לאחר כחצי שנה מתחילת כהונת הכנסת החמש עשרה - פרש אחמד טיבי מבל"ד והקים את סיעת תע"ל, מה שהותיר את עזמי בשארה כח"כ יחיד מטעם בל"ד.
לקראת הבחירות לכנסת השש עשרה פסלה ועדת הבחירות המרכזית את מועמדותו של בשארה אולם זו אושרה לבסוף על ידי בג"ץ, בבחירות עצמן זכתה בל"ד בשלושה מנדטים.
במישור המקומי קיבלה המפלגה פחות מ-10 מנדטים בכל הארץ בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003.
ביוני 2000, לאחר נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, השתתפו חברי המפלגה ב"פסטיבל הניצחון של החזבאללה" שנערך באום אל-פחם. בכינוס אמר חבר הכנסת עזמי בשארה: "חזבאללה ניצח, ולראשונה מאז שנת 1967 טעמנו את טעמו של הניצחון. זכותו של החזבאללה להתגאות בהישגו ולהשפיל את ישראל... ישראל נחלה תבוסה אחר תבוסה ונאלצה לצאת מדרום לבנון. זו האמת... לבנון, החלשה במדינות ערב, הציגה מודל קטנטן, שאם נביט לעומקו ניתן להסיק את המסקנות הנחוצות להצלחה וניצחון."
ב-22 באפריל 2007 הגיש בשארה את מכתב התפטרותו מהכנסת ה-17 לקונסול דיפלומטי של ישראל בקהיר. ההתפטרות באה בעקבות חשד שריגל לטובת חזבאללה בזמן מלחמת לבנון השנייה. במקומו של ח"כ בשארה נכנס לכנסת עו"ד סעיד נפאע.
לפני הבחירות לכנסת ה-18 פסלה ועדת הבחירות המרכזית את רשימת בל"ד מהתמודדות בבחירות אולם בית המשפט העליון ביטל את הפסילה והשתתפות הרשימה בבחירות אושרה על ידו.
באוגוסט 2014 טסו שלושת הח"כים של בל"ד לקטר שם נפגשו עם ח"כ לשעבר עזמי בשארה, שנמלט מישראל לאחר שנחשד בריגול למען חזבאללה.
בספטמבר 2014 הורשע סעיד נפאע "במגע עם סוכן זר", בשל נסיעה שערך לסוריה ולבנון ב-2007 (בזמן כהונתו כח"כ מטעם מפלגת בל"ד) בה נפגש עם וליד ג'ונבלאט ועם טלאל נאג'י, סגנו של מזכ"ל החזית העממית. על סעיד נגזרה שנת מאסר בפועל.
ב-4 בפברואר 2016, בעיצומו של גל הטרור הפלסטיני קיימו ח"כי בל"ד פגישה עם משפחות של מחבלים פלסטינים שנהרגו תוך ביצוע פיגועי טרור, לטענתם על מנת להסדיר את השבת גופות המחבלים למשפחותיהם. במהלך הפגישה עמדו הנוכחים דקת דומיה לזכר ההרוגים הפלסטינים. העיתונות הישראלית הציגה את המפגש כטקס ניחום אבלים, הוקרה למשפחות והזדהות עם המחבלים, אך הח"כים של בל"ד הכחישו זאת בתוקף. הפגישה השנויה במחלוקת ספגה גינויים חריפים מכל הקשת הפוליטית, וכן תלונות רבות נגד הח"כים הערביים שהוגשו ליועץ המשפטי לממשלה וועדת האתיקה של הכנסת. ב-8 בפברואר החליטה ועדת האתיקה של הכנסת על השעיית חנין זועבי ובאסל גטאס ל-4 חודשים ועל השעיית ג'מאל זחאלקה לחודשיים.
ב-7 במרץ 2016 גינו מפלגות בל"ד וחד"ש את הכרזת מדינות המפרץ על חזבאללה כארגון טרור.
במרץ 2017 הורשע ח"כ באסל גטאס בהברחת טלפונים סלולריים למחבלים פלסטינים הכלואים בישראל. הוא התפטר מהכנסת ונידון לשנתיים מאסר בפועל עם קלון.
הכנסת ה-21.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הודיעו חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה וחנין זועבי שלא יתמודדו בבחירות. את המקום הראשון ברשימת מועמדי המפלגה לכנסת תפס מטאנס שחאדה ואחריו הפעילה הערבית היבה יזבק. המפלגה התמודדה בתוך המסגרת רע"ם-בל"ד.
בפברואר 2019, תיאר העיתונאי עמית סגל את בל"ד כארגון טרור. המפלגה הגישה תביעת דיבה נגד סגל ודרשה פיצוי בסך 280,000 ש"ח. התביעה הסתיימה בפשרה לפיה פרסם סגל הודעה שהמפלגה "איננה ארגון טרור או תומך טרור מבחינה משפטית וחוקית וכך קבע בית המשפט העליון".
במרץ 2019 קיבלה ועדת הבחירות את עתירת מפלגת עוצמה יהודית לפסול את מפלגת בל"ד מהתמודדות בבחירות לכנסת ה-21 בטענה לתמיכת המפלגה בטרור ובחתירה תחת הגדרתה של מדינת ישראל כמדינה יהודית, ברוב של 17 תומכים מול 10 מתנגדים, אך בגץ אישר את התמודדותה. בבחירות אלו קיבלה הרשימה כולה 4 מנדטים ונכנסו שני נציגים של בל"ד לכנסת העשרים ואחת, שניהם חברי כנסת חדשים.
באוגוסט 2019 היועץ המשפטי לממשלה, אביחי מנדלבליט החליט להגיש כתב אישום בכפוף לשימוע כנגד חנין זועבי ומפלגת בל"ד בחשד לעבירות זיוף ומרמה שנערכו במערכת הבחירות שנערכה ב-2013. זוהי הפעם הראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל, שבה מוגש כתב אישום כנגד מפלגה. באוקטובר 2021 הורשעו זועבי ובכירים נוספים במפלגת בל"ד בעבירות של ניסיון לקבל דבר במרמה וזיוף בכוונה לקבל דבר.
אדווין מוזס
אדווין "אד" קורלי מוזס (באנגלית: Edwin Corley Moses; נולד ב-31 באוגוסט 1955) הוא אצן עבר אמריקאי, אלוף אולימפי בשתי אולימפיאדות, אלוף עולם בשתי אליפויות ושיאן עולם בריצת 400 מטר משוכות. בין השנים 1977–1987 ניצח מוזס ב-107 תחרויות גמר רצופות וב-122 תחרויות רצופות בסך הכל, הישג חסר תקדים.
ביוגרפיה.
מוזס נולד בדייטון, אוהיו. הוא קיבל מלגת לימודים למורהאוס קולג' באטלנטה. הוא למד פיזיקה והנדסת תעשייה וניהול בו בזמן שהתחרה עבור בית ספרו. במורהאוס לא הייתה מסגרת תחרותית באתלטיקה כך שהוא נאלץ להתאמן בבית ספר סמוך. בתחילה הוא התחרה ב-120 יארד משוכות ו-440 יארד חלק. עד מרץ 1976 הוא רץ רק פעם אחת 400 מטר משוכות אבל לאחר מכן הוא התמקד בריצה זו ועשה התקדמות ענקית ומשמעותית. הטכניקה שלו הייתה לשמור על 13 צעדים בין המשוכות (לפעמים 12 צעדים במשוכות מסוימות) ואחר כך להגביר את המאמץ בחלק השני של הריצה, בניגוד למתחריו ששינו את קצב הפסיעות שלהם.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה מוזס במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 47.64 שניות, לפני בן ארצו מייקל שיין (48.69 שניות) ויבגני גברילנקו מברית המועצות (49.45 שניות).
לאחר ששיפר את שיאו העולמי בשנת 1977, הפסיד מוזס להרלד שמיד ממערב גרמניה ב-26 באוגוסט בברלין, הפסדו הרביעי בריצה זו. שבוע לאחר ההפסד הוא זכה בניצחון על שמיד בהפרש של 15 מטר בדיסלדורף, ומאז הוא לא הפסיד בריצה זו במשך 9 שנים, 9 חודשים ותשעה ימים. בסופו של דבר הוא הפסיד לבן ארצו דני הריס במדריד ב-4 ביוני 1987 לאחר 122 תחרויות רצופות ללא הפסד שבמהלכן קבע פעמיים שיא עולם חדש, זכה בשלושה תוארי גביע העולם ובשני תוארי אלוף עולם. לאחר הפסדו להריס הוא ניצח בעוד 10 תחרויות.
מוזס החמיץ את אולימפיאדת מוסקבה (1980) בשל החרם האמריקאי ובכך נמנע ממנו לזכות בעוד מדליה אולימפית.
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 זכה מוזס במדליית זהב כשרץ 47.50 שניות לפני הרלד שמיד (48.61 שניות) ואלכסנמדר חרלוב מברית המועצות (49.03 שניות).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה מוזס פעם נוספת במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בזמן של 47.75 שניות, לפני בן ארצו דני הריס 48.13 שניות ושמיד 48.19 שניות. נוסף לכך, הוא נבחר לשאת את השבועה האולימפית בשם הספורטאים.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 זכה מוזס שוב במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 47.46 שניות, לפני בן ארצו דני הריס והרלד שמיד מגרמניה שקבעו תוצאה זהה של 47.48 שניות, שתי מאיות השנייה לאט יותר.
באולימפיאדת סיאול (1988) זכה מוזס במדליית ארד בתוצאה של 47.56 שניות, אחרי בן ארצו אנדרה פיליפס שקבע שיא אולימפי חדש של 47.19 שניות ואמדו דיה בה מסנגל (47.23 שניות). שלושתם שיפרו את השיא האולימפי של מוזס ממונטריאול.
מוזס השיג את הישגיו יוצאי הדופן בתזונה צמחונית.
מאז שנת 2000 הוא מכהן כיו"ר האקדמיה לספורט עולמי.
נכון לאוקטובר 2008 הוא עדיין מחזיק ב-26 התוצאות הטובות ביותר בריצת 400 מטר משוכות מתוך 100 התוצאות הטובות בעולם.
הרפורמה.
בשנת 1979 מוזס פרש מעבודתו בג'נרל דיינמיקס על מנת להשקיע את כל כולו באתלטיקה. במשך השנתיים הבאות הוא בנה רפורמה שתאפשר לספורטאים אולימפיים ובינלאומיים אפשרות בחירה. הוא הקים קרן ותמיכה לאתלטים שתאפשר להם להרוויח תגמולים ממשלתיים, או מלגות תמיכה פרטיות, תשלומים ישירים מפרסום מבלי לסכן את האפשרות האולימפית שלהם. עד אז רק "ספורטאים חובבים" יכלו להשתתף באולימפיאדה. מוזס הציג את תוכניתו לחואן אנטוניו סמראנש נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי והרעיון אושר בשנת 1981. הרפורמה הזו הייתה הבסיס לתמיכה הכלכלית להרבה ספורטאים אולימפיים וכך הם יכלו לבחור בהמשך הקריירה הספורטיבית.
בדיקות סמים.
מוזס משתתף פעיל במספר וועדות למניעת אימרוץ. בדצמבר 1988 הוא פיתח ויצר תוכנית של בדיקת סמים אקראית לספורטאים חובבים שלא בזמן תחרות.
זרקא (מחוז)
מחוז זרקא (ערבית: محافظة الزرقاء; תעתיק מדויק: אלזרקאא') הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם מזרחית לבירה עמאן ובירתו היא העיר זרקא. עיר נוספת, השנייה בגודלה במחוז, היא רוסייפה. המחוז מחולק לשלוש נפות.
שטח המחוז 4,761 קמ"ר. מרבית שטח המחוז מדברי. אוכלוסייתו מונה 910,800 נפש, נכון ל-2010, בצפיפות של 191.3 תושבים לקמ"ר. דרך המחוז עוברת הרכבת החיג'אזית, מסילת רכבת שהונחה בו בשנת 1900 על ידי הרשויות העות'מאניות.
במחוז נמצאים בסיסי הצבא וחיל האוויר (ליד עיירה אל-אזראק) הגדולים ביותר בממלכה.
נפות.
המחוז מחולק לשלוש נפות:
לבת ולבן ולמי שמתעניין
ללכת עד הסוף (סרט)
ללכת עד הסוף (באנגלית: The Full Monty) הוא סרט קומי בריטי שהוקרן לראשונה ב-1997. עלילת הסרט עוסקת בשישה גברים מובטלים, מתוכם ארבעה שעבדו בתעשיית הפלדה, המחליטים להפיק מופע חשפנות גברי על מנת להתפרנס, ועל מנת שגאז (הדמות הראשית) יוכל לראות את בנו. למרות העלילה הקומית הסרט עוסק בנושאים יותר מורכבים כגון אבטלה, זכויות אב, דיכוי, אין-אונות והתאבדות. בגלל תכניו נאסר הסרט לצפייה לילדים מתחת לגיל 15.
עלילה.