במאה ה-18 שימשה מטרה כבירת מחוז בזיליקטה והתפתחותה הואצה. לראשונה, החלה בנייה מחוץ לשלושת האזורים ההיסטוריים, והעיר החלה מתרחבת אל רמת החרסית. הרובע הרביעי, "פיאנו" (Piano - מישור), החל להיבנות מסביב לגרעין ההיסטורי של מטרה, אך רק במאה ה-20 העיר החלה מתפשטת גם אל פסגות הגבעות הסובבות את מרכזה. בד בבד, הלכה מערכת המבנים החצובים בסלע והתדרדרה, וממשלת איטליה נדרשה למצב וחוקקה ב-1952 חוקים במטרה לפנות את רוב תושביהם. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 נחשבו הסאסי לאזור מצוקה, ואז החלו לתכנן פעולות לשימורם. רוב בתי הסאסי אינם משמשים כיום למגורים, אך הרבעים הפכו לאזורים תיירותיים ולמרכזי בילוי. כיון שהסאסי מזכירים, לכאורה, ערים עתיקות (כמו ירושלים למשל) צולמו בה מספר סרטים היסטוריים, דוגמת המלך דוד בכיכובו של ריצ'רד גיר ב-1985 והפסיון של ישו בבימויו של מל גיבסון ב-2004.
הסאסי.
מקור שמם של שני רובעי הסאסי אינו ודאי: סאסו קוואוזו קרוי, אולי, על שום מבנהו המזכיר בקעה (Cavea), או אולי בשל כך שנשקף אל הר קוואוסוס (Mons Caveosus). סאסו בריסאנו נקרא, אולי, על שמה של העיר בארי שלעברה הוא פונה, או על שם עמק וריסאנה (Conca Varisana) הסמוך.
בתי הסאסי הראשונים היו פשוטים וכללו מערה חצובה בסלע, שפתחה נחתם בקיר מאבן גיר שנחצבה במהלך החפירה שם. בהמשך, החלו מופיעים חדרים שתקרתם עוצבה בצורת קמרון (באיטלקית: lamione), ואלה נבנו בחזית הבתים ואפשרו את הרחבתם. במשך הזמן החלו להיבנות בתי המגורים סביב חצר משותפת, שבה מוקמו מתקנים משותפים כדוגמת בורות מים, והתפתחות זו הביאה לשינויים גם במערך החברתי. רובע הצ'יוויטה שנוסד על הגבעה במרכז היישוב, בוצר והפך למרכז העיר. בצ'יוויטה הוקמו טירה וקתדרלה, כשסימטאות צרות וגרמי מדרגות מקשרים בין המרכז לרובעי המגורים המשתרעים בשני הסאסי. סביב הצ'יוויטה נוספו גם בתי מלאכה וממגורות, וכן נבנתה מערכת לאספקת המים: מי הגשמים שירדו על הרמה - נותבו אל בתי התושבים ברובעי הסאסי שלמרגלותיה. עם התפתחות העיר, החלו נחצבים מבנים חדשים במדרונות המובילים מעלה אל הרמה, וגגות הבתים הוותיקים שימשו פעמים רבות כמסד לרחובות ולחצרות של הבתים שמעליהם.
הכנסיות החצובות.
בימי הביניים המוקדמים קמו קהילות נזיריות סביב מטרה. קהילות אלה נמשכו לסגנון המגורים במערות, שרווח באזור מזה אלפי שנים. הנזירים חצבו כנסיות שעוצבו בסגנון ביזנטי - או בסגנון לטיני, וחלקן מערב את שני הסגנונות. עם התבססות מטרה כמרכז עירוני, יושם מנהג חציבת הכנסיות בסלע גם לבניה בעיר עצמה. קירות הכנסיות כוסו בפרסקאות שנועדו לפצות על אפלולית המערות ועל המגבלות האדריכליות.
נחום לב
נחום לב (9 באוקטובר 1956; ד' בחשוון תשי"ז – 23 באוגוסט 2000; כ"ב באב תש"ס) היה לוחם ומפקד ביחידות מיוחדות בצה"ל (ובהן סיירת מטכ"ל ושלדג), מעוטר בצל"ש הרמטכ"ל.
ביוגרפיה.
נחום לב נולד ב 1956 בשיקגו שבארצות הברית להוריו דבורה (לבית לדרר) ופרופ' זאב לב. הוא נקרא על שם סבו שנספה באושוויץ. הוא גדל בירושלים, תחילה בשכונת רחביה ובהמשך בשכונת גבעת המבתר. כשהיה בן 12 נפטרה אמו מסרטן, אירוע שהיווה ציון דרך משמעותי בתהליך התבגרותו. על הטראומה הכרוכה ביתמות הוא סיפר במונולוג שהתפרסם בספר "ושיודע לשאול" (חרגול 1998), שכתב אחיו, שמעון לב.
לב למד בבית הספר היסודי חורב, משם עבר לישיבה התיכונית נתיב מאיר. עם סיום לימודיו התיכוניים המשיך לישיבת ההסדר כרם ביבנה, שם למד תקופה מסוימת. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1974 התנדב לסיירת מטכ"ל והיה מבין הדתיים הראשונים שהתקבלו ליחידה זו. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה, השתתף במספר מבצעים ויצא לקורס קציני חי"ר שאותו סיים בהצטיינות. עם סיום הקורס שב לסיירת מטכ"ל כמפקד צוות (צוות לב). בשנת 1980, לאחר השחרור מצה"ל, נסע לטיול תרמילאים ארוך בדרום אמריקה. במסגרת תחקיר ביטחוני שעבר עם שובו סיפר לב לחוקרים כי במהלך טיולו התנסה בשימוש בסמים קלים ובפטריות הזיה. הודאה זו גרמה לפסילתו לתפקידים מסווגים ובכירים והשלכותיה רדפו אותו בהמשך השירות.
לב לחם במלחמת שלום הגליל כמפקד הפלגה הבוגרת במזרח לבנון למרגלות החרמון הסורי ולאחר מכן במזרח ובמערב ביירות. הוא חזר לשירות קבע ובין השנים 1984 ל-1986 שימש כמפקד הפלגה הייעודית בסיירת מטכ"ל והשתתף במבצעי מודיעין רבים ומוצלחים. בשנים 1987 ו-1988 שימש כסגן מפקד סיירת מטכ"ל, משה (בוגי) יעלון.
לב התמנה ל"מצביא" של מבצע הצגת תכלית, במטרה להתנקש בחייו של ח'ליל אל-וזיר, המכונה אבו ג'יהאד בביתו שבתוניס. במשך חודשים רבים עמל על תכנון המבצע לפרטיו, והיה אחראי על תרגול הכוחות. במהלך המבצע הוביל לב את כוח החוד שפרץ לבית, והיה בין שני הלוחמים שפעלו ראשונים במבצע, והרגו את השומר ששהה במכונית. אחד החיילים עלה וירה באבו ג'יהאד, על פי חלק מהעדויות נכנס אחריו לב, ירה צרור נוסף, כשהוא מקפיד לא לפגוע באשתו, אינתיסאר אל ווזיר, המכונה אום ג'יהאד, שעמדה בסמוך, על פי עדויות אחרות כלל לא עלה לקומה השנייה בה שהה אבו ג'יהאד אלא רק הרג את אחד משומרי ראשו מחוץ למבנה. על פועלו במבצע העניק לו הרמטכ"ל, דן שומרון, את צל"ש הרמטכ"ל.
לאחר מכן, משלא מונה למפקד היחידה, פרש מצה"ל ושימש כמפקד כוחות המילואים של סיירת מטכ"ל בדרגת סא"ל. בתקופת מלחמת המפרץ הראשונה השתתף לב בתכנון המבצעים המיוחדים והתווה תוכניות לפשיטה על אזורי השיגור של טילי הסקאד העיראקיים. לאחר המלחמה מונה למפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים והועלה לדרגת אלוף-משנה. לב הניח את היסודות לפעילויות של יחידה זו, עליה פיקד עד שנת 1995. לאחר שלא ניתן לו לפקד על חטיבת חי"ר סדירה בחר לפרוש, והשתחרר סופית מצה"ל בשנת 1996.
בשנים שלאחר מכן ייסד חברת הייטק שעסקה בצילומי וידאו תלת ממדיים וייסד עמותה כנגד הטרדות מיניות בצה"ל. לב היה חובב אופנועים, והתגורר לסירוגין בתל אביב ובאילת. הוא נהרג בתאונת אופנוע בכביש הערבה יחד עם יעל מילר ב-23 באוגוסט 2000, כאשר רכב עוקף פגע בהם חזיתית. בשנה שלפני מותו עסק בכתיבת ספר הדרכה לנהיגה בטוחה על אופנוע. הספר "אופנועים - רכיבה נכונה" ראה אור רק לאחר מותו.
חבריו ובני משפחתו הקימו לזכרו את מצפור עין עברונה, הנמצא בקצה דרך עפר המתחילה סמוך ליישוב באר אורה, 15 ק"מ צפונית לאילת. לצד התצפית אל עבר הרי אדום והמדבר, הונחה מצבה עליה נחקק הפסוק: "בסופה ובסערה דרכו וענן אבק רגליו".
תא"ל (מיל') גל הירש שירת תחת פיקודו של לב בכוחות המיוחדים של חיל האוויר, והקדיש לנחום לב את ספרו "אנחנו לפני אני" וכתב:
איאן גלן
איאן גלן (באנגלית: Iain Alan Sutherland Glen; נולד ב-24 ביוני 1961) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון סקוטי.
ביוגרפיה.
גלן נולד בעיר אדינבורו שבסקוטלנד. חונך בבית הספר העצמאי לבנים אקדמיית אדינבורו (Edinburgh Academy), ואחר כך למד באוניברסיטת אברדין. את הכשרתו כשחקן קיבל באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA), שם זכה במדליית זהב על שם באנקרופט (Bancroft Gold Medal).
ב-1990 זכה בפרס "דב הכסף" כשחקן הטוב ביותר, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, על תפקידו בסרט "צעקות שקטות".
ב-2009 לוהק לסדרת הפנטזיה של רשת HBO "משחקי הכס" בתפקיד סר ג'ורה מורמונט, וגילם את הדמות בשמונה עונות הסדרה.
ב-2010 השתתף כשחקן אורח בשני פרקים בסדרת המדע בדיוני הוותיקה "דוקטור הו". הוא גילם את האב אוקטביאן, המפקד על מסדר של כמרים במשימה נגד "המלאכים הבוכים". שני הפרקים של הסיפור, "עת המלאכים" ו"בשר ואבן" היו חלק מהעונה החמישית של הסדרה המחודשת.
ב-2011 שיחק בעונה השנייה של הסדרה התקופתית "אחוזת דאונטון" בתפקיד סר ריצ'רד קרלייל, המו"ל של צהובון, המחזר אחרי ליידי מרי, הבת הבכורה של משפחת קרולי.
משנת 2012 הוא מגלם את דמותו של פול, בסדרה "Prisoners' Wives" של ה-BBC, בעלה של פרנצ'סקה, שחייהם הנוחים מתנפצים לרסיסים אחרי שהוא נכלא על סחר בסמים.
בשנת 2017 שיחק בסרט "", השישי בסדרת הסרטים "האויב שבפנים", בכיכובה של מילה יובוביץ'.
שיחק גם בסרט בת דודתי רייצ'ל (2017) ובסרט ממלכת גן עדן בכיכובם של אווה גרין ואורלנדו בלום.
ב-2019 לוהק לגלם את באטמן בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה טיטאנים.
חיים אישיים.
גלן הוא אחיו הצעיר של האמיש גלן שהוא במאי התיאטרון והמנהל האמנותי של תיאטרון בלגרייד בקובנטרי.
בין השנים 1993–2004 היה גלן נשוי לשחקנית סוזאנה הרקר ולזוג בן אחד. בת זוגו הנוכחית היא שרלוט אמרסון ובתם מרי נולדה ב-2007.
חוקת ארגנטינה
חוקת ארגנטינה היא היסוד המרכזי שעליו מבוסס כיום החוק בארגנטינה, גרסתו הראשונה נכתבה בשנת 1853 על ידי אספה חוקתית שהתכנסה בסנטה פה, וחלק מהגרסה זו הייתה מבוססת על חוקת ארצות הברית. במשך השנים נערכו רפורמות והוכנסו תיקונים מספר פעמים בחוקה. התיקון הראשון נערך בשנת 1860, ולאחר מכן בשנים 1866, 1898, 1949, 1957. הגרסה האחרונה והנוכחית של החוקה נערכה בשנת 1994.
היסטוריה.
הניסיון הראשון לחלק את הכוח הפוליטי בארגנטינה היה בתקופת הממשלה שקמה לאחר מהפכת מאי. חלק מן המנהיגים המהפכנים ובראשם מריאנו מורנו שאפו לכתוב חוקה על מנת שיוכלו להכריז באופן מיידי על הקמת מדינה עצמאית. באוקטובר 1811 חוקקה החונטה הגדולה, שהחליפה את החונטה הראשונה, חוקים מיוחדים שחילקו בין מוקדי הכוח בפוליטיקה, אולם אלו לא התקבלו על ידי החונטה ששלטה לאחריה. עם זאת, בנובמבר נחקקו לראשונה חוקים המגינים על חופש העיתונות וביטחון האזרח. בשנת 1813 נחקק החוק המעניק חופש לבני העבדים.