שנתיים אחר-כך הסתיים כינוס הרי הגעש של העשור בעיר פאסטו בקולומביה באסון כאשר כמה מהמדענים שהשתתפו בכינוס ארגנו משלחת מאולתרת ללוע הר הגעש גלראס הסמוך. כאשר היו בפסגה התחוללה לפתע התפרצות שגרמה למותם של שישה מדענים ושלושה תיירים.
ב-1994 התפרצו במקביל וולקן וטבורבור שני הרי הגעש הנמצאים בשולי קלדרת רבאול. לתושבים ניתנה התרעה מספקת ובהתפרצות היו רק חמישה הרוגים, אבל רבאול חרבה כליל, והבירה המחוזית עברה ממנה לעיירה קוקפו. זו הייתה ההתפרצות הגדולה השנייה במאה ה-20 של שני הרי הגעש וגם בפעם הקודמת נחרבה העיירה. קלדרת רבאול נמצאת כ-200 קילומטרים בלבד מצפון מערב להר הגעש אולאוון, והתפרצות זו הוכיחה כי הבחירה באולאוון במקום בקלדרת רבאול הקרובה כהר געש של העשור הייתה שגויה.
גרייט הרי
חסד אלוהים (ספר)
מחנה ברינליץ
מחנה ברינליץ (בגרמנית: KZ-Außenlager Brünnlitz, בצ'כית: Brněnec) היה מחנה עבודה שהוקם על ידי אוסקר שינדלר באוקטובר 1944, במהלך מלחמת העולם השנייה בחבל הסודטים. ייחודו של המחנה בכך שבאופן אירוני שימש רק כמקלט להצלת היהודים שנכלאו בו.
היסטוריה.
המחנה הוקם ביוזמתו של שינדלר בשנת 1944 כמפעל לייצור נשק. עם התקדמות הצבא האדום לפולין פינו הנאצים את מחנה פלאשוב ושילחו את 20,000 יושביו למחנות ההשמדה. שינדלר, שביקש להציל את עובדי המפעל שלו, שכנע את הנאצים להעביר את מפעל הנשק שלו שהיה בפלאשוב לעורף ולהקימו מחדש, על כל עובדיו, בחבל הסודטים. למרות הבטחת הנאצים, כ-1000 מעובדי המפעל בפלאשוב שולחו למחנות השמדה, הגברים לגרוס-רוזן והנשים לאושוויץ. בזכות התעקשותו הנחרצת של שינדלר ותשלום שוחד לקצינים נאצים בכירים, כל היהודים הועברו למחנה ברינליץ, שם חיו תחת חסותו של שינדלר. על פי עדויות הניצולים, מפעל הנשק לא ייצר כלל נשק ותחמושת וכל מהות המחנה הייתה הצלת יהודים.
בשטח המחנה הקים שינדלר מרפאה ומכון חיטוי כנגד מחלת טיפוס הבהרות וכן דאג למנות מזון מוגדלות עבור חולים ועבור מי שאיבד ממשקלו. כאשר נודע לשינדלר על רכבת משא ובה יהודים שפונו ממחנה גולשוב, ביקש רשות מהנאצים לקלוט את כל יושבי הרכבת כפועלים במחנה ברינליץ. למרות שרוב יושבי הרכבת היו מוכי רעב וודאי שלא יכלו לשמש פועלים, שינדלר קלט אותם כפועלים במחנה, טיפל בהם במרפאה ודאג לקבורה יהודית עבור מי מהם שלא שרד.גוטרמן בלה, גשר צר אל החיים : יהודים במחנה הריכוז גרוס-רוזן ובמחנות העבודה שלו (1945-1940), ירושלים: יד ושם,  2000, עמ' 223-226
ב-8 במאי 1945 שוחררו כל אסירי המחנה לחופשי.
ג'רום ביקסבי
דרקסל ג'רום לואיס ביקסבי (Drexel Jerome Lewis Bixby; 11 בינואר 1923 - 28 באפריל 1998) היה סופר אמריקאי, עורך ספרותי ותסריטאי, ידוע בעיקר בזכות עבודתו במדע בדיוני. הוא גם כתב מערבונים רבים והשתמש בשמות הבדויים DB לואיס, הארי ניל, אלברט ראסל, ג'יי ראסל, מ. סנט ויואנט, ת'ורנקליף הריק ואלגר רומא (לשיתוף פעולה אחד עם בודריס אלגיס - Budrys Algis).
סיפורו המפורסם ביותר הוא "החיים כל כך טובים" (It's a Good Life) מ-1953, שעובד לפרק של אזור הדמדומים ב-1961. הוא גם כתב ארבעה פרקים לסדרת מסע בין כוכבים: "Mirror, Mirror", "יומה של היונה", "רקוויאם למתושלח", וכן את "בכל שם אחר". עם קלמנט אוטו, הוא השתתף בכתיבת סיפור שעובד גם לסרט המדע הבדיוני הקלאסי "Fantastic Voyage" ב-1966, גם לסדרת טלוויזיה, וגם היווה בסיס לספר של אייזק אסימוב.
הוא היה העורך של "Planet Stories" מקיץ 1950 עד יולי 1951, והעורך של "Two Complete Science Adventure Novels" מחורף 1950 ועד יולי 1951.
יצירות הטלוויזיה הידועות ביותר שלו כוללות שני פרקים של : ב-1967 הפרק "Mirror, Mirror", שהציג את הקונספט של יקום המראה, וב-1969 הפרק "רקוויאם למתושלח", על "פלינט" - איש בן 6000 שנה. אבל העיבוד של סיפורו הקצר "החיים כל כך טובים" (1953), לפרק באזור הדמדומים נחשב כיצירתו הטלוויזיונית המפורסמת ביותר. הוא היה פופולרי מספיק כדי לבחון שוב את הנושא בסרט "אזור הדמדומים: הסרט" (1983), ומפורסם מספיק כדי להיות בפרק פרודי "Treehouse of Horror II" במשפחת סימפסון ב-1991. הפרק מ-1968 "היום של היונה" במסע בין כוכבים מכובד גם כן על ידי חובבי הז'אנר. ביקסבי גם הגה והשתתף בכתיבת הסיפור לסרט Fantastic Voyage מ-1966. ספרי בנטם השיגו את הזכויות על התסריט ופנו לאייזק אסימוב לכתוב ספר המבוסס עליו.
עבודתו של האחרונה של ג'רום ביקסבי, היה התסריט לסרט האיש מכוכב ארץ ("The Man from Earth"). הסיפור נולד בשנות ה-1960 המוקדמות והושלם על ערש דווי, באפריל 1998. בשנת 2007 הסיפור הפך לסרט בהפקת בנו אמרסון ביקסבי.
ביקסבי כתב את התסריט המקורי לסרט המסע בדיוני מ-1958 "It! The Terror from Beyond Space", שהיה ההשראה להנוסע השמיני.
הפרק "The Emperor's New Cloak" מעונה 7 של מוקדש לזכרו של ביקסבי.
מיצירותיו.
תורגמו רק יצירות בודדות, ובהן:
המכבים
פאק פונג-ג'ו
פאק פונג ג'ו (קוריאנית: 박봉주) הוא פוליטיקאי צפון קוריאני ששימש כראש ממשלת קוריאה הצפונית בין 2003 ל-2007 ושוב מאז אפריל 2013.
ביוגרפיה.
פאק החל את הקריירה ב-1962 כמנהל של מפעל המזון יונגצ'ון במחוז צפון פיונגאן. ב-1980 היה לחבר בוועד המרכזי של מפלגת הפועלים של קוריאה וביולי 1983 מנהלו של מפעל כימי. במאי 1993 היה לסגן מנהל אגף התעשיות הקלות במפלגה ובמרץ 1994 היה לסגן מנהל אגף הפיקוח על המדיניות הכלכלית של המפלגה. ביולי של אותה שנה, פאק מוקם במקום ה-188 מתוך 273 חברי וועד ההלוויה של המנהיג קים איל-סונג. בספטמבר 1998 מונה לשר תעשיות הכימיקלים תחת ראש הממשלה הונג סונג-נאם, שאותו החליף בתפקיד חמש שנים מאוחר יותר. באפריל 2007 סוכנות הידיעות הקוריאנית המרכזית דיווחה שבמושב החמישי של אספת העם העליונה האחת-עשר הודח פאק מתפקידו וכי למחליפו נבחר קים יונג-איל. כמו כן הוא לא נראה בפומבי מאז מאי 2006. ב-1 באפריל 2013 מונה לתפקיד ראש הממשלה בפעם השנייה עד אפריל 2019, עת החליפו בתפקיד קים ג'אה-ריונג.
קים יונג נאם
ניסוי רדי
הוואי 5-O
צ'וי יונג-רים
צ'וי יונג-רים (בקוריאנית: 최영림; ) הוא פוליטיקאי צפון קוריאני, כיהן כראש ממשלת קוריאה הצפונית בין ספטמבר 2011 לאפריל 2013 וחבר נשיאות הוועד המרכזי של מפלגת הפועלים של קוריאה מאז ספטמבר 2010. בנוסף משמש כסגן נשיא נשיאות אספת העם העליונה, הפרלמנט הצפון קוריאני.
ביוגרפיה.
צ'וי הצטרף לצבא קוריאה הצפונית ביולי 1950. למד באוניברסיטת קים איל-סונג ואוניברסיטת מוסקבה. לאחר שהוסמך כמהנדס חשמל, החזיק בתפקידים שונים בשנות ה-50 כולל תפקיד מנהל אגף בוועד המרכזי של המפלגה. בין 2005 ל-2009 היה המזכיר הכללי של נשיאות אספת העם העליונה. ב-2009 מונה למזכיר הכללי של הוועד העירוני של פיונגיאנג. ב-2010 צ'וי החליף את קים יונג-איל בתפקיד ראש ממשלה במושב השני של הפרלמנט. באפריל 2013 הוחלף בתפקיד על ידי פאק פונג-ג'ו. צ'וי קיבל את התפקיד סגן נשיא נשיאות אספת העם העליונה.
זכויות יוצרים בישראל
איסאמו נוגוצ'י
אמה (מידת אורך)
שאקו (מידת אורך)
פרמי (יחידה)
למש (יחידה)
הקלדה
עין
עין (בעלי חיים)
עַיִן היא איבר חישה הרגיש לגלי אור ומשמש על ידי כך לראייה. כמעט לכל בעלי החיים יש עיניים. גם לאלה החיים דרך קבע בסביבות נעדרות אור, כמו מעמקי הים או מחילות באדמה, יש עיניים, אולם לרוב הן פשוטות ומנוונות.
לפי תורת האבולוציה, עיניים פרימיטיביות הופיעו עוד לפני התפתחותם של אורגניזמים רב-תאיים. בקדמת מושבות תאים מסוג כדורונים קיימים תאים בעלי פיגמנט רגיש לאור במיוחד, שכנראה שימש בתור סוג של עין למושבה. עיניים פשוטות ביותר מעבירות למוח מידע על מידת התאורה של הסביבה. עיניים מפותחות יותר מאפשרות לבעל החיים יכולת ראייה. לחרקים ולבעלי חיים אחרים יש עיניים המורכבות ממספר מבנים והתמונה שהם רואים מורכבת חלקים-חלקים (ולא ממספר תמונות כפי שנהוג לחשוב).
עיניהם של חלק גדול ממיני הטורפים ואוכלי-הכול - בכללם האדם - ממוקמות בקדמת הראש, מיקום שמאפשר התמקדות בטרף, בעוד עיניהם של מינים אחרים ממוקמות בצדי הראש, מה שמאפשר שדה ראייה גדול ככל האפשר.
מגוון.
אצל רוב החולייתנים, ואף במספר מינים של רכיכות, תפקוד העין מבוסס על חדירתן של קרני אור ומיקודן על שכבת קולטנים רגישים הקרויים פוטורצפטורים המצויים ברשתית ואשר מתמחים בהמרת קרני אור לאנרגיה כימית המחוללת אותות חשמליים. אותו גירוי חשמלי מועבר באמצעות עצב הראייה לאונה האחורית של המוח ושם מתבצע פיענוח האותות החשמליים לכדי מייצג עכשווי של האזור בו מתבונן בעל החיים.
ככלל, לעיניים מסוג זה מבנה כדורי – שצורתו נשמרת הודות לחומר דמוי ג'ל (גוף זגוגיתי - Vitreous Humor) הממלא את מרבית נפחה של העין – עדשה הממקדת את קרני האור וקשתית השולטת בעוצמת האור החודר לעין.
בעיניהם של רכיכות מסוג Cephalopoda, דגים, דו-חיים ונחשים ישנן עדשות מקובעות ומיקוד האור מתבצע באופן טלסקופי, באופן המזכיר את פעולת עדשת מצלמה.