בהמשך עברה המשפחה לתעז, בירתה השנייה של תימן בדרום המדינה. בשנת 1943 עשתה המשפחה ניסיון ראשון לעלות לארץ ישראל ובתום מסע מפרך, בתנאים קשים הגיעה המשפחה לעדן, שנשלטה על ידי הבריטים. לאחר המתנה של כשנה גורשו והוחזרו לתימן, לעיר תעז, שם נושא יעקב את רעיה (חממה) לאישה. לאחר כשמונה שנים קשות והתנכלויות מצד האוכלוסייה המוסלמית הגיעה הבשורה המיוחלת למסע המחודש לארץ ישראל והפעם הייתה תחושה של ביטחון במימוש העלייה הנכספת לאחר הקמתה של מדינת ישראל.
ב - 15 בינואר 1950 עלתה המשפחה לישראל במבצע "על כנפי נשרים". התחנה הראשונה הייתה עין שמר שליד פרדס חנה, מתקן צבאי בריטי שהפך למחנה עולים ליוצאי תימן.
עשרות אלפי עולים מתימן שוכנו באוהלים, כאשר בכל אוהל כחמש עשרה משפחות וביניהם משפחתו של יעקב.
לאחר מספר חודשים נשלחו מספר משפחות מעולי תימן למושבה גבעת עדה וביניהם יעקב ורעייתו ששוכנו באוהלים משותפים במרכז המושבה, בהמתנה לבניית שיכוני העולים החדשים מתימן. התנאים היו לא קלים וכעבור כשנה שוכנו בביתם הקבוע ב"שכונת עמידר".
שירות צבאי.
יעקב דורון התגייס לצה"ל בשנת 1951 ושירת תחילה בנח"ל דתי בקיבוץ "חפץ חיים" ולאחר מכן בגדוד 51 בחטיבת גבעתי.
לפרנסתו החל יעקב את דרכו בעבודות אדמה אצל וותיקי המושבה ובעבודות בניין מזדמנות באזור .
מאז ועד יום מותם גרו יעקב ורעיה דורון באותו הבית ובו גידלו את ששת ילדיהם. לימים גם נולדו, 16 נכדים ו-16 נינים.
פעילות ציבורית.
יעקב דורון החל את פעילותו הציבורית במושבה משנת 1953,ראשית בהתנדבות קהילתית במושבה ולאחר מכן היה גם חבר ועד בלשכת העבודה, עבד בהסתדרות, במועצת הפועלים - באיגוד המקצועי ובנוסף כיהן כמזכיר מועצת הפועלים במשך כשמונה שנים. יעקב השתלב בתפקידים ציבוריים אחרים מקומיים וארציים ושימש כסגן ראש המועצה מ – 1955 עד 1973 .
בראשית שנות פעילותו הציבורית נלחם על הזכות לעבודה עברית מאורגנת ביישוב. במאי 1955 החל לעבוד בהסתדרות כרכז איגוד מקצועי ואחראי לפעולות התרבות במועצת הפועלים. בבחירות המוניציפליות שהתקיימו בספטמבר 1955 נבחר למליאת המועצה המקומית. בשנים 1959–1973 נבחר כגזבר, כסגנו וכממלא מקומו של ראש הרשות, אהרון גבע, וכממלא מקומו. בשנת 1963 נבחר לתפקיד מזכיר מועצת הפועלים במושבה.
כמזכיר מועצת הפועלים, קלט את העולים החדשים וסייע להם רבות בתעסוקה במושבה ובסביבה, בצרכי דת ובפעילות תרבות חברתית. כמו כן, בתפקיד זה, ולימים כראש המועצה, נאבק יעקב בכל הכלים שברשותו בכוונת המוסדות לפרק / "למזג" את המושבה גבעת עדה והצליח בכך עד שבשנת 2003 אוחדה המושבה גבעת עדה עם שכנתה בנימינה.
בנוסף, מילא תפקידים כמו חבר המרכז החקלאי ומוסדותיו, מזכיר סניף העבודה בגבעת עדה וחבר מרכז המפלגה וועידתה במשך שנים רבות.
יעקב דורון הוביל מאבק למימוש הבטחות המדינה להקניית קרקעות חקלאיים לעולי תימן. המאבק נמשך 12 שנים ובסופו, בסיוע מועצת הפועלים, המרכז החקלאי ומשרד החקלאות, קיבלו שטחי קרקע לנטיעת ענבי יין וכך נוסדה "אגודת היין" ב 1968.
בראשית 1974 נבחר לראש המועצה המקומית השלישי של גבעת עדה תפקיד בו כיהן חמש עשרה שנים עד לפרישתו 1989 .
כראש מועצה פיתח את המושבה ותרם לה רבות, יזם בניית מוסדות, מבנה ציבור, בריכת שחייה ופעל למיזוג גלויות.
פרישה.
עם פרישתו חש מחויבות להעמיק את הקשר בין מייסדי גבעת עדה לבניה ולדורות הבאים על ידי כתיבת ספרו "במעגלים- פרקים בתולדות גבעת עדה", בו שקד וחקר לעומק את ההיסטוריה המקומית
. בספר נוסף אוטוביוגרפי "נתיבות חיי" סיפר את סיפורו מתימן ועד גבעת עדה במטרה לשמר את שורשיו המשפחתיים ולהעניק לנכדיו
לבאים אחריהם את המאגר המשפחתי שהיה חשוב לו מאוד, בעיקר כשהתפנה ממחויבותו הציבורית.
בערוב ימיו הקדיש יעקב את זמנו לטיפול באשתו החולה והגביר את מעורבותו בניהול בית הכנסת "תפארת ישראל" אשר הוא היה ממקימיו. בד בבד היה מעורב בכל הקורה ביישוב גבעת עדה שכה אהב וכאב את פירוקו לטובת האיחוד בנימינה גבעת עדה.
יעקב דורון נפטר ב־15 ביולי 2010 ד' באב תש"ע .
לאחר מותו הוענקה ליעקב תעודת הוקרה על ידי נשיא התאחדות האיכרים בישראל, מר דובי אמיתי: "על פועלו ותרומתו למושבה ולהתאחדות האיכרים בישראל ולמדינת ישראל. על היותו סמל ומקור השראה לדבקות במטרה, מופת להיאחזות ולהתערות הראשונים בהווי הארץ ושמירה על אדמות המדינה. על היותו דוגמה לחלוציות ולהגשמה עד ימינו אלה ממש".
בראם
בראם (באנגלית: Brum) היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים, אשר נוצרה על ידי פרנק ביטי ואן ווד והופקה על ידי Ragdoll Productions. הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ BBC One, החל מ-26 בספטמבר 1991 עד 4 בנובמבר 2002. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הופ! בשנת 2004. לסדרה הופקו שלוש עונות ו-66 פרקים באורך 10 דקות.
בשנת 2016 הופקה לסדרה התחייה ב-Computer-generated Imagery על ידי DHX Media.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחר מכונית קטנה וגיבורה בשם בראם, הנוסע בכל פרק בכוחות עצמו, נקלע להרפתקאות ותמיד מציל את תושבי העיר משודדים ומפגעים שונים.
קריינות.
בגרסה המקורית של הסדרה, הקריינות בשתי העונות הראשונות נעשו על ידי טויה וילקוקס, אשר גם דיבבה את כל הדמויות. בעונה השלישית והאחרונה הדמויות לא דיברו, אך נשארה הקריינות שנעשתה על ידי טום רייט ושרה וויצ'ל.
בדיבוב העברי קריינו את הסדרה איל כהן וספיר דרמון, כאשר האחרונה גם ביצעה את שיר הפתיחה בשיתוף עמי מנדלמן. הדיבוב העברי בוים על ידי חיים אדן, והופק על ידי איילת צ'ינסקי בוידאופילם אינטרנשיונל.
גיגנטוזאורוס
גיגנטוזאורוס (שם מדעי: Gigantosaurus; מילולית: "לטאה ענקית", בעל שם דומה לתרופוד טורף ענק) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הזאורופודים שהתקיים ביורה העליון באנגליה. הסוג הוגדר בידי החוקר הארי סיילי ב-1869 והוא כולל מין יחיד - "Gigantosaurus megalonyx", שפירושו: "טופר ענק" (שם אותו חולק עם העצלן הקרקע מגלוניקס). הזאורופוד לא קיבל קבוצה שיוכית אך ישנם חוקרים שהניחו שהוא קרוב לדמויי דיפלודוקיים.
הגיגנטוזאורוס נחפר בתצורות אבני חול בקרבת חוף היורה, בקיימברידג'שייר, אנגליה. השרידים שלו (שהגיעו ממספר מקורות), כללו חוליות זנב, גלילים של מפרקי אצבעות, זרועות ושוקיים ושכבה של אוסטאודרם ששימשה להגנה.
עם זאת כיום מתייחסים לסוג זה כסוג מבוטל עקב דמיון גדול לזאורופודים קרובים כמו הפלורוזאורוס (פרידריך פון הואנה) והאורניתופסיס (ריצ'רד ליידקר).
מספר ממצאים שלו הועברו לסוגי זאורופודים אחרים כמו: טורניאריה, ג'ננסיה ובארוזאורוס.
Gigantosaurus
רועי קייס
רועי קייס (נולד ב-2 באוקטובר 1987) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב לענייני ערבים בערוץ כאן 11. בעבר היה כתב החדשות ב-ynet, אך החליט לפרוש ב-2017 לטובת תפקידו העכשווי בכאן 11.
ביוגרפיה.
רועי קייס נולד וגדל בתל אביב-יפו. בבית הספר התיכון הגימנסיה העברית "הרצליה" למד 5 יחידות ערבית, ואת שירותו הצבאי עשה ביחידת חצב.
לאחר סיום השירות הצבאי ב-2009, הצטרף ל-ynet, שם שימש כקשב כללי וקשב לענייני העולם הערבי. באותה שנה החל ללמוד בבית הספר לעיתונאות ולתקשורת כותרת, הנמצא כיום בקמפוס של אוניברסיטת תל אביב, ובמקביל היה סטודנט להיסטוריה של המזרח התיכון באותה האוניברסיטה בין השנים 2009 ל-2012.
בתחילת 2012 מונה לכתב לענייני העולם הערבי ב-ynet, במקום רועי נחמיאס.
ב-2017 עבר קייס לדסק לענייני ערבים בערוץ כאן 11.
הרפובליקה של רגוזה
ברוס קשדן
ברוס קשדן (באנגלית: Bruce Kashdan; נולד ב-1946) הוא דיפלומט אמריקאי-ישראלי.
במשך רוב שנות פעילותו, שמו ותמונתו של קשדן היו אסורים בפרסום על ידי הצנזורה הצבאית, אך אלו הותרו לאחר כינון הסכמי אברהם ב-2020.
ביוגרפיה.
ברוס קשדן נולד ב-1946 למשפחה יהודית-אמריקאית במדינת ניו יורק. כשהיה בן 20, ולמד רפואה באוניברסיטת ניו יורק, התנדב במקביל ללימודיו בפעילויות עבור הקהילה המקומית, וסייע לחקלאים מקומיים במחאה נגד רשתות השיווק כשהוביל את המאבק בעיצוב דעת הקהל דרך התקשורת. יועציו של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון התרשמו מפעילותו של קשדן, ובהזמנתם הוא החל לעבוד בבית הלבן בהקמת תנועה שורשית התנדבותית לאומית. השמועה על היזם החברתי היהודי הצעיר הגיעה במהרה אל שגרירות ישראל בוושינגטון, ושמעון אמיר, ראש המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי, גייס את קשדן לעבודה במשרד החוץ הישראלי.
קשדן עלה לישראל ב-1966, ונשלח ללימודי עברית באולפן בקיבוץ גבעת חיים איחוד. לאחר הלימודים יצא לסיבוב עבודה קצר באפריקה, באסיה ובאמריקה הלטינית, שלאחריו קיבל קביעות. עם מינויו של דוד קמחי למנכ"ל משרד החוץ הישראלי, החל קשדן לעבוד במשרדו. ב-1982, כאשר כוחות צה"ל פלשו ללבנון במבצע שלום הגליל, הקים קשדן את הנציגות הישראלית בעיר הבירה הלבנונית ביירות ועמד בראשה. לאחר כשנתיים, נאלץ לעזוב, בעקבות פרס שהציבו ארגוני הטרור על ראשו. אז, הוא ניהל משא ומתן ממושך עם ממשלת אירלנד עד להקמת השגרירות הישראלית ב-1993.