הצטברות קרח מנעה מלוויק ושאר חמשת חברי הקבוצה (ויקטור קמבל, ריימונד פריסטלי, ג'ורג' אבוט, הארי דיקאסון ופרנק בראונינג) את העלייה על סיפון ה"טרה נובה" בפברואר 1912, והם נאלצו לחרוף על "אִינְאֶקְסְפְּרֶסיבְּל איילנד" ("האי שלא יתואר") במערת קרח צפופה. אפסלי צ'רי-גארארד תיאר את הקשיים שחוותה הקבוצה בחורף של 1912:
שארית חייו.
לאחר שובו מן הקוטב, שירת לוויק ב"צי הגדול" ובגליפולי במלחמת העולם הראשונה, 1918-1914. לאחר פרישתו מן הצי המלכותי היה חלוץ בהדרכת עיוורים בפיזיותרפיה על אף התנגדות ניכרת. בשנת 1932 ייסד את החברה הבריטית להדרכת משלחות מחקר והיה נשיאה עד מותו, ביוני 1956. החברה עסקה בהוצאת צעירים במשלחות מחקר לחבלי ארץ נידחים ולא-נודעים של התבל.
במותו, כתב עליו סרן ד. גלין אוון, יו"ר החברה הבריטית להדרכת משלחות מחקר:
עיצור כפוף, אפי
עיצור כפוף אפי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ɳ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-`n.
LADSPA
LADSPA (ראשי תיבות של "Linux Audio Developers Simple Plugin API") הוא תקן לטיפול במסנני ואפקטי קול, המופץ תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו.
במקור יועד ללינוקס לאחר הסכמה כללית ברשימת הדיוור האלקטרונית של המפתחים, אך מתאים כיום גם לפלטפורמות אחרות. קיים במיזמי תוכנות עריכת קול חופשיות רבות, וזמינים תוספי LADSPA רבים. LADSPA קיים בעיקר כקובץ כותרת שנכתב בשפת התכנות C.
קיימים התקני תוספי אודיו רבים, ורוב הסינתיסייזרים ותוכנות עריכת הקול הגדולות המודרניות נתמכים. אחד מהתקנים הידועים יותר הוא Steinberg Cubase המשתמש ב-VST.
LADSPA הוא יוצא דופן, בכך שהוא מנסה לספק רק את החלק המשותף הגדול ביותר של תקנים אחרים. משמעות הדבר הוא שהיקף התקן מוגבל. תוספים שנכתבו המכילים אותו, מאפשרות הטמעה קלה יחסית במערכות אחרות. התקן השתנה מעט מאוד עם הזמן, כך שבעיות תאימות הן נדירות.
DSSI מרחיב את LADSPA לשימוש גם בתוספי התקנים.
LV2 הוא המחליף של LADSPA ומבוסס עליו, אך מאפשר הרחבה ביתר קלות.
עיצור חיכי, אפי
עיצור חיכי אפי הוא צליל עיצורי המצוי בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ɲ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-J.
שמעונייה
ג'ם אוזן
ג'ם ג'נגיז אוזן (בטורקית: Cem Cengiz Uzan; נולד ב-26 בדצמבר 1960) הוא איש עסקים ופוליטיקאי טורקי ונשיא "מפלגת הצעירים". בן למשפחת עסקים מהגדולות בטורקיה בתחום הבנקאות והפיננסים, יזם בתחום המדיה הטלוויזיונית, ממייסדי ערוץ הטלוויזיה הפרטי הראשון בטורקיה.
חייו הפוליטיים.
בבחירות 2002 אוזן התמודד לפרלמנט הטורקי עם "מפלגת הצעירים" בראשותו, עם ססמאות פוליטיות הפונות לקהל הצעירים והסטודנטים בטורקיה, במהלך בחירות אלה זכתה מפלגתו של אוזן בכ-3% מקולות הבוחרים. רוב הקולות שקיבל היו בעיקר מקהל הבוחרים הצעירים, "מפלגת הצעירים" לא עברה את אחוז החסימה לפרלמנט הטורקי שעומד על 10%.
בבחירות 2007 התמודד שוב עם "מפלגת הצעירים" לפרלמנט הטורקי וזכה לכ-7% מקולות הבוחרים תוצאה שלא אפשרה לו להיכנס לפרלמנט.
ב-2009 ברח אוזן לצרפת וביקש מקלט מדיני בשל רדיפה פוליטית של הממשל הטורקי. באותה שנה נשפט אוזן שלא בפניו לשש שנות מאסר בטענה שביצע עבירת סחיטה ובשנת 2010 נשפט ל-23 שנות מאסר נוספות.
קישורים חיצוניים.
איוואנוב
איוואנוב, איוונוב, איבנוב או איונוב (רוסית: Иванов, בולגרית: Ивано́в,
אוקראינית: Іванов) הוא שם משפחה רוסי, בולגרי, סרבי, קרואטי וצפון-מקדוני ואחד השמות הנפוצים ביותר ברוסיה, בבולגריה ובמקדוניה הצפונית.
שם משפחה זה נובע מן השם הפרטי "איוואן"\"איבן" (Иван) (הנגזר מהשם העברי יוחנן) והסיומת "וב" (ов) – המציינת "של" או "בן של", ומשום כך: "איוואנוב" פירושו- "הבן של איוואן".
גרסה נשית לשם משפחה זה הנה: איוואנובה – Ивано́ва) Иванова ; איוונובה, איבנובה וכו') והיא נובעת מן השם "איוואנוב" והסיומת הנקבית "ה" שנהוגה להתווסף לשם המשפחה של האישה, בברית המועצות לשעבר, בעיקר ברוסיה וכן בבולגריה.
גרסה אחרת הן איוואנוף – שהוא היה תעתיק צרפתי נפוץ של "איוואנוב" .
ברוסית, בולגרית, מקדונית ובעוד שפות סלאביות אחרות כמו אוקראינית, קרואטית וסרבית קיימים גם שמות משפחה אחרים שמקורם בשם הפרטי איוואן – ביניהם – איוואנוביץ', איוואנובסקי, איוואננקו, איוואניוק, איוואנקוב, איוואניצקי וכו'.
בשפה הבולגרית איוואנוב/ה אינו רק שם משפחה אלא גם שם אמצעי המציין את שם האב של האדם – מקביל לאיוואנוביץ'/איוואנובנה ברוסית
כך למשל בשם הכדורגלן הבולגרי דימיטאר איבנוב ברבאטוב. לפי שם אמצעי זה יודעים ששם אביו הוא איוואן.
איבנוב
איוונוב
איונוב
איוואנוף
איוואנוביץ'
איבנוביץ'
איבנוביץ
איוואנוביץ
איוונוביץ'
איוונוביץ
איבנובסקי
איוואנובסקי
איוונובסקי
איוואנקוביץ'
איוונקוביץ'
איבנקוביץ'
איבנקוביץ
איבנוף
איבנובה
איוואנובה
איוונובה
גורז'
מחוז גורז' (ברומנית: Judeţul Gorj, תעתיק: ז'ודצול גורז') הוא אחד מ-41 המחוזות (judeţe) של רומניה, ונמצא בצפון חבל אולטניה, בדרום-מערבה של רומניה, על הנהר ז'יו, מדרומם של הקרפטים הדרומיים. אוכלוסיית המחוז היא 345,771 תושבים ועיר הבירה שלו היא טרגו ז'יו.
המחוז גובל במחוז דולז' בדרום-מזרח, מחוז מהדינץ בדרום-מערב, מחוז קאראש-סברין בצפון-מערב, מחוז הונדוארה בצפון ומחוז ולצ'ה ממזרח. שטח המחוז הוא 5,602 קמ"ר, כ-2.34 % משטח רומניה. גורז' הוא במחוז ה-21 ברומניה לפי גודל השטח וה-28 לפי מספר התושבים. מבחינת ההתפתחות הכלכלית המחוז נמצא ברמה נמוכה. לעומת זאת הוא עתיר משאבי טבע - פחם, מים - ושטחו כולל 250,000 הקטאר של קרקע חקלאית ראויה לעיבוד. למחוז גם פוטנציאל תיירותי בגלל נופיו הציוריים, והמורשת האמנותית והאדריכלית שבתחומו.
השם.
השם גורז' מקורו בנהר ז'יו והוא קיצור השם הסלבי "גורנמו ז'יליו" (או "ז'יל" או "ז'י"), כלומר ה"ז'יו מן ההר" או "הז'יו העליון". במשך הזמן הפך ל"גורז'י", גורז'יו" ואחר כך ל"גורז'". בימינו בפי המקומיים לפעמים קוראים גם לעיר הבירה טרגו ז'יו בשם "גורז'".
היסטוריה.
נמצאו עדויות על התיישבות מהתקופה הפאלאוליתית התיכונה. התושבים הראשונים מצאו מקלט במערות באזור. שרידי שלדים מאותם הימים נמצאו על ידי ארכאולוגים וספאולוגים בבאיה דה פייר ובברושטן. יישובים נאוליתים ומתקופת הברונזה נמצאו בבלשט, קרסנה, ולדימיר, רונקו וטלשט. הארכאולוגים מצאו במחוז שרידים של ההתיישבות הרומית העתיקה: מתחם מבצרים רומיים בבומבשט-ז'יו, קסטרה עם גל אדמה בקטונלה, פינואסה-ורט, יישובים אזרחיים רומיים בסצ'לו, צ'וקאדיה, טרגו ז'יו, סלובוזיה, ברסשט, המעידים על חברה רומית מלאת חיים. החל מהמאה ה-15 מוזכר לראשונה שם המחוז גורז'.
במאה ה-12 הייתה קיימת בשטחי המחוז ישות פוליטית בהנהגת הוויבוד הרומני ליטובוי. האזור נכלל בהמשך לתוך נסיכות ולאכיה. במאה ה-14 היו קיימים שטחו שני מחוזות: ז'אלש (Jaleş) ומוטרו (Motru). שם המחוז ז'אלש מופיע בתעודות החל משנת 1385 בימי השליט דן הראשון ואחרי 1387 בימי השליט מירצ'ה הזקן. באותה תקופה מצוינים גם היישובים טיסמנה.
המחוז גורז' היווה המוקד הראשון שבו פרצה בשנת 1821 תנועת המרד הלאומי-חברתי שבהנהגת טודור ולדימירסקו. טודור היה יליד הכפר ולדימיר (Vladimiri) ובינואר 1821 הוא הקריא בפני ההמונים שהתכנסו בפאדש, במחוז גורז', את המצע המהפכני הידוע כ"ההכרזה בפאדש".
גם אירועי "אביב העמים" בשנת 1848 לא פסחו על מחוז גורז'. ביוני 1848 הוקראה בבירה, טרגו ז'יו, "ההכרזה המשחררת" של המהפכנים. במסגרת הממשלה הזמנית שהגיעה לשלטון בימי המהפכה, השתתפו הגנרלים גאורגה מאגרו וכריסטיאן טֶל ילידי גורז', ושייצגו את המחוז גורז' באספה החוקתית.
בשנים 1878-1877 יחידות צבאיות מגורז' לקחו חלק במלחמת העצמאות של רומניה. בקרבות בוידין באוקטובר 1877 הצטיינה במיוחד הפלוגה III "גורז'" מן הרגימנט קלראש. מעל 241 תושבי גורז' קיפחו את חייהם במלחמת העצמאות של רומניה.
החל משנת 1998 גורז' הוא חלק מ"אזור הפיתוח 4" - דרום מערב "אולטניה".
דמוגרפיה.
מפקד אוכלוסין בשנת 2002 מנה 387,407 תושבים וצפיפות אוכלוסין של 69 לקמ"ר. ב-1 בינואר 2009 נספרו 378,310 תושבים וצפיפות של 67 תושבים לקמ"ר. בשנת 2011 - האוכלוסייה ירדה ל-334,238 תושבים והצפיפות הייתה 59 תושבים לקמ"ר.
הרכב אתני.
הצוענים (רומים).
במפקד בשנת 1930 הזדהו כצוענים 2753 מתוך 193,309 התושבים של מחוז גורז', כלומר 1.4%
בעיר טרגו ז'יו חיו אז 602 בני אדם שהזדהו כצוענים (4.6%) מתוך 13,000 תושבי העיר. בשנים 1938-1937 קמה במחוז שלוחה של האיגוד הכללי של הצוענים ("רומים") של רומניה
הצוענים בגורז' עבדו כמייצרי לבנים, סוחרי סוסים, מוזיקאים (לאוטארים ופועלים פשוטים. הצוענים הגיעו לאזור בעיקר אחרי שנת 1880.
בעת הדיקטטוקה של המרשל יון אנטונסקו (1944-1940) בשנת 1942 122 צוענים שהוכרזו כ"נוודים" נשלחו מהמחוז גורז' לטרנסניסטירה במסגרת מדיניות גזענית.
62 נשלחו מהכפרים ברכבת מטורנו סברין לטיגינה ו-60 מהערים ברכבת טימישוארה-טיגינה. הם פוזרו במחוז אוצ'קוב באתרים שונים לאורך נהר הבוג הדרומי בתנאי מחיה קשים.14 ברחו וחזרו לגורז'.
יהודים.
בשנת 1930 נספרו בעיר טרגו ז'יו 0.8% יהודים, מתוך אוכלוסייה של 13.030 תושבים. ברשותם פעל בית תפילה אחד.
בימי הרדיפות של המשטר יון אנטונסקו הולאמו כמה נכסים של יהודים, לפחות בניין אחד.