אחד ההסברים העיקריים לפערים בין סגנון בחירת עבודה גברי לנשי הוא בחירה באימהות. במהלך שנות הפריון נשים בוחרות מסלול קריירה שיאפשר את גידול הילדים. בזמן ההריון ולאחר לידה נשים מצמצמות את זמן העבודה ומפסיקות לעבוד במשך חודשים בהן הן אינן צוברות ניסיון ומתעכבות בקידום בעבודה. לאחר מכן, אמהות רבות בוחרות לעבוד במשרת אם כדי לטפל בילדים. בחירה זו מעכבת משמעותית התקדמות אפשרית בעבודה.
קיימות שתי דרכים עיקריות להשוות רמות שכר, האחת לוקחת את המשכורת החודשית הממוצעת לאישה בישראל ביחס למשכורת החודשית הממוצעת לגבר בישראל.
דרך שנייה ללמוד את פערי השכר היא להסתכל עליהם כאחוז השכר השעתי ברוטו המשולם לנשים מתוך השכר השעתי ברוטו המשולם לגברים. שכרן הממוצע של נשים בישראל הוא 68% משכרם של גברים, אף על פי שעל פי החוק במדינת ישראל נשים זכאיות לשכר שווה על עבודה שווה ואפליה בשכר אסורה. פער זה נובע בעיקר מכך שנשים עובדות בממוצע פחות שעות מגברים ומגורמים שונים אחרים וביניהם בחירת תחומי עיסוק שונים.
דרישות החוק.
חוקי העבודה בישראל המעגנים את זכויותיהן של נשים עובדות כוללים מרכיבים רבים יחסית למדינות אחרות. חלק מחוקים אלו עוסקים באיסור על אפליה בשכר על רקע מגדרי.
סעיף 2 לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה, המתייחס גם לנשים, אוסר על אפליה בתנאי העבודה, כולל בשכר עבודה. בתי הדין לעבודה קבעו שכאשר יש פערי שכר בין נשים לגברים במקום עבודה נטל ההוכחה שאלו נובעים מסיבות מוצדקות מוטלת על המעסיק. אף שהחוק בא למנוע אפליה, הוא מתיר העדפת נשים - בסעיף 3(ב) לחוק נאמר: "אין בחוק זה כדי לגרוע מזכות יתר המוענקת לעובדת לפי חיקוק, לפי הסכם קיבוצי או לפי חוזה עבודה, ואין רואים זכות כזו כהפליה".
חוק שכר שווה לעובדת ולעובד נועד למנוע אפליה בין המינים בכל הנוגע לשכר או לגמול אחר בקשר לעבודה. החוק קובע, כי "עובדת ועובד המועסקים אצל אותו מעביד באותו מקום עבודה, זכאים לשכר שווה בעד אותה עבודה, עבודה שווה בעיקרה או עבודה שוות ערך". בית הדין רשאי, מיוזמתו או לבקשת הצדדים, למנות מומחה לניתוח עיסוקים, כדי לבחון האם עבודות שבמחלוקת הן עבודות שוות בעיקרן או עבודות שוות ערך. החוק אינו בא למנוע הפרש בשכר או בגמול המתחייב מאופי העבודה או ממהותה, אך נטל ההוכחה על המעביד, ועליו להראות שאין בכך משום אפליה מטעמי מין. החוק בא להגן על נשים ולקדם שוויון, לכן "הטבה הניתנת לעובד, בקשר להולדה או להורות, לא תילקח בחשבון לעניין חוק זה". לפי תיקון לחוק, מיום 6.8.2014, הפרתו עשויה לגרור אחריה גם חיוב של המעביד בפיצוי בגין נזק לא-ממוני.
נתונים על פערי שכר.
שכר חודשי.
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2012:
נתוני הלמ"ס מתארים מגמה לפיה הפערים בשכר הממוצע מצטמצמים בהדרגה עם השנים."בשנת 1990 הפער עמד על 43% ובשנת 2012 - על 34%".
שכר לשעה.
בחישוב ההכנסה הממוצעת לשעת עבודה השכר לשעה של נשים נמוך יותר מזה של גברים, אך הפער המגדרי הממוצע בין המינים מצטמצם ל-15.5%.
על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2012:
על פי נתוני דו"ח המוסד לביטוח לאומי אשר בחן את פערי השכר מ-1997 עד 2011, פערי השכר לשעה בין גברים לנשים לא הצטמצמו.
דיון.
שדולת הנשים בישראל טוענת שפערי השכר בין נשים לגברים בישראל מעידים על אפליה על רקע מגדרי.
בקרב ארגוני נשים ישנם הטוענים שההפרשים בשכר אף גבוהים מאלו המופיעים בנתונים, מהסיבות הבאות:
רמת הניידות בשכרן של נשים נמוכה במידה ניכרת מזו של גברים.
בניגוד למדינות רבות, נשים בישראל זכאיות על פי חוק לחופשת לידה ארוכה של עד שנה. אך הן נאלצות להיאבק על מקומן בעבודה. בחברה מושרשות תפיסות המקבעות את מעמדה של האישה כ"מפרנסת שנייה". על פי תפיסות אלו, נשים אחראיות לטיפול בבית ובבני המשפחה, ובני זוגן הם עזר כנגדן. ההיריון והלידה נתפסים כמכשולים לעולם התעסוקה.
השלכות האמהות על שכר נשים.
נשים הן האחראיות העיקריות על העבודה שלא בשכר – עבודות הבית והטיפול בבני המשפחה. אחריות זו של נשים משפיעה על השתלבותן של אמהות בשוק העבודה. "המשמרת השנייה", העבודה הנוספת שעל האישה לבצע בביתה אינה נתפסת כ"עבודה" הראויה לגמול ולשכר. עבודה זו "שקופה" עבור שוק העבודה הישראלי. מחקרים מצביעים על "מחירי האמהות" (motherhood penalty), ה"קנס" שנשים נאלצות לשלם בשכרן על היותן אמהות.
העיקרון המארגן של נשים בשוק העבודה מעוגן בתפיסה חברתית שתפקידה של האישה בבית קודם לעבודה מחוץ לבית. נשים נתפסות כמפרנסות שניות. כתוצאה מכך רווחות דעות קדומות בשוק העבודה אשר גורמות לאפליית נשים בקבלת ההחלטות על ידי גורמים בשוק זה. הן נפגעות ומופלות בקבלה לעבודה, בתנאי העבודה לרבות קידום והכשרה מקצועית, ובתנאי השכר.
נשים רבות מצמצמות את היקף משרתן לאחר הפיכתן לאמהות, וחוזרות לשוק העבודה מאוחר יותר בעמדת נחיתות. בשנת 2013 השתתפו בכוח העבודה רק 58.2% מהנשים בגילאי העבודה, לעומת 69.4% מהגברים בגילאי העבודה.
מחיר האמהות מתבטא גם בהפסד שכר. נשים שנעדרו לצורך חופשת לידה הפסידו בממוצע 1.04% משכרן על כל חודש היעדרות, לעומת שכרם של גברים שצומצם רק ב-0.4%. בנוסף, נמצא שמספר ילדים גבוה יותר מעלה את סיכוייהן של נשים לעבור לתעסוקה בשכר נמוך יותר. ואילו אצל הגברים מספר ילדים גבוה יותר מקטין את סיכוייהם לעבור לתעסוקה בשכר נמוך.
במקצועות "פרופסיונאליים" החיפוש אחר משרות אשר מאפשרות שעות עבודה נוחות מבחינת חיי המשפחה, מדיר לעיתים נשים מחוץ למקצועות מסוימים או מותיר אותן ב"נישות" ייחודיות להן במקצוע, בדרגות נמוכות יותר ובשכר נמוך יותר.
שחיקה בעבודה קיימת בקרב אמהות במקצועות גבריים עקב הנורמות המקובלות ששעות עבודה ארוכות מייצגות מחויבות לקריירה. שיעור השחיקה עולה בקרב אמהות במקצועות גבריים במקצועות "פרופסיונאליים" וניהוליים. שעות עבודה ארוכות נתפסות כמתנגשות עם תפיסות וציפיות חברתיות לגבי טיפול וגידול ילדים. בישראל, ככל ששעות העבודה הממוצעות במקצוע רבות יותר, כך גדלים פערי השכר בין נשים לגברים. בנוסף לתפיסות החברתיות, הוצאות הטיפול בילדים מהוות גם הן חסם משמעותי עבור אמהות בכוח העבודה אשר משפיע על היקף משרותיהן.
פסקי דין ואכיפת חוק שכר שווה.
מספר התביעות המוגשות בטענה לאפליית שכר הוא מועט ביותר. הסיבות למיעוט התביעות הן, בין היתר:
למרות חוק שכר שווה לעובד ולעובדת יש נשים המופלות לרעה בשכרן לעומת גברים. מעסיקים המפלים נשים לרעה יודעים כי הסיכוי שדיני העבודה ייאכפו הוא נמוך.
במסגרת תיקון לחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה הוקמה במשרד התמ"ת בשנת 2008 נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה. גוף ציבורי זה הוקם להטמעת ערכי השוויון בשוק העבודה. נציבות שוויון ההזדמנויות בעבודה פועלת להתמודד עם קשיי האכיפה במישור האזרחי. יש בידה סמכות לבקש מידע ממעסיקים ואף להגיש תביעות בשם עובדים שנפגעו.
שדולת הנשים בישראל היא עמותה פמיניסטית שפועלת לקידום שכר שווה ומקדמת ב-2014 יוזמות לתיקונים בחוק בשיתוף עם ח"כ עליזה לביא. התיקונים עוסקים בהנגשת נתונים מגדריים, בפיצוי בגין נזק שאינו ממוני לעובדת בגין הפרת חוק שכר שווה ואיסור על התנכלות לעובדת המבקשת מידע על שכר עמיתים גברים.
העדפת נשים במיסוי.
הפערים בשכר ברוטו, שהוצגו לעיל, מצטמצמים כאשר ההשוואה עוברת לשכר נטו. גם מכוח המיסוי הפרוגרסיבי, המצמצם כל פער בהכנסות, אך גם מכוח העדפתן של נשים בפקודת מס הכנסה. כל אישה זכאית לחצי נקודת זיכוי יותר מאשר גבר, צעד שפירושו, בערכי 2017, תוספת לנטו של 1290 ש"ח לשנה בהשוואה לגבר בעל שכר זהה (כאשר השכר גבוה מסף המס). בנוסף אישה מקבלת נקודות זיכוי בגין ילדיה עד השנה שבה הילדים מגיעים לגיל 19, בעוד שגבר נשוי מקבל נקודות זיכוי בגין ילדיו רק עד השנה שבה הילדים מגיעים לגיל 5. הבדל זה פירושו תוספת לנטו של 2580 ש"ח לשנה בגין כל ילד בהשוואה לגבר בעל שכר זהה (כאשר השכר גבוה מסף המס). עד שנת 2011 גברים נשואים לא היו מקבלים נקודות זיכוי כלל. בנוסף, מתחילת יישום מס הכנסה שלילי ועד שנת המס 2016, נשים נהנו מתנאי מס שלילי עדיפים על תנאי הגברים, כך שגם בקרב בעלי הכנסות נמוכות שאינן מגיעות לסף המס, לרוב שכר הנטו של אישה היה גבוה יותר משכר הנטו של גבר בעל משכורת זהה.
צירור
עין הנץ
סם זקס
פרשת הרבנים
אביב טלמור
אביב טלמור (נולד ב-1965) הוא במאי, תסריטאי, מפיק סרטים ומשורר; הבעלים והמייסד של חברת יוטרייד (Utrade) שעסקה, עד לקריסתה, במסחר אלגוריתמי בשוק ההון.
ביוגרפיה.
אביב טלמור נולד בירושלים וגדל עד גיל 18 במקומות רבים, בהם – ערד, באר שבע, ראשון לציון ופריז. בצבא היה חובש - בתחילה בהנדסה קרבית, שירת בלבנון ואחר-כך בצריפין. במילואים שירת כחובש בחיל הרפואה. השלים בגרויות ולמד במשך שנה קולנוע בבית צבי (1987/8). עבר לחיות באירופה במשך שלוש שנים, התגורר בלונדון ובאמסטרדם ועבד בעבודות מזדמנות. ב-1992 שב לישראל, למד בחוג הרב-תחומי באמנויות באוניברסיטת תל אביב (2000-1994) וסיים בהצטיינות. עשה תעודת הוראה בתקשורת במכללת דוד ילין, ירושלים. הוא בעל תואר שני בהצטיינות בספרות עברית מאוניברסיטת תל אביב (2007), במסגרתו התמקד בביאליק. בתקופת לימודיו עבד כמורה לקולנוע ולימד תסריטאות ותולדות הקולנוע. הוא לימד בכפר הירוק. הקים את המגמה לקולנוע בתיכון תלמה ילין, לימד בקמרה אובסקורה ובמכללה להוראת הטכנולוגיה.
עבר חמש סדנאות כתיבה יוצרת במסגרת הליקון ומתא"ן (איגוד המתנ"סים), ולמד סדנאות למשחק מול מצלמה (2000-1994) והנחה סדנאות בכתיבה יוצרת.