מתוך 24 משחקים שהסתיימו בתיקו, 10 ישראלים המדורגים בחצי התחתון שהפתיעו את יריביהם היו: רב-אמן יהודה גרינפלד, אמנים בינלאומיים אילון נקר, איגור ביטנסקי, אמני פיד"ה - הנערים יבגני זנן ואריאל ארנברג, וכן סער דרורי, אלכס זלטין, משה גל, דן פולג ואלנתן הוכמן. מנגד מקסים רודשטיין, הישראלי הבכיר בתחרות (המדורג שני בישראל, לאחר בוריס גלפנד, סגן אלוף העולם לשעבר, שבדומה לשחמטאים נוספים מהשורה הראשונה באירופה, לא השתתף באליפות) סיים אף הוא את משחקו בתיקו.
סיבוב שני.
לאחר הסיבוב השני 26 שחמטאים צברו שתי נקודות (מתוך השתיים האפשריות). עם צוברי שתי הנקודות נמנו ישראלי אחד, רב-אמן תמיר נבאתי; ואמן בינלאומי אחד (כל היתר רבי-אמנים), האיטלקי אוגולקן קנמזלפ.
סיבוב שלישי.
לאחר הסיבוב השלישי 5 רבי-אמנים צברו את מקסימום שלוש הנקודות: דויד נבארה מצ'כיה, אנטון קורובוב מאוקראינה, יבגני נאייר מרוסיה, יורי וובק מאוקראינה וקונסטנטין לופולסקו מרומניה.
אחריהם דורגו 37 שחמטאים שצברו 2.5 נקודות, וביניהם רבי-האמנים הישראלים איליה סמירין, אמיל סוטובסקי ומקסים רודשטיין.
סיבוב רביעי.
קורובוב (המדורג 11 בדירוג ההתחלתי), שהתמודד מול לופולסקו, היה היחיד שניצח מבין 7 הלוחות הראשונים ובעקבות זאת נטל לבדו את ההובלה עם מלוא 4 הנקודות. אחריו דלקה חבורה בת 8 שחמטאים שצברו 3.5 נקודות, שכללה את סמירין וסוטובסקי.
סיבוב חמישי.
במשחקי הצמרת אליינוב ניצח את גריגוריאן. המשחקים הבאים הסתיימו בתיקו: קורובוב-נבארה, קמפינסקי-מוטיליוב, וובק-סמירין ונאייר-סוטובסקי.
בעקבות זאת, קורובוב שמר על ההובלה הבלעדית עם 4.5 נקודות. עם הדבוקה בת 15 רבי-אמנים עם 4 נקודות נמנו סמירין וסוטובסקי.
סיבוב שישי.
במשחקי הצמרת נפומניאשצ'י בלבן ניצח את קורובוב, ברטל בשחור ניצח את נבארה, סרגיסיאן בלבן ניצח את קמפינסקי ומוטיליוב בלבן ניצח את וובק. המשחקים הבאים הסתיימו בתיקו: נאייר-אליינוב, דובוב-ניסיפיאנ, סמירין-שימנוב וסוטובסקי-וולוקיטין.לאחר הסיבוב הובילו ארבעה רב-אמנים שצברו 5 נקודות: הרוסים נפומניאשצ'י, מוטיליוב, סרגיסיאן והפולני ברטל.
סיבוב שביעי.
תוצאות עשרת הלוחות ראשונים, בהם התמודדו שלושה ישראלים:
לאחר הסיבוב הובילו תשעה רבי-אמנים שצברו 5.5 נקודות: קורובוב, נפומניאשצ'י, מוטיליוב, סרגיסיאן, וולוקיטין, האוול, פופוב, ברטל וניסיפיאנו.
סיבוב שמיני.
נפומניאשצ'י בלבן ניצח את האוול ושאר משחקי הצמרת הסתיימו בתיקו: ניסיפיאנו-קורובוב, סרגיסיאן-וולוקיטין, פופוב-מוטיליוב וברטל-אליינוב.
בעקבות ניצחונו נפומניאשצ'י (שדורג רביעי בתחילת התחרות), נטל את ההובלה עם 6.5 נקודות. אחריו הצטופפו 13 שחמטאים שצברו 6 נקודות, ביניהם סמירין, שעלה לשחק בסיבוב השביעי בלוח השני, ורודשטיין שעלה ללוח החמישי. עם צוברי 6 הנקודות בולט אמן בינלאומי איליה איליושנוק (היחיד בחבורה שאינו רב-אמן), בעל מד כושר 2450, שדורג בתחילת התחרות בחצי התחתון של הטבלה (מקום 128).
סיבוב תשיעי.
במשחקי הצמרת נבארה, בלבן, ניצח את נפומניאשצ'י; קורובוב, בלבן, ניצח את סמירין; ונאייר בלבן ניצח את ניסיפיאנו. המשחקים הבאים הסתיימו בתיקו: סרגיסיאן-פופוב, מוטיליוב : ברטל, וולוקיטין-רודשטיין ואיליושנוק-חיסמטולין.
סיבוב עשירי.
במשחקי הצמרת קורובוב, בלבן, הפסיד לנאייר; ואליינוב, בלבן, ניצח את חיסמטולין. המשחקים הבאים הסתיימו בתיקו: נבארה-סיוגירוב, פופוב-נפומניאשצ'י, סרגיסיאן-איליושנוק, מוטיליוב-וולוקיטין וברטל-רודשטיין.
סיבוב אחד עשר.
נפומניאשצ'י בלבן ניצל את ברטל, שאר שמונת משחקי הצמרת הסתיימו בתיקו: נאייר-חיסמטולין, צ'פרינוב-נבארה, רודשטיין-מטלקוב, וולוקיטין-קורובוב, סיוגירוב-פופוב, וובק-לזניצקה, קאן-סרגיסיאן ואיליושנוק-מוטיליוב.
תוצאות התחרות.
יבגני נאייר מרוסיה ניצח בתחרות. ניצחונו היה די מפתיע מפני שדורג במקום 37 בתחילת התחרות. 23 המסיימים במקומות הראשונים היו זכאים לעלות לגמר גביע העולם שנערך בחודשים ספטמבר-אוקטובר 2015 בבאקו. עם שחמטאים אלו נמנו שישה (ביניהם סמירין) שכבר הבטיחו את מקומם בעקבות הישגם באליפות אירופה 2014. בעקבות זאת, ששת השחמטאים הבאים בדירוג הסופי (ביניהם נבאתי) עלו גם הם לגמר גביע העולם. בזכות הישגם בתחרות זו עלו לגמר גביע העולם 10 שחמטאים מרוסיה (כ-24%, מוטיליוב עלה כבר מאליפות אירופה 2014) ו-4 מאוקראינה (כ-33%, אליינוב עלה כבר מאליפות אירופה 2014). שני שחמטאים מטורקיה (כ-22%) הפתיעו ועלו אף הם.
הדירוג בצמרת:
פרסים מיוחדים והשגת ציונים לדרגות - שחמטאים הזרים.
לצד פרסי הדירוג הכללי ופרסי איגוד המקצוענים הוענקו גם פרסים מיוחדים:
המשלחת הישראלית.
נתונים כלליים.
ישראל, המארחת, זכתה לייצוג הרב ביותר של המשתתפים. למעלה מ-40% מהמתחרים באליפות (סך הכל 101 שחמטאים, מתוכם 15 רבי אמנים ו-6 אמנים בינלאומיים) היו ישראלים, כולל שישה אלופי ישראל בעבר ובהווה (בסוגריים מצוינת שנת זכייתם בתואר): נתן בירנבוים (1976, 1980, 1986), יהודה גרינפלד (1982, 1990), איליה סמירין (1992, 2002), מקסים רודשטיין (2006), תמיר נבאתי (2013) וויקטור מיכלבסקי (2014, האלוף היוצא) וחברים נוספים בנבחרת הלאומית בעבר ובהווה: אלוף אירופה לשעבר, אמיל סוטובסקי, יבגני פוסטני ואלכסנדר חוזמן.
תוצאות הישראלים המובילים.
10 שחמטאים ישראלים סיימו בחלק העליון של הטבלה, 8 בשליש העליון (לעומת 14 שהיו מדורגים בחצי העליון ו-6 בשליש העליון בתחילת התחרות), להלן:
פחות מ-10% מהמשתתפים הישראלים סיימו בחלק העליון של הטבלה. אלוף ישראל, ויקטור מיכלבסקי וכן רבי-האמנים ארטור קוגן, טל בראון, דן צולר, גיל פופילסקי, יהודה גרינפלד, בוריס קנצלר ויעקב מוריי סיימו בחלק התחתון של הטבלה.
אירועים בשולי התחרות.
במהלך התחרות הוצגה טכנולוגיה חדשנית של חברת צ'סויז'ן (שמנכ"לה הוא צחי שלו, בנו של יושב ראש האיגוד הישראלי לשחמט), המשדרת בשידור ישיר את המשחק באמצעות טלפון חכם ובנוסף מתעדת את המסעים
במלון רמדה בירושלים התקיימו, במקביל לתחרות, האירועים הבאים:
עונת 1988/1989 ב-NBA
עונת 1988/1989 היא העונה ה-43 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה הראשונה של דטרויט פיסטונס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 4–0, וג'ו דיומרס זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בשנת 1996 נבחרו הפיסטונס של עונה זו לאחת מ-10 הקבוצות הגדולות בתולדות ה-NBA. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה מג'יק ג'ונסון מלוס אנג'לס לייקרס בפעם השנייה בקריירה.
בתחילת העונה צורפו הקבוצות מיאמי היט ושארלוט הורנטס ל-NBA והפכו לקבוצות ה-24 ו-25 בליגה.
דראפט 1988.
דראפט 1988 התקיים ב-28 ביוני 1988 במדיסון סקוור גארדן שבניו יורק. בהגרלה (לוטרי) זכו הלוס אנג'לס קליפרס בבחירה הראשונה, שניצלו אותה כדי לבחור את דני מאנינג מאוניברסיטת קנזס. בסך הכל נבחרו בדראפט 1988 שישה שחקני אולסטאר: דני מאנינג, ריק סמיתס (בחירה שנייה), מיץ' ריצ'מונד שזכה בתואר רוקי העונה (5), הרסי הוקינס (6), דן מארלי (14) ואנתוני מייסון (53). שחקנים בולטים אחרים שנבחרו בדראפט 1988 כוללים את רקס צ'פמן (8), רוני סייקלי (9), רוד סטריקלנד (19), בראיין שו (24), גרנט לונג (33), ורנון מקסוול (47) וסטיב קר (50).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך שלושה סיבובים):
אולסטאר.
משחק האולסטאר נערך באסטרודום שביוסטון, טקסס.
המאמנים במשחק היו פט ריילי מלוס אנג'לס לייקרס ולני וילקינס מקליבלנד קאבלירס. חמישיית המזרח כללה את אייזיאה תומאס, מייקל ג'ורדן, דומיניק וילקינס, צ'ארלס בארקלי ומוזס מלון. חמישיית המערב כללה את ג'ון סטוקטון, דייל אליס, אלכס אינגליש, קארל מלון והאקים אולאג'ואן. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המערב בתוצאה 143-134, ול-MVP של משחק האולסטאר נבחר קארל מלון שקלע 28 נקודות.
פלייאוף 1989.
סגל האלופה, דטרויט פיסטונס: ג'ו דיומרס, אייזיאה תומאס, מארק אגוויר, ביל ליימביר, דניס רודמן, ויני ג'ונסון, ג'ון סאלי, ריק מהורן, ג'יימס אדוארדס, מייקל ויליאמס, ג'ון לונג ופניס דמבו.מאמן ראשי: צ'אק דיילי.
לי בום-יונג
לי בום-יונג (בקוריאנית: 이범영; ) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת השוער בקבוצת צ'ונבוק מוטורס מליגת העל הדרום קוריאנית.
לי, יליד סיאול, ערך את הופעת הבכורה שלו בפוסן אייפארק בשנת 2008, בגיל 18. בשנת 2016 עבר לי לאוויסקה פוקוקה מליגת העל היפנית.
באולימפיאדת לונדון 2012 שיחק לי תפקיד חשוב בניצחון רבע הגמר של נבחרתו נגד נבחרת אנגליה. לאחר שנכנס למשחק כמחליפו של ג'ונג סונג-ריונג, השוער הראשון, הוא עצר את הפנדל החמישי של דניאל סטארידג'. קוריאה הדרומית ניצחה בתוצאה 5-4 בדו-קרב בעיטות העונשין מ-11 מטרים והעפילה לחצי הגמר של הטורניר, בו לי פתח בהרכב, בפעם הראשונה בהיסטוריה.
לי נכלל בהרכב נבחרת קוריאה הדרומית במונדיאל 2014 כשוער שלישי, אך לא שיחק. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת הייתה במשחק נגד נבחרת אורוגוואי ב-8 בספטמבר 2014.
מסמך אפיון תוכנה
דגל לוס אנג'לס
דגל לוס אנג'לס שבקליפורניה (באנגלית: Flag of Los Angeles) הוא דגל הנושא פסים אנכיים של הצבעים ירוק, צהוב ואדום, ומוטען במרכזו של הפס האמצעי בחותם העירוני של לוס אנג'לס עם מסגרת לבנה. הצבעים מייצגים עצי זיתים (ירוק), מטעי תפוזים (צהוב), וכרמים (אדום).
במסגרת החותם של העיר, מוצגים שלושה גידולים מרכזיים של קליפורניה: ענבים, זיתים ותפוזים.
חותם העיר מכיל מגן המחולק לרבעים ובו: