למרות שהמדריך פחות יוקרתי ממדריך מישלן האדום מפעילה Mobil שיטה דומה של המלצות ודירוגים, בהם נכללים רק מוסדות שעברו את הבדיקות שלה. לשם דוגמה, היא כוללת רק 9,000 מתוך 50,000 בתי המלון בארצות הברית.
בתחילה היו המדריכים אזוריים, והוגבלו לארצות הברית וקנדה. מאוחר יותר, החלה Mobil להציג מדריכי ערים ומדינות וב-2007 מדריכים לערים בינלאומיות. המדריכים ראו אור בדפוס בידי ExxonMobil Travel Publications, ונכון לשנת 2005 מופיעים המדריכים בגרסתם המקוונת בידי HowStuffWorks.com.
באוקטובר 2009 העניקה, ExxonMobil את הרישיון לכתב העת פורבס, שכינה תחת שמו מספר מדריכים, לדוגמה Forbes Travel Guide, Forbes Five Stars וכן הלאה. פורבס השיק גרסאות מעודכנות של מדריכים שונים בשלהי 2009, עם תוכניות להשלים את העדכון בראשית 2010.
שיטת דרוג המסעדות.
המדריך מעניק כוכב עד חמישה כוכבים. במדריך כתוב: "כל מסעדה שלה דרוג כוכבים של מוביל היא מומלצת – אלו עם הדירוג הגבוה יותר עברו בדיקות קפדניות והערכה של רמת השירות והן נמנות עם קבוצת העילית של המסעדות, הידועות בשל הבישול, השירות, העיצוב והתצוגה יוצאי הדופן."
נכון לשנת 2009 עשרים מסעדות בארצות הברית מדורגות בחמישה כוכבים.
"קבוצת עילית, מסעדות חמשת הכוכבים של מוביל מעבירות חוויית אכילה ללא רבב, מספקות בעקביות אוכל בלתי רגיל, שירות עילאי, עיצוב אלגנטי והגשה יפהפייה. נוכח בהן כל פרט שכלול בחוויה.
רב יוסף בר חמא
רב יוסף בר חמא היה אמורא בבלי שחי בדור השלישי של תקופת האמוראים, במחוזא. היה תלמידו של רב ששת, אך מובאים בתלמוד ציטוטים שלו גם בשם רב נחמן בר יעקב.
בנו היה רבא, מגדולי האמוראים וראש ישיבת פומבדיתא במחוזא.
ארקדיוש ריביצקי
ארקדיוש צ'סלאב ריביצקי (בפולנית: Arkadiusz Czesław Rybicki; 12 בינואר 1953 בגדיניה – 10 באפריל 2010) היה פוליטיקאי פולני. הוא נבחר לפרלמנט הפולני, הסיים, ב-25 בספטמבר 2005.
למד היסטוריה באוניברסיטת גדנסק. בשנות השמונים היה חבר בתנועת סולידריות. בשנות התשעים היה מקורב ללך ואלנסה, וכתב עמו את ספרו האוטוביוגרפי.
ריביצקי היה יושב ראש אגודת ידידי ישראל בפרלמנט הפולני. הוא נהרג בהתרסקות מטוס חיל האוויר הפולני באפריל 2010, יחד עם נשיא פולין לך קצ'ינסקי ואנשי ממשל נוספים.
כללי חלוקה
רועי גליץ
רועי גליץ (נולד ב-20 בנובמבר 1980) הוא צלם טבע ישראלי ויזם בתחום הצילום והסביבה בישראל. מזה למעלה מעשור, גליץ מגיע אל קצוות העולם כדי לתעד את הטבע הפראי ואת בעלי החיים החיים בו. צילומיו הופיעו בתערוכות מקומיות ובינלאומיות, במגזינים מקצועיים ובתחרויות צילום גלובליות. הוא מרצה בכנסים וארגונים שונים, כדי להעלות מודעות למצבם של בעלי חיים הנמצאים בסכנת הכחדה. בין היתר הרצה באירועי TEDx בפינלנד, סקוטלנד ואירלנד. במסגרת שיתוף פעולה עם ארגון גרינפיס, גליץ משמש כשגריר בקמפיין להצלת הקוטב הצפוני. בנוסף, גליץ הוא "שגריר" של חברות הצילום המובילות ניקון ו-DJI, של חברת WIX ושל G-tech מבית Westren Digital. גליץ ייסד והוא המנכ"ל של גליץ בית הספר לצילום וחברת פוטוטבע, מייסד ומנחה כנס הצילום השנתי של ישראל. הוא פרסם סדרת כתבות במוסף 7 ימים של ידיעות אחרונות והגיש פינה קבועה בתוכנית "רואים עולם" בערוץ הראשון. ב-2018 זכה, כחבר בצוות הצילום של הפקת הBBC ״דובי הקוטב״ (Snow Bears), בפרס הGTC הבריטי. ב-2017 נבחר לאחד מ40 הצעירים המבטיחים של מגזין דה-מרקר.
ביוגרפיה.
את דרכו כצלם החל גליץ בשנת 2002, לאחר שהשתחרר משירותו כקצין מודיעין בצה"ל. בשנת 2006 החל ללמד צילום, וכשנה לאחר מכן הקים את "גליץ בית הספר לצילום" במתחם הבורסה ברמת גן. כיום, לאחר עשור של פעילות, גליץ הוא בית-הספר לצילום הגדול בארץ, עם למעלה מ-22 אלף בוגרים בקורסי צילום בסיסיים ומתקדמים.
בפברואר 2009 ייסד גליץ את מגזין הצילום "קומפוזיציה", המופץ בחינם באינטרנט עבור למעלה מ-16,000 מנויים.
בדצמבר 2009 הקים גליץ את "פוטוטבע - מסעות בעולם", חברת טיולי הצילום הגדולה בישראל ובין הגדולות בעולם. במסגרת פעילותה של פוטוטבע, למעלה מ-1000 מטיילים חובבי צילום והרפתקאות יוצאים בליווי שלושים מדריכים ליעדים שונים מסביב לעולם.
ביולי 2010 הקים את "גליץ מועדון צילום" המציע פעילות חודשית בנושאי צילום הכוללת הרצאות, טיולים ומפגשי צילום.
כחלק מפעילותו לקידום תחום הצילום בישראל, יזם גליץ את כנס הצילום של ישראל, המתקיים מדי שנה מאז 2011. בכנסי הצילום מתארחים צלמים מובילים מהארץ ומהעולם ומעבירים הרצאות בנושאים שונים בתחום הצילום. ב-2011 השתתפו בכנס כ-1,500 צלמים וחובבי צילום, ב-2012 התקיים בהיכל נוקיה בהשתתפות כ-3,200 איש ובו התארח גם הצלם ספנסר טוניק. ב- 2013 כנס הצילום עסק בצילום אקסטרים, ב-2014 התמקד במסלולי קריירה של צלמים מובילים, ב-2015 נושא הכנס היה הפן האנושי בצילום, וב-2016 היה סיפורים מצולמים. בנוסף לכנסים, התקיים "קונגרס הצילום הישראלי", במהלכו התקיימו הרצאות וסדנאות צילום במשך שלושה ימים באילת.
בשנת 2017, הקים גליץ, יחד עם שותפותיו דליה הוכברג ורותם שביט, את TalkMaster, בית הספר לדיבור בפני קהל. בית-הספר הושק בכנס המרצים הראשון של ישראל, אותה גליץ הנחה.
במהלך 2015, גליץ צילם דובת קוטב צדה כלב ים דרך חור נשימה בקרח. צילומי הצייד זכו לפרסום במגזינים בנושא טבע ומדע ברחבי העולם ובטלוויזיה. צילום טבע נוסף שלו, צ'יטה רודפת אחרי צבי בטנזניה, זכה לציון לשבח בתחרות הצילום הבינלאומית "Siena International Photo Awards", ושניים נוספים מצילומיו זכו לציון לשבח בתחרות הצילום הבינלאומית "Global Arctic Awards" ב-2016 זכה במקום השלישי בתחרות International Photography Awards בזכות סדרת צילומיו המתעדת דובי קוטב בשפיצברגן.
רועי גליץ מתגורר בגבעתיים, נשוי ואב לארבעה.
תערוכות צילום.
תערוכות יחיד:
תערוכות קבוצתיות:
אברם דה-סוואן
אברם דה-סוואן (Abram de-Swaan; 8 בינואר 1942, אמסטרדם) הוא פרופסור אמריטוס בחוג לסוציולוגיה באוניברסיטת אמסטרדם, סוציולוג, סופר ואיש הגות הולנדי ממוצא יהודי. דה-סוואן הוא גם איש תקשורת; הוא עורך של כתבי עת מקצועיים, היה עורך של ביטאון סטודנטים, הוא פובליציסט והוא מרבה להתראיין בטלוויזיה. מאמריו הפובליציסטים קובצו לספר רב המכר Amerika in Termijnen בשנת 1968.
קורות חיים.
דה-סוואן נולד והתחנך באמסטרדם שבהולנד. הוא קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת אמסטרדם במדעי המדינה בהצטיינות, ביוני 1966. משנת 1971 עד 1973 שימש כפרופסור חבר למדעי המדינה באוניברסיטת ארסמוס ברוטרדם, ומאז שנת 1973 הוא משמש כפרופסור באוניברסיטת אמסטרדם. בין השנים 1987–1997 היה הדיקן של הפקולטה למדעי החברה. הוא פרש מהוראה בשנת 2008.
דה-סוואן הוא חבר בסנאט של המוסד האקדמי Centre d’études des relations internationals; École de science politique, Paris) -CERI )
מספריו.
אנגלית:
הולנדית:
יוסף שלזינגר
יוסף שלזינגר (Joseph Schlessinger; נולד ב-26 במרץ 1945, בטופוסקו, קרואטיה) הוא פרופסור ישראלי-אמריקאי לביוכימיה וביופיזיקה.
שלזינגר הוא חלוץ בתחום המחקרי העוסק בהעברת אותות אל תוך תאי הגוף, ותרם רבות להתפתחותו המואצת של התחום ב-25 השנים האחרונות. במחקריו חשף שלזינגר קוד חדש לפעילות הקולטנים המצויים על פני התא, ולזרימת המידע באמצעותם אל תוך התא, ובכך שינה את תפיסת המדע בכל הנוגע לנתיבי המידע אל פנים התא. שלזינגר זכה בפרס דן דוד מאוניברסיטת תל אביב לשנת 2006 בקטגוריית "ריפוי סרטן", יחד עם פרופ' ג'ון מנדלסון. משנת 2010 מנהל שלזינגר את המכון לביולוגיה של הסרטן באוניברסיטת ייל, ארצות הברית.
ביוגרפיה.
יוסף שלזינגר נולד בטופוסקו (Topusko) שביוגוסלביה (בתחומי קרואטיה של ימינו) בשנת 1945. אשתו הראשונה של אביו אימרה ובנם ניספו באושויץ. בעלה הראשון של אימו רבקה נרצח על ידי האוסטאשה. הוריו נפגשו במחנה עבודה והצטרפו לפרטיזנים.
עלה לישראל מיוגוסלביה בשנת 1948 יחד עם הוריו רבקה ואימרה שלזינגר ואחיו הצעיר דוד שלזינגר, לקריית עמל (לימים קריית טבעון), שם התחנך בין השנים 1959–1963 בבית הספר התיכון ע"ש חיים גרינברג. במחזורו בבית הספר למדו גם פרופ' יעקב כתריאל ותת-ניצב (בגמלאות) ד"ר שמואל קראוס, תלמידיה של המורה לכימיה מלכה קולודני. בצה"ל שירת כקצין הנדסה קרבית בחטיבת גולני בין השנים 1963–1965. לאחר מכן למד לתואר ראשון ושני בפקולטה לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים בהצטיינות. למד לתואר שלישי ביופיזיקה במכון ויצמן למדע ברחובות.
את הפוסט-דוקטורט עשה באוניברסיטת קורנל בניו יורק בשנים 1974–1976, והמשיך כעמית אורח במכון הלאומי לסרטן בארצות הברית. חזר ומונה לחבר סגל במכון ויצמן. באמצע שנות ה-80 יצא שלזינגר לשבתון ממכון ויצמן, ובחר לבלות את השנה בחברת הסטארט-אפ מלוי/רורר (Meloy/Rorer), שנרכשה ברבות הימים על ידי ענקית התרופות סנופי-אוונטיס. הוא זימן שלושה חוקרים נוספים מהמכון – ד"ר פרנסואז בלו, ד"ר ריצ'רד כריס וד"ר דוד גבעול – להצטרף אליו, ובשנה זו פיתחו תרופה לסרטן. כיום שלזינגר הוא פרופסור ויו"ר וראש המחלקה לפרמקולוגיה בבית-הספר לרפואה באוניברסיטת ייל, ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית.
לשלזינגר שני בנים מנישואיו הראשונים, המתגוררים בישראל. נשוי לעירית לקס, פרופסור לפרמקולוגיה בייל אף היא.
מחקריו.