מספר אישים כיהנו גם כחברי בית הנבחרים וגם כחברי הסנאט בתקופות שונות של הקריירה הפוליטית שלהם. רק אזרחים אוסטרלים זכאים להיבחר לפרלמנט על שני בתיו והם לא יכולים להיות אזרחים של מדינה זרה. כאשר נוסחה החוקה, כל תושבי אוסטרליה היו למעשה נתינים בריטים, כך שהמונח "מדינה זרה" התייחס לאזרחות לא-בריטית. בפסק דין תקדימי משנת 1999 קבע בית המשפט העליון של אוסטרליה שמאז חקיקתו של חוק אוסטרליה, 1986, נחשבת בריטניה כמדינה זרה, ולפיכך אזרחיה לא רשאים לכהן בפרלמנט האוסטרלי.
נהלים.
יושבי הראש.
כל אחד משני בתי הפרלמנט האוסטרלי בוחר יושב ראש. יושב הראש של הסנאט קרוי "נשיא" (President of the Australian Senate) וזה של בית הנבחרים קרוי ה"ספיקר" או "היו"ר" (Speaker of the Australian House of Representatives). שני בעלי תפקידים אלה נבחרים בהצבעה חשאית ומקובל שהם מגיעים משורות מפלגת הרוב, אך מצופה מהם לפקח על דיוני הבתים ולאכוף את הכללים באופן חסר פניות.
קוורום.
החוקה מאפשרת לשני בתי הפרלמנט לקבוע באיזה קוורום יתקבלו ההחלטות שלהם. הקוורום של הסנאט עומד על רבע מחבריו (19 סנאטורים) וזה של בית הנבחרים עומד על חמישית מכלל החברים (30 חברים). באופן תאורטי לא ניתן לקיים דיונים ללא קוורום מינימלי. בפועל, מוסכם על החברים להעלים עין מאי נוכחותו של קוורום, כך שהדיונים על הצעות חוק שגרתיות יכולים להתקיים בלי קוורום. לעיתים נוהגת האופוזיציה "לדרוש קוורום" (call a quorum) כצעד טקטי כדי להטריד את הממשלה וכדי לעכב את דיוני הפרלמנט, במיוחד כאשר האופוזיציה חשה שלא מתייחסים אליה כראוי. כאשר נדרש קוורום, האחריות על כינוסו של מספר מספיק של חברי פרלמנט מוטלת על מצליפי הקואליציה.
הצבעה.
שני בתי הפרלמנט יכולים להצביע בהצבעה קולית. יושב ראש הישיבה מכריז את השאלה העומדת להצבעה ולאחר מכן מתבקשים התומכים להכריז "כן" (Aye) והמתנגדים "לא" (No) ועל פי מיטב שמיעתו מכריז על תוצאות ההצבעה. רק במקרה שלפחות שני חברי פרלמנט דורשים הצבעה בהפרדה (Division) או הצבעה שמית. במקרה כזה מצלצלים פעמונים בכל רחבי בניין הפרלמנט המזמנים את חברי הסנאט או את חברי בית הנבחרים להגיע להצבעה. בשיטת ההצבעה בהפרדה מתקבצים התומכים בשאלה העומדת להצבעה בצדו הימני של החדר והמתנגדים בצדו השמאלי. הם נמנים על ידי סופרים (tellers), שהם מצליפי הקואליציה והאופוזיציה.
במקרה של חוסר הסכמה בין שני בתי הפרלמנט על שאלת חקיקה, מאפשרת החוקה פיזור של שני בתי הפרלמנט ועריכת בחירות חדשות. במקרה שגם לאחר הבחירות עדיין אין הסכמה בין הבתים, רשאי המושל הכללי לכנס את שני הבתים לישיבה משותפת לדון בנושא. ישיבה משותפת כזאת התקיימה רק פעם אחת בתולדות הפרלמנט, לאחר הבחירות של 1974. סיבות נוספות לישיבות משותפות של שני בתי הפרלמנט הן: בחירת מחליפים לסנאטורים המייצגים את הטריטוריות של אוסטרליה באמצע כהונתם, נאום של אורח שמוזמן במיוחד כדי לנאום בפני שני הבתים, ישיבות זיכרון מיוחדות וישיבות סודיות שהתקיימו במהלך מלחמת העולם השנייה.
תפקידים.
תפקידו העיקרי של הפרלמנט הוא לחוקק חוקים. כל סנאטור או חבר בית הנבחרים ראשי להגיש הצעת חוק, להוציא חוקים בעלי השלכה כספית, שחייבים להיות מוגשים לבית הנבחרים. בפועל, רובם של החוקים מוגשים על ידי שרי הממשלה. הצעות חוק שלא מוגשות על ידי שרי הממשלה נקראות הצעות חוק פרטיות. כל החוקים חייבים להיות מאושרים על ידי שני הבתים כדי לקבל תוקף. לרשות הסנאט עומדת סמכות דומה לזו של בית הנבחרים, להוציא את האפשרות לתקן חוקים בעלי השלכה כספית, שאותם הוא יכול רק לאשר או לדחות.
בנוסף לחקיקה יכול הפרלמנט לקיים דיונים דחופים בנושאים בעלי חשיבות ציבורית. חברי הפרלמנט יכולים להגיש שאילתות לממשלה או לשר מסוים. בכל הימים בהם מתקיימות ישיבות הפרלמנט מוקצה זמן לשאילתות לראש הממשלה ולשרים. חברי הפרלמנט יכולים גם להגיש עצומות מטעם מחוזות הבחירה שלהם. לשני הבתים יש מגוון של ועדות בהן מתקיימים דיונים על טיוטות החוקים, נשמעות עדויות מהציבור ופקידי המדינה נשאלים שאלות. חלק מהוועדות משותפות לשני הבתים.
יחסים עם הממשלה.
שרי הממשלה לא נדרשים להיות חברי אחד הבתים עם מינוים לתפקיד, אך כהונתם נפסקת אם תוך שלושה חודשים הם לא נבחרים לאחד מהבתים. הסעיף בחוקה שבו מוגדר כלל זה, נוסח מלכתחילה כדי לאפשר לממשלת אוסטרליה הראשונה בראשותו של אדמונד ברטון להתחיל לכהן כבר ב-1 בינואר 1901, מועד איחוד אוסטרליה, עד לבחירות הראשונות לפרלמנט שהתקיימו בסוף חודש מרץ אותה שנה.
זכויות.
לחברי הפרלמנט האוסטרלי אין חסינות משפטית. הם יכולים להיעצר ולהישפט על כל עבירה. יחד עם זאת יש להם חסינות פרלמנטרית על פיה הם לא נושאים באחריות פלילית או אזרחית על דברם שהם אומרים בפרלמנט אלה על אלה או על אנשים מחוץ לפרלמנט. חסינות זו כוללת גם דברים שנאמרים בראיונות לתקשורת או בדיוני וועדות הפרלמנט.
בספר החוקים האוסטרלי קיימת עבירה של ביזיון הפרלמנט, על פיה אדם המדבר באופן שמבזה את הפרלמנט או את חבריו, יכול להישפט ולהיאסר. בעבר הייתה לפרלמנט הסמכות לדון במקרים כאלה בעצמו והדבר נעשה כן פעם אחת בשנת 1955. כיום סמכות זו מסורה בידיהם של בתי המשפט, אך מקרים בהם הורשעו אנשים על פי חוק זה הם מועטים.
שידור הדיונים.
שידור דיוני הפרלמנט החלו ב-10 ביולי 1946. בתחילה הם שודרו בתחנת הרדיו של רשת ABC. מאז אוגוסט 1994 משודרים דיונים הפרלמנט בתחנת הרדיו ABC NewsRadio, תחנת רדיו בבעלות הממשלה שמיועדת במיוחד למטרה זו. התחנה פועלת 24 שעות ביממה ובשעות בהן לא מתקיימות ישיבות הפרלמנט, היא משדרת תוכניות חדשות אחרות.
ישיבת הפרלמנט הראשונה ששודרה בטלוויזיה הייתה הישיבה המשותפת לשני הבתים שהתקיימה ב-1974. באוגוסט 1990 החלו שידורים סדירים של ישיבות השאילתות בסנאט ובפברואר 1991 החלו לשדר בטלוויזיה גם את הישיבות המקבילות בבית הנבחרים. ישיבות נוספות שמשודרות בטלוויזיה הן: הצגת התקציב על ידי שר האוצר ותגובתו של יושב ראש האופוזיציה לתקציב יומיים לאחר מכן, פתיחת מושב הפרלמנט על ידי המלכה, טקס השבעת המושל הכללי ונאומים של ראשי מדינות זרות המתארחים בפרלמנט.
אל-אהלי (סעודיה)
מכבי עירוני ג'ת אל אהלי
אל אהלי (מצרים)
ג'ין ארלס
דיפרקציה
דיפרקצית קרני X
סמסי מלכת הערבים
סמסי הייתה מלכת שבטי ערבים שמרדו בתגלת פלאסר השלישי מלך אשור.
בשנת 733 לפנה"ס הצטרפה סמסי למרד המס נגד תגלת פלאסר השלישי יחד עם ממלכת ישראל, מצרים העתיקה, וארם דמשק. תגלת פלאסר הגיב במהירות. הוא הביס את חנון מלך עזה, כבש את ארם דמשק והרג את מלכה רצין, והביס את פקח בן רמליהו מלך ישראל והמליך את הושע בן אלה במקומו. לאחר מכן פנה להכריע את סמסי. צבאם נפגש במדבר והקרב הסתיים בניצחון אשורי מוחץ. על פי עדויות האשורים 1,100 לוחמים ערבים נהרגו בקרב, ואוצרותיה האישיים של סמסי נפלו בשבי. היא עצמה נמלטה מן המערכה אל העיר בזו. האשורים הטילו מצור על העיר, וכאשר חייליה של סמסי רעבו ללחם נאלצה סמסי להיכנע. העלתה מנחה לתגלת פלאסר והסכימה לקבל נציב אשורי בארצה.
אריסטודמוס מקומאי
אריסטודמוס היה רודן העיר קומאי, שכונה "מלאקוס", היינו "רכרוכי" או "נשי". הגן בהצלחה על העיר מפני האטרוסקים.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 550 לפנה"ס בערך, למשפחה חשובה מהעיר קימה, שהייתה מושבה יוונית באיטליה. מונה לסטרטגוס של העיר, ובשנת 524 לפנה"ס הביס כוח אטרוסקי שנשלח כנגד העיר. בשנת 508 לפנה"ס יצא השליט האטרוסקי לארס פורסנה מקלוזיום למלחמה על העיר אריקיה. לטענת טיטוס ליוויוס הוא עשה זאת כדי לכפר על כישלונו במסע הצבאי לרומא. אריסטודמוס פיקד על כוח מקימה שסייע לאנשי אריקיה. הקרב הסתיים בניצחון יווני מוחץ, וצבא קלוזיום הובס.
בזכות שני ניצחונות אלו הצליח אריסטודמוס להפוך לטיראן של העיר. הוא הגלה בני אצולה שיכלו להוות סכנה למעמדו, והקיף את עצמו בצבא שכירים להגנה אישית. לאחר קרב רגילוס, הסכים לקבל לחצרו את המלך הרומאי הגולה לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס שמת שם לבסוף. כמו כן ליוויוס מזכיר שאריסטודמוס החרים ספינות תבואה רומאיות בשנת 492 לפנה"ס. אולם בשנת 490 לפנה"ס תקפו האצילים הגולים בשיתוף פעולה עם הקמפנים את העיר והרגו את אריסטודמוס ובני משפחתו.
לינדה סאיף
לינדה ג'. סאיף (באנגלית: Linda J. Saif, נולדה ב-1947) היא מיקרוביולוגית, וירולוגית ואימונולוגית אמריקאית, שמתמחה בעיקר בחקר המחלות הזיהומיות של בעלי החיים. סאיף היא פרופסור באוניברסיטת המדינה של אוהיו בווסטר, חברה באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית. זכתה בפרס וולף לחקלאות בשנת 2015,
על גילוי מיני נגיפים התוקפים את מערכת העיכול והנשימה של חיות משק ושל בני אדם. תגליותיה הובילו אותה להבנה פורצת דרך של מערכת החיסון ביונקים, ולפיתוח אסטרטגיות וגישות חדישות לפיתוח חיסונים אנטי-ויראליים. היא גילתה מנגנונים מורכבים באמצעותם פועלת מערכת החיסון של בעלי החיים כהגנה מפני זיהומים במערכת העיכול.
ילדות וצעירות.
לינדה סאיף נולדה ב-1947 כלינדה מארש צימר במשפחה של גרמנים-אמריקאים במדינת אוהיו. היא בילתה חלק רב מילדותה בחוות סביה ובסביבתה.
אחרי לימודי תיכון למדה עד שנת 1969 לתואר ראשון בביולוגיה וכימיה, אותו סיימה בהצטיינות במכללת ווסטר, אחר כך סיימה בשנת 1972 תואר שני באימונולוגיה באוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס, בהדרכת א. בוהל.
עבודת המאסטר שלה הייתה גילוי הציר האימונולוגי SIgA מעיים- עטינים אצל חזירים עם אחד התיאורים הראשונים של מערכת החיסון השכיחה של הריריות
פעילותה המדעית והאקדמית.