בשנת 1999 אליזה הופיעה בתוכנית הכישרונות "Graines de star" של ערוץ "M6". בהתחלה, התכוונה להירשם לתחרות הריקודים של התוכנית, אך קטגוריה זו הייתה שמורה ללהקות בלבד. לכן, אליזה הצטרפה לקטגוריית השירה במקום זאת, וביצעה את השיר "Waiting for Tonight" של ג'ניפר לופז ו-"Ma Prière" (סינגל שהוציאה אקסל רד בשנת 1997). היא המשיכה וזכתה בפרס Meilleure Graine בקטגוריית "הכוכבת/זמרת הצעירה והמבטיחה ביותר של המחר".
את הופעתה ראו כותבות השירים הוותיקות מילן פארמר ולורן בוטונט, שחיפשו קול צעיר ורענן שישתתף בפרויקט החדש שלהן. הם פנו לאליזה, והיא נבחרה לתפקיד לאחר אודישנים. השיר נכתב על "לוליטה" מאת ולדימיר נבוקוב, תוך שמילותיו מתייחסות גם לכותבת השירים מילן פארמר.
ביקורת.
פיטר רובינסון מ-"NME" הפנה שבחים רבים כלפי השיר והצהיר: "זהו שיר פופ מעולה, כמו ששיר פופ צריך להיות: התמימות והחוויה החבויים בו בהחלט מדגישים זאת".
הצלחה מסחרית.
השיר הגיע בשיאו למקום השני בצרפת, ונשאר בחמישייה הפותחת במשך 24 שבועות רצופים, כשהוא נחסם מלהגיע לפסגת המצעד על ידי "Les Rois du monde" של גרגורי באקט, דמיאן סרגי ופיליפ ד'אווילה. כשהסינגל הבא שלה "L'Alizé" הגיע למקום הראשון, "Moi ... Lolita" עדיין היה במקום השלישי. השיר קיבל את תואר הזהב חודשיים לאחר צאתו על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי (SNEP). בסך הכול, נמכר בלמעלה מ-1,282,000 עותקים בצרפת, והפך לשיר ה-33 הנמכר ביותר בכל הזמנים במדינה. בבריטניה זכה לשבחים מטעם "NME" שהכירו בו כ"סינגל השבוע". הוא היה לאחד מהשירים הזרים הבודדים שהצליחו להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים הבריטי.
וידאו קליפ.
את הווידאו קליפ לשיר ביימה לורן בוטונט והוא הוקרן לראשונה ב-26 ביולי 2000 ב-"M6".
הקליפ עוסק באליזה במועדון לילה שרוקדת ונהנית. בחלק הראשון שלו, אליזה בורחת מגבר שמצהיר על אהבתו כלפיה ואף נותן לה כסף. מאוחר יותר, היא הולכת עם אחותה הקטנה (בקליפ) למועדון לילה והשתיים מתחילות לרקוד יחד. הקליפ מסתיים בכך שאליזה והילדה הקטנה עוזבות והאיש מההתחלה עוקב אחריהן.
יחסי אזרבייג'ן–ארמניה באירוויזיון
ארמניה השתתפה באירוויזיון מ-2006, ואילו אזרבייג'ן השתתפה באירוויזיון מ-2008. הסכסוך המתמשך בין שתי המדינות סביב אזור נגורנו קרבאך, שנחשב "דה יורה" חלק מאזרבייג'ן על ידי האו"ם, אך היה בשליטת רפובליקת נגורנו קרבאך שנתמכת "דה פקטו" על ידי ארצות הברית מ-1993, השפיע על האירוויזיון במספר הזדמנויות.
סכסוכים בין ארמניה לאזרבייג'ן הופיעו לראשונה ב-2006, כאשר כלי התקשורת האזרבייג'נית מתחו ביקורת על אתר האירוע על כך שרשם את נגורנו קרבאך כמקום הולדתו של הנציג הראשון של ארמניה, אנדרה , מפני שבאותה תקופה, היה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית. הסכסוכים החריפו במיוחד במהלך התחרות ב-2009, שבמהלך חצי הגמר הראשון, התנגדו פקידי אזרבייג'ן לתיאור הפסל "אנחנו ההרים שלנו", במהלך סרטון היכרות לנציגים הארמנים, "Jan Jan" של אינגה ואנוש ארשאקיאן. בתגובה, ארמניה הגיבה במהלך הגמר והציגה מספר תמונות של האנדרטה תוך הצגת תוצאותיה. בעקבות התחרות, עלו טענות לפיהן שדרן המדינה של אזרבייג'ן התעסק עם השידור בשביל לצנזר את השיר הארמני, וכי ממשלת אזרבייג'ן חקרה אזרחים שהצביעו לארמניה, והאשימה אותם בהיותם לא פטריוטיים ואיום לביטחון המדינה. בעקבות חקירה זו, נקנסה אזרבייג'ן על ידי איגוד השידור האירופי (EBU) בגין הפרת פרטיות הבוחרים.
בעקבות אירוויזיון הילדים 2010, טענו בתקשורת הארמנית כי השדר של אזרבייג'ן ניתק את השידור כשהתברר שארמניה ניצחה; עם זאת, קיימת מחלוקת לגבי האם התחרות אף שודרה באזרבייג'ן, מפני שהם טרם השתתפו באירוויזיון הילדים. לפיכך, כאשר אזרבייג'ן התכוננה לארח את אירוויזיון 2012 בעקבות זכייתה באירוויזיון 2011, קבוצה של מוזיקאים ארמנים הובילה מאמץ חרם, שמטרתו הייתה לפרוש מהתחרות, ולגרום לשדר לקנס בגין הודעה מאוחרת. ארמניה חזרה שנה מאוחר יותר, במהדורת 2013, שהתקיימה בשוודיה.
הסכסוכים בין שתי המדינות החלו להתפתח שוב לקראת תחרות 2015, שם עלו טענות לפיהן הכניסה הארמנית, "Don't Deny" של גנאלוגיה , הייתה קריאה להכרה ברצח העם הארמני (שהונצח לפני מאה שנה להיווסדו, במהדורת 2015). מפני שאזרבייג'ן מכחישה את רצח העם, הוציאו גורמים מהמדינה הודעה שאיימה בארמניה על ניסיון להשתמש באירוויזיון כמוצא ל-"שאיפותיה הפוליטיות". לאחר מכן, שונה שם השיר ל-"Face the Shadow", בשביל להתמודד עם החששות מהנושאים הפוליטיים לכאורה שלו. בשנה שלאחר מכן, ננזפה נציגת ארמניה איווטה מוקוצ'יאן על ידי המארגנים על כך שהציגה את דגל נגורנו קרבאך במהלך חצי הגמר הראשון.
הופעות ראשוניות.
ארמניה השתתפה לראשונה ב-2006. אתר האירוויזיון הרשמי ציין את מקום הולדתו של הזמר אנדרה בהיותו מ-"הרפובליקה של נגורנו קרבאך". כלי תקשורת באזרבייג'ן מתחו ביקורת על מארגני התחרות על הכרתם ברפובליקה, במיוחד בהתחשב בכך שהאזור היה מחוז אוטונומי בתוך הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית, כאשר אנדרה נולד ב-1979. מאוחר יותר, הוסר רישום מקום הולדתו בפרופיל של אנדרה.
אזרבייג'ן השתתפה לראשונה ב-2008. באותה שנה, ארמניה סיימה במקום הרביעי עם השיר "Qélé, Qélé" של סירושו, ואזרבייג'ן סיימה במקום השמיני עם השיר "Day After Day" של אלנור חוסיינוב וסמיר ג'וואדזאדה .
אירוויזיון 2009.
מחלוקת הגלויות ותוצאותיה.
במהלך חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2009, הגלויה, שהציג את הצמד אינגה ואנוש ארשאקיאן עם השיר "Jan Jan" , הוצג בין היתר את הפסל אנחנו ההרים שלנו, יצירת אמנות הממוקמת בעיר חאנקנדי, בירת נגורנו קרבאך. בשל טענות המדינה על האזור, פקידים אזרבייג'נים התנגדו להצגת הפסל כנקודת ציון ארמנית. למשדר הגמר, הסרטון נערך, והפסל הוסר מהסרטון.
במחאה על ההחלטה, הוצגו מספר תצלומים של הפסל, במהלך הצגת תוצאות ההצבעה מארמניה; אחד הוצג על מסך וידאו בכיכר הרפובליקה של ירוואן ברקע, ואחר הוצג על גב הלוח של ההצבעה הארמנית ממנה סירושו הקריאה ממנו תוצאות. למרות המחלוקת, 1,065 ארמנים הצביעו עבור השיר של אזרבייג'ן, מספיק בשביל לתת למדינה נקודה אחת. לעומת זאת, רק 43 אזרבייג'נים הצביעו עבור השיר הארמני.
צנזורה, חקירת בוחרים.
בעקבות התחרות הופיעו דיווחים כי שדרן אזרבייג'ני המקומי, İctimai Television, ניסה לצנזר את ההופעה הארמנית בזמן שידורו של הגמר, וטשטש את מספר ההצבעות לשיר, במטרה להרתיע את ההצבעה עבורה. השדרן האזרבייג'ני הכחיש את הטענות הללו, וסיפקו צילומים שהראו כי לא פגעו בשידורו. באוגוסט 2009, הוזמנו לחקירה מספר אזרבייג'נים שהצביעו לשיר הארמני, במהלך התחרות במשרד לביטחון לאומי בבאקו, במהלכה הואשמו כי הם והם . רובשאן נסירלי הוזמן לחקירה, והוא הצביע לשיר הארמני, מפני שהוא הרגיש שזה ביטוי טוב יותר למוזיקה האזרבייג'נית מאשר השיר האזרבייג'ני, "Always" של איסל תימורזאדה וארש. הוא אמר כי חוקריו אמרו לו שיש להם את כל השמות והכתובות של כל 43 האזרבייג'נים שהצביעו לארמניה.
בעקבות דיווחים אלו, המפקחת על האירוויזיון, סוונטה סטוקסליוס , הודיעה על חקירת האירועים. בתגובתם, הודיעה İctimai Television כי בעוד ששני אנשים הוזמנו למשרד לביטחון לאומי, המשרד נתן הבטחות שאיש לא נחקר, באופן רשמי או לא רשמי, על הצבעה בתחרות עצמה. מנכ"ל איגוד השידור האירופי (EBU), ז'אן רווילון, הגיב על כך באומרו כי חופש ההצבעה הוא אחד מאבני היסוד של התחרות וכי . שר הנוער והספורט האזרבייג'ני, אזאד רחימוב , הכחיש כי מישהו הוזמן למשרד לביטחון לאומי על הצבעה לשיר הארמני, והאשים את רדיו אירופה החופשית וגורמי חדשות אחרים בדיווח על ההאשמות בשביל יצירת שערורייה.
קבוצת ההתייחסות של ה-EBU, המארגנת אירוויזיון, בחנה את הנושא בפגישה באוסלו, נורווגיה ב-11 בספטמבר 2009. בהצהרה שפורסמה ב-17 בספטמבר על ידי איגוד השידור האירופי, האיגוד אמר כי גורמים אזרבייג'ניים חוקרים את המצביעים ומפרים את פרטיותם. האיגוד הודיע כי אמנם לא תטיל סנקציות על אזרבייג'ן או תאסור על השתתפות המדינה במהדורות עתידיות של התחרות (המדינה הייתה יכולה לא להשתתף בתחרות למשך שלוש שנים), היא קנסה את המשלחת האזרבייג'נית ב-2,700 אירו, ושינתה את כלליה בשביל להטיל אחריות, על שדרני המדינות המשתתפות בה, על במהלך המהדורות העתידיות של התחרות. בעבר, ספקי טלקומוניקציה היו אחראים לכך, אך ה-EBU לא יכול היה להטיל עליהם סנקציות.
אירוויזיון הילדים 2010.
ולדימיר ארזומניאן הוא זמר מנגורנו קרבאך שייצג את ארמניה, שבסופו של דבר, זכה, באירוויזיון הילדים 2010. בכלי התקשורת הארמניים נטען כי שידור התחרות באזרבייג'ן הופרע כאשר התברר שארמניה ניצחה.
טענות אלו גרמו למחלוקת. מפיקת AMPTV ומנהלת משלחת האירוויזיון הארמנית, דיאנה מנצקניאן, הכחישה גם את הדיווחים כי המדינה נערכת להגיש תלונה ל-EBU בנושא. היא ציינה כי גוף השידור כלל לא ידע אם אזרבייג'ן בכלל שידרה את התחרות, בהתחשב בכך שהמדינה טרם השתתפה באירוויזיון הילדים, ואין לה בה באותה עת, וכי הדיווחים על האירוע לכאורה היו מוגבלים לפרסומים בפורומים האזרבייג'ניים. בסופו של דבר, אזרבייג'ן עשתה את הופעת הבכורה הרשמית שלה באירוויזיון הילדים, רק שנתיים לאחר מכן, ב-2012.
אירוויזיון 2012.