ג'ון רייט היקנלופר הבן (באנגלית: .John Wright Hickenlooper, Jr; ) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת קולורדו. בשנים 2019-2011 כיהן כמושל קולורדו ה-42. קודם לכן כיהן כראש עיריית דנוור, מיולי 2003 ועד לינואר 2011. בנובמבר 2020 נבחר לסנאט מטעם קולורדו, לאחר שהביס את הסנאטור הרפובליקני המכהן קורי גרדנר.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
היקנלופר נולד בנרברת', פרוור הצמוד לעיר פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה. הוא ממוצא הולנדי. אמו, אן לבית מוריס, גידלה אותו לאחר שאביו נפטר כשהיה צעיר. סבא-רבא שלו, אנדרו היקנלופר, היה גנרל בצבא האיחוד בעת מלחמת האזרחים האמריקנית. הוא סיים תיכון בשנת 1970, והחל ללמוד באוניברסיטת וסליין שבמידלטאון, קונטיקט, לתואר ראשון באנגלית ב-1974, וב-1980 סיים תואר שני בגאולוגיה באותה אוניברסיטה. לאחר מכן עבר לקולורדו ועבד כגאולוג עבור חברת הנפט בקהורן פטרוליום (Buckhorn Petroleum) בתחילת שנות השמונים. לאחר שפוטר עקב דעיכת תעשיית הנפט המקומית עזב את מקום עבודתו בתחום הגאולוגי. הוא החל לעסוק בתחום העסקים והקים ב-1988 יחד עם 3 שותפים את חברת Wynkoop Brewing, פאב שבו מבשלת בוטיק הפועל עד יום זה בדנוור.
בשנת 2003 רץ לראשות עיריית דנוור ונבחר לתפקיד. ב-2005 הוא צוין על ידי ה"טיים מגזין" בחמישייה הראשונה של ראשי העיר של הערים הגדולות הטובים ביותר בארצות הברית. במאי 2007 רץ בשנית ונבחר ברוב מוחץ של 88% מקולות הבוחרים.
בשנים 2002–2014 היה נשוי להלן ת'ורפ ונולד לזוג בן, טד. ב-2016 נישא בשנית לרובין פרינגל. הוא קוויקר באמונתו.
מושל קולורדו.
עם בחירתו של הסנאטור המכהן דאז קן סלזאר למזכיר הפנים בממשלו של הנשיא הנבחר ברק אובמה ב-2008, נחשב היקנלופר כמועמד להתמנות למושב על ידי המושל הדמוקרטי המכהן ביל ריטר, אך לבסוף נבחר מייקל בנט. לאחר שהמושל ריטר הכריז כי לא יתמודד לכהונה שנייה, הודיע היקנלופר בשנת 2010 על כוונתו להתמודד בפריימריז של המפלגה הדמוקרטית מושל קולורדו. לאחר שגבר על יריביו בפריימריז ביתר שאת, התמודד בנובמבר 2010 למשרת מושל קולורדו. מולו עמדו שני יריבים שמרנים: הרפובליקני דן מייל וטום טאנקרידו, רפובליקני לשעבר, שהתמודד מטעם "מפלגת החוקה". היקנלופר נבחר למושל קולורדו לאחר שזכה ב-51% מקולות המצביעים, ובינואר 2011 התפטר מעבודתו כראש עיריית דנוור, שעות ספורות לפני השבעתו למושל קולורדו.
בנובמבר 2014 נבחר לכהונה שנייה כמושל, לאחר שהביס את יריבו הרפובליקני בוב ביופרז, חבר בית הנבחרים לשעבר. בינואר 2015 הושבע לכהונה שנייה בתפקיד. מיולי 2015 ועד יולי 2015 שירת כיו"ר אגודת המושלים הלאומית. היקנלופר זוכה לשיעורי תמיכה גבוהים במדינתו, ונמנה עם המושלים הפופולריים ביותר בארצות הברית. בתקופתו כמושל ערכה קולורדו לגליזציה של מריחואנה לבגירים ונחלה הצלחה כלכלית, גדילה בהכנסות המדינה ממיסים ובהפחתת הפשיעה לאחר מכן; והעבירה חוקי הגבלת נשק.
מסע בחירות נשיאותי.
ב-4 במרץ 2019 הודיע היקנלופר על השקת מסע הבחירות שלו למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית לקראת פריימריז הדמוקרטים 2020. חודשים אחדים טרם הכרזתו הרשמית הייתה מועמדותו צוהר להשערות מצד פרשנים פוליטיים. אירוע הבחירות הראשון שקיים נערך ב-7 במרץ 2019 בדנוור, בירת קולורדו. סרטון וידאו בכותרת "Stand Tall" ("עמדו איתן") פורסם כדי להודיע על מסע הבחירות הנשיאותי ובמטרה לנמק את הגורמים שהניעו אותו לרוץ אל הבית הלבן. בשנת 2018 אף הקים ועדת פעולה פוליטית בשם "Giddy Up PAC" לקראת קמפיין נשיאותי, וגייס למעלה מ-600,000 דולר אמריקני בבחירות האמצע שהתקיימו באותה שנה. מסע הבחירות של היקנלופר התקשה לצבור תנופה ונאבק בחוסר תשומת לב תקשורתית בבחירות המקדימות הדמוקרטית שהיו בין כה וכה מרובות-מתמודדים, והיקנלופר סיים את מועמדותו באמצעות סרטון ביוטיוב ב-15 באוגוסט 2019.
עקרונות עיצוב אוניברסליים ללמידה
עיצוב אוניברסלי ללמידה (באנגלית: Universal Design for Learning או UDL בקיצור), הוא מסגרת של עקרונות מנחים לפיתוח תוכניות לימודים וסביבות למידה גמישות, אשר מותאמות להבדלים שבין הלומדים השונים ולצרכים השונים שלהם, ובכך מעניקות לכולם הזדמנויות שוות ללמידה. העקרונות מבוססים על ההנחה שכל לומד הוא ייחודי, בעל צרכים, תחומי עניין, חוזקות ומגבלות המיוחדים לו. ההתאמה לצרכים השונים נעשית על ידי גמישות והכללת אלטרנטיבות שונות, ולא בניסיון למצוא פתרון אחד שיתאים לכולם.
על-פי עקרונות העיצוב האוניברסלי ללמידה, על מנת להתאים את תוכני הלימוד וסביבת הלמידה ללומדים השונים, יש לספק ללומדים:
מקורות המונח מיוחסים באופן כללי לדייוויד רוז, אן מאייר ועמיתיהם מהמרכז לטכנולוגיה יישומית מיוחדת (Center for Applied Special Technology - CAST)
מקורות המונח.
מקור ההשראה למונח הגיעה מתפיסת העיצוב האוניברסלי באדריכלות ובפיתוח מוצרים. תנועת העיצוב האוניברסלי קוראת לעיצוב מבנים ומוצרים כך שמלכתחילה יהיו ניתנים לשימוש על ידי כל אדם, עד כמה שהדבר ניתן, ללא צורך בהתאמה או עיצוב מיוחד. עקרונות העיצוב האוניברסלי ללמידה מיישמים את הרעיון הזה ללמידה: הם מציעים מגוון גמיש של מטרות, שיטות, חומרי לימוד ודרכי הערכה, אשר מאפשרים למחנכים לספק את הצרכים השונים של התלמידים. תוכנית לימודים אשר מעוצבת על פי עקרונות אלו, מתוכננת מראש באופן המאפשר התאמה וגמישות לצרכים השונים של הלומדים"."
עקרונות העיצוב האוניברסלי ללמידה שואבים ממגוון של תחומי מחקר, ובכלל זה מדעי המוח, מדעי הלמידה ופסיכולוגיה קוגניטיבית, ומעבודותיהם של, פיאז'ה; ויגודסקי; ברונר, רוס וווד; ובלום.
יוזמות חינוכיות, כמו עיצוב אוניברסלי להוראה (UDI) ועיצוב הוראה אוניברסלי (UID), מאמצים את העקרונות של העיצוב האוניברסלי למוצרים בסביבות לימודים, במיוחד בלימודים הגבוהים. בעוד שיוזמות אלו דומות לעקרונות ה- UDL, ובמקרים מסוימים הן בעלות מטרות תואמות, הן אינן מקבילות ל-UDL, ומדובר במסגרות שונות ונפרדות.
פירוט העקרונות.
עקרונות העיצוב האוניברסלי ללמידה מתחלקים לשלושה עקרונות, ובכל אחד מהם שלושה קווים מנחים:
עקרון I דרכי ייצוג רבות ומגוונות
עקרון II דרכי ביטוי ופעולה רבות ומגוונות
עקרון III דרכים מגוונות ליצירת מחויבות התלמיד לתהליך הלימוד
יישום העקרונות.
יישום העקרונות בחומרי הלימוד ובפעילויות הלמידה יכול להגביר את נגישותם ללומדים הנבדלים ביכולותיהם לראות, לשמוע, לדבר, להתנייד, לקרוא, לכתוב, וכדומה. לדוגמה, חומר לימוד המודפס באופן סטנדרטי אינו נגיש לעיוורים, ומערים קשיים על תלמידים עם דיסלקסיה. אותו חומר לימוד בפורמט אלקטרוני המעוצב באופן אוניברסלי יכול לאפשר הקראת טקסט, הדפסה בכתב ברייל, ארגון החומר באופן סכמטי, ועוד. . יישום העקרונות נעשה באופן היעיל ביותר באמצעים דיגיטליים, זאת בשל הגמישות ומגוון התצוגות והפעולות שהם מאפשרים.
עקרונות העיצוב האוניברסלי נבדלים מטכנולוגיה מסייעת. הטכנולוגיה המסייעת מיועדת לסייע לתלמידים בנגישות לתוכנית הלימודים הרגילה, באמצעות עזרים שונים, כמו מכשיר להגדלת טקסט, ואינה מכוונת לשנות את תוכנית הלימוד. עקרונות העיצוב, לעומת זאת, מתמקדים בסביבת הלמידה, ולא בתלמיד מסוים בעל צרכים מסוימים. מטרתם לזהות חסמים פוטנציאליים ללמידה בתוכנית הלימודים או בכיתה, ולצמצם אותם באמצעות עיצוב שיאפשר גמישות והתאמת תוכנית הלימודים לכל תלמיד בהתאם לצרכיו.
ויבורג (רוסיה)
ויבורג (ברוסית: Выборг, בפינית: Viipuri) היא עיר במחוז לנינגרד, ברוסיה, לחופו של מפרץ ויבורג (חלק מהמפרץ הפיני). העיר נמצאת בחלקו הצפון-מערבי של מחוז לנינגרד, במרחק של 68 קילומטרים מסנקט פטרבורג ובמרחק של פחות מ-20 קילומטר מהגבול עם פינלנד.
אוכלוסיית העיר מונה כ-76 אלף תושבים (נכון לשנת 2019).
היסטוריה.
היסטוריית העיר מתחילה בשנת 1293, כאשר השוודים בנו במקום מצודת ויבורג. בתחילת המאה ה-14 נערכו באזור מלחמות בין שוודיה לבין רפובליקת נובגורוד. בשנת 1322 צר צבא נובגורוד בפיקודו של הנסיך יורי דנילוביץ' על ויבורג, אך לא הצליח לכבוש אותה.
בשנת 1323, לפי הסכם השלום בין רפובליקת נובגורוד לבין שוודיה (אשר נחתם במצודת אורשק) הכירה נובגורוד בשליטתה של שוודיה בעיר.
ויבורג נשארה בשליטה שוודית עד לשנת 1710, אז נכבשה על ידי הצבא הרוסי במהלך המלחמה הצפונית הגדולה. חוזה נישטאד, אשר סיים את המלחמה, קבע באופן סופי את השתייכות העיר לרוסיה. בשנת 1809, עם כינון הדוכסות הגדולה של פינלנד, נכללה ויבורג בתחום הדוכסות.
בשנת 1917, לאחר מהפכת אוקטובר, קיבלה פינלנד עצמאות וויבורג (ששמה שונה לויפורי) הפכה לעיר השנייה בגודלה במדינה החדשה. במהלך מלחמת האזרחים הפינית הייתה ויבורג מרכז חשוב של כוחות הצבא האדום הפיני. בתחילת מאי 1918 נכבשה ויבורג על ידי הכוחות הלבנים.
במהלך מלחמת החורף פונתה כל אוכלוסיית העיר (כ 70 אלף תושבים) לאזורים פנימיים של פינלנד. לאחר מלחמה, בהתאם להסכם מוסקבה, הועברה העיר לשליטה של ברית המועצות. היא נכללה בתחומי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקרלו-פינית. במהלך מלחמת ההמשך נכבשה ויבורג שוב על ידי הפינים (באוגוסט 1941). חלק מהאוכלוסייה הפינית, שעזבה את העיר בשנת 1940, חזרה אליה לתקופה קצרה.
ב-20 ביוני 1944 נכבשה העיר שוב על ידי יחידות הארמייה ה-23 של הצבא האדום. חוזה פריז, שנחתם בשנת 1947, הכיר באופן רשמי בהכללת העיר ויבורג בתחומי ברית המועצות. העיר אוכלסה מחדש ואין לה אוכלוסייה פינית כלל.