אולם, הדעות חלוקות האם התיקון אכן השיג את מטרתו. פרופ' נילי כהן והשופט יורם דנציגר הביעו את העמדה שהתיקון השיג את מטרתו. פרופ' נילי כהן כתבה:
השופט דנציגר כתב:
גם השופט ניל הנדל סבור שהתיקון משנה את המצב המשפטי. כך אמר, בעמדת מיעוט, בפסק דין שעסק בתיקון (עניין המוסד לביטוח לאומי): "התיקון נועד לשנות את המצב הקיים, לא רק לשמור עליו. התיקון נולד בשל הסתייגות מהמצב הקיים, בין אם הסתייגות זו מוצדקת ובין אם לאו". לגישתו של הנדל: "יתרונו של תיקון מס' 2 בא לידי ביטוי בשילוב שבין גמישות בקבלת ראיות להוכחת הנסיבות החיצוניות לחוזה, לבין מתן עמדת בכורה ללשונו המפורשת של החוזה. כאמור, קיימים שני סוגי חוזים. היה ויתברר שמדובר בחוזה בו אומד דעתם של הצדדים משתמע במפורש מלשונו – יהא הפירוש על פי הלשון. היה ולא – ייקבע הפירוש לפי הלשון והנסיבות. משקלה של כל אפשרות במצב האמור תלוי מקרה קונקרטי, תוך שיש לשמור על חשיבותה ומעמדה של הלשון".
לעומת זאת, הפרשן המשפטי יובל יועז, פרופ' שחר ליפשיץ, פרופ' איל זמיר, פרופ' גבריאלה שלו (במאמר משותף עם אפי צמח), סברו שהתיקון אימץ הלכה למעשה את הלכת אפרופים. לדבריהם של שלו וצמח: "עולה שהתיקון לחוק, כפי לשונו, אינו אלא ברכה סטטוטורית על המוגמר, באשר בא זה ועיגן בכתובים את שכבר נשתרש בהלכה הפסוקה... את הכוח שביקש המחוקק ליטול הצליח הוא דווקא להעמיק".
המשנה לנשיאה אליעזר ריבלין פרש באופן מפורט את עמדתו בפסק הדין בעניין המוסד לביטוח לאומי, וסיכם אותה במילים:
רבים מהמתייחסים לתיקון לחוק, ובמיוחד בין אלו הטוענים שהוא לא שינה את הלכת אפרופים, ציינו שהתיקון עצמו אינו ברור ובמקום להוסיף בהירות הוא מבלבל עוד יותר. פרופ' שחר ליפשיץ אף טען שהתיקון כלל לא התייחס לנושא העיקרי שהיה מושא להתנגדות להלכת אפרופים: הכוח שהיא נותנת לבית המשפט לקבוע את תכלית החוזה בניגוד לרצון הצדדים. אהרן ברק תקף את הליך החקיקה ואמר: "מכיוון שהתיקון יוצר חוסר ודאות, יש שתי דרכים: או להמתין שבית המשפט ייתן לזה את הפירוש; או להקים גוף של מומחים לדבר, לגרום לכך שהלכת אפרופים תשתנה אבל בצורה מסודרת."
כפי שצפו מלומדים, נראה שהתיקון לחוק איננו סוף פסוק והוא משמש תשתית איתנה להמשך המחלוקות השיפוטיות בכל הנוגע לדין פרשנות החוזה. בפסק דין שניתן בבית המשפט העליון למעלה משלוש שנים לאחר התיקון לחוק, עדיין נחלקו עמדות השופטים ביחס לתיקון לחוק. השופטת חיות והשופטת דפנה ברק-ארז סברו כי התיקון לא הביא עמו תמורה משמעותית בדין פרשנות החוזה. מנגד, ציין השופט דנציגר כי:
בסוף 2019 התייחס השופט אלכס שטיין בהערת אגב לתיקון. הוא כתב ש"הלכת אפרופים חלה על כל חוזה וחוזה, אבל לא כל החוזים נולדו שווים", והציג את החוזים על מנעד שבין "חוזה יחס" שבו הצדדים לא פירטו את תנאי ההתקשרות שלהם ועל כן על השופט מוטלת החובה לקבוע תנאים אלו "על בסיס עקרונות משפט רחבים כמו תום לב, הגינות וסבירות, [...] מותאמים למטרות החוזה" לבין "חוזה סגור עם התניה מלאה: חוזה ממצה שכל תנאיו מוגדרים באופן ברור ונהיר, והוא איננו זקוק לפרשנות יצירתית". לאחר מכן הוסיף:
השופט עוזי פוגלמן הגיב לשטיין בדברים:
בעקבות פסק הדין התעורר דיון בין פרשנים משפטיים האם שטיין ניסה לצמצם בפסק הדין את הלכת אפרופים. בקשה לדיון נוסף בפסק דין זה, בנימוק שנפסקו בו שתי הלכות חדשות הסותרות את הפסיקה הקודמת באשר לפרשנות חוזים, נדחה על ידי הנשיאה אסתר חיות.
הלכת אפרופים
חואקים נואה
יואכים נואה
אצטדיון באירה ריו
אצטדיון ז'וזה פיניירו בורדה (בפורטוגזית: Estádio José Pinheiro Borda), הידוע גם כאצטדיון ביירה ריו (Estádio Beira Rio), הוא אצטדיון כדורגל, הממוקם על חוף ימה של העיר פורטו אלגרה שבברזיל. פירוש השם "באירה ריו" הוא "גדת הנהר", והאצטדיון מכונה כך משום שהוא ממוקם בשולי הנהר "ריו גואייבה". האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת אינטרנסיונל מליגת העל הברזילאית.
היסטוריה.
האצטדיון קרוי על שמו של ז'וזה פיניירו בורדה, מהנדס פורטוגזי שפיקח על בניית האצטדיון במשך שנים רבות, ובכך חלם להפוך אותו לפרויקט הבניה הגדול ביותר שלו. בורדה מת לפני שראה אותו בשלמותו. אצטדיון זה החליף את האצטדיון הקודם של קבוצת אינטרנסיונל, שנקרא "דוס אוקליפטוס". משחק הבכורה באצטדיון התקים ב-6 באפריל 1969 בו גברה אינטרנסיונל על בנפיקה ליסבון הפורטוגלית בתוצאה 1-2.
האצטדיון נבחר להיות אחד מ-12 האצטדיונים שלוקחים חלק באירוח משחקי מונדיאל 2014, ועל כן עבר שדרוג על מנת לעמוד בתקנים של פיפ"א. עיקר השדרוג כלל הקמה של מעטפת חדשה לאצטדיון שכוללת גג חדש המספק קירוי מלא ליציעים. כמו כן, המפלס התחתון של האצטדיון נהרס והוקם מחדש קרוב יותר לכר הדשא.
חוק 30
חוק 30 הוא חוק בינארי חד-ממדי של אוטומט תאי שהוצג על ידי סטיבן וולפרם בשנת 1983. וולפרם תיאר אותו כ"החוק האהוב עלי בכל הזמנים" ופירט עליו בספרו, "A New Kind of Science". לפי שיטת הסיווג של וולפרם, חוק 30 הוא חוק ברמה 3, המציג התנהגות כאוטית.
חוק זה מעורר עניין מיוחד, משום שהוא יוצר דוגמאות מורכבות ואקראיות לכאורה על ידי כללים פשוטים ומוגדרים היטב. לכן, וולפרם מאמין שחוק 30, ואוטומט תאי בכלל, הם המפתח להבנה כיצד חוקים פשוטים יוצרים מבנים והתנהגויות מורכבים בטבע. לדוגמה, דפוס צבע שמייצג חוק 30 מופיע על קונכייתו של מין של חלזון ימי הנקרא חרוטון הטקסטיל. בנוסף, חוק 30 שימש כמחולל מספרים אקראיים בתוכנה שיצר וולפרם, Mathematica, והוצע גם לשימוש כצופן זרם בקריפטוגרפיה. עם זאת, בחינתו של חוק 30 כמייצר מספרים רנדומליים במבחן כי בריבוע הציגה תוצאות ירודות בהשוואה לחוקים אחרים המבוססים על אוטומט תאי.
מערכת כללים.
בכל האוטומטים התאיים היסודיים של וולפרם, אינסוף מערכים חד-ממדיים של תַאֵי אוטומט תאי נלקחים בחשבון, כאשר כל תא נמצא במצב התחלתי כלשהו. במרווחי זמן בדידים, כל תא משנה ספונטנית את מצבו, בהתבסס על מצבו הנוכחי ומצבם של שני התאים השכנים לו. עבור חוק 30, מערכת הכללים שקובעת את המצב הבא של האוטומט הם:
מבנים ותכונות.
הדפוס הבא נוצר ממצב התחלתי שבו תא יחיד במצב "1" (שחור) מוקף בתאים במצב "0" (לבן).
פה, הציר האנכי מייצג זמן (עם הירידה בציר האנכי הזמן עולה) וכל קטע בציר האופקי מייצג את מצבם של כל התאים במערך בנקודת זמן מסוימת במהלך התפתחות הדוגמה. מספר מוטיבים מופיעים במבנה, כמו הופעות תכופות של משולשים לבנים ורצועת דפוס קבועה בצדו השמאלי של המבנה; עם זאת, למבנה כולו אין דפוס שאפשר להבחין בו. מספר התאים השחורים בדור formula_1 נקבע על ידי הרצף:
והוא בערך formula_1.
כפי שניתן לראות בתמונה הנ"ל, חוק 30 מייצר לכאורה אקראיות למרות העדר כל דבר שיכול להחשב במידה סבירה כקלט אקראי. סטיבן וולפרם הציע להשתמש בטור האמצעי כמחולל פסבדו אקראי; הוא עבר מבחני רנדומליות סטנדרטיים רבים, ווולפרם השתמש בחוק זה בתוכנה Mathematica ליצירת מספרים שלמים אקראיים. למרות שחוק 30 מייצר אקראיות בדפוסי קלט רבים, יש אינסוף דפוסי קלט שמביאים לדפוסים חוזרים. דוגמה טריוויאלית לדפוס כזה היא דפוס קלט המורכב מ-"0" בלבד. דוגמה טריוויאלית פחות, שמצא מתיו קוק, היא קלט המורכב מאינסוף חזרות על הדפוס '00001000111000', עם חזרות אפשריות שמופרדות על ידי שש "1". דוגמאות נוספות רבות נמצאו על ידי Frans Faase, ראו דפוסים חוזרים בחוק 30.
כנסיית סנטה מריה של האבירים
מיטה יהודית
פ.צ. קייזרסלאוטרן
פ.צ. קייזרסלאוטרן (השם במקור: 1. פ.צ. קייזרסלאוטרן; בגרמנית: FC Kaiserslautern .1; בקיצור: FCK.1 או FCK) הוא מועדון כדורגל גרמני מן העיר קייזרסלאוטרן שבריינלנד-פפאלץ, המשחק בבונדסליגה השנייה. המועדון זכה בשתי אליפויות ובארבעה גביעים.
היסטוריה.
המועדון הוקם ממיזוגם של מועדוני כדורגל רבים, וקיבל את שמו הנוכחי רק בשנת 1932.
בשנות ה-90 ידעה הקבוצה טלטלות רבות. לאחר שזכתה אליפות הבונדסליגה בעונת 1990/1991 נכנסה הקבוצה למדרון תלול שהסתיים בירידה לליגת המשנה. תחת הדרכתו של אוטו ריהאגל כמאמן, רשמה קייזרסלאוטרן הישג חסר תקדים בגרמניה של עליית ליגה בשנת 1997 וזכייה באליפות בעונה שלאחר מכן. השחקנים הבולטים במועדון בעונת האליפות היו הגרמני אולף מרשל, השווייצרי צ'יריאקו ספורצה, המגן הדני שיונברג והברזילאי רטיניו. עונה לאחר מכן העפילה קייזרסלאוטרן לרבע גמר ליגת האלופות, אך הודחה לאחר צמד משחקים מול יריבתה המקומית באיירן מינכן.
בעונת 2000/01 העפילה הקבוצה לחצי גמר גביע אופ"א בו הפסידה לדפורטיבו אלאבס 9-2 בסיכום שני המשחקים. בעונת המועדון הגיע לגמר הגביע הגרמני. בעונת חזר המועדון לליגה הראשונה לאחר ארבע שנות היעדרות. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום ה-7. בסוף עונת 2011/12 נשרה הקבוצה לליגה השנייה בגרמניה.
בסיום עונת נשרה הקבוצה לליגה השלישית. היא חזרה לליגה השנייה בסיום עונת 2021/2022 לאחר שגברה במשחקי המבחן על דינמו דרזדן.
סגל הקבוצה.
(קפטן)
(קפטן שני)
ניקולאיה אלכסנדרו
ניקולָאיֶה אלכסנדרו (ברומנית: Nicolae Alexandru, ? – 16 בנובמבר 1364, כונה לפעמים בהיסטוריוגרפיה הרומנית "אלכסנדרו הראשון" (ידוע גם כ"אלכסנדר בסאראב", ככל הנראה אחרי 1359 הוסיף "ניקולאיה" לשמו) היה שליט ולאכיה בין השנים 1352–1364. עוד לפני 1343 היה שותף בפועל לשלטון אביו, בסאראב הראשון. ניהל מדיניות פנים וחוץ יעילה, קבע יחסים הדוקים עם המדינות הסלביות הדרומיות והגן את ארצו מפני התערבות יתר של הממלכה הסוזרנית, הונגריה. הקים את המיטרופוליה האורתודוקסית (הארכיבישופות) של ולאכיה.