התחנך בפנימיית "טונברידג' סקול" בקנט, שם החל להתעניין בתיאטרון. הוא נבחן לתפקיד הראשי ב"מקבת'" אצל המורה שלו הסופר ג'ונתן סמית'. סטיבנס למד ספרות אנגלית ב"עמנואל קולג'" באוניברסיטת קיימברידג'. בהיותו באוניברסיטה היה חבר במועדון התיאטרון "פוטלייטס" ובאגודתו מרלו (Marlowe Society). צבר ניסיון על הבמה כשהופיע בתיאטרון הלאומי לנוער (National Youth Theatre). הוא צד את עינו של הבמאי פיטר הול כששיחק את מקבת' לצדה של בתו של הבמאי רבקה הול שגילמה את דמותה של ליידי מקבת'.
קריירה.
סטיבנס הופיע בתיאטרון בבריטניה ובארצות הברית לצד פיטר הול. ב-2005 היה מועמד לפרס איאן צ'ארלסון על גילום דמותו של אורלנדו במחזה השייקספירי "כטוב בעיניכם". ב-2006 כיכב בעיבוד טלוויזיוני לרומן זוכה פרס בוקר "קו היופי" מאת אלן הולינגהרסט, בהפקה של ה-BBC. באותה שנה גילם את בליס סיימון במחזה "Hay Fever" מאת נואל קאוורד בבימויו של פיטר הול ולצידם של פיטר בולס וג'ודי דנץ'. עוד הופיע בעיבוד לדרקולה כלורד הולמווד, ובסרט זוכה האמי "מקסוול" בתפקיד בזיל ברוקס.
ב-2008 השתתף סטיבנס במיני-סדרה "תבונה ורגישות" עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת ג'יין אוסטן כשהוא מגלם את אדוארד פררס, ובהפקה מחודשת בווסט אנד של המחזה "The Vortex" של נואל קאוורד. ב-2009 שיחק בסרט טלוויזיה על פי ספר מספרי מיס מארפל של אגאתה כריסטי. ביוני 2009 חזר להופיע בווסט אנד בתפקיד ספטימוס הודג' במחזה של טום סטופארד "ארקדיה" בתיאטרון הדוכס מיורק.
ב-2012 שיחק בשני סרטי קולנוע "Vamps" של איימי אקרלינג וב-"Summer in February".
סטיבנס כיכב בסדרת הדרמה התקופתית "אחוזת דאונטון" שכתב ג'וליאן פלוס בתפקיד מתיו קרולי, במשך שלוש עונות. הוא סיים את תפקידו בסדרה בסוף העונה השלישית.
בספטמבר 2016 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה הקומית "סדר אותי" ברשת HBO, שלפני כן הייתה סדרת רשת. ב-19 בינואר 2018 הסדרה שבה לעונה שנייה, וגם גם סטיבנס שב לתפקיד אורח.
בשנת 2017 הופיע בתפקיד הראשי בסרט הפנטזיה "היפה והחיה", המבוסס על סרט האנימציה של חברת וולט דיסני "היפה והחיה" מ-1991. באותה שנה שיחק גם במותחן "קולוסאל", לצדם של אן האת'וויי וג'ייסון בייטמן.
בשנת 2020 לוהק לתפקיד ראשי במותחן הפוליטי "Gaslit" אודות פרשת ווטרגייט, בגילומו של ג'ון דין, היועץ המשפטי של הבית הלבן תחת ממשלו של ריצ'רד ניקסון. הסדרה כרגע נמצאת בפוסט-פרודקשן ועתידה לעלות לשידור ברשת Starz במהלך 2022.
חיים אישיים.
מאז 2009 הוא נשוי לזמרת ג'אז דרום אפריקאית, סוזי הארייט. לבני הזוג שלושה ילדים, בת שנולדה ב-2009, בן שנולד ב-2012, ובת נוספת שנולדה ב-2016
ליים פרסי
ליים פרסי (שם מדעי: "Citrus "× "latifolia"), "לימו" (ליים בפרסית), ידוע גם כטהיטי ליים (Tahiti lime) וכבארס ליים (Bearss lime), הוא פרי הדר הקשור לליים הרגיל. יש לו ריח מיוחד וארומה מיוחדת. הפרי הוא בקוטר של 6 ס"מ, עם פיטם קצר, ובדרך כלל נמכר כאשר צבעו ירוק. השם של הפרי נבחר להיקרא ליים פרסי, מכיוון שהוא גדל לראשונה בפרס ובעיראק.
היתרונות של הליים הפרסי בחקלאות המסחרית בהשוואה לקי ליים הם: הליים הפרסי הוא חסר גרעינים, יש לו כושר עמידה לתנאי אקלים שונים ולתנאי גידול שונים, יש קוצים מעטים על העץ וחיי המדף של הפרי ארוכים יותר. הוא פחות חמוץ מהקי ליים, אין לו מרירות כמו הקי ליים ונותן טעם מיוחד וארומטי לאוכל ובפרט לסלט ולמאכלים אשר לא דורשים בישול.
גידול ליים הפרסי בפלורידה החל בעקבות הרס של מטעי עצי הקי ליים על ידי הוריקן שהתרחש באזור בשנת 1926, אך בשנת 1992 נהרסו מטעי עצי הליים הפרסי על ידי הוריקן אנדרו. כמות גדולה של ליים פרסי גדלה ומיובאת ממקסיקו לשווקים אמריקאים, אירופאים ואסיאתיים.
יודנלאגר
יודנלאגר, בקיצור יולאג (בגרמנית: Judenlager או Julag, בעברית: "מחנה היהודים") היה מחנה ריכוז ארעי, שהוקם ליהודים על ידי הנאצים בתקופת מלחמת העולם השנייה, לרוב בסמוך לאתרי מגוריהם (בתחילת המלחמה) ואחר כך בסמוך לאתרי גטאות ולאחר שחוסלו, בדרך כלל בשטח מצומצם של אותו גטו.
היסטוריה.
להבדיל ממחנות העבודה הרגילים (Arbeitslager) שהעסיקו מיליוני בני אדם בשטח "הרייך השלישי", לא הוקמו היודנלאגרים לכתחילה מטרות תמיכה במאמץ המלחמתי הגרמני, אלא כפתרון זמני עד למימוש השמדת היהודים ("הפתרון הסופי") לאוכלוסיית המחנה.
עם זאת, המונח הגרמני Zwangsarbeitslager (בגרמנית: מחנה עבודות כפייה) היה משותף למחנות הכפייה השונים וכלל בתוכו גם את היולאגים.
ביולאגים לא הייתה הנהלה יהודית עצמאית (יודנראט) כפי שהייתה בגטאות הגדולים, והמחנות התנהלו בפיקוח ופיקוד גרמניים ישירים, שנעזרו במשתפי פעולה מהאוכלוסייה המקומית.
מחנות עבודה אלו חוסלו במהלך השנים 1945-1943 ויושביהם נרצחו בדרכים שונות, או נשלחו למחנות השמדה.
מחנות מסוג זה היו בערי מזרח-אירופה, למשל:
מחנות בעלי אופי דומה התקיימו גם בגרמניה עצמה, שם נועד המחנה להיות שלב מעבר לפני השילוח מזרחה למחנות ההשמדה, ולרוב היה התפתחות של בתי היהודים (judenhäuser - הגטאות שהקימו הנאצים בגרמניה עצמה).
בין היולאגים בגרמניה היו:
יולאג
יולג
יודנלגר
ממד חלופי
אנדה
אנדה הוא מחזה ישראלי מאת הלל מיטלפונקט, שעלה בתיאטרון בית ליסין, בבימויו של מיטלפונקט, ב-24 בספטמבר 2008.
עלילה.
נוחי כרמי הוא פרקליט בצוות התביעה במשפט אייכמן ב-1961. הוא מתשאל את העדים המוזמנים למשפט. נוחי ממליץ על העדים לפי מניעים משפטיים אתיים טהורים – עד כמה הם זוכרים במדויק את קורותיהם בשואה, במידה שתאפשר להם לתת עדות אמינה על כך. פקר הוא איש הקשר של הממשלה עם התביעה במשפט. הוא מנסה לדאוג לאינטרסים של מפא"י ושל ראש הממשלה בן-גוריון. פקר בודק ביחד עם נוחי ושניאור, הבוס של נוחי, את רשימת העדים. פקר מנסה לפסול עדים רוויזיוניסטים, שעלולים להזכיר בעדותם את משפט קסטנר, או כאלו שהתנגדו לשילומים עם גרמניה. הוא גם מקבל הוראה משרת החוץ גולדה מאיר לקשור את אמין אל-חוסייני, המופתי הירושלמי לאדולף אייכמן.
אביו של נוחי, שולם ויינשטוק, מכיר לו את אנדה פריינד, ילידת בודפשט. היא ניצולת שואה ששרדה את בלוק 10 באושוויץ, בו ערכו ניסויים רפואיים בנשים. אנדה כתבה יומן בעת שהותה באושוויץ ובו מתוארים במדוקדק הקורות אותה והניסויים הרפואיים שבוצעו בה וביהודיות אחרות. נוחי מוצא את עדותה של אנדה מעולה למשפט.
מנגד, פקר, חוקר ומגלה שאביה של אנדה היה אנטי-ציוני ואנדה עצמה השתתפה בהפגנות נגד השילומים עם גרמניה ואף הצטרפה באותה תקופה לתנועת החירות. נוחי רוצה להזמין את אנדה להעיד ואילו פקר, שחושש שעדותה תזיק למפא"י, רוצה לפסול אותה. בין שניהם ניצב שניאור, מנהל המחלקה בה נוחי עובד שרוצה לשמור על כללי האתיקה ועל המשפט ההוגן כמו נוחי. אבל פקר דואג להזכיר לו שהמפלגה סידרה לו את הג'וב לא בשל כישוריו המשפטיים, אלא בשל נאמנותו למפלגה וממשיך ואומר שכך גם סידרו לילדיו עבודה בפריז. פקר אומר לשניאור שאם לא יעשה מה שאומרים לו - יוכלו למצוא איש מפלגה אחר במקומו וילדיו יאבדו גם הם את עבודותיהם.
עלילת המשנה של המחזה היא מערכת היחסים של נוחי עם אלונה ארוסתו. אלונה אוהבת את נוחי, אבל חשה שהוא משקיע זמן רב מדי במשפט על חשבונה וחושדת בו שהוא מקיים רומן עם אנדה. היא מנסה לסדר לו עבודה נוחה יותר בשוק האזרחי אצל אביה. אביה מייק הוא יבואן מצליח של מכשור חקלאי, שייבא נשק למדינה לפני הקמתה ביחד עם פקר וקשור כעת לממסד הפוליטי. מייק אינו מחבב במיוחד את נוחי, כי לדעתו הוא נושא עמו מטען גלותי, אבל מוכן ללכת לקראת בתו ולעזור לו.
ברקע מתואר גם עברו של נוחי כמהגר זר שהצליח להיקלט בארץ הצברים. בגיל שמונה עלה לבדו מפולין לישראל בעליית הנוער. נוחי גדל כילד חוץ בקיבוץ, עשה צבא. סיים בהצטיינות את הפקולטה למשפטים, נמצא מזה ארבע שנים בפרקליטות המדינה ומאורס לאלונה עוזרתו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה טדי קולק. מתוארים גם היחסים הקרירים של נוחי עם אביו, שולם ויינשטוק, שעלה לישראל שנים רבות אחריו ועובד כחייט. נוחי בנה את עצמו לבדו, עיברת את שם משפחתו מוויינשטוק לכרמי, כדי להתרחק מעברו הגלותי, והתחיל קריירה משפטית מזהירה.
שניאור שמנסה לשכנע את נוחי לוותר ולא לזמן את אנדה להעיד, אומר לו במחזה:
קישורים חיצוניים.
ראיונות
ביקורות
צינור הגז הטרנס-סהרי
צינור הגז הטרנס-סהרי (באנגלית: Trans-Saharan Gas Pipeline) המכונה גם צינור הגז הטרנס-אפריקאי הוא צינור גז המוביל גז טבעי מניגריה לאלג'יריה, דרך מדבר סהרה. הצינור נועד להעביר גז טבעי ניגרי לכיוון אירופה במסלול יבשתי. אורכו הכולל של הצינור הוא 4,128 ק"מ, עלות בנייתו צפויה להסתכם בכ-10 מיליארד דולר ובנייתו הייתה צפויה להסתיים בשנת 2015. בעקבות משבר בני הערובה באתר הגז עין אמנאס ואי יציבות אזורית הבניה מתעכבת.
היסטוריה.
ההצעה לבניית הצינור עלתה לראשונה במהלך שנות ה-70. אולם מסיבות שונות הרעיון לא מומש אלה לאחר מספר עשורים.
ב-14 בינואר 2002, חברות הנפט והגז של ניגריה ואלג'יריה חתמו על מזכר הבנות להכנת הפרויקט. בחודש יולי 2005 נחתם הסכם עם חברה בריטית לביצוע בדיקת ההיתכנות לפרויקט. הבדיקות הושלמו בספטמבר 2006 ונמצא כי מבחינה טכנית ניתן להקים צינור יבשתי ומבחינה כלכלית הוא מצדיק את ההשקעה.