בשנת 2013 הוצבה בסמוך למרכז הגאה בתל אביב גינת זיכרון של צמחי קקטוסים וסוקולנטים, לזכרם של ליז טרובישי וניר כץ.
חקירת המשטרה ופרשת פליסיאן.
חקירת הרצח הוטלה על חוקרי היחידה המרכזית בתל אביב, והייתה אחת החקירות היקרות ביותר בתולדות משטרת ישראל.
הנחת העבודה הייתה שמבצע הרצח בברנוער פעל לבד והחקירה התמקדה תחילה בשלושה כיוונים אפשריים:
בתחילת שנת 2013 נמצא במקרה, על ידי מטיילים, ביער סמוך לראש העין, אקדח שעל פי בדיקה בליסטית נורו ממנו הקליעים בברנוער. האקדח היה קצה חוט ממשי ראשון, אך לא קידם את החוקרים משום שלא נמצאו טביעות אצבעות או כל ראיות פורנזיות אחרות, העשויות להוות ראיות נגד חשודים.
מעצר חשודים והגשת כתבי אישום.
כארבע שנים לאחר הרצח טען צעיר מוכר למשטרה, זאור (זוהר) חנקישייב, שהוא מכיר את החבורה שהשתתפה ברצח בברנוער, היה חלק ממנה וחבר קרוב של הרוצח. המשטרה כרתה איתו הסכם של עד מדינה והפעילה אותו כסוכן סמוי במשך כחודשיים וחצי, בהם ביצעה המשטרה מעקבים והאזנות סתר, וב-5 ביוני 2013 עצרה המשטרה את החשודים. המשטרה הגישה על סמך עדותו כתב אישום נגד חגי פליסיאן באשמת ביצוע הרצח.
לפי כתב האישום, כמה חודשים לפני הרצח התחבט אחיו של פליסיאן, אז קטין בן 15, בסוגיית זהותו המינית, נפגש במועדון הברנוער עם מנהל המקום, בטענה שהוא בן 20, ושם קיימו יחסי מין. לפי אותה טענה, סיפר הקטין לאחיו, חגי פליסיאן, שהותקף מינית ובעקבות כך תכננו פליסיאן ועד המדינה, לפגוע במנהל מועדון הברנוער, אך מכיוון שהמנהל לא היה במקום באותו זמן, פתח פליסיאן באש על כל מי שהיה במקום, מחמת עוינותו לנטייתם המינית של באי המקום. בעקבות כך חשדה המשטרה במנהל הבר נוער במעשה סדום באחיו הקטין של פליסיאן. אולם האח הכחיש את מעורבותו ואת הטענה כי נפגע מינית.
בפברואר 2014 נעצר עד המדינה בעקבות מידע חדש שנתגלה, ממנו עולה החשד שהוא בדה חלקים מעדותו. במרץ 2014 בוטל סופית כתב האישום. חגי פליסיאן שוחרר לביתו לאחר תשעה חודשים, בהיעדר ראיות הקושרות אותו לרצח.
הפרקליטות קבעה כי עד המדינה בדה את הראיות, והכתיב לפליסיאן את הדברים שנשמע אומר בהקלטה המפלילה. במקביל לשיחרורו של פליסיאן מחוסר ראיות, הוחלט להגיש כתב אישום נגד עד המדינה בעבירות שעיקרן בידוי ראיות, שיבוש הליכי משפט וקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות. באפריל 2014 התיר בית המשפט העליון לפרסם את שמו של עד המדינה, זאור חנקישייב. במאי הודה חנקישייב בבית המשפט בביצוע עבירות של שיבוש הליכי משפט, בידוי ראיות, קבלת דבר במרמה ומסירת ידיעה כוזבת, ובמסגרת הסדר טיעון הוא הורשע ונגזרו עליו חמש וחצי שנות מאסר. באוגוסט 2016 נחתם הסכם פשרה לפיו המדינה תשלם למשפחת פליסיאן 2.2 מיליון שקלים כולל שכר טרחת עורכי דין.
לאחר סגירת התיק נגד חגי פליסיאן, לא ידועים חשודים אחרים, והרצח נותר בלתי מפוענח.
בשנת 2019 נסגר התיק נגד מנהל הברנוער, שנחשד במעשה סדום, מחוסר אשמה. תביעת פיצויים שהגיש נגד המדינה על פגיעה בשמו הטוב הסתיימה בהסכם לפיו פוצה במאות אלפי שקלים ללא הודאה של המדינה באחריות.
מוף
איטליז
לידת חתך
פונקציית הזיווג
סוציאליזם בארץ אחת
סוציאליזם בארץ אחת הוא מושג בתאוריה הסטליניסטית לפיה יש לסגת מרעיון המהפכה המתמדת (הדוגל במהפכה עולמית) ולהתרכז תחילה בבניית הסוציאליזם בברית המועצות.
במאמר של לנין מ-1915, נטען כי אפשר להתחיל את פיתוח הסוציאליזם בקבוצה של מדינות ואפילו במדינה אחת בלבד ואין מחויבות לחכות למהפכה הכלל עולמית. זו לא הייתה המדיניות הקומוניסטית, אלא רק משפט במאמר שהתייחס למצב אפשרי, אך לא סביר מבחינת האידאולוגיה הקומוניסטית. בעקבות מלחמת העולם הראשונה פרצו מהפכות קומוניסטיות במדינות שונות כגון גרמניה, הונגריה ועוד, אך הן דוכאו ורק המשטר הקומוניסטי של ברית המועצות שרד וגם הוא היה שרוי בקשיים גדולים מאוד.
על פי המרקסיזם הקלאסי, המהפכה הקומוניסטית אמורה הייתה לפרוץ במערב אירופה, שם היה פרולטריון (מעמד פועלים) מפותח, בעוד מדינות דוגמת רוסיה, שכלכלתה הייתה מבוססת על חקלאות, נחזו כלא מסוגלות למהפכה ללא עזרת הפרולטריון המערב אירופאי. המציאות בה המהפכות הקומוניסטיות במערב אירופה נכשלו ורק ברוסיה הצליחה המהפכה, הצריכה התאמה של האידאולוגיה למצב בשטח.
את התאוריה, על פיה אפשר לבנות את הסוציאליזם במדינה אחת, הגה יוסיף סטלין בשנת 1924, לאחר מותו של לנין, כשנראה שהמהפכה העולמית הולכת ומתרחקת. האידאולוגיה החדשה לא התנערה לחלוטין מהתמיכה במהפכה המתמדת, אך איפשרה העברת הדגש של מדיניות החוץ הסובייטית מתמיכה בקומינטרן להתדיינות עם המדינות הקפיטליסטיות השונות.
סטלין טען בספרו "יסודות הלניניזם", שיצא לאור ב-1924, שסוציאליזם במדינה אחת בלבד לא מספיק, אך במהדורה השנייה של הספר, באותה שנה, שינה את עמדתו מקצה לקצה וטען ש"הפרולטריון יכול וצריך לבנות את הסוציאליזם במדינה אחת".
ניקולאי בוכארין פיתח את התאוריה באפריל 1925, בעבודה הקרויה "היכולים אנו לבנות את הסוציאליזם במדינה אחת בלבד בהיעדר ניצחון הפרולטריון המערב אירופאי?" והיא אומצה כמדיניות רשמית של ברית המועצות ב-1926, לאחר צאת חיבורו של סטלין "על בעיות הלניניזם" (К вопросам ленинизма).
לאון טרוצקי תחילה ובהמשך גריגורי זינובייב התנגדו לקו זה ולזניחת המהפכה המתמדת וסיפקו בכך לסטלין את הרקע האידאולוגי להדחתם מההנהגה. סטלין, ששינה למעשה את הקו הקלאסי של מפלגתו, האשים את האחרים ברוויזיוניזם ואפילו בהיותם מרגלים.
היסטוריה של זאיר
סיבוב רעננה
או-בנטו
ארכיפלגו דה קולון
יממוטו
אוטו וילהלם פון שטרובה
אוטו וילהלם פון שטרובה (7 במאי 1819 - 14 באפריל 1905) היה אסטרונום רוסי ממוצא גרמני-בלטי, בן לשושלת אסטרונומים שארכה חמישה דורות.
חייו.
אוטו וילהלם פון שטרובה נולד בטרטו, אז האימפריה הרוסית, אסטוניה של היום. למד באוניברסיטת טרטו ועבד במצפה הכוכבים של האוניברסיטה. בשנת 1843 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת סנקט פטרבורג.
הוא היה עוזר של אביו (פרידריך פון שטרובה) במצפה הכוכבים פולקובו). משנת 1862 ועד 1889 היה מנהל של מצפה כוכבים זה. הוא המשיך עבודת אביו בחקר הכוכבים הכפולים וגילה כ-500 כוכבים כפולים. בנוסף לכך חקר לוויינים של אורנוס, נפטון וטבעות שבתאי. לאחר יציאה לגמלאות עבר לגרמניה ונפטר בקארלסרוהה.
בשנת 1850 קיבל את מדליית הזהב של החברה האסטרונומית המלכותית, בשנת 1852 נבחר לאקדמיה רוסית למדעים.
בשנת 1895, לאחר היציאה לגמלאות עבר להתגורר בגרמניה ונפטר בקרלסרוהה כעבור כמה שנים.
בין העבודות החשובות:
Black Clouds &amp; Silver Linings
Black Clouds &amp; Silver Linings הוא שמו של אלבום האולפן העשירי של להקת המטאל המתקדם Dream Theater.
האלבום יצא לאור ב-23 ביוני 2009, תחת חברת התקליטים Roadrunner Records והופק על ידי המתופף מייק פורטנוי והגיטריסט ג'ון פטרוצ'י. זהו גם האלבום האחרון של Dream Theater עם פורטנוי.
Dream Theater החלה לעבוד על האלבום באוקטובר 2008. מייק פורטנוי תיאר את Black Clouds &amp; Silver Linings כאלבום דרים תיאטר עם "A Change of Seasons", "Octavarium", "Learning to Live", "Pull Me Under", ו-"The Glass Prison", והכול באלבום אחד.
נושאי השירים.
חמישה מתוך 6 השירים שבאלבום מספרים על אירועים שקרו בחייהם האישיים של חברי הלהקה ג'ון פטרוצ'י ומייק פורטנוי.
Wither EP.
במקביל להוצאת האלבום, הלהקה הוציאה לאור מיני אלבום ( EP ) בשם Wither (על שם השיר הרביעי באלבום)
המיני אלבום כולל 4 שירים:
השתתפו באלבום.
בנוסף:
ג'רי גודמן - כינור בשיר "The Best Of Times"
מחוסר בית
גגאוז-יארי
גגאוז יארי
סטוץ
סטוץ הוא מפגש מיני חד-פעמי, לרוב בין שני אנשים זרים, שבו בדרך כלל יש ציפייה שלא יהיו יחסים נוספים בין המשתתפים המיניים. ניתן לתאר סטוץ כ"פעילות מינית ללא מחויבות רגשית או מעורבות עתידית".
המילה נוצרה כתוצאה משיבוש הביטוי היידישאי "אס טוט זיך" שפירושו "משהו קורה", או: "זה מתרחש", התקבלה בעברית במשמעות "מהומה", והתרחבה לתיאור מפגש מיני קצר.
נסיבות.
סטוץ יכול להתרחש מנסיבות שונות, המשתנות בין אנשים. לדוגמה, רווקים ורווקות המבקשים/ות לעסוק בפעילות מינית ללא כל מחויבות או מערכת יחסים; או אנשים נשואים שרוצים לקיים יחסי מין מחוץ לנישואים מבלי להפריע לנישואיהם או ליחסי המשפחה שלהם באמצעות יחסים רומנטיים מחוץ לנישואים. לעיתים סטוץ הוא פעילות מינית מתוכננת כפעילות חד-פעמית, ולעיתים זה קורה בלי תכנון.
הנסיבות המביאות למפגש כזה אינן מונעות בהכרח קשר מאוחר יותר בין המשתתפים. לעיתים, סטוץ יכול להוביל למערכת יחסים עם מחויבות רגשית, אך לא בהכרח.
סטוץ שונה מיזיזות בכך שמדובר במפגש חד-פעמי, על פי רוב בין שני אנשים שאינם מכירים זה את זה.
תפיסות.
בקרב אנשים צעירים ורווקים סטוץ הוא פעילות מינית מקובלת ושכיחה. בקרב אנשים נשואים, סטוץ הוא הצורה הנפוצה ביותר של בגידה.
הגישה המסורתית והשמרנית שופטת נשים לחומרה על סטוצים, ואילו גברים (רווקים) זוכים להערכה חברתית על מספר רב של סטוצים. כיום תפיסות אלו מתחילות להתאזן.
שימוש בטכנולוגיה.
במאה ה-21 אפליקציות סלולריות מבוססות מיקום (כגון טינדר, גרינדר ואטרף) מרחיבות את האפשרות להשתתף בסטוצים.
קויבה