באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה קאר בשתי מדליות זהב. במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש בתוצאה של 1:13.58 דקות, שיפור לשיאה של בת ארצה קתי בול מ-1968 (1:14.2 דקות). שנייה הייתה גלינה פרוזומנשיקובה מברית המועצות, בעבר אלופה אולימפית ושיאנית עולם (1:14.99 דקות) ושלישית הייתה בוורלי ויטפילד מאוסטרליה (1:15.73 דקות) האלופה האולימפית הטרייה במרחק הכפול. בשלב חצי הגמר, קבעה קאר שיא אולימפי חדש (1:15.00 דקות). במשחה ל-4x100 מטר מעורב היא וחברותיה קבעו שיא עולם חדש בתוצאה של 4:20.75 דקות לפני מזרח גרמניה (4:24.91 דקות) ומערב גרמניה (4:26.46 דקות).
באוניברסיאדה שנערכה במוסקבה בשנת 1973 זכתה קאר ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה (2:42.30 דקות) ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב (4:29.78 דקות) ומדליות כסף במשחה ל-100 מטר חזה (1:15.60 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי (2:28.65 דקות).
השיא העולמי של קאר במשחה ל-100 מטר חזה, החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי רנטה פוגל ממזרח גרמניה בתוצאה של 1:12.92 דקות.
יורובאסקט 1953
מעווד
תוויני
תוויני הוא שם משפחה ממקור ערבי.
זה קרה בברוקלין
זה קרה בברוקלין (באנגלית: It Happened in Brooklyn; בהקרנתו הראשונה בארץ נקרא "הכול נשאר בברוקלין") הוא סרט מוזיקלי שיצא לאקרנים בשנת 1947, הסרט בוים בידי ריצ'רד וורף. הסרט שצולם בשחור-לבן מציג את אנדרה פרווין הצעיר מנגן בפסנתר, אך אינו נותן לו את הקרדיט על כך.
עלילה.
פרנק סינטרה מגלם את החייל לשעבר דני מילר, היוצא למסע רגשני ברובע ברוקלין בו גדל. דני עובר לגור עם ידידו הוותיק, שרת בבית הספר התיכון ניק לומברדי (ג'ימי דוראנט ). שלב קצר לאחר מכן מתחיל דני לפתח רומן עם המורה למוזיקה באותו בית הספר, אן פילדינג (קתרין גרייסון). כמו כן הוא נחוש להפוך את ידידו המשמים ג'יימי שלגרוב (פיטר לופורד) לכותב שירים מצליח. העלילה מסתבכת כאשר ג'יימי מתאהב גם הוא באן פילדינג וכאשר דני מנסה לגרום לכך כי תלמידתה המצטיינת של אן ונכדתו של ניק, ריאה, תקבל מלגה. מכיוון שאולפני MGM קבעו כי פיטר לופורד ישחק את התפקיד המרכזי, זוכה ג'יימי לבסוף באהבתה של אן ואילו דני מוצא ניחומים באהבתה של ידידתו הוותיקה, אחות במקצועה ששמה שלא מוזכר (גלוריה גראהם). בין הלהיטים של המחזמר היה ביצוע של פרנק סינטרה וג'יימי דוראנט המחקים אחד את השני בשיר, "The Song's Gotta Come From the Heart", ושיר נוסף של סינטרה, "Time After Time".
המקושש
הַמְּקוֹשֵׁשׁ הוא דמות מקראית שבתקופת נדודי בני ישראל במדבר עבר עבירה חמורה של חילול שבת. משה, מנהיג העם, לא ידע כיצד לנהוג במקרה זה, והוציא את גזר דינו, מוות בסקילה, רק לאחר שאלוהים הורה לו לנהוג כן.
רקע.
בספר במדבר נאמר:
לאחר מעמד הר סיני, הפכו בני ישראל, מעם החי ללא סדר ותוכנית, לעם החי על פי מערכת כללים, שהוריד משה רבנו מהר סיני. אחד מהכללים הללו הוא, שביתה מכל המלאכות ביום השביעי. בשבת אחת, בהיותם במדבר, מצאו בני ישראל אדם שאוסף עצים ומחלל את השבת. הביאו אותו לפני משה, אך ההלכה, מה עושים במקרה כזה, נתעלמה ממנו. משה אסר את האיש והמתין להנחיות. לאחר מכן, על פי צו אלוהים, האיש הוצא להורג בסקילה.
זהותו של המקושש במדרש.
הגמרא מביאה מחלוקת תנאים בדבר זהותו של המקושש.
רבי יהודה בן בתירא, תקף את שיטת רבי עקיבא ואמר לו שאם אכן המקושש היה צלפחד, איך זה ייתכן שהתורה מצאה לנכון להסתיר את שמו, ואילו הוא רבי עקיבא חשף את השם. ולעומת זאת, אם המקושש לא היה צלפחד, הרי שרבי עקיבא הוציא עליו שם רע, בעוד שהוא בעצם צדיק ולא רשע.
רבי עקיבא הסתמך בשיטתו על גרסתן של בנות צלפחד עצמן, שאמרו .
מקושש לשם שמים נתכוון.
מה הייתה מטרת המקושש בחילול השבת שלו?
התוספות הביא מדרש האומר כי אף על פי שמקושש העצים, עבר עבירה חמורה, הרי שכוונתו הייתה טהורה.
התוספות הסביר שלאחר חטא המרגלים, דנו ישראל בינם לבין עצמם, והחליטו כי מכיוון שבעקבות החטא נגזר עליהם שלא להיכנס לארץ ישראל, הרי שאין הם מחויבים יותר במצוות. קם המקושש וחילל שבת בכוונה, כדי שיהרג, וייראו אחרים, ויבינו שאין הם פטורים מן המצוות.
זמן התרחשות האירוע.
בהתאם לפרשנות הפשט, על פי סדר ההשתלשלות המקראית, המעשה של המקושש, אירע בדור השני של המדבר, כלומר אחרי חטא המרגלים. אך המדרש, בהסתמכו על הכלל כי אין מוקדם ומאוחר בתורה, סבר אחרת באשר לסדר הזמנים וההתרחשויות.
לדעת המדרש המקרה עם המקושש אירע בשבת השנייה, שלאחר הסיפור של לקיטת המן בשבת. המדרש סבר כך כדי להמחיש את מאמרו של רבי יוחנן בשם רשב"י: , ואת הסיבה לדחיית הגאולה, תלה המדרש בעובדה שישראל חיללו שתי שבתות ברציפות.
הספרי זוטא מציין תאריך מדויק - בשנה הראשונה לצאת ישראל ממצרים, בעשרים ואחד לחדש השני.
האיש בירח.
לפי אמונה נוצרית צפון-אירופית הדמות המטושטשת שניתן להבחין בה בעת ירח מלא היא דמותו של המקושש, שנגזר עליו לקושש עצים על הירח לנצח.
האקדמיה המלכותית למוזיקה (פריז)
האקדמיה המלכותית למוזיקה (צרפתית: Académie Royale de Musique) היא אקדמיה למוזיקה, אופרה ובלט בפריז, צרפת שנוסדה בשנת 1669. בשנת 1816 אוחדה האקדמיה עם האקדמיה לאמנויות היפות ("Académie des Beaux-Arts").
האקדמיה פעלה במספר מבני תיאטרון לאורך תקופת קיומה, החשובים שבהם התיאטרון של האקדמיה המלכותית למוזיקה ("Théâtre de l'Académie Royale de Musique") (1821 - 1873), ואופרה גרנייה (1875-1990).
היסטוריה.
האקדמיה נוסדה בשנת 1669 על ידי לואי ה-14, מלך צרפת, במטרה להכיר את האופרה הצרפתית לציבור, ולא רק בקרב החוגים הגבוהים ולא רק בפריז. האקדמיה נודעה אז בשם "האופרה" ("l'Opéra"). בתחילה נוהלה האקדמיה על ידי הלבריתן פייר פרי והמלחין רובר קמבר. מאחר שהמקורות הפיננסים של החברה היו אך ורק מהכנסות מכירת כרטיסים (שלא כמו הקומדי פראנסז או הקומדי איטליאן שמומנו על ידי בית המלוכה), ניתן לה אישור מיוחד להעלות "יצירות של תיאטרון ומוזיקה" ולשמור על זכויות יוצרים. המלך נתן לפרי מסמך המעניק לו בלעדיות בהפקת אופרה בפריז ורחבי צרפת.
לאחר רמאויות מצד החברות המלכותיות, וכליאתו של פרי בגלל חובות כספיים, הועבר ניהול החברה ב-1672 לז'אן-בטיסט לולי שהפך את החברה להצלחה. לולי וממשיכי דרכו נלחמו על מימוש של הזיכיון הבלעדי, אך תוך זמן קצר נרכשו זכויות על ידי יזמים בפרובינציות ונפתחו מוסדות דומים במרסיי, ליון, רואן, ליל ובורדו.
בשנת 1713 העניק המלך לואי ה-14 לאקדמיה מעמד ממשלתי יחד עם חברה מקומית לבלט שנקראה "Le Ballet de l'Opéra" (הבלט של האופרה). מאותו זמן ועד חנוכת האופרה גרנייה ב-1875 עברה האקדמיה בין 13 תיאטראות, רובם נהרסו בשריפות. האקדמיה פעלה באופרה גרנייה עד 1990, אז עברה לאופרה בסטיליה.
תזמורת המבורג
ארון אקהרט
אהרון אדוארד אקהרט (באנגלית: Aaron Edward Eckhart; נולד ב-12 במרץ 1968) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. מועמד פרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה.
אקהרט נולד בקופרטינו, קליפורניה שבארצות הברית, אמו, מרי היא משוררת ואביו ג'יימס אקהרט הוא טכנאי מחשבים. לאקהרט שני אחים גדולים - ג'יימס לורנס ואדם אקהרט. הוא חבר בקהילה המורמונית ונשלח מטעמה לצרפת ושווייץ למשך שנתיים. בשנת 1981 עבר עם משפחתו לאנגליה והם התגוררו בסארי שבדרום מזרח המדינה.
אקהרט למד בבית ספר אמריקאי מקומי, שם הופיע לראשונה על במה בתור הדמות צ'ארלי בראון. ב-1985 נסע לסידני גם שם למד בתיכון אמריקאי ופיתח יכולות משחק אותם הפגין במספר מחזות כולל במחזה "מחכים לגודו". בשנתו הראשונה עזב אקהרט את בית הספר כדי לעבוד בתיאטרון בקניון מקומי. כאשר חזר לבסוף לארצות הברית, קיבל אקהרט תעודה לאחר שהשלים קורסי לימוד. אקהרט למד באוניברסיטת בריגהאם יאנג ביוטה, וסיים את לימודיו בשנת 1994.
אקהרט היה מאורס לשחקנית אמילי קליין, אותה פגש על סט סרטו הראשון, אך הזוג נפרד ב-1998.
קריירה.
תפקידו הראשון של אקהרט היה בשנת 1997 בקומדיה השחורה "In the Company of Men". שנה לאחר מכן הופיע בקומדיה "חברים שכנים ודברים אחרים" ובסרט "שלישי". בשנת 2000 קיבל אקהרט שבחים רבים על משחקו בסרט של סטיבן סודרברג "ארין ברוקוביץ'". כמו כן השתתף באותה השנה בדרמת הקומדיה "האחות בטי".
ב-2001 שיחק בסרט הדרמה של שון פן "שבועה". ב-2002 שיחק בדרמת המסתורין "מכתבי אהבה". ב-2003 שיחק אקהרט בסרט האסונות "שעת אפס" ובסרטו של רון הווארד "הנעדרת", כמו כן שיחק בסרט "צ'ק פתוח". ב-2004 שיחק במותחן "החשוד הנעלם".
בשנת 2006 קיבל אקהרט מועמדות לפרס גלובוס הזהב על משחקו בקומדיה "תודה שעישנתם", כמו כן הוא השתתף בסרטו של בריאן דה פלמה "הדליה השחורה". ב-2007 שיחק בקומדיה "אהבה בתפריט" ובקומדיה "ביל".
בשנת 2008 השתתף בסרט שובר הקופות "האביר האפל", בסרט שיחק אקהרט את דמותו של דו-פרצוף (הארווי דנט), על תפקידו בסרט זכה אקהרט לביקורות נלהבות ולמועמדות לפרס סאטורן.
בשנת 2010 בסרט עטור השבחים "מחילת הארנב". בשנת 2011 שיחק תפקיד ראשי בסרט ". בשנת 2013 גילם את דמותו של נשיא ארצות הברית בסרט ". בשנת 2013 גילם את דמותו של פרנקנשטיין בסרט אני, פרנקנשטיין שייצא לאקרנים בינואר 2014.
בשנת 2016 שיחק בדרמת האיגרוף "להילחם על זה". באותה שנה חזר לגלם את נשיא ארצות הברית בנג'מין אשר בסרט ההמשך ". בספטמבר 2016, יצא סרט בכיכובו של אקהרט " בבימויו של קלינט איסטווד. הסרט עוסק בנחיתת החירום של טיסה 1549 של יו אס איירווייז על נהר ההדסון בניו יורק. אקהרט מגלם את טייס המשנה.
בשנת 2017 שיחק בסרט האימה "התגלמות הרוע".