בשנים 1944-1940 חזר האזור לשליטת הונגריה . אחרי פלישת גרמניה לתוך הונגריה וכינון הממשלה הפרו-נאצית הקיצונית בראשות דמה סטויאי בקיץ 1944 יהודי סאין נכלאו על ידי הרשויות ההונגריות בגטו סטמאר ונשלחו בהמשך למחנות השמדה בשטח פולין, כבקשת שליחי גרמניה הנאצית
השלטון הרומני החוזר.
בימי השלטון הקומוניסטי ברומניה (1989-1947) שויך היישוב לאזור המנהלי מרמורש והחל מ-1968 למחוז מרמורש. ב-1989 במסגרת התוכנית ל"הסדרת הכפרים" ("סיסטמטיזציה") הוכרזה סאין רשמית כעיר.
דמוגרפיה.
הרכב לפי דתות וקבוצות אתניות.
לפי הנתוניום של אלק פנייש - משנת 1829 ההרכב הדתי של האוכלוסייה היה כדלקמן:
1,373 נוצרים יוונים-קתולים (אוניאטים) רומנים, 709 רפורמים, 575 רומיים-קתולים ו-151 יהודים.
בשנת 1910 גרו בסאין 5,056 תושבים, מתוכם 2,542 היו דוברי הונגרים (כולל יהודים וממוצא גרמני) 2451 דוברי רומנית כשפת אם, 141 צוענים, 65 גרמנים. 5,557 היו נוצרים אורתודוקסים, 1,030 נוצרים רפורמים, 813 נוצרים יוונים -קתולים, 790 יהודים ו-786 נוצרים רומיים-קתולים.
אחרי כמעט מאה שנה, בעקבות שואת היהודים כל אוכלוסיית היישוב היא כיום נוצרית, ומאז התבססות השלטון הרומני - ירד מספר ההונגרים - על ידי הגירה פנימית, ואולי התבוללות . בשנת 2002 נמנו 8,492 תושבים, מתוכם:6658 רומנים, 1593 הונגרים, 141 צוענים ו-65 גרמנים. 5,557 היו נוצרים אורתודוקסים, 1030 נוצרים רפורמים, 813 נוצרים יוונים קתולים, 727 נוצרים רומיים-קתולים, 159 נוצרים בפטיסטים ו49 נוצרים פנטקוסטלים.
מפקד משנת 2002:
לפי שפת האם:
לפי אמונה דתית:
הונגרים.
בדרך כלל התושבים ההונגרים גרו בצפון היישוב, קרוב לכנסייה הרפורמית, וברחובות למרגלות גבעת רוז'אי.
האחוז הגדול ביותר של הונגרים הוא בעמק זוגו שבו הם מהווים רוב עדיין בתחילת המאה ה-21.
בשנת 1920 חיו בסאין 4374 בני אדם, מתוכם - 2274 רומנים, 1648 הונגרים ו-452 יהודים.
גרמנים.
בימי השלטון ההבסבורגי והאוסטרו-הונגרי רבים מהשוואבים של סטמאר שחיו באזור נטמע באוכלוסייה ההונגרית, תוך כדי תהליך התבוללות הרבה יותר אינטנסיבי מאשר בחבל באנאט הנצמא דרומית-מערבית מטרנסילבניה.
כלכלה.
עיסוקם הראשי של התושבים הוא החקלאות וייצור מוצרים חקלאיים. העיר כוללת 39650 דונם אדמות חקלאיות ו-12360 דונם יערות.
לקריאה נוספת.
לקסיקון היסטורי של יישובי טרנסילבניה)
בחירות 1972
משה לארי
משה לארי (נולד ב-1971) הוא רואה חשבון ישראלי, מנכ"ל בנק מזרחי טפחות.
ביוגרפיה.
משה לארי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. הוא רואה חשבון בהכשרתו.
בתחילת המאה ה-21 הצטרף לבנק טפחות, ושימש בו כחשבונאי הראשי. בשנת 2005 התמזג בנק טפחות עם בנק המזרחי המאוחד ליצירת בנק מזרחי טפחות. לארי שימש בבנק מזרחי טפחות, בין השאר, כמנהל החטיבה לחשבות. בשנת 2009 מונה לסמנכ"ל ולחבר הנהלה, תחילה בתפקיד מנהל סיכונים ראשי (CRO) ובהמשך מנהל החטיבה לתכנון, תפעול ונכסי לקוחות. באוגוסט 2013 מונה למנהל החטיבה הפיננסית ולמנהל כספים ראשי (CFO) של הבנק. ב-16 בספטמבר 2020 החל לשמש כמנכ"ל הבנק. בספטמבר 2020 רכש בנק מזרחי טפחות את כל מניות בנק אגוד. בנוסף לתפקידו כמנכ"ל בנק מזרחי טפחות מונה לארי ליו"ר דירקטוריון בנק אגוד והוביל את תהליך מיזוגו לבנק מזרחי טפחות.
בשנת 2021 הכפיל הבנק את רווחיו, לשיא של 3.2 מיליארד ש"ח, שהם תשואה של 15.8% על ההון העצמי.
לארי גרוש ואב לשלושה ילדים. מתגורר בירושלים.
סוסים איטיים (סדרת טלוויזיה)
סוסים איטיים (באנגלית: Slow Horses) היא סדרת טלוויזיה בריטית מסוגת מותחן ריגול המבוססת על הרומן בעל אותו השם מאת מיק הרון משנת 2010.
העונה הראשונה בת 6 הפרקים הוקרנה בבכורה בשירות ההזרמה אפל TV פלוס ב-1 באפריל 2022. העונה השנייה תעלה לשידור בסוף שנת 2022; ובחודש יוני חודשה הסדרה לעונה שלישית ורביעית.
עלילה.
לאחר משימת הכשרה כושלת ומביכה בפומבי, סוכן MI5 הבריטי ריבר קרטרייט (ג'ק לאודן) מוגלה לבית סלאו לאחר שעשה טעות מביכה. בית סלאו הוא המקום שמחזיק את הסוכנים השרופים, הלא־יוצלחים, והאלכוהוליסטים של MI5, משם הם עוסקים במבצעים שאף אחד אחר לא רוצה לנהל: מעקב אחרי סטודנטים שנעדרו מהקמפוס במשך זמן ממושך, חיטוט בפחי זבל של עיתונאים בעלי נטיות פוליטיות לאומניות. בראש הארגון עומד ג'קסון לאמב (גארי אולדמן) אדם ציני וגס רוח, שעתידו המפואר מימי המלחמה הקרה מאחוריו.
הכול משתנה כשבית סלאו נעשה מעורב במבצע אמיתי, או לפחות מה שנראה ככזה.
הפקה.
הסדרה הוזמנה על ידי אפל TV פלוס באוקטובר 2019, כאשר פורסם כי גארי אולדמן יככב בתפקיד ראשי. ליהוק צוות השחקנים הושלם בדצמבר 2020 עם ליהוקם של אוליביה קוק, ג'ונתן פרייס, קריסטין סקוט-תומאס וג'ק לאודן. הסדרה תהיה מורכבת משתי עונות בנות שישה פרקים כל אחת. ששת הפרקים הראשונים מבוססים על פי הדיווחים על ספרו הראשון של מיק הרון, "סוסים איטיים", כאשר ששת הפרקים הבאים יתבססו על ספר ההמשך, "אריות מתים".
הצילומים החלו ב-30 בנובמבר 2020 באנגליה, ונמשכו בפברואר 2021, עם גארי אולדמן וקריסטין סקוט תומאס על הסט בוסטמינסטר לונדון. ביולי 2021, הצילומים נמשכו בסטראוד, גלוסטרשייר.
הצילומים אמורים היו להתחיל מוקדם יותר בשנת 2020 אך נדחו עקב מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת.
כאשר הוכרז תאריך היציאה לאקרנים בפברואר 2022, נחשף גם כי העונה הראשונה תהיה בת 6 פרקים, שבוימו על ידי ג'יימס האוס.
הסדרה עלתה לאקרנים ב-1 באפריל 2022 באפל TV פלוס.
במרץ 2022 פורסם כי הסדרה תחודש לעונה שנייה.
ריצ'רד זייר
ריצ'רד זייר (באנגלית: Richard Neil Zare; נולד ב-19 בנובמבר 1939, קליבלנד) היא פרופסור להנדסה כימית באוניברסיטת סטנפורד, מומחה בתחום טכנולוגיית לייזר.
ביוגרפיה.
זייר נולד בקליבלנד למשפחה יהודית. הוא למד פיזיקה וכימיה באוניברסיטת הרווארד בה סיים בשנת 1964 תואר שלישי בהדרכת דאדלי הרשבאך. לאחר סיום הלימודים הוא נקלט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנים 1966–1969 הוא עבד באוניברסיטת קולורדו ובשנת 1969 מונה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1977 הוא התחיל לכהן כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד.
בשנים 1990–1996 זייר פעל במסגרת הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית. הוא היה מייסד ועורך של כתב עת Annual Review of Analytical Chemistry והיה חבר מערכת של כתבי עת מדעים נוספים.
התרומה העיקרית של ריצ'רד זייר למדע היא בתחום של טכנולוגיית לייזר. כמו כן הוא פיתח שיטות חדשות לחקר תגובה כימית. זייר היה שותף לפיתוח טכנולוגיה של HPLC. הוא שיתף פעולה עם NASA בתחום אסטרוביולוגיה. זייר היה חבר בצוות חוקרים שבדקו מטאוריט ALH 84001 והגיעו למסקנה שייתכן והוא כולל שרידים של חיים ממאדים.
ריצ'רד זייד פרסם מספר ספרים וכ-1,000 מאמרים מדעים.
זייר נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית בשנת 1976. באותה שנה הוא נבחר גם לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. הוא קיבל מספר פרסים לרבות פרס הארווי (1993), פרס ארתור שולוב במדעי הלייזר (2000), פרס וולף (2005) ועוד.
ולרי גרגייב
ניחוח של סקנדל
ניחוח של סקנדל (באנגלית: A Breath of Scandal) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1960 בבימויו של מייקל קורטיז, עם סופיה לורן וג'ון גאווין בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה "אולימפיה" של פרנץ מולנר משנת 1928.
הסרט צולם באתרים בווינה ובעיקר בארמון שנברון.
תקציר העלילה.
שנת 1907, הנסיכה אולימפיה (סופיה לורן) היא אלמנה צעירה ויפה שהורחקה ממשפחתה בווינה על ידי הקיסר פרנץ יוזף בגלל התנהגות בלתי הולמת. אביה הוא הנסיך פיליפ (מוריס שבלייה) בעל תפקיד בכיר בחצר הקיסר ואמה היא הנסיכה יוג'ני (אליזבת ג'ינס) הדואגת לשמור על שמה הטוב של המשפחה מדודניתה הרכלנית, הרוזנת לינה (אנג'לה לנסבורי).
אולימפיה מבלה בטירה של קרובי משפחתה בצליפה וברכיבה על סוסים.
יום אחד היא מתנגשת במכונית בעת רכיבה, המכונית נהוגה בידי גבר צעיר ונאה. היא נופלת מהסוס והגבר חש לטפל בה ומציג עצמו כצ'רלי פוסטר (ג'ון גאווין), מהנדס מכרות מפיטסבורג שהגיע לאוסטריה לפתח את תעשיית האלומיניום. הוא מוצא חן בעיניה והיא מציגה עצמה בשם בדוי. הם נכנסים לבית ציידים ומבלים שם את הלילה. אף על פי שלא קיימו יחסים, יש בזה משום "ניחוח של סקנדל".
הם נפרדים וצ'רלי ממשיך את דרכו לווינה. אולימפיה מקבלת חנינה מהקיסר. הוא מעוניין להשיא אותה לנסיך הפרוסי רופרט (קרלו הינטרמן) כדי להדק את הקשר בין שתי המדינות ואולימפיה מסכימה אף על פי שהיא בקושי מכירה את החתן המיועד.
צ'רלי מגיע לארמון שנברון שם משרד של הנסיך פיליפ ומצליח לחדור למשרדו. הבחור הצעיר מוצא חן בעיני פיליפ והוא מבטיח להעביר את הצעתו המסחרית של צ'רלי לקיסר. באותו זמן נערכת במקום קבלת פנים לנסיך רופרט וצ'רלי רואה שם את אולימפיה ורק אז מתברר לו שהיא נסיכה ממעמד גבוה שעומדת לפני נישואי נוחיות. הוא מתחיל לחזר אחריה במרץ אך היא מחויבת למשפחתה. כל זה לא נסתר מהרוזנת לינה שמריחה "ריח של סקנדל" וביוזמתה נפתחת חקירה חשאית לבירור העניין.
הנסיכה יוג'ני בלחץ וצ'רלי אומר כי לא יגלה דבר בחקירה אם אולימפיה תסכים לבלות אתו יומיים במקום שבילו לראשונה. היא מסכימה מחוסר ברירה וללינה המרחרחת נאמר שאולימפיה בבידוד בגלל חצבת.
צ'רלי לא מנסה להתקרב לאולימפיה ומגיע למסקנה שזה אבוד. הם חוזרים לווינה והוא נפרד מהנסיך פיליפ ומתחיל לנסוע אבל ברגע האחרון אולימפיה משנה את דעתה, רצה אחריו ועולה על מכוניתו בדרך לפיטסבורג.
אלוף עולם