ב-24 בפברואר, בתגובה לירי, חסמה בריטניה את אוגדת זוננקריג, הסניף הבריטי של הארגון הנאו-נאצי האמריקני יחידת אטומוואפן, כקבוצת טרור. ארגון ימין קיצוני אחר בבריטניה, "רשת התנגדות המערכת", הועמד אף הוא ככינוי לפעולה לאומית, אשר אושר כארגון טרור מאז 2016.
ביום שנה למתקפה (19 בפברואר 2021), נערכו אזכרות גדולות ועצרות בכמה ערים בגרמניה כדי להנציח את הקורבנות, להזהיר מפני גזענות ולדרוש פעולות נוספות. הנשיא פרנק-ואלטר שטיינמאייר השתתף בטקס בהנאו בגנות שנאה וגזענות תוך הכרה בטעויות מצד הרשויות.
טיילור ג'ון סמית'
טיילור ג'ון סמית' (באנגלית: Taylor John Smith; נולד ב-13 במאי 1995) הוא שחקן אמריקאי, אשר ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור ג'ון קין במיני-סדרה "חפצים חדים" ברשת HBO.
ביוגרפיה.
סמית' נולד ב-13 במאי 1995 בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא החל לשחק כנער ועד מהרה מצא את עצמו מבוקש הן בקולנוע והן בטלוויזיה, הודות בעיקר למראהו הכל-אמריקאי.
קריירה.
בשנת 2012 הופיע לראשונה על מסך בתפקיד זעיר ללא קרדיט בסרט "משחקי הרעב" בבימויו של גארי רוס, המבוסס על עלילת הספר "משחקי הרעב" שנכתב על ידי סוזן קולינס. בשנת 2013 הוא הופיע לראשונה על המסך בתפקיד אורח בפרק של סדרת הטלוויזיה "תפיסה" של רשת TNT. לאחר מכן בשנת 2014, קיבל סמית' את תפקיד הקולנוע הראשון שלו בסרט פרודיה על סרטי אימה "הבית הרדוף 2" בכיכובו של מרלון ויינס.
עד מהרה עבר סמית' מפרודיות אימה לסרטי אימה של ממש, עם תפקידים בסרט האימה "הרוע שבפנים 3" משנת 2015, והגרסה המחודשת האמריקאית לסרט האימה הצרפתי "Martyrs" באותה שנה. לאחר מכן חזר סמית להופיע בטלוויזיה, בתפקיד קבוע בעונה השנייה של סדרת האנתולוגיה החברתית-פוליטית "פשע אמריקאי" בין השנים 2015–2017, ולאחר מכן הופיע בפיילוט לרימייק שהופק לטלוויזיה של קלאסיקת העשרה של שנות התשעים משחקי פיתוי, סרט משנת 1998. הפיילוט לא נמכר.
למרות הכישלון הזה, לסמית' השנה הגדולה ביותר שלו הייתה בשנת 2018, והוא שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרה של HBO "חפצים חדים" לצד איימי אדמס שביים ז'אן מארק ואלי, ומבוסס על הרומן של ג'יליאן פלין בעל אותו שם.
בשנת 2020 שיחק בדרמת המלחמה "לכודים תחת אש", לצד סקוט איסטווד. הסרט מבוסס על הרומן הנמכר ביותר של ג'ייק טאפר.
קלארק וורהס
קלארק וורהס (באנגלית: Clark Voorhees; 1871–1933) היה צייר נוף אימפרסיוניסטי וטונאליסטי אמריקאי וממייסדי מושבת האמנות אולד ליים.
ביוגרפיה.
וורהס נולד ב-29 במאי 1871 בניו יורק, בנו של סוכן מניות. בתחילה הוא נמשך למדעים וסיים תארים בכימיה מאוניברסיטת ייל ואוניברסיטת קולומביה. בשנת 1894 החל וורהס לעסוק ברצינות באמנות (שתמיד הייתה תחביבו) כאשר נרשם לשיעורים בליגת הסטודנטים לאמנות. בשנה שלאחר מכן נרשם לבית הספר לאמנות במוזיאון המטרופוליטן. הוא גם למד אצל אירווינג רמזי ויילס בלונג איילנד ועם לאונרד אוכטמן בקונטיקט.
בשנת 1897 נסע וורהס לאירופה, למד באקדמיה ז'וליאן בפריז ובילה בכפר האומנים הצרפתי ברביזון וכן בהולנד.
אולד ליים.
וורהס ביקר לראשונה באולד ליים, (Old Lyme) קונטיקט בשנת 1893. בשנת 1896, הוא חזר עם אמו ואחותו, שהתארחו בפנסיון בניהולה של פלורנס גריזוולד. בית פלורנס גריזוולד (מוזיאון גריזוולד) הפך בסופו של דבר למרכז הקהילה האמנותית של אולד ליים וסביר מאוד להניח שהנרי וורד ריינג'ר, המתואר לעיתים קרובות כמייסד המושבה האמנותית שם, הכיר את המקום דרך קלארק וורהס.
מבחינה סגנונית, וורהס היה אחד האמנים שנשארו נאמנים לסגנון הטונאליסטי שמקורו ברביזון, הקשור לוורד ריינג'ר גם לאחר שרוב האמנים האחרים אימצו את הסגנון האימפרסיוניסטי של צ'יילד האסאם. רוב ציוריו של וורהס אינם מתוארכים, אך נראה כי הוא אימץ בהדרגה גישה אימפרסיוניסטית בשלב מאוחר בחייו. הוא גם התנסה בתחריט בשנות השלושים.
רבים מציוריו של וורהס מתארים את נופי אולד ליים. כמו כן הוא צייר גם בניופורט, רוד איילנד ובמערב מסצ'וסטס.
וורהס הציג יחד עם חברים אחרים במושבת האמנות, כמו גם הציג גם באקדמיה הלאומית לעיצוב, בחברת האמנים האמריקאים, באגודה האמריקאית לצבעי מים, במכון קרנגי ובמכון לאמנות בשיקגו.
הוא זכה במדליית ארד בתערוכת סנט לואיס בשנת 1904 ובשנת 1905 קיבל את אחד משלושת הפרסים של האקדמיה הלאומית, לשלושת ציורי השמן הטובים ביותר שהופקו על ידי אמנים מתחת לגיל שלושים וחמש.
דוגמאות ליצירתו של וורהס נמצאות באוספים של הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל, מוזיאון לאמנות יוסטון, מוזיאון פלורנס גריסוולד והחברה ההיסטורית בליים.
תערוכות מרכזיות המציגות את עבודותיו כללו את החברה ההיסטורית באולד ליים ואת מוזיאון פלורנס גריזוולד ותערוכות נוספות.
נכדתו, ג'נט פיש, היא ציירת טבע דומם עם יצירות באוסף הקבע של מוזיאונים רבים.
גבעת כפר סור
שבת (כתב עת)
שבת (בהונגרית: Szombat) הוא כתב העת של איגוד התרבות היהודי-הונגרי. העורך הראשי שלה הוא הסופר היהודי-הונגרי גאבור ט. סאנטו. אתר אינטרנט של כתב העת: szombat.org.
מהות כתב העת.
שבת הוא עיתון ציבורי ותרבותי יהודי ללא מטרות רווח. כתב העת יוצא לאור מאז 1989, 10 פעמים בשנה. הגיליון הראשון יצא לאור בנובמבר 1989. במהדורה המקוונת, מוצעים לקוראים גם חדשות, ביקורות, מאמרים עדכניים, עיתונאות והמלצות על תוכניות.
מאז הקמתו, רצה כתב העת למלא תפקיד אינטגרטיבי ובונה קהילה והוא פתוח לכל הזרמים ביהדות. כתב העת מנסה לפנות גם לקהלים שאינם יהודים ומנסה לספק תמונה מאוזנת של חיי הציבור ההונגריים, כולל חיי הציבור היהודיים, ישראל והמזרח התיכון, להפיג דעות קדומות אנטישמיות וליצור פורום לקהילה היהודית, לסופרים ולאמנים שיש להם עניין בנושא היהודי.
כבר מההתחלה עסק כתב העת בהפצת ידע ובטיפוח מסורת. לציבור ההונגרי ואפילו לא לרוב הציבור היהודי בהונגריה, יאין ידע מעמיק על הדת והתרבות היהודית. ישנן תפיסות מוטעות וסטריאוטיפים ארוכי שנים לגבי היהדות שקמו מחדש בעקבות הרמת הראש של האנטישמיות אחרי חילופי המשטר בשנת 1990. מטרת כתב העת ליצור מרכז מידע יהודי ייחודי ולספק פורום לדיאלוג בין חברי הקהילה היהודית והחברה הרחבה באמצעות אתר szombat.org ודף הפייסבוק של כתב העת. המטרה היא להציג לא רק את הקהילה והתרבות היהודית בפני הקוראים, אלא גם כיצד כתב העת רואה אירועים מסוימים בהונגריה ובעולם בעין יהודית. ושואף כל הזמן להודיע לציבור על ההתפתחויות בעולם היהודי.
נושאים שהוצגו בהרחבה.
בשלושה או ארבעה גיליונות נושאיים של כתב העת מדי שנה, מנסה כתב העת להעמיק בנושא מסוים למשל:
כיוון שיש התעניינות הולכת וגוברת בנושא היהודי, מדי פעם מארגן כתב העת כנסים. למשל בשנת 1998 אורגן כנס בשם "גורלות יהודים בסרטים הונגריים", בליווי הקרנת סרטים במשך בת שלושה ימים.
ועדת המערכת.
ועדת המערכת מורכבת משישה:
מג'יק קס
מג'יק קס הוא פארק שעשועים הנמצא בבעלות חברת קס גרופ במישור אדומים, על יד מעלה אדומים, והוא פארק השעשועים המקורה הגדול בישראל. הפארק נבנה כקונספט של מותג לילדים בדומה לדיסניוורלד.
הפארק.
הפארק משתרע על שטח של 13 דונם ועוצב בתכנונו של האדריכל אנריקו סגרה בהשראת חללית עם כיפת זכוכית בקוטר של 70 מטר ומשקיף על נוף ים המלח. הפארק סגור בשבתות וחגים.
הפארק כולל 30 מתקני שעשועים ואטרקציות, בהם 16 מתקני אקסטרים ובהם בין היתר מתקן דמוי רכבת הרים של 360 מעלות. נוסף על כך ישנם בפארק המקורה חדרי בריחה ומשחקי וידאו, משחקי מציאות מדומה, חדרי קריוקי וג'ימבורי, קירות טיפוס, מתקני אקסטרים ומתחמי משחקי ארקייד. בנוסף, הפארק כולל לצד האטרקציות, מסחר וחנויות, בהם מתחם מזון, מספרות ומכון קוסמטי.
אטרקציות ומתקנים.
בין האטרקציות והמתקנים בפארק נמנים:
הופעות.
בנוסף, בתוך הפארק יש אולם הופעות מקורה אשר בתוכו יש הופעות שונות שמתקיימות 3 פעמים ביום, וכוללות קרקס, קסמים, להטוטים והצגות. בעת רכישת כרטיס כניסה לפארק ניתן לבחור האם לכלול במחיר גם הופעה או לרכוש כרטיס למתקנים בלבד.
הפארק נתן חסות לתוכנית הריאלטי "כוכב המג'יק קאס". שלב חצי-הגמר והגמר צולמו באולם.
מרדכי שפירא
ועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול
הזמיר מניו אורלינס
הזמיר מניו אורלינס (באנגלית: The Toast of New Orleans) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1950 בבימויו של נורמן טאורוג, עם מריו לנצה, קתרין גרייסון ודייוויד ניבן בתפקידים הראשיים.
זה סרטו השני של מריו לנצה לאחר הופעת הבכורה שלו בסרטים ב"נשיקת חצות", גם כן לצידה של קתרין גרייסון. בשני הסרטים הוא מגלם בחור ממעמד חברתי נמוך (נהג משאית, דייג) שבזכות קולו המיוחד וכישרונו מגיע למעמד של זמר אופרה מפורסם.
בנוסף לאריות מתוך כרמן, לה טראוויאטה ומאדאם באטרפליי, לנצה שר גם את השיר "Be My Love" שהיה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ולרשימת מאה שנים... מאה שירים.
תקציר העלילה.
פפה דובאל (מריו לנצה) הוא יתום שגדל אצל דודו ניקי (ג'. קרול נאייש) בכפר באיו מינו באזור הביצות (Bayou) של דרום לואיזיאנה ושניהם עוסקים כל הזמן בדיג. יש לו קול זמרה מפותח מלידה ובנות הכפר ובמיוחד טינה (ריטה מורנו) מעריצות אותו.
יום אחד מגיעים לכפר ראש העיר ניו אורלינס עם זמרת האופרה המפורסמת סוזט מישלין (קתרין גרייסון) ואמרגנה ז'אק ריבודו (דייוויד ניבן). הם מתקבלים בהתלהבות על ידי צעירי הכפר שרוקדים ושרים לפניה. סוזט מתחילה לשיר את "Be my love" ובאמצע נכנס לשירתה פפה והם מסיימים בדואט נלהב בתשואותיהם של אנשי הכפר ולמורת רוחו של ראש העיר. ז'אק מבחין בכישרונו של פפה ונותן לו כרטיס ביקור.