סוכנות הביון הלאומית של קולומביה
דנה לרר
דנה לרר (נולדה ב-27 באפריל 1985) היא במאית, תסריטאית, ושחקנית ישראלית. מועמדת לפרס אופיר לשנת 2016 על סרטה "גבולות".
ביוגרפיה.
דנה לרר נולדה בנס ציונה. סבא רבא שלה ראובן לרר ייסד את נס ציונה בשנת 1883. אביה משה (מונה) לרר מהנדס ואיש עסקים ואמה מיקרוביולוגית. יש לה שתי אחיות גדולות. כישוריי המשחק והשירה שלה התגלו כבר בגיל צעיר ובשנים 1996–2003 היא לקחה חלק מרכזי בלהקת השירה הייצוגית של נס ציונה בניצוחו של פיני שפיגלר וליאור וידושינסקי, ובמכינת הנוער של ניסן נתיב.
שירתה בצה"ל כמדריכת מוזיאון במוזיאון ההגנה.
סיימה את לימודיה בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב בשנת 2008, וב-2010 החלה בלימודי תואר ראשון בקולנוע (מגמת בימוי) באוניברסיטת תל אביב (היום בית הספר לקולנוע ע"ש סטיב טיש). היא סיימה את התואר בשנת 2015. באותה שנה גם יצא סרטה "גבולות" בכיכובה של נעמי לבוב.
כשחקנית שיחקה בתיאטרון בית ליסין, תיאטרון אורנה פורת ותיאטרון ארצי לנוער בעשרות הצגות ("הפי אנד" "לפול ברשת" "רעש לבן" "כשחלום מתעורר לחיים" "מחוברים") ובמשך חמש שנים הופיעה מעל ל-200 הצגות ברחבי הארץ עם הצגת היחיד "כמעט דוגמנית". בקולנוע וטלוויזיה השתתפה בסדרות "המדרשה" "מונא" "ויקי ואני" "ילדי הסתיו" "בקטע אחר" בקרוב אצלך".
דנה וסרטיה זכו בפרסים רבים בפסטיבלי הקולנוע ברחבי העולם. יו"ר חבר השופטים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים, המפיק האגדי רוברט לנטוס העניק ל"גבולות" את הפרס הראשון וציין בהחלטתו כי:
״מדובר בבמאית עם כישורים יוצאי דופן ויד בטוחה. עבודתה כנה, שנונה, מלאת תובנה אנושית ומבוימת ללא דופי. דנה לרר היא במאית בעלת סגנון, שליטה וחן, אנו סמוכים שעוד נשמע עלייה בעתיד״.
בשנת 2018 לקחה חלק בחממה הבינלאומית לקולנוע ירושלים לשם הגישה תסריט לסרט עתידי בשם "וונדי" שאותו כתבה עם התסריטאי טל מילר. הסרט קיבל גם פיתוח מקרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
בשנת 2019 לקחה חלק ב Talent Village Les Arcs שם זכתה בפרס הראשון על תסריט סרטה העתידי "אושר כפול" (שם זמני).
משמשת גם כמרצה לתסריטאות ומנחת סדנאות כתיבה לילדים ומבוגרים, יצרה את הסדנה "ממציאים סיפור".
הפארק הלאומי דאצ'יגאם
הפארק הלאומי דאצ'יגאם (בהינדי: दाचीगाम राष्ट्रीय उद्यान) הוא פארק המשתרע על שטח של כ-141 קמ"ר וממוקם באזור ג'אמו וקשמיר, הודו.
היסטוריה.
הפארק נוסד בשנת 1910 על ידי המהרג'ה של אזור ג'אמו וקשמיר במטרה לשמש כמקור מים נקיים לעיר סרינגאר שנמצאת במרחק של כ-22 ק"מ ממנו.
הפארק הלאומי דאצ'יגאם נקרא כך כזכר לעשרת הכפרים שפונו מהשטח לטובת הפארק, הוא שופץ והוגדר לראשונה כגן לאומי בשנת 1981 ומתוחזק כיום על ידי הרשויות המקומיות.
פאונה.
הזן העיקרי שחי בפארק הלאומי הוא אייל קשמירי, אך מתגוררים בו עוד מינים אחרים:
ניתן לראות עופות רבים, חלקם מקומיים אך רבים מהם חונים בו בעת עונות הנדידה למנוחה ואף לגידול צאצאים:
נובוקוזנצקאיה
נובוקוזנצקאיה (ברוסית: Новокузнецкая организованная преступная группировка) הוא ארגון פשע גדול שפעל בערים נובוקוזנצק ומוסקבה בראשית שנות ה-90.
הקמת הארגון.
הקבוצה כללה כמעט לחלוטין ספורטאים לשעבר. התהפוכות החברתיות והכלכליות האלימות של תחילת שנות ה-90 דחפו את בעיית החינוך הגופני והספורט לרקע. רק חלק קטן מהספורטאים המובילים יכלו להתעסק בספורט מקצועי, ולכן הרבה ספורטאים לשעבר שלא היה להם מקצוע אמיתי, שנותרו ללא פרנסה, נכנסו לפשע.
בראשית שנות ה-90 הושקעו כספי עתק בנובוקוזנצק, שמפעליה התמחו בעיקר בהפקה ועיבוד של פחם ומתכת, המסחר ותחום השירות התחדשו. תוצרתם של מפעלי נובוקוזנצק החלו למשוך את תשומת ליבם של אנשי עסקים, שפעילותם נשלטה על ידי עולם הפשע.
המנהיג הראשוני של קבוצת הפשע המאורגן היה ולדימיר אנטוליביץ' לבוצקי, אמן הספורט של ברית המועצות, אחד מנציגי בית הספר להיאבקות חופשית של נובוקוזנצק. סביב עצמו, הוא גייס את חבריו, ספורטאים לשעבר. איגור שקברה, גם הוא אתלט לשעבר, הפך ל"יד ימין" של לבוצקי. לאחר מכן, לאחר שנישא לנישואין פיקטיביים, לקח את שם משפחתה של אשתו והפך לאיגור בריבין. סרטים על המאפיה משיקגו היו סוג של כלי הוראה לשודדים העתידיים. למעשה, המבנה ההיררכי והסדרים הפנימיים הועתקו מהסרטים הללו.
טרופותי הבת (סרט)
טרופותי הבת (באנגלית: The Gruffalo's Child) הוא סרט קצר בהנפשה ממוחשבת בריטי-גרמני לילדים, שמבוסס על ספר בעל אותו שם שכתבה ג'וליה דונלדסון ואייר אקסל שפלר. זהו סרט המשך לסרט "טרופותי". הסרט הופץ לראשונה ב-25 בדצמבר 2011, ונוצר על ידי מקס לאנג.
בישראל הסרט שודר בערוץ לוגי בדיבוב לעברית בשנת 2012.
תקציר העלילה.
בת האם של הסנאי משיגה את אחיה. אח סנאי שואל, "של מי עקבות האלה?". האחות אומרת לו שזה טרופותי. האח אומר לאמו שטרופותי היה שם. עם זאת, אמא סנאי אינה מאמינה להם. היא מספרת לילדים סיפור על ביתה של טרופותי, אשר יוצאת ליער בחיפוש אחר העכבר הגדול והנורא שכולם חוששים מפניו.
מגילת ספר
מגילת ספר הוא ספר אוטוביוגרפי שנכתב על ידי רבי יעקב ישראל בן צבי אשכנזי עֶמְדין (נודע בכינוי יַעְבֶ"ץ).
על החיבור.
בחיבור מתאר רבי יעקב עמדין את תולדות חייו והמאבקים שניהל. הוא מתאר בספר את קורותיו של אביו החכם צבי ומעלה זכרונות מעניינים, בהם משתקפים מאורעות התקופה.
בספר הרצה רבי יעקב עמדין את תולדות חייו ותיאר את הפולמוס הגדול שהרעיש את עולם היהדות בזמנו. בחיבור אוטוביוגרפי יוצא דופן זה מתאר עמדין גם עניינים אינטימיים, מתשוקות נעורים ועד בעיות כוח גברא. הוא רומז שאת אשתו השנייה לא אהב כראשונה, שממותה לא התאושש.
בספר זה הוא מתאר גם את התעסקותו בלימודי מדעים ותחומי עניין נוספים כמדע המדינה, לימוד שפות והיסטוריה, ויש חוקרים המחשיבים אותו בשל כך כאחד ממבשרי ההשכלה בקרב יהדות גרמניה. יחסו ללימודי החול הללו היה מסויג. הוא התיר לעסוק בהם על מנת להשתוות לרמת ידיעותיהם של המלומדים הלא יהודים, אך עם זאת יצא בחריפות כנגד לימודי הפילוסופיה שהוא ראה ביחסם הביקורתי לעיקרי הדת איום על האמונה המסורתית. למרות זאת, יש שמטילים ספק בייחוס הספר לרבי יעקב עמדין.
בכתביו באה לידי ביטוי מגמה נוספת האופיינית לתקופתה של תנועת ההשכלה, והיא הקריאה לסובלנות בין בני הדתות השונות: הנצרות, היהדות והאסלאם, והדגשת המקור המשותף שלהן.
הדפסת הספר.
כתב היד של רבי יעקב עמדין בו כתב את הספר לא מצוי בידינו היום, אולם כבר בסוף ספרו "מור וקציעה" הוא מזכיר את החיבור: "מלחמות הריב לה' הקשה זכרתי בחיבור מגילת ספר". רק העתק יחיד של כתב היד שרד, ולא ידוע מי העתיקו. כתב יד זה נמצא בספריה של אוניברסיטת אוקספורד. חלקים מכתב יד זה נדפסו בשנת ה'תק"ע (שלושים וארבע שנים לאחר פטירתו של היעב"ץ) בגיליון המאסף. החלקים שהובאו בהמאסף נדפסו גם על ידי נכדי החכם צבי בחיבור בשם "נחלת יעקב".
שמונים ושבע שנים לאחר שהתפרסמו החלקים הראשונים בהמאסף, הספר הודפס בשלמותו בוורשא (ה'תרנ"ז) על ידי דוד כהנא, ובישראל על ידי אברהם ביק (ירושלים, ה'תשל"ט). כמו כן יצא מהדורה מצונזרת על ידי בומבך.
טיי ווד
טייסון ווד (באנגלית: Tyson Wood; נולד ב-17 בספטמבר 1995) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.
ביוגרפיה.
ווד נולד בוויניפג, מניטובה, קנדה. ומתגורר כיום בוונקובר שבקולומביה הבריטית.
קריירה.
ווד ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 2002, כששיחק בסרט הטלוויזיה של CBS "מלחמתה שלי מרי קיי". זמן קצר לאחר מכן שיחק בסרט הטלוויזיה "על קרח דק" בתפקיד נייט קילמר. בשנת 2005 שיחק בסרט העלילתי "הלבן הגדול", בסדרת הטלוויזיה "אספן הנשמות" וכן בסרט טלוויזיה "Vinegar Hill". בשנת 2007 שיחק בסרט הטלוויזיה "Maneater" בתפקיד רוי סאטרלי. בשנת 2008 שיחק בסרט "פרויקט לזרוס".
בשנת 2009 שיחק במותחן האימה "The Haunting in Connecticut" בתפקיד בילי קמפבל, וזכה בפרס Young artist בקטגוריית ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי לשחקן משנה הצעיר על הופעתו.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי לצד גבריאל דארקו בסדרת הטלוויזיה .
סקר יועצים לניהול
סקר הוא שם משותף לשרשרת של חברות ייעוץ לניהול, שפעלו בישראל וממנה בין השנים 1963 ו-2017.
ב-1963, כשהחברה הראשונה בשרשרת – 'סקר מהנדסים יועצים' – הוקמה על ידי פרופסור ברוך פולק וגבי לכמן, היא הייתה חלוצת חברות הייעוץ לניהול בארץ. במהלך חמישים וארבע השנים הבאות החברה החליפה כמה וכמה פעמים בעלות וניהול. אף על פי שחלק משינויים אלה היו כרוכים גם בשינויים בשמה של החברה, המותג 'סקר' נשמר והלך עִמה לאורך כל הדרך.
ב-2015 נרכשו 50% ממניות החברה על ידי 'דלויט בריטמן אלמגור זוהר', אחד ממשרדי ראיית החשבון הגדולים בישראל, ושמה הוסב ל-'סקר - דלויט בע"מ'. ב-2017 'דלויט בריטמן אלמגור זוהר' רכשה את חמישים האחוזים הנותרים בחברה, ובכך הפכה לבעליה הבלעדיים.
היסטוריה.
ראשונת חברות 'סקר' הוקמה ב-1963 על ידי פרופסור ברוך פולק וגבי לכמן, שחזרו ארצה אחרי שהייה של כמה שנים בהולנד, והחליטו להקים יחד חברה שתעסוק בייעוץ לארגונים במגוון הדיסציפלינות של הנדסת תעשייה וניהול.
בראשית דרכה התמחתה החברה בעיקר בתכנון פונקציונלי של מערכי ייצור – ובכלל זה, במיוחד, תכנונם של מטבחים תעשייתיים גדולים בכלל, ומטבחים קיבוציים, בפרט.