וילמה בק נולדה במשפחה יהודית למשפחת הורצקי. היא באה ממשפחת אצולה שהיו בבעלותה אחוזות בניטרה. שמה המקורי היה וילמה הורצקי ואחר בעלה וילמה בק. היא הייתה ידועה בשם ראקידולה (Racidula) במלחמת העצמאות ההונגרית שמוכרת בשם: מהפכת 1848 בהונגריה של 1848–1849, כאשר שימשה כמרגלת עבור ההונגרים - אך גם עבור ההנהגה הצבאית האוסטרית. מאוחר יותר לקחה את שם בעלה (שלא היה ברון) כברונית וילמה בק.
לאחר כניעת צבא המהפיכה ההונגרי בוילאגוש (Világosi fegyverletétel), היגרה מהונגריה והתיישבה בלונדון. היא שירתה גם במשטרה החשאית האנגלית, אך נעצרה בגין פעולות הסחטנות שלה ונפטרה בכלא בשנת 1851.
קואקה
ויוו (סרט)
ויוו (באנגלית: Vivo) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת, אשר הופק על ידי סרטי קולומביה ואולפני ההנפשה של סוני. הסרט בוים על ידי קירק דמיקו שכתב גם את התסריט עם קיארה אלגריה הודס, והופק על ידי ליסה סטיוארט, ריץ' מור ומישל ל.מ. וונג. סיפור הסרט מבוסס על רעיון מקורי מאת פיטר ברסוצ'יני. לין-מנואל מירנדה, שדיבב את הדמות הראשית, כתב את שירי הסרט, כמו כן מדבבים בו אינראלי סימו, זואי סלדנה, חואן דה מרקוס גונזלס, מייקל רוקר, ברוס טירי הנרי, ניקול ביאר וגלוריה אסטפן.
הסרט שווק לראשונה באולפני דרימוורקס הנפשה בידי מירנדה בשנת 2010, אולם הסרט נדחה לאחר ארגון מחדש של האולפן בשנת 2015. מאוחר יותר הסרט שווק מחדש על ידי אולפני ההנפשה של סוני.
במקור הסרט היה אמור לצאת לאקרנים בידי סרטי סוני, אולם הסרט בסוף עלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-6 באוגוסט 2021.
תקציר העלילה.
ויוו הוא קינקז'ו יחיד במינו (לין-מנואל מירנדה) אשר בילה את ימיו בניגון מוזיקה לקהל בהוואנה יחד עם בעליו האוהב אנדרס הרננדז (חואן דה לה מרקוס). אף על פי שהם לא מדברים באותה שפה, ויוו ואנדרס הם צמד מושלם בנוגע לאהבה שלהם למוזיקה. אולם טרגדיה מתרחשת כאשר אנדרס מקבל מכתב ממרתה סנדובאל המפורסמת (גלוריה אסטפן), שבו הזמינה את בן זוגה הוותיק לסיבוב הופעות אחרון במיאמי, פלורידה, עם תקוות לחידוש הקשר. אנדרס מת לילה לפני הנסיעה וזה תלוי בויוו להעביר המכתב והשיר שאנדרס לא היה יכול לשלוח: מכתב אהבה למרתה, שנכתב לפני שנים רבות, בצורת שיר. כדי להגיע לחופים של מיאמי, ויוו נאלץ לקבל עזרה מגבי (אינראלי סימו) ילדה מתופפת ונון-קונפורמיסטית.
הפקה.
במקור, בשנת 2010, הסרט שווק באולפני דרימוורקס הנפשה שם מירנדה הגה על רעיון הסרט לאחר הצלחת המחזמר "ניו יורק על הגובה" בבמות. לאחר הארגון מחדש של האולפן בשנת 2015 דרימווקס דחו את הפרויקט. ב-14 בדצמבר 2016, אולפני ההנפשה של סוני רכשו את הפרויקט מדרימוורקס וקראו לסרט "ויוו", אשר מבוסס על רעיון של ברסוצ'יני, עם דמיקו בתור הבמאי, סטיוארט בתור המפיקה, לורנס מארק בתור עוזר ההפקה והודס ככותב בתסריט על פי סיפורו של ברסוצ'יני. ב-12 ביוני 2019, קריסטין בלסון הכריזה שריץ' מור יצטרף לסרט בתור מפיק נוסף ורוג'ר דיקינס בתור היועץ הוויזואלי. ב-26 באפריל 2021, הוכרזו המדבבים של הסרט.
מוזיקה.
ב-14 בדצמבר 2016, הוכרז כי מירנדה יכתוב 11 שירים לסרט.
הפצה.
במקור הסרט היה אמור לצאת לאקרנים בידי סרטי סוני ב-18 בדצמבר 2020. אולם ב-2018 הסרט נדחה ל-6 בנובמבר 2020. ב-1 נובמבר 2019, יציאת הסרט לאקרנים נדחתה ל-16 באפריל 2021. ב-24 באפריל 2020, עקב מגפת הקורונה, יציאת הסרט נדחתה ל-4 ביוני 2021. ב-4 באפריל 2021, הכריזה סוני כי הסרט יעלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס. בהמשך נודע כי הסרט יעלה בנטפליקס ב-6 באוגוסט 2021.
מדליית השירות המצוין של משמר החופים
מדליית השירות המצוין של משמר החופים (CGDSM) היא עיטור צבאי של משמר החופים של ארצות הברית, שמוענק לחיילים על "שירות ראוי במיוחד לממשלה הטומן בחובו אחריות גדולה." לפני תאריך זה, חברי משמר החופים שנמצאו ראויים זכו במדליית השירות המצוין של הצי המהווה מקבילה לעיטור של משמר החופים. מדליית השירות המצוין של משמר החופים מקבילה למדליית השירות המיוחד של הצבא ולמדליית השירות המיוחד של חיל הים.
העיטור אושר על ידי הקונגרס ב-4 באוגוסט 1949.
קריטריונים.
מדליית השירות המיוחד של משמר החופים מוענקת לכל חייל שנמצא ראוי בזכות שירות מיוחד לממשלת ארצות הברית שנשא בחובו אחריות רבה. ניתן להעניק את המדליה גם לכל לחיילים בזרעות האחרות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית על פעילות שנעשתה עם משמר החופים האמריקני. הפעולה שבזכותה זוכה החייל בעיטור חייבת להיות חריגה ועל פועלו של החייל להיות מעל המצופה ולתרום באופן מהותי להצלחת פעולה או פרויקט גדול. העיטור מוענק בדרך כלל לקציני דגל בכירים, כמו מפקד משמר החופים. עם זאת, אין בכך כדי למנוע את הענקת המדליה לכל חייל העומד בתנאי הזכאות.
הסמכות להענקת המדליה נתונה כיום למזכיר ביטחון המולדת. בעבר הסמכות הייתה נתונה למזכיר התחבורה (1967–2003) ולמזכיר האוצר (עד 1966).
תיאור העיטור.
עיטור בצבע זהב בחזיתו מוטבעת תמונה של ספינת המכס הראשונה והכיתוב "U.S. COAST GUARD” בראש העיטור ו-"DISTINGUISHED SERVICE" בתחתית. בגב העיטור סמל משמר החופים ומקום לחריתת שם המעוטר.
הענקות חוזרות של העיטור מסומנות על ידי כוכבי זהב המתווספים לעיטור.
צ'ארלס ויליאם ג'פריס
צ'ארלס ויליאם ג'פריס (באנגלית:Charles William Jefferys ; 25 באוגוסט 1869 - 8 באוקטובר 1951) היה צייר, מאייר, סופר ומורה קנדי, הידוע בעיקר כמאייר היסטורי.
ביוגרפיה.
ג'פריס נולד ברוצ'סטר באנגליה. הוא עבר עם משפחתו תחילה לפילדלפיה, אחר כך להמילטון, אונטריו, ולבסוף לטורונטו בסביבות 1880. שם למד בבית הספר ועבד בחברת הליתוגרפיה של יורק בין השנים 1885–1890.
קריירה.
בין השנים 1889 - 1892 עבד ג'פריס ב"גלובוס טורונטו" כמאייר ואמן. הוא הפיק יצירות אמנות עבור כמה חברות דפוס. בשנים 1893 עד 1901 עבד ב"ניו יורק הראלד ". בשובו לטורונטו, הפך למאייר ספרים.
ג'פריס יצר סדרת איורים ומאמרים עבור שבועון הכוכבים של טורונטו, אשר פורסמו בשנת 1920 כפרקים דרמטיים של סיפורה של קנדה. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר על ידי ממשלת אונטריו לאיור ספר לימוד היסטוריה בבתי הספר הציבוריים של אונטריו בקנדה, שנכתב על ידי ג'ורג' רנג.
יחד עם אייבור לואיס ואמנים אחרים, ג'פריס הקים את מועדון האמנות הגרפית (שלימים נקרא החברה הקנדית לאמנות גרפית), שהפכה בשנות הארבעים לאחת מקבוצות האמנים העיקריות בקנדה. כמו כן, בין השנים 1912 עד 1939 לימד ציור ורישום במחלקה לאדריכלות באוניברסיטת טורונטו.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא הוזמן על ידי מחלקת תיעוד המלחמה בקנדה לצייר חיילים מתאמנים. לג'פרי היה עניין בהיסטוריה והוא הפיק תיאורים מדויקים ומוקפדים של חיי קנדה המוקדמים. האוסף הידוע ביותר של ציוריו ההיסטוריים הוא של שלושת הכרכים "גלריית התמונות של ההיסטוריה הקנדית" (1942-1960). בשנת 1926 הוא הצטרף לחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות. הוא גם היה חבר באגודת האמנים אונטריו ובאגודת ציירי צבעי מים הקנדיים.
מוות ומורשת.
זמן קצר לאחר מותו של ג'פריס בשנת 1952, יותר מ -1,000 מציוריו נמכרו לחברת הנפט המלכותית, אשר תרמה את האוסף בשנת 1972 לספרייה ולארכיונים בקנדה.
ג'פריס קיבל פרסים רבים, כולל תואר דוקטור לשם כבוד למשפטים מאוניברסיטת קווינס בשנת 1934. בית ספר תיכון ציבורי בטורונטו, נקרא על שמו.
עבודות שלו נמצאות באוסף האמנות של הקולג' הצבאי המלכותי בקנדה הגלריה הלאומית של קנדה, ובגלריה לאמנות של אונטריו.
בפארק יורק מילס ואלי הותקן פסל של ג'פריס, שיצר אדריאן אליסון.
דן תופיק
דן סלח תופיק (28 במאי 1955 – 5 במאי 2021) היה פרופסור לביוכימיה במחלקה למדעים ביומולקולריים של מכון ויצמן למדע וסגן יו"ר המועצה המדעית של המכון. חתן פרס א.מ.ת. לביוכימיה לשנת 2020. היה חוקר בעל שם עולמי בתחום הביוכימיה ופורץ דרך בחקר האבולוציה של חלבונים.
ביוגרפיה.
דן תופיק נולד בירושלים בשנת 1955. אביו אלברט ושני דודיו היו בעלי חברת "אתי (אחים תופיק ירושלים) חברה לרכב", שעסקה ברכב ובנדל"ן
כבר מגיל צעיר גילה עניין במדע ובכימיה. הוא שירת כקצין בחיל האוויר הישראלי, השתחרר בדרגת רב-סרן, והיה סמג"ד במילואים. אחר כך, עבד בחברה המשפחתית.
נהרג ב-5 במאי 2021 בתאונת טיפוס בקרואטיה.
קריירה מקצועית.
בשנת 1988 קיבל תואר ראשון בכימיה ובביוכימיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1990 קיבל תואר שני בביוטכנולוגיה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית, ובשנת 1995 קיבל תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע, בהדרכת מיכאל סלע וזליג אשחר. במשך שנתיים עשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת קיימברידג' ובמרכז MRC להנדסת חלבונים , ולאחריהן היה עמית מחקר בכיר בסידני ססקס קולג' ובמרכז MRC להנדסת חלבונים. בשנת 2001 הצטרף לסגל האקדמי של מכון ויצמן למדע. עסק במחקר של אבולוציה של חלבונים, אנזימים ואנזימים מלאכותיים. בין היתר, שקד על פיתוח אנזים שמפרק ביעילות גז עצבים.
פרסים.
תופיק זכה בפרסים רבים על עבודתו המדעית. בין השאר הוענקו לו :
שלומי פרי
שלומי פרי (נולד ב-1971) הוא תסריטאי, עיתונאי, איש הכדורסל הישראלי ומנכ"ל מנהלת ליגת העל בכדורסל.
ביוגרפיה.
שלומי פרי נולד בפתח תקווה. בהמשך עברה משפחתו לגור בחולון. למד בבית הספר התיכון ע"ש מיטרני בחולון.
עוד בהיותו חייל, בשנת 1990, החל לאסוף ולתעד נתוני סטטיסטיקות של ענף הכדורסל הישראלי, כשאלו החלו להתפרסם בעיתונות (גיל, 2011). לאחר זמן מה החל להעביר את הנתונים שאסף בכתב ידו, למחשב. במהלך השנים אסף ותיעד בכוחות עצמו נתונים של עשרים שנות כדורסל.