ג'ואן היא בוגרת בית הספר התיכון וויטני יאנג מגנט שבשיקגו, בעלת תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת דרום אילינוי בקרבונדייל אותו סיימה ב-1987. בעת לימודיה בקולג' הצטרפה ג'ואן לתוכנית INROADS, שהוקמה ב-1970 ומטרתה הייתה לסייע לנשים להשיג משרת הייטק. במסגרת התוכנית, התקבלה ג'ואן להתמחות בחברת IBM. ללימודיה, שכללו גם תואר שני בניהול מהמכון הטכנולוגי בפלורידה ב-1992 ותואר שני במערכות החלל מהמכון הטכנולוגי, ג'ואן הצטרפה במטרה להשתלב במערך הטכנולוגי של IBM. בזמן שחיכתה להצעת עבודת מ-IBM הייתה זאת נאס"א שהציעה לה להגיע אליה למרכז החלל קנדי שבפלורידה – הצעה שג'ואן התקשתה לסרב לה.
קריירה בנאס"א.
עוד לפני סיום לימודיה, בשנת 1987 החלה ג'ואן את הקריירה שלה בנאס"א כאשר שימשה כמהנדסת חשמל בחטיבת מערכות החשמל והתקשורת שבמרכז החלל קנדי בפלורידה. לאחר כשישה חודשים, התקדמה ג'ואן להיות מובילה בניסוי הקשור למעבורת החלל קולומביה וכמהנדסת פרויקט מסלול גיבוי במעבורת אטלנטיס. היא השתתפה ב-53 שיגורים במהלך תשע השנים הראשונות שלה במרכז החלל קנדי והייתה אחראית על פרויקטים רבים כמו הכנת סימולציות, צוות גיבוי במערכות רבות וכו'. בין תפקידיה, הובילה ג'ואן את ניסויי המסלול OV-102 של מעבורת קולומביה. כמו כן, הוטלו עליה כמה משימות מיוחדות בהן שימשה כעוזרת מטה ההנהלה של התפעול במעבורת והובילה צוות מהנדסים בביצוע תיקונים קריטים במכשירי ההדמיה של המעבורת.
בנוסף, עבדה ג'ואן על תצוגה אינטראקטיבית המדגימה את פעולת מעבורת החלל במרכז המבקרים של מרכז החלל קנדי. בסוף לימודיה ב־1996, לאחר 9 שנים במרכז החלל קנדי, נבחרה ג'ואן כמועמדת לשמש כאסטרונאוטית על ידי נאס"א ובאוגוסט שלאחר מכן עברה למרכז החלל ג'ונסון שביוסטון, טקסס. תפקידה של ג'ואן כלל בין היתר בדיקה של מודולים שונים בתחנת החלל הבינלאומית. המשימה האחרונה של ג'ואן הייתה הובלה של צוות תחנות החלל הבינלאומיות. במסגרת משימה זו לקחה ג'ואן חלק בצוות STS-116. במקור, התאמנה ושובצה ג'ואן עם צוות STS-117. ב-2002, יום לפני יום ההולדת שלה, קיבלה ג'ואן שיחת טלפון בה נודע לה שמשימתה נדחתה ולאחר שיבוץ מחדש של המשימות ועדכון הצוותים, הועברה לצוות STS-116. מבחינת ג'ואן זה היה הלם. כל חבריה היו ממשימה מספר 117 ואת חברי משימת 116 לא הכירה כלל. מראיון איתה, עולה כי התאכזבה לשמוע על שינוי צוות המשימה שלה, כיוון שחברי הצוות שלה מצוות המשימה STS-117 היו חברי נפש שלה. אולם, לאחר השלמת המשימה – התחברה ג'ואן לצוות "החדש" שלה גם כן .
המשימה התרחשה בשנת 2006 (בין ה-9 ל־22 בדצמבר) שם שהתה בחלל במשך כ-308 שעות (כמעט 13 יום) ונהפכה לאישה האפרו אמריקאית השלישית שהגיעה לחלל. משימתה הראשית של ג'ואן הייתה להפעיל את הזרוע הרובוטית SSRMS שאחראית על ביצוע התחזוקה וביצוע "תפיסות קוסמיות". בנוסף, ג'ואן הייתה אחראית על ביצוע פעולות חשמליות בתחנת החלל הבין לאומית והכנת התחנה לקליטה של המודולים של סוכנויות חלל אחרות כמו סוכנות החלל האירופית והיפנית ולהרחבתה העתידית כך שתוכל להכיל שישה אנשים במקום שלושה.
חיים אישיים.
ג'ואן היגינבות'ם נולדה בשיקגו, אילינוי ב-3 באוגוסט 1964 והיא בת לאינז היגינבות'ם (שם האב לא ידוע). ג'ואן פרשה מעבודתה בנאס"א בנובמבר 2007 לאחר שטסה לחלל לביצוע משימתה במטרה לפתוח קריירה בסקטור הפרטי. בשנת 2011 עברה לעיר שארלוט ונישאה לחבר מועצת העיר ג'יימס מיטשל. כיום עובדת ג'ואן כמנהלת בסקטור הפרטי בחברת Collins Aerospace שעוסקת בתעופה מסחרית, עסקית, צבאית וטיסה לחלל – סגירת מעגל עבור ג'ואן .
פרסים.
על פועלה הרב בתחום החלל, שכלל שותפות בפרויקטים רבים (המעבורות קולומביה ואטלאנטיס) וטיסה לחלל, בנוסף להיסטוריה שעשתה כאשר נכנסה לתפקידי מפתח למרות היותה אישה שחורה – קיבלה ג'ואן מספר פרסים כמו פרס פלנטריום אדלר למדעי החלל ופרס הוורד השחור מליגת האישה השחורה בשנת 2007 ותואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת ניו אורלינס בשנת 2017.
נמל התעופה הבינלאומי של מיאמי
קרל פון בלאס
קרל פון בלאס (בגרמנית: Karl von Blaas; 28 באפריל 1815 – 19 במרץ 1894) היה צייר אוסטרי, שנודע בזכות דיוקנאותיו וציוריו הדתיים.
ביוגרפיה.
קרל פון בלאס נולד למשפחת איכרים בטירול ב־28 באפריל 1815. הוא ידוע בעיקר כצייר היסטוריה וצייר דיוקנאות. שיעורי האמנות הראשונים שלו היו באינסברוק, שם קיבל השכלה כסופר. אבל הוא התעניין יותר באמנות, וכך, כמו ציירים רבים באותה תקופה, הוא שאף לבקר באיטליה כדי לממש את מטרתו לחינוך אמנותי מעמיק.
דודו, שופט בוורונה, זיהה את כישרונו ונתן לו תמיכה כספית ללימודים בוונציה בשנת 1832. הוא היה סטודנט באקדמיה בוונציה בין השנים 1832–1837 וזכה בפרסים רבים והחל לקבל עמלות מפורטרטים. בשנת 1837 הוא קיבל את מלגה מהאקדמיה הוונציאנית, שאפשרה לו ללמוד ברומא במשך חמש שנים. הוא נסע לשם ובמהלך ביקורו בא במגע עם הצייר המוביל בתנועת הנצרתיים, האמן הגרמני יוהאן פרידריך אוברבק וחוגו, שהשפיעו עליו בדרכים רבות.
עם זאת, הוא לא הסכים איתם אמנותית והבין שאמנותו מכוונת לקומפוזיציות חזקות ומציאותיות יותר. בהיותו באיטליה נסע רבות, למד והעתיק ציורי מאסטרים ישנים רבים. לאחר מכן התמסר לאמנות כנסייתית ולסצנות ז'אנריות בעלות אופי פולחני, וקיבל עמלות רבות כולל כמה בהוראתו של האפיפיור פיוס התשיעי עימו היה בקשר אישי כתוצאה מעיטורו בקתדרלת אלבנו. הוא למד גם במינכן במשך שנתיים ואז צייר עבודות מוזמנות לכנסיות בפריז, לונדון, איטליה הונגריה ורוסיה.
בשנת 1842 התחתן פון בלאס עם אישה איטלקית, אגנזינה אג'ודה, אותה הכיר באלבנו בשנת 1840.
בשנת 1850 הוא מונה לאקדמיה של וינה, וצייר כמה ציורי קיר בכנסיית אלט לרצנפלד. בשנת 1855 הוא קיבל פרס בתערוכת פריז וכן היה מועמד לפרופסור באקדמיה בוונציה באותה שנה. הוא היה פרופסור באקדמיה בוונציה בין השנים 1856–1866.
בשנת 1866 שב לווינה. האוטוביוגרפיה שלו פורסמה בווינה בשנת 1876.
הוא התפרסם בחוגים החברתיים של וינה וצייר את בן הקיסר פרנץ יוזף בשנת 1853. כעבור כמה שנים החל לבצע ארבעים ציורי היסטוריה כפרסקו לטובת ארסנל וינה. ציורי פרסקו אלה, העסיקו אותו במשך אחת עשרה שנים. ציורים אלה נחשבים בין יצירותיו הגדולות.
הוא אביו של צייר הז'אנר יוג'נה דה בלאס (1843–1942), שהמוניטין שלו האפיל על זה של אביו, ויוליוס פון בלאס (1845–1923), גם הוא צייר.
הוא נפטר בווינה בשנת 1894.
מג אורי
קלאודיה מייגן "מג" אורי (באנגלית: Claudia Megan "Meg" Urry; נולדה ב-1955) היא פרופסור לפיזיקה ואסטרונומיה אמריקאית ומנהלת מרכז ייל לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה; חוקרת חורים שחורים ובלאזרים.
בנוסף למחקריה, ידועה פרופסור אורי במאמציה להעלאת מודעות ותיקון של אפליה מגדרית במדע.
ביוגרפיה.
אורי נולדה ב-1955 בסנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית. בילדותה גדלה ב, אינדיאנה, ארצות הברית. אביה היה פרופסור לכימיה באוניברסיטת פרדו ולאחר מכן באוניברסיטת טאפטס. בגיל 12 עברה לווינצ'סטר, מסצ'וסטס, ארצות הברית. בראיון שפורסם עבור , סיפרה אורי כי הייתה תלמידה מצטיינת בבית הספר ואהבה גם מקצועות לא ריאליים.
בקיץ 1976 התמחתה אורי כסטודנטית ב (NRAO). מרכז מחקר ופיתוח אשר מתכנן, בונה ומפעיל רדיו-טלסקופ עם רגישות גבוהה לשימוש מדענים ברחבי העולם. המחקר נערך במימון פדרלי של הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית.
בשנת 1977 סיימה אורי תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה בדרגת ההצטיינות הגבוהה ביותר באוניברסיטת טאפטס בבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. בשנת 1979 סיימה תואר שני באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, מרילנד, ארצות הברית. את התזה שלה עשתה אורי במרכז טיסות החלל גודרד בגרינבלט, מרילנד, ארצות הברית, שם חקרה באמצעות חזק בלאזרים. המודל שבנתה עסק בשאלה מדוע הבלאזרים שלא הובנו בעבר נראו כל כך בהירים. בשנת 1984 סיימה אורי דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
בשנים 1984–1987 עשתה פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). במסגרתו חקרה חור שחור על-מסיבי והתמחתה בגלקסיות אקטיביות. לאחר מכן בשנים 2001–1996 עשתה אורי פוסט דוקטורט נוסף ושימשה כראש משרד בחירת תוכניות מדע ב בולטימור, מרילנד, ארצות הברית. במסגרת פוסט הדוקטורט השתמשה אורי בטלסקופ החלל האבל של נאס"א, על מנת להראות כי במרכז כל גלקסיה רגילה יש חור שחור.
בשנים 2013–2007 כיהנה אורי כיושבת ראש המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת ייל בניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית. ובשנת 2001 קבלה תואר פרופסור והפכה לאישה הראשונה שקיבלה משרה קבועה בפקולטה לפיזיקה באוניברסיטת ייל. אורי הקימה ומנהלת עוד היום את מרכז ייל לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה.
בראיון שפורסם עבור סיפרה אורי כי אהבתה הגדולה לפיזיקה החלה לאחר שקיבלה ציון נכשל במבחן סמסטר בשנה הראשונה שלה באוניברסיטה. תוך כדי לימודים, במטרה להעלות את הציון שלה, היא ראתה את ההגיון והיופי בפיזיקה.
אורי כותבת מאמרים באתר CNN על תגליות מדעיות חדשות, וחברה בגלקסי זו (Galaxy Zoo), אתר אינטרנט המשתף את הגולשים במחקר גלקסיות.
עבודת הדוקטורט של אורי עסקה בהתנהגות גרעין גלקטי פעיל של גלקסיות אקטיביות מסוג רדיו-לאוד (Radio-loud AGN). אורי פיתחה הסבר כיצד משפיעה קרינה יחסותית של על ההתפלגות הנמדדת של כוח הסילון. אורי פרסמה למעלה מ-270 מאמרי מחקר בנושא חורים שחורים וגלקסיות.
עבודתה להעלאת מודעות ותיקון של אפליה מגדרית במדע.