השותף המנהל של הקרן הוא המשקיע והיזם הסדרתי דב מורן, הידוע כממציא הדיסק און-קי ומי שמכר את חברת M-Systems לסנדיסק בתמורה ל-1.6 מיליארד דולר. השותפים לצדו בקרן הם לוטן לבקוביץ, וליאור הנדלסמן.
היסטוריה.
הקרן הוקמה בשנת 2016 על ידי דב מורן, סיגלית קלימובסקי ולוטן לבקוביץ' במטרה להשקיע בחברות הזנק בשלבים מוקדמים.
הקרן הראשונה "גרוב I" גייסה 110 מיליון דולר ב-2017. עם החברות בהן השקיעה נמנות כ-Wiliot, ActiveFence, RapidAPI ו-NeuroBlade.
הקרן השנייה "גרוב II" גייסה 123 מיליון דולר ב-2020. תמהיל המשקיעים כלל גופים מוסדיים מישראל ומהעולם, גופי Family Office ומשקיעים אסטרטגיים, ובהם תאגיד שניידר אלקטריק הצרפתי, המתמחה בניהול אנרגיה ואוטומציה תעשייתית. עם ייסוד הקרן השנייה הודיעה הקרן על הצטרפותו של ליאור הנדלסמן, ממייסדי סולאראדג', כשותף בקרן.
הקרן השלישית "גרוב III" גייסה 185 מיליון דולר ב-2022, ולצדה הוכרז על קידומה של רננה אשכנזי ממנהלת השקעות לשותפה בקרן
יחסי מלזיה–רומניה
יחסי מלזיה–רומניה הם יחסי החוץ בין מלזיה לרומניה.
היסטוריה.
לאחר כינון היחסים עם ברית המועצות, מלזיה הרחיבה אותם גם עם מדינות אחרות במזרח אירופה כמו פולין, הונגריה, צ'כוסלובקיה, גרמניה המזרחית, יוגוסלביה ובכלל זה רומניה. היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-22 במרץ 1969.
יחסים כלכליים.
בשנת 2011 עמד המסחר הכולל על 140 מיליון דולר, זינוק מ-103 מיליון דולר בשנת 2010. בשנת 2013 רשמו יחסי הסחר סך של 115.12 מיליון דולר עם היצוא הרומני המורכב מרהיטים, מתכות, כימיקלים, עץ, מוצרי עץ, מוצרי מתכת, מכונות וציוד חשמלי ואילו הייצוא המלזי כולל מוצרי גומי טבעי וגומי, פח, קקאו, ציוד מחשבים ואלקטרוניקה. שתי המדינות בתהליך הגברת היחסים הכלכליים וממשלת רומניה גילתה עניין לשתף פעולה עם מלזיה לפיתוח נמל כניסה לשמן דקלים בעיר השלישית בגודלה ברומניה, קונסטנצה. בין שתי המדינות נחתמו תשעה הסכמים בתחום הכלכלי.
יחסי חינוך.
בשנת 2013 נחתם הסכם מסגרת בין אוניברסיטת 1 בדצמבר 1918 לאוניברסיטה הלאומית במלזיה. נכון לשנת 2014, היו 120 סטודנטים מלזיים ברומניה, ורובם עסקו בקורסי רפואה.
רומנים במלזיה.
כמאה רומנים מתגוררים במדינה, ורובם מתגוררים בשטח הפדרלי של קואלה לומפור ובמדינת סלנגור.
ארנסט בלומנשיין
ארנסט לאונרד בלומנשיין (באנגלית: Ernest Leonard Blumenschein ; 26 במאי 1874 - 6 ביוני 1960) היה אמן אמריקאי וחבר מייסד של אגודת האמנים טאוס. הוא ידוע בציורים של אינדיאנים, בניו מקסיקו ובדרום מערב אמריקה.
ראשית חייו.
ארנסט בלומנשיין נולד ב־26 במאי 1874 בפיטסבורג, פנסילבניה. אביו היה מנהל הפילהרמונית של דייטון באוהיו, שם גדל בלומנשיין. כשסיים את התיכון קיבל בלומנשיין מלגה ללימוד כינור במכללה למוזיקה בסינסינטי.
בהיותו בסינסינטי הוא השתתף גם בקורס איור של פרננד לונגרן באקדמיה לאמנות בסינסינטי, מה שגרם לו לשנות את לימודיו ממוזיקה לאמנות. הוא עבר לעיר ניו יורק בשנת 1892, ולמד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. הוא נמשך ללמוד אמנות באירופה, ונרשם לאקדמיה ז'וליאן בפריז בשנת 1894. שם פגש והתיידד עם ברט פיליפס והאמן ג'וזף הנרי שארפ.
קריירה.
בלומנשיין חזר לניו יורק בשנת 1896, לעבוד כמאייר בסטודיו משותף עם ברט פיליפס. בתחילת 1898 הוא קיבל עבודה שחייבה אותו לנסוע לאריזונה וניו מקסיקו. באותו אביב הוא שכנע את פיליפס להצטרף אליו למסע למערב האמריקאי. התחנה הראשונה שלהם הייתה דנוור, קולורדו, שם קנו ציוד לקמפינג, עגלה, סוסים ואקדח. כך שהם היו מצוידים, ויצאו לדרך בכוונה להגיע למקסיקו.
בצפון ניו מקסיקו הדרך המשובשת גרמה לגלגל העגלה להישבר. בלומנשיין הביא את הגלגל לתיקון בטאוס הסמוכה והשאיר את פיליפס לבדו עם העגלה. כאשר בלומנשיין חזר כעבור שלושה ימים עם הגלגל המתוקן, הם המשיכו לטאוס, שם מכרו את העגלה והקימו סטודיו והחלו לצייר.
בלומנשיין שהה בטאוס במשך שלושה חודשים, וחזר לניו יורק כדי לחדש את הקריירה שלו כמאייר בכתבי עת וספרים פופולריים, בעוד פיליפס נשאר בטאוס. בלומנשיין חזר פעמיים לפריז כדי להמשיך בלימודים באקדמיה ז'וליאן: פעם בשנת 1899 ושוב בין 1902 ל -1909. במהלך השהות האחרונה הוא פגש את האמנית מרי שפרד גרין והתחתן איתה.
בני הזוג חזרו לניו יורק בשנת 1909, שם עבדו כצוות מאיירים. בלומנשיין גם נכנס לתפקיד הוראה בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק.
משנת 1910 הוא בילה את הקיץ בטאוס. בשנת 1915 הפך למייסד משותף של אגודת האמנים של טאוס, יחד עם חבריו ברט פיליפס, ג'וזף הנרי שארפ ושלושה אמנים נוספים. לבסוף הוא התיישב לצמיתות בטאוס בשנת 1919. משנת 1920 עד 1921 כיהן כנשיא האגודה.
הציורים של ציירי טאוס השפיע באופן מכריע על הדימוי של הנופים והעמים הילידים של דרום מערב ארצות הברית, במיוחד של העמים פואבלו ונוואחו.
כבוד ופרסים.
בשנת 1910 נבחר בלומנשיין לאקדמיה הלאומית לעיצוב כעמית, והפך לחבר מן המניין בשנת 1927. בשנת 1947 הוענק לו תואר שני לכבוד לאמנויות מאוניברסיטת ניו מקסיקו ובשנה שלאחר מכן הוא מונה כעמית כבוד לאמנויות יפות על ידי בית הספר למחקר אמריקאי.
הקפאת ביציות
הקפאת ביציות (בלועזית: Oocyte cryopreservation) היא תהליך לשימור ביציות האישה, המאפשר לנשים לדחות את הליך ההיריון למועד מאוחר יותר, בין אם מסיבות רפואיות כגון פגיעה בפוריות עתידית עקב טיפול בסרטן ובין אם מסיבות חברתיות.
הקפאת ביציות עקב טיפול סרטני מתרחשת כיוון שכימותרפיה והקרנות עלולות להיות רעילות לביציות. הקפאת ביציות מתבצעת גם בקרב נשים שאינן מעוניינות או מסוגלות לבצע הקפאת עוברים או בקרב נשים שמעוניינות לשמר את יכולתן העתידית להביא ילדים לעולם, אם משום שאין להם עדיין בן זוג, או מסיבות אישיות או רפואיות אחרות. בנוסף, לעיתים לנשים עם היסטוריה משפחתית של הופעה מוקדמת של גיל המעבר יש עניין בשימור הפוריות ועל כן מבצעות הקפאת ביציות. תהליך הוצאת הביציות לצורך הקפאתן ביציות זהה להליך המבוצע במסגרת הפריה חוץ גופית. זה כולל זריקות הורמונליות במשך שבוע עד מספר שבועות המעוררות את השחלות להבשיל מספר ביציות. כאשר הביציות בשלות, מתבצע טיפול תרופתי נוסף להשרייה של התבגרות סופית של הביציות. לאחר מכן, מוציאים את הביציות מהגוף דרך הנרתיק, בדרך כלל תחת הרדמה ולאחר מכן הביציות מוקפאות מיד.
הביצית היא התא הגדול ביותר בגוף האדם ועל כן מכילה כמות גבוהה של מים. כאשר הביצית קופאת, גבישי הקרח שנוצרים בה עלולים להרוס את שלמות התא. על מנת למנוע זאת, טרם ההקפאה נעשה ייבוש של הביצית באמצעות חומרים קריוטקטנים, חומרים המחליפים את רוב המים בתא ומעכבים את היווצרותם של גבישי קרח בתא. הביציות מוקפאות או בשיטת הקפאה איטית ומבוקרת או בתהליך הקפאה מהירה, שיטה חדשה יותר המכונה ויטריפיקציה. ויטריפיקציה מהירה הרבה יותר, אך דורשת ריכוזים גבוהים יותר של חומרים קריוטקטנים. בעזרת שיטה זו, הקפאת ביציות בשיטת ויטרפיקציה בוצעה לראשונה בהצלחה בטיפול בהפריה חוץ גופית בשנת 1999. היתרון של ויטריפיקציה היא בכך שהיא מפחיתה את היווצרות הקרח בתוך הביציות ומחוצה להן בזמן הקפאת, אחסון וחימום הביציות. עקב כך, ויטריפיקציה קשורה בשיעורי הישרדות גבוהים יותר ובהתפתחות טובה יותר של הביציות בהשוואה לקירור איטי. עקב כך, שיטת הבחירה בהקפאת ביציות היא ויטריפקציה, אם כי עדיין חסרים ניסויים מבוקרים אקראיים בנושא. כשרוצים להפרות את הביצית כחלק מהליך הפריה חוץ גופית, הביצית מופשרת ומבצעים עליה טכניקת הפריה המכונה הזרקת זרע ציטופלזמטית (הידועה בקיצור הלועזי שלה, ICSI).
מחקרים מוקדמים שבחנו את שיעורי ההצלחה של השיטה הראו כי שיעורי ההצלחה של הפריה בעזרת ביציות קפואות היו נמוכים יותר בהשוואה לביציות "טריות". עם זאת, עם התפתחות השיטה והטכנולוגיה, מחקרים עדכניים יותר הראו שיעורי הצלחה זהים להפריה של ביציות "טריות", אם כי מחקרים אלה בוצעו בעיקר על נשים צעירות.
תפוס ת'גלים 2
אילנה סטרלין
אילנה סטרלין (נולדה ב-1954) היא פסיכותרפיסטית וסופרת ישראלית.
רקע.
סטרלין נולדה בלודז', פולין, לאם ואב ניצולי שואה. כשהייתה בת שנתיים עלתה עם משפחתה לישראל במסגרת עליית גומולקה למעברת בת ים.
בילדותה קיבלה חינוך מוזיקלי מגוון, ניגנה בפסנתר ושרה במקהלת צדיקוב.
רק שנים לאחר שעלתה לישראל גילתה סטרלין במקרה במהלך ביקור אצל קרובי משפחה בארצות הברית שמשפחתו הראשונה של אביה נספתה בשואה.
בצה"ל שירתה בנח"ל ובמהלך ההכשרה בקיבוץ דגניה ב' הכירה את בעלה. לאחר סיום שירותה הצבאי החלה ללמוד תואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית, ולאחר סיום התואר הראשון חזרה להתגורר עם בעלה וביתה הבכורה בדגניה ב'. כשהייתה בת 23 חזרה לקיבוץ עם תואר ראשון, בעל וילדה. בהמשך ערכה את עלון הקיבוצים, הייתה עובדת סוציאלית בקיבוצים וניהלה את מחלקת הרווחה של עמק הירדן. לאחר מכן עבדה בתחנה לבריאות הנפש בתל אביב, ב'עמך' ובתחנת הקיבוצים. סיימה לימודי תואר שני באוניברסיטת חיפה ובהמשך עשתה לימודי תעודה בפסיכותרפיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בסיום הלימודים החלה לכתוב ובשנת 2002, כשנתיים לאחר סיום לימודיה ראה אור ספרה הראשון.
מתגוררת בחרוצים, נשואה ואם לשלושה.
לאיוש לנקאי (עיתונאי)
לאיוש לנקאי (במקור גוטמן, בהונגרית: Lenkei Lajos; פץ', 14 בנובמבר 1864 – פץ', 29 בדצמבר 1933) היה עיתונאי, סופר, עורך עיתון יהודי-הונגרי. אחיו של הנריק לנקאי ושל ז'יגמונד לנקאי.
ביוגרפיה.