לא חולף זמן רב, ופרנק מגלה כי מישל הוא רוצח, כאשר ערב אחד, בעודו משקיף אל האגם מתוך החורשה, הוא מבחין במישל מטביע באגם את פסקל, בן-זוגו באותה העת. פרנק, שעדיין שבוי תחת קסמו של מישל, מחליט לשמור את מה שראה בסוד, והופך לשותפו לפשע של הגבר בו הוא חושק. פרנק נכנע לחיזוריו של מישל, ומתאהב בו בלהט, כשהוא כל הזמן ממשיך להסתיר את הפחד שלו מהרגע שבו המאהב שלו יבין שהוא יודע את שעשה.
יומיים לאחר מכן, גופתו של פסקל מתגלה ומזוהה. נסיבות מותו החשודות מביאות למקום מפקח משטרה (ז'רום שאפאט), שחוקר את פרנק ואת מישל. פרנק ממשיך להגן על מישל באומרו שהוא לא ראה שום דבר יוצא דופן בערב בו התרחשה הטביעה. בעוד המפקח ממשיך בבירוריו, מערכת היחסים בין פרנק לבין מישל מתקדמת, על אף תסכולו של פרנק מכך שמישל מסרב לפגוש אותו בכל מקום אחר, פרט לחוף האגם. אנרי, שאיתו פרנק מנהל מערכת יחסים אפלטונית לחלוטין עד כה, מגלה הבנה אינטואיטיבית אודות אירועי הימים החולפים, ומזהיר את פרנק: "(אם הייתי) בנעליים שלך, הייתי מאוד מבוהל!". פרנק פוחד, אך כאשר המאהב הפסיכופתי שלו מגיע אל החוף במהלך השיחה ביניהם, פרנק עוזב את אנרי לבדו, הולך לאורך החוף ומתיישב בסמוך למישל.
מאוחר יותר, כאשר פרנק הולך לשחות, אנרי ניגש אל מישל ואומר לו שהוא משוכנע שהטביעה האחרונה לא הייתה תאונה, שהוא הבין שמישל הוא הרוצח וכי מפקח המשטרה יגלה את זהות הרוצח במוקדם או במאוחר. אנרי קם, באומרו כי הוא הולך לטייל בחורשה. כשהוא נכנס לחורשה, הוא שולח מבט לאחור לעברו של מישל.
פרנק, אשר עדיין שוחה להנאתו באגם, מסתובב ומביט לכיוון החוף, ומבחין כי גם מישל וגם אנרי אינם שם עוד. במקומות אחרים על החוף - שוממים גם הם מכל אדם. הרגשה רעה מתגברת בקרבו של פרנק, אשר שוחה בחזרה לחוף וממהר אל תוך החורשה. הוא מבחין במישל יוצא מאחורי שיח גדול, וכאשר הוא מגיע בעצמו למקום, הוא מוצא שם את אנרי, מכוסה דם וגוסס, לאחר שמישל שיסף את גרונו. פרנק מוריד את חולצתו, ומנסה לעצור את הדימום, אבל מבין מאנרי שזה כבר מאוחר מדי. לאחר מותו של אנרי, פרנק המבועת בורח אל תוך החורשה, על מנת להסתתר. מישל עוקב אחריו, ופוגש באופן מקרי בחוקר המשטרה, אותו הוא דוקר בבטנו באמצעות סכין.
עם רדת החשיכה, פרנק נותר שפוף במחבואו, מאחורי שיח, משם הוא מבחין במישל, הולך הלוך ושוב, מרחק של מטרים ספורים ממנו, מחפש אחריו וקורא לו להראות את עצמו, באומרו שהוא צריך אותו, זקוק לאהבתו, ושהוא רוצה לבלות איתו במשך לילה שלם. לבסוף, מישל נכנס אל עומק החורשה על מנת לחפש אחר פרנק, ונדמה כי הסכנה חלפה לה. אולם אז, פרנק קם לבסוף ממקום מחבואו, ומתחיל לקרוא לאהובו בשמו, ללא כל תגובה. הוא מחכה בחושך, מתגבר על הפחד, ומביט אל תוך החורשה אל עבר הדממה.
מנטה (דג)
מַנְטָה (שם מדעי: "Manta"), מנטה רֶיי (Manta ray) או חתול ים היא שם כולל למספר מינים בסוג כנפתן של דגי סחוס ממשפחת הטחניים. המנטות הן דגים גדולים ושחורים הנעים במים בתנועת "מעוף" וניזונים מפלנקטון.
קבוצה זו נמנית עם הגדולים שבבטאים (דגים שטוחים בעלי "כנפיים", שאיתם הדגים שוחים בלי מאמץ ובדרך כלל מתחפרים על הקרקעית), ופרטיה יכולים להגיע לאורך של עד 7 מטר אצל המנטה הענקית (עם מוטת כנפיים באורך דומה) ולמשקל של יותר מ-1,350 ק"ג.
דגי מנטה הם בעלי המוח הגדול ביותר (יחסית לגודל הגוף) בקרב כל הדגים.
גודל פה המנטה הוא בערך שליש מרוחב גופה, ומידותיו עשויות להגיע לשניים וחצי מטרים.
שלא כמו קרוביהן הקטנים, המנטות אינן שוחות צמוד לקרקעית אלא באוקיינוס הפתוח וניזונות מפלנקטון, מסרטנונים ומביצי דגים. איסוף המזון מתבצע באמצעות המסננות שבצדי פניהן לתוך פיהן מלא המזיפות, שנמצא בצד התחתון של גופן.
המנטות חברתיות וניתן לראות אותן בקבוצות של כמה מאות ומשתפות פעולה באכילת פלנקטון; הן מסתדרות בשורה ארוכה ושוחות במהירות במעגלים עד שנוצרות מתחת לפני המים מערבולות וכך קל להן לשאוב את הפלנקטון.
בעבר הן היו נפוצות הרבה יותר אך כיום המנטות מוגדרות על ידי IUCN כמין פגיע עקב דיג יתר המפחית את מזונן, דיג באמצעות רשתות שבהן הן נתקעות, מסתבכות ומתות וכן עקב ציד למטרות רפואה סינית.
מינים.
בקבוצה זו 2 מינים חיים ועוד מין נכחד:
יצחק רלב&quot;ג
הרב יצחק רלב"ג (נולד בשנת 1944) הוא רב שכונת מעלות דפנה בירושלים וחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל. לשעבר יו"ר המועצה הדתית בירושלים.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים, בנם של אליעזר דן וחיה רלב"ג. באמצע שנות ה-60 נישא להדסה רלב"ג.
שימש במשך שנים כיו"ר המועצה הדתית בירושלים.
בשנת 1999 דחה את כינוסה של המועצה הדתית על מנת למנוע מנציגי מרצ והתנועה ליהדות מתקדמת להשתתף בדיוניה. בעקבות זאת הטיל עליו בית המשפט קנס כספי. במהלך הפגנת החרדים נגד בית המשפט העליון פוזרו בקרב ציבור המפגינים שקים לאיסוף כסף קטן, והציבור התבקש לתרום מטבעות של 10 אגורות או חצי שקל למימון הקנס. הקנס היה אמור להינתן במטבעות של כסף קטן כאות מחאה.
בשנת 2000 פרש מתפקידו. לאחר פטירת הרב שלום משאש מונה לממלא מקום רב העיר ירושלים לעניין נישואין. מכהן כיום כרב שכונת מעלות דפנה בעיר.
בשנת תשס"ב התמנה כחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל, תפקיד בו הוא משמש עד היום, לאחר שנבחר שוב בשנת תשס"ח ובשנת תשע"ד.
ההדיר כתבי ראשונים על מסכתות מתלמוד בבלי, יצאו לאור בהוצאת מכון הרי פישל.
משפחתו.
אחייניו הם הרב יצחק בן פזי ראש ישיבת עפולה, ופרופסור חנוך בן פזי
למורים (על-משפחה)
למורים (שם מדעי: "Lemuroidea") היא על-משפחה של פרימטים קטנים הנפוצים רק באי מדגסקר, שליד חופי אפריקה.
הם יותר קטנים מרוב הקופים, יש להם עיניים גדולות יותר, ייתכן שאבותיהם דמויי הגלגו שחיו באפריקה, הגיעו ליבשת לפני 65 מיליון שנה ומאז התפתחו לקבוצות שונות. המין הגדול ביותר מהלמורים היה למור ענק ששקל יותר מגורילה.
הלמורים חיים על העצים ואוכלים מזון מהצומח ומהחי. עקב שהייתם באי מבודד יש להם מעט טורפים טבעיים הכוללים את משפחת טורפי מדגסקר ובראשם הפוסה, עקב מדגסקר ואיה זרונית מדגסקרית.
מיון.
ישנם קרוב ל-50 מיני למורים המתחלקים ל-5 משפחות ועוד 3 שנכחדו.
עידו רוזנברג
עידו רוזנברג (נולד ב-24 בפברואר 1984 בקריית אונו) הוא שחקן תיאטרון וטלוויזיה, מדבב ובמאי ישראלי.
ביוגרפיה.
עידו רוזנברג גדל בראשון לציון. למד נגינה בפסנתר, למד בבית ספר לאומנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, עד שנת 2002. המשיך את לימודי המשחק בבית צבי ברמת גן וזכה בפרס צבי קליר על הצטיינות בלימודים.
קריירה.
תיאטרון.
ביים את המופע "ילדים של שמחה- ערב שירי ריטה" בבית צבי. ב-2011 ביים את מופע המחווה ליוסי בנאי "מרוב אהבה" של הפקת בית צבי בתיאטרון רמת גן.
בתיאטרון הספרייה ברמת גן גילם את ג'יימי ב"משהו יפה", את אנדי ב"אנדורה", את תפקיד המנחה בקברט, את האדון הצעיר ב"הלילה הקצר ביומושנה".
שיחק את ג'ימי ב"היום בו עמדתי מלכת",כמו כן ב"בראבו! שרים 90 להבימה" וב"הטוב הרע והנערה" והציג מופע יחיד של שאנסונים.
ב-2007 ביצע מספר שירים שהוקלטו במסגרת המופע "ללא מילים" בתיאטרון החאן בירושלים.
בתיאטרון הבימה שיחק את בילי בהצגה "העז או מי זאת סילביה" מאת אדוארד אולבי, את ג'יימס ב"אכזר ורחום", את נפתלי ב"הכבש השישה עשר" וביוסף וכותונת הפסים המשגעת. בתיאטרון הקאמרי שיחק בהצגה "משפחה חמה".
הופיע כמו כן ב "ע' 17" ,"כנר על הגג", "האריסטוקרטים", "ריצ'רד השלישי" ובתפקיד מקס ב"שגעון באופרה" מאת קן לודוויג הפקה של תיאטרון חיפה עם תיאטרון הקאמרי, בתפקיד כריסטיאן ב"סיראנו" מאת אדמון רוסטאן, בתפקיד הירו ב"דבר מצחיק קרה". שיחק את היימון בהצגה "אנטיגונה", את אליאב בהצגה "חברון". בתיאטרון חיפה שיחק ב"שיגעון באופרה".
בנוסף ביים מופע בהשתתפות ענת מגן שבו בבית ציוני אמריקה. שיחק במחזות זמר - בבית לסין שיחק את אדי ב "אחים בדם" (לצידה של מיה דגן ואחרים) ואת מוריץ ב"אביב מתעורר" (לצידה של נינט טייב ואחרים).
ב-2014 כיכב במופע הומאז' לשלישיית "הטוב הרע והנערה" אותו ערך וביים. בבית לסין הופיע בין השאר, ב"נערי ההיסטוריה" מאת אלן בנט, גילם את אהרון יואל ב"ארץ הצללים", הקוסם מארץ עוץ.
בנוסף ביים את המחזמר נסיך מצרים בהשתתפות מאיה בוסקילה, גיא זו-ארץ ואחרים. ובחנוכה 2015 ביים את המחזמר המכבים.
שיחק במחזמר "שיער" בתפקיד ווף לצד עוז זהבי, מירב פלדמן, חן אמסלם, דן שפירא ואחרים. בנוסף, ב-2016, לוהק לתפקיד טוני במחזמר "סיפור הפרברים" בתיאטרון הקאמרי (לצד משי קליינשטיין, גלעד שמואלי, רונה-לי שמעון ואחרים).
ב-2016 הופיע במופע קברט מוזיקלי יחיד בתיאטרון הקוביה ובמקביל, דיבב ב"מגלים עם דורה", ב"וונדר מציל את העולם" וב"דורה וחברים: בעיר הגדולה".
ב-2017 החל לשחק במחזמר "היירספריי" בתפקיד לינק.
ב-2018 עלתה בתיאטרון בית ליסין ההצגה "מר גרין" בכיכובו, לצידו של גדי יגיל.
ב-2019 ביים את ההצגה "אפס ביחסי אנוש" בתיאטרון בית לסין ובנוסף, החל לשחק במחזה "דברים שאני יודעת" בתיאטרון בית ליסין (בשיתוף עם תיאטרון חיפה).
ב-2021 ביים את המחזמר "עד קצה הקשת" בתיאטרון הקאמרי.
נוסף לעיסוקיו על הבמות, מלמד בבית הספר הגבוה לאומנויות הבמה, "בית צבי".
ב-2021 ביים את המחזה "משחקים בחצר האחורית" בתיאטרון בית ליסין.
ב-2022 ביים את המחזה "בואו נפתח את זה" בתיאטרון הקאמרי.
טלוויזיה
שיחק בתפקיד ראשי במיני-הסדרה של איתן פוקס "תמיד אותו חלום" בתפקיד מאיר (שודרה ב-2009), בסדרה "בילי" בתפקיד אהרון, וכמו כן ב"חקירה פנימית" (2008), "חטופים" (2009) וב"מעורב ירושלמי" (2006).
דיבוב.