ב-17 בפברואר 2010 הועבר ת'ורנטון בטרייד מהקליפרס לוושינגטון ויזארדס במסגרת טרייד משולש ששילב 6 שחקנים, במסגרתו אנטואן ג'יימיסון עבר לקליבלנד קאבלירס, ז'ידרונאס אילגאוסקאס, הזכויות על אמיר פרלדזיץ' ובחירת סיבוב ראשון בדראפט 2010 עברו לוויזארדס, דרו גודן עבר מוושינגטון לקליפרס וסבאסטיאן טלפייר עבר מהקליפרס לוויזארדס.
גולדן סטייט ווריורס.
ב-1 במרץ 2011 הוא סיכם על שחרור מהויזארדס ונופה מהקבוצה. הוא חתם על חוזה בגולדן סטייט ווריורס ב-3 במרץ 2011.
ב-14 במרץ 2011 הוא קלע 23 נקודות נגד הסקרמנטו קינגס, מספר הנקודות הגבוה ביותר שקלע במדי הווריורס.
פוארטו ריקו.
ב-19 בפברואר 2012 הוא חתם בקבוצה גואיאמה ויזארדס מליגת הכדורסל הבכירה של פוארטו ריקו, ה-BSN.
במדי קבוצה זו השיג ממוצע של 18.7 נקודות למשחק.
סין.
ב-29 בספטמבר 2012 חתם ת'ורנטון בקבוצת ג'ג'יאנג ליונס מליגת הכדורסל הסינית הבכירה, ה-CBA. בעקבות פציעה, הוא הוחלף בקבוצה במהלך העונה על ידי גארי פורבס.
פרנקריהל
יעקב שטרן
יעקב שטרן (1932 – 1 באוגוסט 2008) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש מחלקת המבצעים במלחמת יום הכיפורים וכקצין אג"ם פיקוד הצפון במלחמת ששת הימים.
חייו.
שטרן נולד בשטרסבורג שבצרפת, ב-1936 עלה לארץ ישראל, גדל ולמד בתל אביב. כנער בתקופת מלחמת העצמאות היה חבר בלח"י.
לאחר המלחמה התגייס לצה"ל, עבר קורס קצינים ושימש מדריך בבית הספר לקצינים עד 1953. לאחר מכן שירת מפקד פלוגה וכמפקד סיירת גולני, מפקד פלוגה בחטיבת הצנחנים ומדריך בקורס מפקדי פלוגות. היה חבר במשלחת הסיוע הצבאי הישראלי לאתיופיה ומילא תפקידים באגף ההדרכה. שירת כקצין אג"ם ובשנים 1960 עד 1962 פיקד על גדוד 12 בחטיבת גולני. לאחר תקופת לימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה שירת כסגן מפקד החטיבה. במלחמת ששת הימים שירת כקצין אג"ם בפיקוד הצפון תחת פיקודו של דוד אלעזר. לאחר המלחמה מונה למפקד חטיבה 3 שתחת פיקודו הפכה לחטיבה 820, חטיבה מרחבית שהייתה אחראית על הביטחון השוטף בגזרת רמת הגולן, ושירת בתפקיד עד 1970. יצא להשתלמות במכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת' ועם שובו מונה למפקד בית הספר לחי"ר (בה"ד 3).
ב-1972 מונה לראש מחלקת המבצעים באג"ם. תחת אחריותו היו נושאי הכוננות, הגיוס ועדכון התוכניות המבצעיות של הפיקודים ערב מלחמת יום הכיפורים ובמהלכה. ב-1974 מונה לראש מטה פיקוד הצפון, תחת מרדכי גור. בתפקידיו הבאים שירת כמפקד עוצבת אתגר וכנספח צבאי בדרום אפריקה.
נושאות הנסכים
נושאות הנסכים (או נושאות הנסך; ביוונית: Χοηφόροι) היא טרגדיה יוונית מאת המחזאי אייסכלוס. המחזה הוא השני בטרילוגיה "אורסטיאה", והוא הוצג בחגיגות הדיוניסיה באתונה בשנת 458 לפנה"ס. המחזה עוסק באורסטס, בנם של אגממנון וקליטמנסטרה. קליטמנסטרה הרגה את אגממנון, ועכשיו על אורסטס לנקום את נקמתו ולהרוג את אמו. כך ימשיך את הקללה לבית אטראוס, זה דור חמישי.
עלילה.
המחזה נפתח בהגעת אורסטס לקברו של אביו, אגממנון. שם הוא פוגש את אחותו אלקטרה. אלקטרה ושפחותיה מתארות את סבלן מידי קליטמנסטרה ואייגיסתוס. דמו של אביהם זועק לנקמה. קליטמנסטרה חלמה חלום רע שגרם לה לשלוח את בתה, אלקטרה לנסוך נסכים על קברו של אגממנון כדי לפייס את רוחו. אורסטס שומע מאחותו כיצד קליטמנסטרה, אמם חיללה את גופתו של אגממנון אחרי שהרגה אותו ובעקבות זאת הוא מחליט לנקום בה ולהחזיר לעצמו את הירושה למרות שיודע כי המעשה של רצח אם הוא נפשע. הוא ואלקטרה מבקשים מאביהם לעזור להם, כמו גם מאלות הצדק.
אורסטס ופילדס חברו, מגיעים לארמון ומבקשים לדבר עם אייגיסתוס. קליטמנסטרה היא זו שמקבלת את פניהם. הם אומרים לה כי הם שליחים ובפיהם בשורת מותו של אורסטס. קליטמנסטרה מכניסה אותם לארמון. האומנת נשלחת לקרוא לאייגיסתוס כדי שידבר עם השליחים. האומנת מספרת למקהלה כי קליטמנטרה שמחה על מותו של אורסטס, בעוד היא נסערת מאוד. ראש המקהלה אומר לה שכשתודיע לאייגיסתוס להגיע, לבקש ממנו להגיע לבד ולא עם פמליה. התחבולה הצליחה, אייגיסתוס מגיע לבדו ואורסטס הורג אותו. קליטמנטרה מגיעה ומגלה כי אורסטס הרג את אייגיסתוס וכי בכוונתו להרוג אותה גם כן. היא מתחננת בפניו לא להרוג אותה, מציעה לו לחבור עליה. אורסטס נמצא במאבק פנימי אך לבסוף מחליט להרוג את אמו. אחרי שביצע את המעשה הוא מסביר כי חש כי פעל בצדק. רצח אייגיסתוס היה ברור ומוצדק. רצח אם הוא מעשה איום, אך הוא מציין כי אפולו עצמו הבטיח לו שרצח אמו מוצדק וכי לא יסבול כתוצאה מכך. המחזה נגמר כאשר הוא רואה את אירניות ובורח מפניהן.
תרגומים לעברית.
עיבודים:
מונטסילבנו
מונטסילבנו (באיטלקית: Montesilvano) היא עיירה בנפת פסקארה שבמחוז אברוצו שבאיטליה. שם העיירה לקוח כנראה מהשפה הלטינית ומשמעותו "גבעה מיוערת" (סילבה, בלטינית: יערות). העיירה ממוקמת על חוף הים האדריאטי ומהווה יעד משיכה תיירותי הן לתיירות חוץ והן לתיירות פנים. העיירה שוכנת מצפון לפסקארה והיא צמודה לה. מונטסילבנו מחולקת למונטסילבנו הימית (Montesilvano Marina) ולמונטסילבנו עילית (Montesilvano Colle). הראשונה היא עיירה תוססת, משופעת באתרי בילוי ימיים והאחרונה מקורה בעיירה הימיביניימית ובמצודה שהוקמה אז.
היסטוריה.
ראשיתה של מונטסילבנו בתקופת הרפובליקה הרומית, אז הוקם בה מקדש לאל יופיטר. באתר בו היה קיים מקדש זה הוקמה בשנת 1468 כנסייה המוקדשת לבתולה של הכרמל. העיירה שגשגה בזכות תעשיית המלח ששווק לרומא. עוד קודם לכן הוקם בשנת 872 מנזר סן קלמנטה. תיעוד על ההתיישבות הראשונה על הגבעה קיים משנת 1114, מימיו של רוג'רו השני, מלך סיציליה והאזכור הראשון של העיירה בשמה הנוכחי הוא משנת 1140. במאה ה-15 הייתה העיירה חלק מממלכת נאפולי.
ב-1815 לאחר המלחמות הנפוליאוניות חזרה מונטסילבנו להיות חלק מהנחלה של בית בורבון ובשנות העשרים והשלושים של המאה ה-19 הצטרפו כמה מאזרחי העיירה לקרבונארי. בשל גודלה הקטן של העיירה, היא סופחה באמצע המאה ה-19 לעירייה של קאפלה סול טאבו (Cappelle sul Tavo). בשנת 1860 הפכה העיירה לחלק מממלכת איטליה. ב-1863 חוברה העיירה למסילת הברזל של הים האדריאטי.
מזרח-תיכוני
שולה זקן
שולה (שולמית) זקן (נולדה ב-2 במרץ 1957) שימשה במשך שנים רבות כיד ימינו, מזכירתו האישית וראש לשכתו של אהוד אולמרט בתפקידים ציבוריים שמילא. הורשעה בפרשת רשות המיסים, בפרשת ראשונטורס ובפרשת הולילנד.
ביוגרפיה.
שולה זקן נולדה בשכונת ממילא בירושלים, לחכם ומרוסה קארשי. אביה ייסד מפעל משפחתי לחפצי קודש ויודאיקה. בגיל 17 עזבה את לימודיה והחלה לעבוד במשרד עורכי דין טל-עצמון, שבראשו עמדו צבי טל, לימים שופט בית המשפט העליון, ועוזי עצמון. במשרד זה פגשה את עו"ד אהוד אולמרט, שהיה שכיר במשרד. אולמרט פתח משרד עורכי דין משלו, בשותפות עם אורי מסר, וזקן הצטרפה אליהם כמנהלת המשרד.
עם בחירתו של אולמרט לכנסת בשנת 1974 הצטרפה אליו זקן כעוזרת פרלמנטרית. כשמונה אולמרט לשר לענייני מיעוטים מינה את זקן למזכירתו. זקן המשיכה לשרת את אהוד אולמרט כמזכירתו וכראש לשכתו לאורך כל התפקידים ציבוריים שמילא, ובהם שר הבריאות, השר לענייני מיעוטים, ראש עיריית ירושלים, שר התמ"ת, שר האוצר וראש ממשלת ישראל.
בינואר 2007 הושעתה מתפקידה כראש לשכת ראש הממשלה, בעקבות פתיחת חקירה פלילית נגדה בפרשת רשות המיסים.
בפרשת רשות המיסים, בה התערבו גורמים חיצוניים בקביעת מינויים ברשות המיסים בישראל, הורשע אחיה, יורם קארשי, בעבירות של מתן שוחד, סיוע למתן שוחד, מרמה והפרת אמונים ושידול עובד ציבור לבצע מרמה. בית המשפט המחוזי דן אותו ל-7 חודשי מאסר. ובערעור הוחמר עונשו לשנת מאסר בפועל. שולה זקן הורשעה בפרשה זו במרמה והפרת אמונים ונדונה ל-4 חודשי עבודות שירות.
בפרשת ראשונטורס הועמדה לדין יחד עם אהוד אולמרט. אולמרט זוכה בפרשה זו בבית המשפט המחוזי, אך זקן הורשעה בשתי עבירות של קבלת דבר במרמה (עבירה אחת כלפי הארגונים שמימנו את נסיעותיו של אולמרט ועבירה שנייה כלפי חשבות משרד התמ"ת) ובעבירה של מרמה והפרת אמונים. בפרשות אלה זקן השתמשה בזכות השתיקה, רבים טענו כי עשתה זאת כדי להגן על אולמרט.
בפרשת הולילנד הורשעה בעבירות של קבלת שוחד בסך מאות אלפי ש"ח וכן בהלבנת הון, וזוכתה רק מעבירה של קבלת שוחד של עשרת אלפים ש"ח, לאחר שהשופט דחה את גרסתה, לפיה קיבלה מהעד שמואל דכנר מתנות ולא שוחד. לאחר הרשעתה הגיעה זקן להסדר טיעון, במסגרתו הובטחה לה הקלה בעונש בתמורה למסירת ראיות מפלילות על אולמרט. ב-15 במאי קיבל השופט דוד רוזן את הסדר הטיעון בעניינה, לאחר התלבטות, לאור התקדימים שנקבעו בבית המשפט העליון, וגזר עליה 11 חודשי מאסר בפועל, שנתיים וחודש מאסר על תנאי, קנס של 25 אלף ש"ח וחילוט של 75 אלף ש"ח. במהלך הדיון הסתייג השופט בחריפות מהסדר הטיעון, וציין שהיה צריך לגזור על זקן שנים רבות בכלא, לפחות חמש שנות מאסר.
במסגרת עסקת הטיעון מסרה זקן ראיות מפלילות על אולמרט. בעקבות מידע זה נפתחה במרץ 2014 חקירה נגד אולמרט, בחשד לשיבוש הליכי משפט, הדחה בחקירה בנסיבות מחמירות והטרדת עד. בנוסף, המשפט בפרשת מעטפות הכסף (פרשת טלנסקי) נפתח מחדש, עקב הראיות החדשות שסיפקה. בחקירתה הנגדית במשפט טלנסקי המחודש הודתה ששיקרה לשם הגנה על אולמרט בעדויות שמסרה בבתי משפט. ב-15 ביולי 2014 החלה לרצות את מאסרה בבית סוהר נווה תרצה, וב-26 בינואר 2015 השתחררה לאחר שאושר שחרורה המוקדם.
ביוני 2015 נהייתה פרזנטורית של חברת רהיטים. צעד זה גרר ביקורת ציבורית.