משמש כעורך המשפטי ובעל טור באתר News1 שבעריכת יואב יצחק. במסגרת זו סיקר מאז שנת 2010 שורה של משפטים ופסקי דין חשובים, ובראשם משפט הולילנד ומשפט משה קצב, כמו גם משפט רומן זדורוב. מפרסם סקירות ייחודיות על שופטים במדור השבועי "שיפוט מהיר", ופעם בשנה - מדד בלעדי של תפוקת שופטי בית המשפט העליון. לוין משמש גם כעורך הראשי של הביטאון "רואה החשבון" בהוצאת לשכת רואי חשבון בישראל.
גרוש ואב לשלושה.
השבת הרכוש היהודי.
החל מ-1995 פרסם מאות כתבות, תחקירים ומאמרים בנושא השבת הרכוש היהודי שנגזל בשואה. בין היתר ביוזמת דוד גרין פרסם באפריל 1995 את התחקיר הראשון בנושא רכוש הקורבנות שהופקד בבנקים בשווייץ בטרם פרוץ מלחמת העולם השנייה. סדרת כתבות זו הביאה להתעוררות גופים ישראליים, יהודיים ובינלאומיים לפעולה בנושא ויצרה לחץ בינלאומי רב על ממשלת שווייץ ועל הבנקים השווייצרים להשיב את הכספים שנגזלו.
בשנים 1998-1996 פרסם תחקירים דומים על גזל רכושם של קורבנות השואה בבריטניה, אוסטריה וארץ ישראל, על גזל אוצרות תרבות וספרות, על הפקדת הזהב ששדדו הנאצים בארצות נייטרליות ועוד. היה חבר במשלחות ישראל לוועידות הבינלאומיות שנערכו בנושא בלונדון (1997) ובוושינגטון (1998).
בשנת 1999 פרסם גם תחקירים מקיפים על גורל רכושם של יהודי מדינות ערב, שנאלצו לעזוב את ארצותיהם ולהותיר מאחוריהם את הרוב המכריע של נכסיהם. תחקירים אלו מהווים עד היום בסיס לפעילות הציבורית והפרלמנטרית בנושא זה.
לוין פרסם מאות מאמרים בישראל ומחוצה לה בנוגע לשוד רכושם של קורבנות השואה ובחקר השואה בתחומים אחרים, כתב עשרה ספרים (ארבעה מהם תורגמו לאנגלית) וכתב שורה של חוברות בנושאים אלו.
כמו כן, היה עורך הסדרה הכלכלית של הוצאת ידיעות ספרים, ובמסגרת זו ערך את הספר "בלי כפית של כסף".
במאי 1997 זכה בפרס הוקרה של הסוכנות היהודית, על תרומתו הייחודית לחשיפה ולתיעוד של המאבק להשבת הרכוש שנגזל מקורבנות השואה. בשנת 2002 קיבל ציון לשבח מארגון "בני ברית" ובשנת 2004 זכה בפרס בוכמן היוקרתי של "יד ושם" על ספרו "שוד ושבר". בשנת 2009 זכה באות אומ"ץ על עבודתו הציבורית והמקצועית בנושא רכוש קורבנות השואה.
תחקירים אחרים.
תחקירים בולטים נוספים שכתב לוין: הליקויים במערכות הייעוץ בבנקים לרכישת קרנות נאמנות (1991); קניית קולות במגזר הערבי בבחירות לכנסת ה-13, בניגוד לחוק (1992); האימפריה הכלכלית שהקימה תנועת חב"ד (1992); אי-גילוי נאות בדיווחי חברות בורסאיות (1993); ליקויים באסיפות כלליות של חברות ציבוריות הרשומות למסחר בבורסה (1993); האמת על פרשת רמי דותן (1993).
בתחום המשפטי חשף לוין בשנת 2013 את הודאותיהם במשטרה של הנאשמים במשפט הולילנד, והיה הראשון שהצביע על החשד לפיו קנה אהוד אולמרט את שתיקתה של ראש לשכתו לשעבר, שולה זקן. בשנת 2015 חשף את הודאותיהם במשטרה של הנאשמים והעדים המרכזיים בפרשת רונאל פישר.
אורן הקטן
שדרות סנסט
ספידו
ספידו (אנגלית Speedo) היא חברה לייצור בגדי ים, חליפות שחייה ומוצרים נלווים. שמה הפך ברבות השנים, בעיקר באנגלית אך גם בשפות נוספות, לשם גנרי לבגדי ים לגברים עשויים מבד סינתטי ובעלי גזרה צמודה (Swim briefs).
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 1914 בבונדי ביץ' שבאוסטרליה על ידי מהגר מסקוטלנד, ונקראה על שמו "McRae Hosiery Manufacturers". בשנת 1928 הייתה החברה לאחת הראשונות שהתמחו בייצור חליפות שעוצבו במיוחד עבור אתלטים, ובד בבד אמצה את שמה הנוכחי, "ספידו", הנגזר מהמילה האנגלית שמשמעותה "מהירות" (speed), ואת הסיסמה "Speed on in your Speedos". במהלך מלחמת העולם השנייה ייצרה החברה בעיקר מוצרים תומכי לחימה, וב-1951 הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה. ב-1955 החלה החברה לייצר בגדי ים מניילון, ואת הדגמים הראשונים שנקראו לימים על שמה באופן גנרי. בשנות ה-70 החלה ספידו לשלב לייקרה במוצריה, והחל בשנות ה-90 הייתה בין חלוצות הייצור בתחום חליפות שחייה לשחיינים תחרותיים.
כיום מרכזה של החברה בנוטינגהאם שבאנגליה, והיא אחת החברות הגדולות בתחומה.
פעילות בישראל.
חברת "קבוצת בן-דרור" (במקור חברת "פלג-ניל"), היא היבואנית ספידו בישראל ומותגים נוספים חברת פנטלנד, החברה האם של ספידו. החל מ-2009 העניקה חסות בשווי 1.2 מיליון שקל לאיגוד השחייה הישראלי.
דנילו פינוק
דנילו אגוסטין "ג'יי.אר." פינוק (באנגלית: Danilo Agustin "J.R." Pinnock; נולד ב-11 בדצמבר 1983 בפורט הוד, טקסס) הוא כדורסלן אמריקאי-פנמי המשחק בעמדת הקלע ששיחק בישראל בקבוצות ברק נתניה ומועדון כדורסל הבקעה ובנבחרת פנמה. גובהו 1.96 מטר.
בצעירותו שיחק פינוק באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, אותה הוביל פעמיים לטורניר אליפות המכללות (2005, 2006). לאחר שסיים את המכללה בשנת 2006, נבחר במקום ה-58 בדראפט ה-NBA על ידי דאלאס מאבריקס ולאחר מספר ימים הועבר ללוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק במשחקי קדם העונה אך נחתך מהסגל בטרם שיחק משחק רשמי. לאחר שלא הצליח לחתום באף קבוצת NBA, יצא לאירופה וחתם בגיסן הגרמנית, בה העמיד ממוצעים של 15 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים. באמצע העונה עבר לארקנסו רימרוקטס מליגת ה-NBDL. בסיום העונה עבר לקולוסוס רודוס היוונית, בה קלע 15 נקודות והוריד 5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
את עונת החל פינוק ברוזנטו מהסרייה ב' ובמרץ 2009 עבר לליברטד (סונצ'לס) הארגנטינאית, אך כבר לאחר חודשיים עבר לקפיטאנס דה ארצ'יבו הפואטרו ריקנית, אותה עזב לאחר 24 משחקים בהם קלע 15.7 נקודות, הוריד 7 ריבאונדים ומסר 3 אסיסטים בממוצע למשחק וחתם באליצור מכבי נתניה מליגת העל הישראלית.
לקראת עונת חתם בקבוצת מועדון כדורסל הבקעה. במהלך חודש נובמבר 2011 שוחרר פינוק מהקבוצה בשל מציאת מריחואנה בביתו במהלך חיפוש משטרתי.
פינוק משחק גם בנבחרת פנמה אותה הוביל למקום השלישי באליפות מרכז אמריקה 2009 עם ממוצעים מצוינים של 27 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים בממוצע למשחק.
פיינורד רוטרדם
מוזיקאי
מוזיקאי הוא אדם העוסק ביצירת מוזיקה או בביצועה. מוזיקאים יכולים להיות מסווגים לפי תפקידיהם ביצירת המוזיקה או בביצועה. הסיווג של מוזיקאים מתחלק בדרך כלל לקטגוריות שלהלן:
נגן
גיורא לוטן
גיורא לוטן (22 במרץ 1902 – 1 בינואר 1974) היה משפטן, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי וממייסדי השירותים הסוציאליים בישראל.
חייו.
לוטן נולד בברלין בירת הקיסרות הגרמנית בשם גאורג לובינסקי (Georg Lubinsky), בן לאליעזר ולאולריקה. למד משפטים באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת פרנקפורט, ובשנת 1927 קיבל תואר דוקטור למשפטים. התמחה בברלין כעורך דין, וכיהן כשופט נוער ועבודה.
בשנים 1939-1948 ניהל את המחלקה הסוציאלית שנוסדה על ידי הנרייטה סאלד. כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה, ואחריה במלחמת העצמאות, ניהל את האגף למשפחת החייל והנוטר, אשר מלאה את התפקידים המוטלים במדינה ריבונית, על אגף השיקום במשרד הביטחון. אחר-כך היה מנהל במחלקה לביטוח עממי במשרד העבודה. הוא ניהל את קרן ההשוואה למשרתי המילואים. אשתו, הילדא לוטן, הייתה עובדת סוציאלית ופעלה רבות גם כן לפיתוח שירותי הרווחה בישראל.
כחבר מפא"י היה לוטן פעיל בחוגי המפלגה לענייני עולי מרכז אירופה, ונכנס לפעילות במועצה הארצית לעבודה סוציאלית ובפעילות למען מעפילים, חיילים ומשפחות חיילים. בשנת 1944 נבחר לאספת הנבחרים הרביעית, והיה חבר הוועד הלאומי.
לאחר קום המדינה שימש מנהל המחלקה לביטוח מפני זקנה במשרד העבודה, ומתוקף תפקידו ישב בוועדה הבין-משרדית לתכנון ביטוח סוציאלי ונשלח כנציג ישראל לוועדה הסוציאלית של האו"ם. במסגרת המשרד הופקד על ניהול קרן ההשוואה לתשלום תגמולים למשרתים במילואים.
עם הקמת המוסד לביטוח לאומי מונה למנכ"ל המוסד ובין השנים 1954–1969 עמד בראשו. בשנים אלו שימש לתקופות קצרות גם מנכ"ל משרדי הסעד והעבודה.
על שמו נקרא רחוב בירושלים, וכן המרכז לתיעוד ע"ש ד"ר גיורא לוטן של המוסד לביטוח לאומי.
שנים רבות פעלה על שמו קרן לתעסוקת פנסיונרים.
חיים אישיים.
נשא לאישה את הילדא (1902–1983), שעבדה בטיפול בילדים במוסדות ילדים. לשניים נולדו שני בנים. בשנת 1938 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בנו יהויקים הוא כלכלן העוסק בהדרכה חקלאית ובניהול פרויקטים, לשעבר מנכ"ל קרן יק"א בישראל. גיורא לוטן הלך לעולמו בשנת 1974 בירושלים.
גאורג לובינסקי
אנדריי ריאבושקין
ווקאמה
פרעתה
ג'ון מרשל הארלן
אימתין
תסמונת הכפיל
תסמונת קאפגרא
דלוזיית הכפיל
דלוזיית קאפגרה
דלוזיית קפגרה
דלוזיית קאפגרא
דלוזיית קפגרא
טקסט אוטומטי
וליקו טרנובו (מחוז)
מחוז (אובלסט) וליקו טרנובו (בולגרית: Област Велико Търново) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה. המחוז שוכן במרכז צפונה של בולגריה ובירתו היא העיר וליקו טרנובו. שטח המחוז מהווה 4.2% משטחה של בולגריה וכמות האוכלוסין מהווה 3.6% מכלל אוכלוסייתה. המחוז ככלל והעיר וליקו טרנובו בפרט, הם בעלי חשיבות היסטורית גדולה לבולגרים, שכן שימשו כמרכזה של האימפריה הבולגרית השנייה. חלק מיישובי המחוז ממוקמים על תוואי נהר הדנובה. באזור שורר אקלים ממוזג והטמפרטורה השנתית הממוצעת עומדת על 11.5oc. במחוז ישנן 10 רשויות מקומיות כשהגדולה מביניהן היא הבירה וליקו טרנובו ואחריה העיר גורנה אוריאחוביצה.
כלכלה.
החקלאות במחוז מפותחת מאוד ומהווה מגזר מועדף. ישנן מספר חוות לגידול צאן ובקר. כמו כן משופע האזור בקרקע פורייה ועליה מגדלים חיטה, תירס, ענבים וסחלבים לייצוא.