הרמב"ם תיאר את רבי עקיבא כ"נושא כליו של בר כוכבא". לדידו, רבי עקיבא לא היה היחיד שתמך בבר כוכבא וראה בו משיח, אלא רבי עקיבא דימה "הוא וכל חכמי דורו שהוא המלך המשיח, עד שנהרג בעונות. כיון שנהרג, נודע להם שאינו". הרב י"ל מימון שיער כי דברי הרמב"ם שאובים ממקור קדמון עתיק. רוזנטל היה הראשון שהבחין כי הנוסח התימני של מסכת סנהדרין הוא המקור לדברי הרמב"ם.
עמדה הפוכה הציג החוקר הרב יצחק אייזיק הלוי, אשר כתב שרבי עקיבא לא נטל כלל חלק פעיל במרד, בהסתמך על דברי הגמרא שרבי עקיבא נהרג בידי הרומאים על כך שהפר את הגזרה שלא לעסוק בתורה, ואילו היה שותף במרד, היו הרומאים מענישים אותו על המרידה עצמה. וביחס לדברי הרמב"ם כתב: "אין חפצנו לדבר על דברי הרמב"ם... שהדבר ידוע כי בעניינים כאלה לא עסקו רבותינו הראשונים, ולא היה זה מעין מלאכתם".
אגדות הקשורות לעושרו.
כאמור רבי עקיבא התחיל את חייו כעני מרוד. אולם לאחר מכן התעשר ונקשרו אגדות שונות בעושרו.
מסכת נדרים מונה שש דרכים בהן זכה בעושרו:
מותו.
כמו שחלקו של רבי עקיבא במרד בר כוכבא אינו ברור דיו, כך גם נסיבות מותו. אין כל מקורות חיצוניים לחז"ל שעוסקים בכך, והמסורות מספקות מספר הסברים למותו.
כל המסורות מסכימות כי השלטון הרומאי גזר עליו מוות בייסורים, וכי נהרג על קידוש השם והיה אחד מעשרת הרוגי מלכות. על פי המסופר בתלמוד, הרומאים עינו אותו במסרקות ברזל, והוא היה מקבל עליו עול מלכות שמים וקרא קריאת שמע, "עד שיצתה (=שיצאה) נשמתו ב"אחד" (=במילה "אחד" המסיימת את הפסוק הפותח את קריאת שמע). שנת מותו המדויקת לא ידועה אך משערים כי מת בין שנת 132 לשנת 136 לספירה. המסורת קובעת את תאריך מותו לט' בתשרי, ערב יום הכיפורים, .
אולם מסורות שונות מספקות סיבות שונות לעונש שנגזר עליו. על פי מסורת אחת, הוא היה הסמכות הרוחנית הבכירה מאחורי מרד בר כוכבא, וייתכן כי גם נסיעותיו המרובות היו בשביל לעשות נפשות למרד ולגייס עבורו כספים בין קהילות יהודיות בגולה, ובשל חלקו המשמעותי במרד נשפט למיתה אכזרית.
מסורת אחרת מספרת שהוא נענש על שלימד תורה ברבים בניגוד לגזירה, ובעקבות זאת, תפסו אותו הרומאים, והוא נכלא. גם בבית הסוהר המשיך ללמד תורה ולהוציא תשובות הלכתיות במסווה. משמשו שם היה רבי יהושע הגרסי. על פי המדרש, מי שגזר את דינו של רבי עקיבא היה טורנוסרופוס.
מסורת נוספת קובעת כי טורנוסרופוס חקר את רבי עקיבא והלה השיב לו בעזות פנים, עד שבכעסו גזר עליו גזר דין מוות: "בחלומי היה לי הלילה שני כלבים, אחד שמו רופוס ואחד שמו רופינא. מיד כעס, אמר לו: לא קראת שם כלביך אלא על שמי ושם אשתי? נתחייבת עכשיו הריגה למלכות".
מדרשים אחרים מספרים כי נגזר עליו למות משמיים, אם בגלל עיסוקו במיסטיקה, או כעונש על יחסו לרבי אליעזר. כך למשל, כשהיה ר' אליעזר על ערש דוויי הגיעו אליו חכמים לבקרו. "אמר להם (ר' אליעזר) 'למה באתם?' אמרו לו: 'ללמוד תורה באנו'. אמר להם: 'ועד עכשיו למה לא באתם?' אמרו לו: 'לא היה לנו פנאי' (כנראה שיקרו לו כדי לא להעציב אותו ולא רצו שיידע שהם נידו אותו, ולכן לא הגיעו). אמר להן: 'תמיה אני אם ימותו מיתת עצמן' (כלומר, כולכם לא תמותו במוות טבעי, אלא תירצחו). אמר לו ר' עקיבא: '(המוות) שלי מהו?' אמר לו: 'שלך קשה משלהן' (תירצח באכזריות)". בדומה, במקום אחר נאמר "אמר לו רבי אליעזר: עקיבא, בשחיטה השבתני - בשחיטה תהא מיתתו".
בתרבות.
השיר "רבי עקיבא" נכתב על ידי דליה רביקוביץ', ועוסק באהבתם של רבי עקיבא ואשתו רחל. הולחן על ידי מוני אמריליו, והושמע בפסטיבל הזמר והפזמון 1970, בביצוע רבקה זוהר וזכה במקום שני.
על דמותו ומשנתו נכתבו והולחנו מספר שירים. שירים אלו הפכו ל"שירי ספירת העומר" בציבור הדתי והחרדי, וזאת בשל המסורת על פטירת תלמידי רבי עקיבא בימים אלו.
מתחם קבר רבי עקיבא.
ציון קברו של רבי עקיבא מזוהה לראשונה על ידי עולי רגל מהמאה ה-12 כ-1100 שנים אחרי פטירת רבי עקיבא, באתרה של העיירה התלמודית בית מעון, כיום בתחומי טבריה עילית, כיום לצד ציון שמיוחס בטעות להרמח"ל, ציון ששימש בעבר כאות שילוט לקבר רבי עקיבא ונהפך לקבר בפני עצמו.
על הקבר הוקם מבנה המשמש כבית כנסת, לפי דעת חלק מעולי הרגל אף אחת מנשותיו וכמה מבניו נקברו עימו.
לקריאה נוספת.
Reprinted Cleveland: World Publishing, 1962; New York: Atheneum, 1970, 1975, 1978, 1981; and Northvale, NJ: Aronson, 1990.
פרי מייסון
פרי מייסון הוא גיבורה של סדרת ספרות בלשית אמריקאית מאת ארל סטנלי גרדנר. התבנית בסדרת פרי מייסון קבועה: לקוחות שונים פונים לעורך הדין פרי מייסון בבקשת עזרה במקרה קשה. המקרה מתדרדר לפרשת רצח שהלקוח מואשם בביצועו, ופרי מייסון מקבל על עצמו את ההגנה ומביא (ברוב המוחלט של המקרים) לזיכוי ולחשיפת הרוצח האמיתי בתום המשפט (ובסיום הספר). במהלך המשפט מבצע פרי מייסון חקירות נגדיות מרשימות, ונעזר בכל תחבולה משפטית, לעיתים לגיטימית ולעיתים פחות, אך תמיד בשרות האמת והצדק.
פרי מייסון נעזר בצוות קבוע: מזכירתו הנאמנה דלה סטריט והבלש הפרטי פול דרייק, שאמנם היה בלש במקצועו, אולם לא הוא שפתר את התעלומות, אלא רק סייע לפרי מייסון במעקבים וחקירות. ממולו פעלו חוקרי המשטרה הסמל הולקומב (השוטר הרע) והמפקח טרייג (השוטר הטוב). נגדו הופיע פרקליט המחוז הקשוח והרגזן המילטון ברגר.
עיבודים.
בשנת 1957 החלה סדרת הטלוויזיה המבוססת על ספרי פרי מייסון, כשאת דמותו גילם השחקן ריימונד בר (הזכור לצופי השנים הראשונות של הטלוויזיה הישראלית כ"איירונסייד", הבלש בכיסא הגלגלים). הסדרה זכתה להצלחה עצומה ונמשכה עד לשנת 1966. שנים רבות לאחר מכן, מ-1985 עד ל-1993, שודרה סדרת ההמשך שגם בה כיכב ריימונד בר.
בשנת 2020 הופקה מיני סדרה בהפקתו של רוברט דאוני ג'וניור.
ניפוי שגיאות
נִפּוּי שְׁגִיאוֹת, נִפּוּי תְּקָלִים או בקיצור ניפוי (באנגלית: debugging, דִּיבָּגִינְג; בעברית: דִּיבּוּג), הוא תהליך שיטתי של איתור והפחתת באגים (תקלים) בתוכנת מחשב או בחומרה אלקטרונית, כדי לגרום להם לפעול כפי שתוכננו. ככל שמתקיימים יותר קשרים בין תת-מערכות או שהמערכת חסרת סדר, כך תהליך ניפוי השגיאות יהיה קשה יותר.
באופן כללי, תהליך ניפוי השגיאות הוא משימה מסורבלת ומעייפת. הקושי בניפוי שגיאות בתוכנה משתנה רבות בין שפת התכנות שבה השתמשו בתיכנות אותה מערכת ובכלים הקיימים לצורך הניפוי כגון מנפה שגיאות. מנפי שגיאות הם כלים אשר מאפשרים למתכנת לעקוב אחרי ההרצה של תוכנית, לעצור אותה, להתחיל אותה מחדש, להריץ אותה בהילוך איטי, לשנות ערכים בזיכרון ואפילו במקרים מסוימים לחזור אחורה בזמן.
באופן עקרוני שפות תכנות עיליות, כגון Java, הופכות את ניפוי השגיאות לקל יותר, כיוון שהן כוללות אפשרויות כמו טיפול בחריגות (exception handling) שמקל על זיהוי הקוד שבגללו התוכנית פועלת בצורה פגומה. עם זאת, במקרה של תכנות מונחה אירועים שממומש בשפות אלו קיים קושי לעקוב אחרי התהליכים בשל העובדה כי התוכנה פועלת באופן שאיננו רציף, גם ריבוי נימים בתוכנית או תקשורת בין תוכניות שונות גורם לבעיה דומה. בשפות תכנות אשר נוגעות יותר בחומרה ובהגדרות בסיסיות (low level), כגון שפות התכנות C או שפת סף, באגים יכולים ליצור בעיות "שקטות" כמו - השחתת זיכרון, ותדיר קשה למצוא היכן הבעיה הראשונית החלה; במקרים כאלה נדרש בדרך כלל שימוש בכלי ניפוי מורכבים.
לניפוי שגיאות של חומרה אלקטרונית (כגון חומרה של מחשב), תוכנות בסיסיות שמתייחסות בעיקר לחומרה (כגון BIOS) או קושחה (firmware), משתמשים באחד, או יותר, מהכלים הבאים: אוסצילוסקופ, מאבחן לוגי ואמולטור תוך־מעגלי (ICE). אמולטור זה יכול לתפקד בצורה דומה למנפה שגיאות של תוכנה, רק הפעם על תוכנה בסיסית וקושחה. שגיאה במיקרוקוד של מעבד עלולה לגרום לבאגים קשים במיוחד לגילוי, בין השאר בשל הצורך לבדוק אפשרויות רבות במיוחד והנטייה להתייחס אל המעבד כאל "קופסה שחורה".
תת-מקלע
תַּת-מַקְלֵעַ (תמ"ק) הוא נשק היורה בקצב אוטומטי וחצי-אוטומטי ומשתמש בתחמושת המיועדת לאקדחים. סוג זה של כלי ירייה הופיע לראשונה במלחמת העולם הראשונה.
לשם השוואה, רובה סער (רוס"ר) הוא "כלי נשק היורה בקצב אוטומטי וחצי-אוטומטי ומשתמש בתחמושת המיועדת לרובים".
ההבדלים העיקריים בין תתי-המקלע לרובי הסער הם:
תת-המקלע עושה שימוש במנגנון ירי ב"מכנס פתוח" כדי להשיג קצב אש גבוה ולהימנע ממצב בו לאחר צרור ארוך נותר כדור בבית הבליעה הלוהט ועקב זאת נורה ללא נקירה ומביא לפליטת כדור מסוכנת.
במלחמת העולם השנייה זכה התת-מקלע לשימוש נרחב בצבא האדום בגלל הצורך לחמש במהירות המוני טירונים בנשק קל לתפעול ולייצור. כמו כן, זכה תת-המקלע לפופולריות ביחידות קומנדו.
כיום ישנם גם כלי נשק שפותחו סביב תחמושת ייחודית ולכן אינם עונים לאחת מההגדרות הנ"ל. דוגמה לנשק כזה הוא ה-P90 של חברת FN Herstal הבלגית. רובה המיקרו-תבור מאפשר שימוש הן בתחמושת 5.56 מ"מ של רובה סער והן בתחמושת 9 מ"מ ובזכות תצורת הבולפאפ שלו, הוא קצר יחסית ויכול לשמש גם כתמ"ק (עם תחמושת ה-9 מ"מ).
בין התת-מקלעים המפורסמים ניתן למנות את העוזי, ה-פפ"ש, ה-MP5, ה"טומיגאן" והסטן.
סוף טוב הכול טוב
סוף טוב הכול טוב (באנגלית: All's Well That Ends Well) היא קומדיה מאת המחזאי ויליאם שייקספיר.
המחזה נכתב ככל הנראה בתקופה מאוחרת בקריירה של שייקספיר, בין השנים 1601 ל-1608.