הספורט הפופולרי ביותר בארגנטינה הוא הכדורגל. נבחרת ארגנטינה בכדורגל היא אחת מנבחרות הכדורגל הטובות בעולם וידועה בשחקנים מצליחים רבים שיצאו מתוכה לליגות הגדולות באירופה, וביניהם דייגו מראדונה וליונל מסי, מהכדורגלנים הגדולים ביותר בעולם בכל הזמנים. עם מותו של מראדונה ב-25 בנובמבר 2020 הוכרז במדינה כי יהיו שלושה ימי אבל לזכרו. לזכותה של ארגנטינה שתי זכיות בגביע העולם בכדורגל - ב-1978 וב-1986, 15 זכיות בקופה אמריקה ושתי זכיות במדליית הזהב האולימפית.
גם נבחרת הכדורסל של ארגנטינה נחשבת לאחת הנבחרות החזקות בעולם. היא זכתה במשחקים האולימפיים ב-2004, וכן זכתה פעם אחת באליפות העולם בכדורסל בשנת 1950, ופעמיים באליפות אמריקה בכדורסל בשנים 2001 ו-2011.
גאוגרפיה.
ארגנטינה היא המדינה השמינית בגודלה בעולם מבחינת שטח. היא נמצאת באמריקה הדרומית בשכנות לפרגוואי, צ'ילה, בוליביה, אורוגוואי וברזיל.
מבחינה טופוגרפית ניתן לחלק את ארגנטינה לשלושה חלקים עיקריים: המישורים הפוריים של הפמפס במרכז המדינה, שהם מרכז העושר החקלאי של ארגנטינה; הרמה של פטגוניה בדרום; ורכס הרי האנדים לאורך הגבול המערבי עם צ'ילה, ובו הנקודה הגבוהה ביותר ביבשת אמריקה כולה - היא ההר אקונקגווה (Aconcagua), המתנשא לגובה של 6,960 מטר.
הנהרות העיקריים הם נהר פרנה (Parana), אחד הנהרות הארוכים בעולם, ונהר אורוגוואי (Uruguay), בצפון מזרח המדינה. שני נהרות אלה זורמים במקביל לאורך מאות קילומטרים, והם יוצרים אזור המכונה מסופוטמיה ("בין הנהרות", ביוונית), ובו פרובינציות אנטרה ריוס ("בין הנהרות"), קוריינטס ("זרמי המים") ומיסיונס. לקראת סופם מתאחדים שני הנהרות והם יוצרים דלתה מרהיבה, ואת הנהר הרחב בעולם, הוא ה-ריו דה לה פלטה. נהרות גדולים אחרים הם יובליו הרבים של נהר הפרנה - ובהם: נהר איגואסו (Iguazu), בגבול בין ארגנטינה לברזיל, ובו מפלי איגואסו המפורסמים והמרהיבים; הפרגוואי, הברמחו (Bermejo), הפילקומיו (Pilcomayo) וכן הנהר סלאדו (Salado), "הנהר המלוח".
במרכז המדינה ובדרומה זורמים נהרות גדולים אף הם, ובהם נהר אטואל (Atuel), נהרות הקולורדו (Colorado - "אדום") ונגרו (Negro - "שחור") הזורמים במקביל לאורך מאות קילומטרים, ונהר צ'ובוט (Chubut).
האקלים בארגנטינה הוא ממוזג, עם נקודות קיצון בצפון (אקלים סובטרופי) ובדרום (צחיח וקר).
ארגנטינה גם טוענת לבעלות על טריטוריה באנטארקטיקה - אנטארקטיקה הארגנטינאית.
בארגנטינה יש מגוון של בעלי חיים שחלקם ממוצא נאוטרופי וחלקם נארקטים, אשר עברו לאחר ההחלפה האמריקאית הגדולה. בין המינים הבולטים מצויים הטפיריים, פומה, גואנקו, דוב נמלים גדול, מספר קופים, עופות גדולים כמו ננדיים וקונדור האנדים, זאב הרעמה ודוב המשקפיים. בדרום ארגנטינה ישנם מינים החיים סביב הקוטב הדרומי כמו פילי ים, אלבטרוסיים ופינגווינים ובימים שוחים לווייתנים גדולים.
פרובינציות.
בארגנטינה ישנן 24 פרובינציות ומחוז פדרלי אחד.
הערים הגדולות.
כ-88% מאוכלוסייתה של ארגנטינה גרים ביישובים עירוניים. כ-3 מיליון גרים בבואנוס איירס וכ-11 מיליון גרים בבואנוס איירס רבתי. מתיישבים אירופאים רבים היגרו לערי ארגנטינה במהלך ההיסטוריה. הערים האלו הציעו עבודה, חינוך והזדמנויות אחרות למהגרים החדשים להיכנס למעמד הביניים. בהשוואה לרוב ארצות דרום אמריקה, בארגנטינה יש מעמד ביניים גדול מאוד. רבים מבני המעמד הזה עובדים בתעשייה, בעלי עסקים קטנים וחלק ניכר עובד בסקטור הציבורי והשירותים. רובם גרים במבנים רבי קומות או קוטג'ים עם גינה צמודה. העשירים מעדיפים לגור בווילות ואחוזות בפרברים היוקרתיים.
החל משנות ה-30 הרבה עובדי כפיים עברו לערים הגדולות במטרה למצוא עבודה, דבר שגרם למחסור בדיור. כתוצאה מכך נוצרו שכונות עוני, עם פחונים ובתים מקרטון. הכמות העצומה של כוח עבודה זמין וזול גרמה לכך, שרבים מהם מסוגלים למצוא רק עבודה חלקית.
עריה של ארגנטינה דומות לערים באירופה, בעיקר בכל הנוגע לתכנון עירוני, לאדריכלות, ולמוצא האירופאי של מרבית מתיישביה. רובן בנויות בסגנון ספרדי סביב כיכר מרכזית - הפלאסה. הכנסייה ומבני הקהילה החשובים, בדרך כלל פונים אל הפלאסה.
בנוסף ארגנטינה מחזיקה בעיר הדרומית ביותר בעולם, אושואיה שממנה יוצאות רוב ההפלגות התיירותיות והמחקריות לאנטארקטיקה.
הערים הגדולות הן:
דמוגרפיה.
אוכלוסיית ארגנטינה מורכבת בעיקרה מצאצאי מהגרים, והמדינה זוכה לכינוי המקומי: "crisol de razas": תערובת של גזעים. ההרכב הדמוגרפי השתנה דרמטית בין המאה ה-18 למאה ה-19, כשבפרק זמן זה היגרו לארגנטינה כ-6.6 מיליון איש (שנייה רק לארצות הברית בתקופה זו).
רוב הארגנטינאים הם צאצאים של כמה קבוצות אתניות מאירופה, ויותר מ-55% מתוכם הם ממוצא איטלקי. המוצא השכיח ביותר לאחר מכן הוא ספרדי, ולאחר מכן 17% ממוצא צרפתי, וכ-8% ממוצא גרמני, וקבוצה גדולה שמוצאה מהמזרח התיכון, בעיקר מסוריה או לבנון. בנוסף, יש בארגנטינה כ-180,000 תושבים שמוצאם מהמזרח הרחוק, ולרובם שורשים קוריאנים או סינים. הממשלה הארגנטינית מעריכה כי 750,000 מתושבי המדינה לא מחזיקים במסמכים רשמיים - רבים מהם היגרו מפרגוואי, פרו ובוליביה. כ-150 אלף הם אפרו-ארגנטינאים. בפטגוניה קהילה גדולה מוויילס.
התושבים המקוריים מונים כ-700,000 נפש והם יושבים בעיקר בצפון, צפון-מערב ודרום.
עיקר האוכלוסייה (65%) היא קתולית, וישנה גם קהילה פרוטסטנטית חזקה שמהווה 11.5% מהאוכלוסייה. 20.5% מהאוכלוסייה מגדירים עצמם חסרי דת. בנוסף, כוללת האוכלוסייה גם כ-1% אחרים וכ-0.4% יהודים.
יהודי ארגנטינה.
הקהילה היהודית בארגנטינה היא הגדולה באמריקה הלטינית. הקהילה מונה כ-180,000 נפש ומורכבת ברובה הגדול מיהודים אשכנזים, ומיעוט של ספרדים ומזרחים.
זמרי (מלך ישראל)
זִמְרִי הוא דמות מקראית, לפי הכרונולוגיה המסורתית מלך על ממלכת ישראל בשנת 882 לפנה״ס. הוא עלה לשלטון לאחר שרצח את המלך הקודם, אלה, ומלך שבוע אחד בלבד, עד שהצית עצמו למוות.
זמרי שהיה "שר מחצית הרכב" (כלומר מפקד על מחצית מהמרכבות) בצבאו של אלה, ניצל את המלחמה עם פלשתים באותה העת לצורך ביצוע הפיכה נגד אלה. בעת שאלה היה שיכור, זמרי בא והרג אותו. לאחר מכן, הכה את כל משפחתו אשר הייתה מבית בעשא. בהפיכה זו התקיימה נבואת יהוא בן חנני לבעשא כי ביתו יושמד ().
כמו אלה מלך ישראל, גם רוצחו זמרי לא האריך בשלטונו. מהפכת החצר של זמרי קוממה עליו את החיל שצר על גבתון ומצביאו עמרי, עם חיל הרגלים נטש את המצור על העיר הפלשתית וחש אל תרצה להפיל את זמרי:
שמו של זמרי הפך לשם נרדף לבוגד. כאשר בא יהוא לארמונה של איזבל על-מנת להורגה, קידמה איזבל את פניו במילים: "הֲשָׁלוֹם, זִמְרִי הֹרֵג אֲדֹנָיו?".
רשת אישית
PAN - רשת אישית (Personal Area Network), היא רשת מחשבים בה אדם אחד עושה שימוש בכל הרכיבים ברשת. לדוגמה – במחשב אישי מתקיימת רשת אישית בין כל הרכיבים המצויים בתוך מארז המחשב ובין הרכיבים ההיקפיים, כגון: עכבר, מקלדת ומסך. רשת כזו היא מוגבלת למדי, אך כאשר היא מכילה גם, למשל, מחשב כף יד – המתחבר למחשב האישי ומתקשר איתו – זו היא כבר רשת לכל דבר.
רשת אישית מבוססת בדרך כלל על אפיקי מחשב כמו USB, FireWire, PS/2 ודומיהם, ושטחה הפיזי אינו עולה על מספר מטרים רבועים. ברשת אישית הסיכוי לאובדן מידע או שיבושו נמוך ביותר ולכן בקרת איכות על המידע כמעט ולא קיימת. מערכות הניתוב ברשת אישית מנוונות למדי, ובחלק מהמקרים אין צורך בהקצאת כתובות לוגיות, ואף כתובות פיזיות. לעיתים יהיו רוחבי הפס ברשתות אישיות גבוהים במידה רבה מאלו הנהוגים ברשתות אחרות.
רשת עירונית
רשת עירונית (באנגלית: Metropolitan area network; ר"ת: MAN) היא רשת תקשורת הפרוסה על פני עיר או קמפוס (של אוניברסיטה למשל). רשת עירונית יכולה לשמש לחיבור מספר רשתות מקומיות קרובות גאוגרפית, כאשר ביניהן קיים קשר לוגי הדוק. במקרים רבים משמשת רשת זו כדרך לחבר את הרשתות המקומיות לא רק זו לזו אלא גם לרשתות גדולות יותר, ארציות או עולמיות, כדוגמת האינטרנט.
לדוגמה, באוניברסיטה קיימת רשת מקומית לכל פקולטה. הרשתות מחוברות ביחד לרשת עירונית, שמחוברת (בנקודה אחת או יותר) לרשת אזורית, למשל רשת בין-אוניברסיטאית או לאינטרנט. בישראל נפוצות רשתות עירוניות בעיקר באוניברסיטאות ובמכללות.
רשת עירונית מודרנית עושה בדרך כלל שימוש בסיבים אופטיים על מנת לספק את רוחבי הפס ומרחקי ההעברה הנדרשים ממנה.
אפיפיט
אֵפִּיפִיט ("צמח אוויר", או "צמח על צמח") הוא צורת חיים המתקיימת בעיקר ביער הגשם הטרופי, כאשר צמח אחד גדל על צמח אחר (או על חפץ דומם כלשהו) מבלי להיות טפיל עליו ומבלי לקיים עמו יחסי הדדיות, אלא משתמש בו כמקום לאחיזה בלבד (קומנסליזם).