איב מחליטה להתחזות לדוריס, בת דודה של נלי, ובכך לחדור לביתה של שרלוט. איב פוגשת בלש בשם סמית', אבל צריכה לכסות על כך שהיא גם דוריס. ג'ונתן מגיע אל שרלוט, ואומר לה שתברח איתו, אבל היא אומרת שלא תוותר על הקריירה שלה, וגם שהיא מנהלת רומן עם פרדי המנהל שלה. איב שוב עוזרת לג'ונתן לברוח מהמשטרה ומסתירה אותו בבית אביה בלונדון, אבל הוא רואה שהיא מתאהבת בבלש סמית'. יום אחד איב משכנעת את סמית' לבוא איתה להופעה של שרלוט, והם מראים לה ילדה שמחזיקה בובה עם שמלה מוכתמת מה שגורם לה להתעלף, כשסמית' רואה את איב באה לעזור לה הוא מבין שהיא ודוריס זו אותה האחת. איב מצליחה לעשות כך שבאמצעות מיקרופון מוסתר היא מוציאה הודאה משרלוט שהיא קשורה לרצח, אבל מאשימה את ג'ונתן ברצח עצמו. סמית' אומר למשטרה שג'ונתן רצח את הבעל, ואחר כך ג'ונתן מתוודה ששרלוט שכנעה אותו לעשות את זה בשביל שהיא תוכל להיות עם פרדי. הוא מאיים להרוג גם את איב אבל היא בורחת והווילונות הורגים אותו.
הפקה.
אף על פי שבמאי הסרט אלפרד היצ'קוק עבר להוליווד כבר בשנת 1939, הסרט צולם בלונדון ומקומות אחרים בממלכה המאוחדת. השחקניות היחידות שאינם בריטיות הן ג'יין ווימן האמריקאית ומרלן דיטריך הגרמנייה.
הסרט זכה להתעניינות עקב סצנת התעתוע המפורסמת, שמשנה את התסריט מיסודו. להפקת הסרט לקח זמן רב לצלם אותו, כמו סרטיו הקודמים של היצ'קוק: "החבל" (1948) ו"תחת חוג הגדי" (1949). הסרט היה אמור במקור לצאת בחברת ההפקה Transatlantic Pictures אך לבסוף יצא בחברת האחים וורנר.
בתה של דיטריך, מריה ריבה, טענה בספרה שהראשונה לא חיבבה את ויימן עקב ההבדל הגדול ביניהן. למרות זאת, באחת הסצנות דמותה של דיטריך מחמיאה לדמותה של ויימן על שינוי הופעתה החיצוני.
היצ'קוק הופיע בהופעת קמע בדקה ה-39, בסצנה בה דמותה של ויימן מדברת אל עצמה ברחוב.
הסרט זכה לדירוג גבוה באתר "Rotten Tomatoes" עם ציון של 88% בהתבסס על 16 ביקורות.
אנטרפרייז-C
קומנדר סילה
רומולאנית
גדעון גלעדי
גדעון גלעדי (3 בינואר 1940 – 16 באוקטובר 1973) היה מפקד פלוגת טנקים בחיל השריון שנהרג במלחמת יום הכיפורים. על לחימתו בקרב החווה הסינית במלחמה זו קיבל את עיטור הגבורה.
ביוגרפיה.
גלעדי נולד בקיבוץ אשדות יעקב לעדה ודוד. בילדותו למד בבית הספר היסודי בקיבוץ. לאחר מלחמת העצמאות עזבה המשפחה את הקיבוץ. תחילה הייתה שנה בכפר יהושע וב-1950 עברה לנווה עוז שבסמוך לפתח תקווה. גלעדי סיים את לימודיו בבית הספר החקלאי כדורי והיה פעיל בתנועה המאוחדת.
גלעדי גויס לצה"ל בסוף יולי 1958 והצטרף לגרעין נח"ל, תחילה שירת ביחידת נח"ל מוצנח ולאחר שסיים קורס מש"קי תול"ר הוענקה לו דרגת סמל ראשון.
עם שחרורו משירות חובה עבר קורס לקציני מכונה בחיפה ועבד בחברת מקורות. בשנת 1961 נשא לרות ולאחר שנה נולד בנם הבכור, דגן.
בין השנים 1962- 1964 עבד במפעלי ים המלח בסדום, במפעל בניית הסכר וכמכונאי של דוברות. לאחר מכן עבר עם משפחתו לאשקלון, שם עבד כמכונאי בחברת "מנופים ודחפורים", וסיים בהצלחה קורס למנהלי מוסכים.
גלעדי גויס למלחמת ששת הימים במסגרת יחידתו בצנחנים. במהלך הקרבות נהרג אחיו , שהיה מ"פ טנקים, מה שהוביל אותו להתגייס לצבא קבע ולהתנדב בחיל השריון שבו שירת אחיו. בהמשך סיים קורס קצינים וקורס מפקדי פלוגות שריון, ובתקופת מלחמת ההתשה הוצב בסיני בתפקיד סגן מפקד פלוגת טנקים וקצין מבצעים באותה היחידה שבה לחם אחיו, והוענקה לו דרגת סרן.
בשנת 1970 השתחרר משירות קבע ונולד בנו ערן. במלחמת יום הכיפורים לחם במסגרת חטיבה 600 בקרבות הבלימה נגד המצרים בחזית סיני. ב-16 באוקטובר 1973, במסגרת מבצע אבירי לב, הוביל את פלוגתו לפתוח את ציר טרטור, במאמץ לפתוח נתיב לכוחות אל מעבר לתעלת סואץ. פלוגתו נתקלה במארב מצרי באזור צומת טרטור-לכסיקון, והטנק שלו נפגע בלחימה. גלעדי עבר לפקד על טנק אחר והמשיך לתקוף את הצומת יחד עם כוח שספג פגיעות רבות. לאחר זמן מה נותרו רק שני טנקים פעילים ובעזרתם פרץ גלעדי את הציר מזרחה ואפשר מעבר לכוחות הצנחנים שנעו אחריו. במהלך הקרב נפגעו שני הטנקים שנותרו וגדעון נהרג בעת פתיחת הציר. לאחר מותו הועלה לדרגת רב-סרן.
בתיאור המעשה נכתב:
על פעולותיו בקרב עוטר גלעדי לאחר מותו בעיטור הגבורה על ידי שר הביטחון שמעון פרס, על "דבקות במשימה, כושר מנהיגות למופת, אומץ-לב וגבורה עילאית".
גלעדי הובא למנוחות בבית-העלמין הצבאי בקרית-שאול ונטמן סמוך לקברו של אחיו. השאיר אחריו אישה ושני בנים, הורים ואחות. לאחר מותו הוריו הוציאו לאור חוברת לזכרו ולזכר אחיו, ובה דברי חבריו על דמותו ושירים מפרי-עטו. לזכרם של האחים אמנון וגדעון גלעדי הוקמה אנדרטה בככר באשקלון הנקראת "ככר הגבורה".
איגנוסטיות
איגנוסטיות (או איגתאיזם או איגנוסטיציזם) היא אחת מהגישות האגנוסטיות על אודות רעיון האלוהות, הגורסת שכל עמדה תאוסופית אחרת (בזה גם אתאיזם), מניחה יתר על המידה על מושג האלוהות ועל מושגים דומים לו, באופן המתיימר לתפוס בהכרה האנושית מונח מופשט שכלל אינו תפיס בה באופן מוחלט או מספק. לפיכך השאלה האם האל קיים חסרת משמעות (פיזיקלית-קונקרטית, ונתפסת). נראה שהאיגנוסטיות מתעסקת בקיומו של אל אוניברסלי בלבד, והיא אפאתית כלפי הפוליתאיזם, כמו השקפות מודרניות אחרות, ביניהן התאיזם האברהמיסטי עצמו. גישה זו איננה שוללת אמונה באל רק את העיסוק בשאלת קיומו.
הגישה מכילה שתי עמדות, שהן יישום של העיקרון הראשי שבה – עיקרון הנון-קוגניטיביות תאולוגית (אי-מודעות או אי הכרה כלפי מהות האלוהות). הפרט יבחר לעצמו איזו מן הגישות לאמץ לפי שיקול דעתו.
פילוסופים מסוימים רואים באיגנוסטיות כגרסה שונה של אתאיסטית, או אגנוסטיקנית, בעוד אחרים רואים בה גישה פילוסופיה בפני עצמה, הנוגדת פילוסופיות אלה, כפי שנראה להלן.
היסטוריה.
המונח איגנוסטיות נטבע לראשונה ב-1960 על ידי הרב שרווין ויין, הנתפס על ידי רבים כאבי היהדות ההומניסטית. המונח איגתאיזם נטבע על ידי ההומניסט החילוני פאול קורץ, והוצג בספרו "הסקפטיות החדשה", בשנת 1992.
קרבה להשקפות תאוסופיות אחרות.
מידת הקרבה של האיגנוסטיות להשקפות תאוסופיות נון-תאיסטיות שנויה במחלוקת. פאול קורץ ראה בה ביטוי לאתאיזם חלש ואגנוסטיות, אך יש מי שחלקו עליו.
הפילוסוף אלפרד ג'ולס אייר גרס שלא ניתן לדבר על "קיום אלוהים", או אפילו על ההסתברות לקיומו, משום שלדעתו הקונספט עצמו אינו מאומת או חסר משמעות. אם מקבלים את טענתו, הרי שהלגיטימיות, הן של התאיזם והאתאיזם, והן של האגנוסטיות, מתבטלת.
כמו אייר, גם הפילוסוף תיאודור גריינג', מבין את ההגדרות אתאיזם ואגנוסטיות כעמדות שמקבלות את ההצעה שאלוהים קיים כהצעה בעלת-משמעות נתפשת. אם מקבלים את הנחותיו של גריינג', הרי שהאיגנוסט לעולם לא יוכל להיחשב אתאיסט, אגנוסט או תאיסט.
המדען והפילוסוף סם האריס, אשר לא אחת הזדהה כאתאיסט, מחה על כך שמתייגים אותו כאתאיסט ולעיתים נעזר בטענות איגנוסטיות במחאה על רב-המשמעות, וחוסר העקביות, לשיטתו, בהגדרות השונות לאלוהים, כפי שהן מוצגות על ידי כל צד במחלוקת.
הריס מזהה את המונח "אתאיזם" כלא-נחוץ בערך כמו מונחים אחרים שהיו יכולים להתקיים כדי לתאר אדם כלא-גזען, או כלא-מאמין בזאוס.
עמדה איגנוסטית כתלויה בהצגה מסוימת של אלוהים.
דריינג' מדגיש שכאשר הפרט שואל "האם אלוהים קיים", זה אמור להיעשות כלפי אלוהים ספציפי (ומוגדר מינימלית), הן מצידו, והן מצד המאזינים לו. אפשר לגזור מכך שהדיונים על אודות האלוהות הם עצמם בעייתיים משום חוסר העקביות של הצדדים הדנים, בנושא טעון זה. וזו לשונו של דריינג':
שימוש חלקי במוטיבים איגנוסטיים.
למרות שהפילוסופיה האיגנוסטית נתפסת כעצמאית, אנשים שמגדירים עצמם כבעלי השקפה אחרת יכולים לאמץ טענות איגנוסטיות מסוימות או וריאציות שלהן.
דניס קרוסבי
דניס מישל קרוסבי (באנגלית: Denise Michelle Crosby; נולדה ב-24 בנובמבר 1957) היא שחקנית אמריקאית הידועה בעיקר בזכות התפקיד של קצינת הביטחון טאשה יאר בסדרת הטלוויזיה ". כמו כן היא ידועה בגין מספר תפקידים קולנועיים וטלוויזיוניים, וכן על כיכובה בסרט "Trekkies"". דניס היא נכדתו של הבדרן בינג קרוסבי.
ילדותה ונעוריה.
קרוסבי נולדה בהוליווד, קליפורניה, בתם של מרילין סקוט והשחקן דניס קרוסבי. סבה מצד אביה היה השחקן, הזמר והקומיקאי בינג קרוסבי. היא למדה בבית-ספר חטיבת הביניים "LeConte" עם השחקנית ריטה וילסון (אשתו של טום הנקס). הבחירה שלה בקריירת משחק התגבשה בגיל צעיר, והושפעה מהמעורבות של בני משפחה אחרים בעסקי השעשועים.
קריירה.