הרעיון העומד מאחורי התאוריה טוען, כי מבנים אשר יבנו בהווה, ואשר יתמוטטו ויהרסו בעתיד הרחוק, יותירו אחריהם הריסות "אסתטיות" כדוגמת הריסות רומא העתיקה. לטענתו של שפר הבנייה שתתבסס על תאוריית ערך השרידים תיצור מבנים הדורשים תחזוקה שוטפת מינימלית ולכן יהיו גם שימושיים ומרשימים יותר וישמשו בתפקידם לאורך דורות רבים.
היסטוריה.
הרעיון הראשוני עלה במוחו של שפר בתקופת הכנותיו ותכנוניו לאולימפיאדת ברלין שנערכה ב-1936. הביטוי הפומבי הראשון לרעיון ניתן על ידו ב"תוכנית ארבע השנים" בשנת 1937. במאמרו "אבן ולא ברזל" נתן כדוגמה את מבנה הפרתנון באתונה העומד על מכונו במצב שימור מצוין מן התקופה של יוון העתיקה ועד היום. שפר טען כי בנייה מודרנית מחזיקה מעמד כ-50 שנה לכל היותר, לעומת הבנייה בחומרים טבעיים בתרבויות העתיקות כמצרים ורומא המשתמרת עד ימינו.
היטלר אימץ בחום רב את רעיונותיו של שפר וראה בהם אמצעי וסמל להוכחת גדולתו של הרייך השלישי, בדיוק כפי שהשרידים ברומא וביוון מסמלים את גדולתן של התרבויות ההן.
שפר הציע וקיבל את אישורו של היטלר לקביעת "חוק ערך השרידים" למרות הסתייגויות מקורביו האחרים.
מרבית המבנים המתוכננים לא ניבנו מעולם, ובאחרים נעשה, למרות החוק, שימוש בבטון במקום בחומרים טבעיים.
עודד מסר
עודד (אלכסנדר) מסר (חשוון תרפ"ג, 9 בנובמבר 1922 - אייר תשס"א, 13 במאי 2001) היה מפקד בכיר בפלמ"ח ובצה"ל, המפקח על הבנקים ומנכ"ל משרד העבודה.
חייו.
מסר נולד בווינה שבאוסטריה. בצעירותו היה חבר "הצופים" ובנעוריו הצטרף לתנועת "השומר הצעיר". עלה לארץ ב-1938, במסגרת עליית הנוער, ושהה שנתיים בהכשרה בקיבוץ גבעת חיים, ממנו עבר להתגורר בבית אורן. מסר היה חבר "ההגנה" ובשנת 1942 התגייס לפלמ"ח והיה חבר פלוגה ב'. הוא הוכשר כמפקד כיתה ושירת בשפיים, עין חרוד ונען. לאחר שהוכשר כמפקד מחלקה, שימש בתפקיד זה בבית הערבה ובעין חרוד.
ב-22 בפברואר 1946 פיקד על הכוח שתקף את משטרת שפרעם (כיום, המרכז ללימודי משטרה) במסגרת ליל המשטרות. בתקופת תכנון ליל הגשרים (יוני 1946) מונה למפקד פלוגה ט', לקח חלק בתכנון הפעולה ופיקד על פיצוץ גשר בנות יעקב. בתפקידיו הבאים שימש סגן מפקד הגדוד הראשון, מדריך בקורס מפקדי מחלקה, ובדצמבר 1947 מונה לקצין המבצעים של חטיבת הנגב.
במבצע ברק כבשו חטיבת גבעתי וחטיבת הנגב את ברייר, חוליקאת וכאוכבה. מפקד הגדוד השני משה נצר ביקש לאחר כיבוש כאוכבה וחוליקאת את אישור מפקדת החטיבה להמשיך צפונה ולכבוש את מצודת יואב, אולם מסר, שהיה קצין האג"מ של החטיבה, לא נתן את האישור ובכך הוחמצה הזדמנות לכבוש את המשטרה כאשר היו בו 18 חיילים מצריים בלבד. לאחר מבצע דני עבר לשמש קצין המבצעים של חטיבה 8 והשתתף עמה במבצעי יואב, אסף וחורב.
לאחר תום מלחמת העצמאות המשיך מסר שירותו הצבאי בצה"ל והחזיק בתפקיד סגן מפקד חטיבת ירושלים. במרוצת השנים שימש בתפקיד מפקד הנגב, מפקד חטיבת גבעתי, ראש תורת ארגון במטה הכללי וראש מטה פיקוד הצפון. קודם לתפקידו במטכ"ל למד במכללה הצבאית בצרפת. בתפקידו האחרון בשירות הצבאי, שירת כעוזר ראש אג"ם בדרגת אלוף-משנה (הדרגה השלישית בחשיבותה באותה עת), בין יולי לדצמבר 1961. בשנים 1958-1960 למד באוניברסיטה העברית, במקביל לשירותו הצבאי, כלכלה ויחסים בינלאומיים.
בדצמבר 1961 נתבקש על ידי יגאל אלון, שר העבודה, אותו הכיר מהפלמ"ח לשמש מנכ"ל משרד העבודה. עם סיום תפקידו זה, בשנת 1967, עבר להיות מנכ"ל תשלובת ערד. במרץ 1970 התפטר מתפקיד זה בטענה שאין לו מספיק סמכויות, על רקע יחסים מתוחים עם יו"ר התשלובת, אפרים בן ארצי. בשנת 1971 נתמנה לסגן יו"ר סיבי דימונה כנציג הבנק לפיתוח התעשייה. בסוף 1971 נתמנה לחבר בוועדת בר ניב לקביעת שכר הלימוד באוניברסיטאות. מסר לא הצטרף להמלצות הוועדה אלא הגיש הצעת מיעוט משלו, בו דרש העלאת שכר הלימוד. במלחמת יום הכיפורים שירת במילואים כקצין קישור לאוגדה 143 במפקדת פיקוד הדרום. במרץ 1974 נתמנה לחבר הוועדה לתכנון ולתקצוב כנציג התעשייה. באותה תקופה היה מנהל הקריה לתעשיות עתירות מדע בתל אביב. בשנת 1976 הועמד בראש ועדה לקביעת שכר הלימוד במכללות להכשרת מורים.
המפקח על הבנקים.
בנובמבר 1974 נתמנה למשנה למפקח על הבנקים בבנק ישראל ובמאי 1975 מונה למפקח על הבנקים. כמפקח על הבנקים התמודד עם שביתות בבנקים והביע התנגדות להוצאת צווי ריתוק לשובתים, פיקח על עמלות הבנקים וקבע נהלים להתמודדות עם תופעת הצ'קים ללא כיסוי. בתקופת כהונתו גם עברה ישראל מהלירה לשקל והצטרפה לרשת סוויפט של האגודה העולמית לתקשורת פיננסית בין בנקאית. עודד מסר היה המפקח על הבנקים בתקופה המשמעותית ביותר להתפתחות משבר מניות הבנקים. מסר היה מודע לוויסות ועם סיום תפקידו באוקטובר 1982 ציין בריאיון עיתונאי שהתשואה של המניות גבוהה מדי, אולם לא פעל למניעת הוויסות. באותו ראיון, שנה לפני פשיטת הרגל של ארבעת הבנקים הגדולים בישראל כתוצאה ממשבר מניות הבנקים, התגאה מסר בכך שהוא מפקח הבנקים הראשון שבתקופתו לא הייתה פשיטת רגל של בנק או אגודה שיתופית. מסר הוביל בתקופת כהונתו מדיניות של מיזוג בנקים קטנים לקונצרנים בנקאיים, על מנת לחזק את הבנקים ולמנוע קריסתם. ביוני 1985 היה מסר בין 16 המוזהרים של ועדת בייסקי. במסקנות הוועדה שפורסמו באפריל 1986 נכתב על מסר:
מכיוון שפרש מתפקידו וכבר לא שימש בתפקיד ציבורי הסתפקה הוועדה בקביעת אחריותו.
אחרי הפרישה.
בסוף 1982 נתמנה מסר ליועץ לענייני מימון לסולל בונה. לאחר פרישתו מהחיים הציבוריים המשיך לכהן כחבר בדירקטוריונים רבים (בהם סולל בונה ורפא"ל) ובוועד המנהל של מוסדות להשכלה גבוהה.
מסר נפטר בשנת 2001. על שמו מוענק "פרס עודד מסר לאמן צעיר" מטעם מוזיאון ינקו דאדא, שנמנה עם מייסדיו. בתו היא פרופ' חגית מסר-ירון.
ברייתא דרבי אושעיא רבה
בראשית דרבי הושעיה רבה
בראשית דרבי אושעיה רבה
ישיבת קמניץ
ישיבת קמניץ היא ישיבה חרדית בירושלים שנוסדה על ידי הרב משה ברנשטיין, חתנו של הרב ברוך בר ליבוביץ, ובנו הרב יעקב משה ליבוביץ.
היסטוריה.
בשנות ה-30 כיהנו הרב ברנשטיין והרב ליבוביץ כר"מים בישיבת כנסת בית יצחק, שעברה מסלבודקה לקמניץ, ושבראשה עמד עד אז הרב ברוך בר ליבוביץ. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נסגרה הישיבה. השניים נמלטו מליטא ועלו לארץ ישראל. עם בואם ייסדו את ישיבת קמניץ ברחוב יחזקאל בשכונת הבוכרים בירושלים, ובשנת 1945 מנתה הישיבה 85 תלמידים. כאשר עלה לישראל ב-1950 מונה הרב אליהו לופיאן כמשגיח רוחני של הישיבה.
לאחר פטירתו של הרב ברנשטיין בשנת 1956, נוהלה הישיבה בידי חתניו - הרב אשר ליכטשטיין והרב יצחק שיינר. לאחר פטירת הרב שיינר בשנת 2021 החליפו בנו הרב אברהם וחתנו הרב יעקב קראוס, לאחר פטירת הרב ליכטשטיין בשנת 1998 החליפו בנו הרב ברוך דב. כמו כן כיהן כראש ישיבה והדמות המרכזית בלימוד הרב חיים שלמה ליבוביץ. לאחר פטירתו בשנת 2016 החליפו בנו הרב ברוך דב, בתפקידי רמי'ם משמשים הרב שמעון קראוס, הרב שלמה קראוס, הרב נפתלי גפן, הרב ישראל אליעזר גרוזובסקי, הרב ישעיה קוסובסקי.
מוסדות ישיבת קמניץ כוללים גני ילדים, תלמוד תורה, ישיבה קטנה (תפארת משה), ישיבה גבוהה (כנסת בית יצחק) וכולל אברכים.
הישיבה הגדולה והתלמוד תורה שוכנים במבנה חדש שהוקם על גבי "בית משהיוף" בקרן הרחובות דוד חזן-רחובות הבוכרים בשכונת הבוכרים, ששומר במהלך הבנייה באופן חלקי, הישיבה הקטנה נמצאת בבניין ישיבת חברון-גאולה ברחוב חגי.
הישיבה נתמכת בתקציבים ממשלתיים ובתרומות. עם זאת, בשנת 1980 פורסם כי היא השיבה למשרד האוצר את התקציב שהפקיד בחשבונה.
האישה ביהדות
ועידת TED
ועידת TED (ראשי תיבות באנגלית של: Technology, Entertainment, Design; טכנולוגיה, בידור, עיצוב) היא ועידה אקדמית שנתית העוסקת במגוון רחב של נושאים, בהם מדע, אמנות, עיצוב, פוליטיקה, חינוך, תרבות, עסקים, טכנולוגיה ועוד. המוטו של הוועידה הוא "Ideas Worth Spreading" (בתרגום חופשי לעברית: "רעיונות ששווה להפיץ").
האירוע מאורגן על ידי "TED Foundation", מוסד ללא כוונות רווח שהמטה שלו נמצא בניו יורק. אוצֵר TED מאז 2001 הוא כריס אנדרסון.
היסטוריה.
TED נוסדה על ידי ריצ'רד שאול וורמן והנרי מרקס בשנת 1984. הוועידה הראשונה נערכה במונטריי, קליפורניה. המטרה הייתה לכנס כמה מהמוחות הגדולים שעבדו באותה עת על פרויקטים חדשניים. בוועידה הראשונה השתתפו כ-250 איש, והוצג בה בין השאר המחשב החדש מדגם "מקינטוש", ונציג חברת סוני דיבר על הפיתוח החדש שבו התרכזו אז מאמצי החברה, מדיה חדשה שנקראה "קומפקט דיסק" שהחברה "צופה לה עתיד מזהיר". מאז 1990, הוועידה נערכת מדי שנה.
בשנת 2001 העביר המייסד ריצ'רד וורמן את האחריות על הוועידה ליזם הבריטי כריס אנדרסון. בנומבר 2001 עברה הבעלות לעמותת "קרן ספלינג" תמורת 6 מיליון ליש"ט. עמותה ללא כוונת רווח שהקים אנדרסון.
בשנת 2005, ביוזמתו של אנדרסון, נוספה ועידת אחות המוכוונת לקהל בינלאומי יותר בשם TEDGlobal. היא נערכה, בסדר כרונולוגי: באוקספורד, אנגליה (2005), בארושה, טנזניה (2007, שכותרתו TEDAfrica), שוב באוקספורד, אנגליה (2009 ו-2010) ובאדינבורו, סקוטלנד (2011, 2012 ו-2013), בריו דה ז'ניירו, ברזיל (2014), בלונדון, אנגליה (2015), ושוב בארושה, טנזניה (2017).