באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון, פולין ב-7 במרץ 2021 האי זכהת במדלייתז הב בריצת 800 מרט בתוצאה של 2:03.88 דקות, לפני יואנה יוזביק (2:04.00 דקות) ואנג'ליקה צ'יחוצקה (2:04.15 דקות), שתיהן מפולין.
סגנית אלופה אולימפית.
באולימפיאדת טוקיו (2020) היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בשיא לאומי חדש של 1:55.88 דקות, אחרי אתינג מו הברית (1:55.21 דקות) ורייבן רוג'רס (1:56.81 דקות), שתיהן מארצות הברית.
סגנית אלופת עולם.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-24 ביולי 2022 היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:56.38 דקות, אחרי אתינג מו (1:56.30 דקות) ולפני מרי מורה מקניה (1:56.71 דקות).
שבועיים לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בבירמינגהאם, אנגליה ב-6 באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:57.40 דקות, אחרי מרי מורה (1:57.07 דקות) ולפני לורה מויר מסקוטלנד (1:57.87 דקות).
יצחק אייזיק יהודה יחיאל סאפרין
נמל התעופה הבין-לאומי גרגואר קאייבנדה
נמל התעופה הבינלאומי גרגואר קאייבנדה
אברהם נתן אלברג
הרב אברהם נתן אלברג (ה'תרמ"א, 1881 – ה'ת"ש, 1940) היה רבן של הערים זגייז' (הסמוכה ללודז'), בלאשקי וסאנוק, שלושתן כיום בפולין. נספה בשואה.
ביוגרפיה.
נולד בתרמ”א (1881) לאביו הרב יחיאל איכל אלברג, שהיה רב ואב”ד של זגירז’ שבפולין. נשא לאישה את חוה ליבא, בת הרב צבי יחזקאל מיכלסון רבה של פלונסק, שרצה להכתירו כרב קהילה, אך הרב אברהם נתן סירב לקבל את הרבנות וניסה לזמן מה, ללא הצלחה, לעסוק במסחר. לאחר מלחמת העולם הראשונה קופחה פרנסתם וחיו חיי דוחק.
בשנת ה'תרס”ג, 1903, נתמנה כאב"ד של זגירז' שבאזור לודז' וכאב"ד של בלאשקי, גם היא בפולין. בסוף תרפ”ה,1925, שימש כאב"ד בסאנוק שבגליציה המערבית.
השתתף במספר כתבי עת תורניים כדוגמת תל תלפיות, כתביו מופיעים בספרי שו"ת רבים. ההדיר כמה ספרים.
קרב גם את הצעירים בעירו שנטו לתנועה הציונית. כשפרצה מלחמת העולם השנייה סייע לפליטים היהודים שברחו מעירו. כששרפו הנאצים את בית הכנסת פסק שהיהודים לא יסכנו את עצמם כדי להציל את ספרי התורה. כיבד את הראי"ה קוק.
נספה בשואה בשנת ה'ת”ש, 1940.
משפחתו.
אחד מבניו הוא הסופר יהודה אלברג.
פייטרו דלה ואלה
פייטרו דֶלָה וַאלֶה (Pietro della Valle; 1586, רומא – 1652, רומא) היה נוסע, סופר ומלחין איטלקי. במסעותיו במזרח בשנים 1614– 1626 ביקר במצרים, בארץ ישראל, בסוריה, בפרס ובהודו.
קורות חייו ומעשיו.
פייטרו דלה ואלה נולד ברומא למשפחת אצולה וזכה להשכלה מעולה. דלה ואלה התגורר בנאפולי בשנים 1609–1614, וב-1611 השתתף במערכה של ספרד בחופי תוניסיה נגד שודדי ים ברברים שפעלו בחסות האימפריה העות'מאנית. בפתח ספר המסעות שלו, "Viaggi", הודיע שיצא ב-1614 למזרח בשל נדרו לעלות לרגל לארץ הקודש ועל מכֿתביו חתם בכינוי "II Pellegrino", הצליין. את המסע בארצות המזרח, שנמשך כ-12 שנים, עשה עם פמליית משרתים ובעידוד חברו, הרופא והאספן מריו סקיפּאנו (Schipano), שדחק בו לרכוש כתבי קודש, ספרי רפואה וחיבורים פילוסופיים. מכֿתביו של דלה ואלה לסקיפאנו היו הבסיס לספרי מסעותיו.
דלה ואלה הפליג מוונציה ב-8 ביוני 1614 בדרכו לקונסטנטינופול, שבה שהה יותר משנה ורכש ידיעות בטורקית, בערבית ובעברית. ב-25 בספטמבר 1615 הפליג לאלכסנדריה, ממנה נסע לקהיר ואחרי מסע לסיני פנה לארץ ישראל. לירושלים הגיע ב-6 במרץ 1616, השתתף בה באירועי הפסחא וכן ביקר במקומות הקדושים. שהותו בארץ הניבה תיאורים ייחודיים של השומרונים. בדמשק הצליח לרכוש שני ספרי תורה שומרונים, שהיו כתבי-היד השומרוניים הראשונים שהגיעו לאירופה. מדמשק המשיך לחלב, ואחרי שהוצגה לפניו תמונתה של האשורית היפה סיתי מעאני, נסע לבגדאד לבקש את ידה ונשא אותה לאישה. בגדאד הייתה נתונה באותו הזמן בלב המאבק בין העות'מאנים לספווים, ודלה ואלה נאלץ לצאת את העיר בתחילת חודש ינואר והמשיך ממנה להמדאן ולאספהאן, ב-1618 הצטרף לעבאס שאה הראשון במערכה בצפון פרס.
את הדרך בחזרה לארצו ביקש לעשות דרך הודו. בסתיו 1621 יצא מאספהאן ובדרכו אל החוף ביקר בפרספוליס ובשיראז. דלה ואלה היה מהראשונים שאיתר את מקומהּ של בבל העתיקה וסיפק תיאורים של שרידיה. כמו כן הביא לאירופה, מנינווה ומאוּר, לבֵנים נושאי חרותות בכתב יתדות.
מצב בריאותו והמצור הימי האנגלי על הפורטוגזים במצר הורמוז עיכבו את ההפלגה ורק בתחילת 1623 עלה על ספינה של חברת הודו המזרחית הבריטית שהפליגה מנמל בנדר עבאס לסוראט בחוף הודו.
דלה ואלה שהה בהודו כשנתיים, ובדרכו דרומה הגיע עד קליקוט. את רוב הזמן עשה בגואה וממנה הפליג בסוף 1624 בדרכו חזרה. הוא נחת במסקט שלחוף מפרץ עומאן, ולבצרה הגיע בחודש מרץ 1625. במאי החל את המסע לחלב, ובאלכסנדרטה עלה על אונייה צרפתית שהביאה אותו לקפריסין, ומשם לנאפולי. ב-28 במרץ 1626 שב לעירו רומא שבה התקבל בכיבודים רבים, לא רק בחוגים ספרותיים, אלא גם בחצר האפיפיור אורבנוס השמיני.
רעייתו סיתי מעני מתה במהלך המסע, ואת גופתה החנוטה, שאותה גרר עימו בארון קבורה עשוי עופרת, טמן באחוזת הקבר המשפחתית ברומא. הוא נשא לאישה את מרים, מאריוצ'ה, היתומה הגאורגית, בת טיפוחיה של סיתי מעאני, והיא ילדה לו ארבעה-עשר ילדים. דלה ואלה מת ברומא ב-21 באפריל 1652 ונטמן לצד בני משפחתו בכנסיית סנטה מריה אין ארצ'לי שעל גבעת הקפיטול ברומא.
כתביו.
את חוויות המסע ואת תצפיותיו גולל בסדרת מכֿתבים, כ-54 במספר, ששלח לידידו ופטרונו מריו סקיפּאנו, בין היתר בתקווה שייערכו על ידיו. מכתבים אלה, שחלקם פורסם עוד בחייו, היו הבסיס לספרי המסעות שלו. הכרך הראשון של מכתביו ראה אור ב-1650, וב-1658 וב-1663, אחרי מותו, נדפסו ביוזמת בניו ארבעה כרכים נוספים. הספרים תורגמו עד מהרה לצרפתית, להולנדית ולגרמנית. כתביו נחשבו בזמנו, ואף בדורות הבאים, למקור מידע מהמעלה הראשונה על העולם המוסלמי, על פרס ועל הודו.
לאנגלית תורגמו ב-1664 רק חלק מכתביו, וב-1892 הם נערכו ונדפסו מחדש על ידי אגודת האקלוט.
המהדורה השלמה, בשפת המקור, של כתבי מסעותיו ל"טורקיה, פרס והודו" ראתה אור ב-1843.
ב-1628, מיד עם שובו מהמזרח, פרסם ספר על עבאס שאה הראשון. הספר, שלא קיבל ברומא את האישור המתאים, נדפס בוונציה והוכנס לזמן מה ל"אינדקס".
פרקי כתביו הנוגעים לאיראן פורסמו בתרגום לפרסית בטהראן ב-1969.
במוזיקה.
דלה ואלה נודע גם כמלחין. הוא חיבר אורטוריות קצרות רבות בנושאים מקראיים, שהידועה בהן היא "אסתר". בין היתר הלחין מוזיקה לשירים של לואיש דה קמואש. דלה ואלה אף פיתח כלי נגינה וכתב מסות על מוזיקה. ב-1606 כתב את הלברית ליצירתו של מורו לנגינה, המוזיקאי פאולו קוואליאטי, "מרכבת נאמנות האהבה" . לומדים על יצירותיו, בהן כאלה שאבדו, ממכתביו למוזיקולוג ג'ובאני בטיסטה דוני.
יוסוף בראסי
יוסוף בראסי (בטורקית: Yusuf Barası; נולד ב-31 במרץ 2003) הוא כדורגלן טורקי-הולנדי המשחק בעמדת החלוץ באלקמאר.
קריירה.
בראסי נולד באלקמאר להורים ממוצא טורקי. התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קולפינג בויס ובגיל 11 הצטרף לאלקמאר. בשנת הצטרף לצעירי אלקמאר. ב-2 בדצמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד פורטונה סיטארד.
בראסי שיחק בנבחרות הנוער של הולנד, אולם כאשר סיים את גיל הנוער החליט לייצג את טורקיה.
מרקו טוצ'י
מרקו טוצ'י (במונטנגרית: Marko Tući; נולד ב-4 בדצמבר 1998 בפודגוריצה שבמונטנגרו) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת דצ'יץ' מליגת העל של מונטנגרו.
קריירת מועדונים.
טוצ'י שיחק בקבוצות בודוצ'נוסט פודגוריצה,יזרו ופ.ק. פודגוריצה.
בשנת 2019 החל לשחק בדצ'יץ' מליגת העל של מונטנגרו, תחילה בהשאלה ובהמשך באופן קבוע.
פרנץ טרושל
פרנץ טרושל (בגרמנית: Franz Hermann Troschel; 10 באוקטובר 1810 - 6 בנובמבר 1882) הוא זואולוג שתיאר מינים רבים של רכיכות, דגים וזוחלים.
ביוגרפיה.
טרושל נולד באזור שפנדאו שבברלין. הוא למד מתמטיקה וידיעת הטבע באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ממנה קיבל תואר שלישי בשנת 1834. בשנים 1840-1849 הוא עבד במוזיאון הטבע בברלין.
בשנת 1849 טרושל עבר לבון ומונה לפרופסור לזואולוגיה באוניברסיטת בון. הוא עבד בה עד סוף חייו.
טרושל פרסם מספר ספרים בנושא חקר רכיכות, איכטיולוגיה והרפטולוגיה. מספר מינים נקראו על שמו כולל כוכב הים Evasterias troschelii, סוג של תוכינונים Chlorurus troschelii וארגמון טרושל.
בשנת 1851 הוא התקבל כחבר לאקדמיה לאופולדינה.
טרושל היה מעורב בחיים הציבוריים של בון, העיר בו התגורר רוב חייו. החל משנת 1861 הוא היה חבר מועצת העיר במשך תקופה ארוכה.
אמילי שאנקס
אמילי שאנקס (באנגלית: Emily Shanks; 1 באוגוסט 1857 - 13 בינואר 1936), הייתה ציירת בריטית שנולדה במוסקבה. היא הייתה האישה הראשונה שנבחרה כחברה באיגוד האמנים הנודדים.
חיים מוקדמים.
אמילי שאנקס נולדה במוסקבה, בתם השנייה של ג'יימס סטיוארט שאנקס ומרי לואיזה שילינג. ג'יימס הגיע למוסקבה ב-1852, שם נכנס לשותפות עם השוודי הנריק קונרד בולין כדי לייסד את העסק "החנות האנגלית של שאנקס אנד בולין" . החנות הצליחה כלכלית ומשפחת שאנקס ניהלה חיים נוחים שאפשרו להם להשתלב באינטליגנציה של מוסקבה.