שירה והערות על מיני עניינים (בסינית מסורתית: 事類賦註; בסינית מפושטת: 事类赋注; בפין-יין: shìlèi fùzhù, שְׁלֵיי פֿוּג'וּ) היא אנציקלופדיה בה על כל ערך נמצא מידע בצורת שיר פֿוּ והערות, אשר מהוות חלק אינטגרלי מן הערך. היצירה נכתבה בסין בשנת 993 על ידי ווּ שׁוּ, בתקופת שושלת סונג, וידועה גם בשם המקוצר "שירה על מיני עניינים ("事類賦"). היצירה רחבה בהיקפה ונוגעת אף בתחומים כגון ביולוגיה ואסטרונומיה.
הרקע לכתיבה.
טרם כתיבת האנציקלופדיה הזו, השתתף ווּ שׁוּ בכתיבת כמה אנציקלופדיות אחרות, כגון "המקראות הקיסריות של עידן טאיפינג", "הרשומות הנרחבות של עידן טאיפינג" ו"היצירות העזות של גן הספרות" וכתב כבר כמה ספרים.
ליצירה קרא בתחילה "שירים על נושאים בני מילה אחת" (一字題賦).
חשיבות.
הצורה בה נכתבה היצירה - שירה על הערך ופרשנות לשורות השיר, נתנה ליצירה צביון של איכות אמנותית אשר גרמה לה להיחשב לספר איכותי בימי קדם.
היצירה שימשה גם השראה לארבע יצירות נוספות שנכתבו בין השנים 1699-1811: שירה על מיני עניינים המורחב, המשך שירה על מיני עניינים המורחב, שירה על מיני עניינים המורחב מאוד ונספח לשירה על מיני עניינים המורחב, וכולן שולבו לבסוף לאנציקלופדיה אחת תחת השם "כלל כתבי שירה על מיני עניינים".
פרקי היצירה.
ליצירה 14 פרקים, ו-100 ערכים המתפרשים על פני 30 מגילות בסך הכל.
מתסמבורו
מתסמבורו (בצרפתית: Mtsamboro) היא קומונה בצפון מיוט שבמצר מוזמביק. הקומונה מאגדת בתוכה שלושה כפרים, מתסמבורו, מתסאארה ואמג'אגו. הקומונה נקראת על שם מייסדה מהמאה ה-15 מוואלימו בורו (Mwalimou Boro) ומשמעותה החוף של בורו.
הממצאים הארכאולוגיים בעיר מראים שהאזור יושב כבר במאה ה-13 ומדינה מהמאה ה-15. לעיר חשיבות בהיסטוריה של מיוט מכיוון שהעיר הייתה עיר הבירה של הסולטאן השיראזי הראשון עת'ומני בן מוחמד בסוף המאה ה-15. במשך כל תקופתו של הסולטאן העיר שימשה כנמל העיקרי של מיוט. כמו מקומות רבים במיוט, העיר ננטשה במאה ה-18.
היום ענפי התעשייה העיקריים של העיר הם הדיג ותעשיית התפוזים.
סטטלר ו-וולדורף
שומעים חזק
קואופ ישראל
קואופ ישראל (שמה הקודם "קו-אופ ירושלים, אגודה צרכנית שתופית בע"מ") הייתה אגודה שיתופית צרכנית שהפעילה רשת ממותגת קמעונאות מזון, בתחילה באזור ירושלים בלבד, אך בתחילת שנות ה-2000 הורחבה פעילות האגודה גם מחוץ לגבולות ירושלים באמצעות רכישת סניפים של רשתות אחרות ומינימרקטים פרטיים, ושמה שונה ל"קואופ ישראל". היא פעלה גם תחת המותגים "קואופ שופ" ו"קואופ שופ בכפר".
קואופ ישראל הייתה אחת ממספר רשתות מזון שפעלו כאגודה שיתופית, ביניהן קו-אופ צפון וקו-אופ הריבוע הכחול (שהוקמה בשנת 1932 כקו-אופ תל אביב), אך כולן פורקו או נמכרו. בפברואר 2019 נמכרה קואופ לרשת "מחסני השוק", שבהמשך מיזגה את הסניפים תחת המותג "מחסני השוק בשבילך" ולמעשה מחקה את המותג קו-אופ מהשוק הקמעונאי בישראל.
היסטוריה.
קו-אופ ירושלים נוסדה בשנת 1939 בירושלים, כאגודה שיתופית בתחום המזון. בשנת 1942 החלה האגודה להפעיל חנויות מכולת שכונתיות, המהוות את הבסיס ההיסטורי לפעילות הרשת. בתחילת דרכה מנתה האגודה 20 חברים. בשנת 1949 מוזגו מספר אגודות שתופית בירושלים לאגודה אחת.
ב-1 בספטמבר 1947 נפתחה חנות הכלבו הראשונה של המשביר לצרכן, בשותפות עם קו-אופ ירושלים.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה העשרים פתחה האגודה סניפי "סופרמרקט" מודרניים, וסגרה בהדרגה את הצרכניות השכונתיות הקטנות שהפעילה.
בשנת 2003 ניהלה קו-אופ ירושלים משא ומתן עם רמי לוי לרכישת רשת שיווק השקמה שבבעלותו. רמי לוי דרש 10 מיליון שקל בעבור הרשת, שהפעילה אז 4 סניפים בירושלים, אך קו-אופ ביקשה לשלם בעבורה 5 מיליון שקל בלבד.
בשנת 2005 רכשה קו-אופ ירושלים את רשת המרכולים הירושלמית ספיר שמנתה ארבעה סניפים, כך שמספר הסניפים הכולל של הרשת הגיע ל-20.
הרחבת פעילות האגודה מחוץ לירושלים.
בשנת 2004 הכריזה האגודה על תוכנית להרחיב פעילותה גם מחוץ לגבולות ירושלים. עם התפרסותה מחוץ לירושלים שינתה האגודה את שמה לקו-אופ ישראל.
באפריל 2005, החלה בהקמת סניף חדש בעיר מודיעין. ביולי 2005, רכשה האגודה את רשת המרכולים מטרו-מרקט, שמנתה 6 סניפים הפרוסים בין נתניה ואשדוד.
בינואר 2006, רכשה האגודה סניף סופרמרקט ביישוב אפרת. ביוני 2006, רכשה האגודה את רשת המרכולים ממן שפועלת באזור נתניה תמורת 50 מיליון שקל. ביולי 2006, פתחה שני סניפים חדשים ביבנה ובגבעתיים.
בשנת 2007, פתחה שלושה סניפים בתל אביב, ורכשה את רשת חנויות הנוחות התחנה הישראלית.
בנובמבר 2008, רכשה האגודה 6 מתוך 8 סניפי רשת סופר סטורי הפועלת בצפון הארץ.
ב-2012 החליטה הרשת למחוק את המותג "מיסטר זול", ואת מותג "כוכב הבית".
הרחבת פעילות האגודה אל המרחב הכפרי.
בשנת 2013, החלו תנועת המושבים ורשת קואופ ישראל במיזם לצירוף צרכניות ותיקות במושבים לרשת "קואופ-שופ בכפר". המיזם מאפשר לצרכניות בין השאר לנצל את כוח הקניה של רשת קואופ ישראל ולקבל מוצרים במחירים שיאפשרו להם להתחרות ברשתות השיווק הגדולות. נכון ל-2015, קואופ שופ בכפר מונה כ-160 חנויות.
קריסת רשת קואופ.
בסוף שנת 2018 קרסה הרשת עקב מצוקת מזומנים קשה שנבעה מניהול כושל . לרשת מונו נאמנים אשר פיטרו את המנכ"ל עופר פיינשטיין והיא הוצעה למכירה. בפברואר 2019 נמכרה קואופ לרשת "מחסני השוק".
באוקטובר 2020, הודיעה רשת "מחסני השוק" שתשנה את המותג "קו אופ", תסב את רשת החנויות קו אופ שרכשה ותמתג אותן מחדש תחת השם "מחסני השוק בשבילך", וכך נמחק מותג ה"קו-אופ" סופית מהחנויות הקמעונאיות בישראל.
תתי-רשתות ותחומי פעילות בעבר.
בקואופ ישראל היו מאוגדים כ-15,000 חברים פעילים, וכ-1,300 עובדים, בכל חלקי הארץ משאר ישוב, לימן ונהריה בצפון דרך רמת מגשימים, קצרין ומעלה אדומים במזרח, נתיב העשרה ומבקיעים במערב ועד קדש ברנע ועידן בדרום. בכל חודש, לפי הערכות ביקרו בסניפי קואופ ישראל למעלה ממיליון לקוחות. מחזור המכירות של הרשת עמד בשיא על כמיליארד ש"ח בשנה, וקואופ ישראל הפעילה למעלה מ-210 נקודות מכירה בארבע תתי-רשתות שנפרסו בכל הארץ:
מוסדות האגודה.
קואופ ישראל ניהלה את פעילותה הקמעונאית בחלקה באופן ישיר ובחלקה באמצעות חברה בת בבעלותה המלאה, הנקראת 'קואופ ישראל רשת סופרמרקטים בע"מ'. חברי הדירקטוריון של החברה הם, ברובם המכריע, חברי המזכירות של האגודה.
קשרים בינלאומיים.
קואופ ישראל הייתה חברה במספר ארגונים קואופרטיביים בינלאומיים:
במסגרת הפעילות הבינלאומית, קואופ ישראל ייצגה את מדינת ישראל במספר קבוצות עבודה אירופאיות אשר מהוות גורם משפיע על גופים מרכזיים דוגמת האיחוד האירופי. כמו כן קואופ ישראל פועלת לחיזוק הקשרים העסקיים עם הקואופרציות העולמיות, הכוללים שיתופי פעולה בתחומי היבוא והיצוא של סחורות ושירותים. בנוסף פועלת, על מנת למנוע חרם על ישראל וחיזוק היחסים הדיפלומטים.
קואופ ישראל הייתה חברה פעילה בארגון הקואופרציה העולמית, ואירחה בארץ, בשנת 2013 את ביקורה של נשיאת הארגון, הדיים פאולין גרין.
ראו גם.
קו-אופ צפון
בד&quot;צ בית יוסף
החדשות מהירקון שבעים
החדשות מהירקון שבעים היא מהדורת חדשות המוקרנת באינטרנט, בטלוויזיה ובסינמטק תל אביב. המהדורה מופקת באופן עצמאי ובהתנדבות על ידי קבוצה של כמה עשרות יוצרי טלוויזיה – כתבים, עורכים, במאים, צלמים, עיתונאים, מפיקים, מעצבים ועוד. בין אנשי הצוות נמצאים גם עיתונאים מוכרים כנסלי ברדה ולינוי בר גפן, אמנים כאורי גוטליב ואניה בוקשטיין ורבים אחרים.
תוכני המהדורה עוסקים בנושאי חברה, כלכלה, איכות סביבה, מאבקי עובדים, פערים מעמדיים, דמוקרטיה, גזענות ועוד. המהדורה עלתה לאוויר ביוני 2009 ומשודרת מאז בקביעות מדי שבוע. המהדורה מורכבת מידיעות אולפן, כתבת חוץ ו"תחזית זיהום האוויר", פינה העוסקת באיכות סביבה.
נוער הנרות
נוער הנרות הוא כינוי לבני נוער רבים שהתאבלו בפומבי על הרצחו של ראש הממשלה יצחק רבין ב-1995. המושג מופיע רבות בכלי התקשורת המתעדים את תקופת רצח רבין בהתייחסו לתגובת בני הנוער לרצח ראש הממשלה.
במהלך תקופת "השבעה" לאחר הרצחו של ראש הממשלה פקדו נערים ונערות רבים את כיכר מלכי ישראל (כיום כיכר רבין), בתי ספר ומרכזי ערים נוספות, כשהם מדליקים נרות נשמה רבים, מניחים פרחים ושרים שירי אבל לצד תמונתו של ראש הממשלה המנוח. נוער הנרות הביע את דעותיו ורגשותיו באמצעות כתיבה על קירות המקיפים את הכיכר. קטע מתוך הקיר אשר כוסה בכתובות שומר באמצעות זכוכית ומוצג כיום לצד האנדרטה לזכר יצחק רבין. בני נוער רבים גם כתבו מכתבים למשפחת רבין ולמשרד ראש הממשלה והביעו את צערם בנוגע לרצח.
התגובה לתופעת נוער הנרות.
תופעת "נוער הנרות" הפתיעה רבים מהמבוגרים בחברה הישראלית אשר הניחו שהנוער הישראלי מנותק ויהיה אדיש לרצח.
בכתבה בנושא נכתב:
עבור רבים מבני נוער הנרות, רצח רבין היה אירוע מכונן - הם חוו לראשונה רצח פוליטי, והביעו בהתנהגותם אבל אישי ולאומי. למשל, גיא רונן כתב כך:
פרופ' תמר רפופורט מהאוניברסיטה העברית ניתחה את התופעה בספר בשם "כל הנוער – קול הנוער? תגובות בני הנעורים לרצח ראש ממשלת ישראל יצחק רבין" אשר יצא לאור בשנת 1997. ספר זה נכלל ברשימת הקריאה לקורס בנושא "מחאת בני נוער בישראל" באוניברסיטת תל אביב.