סימונס רקדה בבלט וליוותה בין היתר את 2 Brothers On The 4th Floor ו- CB מילטון (קלרנס בקר) במסע ההופעות שלהם, דיגמנה בפרסומות בין היתר לפפסי ופיליפס, ארגנה והנחתה מסיבות במועדונים באמסטרדם וב-1992 לקס הרדינג, מנהל הערוץ הרדיו והטלוויזיה ההולנדי, ורוניקה, שראה אותה רוקדת באחת מתוכניות הערוץ הזמין אותה להבחן כמנחה לערוץ המוזיקה TMF.
טלוויזיה.
את דרכה הטלוויזיונית החלה בשנת 1995 כ- VJ ב-TMF (The Music Factory). שם היא הציגה תוכנית מוזיקה שהוקדשה לג'אנר רית'ם אנד בלוז. בשנת 1999 עברה לערוץ-SBS6 שם הנחתה תוכנית ריאליטי בשם "האוטובוס" . בשנת 2000 עברה לערוץ RTL4 שם הציגה מספר רב של תוכניות.
רדיו.
בשנת 1999 התחילה סימונס להגיש תוכנית רדיו לראשונה ברדיו 538. ב-2001 הגישה ב-Noordzee FM את התוכנית האינטראקטיבית סילבנה.
בשנת 2009 הגישה את "הבחירה של סילבנה" ברדיו 6NPO, תוכנית שכולה הוקדשה למוזיקת נשמה.
תחומים נוספים.
בנוסף למשחק והגשה בטלוויזיה וברדיו סימונס גם כתבה טורים בכתבי עת כגון מגזין הטלוויזיה "ורוניקה" ופלייבוי, עצבה בגדים והוציאה ספר אוטוביוגרפי בשנת 2004 בשם "1 + 1 = 7" העוסק בשילוב קריירה ואמהות.
קריירה פוליטית.
סימונס השתתפה כאורחת קבועה בתוכניות אירוח ובאחת מהתוכניות האלו ב-2016 התעורר עימות בינה לבין אורח אחר בתוכנית, שדרן רדיו אף הוא, כשהוא כינה בביטוי גזעני פליטים מאפריקה שחוצים את הים התיכון כדי להגיע לאירופה וטען שאינו יכול להיות גזען מכיוון שהוא נשוי לאשה שחורה בעצמו. בעקבות הדיון הסוער שהתעורר בתקשורת ובעקבותיו גל של התקפות ונאצות ברשתות החברתיות החליטה סימונס להצטרף למפלגת DENK שהוקמה ב-2015 על ידי שני חברי פרלמנט, ממוצא טורקי, אשר עזבו את מפלגת הפועלים ההולנדית כאשר התבקשו לשתוק לנוכח הטלת פיקוח על ארגונים במדינה הקשורים למיעוט הטורקי במסגרת המאבק נגד הטרור. מפלגת דנק שמה לעצמה כמטרה להאבק בגזענות, באפליה ושנאת זרים ולפעול למען דה-קולוניזציה של החינוך והעצמת נשים.
אולם בדצמבר, כשלושה חודשים לפני הבחירות הכלליות סימונס עזבה את דנק והקימה מפלגה פוליטית משלה, בשם Artikel 1 על שם התיקון הראשון בחוקת הולנד שאוסר אפליה על רקע דת, אמונה, דעה פוליטית, גזע, מין, נטייה מינית או על רקע אחר. המפלגה השתתפה בבחירות אך לא עברה את אחוז החסימה. לאחר הבחירות נאלצה המפלגה לשנות את שמה בהוראת בית המשפט. המפלגה שינתה את שמה ל-BIJ1.
בשנת 2018 השתתפה המפלגה בבחירות המקומיות באמסטרדם וסימונס הפכה לחברה במועצה העירונית של אמסטרדם.
בבחירות הכלליות במרץ 2021 השתתפה BIJ1 שוב בבחירות הכלליות וקיבלה מנדט אחד. סימונס היא האשה השחורה הראשונה בראש סיעה בפרלמנט ההולנדי.
באולם מלך ההר
"בָּאוּלָם מֶלֶךְ הָהָר" (באנגלית: In the Hall of the Mountain King, בנורווגית: I Dovregubbens hall) הוא קטע מוזיקה קלאסית שהלחין אדוורד גריג בשנת 1875 כמוזיקה לסצנה השישית של המערכה שנייה במחזה "פר גינט" של המחזאי הנורווגי הנריק איבסן. המוזיקה המיוחדת והקלה לזיהוי סייעה לקטע המוזיקלי להשיג מעמד מיוחד בתרבות הפופולרית, שם עוצב על ידי אמנים רבים.
הגדרות.
היצירה מנוגנת כשהדמות הראשית, פר גינט, נמצאת בפנטזיה חלומית ונכנסת לאולם 'דֹבְרֵגוּבֵּנְס' (מלך הטרולים ההרריים). ההקדמה של הסצנה נמשכת: "יש קהל רב של טרולים, גמדים וגובלים. דברגובן יושב על כס המלכות שלו, עם כתר ושרביט, מוקף בילדיו וקרוביו. פר גינט עומד לפניו, יש סערה אדירה באולם". שורות אלה הן השורות הראשונות בסצנה.
מוזיקה.
הסולם הראשי של היצירה הוא סי מינור. הנושא מתחיל לאט ובשקט, ברגיסטרים הנמוכים של כלי התזמורת – הצ'לו, הקונטרבס והבסון. לאחר שהתבסס, הנושא המרכזי מתפתח בעזרת כמה צלילים עולים, ואז מועתק מעלה בקווינטה זכה (טרנספוזיציה לסולם הדומיננטה, פה דיאז מז'ור, אך עם דרגה שישית מונמכת) ומנוגן בכלים נוספים. שתי קבוצות הכלים מקפצות בין אוקטבות שונות עד שלבסוף מתכנסות לאותו גובה צליל. המפעם מאיץ בהדרגה לפרסטיסימו (מהיר ביותר), והיצירה נעשית רועשת ותזזיתית.
מילות השיר (בתרגום לעברית).
הָרְגוּ אוֹתוֹ! בְּנוֹ שֶׁל הַגֶּבֶר הַנּוֹצְרִי פִּתָּה אֶת הַמְּשָׁרֶתֶת הַהֲגוּנָה בְּיוֹתֵר שֶׁל מֶלֶךְ הֶהָרִים!
הָרְגוּ אוֹתוֹ! הָרְגוּ אוֹתוֹ!
הַאִם אֹכֶל לִשְׁבֹּר לוֹ אֶת הָאֶצְבָּעוֹת?
הַאִם אֹכֶל לִמְשֹׁךְ אוֹתוֹ בַּשֵּׂעָר?
הוֹ, הַי, תֵּן לִי לִנְשֹׁךְ אוֹתוֹ בַּבִּרְכַּיִם!
יִהְיֶה הוּא מְבֻשָּׁל בַּמָּרָק וְיֻגַּשׁ לִי
יִהְיֶה צֹרֶךְ לִצְלוֹתוֹ עַל הַמְּדוּרָה אוֹ לְהַשְׁחִימוֹ בְּמַחֲבַת?
מֵי קֶרַח לַדָּם שֶׁלְּךָ!
__חייב_תוכן_עניינים__
__לחיפוש__
לודוויג לייכהרדט
פרידריך וילהלם לודוויג לייכהרדט (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Ludwig Leichhardt ; 23 באוקטובר 1813 – 1848 בערך) היה חוקר וחוקר טבע גרמני שהתפרסם בחקר של צפון ומרכז אוסטרליה.
ראשית חייו.
לייכהרדט נולד ב־23 באוקטובר 1813 בכפר סברודט במחוז ברנדנבורג הפרוסית. הוא היה בנו הרביעי והשישי מבין שמונת ילדיו של כריסטיאן הירונימוס מתיאס לייכהרדט, חקלאי ופקח מלכותית ואשתו שרלוט סופי, שטרלהוב. בין השנים 1831 ו-1836 למד לייכהרדט פילוסופיה, שפה ומדעי הטבע באוניברסיטאות גטינגן וברלין אך מעולם לא קיבל תואר אוניברסיטאי. הוא עבר לאנגליה בשנת 1837, המשיך את לימודי מדעי הטבע במקומות שונים, כולל המוזיאון הבריטי, לונדון, ובגנים הבוטנים בפריז, ועבד על עבודות שטח בכמה מדינות אירופיות, כולל צרפת, איטליה ושווייץ.
ב־14 בפברואר 1842 הגיע לייכהרדט לסידני, אוסטרליה. מטרתו הייתה לחקור את אוסטרליה היבשתית והוא קיווה לקבל מינוי ממשלתי בתחומי העניין שלו. בספטמבר 1842 הלך לייכהרדט לעמק נהר האנטר שמצפון לסידני כדי לחקור את הגאולוגיה, החי והצומח של האזור ולצפות בשיטות החקלאיות של הילידים. לאחר מכן יצא בכוחות עצמו למסע איסוף דגימות במסלול מניוקאסל, ניו סאות' ויילס, למפרץ מורטון בקווינסלנד. ב־23 בספטמבר 1842 הגיע לאי אש, לאחר שהוזמן על ידי אלכסנדר וולטר סקוט.
המסע הראשון של לייכהרדט.
לאחר שחזר לסידני בתחילת 1844, קיווה לייכהרדט לקחת חלק במשלחת המוצעת בחסות הממשלה ממפרץ מורטון לפורט אסינגטון (300 ק"מ צפונית לדרווין). כאשר תוכניות משלחת זו התבטלו, לייכהרדט החליט לארגן בעצמו את המשלחת בליווי מתנדבים ובתמיכת מימון פרטי. משלחתו עזבה את סידני באוגוסט 1844 והפליגה למפרץ מורטון, שם הצטרפו לקבוצה ארבעה אנשים נוספים. המשלחת יצאה ב -1 באוקטובר 1844 מג'ימבור הומסטד, המאחז הרחוק ביותר של ההתיישבות בקווינסלנד דארלינג דאונס. במהלך מסע זה לייכהרדט נתן שם לנהר Seven Emu Creek, לאחר שירה בקבוצה של אמואים בקרבת מקום, השם שנקלט מאוחר יותר על ידי תחנת בקר גדולה שעדיין קיימת. כמו כן העניק לנהר שגילה את השם אייזק, על שם אחד מתומכיו במסע.
לאחר נסיעה יבשתית של כמעט 4,800 ק"מ, ולאחר שנחשבו זמן רב כמתים, הגיע לייכהרדט לפורט אסינגטון ב -17 בדצמבר 1845. הוא חזר לסידני בסירה והגיע ב-25 במרץ 1846 לקבלת פנים של גיבור. הספר "יומן מסע אודות משלחת יבשתית באוסטרליה, ממפרץ מורטון לפורט אסינגטון, מרחק של למעלה מ-3,000 מיילים, במהלך השנים 1844 ו-1845" מאת לייכהרדט מתאר משלחת זו.
משלחת לייכהרדט השנייה.
המסע השני של לייכהרדט, שנערך במענק ממשלתי ובמימון פרטי משמעותי, החל בדצמבר 1846. הוא היה אמור לקחת אותו מדרלינג דאונס לחוף המערבי של אוסטרליה ובסופו של דבר לנהר הברבורים ולפרת'. עם זאת, לאחר שרכב רק 800 ק"מ צוות המשלחת נאלצה לחזור ביוני 1847 בגלל גשם כבד, קדחת מלריה ורעב. חברי המשלחת כמעט התייאשו לאחר שנודע להם כי לייכהרדט לא הצליח להביא ערכה רפואית. בנוסף לכישלון, נראה שלייכהרדט סבל מהתמוטטות עצבים, והמדריך האבוריג'יני הארי בראון הפך למעשה למנהיג המשלחת, והחזיר אותם בהצלחה לדארלינג דאונס.
פעילויות נוספות.
לאחר שהתאושש ממלריה בילה לייכהרדט שישה שבועות בשנת 1847 בבחינת מסלול של נהר הקונדמין, דרום קווינסלנד, בעקבות מסלול משלחת אחרת שהוביל סר תומאס מיטשל בשנת 1846 לבין מסלולו שלו, המשתרע על כמעט 1,000 ק"מ.
באפריל 1847 חילק לייכהרדט את הפרס השנתי של החברה הגיאוגרפית בפריז, על הגילוי הגאוגרפי החשוב ביותר עם החוקר הצרפתי. זמן קצר לאחר מכן, ב־24 במאי, העניקה האגודה המלכותית הגאוגרפית, לונדון, לייכהרדט את מדליית הפטרון שלה כהכרה ב"ידע המוגבר של יבשת אוסטרליה הגדולה" שהשיג מסעו במורטון ביי-פורט איסינגטון. לייכהרדט עצמו מעולם לא ראה את המדליות הללו אך היה מודע לכך שהוענקו לו. באחד ממכתביו הידועים האחרונים כתב:
היה לי העונג לשמוע שהחברה הגאוגרפית בלונדון העניקה לי את אחת המדליות שלה, ושהחברה הגאוגרפית הפריזאית העניקה לי כבוד דומה. מטבע הדברים אני מאוד שמח לחשוב שרשויות נבונות כאלה רואות אותי ראוי לכבוד כזה; אבל כל מה שעשיתי מעולם לא היה לכבוד. עבדתי למען המדע ולא לשום דבר אחר.
בשנת 2012 רכש המוזיאון הלאומי באוסטרליה את המדליה שהוענקה על ידי החברה המלכותית הגאוגרפית בלונדון בשנת 1847. היא הגיעה ישירות מצאצאי משפחת לייכהרדט במקסיקו.
היעלמות.
בשנת 1848 שוב יצא לייכהרדט מנהר קונדמין כדי להגיע לנהר הברבורים. המשלחת כללה את לייכהרדט, ארבעה אירופאים, שני מדריכי אבוריג'ינים, שבעה סוסים, 20 פרדות ו-50 פרים. האירופאים היו אדולף קלאסן, ארתור הנטיג, דונלד סטיוארט ותומאס הנדס, המדריכים האבוריג'ינים היו וומאי ובילי בומבט, מנמל סטפנס.