בין התפקידים הרבים שגילם במשך השנים היו שלמה המלך בסרט "שלמה" בהפקת טרימרק פיקצ'רס; קפטן נמו בסרט של CBS "עשרים אלף מיל מתחת למים"; הערפד ברנבס קולינס במיני-סדרה של MGM, רימייק של אופרת הסבון הקלאסית "צללים אפלים"; ב-1989 גילם שוב ערפד בסרט "Nightlife"; את סר הרולד פירסון בסרט האיטלקי "Caro Dolce Amore" מ-1994; גילם דמות של טייס עיראקי, מוניר רדפה, שמטיס מטוס מיג מעיראק לישראל בסרט הריגול "לגנוב את השמיים" של HBO; במיני-סדרה "Twist of Fate" מ-1989, גילם את דמותו של הלמוט פון שרדר, קולונל באס אס ופושע מלחמה ידוע, שמשנה את פניו וקולו בניתוח פלסטי, ומעמיד פנים שהוא יהודי שהיה במחנה ריכוז, הופך לציוני, ומגיע לדרגת אלוף בצבא.
שנות האלפיים.
בשנת 2000 שיחק קרוס בתפקיד אייקי סולומון בהפקה אוסטרלית של הרומן ההיסטורי "The Potato Factory". ב-2005 כיכב קרוס במחזה "Coyote on a Fence" מאת ברוס גרהאם בתפקיד אסיר הנידון למוות ב"תיאטרון הדוכסית". ב-2006 גילם את דמותו של רודולף הס בסרט דוקומנטרי "Nuremberg: Nazis on Trial" בהפקת ה-BBC. אותה שנה גילם את דמותו של פאביוס מאקסימוס, בסרט "חניבעל–הסיוט הגדול ביותר של רומא".
בנובמבר 2007, קרוס לוהק לתפקיד סארק בסרט המדע בדיוני סטארטרק בבימויו ובהפקתו של ג'יי ג'יי אברהמס. ב-11 בינואר 2013 החל לשחק בסדרת הדרמה באנשי.
עיסוקים נוספים.
בנוסף להיותו שחקן קרוס היה גם במאי, סופר ומוזיקאי. הוא כתב מוזיקה, תסריטים ומאמרים לכתבי עת בשפה האנגלית, וכן כתב מילים לשירים לאלבום יחד עם הזמר הבולגרי וסיל פטרוב. בספטמבר 2007 קרוס שר שני שירים של סינטרה עם פטרוב בפסטיבל אפולוניה בים השחור.
חיים אישיים.
קרוס חי במקומות רבים בין השאר בלונדון, לוס אנג'לס, ניו יורק, דרום ספרד, וינה ובסופיה בירת בולגריה. היה לו ידע נרחב בשפות ספרדית, איטלקית, גרמנית וכן נרשם לקורס ללימודי בולגרית.
הוא היה נשוי פעמיים. מ-1977 ועד 1992 היה נשוי לפֶּנִי, ונולדו להם שני ילדים לורין ותיאודור. אחר כך היה נשוי למישל עד לשנת 2005.
נפטר מסרטן בווינה ב-18 באוגוסט 2020.
לנצח
ריצ'רד בנג'מין
ריצ'רד סמואל בנג'מין (באנגלית: Richard Samuel Benjamin; נולד ב-22 במאי 1938) הוא שחקן קולנוע ובמאי אמריקאי יהודי, זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1975 על הופעתו בסרט "צמד בכותרות" ומועמד פרס גלובוס הזהב לשנת 1971 על תפקידו בסרט "יומנה של עקרת בית עצבנית".
ביוגרפיה.
בנג'מין נולד בניו יורק ולמד באוניברסיטת נורת'ווסטרן שבשיקגו, שם למד תיאטרון והתנסה לראשונה כשחקן במחזות רבים.
כשחקן.
החל את דרכו כשחקן ראשי בסיטקום שיצר התסריטאי לאונרד סטרן "הוא והיא".
בשנת 1969 ערך את הופעת הבכורה שלו בדרמה הקומית "היה שלום קולומבוס" בתפקיד צעיר יהודי ממשפחה פשוטה, אך משכיל ומפוכח, המפתח רומן עם צעירה יהודית (אלי מק'גרו) ממעמד גבוה.
בנג'מין היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1970 על הופעתו בדרמה "יומנה של עקרת בית עצבנית" בתפקיד עורך הדין ג'ונתן בלסר ושיחק בסרט המלחמה המבוסס על הרומן "מלכוד 22" בתפקיד קצין מבצעי התעופה מייג'ור דנבי.
הוא זכה בפרס בשנת 1975 על תפקידו בתור בן קלארק אחיינו המפיק של הקומיקאי וילי קלארק (ולטר מתיאו) בקומדיה של הרברט רוס "צמד בכותרות" (The Sunshine Boys). לאורך שנות ה-70 הופיע בנג'מין בסרטים "עולם המערב" המוערך של מייקל קרייטון בתפקיד פיטר מרטין, בקומדיית האימה "אהבה בנשיכה ראשונה" בתפקיד הפסיכיאטר ד"ר ג'פרי רוזנברג/ ואן הלסינג ו"מי רצח את שילה?" בתור התסריטאי טום פרקמן. כמו כן שיחק בתפקיד הראשי בעונה היחידה של סדרת הטלוויזיה המדע בדיונית "קווארק".
ב-1981 שיחק בקומדיית האימה "יום שבת ה-14".
ב-1997 שיחק בנג'מין בסרטו של וודי אלן "לפרק את הארי" בתור קן הדמות ברומן של הסופר הארי בלוק.
את הופעותיו האחרונות כשחקן עשה בנג'מין בקומדיות "ראש בראש עם משפחת שטיין" ו"הנרי פול כאן" ובסדרת הטלוויזיה "החיים על פי נד".
כבמאי.
לקראת שנות ה-80 עשה בנג'מין הסבה גם לבימוי ובשנת 1982 ביים את סרט הביכורים שלו "שנתי המועדפת", קומדיה שזכתה להצלחה רבה עם מועמדוית לפרס אוסקר אחד ולשלושה פרסי גלובוס הזהב כולל לסרט הקומי/מוזיקלי הטוב ביותר.
ב-1984 ביים שני סרטים, קומדיית הפשע "חום העיר" בכיכובם של קלינט איסטווד וברט ריינולדס והדרמה הקומית" ירח רומנטי" בכיכובם של שון פן וניקולס קייג'. ב-1986 ביים בנג'מין את הקומדיה הרומנטית שזכתה להצלחה יחסית "זהירות הבית מתפרק" בהפקת פרנק מארשל ובכיכובם של טום הנקס ושלי לונג. ב-1988 ביים את הקומדיה המדע בדיוני "אמי החורגת היא חייזרית" ואת הדרמה "ניקיטה הקטנה", סרטים שלא זכו להצלחה יתרה.
ב-1990 ביים בנג'מין את הקומדיה "בתולות הים" בכיכובן של שר, וינונה ריידר וכריסטינה ריצ'י ואת הקומדיה המשטרתית "מרכז העיר". ב-1996 ביים את הדרמה הקומית "גברת וינטרבורן" שנחלה כישלון ביקורתי ומסחרי.ב-1998 ביים את סרט הטלוויזיה "מלחמות הפנטגון" שזכה בפרס אמי, בסרט אף שיחק בתפקיד חבר הוועדה הצבאית קספר ויינברגר.
לאחר מכן ביים את הקומדיות הכושלות "הפסיכיאטר בפנים" ו"מרסי X" בכיכובו ובכיכובם של ליסה קודרו ודיימון ווייאנס. ב-2006 ביים את סרטו האחרון עד כה "דבר קטן שנקרא רצח" שהיה מועמד לפרס אמי על הופעתה של כוכבת הסרט ג'ודי דייוויס.
חיים אישיים.
בנג'מין התחתן בשנת 1961 עם השחקנית פאולה פרנטיס איתה הופיע בסיטקום "הוא והיא" ובסרטים "מלכוד 22" ו"יום שבת ה-14", לזוג נולדו שני ילדים שחקנים רוס ופרנטיס בנג'מין.
בת ים (פירושונים)
אין דין ואין דיין
שפה קווית A
דמדומים שחר מפציע חלק 2 (סרט)
ג'ובאני אנדראה קליגרי
ג'ובאני אנדראה קליגרי (באיטלקית: Giovanni Andrea Caligari, 14 באוקטובר 1527 בריזיגלה – 19 בינואר 1613) היה כומר, משפטן ששימש כמזכיר ודיפלומט איטלקי בשירות האפיפיורים, בסוף חייו בישוף של ברטינורו. שרת כשגריר של האפיפיור (נונטיוס) בפורטוגל, בפולין ובשטיריה. היה מזוהה עם מדיניות האפיפיורים נגד התפשטות השפעת הרפורמה של לותר במרכז אירופה ועם השאיפה לארגן מסע צלב נגד האימפריה העות'מאנית בהשתתפות רוסיה ופולין, שנמצאו אז בעימות ביניהן.
רקע משפחתי והתחלת הקריירה.
ג'ובאני אנדראה קליגרי נולד בשנת 1527 בבריזיגלה, כיום באמיליה-רומאניה, אז במדינת האפיפיור, כבן לג'וליאנו קליגרי ולקומליה לבית גואלאמיני. בגיל 20 נסע לבולוניה ללימודי משפטים באוניברסיטה אותם סיים עם תואר דוקטור למשפטים בשנת 1554.
התחיל את הקריירה שלו כעוזר של הבישוף ומאוחר יותר הקרדינל ג'ובאני פרנצ'סקו קומנדונה (1584 - 1523). בשנת 1561 הוסמך ככומר ונשלח לעבוד כוויקאר בשרותו של הקרדינל סקוטי בבישופות של פיאצ'נצה. בהמשך עבר לשרותו של הקרדינל רנוצ'ו פרנזה בבולוניה.
ליווה את הקרדינל קומנדוני בשליחותו לפולין בשנים 1566-1565 ואחר כך בשנת 1566 בכינוס הדיאטה באוגסבורג ותוך כדי כך רכש ניסיון בזירה הדיפלומטית הבינלאומית. בשנת 1570 בתמיכת קומנדונה קיבל לנהל את הפרוכיה סן ג'ובאני אין אוקאביו בעיירת הולדתו, בריזיגלה, ובילה שם מספר שנים.
בשנת 1574 היה לזמן קצר בשרות הארכיבישוף של מילאנו, קרלו בורומאו ואחר כך אצל הקרדינל אנטוניו קאראפה.
שליחותו בפורטוגל.
האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר מינה את קליגרי ל"קומיסר אפוסטולי" ו"קולקטור" בפורטוגל. בתוקף תפקידו זה העניק למלך סבסטיאן שזה עתה חזר ממסע במרוקו חרב וכובע שבורכו על ידי האפיפיור. בהתאם למדיניות שולחו, תמך קליגרי במלחמה שניזומה על ידי המלך סבסטיאן נגד מרוקו ומומנה חלקית על ידי האפיפיור. בספטמבר 1577 נקרא לרומא. כעבור שנה המסע החוזר של המלך סבסטיאן במרוקו נגמר בתבוסה כואבת באלקזרקיוויר ב-4 באוגוסט 1578.
נונציו בפולין.
יחסי רומא עם מלך פולין, סטפאן באטורי עברו תקופה מתוחה עקב תמיכת האפיפיור בטענתו של הקיסר הגרמני מקסימיליאן השני לכתר פולין ואימוצו על ידי באטורי של הסכם "הקונפדרציה בוורשה" משנת 1573 שהסדיר את היחסים בין האצילים הפולנים הקתולים והפרוטסטנטים. קליגרי בא מטעם האפיפיור להצר את צעדי הפרוסטסנטים בממלכה ושאף להשיג יישום קפדני בפולין של עקרונות הדת לפי ועידת טרנטו בראש ובראשונה באוניברסיטת קרקוב. הוא ניסה (בשיתוף פעולה עם הנונציו בווינה, אורציו מאלספינה) לפייס את מלך פולין עם האימפריה ההבסבורגית, ולנתקו מבני בריתו הפרוטסטנטים, כולל מלך שוודיה יוהאן השלישי.
מטרה נוספת של דיפלומטיית האפיפיורים הייתה לגייס את באטורי לעמוד בראש מסע צלב בבלקן (בפרט בטרנסילבניה, ולאכיה ומולדובה ובים התיכון נגד האימפריה העות'אמנית שנחלה באותה תקופה תבוסות בחזית הפרסית. לשם כך ביקש קליגרי להסיט את מאמצי המלחמה הפולנים מן העימות עם רוסיה של איוואן האיום לכיוון הטורקים.
בשלהי שנת 1579, אחרי שהצבא הפולני פלש לבלארוס, הסכים המלך באטורי לקבל את השגריר מרומא, הביע התלהבות מהתוכניות מרחיקות הלכת של האפיפיור, אך הסביר שאחרי הקרב לפנטו המעצמות הקתוליות מן המערב אינם עקביות לגבי העימות עם הטורקים ופולין אינה מסוגלת להילחם לבד. הוא דחה גם את הצעות הפיוס עם רוסיה. להפך, הידק באטורי בהמשך את היחסים עם הסולטאן מורד השלישי וביקש ממנו להרשות להטטרים מקרים לסייע לו במאבק נגד הרוסים.