שלושה מצנחני היישוב צנחו בהונגריה ביוני 1944: חנה סנש, יואל פלגי ופרץ גולדשטיין. חנה סנש נעצרה ברגע שחצתה את הגבול להונגריה, ופלגי וגולדשטיין היו תחת מעקב מהרגע שחצו את הגבול להונגריה. אחרי שרכבת ההצלה יצאה לדרכה, עצרה המשטרה ההונגרית את האנזי ברנד. חברי ועדת העזרה וההצלה לא ידעו בתחילה שסנש נעצרה, ולא הבינו מדוע המשטרה ההונגרית עוקבת אחריהם. זיכרון פרשת צנחני היישוב העיק עליה במשך שנים. במשפט גרינוולד-קסטנר טענה קתרינה סנש, אמה של חנה סנש, כי האנזי ברנד סירבה להעביר לבתה חבילה לבית הסוהר. כעבור שנים בראיונות לעיתונות אמרה שלא הבינה למה היה עליה לסכן את חייה ואת חיי ילדיה בהעברת חבילה למישהי המואשמת בריגול, וכי חנה סנש הוחזקה בידי המשטרה ההונגרית ולא בידי הנאצים. המשטרה ההונגרית לא ידעה על הקשר בין ועדת ההצלה היהודית לבין הגרמנים והעברת החבילה הייתה עלולה לחשוף זאת ולחבל במאמצי ההצלה.
עדותה במשפט גרינוולד-קסטנר.
ב-25 במאי 1953 הגיש היועץ המשפטי לממשלה חיים כהן, תביעה פלילית בשם המדינה נגד מלכיאל גרינוולד בגין הוצאת דיבה על ישראל (רז'ה) קסטנר, דובר שר המסחר והתעשייה. המשפט זכה עד מהרה לכינוי משפט קסטנר. פסק הדין של שופט בית המשפט המחוזי, בנימין הלוי, ניתן ב-22 ביוני 1955 והסעיר את המדינה. ברנד העידה במשפט ב-31 במרס וב-1 באפריל 1954 וסיפרה כי יחד עם אחד מחברי ועדת ההצלה הוציאה ממכוניתה מזוודה מלאה זהב, יהלומים, פלטינה ומטבע זר והעלתה אותה לבניין מטה הגסטפו. המזוודה נמסרה לאחד מעוזריו של אייכמן ותמורת תכולתה נתנו הגרמנים היתר ליציאת רכבת ההצלה. שלוש מזוודות כאלו נמסרו לידי הגרמנים. עוד סיפרה, כי מיד לאחר כניסת הגרמנים לבודפשט מסרו בעלה וקסטנר לגרמנים כמה מיליוני פנגו כתנאי לניהול משא ומתן להצלת היהודים. היא עצמה התנגדה למשפט הדיבה נגד גרינוולד בטענה שלא ייתכן שהטרגדיה של העם היהודי תהיה נושא במשפט דיבה. לאחר פסק הדין המליצה לקסטנר לעזוב את הארץ מחשש לחייו.
עדותה במשפט אייכמן.
עדותה של האנזי ברנד במשפטו של אדולף אייכמן הייתה בעלת חשיבות מיוחדת שכן עדים מעטים במשפט פגשו את אייכמן פנים אל פנים ואף דיברו אתו. עבורה היווה משפט אייכמן הזדמנות להוכיח שקסטנר היה חף מפשע. במהלך עדותה איפשר לה נציג התביעה, גבריאל בך, לדבר בשטף ואף להוסיף הערה או הסבר, וכך גם השופטים. היא הייתה בין העדים הבודדים שד"ר רוברט סרווציוס, סנגורו של אייכמן ביקש לחקור. בעדותה סיפרה כיצד בפגישתה הראשונה עם אייכמן שאל אותה על שליחות בעלה והדגיש שהמשא ומתן בין הגרמנים לחבריי ועדת ההצלה הוא סוד הרייך הגרמני ואסר עליה לעזוב את בודפשט. עוד העידה, כי לאחר נסיעת בעלה נודע לה שמכניסים כמאה יהודים לכל קרון רכבת ושולחים אותם לאושוויץ, וכי אייכמן הבטיח בנוכחותה להשהות את גירוש היהודים מהונגריה, אך לא קיים את הבטחתו. עוד העידה, כי בעצמה העבירה את מזוודות הכסף והרכוש ששילמו היהודים האמידים ברכבת ההצלה לידי קלאגס, ראש האס דה. בשלב בו עסקו בהרכבת קבוצת נוסעי רכבת ההצלה, היא הלכה אל אייכמן וביקשה לשלוח את ילדיה עם המשלוח, אך נתקלה בהתנגדותו החריפה.
חייה בארץ.
כשהסתיימה המלחמה לא רצתה האנזי ברנד לעלות לארץ ישראל והמשיכה להאשים את ראשי הסוכנות היהודית שלדעתה לא דאגו די להצלת יהודים ולא התייחסו ברצינות לעסקה "סחורה תחת דם". בסופו של דבר השתכנעה, והזוג ברנד עלו ארצה בשנת 1946 עם שני ילדיהם, שסבלו מסיוטים בעקבות מוראות המלחמה. תחילה התגוררו בקיבוץ גבעת חיים, ולאחר מכן עברו להתגורר בדירה קטנה בשכונת יד אליהו בתל אביב. במשך ארבעים שנה עבדה האנזי ברנד כאם בית ב"בית הילד" בעיר. בשנת 1964 נפטר יואל ברנד מהתקף לב, בזמן שהעיד במשפטו של פושע מלחמה נאצי. בשנת 1970 חלה בנה הבכור מיקי במחלה קשה, ונפטר לאחר שנתיים. האנזי ברנד לא נישאה שנית והמשיכה לחיות באותו הבית בשכונת יד אליהו בתל אביב. היא נפטרה בחג הפסח תש"ס (2000) בביתה, נטמנה בבית העלמין נחלת יצחק.
דמותה בדרמה הטלוויזיונית "משפט קסטנר".
האנזי ברנד הייתה אחת הדמויות הראשיות בדרמה הטלוויזיונית הישראלית "משפט קסטנר", אותה גילמה השחקנית יונה אליאן-קשת. הבמאי אורי ברבש והתסריטאי מוטי לרנר הציגו את דמותו הטראגית של קסטנר, שבמרץ 1957 נורה בידי מתנקש בשם זאב אקשטיין. שלושת פרקי הדרמה הוקרנו בחודש נובמבר 1994 בערוץ הראשון וזכו להד ציבורי נרחב, כולל סצנה שנויה במחלוקת שנדונה בבג"ץ. באותם ימים הייתה האנזי ברנד היחידה מקרב גיבורי הפרשה שהייתה עוד בחיים. בריאיון לשבועון "לאשה" בשנת 1960 אמרה כתגובה על הביקורות בנושא פעולות הוועדה לעזרה והצלה: "עשיתי יותר ממה שיכולתי... מעולם לא עברתי קורס להצלת יהודים ולא למדתי בבית הספר כיצד לנהל משא ומתן עם אדם כמו אייכמן. ההיסטוריה עוד תפסוק מי צדק".
קישורים חיצוניים.
, מתוך דברי דניאל ברנד, בנם של יואל ברנד והאנזי ברנד, על פעילות ההצלה של הוריו, בטקס אזכרה לישראל קסטנר, 2013, החל בדקה 07:20
קרן זיבנר
קרן מיכאלה זיבנר (נולדה ב-9 ביוני 1990), היא אלופת ישראל והשיאנית הישראלית במשחים ל-200 מטר פרפר ול-200 מטר גב. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (ריו דה ז'ניירו 2016), באליפות העולם (בודפשט 2017) וב-3 אליפויות אירופה (ברלין 2014, נתניה 2015 ולונדון 2016). בעלת 11 מדליות מהמכביה, מהן 7 זהב.
ביוגרפיה.
זיבנר נולדה למירון ואסנת בכפר סבא וגדלה בהרצליה. היא החלה לשחות בגיל 10 והתאמנה באגודת בני הרצליה בהדרכתו של סימון דוידסון ודורון סגל. היא למדה בתיכון היובל. היא למדה הנדסת תעשייה ומערכות במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה (ג'ורג'יה טק) שבאטלנטה בארצות הברית, וסיימה בהצטיינות יתרה את התואר. היא התאמנה בקבוצת הפועל דולפין נתניה בהדרכתו של עדי ולפמן.
בתחרות "גביע ויטל" שנערכה בקאן שבצרפת בשנת 2003 סיימה זיבנר במקום 14 במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא גילאים חדש של 2:11.90 דקות, שיפור לשיא בן ה-9 שנים של אניה גוסטומלסקי.
בתחרות השחייה "גביע קומן" (תחרות שחייה לנוער של מדינות אגן הים התיכון) שנערכה בטירנה שבאלבניה ביוני 2004 זכתה זיבנר ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4.26.56 דקות. מדליות ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.17 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.74 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף יולי היא זכתה במדליות זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב הייתה שותפה לשיא ישראלי חדש לאגודות ביחד עם סיגל סימסולו, מונה מירון ורותם פלד 4:24:66 דקות, שיפור לשיא של אגודת מכבי קריית אונו בן ה-4 שנים 4:28:36 דקות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.03 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי (57.09 שניות) ומאיה פינקלר (57.74 שניות).
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביולי 2005 סיימה זיבנר במקום 25 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.76 דקות, במקום 28 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.21 שניות ובמקום 33 במשחה ל-50 מטר חופשי 27.71 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 10 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:23.49 דקות ובמקום 14 במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.17 דקות. כשחיינית ראשונה היא שחתה בתוצאה של 58.75 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.98 שניות, אחרי מאיה פינקלר (57.92) ולפני מרווה חרפק מהפועל כוכבי הצפון טבעון/ישי (59.43 שניות). נוסף לכך, היא סיימה פעמיים במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 27.52 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.07 דקות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפלמה דה מיורקה שבספרד ביולי 2006 סיימה זיבנר במקום 14 במשחה ל-50 מטר חופשי 27.06 שניות ובמקום 21 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.38 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:23.47 דקות, את משחה החופשי ההיא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 58.32 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 26.93 שניות, אחרי אניה גוסטומלסקי (26.02 שניות) ומאיה פינקלר (26.92 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.29 שניות, שוב אחרי גוסטומלסקי (56.53 שניות) ופינקלר (57.70 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:07.41 דקות.
באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים שנערכה בהונגריה באפריל 2007 זכתה זיבנר במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי, בשיא ישראלי חדש לגילאי 17-18 של 26.71 שניות, שיפור של שתי מאיות לשיא בן ה-6 שנים של מאיה פינקלר.