רמת לימוד התורה של יהודי מזרח אירופה בראשית התיישבותם, הייתה נמוכה. כתוצאה מכך שאלות ובעיות הלכתיות רבות הופנו לרבני ולחכמי תורה בגרמניה ובבוהמיה אשר היו קרובים אליהם. החל מהמאה ה-16 הוקמו מרכזי לימוד מפוארים במזרח אירופה, ושם גם החלה להתפתח תנועת החסידות.
מבנה חברתי.
המבנה החברתי במזרח אירופה היה מורכב מקהילות, "הקהל", כאשר החל מאמצע המאה ה-16 ועד 1764, פעלו מוסדות מרכזיים, כלל קהילתיים, של הנהגה עצמית במזרח אירופה. שני המוסדות העיקריים היו ועד ארבע ארצות וועד מדינת ליטא. תפקידם של הוועדות היה איסוף מיסים מכלל הקהילות היהודיות ומסירתם לשלטונות. מאוחר יותר סיגלו לעצמם גם את תפקיד יצוג הקהילה היהודית בפני השליטים הנוכרים באותן מדינות. בנוסף לכך היו לוועד סמכויות שיפוטיות לגבי חוקים והלכות פנימיים שבתוך הקהילות היהודיות.
ועד ארבע הארצות היה המוסד הגבוה מבין הוועדים; הוועד הורכב משבעה דיינים שהעומד בראשם היה תמיד נציג קהילת לובלין. שאר החברים בוועד היו נציגים של הערים פוזנן, קרקוב ולבוב. מתעודות היסטוריות הנושאות את חתימת הוועד ניתן ללמוד כי בתקופות מסוימות הורחב הוועד לכדי נציגות של כלל הקהילות החשובות בממלכה, ואז מספר הנציגים בו היה קרוב לשלושים. בתחילה התכנס הוועד בלובלין, מה שהקנה לעיר מעמד של מרכז יהדות ראשון במעלה. הכינוס, אשר נמשך כשבועיים, נערך פעם בשנה בתקופת החורף, בזמן שתאם את מועד יריד הסוחרים הגדול של העיר. בתקופה מאוחרת יותר החלו עורכים את הכינוס פעמיים בשנה: כינוס חורף בלובלין וכינוס קיץ בעיר יארוסלב אשר בגליציה.
מסוף המאה ה-18 תחילת המאה ה-20.
החל מסוף המאה ה-18 נחלקו יהודי מזרח אירופה בין שני אזורים גאוגרפים עיקריים: תחום המושב שבשליטת האימפריה הרוסית, וגליציה שבשליטת האימפריה האוסטרו הונגרית.
לרוב יהודי מזרח אירופה, בניגוד ליהודים שהגיעו ממערב אירופה, לא היו שמות משפחה. המצב השתנה בשל חוק חיוב החלת שמות משפחה בגרמנית על יהודי האימפריה האוסטרו-הונגרית בין 1787 עד 1839.
תחום המושב.
שלוש החלוקות של פולין (לראשונה ב־1772, 21 שנים לאחר מכן ב־1793, ולבסוף ב־1795) הותירו את רוב יהודי פולין תחת שלטון האימפריה הרוסית. השלטון הרוסי התברר כסובלני פחות ביחסו ליהודים, ועל היהודים הוטלו מגבלות רבות יותר מאשר תחת פולין העצמאית. הצארינה יקתרינה הגדולה קבעה בשנת 1791 את "תחום המושב" באזורי השוליים המערביים של האימפריה, כשרק שם הותר ליהודים לחיות ולהימצא. תחום המושב כלל את רוב שטחי פולין לשעבר וליטא, שהיו מיושבים בריכוזי יהודים. גזירת תחום המושב גררה את עקירתם וגירושם של יהודי מוסקבה וסנקט פטרבורג אל גבולה המזרחי של המדינה (זו הייתה למעשה אחת המטרות העיקריות של השלטונות). בהמשך נאסר גם על יהודי קייב לגור בתחומי עירם, אף שקייב עצמה נכללה גאוגרפית ב"תחום המושב".
בשל התנגדות יהודי מזרח אירופה לחסידות, ובשל התבדלות מאמיני זרם זה והתייחסות מנהיגיו על יהדות ספרד (כמו משפחת חן בחסידות חב"ד), נקרא נוסח התפילות שלהם בשם: "נוסח ספרד", אולם אין קשר בינו לבין נוהג יהודי ספרד טרם הגירוש.
ההיסטוריונית, ד"ר אירנה ולדימירסקי, מאוניברסיטת תל אביב טוענת במחקרה כי קוזאקים התגיירו במהלך המאה ה-19 ומונה את מספרם של המתגיירים הללו מאזור הדון בכ-40,000 ומציינת כי חלקם עשו כך או אימצו מנהגים יהודיים בהשראת מפקדיהם.
בראשית המאה ה-20 חיו בתחומי רוסיה הצארית יותר מחמישה מיליון יהודים, כש-90% מהם התרכזו בתחום המושב; כשלושה מיליוני יהודים חיו בגבולות פולין לשעבר.
בין 1881 ל-1914 עזבו את האימפריה הרוסית כ-1.5 מיליון מהיהודים שחיו בה לטובת ארצות הברית, בעוד שרק כמה עשרות אלפי יהודים בחרו לעלות לארץ ישראל בזמנו.
גליציה.
קיבוץ יהודי גדול נוסף במזרח אירופה הייתה גליציה, אותו שטח שנמסר לאוסטריה בחלוקת פולין. בעשורים הראשונים של שלטון זה תחת הקיסרית מריה תרזה, השאירה האחרונה את הסדר שהיה נהוג תחת השלטון הפולני על קנו לפיו היהודים נהנים מאוטונומיה קהילתית אך נבדלים מיתר האוכלוסייה. מריה תרזה סלדה מהיהודים ושקלה אף לגרשם, אך כשזה לא התאפשר (לאור התנגדות יורש העצר וחלקם המרכזי בכלכלת האזור) היא פעלה לאגד את הקהילות תחת קורפורציה אחידה שתחזק את שליטת המדינה עליהן ותגדיל את הפרדתה משאר האוכלוסייה. יורשה הקיסר יוזף השני שהתאפיין בדעות ליברליות יותר (במיוחד ביחס ליהודים) הפסיק מגמה זו ופעל לשלב את היהודים בצורה מקיפה יותר באוכלוסייה, בכך שביטל את עקרון הקורפורציה האחידה והעניק ליהודים זכויות אזרחיות (אם כי שוויון זכויות מלא טרם ניתן בשלב זה).
לקראת סוף המאה ה-19 התכוון הקיסר פרנץ יוזף ל"תרבת" (אקולטורציה) את היהודים, על ידי הקמת רשת של בתי-ספר ללימודים כלליים. היו יהודים שתמכו במטרה זו, אך רוב היהודים התנגדו לכך. התנגדות נוספת קמה מצידם כשנעשה ניסיון ליישב את היהודים על האדמה.
היהודים בגליציה היו ידועים באדיקותם הדתית, והם נאבקו קשה בתנועת ההשכלה וכנגד הניסיונות "לבולל" אותם תרבותית. כמו כן, התנהל עימות חריף בין תומכי החסידות לבין המתנגדים לה. החסידות יצאה מנצחת, והפכה לתנועה השלטת בין יהודי גליציה.
בשנת 1867 זכו היהודים בגליציה לשוויון זכויות מלא, ובכך היו הם הראשונים מבין יהודי מזרח אירופה שזכו לאמנציפציה. התנועה הציונית פרחה בגליציה וממנה יצאו כמה מעוזריו של הרצל. במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, לפני מלחמת העולם הראשונה שגשגה הקהילה היהודית בגליציה, פורסמו שם מספר רב של ספרים ושירים, פעלו בה מספר גדולי תורה ובה צמחו גם הציונות ותרבות היידיש. בראשית המאה ה-20 הגיע מספר היהודים בגליציה ליותר מ-800,000 נפש.
פרוייקט SETI
הפנמה
הפנמה היא פעולה הטמעת המידע לצורך התגבשותו בזיכרון לטווח ארוך, המורכב מהזיכרון הרגשי ומהזיכרון המילולי השכלי, וקישורם לנתונים מופנמים נוספים כאשר גם רגש מוגדר כנתון. כתוצאה מתהליך זה מתאפשרת שליפה עתידית של המידע שהופנם במקרה הצורך.
פעולת ההפנמה יכולה לקרות באופן מודע או באופן תת מודע. ישנם בני אדם שמפנימים נתונים בקלות רבה יותר מאנשים אחרים.
תהליך החינוך נשען על יכולת ההפנמה של האדם. בהקשר זה, הדידקטיקה שהיא ענף משנה של הפדגוגיה, עוסקת בפיתוח גישות ושיטות הוראה אשר יובילו להפנמה מרבית של חומר הלימוד בקרב התלמידים.
אחד הגורמים המשפיעים על תהליך ההפנמה הוא הסכמה. הסכמה מתפקדת כמסנן עבור מנגנון הקשב, כך שמתוך שלל הגירויים בסביבה, האדם בדרך כלל ישים לב רק למידע שתואם את הסכמה שברשותו. כתוצאה מכך קל יותר לזכור מידע שתואם את הסכמות ממידע שאינו תואם אותן.
מבחינה נירולוגית, הפנמה של מיומנות מוטורית מאפשרת לאדם להשתמש בה על ידי הפעלה של גרעיני הבסיס ולכן אינה דורשת פעילות מרובה של קליפת המוח הקדם-מצחית.
ברד
בָּרָד הוא משקע בצורת כדורי קרח אשר נופלים מעננים.
היווצרות.
הברד נוצר בתנאי אטמוספירה לא יציבים, המאפשרים התפתחות עננות ערמתית מפותחת וזרימות אנכיות חזקות יחסית. עם זאת, היווצרותו של הברד אפשרית אך ורק בענן הנקרא קומולונימבוס, או כפי שהוא מוכר במינוח המטאורולוגי, גם בשם CB. ענן הקומולונימבוס הוא ענן מפותח מאוד שגובה בסיסו מצוי ברום של פחות מ-1,000 רגל מעל גובה פני הים, או מעל פני השטח וגובה הפסגה שלו, מגיע לכדי 20,000 רגל ויותר. הענן נוצר בתנאי אי יציבות חריפים מאוד באטמוספירה ומצויים בו, הן בתוכו והן מסביב לו כולל מתחתיו, זרמים אנכיים חזקים מאוד, הנקראים קונבקציה.
הקונבקציות, הזרימות האנכיות מעלות את טיפות המים בענן אל מעבר רום הקיפאון - הטיפה עוברת למצב צבירה מוצק המהווה את הגרעין של כל משקע, המתחיל את דרכו כשלג.
בעת ירידת משקעים, המשקע מתחיל לרדת כשלג ועושה את דרכו לקרקע בהשפעת כח המשיכה, מגיע אל מתחת רום הקיפאון, שם הוא מפשיר והופך לטיפת מים מקוררת ביותר. בתוך כך, הטיפה סופחת אליה טיפות מים נוספות הנצמדות אליה. בשלב זה זרימה אנכית (קונבקציה) חזקה, עשויה שוב "לזרוק" את הטיפה ולהעלותה, אל מעבר לרום הקיפאון ולהביא לקפיאת השכבה החיצונית.
תהליך זה חוזר על עצמו שוב ושוב, עד אשר כדור הברד המתהווה כבד די הצורך על מנת להתגבר על הקונבקציות החזקות ולרדת לקרקע, או שהוא מוסט על ידי זרמים אופקיים חזקים (הקיימים אף הם בענן) לאזור בענן בו הזרימה האנכית חלשה יותר ואז, יפול כדור הברד אל הקרקע. ככל שהזרימה האנכית חזקה יותר, כך עשוי הברד "להיזרק" בחזרה אל תוך הענן מספר רב יותר של פעמים ובכך, להתפתח לגדלים מרשימים יותר.
בשל אופי התהוותו, הברד עשוי שכבות שכבות, בדומה לבצל, כאשר מספר השכבות מעיד על מספר מחזורי הקיפאון.
סוג נוסף של ברד השכיח בישראל בעיקר באזורי ההרים הוא ברד רך אשר נגרם כתוצאה מקפיאה של טיפות מים בענן או מהתנגשות פתיתי שלג עם טיפות מים שנמצאות במצב של קירור יתר. ברד זה נראה יותר ספוגי, נופל יותר בעדינות ולעיתים נראה דומה מאוד לשלג.
נזקי ברד וגודל כדורי הברד.
שכבת האוויר באטמוספירה מאיטה את נפילת הברד. אילו היה הברד יורד ללא חיכוך עם האוויר, הייתה מהירותו יכולה להגיע ליותר מ-70 קילומטר לשעה. בכל שנה הברד פוגע בחקלאות בארצות שונות. הברד יכול להיות קטלני לבני אדם. לדוגמה משלחת מדענים מטעם נשיונל ג'יאוגרפיק גילתה בשנת 2004 כי מותם בתקופה הפרה-היסטורית של כ-200 נוודים, שגופותיהם נמצאו בהרי ההימלאיה עם גולגולות שבורות, היה כתוצאה מסופת ברד עם כדורי ענק קטלניים.