה בשם אנני הובס ומבקש כי לא יתנו לסאטן לראותה במידה ותגיע.
בזמן הזה אמה זוכה בתואר "מלכת הנשף" והיא ואיתן מתאהבים ומצולמים מתנשקים. סאטן רואה את התמונה ומחליטה כנקמה לשכב עם ת'ייר. כשת'ייר מבין זאת הוא עוזב את סאטן לבדה וחוזר לפניקס.