איסוף המידע מהמעקב חשוב הן לחולים והן לרופאים הקשורים למחלקות המחקר והרגולציה, כמו ה-FDA. המידע אמור להינתן על ידי המטופל, אך כאשר הדבר אינו אפשרי, יש לפתח דרכים נאותות להשגת מידע מהמטופלים ואודותיהם, וליישם תהליכים נאותים לגבי הטיפול במידע זה על מנת להגן על החולים ועל תקינות תוצאות המחקר.
בלדת רצח
בלדות רצח (באנגלית: Murder ballads) הן תת-סוגה של הבלדה המסורתית והידועה, העוסקת בפשע או במוות מחריד כביכול. המילים שלהן מהוות נרטיב המתאר את אירועי הרצח, ולרוב כוללות את המניע ו/או התוצאה. המונח מתייחס לתוכן הבלדות, והוא עשוי להיות קשור גם לבלדות מסורתיות ורגילות, כחלק מהתרבות שבעל פה.
הגדרת התת-סוגה.
המונח בלדה, פירושו שיר נרטיבי. בלדה מכונת גם כ"שיר האירוע", והיא מכילה בתוכה אירוע מסוים. בלדת רצח מדברת על רצח וכוללת בתוכה את הסיפור שהוביל אליו ואת התוצאות שלו.
ישנן פרספקטיבות רבות בכל הנוגע לבלדות רצח. ישנן בלדות רצח שמספרות את הסיפור מנקודת מבטו של הרוצח, או מנסות לתאר את הרוצח באור קצת סימפתי, כמו "Tom Dooley". שיר זה נמכר בכמעט ארבעה מיליון עותקים והוא הוקלט על ידי שלישיית קינגסטון בשנת 1958. בלדות רצח אחרות מספרות את סיפור הרצח מנקודת מבטו של הקורבן, כמו "Lord Randall", בו המספר חלה, ומתגלה בהמשך שהוא הורעל. יש המספרים את הסיפור בריחוק גדול יותר, כמו "Lamkin", שמתעד את פרטי הרצח והעונש, בלי שום ניסיון לעורר סימפתיה לפושע. כישופים שונים למיניהם שהקורבן מטיל על הרוצח מתוארים לעיתים בבלדות רצח כמו ב-"The Twa Sisters".
דניאל א. כהן העיר כי יש להבדיל בין בלדת הרצח לסוגה הקשורה, של "מילים גוססות", המיועדות לקריאה ולא לשירה. מדובר במסורת מניו אינגלנד מהמאה ה-18. "מילים גוססות" הקשורות לרציחות הופיעו גם במאה ה-19.
בלדות רצח בולטות.
להלן רשימה חלקית של בלדות רצח בסדר כרונולוגי:
יוהאן פרדריק אקרסברג
יוהאן פרדריק אקרסברג (בנורווגית: Johan Fredrik Eckersberg; 16 ביוני 1822 - 13 ביולי 1870) היה צייר נורווגי שנודע בעיקר בזכות נופיו. אקרסברג היה דמות בולטת במעבר מהרומנטיקה לריאליזם באמנות הנורווגית של המאה ה-19, גם כצייר אמנותי וגם כמורה בבית הספר לאמנות שלו באוסלו.
ראשית חייו.
יוהאן פרדריק אקרסברג נולד בדרמן שבמחוז בוסקרוד, נורווגיה. הוא החל לעבוד במשרד למסחר באוסלו (אז כריסטיאניה) בגיל שמונה-עשרה. אך בעבר היה בהולנד מספר שנים וביקר באמסטרדם, שם הושפע מהאמנות. לכן אחרי שנתיים, נגד רצונו של אביו, הוא ויתר על משרתו ונכנס לבית הספר לציור טכני בכריסטיאניה. לאחר שפיתח במהירות את כישרון הציור שלו, התאמן אקרסברג באקדמיה הלאומית הנורווגית לתעשיית אומנות (טגנסקולן) בהנהלת יוהנס פלינטו (1843–1846). הוא השיג את אחת ממלגות הממשלה (מלגת סטטנס) לאמנים צעירים ונסע לדיסלדורף, שם למד ציור נוף אצל יוהאן וילהלם שירמר (1846–1848) באוניברסיטת דיסלדורף.
קריירה.
במהלך קיץ 1846 אקרסברג הצטרף להנס גודה ואוגוסט קפלן בטיול לימודי בגודברנדסדלן. הוא חזר לכריסטיאניה בשנת 1848, שם עבודותיו נמכרו בצורה טובה מאוד. אקרסברג נפגע מדלקת ריאות והיה זקוק לשהייה באקלים חם. בשנת 1852 הוא נאלץ לנסוע אל מדיירה לחיזוק בריאותו. שם, לאחר שהקדיש לראשונה את זמנו לציור פורטרטים כדי להגדיל את הכנסתו הדלה, הוא סייר באי והכין רישומים, מהם צייר אחר כך את סדרת התמונות המרהיבה שלו מדיירה.
בשנת 1850 הוא התקבל כחבר באקדמיה הלאומית לאמנויות בנורווגיה, אשר שימשה כסמכות האמנותית הגבוהה במדינה. הוא ישב גם בוועדת בית הספר הלאומי לציור (1851–1869) ובוועד החברה האמנותית כריסטיאניה משנת 1864.
בשנת 1859 הקים בית ספר לאמנות בליל גרנסן שבכריסטיאניה. מספר ציירים מפורסמים מאוחרים יותר היו תלמידים בבית הספר לאמנות שלו, כולל גרהרד מונטה וכריסטיאן סקרדוויג, הרייט באקר, כריסטיאן קרוהג, איליף פטרסון. לאחר מותו המשיך בית הספר לפעול ונוהל על ידי מורטן מולר וקנוד ברגסליאן.
בכל קיץ מיום חזרתו לנורווגיה ביקר במקומות יפים והציוריים ביותר במולדתו והכין רישומים שמהם יצר אחר כך את תמונותיו. התמונות החשובות ביותר שלו מתוארכות לשנות ה-60 של המאה ה-19 הסצנה הפנורמית הגדולה שלו ממישור נורווגי הוצגה בתערוכת 1867 בפריז.
הוא היה ריאליסט מכדי שיצייר מהדמיון. עם זאת, הוא עשה שימוש בצבעים בהירים וקרירים, עם נוף מרהיב של המישורים וההרים הרחוקים. המוזיאון הלאומי לאמנות, אדריכלות ועיצוב באוסלו מחזיק בשתיים מיצירותיו הגדולות, מלבד עשרה נופים קטנים יותר.
חיים אישיים.
בשנת 1850 נישא יוהאן פרדריק אקרסברג ללורה מרטין האנסן (1821–1878).
אקרסברג מונה לאביר מסדר ואסה בשנת 1866 ומונה לאביר של המסדר הנורווגי המלכותי של סנט אולב בשנת 1870.
אקרסברג נפטר משחפת בסנדביקה, ליד כריסטיאניה.
צאנגברג
צאנגברג (בגרמנית: Zangberg) היא עירייה במחוז מולדורף שבבוואריה בגרמניה.
גאוגרפיה.
העיירה ממוקמת באזור Bavaria בחלקו הצפוני של עמק נהר איסן.
לעיירה יש שתי מחוזות משנה: ויילקירשן וזאנגברג.
בעיירה יש גם את המחוזות המקומיים הבאים: Atzging, Emerkam, Englhör, Hausmanning, Herrnteisenbach, Kaps, Kröppen, Landenham, Moos, Moosen, Palmberg, Permering, Stegham, Taubenthal, Weiher and Weilkirchen.
היסטוריה.
צאנגברג הוזכרה בפעם הראשונה בשנת 1285, בעוד שויילקירשן כבר תועד בשנת 788. במהלך הרפורמה המינהלית בבוואריה בשנת 1818, הוקמה העירייה.
במהלך מלחמת העולם השנייה אותר בעיירה מחנה משנה של מחנה הריכוז דכאו.
דמוגרפיה.
בשנת 1970 התגוררו בעיירה רק 569 תושבים. האוכלוסייה גדלה ל-800 בשנת 1987 ול-947 בשנת 2000. בשנת 2004 הגיעה האוכלוסייה ל-1,000 תושבים.
בראבו (תוכנית טלוויזיה)
בראבו הייתה תוכנית כישרונות צעירים ששודרה בערוץ 2 על ידי טלעד בין 1998–2003. התוכנית זכתה לאחוזי רייטינג גבוהים ושודרה במשך 5 עונות.
מהלך התוכנית.
במסגרת התוכנית תחרות כישרונות צעירים כאשר הזוכה בה נשלח לייצג את ישראל בתחרות "Bravo Bravissimo" באיטליה. בכל תוכנית מתמודדים 6 מתחרים על כרטיס עלייה לגמר בראבו שהזוכה בו ישלח לתחרות באיטליה. הזוכה בכל תוכנית זכה במלגת לימוד שנתית למימון לימודים בתחומו מתנת אחד ממפרסמי התוכנית.
בעונה הראשונה זכה הרקדן וובה קגן ונשלח לתחרות שהתקיימה במודנה. לאחר סיום התוכנית פנו לטלעד וביקשו לשלוח גם את אבירם ברט, נגן המפוחית שהשתתף גם הוא בגמר הישראלי. קגן וברט התחרו בשני מקצי מוקדמות שונים. אבירם ברט לא עלה לגמר התחרות ואילו וובה קגן עלה לגמר, שם הפסיד למתמודד האיטלקי. בעונה זו השתתפה גם מארינה מקסימיליאן בלומין.
בעונה השנייה היו שתי קטגוריות: כללית וקלאסית. בקטגוריה הכללית זכתה הזמרת אנה שפיץ ובקטגוריה הקלאסית זכה הכנר יניב גוטמן. שני המתמודדים הישראלים עלו לגמר באיטליה והכנר יניב גוטמן אף זכה במקום השני. בעונה זו השתתפה גם רוני נדלר כחלק מלהקת בנות.
בעונה השלישית התוכנית חזרה למתכונתה המקורית ושלחה את ליאל קולט לתחרות באיטליה. בעונה זו השתתף גם המנצח להב שני.
בשנת 2002 הוחלט בטלוויזיה האיטלקית שהתחרות לשנת 2002 תתמקד רק בשירה. בישראל התקיימה תחרות במתכונת דומה לתחרות המקורית והזוכה זכה בתואר "זוכה בראבו 2002". בעונה זו (העונה החמישית) זכתה הזמרת טינה סוקולוב. בנוסף, בעונה זו, רק הגמר שודר בערוץ 2 ואילו המוקדמות שודרו בערוץ הילדים לאורך שמונת ימי חג החנוכה. את הגמר שידרו מיכל ינאי, מנחת בראבו הוותיקה לצד שני מנחי ערוץ הילדים- עודד מנשה ויעל בר זוהר.
למרות הפסקה התחרות באיטליה, בישראל שידרו עונה נוספת של התוכנית שמותגה כ"בראבו 2003". לעונה זו, נבחרו שני מנחים חדשים- ליאון רוזנברג ועדן הראל. בעונה זו השתתפה גם השחקנית והמדבבת גל סרי כזמרת.
בין השנים 1998–2001 התחרות התקיימה וצולמה בהיכל התרבות מאיר ניצן בראשון לציון. הגמר בשנת 2002 צולם בתיאטרון ירושלים.
דוד הורן (פיזיקאי)
דוד הורן (נולד ב-10 בספטמבר 1937) הוא פרופסור אמריטוס לפיזיקה בבית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. הורן כיהן כסגן הרקטור, ראש בית הספר לפיזיקה ואסטרונומיה ודקאן הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת תל אביב. הוא עמית של החברה האמריקאית לפיזיקה על "תרומתו לפיזיקת החלקיקים, כולל עבודתו רבת ההשפעה בנושא כללי סכום באנרגיה סופית, חקר הפנומנולוגיה של תהליכי הדרונים ותיאוריות בנושא סריגים המילטוניאניים".
ביוגרפיה.
דוד הורן נולד והתחנך בחיפה. בשנת 1955 סיים את חוק לימודיו בבית הספר הריאלי בעיר, ושנתיים אחר כך החל ללמוד בטכניון. הורן קיבל תואר ראשון בפיזיקה בהצטיינות יתרה בשנת 1961, ושנה אחר כך סיים תואר שני, אף הוא בטכניון. הוא המשיך ללימודי תואר שלישי באוניברסיטה העברית וקיבל אותו בשנת 1965. עבודת הדוקטורט שלו "בחינות אחדות של מבנה האינטראקציות החלשות" נכתבה בהנחיית פרופ' יובל נאמן.
הורן הצטרף בשנת 1962 לאוניברסיטת תל אביב כעוזר מחקר. בשנת 1965 התמנה למרצה ושנתיים אחר כך למרצה בכיר. בשנת 1968 הפך הורן לפרופסור חבר וב-1972 קודם לפרופסור מן המניין. שנתיים אחר כך הופקד הורן על הקתדרה לפיזיקה עיונית של שדות וחלקיקים על שם אדוארד ופרנסואז ז'ופר, וכיהן בה עד שנת 2007.
במהלך השנים הנחה הורן 43 תלמידים לתארים מתקדמים ופרסם למעלה מ-240 מחקרים.
הוא פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס בשנת 2005, וממשיך במחקריו. מבין תלמידיו לאורך השנים, פרופ' מארק קרלינר.