המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל שמונה ליבות, עם תהליך ייצור של 12 ננומטר, כאשר 4 מהן פועלות בתדר עבודה של 2.0 ג'יגה הרץ, וה-4 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 1.5 ג'יגה הרץ. האחסון הפנימי של המכשיר הוא בנפח 32 ג'יגה בייט, שניתן להרחיב באמצעות כרטיס microSD עד ל-512 ג'יגה בייט. למכשיר יש זיכרון RAM בנפח 2 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום פולימר בקיבולת 4000 מיליאמפר-שעה, שאינה ניתנת להסרה. למכשיר ישנו קורא טביעות אצבע.
מצלמה.
המכשיר מצויד במערך בעל שתי מצלמות אחוריות, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: מצלמה ראשית ברזולוציה 13 מגה פיקסל; חיישן עומק ברזולוציה 2 מגה פיקסל; כמו כן, ומצלמה קדמית ברזולוציה 8 מגה פיקסל; המצלמות האחוריות והקדמית תומכות ב-1080p המסוגלות להקליט וידאו ב-30 פריימים לשנייה.
תוכנה.
המכשיר הושק כשמותקנת עליו אנדרואיד 9 ("פאי"). ניתן לשדרג לגרסה אנדרואיד 10 לממשק המותאם של סמסונג - One UI 2.
צינור הגז איראן–ארמניה
צינור הגז איראן-ארמניה הוא צינור גז טבעי מאיראן לארמניה. 100 קילומטרים עוברים במקטע האיראני מתבריז לגבול איראן-ארמניה. המקטע הארמני עובר מאזור מגרי לקאג'ראן. לצינור מתוכננים להתווסף עוד 197 קילומטרים על מנת להגיע למרכז המדינה, שם הוא יתחבר לרשת החלוקה הקיימת.
היסטוריה.
התוכניות להקמת הצינור הוכרזו ב-15 באפריל 2002 על ידי שר האנרגיה הארמני, ארמן מובסיאן. הצינור החל לפעול ב-20 בדצמבר 2006, ונחנך רשמית ב-19 במרץ 2007 על ידי הנשיאים מחמוד אחמדינז'אד מאיראן ורוברט קוצ'ריאן מארמניה. מתקיימים דיונים לבניית צינור שני מאיראן לארמניה.
מפרט טכני.
קוטר הצינור הוא 700 מלימטרים (28 אינץ') ועלות בנייתו הייתה כ-220 מיליון דולר. קיבולת הצינור היא 1.1 מיליארד מטרים מעוקבים (bcm) של גז טבעי בשנה, אשר יגדל עד 2.3 bcm עד לשנת 2019. החוזה נחתם ל-20 שנים. על כל מטר מעוקב של הגז האיראני, ארמניה אמורה להחזיר 3 קילוואט אנרגיה חשמלית לאיראן.
מחלוקת פוליטית.
רבים חושדים כי קוטר הצינור הצטמצם מ-1,420 ל-700 מילימטרים (56 אינץ' ל-28) בלחץ של גזפרום, שרכשה את חלק הרוב בחלק הארמני של הצינור באמצעות חברת הבת שלה, גזפרום ארמניה. אם הצינור היה נבנה בקוטר גדול יותר, הוא היה מאפשר לאיראן לייצא לשווקים באירופה, ובכך להתחרות בתעשיית הגז הטבעי של רוסיה עצמה. אנליסטים טוענים כי הצינור נועד בחלקו להרחיב את השפעתה של איראן בקווקז, אולם נכנע לשליטה רוסית לפני סיום הבנייה.
ב-11 בנובמבר 2009 דיווחו פקידים ארמנים על פיצוץ של חלק מהצינור בתוך גבולות ארמניה. לאחר תיקון הנזק, איראן חידשה את הזרמת הגז לארמניה.
כספומט ביטקוין
כספומט ביטקוין (באנגלית: Bitcoin ATM) הוא מסוף ממוחשב לקבלת שירותי קנייה ומכירה של ביטקוין ומטבעות מבוזרים. ההחלפה נעשית תמורת כסף פיאט, על ידי מתן כסף מזומן או העברת כרטיס חיוב. כספומטים אחדים הם חד-כיווניים ומאפשרים קנייה בלבד, אולם עם התפתחות ענף הבלוקצ'יין והנגשת התחום לציבור החלו להופיע ספקי שירות המציעים גם שירותי מכירה, בנוסף לכיבוד נכסים דיגיטליים נוספים מלבד ביטקוין, כגון אתריום או ריפל.
השימוש בכספומט כרוך בדרך כלל בתשלום עמלות נוספות מעבר לאלו הנגבות ממילא בגין כל תנועה כספית הנעשית בבלוקצ'יין, אשר נעות בין 4 ל-25 אחוזים. חברות מסוימות מחייבות הרשמה מוקדמת בכספומט עצמו או מול נציג שירות, ובהתאם לתחום השיפוט בו הן פועלות, לעיתים דורשות גם ביצוע תהליך זיהוי מסוג "הכר את לקוחך".
הכספומטים מחוברים לאינטרנט ומקשרים בין הארנק הקריפטוגרפי של הלקוח לבין זה של ספק השירות, או לפלטפורמת מסחר אשר עשויה להנגיש טווח רחב יותר של נכסים דיגיטליים. תנועות הכספים נעשית על ידי סריקת קודי QR, ולעיתים נדרש הלקוח להמתין בין מספר דקות לחצי שעה עד לאישורה הסופי של העסקה על גבי הבלוקצ'יין.
בעשור השני של המאה ה-21 חלה עלייה ניכרת בתפוצתם של הכספומטים, ונכון לדצמבר 2021 ישנם יותר מ-31 אלף מכונות מסוג זה ברחבי העולם, כאשר רובן המוחלט נמצא בארצות הברית.
היסטוריה.
כספומט הביטקוין הראשון בעולם החל לפעול ב-29 באוקטובר 2013 בבית הקפה "גלים" בוונקובר, קנדה, והיה בבעלות חברה לשירותי בלוקצ'יין בשם רובוקוין המבוססת בנבדה, ארצות הברית, שהתפרקה ב-2015.
כעבור מספר ימים נחנך כספומט חדש בברטיסלאבה, סלובקיה, השייך לאדם פרטי בשם מריאן ז'אנכוסקה, הטוען לתואר בעל כספומט הביטקוין הראשון אשר פעל על אדמת אירופה, על אף מספר טענות נגדיות מצד מתחריו בפינלנד ובשוודיה.
הכספומט הראשון בארצות הברית הושק ב-18 בפברואר 2014 בבר סיגרים באלבקרקי, ניו מקסיקו, אולם הוסר לאחר חודש. במאי 2014 נפתח לשימוש הכספומט המורשה הראשון בבעלות חברת קוינמי בגריל "ספיטפייר" שבסיאטל.
רגולציה.
בשל טבעו האנונימי והחשאי של ענף הבלוקצ'יין נדרשים לעיתים מפעילי הכספומטים ליישם הגבלות שונות על הפקדות ומשיכות, בהתאם לחוקים המקומיים העוסקים במאבק בטרור ומניעת הלבנת הון. הגבלות אלו כוללות בדרך כלל חובת הרשמה וזיהוי הלקוח, ובמדינות מסוימות אף מחייבות את ספק השירות באחזקת רישיון כלשהו למתן שירותים פיננסיים.
ישראל.
מעמדו של ענף הבלוקצ'יין טרם הוסדר בישראל באופן סופי וברור, אולם נכון לדצמבר 2021 התחילו מספר תהליכי קידום חקיקות, והוטלה חובה על מפעילי כספומטים וחלפני כספים המתעסקים במטבעות מבוזרים להשתמש במספר אמצעי זהירות כגון חובת הכרת הלקוח, ביצוע תהליך זיהוי ואימות, וכיוצא בזאת. ישנן מספר חברות המפעילות כספומטים בערים באר שבע, נתניה, תל אביב וירושלים.
קנדה.
קנדה הייתה המדינה הראשונה בעולם אשר אישרה אסדרה בתחום הבלוקצ'יין והמטבעות המבוזרים. בפברואר 2014 הודיע שר האוצר של המדינה על תוכניות עתידיות להכרת רגולציות הנוגעות למניעת הלבנת הון ומאבק בטרור, ויישומן בשירותי בלוקצ'יין עסקיים. ביוני אותה שנה אישר המושל הכללי תיקון להצעת חוק מספר C-31 אשר תגדיר עסקים שעיקר עבודתם הוא במטבעות מבוזרים כעסקים לשירותי כספים. משרד האוצר החל להכין תוכנית ליישום הרגולציות ביוני 2018 והוציא אותה לפועל במהלך השנתיים הבאות.
רשות המיסים הקנדית פתחה בחקירה נגד מפעילי הכספומטים ב-2018 בכדי לבדוק האם לקוחותיהם פועלים בציות לחוקי המס. ביוני 2019 שקלו הרשויות בוונקובר לאסור על הפעלת הכספומטים בגין התעוררות חששות לגבי הלבנת כספים.
ארד בר
ארד בר (נולד ב-29 בינואר 2000 בישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מכבי פתח תקווה מליגה הלאומית.
קריירת מועדונים.
בר גדל במחלקות הנוער של מכבי תל אביב ומכבי פתח תקווה.
בעונת 2019/2020 החל לשחק במדי הקבוצה הבוגרת של מכבי פתח תקווה, ששיחקה בליגה הלאומית. בעונה זו, שהסתיימה בהעפלתה של מכבי פתח תקווה לליגת העל, ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.
ב-30 באוגוסט 2020 ערך בר את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כששיחק 57 דקות בניצחון 2-1 על מכבי תל אביב במסגרת המחזור הראשון לעונת 2020/2021. ב-28 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1-0 על הפועל חדרה במסגרת המחזור השמיני. בסך הכל ערך בר 30 הופעות ליגה בעונת הבכורה שלו בליגת העל, והבקיע שער אחד.
קריירה בינלאומית.
בר הוא חלק מסגל נבחרת ישראל עד גיל 21.
פארק הצפרות אילת
פארק הצפרות אילת (נקרא גם המרכז הבינלאומי לצפרות באילת) הוא פארק ומרכז צפרות באילת שנפתח ב-1980, ובו פועלת תחנת הטיבוע הגדולה בישראל. כמו כן, מספר המבקרים השנתי באתר נאמד ב-40,000.
פעילות המרכז מתמקדת במחקר ובתצפיות, וכן, בעקבה קיים מרכז צפרות נוסף שקיים עמו שיתוף פעולה.
החי.
בין מיני העופות הנודדים בפארק נמצאים: תמירון, עקב מזרחי, שלדג לבן-חזה, קורמורן גדול, סלעית שחורת בטן, שלדג גמדי, חנקן נובי, שעיר משורטט ועוד.
בריכות הפלמינגו.
בבריכות המלח שבאזור ליד פארק הצפרות, נוהגת לעצור להקת פלמינגו, שבדרך כלל מונה כ-500 פלמינגואים, בזמן הנדידה מאז 1990.
הצומח.
בין מיני הצמחים החיים בפארק נמצאים: רכפתן מדברי, ערף המדבר, סלבדורה פרסית, מורינגה רותמית ועוד.
היסטוריה.
פיתוחה של אילת גרמה לצמצום שטחי המלחה ששימשו לקינון הציפורים בעת נדידתם, ובעקבות כך, הוחלט על הקמת פארק צפרות שישמור על שטחי הטבע האחרונים בעיר ויחדש מקורות המלחה. הפארק הוקם בשנת 1980 על שטח המזבלה העירונית.
פארק ראש ציפור
פארק ראש ציפור הוא פארק ומרכז צפרות השוכן בפארק הירקון בסמוך למפגש הנחלים איילון וירקון. הפארק, ששטחו כ-32 דונם, הוקם בשנת 2014 באמצעות החברה להגנת הטבע וקרן קיימת לישראל. הפארק מכונה כך בשל מראהו של אזור השפך של האיילון לירקון במפה, המזכיר צורת ראש ציפור.
במרכז האתר נמצא אגם מלאכותי שאליו מחוברות תעלות מים, ומסביב לאגם מרפסות תצפית.
היסטוריה.
הפארק הושק בשנת 2014 ונמסר לאחריות תחזוקה של חברת גני יהושע באפריל 2017. עלות הקמתו נאמדה בכ-17 מיליון ש"ח, אשר מומנו בין היתר על ידי ידידי קק"ל באוסטרליה ובצרפת.
החי.
בין מיני העופות שנצפו בפארק נמצאים: יאורית מצרית, פרפור עקוד, דוכיפת מצויה, ברכייה, זרזיר בורמזי, עפרוני מצויץ, מירומית לבנת-כנף, תור מצוי, קנית קטנה, מגלן חום, שלדג גמדי, אנפה ירוקת-גב, דררה ירוקה, חוחית, קורמורן גדול, סופית, אנפה אפורה, לבנית קטנה, אנפת לילה, ביצנית לבנת-בטן ועוד.
הר אג
הר אג (באנגלית: Mount Ege) הוא הר ברכס נפטון, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
ההר ממוקם בין רכס ברקוויסט, לבין רכס דרורי.
גוובהו של ההר 1,350 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי ההר.