בישראל, רוב נשיאי האוניברסיטאות הם אנשי אקדמיה, אולם היו נשיאים שלא היו אנשי אקדמיה, כמו אליהו אילת שהיה נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1962–1968, עמוס לפידות ועמוס חורב שהיו נשיאי הטכניון, גרשון אבנר, יוסף טייכר, אפרים עברון, עמוס ערן ועמוס שפירא שכיהנו כנשיאי אוניברסיטת חיפה ויוסף תקוע ושלמה גזית שכיהנו כנשיאי אוניברסיטת בן-גוריון.
חיים קרייסויירט
חיים קרייזויירט
אליהו אביחיל
אליהו אביחיל (1932- ד' תשרי תשע"ו 17 בספטמבר 2015) היה רב, מחנך, יקיר העיר ירושלים, ומייסד אגודת עמישב - למען נדחי ישראל בני מנשה ועשרת השבטים.
ביוגרפיה.
נולד בירושלים בשנת 1932. התגייס להגנה בהיותו תלמיד בישיבת בני עקיבא כפר הרואה. בגיל 16 וחצי, במהלך מלחמת העצמאות התגייס לצה"ל, והצטרף לאחר מכן למקימי מסגרת הנח"ל שלימים עברה לטירת צבי. שירת שלוש שנים בצבא שבמסגרתם היה מפקד מחלקת הנח"ל שהוקמה בקיבוץ יבנה. עם סיום תקופת השרות, היה לחבר בקיבוץ סעד במשך חמש שנים, שם עסק בחינוך ובחקלאות. לאחר מכן למד במסגרת הקיבוץ הדתי בישיבת כרם ביבנה ובישיבת מרכז הרב בירושלים.
ניהל כולל לרבנים באבן שמואל ומרכז הדרכה רוחני לישובי הסביבה. כמו כן לימד במוסדות חינוך: בתי ספר יסודיים ועל-יסודיים וישיבות תיכוניות, ובמשך כעשרים שנה הכשיר מורים להוראת התנ"ך במכללת ליפשיץ, וכן לימד במכללת ירושלים לבנות את מקצועות היהדות, ושימש כר"מ בישיבת נחלים, ובישיבה לצעירים מרכז הרב. כמו כן, פיתח שיטות הוראה מיוחדות בהן השתמש בבית הספר היסודי באבן שמואל ובתיכון ישורון בפתח תקווה. בשנות ה-70 שימש כרב האוניברסיטה העברית.
היה מתלמידיו של מר שושני.
אגודת עמישב ועשרת השבטים.
משנת 1961, במקביל לעיסוקיו הרבים כמורה ומחנך, התמסר הרב אביחיל להחזרת עשרת השבטים ליהדות ולמדינת ישראל. לשם כך עסק במחקר על הנושא, עד שבשנת 1974, נתבקש להרצות ביום ירושלים על עשרת השבטים. לאחר ההרצאה בהמרצתו של הרב צבי יהודה קוק, ובברכת עידוד של רבנים, הקים את אגודת "עמישב", לקידום המחקר בכל הקשור לנידחי ישראל בעולם, ולפרסום תוצאות המחקר. במסגרת פועלו, הוא גם הגיע אל אותם "קהילות מבקשות יהדות" שייתכן שיש בהם צאצאי אנוסים או יהודים נידחים. כאלה היו מקהילת בני משה, כ-50 איש מפרו שהתגיירו שם כהלכה בשנת 1989, ועלו לארץ על ידי הסוכנות היהודית. הם התקבלו על ידי תושבי אלון מורה. כך גם נעשה בקהילת "בדרך לירושלים" ממקסיקו שהתפללו ולמדו תורה לפני גיורם בבית כנסת שלהם שממנו יצאו כ־100 נפשות לארץ, לאחר זמן, סודרו להם מקומות זמניים, ולאחר שנים ספורות נעזרו על ידי הסוכנות היהודית עולים חדשים לחיות חיי קבע בשכונות הספר של ירושלים.
בשנת 1981 כ-6 שנים לאחר מכן, פנתה משלחת יהודי צפון מזרח הודו, ששמם לא היה מוכר למנהל מחסן הספרים בספרייה הלאומית באוניברסיטה העברית מר שמשון שמשון שהיה מיהדות הודו, בבקשת עזרה. המכתב הגיע לידי חברו הרב אביחיל להבעת דעה על הקבוצה הזאת. אחר התייעצות קיבל הרב על עצמו ללמוד את הנושא. ואחר בירור ממושך בא למסקנה, לפי סימני יהדות מהעבר ומההווה שלהם, בתוספת השם המקורי שלהם "מנסיה", ('מנסה'), שהם משבט מנשה - בני מנשה. חיזוק נוסף קיבל ממדרש (שבפרקי רבי אליעזר, על ) שם נאמר שאמנם שבט מנשה יהיה הראשון לחזור ארצה אחר שעשו חסד עם עצמות שאול ובניו שנתלו על ידי הפלשתים על חומת בית שאן. והשבט הביאם לקבורה ביבש גלעד. כך החל שבט מנשה לחזור, על ידי "עמישב", מהודו לארץ. לאחר גיור הייתה קליטתם קליטה טובה ביישובים שומרי מצוות. התחילו כאן חיים שלמים. כל זה נעשה בהנחיית הרבנות הראשית, ובעזרת משרד הפנים.
לאחר כחמישים שנה, למעלה מ-1,500 נפשות מהם חיים בארץ, דוברי עברית, משרתים בצה"ל, ומוצאים את קיומם ומגוריהם בעזרת היישובים בקיום נאות. רבים מהם מצפים לעליית אחיהם שנותרו מאחור, וגם לאיחוד משפחותיהם.
הרב אביחיל היה מרצה מבוקש בעולם בשפות שונות, על נושא זה והרצה הרבה גם בארץ, על הספרים והמאמרים, ועל שנות לימודיו ומחקריו, וכן על תפקידיו ברבנות במקומות שונים מזה כ-40 שנה, קיבל הרב אביחיל ממשרד החינוך, לפי הכללים - דרגת שכר של דוקטור.
מתחילת פעילותו ועד למותו התגורר הרב אביחיל בשכונת קריית היובל בה נפטר ב-17 בספטמבר 2015.
דעותיו.
לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות הביע תמיכה בדעתו של הרב אברהם שפירא שיש לסרב פקודה לבצע פינוי יישובים.
שובבים ת&quot;ת
אליעזר הגר (דמשק אליעזר)
רבי אליעזר הגר (כ"ב בשבט ה'תרנ"א, ינואר 1891 – ב' באלול ה'תש"ו, אוגוסט 1946) היה אדמו"ר וראש ישיבה בוויז'ניץ. מכונה "הדמשק אליעזר" על שם ספרו.
קורותיו.
נולד לרבי ישראל הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ, ולהינדא בתו של רבי מאיר הורוביץ, ה"אמרי נועם" מדז'יקוב. נקרא על שם סבה של אמו, רבי אליעזר הורוביץ מדז'יקוב. בשנת תרס"ז נישא לחוה, בתו של רבי יצחק מאיר השיל מקופיטשניץ. הוסמך להוראה על ידי המהרש"ם מברז'אן ורבי שמואל אנגל מרדומישלא.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה שהה בווינה ביחד עם חותנו. בשנים אלו עמד בקשר עם גדולי תורה רבים ששהו בווינה בעקבות המלחמה, ובהם רבי אברהם מנחם שטיינברג (בעל "מחזה אברהם") שאף הסמיך אותו לרבנות.
בשנת תרפ"ב הוכתר כרבה של ויז'ניץ ושנה לאחר מכן הקים את "ישיבת ויז'ניץ" בעיירה. לאחר פטירת אביו בתרצ"ו (1936) החל לכהן כאדמו"ר. בשנת ת"ש נמלט מוויז'ניץ שנכבשה על ידי הרוסים והתיישב בטעמשוואר. שלח משלוחי מזון למען היהודים שהוגלו לביצות טרנסניסטריה והורעבו שם. לשם כך מכר את כל רכושו, כולל שעון היד שלו. הצליח להימלט ולעלות לארץ ישראל בכ"ו בניסן תש"ד (19 באפריל 1944) והקים את ישיבת ויז'ניץ בתל אביב. לאחר מספר חודשים העמיד בראשותה את אחיינו, הרב משה יהושע הגר. זמן קצר לאחר עלייתו לקה בסרטן ושהה במלון באב"ד בירושלים עד לפטירתו בב' באלול ה'תש"ו (1946). נקבר בהר הזיתים סמוך לאוהל אדמו"רי רחמסטריווקא בלוויה רבת משתתפים. רבי אליעזר הגר לא הותיר אחריו צאצאים, ולאחר פטירתו עברו חסידיו לאחיו, רבי חיים מאיר הגר, שעלה לארץ ישראל שנה לאחר מכן.
רבי אליעזר הגר הרבה לכתוב חידושי תורה, אולם רובם אבדו בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאחר פטירתו יצא לאור חלק מדברי תורתו בספר "דמשק אליעזר" על התורה (תש"ט) ועל ספר תהלים (תשי"ח). כרך נוסף יצא לאור בשנת תשנ"ד בעריכת נתן אליהו רוט. על שמו נקראו רחובות בבני ברק וברחובות וכן ישיבת בית ישראל ודמשק אליעזר בבני ברק.
קישורים חיצוניים.
ספריו:
אודותיו:
מלכים עצלים
אלן קינג
אלן קינג (באנגלית: Alan King, 26 בדצמבר 1927 - 9 במאי 2004) היה קומיקאי, שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, סופר, מפיק סרטים והצגות תיאטרון, ופילנתרופ יהודי אמריקאי.
ביוגרפיה.
קינג נולד ב-1927 בברוקלין, ניו יורק, להורים יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית, ברנרד (בנימין) קניברג ומיני לבית סולומון. שמו המקורי היה אירווין אלן (יצחק מאיר) קניברג, והוא היה הילד הצעיר ביותר במשפחה מרובת ילדים. גדל בויליאמסבורג, ניו יורק ולאחר מכן במנהטן. בגיל 14 הופיע לראשונה בתחרות קומיקאים במסגרת תוכנית חובבים ברדיו ("שעת החובבים של מייג'ור בואוס") וזכה בפרס, אף כי לא במקום הראשון. בגיל 15 נשר מהלימודים והחל להופיע בבתי מלון ובמועדוני לילה בארצות הברית ובקנדה, במקביל לניסיון לפתח קריירת איגרוף מקצועני. במהרה נטש את האיגרוף והחל להתמקד בהופעות כקומיקאי, אך גם שימש לעיתים כשומר סף במועדונים בהם הופיע.
קינג החל בפעילותו כתלמידו של הקומיקאי היהודי מילטון ברל, אך ככל שהתבגר, החל ליצור סגנון הופעה ייחודי, ובעקבותיו הלכו לאחר מכן קומיקאים רבים ובהם בילי קריסטל, ג'רי סיינפלד, ביל קוסבי ואחרים.
ב-1955 הופיע קינג בסרטו הראשון - Hit the Deck, בתפקיד קטן, ולאחר מכן הופיע בשורה ארוכה של סרטים, תחילה קטנים ולאחר מכן יותר ויותר מרכזיים, בהם "קזינו" (1995) ו-Mind the Gap (2004), שהיה סרטו האחרון.
הקריירה של קינג נסקה בעקבות הופעותיו בסדרת תוכניות אירוח טלוויזיוניות, בין השאר אלה של אד סליבן, פרי קומו, גרי מור ובייחוד ג'וני קרסון. הוא הופיע בתיאטרון ואף הפיק מספר הצגות תיאטרון. ב-1961 היה המנחה של מסיבת ההכתרה של הנשיא ג'ון קנדי, וב-1972 היה אחד המנחים של טקס קבלת פרסי אוסקר. ב-1988 זכה קינג בפרס ההומור היהודי האמריקאי מטעם "הקרן הלאומית לתרבות יהודית", שנוסדה ב-1960. הוא היה הראשון שקיבל פרס זה ולאחר מותו שינתה הקרן את שם הפרס וקראה אותו על שמו.
ב-1991 היה המארח של תוכנית אירוח הומוריסטית משלו - "Alan King: Inside the Comedy Mind".
בשנות חייו האחרונות הפך קינג לפילנתרופ, ובין השאר הקים את "המרכז הרפואי על שם אלן קינג" בירושלים.
קינג נישא ב-1947, בגיל 20 בלבד, לג'נט לבית ספראנג, ונישואיהם החזיקו מעמד עד ליום פטירתו, כעבור 57 שנים. נולדו להם שני בנים ובת.
סינגפור סלינג
סינגפור סלינג (באנגלית: Singapore Sling) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי המורכב מ: 40 מ"ל ג'ין, 20 מ"ל שרי הרינג, 5 מ"ל קואנטרו, 5 מ"ל בנדיקטין, 10 מ"ל גרנדין, 80 מ"ל מיץ אננס, 30 מ"ל מיץ לימון, דש אנגוסטורה ביטרס. את כל המרכיבים יש למזוג לשייקר עם קרח, לנער היטב ולמזוג לתוך כוס פוקו גרנדה ולקשט בדובדבן.
מקור הקוקטייל.
הקוקטייל הומצא בשנת 1915 על ידי ברמן בשם נג'ים בון שעבד במלון רפל'ס בסינגפור.
אלכסנדר פאץ'