קמפבל המשיך לשחק פעמים רבות בארסנל למרות החתמתו של איאן רייט בספטמבר 1991, אם כי לעיתים הישגיו לא זכו לתשומת לב מספקת בעקבות הישגיו הרבים של רייט. קמפבל הצליח להבקיע מספר שערים חשובים עבור ארסנל, כגון שערי שוויון בדקה האחרונה מול מילוול ודרבי קאונטי במהלך טורנירי גביע ה-FA וגביע הליגה של עונת 1992/1993. בעונה שלאחר מכן הוא הבקיע 19 שערים (המספר הגבוה ביותר בזמן ששיחק בארסנל) וזכה עם ארסנל בגביע המחזיקות. באותה עונה השתתף בהפסד למילאן בסופר קאפ האירופי. רמת המשחק שלו הייתה פחות טובה בעונת 1994/1995, ומעמדו התדרדר עוד יותר בעקבות הגעתם של ג'ון הארטסון ודניס ברגקאמפ. בסך הכל הוא השתתף ב-224 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 59 שערים.
בקיץ 1995 הוא הועבר לנוטינגהאם פורסט תמורת 3 מיליון לירות שטרלינג, ושיחק שם במשך שלוש עונות. הוא היה חלק מהסגל שלא הצליח למנוע את הירידה לליגת המשנה ב-1997, אך 23 השערים שלו בעונה שלאחר מכן סייעו לפורסט לחזור לפרמייר ליג בניסיון הראשון. אולם, הוא עזב את פורסט בסיום אותה עונה והצטרף למועדון הטורקי טרבזונספור, שם שיחק במשך זמן קצר בלבד; הוא עזב את המועדון הטורקי לאחר שבעה חודשים בעקבות תקרית גזענית. מחמט עלי ילמאז, נשיא טרבזונספור, כינה את קמפבל "קניבל חסר צבע" ומתח עליו ביקורת כשאמר "קנינו אותו כמכונת שערים, אך התברר כי הוא מכונת רחיצה".
במרץ 1999 הוא חתם במועדון האנגלי אברטון, שנאבק כנגד ירידה מהפרמייר ליג. הוא השפיע על מצב המועדון מיד עם הגעתו לאחר שהבקיע תשעה שערים בשמונה משחקים, ולמרות ששיחק שם במשך חודש אחד באותה עונה הוא היה למלך השערים של המועדון. הוא זכה בתואר "שחקן החודש של הפרמייר ליג" לחודש אפריל לאחר שהבקיע שישה שערים בשלושה משחקים, והיה השחקן המושאל הראשון שזוכה בתואר.
בקיץ 1999 רכשה הנהלת אברטון את כרטיס השחקן שלו תמורת 3 מיליון לירות שטרלינג. הוא היה מלך השערים של אברטון בשתי העונות שלאחר מכן, שבהן הבקיע 12 ו-9 שערים בהתאמה. בעונת 2001/2002 הוא הבקיע ארבעה שערים בלבד, אך בעונה שלאחר מכן הבקיע עשרה שערים והיה פעם נוספת למלך השערים של אברטון. הייתה זו עונתו האחרונה כשחקן קבוע בהרכב של אברטון, כיוון שלאחר מכן נאלץ להתמודד עם מספר פציעות ועם פריחתם של חלוצים אחרים, כגון ויין רוני. בזמן ששיחק באברטון הוא ערך את הופעתו ה-500 בכדורגל האנגלי במשחק מול ארסנל. קמפבל עזב את אברטון בינואר 2005 והצטרף בהעברה חופשית למועדון וסט ברומיץ' אלביון, שנאבק כנגד הירידה מהפרמייר ליג. זמן קצר לאחר הגעתו הוא התמנה לקפטן המועדון, והוביל אותו להישארות בליגה. הייתה זו הפעם הראשונה שבה המועדון שהיה במקום האחרון בחג המולד לא ירד ליגה. בעונה שלאחר מכן הוא הגיע לשתי אבני דרך בקריירה שלו - 450 משחקים בפוטבול ליג/פרמייר ליג ו-600 משחקים בכל הקריירה.
קמפבל שוחרר מאלביון במאי 2006 ולאחר הירידה לליגת המשנה. הוא חתם בקארדיף סיטי בהעברה חופשית ב-2 באוגוסט 2006. הוא הבקיע את שערו היחיד במשחק טורניר גביע התאחדות הכדורגל הוולשית ב-13 בפברואר 2007, אך שוחרר מהמועדון במאי 2007 ולאחר מכן פרש כליל מכדורגל ועבר לעולם העסקים.
הוא השתתף במשחק אחד של נבחרת אנגליה עד גיל 21, ובארבעה משחקים של נבחרת אנגליה ב'.
עסקיו.
בשנת 2003 הכריז קמפבל כי הוא השקיע בחברת תקליטים בשם "2 Wikid", הנמצאת בבעלותו, וכי האמן הראשון שהוחתם בחברה הוא הראפר מארק מוריסון. בדצמבר 2004, בזמן שמוריסון עדיין היה חתום ב-"2 Wikid", נאלץ קמפבל להוציא צו מניעה כנגד החברה היריבה Jet Star על מנת למנוע ממנה להוציא לאור את האלבום Innocent Man של מוריסון. צו המניעה בוטל תוך זמן קצר, והאלבום עצמו יצא ב-1 במאי 2005.
קמפבל הוא בעלים-שותף של חברת אבטחה בשם "T1 Protection", המעסיקה שומרי ראש לידוענים הנמצאים בחו"ל.
בשנת 2008 הופיע קמפבל בסדרה "Where are They Now?" של סקיי ספורטס. כמו כן, הוא עובד בערוץ הטלוויזיה האסייתי "TEN Sports", שם הוא משמש פרשן במשחקי הפרמייר ליג וליגת האלופות.
קווין ריצ'רדסון (כדורגלן)
קווין ריצ'רדסון (אנגלית: Kevin Richardson; נולד ב-4 בדצמבר 1962) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
קריירה.
ריצ'רדסון נולד בניוקאסל, והחל את הקריירה שלו כשחקן נוער במונטגיו ובנורת' פרנהאם בויז. הוא הצטרף לקבוצת הנוער של אברטון ב-1978, וחתם על חוזה המקצוען ב-1980. הוא היה קשר בעל יכולת תיקול גבוהה ויכולת לשחק במגוון עמדות קישור, אך לרוב נאלץ להיות המחליף של שחקנים כגון פול ברייסוול, פיטר ריד וקווין שידיי. בין המשחקים שבהם הוא כן שיחק היה גמר גביע ה-FA של 1984, ובאותה שנה זכה גם במגן הצדקה. בשנה שלאחר מכן (1985) הוא זכה בגביע המחזיקות ובמדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות. בסך הכל הוא השתתף ב-113 משחקים במדי אברטון, והבקיע בהם 16 שערים.
בתחילת עונת 1986/1987 הוא עבר לווטפורד, ושיחק שם במשך עונה אחת לפני שעבר לארסנל תמורת 200,000 לירות שטרלינג. ריצ'רדסון החליף את הקשר השמאלי גרהאם ריקס, אך בעונת 1988/1989 (שבה זכה באליפות עם ארסנל) עבר לעמדת הקשר הימני על מנת להחליף את פול דייוויס הפצוע. בעונה שלאחר מכן הוא כבר שיחק בקביעות בארסנל: אולם, הוא לא הסתדר היטב עם המאמן ג'ורג' גרהאם, ובקיץ 1990 הועבר לריאל סוסיאדד תמורת 750,000 לירות שטרלינג. הוא השתתף ב-121 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שמונה שערים.
הוא לא זכה להצלחה רבה בזמן הקצר שבו היה בריאל. הוא חזר לאנגליה בקיץ 1991, חתם באסטון וילה של המאמן רון אטקינסון תמורת 450,000 לירות שטרלינג, והשתתף ברוב המשחקים בעונתו הראשונה שם. ריצ'רדסון זכה לענוד את סרט הקפטן של אסטון וילה, והוביל את המועדון למקום השני בעונה הראשונה בתולדות הפרמייר ליג, ולניצחון על מנצ'סטר יונייטד בגמר גביע הליגה של 1994. בזמן שהיה בווילה הוא השתתף במשחקו היחיד בנבחרת אנגליה, שהיה בניצחון 5 - 0 במשחק הידידות מול נבחרת יוון ב-17 במאי 1994.
ב-1995 הצטרף ריצ'רדסון לאטקינסון בקובנטרי סיטי, ושיחק שם במשך שנתיים וחצי שבמהלכן המועדון נאבק כנגד ירידה מהליגה. הוא עזב את קובנטרי בספטמבר 1997, ושיחק בסאות'המפטון, בארנסלי ובלקפול. הוא פרש ממשחק פעיל ב-2000, כאשר במשחקו האחרון בבלקפול נקבע כי המועדון יירד לליגה השלישית.
לאחר פרישתו הוא עסק באימון, והתמנה לתפקיד מאמן הנוער בסנדרלנד. בשנת 2001 הוא התמנה לתפקיד העוזר של קרלטון פאלמר בסטוקפורט קאונטי. ב-2004 הוא חזר לסנדרנלנד בתפקיד מאמן קבוצת המילואים, והתמנה לתפקיד המאמן המשני של הסגל הבכיר בעקבות רכישת המועדון על ידי קונסורציום בראשותו של ניאל קווין. המאמן הראשי החדש רוי קין השאיר את ריצ'רדסון בתפקיד זה, אך מאוחר יותר החליף אותו בניל ביילי ששיחק עמו (קין) במנצ'סטר יונייטד. לאחר מכן הוא החל לעבוד באקדמיית הנוער של ניוקאסל יונייטד.
פרי גרובס
פרי גרובס (אנגלית: Perry Groves; נולד ב-19 באפריל 1965) הוא כדורגלן עבר אנגלי, ששיחק בעמדת הקיצוני או החלוץ.
גרובס נולד באזור באו שברובע הלונדוני טאוור האמלטס, אך כנער שיחק במועדון קורנארד דיאמונדס מהכפר גרייט קורנארד השוכן על הגבול בין סאפוק לאסקס. גרובס נבחן בוולבס בזמן שלמד בבית הספר, אך לבסוף חתם בקולצ'סטר יונייטד ב-1981. הוא חתם על חוזה המקצוען שנה אחת לאחר מכן, ובמשך ארבע השנים הבאות הבקיע 26 שערים ב-142 משחקים בקולצ'סטר.
בספטמבר 1986 הוא הוחתם בארסנל תמורת 75,000 לירות שטרלינג, ובכך היה לשחקן הראשון שמוחתם על ידי המאמן החדש ג'ורג' גרהאם. בעונתו הראשונה הוא היה מעורב במהלך שבסיומו הבקיע צ'ארלי ניקולאס את שער הניצחון בגמר גביע הליגה של 1987, לאחר שחלף על פני שלושה משחקני ליברפול.
הוא היה ידוע בשל משחקו הנלהב והשקעתו באימונים. גרובס פתח ברוב המשחקים של ארסנל בעונת 1987/1988, וסייע לתותחנים להעפיל בפעם השנייה ברציפות לגמר גביע הליגה לאחר שהבקיע את שער הניצחון בחצי הגמר מול אברטון. אמנם הוא השתתף ב-46 משחקים בכל המסגרות באותה עונה, אך זמן המשחק שלו הצטמצם בעקבות הגעתו של בריאן מרווד, ובעונת האליפות 1988/1989 הוא פתח בשישה משחקים בלבד ועלה כמחליף ב-15 נוספים.
הוא חזר להרכב למשך תקופה מסוימת בעונת 1989/1990 בעקבות פציעתו של מרווד. למרות זאת הוא השתתף במספיק משחקים בעונת 1990/1991 על מנת להיות זכאי לקבל את המדליה המוענקת לשחקני המועדון הזוכה, כאשר רוב הופעותיו היו כמחליף. ג'ורג' גרהאם החליט להנהיג סגנון משחק הגנתי, מה שצמצם את מספר המשחקים של גרובס עוד יותר, ובעונת 1992/1992 הוא השתתף ב-13 משחקים בלבד.
בסיום העונה הוא הועבר לסאות'המפטון תמורת 750,000 לירות שטרלינג, אך השתתף רק ב-15 משחקים במשך שנתיים. בגיל 28 הוא הודיע על פרישתו מכדורגל בעקבות שתי פציעות בגיד אכילס.
לאחר מכן הוא השתתף בארבעה משחקים במועדון החובבני דגנהאם אנד רדברידג' מהפוטבול קונפרנס, לפני שפרש סופית מכדורגל.
לאחר פרישתו הסופית הוא עבד כנציג מכירות בחברת פרמאפליי, המתכננת מגרשי משחקים עבור בתי ספר ומנוהלת על ידי פרנסיס לי ששיחק במנצ'סטר סיטי. הוא גם הופיע במדי ארסנל בטורניר הכדורגל "לונדון מאסטרס", ומדי פעם מופיע בטלוויזיה בתוכניות העוסקות בספורט.
מעמדו בקרב האוהדים.