מאחר שכדור הארץ הוא עגול והשטח בקצותיו קטן מהשטח במרכזו, ישתנה המרחק על פני השטח בין שני קווי אורך, בהתאם לקו הרוחב באזור המדידה. באזור קו המשווה יהיה סכום 15° של המרחק בין שני קווי אורך - 1667 ק"מ. ככל שמתרחקים מקו המשווה לכיוון אחד הקטבים, מתקצר המרחק בין מעלות אורך סמוכות. בקטבים עצמם המרחק בין קו אורך אחד למשנהו הוא אפס, שכן כל קווי האורך מתלכדים בהם.
קו האורך 0°.
בניגוד לרוחב הגאוגרפי שעבורו קיים קו רוחב טבעי ממנו אפשר להתחיל לספור, הוא קו המשווה (בשל היותו קו הרוחב הארוך ביותר), לא קיים קו אורך טבעי, כיוון שכל קווי האורך שווים באורכם. לכן הוצעו במהלך השנים קווי אורך שעברו במקומות שונים בעולם כקו האורך 0°. המקומות שהוצעו היו: האי אל איירו בקבוצת האיים הקנריים שבמשך שנים רבות, נחשב כמקום המערבי ביותר בעולם הידוע, רומא, קופנהגן, ירושלים, סנקט פטרבורג, פיזה, פריז ופילדלפיה. אך המקום שהיה בשימוש הרב ביותר היה מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ' המצוי מזרחית ללונדון. ואכן בשנת 1884 התכנסה "ועידת המרידיאן הבינלאומית" ואימצה את קו האורך העובר דרך גריניץ' כקו האורך 0°. כאשר קו האורך המצוי מצידו השני של כדור הארץ (המשלים למעגל גדול את קו האורך של גריניץ') הוא קו האורך 180°, הנקרא גם קו התאריך. שאר קווי האורך משתרעים בין 0° ל־180° מערבה לגריניץ' (חצי הכדור המערבי), ובין 0° ל־180° מזרחה לגריניץ' (חצי הכדור המזרחי).
מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ' הוא כיום מוזיאון ציבורי. פס נחושת הנמתח לאורך חצר המוזיאון מסמן את מיקומו המדויק של קו האורך 0°. תיירים רבים נוהגים להצטלם בפישוק משני עברי הקו, רגל אחת בחצי הכדור המזרחי של כדור הארץ והרגל השנייה בחצי הכדור המערבי.
חלוקת משנה.
את החלוקה הראשונית של קווי האורך ל־360° מעלות (180° ממזרח לגריניץ' ו־180° ממערב לו) נוהגים לחלק לחלוקה משנית. את הקשת שבין שני קווי אורך סמוכים נוהגים לחלק ל־60 חלקים המכונים דקות אורך והמסומנים ב־'. את דקת האורך נוהגים לחלק ל־60 חלקים נוספים הקרויים שניות אורך והמסומנים ב־" או לחלופין ל־10 חלקים, המציינים עשיריות דקה, ומסומנים בהתאם לשיטת הייצוג העשרונית. לפיכך "9 '43 35° הוא קו האורך 35, 43 דקות ו־9 שניות; ו־5.'27 23° E הוא קו האורך 23, 27 דקות וחצי מזרח.
מציאת קו האורך.
את קו האורך ניתן למצוא באמצעות הפרש הזמנים בין הזמן המקומי במקום בו נמצאים לבין שעון גריניץ'. כיוון שיש 24 שעות ביממה ו־360 מעלות במעגל, השמש מכסה 15 מעלות אורך כל שעה (360° לחלק ל־24 שעות = 15° לשעה). כך שאם אזור הזמן הוא שלוש שעות לפני שעון גריניץ' אז המקום הוא בסביבת קו האורך 45° מעלות מזרח (3 שעות × 15° מעלות לשעה). כדי לבצע חישוב מדויק נדרש שעון מדויק המכוון לשעון גריניץ' ויכולת לחשב את הזמן המקומי בעזרת תצפיות על השמש או הכוכבים.
על פי ההגדרה השמש חוצה את קו האורך של מקום מסוים בדיוק באמצע הזמן בין הזריחה לשקיעה. זהו המקור למלה "מרידיאן", המציינת גם את קו האורך עצמו בשפות רבות. מרידיאן הוא מונח שמקורו במילה הלטינית meridies. זו מורכבת משתי מילים: medius - אמצע, ו־dies - יום; "מרידייס" פירושו אפוא 'אמצע היום' או 'צהריים'. מהמלה מרידיאן נגזרו גם המילה לזמן שלפני הצהריים שבלטינית קרוי "Ante Meridiem" או בקיצור .a.m, והמילה לזמן אחרי הצהריים קרוי "Post Meridiem" או בקיצור .p.m.
חישוב קו האורך המדויק משמש הן לקרטוגרפיה והן לניווט. סוגיית מציאת קו האורך הייתה אחת הסוגיות החשובות ביותר של המאות ה־17 וה־18, בשל חשיבותה הרבה לניווט ימי. הפתרון היעיל הראשון לצורך שרטוט מפות נעשה על ידי ג'ובאני דומניקו קאסיני החל ב־1681 בעזרת השיטה שהמציא גליליאו והמבוסס על הירחים של צדק. הבעיה הייתה שיישום השיטה ללא אסטרונום מקצועי, ובמיוחד עבור מדידת קו האורך בלב ים, היה קשה ביותר. היא נפתרה בסופו של דבר על ידי בונה השעונים ג'ון הריסון, שבנה שעון מדויק מאוד (כרונומטר) שהבטיח בכל עת הצגה מדויקת של שעון גריניץ' וניתן בעזרתו ובעזרת חישוב הזמן המקומי למצוא את קו האורך.
סימון בוליבר
סימון חוסה אנטוניו דה לה סנטיסימה טרינידד בוליבר אי פּאלסיוס (בספרדית: Simón José Antonio de la Santísima Trinidad Bolívar y Palacios ; 24 ביולי 1783 - 17 בדצמבר 1830) היה מחשובי המצביאים באמריקה הדרומית, נחשב ל"אבי האומה" במדינות רבות. זכה לכינויים רבים כגון "ג'ורג' וושינגטון של אמריקה הדרומית", "המשחרר" (El Libertador) ועוד, ולזכותו נזקפת השגת עצמאותן של שש ארצות באמריקה הדרומית והמרכזית: פנמה, ונצואלה, קולומביה, אקוודור, פרו ובוליביה (הקרויה על שמו) במלחמות העצמאות ביבשת בראשית המאה ה-19.
ביוגרפיה.
בצעירותו.
בוליבר הוא יליד קראקס ונצואלה, בן למשפחת קריאולים (ילידי אמריקה ממוצא אירופאי). הוריו של בוליבר מתו עוד בילדותו, ובמותם הוא ירש הון רב. לאחר מות הוריו גדל, עם אחיו חואן, תחת השגחתו של דודם. ב-1797 התגייס ושירת כקאדט בגדוד של אביו. ב-1799 נסע לספרד להשלמת לימודיו. הוא למד במדריד והיה מקורב לחצר המלכותית. במדריד הכיר את מריה תרזה שהייתה גם היא בת למשפחה עשירה מקראקס, ונישא לה ב-1802. לאחר נישואיהם חזרו לוונצואלה שם חלתה בקדחת ונפטרה לאחר 8 חודשים.
מאוחר יותר ניהל מערכת יחסים עם מנואלה סאנז, שאף סיכלה ניסיון התנקשות בחייו ב-1828. מערכת היחסים בין השניים נמשכה עד מותו של בוליבר, ב-1830.
קריירה צבאית.
לאחר שחי בספרד ובפריז, חזר בשנת 1807 לוונצואלה והתייצב בראש קבוצה של קריאולים רדיקלים ששאפו למגר את השלטון הספרדי כשלב במאבק ליצירת איחוד של כל יבשת אמריקה הדרומית. בשנת 1810 הצליחה הקבוצה להפיל את השלטון הספרדי ולהקים ממשלה. זו הייתה הממשלה הראשונה באמריקה הדרומית שנבחרה בבחירות חופשיות. אולם המאבק בין תומכיו של בוליבר לבין השלטון הספרדי ובני בריתו התחדש ונמשך למעשה עד 1824, המועד בו שוחררה בוליביה, המושבה הספרדית האחרונה באמריקה הדרומית.
הספרדים האיצו בסימון בוליבר לסגת מוונצואלה לגרנדה החדשה (Nueva Granada), כיום קולומביה. בוליבר תפס פיקוד על כוח צבאי קולומביאני, וכבש ב-1814 את בוגוטה. ב-1819 הכריז על עצמאות רפובליקת קולומביה הגדולה. אזור זה כולל כיום את אקוודור, קולומביה, ונצואלה ופנמה. ב-17 בדצמבר 1819 הפך לנשיאה הראשון. ב-24 ביוני 1821 ניצח בוליבר את הצבא הספרדי בקרבובו (Carabobo), ונצואלה. הוא המשיך לכבוש שטחים רבים והוסיף לשטחי רפובליקת קולומביה, שכעת הייתה בשלטונו, את אקוודור. בוליבר חלם על איחוד אמריקה הדרומית, אך לא יכול להשיג זאת במהלך המאבק לעצמאות. קולומביה הגדולה הייתה המהלך הראשון שלו ליצירת מדינה אחת לכל היבשת. ואולם, פוליטיקאים אחרים ומנהיגים מקומיים התנגדו לרעיונותיו, ובוליבר המאוכזב התפטר מהנשיאות בשנת 1830, וזמן קצר לאחר מכן, ב-17 בדצמבר, נפטר בסנטה מרתה, קולומביה.
הנצחה.
שרידי גופתו של בוליבר הועברו ב-1842 לקראקס, בירת ונצואלה, ומאז 1876 הם מוצגים בפנתיאון הלאומי שם.
שנים אחדות לאחר מפלתו ומותו, זכה בוליבר למעמד של גיבור לאומי במדינות אמריקה הדרומית, שאותן סייע לשחרר משלטון ספרד: בוליביה, ונצואלה, פנמה, קולומביה, אקוודור ופרו. מאז שנות הארבעים של המאה ה-19 ועד ימינו טוענים פוליטיקאים במדינות אלה, מכל הקשת הפוליטית, שהם ממשיכי דרכו של בוליבר.
פסלים ואנדרטאות בדמות בוליבר מעטרים כיכרות ופארקים ברחבי אמריקה הלטינית, וכן במדינות אחרות. על שמו נקראו רחובות ושדרות מרכזיים, מבני ציבור ומוסדות רבים (בהם אוניברסיטת סימון בוליבר בוונצואלה) באמריקה הלטינית. נמל התעופה הבינלאומי בקראקס נקרא על שמו.
בשנת 1881 הוקם בעיר מרידה שבוונצואלה שירות דואר מקומי במטרה לממן את פעילות "מועדון בוליבר" המקומי לציון שנת יובל המאה להולדתו.
על שמו נקרא מבצע הריגול הנאצי באמריקה הדרומית, "מבצע בוליבאר".
שני מטבעות דרום אמריקניים נקראים על שם בוליבר: בוליביאנו בבוליביה ובוליבר בוונצואלה.
ביולי 2010 הורה נשיא ונצואלה הוגו צ'אווס להוציא את שרידיו מקברו, לחקור את נסיבות מותו של בוליבר, זאת בעקבות שמועות שנפוצו על כך שנרצח על ידי מתנקשים. זמן קצר לאחר מכן, פרסם העיתון הקולומביאני "אל טיימפו" קטעים מיומניו של רופאו של בוליבר, הצרפתי רוספרו רבנרנד, אשר לפיהם סיבת המוות הייתה שחפת או מחלה כרונית אחרת הקשורה לריאות.
בשנת 1999 שונה שמה של ונצואלה ל-"הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה" (República Bolivariana de Venezuela), כחלק משינוי רדיקלי שהוגו צ'אווס הוביל תחת הכינוי "המהפכה הבוליברית".
קורות חייו הונצחו בספרים רבים. בין השאר, בספרו של גבריאל גרסיה מרקס, "גנרל במבוך".
בשנת 2013 יצא הסרט the liberator המבוסס על חייו של בוליבר.
הלהקה Ska-P הוציאה שיר סקא פאנק המנציח אותו הנקרא "המשחרר" (בספרדית: "el libertador").
האסטרואיד שהתגלה על ידי מקס וולף, נקרא על שמו. השם הוצע על ידי קאמי פלמריון.
קו קלוקס קלאן
קוּ קְלוּקְס קְלָאן (באנגלית: Ku Klux Klan) הוא שמם הכולל של מספר ארגונים גזעניים אלימים בארצות הברית, אשר דוגלים בעליונות הגזע הלבן ובשנאה כלפי אפרו אמריקאים. הארגון המקורי הוקם בשלהי המאה ה-19 כתגובת נגד לביטול העבדות וביצע מאות פשעים אלימים נגד שחורים, ביניהם מקרי רצח רבים. בגלגולו השני של הארגון, בתחילת המאה העשרים, אימץ הארגון זיקה נוצרית פרוטסטנטית אנטי-קתולית.
אטימולוגיה.