הכימוס בא לענות על מספר בעיות: 1) חלקי קוד שניתן לראותם כחלק ממושג אחד מפוזרים במקומות רבים, כך שקשה להבין את טיפול הקוד במושג וקשה לשנות אותו. וכן קשה להעביר אותו לשימוש בפרויקטים אחרים. 2) בעיה של חוסר תיחום של קוד בתכנות פרוצדורלי, שבו משתנה אחד היה נגיש לכל מרחב הקוד, וכאשר נעשה בו שינוי או הוספו פונקציות שהתייחסו למשתנה שכבר קיים, הדבר גרם לכך שהקוד השתנה ללא בקרה, והשפיע על פונקציות אחרות ללא כל כוונה.
הכימוס מסייע בבניית תוכנה בצורה מודולרית. מכיוון שליחידת התוכנה ממשק מוגדר, שאר הקוד אינו מסתמך על המימוש הפנימי שלה. הדבר מאפשר שינוי של המימוש הפנימי ללא שינוי של שאר התוכנה. יתרון נוסף של שימוש בכימוס הוא האפשרות להשתמש ביחידות תוכנה סגורות בלי צורך להבין את פרטי המימוש. יחידת התוכנה משמשת מעין "קופסה שחורה" או "קפסולה" עם מתגים. המשתמש צריך ללמוד רק איך להפעיל את המתגים ואינו צריך לדעת מה יש בתוך הקופסה.
דוגמה.
הדוגמה הבאה מדגימה איך כימוס מאפשר שינוי מימוש פנימי ללא שינוי הקוד החיצוני. הקוד הבא ב-C++ מתאר מחסנית הממומשת באמצעות תור סטנדרטי:
class MyStack {
private:
std::deque&lt;int&gt; m_queue;
public:
void push(int x) {
m_queue.push_front(x);
int pop() {
int x = m_queue.front();
m_queue.pop_front();
return x;
ניתן לשנות את המימוש הפנימי לרשימה משורשרת:
class MyStack {
private:
std::list&lt;int&gt; m_list;
public:
void push(int a) {
m_list.push_front(a);
int pop() {
int a = m_list.front();
m_list.pop_front();
return a;
כל קוד שמשתמש במחסנית יפעל באופן זהה על שתי הגרסאות שלה. לדוגמה:
int main() {
MyStack s;
s.push(17); s.push(11);
std::cout « s.pop() « std::endl;
למרות שההתנהגות תהיה זהה בשתי הגרסאות, ייתכנו הבדלים בזמני הריצה.
כימוס אפשרי גם בשפות שאינו מונחות עצמים. בשפת C למשל, ניתן להגדיר מבנה (struct) בממשק הציבורי כ באמצעות קובץ header יחד עם אוסף פונקציות שפועלות על ה-type וזאת מבלי שמסופקת למשתמש ה-type דרך לגשת לפריטי מידע או לפונקציות שמתכנן ה-type מעוניין להסתיר.
// Header file "api.h"
struct Entity; // Opaque structure with hidden members
// API functions that operate on 'Entity' objects
struct Entity * open_entity(int id);
int process_entity(struct Entity *info);
void close_entity(struct Entity *info);
משתמשי ה-type יכולים להשתמש בפונקציות של האובייקט להקצאה של אובייקטים ולפעולות שהוגדרו עליהם בממשק הציבורי. התוכן והמימוש של ה-type נגיש אך ורק למימוש שלו. משתמשי ה-type אינם יכולים לגשת ישירות לתוכן שלו. קוד המימוש של קובץ ה-header מגדיר את התוכן של ה-type.
// Implementation file "api.c"
struct Entity {
int ent_id; // ID number
char ent_name[20]; // Name
... and other members ...
// API function implementations
struct Entity * open_entity(int id)
int process_entity(struct Entity *info)
void close_entity(struct Entity *info)
דוגמאות מתחומים הנדסיים אחרים.
למרות שכימוס הוא מונח מתחום התוכנה, הרעיון של יצירת יחידה סגורה עם מימוש מוסתר וממשק מוגדר, אופייני לכל תחומי ההנדסה. לדוגמה, לגלגל של רכב משפחתי מסוג מסוים, יש ממשק ידוע של חיבור לרכב (לדוגמה, ארבעה ברגים בגודל ומרחקים מוגדרים). ישנם מספר יצרני גלגלים שנבדלים ביניהם בחומרים ובטכנולוגיה בה הם משתמשים. כל אותם גלגלים שומרים על אותו הממשק כלפי הרכב. העובדה שהם כולם עונים לאותו ממשק, היא זאת המאפשרת לבעל הרכב לבחור להרכיב כל אחד מהם.
דוגמה נוספת: טלפון ביתי. יש הרבה מאוד סוגים של טלפונים ביתיים אבל לכולם יש אותו חיבור לקו החיצוני (במקרים מסוימים יש מספר קטן של חיבורים אפשריים). הממשק של הטלפון כלפי השקע שבקיר מוגדר היטב והוא זה שמאפשר למשתמשים לבחור את הטלפון החביב עליהם.
נקודה חשובה בדוגמאות אלה היא שכל צד מסתמך רק על הגדרות הממשק ומשאיר את כל הפרטים האחרים כדרגות חופש. שקע הטלפון לדוגמה, מניח רק הנחות מסוימות על צורת התקע ועל פרוטוקול התקשורת. הוא אינו מניח דבר על החומרים מהם עשוי הטלפון, אופן מימוש הפרוטוקול וכו'. אי הסתמכות על דבר מלבד הממשק מאפשר שינוי של כל דרגות החופש ללא צורך בשינוי של השקע עצמו.
כימוס והורשה.
הכימוס כולל הסתרת מידע שמטרתה היא להסתיר פרטי מימוש מקוד חיצוני. בהקשר זה, לא תמיד ברור אם קוד מחלקה יורשת נחשב פנימי או חיצוני. מצד אחד, ייתכן שקוד המחלקה היורשת נכתב על ידי מתכנת אחר שאינו בקיא בפרטי המימוש של מחלקת הבסיס. מצד שני, המשתנים של מחלקת הבסיס מהווים חלק מהמחלקה היורשת. שפות תכנות מסוימות, מאפשרות שליטה על רמת הכימוס ביחס למחלקה יורשת. ב-Java וב-C++ לדוגמה, ניתן להגדיר אלמנטים במחלקה כ-protected וכ-private. אף על פי ששתי הרשאות הגישה האלה, מסתירות את המימוש הפנימי מקוד חיצוני, רק הראשונה איננה מסתירה אותו ממחלקות יורשות.
חדשות הספורט (תוכנית טלוויזיה)
חדשות הספורט היא תוכנית ספורט מבית ערוץ הספורט, והמהדורה המרכזית של אירועי הספורט בארץ ובעולם, המשודרת בימי ראשון עד חמישי בערוצים: "5SPORT" ו"5PLUS".
שידורי התוכנית החלו בשנת 1998 בערוץ הספורט. הראשונים שהנחו את התוכנית היו מיכה פרידמן ויורם ארבל לסירוגין, ורק לאחר חצי שנה הם הוחלפו באלי אילדיס. אילדיס הנחה את המהדורה לבדו במשך שנה, ולאחר מכן הצטרפה להנחיית המהדורה מירי נבו, אותה הנחו ביחד או לחוד.
בשנת 2001 החל ערוץ הספורט לשדר מבזק ספורט בן חמש דקות בהנחייתם של לילך סונין, רוני בראון וציון נאנוס.
לאחר מספר שנים הופסק שידור מבזק זה עם. הארכת זמן המהדורה המרכזית.
עד שנת 2003 שודרה המהדורה בהנחייתם של אילדיס ונבו בשעה 18:30, ובשנה זו החלו שידוריו של ערוץ ספורט 5+ ובוצעו שינויים בלוח השידורים. לילך סונין הנחתה את מהדורת הערב ב-19:00 בספורט 5, ואילדיס ונבו הנחו את מהדורת הלילה. בשנת 2004, עם עזיבתה של סונין, החליפו אותה בהנחיית המהדורה של 19:00 רוני בראון, שרון פרי, רן מלובני, מורן ברק ודני ענבר, וכיום מנחות את התוכנית לסירוגין טליה סלנט ומאיה רונן.
בשנת 2009 נוספה מהדורה ביום שישי בערוץ 5+ לייב בהנחייתם של יורם ארבל ושרון פרי, שמסכמת את כל האירועים הבולטים של השבוע. שידורי המהדורה הופסקו לאחר כחצי שנה בשל רייטינג נמוך.
מבין פרשני המהדורה הנוכחיים ניתן למנות את שגיא כהן, אבי מלר, שלמה שרף, נדב יעקובי, רון קופמן ואלי סהר, אלי גוטמן, גור שלף, שי האוזמן, כתבי המהדורה הם מוטי פשכצקי, תומר לוי, שירי אלג'ם, יגאל גולדשטיין, רועי כהן, עמרי מנהיים, גיל לוין, מיכאל וינסנדט ואסף אקרמן.
העורך הראשי של המהדורה מאז מאי 2018 הוא אסף אבולעפיה.
רוזאניס
רוק אמנותי
ארט-רוק
פוקו
פּוּקוּ או קובוס וארדון (שם מדעי: "Kobus vardonii") הוא אנטילופה אפריקנית בינונית החיה באזורי ערבות לחים בזמביה וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. תחומים לאזור אגן הניקוז של הזמבזי ויובליו הראשיים, למעט מספר כיסים מבודדים כגון עמק רוקואה בדרום טנזניה. בשמורת לואנגה שבזמביה הפוקו הוא האנטילופה הנפוצה ביותר לאחר האימפלה.
מאפיינים.
גובהו של פוקו בוגר הוא כ-100 ס"מ ומשקלו כ-90 ק"ג. צבע פרוותו של הפוקו הוא חום חולי, באזור שיפולי הבטן צבעו חום בהיר יותר. פרוותו גסה יותר מאשר הפרווה של האימפלה. לזכר זוג קרניים באורך של 50 ס"מ כל קרן. הקרניים חרוצות תלמים מעוצבות בעיקול בצורת לירה (נבל קדום).
את הפוקו ניתן למצוא באופן בלעדי באזורי ערבות ביצתיים ליד מקורות מים בהם הוא אוכל עשב. הפוקואים חברותיים ופעילים בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות או בשעות אחר הצהריים המאוחרות. כאשר הפוקו מבוהל הוא משמיע קול שריקה צווחני. נקבות הפוקו חיות בעדרים של עד 20 פרטים. בעונה הגשומה המתחילה בחודש נובמבר עד חודש פברואר לערך מתאחדים מספר עדרים לעדר אחד של עד כ-50 פרטים וזאת כדי להגביר את ביטחונם. הזכרים השולטים על טריטוריה מסוימת עליה הם מגנים כנגד פלישת זכרים אחרים. לעיתים קרובות אפשר לראות זכרים אלה עם כתם כהה על צווארם מגינים על הטריטוריה שלהם. הזכרים מנסים לגרום לנקבות להישאר בשטח הטריטוריה שלהם זמן ארוך ככל האפשר.
תקופת ההתרבות של הפוקו אינה קבועה. תקופת ההיריון נמשכת בין 8-7.5 חודשים, אורך חייו בין 12-10 שנים.
ועדת איתור
ועדת איתור היא ועדה ציבורית שתפקידה לאתר מועמדים לתפקיד בכיר. בשירות הציבורי משמשת ועדת האיתור כפשרה בין שימוש במכרז לבין מינוי חופשי על ידי הממנה, תוך פיקוח של ועדת מינויים, שכל תפקידה לוודא שהמינוי היה תקין.
היסטוריה.
בשירות המדינה, מרבית המינויים טעונים מכרז, אך חלק מהתפקידים פטורים ממנו, אם מכוח הוראה מפורשת בחוק שירות המדינה (מינויים), ואם באמצעות החלטת הממשלה בהתאם להוראות חוק זה. במשך השנים נשמעו תלונות רבות על מינויים בלתי ראויים ועל מינויים פוליטיים. בעקבות הביקורת על מינוי רוני בר-און למשרת היועץ המשפטי לממשלה, הוחלט על הקמת ועדת איתור לתפקידים בכירים.
בשנת 1999 חילקה ממשלת ישראל העשרים ושמונה את המשרות הבכירות הפטורות ממכרז, בהיותן משרות אמון, לכאלו הדורשות ועדת איתור וכאלו הדורשות ועדת מינויים. ברוב המקרים, ועדת האיתור נהגה לבחור את המועמד לתפקיד ולהציגו בפני השר כמועמד יחיד. בשנת 2009, בעקבות פעילות של השר יעקב נאמן, ובניגוד לעמדתו של מני מזוז, היועץ המשפטי לממשלה, נקבע שוועדת איתור תמליץ על שלושה מועמדים והשר יבחר מביניהם את המועמד שהוא מעוניין בו.