כשחזר מאירופה, החל אדמס בקשר ארוך עם ג'יימס ד' גיל, שבגלריותיו הציג אדמס לעיתים קרובות. בסופו של דבר התיישב אדמס בעמק נהר קונטיקט והקדיש את שנותיו המאוחרות למיניאטורות שמן וכן לנופים של סצינות עמק נהר קונטיקט. נופים אלה משקפים את השפעתו של ויסלר. אדמס השתמש לעיתים קרובות בפלטת צבעים מופחתת ונמנע מפרטים במטרה לתפוס אווירה ומצב רוח.
סוכנות הרישום של מחלות וחומרים רעילים
סוכנות הרישום של מחלות וחומרים רעילים (באנגלית: The Agency for Toxic Substances and Disease Registry) היא סוכנות פדרלית לבריאות הציבור הכפופה למחלקת הבריאות והשירותים האנושיים של ארצות הברית.
הסוכנות מתמקדת בלהפחית את סיכוני הבריאות הקשורים לחשיפה לחומרי מסוכנים למינימום האפשרי. הסוכנות עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם מספר סוכנויות פדרליות, שבטים, קהילות מקומיות ומדינות ברחבי ארצות הברית. יעדה המוצהר של הסוכנות היא "לשרת את הציבור באמצעות פעולות בריאותיות המגיבות לרידום סביבת בריאות בטוחה ולמניעת חשיפות מזיקות".
אף על פי שסוכנות הרישום של מחלות וחומרים רעילים היא סוכנות עצמאית הכפופה למחלקת הבריאות ושירותי האנוש, המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן ממלאים רבים מתפקידיה הניהוליים.
הסוכנות החלה כגוף מייעץ ובלתי רגולטורי והוקמה באופן רשמי ב-1985. מטה הסוכנות ממוקם באטלנטה.
ב-2010 עמד תקציב הסוכנות על כ-76.8 מיליון דולרים והיא מעסיקה כ-300 עובדים במשרה מלאה.
פעילות הסוכנות.
הסוכנות לרישום מחלות וחומרים רעילים היא סוכנות הכפופה למחלקת הבריאות ושירותי האנוש האמריקאית. הסוכנות עוסקת בהשפעה של חומרים מסוכנים על בריאות האדם, בסיוע במניעה ובהפתחה של חשיפות שעלולות להפיץ מחלות. כמו כן, היא פועלת להפצת מידע, חינוך והכשרה בתחום החומרים המסוכנים ואף מכינה פרופרילים חומרים מסוכנים הנמצאים ברשימות העדיפויות הלאומית.
הִיסטוֹרִיָה.
בתגובה לאסונות הסביבתיים שהתרחשו בטיימס ביץ' ותעלת האהבה שבמיזורי העביר הקונגרס חוק מקיף בעניין פיצויים ואחריות על אירועים סביבתיים. החוק העניק לסוכנות להגנת הסביבה את האחריות העיקרית לזיהוי, חקירה וניקוי של אתרי פסולת מסוכנת. כמו כן, במסגרת החוק הוקמה סוכנות הרישום של מחלות ורישום חומרים רעילים כדי להעריך את הימצאותם ואת טיבם של סכנות בריאותיות לקהילות המתגוררות בסמוך לאזור בו התרחש האסון בטיימס ביץ' ותעלת האהבה וזאת כדי למנוע או להפחית חשיפות מזיקות.
סוכנות הרישום של מחלות וחומרים עילים הוקמה כסוכנות שכפופה למחלקת הבריאות ושירותי האנוש ב-19 באפריל 1983. ג'יימס או. מייסון מונה להיות המנהל הראשון של הסוכנות. תיקוני חוקים בעניין פסולת מסוכנת העניקה לסוכנות סמכויות נוספות הקשורות למתקני אחסון של פסולת מסוכנת. הסוכנות הוקמה באופו רשמי ומסודר רק שנתיים לאחר מכן, ב-11 ביוני 1985.
ג'רג' גאבור (סופר)
ג'רג' גאבור (במקור לֶדֶרֶר, בהונגרית: Gábor György; בודפשט, 6 במרץ 1902 – בודפשט, 3 באוגוסט 1973) היה עיתונאי, סופר, אסתטיקן, מתרגם, מורה יהודי-הונגרי. הוא אחיה של הציירת מריאן גאבור.
ביוגרפיה.
ג'רג' גאבור נולד במשפחה יהודית כבנו של איגנץ גאבור, היסטוריון ספרות. הוא למד באוניברסיטה הפוליטכנית במילאנו. בשנים 1924–1925 עבד כעוזר במאי בית האופרה (הישן) בדרזדן ב-Semperoper. הוא למד היסטוריה של הספרות ורומנטיקה בפירנצה, בהיידלברג, בברלין ובפריז. בשנת 1928 קיבל את הדוקטורט בברלין. מחקריו בתחום האסתטיקה והדרמטורגיה וכן ביקורותיו הופיעו בפסטר לויד ובהליקון הטרנסילבני.
אחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 הקים גאבור בית יתומים בפוט (Fót), בטירת קארויאי לשעבר, לטיפול בילדים שננטשו כתוצאה מהמלחמה והרדיפות. משנת 1950 תרגם מ: גרמנית, צרפתית, איטלקית, אנגלית, ספרדית. הוא ערך את יצירותיהם של צ'כוב, דרייזר, אגון קיש ושל הסופר היהודי-גרמני אלברט מאלץ.
משנת 1957 ועד מותו, היה בעל הטור האיטלקי-ספרדי של כתב העת "העולם הגדול" (Nagyvilág), שם התמקדה עבודתו בעיקר בתרגום והצגת הספרות האיטלקית של זמנו. הוא בחר וערך את כתביהם של הסופרים ההונגרים-יהודים ינה הלטאי (בן דודו של בנימין זאב הרצל) ושל אלדאר קומיאט. אוסף האפוריזם הצרפתי שנערך ותורגם על ידו פורסם בכמה וכמה מהדורות. עבודתו האחרונה הייתה חיבור אנתולוגיה של ההיסטוריה התרבותית. בשנת 1973 זכה בפרס הספרות פרמיו קלבריה (הפרס הבינלאומי של קלבריה הוקם על ידי חוג התרבות והיחסים הבינלאומיים של וילה ס. ג'ובאני, בראשות פרופ' ג'וזפה מוראביטו.
תרנגולות
אוטו הנרי באכר
אוטו הנרי באכר (באנגלית: Otto Henry Bacher; 31 במאי 1856 - 16 באוגוסט 1909) היה אמן אמריקאי, שידוע בעיקר בזכות התחריטים והאיורים שלו.
ראשית חייו.
הוא נולד למשפחה ממוצא גרמני. לאחר שלמד בבתי הספר הציבוריים, הוא עבר לעבוד כצייר דקורטיבי באחוזות ובספינות. בשנת 1874 הוא הצליח להתחיל לימודי אמנות רשמיים עם דה סקוט אוונס, שהתמחה בתמונות טבע דומם. זמן קצר לאחר מכן הוא הפך לאחד מחבריו הראשונים של "מועדון האמנות", שהוקם על ידי ארצ'יבלד וילארד. הוא בילה גם תקופה קצרה באקדמיה לאמנויות בפנסילבניה.
עם שובו פגש צייר שהגיע לאוהיו ממסצ'וסטס, ויליס סיבר אדמס, והם הפכו לידידים. כשאדמס עזר להקים את האקדמיה לאמנויות יפות בקליבלנד, הוא מינה את באכר לוועד המנהל. בערך בתקופה זו החל ללמוד תחריט אצל שיון וונבן (1848–1897), אמן מסינסינטי.
באירופה.
בשנת 1878 הוא ליווה את אדמס לאירופה ללימודים באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, ובהמשך, הוא למד אצל האמן יליד סינסינטי, פרנק דובנק, אותו ליווה לפירנצה ולוונציה, שם הקימו. סטודיו. ברגע שהם הסתדרו, הוא הביא לשם את ציוד התחריט שלו והפך למורה של דובנק. הם הפיקו כמה מהדוגמאות המוקדמות ביותר למונוטיפים מודרניים.
בעודו שם התיידד עם ג'יימס מקניל ויסלר והם תרגלו טכניקות תחריט. הם המשיכו לבקר אחד את השני עד מותו של ויסלר. בשנת 1908 פרסם את ספר זיכרונות, "ויסלר בוונציה". באכר זכה להערכה רבה ביותר על תחריטים שלו, רבים מהם מתארים סצנות משנותיו הראשונות בקליבלנד. הוא הציג ברחבי מערב אירופה ובשנת 1881 נבחר לחבר באגודה המלכותית של ציירים.
הוא חזר לביתו בשנת 1883 ופתח סטודיו. זמן קצר לאחר מכן הצטרף לג'וזף דה קאמפ להפעלת חוג רישומים בקיץ בריצ'פילד, אוהיו. הוא גם החל לצייר בצבעי שמן, אך לא הצליח למכור אותם או פריטים אחרים מתקופתו הקודמת. כתוצאה מכך, הוא שוב עזב לאירופה; הפעם, לפריז, שם למד שיעורים באקדמיה ז'וליאן. הוא היה שם תקופה קצרה בלבד לפני שהמשיך לוונציה, שם חלק דירה וסטודיו עם רוברט פרדריק בלום וצ'ארלס אולריך.
חזרה לארצות הברית.
בשנת 1888, באכר חזר לארצות הברית והתיישב בעיר ניו יורק לאחר שהתחתן עם סטודנטית לשעבר שלו לאמנות מקליבלנד, מרי הולנד. נולדו להם ארבעה בנים.
הוא היה מאייר מבוקש מאוד, הן עבור ספרים והן כתבי עת, כמו Scribner's ו- McClure.
בשנת 1901 הוא הפך לאחד החברים המייסדים של אגודת המאיירים.
הוא זכה במדליית כסף על חריטותיו בתערוכת סנט לואיס בשנת 1904 ונבחר למקורבו של האקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1906.
הוא בילה את השנים האחרונות בחייו בברונקסוויל ונפטר שם בשנת 1909.
אל תוותר עלי
אל תוותר עלי הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת ישראלית מאיה בוסקילה. השיר יצא לאור ב-14 בנובמבר 2011, על ידי חברת התקליטים הפי"ל, כסינגל שלא מתוך אלבום. הסינגל הבא שהוציאה אחריו הוא "סלח לי", שיצא לאור בפברואר 2013, שלא כחלק מאלבום האולפן הרביעי שלה, נושמת; האלבום בו לא נכלל "אל תוותר עלי" לבסוף.
השיר הגיע למקום ה-11 במדיה פורסט והתשיעי ברדיו אמצע הדרך.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי עינת הולנדר והולחן על ידי רביב בן-מנחם. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב והצהיר כי: "תנו למאיה בוסקילה את אוסף הקלישאות הגדול ביותר על אהבה נכזבת, מנגינה להשתפך, והיא תביא לכם אותה במלודרמת כאב כאילו הוא (הכאב) בדמה. מאיה בוסקילה הולכת על שירי טיילור מייד, תפורים לאישיות הזמרתית שלה. באהבה נכזבת – הלילות אינם יכולים להיות חמים". הוא הוסיף ואמר כי: "המנגינה והעיבוד היפים של רביב בן מנחם לוקחים את השיר ואת מאיה למקומות שלא חייבים לדקדק בטקסט".
במקור ראשון, פורסמה כתבה אודות "אל תוותר עלי" כאשר יצא לאור בנובמבר 2011.
וידאו קליפ.
לשיר לא פורסם וידאו קליפ רשמי, אך ב-8 במאי 2013, שנתיים לאחר צאתו כסינגל העלתה בוסקילה את האודיו הרשמי שלו לערוץ היוטיוב שלה. האודיו זכה להצלחה נאה כאשר צבר קרוב ל-160,000 צפיות בסך הכול. מעבר לכך, כולל האודיו את עטיפתו הרשמית של הסינגל עצמו, בה מופיעה בוסקילה עצמה עם אפקט המכפיל את דמותה.
ג'רג' גאבור (רופא)
ג'רג' גאבור (בהונגרית: Gábor György; בודפשט, 17 בדצמבר 1913 – בודפשט, 8 ביוני 1979) היה רופא (MD), ברפואה פנימית, קרדיולוג יהודי-הונגרי פרופסור באוניברסיטה, בעל דוקטורט ברפואה (1965). ג'רג' גאבור היה פרופסור, מנהל המחלקה הפנימית מספר 4 באוניברסיטת זמלווייס בבודפשט ומנכ"ל המכון הלאומי ההונגרי לקרדיולוגיה.
ביוגרפיה.