שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של פרנסואה ז'אן דומיניק אראגו (François Arago), גאודז צרפתי, אשר הוכיח לראשונה בשנת 1839 את היישום של צילום לצורכי מיפוי.
שם זה ניתן לקרחון, בדומה לשנות אתרים נוספים באזור הקרויים על שם חלוצים בתחום הפוטוגרמטריה (כגון קרחון רודולף, וקרחון מוזר).
קרב ג'זין (1941)
קרב ג'זין (13 ביוני 1941) היה חלק מתמרונה של הדיוויזיה השביעית האוסטרלית לביירות במהלך תמרון בן ארבעה שבועות של המערכה בסוריה ולבנון של בעלות הברית נגד כוחות צרפת של וישי בסוריה ובלבנון.
ג'זין, לבנון, נמצאת בערך באמצע גבול לבנון לארץ ישראל וביירות.
קרב זה היה אחד ממספר קרבות קשים במהלך ההתקדמות האוסטרלית לביירות משטחי המנדט. כוחות אוסטרלים מחטיבה 25 (בלי גדוד 2/33) תקפו את ג'זין ב-1 ביוני 1941, לאחר כיבוש של מרג' עיון, שאותה כבשו בעלות הברית באופן זמני ב-11 ביוני 1941, ואיפשר למפקד הדיוויזיה האוסטרלית השביעית. מיג'ור ג'נרל ג'ון לאווראק, להחליף את משימת חטיבה 25 והורה לה לנוע צפונה לעבר ג'זין, חטיבה 25 השאירה כוח קטן שהחזיק את מרג' עיון וספג התקפה נגדית קשה.
במהלך הלחימה על ג'זין, כשפלוגתו נפגעה מאש מקלעים עזה, טוראי ג'ים גורדון, מגדוד 2/31, זחל קדימה וניטרל את עמדת אויב ברובה ובכידון. לגורדון, במקור מרוקינגהם, אוסטרליה המערבית, הוענק צלב ויקטוריה על מעשיו ליד ג'זין.
בסיס הצבא ג'זין בטאונסוויל, קווינסלנד, נקרא על שם הקרב הזה.
מערבה משם, על החוף, תקפה החטיבה ה-21 האוסטרלית את צידון בין ה-13 ל-15 ביוני, כחלק מהמערכה על דאמור. יום לאחר נפילת צידון חסמו האוסטרלים את הדרך בין צידון לג'זין.
קרב ג'זין(1941)
יחסי אוזבקיסטן–קוריאה הדרומית
יחסי אוזבקיסטן–קוריאה הדרומית הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן לקוריאה הדרומית.
קוריאה הדרומית הפכה למדינה הראשונה באזור אסיה-האוקיינוס השקט שהכירה בעצמאותה של אוזבקיסטן בדצמבר 1991. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוצרו בינואר 1992. היחסים הבילטרליים גדלו בהתמדה מאז אותה תקופה. שיתוף הפעולה בין שני העמים גדל בתחום הפוליטי, הכלכלי והחינוכי.
היסטוריה.
קוריאה הדרומית ואוזבקיסטן כוננו רשמית יחסים דיפלומטיים בינואר 1992. זמן קצר לאחר מכן פתחה קוריאה הדרומית את שגרירותה בטשקנט, ואוזבקיסטן פתחה את שגרירותה בסיאול.
נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב ערך שמונה ביקורים רשמיים בקוריאה הדרומית, בשנים 1992, 1995, 1999, 2006, 2008, 2010, 2012 ו-2015. במהלך ביקורו בקוריאה הדרומית בשנת 2006 הוענק לקרימוב תואר אזרח כבוד מסיאול. בשנת 1992 ביקר נשיא קוריאה הדרומית קים יאנג-סם באוזבקיסטן. בשנת 2004 ביקר הנשיא רו מו-היון באוזבקיסטן. יורשו, לי מיונג-באק, ביקר פעמיים באוזבקיסטן בשנים 2009 ו-2011. הנשיא פארק גאון-היי ביקר באוזבקיסטן בשנת 2014, שם חתמו הוא והנשיא קרימוב על מספר הסכמים לחיזוק שיתוף הפעולה הכלכלי והשקעות והחלפת טכנולוגיה בין שתי המדינות.
בשנת 2017, יורשו של קרימוב שבקט מירזיויייב ביקר בקוריאה הדרומית לביקור של ארבעה ימים, שם נפגש עם נשיא קוריאה הדרומית מון ג'ה-אין. בטקס של פורום עסקי בקוריאה הדרומית-אוזבקיסטן, נדונו מגוון רחב של נושאים העומדים על סדר היום הבילטראלי, כולל הסיכויים לפיתוח נוסף של היחסים הבין-מדיניים בתחום הפוליטי, המסחרי-כלכלי, השקעה פיננסית, מדעית-טכנית, תרבותית-הומניטרית ותחומים אחרים, מחליפים דעות בנושאים אזוריים ובינלאומיים. במהלך ביקורו, זכה מירזיייב גם בתואר אזרח הכבוד של סיאול על ידי ראש העיר פארק ווון-סון. בשנת 2019 ביקר הנשיא מון ג'ה-אין באוזבקיסטן בביקור ממלכתי בן ארבעה ימים, שם נפגש עם הנשיא מיריזייב. הם דנו על קידום קשרים דו-צדדיים, נאם הנשיא מון למושב המשותף של אולי מג'ליס והשתתף בטקס הפתיחה של בית התרבות והאמנות הקוריאנית בטשקנט.
יחסים כלכליים.
אוזבקיסטן היא השותפה המסחרית הגדולה ביותר בקוריאה הדרומית במרכז אסיה. בעקבות תסיסת אנדיג'אן בשנת 2005, שהובילה לכך שארצות הברית והאיחוד האירופי הטילו סנקציות כלכליות נגד אוזבקיסטן, קוריאה הדרומית יחד עם סין, יפן ורוסיה המשיכו ביחסי כלכלה ומסחר עם אוזבקיסטן, ללא דרישות לזכויות אדם.
בשנת 2006 חתמו קוריאה הדרומית ואוזבקיסטן על הצהרה על שותפות אסטרטגית, אותה הם הסכימו לפתח ולהעמיק בהצהרה משותפת חדשה שנחתמה במהלך ביקורו של הנשיא פארק גאון-היי בטשקנט בשנת 2014. במהלך ביקורו של הנשיא קרימוב בקוריאה הדרומית בשנת 2015, נחתמו 60 מסמכים הנוגעים לסחר, השקעות, שיתוף פעולה כלכלי וטכני ותחומים אחרים בשווי כולל של 7.7 מיליארד דולר. בשנת 2015, מחזור הסחר הדו-צדדי בין המדינות עלה על 1.7 מיליארד דולר, המקביל ל -50 אחוז מהסחר של קוריאה הדרומית עם רפובליקות מרכז אסיה.
בשנת 2009 נטלה מטען קוריאני את ניהול שדה התעופה הבינלאומי נאבוי, ובמסגרת תוכנית הפיתוח ל-10 שנים האיצה עוד יותר את תוכנית המודרניזציה. הקמת מסוף המטען האווירי הגדול ביותר באסיה המרכזית המסוגל להתמודד עם 100,000 טון מטען מדי שנה באמצעות הציוד החדיש ביותר. באוגוסט 2010 חנכה קבוצת האנג'ין, האם של קוריאן אייר, את מסוף המטען בנבוי, המשמש כיום כמרכז הלוגיסטי הבין-יבשתי ממרכז אסיה. קוריאה הדרומית הייתה פעילה במספר רב של פרויקטים ותוכניות באזורים שונים באוזבקיסטן, כולל באזורים הכלכליים החופשיים בנבוי ובאנגרן.
ב-2016 ביקר ראש ממשלת קוריאה הדרומית הוואנג קיו-אהן באוזבקיסטן, שם הצטרף לראש ממשלת אוזבקיסטן אז שבקת מירזיויייב בחנוכת פרויקט שיתוף הפעולה הדו-צדדי הגדול ביותר, מתחם כימיקלי הגז אוסטיורט בקראקלפקאסטן. עלות הפרויקט הייתה 4 מיליארד דולר.
קוריאה הדרומית ואוזבקיסטן הקימו גם את המיזם המשותף LG CNS אוזבקיסטן בשנת 2015, כדי לתמוך ביישום מערכות מידע ומאגרי מידע עבור ממשל אלקטרוני במטרה להקל על ניידותם של אנשים, עסקים ומערכת ממשלתית באוזבקיסטן. אוזבקיסטן וקוריאה הדרומית הסכימו גם על תוכניות הכשרה, במסגרתן אלפי נציגים של עסקים קטנים ובינוניים אוזבקים עובדים מדי שנה ומקבלים הכשרה במפעלים וחברות קוריאניות.
יחסי תרבות וחינוך.
אוזבקיסטן הזמינה מומחים מקוריאה הדרומית לתפקיד כסגן שר במשרד לפיתוח טכנולוגיות מידע ותקשורת, וכן כסגני רקטורים בכמה אוניברסיטאות. בשנת 2014, אוניברסיטת אינאה בקוריאה הדרומית פתחה סניף בטשקנט, המתמקד במדעי המחשב והנדסת הייטק ומעביר את כל הקורסים באנגלית.
המכון הטכנולוגי יאוג'ו פתח את המכון הטכני יאוג'ו בטשקנט, שהפך לאוניברסיטה הפרטית הראשונה באוזבקיסטן. הקורסים כוללים תחומים כמו אדריכלות ותכנון ערים, הנדסה אזרחית, אנרגיה חלופית, ניהול עסקים, תיירות, שיווק בינלאומי, יחסים כלכליים בינלאומיים, חינוך יסודי, פילולוגיה בשפה הקוריאנית ועיצוב אסתטיקה ושמלות.
בשנת 2019, במהלך ביקורו של הנשיא מון ג'ה-אין באוזבקיסטן, נפתח בית התרבות והאמנות הקוריאנית בטשקנט. ישנם מרכזי תרבות קוריאניים בערים האוזבקיות סמרקנד, בוכרה ונוקוס.
קוריו-סארמס.
בסוף שנות ה-30 אלפי קוריאנים מברית המועצות גורשו למרכז אסיה, כביכול כדי למנוע ריגול יפני נוסף. אנשים אלה ידועים כיום כקוריו-סאראמס. ההערכה היא כי 177,270 קוריאנים אתניים עדיין חיים בשטח אוזבקיסטן, מה שהופך אותו לגדול ביותר במרכז אסיה והחמישי בגודלו בעולם, אחרי ארצות הברית, סין, יפן וקנדה. נוכחותם של קוריאנים אתניים אלה מסייעת לחיזוק הקשרים בין שתי המדינות.
בפארק סיאול בטשקנט נחשפה אנדרטה לכבוד הקוריו-סאראם במלאת 80 שנה לגירושם מהמזרח הרחוק הסובייטי לאס-אס-אס. האנדרטה הוקמה על ידי איגוד התרבות של קוריאה וקרן קוריאה מעבר לים באוזבקיסטן. בטקס חשיפת האנדרטה השתתפו ראש עיריית פארק סיאול וון-בקרוב וראש עיריית טשקנט רחמונבק אוסמנוב. הפארק עצמו היה תוצאה של מערכת היחסים בין העיר סיאול לטשקנט שהתנהלה בשנת 2010. הוא נפתח על ידי נשיא קוריאה הדרומית דאז לי מיונג-באק במהלך ביקורו באוזבקיסטן בשנת 2009.
אליקים גצל המילזאהגי
אליקים גצל בן יהודה המילזאהגי (1780 - 17 ביולי 1854) מבראד, הידוע גם בראשי התיבות ראבי"ה, היה רב וחוקר קבלה יליד פולין שחי בגליציה. הוא היה מחלוצי הגישה הביקורתית במספר תחומים ובעיקר בחקר ספר הזוהר.
ביוגרפיה.
אליקים גצל המילזאהגי נולד בעיירה הפולנית סמיאלה. הוא התיישב בגליציה, שם למד אצל המקובל רבי ישראל חריף מסטנוב. הוא שימש תקופה מסוימת כרבה של עיירה קטנה אך פרש מטעמים שאינם ברורים, ומאוחר יותר כמורה וסוחר בלבוב וברודי. בברודי למד בתמיכת יששכר בריש בלומנפלד מברודי שאף סייע בהדפסת ספרו.
אליקים גצל המילזאהגי נפטר בברודי, בכ"א בתמוז ה'תרי"ד, 17 ביולי 1854.
חיבוריו.
המילזאהגי חיבר קרוב לשבעים ספרים, בעיקר על תלמוד וקבלה. ספרו היחיד שפורסם היה ספר ראביה (ראשי התיבות של שמו: רבי אליקים בן יהודה המילזאהגי), בו הוא מותח ביקורת על ספרו של יום-טוב ליפמן צונץ משנת ה'תקצ"ג, על פיוטי רבי אלעזר בירבי קליר ועל שלמה יהודה רפפורט (שי"ר). בספר הוא גם מבקר את התומכים בגימטריה, הם לדבריו "מקרה גמור". כמו כן הוא כתב חיבור על ספרות הקבלה בכלל והספר הזוהר בפרט, כשהוא מתבסס בין השאר על ספר מטפחת ספרים אותו מתאר בספר כ"קרובו".
במהדורת סדר הדורות שהדפיס הרב ישעיה אשר זליג מילר הובאו כשש מאות הגהות מכתב יד על הספר, שלטענתו ייתכן שהמילזאהגי כתב אותם.