היה מקורב למרטין בובר ונשא את בתו אווה (חוה) בובר לאשה. ב-1986 יצא לאור בגרמנית כרך של חליפות המכתבים בינו ובין בובר.
ב-1935 עלה לארץ. עם עלייתו ארצה עם אשתו ובניו עמנואל ומיכאל שטראוס, עשה שנתיים בקיבוץ הזורע כשהוא נוטל חלק בנטיעת "יער הזורע" ובסלילת כביש-העמק. היה איש "הפועל הצעיר". לימד ספרות בבית הספר החקלאי בבן שמן ולאחר מכן בשני הסמינריונים שמטעם עליית-הנער, בחילוני ובדתי, בירושלים. הקים את החוג לספרות השוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים. לימים עמד בראש החוג וזכה להיות מורה נערץ בקרב רבים ממשוררי דור קום המדינה שהיו מתלמידיו, ביניהם נתן זך, ט. כרמי, יהודה עמיחי, דן פגיס, חיים גורי וטוביה ריבנר, שפעל רבות להוצאת ותרגום ספריו ואחרים. נחמה לייבוביץ' שלימדה יחד איתו בסמינרים של עליית הנוער העידה כי למדה רבות משיטת הניתוח הספרותי שלו לפרקי מקרא.
ב-1953, עת נאלץ לפרוש מפאת מחלה, ביקש מלאה גולדברג, ידידתו הקרובה, להחליפו. באותה שנה, בשיאה של הקריירה הספרותית והאקדמית שלו, נפטר. עמנואל שטראוס, היה מפקח ארצי במשרדי החינוך והעבודה. הפילוסוף והמורה פרופ' מיכאל שטראוס, הוא ממייסדי חוג אורנים ומנסחי תורת המחנות. בנו של עמנואל הוא הפסנתרן והמלחין אריק שטראוס. בנו של מיכאל הוא היוצר והמשורר אבנר שטראוס.
ארכיונו האישי של אריה לודוויג שטראוס מופקד במחלקת הארכיונים של הספרייה הלאומית בירושלים.
ציטוטים על האדם ויצירתו.
עדה ברודסקי: .
נתן זך: .
טוביה ריבנר: .
"ללודוויג - שיר ידידות (סונטה קצוצה שהיא במספר שורותיה: שיר אהב"ה): ידעתי: כאן אני אוכל לנוח/ מנוחת רעות באמונה שלמה,/
מוארת אור-תמיד של החכמה/ נוגהת בנגוהות שאר הרוח,// אל מול מבט-עיניך הפקוח,/ אִם בשיחה שקטה של הסכמה/ אם, לפרקים, בלהט הוויכוח,/ מצאה הנפש אור בעולמה.// מה שם נקרא לפלא שקרה?/ מה שם נקרא לַגבול אשר נמחָה/ בין וידויֵי-שתיקה ובין שיחה?// עת יתלכדו הפרי והפריחה/ וקול-הידידות כקול שירה?/ לאה" (שיר שחיברה לאה גולדברג לרגל יום הולדתו השישים שחל ב-28 באוקטובר 1952. פורסם לראשונה בידי איטה שדלצקי בהארץ.
לקריאה נוספת.
מאמרים על הסופר ויצירתו בעברית
התא&quot;י
תא&quot;י
התיאטרון הארצישראלי
רמות רמז
BMI בריטיש מידלנד
הטרוסקסואלי
החבלה בצינור הגז הצפון אוסטי (2006)
נטשה ריצ'רדסון
נטשה ג'יין ריצ'רדסון (באנגלית: Natasha Jane Richardson; 11 במאי 1963 - 18 במרץ 2009) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון בריטית. ב-1998 זכתה בפרס טוני על השתתפותה במחזמר "קברט".
ביוגרפיה.
ראשית חייה.
ריצ'רדסון נולדה ב-11 במאי 1963 בלונדון, אנגליה וגדלה שם. היא בת למשפחת רדגרייב, משפחה ענפה בעולם התיאטרון והקולנוע הבריטי: אמה היא השחקנית ונסה רדגרייב, אביה היה הבמאי והמפיק טוני ריצ'רדסון, סבה היה השחקן סר מייקל רדגרייב, סבתה הייתה השחקנית רייצ'ל קמפסון, אחותה היא השחקנית ג'ואלי ריצ'רדסון, היא אחיינית של השחקנים לין רדגרייב וקורין רדגרייב, ובת דודתה היא השחקנית ג'מה רדגרייב.
קריירה.
בהיותה בת חמש, שיחקה בהופעת הבכורה שלה בקולנוע בתפקיד קטן בסרט "The Charge of the Light Brigade" שביים אביה.
תיאטרון.
ריצ'רדסון החלה את קריירת המשחק שלה בתיאטרון האזורי של לידס. הופעתה הראשונה בתיאטרון הווסט אנד של לונדון הייתה בשנת 1985, במחזהו של אנטון צ'כוב "בת השחף". באותה שנה השתתפה גם בשני מחזות של ויליאם שייקספיר: "חלום ליל קיץ" ו"המלט". זמן קצר לאחר מכן כיכבה בהפקה הלונדונית של המחזמר "החברה הגבוהה" ("High Society"), שהתבסס על סרטו בעל אותו השם של קול פורטר. ב-1993 הופיעה לראשונה על בימות ברודוויי, במחזהו של יוג'ין או'ניל "אנה כריסטי". הופעתה במחזה זכתה לביקורות נלהבות וזיכתה אותה בפרס עולם התיאטרון, הניתן כהוקרה לשחקנים שעורכים הופעות בכורה בולטות על בימות ברודוויי. ב-1998 זכתה בפרס טוני לשחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר, עבור הופעתה בגרסת ברודוויי למחזמר "קברט", בבימויו של סם מנדס. שנה לאחר מכן חזרה להופיע בברודוויי, במחזה "קרוב יותר". ב-2005 הופיעה בפעם האחרונה בתיאטרון, בתפקיד בלאנש דובואה בגרסת ברודוויי למחזהו של טנסי ויליאמס "חשמלית ושמה תשוקה".
קולנוע.
בשנת 1986 גילמה ריצ'רדסון את דמותה של מארי שלי בסרטו של קן ראסל "גותי". שנה לאחר מכן שיחקה בסרט "חודש בכפר". ב-1988 הבמאי פול שרדר בחר בה כדי לגלם את הדמות הראשית בסרט "פטי הרסט", שהתבסס על ספרה האוטוביוגרפי של פטי הרסט. הופעותיה בסרטים "מעשה השפחה", על פי ספרה של מרגרט אטווד ו"תשוקה זרה" זיכו אותה ב-1990 בפרס העיתון הבריטי "Evening Standard" לשחקנית הטובה ביותר. ב-1994 הופיעה בסרט "נל". בשנת 1998 שיחקה את אליזבת "ליזי" ג'יימס, האמא של שתי התאומות, בסרט "אבא מתארס". ב-2005 כיכבה בסרט "Asylum", עבורו זכתה פעם נוספת בפרס השחקנית הטובה ביותר של העיתון "Evening Standard". הופעתה האחרונה בקולנוע הייתה בתפקיד מנהלת בית ספר לבנות, בקומדיה משנת 2008 "ילדת פרא".
טלוויזיה.
הופעת הבכורה הטלוויזיונית של ריצ'רדסון הייתה בשנת 1984, בתפקיד קטן במיני סדרה של רשת CBS "אליס איילנד". באותה שנה הופיעה לראשונה גם בטלוויזיה הבריטית, בפרק בסדרה של ה-BBC "אוקספורד בלוז". שנה לאחר מכן השתתפה בפרק בסדרה הבריטית "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס". ב-1987 השתתפה לצד ג'ודי דנץ' ומייקל גמבון בגרסה הטלוויזיונית של ה-BBC למחזהו של הנריק איבסן "רוחות". ב-1993 הופיעה שוב בגרסה טלוויזיונית של ה-BBC למחזה, הפעם לצדו של רוב לאו במחזהו של טנסי ויליאמס "פתאום, בקיץ האחרון". הופעתה הטלוויזיונית האחרונה הייתה בשנת 2007, בפיילוט לסדרה של רשת NBC "The Mastersons of Manhattan".
בשנת 2008 שיחקה בתפקיד מטרון בדרמת הנעורים "ילדת פרא" בכיכובה של אמה רוברטס.
חייה האישיים.
אביה של ריצ'רדסון נפטר מאיידס בשנת 1991. בעקבות מותו החלה להיות מעורבת באופן פעיל במאבק נגד המחלה. היא סייעה לגייס מיליוני דולרים למען ארגון amfAR, קרן אמריקאית לחקר האיידס. בשנת 2000 קיבלה פרס מטעם הארגון על תרומתה, והחל מ-2006 כיהנה בחבר הנאמנים של הארגון.
בהיותה מעשנת רבת שנים, ריצ'רדסון הייתה ממובילי המאבק הציבורי נגד החוק האוסר על עישון במסעדות בניו יורק.
נישואיה הראשונים היו לרוברט פוקס, מפיק תיאטרון וסרטים בריטי. השניים נישאו ב-1990 והתגרשו ב-1992.
את בעלה השני, השחקן ליאם ניסן, הכירה ב-1993, כשכיכבו זה לצד זה על בימות ברודוויי במחזה "אנה כריסטי", בו היא גילמה זונה לשעבר והוא מלח שמתאהב בה. השניים נישאו ב-1994, ונולדו להם שני בנים השחקן מייקל ריצ'רדסון ודניאל ניסן.
מותה.
ב-16 במרץ 2009 נפגעה קשה בראשה, במהלך שיעור סקי בקוויבק, קנדה, שם שהתה בחופשה עם ילדיה. היא אושפזה תחילה בבית חולים קטן סמוך למקום התאונה, ולאחר מספר שעות הועברה לבית חולים במונטריאול, שם אושפזה במצב קריטי. יום לאחר מכן הועברה לבית חולים בניו יורק, שם מתה ב-18 במרץ 2009. ניתוח לאחר המוות גילה שסיבת המוות היא פגיעת ראש. הלב, הכליות והכבד של ריצ'רדסון נתרמו לאחר מותה.
מברק מזמר
מברק מזמר הוא הודעה המועברת על ידי מוזיקאי בצורת פזמון. אין קשר בין ההיסטוריה של המברק להיסטוריה של המברק המזמר. מדובר בצורת ביטוי מוזיקלית. מברקים מזמרים נשלחים לעיתים קרובות כמתנות, עם מסר מותאם אישית למצב או לאירוע.
פזאן
פזאן (בלטינית: Fesanas, באנגלית: Fezzan) הוא חבל ארץ בדרום מערב לוב, זהו אזור צחיח בלב מדבר סהרה, בירת החבל היא סבהא. שטח חבל הארץ הוא כ 570,000 קמ"ר, רובו ככולו מדבר צחיח. האוכלוסייה הדלילה, כ 5% מכלל תושבי לוב, מתרכזת בנאות המדבר הפזורים ברחבי החבל.
היסטוריה.
פזאן נזכרת לראשונה בתקופה הרומית בשם Phazania
Received Pronunciation
Received Pronunciation (באנגלית: ההגייה המקובלת) הוא מבטא של השפה האנגלית המקובל בעיקר בבריטניה והנחשב שם למבטא היוקרתי ביותר, ובעיני רבים גם הנכון ביותר, להגיית השפה. למרות שלפי ההערכה רק כ-2% מכלל תושבי הממלכה המאוחדת מדברים אנגלית במבטא זה, הוא עדיין משמש כדרך ההגייה הסטנדרטית ברוב הספרות העוסקת בפונולוגיה של השפה האנגלית ובמילונים. בנוסף, זהו המבטא המונחל פעמים רבות ללומדי השפה האנגלית.
יש להדגיש כי ההגייה המקובלת אינה ניב (דיאלקט) בעל אוצר מילים ומאפיינים דקדוקיים משלו. אלו שזה מבטאם דוברים בדרך כלל "אנגלית תקנית" (Standard English), אם כי ההפך אינו מחויב המציאות. דוברי אנגלית תקנית רבים, בבריטניה ומחוצה לה, אינם הוגים כך.
הביטוי "ההגייה המקובלת" נטבע לראשונה על ידי הנרי וילד (Wyld) בשנת 1914, בספרו "תקציר תולדות השפה האנגלית"; משמעות המילה "Received" בהקשר זה היא "מקובל" או "מאושר".