המבנה תוכנן על ידי מיכלאנג'לו והקמתו החלה ב-1525, אך כאשר עזב מיכלאנג'לו את פירנצה ב-1534 בדרכו לרומא, הוקם רק אולם הקריאה. ההקמה נמשכה תוך הנחיה מרחוק של מיכלאנג'לו. הספרייה נחנכה בשנת 1571 על ידי קוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה, שפתח אותה למלומדים, כחלק ממאמצי משפחות מדיצ'י להצטייר לא רק כבנקאים וסוחרים אלא כפטרונים של האמנות, המדע והתרבות האינטלקטואלית. לדברי ג'ורג'ו וזארי הייתה הספרייה בעיני מיכלאנג'לו ההישג האדריכלי הגדול ביותר שלו. לפני מיכלאנג'לו ניצב אתגר להקים חלק מקירות המבנה על גבי הקירות הקיימים של הקלויסטר של בזיליקת סן לורנצו, דבר שחייב פתרונות הנדסיים והתחשבות פרופורציונלית.
אולם הכניסה.
אולם הכניסה (ה-ricetto, באיטלקית), נבנה על ידי מיכלאנג'לו על גבי מגורי הנזירים. זהו חלל גדול (בגובה 19.50 מטרים, ברוחב 14.60 מטרים ובאורך 20.3 מטרים), מואר באמצעות חלונות גדולים ושממנו עולה גרם-מדרגות אל חלל הספרייה. מיכלאנג'לו תכנן חלונות בתקרה, אך האפיפיור חשש שהדבר יגרום לדליפות גשם ולפיכך נקבעו החלונות בקיר.
גרם המדרגות.
אחד המאפיינים המרשימים של המבנה הוא גרם המדרגות העולה מאולם הכניסה אל חדר הקריאה, שנקרא "מדרגות מיכלאנג'לו". בתכנון מ-1524 תכנן מיכלאנג'לו שני גרמי מדרגות לאורך הקירות, הנפגשים בכעין גשר לפני דלת אולם הקריאה. שנה מאוחר יותר הזיז את המדרגות למרכז החלל, כאשר שני גרמי מדרגות צרים יחסית במרווחים שווים חובקים גרם מדרגות מרכזי רחב, המכיל רחבות מדי מספר מדרגות.
רק ב-1550 נעשה ניסיון ראשון, כושל, לבנות את גרם המדרגות. המדרגות נבנו לבסוף על ידי אמנטי לאחר מספר שנים.
אולם הקריאה.
אולם הקריאה הארוך (אורכו 46.20 מטרים, רוחבו 10.50 מטרים וגובהו 8.40) מורכב משתי שורות ספסלי קריאה ובניהן מעבר מרכזי רחב. החלק האחורי של כל ספסל משמש כמדף-קריאה עבור הספסל שמאחוריו. חלונות גדולים בצידי כל שורה שופכים אור טבעי על שורת המושבים. החלונות הגדולים נעשו גם על מנת לצמצם את משקלם של קירות חדר הקריאה, כיוון שאלו נבנו על בסיס קירות קיימים.
באופן מקורי האולם רוצף באריחי טרה קוטה בצבע לבן-אדום בגודל 2.6X2.6 מטרים. כיום רצפה זו מכוסה על ידי רצפת עץ.
טריבונה ד'אלצי.
הטריבונה ד'אלצי היא מבנה עגול (רוטונדה), מחופה בכיפה שנוסף למבנה העיקרי בראשית מאה ה-19 לצורך אחסון אוספו של הביבליופיל והאספן אנג'לו מריה ד'אלצי (Angelo Maria D'Elci ; 1754–1824), שהוריש את אוספו לספרייה ב-1818. באוסף זה ספרים מן המאה ה-15 ועד המאה ה-18, כולל כתבי יד מקוריים ואינקונבולה.
המבנה העגול מנצל חללים במבנה המקורי, תוך חסימת חלק מהחלונות המקוריים ובנוי בסגנון נאו-קלאסי. עם זאת הוא משמר אלמנטים ממבנה הספרייה כגון עמודים קורינתיים, רצפת טרה קוטה ושימוש בגווני לבן-שחור ולבן-אדום. עד 1970 שימש אולם זה כאולם הקריאה הראשי של הספרייה, כיום הוא משמש לכנסים. אוסף ד'אלצי מאוחסן כיום במקום אחר.
האוסף.
בסיס האוסף היה אוספה הפרטי של משפחת מדיצ'י, אשר קוזימו הראשון חשף לקהל המלומדים. התורם המרכזי לארגון, תיעוד והרחבת האוסף היה אנג'לו מריה בנדיני (Angelo Maria Bandini; 1726–1803) שהיה הספרן הראשי של הספרייה החל מ-1757. בין היתר דאג להדפסת הקטלוג של הספרייה, שנוהל עד אז בכתב יד. בראשית המאה ה-19 נוסף, כאמור, גם אוספו יקר הערך של אנג'לו מריה ד'אלצי.
בין אוצרות הספרייה:
ספריית מדיצ'י
המועצה המלכותית המכובדת ביותר של הוד מלכותה
המועצה המלכותית המכובדת ביותר של הוד מלכותו
הארי פוטר והמסע האסור
הארי פוטר והמסע האסור (באנגלית: Harry Potter and the Forbidden Journey) הוא מתקן אפל, חלק מאזור עולם הקסמים של הארי פוטר שבפארק השעשועים איי ההרפתקאות, השוכן באתר הנופש אולפני יוניברסל שבאורלנדו, פלורידה, ארצות הברית.
בניית המתקן החלה בשנת 2007 והוא נפתח לקהל ב-18 ביוני 2010. המתקן הוא המתקן המרכזי ב"עולם הקסמים של הארי פוטר" ומיועד להמחיש למבקרים בו אירועים וסצנות מסדרת ספרי הארי פוטר מאת הסופרת ג'יי קיי רולינג, והוא מבוסס על מראה האתרים כפי שהופיעו בסדרת הסרטים המבוססת על הספרים.
תיאור המתקן.
המבקרים יכנסו אל טירת הוגוורטס בה יראו חדרים שונים אשר הופיעו בסדרת הסרטים, ובהם גלריית הדיוקנאות, חדרו של מנהל בית הספר, כיתת לימוד של ההגנה מפני אמנויות האופל, והמועדון של גריפינדור. בהמשך המבקרים יתבקשו להגיע לחדר הרצאה, אולם בדרכם יפגשו את הארי פוטר, רון ויזלי והרמיוני גריינג'ר אשר יקראו להם לבוא עימם, בניגוד לעצת מצנפת המיון.
בשלב זה המבקרים יתיישבו ב"ספסלי הקסם" אשר יאפשרו להם לעוף ברחבי הטירה, לראות את הערבה המפליקה, לברוח מדרקון ולהשתתף במשחק קווידיץ'.
בסיום המסע יגיעו המבקרים לחדרו של ארגוס פילץ' שהוא בעצם חנות בו יכולים המבקרים לרכוש חפצים שהוחרמו לכאורה על ידי פילץ'.
שטחי חסות של הכתר הבריטי
שטחי חסות של הכתר הבריטי (באנגלית: Crown Dependencies) הם טריטוריות הנמצאות בבעלות הכתר הבריטי ותחת שלטון בית המלוכה, אך אינם חלק מהממלכה המאוחדת, בניגוד לטריטוריות הבריטיות שמעבר לים שנמצאות בבעלות הממלכה המאוחדת. שטחי החסות כוללים את איי התעלה ג'רזי וגרנזי השוכנים בתעלת למאנש, ואת האי מאן בים האירי.
מאחר שמדובר בתחומי שיפוט נפרדים, שטחי החסות אינם מהווים חלק רשמי מהממלכה המאוחדת או מהאיחוד האירופי, אך כל שלושת שטחי החסות חברים במועצה הבריטית-אירית. החל משנת 2005 מכהן בכל אחד משטחי החסות שר ראשי, המחזיק בסמכויות דומות לראש ממשלה. אולם, מאחר שמדובר ברכוש של הכתר הבריטי השטחים אינם נחשבים למדינות ריבוניות בזכות עצמם, והסמכות לחוקק חוקים המשפיעים על האיים נמצאת ברשות הרשות המחוקקת שלהם, תוך קבלת הסכמה מהכתר באמצעות המועצה המלכותית.
שטחי החסות, ביחד עם הממלכה המאוחדת, ידועים באופן קולקטיבי כ"האיים הבריטיים". מאז כניסתו לתוקף של חוק האזרחות הבריטית 1981 הם נחשבים כחלק מהממלכה המאוחדת לצורך עניינים חוקיים הקשורים לאזרחות וללאום הבריטיים.
שטח חסות של הכתר הבריטי
בורבנק
דור ישרים
דור ישרים - אגודה למניעת מחלות גנטיות (הקיצור המקובל: דור ישרים) הוא מוסד ללא כוונת רווח שמטרתו להפחית את שכיחותן של מחלות תורשתיות קשות בקרב האוכלוסייה היהודית. הארגון מבצע בדיקות סקר גנטיות ומיידע בני זוג השוקלים להשתדך האם ילדיהם עלולים לחלות במחלות גנטיות. הארגון פועל בעיקר בקרב הציבור החרדי בעולם, וגם בקרב חלקים מהציבור הדתי בישראל, מאחר שהפלה של עובר החולה במחלה גנטית אינה הליך פשוט לפי ההלכה.
היסטוריה.
הארגון נוסד בארצות הברית ב-1984 על ידי יוסף עקשטיין ששכל ארבעה מילדיו שלקו בטאי זקס, והחליט לפעול כדי למנוע הישנות מקרים דומים. עקשטיין ממשיך לעמוד בראש הארגון. ב־1986 הוקם הסניף הישראלי של הארגון.
העמותה מפעילה גם את בנק הדם הטבורי "בדמייך חיי".
דרך פעולה.
הארגון עורך בדיקות סקר גנטיות לכ-15 מחלות גנטיות רצסיביות. מטרת הארגון היא למנוע היכרות בין בני זוג שהם נשאים סמויים של מחלה גנטית, ועל כן עורך בדיקות בקרב רווקים ורווקות, ואינו מאפשר בדיקה לאנשים שהתארסו או נישאו. מדיניות זו מותאמת לנוהגי הציבור החרדי שבו מקובל לברר באופן מקיף פרטים שונים אודות בן זוג מיועד קודם לפגישה בפועל בין בני זוג, ואי-התאמה גנטית נחשבת לסיבה מספקת על מנת למנוע היכרות.
בניגוד לבדיקות הנערכות על ידי גופים אחרים (כדוגמת קופות החולים ומכונים גנטיים פרטיים), הארגון אינו מודיע לנבדק על היותו נשא או אי־היותו נשא, אלא שומר את התוצאות בסודיות, ומספק תשובה רק לגבי אפשרות התאמה של שני נבדקים, כלומר לגבי קיום או העדר נשאות משותפת של מחלות גנטיות על ידי שני בני הזוג. אם נמצאת נשאות משותפת למחלה גנטית הארגון מספק לבני הזוג מידע על המחלה על מנת שבני הזוג יוכלו להחליט האם להינשא. מדיניות זו של סודיות נובעת מרצון למנוע הטלת פגם באדם נשא על ידי החברה, חשש שעולה במיוחד בציבור החרדי. בשל מדיניות זו, הארגון אינו מאפשר עריכת בדיקות למי שביצע בדיקות גנטיות בכל מסגרת אחרת (דבר המאפשר להסיק במקרה של אי־התאמה כי גם בן או בת הזוג המיועדים הם נשאים לאותה מחלה). מדיניות זו היא גם הסיבה שהארגון אינו בודק את תסמונת האיקס השביר, שנשאותה קיימת אצל נשים בלבד. מדיניות זאת דורשת עריכת בדיקות מלאות לאוכלוסייה רחבה, בעוד בבדיקה לא אנונימית (או בקרב בני זוג) ניתן לצמצם בבדיקות אצל בני זוג של אנשים הידועים כלא נשאים.
הארגון מקיים אירועים של נטילה מרוכזת של דגימות דם עבור הבדיקות בריכוזים של הציבור החרדי והדתי, כגון בישיבות ובסמינרים.
הבדיקות הנערכות.
הבדיקות הנעשות מותאמות לפי מוצאו העדתי של הנבדק, מאחר שיש שוני משמעותי בשכיחות מחלות גנטיות שונות בקרב אוכלוסיות ממוצא שונה. הבדיקות הנערכות על ידי העמותה הן מחלות השכיחות אצל יהודים ממגוון עדות. בדיקות אלו כוללות את רוב הבדיקות המוגדרות כמומלצות על ידי משרד הבריאות הישראלי (אך לא את כולן), וחלק מהבדיקות המוגדרות כבדיקות אפשריות (בטבלה, חלק מהמחלות הנבדקות בסלי הבדיקות הקבועים בדור ישרים).
מחירי הבדיקות מסובסדים על ידי תרומות, על ידי משרד הבריאות הישראלי (המסבסד חלק מהבדיקות לאזרחים ישראלים) ועל ידי ביטוחים רפואיים משלימים שונים לבעליהם. על פי פרסומי העמותה, עד ל־2016 נבדקו על ידי העמותה כארבע מאות אלף איש, ומדי שנה נערכות 25,000 בדיקות. על פי הפרסומים, הבדיקות הובילו למציאת 2,500 אי התאמות בין בני זוג (כ־1:130 מכלל ההתאמות).