מגוון רחב של אירועים, תוכניות, ופעילות ענפה למען מאמצי ההסברה של ישראל. התוכנית מארגנת, מכשירה, ומנהלת  פעילים בקהילות המקומיות, וברשתות החברתיות, לצורך חיזוק מדינת ישראל, דה-לגיטימציה של ישראל מלחמה באנטישמיות ובתנועת ה-BDS. חלק חשוב מהפעילות הוא שיתוף הפעולה של הארגון עם המרכז הבינתחומי הרצליה למלחמה למען ישראל ברשתות החברתיות.
Celebrate Israel.
פסטיבל לציון יום העצמאות של מדינת ישראל המתקיים בערים רבות ברחבי ארצות הברית. הפסטיבל הראשון התקיים ב-2012 בלוס אנג'לס בהשתתפות יותר מ-15,000 חברי קהילה, בהשראתו ובמימונו של איש העסקים, נתי סיידוף. ͏בשנת 2017 הפסטיבל נחגג ב-14 ערים שונות ברחבי ארצות הברית, עם  יותר מ-40,000 משתתפים.
מרכזים קהילתיים.
ארגון ה-IAC מפעיל מספר מרכזים קהילתיים במטרה להביא את התרבות הישראלית לתוך מרכז העשייה של הקהילה היהודית-אמריקאית, ולשמש בית לקהילה הישראלית-אמריקאית. המרכז הקהילתי בבוסטון נוסד ב-2014 ובהמשך נפתחו מרכזים קהילתיים בניו ג'רזי ובוושינגטון הבירה בתוך מרכזי ה-JCC המקומיים. בשנת 2015 חברו הפילנתרופים מירי ויצחק שפר, עם נתי ודבי סיידוף, לרכישת המרכז הישראלי-אמריקאי הראשון בארצות הברית - מרכז שפר. בשנת 2017 ביקר נשיא מדינת ישראל רובי ריבלין במרכז, בביקור היסטורי ראשון של נשיא מדינת ישראל בקהילה הישראלית-אמריקאית. הנשיא הגדיר את הישראלים בארצות הברית נכנס אסטרטגי לישראל, וגשר חי בתוך הקהילה היהודית - ״השבט החמישי״.
אירועים קהילתיים.
הארגון מציע עשרות אירועים קהילתיים רחבי היקף כשבמרכזם התרבות וההוויה הישראלית.
תמיכה בפעילות מקומית ובארגונים.
ארגון ה-IAC תומך בעשרות ארגונים ללא מטרות רווח שמקדמים את מטרות הארגון. בין השאר ה-IAC הוא התורם הגדול ביותר של תנועת הצופים הישראלית בארצות הברית. הוא גם התורם העיקרי של מרכז ליזמות ישראלית ICON בעמק הסיליקון, ושל מגוון ארגונים שפועלים למען מדינת ישראל.
הכנס הארצי השנתי של הארגון הישראלי אמריקאי (IAC).
החל משנת 2014 נערך בוושינגטון הבירה הכנס השנתי הארצי של ה-IAC שנחשב כיום לכנס השני בגודלו בקהילה היהודית-אמריקאית, ואחד החשובים ביותר. אל הכנס מגיעים מנהיגים ומובילי דעה מישראל וארצות הברית. הכנס מייצר מפגש נדיר בין מנהיגות מדינת ישראל, מנהיגות הקהילה הישראלית-אמריקאית, ומנהיגות הקהילה היהודית-אמריקאית. לכנס מגיעים כל שנה פוליטיקאים ישראלים ואמריקאים בכירים, יזמים ואנשי עסקים, פילנתרופים, אנשי רוח ואקדמיה, ראשי ארגונים, ואנשי תקשורת בכירים.
הכנס השנתי הארצי 2014 נערך בוושינגטון הבירה בנוכחות כ-750 משתתפים, ביניהם המושל ומועמד לנשיאות מיט רומני, הסנטור ג'ו ליברמן, השגריר לאו״ם רון פרושאור.
הכנס השנתי הארצי 2015 נערך בוושינגטון הבירה בנוכחות כ-1,320 משתתפים, ביניהם שרת המשפטים איילת שקד, ראש האופוזיציה יצחק (בוז'י) הרצוג, השגריר הישראלי רון דרמר.
הכנס השנתי הארצי 2016 נערך בוושינגטון הבירה בנוכחות כ-2,100 משתתפים, ביניהם ראש העיר לשעבר של ניו יורק רודי ג'וליאני, הסנטור צ'אק שומר, השרים יואב גלנט, אופיר אקוניס, השגרירים לשעבר דורי גולד, רון פרושאור ומייקל אורן. מעל 180 דוברים הובילו 43 סדנאות, פנלים והרצאות.
הכנס השנתי הארצי 2017 נערך בוושינגטון הבירה בנוכחות כ-2,700 איש מ-43 מדינות ברחבי ארצות הברית ו-10 מדינות בעולם. בין הדוברים הייתה שגרירת ארצות הברית לאו"ם ניקי היילי, שר התפוצות נפתלי בנט, חברי קונגרס וחברי כנסת, מנהיגים ומובילי דעה רבים.
הארגון ופוליטיקה.
פוליטיקה בישראל.
מיום היווסדו הארגון הגדיר כאידאולוגיה אי-התערבות בנושאים פוליטיים שנמצאים בדיון ציבורי בישראל. הארגון מאמין בחשיבות הריבונות והדמוקרטיה הישראלית, ובחשיבות היכולת של תושבי ישראל לקבוע את עתידם וצביון המדינה בהם הם חיים.
פוליטיקה בארצות הברית.
מיום היווסדו הארגון שם לו למטרה לחבר ולחזק את הקשר בין העם האמריקאי ובין העם הישראלי תוך כדי מימוש הזכות והחובה של חבריו כתושבי ארצות הברית. הארגון הוא על-מפלגתי, וחבריו מגיעים מרשת פוליטית רחבה, המאפשרת עבודה משותפת עם נבחרי ציבור מהמפלגה הדמוקרטית והרפובליקנית.
בשנת 2016 יסדו חברי ה-IAC שדולה שמטרתה ייצוג והשפעה פוליטית, תוך הפרדת הפעילות הפוליטית מהפעילות הקהילתית של הארגון. השדולה, מתמקדת בחמש מטרות עקריות:
1928 בספורט
אולימפיאדה.
אולימפיאדת אמסטרדם (1928) היא האולימפיאדה התשיעית.
המדינות שגרפו את מרב המדליות:
טניס.
גביע דייוויס.
נבחרת צרפת ניצחה את נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית עם התוצאה 4:1
כדורגל.
כדורגל לפי מדינות.
ברזיל.
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
שחייה.
שיאי עולם.
שחייניות.
שרלוט מוה ()
מיטיה ברון ()
מרתה נורליוס ()
שחיינים.
11 באוגוסט באמסטרדם, הולנד - שיא עולם חדש במחשה שליחים 4*200 מטר חופשי בתוצאה של 9:36.2
שושלת פיאסט
שושלת פיאסט (בפולנית: Piastowie) הייתה השושלת הראשונה ששלטה בפולין, מיסודה של פיאסט העגלן (פיאסט קולוג'יי) או פיאסט אוראץ', בן חושציסקו, החצי-אגדי. לפי האגדה בנו של פיאסט, שמוביט היה הנסיך הראשון של שבט פולאן. צאצאיו היו לסטק ושמומיסל. השליט הראשון משושלת זו שזהותו נחשבת ודאית מבחינה היסטורית היה הנסיך מיישקו הראשון (במאה ה-10). שושלת פיאסט שלטה בפולין מסביבות שנת 960 עד שנת 1370, שנת מותו של המלך קז'ימייז' הגדול. ענפים של שושלת זו המשיכו לשלוט בדוכסות מזוביה ובדוכסויות של שלזיה החל משנת 1370 ועד מותו של הנציג הפיאסטי האחרון בשלזיה בשנת 1675. בני פיאסט התחתנו עם בני שושלות ומשפחות אצולה רבות ברחבי אירופה והחזיקו תארים רבים, אחדים מהם במסגרת האימפריה הרומית הקדושה.
מקור השם.
הדוכסים והמלכים הראשונים של פולין החשיבו את עצמם צאצאים של דמות חצי אגדית בשם פיאסט קולוג'יי, שהוזכרה לראשונה ב"כרוניקות ומעשי הדוכסים והנסיכים הפולנים" (Cronicae et gesta ducum sive" principum Polonorum") שנכתבה ב-1113 על ידי גאלוס אנונימוס. אולם, במונח "שושלת פיאסט" השתמש לראשונה במאה ה-17 ההיסטוריון הפולני אדם נרושביץ'.
היסטוריה.
ייתכן כי הנציג הראשון של משפחת פיאסט היה בן שבט פולאן, ששהה בסביבות שנת 940 בפולין גדול במצודת גייצי. כעבור זמן קצר בני פיאסט עברו לגור בגנייזנו, שם התנהלה חצרו של הנסיך מיישקו הראשון אחרי שנת 960. לפרק זמן מסוים שלטה שושלת פיאסט על אזורי פומרניה, בוהמיה, ולוזציה, וכן ברותניה או אוקראינה הטרנסקרפטית של ימינו (זקרפטיה) והאזור ספיש (ספש בהונגרית) או ציפס הנמצא בימינו בסלובקיה. השליטים הראשונים נשאו את התואר דוכס או מלך.
המונרכיה הפולנית נאלצה להתמודד במערב עם מדיניות ההתפשטות של האימפריה הרומית הקדושה בעלת הלאום הגרמני. מלכים כדוגמת מיישקו הראשון, קז'ימייז' הראשון וולדיסלב הראשון, ניסו להגן על הממלכתם על ידי הסכמים, קבלת חסות ונישואים פוליטיים עם בני השושלת האוטונית והשושלת הסאלית. מדרום וממזרח עמדו מול הממלכה הפולנית שכנים בעלי עוצמה כמו שושלת פשמיסל הבוהמית, בית ארפאד ההונגרי והענף ההונגרי של בית אנז'ו ומאוחר יותר מדינת מסדר האבירים הטבטוני והדוכסות הגדולה של ליטא.
מעמד הפיאסטים נחלש זמנית בצורה ניכרת אחרי צוואתו של בולסלאב השלישי, עקום הפה. למשך 150 שנה התפצלה הממלכה לכמה דוכסויות, בעוד הדוכסים הפיאסטים נאבקו על כס מלכותם בקרקוב, בירת פולין קטן. דוכסים רבים כגון מיישקו השלישי הזקן, ולדיסלב השלישי או לשק הראשון הלבן הוכתרו, והודחו זמן קצר לאחר מכן. הענף הוותיק של הפיאסטים השלזיים, צאצאים של הבן הבכור של בולסלב השלישי, ולדיסלב השני הגולה עברו תהליכים נפרדים והחל מן המאה ה-14 היו בני חסות של הכתר הבוהמי.
אחרי דעיכת הענף המלכותי הפולני והענף הפיאסטי הצעיר בשנת 1370, כתר פולין עבר לידי מלך מבית אנז'ו, לודוויק או לאיוש הראשון, מלך הונגריה, בנה של אליזבטה מפולין, אחותו של המלך קזימיר הגדול. הענף המזובי של הפיאסטים כבה עם מות הדוכס יאנוש השלישי בשנת 1526. השליט הפיאסטי האחרון היה גאורג וילהלם, דוכס ליגניץ, שנפטר בשנת 1675. דודו, אוגוסט מלגניצה, הפיאסט הזכר האחרון, נפטר בשנת 1679.
הצאצאית החוקית האחרונה, הדוכסית קרולינה מלגניצה-בריג, נפטרה בשנת 1707 ונקברה במנזר טז'בניצה.
עם זאת משפחות רבות, כמו למשל צאצאים לא חוקיים של דוכס שלזיה, אדם ונצסלאוס מציישין (1617–1574) ראו עצמם מיוחסים לשושלת פיאסט.
הסמל.
בסביבות שנת 1295 פשמישל השני השתמש בסמל עם עיט לבן.
אמנדה רדמן
אמנדה ז'קלין רדמן (באנגלית: Amanda Jacqueline Redman; נולדה ב-12 באוגוסט 1957) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה בעיקר בתפקיד סנדרה פולמן בסדרת הטלוויזיה של BBC One "תחבולות חדשות".
ביוגרפיה.
רדמן נולדה בברייטון. אביה, רונלד, הגיע מיורקשייר ואמה, ג'ואן, נולדה בהודו. אביה של רדמן נפטר ב-1980 כשהייתה בת 22. הזרוע השמאלית שלה מצולקת כתוצאה מתאונה קשה שעברה בגיל 15 חודשים. היא נכוותה ממרק רותח, וסבלה מכוויות ב-75 אחוז מגופה. הפציעה הייתה קשה ביותר ובבית החולים היא הוכרזה כמתה קלינית.
רדמן למדה משחק בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק. ב-1984 הופיעה בתפקיד מרינה בהפקה של ה-BBC למחזה השייקספירי "פריקלס, נסיך צור" לצידו של מייק גווילים. עוד שיחקה כמקסין במיני-סדרה "Oxbridge Blues" מאת פרדריק רפאל בהפקת ה-BBC ששודרה ב-1984. ב-1985 גילמה את ג'נט בגרסה של "מופע האימים של רוקי" בסיור הופעות.