סרג'נט ויליאם "דאץ'" ון דן ברוק (האריסון פורד) הוא שוטר במשטרת וושינגטון. אשתו פייטון סוזנה תומפסון היא מעצבת אופנה בחנות "פיפת' אווניו" בוושינגטון. היא מודיעה לו על טיסה דחופה למיאמי בגלל בעיה שהתגלתה שם בקטלוג לפני התצוגה הבאה.
קיי צ'נדלר (קריסטין סקוט-תומאס) היא חברת הקונגרס של ארצות הברית מניו המפשייר. היא נמצאת במסע בחירות לריצה שנייה לקונגרס בעזרת אנשיה קרל ברומן (סידני פולאק) וטרומן טריינור (ריצ'רד ג'נקינס). בעלה קולין (פיטר קויוטי) הוא עורך דין. יש להם בת בוגרת, ג'סיקה קייט מארה) שנשארה ללמוד בניו המפשייר. קולין מודיע לקיי כי עליו לטוס לניו יורק לשם עסקים.
בתקשורת מתפרסם כי מטוס בואינג 737-300 שהיה בטיסה למיאמי נפל לים מיד לאחר ההמראה ואין ניצולים. דאץ' מנסה לברר ונאמר לו שאשתו אינה ברשימת הנוסעים. הוא מברר גם בחנות ושם לא יודעים דבר על טיסתה למיאמי. הוא מסיק מיד שהיא נסעה בשם בדוי. לאחר שהוא מזהה אותה מתברר שישבה ביחד עם קולין צ'נדלר תחת שמו. קיי מתבשרת שבעלה ברשימת הנספים למרות שאמר לה שהוא טס לניו יורק.
דאץ' נפגש עם קיי אך היא מקבלת אותו בקרירות כי פרסום העובדה שבעלה בגד בה עם אשתו של דאץ' ישפיע לרעה על מערכת הבחירות שלה וגם על בתה ג'סיקה. דאץ' טס למיאמי לראות את המלון שהם התכוננו לבלות. קיי משנה את דעתה ומגיעה גם היא למיאמי ומתחיל רומן ביניהם.
בחזרה לוושינטון, מסע הבחירות מתקדם והקשר בין שניהם מתהדק למרות שמישהו צילם אותם ביחד במיאמי והפיץ זאת. ברומן וטריינור ממליצים לה להמשיך במסע גיוס תרומות למערכת הבחירות שלה.
דאץ' מזמין אותה לבקתת הנופש שלו ליד מפרץ צ'ספיק ושם הם מקיימים יחסים. דאץ' מסתבך בקטטה עם חשוד ומושעה זמנית. שניהם מגלים באופן שונה את דירת הפגישות של בני זוגם הבוגדים. בצאתם משם נורה דאץ' על ידי החשוד ונפצע ברגלו. הוא מאושפז וקיי מבקרת אותו. לתקשורת היא מודיעה שהם רק ידידים.
קיי מפסידה בבחירות ומחליטה לחזור לניו המפשייר. בנמל התעופה הם נפגשים, מתחבקים ומחליטים לשמור על קשר.
אלכסיי קורולב
חגיגות שערים
ג'ובאן רדומיר
החלטת לודג'-פיש
החלטת לודג'-פיש (באנגלית: Lodge–Fish Resolution) הייתה החלטה מדינית שעברה בשני בתי הקונגרס של ארצות הברית ב-1922 וקבעה כי ארצות הברית תומכת בהצהרת בלפור ומכאן תומכת בהקמתו של "בית לאומי" עבור העם היהודי בארץ ישראל. ההחלטה חיזקה את עמדתה של התנועה הציונית בארצות הברית ובסופו של דבר השפיעה על יחסי ארצות הברית–ישראל.
ההחלטה הוצעה במקור בידי שני חברי המפלגה הרפובליקנית: המילטון פיש השלישי, חבר בית הנבחרים ממדינת ניו יורק והסנאטור הנרי קבוט לודג' (מבין מנהיגיה של המפלגה). עם העלאת הצעת ההחלטה להצבעה בקונגרס קיבלה תמיכה דו-מפלגתית כאשר רוב חברי המפלגה הדמוקרטית הצביעו גם כן בעד ההחלטה. ההחלטה הושפעה בין לבין מפועלו של הרב הציוני שמעון גלאזר. בין לבין זכורה תמיכתו הרבה של נשיא ארצות הברית, וורן הרדינג, בהחלטה.
תוכן ההצהרה.
תוכן ההחלטה הוא להלן:
האבולוציה של האדם
קרגנדי
ענבר לבנוני
ענבר לבנוני הוא השם שניתן לענבר שנמצא והופק בשטחי לבנון ודרום מערב סוריה. הענבר הלבנוני נוצר במחצית הראשונה של הקרטיקון ונחשב לענבר העתיק ביותר, בן 125 עד 130 מיליוני שנים. בענבר הלבנוני נמצאו דוגמאות רבות של יצורים כלואים בו, שעזרו למדע בלמידת התקופה. דוגמאות של ענבר דומה נמצאו גם בירדן.
ענבר לבנוני נוטה להישבר ואינו מתאים ליצירת תכשיטים וחפצי נוי.
הפארק הלאומי קלואן
רכסי אלסק
רכסי אלסק (באנגלית: Alsek Ranges) קבוצה של רכסי הרים, הממוקמים משני עברי גבול ארצות הברית - קנדה, כאשר חלקם במדינת אלסקה שבארצות הברית, וחלקם בפרובינציית קולומביה הבריטית ובטריטוריית יוקון שבקנדה.
הרכסים הם החלק הדרום-מזרחי ביותר של הרי סנט אליאס, המהווים תת רכס של הקורדילרה הפסיפית.
הרכס ממוקם באיזור שבין נהר אלסק, ומפרץ גליישר לבין נהר קלסול.
קרחון גרנד פסיפיק (המצוי ממערב לרכסי אלסק) מפריד בין רכסי אלסק לבין רכס פיירווד'ר (אף הוא תת-רכס של הרי סנט אליאס), המצוי מעברו השני של הקרחון, ממערב לו.
ממזרח לרכסי אלסק מצוי החלק הצפוני ביותר של רכסי באונדרי (רכסי הגבול), המהווים חלק מרכסי קואוסט - המהווים את הגבול בין אלסקה לבין קולומביה הבריטית.
כל רכסי אלסק (החלק המזרחי של הרכסים), המצויים בשטח קולומביה הבריטית, מצויים בשטח פארק טאטשנשיני-אלסק, חלקי הרכס (הצפון-מזרחיים) המצויים בשטח יוקון, מצויים בשטח הפארק הלאומי קלואן, החלק המערבי של ההרים, המצוי באלסקה, נמצא בשטח הפארק הלאומי גליישר ביי.
שיא גובהו של הרכס - 2,721 מטרים מעל גובה פני הים.
שטחם של רכסי אלסק 33,132 קילומטרים רבועים.
היסטוריה.
מקור השם.
השם הרכס אומץ רשמית ב-2 ביוני 1950
הנרי קבוט לודג'
הנרי קבוט לודג' (באנגלית: Henry Cabot Lodge; 12 במאי 1850 – 9 בנובמבר 1924) היה פוליטיקאי ומדינאי אמריקאי, סנאטור מטעם מסצ'וסטס במשך 31 שנים (1893 – 1924) והיה מנהיג מנהיג הרוב בסנאט מטעם המפלגה הרפובליקנית בממשלי הנשיאים וורן הרדינג וקלווין קולידג'. הוא נודע בעיקר בהנהגת ההתנגדות המרה בסנאט להצטרפות ארצות הברית לתוך חבר הלאומים בהמשך למלחמת העולם הראשונה.
חייו.
לודג' התחנך באוניברסיטת הרווארד וב-1876 השלים דוקטורט בהיסטוריה. הוא המשיך לפעול באוניברסיטת הרווארד למשך שלוש שנים נוספות בתור מרצה ולאורך חייו רם מספר רב של כתבי עת וספרים היסטוריים. בהמשך החל בקריירה פוליטית במנגנון המפלגתי הרפובליקני בתוך מסצ'וסטס וב-1887 נבחר לחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הבית התחתון של הקונגרס. ב-1893 נבחר לסנאטור מטעם מדינת מסצ'וסטס.
עם כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה ב-1917 תחת ממשל וודרו וילסון הדמוקרטי, קרא לודג' לתמיכה של מפלגתו במאמץ המלחמה. לאחר המלחמה התנגד לודג' לחבר הלאומים שקידם וילסון מחשש כי הארגון יפגע בריבונותה של ארצות הברית ויחייב אותה להתערב במאבקים שאין לה אינטרסים בהם. כאשר הרפובליקנים השיגו רוב בסנאט ב-1919, התמנה לודג' לראש ועדת החוץ. דרך משרה זאת התנגד נחרצות לקביעותיה של ועידת השלום בפריז ולחבר הלאומים בפרט. וילסון ולודג' החלו ביריבות פוליטית שהסתכמה בניצחונו של לודג' עם בלימת המעורבות האמריקאית בחבר הלאומים בידי הסנאט.
במהלך הבחירות לנשיאות ב-1920 ניצחונו המוחץ של המועמד הרפובליקני וורן הרדינג חיזק את עמדתו הפוליטית של לודג'. בהמשך הוא היה אחד מארבעת הנציגים האמריקאים במהלך הוועידה הימית בוושינגטון. לודג' היה מתומכי התנועה הציונית וממקדמיה הראשיים של החלטת לודג'-פיש (לצד המילטון פיש השלישי), שקבעה כי ארצות הברית תומכת בהצהרת בלפור ובהקמתו של "בית לאומי" לעם היהודי בארץ ישראל. לודג' נפטר בעודו מכהן בסנאט ב-9 בנובמבר 1924. לודג' היה סבו של הנרי קבוט לודג' הבן.
ארפאד פלוטאי
ארפאד פלוטאי (במקור שוורץ, בהונגרית: Palotay Árpád; אויפשט, 17 ביולי 1880 – בודפשט, 23 בדצמבר 1950) היה זמר אופרה (בס) ובמאי, מורה לשירה. בעלה של זמרת האופרה מריה בודנוביץ'. התחום המשמעותי ביותר בעבודתו היה הוראת שירה ופיתוח קול ביחד עם אשתו, הקריירות של זמרים מפורסמים רבים התחילו אצלם.
ביוגרפיה.
ארפאד פלוטאי נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף שוורץ ושל ננטה פישר. ארפאד סיים את בית הספר למשחק של סידי ראקושי בבודפשט, ואחר כך למד שורה ופיתוח קול בברלין. ב-15 ביוני 1911 התחתן עם השחקנית מריה מונהייט בבודפשט. הם התגרשו בשנת 1915. הוא נישא בשנית ב-27 ביוני 1917. אשתו השנייה הייתה זמרת האופרה מריה בודנוביץ'.
פלוטאי החל את דרכו המקצועית באופרטות בתיאטרון קיראי ולאחר מכן חתם חוזה ב"אופרת העם" (נקראת היום תיאטרון ארקל). לאחר פעילותו בבודפשט נסע שוב לברלין והפך חבר בלהקתו של מקס ריינהרדט. במהלך מלחמת העולם הראשונה שב לבירת הונגריה והפך לאמן של "תיאטרון מרכז העיר" ובשנת 1918 של "תיאטרון מדיאסאי". לאחר פשיטת הרגל של התיאטרון, בסתיו 1919, קיבל אותו בית האופרה של בודפשט כזמר פרטי (פרילנס). ב-8 באוקטובר 1919 ערך את הופעת הבכורה שלו כברון דופול "ב"לה טרוויאטה. הוא שיחק בעיקר תפקידי קומפרימריו (קומפרימריו הוא תפקיד משנה קטן באופרה), עד סוף עונת 1940–1941 כשנאלץ להפסיק את הופעותיו בשל יהדותו עקב החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי.
בשנת 1933 מונה לספרן בית האופרה ולעוזר במאי, ומאוחר יותר לבמאי. בתקופה זו החל ללמד תלמידים פרטיים. אחרי מלחמת העולם השנייה שב לעבודתו באופרה הפך ל"אמן הזמר" במוסד (אדם המלמד מישהו לשיר לפי כללי המוזיקה) ומילא תפקיד זה עד 1948.
דייוויד איימס
סר דייוויד אנתוני אנדרו איימס (באנגלית: Sir David Anthony Andrew Amess; 26 במרץ 1952 – 15 באוקטובר 2021) היה פוליטיקאי בריטי מהמפלגה השמרנית. כיהן כחבר הפרלמנט הבריטי 38 שנים, תחילה מטעם מחוז בסילדון ולאחר מכן מטעם מחוז סאות'נד מערב, עד לרציחתו ב-15 באוקטובר 2021.
ראשית חיים וקריירה.
דייוויד אנתוני אנדרו איימס נולד ב-26 במרץ 1952 בפלייסטו, אסקס (כיום חלק מניוהאם, לונדון). בן למשפחה ממעמד הפועלים, הוא היה הבן של ג'יימס איימס, חשמלאי, ואשתו, מוד מרטין, מעצבת שמלות. ג'יימס חונך בתור רומי קתולי כמו אימו. מוד נפטרה ב-12 באוקטובר 2016 בגיל 104.
א/ק יונייטד סטייטס
א/ק יונייטד סטייטס (באנגלית: SS United States) היא אוניית נוסעים אוקיינית לשעבר שנבנתה בשנים 1950–1951 עבור חברת הספנות "יונייטד סטייטס ליינס" במחיר של 79.4 מיליון דולר.