ב-2019 אושרה תוכנית המתאר בעיר, התוכנית כוללת הוספת כ-65 אלף מ"ר שטחי תעסוקה לתושבי האזור,27 אלף מ"ר לשטחים מסחריים ואף כ-7,000 מ"ר עבור שימושי ספורט ונופש.
בינואר 2020 פורסם עדכון בנוגע להקמת שכונת מגורים חדשה בעיר בשם שכונת הדרים ואף בנוגע למרכז העסקים שישמש את העיר הנקרא איירפארק שוהם.
ארכאולוגיה.
בשנת 2005 נתגלתה בסביבת שוהם (מזרח), מערת קבורה מן התקופה הרומית שממצאיה כללו חפצים מן המאה הראשונה לפנה"ס ועד למרד בר כוכבא, חפירות אלה מלמדות שלמרות חורבן הבית והמאורעות הקשים הצליחה בכל זאת להתקיים באזור אוכלוסייה יהודית בדוחק וכנראה גם בעוני, אכלוסיה זו שמרה על דיני טהרה ומנהגי קבורה שהיו נהוגים עד למרד בר כוכבא.
בשנת 2022 נחשף על ידי חיילים מנזר נשים בן 1500 שנים בחורבת חני באזור שוהם. על פי רשות העתיקות ייתכן שזהו ציון הקבר של חנה אמו של שמואל.
אוכלוסייה.
נכון לסוף 2017, מתגוררים בשוהם 20,928 תושבים (מקום 100 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של 0.9%. לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, לשוהם דירוג של 9 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015–2016) היה 91.4%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 14,126 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).
חינוך.
בשנת הלימודים תשפ"א פועלים בשוהם 3 בתי ספר יסודיים ממלכתיים ("צוקים", "ניצנים" ו"רבין"), בית ספר יסודי ממלכתי הפועל בשיטת לימוד ייחודית הקרויה "קשת" – "אבן חן". ובית ספר יסודי ממלכתי דתי אחד ("אבני החושן"); בית ספר על-יסודי ממלכתי בשם "יהלו"ם", תיכון "שוהם", תיכון אזורי של המועצה האזורית חבל מודיעין "אמית נחשון", תיכון דתי "שלהבת". כמו כן פועלים גן חובה וכיתות א' עד ו' במסלול קשת המשולב לדתיים ולחילוניים, וכן בית הספר הדמוקרטי "שחף" לילדים מגילאי גן עד כיתה ט'. רמת החינוך בשוהם גבוהה. אחוז הזכאים לבגרות בקרב תלמידי י"ב שניגשו וכן אחוז התלמידים שסיימו את הבחינות בשנת הלימודים תשס"ט היה הגבוה ביותר מבין כל היישובים בארץ. הישג זה חזר על עצמו גם בשנת 2013 כאשר משרד החינוך פרסם את שיעורי הזכאות לבחינות הבגרות ביישובים בישראל, כששוהם בראשה עם 88% זכאים לתעודת בגרות ו-99% ניגשים לבחינות עצמן.
ביישוב יש פעילות רחבה של תנועות נוער: 2 שבטי צופים- עמית, ראם (אשר מספר החניכים בהם עומד על כ-1,600), תנועת בני עקיבא, תנועת עוז, תנועת המד"צים, איגי - ארגון נוער גאה, נבחרות רובוטיקה מטעם אגודת First וחוגי סיירות של קק"ל.
תקציב החינוך ביישוב עומד על כמחצית מתקציב היישוב עצמו והוא אף מפעיל יחידת נוער (הבית הסגול).
אירועים.
ביישוב מתקיימים מגוון אירועים מדי שנה:
רבנים.
הרב הראשון של שוהם היה הרב דוד לאו, כיום הרב הראשי לישראל.
מסוף שנות התשעים ואילך, רבה של שוהם הוא הרב דוד סתיו, יושב-ראש ארגון רבני צהר, רבה לשעבר של תנועת הנוער עזרא ודובר איגוד ישיבות ההסדר.
בשוהם יש קהילה יהודית רפורמית בראשות הרבנית רינת צפניה.
שלומי
שְׁלוֹמִי היא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל. היא שוכנת בגליל המערבי, כקילומטר מגבול לבנון, כ-4 קילומטרים מזרחית לים התיכון ו-3 קילומטרים מזרחית לראש הנקרה. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1960.
היישוב נקרא על שמו של שלומי, אביו של אחיהוד ששימש כנשיא שבט אשר: ().
היסטוריה.
שלומי נוסדה כמעברה, על שטח הכפר הערבי הנטוש אלבסה. תחילה שכנו בבתים הנטושים שבמקום עולים ממזרח אירופה, בעיקר מבולגריה. ב-1952 הצטרפו גם עולים מתימן ומתוניסיה והוקמו 150 פחונים לשיכון המתיישבים הנוספים. על פי התכנון הראשוני היה אמור לקום במקום מושב, אך באותה עת כבר הוקם בסמוך, בסוף שנת 1949, מושב בצת, היה חשש שאין מספיק מקורות מים באזור לגידולים חקלאיים של מושב נוסף, ורבים מהמתיישבים הראשונים עזבו. במקום מושב הוחלט שהיישוב ישמש כמרכז אזורי למתן שירותים ליישובי הסביבה. בשנת 1956 החלה בניית השיכונים ביישוב, 300 יחידות בבתים דו-משפחתיים, דרומית להריסות הכפר אל-באסה. באותה עת הגיעו לשלומי עולים ממרוקו ובסך הכל מנה היישוב כ-850 תושבים, אך היו בו רק שלושה ברזי מים.
בעת קבלת מעמד של מועצה מקומית ב-1960 מנתה שלומי 2,000 תושבים, אך כ-500 תושבים עזבו אותה עד שנת 1969. במקביל חוסלה המעברה וכל התושבים עברו לבתי קבע. היישוב לא התפתח כמרכז אזורי ורוב תושביו התפרנסו מעבודות מזדמנות בחקלאות ביישובי הסביבה.
בתחילת שנות ה-70 סבלה שלומי, בין השאר עקב קרבתה לגבול ומחסור במקומות תעסוקה, מקשיים חברתיים וכלכליים. מספר הצעות הועלו לשיפור המצב, כולל סיפוח היישוב לעיר נהריה. דוד חזן, שנבחר כראש המועצה המקומית בשנת 1970, יזם תוכנית שיקום שכללה הקמת אזור תעשייה מודרני, מרכז קהילתי ובריכת שחייה. בשנות ה-80 הייתה שלומי ליישוב מבוסס, באזור התעשייה כבר פעלו 25 מפעלים שנהנו מהטבות של אזור עדיפות לאומית, ביניהם מפעל של חברת זוגלובק (שהוקם כבר ב-1972). הוחל בהקמת שכונת "בנה ביתך", מרכז מדע ודעת למחוננים ומצטיינים ומרכז השתלמויות של הסתדרות המורים.
בשנות ה-90 נקלטו בשלומי כ-1,000 עולים מחבר המדינות (למעלה מ-20 אחוזים מכלל האוכלוסייה). באותה תקופה הגיעו גם כמה מאות תושבים מאזור הצפון לשכונת הווילות "פסגת שלומית" בזכות מחירי הנדל"ן הזולים, יחסית. בשנת 1998 החלה בנייתה של שכונה חדשה של בתים צמודי קרקע, צפונית ומזרחית לשלומית הוותיקה.
לאורך תקופה ארוכה סבל היישוב מירי קטיושות של הפת"ח והחזבאללה. בשנת 2000, עם יציאת צה"ל מלבנון נפסק לתקופה ירי הקטיושות למעט אירועים נקודתיים. בשנת 2003 נהרג נער בשלומי כתוצאה מירי של חזבאללה.
במאי 2005 וכן במאי וביולי 2006 (מלחמת לבנון השנייה) שב היישוב לסבול מירי קטיושות מלבנון.
לאחר שכמעט כל עתודות הקרקע של שלומי נוצלו (היישוב משתרע על כ-3,000 דונם), הוחל בתכנון תוכנית מתאר חדשה הכוללת הגדלת תחום שיפוטה של המועצה ב-3,000 דונמים נוספים. מתוך שטח זה, 380 דונם מיועדים לתעשייה. שאר השטח מיועד לדיור ומוסדות ציבור שונים. במרץ 2010 אושרה התוכנית המאפשרת את הגדלת היישוב עד 25,000 תושבים.
רב המועצה המקומית הוא הרב משה אלחרר.
חינוך.
בשלומי נמצאים מעבר לבתי ספר יסודיים גם מוסדות החינוך הבאים:
תרבות, ספורט ופנאי.
מרכז שלומי לתיאטרון אלטרנטיבי הוקם בסוף שנת 2000 ביוזמת משרד התרבות והספורט באזור התעשייה הישן בשלומי, בהנגרים תעשייתיים. היוצרים במרכז שלומי הם: דודי מעיין, פבלו זלצמן, פנצ`ו אדלברג, נטע פלוצקי, אלן קוז`ינסקי ועוד.
בשלומי מתנ"ס המשרת גם את התושבים ביישובים סמוכים, בריכת שחיה, אולם תרבות ואולם ספורט. כמו כן שוכנת לרגלי רכס חניתה אכסניית נוער. בדרום-מערב שלומי, בסמוך לגן ההרפתקאות נמצא אתר ארכאולוגי ובו רצפת פסיפס מן התקופה הביזנטית. ממצאים ארכאולוגיים נוספים נמצאים בשטח הכפר אל-באסה, צפונית לאזור התעשייה. שם נחשפו שרידי יישוב מהתקופה הרומית, מערות קבורה ושרידי מנזר מהתקופה הביזנטית וכן שרידים של מבנים מימי הביניים.
הבית המצויר בשלומי הוא אתר תיירות הפתוח למבקרים. זהו ביתה של האמנית עפיה זכריה אשר בשנותיה המאוחרות צבעה את כל קירות הבית והתקרה בצבעים נועזים.
מזרחית לשלומי שוכן יער חניתה, בגבהים שבין 100 ל–400 מטרים מעל פני הים, ומשתרע על שטח של 2,300 דונם. מידע נוסף על יער חניתה: מסלולי טיול, פריחות ועוד, ניתן למצוא באתר של המועצה המקומית שלומי "יער קהילתי שלומי".
תעשייה ומסחר.
אזור התעשייה משתרע על 500 דונם ובין המפעלים המצוים בו ניתן למנות את מפעל הבשר והנקניקיות של חברת "זוגלובק" ואת "מפעל מתכת חניתה" המייצר כלים ומכשירי חיתוך לתעשיית המתכת.
שלומי מהווה מרכז מסחרי אזורי למושבים ולקיבוצים בסביבה.
המועצה שייכת לאשכול רשויות גליל מערבי - תאגיד כלכלי לפיתוח וקידום כלכלי של האזור.
שעב
שעב (בערבית: شعب, בכתבי חז"ל: שאב) היא מועצה מקומית במחוז הצפון בישראל, השוכנת במערב הגליל התחתון. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1975.
היסטוריה.
שאב העתיקה.
המועצה שוכנת במקומה של העיירה היהודית שאב מימי הבית השני, תקופת המשנה והתלמוד והתקופה הערבית בארץ ישראל. בספרו של יוספוס פלביוס מלחמות היהודים נזכר אלעזר בן שמי כיליד המקום שהצטיין בהגנת יודפת הסמוכה במהלך המרד הגדול ברומאים. שאב שרדה את החורבן לאחר המרד, ונזכרת בסקר היישובים היהודיים בגליל לאחר המרד בספרו של פרופ' מיכאל אבי יונה 'גאוגרפיה היסטורית'.
בתקופת המשנה והתלמוד שאב התקיימה כעיירה יהודית בתווך שבין המרכזים היהודיים הגדולים בסכנין הסמוכה ממזרח ובכבול הסמוכה ממערב. בין חכמי המקום נזכרים בכתבי חז"ל האמוראים מהדור השלישי והרביעי רבי זכאי דשאב ורבי מנא דשאב.
היישוב היהודי בשאב המשיך להתקיים עד התקופה הצלבנית, ועדות לכך נמצאת בתעודה מן המאה ה-11 המזכירה יהודי שנפטר במקום.
המאה ה-20.