האלמנט הגאוגרפי הבולט ביותר במחוז הוא נהר ביוביו, הנהר השני באורכו בצ'ילה (380 ק"מ). ראשיתו באגם גאייטואה שבמחוז אראוקניה, אך הוא זורם ברובו בשטח מחוז ביוביו, ונשפך לאוקיינוס השקט במפרץ אראוקו. נהרות בולטים נוספים במחוז כוללים את נהר לאחה, אחד מיובליו של הביוביו, שאורכו 140 ק"מ ובו מצוי גם מפל לאחה, וכן את נהר רנאיקו (130 ק"מ). שלושת האגמים הגדולים במחוז הם אגם יאויאו (40.5 קמ"ר), אגם לאחה (32.5 קמ"ר) ואגם לנאלווה (31 קמ"ר).
בצדו המזרחי של המחוז מתנשאים הרי האנדים, ובהם כמה הרי געש, בהם סיירה ויודה (3,585 מ'), קיאקי (3,164 מ'), קופאווה (2,997 מ'), אנטוקו (2,979 מ') וטולוואקה (2,806 מ').
מול חופי המחוז מספר איים. הגדולים שבהם מוצ'ה (48 קמ"ר וכ-800 תושבים), סנטה מריה (35 קמ"ר וכ-2,200 תושבים) וקיריקינה (אי לא מיושב בשטח של כ-10 קמ"ר, ששימש כמחנה ריכוז לאסירים פוליטיים לאחר ההפיכה הצבאית בצ'ילה (1973) ועד 1975).
בתחומי המחוז פארק לאומי אחד, הפארק הלאומי לגונה דל לאחה, המשתרע על פני 119 קמ"ר.
פרובינציות וערים.
מבחינה מנהלית, מחולק המחוז ל-3 פרובינציות הכוללות 33 קומונות:
כלכלה.
ביוביו הוא אחד המחוזות המתועשים ביותר בצ'ילה, והתעשייה מהווה כ-35% מהתוצר המקומי הגולמי. ענפי התעשייה העיקריים הם פלדה, פטרוכימיה, זיקוק נפט ומספנות. ענף היערנות אף הוא אחד הענפים הבולטים במחוז, וכפועל יוצא מכך גם תעשיית העץ והנייר מפותחת.
32% מתוצרת הדיג של צ'ילה כולה מקורה בביוביו, והדגה כוללת בעיקר דגי סרדין, אנשובי ומקרל, וכן מיני צדפות, רכיכות וסרטנים.
1925 בספורט
טניס.
גביע דייוויס.
נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית ניצחה את נבחרת צרפת עם התוצאה 5:0
כדורגל.
כדורגל לפי מדינות.
ברזיל.
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
שחייה.
שיאי עולם.
שחייניות.
5 באפריל בלייפציג, גרמניה - שיא עולם ראשון במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:20.2 דקות
6 באוגוסט בדטרויט, ארצות הברית - שיא עולם ראשון במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 12:58.2 דקות
15 באוגוסט באינדיאנפוליס, ארצות הברית - שיא עולם ראשון במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 12:56.0 דקות
31 בדצמבר בקוראל גייבלס, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 24:07.6 דקות
שחיינים.
ארנה בורג ()
ג'וני וייסמילר ()
יודן-ריין
המודיעין הימי
קהיליית המודיעין הישראלית
יריד ההבלים (סדרה, 1998)
יריד ההבלים (באנגלית: Vanity Fair) היא סדרת טלוויזיה משנת 1998, עיבוד לספר באותו שם מאת ויליאם מייקפיס תאקרי. את התסריט כתב אנדרו דייוויס.
שני עיבודים נוספים נעשו לרומן בהפקת ה-BBC בשנת 1967 ובשנת 1987.
תקציר עלילה.
ראו תקציר עלילה בערך "יריד ההבלים".
פרסים.
זכייה:
מועמדות:
מחוז ביוביו
סן לורנצו
חגית לאלו
חגית לאלו (1931 – 10 במרץ 1961) הייתה ציירת ישראלית, שציירה בסגנון אקספרסיוניזם מופשט.
ביוגרפיה.
חגית לאלו נולדה ב-1931 בפתח תקווה. משפחתה הייתה רבת קשרים ואמידה. אמה, ברכה סלומון, הייתה נכדתו של יואל משה סלומון ממייסדי המושבה פתח תקווה ודור שביעי בארץ. אביה, ישעיהו שטרייט, עלה לישראל מגליציה ב-1905 עם הון כלכלי אשר אפשר לו לפתוח את סניף הבנק הראשון בפתח תקווה. אחיו הסופר והמחנך שלום שטרייט, בנה את הגימנסיה הראשונה במושבה וניהל אותה. חגית הייתה בת הזקונים ולה אח בכור ושתי אחיות נוספות. בית המשפחה רחב המידות היה ברחוב רוטשילד, פתח תקווה. את הבית בנו אביו ודודה של חגית. אלה היו תומכי נלהבים באנשי רוח. אחותה של חגית, צביה, מספרת שהבית היה מוקד עלייה לרגל לסופרים, כמו שלום עליכם, ביאליק, טשרניחובסקי, עגנון ואחד העם. כאשר חגית הייתה בת 16 נפטר אביה. אמה של חגית, ברכה, הייתה ממייסדות האגודה לשוויון זכויות נשים בארץ.
עם סיום בחינות הבגרות החלה חגית לימודי חינוך בסמינר לווינסקי. בתקופה זו הכירה את ג׳קי (יעקב לאלו) שהיה לבן זוגה ובמהרה לבעלה. הזוג נישאו כאשר חגית הייתה בת 19. לאחר החתונה החליטו הזוג לעבור לארצות הברית בעקבות מעבר אחותה צביה לקליפורניה. הזוג הגיעו בשנת 1951 וחגית נרשמה ללימודי חינוך והוראה באוניברסיטת ברקלי. עם זאת היה זה קורס באמנות ששבה את ליבה ומהר מאוד זנחה את למודי החינוך ועברה להתמקדות באמנות. חגית סיימה את לימודיה בהצטיינות. לאחר מכן היא קיבלה מלגת הצטיינות והמשיכה מיד ללימודים לתואר מוסמך. עם סיום לימודים אלה קיבלה חגית מלגת לימודים בבית הספר של הצייר הנס הופמן בפרובינסטאון, מסצ׳וסטס. בתקופה זו ציירה חגית כמויות נרחבות של ציורי שמן אבסטרקטיים והציגה במספר תערוכות קבוצתיות. עם סיום הלימודים הציעו לה להישאר כעוזרת הוראה אך חגית דחתה את ההצעה.
ב-1959 שבה חגית לישראל למה שתוכנן כביקור של שנתיים. לארץ היא הגיעה עם מזוודה קטנה והשאירה את חפצייה, כולל כלל ציוריה, בארה״ב. ראשית התגוררה בירושלים ועבדה בבית הנכות בצלאל. בתקופה זו התיידדה עם האוצר הצעיר יונה פישר ואת האמן יואב בראל. לארץ הגיעה חגית עם חוברת תצלומים של עבודותיה. אלה סייעו לה בארגון תערוכת היחיד הראשונה שלה בישראל בקיץ 1959. לקראת התערוכה בגלריה כ״ץ שברחוב דיזנגוף, תל אביב, דאגה להטיס את כל עבודותיה ארצה. התערוכה הייתה להצלחה וכל העבודות נמכרו. הביקורות על התערוכה היו חלוקות. בביקורת ב״ידיעות אחרונות״ נכתב כי בתמונותיה: ״ניכרות השפעות נציגיה הבולטים של האסכולה החדשה, כמו ג'קסון פולוק, הנס הופמן, דה קונינג, ג'יימס ברוקס ואחרים. עם זאת ניכר שהיא בעלת אישיות משלה ההולכת ומגבשת קליגרפיה ציורית עצמית... מפליאה מידת הבגרות בתמונותיה של ציירת צעירה זו. … לחגית לאלו יש כל הנתונים להמשיך ולהמשיך.” עם זאת, כך מספרת בת דודתה של חגית, הסופרת אסתר שטרייט-וורצל על דברי מבקר מפתיע: ״הנה הופיע הוד מעלתו חיים גמזו מנהל מוזיאון תל אביב, מי שנחשב באותם ימים לבעל הסמכות העליונה והאדם הקובע (בה' הידיעה) בענייני אמנות בארץ. … ... בתחילה גמזו שתק, הביט על הציורים של חגית במבט מתנשא וקר, ושתק. ופתאום פלט מפיו רק מלה אחת: 'קשקושים!' ובזה חרץ את גורלם.״
מאוחר יותר פנתה לאלו לקבוצת ״אופקים חדשים״ אך אלו סירבו לקבלה. במהרה התקבעה תחושת אי הקבלה אצל חגית. אחותה צביה מספרת שחגית נהגה לומר לה: ״באמריקה הלוא קיבלו אותי בזרועות פתוחות, ובמולדת שלי לא קיבלו אותי״. בנוסף, בשלב זה הייתה חגית כבר פרודה מבעלה ג׳קי. לא ברור מתי בני הזוג נפרדו אך הזוגיות עלתה על שרטון כבר בקליפורניה. כל זה העמיק את תחושת הדיכאון של חגית ובחודש מרץ 1961, בגיל 30, שמה קץ לחייה.
עבודותיה.
ציוריה של לאלו התאפיינו באקספרסיביות מופשטת. על גבי נייר או קנבס מופעים כתמי שמן אפורמים, משיכות מכחול, עפרון או פסטל המדמים גופים הרחוקים מהדימוי הפיגורטיבי. לאחר תערוכת היחיד הראשונה של חגית בגלריה כ״ץ התנוססה הכותרת: ״ציירת המתחילה מהסוף״ בכתבת הביקורת ב״ידיעות אחרונות״. הכותרת היא ציטוט מדבריה של לאלו. מטרתה הייתה לשים את הדעת על כך שהאמנית מעולם לא עברה מציור פיגורטיבי למופשט כנהוג, אלא החלה לצייר היישר ״מהסוף״. תערוכה מקיפה של עבודותיה של לאלו הוקמה ב-2015 במוזיאון תל אביב. שם התערוכה הועתק מכותבת הכתבה בידיעות אחרונות, ״חגית לאלו, ציירת המתחילה מהסוף״.
לאלו החלה להתעסק באמנות בצורה רצינית רק עם מעברה לארצות הברית. את השכלתה האמנותית רכשה שם. על כן מידת ההשפעה של אמנות האבסטרקטית מופשטת אינה מפתיעה. כך נכתב על תערוכתה בגלריה כ״ץ, עיתון הארץ, 1959: ״אצל חגית לאלו אנו מוצאים את רקע החיפושים האמריקניים בשנים האחרונות. כאן הכול נראה מבוסס, ועם זאת קיימת אצלה התפתחות שאפשר לחוש בה אפילו בעבודות אלה ]…[ תערוכתה של חגית לאלו משכנעת אותנו ביכולתה הטכנית הרבה, אך גם בבהירות המחשבה ובניקיון הביטוי שבציוריה.״
יצירותיה של לאלו היו שונות בנוף האמנות הישראלי. באותה עת מכתיבי הדעה בשדה האמנות היו אנשי ״אופקים חדשים״ אשר, כאמור, דחו קבלת לאלו לקבוצתם. אלה נטו לצייר בסגנון המושפע מהמופשט הפריזאי. כלומר, רוב אמניה לא הגיעו למופשט ה״טהור״ ובמקום נטו להפשטה המתאפיינת בליריות. לאלו, מנגד, הושפעה בצורה ישירה מאמני ״אסכולת ניו יורק״. אלה ציירו מופשט טהור המצטייר כרדיקלי ועשיר. על כן יצירותיה של לאלו היו מבשרות של תנועה או סגנון אשר טרם פרץ בישראל.
ישר (פירושונים)
מגדנייה
קורט זומה
קורט האפי זומה (בצרפתית Kurt Happy Zouma; נולד ב-27 באוקטובר 1994 בליון, צרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג.
קריירה.
זומה החל לשחק כדורגל בגיל 9 בקבוצה מקומית, בגיל 15 עבר לסנט אטיין בה הוסט לעמדת הבלם לאחר ששיחק כחלוץ. ב-31 באוגוסט 2011 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בגיל 16 בניצחון 1–3 על בורדו בגביע הליגה. ב-19 בנובמבר 2011 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–2 על ניס. בעונת 2013/2014 זכה עם הקבוצה בגביע הליגה הצרפתית.
ב-31 בינואר 2014 הודיעה צ'לסי על צירופו של זומה תמורת 12 מיליון פאונד. את הופעת הבכורה שלו במדי המועדון ערך זומה במשחק ידידות נגד וייקומב וונדררס אז גם הבקיע שער בכורה בניצחון 2–1. ב-24 בספטמבר 2014 ערך את הופעתו הבכורה בצ'לסי בניצחון 1–2 על בולטון וונדררס בו הבקיע את שערו הראשון במסגרת הגביע האנגלי. ב-21 ביולי 2017 הושאל זומה לסטוק סיטי לעונה אחת. ב-10 באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת לאברטון.
ב-28 באוגוסט 2021 חתם זומה לארבע שנים בוסטהאם יונייטד.
התעללות בבעלי חיים.