Eleventh Earl of Mar הוא השיר הפותח את האלבום. השיר נכתב על ידי הקלידן טוני בנקס, הבסיסט מייק ראת'רפורד והגיטריסט סטיב האקט. אורך השיר כשבע דקות. השיר עוסק בסיפורו של ג'ון ארסקין הארל ה-11 של מאר. השורה הראשונה בשיר ('The sun had been up for a couple of hours, covered the ground with a layer of gold'), מתייחסות לרומן של ד. ק. ברוסטר, "The Flight of the Heron". יחד עם סיפור השיר, השיר גם עוסק בימי הביניים, קרבות, אומץ לב, אבות ובנים. מילות השיר נכתבו על ידי מייק ראת'רפורד. במהלך השיר, בנקס מנגן על אורגן המונד אשל לא ניגן עליו במשך כל הקריירה שלו עם ג'נסיס.
One for the Vine.
One for the Vine הוא אחד השירים הכי העקביים מהתקופה שלאחר עזיבתו של גבריאל, השיר נכתב כולו על ידי הקלידן טוני בנקס.
השיר מכיל שפע של וריאציות מוזיקליות, מורכב מעשרה קטעים מוזיקליים שונים, שחלקם מופיעים יותר מפעם אחת (כמו למשל מנגינת הפתיחה של השיר). מה שהופך אותו לאחד השירים המורכבים ביותר שבנקס כתב. שינויים תכופים בסגנונות ומנגינות השיר עלולות להוביל את המאזין להאמין שאורך השיר היה כעשרים דקות לפחות.
מילות השיר מספרות את סיפורו של אדם אשר עוזב את קהילתו, מפני שהוא אינו מאמין במנהיג הרוחני של אותה קהילה, שלימים הפך למנהיג הרוחני של קבוצה אחרת.
"אחת לגפן", יחד עם "Your Own Special Way" ו"Afterglow" הם השירים היחידים של "Wind &amp; Wuthering" שנמצאים באלבומי ההופעות החיות של הלהקה. השיר היה חלק חשוב מההופעות של הלהקה בין השנים 1977 ו-1980, וחברי הלהקה מסכימים שזהו אחד השירים הטובים ביותר מתקופה הזו.
Your Own Special Way.
Your Own Special Way ("הדרך המיוחדת שלך") הוא השיר השלישי באלבום, הוא נכתב במלואו על ידי הבסיסט מייק ראת'רפורד.
השיר שוחרר כסינגל בפברואר 1977, חודשים ספורים לאחר שחרורו של האלבום. הוא הפך ללהיט השני של הלהקה, בעוד הראשון הוא השיר "I Know What I Like (In Your Wardrobe)" מהאלבום "Selling England by the Pound" משנת 1973, והוביל את הדרך שהלהקה תמשיך בבוא השנים.
"Your Own Special Way" היא בלדת פולק במשקל א-סימטרי של 3/4, שיר רומנטי עם גשר אינסטרומנטלי באמצע, שהוסר מהגרסה הרשמית של הסינגל, מה שהופך את גרסת הסינגל של השיר לפופ ישיר. השיר לא זכה להערכה רבה על ידי המעריצים של הלהקה בשנת 1977 ובוצע בהופעה חיה במהלך סיבוב ההופעות לקידום האלבום. גרסה חיה של השיר ניתן למצוא במארז התקליטורים, . חברי הלהקה חזרו לנגן את השיר בסיבוב ההופעות לקידום האלבום, We Can't Dance ב-1992.
השיר של כריסטינה רוסטי היה ההשראה העיקרית של מייק ראת'רפורד לכתוב את טקסט השיר.
Wot Gorilla?
Wot Gorilla? הוא קטע אינסטרומנטלי באלבום "Wind &amp; Wuthering".
Wot Gorilla? מסיים את הצד הראשון באלבום בגרסת הוויניל או קלטת. בסיבובי ההופעות בין 1978-1978 השיר מעולם לא בוצע במלואו. אך קטע ממנו בוצע כחלק ממחרוזת המורכבת משלושה שירים Lilywhite Lilith, The Waiting Room.
על התופים בהופעות, השתתף המתופף המחליף של המתופף והסולן, פיל קולינס, צ'סטר תומפסון. תומפסון קשור לשם השיר מפני שבתקופתו עם פרנק זאפה ב-1973-1974, הוא היה מקבל את הכינוי גורילה (Gorilla).
השיר הוא וריאציה של מנגינה של השיר השני באלבום "One for the Vine", חברי הלהקה לקחו את חמשת הצלילים הראשונים של המנגינה של השיר ולקחו אותו לכיוון שונה לחלוטין מזה של "One for the Vine". ראוי לציין כי ב"One for the Vine", המנגינה הרבה יותר איטית.
All In A Mouse's Night.
All In A Mouse's Night היא אחת משלוש היצירות שכתב קלידן הלהקה, טוני בנקס (היצירות האחרות מן האלבום הן "One for the Vine" ו"Afterglow").
סיפור השיר סרקסטי והוא מספר על זוג, חתול ועכבר. העכבר עוזב את החור שלו בלילה ונתפס על ידי בני הזוג, שמנסים ללכוד אותו, אך נכשלו. החתול נמצא בפינת העכבר, אבל בניסיון נואש להציל את עצמו, העכבר הקטן זורק צנצנת על ראשו, דבר הגורם לחתול ליפול. לבסוף, החתול מנסה להציל את כבודו ואומר שנאבק בעכבר ענקי. פיל קולינס משתמש בשיר באותה טכניקה כמו של גבריאל, שהיה עושה שינויי קולות לדמויות השונות של השיר.
"All In A Mouse's Night" מכילה איכות סיפורית ומבנית שניתן למצוא גם בשירים מהעבודות הקודמות שב-Nursery Cryme, Foxtrot וSelling England by the Pound שמספר סיפור מדע בדיוני, פנטזיה כסיפור ילדים (שגם חוזר על עצמו בשיר "Scenes From a Night Dream", מתוך האלבום הבא של הלהקה).
אותה מטמורפוזה ניתן לראות בשירים כמו "Squonk", "Robbery, Assault &amp; Battery" או "Eleventh Earl Of Mar", אם כי "All In A Mouse's Night" לא קרוב, במונחים של תוכן, כל אחד מהם. היצירה בוצעה בהופעות בכמה הזדמנויות שונות במהלך סיבוב ההופעות של 1977. שיר זה לא פורסם בשום אלבום הופעה חיה של הלהקה.
Blood on the Rooftops.
Blood on the Rooftops הוא השיר השישי באלבום. זהו שיר איטי, המתאפיין בגיטרה אקוסטית, הגיטריסט סטיב האקט מלווה בשירה את פיל קולינס סולן הלהקה. הפסוקים המקהלים ומחליפי השירים, אבל בניגוד לשיר נוסף מן האלבום "Your Own Special Way".
האווירה "הסתווית" של השיר היא גם בשילוב עם עטיפת האלבום של "Wind &amp; Wuthering". השיר לא נמצא באף אלבום אוסף ולא באלבום הופעה חיה. אך האקט ביצע את השיר במהלך קריירת הסולו שלו פעמים רבות.
השיר מדבר על אדם אנגלי אשר מנסה להתעלם מהמציאות ומנסה להתעלם מהחדשות. בשיר גם מוזכר הסכסוך בין ישראל והפלסטינים. התייחסות נוספת לאנגליה הייתה בשיר Dancing with the Moonlit Knight.
Unquiet Slumbers For The Sleepers....
Unquiet Slumbers For The Sleepers... הוא קטע אינסטרומנטלי הממוקם במקום השביעי באלבום. הקטע עובר ברצף לשיר הבא. שם השיר נלקח כציטוט מן הרומן של אמילי ברונטה, אנקת גבהים אשר השם של הרומן היה השפעה לשם האלבום. השיר לא הופיע בשום אלבום אוסף ולא בוצע בשום הופעה של הלהקה. אורך השיר 2 וחצי דקות והוא השיר הקצר באלבום. הקטע נכתב על ידי בסיסט הלהקה, מייק ראת'רפרד והגיטריסט סטיב האקט.
...In That Quiet Earth.
...In That Quiet Earth הוא הקטע האינסטרומנטלי השלישי באלבום. השיר עובר ברצף מקודמו וכמו קודמו. זהו השיר היחיד באלבום שנכתב על ידי כל חברי הלהקה. שם השיר כמו קודמו, בא מן המשפט האחרון שברומן, אנקת גבהים של אמילי ברונטה. השיר עובר ברצף לשיר הבא והאחרון. השיר הופיע באלבום אוסף יחיד של הלהקה, The Platinum Collection. המנגינה הראשית בשיר היא הפותחת את השיר הפותח את האלבום, Eleventh Earl of Mar.
Afterglow.
Afterglow הוא השיר הסוגר את האלבום. השיר נכתב והולחן על ידי טוני בנקס.
אולי השיר המוכר ביותר של Wind &amp; Wuthering, "Afterglow" הפך לאחד מהשירים העיקריים בהופעות הלהקה מסיבוב ההופעות לקידום האלבום הזה, עד ל-1986 לקידום האלבום Invisible Touch.
כמו כן, חברי הלהקה ניגנו את השיר בהופעת האיחוד ב-2007 יחד עם השירים "In The Cage", "The Cinema Show", ו-"Duke's Travel".
בשיר משתמש הבסיסט מייק ראת'רפורד בדוושות בס כדי ליצור את הצליל של מזל"ט, שבנוי ברוב השיר. גרסות חיות של השיר תופענה באלבום Seconds Out, Three Sides Live ו-Live Over Europe 2007. גרסת ההופעות מכילה בדרך כלל חלק מוזיקלי, בצורה של ריף תוף שמנוגן על ידי צ'סטר תומפסון מלהקתו של פרנק זאפה מ-1973 עד 1974.
פרנץ קסוור קרץ
פרנץ קסוור קרֶץ (בגרמנית: Franz Xaver Krötz; נולד ב-25 בפברואר 1946 במינכן) הוא מחזאי, במאי ושחקן גרמני.
קרץ למד משחק במינכן ובווינה, עבד כפועל זמני, נהג משאיות ובסיעוד. בשנים 1972 עד 1980 היה פעיל ב-DKP, והתמודד ברשימתה בבחירות של 1972 ו-1976.
הוא זכה לפרסום בפעם הראשונה, כאשר נאו-נאצים הפריעו בבכורה של שניים ממחזותיו בשנת 1971. הוא משויך לזרם הנטורליסטי. במחזותיו, מועלים על הבמה בני-אדם מהמעמד הכלכלי הנמוך ביותר, והם בעלי שפה רדודה מאוד.
הוא כתב יותר מ-60 מחזות, וזכה לעיטורים רבים.
המפלגה הקומוניסטית הגרמנית DKP נוסדה בשנת 1968 בגרמניה. עד שנת 1990 היא הייתה המפלגה הגדולה ביותר שמאלה מה-SPD. שיא כוחה היה בשנת 1971 עם 3.1 אחוזים. זו מפלגה שלמעשה ממשיכה את המפלגה הקומוניסטית ההיסטורית KPD, שבמזרח גרמניה התמזגה לתוך ה-SED ובמערב גרמניה נאסרה בשנת 1956.
היוזמה להקמת המפלגה באה ממזרח-גרמניה, והממסד המזרח-גרמני המשיך לתמוך בכסף ובאימונים צבאיים במפלגה עד לפירוק המדינה המזרח-גרמנית.
המפלגה השיגה את הצלחותיה הגדולות ביותר בין פועלי המתכת. החל משנת 1980 היא הייתה גורם מרכזי בתנועת השלום המערב-גרמנית. אחרי הקמת ה-PDS איבדה המפלגה כל משמעות, אך היא ממשיכה להתקיים, ואף קיבלה בשנת 2006 תוכנית פעולה חדשה.
שה האלוהים
שֶׂה הָאֱלֹהִים (ביוונית: Ἀμνὸς τοῦ Θεοῦ, אָמְנוֹס טוּ תֶאוֹי; בלטינית: Agnus Dei) הוא כינוי לישו המופיע בברית החדשה. זהו גם שמו של החלק האחרון בתפילת המיסה הקתולית, אשר הולחן פעמים רבות.
בברית החדשה.
מקור הביטוי הוא ב של הבשורה על-פי יוחנן, המתאר את טבילת ישו:
ישנן פרשנויות רבות לקטע זה ומשמעותו. על פי אחת מהן, יוחנן המטביל רואה את ישו דרך ספר ישעיהו נ"ג - שם מתואר המשיח כשה כפרת חטאי בני האדם, והוא מכיר בקרבנו בעבור האנושות. פרשנות זו מקשרת את עקדת יצחק לצליבת ישו.
טקסט התפילה.
במיסה:
במיסת הרקוויאם כפי שנקבעה בועידת טרנטו:
במוזיקה.