בשנת 1880 החל גאורג סאוטר להתאמן כצייר בבית ואז עבד במינכן אצל אמן צייר. בהמשך למד שיעורי ציור, מאוקטובר 1884 בכיתה הוותיקה של האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות במינכן. שם הוא היה תלמידו של צייר הנוף לודוויג פון לופץ (1845-1910) וגם קיבל הדרכה מאת צייר הדיוקנאות פרנץ פון לנבאך (1836-1904).
גאורג סאוטר ערך מסעות לימוד להולנד, בלגיה, צרפת ואיטליה, ואחריהם התגורר בלונדון משנת 1889 כצייר וליטוגרף, שם התחתן בשנת 1894 עם ליליאן גלסוורתי (1864–1924), אחותו של הסופר האנגלי ג'ון גלסוורתי. סאוטר נכנס לחוג האמנים שכלל את הציירים הוברט פון הרקומר, ג'ון לאברי וג'ורג' פרדריק ווטס, הסופר ג'וזף קונרד והמשורר ג'ון מספילד. הוא פגש גם את הציירים האמריקאים ג'וזף פנל וג'יימס אבוט מקניל ויסלר, שניהם הפכו לחברים קרובים. [3] עבודותיו מראות את השפעתו של ג'יימס ויסלר. ציורו "הכלה בבוקר", שהונפק בשנת 1909, זכה בפרס שני בתערוכה השנתית של המכון לאמנות קרנגי בפיטסבורג, פנסילבניה, אך גרם לשערורייה בגלל הנושא האירוטי.
עם תחילת מלחמת העולם הראשונה סאוטר, אף שהיה נשוי לאנגליה, נכלא כאויב בשנת 1916 בארמון אלכסנדרה וגורש מאוחר יותר. [5] תחילה נסע לינה בגרמניה. כאן קיבל תמיכה ממשפחותיהם של תעשיין הזכוכית אוטו שוט וחתנו היינריך גרלנד, עורך דין ופרופסור באוניברסיטת ינה. הידידות עם גרלנד נוצרה בשנת 1906, כאשר גרלנד, מלווה באשתו אווה, ערך מסע לימוד לאנגליה ופגש שם את האמן. סאוטר הפיק סדרת פורטרטים עבור משפחת שוט. בהמלצת גרלנד, יצר סאוטר סדרה של 30 פורטרטים של פרופסורים באוניברסיטת ינה בין השנים 1922 ל־1923, אותם ביצע כציורי פחם. על עבודתו מונה גאורג סאוטר לאזרח הכבוד של אוניברסיטת ינה בשנת 1936.
מקום מגוריו של סאוטר ברומא היה בתחילת שנות השלושים. במהלך שהותו בקלן בשנת 1930/31 תיאר סאוטר את ראש עיריית קלן קונרד אדנאואר ואת רעייתו השנייה. אדנאואר המליץ עליו אז למכרים אחרים, כולל התעשיין קרל דויסברג. הוא חזר לגרמניה והתיישב בשנת 1933 במושבת האמנים ברננבורג.
בשנת 1898 סאוטר היה אחד המייסדים וחבר המועצה של האגודה הבינלאומית לפסלים וציירים. הוא היה גם חבר מקביל לזצסיון הווינאי וב- Société Royale des Beaux Arts בבריסל וחבר באגודת האמנים הגרמנים.
גאורג סאוטר נישא בשנית ב-1926 לוואלדה ברוד (נפטרה בדצמבר 1937). בנו רודולף סאוטר (1895–1971) היה גם צייר פורטרטים, שרטט ואמן גרפי. בין היתר הוא אייר את עבודותיו של דודו ג'ון גלסוורתי.
אתי קארי
אתי קארי (נולדה ב-9 בינואר 1971 בשם אסתר יחזקאל) היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה.
קארי הייתה חברה בלהקת צעירי תל אביב, בסוף שנות ה-80 וראשית שנות ה-90 החליפה את שלומית אהרון בלהקת "הכל עובר חביבי".
היא התמודדה בקדם אירוויזיון 1993 עם השיר "ישר לתוך עיניי" והגיעה למקום התשיעי. לאחר מכן ייצגה את ישראל בפסטיבל זמר בבולגריה.
היא דיבבה את הפיה בסרט "גן עדן לכלבים", את גלינדה המכשפה הטובה בסרט "בחזרה לארץ עוץ". בסרט "הרקולס" דיבבה ושרה את אחת מהמוזות. בסרט "החרב הקסומה - המסע לקמלוט, ביצעה את קטעי השירה של ג'וליאנה, אמה של הגיבורה קיילי. בנוסף, דיבבה דמויות בסדרה "כוח כריש" ששודרה בערוץ הילדים ובסדרה "אגדות קסומות" בה שימשה תקופה גם כבמאית הדיבוב.
ב-1997 הוציאה את ספר השירים "הרומן שלי עם האהבה".
היא הופיעה במספר מחזות בתיאטרון וביניהם "כריתת ראש" של חנוך לוין ו"קול נדרי", וגם העלתה מופע בבית ליסין.
מדליין פטש
זהורית קצרת סנפיר
מצוות זכירת מעשי עמלק
וילהלם זאוטר
וילהלם זאוטר (בגרמנית: Wilhelm Sauter; 1 באפריל 1896 - 27 ביוני 1948) היה צייר גרמני, שנודע במיוחד בזכות ציורי המלחמה שלו.
חיים.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר נסע להיידלברג בשנת 1913 במטרה להיות מורה לחינוך באמנות.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא הפך לחייל בגדוד החי"ר הגרמני מספר 169 בלהאר בשנת 1915. שנה לאחר מכן, הוא הוצב בסום ליד סרה. הוא נקבר בחיים על ידי פגז ארטילרי ואיבד חלקית את חוש השמיעה. חוויות המלחמה שלו הפכו מאוחר יותר לבסיס ליצירותיו המפורסמות ביותר.
לאחר שהות בבית החולים הצבאי הוא הועסק בבית הספר היסודי בברוכסל. בשנים 1918 עד 1920 למד בבית הספר לאמנויות בקרלסרוהה. בין מוריו היו קרל אייט, אוגוסט גרו, וולטר קון ופרידריך פהר.
לאחר סיום לימודיו היה מורה בבית ספר בוילינגן, ברוכסל, קרלסרוהה, ויינהיים ולדנבורג. ביוזמתו של הנס תומה התקיימה התערוכה הראשונה של עבודותיו של זאוטר במוזיאון האמנות של קרלסרוהה.
בשנות העשרים וילהלם זאוטר התחתן.
יצירה.
וילהלם זאוטר יצר הרבה דיוקנאות, קטעי אמנות נוף ותמונות של חיילים במצבים שונים. הוא השתמש בטכניקת הציור וכן בציור תחריטים. ציורי המלחמה שלו משכו את תשומת ליבם של הנאצים. תמונותיו הוצגו בתערוכות שונות, כמו בתערוכת האמנות הרואית בברלין בשנת 1935, בתערוכת התרבות של מחוז באדן בשנת 1937, מספר פעמים בתערוכת האמנות הגרמנית הגדולה במינכן או בביאנלה בוונציה בשנת 1942. ציורי המלחמה שלו בתקופה זו פחות עגומים אך הרואיים יותר מיצירותיו הקודמות.
המוזיאון הצבאי באדן בקרלסרוהה רכש כמה מעבודות של זאוטר, כמו גם אדולף היטלר ופריץ טוד.
בשנת 1939 הוענק לווילהלם זאוטר פרס התרבות המחוזית.
בשנת 1941 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות, בקרלסרוהה, הוא עבד שם עד 1945.
מלחמת עמלק
מלחמת עמלק היא אירוע מקראי, המתואר בספר שמות (), בסוף פרשת בשלח. המלחמה התקיימה ברפידים זמן קצר אחרי יציאת מצרים. היה זה אירוע הלחימה הראשון שבו השתתף עם ישראל.
בעקבות האירועים שהובילו למלחמה, הפך המאבק בעמלק לנושא חשוב במקרא וביהדות. מאבק זה מתבטא במצווה זכור את אשר עשה לך עמלק ובמצוות מחיית זכר עמלק.
נהוג לקרוא בתורה את פרשת מלחמת עמלק בבוקר פורים, כדי לקיים את מחיית עמלק.
הסיפור המקראי.
בזמן ששהו ישראל ברפידים, כחודש אחרי יציאת מצרים, הגיע עמלק והתחיל להילחם בהם. בפרשת כי תצא מתואר שהוא זינב בנחשלים, כלומר תקף את החלשים יותר שהלכו בסוף המחנה.
משה שלח את יהושע לאסוף אנשים ולהילחם בעמלק, ובעצמו עלה לראש הגבעה הסמוכה. בכל פעם שהרים משה את ידיו ישראל היו גוברים על עמלק, וכאשר היה מניח את ידיו עמלק היו מתגברים. כאשר כבדו ידיו של משה הוא התיישב על אבן, ואהרן וחור תמכו בידיו, כדי שיחזיק אותן למעלה. בסופו של דבר מתואר: " וַיַּחֲלֹשׁ יְהוֹשֻׁעַ אֶת עֲמָלֵק וְאֶת עַמּוֹ לְפִי חָרֶב". בפרשנים ישנה מחלוקת האם הכוונה שהביס אותם (רשב"ם), הרג את החזקים שבהם והותיר את החלשים (רש"י), או שהצליח להחליש אותם אך לא להרוג (חזקוני על פי המדרש).
אחרי הקרב.
בעקבות המלחמה הצטווה משה לכתוב את סיפורו לזיכרון ולומר גם ליהושע שה' ימחה את זכר עמלק מתחת השמים. משה בנה מזבח וקרא לו "ה' נסי", ואמר שלה' יש מלחמה נצחית בעמלק.
בספר דברים מצווה עם ישראל במצוות זכירת מעשה עמלק: "זָכוֹר אֵת אֲשֶׁר עָשָׂה לְךָ עֲמָלֵק בַּדֶּרֶךְ בְּצֵאתְכֶם מִמִּצְרָיִם. אֲשֶׁר קָרְךָ בַּדֶּרֶךְ וַיְזַנֵּב בְּךָ כָּל הַנֶּחֱשָׁלִים אַחֲרֶיךָ וְאַתָּה עָיֵף וְיָגֵעַ וְלֹא יָרֵא אֱלֹהִים. כמו כן מצווה ישראל במצוות מחיית עמלק: "וְהָיָה בְּהָנִיחַ ה' אֱלֹהֶיךָ לְךָ מִכָּל אֹיְבֶיךָ מִסָּבִיב בָּאָרֶץ אֲשֶׁר ה' אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לְךָ נַחֲלָה לְרִשְׁתָּהּ – תִּמְחֶה אֶת זֵכֶר עֲמָלֵק מִתַּחַת הַשָּׁמָיִם" ().
שאול ודוד.
בספר שמואל נשלח שאול להילחם בעמלק ולהכרית את זרעם, כנקמה על המלחמה במדבר. שאול מילא את הציווי אך לא בשלמות, ובעקבות כך הודח ממלכותו ().
גם דוד נלחם בעמלק כפי המתואר בנביא שמואל:
מלחמת עמלק במדרש.
המשנה () מסבירה את עניין הרמת הידיים של משה כהזמנת בני ישראל לתפילה ואמונה:
המדרש קושר בין הסיפור הקודם, תלונות העם והבקשה למים, לבין מלחמת עמלק, ואומר שמלחמת עמלק הייתה עונש של בני ישראל על חוסר אמונתם: "משל לאדם שהרכיב בנו על כתפו ויצא לדרך. היה אותו הבן רואה חפץ ואומר: "אבא טול חפץ זה ותן לי", והוא נותן לו, וכן שנייה וכן שלישית. פגעו באדם אחד, אמר לו אותו הבן: "ראית את אבא?" אמר לו אביו: "אינך יודע היכן אני?" השליכו מעליו, ובא הכלב ונשכו".
מדרש נוסף מסביר את חומרת פשעו של עמלק, מלבד ההיטפלות לחלשים וחוסר יראת האלוהים, בכך שהוא גרם לחולשה בתדמיתו של עם ישראל. אחרי יציאת מצרים כל העולם פחד מישראל, ועמלק הפך את המלחמה בישראל לאפשרות ריאלית: "משל לאמבטי רותחת שאין כל בריה יכולה לירד בתוכה. בא בן בליעל אחד, קפץ וירד לתוכה. אף על פי שנכוה, הקרה אותה בפני אחרים".
ניק גלפוס
ניקולס אלן גלפוס (באנגלית: Nick Gehlfuss; נולד ב-21 בינואר 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
קריירה.
בשנת 2014 היה לגלפוס תפקיד חוזר בעונה הרביעית של הדרמה הקומית "חסרי בושה". בשנת 2015 התארח בתפקיד ד"ר תומאס גאלן בדרמת האימה קצרת הימים של רשת NBC, "קונסטנטין" בפרק הלפני אחרון "מלאכים ושרים של חסד".
מאוחר יותר באותה שנה, לוהק גלפוס לדרמה הרפואית של NBC, "שיקגו MED" בתפקיד ד"ר וויל הלסטד. הדמות בגילומו הופיעה לראשונה בדרמת המשטרה "שיקגו PD" ולאחר מכן, בדרמה "שיקגו FIRE".
חיים אישיים.
גלפוס נולד בקליבלנד, אוהיו וגדל באיטליה הקטנה ובצ'סטרלנד, אוהיו. הוא בוגר תואר ראשון באמנויות ממכללת מריאטה וסיים את תואר שני באמנויות באוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי.
ב-13 במאי 2016 התחתן גלפוס עם ליליאן מטצודה.
בארלו (אי, איי שטלנד הדרומיים)