ב-17 ביוני 2012, נהרג וליד אחמד אל-עיש שהוגדר על ידי הרשויות הסוריות כ"יד ימין" של ג'בהת א-נוסרה, כאשר הרשויות הסוריות גילו את מקום המסתור שלו בדמשק. על פי דיווחים הוא היה אחראי על הכנת מכוניות התופת ששימשו לפיגועים בדמשק בחודשים הקודמים. הרשויות הסוריות דיווחו על חיסולו של עוד חבר בולט בקבוצה, ואיל מוחמד אל מג'דלאווי, נהרג ב-12 באוגוסט 2012 במבצע צבאי שנערך בדמשק.
ב-27 ביוני 2012, קבוצה של מורדים סוריים תקפה תחנת טלוויזיה של תומכי ממשלת אסד בעיר דרושה, דרומית לבירה דמשק. אולפני התחנה נחרבו בחומרי נפץ. בהתקפה אחרת על תחנת הטלוויזיה אל-איכבריה נהרגו שבעה בני אדם. ארבעה שומרים ושלושה עיתונאים. א-נוסרה נטל אחריות לתקיפה ופרסם תמונות של אחד עשר מעובדי התחנה שנחטפו בפשיטה.
באמצע יולי 2012, נחטף מוחמד א-סעיד, מגיש חדשות ידוע בטלוויזיה הממשלתית הסורית. באוגוסט 2012 הצהיר ארגון ג'בהת א-נוסרה שא-סעיד הוצא להורג.
ב-3 באוקטובר 2012 פוצצו שלושה מחבלים מתאבדים שלוש מכוניות תופת בפינה המזרחית של כיכר סאדאלה אל-ג'בירי בחלב. לפי דיווח של משרד הפנים הסורי, 48 איש נהרגו ויותר מ-122 נפצעו קשה. א-נוסרה נטל אחריות על הפיגוע. הפיגוע כוון כנגד מועדון הקצינים והבניינים הסמוכים לו: בית מלון, ובית קפה היסטורי בשם "ג'וחא קפה". המלון ניזק נזק רב ואילו בית הקפה ומועדון הקצינים נהרסו לחלוטין.
ארגון א-נוסרה קיבל אחריות גם על תקיפת בסיסים צבאיים סוריים רבים. ב-12 באוקטובר 2012, הותקף בסיס הגנה אווירית ליד חלב. תקיפת הבסיסים חאנאנו בחלב, וסולוק בא-רקה. על פי דיווחים, בתקיפת בסיס ההגנה האווירית נהרסו מבנים וחובל מכ"ם לאחר שא-נוסרה כבשו את הבסיס בשיתוף פעולה עם הארגון התנועה האסלמית אל-פאג'ר וקבוצת לוחמים צ'צ'נים. במהלך ההסתערות על בסיס חאנאנו נהרגו 11 חיילים סוריים. א-נוסרה החזיק במתחם שש שעות ונסוג. הארגון טען שהוא הרג 32 חיילים במהלך הפשיטה על הבסיס בא-רקה.
ב-12 בדצמבר 2012 פוצץ הארגון שתי מכוניות תופת בצמוד לבניין משרד הפנים הסורי שבדמשק. כ-35 אנשים נהרגו ו-100 נפצעו. בחודש מרץ 2013 ביצע הארגון פיגוע בנשק כימי נגד חיילי צבא סוריה בעיר חאן אל-אסל.
ב-22 ביולי 2013 השתלט הארגון על העיר חאן אל-אסל, וביצע טבח באזרחים ובחיילים. במהלך ההשתלטות נרצחו לפחות 123 אזרחים ו-150 חיילים סוריים, מתוכם 51 חיילים שהוצאו להורג בפומבי על ידי אנשי הארגון. על פי אחת ההערכות, מטרת הטבח הייתה להסוות את עקבות השימוש בנשק כימי.
ב-21 במרץ 2013 פוצץ עצמו מחבל מתאבד במסגד בלב דמשק וגרם למותו של השייח' הסוני מוחמד סעיד רמדאן אל-בוטי, שנחשב לאחד מהמקורבים של משפחת אסד. ממשלת סוריה האשימה את ג'בהת א-נוסרה כאחראית לפיגוע, אם כי אף ארגון לא קיבל על עצמו אחריות לכך.
חזית א-נסרה
אלכסנדר גלפונד
אלכסנדר אוסיפוביץ' גלפונד (ברוסית: Алекса́ндр О́сипович Ге́льфонд; 24 באוקטובר 1906 - 7 בנובמבר 1968) היה מתמטיקאי סובייטי-יהודי. גלפונד ידוע בעיקר בשל משפט גלפונד-שניידר שפותר את הבעיה השביעית של הילברט.
קורות חייו.
גלפונד נולד בעיר סנקט פטרבורג באימפריה הרוסית (כיום ברוסיה) לאוסיפ איזקוביץ' גלפונד שהיה רופא במקצועו ופילוסוף חובב. הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת מוסקבה בשנת 1924, ב-1927 נרשם שם ללימודי תואר שני וקיבל תואר דוקטור בשנת 1930. המנחים שלו היו: אלכסנדר חינצ'ין וויאצ'סלב סטפנוב.
ב-1930 שהה גלפונד חמישה חודשים בגרמניה (בברלין ובגטינגן) שם עבד בשיתוף פעולה עם אדמונד לנדאו, קארל לודוויג זיגל ודויד הילברט. בשנת 1931 היה לפרופסור באוניברסיטת מוסקבה שם עבד עד אחרית ימיו. משנת 1933 עבד גם במכון סטקלוב למתמטיקה. ב-1939 נבחר גלפונד לחבר מתכתב (Corresponding member) באקדמיה הסובייטית למדעים בשל עבודתו בקריפטוגרפיה. לפי ולדימיר ארנולד, במהלך מלחמת העולם השנייה, גלפונד היה הקריפטוגרף הראשי של הצי הסובייטי.
על פעילותו המדעית הוענקו לו עיטור לנין ועיטור הדגל האדום של העמל.
עבודתו.
גלפונד הגיע לתוצאות חשובות בתחומים רבים במתמטיקה כגון: תורת המספרים, אנליזה מרוכבת ומשוואות אינטגרליות, ועסק גם בהיסטוריה של המתמטיקה. תרומתו החשובה ביותר היא משפט גלפונד-שניידר משנת 1934:
אם formula_1 הם מספרים אלגבריים כך ש-formula_2, ו-formula_3 הוא מספר אי-רציונלי, אזי formula_4 הוא מספר טרנסצנדנטי. המשפט עונה בחיוב על הבעיה השביעית של הילברט. המשפט הוכח גם על ידי תאודור שניידר באופן עצמאי כשנה מאוחר יותר. בשנת 1929 הציע גלפונד הרחבה למשפט, שנודעה כהשערת גלפונד, שהוכחה בשנת 1966 על ידי אלן בייקר.
המספר formula_5 (או formula_6 לפי זהות אוילר) ידוע כקבוע גלפונד והמספר formula_7 ידוע כקבוע גלפונד-שניידר. הטרנסצנדנטיות של המספרים הללו נובעת ממשפט גלפונד-שניידר (אם כי הטרנסצנדנטיות של קבוע גלפונד-שניידר הוכחה עוד לפני כן).
שמעון מבית בילגה
האקדמיה הסובייטית למדעים
מכלול התאולוגיה
מכלול התאולוגיה (בלטינית: summa theologiae, או סומה תאולוגיה) היא יצירה שחוברה במאה ה-13 על ידי התאולוג הנוצרי תומאס אקווינס. ביצירה מבצע תומאס סינתזה וניתוח באופן מלא ושלם של אמיתות התורה הקתולית. הסומה היא יצירתו הגדולה ביותר של תומאס, ושנים רבות לאחר מותו המשיכה להשפיע על תאולוגים נוצריים, למעשה עד ימינו אנו.
אודות החיבור.
לקראת סוף חייו, תומאס אקווינס הרבה בכתיבה תאולוגית. הסומה תאולוגיה היא אחד מחיבוריו המפורסמים והמשפיעים ביותר.
תומאס התחיל לכתוב את החיבור כאשר לימד ברומא, בשליחותו של המסדר הדומיניקני. אולם תומאס נפטר בטרם הספיק להשלים חיבור זה. הוא מבסס את החיבור על כתביו ומחשבתו של אריסטו. דבר זה הוא מהפכני, כיוון שיש כאן קבלה של רעיונות ממקורות פגניים. כתבי אריסטו לא היו נפוצים במערב עד המאה ה-12 והסיבה לכך הייתה הרעיונות הפגניים המובאים בהם, שלא עלו בקנה אחד עם הנצרות. אולם תומאס היה נכון לקבל רעיונות אלו. הוא מסביר זאת באופן ישיר למדי ו"פותר את הבעיה" (לפחות עבורו, ולא לכנסייה הקתולית), באומרו שכיוון שהאל ברא את הכל - את הטבע ואת התבונה האנושית - בלתי נמנע להגיע למסקנות דומות בחיפוש אחר האמת, בין אם זה דרך הכנסייה, התנ"ך או הוגה פגני.
היצירה מורכבת מ-38 חלקים, הדנים ב-631 שאלות, ובהן כ-3,000 סעיפים .
מבנה הדיון בסומה תאולוגיה.
תומאס בחר בשיטת דיון סכולסטי. שיטת דיון זו היא בעלת מבנה ברור החוזר על עצמו במהלך כל החיבור.
הדיון מתחיל בשאלה כלשהי, לדוגמה: ""האם האל קיים?" ; "האם ניתן לתאר את האל במילים?"" וכדומה. התשובה הראשונית היא "נראה שלא" או "נראה שכן". ולכך מובאים טיעונים לוגיים המחזקים את התשובה. לאחר שסיים למנות את הטיעונים הללו, תומאס אקווינס מבצע "מהפך" בתשובתו, ומספק הסבר אחר, הפוך מתשובתו הראשונה. בשלב זה הוא מתחיל לסתור את הטענות הראשונות לפי הסדר שמנה אותן. לבסוף תומאס מסיים בקביעה חד-משמעית כלשהי המסכמת ומיישבת את הקונפליקט בנושא הנדון.
השפה בה כתובה יצירת "הסומה תאולוגיה" היא פשוטה למדי, כזו שיכולה להיות מובנת גם לאנשים הפשוטים ביותר שחיו בתקופתו של תומאס. הדבר ברור לאור היותה של הסומה תאולוגיה כספר לימוד לסטודנטים לתאולוגיה .
הצדקה לפעולה לוחמתית.
חלק מהספר מוקדש לנושא ההצדקה לפעולה לוחמתית. אקווינס פיתח את הגותו של אוגוסטינוס וקבע שעבור שלום נדרשים ערך החסד וערך הצדק, ושלעיתים נדרשת הפעלת כוח למען עשיית צדק וכאמצעי להשגת שלום. לפי מסקנתו של אקווינס נדרשים שלושה תנאים ל"מלחמה מוצדקת" סמכות ריבונית, עילה מוצדקת, וכוונה ראויה ואחד הדברים שמשמשים "עילה מוצדקת" היא פעולת תגמול.
יוסף חיים שניאור קוטלר
דוד הכהן קאהן
פאג'ון
פַּאג'וֹן (בקוריאנית: 파전) הוא מאכל קוריאני.
הפאג'ון הוא מאכל העשוי מבלילה של ביצים, קמח ובצל ירוק, ורכיבים נוספים שאינם קבועים: פירות ים (דיונון, צדפות או חסילונים), בשר בקר, בשר חזיר או קימצ'י. פאג'ון המכיל פירות ים מכונה האמול פאג'ון (해물파전). סוג נוסף של פאג'ון, דונגלה פאג'ון (동래파전) נקרא על שם אזור הסמוך לפוסן. פאג'ון זה מכיל אורז, קמח אורז, ביצים, גוצ'וג'אנג, בצלצלים, בשר בקר, צדפות וחסילונים.
שקד שלישי
בית החולים פוריה
קונרד פליקן
קונרד פליקן (בגרמנית Conrad Kürsner, בלטינית Conradus Pellicanus, 8 בינואר 1478 רופך באלזס - 6 במאי 1556 ציריך), היה גרמני פרוטסטנטי, הומניסט, תאולוג, הבראיסט ופרופסור לתאולוגיה ולשפה העברית והיוונית, שפעל בעיקר בשווייץ. הוא נודע בעיקר בשל תרגום מסיבי של טקסטים רבניים ותלמודיים. כמו כן היה ממקדמי לימודי ההבראיזם באוניברסיטאות, לצידו של יוהנס רויכלין. הוא היה גם הרפורמטור היחיד שכתב פרשנויות בלטינית לספר התנ"ך בשלמותו.
חייו.