בשנת 1942 הטיל צבא ארצות הברית על הקולונל לוסיאן טראסקוט ללמוד את המבנה ואופי הפעולה של יחידות הקומנדו הבריטי על מנת להקים יחידה דומה בצבא האמריקני. טראסקוט המליץ להקים את היחידה במתכונת דומה תחת השם "ריינג'רס". במאי 1942 נוסד גדוד הריינג'רים ה־1 בפיקוד ויליאם דארבי. דארבי ניצח על הקמת הגדוד בבית הספר של הקומנדו הבריטי שבסקוטלנד. כמה מלוחמי ומפקדי הגדוד לקחו חלק בפשיטה על דייפ.
לאחר מכן השתתף הגדוד בפלישה לצפון אפריקה במסגרת מבצע לפיד. דארבי הוביל את הגדוד בנחיתה בעיירה ארזיו (Arzew). ב־11 בפברואר 1943 הוביל דארבי את הגדוד בפשיטה על מוצב סאנאד שבמרכז תוניסיה, 19 קילומטרים בעומק קווי האויב. המוצב אויש על ידי חיילים איטלקים מאוגדת צ'נטאורו ומחטיבת החי"ר העשירית ברסאגלירי, שנחשבה לחטיבה עילית ללוחמה ההררית. בקרב נפצעו עשרים מלוחמי הגדוד ואחד נהרג. הכוח הפושט הרג כשבעים וחמישה חיילים ושבה עשרה. לאחר מכן לחם הגדוד בקרב על רכס אל־גואטר.
לאור הישגיו של גדוד הריינג'רס ה־1 הקים דארבי גדודי ריינג'רס נוספים. הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד כוח הריינג'רס ה־6615, הכולל את גדודי הריינג'רס ה־1, ה־3 ה־4 וגדוד הצנחנים ה־509. בפלישת בעלות הברית לסיציליה נחת צוות הקרב של הריינג'רס נחיתת סער אמפיבית בג'לה. במערכה על איטליה הוטלה על צוות הקרב המשימה לכבוש את העיירה ציסטרנה. במהלך הלחימה על היעד נקלעו שניים מן הגדודים למארב של כוח גרמני עדיף בהיקף שני רגימנטים. הכוח ספג כמות נפגעים אנושה ולמעשה חדל מלהתקיים ככוח לוחם.
לאור אחוז הנפגעים הגבוה הוחזרו מפקדי ולוחמי כוח 6615 לארצות הברית במטרה להקים יחידות ריינג'רס חדשות. במהלך הפלישה לנורמנדי נחתו גדודי הרינג'רס ה־2 וה־5 בחוף אומהה וכבשו את פואנט דו אוק. בהמשך לחמו באירופה עד תום המלחמה, בין היתר כבש גדוד הריינג'רס ה־2 את גבעה 400 ביער הורטגן. בחזית האוקיינוס השקט לחם גדוד הריינג'רס ה־6. וביצע פשיטה לשיחרור 500 שבויים ממחנה השבויים היפני שבקבנטואן אשר בפיליפינים. לאחר המלחמה פורקו גדודי הריינג'רס.
בנוסף ליחידות אלו נחשבת יחידת הפשיטה 5307, הפושטים של מריל (Merrill's Marauders), גם היא לחלק ממורשת הקרב של רגימנט הריינג'רס ה־75. היחידה, בפיקוד גנרל פרנק מריל, הוקמה בינואר 1944 כרגימנט המתמחה בסיור, לוחמת ג'ונגל ופשיטה ארוכת טווח. הרגימנט, תחת שם הקוד "גלאהד" (Galahad), יועד לפעול במשימות חדירה ארוכות־טווח בג'ונגלים של בורמה, בעומק הקווים היפנים, בדומה לפעולותיהם של הצ'ינדיטים של הגנרל אורד צ'ארלס וינגייט. בפברואר 1944 נכנסו שלושה גדודים של פושטים לבורמה והרגו כ־800 יפנים בקרבת ולאואובום. בשל הפעילות האינטנסיבית כמו גם בשל פגעי הג'ונגל, ובהן מחלות טפילים, סבלו הפושטים של מריל משיעור נפגעים גבוה ובאוגוסט 1944 פורק הכוח ואוחד העם רגימנט החי"ר ה־475. שתי הספרות האחרונות של רגימנט זה נבחרו כמספרו של רגימנט הריינג'רס במתכונתו הנוכחית.
מלחמת קוריאה.
במלחמת קוריאה נתברר לצבא ארצות הברית כי דרושות לו יחידות מיוחדות למבצעים מיוחדים בעומק האויב. ראש מטה צבא ארצות הברית, גנרל קולינס, יזם את הקמתן של פלוגות ריינג'רס בכל הדיוויזיות של צבא ארצות הברית בקוריאה. ב־23 במרץ 1951, כחלק ממבצע טומהוק, במהלכו צנחו לוחמי הרגימנט המוטס ה־187, צנחו שתי פלוגות ריינג'רס במונסאן־ני במטרה לחסום את נסיגת יחידות צבא צפון קוריאה ולמנוע את חבירתן לארמייה ה־26 של הצבא הסיני. המבצע הוכתר בהצלחה, אולם עם ייצוב החזית בקיץ 1951 הסתיים הצורך בפלוגות הריינג'רס והן פורקו. מנגד, בית הספר של הריינג'רס שהוקם ב־1950 בפורט בנינג הוסיף להכשיר קצינים מש"קים בחיל הרגלים האמריקני. הללו עברו את מסלול ההכשרה של הריינג'רס ושבו ליחידותיהם.
הריינג'רס כיום.
בשלהי מלחמת וייטנאם, ביוני 1969, אוחדו כל פלוגות הסיור האוגדתיות של צבא ארצות הברית לכדי רגימנט הרגלים ה־75. בשנת 1974 הורה ראש מטה צבא ארצות הברית, הגנרל קרייטון אברמס, על מיסוד יחידות הסיור האוגדתיות לכדי רגימנט הריינג'רס ה־75, אשר יהווה להגדרתו את יחידת החי"ר הקלה הטובה בעולם שתקבע את רף המצוינות לכל הצבא. באותה שנה הוקמו גדוד הריינג'רס ה־1 וה־2. בשנת 1984 הוקם הגדוד ה־3 ובשנת 1986 הוקם הרגימנט במתכונתו הנוכחית. בשנים האחרונות השתתפו יחידות של הרגימנט במבצעים הבאים – המבצע הכושל של הצלת מבצע ציפורן הנשר בשנת 1979, המבצע בגרנדה ב־1965, המבצע בפנמה ב־1989, מלחמת המפרץ ב־1991, מבצעי ארצות הברית בסומליה ב־1993 והבולט שבהם קרב מוגדישו, המבצע בהאיטי ב־1994, המלחמה באפגניסטן שהחלה ב־2001 בה צנחו לוחמי גדוד הריינג'רס ה־3 בקנדהר במסגרת מבצע "קרנף", מלחמת עיראק.
על הרגימנט ה־75 פיקדו בין היתר ויין דאונינג, סטנלי מק'קריסטל, ג'וזף ווטל, פול לקאמרה, ריצ'רד ד. קלארק, אריק קורילה.
הכשרה ואימונים.
כדי להתקבל לריינג'רס חייבים החיילים בצבא האמריקני להתנדב שלוש פעמים, ראשית לצבא, שנית לכוחות המוטסים ושלישית ליחידת הריינג'רס. או אז הם נדרשים לעבור מיון אינטנסיבי, בדומה לגיבושים בצה"ל הכולל מבדקים הבוחנים את כושרו הגופני, כושר הסבולת ואופיו של המועמד. הכשרת הריינג'רס מתבצעת בעיקר בפורט בנינג, בית הספר ללוחמת חיל רגלים של צבא היבשה האמריקני, בו עוברים הלוחמים את קורס הסיירים, וכן בפורט בראג, המרכז בתוכו את ההכשרות לכוחות מוטסים, בו הם מוכשרים כצנחנים ומתמחים בביצוע איגוף אנכי הן בצניחה והן בנחיתת סער באמצעות מסוקי סער.
רשימת טקסי פרס האוסקר
טקסס ריינג'רס (סוכנות אכיפת חוק)
מחלקת טקסס ריינג'ר (באנגלית: Texas Ranger Division), המכונה "טקסס ריינג'רס", היא סוכנות לאכיפת החוק בטקסס שמקום מושבה באוסטין וסמכותה משתרעת על פני כל מדינת טקסס. היחידה נוסדה ב-1823 ושימשה הן את רפובליקת טקסס ולאחריה את ארצות הברית. במהלך שנות קיומה טיפלה היחידה בפשעים שונים החל מרצח ועד לשחיתות פוליטית, שימשה כמשטרה לדיכוי מהומות, יחידת משמר למושל טקסס, איתור נמלטים מיד החוק, ושימשה אף כמיליציה להגנה מפני אויבים חיצוניים של טקסס.
הסוכנות כפופה למחלקת ביטחון הציבור של טקסס (באנגלית: TX DPS, Texas Department of Public Safety), מחלקה ברמת משרד ממשלתי בטקסס האחראית לאכיפת חוק ורישום כלי רכב במדינה.
טקסס ריינג'רס
מחקרים בתאומים
ג'יימס הנרי ברסטד
ג'יימס הנרי ברסטד, (באנגלית: James Henry Breasted; 27 באוגוסט 1865 – 2 בדצמבר 1935) היה ארכאולוג, אגיפטולוג והיסטוריון אמריקני שעשה לעצמו שם כחשוב שבחוקרי ההיסטוריה של מצרים ודתה ועשה רבות לפופולריזציה של האגיפטולוגיה.
תולדות חייו.
ג'יימס הנרי ברסטד נולד בעיירה רוקפורד שבמדינת אילינוי שבארצות הברית בן לבעל חנות קטנה לחומרי בנין בשם צ'ארלס ברסטד (Charles Breasted) והרייט לבית גריסון ברסטד (Harriet Newell Garrison Breasted) ורכש את השכלתו תחילה ב North-Western College אותו סיים בשנת 1888 ורכש את מקצוע הרוקחות בו עסק זמן קצר עד לסיום לימודיו לתואר שני באוניברסיטת ייל שם למד בין היתר את השפות מצרית עתיקה, עברית ויוונית. ברסטד נטש את אמונתו בכתבים הנוצריים בשנת 1891, לאחר שגילה כי התרגום מעברית של כתבי הקודש לוקה בחוסר דיוק וסוטה באופן מהותי מהמקור.
בשנת 1894 היה ברסטד האמריקני הראשון שקיבל תואר דוקטור (PhD) באגיפטולוגיה, אותו רכש באוניברסיטת ברלין, היה מתלמידיו של אדולף ארמן. באותה שנה - 1894 הוא התחתן עם בחירת ליבו פרנסיס הארט (Frances Hart) והזוג יצא לירח דבש במצרים. החופשה הפכה למסע עבודה כשברסטד - מוקסם מעתיקות מצרים העתיקה - החל לבנות אוסף של עתיקות עבור אוניברסיטת שיקגו. אחת הרכישות המפורסמות ביותר שלו הייתה המומיה של מרסאמון, כוהנת-זמרת במקדש עבור אמון בכרנך.
הוא יסד את המכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו והיה מנהלו הראשון.
פעילות מדעית.
ברסטד קיבל על עצמו משרת הוראה באוניברסיטת שיקגו עד שקיבל הצעה מהאקדמיה הפרוסית לעבוד על אנציקלופדיה בנושא תרבות מצרים ומשנת 1899 עד לשנת 1908 הוא הקדיש עצמו לעבודת מחקר מעשית בה רכש את המוניטין הבין - לאומי כמוביל בתחום המחקר של האגיפטולוגיה. הוא החל לפרסם מאמרים מדעיים אך גולת הכותרת של כתביו היה הספר "היסטוריה של מצרים מהפרהיסטוריה עד לכיבוש הפרסי"
(History of Egypt from the Earliest Times Down to the Persian Conquest) שיצא לאור בשנת 1905 ותרם לקידומו לתואר פרופסור של אגיפטולוגיה ותרבות המזרח מאוניברסיטת שיקגו - תואר וקתדרה ראשונים בתחום זה בארצות הברית.
פרסומים אלו והפרסום שבא עימם הציבו את ברסטד במקום של בכורה בקרב עמיתיו הארכאולוגים - היסטוריונים ועזרו להרחיב את היריעה של תפיסת התרבות האנושית וביססה את מעמד התרבויות של המזרח הקרוב כאחד מהשורשים התרבותיים של המורשת העולמית.
ברסטד טבע מספר מונחים הנחשבים לבסיסיים בהבנת ההיסטוריה של המזרח כגון הסהר הפורה - שהוא אזור במזרח התיכון המצוי בשטחי מצרים, ישראל, לבנון, מערבה של ממלכת ירדן, סוריה, עיראק ודרום מזרח טורקיה וקבע שאזור זה הוא "ערש התרבות האנושית".