בינואר 2018, בית המשפט העליון הסכים להפנות את שאלת תוקפו של סעיף 377 לספסל גדול, ודן במספר עתירות ב-1 במאי 2018. בתגובה לבקשת בית המשפט לעמדתו בעתירות הודיעה הממשלה כי לא תתנגד לעתירות, ותשאיר את התיק "לדעת בית המשפט". שימוע בנושא החל ב-10 ביולי 2018, עם פסק דין צפוי לפני אוקטובר 2018. פעילים רואים בתיק את המקרה המשמעותי ביותר ו"פריצת הדרך הגדולה ביותר לזכויות הומוסקסואליות מאז עצמאותה של המדינה", ויכולות להיות לה השלכות מרחיקות לכת על מדינות אחרות בחבר העמים שעדיין מחוץ לחוק הומוסקסואליות.
ב-6 בספטמבר 2018 נתן בית המשפט העליון את פסק דינו. בית המשפט קבע פה אחד כי סעיף 377 אינו חוקתי מכיוון שהוא פוגע בזכויות היסוד של אוטונומיה, אינטימיות וזהות, ובכך מעניק לחוקיות הומוסקסואליות בהודו. בית המשפט ביטל במפורש את פסק דינו משנת 2013.
בפסק הדין בין היתר קבעו שפוטי בית המשפט באומרם כי: "הפללת יחסי מין גשמיים היא לא הגיונית, שרירותית ואינה חוקתית בעליל" —  השופט העליון דיפאק מיסרה, "ההיסטוריה חייבת התנצלות בפני האנשים האלה ובני משפחותיהם. הומוסקסואליות היא חלק מהמיניות האנושית. יש להם זכות לכבוד וללא אפליה. מעשים מיניים בהסכמה של מבוגרים מותרים עבור קהילת הלהט"ב". — השופטת אינדו מלחוטרה, "קשה לתקן עוול לפי ההיסטוריה. אבל אנחנו יכולים לקבוע את המסלול לעתיד. המקרה הזה כולל הרבה יותר מאשר ביטול הפללה של הומוסקסואליות. מדובר באנשים שרוצים לחיות בכבוד" —  השופט דנאנג'איה י' צ'נדרכוד. פסק הדין כלל גם אמצעי הגנה מובנה כדי להבטיח שלא ניתן לבטלו שוב במסגרת "דוקטרינת המימוש המתקדם של הזכויות". יתר על כן, קבעו השופטים בפסק הדין כי כל אפליה על רקע נטייה מינית היא הפרה של החוקה ההודית באומרם,"נטייה מינית היא אחת מהתופעות הביולוגיות הרבות שהיא טבעית וטבועה באדם ונשלטת על ידי גורמים נוירולוגיים וביולוגיים. מדע המיניות העלה תיאוריה שאדם מפעיל שליטה מועטה או לא על מי הוא/היא נמשכים. כל אפליה על רקע נטייתו המינית תגרור פגיעה בזכות היסוד של חופש הביטוי".בית המשפט העליון הורה לממשלה לנקוט בכל האמצעים על מנת לשדר כראוי את העובדה שהומוסקסואליות אינה עבירה פלילית, ליצור מודעות ציבורית ולבטל את הסטיגמה העומדת בפני חברי קהילת הלהט"ב, ולתת למשטרה הכשרה תקופתית לרגישותם. לגבי הנושא. מומחים משפטיים דחקו בממשלה להעביר חקיקה המשקפת את ההחלטה, ולגבש חוקים שיאפשרו נישואים חד מיניים, אימוץ על ידי זוגות חד מיניים וזכויות ירושה.
בתחילה, לא היה ידוע אם פסק הדין של בית המשפט העליון התרחב למדינת ג'אמו וקשמיר לשעבר, שהייתה כפופה לחוק הפלילי שלה, חוק העונשין של רנביר (RPC). הדעות המשפטיות חלוקות בשאלה אם פסק הדין של בית המשפט העליון חל על המדינה או לא. לפי פסק דין משנת 1995 של בית המשפט העליון במדינה, כאשר הוראת "IPC" (חוק העונשין ההודי) תבוטל בטענה של הפרת החוקה, תבוטל גם ההוראה המקבילה שלה בחוק העונשין של רנביר. ב-31 באוקטובר 2019, המדינה פוצלה לשטחי האיחוד של ג'אמו וקשמיר ולדאק, המיישמות את ה-"IPC" ובכך, "RPC" בוטל.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
נישואים חד-מיניים אינם מוכרים חוקית בהודו בעוד לזוגות חד-מיניים לא מוצעות זכויות מוגבלות כגון איחוד אזרחי או שותפות במשפחה. בשנת 2011, בית משפט בהריאנה העניק הכרה משפטית בנישואים חד מיניים לשתי נשים. לאחר הנישואים החלו בנות הזוג לקבל איומים מחברים וקרובי משפחן בכפרן. עם זאת, בנות הזוג זכו בסופו של דבר להכרות משפחותיהן בנישואיהן.
עורך דינם של בנות הזוג הצהיר כי בית המשפט מסר הודעה ל-14 מקרובי משפחתן ותושבי הכפר של וינה שאיימו עליהן ב-"תוצאות קשות". הריאנה הייתה מרכז הפגנות נרחבות של כפריים המאמינים שיש לאפשר למועצות הכפריות או החאפסים שלהם להטיל עונשים משלהן על אלה שלא מצייתים לפסיקותיהם או מפרים מסורות מקומיות - בעיקר רציחות על רקע כבוד המשפחה של אלה שנישאים בתוך הגטרה או המשנה שלהם. סגן מפכ"ל המשטרה ד"ר אבה סינג הצהיר לעיתון הבריטי "דיילי טלגרף" באומרו: "בנות הזוג הועברו לבית בטוח וסיפקנו להם אבטחה נאותה על פי צו בית המשפט. ההאבטחה ניתנת על בסיס תפיסת איום במקרה הזה בו בנות הזוג חששו שמשפחותיהן עלולות להתנגד למערכת יחסיהן".באוקטובר 2017, קבוצת אזרחים הציעה לוועדת החוקים של הודו טיוטה של קוד אזרחי אחיד חדש אשר יתיר נישואים חד מיניים. הטיוטה הגדירה נישואין כ-"האיחוד החוקי כפי שנקבע בחוק של גבר עם אישה, גבר עם גבר, אישה עם אישה, טרנסג'נדר עם טרנסג'נדר או טרנסג'נדר עם גבר או אישה. כל הזוגות הנשואים בשותפות זכאים לאמץ ילד. נטייה מינית של בני הזוג הנשואים או בני הזוג שאינם נשואים לא תהווה מניעה מזכותם לאימוץ. זוגות לא הטרוסקסואלים יהיו זכאים באותה מידה לאמץ ילד".
ישנן כיום מספר עתירות להכרה בנישואים חד מיניים בהודו אשר תלויות ועומדות בבתי המשפט. ב-12 ביוני 2020, בית המשפט העליון של אוטאראקהנד הכיר שבעוד שנישואים חד מיניים אינם חוקיים, מגורים משותפים ו-"מערכות יחסים לחיים" מוגנות על ידי החוק.
בתגובה לעתירה שהוגשה לבית המשפט העליון של דלהי על ידי זוג מאותו המין להכשיר נישואים חד מיניים, התובע הכללי טושאר מהטה, המייצג את ממשלת הודו, אמר כי "נישואים מאותו המין נוגדים את התרבות ההודית", מה שהעיד על הגישה השלילית של הממשלה לנושא.
הגנה מפני אפליה.
במשך השנים היו דיווחים רבים על התעללות, הטרדה ואלימות שהופנו נגד להט"ב. בשנת 2003 נאנסה היג'רה בבנגלור, ולאחר מכן נאנסה על ידי המשטרה. עדויות שנמסרו לבית המשפט העליון של דלהי בשנת 2007 תיעדו כיצד הומוסקסואל שנחטף על ידי המשטרה בדלהי נאנס על ידי פקידי משטרה במשך מספר ימים ונאלץ לחתום על "הודאה" האומרת כי ביצע מין אוראלי חד מיני בתקופה בה הייתה פעילות הומוסקסואלית פלילית. בשנת 2011, זוג לסביות בהריאנה נרצחו על ידי האחיין של אחת מבנות הזוג בשל מערכת יחסיהן אשר תוארה על ידו כ-"לא מוסרית". על פי דיווחים מקבוצת הפעילים "Kavi's Humsafar Trust", שתי חמישיות מההומוסקסואלים במדינה עמדו בפני סחיטה לאחר פסיקת בית המשפט העליון ב-2013. בתחילת 2018, זוג לסביות התאבדו והשאירו פתק בו כתבו באומרן כיף "עזבנו את העולם הזה כדי לחיות אחת עם השנייה. העולם לא אפשר לנו להישאר ביחד".
סעיף 15 לחוקת הודו קובע כי,
15. איסור אפליה מטעמי דת, גזע, מעמד, מין או מקום לידה
(1) המדינה לא תפלה כל אזרח רק מטעמי דת, גזע, מעמד, מין, מקום לידה או מי מהם.
(2) לא יהיה אזרח, מטעמי דת, גזע, מעמד, מין, מקום לידה או מי מהם בלבד, כפוף לכל נכות, חבות, הגבלה או תנאי לגבי
(א) גישה לחנויות, מסעדות ציבוריות, בתי מלון וארמונות של בידור ציבורי, אוֹ
(ב) שימוש בבארות, מיכלים, גדות רחצה, כבישים ומקומות נופש ציבוריים המתוחזקים במלואם או בחלקם מכספי המדינה או המוקדשים לשימוש הציבור הרחב.
במקרה של פסק הדין בתיק נאבטג' סינג ג'והר נגד ממשלת הודו, בית המשפט העליון קבע כי החוקה ההודית אוסרת אפליה על רקע נטייה מינית באמצעות הקטגוריה של "מין". באופן דומה במקרה של הרשות הלאומית לשירותים משפטיים נגד איגוד הודו, בית המשפט העליון קבע כי אפליה על בסיס זהות מגדרית אסורה מבחינה חוקתית."זהות מגדרית היא חלק בלתי נפרד ממין ואין להפלות אזרח על רקע זהותו המגדרית, לרבות מי שמזדהה כמגדר שלישי. לפיכך, אנו קובעים כי אפליה על בסיס נטייה מינית או זהות מגדרית כוללת כל אפליה, הדרה, הגבלה או העדפה, אשר יש בהן כדי לבטל או להעביר את השוויון על פי החוק או ההגנה השווה של חוקים המובטחים על פי החוקה שלנו". (עמ' 73)
- שופט בית המשפט העליון ק.ס. פאניקר רדהקרישנןלמרות פרשנויות חוקתיות אלו, לא נחקק חוק לאיסור אפליה על רקע נטייה מינית בעבודה מאחר שסעיף 15 הרחיב רק לאפליה מצד המדינה או הגופים הממשלתיים. עם זאת, ב-4 בפברואר 2021, בית המשפט העליון באלאהבאד קבע כי פיטורים ואפליה של אדם על רקע נטייה מינית הם הפרה של פסק הדין נאוטג' סינג ג'והר נגד ממשלת הודו של בית המשפט העליון מאז 2018, ומכאן נקבע כי הרחיב את הוראותיו נגד אפליה בתעסוקה בכל רחבי המדינה. יתרה מזאת, חוק המקרקעין (הסדרה ופיתוח), משנת 2016, הוציא אל מחוץ לחוק אפליה בדיור על רקע דת, מעמד, מין, נטייה מינית, מצב משפחתי והעדפה תזונתית. במקרה של התקפות פיזיות נגד להט"ב, סעיף 307 (ניסיון רצח) או סעיף 323 (גרימת פציעה מרצון) של חוק העונשין ההודי משמש נגד העבריין. במקרה של דברי שטנה, נעשה בעבר שימוש בסעיף 153 א' (חוק דברי שטנה).
חוק הטרנסג'נדרים (הגנה על זכויות), 2019, אשר אומץ ב-2019, אוסר על אפליה נגד טרנסג'נדרים במוסדות חינוך ושירותים, תעסוקה, שירותי בריאות וגישה ל-"שימוש בכל טובין, מגורים, שירות, מתקן, הטבה, הרשאה או הזדמנות המוקדשת לשימוש הציבור הרחב או נהוגה לרשות הציבור, הזכות לתנועה, הזכות לגור, לרכוש, לשכור או לתפוס בכל דרך אחרת נכס, האפשרות לעמוד בתפקיד או לכהן בתפקיד ציבורי או פרטי, ובמוסדות ממשלתיים או פרטיים".