ה-ידני. עם ארבעה הילוכים קדימה, אחד לאחור, העברת הילוכים נעשתה 'אוטומטית' על ידי משאבת בוכנה,[מוקדם, M4-Vacamatic] או בוכנה הידראולית [מאוחר, M6-Presto-Matic ].
Packard.
כמעט בו זמנית לשיווק התיבה של קרייזלר, היצרנית פאקרד הציגה את Electro-Matic clutch, שהייתה מופעלת על ידי בוכנה-ואקום, לרוב המכוניות ציידו בכפתור "כבוי".
ככל הנראה בשל העובדה כי המערכת הייתה במידת מסוימת לא יציבה כאשר המנוע התחמם.
המערכת של היצרנית Packard שולבה עם התמסורת הרגילה שלהם ולכן צורת הזזה ההילוכים נשארה בצורה של H.
פולקסוואגן.
הרבה לאחר מכן, הגיעה החיפושית עם אופציה לתיבת הילוכים "Autostick" שהייתה במהותה תיבה ידנית ללא מצמד עם שלושה הילוכים קדימה.
מרצדס בנץ.
מרצדס השתמשו במערכת דומה של VW Autostick, לתיבה של מרצדס קראו Hydrak.
לתיבת הילוכים של מרצדס-Hydrak היה פגם גדול והוא היה אספקת השמן עבור ממיר המומנט שהיה אטום בתוך הממיר עצמו ולא יכול להסתובב באמצעות משאבה וגם כי לא היה מצנן שמן. הייתה התחממות בפרקי זמן קצרים מה שנגרם מיותר מדי שמן ואז היו נשרפים האטמים של ממיר ואז זה היה מצריך החלפה של האטמים.
סיטרואן.
סיטרואן היא היצרנית היחידה שהתחייבה להשתמש רק בתיבת הילוכים חצי-אוטומטית. בשנת 1955 הופיעה לראשונה התיבה במכונית-סיטרואן DS, על מנת לבחור את ההילוכים התיבה צוידה במערכת הידראולית וכן במצמד רגיל עם מנוע סרוו-הידראולי. התיבה הייתה ללא מצמד והזזה של ידית הילוכים הייתה בטור אחד. בסיטרואן 2CV התיבה נקראת בשם Trafficlutch, התיבה צוידה עם מצמד צנטריפוגלי מה שאפשר לשנות ללא המצמד את ההילוך הראשון והשני [רק בנסיעה בעיר].
הכינוי שנתנו לתיבה הרובוטית של סיטרואן DSבארצות הברית היה "Citro-Matic".
אחר כך, בשנת 1970 סיטרואן הוסיפה את האופציה של תיבה החצי אוטומטית בדגמי משפחתיות ומכוניות הסלון, הדגמים: GS ו CX הגיעו עם אפשרות של 3 הילוכים, תיבת ההילוכים החצי-אוטומטית כונתה בשם: "C matic".
השיטה הזאת הייתה פשוטה יותר מאשר השיטה הקודמת-ידית הילוכים המותקנת ברצפה, המופעלת בלחיצה קדימה ולאחור, ומפעילה מתג ושורת מוטות בוררי הילוכים רגילים, היה נוזל המקשר בין ממיר מומנט לצלחת המצמד הרטובה שהיה מנתק ומחבר על ידי שסתום אלקטרוני מבוקר על ידי מתג.
תיבת-ההילוכים החצי אוטומטית של סיטרואן נבנתה בתקופה שלא נעשה שימוש באלקטרוניקה, כל המכלול של בחירת הילוכים התבצע על ידי העברה פשוטה של ידית הילוכים מהילוך אחד להילוך הבא.
יצרן רכב הגרמני NSU ייצר בשנת 1960 תיבה חצי אוטומטית למנוע רוטורי עבור הדגם Ro80 שהייתה מכונית סלון סגורה, המערכת הייתה דומה למערכת של סיטרואן, ההבדל שהיה זה כפתור חשמלי שהיה על מוט הילוכים שנועד לנתק/לחבר את המצמד מהמנוע.
הונדה.
הונדה שיווקו גם מכוניות וגם אופנועים עם תיבת הילוכים חצי אוטומטית שנקראה Hondamatic.
השיווק היה בשנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80. התיבה לעיתים קרובות כונתה 'Bang-O-Matic' על ידי מכונאים. העיצוב היה ראוי לציון, שכן הוא שמר מהמנוע לבצע בלימה על ידי ביטול של האטה בין ההילוכים הראשון והשני.
דייהטסו.
דייהטסו 993cc הוצגה בשנת 1985 עם תיבת הילוכים חצי-אוטומטית עם אפשרות של 2 הילוכים, אשר הייתה דומה לתיבה האוטומטית הרגילה עם ממיר מומנט וגיר פלאנטרי.
שושלת ג'ין (265–420)
שושלת ג'ין (סינית:晉, פיניין: Jìn) ששלטה בסין בשנים 420-265, הייתה אחת משש השושלות, מיקומה של שושלת קיסרים זו בהיסטוריה של סין הוא מיד אחרי שלוש הממלכות ולפני השושלות הדרומיות והצפוניות.
השושלת נוסדה על ידי משפחת סימה, בשיאה שלטה השושלת על 20 מיליון תושבים.
עקב פלישות של עמים נוודים מצפון, ומלחמת אזרחים פנימית של נסיכי השושלת נחלשה הקיסרות, נרצחו שני קיסרים, ושלטון השושלת נקטע בין 313-311 ובין 317-316.
בני ההאן נמלטו לדרום הנהר הצהוב, ושם חידש את שלטון השושלת הקיסר סְה-מָה יְוֵּ'אן דִי בשנת 317.
ואילו בצפון הקימו העמים הלא-סינים קואליציה של שש-עשרה הממלכות עיקריות (שהתקיימו זמן קצר) ששלטו בין השנים 439-304 על צפון סין.
סה"כ שלטו 16 קיסרים מהשושלת.
שש השושלות.
שושלת ג'ין נכללת ב "שש השושלות", ששנות שלטונן החל בנפילת שושלת האן המזרחית, והסתיים בעת הקמת שושלת סווי.
ישנן שתי גירסות לשש השושלות:
שש השושלות גרסה 1.
שש השושלות אשר בירתן שכנה בגְ'ייֵן-קָאנְג (מדרום לנהר הצהוב):
שש השושלות גרסה 2.
שש השושלות אשר זמן שלטונן מסודר ברצף כרונולוגי:
ההיסטוריה של השושלת.
שושלת ג'ין נחלקת לשתי תקופות:
תקופת שלוש הממלכות.
תקופת שלוש הממלכות הייתה תקופה קשה בהיסטוריה של סין שהחלה עם נפילת שושלת האן וסיום מרד הטורבן הצהוב (מלחמת אזרחים שבה נפגעה סין קשות).
בתחילת התקופה התפצלה קיסרות שושלת האן המזרחית, לשלוש ממלכות (魏 - ויי-צאו, 屬 - שו-האן, 吳 -סאן-וו), ונמשכה משנת 220 ועד שנת 280 לספירה (אז אוחדה על ידי שושלת ג'ין).
איחוד הממלכות תחת שושלת ג'ין.
בשנת 263 לספירה נכבשה ממלכת שו-האן על ידי צבא סאן-וו המיומן.
כעבור שנתיים (בשנת 265) השתלט סְה-מָה יְוֵּ'אן דִי הקיסר הראשון של ג'ין על ממלכת סאן-וו, וייסד את שושלת ג'ין (ג'ין המערבית, תוך איחוד שתיים משלוש הממלכות).
תהליך האיחוד הושלם בשנת 280 לספירה עם כיבוש ויי-צאו.
מלחמת האזרחים ופלישות של עמים לא-סינים מצפון.
מלחמת שמונת הנסיכים.
מלחמת שמונה הנסיכים הוא שמה של מלחמת אזרחים הרסנית, אשר פרצה במסגרת מאבקי כוח בתוך משפחת הקיסרות ג'ין, בין השנים 306-291.
הלחימה נערכה רובה בצפון סין, וגרמה נזקים קשים לקיסרות, פגעה בממשל המרכזי של הקיסרות, הביאה לבריחה המונית של אוכלוסייה סינית (בני האן) לכיוון דרום הנהר הצהוב, ופלישת עמים נוודים לצפון סין (תוך ניצול החולשה הסינית).
שלוש הבירות של השושלת.
בין השנים 311-265 הייתה בירת השושלת של ג'ין העיר לְווֹיָאנְג.
כתוצאה מפלישות עמים לא סינים מצפון ורצח הקיסר הרביעי של השושלת נאלצה משפחת הקיסרות ג'ין להעביר את הבירה לצָ'אנְגְאָן בשנים 316-312 .
לאחר רצח הקיסר החמישי של השושלת, נמלטו בני ההאן יחד עם שארית משפחת הקיסרות לדרום המדינה.
העיר גְ'ייֵן-קָאנְג הפכה לבירת השושלת משנת 317 ועד שנת 420 (בעת הקמת שושלת ג'ין המזרחית על ידי הקיסר הראשון של השושלת (השישי של שושלות ג'ין) סְה-מָה יְוֵּ'אן דִי.
רצח 2 הקיסרים.
מתקופת נפילתה של שושלת האן המזרחית החלו עמים נוודים (לא סינים) לנצל את המאבקים, וחוסר האיחוד בשטח הקיסרות, הם פלשו לשטח צפון סין (עד לנהר הצהוב).
בשנת 304 החלו להתמרד בני הווּ-הו ששהו בשטחי הקיסרות.
בשנת 311 נרצח הקיסר הרביעי חְווָאי דִי סְה-מָה, הקיסרות הפסידה שטחים ונאלצה לעבור למיקום אחר.
לאחר חיסולו של הקיסר החמישי מִין דִי סְה-מָה בשנת 316, נפלה שושלת ג'ין המערבית.
חידוש שלטון השושלת מדרום לנהר הצהוב-בצפון מוקמת קואליציה של ממלכות לא-סיניות.
שש-עשרה הממלכות.
כתוצאה מנסיגת שושלת ג'ין ובני העם הסיני (האן) מצפונה של סין עד קו הנהר הצהוב, השתלטו בהדרגה על השטח מספר שבטים נוודים לא סינים (בעיקר טורקים, הונים, מונגולים וטיבטים) אשר הקימו קואליציה של שש-עשרה הממלכות עיקריות (שהתקיימו זמן קצר) ששלטו בין השנים 439-304 על צפון סין.
דעיכת השושלת.
עם הפליטים שנסו לדרומה של המדינה, היה גם הקיסר יְוֵּ'אן, נצר לשושלת ג'ין, שחידש את שלטון השושלת בדרום המדינה.
משנת 317 שלטה שושלת ג'ין המזרחית (המחודשת) רק על האזור שמדרום לנהר הצהוב, בעוד שצפון סין נשלט על ידי שש-עשרה הממלכות הלא-סיניות העיקריות.
רוב קיסרי השושלת הוכתרו בעת שהיו ילדים, או נערים, חסרי ניסיון וכח ממשי.
הדבר פגע בתפקוד השלטון, ובהרתעה כנגד עמים שכנים.
במשך 103 שנים שלטו 11 קיסרים, פחות מעשור שנים לקיסר.
נפילת השושלת.
השושלת שרדה עד שנת 420 לספירה, אז אולץ הקיסר סְה-מָה גונְג דִי (הקיסר ה 11 של שושלת ג'ין המזרחית או ה 16 של כלל השושלת האחרון) לפרוש, בשנת 420 נכנסה סין לעידן השושלות הצפוניות והדרומיות.
ג'פרסון דייויס טיפיט
אליקנטה
אליקנטה (בספרדית: Alicante; בוולנסית: Alacant) היא עיר בספרד, בירת נפת אליקנטה בדרום ולנסיה. בעיר נמל היסטורי לחוף הים התיכון. אוכלוסיית העיר על פי הערכה 331,750 נפש, נכון לשנת 2008 ואילו אוכלוסיית האזור העירוני כולו מונה 452,462 נפש והיא העיר השנייה בגודלה בוולנסיה. אוכלוסיית המטרופולין (הכולל ערי פרברים) מונה 757,443 נפש נכון לשנת 2008. זהו האזור המטרופוליני השמיני בגודלו בספרד.
היסטוריה.