סידוני נישאה לאריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ב-17 במאי 1545 בטקס צנוע יחסית בעיר האן-מינדן. בשנת 1547 לאחר מות אביו, ירש אריך את השלטון. בעקבות הרפורמציה בעולם הנוצרי המיר את דתו חזרה לקתוליות אולם סידוני נשארה נאמנה לאמונותיה הלותרניות. השתייכותם לזרמי דת שונים, קשיים כלכליים, וקושי להעמיד צאצאצים החלו לגרום למתחים בין בני הזוג. אלו הגיעו לשיאם בשנת 1555 בעקבות שמועות בדבר כוונתו של אריך להרעיל את סידוני. בשנת 1563 לקח אריך פילגש אשר ילדה לו שני ילדים וסילק את אשתו מביתם. סידוני גורשה מטירת קאלנברג בה גרה, בעוד בעלה איים שאם תעז לשוב "יחתוך לזונה את האף וידקור את עינה". סידוני נשארה במעצר בית מתמשך, וכל ניסיון להגיע לפשרה עם בעלה, וכן לערב דמויות סמכותיות כמו אחיה ויוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג עלה בתוהו.
האשמות בכישוף.
בשנת 1564 חלה אריך במחלה משונה, ורופאו פסק כי מדובר בהרעלה. הוא האשים ארבע נשים מהנובר בניסיון להרעיל אותו ובכישוף שנועד לפגוע בשלטונו ובנישואיו, ולהפוך את סידוני לאישה עקרה. תחת חקירה בעינויים ציינו הנשים את שמן של נשים אחרות והודו בשיתוף פעולה עם השטן ובניסיון להתנקש בחייו של הדוכס באמצעות רעל וכשפים. בתקופה שבין 1568 ל-1574 הוצאו להורג כ-60 בני אדם באשמת כישוף וקשירת קשר. בתחילה נטלו חלק בציד המכשפות בעיקר פשוטי עם ובני מעמד הביניים, אך עד מהרה הגיעו ההאשמות גם אל נשות אצילים. אריך האשים את סידוני בכך שעמדה בראש הקנוניה, כנקמה על כך שניהל מערכת יחסים עם פילגש. באמצעות עינויים דלה מידע מפליל לכאורה מנשים שהאשים כי סייעו לה, והציג אותו כראיות מול הרכב שכלל את יועציו ומקורביו. סידוני פנתה אל מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וביקשה ממנו להתערב ולערוך רוויזיה. משפטה של סידוני התנהל הפעם בחצר הקיסרות בהלברשטאדט מול קהל רב. העדים שהביא אריך חזרו בהם מעדותם, וניכר היה כי ניסה להשפיע על המשפט הקודם. ב-1 בינואר 1574 זוכתה סידוני מכל אשמה.
המשך חייה.
לאחר שנים ארוכות של סכסוך, הגיעו סידוני ובעלה להסדר בו קיבלה פיצויים ותשלום פנסיה. את שנותיה האחרונות העבירה במנזר וייסנפלס השייך למסדר קלרה הקדושה לאחר שאחיה העניק לה בעלות עליו. על פי צוואתה, לאחר מותה נקברה בקתדרלת פרייברג וסכום כסף נכבד שהותירה הועבר לנציגיה במשפט הלברשטאדט.
גביע ה-ATP
גביע ה-ATP הוא טורניר טניס בינלאומי לגברים המתקיים בין מדינות. הטורניר משוחק בשלוש ערים באוסטרליה במשך עשרה ימים לקראת אליפות אוסטרליה הפתוחה וכוללת קבוצות מ-24 מדינות. הטורניר, שהוצג לראשונה בינואר 2020, הוא תחרות הקבוצות הראשונה של התאחדות הטניסאים המקצוענים (ATP) מאז גביע העולם לנבחרות, שנערך בדיסלדורף בין השנים 1978 ל-2012. הטורניר מתקיים במגרשים מסוג משטח קשה.
היסטוריה.
ב-2 ביולי 2018, מנהל התאחדות הטניסאים המקצוענים, כריס קרמודה, הודיע כי מאחר שפדרציית הטניס הבינלאומית (ITF), המארגת את גביע דייוויס, שינתה את הפורמט של המשחקים שישה חודשים לפני תחילתם, הוא מתכנן לארגן טורניר טניס קבוצתי לגברים. בזמן ההכרזה על הטורניר, היה שמו World Team Cup שהיה דומה לגביע העולם לנבחרות הקודם שהתקיים בדיסלדורף.
ארבעה חודשים לאחר מכן, ב-15 בנובמבר, הודיעה התאחדות הטניסאים המקצוענים יחד עם התאחדות הטניס האוסטרלית כי שם הטורניר שונה לגביע ה-ATP, כאשר עשרים וארבע קבוצות שיחקו בשלוש ערים לקראת אליפות אוסטרליה הפתוחה. הערים הללו יתגלו מאוחר יותר כסידני, בריסביין ופרת'. הכללתו של האירוע אילצה את הסרת גביע הופמן.
החל משנת 2020 הטורניר מתקיים בסידני, בריסביין ופרת', כאשר סידני היא המארחת של רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. בשנת 2021 הטורניר נדחה למספר שבועות והועבר לפארק מלבורן עקב ההגבלות על המעבר בין ערים באוסטרליה שנבעו ממגפת הקורונה.
מוקדמות.
הקבוצות המשתתפות בגביע נקבעות לפי דירוג־היחידים הרשמי של השחקן הטוב ביותר שלהן. בשבוע שאחרי סיום אליפות ארצות הברית הפתוחה, מוכרזות 18 נבחרות, על סמך דירוג השחקנים הטובים ביותר. כדי שמדינה תהיה כשירה, עליה לכלול לפחות שלושה שחקנים עם דירוג ATP, ושניים מהם עם דירוג־יחידים. שש הקבוצות הבאות יוכרזו בשבוע האחרון של אליפות סבב המאסטרס העולמי. במקרה שמארח הטורניר לא העפיל לטורניר עד המועד האחרון בחודש ספטמבר, הוא יזכה במקום של אחת משש המדינות הנותרות, מה שישאיר רק חמישה מקומות בלבד.
הטורניר.
הפורמט כולל 24 קבוצות שחולקו לשישה בתים של ארבע קבוצות כל אחד. הקבוצות יתמודדו בסבבים המורכבים משני משחקי יחידים ומשחק זוגי אחד, בסדר הבא: המשחק בין מספרי 2 של כל קבוצה יפתח את הסבב, לאחר מכן ישחקו מספרי 1 של כל קבוצה, ומשחק הזוגות סוגר את השוויון. משחק הזוגות ייערך ללא קשר לשאלה אם הסבב יוכרע או לא. לזוכה מכל בית יצטרפו שני המקומות השניים הטובים ביותר ברבע גמר הטורניר למשך שלושה סיבובי נוקאאוט עד להכתרת הנבחרת האלופה.
הושנג נהאונדי
סוכנות אישית
חוות הרוח במעלה גלבוע
חוות במעלה גלבוע היא חוות רוח לייצור חשמל הנמצאת בשטח קיבוץ מעלה גלבוע. החווה כוללת 14 טורבינות רוח.
רקע.
הצעות להקמת חוות רוח בארץ החלו כבר בשנות ה-80. תחילה נסקר אזור רמת הגולן ונמצא כבעל תנאים טובים לניצול אנרגיית הרוח להפקת חשמל.
טורבינה נסיונית הוקמה ב-1985 על הר בני צפת. בשנת 1992 הוקמה חוות הרוח הראשונה בישראל על הר בני רסן, שכללה עשר טורבינות שגובהן 30 מטרים.
החל מראשית העשור השני של המאה ה-21 החלו רשויות המדינה בקידום התוכניות לבניית חוות רוח נוספות.
הקמת החווה.
ב-2016 בשטח החקלאי של הקיבוץ הוקמה חוות רוח על ידי שותפות חברת "אפקון תעשיות" (מקבוצת "שלמה Sixt") וד"ר אלי בן דב, ובה 14 טורבינות רוח, בהספק כולל של כ-12 מגה ואט. החשמל המיוצר נמכר לחברת החשמל. בסוף 2016 ד"ר אלי בן דב מכר את חלקו בפרויקט ויצא משותפות.
במקום קיים מרכז מבקרים על שם שלמה שמלצר, ובו הסברים והדרכות על "אנרגיה ירוקה", במקום מוקרן סרט על נושא זה.
בצמוד לחווה נמצאת הבריכה הגבוהה של מפעל אנרגיה שאובה של תחנת הכוח מעלה גלבוע.
בונג
בית החוף של האסטרונאוטים
בית החוף של האסטרונאוטים (באנגלית: Astronaut beach house) הוא בית בן שתי קומות שנבנה בשנת 1962 כחלק מתוכנית חלוקת חוף נפטון בקייפ קנוורל, פלורידה.
היסטוריה.
הבית והשטח הגיעו לרשותה של נאס"א בשנת 1963 כשהשטח הופקע תמורת 31,500 דולר לטובת הרחבה של מרכז החלל קנדי. בניגוד לתחנת דלק וחנות סמוכה, הבית הושאר ושימש נקודת מפגש חברתית לאסטרונאוטים לפני השיגור לחלל. באופן רשמי הוא נקרא אז בניין האימון והשיקום של האסטרונאוטים (Astronaut Training and Rehabilitation Building), היום הוא נקרא רשמית מרכז הכנסים של מרכז החלל קנדי. לאורך ההיסטוריה של הבית בנאס"א הוא נודע כבית החוף של האסטרונאוטים או פשוט בית החוף.
הבית ניצב 50 מטרים מקו החוף בין כני השיגור 40 ו-41. הבית משמש גם כמרכז כנסים פרטי וכמקום לאסטרונאוטים ובני משפחותיהם להתכנסויות פרטיות ולברביקיו לפני השיגור. הבית מכיל מזכרות כולל בקבוקי יין חתומים על ידי אנשי צוות שזוהו על ידי מדבקות משימה.
בשנת 2016 הבניין נפגע במהלך הוריקן מת'יו.
אבי אבורומי
אברהם (אבי) אבורומי (נולד ב-16 בינואר 1996) הוא זמר-יוצר, פזמונאי ומלחין ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד למשפחה מוסלמית בשם אברהים אבורומי. גדל באילת, אליה עברה משפחתו משפרעם ונצרת. לדבריו הוריו גידלו אותו כחסר דת ושפת השיח בבית הייתה עברית. באילת אבורומי גדל בסביבה דוברת עברית ולמד ערבית מאוחר יותר. הוריו רצו שיגדל מחוץ למסגרת דתית ולכן לא חגגו בביתם חגים מוסלמיים.
כשהיה בן 13 אביו נפטר מסרטן, ובעקבות כך אבורומי צריך היה לעבוד על מנת לפרנס את משפחתו.
עם הגיעו לגיל גיוס אבורומי ביקש להתגייס לצה"ל. תחילה הוצע לו להתנדב, אך הוא התעקש להתגייס מסיבות הקשורות לשייכות ורצון לתרום למדינה, לדבריו: " "רציתי להחזיר למדינה על 18 שנים שקיבלתי ממנה, ורציתי להיות כמו כולם ולהתגייס כמו כולם". הוא שירת בחיל התובלה ולאחר מכן שירת כמ"כ של חיילי מקא"ם בבסיס משמר הנגב.
בצבא עבר גיור צה"לי אורתודוקסי דרך קורס נתיב, שכלל התנסות במגורים עם משפחה דתייה וקיום אורח חיים דתי קפדני. עם סיום תהליך הגיור הוא הוסיף שם שני, "אדם", לבקשת אמו.
בשנת 2021 בעקבות פרידה מבת זוגו סבל מהתקפי חרדה. לדבריו שני המקרים האלו הובילו אותו למחשבות אובדניות.
קריירה.
אבורומי החל את דרכו המוזיקלית בשנת 2014, הוא העלה סקיצות של שירים שכתב והלחין ליוטיוב, ביוני 2015 הוא העלה את השיר "תדעי לך" ובספטמבר 2016 הוציא אותו בגרסת אולפן.
בשנת 2021 הוציא את האלבום הבכורה שלו "סיבה לנשום" כאשר שירי האלבום יצאו כסינגלים בין השנים 2015–2021.
השיר "לאהובי" שהוקדש ללוחם עמית בן יגאל שנפל בפעילות מבצעית ב-12 במאי 2020.
אבורומי שיתף פעולה עם היוצר דודי בר דוד שבשנת 2021 כתב והלחין בשבילו את השיר "הגשם הראשון".
אבורומי משתתף בעונה הרביעית של הסדרה פאודה.
דימיטריס דיאמנטקוס
דימיטריס דיאמנטקוס (ביוונית: Δημήτρης Διαμαντάκος; נולד ב-5 במרץ 1993 בפיראוס שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מועדון ספורט אשדוד מליגת העל הישראלית, בהשאלה מהיידוק ספליט, ובנבחרת יוון.
קריירת מועדונים.
תחילת הקריירה וההגעה לאולימפיאקוס.
דיאמנטקוס גדל במחלקת הנוער של ארטומיטוס פיראוס, ובשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של אולימפיאקוס.
השאלות.