נגזר מטרנספר או טרנספורמציה ומשמש בעיקר בסלנג להתייחסות להעברת אוכלוסיות או תושבים אבל גם בז׳רגונים שונים לסוגי העברה אחרים (בגנטיקה, בפסיכולוגיה, בפיזיקה ועוד). ניטה בתבנית השורשנים ♦♦│♦♦♦│♦ בפִעֵל, פֻּעֶל, הִתְפַּעֵל, קִטּוּל, מְקֻטָל ומְקַטֵל (טרינספר, טרונספר, התטרנספר / היטרנספר, טרינספור, מטרונספר, מטרנספר).
אנפרנ״ד.
נגזר מ־"unfriend" dictionary.com, ויקימילון באנגלית ופירושו בעברית "להסיר מרשימת החברים ברשת חברתית מקוונת". ניטה בתבנית השורשנים ♦│♦♦♦│♦♦ בפִעֵל, פֻּעֶל, הִתְפַּעֵל, קִטּוּל ומְקֻטָל (אינפרנד, אונפרנד, התאנפרנד, אינפרונד, מאונפרנד).
פנגפנ״ג, דנגדנ״ג.
השורשים פנגפנ״ג ודנגדנ״ג הם משושים מבחינה אורתוגרפית; עם זאת, במילים לועזיות הגימ״ל שבצירוף נו״ן־גימ״ל נבלעת לפעמים, כלומר: פונטית ממומש הצירוף "נְג" כשני אלופונים, כעיצור /ŋ/ (עיצור וילוני־אפי) או לחלופין כצרור /ŋg/. אם גם בנטיית השורשים פנגפנ״ג ודנגדנ״ג קיימת וריאציה אלופונית זו, אז תיאור מדויק יותר של תבנית השורשנים שלהם מבחינה פונטית הוא ♦│♦(♦)♦│♦(♦) , מה שמדגים שלמרות שאורתוגרפית השורשים משושים, פונטית הם עשויים להתבטא כמשושים, מחומשים או מרובעים.
פנגפנ״ג.
סלנג, נגזר מ"פינג פונג". משמעותו הבסיסית: "לשחק פינג פונג", בהשאלה: "לנהל חילופי דברים מהירים" או באופן כללי יותר: "לעבור או להעביר במהירות מצד לצד או הלוך ושוב"; (פיעל: פינגפנג, התפעל: התפנגפנג, מקוטל: מפונפנג).
דנגדנ״ג.
סלנג, נגזר מהאונומטופיאה "דינג דונג": "צליל פעמון"; פירושו "לצלצל בפעמון" או "להשמיע צליל פעמון" ובהשאלה: "לטלטל או להיטלטל בדומה לטילטול פעמון". (פיעל: דינגדנגויקימילון, מְקַטֵּל: מדנגדנג).
טרנספ״ז.
נגזר מטרנספוזיציה ומתייחס בז׳רגון המוזיקלי לשינוי סולם מוזיקלי או לכלי נגינה שמשתמשים בתיווי מועתק בגובה הצליל. משמש גם לתיאור שחלוף של מטריצות (Transpose) באלגברה ליניארית. ניטה בתבנית שורשנים ♦♦│♦♦♦│♦ בפִעֵל, קִטּוּל ומְקֻטָל (טרינספז, טרינספוז, מטרונספז).
קמפלק״ס.
נגזר מ"קומפלקס". הוא המשמש בז׳רגון העוסקים בכימיה אורגנומתכתית לתיאור סוג של התרכבות, ובסלנג להתייחסות הומוריסטית ל.
תבנית שורשנים: ♦│♦♦♦│♦♦ ,
נטיות: קימפלוקסויקימילון, מקומפלקסויקימילון, קימפלקסויקימילון, התקמפלקסויקימילון (על דוגמת משקלי קִטּוּל ומְקֻטָּל ובנייני פִּעֵל והִתְפַּעֵל בהתאמה).
כראגר״פ.
נגזר מ"כוריאוגרפיה". לצדו קיים גם שורש חלופי מחומש, כרגר״פ (על פי גוגל, נכון ל־4 במאי 2010, מופיע השורש כראגר״פ באינטרנט 14 פעמים והשורש כרגר״פ 8 פעמים). שני השורשים נפוצים בז׳רגון המחולי; הם ניטים כפועל על דוגמת בניין פיעל (לכראגרףויקימילון / לכרגרף) וכשם תואר על דוגמת משקל מקוטל (מכוראגרף / מכורגרף). יש שהוגים את הרי״ש בשווא נח, כלומר ללא תנועה בֵּינָהּ לבין האל״ף (במילים אחרות, כשהרי״ש והאל״ף צרורות בצרור העיצורים /rʔ/) ואת האל״ף בתנועת /a/: לְכַרְאַגְרֵף, מְכֻרְאַגְרָף וכו׳, ויש שהוגים גם את הרי״ש בתנועת /a/: לְכַרַאַגְרֵף, מְכֻרַאַגְרָף וכו׳.
תנועות /a/ אלה אינן שייכות לדפוס התנועות של בנייני פיעל ופועל אלא נשמרות בכל נטיות השורש כחלק ממנו, בדומה לרדיקלים; ניתן אם כך לייצג את תבנית השורשנים הבסיסית של השורש
♦│♦♦♦♦│♦ , ואת האופן שבו מתווספות התנועות לשורשן השני אפשר לייצג כך: ♦│♦♦a♦♦│♦ .
(לְכַרְאַגְרֵף) או כך:
♦│♦a♦a♦♦│♦ .
(לְכַרַאַגְרֵף).
שטרנג״ל.
נגזר מ"שְׁטְרוּנְגְוּל". משמש בסלנג באופן ספק בוטה ספק יופמיסטי־הומוריסטי להתייחסות ליחסי מין וניטה על דוגמת בניין פיעל בתבנית השורשנים: ♦♦♦│♦♦│♦ .
סטרפט״ז.
נגזר מ"סטריפטיז". משמש בסלנג במשמעות "ביצע מופע חשפנות" או כתחליף הומוריסטי ל"התפשט" וניטה על דוגמת בניין פיעל בתבנית השורשנים: ♦♦♦│♦♦│♦ .
תיאור דקדוקי על־פי שיטת בן־דוד.
הדקדוק העברי המסורתי ערוך לניתוח של שורשים בני שלושה עיצורים: בדיון בפעלים מיוצגים עיצורי השורש על ידי האותיות פ–ע–ל (העיצור הראשון מכונה פ״א הפועל, השני הוא עי״ן הפועל וכדומה), ובדיון במשקלים של שמות עצם על ידי האותיות ק–ט–ל. לפי שיטתו של בן־דוד, העיצור הרביעי והחמישי של שורש מחומש מיוצגים על ידי האותיות בי״ת וגימ״ל בהתאם: פ–ע–ל–ב–ג לפעלים, ק–ט–ל–ב–ג לשמות עצם. ניתן להרחיב עיקרון זה ולייצג את אות השורש השישית של שורשים משושים על ידי האות דל״ת: פ–ע–ל–ב–ג–ד / ק–ט–ל–ב–ג–ד. אם עיצור בשורש מופיע יותר מפעם אחת, בן־דוד מייצג זאת גם בשמות הבניינים והמשקלים. לדוגמה: הפעלים "כיראגרף", "קימפלקס" ו"פינגפנג" ניטים על דוגמת בניין פיעל; לפי שיטת בן־דוד נאמר שפעלים אלה ניטים בבניינים פִּעַלַבְּגֵד, פִּעְלְבֵּפְג ופִּעְלְפֵּעְל בהתאמה.
טבלה.
הטבלה הבאה מרכזת מידע אודות השורשים המשושים שנסקרו לעיל. המידע מתייחס לתצורות שנמצאו באינטרנט בעזרת מנוע החיפוש של גוגל. הוא לא משקף עד כמה תצורות אלה רווחות בשפה.
הבניינים והמשקלים ניתנים מנוקדים לפי שיטת בן־דוד, כמוסבר לעיל. הדוגמאות הנטויות מובאות בכתיב חסר ניקוד; האות יו״ד נכללה לעיתים לצורך שיפור הקריאוּת, גם אם חוקי הכתיב חסר הניקוד מכתיבים את השמטתה של היו״ד: בעיקר מבהירה האות יו״ד בנטיות הגזורות מבניין פיעל וממשקל קיטול את אופן התקבצותם של צרורות העיצורים.
תבנית שורשנים מדגימה גרפית על פי העיקרון שהוסבר לעיל את האופן שבו עיצורי השורשים המשושים משתבצים בנטיותיהם לתוך התבנית התלת־עיצורית של שורש משולש רגיל.
מספר התצורות מייצג את מספר הבניינים והמשקלים שבהם נגזר כל שורש; וריאציות במין דקדוקי, גוף, זמן ומספר לא נספרו כתצורה נפרדת.
הטבלה ניתנת ל למיון אלפביתי על־פי השורש, למיון על־פי שפת המקור של השורש, למיון עולה או יורד לפי מספר תצורות ולמיון לפי תבנית שורשנים. לחצו על סמלי החצים () בראשי העמודות כדי למיין את שורות הטבלה מחדש.
ואנג בי
ואנג בי (בסינית: 王弼; 226-249) או בשמו הספרותי פוּ-סֶה, היה פילוסוף סיני שהשתייך לזרם הניאוטאואיזם בפילוסופיה הסינית. וונג בי הוא אחד הפילוסופים הסינים החשובים והמוכרים בסין ובמערב משום שבסין החידושים הפילוסופים בפירושים שלו ל"ספר הדרך והסגולה" ו"האי צ'ינג" התאימו הן לקונפוציאנים והן לטאואיסטים ואפילו לבודהיסטים שבאו אחריו, ובמערב משום שהגרסה שבה הוא השתמש של ספר הדרך והסגולה היא הגרסה המפורשת הכי נפוצה. הוא מת בגיל 24 בלבד ממגפה.
פארק אלרטון (אילינוי)
פארק אלרטון (באנגלית: Allerton Park) הוא פארק המשתרע על פני 6 קמ"ר, מרכז טבע, ומרכז כנסים הממוקם בסמוך לעיר מונטיצ'לו שבמדינת אילינוי בארצות הברית. הפארק ובית האחוזה שבו החוות (באנגלית The Farms) נבנו ועוצבו על ידי איש העסקים, מעצב הגנים ואוסף האומנות רוברט אלרטון ושותפו לחיים ג'ון גרג אלרטון. בשנת 1946 העביר ג'ון גרג אלרטון את הבעלות על שטח הפארק לידי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.
בשטח הפארק עובר נהר סנגמון והשטח הטבעי בפארק מוכר כאתר טבע לאומי. בשנת 2007 הוערך מספר המבקרים בפארק בכמאה אלף מבקרים בשנה.
היסטוריה.
השטח נקנה במאה ה-19 על ידי סוחר הבקר סמואל אלרטון, מייסד הבנק הראשון של שיקגו ושוק הבשר של שיקגו. בנו, רוברט אלרטון, ירש את השטח ובחר לשנותו לאחוזה כפרית. רוברט אלרטון היה בעל עניין רב באומנות ועיצוב גנים. רוברט טייל ברחבי אירופה יחד עם הארכיטקט ג'ון בורי מפילדלפיה כדי למצוא השראה לעיצוב האחוזה החדשה. מקור ההשראה העיקרי לאחוזה ולפארק היה לבסוף בית האם של הרוזן של דיסרט על גדת התמזה מחוץ ללונדון.
האחוזה נבנתה בשנת 1900 מתוכניות של בורי. רוברט החל לאסוף פסלים ורעיונות לעיצוב הגנים בשנות העשרים יחד עם שותפו לחיים ג'ון גרג אלרטון.
המשבר הכלכלי של סוף שנות העשרים, ועלויות מלחמת העולם השנייה הביאו לכך שהאלרטונים לא יכלו להמשיך להחזיק את האחוזה בכוחות עצמם. בשנת 1946 העביר רוברט אלרטון את האחוזה ושטח הפארק לידי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין כמקום חינוכי ומחקרי.
הגנים הצפוניים.
הפארק מחולק באופן טבעי על ידי נהר סנגמון לאזור צפוני ודרומי. החלק הצפוני כולל את אחוזת אלרטון בעלת 40 החדרים שנבנתה בשנת 1990; גן צרפתי באורך 400 מטרים, וגן פסלים באורך שני קילומטרים הנמתח מערבית לגן הצרפתי.
זמר השמש.
גן הפסלים מסתיים בפסל "זמר השמש", שפוסל מברונזה על ידי קארל מילס בשנת 1929 והוצב במקומו הנוכחי בשנת 1932. גובהו של הפסל חמישה מטרים ומשקלו טונה.
רוברט וג'ון אלרטון ראו את הפסל המקורי לראשונה בנמל מול הארמון הלאומי של סטוקהולם. בעת ביקור בגנו של מילס ראו השניים העתק קטן יותר של הפסל אך ללא ידיים וראש וחשבו כי מידותיו יתאימו לספריית האחוזה. רוברט ביקש ממילס להכין לו העתק של הפסל שבגנו אך שיהיה בעל ראש וזרועות "כמו הפסל שבנמל". מילס ככל הנראה לא הבין את כוונתו של רוברט, כיוון שהוא שלח לשניים העתק בגודל מקורי של הפסל בנמל.
הפסל הועבר למרחק של כשלושה קילומטרים מן האחוזה עצמה לאחר שכשהועמד לצד המבנה, הגיע ראש הפסל לחלון חדר השינה שבקומה השנייה.
הפסל המקורי הוא פרשנותו של מילס לשיר "שיר לשמש" של המשורר השוודי אסיאס טגנר. השיר מתאר את השמש כמלאך שנפל ואינו עולה ללא שיר בכל בוקר. מילס לקח את השיר הנוצרי והוסיף לו אלמנטים מתוך המיתולוגיה היוונית. זמר השמש בגרסתו של מילס הוא אל השמש אפולו והוא מוקף על ידי תשע המוזות.
ג'ון גרג אלרטון, שעיצב את הגן והמבנה שעליו הוצב הפסל, שאב את ההשראה לעיצוב ממקדש השמיים בבייג'ינג.