בשנת תרפ"ו עלה לארץ ישראל. הוא נתקל במאמר בעיתון הארץ מאת יצחק אפשטיין בי ביקר טעות לשון לכאורה שנרשמה בסרט של "הקרן הקיימת". אבינרי פרסם רשימת תגובה קצרה שכותרתה "אין זו שגגה", ובה סתר את דברי החוקר. בהמשך התמסר לחקר הלשון, פרסם מאות מאמרים בעיתונים בישראל ומחוצה לה.
בשנת תרפ"ז ערך כמה גליונות של "גדוד מגִני השפה", ובאחד מהם פרסם את מאמרו הראשון – "על שמות התואר המחודשים".
בשנת תרפ"ח, החל לעבוד על ריכוז השמות של הלשון העברית ומיונם למשקליהם ולתקופותיהם. לאחר עבודה של ארבע עשרה שנים, הניח את היסוד לספרו "היכל המשקלים", ובו מכונסות יותר משמונת אלפים מילים למן תקופת המקרא, התלמוד והמדרש, ועד ימי הביניים והעת החדשה. לאחר חיבור הספר זוכּה בפרס עידוד מאת האקדמיה ללשון העברית בסך שלושת אלפים לירות.
בשנים תרצ"ב-תרצ"ט היה לעורך הסגנון של הירחון "קואופרציה", שבו קבע גם מדור לשוני בשם "שערי לשון". ערך גם מדור לענייני לשון ב"לוח הקואופרציה" שהוציא לאור עשרות שנים, משנת תש"ג ועד יום מותו. בח' בתמוז תש"ד החל לערוך בעיתון "משמר" מדור שבועי בשם "פנת הלשון".
אבינרי תבע לעקור משורשן מילים ומטבעות לשון שנראו לו משובשים, ונאבק במילים הלועזיות והתחבירים הזרים שנכנסו לשפה העברית ונשתגרו בה.
מאידך, אבינרי השיג על בלשנים ידועי שם כמו פרופ' יצחק פרץ ועל מחברי ספר הדקדוק "ודייק", שבמקרים מסוימים הוכיח שההחמרות שקבעו אינן מבוססות.
תרם רבות ללוח הפעלים וללוח המשקלים של שאול ברקלי, וכן למילון של אברהם אבן-שושן בהציעו מאות תיקונים לערכיו, עליהם אבן שושן הביע את תודתו בהקדמה למילון. אבינרי עודד אותו לחבר גם קונקורדנציה לתנ"ך, והניח את העקרונות שעמדו לצד אבן־שושן ביסוד הקונקורדנציה בהערות ובהכרעות במשקלי השמות ששובצו בספר.
נודע כמבקר של האקדמיה ללשון העברית – והביע ביקורת על ההחלטה של ועד הלשון העברית להחליף את שמו ל"אקדמיה ללשון העברית".
נהג לפרסם את השגותיו הדקדוקיות על דבריהם של אנשי ציבור, כדוד בן-גוריון, שהשמיט את המילה "את" מדיבורו, ומשה שרת, שנמנע מ"אפילו אם". לנשיא המדינה זלמן שזר שלח בקביעות את מאמריו והשגותיו על שיבושי לשון שנפלו בנאומיו ובכתביו.
רוביק רוזנטל כתב עליו:
בשנת תרצ"א נישא ליהודית, בתו של הרב יעקב נאכט. הם התגוררו ברחוב אלנבי בתל אביב.
לוח הקואופרציה.
בשנת תרפ"ו החל לשמש כעורך הסגנון של הדו־שבועון "מסחר ותעשייה" (נסגר בשנת תרצ"ג), שבו הופיע מדור קבוע לענייני קואופרציה. משנת תרצ"א (1930) היה אבינרי עורך הסגנון של הדו־ירחון "קואופרציה" ושל "לוח קואופרטיבי שימושי" (שנתי), שניהם בהוצאת "המרכז" של האגודות ההדדיות לאשראי ולחיסכון, בעריכת יל"ג כהנוביץ'.
משהופסקה הופעתו של הביטאון "קואופרציה" בשנת ת"ש המשיך אבינרי בהוצאה לאור של הלוח, בעזרת "המשביר המרכזי" ו"ברית הקואופרציה הצרכנית". הוא שינה את שמו וקרא לו "לוח הקואופרציה של ארץ ישראל", ומאז שנת תש"ח "לוח הקואופרציה של מדינת ישראל".
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
לעיניך בלבד
חיים הכט
חיים הכט (נולד ב-20 בדצמבר 1950) הוא מנחה טלוויזיה, שדרן רדיו ומייסד ומנהל תחנת "רדיו קול רגע".
ביוגרפיה.
חיים הכט, בנם של ניצולי שואה, נולד בפתח תקווה וגדל בשיכון בחולון. אביו היה פועל בניין ממוצא פולני. הכט היה חבר קיבוץ גלעד, שם עבד כרפתן במסגרת גרעין נח"ל.
לאחר תאונת דרכים קשה שעבר בדצמבר 1972, שינה את מקצועו והפך לכתב ספורט בערוץ הראשון.
הכט למד עיתונות באוניברסיטת לונדון, ולאחר מכן חזר ארצה ועבד כמנהל פרויקט רווחה ושיקום שכונות בעיר טבריה.
בשנים 1980–1992 היה הכט כתב קול ישראל בצפון. באמצע שנות השמונים שימש כשליח הסוכנות היהודית בפילדלפיה. ב-1992 עבר לירושלים, שם הנחה את תוכנית הרדיו "כתבנו בכנסת". בשידוריו נוטה הכט לעסוק בתכנים חברתיים ופוליטיים.
ב-1996 זכה הכט במכרז על הקמת תחנת רדיו בגליל ובעמקים (רדיו קול רגע), ומאז הוא מחזיק במניות ברדיו ומשמש כמנהל התחנה.
בשנת 2003 זכתה "רישיון להרוג", תוכניתו של הכט, בפרס מסך הזהב בקטגוריית "תוכנית תעודה ותחקיר".
בשנת 2010 נפגע באורח קל-בינוני בתאונת דרכים. באותה שנה שודר בערוץ 2 סרטו "יש לנו עבודה בשבילכם", שעסק בתופעת החיילים המשוחררים שנוסעים לעבוד בחוץ לארץ.
בין תוכניות הטלוויזיה שהנחה הכט: "הכיסאות", "יצאת צדיק", "בין כרכור לסינגפור", "מה אתם הייתם עושים", "הקרב על הבית", "התקף לב", "רישיון להרוג", ששודרו כולן בערוץ 2, ו"בין אריזונה לנס ציונה" ששודרה בערוץ קשת 12. כנגד הכט נטען שסדרות הטלוויזיה שלו (בעיקר "רישיון להרוג", "בין כרכור לסינגפור" ו-"מה אתם הייתם עושים") נגועות בפופוליזם ודמגוגיה.
לקראת יום השואה 2012 שודר סרטו זוכה השבחים "הכינור שחזר", שהציג את סיפורו של "ילד הפלא" ברוניסלב הוברמן, מייסד התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
בשנת 2014 יצא סרט טלוויזיה דוקומנטרי משותף לו ולרועי מנדל בשם "שני אסמים". המספר את סיפור טבח קהילת ידוובנה, פולין ביולי שנת 1941. הכט גם יצר את הסרטים טיסה אחת בשבילנו והניצחון הסופי של פליקס זנדמן.
בשנת 2018 הודיע הכט כי הוא פורש מהגשת הסדרה "יצאת צדיק" וכן מהסדרה "מה אתם הייתם עושים".
חיים אישיים.
כיום מתגורר הכט במושבה מגדל הסמוכה לטבריה.
הערות שוליים.
סימה וקנין - מכשפה
אלכסי ארקצ'ייב
אלכסיי אראקצ'ייב
אייבון (בריסטול)
אייבון (אנגלית: Avon; מבוטא /ˈeɪvən/) הוא נהר באורך 120 קילומטרים, הזורם בדרום-מערב אנגליה ובעל אגן ניקוז המשתרע על פני 2,308 קמ"ר. מאחר שבאנגליה קיימים נהרות נוספים ששמם אייבון, מכונה נהר זה לעיתים גם אייבון התחתי או בריסטול אייבון. מקורו של השם אייבון הוא במילה הוולשית afon, שמשמעותה נהר. מוצא הנהר הוא ליד צ'יפינג סודברי (Chipping Sodbury) שבגלוסטרשייר, כשלאחר מכן הוא מתחלק לשניים ומתמזג בחזרה לפני שהוא עובר דרך וילטשייר. ניתן לנווט בקטע הנהר הנמוך שבין באת' לפרבר אייבונמאות' בבריסטול, על גדות נהר סוורן.
כאמור, מוצא האייבון הוא ליד צ'יפינג סודברי שבגלוסטרשייר, בין הכפרים אולד סודברי (Old Sodbury) ואקטון טרוויל (Acton Turville). הנהר זורם בנתיב מעגלי במקצת, ומתנקז לכיוון מזרח ולאחר מכן לכיוון דרום דרך וילטשייר. היישוב העיקרי הראשון הוא הכפר לאקינגטון (Luckington), השוכן במרחק 3 קילומטרים מעבר לגבול וילטשייר, ולאחר מכן הכפר שרסטון (Sherston). בעיירת השוק מלמסברי (Malmesbury) נמצאת מפגש הנחלים בין האייבון לאחד מיובליו הראשיים, טטברי אייבון (Tetbury Avon), שמקורו צפונית לעיירה טטברי (Tetbury) שבגלוסטרשייר. יובל זה ידוע בקרב התושבים הגרים לידו כאינגלברן (Ingleburn), מילה שמשמעותה באנגלית עתיקה היא "נהר אנגלי". בנקודה זו שני הנהרות כמעט מתאחדים, אך הגבעות הסלעיות של הקוטסוולדס מונעות מפגש זה ויוצרות בכך אי שהעיירה העתיקה מלמסברי שוכנת על פסגתו.
לאחר ששני הנהרות מתמזגים פונה האייבון לכיוון דרום-מזרח מקוטסוולדס, ומיד לכיוון דרום לתוך עמק דונטסי (Dauntsey Vale) החרסיתי, שם הוא מתמזג עם נהר מארדן (Marden), עד שהוא מגיע לצ'יפנהאם (Chippenham), העיירה הגדולה ביותר עד לנקודה זו. העמק הרחב בקטע זה ידוע כעמק אייבון, והנהר זורם דרך לקוק (Lacock) ומלקשהאם (Melksham), ולאחר מכן פונה לכיוון צפון-מערב דרך העיירה ברדפורד על אייבון (Bradford on Avon), שמרכזה התפתח סביב הנהר, ומכאן מקור שמה של העיירה (Broad-Ford). בנוסף לכך הוקם במקום גשר בתקופת הנורמנים, שקיים עד היום. הצד הנורמני נמצא במעלה הזרם, ויש בו קשתות מחודדות, לעומת הצד החדש שבו יש קשתות מעוקלות. בעבר נודע הגשר כגשר פקהורס (Packhorse), אך הוא הורחב במאה ה-17 על ידי בניית הצד המערבי. על הגשר ניצב בניין ששימש בעבר קפלה וכיום משמש את בית המעצר של העיירה, ושניהם הוכרו כבניין רשום מדרגה I.
בקטע של עמק אייבון בין ברדפורד על אייבון ובאת' יש את כל ארבע הצורות האפשריות של תחבורה קרקעית: דרך, מסילת רכבת, נהר ותעלה. הנהר זורם מתחת לאמות המים אייבונקליף (Avoncliff) ודנדאס (Dundas), ובפרשפורד (Freshford) מצטלב עם נהר פרום (Frome) הזורם מסאמרסט. אמת המים אייבונקליף נבנתה על ידי ג'ון רני האב (John Rennie) והמהנדס ג'ון תומאס (John Thomas) בין 1797 ל-1801. אמת המים מורכבת משלוש קשתות, והיא משתרעת לאורך 100 מטרים. אמת המים דנדאס נבנתה גם כן על ידי רני ותומאס באותה תקופה, אך הושלמה ב-1805. אורכה של אמת המים הוא 137 מטרים, קשתותיה בנויות מאבן באת' עם פילסטרים דוריים, ומעקות בכל קצה. היא הוכרזה כבניין רשום מדרגה I, וב-1951 הייתה למבנה התעלה הראשון שהוכרז כמונומנט עתיק רשום.