Zeit (בתרגום מגרמנית: זמן) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הרוק הגרמנית רמשטיין. האלבום ישוחרר ב-29 באפריל 2022.
האלבום הופק על ידי אולסן אינבולטיני והוקלט באולפני La Fabrique שבסן רמי דה פרובנס, בצרפת. את האלבום עיבד המוזיקאי האיסלנדי אולפור ארנלדס. רובוט קוך עיבד את הרמיקסים שיופצו כצד ב'.
לאלבום צורפה חוברת שתכלול צילומים של חברי הלהקה. את התמונות בחוברת צילם מוזיקאי הרוק הקנדי בריאן אדמס.
הקלטה.
האלבום הוקלט במהלך מגפת הקורונה שהביאה לדחיית מסע ההופעות המתוכנן של הלהקה. עקב הדחייה החליטו חברי הלהקה לכתוב ולהפיק אלבום נוסף, שהוקלט באולפני La Fabrique, כמו אלבומם הקודם מ-2019. הקלטתו הסתיימה בחודש מרץ 2021.
הפצה ושיווק.
האלבום היה הראשון שהפצת סינגל ראשון מתוכו התרחשה מחוץ לכדור הארץ. כריסטוף "דום" שניידר, מתופף הלהקה, עדכן בחשבון האינסטגרם שלו שבמהלך שיחה עם האסטרונאוט הצרפתי תומא פסקה הוא השמיע לו שיר חדש שטרם הופץ, מתוך האלבום.
ב-10 במרץ 2022 הפיצה הלהקה את סינגל המוביל מתוך האלבום, ששמו "Zeit" כשם האלבום. השיר הופץ יחד עם וידאו קליפ.
דמיטרו צ'יגרינסקי
יבהן דיידיי
יֶבְהֶן סרהייוביץ' דיידיי (באוקראינית: Євген Сергійович Дейдей; 12 ביולי 1987 – 10 במרץ 2022) היה פוליטיקאי אוקראיני.
ביוגרפיה.
בשנת 2012 נשפט דיידיי לחמש שנות מאסר בשל מעורבותו בשוד, אך בהמשך בוטל עונשו.
בין נובמבר 2014 לאוגוסט 2019 היה חבר במועצה העליונה של אוקראינה.
ב-10 במרץ 2022 נהרג דיידיי במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. נסיבות מותו עדיין אינן ידועות.
טרס סטפננקו
אנדרטת הזיכרון לציון קורבנות הרעב ההמוני באוקראינה
אפתימיה ניקיטה
אפתימיה ניקיטה (באנגלית: Efthymia Nikita, ילידת 1984) היא אסיסטנט פרופסור לביו-ארכאולוגיה במרכז למדע ולטכנולוגיה לחקר הארכאולוגיה והתרבות (STARC), , העוסקת בעיקר במחקר של עצמות שלדים ושיניים. היא מחברת הספר "אוסטאוארכאולוגיה" ואחת מזוכות פרס דן דוד לשנת 2022.
אפתימיה ניקיטה היא בוגרת תואר ראשון בארכאולוגיה מ (.A.U.Th) ותואר דוקטור באנתרופולוגיה ביולוגית מאוניברסיטת קיימברידג'. לפני מינויה ל-STARC, היא ערכה פוסט-דוקטורט במעבדת פיץ' של (BSA) ובמעבדת מלקולם וינר למדעים ארכאולוגיים של (ASCSA), וכן במלגת מארי סקלודובסקה-קירי באוניברסיטת שפילד.
כעת היא עורכת ראשית שותפה למהדורה השנייה של האנציקלופדיה לארכאולוגיה אלסוויר, כמו גם עורכת שותפה של כתב העת למדע ארכאולוגי ומדעי הארכאולוגיה והאנתרופולוגיה
יוליוש ברד&quot;ח
יוליוש ברד"ח (בפולנית: Juliusz Bardach; 3 בנובמבר 1914, אודסה – 26 בינואר 2010, ורשה) היה היסטוריון פולני ממוצא יהודי, נכד של יהודה ברד"ח.
ביוגרפיה.
יוליוש ברד"ח נולד באודסה (אז חלק של האימפריה הרוסית) למשפחה יהודית. הוא קיבל שם לזכר סבו יהודה ברד"ח שנפטר זמן קצר לפני לידתו.
בעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה, המשפחה עברה לפולין והתיישבה בלודמיר. ברד"ח סיים לימודים באוניברסיטה פולנית בוילנה תוך התמחות במשפטים.
בשנים 1938–1939 הוא היה עורך של Robotnik ופעיל במפלגה הסוציאליסטית. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא עבר לברית המועצות. יוליוש ברד"ח התגייס ליחידות פולניות של היו חלק של הצבא האדום והתקדם לדרגת קולונל. בשנים 1945–1947 הוא היה נספח צבאי בשגרירות פולין במוסקבה.
לאחר תקופה זו הוא חזר לפולין וסיים עבודת דוקטורט באוניברסיטה היגלונית בקרקוב.
יוליוש ברד"ח היה חבר סגל של אוניברסיטת ורשה וקודם לדרגת פרופסור. בנוסף לכך הוא עבד במכון לחקר תולדות מדינה ומשפטים בוורשה. ברד"ח כתב מספר ספרים שהוקדשו להיסטוריה של פולין וליטא.
בנוסף למספר עיטורים שהוא קיבל בתקופה פולין הקומוניסטית בשנת 2002 הוא קיבל עיטור "התחדשות פולין" ובשנת 2006 "עיטור הצטיינות" הליטאי.
ונסאן ארנול
אס אס דונאו
אס אס דונאו (SS Donau) הייתה אוניית משא בקירור של נורדויטשר לויד. במהלך מלחמת העולם השנייה הקריגסמרינה השתמש בה כספינת תובלה בין נורווגיה לגרמניה. היא נודעה כ"ספינת העבדים" לאחר שהאס אס והגסטפו העבירו באמצעותה 540 יהודים מנורווגיה לשצ'צ'ין, משם נלקחו ברכבת לאושוויץ. רק תשעה מהיהודים שהיו על סיפון הדונאו שרדו.
היסטוריה.
דונאו נבנתה בהמבורג עבור חברת הספנות הגרמנית נורדויטשר לויד מברמן ובנייתה הושלמה ב-1929. משקלה היה 9,035 טון ברוטו והיא נחשבה לגדולה בתקופתה. האונייה הייתה יוצאת דופן בקרב ספינות משא בהיותה מונעת על ידי מנוע קיטור וטורבינת קיטור.
דונאו גויסה לשירות במלחמה והיא צוידה בכלי נשק נגד מטוסים ובמטעני עומק. היא הוכנסה לשירות לטובת הובלת חיילים מהחזית המזרחית דרך שצ'צ'ין שבפולין ומשם לאוסלו ובחזרה.
ב-26 בנובמבר 1942 כוחות המשטרה הנורווגיים בהנחיית הגסטפו מסרו 532 אסירים יהודים לאס.אס במזח 1 בנמל אוסלו. הספינה הייתה בפיקודו של אונטר-שטורמפיהרר קלאוס גרוסמן ואוברלויטננט מאניג. גברים ונשים הוכנסו לאזורים נפרדים בספינה, ללא תנאים סניטריים בסיסיים וללא טיפול על ידי החיילים. רק 9 מהאסירים שהועברו שרדו את המסע ואת מחנות ההשמדה.
ב-16 בינואר 1945 רוי נילסן ומקס מאנוס שתלו 10 פצצות מתחת לקו המים לאורך מקטע של 60 מטרים בצד הנמל של הספינה, בזמן שהיא עגנה באוסלו. הכוונה הייתה שהפצצות יתפוצצו בים הפתוח, אך מכיוון שהיציאה בבוקר 17 בינואר 1945 התעכבה, הפצצות התפוצצו לפני שהדונאו הגיעה ליעדה. שבע שנים לאחר מכן חולצו ההריסות האונייה והיא נגררה לברמרהאפן לצורך גריטה.
בתרבות.
האוניה מופיעה בסרט הנורווגי מ-2008 מקס מאנוס, וכן בסרט הנורווגי מ-2020 נבגדים.
וילבור
נבגדים
נבגדים (בנורווגית: Den største forbrytelsen; בתרגום חופשי: הפשע הגדול ביותר) הוא סרט דרמה נורווגי משנת 2020 על שואת יהודי נורווגיה. הסרט בוים על ידי אייריק סוונסון, ומבוסס על הספר שיצא לאור בשנת 2014, "הפשע הגדול ביותר - קורבנות ומבצעים בשואה הנורווגית" של העיתונאית הנורווגית Marte Michelet. הסרט מבוסס על סיפורה האמיתי של משפחת בראודה היהודית המתגוררת בנורווגיה בתקופת מלחמת העולם השנייה. החל מההגבלות שהחלו להטיל על יהודי נורווגיה ועד לגירושם דרך נמל אוסלו באמצעות האוניה דונאו למחנה ההשמדה אושוויץ. בסרט מופיעות דמויות מרכזיות שהיו שותפות לשואת יהודי נורווגיה כמו קנוט רוד, קצין בכיר במשטרת המדינה הנורווגית ששיתף פעולה עם הנאצים בגירוש היהודים להשמדה.
רקע.
הסרט מבוסס על חייו האמיתיים של צ'ארלס סמואל בראודה (23 במאי 1915 - 5 באוגוסט 1991) שהיה מתאגרף נורווגי. במהלך מלחמת העולם השנייה היה אסיר במחנה המעצר ברג מחוץ לטנסברג בשל מוצאו היהודי. הוריו ושניים מאחיו גורשו ונהרגו במחנה ההשמדה אושוויץ.
בשנים 1935 עד 1940, בראודה היה המתאגרף הטוב ביותר בנורווגיה במשקל זבוב. הוא ייצג את נורווגיה במספר תחרויות בינלאומיות. הוריו שרה ובנזל עזבו את ליטא (אז חלק מהאימפריה הרוסית) בסביבות 1910 בגלל רדיפת היהודים שם. הוא היה נשוי לאישה "ארית" ולא גורש למחנה ריכוז, אלא נכלא במחנה הריכוז ברגן מ-1942 עד לשחרור המחנה במאי 1945. אחותו הלן הגיעה למקום מבטחים בשוודיה ואילו הוריו ברטה (המכונה גם שרה) ובנזל ושני אחים נעצרו ב-26 בנובמבר 1942 וגורשו לאושוויץ ונהרגו. אחיו הארי בראודה מת באושוויץ; ככל הנראה הוא הוכה למוות על ידי שומר. הוא שרד את הבחירה הראשונה לתא הגזים ונשלח לעבוד אך בדצמבר 1942 חלק בעקבות התעללות ומזון לקוי. אחיו יצחק מת באושוויץ ב-7 בינואר 1943.
עלילה.
במהלך מלחמת העולם השנייה גורשו מיליוני יהודים מכל רחבי אירופה ונהרגו במחנות ריכוז גרמנים. היהודים החיים בנורווגיה בתחילה עדיין מרגישים בטוחים ומוגנים בארצם. למשל, צ'ארלס בראודה הצעיר, המתגורר עם שני אחיו והוריו בדירת שני חדרים קטנה באוסלו. הגבר העליז והצעיר זה עתה התאהב וקריירה מבטיחה כמתאגרף עוד לפניו.
יום אחד בסתיו, כל הגברים היהודים מעל גיל 15 נאספו על ידי המשטרה והובלו לנמל אוסלו ב-26 בנובמבר 1942 נאספו מאות יהודים בנורווגיה באישון לילה והועברו לאונייה הגרמנית דונאו. על הסיפון היו 302 גברים, 188 נשים ו-42 ילדים. התחנה האחרונה הייתה אושוויץ.. גם צ'ארלס, אחיו ואביו נעצרים. על סיפונה של אוניית המשא הגרמנית אס אס דונאו, הם ממתינים עד להוצאתם מנורווגיה.
מועמדויות ופרסים.
הסרט היה מועמד ל-9 פרסי אמנדה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בנורווגיה בשנת 2021:
בנוסף זכה בפרס הראשי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-31 אמדן-נורדרנאי (גרמניה).
הפצה.
הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע בנורווגיה ב-25 בדצמבר 2020. באוקטובר 2021 הוא הוצג לראשונה בגרמניה בפסטיבל הסרטים אמדן-נורדרני. ב-3 בדצמבר 2021, הסרט יצא לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים בארצות הברית ובאוסטרליה ומאז הוא זמין כוידאו על פי דרישה.
לואי-איג ונסאן
ארמון סיראגן
חצר אליזבטה בירושלים
קונסטנטין מקובסקי
קונסטנטין מקובסקי (ברוסית: Константи́н Мако́вский; 2 ביולי 1839 – 30 בספטמבר 1915) היה צייר רוסי.
ביוגרפיה.