ג'סטין ורנון מלהקת בון איבר, שהיה מעורב בצורה רבה יותר בתהליך היצירה של האלבום "Evermore" מאשר ב-"Folklore," ניגן בתופים ב-"Cowboy like Me". מרקוס ממפורד מלהקת ממפורד אנד סאנז שיתף פעולה גם הוא, וסיפק את קולות הרקע בשיר. "Cowboy like Me" הוא שיר אלטרנטיבי, קאנטרי, פולק רוק ובלוז, בו נעשה שימוש במפוחית פה, גיטרות, מנדולינה, פסנתר וגיטרת ברכיים.
מעבר לכך, "Cowboy like Me" תואר כשיר שהיה מתאים להיכלל ב-"" של לנה דל ריי.
ביקורת.
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות, תוך שהוא קיבל את תואר "השיר הטוב ביותר של השבוע" מטעם "Retro Gazing".
קרדיטים וצוות.
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל, ופיצ'פורק.
ננדי אוקורפור
ננדי אוקורפור (באנגלית: Nnedi Okorafor; נולדה ב־8 באפריל 1974) היא סופרת ניגרית–אמריקאית. בכתביה הראשוניים, כתבה בעיקר בסגנונות ריאליזם או פנטזיה. אך בהמשך דרכה עברה אוקרפור לכתוב בעיקר מדע בדיוני. אוקרפור כותבת בעיקר רומנים, נובלות וקומיקסים. בין יצירותיה המוכרות ישנם , "," , ו . יצירותיה של ננדי זכו לפרסים רבים לאורך השנים, הפרסים הבולטים יותר בהם זכתה הם: (Binti, 2015) ו (Zahara the Windseeker, 2008)7.
ביוגרפיה.
ננדי אוקרפור נולדה בארצות הברית, לשני הורים ניגרים שהיגרו לאמריקה. אחת מתוך ארבעה ילדים במשפחה.
בילדותה, לא הצליחה אוקרפור לאהוב ולהתחבר לסוגה של ספרי המדע הבדיוני. משום שספרים מסוגה זו תמיד עסקו ב"חייזרים" או בכל צורת חיים אחרת שהיא מסוכנת ויש לנדות אותה ולשנוא אותה. עבורה, כתיבה מסוג זה הייתה לא רלוונטית ולא מעניינת. כך שהיא פשוט לא הצליחה למצוא עניין בספרים אלו. היא מעולם לא חשבה על לכתוב, או להיות סופרת. חלומה הגדול היה להיות אנטומולוגית (חוקרת חרקים).
בתור ילדה, נסעה אוקרפור לביקורים רבים בניגריה, וכבר אז התאהבה במקום. בהמשך, בשל אהבתה והתלהבותה מהמקום, ניגריה הפכה למקור השראה מרכזי בסיפוריה.
כשהייתה נערה, אוקרפור ואחותה התאמנו בטניס. הן היו שותפות בארגון הטניס האמריקאי (USTA) והתחרו דרכו בתחרויות רבות סביב העולם, ואף זכו בחלק גדול מהן. אוקרפור ואחותה נחשבו לכוכבות טניס. כך שבמשך שנים רבות היא הייתה בטוחה כי היא הולכת לפתח לעצמה קריירה כשחקנית טניס, וכי כך יהיו חייה. בגיל 13, אובחנה אוקרפור עם עקמת חמורה. מה שהוביל לכך שיום אחד, כשהייתה בת 19, עברה אוקרפור "היתוך עמוד השדרה" ונעשתה משותקת. בתוך 24 שעות היא הפכה משחקנית טניס לאדם משותק. כשהייתה בבית החולים, מספרת אוקרפור כי היא ראתה 2 אופציות. הראשונה, לאבד כל תקווה ו-"להשתגע". השנייה, למצוא דרך למנוע מעצמה את השיגעון. וכך היא התחילה לכתוב.
לאחר שיצאה אוקרפור מהשיתוק, היא המשיכה לעסוק בכתיבה. היא למדה בקורסים לכתיבה יצירתית. לאחר שסיימה אוקרפור תואר ראשון, היא עברה לאוניברסיטת שיקגו ושם הוציאה גם תואר שני ודוקטורט באנגלית. כיום, אוקרפור גרה בפרברי שיקגו יחד עם בתה. היא ממשיכה לכתוב סיפורים, ומרצה ברחבי העולם.
כתיבה.
אוקרפור כותבת בסגנונות רבים. בעיקר מדע בדיוני, אך היא כתבה גם ספרי פנטזיה, ספרים ריאליסטיים, וספרי קומיקס כולל מספר שיתופי פעולה עם מארוול. אך מעל הכול נודעה אוקרפור בשל חדשנותה בספרי המדע הבדיוני.
כתיבתה נחשבת כחדשנית ביותר, בעיקר משום שהיא עוסקת במדע בדיוני עם שורשים אפריקאים. ספריה של אוקרפור מתארים עלילת מדע בדיוני שמתרחשת דווקא באזורי אפריקה. הדמויות שחורות ברובן, והמסורת התרבות והאמונה האפריקאים נמצאים בכל אספקט של הספר. בין אם זה בתיאור העולם, בניית הדמויות, חלקים שונים של אגדות שעליהם מבוססת העלילה ועוד ועוד.
ניתן לראות במובנים רבים כיצד ילדותה וחוויות שונות שעברה משפיעים ומעצבים את כתיבתה. לדוגמה, כאשר הייתה ילדה קטנה חלמה להיות אנטומולוגית, תשוקה זו מעולם לא עזבה אותה. לכן, בספריה ניתן למצוא תיאורים מפורטים ומציאותיים במיוחד עבור צמחים, ובעלי חיים שונים. מה שהופך את העולמות אותם היא מתארת למלאי חיים וצבע.
דרך מרכזית נוספת בה השפיעה ילדותה של אוקרפור על כתיבתה היא שכשהייתה ילדה, היא שנאה את סוגת המדע הבדיוני. משום שהוא תמיד עסק ב "חייזרים" ו"אחרות". את רוב שנותיה היא אף העבירה במחשבה כי סוגה זו אינה סוגה ראויה לכתיבה. לכן, כשהתחילה לכתוב בסוגה זו היא לקחה את כל המאפיינים השונים שהפריעו לה בילדותה, ובספריה היא ניסתה ל-"תקן" אותם: הסיבה שהיא לא אהבה מדע בדיוני הייתה שהוא עסק ב-"אחרות" וב-"חייזרים" בעיקר במטרה לשנוא אותם, אך ספריה מדברים על חייזרים, רק בכיוון ההפוך לחלוטין. במקום שהחייזרים הם יהיו הדמויות הרעות, הם החכמים שיש ללמוד מהם. באחד מספריה (Binti ) הדמות הראשית אף עוזבת את חייה, ביתה ומשפחתה על מנת לחבור לחייזרים וללמוד מהם.
אוקרפור מספרת כי הקו המנחה אותה בכתיבתה הוא השאלה "מה אם?" מה היה יכול להיות לו העולם היה נראה אחרת? פועל אחרת? אנשים היו חושבים אחרת? בזכות שאלה זו מצליחה אוקרפור להמשיך להפתיע ולחדש הן לקוראיה, והן לכל סוגת המדע הבדיוני ברחבי העולם. "מה אם? זוהי שאלה בעלת עוצמה רבה" (ננדי אוקרפור, 2017, שיחת טד. הציטוט תורגם מאנגלית.).
ספרים.
ספריה של אוקרפור ראו אור כולם בשפה האנגלית. נכון לתחילת שנת 2021, לא תורגם לעברית אף אחד מספריה.
פרסים.
לאורך השנים זכו יצירותיה של אוקרפור בפרסים רבים ושונים. המרכזיים והבולטים שבהם הם:
פטרה ולובה
פטרה ולובה (בסלובקית: Petra Vlhová; נולדה ב-13 ביוני 1995) היא גולשת סקי אלפיני סלובקית,אלופה אולימפית בסלאלום מאולימפיאדת בייג'ינג (2022). אלופת עולם, בעלת ארבע מדליות כסף ומדליות ארד באליפויות העולם בסקי אלפיני.
ולובה, זכתה ב-19 ניצחונות במסגרת גביע העולם, בגביע העולמי בסלאלום בשנת 2020 ובגביע העולם ב-2021.
ביוגרפיה.
ולובה נולדה בליטובוסקי מיקולאס, השוכנת בנהר ואה.
באליפות העולם שנערכה באורה בפברואר 2019 היא זכתה בשלוש מדליות, אחת מכל צבע. מדליית זהב בסלאלום ענק לפני ויקטוריה רבנסברג מגרמניה ומיקאלה שיפרין מארצות הברית מדליית כסף במשולב אחרי ונדי הולדינר משווייץ ולפני ראגנהליד מונוונקל מנורווגיה ומדליית ארד בסלאום אחרי מיקאלה שיפרין מארצות הברית ואנה סוון לארסון משוודיה.
באליפות העולם שנערכה בקורטינה ד'אמפצו בפברואר 2021 היא זכתה בשתי מדליות כסף במשולב אחרי שיפרין ולפני מישל גיסין משווייץ ובמדליית הכסף בסלאלום אחרי קתרינה לינסברגר מאוסטריה ולפני שיפרין.
מנחם מענדל מוויטבסק
ג'ודי מארץ
ג'ודית' הלן מארץ (באנגלית: Judith Helen Martz; 28 ביולי 1943 — 30 באוקטובר 2017) הייתה פוליטיקאית ואשת עסקים אמריקאית, שכיהנה כמושלת ה-22 של מדינת מונטנה בין השנים 2001–2005, האישה הראשונה והיחידה (נכון ל-2021) שמילאה תפקיד זה. טרם היבחרה לתפקיד המושל, הייתה מארץ סגנית המושל ה-31 של מונטנה בין השנים 1997–2001 תחת מארק ראסקו. עד היבחרו של גרג ג'יאנפורטה למושל בבחירות 2020, הייתה המושלת האחרונה של מונטנה מטעם המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה.
מארץ נולדה בשם ג'ודית' הלן מורסטיין בשלהי יולי 1943 בעיר ביג טימבר שבמונטנה. בשנת 1961 השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון המרכזי של העיר ביוט , ולאחר מכן החלה ללמוד במכללת מזרח מונטנה. אביה של מארץ היה חקלאי, ואמה הייתה, בתקופות שונות, טבחית וחנוונית. במהלך אולימפיאדת אינסברוק ב-1964 הייתה מארץ מחליקה מהירה על הקרח (למרחק 1,500 מטר). היא נמנתה בין שתי הנשים הראשונות ממונטנה שלקחו חלק במשחקי החורף האולימפיים.
בשנת 1996 נבחרה מארץ לסגנית מושל מונטנה, לאחר שנבחרה לתפקיד כעמיתתו למירוץ של מארק ראסקו, מועמד המפלגה הרפובליקנית. ההיא איישה תפקיד זה מינואר 1997 עד ינואר 2001. לקראת הבחירות לתפקיד המושל בשנת 2000, זכתה מארץ בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית וגברה על הפעיל השמרני והפרופסור למשפטים באוניברסיטת מונטנה רוב נטלסון, ברוב של 57% מול 43%. ביום הבחירות הכלליות הוסיפה לנצח את יריבה מועמד המפלגה הדמוקרטית, מבקר המדינה מארק אוקיף, וגרפה כ-51% מקולות הבוחרים. בכך נהייתה האישה הראשונה בתפקיד.
עם השבעתה לתפקיד כמושלת, בית המחוקקים המדינתי של מונטנה הביא לעלייה גדולה בתקציב החינוך של המדינה, וכן לקיצוצי מסים שנועדו לעורר את כלכלת מונטנה הקפואה. בנובמבר 2001 הייתה מארץ נתונה לביקורת, כאשר נחשפה עסקת נדל"ן בין הזוג מארץ לחברת הנפט ARCO. בבעלות משפחת מארץ הייתה חווה חקלאית ששכנה בסמוך לחלקת אדמה גדולה בבעלות ARCO, ובאותה תקופה החברה מכרה לכאורה את הקרקע בשווי נמוך עבור משפחת מארץ. המפלגה הדמוקרטית במונטנה גרסה כי מארץ סייעה ל-ARCO ולאינטרסים שלה כסגנית המושל. עם זאת, האשמות אלה נקבעו כחסרות בסיס בידי גורמים רשמיים בממשלה המדינתית.
במהלך כהונתה, יועץ המדיניות הראשי שלה, שיין הדג'ס, היה מעורב בתאונת דרכים באוגוסט 2001 לאחר שנהג בשכרות ליד מריסוויל (Marysville) שבמונטנה, ולאחריה נסע למעונה הרשמי של מארץ, שם כיבס את בגדיו. מנהיג הרוב בבית הנבחרים המדינתי, פול סליטר, נהרג בתאונה זו. יועץ המדיניות של מרץ התפטר מיד והודה בגרימת מוות ברשלנות.
בבחירות 2004 הכריזה מארץ כי לא תתמודד לתקופת כהונה שנייה. את שבועותיה האחרונים כמושלת מונטנה העבירה לצד נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש במסעי בחירות במדינות מתנדנדות כאוהיו וכאריזונה, במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2004. לאחר סיום הקריירה הפוליטית שלה הייתה לחברה במספר מועצות מנהלים במגזר הפרטי.