ב-2017 הוציא לאור את הספר "תפקיד ראשי" המגולל את סיפורו האוטוביוגרפי. כיום הוא מלמד משחק למגזר החרדי.
הלוי מתגורר באלעד ומשמש כרב בית הכנסת "שערי שמחה" בעיר.
תיאטרון וטלוויזיה.
בתיאטרון הקומה השלישית של עודד בארי: בין השנים 1987–1988 שיחק בהצגות "החתול במגפיים", "גדא וביש גדא", "אנטיגונה", "החתן השמיני", ו"סוד המכשפות".
בקבוצת הדרמה שניהלה שולה רווח בבית דני בשותפות עם התיאטרון הקאמרי: ב-1988 גילם את דודו בהצגה "משפחה על אש קטנה" שכתבה וערכה חגית רכבי ניקוליבסקי (על פי טקסטים שכתבו חברי הקבוצה) וביימה שרית לנצ'יצקי.
בתיאטרון הבובות של אריק סמית: ב-1989 התיאטרון פעל במסגרת אודיטוריום דוהל בשכונת התקווה בתל אביב, כאשר הוא משלב פעילות אמנותית עם חינוך ילדי השכונה. עופר שימש כעוזר במאי של יוסי גרבר והדריך שחקנים בתיאטרון, ניהל את ההצגות "אגדות אנדרסן" ו"מלכת השלג". שיחק גם בהצגות "הקוסם מארץ עוץ" ו"הקרוסלה הקסומה".
בתיאטרון הסמטה: ב-1993 גילם אברך חוזר בתשובה בהצגה "הרבנית" שכתב מיכאל וילף ועיבד וביים דב לב. כמו כן שיחק בהצגה "עין בעין".
בתיאטרון הילדים והנוער: ב-1993 שיחק בהצגה "שבועת האדרה" שכתב חיים אידיסיס.
בתיאטרון הספרייה: ב-1993 גילם את יוסלה בהצגה "מר סליק" מאת ליליאן אטלן שביים דוד ברגמן. גילם את מקס בהצגה "הביתה" שכתב הרולד פינטר וביימה זהרירה חריפאי.
בפסטיבל עכו: ב-1994 שיחק לצד איציק כהן בהצגה "ילדי הלב" שעיבדו גיא אור וצפריר קורסיה (על פי הספר "עיין ערך אהבה" מאת דויד גרוסמן) וביים גיא אור.
בפסטיבל תיאטרונטו: באפריל 1995 שיחק בהצגת היחיד "כאן מעבר לכביש" המבוססת על סיפורו האישי. את ההצגה כתב וביים גיא אור, בנו של תיאודור אור, על פי סיפורו האישי של עופר. ההצגה זכתה במקום השני בפסטיבל. אליקים ירון כתב על ההצגה: "אין לי מילים כדי לשבח בהן את המשחק המרגש, הסוחף והאמיתי שהפגין עופר הלוי". יונתן שחף כתב בעיתון העיר: "הלוי סוחף את הקהל לאורך כל ההצגה, תוך שילוב נכון של הומור ודמעות".
בתיאטרון הבימה: העלה את הצגת היחיד "כאן מעבר לכביש", שיחק בעוד הצגות בתיאטרון זה - בין השאר לצד איציק כהן בהצגה "שוקי - קומדיה תל אביבית זולה".
ב-1994 שיחק בטלנובלה הישראלית הראשונה "זהב של שוטים" ששודרה בערוץ 2. ב-1997 גילם שוטר מג"ב בסדרת הטלוויזיה "קו 300" שביים אורי ברבש בערוץ 1. ב-1998 גילם את אשר אפללו בסדרה "פלורנטין".
ב-2012 ביים את הצגת היחיד "שפוי!" שכתב ושיחק יוסי סיקוראל בפסטיבל תיאטרונטו.
ב-2021 גילם את המורה של יאיר אליצור בקליפ "המפתחות של האזיקים".
שלישיית הופל'ה.
בעקבות פנייה ממנכ"ל ארגון "ערכים" הקים יחד עם חבריו לישיבת נתיבות עולם יוסף סיקוראל ושלמה צים את שלישיית הופל'ה והחל להעלות הצגות למגזר החרדי.
מכיוון שהיו שחקני התיאטרון החרדים הראשונים בישראל, הציבור החרדי לא ידע לעכל את התופעה הנקראת תיאטרון חרדי. בהצגות הראשונות היה בלגן בקהל, צעקות, קריאה להחרמות ואלימות. בראיון על כך סיפר:
ההצגות יצאו לאור בהוצאת חברת גרינטק.
ארגון ותיאטרון משמחי לב.
ב-2003, לאחר שהתפרקה הלהקה, הקים עופר את ארגון אמנים משמחי לב. הארגון שם לעצמו למטרה לשמח בהתנדבות ילדים מוגבלים, קשישים, נכים, חולים ואסירים. הארגון קיבל את ברכתם של הרבנים עובדיה יוסף, יצחק זילברשטיין, ניסים מויאל, לוי ביסטריצקי ודוד אבוחצירא. בין האמנים שהופיעו בהתנדבות דרך הארגון: יהודה שוקרון, ניסים ורטה, יוסף המספר, אביהו מדינה, מנדי ג'רופי, יאיר גדסי ועוד. ב-2003 קיבל הארגון תעודת הוקרה מעיריית תל אביב-יפו על פעילותה בתחומי החברה והרווחה בעיר.
הארגון הקים גם את תיאטרון משמחי לב, בו משמש הלוי כשחקן ומנהל אמנותי. התיאטרון פועל ליצירת תרבות יהודית לציבור הדתי והחרדי. הלוי יצר מספר הצגות בהן שיחקו שחקנים נוספים כמו שמואל אשכנזי, אביתר לזר, עמי וינברג, שמעון סיאני, יוסי דיין ועוד. התיאטרון מפיק 3 הפקות חדשות מדי שנה ומופיע כתיאטרון נודד ברחבי הארץ. עד כה יצר הלוי במסגרת התיאטרון מעל 50 הצגות.
בין ההצגות שהעלה התיאטרון: "החיים והמוות ביד הלשון" (2007), "גנב על הגג", "יוסלה קמצן קדוש" (שחקנים: עופר הלוי, שמעון סיאני, שי זביב, אביתר לזר, עמי ויינברג), "משפחת ג'מילי" (2011), "הנרדף" (עם יוסי דיין, אביתר לזר, שמואל אשכנזי), "תעלומה בקהיר", "הגרף פוטוצקי", "החוזה בכוכבים", "הקול בראש", "ישיבה על הכוונת" (מחזה, בימוי והפקה: עופר הלוי), "כנגד כל הסיכויים", "מידה כנגד מידה", "צוחק מי שצוחק אחרון", "לצאת מכאן", "החכם והתם" (2015), "חבר וחצי" (2017), "המלך שלמה" (2018), "אחד מול כולם" (2019). ב-2017 כתב וביים את המחזמר "המלך והעני" בו גילם את התפקיד הראשי לצד דני שטג. העלילה מבוססת על "" שכתב רבי נחמן מברסלב.
כמו כן התיאטרון מפיק הצגות לנשים בלבד. בין ההצגות שעלו: ההצגה "סוליקה", "הכבשה השחורה" (2014), "עוד תגיעי רחוק" בכיכובה רויטל שמחי (2018), "בינינו, רק את יודעת" (2019), ו"אל תגזימי" (2019).
העלה את הצגת היחיד "יומנו של תינוק", העוסקת בהפלות.
מוזיקה.
ב-2002 הוציא את אלבומו הראשון שנקרא "בלע לו שום", ובו שירי הומור כמו שיר הנושא ואחרים וכן שירים רציניים יותר.
ב-2003 הוציא אלבום מוזיקה בשם "עוד מעט" בו כתב והלחין את כל השירים (למעט שני לחנים אותם הלחין אילן אטדגי).
ב-2007 הוציא לצד דוד יצחק אלבום בשם "לשוב". בהקלטת האלבום השתתף דודו טסה בנגינה על גיטרה חשמלית וגיטרה אקוסטית וכן בקולות.
בסוף 2009 הוציא אלבום מוזיקה בשם "צלותנא" המכיל שירי אמונה יהודיים. את רוב המילים והלחנים כתב בעצמו. את מילות השירים באלבום כתב הלוי בהתייעצות עם רבנים. על אלבום זה אמר: "הדיסק נקרא "צלותנא" כי כל שיר ושיר הוא בעצם תפילה... בשירים, באים לידי ביטוי הבקשות, הניסיונות והפחדים... את השירים כתבתי מתוך האמונה הפשוטה שלי".
בתחילת 2010 הוציא הלוי שיר לגלעד שליט, אותו כתב ביחד עם שותפו לשלישייה יוסף סיקוראל. על שיר זה אמר: "הרגשתי צורך להביע את שותפות הגורל של כולנו ואת הדאגה של כל יהודי למצבו של גלעד שליט... כדי שגם אנחנו נשמיע את קולנו, הקורא לשחרורו של גלעד ושובו לבית משפחתו".
חיים אישיים.
הלוי נשוי ואב לתשעה, מתגורר באלעד.
עגלת תינוקות
ברוק אנגלי
הקואליציה האנטי צרפתית השישית
אריק רומר
תקופת החביון
מורפולוגיה של הצמח
סמואל קוק
מייק מאלן
פנדורה (ירח)
פנדורה הוא אחד הירחים המקיפים את כוכב הלכת שבתאי.
פנדורה התגלה על ידי סטיוארט קולינס בעזרת צילומים מהגשושית וויאג'ר 1 בשנת 1980. הוא מכונה גם שבתאי 17. שמו של הירח ניתן לו על שמה של פנדורה מתוך המיתולוגיה היוונית. פנדורה ממוקם על טבעת F, אחת מטבעות שבתאי.
קוטרו הממוצע של פנדורה הוא 84 קילומטרים בלבד. אולם הוא אינו כדורי, וממדיו הם 104 × 81 × 64 ק"מ.
פנדורה מרוחק כ-141,700 קילומטרים משבתאי.
הגשושית קאסיני חלפה על פניו בשנת 2004 ושלחה צילומים נוספים.
ליד פנדורה יש ירח נוסף שנקרא פרומתאוס.
א-ראדי
אַ-רַּאדִי בִּאללַּהּ אַבּוּ אלְ-עַבַּאס מֻחַמַּד בְּן אלְ-מֻקְתַדִר בִּאללַּה (בערבית: الراضي بالله أبو العباس محمد بن المقتدر بالله; תרגום הלקב: המרוצה באל; 907–23 בדצמבר 940) היה הח'ליף העבאסי העשרים. שלט בין השנים 934–940.
ביוגרפיה.
א-ראדי היה בנו של הח'ליף אל-מקתדר. שבע שנותיו של א-ראדי בשלטון היו תקופה של חוסר מזל ואומללות. א-ראדי היה נתון תחת שליטתו של הווזיר הגדול. הווזיר הראשון שלו נכלא בידי אויביו, השני ערק והשלישי, אבן ריאק, הצליח לכפות על א-ראדי ליצור בעבורו את משרת "אמיר אל-אומראא" ('נסיך הנסיכים') אשר הפכה אותו לאדונה דה-פקטו של בגדאד וסביבתה. שמו של אבן ריאק אף הוכרז לצד זה של א-ראדי בתפילות יום השישי.
בימי א-ראדי זכתה האסכולה החנבלית ליד רמה וחופשית בכל הקשור לענייני דת. בגיבוי המוני עם, ערכו משמרותיהם פשיטות על בתים פרטיים בעיר והשמידו כל דבר שעמד בסתירה לעקרונותיהם. כך, הוקמה לה "אינקוויזיציה סונית" אשר ניתצה כדי יין, כלי מוזיקה ופשפשה ברשימות המסחריות של סוחרי הבזאר בחפשה אחר הפרות של עקרונות הדת האוסרים על ריבית ועושק. מלומד שיעי שערך עלייה לרגל לקברי משפחת הנביא הוצא להורג בגין אמונותיו. מלומד אחר, אשר לימד קריאות לא קאנוניות של הקוראן, נאלץ להתכחש בכתב לאמונותיו ולברוח על חייו.
א-ראדי זכור בהיסטוריוגרפיה האסלאמית כ"אחרון הח'ליפים האמיתיים". הוא היה הח'ליף האחרון שנהג להטיף דרשות בתפילות יום השישי במסגד, האחרון לערוך ישיבות התדיינות עם פילוסופים ותיאוסופים בענייני דת וממשל והאחרון לפזר צדקה לנזקקים או להתערב כנגד פקידים שנהגו בעם בשררה. אך, עם כל זאת, הוא עדיין היה תלוי באחר, בן חסותו של הווזיר הגדול. לח'ליפות אבדו זה מכבר שטחיה במזרח, באפריקה ובמצרים; כמו כן חלקים גדולים מסוריה, הלבנט וחצי האי ערב הכירו בח'ליפים זרים. אף בעיראק גופא, היו מוסול, בצרה וואסט אחוזות במרד.
אל ראדי
אל-קאהר
אל-קאהר באללה (מילולית: המנצח באל), אבו מנצור מוחמד בן אל-מעתדד (תעתיק מדויק: מעתצ'ד) באללה (בערבית: القاهر بالله, ابو منصور محمد بن المعتضد بالله) נולד בשנת 899 והיה הח'ליף העבאסי בין 932 ל-934, הוא נפטר בשנת 950. ימיו זכורים כתקופה של עריצות ואכזריות יתר, כמוה ידעה הח'ליפות פעמים ספורות בלבד קודם לכן.