בפרק "Divergence"" נחשף כי בשנת 2149, ריד, אז סג"ם, גויס כסוכן לשלוחה מסתורית של מודיעין צי הכוכבים, אשר ב-"" יהיה מזוהה כשם "מחלקה 31". ריד האמין שהוא עזב מאחוריו את מחלקה 31, כאשר הוצב בשנת 2151 על סיפון ספינת החלל אנטרפרייז, אולם בשנת 2154 הוא מופעל מחדש כסוכן במהלך משימה להשבתו של ד"ר פלוקס אשר נחטף על ידי קבוצה של קלינגונים המנסים למנוע הפצתו של וירוס מהונדס גנטית ברחבי האימפריה הקלינגונית. חלק מהמשימה שלו כולל חבלה בפיסת מידע אשר עשויה לסייע לאנטרפרייז למצוא את הקלינגונים מהר יותר. לשם כך, ריד, באופן זמני, הושעה מתפקידו ונכלא בתא מעצר על ידי ג'ונתן ארצ'ר, למרות שמאוחר יותר ארצ'ר מחזיר את ריד לתפקידו לאחר שקבע כי הוא הוצב ב-"סיטואציה בלתי אפשרית" על ידי מפעילו ממחלקה 31, האריס.
בעקבות המשימה הנ"ל, ריד דרש שהאריס לא יתקשר איתו שוב. האריס, לעומת זאת, השיב כי ריד לקח על עצמו מחויבות, שאיננו יכול פשוט לסגת ממנה. ואכן, ריד מאוחר יותר יחדש את הקשר עם האריס - בהוראת ארצ'ר - במהלך אירועים המתרחשים בפרק ""Terra Prime". עלילת פרק זה מאשרת שמועות שראשיתן בימים הראשונים של הסדרה: כי לוטננט ריד אולי היה מעורב איכשהו ביצירתו של מדור 31.
יקום המראה.
גרסה חלופית של ריד מופיעה בפרק הכפול "In a Mirror, Darkly"", אשר עלילתו המתקיימת ביקום המראה. מעט מאוד ידוע על גרסה זו של ריד, חוץ מזה שהוא קצין בדרגת מייג'ור ב-MACO corps (ראשי תיבות של: Military Assault Command Operations), המפקד על כל יחידות ה-MACO שעל האנטרפרייז.
ריד המציא את "תא היגון", המשמש לעינויי אסירים. אחרי שעבר אל הדיפאיינט (NCC-1764), אשר נסחפה אל יקום המראה, הוא מוביל צוות לנסות וללכוד נוסע סמוי מגזע גורן שעל הספינה. צוותו של ריד נהרג כאשר הגורן מפוצץ פצצה אשר נמצאת בדרכם. ריד, שנפגע קשות, מספיק עוד לומר: "אכזבתי אותך, קפטן", המראה כי גם ביקום המקביל יש לו אותה תחושה אובדנית של הקרבה עצמית. מאוחר יותר, ד"ר פלוקס אמר כי לריד היה של סיכוי של 50/50 להחלמה, אבל שהוא לא חושב שלמישהו היה באמת אכפת אם ריד היה שורד. בסופו של דבר, לא נחשף אם ריד שרד או לא.
פיתוח הדמות.
לאור ההיסטוריה הארוכה של "מסע בין כוכבים" בייצוג דמויות מכל הגזעים, הצבעים והאמונות, כמה אוהדים עתרו לסרטי פרמאונט במשך שנים בדרישה לכלול דמות קבועה של גיי או ביסקסואל. בשלב הפיתוח של "", נמסר כי המפיקים יועדו במקור את אחת מהדמויות הראשיות להיות הדמות הראשונה של הומו בתולדות "מסע בין כוכבים". תאוריה זו התבדתה, כאשר על פי סיפור רקע מוקדם נקבע בירור כי נטייתו המינית של ריד (כמו גם של כל האחרים) היא הטרוסקסואלית. השחקן דומיניק קיטינג, מצדו, הצהיר בכנס מדע בדיוני שהאפשרות שהדמות שלו תהיה הומו נידונה ונדחה, אם כי לא ברור מה היה ההקשר של דיון זה ומי קיבל את ההחלטה הסופית.
עוצבת יש&quot;י
נמל התעופה שאנון
נמל התעופה שאנון (באנגלית: Shannon Airport, באירית: Aerfort na Sionainne) הוא נמל התעופה השלישי בגודלו באירלנד (אחרי נמלי התעופה בדבלין ובקורק). הוא ממוקם ביישוב שאנון במחוז קלייר, ומשרת בעיקר את היישובים לימריק, אניס וגולווי, וכן את דרום מערב אירלנד. בשנת 2010 עברו בנמל התעופה 1,750,000 נוסעים. כיום חלק גדול מהפעילות האווירית בנמל הן טיסות צבאיות של ארצות הברית.
היסטוריה.
בשנת 1936 החלו העבודות להקמת שדה התעופה, ולשם כך נדרש ייבוש הביצות באזור. השדה נפתח ב-1942 ושימש בעיקר לטיסות טרנס-אטלנטיות.
בשנת 1947 נחנך בשדה התעופה שאנון הדיוטי פרי (ולמעשה גם אזור הסחר המיוחד) הראשון בעולם. מכיוון ששדה התעופה שימש בעיקר לטיסות טרנס-אטלנטיות, ובאותה תקופה לא הייתה אפשרות למלא דלק במטוסים כך שיספיק לאורך כל הטיסה מערי אירופה לאמריקה, היו מטוסים רבים עוצרים בשאנון כדי לתדלק בה (היא הייתה הנקודה הצפון-האירופאית הקרובה ביותר לאמריקה). בזמן תדלוק המטוס, נמכרו לנוסעים בשדה התעופה מוצרים ללא מכס. השיטה זכתה להצלחה מיידית והועתקה למרבית שדות התעופה ברחבי העולם.
שדה התעופה שאנון
נפט בישראל
קוריאני
מוזיאון המדע ע&quot;ש בלומפילד ירושלים
ריצות בינוניות
ריצות קצרות
לאוניד קנטורוביץ'
לאוניד ויטַלייביץ' קנטורוביץ' (ברוסית: Леонид Витальевич Канторович; 19 בינואר 1912 - 7 באפריל 1986) היה מתמטיקאי וכלכלן סובייטי יהודי, חתן פרס נובל לכלכלה בשנת 1975. נחשב למפתח התכנון הליניארי שבעבורו זכה בפרס נובל, וכן ערך מחקרים חשובים בתחום אנליזה פונקציונלית, תורת הקירובים ואי-שוויון קנטורוביץ'.
קורות חיים.
לאוניד קנטורוביץ' נולד בסנקט פטרבורג למשפחת רופאים יהודים. בשנת 1926 בהיותו, בן 14 בלבד, החל את לימודיו באוניברסיטת לנינגרד. בין היתר למד אצל גריגורי פיכטנגולץ. לאחר סיום לימודיו בפקולטה למתמטיקה החל ללמד ובשנת 1934 מונה לפרופסור. בשנת 1935 הוא קיבל תואר דוקטור על סמך כלל העבודות שבוצעו על ידו.
בשנת 1938 קנטורוביץ' ייעץ לבית חרושת לייצור עץ לבוד. הוא הבין שמדובר בבעיית אופטימיזציה תוך אילוצים רבים. השיטה שהוא פיתח נהפכה עם הזמן לבסיס של תכנון ליניארי.
החל משנת 1939 קנטורוביץ לימד באוניברסיטה למהנדסים צבאיים בלנינגרד. בשנת 1948 קבוצת מתמטיקאים בראשותו צורפה לפרויקט הגרעין הסובייטי. בשנת 1949 זכה בפרס סטלין עבור עבודותיו בתחום המתמטיקה.
בשנת 1958 קנטורוביץ' נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות. באותה תקופה שימש ראש קתדרה למתמטיקה חישובית באוניברסיטת לנינגרד ובמקביל עבד במכון למתמטיקה על שם סטקלוב בלנינגרד.
עבודותיו של קנטורוביץ' בתחום הכלכלה זכו לביקורת צוננת מכלכלנים סובייטים שאף האשימו אותו בגישה אנטי-מרקסיסטית, אולם תפקידו ותאריו הרבים בתחום המתמטיקה הגנו עליו מפני מתנגדיו.
בשנת 1960 ממשלת ברית המועצות החליטה להקים מרכז מדעי בנובוסיבירסק. במסגרת זו הועברו לעיר מדענים ממספר מרכזים מדעיים ותיקים. קנטורוביץ' הקים קתדרה למתמטיקה חישובית באוניברסיטת נובוסיבירסק ועבד במכון למתמטיקה של האקדמיה למדעים שהוקם בעיר.
בתחילת שנות ה-60 רעיונותיו של קנטורוביץ' בתחום הכלכלה החלו להתקבל בקרב כלכלנים סובייטים. בשנת 1964 קנטורוביץ' נבחר לחבר באקדמיה למדעים ובשנת 1965 זכה בפרס לנין עבור פיתוח שיטות של תכנון ליניארי ויישומיהן בתחום הכלכלה.
בשנת 1971 קנטורוביץ' חזר למוסקבה והחל לעבוד באקדמיה לכלכלה לאומית של מועצת השרים של ברית המועצות. בשנת 1975 הוענק לקנטורוביץ' פרס נובל לכלכלה. בשנת 1976 הוא החל לעבוד במכון לבעיות מערכתיות ליד האקדמיה למדעים.
קנטורוביץ' נפטר בשנת 1986 ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.
רץ (אתלטיקה)
אגודת איילות
טאמילים
חתים (עם)
ריצות ארוכות
תזונה צבאית
ניהול התזונה הצבאית היא מטלה לוגיסטית אשר ההתמודדות איתה שונה בין צבאות ולאורך ההיסטוריה. אספקת מזון היא קריטית במיוחד במהלך לחימה.
היסטוריה.
התזונה הצבאית תפסה מקום מהותי החל משחר ימי ההיסטוריה הצבאית. הסופר הרומאי וגטיוס כתב כי "בכל מסע יש נשק אחד בעל עוצמה: כמות מספקת של מזון לכוחות הצבא שלך, כי העדר אספקה תשמיד את הצבא".
בעת העתיקה התבססה התזונה הצבאית על שימוש בשדות האויב והאכלת הכוח הצבאי מהתפוקה החקלאית שגדלה בשדות אלו. בעת קיום מצור על עיר מרוחקת ממיקום הכוח הצר, היה השימוש בשדות הכרח שהיה יכול לקבוע את גורל המלחמה. לעיתים רבות היו תושבי העיר שורפים את השדות שמחוץ לעיר ומשמידים את התבואה החקלאית, על מנת למנוע את צבא האויב מלהתקיים על מזון זה, ולהקשות עליו את הלחימה באזור המרוחק מהשטח הטריטוריאלי שלו. אפשרות אחרת להאכלת הצבא הייתה בשימוש במקורות מזון מבעלי ברית סמוכים. אימפריות מאוחרות יותר, כמו האימפריה הרומית, החלו לשנע מזון בשיירות מסודרות אל קו האש. מקור המזון היה משטחים שבבעלותם או בבעלות בעלי בריתם. ככל שגדלה והשתכללה יכולת השינוע, כך היו גדלים סיכויי הצבא להמשיך בלחימה ממושכת ולהביא לניצחון. חבלה ושיבוש השיירות היו בין הפעולות הנגדיות שביצע הכוח המותקף. בשלב זה התפתח עולם הלוגיסטיקה בצבאות בעולם, לדאוג לאספקה יעילה של הכוחות הלוחמים במזון לצד תחמושת, בייחוד כאשר החילות מתקדמים וקווי האספקה מתארכים. בצבאות יוון העתיקה, רומא העתיקה ובאימפריה הביזנטית, היו קציני צבא שתוארם "לוגיסטיקס" (Logistikas) אשר נשאו באחריות לצרכיהם הכלכליים ולאספקתם של הכוחות הלוחמים.
תפריט המזון הרומי בשעת מלחמה או בעת מסע, היה מצומצם למינימום הנדרש. על פי ממצאים ארכאולוגיים ועדויות ספרותיות הוא הכיל דגים, עופות, חזירים, בקר וצאן. המרכיב המרכזי היה לחם, שלרוב נטחן ונאפה על ידי החיילים עצמם. כתוסף ותיבול השתמשו בגבינה, ירק, חומץ, מלח ושמן. סך מנת המזון היומית של החייל הרומי הייתה כ-850 גרם חיטה, וכ-500 גרם משאר מצרכים.
בזיזת שדות הייתה פעולה נפוצה לכל אורך ההיסטוריה הצבאית, והייתה בשימוש להאכלת הצבא בעיקר לאורך קו המסע של הצבא עד בואו למקום הלחימה.
בצבאות עתיקים מקובל היה כי גדודים שהיו עוברים בתוך שטחים שבגבול הטריטוריה שלהם, בין אם בשטחי כיבוש ובין אם בשטחים מקוריים, היה על תושבי המקום לספק את מזון החיילים.
בתקופה המודרנית התבססה התזונה הצבאית על אספקה סדירה של הצבא, הן בימי שגרה והן בימי לחימה. בהמשך אף הוקמו מטבחים צבאיים.