אבני בוחן תאורטיות נפוצות להיסטוריה תרבותית עדכנית כוללים את: ניסוחו של יורגן הברמאס את הספרה הציבורית בספרו "ההשתנות המבנית של המרחב הציבורי הבורגני". המושג "תיאור גדוש" של קליפורד גירץ (הובא למשל בפרשנות של תרבויות); ורעיון של הזיכרון כקטגוריה תרבותית-היסטורית, כפי שנדון בספר של פול קונרטון (Paul Connerton) "כיצד חברות זוכרות" (How Societies Remember).
היסטוריוגרפיה והמהפכה הצרפתית.
התחום שבו ההיסטוריה התרבותית מהסגנון החדש מתייחסת לעיתים קרובות כאל כמעט פרדיגמה היא הרוויזיוניזם ההיסטורי של המהפכה הצרפתית, שתוארך לספרו רב ההשפעה של פרנסואה פירה משנת 1978, "לסיים את המהפכה הצרפתית" (Penser la Révolution française). "הפרשנות הרוויזיוניסטית" מאופיינת לעיתים קרובות כמחליפה את "הפרשנות החברתית" לכאורה הדומיננטית, המרקסיסטית לכאורה, שמאתרת את הסיבות למהפכה בדינמיקה בין המעמדות. הגישה הרוויזיוניסטית נטתה לשים יותר דגש על תרבות פוליטית. היסטוריונים של המהפכה בעשרות השנים האחרונות בחנו את תפקידם ועמדתם של נושאים תרבותיים כמו מגדר, פולחן ואידאולוגיה בהקשר של התרבות הפוליטית הצרפתית הפרה-מהפכנית, דרך קריאת רעיונות של תרבות פוליטית באמצעות תפיסתו של הברמאס את המרחב הציבורי.
היסטוריונים שעשויים להיות מקובצים תחת מטרייה זו הם , , , , קית' בייקר (Keith Baker), ג'ואן לנדס (Joan Landes), מונה אוזוף (Mona Ozouf) ושרה מאזה (Sarah Maza). כל החוקרים הללו עוסקים בתחומי עניין מגוונים למדי, ואולי הושם דגש רב מדי על האופי הפרדיגמטי של ההיסטוריה החדשה של המהפכה הצרפתית. קולין ג'ונס (Colin Jones), למשל, אינו זר להיסטוריה תרבותית, להברמאס או למרקסיזם, וטען בעקביות כי הפרשנות המרקסיסטית אינה מתה, וניתן להחיותה מחדש; ככלות הכול, ללוגיקה של הברמאס יש חוב גדול מאוד להבנה המרקסיסטית. רבקה ספנג (Rebecca Spang) טענה לאחרונה כי על אף כל הדגש שלה על הבדל וחדשנות, הגישה ה"רוויזיוניסטית" שומרת על רעיון המהפכה הצרפתית כקו פרשת מים בתולדות המודרניות (כביכול), וכי הרעיון הבעייתי של "המודרניות" עצמו משך תשומת לב מועטה.
לימודי תרבות.
לימודי תרבות הם תחום אקדמי הפופולרי בקרב קבוצה מגוונת של חוקרים. הם משלבים כלכלה פוליטית, גאוגרפיה, סוציולוגיה, , תורת הספרות, לימודי קולנוע / וידאו, אנתרופולוגיה תרבותית, פילוסופיה, ותולדות האמנות / על מנת לחקור תופעות תרבות בחברות שונות. חוקרי לימודי תרבות מתרכזים לעיתים קרובות באופן שבו תופעה מסוימת קשורה לענייני אידאולוגיה, לאומיות, אתניות, מעמד חברתי או מגדר. את המונח טבע בשנת 1964 כשהקים את "מרכז בירמינגהם ללימודי תרבות עכשווית". הנושא נקשר מאז מאוד ל, שהחליף את הוגארט כמנהל.
מפרץ חאניה
מפרץ חאניה (ביוונית: Κόλπος των Χανίων) הוא מפרץ בים כרתים באזור הצפון-מערבי של האי כרתים ביוון של ימינו.
היסטוריה עתיקה.
בפרהיסטוריה שלטה העיר החזקה קידוניה על מפרץ חאניה והייתה מרכז לאמנות ותרבות כרתים המוקדמת במערב כרתים. בשנת 74 לפני הספירה מדינת העיר קידוניה הדפה התקפה של רומא בקרב ימי במפרץ חאניה.
פיגוע הירי ביהודה ושומרון (אוגוסט 2010)
Revival
סילביה וויליאמס
ברוקהמפטון
ברוקהמפטון (באנגלית: Brockhampton) הוא הרכב היפ הופ אלטרנטיבי אמריקאי שנוסדה בשנת 2010 בשם AliveSinceForever בסן מרקוס, טקסס. בראשותו של קווין אבסטרקט. ברוקהמפטון תארו את עצמם כלהקת בנים, במאמץ להגדיר מחדש את המונח.
בינואר 2022, הקבוצה הודיעה על הפסקה בלתי מוגבלת אחרי הופעתם בפסטיבל קואצלה באפריל.
היסטוריה.
ההרכב הוקם בשם AliveSinceForever בסן מרקוס שבטקסס בשנת 2010. בשנת 2014 ההרכב מיתג את עצמו מחדש כברוקהמפטון. ההרכב מונהג על ידי קווין אבסטרקט והוקם חלקית באמצעות הפורום המקוון "KanyeToThe". ברוקהמפטון תיארה את עצמה כ"להקת בנים", כביכול במטרה להגדיר מחדש את המונח.
בשנת 2016 הוציא ההרכב את המיקסטייפ הראשון שלו, "All-American Trash". ב-2017, שנה לאחר מכן, הוציאו את אלבום הבכורה שלהם, "Saturation", שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה. אחריו, ב-25 באוגוסט של אותה השנה, הוציאו את אלבום ההמשך, "Saturation II", שזכה לשבחים אף הוא והגיע בשיאו למקום ה-57 במצעד הבילבורד 200 ולמקום ה-12 במצעד האלבומים העצמאיים של הבילבורד. ב-15 בדצמבר, הוציאו את אלבומם השלישי והאחרון בטרילוגיה, "Saturation III", שזכה גם הוא לשבחים והגיע בשיאו למקום ה-15 במצעד הבילבורד 200.
במרץ 2018 הודיע ההרכב כי חתם על חוזה תקליטים עם RCA רקורדס. בספטמבר 2018 הוציא ההרכב את אלבומו הרביעי, "Iridescence", שהיה לאלבומם הראשון שהגיע לצמרת מצעד הבילבורד 200, וזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה.
ב-31 ביולי 2019 הוציא ההרכב את הסינגל "I Been Born Again", כסינגל הראשי מתוך אלבומו החמישי, יחד עם וידאו קליפ נלווה. לאורך חודש אוגוסט, יצאו לאור שלושה סינגלים נוספים מתוך האלבום, יחד עם קליפים נלווים. ב-23 באוגוסט, יצא האלבום, שנקרא "Ginger". האלבום זכה לשבחים והגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200.
ב-9 באפריל 2021 הוציאו את אלבומם השישי, "Roadrunner: New Light, New Machine".
בינואר 2022, הקבוצה הודיעה על הפסקה בלתי מוגבלת אחרי הופעתם בפסטיבל קואצלה באפריל של אותה שנה.
אחרי הופעתם בקואצ'לה, הקבוצה הכריזה על אלבומה האחרון, המתוכנן לצאת ב-2022.
יחסי אירלנד–קטר
יחסי אירלנד–קטר הם יחסי החוץ בין אירלנד לקטר.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בספטמבר 1974. ביוני 2017 פרץ המשבר הדיפלומטי הקטרי, ובנקבות כך נתקעו אלפי אזרחים אירים בקטר, וממשלת אירלנד שלחה טיסת חילוץ מיוחדת להחזירם לאירלנד.
מפרץ סודה
מפרץ סודה (ביוונית: Κόλπος Σούδας) הוא מפרץ ונמל טבעי ליד העיירה סודה בחוף הצפון-מערבי של האי היווני כרתים. אורכו של המפרץ הוא כ-15 קילומטרים ורוחבו בין 2 ל-4 קילומטרים.
הוא משתרע בין חצי האי אקרוטירי לכף דראפאנו. משני עברי המפרץ נמצאות גבעות.
מפרץ סודה הוא כיום יעד תיירותי פופולרי אם כי אין חופים ציבוריים רשמיים שתוכננו באזור, בשל נוכחותו של בסיס הצי כרתים, מתקן ימי גדול של הצי ההלני ונאט"ו.
היסטוריה.
תחת שלטון ונציאני.
הוונציאנים כבשו את האזור בשנת 1207. בשנת 1571 נחת כוח צבאי עות'מאני בסודה וגרם להרס גדול באזור חאניה. הוונציאנים ביצרו את האי סודה בין השנים 1570–1573, על מנת להגן על האזור מפני פשיטות עות'מאניות ושודדי ים. עם זאת, מפרץ סודה נותר אזור שורץ בפיראטים במאות ה-15, ה-16 וה-17. הוונציאנים הצליחו להחזיק את האיים האסטרטגיים בתוך מפרץ סודה עד 1715, למעלה משלושים שנה לאחר נפילת כרתים לידי העות'מאנים.
תחת השלטון העות'מאני.
בשנת 1822 צבא מצרי של כ-10,000 נחת בסודה כדי להביס את מהפכת כרתים שהתחוללה נגד האימפריה העות'מאנית בשנת 1821.
לאחר מהפכת כרתים שהתחוללה בשנים 1866–69 בנו העות'מאנים מבצרים באפטרה (מבצר אפטרה) ובקלאמי (מבצר איזדין), צריפים, בית חולים צבאי ובסיס ימי. הם בנו גם את העיר סודה בראש המפרץ, כנמל החדש של העיר הסמוכה חאניה. המצודה בקלמי עדיין משמשת כבית כלא. בסיס חיל הים נחנך רשמית בשנת 1872, בנוכחות הסולטאן אבדילאזיז.
מדינת כרתים (1898–1913).
בתקופת מדינת כרתים החצי עצמאית האזור משך עניין בינלאומי, שכן הוא הציע מתקני נמל לספינות חיל הים הזרות האוכפות את האוטונומיה של כרתים. הנציב העליון הראשון, גאורגיוס, נסיך יוון ודנמרק, הגיע למפרץ סודה ב-9 בדצמבר 1898.
איחוד עם יוון למלחמת העולם השנייה (1913–1940).
בשנת 1913 התרחשו באי סודה אירועים לציון איחוד כרתים עם יוון. ב-1 בפברואר הוסר הדגל העות'מאני המתכתי, הסמל האחרון לשלטון העות'מאני, והוחלף בדגל יוון ב-1 במאי.
בשנת 1916 פגעה אוניית הנוסעים הבריטית מינוואסקה, שהוסבה על ידי הצבא הבריטי לנושאת גייסות, במוקש ימי ועלתה על החוף במפרץ סודה.
לאחר 1923 האזור שימש כבסיס של הצבא ההלני, ושיכן את יחידות התותחנים של אוגדת החי"ר החמישית.
1940–1945.
במהלך מלחמת העולם השנייה כוחות בריטים וחבר העמים נסוגו מיוון ב-אפריל 1941 ו-25,000 איש, בעיקר מניו זילנד ואוסטרליה, נחתו במפרץ סודה.
במאי 1941, במהלך ההתקפה הגרמנית בשם "מבצע מרקור", נסוגו כוחות בעלות הברית מאזור סודה לספאקיה שבדרום האי. הגרמנים כבשו את האזור ושלטו בו עד 1945. בית העלמין המלחמתי של מפרץ סודה, בית העלמין העיקרי של בעלות הברית של האי, שתוכנן על ידי האדריכל לואי דה סויסון, ממוקם בסודה.
מתקנים צבאיים.
מפרץ סודה הוא המיקום של שלושה מתקנים צבאיים מרכזיים: תחנת הצי כרתים של חיל הים ההלני, שבה נמצא גם מרכז ההדרכה התפעולית הימית של נאט"ו; בסיס חיל האוויר סודה של חיל האוויר ההלני בחצי האי אקרוטירי, בסיס אגף הקרב ה -115 ומתקן ירי הטילים של נאט"ו.
היסטוריה של הבולאות והדואר.
בתקופת השלטון הטורקי פעל בסודה דואר עות'מאני בסודה עד 1892. סניף הדואר של מדינת כרתים נפתח רשמית בשנת 1912.
חותמת מקומית מיוחדת המתארת את האי סודה הונפקה ב-15 בנובמבר 1913 לציון האיחוד עם יוון ונמכרה רק על ידי סניפי דואר של כרתים. חותמת זו מכונה בדרך כלל "גיליון סודה".
הרוארת ולדן