במהלך הסכמי השלום בין צרפת לאנגליה שנחתמו ב-16 באפריל 1444 בטור, שהובילו לשש שנות שלום לקראת תום מלחמת מאה השנים, הוסכם שבתו של המלך רנה, מרגרט, תינשא ליורש העצר האנגלי והיא בת 15. הדבר איפשר לדודהּ, שארל השביעי, למלוך בצרפת בהסכמה אנגלית. רנה קיבל את הגזירה בצער רב. מסופר שבטורניר אבירים סמוך לפרדתו מבתו לבש שחורים, רכב על סוס שחור, העוטה כיסוי אבל, עם מגן שחור ונשא כידון שחור.
ב-28 בפברואר 1453 נפטרה אשתו איזבלה, עם מותה עברה דוכסות לורן לז'אן מקלבריה. ב-10 בספטמבר 1454 נשא לאשה את אשתו השנייה, ז'אן דה לאוואל. לרגל נישואים אלה כתב המלך שירי אהבה בסגנון פסטורלי בהם מדומים האוהבים לרועי צאן תמימים וחסרי בעיות שהידוע בהם הוא ("Regnault and Jeanneton"). כמו כן כתב רנה באותה עת אלגוריה על האהבה שיצאה בספר מעוטר בשם "הלב הלכוד באהבה" ("Cuer d'amour espris"). מסופר גם שבני הזוג חגגו ארבעים יום וארבעים לילה בטירת סומיר שבעמק הלואר, אותה קישט רנה בשטיחי קיר במיוחד עבור אהובתו.
עד 1466 הקדיש את זמנו בעיקר לטיפוח האמנות והספרות. בשנה זו פנו אליו נציגי קטלוניה לקחת על עצמו את כתר מלכות אראגון, לה היה זכאי כבנה של אמו, יולנדה. המסע לכיבוש אראגון נכשל אך רנה נותר טוען לכתר זה. לאחר כישלון המסע לאראגון פרש רנה לפרובאנס שהייתה נחלה עצמאית מחוץ לשליטת מלכות צרפת.
מרגרט בתו חייתה מאז 1476 בשביו של לואי האחד עשר, מלך צרפת שפדה אותה מכלאה במצודת לונדון תמורת כל ירושת אביה, לאחר שהפסידה במהלך "מלחמת השושנים". המלך נטה יותר ויותר לאדיקות דתית ובילה זמן רב עם נזירים ומתבודדים. את שנותיו האחרונות חי באקס-אן-פרובאנס שם נפטר, הוא נקבר בקתדרלה של אנז'ה לצד אשתו הראשונה איזבלה.
צאצאיו.
כל ילדיו החוקיים של המלך נולדו לו מאשתו הראשונה, איזבלה. רובם נפטרו עוד בחייו.
כמו כן נולדו לו מספר ילדים בלתי-חוקיים המוכרים כצאצאיו.
אמנות וספרות.
רנה מאנז'ו היה מעריץ אמנות, אספן אמנות, מממן וצייר חובב בזכות עצמו. למרות שסביר שלא כל היצירות המיוחסות לו ושסמלו מצוי על גביהן אכן נוצרו על ידו, הרי שהוא היה התומך, המממן והיוזם של יצירות אמנות רבות, בהן ספר שעות מפואר השמור כיום בספרייה הלאומית של צרפת.
המלך רנה היה מפטרוני האמנים הקשורים לאסכולה הפלמית המוקדמת (שמייצגה המובהק הוא הצייר יאן ואן אייק) ואירח בחצרו את האמן ברתלמי אייק. ספרו ספר תחרויות האבירים (Le Livre des tournois) נכתב ב-1460 לערך. הספר כולל את חוקי הטורנירים של צרפת, מדינות גרמניה וארצות השפלה, כרוניקה והתנסויות אישיות בטורנירים ואלגוריה בשם "כיבושי הגברת השנונה ששמה "חמלה מתוקה" על ידי האביר ששמו "לב" ("Conquests qu'un chevalier nommé le Cuer d'amour espris feist d'une dame appelée Doulce Mercy") השואבת את אוצר דימוייה מרומן הוורד. העותק הקדום בספריית הלאומית של צרפת כתוב על גבי נייר ומעוטר, באופן לא שגרתי, בצבעי מים מעשי ידיו של ברתלמי אייק. הוא מדגיש את חוקי ונהגי התחרויות כחוקים עתיקים וכולל גם הצעות משלו להנהגת סדרים חדשים השמים את הדגש על תפקידה של התחרות כמבחן אצילות וכביטוי למידות הטובות ולאסתטיקה של חיי החצר.
דיכוי התענוג הנבוב הוא אלגוריה על מאבקי הגוף והלב הנוהים אחר תענוגות העולם מול הנשמה בת האלמוות השואפת אל המידות הטובות וידיעת האל, הנעה על ציר המקביל לחיי ישו. סופה של האלגוריה בכך שהמידות הטובות צולבות את הלב הסורר אל הצלב.
בארמונותיו הוצגו מחזות מוסר והמחזות של סיפורים מחיי ישו והקדושים. לצורך העלאת הצגות הפסיון (ייסורי ישו) בטירות סומיר ואנז'ה העלה רנה את עול המיסים מנתיניו.
ספרייתו בטירת אנז'ה כללה ספרי תאולוגיה, פילוסופיה, היסטוריה, מדעי הטבע, גאוגרפיה, משפטים וספרות יפה בשפות שונות, דבר המצביע על השכלה רנסאנסית, שדגלה בקריאת טקסטים עתיקים בשפת המקור. כל הספרים הם כתבי יד מעוטרים שגם אם לא ידע לקרוא בהם רכש אותם או קיבל אותם מידידו בשל איוריהם שובי העין. הוא אסף גם חפצי אמנות מחלקים שונים של ממלכותיו, בפרט מספרד.
באמנותו חוזר ונשנה המוטיב של ממנטו מורי ("זכור את יום המוות"), למשל חוזרים ציורים של "המלך מת", שלד או גווייה עטוף בבגד מלכות ונושא כתר עם או בלי הכיתוב "כִּי-עָפָר אַתָּה, וְאֶל-עָפָר תָּשׁוּב".
יחסו ליהודים.
תעודות שהתגלו במרסיי, שהייתה תחת שלטונו של המלך רנה כרוזן פרובאנס, גילו כי בשנת 1463 הוציא המלך רנה צו שהכריז כי יש לספק ליהודים הגנה שלטונית מיוחדת כיוון שאינם נהנים מהגנת הכנסייה. יתרה מזו, כאשר הגיעה אליו תלונתם של יהודים שהוכיחו כי ילדה יהודייה הוטבלה לנצרות בניגוד לרצונה ורצון הוריה, הורה רנה לסגור את אגן הטבילה בכנסיית סט. מרטין, בה הוטבלה בכוח, דבר שאילץ את תושבי האזור הנוצרים להטביל את ילדיהם בכנסייה מרוחקת יותר.
מסדר הסהר והגביע הקדוש.
רנה ביקש להחיות את מסורת החיפוש אחר הגביע הקדוש באירופה ולשם כך יצר, במקביל למסדרי האבירים של אנגליה (מסדר הבירית) ובורגונדיה (מסדר גיזת הזהב) את מסדר הסהר (בצרפתית: Ordre du Croissant). הוא יצא במסעות חיפוש ברחבי אירופה אחר חפצים הקשורים לגביע והביא למרסיי גביע בדולח שלפי האגדה, ממנו שתה ישו בירושלים. חלק מנהגי המסדר וסמליו היו קשורים עם הפסטורליה, ניסיון לחיות ולקדש את חייהם של הרועים התמימים בארץ הדמיונית ארקדיה. רנה ראה בעצמו גלגול של "המלך הדייג" מהאגדות הקשורות הגביע הקדוש.
לפי תאוריית הקשר המוצגת בספר דם קדוש, גביע קדוש, הבנויה על יסודות היסטוריים, תרבותיים ואגדתיים עתיקים יותר, המלך רנה היה המאסטר התשיעי של מסדר ציון הבדיוני. על "עובדה" מומצאת זו חוזרים גם אומברטו אקו (ב"מטוטלת של פוקו") ודן בראון (ב"צופן דה וינצ'י").
המלך רנה
רנה הטוב
המלך רנה הטוב
קתדרלת דרבי
קתדרלת דרבי (בשמה הרשמי: קתדרלת כל הקדושים; אנגלית: Cathedral of All Saints) היא קתדרלה בעיר דרבי באנגליה. קתדרלת דרבי היא מושב הבישוף האנגליקני של הדיוקסיה והיא הקתדרלה האנגליקנית הקטנה ביותר באנגליה.
היסטוריה.
הכנסייה המקורית הוקמה בידי אדמונד הראשון, מלך אנגליה בסביבות 943 ככנסייה קולגיאלית מלכותית; ברם, אין שרידים לקיומה כיום. הקתדרלה הנוכחית מתוארכת למאה ה-14, למרות שנראה שהיא מבוססת על מבנה קדום יותר מימי הביניים, שלפי ציורים היה בערך באותו גודל כמו המבנה הנוכחי. כנראה שהמבנה הקודם נהפך ללא יציב ולכן נהרס. המגדל המפורסם נבנה בשנים 1510-1530 ובנוי בסגנון גותי ניצב (Perpendicular) שהיה נפוץ באותה תקופה.
ג'ואן וייסט נשפטה בקתדרלה בעוון כפירה ב-1556. ההוצאה להורג ארעה בברטון רואד בדרבי.
חוץ המהמגדל, הקתדרלה נבנתה בסגנון קלאסי לפי תכנוניו של ג'יימס גיבס מ-1725.
הכנסייה, שהייתה ידועה כ"כנסיית כל הקדושים" נהפכה לקתדרלה בדבר המלך במועצה ב-1 ביולי 1927.
הקתדרלה מכילה את הסט העתיק ביותר של 10 פעמונים בממלכה המאוחדת. אוצרות אחרים כוללים ספינה ראשית מהמאה ה-18 עם סורג מברזל חשיל מאת הנפח רוברט בייקוול, יד זיכרון לבס מהארדוויק, ידי זיכרון החרוטים בפליז לבית קוונדיש, כולל להנרי קוונדיש וג'ורג'יאנה ספנסר - אשתו של דוכס דבונשייר.
ב-1939 הותקן עוגב בקתדרלה על ידי ג'ון קומפטון מלונדון, ששופץ בשיפוץ כללי ב-1992. ב-1973 הותקן עוגב נוסף בקצה המזרחי של הקתדרלה על ידי קוזאנס מלינקולן.
לפי צוות החילוץ וההצלה של דרבי גובה מגדל הקתדרלה הוא 65 מטר (212 רגל). יותר מ-150 חברי הצוות גלשו מהמגדל ב-2009 במופע למטרות צדקה.
בסוף 2005 גילו כי זוג בזים מהמין Falco peregrinus מתגוררים במעלה המגדל. ב-2006 מצע קינון הותקן והבזים קיננו שם באפריל והולידו בהצלחה גוזלים ב-2007, 2008 ו-2009. ב-2007 ו-2008 הותקנו ליד הקן מצלמות רשת על מנת לאפשר צפייה בבזים מבלי להפריע להם. ב-2007 הוטלו 4 ביצים אך רק 2 גוזלים בקעו. ב-2008 שוב הוטלו 4 ביצים אך הפעם כולן בקעו בהצלחה. ברם, רק 2 גוזלים מתוך ה-4 שרדו מעבר לסתיו.
לוחית זיכרון
לוחית זיכרון, לוחית הנצחה או לוחית הקדשה (גם: שלט –, לוח –) היא לוח הקבוע בחזית בניין (בספרדית: פסאדה), על אנדרטה, ברצפה, מדרכה או דרך, והנושא כיתוב המנציח אנשים שנהרגו, אישיות (במקרים רבים במקום שבו התגוררה, פעלה או נהרגה) או מאורע היסטורי (על פי רוב כזה שהתרחש במקום), או כיתוב המספר על ההיסטוריה של המקום.
לוחית זיכרון עשויה מתכת, קרמיקה, אבן, עץ או חומר אחר. פרט לטקסט, לעיתים היא כוללת גם תבליט, תחריט או ציור. לוחיות זיכרון משמשות גם לאזכור שמות תורמים למוסד (מוסד להשכלה, בית כנסת וכיוצא בזה). לוחיות הקדשה ניתנות גם כמתנה, למזכרת, כהוקרה על הישג או על שנות עבודה.
לוח הנצחה
לוחית הנצחה
לוח הקדשה
לוחית הקדשה
שלט זיכרון
שלט הנצחה
לוח זיכרון
קינת אומאן
נבוקוב
סרט טלוויזיה
סרט טלוויזיה הוא סרט באורך מלא, אשר נוצר כדרמה טלוויזיונית בודדת (להבדיל מדרמה בהמשכים), ומופק על מנת להיות משודר בטלוויזיה.
סרטי הטלוויזיה מופקים על ידי אולפני טלוויזיה ואורכם בדרך כלל קרוב לשעה אחת. רוב סרטי הטלוויזיה מופקים בעלויות מינימליות, אך לעיתים גם מופקים בעלויות גבוהות מאוד והופכים אף לשוברי קופות. לעיתים רבות סרטי טלוויזיה מופקים בשיתוף פעולה בין חברות הפקה ממדינות שונות.
בישראל.