בתחום הצעות החקיקה, ביישום עקרון הסובסידיאריות חל גם הפרוטוקול השני לאמנת ליסבון: ה"פרוטוקול ליישום עקרונות הסובסידיאריות והמידתיות" מחייב את הנציבות האירופית לקיים התייעצות נרחבת עם המדינות החברות לפני כל הצעת חקיקה. כמו כן על הנציבות לספק הצהרה מפורטת באשר לאופן שבו היא יישמה את העיקרון ביחד עם הצעת החקיקה, ועליה לכלול מדדים איכותיים וכמותיים על ההשפעות הכלכליות של הצעות החקיקה, אשר מהם ניתן לראות שאמנם מטרות החקיקה תושגנה בצורה טובה יותר ברמת האיחוד מאשר ברמת המדינות החברות. בנוסף, על הנציבות להגיש דו"ח שנתי על יישום עקרון הסובסידיאריות למועצה האירופית, לפרלמנט האירופי, למועצת השרים ולפרלמנטים המדינתיים. אם הפרלמנט או מועצת השרים מציעים שינויים בהצעת החקיקה, עליהם להתחשב גם כן בעיקרון.
הפרוטוקול השני לאמנת ליסבון גם מגדיר את תפקיד הפרלמנטים המדינתיים בפיקוח על יישום עקרון הסובסידיאריות: על מועצת השרים והפרלמנט לדווח לפרלמנטים המדינתיים על החלטות והצעות בתחום החקיקה. תוך שמונה שבועות מקבלת דווח שכזה פרלמנט מדינתי יכול לשלוח לנשיאי מועצת השרים, לנציבות האיחוד האירופי ולפרלמנט האיחוד האירופי חוות דעת מנומקת לפיה, לדעתו, החקיקה אינה עומדת בעקרון הסובסידיאריות. על מוסדות האיחוד להתחשב בפנייה כזו. כאשר פניות שכאלו מבוצעות על ידי פרלמנטים מדינתיים המייצגים שליש (ובנושאי חוץ וביטחון- רבע) מכלל הקולות של הפרלמנטים המדינתיים, הנציבות חייבת לבחון מחדש את ההצעה. עקב כך היא רשאית לשנות, להסיר או לצדד בהצעה, אך עליה לנמק את החלטתה.
סעיף 294 באמנת תפקודו של האיחוד האירופי (TFEU) קובע את הליך החקיקה הרגיל באיחוד האירופי. על פיו, מועצת השרים מחוקקת ביחד עם הפרלמנט האירופי תקנות, דירקטיבות והחלטות, על פי הצעת הנציבות. כאשר הצעת החקיקה מיועדת לחקיקה בהליך רגיל, ורוב רגיל של קולות בפרלמנטים המדינתיים מצביעים נגדה עקב חריגה מעקרון הסובסידיאריות, על הנציבות לבחון שוב את ההצעה. אם היא ממשיכה לצדד בהצעה, עליה לנמק את עמדתה. במקרה כזה, המוסדות המחוקקים- הפרלמנט (ברוב רגיל) ומועצת השרים (ברוב של 55%) עלולים שלא לקבל את עמדת הנציבות, כאשר די ברוב הנדרש באחד ממוסדות אלו כדי לפסול את עמדת הנציבות.
ביקורת שיפוטית על קיום עקרון הסובסידיאריות.
לבית הדין האירופי לצדק (ה-CJEU) יש סמכות עקרונית לקיים ביקורת שיפוטית על קיום עקרון הסובסידיאריות לפי סעיף 263 לאמנת תפקודו של האיחוד האירופי, וזאת בעקבות תלונה של אחת מהמדינות החברות, בין בשם ממשלתה ובין בשם הפרלמנט שלה. ביקורת כזו יכולה להתקיים גם בעקבות תלונה של מועצת האזורים ביחס לדברי חקיקה שהאמנה קבעה חובת התייעצות עמה בקשר אליהם. לעניין זה קבע סעיף 8 לפרוטוקול השני לאמנת ליסבון הוראות מיוחדות והבהרות בנוגע לסעיף 263 ל-TFEU, הנוגעות לפעולות חקיקה שאינן מתיישבות עם עקרון הסובסידיאריות.
ואולם, עד כה בית הדין האירופי לצדק (ה-CJEU) לא הסיר או ביטל חקיקה בעילה של הפרת עקרון הסובסידיאריות. הטעם לכך הוא שבדיקת העמידה בתנאים המהותיים של העיקרון כרוכה בבחינה עובדתית מסובכת ולא חדה וכן בהפעלת שיקול דעת פוליטי, ועל כן יקשה לבית הדין להיכנס אליה. ניסיון כזה, בפרשת ה-Tobacco Advertising לא צלח. במקרה זה, גרמניה טענה בפני בית הדין שיש לבטל דירקטיבה שהחיל האיחוד האירופי, האוסרת פרסום ומימון מוצרי טבק במדינות האיחוד. אחת מהטענות (מיני רבות) אותה העלתה גרמניה הייתה פגיעה בעקרון הסובסידיאריות. בית הדין ביטל את הדירקטיבה, אך לא התייחס לטענה בדבר פגיעה בעקרון הסובסידיאריות, אלא נימק את החלטתו בכך שהדירקטיבה ותוכנה חרגו מסמכויות האיחוד לחקיקה. פרשה זאת מעניינת משום שבית הדין לא התייחס לתוכן הטענה לגופה- דהיינו אם הדירקטיבה צודקת או לא- אלא הוא התייחס לשאלה האם החקיקה על איסור פרסום מוצרי טבק ברמת האיחוד (ולא ברמת המדינות החברות) מותרת או לא. גם ניסיון אחר לטעון לאי-עמידה בתנאים הפרוצדורליים של העיקרון לא צלח. גם שם דובר בעתירה של גרמניה כנגד הפרלמנט והמועצה אך בעניין הדירקטיבה לביטוח פיקדונות. גרמניה טענה שהדירקטיבה כלל לא מזכירה את עקרון הסובסידיאריות ומה עשתה הנציבות כדי לעמוד בדרישותיו. בית הדין דחה את העתירה תוך שהוא מציין כמה דברים שנאמרו במבוא לדירקטיבה ושיש בהם כדי להראות עמידה בתנאים, הגם שהסוגיה לא נזכרה במפורש.
יישום עקרון הסובסידיאריות בהקשר לאמנות כלכליות בינלאומיות.
יש מי שהציע להשתמש בעקרון הסובסידיאריות כדי להסביר את תופעת השימוש הגובר באמנות בילטראליות להסדרת סוגיות כלכליות בינלאומיות, במקום השימוש המסורתי באמנות רב-לאומיות.
גם אמנות בינלאומיות יוצרות משטר של ממשל בינלאומי (International Governance) מסוים, ועבור המדינה הבודדת הבחירה באמנה בילטראלית מבטאת החלטה שקרובה יותר אליה, מאשר אמנה רב-לאומית. היכולת שלה לשלוט בתוכנה של האמנה הבילטראלית ובשותפים שאיתם היא רוצה לכרות אמנות כאלה היא הרבה יותר גדולה מאשר באמנה רב-לאומית, כדוגמת הסכמי ארגון הסחר העולמי, שהיום חברות בהם כמאה וששים מדינות. כאשר מדינה (במיוחד מדינה קטנה) מצטרפת לאמנה כזו, היא נאלצת לקבל את האמנה כמו שהיא, על הוראותיה ועל המדינות החברות בה, ובמובן זה ההחלטה בדבר תוכנה של האמנה מתקבלת ברמה "הגבוהה" ממנה בכמה רמות. מנקודת מבט זו ניתן להבין מדוע הולכים ומתרבים הסכמי הסחר הבילטראליים והאזוריים, בעוד סבב דוחה של ארגון הסחר העולמי מתעכב כבר שנים רבות. גם בתחום הגנת ההשקעות ומניעת כפל מס, האמנות הבילטראליות הן השולטות בכיפה. מאידך, כמו בעקרון הסובסידיאריות, ישנם תחומים שבהם מתבקשת פעולה ברמה הקולקטיבית הגבוהה יותר, בשל הגודל וההיקף של הפעולה, או בשל צורך למנוע התחמקות או "טרמפיסטים חופשיים", ואז אין מנוס מלהזדקק לאמנה רב-לאומית. דוגמאות לתחומים כאלה הן תחום הסובסידיות והצורך בריסונן, תחום המלחמה בשוחד בעסקאות בינלאומיות, ותחום המאבק בהלבנת ההון.
המכביה החמישית
המכביה החמישית הייתה אירוע ספורט המוני יהודי, שנערך בישראל, בספטמבר 1957, כחלק מסדרת אירועי המכביה.
טקס הפתיחה של המכביה החמישית נערך באצטדיון רמת גן ב-15 בספטמבר בהשתתפות 20 משלחות מרחבי העולם (בהם לראשונה משלחת מאוסטרליה), 40 אלף צופים, 900 צועדים ו-2500 מתעמלים חניכי מכבי צעיר. את הלפיד הדליק האתלט אריה קלינשטוב-נווה.
ב-24 בספטמבר 1957 השתתף אייזק ברגר, האלוף האולימפי (מלבורן 1956) בהרמת משקולות מארצות הברית במסגרת המכביה החמישית וקבע בסגנון הלחיצה שיא עולם, שיא העולם הראשון שנקבע על אדמת ישראל.
בטקס הסיום של המכביה החמישית, הופיעה אגנס קלטי, האלופה האולימפית (מלבורן 1956) בהתעמלות מהונגריה. בסיום הופעת הראווה היא הודיעה שהחליטה להישאר בארץ.
המתחרים והזוכים.
איגרוף.
התחרויות נערכו בזירהטרון ברמת גן
יוליאן נודינג ()
י. ששון ()
גרונובסקי ()
הרמת משקולות.
התחרות נערכעה בבית העם בתל אביב
טניס.
- חוה דולדיג ()
- א. פריימן ( דרום אפריקה)
- אייב סגל ( דרום אפריקה)
- ג. מאיירס ( דרום אפריקה)
- אייב סגל וג. מאיירס ( דרום אפריקה)
- א. פורט וו. יעקבסון ( דרום אפריקה)
- סימרינג וא. פורט ( דרום אפריקה)
- א. פריימן ואייב סגל ( דרום אפריקה)
טניס שולחן.
- ונדי בייטס ()
- א. בס ( דרום אפריקה)
- סלמה אלטשולר ( דרום אפריקה)
- ג' הלל וג' מאייר ()
- א. בס וא. אלטשולר ( דרום אפריקה)
- דרום אפריקה
3 - 1
דרום אפריקה 3 - 1
- ג'ף אינגבר ()
- סימון בלונדר ()
- ג'ף אינגבר וסטנלי ג'ייקובסון ()
- שמחה פינקלשטיין ופימה בוריס ()
5 - 1
5 - 4 דרום אפריקה
5 - 3
5 - 3
5 - 0 דרום אפריקה
5 - 0 (לא הופיעה)
- פיטרס ושיף ()
- שמחה פינקלשטיין () וג' הלל ()
ירי ספורטיבי.
(מקסימום 1200 נקודות)
- נחמיה סירקיס () 985 נקודות
- שמואל לובין () 984 נקודות
- דב בן דב () 972 נקודות
כדורגל.
11 - 1
כדוריד.
12 - 4
כדורמים.
- דרום אפריקה
כדורסל.
79 - 54
61 - 34
90 - 48
94 - 51
כדורעף.
סיף.
- אלברט אקסלרוד ()
- דוד רובינס ()
- ביירון קריגר ()
קפיצה למים.
- רינה מנדלסון () 76.25 נקודות
- ג'ורג' טלץ' () 112.89 נקודות
- ירון פלבינסקי () 101.26 נקודות
- חוזה טלץ' () 83.73 נקודות
שחייה.
תחרויות השחייה נערכו בבריכת גלי גיל ברמת גן.
קרל פרידמן
קרל פרידמן (בהולנדית: Carl Friedman) היה שם העט של קרולינה קלוֹפּ (Carolina Klop; 29 באפריל 1952 - 27 במרץ 2020), סופרת יהודייה הולנדית.
קורות חיים.
אביה של פרידמן, יואל (Jochel), יליד 1911, רופא במקצועו, נשלח למחנה ריכוז בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאחר סיום המלחמה עבד בחברת פיליפס באיינדהובן שבדרום הולנד, בה נולדה קרל פרידמן; לאחר מכן עברה המשפחה לאנטוורפן. פרידמן היא הבת הצעירה במשפחתה ולה שני אחים בוגרים. מגיל צעיר הוטרדה פרידמן מאירועי השואה, ומגיל 15 יצרה לעצמה ארכיון פרטי.
לאחר סיום לימודיה בבית הספר התיכון, עבדה כמתרגמת באנטוורפן, ומאוחר יותר עברה לעיר בראדה הסמוכה, שם עבדה כעורכת בעיתון "De Stem" (The Voice). היא התגרשה לאחר נישואים קצרים ועברה לגור באמסטרדם עם בנה אהרון בשנת 1979.
יצירתה.