במחצית השנייה של שנות ה-60 הצטרפו ל'סקר' כמה אנשי מקצוע בכירים, מהנדסים וכלכלנים, רובם יוצאי מערכות ציבוריות כגון המכון לפריון העבודה והייצור, חברת תה"ל (תכנון המים לישראל), ומשרד החקלאות. סמוך לאחר מכן, אחד המצטרפים החדשים – איתן יעקובסון, שהיה בעברו סמנכ"ל משרד החקלאות – מונה למנכ"ל החברה. יעקובסון הביא להקמת חברה אחות בשם SKR, ובאמצעות קשריו מתפקידו הקודם הרחיב את פעילותה אל מחוץ לגבולות מדינת ישראל: תחילה באיראן, שיחסיה עם ישראל היו אז בשיא פריחתם, ואחר כך גם באגן המקונג במזרח הרחוק, בברזיל, ובארצות מתפתחות אחרות בעולם. בכול אותן מדינות SKR עסקה בתכנון ובניהול פרויקטים בתחומי החקלאות, הכלכלה והתעשייה החקלאית, הפיתוח האזורי, וכיוצא בזה תחומים שנשענו על הידע והניסיון שיעקובסון ועמיתיו הביאו עימם מעברם.
במקביל להתרחבות פעילותה של SKR מחוץ לישראל, חל גידול גם בהיקף הפעילות של 'סקר' בישראל. בהדרגה התבססו תחת קורת גג אחת שני גופי ידע מקצועיים שפעלו זה לצד זה: האחד פעל בארץ, התבסס על צוות רחב של מהנדסי תעשייה וניהול צעירים שנוהלו על ידי מהנדסים/הנדסאים ותיקים ומנוסים בתחומיהם, והתמחה ביישום טכניקות וכלים לשיפור תפקודם של ארגונים תעשייתיים ואחרים. גוף הידע השני תמך בפעילות מחוץ לישראל, במדינות מתפתחות, העסיק מומחים בעלי ותק וניסיון, ועסק בעיקר בפרויקטֵי פיתוח רחבי היקף.
בתחילת שנות ה-70 התרחבה פעילותה של SKR באיראן, וחייבה הקמה ורישום של חברה מקומית במדינה זו. בשיתוף עם גורמים איראניים בעלי השפעה הוקמה חברה בשם 'אֶנְמָק' (ENMAK), שפעלה ברחבי איראן וביצעה פרויקטים בעיקר עבור משרד החקלאות המקומי. בימיה הטובים 'אנמק' העסיקה כ-40 עובדים בדיסציפלינות שונות, בהתאמה לפרויקטים שבהם הייתה מעורבת. באותם הימים מנה הצוות הישראלי של החברה כ-6–7 איש קבועים, ועוד כ-20 איש שנסעו בין טהראן לתל אביב על-פי צורכי הפרויקטים.
בין הפעילות בישראל לפעילות מחוץ לישראל (בעיקר איראן), הקבוצה העסיקה באותם הימים בסביבות 100 עובדים.
במהלך השנים 1976–1978, שני המייסדים של 'סקר' – פרופ' ברוך פולק וגבי לכמן – פרשו מהחברה. במקביל לכך הפעילות באיראן הצטמצמה, עד שבשנת 1978 (כשנה לפני פרוץ המהפכה האסלאמית) החברה בטהראן נסגרה, ואחרוני עובדיה הישראלים שבו ארצה.
ב-1979 איתן יעקובסון, מנכ"לה של 'סקר' עד לאותה העת, מונה לנציב שירות המדינה, ופרש מכול מעורבות בחברה. בעקבות פרישתו עזבו גם שלושה מהשותפים הוותיקים האחרים בחברה, וזו עמדה על סף פירוק.
ב-1980, אחרי כשנה של דשדוש במקום, שני מהנדסים 'צעירים' שעבדו בחברה בשנים הקודמות – ניר דונת ויצחק חלדי – החליטו להקימה מהקרשים ולשקם את פעילותה. בעצה אחת עם הבעלים הקודמים, הקימו חברה חדשה בשם 'סקר תכנון, פיתוח וניהול בע"מ' (להלן 'סקר'), בבעלותם ובניהולם. חברה זו, שעם הקמתה מנתה כשמונה אנשים כולל שני הבעלים, נטלה על עצמה להמשיך ולנהל את הפרויקטים שהיו באותה העת בתהליך (בישראל בלבד).
ב-1981 הצטרף לחברה ישראל לייבוביץ', שעשה צעדיו הראשונים בעולם הייעוץ – ולימים הפך לשותף בחברה. מאז, ובמשך כ-10 שנים, 'סקר' עסקה בעיקר בתחומים המסורתיים שבהם עסקה בגלגולה הקודם: פרויקטים של הנדסת תעשייה בישראל, ופרויקטים של חקלאות ופיתוח חקלאי בארצות מתפתחות (ניגריה, טורקיה, דרום אפריקה ועוד) בד בבד עם כך התחיל להתפתח בחברה תחום פעילות נוסף – ייעוץ במערכות מידע – ונזרע זרע ראשון לשיתופי פעולה בינלאומיים שרבים מהם נוצרו והתקיימו בשנים הבאות: נחתם הסכם ידע עם מומחה אמריקני – מיטשל פיין (Mitchel Fein) – שפיתח שיטה מתקדמת (ImproShare) לתימרוץ עובדים על בסיס הישגיהם כארגון, ולא כפרטים.
בסוף שנות ה-90 'סקר' העתיקה את משרדיה לנתניה, וצירפה לשורותיה כשותף את ברוך רוטשילד, מומחה בתחום מערכות המידע. מאז, בתהליך רציף ועקבי, נוצרו בחברה שלושה מרכזי ידע ופעילות עיקריים: האחד, בהובלתו של יצחק חלדי, עסק בייעוץ להנהלותיהם של ארגונים בתהליכי התייעלות, שיפור תהליכים וקיצוץ עלויות; השני, בניהולם של ישראל לייבוביץ' וברוך רוטשילד, התמקד בהרחבה והעמקה של פעילות החברה בתחום ניהול התהליכים ומערכות המידע; והשלישי, בניהולו של ניר דונת, התמחה בתחומי הניהול ה'רכים' יותר ועסק בעיקר בליווי ארגונים גדולים בהטמעת תפיסת הניהול לאיכות כוללת (TQM) ובשיפור השירות וניהול קשרי הלקוחות (CRM). בכול אחד מהתחומים הללו החברה נעזרה בידע ומתודולוגיות שהביאה מגורמי ידע מובילים בעולם הרחב, כאמור לעיל.
ב-2007 ניר דונת פרש מהחברה ומכר מניותיו לשותפים האחרים.
ב-2013 החברה חגגה, בהשתתפות רבים מלקוחותיה במהלך השנים, 50 שנים להיווסדה בגלגולה הראשון.
ב-2015 'דלויט בריטמן אלמגור זוהר' נכנסה כשותפה ב-50% ב'סקר', שמאותו הרגע הפכה ל'סקר-דלויט' וביססה בחברה האם את פעילות הייעוץ בתחומי המִחְשוּב ומערכות המידע.
ב-2017 'דלויט' רכשה את יתרת המניות של 'סקר' משותפיה, ו'סקר' חדלה מלהתקיים כחברה עצמאית.
תחומי פעילות.
פעילותן של חברות 'סקר' בגלגוליהן השונים נחלקה לשני תחומים עיקריים, בהתאם ל'טריטוריות' שבהן פעלו:
בישראל.
הפעילות בישראל התמקדה במגוון תחומי הניהול, ובכללם הנדסת תעשייה, ייעוץ ארגוני, מערכות מידע – ונגזרות של תחומים עיקריים אלה.
דוגמאות לפרויקטים מובילים של חברות 'סקר' בתחומים אלה, כוללות:
מחוץ לישראל.
הפעילות מחוץ לישראל התמקדה בארצות מתפתחות, ועסקה בעיקר בתחומי הפיתוח האזורי, החקלאות, הכלכלה החקלאית והתעשייה החקלאית.
דוגמאות לפרויקטים מובילים של חברות 'סקר' בתחומים אלה, כוללות:
שיתופי פעולה בינלאומיים.
בראשית 1981 'סקר החדשה' חתמה על הסכם ידע ראשון, עם מיטשל פיין, בנושא ה-Improshare.
בתחילת שנות ה-90 'סקר החדשה' חתמה על הסכם ייצוג עם חברת ייעוץ בינלאומית נוספת – Organizational Dynamics Incorporated - ODI – והביאה ממנה ידע רב בתחום ניהול איכות כוללת – (TQM) – שהיה אז בראשית דרכו בארץ. העיסוק בתחום זה מיצב את החברה כחברת ייעוץ מתקדמת, חדשנית ומובילה, ובכך נתן לה דחיפה עסקית חזקה. בין קידום נושא ה-'אימפרושייר' לבין החדרת ה-TQM, 'סקר החדשה' מצאה עצמה יועצת לארגונים עסקיים וציבוריים מהגדולים והמובילים במשק, כאמור בסעיף 'תחומי פעילות' לעיל.
בשנים הבאות, אחת לכמה שנים, סקר חָבְרָה עם גורמים מקצועיים בינלאומיים נוספים וייצגה אותם בארץ. בולטים בין אלה היו:
שערוריית רמפרט
שערוריית רמפרט הייתה חשיפת עובדות על שחיתות נרחבת במשטרת לוס אנג'לס ובייחוד במחלקה למאבק בכנופיות רחוב (CRASH) במחלק "רמפרט" של משטרת לוס אנג'לס בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20. למעלה מ-70 שוטרים, אנשי צוות או אישים הקשורים למחלקה, היו מעורבים בצורה כלשהי של התנהלות לא נכונה, מה שהפך אותה לאחד המקרים הבולטים ביותר של שחיתות משטרתית מתועדת בתולדות ארצות הברית. הרשימה הארוכה של העבירות כוללת צילומים סמויים בלתי מורשים, הכאות, השתלת עדויות כוזבות, גניבת שלל מסחר בסמים, שוד בנקים, עדות שקר והסתרת ראיות.
חקירת המקרה, המבוססת בעיקר על הצהרות המושחת של העובדים המוכרים מיחידת CRASH , פגעה בתחילה ביותר מ-70 עובדים. נגד שוטרים אלה נמצאו ראיות מספיקות לפתיחת 58 תיקים פליליים. עם זאת, רק 24 נמצאו אשמים בביצוע הפרות כלשהן, מתוכן 12 קיבלו הגבלות על חופש לתקופות שונות, 7 פרשו או פוטרו וחמישה תיקים נסגרו. כתוצאה מחקירת עדויות מזויפות על ידי המשטרה, בוטלו 106 תיקים פליליים. השערורייה הובילה ליותר מ-140 תביעות אזרחיות נגד העיר לוס אנג'לס, קליפורניה שעלו לעיר כ-125 מיליון דולר.
בגלל השערורייה, בין השאר, ראש העירייה, לא מינה מחדש למפקד המשטרה את בשנת 2002. הוא האמין שהשערוריה, בין היתר, החישה את התבוסה של האן במאבק נגד על משרת ראש העיר הבחירות בשנת 2005. טרם ידוע ההיקף המלא של השחיתות וכמה חקירות בנושא אונס, רצח ושוד בהשתתפות שוטרי המחלקה נותרו תלויות ועומדות.
הפרשה היוותה בסיס לעלילת הסדרה "המגן" והסרט "מהר יותר" בכיכובו של דוויין ג'ונסון והיווה גם את מרכז העלילה של הסרט "רמפרט" משנת 2011. בשנת 2018 הופק הסרט "עיר השקרים" על בסיס הספר משנת 2002, "LAbyrinth: A Detective Investigates the Murders of Tupac Shakur and Notorious B.I.G." העלילה מגוללת את קורותיהם של סוכנים מושחתים מיחידת CRASH.
נקודת איוואן אסן
נקודת איוואן אסן (באנגלית: Ivan Asen Point; בבולגרית: Нос Иван Асен) היא לשון יבשה בחוף הדרום-מזרחי של האי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה סלעית וצרה.
אורכה של לשון היבשה 680 מטרים, והיא בולטת לתוך מצר אוסמר.
נקודת איוואן אסן מהווה את הקצה הדרום-מערבי של הכניסה למפרצון איוואן אסן, ואת הנקודה הצפון-מזרחית של הכניסה למפרצון יארביצה.
נקודת איוואן אסן מהווה את ההפרדה בין שפכו של קרחון דראגומאן שמצפון לה, לבין שפכו של קרחון ארמירה, שמדרום לה.
הנקודה ממוקמת 20.5 קילומטרים דרומית-מערבית מכף סמית'; 12.5 קילומטרים צפונית-מזרחית מכף ג'יימס; 3.8 קילומטרים דרומית-דרום-מזרחית מפסגת הר פוסטר, ו-3.45 קילומטרים דרומית-מזרחית מפסגת סלאבייקוב.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנקודה.
הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009, ובשנת 2010.
מקור השם.
הנקודה נקראת על שם הצאר איוואן אסן השני קיסר האימפריה הבולגרית השנייה.
Soccerdonna
ארגון הפשע נובוקוזנצקאיה
.հայ
.հայ (בארמנית: Հայ) היא סיומת האינטרנט בארמניה, המיועדת לשמות דומיין בשפה הארמנית.
מידע.