הבריסטול בולדוג שירת במדינות הבאות:
מפרט טכני (בולדוג סימן IIA).
הנתונים מתוך: "Illustrated Anatomy of the World's Fighters"
סניקרס (סרט)
סניקרס (באנגלית: Sneakers) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 1992 בבימויו של פיל אלדן רובינסון, אשר כתב את התסריט ביחד עם וולטר פ. פרקס ולורנס לסקר, ובכיכובם של רוברט רדפורד, דן אקרויד, בן קינגסלי, מרי מקדונל, ריבר פיניקס, סידני פואטייה ודייוויד סטראתיירן. הסרט צולם בסוף שנת 1991 ויצא לאקרנים במהלך שנת 1992.
עלילת הסרט.
בשנת 1969 פורצים מרטין ברייס (גארי הרשברגר) וידידו קוזמו (ג'ו מאר) למחשב של אוניברסיטה. בעת שמרטין עוזב את החדר כדי לקנות פיצה, כוחות משטרה מגיעים לבניין ועוצרים את קוזמו. מרטין, שחזר בינתיים וצפה במעצר, הופך לנמלט מהחוק ויורד למחתרת.
עשרים שנה מאוחר יותר, מרטין (כעת בגילומו של רוברט רדפורד), אשר שינה את שם משפחתו ל"בישופ", עומד בראש צוות של מומחי אבטחה אשר נוהגים להשתמש בשיטות לא שגרתיות כדי לבדוק את רמת האבטחה של מערכות מחשב שונות השייכות לחברות באזור בסן פרנסיסקו. הצוות כולל את דונלד קריס (סידני פואטייה), איש משפחה מסור שהיה בעברו קצין ב-CIA; דאריל רוסקו (דן אקרויד) המכונה "אמא", חובב תיאוריות קשר בעל כישורים טכניים מתקדמים; הגאון הצעיר קרל ארבוגאסט (ריבר פיניקס), וארווין "ויסלר" אמורי (דייוויד סטראתיירן), עיוור בעל חוש מישוש מפותח, אשר מתמחה בפריצה למערכות טלפוניה ובניתוח מעגלים חשמליים.
בהמשך, שני סוכני הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) פונים למרטין וחושפים כי הם יודעים כי עמד מאחורי פשע המחשב שביצע בצעירותו. הסוכנים מציינים כי הם מוכנים להתעלם מעברו ולשלם לו כסף רב במידה בתמורה לכך שיעביר לרשותם מכשיר מסתורי המכונה "קופסה שחורה" אשר נוצר על ידי המתמטיקאי ד"ר גונטר יאנק, לכאורה עבור הממשל הרוסי. מרטין והצוות שלו מצליחים בהמשך לאתר ולגנוב את הקופסה השחורה.
בינתיים ויסלר, רוסקו וקארל אינם עומדים בפיתוי ומחליטים לבדוק את היכולות של המכשיר. הצוות מצליח לפרוץ ללא שום בעיה למערכות המחשב של מינהל התעופה הפדרלי, חברת החשמל האמריקנית, ורשתות מאובטחות רבות אחרות ולומד כי המכשיר מכיל למעשה אלגוריתם מתקדם שמאפשר למשתמשים בו לפרוץ כל קוד הצפנה של מערכות מחשב. הצוות מבין כי כל הממשלות בעולם ירצו לשים ידיהם על המכשיר ובשל כך קריס מחליט לנעול את דלתות הבניין עד שהמכשיר יועבר ל-NSA. כאשר מרטין וקריס פוגשים בהמשך בסוכני ה-NSA כדי להעביר לרשותם את המכשיר, קריס מגלה במקביל כי יוצר המכשיר נרצח בינתיים. מרטין, אשר לא היה מודע לכך שיאנק נרצח, מעביר את המכשיר לרשותם של סוכני ה-NSA, ובמקביל קריס מיידע אותו בסתר בדבר והשניים נמלטים מהמקום. עד מהרה הם לומדים כי אלו לא היו סוכני NSA, וכי המכשיר פותח במקור עבור ה-NSA. מרטין פונה לחבר בקונסוליה הרוסית בשם גרגור, אשר מזה את סוכני ה-NSA לכאורה בתור סוכנים סוררים. אף על פי כן, לפני שגרגור מצליח לחשוף בפניהם מי הם בדיוק, הוא נרצח ומרטין נחטף ומופלל ברצח של גרגור.
מרטין מתעורר בהמשך במשרד לא מוכר ומגלה כי חברו הוותיק קוזמו (כעת בגילומו של בן קינגסלי), אשר מרטין סבר כי מת בכלא, למעשה חי וקיים. קוזמו, אשר היה ממורמר על כך שמרטין נטש אותו, פיתח קשרים עם ארגוני פשע שונים בעת ששהה בכלא. קוזמו השתמש בכישורי ההאקינג שלו לטובת ארגוני הפשע, ובזכותם הצליח להימלט מהכלא ולהפוך לאדם עשיר למדי. קוזמו חושף בפניו כי הוא האדם העומד מאחורי הסוכנים המזויפים, וכי הוא מעוניין ב"קופסה השחורה" כדי שיוכל לערער את כלכלת העולם ובכך להביא לאנרכיה מוחלטת. קוזמו מציע למרטין לעבוד איתו, אך מרטין מסרב להצעה. בתגובה קוזמו משתמש בקופסה השחורה כדי לפרוץ למסד הנתונים של ה-FBI על מנת לקשור את מרטין לפשעי המחשב שביצע בעברו. לאחר מכן אנשיו של קוזמו נפטרים ממנו במרכז העיר. מרטין נפגש בהמשך עם הצוות שלו אשר עוברים להתגורר בדירתה של ליז (מרי מקדונל), חברתו הקודמת של מרטין. הם יוצרים קשר עם ה-NSA ומציעים לסייע להחזיר לארגון את המכשיר בתמורה לחנינה. לאחר שהם מבינים שה-NSA לא יוכל להבטיח דבר מבלי שהקופסה תהיה בידיהם, הם מחליטים לגנוב את המכשיר בכל מקרה על מנת שישמש להם כקלף מיקוח. בעזרתו של ויסלר, מרטין מצליח לשחזר היכן הוחזק לאחר שנחטף. הצוות משכנע את ליז להשיג את הקוד הדרוש לצורך פריצה לבניין במהלך דייט עם ברנדס שיזמו, מהנדס העובד בחברה של קוזמו ואדם אפור ומשעמם, באמצעות אתר היכרויות.
בסופו של דבר, ברנדס מתחיל לחשוד בליז, ובשל כך מביא אותה אל קוזמו. לאחר שליז כבדרך אגב מזכירה את חוסר שביעות הרצון שלה מאתרי היכרויות, מסיק קוזמו שהדייט עם ברנדס לא היה תמים כיוון ששום אלגוריתם ממוחשב לא היה משדך בין השניים. קוזמו מבין כי מרטין זומם דבר מה, ובעקבות כך הוא נועל את המתקן. קוזמו מאתר את מרטין ואת יתר חברי הצוות על הגג של הבניין עם המכשיר, ודורש כי יעבירו לרשותו את הקופסה השחורה באיומי אקדח. מרטין בחוסר רצון מוסר את המכשיר לקוזמו. מרטין והצוות עוזבים את המתחם ובהמשך קוזמו מגלה כי מרטין העביר לרשותו מכשיר מזויף. כאשר מרטין והצוות שלו חוזרים למשרדיהם, הם מוקפים בסוכני NSA חמושים. מרטין מבין כי המכשיר עובד רק על קודי הצפנה אמריקנים, וכי ה-NSA מעוניין במכשיר כדי לרגל אחר סוכנויות אמריקניות אחרות. לפני שמרטין מוסר לידי ה-NSA את המכשיר, הוא מבקש שהארגון יחנון אותו ויעניק ליתר חברי הצוות את מבוקשם. ה-NSA נענה בחוסר רצון לבקשתו של מרטין. בעקבות כך המכשיר מועבר ל-NSA, אך לאחר שהסוכנים עוזבים מרטין מגלה שהוא הוציא ממנו את המעבד המרכזי המכיל את האלגוריתם החשוב ביותר אשר בלעדיו המכשיר חסר תועלת.
בסוף הסרט מתגלה כי הצוות השתמש במעבד של המכשיר כדי לגנוב כסף מהוועדה הרפובליקנית הלאומית, וכי הם העבירו את הכסף הגנוב באופן אנונימי לארגוני צדקה שונים, בהם גרינפיס ולארגון הפילנתרופי "United Negro College Fund" אשר ממוקד בגיוס כספים לצורך מימון שכר הלימוד של קבוצות מיעוט בארצות הברית.
ביקורות ותגובות.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 81% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 47 ביקורות.
אמריקן גות'יק (תצלום)
גדוד 100
גדוד 100 היה גדוד שריון-חרמ"ש מאולתר שהוקם במלחמת יום הכיפורים במפקדת קצין שריון ראשי, מרדכי צפורי, והורכב מאנשי מילואים ישראלים שלמדו או עבדו בחו"ל ושבו לישראל עם פרוץ הקרבות וממתנדבים. לוחמי הגדוד לא הכירו זה את זה ולא לחמו יחדיו לפני כן. מפקד הגדוד היה סא"ל אהוד ברק. הגדוד לחם בקרב החווה הסינית, במסגרת מבצע אבירי לב וסייע בחילוץ גדוד הצנחנים 890 משוחות ה"חווה".
הקמה.
אהוד ברק שב מלימודיו באוניברסיטת סטנפורד ב-7 באוקטובר 1973, יום לאחר פרוץ הקרבות. ב-9 בחודש סופח בהוראת הרמטכ"ל, דוד אלעזר, למפקדת קצין שריון ראשי במחנה ג'וליס עם פקודה לארגון גדוד. הייתה זו הפעם הראשונה שבה פיקד ברק על גדוד שריון מאז שעבר הסבה לשריון, לפני שיצא ללימודים. ברק הצליח, למרות מחסור בציוד, בנשק ובתחמושת, להקים מאנשי מילואים חוזרים גדוד בהיקף של שתי פלוגות טנקי מג"ח (M48 פטון) ופלוגת חרמ"ש.
סגן מפקד גדוד היה נחום גת, גם הוא שב (באותה טיסת אל על מנמל התעופה קנדי בניו יורק עם אהוד ברק) מלימודיו בהנדסת אווירונוטיקה וחלל באוניברסיטת סינסינטי. אחד ממפקדי הפלוגות בגדוד היה סגן משה עברי סוקניק.
פעילות.
ב-14 באוקטובר הוכפף הגדוד לפיקודה של חטיבה 460 בפיקודו של גבי עמיר ולפני עלות השחר ב-17 באוקטובר נשלח למשימת חילוץ הצנחנים, שנקלעו לאש תופת בציר "טרטור" שבמתחם "החווה הסינית". פעולת הגדוד בשטח זכתה לשבחים ולגינוי כאחד. הפעולה הייתה בסיכון גבוה מאוד, כאשר טנקי הגדוד חשופים על רקע החול הבהיר והלילה המואר לעיני חיילי הצבא המצרי, שהיו מחופרים ומצוידים היטב בנשק נ"ט, כולל רקטות RPG, טילי "סאגר" ואמצעי ראיית לילה. לעומת האויב, לגדוד 100 חסרו מקלעים ותחמושת. יש הטוענים כי הייתה זו פעולת התאבדות. במהלך קרב החילוץ נפגעו חמישה טנקים ושני נגמ"שים, 10 לוחמים נהרגו ו-20 נפצעו. עם זאת, בוצעו במהלכו מספר מעשי גבורה, על אחד מהם זכה המ"פ סוקניק בעיטור העוז. אולם, הגדוד נכשל במשימתו והצטרף למעשה לצנחנים הלכודים, וברק פקד על נסיגה מההסתערות אל עמדות מוגנות ובכך ניתק מגע קרבי. על החלטה זו ספג ברק ביקורת, למשל מאת אורי מילשטיין.
בשעות הצהריים, במהלך המאמץ של פיקוד הדרום לחילוץ כוח הצנחנים, השתתפו נגמ"שי הגדוד בחילוץ לכודים ופצועים בעוד הטנקים הבלתי פגועים חוסמים את הכוח המצרי. הסמ"פ אשר טל שנפצע ונותר מאחור, יחד עם קצין הצנחנים חזי דחבש וצנחנים נוספים, חולצו לבסוף על ידי ברק.
בלילה שבין ה-17 ל-18 באוקטובר צלח הגדוד את תעלת סואץ ל"אפריקה" (הגדה המערבית של התעלה), יחד עם חטיבה 460 על גבי "תמסחים".
אברהם אהרן יודלוביץ'
הרב אברהם אהרן יודלוביץ (ה'תר"י - 1850 - ה' בשבט ה'תר"ץ - 1930) שימש כרב במנצ'סטר ובבוסטון ולימים היה רב ואב בית דין לאנשי בית הכנסת קהל עדת ישורון של אנשי לובץ' בניו יורק, רב הכולל לאגודת הקהילות בניו יורק ונשיא אגודת הרבנים המטיפים של ארצות הברית וקנדה. התפרסם רבות בזכות ספריו, אך בעיקר בעקבות פסיקה חדשנית בדיני חליצה.
תולדותיו.
נולד לשאשא ולר' בנימין בונם בנובהרדוק שברוסיה הלבנה.