עוד מראשית הסדרה סטן היה מאוהב בחברתו לכיתה, וונדי טסטבורגר. בתחילה, מרוב התרגשות, היה סטן נוהג להקיא עליה בכל פעם שהתקרבה. הרגל זה נפסק בהמשך הסדרה וסטן ווונדי הפכו לחברים רשמית. מאוחר יותר, עם זאת, איבדו עניין זה בזה ובסוף העונה השביעית יזמה וונדי פרידה מסטן. סטן לקח זאת באופן קשה, נכנס לדיכאון ואפילו התרחק מחבריו הרגילים והסתובב תקופה מסוימת עם הילדים הגותיים של סאות' פארק. בסופו של דבר הוא נאלץ להשלים עם הפרידה, ולמראית עין הוא אף התגבר עליה. למעשה יש לו עדיין רגשות עזים כלפי וונדי, אותם הוא מנסה להסתיר מפניה. בסוף העונה ה-11, חזרו להיות חברים. בעונה ה20 הם נפרדו שוב, עקב תופעת הטרול שגרמה לבנות לעשות מעשה קיצוני במיוחד והוא פרידה המונית מכל הבנים בבית ספרם המשמשים כבני זוגם. בנוסף, ע"פ העונה השישית וה-14 תאריך לידתו של סטן הוא 19 באוקטובר, לרוב תאריכי הלידה של הדמויות אינם מוצגים.
משפחתו ודמויות הקשורות אליו.
סטן הוא בנם של רנדי ושרון מארש, יש לו אחות גדולה בשם שלי, סבא בשם מרווין ודוד בשם ג'ימבו.
הוריו.
אביו של סטן, רנדי, הוא הגאולוג המאייש את תחנת חיזוי רעידות האדמה של סאות' פארק. רנדי הוא אב אמריקאי טיפוסי, קצת היפוכנדר, נוטה להיסחף עם ההמון, ליצור ולהיסחף בפאניקה הציבורית, ולנאום בפאתוס לבנו. עם זאת נראה כי היחסים ביניהם אינם כה טיפוסיים - לרוב סטן הוא קול ההגיון והתבונה ורנדי הוא הרגשני והאי-רציונלי. לא פעם סטן נאלץ להתמודד עם מגרעות אביו לבדו; כשהרגלי השתייה של רנדי התדרדרו לאלכוהוליזם היה זה סטן אשר הציל את אביו הן מנפילה אל הטיפה המרה והן לפניה לעזרה לא רציונלית בחיק הדת. נראה כי סטן גאה באביו ויחד עם זאת הוא מתבייש בו, לאחר שהובך על ידיו לא מעט.
אמו של סטן, שרון, היא מזכירה במשרד המנתח הפלסטי של סאות' פארק. יחסיהם של רנדי ושרון ידעו עליות ומורדות ובנקודה מסוימת השניים אף התגרשו ושרון עברה לגור עם גבר אחר. עם זאת, השניים השלימו ואף חזרו זה לזה.
אחותו.
שלי, אחותו הגדולה של סטן, בת 13, מאובזרת בגשר לשיניים ורסן ולרוב בעלת מזג עצבני והפכפך. שלי, נוהגת להתעלל בסטן ולהרביץ לו והיחסים ביניהם נוטים לשנאה הדדית בדרך כלל. אולם כאשר סטן מבקש את עזרתה בפרק "Pre-School" בו הוא מפחד שילד אחר יכה אותו כי הלשין עליו למורה שלא בצדק, שלי מרגיעה אותו ומבטיחה לעזור לו אם יתוודה למורה על מעשיו.
סבו.
סבו של סטן ואביו של רנדי, מרווין, הוא איש זקן, תשוש, סנילי ומתנייד על כסא גלגלים ממונע. נוהג לרוב לכנות את סטן בשם "בילי", ככל הנראה עקב זכרונו המטושטש. בעל משאלת מוות תמידית ומנסה לגרום לסטן להרוג אותו בהמתת חסד. לרוב מרווין יופיע בפרקים העוסקים בנושאים הקשורים לגיל הזהב - המתות חסד, בתי אבות, שלילת רישיון למבוגרים וכו'.
ג'ימבו ונד.
ג'ימבו הוא אחיו למחצה של רנדי ודודו של סטן. הוא תמיד מלווה בנד, חבר קרבות ותיק ממלחמת וייטנאם. השניים נפגשו בווייטנאם כשג'ימבו שירת כטייס ונד היה חייל חי"ר שאיבד את ידו מרימון יד. ג'ימבו ונד מהווים כעין דמויות סטריאוטיפיות של תושבי דרום-מרכז ארצות-הברית - אינם חכמים במיוחד, חובבי בירה, נשק והתיקון השני, שונאי דמוקרטים וליברלים (למרות שבניגוד לסטריאוטיפ, השניים מתעבים גזענות ואנטישמיות). השניים יוצאים למסעות ציד רבים וצדים חיות בסכנת הכחדה באמצעות כלי נשק מגוונים - מאקדחים ועד משגרי טילים. הפרקים בהם ג'ימבו ונד מופיעים עוסקים לרוב בטראומת וייטנאם על החברה האמריקאית או בסאטירה על הנגישות הרבה לכלי נשק.
חיות מחמד.
לסטן כלב הומוסקסואל בשם ספארקי (מדובב על ידי ג'ורג' קלוני) ודג זהב מרושע שרוצח אנשים, שהופיע למעשה רק פעם אחת בעונה השנייה בפרק לליל כל הקדושים ששודר ב-28 באוקטובר 1998.
משפט האל
משפט האל (לטינית: Ordeal אורדאל) הייתה שיטה קדומה להכרעה בשאלת אשמתו או חפותו של אדם. בשיטה זו מסתמכים על הופעת סימן כלשהו, מתוך הנחה שהאל יטה את הופעת הסימן, כך שזה יצביע על האשמים האמיתיים.
המבחן היה כרוך לרוב בסיכון גופני, לעיתים עד כדי סכנת חיים (למשל, הטבעה במים כאשר אלו שיצופו - ייחשבו לחפים מפשע).
דוגמאות ושיטות דומות.
קיימות מספר שיטות ל"משפט האל" שהיו נהוגות בתקופות שונות ובאזורים שונים, מהן:
משפטי אל מסוגים אחרים בוצעו באמצעות מים רותחים או ברזל מלובן שפצעו את הבשר. אם הפצע נרפא כעבור כמה ימים סימן שהנאשם יצא זכאי.
היבטים מחקריים ותוקף חוקי.
חוקרים משערים שהאמונה בכך שמבחן האל משקף את האמת יכולה הייתה להועיל לסדר החברתי, גם אם לאמונה זו אין בסיס, שכן האמונה עשויה להביא להודאה עוד בטרם עמד האדם במבחן.
השימוש במבחני מים ואש במשפט האל נאסר ב-1215 על ידי אינוקנטיוס השלישי על פי החלטת ועידת לטראנו הרביעית והוחלף בשבועה (קוֹמפּוּרגַציה).
יוסף בן-מתתיהו
יוספוס פלביוס
חידון התנך
סיינטולוגיה
סיינטולוגיה או הַכְּנֵסִיָּה הַסַיֶנְטוֹלוֹגִית (באנגלית: Scientology), היא תורה דתית עיונית ומעשית אשר פותחה על ידי סופר המדע הבדיוני, ל. רון האברד. "כנסיית הסיינטולוגיה" המוגדרת בישראל ובמקומות רבים ככת ואף ככת הגדולה בעולם, היא רשת בינלאומית של ארגונים שהקים האברד בשנות ה-50 כדי להפיץ את תורתו, שהוא הגדיר כדת. סביב כנסיית הסיינטולוגיה יש מחלוקות ופולמוסים רבים בכל רחבי העולם.
הסיינטולוגיה מציעה שיטות טיפול שונות, המכוונות לשפר את היכולות של האדם כישות רוחנית. בכך, לפי טענתה, היא מעלה גם את יכולתו לטפל בגופו בהתמודדות עם מחלות פסיכוסומטיות ולהגיע לרמה תודעתית גבוהה יותר. תחקירים ופרסומים בכלי תקשורת ובירורים שנערכו על ידי ועדות חקירה במדינות שונות, ובהן צרפת, הגדירו את כנסיית הסיינטולוגיה ככת. ועדות החקירה והתחקירים אף הצביעו על שימוש הכנסייה בשיטות של מניפולציה פסיכולוגית. בגרמניה הכנסייה הוכרזה כ"ארגון טוטליטרי" ומתנהלת נגדה מערכה ציבורית ענפה. הסיינטולוגיה הוכרה באופן רשמי כמוסד דתי או כמוסד ללא כוונת רווח על ידי ממשלות ובתי משפט במדינות רבות ובהן ארצות הברית, גרמניה, רוסיה, איטליה, ספרד, פורטוגל, הונגריה, שוודיה, הודו, דרום אפריקה, אוסטרליה ובריטניה. בישראל, כנסיית הסיינטולוגיה הייתה אחת הקבוצות שוועדת תעסה-גלזר בנושא "כתות (קבוצות חדשות) בישראל", סקרה בדו"ח שלה, אם כי הדו"ח לא יצר הגדרות משפטיות ולא קיבל תוקף אקדמי.
מקור השם.
מקור הנוסח העברי של המילה "סיינטולוגיה" הוא במקור האנגלי – Scientology. המילה היא שילוב של המילה הלטינית scio, יֶדע (לפי הניסוח בפרסומים הרשמיים של הכנסייה – "לדעת במלוא מובן המילה"), והמילה היוונית לוגיה (λογία) שפירושה "תורה".
המילה "סיינטולוגיה" שימשה בכמה הקשרים לפני שהאברד אימץ אותה בתור השם לתורתו. ההוגה האנרכיסטי האמריקאי סטיבן פרל אנדרוס (Stephen Pearl Andrews) הזכיר אותה בספרו "התקציר הראשון של אוניברסולוגיה ואלוואטו" בשנת 1871 כשם של "מדע חדש... אשר חוקר את המחלקה השנייה של הקיום...". לפי ספרו של הסיינטולוג לשעבר ג'ון אטאק "פיסת שמיים כחולים" (A Piece of Blue Sky), הפילולוג אלן אפוורד (Alan Upward) השתמש בשנת 1907 במילה "סיינטולוגיה" כמילה נרדפת לפסבדו-מדע. היא שימשה פעם נוספת, בהקשר חיובי, בספרו של אנסטסיוס נורדנהולץ (Anastasius Nordenholz), מדען גרמני וחסיד של תורת שיפור הגזע "סיינטולוגיה – המדע של איכות וכושר המחשבה" (Scientologie – Wissenschaft von der Beschaffenheit und Tauglichkeit des Denkens) שיצא לאור בשנת 1934. קבוצת סיינטולוגים שפרשה מהארגון המרכזי מנהלת מאבק משפטי על הזכות להשתמש בשם סיינטולוגיה בכתיב הגרמני Scientologie.
היסטוריה.
דיאנטיקה.
ב־9 במאי בשנת 1950 פרסם האברד את ספרו הראשון בנושא השכל והנפש: "דיאנטיקה – המדע המודרני של בריאות הנפש" ; יום פרסום הספר הפך מאוחר יותר לאחד החגים של הסיינטולוגיה. מקור השם "דיאנטיקה" במילים היווניות dia "דרך" ו־nous "נפש".
עקרון היסוד בספר הוא שהאדם הוא ישות רוחנית שטבעה טוב ושהדחף לשרוד מניע את קיומה. עם זאת, השכל של האדם ("מַיינד" בפרסומים סיינטולוגיים בעברית) מפריע לו לשרוד ולפעול נכון, משום שיש בו הצטברויות של "אנגרמות" – יחידות של זיכרונות לא נעימים. המיינד, לפי האברד, נחלק ל"מיינד אנליטי" (מנתח), האחראי על חשיבה וקבלת החלטות הגיוניות, ו"מיינד ראקטיבי" (תגובתי), הגורם לאדם לבצע מעשים לא הגיוניים בגלל האנגרמות שמצטברות כאשר האדם חווה כאב פיזי בעודו חסר הכרה. האברד טען שאנגרמות נאגרות בשל לחץ פיזי על העובר טרם לידתו, בעקבות מריבות בין הוריו או ניסיונות הפלה מלאכותית. האברד הציע שיטה לריפוי המיינד על ידי ניקויו מהאנגרמות והפיכת האדם ל"קליר" (מאנגלית clear, "נקי") – אישיות שאינה מושפעת לרעה מאנגרמות, חסינה בפני מחלות פסיכוסומטיות ומסוגלת לקבל החלטה נכונה בכל מצב, ללא שיקולים זרים ומוטעים.
האברד הציג את תורתו כחלופה זולה ובטוחה יותר לטיפול פסיכיאטרי, שמחירו היה גבוה ושהיה כרוך לעיתים בשימוש בתרופות שנויות במחלוקת ובנזע חשמלי. האברד הביע התנגדות תקיפה לטיפול פיזי במחלות נפש, וגרס כי הטיפול צריך להתבצע באופן בלעדי באמצעות שיחה ("אודיטינג" ) בין המטפל (אודיטור, "מאזין", auditor) והמטופל (פרקליר, "קדם־נקי", preclear). תאוריה זו לא עמדה במבחנים מדעיים שנערכו מאוחר יותר בשיתוף עם ארגון הדיאנטיקה.