התאוריות המרקסיסטיות מדגישות את זה שבתקופה המודרנית, קיימים אמצעי תקשורת רבים, אך רובם מרוכזים בידיים מצומצמות. על פי מחקרים ביקורתיים אמצעי תקשורת אלו מקדמים ערכים שמרניים, ועוסקים בקידום רעיונות התורמים לשימור הסדר הכלכלי הקיים. התקשורת משכנעת את מעמד הפועלים שהקפיטליזם טוב לו, וכך באמצעות נרמול הקפיטליזם היא בעצם פועלת למען האינטרס של מעמד בעלי ההון הנהנה מסדר כלכלי זה.
תאוריה ביקורתית אחת היא תאוריית ההגמוניה. לפי גישה זו, התקשורת שהיא אמצעי חיברות, היא חלק ממנגנוני המדינה המדכאים, אשר מצליחים לכפות את האידאולוגיה של המעמד השליט – ההגמון, ללא שימוש בכוח, על ההמון. ההמון מאמץ את סמלי הסטטוס, את האידאולוגיה והסגנון החיים מרצונו. ניתוח התקשורת מגישה זו מתמקד בטקסט ובייחוד באופן הטמעת המסרים בתוכו.
תאוריה ביקורתית נוספת היא התאוריה הכלכלית פוליטית. לפי תאוריה זו, למוסדות הכלכליים והפוליטיים אינטרס זהה והוא לשמור על הסדר החברתי הקיים. בהקשר של תקשורת, ההנחה היא שהעוצמה הכלכלית קובעת אילו דעות יושמעו בתקשורת. למשל, ישנן עדויות לכך שבשבועות האחרונים למחאת קיץ 2011 העיתונות הישראלית סיקרה אותה פחות ובאופן פחות אוהד בשל לחץ שהפעילו בעלי ארגוני התקשורת על עובדיהם. גישה זו נוטה לנתח את מבנה הבעלות והסדרים מוסדיים נוספים שמאפיינים את אמצעי התקשורת.
תאוריה ביקורתית שלישית שדנה בתקשורת היא אסכולת פרנקפורט. בהקשר של תקשורת אסכולה זו מדברת על "תודעה כוזבת" שאמצעי תקשורת יוצרים בקרב הציבור. האסכולה טוענת שתרבות ההמונים מספקת את הנאותיו המיידיות של הפרט, וכך מסיחה את דעתו מההבדלים החומריים בינו לבין המעמד השליט. היא יוצרת תודעה של שפע רב, וכך אנשים בעצם לא שמים לב לבעיה הקיימת. התקשורת מדברת על בעיות חיצוניות מחוץ למדינה, או מראה תוכניות שבהן גם החלשים ביותר בחברה מצליחים, וכך נוצרת מחשבה שכולם יכולים להצליח, ואין צורך לפנות למהפכה שמרקס חזה, בגלל מסרים שהטמיעה התקשורת.
ביקורת.
הוגים רבים מבקרים את התיאוריה הביקורתית בכך שהתיאוריה תוקפת כביכול בעיות שיש בחברה, אולם אינה מציעה פתרון, דרך לשפר את המצב, או פעולה פוליטית לשינוי הקיים (התקפה זו מבוססת בין השאר על ה־"הסירוב הגדול" של מרקוזה). כלומר התיאוריה גורמת לאדם להרגיש כלפי החברה שהוא מדוכא על ידה אבל לא נותנת לאדם אמצעים לשנות את המצב ולא מבקשת מהחברה להשתנות (אלא פשוט מציינת שהיא רעה לאינדבדואל). בכך התיאוריה פשוט מציינת את הקיים בחברה ותוקפת אותם ללא שום הצעה שאמורה להועיל או לשפר את הקיים ואת החברה. לכן המבקרים טוענים שהתיאוריה היא פשוט הסתכלות שלילית על החברה והמציאות הקיימת.
לאקאן
אוסקר ווילד
שרק
שְׁרֶק (באנגלית: Shrek) הוא סרט קומדיה בהנפשה ממוחשבת משנת 2001 שבוים על ידי הבמאי הניו זילנדי אנדרו אדמסון והבמאית האמריקאית ויקי ג'נסן, והופק על ידי חברת אולפני ההנפשה של דרימוורקס. הסרט מבוסס על ספר מאויר באותו שם, מאת אמן הקומיקס היהודי האמריקני ויליאם סטייג.
הסרט מספר על שרק, עוג גדול וירוק שחי בעולם אגדות, שחי לבדו בביצה. במהרה הוא נאלץ לצאת למסע יחד עם חמור פטפטן כדי להציל נסיכה הכלואה במגדל.
השם "שרק" נלקח מהמילה היידית והגרמנית "שרעק" (Schreck), שפירושה 'פחד' או 'אימה'.
אף שהסרט מכיל לא מעט בדיחות המיועדות לקהל המבוגרים, הוא יועד בעיקרו לילדים, והיווה פרודיה על סיפורי אגדות רבים. פסקול הסרט זכה לשבחים, והוא כולל שירים של להקות שונות כמו סמאש-מאות', אנשי הבה-הה, הפרוקליימרז, וזמרים כגון ג'ייסון וייד ורופוס ויינרייט.
כשהופץ בקולנוע בשנת 2001, זכה הסרט להצלחה כלכלית וביקורתית עצומה. בזכות הצלחה זו, הצליחה חברת דרימוורקס להפוך לאחת ממתחרותיה של דיסני בתחום סרטי ההנפשה, ופרט בהנפשה ממוחשבת.
הסרט היה הראשון אי פעם שזכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר, והיה גם מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
עלילת הסרט.
בתחילת הסרט שומעים את קולו של שרק, גיבור הסרט, קורא אגדה המספרת על נסיכה אשר הוטל עליה כישוף הגורם לה להפוך בכל לילה למפלצת כעורה. הנסיכה כלואה במגדל גבוה בטירה מרוחקת ונידחת ומחכה לנשיקה מהנסיך, שהיא ורק היא יכולה להפר את הכישוף.
שרק, עוג מפלצתי, מכוער, גס-רוח בעל עור ירוק, חי את חייו השקטים בבקתה קטנה במרכז ביצה נידחת המרוחקת משאון העיר. סדר יומו כולל מקלחת בוץ, ואכילה של חרקים ומזון לא רגיל אחר. מדי פעם, מנסים אנשי הכפר השכן לצוד את העוג הענק ולהפר את מנוחתו, וזאת בשל דעה קדומה כי שרק הוא מפלצת אימתנית אשר כל רצונה בחיים הוא להרוג בני אדם חפים מפשע.
חייו הסתמיים של שרק משתנים כאשר פוגש שרק בחמור חסר שם, לא אינטליגנטי ובעל אופי פטפטני, שבעליו מסרו אותו לחיילי דולוק, בשל תכונתו המיוחדת - יכולתו לדבר. שרק מציל, ללא כוונה, את החמור, ובכך רוכש את אמונו וחברותו - דבר אשר בו הוא כלל לא חפץ בתחילה בשל היות החמור דברן וחברותי בניגוד לשרק.
לאחר החמור מגיעים אל שרק יצורים מאגדות שונות (בהם פינוקיו, הזאב הגדול והרע, פיות וכדומה) אשר התגוררו בעבר בשטחה של ממלכת דולוק, תחת שליטתו של הלורד פרקוואד. הלורד גירש את כל היצורים אל הביצה בה מתגורר שרק, בטענה כי הם מקלקלים את עולמו המושלם. במטרה להשיב את חייו למסלולם הרגיל והשלו מחליט שרק לצאת אל בירת דולוק ולהפגש עם לורד פרקוואד כדי שיסלק את היצורים שהגיעו לביתו.
החמור מדריך את שרק אל עבר טירת הלורד, שם עמדה להתקיים תחרות בין אבירי הממלכה השונים. המנצח בתחרות יזכה לבצע משימה המעסיקה את הלורד פרקוואד בימים אלו, מציאת הנסיכה פיונה. הלורד, רודן חסר-לב, אכזר ונמוך, חפץ בכל לבו להפוך למלך של דולוק. על פי ההוראות שקיבל מראי הקסמים של שלגייה, על מנת להפוך אותו למלך עליו להינשא לנסיכה. כפרודיה על תוכניות שידוכים טלוויזיוניות, מציג בפניו הראי את האפשרות לבחור בין סינדרלה, שלגייה והנסיכה פיונה, והלורד פרקוואד בוחר לבסוף באופציה השלישית.
שרק הביס את כל המתמודדים בתחרות, אשר צוו בידי הלורד להרוג את שרק, וסיכם עם הלורד כי יביא את פיונה, שעליה שומר דרקון יורק אש, ובתמורה יצורי האגדות יקבלו את ביתם בחזרה, ובעקבות כך יפנו את ביצתו של שרק.
שרק יצא למסע אל עבר הטירה האפלה והמרוחקת מדולוק, שבה שוכנת פיונה במגדל הגבוה ביותר. על הטירה שומר דרקון אכזרי, שחיסל כל אביר שניסה להיכנס לטירה. בעוד שרק מחפש אחר הדרקון, והחמור אחר הנסיכה - התהפכו תפקידיהם, כאשר שרק הוטח על ידי זנב הדרקון אל חדרה של פיונה, בעוד החמור רכש בינתיים את אהבת הדרקון, שהתגלה למעשה כדרקונית נקבה.
לאחר שפיונה, שרק והחמור ברחו בהצלחה, והשאירו את הדרקונית שבורת הלב לבדה בטירה, הם החלו את מסעם חזרה לדולוק. פיונה, אשר ציפתה לאביר על סוס לבן, נסיך מושלם ויפה-תואר מהאגדות, מופתעת לגלות כי גיבורה הוא עוג כעור וגס-רוח. כשהערב הגיע, פיונה דורשת להקים מחנה, ובנתה לעצמה מחסה בתוך מערה. שרק והחמור נותרו לישון בשטח. שרק פתח את לבו בפני החמור וסיפר לו על הרושם המוטעה שמקבלים כולם מהופעתו, וכי הם בטוחים שמולם עומדת מפלצת אכזרית וחסרת רגשות, וזאת מבלי לדעת כי פיונה צותתה לדבריו בסתר.
ביום המחרת, פיונה התנצלה על התנהגותה והכינה לשלושתם ארוחת בוקר. בהמשך צעידתם, הם נתקלו ברובין הוד וחבריו, אשר רוצים להרוג את שרק ולהציל את הנסיכה מידיו, בחושבם כי שרק חטף אותה במטרה להרע לה. לפני המתקפה, "חבורת העליזים" של רובין הוד פוצחת בשירה, ואף רוקדת ריקוד אירי. פיונה מתגלה כלוחמת קשוחה ומביסה את כולם בעזרת כישורי לחימה בלתי-צפויים. שרק, שפיתח במהלך המסע חיבה כלפי פיונה, מחליט בלבו לספר לה על כך בקרוב.
באמצע הלילה, נכנס החמור אל טחנת הקמח הנטושה בה לנה פיונה במטרה לברר את שלום הנסיכה. כשהוא מגיע, הוא רואה עוגית - מפלצת מכוערת לבושה בשמלתה של פיונה ובעלת תסרוקת דומה. בתחילה החמור חושב כי המפלצת העומדת מולו אכלה את הנסיכה, ורק לאחר מכן הוא מבין כי זו פיונה אשר עומדת מולו. היא מגלה לו את סודה הגדול: בילדותה, הוטל עליה כישוף, האומר כי בשקיעת השמש יופייה יעלם, והיא תהפוך למפלצת חסרת חן. הכישוף יופר רק על ידי נשיקת אוהב אמיתי, אשר תחזיר לפיונה את צורתה האמיתית. פיונה מספרת לחמור על הזדהותה עם מצוקות שרק ואומרת כי הסיבה להתחבאותה היא הפחד מרושם ראשוני, ומתארת את עצמה כ"מפלצת מכוערת ומגעילה". באותו הזמן ממש, שרק מתקרב עם פרח בידו, ושומע את פיונה אומרת לחמור "כיעור ונסיכה לא הולכים יחד". שרק משוכנע שהיא התכוונה לכך שעוגים ונסיכות לא יכולים להיות יחד ולא מבין את כוונתה האמיתית של הנסיכה בדבריה.
שבור לב, כועס ונעלב מדברי פיונה, פונה שרק לבדו אל עבר טירתו של הלורד פרקוואד. בבוקר, פיונה מגלה כי הלורד פרקוואד ומשמרו הגיעו לאסוף אותה אל עבר הטירה. שרק, אשר סיפר לה כי שמע את שיחתה עם החמור בליל האתמול, אמר לה כי אין לו עוד עניין לדבר איתה לעולם. פיונה מצדה, אשר חושבת כי שרק כועס על כך שלא סיפרה לו את סודה, חוזרת עם הלורד.
שרק חוזר לביצתו השוממה שבור לב ונרגן, אך שם הוא נתקל בחמור, אשר דורש חלק מן הביצה של שרק, בטענה כי גם לו היה חלק במסע שאליו יצאו יחדיו. שרק, שחשב כי החמור צחק עליו יחד עם פיונה, מנסה לגרש אותו, אך ללא הצלחה. לאחר שהקשיב שרק לחמור והבין את גודל אי ההבנה, וכי פיונה מחבבת אותו עד מאוד, הוא מתנצל בפני החמור, ומחליט להפסיק בכל מחיר את חתונתם של פיונה והלורד פרקוואד. שרק והחמור נעזרים בדרקונית אשר הצליחה לברוח מן הטירה וחיפשה את החמור אהוב לבה.