הארגון מוציא לאור ספרים וספרונים רבים, בעיקר של כתבי הרב קוק, בתוספת פירושים וביאורים נוחים ובהירים המותאמים לציבור הרחב, בעיקר מאת הרב יובל פרוינד. בין השנים 2007–2014 (תשס"ז-תשע"ד) פרסמה העמותה עלון שבועי שנקרא "בראש יהודי", שנסגר מסיבות כלכליות. כמו כן, הארגון סייע בהקמה של גרעין תורני ביפו המורכב ממספר משפחות שמטרתו לחזק את האוכלוסייה היהודית במקום.
הארגון מוציא לאור גם חיבורי קומיקס לילדים שנכתבו ואוירו בידי נתנאל אפשטיין, ובראשם סדרת "הגיע הזמן".
בשנת 2016 נהגו להיפגש אנשי ציבור דתיים וחילוניים דוגמת הרב אורי שרקי ויריב אופנהיימר באולם הארגון במרכז תל אביב לשיח במסגרת סדרת מפגשים שיזם העיתונאי והקולנוען נדב גדליה ואשר נועדו לחבר בין קצוות העם וליצור הידברות.
מרסה מטרוך
מולאטי
אומאיוס
במיתולוגיה היוונית, אומאיוס (ביוונית: Εύμαιος; בתעתיק לטיני: Eumaeus) היה רועה החזירים של אודיסאוס ומשרתו הנאמן. אומאיוס גודל כנער יחד עם אודיסאוס ואחותו, אף על פי שהיה בן למשפחת משרתים.
באודיסיאה.
לפי המסופר באודיסאה, עם הגיעו לאיתקה, שינתה האלה אתנה את צורתו של אודיסאוס והפכה אותו לקבצן זקן, לבוש בבלויי סחבות.
בתחפושתו זו הגיע אודיסאוס לבקתתו של אומאיוס, שלא זיהה אותו, אך אירח אותו כיד המלך ודאג לכל מחסורו. אודיסאוס ניחם את אומאיוס ובישר לו שאדונו עתיד לחזור. בתגובה אמר לו אומאיוס שהוא מטפל בו מרחמים ומיראת האלים, ואין הוא מצפה מאודיסאוס שישמיע לו דברים שינעמו לאוזניו בתמורה.
אומאיוס סיפר לו על המחזרים השוהים בביתו, המצערים את פנלופי אשתו והמאיימים להרוג את בנו טלמאכוס. לאחר מכן הגיע טלמאכוס לבקתת הרועה, ואודיסאוס התוודה לפניו כי הוא אביו. מאוחר יותר סייע בידם אומאיוס לחסל את מחזרי פנלופי.
עקב הכנסת האורחים שלו ונאמנותו, נקרא אומאיוס במיתולוגיה "רועה החזירים האציל". התנהגותו בולטת במיוחד על רקע התנהגותו הבוגדנית של מלנתיוס, רועה הצאן בבית אודיסאוס, שמשתף פעולה עם המחזרים ומגניב להם נשק מנשקיית הבית, אשר לועג לאודיסאוס הלבוש כקבצן זקן.
סמל פלאו
סמל פלאו הוא הסמל הרשמי של הקונגרס של פלאו ושל משרד הנשיא של פלאו.
על הסמל של הקונגרס כתוב בחלקו העליון בפלאואנית: "Olbiil Era Kelulau" (שפירושו בעברית, "הקונגרס הלאומי של פלאו") ובחלקו התחתון באנגלית: "Republic of Palau" ("הרפובליקה של פלאו") ובסמל של משרד הנשיא כתוב באנגלית בחלק העליון "Office of the President" שמשמעותו "משרד הנשיא" ובחלק התחתון באנגלית: "Republic of Palau".
אגוולה ציון, קיסר אתיופיה
אגוולה ציון (געז: እጓለ ጽዮን) היה קיסר אתיופיה במהלך תקופת השופטים האתיופית. ציון היה בנו של הקיסר לשעבר חאזקאיס, הוכרז כקיסר על ידי הראסים גוגסה ווולדה סלאסי ביולי 1801 תחת השם "ניואיה סגד" במנגוס שבגונדר.
ציון נישא בזאת לאחותו של ראס גוגסה, וולטה ייאסוס ולזוג היו חמישה ילדים, וכן אחיו של ציון קאגנזמץ' ייאסו קיבל את התואר ראס. בתקופתו לא היו מינויים חדשים והקיסר לא עזב את בירתו בגלל חשש שימרדו וידיחו אותו, מלכותו לאחר 1803 התאפיינה במלחמת אזרחים שהייתה משולשת בין סגן הקיסר ומושל באגמדיר גוגסה מושל גוג'אם גושו זאוודה ומושל תיגראי וולדה סלאסי. בנוסף למלחמת האזרחים עיר הבירה גונדר הותקפה פעמיים (1804 ו-1808) על ידי צבא שבטי האורומו שמדרום לנילוס הכחול. חמש שנים לאחר מכן ראס זאוודה החל למרוד בקיסר ותכנן להחליפו בקיסר לשעבר תקלה גיורגיס הראשון צבאו של זאוודה נפגש עם צבאו של סגן הקיסר ראס גוגסה ב-24 בפברואר 1809, למרות רוחו של זאודה קרב זה הסתיים בהפסדו לאחר שצבאו סירב להילחם, וזאוודה חזר לכפרו.
ציון נפטר ב-12 במאי 1818 ונקבר בכנסיית מריאם ג'יגר שבבעטה.
לוח לוגריתמים
לוח לוגריתמים הוא טבלה המכילה את הלוגריתמים, בדרך כלל לפי בסיס 10, של סדרה של מספרים. לוח לוגריתמים היה כלי עזר עיקרי לביצוע פעולות כפל, העלאה בחזקה, ופעולות דומות, במספרים מרובי ספרות, קודם להמצאתם של המחשב והמחשבון, המאפשרים עריכת פעולות אלה בקלות רבה.
עקרונות.
הרעיון הבסיסי מאחורי השימוש בלוח לוגריתמים הוא הכלל לפיו לוגריתם של מכפלה שווה לסכום הלוגריתמים של כל אחד מאיברי המכפלה (בנוסחה: formula_1). כלל זה מאפשר להחליף פעולת כפל, שהיא פעולה מורכבת יחסית, בפעולת החיבור הפשוטה יותר. סרגל חישוב פועל על פי עיקרון זהה, ולמעשה מבצע באופן מכני פעולה המקבילה לכפל באמצעות לוח לוגריתמים.
כפל שני מספרים, a ו-b, באמצעות לוח לוגריתמים נעשה בצעדים הבאים:
כפל באמצעות לוח לוגריתמים אינו נותן תוצאה מדויקת, אך הוא נותן קירוב סביר בעת שימוש בתחומי הנדסה, פיזיקה וכימיה.
דוגמה: באמצעות העמוד הימני שבתצלום נחשב את המכפלה formula_2
היסטוריה.
בשנת 1614 פרסם הסקוטי ג'ון נפייר את ספרו "Mirifici Logarithmorum Canonis Descriptio" ("תיאור החוקיות המופלאה של הלוגריתמים"), שבו הציג לראשונה את רעיון הלוגריתם ושימושיו לביצוע מהיר של כפל. הספר כלל 57 עמודים של הסברים ו-90 עמודים של לוח לוגריתמים, שחישב במשך שנים רבות. בשנת 1615 המתמטיקאי הנרי בריגס מגרשם קולג' בלונדון הגיע לביקור אצל נפייר ושיכנע אותו לשנות את לוח הלוגריתמים שפרסם לבסיס 10, המקובל מאז. בשנת 1624 פרסם בריגס את הספר Arithmetica Logarithmica, ובו לוגריתמים בבסיס 10, בדיוק של 14 ספרות, למספרים הטבעיים 20,000-1, 100,000-90,000. בשנת 1628 פרסם אדריאן פלאק (Adriaan Vlacq) מהדורה שנייה לספרו של בריגס, ובה לוגריתמים, בדיוק של 10 ספרות, למספרים הטבעיים 100,000-1. בשנת 1924 החל באנגליה חישוב של לוח לוגריתמים בדיוק של 20 ספרות, ומשימה זו הושלמה בשנת 1949.
יואס השני, קיסר אתיופיה
יואס השני (געז: ኢዮዋስ) היה קיסר אתיופיה במהלך תקופת השופטים האתיופית. יואס היה בנו של הקיסר לשעבר חאזקאיס ואחיו של הקיסר אגוולה ציון, יואס לא היה מעוניין בפוליטיקה הפנימית ובין השנים 1812–1818 היה נזיר במנזר וולדבה אך לאחר מות אחיו הוא הוכרז כקיסר אתיופיה ב-14 ביוני 1818 למורת רוחם של אחייניו הסוררים זרובבל ומאריט על ידי סגן הקיסר ראס גוגסה והקאגנזמץ' אקלי מארו, יואס הוכתר כקיסר במנגוסה שבגונדר תחת שם המלכות "אדים סגד השלישי". במהלך כהונתו הוא היה מרותק למרותו של סגנו ראס גוגסה.
יואס נפטר בגונדר ב-3 ביוני 1821.
מועצת הפועלים
אמי פלנט
אֶמִי פׇּלַנְט (אברהם כוכב) (16 במאי 1951 – 15 באוגוסט 2022) היה איש צבא ישראלי ששירת כקצין שריון ראשי וכמפקד אוגדה בדרגת תת-אלוף, ולאחר שיחרורו היה איש עסקים. קיבל את עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה.
אמי פלנט נולד במושב מגשימים. הוא התגייס לצה"ל בנובמבר 1969 ושובץ בחיל השריון. לאחר קורס קצינים שירת כמפקד מחלקה בגדוד 77 בסיני וכסגן מפקד פלוגת חרמ"ש בגדוד 75. במלחמת יום הכיפורים היה פלנט מפקד פלוגה ח' בגדוד 77 בחטיבה 7, שבלמה את התקפות השריון הסורי כחלק מקרב עמק הבכא, תחת פיקודו של אביגדור קהלני. פלנט נפצע במהלך מלחמת ההתשה במובלעת הסורית. על חלקו במלחמה עוטר בעיטור העוז. לאחר המלחמה שימש סגן מפקד גדוד 77.
ב-1974 השתחרר מצה"ל ושירת במילואים כסגן מפקד גדוד. חזר לשירות הקבע ב-1977, למד בפו"ם ופיקד על גדוד. בשנת 1980 מונה למג"ד גדוד 82, שקלט בצה"ל את טנק המרכבה. לאחר מכן יצא ללימודים מחוץ לישראל. במלחמת לבנון הראשונה שימש סמח"ט ומח"ט חטיבת קרייתי. כמח"ט הקים את חטיבת המילואים הראשונה שהורכבה מטנקי מרכבה, עוצבת מרכבות האש (חטיבה 263) ופיקד עלייה בשנים 1983 עד 1986.
פלנט פיקד על חטיבה 7, בזמן שקלטה את טנקי מרכבה סימן 2, ולאחר מכן על חטיבה 460. בשנת 1990 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד אוגדת המפץ, אוגדת מילואים משוריינת בפיקוד צפון. ב-1993 מונה למפקד באלי"ש ובמקביל קיבל מינוי בחירום כמפקד אוגדה בפיקוד הדרום. כיהן כקצין שריון ראשי מאוגוסט 1993 עד יולי 1995.
לאחר שירותו הצבאי, כיהן פלנט במספר תפקידים: מנכ"ל מפלגת הדרך השלישית והמשרד לביטחון פנים (1996–1999), יו"ר מועצת המנהלים של חברת אוצר מפעלי ים ומנכ"ל חברת מאיקה אחזקות.
נפטר ב-15 באוגוסט 2022 ונטמן ביישובו, מגשימים.
תיאטרו דלה פרגולה
תיאטרו דלה פרגולה (באיטלקית: Teatro della Pergola) הוא בית אופרה בפירנצה שבאיטליה. הבניין נמצא במרכז העיר, בוויה דלה פרגולה.
היסטוריה.
התיאטרון נבנה בשנת 1656 בפיקוחו של האדריכל פרדיננדו טאקה וההפקה שחנכה אותו הייתה האופרה בופה Il podestà di Colognole מאת יאקופו מלאני. בית האופרה נחשב לעתיק ביותר באיטליה, מאחר שהוא ניצב באותו אתר עצמו זה למעלה מ-350 שנה.
בבית האופרה שני אולמות, ה"סאלה גראנדה", האולם הגדול, המכיל 1,500 מושבים, וה"סאלונצ'ינו", ה"אולמון", לשעבר אולם הנשפים שבקומה העליונה, המשמש כאולם רסיטלים מאז 1804 ובו 400 מושבים.
במקור שימש הבניין כתיאטרון החצר של הדוכסים רמי המעלה באותם ימים, ורק משנת 1718 ואילך נפתח לציבור. באולם זה הוצגו האופרות של מוצרט לראשונה באיטליה, והאופרות של דוניצטי, Parisina ו-Rosmonda d'Inghilterra, מקבת' של ורדי (1847) ו-Rantzau של מסקאני הועלו שם בהצגות בכורה. במאה ה-19 הוצגו שם אופרות של המלחינים הנודעים ביותר בתקופתם, בהם בליני ודוניצטי.
בשנת 1857 עוצב התיאטרון מחדש לדמותו הנוכחית; האולם בנוי בצורה המסורתית של פרסה עם שלושה מעגלי תאים ומעליהם יציע ויש בו 1,000 מושבים. הוא הוכרז אתר לאומי בשנת 1925 ושופץ תוך שמירה על מראיהו הקודם לפחות פעמיים.