עם הגיעם למעבורת, שאגי וסקובי נתקלים בז'אק - שהופך לאיש חתול שרודף אחר הצמד עד שהוא תופס אותם. עם זאת, סקובי ושאגי ניצלים כשהזומבים מופיעים ומתנפלים על ז'אק - ומאפשרים להם לברוח. לאחר מכן השניים נופלים בטעות למערה, משבשים את הטקס ומסיחים את דעתם של נשות החתולים. ולמה מצליחה למלט את עצמה וליצור בובות וודו של לינה וסימון, אך ז'אק שוב מופיע ומטרפד את תוכניתה. אנשי החתולים מקיפים אז את הקבוצה, אך קללותיהם מוסרות לפתע - מה שגורם לסימון, לנה וז'אק להתפורר לאבק; ולנשמותיהם של הזומבים להשתחרר וסוף סוף לנוח בשלום. לאחר מכן, בו חושף את עצמו כבלש סמוי שנשלח לחקור את פרשת ההיעלמויות באי. דפני מציעה לבו הזדמנות לככב בתוכנית שלה ולדון בהרפתקה שעברו. למחרת בבוקר, החבורה עוזבת את האי באמצעות המעבורת; ואילו פרד ודפני חוזרים שוב להיות זוג. סצנה שלאחר הכתוביות מציגה את סקובי מתפייס עם כמה מהחתולים של סימון בכך שהוא נותן להם צלוחית חלב.
הפקה.
פיתוח וכתיבה.
הזיכיון של "סקובי-דו", שעד להפצת הסרט היה קרוב לציון 30 שנה, נכנס לתקופה של ירידה בתשואה בראשית שנות ה-90. לאחר סיום האיטרציה השישית של הסדרה, "גור בשם סקובי-דו", הדמות נעדרה מהשידורים של בקרי שבת. בשנת 1991, רכשה " Turner Broadcasting System" את האנה-ברברה, שהייתה אחראית ליצירת דמותו של סקובי-דו, בעיקר כדי לתת תוכניות לערוץ כבלים חדש שישודר 24/7, שבמרכזו סדרות מונפשות: "Cartoon Network". היתרון של הכבלים העניקה לזיכיון פופולריות מחודשת: במהירות, שידורי "סקובי-דו" משכו שיאי רייטינג גבוהים. הסרט לא היה הניסיון הראשון להציג את הרפתקאותיו סקובי-דו באורך מלא; בסוף שנות ה-80 הופקו כמה סרטי טלוויזיה בכיכובו של הדמות. בשנת 1996, "Turner" התמזג עם "Time Warner". על דייוויס דוי, שעמד בראש "האנה-ברברה", הוטל לפתח פרויקטים על בסיס נכסיה הקיימים של האולפן. הבכירים ב"האחים וורנר" הציעו לעבד את דמותו של סקובי-דו, בהתחשב בכך שהוא החזיק בציון Q גבוה, והציעו לעבד אותו לסרט עלילתי ישירות לווידאו.
הצוות שהתאסף כדי לעבוד על ההפקה היו ותיקים מעסקי האנימציה. התסריטאי גלן ליאופולד כתב את התסריטים עבור הזיכיון מאז "הרפתקאות סקובי-דו וסקראפי-דו" בשנת 1979. את הסרט ביים ג'ים סטנסטרום, שעבד על פרויקטים של סקובי-דו החל הסדרה "הרפתקאותיהם החדשות של סקובי וסקראפי-דו" ששודרה בשנת 1983. מכיוון שהסרט נחשב לניסוי חד-פעמי, צוות ההפקה עבד עם מעט פיקוח וחופש יצירתי מוחלט. דוי והתסריטאי גלן ליאופולד פיתחו את הקו הכללי לעלילת הסרט, כאשר ליאופולד זכה לקרדיט הבלעדי על התסריט. חלק גדול מהתסריט נלקח מתסריטו של לאופולד לאחד מהפרקים של "SWAT Kats: The Radical Squadron", שלא הסתיימה הפקתו וטרם שודר. ג'ים סטנסטרום, במאי הסרט, הציע בדיונים ראשוניים שהמפלצות בסרט יהיו אמיתיות; ואילו ליאופולד לא הסכים, וציין כי לאורך כל תולדות הזיכיון התעלומה תמיד נשארה פשוטה ופתירה. סטנסטרום הרגיש שהנוסחה הקבועה עובד בפרק טלוויזיוני בן חצי שעה, אך עשוי להיות מייגע בפרק זמן של סרט קולנועי. לאנס פאלק, שעבד כמתאם מודלים לסרט, הציע לשלב את שני הרעיונות.
דיבוב.
במקור, המדבב קייסי קאסם התעתד לשוב לדבב את דמותו של שאגי, אך לאחר שהוא נהיה טבעוני, דרישתו של קאסם הייתה שדמותו של שאגי תיהפך לטבעונית בעקבותיו. צוות ההפקה מצא את הבקשה מופרכת, בהתחשב בכך שאכילת כל דבר וכל מאכל הייתה לסימן ההיכר של הדמות במשך עשרות שנים. בנוסף, הם כבר החלו בהפקת הסרט, שכללה סצנה במהלכה שאגי מתפנק על לובסטרים ועוד. צוות ההפקה החליט ללהק מחדש את דמותו של שאגי וליהקו לתפקיד את בילי וסט. בנוסף, אושיית הרדיו, סקוט אינס דיבב את דמותו של סקובי-דו, לאחר שדון מסיק, המדבב המקורי של הדמות, הלך לעולמו בשנת 1997. מרי קיי ברגמן לוהקה לדיבוב דמותה של דפני, ואילו בי. ג'יי. וורד, שדיבבה את דמותה של ולמה בפרק קרוסאובר של ג'וני בראבו, דיבבה אותה אף בסרט זה.
פרנק ולקר היה המדבב היחיד ששב לדבב את דמותו של פרד ג'ונס מהסדרה המקורית. בתחילה, ולקר חשש שהמפיקים יחליפו גם אותו, בהתחשב בכך שהם האמינו שקולו ירד באוקטבה שלמה. המפקח על עבודת הדיבוב המשיך לבקש מוולקר לדבב הקול בטון גבוה יותר. ולקר התעקש שקולו היה זהה, שכן קולו של פרד קרוב לקולו הטבעי. צוות ההפקה חזר וצפה בפרקי "סקובי-דו" הראשונים וגילה שהערכתו של ולקר הייתה זהה פחות או יותר. בוב מילר, מרשת "Animation World Network", הציע שייתכן שהסדרות השונות של "סקובי-דו" ששודרו ב"" הטעו את המפיקים לגבי קולה של הדמות, מכיוון שהפרקים בדרך כלל דחוסים בזמן (או מואצים) במטרה לאפשר יותר מקום לפרסומות, ובכך נותן לכל הפסקול של הסדרה טון גבוה יותר.
אנימציה.
אולפן האנימציה היפני "Mook Animation" נשכר לעבודה על הסרט; הסרט הונפש והוצג בתבנית מסגרת מלאה של 1.33:1. צוות ההנפשה קיבל מסגרת זמן רחבה יותר לעבוד על הסרט, מכיוון שלא היה להפקה לוח זמנים אמיתי והיא נדרשה רק למסור את הסרט המוגמר למחלקת הווידאו הביתית עם סיום העבודה. המנפישים האמריקאיים באולפן עיצבו מחדש את הדמויות עבור הסרט, והעניקו להם עדכון אופנתי. המנפישים הרגישו שדמויותיהם של פרד ודפני, מיושנים בצורה בולטת; ושינו לזמן קצר את צבע החולצה של שאגי לאדום ונתנו לו נעלי ספורט, אם כי חזרו בו, מכיוון שהרגישו שהתלבושת המקורית שלו נצחית יותר.
צוות המנפישים קיבלה אמון מיוחד מהנהלת האולפן כיוון שעבדו יחד במשך זמן רב, ולכל המעורבים בסרט הייתה תשוקה אמיתית לפרויקט. דרו ג'נטל היה מעצב הרקע הראשי של הפרויקט, כשפלק תרם למפתח הצבעים של הסרט. לעיתים הצוות היה שוכר אמנים עצמאיים במטרה לתרום לעיצובים נלווים. בנוסף, הקבוצה גייסה את עזרתו של איוואו טקמוטו - המעצב המקורי של סקובי-דו, שעדיין עבד בהאנה-ברברה - בייעוץ לסצנות.
מוזיקה.
המלחין סטיבן ברמסון, הידוע בעבודתו על "עלילות טייני טון", "ג'אג" והסרט "אבודים בחלל", כתב את כל המוזיקה עבור הסרט. בפסקול הסרט ישנם שלושה שירים שהולחנו במיוחד עבורו. השירים "The Ghost Is Here" ו-"It's Terror Time Again", נכתבו על ידי גלן ליאופולד ושניהם בוצעו על ידי "Skycycle". שיר הנושא, "!Scooby-Doo, Where Are You", בוצעה על ידי להקת "Third Eye Blind".
תמות.
הסרט הנוכחי ושלושת הסרטים שבאו אחריו היו בעלות תמות אפלות יותר מסדרת האנימציה המקורית, "סקובי-דו, איפה אתה?" וסדרות הספין אוף, ובמהלך שיווקם של הסרטים הודגש כי "הפעם, המפלצות אמיתיות." עם זאת, תסריטאי "סקובי-דו" הכניסו אלמנטים על-טבעיים אמיתיים לזיכיון עוד כבר בשנת 1980, במהלך עונתה השנייה של "סקובי-דו וסקראפי-דו", אולי כדי להימנע מכמה מהתבנית הנוסחתית הקבועה של התוכנית. בפרק הראשון, "מפגש קרוב עם גזע מוזר", הסדרה מתעמקת ראשונה בסוגת המדע בדיוני כאשר שאגי נחטף על ידי חייזרים אמיתיים. בפרק השני, "לילה מתאים לעטלפים", שאגי, סקובי וסקראפי מבלים את הלילה בטירה עם ערפד אמיתי ובסופו של דבר בורחים ממנו. עם זאת, בשני הפרקים לא נעשה שום ניסיון לפענח את זהותם האמיתיות של הדמויות, והדמויות אינן מעירות עד כמה יוצא דופן זה לפגוש מפלצת אמיתית.
אלמנטים על-טבעיים המשיכו להיות משולבים בסדרות "סקאפי-דו" השונות וסרטי הטלוויזיה עד ל"סקובי-דו והזאב הסרבן" (1988). עם זאת, ישנם כמה הבדלים בולטים בין הפקה זו לבין אלה קודמות שנכללו בהם מפלצות אמיתיות. ראשית, פרד, דפנה ולמה נמצאים כולם; לעומת העיבודים הקודמים בהם הם נעדרו לעיתים קרובות. שנית, סקראפי נעדר מהסרט הנוכחי. שלישית, זה היה הסרט הראשון שהתמקד בהפתעתם של החבורה לגלות שקיימות מפלצות שאינן מזויפות.
הפצה.
הסרט הופץ באמצעות קלטות וידאו ב-22 בספטמבר 1998 באמצעות "Warner Home Video". בגלל עלות ההפקה, הקלטות נמכרו במחיר 19.95 דולר, מחיר שהיה גבוה יחסית לקלטות באותה התקופה. המכירות של הסרט עלו על ציפיותיהם של האולפנים, על פי מאמר של "בילבורד" משנת 1999. הסרט הופץ על גבי תקליטורי DVD ב-6 במרץ 2001, ולאחר מכן הופץ מחדש בשנת 2008 כפיצ'ר כפול ב-DVD לצד הסרט "סקובי-דו ופלישת החייזרים" (2000).
ביקורות.
הסרט זכה לביקורות חיוביות של מבקרים, וכיום, הסרט מחזיק בציון 86% באתר הביקורות "Rotten Tomatoes". דונלד ליבנזון מ"שיקגו טריביון" תיאר את הסרט כ"שאפתני", וכינה אותו כ"שעשוע נוסטלגי המקים לתחייה את כל אבני הדרך של הסרטים המצוירים המקוריים." ג'ו נומאייר מ"אנטרטיינמנט ויקלי" שיבח את הסרט וכינה אותו "מהיר, כיפי, ומלא קריצות מוכרות, התעלומה מכבדת את המבנה האהוב של התוכנית, אך הכתיבה התעלתה על עצמה." מאמרו של הניו יורק טיימס משנת 1998 מאת פיטר מ. ניקולס שיבח את הסרט כ"עשוי היטב." לין הפלי מ"לוס אנג'לס טיימס כתבה על הסרט שהוא "יותר משעשע ממה שהיית מצפה, למרות האנימציה המוכרת של בקרי שבת."
ביקורות מאוחרות יותר שניתנו לסרט היו חיוביות באופן דומה. מייקל מאלורי ב"לוס אנג'לס טיימס" זקף זאת לזכות הטיפול בדמויות בצורה מודרנית יותר, הכנסת יותר קטעי פעולה ואימה, והשתעשעות באיכות זיוף המפלצות.
סרט המשך.
סרט המשך ישיר, שנקרא "", שודר לראשונה במהלך כנס הקומיק-קון שהתקיים בסן דייגו ב-21 ביולי 2019, ולאחר מכן הופץ דיגיטלית ב-3 בספטמבר 2019 והופץ על גבי תקליטורי DVD ב-1 באוקטובר 2019.
משה מנדלבוים
איליין שוולטר