מ-1948 היה ברקוביץ' למנהל משרד התעשייה והמסחר, בין השנים 1949 - 1952 היה מנהל המכון ללימודים ותכנונים אנרגטיים, בשנים 1952 - 1954 היה מנהל כללי טכני במשרד לאנרגיה חשמלית ובשנים 1954 - 1967 היה מנהל של המנהל לאנרגיה חשמלית במסגרת וועד התכנון הארצי. ברקוביץ' נמנה בין חלוצי תוכניות החשמול של רומניה ולקח חלק בתוכניות לשילוב רשתות החשמל הלאומיות בדרום-מזרח אירופה ועבודות התכנון וההתאמה של הדנובה להכנת ובניית התחנות ההידרואלקטריות בשערי הברזל.
בתו, ג'רלדין כהן, היא פרופסור לשיווק באוניברסיטת ברונל בלונדון.
שורש סיני
סינמה סטאר
סינמה סטאר, רשמית: רשת בתי הקולנוע הפדרלית "סינמה סטאר" (ברוסית: Федеральная Сеть Кинотеатров Синема Стар) היא מפעילת רשת בתי קולנוע רוסית. אחת מחמשת מפעילי הרשתות הגדולות ביותר ברוסיה.
הרשת הוקמה בשנת 2005 ולה 26 בתי קולנוע ב־14 ערים ברוסיה ובחבר המדינות.
היסטוריה.
בית הקולנוע הראשון של הרשת היה סינמה סטאר במרכז הקניות קלוגה המאה העשרים בקלוגה בשנת 2005.
נוחות.
בתי הקולנוע הדיגיטליים של הרשת מצוידים במקרני Christie, Dolby Digital Surround EX, 3D Master Image ומסכי כסף חסכוניים באור. אולמות קולנוע רבים מצוידים ב-Dolby Atmos, מערכת סאונד רב-ערוצית המחייה את המסך ויוצרת סאונד עוצמתי ועשיר. כך למשל, בית הקולנוע סינמה סטאר על לנינסקי במוסקבה הוא בית הקולנוע הראשון באירופה מבחינת מספר בתי הקולנוע המצוידים במערכת שמע Dolby Atmos. אולמות הקולנוע מצוידים בכיסאות Josper נוחים ואחד החידושים הוא התקנת כיסאות D-Box, במאמץ להפוך את הצפייה בסרטים לנוחה ככל ההאפש.
סינמה סטאר מקפידה על מדיניות תמחור גמישה. מחירי הקולנוע משתנים בהתאם ליום בשבוע ולשעה ביום.
חלאוות אל-ג'בן
חלוואת אל-ג'בן (בערבית: حلاوة الجبن, "המתיקות של הגבינה") או חלוואת אל ג'יבן הוא קינוח סורי מסורתי העשוי מבצק סולת וגבינה עם סירופ מי זהר. לרוב ממלאים אותו במלית של קרם קשטה. מקור המאכל בעיר חמה בסוריה, ומשם הוא נדד לעיר חומס, הוא נחשב לסְפֶּצְיָאלִיטֶה מקומי. ניתן למצוא את המנה גם באזורים אחרים במזרח התיכון ובמדינות עם אוכלוסיות סוריות גדולות כדוגמת טורקיה וגרמניה.
בישראל ניתן למצוא את המנה בעיקר בכפרים הדרוזים ברמת הגולן, אך גם בקונדיטוריות ערביות בגליל ובירושלים.
מרכיבים.
הקינוח עשוי מבצק גבינה (בדרך כלל גבינה עכואית, מוצרלה או תערובת של כמה גבינות), סירופ סוכר ולעיתים גם מי זהר או מי ורדים. המילוי עשוי מקרם קשטה, קרם חלב סמיך ומתוק. התוצר הוא קינוח רך שניתן לאכול בקלות עם כפית.
בקיץ, נהוג להגיש את החלוואת אל-ג'בן לצד גלידה.
ג'יימס רוברטסון (מושל אוקלהומה)
ג'יימס ברוקס איירז רוברטסון (באנגלית: James Brooks Ayres Robertson, נקרא לעיתים גם J. B. A. Robertson; ) היה עורך דין, שופט ופוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוקלהומה הרביעי בשנים 1919–1923. קודם לכן מונה רוברטסון על ידי מושל אוקלהומה הראשון, צ'ארלס הסקל, כשופט מחוזי.
לאחר שעבר את בחירות לשכת עורכי הדין בגיל 21, היה רוברטסון לאחד מעורכי הדין המיומנים באוקלהומה, וטרם קבלתה של אוקלהומה כמדינה בארצות הברית, בטריטוריה האינדיאנית. תקופת כהונתו כמושל עמדה בסימנם של אשרור התיקון ה-18, שקבע את חוק היובש, ואשרור התיקון ה-19 למתן זכות בחירה לנשים, הטבח בטולסה, ופרשיות שחיתות. בשנים 1915–1916 שימש רוברטסון כנשיא הגדול של המסדר העצמאי של העמיתים יוצאי הדופן.
רוברטסון נפטר ב-1938 עקב מחלת הסרטן ונטמן בעיר צ'נדלר שבאוקלהומה.
ראשית חייו.
ג'יימס רוברטסון נולד במחוז קאוקוק שבאיווה, לאביו, שעל שמו הוא נקרא, ולאמו קלרה רוברטסון מאוהיו הוא היה הילד החמישי במשפחה של שישה בנים וחמש בנות. סבו מצד אביו נקרא גם הוא באותו שם. הוריו של רוברטסון עברו לאיווה בראשית שנות ה-50 של המאה ה-19, שם שירת האב כמתנדב בצבא האיחוד במלחמת האזרחים. גידולו של רוברטסון באיווה החדירו בו את הגישה הפרוגרסיבית.
רוברטסון התחנך בבתי הספר הציבוריים של איווה. בגיל 16 הוא הוסמך כמורה. בעת שעסק בהוראה, הוא למד משפטים בקריאה עצמית וב-1892, כשהיה בן 21, עבר את מבחני לשכת עורכי הדין של איווה. בשנה שלאחר מכן עבר רוברטסון לעיר צ'נדלר שב.
צ'נדלר נוסדה זמן קצר קודם לכן, ב-28 בספטמבר 1891, על ידי מתיישבים לבנים במסגרת הבהלה לקרקעות שהתרחשה שם אז, והייתה מקום המושב של מחוז לינקולן. רוברטסון ניצל את ההזדמנות ועסק בהוראה ובעריכת דין בעיר המתפתחת. בהמשך הוא מונה כפרקליט המחוז. בעת שהתגורר בצ'נדלר, הוא הכיר את אוליב סטבלפילד, שאותה הוא נשא לאישה ב-1898. לזוג נולדו בן ובת.
רוברטסון נודע כאחד מעורכי הדין המיומנים באוקלהומה ובטריטוריה האינדיאנית. ב-1906 הוא היה לשותף במשרד עורכי הדין "הופמן ורוברסטון", בו הוא היה שותף בשנתיים הבאות.
קריירה פוליטית.
ב-1907 התקבלה אוקלהומה כמדינה בארצות הברית. מושל אוקלהומה הראשון, צ'ארלס הסקל, מינה את רוברטסון כשופט במחוז השיפוטי העשירי של המדינה. המינוי חייב אותו להעתיק את מקום מגוריו מצ'נדלר לאוקלהומה סיטי, שם הוא התגורר עד יומו האחרון.
טרם מינויו כשופט, היה רוברטסון פעיל במפלגה הדמוקרטית, הן ברמה המדינתית והן ברמה הלאומית. במסגרת זו הוא סייע למועמדי המפלגה הדמוקרטית בכל דרך. במסעו עם המושל הסקל לדנוור הוא ייצג את המפלגה הדמוקרטית באוקלהומה. הוא היה תומך נלהב של המועמד הדמוקרטי לנשיאות ויליאם ג'נינגס ברייאן.
רוברטסון המשיך לכהן על כס השיפוט עד לתום כהונתו של הסקל כמושל. הוא התפטר מכהונתו כדי להתמודד על משרת המושל, אך בסופו של דבר פרש מהמרוץ כדי לתמוך במועמד המפלגה לי קרוס. קרוס ניצח בבחירות הכלליות וכיהן כמושל אוקלהומה השני.
כשלא היה שבע רצון מחייו הפרטיים, התמודד רוברטסון על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית. קביעת מחוזות הבחירה שלאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך ב-1910 הובילה להענקת שלושה מושבים בבית הנבחרים לאוקלהומה. רוברטסון התמודד בבחירות המקדימות של המפלגה במחוז הבחירה שלו, אך לא עלה בידו לקבל את מועמדות המפלגה.
הוא שב לעיסוקו בעריכת דין, וב-1914 החליט המושל לי קרוס, כמו הסקל לפניו, שלא להתמודד לכהונה נוספת. רוברטסון ניסה להתמודד שוב על מועמדות המפלגה, אך רוברט ויליאמס, הנשיא הפופולרי של בית המשפט העליון של אוקלהומה, ניצח בהתמודדות.
ב-1914 נפטרה רעייתו של רוברטסון, והותירה אותו עם שני ילדיו.
ההתמודדות על משרת המושל.
התמדתו של רוברטסון בפוליטיקה השתלמה לבסוף. ב-1918, כשהתמודד על מועמדות המפלגה על משרת המושל בפעם השלישית, עלה בידו לנצח את ויליאם מארי.
הפופולריות של המושל לשעבר הסקל חיזקה את מעמדה של המפלגה הדמוקרטית באוקלהומה. ב-1910 הופיעה מפלגה חדשה בפוליטיקה המדינתית, . בפעם הראשונה בתולדות אוקלהומה, התמודד בבחירות למשרת המושל מועמד מפלגה שלישית. מול רוברטסון התמודדו מועמד המפלגה הרפובליקנית הוראס ג. מקיבר, ומועמד הסוציאליסטים פטריק נייגל. גורם מרכזי במערכת בחירות זו היה מרד התירס הירוק ב-1917, שהסוציאליסטים סייעו לעוררו. מצביעים רבים החשיבו אותם כלא פטריוטים. רוברטסון נחל ניצחון סוחף, והדמוקרטים הצליחו להשיג רוב משמעותי הן בבית הנבחרים והן בסנאט של אוקלהומה.
מושל אוקלהומה.
ב-13 בינואר 1919 הושבע רוברטסון כמושל אוקלהומה הרביעי. עד מהרה הוא התמודד עם עם שתי סוגיות ברמה הלאומית: חוק היובש וזכות הבחירה לנשים.
כבר בתקופת כהונתו של הסקל כמושל, אימצה אוקלהומה מדיניות תקיפה כלפי צריכת משקאות חריפים. רוברטסון פעל להמשך מדיניותו של הסקל, והוביל את מדינתו באופן גורף לאשור התיקון ה-18.
ככזאת שנכתבה מתוך השקפת עולם פרוגרסיבית, העניקה חוקת אוקלהומה את זכות הבחירה לכל הגזעים, הן לגברים והן לנשים. אף המדינה העבירה תיקונים לחוקה וחוקים שלמעשה שללו את זכות הבחירה מהשחורים באמצעות יצירת מחסומים לרישומם כמצביעים. רוברטסון קרא לכינוס מושב מיוחד של בית המחוקקים, שרוב חבריו היו לבנים, שהוביל לאשור התיקון ה-19, שנכנס לתוקף ב-18 באוגוסט 1920.
בין הישגיו של רוברטסון נכללה יצירת תפקיד נציב הפנסיות של אולהומה. הוא גם הקים סוכנויות לסחר קואפרטיבי לשירות חקלאי המדינה, שסבלו ממחירים נמוכים בשל ההיצף בהיקף התוצרת לאחר מלחמת העולם הראשונה. רוברטסון גם יזם הצעת חוק שאיפשר את סלילתם של 1,300 מילים (2,100 ק"מ) של כבישים סלולים, יותר מכל הכבישים שנסללו בתקופות כהונותיהם של שלושת קודמיו גם יחד.
תוך שהוא עשה שימוש בניסיונו החינוכי, בין השאר, התמקד רוברטסון גם בשיפור מערכת החינוך המדינתית. ראשית, הוא פעל לשינוי אופן פעולתם של הקולג'ים באוקלהומה. טרם בחירתו כמושל, היה הפיקוח על הקולג'ים מסור בידי מועצת החינוך המדינתית בראשותו של המפקח המדינתי על בתי הספר. בימיו של רוברטסון התרחבה סמכות המושל על הקולג'ים עם הקמת "מועצת הרקטורים המדינתית", שחבריה מונו על ידי המושל כדי לפקח על כל מוסדות ההשכלה הגבוהה. בתקציבים שהגיש, דאג רוברטסון למימון שיפורים בתהליכי הכשרת המורים, לסטנרטים גבוהים יותר להישגי בתי הספר, למיזוגם של בתי ספר כפריים רבים, ולהנהגת השימוש בתוכנית לסבסוד ספרי לימוד. הוא הציע את הרחבת המימון לבתי ספר כושלים, אך הצעה זו נדחתה על ידי בית המחוקקים.