הראשון שטען שמסמכי הגניזה הם זיוף, היה חיים נחמן ביאליק. לטענותיו הצטרפו החוקרים שמעון דובנוב, מאיר בלבן, גרשם שלום ועוד. גם בקרב החוגים הדתיים נשמעו קולות מערערים על הגניזה, ומזכירו של האדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון, רבי חיים ליברמן אפילו טען כי הכיר את זייפן המכתבים. האדמו"ר רבי חיים אלעזר שפירא ממונקאץ', מערער על נאמנותם: "ידי זרים המזייפים שלטו בהם", "השמר והזהר מבלי תאמין בם", ו"המכתבים האלו החשודים בזיוף". גם האדמו"ר רבי אברהם מרדכי אלתר מגור כתב כי "המכתבים אשר נדפסו מחדש בחותם הבעש"ט ז"ל כולם מזויפים".
אברהם שרון (שבדרון), מנהל אוסף האוטוגרפים של הספרייה הלאומית, גילה באמצעות בדיקה כימית של הנייר עליו נכתבו "אגרות הבעש"ט" מהגניזה שהן מזויפות.
בשנת 1953 יצא לאור ספר "אגרות בעל התניא וחכמי דורו", מאת הרב דוד צבי הילמן, ובו ייחד חלק נכבד המפריך את מסמכי הגניזה לגופם, ומוכיח שלא יכלו להכתב על ידי אלו שנטען שכתבו אותם. הרב הילמן אף פרסם בכתב עת את שמו של הזייפן: נפתלי צבי (הירשלע) שפירא. טענותיו של הילמן הועלו בפני האדמו"ר ר' מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד, והוא האריך לענות עליהן בכמה וכמה מכתבים. יצחק רפאל, ששוחח על כך עם האדמו"ר, העיד, כי האדמו"ר "היה נחרץ בדעתו, כי כתבי ה'גניזה' הם אמיתיים, בדבריו המרשימים בשיחתי עמו ביום ה' תמוז תשכ"ז, בה גלגלנו שעה ארוכה במעונו, בלי להתרצות לקבל גם דעת ביניים מתונה". גם יצחק רפאל למסקנה ש"רובם המכריע של הכתבים הוא אמיתי ואפשר לראות בהם חומר בעל ערך היסטורי". הרב שלום דובער לוין ריכז את טענות חב"ד בספר אגרות קודש של אדמו"ר הזקן.
טיעוני הרב הילמן.
הרב דוד צבי הילמן העלה שורה ארוכה של טענות, המוכיחות, לדעתו, שהמסמכים אינם העתקים של מסמכים מקוריים, אלא זיוף וניסיון כושל לחיקוי מכתביהם של גדולי החסידות:
גרסת חב"ד.
מנהיג חסידות חב"ד, רבי מנחם מנדל שניאורסון, האריך לענות לטענותיו של הרב הילמן. הוא ייחד לכך שני מכתבים, ובהם כתב את התשובות הבאות:
אנדראס פולנוויידר
אנדראס פולנוויידר (באנגלית: Andreas Vollenweider; נולד ב-4 באוקטובר 1953) הוא מוזיקאי ונגן נבל שווייצרי.
ביוגרפיה.
פולנוויידר נולד בציריך. אביו, הנס, היה מלחין ופסנתרן. פולנוויידר היה אוטודידקט ולמד לנגן על כלים רבים לבד. ב-1975 גילה את הנבל, שכיום מהווה סימן ההיכר המוזיקלי שלו. פולנוויידר מנגן בסגנונות מוזיקת עולם, ג'אז וניו אייג'. פולנוויידר ידוע בשיתופי הפעולה שלו, בין השאר עם בובי מקפרין, קארלי סימון ולוצ'אנו פבארוטי.
בשנת 1987 הוא זכה בפרס גראמי.
אדוארד הייד, הרוזן השלישי מקלרנדון
אדוארד הייד, הרוזן השלישי מקלרנדון (אנגלית: Edward Hyde, 3rd Earl of Clarendon; 28 בנובמבר 1661 - 31 במרץ 1723), שנודע כוויקונט קורנברי בין 1674 ל-1709, היה אציל, פוליטיקאי וקצין צבא אנגלי שכיהן כמושל ניו יורק וכמושל ניו ג'רזי בין 1701 ל-1708.
ביוגרפיה.
אדוארד היה בנם היחיד של הנרי הייד, הרוזן השני מקלרנדון ותאודוסיה קאפל, ואחיינה של ליידי אן הייד, אשתו של מלך אנגליה ג'יימס השני. הוא גדל בסוולופילד שבברקשייר, והחל ללמוד באוניברסיטת אוקספורד ב-23 בינואר 1675, חודש אחד לאחר שאביו הפך לרוזן השני מקלרנדון והוא הפך לוויקונט קורנברי.
קלרנדון התגייס לרגימנט הדרגונים המלכותי של המלך בדרגת לוטננט-קולונל, ושנתיים לאחר מכן הועלה לדרגת קולונל. וכיהן כחבר פרלמנט טורי מטעם וילטשייר (1685–1696) וכרייסטצ'רץ' (1695–1701). הוא היה האדון אשר על הסוסים עבור הנסיך ג'ורג' מדנמרק, והיה משרת הכבוד בהכתרתו של המלך ג'יימס השני. הוא היה אחד מהמפקדים הראשונים שנטשו את המלך ב-1688, ולקח עמו חיילים רבים ככל שהיה ביכולתו. תומאס בבינגטון מקאולי תיאר את לורד קורנברי כ"אדם צעיר בעל תכונות נלוזות, עקרונות רופפים, ומזג אלים", וטען כי הדוכס ממרלבורו דרבן את קלרנדון לבגוד במלך.
באותה שנה נישא לקת'רין אובראיין, בתו של הנרי אובראיין, לורד אילבראקן, שירשה את אמה ב-1702 והפכה לברונית השמינית מקליפטון. היא מתה בניו יורק ב-11 באוגוסט 1706, ונקברה בכנסיית השילוש הקדוש המקומית. מהנישואין נולדו חמישה ילדים:
ויליאם השלישי החליט להכיר תודה לקונרברי על נטישתו את ג'יימס השני, וב-1701 מינה אותו למושל ניו יורק וניו ג'רזי, כשקורנברי מחזיק במשרה זו עד 1708 וזוכה למוניטין ירוד כאדם מופקר מבחינה מוסרית, שהיה שקוע בשחיתות וככל הנראה היה המושל הגרוע ביותר ששלחה בריטניה ל-13 המושבות באמריקה הצפונית. הוא הואשם שנטל שוחד ומעל בכספי הציבור. היסטוריונים אחרים הוסיפו וטענו כי היות שבילה זמן רב כשהוא לבוש בבגדי נשים, התנהגותו נחשבה לסטייה מהנורמה המקובלת באותה תקופה. אחד הסיפורים הידועים עליו מאותה תקופה היה כי הוא ערך קבלת פנים רשמית באולבני ביום הולדתה של המלכה אן, והופיע בו לבוש בבגדי נשים. נטען גם כי הגיע בבגדי נשים גם להלוויה של אשתו, וכי כתוצאה מכך החליטה המלכה אן להחזירו לאנגליה.
בשנות ה-2000 נבחנו הטענות מחדש, והתברר כי הן בעייתיות ומבוססות על עדויות מעטות. שלושה מתיישבים, שהיו ממתנגדיו הפוליטיים של קורנברי, כתבו זה לזה ארבעה מכתבים בין 1707 ל-1709, ודנו בהם בשמועות שלורד קורנברי מתלבש בבגדי נשים. בנוסף לכך נמצאו מספר מסמכים התומכים בהאשמות השוחד והניצול לרעה של כספי הציבור, אך לא מעבר לכך.
כשחזר לאנגליה נאסר הייד לתקופה קצרה בגלל חוב, אך לאחר מות אביו הוא הפך לרוזן השלישי מקלרנדון והשתחרר מהכלא בגלל היותו אציל. למרות כל השערוריות ששמו נקשר בהן הוא הושבע לחבר במועצה המלכותית ב-13 בדצמבר 1711, וב-1714 נשלח להנובר כשגריר לשם כבוד.
לורד קלרנדון מת בצ'לסי בעוני רב, ונקבר ב-5 באפריל 1723 במנזר וסטמינסטר. יורשו היה בן דודו מדרגה ראשונה, הנרי הייד.
שלום בער שניאורסון
איירון מן (פירושונים)
פועל עזר
פועל עזר הוא פועל המתלווה לפועל העיקרי במשפט, במבנה תחבירי מוגדר, כדי ליצור לו משמעות דקדוקית מסוימת, כגון זמן, אספקט, אופן, תנאי, יכולת, מצב, וכדומה. מכיוון שהפועל העיקרי מביע את המשמעות הסמנטית במשפט פועל העזר מאבד למעשה את משמעותו הסמנטית. במשפט "הוא עמד ללכת" פועל העזר לעמוד אינו מביע עמידה אלא כוונה, כך שמשפט זה מתפרש כ"הוא התכוון ללכת".
פועלי עזר בעברית.
בעברית קיימים כמה פועלי עזר. הפעלים לעמוד וללכת משמשים כפעלי עזר המביעים זמן דקדוקי עתיד: האירוע עומד להתרחש מחר. זה עומד לקרות כל רגע. הם הולכים להציג את הממצאים בקרוב. היא כמעט הלכה לעשות את הטעות הזאת.
פועל העזר ללכת מביע גם הדרגתיות: הזרם הלך והתגבר. השמים הולכים ומתבהרים. הפער ילך ויצטמצם עם הזמן.
פועל העזר לעמוד מביע גם כוונה, כאמור: הוא עמד ללכת. הפקידה עומדת לשלוח להם מייל.
פועל העזר להיות מביע שני אספקטים: תנאי בטל: לו הייתי יודע הייתי בא.
הרגל, או פעולה חוזרת ונשנית בעבר: פעם היינו הולכים ברגל כל יום.
פועלי עזר בשפות שונות.
באנגלית קיימים פועלי עזר רבים במקרים שונים, כגון הפעלים המודלים can, could, may, might, will, would, shall, should, ought.. למשל, פועל העזר can מביע יכולת: he "can" do it.. פועל העזר be מביע פעולה מתמשכת: she is listening. או עוזר ליצור את צורת הסביל: it was done quickly.. פועל העזר have יוצר יחד עם הפועל העיקרי זמן מושלם (כלומר פעולה שהושלמה או בעלת תוצאה): they have done it.. פועל העזר do משמש ליצירת שאלה: do you think that?, ליצירת שלילה (יחד עם מילת השלילה not): I do not agree, ליצירת הדגשה: he does realise that, או כהחלפה לחלק ממשפט מושמט: dogs bark but cats don’t. הפועל get גם משמש כפועל עזר המביע מצב או סבילות: I got it fixed.
לא רק do תומך ביצירת שאלה אלא כל פועל עזר על ידי חילוף מקומו התחבירי והבאתו לפני הנושא: Can he understand it? Is she listening?
באנגלית יש אפשרות תחבירית לצרף שני פועלי עזר יחד: I have been working, אך בכל מקרה פועל העזר הראשון הוא הפועל המוטה היחיד במשפט (לפי גוף ומספר).
הפעלים המודלים והפעלים be ו-have קיימים בשימוש בשפות הודו-אירופיות רבות, אך כפי שהפועל do ו-get ייחודיים לאנגלית כפעלי עזר כך גם קיימים פועלי עזר ייחודיים בשפות שונות. באיטלקית למשל הפועל fare (לעשות) משמש כפועל עזר במשמעות של גרימה או נתינת אפשרות, למשל: fammi vedere cosa hai fatto (תראה לי מה עשית). בהולנדית הפועל worden (להפוך ל) משמש כפועל עזר במשמעות של פעולה סבילה מתמשכת, למשל: De muur werd geschilderd (הקיר נצבע – צבעו את הקיר). בפינית קיים פועל העזר ei המביע שלילה, למשל: en ymmärrä (אני לא מבין).
מלחמת האוקיינוס השקט
מלחמת האוקיינוס השקט (בספרדית: Guerra del Pacífico) התחוללה בין השנים 1879 ו-1883 בין צ'ילה ובין הברית הבוליביאנית-פרואנית ונסובה סביב שאלת הריבונות על מדבר אטקמה העשיר במרבצי מלחת ואשר היווה, טרם כיבושו בידי צ'ילה, המוצא היחיד של בוליביה לים. משום כך נקראת המלחמה גם מלחמת המלחת.