המכללה הוקמה בשנת תשס"א (2000) על ידי עדינה בר שלום. לדבריה, היא פתחה את המוסד משום שראתה צורך בעובדות סוציאליות בציבור החרדי וכן בכך שנשים חרדיות יפרנסו את משפחתן בכבוד. עם הקמתה יועדה המכללה לנשים בלבד. נפתחו בה קורסים לעיצוב אופנה וכן לימודי תואר ראשון ושני. בהמשך נפתחו המסלולים גם לגברים, הלימודים לנשים ולגברים התקיימו בהפרדה.
המכללה הוקמה בתחילתה כשלוחה של אוניברסיטת בר-אילן. בשנותיה הראשונות ניהלה אותה ד"ר ניצה קאליש. בהמשך הורחבה המכללה לחוגים ממוסדות אקדמיים נוספים. הקמת המכללה עוררה פולמוס ברחוב החרדי ויצאו נגדה מודעות ופשקווילים. הרב עובדיה יוסף, אביה של עדינה בר שלום, תמך במכללה.
המכללה העניקה לבוגריה תארים מוכרים מטעם משרד החינוך ומטעמם של מספר מוסדות אקדמיים ובהם האוניברסיטה הפתוחה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, אוניברסיטת בר-אילן ומכללת הדסה. בשנת 2012 למדו במכללה, בנפרד, 1,200 נשים וגברים, במקצועות מדעי המחשב, לוגיסטיקה וכלכלה, עבודה סוציאלית, משפטים, מעבדה רפואית, מדעי החברה, ייעוץ חינוכי, קלינאות תקשורת ועוד.
בשנים 2009–2012 שימש כמנכ"ל המכללה עו"ד אריאל דרעי. המנהלת הרוחנית של המכללה מאז הקמתה הייתה מזל עמאר, אשתו של הרב הראשי לישראל לשעבר הרב שלמה משה עמאר. בתפקיד רב המכללה שימש הרב ד"ר דניאל נשיא. משנת 2013 שימש כמנכ"ל המכללה מר אמיר שושן. סמנכ"ל המכללה היה הרב יוסף ויטמן.
בסוף 2016 החליטה המועצה להשכלה גבוהה לסיים את פעילות המכללה החל מ-1 באוקטובר 2017, ולהפסיק את תקצובה על ידי ות"ת, עקב ירידה חדה במספר הסטודנטים במכללה (500 בלבד בשנת הלימודים תשע"ו).
ג'ימי סמית
ג'יימס אוסקר "ג'ימי" סמית' (; 8 בדצמבר 1928 - 8 בפברואר 2005) היה מוזיקאי ג'אז ונגן אורגן המונד. נהוג להחשיב אותו לזה שהפך אותו לכלי אלתורי בג'אז, לכן נקרא "אבי אורגן ההמונד בג'אז". בשנת 2005 זכה בפרס NEA Jazz Masters Award מטעם ממשלת ארצות הברית, הפרס הגבוה ביותר של ממשל ארצות הברית לאמן מבצע. ב-2006 זכה להיבחר להיכל התהילה של הג'אז במשאל קוראי דאון ביט. למרות שהאורגן החשמלי שימש לעיתים פסנתרנים כפאטס וולר וקאונט בייסי, היה זה האלתור הווירטואוזי של סמית על הכלי שהפך אותו לכלי נגינה מקובל לנגינת קטעי סולו וירטואוזיים בג'אז ובבלוז; בין היתר פיתח טכניקה לנגן את קו הבס המהלך באורגן.
תולדות חייו.
ג'יימס אוסקר סמית נולד בנוריסטאון שבפנסילבניה והיה פסנתרן. בשנת 1953 עבר לנגן באורגן המונד לאחר ששמע את ויילד ביל דייוויס מנגן בכלי. במשך שנה עסק בחקר הכלי ואפשרויותיו ולאחר מכן הופיע במועדון הג'אז "בייבי גראנד" בפילדלפיה, שם שמע אותו מפיק חברת בלו נוט שהחתים אותו בחברה. ב-1956 יצאו שלושה תקליטים של סמית', שניים המתעדים הופעה חיה במועדון ותקליט האולפן The Champ שהפך אותו לכוכב. במהלך שמונה השנים הבאות הופיע עבור בלו נוט בכ-40 הקלטות. בין תקליטיו מהתקופה בולטים "!The Sermon" מ-1958, "Back at the Chicken Shack" ו-"Midnight Special" מ-1960 וכן אלבומים המתעדים אותו בהופעה חיה כ-"Cool Blues" ושני חלקי "A New Sound, A New Star: Jimmy Smith at the Organ", כולם מ-1958.
משנת 1962 החל להופיע עם תזמורות גדולות עם לאלו שיפרין בתקליט "The Cat" מ-1964 ועם הגיטריסט וס מונטגומרי עמו הקליט ב-1966 את התקליטים "The Dynamic Duo" ו-"Further Adventures Of Jimmy and Wes". באותה תקופה הקליט גם עם קני בורל, ג'ורג' בנסון, גרנט גרין, לי מורגן, ואחרים.
בשנות ה-70 עבר ללוס אנג'לס שם ניהל עם רעייתו מועדון ג'אז ויצא למספר סיבובי הופעות, בעיקר בפסטיבלים באירופה.
בסוף שנות ה-80 ובשנות ה-90 ידעה הקריירה של סמית תחייה מחודשת כאשר ניגן במיזם של קווינסי ג'ונס עם פרנק סינטרה, עם מייקל ג'קסון (בשיר Bad), עם די די ברידג'ווטר (באלבום המחווה שלה למוזיקה של הוראס סילבר) ועם מי שסומן כיורשו המובהק, ג'ואי דה-פרנצ'סקו (בתקליטיו !Incredible מ-1999 ו-Legacy מ-2000). באלבומו האחרון, "Dot Com Blues" משנת 2000 הופיעו בהופעות אורח בי בי קינג, אטה ג'יימס וד"ר ג'ון.
להקת הביסטי בויז סימפלה חלקים מהסולו של סמית בקטע (Root Down (and Get It במסגרת שירם Root Down (מן התקליט III Communication, 1994) והם אף מצדיעים לו במילות השיר ובמסגרת תקליטם Root Down.
זברודסקי את בלקס
זברודסקי את בלקס היה משרד אדריכלים שפעל בתל אביב בין השנים (1933–1939).
היסטוריה.
את המשרד הקימו מרדכי זברודסקי ויצחק בלקס (יצחק בונה) בוגרי הטכניון בחיפה. השניים למדו יחדיו וסיימו את חוק לימודיהם בשנת 1930. במסגרת עבודתם המשותפת תכננו השנים עשרות מבנים ברחבי ישראל עבור המגזר הפרטי והציבורי. אחדים מהבניינים שהוקמו בתל אביב הוכרזו כמבנים לשימור והם חלק מהעיר הלבנה של תל אביב.
הבניינים שתכננו זברודסקי ובלקס יוצרים סדרה המדגימה את הסגנון הבינלאומי בתל אביב ומשקפת נאמנה את מגוון התמורות שחלו בעולם האדריכלות המקומי בשנות ה-30.
דרכם המקצועית התאפיינה באמירה אדריכלית בהירה ובוטחת, במצוינות טכנולוגית ובשימוש אמיץ בחומרי גמר מגוונים - אריחי חרס מגוונים, לבני זכוכית בצורות שונות, עיבודי טיח, אלמנטים מתועשים וכדומה.
פתיחת משרדם וסגירתו מקבילה לתנודות הכלכליות והפוליטיות של שנות ה-30 בארץ: תחילת השותפות בראשית ימי העלייה החמישית שלוותה בביקוש מוגבר למבני מגורים בתל אביב, סופה כתוצאה ישירה של המצב הפוליטי והאבטלה הקשה ששררו בארץ בעקבות המרד הערבי. לקראת סוף תקופת המנדט הבריטי פתח האדריכל יצחק בונה לבד משרד בתל אביב.
פרויקטים.
רחוב מרכז בעלי מלאכה 22 תל אביב.
בית יעקב הומר ולוי גרובר, רחוב מרכז בעלי מלאכה 20 תל אביב, 1934 - מבנה מגורים.
המבנה אינו מוכרז לשימור.
בשנת 2012 הסתיים שיפוץ של הבניין שכלל תוספת קומות ומרתף. השיפוץ תוכנן על ידי האדריכל בני מולכו.
שדרות בן ציון 30 תל אביב.
בית יצחק ויצמן, שד' בן ציון 30 פינת רחוב ורבורג תל אביב, 1934 - מבנה מגורים.
המבנה שופץ בשנות ה-90. במסגרת השיפוץ נוספה לבניין קומה וכן פיר מעלית חיצוני.
המבנה אינו מוכרז לשימור.
רחוב יהודה הלוי 73 תל אביב.
בית מרלנדר, רחוב יהודה הלוי 73 תל אביב, 1934 - מבנה מגורים.
המבנה מוכרז לשימור.
שדרות רוטשילד 131 תל אביב.
בית נירנשטיין, שד' רוטשילד 131 תל אביב, 1936 - מבנה מגורים.
בשנת 1946 נוספה למבנה קומה בתכנונו של יצחק בונה (בלקס). המבנה מוכרז לשימור.
שדרות ח"ן 7 תל אביב.
בית וקסמן ויעקב וינשטוק, שד' ח"ן 7 תל אביב, 1936 - מבנה מגורים.
המבנה הראשון על עמודים שתכננו זברודסקי ובלקס בסמוך לעיגונה התקנוני של הבנייה על עמודים בתוכניות בניין העיר בתל אביב. המבנה מוכרז לשימור.
רחוב מנדלסון 4 תל אביב.
בית קרסיק, רחוב מנדלסון 4 תל אביב, 1937 - מבנה מגורים.
המבנה מוכרז לשימור מחמיר.
רחוב יהודה הלוי 86 תל אביב.
בניין ברחוב יהודה הלוי 86 תל אביב, 1937 - מבנה מגורים.
הבניין "הידוע" האחרון שנבנה על ידי זברודסקי את בלקס טרם סגירת משרדם המשותף. המבנה מוכרז לשימור.
ערן זהבי
ערן זהבי (נולד ב-25 ביולי 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בקבוצת מכבי תל אביב ובנבחרת ישראל. זהבי כבש 356 שערים בכל המסגרות, דבר ההופך אותו לישראלי שכבש הכי הרבה שערים בכל הזמנים. זהבי הוא מלך השערים של נבחרת ישראל בכל הזמנים, עם 33 שערים ומקום 92 (משותף) בטבלת מלך השערים של כל נבחרת לאומית.
זהבי החל את דרכו בקבוצת הפועל תל אביב, במדיה זכה בדאבל בעונת 2009/2010, לאחר שכבש את שער הניצחון בתוספת הזמן של מחזור הסיום בליגה. לאחר מכן שיחק בפלרמו האיטלקית. בין השנים 2013–2016 שיחק במכבי תל אביב, במדיה זכה בשלוש אליפויות, נבחר פעמיים לכדורגלן העונה בישראל והיה למלך השערים של ליגת העל שלוש עונות ברציפות. זהבי משחק בעמדות הקישור וההתקפה, והוא מחזיק בשיא כיבושים בעונה אחת בליגה הבכירה בישראל (35 שערים), אותו קבע בעונת 2015/2016 ובשיא כיבושים בעונה אחת בליגה הבכירה בסין (29 שערים), אותו קבע בעונת 2019. זהבי היה קפטן נבחרת ישראל עד להשעייתו ופרישתו מהנבחרת בספטמבר 2017, ובאוגוסט 2018 חזר לנבחרת.
קריירת מועדונים.
ראשית הדרך.
זהבי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בגיל 16, לאחר חיכוכים משמעתיים עם מאמניו, עזב את הפועל תל אביב ועבר למחלקת הנוער של עירוני ראשון לציון, עיר מגוריו. כעבור שנתיים בראשון לציון ביקשה הפועל תל אביב להחזירו. זהבי חזר לקבוצת הנוער של המועדון האדום, והעפיל עימה לגמר גביע המדינה בכדורגל לנוער בשנת 2006, בו הפסידה לבית"ר ירושלים בבעיטות עונשין. זהבי הבקיע את שער השוויון של הפועל שהביא להארכה, במהלכה הורחק בשל ספיגת כרטיס צהוב שני.
גם את עונת החל בקבוצת הנוער של הפועל תל אביב. בדצמבר 2006 שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים של המועדון כשנכנס כמחליף בשני משחקי גביע הטוטו אך לא שותף במשחקי הליגה. הוא הושאל בחלון ההעברות של ינואר 2007 להפועל רמת השרון, ששיחקה בליגה הלאומית ונאבקה נגד הירידה ממנה. רמת השרון הצליחה במאבק זה ונשארה בליגה הלאומית לאחר שסיימה את העונה במקום התשיעי.