האי והאי השכן קויה-שימה מוגדרים על ידי ארגון כ (IBA) משום שהם מספקים מקום קינון לאוכלוסיות של מין היונה ', יסעור מפוספס, ומין הסבכי '.
היסטוריה.
בשל מיקומו, שימש האי בין סוף המאה ה-4 לסוף המאה ה-9 כבסיס וסימן על נתיב הספנות המכונה "אומיקיטה נו מיצ'ינקה" (海北 道 中, באנגלית: "דרך הים הצפונית") לחצי האי הקוריאני. האי היה אפוא מקום חשוב לחילופי תרבות באזור. במקביל הוא קיבל חשיבות דתית, שכן יורדי הים התפללו להפלגה בטוחה בעצירת ביניים זו או ששגרירויות התפללו להצלחת משלחותיהם הדיפלומטיות. לאלה טגוריהימה נו קאמי סגדו ועדיין סוגדים במיוחד כאן במקדש אוקיצומייה כהאלהה של ערפל הים.
עם דעיכת שושלת טאנג הסינית, הופסקו גם משלחות דיפלומטיות לסין. כבר במאות ה-6 וה-7, עם נפילת בעלות הברית הקוריאניות ו, דעכה השפעתה של יפן בקוריאה. עם הפסקת המשלחות פסקו גם הטקסים הממלכתיים באי, אם כי עד היום מבוצעים טקסים דתיים בקנה מידה קטן בהרבה, ובכך איבד האי מחשיבותו בסוף המאה ה-9.
ב-27 במאי 1905 התחולל ליד האי קרב צושימה, קרב ימי במסגרת ממלחמת רוסיה–יפן שבו נחל הצי הרוסי הקיסרי תבוסה.
חפירות.
חפירות ארכאולוגיות נרחבות בוצעו ב-23 מקומות באי בין השנים 1954 ו-1971 במימון איל הנפט ויליד מונקטה אידמיטו סאזו (1885–1981). במהלכן נמצאו 80,000 חפצים, אשר בשלמותם הוגדרו כאוצר לאומי יפני. נמצא שניתן לחלק את הטקסים וסוג המנחות לארבעה שלבים או קבוצות:
כמו כן נחשפו נול נחושת מוזהב ופיסות זכוכית קריסטל מהאימפריה הסאסאנית. בגלל המספר הרב של חפצים, האי ידוע גם בשם "בית אוצר הים".
הממצאים מוצגים כעת דרך קבע ב ובשימפו-קאן ("מוזיאון האוצרות הקדושים") ב.
מונקטה טאישה ומקדש אוקיצומייה.
שני המסמכים ההיסטוריים העתיקים ביותר של יפן, הקוג'יקי והניהון שוקי, כוללים התייחסויות לאוקינושימה. הקוג'יקי קובע כי אלת השמש אמטראסו יצרה שלוש בנות אלות מחרב ושלחה אותן ליפן שם סגד להן קלאן מונקטה (宗像氏). מונקטה טאישה (宗像大社, "המקדש הגדול של מונקטה") מוקדש לשלוש אלות ים אלו. המקומיים ממשיכים לסגוד להם להגנה על פני הים. כמו כן, האי עצמו נחשב לאלוהות. מקדש אוקיצומייה (沖 津 宮) באי הוא חלק מהמונקטה טאישה. הייחודיות של מונקטה טאישה היא בכך שהוא מורכב משלושה תת-מקדשים, שכל אחד מהם מוקדש לאחת האלות. ההצומייה (辺 津 宮, "ליד מקדש"), שבו סוגדים ל"איצ'יקישימה הימה נו קאמי" (市杵島姫神) כאלת הפולחן, ממוקם ביבשת היפנית על נהר צוריקאווה סמוך לשפך לים, הנקאצומייה (中 津宮, "המקדש האמצעי") שבו סוגדים ל"טאגיצו הימה נו קאמי" (湍津姫神), אלת המים הגועשים, במרחק 10 ק"מ באי אושימה ולבסוף אוקיצומייה (沖津宮, "מקדש הים הפתוח") 49 קילומטרים משם באוקינושימה, מקדש שבו סוגדים לטגוריהימה נו קאמי (田心姫神), האלה של ערפל הים. כל המקדשים שוכנים על קו אחד ולכן יוצרים תחנות בנתיב הספינה הקודם. אף על פי שבמקור הן היו אלות מקומיות, התפשט פולחן מונקטה (宗 像 信仰) על פני כל יפן, כך שהמונקטה טאישה עם האוקיצומייה עומדת כעת בראש 6,000 מקדשי מונקטה.
האי אוקינושימה בכללותו נחשב לחפץ פולחן מקודש () ולכן אפשר להיכנס אליו רק באישור מיוחד שניתן לגברים בלבד: כוהנים, אנשי צבא, חוקרים ועיתונאים. דייגים מגבילים את עצמם לנמל ואינם נכנסים לפנים האי. הגישה לאי הייתה מותרת רק ב-27 במאי של כל שנה לכ-250 אנשים, כאשר "אוקיצומייה ג'נצ'י טאיסאי" (沖 津 宮 現 地 大 祭, "הפסטיבל המקומי של אוקיצומייה") הנציח את הנופלים בקרב צושימה. עם זאת, יש לבצע טקס הטהרות () על ידי התפשטות ורחצה בים. פסטיבל זה בוטל עם קבלת מעמד של אתר מורשת עולמית ב-2017. אף על פי שהאי מוקדש לקאמי נקבה, עדיין אסור לנשים להיכנס לאי. יש גם טאבו נגד לקחת איתך כל דבר מהאי או לדבר על מה שראית או שמעת על האי. ככזה, האי אינו מיושב פרט לכומר המקדש הנוכחי.
מכיוון שהגבלות הקבלה הללו מקשות על הפולחן או התפילה לאלה ממוקם אוקיצומייה יוהאישו (沖 津 宮 遥 拝 所, "מקום התפילה המרוחק אוקיצומיה") בנקאצומייה כתחליף לאוקיצומייה. ממקדש זה נשקף נופו של אוקינושימה כאשר מזג האוויר בהיר.
אתר מורשת עולמית.
בשנת 2009 האי הוגש לרישום עתידי ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו, כחלק מהמועמדות של קבוצת האתרים הקרויה "של האי אוקינושימה והאתרים נלווים באזור מונקטה.[8][9] האי קיבל מעמד כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-9 ביולי 2017.
תושבים מקומיים הביעו את דאגתם שהכללתו של האי ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו תגרום לעלייה בתיירות שתאיים על קדושתו. טאקאיוקי אשיזו, הכוהן הראשי של מונקטה טאישה, אמר שבלי קשר לשאלה אם אוקינושימה תתווסף לרשימת המורשת התרבותית של אונסק"ו, הם לא יפתחו אותה לציבור כי "אנשים לא צריכים לבקר מתוך סקרנות".
האתרים הכלולים באתר המורשת העולמית:
בריגדת סברין טאקבר
דיווזיית טאקאוור ה-23
דיווזיית טאקאוור ה-58 משהרוד
127.0.0.1
כל הזמן שבעולם (סרט)
כל הזמן שבעולם (באנגלית: About Time) הוא סרט דרמה קומית רומנטית משנת 2013 שכתב וביים ריצ'רד קרטיס. בסרט מככבים דונל גליסון, רייצ'ל מקאדמס וביל ניי. בסרט מסופר על צעיר בעל יכולת לנסוע בזמן, ושמנסה לשנות את עברו בתקווה לשפר את העתיד שלו. הסרט יצא לאקרנים בממלכה המאוחדת ב-4 בספטמבר 2014. הוא קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים.
תקציר עלילה.
טים לייק גדל בקורנוול בבית ליד הים יחד עם אביו ג'יימס, אמו מרי, דודו התמהוני דזמונד, ואחותו קתרין (קיט-קאט). ביום הולדתו ה-21 מגלה לו אביו סוד משפחתי, שהגברים במשפחתם יכולים לנסוע לאחור בזמן, לרגעים בחייהם בעבר. ג'יימס לא ממליץ להשתמש בכישורים אלה כדי להרוויח כסף או לזכות בתהילה, וטים מחליט לנסות לשפר את חיי האהבה שלו.
בשנה שאחר כך מבקרת בבית המשפחה חברתה של קיט-קאט, שארלוט. טים מתאהב בה מיד, אבל הוא מחכה לסוף הביקור שלה כדי להתוודות על אהבתו. היא משיבה לו שהיה צריך לדבר לפני כן. טים חוזר לעבר כדי לדבר עם שארלוט באמצע הביקור, אבל אז היא אומרת לו שיחכה ליום האחרון. טים שבור הלב מבין שהיא אינה מעוניינת בו ושמסע בזמן לא יגרום לה לשנות את דעתה.
טים עובר לגור בלונדון כדי לקדם את הקריירה שלו כעורך דין. הוא חי בביתו של מכר של אביו בשם הארי, מחזאי כועס ומיזנתרופ. טים מבקר במסעדה החשוכה Dans le Noir, שם הוא פוגש את מרי. הם מפלרטטים באפלה, ואחר כך מרי נותנת לטים את מספר הטלפון שלה. טים חוזר לבית ומוצא את הארי זועם על כך שליל הבכורה של המחזה שלו נהרס, מפני ששחקן שכח את הטקסט. טים חוזר לעבר כדי לתקן את המצב, ואכן המחזה נוחל הצלחה רבה.
אבל כשטים רוצה להתקשר למרי, הוא מגלה שבגלל החזרה לעבר, המפגש עם מרי לא התקיים כלל. הוא נזכר באובססיה של מרי לדוגמנית קייט מוס, ושבוע אחר כך הוא מוצא את מרי בתערוכה על קייט מוס. מתברר לו שלמרי יש חבר. טים חוזר לעבר ומגיע לתערוכה לפני שהחבר מגיע, ומצליח לשכנע את מרי לעזוב את המקום יחד איתו. מערכת היחסים שלהם מתפתחת וטים עובר לגור עם מרי. לילה אחד טים נתקל בשארלוט, שעכשיו נראה שהיא מתעניינת בו, אבל הוא דוחה אותה, כשהוא מבין שהוא מאוהב במרי. טים מציע למרי נישואים, הם מתחתנים ונולדת להם בת בשם פוזי.
הרגלי השתייה של קיט קאט גורמים לה לעשות תאונה ביום ההולדת הראשון של פוזי. טים מחליט להתערב בחייה. הוא מונע את התאונה בכך שהוא חוזר לעבר עם קיט קאט ומבטל את מערכת היחסים האומללה שלה עם ג'ימי. כשהם חוזרים להווה, טים מגלה שפוזי לא נולדה מעולם, ובמקום הילדה יש לו בן. ג'יימס מסביר לטים שהם לא יכולים לשנות אירועים שקרו לפני שנולדו הילדים שלהם, ואין דרך לדעת אם ייוולד אותו ילד. טים מבין שאינו יכול לשנות את העבר של אחותו, וכדי להבטיח את הולדתה של פוזי, הוא מאפשר לתאונה לקרות. בהמשך הוא ומרי עוזרים לקיט קאט לפתור את בעיותיה ולשפר את חייה. היא מתגוררת עם ג'יי, החבר של טים, ונולד לה ילד. גם לטים ומרי נולד תינוק נוסף.
טים מגלה שאביו חולה בסרטן, ומסע לעבר לא יוכל לשנות זאת. אביו ידע זאת כבר זמן מה, והוא נסע לעבר כדי להאריך את חייו ולאפשר לו לבלות זמן נוסף עם משפחתו. הוא אומר לטים שכדי להיות ממש מאושר, צריך לחיות כל יום פעמים. פעם ראשונה עם המתחים והדאגות היומיומיות, אבל בפעם השנייה לשים לב לדברים הטובים. טים מקבל את עצתו. אביו נפטר, אבל טים חוזר לבקר אותו בעבר כאשר הוא מתגעגע אליו.
מרי אומרת לטים שהיא רוצה עוד ילד. הוא לא רוצה מפני שהוא יודע שלא יוכל לבקר שוב את אביו. טים אומר לאביו שלא יוכל לבקר אותו שוב, ובפעם האחרונה יחד הם נוסעים לרגע משותף שאז טים היה ילד קטן. מרי יולדת בת, וטים יודע שלא יראה שוב את אביו. טים מחליט להפסיק עם המסע בזמן, ומתחיל להעריך את חייו עם משפחתו כאילו חי את ימיו בפעם השנייה.
מברג כוכב
מסלול פצאל
מסלול פצאל (באנגלית: Pezael Circuit) הוא מסלול למרוצי מכוניות מאספלט שנמצא על יד מושב פצאל, בקעת הירדן.
תכנון, בנייה ושימוש.
תחילת בניית המסלול החלה במאי 2016, עקב שיתוף פעולה של מיקי יוחאי, יזם מתחום הספורט המוטורי מחברת קרוס קאונטרי, יחד עם ראש המועצה האזורית בקעת הירדן, דוד אלחייני, והרשות לנהיגה ספורטיבית.
המסלול יועד בראשונה להיות מסלול מרוצי ראלי-קרוס , המאושרים על פי התקן של הפדרציה הבינלאומית לרכב.
בספטמבר 2017 המסלול נחנך לשימוש תחרותי.
המסלול הסטנדרטי הוא המסלול ה"סגור", בעל אורך של 1340 מטרים, 11 פניות (4 ימינה ו-5 שמאלה), כאשר ישנם שיפועים של בין 2 מעלות בעלייה ו-4 בירידה.
בשנת 2020 התקיימו במסלול צילומי הסרט "פול ספיד" בביומו של קובי מחט.