המחלף נבנה בשנת 2002 כאשר נחנך כביש 89 בקטע שבין צפת לכביש 90, וכחלק מתוכנית להרחבת כביש 90 בקטע שבין צומת עמיעד לקריית שמונה. המחלף נבנה בתצורת מחלף יהלום כאשר כביש 89 מתחיל בגשר החוצה את כביש 90, על שמו של אל"ם אברהם חידו, ומשני צידי הגשר התווספו מעגלי תנועה עקב ריבוי התאונות. ניתן להגיע ממנו לצפת בכיוון מערב למחנה פילון מכיוון מזרח, לקריית שמונה בכיוון צפון, ולטבריה בכיוון דרום. דרך צדדית נוספת שהובילה מראש פינה אל המחלף בוטלה בשל ריבוי תאונות דרכים בכניסה אל המחלף, אך נפתחה מחדש בשנת 2011.
יוסף מעין
יוסף מעין (נולד ב-1931) הוא קצין צה"ל בדימוס, כיהן כראש להק הציוד בדרגת תת-אלוף וכמנכ"ל משרד הביטחון.
ביוגרפיה.
נולד בנס ציונה לבתיה ונתנאל מטיוק. התגייס לצה"ל ביוני 1948. לאחר שהודח מקורס טיס יצא ללימודים בבית הספר הטכני של חיל האוויר, סיים קורס טכנאי רדיו ואת הקורס הראשון של טכנאי מכ"ם. ב-1953 נשלח להשתלמות בארצות הברית בבסיס חיל האוויר האמריקני קיסלר, במסגרתה הוסמך כקצין מכ"ם מוטס וכמדריך טכני. בשובו לישראל מילא תפקידי הדרכה ופיקוד בהם מפקד מגמת מכשירים ומכ"ם בבית הספר הטכני של חיל האוויר, קצין תכנון וראש מדור אחזקת ציוד אלקטרוני במטה החיל.
למד בטכניון וב-1962 סיים בהצטיינות תואר בהנדסת חשמל במגמת בקרה בפקולטה להנדסת חשמל. בשנים 1964–1968 שהה בצרפת כראש צוות הנדסי שפיקח על עבודות חברת דאסו לחיל האוויר. ב-1968 ניהל צוות פיתוח במשרד הביטחון ובשנים 1969–1970 עמד בראש צוות פיתוח מערכת נשק בתעשייה האווירית. ב-1971 מונה לראש ענף קשר וניווט, ראש ענף לוחמה אלקטרונית וסגן ראש מדור ציוד למערכות במחלקת הציוד של חיל האוויר. ב-1974 מונה לראש להק ציוד בדרגת תת-אלוף.
ב-1978 השתחרר מצה"ל ובאוגוסט אותה שנה מונה למנכ"ל משרד הביטחון, כיהן בתפקיד עד 1982. בתקופתו בתפקיד התמודד עם השלכות הסכם השלום בין ישראל למצרים שחייבו את פינוי חצי האי סיני, העתקת בסיסי צה"ל ובניית מתקנים חדשים רבים.
ב-1985 מונה לנשיא חברת פיברוניקס מחלוצות תעשיית ההיי טק בישראל. כיהן כסמנכ"ל אלרון וכמנכ"ל חברת תדיראן. בשנים 1990–1997 הועסק בחברת UDI של שאול אייזנברג, כיהן כסגן נשיאה וריכז את פעילות הקבוצה בסין. כיום מכהן כיו"ר אר-ג'ט הנדסה העוסקת בפיתוח מנועי סילון.
רומולה גראי
רומולה סיידי גראי (באנגלית: Romola Sadie Garai; נולדה ב-6 באוגוסט 1982) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית מועמדת שני פרסי גלובוס הזהב.
התפרסמה בזכות הופעותיה בסרטים "כפרה", "" ו"רוחות של חופש" (Amazing Grace).
קורות חייה.
גראי נולדה בהונג קונג לג'נט, עיתונאית ולאדריאן גראי, בנקאי במקצועו, ממוצא יהודי. השלישית מבין שלושה ילדים. גדלה בילדותה בסינגפור. בגיל שמונה עברה עם הוריה להתגורר בלונדון. בשנת 2009 סיימה גראי את לימודיה ב"אוניברסיטה הפתוחה" שבמילטון קיינס, בקינגהאמשייר עם תואר בספרות אנגלית. למדה משחק בנערותה בתיאטרון הנוער הלאומי בו התגלתה על ידי סוכן כישרונות שסידר לה את התפקיד הראשון שלה.
קריירה.
גראי זכתה לתפקיד הפריצה שלה בגיל 18 בדרמת הטלוויזיה "The Last of the Blonde Bombshells" בה שיחקה בתפקיד אליזבת (ג'ודי דנץ') בצעירותה.
בהופעה זו צדה גראי את עיניו של הבמאי טום הופר שבחר בה לתפקיד הראשי של המהמרת הכריזמטית גוונדלין הארלת' לצידו של יו דנסי במיני סדרה התקופתית "דניאל דרונדה".
ב-2002 ערכה את הופעתה הראשונה בקולנוע הבריטי בעיבוד הקולנועי לרומן "ניקולס ניקלבי", בתפקיד קייט ניקלבי אחותו של הדמות הראשית.
גראי נחשבה לאחת הפריצות המבטיחות ביותר בבריטניה בשנת 2003 לאחר שהופיעה בדרמה "אחוזת אהבה" בתפקיד הצעירה קסנדרה מורטמיין.
ב-2004 זכתה לביקורות אוהדות ממבקרי סרטים במולדתה על הופעתה בדרמה "בפנים אני רוקד" בתפקיד הצעירה סייובאן המטפלת בשני המוגבלים רורי אוש'ה (ג'יימס מק'אבוי) ומייקל קונלי.
בנוסף שיחקה גראי בתפקיד ראשי בסרט ההמשך לדרמה המוזיקלית המצליחה "ריקוד מושחת", "" ובדרמה "יריד ההבלים" בתפקיד אמיליה אוזבורן חברתה של בקי שארפ (ריס וית'רספון).
ב-2005 זכתה גראי להצלחה גדולה באוסטרליה בזכות הופעתה בסרט "המסע המופלא של מארי בריינט".
ב-2006 הופיעה בדרמה התקופתית "רוחות של חופש" בתפקיד ברברה ספונר אשתו של הפוליטיקאי האנגלי ויליאם וילברפורס, בעיבודו של קנת בראנה למחזה השייקספירי "כטוב בעיניכם" בתפקיד סיליה בתו של הדוכס פרידריך ובסרטו של וודי אלן "סקופ" לצידה של סקרלט ג'והנסון.
ב-2007 הופיעה גראי בדרמה המצליחה של ג'ו רייט "כפרה" בעלילה השנייה בתפקיד בריוני טליס הבוגרת.
גראי שיחקה בשנה זו גם בסרטו של פרנסואה אוזון "אנג'ל".
ב-2009 הועמדה גראי לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בתפקיד אמה וודהאוס במיני סדרה טלוויזיונית המבוססת על הרומן "אמה".
ב-2011 הועמדה לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בתפקיד המפיקה בל רווליי בסדרת הדרמה "השעה" ולפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה על הופעתה בסדרה "עלה הארגמן".
בקולנוע שיחקה לאחרונה בדרמה "יום אחד" בתפקיד סילבי ארוסתו של דקסטר.
מטרובוס
מטרובוס (טורקית Metrobüs) היא מערכת אוטובוסים מהירה הפועלת באיסטנבול שבטורקיה מאז שנת 2007. המערכת בנויה ממת"צ נפרד לאוטובוסים בין גורפינר (Gürpınar) במערב החלק האירופי של העיר, וזינג'ירליקויו (Zincirlikuyu) סמוך לצד האירופי של גשר הבוספורוס. במקום זה משתלבים האוטובוסים בנתיבי התחבורה הכלליים החוצים את הגשר, לאורך של כ-1.7 ק"מ, והם נפרדים מהם בשנית בצידו האסיאתי. משם ממשיך המת"צ עד סאוטלוצ'שמה (Söğütlüçeşme) שבקדיקוי, סמוך לכניסה הדרום-מזרחית למצרי הבוספורוס. אורך המת"צ הוא 49 ק"מ ואורך המערכת כולה עומד על 50.5 ק"מ.
היסטוריה.
הקמת המערכת החלה בשנת 2005 והקטע הראשון שלה באורך של 18.3 ק"מ, מאווג'לר לטופקפי שבחלק האירופי של העיר, נחנך ב-17 בספטמבר 2007. מאז הוארכה המערכת שלוש פעמים: ב-8 בספטמבר 2008 נחנך הקטע המרכזי באורך של 10.8 שממשיך מטופקפי עד גשר הבוספורוס, ב-3 במרץ 2009 נוסף הקטע המזרחי בתחומי יבשת אסיה, שאורכו 11.2 ק"מ, וב-12 ביולי 2012 נחנך קטע נוסף באורך של 9.7 ק"מ בצידה המערבי של המערכת, מאווג'לר (Avcılar) למרכז טויאפ פואר (Tüyap Fuar Merkezi) בגורפינר.
המערכת ופעולתה.
אורכה הכולל של המערכת הוא 50.5 ק"מ ובה 45 תחנות שהמרחק הממוצע ביניהן הן הוא 1.1 ק"מ. הנתיב עובר ברובו בין מסלוליו של כביש הטבעת הפנימי של איסטנבול, המוכר כ"כביש ההיקפי של איסטנבול" (İstanbul Çevreyolu), ומסומן ככביש D100 וככביש מהיר O1. הגישה אל התחנות היא בדרך כלל באמצעות גשר עילי מעל מסלולי הנסיעה של הכביש. האוטובוסים נעים במת"צ נגד כיוון הנסיעה הנוהג בטורקיה, היינו בצידה השמאלי של הדרך, כדי שדלתותיהם יפנו בתחנות אל רציף משותף לתנועה בשני הכיוונים ("רציף אי"). בשל כך, בשני צדדיו של גשר הבוספורוס, הוקמו מחלפים המאפשרים לאוטובוסים להשתלב בתנועה הכללית הנעה עליו בימין הדרך.
המערכת נפגשת עם חלק מאמצעי התחבורה המסילתית של איסטנבול ובהם הרכבת הקלה של איסטנבול (M1 ו-T4), הרכבת התחתית (M2) ורכבת הפרברים בצד האסיאתי (B2).
לאורך המערכת פועלים 315 אוטובוסים העושים כ-3,300 נסיעות יומיות בימי עבודה. המערכת מסוגלת להסיע כ-40,000 נוסעים בשעה בכיוון, ובשעות העומס עושים בה שימוש יותר מ-70,000 איש בשני הכיוונים. בשעות העומס נעים האוטובוסים לאורך הנתיב בתדירות של 15–20 שניות, בשעות אחרות כל 45–60 שניות, ובשעות הלילה (בין 0100–0500) אחת לשלושים דקות. המערכת פועלת בארבעה קווים המכסים את כל אורכה או חלקים ממנה:
המספר 34 נבחר מכיוון שזהו המספר המסמל את נפת איסטנבול. בשנת 2011 הסיעה המערכת 194,443,817 נוסעים, לעומת 174,652,780 בשנת 2010 ו-135,722,969 בשנת 2009.
ציוד נייד.
מטרובוס מפעילה שלושה דגמי אוטובוסים:
קוניור ירוק לחי
קוניור ירוק לחי (שם מדעי: "Pyrrhura molinae") הוא תוכי בגודל קטן/בינוני, ממשפחת התוכיים. זהו מין בסוג תוכון (המכיל 22 מינים).
שמו נגזר מצבעו הדומיננטי הירוק.
תת-מינים.
לקוניור ירוק לחי שישה תת-מינים:
מין זה ניתן לגידול בארבעה זנים בעלי גוונים שונים: ירוק (Normal green), ילוו סידד (Yellow Sided), קינמון (Cinnamon) ואננס (Pineapple).
מין זה מתרבה בעיקר בשבי, בבתי גידול וחוות.
תיאור.
מוצאו של הקוניור ירוק הלחי הוא מדרום אמריקה; רמות בוליביה המזרחית, ברזיל וניתן למוצאו בצפון ארגנטינה. תוחלת חייו בטבע יכולה להגיע עד 30 שנה ובשבי עד 20 שנה.
בטבע הוא ניזון מזרעים, פקעות, ירקות ופירות, בעיקר סברס. בשבי הוא ניזון ממזון יבש המכיל את כל אבות המזון שהתוכי צריך, תערובת השריה הכוללת לרוב תירס, אפונה, שעועית, תפוחים, בננות, גרעינים כאלו ואחרים ועוד. כופתיות לתוכים הן המזון העיקרי שלו, ירקות, פירות, דוחן בסוגים שונים, זרעים וגרעינים. המזון האהוב עליו הוא פקאן.
אבוקדו ושוקולד הם מזונות רעילים עבורו. עגבנייה מותרת רק אדומה אך לא כדאי להסתכן.
הקוניור ירוק לחי הוא תוכי פעיל מאוד. כשהוא מוחתם הוא אוהב מאוד לשחק עם בעליו, לקבל מהם אוכל מהיד וליטופים. ירוקי הלחי מתרבים בקלות וזקוקים לתא הטלה שבו הם גם ישנים. ירוק הלחי ניתן לאילוף בקלות, ניתן להחתמה (הרגלה למגע וטיפול בני אדם מגיל צעיר מאוד) בקלות ועם תוצאות טובות. בטבע מין זה נמצא בעיקר על צמרות העצים ויורד לקרקע רק לעיתים נדירות.
התנהגות.