כמעט כל דוברי הברברית היהודית עזבו את מרוקו בשנים שלאחר עצמאותה, ורוב ילדיהם גדלו במקומות דוברי שפות אחרות. ב-1992 נותרו כ-2,000 דוברים, בעיקר בישראל; כולם היו דו-לשוניים לכל הפחות, עם מרוקאית יהודית.
פונולוגיה.
התנועות בברברית יהודית:
ברברית יהודית מאופיינת בתופעות הפונטיות הבאות:
שימוש.
פרט לשימוש כשפת יומיום, ברברית יהודית שימשה גם לדיון בעל-פה בטקסטים דתיים, ונכתבה רק מדי פעם, באותיות עבריות; כתב יד של ההגדה של פסח, שנכתב בברברית יהודית, נדפס מחדש (גלאן-פרנה וזעפרני, 1970). חלק מהתפילות, כמו ברכות התורה, נאמרו בברברית יהודית.
דוגמה בשפה.
הדוגמה הבאה לקוחה מתוך כתב יד מתִנריר (תנע'יר, תנג֗יר), המובאת אצל גלאן-פרנה ושיטרית:
+לתקן ניקוד+.
קריית אל-קאבל
קַרְיַת אל-קַאבֵּל (בערבית: قرية القابل, תעתיק מדויק: קריה' אלקאבל) היא עיירה במחוז צנעא שבתימן, כ-13 ק"מ מצפון-מערב לעיר העתיקה של צנעא.
העיירה.
קריית אל-קאבל היא עיירה במחוז צנעא שבתימן. העיירה ממוקמת כ-13 ק"מ צפונית מערבית מהעיר העתיקה של צנעא, ועם התרחבות צנעא נחשבת כפרוור שלה.
בתחומי העיירה שוכן ארמון דאר אל-חג'ר.
הקהילה היהודית.
תיעוד ראשון לקהילה היהודית בקריית אל-קאבל ידוע מהעתקה של הסופר יהודה בן דוד, שהעתיק בשנת ה'תי"א (1651) את מדרש הגדול בקריית אל-קאבל.
מפאת קרבתו של היישוב לעיר הבירה צנעא, היווה היישוב מקום מקלט ליהודי צנעא, כאשר שבטי ערבים תקפו אותה, או כאשר היה בה רעב. לכן רבים מחכמי צנעא שהו לעיתים בקריית אל-קאבל, כגון מארי יחיא משרקי, מארי סלימאן קארה, מארי שלום קורח, ועוד, ובעיירה התגוררה קהילה יהודית מיהודי צנעא שהיגרו לקריית אל-קאבל. קהילה זו נבדלה מהקהילה המקומית, והיה לה בית כנסת נפרד.
בעיירה היו שני בתי כנסת, אחד דרדעי והשני עיקשי. היהודים בעיירה התפרנסו ממסחר וכבעלי מלאכה.
לקראת העלייה לארץ מנתה הקהילה כ-40 משפחות. בני הקהילה עלו ארצה במבצע על כנפי נשרים בשנת ה'תש"ט (1949).
אוריקטודרומאוס
אוריקטודרומאוס (שם מדעי: Oryctodromeus; מילולית: "חופר אצני") הוא סוג של דינוזאור אורניתופוד בן למשפחת הפארקוזאוריים שחי באמריקה הצפונית בתור הקרטיקון במשך הקנומן לפני 95 מיליון שנה בקירוב. זהו הדינוזאור דמוי העוף הראשון שפורסם שחי במחילות בדומה למכרסמים.
סוג זה תואר ב-2007 והוא הכיל מין אחד, "Oryctodromeus cubicularis". המאובנים שלו התגלו בתצורות בלאקליף בדרום מונטנה ובתצורות ויין בדרום איידהו. נמצאו מספר שלדים במצב טוב שכללו צעירים ובוגרים שונים.
הדינוזאור היה קרובו של האורודרומיאוס והוא הגיע בבגרותו לאורך של 2.1 מטרים ולמשקל 22 עד 32 ק"ג. הוא היה דו-רגלי בעל גפיים ארוכות וזנב ארוך. מבנה שיניו התאים לאכילת צמחייה.
עדויות על כך שחי במחילות נראות מממצאים של אבן חול בצורת מחילה, בהם השתמרו שלדים של צעירים ובוגרים יחדיו ובתוכה היה משקע של בוץ וחול רך. המחילה גם התאימה לפרופורציות הגוף של הדינוזאור ומעידה על התנהגות של דינוזאור ששכן מחילות, אולי דומות לאלה של צבועון הרעמה או לתוכי ים מודרניים.
רידלה באקו
בוטה רידלה אנזוזי באקו (בגרמנית: Bote Ridle Nzuzi Baku; נולד כבוטה אנזוזי באקו; נולד ב-8 באפריל 1998 במיינץ שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדות המגן והקשר בקבוצת וולפסבורג מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה.
חיים אישיים.
באקו נולד במיינץ שבגרמניה להורים ממוצא קונגולזי. אחיו התאום הוא הכדורגלן מקאנה באקו. הוא קיבל את הכינוי "רידלה" על-ידי אביו, שהעריץ את הכדורגלן הגרמני קרלהיינץ רידלה, בשנת 2018 שינה את שמו באופן רשמי ל"רידלה".
קריירת מועדונים.
מיינץ 05.
באקו גדל במחלקת הנוער של מיינץ 05. ב-19 בדצמבר 2017 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 3-1 על שטוטגרט במסגרת הסיבוב השלישי של הגביע הגרמני לעונת . ב-29 באפריל 2018 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בניצחון 3-0 על ר.ב. לייפציג במסגרת המחזור ה-32 לעונת 2017/2018. באותו משחק כבש את שער הבכורה שלו במועדון. בסך הכל ערך באקו 50 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שלושה שערים.
וולפסבורג.
ב-1 באוקטובר 2020 חתם באקו על חוזה לחמש עונות בוולפסבורג מהבונדסליגה. ב-4 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד אאוגסבורג במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2020/2021. ב-1 בנובמבר הבקיע באקו את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד הרטה ברלין במסגרת המחזור השישי בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך באקו 32 הופעות ליגה, בהן הבקיע ששה שערים, ונבחר לקבוצת העונה של הבונדסליגה.
קריירה בינלאומית.
ב-11 בנובמבר 2020 ערך באקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, בניצחון 1-0 על נבחרת צ'כיה במשחק ידידות.
באקו היה חלק מסגל נבחרת גרמניה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך שש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שני שערים. נבחרתו זכתה בטורניר.
רכס הרברט (אנטארקטיקה)
רכס הרברט (באנגלית: Herbert Range) הוא רכס הרים בהרי המלכה מוד באנטארקטיקה.
הרכס משתרע החל מקצה רמת הקוטב ועד מדף הקרח רוס בין קרחון אקסל הייברג לבין קרחון סטרום.
רכס הרברט מהווה את הגדה המערבית של קרחון אקסל הייברג.
שיא גובהו של הרכס 1,451 מטרים מעל פני הים, הרכס הוא האתר ה-3,082 בגובהו באנטארקטיקה.
היסטוריה.
מקור השם.
שמו של הרכס ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של ניו זילנד (New Zealand Antarctic Place-Names Committee).
הרכס נקרא על שמו של וולטר וו. הרברט (Walter W. Herbert), אשר פיקד על משלחת המחקר דרומית מטעם משלחת הסקר הגאולוגית של ניו זילנד (the New Zealand GSAE), אשר חקרה את אזור קרחון אקסל הייברג בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1961 – 1962, ואשר חקר את אנטארקטיקה במשך ארבע שנים.
לקריאה נוספת.
• V. R. McGregor (1965), Geology of the area between the Axel Heiberg and Shackleton Glaciers, Queen Maud Range, Antarctica, New Zealand Journal of Geology and Geophysics, 8:2, 314-343, DOI: 10.1080/00288306.1965.10428114
רכס הרברט
שאנדור ימניץ
שאנדור ימניץ (בהונגרית: Jemnitz Sándor; 9 באוגוסט 1890, בודפשט – 8 באוגוסט 1963, בלטונפלדוואר) היה מלחין, מנצח, מבקר מוזיקה יהודי-הונגרי. בנו היה יאנוש ימניץ היסטוריון.
ביוגרפיה.
שאנדור ימניץ נולד במשפחה יהודית כבנם של אלברט ימניץ (1857–1939), סוחר ושל אמי רוזנטל (1867–1946) סבו וסבתו מצד אביו היו פילפ ימניץ (1821–1901) ותרזיה אייזנר (1836–1868), סבו וסבתו מצד אמו היו שמו (אל) רוזנטל וברתה גרוסמן. שאנדור ימניץ למד מוזיקה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט אצל יאנוש קוסלר (הלחנה, 1906–1908) ובקונסרבטוריון של לייפציג אצל מקס רגר, ארתור ניקיש והנס סיט (1908–1911) ואחר כך בברלין אצל ארנולד שנברג (1911–1915). תחילה היה מנצח בתיאטראות בעיר צ'רנוביץ, ייהלבה, בוילינגן-שוונינגן (Villingen-Schwenningen) ובברמן. מאוחר יותר הפך לכתב במגזין Die Musik בברלין, ואחרי 1923 התוודע והתיידד עם תיאודור אדורנו באמצעות כתביו שפורסמו במגזין.
הוא חזר לבודפשט בשנת 1919, שם היה מבקר מוזיקה של היומון נפסבה משנת 1924 עד 1950. הוא שרד את תקופת השואה ואחרי 1945, היה חבר מערכת במגזיני מוזיקה שונים וחבר דירקטוריון של איגוד מקהלות הפועלים. הוא עמד בראש הוועדה למוזיקה שהתכנסה באמצע אפריל 1945 והאשימה את ארנסט פון דוהנאני בפשעי מלחמה. משנת 1945 עד 1948 היה נשיא התאחדות תרבות העובדים, ומשנת 1947 היה העורך הראשי של כתב העת "הפועל המזמר". אחרי 1949, עבודתו כמבקר מוזיקה הוגבלה על ידי השלטון ולכן עזב את נפסבה ומשנת 1951 עבד במחלקת הזמר של הגימנסיה והקונסרבטוריון הממלכתי של המדינה כמורה. מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 פורסמו ביקורותיו בחוברות התכנית של ההתזמורת הפילהרמונית ההונגרית. הוא מילא תפקיד משמעותי בהפצת הידע מוזיקלי, בכתיבת רומנים ביוגרפיים של מלחינים רבים. הוא תרגם את יצירתו של אדווין פישר "לודוויג ואן בטהובן סונטות לפסנתר" (1961).
יצירות רבות שלו פורסמו: שלישיות, סונטות, מקהלות מעורבות ומקהלות גברים בלבד וכו'. הוא השאיר יותר משמונים יצירות שטרם עלו על במת המוזיקה ושרובם טרם פורסמו. הוא זכה בפרס בינלאומי בשנת 1926 על אחת מיצירותיו. יצירותיו נוגנו גם בפסטיבלי מוזיקה בערים גרמניות. הוא הושפע ממקס רגר, ארנולד שנברג ובלה ברטוק. הבלט שלו בשם דיברטימנטו (Divertimento) הוצג בשנת 1947 בבית האופרה של בודפשט.
בנו יאנוש ימניץ (1930–2014) היה היסטוריון, חוקר בכיר במכון להיסטוריה של האקדמיה ההונגרית למדעים ודוקטור להיסטוריה.
אנסרימימוס
אנסרימימוס (שם מדעי: Anserimimus; מילולית: "מחקה אווז") הוא סוג של דינוזאור תרופוד בן ל]משפחת האורניתומימיים שחי במשך הקרטיקון העליון במונגוליה לפני 70 מיליון שנה מזמננו.
מאפיינים.
המאובנים של הדינוזאור התגלו במדבר גובי במחוז באיינחונגור במונגוליה ותוארו בידי החוקר המונגולי רינחן ברסבולד ב-1988. שמו ניתן עקב הדמיון של ראשו לזה של אווזים מודרניים ועקב הסיומת "mimus", המתארת את מרבית הסוגים במשפחתו, לרוב בדמיון לעופות קיימים. הסוג הכיל מין אחד - "Anserimimus planinychus", כשמין נוסף חסר שם נטען שהשתייך לסוג, אך הוא התבטל לפי רוב החוקרים.