עם קיבולת של 5,000 מגוואט, זו תחנת הכוח השביעית בגודלה בעולם. התחנה מייצרת אנרגיה באמצעות חמש טורבינות, שכל אחת מהן מייצרת 600 מגוואט, בנוסף לשתי יחידות, שכל אחת מהן מייצרת 1,000 מגוואט.
בניית תחנת הכוח החלה בינואר 1988, והסתיימה ביוני 2009.
תחנת הכוח פותחה ומופעלת על ידי תאגיד גוודיין הסיני.
תחנת הכוח גוודיין ביילון היא מפעל ייצור החשמל הראשון בסין שהשתמש בהלוואות של הבנק העולמי לבנייה.
וולף וילהלם פון באודיסין
וולף וילהלם גרף פון באודיסין (בגרמנית: Wolf Wilhelm Friedrich Graf von Baudissin; 26 בספטמבר 1847, סופינהוף ליד קיל – 6 בפברואר 1926, ברלין) היה תאולוג פרוטסטנטי גרמני. מבקר מקרא וחוקר האמונות השמיות הקדומות. רקטור אוניברסיטת ברלין (1912–1913).
באודיסין למד תאולוגיה ומדעי המזרח באוניברסיטאות ברלין, ארלנגן, לייפציג וקיל. את הדוקטורט שלו קיבל באוניברסיטת לייפציג ב-1870. הוא זכה למשרת הוראה ראשונה בלייפציג ובהמשך הרצה באוניברסיטת שטרסבורג, באוניברסיטת מרבורג ובאוניברסיטת ברלין (לפי סדר זה), בברלין שימש רקטור האוניברסיטה בשנים 1912–1913.
באודיסין הושפע מאוד מהתאולוג הלותרני, מראשוני חוקרי מדעי היהדות, פרנץ דליטש. וכן מהמזרחן היינריך פליישר.
בול סופה
בול סופה הוא אקדח חצי אוטומטי מתוצרת יצרנית הנשק הישראלית בול ארמורי, המבוסס על אקדח ה-CZ 75 הצ'כי.
הסופה הוא האקדח הראשון של בול העשוי כולו מפלדה. האקדח מגיע בשתי גרסאות: גרסת נשיאה עם כוונת קבועה, וגרסת תחרות עם כוונת קדמית סיב אופטי וכוונת אחורית מתכווננת.
פאטיוד
פאטיוד (בהונגרית: Pátyod) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-10.
יהודי פאטיוד.
יהודים חיו בפאטיוד במאה ה-18 ובמאה ה-19 ובמקום היה בית קברות יהודי. בשנת 1944 הושמדה הקהילה ונרצחו רוב תושביה בשואת יהודי הונגריה.
פיטר קורנליס באוטנס
פיטר קורנליס באוטנס (באנגלית: Pieter Cornelis Boutens; 20 בפברואר 1870 - 14 במרץ 1943) היה משורר הולנדי, קלאסיציסט ומיסטיקן.
באוטנס החל ללמוד שפות קלאסיות ב-1890 באוניברסיטת אוטרכט והשלים את לימודיו ב-1899 במחקר על סופר הקומדיה היווני אריסטופנס.
הוא נחשב לאחד מגדולי משוררי הולנד באמצע המאה ה-20 לצד הנרייטה רולנד הולסט וי. ה. לאופולד .
באוטנס מת בהאג ב-1943 והוא בן 73 שנים.
פ&quot;ק באוטנס
דלאמבר
דירק באוטס
דירק באוטס (לעיתים: דיריק; בהולנדית: Dirk Bouts; נולד בערך ב-1415, הארלם - 6 במאי 1475, לוון) היה צייר הולנדי מוקדם, מראשוני האסכולה ההולנדית.
באוטס למד אצל רוחיר ואן דר ויידן ועבודתו הושפעה הן מוואן דר ויידן והן מיאן ואן אייק. הוא חי ופעל בעיר לוון, לכל המאוחר משנת 1457 ועד מותו בשנת 1475.
הוא נמנה בין הציירים הצפוניים הראשונים שהשתמשו בנקודת מגוז בודדת בציוריהם.
תראקיה הצפונית
תראקיה הצפונית (בבולגרית: Severna Trakiya, בניגוד לתראקיה המערבית ולתראקיה המזרחית מדרום), המכונה גם תראקיה הבולגרית, מהווה את החלק הצפוני והגדול ביותר באזור ההיסטורי של תראקיה. הוא ממוקם בדרום בולגריה וכולל את השטח מדרום להרי הבלקן וממזרח לנהר המסטה, הגובל ביוון וטורקיה בדרום והים השחור במזרח. הוא מקיף את סרדנה גורה, המישור התראקי העליון ו-90% מרכס הרודופי. האקלים נע בין יבשתי ליבשתי מעבר והררי. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה בבולגריה התרחשה באזור: 45.2° בסדובו בשנת 1916. הנהרות העיקריים של האזור הם מריצה ויובליו. הערים הבולטות כוללות את פלובדיב, בורגס, סטארה זאגורה, סליבן, חאסקובו, ימבול, פאזארדז'יק, אסנובגראד, קרדז'אלי, דימיטרובגראד, קאזאנלק וסמוליאן. תראקיה הצפונית משתרעת על שטח של 42,073 קמ"ר.
האימפריה העות'מאנית יצרה את הפרובינציה האוטונומית של רומליה המזרחית בתראקיה הצפונית בשנת 1878. האזור סופח על ידי נסיכות בולגריה בשנת 1885.
המלכה שושנה
המלכה שושנה הוא סרט תיעודי ישראלי של קובי פרג' ומוריס בן מיור אודות חייה של הזמרת שושנה דמארי. הסרט זכה לשבחים מהמבקרים, ונבחר להיות סרט הפתיחה של פסטיבל דוקאביב. הסרט יצא לאקרנים ביולי 2021 וישודר בערוץ HOT8 באותה השנה. הסרט חשף לראשונה את סיפורה האישי הדרמטי של דמארי, וכן את סיפורם של בתה, נאווה בושמי ובעלה שלמה בושמי. במסגרת הסרט הוציא המוזיקאי עידן רייכל את השיר האחרון של דמארי, "ספרי תמה תמימה", אחרי ששמר את ההקלטה הנדירה אצלו במשך 15 שנים.
תחקיר.
היוצרים קובי פרג', מוריס בן-מיור ושאולי מלמד קיבלו גישה נדירה לעזבונה הפרטי של שושנה דמארי. הסרט מתעד את החיפוש בתוך חפציה ותכולת ביתה, שהיו שמורים במחסן הרחק מעין הציבור. גם שמלותיה ועגיליה נמצאו בין החפצים, והסרט אף מכיל קטעים מתוך יומנים ומכתבים של שושנה ובני משפחתה שנמצאו שם. בהמשך לסרט מתוכננת להפתח במוזיאון ראשון לציון תערוכה מעזבונה של דמארי.
פסקול.
הסרט בולט בפסקול יוצא דופן, שנכתב על ידי יונתן בר גיורא והוקלט על ידי התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוחו של שמואל אלבז. שישים נגנים ביצעו את המוזיקה ההוליוודית שכתב בר גיורא, מי שזכה בפרס המוזיקה על סרטם הקודם של פרג' ובן-מיור "להאיר את יוסי" מטעם פרסי הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי. במהלך העבודה על הפסקול חבר בר גיורא אל עידן רייכל, שהסרט מתעמק בעבודתו המשותפת עם דמארי, כדי להוציא מחדש את השיר האחרון של שושנה דמארי. השיר, ששמו "ספרי תמה תמימה" הוא שיר עם תימני עתיק, שעידן הקליט את שושנה מבצעת ב-2005 במסגרת ההקלטות לאלבומו המצליח "ממעמקים". ההקלטה לא נכנסה לאלבום, ורייכל שמר אותה אצלו במשך 15 שנים. בעקבות העבודה על הסרט, יזם רייכל את ההוצאה המחודשת של השיר, שזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו השונות.
ביקורות.
הסרט יצא בפסטיבל דוקאביב 2021, ונבחר להיות סרט הפתיחה של הפסטיבל. עם יציאתו זכה הסרט לשבחים מהמבקרים ונחשב לאחד הסרטים התיעודיים המדוברים של הפסטיבל. במגזין פורטפוליו כתבה המבקרת מרלין וניג על הסרט "הבחירות האומנותיות מדויקות ומצליחות לגבש מסמך זהות ייחודי הפורש ביוגרפיה מרתקת מהיבטי חייה הפחות מוכרים". המבקר יאיר רווה שיבח את הסרט וכתב "מצאתי את עצמי משתנק מדמעות והתרגשות מסיפורה של שושנה דמארי". גם נדב מנוחין מבקר הקולנוע של וואלה כתב: "בשנים האחרונות נעשו כמה וכמה פרויקטים תיעודיים על אייקונים מוזיקליים בישראל, ו"המלכה שושנה" המצוין הוא אחד השלמים שבהם".
דוד באומגרט
דוד בַּאוּמְגַרְט (20 באפריל 1890, ארפורט – 21 ביולי 1963) היה פילוסוף יהודי גרמני.
קריירה.
עבודתו בראשית המאה ה-20 התמקדה בתחום ההיסטוריה של הפילוסופיה. הוא שימש פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת ברלין. בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, בשנת 1935 הוא עבר לבריטניה ובשנת 1939 לארצות הברית.
באחרית ימיו חי ופעל בארצות הברית, והיה יועץ לפילוסופיה לספריית הקונגרס.
הגותו הפילוסופית נחקרה רבות: מכון ליאו בק, שברשותו אוסף כתבי היד של באומגרט, מציע מלגה לסטודנטים ההוגים בעבודתו ומרחיבים אותה.
הוא נפטר בלונג ביץ', ניו יורק.
ב-1965, שנתיים לאחר מותו, התפרסמה רטרוספקטיבה פרי עטו, "מבט לאחור על קריירה באוניברסיטה גרמנית" ("Looking Back on a German University Career"), על שנותיו באוניברסיטת ברלין.
יוז'ף אבוני
יוז'ף אבוני, עד 1882 יוז'ף שמעון פפר, בהונגרית: Abonyi József; שארקזוילק, 19 במרץ 1858 – בודפשט, 19 באוגוסט 1914) היה רופא שיניים יהודי-הונגרי. בנו היה אישטוואן אבוני (1886–1942), אמן שחמט, שהיה ממייסדי איגוד השחמט ההונגרי והבינלאומי (פיד"ה).
ביוגרפיה.
יוז'ף אבוני נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר מור פפר ושל חני קפלי. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת בודפשט (אוניברסיטת אטווש לוראנד של היום) בשנת 1882 ואז התחיל לעבוד כרופא שיניים בבודפשט. הוא היה אחד מהעמיתים הראשונים של רופא השיניים יוז'ף איסלאי. אבוני סייע בהרצאותיו של איסלאי וניהל גם את מרפאת החוץ שלו. אבוני הפך תחילה לסגן נשיא ולאחר מכן לנשיא "אגודת רופאי השניים ההונגרית". למרות מאמציו, הוא לא הצליח להשיג את התואר פרופסור חבר באוניברסיטה. מאמריו הרבים הופיעו בכתבי עת רפואיים בהונגריה ובגרמניה. תקופה מסוימת היה העורך של כתב העת לרפואת שיניים Odootoskop"." הוא היה סופר פורה ביותר, עבודתו המקיפה הראשונה פורסמה בשנת 1888, ששמה היה "מדריך קצר לרפואת שיניים והכירורגיה שלה""." ספר זה הוא העבודה הרפואית הראשונה בהונגרית המכסה את כל תחום רפואת השיניים.
משפחתו.
אשתו הראשונה הייתה פלורה מנגולד (1864–1919), בתו של הנריק מנגולד, רופא בספא, אותה נשא בבודפשט ב-15 בפברואר 1885 ומאוחר יותר התגרש ממנה. רעייתו השנייה הייתה סלסטין זייצ'ק (1874–1900), איתה התחתן ב-23 ביוני 1895. היא נפטרה בגיל 26.
עבודותיו.
עבודותיו שפורסמו:
DNA footprinting
טביעת רגל של DNA (באנגלית: DNA footprinting) היא שיטה לחקירת קישור חלבונים ספציפיים לרצף על DNA במבחנה. ניתן להשתמש בטכניקה זו כדי ללמוד אינטראקציות בין חלבון ל- DNA הן מחוץ לתאים והן בתוך התאים.
ויסות השעתוק נחקר רבות, ובכל זאת יש הרבה דברים שלא ידועים. גורמי שעתוק וחלבונים נלווים הקושרים פרומוטורים, אינזימים המקדמים להנעת שעתוק (פקטורי שעתוק) או לדחיקתם הם יסודיים להבנת הוויסות הייחודי של שעתוק ספציפיים בתוך הגנום. טכניקות כמו טביעת רגל של DNA מסייעות להבהיר אילו חלבונים נקשרים לאזורי ה-DNA הקשורים ועוזרות לפענח את מורכבות השליטה בשעתוק.
היסטוריה.