אלגברה אפינית מעל שדה מקיימת זהות קפלי (כלשהי) אם ורק אם הרדיקל שלה הוא נילפוטנטי. עובדה זו מוליכה לאחד המשפטים החשובים בתורת הזהויות, משפט רזמיסלוב-קמר-בראון, שלפיו הרדיקל של כל אלגברת-PI אפינית הוא נילפוטנטי.
חיים בנימין פונטרימולי
רבי חיים בנימין פונטרימולי (נפטר ב- י' בניסן ה'תרל"ג), היה רב טורקי, מרבני איזמיר. פוסק הלכה, נודע על שם ספרו פתח הדביר.
ביוגרפיה.
נולד לרב חייא פונטרימולי, מחבר הספר צפיחת בדבש, אותו הביא לדפוס רבי חיים בנימין. נישא לבתו של רבי יהושע אברהם קריספין, גיסיו היו הרבנים שמואל ואהרן קריספין ויום טוב קריספין.
היה חבר בבית דינו של רבי חיים פאלאג'י.
סדרת הספרים "פתח הדביר", ארבעה כרכים על שולחן ערוך אורח חיים, פרי עטו, מצוטטים רבות בספרי השו"ת וההלכה.
הוא היה מוערך מאוד בעיני חכמי דורו, הדבר בא לידי ביטוי בהסכמת רבני איזמיר לספרו פתח הדביר, חמיו, רבי יהושע אברהם קריספין, ורבי חיים פלאג'י מתארים אותו: . בעל ה"שדי חמד" כותב עליו: "הרב פתח הדביר כל רז לא אניס ליה, והרגיל בספרו הקדוש יודע ומכיר שדרכו בקודש חופש כל חדרי תורה בעניין שעוסק בו דברי הפוסקים ראשונים ואחרונים".
נפטר בי' בניסן ה'תרל"ג (1873) ונטמן באיזמיר.
ספרו פתח הדביר.
ספרו פתח הדביר חלק א' נדפס באיזמיר בשנת ה'תרט"ו, חלק ב' נדפס בשנת ה'תרכ"ג, וחלקים ג' וד' נדפסו בשנת ה'תרל"ג. בשנת ה'תשע"א יצאה לאור מהדורה חדשה ומוגהת, מלווה בציון מקורות והערות, בסדרה בת חמישה כרכים בעריכת הרב ישראל ביתן.
טים קונוויי
תומאס דניאל "טים" קונוויי (באנגלית: Thomas Daniel "Tim" Conway; 15 בדצמבר 1933 - 14 במאי 2019) היה שחקן וקומיקאי אמריקאי. קונוויי זכה בפרס גלובוס הזהב ובארבעה פרסי אמי על הופעותיו ועבודתו מאחורי הקלעים של הסדרה "המופע של קרול ברנט" . קונוויי היה מכוכבי קומדיית המצבים "הצי של מקייל".
ביוגרפיה.
קונוויי נולד בפרבר ווילובי שבקליבלנד, אוהיו. בנם של סופי ודן קונוויי. לאחר שלמד ב"אוניברסיטת בוולינג גרין" שבאוהיו, התגייס לצבא ארצות הברית. לאחר שירותו הצבאי עבד כשדרן רדיו מקומי בקליבלנד.
קריירת משחק.
קונוויי נחשף באופן רשמי לקהל בארצות הברית בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בקומדיית המצבים המלחמתית "הצי של מקייל", בה שיחק לצידו של הכוכב ארנסט בורגניין בתפקיד לוטננט אנסן צ'ארלס פרקר. קונויי זכה לפופולריות רבה בזכות הסדרה, היה מועמד על תפקידו לפרס אמי, זכה לתוכנית על שמו בשם "המופע של טים קונוויי" ובנוסף כיכב בשני הסרטים שיצאו בעקבות הסדרה, "הצי של מקייל" ו"הצי של מקייל מצטרף לחיל האוויר".
קונוויי הפך לחבר פאנל בתוכנית הבידור המפורסמת "המופע של קרול ברנט" בשנת 1975. הוא היה שותף לכתיבת המערכונים, וגילם מספר דמויות קומיות. קונוויי זכה על עבודתו ככותב ושחקן בתוכנית בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, ובארבעה פרסי אמי.
קונוויי שיחק כשחקן קולנוע בקומדיות המצליחות של אולפני וולט דיסני "האתלט הטוב בעולם" בתפקיד מיילו ג'קסון, "בלאגן במערב" בתפקיד הפושע אמוס טאקר ו"בלאגן במערב 2". לאחר מכן הופיע בסרטים זניחים, בהם "העיניים הפרטיות", "אלוהים היקר" של גארי מרשל ו"שחקן על ארבע 2".
קונוויי זכה בשני פרסי אמי על הופעות אורח שעשה בסדרות הקומיות "רוק 30" ו"Coach" והשתתף כשחקן אורח בקומדיות המצבים "Yes, Dear" ו"נשואים פלוס" בתפקיד אפרים וונקר, אביה של פג באנדי (קייטי סגל).
חיים אישיים.
קונוויי היה אב לשבעה ילדים מנישואיו הראשונים למרי אן דלטון. מבין ילדיו נמנה שדר הרדיו טים קונוויי ג'וניור.
נפטר בלוס אנג'לס ב-14 במאי 2019, בגיל 85 מסיבוכים של הידרקון תקין-לחץ.
Mr. Know All
מר יודע כל (באנגלית: Mr. Know All) הוא סיפור פרי עטו של הסופר האנגלי סומרסט מוהם שנכתב בשנת 1924 ונכלל בתוכנית הלימודים לבחינת הבגרות באנגלית בישראל.
עלילה.
הסיפור מתרחש על סיפונה של אונייה, זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם הראשונה. כאשר בריטניה הייתה אימפריה גדולה ששלטה בשטחים רבים ברחבי העולם. המספר, ג'נטלמן אנגלי קלאסי ששמו אינו מתגלה במהלך הסיפור, נאלץ לחלוק תא באונייה המפליגה מסן פרנסיסקו ליוקוהמה שביפן. ברגע שנודע לו שמו של שותפו לתא, הוא מתרגז, כי היה מעדיף לחלוק את התא עם אנגלי, בעוד ששמו של השותף, מעיד על כך שאיננו כזה.
עוד לפני שהמספר פגש את מר קלדה שנסע באונייה בשביל נסיעת עסקים הוא מתעב אותו, ולא רק בשל מוצאו המפוקפק בעיניו: מר קלדה פרק את חפציו, והמספר מבחין שעל מזוודותיו מודבקים תגים רבים המעידים על כך שקלדה מרבה לנסוע בעולם. פרטים נוספים במטענו של השותף לתא מפריעים לו: המזוודה המכילה את בגדיו גדולה מדי לטעמו, הוא משתמש במוצרי רחצה וטיפוח ממותג יוקרתי וגם המברשות שלו יקרות, עשויות מעץ הובנה עם ראשי התיבות של שמו חקוקים בזהב, ועם זאת אינן לגמרי נקיות. המספר אינו אומר זאת במפורש, אך ניתן להסיק שהוא חש קנאה מסוימת: הראיות מצביעות על כך שמר קלדה עשוי להיות אדם אמיד. המספר משוכנע שמאחר שמר קלדה אינו אנגלי, הוא יסרב לפתוח את החלון ולאוורר את החדר.
המפגש הראשון בין המספר למר קלדה מתרחש זמן לא רב אחרי שהאונייה מפליגה. המספר יושב בחדר העישון של האונייה ומשחק בסוליטר. מר קלדה מצטרף אליו, מציג את עצמו בידידותיות מופרזת, וטוען שהוא אנגלי, אף על פי שתווי פניו נראים כך: עורו כהה, שערו שחור ואפו מעוקל. על מנת להוכיח את היותו אנגלי מנופף מר קלדה בדרכונו הבריטי. המספר חושד בו כי מוצאו באחת מארצות הלבנט.
מר קלדה משתדל להתחבב על המספר. הוא מציע לו משקה אלכוהולי, על אף חוקי היובש שחלו באותה תקופה על כל טריטוריה אמריקנית. הוא מזמין אותו לצרף את ידידיו שגם להם הבטיח לספק את המשקאות האסורים, מתערב לו במשחק הסוליטר, מודיע לו שכבר שמר בעבורו מקום ישיבה ליד שולחן האוכל, מראה לו שלושה תכסיסי קלפים, ובכלל – מדבר בלי הרף, ולא מרפה מהמספר, שתיעובו כלפי מר קלדה גובר.
המספר מעיד על כך שאינו היחיד שמאס במר קלדה. לדבריו, כל הנוסעים נרתעים מפניו, אף על פי, ואולי משום, שהוא מתאמץ כל כך: מר קלדה משתתף בכל הפעילויות החברתיות המתרחשות בספינה: מארגן את הנשפים, את המכירות הפומביות ואת תחרויות הספורט. כולם מכירים אותו ואת רברבנותו: הוא מרבה להתווכח וחשוב לו מאוד להוכיח את ידיעותיו. הוא אף פעם לא מוותר, וחשוב לו לאלץ את האחרים להודות שטעו בכל פעם שהם מתווכחים אתו. הנוסעים, לדברי המספר, מכנים אותו מאחורי גבו וגם בפניו "מר כל יודע", אבל מר קלדה אינו מבחין בלגלוגם ומתנהג כאילו כולם מחבבים אותו.
הוויכוחים המרים ביותר מתעוררים בשעות הסעודה. ליד השולחן מסבים כל יום הרופא, המספר, מר קלדה, ובני הזוג רמזי: הוא נציג זוטר בקונסוליה האמריקנית ביפן, היא אישה המתוארת כביישנית וצנועה. המספר מחבב את גברת רמזי בשל עדינותה המופגנת. בעלה מתואר במונחים לא מחמיאים: הוא כבד גוף בעל כרס משתפלת. הבגדים שהוא לובש נקנו בחנויות כלבו ולא נתפרו בעבורו במיוחד, שכן, מסביר המספר, משכורתו בשירות הקונסולרי האמריקני אינה גבוהה במיוחד.
בני הזוג מפליגים ביחד מסן פרנסיסקו, אחרי פרידה של שנה. הגברת רמזי שהתה לבדה בניו יורק כל אותה תקופה, ובעלה הגיע לאמריקה כדי לקחת אותה איתו בחזרה ליפן.
מר רמזי הוא אדם וכחן, לא פחות ממר קלדה. ביטחונו העצמי של מר קלדה מעצבן את מר רמזי, והוא נסחף לוויכוחים ארוכים, שבהם שניהם מתאמצים להוכיח את נכונות טענותיהם. שותפיהם לשולחן האוכל חשים לכודים – כך מעיד המספר, שכן הנימוס מחייב אותם לשבת ולחכות שהארוחה תסתיים. הרופא היושב ליד השולחן אינו נוהג להשתתף בוויכוחים הללו, הוא אדיש אליהם, ואילו את המספר, כך אפשר להסיק מדבריו, הם מרגיזים מאוד, אבל הוא משתדל להפגין את מורת רוחו בקרירות ובשתיקה רועמת.
ערב אחד מתגלגל הוויכוח בין מר רמזי למר קלדה לעניין של פנינים מתורבתות שהיפנים החלו לייצר. להפתעת המסובים טוען מר קלדה שהוא מומחה עולמי לפנינים. עד כה לא היה להם מושג במה הוא עוסק. עיניו של מר קלדה נחות על שרשרת הפנינים שעונדת הגברת רמזי, והוא מציין את ערכה הגבוה – אלה פנינים משובחות ביותר, הוא מסביר.
מר רמזי משיב לו בלגלוג שאת השרשרת קנתה אשתו בניו יורק ערב עזיבתם את העיר, והיא שרשרת זולה מאוד שעלתה להם 18 דולר, כי הפנינים, לדבריו, כלל לא אמיתיות.
מר קלדה מתעקש שהשרשרת שווה עשרות אלפי דולרים. הם מחליטים להתערב על כך. מר קלדה מבקש לבחון את הפנינים מקרוב, כדי לפסוק סופית האם צדק או שגה. הגברת רמזי מנסה להניא את בעלה מההתערבות, אבל הוא מסרב לוותר. הוא מבקש ממנה להסיר את השרשרת כדי שמר קלדה יוכל לבחון אותה. הגברת רמזי מחווירה, מסתירה את השרשרת בתוך שמלתה, ומעמידה פנים שאינה מצליחה לפתוח את הסוגר. אבל מר רמזי אינו מודע לניסיונותיה למנוע את הבדיקה של השרשרת. הוא ניגש אל אשתו, פותח את הסוגר של השרשרת ומגיש אותה למר קלדה, שמוציא מכיסו זכוכית מגדלת. (העובדה שהוא נושא עליו את הפריט מהווה ראייה לכך שייתכן שהוא באמת מומחה לפנינים).
מר קלדה מביט בפנינים מקרוב וארשת של ניצחון עולה על פניו. רגע קט לפני שהוא מכריז על ניצחונו מוסט במקרה מבטו אל הגברת רמזי. הוא רואה מצוקה גדולה. המספר, שגם הוא שם לב לכך, מתפלא שמר רמזי, בעלה, כלל לא מבחין בתחינה העולה על פניה. לשניהם, למספר ולמר קלדה, ברור לגמרי שהגברת רמזי מבקשת בלי מילים שלא יסגיר אותה, שלא יכריז על כך שהפנינים יקרות מאוד, כפי שטען מלכתחילה.