כשמלך הונגריה לאיוש הגדול כבש את העיר וידין והקים בה לזמן קצר (1369-1365) את הבאנות של בולגריה הוא סיפח אליה את שטחי הבאנות סוורין.
בשנת 1368 שטחים אלו נלקחו על ידי המלך מידי השליט ולדיסלב הראשון אך בערך ב-1375, כשחזרה וולאכיה להכיר בחסותו, החזיר המלך את האזור לידי ולדיסלב.
ב-1378 האזור סופח שוב להונגריה.
בימי השלטון הוולאכי קמה ב-1370 המיטרופוליה האורתודוקסית של סוורין ובראשה מיטרופוליט יווני בשם אנטים קריטופולוס.
אזור מגן נגד האיום העות'מאני.
בעשורים הבאים הבאנות הייתה ברובה בידי הרומנים. מירצ'ה הזקן ובנו ולאד הראשון נשאו את התואר "באן של סוורין", תוך הכרה בחסותו הפורמלית של הקיסר זיגמונד לבית לוקסמבורג שהיה גם מלך הונגריה. ב-1419 בימי מלחמה בטורקים, כבש זיגמונד את הבאנות.
הבאנות סוורין חולקה במשך הזמן. החלק המזרחי, מזרחה מן העיר אורשובה היה תחת שליטת נסיכות ולאכיה, בעוד החלק המערבי - מאורשובה מערבה, נשאר חלק מן הממלכה ההונגרית.
הקיסר זיגמונד ביצר את הערים הקיימות והקים מבצרים חדשים (דרנקו או דרנקובה, ליברשד או דונהסנטאילונה, כיום ספנטה אלנה, פט, סיניצה או סביניצה, סטאלינוץ, פוז'ז'ין, כיום פוז'ז'נה דה סוס, סנטלאסלובאר, כיום קורוניני) ובשנת 1429 העביר את הבאנות לניהול האבירים הטבטונים. המגיסטר הגדול שלהם, ניקולאוס רדביץ קיבל את התואר "באן של סוורין". למרות זאת, בשנת 1432 הצליח ולאד דראקול, שליט ולאכיה, בעזרת הטורקים, לכבוש שוב את מרבית שטח הבאנות, פרט לערים סוורין ואורשובה שנשארו בשליטה הונגרית. בשנת 1439 העניק המלך אלברט את באנות סוורין למצביא הידוע יאנוש הוניאדי. הוא מילא את התפקיד בשנים 1446-1439 .
הכיבוש העות'מאני.
בימי בנו של יאנוש, המלך מתיאש הוניאדי, הבאנות סוורין הייתה זירה ללחימה מתמדת נגד הטורקים.
אחרי מותו של מתיאש, כוח העמידה של האזור מול המתקפות העות'מאניות נחלש. עם זאת, בשנת 1492 עדיין הצליח כוח הונגרי בראשות פאל קיניז'י למנוע ניסיון טורקי להשתלט על העיר סוורין ובשנת 1522 הצליחו עדיין ההונגרים להדוף מצור טורקי, אך בשנה הבאה, ב-1522 השתלטו הטורקים על אורשובה ובספטמבר 1524 גם על טורנו סוורין. לפיכך כל שטח הבאנות שהוחזקה על ידי ממלכת הונגריה נפל לשליטה ישירה או עקיפה של האימפריה העות'מאנית.
באותה תקופה אחרי כיבוש מרבית שטחה של הונגריה על ידי הטורקים בעקבות ההכרעה בקרב מוהאץ', על חורבות הבאנות ההונגרית של סוורין, בצידה הצפוני והמזרחי, קמה הבאנות של לוגוז' וקאראנסבש. באנים ראשונים של ישות פוליטית-צבאית זו ידועים החל משנת 1536. חלקה הדרומי,עם הערים סוורין ואורשובה וחלקה המערבי
נכללו לתוך האיילט העות'מאני של טמשוואר. הבאנות לוגוז' וקאראנסבש שנשארה אוטונומית, הייתה החל משנת 1554 חלק מנסיכות טרנסילבניה, מדינה אוטונומית, בדרגאות שונות של חסות עו'תמאנית.
בשנת 1658 נאלץ אקוש ברצ'אי, שליט טרנסילבניה, לוותר גם על שטח הבאנות לוגוז'-קאראנסבש ולהסכים לסיפוחה המלא לאימפריה העות'אמנית
התפתחויות מאוחרות.
אחרי גירוש הטורקים והכיבוש האוסטרי נכלל אזור זה לתוך החלק האוסטרי של האימפריה הרומית הקדושה, בהמשך האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. בעקבות הרפורמה הטריטוריאלית משנת 1881 האזור עבר לניהול הונגרי כ"רוזנות", כלומר המחוז קראשו-סרן (Krassó-Szörény).
בעקבות מלחמת העולם הראשונה והתפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית, הפך האזור לחלק רומניה.
קישורים חיצוניים.
Magyar Katolikus Lexikon on internet, Péter Pázmány Katolikus Informaciós Technológiai Karán
מרקס אנד ספנסר
מרקס אנד ספנסר (באנגלית: Marks and Spencer ידועה גם בכינויים M&amp;S,
Marks and Sparks ו-Marks) היא רשת חנויות בריטית המוכרת בגדים ומזון. לרשת 703 חנויות באנגליה ועוד 361 חנויות מפוזרות ב-40 מדינות ברחבי העולם.
החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בלונדון והיא חלק ממדד FTSE 100.
מטה החברה ממוקם בסיטי של וסטמינסטר שבלונדון.
היסטוריה.
מרקס אנד ספנסר היא שותפות שהוקמה בין מייקל מרקס, יזם יהודי-פולני מסלונים (כיום בבלארוס), ותומאס ספנסר, קופאי אנגלי מיורקשייר.
בהגיעו לאנגליה החל מרקס לעבוד בחברת באראן בעיר לידס, אשר נהגה להעסיק פליטים.
בשנת 1884, בעת שחיפש עבודה, פגש מרקס באייזק דיוהרסט, שהלווה לו 5 פאונד לפתיחת באזר "הכל בפני" (Penny Bazaar) בקירקגייט-מרקט בלידס. אייזק גם לימד את מרקס אנגלית והכיר לו את תומאס ספנסר, שהיה הקופאי שלו וגם מנהל חשבונות מצוין. אשתו של ספנסר עזרה למרקס לשפר את האנגלית.
בשנת 1894, אחרי שמרקס רכש דוכן קבוע בשוק הנחשק של לידס, הוא הזמין את ספנסר להיות שותפו. בשנים שלאחר מכן פתחו מרקס וספנסר דוכנים דומים בשווקים ברחבי צפון-מערב אנגליה והעבירו את הדוכן המקורי מהשוק בלידס למנצ'סטר.
מרקס אנד ספנסר בנו את המוניטין שלהם על מכירת מוצרים שהם תוצרת אנגליה בלבד, מדיניות זו נפסקה בשנת 2002. החנות יצרה קשרים ארוכי טווח עם יצרנים בריטים ומכרה בגדים ומזון תחת המותג "סנט מיכאל" שהוצג בשנת 1928.
עד 1950 כל המוצרים בחנות שווקו תחת "סנט מיכאל", עד אז הלבשה תחתונה, בגדי נשים ותלבושת אחידה לבנות לבית ספר מותגו תחת "סנט מרגרט" לפני שמותגו תחת "סנט מיכאל".
סימון מרקס, בנו של מייקל מרקס, נפטר בשנת 1964 אחרי 56 שנה של שירות בחברה.
את מקומו כיושב-ראש הרשת תפס הלורד ישראל משה זיו, חתנו של מייקל, ובעלה של בתו, רבקה זיו, שהיה ציוני נלהב. אחיו של ישראל, אדוארד (טדי) זיו, החליף אותו עד 1972, ואז נכנס לתפקיד לורד מרקוס זיו, בנם של ישראל ורבקה, ששימש גם נשיא הרשת עד 1984. ב-1973, נכנס הטרוריסט קרלוס לביתו של טדי זיו, שהיה באמבטיה, וירה בו כדור אחד בפניו. טדי איבד את הכרתו אך לא מת. מעצור באקדח של המחבל גרם לו לברוח מיד.
בשנת 1975 פתחה הרשת סניפים באירופה היבשתית וארבע שנים מאוחר יותר באירלנד.
החנות שמה דגש במיוחד על איכות המוצרים, והיא ידועה בתור רשת איכותית ויוקרתית. בשנת 1953 טבעה את הסלוגן: "הלקוח תמיד צודק בהחלט".
החנות הראשונה במרכז אסיה נפתחה בשנות ה-60 בקאבול, אפגניסטן אך היא נסגרה לאחר מכן לאור המתיחות עם ברית המועצות.
ב-1973 פתחה הרשת סניפים בקנדה ובשלב מסוים היו 47 חנויות ברחבי קנדה.
מרקס אנד ספנסר נאבקה בתדמיתה כרשת מיושנת המיועדת לאוכלוסייה מבוגרת וניסתה ללא הצלחה למתג עצמה מחדש. עם השנים נסגרו עוד ועוד חנויות לא ריווחיות בקנדה עד שבשנת 1999 נסגרו 38 החנויות האחרונות.
פעילות בישראל.
חברת מרקס אנד ספנסר פעלה בישראל כ-20 שנה באמצעות רשת המשביר לצרכן שמכרה את מוצריה. אחר כך עבר הזיכיון לחברת הריבוע הכחול שהקימה 7 סניפים של הרשת, 6 מהם עצמאיים, ואחד כ"חנות בתוך חנות" בסניף המשביר לצרכן בדיזנגוף סנטר. הסניפים היו ממוקמים בקניון איילון, קניון לב המפרץ בחיפה, קניון רחובות, קניון ערים בכפר סבא, קניון ירושלים במלחה ובאשדוד ונסגרו בסוף 1997. בשנת 2000, קיבלה רשת גולף-כיתן את הזיכיון והקימה 3 סניפים של מוצרי ההלבשה התחתונה של הרשת במתכונת של "חנות בתוך חנות". בשנת 2002 החליפה רשת גולף את חנויות ההלבשה התחתונה של "מרקס אנד ספנסר", בחנויות המותג "אינטימה" שבבעלותה.
בשנת 2018 החלה להציע משלוחים לישראל מאתר המסחר האלקטרוני שלה, במשלוח אקפסרס תוך 3 ימי עסקים לישראל או במשלוח רגיל בחינם בקנייה של יותר מ-250 שקל.
תמיכה בציונות.
מתחילת הקמתה תמכה מרקס אנד ספנסר בציונות ובית מרקס היה מרכז ל"ציוני מנצ'סטר" עליהם נמנו בנוסף לישראל ורבקה זיו גם הארי סאקר ורעייתו, מרים, בתו השנייה של מייקל מרקס.
עוד לפני הקמת מדינת ישראל דמויות בכירות בחברה שידלו למען הקמת מדינה יהודית. ישראל ורבקה זיו עלו לארץ ישראל והיו חבריהם של ורה וחיים ויצמן ותרמו להקמת מכון המחקר המדעי, מכון ויצמן למדע, שנקרא לפני מותו של ויצמן "מכון זיו".
התמיכה המורלית נמשכה עד שנות ה-80, בזכות קשריו של מרקוס זיו (בנם של ישראל ורבקה זיו), שהיה קצין בצה"ל, עם הממשל והתעשייה הישראליים. גם לאחר מכן הרשת נהגה לשווק פירות תוצרת הארץ וכן לתמוך בתעשייה הישראלית כמו למשל חברת דלתא ופולגת.
עקב תמיכתה בישראל הייתה חשופה הרשת לביקורת מצד ארגונים פרו-פלסטיניים שקראו להחרים את הרשת ונהגו לקיים הפגנות מחוץ לרשת.
ברוך שלמה אליהו קונין
פרשת האסיר איקס
טקין ארבורון
טקין ארבורון (טורקית Tekin Ariburun; 1905 - 13 באוגוסט 1993) היה איש צבא, פוליטיקאי טורקי ונשיא טורקיה לתקופת ביניים. נולד בעיר שטיפ שבעבר הייתה בשליטת האימפריה העות'מאנית וכיום חלק ממקדוניה.
שירותו הצבאי.
ארבורון היה בן לאיש צבא וגיבור לאומי טורקי, אביו מת בקרב על גליפולי כמפקד גדוד 57. בשנת 1925 סיים את לימודיו בבית הספר ללוחמת אוויר ומונה לקצין טייס ב-1927 ובשנת 1935 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של טורקיה. בשנת 1950 היה למפקד חיל האוויר הטורקי וב-1959 קיבל דרגת גנרל ועמד כמפקד העליון של כוחות האוויר של טורקיה, בשנת 1960 סיים את שירותו הצבאי.
חייו הפוליטיים.
ארבורון החל את חייו הפוליטיים במפלגת הצדק לאחר פרישתו משירותו הצבאי, בשנת 1961 נבחר לסנטור באיסטנבול. הוא נבחר ליו"ר הסנאט ב-1970 ושימש בתפקיד זה עד 1977. בשנת 1973 בין 29 במרס עד 6 באפריל שימש ארבורון כנשיא לתקופת ביניים עד לבחירתו של הנשיא פהרי קורוטירק.
רבורון ייצג את טורקיה בכנסים ובמפגשים בינלאומיים רבים.
בן-הדד השני