ב-8 באוגוסט 2017, יו"ר "פוקס", דיינה וולדן, הצהירה כי חברת ההפקות ניסתה להפיק סדרת ספין אוף עם תסריטאים שונים, בפעם השלישית. שלושה ימים לאחר ההכרזה, נמסר כי אליסון בנט תהיה אמונה על כתיבת התסריט. כמו כן, נודע כי בייס ותומאס שוב נשכרו כמפיקים בפועל. גם ניסיון זה לא צלח.
ב-21 באפריל 2021, נמסר כי סדרת הספין אוף הוזמנה על ידי שירות "הולו", וכי לעונתה הראשונה יהיו 10 פרקים. עוד נמסר כי אפטאקר וברגר ישמשו כיוצרים, תסריטאים ומפיקים בפועל ואילו הילרי דאף תשמש כמפיקה. ב-24 ביוני 2021, נמסר כי פמלה פריימן הצטרפה לסדרה כמפיקה בפועל ותהיה אמונה על בימוי פרק הפיילוט.
ב-16 בדצמבר 2021, הופץ הקדימון הראשון לסדרה, שחשף את תאריך עלייתה לשידור ב-18 בינואר 2022.
ליהוק.
עם ההכרזה על הפקת הסדרה, נמסר כי הילרי דאף תככב בתפקיד הנשי הראשי. ב-16 ביוני 2021, נמסר על ליהוקו של כריס לואוול לצוות השחקנים בתפקיד הגברי הראשי. באוגוסט 2021, נמסר על ליהוקם של פרנסיה רייסה, טום איינסלי, טיין טראן וסוראג' שארמה לצוות השחקנים הראשי, ועל ליהוקו של ברנדון מייקל הול לתפקיד משני. עם זאת, מספר שבועות לאחר מכן, נמסר על פרישתו של הול ועל ליהוקו של דניאל אוגוסטין. למחרת, נמסר על ליהוקם של ג'וש פק ואשלי רייס הצטרפו לצוות השחקנים המשני. ב-5 בנובמבר 2021, נמסר על ליהוקה של קים קטרל לגילום דמותה המבוגרת והעתידית של דאף, סופי.
צילומים.
צילומי הסדרה החלו ב-31 באוגוסט 2021.
החלקה אמנותית במשחקים האולימפיים
תחרויות החלקה אמנותית על הקרח הן בגדר ספורט אולימפי, ונערכו לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לונדון ב-1908, ולאחר מכן ב-1920. בראשיתו הענף היה חלק ממשחקי הקיץ האולימפיים. החל משנת 1924, הענף היה חלק ממשחקי החורף האולימפיים.
תחרויות יחידים לגברים ולנשים, ותחרויות זוגות נערכו בכל האולימפידות, שהענף היה חלק מהמשחקים. ריקוד אמנותי צורף לאולימפיאדת אינסברוק (1976), והתחרות הקבוצתית נערכה לראשונה באולימפיאדת סוצ'י (2014). החלקה מסונכרנת מעולם לא הייתה חלק מתוכנית המשחקים,אך היא שואפת להיכלל בה.
היסטוריה.
החלקה אמנותית נערכה לראשונה כספורט אולימפי באולימפיאדת לונדון (1908). מאחר שספורט החורף המסורתי הזה יכול להתנהל בתוך אולם, הוועד האולימפי הבינלאומי אישר את הכללתו בתוכנית משחקי הקיץ האולימפיים. היא נערכה בפעם השנייה באולימפיאדת אנטוורפן (1920), ולאחר מכן נכללה לצמיתות בתוכנית של משחקי החורף האולימפיים, שנערכו לראשונה באולימפיאדת שאמוני (1924).
בלונדון, התקיימו ארבע תחרויות בהחלקה אמנותית: גברים, נשים, זוגות מעורבים והחלקה צורנית לגברים. בתחרות הצורנית ניצח ניקולאי פנין מרוסיה, שהעניק לארצו את מדליית הזהב האולימפית הראשונה אי פעם. הוא נותר המנצח היחיד של תחרות זו, שכן היא הוסרה לאחר מכן מהתוכנית.
ריקוד אמנותי צורף ב-1976, לאחר שנערך כתחרות הדגמה באולימפיאדת גרנובל (1968).
תחרות קבוצתית נערכה לראשונה באולימפיאדת סוצ'י (2014). היא מורכבת משני חלקים: מוקדמות וגמר. במהלך שלב המוקדמות כל קבוצה מתחרה עם נציג יחיד בגברים, נשים, זוגות, וריקודי אמנותי המבצעים את ההחלקה הקצרה/ריקוד קצבי שלהם. בשלב הגמר, כל קבוצה רשאית להחליף עד שני מחליקים או זוגות. בגמר המחליקים מבצעים את התוכנית החופשית/ריקוד חופשי שלהם. תוצאת התחרות נקבעת בהתאם לסכום הנקודות המתקבלות בהתאם למיקום של כל מחליק/זוג.
העפלה.
מספר המתחרים בשלב המוקדמות מוגבל בהתאם לכמות המכסות שנקבעה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי. כמות המכסות משתנה בין אולימפיאדה לאולימפיאדה. המחליקים המשתתפים במשחקים האולימפיים חייבים לייצג מדינה החברה באיגוד ההחלקה הבינלאומי ולהיות בעלי אזרחות של אותה מדינה. המתחרים יכולים לקבל את האזרחות עד מספר שבועות לפני תחילת המשחקים. היות שחוקי הלאום פחות נוקשים באליפויות המאורגנות על ידי האיגוד. מחליקים שהתחרו באליפות עולם או אליפות אירופה אינם זכאים להתחרות במשחקים האולימפיים.
כ-80% מהמכסות מוקצים למדינות לפי תוצאות אליפות העולם בשנה הקודמת. כאשר כל מדינה יכולה להעפיל לכל היותר שלוש מחליקים בכל קטגוריה. מדינות יכולות לקבל שתיים או שלוש מכסות בקטגוריה על ידי צבירת נקודות דרך מיקומי המחליקים שלהן באליפות. נציג יחיד בקטגוריה נדרש לסיים בעשירייה הראשונה על מנת לקבל שתי מכסות או בשני המקומות הראשונים על מנת לקבל שלוש מכסות. במידה ויש שנים או שלושה נציגים, החישוב מבוצע רק בהתאם לשני מקומות הגבוהים, ועליהם להשיג ניקוד מצטבר של עד 13 נקודות על מנת לקבל שלוש מכסות או עד 28 על מנת לקבל שתי מכסות. כל יתר המדינות יקבלו מכסה יחידה עד להשלמת כמות המכסות המחולקת באליפות.
החל מאולימפיאדת בייג'ינג (2022), המכסה השנייה והשלישית ניתנת רק אם כמות זהה של נציגים העפילו לגמר באליפות העולם. במידה וכמות זהה של נציגים לא העפילה, המדינה תוכל להתמודד על קבלת המכסה הנוספת בתחרות הבינלאומית הנוספת שנערכת לאחר מכן. מדינות שלא הצליחו לקבל מכסה בקטגוריה מסוימת באליפות העולם זוכות להזדמנות נוספת בתחרות בינלאומית שנערכת בסתיו, בדרך כלל גביע נבלהורן.
בחירת הנציגים למשחקים נתונה לשיקול דעתו של הוועד האולימפי הלאומי. חלק מהמדינות מסתמכות על תוצאות האליפויות הלאומיות שלהן בעוד שלאחרות יש קריטריונים מגוונים יותר.
טבלת מדליות.
"עודכן לאחר אולימפיאדת החורף 2018."
מחליקים מ-29 משלחות זכו במדליות אולימפיות.
רוזמרי וייז
רוזמרי פ. ג. וייז (באנגלית: Rosemary F. G. Wyse; נולדה ב-26 בינואר 1957) היא פרופסורית סקוטית העוסקת באסטרופיזיקה אשר מחקריה קידמו רבות את תפיסת האדם של המבנה, הדינמיקה והיווצרות שביל החלב.
וייז זכתה בשנת 1986 בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה המוענק לחוקרות בעלות פוסט דוקטורט (PhD) על מחקר יוצא דופן והבטחה לעתיד.
קורות חיים.
וייז נולדה בשנת 1957 בעיר דנדי שבסקוטלנד. בילדותה התעניינה מאוד בפיזיקה, בין היתר עקב אהבתה הרבה למדע בדיוני. את השכלתה התיכונית והיסודית רכשה באחד מבתי הספר המקומיים באזור עיר הולדתה.
בשנת 1974 התחילה את לימודיה לתואר הראשון בפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת קווין מארי שבלונדון. בתחילה, התקשתה בלימודים אך לבסוף, עם סיום התואר, הייתה וייז לסטודנטית מצטיינת. עם סיום לימודי התואר הראשון, בשנת 1978, המשיכה ללימודי הדוקטורט במכון לאסטרונומיה באוניברסיטת קיימברידג'. בשנה האחרונה ללימודיה, קיבלה את מענק אמיליה ארהארט המוענק לנשים העושות דוקטורט בתחום מדעי החלל. הדוקטורט של וייז עסק בתחום היווצרות הגלקסיות והתפתחותן. לאחר סיום הדוקטורט ב־1982, וייז קיבלה את מלגת לינדמן בת השנה אשר איפשרה לה ללמוד ולחקור בארצות הברית. בעזרת מלגה זו למדה וייז באוניברסיטת פרינסטון ולאחריה באוניברסיטת ברקלי, שם הייתה כמעט חמש שנים (1983–1988). לאחר מכן, הצטרפה לפקולטה לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת ג'ון הופקינס, בה היא עובדת גם כיום כפרופסורית. את תואר זה קיבלה וייז בשנת 1993.
בשנת 2018, מעל 40 שנה לאחרי שסיימה את לימודיה באוניברסיטת קווין מארי, קיבלה וייז את התואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה.
מחקר.
עבודתה התאורטית והמעשית של רוזמרי וייז סייעה רבות בקידום הבנת הדינמיקה, המבנה והיסטוריית ההיווצרות של שביל החלב. פרופסור וייז הובילה ותמכה במספר גישות חדשות בעולם האסטרופיזיקה. גישה אחת בה תמכה מתבססת על העובדה שתוחלת החיים של כוכבים בעלי מסה נמוכה היא כאורך הזמן שלוקח ליקום להתרחב ולהגיע לגודלו הנוכחי. כתוצאה מכך, הכוכבים מהווים מעין מאובנים אשר בעזרתם ניתן ללמוד על התנאים שהתקיימו בתחילת דרכן של הגלקסיות ובכך להשלים מחקרים על גלקסיות בעלות High Redshift. גלקסיות אלו רחוקות מאוד ממערכת השמש ועל כן, הגלקסיה הגלויה לצופה מכדור הארץ היא מראה הגלקסיה בעברה הרחוק. על ידי צפייה בגלקסיות אלו ניתן ללמוד כיצד נראו גלקסיות כדוגמת שלנו בעבר.
בנוסף, קידמה וייז מחקר של אזור רחב של כוכבים בגלקסיית שביל החלב בעזרת ספקטרוסקופיה. בין השאר, בעזרת שיטת RAVE survey המאפשרת למדוד מהירויות רדיאליות של כוכבים ותכונות אטמוספיריות נוספות (Atmospheric properties). יתרה מזאת, טכנולוגיה זו מסייעת להבנת היצירה וההתפתחות של הגלקסיות. הטכנולוגיה מאפשרת ללמוד על ההיסטוריה הכימית והדינמית של שביל החלב.
וייז פיתחה את המודל הראשון שתיאר את ההיווצרות של Thick disk המהווה חלק ממבנה גלקסיות הדיסק כתוצאה טבעית בתהליך הדינמי של היווצרותן. יתר על כן, היא זיהתה את חשיבות התכונות של Galactic Thick Disk בתהליך ההתפתחות המוקדמת של שביל החלב.
וייז תרמה רבות למחקר על Dwarf Spheroidal Galaxies בהן החומר האפל הוא הדומיננטי. היא טענה כי: " If we could understand what dark matter is, then that’s a huge leap forward in our.understanding of the universe” כלומר, היא מאמינה כי הבנת החומר האפל יהווה צעד גדול בהבנת היקום.
פרופסור רוזמרי וייז פרסמה מעל 200 מאמרים.
פרסים וחברויות בארגונים.
רוזמרי וייז חברה ב-American Astronomical Society, Royal Astronomical Society, International Astronomical Union, ו American Physical Society. היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה כנשיאה של מרכז אספן לפיזיקה. וייז הוזמנה להרצאות רבות בכל רחבי העולם ואף הייתה חלק מגוף המדענים שעבדו יחד עם העורכים הבכירים של כתב האת Science Magazine בשנת 2012.
גוספלאן