ברבע הגמר פגשה באיירן את מרסיי מצרפת, ורשמה ניצחון כפול באותה תוצאה, 2-0 (המשחק הראשון שוחק בצרפת).
כמו צ'לסי, גם באיירן הוגרלה לשחק מול קבוצה מספרד בחצי הגמר, לאחר ששתיהן כבר פגשו יריבה ספרדית בשלב הבתים, וכמו צ'לסי גם באיירן שיחקה את המשחק הראשון בבית. באיירן הוגרלה לשחק מול ריאל מדריד, וניצחה 2-1 במשחק הראשון. ההכרעה עברה למשחק גומלין בסנטיאגו ברנבאו, בו ריאל ניצחה בתוצאה זהה לניצחון באיירן במשחק הראשון, 2-1 בתום הזמן החוקי, והמשחק עבר להארכה. לאחר שגם בזמן ההארכה לא הושגה הכרעה, עבר המשחק לבעיטות הכרעה מ-11 מטר, ובאיירן ניצחה 3-1, כשהחמצה של מגן ריאל מדריד, סרחיו ראמוס, שבעט את הפנדל הרביעי של קבוצתו מעל המשקוף, שלחה את באיירן לגמר ה-9 בתולדותיה.
במשחק נקבע עוד כי דויד אלאבה, הולגר באדשטובר ולואיס גוסטבו יחמיצו את משחק הגמר בגלל צבירת כרטיסים צהובים. באדשטובר וגוסטבו ספגו את הכרטיס הצהוב במהלך ההארכה.
סיכום המשחק.
על אף שליטה ברורה של באיירן במהלך המחצית הראשונה, הקבוצות ירדו להפסקה בשוויון 0-0. המחצית השנייה הייתה מאוזנת יותר מבחינת ההחזקה בכדור, אך באיירן הוסיפה להיות מסוכנת יותר.
השער הראשון במשחק נכבש כשנותרו 7 דקות בלבד לסיום הזמן החוקי. קשר באיירן, טוני קרוס, הגביה אל ראשו של תומאס מילר, שנגח את הכדור אל הקרקע ומשם מתחת למשקוף ומעל ידיו של שוער צ'לסי פטר צ'ך, וקבע 1-0 לבאיירן.
בדקה ה-87, ארבע דקות לאחר השער, ביצעה באיירן חילוף הגנתי וכובש השער, מילר, הוחלף בדניאל ואן בויטן, אך ההגנה של באיירן כשלה כעבור דקה בלבד. בדקה ה-88 כדור קרן מצד ימין של חואן מאטה מצא את הראש של דידייה דרוגבה בתוך הרחבה, הנגיחה הלכה לפינה הגבוהה של השוער מנואל נוייר, וצ'לסי השיגה את השוויון. המשחק הלך להארכה.
חמש דקות בלבד מפתיחת ההארכה, הכשיל דרוגבה את קשרה הצרפתי של באיירן, פרנק ריברי, בתוך הרחבה. בעקבות ההכשלה נפצע ריברי והוחלף, לא לפני שאריין רובן ניגש לבעוט את הפנדל, אך החמיץ והבעיטה נהדפה על ידי צ'ך.
בבעיטות ההכרעה, צ'לסי עוד החמיצה את הבעיטה הראשונה שלה מרגלי חואן מאטה, אך כבשה את כל ארבע הבעיטות הנותרות. באיירן, שכבשה את שלוש הבעיטות הראשונות ואף הובילה בשלב זה בדו-קרב, כשלה בשתי הבעיטות האחרונות, כשפטר צ'ך הדף את הבעיטות של איביצה אוליץ' ובסטיאן שווינשטייגר.
את הפנדל החמישי והמכריע בעט דידייה דרוגבה אל הפינה השמאלית של מנואל נוייר וכבש, וצ'לסי זכתה לראשונה בתולדותיה בטורניר.
חיים מוולוזין
בית בורגונדי
ג'ייסון מומואה
ג'וזף ג'ייסון נמאקהה מומואה (באנגלית: Joseph Jason Namakaeha Momoa; נולד ב-1 באוגוסט 1979) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי שהתפרסם לראשונה בעקבות משחקו בסדרת המדע הבדיוני "סטארגייט אטלנטיס" בתפקיד רונון דקס.
ביוגרפיה.
ג'ייסון מומואה נולד בהונולולו, הוואי שבארצות הברית, לקוני (צלמת) וג'וזף מומואה (צייר), ולאחר מכן עבר עם אימו לנורווק (איווה) . דודיו - בריאן וראסטי קיולאנה - הם גולשי גלים מפורסמים.
בשנת 1998 חזר מומואה להוואי, והחל בקריירת דוגמנות. שנה לאחר מכן קיבל את התואר "דוגמן הוואי". בין השנים 1999 ו-2001. הופיע בסדרה משמר המפרץ: לילות הוואי בדמותו של ג'ייסון איואיין. הוא חזר לגלם תפקיד זה בסרט "משמר המפרץ: חתונה בהוואי".
הפריצה הגדולה שלו התרחשה בשנת 2005, כאשר החל לגלם את דמותו של רונון דקס בסדרת המדע הבדיוני סטארגייט אטלנטיס בעונתה השנייה. הוא שיחק את התפקיד עד סיום הסדרה בעונתה החמישית ב-2009. שנתיים לאחר מכן שיחק בעונה הראשונה של הסדרה "משחקי הכס", המבוססת על ספרי "שיר של אש ושל קרח", את דמותו של חאל דרוגו הדות'ראקי.
ב-2011, גם שיחק בסרט "קונאן הברברי ", שהיה עיבוד מחודש (אך בעלילה שונה לגמרי) לסרט בעל אותו השם משנת 1982 בו שיחק ארנולד שוורצנגר. ב 2013 שיחק בסרט "כדור בראש" עם סילבסטר סטאלון (מסדרת הסרטים רוקי בלאבואה). בשנת 2014 הופיע בסרט זאבים .
ביוני 2014 מומואה לוהק לגלם את גיבור העל אקוומן ביקום הקולנועי של DC. הוא תחילה גילם אותו בהופעת קמע בסרט ואחרי כן הוא גילם את הדמות בליגת הצדק (וב). הוא כיכב בשנת 2018 בסרט הסולו אקוומן ובשנת 2022 ייצא לאקרנים סרט ההמשך אקוומן והממלכה האבודה. הוא גם דובב את הדמות ב.
בין 2016 ל-2018 גילם מומואה את דקלן הארפ בכל שלוש העונות של סדרת הטלוויזיה ההיסטורית הקנדית פרונטיר (Frontier) ושימש כמפיק בכיר. הסדרה מתארת את סחר הפרווה בצפון אמריקה בקנדה של המאה ה-17 ועוקבת אחר דקלן הארפ, פורע חוק אירי, שמתמודד עם הפרת המונופול של חברת מפרץ הדסון על סחר הפרווה בקנדה, שהפך לפורע חוק ועוסק בפעילויות בלתי חוקיות כדי להעשיר את עצמו.
חיים אישיים.
מומואה היה בזוגיות עם ליסה בונה (אימהּ של זואי קרביץ) ולהם שני ילדים.
הוא חובב מוזיקת הבי מטאל וציין כי הוא "בונה [את] הדמויות שלו משירי מטאל". הוא הזמין את חברי להקת Archspire להופעות קמע בפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה "לראות" (See) והוא גם התאמן בטכניקת צרחות נכונה עם הסולן של Archspire, אולי פיטרס, לסצנה משמעותית בסדרה. ב-30 באוקטובר 2020 הופיע מומואה בשיר "Doom" של להקת הבלאק מטאל סקור.
ב-15 בנובמבר 2008, מומואה נחתך בפניו מכוס בירה שבורה במהלך ריב בבית הקפה בירדס, בית מרזח בהוליווד, קליפורניה. הוא קיבל כ-140 תפרים במהלך ניתוח שחזור והצלקת מעל לגבה השמאלית ניכרת בפניו מאז. על התוקף נגזרו חמש שנות מאסר בגין התקרית.
הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון
הממונה על שוק ההון
שולמית גרוס
שולמית גרוֹס (1923 – 19 בספטמבר 2012) הייתה גאולוגית ומינרלוגית ישראלית שבמחקרה על תצורת חתרורים גילתה מינרלים חדשים, המינרלים גרוסיט ושולמיתיט, נקראים על שמה.
ביוגרפיה.
גרוס נולדה בשם שולמית ליפשיץ ב-1923 בגרודנו שבפולין (כיום הורדנה בבלארוס), בתם של פרידה לבית הירשוביץ ומאיר ליפשיץ (Lifszyc), סוחר.
למדה בגימנסיה "תרבות" בעיר, והמשיכה בפקולטה להנדסה ובניין בפוליטכניון הממלכתי שבמינסק. כשגרמניה פלשה לברית המועצות בקיץ 1941 נמלטה לטשקנט שבאוזבקיסטן, ושם המשיכה בלימודיה בפקולטה לגאולוגיה וסיימה בהצטיינות ב-1945. הוריה נספו בטרבלינקה ב-1943. עם סיום לימודיה עסקה במחקר גבישים באוניברסיטת מוסקבה. ב-1947 חזרה לפולין, וב-1950 עלתה לישראל עם בעלה, במאי הקולנוע נתן גרוס, ובנם התינוק יעקב. לאחר מספר שנים נולדה בתם עליזה.
עבדה כמינרלוגית בוועדה לאנרגיה אטומית ובמכון הגיאולוגי לישראל. נפטרה ב-2012.
מחקריה.
גרוס התפרסמה בעולם בעקבות מחקריה על המינרלים של תצורת חתרורים. באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 גילתה קבוצת חוקרים מהאוניברסיטה העברית בירושלים והמכון הגאולוגי לישראל, שכללה את יעקב בן-תור, שולמית גרוס וליזה הלר-קלאי, כי לסלעים בתצורת חתרורים הרכב מינרלוגי ייחודי. אנליזה של הסלעים גילתה בהם מינרלים נפוצים דוגמת וולאסטוניט, דיופסיד, גארנטים ואנורתיט, אבל גם מינרלים נדירים דוגמת ספוריט (Ca5(SiO4)2CO3), בראונמילריט (Ca2(Al,Fe)2O5), גהלניט ([Ca2Al[AlSiO7) ולרניט (Ca2SiO4) היציבים בטמפרטורות גבוהות וידועים ממקומות בהם סלעי גיר צורניים עברו התמרת מגע ממחדרים של סלעים געשיים, בעיקר בזלת. סביבה נוספת שבה מופיעים מינרלים אלו היא מעשי ידי אדם - בצמנט פורטלנד, מוצר בסיסי של תעשיית הבנייה. תהליך ייצור הצמנט דומה לתהליך המתרחש בזמן התמרת המגע - חימום תערובת של קירטון וחרסית בטמפרטורה גבוהה (1300°C).
גרוס הרחיבה את חקר המינרלים, וב-1977 פרסמה עבודת מחקר שבה תיארה 123 מינרלים שונים שהתגלו בתצורת חתרורים. חמישה מהם התגלו קודם לכן באתר בודד אחד בעולם, ושמונה היו ידועים רק כתוצרים סינתטיים של תעשיית המלט. גרוס גילתה גם מינרלים חדשים. היא תיארה שלושה מהם וקראה להם בנתוריט ((Ca6(Cr,Al)2(SO4)3(OH)12•26(H2O - על שם פרופ' יעקב בן-תור), יעלימיט ((Ca4Al6O12(SO4 - על שם הר יעלים ונחל יעלים, תוואי שטח בולטים בבקעת חתרורים) וחתרוריט (Ca3SiO5 - קרוי על שם התצורה). היא זיהתה מינרל חדש רביעי, אך לא הספיקה לתארו, ואת המלאכה השלימו דיטמר ובר (Dietmar Weber) ואדולף בישוף (Adolf Bischoff), צמד מינרלוגים גרמנים בשנת 1994, והם קראו למינרל גרוסיט (CaAl4O7) לכבודה.
גרוס גם הוכיחה כי המינרלים המיוחדים של תצורת חתרורים נוצרו כתוצאה משרפה, והצליחה לייצר במעבדה את רוב המינרלים הבונים את סלעי חתרורים על ידי חימום של סלעים מהתצורות שהיו במקור באזור לפני השרפה - תצורת ע'רב ותצורת טקיה לטמפרטורת ההתמרה המשוערות.
תגליותיה זיכו אותה בפרס על שם פרופ' רפאל (רפי) פרוינד מטעם החברה הגיאולוגית הישראלית בפעם הראשונה שחולק פרס זה ב-1979.
לכבודה נקרא מינרל נוסף שנתגלה בתצורת חתרורים בשם שולמיתיט (CA3TiFe3+AlO8), אחד משלושת המינרלים שקיומם אושר על ידי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה ב-2011.
ערוץ הפצה
הגבל עסקי
לקו
לקו (באיטלקית: Lecco) היא עיר בלומברדיה שבצפון איטליה, 50 ק״מ צפונית למילאנו ובירת פרובינציית לקו. העיר נמצאת בפינה הדרום-מזרחית של אגם קומו. לקו שוכנת על נהר אדה הממשיך לזרום הלאה מאגם קומו, ועל הנהר נבנו בעיר 4 גשרים כדי לשפר את התחבורה בין העיר לערים קומו ומילאנו.
היסטוריה.
ממצאים ארכאולוגיים מעידים שבאזור הייתה התיישבות קלטית לפני הגעתם של הרומאים לעיר. הרומאים בנו במקום קסטרום והפכו את המקום למרכז תחבורתי חשוב. לאחר נפילת האימפריה הרומית המערבית כבשו הלומברדים את העיר במאה ה-6 ואחריהם הפרנקים, שהפכו את העיר למרכזה של רוזנות.