כילד, ניסיונו של אגויאן להיטמע בחברה הקנדית ועימותיו עם אביו גרמו לו לדחות את התרבות הארמנית של משפחתו. עם זאת, שנים לאחר מכן, בזמן לימודיו באוניברסיטת טורונטו, הוא החל ללמוד על ההיסטוריה הארמנית. כנער, הוא החל להתעניין בקריאת וכתיבת מחזות. בין המחזאים שהשפיעו עליו היו סמואל בקט והרולד פינטר. הוא סיים את לימודיו האקדמיים בטריניטי קולג', אחת השלוחות של אוניברסיטת טורונטו. בטריניטי קולג' פגש את הרולד נהבידיאן, שהיה הכומר האנגליקני של הקולג'. נהבידיאן היה אף הוא קנדי ממוצא ארמני, ובמספר ראיונות שנתן אגויאן הוא ציין אותו כמי שהכיר לו את השפה וההיסטוריה של מורשתו האתנית.
קריירה.
אגויאן החל את דרכו המקצועית ביצירת סרטים קצרים. בין השנים 1979–1985 כתב וביים חמישה סרטים כאלה, כשאת שני הראשונים אף צילם בעצמו. את סרט הקולנוע הראשון שלו, "Next of Kin" כתב וביים ב-1984. במהלך שנות השמונים ביים מספר פרקים בסדרות הטלוויזיה "אלפרד היצ'קוק מגיש", "אזור הדמדומים" ו-"יום שישי ה-13".
סרטיו הראשונים התבססו על חומר מקורי שכתב בעצמו. ב-1993 יצא הסרט "Calendar", סרטו היחיד שבו גם השתתף כשחקן וגילם את התפקיד הראשי. ב-1994 כתב וביים את "אקזוטיקה", סרטו הראשון שזכה להכרה עולמית. כוכבת הסרט, מיה קירשנר, זכתה על הופעתה בו ב"פרס המבקרים" בפסטיבל קאן.
ב-1997 כתב אגויאן לראשונה תסריט לסרט שלא התבסס על חומר מקורי שלו, אלא על רומן משנת 1991 של הסופר האמריקאי ראסל בנקס. הסרט, "המתיקות שאחרי", נחשב לסרטו הידוע והמצליח ביותר, וזיכה אותו בשתי מועמדויות לפרס האוסקר - על הבימוי ועל התסריט.
ב-2002 יצא סרטו "אררט". הסרט לא זכה להצלחה מסחרית, אך עורר תהודה רבה. היה זה סרט הקולנוע השני בסך הכל, והראשון בשפה האנגלית, שעסק ישירות ברצח העם הארמני. הסרט זכה בחמישה פרסי ג'יני (הפרס הקנדי המקביל לפרס האוסקר), בראשם הפרס לסרט הטוב ביותר.
ב-2005 ביים את הסרט "כשהאמת משקרת", שאת תסריטו כתב בהתבסס על רומן של רופרט הולמס. הסרט, בכיכובם של קווין בייקון וקולין פירת', נכשל מבחינה מסחרית וגרף הכנסות של כ-3.5 מיליון דולר בלבד.
אגויאן נוהג לכתוב את התסריטים של כל סרטיו, ובחלק מהם הוא גם שותף בהפקה. הוא נחשב כיום לאחד מהיוצרים המובילים והמוערכים של הקולנוע העצמאי. סרטיו עוסקים לעיתים קרובות בנושאים של ניכור ובדידות. מבחינה סגנונית, סרטיו מורכבים לרוב ממבנה עלילתי בלתי רציף, שבו חלק מהאירועים מוצגים מחוץ להקשרם.
ב-2004 אגויאן פתח את ה"קאמרה בר", בית קולנוע-לאונג' ובו 50 מושבים בטורונטו.
החל מספטמבר 2006 הוא משמש כמרצה אורח בפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת טורונטו.
ב-2007 הוציא את "סנדרה היקרה", ספר אומנותי פרי עטו, שאת ההשראה לו קיבל מסרטו של לוקינו ויסקונטי מ-1965, "סנדרה של אלף התענוגות".
במאי 2008 הוענק לו בתל אביב פרס דן דוד, על תרומתו להשתקפות העבר ביצירות ההווה.
בשנת 2019 עלתה בהאופרה הישראלית האופרה "כך עושות כולן" בבימויו.
חייו האישיים.
אגויאן נשוי לארסיני קאנג'יאן, שחקנית קנדית ממוצא ארמני, המופיעה ברבים מסרטיו. יש להם ילד בשם ארשיל, הקרוי על שמו של הצייר האמריקאי ממוצא ארמני ארשיל גורקי. המשפחה מתגוררת בטורונטו.
ב-1999 קיבל אגויאן את אות מסדר קנדה, אות הכבוד הגבוה ביותר הניתן בקנדה.
המהפכה באיראן
ג'ורג'ו מטרביזונד
ג'ורג'ו מטרביזונד (ביוונית: Γεώργιος Τραπεζούντιος; 1395–1484) היה פילוסוף ומלומד יווני. נחשב לאחד מחלוצי הרנסאנס באיטליה.
הוא נולד באי כרתים למשפחה שמוצאה היה מן המושבה היוונית טרביזונד (כיום העיר טרבזון בטורקיה לחוף הים השחור), ומכאן הכינוי "ג'ורג'ו מטרביזונד". יש סבורים שהגיע לוונציה ב-1430 כדי לשמש כמזכירו של ההומניסט פרנצ'סקו בארבארו. אחרים סבורים כי הגיע לאיטליה אחרי ועידת פירנצה של הכנסייה הקתולית (1438–1439).
הוא למד לטינית אצל ויטורינו דה פלטרה, והתקדם עד כדי כך שכעבור שלוש שנים היה מסוגל ללמד ספרות לטינית ורטוריקה. יצאו לו מוניטין כמורה לפילוסופיה וכמתרגם של כתבי אריסטו מיוונית ללטינית, והוא נבחר לשמש כמזכירו של האפיפיור ניקולאס החמישי, שהיה תלמיד נלהב של אריסטו.
חיבורו של ג'ורג'ו מטרביזונד על הבנת אריסטו ואפלטון, שבו מתח ביקורת חריפה על אפלטון, ותרגומיו של אריסטו ושל אפלטון, שלקו בחוסר דיוק, גרמו לסיכון מעמדו כמורה לפילוסופיה. אנאה סילביו פיקולומיני (האפיפיור פיוס השני לעתיד) נמנה עם אלה שמתחו ביקורת קשה על תרגומיו אלה, והוא היה נאלץ לעזוב את איטליה, אילולא זכה בתמיכתו של אלפונסו החמישי, מלך אראגון שפרש עליו את חסותו והעניק לו מקום בארמונו בנאפולי.
ב-1471 שב לרומא ופרסם את חיבורו הנודע על הדקדוק הלטיני, שהיווה גרסה חדשה של ספר הדקדוק הלטיני של פריסיאן מקיסריה. חיבורו זה, וחיבורו על עקרונות הרטוריקה היוונית, השיבו לקדמותו את המוניטין שלו, אפילו בעיני אלה שמתחו עליו ביקורת קשה לפני כן.
בשנותיו האחרונות, ג'ורג'ו מטרביזונד חי חיי עוני ומחסור ומת ברומא ב-1484.
מאצ'יי לאמפה
מאצ'יי בולסלאב לאמפה (בפולנית: Maciej Bolesław Lampe; נולד ב-5 בפברואר 1985) הוא כדורסלן פולני המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת ג'ילין נור'איסט טייגרס ובנבחרת פולין. גובהו 2.11 מטרים.
קריירה.
לאמפה נולד בלודז', פולין וגדל בסטוקהולם, שוודיה. בגיל 14, נבחן בקבוצת הנוער של ריאל מדריד ולאחר שהרשים במחנה אימונים במדיה, הוחתם ל-7 שנים.
בעונת 2001/02, הוקפץ לאמפה לסגל הקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד למספר משחקים ולאחר שלא התאקלם הושאל ליוניברסידאד קומפלוטנסה, מליגת המשנה הספרדית, במטרה לקבל דקות משחק. בסיום העונה, לאמפה נבחר לחמישיית העונה בליגת המשנה לאחר שקלע 10.5 נקודות והוריד כ-4 כדורים חוזרים בממוצע ל-24 משחקים. לאחר שנתיים בספרד, לאמפה החליט להירשם לדראפט ה-NBA של שנת 2003.
קריירה ב-NBA.
למרות התחזיות המוקדמות שלפיהן היה אמור להיבחר בסיבוב הראשון, לבסוף נבחר לאמפה על ידי הניו יורק ניקס במקום ה-30 בדראפט ה-NBA של שנת 2003. לאחר מכן, לאמפה השתתף במחנה קדם ה-NBA "הרי הרוקי" בחסות ריבוק, ונבחר לחמישיית המצטיינים במחנה זה לאחר שקלע 17.2 נקודות והוריד 7 כדורים חוזרים ב-32.4 דקות במדי הניקס. לאמפה הועבר לפיניקס סאנס בטרייד ב-5 בינואר 2004, לאחר שבעונתו היחידה עם הניקס מיעט לשחק. לאמפה הפך לשחקן הצעיר ביותר שמופיע במשחק עונה סדירה בהיסטוריית הסאנס.
למרות זאת, לאחר עונה אחת במדיה הועבר שוב בטרייד לניו אורלינס הורנטס. ב-13 בפברואר 2006, הוא הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס תמורת הרכז, מוצ'י נוריס. לאמפה עזב את הקבוצה בתחילת חלון ההעברות של חג המולד בחיפוש אחר קבוצה אירופית.
לאמפה העמיד ממוצעי NBA של 3.4 נקודות, 2.2 כדורים חוזרים וכחצי אסיסט למשחק.
קריירה אירופית.
לאמפה חתם במדיה של דינמו סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית. אך חוזהו בקבוצה לא כובד בעקבות פשיטת הרגל של המועדון, בתחילתה של עונת 2006/07. לכן, לאמפה עבר למדי חימקי מוסקבה. בפברואר 2008, זכה בתואר הראשון שלו בקבוצה, לאחר שעזר לקבוצתו לנצח את צסק"א מוסקבה בגביע הרוסי, ונבחר לשחקן המצטיין במשחק הגמר. לאחר הופעה זו בגמר, נחל לאמפה ביחד עם קבוצתו כישלון במשחקי הפלייאוף ברוסיה, והפסידו בחצי הגמר. למרות זאת, לאמפה האריך את חוזהו בקבוצה בשלוש שנים נוספות.
לאחר שנתיים במועדון הרוסי, נאלץ לאמפה יחד עם שחקנים זרים נוספים לעזוב את חימקי בעקבות משבר כלכלי אליו נקלע המועדון.
ב-2009 לאמפה סיכם אצל מכבי תל אביב לשנתיים בחוזה המוערך בכ-2.1 מיליון דולר, על אף שחימקי העמידה קשיים בהעברתו. בתום מספר חודשים מועט לאמפה שוחרר מהקבוצה וחתם באוניקס קאזאן, איתה זכה באליפות היורוקאפ (יול"ב) לשנת 2010/2011. לאחר שעזב את רוסיה, חתם ב-2011 חוזה לשנתיים בקבוצת קאחה לבורל ויטוריה הספרדית. באוגוסט 2013 חתם בברצלונה הספרדית, בה שיחק שנתיים עד שעבר לבשיקטש. אחרי עונה אחת בבשיקטש עבר לליגת ה-CBA הסינית, לקבוצה מהעיר שנזן. בנובמבר 2017 חתם בצ'ינגדאו איגלס הסינית. לאחר עונה עבר לג'ילין מאותה הליגה.
קריירה בינלאומית.
לאמפה שיחק בנבחרות הכדורסל הצעירות של פולין (עד 15, עד 17, עד 19 ועד 21), ובמדיהן זכה במספר תארים אישיים וקבוצתיים, ביניהן סגנות אליפות אירופה עד גיל 15. כיום הוא חבר בסגל נבחרת פולין הבוגרת, ושיחק בה באליפות אירופה בפולין.
זרם העתיד
זרם העתיד (בערבית: تيار المستقبل, תעתיק: "תיאר אלמֻסתקבל") הוא תנועה פוליטית לבנונית בהנהגת סעד חרירי, בנו הצעיר של ראש הממשלה לשעבר רפיק אל-חרירי שחוסל ב-14 בפברואר 2005.
התנועה היא השותפה הבכירה ביותר בקואליציית 14 במרץ, שזכתה ברוב המושבים בבחירות 2005 וכן בבחירות יוני 2009, בפרלמנט הלבנוני, בהם זכתה ב-30 מושבים.
יסוד המפלגה.
המפלגה הוקמה רשמית באוגוסט 2007, אך ההצהרה על כך הגיעה רק ב-5 באפריל 2009, בוועידה בביירות. מטרות המפלגה, על פי המצע שלה, הם כדלהלן:
מדיניות.
רוב התמיכה במפלגה באה מהתושבים המוסלמים הסונים, כשהתמיכה בקואליצייה שלה כוללת גם את המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית, הדרוזית ברובה, וכן הכוחות הלבנוניים ומפלגת הפלנגות הנוצרים.
יריבתה העיקרית של הקואליציה היא קואליציית 8 במרץ, שחבריה העיקריים הם הזרם הפטריוטי החופשי בהנהגת מישל עאון, והתנועות השיעיות חזבאללה ואמל.
תקשורת.