בסנקט פטרבורג סרטון שפורסם ברשת ובו נראה קצין הגדוד המבצעי של משטרת סנקט פטרבורג ומחוז לנינגרד בועט לאשה בת 54, מרגריטה יודינה, בבטנה. זאת בתגובה להערה שלה כלפיו וכתוצאה מכך היא נפלה ונחבלה בראשה. היא אושפזה עם זעזוע מוח במצב קשה והמשטרה פתחה בבדיקה רשמית. אוכפי החוק הגיבו בהתנצלות. מפקד המשטרה גם הביע את כוונתו לפטר קצין נוסף של המשמר הלאומי של רוסיה, שהגיב בלעג ובהערצה מהמכה שנפגעה והעירו על המכה בקללות. מאוחר יותר, קצין הביטחון שפגע ביודינה התנצל בפניה והסביר כי קסדתו הפריעה לו לראות מה קורה. עם זאת, בסרטון האירוע עולה כי מגן הקסדה היה מורם. תחילה אמרה יודינה כי סלחה לאשם, אך בהמשך אמרה כי הונתה ותבקש להביא את קצין הביטחון לדין. ב-26 בינואר אושפזה שוב יודינה בגלל החמרה במצבה. בתגובה לתקרית, מגיש הטלוויזיה ולדימיר סולוביוב אמר כי האישה "נדחקה עם כף רגלה, מונחת על בטנה", כינה את המקרה הזה "פרובוקציה מוכנה היטב" והצהיר על הצורך "לתגמל את כל שוטרי אכיפת החוק, כולל הבחור הזה בסנקט פטרבורג”. כאשר ערוץ הטלוויזיה "רוסיה-1" הציג את כתבתו של דמיטרי קיסליוב במהדורת "ידיעות השבוע" מינואר 2021, רגע התקיפה נחתך מסרטון האירוע. המכה עצמה כונתה "דחיפה" והמפגינים הואשמו כי הם זקוקים ל"קרבן קדוש", אך "המשימה לא הושלמה". מגיש הטלוויזיה אלכסנדר מיאסניקוב זיכה גם את פקיד הביטחון באומרו כי הקורבן יכול היה לרסס תרסיס.
ב-25 בינואר שלח חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, ממפלגת רוסיה המאוחדת, אלכסנדר קינשטיין, בקשה לסגן משרד התובע הכללי ולוועדת החקירות הפדרלית בדרישה להביא את הלוחם לדין ולידי לאחריות פלילית, אך למחרת, 26 בינואר, הוא חזר בו מבקשתו, וגם דחק שלא לפטר את החייל. פעיל זכויות האדם דינר אידריסוב הגיש גם עתירה לפתיחת תיק פלילי. ב-26 בפברואר נודע כי פתיחת תיק פלילי נגד פקיד הביטחון שפגע ביודינה נדחתה. ב-22 במרץ, חודשיים לאחר שאיש שירותי הביטחון התנצל בפני יודינה על המכה שחטפה, המשטרה הודיעה כי זהותו של הקצין שהכה לא נקבעה וההתנצלות בפני יודינה תופיע רק אם יוכח כי גורמי ביטחון אשמים, בהתבסס על תוצאות הבדיקה או על החלטת בית משפט.
הערכות ותגובות.
על פי השבועון הבריטי "האקונומיסט" העובדה שצוותו של אלכסיי נבלני הצליח להראות את האחוזה לקהל הרחב למרות ביטחון הדוק, הפכה ל"השפלה" של ממש עבור הקרמלין, שעשוי לדאוג לכך שהאופוזיציה הלא ממוסדת תשלם ביוקר. הסרט שפורסם ניסה לערער בלגיטימיות של פוטין בעיני העם. אך המצב גם לא קל עבור הקרמלין, שליחת נבלני לכלא פירושה הפיכתו לדמות כמו נלסון מנדלה והריגתו תפגע משמעותית בתדמיתו של פוטין כאיש המחיה אימפריה אבודה. עם זאת, ככל הנראה לא כדאי לצפות למהפכה ברוסיה בשלב זה, כתבו באקונומיסט, מכיוון שעל פי סקרי דעת קהל, רק 23% מהרוסים מאמינים כי הפגנות רחבות היקף עלולות לפרוץ באזוריהם.
הוושינגטון פוסט הסכים כי החקירה "חצתה את כל הקווים האדומים של פוטין": "לא אכפת להם מהפגנות או מבחירות. הם רוצים שהמערב יחמיר את הסנקציות כי זה נותן להם סיבה להתעקש על קו נוקשה בפוליטיקה הרוסית."
אמנסטי אינטרנשיונל שלחה בקשה לשר הפנים של רוסיה ולדימיר קולוקולצב, מפקד משטרת מוסקבה אולג ברנוב, מפקד המשמר הלאומי הרוסי, ויקטור זולוטוב וראש מינהל המשמר הלאומי במוסקבה, מיכאיל וורוביוב ודחקה בהן שלא להפריע למפגינים וההפגנות ב-23 בינואר ולא להפריע לעיתונאים המסקרים את המתרחש.
ההפגנות ב-23 בינואר הביאו להפגנות דומות גם מחוץ לרוסיה: בהלסינקי נערכו 16 הפגנות תמיכה בנבלני בקבוצות של לא יותר מ-10 אנשים, כחלק משמירה על כללי הריחוק החברתי ובהסכמת משטרת פינלנד. ההתאספויות נערכו בשגרירות רוסיה בהלסינקי ובככר הסנאט בעיר; בתל אביב נערכה הפגנה מול שגרירות רוסיה בתל אביב בה השתתפו למעלה מאלף איש; הפגנות נערכו גם במדריד, לונדון ובהאג. ב־31 בינואר התקיימו הפגנות גם בברלין ובתל אביב (בה השתתפו 100 מפגינים).
ולטר אלווה
ולטר אַלוָוה (בספרדית: Walter Alva, או גם Walter Alva Alva; נולד ב-28 ביוני 1951) הוא ארכאולוג פרואני שהתפרסם בעולם בזכות גילוי קבר המומיה המכונה " (Señor de Sipán). הוא מוכר ברחבי העולם כמומחה מוכר לתרבות מוצ'ה, שאותה חקר בפירוט.
חייו ועבודתו.
ולטר אלווה נולד בעיר קחאמרקה, שהיא בירת המחוז באותו שם. למד וקיבל תואר בארכאולוגיה.
בשנת 1987 גילה את התגלית שהפכה אותו למפורסם בעולם – קברו של הנסיך המפורסם מסיפאן, הידוע כיום בשם ", באתר הארכאולוגי . תגלית זו היא אחד הממצאים הארכאולוגיים המשמעותיים ביותר במאה העשרים, ולעיתים קרובות משווים אותה לתגליותיהם של הווארד קרטר או היירם בינגהאם השלישי. אלווה אבטח את האוצר שנמצא תוך סיכון חייו, שכן הממצא התגלה גם על ידי שודדי קברים שחמדו את האוצר.
בשנת 2007, בחפירה אחרת, גילה אלווה קבר נוסף בסיפאן, הפעם של אדם שלא היה ממוקם גבוה כל כך בחברה. משלחת זו מומנה על ידי חברת ההפקה של פדרו אלמודובר. באותה שנה גילה ציורי קיר במקדש פרואני בן 4,000 שנה בוונטרון (Ventarron). ציורי הקיר, המציגים אייל שנלכד ברשת, נחשבים לציורי הקיר העתיקים ביותר ביבשת-העל של אמריקה. (אלווה קבע את גילם בתיארוך פחמן-14.) חומרי הבנייה ששימשו במקדש לא היו פרימיטיביים, ועל בסיס זה הצליח אלווה להראות שהציוויליזציה הצליחה להתפשט רחוק יותר משחשבו בתחילה.
אלווה הוא חבר ב. שש אוניברסיטאות בפרו העניקו לו תואר דוקטור לשם כבוד. בשנת 1990 הוענק לו אות מסדר השמש של פרו.
בין השנים 1977–2002 היה מנהל המוזיאון הארכאולוגי הלאומי על שם הנס היינריך ברינינג (Museo Arqueológico Nacional Hans Heinrich Brüning) בלמבייקה, שהוא אחד המוזיאונים החשובים ביותר בפרו ובאמריקה הלטינית. מאז 2002 הוא היה מנהל מוזיאון הקברים המלכותיים בסיפאן (Museo de Tumbas Reales de Sipán) בלמבייקה.
הוא נשוי לארכאולוגית סוסנה מנסס (Susanna Meneses), ובנו, הארכאולוג ברונו אלווה (Bruno Alva), עובד איתו בחפירות האחרונות.
ינה קלמר
ינה קלמר (במקור הרמן, בהונגרית: Kalmár Jenő; צ'רניי, 28 בדצמבר 1873 – ברטיסלאבה, 21 באוקטובר 1937) היה חוקר יבשת אפריקה יהודי-הונגרי, אספן אתנוגרפי.
ביוגרפיה.
ינה קלמר נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם הרמן ושל פרנציסקה בארוק. הוא סיים את לימודיו באקדמיה צבאית והפך למהנדס. הוא חי ועבד בברלין תקופה מסוימת, לרבות כנשיא "האגודה ההונגרית של ברלין" ומאוחר יותר, החל משנת 1899, כעובד של חברת Gesellschaft für Südkamerun (חברת דרום קמרון). בתפקיד זה הוא הגיע לקמרון, שם משימתו הייתה לחקור ולמפות את קמרון הפנימית, כדי לבחון את אפשרויות הקמת יישובים מסחריים. (המוצרים העיקריים של קמרון באותה תקופה היו שנהב וקאוצ'וק (ממנו מייצרים גומי), שאת הייצוא שלהם הם רצו לארגן). הוא בילה בסך הכל 12 שנים באפריקה עם הפסקות ובמהלכן עבד גם על אוספים אתנוגרפיים ועבודות קרטוגרפיות. מכתביו שנשלחו לבני משפחתו מאפריקה נותנים תיאור חי על חייו שם ומנהגיהם של המקומיים ואף על המלחמות שלהם עם קורבנות רבים שנלחמו ילידי המקום זה בזה ועם האירופים. בהמשך מונה למנכ"ל "חברת דרום קמרון".
לאחר שחזר לביתו בשנת 1912, העביר מספר הרצאות בחברות מדעיות על קורותיו באפריקה, כולל "האגודה הגאוגרפית ההונגרית", "החברה האתנוגרפית ההונגרית" ו"האגודה למסחר בסובוטיצה". חלקם הופיעו גם בדפוס וגם בעלון המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי (1913) ובחוברות שבהן פרסמו את חומרי האספה הכללית של "האקדמיה העממית של אליזבת" (1911 ו-1913). בשנת 1916 הוא העשיר את המוזיאון האתנוגרפי ההונגרי באוסף אתנולוגי יקר של למעלה מ-200 יצירות מקמרון. המוזיאון הגאוגרפי ההונגרי משמר את הרישומים ואת התיאורים של כמה מהמפות שלו ואת חומר ההרצאות שלו.
כקפטן בצבא המילואים של האימפריה האוסטרו הונגרית, קלמר השתתף במלחמת העולם הראשונה ונפצע קשה. הוא קיבל את צו כתר הברזל ואת צלב הברזל הגרמני. הוא כתב כמה מהרפתקאות המלחמה שלו בצורת מאמרים. לאחר המלחמה התיישב בברטיסלבה, שם הקים משפחה. בשנת 1921 הקים את חברת אריגת השטיחים "אוריינט", בה היה הבעלים. הוא נפטר בשנת 1937.
אליפות אוקיאניה לקבוצות
אדוארד בנדמן
אדוארד יוליוס פרידריך בנדמן (בגרמנית: Eduard Julius Friedrich Bendemann; 3 בדצמבר 1811 – 27 בדצמבר 1889) היה צייר יהודי-גרמני.
ביוגרפיה.
בנדמן נולד בברלין. אביו, אנטון היינריך בנדמן, היה בנקאי יהודי. אמו, פאני אלאונור בנדמן, הייתה בתו של הבנקאי היהודי יואל סמואל פון האל. אביו עקב מקרוב אחר השכלתו שהייתה מובילה אותו באופן טבעי לעיסוק טכני כלשהו, אך כישרונו ונטייתו לאמנות הביאו לכך שהוא איפשר לו לעסוק בה. לאחר שסיים את בית הספר היסודי, הוא נרשם לבית הספר של וילהלם פרידריך שדו בדיסלדורף. בשנת 1828 הוא צייר דיוקן של סבתו שמשך תשומת לב מסוימת. בשנת 1830 הוא נסע ללמוד באיטליה שם שהה שנה.