נולד בעיירה גורה קַלוַואריה, לאביו חיים משה אריה לייב כהנא. ובהיותו בן חמש עלה עם הוריו לירושלים, שם למד בתלמוד תורה. בגיל 17 נשא לאשה את חיה-רישקה בת הרב אברהם אלקנה זקס בנו של העולה הראשון לארץ ישראל מגרמניה משה זאקס. בשנת 1895 היה בין מייסדי "אגודת אחווה" – אגודת סתרים דתית שמטרתה עזרה הדדית וקיום ממשי של מצוות "ואהבת לרעך כמוך" ולשפר את מצב החיים הציבוריים. שנה אחר כך היה שותף גם להקמת חברת "ישוב ארץ הקודש" למען הפצת רעיון העבודה החקלאית בקרב בני היישוב הישן בירושלים. בשנת 1897 עבר הזוג כהנא לראשון לציון, אך לא נקלט שם, ועבר שוב ליפו.
ביפו הפך כהנא לסוחר בגדים בתחילה בבית מסחרו של חיים יהושע גולדברג ("חיים בקר"), אביו של משה גולדברג ולאחר מכן כעצמאי. ב-1898 פתח לשכה של אגודת אחווה ביפו והיה נשיאה הראשון. ביוזמת הלשכה נוסדה ב-1899 שכונת אחווה ליד נוה צדק. בית המסחר שלו הפך לסניף שבו התנהלו עסקי האגודה.
ב-1909 הייתה משפחת כהנא לחברה באגודת אחוזת בית והייתה לאחת מ-66 משפחות מייסדי תל אביב. בהגרלת המגרשים לאחוזת בית הגריל כהנא את המגרש ברחוב יהודה הלוי 28, אך כיוון שהתגורר כבר בשכונת אחווה ולא נזקק לבית באחוזת בית, מכר את מגרשו לחייקל פלמן, שבנה עליו את ביתו ב-1910.
בעת גירוש תל אביב עברה המשפחה לטבריה, ובתום מלחמת העולם הראשונה חזרה לתל אביב.
אליהו אהרון כהנא נפטר בכ"ה באדר א' תשי"ז, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
אליהו אהרן כהנא
דגל תורינגיה
דגל תורינגיה הוא דגלה של המדינה הגרמנית תורינגיה. עיצובו של הדגל הוא עיצוב ביקולור לבן-אדום.
דגל לבן-אדום שימש כדגלה של תורינגיה משנת 1921. בין השנים 1921 ועד 1933 הושחת הדגל המדיני במגן אדום ובתוכו שבעה כוכבי כסף משושים אשר הוטען בקנטון. בשנת 1933 שונה הדגל המדיני והוחלף המגן במגן כחול ובתוכו אריה עומד ומחזיק בצלב קרס בצבע זהב. שני הדגלים, האזרחי והמדיני נזנחו כאשר בוצעה רפורמה ברייך השלישי והמדינות הגרמניות פורקו בשנת 1935.
הדגל אומץ בשנית בשנת 1946 כאשר הוקמה תורינגיה מחדש כמדינה גרמנית, אך נזנח שוב בשנת 1952 עם הקמתה של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית וביטולן של המדינות אשר הרכיבו אותה. עם איחוד גרמניה אומץ הדגל בשלישית כדגל המדינה הגרמנית החדשה, ובמקביל אומץ הדגל המדיני אשר הושחת בסמל תורינגיה במרכזו.
זילנד
שילנד
פיי וייט
פיי וייט (באנגלית: Faye White; נולדה ב-2 בפברואר 1978) היא כדורגלנית אנגליה המשחקת בקבוצת ארסנל ליידיס ובנבחרת אנגליה.
ארסנל.
וייט החלה את הקריירה שלה בארסנל כשהייתה בת 18. בעונת 1996/1997 היא זכתה במקום קבוע במרכז מערך ההגנה של הקבוצה, וזכתה עמה באליפות הפרמייר ליג לנשים. בעונה שלאחר מכן היא זכתה עם ארסנל בדאבל של אליפות וגביע ה-FA לנשים, ואף נבחרה לשחקנית השנה בפרמייר ליג. לאחר מכן זכתה עם ארסנל פעם נוספת בגביע ה-FA ופעמיים בגביע הליגה לנשים. ארסנל לא זכתה בתארים נוספים בשנים שלאחר מכן, ורק בעונת 2000/2001 הצליחה הקבוצה לזכות בכל שלושת התארים האפשריים בכדורגל האנגלי.
בשנת 2002 קיבלה וייט את סרט הקפטן של ארסנל, והובילה את הקבוצה לזכייה בדאבל בעונת 2003/2004 ובעונת 2005/2006.
היא החמיצה את רוב עונת 2006/2007 לאחר שסבלה מקרע ברצועה הצולבת הקדמית בפעם השנייה בקריירה שלה. בעקבות ניתוח ושיקום מוצלחים היא חזרה לסגל של ארסנל, והובילה את הקבוצה לזכייה בגביע אופ"א לנשים. לאחר מכן היא עזבה לקנדה והצטרפה לאוטווה פיורי, שאותה הובילה למשחקי הפלייאוף על האליפות. בנוסף, היא הובילה את ארסנל לזכייה באליפות חמישית ברציפות באותה שנה, שהייתה חלק מדאבל שלישי ברציפות.
בשנת 2007 הוענק לה תואר חברה במסדר האימפריה הבריטית על תרומתה לספורט.
נבחרת אנגליה.
ב-1997 היא ערכה את הבכורה שלה במדי נבחרת אנגליה במשחק מול נבחרת סקוטלנד, ובמשחקה המלא הראשון (מול נבחרת צרפת ב-1998) היא נבחרה לשחקנית המצטיינת של המשחק. הטורניר החשוב הראשון שבו היא נכללה בסגל הנבחרת היה יורו 2001 שנערך בגרמניה.
במשחק מול נבחרת ניגריה ב-2002 היא קיבלה את סרט הקפטן של הנבחרת, ושימשה בתפקיד זה במהלך מוקדמות מונדיאל 2003 בארצות הברית, שאליו לא העפילה אנגליה לאחר הפסד לנבחרת צרפת במשחקי הפלייאוף.
היא הייתה קפטן הנבחרת גם ביורו 2005 שנערך באנגליה, והובילה את הנבחרת לרבע הגמר במונדיאל 2007 שנערך בסין. היא השתתפה בכל משחקי הטורניר בסין, ואף נבחרה לשחקנית המצטיינת בתיקו 0 - 0 מול נבחרת גרמניה.
נכון ל-9 ביולי 2011 היא השתתפה ב-90 משחקים של הנבחרת, והבקיעה בהם תריסר שערים.
פרמייר ליג (נשים)
ליגת הפרמייר ליג הלאומית לנשים הייתה ליגה במערכת הליגות של כדורגל הנשים באנגליה.
משנת 1991 ועד 2010, הייתה ליגה זו הליגה הבכירה לכדורגל נשים באנגליה. מ-2010 ועד סגירתה ב-2013 הפכה הליגה לליגת המשנה בעקבות הקמת הסופר ליג לנשים (המשמשת עד היום כליגת הנשים הבכירה). ב-2013 הוקמה הצ'מפיונשיפ לנשים המהווה את הליגה השנייה לנשים, וליגה זו נסגרה.
ליגה זו לא הייתה מקצוענית במלואה. הקבוצות ששיחקו בליגה היו מקצועניות למחצה, והיו מסונפות למועדונים המקבילים בפרמייר ליג ובפוטבול ליג.
הקבוצות המשחקות בליגה התחרו גם בגביע ה-FA לנשים ובגביע הליגה לנשים, ובעבר כשהייתה הליגה הבכירה, אלופת הליגה התחרתה במגן הקהילה לנשים מול מחזיקת גביע ה-FA.
היסטוריה.
בשנת 1991 הוקמה ליגה זו כליגת כדורגל הנשים הבכירה והיחידה באנגליה, מהלך חסר תקדים יחסית בעולם. בשנת 1994 עברה מערכת הליגות שינוי וליגה זו נקראה "ליגת הפרמייר ליג לנשים של ה-FA".
בעונת 2006/2007 הוגדל מספר הקבוצות מ-10 ל-12. מהלך זה בוצע באמצעות העלאתן של בלקבורן רוברס (אלופת הליגה הצפונית) וקארדיף סיטי (אלופת הליגה הדרומית), ובאמצעות ביטול הירידות מהפרמייר ליג למרות עריכתם של משחקי מבחן.
בעונת 2009/2010 הוקמה ליגת ההסופר ליג לנשים שהפכה להיות הליגה הבכירה בכדורגל נשים, והפרימייר ליג סונפה תחתיה כליגת המשנה, כשמתחת לפרימייר ליג היו הליגות הצפונית והדרומית שהיוו למעשה את הליגה השלישית בכדורגל נשים.
אחרי שלוש עונות, בתום עונת 2012/2013, ליגה זו התפרקה, ובמקומה הוקמה ליגת ה"צ'מפיונשיפ" לנשים שהחליפה אותה (הוקמה בשם "סופר ליג 2" וב-2019 שינתה את שמה ל"ליגת הצ'מפיונשיפ לנשים של ה-FA").
גביע הליגה הלאומית לנשים
גביע הליגה הלאומית לנשים (אנגלית: FA Women's National League) נקרא בעבר גביע פרמייר ליג הנשים של התאחדות הכדורגל (אנגלית: The Football Association Women's Premier League Cup) הוא מפעל גביע בכדורגל הנשים האנגלי. בעבר היה גביע זה המקבילה הנשית לגביע הליגה בכדורגל האנגלי, אך מאז שינוי במבנה התחרויות והליגות ב-2010, גביע זה הפך להיות גביע הליגות הנמוכות, ובמקומו נוסד גביע הליגה האנגלית לנשים.
התחרות פתוחה כיום עבור 72 הקבוצות בליגה הלאומית הדרומית ובליגה הלאומית הצפונית לנשים (שהן בעצם הליגות מדרג 3 בכדורגל הנשים באנגליה), ובנוסף קבוצות מהליגות האזוריות דיוויזיון וואן (שהן הקבוצות מדרג 4 בכדורגל נשים האנגלי).
משחקי הגמר של הטורניר לא נערכים בשיטת בית וחוץ, בניגוד לגביע הליגה בכדורגל לגברים, כיוון שהאצטדיונים שבהם הם והגמר נערכים נשכרים ממועדון כדורגל גברים ולפיכך יש בהם קיבולת צופים גבוהה יותר.
מבנה התחרות הנוכחי כולל סיבוב מקדים שבו מתמודדות שמונה קבוצות על ההעפלה לסיבוב הראשון, שם מצטרפים אליהן 28 מועדונים נוספים.
מגן הקהילה לנשים
מגן הקהילה לנשים (אנגלית: The FA Women's Shield) הוא המשחק המקביל למגן הקהילה בכדורגל הנשים באנגליה. מגן הקהילה הוא המשחק הרשמי הראשון של העונה. במשחק מתמודדות אלופת הפרמייר ליג ומחזיקת גביע ה-FA לנשים.
משחק הצדקה הראשון נערך כאשר התאחדות הכדורגל האנגלית ארגנה מפגש בשנת 2000 בין צ'רלטון אתלטיק ליידיס לארסנל, ולצורך כך השתמשה באצטדיון קרייבן קוטג' של פולהאם. הרווחים מהמשחק נתרמו לצדקה. משחק מגן הקהילה הרשמי התקיים לראשונה בעונה שלאחר מכן, וזכה לחסויות ממקומות רבים באנגליה.
גביע ה-FA לנשים
תחרות גביע האתגר לנשים של ההתאחדות לכדורגל (באנגלית: The Football Association Women’s Challenge Cup Competition), היא טורניר הגביע הבכיר בכדורגל הנשים באנגליה, והיא מקבילה לגביע ה-FA (לגברים) שנוסד 99 שנים קודם לכן.
הגביע נקרא בעבר גביע ה-WFA, לאחר מכן גביע ה-FA לנשים, וכעת נקרא גביע ה-FA ויטאליטי לנשים (מסיבות מסחריות).
ארגון ה-WFA (התאחדות הכדורגל לנשים) ערך את התחרות ב-23 המהדורות הראשונות שלו, במהלכן קבוצת סאות'המפטון לנשים זכתה בגביע שמונה פעמים. ההתאחדות לכדורגל האנגלית (FA) החלה לנהל את כדורגל הנשים האנגלי באמצע שנת 1993, וכך עברה גם תחרות זו תחתיו משנה זו.
ארסנל מחזיקה כיום בשיא התארים בסך הכל, לאחר שזכתה בגביע ארבע עשרה פעמים. מחזיקת הגביע הנוכחית היא צ'לסי שניצחה 2-3 את מנצ'סטר סיטי בעונת 2021/2022.
היסטוריה.
בטורניר הראשון, שנערך ב-1971, השתתפו 71 קבוצות (כולל מסקוטלנד ומוויילס) שחולקו לשמונה בתים על בסיס גאוגרפי. משחק הגמר הראשון נערך ב-9 במאי באצטדיון של קריסטל פאלאס, ובו גברה סאות'המפטון ליידיס על סטיוארטון אנד ת'יסל בתוצאה 4 - 1. משחק זה כמעט ולא סוקר על ידי התקשורת הבריטית. סאות'המפטון זכתה בגביע שמונה פעמים במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80.