בשנות ה -40, סרט אשר נקרא "Make Believe Ballroom" נתן לקאסם השראה להמשיך בקריירה ברדיו. קאסם התנסה לראשונה ברדיו בתיכון בו למד, נורת'ווסטרן בדטרויט. לאחר מכן למד באוניברסיטת המדינה של ויין, שם דובב ילדים בתוכניות רדיו כגון "הסייר הבודד" ואתגר היוקון. בשנת 1952 גויס קאסם לצבא ארצות הברית ונשלח לקוריאה. שם עבד כדי.ג'יי וקריין ברשת הקוריאנית רשת הכוחות האמריקאים.
קריירה.
שנותיו הראשונות.
לאחר המלחמה, קאסם החל את קריירת השידור המקצועית שלו בפלינט, מישיגן, ולאחר מכן עבד בדטרויט כדי-ג'יי ב-WJBK-AM (ולקח חלק בתוכניות כגון הריינג'ר הבודד וסמל פרסטון מהיוקון). בתחנה KEWB באוקלנד, קליפורניה, קאסם היה גם מנהל מוזיקה וגם איש שידור. לדבריו, הוא קיבל השראה ממגזין "Who's Who" שמצא בפח. הוא יצר מופע משלו, ומשך את תשומת ליבו של ביל גאווין, אשר ניסה לשתף איתו פעולה. לאחר שקאסם הצטרף ל-KRLA בלוס אנג'לס בשנת 1963, הקריירה שלו החלה לפרוח.
קיסי קאסם
ברונו פרנק
ברונו פרנק (בגרמנית: Bruno Frank; 13 ביוני 1887 – 20 ביוני 1945) היה סופר, משורר, מחזאי, תסריטאי והומניסט גרמני-אמריקאי.
ביוגרפיה.
פרנק נולד בשנת 1887 בשטוטגרט, גרמניה. הוא בנם הראשון של זיגיסמונד ולינה. הוא למד משפטים ופילוסופיה במינכן, שם עבד מאוחר יותר כמחזאי וכסופר עד לשרפת הרייכסטאג בשנת 1933 בסמוך לאחר עליית הנאצים לשלטון.
הוא ברח מגרמניה הנאצית לשווייץ יחד עם אשתו בשנות השלושים, לאחר שהממשלה רדפה אותם עקב היותם ממוצא יהודי.
לאחר שנה אחת, הם עזבו לצרפת.
הם חיו שלוש שנים באנגליה, לפני שהיגרו בשנת 1937 לארצות הברית.
פרנק כתב את התסריט לגרסה הקולנועית של הגיבן מנוטרדאם משנת 1939, המבוסס על ספרו של ויקטור הוגו. אחד ממחזותיו של פרנק צולם בבריטניה בשנת 1937 ונקרא "סופה בתוך כוס תה".
פרנק מת מהתקף לב בדירתו שבבוורלי הילס בשנת 1945, שבוע לאחר יום הולדתו החמישים. הוא קבור בבית קברות בגלנדייל בקליפורניה.
חיים אישיים.
לפרנק היו שלושה אחים: וולטר, הלמות, לות'ר ואחות אחת: רות.
נישא לאליזבת (1903-1979) בשנת 1924, לה היה נשוי עד מותו.
אחיינו, אנתוני פרנק, היה המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בין השנים 1988–1992.
מאי וילסון פרסטון
מאי וילסון פרסטון (באנגלית:May Wilson Preston; ) הייתה מאיירת אמריקאית של ספרים ומגזינים וציירת אימפרסיוניסטית.
ראשית חייה.
מרי (מאי) פרסטון נולדה בניו יורק. היא הייתה בת יחידה של אן טיילור וילסון וג'ון ג'יי וילסון. מאי וילסון הייתה ממייסדי ארגון אמנויות הנשים הוותיק ביותר במדינה בגיל 16.
חינוך.
היא הייתה ילדה מיוחסת שהוריה ניסו לשכנעה לא להיות אמנית ושלחו אותה לאוברלין קולג' בשנת 1889, שם למדה עד 1892, אבל אחד ממוריה שיכנע את הוריה לאפשר לה ללימוד אמנות. היא למדה בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בשנים 1892 עד 1897 אצל ויליאם מריט צ'ייס, רוברט אנרי וג'ון הנרי טוואצ'טמן. היא התנגדה להדרתה מלהשתתף בשיעורי ציור אנשים חיים. אחרי זה פרסטון למדה בפריז אצל ג'יימס אבוט מקניל ויסלר.
היא למדה שוב אצל צ'ייס בבית הספר לאמנות בניו יורק בשנת 1901. היא פגשה שם את אדית דימוק וסטודנטית נוספת לאמנות, לו סימה. לאחר שהשלוש עברו להתגורר בסטודיו שרווד ברחוב 57, הם התפרסמו בשם "אחיות שרווד" בגלל הבית הפתוח השבועי שהחזיקו בסטודיו שלהן, וזכו לפרסום.
נישואים.
בשנת 1898 נישאה לתומס הנרי וטקינס, שמת לאחר שנתיים. בשנת 1903 התחתנה מיי וילסון וטקינס עם האמן ג'יימס מור פרסטון, שהיה אחד האמנים בקבוצת הריאליזם העירוני - אסכולת אשקאן עם ג'ורג' לוקאס, אברט שין, ג'ון סלואן ורוברט אנרי. שותפתה אדית דימוק נישאה לאחד מציירי אסכולת אשקאן המקוריים, ויליאם גלקנס. שני הזוגות בילו בקיץ יחד בשנים 1911 עד 1917 בבלפורט בלונג איילנד ונסעו יחד לאירופה. מאי וג'יימס נסעו לצרפת לעיתים קרובות. בשנת 1935 עברה מרי פרסטון לאיסט המפטון, ניו יורק. לא היו להם ילדים.
קריירה.
לאחר מות בעלה הראשון, היא פרנסה את עצמה בעבודה כמאיירת. פרסטון החלה לאייר בשנת 1900 ובשנה שלאחר מכן התפרסמו יצירותיה בהרפר באזר.
בתחילת המאה הייתה גישה אמנותית לשלב ריאליזם גדול יותר באיורים. פרסטון הייתה אחת מהאמנים שהלכו למעשה בעקבותיהם של ויליאם גלקנס, ואברט שין. היא נחשבה לאחת המאיירות הבכירות בין השנים 1900–1939. מאיירות אחרות היו אליזבת שיפן גרין, ג'סי וילקוקס סמית' ויולט אוקלי. פרסטון הפכה לאישה הראשונה, ובמשך שנים היחידה, שהציגה בחברת המאיירים. בשנת 1920, ארבע נשים המאיירות הבכירות של החברה הפכו לחברות מן המניין באגודת המאיירים. פרסטון הציגה גם את עבודתה עם אמני אסכולת אשקאן .
היא הייתה אחת מהאמניות הבחירות הגדולות, כמו נינה א' אלנדר ורוז אוניל. בשנים 1902 עד 1915, היא הייתה שופטת בבחירת יצירות אמנות עבור שלטי חוצות ברחבי מדינת ניו יורק.
תערוכת הארמורי 1913 כללה את אחד מציורי השמן של פרסטון, "ילדה עם הדפס". היא זכתה בפרס בתערוכת פנמה -פסיפיק בשנת 1915. [3] בניו יורק הציגה במועדון מקדואל.
בשנת 1920 איירה פרסטון שני סיפורים של פ. סקוט פיצג'רלד עבור "The Saturday Evening Post": היא גם איירה סיפורים שפורסמו במגזין מאת מרי רוברטס ריינהרט.
מוות.
הקריירה שלה הסתיימה בעצם לאחר שנדבקה בזיהום בעור שהקשה עליה לצייר.
היא מתה ב־18 במאי 1949 באיסט המפטון בלונג איילנד, ניו יורק.
בעלה, ג'יימס מור פרסטון, נפטר בשנת 1962.
ג'פרי וולברג
ג'פרי וולברג (באנגלית: Jeffrey Wahlberg; נולד ב-17 ביולי 1996) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה.
ג'פרי וולברג נולד בבוסטון, מסצ'וסטס. הוא בנם של אם מהרפובליקה הדומיניקנית ושל ג'יימס "ג'ים" וולברג, אחיהם של השחקנים דוני וולברג ומארק וולברג. מצד אביו הוא ממוצא אירי, שוודי וצרפתי-קנדי, אנגלי וסקוטי.
קריירה.
וולברג ערך את הופעת הבכורה שלו בקולנוע בשנת 2012 בסרט "A Feeling from Within" בתפקיד ג'יימס סקאלי. הוא גילם את פיטר בסרט הטלוויזיה "Instant Gratification 2015." הוא גילם את מכור האופיום אייזיק דיאז בסרט הקצר 2015 ""If O nly"." בסרט הקצר העצמאי "Toyed" גילם את קרלוס, בחור לטיני צעיר שהתגורר במיאמי בשנות ה-90 כאשר תרבות הגרפיטי הייתה בשיאה.
וולברג לוהק לתפקיד ראשי בסרט "עולם עתידי", שביימו ג'יימס פרנקו וברוס תיירי צ'אונג. בסרט הוא משחק נסיך צעיר שחי בעולם פוסט-אפוקליפטי יחד עם רובוט בחיפוש אחר תרופה לאמו החולה סופנית. צילומי הסרט הסתיימו בשנת 2016. הסרט הוקרן בבתי הקולנוע בארצות הברית ב-28 במאי 2018.
וולברג לוהק לתפקיד מיקי סמאלי בסרט הקולנוע "Don't Come Back from the Moon" הסרט הוא עיבוד לרומן מאת דין באקופולוס, שג'יימס פרנקו רכש את הזכויות שלו. הסרט יצא לאקרנים בינואר 2018. הוא הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס ביוני 2017.
אל-חמול
אל-חמול (בערבית: الحامول‎) היא אחת הערים הגדולות ביותר במחוז כפר א-שיח', בצפון מצרים. העיר ממוקמת בחלק הצפוני של המחוז.
השם אל-חמול, בא משמו של צמח המכונה באופן מקומי "אל חמול" אשר בדרך כלל נמצא באגם בורולוס שליד בלטים.
כלכלה.
אל-חמול היא בעיקרה מרכז חקלאי, והיא מכילה גם את הריכוז הגדול ביותר של חוות דגים באזורה, כאשר חלק מהדיג מגיע גם מאגם בורולוס.
בעיר ישנו מפעל לעיבוד סלק סוכר, שהוא בין הגדולים לעיבוד סוכר סלק במזרח התיכון.
ג'ורג' גנאה
ג'ורג' גנאה (ברומנית: George Ganea; נולד ב-26 במאי 1999) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת החלוץ בפארול קונסטנצה.
קריירה.
גנאה, שנולד בבוקרשט, שיחק במחלקות הנוער של אוניברסיטת קלוז' ודינמו בוקרשט, ובאוגוסט 2015, כשהוא בן 16 בלבד, הצטרף לקבוצת הבוגרים של ראפיד בוקרשט, ששיחקה בליגת המשנה הרומנית.
בתום העונה הוא עזב את הקבוצה, ועבר למחלקות הנוער של וירטוס אנטלה ורומא האיטלקיות.
באוגוסט 2018 הצטרף לצ'.פ.ר. קלוז' מליגת העל הרומנית, אך לא קיבל הזדמנות מהמאמן.
בפברואר 2019 חתם בויטורול קונסטנצה הרומנית. ביוני 2021 התאחדה ויטורול עם פארול קונסטנצה, וגנאה המשיך במועדון המאוחד.
קריירת נבחרות.
גנאה, בנו של שחקן העבר ומאמן הכדורגל הרומני יונל גנאה, שיחק בכל נבחרות הנוער השונות של רומניה, ואף השתתף באולימפיאדת טוקיו.
ז'אזון ברטומייה
ז'אזון ברטומייה (בצרפתית: Jason Berthomier; נולד ב-6 בינואר 1990) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקלרמון פוט שבליגת העל הצרפתית.
קריירה.
ברטומייה התחיל את הקריירה ב-2008 בעיר הולדתו במועדון מונליסון (Montluçon), לפני שעבר בעונת 2009/2010 לקבוצה החובבנית דומרט ששיחקה בליגות האזוריות. לאחר מכן עבר לקבוצת החובבנים מולן שם שיחק בין השנים 2010–2014, כשהוא מבקיע 31 שערים ב-110 הופעות. בקיץ 2014 הצטרף לבורק-אן-ברס, שם שיחק בין השנים 2014–2017. בעונתו הראשונה בקבוצה פתח באופן קבוע בהרכב ועזר לקבוצה לעלות בפעם הראשונה בתולדותיה לליג 2. בעונתו הראשונה בליגה מקצוענית הוא הבקיע 6 שערים ובישל 5 שערים ב־37 במשחקים. הוא שיחק עוד עונה בקבוצה ובסיומה עבר לברסט, גם היא מהליגה השנייה.
לאחר עונה אחת בברסט הוא חתם ב-26 ביוני 2018 על חוזה לשלוש שנים בטרואה מהליגה השנייה. הוא שיחק בששת המחזורים הראשונים בהם קבוצות הפסידה 5 פעמים. לאחר מכן הוא איבד את מקומו בהרכב ובינואר 2019 חתם על חוזה לשנתיים וחצי בקלרמון פוט.
בסוף עונת 2020/2021, עלה עם קבוצתו לליג 1.
ניקולה סטרג'ון
השדה האולטרה-עמוק של האבל