תהילים ס"ג הוא המזמור השישים ושניים תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-62). פתיחת המזמור מזכירה את היותו של דוד במדבר יהודה, אירוע שקרה בשתי תקופות בחיי דוד. בבריחתו מפני שאול לפני שהיה למלך (), ובבריחתו מירושלים בימי מרד אבשלום ().
המזמור נחשב סגולה להצליח במסחר.
תוכנו של המזמור.
המזמור מכיל שלושה עשר פסוקים ונושאו המרכזי הדבקות בתנאי מחסור, צמא וסכנות במדבר. המשורר מגלה כי קיים צימאון עמוק יותר מן הצמא למים, והוא צמאון התשוקה לקרבת אלוקים.
ב'-ט'.
"צָמְאָה לְךָ נַפְשִׁי" הכמיהה לקרבת אלוהים חזקה כמו חוויה גופנית של צמא "בְּאֶרֶץ צִיָּה וְעָיֵף בְּלִי מָיִם כֵּן בַּקֹּדֶשׁ חֲזִיתִךָ, לִרְאוֹת עֻזְּךָ וּכְבוֹדֶךָ". ובצדה השני של אותה חוויה הקרבה היא משביעה ומרווה "כְּמוֹ חֵלֶב וָדֶשֶׁן תִּשְׂבַּע נַפְשִׁי".
י'-י"ב.
"לְשׁוֹאָה יְבַקְשׁוּ נַפְשִׁי" יש שרוצים להמיט אסון על המשורר והוא מקלל אותם "יָבֹאוּ בְּתַחְתִּיּוֹת הָאָרֶץ יַגִּירֻהוּ עַל יְדֵי חָרֶב" ובניגוד למקוללים, למלך שלוחה ברכה "וְהַמֶּלֶךְ יִשְׂמַח בֵּאלֹהִים".
גטו רגין
גטו רגין (ברומנית: Ghetoul Reghin) היה גטו בשואה שהוקם על ידי הנאצים ליהודי אירופה במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. הגטו היה ממוקם ברגין, מחוז מורס, ממלכת הונגריה (כיום: רגין, מחוז מורס, רומניה) מכוון שהשטח הפך לחלק מהונגריה בעת התרחשות תכתיב וינה בצפון טרנסילבניה עד לסוף מלחמת העולם השנייה. הגטו היה פעיל מאביב 1944, לאחר מבצע מרגרטה, עד סוף 1944.
היסטוריה.
הקמת הגטו.
הגטו שכן במפעל ללבנים שאינו היה מתאים למגורים, שנבחר על ידי ראש העיר אימרה שמידט ומפקד המשטרה יאנוס דודאס. יחד עם עוזרו של אדולף אייכמן, לסלו אנדרה, שניהם השתתפו בוועידת תכנון בטרגו מורש ב-28 באפריל. בענייני בחירת אתר לגטו ופעולת איסוף יהודים, נעזרו בלאסלו קומארומי, ראש יחידת הצבא המלכותי ההונגרי בעיר; בסגן מפקד יחידת הז'נדרמריה המקומית, קלמן סנטפאלי וביועץ העירייה וה-"מומחה" המקומי לענייני יהודים, ג'נו קסורדקסיקס.
אכלוס הגטו.
רוב היהודים שוכנו במבנים ללא קירות, ששימשו בעבר לייבוש לבנים. חלקם נאלצו לגור בחוץ, ואילו מעטים הורשו להתגורר בבתים ליד הגטו וקצה העיר. בשיאו אכלס הגטו 4,000 איש, מתוכם כ-1,400 הגיעו מהעיר עצמה, והשאר הובאו מהחלק המזרחי של מחוז מארוס-טורדה ומצפון מחוז צ'יק. גם תושבי גטו סנט ג'ורג' הגיעו לגטו זה. יהודי ג'אורג'ני נלקחו מאזור מגורם בפיקוח של ראש העיר מתיאס תוץ' ומפקד המשטרה שלו גזה פולאנקאי. הקהילה כולה הושמה בבניין בית ספר יסודי, שם הוביל השוטר המקומי בלה פרנצי את החיפוש אחר חפצי ערך. לאחר שבילו שלושה ימים בבניין כמעט ללא מזון, הועברו היהודים לגטו של רג'ין.
תנאי החיים בגטו.
התנאים היו דומים לאלו שנמצאו בגטאות אחרות באזור. משטרה מקומית ויחידה מיוחדת של ארבעים ז'נדרמים מסגד פיקחו על הגטו. אנשים אלה חיפשו ביהודים חפצי ערך, בסיועם של שוטרים מקומיים אחרים שהיו חברי יחידות חקירה מיוחדות מהז'נדרמריה. בלה פרנצי התבקש להגיע מג'אורג'ני לרג'ין על מנת לסייע בחקירת יהודים מעיר מולדתו. אירמה לובס הובילה בדיקות נרתיק לאיתור סחורות נסתרות. הגטו היה בפיקודו הישיר של יאנוס דודאס. ב-4 ביוני יצאו 3,149 יהודים מהגטו ברכבת לכיוון מחנה הריכוז אושוויץ.
אלסנדרו פרנזה, דוכס פארמה
תהילים פ&quot;ה
תהילים פ"ה הוא המזמור ה-85 בספר תהילים וחלק מאחד עשר המזמורים המיוחסים לבני קורח.
תוכן המזמור.
מזמור פ"ה מורכב מארבעה עשר פסוקים ומחולק לשני חלקים:
א'-ח'.
המזמור נפתח בתיאור המשורר את הייחס שהייה בעבר בין ישראל לאלוהים: "רָצִיתָ ה' אַרְצֶךָ שַׁבְתָּ שְׁבִית יַעֲקֹב" (ב'), אלוהים רצה את ישראל והתעלם מחטאיהם: "נָשָׂאתָ עֲו‍ֹן עַמֶּךָ כִּסִּיתָ כָל חַטָּאתָם סֶלָה" (ג').
המשורר מתאר את רחשי העם המבקשים ישועה ושאלוהים יחדול מכעסו: "שׁוּבֵנוּ אֱלֹהֵי יִשְׁעֵנוּ וְהָפֵר כַּעַסְךָ עִמָּנוּ" (ה'). החלק הראשון במזמור מסתיים בבקשת המשורר לחסד וישועה מאלוהים: "הַרְאֵנוּ ה' חַסְדֶּךָ וְיֶשְׁעֲךָ תִּתֶּן לָנוּ" (ח').
ט'-י"ד.
בחלק השני של המזמור נפתח בתיאור המשורר של הישועה המתקרבת לחסידי האלוהים: "אֶשְׁמְעָה מַה יְדַבֵּר הָאֵל ה' כִּי יְדַבֵּר שָׁלוֹם אֶל עַמּוֹ וְאֶל חֲסִידָיו וְאַל יָשׁוּבוּ לְכִסְלָה" (ט'). הישועה תפגיש את החסד והאמת, את הצדק והשלום: "חֶסֶד וֶאֱמֶת נִפְגָּשׁוּ צֶדֶק וְשָׁלוֹם נָשָׁקוּ" (י"א), חוץ מזה תתמלא הארץ בטוב ובשפע יבול: "גַּם ה' יִתֵּן הַטּוֹב וְאַרְצֵנוּ תִּתֵּן יְבוּלָהּ" (י"ג).
המזמור נחתם בהצהרת המשורר כי הנהגת אלוהים היא בצדק וזאת דרכו: "צֶדֶק לְפָנָיו יְהַלֵּךְ וְיָשֵׂם לְדֶרֶךְ פְּעָמָיו" (י"ד).
אלכסנדר פארנזה, דוכס פארמה
פאבילה, מלך אסטוריאס
פאבילה, מלך אסטוריאס (נפטר בשנת 739) היה המלך השני של ממלכת אסטוריאס משנת 737 ועד מותו.
ביוגרפיה.
פאבילה היה בנו היחיד ויורשו של פלגיוס, המלך האסטורי הראשון.
בשנת 737 הוא ייסד את כנסיית סנטה קרוז, בבירתו קנגס דה אוניס, אך מלבד זאת, לא ידוע דבר נוסף על שלטונו.
אמרו שהוא נהרג על ידי דוב בציד. הציד היה כנראה כלי לטפח קשרים פוליטיים בחצרו, מנהג נפוץ מימי הביניים. אף על פי כן, כותבי כרוניקה מאוחרים יותר של ה-"Cronica ad Sebastianum" מתחו עליו ביקורת כמי שנכנע לרחמנות מוגזמת.
פאבילה נקבר עם אשתו פרוילובה בכנסיית סנטה קרוז דה קנגס דה אוניס. על פי כתובת היסוד של סנטה קרוז, הוא הותיר ילדים, אך הם לא ירשו אותו. ירש אותו גיסו אלפונסו, בעלה של אחותו ארמסינדה.
פלונגונג
פהלונגונג
אלפונסו הראשון, מלך אסטוריאס
אלפונסו הראשון, מלך אסטוריאס, כונה הקתולי (בספרדית: el Católico; בערך 693–757) היה המלך השלישי של ממלכת אסטוריאס, שמלך משנת 739 ועד מותו ב-757. במהלך שלטונו הרחיב את התחום הנוצרי של אסטוריאס, וכבש מחדש את גליסיה ולאון.
אלפונסו ירש את גיסו פאבילה, ובנו, פרואלה הראשון, ירש אותו. גם בנו הבלתי חוקי של אלפונסו, מאורגטוס, הפך למלך, ובתו אדוסינדה הייתה בת זוג למלך סילו מאסטוריאס. השושלת שהחלה על ידי אלפונסו הייתה ידועה באל-אנדלוס בת זמננו בתור שושלת אסטור-לאונה.
ביוגרפיה.
כבנו של הדוכס פדרו מקנטבריה, אלפונסו החזיק באדמות רבות באזור זה. מסופר שהוא נישא לארמסינדה, בתו של פלגיוס, שייסד את אסטוריאס לאחר קרב קובאדונגה שבו סיים את הכיבוש המורי של האזור. הוא ירש את בנו של פלגיוס, גיסו, פאבילה, על כס המלוכה לאחר מותו בטרם עת של האחרון.
האם פלגיוס או פאבילה נחשבו אי פעם למלכים בימי חייהם הדבר נתון לוויכוח, אבל אלפונסו בהחלט היה כזה. הוא החל במלחמה שנמשכה עד מותו נגד המורים. ב-740 הוא כבש את גליסיה וב-754 את לאון. הוא הרחיק עד לה ריוחה. עם זאת, האוכלוסיות העירוניות המעטות של אזורי גבול אלה ברחו למחוזותיו הצפוניים, והותירו חיץ מדולדל בין המדינות הנוצריות והמוסלמיות.
הוא הקים את מה שנקרא מדבר הדורו, אזור ריק בין נהר דורו להרי אסטוריאס. אלפונסו התכוון ליצור אזור שבו כל צבא פולש יתקשה לשרוד. מלבד ההיבטים הצבאיים, ההשפעות הדמוגרפיות והתרבותיות של מדיניות זו על ההיסטוריה המאוחרת של אסטוריאס, ספרד ופורטוגל הן גדולות. חלפו יותר ממאה שנים עד שהאזור אוכלס מחדש (אירוע המכונה ה-"Repoblación").
הסופרים הערבים מדברים על מלכי צפון מערב איבריה כצאצאי אלפונסו. לאלפונסו מיוחסת הקמת מקדש גבירתנו של קובאדונגה, לזכר ניצחונו של חותנו בקרב קובאדונגה. הוא והמלכה שלו קבורים שם. על המצבה שלהם כתוב:
משפחתו.
לאלפונסו היו ארבעה ילדים. שלושה היו דרך נישואיו עם ארמסינדה, ואחד, מאורגטוס, נולד לשפחה מוסלמית, סיסלדה.
ספרדית-קסטיליאנית
ספרדית-קסטיליאנית (בספרדית: Castellano) הוא הניב הספרדי הדומיננטי בספרד.
המונח "ספרדית קסטיליאנית" נוטה להתייחס לעיתים רק לניב הספרדי הדומיננטי בצפון ספרד ובמרכז ספרד. לעיתים רבות נעשה שימוש במונח לציון הניב הספרדית שמדוברת בכל ספרד בהשוואה לניב הספרדי שמדובר באמריקה הלטינית. בספרד עצמה אין ניב אחד לכל ספרד.
בפועל, על אף שזהו הניב הדומיננטי בספרד כיום, ישנם מספר ניבי ספרדית שונים בספרד.
דארט (גשושית)
דארט (משימת חלל)
צ'ארלס מרטין
צ'ארלס הנרי מרטין (באנגלית: Charles Henry Martin; ) היה קצין צבא אמריקאי ובהמשך פוליטיקאי. הוא נולד באילינוי והקריירה הצבאית שלו נמשכה 40 שנה, כולל שירות בעימותים צבאיים החל ממלחמת ארצות הברית-ספרד ועד מלחמת העולם הראשונה, ולבסוף פרש בדרגת מייג'ור גנרל. כאיש המפלגה הדמוקרטית, הוא כיהן כנציג מחוז הבחירה השלישי של אורגון בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1931–1935, ולאחר מכן כמושל אורגון ה-21 עד 1939.
ראשית חייו.
צ'ארלס מרטין נולד ליד העיר אלביון שבאילינוי. הוא למד בקולג' שבכפר יואינג שבאילינוי במשך שנתיים ולאחר מכן התקבל לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית. לאחר סיום הכשרתו באקדמיה הצבאית ב-1887 הוא השתתף במלחמת ארצות הברית-ספרד, במלחמת ארצות הברית–הפיליפינים ובמרד הבוקסרים. ב-1920, כאשר סמכות הצבא לשמירה על חוקי ג'ים קרואו הייתה תחת איום, כתב מרטין ש"לשחורים יש חשיבות מועטה... השחור הממוצע לא שווה בשום אופן לאדם הלבן הממוצע".