כמחצית מדורשי העבודה בחודש מרץ 2020 היו עובדים כלליים (או ללא ניסיון), או עובדי חינוך, מכירות, או מסעדנות ומזון. כאשר מחריגים את ענף החינוך, החשיפה של המגזר החרדי לענפים שנפגעו בתחילת משבר הקורונה יותר מן המשבר נמוכה משמעותית מן החשיפה של המגזר היהודי הלא-חרדי. ניתוח המצב בענף החינוך (בהקשר החרדי), מצייר תמונה מורכבת. מחד ייצוג היתר של עובדים החרדים עובדי משרד החינוך מקנה לרבים מהם ביטחון תעסוקתי שאינו מנת חלקם של רבים אחרים במגזר הכללי. בנוסף יש לחרדים ייצוג יתר במשרות חינוך שאינן מטעם משרד החינוך, בפרט מטפלות, סייעות ומורות מחליפות, שרבות מהן הוצאו לחל"ת או פוטרו בחודש מרץ 2020.בשל המגבלות שהוטלו על הפעילות בתקופת המשבר, עובדים שיוכלו להמשיך לעבוד מרחוק נפגעו פחות. מאחר שהנגישות לעבודה מרחוק בחברה החרדית נמוכה, בשל מספר נמוך של מחשבים, נגישות נמוכה לאינטרנט ומחסור במיומנויות דיגיטליות, הפגיעה התעסוקתית בחברה החרדית הייתה גבוהה.
במשבר הקורונה אומנם הפגיעות בשוק העבודה ואובדן ההכנסה מעבודה בציבור העובדים החרדים, היה גדול יותר מאלו של הציבור הכללי, אך בשל אופי המענקים שחולקו, בשנת 2020 הירידה בהכנסה הכוללת של החרדים (דהיינו הכנסה הכוללת גם תשלומי העברה) בחברה החרדית הייתה פחותה מזו שבחברה הכללית, ושיעור העוני בקרבה אף ירד.
בטווח הארוך, הפגיעה הכלכלית צפויה להיות קשה יותר בקרב משפחות חרדיות בהשוואה לאוכלוסייה הכללית, וזאת מאחר שמדובר באוכלוסייה חלשה בשוק העבודה המסתמכת יותר על תשלומי ההעברה.
רפואה שחורה
רפואה שחורה הוא הכינוי למגוון של פעילויות, אשר פרטים נוקטים בהן על מנת להבטיח לעצמם אספקת שירותי בריאות עדיפים בצורה בלתי חוקית או כזו שעל סף החוקיות. בין הפעולות הנכללות תחת רפואה שחורה ניתן למנות תשלום ישיר לרופא עבור קיצור תור, טיפול אישי של הרופא בחולה, מתן מתנות והטבות לרופא לפני או אחרי הטיפול לטובת שיפור הטיפול, מתן תרומות לקרנות מחקר של בית החולים כדי לשפר את איכות הטיפול הפרטני ועוד. רפואה שחורה קיימת בתצורות שונות בעשרות מדינות ברחבי העולם. היא נוטה להיות נפוצה יותר במדינות מתפתחות בעיקר, אך קיימת גם במדינות מפותחות ואף במדינות ה-OECD וביניהן ישראל.
גבולות הרפואה השחורה.
תחת הסקאלה שבין רפואה שחורה לבין רפואה חוקית עומדים ארבעה סוגים של תשלומים בלתי פורמליים לבריאות:
רבים מתייחסים לרפואה אפורה כתת-תחום ברפואה שחורה, על אף שאינה מהווה עברה על החוק באופן מובהק אלא בעלת עמימות בנוגע לכשרותה, ויכולה להעלות שאלות הנוגעות לאתיקה ומוסר. רפואה אפורה כוללת תרומות של מטופלים לבתי חולים בצורות שונות ותשלומים לבית חולים תמורת ביקור במרפאה פרטית.
היקף התופעה בישראל.
רפואה שחורה אינה תופעה חדשה, והמקרה הראשון מתועד כבר משנת 1919 בפלשתינה. הנושא הגיע לדיון בכנסת פעם יחידה, בשנת 1986 בוועדת העבודה והרווחה. בוועדה הגיעו למסקנה שלמרות גינוי התופעה, לא ניתן להתגבר עליה והעלו טענה כי הביקוש לרפואה שחורה נובע מאזלת ידה של הרפואה הציבורית.
בשל היותה תופעה שנמצאת "מתחת לרדאר", יש קושי לבסס נתוני אמת על היקף תופעת הרפואה השחורה. לא ניתן לאמוד במדויק את גובה הסכומים אשר משולמים במסגרת רפואה שחורה אך ניתן להעריכה במיליארדי ש"ח בשנה. ישנה הערכה כי 20% מהפעולות הרפואיות בבתי החולים כרוכות בתשלומים בלתי חוקיים. במחקרים שנערכו בשנות ה-90 נמצא כי 45% מהחולים שרואיינו במחלקות הכירורגיות השתמשו ברפואה שחורה: 41% נתנו תשלום לרופא, מתוכם 37% שילמו עבור הקדמת תור ו-29% שילמו עבור טיפול מרופא ספציפי. ישנה מגמה המצביעה שבמהלך השנים תופעת הרפואה השחורה הצטמצמה משמעותית לרמה של 12% בלבד, בהשוואה ל-45% מהמחקר שהוזכר. שיעור מתון זה מחלק כמעט באופן שווה את המטרות בצריכה רפואה שחורה: הקדמת תור, בחירת רופא מטפל, קבלת יחס מועדף ומטרות אחרות. מנגד, כאשר נבחנת התופעה מנקודת המבט של רופאים, ניכר כי היקף התופעה לא צומצם, והוא עומד על ממדים דומים כפי שתועד במהלך שנות ה-90 של המאה הקודמת. מממצאים אלה נראה שלא התרחש צמצום בהיקף התופעה אלא המדדים עצמם הוגדרו אחרת.
הדרך היחידה בישראל לצרוך רפואה פרטית במוסד ציבורי באופן חוקי היא באמצעות שימוש בביטוח פרטי או ביטוח משלים של קופות החולים (שב"ן). ניתן לעשות זאת באמצעות שירות רפואי פרטי (שר"פ) המופעל במספר בתי חולים בירושלים, או באמצעות בית חולים שפועל במתכונת פרטית. למעשה, ייתכן שהירידה בהיקף התופעה של רפואה שחורה הוא היכולת להשתמש בשר"פ ובשב"ן, כלומר ששירותים אלה הלבינו את הרפואה השחורה, והסיטו את הנתונים באופן מלאכותי.
רפואה שחורה בעולם.
כמות הפניות לרפואה שחורה נעה במנעד רחב, כנגזרת של נורמות תרבותיות וחברתיות, ומציגה תלות מסוימת במידת הקדמה של המדינות השונות. להלן שיעורי רפואה שחורה במגוון מדינות: 3% בפרו, 20% בבולגריה, 21% באלבניה, 87% בגרוזיה, 91% בארמניה ו-97% בפקיסטן.
קשה לבסס מסקנה חד משמעית בנוגע להיקפי הרפואה השחורה ומשמעותם שכן לא נמצא מחקר רוחבי על מספר מדינות במקביל. יש לזכור שהמדינות שהובאו אינן בהכרח דומות במאפייני האוכלוסייה ומערכות הבריאות שלהן לישראל. כמו כן, ההגדרה השונה שניתנה למושג רפואה שחורה בכל אחת מהמדינות, מקשה על יצירת השוואה בין המדינות ובינן לבין ישראל.
סיבות לתופעה.
מטופלים פונים לרפואה שחורה ממגוון סיבות, שעיקרן הן הקדמת תור, בחירת הרופא המטפל ורצון לקבל יחס מועדף וטיפול טוב יותר מהרגיל.
ההסבר הרווח העומד מאחורי הסיבות השונות הוא אי שביעות רצון הלקוחות משירותי הבריאות הציבוריים, בחיפוש אחר ספק שירות טוב יותר. הספרות מציעה מספר הסברים אחרים:
דרכים להתמודדות.
ההתמודדות עם התופעה ניצבת בפני מספר מכשולים. ניתן לומר שמערכות תמריצים וכללי משחק בהירים הנאכפים בצורה אפקטיבית יכולים לקדם את מדינת ישראל לכיוון מערכת בריאות ציבורית בעלת שיעורים נמוכים של רפואה שחורה.
בשל העובדה כי אנשים הפונים לרפואה שחורה נמצאים במצב מצוקתי כלשהו, ישנה סברה כי יש למקד את המאמץ בצמצום ההיצע הקיים על פני צמצום הביקוש, כלומר להשית על ספקי שירותי הבריאות רגולציה אפקטיבית יותר מצד המדינה.
בין הכלים המדיניים לצמצום התופעה ניתן למנות את אכיפת החוק והגברת ענישה לרופאים העוברים על החוק, מתן מידע שקוף לאזרחי המדינה והגבלת הידע בכל הנוגע לשר"פ. כמו כן, מתן הסברים, הכשרה והידוק הרגולציה על ספקי שירותי הבריאות הם צעדים שנחשבים כאפקטיביים.
הסברה הרווחת היא כי מיגורה של התופעה ממערכת הבריאות יחזק את אמון הציבור בה וישפר את ביצועיה – הן במישור הכלכלי והן במישור החברתי.
יחסי הונג קונג–יוון
יחסי הונג קונג–יוון הם יחסי החוץ בין הונג קונג ויוון.
סקירה כללית.
הייצוג הראשון של יוון בהונג קונג הוקם כקונסוליית כבוד בשנת 1946, עם מינויו של מר סדריק בלייקר לקונסול הכבוד. בשנת 1960 שודרגה קונסוליית הכבוד לקונסוליית הכבוד הכללית והיא פעלה תחת מעמד זה עד 1996, אז שודרגה המשלחת לקונסוליה מן המניין.
סמכות השיפוט של הקונסוליה הכללית כוללת את האזורים המינהליים המיוחדים של הונג קונג ומקאו.
פרסוורנס
קרל וילהלם דיפנבאך
קרל וילהלם דיפנבאך (בגרמנית: Karl Wilhelm Diefenbach; 21 בפברואר 1851 – 15 בדצמבר 1913) היה צייר ופעיל חברתי גרמני. דיפנבאך נחשב לאבי התנועה האלטרנטיבית, תומך בנודיזם ואחד האנשים החשובים ביותר בתנועות לרפורמת החיים ותנועת השלום. כצייר הוא נציג עצמאי של הסימבוליזם.
ביוגרפיה.
קרל וילהלם דיפנבאך היה בנו של הצייר והמורה לציור בבית הספר התיכון הדמר, לאונרד דיפנבאך. הוא למד באקדמיה לאמנות במינכן והתרשם מארנולד בוקלין ופרנץ פון שטוק. ציוריו זכו לתשומת לב והכרה בשלב מוקדם. זרועו הימנית שותקה בעקבות מחלה וניתוח. מכיוון שהאמין שהציל את חייו בשיטות נטורופתיות, הוא הפך לשליח של אורח החיים הטבעי בהשפעת המטפל הנטורופתית ארנולד ריקלי ואדוארד בלצר (), מייסד האגודה הצמחונית בגרמניה. בסביבות 1881 הוא עזב את הכנסייה.
רעיונותיו (חיים בהרמוניה עם הטבע, דחיית מונוגמיה, התרחקות מכל דת, פעילות גופנית באוויר הצח כמו גם תזונה נטולת בשר כטבעונים) נתנו הזדמנות על ידי בני דורו לקרוא לו "שליח קולורבי" בלעג ובבוז. לאחר שהמשטרה דיכאה את פגישותיו נסוג דיפנבאך למחצבה נטושה ליד הולריגלסקרוט. סביבו קמה קומונה קטנה שחיה על פי תורתו של אדוארד בלצר. שם הפך הצייר הצעיר הוגו הופנר לעוזרו ותלמידו. דיפנבאך כינה אותו פידוס, שהפך לשם האמנותי הופנר. כתב העת Die Schönheit (משנת 1901) פרסם עבודות מאת פידוס, שהפך לאייקון של התנועה הנודיסטית.
תערוכת ציוריו בווינה בשנת 1892 זכתה להצלחה מרעישה והפכה אותו למפורסם, אך הוא איבד את כל יצירותיו כתוצאה מהונאות של הנהלת התאחדות האמנות האוסטרית.
הוא ברח למצרים, שם תכנן מקדשים ענקיים. על מנת להחזיר את תמונותיו, הוא חזר לווינה בשנת 1897, תכנן להוציא כתב עת ולארגן תערוכה גדולה.
קבוצת חברים שאליה השתייכו הפציפיסטית ברטה פון זוטנר, אותה פגש לראשונה בשנת 1891 בקונגרס שלום בווינה, והעיתונאי מייקל גאורג קונרד, תמכו במיזמים שלו.
במהלך תקופה זו התכנסה סביבו קהילה של עד 20 תלמידים. בשנת 1897 הקים את קומונת האמנים "הומניטאס" בהימלהוף שהפכה לגרעין של התנועה האלטרנטיבית המוקדמת. לעיתים השתתפו בקומונה גם ציירים שונים וכן את פעילי זכויות בעלי החיים.
ה"הומניטאס "היה מבשרו של היישוב האלטרנטיבי המפורסם מונטה וריטה (Monte Verità) ליד אסקונה.