המומחים לפיזיקה בעולם הדיסק הם הפילוסופים, אך השימושים בה מעטים. במקום זאת, את הפיזיקה מחליף הכשף ככוח העיקרי.
בספר "צבע הכשף" מסופר על טרול מים שנפל מהשפה של עולם אחר כאשר ספינתו נטרפה, והגיע בסופו של דבר אל עולם הדיסק לאחר שבנפילתו הארוכה חזה בעולמות רבים.
הכשף בעולם הדיסק.
בהתאם לרוח הפנטסטית של הספרים ולהשראות שנשאבות מעולם משחקי התפקידים וספרי הפנטזיה מז'אנר חרב וכושפות (Sword &amp; Sorcery), שילב פראצ'ט בעלילות הסדרה וכן בעולם עצמו לא אחת מכשפים, וחלקם אף הפכו לדמויות מפתח בספרים.
עם התפתחות הסדרה התפתחה המכניקה המאפשרת, מבחינה פסאודו-מדעית, את עולם הדיסק - שדות "כשף" (כפארודיה על תורת השדות בפיזיקה). בספרים מוסבר שכאשר שדה כשף חזק דיו, הוא מסוגל לגרום לדברים על-טבעיים להתרחש - כגון להאט את מהירות האור (ובכך לאפשר אזורי זמן שונים בעולם השטוח).
לאורך ספריו שותל טרי פראצ'ט רמיזות רבות לפיזיקה מודרנית כאשר הוא מדבר על "חלקיקי כשף", "חוק שימור הכשף", והערות על מכשפים צעירים ואמביציוניים, המבקשים, למשל, תקציב להקמת מתקן לטיפול באנרגיות כשף גבוהות (המבוסס על מאיצי החלקיקים הענקיים שתוכננו בעשורים האחרונים). בין היתר, קל ליצור אשליה של כוס באמצעות כשף, כי כל הנדרש הוא הסטה של מספר פוטונים (או מניפולציה על המוח של המתבונן). אך על מנת ליצור כוס ממשית, כמות הכשף הנדרשת היא כה עצומה - בשל שקילות המסה והאנרגיה - שרק קוסמים אמיתיים יכולים לבצע דבר כזה.
בהתאם, העוסקים בכשף הם המכשפים - אשר מקבילים בעולמו של פראצ'ט לממסד המדעי. ישנה הבחנה בין מכשפים (Wizards) לקוסמים (Sorcery), ובהתאם בין כשף לקסם: האחרון חזק בהרבה, וכשהוא משמש כנשק הוא עלול להרוס את העולם. המכשפים מרוכזים בעיקרם ב"אוניברסיטה הנעלמת" (באנגלית: Unseen University, ביטוי כפול-משמעות שפירושו הוא "האוניברסיטה הנסתרת" ו"אוניברסיטת הנסתר"), הממוקמת בזירת ההתרחשויות העיקרית בסדרה - העיר אנק-מורפורק (Ankh-Morpork). בתחילת הסדרה המכשפים מוצגים כגורמים תככניים המתחרים זה בזה ללא רחם, לעיתים עד כדי התנקשות, כדי להתקדם בסולם הדרגות. לאחר הופעתו של קוסם בספר החמישי והתוצאות הרות האסון שנגרמו מכך, המכשפים זונחים גישה זו והופכים ידידותיים יותר. המכשפים הוותיקים, שמבינים שמטרת השליטה בכישוף היא היכולת להימנע מהשימוש בו, עוסקים בכישוף רק לעיתים נדירות, ועיקר עיסוקם הוא השתתפות בסעודות.
מנגד למכשפים ניצבות המכשפות (Witches). אלו עוסקות אמנם בכשפים, אך אינן מייצגות גישות מדעיות, אלא מעין חוכמה עממית. הן משתמשות פעמים רבות בפסיכולוגיה, פוליטיקה ותעלולים רטוריים כדי להשיג את מבוקשן. המכשפות משמשות כמרפאות בכפרים וקהילות קטנות ברחבי עולם הדיסק, בעוד שהאוניברסיטה הנעלמת אסרה על כניסתן אל בין כתליה. למכשפות כוחות של ממש, אך רק לעיתים רחוקות הן צריכות לנצל אותם.
הכשף בעולם הדיסק נותן אותותיו גם בתרבות הבדיונית המתוארת בספר. כך, למשל, הספרה 8 משמשת כמוטיב חוזר המקושר לקסם ולכשף, לעיתים כאות של מזל רע. החומר הבדיוני "אוקטארין" (התחילית "אוקטא" נובעת מהשם הלטיני לספרה 8) הוא החומר הנוצר, או אולי המאפשר, כשף, ורק מכשפים יכולים לראותו, ומשמש לא אחת את גיבורי הספרים לדעת כי דבר מה, כגון סערה קסומה, כרוך בכשף.
פריבילגיה נוספת של המכשפים והמכשפות קשורה ל"מוות", מלאך המוות של עולם הדיסק, שדמותו מופיעה תדיר בספרי הסדרה. הוא מחויב לחוקים מסוימים כלפי המכשפים והמכשפות: הם מסוגלים לראות את מוות בכל עת ואף לזמן אותו (בפולחן האשקאנטה), הם אף יודעים את תאריך מותם המיועד ואז גם זוכים לטיפול אישי.
עלילות.
ספרי עולם הדיסק מהווים סדרה אחת, אך בתוכה ניתן למצוא מספר "תת-סדרות" המחולקות לפי הדמויות המופיעות בהן. בספרי אותן "תת-סדרות" העלילה תתמקד באותה דמות או קבוצת דמויות ומטבע הדברים תעסוק במוטיבים מסוימים הקשורים בעיקר לאותן דמויות. כאמור, אין מדובר בחלוקה רשמית עם חוקים אלא חלוקה הגיונית לפי הדמויות הראשיות. על כן, דמויות רבות מופיעות בספרים שונים, כולל אלו אשר אינן מה"סדרה" שלהן.
עלילות מוות ומשפחתו המורחבת.
הספרים אשר עוסקים במוות או במשפחתו ומציבים אותם כדמויות הראשיות נוטים להתעסק בשאלת תפקידו של המוות בחיים ובשאלת מקומו של הצדק בתחום זה. בנוסף עוסקים חלק מספרים אלה במלחמתם של המאזינים של המציאות נגד החיים של עולם הדיסק.
המאזינים של המציאות (Auditors, משגיחי המציאות) הם ייצורים אמורפיים וחסרי אישיות שמשגיחים על המציאות ומוודאים שהכל פועל לפי החוקים, הם שונאים את החיים ומתנכלים פעם אחר פעם למוות, המפתח אישיות ונכבש בקסמי האנושות. באופן אירוני, מגינם הגדול של החיים נגד המאזינים הוא מוות בעצמו, הנעזר בנכדתו סוזן כדי לעקוף את החוקים האוסרים על התערבות ישירה.
הספרים העוסקים בדמויות אלו הם:
מוות (Death).
מוות הוא דמות פופולרית שמופיעה כמעט בכל הספרים. מוות מתואר כפארודיה על ההאנשות של המוות; הוא נראה כשלד עוטה גלימה שחורה ובעל חרמש, שתפקידו לקחת את נשמתם של האנשים ברגע מותם ולהעביר אותה הלאה. הוא יעיל אך לא אכזרי, ויש לו חיבה למין האנושי שגורמת לו לחקות כמה ממנהגיהם.
מוות מתעניין מאוד בבני האדם, חוקר את מנהגיהם באובססיביות ומנסה לחקות כמה מהם, אך לעולם אינו מצליח לרדת לפשרם. למרות (ואולי בגלל) חיבתו הרבה לבני האדם, הוא מבצע את תפקידו ביעילות רבה, כפי שהוא רואה לנכון. בסופו של דבר, מוות מפתח מעין אישיות והוא פועל כבעל בריתם הגדול ביותר של החיים.
מוות חי בממלכה חוץ-ממדית שבה לזמן אין השפעה אמיתית. הממלכה היא שיא נסיונותיו של מוות להעתיק את מנהגיהם של בני האדם, שכן אין לו צורך אמיתי במגורים. הממלכה כולה היא בגוונים של שחור, החל משדות החיטה ועד פריטי הריהוט בביתו. הבית עצמו כולל חדר שינה, אמבטיה ומטבח, על אף שלמוות אין צורך פיזי בכל אלו.
החדרים השימושיים היחידים למוות בביתו הם חדר הספרייה, המכיל את ספרי קורות החיים של כל בני האדם בכל הזמנים, וחדר עבודתו, הכולל את שעוני החול המודדים את קצבת חייהם.
מעבר לביתו ולגן שלצידו ישנה גם אורווה בה מוות מאחסן את סוסו בינקי, עמו הוא מתנייד ממקום למקום.
במהלך הזמן מוות אימץ לעצמו משפחה ואף משרת בשם אלברט, שהיה מכשף רב עוצמה שהעדיף לשרת את מוות לנצח במקום למות בעצמו.
בספרים דבריו של מוות מופיעים באותיות מודגשות או מוטות (ובאנגלית באותיות רישיות), שכן מוות לא באמת מדבר, אלא פשוט משמיע קול לאוזניו של המאזין בלבד.
בסרטים אשר הופקו על סדרת הספרים, השחקן אשר מגלם את מוות הוא כריסטופר לי.
מורט (Mort) ואיזבל (Ysabell).
איזבל היא בתו המאומצת של מוות אשר חיה בממלכתו זמן רב, במהלכו לא התבגרה כלל. בספר "תרועת המוות" היא פוגשת במורט, אותו לקח לעצמו מוות כשוליה. השניים מתאהבים, למורת רוחו של מוות, אשר מנסה להילחם במורט ולהרגו. לבסוף מוות מחליט לתת להם לחיות והם פורשים לעולם החיים. מאוחר יותר, בספר "Soul Music", מוות נאלץ לקחת את נשמותיהם ונכנס עקב כך לדיכאון.
סוזן (Susan).
סוזן היא נכדתו המאומצת של מוות, בתם של מורט ואיזבל. סוזן מופיעה לראשונה בספר "Soul Music". בספר מוות נאלץ לקחת את נשמותיהם של הוריה ובשל כך מחליט לפרוש מתפקידו. אט אט מגלה סוזן כי כוחותיו ואישיותו מועברים אליה והיא נושאת באחריות הכבדה שבאה עם תפקידה החדש.
בסוף הספר מוות חוזר ומסיר את נטל האחריות מסוזן, אך היא עתה מודעת לכוחותיה הרבים, הכוללים יכולת לחיות מחוץ לזמן ולהפוך עצמה לבלתי נראית עבור רוב בני האדם. לבסוף היא מוצאת לעצמה תפקיד כמורה בבית ספר שם היא מנסה ללמד את הילדים "חוכמת חיים". סוזן ממשיכה להופיע גם בספרים הבאים העוסקים במשפחתה.
עלילות המכשפות.
המכשפות בעולם הדיסק מוצגות לא רק כבעלות כוחות על-טבעיים וקסומים כי אם גם כבעלות חוכמת חיים רבה. הן אלו השומרות על יציבותו של העולם ועל מסורותיו. המכשפות משמשות כמרפאות ויועצות באופן כללי ומציגות דרכים פשוטות להתמודד עם החיים. המכשפות מזכירות את שלוש המכשפות במקבת'.
ראש למכשפות היא סבתא רוח-שעווה (Granny Weatherwax, בתרגומים מאוחרים יותר "נוצת-שעווה"), המבוגרת מביניהן. סבתא איננה נוהגת להשתמש יתר על מידה בכוחותיה אלא מעדיפה לתת למוניטין שלה לפעול במקומה. כך, במקום לקלל אנשים היא פשוט אומרת שהיא קיללה אותם ואלו חושבים שכל דבר רע שקורה להם הוא כתוצאה מאותה קללה.
סגנית לסבתא היא נני אוג (Nanny Ogg), מכשפה טובת לב וחכמה המהירה לרכוש ידידים. המכשפה השלישית היא מאגרט שן-שום (Magrat Garlic), מכשפה טרייה, בעלת נפש רומנטית וסנטימנטלית אך בעלת גישה פרקטית לפתרון בעיות. מאגרט נישאה למלך לנקר ובמקומה הצטרפה אגנס ניט (Agnes Nitt), מכשפה מאופקת וחסרת ביטחון ויצר הרפתקנות אשר רצונות האיד שלה גרמו לפיצול אישיותה.
ספרי עלילות המכשפות הם:
עלילות טיפני אייקין.
טיפני אייקין (Tiffany Aching) היא ילדה צעירה בעלת פוטנציאל להיות המכשפה הגדולה ביותר בעולם הדיסק. סבתא נוצת-שעווה מגלה זאת במהירות ולוקחת אותה תחת חסותה כדי ללמדה כיצד להפעיל את שיכלה ואת כוחותיה באופן שווה ומיטבי.
הספרים העוסקים בעלילותיה של טיפאני נבדלים במעט משאר ספרי "עולם הדיסק" ומיועדים לקוראים צעירים יותר. הספרים מציגים את טיפאני כילדה נבונה וחכמה שמוקפת במבוגרים אשר מזלזלים בה בשל גילה הצעיר. טיפני נאלצת פעם אחר פעם לגלות תושייה ואחריות רבה כדי לעזור לחבריה ולבני האדם בכלל.
ספרי עלילות טיפני הם: