לאחר יציאת האלבום שוב לקחה בר ציון פסק זמן מהמוזיקה. ב-2007 הוציאה בחברת נענע דיסק את אלבומה "תהומות", שכלל את הסינגלים "עננים" ו"תהומות" שיצאו כבר ב-2006 ו"מתוך דמעה", גרסה עברית לשיר "As Tears Go By" של האבנים המתגלגלות (ושל מריאן פיית'פול בפרט) שתרגם עבורה אריק איינשטיין. האלבום זכה להצלחה בינונית, ופרט לשיר "מתוך דמעה" לא הותיר להיטים נוספים. לאחר יציאתו יצא הסינגל הרביעי ממנו "זה לא הולך", המוכר גם בשמו המלא "זה לא הולך בינינו".
ב-2009 השתתפה בפרויקט "מצב צבירה נוזלי" וביצעה בו את השיר "דלת", אותו כתבה והלחינה. הפקת השיר ועיבודו (תכנותים וסאונד) נעשו על ידי בר ציון בשיתוף עובד פרסיקו, והוא כולל בתוכו ליין מוזיקלי משיר שהקליטה בר ציון ב-1988 עם להקתה "מטרופולין". השיר "דלת" הוביל את בר ציון להקליט את אלבומה השלישי, שגם הוא נקרא "דלת". האלבום, שהיה אמור לכלול פרט לשיר הנושא גם את השירים "בעולם מושלם", "שלם" ו"שותקת", נגנז מסיבה לא ידועה ומעולם לא הופץ.
ב-2010 כתבה לאלבום הראשון של ההרכב "גרוב כנעני" שירים הכתובים בעברית הדומה לשפה העברית של התנ"ך. לאחר מותה של בר ציון, הקליט ושיחרר אריאל זילבר גרסה חדשה לשיר "צבע החיים" שהופיע באלבום.
ב-2011 רכשה את מסעדת "רג'ינה" שבמתחם התחנה. ב-2014, מספר ימים לפני מותה, פתחה בר ציון את מסעדת "אבטליון" בשוק הפשפשים בתל אביב ונמנתה עם בעליה.
ב-2013 החלה לעבוד על אלבומה השלישי (במקום האלבום הגנוז "דלת") "תל אביב - צפת" עם להקת הבנות בנות עמי, אך העבודה עליו נקטעה לאחר מותה של בר ציון וגורלו עדיין לא ידוע.
חיים אישיים ורציחתה.
מנישואיה לאייל בר ציון בסוף שנות ה-80 נולדה בתה היחידה, נטע. בני הזוג התגרשו במחצית הראשונה של שנות ה-90.
בשנת 2012 נישאה למוזיקאי אילן בן עמי, והשניים נפרדו בשנת 2014. ב-14 באוגוסט 2014 נמצאה גופתה בדירתו של בן עמי בשכונת פלורנטין בתל אביב. המשטרה ניהלה מצוד אחרי בן עמי, הוא נתפס בתל אביב כעבור שלושה ימים והודה ברצח. ב-31 בינואר 2017 הוא הורשע ברצח.
בר ציון הייתה בת 49 במותה. הותירה את בתה ואת שתי אחיותיה. נקברה בבית העלמין ירקון. שירה "זה לא הולך" מתוך האלבום "תהומות", העוסק ביחסים מתוחים בין בני זוג ופרידה, קיבל משמעות חדשה לאחר מותה, בשל היחסים המתוחים ששררו בין בר ציון לבן עמי במהלך נישואיהם וכן לאחר שנפרדו (בשיר מופיעות בין היתר שורות כמו ו).
בית וולפסון
שמורת הטבע גאמבול
שמורת הטבע גאמבול (בצרפתית: Réserve spéciale de faune de Guembeul) היא שמורת טבע הממוקמת כעשרה קילומטרים דרומית לסן-לואי שבסנגל, המשתרעת על פני שטח של כ-720 דונמים. היא הוכרזה רשמית כשמורה בשנת 1983.
השמורה היא ביתם של מינים רבים של ציפורים, זוחלים ויונקים. באתר פועלות תוכניות לרבייה מחודשת, והשבה לטבע, של שלושה מיני צבאים. כמו כן בשמורה נפוץ גם צב היבשה הדרבני.
קארהנג'
קַארְהֶנְג' (באנגלית: Carhenge) הוא מיצג אמנותי אמריקאי, המדמה העתק מודרני של סטונהנג', המונומנט הפרהיסטורי השוכן באנגליה. שמו של המֵיצָג הוא פרפרזה על השם Stonehenge: את המילה "סטון" (אבן), מחליפה המילה "קאר" (רכב).
סטונהנג' הוא מחשובי האתרים הארכאולוגיים הפרהיסטוריים בעולם, ומוכר כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
קארהנג' ממוקם ליד העיר אֶלַיַאנְס שבמדינת נברסקה, ארצות הברית, באזור הערבות הגבוהות. בניגוד לאתר הארכאולוגי המקורי, מיצג זה אינו בנוי מקבוצת אבנים גדולות העומדות זו לצד זו, אלא ממכוניות אמריקאיות עתיקות, המכוסות בתרסיס בצבע אפור. שלדי המכונות הועמדו באופן הדומה בגודלן ובצורתן לאתר המקורי.
היצירה נבנתה על ידי ג'ים ריינדרז, ונחנכה בשנת 1987, בנקודת היפוך הקיצית, 21 ביוני. נקודת ההיפוך בקיץ, ביום הארוך בשנה, שאחריו מתחילים הימים להתקצר, מהווה מוקד משיכה לאתר המקורי סטונהנג', על ידי קבוצות המאמינות באמונות פגניות ונאו-פגניות שונות.
בשנת 2006 נבנה במקום מרכז מבקרים לשירות המבקרים באתר.
מבנה היצירה.
קארהנג' מורכבת מ-38 מכוניות המסודרות במעגל בקוטר 29 מטר (95 רגל). חלק מהמכוניות הוצבו כשהן זקופות, והחלק האחורי שלהן ותא המטען מוחזקים על ידי בורות בעומק 1.5 מטר. הקשתות מעל המכוניות נוצרו על ידי ריתוך מכוניות אחרות אליהן.
המיזם מייצג את השוני, ויש האומרים - את ההידרדרות, שחלו בתרבות האנושית, אשר לפני 2,500 שנה בנתה אתר קדום ומרשים שאופן בנייתו מהווה עד היום תעלומה, ואילו כיום נסמכת על שלדי מכוניות כסמל לתרבות פופולרית.
קארהנג' מאוזכר לעיתים קרובות בתרבות הפופולרית, בין השאר הוא הוצג מספר פעמים בסרטים, הוזכר במוזיקה הפופולרית, וכן בתוכניות טלוויזיה ובפרסומות.
מנשה לב-רן
מנשה לב-רן (ליברמן) (נולד ב-1946) הוא מנהל מוזיקלי ומנצח תזמורת ישראלי.
ביוגרפיה.
לב-רן נולד כמנשה ליברמן בשנת 1946 בתל אביב. כבר בגיל 12 החל לנצח על מקהלת ביל"ו בתל אביב. לאחר גיוסו לצה"ל הקים בשנת 1967 את מקהלת הרבנות הצבאית, עליה ניצח במשך כ-15 שנה. מאז ייסודו של פסטיבל הזמר החסידי בשנת 1969 שימש לב-רן כמנצח ומנהל מוזיקלי של הפסטיבל.
בין השנים 2008-1980 ניצח על תזמורת משטרת ישראל. לב-רן מנצח על מקהלות רבות בארץ ובהם מקהלת בית הכנסת הגדול בתל אביב מאז 1970, מקהלת "השקמים" - (מקהלת ה"דגל")- מאז 1982, מקהלת "צלילי כפר סבא" מאז 1983, מקהלת "זמר חי" והמקהלה המסורתית "זמר לציון". בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 ליוותה המקהלה של לב-רן, הכוללת שמונה מתוך זמרי האופרה הישראלית, את החזן משה שטרן בתפילות הימים הנוראים בסאו פאולו שבברזיל ובשיקגו שבארצות הברית.
בשנת 2018 הוענק לו תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.
שירות היערות של ארצות הברית
שירות היערות של ארצות הברית (באנגלית: The United States Forest Service, בראשי תיבות: USFS) הוא סוכנות במחלקת החקלאות של ארצות הברית השוכנת בוושינגטון די. סי., המיועדת לנהל את 154 היערות הלאומיים ואת 20 הערבות הלאומיות , ששטחם הכולל מסתכם ב-781,000 קמ"ר. אגפים מרכזיים בסוכנות הם מערכת היערות הלאומיים, אגף היערנות הממלכתי ואגף היערנות הפרטי, וכן אגף המחקר והפיתוח.
בשטחים הלאומיים יש 122 אתרי סקי, 4,300 אתרי מחנאות, 277,000 אתרי מורשת, כ-233,682 ק"מ של שבילים (שבילי הליכה, אופניים, טרקטורונים, רכיבת סוסים, אופנועי שלג ועוד) ותשע מונומנטים לאומיים.
ב-1876 הקים הקונגרס האמריקאי משרד מיוחד במחלקה לחקלאות כדי לעמוד על טיב מצבם של היערות בארצות הברית. ב-1881 משרד זה התרחב והפך לחטיבה ליערנות (Division of Forestry). ב-1891 נחקק חוק המסדיר הפקעה של שטחי אדמה מרשות הציבור והגדרתם כ"שמורות יער" שמנוהלות תחת מחלקת הפנים של ארצות הברית. ב-1901 שונה שם החטיבה ללשכת היערנות (Bureau of Forestry). לפי חוק שנחקק ב-1905 עבר ניהול שמורות היערות ממשרד הקרקעות הכללי שבמחלקת הפנים של ארצות הברית ללשכת היערנות במחלקת החקלאות ששינתה את שמה לשירות היערות האמריקאי. מנהל לשכת היערנות, גיפורד פינצ'ו, מונה למנהל השירות.
לא כל היערות הלאומיים שתחת סמכותו של שירות היערות מיוערים בכל שטחם, למשל היער הלאומי טונגס באלסקה שבו יש שטחי קרחונים בעת גאות והיער הלאומי וסטץ'-קש ביוטה שבו אתרי סקי. השירות מסדיר בין היתר את שמירת ההגבלים באזורים שהוגדרו כשטחים שוממים בכוחו של חוק שנחקק בקונגרס, שהם אזורים בהם אסורים כריתת עצים, כרייה, הקמת כבישים ובניינים וחכירת שטח לצורכי חקלאות או רעייה של חיות משק.
מהסמלים המזוהים עם שירות היערות הוא דמות הדוב הבדיוני "Smokey Bear", דמות הקמע שלו. הוא נוצר בשנת 1944 כחלק ממסע פרסום לחינוך הציבור האמריקאי על הסכנות שבשרפת יער ולעידודו לנקיטת זהירות יתרה בעת שהייה באזור מיוער, למניעת שריפות. הדמות עדיין משמשת את השירות בפרסומיו.
דוד נויהאוז
דוד מארק נויהאוז (נולד ב-25 באפריל 1962) הוא נזיר ישועי ישראלי, סגן הפטריארך וממונה כללי על הקהילות דוברות העברית בישראל משנת 2009 ועד שנת 2018.
קורות חייו.
דוד מארק נויהאוז נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה למשפחה יהודית ממוצא גרמני, שנמלטה מהשלטון הנאצי. הוא למד בבית ספר יהודי יוקרתי ששלח אותו בגיל 15 לירושלים לארבעה חודשי לימוד כדי לחזק את זיקתו ליהדות.
במהלך שהותו בירושלים הכיר נזירה רוסייה אורתודוקסית בת 89, שהרשימה אותו עד כדי כך שהחל להתעניין בנצרות. בתום לימודיו התיכוניים עלה ארצה בינואר 1980 והשתקע בירושלים. הוא החל לימודיו באוניברסיטה העברית וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה, תואר שני במחשבה מדינית ודוקטורט במדעי המדינה. הדוקטורט שלו עסק בתפקיד הדת בחיים הפוליטיים של המיעוט הערבי בישראל. במקביל המשיך להתעניין בנצרות, ביקר בכנסייה, ובשנת 1988, בגיל 26, הוטבל כנוצרי קתולי.
בשנת 1992 הצטרף למסדר הישועי ועבר תקופות הכשרה בארצות הברית ובמצרים. בנוסף השלים תואר ראשון בתאולוגיה ממרכז סבר בפריז ותואר שני בחקר המקרא מן המכון האפיפיורי למקרא ברומא.
משנת 2000 החל נויהאוז לשמש כמרצה למקרא, לעברית וליהדות במכללת פרחי הכהונה של הכנסייה הלטינית בבית ג'אלא. משנת 2001 החל לשמש כמרצה למקרא וליהדות באוניברסיטה הקתולית בבית לחם. כמו כן, הוא מרצה למקרא ולנצרות במכון יד בן צבי.
תפקידיו בפטריארכיה הלטינית.
ב-8 בספטמבר 2000 הוסמך בירושלים בידי הפטריארך מישל סבאח לשמש ככוהן. בכך הפך לנציג הפטריארכיה הלטינית של ירושלים.