כנדרש.
אוטוסטרדת המידע
אוטוסטרדת המידע הוא מונח שהיה בשימוש פופולרי לאורך שנות ה-90 של המאה ה-20, המתייחס לתוכנית להקמת רשת תקשורת דיגיטלית לאומית בארצות הברית. את המונח טבע הסנאטור וסגן הנשיא האמריקאי אל גור.
הגדרה.
את המונח אוטוסטרדת המידע טבע אל גור בתחילת שנות ה-90, כשם לפרויקט שהציע ועליו עבד ביחד עם נשיא ארצות הברית דאז, ביל קלינטון. הרעיון היה להקים מערכת תקשורת לאומית אליה יקושרו כל אזרחי ארצות הברית, ללא קשר לרמת הכנסתם, ובה יועבר מידע במהירות גבוהה, כאשר כל האזרחים המחוברים לרשת הם גם צרכני מידע וגם יצרני מידע פוטנציאליים.
בתחילת שנות ה-90], האינטרנט, שהיה בשימוש בעיקר בשדה האקדמי ובמשרדי הממשלה, שימש כמודל ליישום תוכנית זו. אולם עם הזמן ומהפכת ה-World Wide Web, הפך האינטרנט בעצמו להיות אוטוסטרדת המידע.
היום, המונח אוטוסטרדת המידע נחשב למונח המתאר את רשת האינטרנט.
פרויקט אוטוסטרדת המידע.
על פרויקט אוטוסטרדת המידע הכריז אל גור בתחילת שנת 1994 והיא תוכננה להיות אחד הפרויקטים המתקדמים ביותר שתוכננו אי פעם בתחום התקשורת בארצות הברית. מדובר בתוכנית שאפתנית של הממשל האמריקני להקים תשתית רשתות תקשורת מחשבים שתחבר כל בית וכל אתר ציבורי ופרטי למאגרי מידע לאומיים.
אוטוסטרדת המידע תאפשר העברה של מידע מילולי וחזותי בין כל המחשבים המחוברים לרשת. חזונו של אל גור היה כי אוטוסטרדת המידע תפרק את המחיצות בין התקשורת הטלפונית, הטלוויזיה, הרדיו והעיתונות ותהווה מערכת אחת אשר תכלול את כל אמצעי התקשורת הקיימים. המשתמש יוכל לבצע באמצעות המערכת שיחות טלפון, שיחות וידאו, לשלוח דואר אלקטרוני ועוד.
הפרויקט לא מסתכם בהקמת תשתית לערוצי התקשורת, אלא ממשיך לקידום יוזמות ופרויקטים שיעשו שימוש מיטבי בתשתית זו. המידע שיעבור ברשת ישרת רשתות שיווק, מרכזי קניות, מוסדות רפואיים, בנקים, סוכנויות ממשלתיות ועוד – קהל הצרכנים יוכל להגיע אל גופים אלה דרך המחשבים האישיים שלהם ולבצע פעולות שונות מרחוק.
תחום הבידור תופס גם הוא מקום בפרויקט באמצעות טלוויזיה אינטראקטיבית אשר תתחבר לכ-500 ערוצי שידור. מכשיר הטלוויזיה יהיה חכם ויוכל להמליץ לכל צופה על ערוצים שונים לפי טעמו האישי. בנוסף, תוכל הטלוויזיה להתחבר למאגרי מידע רחבים ולמשל לרכוש עבור הצופה סרט מחנות סרטי וידאו, או כרטיסים להצגות תיאטרון.
בעת הכרזתו של אל גור על הפרויקט, רשת האינטרנט הייתה קיימת אך משתמשיה היו בעיקר חוקרים בעולם האקדמי. רשת האינטרנט של ראשית שנות ה-90 נתפסה כלא מפותחת, איטית, חסרת ריכוזיות ופיקוח ולמעשה רק שימשה כמודל מוקטן למה שתהיה בעתיד אוטוסטרדת המידע. עם התפתחות טכנולוגיית ה-World Wide Web, הפצתה בעולם וקצב גידולה המהיר, הפך האינטרנט עצמו להיות אוטוסטרדת המידע ולכלול בצורה כזו או אחרת את כל המרכיבים שתוכננו בפרויקט אוטוסטרדת המידע. בעקבות כך, השימוש במונח אוטוסטרדת המידע, מתייחס היום לתיאור רשת האינטרנט.
ביטויים מוקדמים דומים.
היו שהשתמשו במונח אוטוסטרדת המידע בהקשר למערכות טלקומוניקציה מוקדם יותר מאל גור:
ב-1964, מ. ברודרטון בספרו "מייזרים ולייזרים: איך הם עובדים, מה הם עושים" בעמוד 5 כתב על קרני לייזר והשתמש במונח אוטוסטרדות לתיאור תקשורת.
ב-1974, נאם ג'ון פייק השתמש במונח אוטוסטרדה בהתייחס למערכות טלקומוניקציה, מה שהעלה את האפשרות שהוא זה שהמציא את המונח אוטוסטרדת המידע.
רותי (שיר)
רותי (מוכר גם במילותיו הראשונות: לי כל גל נושא מזכרת) הוא שיר מאת המשורר והפזמונאי הישראלי חיים חפר אשר חובר לפני 1948, ולחנו לקוח מן הלחן העממי הרוסי של השיר האנונימי: "Вот мчится тройка почтовая" - "הנה שלישיית הדואר דוהרת" (בשינויים קלים). השיר נעשה אהוב ביישוב ובחברה הישראלית, ונהוג לנגנו בכלי התקשורת בישראל בימי זיכרון, מועדים וימים טובים.
תוכן השיר.
נושא השיר הוא געגועים ואהבה של מלח המפליג באנייתו אל ביתו ובמיוחד לנערה אהובה, ששמה רותי, המצפה לו במרחקים. בגרסאות המושרות יש בשיר ארבעה בתים. במקור יש בית חמישי בשיר, המתאר אפשרות של טביעת הספינה והמלח.
ביצועים.
"רותי" הוא אחד משירי הים אשר חיבר חפר לחברי הפלי"ם, הזרוע הימית של הפלמ"ח. השיר נעשה אהוד אצל חברי הפלמ"ח, וזכה במשך השנים לביצועים רבים.
השיר בוצע ב-1964 על ידי יונה עטרי כחלק מערב שהוקדש לשירי ההעפלה ונקרא "ארצה עלינו... !" ונוצר במתכונת המופע "היה היו זמנים". המופע נוצר על ידי חיים חפר ועמיקם גורביץ' בבימוי של שמואל בונים ובניהול מוזיקלי של שמעון כהן.
ב-1966 בוצע השיר על יד נחמה הנדל בלווי מקהלת בית רוטשילד בחיפה בניצוחו של אפי נצר. ביצוע זה הוקלט ויצא על תקליט שנקרא "משירי חיל הים וההעפלה" והוקדש לשירי העפלה, פלי"ם, עליה ב' וחיל הים הישראלי.
ב-1966 בוצע השיר על ידי אריק איינשטיין לתקליט "אח פגישה שכזאת: משירי חיים חפר", בעיבוד מוזיקלי של אלכס וייס.
ב-1969 ביצעה להקת חיל הים את השיר (סולנית: יונה פיילר) במסגרת תוכניתה "וביום השלישי" לעיבוד מוזיקלי בעל נופך רוקי של יאיר רוזנבלום.
אריק איינשטיין בצע שוב את השיר עם חבורת לול בתוכניתם "לול 4" שהוקרנה בטלוויזיה במרץ 1973, לעיבוד המוזיקלי של שם טוב לוי, וכלל אותו באלבומו "ארץ ישראל הישנה והטובה" שיצא לאור באותה שנה. ביצוע זה של איינשטיין הוא המושמע ביותר מבין ביצועי השיר. ביצועים נוספים לשיר הם של יהורם גאון, אברהם פררה, דודו זכאי, שימי תבורי, הדודאים ואריק לביא. כמו כן, מבוצע השיר בהפקה הבימתית של יונה ונער על ידי אפרת בן צור כשיר המייצג את תקופת הפלמ"ח.
Project64
Project64 הוא אמולטור להרצת כותרים של קונסולת המשחקים Nintendo 64 על מערכת ההפעלה Microsoft Windows.
אמולטור זה הושק ב-26 במאי 2001 ובניגוד לאימולטורים רבים, מאפשר הרצה מיידית של משחקים ללא שימוש בקובצי ביוס.
קוד האמולטור משוחרר ברישיון חופשי וזמין להורדה באתר GitHub החל מאפריל 2015.
כמאל רנאג'ה
כמאל חוסני רנאג'ה (בערבית: كمال حسني غناجة; מכונה גם ניזאר אבו מוג'אהד; 1967 - 28 ביוני 2012) היה פעיל בכיר בארגון החמאס ואחראי ללוגיסטיקה של הברחת אמצעי לחימה לרצועת עזה. הוא חוסל בדמשק ביוני 2012. כמאל שימש כאחד מעוזריו של מחמוד אל-מבחוח, שחוסל בדובאי בשנת 2010. החמאס האשים את המוסד כאחראי להתנקשות בו. אולם, האופוזיציה הסורית טענה כי הוא חוסל בידי השלטונות הסורים, כנראה בשל החשש כי הנשק שהבריח ישמש כעת את האופוזיציה הסורית, לאור העובדה כי חמאס הפנתה את גבה לפטרון העיקרי שלה, בשאר אל-אסד, עוד בתחילת ההתקוממות בסוריה ב-2011.
ניזאר אבו מוג'אהד
גד צוברי
בית טוביה
מגדל Imagine Peace
מגדל Imagine Peace (באנגלית: Imagine Peace Tower, באיסלנדית: Friðarsúlan, שמשמעו הוא "עמוד השלום") הוא אנדרטה שהוקמה לזכרו של ג'ון לנון, חבר להקת הביטלס, על ידי אלמנתו יוקו אונו. היא ניצבת באי וידיי (Viðey) שבמפרץ קולהפיורדור (Kollafjörður), ליד רייקיאוויק שבאיסלנד.
מבנה.
האנדרטה היא מגדל אור המוקרן אנכית כלפי מעלה ממצבת אבן עגולה בקוטר של ארבעה מטרים ובגובה של שני מטרים, הניצבת על גבי בימה המצופה באבן מקומית. עוצמת 15 הזרקורים היוצרים את מגדל האור היא 75 קילוואט, ואלומת האור מגיעה לגובה של כארבעה קילומטר.
על גבי המצבה חרותות המילים "Imagine Peace" ב-24 שפות (ועברית בכללן). מילים אלו כמו גם שמה של האנדרטה הן תזכורת לשיר השלום של לנון, Imagine.
מתחת למצבה נטמנו מאות אלפי איחולים לשלום שיוקו אונו אספה במסגרת מפעל עצי האיחולים (Wish Trees) שלה. על לוח נוסף על גבי האנדרטה נכתב: "אני מקדישה מגדל אור זה לג'ון לנון. אהבתי לך היא לנצח. יוקו אונו, 9 באוקטובר 2007".
איסלנד נבחרה על ידי יוקו אונו כאתר להקמת האנדרטה בשל יופי נופיה ובשל ייצור החשמל הגאותרמי הידידותי לסביבה הנוהג בה. הקמת האנדרטה החלה ב-9 באוקטובר 2006 והיא נחנכה שנה אחת לאחר מכן. בנוסף ליוקו אונו השתתפו בטקס חנוכת האנדרטה בנה ובנו של לנון, שון לנון, חבר להקת הביטלס רינגו סטאר ואוליביה הריסון, אלמנתו של ג'ורג' הריסון. פול מקרטני הוזמן לטקס אך לא הגיע (בשל הופעה בבית משפט באותו מועד).
האנדרטה הוקמה בשיתוף פעולה בין יוקו אונו, עיריית רייקיאוויק, מוזיאון רייקיאוויק לאמנות וחברת האנרגיה של העיר.
לפי תוכניתה של יוקו אונו יאיר המגדל במשך חודשיים בכל שנה - מ-9 באוקטובר, יום הולדתו של לנון, ועד ה-8 בדצמבר, יום הירצחו. בנוסף יודלק המגדל בשבוע הראשון של החורף (21–28 בדצמבר) ובשבוע הראשון של הקיץ (21–28 ביוני) וכן בערב השנה החדשה (31 בדצמבר). עיריית רייקיאוויק החליטה להדליק את אורות המגדל לכבוד יוקו אונו גם ביום הולדתה, 18 בפברואר.
אהרון דורון (אדריכל)
אהרן דורון (15 במאי 1917 – 26 בינואר 2012) היה אדריכל ישראלי שהתפרסם הודות למבני המגורים המוצלחים והרבים שתכנן ועליהם זכה בפרס רוקח לאדריכלות.
חייו.
דורון נולד בווינה שבאוסטריה כארמין גרוסקופף, במשפחה בת שני בנים. בגיל 4 עלה עם משפחתו לארץ ישראל ובה התגורר עד יום מותו. את הכשרתו המקצועית קיבל בבריסל אצל אנרי ון דה ולדה, ממייסדי סגנון האר נובו ואצל ז'ן ז'ול אגריקס, מבכירי המתכננים של ערי הגנים בבלגיה. באותה תקופה היו השניים שותפים מקצועיים ודורון הצטרף למשרדם כשכיר עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, אז נאלץ לשוב ארצה. הוא המשיך לשמור על קשר עם אגריקס, שהזמין אותו פעמים רבות לכהן כמרצה אורח בבית הספר הגבוה לאדריכלות.