בעקבות הכרזת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ב-6 בדצמבר 2017, כי ארצו מכירה בירושלים כעיר הבירה של ישראל, הודיעה גם ממשלת צ'כיה כי היא מכירה בירושלים המערבית כבירת ישראל, וכי תלך אף היא בדרכה של ארצות הברית ותעביר את השגרירות לירושלים. מאוחר יותר הודיע נשיא צ'כיה, מילוש זמאן כי תחילה תועבר לירושלים הקונסוליה הצ'כית, ולאחר מכן השגרירות עצמה.
היסטוריה.
ב-11 במרץ 2021, נפתחה שלוחת השגרירות הצ'כית ברחוב וושינגטון שבירושלים (בסמוך למלון המלך דוד, שם נוהגים נציגים של מדינות זרות להתארח בעת ביקורם בישראל). שלוחת השגרירות נחנכה במעמד ראש ממשלת צ'כיה, אנדריי באביש, שר החוץ גבי אשכנזי, השר לביטחון הפנים, אמיר אוחנה ואף שגרירי שתי המדינות, דניאל מירון ומרטין סטרופינצקי. בתגובה לפתיחת השלוחה הן הרשות הפלסטינית והן הליגה הערבית גינו את פתיחתה וטענו כי "מדובר בהפרה של החוק הבינלאומי".
גל&quot;ץ (פירושונים)
פיגוע הירי באטלנטה (2021)
ב-16 במרץ 2021 התחוללה סדרת ירי המוני בשלושה מכוני עיסוי באטלנטה רבתי, שבמדינת ג'ורג'יה בארצות הברית. שמונה בני אדם נרצחו, שש מהם נשים ממוצא אסייתי, ואדם אחד נפצע. חשוד, רוברט ארון לונג בן ה-21, נעצר מאוחר יותר היום. אף על פי שטרם פורסם באורח רשמי המניע לפיגוע הירי, קמה בארצות הברית התייחסות לפיגוע כפשע שנאה בהסתמך על מוצאם האתני של הקרבנות, תוך הקבלה לסטיגמות כלפי מכוני העיסוי כ"עבודה של מהגרים" ועבודות מין". לונג, שהיה דתי אדוק וטופל בעבר במרפאה לגמילה מהתמכרות למין, גרס כי הירי לא נבע ממניע גזעני אלא קשור להתמכרותו.
אירועים.
הירי.
רשויות אכיפת החוק הגיבו לדיווחים שנתקבלו בסביבות השעה 17:00 אחר הצהריים (לפי שעון EDT) על אודות ירי ב"עיסוי האסייתי של יאנג", מכון עיסוי בסמוך לעיר אקוורת' . שם הכוחות המשטרה מצאו שני אנשים שנורו ונפצעו באופן אנוש ושלושה אחרים נפצעו. שניים מהפצועים מתו מאוחר יותר בבית חולים. בשעה 17:47 הגיבה המשטרה לדיווחים על שוד ב"ספא הזהב" ברחוב פיימונטה שבצפון-מזרח אטלנטה, כ-48 ק"מ מאזור הירי הראשון. שם נמצאו שלוש גופות נשים שנרצחו בירי. זמן קצר לאחר מכן גילו השוטרים אישה נוספת שנורתה ונהרגה בספא "ארומתרפיה", הממוקם מעבר לרחוב. על פי העיתון "The Chosun Ilbo" המופץ בקוריאה הדרומית, עד ראייה עלום-שם של הירי ב"ספר הזהב" סיפר לתקשורת הקוריאנית המקומית כי היורה אמר שהוא יהרוג "את כל האסייתים". לפי נתוני משטרת אטלנטה (APD), הם הבחינו בדמיון בין הירי ברחוב פיימונטה לזה בעיר אקוורת', ולאחר מכן שיגרו שוטרים לסייר בבתי עסק דומים באזור. ה-FBI נקרא לסייע בחקירת הפיגוע.
מעצר.
לאחר הירי הראשון, משטרת מחוז צ'רוקי פרסמה צילומי טלוויזיה במעגל סגור ובעקבותם פנו אליהם בני זוג שזיהו את החשוד כבנם, רוברט ארון לונג. בזמן שהוריו קיימו ריאיון עיתונאי, משטרת אטלנטה הוזעקה לטפל בירי השני והשלישי בעיר. הוריו הודיעו לשוטרים כי מכוניתו של לונג מסוג יונדאי טוסון מצוידת במכשיר מעקב. באמצעות צילומי מעקב של מכוניתו זו בשתי זירות הפשע נוסף על מכשיר המעקב שהותקן במכונית, הצליחו השוטרים להתחקות על עקבותיו של לונג.
בסביבות השעה 20:30, כשלוש וחצי שעות לאחר הירי הראשון, זוהה לונג על ידי המשטרה במחוז קריספ כ-240 ק"מ דרומית לאטלנטה. שוטרי משטרת התנועה של מדינת ג'ורג'יה עקבו אחריו דרומה בכביש הבין-מדינתי 75 (Interstate 75) עד למיקום דרומית לעיר קורדיל , שם התנהל מרדף קצר בתומו נעצר לונג בידי כוחות המשטרה. לונג נעצר תחילה בקשר לירי באקוורת', אך מאוחר יותר המשטרה זיהתה אותו כחשוד גם בירי ברחוב פיימונטה. על פי המשטרה, ברכבו נמצא אקדח חצי אוטומטי עם קליעי 9x19 מ"מ פרבלום. עוד נחשף כי לונג רכש אקדח שעות אחדות טרם הירי, בחנות "Big Woods Goods" לכלי ירייה בעיר הולי ספרינגס שבמחוז צ'רוקי.
לואיזה אטקינסון
לואיזה אטקינסון (באנגלית: Louisa Atkinson ; 25 בפברואר 1834 - 28 באפריל 1872) הייתה סופרת אוסטרלית מוקדמת, בוטנאית ומאיירת. אף שהייתה ידועה בסיפורת שלה במהלך חייה, חשיבותה ארוכת הטווח נשענת על עבודתה הבוטנית. היא נחשבת לפורצת דרך עבור נשים אוסטרליות בעיתונות ובמדעי הטבע, והיא נודעה בזכות התייחסותיה האוהדות לאוסטרלים האבוריג'ינים בכתביה ועידודה לשימורם.
חיים.
לואיזה, נולדה בניו סאות' ויילס, והייתה ילדתם הרביעית של הוריה. אביה, ג'יימס אטקינסון, היה מחברו של ספר אוסטרלי מוקדם, "תיאור החקלאות והמרעה בניו סאות' ויילס", שפורסם בשנת 1826. הוא נפטר בשנת 1834, כשלואיזה הייתה בת 8 שבועות בלבד. לואיזה הייתה ילדה מעט שברירית עם מום בלב, ולכן התחנכה על ידי אמה, שרלוט ברטון, בעצמה מחברת ספר הילדים הראשון באוסטרליה.
אמה התחתנה בשנית, אך בעלה השני, ג'ורג' ברטון שהיה חבר המשפחה, הפך לאלים זמן לא רב לאחר הנישואין וכתוצאה מכך נזקקה המשפחה לעזוב את ביתם.
היא חיה את מרבית חייה בקוראג'ונג הייטס בבית שנבנה על ידי אמה. לפני כן היא התגוררה לזמן קצר בסידני. היא הפכה לחברה פעילה בקהילה, ופעלה כמתנדבת עבור אנשי המחוז בלימוד ילדים ועזרה לזקנים ולחולים. היא גם ארגנה ולימדה בבית הספר הראשון של המחוז. לואיזה ואמה חזרו לביתם הראשון בשנת 1865, ואמה מתה שם בשנת 1868.
ב־11 במרץ 1869, היא נישאה לג'יימס סנודן קלברט (1825–1884), ניצול משלחתו של החוקר הגרמני לודוויג לייכהרדט שהתעניין בבוטניקה. היא נפטרה בסוואנטון, בשנת 1872, 18 יום לאחר לידתה של בתה, לואיזה סנודן אנני. היא נקברה בקבר משפחת אטקינסון בכנסיית אול סיינטס, יער סאטון.
בוטנאית ואמנית.
לואיזה מוכרת כבוטנאית מובילה שגילתה מיני צמחים חדשים באזור ההרים הכחולים ודרום ההיילנדס שבניו סאות' ויילס, והיא דגלה בשימור נכון בזמן של עיבוד קרקע מהיר. העניין הבוטני שלה נזקף בחלקה ללימודיה הביתיים על ידי אמה, שהייתה בעצמה אמנית שהתעניינה בהיסטוריה של הטבע.
היא ערכה סיורים בוטניים באזורים מרוחקים ממקום מגוריה ואספה דגימות בהרחבה עבור הכומר ד"ר ויליאם וולס, מורה ידוע ובוטנאי חובב, ופרדיננד פון מולר. אליזבת לוסון כתבה כי עבודתו של פון מולר נעזרה בחובבי טבע רבים באוסטרליה, אך תרומתה של אטקינסון ראויה לציון מיוחד "בזכות איכות המידע שלה, המחויבות המלומדת שלה, ההתלהבות וההתמדה לאורך זמן, הטווח הגאוגרפי שעברה, והידע המקומי שלה, איכות התיאורים שלה תחושת החקירה הראשונית והגילויים הגדולים שלה ". היא מונצחת במין Loranthaceous Atkinsonia, ובכמה מינים נוספים. האוסף שלה שכולל למעלה מ -800 דגימות בוטניות נמצא בהרבריום הלאומי של ויקטוריה.
בשנות ה -60 של המאה ה-19 הייתה אטקינסון מודעת להשפעה של החקלאות האירופית על הצומח המקומי. היא כתבה על כך בכמה הזדמנויות, והצהירה הצהרות כמו " לא צריך שום דמיון פורה כדי לחזות שבעוד, למשל, חצי מאה, שטחים של מאות קילומטרים יהיו חסרי עצים".
היא נחשבת כאמנית בוטנית, התעניינה גם בזואולוגיה. האמנות שלה הייתה יוצאת דופן בשל המגוון שלה: היא כללה בעלי חיים, ציפורים, חרקים, זוחלים ונופים.
היא הייתה כתבת פופולרית לענייני מדע וכתבה עבור The Morning Herald של סידני ומגזין הגננות.
סופרת.
לואיזה נחשבת לאישה הראשונה ילידת אוסטרליה שפרסמה באוסטרליה רומן, "גרטרוד המהגרת" (1857) שזכה להצלחה, והיא הייתה אז בת 23. [14] היא הייתה גם הסופרת הראשונה שאיירה את יצירותיה שלה. היא הייתה אשה דתית מאוד והסיפורת שלה, שבדרך כלל ניתן לתאר אותה כ"רומנטיקה-מלודרמה ויקטוריאנית ", העבירה מסרים מוסריים פשוטים באמצעותם".
למרות זאת, הרומנים שלה הם משמעותיים משום ש"הם הרומנים הראשונים שנכתבו על ידי אישה אוסטרלית ילידת הארץ; הם מציעים, תיאור מתמשך של חיים קולוניאליים באוסטרליה ומציעים נקודת מבט קולוניאלית, נשית מסוימת, המנסה באופן פעיל לנסות להיות שונה מהערכים האנגלים המיובאים ". למעשה,"ניתן לראות באטקינסון את ההומניסטית-דמוקרטית האמיתית הראשונה בסיפורת - תיאור וחמלה לדמויות לבנות ושחורות, לנשים כמו גם לגברים ".
בנוסף לסיפורת, אטקינסון גם כתבה מאמרים במדעי הטבע, והייתה בת 19 כאשר בשנת 1853 פרסם המגזין "חדשות מאוירות של סידני", את מאמריה המאוירים הראשונים, "הערות הטבע של החודש עם איורים". היא הייתה האישה הראשונה באוסטרליה שפרסמה סדרת מאמרים ארוכת שנים בעיתון גדול. מאמריה הופיעו ב- The Sydney Morning Herald וב- The Mail Mail מ־12 בדצמבר 1859 במשך למעלה מעשר שנים. הם היו "אינפורמטיביים ועממיים" עם "נימה וכוונה חינוכית פשוטה".
רחוב אטקינסון, בפרבר קוק בקנברה, נקרא לכבודה.
אנרגיה בישראל
האנרגיה בישראל מגיעה במרביתה מדלקי מאובנים. צריכת החשמל מהווה כ-30% (נתוני 2004) מסך כל צריכת האנרגיה בישראל. בשנת 2017 צרכה אוכלוסיית המדינה כ-68 מיליארדי קוט"ש.
אנרגיה מתחדשת מהווה חלק מזערי מייצור החשמל בישראל, שמיוצרת בעיקר בעזרת תאים פוטו-וולטאיים, חרף זאת ישנם בישראל למעלה מ-1.3 מיליון דודי שמש המותקנים כתוצאה מתקנות חובה לחימום מים באמצעות אנרגיה סולארית.
נכון ל-2018, 70% מהחשמל בישראל הגיע מגז טבעי וכ-4% ממקורות של אנרגיה מתחדשת (מתוכם כ-95% הם בעזרת אנרגיה סולארית). בשנת 2020, 67% מהחשמל בישראל יוצר מגז טבעי, 26% מפחם, ו 7% ממקורות מתחדשים. אחד מהיעדים בישראל היא להגיע לכך שכ-30% מהצריכה בחשמל בישראל תבוצע בעזרת מקורות אנרגיה מתחדשים.
נפט.