תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". שלא כמקובל בווילות של פלאדיו הבניין ניכר רק בשתי קומות הניכרות בחלונותיהן, במקום השלוש המקובלות. קומת האדון בעלת החלונות המלבניים הגבוהים היא הקומה הראשונה. הקומה השנייה, שמתחת לגג, ניכרת בחלונות רבועים קטנים, והיא נועדה לאחסון תוצרת חקלאית. חזית הבניין המוצגת בספרו של פלאדיו, היא החזית האחורית דווקא, והיא נראית סתמית למדי. בשני טורי החלונות של שתי הקומות, בולט רק פרט בודד בדמות החלון התרמאלי הגדול במרכזה של שורת החלונות העליונה, והוא נפתח לאולם המרכזי שתקרתו גבוהה. החזית העיקרית לבניין ניכרת בגרם מדרגות רחב העולה אל לוג'יה המחולקת לשלושה פתחים בעלי קשתות ומעליהם גמלון. לפי התוכנית בספרו של פלאדיו תוכננה חצר עם סטווי עמודים מאחורי הבניין, ובשני צידי החצר מצויים שני אגפים שנועדו למתקנים, למחסנים ולציוד החקלאי של החווה.
קשת סרליאנית
קשת סרליאנית היא מערך אדריכלי הבנוי מעל חלון או מעבר בין עמודים, שבו המרווח האמצעי מקורה בקשת חצי עגולה, וכל אחד מן המרווחים המצויים משני צדדיו מקורה במערכת של קורות אופקיות. טיפוס זה של קשת מכונה על-שם האדריכל האיטלקי סבסטיאנו סרליו שהביא אותה בכתביו. דוגמה נאה לשימוש רב החוזר על עצמו בקשת מסוג זה עשה האדריכל האיטלקי אנדראה פלאדיו בבניין הבסיליקה הניצבת במרכז העיר ויצ'נזה.
עליאן אלקרינאוי
עליאן אלקרינאוי הוא פרופסור מן המניין במחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון ולשעבר נשיא מכללת אחווה. מחקריו עוסקים בגישות רב תרבותיות לטיפול פסיכולוגי, בעיקר בקרב החברה הבדואית והערבית.
ביוגרפיה.
אלקרינאוי, יליד רהט, סיים תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ותואר שני באוניברסיטה העברית, שניהם בעבודה סוציאלית. ב-1995 קיבל דוקטורט בתחום מאוניברסיטת טורונטו. הוא עמד בראש המרכז לחקר החברה הבדואית והתפתחותה באוניברסיטה. בין השנים 2004 ל-2008 עמד בראש המחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בן-גוריון. בין השנים 2009 ל-2012 שימש כדיקן בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת ממוריאל של ניופאונדלנד בקנדה.
בשנת 2009 הוענק לו פרס קילם והוא התארח בעקבותיו כארבעה חודשים כחוקר אורח באוניברסיטת קלגרי בקנדה.
הוא יושב ראש עמותת ליאלי, לקידום החינוך והרווחה בקרב החברה הבדואית. מתגורר ברהט. בשנים 2012 עד 2016 שימש כנשיא מכללת אחווה.
אלקרינאוי הדליק משואה בטקס הדלקת המשואות של יום העצמאות 2013.
במהלך מערכת הבחירות לכנסת ה-23 הודיע יו"ר מפלגת העבודה-גשר-מרצ עמיר פרץ כי מפלגתו תדרוש מינוי שר ערבי, וכי מועמדו לתפקיד שר הוא פרופסור אלקרינאוי.
בינואר 2021 הצטרף למפלגה הכלכלית החדשה בראשות פרופסור ירון זליכה. המפלגה לא עברה את אחוז החסימה בבחירות.
אלקרינאוי הוא אחיו של ראש עיריית רהט לשעבר טלאל אל קרנאוי.
בולטימור בולטס
שמונה פנים לאמת
אנדרגוגיה
אנדרגוגיה היא הקניית ידע ולמידה ללומד המבוגר, מגיל 30 ואילך.
תפיסות ועמדות.
המונח אנדרגוגיה הוטבע לראשונה בשנת 1833 על ידי . מי שפרסם את המונח ברבים היה , ולכן סברו שהוא מייסדה.
האנדרגוגיה בעיקרה נוצרה מאחר שמייסדה סבר כי הפדגוגיה, שהייתה דרך עיקרית ללמידה, אינה מתאימה לצורכי המבוגר בשעה שבא ללמוד. בפדגוגיה הלמידה מנוהלת על ידי מורה, תלותית, שונה בדרגות בשלות שונות, ממוקדת נושא וכו', בעוד שבאנדרגוגיה הלמידה היא עצמאית, מתפתחת ממשימות ובעיות של החיים, ממוקדת משימה או בעיה.
האנדרגוגיה מתבססת על ארבע הנחות יסוד:
האנדרגוגיה כאמור היא תורת חינוך המבוגר בניגוד לחינוך הפדגוגי - החינוך לילד. תורה זו סחפה אחריה דיון נרחב ויש רבים המאמינים שאין צורך בה, מאחר שהיא אינה שונה מהפדגוגיה כלל. להלן חלק מהעמדות של חוקרי התאוריה. נואלס האמין באנדרגוגיה וראה אותה כמנוגדת לפדגוגיה. הוא טען שבנוסף לארבע הנחות היסוד קיימות שתי הנחות יסוד נוספות:
הדחף המרכזי ללמידה הוא ניסיון הלומד.
אן הנסון שוללת את האנדרגוגיה וסבורה כי אין צורך בה, לומדים מבוגרים אינם שונים מלומדים שהם עדיין ילדים ולא קיימת הצדקה לבניית תאוריה נפרדת. לטענתה, האנדרגוגיה מציגה תמונה אידיאלית של הזדמנויות למידה למבוגרים ומניחה שמבוגרים מתנהגים כלומדים אוטונומיים.
על פי ג'וזף דיוונפורט הן הפדגוגיה והן האנדגוגיה מדגישות את תפקיד המורה ומתעלמות מחלקו של התלמיד, לכן אין צורך בהפרדתן.
דאי ובסקט טוענים שזו אינה תאוריה ללמידת מבוגרים אלא אידאולוגיה חינוכית ללמידה חקרנית. האנדרגוגיה אינה מתאימה לכל מצב. מחקרים אחרים הטילו ספק בהנחות היסוד.
רוזנבלום ודרנקוולד מצאו ששיתוף לומדים בתהליך הכנת הקורס, אבחון מטרות ועיצוב התוכנית לא יצר הבדל משמעותי ברמת הלמידה.
קונטי טוען כי הגישה הפדגוגית, השמה את המורה במרכז, יעילה יותר למטרות לטווח קצר כגון הכנה למבחן, ואילו הגישה האנדרגוגית, בה הלומד במרכז, יעילה יותר למטרות לטווח הקצר בלימוד מיומנויות בלבד.
אליאס טוען שהאנדרגוגיה והפדגוגיה הן שתי גישות שונות לחינוך ילדים ומבוגרים: הראשונה "מתקדמת" והשנייה "מסורתית". הוא דוחה את שתיהן בצורתן הקיצונית לטובת גישה המבוססת על התנסות ונושא.
התפתחות.
חינוך מבוגרים נהוג אלפי שנים החל מהעת העתיקה בבל וכן בתקופת חז"ל ובימי האמוראים. על פי הספרות התלמודית שנתחברה במשך כשבע מאות שנה חינוך מבוגרים נולד כמענה לפתרון בעיית הקיום היהודי בבבל. חז"ל מצאו בלימוד התורה מענה לבעיה זו מבחינה לאומית (התורה ולימודה משמשים כנשק שיביס אויבים הדורשים להשמיד את היהודים) ומבחינה דתית (העם היהודי יתקיים כדי להגשים ייעודו ולימוד תורה הכרחי להשגת מטרה זו). בימי האמוראים והגאונים מהמאה השלישית ועד המאה האחת עשרה, צמח וגדל בבבל מוסד להפצת לימוד תורה למבוגרים.
ביובל הראשון לקיום מדינת ישראל אנו עדים לקיומו של "מפעל" לחינוך מבוגרים שהתפתח כתנועה חברתית העוסקת באזרחות, שלטון עצמי ובייצור יידע. היה זה חינוך לחיים לא רק למחיה. המייחד את חינוך המבוגרים היה תהליכי העשייה: למידה הכוללת יצירת ידע והרכשתו, תרגול מיומנויות ויצירה וחיזוק עמדות חיוביות ובניית האומה. עם זאת התפתחות מחקרית נבדלת החלה בשנות השישים של המאה העשרים. שנות השישים והשבעים התאפיינו בהתמקדות בשני תחומים: למידה לאורך חיים ולמידה מחדש. בשנות השמונים התווספה למידה ארגונית המבוגר נתפס כפרט בעל ניסיון המחפש מטרה וממוקד מטרה. כפרט אוטונומי המבוגר מארגן את לימודיו בהתאם למציאות היומיומית שלו. קיימת התייחסות לשלוש שיטות ארגון: למידה מרחוק - דיאלוג בין הלומד לשיטת הלמידה באמצעים וטקטיקות שונות, למידה פתוחה - הסרת מחסומים של מקום וזמן ולמידה גמישה בהתאם לרמת הלומדים.
הצעות ליישום.
אופלטקה מציע לשקול השקת קורסים רלוונטיים ללומד המבוגר תוך יצירת עניין: קורסים בחיי המבוגר, עבודה והורות וכיוצא בזה. בהתאם לממצאי ספרות מחקרית וניסיונן של אופלטקה להלן הצעות ליישום: הקשבה לצרכים ייחודיים – הזמנת הלומד לשיחה אישית והקשבה לצרכיו. שימוש בדיון בכיתה – הוראה בצורת דיון מעודדת אינטראקציה קבוצתית של חילופי רעיונות ומחשבות. מטלות מאתגרות אינטלקטואלית – המבוגר עשוי לראות במטלה זו כאתגר ומענה לצרכיו האינטלקטואליים. התחשבות בציפיות הלומד – כבר בתחילת הקורס הלומד יגיש בכתב את ציפיותיו כדי להשוותן עם ציפיות המרצה. בשנים האחרונות נוספה אופציה ללמידה מתוקשבת שהיא מתאימה במיוחד ללומדים בוגרים מפני שניתן ללמוד באמצעותן בכל זמן ובגלל היכולת לבחור בקורסים לפי תחומי עניין ולא לפי מקום מגורים. תנאים אלה המתאימים בעיקר ללומדים עובדים המוגבלים בזמנם.
חינוך מבוגרים במסגרת משרד החינוך.
האגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך הוא גוף ארצי לקידום השכלת מבוגרים האמון על מתן מענה רלוונטי ומקצועי למגוון הצרכים של אוכלוסיית המבוגרים במגזרים שונים של החברה בישראל. כיום האגף לחינוך מבוגרים מפעיל כמה מסגרות, ובהן: מסגרות להנחלת הלשון: אולפנים ראשוניים, אולפני המשך, אולפנים בקיבוצים, אולפנים להכוונה מקצועית, אולפנים לאוכלוסיות מיוחדות ואולפני גיור; השכלה יסודית – (תמיכה פדגוגית לכיתות תהיל"ה) מסגרת להשלמת השכלת יסוד למבוגרים שהמשרד לאזרחים ותיקים מפעיל; מסגרות להשכלה תיכונית; פרויקט השלמת השכלה לדורשי עבודה; פרויקט השלמת השכלה לחיילים בשירות סדיר.
וולודימיר קליצ'קו
וולודימיר קליצ'קו (באוקראינית: Володимир Кличко) היה אלוף העולם באיגרוף במשקל כבד המוכר מטעם 4 מתוך 5 התאחדויות האגרוף העיקריות בעולם IBO ,WBO ,IBF ,WBA, ומטעם מגזין האיגרוף החשוב בעולם -"הזירה". אחיו הוא ויטלי קליצ'קו, שהיה (עד לפרישתו לטובת קריירה פוליטית) אלוף העולם מטעם התאחדות WBС, התואר המשמעותי היחיד בו לא מחזיק וולודימיר. השניים מעולם לא התאגרפו ביניהם.
חייו.
קליצ'קו נולד בשנת 1976 בעיר סמיפלטינסק אשר בקזחסטן, כאשר אביו, קצין בכיר בחיל האוויר הסובייטי, הוצב שם בתפקיד. בשנת 1996 סיים את לימודיו במכון הפדגוגי של אוקראינה, והתקבל ללימודי תואר שני באוניברסיטה של קייב. בשנת 2001 סיים את לימודי הדוקטורט שלו וקיבל תואר דוקטור למדעי הספורט מטעם האוניברסיטה של קייב. קליצ'קו דובר ארבע שפות על בוריין: אוקראינית, רוסית, גרמנית, ואנגלית.
בשנת 2004 עבר להתגורר בבוורלי הילס ביחד עם אחיו הגדול ויטלי.
אישיותו ואורח חייו של קליצ'קו הן ייחודיות בקרב הספורטאים העוסקים בענף האיגרוף המקצועני. הוא שחמטאי נלהב ועוסק גם בגלישת רוח, גולף, ואף מקדיש מזמנו לפעילות צדקה, למען ילדים ברחבי העולם כשליח מטעם האו"ם.