האדמו"ר רבי ישראל אלתר מגור מינהו לרב חסידי גור בעיר ואף הכניסו לפקח בבית המטבחיים העירוני שם הפך אחר כך לרב בית המטבחיים, הוא נודע כמקפיד גדול בענייני שחיטת הבקר ורבים סמכו על השחיטות שתחת פיקוחו.
רבי יוסף שלום אלישיב התנה את תמיכתו בוועדה שעסקה בענייני בכורות-בהמה בתנאי שהרב רוסט יעמוד בראשה ועל פיו ישק דבר, כמו כן שלח הרב אלישיב כל הכרעה בעיר חיפה שהגיעה לפתחו לקבל את הסכמתו.
הרבה לעסוק בענייני אישות ופריון והפך לבר-סמכא ידוע בעניין, ארגונים העוסקים בעניין כ'אגודת אפרת' ועוד פנו אליו רבות בהכרעות קשות ורבנים רבים שלחו אליו מקרים סבוכים, כמו כן נמצאים שלל התכתבויות של גדולי הרבנים עמו בנושא זה.
בעת כהונת מרן הרב עובדיה יוסף כרב ראשי שלח לו כתב מינוי לרב-עיר באחד מערי הארץ, דבר שלא יצא בסוף לפועל.
מחנך ומורה דרך.
במהלך שנותיו בישיבה החל לשמש כראש חבורה של בחורים שביקשו את הדרכתו בתורה וחסידות, הקדיש שעות רבות לשיחות פרטניות עם חונכים ומחנכים והעמיד תלמידים הרבה, מהם שהפכו בעצמם לרבנים, ר"מים ומחנכים בהשראתו, ובין תלמידיו רבי יעקב אריה אלתר, האדמו"ר הנוכחי מגור.
בשנת תשמ"ב הוקמה ישיבת אור שמחה בחיפה על ידי ידידו הדיין רבי אברהם אטלס והוא מונה לעמוד כראש הישיבה תפקיד אותו נשא כ-20 שנים עד לסגירת הישיבה, בישיבה המשיך לחנך בדרכו הייחודית דורות של תלמידים וניהל בגאון את הצוות החינוכי, מתוקף תפקידו זה היה חבר בהנהלת ועד הישיבות.
בשנותיו האחרונות סבל ממחלות ולא תיפקד בצורה עצמאית. נפטר בי"ט בטבת ה'תשפ"ב, ונקבר בחלקה אשר קנה בחייו ליד אביו סמוך ונראה למערת בית גור בהר הזיתים.
הישאם איברהים
כינוי גוף מגדרי
כינוי גוף מגדרי הוא כינוי הגוף שבו אדם מעוניין להיקרא, כדי שישקף את זהותו המגדרית.
סיבות.
כינויי גוף מגדריים נכנסו לשימוש כדרך לקידום שוויון והכלה עבור טרנסג'נדרים וג'נדרקווירים. עובדים סוציאליים, מחנכים, ואנשי מקצוע רפואיים משתמשים בכינויי הגוף המגדריים כשיקול מעשי ואתי כאחד. מדריכי כתיבה, איגודי עיתונאים ואיגודים רפואיים מייעצים להשתמש בכינוי שנבחר או נחשב מתאים על ידי האדם הנדון. בעת התמודדות עם לקוחות או מטופלים, מומלץ לעוסקים בתחום הבריאות לשים לב לכינויי הגוף בהם משתמשים האנשים עצמם, אשר עשוי להיות כרוך בשימוש בכינויי גוף שונים בזמנים שונים, כולל שמו הנבחר של האדם הנוגע בדבר. קבוצות הסברה להט"ביות מייעצות להשתמש בכינויי גוף ובשמות שנבחרו או נחשבים מתאימים על ידי האדם הנוגע בדבר. בנוסף, הם ממליצים להימנע מבלבול מגדרי כאשר מתייחסים לרקע של טרנסג'נדרים, כגון שימוש בתואר או בדרגה, כדי להימנע מכינוי או שם מגדר לא מתאים.
סיכונים.
הדיקנית במכללת פומונה , רייצ'ל נ. לוין, המליצה לפרופסורים לא לבקש מסטודנטים לחשוף את כינויי הגוף של הסטודנטים במהלך ההיכרות בכיתה, מאחר שזה עלול להרגיז את אלו שהשימוש בכינויי הגוף המגדריים אמור לתמוך בהם. שתי הדוגמאות שלוין הביאה כללו תלמיד/ה אחד שהביטוי המגדרי שלו/שלה לא ברורה לאנשים סביבו/סביבה, ותלמיד/ה אחר/ת שלא יודע/ת באיזה כינוי גוף מגדרי להציג את עצמו/עצמה.
ארגון הצדקה הלהט"ב הבריטי, סטונוול , מייעץ גם הוא לנקוט משנה זהירות בטענה שסיסג'נדרים וטרנסג'נדרים עשויים שלא להרגיש בנוח עם כך. הארגון מייעץ שיש לעודד אותם לגלות את כינויי הגוף שלהם, אך לא לחייב אותם. מייסד שותף של סטונוול, סיימון פאנשאו , שפרש מאוחר יותר מארגון הצדקה, ותומך בקבוצת ההסברה LGB Alliance , אמר כי בעוד שישנם טרנסים שסבורים שהכרזה על כינויי גוף מגדריים במסגרת עבודה היא עבודה "כוללנית" עבורם, התרגול עשוי להיות פוגעני עבור אנשים שלא רוצים להצהיר על זהותם המגדרית או מאמינים שאין להם כזו.
שימוש.
שיתוף כינויי גוף מגדריים נעשה בקהילה הגאה כבר עשרות שנים, ונהיה לנוהג נפוץ במסגרת הרשתות החברתית המקוונות.
המשפט הפלילי ב-2018 של הפעילה הטרנסית, טרה וולף, מספק דוגמה לשימוש מאולץ בכינוי גוף מגדרי. וולף הורשעה בתקיפת הפמיניסטית הרדיקלית, מריה מקלכלן. במהלך המשפט, הורה השופט למקלכלן: "הנאשמת ביקשה שיתייחסו אליה כאישה, אז אולי תוכלו להתייחס אליה כ-'היא' לצורך ההליך".
פול-אנרי סנדאוגו דמיבה
פול-אנרי סנדאוגו דמיבה (בצרפתית: Paul-Henri Sandaogo Damiba; נולד ב-2 בינואר 1981) הוא קצין בצבא בורקינה פאסו, העומד בראש התנועה הפטריוטית לשמירה ושיקום (MPSR).
לאחר ההפיכה בינואר 2022 הצבא הדיח את הנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה, ומינה את דמיבה לראש המדינה בפועל.
ביוגרפיה.
פול-אנרי סנדאוגו דמיבה נולד ב-2 בינואר 1981. סיים את לימודיו בבית הספר להכשרה צבאית אקול מיליטר שבפריז.
הוא בעל תואר שני בקרימינולוגיה מהקונסרבטואר הלאומי לאומנויות ולמקצועות (CNAM) בפריז והסמכת מומחה ניהול הגנה, פיקוד ואסטרטגיה צבאית.
קריירה צבאית.
דמיבה הוא לוטננט קולונל ומפקד האזור הצבאי השלישי הכולל את ואגאדוגו בירת המדינה, מנגה, קודוגו ופאדה נגורמה.
היה חבר בגדוד הביטחון הנשיאותי - המשמר הנשיאותי של בלז קומפאורה.
ההפיכה בינואר 2022.
לאחר ההפיכה הצבאית ב-24 בינואר 2022, הודח הנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה, ודמיבה מונה לראש המדינה בפועל.
סריג הדדי
ניו לינאו סינמה (2006)
ניו לינאו סינמה
פאול-הנרי סנדגו דמיבה
ראול שורבן
ראול שורבן (ברומנית: Raoul Șorban) (9 בספטמבר 1912 - 16 ביולי 2006) היה צייר, עיתונאי, כתב, היסטוריון אמנות ואקדמאי רומני. ראול שורבן זכה לתואר חסיד אומות העולם על מאמציו להציל את יהודי טרנסילבניה מהשמדה. הוא קיבל את תואר אזרחות כבוד של ישראל בשנת 1990. על תפקידו זה יש חולקים. היה בעבר אתר אינטרנט אשר הוקדש לזכרו, אך נסגר.
ביוגרפיה.
אביו, המלחין גווילם שורבן, נצר למשפחת אצילים רומנית ותיקה בטרנסילבניה; סבתו הייתה ממוצא אלזס.
שורבן נולד בדז' (שאז הייתה שייכת לממלכת הונגריה). שורבן למד ציור ומוזיקה באיטליה (בקונסרבטוריון של מילאנו במילאנו), למד באוסטריה ובגרמניה בין השנים 1930–1934. לאחר מכן הוא למד באוניברסיטת באבז-בוליאיי. אז, הוא הציג את יצירות הציור שלו בתערוכות אמנות בבאיה מארה ובקלוז'-נאפוקה (1935), בבוקרשט, בבאיה מארה (1938), ושוב בקלוז'-נאפוקה (1939, 1942, 1943). בשנת 1938, שורבן הפך לעוזר הוראה לתולדות האמנות באוניברסיטת קלוז'.
בעקבות תכתיב וינה שהקצה את צפון טרנסילבניה להונגריה, הוא החליט להישאר בקלוז' (Kolozsvár), והקים את בית ההוצאה הרומנית הצפונית טרנסילבנית (Editura Românească din Ardealul de Nord), בית ההוצאה היחיד בשפה הרומנית באזור. במקביל, הוא תרם במאמרים עבור העיתון בשפה הרומנית Tribuna Ardealului ("הטריבונה הטרנסילבנית"). הוא נעצר על ידי השלטונות ההונגריים והוחזק במעצר בין מרץ לאוקטובר 1942.
בשנת 1944, שורבן לקח חלק פעיל בהצלת יהודים שעמדו בפני מותם במהלך השואה, וסייע לשאר חברי הקהילה להימלט למנדט הבריטי. במאי 1944 חזר לבוקרשט, שם הצטרף למחלקת יחסי הציבור בממשלת רומניה.
לאחר יציאתה של רומניה ממדינות הציר ותחילת הכיבוש הסובייטי, כאשר צפון טרנסילבניה הוחזרה לרומניה, שורבן עבר לקלוז'. בין 1946 ל-1948 עמד בראש הקונסרבטוריון של קלוז', והחל משנת 1948, עבד במכון לאמנות של קלוז' (עד 1949). המשטר הקומוניסטי טיהר אותו מתפקידו, מה שאילץ אותו להתפרנס כצייר בתים בקואופרטיב. הוא נעצר ב-1952 על ידי הסקוריטטה ושהה במעצר מנהלי עד 1955 (בסך הכל, שורבן ישב 50 חודשים בכלא ללא משפט במהלך חייו).
ב-1956 שוב הותר לו גישה לאקדמיה. הוא התקבל מחדש כפרופסור, לימד באוניברסיטת בוקרשט (1965) ובמכון ניקולאיה גריגורסקו לאמנות בבוקרשט (1968).
ראול שורבן זכה לתואר חסיד אומות העולם על מאמציו להציל את יהודי טרנסילבניה מהשמדה. הוא קיבל את אזרחות הכבוד של ישראל בשנת 1990. על תפקידו זה יש חולקים. היה בעבר אתר אינטרנט אשר הוקדש לזכרו, אך נסגר.
שורבן נפטר בעיר בה נולד, קלוז'-נאפוקה, ב-16 ביולי 2006.
יורגוס לנתימוס
גאורגיוס "יורגוס" לנתימוס (ביוונית: Γιώργος Λάνθιμος; נולד ב-23 בספטמבר 1973) הוא במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע יווני. נודע במיוחד בזכות סרטיו ״שיני כלב״, ״הלובסטר״ ו-״המועדפת״ עליהם היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר.
חיים מוקדמים.
לנתימוס נולד בפנגראטי שבאתונה. אביו, אנטוניס לנתימוס, היה שחקן כדורסל מקצועי ששיחק בפנגראטי BC ובנבחרת יוון בכדורסל לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, לנתימוס הלך בדרכו של אביו והיה גם שחקן כדורסל בקבוצת פנגראטי BC תוך כדי לימודי מנהל עסקים. בהמשך עזב את הלימודים, פרש מקבוצת הכדורסל והחל ללמוד בימוי בביה״ס סטברוקוס לקולנוע וטלוויזיה שבאתונה (HCTSS).
קריירה.
במהלך שנות ה-90 ביים לנתימוס סדרה של קליפים עבור להקות תיאטרון ומחול יווני. בשנים אלו הוא ביים גם כמה פרסומות בטלוויזיה, סרטים קצרים והצגות תיאטרון ניסיוניות. בנוסף לכך, היה גם חבר בצוות היצירתי של טקס הפתיחה והסיום של אולימפיאדת אתונה בשנת 2004.
בשנת 2001 החלה הקריירה הקולנועית של לנתימוס בסרט ״חברי הטוב ביותר״ אותו ביים יחד עם לאקיס לזופולוס, ועם הסרט הניסיוני ״קינטה״ שהוקרן בבכורה בפסטיבל טורונטו ב-2005.
בשנת 2009 סרטו העלילתי השלישי, ״שיני כלב״, זכה בפרס במסגרת ״מבט מסוים״ בפסטיבל קאן והיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-83.
בשנת 2011 סרטו העלילתי הרביעי, ״הרי האלפים״, זכה בפרס אוסלה לתסריט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של ונציה.