במלחמת הירושה האוסטרית תמך בתחילה פרידריך אוגוסט בפרוסיה, אך לאחר שפרוסיה סיפחה את שלזיה וסקסוניה לא קיבלה מאומה, חבר פרידריך אוגוסט בשנת 1745 לאוסטריה. בקרב קסלדורף הוכה הצבא הסקסוני, ודרזדן בירת סקסוניה נבזזה הן על ידי האוסטרים והן על ידי הפרוסים.
במהלך מלחמת שבע השנים ניסה פרידריך אוגוסט לשמור על נייטרליות, אך מיד בפרוץ המלחמה חזרו הפרוסים לסקסוניה, ונהגו בה כבפרובינציה כבושה. פרידריך אוגוסט הגיע להסכם עם הפרוסים, שבעד היכולת להסתייע בצבא הסקסוני, ניתן לו ולשריו מעבר בטוח לפולין. בשנת 1759 נסוגו הפרוסים מסקסוניה, והאוסטרים עטו עליה ובזזו אותה. בשנת 1760 הטילו הפרוסים מצור על דרזדן, וב-19 ביולי הפגיזו את העיר בהרעשה מסיבית, שגרמה לשריפות ולחורבן של העיר. לאחר המלחמה חזר פרידריך אוגוסט לסקסוניה, ונדהם מההרס הרב שנגרם למדינה. זמן קצר לאחר מכן מת פרידריך אוגוסט, וחודשים אחדים לאחר מכן מת יורשו פרידריך כריסטיאן.
בסוף שנת 1763 עלה לשלטון פרידריך אוגוסט השלישי, שהפנה את תשומת לבו לסקסוניה, וטיפח אותה בכלל ואת דרזדן בפרט.
במהלך המלחמות הנפוליאוניות לחם בתחילה פרידריך אוגוסט יחד עם אוסטריה ופרוסיה כנגד צרפת, אך לאחר קרב ינה וקרב אאורשטדט הגיע להסכם עם נפוליאון, ובתמורה לכך קיבלה סקסוניה מעמד של ממלכה. באותה שנה הצטרפה סקסוניה לקונפדרציה של הריין ונותרה חברה בה עד לפירוקה ב-1813 בעקבות קרב לייפציג. בקרב זה תמך מלך סקסוניה בצרפת ובעקבות החלטתו ננטש על ידי חייליו ונלקח בשבי על ידי פרוסיה. שטח הממלכה נחלק ו-57% ממנו הועברו לידי פרוסיה כפרובינציית סקסוניה הפרוסית, בעוד יתרתו נותרה על כנה והמלך הושב לעמוד בראשה. עם הקמת הקונפדרציה הגרמנית הצטרפה הממלכה לשורותיה.
במלחמת אוסטריה–פרוסיה בשנת 1866 נתנה סקסוניה את תמיכתה בידי אוסטריה, ושלחה את צבאה להילחם לצד אוסטריה בבוהמיה ולא השאירה אותו להגן על שטחה. משום כך, בסיום הלחימה ביקשה אוסטריה מפרוסיה שלא לספח את סקסוניה כמחוות כבוד, ופרוסיה נעתרה לבקשה, והותירה את סקסוניה כמדינה עצמאית. מאוחר יותר באותה שנה הצטרפה סקסוניה על דעת עצמה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. מלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871 הובילה לשיוך חברות הקונפדרציה אל האימפריה הגרמנית ומלך סקסוניה יוהאן נותר בתפקידו והוכפף לקיסר האימפריה הגרמנית.
בתום מלחמת העולם הראשונה פרש וילהלם השני, קיסר גרמניה מתפקידו וויתר על כס המלוכה. מלך סקסוניה פרידריך אוגוסט השלישי הלך בעקבותיו והביא לפירוק ממלכת סקסוניה וצירופה אל רפובליקת ויימאר.
ורוניקה
הסוג ורוניקה (שם מדעי: "Veronica") הנקרא על שם ורוניקה הקדושה הוא סוג חשוב שהועבר ממשפחת הלועניתיים למשפחת הגולניתיים.
בסוג זה נכללים עשבים של חצי הכדור הצפוני שלהם כותרת גלגלית (פרושה). בסוג כ-500 מינים, מהם 19 מצויים בארץ ישראל.
תיאור כללי.
סוג זה שייך למשפחת הגולניתיים ומהווה את אחד הסוגים החשובים בה. הוא מאופיין בפרח פרוש ולא סימטרי לחלוטין, שצבעו הנפוץ ביותר הוא כחול בהיר. קומת הצמחים נמוכה או בינונית.
תפוצתו של סוג זה בעיקר באסיה ובאירופה, כאשר רוב המינים מעדיפים בתי גידול קרירים. ככל שמדרימים, עולה מספר המינים החד שנתיים על הרב שנתיים, וכלל זה בא לידי ביטוי גם במינים המיוצגים בארץ ישראל. ישראל והמזרח התיכון מהווה עבור מינים מסוימים קצה גבול תפוצה דרומי.
שם הסוג העברי הוא ורוניקה, כשם הלטיני. מראשית המחקר הבוטני בארץ השם המקובל היה ברוניקה- ייתכן שהשינוי הקל בהגיית השם מקורו בהסתייגות מהשם הנוצרי. ועדת השמות לענייני צמחים של האקדמיה ללשון העברית קבעה את השם הנוכחי.
השקפות סיסטמטיות שונות.
חלוקות סיסטמטיות אחרונות משייכות את הסוג ורוניקה למשפחת הלחכיים יחד עם סוגים רבים נוספים במשפחת הלועניתיים. כמו כן נמצאה קרבה בין סוג זה לבין הסוג הבה שכמה ממיניו משמשים כצמחי נוי בארץ, והסוג הבה יחד עם סוגים אוסטרלו-אסיאתיים נוספים כמו "Derwentia, Detzneria, Chionohebe, Heliohebe, Leonohebe Parahebe" צורפו לסוג ורוניקה. על-פי חלוקה זו, כולל הסוג 500 מינים, והוא הגדול במשפחת הלחכיים. יש לציין שחלוקה זו אינה מקובלת על כל החוקרים, והיא אינה מיוצגת במרבית המקורות הכתובים והמקוונים בתחום.
תיאור מורפולוגי.
על סוג זה נמנים עשבים חד שנתיים או רב שנתיים, כאשר מינים רב שנתיים רבים מצטיינים בקני השורש שלהם. עלי הוורוניקה ערוכים על הגבעול בצורה נגדית, לעומת העלים העליונים הסמוכים לפרח שהם ערוכים בצורה מסורגת.
גביע הפרח מחולק ל-4 או 5 אונות, שלרוב אינן סימטריות. הכותרת פרושה, גלגלית. עלי הכותרת מאוחים- כלומר, הם אינם ניתנים להפרדה, ובלתי סימטריים, כאשר האונה העליונה רחבה יותר. צורת עלי הכותרת מהווה את אחד המפתחות לזיהוי המינים.
צבע הכותרת לרוב כחול בהיר, ולעיתים לבן או ורוד.
מספר האבקנים- 2, והם לרוב ארוכים מהכותרת.
פרי הוורוניקה הוא מטיפוס הלקט, צורתו עגולה, פחוסה. הוא מחולק לשני חלקים ('מגורות'), ולרוב עלי הפרח בולט ממנו.
מיני הסוג.
מינים בצמחיית ארץ ישראל.
"מובאים לפי סדר סיסטמטי"
שאיבת שומן
שאיבת שומן (נקראת גם ליפוסקציה) היא הליך כירורגי לצמצום היקפים של הגוף בעיקר באזור הישבן, הבטן והירכיים. במקרים מסוימים נערכות שאיבות שומן בחלקים נוספים בגוף. שאיבת שומן אינה באה כתחליף לדיאטה. היא נועדה לאפשר הסרת שומן אשר לא ניתן להסירו בתהליך הרזיה ופעילות ספורטיבית או כאשר מדובר בצורך רפואי דחוף לצמצום כמות השומן בגוף.
משך הניתוח ותהליך ההחלמה תלוי במספר האזורים בהם מבוצעת שאיבות השומן. עקרונית מדובר בתהליך החלמה קצר יחסית ואת התוצאות הסופיות ניתן לראות כבר בסיום הניתוח או עד שלושה חודשים מסיומו.
תופעות לוואי אפשריות:
סיבוכים אפשריים:
במקרים נדירים:
שאיבת שומן כמבוא לניתוחים שונים.
בחלק מניתוחי הגינקומסטיה מהווה שאיבת שומן מעין מבוא לניתוח. ראשית כל נשאב השומן מאזורים פריפריאליים ועיקריים בשד, ורק אחרי כן יבוצע ההליך הכירורגי פר-אקסלנס, הנוגע להסרת רקמת החיבור הבלוטית הנמצאת בקרבת השריר.
בריאן טלבוט
בריאן ארנסט טלבוט (אנגלית: Brian Ernest Talbot; נולד ב-21 ביולי 1953 באיפסוויץ') הוא מאמן כדורגל אנגלי שבעבר היה שחקן.
__ללא_תוכן_עניינים__
קריירת המשחק.
ב-1968 טלבוט החל את הקריירה שלו כקשר חובב באיפסוויץ' טאון, וחתם על חוזה מקצוען ב-1972; בתקופה זו הוא היה מושאל למשך שנתיים לקבוצה הקנדית טורונטו מטרוס. טלבוט נפצע בראשו לאחר התנגשות ראשים עם ג'ון וייל מוסט ברומיץ' אלביון בחצי גמר גביע ה-FA של 1978, ונאלץ לנטוש את המשחק. אולם, הוא הצליח להחלים וזכה עם המועדון בגביע ה-FA לאחר ניצחון בגמר על ארסנל. בינואר 1979 הוא הועבר לארסנל תמורת סכום של 450,000£. בסך הכל הוא השתתף ב-227 משחקים במדי איפסוויץ', הוא שיחק באיפסוויץ' ב-227 משחקים
טלבוט הפך לשחקן הרכב ראשון בארסנל עם הצטרפותו ובכך דחק את סטיב גטינג. הוא השתתף במדי התותחנים בגמר גביע ה-FA של אותה שנה, והבקיע שער בניצחון 3 - 2 על מנצ'סטר יונייטד; כתוצאה מכך טלבוט זכה להיות אחד מהשחקנים הבודדים שזוכים בגביע ה-FA עם שתי קבוצות שונות בשתי עונות רצופות. בעונה שלאחר מכן הוא קבע שיא מועדון כאשר השתתף ב-70 משחקים (המועדון העפיל לגמר גביע ה-FA וגמר גביע המחזיקות באותה עונה, אך הפסיד בשניהם).
הסיבולת והכושר הגבוהים של טלבוט אפשרו לטלבוט להשתתף בכמעט כל משחק של ארסנל בחמש העונות הבאות, והוא החמיץ רק כ-6 משחקי ליגה. בסך הכל הוא השתתף ב-327 משחקים במדי ארסנל והבקיע בהם 49 שערים. בנבחרת אנגליה הוא שיחק שש פעמים, חמש מתוכן כאשר היה באיפסוויץ'. לאחר שעזב את ארסנל ביוני 1985 הוא שיחק עבור ווטפורד, סטוק סיטי, וסט ברומיץ' אלביון, פולהאם, אלדרשוט וסדברי טאון. בין 1984 ל-1988 הוא גם היה היושב ראש של התאחדות שחקני הכדורגל.
קריירת האימון.
טלבוט החל את קריירת האימון שלו בווסט ברומיץ' אלביון, ושימש בתפקיד מאמן-שחקן החל מנובמבר 1988 עד ינואר 1991. התקופה שלו בתפקיד זה החלה טוב כאשר המועדון היה מועמד להעפיל לליגה הבכירה בעונת 1988/1989. אולם, המועדון נחלש בשתי העונות שלאחר מכן. טלבוט עזב את המועדון בסמוך להפסד 2 - 4 למועדון הכדורגל ווקינג (ששיחק אז בליגה השישית בחשיבותה בליגה) בסיבוב השלישי של גביע ה-FA. לאחר מכן הוא אימן את אלדרשוט בין פברואר לנובמבר 1991, ולאחר מכן את המועדון המלטזי היברניאנס, עמו זכה באליפות ליגת העל המלטזית ב-1993 וב-1994.
טלבוט חזר לכדורגל האנגלי ב-1997 כחלק מצוות האימון של ראשדן אנד דיאמונדס מהפוטבול קונפרנס. לאחר תקופה מסוימת כמאמן הראשי הוא התמנה לתפקיד מאמן המועדון בתחילת עונת 1999/2000. בסוף עונת 2000/2001 המועדון הצליח להעפיל לפוטבול ליג בהדרכתו. המועדון העפיל למשחקי הפלייאוף של הליגה השלישית בשנת 2002, אך הפסיד במשחק הגמר. בעונת 2002/2003 המועדון הצליח לזכות באליפות הליגה השלישית, אך בעונה שלאחר מכן ירדו ליגה בחזרה. טלבוט עזב את המועדון במרץ 2004 לאחר שבע שנים, על מנת לאמן את אולדהאם אתלטיק.
טלבוט הצליח להוביל את אולדהאם להישארות בליגה השנייה ב-2004, אך התפטר במרץ 2005. במאי 2005 הוא חתם על חוזה לשנתיים כמאמן אוקספורד יונייטד (אז בליגה האנגלית השנייה, הרביעית בחשיבות במבנה ליגות הכדורגל באנגליה), זמן קצר לפני המשחק האחרון של העונה. אולם, הוא פוטר ממשרתו במרץ 2006 כיוון שהמועדון לא היטיב לשחק, ובזמן עזיבתו המועדון דורג במקום ה-22 בליגה והיה על סף ירידה בסיום העונה.