נולד בבני מלאל שבמרוקו למשה וצלטנה. למד כשנתיים בישיבה בעיר מולדתו מפי הרב שלמה מלול. בשנים ה'תש"ה - ה'תש"ו עבר ללמוד בישיבה במקנס אצל הרבנים שמואל חליווה ויצחק אוחנה, ובשנים ה'תש"ז-ה'תש"ח בישיבתו של הרב רפאל ברוך טולידאנו בראשות הרב שמעון ואנונו. בהמשך למד בישיבת אוצר התורה בקזבלנקה. בשנת ה'תש"ח נסע לצרפת ללמוד ב"ישיבת חכמי צרפת" באקס לה בן אצל הרב חיים יצחק חייקין. לאחר גמר לימודיו שב למרוקו, ושימש כרב קהילת "חסד לאברהם" בקזבלנקה.
בשנת ה'תשכ"ו (1965/1966) עלה לישראל, והתיישב בקריית גת, שם היה אחראי על הכשרות ומוהל. באלול ה'תשמ"ג (ספטמבר 1983) הוכתר לרבה הספרדי של קריית שמונה לצד הרב האשכנזי צפניה דרורי, במקומו של רבו הרב יצחק אוחנה.
לאחר צאתו לגמלאות עבר לירושלים והתגורר בשכונת הר נוף. הוא לימד בכולל "יחוה דעת" של הרב דוד יוסף. היה חבר מחלקת הכשרות של הרבנות הראשית לישראל. עמד בראש מכון "אוצרות הגאונים" להוצאת כתבי יד, במסגרתו הוציא את "דרשות רבי בצלאל אשכנזי" ועוד.
התכתב עם חכמי דורו, בהם הרבנים עובדיה יוסף, יהושע מאמאן, אליהו אברז'ל, שמואל פנחסי, שלמה משה עמאר ועוד.
נפטר ב-10 באפריל 2022 (ט' בניסן ה'תשפ"ב), כשבועיים לאחר פטירת בנו הרב משה צבי. נקבר בהר המנוחות.
משפחתו.
נישא לפנינה בת אברהם ואקנין, ונולדו להם שני בנים ושתי בנות. בנו הרב משה צבי בוחבוט כיהן כרבה של טבריה ומהדיר שו"ת רבי בצלאל אשכנזי. בן נוסף, הרב אברהם בוחבוט, הוא מנהל מחלקת שחיטה ויבוא בשר ברבנות הראשית לישראל.
גיסו היה הרב יצחק פחימא, ראש ישיבה ושוחט בקולמר שבצרפת.
ספריו.
על פי עדותו, ארגז מלא כתבי יד אבד במהלך השנים. מהמעט ששרד הוציא הספרים:
רי מיאזווה
רי מיאזווה (ביפנית: 宮沢 りえ; נולדה ב-6 באפריל 1973). היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יפנית. על עבודתה היא זכתה בשישה פרסים של האקדמיה היפנית לקולנוע ובשלושה פרסי "קינמה ג'ונפו".
ביוגפריה.
רי מיאזווה נולדה בטוקיו למשפחה מעורבת הולנדית-יפנית. מגיל 11 היא החלה להשתתף בפרסומות והמשיכה לתוכניות ילדים. היא הצטלמה במספר סרטים לילדים. בשנת 1989 היא החלה בקריירה של זמרת והוציאה את אלבומה הראשון "MU". האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים ביפן. בהמשך היא הוציאה עוד כמה אלבומים אך עם הצלחה פחותה.
מיאזווה פרצה להכרה כלל ארצית כאשר בשנת 1991 הצטלמה בערום בספר צילומים Santa Fe. אחד הצילומים פורסם בעיתונים בעלי תפוצה ארצית " יומיאורי שימבון" ו-"אסאחי שימבון". הדבר היה חריג למדינה וגרם לוויכוח סוער בתקשורת. כתוצאה מכך מיאזווה זכתה בפרסום רב וספר נמכר בכ-1.5 מיליון העתקים. בשנת 1992 היא הודיע על חתונה קרובה עם מתאבק סומו, אך בשנת 1993 החתונה בוטלה. בספטמבר 1994 היא ניסתה להתאבד ככל הנראה על רקע של שתיית אלכוהול ומאבקי כוח עם האמא שהייתה המנהלת שלה.
בתחילת 1996 מיאזווה עברה לקליפורניה, אך כבר בשנת 1997 היא חזרה ליפן והמשיכה את הקריירה בקולנוע. בשנת 2001 היא זכתה בפרס "השחקנית הטובה ביותר" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה עבור משחקה בסרט Peony Pavilion ובשנת 2014 היא זכתה בפרס בפסטיבל קולנוע של טוקיו. על משחקה בסרט The Twilight Samurai (2002) היא קיבלה "פרס קינמה ג'ונפו". היא קיבלה פרס זה גם בשנת 2004 עבור משחקה ב-The Face of Jizo.
בשנת 2016 מיאזווה זכתה בפרס של אקדמיה לקולנוע היפנית על משחקה בסרט "אהבתה מרתיחה את מי האמבט".
חיים אישיים.
בשנת 2009 מיאזווה הודיע שהיא בהריון מגולש יפני. במאי 2009 לזוג נולדה בת. בשנת 2016 הם התגרשו.
מלווה שלום הגליל
מלווה למימון מבצע שלום הגליל, שנודע בשמו המקוצר מלווה שלום הגליל, היא מלווה חובה שהוטל בשנת 1982 בעקבות מבצע שלום הגליל לשם מימון הוצאות המבצע. המלווה הוטל באמצעות חוק למימון מבצע שלום הגליל, תשמ"ב-1982. זהו מלווה החובה האחרון שהוטל בישראל, וקדמו לו מלוות חובה ומלוות מרצון למימון מלחמות קודמות.
היסטוריה.
מבצע שלום הגליל החל ב-6 ביוני 1982, בכניסה נרחבת של כוחות צה"ל ללבנון. תשעה ימים לאחר מכן חתם שר האוצר, יורם ארידור, על תקנות שעת חירום (היטל שלום הגליל), תשמ"ב-1982, שבמסגרתן הוטלו היטלים אחדים למימון המבצע.
בהסכם לחלוקת נטל הוצאות מבצע שלום הגליל שנעשה בין משרד האוצר, ההסתדרות הכללית ולשכת התיאום של הארגונים הכלכליים הוסכם על הטלת מלווה חובה למימון המבצע, ומלווה זה הוטל בחוק למימון מבצע שלום הגליל, תשמ"ב-1982, שאושר בכנסת ב-28 ביולי 1982, ונכנס לתוקף ב-1 באוגוסט 1982.
גביית המלווה נעשתה בשנים 1982–1983, ופרעונו נעשה במשך ארבע שנים, החל משנת 1993.
כללי המלווה.
בסיס המלווה היה:
המלווה הוטל ברמות אחדות:
בניגוד למדרגות מס, שבהן השיעור המוגדל חל רק על ההכנסה השולית, במלווה זה השיעור המוגדל חל על כל בסיס המלווה.
לחברה תושבת חוץ נתנה האפשרות להמיר את המלווה במס בסכום השווה ל־80% מהמילווה שהיא חייבת בו.
המלווה היה צמוד, לפי בחירתו של בעל המלווה, לאחת משתי אפשרויות:
תנאים אלה היו נחותים מאלה של איגרות חוב שנסחרו בשוק ההון, כך שלמעשה היה במלווה מרכיב מסוים של מס.
החוק בנוסחו המקורי קבע שהמלווה ייפרע לכל בעל מלווה בארבעה תשלומים שנתיים שווים החל משנת המס 1993. בהתקרב מועד פירעון המלווה תוקן החוק ונקבע שבעל מלווה יהיה רשאי, החל במועד פדיון החלק הראשון של המלווה שלו, להודיע כי רצונו שהמלווה או יתרתו ייפרעו בתשלום אחד.
החוק קבע שהמלווה לא יהיה סחיר ולא יהא ניתן לשעבוד או להעברה, פרט להעברות מכוח הדין (כגון הורשה לבן זוג).
גביית המלווה הייתה בידי אגף מס הכנסה ומסוי מקרקעין, וניהול המלווה (הנפקת תעודת המלווה ופרעונן) היה בידי בנק ישראל.
כללים נוספים נקבעו בתקנות שהותקנו מכוח החוק.
אל-אחמדי (מחוז)
אל-אחמדי (בערבית: محافظة الأحمدي) הוא אחד מששת המחוזות של כווית.
תתי מחוזות.
מחוז אל-אחמדי מורכב מתתי-המחוזות הבאים:
מושל.
ג'ביר עבדאללה ג'ביר עבדאללה השני כיהן כמושל המחוז בין 1962-1985.
גאוגרפיה.
המחוז ממוקם כ-33 ק"מ מבירת כווית, כווית סיטי.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 28 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (40 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא דצמבר (15 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 164 מילימטרים בשנה. חודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (65 מ"מ גשם), וחודש יוני הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
קונג
נהר קונג (בלאית: ເຊກອງ, בחמרית: សេកុង ובווייטנאמית: sông Sê Kông) הוא נהר במרכז וייטנאם.
מקורו של הנהר במחוז Thừa Thiên–Huế שבמרכז וייטנאם, משם הוא זורם דרך דרום לאוס ומזרח קמבודיה. הוא מצטרף לנהר מקונג ליד העיירה Stung Treng בקמבודיה.
חלק מהנתיב שלו מהווה את גבול לאוס–קמבודיה.
אוסף פיליפס
אוסף פיליפס (באנגלית: The Phillips Collection) הוא מוזיאון לאמנות שהוקם על ידי דאנקן פיליפס על בסיס האוסף של המשפחה. המוזיאון נפתח בשנת 1921 בוושינגטון די. סי..
היסטוריה.
דאנקן פיליפס נולד למשפחה מבוססת שמקורה בפיטסבורג. הוא עסק בביקורת אומנות והרחיב את אוסף המשפחתי באופן משמעותי. בשנת 1921 הוא התחתן לציירת מרג'ורי אקר. ביחד הם המשיכו בהרחבת האוסף. בשנת 1921 הם פתחו את האוסף לציבור בביתם בוושינגטון. זה היה מוזיאון של אמנות מודרנית הראשון בארצות הברית. בשנת 1930 כאשר אוסף עבר 600 פריטי אמנות הם החליטו לתת את הבניין כולו לטובת המוזיאון ועברו להתגורר לבניין אחר.
תחילת האוסף הייתה ביצירות של אמנות מודרנית. בהדרגה הזוג רכש ציורים של אמנים אהובים כמו אל גרקו, ז'אן-בטיסט סימאון שארדן, פרנסיסקו גויה, פול סזן ואדוארד מאנה. כיום האוסף כולל פריטים רבים של אימפרסיוניזם. ציור של פייר-אוגוסט רנואר "סעודת השייטים" הוא בין המפורסמים באוסף.
עד לשנות ה-60 אסוף לא היה מאורגן באופן כרונולוגי. הוא אורגן במטרה לתת ביטוי לקשר בין האמנים השונים לפי השקפת עולם של הבעלים. דאנקן פיליפס רכש ציורים רבים של ציירים אותם אהב במיוחד כמו פייר בונאר (17 יצירות), ז'ורז' בראק (13 יצירות) ומארק רוטקו (7 יצירות). "חדר רוטקו" היה החדר הראשון במוזיאון שהוקדש כולו לצייר בודד. פיליפס רכש ציורים של ציירים אמריקאים בטרם הם זכו להצלחה כמו ג'ון מרין, ג'ורג'יה או'קיף, ארתור דאב ואוגוסטוס וינסנט טאק. בכך הוא נתן לציירים אפשרות להתפרנס ולהמשיך בעבודת אמנות.
בשנת 1960 לבניין התווסף אגף חדש. אגף זה שופץ והורחב בשנת 1989 הודות לתרומה של איש עסקים יפני ומאז הוא נקרא Goh Annex. בשנת 2006 שטחי המוזיאון התרחבו בכ-65% תוך בניית מתחם תת-קרקעי. הרחבה זו אפשרה בין היתר להפעיל מרכז לימודים תוך שיתוף פעולה עם אוניברסיטת מרילנד.
דאנקן פיליפס נפטר בשנת 1966 ואשתו ירשה אותו בניהול המקום. בנם ניהל את המוזיאון עד לשנת 1992.
בן מקדהוי (דרום אפריקה)
בן מקדהוי הוא הר בגובה במחוז הכף המזרחי של דרום אפריקה, חלק רכס הרי הדראקנסברג.
הוא נקרא על שם ההר בן מקדהוי בסקוטלנד.
פסגת ההר היא הפסגה הגבוהה ביותר בכף המזרחי, שנמצאת כולה בתוך דרום אפריקה; בהר בן מקדהוי נמצא גם מעבר ההרים הגבוה ביותר בדרום אפריקה.
מכתש מונטגנאיס
מכתש מונטגנאיס (באנגלית: Montagnais crater) הוא מכתש פגיעה הממוקם על המדף היבשתי מדרום לנובה סקוטיה, קנדה.
אורכו בקוטר, וגילו מוערך ב-50.50 ± 0.76 מיליון שנים (תקופת האאוקן).
המכתש נמצא מתחת לים וקבור מתחת למשקעים ימיים.
ג'דידיה גודאייקר
לזמי
לזמי הוא שם משפחה שמקורו בעיירה לזמה במחוז ויזקאיה, ספרד.
מלווה של&quot;ג
קאדי (כדורגלן)