פרסי משוטט ביער ופוגש את ניקו בן האדס, דפנה נימפת היער ואת הסאטיר לנאוס שלא מבינים לאן גרובר הסאטיר נעלם. ניקו ופרסי יוצאים לשאול כדי שפרסי ייטבל בנהר הסטיקס ויהפוך לבלתי מנוצח, כדי שיוכל לנצח את לוק/קרונוס שעשה את אותו דבר. בדרך לשאול פרסי וניקו עוצרים אצל אמו המשוגעת של לוק, שמספרת להם שלוק ביקש את ברכתה. פרסי וניקו עוצרים גם אצל אמו של פרסי והיא מברכת אותו. פרסי וניקו נכנסים לשאול דרך שער אורפאוס ואז ניקו לוקח אותו לאביו האדס בלי לספר לפרסי, כי אביו הבטיח לספר לו על המשפחה שלו. האדס כולא את פרסי בניגוד לעסקה שהוא עשה עם ניקו אולם ניקו מחלץ אותו. הם עוברים את האדס, ופרסי טובל בסטיקס. פרסי חושב על אנבת' בתור משהו שייקשר בינו לבין עולם בני האנוש. פרסי נשאר פגיע רק בנקודה קטנה בגבו התחתון. פרסי יוצא מהשאול, בעוד ניקו נשאר שם. פרסי אוסף חצויים להילחם בקרונוס והציידות באות לעזרתם אך ביתן ארס נשאר במחנה בגלל סכסוך בינם לבין בית אפולו.
התעצמות צבא קרונוס.
קרונוס מתכנן להשתלט על תרבות המערב ומעיר את טיפון המפלץ בסנט הלנה. האל הזוטר מורפיאוס מרדים בפקודת קרונוס את כל בני התמותה. האדס נשאר בשאול ולא יוצא למלחמה, דמטר ופרספונה נשארות איתו, ופוסידון לא מצטרף בגלל המצור של אוקיינוס. ביתן ארס מחליטים לא להילחם בגלל סכסוך עם ביתן אפולו. קרונוס מצליח להשיג את כל המידע ממחנה החצויים בעזרת מרגל.
חלוקת הביתנים לגשרים.
החצויים נלחמים בצבא קרונוס. צבא קרונוס פוגע ברבים מצבא החצויים, והורג חלק מהם. פרסי אינו פגיע מכיוון שטבל בנהר הסטיקס. בפקודתו של פרסי, כל אחד מהביתנים שומר על גשר או מנהרה אחר שמוביל למנהטן, וציידות ארטמיס מצטרפות אליהם:
אנבת' ופרסי הפעילו את תוכנית 23 - התעוררות לחיים של פסלי העיר, שנלחמים איתם.
הקרב על גשר ויליאמסבורג.
אלי נהרות ההדסון והאיסט עושים עסקה עם פרסי: הטבעת מפלצות העוברות מדרכם תמורת ניקוי נהרותיהם. הוא מגיע לגשר ויליאמסבורג על מנת לעזור למייקל יו פרסי מביס בשנית את המינוטאור. אית'ן נקמורה, בן נמסיס הלוחם לצד צבאו של קרונוס, מנסה לפגוע בפרסי, ופוגע במקום זה פגיעה קשה באנבת'. פרסי מציל אותה ונלחם לראשונה בקרונוס. הוא שובר את גשר ויליאמסבורג ובורח מהמקום. פרסי מנצח בקרב, אבל מייקל נופל.
במלון פלאזה.
פרסי והחצויים מתבצרים במלון פלאזה. אנבת' מספרת לפרסי שלוק פגש אתה בעצמו לפני עלילת הספר הקודם. גרובר מגיע למלון ומספר לפרסי שגייס את מרבית רוחות הטבע בעיר, ועל קרבות שונים שראה, בהם איבד כמעט 40 חברים בצבאו. הוא מספר על טיטאן נוסף שנכנס לעיר - היפריון. בחלומו רואה פרסי את ניקו מנסה לזמן את רוחה של אימו, ואביו מראה לו חיזיון בו נראים האדס, ניקו, אחותו ביאנקה ואימם מריה. זאוס מפוצץ את המקום והאדס מספיק להציל את ילדיו, אך לא את אשתו. התמונה מתחלפת ופרסי רואה את רייצ'ל אליזבת' דר, חברתו בת התמותה שרואה בערפול, מסכימה ללכת לבית ספר קלריון השנוא עליה, ובתמורה אביה לוקח אותה למנהטן, שם היא עוזרת לחבריה.
חזרתו של ביתן ארס.
לקראת סוף המלחמה, ביתן ארס מחליט להצטרף למלחמה, אולם מי שמנהיגה אותם היא למעשה סילנה בתחפושת של קלאריס. היא מנסה לעמוד מול הדרקון הלידי, אך הוא הורג אותה. קלאריס מגיעה למקום והורגת את הדרקון, אך לא מספיקה להציל את חברתה. סילנה מודה שהיא המרגלת, כי לוק הבטיח לה שאם היא תעשה את זה הוא לא יהרוג את בקנדורף.
קרבות אחרונים במלחמה.
פרסי מביס את היפריון. כירון מארגן צבא קנטאורים שמבריח את המפלצות. קרונוס כמעט מגיע לאולימפוס, אבל האדס מופיע עם דמטר, פרספונה, ניקו, וצבא המתים שלו, להילחם בצבאו של קרונוס.
הקרב הסופי.
פרסי מספר לאנבת' שלוק, שקרונוס שולט בגופו, מנסה להיאבק בקרונוס, ובאולימפוס אנבת' נותנת לו סכין להביא ללוק. פרסי מביא בחשש את הסכין ללוק, והוא תוקע אותו בנקודת התורפה שלו, ובכך מתאבד יחד עם קרונוס. כאשר הוא גוסס הוא מבקש מפרסי שידאג לחצויים הלא רצוים. בסכין הזאת הבטיח לוק לאנבת' שיגן עליה לפני שנים רבות, כאשר היו חברים, וכשבגד בה, הסכין הפכה מקוללת.
לאחר הקרב.
אלי האולימפוס מצליחים להביס את המפלץ טיפון בעזרת פוסידון, ומצליחים להציל את האולימפוס. אלות הגורל באות לשאת את התכריכים של לוק, וזאוס נותן לתאליה עזרה בגיוס ציידות חדשות, ובקבורת הציידות שמתו במלחמה (האדס הבטיח שהן יגיעו לאליסיום). הוא נותן לטייסון נבוט חדש, ואת משרת גנרל צבאות האולימפוס. גרובר מקבל מדיוניסוס את משרת אדון הפרא, יורשו של האל פאן שמת, ומשרה במועצת זקני הפרסות. אנבת' מקבלת מאתנה את משרת אדריכלית האולימפוס, ומשקמת אותו לאחר שנהרס. פרסי מקבל מפוסידון ומזאוס את ההזדמנות להפוך לאל בן אלמוות אך דוחה את ההצעה. הוא מבקש שילדי האלים הזוטרים יקבלו כבוד כמו ילדי אלי האולימפוס, ושכל החצויים יוכרו על ידי האלים, והופך להיות בן הזוג של אנבת'. רייצ'ל, ידידתו של פרסי הופכת להיות האורקל החדשה. נבואתה הראשונה הייתה הנבואה הגדולה השנייה:
מאסיו
מאסיוּ (ביפנית: ましゅ, "השפעה רעה") היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי. המטרה ביצירתהּ הייתה להציג חידה ללא מספרים או אותיות, אך בכל זאת בעלת עומק ואסתטיות.
חוקים.
המשחק מתבצע על גבי טבלה מרובעת, אשר בחלק מתאיה מופיעים עיגולים; חלק מהעיגולים "לבנים" (ריקים) והשאר "שחורים" (מלאים). המטרה היא ליצור לולאה אחת רציפה שלא חוצה את עצמה, העוברת בכל התאים בעלי העיגולים. הלולאה חייבת "להיכנס" לכל תא דרך מרכז אחת מצלעותיו ולצאת מצלע אחרת. אם כן, כל הפניות של הלולאה הן בנות 90°.
לשני סוגי העיגולים (המלא והריק) יש דרישות שונות ל"איך" הלולאה צריכה לעבור דרכם:
היסטוריה.
הגרסה המוקדמת של החידה הופיעה לראשונה בכתב העת "Puzzle Communication Nikoli" גיליון מספר 84, תחת השם "שינג'ו נו קוביקזארי" (真珠の首飾り, "שרשרת פנינים"). בחידה זו היו רק עיגולים לבנים. העיגולים השחורים נוספו רק בגיליון מספר 90, ושמה של החידה שונה ל"שירושינג'ו קורושינג'ו" (白真珠黒真珠, "פנינים לבנות ופנינים שחורות"). השיפור הזה הפך את המשחק למתוחכם יותר וגרם לו לקבל את הפופולריות בה הוא זוכה. השם "מאסיו", שבמקור הגיע מקריאה לא נכונה של נשיא ניקולי את המילה 真珠 ("שינג'ו") בקאנג'י, ושכנראה הפך לבדיחה פנימית במשרדי ניקולי, אומץ בגיליון מספר 103 של "Puzzle Communication Nikoli" כדי להחליף את השם הישן והארוך.
שיטות פתרון.
הבנת הניואנסים של העיגולים ואיך הם משפיעים זה על זה, היא המפתח לפתרון חידת "מאסיו". בהכללה, הכי קל להתחיל לפתור את החידה מקצה הטבלה ולהתקדם פנימה. להלן כמה תרחישים בהם אפשר לקבוע היכן עוברים חלקים מן הלולאה:
כמו בחידות אחרות המשתמשות בלולאה, גם בחידה זו צריך להימנע מ"מעגלים קצרים": מכיוון שהפתרון צריך לכלול רק לולאה אחת, כל קטע שיסגור לולאה אסור אלא אם כן הוא הקטע האחרון בדרך לפתרון החידה.
כמו חידות היגיון וקומבינטוריקה רבות אחרות, "מאסיו" יכולה להיות קשה מאוד לפתרון; פתרון של חידה זו על טבלה בגודל שרירותי היא בעיה NP-שלמה. בכל מקרה, חידות שפורסמו בדרך כלל נבנו בצורה כזו שיהיה אפשר לפתור אותן בפרק זמן סביר.
קללת אונדין
קללת אונדין היא תסמונת של דום נשימה בשינה. היא יכולה להיות מולדת או להיגרם עקב טראומה או פגיעה משנית בגזע המוח.
השם הרפואי של התסמונת הוא Central hypoventilation syndrome שיכול להיות מולד (Congenital Central hypoventilation syndrome - CCHS) או נרכש (Aquired Central hypoventilation syndrome - ACHS).
שכיחות התסמונת המולדת היא 1:200,000 לידות ובשנת 2006 היה ידוע רק על כ- 200 מקרים חיים ברחבי העולם. ברוב המקרים נמצא פגם בגן PHOX2B הנדרש להתפתחות מערכת העצבים האוטונומית. אצל הלוקים בתסמונת נמצאה גם שכיחות מוגברת של מחלת הירשפרונג וגידולים ממקור תאי הרכס העצבי.
ללא טיפול המחלה בדרך כלל קטלנית. הטיפול כולל הנשמה מלאכותית או קיצוב חשמלי של עצב הסרעפת.
התסמונת תוארה לראשונה בשנת 1962, וקרויה על שם הנימפה המיתולוגית אונדין. אגדת עם גרמנית מספרת כי בן זוגה בן האדם של אונדין נשבע להיות נאמן לה בכל שאיפה ערה. לאחר שבגד בה, היא קיללה אותו בכך שהוא ישכח לנשום כאשר ישכח אותה ולכן יפסיק לנשום כשיירדם.
באפריל 2017, נוסדה בישראל עמותת "יד לנשימה" במטרה שזו תוביל את המחקר בישראל ותיצור שיתופי פעולה עם חוקרים מהעולם.
אסכולת אמסטרדם
אסכולת אמסטרדם היא סגנון אדריכלי המשויך לתנועת האדריכלות האקספרסיוניסטית שהתפתח בהולנד בראשית המאה ה-20. האסכולה התפתחה במשרד אדריכלות בבעלותו של אדוארד סיפרוס באמסטרדם. סיפרוס עצמו היה בעל נטיות שמרניות יותר, אך אפשר לעובדיו חופש פעולה בסגנון יצירותיהם. שלשה מעובדיו: מישל דה קלארק, יוהאן ואן דר מאי ופיאט קרמר היו מייסדי האסכולה. ב-1905 הנהיגה אמסטרדם קוד בניה לראשונה בעולם, ושכרה את יוהאן ואן דר מאי לתפקיד "יועץ אסתטתי", כדי לדאוג לאסתטיקה ולשמירת הצביון הייחודי של העיר בבנינים הנבנים בה.
הבניין הראשון המשויך לאסכולה, הוא ה-"Scheepvaarthuis" (בית המשלוחים) ברחוב הנסיך אנדריקה שבנייתו החלה ב-1912. כל שלושת האדריכלים השתתפו בתכנונו, והבניין הושלם ב-1928. כיום הבניין משמש כמלון ה"גרנד הוטל". מרבית המבנים שנבנו באסכולה זו נמצאים באמסטרדם, ובה התרכזו אדריכליה. בין השנים 1918-1932 יצא לאור בעיר הג'ורנל "Wendingen" ("שינוי מגמה", "מהפך") בעריכת הנדריק וידפלד שריכז את עבודות האסכולה (יצאו 116 חוברות, כמידי חודש).
משוואה דיפרנציאלית סטוכסטית