עצם היות מחצלת הטטאמי חומר צמחי, שמרה במשך מאות השנים עם כל העיור על זיקת האדם לטבע. בתרבות יפן הודגשה חשיבות המראה, המרקם, הרכות, הגמישות והריח של הטטאמי להרמוניה ולשלווה האנושית, אותם סופגים תינוקות יפניים כבר משלב הזחילה על הרצפה המכוסה בטטאמי רך, נעים וריחני. המידות הצנועות של הטטאמי יצרו גישה של הסתפקות במועט גם אצל עשירים, ויעידו על כך הפתגמים היפניים המחנכים כי האדם צריך רק את השטח שתופס גופו. הטטאמי הוביל לסדרים מיוחדים באלמנטים ובטקסים המסורתיים היפניים כמו "טקס התה" בו מבנה החדר קובע את מיקום המשתתפים ואת תנועותיהם. גם סידור הפרחים היפני הושפע ממבנה חדר האורחים הכולל גומחה במקום קבוע מראש בין הטטאמי ובה מניחים אגרטל פרחים ותולים מגילת ציור. נהוג לא לדרוך על רצועות הבד הצדדיות שלאורך הטטאמי, מה שמרגיל לתפיסת עולם של סדר ובו גבולות עליהם אין לדרוך. הסדר במישור הוביל גם לאורח מחשבה של סדר חברתי קבוע והיררכי, כפי ששרר ביפן מאות ואף אלפי שנים. גם מבנה העיר מבוסס על גישה זו, כתובת בית ביפן איננו מספר ברחוב אלא משבצת בתוך משבצות האזור והשכונה. הצניעות שבממדים וההכרח להלך יחפים במרחב המגורים הביאה לגישה של הביטול העצמי והשליטה הרגשית העזה שהייתה אופיינית ליפן המסורתית, ויש לה עדיין השפעה על החיים היפניים.
פתגמים.
פתגמים יפניים על טטאמי המחנכים להסתפק במועט:
קישורים חיצוניים.
http://lik.kcif.or.jp/archives/0304/04_2003.htm
http://www.kyo-tatami.com/world/about
שוג'י
שוג'י (ביפנית: 障子), באדריכלות יפנית, הוא דלת, חלון, או חוצץ העשוי נייר שקוף המחובר למסגרת עץ התומכת בשבכת עץ או חזרן.
מרבית השוג'י הם דלתות הזזה, ובכך חוסכות מקום. כיום נעשה שימוש בשוג'י בבתים מסורתיים ובבתים מודרניים כאחד, בעיקר בוואשיצו - חדר בסגנון יפני. בניגוד לעבר, כיום לא משמשים השוג'י בתור קיר חיצוני, אלא בתור קיר הפרדה בתוך הבית או כחלון.
פוסומה
פוסומה (ביפנית: 襖) הם פאנלים מרובעים שניתן להזיזם מצד לצד במטרה לשנות את גודל החדר, או המשמשים דלתות. גודלם הוא לרוב 90 סנטימטרים על 180 סנטימטרים, בדומה לטטאמי, ועוביים הוא 3-2 סנטימטרים. עם העלייה בגובה הממוצע של האוכלוסייה היפנית, כך עלה גובהו של הפוסומה, והגובה הממוצע כיום עומד על 190 סנטימטרים, בעוד שבעבר הגיעו עד גובה של 170 סנטימטרים. הפוסומה בנוי מסבכת עץ המכוסה בקרטון ובשכבה של נייר או בד משני הצדדים. לרוב יש לפוסומה שולי ורנית.
באופן מסורתי נהוג לצייר על הפוסומה, בדרך כלל תיאורי טבע, כגון הרים, יערות או חיות. הפוסומה המודרני עשוי להגיע חלק, או עם הדפסי מניפות, עלי שלכת, פרחי סאקורה, עצים או צורות גאומטריות.
בדומה לשוג'י, נעים הפוסומה על מסילות עץ ברצפה ובתקרה. המסילה העליונה נקראת קמואי (鴨居) והתחתונה - שיקיאי (敷居). פוסומה, שוג'י וטטאמי מהווים את מרכיביו העיקריים של הוואשיצו - חדר בסגנון יפני מסורתי.
הכהן
חנאג'רה
חֵנֵאגְ'רֶה היה שבט בדואי גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל, בסיני, הנגב ומדבר יהודה.
על פי מפקד האוכלוסין של ממשלת המנדט בשנת 1931, נמצא כי השתייכו אליו שלושת אלפים ושבע מאות חמישים ושש נפש.
על פי הערכתו של יצחק בן-צבי ב-1937, כלל השבט כארבעת אלפים ארבע מאות שלושים ושתיים נפש.משפחות השבט הידועות הן: אבו מדין, צואהרה (דואהרה), סֻמירי ונצירה.
203 לפנה&quot;ס
ואשיצו
ואשיצו (ביפנית: 和室) הוא מושג יפני המשמש לתיאור חדר בסגנון יפני מסורתי, להבדיל מיושיצו (洋室), שזהו חדר בסגנון מערבי.
מאפיין עיקרי של הוואשיצו הוא רצפת הטטאמי. בנוסף, לוואשיצו יש לרוב פוסומה, דלת הזזה, ולא דלת רגילה. לעיתים יהיה בחדר גם שוג'י וייתכן שיכיל גם טוקונומה, גומחה קישוטית.
בעבר היו כמעט כל חדרי הבית ביפן ואשיצו, האנשים ישנו על פוטון שנפרש על גבי טטאמי, וישבו ישירות על הטטאמי. כיום יש בבתים יפנים חדר ואשיצו אחד, המשמש לרוב חדר אירוח, ושאר חדרי הבית הם בסגנון מערבי.
גודלו של הוואשיצו נקבע לפי מספר הטטאמי שניתן לפרוש בו. הגדלים המקובלים הם חדרים של שישה או שמונה טטאמי, אך קיימים גם חצאי חדרים בגודל של ארבעה וחצי טטאמי.
הריהוט בחדר ואשיצו עשוי לכלול שולחן נמוך ומסביבו כריות ישיבה. בחורף נוהגים היפנים להשתמש בקוטאצו, שהוא שולחן נמוך שמכיל בתוכו גוף חימום.
סגר (שבט בדואי)
סגר או ערב אל סגר, היה שבט בדואי גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל. במאה ה-18 נטו בני השבט את אוהלם באזור עמק יזרעאל והשרון.בתקופה העות'מאנית בארץ ישראל נלחם בהם השליט המקומי דאהר אל-עומר.
יחסיהם עם היישוב היהודי, ובתקופת המנדט, עברו עליות ומורדות, הם השתתפו בהתקפות על היישובים בית אלפא, עין חרוד ותל יוסף בתקופת המאורעות; אולם בשנות ה-30 חזרו ושפרו את יחסיהם עם ההתיישבות היהודית בצפון הארץ.
אפריקה המשוונית הצרפתית
אפריקה המשוונית הצרפתית (בצרפתית: Afrique équatoriale française; ובראשי תיבות - AEF) הייתה פדרציה של מושבות צרפת באזור אפריקה המשוונית, שהשתרעה בין נהר קונגו צפונה למדבר סהרה.
היסטוריה.
הישות המכונה "אפריקה המשוונית הצרפתית" אוחדה ב-1910 מחמש טריטוריות שהיו בשליטת צרפת: קונגו הצרפתית, גבון, אובאנגי שארי, צ'אד וקמרון הצרפתית שהצטרפה לאחר מלחמת העולם הראשונה על אף שלא הוכרה כישות נפרדת עד 1920. המושל הכללי ישב בברזוויל ולו משנים בכל טריטוריה.
ב-1911 העבירה צרפת חלקים מכל טריטוריה לקמרון הגרמנית בעקבות משבר אגדיר. טריטוריות אלו הושבו לריבונות צרפתית לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, כאשר קמרון עצמה הושמה תחת שלטון מנדט צרפתי, בהחלטת חבר הלאומים ולא אוחדה עם אפריקה המשוונית הצרפתית.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר תבוסת צרפת והקמת משטר צרפת של וישי, הוביל פליקס אבואה, מושל צ'אד, את מושבות אפריקה המשוונית הצרפתית להצטרפות לתנועת צרפת החופשית של הגנרל שארל דה גול, זאת כאשר מושבות אפריקה הצפונית הצרפתית, ואפריקה המערבית הצרפתית נותרו נאמנות למשטר וישי. בתחילה סירבה גבון להצטרף לשאר המושבות בתמיכה בצרפת החופשית, אך לאחר הקרב על גבון השתלטו על ליברוויל תומכי צרפת החופשית, והמושבות התאחדו בתמיכה בצרפת החופשית, והיו למרכז האסטרטגי של פעילות צרפת החופשית באפריקה.
תחת משטר הרפובליקה הרביעית (1946–1958) יוצגה הפדרציה בפרלמנט הצרפתי. בספטמבר 1958 במסגרת קבלת חוקת הרפובליקה הצרפתית החמישית נערך במדינות אפריקה המשוונית הצרפתית משאל עם בדבר המשך דרכן כמושבות צרפתיות. כל מדינות אפריקה המשוונית הצרפתית החליטו לקבל את החוקה החמישית והצטרפו לגוף בשם "הקהילה הצרפתית" כמדינות עצמאיות, והפדרציה "אפריקה המשוונית הצרפתית" פורקה. ב-1959 הקימו מדינות אלו גוף זמני בשם "איחוד הרפובליקות המרכז אפריקאיות" בטרם קיבלו עצמאות מלאה באוגוסט 1960.
טוקונומה
טוקונומה (ביפנית: 床の間) הוא מונח יפני המשמש לתיאור מגרעת בקיר בואשיצו, חדר בסגנון יפני, בו מוצג חפץ אמנותי. החפצים אותם מציגים בטוקונומה הם לרוב מגילות המכילות קליגרפיה או ציורים וסידור פרחים. לעיתים מציגים בטוקונומה גם עצי בונסאי, אך באופן מסורתי אלה נחשבים מלוכלכים מדי עבור מקום מכובד זה. הטוקונומה והחפצים המוצגים בו מהווים חלקים חשובים בעיצוב הפנים היפני המסורתי. המילה "טוקו" משמעותה רצפה או מיטה, ומשמעות המילה "מה" היא מקום או חלל.
הטוקונומה הופיע לראשונה בסוף תקופת אשיקאגה, באחוזות שהחלו להתפתח באותה תקופה, ונקראו אושיאיטה (押板). למעשה היו אלה מגרעות בקיר בהן תלו מגילות והניחו מתקני קטורת ונרות.
כשמארחים אורחים בוואשיצו, נהוג להושיב את האורח המכובד ביותר עם גבו לטוקונומה, והסיבה לכך היא צניעות. אין זה מנומס שהמארח מראה את הטוקונומה לאורחיו, ולכן עליו להימנע מלכוון את אורחו לשם. בשום אופן אין לדרוך בתוך שטח הטוקונומה, מלבד כשיש צורך בהחלפת המיצג, ואז יש לעקוב אחר כללי הנימוס.
לפחות אחד מעמודי התמיכה של הטוקונומה עשוי עץ, המותאם למטרה זו. צורתו נעה בין גזע עץ בלתי מעובד, עם ענף הבולט ממנו, לקרש עץ חלק. הבחירה ביניהם קובעת את רמת רשמיות הטוקונומה.
סגר (פירושונים)
166 לפנה&quot;ס
איוואן יובאנוביץ'
איוואן יובאנוביץ' (בסרבית: Ивaн Јовановић; נולד ב-8 ביולי 1962) הוא כדורגלן עבר סרבי, וכיום מאמן כדורגל המאמן את פנאתינייקוס.
שיחק כקשר בראד בלגרד בליגת העל היוגוסלבית בעונות 1987/88 ו-1988/89. כעבור שנה עבר לאיראקליס סלוניקי היוונית, שם הוא הפך לאחד מהשחקנים הזרים הכי איכותיים ששיחקו אי פעם במועדון.
פרסאוס, מלך מוקדון
פרסאוס (ביוונית: Περσεύς; סביבות 212 לפנה"ס - 166 לפנה"ס) היה מלך ממלכת מוקדון האחרון מהשושלת האנטיגונית. ירש את המלכות מאביו, פיליפוס החמישי. הוכרע על ידי רומא בקרב פידנה. לאחר תבוסתו נפל בשבי ונפטר לאחר מספר שנים בבית-סוהר רומאי באיטליה.
פוטון (מצע)
פוטון (ביפנית: 布団) הוא סוג של מיטה יפנית המכילה מזרן ושמיכה מרופדים. המזרן גמיש מספיק על מנת לקפלו להניחו בצד במהלך היום ולאפשר שימוש בחדר למטרות אחרות מלבד שינה. הפוטון מורכב משני חלקים: שיקיבוטון (敷き布団), המזרן התחתון, וקאקֶבוטון (掛け布団), שמיכה עבה. השם "פוטון" לתיאור המזרן בלבד אומץ בטעות, תחילה בארצות הברית ואחר כך בעולם המערבי כולו וכיום נהוג לקרוא בכל העולם, מלבד ביפן, למזרן שיקיבוטון בשם פוטון.