זה הוביל לרעיון - לתעל את כוחן של הרשתות החברתיות למען לימוד שפות, עם השמת דגש על פעילויות אינטראקטיביות במטרה לשפר יכולות מסוימות ולהביא לידי ניהול שיחה שוטפת בשפה.
השם "לייבמוקה" הומצא במהלך סיעור מוחין בבית קפה מקומי, והאתר שאף לתת את אותה תחושת הנינוחות של ביתי הקפה. ב-8 ביוני 2010 מייקל שולצר (באנגלית: Michael Schutzler) הוכרז כיו"ר החדש. מטה החברה נמצא בסיאטל, וושינגטון.
קורסים בסיסיים.
האתר תמך ב-38 שפות: עברית, אנגלית, ערבית, בולגרית, קטלונית, קרואטית, צ'כית, הולנדית, אסטונית, פרסית, פינית, צרפתית, גרמנית, יוונית, הינדי, הונגרית, איסלנדית, אינדונזית, איטלקית, יפנית, קוראנית, לטבית, ליטאית, סינית מנדרינית, נורווגית, פולנית, פורטוגזית (ברזילאית ושל פורטוגל, רומנית, רוסית, סרבית, סלובקית, ספרדית, שוודית, טורקית, אוקראינית, אורדו, ואספרנטו, שהיא השפה האחרונה שהוספה.
ניתן להציג את האתר הזה ב-12 שפות שונות: גרמנית, צרפתית, אנגלית, קוראנית, יפנית, איטלקית, פולנית, סינית מנדרינית, רוסית, ספרדית, פורטוגזית וטורקית, אך לא בעברית.
באתר מוצעים קורסים ללא תשלום בכל השפות שהוזכרו לעיל. כל קורס מכיל בערך 30-50 שעות למידה. מספר שפות, כגון ליטאית ופורטוגזית בניב הברזילאי, הוספו לראשונה באמצעות תהליך של "תרגום משתמשים": משתמשים השולטים באופן שוטף בשתי שפות או יותר יכולים לתרגם חומרי קורסים קיימים ללשונם ולפרסם את התרגום, בעוד משתמשים אחרים מדרגים ומשפרים את התוצאות. התהליך עדיין מתקיים.
קורסים אקטיביים.
קורסים מתקדמים יותר אשר נקראים "קורסים אקטיביים" היו זמינים בחמש שפות:
אנגלית, צרפתית, גרמנית, איטלקית, וספרדית.
שימוש בקורסים אלו ניתן בתשלום חודשי או שנתי ומטרתם להביא ליכולת דיבור שוטפת בשפה הנלמדת. במקום להרשם לקורס אחד בלבד, יש למשתמשים את האפשרות לרכוש "מפתח זהב" אשר מעניק גישה בלתי מוגבלת לתכנים בתשלום. הקורסים האקטיביים מתקיימים בארבע רמות מומחיות שונות, וכוללים תרגילי קריאה, כתיבה, דיבור ושמיעה.
משוב על התרגילים.
תרגילים שהושלמו הן מהקורס הבסיסי והן מהאקטיבי יכולים להישלח לבדיקה על ידי משתמשים אחרים (דוברים ילידים או דוברים ברמה שוטפת של השפה הנבדקת), ואלו נותנים משוב ועצות.
כל משתמש אשר בודק תרגיל ששלח משתמש אחר זוכה ב-20 נקודות מוקה. המבקר יכול לזכות ב-10 נקודות נוספות אם הוא המשתמש הראשון שנתן ביקורת על התרגיל. הכתיבה מדורגת באמצעות שלוש אמות-מידה: איות, מקצועיות ודקדוק. הדיבור מדורג באמצעות 2 אמות-מידה: היגוי ומקצועיות.
המשתמשים מרוויחים נקודות מוקה גם כשהם משלימים תרגילים. ניתן "לשלם" בנקודות המוקה שלהם כדי לקבל משוב ממומחים לשפה שהוכשרו על ידי האתר. עם נקודות המוקה המשתמש יכול לקנות תוספים אחרים אשר מציע האתר כמו קורסים אקטיביים.
למידת שפות ורשתות חברתיות.
לייבמוקה מכנה עצמו כקהילה הגדולה ביותר ללימודי שפות בעולם. במובנים רבים האתר מתפקד כרשת חברתית לכל דבר, ויש בו כל המרכיבים הבסיסיים של מערכת כזו: משתמשים רשומים יכולים ליצור קשר עם חבריהם באמצעים סינכרוניים וא-סינכרוניים, לבנות פרופיל אישי, להתחבר עם מעגל חברים, להעלות תוכן (ישנו דף המוקדש לחילופי תרבויות), לתרום תרגום משלהם ולעזור להרחיב את בסיס השפות הקיימות ולבדוק תרגילים של משתמשים אחרים כגון דיאלוגים מוקלטים. יש מי שכינה את האתר כ"פייסבוק של השפות הזרות" ופוטנציאל ההשפעה של האתר על לימוד השפות הקונבנציונלי מושווה להשפעה של ויקיפדיה על האנציקלופדיות המסורתיות.
ישנם הגורסים כי באמצעות יכולת האינטרנט לחבר אנשים מכל קצוות תבל, ולשנות את הדרך בה אנשים לומדים שפות. אומנם עדיין לא קיימת דרך להימנע מהצורך בשינון אוצר מילים וכללי דקדוק, אך עם זאת, הספרים, הקלטות השמע והתקליטורים מוחלפים כולם על ידי הדואר האלקטרוני, הווידאו צ'אטים והרשתות החברתיות.
היתרון העיקרי מלמידת שפה דרך רשת חברתית הוא הגישה הנוחה לדוברים ילידים של שפות, דבר החושף את הלומד לאופן בו השפה מדוברת בפועל, כולל סלנג וביטויי דיבור. דבר זה גורם לעלייה במוטיבציה מצד הלומד. כמו כן, הרשת החברתית יוצרת מאגר גדול של מומחים שיכולים לסייע בזמן אמת.
מימון.
לייבמוקה היא חברה המוחזקת בידיים פרטיות. ב-2011 היא גייסה 5 מיליון דולר בהון סיכון בשנים הקודמות היא גייסה 14 מיליון דולר ממשקיעים שונים.
בשנת 2013 נמכרה לאחד ממותגי הלומדות לימודי השפה החזקים ביותר בשוק - רוזטה סטון.
אפרת אנזל
אפרת אנזל (נולדה ב-10 במרץ 1975) היא מנחת טלוויזיה ורדיו, עיתונאית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה.
אנזל גדלה בהוד השרון. בצבא שירתה בתוכנית חמ"ן-תלפיות. בתום שירותה הצבאי, למדה רפואה באוניברסיטת תל אביב (1997–2003).
קריירה.
בשנה החמישית ללימודיה החלה אנזל בקריירה טלוויזיונית. תפקידה הראשון בטלוויזיה היה הגשת פינת גאדג'טים בתוכניתה של אודטה שוורץ. באותה שנה גילמה את דמותה של מיה, הגרפיקאית של העיתון, בסדרה של חיים בוזגלו "כתב פלילי", בערוץ 1. במקביל, נסעה לצרפת ולמדה בישול. אחר כך למדה קורסים שונים במשחק.
הנחתה את התוכנית המוקומנטרית "בלאגן" בערוץ פוקס קידס (לימים ערוץ ג'טיקס), ולצדה הנחו אילן פלד ודודו ארז. הגישה את התוכנית במשך שלוש שנים, עד מרץ 2007. אחר-כך שיחקה בתוכנית ההמשך שלה "בלגן ועד אילת".
ב-2007 שודרה סדרת הדרמה "הכל דבש", בה גילמה את דמותה של הילית, חברתו של ג'ימי (ציון ברוך).
הגישה פינת היריון ולידה בתוכנית "אודטה" בערוץ 10 בזמן שהייתה בהיריון. בד בבד הופיעה במספר פרסומות, שימשה כתבת שטח של אתר המסעדות "rest" והגישה בנענע 10 ביקורת מסעדות בשם "מרוץ שליחים". בהמשך, הגישה את פינת הקולינריה בתוכנית הבוקר של אפרת רייטן וקובי אוז בערוץ 10, ואת התוכנית "מאחורי הקלעים" של "קרב סכינים".
מנובמבר 2007 עד אוגוסט 2009 הנחתה את התוכנית "בריאות 10" בערוץ 10; בסך הכול הנחתה 423 תוכניות.
מאז ספטמבר 2009 הייתה אנזל התסריטאית והמנחה של תוכניות הבריאות "אצבע על הדופק" ברשת, ערוץ 2. ב-2009 גילמה את נגה, יועצת בית הספר התיכון בתוכנית "היועצת", ספין אוף של התוכנית "השיר שלנו".
ב-2010 שיחקה באחד התפקידים הראשיים בסדרה "15 דקות" בyes, שעסקה בנעשה מאחורי הקלעים של עולם הריאליטי. היא גילמה את דמותה של המפיקה הלסבית נועה פז.
ממאי 2010 עד מרץ 2012 הנחתה עם קובי מחט את "לחיות טוב", מגזין סגנון החיים ברשת, ערוץ 2.
הגישה סדרה על ניתוחים פלסטיים בערוץ הבריאות ואת "ספיישל ישראל במדיקה". כמו כן, שימשה מגישת תוכנית הבישול "הקדירה הבריאה" באותו ערוץ.
ממרץ 2010 החלה להשתתף בקמפיין במשרד לרשות המים.
במרץ 2012 החלה לכתוב במדור האוכל של "Time Out תל אביב". ממאי אותה שנה, היא מגישה עם מיכל אנסקי את "אנסקי ואנזל", תוכנית האוכל של רדיו 103FM. בפברואר 2013 יצא לאור ספר בישול שהפיקה וערכה עם שרון איילון: "הפסח שלנו: השפים הטובים בישראל עושים סדר". זהו ספר בישול לפסח שכל הכנסותיו הוקדשו לקניית סלי מזון לנזקקים.
בסוף שנת 2013 הגישה במשך כמה שבועות את תוכנית הבוקר "סדר יום חדש" בערוץ 10 לצד אקי אבני, במקום הילה נחשון שיצאה לחופשה.
מאז מרץ 2019, אפרת מגישה את הפודקאסט "לדבר זה לא משמין" עם אורן לוקסנבורג.
ב-2012 פורסם שהיא חולה במחלה הגנטית גושה, אם כי בצורה קלה שלה.
חיים אישיים.
אנזל נשואה לעומרי סמדר ולשניים ילד משותף. לאנזל יש ילד נוסף מנישואיה הקודמים.
אבי מסיקה
אבי מסיקה (נולד ב-14 באפריל 1980) הוא זמר-יוצר ישראלי. מסיקה נחשב לאחד מחלוצי ההיפ הופ הישראלי.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
אבי מסיקה נולד וגדל בשכונת יד אליהו בתל אביב. למד בתיכון אורט תל השומר.
החשיפה של אבי למוזיקת היפ הופ החלה רק בגיל 20, כשהתגורר בלונדון למשך שנה, הלך למסיבות היפ הופ, והתרשם מלהקות כגון Bomfunk MC's, ומהאווירה ששררה במסיבות. באותן מסיבות הכיר מסיקה את הזמר הבריטי קרייג דייוויד, ובעקבותיו החליט להתמקד בתחום.
לאחר ששב ארצה למד לבדו הפקה מוזיקלית, דרך טכנאי אולפן שהסתכל עליהם, ופנה לעבוד עם הרכבי היפ הופ שונים, ביניהם סאבלימינל (בפרויקט הזהירות בדרכים "לי זה לא יקרה") וכלא 6.
קריירה.
בשנת 2004 הוציא מסיקה את סינגל הבכורה שלו בשם "תני לי אהבה". השר התפרסם במהרה, ובעקבותיו החל מסיקה להופיע באירועים. למרות הצעות רבות שקיבל מחברות תקליטים, סירב אבי לכולן, ופתח חברת התקליטים עצמאית בשם "ד.מ כחול לבן". בחברת התקליטים הוחתמו אמני היפ הופ ישראלים, כגון דני דין ושורטי.
שיתופי פעולה.
מסיקה שיתף פעולה עם אמנים ישראלים רבים, והוציא בין היתר את השירים:
קריירה בינלאומית.
בשנת 2013 קיבל מסיקה הצעה מאולפני Area 51 NYC Recording Studios בניו יורק, לשמש כעוזר מפיק בהפקה בינלאומית. בעקבות הפקה זו החל מסיקה לעבוד עם אמנים נוספים מהעולם כמו מיק מיל ואייסאפ רוקי. שנה לאחר מכן הקים מסיקה את חברת התקליטים ARECORDS.
בשנים 2017 עד 2019 עבד מסיקה עבר בניו יורק, מיאמי, ולוס אנג'לס עם אמנים מהתעשייה בארצות הברית.
בשנת 2020 הוציא מסיקה את אלבומו החמישי.
חיים אישיים.
מסיקה התחתן בשנת 2010 ולו שלושה ילדים, שניים מהם מנישואיה הקודמים של אשתו. באותה השנה נפצע קשה ברגלו בתאונת אופנוע וכתוצאה מכך היה בתקופת שיקום למשך כשמונה חודשים.
מחלף רופין
מחלף רופין (או מחלף נווה שאנן) הוא מחלף מהגדולים בישראל ובו מערכת גשרים בארבעה מפלסים, המקשרים את מנהרות הכרמל עם שכונת נווה שאנן ומרכז העיר חיפה.
מבנה המחלף.