הטענה נכונה תמיד, מעצם הגדרתה, ומהיסק הגיוני בלבד, ללא צורך בבדיקת המציאות. כדי לדעת את נכונות ואמיתות הטענה אין כל צורך לבדוק למשל אם אכן שמעתי שתי בדיחות או שלש בדיחות, או שמא לא שמעתי בדיחות כלל. ברגע שאני מנתח את הנאמר ומבין את משמעו, אני יודע שהמידע נכון.
משום כך מידע זה המופיע בטענה, הוא מידע אפריורי, הנכון מראש ללא צורך בבירור מציאותי, אלא רק בניתוח מילולי ומשמעי.
ידיעה מבירור המציאות.
דוגמה לטענה הדורשת בירור מציאותי, על מנת לקבוע את נכונותה:
רק לאחר בירור המציאות אוכל לדעת אם הטענה נכונה או לא. איני יכול לברר את "ערך האמת" של הטענה בלי בירור. ניתוח הנאמר ומשמעותו אינו מועיל עד שלא נבדוק ונבחן (כלומר נתנסה) במציאות אם אכן כך היה.
משום כך מידע זה המופיע בטענה, הוא מידע אפוסטריורי, המגיע אלינו רק לאחר מעשה.
מהפכת הניסוי.
עד העת החדשה, נהוג היה לחשוב שהידע האנושי מגיע מחשיבה הגיונית והיסק הגיוני וכך מספיק היה לסתור ולאשש טענות כדי להגיע למסקנות על טבע העולם. הטיעונים היו לדעת הוגים אלו בני אחד משני סוגים: משפטים אנליטיים - ברי ניתוח הגיוני, שמסקנתם נובעת מן ההגדרה המילולית שלהם. ומשפטים סינתטיים, המורכבים באופן מלאכותי מעובדות שהתקבלו מן המציאות, והם נכונים רק אחר בירור אפוסטריורי.
היסק מן הפרט אל הכלל - הניתוח האינדוקטיבי.
בשנת 1624 ההוגה פרנסיס בייקון שיכלל את השיטה שעל פיה ניתן לקבל עדות מן המציאות מבלי להסתמך אך ורק על הלוגיקה והחשיבה ההגיונית. לשם כך הוא דרש אימותים נוספים עם עֵדוּת מספקת המצביעה על נכונות הטענה ומוציאה אותה מכלל הספק הסביר. אימות ידיעות זה נקרא רכישת ידע אינדוקטיבית לפיה משליכים מהנתונים לגבי פרט תובנות לגבי הכלל.
אך בשנת 1740 הוגה הדעות דויד יום טען שאין דרך לקבל עדות כזו, ועלינו להצטמצם ולהגיע למסקנות אך ורק מתוך מחשבה בהיסק הגיוני - דדוקציה. אמנם אפשר להשליך מאחידות הטבע מסקנות שנראות וודאיות כמו ה"ידיעה" שמחר בבוקר השמש "תזרח" שוב, אך זו מסקנה נמהרת המגיעה אלינו מתוך תובנות של התנהגות מולדת אינסטינקטיבית, ולא מסקנה מאומתת במחשבה אשר היסקנו בוודאות דרך ידיעותינו.
קאנט - אפשר לברר לאמיתו את המציאות.
את ההפך הגמור טען קאנט. בתחילת העת החדשה היו שביקרו את ההסתמכות על מידע שנחשב נכון על פי הנחה מראש ללא אפשרות ביקורת ובדיקה. בין אלו נמנו עמנואל קאנט בספרו ביקורת התבונה הטהורה אשר הציע לראות גם בטיעונים המסתמכים על עובדות מידע שהוא אפריורי, מחויבים מתוך הגדרות המציאות, שאילו ידענו אותה מראש, היינו יכולים גם להסיק את המסקנות ממנה. מכך, לדעתו, נובעים התוצאות של הניסויים המדעיים וגם הנכונות של הנוסחאות החישוביות המתמטיות המתארות את אותה המציאות.
טענה ניתוחית-אנליטית, אפריוריות, והכרח.
כתגובה לדברי קאנט על כך שלמרות הצורך בבדיקה מציאותית, מידע ניסויי מדעי מציאותי הוא למעשה מידע אפריורי המתקבל מראש, כי המציאות מוכתבת למעשה על פי כללי הטבע, חיפשו הוגים אחרים דרך טובה יותר לאפיין ולהבחין בין שני סוגי רכישת הידע ואימותו, האימות מתוך המשמע שבטענה מצד אחד, ומצד שני האימות מתוך עובדות החיצוניות לטענה. הם השתמשו בהגדרה של קאנט עצמו, אשר אפיין שני סוגי טענה: טענה אנליטית ניתוחית - שאמיתותה מתקבלת ללא צורך בעובדות חיצוניות, אלא מתוך ניתוח המילים ומשמעם בלבד, ולעומתה סוג של טענה סינתטית מורכבת מלאכותית - שאת אמיתותה ניתן לקבל רק מהרכבה של עובדות חיצוניות לה, הבאות מתוך המציאות.
בשנת 2004, הפילוסוף והלוגיקן פרופסור שאול קריפקה מפרינסטון הדגים זאת באמצעות הטענה:
הגדרה א' לפיה בהכרח הטענה אמיתית מן ההגדרה, נובעת מן הזהות שבין מבנה מוליקולת המים למושג מים. אבל עדיין קיימת שונות מסוימת בין שתי הזהויות. בשנת 1975, הבלשן וההוגה היהודי אמריקאי הילרי פטנאם בספרו "על משמעות והצבעה" הראה שמהבחינה הלשונית לא תמיד מתאים להחליף זה בזה בין שני המושגים, המונח מים, והמונח חמצן דו מימני, אף שמהבחינה הכימית, הפיזית ומבחינת ההסבר המדעי, שני המושגים זהים לחלוטין.
למילה "מים" בעברית יש גם משמעות המתקבלת מהלשון הנבחרת - המילה הנאמרת בשפה העברית בניגוד למילה אחרת בעלת משמעות זהה בשפה הערבית או האנגלית, יש לה משמעות הבאה מתוך ההגיה הדומה למילה שָׁמֲיִם ומתחרזת עם ירושלים, ויש לה משמעות הקשרית. אפשר רק לברר עם ילד קטן אם הוא מעוניין במים קרים או חמים, אך לא נוכל לדבר איתו במושגים של מימן וחמצן שאינו מכיר. ולעומת זאת כשנבוא לתאר תהליכים ביוכימיים מורכבים בתא החי באמצעות נוסחאות, או כשנדבר על תהליך פירוק המים בפוטוסינתיזה לא נשתמש במושג "מים" אלא נציין את מרכיביו.
ההוגה סטפן פּאלמקוויסט , כיום בהונג קונג, הנחשב לפרשן העיקרי של קאנט בימינו, מדגיש שקריפקה למעשה מדבר על אמת קונטינגנטית - נכונות מקרית שאינה מובנית בתוך הטענה, ובה בעת הוא לכאורה מדבר על טענה אפריורית - ונכונה מראש, מתוך הגדרתה הנוכחית. פאלמקוויסט טוען שאת הגדרה החדשה של קריפקה, עדיף לראות במונחים של קאנט כ"טענה אנליטית אפוסטריורית" כלומר טענה שאכן המאומתת מתוך הגדרתה ומניתוח משמעות המילים שבה, אך זו אינה נכונה מראש ואפריורית, אלא דורשת בדיקה חיצונית של המציאות מחוץ למסגרת הטענה, ולכן מושפעת מהמציאות.
טימטי
טימור אילדרוביץ' יונוסוב (ברוסית: Тимур Ильдарович Юнусов; נולד ב-15 באוגוסט 1983, ידוע בשם הבמה שלו טימטי), הוא אמן היפ הופ רוסי, זמר, מפיק מוזיקלי, שחקן ואיש עסקים.
ביוגרפיה.
טימטי נולד ב -15 באוגוסט 1983 במוסקבה במשפחה יהודית-טטרית.
בשנת 2004 השתתף בפרויקט "מפעל הכוכבים-4". בשנת 2006, יצא אלבום הסולו הראשון של טימאטי Black Star. טימטי מקים את מרכז ההפקה Black Star Inc . מופיעה קולקציית בגדים "Black Star by TIMATI" המתמקדת ב-R'n'B ובנוער ההיפ-הופ.
בתחילת פברואר 2013 התרחשו הצילומים של הסרטון לפסקול הסרט Odnoklassniki.ru בהשתתפות סנופ דוג.
בשנת 2014 בטקס פרסי World Music Awards זכה טימטי בפרס "Best Russian Artist" ו"Best RnB Artist of Russia".
לאורך הקריירה לטימטי יש וידאו קליפים עם אמנים כמו: סנופ דוג, פי דידי, טימבלנד, פלו ריידה, באסטה ריימס, קרייג דייוויד ואחרים.
הדגל האמזיע'י
הדגל האמזיע'י (בשפה הברברית: Akenyal Amaziɣ, ⴰⴾⴻⵏⵢⴰⵍ ⴰⵎⴰⵣⵉⵗ) או הדגל הברברי הוא דגל שאומץ על ידי אוכלוסיות ברבריות רבות, כולל מפגינים ופעילים תרבותיים ופוליטיים. הדגל משמש כיום על ידי פעילים וארגונים פוליטיים ותרבותיים ברברים ב-10 ממדינות אפריקה: מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה, לוב, מאוריטניה, מאלי, ניז'ר, בורקינה פאסו, מצרים והאיים הקנריים.
הדגל נחנך בוואדיה , עיירה בקביליה בצפון אלג'יריה.
תיאור.
הדגל הוא טריקולור מאוזן, שצבעיו כחול (#0099CC), ירוק (#99CC33) וצהוב (#FFE513), והוא מוטען באות ⵣ (ז' בכתב תיפינע' ) אדומה.
נקודה ישראל
איבאן אלמאר
איבאן אלמאר (בהונגרית: Almár Iván; בודפשט, 21 באפריל 1932) הוא אסטרונום יהודי-הונגרי, חוקר חלל, דוקטור למדעי הפיזיקה, נשיא כבוד לנצח של "האגודה ההונגרית לאסטרונאוטיקה" (MANT), חוקר ופרופסור אמריטוס של האקדמיה ההונגרית למדעים, חבר כבוד של הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה (IAA).
ביוגרפיה.
איבאן אלמאר נולד בבודפשט במשפחה יהודית כבנם של ג'רג' אלמאר ושל אליס וספרמי. סבו וסבתו מצד אביו היו ליפוט פרנקל, עורך דין יליד קישווארדה, וגבריאלה רוזנטל, וסבו וסבתו מצד אמו היו ארנולד וספרמי (קודם: רוטהאוזר) ופאני גאראי. הוא סיים את לימודיו האקדמיים תחילה בתעודת הוראה למתמטיקה ופיזיקה ב-1954 באוניברסיטת אטווש לוראנד ולאחר מכן הפך לעובד במצפה הכוכבים של האקדמיה ההונגרית למדעים. בשנת 1959 הגיש עבודת דוקטורט באסטרונומיה וקיבל את התואר דוקטור למדעי הפיזיקה. ב-1980 הוא קיבל דוקטורט במדעי הפיזיקה בחלל. בין השנים 1972–1982 היה המייסד והראש של מצפה הכוכבים הגיאודטי הקוסמי FÖMI וסגן מנהל מכון המדידות. מ-1982 עד 1992 היה סגן מנהל המכון למחקר אסטרונומי ולאחר מכן יועץ מדעי עד 2000. בשנים 2009 ו-2010 הוא היה עמית בקולגיום בודפשט, חוקר אורח.
שדה מחקר.
בסיים לימודיו באוניברסיטה, איבאן אלמאר החל את עבודתו במכון מצפה הכוכבים בעיקר בתצפית של כוכבים משתנים וכוכבי נובה מסוג משתנה RR בנבל ועיבוד עקומות אור. מאוחר יותר ביצע מדידות ספקטרוסקופיות בברית המועצות ובאיטליה. כבר ב-1955 פרסם מאמר על מדע הטיסה בחלל, ומ-1957 עד 1972 ארגן וניהל את רשת התחנות ההונגרית שמנטרות אופטית את מעבר לוויינים. הוא מפרסם בתחום חקר החלל מאז 1959, מתמחה בקביעת מסלול של לוויינים, ואחר כך בחקר השינויים בצפיפות האטמוספירה העליונה, בחלקם משינוי המסלול ובחלקם עם מדי תאוצה onboard של לוויינים. הוא היה מעורב באופן פעיל בשיתוף הפעולה החלל אינטרקוסמוס, תמך בתוכנית INTEROBS. ההישג העיקרי שלו קשור לחקר העלייה בצפיפות במהלך סערות גיאומגנטיות. הוא גם מפרסם בתחום הגיאודזיה הקוסמית מאז 1972.