במקביל, סיניאבסקי החל לכתוב פרוזה תחת שם העט "אברם טרץ". לאור תוכן יצירותיו הוא לא היה יכול לפרסם אותן בברית המועצות והיה מעביר אותן למדינות המערב בהם הן יצאו לאור. בין היתר בשנת 1959 בצרפת פורסם מאמרו "מה זה ריאליזם סוציאליסטי".
מעצר ומשפט.
בסתיו 1965 סיניאבסקי נעצר ביחד עם חברו יולי דניאל באשמת תעמולה נגד השלטון. קיימות סברות שונות לגבי הדרך בה הק.ג.ב עלה על מחברי יצירות ספרותיות שפורסמו במערב אך עד היום אין הוכחה חד-משמעית לאחת הגרסאות. בפברואר 1966 הסופר נשפט ל-7 שנות מחנה עבודה.
אנשי תרבות סובייטית רבים פעלו לביטול גזר הדין ואף חתמו על "מכתב שישים ושלוש". ראשי ארגון הסופרים הסובייטים גינו את המכתב וטענו שהמעצר צודק. באותה דעה היה גם מיכאיל שולוחוב שגינה את הסופרים שתמכו בסיניאבסקי ודניאל. ב-5 בדצמבר בכיכר מאיאקובסקי במוסקבה ביוזמת אלכסנדר יסנין-וולפין וולדימיר בוקובסקי נערכה הפגנת תמיכה בסופרים העצורים. המפגינים דרשו משפט פתוח לקהל. תוך זמן קצר ההפגנה פוזרה ומשתתפיה נעצרו לזמן קצר.
במהלך ריצוי העונש, סיניאבסקי הועסק כסבל. הוא שוחרר ב-8 ביוני 1971 לאחר ריצוי רוב תקופת העונש.
סיניאבסקי בצרפת.
בשנת 1973 סיניאבסקי הוזמן להרצות בסורבון והתמנה לפרופסור לספרות רוסית. למרות שהוא שהה בצרפת תקופה ארוכה ופעל בגנות השלטון הסובייטי אזרחותו לא נשללה. בהיותו בצרפת הוא כתב מספר נובלות תחת שם עט ומאמרים בתחום הביקורת הספרותית תחת שמו האמיתי.
בשנת 1973 סיניאבסקי פרסם מאמר בו התייחס לעליה היהודית מברית המועצות. הוא ציין שזה לא רק מעבר לישראל אלא בראש ובראשונה בריחה מברית המועצות עקב האנטישמיות. אלכסנדר סולז'ניצין גינה את המאמר וכתוצאה מכך מספר ירחונים בגולה לא היו מוכנים לפרסם יותר עבודות של סיניאבסקי. בעקבות כך סיניאבסקי ואשתו בשנת 1978 החלו בהוצאה לאור של ירחון חדש שיצא לאור עד לשנת 2001.
במהלך כל התקופה סיניאבסקי ואשתו עבדו גם עבור רדיו אירופה החופשית.
ב-17 באוקטובר 1991 סיניאבסקי נוקה מכל אשמה אך לא חזר להתגורר ברוסיה. אלמנתו ובנו מתגוררים בצרפת.
חלק מהדיסידנטים טענו שקיים קשר בין סיניאבסקי לבין הק.ג.ב והוא למעשה סוכן הארגון. בשנות ה-90 אף פורסם מסמך סובייטי שכביכול מוכיח את הטענות. עד מהרה התברר שמדובר בזיוף.
ב-1997 נפטר בפריז.
ננו של
ננו-חלקיק זהב
ננוחלקיקי זהב
שול
GroEL הוא חלבון ממשפחת השפרונינים (שפרונים קטנים) והוא מצוי בחיידקים רבים. רבים מהחלבונים בתא תלויים בחלבון זה לרכישת קיפול נכון. GroEL פועל יחד עם חלבון נוסף GroES שמהווה מעיין מכסה. המקבילים לחלבונים אלו באוקריוטיים הם Hsp60 ו-Hsp10, ולהם תפקיד ומבנה דומה.
בתא תהליך הקיפול שבו מעורבים GroEL/ES כולל סבבים חוזרים של קשירת חלבון הסובסטרט (החלבון לקיפול), עטיפתו על ידי חלבונים אלו, ושחרורו. חלבונים שאינם מקופלים, נקשרים באמצעות אזור הידרופובי לשפה פנימית הנמצאת בתוך חור ב-GroEL, ובכך יוצרים תצמיד עם השפרונין. קשירת חלבון המצע בצורה זו, יחד עם קשירה של ATP, מובילים לשינוי קונפורמציה, המאפשר קישור עם חלבון ה"מכסה", GroES. בעקבות קשירתו של GroES, מסתובבות תת-היחידות של השפרונין כך שאתר הקישור ההידרופובי מוסתר מהחור וחלבון הסובסטרט מתנתק מהקשירה אך נשאר כלוא בחלל הידרופילי סגור (שהתרחב) - המכונה גם כלוב אנפינסן. בסביבה ההידרופילית בכלוב יש העדפה להסתרה של חומצות האמינו ההידרופובית מפני השטח של החלבון, ובכך לקיפול של חלבון הסובסטרט. ההידרוליזה של ATP, וקשירתו של חלבון סובסטרט חדש בחלל הנגדי גורמות לאפקט אלוסטרי ולשחרור חלבון הסובסטרט. חלבון עשוי לעבור מספר סבבים של קיפול, עד שיגיע לקונפורמציה טבעית, או למבנה ביניים שיוביל למבנה הטבעי. לחלופין עשוי חלבון הסובסטרט בריאקציה מתחרה, להתקפל באופן שגוי וליצור אגרגט עם חלבונים נוספים שלהם קיפול לא תקין.
החלבון הסוכך GroEL מורכב מ-14 תת-יחידות זהות. הוא בנוי משתי טבעות הפטמריות. הסיבה האבולוציונית בנוי מכל כך הרבה תת-יחידות, שרובן זהות זו לזו היא חיסכון בקטע הגנום שמקודד לחלבון זה (קטע הגנום מקודד במקום לחלבון שלם, רק לאחד חלקי 14 מאורך החלבון). תכונה זו אופיינית לחלבונים, שהגיעו אל התאים החיים מן הנגיפים, כמו גם לחלבונים, שמקורם בחיידקים.
נציונליזם
רנה שטטקביץ
רנה שטטקביץ (גרמנית: René Stadtkewitz; נולד ב-9 בינואר 1965) הוא פוליטיקאי גרמני, מייסד מפלגת החופש הגרמנית, ומנהיג המפלגה לשעבר.
שנותיו הראשונות.
שטטקביץ נולד בברלין המזרחית.
לאחר שגויס בצעירותו לצבא גרמניה המזרחית סירב שטטקביץ לשרת בגבול המערבי עקב פשעי המלחמה שבוצעו על ידי השלטון נגד העם הגרמני, דבר שגרם לחקירות אישיות כנגדו על ידי ארגון השטאזי אשר היה המשטרה החשאית של גרמניה המזרחית.
עם נפילת חומת ברלין נמלט שטטקביץ עם משפחתו להונגריה, שם התגורר עד אשר חזר לגרמניה עם איחוד גרמניה.
פעילותו הפוליטית.
הקמת מפלגה.
לאחר שהיה חבר מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית בבית הנבחרים של ברלין בין השנים 2001 עד 2011, עזב שטטקביץ את המפלגה עקב אירוע שבו הזמין את הפוליטיקאי ההולנדי חרט וילדרס לביקור פוליטי בגרמניה. חרט וילדרס אשר ידוע כפוליטיקאי ימני המעביר ביקורת חריפה מאוד על האסלאם באירופה, לא התקבל בברכה על ידי שאר חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית, דבר שגרם לעזיבתו של שטטקביץ ולהקמת מפלגת החופש הגרמנית בשנת 2010.
איום על חייו.
בליל התאריך 10 באוגוסט 2006 נזרק בקבוק תבערה לביתו של שטטקביץ כתגובה להתנגדותו לבנייתו של מסגד חדיג'ה בגרמניה, עוד לפני אירוע זה קיבל שטטקביץ מכתבי איום על דעותיו הימניות הביקורתיות כנגד האסלאם.
תפקידיו השונים.
בזמן "שערוריית הבנקים בברלין" היה שטטקביץ חבר בוועדת החקירה של בית הנבחרים בברלין, עם השנים היה ראש קבוצת פיתוח בנייה שיכון ותחבורה, ובנוסף כדובר מדיניות הבינוי והשיכון.
אהדתו לישראל.
שטטקביץ ידוע כאוהד ישראל, ובשנים האחרונות ביקר בישראל כמה פעמים, חלק מביקוריו היו פרטיים וחלקם היו פוליטיים. באחד מביקוריו היה שטטקביץ חלק ממשלחת נציגי מפלגות ימניות אירופאיות אשר ביקרו בישראל במטרה להעניק תמיכה פומבית במדיניות הממשלה הישראלית ובעידוד ההתנחלויות ביהודה ושומרון. שטטקביץ אף נפגש עם חיילי צה"ל, והודה להם מול מצלמות התקשורת על שירותם בצבא, דבר אשר היה כחלק מהמדיניות של מפלגתו התומכת והאוהדת את ישראל.
פעילות חברתית.
שטטקביץ פעיל בארגונים ימניים לשמירה על התרבות האירופאית ועל ערכי החופש והדמוקרטיה, כמו כן הוא פעיל בתנועה לשמירת התרבות הנוצרית יהודית, דבר אשר מהווה כבסיס התנגדותי לאסלאמיזציה הפועלת באירופה.
העולם אחרי
העולם אחרי (באנגלית: After Earth) הוא סרט מדע בדיוני, פעולה והרפתקאות אמריקאי בבימויו של מ. נייט שאמלאן ובכיכובם של ויל סמית' וג'יידן סמית'. הסרט עלה לאקרנים ב-31 במאי 2013. הסרט יצא לאקרנים גם בגרסת IMAX, וקיבל ביקורות מעורבות. עלילת הסרט עוקבת אחר קצין בשם סייפר רייג', שיחד עם בנו קיטאי יוצא למסע בעקבות יחסי אב ובן משובשים. בנוסף, על החללית חיילי ריינג'רים ויצור מפלצתי מסוכן וקטלני בשם אורסה.
תקציר העלילה.
לפני אלף שנה התרחש אסון עולמי על פני כדור הארץ. כתוצאה מכך ברחו בני האדם לחלל, שם נמצא ביתם החדש. באחד מן הימים יוצא הגנרל סייפר רייג (ויל סמית') לסיור בחללית עם המחלקה שלו, ומצרף אליו את בנו בן ה-13, קיטאי (ג'יידן סמית'). לאחר שאסטרואיד פוגע בחללית שלהם, הם מתרסקים על הקרקע של כדור ארץ המסוכן. סייפר נפצע, כך שיכולת התזוזה שלו הייתה מוגבלת, וכעת על קיטאי מוטלת המשימה שתחזיר אותם הביתה - לרדת לפני השטח כדי להגיע אל המקום שבו ניתן לשלוח אות מצוקה אל חללית האם. קיטאי תמיד רצה להיות חייל כמו אביו, וכעת יש לו הזדמנות להוכיח זאת.
פסקול.
את המוזיקה לסרט הלחין וכתב ג'יימס ניוטון הווארד, שהלחין את המוזיקה לכל סרטיו של שאימלאן.
The Last of Us
The Last of Us (בתרגום חופשי לעברית: האחרונים מבינינו) הוא משחק וידאו שפותח על ידי חברת Naughty Dog והופץ על ידי סוני בלעדית לקונסולת הפלייסטיישן 3 ביוני 2013. המשחק עצמו נחשף לראשונה בדצמבר 2011.
המשחק מתרחש בארצות הברית פוסט-אפוקלפטית לאחר שפטרייה פתוגנית הורסת את התרבות האמריקאית וכל אדם הנחשף אליו נהפך ליצור דמוי זומבי (המכונים "נגועים") שיתקוף כל דבר שהוא ישמע. השחקן שולט בדמותו של ג'ואל, אדם בשנות הארבעים בחייו שהפך לסוחר ומבריח לאחר המשבר. הוא מתבקש לשמור על ילדה בת 14 ששמה אלי, ולהביא אותה לתנועת התנגדות - הגחליליות. במהלך המשחק השחקן חייב להילחם כנגד "נגועים", ציידים (שורדים אכזריים) ואף קניבלים. המשחק שם דגש רב על התגנבות והיכולת לבנות כלי נשק מחפצים שונים.
עם יציאתו, "The Last Of Us" זכה לקבלת פנים אוהדת ולשבחים רבים, שרובם היו מכוונים לעלילתו, הנושאים והעומק הרגשי שבו, התסריט והדמויות, הסאונד והגרפיקה. קבלת הפנים והרעש היחצני סביב המשחק לפני יציאתו סייעו לו לקבל מעמד של תוספת חשובה לדור הקונסולות השביעי. המשחק היה גם הצלחה כלכלית, ומכר יותר משלושה מיליון עותקים כשלושה שבועות לאחר יציאתו.
משחקיות.