ב-31 בדצמבר 2012 בשעה 15:00, שידר ינון את מהדורת החדשות האחרונה, ופרש לגמלאות מקול ישראל. הוא המשיך לעסוק בקריינות, בין השאר בהקלטת ספרים לספרייה לעיוורים.
ב-30 ביוני 2017 החל לשדר תוכנית שירים נוסטלגיים במסגרת כאן ג' של תאגיד השידור הציבורי, בשם "כמעט שבת". התוכנית משודרת בימי שישי בין השעות 15:00 ל-18:00.
בתאריך 10 באוגוסט 2018 הגיש את תוכניתו האחרונה "כמעט שבת". בדברי הפרידה ציין שהדבר נובע "מטעמי עלויות" של התאגיד.
בדצמבר 2018 שב ינון לשדר מוזיקת ג'אז בתוכנית חדשה בשם "סקסופון", המשודרת ברדיו האינטרנטי 'רדיו ארץ'.
חיים אישיים.
היה נשוי לוורד ינון, עיתונאית בקול ישראל. בתו, אפרת היא עיתונאית ביתד נאמן ובעבר בידיעות אחרונות. בנו, אורן, הוא עורך דין.
נאור
אלקטרה (חברה)
אלקטרה בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית בשליטת חברת אלקו הנסחרת במסגרת מדד תל אביב 125 ומתמקדת בתחומי התשתיות לבנייה והנדל"ן, כאשר במסגרת זו היא מפעילה זרוע בנייה עצמאית.
היסטוריה.
בשנת 1945 הוקמה "אלקטרה" על ידי יהודה גזונדהייט והיא פעלה כנציגת וסטינגהאוס בארץ ישראל. בשנת 1955 החלה אלקטרה לבצע את שלבי הגמר של ייצור מזגנים על פי הסכם עם חברת אמרסון לצורך ייצוא בעיקר לאפריקה. בשנת 1956 החלה למכור מקלטי רדיו של חברת אמרסון. בשנות ה-50 הייתה אלקטרה שותפה בבית החרושת אלבה לייצור מעליות, אולם בעיות בניהול השותפות הביאו לחובות כבדים ולסגירת המפעל.
בשנת 1964 הורחב המפעל של החברה בחולון בטקס בו נכח שר האוצר פנחס ספיר. בחברה עבדו אז מעל 300 עובדים והיא ייצרה מעליות, מזגנים לבתים ולרכבים ומכונות כביסה. אלקטרה הייתה כמעט החברה היחידה בישראל שעסקה בייצור מעליות.
בתחילת 1970 הקימו אלקטרה וגאס תעשיות (לימים "כלל תעשיות") חברת בת משותפת לאלקטרוניקה. באוגוסט 1970 רכשה החברה את חברת "אלקטרוניקה לישראל" (ששמה שונה אחר כך ל-ECI Telecom).
ב-1970 נרכשה החברה על ידי כלל תעשיות והייתה בבעלותה עד 1991, אז נמכרה לקונצרן אלקו. בשנת 1980 רכשה החברה את חברת רון נור שייצרה תנורים, תמורת 700,000 דולר.
בשנת 2012 נרכשה חברת חופרי השרון על ידי קבוצת אלקטרה ושמה שונה מ"חופרי השרון" ל"אלקטרה תשתיות חופרי השרון". החברה מתמחה בביצוע עבודות תשתית בחמישה תחומים: כבישים ותשתיות, גישור, מנהור, דחיקת צנרת ובנייה.
על מיזמי החברה נמנים:
במהלך שנת 2018 נהרגו 5 פועלים של החברה בתאונות באתרי בנייה.
בתחילת ינואר 2021 רכשה אלקטרה בע"מ 51% ממניות חברת התחבורה הציבורית "אפיקים" ממשפחת סלע תמורת 74 מיליון ש"ח. העסקה הושלמה באפריל באותה שנה. במסגרת העסקה שונה שם החברה ל"אלקטרה אפיקים".
במרץ 2021 הגישה רשות התחרות כתב אישום בגין הסדר כובל (קרטל) נגד אלקטרה מעליות וחברת הבת שלה צום וחברות נוספות בטענה להסדרי אי-תחרות על לקוחות שהתקיימו בינה לבין החברות הנוספות.
במאי 2021 רכשה החברה את מלוא הבעלות באגד תעבורה תמורת כ–200 מיליון שקל.
ב-30 בינואר 2022 הוכרזה זכיית השותפות של אלסטום, אלקטרה ודן במכרז להקמת הקו הירוק של הרכבת הקלה בתל אביב.
שיווק.
בשנים 2008–2015 החברה העניקה חסות למועדון הכדורסל מכבי תל אביב, וכן לקבוצת הכדורסל נשים של א.ס. רמת השרון.
בשנת 2010 הוחרמה החברה על ידי בית הדין של העדה החרדית, בעקבות דרישת ארגון אתרא קדישא מחטיבת הנדל"ן של החברה שתבקש צו מניעה שיורה לשותפה חברת יפת, להפסיק את הריסות הקברים שנגרמים עקב חפירותיה בשטח בנייה בעיר יפו. על אף שאלקטרה הציגה לבית הדין חוות דעת משפטית של עו"ד רם כספי שמבהירה כי אין באפשרות החברה לעשות דבר לעצירת החפירות, אילתרו אתרא קדישא חוות דעת משלהם והחרם לא הוסר. בעקבות התקפות אלימות מצד חוגים קנאיים (סיקריקים) בחברה החרדית נגד רכבי וטכנאי חברת הבת שבאו לתקן את מוצריה בשכונות חרדיות, הודיעה החברה כי היא שוקלת להפסיק לתת שירות באזורים חרדיים.
בינואר 2011, בית דין צדק בני ברק הודיע על סיום החרם.
מיתראאום
מיתראאום (בלטינית: Mithraeum) הוא מקדש לאל מיתרס שפולחנו היה נפוץ ברחבי האימפריה הרומית.
המיתראאום נבנה לרוב מתחת לאדמה או בתוך מערה, ולרוב צורתו הייתה צורת מערה שכן על פי המיתראיזם מיתרס הקריב את השור הקדוש בתוך מערה.
בין המקדשים הידועים שנתגלו ניתן למנות את האקווינקום מיתראאום שבהונגריה, את מקדש מיתרס בלונדון ואת מתיראאום קארנארפון שבוויילס.
פריקת כתף
פריקת כתף (glenohumeral dislocation) היא פציעה בה עצם הזרוע מתנתקת מעצם השכם. כ-95% מפריקות הכתף הן קדמיות, כלומר עצם הזרוע נמצאת קדמית מדי לשקע המתאים לה בעצם השכם. בדרך כלל הפריקות יגרמו לנפגע להחזיק יד מסובבת כלפי חוץ.
מטופל עם פריקות כתף חוזרות לרוב ילווה בממצא קליני : 50% ידגימו קרע בגיד ופגיעה שרירית במייצבי כתף עד גיל 40, וכ- 80% ידגימו קרע בגיד ופגיעה שרירית במייצבי הכתף מעל גיל 60. תיתכן פגיעה בעצב השחי (), ולאחר 10 שנים מתפתחת אטרופיה שרירית אצל 20% מהנפגעים.
פגיעות נילוות.
בזמן פריקה ייתכנו פגיעות במבנים שונים במפרק:
טיפול ופרוגנוזה.
7-10 ימים ללא תנועת כתף על מנת לאפשר החלמה לקופסית המפרק. תנועתיות מוקדמת ככל הניתן כדי להימנע ממצב של כתף קפואה (frozen shoulder).
ככל שהפגיעה בגיל מבוגר יותר גובר הסיכון לכתף קפואה.
טיפול אגרסיבי ומהיר נוסה עם ספורטאים ונמצאה שכיחות של 90% במקרי פריקת כתף חוזרת.
לטיפול ניתוחי של תיקון הלברום (חומר סחוסי) הפגוע בכתף יש סיכוי הצלחה של 95% כיום.
רפות
פועלי כפייה
יהדות נפולי
516 לפנה&quot;ס
558 לפנה&quot;ס
521 לפנה&quot;ס
אברהמי
אברהמי הוא שם משפחה עברי שפירושו "בן אברהם".
ירח כלה
פאביו לואיזי
פאביו לואיזי (באיטלקית: Fabio Luisi, נולד ב-17 בינואר 1959 בג'נובה) הוא מנצח איטלקי המשמש בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של דאלאס החל מעונת הקונצרטים 2020/21.
חייו.
לואיזי למד בקונסרבטוריון ניקולו פגניני אצל ממי סקיאווינה. אחרי קבלת התואר בלימודי פסנתר, המשיך ללמוד הוראת פסנתר אצל אלדו צ'יקוליני ואנטוניו באקלי.
לואיזי החל להתעניין בניצוח כשעבד בפסנתרן מלווה ונרשם ללימודי ניצוח בקונסרבטוריון של גראץ, אצל מילאן הורוואט. הוא עבד באופרה של גראץ כמלווה ומנצח. הופעתו הראשונה כמנצח הייתה באיטליה בשנת 1984. משנת 1990 עד 1995 כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גראץ. משנת 1995 עד 2000 היה מנהל אמנותי ומנצח ראשי של תזמורת אמני הצליל בווינה. בשנים 99–1996 היה אחד משלושה מנצחים ראשיים (Hauptdirigenten) של תזמורת הרדיו של מרכז גרמניה בלייפציג, יחד עם מרצ'לו ויוטי ומנפרד הונק. משנת 1999 עד 2007 היה מנצח ראשי יחיד של תזמורת זו. כן היה מנצח ראשי של תזמורת שווייץ המערבית בשנים 1997 עד 2002. משנת 2005 ועד שנת 2013 כיהן לואיזי כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של וינה.
משנת 2007 ועד שנת 2010 כיהן לואיזי כמנצח הראשי של התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן ושל הזמפר-אופרה בדרזדן.
במרץ 2005 ניצח לואיזי לראשונה במטרופוליטן אופרה, על הצגה של דון קרלוס מאת ורדי .
לואיזי ניצח על כמה הקלטות אופרה, בהן "ארולדו", "ירושלים" ו"אלזירה" של ורדי, ווילהלם טל של רוסיני.
בספטמבר 2022 יתמנה למנצחה הראשי של תזמורת NHK של טוקיו.
טהור דם
קרושיאטוס
מערכת בינארית (אסטרונומיה)
שאדוקאט
שאדוקאט (באנגלית: Shadowcat, "חתולת הצללים") היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "X-Men #129" מינואר 1980 ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר ג'ון ביירן.
שאדוקאט הוא האלטר אגו של קתרין "קיטי" פרייד, המסוגלת לשנות את מצב צבירת גופה ולעבור אובייקטים הנמצאים בדרכה. קיטי היא הדמות הצעירה ביותר בצוות האקס מן, למרות שבמהלך הסדרה היא גדלה ונהפכת להיות דמות ראשית. קיטי פרייד היא גם יהודייה נכדה לניצולי שואה.
דמותה של שאדוקאט מדורגת במקום ה-47 ברשימת גיבורי-העל הגדולים, לפי IGN. את דמותה של קיטי פרייד גילם בסרטי הלייב אקשן " ו" השחקנית אליוט פייג'.
ביוגרפיה בדיונית.
מגזע חייזרי? שנותיה הראשונות והגעתה לאקס-מן.
לדברי הולוגרמה שהוצגה בפני וולברין, קתרין "קיטי" אן פרייד האמיתית הוחלפה בלידה עם חייזר מגזע הניאו, וייתכן כי היא שייכת לגזע זה. היא נולדה בדירפילד, אוהיו. בגיל שלוש עשרה, היא החלה לסבול מכאבי ראש, כתוצאה מכוחה המוטאנטי - יכולת לעבור דרך חומר מוצק. צ'ארלס אקסבייר ואמה פרוסט רצו את קיטי לצידם (האקס-מן של אקסבייר, אקדמיית מסצ'וסטס ומועדון הלפייר של פרוסט), ושלחו את חבריהם להביאה. בביקור עם האקס-מן בחנות, קיטי החלה לפתח ידידות עם סטורם, כאשר שלושה אבירי הלפייר התפרצו לחנות, בהנהגת פרוסט. האקס-מן הובסו ונלקחו בשבי. קיטי נטשה את סטורם והאחרים, והסתתרה על סיפון הרחפת של מועדון הלפייר, וגילתה כי האקס-מן מוחזקים בבניין תאגיד פרוסט. עם מספר טלפון שהוענק לה על ידי סטורם, קיטי הזעיקה עזרה. פניקס, סייקלופס ונייטקרולר הגיעו, כדי להציל אותה משכירי-החרב של מועדון הלפייר. לאחר שפניקס ניחמה את קיטי המבוהלת, קיטי עזרה לאקס-מן לגבור על מועדון הלפייר. אביה של קיטי זעם על אקסבייר, על כך שהעמיד את בתו בסכנה. פניקס השתמשה בכוחותיה כדי להרגיע את זעמו של אביה, וכך, קיטי הצטרפה לאקס-מן.
באקס-מן.