ועדת החקירה הממלכתית בעניין האסון בהר מירון
משפחת פרלינגהויסן
דניאל מוניוס
דניאל מוניוס מחיה (בספרדית: Daniel Muñoz Mejía) הוא כדורגלן קולומביאני, המשחק בעמדת המגן בקבוצת ראסינג גנק.
קריירת מועדונים.
החל לשחק באופן מקצועי בקבוצת אגילס דוראדס במשך שלוש עונות והפך לאחד המגינים הבולטים בליגה. שיחק 81 משחקים במדי הקבוצה עד שעבר לשחק באתלטיקו נסיונל לבקשתו של המאמן, חואן קרלוס אוסוריו. ב-14 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה מול אונסה קלדס ושלושה מחזורים מאוחר יותר כבש את שער הבכורה מול אתלטיקו וילה. ב-14 בספטמבר, במשחק מול קוקוטה דפורטיבו, כבש מוניוס את השער ה-5000 בתולדות המועדון, שגם היה הגול המהיר ביותר שנכבש בהיסטוריה של המועדון, כאשר נגח פנימה 22 שניות משריקת הפתיחה.
ב-2020 כבר הפך לשחקן מוביל ולאחר עזיבתם של אלכסיס הנריקס ודניאל בוקאנגרה, קיבל את סרט הקפטן.
ב-28 במאי 2020 נמכר לראסינג גנק הבלגית תמורת 5 מיליון יורו, ערך את הבכורה שלו ב-9 באוגוסט מול זולטה ורכם. הפך מהר מאוד לשחקן הרכב קבוע בהגנה לצידם של בני ארצו, הבלמים קרלוס קואסטה וג'ון לוקומי.
נבחרת לאומית.
ב-27 באוגוסט קיבל זימון מהמאמן קרלוס קיירוש למשחקי הידידות מול ו, אך נפצע מספר ימים קודם לכן ונופה מהסגל. את הבכורה ערך ב-3 ביוני 2021 בלימה מול במוקדמות מונדיאל 2022 כאשר נכנס במחצית השנייה והורחק כעבור שתי דקות.
אלתית מרמורטוס
אלתית מרמורטוס או סלמון מרמורטוס (שם מדעי: Salmo marmoratus) היא מין של דג מאכל ממשפחת הסלמוניים החי רק בכמה נהרות ונחלים בקרבת הים האדריאטי שבים התיכון, באיטליה, סלובניה, קרואטיה, בוסניה והרצגובינה ומונטנגרו, כשהוא כנראה נכחד מאלבניה. לעיתים טועים בינו לבין קרובו לסוג, טרוטה חומה.
מאפיינים.
סלמון זה הוא קרוב של האלתית האטלנטית, והוא בעל גוונים כסופים עם גוון שיש והוא בעל גוף ארוך וראש ארוך שמהווה 20 עד 25% מאורך הגוף. הבטן בהירה והעיניים גדולות. צבע הסלמון משתנה בהתאם לסביבה. הסלמונים מגיעים לאורך ממוצע של 30 עד 70 סנטימטרים, אך נמצאו כבר פרטים באורך 120 סנטימטרים ומשקל 30 ואף 50 קילוגרם. הסלמונים מגיעים לבגרות מינית בגיל 3 עד 4 שנים.
הם אוכלי דגים בעיקרם הטורפים דגים קטנים או חסרי חוליות שוכני קרקעית. הסלמון מצוי לרוב בנהרות חמימים לאורך דרום אירופה, אך יימצא לעיתים גם בנהרות קרים ומהירים יותר. הוא נפגע מהקמת סכרים, מזיהומי נהרות ומדיג יתר, אך לא מצוי בסכנה.
אלתית (סוג)
אלתית (שם מדעי: Salmo) היא סוג של דגים ממשפחת הסלמוניים, הכולל את מרבית מיני המשפחה החיים באירופה והיחידים החיים באוקיינוס האטלנטי שלחופי אמריקה הצפונית. הוא הוגדר ב-1758 בידי קארולוס לינאוס.
חלק ממיני הסוג מכונים אלתית כמו שהשם מרמז, אך חלקם נחשבים לדגי טרוטה כמו טרוטה חומה. דגים אלה מהווים דגי מאכל חשובים לאדם והם נידוגים מהים או מהנהרות בכמויות גדולות. חלקם אף גדלים בשבי.
מינים.
בסוג זה 49 מינים:
אשכול רשויות נגב מזרחי
אשכול רשויות נגב מזרחי הוא תאגיד עירוני אזורי בבעלות חמש עשרה רשויות מקומיות, הממוקמות בנגב המזרחי. הרשויות הן: עיריית דימונה, עיריית ערד, מועצה מקומית ירוחם, מועצה אזורית חבל אילות, מועצה אזורית נווה מדבר, מועצה אזורית הערבה תיכונה, מועצה אזורית אל קסום, מועצה אזורית רמת נגב, מועצה מקומית כסייפה, מועצה מקומית חורה, מועצה מקומית תל שבע, מועצה מקומית ערערה בנגב, מועצה מקומית שגב שלום, מועצה מקומית מיתר, מועצה מקומית מצפה רמון.
מנכ"ל התאגיד הוא אליעזר יעקב.
היסטוריה.
האשכול הוקם על ידי משרד הפנים על מנת ליצור התייעלות כלכלית ואספקת שירותים אזוריים משלימים לרשויות המקומיות. תחומי הפעילות של האשכול הם איכות הסביבה, חינוך, דיגיטציה, רישוי עסקים, תכנון אזורי, פיתוח תעסוקה, חברה ופיתוח כלכלי.
האשכול הוקם במסגרת מיזם האשכולות הלאומי, המשותף למשרד הפנים, משרד האוצר ומכון אלכא למנהיגות וממשל בג'וינט ישראל.
האשכול הוקם בשנת 2013 ונרשם בכחברה ברשות התאגידים בינואר 2015, והוא מוגדר חברה בע"מ כל אחת מהרשויות החברות באשכול מחזיקה אחוז דומה של מניות. קבלת השירותים על ידי האשכול היא וולנטרית וכל רשות מקומית יכולה לבחור האם היא רוצה לקחת חלק במיזמים של האשכול.
פעילות האשכול.
האשכול פועל במספר תחומים מקצועיים:
טימוק הגדול
טימוק הגדול (בסרבית ובבולגרית: Велики Тимок) הוא נהר הזורם בסרביה ובבולגריה ונשפך לדנובה. 15 קילומטרים מאורכו מסמנים את הגבול בין סרביה ובין בולגריה.
השם "טימוק הגדול" בא להבדיל מנחלים נוספים הנושאים את השם "טימוק" וחיבורים שלהם מובילים ליצירת "טימוק הגדול". טימוק סברלישקי (Svrljiški Timok) מתחבר עם טימוק טרגובישקי (Trgoviški Timok) ויחד יוצרים את הטימוק הלבן (Beli Timok), שבתורו מתחבר עם הטימוק השחור (Crni Timok) והם יוצרים את הטימוק הגדול.
בג&quot;ץ 8070-98 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ׳ משרד הפנים
בג׳׳ץ 8070/98 האגודה לזכויות האזרח בישראל נ׳ משרד הפנים הוא פסק דין של בית המשפט העליון שניתן ב-24 ביוני 2004, על ידי השופטים דליה דורנר, אליעזר ריבלין ואשר גרוניס.
השאלה המשפטית בעתירה היא בדבר האיסור על המדינה לאפשר גישה ישירה למאגרי המידע על פי חוק מרשם האוכלוסין, התשכ׳׳ה-1965. הגישה למאגרי המידע נעשתה על ידי חיבור מחשב משרד הפנים למחשבים של משרדי הממשלה השונים שנותנים שירות לציבור, ובנוסף למחשבי הבנקים המסחריים המספקים שירות ללקוחותיהם. בית המשפט קבע סעד של צו מוחלט שהאיזון הראוי להגביל את מסירת המידע לעובדי ציבור, יהיה בתקנות או בהנחיות מנהליות, ואילו עניין הבנקים יחייב חקיקה מתאימה.
העתירה התקבלה ברוב קולות של השופטים דורנר וריבלין, כנגד דעתו של השופט גרוניס לעניין העברת המידע ממרשם האוכלוסין אל הבנקים המסחריים. ההשלכות לאחר מתן פסק הדין, הן בדבר השינוי הפרקטי שאותו יחויבו הגופים הממשלתיים והבנקים המסחריים לבצע בעניין נגישות למידע האישי של התושבים והלקוחות.
רקע לפסק הדין.
במדינת ישראל עד לעתירה זו, הייתה נהוגה פרקטיקה שבה גופים ממשלתיים ובנקים מסחריים, היו בעלי נגישות למידע אישי של התושבים/לקוחות. כתוצאה מכך אלפי פקידים של משרדי הממשלה השונים, והבנקים המסחריים נחשפו שלא לצורך למידע אישי של אזרחים ותושבים.
פסק הדין.
העובדות הרלוונטיות להכרעה.
העותרת ביקשה לאסור על המדינה לאפשר גישה ישירה למאגר המידע לפי חוק המרשם, באמצעות חיבור מחשב משרד הפנים, למחשבי נציבות מס הכנסה, המוסד לביטוח לאומי, רשות השידור, בנק ישראל והבנקים המסחריים. העותרת ביקשה כי הדרך היחידה לקבל את אותו המידע לפי חוק המרשם תהיה לפי בקשה אישית המעוגנת בס' 29(ג) לחוק המרשם. בנוסף ביקשה העותרת לחייב את המדינה באמצעות משרד הפנים, לפרסם נהלים בעניין העברת המידע שניתן להעביר ומי זכאי יהיה לקבלו.
השאלה המשפטית.
בית המשפט דן בשאלה, האם העברת מידע ממאגר מרשם האוכלוסין לגופים ציבורים ולבנקים המסחריים, מקיימת איזון בין הזכות לפרטיות, לבין האינטרס הציבורי לשמירה על שטף המסחר וקבלת שירות יעיל ומהיר. שאלה נוספת שעלתה בפני בית המשפט היא, האם גם פגיעה קלה בזכות יסוד (הזכות לפרטיות), מחויבת לעמוד במבחני פסקת ההגבלה (מבחני תכלית ומידתיות), והצורך בחקיקה מפורשת למען חיבור מרשם האוכלוסין עם מחשבי הבנקים המסחריים.
החלטת בית המשפט.
בית המשפט החליט בדעת רוב של השופטת דורנר ובהסכמת השופט ריבלין לקבל את העתירה. בצו מוחלט נקבע, כי דרישת המידתיות מחייבת למזער את הפגיעה בזכות לפרטיות. מזעור הפגיעה יעשה על ידי צמצום מספר עובדי הציבור שלהם יש גישה למידע, צמצום היקף המידע שנמסר כך שיועבר רק המידע הדרוש בכל מקרה לגופו, וקביעת היקף המידע בהתחשב במטרה שלה הוא נדרש. האיזון הראוי מחייב להגביל את מסירת המידע באמצעות חקיקה מתאימה, ועד שהחקיקה תחוקק יש להעביר מידע, הן לעובדי ציבור והן לבנקים, על בסיס פניות אינדיבידואליות בלבד לפי ס' 29(ג) לחוק המרשם. לפי קביעת בית המשפט, הצו המוחלט יכנס לתוקפו חצי שנה לאחר מתן פסק הדין.
השופט גרוניס (דעת המיעוט) הסכים לתוצאה שאליה הגיעה השופטת דורנר בעניין העברת המידע לגופים הציבוריים, אולם בכל הנוגע אל הבנקים המסחריים קבע כי דין העתירה להידחות.
הנימוקים לתוצאה.
השופטת דורנר קבעה כי ניתן לפגוע בזכויות אדם, ובתוכן הזכות לפרטיות, רק וכאשר הפגיעה מקיימת את כל ארבעת המבחנים המצטברים הקבועים בס' 8 לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו. ההגנה על זכויות אדם מחייבת להקפיד על יישום מבחנים אלו. כל סטייה מאחד המבחנים וללו במקרים קלים, עלולה להביא לפיחות במדרג הזכויות ובכך להחליש את ההגנה עליהן. לעומתה סבר השופט גרוניס שככל שמדובר בהעברת מידע ממרשם האוכלוסין אל הבנקים לצורך אימות פרטים של לקוחות הבנק, הפגיעה היא שולית ולכן אין צורך להעבירה במבחנים של פסקת ההגבלה. השופט גרוניס נימק את עמדתו בכך שהפרקטיקה בה נהגו בעבר היא היעילה והמתבקשת ביותר ליישום הוראת צו איסור הלבנת הון.
בעקבות פסק הדין.
מבחינה פרקטית פסק הדין שינה את המציאות בדבר הנגישות למידע של גופים הציבוריים והבנקים המסחריים. כעת לא ניתן להעביר מידע בין הגופים כמו בעבר, אלא על ידי הגשת בקשה פרטנית לפי ס' 29(ג) לחוק המרשם. פסק הדין חיזק את מעמדה וכבודה של הזכות לפרטיות, מה שבא לידי ביטוי בין היתר בהתייחסות אל פסק הדין בפסיקה ובספרות המשפטית כדלהלן:
קמליה סיננזיס
קאופו מיל
קָאוּפּוֹ מֶיֶּל (באסטונית: Kaupo Meiel; נולד בשנת 1975) הוא משורר אסטוני.
קורות חיים.