הרב זליגמן יששכר מאייר (מאיר) (12 באוקטובר 1853, רייכלסהיים - 31 בדצמבר 1925, רגנסבורג) היה מבכירי רבני גרמניה האורתודוקסים בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. במשך 43 שנה היה רבה של קהילת רגנסבורג ורב מחוז רגנסבורג בצפון בוואריה. כמו כן היה עורך ומו"ל של כתבי עת ופולמוסן בולט במאבק עם הוגים אנטישמיים דוגמת היינריך פון טרייצ'קה ומול מבקרי המקרא דוגמת פרידריך דליטש. זליגמן מאייר היה מן הקולות הבולטים של היהדות האורתודוקסית במאבקה מול הרוב הליברלי ביהדות גרמניה. במלחמת העולם הראשונה תמך נחרצות בעניינה של גרמניה.
זליגמן מאייר הוא סבו של הרב יששכר מאיר מייסד "ישיבת הנגב" ודוד-רבא של הרב חנניה צ'ולק מייסד ומנהל עמותת "עזר מציון".
ביוגרפיה.
זליגמן נולד בקהילה הכפרית רייכלסהיים, הדוכסות הגדולה של הסן, במדינת הסן דהיום. אביו מאייר מאייר היה סוחר בהמות, מוצאה של אמו יטלא-יטה לבית זליג מצד אימה, הוא מרבני מיכלשטדט וורמייזא, ובהם זקיל (יצחק אריה) וורמסר "הבעל שם ממיכלשטדט" ואליהו לואנץ "הבעל שם מוורמייזא". עד ראשית המאה ה-19 היה למשפחת מאייר מעמד של יהודי חסות, בהתאם לכתב חסות שניתן על ידי . בשים לב ללמדנותו וכישרונו בתפילה ובזמירות, יועד מגיל צעיר לרבנות ונשלח בגיל 14 לבית המדרש במיינץ. מורהו החשוב במיינץ היה הרב מאיר מרכוס להמן (שהיה גם עורך "דער איזראעליט") . הרב להמן קידם אותו כמורה, ובהמשך, פיתח מאייר מגיל צעיר קריירה כמורה ודרשן, בין היתר בויסבאדן ובווצלר.
ב-1876 עבר לברלין והחל לעבוד כעורך עיתון "די יודישע פרסה" (Die Jüdische Presse) ובמקביל שקד על רכישת השכלה גבוהה. בנוסף לעבודתו כעורך, פרסם מאייר גם חוברות בנושא מדיניות דתית בהן הוא עוסק בבעיות השעה בחיים היהודיים. באחת מחוברות אלה, בשנת 1876 מאייר מתעד את הדיונים וההחלטה בפרלמנט הממלכתי הפרוסי על חוק "הפרישה מן הקהילה" משנת 1876, שאפשר באופן חוקי לזרמים השונים בקהילה יהודית להקים ארגון קהילתי משלהם. לידתה של הסוגיה בפולמוס הפרדת הקהילה בפרנקפורט ורצונם של האורתודוקסים לפרוש מן הקהילה שקיבלה צביון רפורמי. בפועל, בקושי נעשה שימוש בחוק זה. כהונתו של מאייר ברגנסבורג התאפיינה, על אף מחלוקות פנימיות, בקהילה מאוחדת תחת הנהגה אורתודוקסית.
את השכלתו הכללית והתורנית השלים בבית המדרש לרבנים של עזריאל הילדסהיימר בברלין ובאוניברסיטת לייפציג.
כהונתו הארוכה ברגנסבורג החלה בינואר 1882 ונמשכה עד יום מותו. הקריירה שלו בעיר התאפיינה ביחסים דו-משמעיים עם הסקציה הליברלית בקהילה היהודית: שיתוף פעולה ידידותי מחד ומאבק מאידך. ב-1886 נישא למתילדה לבית האן, בתו של איש העסקים רפאל פוגל האן מגטינגן ואחותו של היזם, התעשיין ואספן היודאיקה מקס רפאל האן, יו"ר הקהילה היהודית בגטינגן. ארבעת בניו קיבלו השכלה כללית ויהודית כאחד ופנו למקצועות החופשיים. גולת הכותרת של כהונתו ברגנסבורג הייתה חנוכת בית הכנסת החדש בשנת 1912; בטקס החנוכה השתתפו נוצרים רבים וראש העיר מסר למאייר בחגיגיות את מפתחות הבית.
כתביו הפולמוסיים.
לאורך חייו ערך מאייר והוציא לאור מספר כתבי עת. ברגנסבורג החל להוציא ב-1884 ירחון למשפחה היהודית בשם די לאובהוטה " (הסוכה) ובמקביל כתב עת פובליציסטי בשם דויטשה איזראעליטישה צייטונג (DIZ) ". מאוחר יותר אוחדו השניים, כאשר די לאובהוטה הופיע כנספח לדויטשה איזראעליטישה צייטונג.
מאמריו הידועים ביותר, בגנות האנטישמיות החדשה, פורסמו כנגד הפילוסוף הלאומני היינריך פון טרייצ'קה וכנגד הרמן מסנר עורך "עיתון הכנסייה האוונגלית החדש" ומזכיר "הברית האוונגלית הגרמנית" . כמו כן היה פעיל בפולמוס שעסק במוצא החוקים המקראיים ופרסם חוברת ידועה כנגד האשורולוג פרידריך דליטש אשר טען שמוצא המוסר המקראי בחוקי חמורבי. בחוברת אחרת ניסה לעורר את דעת הקהל להתוודע למצוקת היהודים בסרביה, רומניה ובאימפריה העות'מאנית.
עמדותיו הדתיות והפוליטיות.
בהתאמה לתנועה הנאו-אורתודוקסית. ביקש לנצל את המודרניות עבור קידום החיים היהודיים והדת היהודית. מאייר האמין באפשרות לסינתזה בין יהדות וגרמניות ודגל בתמיכה ללא מצרים במלכות - מלכות בוואריה וקיסרות גרמניה. כיהודי וכאדם ראה בגרמניה ממלכה של חסד הנלחמת מלחמה צודקת מול הברבריות של האימפריה הרוסית כפי שהתבטאה בפוגרומים של 05–1903 (קישינב, אודסה ואחרים). בהתאם לכך בניו שירתו בצבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה. בדרך כלל התנגד לציונות כי ראה בה רעיון המסכן את שוויון הזכויות של היהודים בגרמניה. מאייר היה אדם נעים הליכות ויחסיו עם הרשויות בעיר היו מצוינים, אך בענייני הלכה סירב להתפשר. במקרה ידוע סירב לאשר את בית הכנסת בשטראובינג, בוואריה, שהיה תחת תחום שיפוטו, משום שהאלממור לא היה בדיוק במרכז ההיכל. בסופו של דבר הוזז האלממור ב-85 ס"מ. אפיזודה זו ממחישה את גישתו הנאו-אורתודוקסית – הקפדה על הצד הריטואלי-ההלכתי לעומת פתיחות בצד המנהגי. בכל הנוגע לשפה, לבוש ותספורת ראה לנכון שהיהודים לא יבדלו משאר תושבי הארץ. בהפרדה בין המינים נהג בפתיחות; רעייתו מתילדה הייתה אמנית ומבאי ביתה של הנסיכה מרגרטה לבית טורן-אונד-טקסיס; הנסיכה והרבנית נהגו לצייר בצוותא בגינות הטירה .
לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם הראשונה, ביטול המלוכה בבוואריה וכינון "מדינת בוואריה החופשית" דחה מאייר מכל בכל את הסוציאל-דמוקרטים. התוכנית שלהם נראתה לו כ"אתאיזם יישומי ", במפלגת העם הבווארית (), לעומת זאת, הוא ראה ערבות להגנת האמונה באלוהים, עשרת הדיברות וכתבי הקודש: "אדמה זו קדושה ... לכל נוצרי אמיתי, כל יהודי אמיתי!" לאחר שמייסד שותף של BVP, גאורג היים, כינה בפומבי את האשמת מפלגתו באנטישמית הונאה, ותמך בבקשתו של מאייר והצהיר כי הם יקבלו בשמחה יהודים למפלגה ומתחייבים להגן על מנהגיהם הדתיים ומוסדותיהם, קבע מאייר שעבור "היהודים הנאמנים לדת" יש במפלגה זו ייצוג הולם של האינטרסים היהודיים.
לבחירות בינואר 1919, הבחירות למדינה בבוואריה והבחירות לאספה הלאומית, תמך מאייר ​​במפלגת ה-BVP, ואת המוטו שלהם "קתולי ופרוטסטנטי יד ביד בכל רחבי הארץ" רצה להחליף בביטוי מקיף יותר: "יהודי או נוצרי, מי שמאמין באלוהים יבוא למפלגת העם הבווארית!"
עגה מינית
מארקל בראון
דהמריוס מרקל בראון (באנגלית: DeMarious Markel Brown; נולד ב-29 בינואר 1992) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז והקלע בהפועל אילת.
קריירת תיכונים ומכללות.
בראון למד בבית הספר התיכון מגני פיבודי באלכסנדריה שבלואיזיאנה. בעונתו האחרונה, הוא העמיד ממוצעים של 32 נקודות, 10 ריבאונדים, 5 אסיסטים, 3 חסימות ו-3 חטיפות למשחק, מה שנתן לו את תואר שחקן העונה בלואיזיאנה.
בראון דורג בשלושה כוכבים על יכולתו בתיכונים, כרכז ה-37 בטיבו והשחקן ה-137 הכי טוב במחזור 2010.
בעונתו הראשונה באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה, בראון הוביל את הקבוצה בחסימות עם 33, הכי הרבה אי פעם על ידי רכז במכללה והחמישי ביותר אי פעם על ידי רוקי. ב-34 משחקים, הוא פתח בחמישייה 10 פעמים והעמיד ממוצעים של 6.4 נקודות, 2.5 ריבאונדים, 1.4 אסיסטים ו-1.0 חסימות ב-21.6 דקות למשחק.
בעונתו השנייה, זכה בראון בתואר "המטביע של השנה" במכללות. ב-33 משחקים, הוא פתח בחמישייה 26 פעמים והעמיד ממוצעים של 10.5 נקודות, 5.1 ריבאונדים, 2.4 אסיסטים ו-1.2 חטיפות ב-31.1 דקות למשחק.
בעונתו השלישית, הוא הפך לשחקן ה-37 בתולדות המכללה שקלע 1,000 נקודות, והשחקן השני בתולדות המכללה שמסר 200 אסיסטים, חטף 100 פעמים וחסם 75 פעמים במהלך הקריירה. ב-33 משחקים בהם פתח בכולם, הוא העמיד ממוצעים של 15.3 נקודות, 4.4 ריבאונדים, 2.4 אסיסטים ו-1.0 חטיפות ב-34.1 דקות למשחק.
בעונתו האחרונה, הוא פתח בכל 34 המשחקים בהם שותף, והעמיד ממוצעים של 17.2 נקודות, 5.3 ריבאונדים, 2.9 אסיסטים, 1.0 חטיפות ו-1.0 חסימות ב-35.3 דקות למשחק.
קריירה מקצועית.
ב-26 ביוני 2014, בראון הודיע ​​כי הוא מעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA, שם נבחר בבחירה ה-44 בסיבוב השני על ידי מינסוטה טימברוולבס וכבר בערב הדראפט הועבר בטרייד לברוקלין נטס. ב-23 ביולי, לאחר שהרשים בראון בליגת הקיץ של ה-NBA במדי ברוקלין, הוא חתם בקבוצה. כיוון שבחודשיים הראשונים של העונה הוא שותף רק ב-7 משחקים, ב-1 בינואר 2015 הושאל בראון לקבוצת הבת של בוסטון סלטיקס מליגת הפיתוח של ה-NBA, מיין רד קלאוס ובמקביל שיחק בברוקלין. ב-23 בפברואר, פתח בראון בפעם הראשונה בקריירת ה-NBA שלו, כשהוא שיחק 45 דקות ורשם דאבל דאבל של 10 נקודות ו-11 ריבאונדים בניצחון על דנבר נאגטס 82–110. ב-29 במרץ קלע בראון שיא קריירה של 17 נקודות בניצחון 99–107 על לוס אנג'לס לייקרס. בעונה הסדירה שותף בראון ב-40 משחקים ופתח ב-29 מהם. בראון רשם הופעה בודדת בפלייאוף, במהלך משחק 6 בסדרה מול אטלנטה הוקס, סדרה שבה הפסידו ברוקלין 2–4.
ביולי 2015, שיחק בראון פעם נוספת בליגת הקיץ. בראון איבד את מקומו בחמישייה וזמן המשחק שלו פחת, עד שבינואר הוא החל להתייצב וקלע בדאבל פינגרס 5 פעמים במהלך חודש פברואר. ב-5 במרץ 2016, קלע בראון שיא קריירה של 23 נקודות בהפסד של ברוקלין 118–132 למינסוטה טימברוולבס.
ב-26 בספטמבר 2016, חתם בראון בקליבלנד קאבלירס, אך ב-20 באוקטובר נחתך מהקבוצה לאחר ששותף ב-6 משחקי קדם עונה.
ב-25 באוקטובר 2016, חתם בראון בחימקי מהליגה הרוסית.
ב-24 בספטמבר 2017, החל בראון להתאמן באוקלהומה סיטי ת'אנדר, אך ב-11 באוקטובר נופה מהסגל.
ב-15 בינואר 2018, חתם בראון ביוסטון רוקטס, על חוזה כפול.