שתי האנדרטאות, שהוקמו בשנת 1989, עשויות אבן גרניט מצרית ועוצבו בצורת אובליסק. בכל אחת מהאנדרטאות מצוינים שמותיהם של ארבעה חיילים בדרגות שונות: על האנדרטה ליד חמי יואב מוזכרים שני אלופי-משנה, סמל וטוראי; על האנדרטה בפארק עד הלום מוזכרים אלוף-משנה, סגן-אלוף, רב-טוראי וטוראי. הכתובות על האנדרטאות והשילוט במקום הם בעברית, ערבית ואנגלית.
הוסיטין
ג'ובארת
ג'ובארת, גֻ'בּארת, היה שבט בדואי גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל.
במחצית המאה ה-20 משפחות השבט הגדולות היו אבו גבר, ארתימת אבו אל-עדוס, חסנת אבן צבח, אלדקס, ולידה, רוועה, סעדנת אלנוירי, סורכת אבן רפיע, סעדנה אבן ג'רבן, עמרין אבן עג'לן, קלזין תותבה, משרפה, וחידת ג'ברת.
אנה-סופיה רוב
אנה-סופיה רוב (באנגלית: AnnaSophia Robb; נולדה ב-8 בדצמבר 1993) היא שחקנית, זמרת ודוגמנית אמריקאית. מוכרת בשל משחקה בסרטים "צ'ארלי בממלכת השוקולד", "המירוץ להר המכשפות", "ממלכת טראביתיה", ובסדרת הטלוויזיה "יומני קארי".
ביוגרפיה.
רוב נולדה בדנוור, קולורדו שבארצות הברית, למשפחה נוצרית אדוקה. לג'נט, מעצבת פנים ודייוויד רוב, אדריכל. נקראה "אנה סופיה" על שם סבתהּ של אמהּ. לפני שהפכה לשחקנית קולנוע, עסקה בריקוד ובהתעמלות. רוב נרשמה לאוניברסיטת ניו יורק בשנת 2014, וסיימה את לימודיה בשנת 2018 עם תואר בתיאטרון.
קריירת משחק.
זכתה לערוך את הופעת הבכורה שלה בגיל 10 לצידה של כוכבת הקולנוע מיה פארו בסרט הטלוויזיה "", לצורך התפקיד צבעה רוב את שיערה לחום כהה. בשנה זו גם התארחה בסדרה "דרייק וג'וש" בערוץ ניקלודיאון.
בשנת 2005 זכתה לחשיפה עולמית בזכות תפקיד שעשתה בפנטזיה המצליחה של טים ברטון "צ'ארלי בממלכת השוקולד" בתור הילדה התחרותית ויולט בורגארד.
בנוסף שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הילדים "ווין דיקסי" שזיכה אותה בביקורות אוהדות.
בשנת 2007 זכתה רוב בפרס השחקנית הטובה ביותר של טקס פרסי האומנים הצעירים על הופעתה בפנטזיה "ממלכת טרביתיה" בתפקיד הילדה לסלי ברק. רוב גם שרה את הסינגל המצליח "Keep Your Mind Wide Open" מתוך פסקול הסרט. בנוסף, בשנה זו שיחקה בסרט האימה "The Reaping" בבימויו של סטיבן הופקינס, בתפקיד הילדה המקוללת לורן מק'ונל.
בשנת 2008 השתתפה בשובר הקופות "ג'אמפר" בתפקיד מילי האריס בנערותה ושיחקה בהפקתה של כוכבת הקולנוע שרליז ת'רון "סהרורית", בתור הילדה הבעייתית טרה רידי.
בשנת 2009 הופיעה בסרט ההרפתקאות המדע בדיוני "המירוץ להר המכשפות" בתור הילדה שרה בעלת הכוחות הטלפתיים.
בשנת 2011 זכתה רוב לביקורות טובות על הופעתה הדרמטית בסרט "גולשת בנשמה", בה שיחקה בתפקיד הגולשת המפורסמת בת'אני המילטון.
בשנת 2013 כיכבה בסדרה "יומני קארי" (המבוססת על "סקס והעיר הגדולה") בתור קארי בראדשו. בנוסף, בשנה זו שיחקה בסרט "העולם על פי דנקן".
בשנת 2016 שיחקה רוב את התפקיד של אליס גרין בסדרת הדרמה ההיסטורית של רשת PBS "רחוב מרסי", על מלחמת האזרחים האמריקנית. ב-2017 שבה עם תפקידה לעונה שנייה.
בשנת 2019 שיחקה בסדרת הדרמה "" מבית Hulu בתור לייסי, בת השכנים.
בפברואר 2020 הוכרז כי רוב תשחק לצד ג'קי קרוז, ג'ון מגארו, דייוויד קייד, דייוויד ג'יימס אליוט, אלון אבוטבול ומינקה קלי בסרט שצילומיו החלו "לנסקי", אודות המאפיונר היהודי מאיר לנסקי. היא תגלם את דמותה של אן לנסקי. הסרט יצא לאקרנים ב-25 ביוני 2021.
בשאטוה
באשטוה היה שבט בדואי גדול, אשר נטה את אוהליו בארץ ישראל, בשנות ה-30 של המאה ה-20 בבקעת הירדן; "מגשר נחילם עד סמוך לבית שאן".
במחצית המאה ה-20, הייתה פרנסת השבט על גידול צאן ובקר וגמלים, בסמוך לנהר הירדן. מוצא חלק מבני השבט בכורדיסטן, וחלקם שחורי עור מאפריקה. והשבט התנהל על ידי מספר שייחים.
בובי האל
רוברט מרווין "בובי" האל (באנגלית: Robert Marvin "Bobby" Hull; נולד ב-3 בינואר 1939 בפוינט אן - כיום חלק מבלוויל, אונטריו, קנדה) הוא שחקן הוקי קרח קנדי מקצועני לשעבר בעמדת חלוץ אגף שמאלי, מהכוכבים הגדולים של ליגת ה-NHL בשנות ה-60 של המאה ה-20. נודע בכינוי "גולדן ג'ט" (Golden Jet - "הסילון המוזהב") עקב מהירות ההחלקה שלו על הקרח ושיערו הבלונדי.
ב-1972, בצעד שעשה גלים בעולם ההוקי קרח, עזב האל את ה-NHL וחתם בליגה המתחרה שקמה באותה שנה, ה-WHA. החתמתו נחשבת להצלחה הגדולה ביותר של ה-WHA במאבק עם ה-NHL על שחקנים מצטיינים. האל הצדיק את רכישתו כשהפך לכוכב הגדול ומושך הקהל המרכזי של ה-WHA לאורך כל שנות קיומה.
ב-1983 נבחר להיכל התהילה של ההוקי קרח.
קריירת משחק.
שיקגו בלאק הוקס.
האל הגיע לשיקגו בלאק הוקס (כיום בלאקהוקס, במילה אחת) בגיל 18, לאחר שעבר את קבוצות הגילאים בליגות מקומיות באונטריו. הוא הצטיין בקבוצה מתחילת דרכו בה, ובעונתו השלישית כבר הוביל את ה-NHL כולה בשערים ובנקודות וזכה בגביע ארט רוס. הוא הפגין יכולת החלקה מרשימה וחבטה חזקה מאוד לשער. יכולת ההחלקה שלו, בצוותא עם שיערו הבלונדי, זיכתה אותו בכינוי "גולדן ג'ט" (Golden Jet - "הסילון המוזהב").
האל ושותפו לקו ההתקפה, סטן מיקיטה, נחשבו לדעת רבים לצמד החלוצים הטוב ביותר בליגה בשנות ה-60. הם הובילו את הבלאק הוקס לזכייה בגביע סטנלי ב-1961 לאחר 23 שנות בצורת. האל זכה במהלך העשור פעמיים רצופות בגביע הארט כ-MVP של הליגה (1965, 1966), ושלוש פעמים בגביע ארט רוס כצובר הנקודות המצטיין של הליגה (1960, 1962, 1966). הוא היה מבקיע השערים המצטיין של ה-NHL במשך 7 עונות כאשר ב-1966 הגדיל לעשות והיה השחקן הראשון בהיסטוריה שכבש יותר מ-50 שערים בעונה אחת, כשסיים אותה עם 54 שערים ושבר את שיאם של מוריס רישאר וברני ז'פריון, שעמד על 50 שערים בדיוק. על תרומתו להוקי קרח בארצות הברית זכה בגביע לסטר פטריק ב-1969.
בנוסף ליכולתם על הקרח, האל וחברו מיקיטה השפיעו רבות על התפתחות ציוד ההוקי קרח - הם היו הראשונים ששיחקו עם מקלות הוקי בעלי להב מעוקל, כנהוג היום, לאחר שגילו כי להב מעוקל מגביר את מהירות הדיסקית ומאפשר יצירת זוויות שונות במכה לשער על פני הלהב הישר שהיה מקובל עד אז. יכולת החבטה לשער של האל, שהייתה גבוהה מלכתחילה - מהירות חבטת ההצלפה שלו הגיעה לכ-190 קמ"ש - השתפרה עוד יותר בעקבות החידוש שהנהיג בלהב מקל ההוקי שלו.
העזיבה ל-WHA.
האל היה בין השחקנים שהביעו את מחאתם לנוכח המשכורות הנמוכות ותנאי הניצול ששררו ב-NHL לאורך רוב תקופתו בה - תנאים שהתאפשרו בשם תחרות עזה על מקומות בסגלים של הליגה הקטנה שמנתה שש קבוצות בלבד עד 1967. ב-1972, עם הקמתה של ה-WHA כליגה מקצוענית ראשית מתחרה ל-NHL, אמר האל בריאיון עיתונאי שתמורת מיליון דולר - שכר דמיוני באותם ימים - יסכים לעבור לליגה החדשה.
אחת מקבוצות ה-WHA, ויניפג ג'טס, עשתה בדיוק כך והציעה לו מיליון דולר ל-5 עונות. האל נענה להצעה ועבר ל-WHA.
מעברו של האל ל-WHA הכה את עולם הוקי קרח בהלם. ה-WHA שמה לה למטרה ראשונה במעלה למשוך אליה כוכבים מה-NHL, והחתמתו של האל נחשבה להצלחה הגדולה ביותר שלה ומכה קשה ל-NHL שאיבדה את אחד מכוכביה הגדולים ביותר.
מעבר למכה הגדולה שהנחילה ל-NHL בעריקתו של האל, היה האל לכוכב הגדול של ה-WHA לאורך 7 שנות קיומה, ומושך הקהל העיקרי של הליגה. יחד עם כוכביה השוודים של הקבוצה, אולף נילסון ואנדרש הדברג, הרכיב האל את קו ההתקפה שנחשב לדעת רבים לטוב ביותר בהוקי קרח המקצועני כולו בשנות ה-70. האל היה ה-MVP של ה-WHA פעמיים (1973, 1975) והוביל את הג'טס לשתי זכיות בגביע אווקו - המקבילה של ה-WHA לגביע סטנלי.
בעונת 1978/79, האחרונה לקיומה של ה-WHA, כבר השפיעו על האל גילו והפציעות שעבר. הוא שיחק מספר מועט של משחקים והשפעתו הייתה קטנה. למרות זאת היה שותף לאליפות שלישית של הג'טס לפני מיזוגה של ה-WHA לתוך ה-NHL.
שוב ב-NHL.
ויניפג ג'טס, עם בובי האל בשורותיה, שרדה את פירוק ה-WHA והתקבלה ל-NHL כקבוצת התרחבות בעונת 1979/80. האל, הרבה מעבר לשיאו, שיחק בה מספר מועט של משחקים ולאחריהם למעשה היה על סף פרישה.
למרות זאת, בעסקה לקראת סיום העונה, הועבר האל להארטפורד ויילרס כדי לסייע לה בישורת האחרונה לקראת הפלייאוף. ב-9 המשחקים האחרונים של העונה, בהם השתתף, הראה האל בן ה-41 שמץ מיכולתו, אולם בפלייאוף הייתה תרומתו זניחה. לאחר העונה פרש האל סופית מפעילות.
בזירה הבינלאומית.
בשל עריקתו ל-WHA, נמנעה מהאל, כמו מהעורקים האחרים ל-WHA, ההשתתפות בנבחרת קנדה בסדרת הפסגה מול נבחרת ברית המועצות, כשהנבחרת הקנדית הורכבה משחקני NHL לראשונה אי פעם. ה-WHA ערכה ב-1974 "סדרת פסגה" משלה נגד נבחרת ברית המועצות, כשהפעם הורכבה נבחרת קנדה משחקני WHA בלבד. למרות שהאל הצטיין בסדרה, קנדה הובסה בה.
האל השתתף במדי הנבחרת הקנדית גם במהדורה הראשונה של גביע קנדה ב-1976, כשהפעם הורכבה הנבחרת בפעם היחידה משחקני NHL ו-WHA גם יחד. האל הצטיין בטורניר וזכה עם קנדה בגביע.
לאחר הפרישה.
האל ניסה עוד פעם אחת לחזור למשחק, כאשר בקיץ 1981 שיחק במספר משחקי הכנה במדי ניו יורק ריינג'רס. לאחר 5 משחקים בהם כבש שער אחד ומסר אסיסט אחד, החליטו האל והריינג'רס להפסיק את ניסיון החזרה, והאל לא שיחק בריינג'רס ולו משחק רשמי אחד.
האל שיחק לאורך הקריירה בחולצה מספר 9, כמחווה לשחקן שהעריץ, גורדי האו. האו היה גם יריבו הגדול של האל לאורך הקריירה, הן ב-NHL כשהאו שיחק בדטרויט רד וינגס והן ב-WHA כשהאו שיחק ביוסטון איירוס ובהארטפורד ויילרס. לקראת פרישתו זכה האל לשחק עם האו במדי הוויילרס.