פרקצ'ין גדל במערכת הנוער של ציבונה זאגרב. בגיל צעיר מאוד החל להתבלט מעל חבריו לקבוצה. בשנת 2017, הוביל פרקצ'ין את קבוצת הנוער של ציבונה עד גיל 16 לזכייה בטורניר אליפות אירופה. פרקצ'ין סיים כקלע המוביל בטורניר וזכה בתואר השחקן המצטיין. בעונות ו-, השתתף פרקצ'ין עם קבוצת הנוער של ציבונה בליגה האדריאטית לנוער, שם שיחק מול שחקנים אשר היו גדולים ממנו בשלוש שנים.
באוגוסט 2018, ציבונה השאילה את פרקצ'ין לק.ק. רודס מהליגה הקרואטית השנייה. בעקבות יכולתו הטובה חזר פרקצ'ין בינואר 2019 לציבונה. ב-12 בינואר 2019, ערך פרקצ'ין את הופעת הבכורה שלו בליגה האדריאטית בהפסד 68–89 לצדביטה זאגרב, כשהוא קולע 6 נקודות ומוריד 6 ריבאונדים. במהלך 5 משחקיו בליגה האדריאטית בעונת 2018/2019, העמיד פרקצ'ין ממוצעים של 2.2 נקודות, 2.0 ריבאונדים ו-0.4 אסיסטים למשחק. ב-24 בספטמבר 2020, מונה פרקצ'ין לקפטן הקבוצה, והיה לקפטן הצעיר ביותר בתולדות קבוצות הכדורסל, בגיל 17 ועשרה חודשים.
קריירה בינלאומית.
פרקצ'ין היה חלק מנבחרת קרואטיה עד גיל 17 שסיימה שביעית בגביע העולם עד גיל 17. בטורניר זה הוא העמיד ממוצעים של 12.3 נקודות, 10.9 ריבאונדים ו-1.9 חסימות למשחק.
יותר מאוחר בקיץ 2018, שיחק פרקצ'ין עם נבחרת קרואטיה עד גיל 16 שזכתה במדליית הזהב באליפות אירופה עד גיל 16 שהתקיימה בנובי סאד. במהלך שבעה המשחקים בטורניר, העמיד פרקצ'ין ממוצעים של 18.6 נקודות, 10.9 ריבאונדים, 3.7 אסיסטים ו-2.0 חסימות למשחק וזכה בתואר השחקן המצטיין ונכנס לחמישייה הראשונה של הטורניר.
ב-27 בנובמבר 2020, יום אחד לאחר יום הולדתו ה-18, פרקצ'ין ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2022, בניצחון 62–79 על נבחרת טורקיה, כשקלע 6 נקודות והוריד ריבאונד אחד.
בלארוס באירוויזיון 2021
השתתפותה של בלארוס באירוויזיון 2021 הייתה אמורה להתקיים עם הלהקה גלסי זמסטה שנבחרה לייצג את המדינה, אך בעקבות פסילת השיר הראשון שנשלח, בלארוס החליטה לבסוף שלא תשתתף בתחרות.
רקע.
רשות השידור הלאומית בבלארוס, החברה הלאומית הממלכתית לטלוויזיה ורדיו (BTRC), אחראית על שידור האירוע במדינה ועל ארגון תהליך בחירת השיר. רשת השידור בחרה את השיר שייצג אותה בתחרות גם דרך בחירה פנימית וגם דרך גמר ארצי. בין השנים 2012 ל-2020 ארגן ה-BTRC גמר ארצי עבור בחירת השיר לבלארוס.
לפני האירוויזיון.
פסילת להקת ואל.
להקת ואל, שנבחרה לייצג את בלארוס באירוויזיון 2020 שבוטל, לא נבחרה לאירוויזיון 2021 בבחירה הפנימית על ידי רשת השידור, כתוצאה מרצף אירועים שקרו בעקבות ההפגנות בבלארוס.
לקראת הבחירות לנשיאות בלארוס באוגוסט 2020 ולאחריהן, חברי להקת ואל הביעו תמיכה במועמדת האופוזיציה סבטלנה טיכאנובסקאיה ותמכו בגלוי בתנועה לדמוקרטיה בבלארוס. לאחר חמישה חודשים בהם לא הופיעה בתקשורת, ואל העניקה ריאיון לפרסום עצמאי, בו אמרה כי הם לא הורשו לדבר עם התקשורת על פי החוזה וכי הם חשים שרשות השידור מזניחה אותם. במרץ 2020, במהלך שידור של התוכנית "מקאיונקה, 9" (Макаёнка, 9), אמר פרשן האירוויזיון, יבגני פרלין, כי רשות השידור הארצית בבלארוס עדיין לא אישרה את השתתפותה של ואל, מכיוון ש"יש עוד זמן לכך".
ב-25 בספטמבר 2020, יום לאחר פרסום הריאיון העצמאי, רשות השידור הבלארוסית אישרה כי ואל לא תיבחר בבחירה הפנימית לאירוויזיון 2021, ואמרה כי לצמד "אין מצפון".
בחירת המבצע גלסי זמסטה.
אמנים ומלחינים יכלו להגיש לרשות השידור את פניותיהם יחד עם הופעה חיה של שיריהם בין התאריכים 1 בינואר 2021 עד 31 בינואר 2021. ב-9 במרץ 2021 הוכרז כי להקת גלסי זמסטה נבחרה להתמודד באירוויזיון, עם שירם "Ya nauchu tebya (I'll Teach You)".
פסילת השיר "Ya nauchu tebya".
היו קריאות לפסילת בלארוס מהאירוויזיון, בשל "הסאבטקסט הפוליטי הברור" של השיר. המפלגה העממית הליברלית בשוודיה והקרן הבלארוסית לסולידריות תרבותית קראו לפסול את בלארוס מהתחרות. כמה מקורות חדשותיים המסקרים את תחרות האירוויזיון הודיעו כי יגבילו את סיקור השיר.
ב-11 במרץ 2021 איגוד השידור האירופי הודיע כי לאחר בדיקת השיר, הם הגיעו למסקנה כי הוא לא פועל לפי כללי התחרות, בשל אופיו הפוליטי. לאחר מכן, ניתנה לרשות השידור הבלארוסית, BTRC, אפשרות להגיש גרסה מחודשת של השיר, כך שלא תכלול את האופי הפוליטי, או לחלופין לבחור בשיר אחר. באם הרשות השידור הבלארוסית לא תעשה זאת, היא תיפסל מהתחרות.
ב-13 במרץ 2021, נשיא בלארוס, אלכסנדר לוקשנקו, הודיע כי רשות השידור הבלארוסית תבחר שיר חדש במקום לשנות את מילות השיר המקורי. עם זאת, ב-26 במרץ, רשות השידור הבלארוסית הודיעה על פרישה מהתחרות.
מוסיה דייכס
מוסיה (מרים) דייכס (Musia Dajches) (22 בפברואר 1921 – 27 ביולי 1980) הייתה רקדנית יהודיה ליטאית, שהתפרסמה כילדת פלא בסוף שנות ה-20 וראשית שנות ה-30 של המאה ה-20.
קורות חיים.
ילדות והופעות כילדת פלא.
דייכס ואחיה התאום היו הצעירים מבין חמישה ילדים. הם נולדו ברוסיה וזמן קצר אחר כך עברה המשפחה לוילנה שהייתה אז חלק מפולין. בית המשפחה שימש מקום מפגש למוזיקאים, שחקנים ורקדנים יהודים וכך התגלה כשרונה בגיל צעיר מאוד. היא החלה להופיעה על הבמה בווילנה בגיל חמש, ותוך זמן קצר התפרסמה והופיעה ברחבי פולין. את הופעות יצרה בעצמה, ומה שייחד אותן היה הצגה של דמויות תוך שימוש בכשרון דרמטי ובמימיקה והבעות במנעד רגשי רחב. בגיל שבע נסעה לפריז, שם השתלמה אצל הבלרינה אולגה פריאוברז'נסה וכעבור שנה יצאה בלווית אמה לסיבוב הופעות באירופה ועלתה על הבמות בפריז, לונדון וברלין וזכתה לפרסום רב. ב-1932 הגיעה לארץ ישראל והופיעה בתל אביב ובמקומות אחרים. את הופעותיה ליווה בפסנתר המלחין והפסנתרן נחום נרדי. הופעתיה עוררו התרגשות רבה ביישוב והיו לחוויה בלתי נשכחת. ביאליק הגיע להלל ולברך אותה ונשא אותה על כפיים. עם שובה לפולין נמשכה ההצלחה והיא הופיעה בשני סרטים, "Przeznaczenie" ("גורל החיים") הפולני שם הופיעה בתפקיד של ילד ו-"Calvaire d'enfants" הפולני-צרפתי .
מלחמת העולם וסיום הקריירה.
בגיל ארבע עשרה הפסיקה להופיע כדי שתוכל לסיים את הלימודים בגימנסיה, אך בשל המלחמה שפרצה, לעולם לא חזרה לרקוד. במלחמת העולם השנייה הוכנסה עם משפחתה לגטו וילנה. כל בני משפחתה, לרבות בעלה לו הייתה נשואה רק חודשים ספורים נרצחו בשואה. לאחר חיסול הגטו הועברה דייכס לקייזרוואלד, מחנה ריכוז ליד ריגה, ושם נשלחה למחנה עבודה לנשים של חברת AEG. הנאצים ששמעו על עברה כרקדנית, פגעו ברגליה כך שלא תוכל לשוב ולרקוד. בהמשך הועבר המפעל על כל העובדות שבו לטורון שבפולין, שם הייתה עד לשחרורו על ידי הרוסים. הקובץ "לוחמת נשים" שערך רפי ליבנה מכיל עדויות וסיפורים של כ-20 נשים שהיו יחד באותם המחנות ובהן גם עדותן של מוסייה דייכס ושל המשוררת רבקה באסמאן. הסיפורים מתארים לצד החיים הקשים גילויים של חברות, הקרבה, עזרה הדדית והתעקשות על שימור חיי רוח ויצירה. בין היתר עולה מהסיפורים כי דייכס הקימה 'בנק לחם' של איסוף מנת מזון נוספת מכל האסירות שיכלו להשיגו וחלוקתו לנצרכות ולחלשות כדי שיוכלו לשרוד.
אחרי המלחמה.
לאחר שחרור המחנה בידי הצבא האדום חזרה דייכס לפולין שם נשאה בשנית. מיד אחר כך ברחו בני הזוג לגרמניה והגיעו למינכן, שם נולדו להם זוג תאומים, בן ובת. מאוחר יותר היגרו לניו ג'רזי בארצות הברית שם הייתה לארנולד בעלה חווה לגידול תרנגולות. החל מ-1960, ביקרה דייכס מספר פעמים בארץ והחליטה שמקומה בישראל. ב-1970 עלתה המשפחתה והשתקעה בתל אביב. דייכס השתלבה והפכה דמות בולטת בקרב יוצאי וילנה ואנשי תרבות היידיש. היא כתבה שירים ביידיש שתורגמו לעברית בידי שושנה רצ'ינסקה וקובצו בספר "כנפיים שמוטות" שיצא אחרי מותה. בתה של מוסיה דייכס היא המורה למשחק רות דייכס.
הנצחה.
לאחר מותה הקימו כמה מחבריה את הוועד להנצחת זכרה של מוסיה דייכס. ב-1983 הוציא הוועד ספר לזכרה "מוסיע מרימל דייכעס 22.2.1921 - 27.7.1980". הספר, בעברית, יידיש ואנגלית מכיל ביוגרפיה קצרה, תמונות וקטעי עיתונות מימי הופעותיה כילדה, כתבות וראיונות בעיתונות מביקוריה והשתקעותה בארץ, דברים לזכרה, שירים שכתבה וצילומים רבים. בין הכותבים אפשר למצוא את אברהם ברוידס, עפרה בורלא-אדר, ברוריה אבידן, חיים גורי, רבקה באסמאן לאה אתגר, יונס טורקוב, אלכסנדר יהלומי ושושנה רצ'ינסקה.
ב-1990 העלתה להקת ענבל קטע שיצרה שרה לוי-תנאי לזכרה דייכס.
מועדון ספורט צעירי טייבה
מועדון ספורט צעירי טייבה (נקראת גם: הפועל צעירי טייבה; בערבית: هبوعيل شباب الطيبة) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר טייבה. הקבוצה משחקת בליגה א' צפון.
היסטוריה.
החל משנות ה-60 המוקדמות הייתה קיימת קבוצה בשם הפועל טייבה, שהייתה גם קבוצת הכדורגל הראשונה מן המגזר הערבי בישראל שעלתה לשחק בליגה הבכירה במשך עונה אחת. לאחר שירדה בסיום עונת הבכורה שלה, חזרה לליגת המשנה, והמשיכה להתדרדר עד שהתפרקה בשנת 2003.
בשנת 2008 הוקמה קבוצת מועדון ספורט צעירי טייבה (או בכינוייה "הפועל צעירי טייבה"). כבר בעונת הקמתה (2008/2009) התחילה לשחק בליגה ג' מחוז השרון, ובתום העונה החמישית של הקבוצה בליגה (2012/2013) ואף על פי שסיימה במקום ה-2 בליגה אחרי היריבה העירונית שמשון בני טייבה - שתי הקבוצות העפילו לליגה ב'.