בספטמבר 2008 בכתבה אשר התפרסמה בכתב העת של מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון ציין האלוף במיל' גיורא איילנד כי:
"הצעה זו עולה כיום יותר מאשר ההצעה להקים מדינה ערבית נוספת, הצדדים המעורבים יכולים להחזיר לעצמם את השליטה ברוב אזור הגדה המערבית עד ירדן. עד לאחרונה, רעיון מסוג זה נדחה באופן מוחלט על ידי כל המעורבים, בעיקר על ידי הירדנים עצמם. כיום לעומת זאת, הירדנים, הפלסטינים, והישראלים מאמינים יותר ויותר כי זהו הפתרון הנכון. הסיבה העיקרית לשינוי זה קשור בעליית החמאס לשלטון. ישראל יכולה לרסן את השליטה של הארגון, אבל רק כל עוד ישראל שולטת באזור הגדה המערבית. במידה ותקום באזור מדינה פלסטינית, רבים חוששים כי החמאס ישתלט על האזור. התוצאות של תרחיש מסוג זה יכולות להיות מרחיקות לכת עבור ירדן. יש לציין כי מציאת פתרונות חלופיים עדיין לא נכונה מבחינה פוליטית ומשום כך בשלב זה עדיין לא הובעה באופן רשמי נכונות לפתרון מסוג זה מהצד הירדני או הפלסטיני. עם זאת, בשיחות פרטיות, כן הובעה תמיכה בפתרון מסוג זה על ידי הצדדים המעורבים."
התומכים בפתרון זה.
בשנים שלאחר ההפיכה ברצועת עזה, גורמים פוליטיים ואקדמיים שונים הביעו את תמיכתם בפתרון שלוש המדינות ליישוב הסכסוך הישראלי-פלסטיני בעודם מציינים כי לדעתם לא פתרון שתי המדינות ולא פתרון המדינה האחת הם בני ביצוע.
הדיפלומט האמריקני ושגרירה לשעבר של ארצות הברית באומות המאוחדות ג'ון בולטון הביע בעבר תמיכה ב"גישת 'שלוש המדינות' לפיה רצועת עזה תחזור לשליטה מצרית ואזור הגדה המערבית יחזור בצורה כלשהי לריבונות ירדנית."
בכתבה אשר פורסמה בג'רוזלם פוסט ב-7 בינואר 2009 תיאר הפרשן הפוליטי האמריקאי דניאל פייפס את "האפשרות הירדנית-מצרית" כ"דרך מפוכחת וייחודית" להשגת שלום באזור.
בתחילת 2017, עם כניסתו של דונלד טראמפ לבית הלבן, הוא נפגש עם נתניהו והצהיר כי הסכסוך ייפתר רק בפשרה, ולא בלחצים מדיניים. "מדינה אחת, שתי מדינות, מה שאתם תחליטו", אמר טראמפ. בתגובה לדברי טראמפ נועדו בקהיר הנשיא המצרי עבד אל-פתאח א-סיסי והמלך הירדני עבדאללה השני, והבהירו כי מבחינתם, אין פתרון לסכסוך הישראלי-פלסטיני מלבד פתרון שתי המדינות. בהצהרה משותפת הם מסרו כי הם רואים בפתרון שתי המדינות כ"פתרון היחיד לסיום הסכסוך", וכל הצעה אחרת תגרום למצב מסוכן במזרח התיכון.
שימוש חלופי.
המונח "פתרון שלוש המדינות" משמש לא רק כהצעה ליישוב הסכסוך הישראלי-פלסטיני אלא גם לתיאור המצב הקיים באזור מאז עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה במהלך 2007 אשר השאיר למעשה שלוש מדינות באזור - אזור יהודה ושומרון אשר נמצא ברובו בשליטה ישראלית עם אזורי אוטונומיה לרשות הפלסטינית, ישראל, ואזור רצועת עזה אשר נמצא בשליטת ארגון החמאס. אחרים טוענים כי ההפיכה של ארגון החמאס הפכה את פתרון שתי המדינות לבלתי ישים ובשל כך תומכים בהסדר שיוביל למצב קבע בו יהיו שלוש מדינות ריבוניות באזור.
אליזבת מארה
גרטרוד אליזבת מארה (בגרמנית: Gertrud Elisabeth Mara; 23 בפברואר 1749 - 20 בינואר 1833) הייתה זמרת גרמנייה.
חייה.
מארה הייתה ילידת קאסל, בת למוזיקאי עני בשם שמלינג. אצל אביה למדה לנגן בכינור ונגינתה ביריד בפרנקפורט, עוד בילדותה, הרשימה כל כך את שומעיה, שהביאה לעריכת מגבית לשיפור מצבה הכלכלי. בעזרת ידידים בעלי השפעה יצאה ללייפציג ללמוד אצל יוהאן אדם הילר יחד עם קורונה שרטר, שם התגלה קול הסופרן המעולה שניחנה בו. היא החלה לשיר לפני קהל בשנת 1771 ותוך זמן קצר הוכרה כזמרת הגדולה ביותר שגרמניה הוציאה מקרבה. במבחן קול לפני פרידריך השני מלך פרוסיה, שהתייחס תחילה בחשד להצעת מנהל התיאטרון המלכותי למנותה לאופרה ואמר, "זה בלבד היה חסר לי. מוטב שסוס יצהל לי אריה מלמנות לאופרה שלי פרימדונה גרמנית", הרשימה ביותר את המלך הן בשירתה והן בכשרונה לקרוא מן הדף, ונשכרה לעבודה קבועה כזמרת החצר הפרוסית בברלין, אך נישואיה לכנר מושחת-מידות בשם מארה חוללו קשיים והיא שולחה מן החצר בשנת 1780. אחרי ששרה בווינה, מינכן ועוד, הופיעה בפריז בשנת 1782 ויריבותה שם עם הזמרת לואיזה טודי התפתחה לריב של ממש.
בשנת 1784 נסעה ללונדון והמשיכה להופיע שם בהצלחה רבה, תוך גיחות מזדמנות לאיטליה ולפריז, עד 1802, אז פרשה לשנים אחדות לרוסיה ואיבדה את הונה בזמן הפלישה הצרפתית. היא חזרה לאנגליה ב-1819, אך לאחר זאת נטשה את הבימה, נסעה לליווניה, שם הייתה למורה למוזיקה ברוואל. בשנת 1833, עניה וחסרת-כל, מתה ברוואל ונקברה בבית הקברות קופלי.
אלכסנדר גליץ'
מקראת הזהב
מקראת הזהב או אגדת זהב (Legenda aurea) הוא שם אוסף מעשיות על חיי הקדושים של הכנסייה, שהוליד ספרות ענפה אחריו. את הספר הכתוב לטינית חיבר וערך הארכיבישוף של ג'נובה, יעקובוס דה וורג'ינה (JACOBUS DE VORAGINE 1230-1298), בשנת 1265 בקירוב. נכללים בו 177 פרקים המסודרים לפי לוח השנה, ובו נקרא כל יום על שמו של קדוש, ותוכנם סיפורי קדושים מעונים, ועיונים במשמעות דינים נוצריים שונים.
הספר דן בהסבר שמותיהם של הקדושים, תולדות חייהם, הנסים והגבורות שביצעו במשך חייהם, מותם ותאור המרטיריום של אלו שהוצאו להורג והנסים שהם או שרידיהם ביצעו לאחר מותם.
הספר כתוב בשפה לטינית פשוטה ויחסית קלה להבנה, תוכנו מלהיב וצורת הכתיבה מושכת, ועל כן הספר הפך לרב מכר לאורך ימי הביניים. במשך הזמן הורחב בסיפורי קדושים נוספים, תורגם לשפות רבות, ועם המצאת הדפוס הודפס במהרה.
הספר אמנם מושך לקריאה עקב סיפורי המעשים וההרפתקאות, אך מאידך, ההסברים ילדותיים ורוב התיאורים ההיסטוריים אינם נסמכים על מקורות מהימנים. רק במאה ה-16 הכירו כי אין לספר זה ערך היסטורי רב ושהוא בעיקר ספר אגדות.
למרות כל זה לספר יש חשיבות גדולה עקב השפעתו העצומה על תולדות האומנות וחקר הקדושים וכן בתחום חוקרי ספרות ימי הביניים. לדוגמה, פרסקות וציורים רבים של ימי הביניים מתארים אירועים שלולא מקראת הזהב לא ניתן היה לדעת מה מתואר בהם. המחבר שאב את מקורותיו מסופרים אחרים של ימי הביניים שכתבו תולדות קדושים ומרטירים, מהמיתולוגיה היוונית (למשל, הוא מתאר את יהודה איש קריות כרוצח אביו ונושא אמו לאישה - כמו אדיפוס) וגם מדמיונו הפורה מאוד. שמו הלטיני של הספר הוא Legenda aurea. אפשר לתרגם את המילה Legenda גם כ"מקראה" וגם כ"אגדה". אמנם במקורות מסוימים מתורגם בטעות שמו של הספר לאגדת הזהב, אך במקרה הזה התרגום הנכון הוא "מקראה" היות שהספר עסק, בעיני הקוראים של ימי הביניים, באירועים אמיתיים שאכן התרחשו ולא בסיפורי אגדות שנועדו רק לשעשע.
ריאל קטרי
ריאל קטרי (ערבית: ريال قطري, תקן ISO 4217: QAR) הוא המטבע בקטר. שמו המקוצר הוא ر.ق או QR. המטבע מחולק ל-100 דירהם.
היסטוריה.
עד 1966 המטבע הרשמי בקטר היה הרופי ההודי כמטבע הרשמי של המדינה, שמו הרשמי היה רופי המפרץ הפרסי. כשמטבע הרופי פיחת הוחלט להחליפו, כמו שאר המדינות שהשתמשו בו במפרץ הפרסי. כשעזבו את הרופי הוא הוחלף זמנית לריאל סעודי ואז הפך לריאל קטרי ודובאי ששוויו היה 1.065 לרופי. כשדובאי עברה לאיחוד האמירויות הערביות הפך המטבע ב-1973 לריאל קטרי.
ברני מרטין
ברני מרטין (באנגלית: Barney Martin; 3 במרץ 1923 – 21 במרץ 2005) היה שחקן אמריקאי, שנודע בעיקר בשל גילום דמותו של מורטי סיינפלד, אביו של ג'רי, בקומדיית המצבים המצליחה "סיינפלד".
מרטין נולד ברובע קווינס שבניו יורק. הוא שירת כנווט בחיל האוויר האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן הצטרף למשטרת העיר ניו יורק, קריירה שארכה 20 שנה. מרטין, ששימש כבלש במשטרה נהג להופיע לעיתים כקומיקאי בעת מצגות שנערכו לפני ועדות של המשטרה. בשנות ה-50 החל לשמש גם כתסריטאי, בין היתר עבור תוכנית הבידור "המופע של סטיב אלן". מרטין החל את קריירת המשחק שלו כאשר לוהק על ידי מל ברוקס לתפקיד בסרט הקולנוע "המפיקים" (1967). תפקיד זה הביא למרטין תפקידים במחזות זמר, בהם: "South Pacific" ו-"How Now, Dow Jones". כן הופיע בסדרות טלוויזיה וסרטים רבים. מרטין גילם את דמותו של אביה המובטל של לינדה (לייזה מינלי) בסרט הקולנוע "ארתור" (1981). הוא היה החלוץ בגילום דמותו של איימוס הארט במחזמר "שיקגו". ב-1968 הוא שיחק בסרט צ'ארלי לצידו של קליף רוברטסון.
בשנות ה-90 החל מרטין לגלם את דמותו של מורטי סיינפלד, אביו של ג'רי סיינפלד, דמות משנה בקומדיית המצבים "סיינפלד". מרטין החליף את השחקן פיל ברנס, שגילם את מורטי במהלך פרק אחד בעונה הראשונה של הסדרה. ברנס הוחלף לאחר שהמפיק לארי דייוויד החליט כי יש צורך בשחקן יותר אנרגטי. מרטין גילם את דמותו של מורטי הפנסיונר במהלך 21 פרקים של הסדרה, כולל השניים שחתמו אותה, לצדה של ליז שרידן שגילמה את אשתו, הלן.
מרטין, שהתגורר רוב חייו בניו יורק, נפטר מסרטן הריאה בגיל 82 בסטודיו סיטי שבלוס אנג'לס. הוא הותיר אחריו אישה, קתרין, לה נישא ב-1942 ובן. למרטין ולאשתו הייתה בת נוספת שנפטרה גם היא מסרטן (ב-2002).
אדרנולויקודיסטרופיה
פאנאנתיאיזם
פאנאנתאיזם
אימננציה
מלוא כל הארץ כבודו
הביטוי , וכן הקביעה בספר הזוהר כי "לית אתר פנוי מיניה" (ארמית: "אין מקום הריק ממנו [מאלוהים]"), מבטאים רעיון פילוסופי, מטאפיזי ותאולוגי, שלפיו אלוהים ממלא את העולם כולו.
לית אתר פנוי מיניה
מרחב זמן
אלף-אפס
ועדת שאו
רוזנות יפו ואשקלון
הרוזנות של יפו ואשקלון היה שמה של סניורה צלבנית, אחת מארבע הסניורות המרכזיות שהרכיבו את המדינה הצלבנית ממלכת ירושלים.
ברוזנות נכללו האחוזות הווסליות של רמלה ויבנה (איבלין).
היסטוריה.