בנוסף לדיווחי הכתבים השונים מצוטטים גם חדשות מערוצי תקשורת מובילים כגון ynet, ערוץ 12, רשת ב וכדומה. הדיווחים האלו מלווים בנתינת קרדיט למקור הדיווח. בנוסף לדיווחים השוטפים, מובאים – בשעות קבועות בדרך כלל – מקבצי חדשות מרוכזים, חלקם בנושאים ספציפיים כגון אירועים דתיים וכדומה.
לקו כעשרים כתבים קבועים בנוסף לפרשנים המתארחים בקו מפעם לפעם. את הקו מנהל יענקי קצבורג. והעורך הוא נתן משי המשתייך לחסידות ברסלב ועורך את הקו מיום הקמתו. המגיש בבוקר, ובערב בימי ראשון ושלישי הוא העיתונאי חיים דרדק.
פאנלים.
מדי יום חול מתקיימים שני 'פאנלים' קבועים בני כחצי שעה המארחים פרשנים קבועים או מתחלפים. האחד – 'בין הסדרים' שמו, הוא פאנל המתמקד בנושאים פנים־חרדיים או בעלי זיקה אליהם. הפרשנים הם בדרך כלל אלי ביתאן, משה וייסברג וחיים פרידלנדר שהוא גם המגיש. הפאנל שני – 'מועצת הפרשנים' נוגע יותר בנושאים אקטואליים ובעיקר בפוליטיקה, שם מתארחים פרשנים שונים כגון זאב אלפרוביץ ('מרכז העניינים'), ישראל כהן, אלי ביתאן, רפי פרלשטיין, חיים פרידלנדר דוב אייכלר, נתן משי ועוד.
מהדורת חצות.
בכל לילה מתקיימת המהדורה המרכזית – 'מהדורת חצות', בה מובאים ראיונות עם מגוון מרואיינים החל מפוליטיקאים ואנשי ציבור ועד רבנים וכדומה בנושאים שעל סדר היום. מי שעורך את המהדורה הוא העיתונאי דודי בן חמו. בנוסף מראיינים במהדורה גם אחד מהפרשנים הקבועים – יעקב ריבלין או איתי גדסי. המראיינים הם בדרך כלל זאב אלפרוביץ' או נתן משי – העורך הראשי של הקו.
התנגדות.
ועדת הרבנים לענייני תקשורת, הגוף המשמש כמפקח מטעם חלק מהרבנים על 'טוהר' התקשורת, מנהלת מאבק בקו הסקופים ובקווי הנייעס בכלל וחוסמת את הגישה הטלפונית אליהם מהקווים הכשרים כשמנגד הקווים מחדשים את מספרי הגישה אליהם מפעם לפעם.
חדשות הסקופים
נתנאל קורייר
נתנאל קורייר (באנגלית: Nathaniel Currier; 27 במרץ 1813 - 20 בנובמבר 1888) היה ליתוגרף אמריקאי. הוא עמד בראש חברת Currier &amp; Ives יחד עם ג'יימס איבס.
שנים מוקדמות.
קורייר נולד ברוקסברי, מסצ'וסטס, לנתנאל וחנה קורייר. הוא למד בבית ספר ציבורי עד גיל חמש עשרה, ועשה חניכות בבית הדפוס בבוסטון של ויליאם וג'ון פנדלון. בית הדפוס הזה היה מהליטוגרפים המצליחים הראשונים בארצות הברית, שהביאו את הליתוגרפיה מאירופה. קורייר למד את התהליך בעסק שלהם. לאחר מכן הוא עבר לעבוד אצל מ.ד. בראון בפילדלפיה, בשנת 1833. בשנה שלאחר מכן עבר קורייר לעיר ניו יורק, שם היה אמור לפתוח עסק חדש עם ג'ון פנדלטון. פנדלון התחרט, והחברה החדשה הפכה לקורייר אנד סטודארט, שפעלה שנה אחת בלבד.
קורייר ואיבס.
בשנת 1835, קורייר פתח עסק ליתוגרפי משלו כבעל יחיד. בתחילה עסק בתחומים ליתוגרפיים סטנדרטיים של הדפסת תווי מוזיקה, נייר מכתבים, הצעות מחיר וכו'.
עם זאת, עד מהרה לקח את עבודתו לכיוון חדש, ויצר תמונות של האירועים בימיו. בסוף שנת 1835 הוציא הדפס המדגים שרפה שהייתה בניו יורק. התחריט הזה - חורבות בורסת הסוחרים ניו יורק לאחר השרפה של 16 ו-17 בדצמבר 1835 פורסמה על ידי עיתון "הסאן ניו יורק", ארבעה ימים בלבד לאחר השרפה, והייתה דוגמה מוקדמת לחדשות מאוירות. בשנת 1840 החל קורייר להתרחק מהדפסת עבודות ופרסום דפוס עצמאי. באותה שנה פרסם את "התפוצצות של אוניית הקיטור לקסינגטון בלונג איילנד", אסון שניספו בו מעל 100 איש. היה זה תיעוד נוסף של אירוע חדשותי, שלושה ימים לאחר התרחש. ההדפס נמכר באלפי עותקים.
בשנת 1850 הגיע ג'יימס איבס לעבוד בחברת קורייר כמנהל חשבונות. כישוריו של איבס כאיש עסקים ומשווק תרמו באופן משמעותי לצמיחת החברה; בשנת 1857 הוא הפך לשותף מלא, והחברה נודעה בשם Currier &amp; Ives.
קורייר ואיבס ידועים בעיקר כיוצרים של הדפסי אמנות פופולריים, כגון סצינות חג המולד, נופים, או תיאורים של נוף עירוני ויקטוריאני. עם זאת, הפיקה החברה גם כרזות פוליטיות, סצנות היסטוריות חשובות ואיורים מאירועים אקטואליים. במשך עשרות שנים יצרה החברה כ-7,500 תמונות.
קורייר פרש ממשרדו בשנת 1880, והעביר את העסק לבנו אדוארד.
חיים אישיים ומוות.
קורייר התחתן עם אליזה ווסט פרנסוורת' בשנת 1840. לזוג נולד ילד אחד, אדוארד ווסט קורייר. אליזה נפטרה בשנת 1843. בשנת 1847 התחתן קורייר עם לורה אורמסבי.
קורייר אהב סוסים. הוא החזיק כמה סוסים בבית מגוריו במסצ'וסטס באורווה שרכש, והעביר לאחוזתו.
הוא נפטר שמונה שנים לאחר פרישתו, ב-20 בנובמבר 1888, בביתו ונקבר בבית העלמין גרין ווד בברוקלין, ניו יורק.
פלגת בטש 914
אורוז'יני (מרכז עסקים)
מרכז עסקים "אורוז'יני" (ברוסית: Многофункциональный комплекс Оружейный) הוא מרכז עסקים הממוקם ברובע טברסקוי במחוז המרכזי של העיר מוסקבה.
סגנון הבניין יורש את מסורת גורדי השחקים של סטלין, גורד השחקים הפך לדומיננט אדריכלי נוסף בעיר. הבנייה החלה בשנת 2006, שנתיים לאחר מכן היא הוקפאה בגלל המשבר, העבודות הסתיימו בשנת 2016. מאז 2017, חברת מגאפון מחזיקה במחצית ממרכז העסקים.
איגנץ לאנגר
איגנץ לאנגר (בהונגרית: Langer Ignác; באנגלית: Ignatius Langer; ארד, 1800 – ארד, 2 באפריל 1879) היה רופא צבאי יהודי-הונגרי בצבאו של לאיוש קושוט במהפכת 1848 בהונגריה ובמלחמת האזרחים האמריקנית.
ביוגרפיה.
איגנץ לאנגר נולד המשפחה יהודית בממלכת הונגריה שהייתה אז תחת שלטון הקיסרות האוסטרית. הוא למד רפואה בפשט. במלחמת העצמאות ההונגרית ב-1848 שימש כרופא צבאי. לאחר כישלון המהפיכה וכניעת הצבא ההונגרי בווילאגוש (Világos) הוא נאלץ לברוח, ככל הנראה ישר לארצות הברית דרך ניו אורלינס. הוא התיישב בדבנפורט, איווה, ועבד כרופא. לאחר מכן קנה חווה, הפך לחקלאי וסיים עם מקצוע הרפואה שלו. הגשמים העזים של שנת 1857 הרסו את יבוליו ואז חזר לעסוק ברפואה. תקופה מסוימת התגורר אצלו גם עמיתו לנשק בהונגריה מהנדס הרכבות יאנוש פיאלה ובזכרונותיו כתב כי איגנץ לנגר לא רק טיפל בבעיות הבריאותיות של חבריו המהגרים, אלא גם נתן להם עצות היכן ואיך ינסו להתפרנס.
במלחמת האזרחים.
הוא התגייס ושימש כרופא צבאי במלחמת האזרחים האמריקנית, כרופא גדודי בצבא האיחוד. המצאתו הפכה אותו למפורסם בקרב הרופאים הצבאיים. הוא תכנן מיטה לתיקון שבר אגן ושוק משולב, במטרה להקל על סבלם של הפצועים. W. L. Faxon, רופא מהגדוד ה-32 של מסצ'וסטס, מצא את ההמצאה כל כך טובה שהוא הזמין באופן מייד 50 מיטות "שברים משולבים באגן ובשוק" לבית החולים שלו. לאנגר גם תכנן גם עגלת אמבולנס הראשונה שהייתה דרושה מאוד, אך המצאה זו כבר לא יושמה. הוא עשה עבודה כה מצוינת בפיתוח בתי חולים צבאיים ובטיפול בפצועים שכאשר נסע לווינה, בתום מלחמת האזרחים האמריקנית, הן מחלקת המדינה של ארצות הברית והן משרד ההגנה סיפקו לו המלצות ומכתבי הצטיינות. הוא התגורר בווינה זמן מה ואז חזר לעיר הולדתו, שם היה הרופא המיטיב של העניים. הוא נפטר בגיל 79 בעיר הולדתו.
טרנר והוץ' (סדרת טלוויזיה)
טרנר והוץ' (באנגלית: Turner &amp; Hooch) היא סדרת קומדיה אמריקאית, המבוססת על סרט באותו השם משנת 1989. הסדרה, שנוצרה ונכתבה על ידי המפיק בפועל מאט ניקס, משמשת כסדרת המשך לסרט, והיא מופקת בשיתוף פעולה בין חברות ההפקה "20th Television" ו-"ABC Signature", בכיכובם של ג'וש פק, לינדסי פונסקה, קארה פיטרסון, ונסה לאנגיס, אנתוני רויביבר, ברנדון ג'יי מקלארן וג'רמי מגווייר.
הסדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה "דיסני+" ב-21 ביולי 2021.
תקציר העלילה.
המרשל סקוט טרנר ג'וניור נאלץ לעבוד למורת רוחו בשיתוף פעולה עם כלב סורר בשם הוץ', שעבד עם אביו לפניו; אך עם חלוף הזמן, סקוט מגלה שייתכן שהוץ' היה השותף לו הוא נזקק, לאחר שהשניים, יחד עם שאר בני משפחת טרנר, מגלים שייתכן שמותו של סקוט טרנר האב לא היה מקרי.
הפקה.
פיתוח.
בשנת 1990, פיתחה חברת ההפקות "Touchstone Television" פיילוט טלוויזיוני שהתבסס על הסרט "טרנר והוץ'", שהופקה על ידי חברת-האם שלה "Touchstone Pictures"; לפיילוט לוהקו תומאס פ. וילסון לגילום דמותו של סקוט טרנר והכלב ביסלי הכלב, ששב לגלם את דמותו של הוץ' מהסרט. עם זאת, לא הוזמנה סדרה מלאה, והפיילוט שודר כחלק מ"העולם המופלא של דיסני" ביולי 1990. בדצמבר 2019, הוכרז על פיתוח אתחול טלוויזיני לסרט על ידי היוצר והתסריטאי מאט ניקס, עבור שירות הזרמת המדיה "דיסני+ ולסדרה הוזמנו 12 פרקים; עוד דווח שהמפיק ג'וש לוי ייקח חלק בהפקת הסדרה. בינואר 2021, נמסר כי מק-גי יהיה אמון על בימוי פרק הפיילוט, במקביל להיותו מפיק בפועל.
ליהוק.
בפברואר 2020, דווח על ליהוקו של ג'וש פק לגילום דמותו של סקוט טרנר. באותו חודש, דווח על ליהוקן של לינדסי פונסקה וקארה פיטרסון לצוות השחקנים הראשי. ב-6 במרץ 2020, דווח על ליהוקה של ונסה לאנגיס לצוות השחקנים הראשי. ב-22 בספטמבר 2020, יום תחילת הצילומים, הצטרפו אנתוני רוביבר, ברנדון ג'יי מקלארן וג'רמי מגווייר לצוות השחקנים הראשי, ואילו בקה טובין לוהקה לגילום דמותה של ברוק, תובעת מחוזית ובת זוגו לשעבר של סקוט טרנר. בינואר 2021, לוהק פול קמפבל לגילום דמותו של גריידי גרלנד, בעלה לשעבר של לורה טרנר.
צילומים.
צילומי הסדרה התעתדו להתחיל ב-27 באפריל 2020, בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה. לפי לוח זמנים זה, פונסקה נאלצה להשתתף בצילומי הסדרה במקביל לצילומי הסדרה "". מאוחר יותר, צילומי הסדרה נדחו ל-22 בספטמבר 2020, והסתיימו ב-19 באפריל 2021.
שידור.