בין השנים 2008–2011 שיחק להמן בסדרת המתח הישראלית תמרות עשן שהועלתה בערוץ הוט 3 של חברת הטלוויזיה HOT בתפקיד עירד שלח.
להמן חבר בתיאטרון האינקובטור שבמסגרתו שיחק בהצגה "מעשה כשפים" המבוססת על סיפור קצר של שלום עליכם, ובהצגה "אהבה בבקשה" המבוססת על כתבים של אנטון צ'כוב.
שבשתא כיוון דעל - על
עיסאוי פריג'
טד, החוקר המבולבל
טד, החוקר המבולבל (בספרדית: Las aventuras de Tadeo Jones; בתרגום חופשי: הרפתקאותיו של טד ג'ונס) הוא סרט אנימציה ספרדי משנת 2012. את הסרט ביים אנריקה גאטו. הסרט הופץ ומופץ על ידי חברת סרטי פרמאונט. הסרט היה מועמד בפרס גויה לסרט האנימציה הטוב ביותר לשנת 2012.
בשנת 2018 יצא סרט המשך ששמו "טד החוקר החופר"
עלילה.
בילדותו, טד חלם על הרפתקאות מסוכנות ותגליות מדהימות. הוא העריץ את אינדיאנה ג'ונס, אבל המציאות היא אחרת, טד הוא רק עובד בניין רגיל, אבל גורלו עומד להשתנות לאחר שבטעות לוקחים אותו לארכאולוג ידוע לשמצה אשר שולח אותו לפרו לצורך חפירות ארכאולוגיות כדי למצוא את אוצרות האינקה העתיקים. שם חושבים שהוא הארכאולוג וטד מנצל זאת.
טיעון מתוך סמכות
בני אפרים
בני אפריים (בטלוגו: బెనె ఎఫ్రాయిమ్), הנקראים גם "יהודי טלוגו", היא קהילה קטנה בת כ-50 משפחות החיה בלב אזור כפרי במדינת אנדרה פרדש - המדינה הרביעית בשטחה והחמישית בגודל אוכלוסייתה בהודו. במדינה זו השפה הנפוצה ביותר היא טלוגו, וזו גם שפתם של חברי הקהילה.
בני הקהילה טוענים כי הם יהודים צאצאי שבט אפרים, שהגיעו להודו לאחר נדודים מאז גלות עשרת השבטים.
הקשר בין בני הקהילה ליהדות.
בני אפרים טוענים כי הם צאצאים לשבט אפרים מעשרת השבטים. לטענתם לאחר גלות עשרת השבטים הם נדדו מישראל דרך מערב אסיה: פרס, אפגניסטן, טיבט וסין במשך 1,600 שנים, עד שהגיעו לדרום הודו לפני יותר מ-1,000 שנים. ההיסטוריה שלהם לטענתם דומה להיסטוריה של יהודי אפגניסטן, יהודי פרס, בני מנשה ובני ישראל.
בשנות ה-80 נסע מנהיג הקהילה שמואל יעקובי לירושלים, והשתכנע כי הוא ובני קהילתו הם יהודים. מאז שנות ה-80 כחמישים משפחות למדו יהדות, עברית וגם בנו בית כנסת פעיל, בו הם מקיימים תפילות בנוסח מסורתי. בני הקהילה חוגגים את כל החגים היהודיים, מקיימים אורח חיים יהודי, אינם עובדים בשבת, ושואפים לעלות לישראל.
במשך שנים ביקרו את בני הקהילה רבנים מהרבנות הראשית לישראל, על מנת לבדוק האם אכן בני הקהילה הם ממוצא יהודי.
אורח חיי הקהילה.
רוב חברי הקהילה הם איכרים שכירים, העובדים בחקלאות וחיים בתנאי עוני קיצוני (על פי הגדרות האו”ם: פחות מ-1.5 דולר לנפש ליום).
קהילה זו שייכת לכת ה"מהדיגה" שהיא חלק מקאסטת ה"טמאים" - הקאסטה הנמוכה ביותר בהירארכיית הקאסטות בהודו.
ביקורת.
בכתבה שפורסמה בוושינגטון טיימס בשנת 2006 נטען כך:
צ'נדרה סקהר אנגדי, מדען חברתי מקרנאטקה השכנה, אמר על יהודי טלוגו:
בנוסף לכך, המתנגדים להעלאת בני אפרים למדינת ישראל מבקרים את חבריה וטוענים שבעבר אבותיהם האיכרים התנצרו כדי לשפר את מצבם הכלכלי, וכעת (החל משנות השמונים של המאה העשרים) הם עושים את אותו הדבר עם היהדות.
קומטיט
קוֹמטיט (הגייה מדויקת קוֹמָטִיאִיט) הוא סלע געשי אולטרה-מאפי שמקורו במעטפת, אם כי חלק מהסלעים שנתגלו הם תת-געשיים עד פלוטוניים. הקומטיט נתגלה ב-1965 על ידי האחים מוריס וריצ'רד ויליוֹאֵן (Morris and Richard Viljoen) באזור הרי ברברטון מקונג'ווה בפרובינציית מפומלנגה בדרום אפריקה, והוא קרוי על שם המיקום המייצג של הסלע לאורך הנהר קומאטי (Komati River).
תכולת הצורן, האשלגן והאלומיניום בקומטיטים נמוכה ותכולת המגנזיום גבוהה עד גבוהה מאוד. הקומטיטים הם סלעים נדירים ביותר, והופעתם מוגבלת כמעט רק לסלעים שנוצרו בעידן הארכאיקון, יחד עם מעט קומטיטים מעידן הפרוטרוזואיקון או עידן העל של הפנרוזואיקון (אם כי סלעי למפרופיר עשירים מאוד במגנזיום ידועים מעידן המזוזואיקון). הסיבה להגבלה בגיל הסלעים קשורה להתקררות מעטפת כדור הארץ, שככל הנראה הייתה הטמפרטורה שלה במהלך תחילת עד אמצע עידן הארכאיקון (לפני 3.8 מיליארד שנים עד לפני 2.8 מיליארד שנים) גבוהה בכ-500°C בהשוואה לימינו. כדור הארץ הקדום יצר חום רב יותר כתוצאה מחום שיורי בעת ההתקבצות שיצרה את כוכב הלכת, כמו גם שפע רב יותר של יסודות רדיואקטיביים.
תפוצת סלעי הקומטיט מוגבלת לאזורים של שילד מהארכאיקון. סלעים קומטיטיים מתקיימים יחד עם סלעים געשיים מאפיים ואולטרה-מאפיים עשירים במגנזיום בחגורות הירוקות מהארכאיקון. יוצאי דופן הם הסלעים הקומטיטיים מהאי גורגונה על הרמה הגעשית הקריבית-קולומביאנית באוקיינוס השקט מול חופה המערבי של קולומביה, שגילם נאמד ב-90 מיליון שנים בלבד. הסלע העתיק ביותר שנתגלה על פני כדור הארץ נכון ל-2013 הוא אמפיבוליט עם סילים של קומטיט מהחגורה הירוקה של נובואגיטטוק (Nuvvuagittuq greenstone) על חופי מפרץ הדסון בקנדה.
פטרולוגיה.
למגמות של הרכב קומטיטי יש נקודת התכה גבוהה מאוד, כאשר הטמפרטורה שלהן בשעת ההתפרצות עלתה על 1,600°C. לשם השוואה, הטמפרטורות של לבות בזלתיות נעות בין 1,100°C ל-1,250°C. נקודת ההתכה הגבוהה יותר הנדרשת לייצור קומטיט יוחסה למפל הגאותרמי בכדור הארץ של עידן הארכיאוקון.
הלבה הקומטיטית התנהגה ככל הנראה כנוזל סופר-קריטי (בעל צמיגות של גז אבל צפיפות של סלע) בעת ההתפרצות. בהשוואה ללבה בזלתית של תימרת המעטפת של הרי הגעש של הוואי שהטמפרטורות שלה נעה סביב 1,200°C, והזורמת על פני השטח בדומה לסירופ או לדבש, הלבה הקומטיטית זרמה במהירות רבה על פני השטח, והותירה מאחוריה קילוחי לבה דקים מאוד (עד לעובי של 10 מ"מ). הרצפים הקומטיטיים העיקריים שנשמרו בסלעי הארכיאוקון הם לכן צינורות לבה, אגמי לבה וכו', מקומות שבהם הצטברה הלבה הקומטיטית.
הכימיה של סלעי הקומטיט שונה מהכימיה של מגמות בזלתיות ומגמות נפוצות אחרות שמקורן במעטפת, בשל ההבדל במעלות של ההתכה החלקית. מעריכים שקומטיטים נוצרו כתוצאה מרמות גבוהות של התכה חלקית, בדרך כלל מעל ל-50%, ומכאן שיש בהם אחוז גבוה של MgO (תחמוצת מגנזיום) וריכוזים נמוכים של K2O ויסודות בלתי תואמים. קימברליט, סלע יסוד נוסף עשיר במגנזיום, עשיר יחסית באשלגן וביסודות בלתי תואמים אחרים, ומקובלת כיום השערה כי נוצר כתוצאה מאחוז נמוך של התכה חלקית בעזרת מים (התכת שטף) ופחמן דו-חמצני.
הגאוכימאים מחלקים את הסוגים השונים של סלעי קומטיט לארבע מחלקות:
מחלקות קומטיטים אלו מייצגות שוני פטרולוגי אמיתי במקור בו נוצרו הקשור לעומק של יצירת הנתך. ניסויים בהתכה הוכיחו כי קומטיטים דלים באלומיניום נוצרו ברמות גבוהות של התכה חלקית של מעטפת מיוממת תחת לחץ נמוך שבה הפירוקסנים נושאי האלומיניום שבמקור לא הותכו, בעוד שקומטיטים שאינם דלים באלומיניום נוצרו ברמות גבוהות של התכה חלקית בעומק רב, שבו הותך הפירוקסן העשיר באלומיניום.
המגמטיות של בוניניט דומה למגמטיות של קומטיט, אבל היא מונעת יותר מהתכה המושפעת ממעבר נוזלים נדיפים מעל אזור הפחתה מאשר מהתכה המונעת מירידת לחץ. סלעי בוניטיט שבהם 10%-18% של MgO נוטים להכיל יותר יסודות ליתופילים בעלי יונים גדולים (large-ion lithophile elements או בראשי תיבות LILE) (בריום, רובידיום וסטרונציום) מאשר קומטיטים.
מחקר גילה כי מאגמה קומטיטית שימשה מקור לבזלת תולאיטית המצויה יחד עם קומטיט. המחקר קושר בין שני סוגי הסלעים בחגורה הירוקה של חבל קרליה בצפון מערב רוסיה.
מינרלוגיה.
קומטיט מורכב מאוליבין פורסטריטי (Fo90 ומעלה) פירוקסן סידני ולעיתים קרובות כרומי, אנורתיט (An85 ומעלה) וכרומיט.
בדוגמאות רבות של קומטיטים מופיע מורפולוגיה ומרקם של סלע הצטברות. המינרלוגיה הנפוצה של סלע ההצטברות היא של אוליבין פורסטריטי עשיר במגנזיום, אם כי גם הצטברות של גבישי פירוקסן כרומיים אפשרית (אם כי היא נדירה יותר).
סלעים געשיים עשירים במגנזיום יכולים להיווצר מהצטברות של פנוקריסטים של אוליבין בנתכים בזלתיים, לדוגמה פיקריט. חלק מהעדות לכך שהקומטיטים אינם עשירים במגנזיום בגלל הצטברות אוליבין היא מרקמית: לחלק מסלעי הקומטיט יש מרקם מיוחד המכונה ספיניפקס (spinifex), מרקם המיוחס להתגבשות המהירה של האוליבין מהנתך העשיר במגנזיום.
הוכחה נוספת היא שתכולת ה-MgO של האוליבינים שנוצרה בקומטיטים היא בהרכב הכמעט טהור של פורסטריט, האפשרי במסה רק עקב התגבשות של אוליבין מתוך נתך עשיר במגנזיום.
החלק העליון של הסלע בצורת ברקציה או כרית בכמה קומטיטים ששורד במקרים נדירים הוא בעיקר זכוכית געשית שעברה קירור מהיר במגע עם אוויר או מים. מכיוון שהם עברו קירור מהיר הם מייצגים את ההרכב הנוזלי של הקומטיטים, וכך ניתן לאבחן את התכולה של ה-MgO המגיעה עד 32% של MgO. בין הקומטיטים בעלי תכולת המגנזיום הגבוהה ביותר שבהם נשמר המרקם בצורה הטובה ביותר הם אלו של תצורת ולטפרדן (Weltevreden Formation) בחגורת ברברטון (Barberton belt) בדרום אפריקה, שבהם ניתן להסיק מהסלע והרכבי האוליבין על קיומם המקורי של נוזלים שלא הכילו מים כלל המכילים עד 34% של MgO.