האריס הייתה מגדולות השחקניות בברודוויי בכל הזמנים עם זכייה חסרת תקדים ב-5 פרסי טוני מתוך 9 מועמדויות.
את הפרס הראשון שלה קטפה בשנת 1952 על הופעתה בתפקיד הזמרת סאלי בולס במחזה "אני מצלמה". בשנת 1956 זכתה בפרס השני שלה על תפקיד ג'ואן, אישה המועמדת למשפט ומוצאת להורג במחזה "The Lark". ב-1969 זכתה על הופעתה במחזה "Forty Carats". ב-1972 זכתה בפרס טוני רביעי על גילום דמותה של מרי טוד לינקולן במחזה "The Last of Mrs. Lincoln". האריס זכתה בפרס החמישי שלה בשנת 1976 על גילום 5 דמויות שנות במחזה " The Belle of Amherst" של ויליאם לוס. על עבודתה במחזה זכתה האריס באותה השנה גם בפרס גראמי לאלבום המדובר הטוב ביותר.
בשנת 1994 הפיקה את המחזה "Exile in Jerusalem" של המחזאי הישראלי מוטי לרנר במסגרת פסטיבל ויליאמסטאון במסצ'וסטס, ושיחקה בו את אלזה לסקר שילר - המשוררת היהודייה גרמניה שנמלטה מגרמניה ב-1933 ועלתה לירושלים ב-1939.
בשנת 2002 קיבלה האריס את פרס מפעל החיים בטקס פרסי הטוני המסורתי.
קולנוע וטלוויזיה.
האריס התפרסמה לראשונה כשחקנית קולנוע בתחילת שנות ה-50 בעיבוד של פרד זינמן למחזה "חבר בחתונה". תפקיד פרנקי אדמס היה הראשון של האריס בקולנוע ועליו היא הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. בהמשך העשור הפכה לכוכבת קולנוע בזכות תפקיד ראשי בקלאסיקה של איליה קאזאן "קדמת עדן" לצידו של ג'יימס דין, זכתה בפרס אמי על תפקידה בסרט הטלוויזיה "Little Moon of Alban" והופיעה גם בדרמה "אני מצלמה" בתפקיד סאלי בולס עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר.
בשנות ה-60 התפרסמה האריס בלהיטי קולנוע כמו סרט האימה הפסיכולוגי של רוברט ווייז "טירה המסתורית" בתפקיד אלינור "נל" לאנס", מותחן הפשע "הרפר" לצד כובי הקולנוע פול ניומן ולורן באקול, הדרמה של ג'ון יוסטון "השתקפויות בעין זהב" בתפקיד אליסון אשתו החולה של מוריס לנגדון והקומדיה של פרנסיס פורד קופולה "אתה ילד גדול עכשיו". מחוץ לקולנוע זכתה האריס בשנת 1962 בפרס אמי שני לשחקנית הטובה בתפקיד ראשי על הופעתה בתוכנית "Hallmark Hall of Fame".
בשנות ה-80 שיחקה האריס באופרת הסבון "נוטס לנדינג" ובשנת 1990 בסדרת הטלוויזיה התיעודית המצליחה "מלחמת האזרחים" בתפקיד הסופרת מרי צ'סונט. היא התפרסמה לאחרונה בסרטים "גורילות בערפל" מועמד 5 פרסי האוסקר של מייקל אפטד בתפקיד הפעילה ההומניטארית רוזמונד קר, "אישה בהפתעה" של פרנק אוז בתפקיד אדנה אמו של הארכיטקט ניוטון דייוויס (סטיב מרטין) ובעיבוד הקולנועי של ג'ורג' א. רומרו לספר האימה "החצי האפל" בתפקיד רג'י דלספס עליו היה הייתה מועמדת לפרס סאטורן.
האריס זכתה בשנת 2000 בפרס אמי שלישי על הדיבוב שעשתה בסרט הדוקומנטרי "Not for Ourselves Alone: The Story of Elizabeth Cady Stanton &amp; Susan B. Anthony".
בכל הקריירה שלה הייתה האריס מועמדת ל-11 פרסי אמי, מהם זכתה בשלושה.
חיים אישיים.
האריס נישאה והתגרשה במהלך חייה 3 פעמים, ממערכות נישואיה נולד לה ילד אחד בשם פיטר. בשנת 2005 קיבלה האריס על תרומתה לתרבות האמריקאית את פרס מרכז קנדי.
האריס נאבקה בחייה האישיים במחלת סרטן השד ושרדה שני מקרי שבץ.
היא נפטרה ב-24 באוגוסט 2013 מאי-ספיקת לב בביתה שבעיירה צ'אתהאם שבמסצ'וסטס, בת 87 בפטירתה.
שאול ש&quot;ץ
מאגר משפטי
מאגר משפטי הוא מאגר מידע המכיל מידע משפטי - הטקסט המלא של פסקי דין וחוקים, ובנוסף להם כתבי טענות, הצעות חוק, מאמרים משפטיים וכדומה. המשתמשים העיקריים במאגרים אלה הם משפטנים: עורכי דין, שופטים, מורים, חוקרים וסטודנטים.
פסיקה.
פסקי דין חשובים של הערכאות השונות מתפרסמים בקבצים מודפסים המיוחדים לכך. על מנת שכל החפץ בכך יוכל למצוא את התקדים המחייב הרלוונטי. בישראל פסקי הדין של בית המשפט העליון מכונים "פ"ד" או "פד"י", ושל בתי המשפט המחוזיים "פ"מ" (פסקים מחוזיים). כן ישנם קבצים נוספים של בתי הדין לעבודה, בתי דין אחרים, וכן פסקי דין בנושאים שונים. קבצים מודפסים אלה היו דרך בלעדית להפצתם של פסקי דין עד להתפתחות המחשוב. חיסרון עיקרי של קבצים אלה הוא הקושי לאתר מידע רלוונטי לסוגיה מסוימת באלפי פסקי הדין הנכללים בהם. חיסרון נוסף הוא הפרסום המוגבל יחסית, עקב הנפח הפיזי של הקבצים.
חשיבותם של ספרים אלו כמקור למציאת התקדים פחתה, בזכות המחשוב. עם התפתחות המחשוב עברו המאגרים המשפטיים לאחסון המידע בתקליטורים, שאפשרו הכללה של פסקי דין רבים יותר. מנויים קיבלו מדי תקופה תקליטור חדש, המכיל את פסקי הדין שפורסמו מאז העדכון הקודם. בנוסף ליתרון הנפח המצומצם של התקליטור, המחשוב איפשר חיפוש נוח במאגר, לפי קשת רחבה של מאפייני חיפוש.
צעד נוסף נעשה עם התפתחות האינטרנט. מאגרי המידע המשפטיים אוחסנו באתרי אינטרנט, והם מתעדכנים באופן שוטף, ביום מתן פסק הדין. מאגרי מידע עיקריים בתחום זה פתוחים למנויים בלבד. מאגרים בולטים בארצות הברית הם LexisNexis ו-Westlaw. בישראל פעילים בתחום זה המאגרים "נבו", "תקדין", "דינים ועוד", "LawData", תולעת המשפט ואחרים. אתר הרשות השופטת פתוח לציבור כולו, ומפרסם אף הוא פסקי דין שוטפים (החל משנת 2000), אך אין בו פסקי דין ישנים. אם בעבר היה צורך לחכות שבועות מספר עד לפרסומו של פסק דין תקדימי בשאלה מסוימת, כיום תוך שעות ניתן לקבל את נוסחו המלא באמצעות המחשב.
חקיקה.
החקיקה על כל מרכיביה (חוקים, תקנות, צווים ועוד) היא גוף דינמי - חוקים חדשים נחקקים, חוקים ישנים עוברים תיקונים או שפג תוקפם. על מנת להחזיק גרסה עדכנית של ספר החוקים נדרש עדכון מתמיד שלו. יתרה מכך, לא די בגרסה עדכנית של ספר החוקים, משום שמעשה נדון לפי החוק שהיה בתוקף במועד עשייתו, כך שנחוצה גם היסטוריה של ספר החוקים. יועץ מס, למשל, נדרש להתייחס לכל שנת מס לפי דיני המיסים כנתינתם באותה שנה.
בעבר הדרך היחידה להתמודד עם סוגיות אלה הייתה הפצה של קבצים מודפסים של החקיקה, ועדכונם באופן שוטף באמצעות הפצה של דפי עדכון או מהדורות חדשות. התפתחות המחשוב בתחום זה דומה לזו שבתחום פסקי הדין. תחילה הופצו מאגרי החקיקה על גבי תקליטורים, וכעת המאגרים נמצאים באתרי אינטרנט ומתעדכנים בהתמדה.
רגולציה.
בתוספת לשני המרכיבים העיקריים שנמנו לעיל, כוללים לעיתים מאגרים משפטיים גם הנחיות של הרגולטור, כגון הנחיות של רשות המיסים, הנחיות של משרדי ממשלה וכדומה.
מאגר מידע משפטי
קרל פרנצל
קרל אוגוסט וילהלם פרנצל (בגרמנית: Karl August Wilhelm Frenzel; 20 באוגוסט 1911 - 2 בספטמבר 1996) היה נגד אס אס בדרגת אוברשארפיהרר, שהיה אחראי על עובדי הזונדרקומנדו במחנה ההשמדה סוביבור ועל שילוח הקורבנות לתאי הגזים. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא הורשע ונשפט למאסר עולם באשמת פשעי מלחמה, ריצה 16 שנות מאסר בכלא ולאחריהם שוחרר מסיבות רפואיות.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
פרנצל נולד ב-20 באוגוסט 1911 בעיירה זאדניק שבמחוז טפמלין. אביו עבד ברכבת המקומית והיה נציג רשמי של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. קרל השלים את לימודי החובה שלו בשנים 1918 עד 1926 בעיר אורניינבורג ולאחר מכן עבד כשוליית נגר. באותה תקופה הוא היה חבר בהתאגדות הנגרים. עם זאת, לאחר שעבר מבחן מועמדות לתפקיד נגר בשנת 1930 הוא מצא את עצמו מובטל. בימים שעברו עבד במשך תקופה קצרה כקצב. המפלגה הנאצית הבטיחה שיהיו הרבה מקומות עבודה לאחר שיעלו לשלטון, והבטחה זו דחפה את קרל להצטרף למפלגה וכן לשורות האס-אה באוגוסט 1930. אחיו, סטודנט לתאולוגיה, הצטרף למפלגה הנאצית שנה אחת קודם, ואביו הצטרף בשנת 1934. הוא טען שהאנטישמיות היה היבט בפוליטיקה שהוא ומשפחתו היו אדישים לו. בהמשך טען שהוא נחרד מהרדיפה אחר היהודים בגרמניה.
בשנת 1929, כאשר היה נער בן 18, פרנצל פגש את חברתו הראשונה שהייתה יהודייה. הקשר ביניהם התפרק לאחר שנתיים כאשר אביה שמע שהוא חבר במפלגה הנאצית. חברתו ומשפחתה היגרו לארצות הברית בשנת 1934.
הוא שירת בכוח המשטרתי המסייע של האס-אה במדים חומים בקיץ 1933. באמצעות קשריו במפלגה הנאצית הוא הצליח למצוא עבודה כנגר ובהמשך כאיש ניקיון.
בשנת 1934 הוא נישא לאשתו, שניהם היו נוצרים גרמנים. הם נישאו בכנסייה והלכו לכנסייה "אם לא בכל יום ראשון, אז לפחות בכל יום ראשון שני או שלישי בחודש". כל חמשת ילדיהם הוטבלו לנצרות. את הריהוט לביתם הם רכשו מסוחר יהודי. לקראת סוף המלחמה בשנת 1945, כמו נשים גרמניות רבות, אשתו נאנסה על ידי חייל רוסי. תקופה לאחר מכן היא חלתה בטיפוס הבטן ונפטרה מהמחלה.
תוכנית T4 - אותנסיה.
בתחילת מלחמת העולם השנייה קרל גויס לשורות ה-RAD, אך זמן קצר לאחר מכן שוחרר בשל הצורך לפרנס את משפחתו הגדולה. אחיו שירתו בצבא הגרמני והוא הרגיש תסכול והחמצה. הוא הגיש בקשה לשרת בצבא תחת יחידת האס-אה שלו, אך הוא שובץ בתוכנית T4 - אותנסיה, התוכנית של גרמניה הנאצית להרוג אזרחים נכים, מפגרים או בעלי מחלות נפש. כאשר הוורמאכט קרא לו לשרת בשורותיו, השיבוץ בתוכנית T4 מנע זאת ממנו.