בתפקידו הציבורי הראשון שירת בשנים 2005 עד 2007 ככוהן קהילת חיפה מטעם נציגות יעקב הצדיק לקתולים הדוברים עברית בישראל. בשנים 2008 עד 2010 שירת ככוהן קהילת יפו. ב-15 במרץ 2009 מונה כסגנו של הפטריארך הלטיני פואד טוואל והממונה על נציגות יעקב הצדיק, תפקיד שמילא עד שנת 2018, עד שהוחלף על ידי האב רפיק נהרה.
באוגוסט 2019 מונה לאחראי על קהילת מסדר הישועים בארץ ישראל.
קתדרלת בילבאו
קתדרלת בילבאו שנקראת קתדרלת סנטיאגו (ספרדית: Catedral de Santiago, בסקית: Donejakue Katedrala) היא קתדרלה קתולית גותית בבילבאו, ספרד. הקתדרלה מוקדשת ליעקב בן זבדי הנקרא בספרדית "סנטיאגו".
היסטוריה.
הכנסייה נבנתה כנראה בסביבות 1300 כמקדש קטן, בתקופה שבילבאו הייתה כפר דייגים. המבנה הנוכחי מקורו ב-1379. היא בנויה בסגנון אקלקטי כאשר הסגנון השולט הוא הסגנון הגותי. הקלויסטר והקמרונות נבנו במאה ה-15 בסגנון גותי, וכך גם "שער המלאך" (Puerta del Angel) לרחוב קוראו. ב-1571 פגעה שרפה בכנסייה ובעקבותיה שופצו החזיתות בסגנון אדריכלות הרנסאנס. חזית הקתדרלה, חלון הרוזטה והצריח המחודד נבנו על ידי Severiano Achucarro בגל התחייה הגותית של המאה ה-19.
ב-1950 הוכרזה הכנסייה כקתדרלה. היא מוקדשת ליעקב בן זבדי הנקרא בספרדית "סנטיאגו" ונמצאת בדרך הצפונית (Camino del Norte) של דרך סנטיאגו.
הקתדרלה בנויה ברובה בסגנון גותי. תוכניתה היא כשל צלב לטיני: הספינה הראשית מחולקות ל-3 אגפים: אולם התווך ושתי סיטראות, ובקצהה יש אמבולטוריום. בבית הרוחב הצפוני ישנו חלון רוזטה. מבנה הקיר מחולק לשלוש: קומת הקשתות, טריפוריום ובתוכו מנורות כתומות וקומת תאורה ובה חלונות ויטראז' רחבים. גובה הספינה הראשית הוא כ-20 מטר.
הקשתות הן בצורת אוגיב. במקום שבו עמדה הכנסייה המקורית נמצאת היום הקריפטה. התמיכות של הקמרונות הראשיים מעוטרות בתגליפי אבן של סוחרים מקומיים. החזית המערבית הנאו-גותית כוללת שער נאה, חלון רוזטה וצריח מחודד בודד משמאל לדלת. בתוך הקתדרלה פזורים קברים ופסלים, הבולט שבהם הוא כנראה ה"פייטה" של Aloitiz מהמאה ה-17. בעת השקיעה ניתן לראות ניצוצות צבעוניים על הקירות המזרחיים של הטרנספט, הנוצרים כאשר השמש מטילה את אורה על חלונות הוויטראז'.
היווט
היווט ("חיים" באמהרית), היא עמותה שמטרתה לסייע לעולי אתיופיה בקליטתם והשתלבותם בחברה הישראלית.
העמותה היא היחידה הפועלת באזור חיפה והקריות בתחום זה. היא ייחודית גם בכך שהוקמה על ידי קבוצת נשים מתוך הקהילה למען הקהילה.
העמותה הוקמה באופן רשמי בשנת 2001, לאחר התארגנות שהחלה כבר בשנת 1993, על ידי קבוצת סטודנטיות עולות מאתיופיה באוניברסיטת חיפה. מנכ"לית העמותה היא מלכה דניאל-דוק, שעלתה מאתיופיה כילדה וכיום בעלת תואר ראשון בחינוך ומסיימת תואר שני בייעוץ חינוכי. מלכה דניאל-דוק החליפה ב-2013 את ריקי טגבה, ממייסדות העמותה אשר יצאה לשנת שבתון בארצות הברית.
העקרונות המנחים של העמותה הם מענה לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה, תוך רגישות מוגברת לתרבותה הייחודית ולצרכיה הייחודיים, התייחסות למכלול צורכי המשפחה, וחיזוקה בתחומי הפעילות המתייחסים לילדים ובני נוער.
העמותה מפעילה ארבעה מרכזי נוער בערים קריית ביאליק, קריית ים וקריית מוצקין, ומועדונית לילדי בית ספר יסודי בשכונת צור שלום בקריית ביאליק. במרכזי הנוער ובמועדונית משתתפים כ-350 חניכים. פעילות העמותה בתחום הנוער הנה במימון הפרויקט הלאומי של עולי אתיופיה, ובשותפות עם הרשויות המקומיות והקרן לידידות.
שלמה יצחק
__ללא_תוכן_עניינים__
שלמה יצחק (1893 ~ 21 ביוני 1920) היה אחד מתלמידי יעקב פייטלוביץ', אשר למדו בארץ ישראל.
ביוגרפיה.
על פי פייטלוביץ' יצחק נולד בצ'ילגה, לפי המשפחה המורחבת נולד בסקלט. שמו האמהרי היה סולומון.סביו היה הכהן הגדול אבא זרו ירמיאס המכונה "אבא סמעו זרו". אביו יצחק זרו היה אחיהם של המנהיגים הרוחניים אבא יעקב זרו ואבא לווי זרו ,חמיו של ברהן ברוך. התייתם מהוריו בגיל צעיר ועבר לגור יחד עם הכהנים הגדולים בכפר גורבה, שם היה חניך כהונה.
במהלך מסעו השני לאתיופיה (1909-1908) בליווי גטה ירמיהו, פגש פייטלוביץ' בשלמה יצחק, בן דודו של ירמיהו אשר המליץ עליו שישלח לארץ ישראל למטרת לימודים. ב-1909 החל ללמוד יחד עם ירמיהו בבית הספר למל של חברת עזרה שבירושלים תחת השגחתו של אברהם צבי גולדשמידט והתחנכו על ידי אשר בן נתן. ב-1912 הועבר ירמיהו ללימודים באירופה ויצחק נותר לבדו כאשר לעיתים רחוקות פייטלוביץ', עמנואל וירמיהו יוצרים עמו קשר.
בזמן שהותו בירושלים כתב יומן אישי ושם מתוארים רבים מאירועי חייו לרבות פירוט ניכר של כיבוש ירושלים בידי הבריטים ומצב העיר בזמן מלחמת העולם הראשונה, ביומנו ישנו גם תיאור של מלחמת השפות. יצחק היה אדם בודד ואדוק בדת היהדות הרבנית שאותה אימץ לחלוטין והיה בקשר קרוב עם הקהילה הנוצרית אתיופית בירושלים. בשנת 1918 עזב את בית הספר מכיוון שלא ידע מספיק את השפה הגרמנית, עמה לימדו בבית הספר ועבר לגור בחדר קטן יחד עם שותף יהודי-תימני, באותה השנה הוא שלח מספר מכתבים אל מנהל למל, אל פייטלוביץ', אל דוד ילין ואל הרב שמואל צבי מרגליות כדי שיחזרו אותו לאתיופיה כדי שימלא את יעודו, להיות מורה לביתא ישראל.
כחלק ממסעו הרביעי לאתיופיה (1921-1920), הגיע פייטלוביץ' לירושלים יחד עם תאמרת עמנואל ולקחו עמו את יצחק וכן התלוו אליהם אחיו, חיים פייטלוביץ' ורופא מבית החולים הדסה בשם אנטין. כאשר החבורה הגיע לנמל מאסאווה היא החלה לצעוד לכיוון היישוב היהודי ושבדרך חלה יצחק. עם חלוף הזמן מחלתו של יצחק החמירה והוא נפטר ב-21 ביוני 1920, בסביבות 9 בבוקר ונקבר בדרך שבין הכפר עדי קולה לעיר עדווה.
הרב מנחם ולדמן מצא בספר צילומים של בית הקברות היהודי באסמרה, אריתראה צילום קבר ומצבה שעליה כתוב שמו של סולומון יצחק ה"פלשי". הרב ולדמן משער שגטיה ירמיהו ויעקב פייטלוביץ' העבירו את עצמותיו של סולומון יצחק לאסמרה והוא נקבר שם מחדש. שם הספר: אסמרה : יהודים באריתריאה / שמואל מנחם כהן, מנצור יעקב כהן, דונטלה סימאונה, משה יעקב כהן, עדי כהן, פרנקו דל אורו, 2016.
שלמה הפלאשי.
הנובלה שלמה הפלאשי (Salomo der Falascha) הוא על חייו של יצחק ונכתב בגרמנית על ידי זליג שכנוביץ (Selig Schachnowitz) שכיהן כעורך של העיתון דער איזראעליט בתחילת המאה ה-20. הנובלה עצמה תורגמה לעברית בידי מאיר צבי פורש ופורסמה בשנת תשכ"ד. עותק מהמהדורה הגרמנית לספר נמצא באוניברסיטת תל אביב. עותק של התרגום העברי נמצא בספרייה הלאומית בירושלים.
לקריאה נוספת.
הנובלה
דוידקה (פירושונים)
האגדה של קורה
האגדה של קֹורה (באנגלית: The Legend of Korra) היא סדרת המשך לסדרת האנימציה האמריקאית "אווטאר". הסדרה נוצרה על ידי מייקל דנטה דימרטינו ובראיין קונייצקו ושודריה התחילו ב-14 באפריל 2012 ופרקה האחרון שודר ב-19 בדצמבר 2014 בערוץ ניקלודיאון. הסדרה מוצגת בסגנון המושפע מאנימה כאשר רוב האנימציה של הסדרה נעשתה בסטודיו מיר שבקוריאה הדרומית או בסטודיו פיירו שביפן, תחילת הסדרה מבוססת על מלחמת העולם השנייה.
הסדרה מתחילה שבעים שנה אחרי אירועי הסדרה הקודמת, בעידן תעשייתי שבו כבר קיימים כלי רכב וספינות אוויר. במהלך חיו של אווטאר אַנְג, נבנתה עיר בשם "רפבליק סיטי" (מאנגלית: Republic City), שבה אנשים מכל האומות חיים יחדיו. עלילת הסדרה מתמקדת באווטאר החדשה- קֹורָה נערה בת 17 כשפית מים משבט המים הדרומי בניגוד לאווטאר: כשף האוויר האחרון, באגדה של קורה אין עלילה אחת רציפה עם כמה עלילות משנה אלא עלילה חדשה לכל עונה, כל אחת עם נבל חדש.
העונה השנייה החלה ב־13 בינואר 2013 בארצות הברית, והעונה השלישית החלה ב־27 ביוני 2014, גם כן בארצות הברית ובישראל ב־1 בספטמבר 2014.
ב־9 באוגוסט 2013 התחילה סדרת ספין אוף בת 3 פרקים בשם "שוטטות ברפבליק סיטי", המתארת על מה שעברו מאקו ובּוֹלִין ברחוב לאחר שהוריהם מתו. הסדרה ירדה ב־23 באוגוסט 2013.
שידורי העונה הרביעית החלו ב־3 באוקטובר 2014 בארצות הברית וב־14 באפריל 2015 בישראל.
ב-2017 הוציאו אולפני ניקלודיאון סדרת ספרי קומיקס, המשך רשמי אחרי ספר רביעי על ידי הסופרים מייקל דנטה דימרטינו ובראיין קונייצקו.
לפני שיצא הספר הראשון של קורה, יצאו ב-2010–2011 ספרוני קומיקס קצרים המתארים את סיפורי ילדותה עם חברתה הטובה נאגה (דובת הקוטב של אווטאר קורה).
העולם של הסדרה.
הסדרה מתרחשת בעולם הבדיוני של הסדרה הקודמת, 70 שנה אחרי אירועיה. אנשי העולם מחולקים לארבע אומות, על בסיס ארבעת היסודות: שבטי המים, ממלכת האדמה, אומת האש ונוודי האוויר. חלק מהאנשים, הידועים בתור "כשפים", הם בעלי יכולת לשלוט טלקינטית ביסוד המתאים לאומה שלהם, באמצעות תנועות של אמנויות לחימה. כתוצאה ממלחמת מאה השנים שבה הושמדו כל כשפי האוויר חוץ מאנג האווטאר הקודם לקורה, וכעת בעולמה של קורה נותרה משפחה אחת בלבד של כשפי אוויר.
האווטאר הוא האדם היחיד עם היכולת לשלוט בכל ארבעת היסודות. בנוסף לכך, הוא היחיד שמסוגל להיכנס לעולם הרוחות (*נכון עד למועד פתיחת שערי הרוחות), מה שגורם לו לשמש כמגשר בין עולם הרוחות ובין העולם האמיתי. האווטאר היא דמות עם חשיבות בין-לאומית שחובתה היא להביא איזון לעולם והרמוניה בין 4 האומות. כשהאווטאר מת, הוא עובר תהליך של גלגול נשמות ונולד מחדש באומה אחרת לפי סדר החוזר על עצמו: אש, אוויר, מים ואדמה. אירועי הסדרה מתקמדים בקוֹרָה, נערה בת 17 משבט המים הדרומי והאווטאר הבא אחרי אנג.