בארץ ישראל עסק זימן ברפואה, ובתקופת מלחמת העצמאות עמד בראש בית החולים "זיו" בירושלים. בתקופת המצור על העיר ארגן בה את שירותי הרפואה הציבורית. כשנתיים שימש רופא מחוז ירושלים מטעם משרד הבריאות. משנת 1950 שימש בתפקידים שונים במשרד, ועד 1960 היה סמנכ"ל המשרד האחראי על שירותי הריפוי וקשרי-חוץ. ב-1960 מונה למלא את מקומו של מנכ"ל המשרד היוצא שמעון בטיש, ולאחר מכן התמנה לתפקיד, בו שימש עד מותו.
בשנת 1962 נבחר זימן לוועד הפועל של ארגון הבריאות העולמי. במאי 1963 יצא בשליחות המשרד לוועידה השנתית של הארגון בז'נבה שבשווייץ, ובמהלכה נפטר. משרד הבריאות קבע הענקת פרס על שמו לרופאים בשירות הציבורי.
שמעון בטיש
שמעון בטיש (נכתב גם "בטש"; כ"ה בניסן ה'תרס"ו, 20 באפריל 1906 - ג' בתשרי ה'תשל"ה, 19 בספטמבר 1974) היה רופא ישראלי ומנכ"ל משרד הבריאות.
תולדות חייו.
בטיש נולד בירושלים לשלמה בטיש, סוחר בדים, ולאשתו רוזה לבית בוחבוט. המהנדס מאיר בית-אש היה אחיו. המשפחה נאלצה לעזוב את הארץ בתחילת מלחמת העולם הראשונה, הגרה לארגנטינה, וחזרה ארצה ב-1926. בטיש סיים את לימודיו התיכוניים בבואנוס איירס ולמד רפואה באנגליה ובלבנון. בוגר האוניברסיטה האמריקנית בביירות. הוא עסק ברפואה במסגרת מחלקת הבריאות של ממשלת המנדט הבריטי, ובשנים 1943–1953 היה מנהל בית החולים הירקון.
מנכ"ל משרד הבריאות.
בראשית 1953 נתמנה בטיש למנכ"ל משרד הבריאות במקום ד"ר חיים שיבא שהתפטר. בתפקידו זה לקח חלק בארגון מערכת הבריאות בישראל ובחקיקה בתחום הבריאות, ועסק רבות במיגור מגפת שיתוק הילדים בארץ. בשנים אלו היה פעיל בארגון הבריאות העולמי, שימש חבר הוועד המנהל של האוניברסיטה העברית בירושלים, והיה חבר הקולג' המלכותי לרופאים באדינבורו.
בטיש מונה לתפקיד המנכ"ל בתקופת כהונתו של שר הבריאות יוסף סרלין, איש מפלגת הציונים הכלליים. ב-1955 מונה לתפקיד שר הבריאות ישראל ברזילי, איש מפ"ם. ברזילי הצר את צעדיו של בטיש, שלח אותו להשתלמויות ארוכות בחו"ל, קיצץ בסמכויותיו ותבע את התפטרותו. בינואר 1960 פרש בטיש מתפקידו כמנכ"ל ועבר לתפקיד זוטר יחסית כמנהל המחלקה האפידמיולוגית במשרד הבריאות. במקביל, הצטרף לסגל הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בארגון הבריאות העולמי.
ביוני 1960 יצא בטיש לשליחות במטה ארגון הבריאות העולמי בשווייץ, כמנהל המחלקה לארגון שירותי בריאות. במסגרת תפקידו נשלח ביולי 1960 לקונגו, כנציג הארגון וכיועץ ראשי של ממשלת קונגו לענייני תברואה. בהמשך היה מנהל האגף לתיאום והערכה של הארגון, ויועץ למנכ"ל.
בטיש נישא בשנת 1934 לוויקטוריה אלישר, והיה אב לשתי בנות. הוא נפטר בלונדון בספטמבר 1974. על שמו רחוב בשכונת מקור חיים בירושלים.
דייוויד פיימר
דייוויד פיימר (באנגלית: David Paymer; נולד ב-30 באוגוסט 1954) הוא שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי, היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולשני פרסי גלובוס הזהב.
ביוגרפיה.
פיימר נולד בפרבר אושנסייד שבניו יורק לסילביה ומרווין פיימר. הוא יהודי מצד אמו שברחה מבלגיה לארצות הברית במהלך הכיבוש הנאצי. לפיימר אח בשם סטיב. פיימר סיים את לימודיו באוניברסיטת מישיגן עם תואר בפסיכולוגיה.
את הופעתו הראשונה בסרט מקומי ערך ב-1979 בסרט "חותנים צמודים לדולר". לאחר תפקידים משניים בהם הופעה בקומדיית המערבונים המצליחה "תעצרו את העיר אני רוצה לרדת!", הגיע פיימר לשיאו מבחינה מקצועית כשהיה בשנת 1992 מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ומועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בדרמה הקומית של בילי קריסטל "מר מוצ"ש". בסרט גילם פיימר את דמותו של סטן אחיו ומנהלו האישי של הקומיקאי באדי יאנג (בילי קריסטל).
לאחר מכן הופיע בדרמה הקומית "לחפש את בובי פישר" ובדרמה ההיסטורית שהייתה מועמדת לארבעה פרסי אוסקר של רוברט רדפורד, "חידון האשליות", בו גילם את דן אנרייט. ב-1995 השתתף בדרמה הביוגרפית שהייתה מועמדת לארבעה פרסי אוסקר של אוליבר סטון, "ניקסון", בדרמה הקומית רומנטית "הנשיא מאוהב" ובקומדיית הפשע "תפוס את שורטי".
ב-1996 היה מועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקידו בסרט "פשע המדינה". ב-1997 גילם את דמותו של המדינאי ג'ון פורסית' בדרמת המסתורין ההיסטורית מועמדת ארבעה פרסי אוסקר של סטיבן ספילברג "אמיסטאד".
ב-2003 שיחק בסדרה "קו האש", בכיכובה של לסלי ביב. בסדרה שלא האריכה ימים וירדה מהאוויר לאחר 13 פרקים, גילם פיימר את ג'ונה מלוי, ראש מאפייה מריצ'מונד, וירג'יניה. ב-2004 הופיע בדרמה הרומנטית "בחברה טובה".
ב-2009 שיחק במותחן האימה של סם ריימי "קחי אותי לגיהינום", שם גילם את דמותו של ג'ים ג'אקס.
בשנת 2012 שיחק בקומדיה הרומנטית "עד החתונה זה יעבור", לצד ג'ייסון סיגל ואמילי בלאנט.
דייויד פיימר
M36 (משחית טנקים)
משחית טנקים M36, או בסימונו הרשמי, תותח מתנייע 90 מ"מ, M36, היה משחית טנקים אמריקאי מימי מלחמת העולם השנייה. ה-M36 נודע גם בכינוי ג'קסון על שם הגנרל האמריקאי סטונוול ג'קסון, כינוי שהשתרש ככל הנראה לאחר המלחמה, אך הוא מעולם לא נקרא כך בפי החיילים.
תיאור.
עם הופעתם של הטנקים הגרמנים הכבדים דוגמת הפנתר וה-טיגר, התברר כי משחית הטנקים הסטנדרטי, ה-M10 וולברין, הולך ומתיישן מאחר שחימושו העיקרי, תותח M7 בקוטר 76 מ"מ, מתקשה לחדור אותם בטווחים העולים על 500 מ'. מצב זה נצפה על ידי האמריקאים מבעוד מועד, וכבר בשנת 1942, מספר חודשים לפני שנתקלו לראשונה בטנקי הטיגר, החלו האמריקאים מפתחים תותח חדש בקוטר 90 מ"מ.
אב הטיפוס הראשון של ה-M36 הושלם במרץ 1943. הרכב החדש התבסס על תובה סטנדרטית של משחית טנקים M10, עליה הורכב צריח חדש מצויד בתותח M3 בקוטר 90 מ"מ. לאחר השלמת תוכנית הניסוי אושר הכלי לייצור ביוני 1944, תחת הציון הרשמי "תותח מתנייע 90 מ"מ, M36", ונמסרה הזמנה ראשונית ל-500 משחיתי טנקים ראשונים.
בדומה לכל משחיתי הטנקים האמריקאי, צויד גם ה-M36 בצריח פתוח-גג במטרה לחסוך במשקל ולאפשר לצוות תצפית הקפית טובה יותר, מה שהותיר את אנשי הצוות חשופים לרסיסים ולאש מנשק קל. לאחר המלחמה פותח גג משוריין מתקפל אשר הורכב על גבי הצריח הפתוח, בדומה ל-M10.
שירות מבצעי.
הכלים הראשונים הגיעו לאדמת אירופה במהלך חודש ספטמבר, 1944. בסך הכל יוצרו כ-1,400 משחיתי טנקים M36. הצורך במשחיתי הטנקים בעלי תותח ה-90 מ"מ היה כה דחוף, עד כי במהלך החודשים אוקטובר עד דצמבר 1944 יוצרו 187 משחיתי טנקים על בסיס תובות של טנקי שרמן M4A3, עקב מחסור בתובות M10 זמינות. כלים אלה קיבלו את הציון M36B1. ה-M36 היה אחד מכלי השריון האמריקאיים היחידים שהיו מסוגלים להשמיד את כל הטנקים הגרמנים הכבדים בטווחים ארוכים.
לאחר מלחמת העולם השנייה, השתתפו משחיתי טנקים M36 במלחמת קוריאה. ה-M36 היה מסוגל להשמיד את כלי השריון הסובייטיים ששימשו בלחימה. אחד מהשיפורים המרכזיים שבוצעו ב-M36 במהלך הלחימה היה הוספת מקלע תובה, שהופעל על ידי עוזר הנהג, כפי שהיה נהוג בטנקים רבים בתקופה זו.
לאחר מלחמת העולם השנייה יוצאו משחיתי טנקים M36 למספר רב של מדינות. ה-M-36 שימש את הצבא הצרפתי במהלך מלחמת הודו-סין הראשונה, ואת צבא פקיסטן במהלך מלחמת קשמיר השנייה, בשנת 1965.
בשירות הצבא היוגוסלבי שודרגו משחיתי טנקים M-36 באמצעות התקנת מנועי דיזל רוסיים בני 500 כוחות סוס. משחיתי טנקים אלה שימשו את הכוחות הקרואטיים במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה (1991-1995), אך הם הוצאו משירות מיד לאחר המלחמה. במהלך מלחמת קוסובו הציבו הכוחות הסרביים משחיתי טנקים M-36 כמטרות מדומות עבור כוחות האוויר של נאט"ו.
פיטר שור
פיטר שוֹר (באנגלית: Peter Williston Shor; נולד ב-14 באוגוסט 1959) הוא פרופסור למתמטיקה שימושית ב-MIT. הישגו המפורסם ביותר הוא אלגוריתם שור: אלגוריתם למציאת גורמים ראשוניים של מספר גדול באופן מהיר (זמן ריצה פולינומי), על ידי מחשב קוונטי.
קורות חיים.
שור גדל בקליפורניה, ארצות הברית. בשנת 1977 זכה במקום השלישי ב"אולימפיאדת המתמטיקה לנוער" בארצות הברית, ולאחר מכן זכה במקום השני באולימפידיה הבינלאומית למתמטיקה שנערכה ביוגוסלביה.
את לימודי התואר הראשון שלו במתמטיקה השלים בשנת 1981 בקלטק, ואת תואר הדוקטור במתמטיקה שימושית בשנת 1985 ב-MIT.
הישגים.
על הישגיו בפיתוח אלגוריתם שור, זכה שור במספר פרסים חשובים, בהם פרס נבנלינה היוקרתי ופרס גדל.
מדרחוב בן יהודה
בית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע&quot;ש סטיב טיש
בית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש הידוע גם בשם החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב פועל במסגרת הפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב. החוג מעניק לבוגריו תואר ראשון ושני הכוללים לימודים אקדמיים לצד לימודים מקצועיים. עם בוגריו נמנים יוצרים, חוקרים ומבקרים בתחומי הקולנוע והטלוויזיה בישראל ומחוצה לה.
היסטוריה.