הגרסה הישראלית עלתה לשידור בשם, תחילה בשם "מיליונר", במסגרת שידורי רשת בערוץ 2, ב-25 בנובמבר 1999, וזכתה תחילה לרייטינג גבוה של כ-27%. לאחר מספר עונות ירדה התוכנית מלוח השידורים באוקטובר 2003. בשנת 2006 רכש ערוץ עשר את הזכויות לפורמט, אך התוכנית זכתה לרייטינג נמוך, ושידורה הופסק לאחר שנה. בשני הערוצים בה שודרה, הנחה את התוכנית יורם ארבל.
המשתתף היחיד שזכה בפרס המרבי הוא יזהר נבו, איש מחשבים בעיסוקו ויליד שנת 1972, שעשה זאת באוגוסט 2000. "שאלת חצי המיליון" שלו הייתה: "מבין ארבעת המלכים האנגליים, מי מלך לפני כל האחרים?". נבו נעזר בחברו ההיסטוריון יזהר בן נחום כדי לענות על השאלה נכון. "שאלת המיליון" הייתה "מהו הספר הראשון בסדרת "הספורטאים הצעירים"?". נבו השתמש בגלגל ה-50:50 ונותר עם התשובות: "בעט אלון, בעט!" ו"הכדור בפנים...לא!". אז השתמש נבו בשיטת "עץ או פלי" כדי לבחור בתשובה "בעט אלון, בעט!" ובכך הפך לראשון והיחיד שזוכה במיליון ש"ח בתוכנית. שנים אחר-כך טען נבו בראיון טלוויזיוני, כי למעשה ידע את התשובה על השאלה האחרונה מיד כאשר הוצגה, אולם כדי ליצור עניין בתוכנית, הציג את בחירתו ככזו המבוססת לכאורה על הטלת מטבע.
המשתתפת המפורסמת ביותר שלקחה חלק בתוכנית בגרסתה הישראלית, כמשתתפת מן המניין, הייתה הסופרת והעיתונאית עירית לינור שזכתה בסכום של 250,000 ש"ח במאי 2000, שיא מקומי עד אותה תוכנית. היא פרשה בשאלה: "מי אמר במכס שאין לו מה להצהיר אלא רק על גאוניותו?" (התשובה: אוסקר ויילד), וכן השתמשה בחבר הטלפוני נועם זיו בשאלה: "מי כתב את האוטואמנציפציה?" (התשובה: יהודה לייב פינסקר).
התוכנית בישראל יצרה תקדים, כאשר בפעם הראשונה בטלוויזיה הישראלית מומש הסעיף בחוזה המשתתפים המתנה את קבלת פרס הזכייה בשידור התוכנית. מספר תוכניות אשר צולמו באולפני הרצליה לא שודרו בשל צניחת רייטינג והזוכים באותן תוכניות לא קיבלו את הפרס.
ביולי 2020, בעת התפשטות מגפת הקורונה חודשה התכנית בגרסה חדשה, העונה עלתה לשידור ב-16 ביולי בערוץ קשת 12 ומנחה אותה ארז טל.
מרמה בתוכנית.
בגרסה הבריטית התברר שאחד הזוכים במיליון בספטמבר 2001, צ'ארלס אינגרם, נעזר בחברו שיחד עמו היה בין עשרת המתמודדים בשלב הראשון בתוכנית. המתחרה היה חוזר שוב ושוב על התשובות שמוצגות לו, ובכל פעם שאמר את התשובה הנכונה, החבר השתעל בכוונה. באחת השאלות הוא אף נעזר באשתו לצורך מציאת התשובה הנכונה. חקירה נפתחה בעניין, והתוכנית לא שודרה עד לאחר תום המשפט. שלושת הנאשמים טענו לחפותם, אך נמצאו חייבים בדין ונגזרו להם עונשי מאסר על תנאי. מאוחר יותר הופק סרט דוקומנטרי שהראה את התרמית, עם קטעים מצילומי התוכנית, וראיונות עם גורמי מפתח בפרשה.
שאלות עם תשובות שגויות.
בגרסה הבריטית של תוכנית הטלוויזיה, הוצגה לאחד המתמודדים השאלה: "תאורטית, מהו מספר החבטות הנמוך ביותר בעזרתן ניתן לנצח מערכה במשחק טניס?". האפשרויות שהוצגו בפניו היו 12, 24, 36 ו-48. על פי חישובו של המתמודד נדרשות 4 חבטות כדי לנצח משחקון ושישה משחקונים כדי לנצח מערכה, לכן התשובה היא 24 חבטות. הוא בחר בתשובה זו וזכה ב-64,000 ליש"ט. העיתון הבריטי "דיילי מירור" פרסם למחרת כי תשובתו הייתה שגויה, כיוון שאפשר לנצח את משחקוני ההגשה של היריב מבלי לחבוט בכדור, אם הוא יבצע שגיאה כפולה בכל ניסיון הגשה. לכן, התשובה הנכונה היא 12 חבטות. על אף הטעות, המתמודד שמר את כספי הפרס.
הגנת אלכין
הגנת אלכין שייכת לסוג הפתיחות בשחמט ברגלי של המלך, בהן השחור אינו מגיב בצורה ישירה, אלא בדרך עקיפה. בסוג פתיחות זה (משחק חצי פתוח) כלולות גם הגנת קארו-קאן, ההגנה הסיציליאנית וההגנה הצרפתית.
הגנה זו נקראת על שם אלוף העולם אלכסנדר אלכין משום שבתחרות בינלאומית בבודפשט בשנת 1921 הוא השתמש בה בהצלחה. אולם פתיחה זו הייתה בשימוש כבר בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19, ורק קרוב לשנת 1920 היא שוכללה על ידי התאורטיקן אהרון נימצוביץ' ובאה לידי ביטוי, כאמור, בתחרות של אלכין בה הוא הצליח לשלב בין הטקטיקה של הגנה זו עם רעיונותיו האסטרטגיים של נימצוביץ'.
נימצוביץ יצא נגד הסגנון המסורתי שהעניק חשיבות ראשונה במעלה להסעת הרגלים. הוא טען כי מבחינה טקטית צריך להעדיף את הצבת הרצים במרכז הלוח, משום ששליטתם בערוגות גדולה יותר מזו של הרגלים.
בפתיחה זו, השחור גורר את הלבן לפתח את חייליו על חשבון טמפו (זמן מסעים) שאותו השחור מנצל לפיתוח רציו. בהמשך הוא יחליף במרכז על ד6 ויתקיף את הרגלים הנותרים שם.
הגנת אלכין מקוטלגת בשיטת אנציקלופדיית פתיחות שחמט בין B02-B05.
שחור תוקף את הרגלי הלבן. (אמנם הלבן יכול להגן על ידי פג3 ואז ישחק השחור ה5 אלא שאז תתקבל הפתיחה המוכרת בשם הפתיחה הווינאית כאן הלבן אינו מנסה להגן על הרגלי, אלא לתקוף בעזרתו את הפרש):
מטרת השחור במסע האחרון היא ניפוץ השליטה של הרגלים הלבנים במרכז. הלבן ינסה לחזק את הרגלי ה5, ולשם כך נתונות בידיו שתי אפשרויות: תמיכה על ידי הרגלים ותמיכה על ידי רצים.
א. תמיכה על ידי הרגלים:
השחור מעוניין לפתוח את טור ג כדי לתקוף על ידי הצריח באגף המלכה ולהחליש את הרגלי ה5.
ב. תמיכה על ידי רצים:
והשחור ימשיך בהחלפת רצים: ר:פ, ר:ר ואחר כך יכה פ:ג4.
אמנם הרגלי השחור ג6 חוסם את הפרש, אך אסור לשחור להוציא במסע הששי את הפרש לערוגה ג6 משום שהקרב עלול להסתיים לא טוב מבחינתו: 6. --- פג6 7. ה6 ו7:ה6 8. פז5 ר:ר 9. מה:ר פ:ד4 10.מה-ה4 ה5 11. פ:ח7 ובהמשך מאיים מה-ז6+.
ללבן מוצעת גם דרך שונה במסע הששי:
השחור מתקיף במרכז והלבן נאלץ להתגונן. במסעו האחרון, השחור שואף להחליף על ד5, כך שישאר לבן מנותק ובודד על ד4, או שלבן יתקדם ג5 ויפצל את הרגלים באגף המלכה. כך או כך השחור מרוויח מהתקפתו במרכז.
הגנה צרפתית
ההגנה הצרפתית שייכת לסוג הפתיחות בשחמט ברגלי של המלך, בהן השחור אכן עוסק בהגנה במובן האמיתי של המילה. בפתיחה זו משתמשים שחקנים שאין להם בעיה לסבול עמדה מכווצת ועמדות פסיביות בתקווה לצאת מהפתיחה עם מבנה רגלים עדיף או לעיתים לצאת למתקפת נגד.
פתיחה זו הפכה לכלי נשק מרשים בידי אלוף העולם לשעבר בוטביניק, כמו גם בידי אולמן וקורצ'נוי. עם הזמן משתנות ההערכות לגבי ההסתעפויות העיקריות של הפתיחה כמפורט בהמשך.
מהלך הפתיחה הוא כך:
מטרתו של השחור היא מניעת התקפה של הלבן על הרגלי השחור. אם ייסע השחור 1...ה5 בפתיחה, יוכל לבן להשיב בשלוש דרכים: א. פו3 ב. ו4 ג. ד4 והשחור ייאלץ להגן על הרגלי ה5. מאידך, כאשר השחור נוסע ה6, הלבן מנצל זאת להצבת שני רגלים במרכז הלוח; אך השחור לא נשאר חייב ובמסעו ד5 הוא מאלץ את הלבן להחליט האם לפצל את כליו, להחליף רגלים, או לתמוך בהם.
החלפת רגלים אינה מומלצת ללבן, משום שבכך הוא מוותר על זוג רגלים במרכז ומלבד זאת הוא פותח את מסלולו של הרץ השחור ג8.
3. ה:ד5 ה:ד5 4. ג4 פו6 5. פג3 רב4 6. פו3 0-0 7. רה2 ד:ג4 8. ר:ג4 רז4 אנו רואים בעמדה זו, לאחר המסע השמיני כי ללבן רגלי מבודד במרכז, פיתוח הכלים השחורים טוב יותר ובמקרה הטוב ללבן שוויון.
קידום הרגלי (ה4-ה5) הייתה הדרך המועדפת על נימצוביץ', ונקראת ההסתעפות המתקדמת. קידום זה אמנם מציב לשחור קשיים בפיתוח הפרש ז8, ובפינוי דרכו של רץ ג8, אולם שחור יוכל לקחת לידיו את יוזמת ההתקפה ולענות: ג7-ג5 ולהמשיך בהתקפה על ידי פג6 ואחר כך גם מהב-6.
דרך מקובלת היא פיתוח הכלים תוך כדי תמיכה ברגלים; לכן הלבן עשוי להמשיך בתמיכה ברגלי על ידי: 3. פג3.
מכאן יש לשחור 2 אפשרויות:
א. המשך המאבק על המרכז.
בעמדה זו שחור יכול לשחק 4...פד7 5. פו3 פזו6 6. פ:ו6+ פ:ו6 7. רד3 רה7 8. רז5 0-0 9. מהה2 ועמדת הלבן נראית עדיפה.
בעמדה זו שחור יכול גם לשחק 4...רה7 5. פו3 פד7 6. רד3 פזו6 7. פ:ו6 ר:ו6 8. 0-0 ג5 9. ג3 ג:ד4 10. ג:ד4 פב6 11. מהה2 0-0 12. מהה4 ז6 13. רח6 רז7 14. ר:ז7 מ:ז7 והלבן עומד עדיף. להלן דוגמאות למשחקי צמרת שהגיעו להסתעפות זו
ב. התקפה באגף המלכה.
א1. המשך המאבק על המרכז.
מצב זה אמנם מבצר את השחור, אולם הרץ השחור, ג8, אינו משוחרר והרגלי הלבן ה5 מפריע ליוזמת השחור; שחור יכול להמשיך מכאן או בפריצה: ג7-ג5, או הצרחה ואחר כך פריצה מאגף המלך: ו7-ו5.
א2. המשך המאבק על המרכז נוסח C11.
נוסח זה פופולרי במפגשי צמרת של תחילת המאה ה-21. במפגשים אלה ניכרת התקדמות התאוריה ממשחק למשחק. מעמדת בסיס זו יש כמה הסתעפויות קריטיות:
א2.1 המשך המאבק על המרכז נוסח C11.
בעמדה זו הלבן יכול להצריח באגף המלך, אך לא מובטח לו יתרון בפתיחה. תוכנית זו נוסתה מספר פעמים אך הלבן לא הצליח להגיע ליתרון. יותר מסוכן לשחור היא הצרחה באגף המלכה, הצרחה המלווה בהתקפה על מלך השחור. עם זאת, לשחור סיכויי נגד סבירים גם במקרה זה. להלן דוגמאות למשחקים שבהם פיתח הלבן איומים רציניים, ולצידם משחקים בהם שחור התמודד אתם בהצלחה.
הנה דוגמה בה השחור הצליח לגבור על יריבו
א2.2 המשך המאבק על המרכז נוסח C11.
הרעיון של השחור בסדר מסעים זה הוא לשחק ג5 מיידית כבמשחק המודגם
או לשאוף להתפתחות איטית יותר אך מאוד יציבה עם ג6.
כמו בהסתעפות הקודמת הלבן יכול להצריח באגף המלך אך לשחור אין בעיות מיוחדות להשוות. במקרה שלהצרחה באגף המלכה השחור יכול לשחק 10...ב6 ולעבור להסתעפות הקודמת בשינוי סדר מסעים.
א2.3 המשך המאבק על המרכז נוסח C11.
המסע פג6 נוסה פעמים רבות ונחשב להסתעפות המרכזית בפתיחה זו, המובילה למאבק מסובך מאוד. בדיאגרמה המוצגת לשחור שלושה מסעים אפשריים עם הפרש, כאשר לכל מסע ישנם חסרונות משלו ואף אחד מהם לא מוביל לשוויון ברור לשחור.