הגרסה העדכנית, Java Portlet API 2.0, מבוססת על תקן JSR-268.
סטנדרט זה מגדיר את חוזה העבודה בין יישום הפורטל לבין רכיב הפורטלט ומתייחס להתאמה אישית, תצוגה ומגבלות אבטחה.
בנוסף קיימת תמיכה מובנית ב- Web Services for Remote Portlets (או בקיצור WSRP) אשר מהווה מעטפת סטנדרטית של Web Services לפורטלים ובכך מאפשר הפעלה מרחוק מתוך פורטלים התומכים בתקן.
יישומי פורטל התומכים בתקן.
קיימים שרתי פורטל רבים אשר תומכים בתקן, ביניהם IBM WebSphere Portal Server, Oracle BEA Portal Server.
קיימים גם שרתי קוד פתוח, כאשר הבולטים שבהם הם Apache Jetspeed ו- Liferay.
שבע טחנות
שבע טחנות הוא אתר היסטורי השוכן על גדות נחל הירקון, בתחומיו של פארק הירקון בתל אביב-יפו. במקום פעלו לפחות אחד-עשר זוגות של אבני רחיים, אשר הונעו בכוח מימיו של הירקון. שבע מהטחנות פעלו במבנה המערבי באתר, ואלה העניקו לו את שמו.
הטחנות.
באזור שכנו טחנות קמח כבר בתקופה העות'מאנית. הכפר הערבי הסמוך, ג'רישה, ותל נפוליאון, שנודע כ"תל גריסה", מעידים בשמם על כך שהמקום היה מרכז אזורי של גריסת קמח. טחנות נוספות הוקמו במאה ה-19, והמקום שימש כמרכז חקלאי, שאליו הגיעו חקלאי האזור כדי לטחון את תבואתם, ושהו בו משך שעות ואף ימים. מסיבה זו קמו במקום בית קפה ומעגן סירות. בלילה הסוער שבין ה-20 ל-21 בדצמבר 1917, צלחה את הירקון בשבע טחנות חטיבה 155 הסקוטית מן הדיוויזיה ה-52 הבריטית, נעה על הגדה הצפונית מזרחה ולכדה את המוצב הטורקי בח'ירבת הדרה, היא רמת החייל, שחלש על מעברת הירקון בעשר טחנות. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נקנו הטחנות על ידי יהודי מתל אביב, אך ב-1936 הפסיקו לפעול לאחר שלא עמדו בתחרות עם טחנות חדישות יותר. בשנים שלאחר מכן האתר נזנח כמעט לחלוטין.
בשנת 1990 רשות נחל הירקון קיימה עבודות שכללו חשיפה חלקית של הטחנות ההיסטוריות ויישור והגבהה של הסכר על מנת שיהיה נגיש למעבר בטוח של הולכי רגל.
האתר של ברכות הטחנות נחשף ושוחזר חלקית בשנים 2000–2001, וכיום הוא חלק מפארק הירקון. בשנת 2004 הוקמו בגדה הדרומית של הנחל, בסמוך לטחנות, בריכות טיהור אקולוגיות. בשנת 2008 נחנך גשר בטון חדש ושטוח לצד גשר העץ הקשתי הישן שהוסר בשלב מאוחר יותר. כמו כן בוצעו עוד מספר עבודות על הסכר שהקנו לו את המראה הנוכחי. קיימות תוכניות עתידיות של שחזור מלא של מבני הטחנות אשר יקנה להן את המראה שהיה בשנות הפעילות. מכון אבשלום אימץ את אתר שבע טחנות לרגל יובל החמישים של המכון, וזאת כהוקרה למייסד המכון, פרופ’ שמואל אביצור, שהיה, בין היתר, מומחה לנושא טחנות הקמח.
בשנת 2019 הושלם שיחזור חלקי של מבנה התחנה הדרומית. במסגרת השחזור הונגשה בריכת האגירה לכיסאות גלגלים ועגלות (לאחר שהצלע הצפונית של הבריכה הוצפה והפכה ללא עבירה באופן קבוע), בוצע שחזור חלקי של מתקני הטחינה והוצב שלט הסבר קולי.
הגשרים והסכר.
בשבע טחנות התגלו שרידיו של גשר רומי עתיק, ויסודותיו של גשר זה שימשו בסיס להקמת סכר אבנים החוצה כיום את הירקון. הסכר גורם להפרש גבהים של מספר מטרים בין המים המגיעים ממעלה הנחל, ואלה הזורמים לעבר הים. מי הירקון מוטים לבריכה השוכנת סמוך לשרידי הטחנות שמדרום לנחל, ומשם הם זורמים במפל אל האפיק שבמורד הנחל. הקמת הבריכה ויצירת המפלסים היו נחוצים עקב השיפוע המתון של הירקון העומד על 0.6 פרומיל בלבד. כאשר הירקון עולה על גדותיו, הסכר מוצף ונסגר למעבר. בעבר גם שפת הבריכה הצפונית הייתה מוצפת רק בעת שעלה הירקון על גדותיו אך כעת זורמים המים במפל קבוע בצלע הצפונית. הסכר אינו מגיע עד לגדה הדרומית וגשר עץ קמור משלים את החסר. בשנת 2008 הוקם במקום גשר העץ גשר בטון שטוח.
הבריכות המלאכותיות וריכוזי עופות המים.
בשנת 2008 הוקמו בצידו הדרומי של האתר בריכת נוי ובריכות מלאכותית עם דיפון מיוחד. בבריכות אלה נשתלה צמחיית מים והיא מסוגלת לטהר מי ביוב באופן חלקי. במרכזו של הנחל ממערב לסכר שוכן אי החביב על עופות מים. ריכוז של עופות נמצא גם במשטח הבוץ הצמוד לגדה הדרומית של הנחל.
יעקב נטל
יעקב נטל (1917–2002) היה אדריכל ישראלי שפעל בישראל בעיקר בשירות תנועת הפועל המזרחי משנות ה-50 ועד תחילת שנות האלפיים.
נטל נולד בעיר קרקוב שבפולין בשנת 1917, למשפחה דתית וציונית. נטל התחנך בילדותו ב"חדר", את לימודי התיכון השלים בגימנסיה הממלכתית, שם גם הכיר את מי שיהיה בעתיד שותפו לתכנון פרויקטים רבים – יצחק ביגלאיזן.
בשנת 1935 בהיותו בן 18, עלה נטל לארץ והתיישב בתל אביב, בבניין ברחוב אחד העם 105, שנרכש על ידי אביו קודם לעלותו לארץ. הבניין כולו נרכש על ידי משפחת נטל, במטרה להוות ערובה לביטחון כלכלי עבור הבן שזה עתה עלה בגפו לארץ ישראל.
בישראל, פנה נטל ללימודי אדריכלות בטכניון שבחיפה, שם הוכשר כאדריכל ומהנדס. הודות לכך, התקבל ככל הנראה לעבוד כמתכנן באחד מאשכולות המתכננים בחטיבה 12 של המחלקה לעבודות ציבוריות שפעלה במסגרת ממשלת המנדט הבריטי, שהתמחתה בהקמתם של ביצורי משטרת המנדט הבריטי (מצודות טיגרט).
בראשית דרכו העצמאית כאדריכל, פעל בשותפות עם חברו מפולין אינג'ינר יצחק ביגלאיזן, עמו תכנן מוסדות דת רבים, ובכללם בית הכנסת המרכזי בשיכון ה' בעיר בני ברק שתוכנן והוקם בין השנים 1950-1953.
לאחר פירוק השותפות, המשיך נטל לתכנן מבנים רבים ברחבי הארץ, בעיקר מבני ציבור (בתי כנסת, מעונות, מקוואות) ומגורים למגזר הדתי. יעקב נטל עבד כאדריכל עצמאי במשרדו בתל אביב, עד לפטירתו בשנת 2002.
עבודות.
רשימה חלקית של המבנים והאתרים שתכנן:
עשר טחנות
עשר טחנות הוא אתר היסטורי ששילב טחנות קמח וגשר אבן על נחל הירקון בתחומיו של פארק הירקון, סמוך למפגש הרחובות בכור-שלום שטרית ופנחס רוזן שבשכונת הדר יוסף בתל אביב - יפו. בתקופות שונות עבר במקום תוואי הדרך העתיקה יפו - שכם.
במקום שכנה טחנת קמח כבר בתקופה הרומית, ופעלו בה לפחות עשרים זוגות אבני רחיים. עם זאת, ובדומה להיסטוריה של שבע טחנות שבשיאה פעלו בה אחת עשרה טחנות, שמו של האתר התקבע כאשר פעלו בו רק עשרה זוגות. פעילות הטחינה בעשר טחנות התחדשה רק במאה ה-19 כאשר שתי משפחות ערביות עשירות - משפחת בידס ומשפחת עמוריה - הקימו את מפעל הטחינה מחדש. הטחנה שנודעה בשם 'טאחונת אל הדר', הייתה הגדולה מבין טחנות הירקון ומהגדולות בארץ ישראל כולה.
במקום ניצב גשר אבן מעל הירקון, גִ'סְר אֶל-הַדָּאר - גשר שאון המים שיצר המפל המלאכותי, שהפעיל כאן בשעתו את הטחנות. היה זה הגשר היחיד על הירקון במשך מאות שנים (לכל המאוחר מתוארכת הקמתו לימי הצלבנים).
על הגשר צעד צבא נפוליון ב-14 במרץ 1799 בדרכו מיפו לעכו, עת נאלץ לעקוף את מקטע חוף השרון של דרך הים מוצף מי גשמים ומוכה ביצות דרך ג'סר אל הדאר לעבר הכפרים עזון, מיסכה וקאקון שבמזרחו.
הגשר נזכר גם בזכרונותיה של יהודית, אשת משה מונטיפיורי, שעברה במקום במסעותיה עם בעלה ב-1839.
ביום רביעי, י בחשון תרנ"ט, 26 באוקטובר 1898 רכבה הפמליה המלכותית של וילהלם השני מחיפה בדרכה ליפו. למחרת היום חצתה השיירה "את הירקון בג'יסר אל הדאר, כדרך שעשו זאת יהודית ומשה מונטיפיורי כשישים שנה קודם לכן".
בשנת 1917, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הגיעה החזית אל האזור, והירקון היה חלק מקו שתי העוג'ות. מצפון לו נערך הצבא העות'מאני ומולו חיל המשלוח המצרי בפיקוד בריטי. בין שני ניסיונות הצליחה של חיל המשלוח במהלך נובמבר ודצמבר 1917 פוצצו הטורקים את הגשר ואת הסכר באתר, ובא הקץ על הטחנות. כל שנותר כיום מהמפעל הוא הקיר המערבי של הטחנה הצפונית וחלק מהסכר הדרומי. מעל סכר זה נמתח גשרון עץ החסום כיום למעבר המוליך מכיוון הכביש לעבר חצי האי עליו נבנו טחנות הקמח.
בעקבות המרד הערבי הגדול הושלמה באוקטובר 1941 סלילתו של כביש חדש בין תל אביב והרצליה שעבר על שני גשרים שהוקמו במיוחד עבורו, גשר עלית על מעבר מוסררה שהחליף את הגשר הטורקי ו'גשר הרצליה' שלימים נודע בשם גשר הדר יוסף בקרבת עשר טחנות.
בשנת 2005 נערכה במקום חפירת בדיקה על ידי רשות העתיקות. לאחר מכן בוצעו עבודות במקום שכללו שיפוץ והרחבה של הפארק לכיוון מזרח. נסללו שבילי אופניים, נשתלו צמחי נוי והגשר הישן שמעל הסכר הוסר ונבנה גשר חדש.
על הגדה הצפונית של הנחל, בסמוך לשרידים המועטים במקום, הוקמה גינה ובה שני מבנים בצורת שערים שבכל אחד מהם חמישה עמודים התומכים בקורה. במקום נטעו מספר עצי אקליפטוס ונשתלה צמחייה נוספת. שביל ישראל חולף בעשר טחנות ומחבר את האתר (מעבר בגדת הנחל מתחת לגשר מבצע קדש) לפארק הירקון מזרח, המשתרע ממזרח לדרך ששת הימים ברמת גן.
לאחרונה מתנהל מיזם גדול של שיקום ופיתוח אתר עשר טחנות. המיזם כולל את חשיפת הסכר והטחנות והקמת בריכה אקולוגית באתר.
העבודות יסתיימו בתאריך משוער של אפריל 2023.
פריציס אפשניק
פריציס אפשניק (בלטבית: (Fricis (Fritzis, Franz) Apšenieks (Apscheneek 7 באפריל 1894, לטביה - 25 באפריל 1941, ריגה) היה שחמטאי לטבי, אלוף לטביה לשחמט בשנת 1926 ואלוף משותף בשנת 1934.
קריירה.
בשנת 1924 הגיע אפשניק למקום השני באליפות לטביה הראשונה לשחמט (ניצח: הרמניס מטיסונס ). באותה שנה ניצח בתחרות פריז, והגיע למקום השני באליפות העולם הראשונה לחובבים שהתקיימה בפריז. בתחרות ניצח הרמניס מטיסונס והשניים הקדימו את אדגר קול, מקס אויבה, אנטול טשפורנוף ועוד. בשנת 1925 ניצח אפשניק בתחרות ברומליי וחלק מקום 3-4 בתחרות דברצן.