פאדיה נאסר אבו אלהיג'א (מערבית: فادية ناصر أبو الهيجا; נולדה ב-1955) היא חוקרת ערביה-ישראלית של שיטות מחקר, הערכה ומדידה בחינוך. היא פרופסור מן המניין לחינוך באוניברסיטת תל אביב, ומשמשת כראש החוג לתכנון לימודים והוראה. אבו אלהיג'א היא הערביה-ישראלית הראשונה שקיבלה פרופסורה באוניברסיטה בישראל והאישה הערביה הראשונה שמונתה כחברה במועצה להשכלה גבוהה בישראל. בפברואר 2016 הייתה אחת משישה מתוך 19 חברי המועצה, שהתפטרו במחאה על כך ששר החינוך נפתלי בנט הדיח את פרופסור חגית מסר ירון מתפקידה כסגן יושב ראש המועצה.
ביוגרפיה.
עבדה כמורה בתיכון בטירה. בשנת 1977 סיימה תואר ראשון במדעים באוניברסיטת תל אביב (במתמטיקה, ביולוגיה וכימיה). בשנת 1980 קיבלה תעודת הוראה במתמטיקה מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1989 סיימה תואר שני בשיטות מחקר בחינוך באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1997 סיימה דוקטורט בשיטות מחקר, הערכה וסטטיסטיקה בחינוך מאוניברסיטת ג'ורג'יה בארצות הברית במלגת השגרירות האמריקאית בתל אביב לסטודנטים ערביים.
בשנת 2010 מונתה לדרגת פרופסור באוניברסיטה, בכך הייתה לאישה הערבייה הראשונה שקיבלה דרגת פרופסור באוניברסיטה בישראל. בשנת 2012 מונתה בהמלצת שר החינוך כחברה במועצה להשכלה גבוהה, אך בפברואר 2016 הייתה אחת משישה מתוך 19 חברי המועצה, שהתפטרו במחאה על כך ששר החינוך נפתלי בנט הדיח את פרופסור חגית מסר ירון מתפקידה כסגן יושב ראש המועצה. בשנת 2016, לרגל יום האישה הבינלאומי, נבחרה כאחת מ-11 חוקרות מעוררות השראה באוניברסיטת תל אביב, ובשנה זו נבחרה גם כמצטיינת הוראה בפקולטה לחינוך.
תחומי המחקר שלה הם: במתמטיקה, במדעים ובסטטיסטיקה - גורמים המשפיעים על הישגים, אבחון תפישות מוטעות ומדידה. תחומי ההוראה שלה הם: מדידה, מתודולוגיה מחקרית, שיטות מחקר וסטטיסטיקה.
סרגל לוגריתמים
סרגל לוגריתמי
אנטואן שלחת
אנטואן שלחת (בערבית: أنطـوان شلحـت; נולד ב-1956) הוא מבקר ספרות, מתרגם, מחזאי ועיתונאי ערבי-ישראלי.
ביוגרפיה.
ב-1977 החל לעבוד כמשכתב בעיתון "אל-איתיחאד". בהמשך עבר לכתוב ביקורות ספרות ותיאטרון. לאחר מספר שנים מחוץ לעיתון שב ב-1999, ועד 2001 שימש ממלא מקום העורך הראשי. בשנים 2001-2004 עבד בעיתון "פסל אל-מקאל" של תנועת בל"ד.
שלחת כתב שני מחזות בערבית. הראשון, משנת 1991, נקרא "עאמוד אלכהרבא" ("עמוד החשמל"), השני משנת 2005 נקרא "מראיא" ("מראות").
שלחת משמש כחבר מערכת בכתב העת "משארף", הוא גם עובד במסגרת "מדאר", המרכז הפלסטיני ללימודים ישראלים שמרכזו ברמאללה, ערך תרגומים רבים של כותבים ישראלים מעברית לערבית. חבר בהנהלת מרכז "אעלאם", ארגון תקשורת ערבי-פלסטיני בישראל.
לקראת סוף שנת 2005 קיבל שלחת צו מאת שר הפנים האוסר עליו לצאת את ישראל עד סוף 2005. אחר כך הוציא ראש הממשלה אהוד אולמרט צו נוסף שאסר עליו לצאת עד סוף 2006. הצו ניתן על סמך תקנות ההגנה (שעת חירום) ומחשש ששלחת ייצור קשר עם גורמים עוינים. שלחת עתר בנושא לבג"ץ באמצעות מרכז עדאלה, וצירף חוות דעת של סמי מיכאל ופרופסור ששון סומך. בדיון בעתירה שהתקיים בבג"ץ ב-27 במרץ 2006 האזינו השופטים, בראשות השופט אהרון ברק, לטענות נציג השב"כ מאחורי דלתיים סגורות, לאחר שהעותרים הוצאו מהאולם, בלי שניתנה אפשרות לשלחת או לעורך דינו לדעת מה נטען. העותרים משכו את עתירתם כדי למנוע הסבת נזק כלשהו למר שלחת על ידי אשרור המצג הסודי של השב"כ באמצעות פסיקת בג"ץ.
חיים אישיים.
שלחת נשוי ואב לשלושה ילדים, מתגורר בעכו.
אנטון שלחת
דמיטרי לויצקי
דמיטרי לויצקי (ברוסית: Дмитрий Григорьевич Левицкий; 1735 - 16 באפריל 1822) היה צייר רוסי ממוצא אוקראיני מתקופת עידן האורות, בלט בציור פורטרטים.
חייו.
דמיטרי לויצקי נולד בעיר קייב במשפחת כומר שהיה ידוע כצייר. בצעירותו למד ציוד דתי אצל אביו וביחד איתו השתתף בעיטור קתדרלת אנדריי הקדוש בקייב. בשנת 1758 עבר לסנקט פטרבורג והחל ללמוד בבית הספר הגבוה לציור. בשנת 1779 החל ללמד בעצמו באותו בית הספר.
הוא היה מורה של ולדימיר בורוביקובסקי וציירים נוספים.
בשנים האחרונות, עקב ויכוחים עם הנהלת בית הספר לציור נאלץ לעזוב את משרתו. במקביל, מספר ההזמנות קטן בהרבה.
נפטר בסנקט פטרבורג ונטמן בבית הקברות המקומי.
הרבנות
יד סולדת
הסכם יאשי
הסכם יאשי הוא הסכם שנחתם בין האימפריה העות'מאנית לבין האימפריה הרוסית ב-9 בינואר 1792 בעיר יאשי שברומניה.
רקע.
במהלך המאה ה-18 הפכה רוסיה לאויבת העיקרית של האימפריה העות'מאנית. בסדרת קרבות שנמשכו לסירוגין במשך כמה עשרות שנים הצליחו הרוסים לכבוש שטחים נרחבים, ובסופו של דבר נאלצו העות'מאנים לחתום על הסכם זה. ההסכם שנחתם ביאש סיים את המלחמה העות'מאנית-רוסית (1787–1792).
סעיפי ההסכם.
לאחר חתימת ההסכם, מספר רב של תושבי מולדובה עברו את נהר דנייסטר והתיישבו בשטחים שבשליטת האימפריה הרוסית. בשנת 1794 הוקמה העיר אודסה בחוף הים השחור. בשנת 1795 הוקמה העיר טירספול.
נסיכות מולדובה נהפכה להיות מקום בו רוסיה, אוסטריה וצרפת נאבקו על השפעתן.
זה שאין לנקוב בשמו
ז'אק-מרטין אוטטר
ז'אק מרטין אוטטר (בצרפתית: Jacques-Martin Hotteterre, הידוע גם בשמות ז'אק-מרטין או ז'אק אוטטר, 29 בספטמבר 1673 - 16 ביולי 1763) היה מלחין וחלילן צרפתי בתקופת הבארוק. ז'אק-מרטין אוטטר היה הנודע ביותר במשפחה של בוני כלי נשיפה מעץ ונגנים בכלים אלה.
חייו.
אוטטר נולד בפריז, בן למרטין אוטטר (יליד 1712). בראשית הקריירה שלו חי אוטטר ולמד ברומא, וכינויו "הרומאי" מקורו בתקופה זו. במשך שנתיים עבד בשירות הנסיך פרנצ'סקו רוספולי, הנסיך הראשון לבית צ'רווטרי, ברומא, לפני שאימץ לו את הכינוי "הרומאי" בין השנים 1705 ל-1707. בשנת 1708 התמנה לנגן בחצרו של לואי הארבעה-עשר מלך צרפת, יחד עם פרנסואה קופרן ומישל דה לה באר, וב-1717 ירש את משרתו של רנה פיניון דקוטו בחצר המלוכה.
אוטטרר הנציח את תהילתו בעיקר בזכת כישרונו בנגינה על חליל. כלי נגינה שעבורו הלחין מספר קטעי מוזיקה, והרחיב משמעותית את הרפרטואר לכלי. בנוסף, הוא ניגן על בסון ואבוב.
בתו של אוטטר, מארי-ז'נבייב, נישאה למלחין, הצ'מבליסט ונגן העוגב קלוד בלבסטר.
ג'ינה ג'י
ג'ינה ג'י (אנגלית: Gina G; נולדה ב-3 באוגוסט 1970 בבריזביין, קווינסלנד שבאוסטרליה בשם ג'ינה מרי גארדינר) היא זמרת יוצרת אוסטרלית המתגוררת בממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה.
הקריירה המוזיקלית של ג'ינה ג'י החלה בשנת 1990 כאשר עבדה כ-DJ במלבורן. בהמשך נודעה כסולנית של הרכב הדאנס האוסטרלי Culture Bass. השיר Love the Life של הרכב זה, אשר נכתב על ידי ג'ינה ג'י עצמה, הגיע לטופ-20 במצעד הדאנס האוסטרלי. בשנת 1993 עזבה את אוסטרליה כדי לפתח קריירה עצמאית בממלכה המאוחדת.
כוכבה דרך כאשר נבחרה לייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1996. השיר בביצועה, Ooh Aah... Just A Little Bit, הגיע רק למקום השמיני בתחרות, אולם הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי בשבוע בו התקיימה התחרות. לאחר זמן מה הגיע גם למקום ה-12 במצעד האמריקאי (בילבורד הוט 100) והתברג למקומות גבוהים גם במצעדים אחרים בארצות הברית. השיר הצליח מאוד בכל העולם והגיע למקום הראשון במצעדים בכמה מדינות, לרבות סין, יפן ואף המצעד הלועזי בישראל. השיר היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית הקלטת הדאנס בשנת 1998.
סינגל נוסף שהוציאה ג'ינה ג'י - I Belong To You - נכנס אף הוא לטופ-10 במצעד הבריטי. בשלהי 1997 הוציאה ג'ינה ג'י את אלבום הבכורה שלה - Fresh!. מתוכו הוציאה ארבעה סינגלים - Ti Amo, Gimme Some Love, Everytime I Fall, ושיר הנושא של האלבום. מבין אלה זכה השיר Gimme Some Love להצלחה רבה (מקום 46 בבילבורד הוט 100), ואילו הצלחת האחרים הייתה מתונה. לאחר הצלחתה הראשונית בשנים 1998-1996 נעלמה ג'ינה ג'י למשך כמה שנים. במשך אותה תקופה ניהלה מאבק משפטי מתיש עם מנהלה לשעבר והייתה מנועה מלהוציא חומרים שהקליטה.
בשנת 2000 הקליטה כמה שירים עם צמד המפיקים המוזיקליים השוודיים "לאגונה", ובכלל זה גרסאות חדשות ללהיטה Ooh Aah... Just A Little Bit ולשיר These Boots Are Made For Walking של ננסי סינטרה. השיר השני יצא כסינגל אולם לא משך את תשומת הלב הציבורית. ג'ינה ג'י חזרה לאור הזרקורים במרץ 2003 כאשר השתתפה בתוכנית הריאליטי Reborn in the USA שבה עשרה זמרים וזמרות פופ שהצליחו בבריטניה בשנות השמונים והתשעים נשלחו לארצות הברית והתחרו על ליבו של הקהל המקומי. למרות שזכתה במרבית קולות המצביעים בתוכנית הראשונה, הודחה ג'ינה ג'י כבר בתוכנית השלישית.
בתחילת 2005 התמודדה ג'ינה ג'י על הזכות לייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון, אולם השיר שביצעה - Flashback - הגיע למקום החמישי מבין חמישה מתמודדים בתחרות המקדימה. באוגוסט אותה שנה הוציאה את אלבומה השני - Get Up &amp; Dance, אשר הופץ באמצעות אתר האינטרנט שלה. במרץ 2009 החלה הפצתו של האלבום גם באמצעות iTunes.
ז'אק-מרטין הוטטר
המוזיאון הרוסי
המוזיאון הרוסי הממלכתי (ברוסית: Государственный Русский музей) הוא מוזיאון לאמנות רוסית בסנקט פטרבורג. המוזיאון הוא בעל האוסף הגדול של האומנות הרוסית מכל הזמנים.
המוזיאון הוקם ב-13 באפריל 1895 בהתאם לצו של הצאר ניקולאי השני לזכר אביו הצאר אלכסנדר השלישי (שעל שמו נקרא המוזיאון במקור), ונפתח לציבור בשנת 1898. האוסף המקורי של המוזיאון היה על בסיס יצירות אמנות מהארמיטאז', מארמון אלכסנדר ומהאקדמיה הרוסית לאומנות. לאחר שנת 1917 מספר רב של אוספים פרטיים עברו למוזיאון.