הסרט נפתח בדמותו של אמן גרפיטי אפרו-אמריקאי חסר בית המגיח כמו ונוס מקופסת קרטון שמשמשת לו בית בפארק טומפקינס סקוור באיסט וילג' במנהטן תחתית. זהו "סאמו" (SAMO), הכינוי בו חותם בסקייה על ציוריו הנפרשים ברחבי ניו יורק של ראשית שנות השמונים. הסרט מגולל את סיפור גילויו ואימוצו של האמן הצעיר על ידי אושיות כמו האמן אנדי וורהול (המגולם בסרט על ידי הזמן דייוויד בואי, שאף הכיר את וורהול אישית), המצרף את בסקיאט ל"מפעל" (factory) שלו, אמנים עמיתים, בעלי גלריות וסוחרי אמנות התופסים אותו ומשווקים אותו כ"הדבר החם הבא". במקביל להתפתחותו כאמן ולהתעשרותו ממכירת ציוריו נפרסת גם מסכת חייו הרומנטיים עם חברתו הלבנה הצעירה ג'ני (קלייר פורלני) בה הוא בוגד עם פאם פאטאל בגילומה של קורטני לאב והתמכרותו להרואין עד מותו בגיל 27.
הסרט מציג את חיי האמנות של ניו יורק בשנות השמונים כגן עדן שהוא בד-בבד גם גיהנום לאמנים יוצרים. מקום שבו סוחרי אמנות ובעלי גלריות מנצלים כישרונות צעירים להתעשרות מהירה, המלווה בהרבה סקס וסמים, ללא תמיכה רגשית וחברית מספקת. התמיכה של החברה הלבנה בבסקיאט האפרו-אמריקאי מוצגת אף היא כדו-פרצופית, מצד אחד התעלות מעל גזענות ומאידך שימוש בדעות קדומות. עם זאת, שנאבל ביקש להציג את אנדי וורהול כחבר שתמך בבסקיה ולגאול אותו מן התדמית שצטיירה לו לאחר מותו של בסקיה, של "ערפד" שהשתמש בבסקיה והשליך אותו. לדברי שנאבל הסרט הוא רקוויאם הן לבסקיה והן לוורהול.
מוזיקה.
פסקול הסרט מורכב מקטעים ושירים, שהשפיעו והושפעו מסצנת האמנות האוונגרדית בניו יורק של שנות השמונים. בהם "Fairytale of New York" ו-"Summer in Siam" של להקת The Pogues, "Lust for Life" של איגי פופ, "Waiting on a Friend" ו-"Beast of Burden" של האבנים המתגלגלות, "Flamenco Sketches" מתוך Kind of Blue של מיילס דייוויס, "Who Are You This Time" ו-"Tom Traubert's Blues" של טום וייטס, "A Small Plot of Land" של דייוויד בואי, "Ko-Ko" ו-"April in Paris" של צ'רלי פארקר ועוד.
ויליאם לוב
ויליאם לוב (בהונגרית: Loew N. Vilmos; באנגלית: .William N. Loew; פאפה, 12 באוגוסט 1847 − ניו יורק, 17 באוקטובר 1922) היה עורך דין, עיתונאי, מתרגם יהודי-הונגרי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
וילמוש לעף (בשמו ההונגרי) היה אחד מבניו של הרב לאופולד (ליפוט) לעף ושל אשתו הראשונה לאונטין שוואב. הוא אחיו של שמואל לעף, רופא, ושל טוביאש לעף, עורך דין, ואחיו למחצה (מאשתו השנייה של אביו) של הרב עמנואל לעף. הוא בא ממשפחה משכילה במיוחד, אבל וילמוש לא אהב ללמוד ואחרי שעזב את בית הספר הפך לנער עובד. בשנת 1866 בגיל 19 היגר לארצות הברית, שם זה עתה הסתיימה מלחמת האזרחים והוא התפרנס מעבודת כפיים, אך עד מהרה מצא קורס ערב והוסמך כעורך דין. כך הוא המשיך בחייו כעורך דין.
בנוסף לפעילותו כעורך דין השיק כעורך את העיתון :"ההונגרי האמריקאי" בניו יורק עם שותפו לעריכה ארקשד מודיורושי, העיתון הוקם בשל השיטפון הגדול בעיר סגד בשנת 1879. הם אספו תרומות עבור העיר בין המהגר ההונגרים, אך גם בין המהגרים הגרמנים ובין האמריקאים כדי לעזור. העיתון נכתב בהונגרית ובאנגלית, אך בסופו של דבר הפסיק להתקיים לאחר גיליון 2 עקב מחסור במנויים.
מה שחשוב יותר בחייו של וילהלם לוב הוא לא העיתונות, אלא העובדה שהוא החל לתרגם מהונגרית לאנגלית בשקידה ובחריצות את השירה, את הסיפורים הקצרים (נובלות) את הסיפורת, את הכתיבה הדרמטית או הבלדות של משוררים הונגרים של המאה ה-19. הוא תרגם את יצירותיהם של יאנוש אראן, יוז'ף אטווש, קארוי קישפלודי, פרנץ קלצ'יי, אימרה מדאץ', שנדור פטפי, מיהאי ורשמארטי ומשוררים רבים אחרים מהמאה ה-19.
היסטוריון הספרות József Szentkiralyi ספר את תרגומיו של וילהלם לוב. הוא תרגם סך של 473 יצירות שירה ובלדות מאת 110 משוררים הונגרים מהונגרית לאנגלית, כולל "האביר יאנוש" של שנדור פטפי. הבלדות השליח, אישטוק השוטה. מיאנוש אראן את טולדי, ואת הערב של טולדי, מאימרה מדאץ' את טרגדיית האדם. ב-1881 הוא תרגם לאנגלית את שירו של פרנץ קלצ'יי. גם איכות התרגומים של וילהלם לוב מכובדת.
עבודתו של וילהלם לוב כמתרגם מוסברת על ידי שורשיו היהודים-הונגריים, היהודים שחיו בין ההונגרים היו קשורים לתרבות ההונגרית ולאומה ההונגרית. לא במקרה מותו של אביו לאופולד לעף (1875), נחשב לאבל האומה על ידי לאיוש קושוט ועל ידי קלמן טיסה. מאוחר יותר, בשנת 1911, במלאת מאה שנה להולדתו של לאופולד לעף גם ז'ולט ביאוטי, הפרופסור הקלוויניסטי המפורסם, נשא נאום בעיר סגד והזכיר לקהל החוגגים כי בילדותו, אביו נתן בידו את נאומיו של לאופולד לעף, כדי שילמד מהנאומים פטריוטיות מהי. באופן יוצא דופן, לרגל 100 שנה להולדת אביו, גם ויליאם לב כתב שיר, אם כי לא היה משורר.
בני דורו ראו בויליאם לוב אדם מעניין וחביב, הוא לא חשב שהוא מתרגם מכובד, שאי אפשר לבקר אותו. אנשים רבים כתבו עליו מאמרים חמים, ארפאד פאסטור (Árpád Pásztor), שאנדור אינצה, מלכיאור לנדייל ועוד. ויליאם היה גבר בעל כושר, רחץ בקור של החורף ושחה בחוץ. לא לעיתים קרובות, אבל כשארגן בילויים אז הם היו גדולים. אחת מבנותיו, רוזלי, שנכנסה אף היא למקצוע עריכת הדין, עברה במקומות הרגילים למחרת הבילויים של אביה ושילמה את החשבון.
כרכים.
הוא ערך אנתולוגיות מתרגומיו, שפרסם ב:
ג'ונתן פורוורד
ג'ונתן פורוורד (באנגלית: Jonathan Forward; 1680–1760) היה סוחר לונדוני, שהיה אחראי בעיקר על הגליית הנידונים, מכלא ניוגייט וממחוזות הבית, למושבות האמריקאיות שבשליטת האימפריה הבריטית בין השנים 1718 עד 1739.
קריירה.
העסק להגליית נידונים הופק בידי פורוורד, ב-1718. בתחילה, קיבל 3 ליש"ט על כל נידון שהגולה למושבת עונשין, ומאוחר יותר, ב-1727, הגדילו ל-5 ליש"ט. בין האוניות שיצר איתן קשר, בשביל להגלות את הנידונים למושבות האמריקאיות שבשליטת האימפריה הבריטית, היו האוניות "Gilbert" (1720–1722), "Jonathan" (1723–1724), "Patapsco Merchant" (1732) ו-"Genoa Galley" (1738), בפיקודו של דרבי לוקס הראשון .
הוא פרש מתפקידו לאחר כ-20 שנה, ב-1739. אנדרו ריד החליף אותו בתפקידו.
חיים אישיים.
פורוורד התחתן עם סוזנה לפני 1712. לפרורווד היו 2 בנות. הבת הבכורה, אליזבת, נולדה ב-1712 ומתה ב-1789. ב-19 בדצמבר 1734, נישאה אליזבת עם רוברט בינג, בנו השלישי של האדמירל המשנה ג'ורג' בינג.
פורוורד נפטר ב-1760 ונקבר בלונדון.
כרים קונאטה
כרים קונאטה (בצרפתית: Karim Konaté; נולד ב-21 במרץ 2004 בחוף השנהב) הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת החלוץ ברד בול זלצבורג ובנבחרת חוף השנהב.
קריירת מועדונים.
קונאטה גדל במחלקת הנוער של מימוסאס מליגת העל של חוף השנהב, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2020. ביוני 2022 חתם ברד בול זלצבורג האוסטרית.
קריירה בינלאומית.
ב-3 בספטמבר 2021 ערך קונאטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בתיקו 0-0 נגד נבחרת מוזמביק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
פטריס באומל
פטריס באומל (בצרפתית: Patrice Beaumelle; נולד ב-24 באפריל 1978 בארל שבצרפת) הוא מאמן נבחרת חוף השנהב בכדורגל.
קריירה כמאמן.
בשנת 2010 שימש באומל כעוזרו של הרווה רנאר בנבחרת אנגולה, ובשנת 2011 שימש כעוזרו בקבוצת אלג'יר מליגת העל האלג'יראית. כמו-כן, שימש בשנת 2011 כעוזרו של רנאר בנבחרת זמביה.
לאחר שרנאר עזב את נבחרת זמביה בשנת 2013 כדי לאמן את סושו, מונה באומל למאמן נבחרת זמביה. לאחר מינויו של רנאר למאמן נבחרת חוף השנהב ב-31 ביולי 2014, התפטר באומל מאימון נבחרת זמביה, ומונה כעוזרו של רנאר בנבחרת חוף השנהב.
בחודש נובמבר 2021 מונה באומל למאמן נבחרת חוף השנהב.
אומורה
אומורה, (באנגלית: Ōmura; ביפנית: 大村市) היא עיר הממוקמת במחוז נגסאקי, יפן. נכון ל-31 במרץ 2021, אוכלוסיית העיר הייתה 96,004 וצפיפות האוכלוסין עמדה על 758 נפש לקמ"ר. השטח הכולל שלה הוא 126.64 קמ"ר, והוא כולל גם את נמל התעופה של נגסאקי . צפיפות האוכלוסין בעיר היא השנייה בגודלה מחוז נגסאקי. יש בה את האוכלוסייה הרביעית בגודלה במחוז נגסאקי.
היסטוריה.
אומורה היא עיר חומה. נמצאת בה טירה מהימים בהם היא הייתה בירת שלטון אומורה, שנשלט על ידי בני שבט אומורה המקומי ששלטו ביפן במשך למעלה מ-900 שנה עוד לפני מוצוהיטו קיסר יפן. בעבר העיר הייתה אזור של סחר חוץ ופעילות מיסיונרית ניכרת במהלך תקופת אשיקאגה המאוחרת, והקדושה הקתולית מרינה דה אומורה . בשל קרבתה בעבר לעיר המסחר ההולנדית שביפן, דג'ימה, היא הייתה אחד האזורים הראשונים ביפן שנפתחו מחדש למגע עם זרים לאחר סיום תקופת מדיניות הסתגרות הלאומית ה"סאקוקו" בתקופת אדו, בין 1641 ל-1853. באופרה מאדאם באטרפליי-Madama Butterfly, המתרחשת בנגסאקי הסמוכה, מופיע שם המקום אומארה בשורה "ed alla damigella Butterfly del quartiere d'Omara Nagasaki" מתייחס כנראה לאומורה. בין השנים 1868–1945, נמצאו באומורה מתקנים צבאיים רבים כחלק ממחוז הצי הימי סאסבו היפני והיה בה גם הבסיס האווירי המרכזי של חיל האוויר של הצי היפני הקיסרי . הבסיס הימי לשעבר הפך מחנה מעצר למהגרים בשם מחנה מעצר אומורה, שבו הוחזקו בעיקר פליטים קוריאנים - שכונו "מסתננים" "mikkōsha" עד לגירושם. מאז אוגוסט 1996 בסמוך למחנה המעצר למהגרים הוקם בניין מודרני המשמש את מטה ההגירה של אומורה.