בשנת 2012 שיחק ריביסי לצד מארק וולברג בסרט "טד" בתור דוני, הבחור המשוגע שרוצה לחטוף את טד בשביל בנו הצעיר. בספטמבר 2013 עלתה הסדרה הקומית "אבאל'ה" ברשת Fox, בכיכובו של ריביסי לצד סת' גרין. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2014 שיחק בדרמה ההיסטורית "סלמה" של אווה דוברני בתפקיד לי וייט. בשנת 2015 החל לשחק בתפקיד הראשי בסדרת הפשע "סניקי פיט" המשודרת בפריים וידאו. באותה שנה שב לגלם את דוני בסרט "טד 2" לצד מארק וולברג.
בשנת 2021 החל לככב בסדרת הטלוויזיה "מחזיקות מעמד" שיצרה וכתבה ז'ולי דלפי לשירות של נטפליקס.
חיים אישיים.
בשנת 1997 התחתן ריביסי עם המעצבת והשחקנית לשעבר מריה או'בריין. לאחר 4 שנים הזוג התגרש בנובמבר 2001. לזוג נולדה בת, לוסיה (1997).
בשנת 2007 החל לצאת עם המוזיקאית קאט פאוור; בני הזוג חיו יחד במשך חמש שנים לפני שסיימו את מערכת היחסים שלהם ב-2012.
ב-16 ביוני 2012 נישא לדוגמנית האנגלייה אגניס דין, אך התגרשו בינואר 2015. בדצמבר 2018 פורסם שלו ולחברתו אמילי וורד נולדו תאומים.
מאז 2005 ריביסי הוא סיינטולוג, וכך גם אחותו התאומה ואמו.
הקפה סינכרונית
הקפה סינכרונית היא תכונה אסטרונומית של לוויינים, בה זמן ההקפה של הלוויין זהה לזמן הסיבוב העצמי של הכוכב אותו הוא מקיף.
הקפה סינכרונית אפשרית רק בגובה מסלול אחד ויחיד של הלוויין, זאת מאחר שתקופת ההקפה נקבעת על פי הגובה.
עבור חלק מכוכבי הלכת במערכת השמש הקפה סינכרונית אינה אפשרית, שכן מסלול ההקפה נמצא בתוך כוכב הלכת עצמו. כך למשל המצב עבור צדק ושבתאי.
בכל מערכת השמש ידוע על גרם שמיים טבעי יחיד הנמצא בהקפה סינכרונית כארון, הירח של פלוטו.
סביב כדור הארץ מצויים לוויינים מלאכותיים רבים בהקפה סינכרונית מעל קו המשווה, כך שהם נמצאים תמיד מעל אותה נקודה על קו המשווה. לכך ניתן שם בנפרד - מסלול גאוסטציונרי.
אקורד כוח
אקורד כוח (באנגלית: Power Chord או fifth chord) הוא אקורד המורכב מתו הבסיס (הטוניקה), ומהקווינטה (לדוגמה: דו וסול באקורד כוח C). למעשה הוא אקורד משולש ללא תו הטרצה, כך שלא ניתן לקבוע האם הוא מז'ורי או מינורי.
אקורד זה מסומן לרוב ב־5. לדוגמה, אקורד כוח דו יסומן כ־"C5".
אקורדים מסוג זה נפוצים מאוד במוזיקת רוק או האבי-מטאל אך לא מופיעים כלל במוזיקה קלאסית. מעבר בין אקורדים כאלה מחייב תנועת קווינטות ואוקטבות מקבילה, דבר האסור על פי חוקי הפוליפוניה, שתקופת הבארוק והמוזיקה הקלאסית מחויבים אליהם. למעשה, עצם ההתייחסות לאקורד כוח כאקורד היא בעייתית היות שאין לו שום אופי, או פונקציונליות, פרט לזו של תו הבסיס, כך שאין הבדל מהותי בינו לבין נגינת הבס בלבד. מכאן נגזר שמו, הוא מעניק "כוח" לצליל, ולא עומק.
השימוש באקורדי כוח נפוץ בעיקר בגיטרה חשמלית, בדרך כלל בליווי דיסטורשן ואפקטים נוספים. אחת הסיבות לכך היא שבדיסטורשן מורגשים מאוד האוברטונים אשר במצב בו יש שלושה צלילים או יותר, יכולים ליצור צליל לא נעים, רועש ומוגזם. לעומת זאת שני תווים במרווח זך כמו קווינטה ואוקטבה, נשמעים "צלולים" יחסית בדיסטורשן.
היסטוריה.
אחת היצירות המוזיקליות הראשונות שהשתמשה באקורדי כוח היא היצירות לגיטרה Preludes של הייטור וילה לובוס, מוזיקאי ומלחין ברזילאי שפעל בתחילת המאה העשרים. על אף שהיו שימושים קודמים לו באקורדי כוח, הטכניקה שלו היא זו שהשתמרה, וגיטריסטים משתמשים בה עד היום, במוזיקת רוק ומטאל.
השימוש באקורדי כוח התרחב בשנות החמישים והשישים, עם עליית הפופולריות של הבלוז-רוק והרוקנרול. הטכניקה נהייתה פופולרית יותר ויותר, והשימוש בה הופיע אצל אמנים כמו צ'אק ברי בשיר "Johhny B. Goode", אלביס פרסלי בשיר "Jailhouse Rock", ומאוחר יותר השימוש הגיע גם לביטלס בשירם "I Want To Hold Your Hand".
בשנות השבעים והשמונים, כשמוזיקת ההאבי מטאל גדלה, ובתוכה תת-הסוגות ת'ראש מטאל וגלאם מטאל, השימוש באקורדי כוח נהיה פופולרי והגיע לכל מקום, עד שכמעט ואין להקות או אמני רוק מהתקופה הזו שלא השתמשו כלל באקורדי כוח בשירים שלהם. הצליל המלוכלך ומלא הדיסטורשין שאופייני לתקופה הזאת, התאים מאוד לשימוש באקורדי כוח, ובין הלהקות המוכרות שהשימוש באקורדי כוח בולט אצלם נמצא את לד זפלין, בלאק סבאת', דיפ פרפל, איירון מיידן, גאנס אנד רוזס, וכמובן ארבע הלהקות הגדולות של הת'ראש מטאל - מטאליקה, מגאדת', סלייר ואנת'רקס.
בשנות התשעים חלה ירידה בפופולריות ההאבי-מטאל, אך להקות הגראנג' עדיין השתמשו באקורדי כוח בשיריהן. השיר שנחשב לאחד הפופולריים באותה התקופה הוא "Smells Like Teen Spirit" של נירוונה, שריף הגיטרה העיקרי שבו משתמש באקורדי כוח.
נבות
אהבת בשר ודם
אהבת בשר ודם (בספרדית: Carne Trémula) הוא סרט קולנוע ספרדי משנת 1997 בבימויו של פדרו אלמודובר. את התסריט כתב אלמודובר תוך שהוא משתמש בחופשיות בחלק מעלילתו של הרומן Live Flesh מאת רות רנדל. הסרט עוסק במשולשי אהבה שבהם מצטלבות הדרכים של שלושה גברים ושתי נשים.
עלילה.
בינואר 1970 הכריז ממשל פרנקו על מצב חירום ברחבי ספרד. במדריד, צעירה בשם איזבל פלאזה קאביירו (בגילומה של פנלופה קרוז) נתקפת צירים בחדרה השכור, ובעזרתה של בעלת הבית המלווה אותה יולדת בן בשם ויקטור באוטובוס שהסיע אותה, בעל כורחו של הנהג, לבית היולדות. בעלת הבית מרימה את ויקטור התינוק, מפנה אותו אל החלון, ואומרת לו "ראה ויקטור: מדריד". הנוף שנשקף מהחלון הוא שער אלקלה, שהוקם בסוף המאה ה-18 כשער כניסה לעיר.
עשרים שנה לאחר מכן, ויקטור פלאזה (ליברטו רבל) בן העשרים עובר על קטנועו בשער אלקלה. לאחר מכן הוא מתייצב לפגישה שקבע עם הלנה (פרנצ'סקה נרי), צעירה שאתה היה לו סטוץ שבוע קודם לכן. הלנה, המחכה למשלוח מספק הסמים שלה, אינה רוצה לפגוש את ויקטור, ופוקדת עליו לעזוב את ביתה, תוך שהיא מכנה אותו "נמושה", ומביעה זלזול עז בביצועיו במפגש המיני שהתקיים ביניהם, שהיה הפעם הראשונה של ויקטור. כשהוא מסרב, היא מאיימת עליו באקדח של אביה. בין השניים פורץ מאבק, שבמהלכו נפלטת ירייה. בטלוויזיה הפועלת בחדר מוקרן סרטו של לואיס בוניואל, "Ensayo de un crimen", וגם בו נשמעת ירייה באותו זמן. שכנה ששמעה את הירייה מזעיקה את המשטרה.
שני שוטרים שפיטרלו בניידת נענים לקריאה. המבוגר שבהם, סנצ'ו (חוסה סנצ'ו) מריר מאוד ומרבה ללגום ויסקי תוך כדי נהיגתו בניידת, משום שהוא חושד שאשתו, אותה הוא נוהג להכות, בוגדת בו. הצעיר שבהם, דוויד (חאווייר ברדם), שקול יותר, ומנסה להרגיע את חברו ולשכנעו להפסיק לשתות. השניים נכנסים לדירה, וגם בה סנצ'ו חמום מוח ואילו דוויד פועל לפי הספר. ויקטור, שנבהל מהשוטרים, מחזיק את הלנה כבת ערובה, ודוויד מנסה להרגיעו ולשכנעו לשחררה. סנצ'ו נאבק בוויקטור ומנסה להוציא מידו את האקדח, ותוך כדי כך נורית ירייה מהאקדח ופוגעת בדוויד, שהופך למשותק ברגליו הנזקק לכסא גלגלים.
הלנה נישאת לדוויד, שהופך לשחקן מצטיין בכדורסל נכים. ויקטור נדון למאסר, מנצל את השהות בכלא לרכישת השכלה, ומשתחרר כעבור שש שנים. זמן קצר קודם לשחרורו נפטרת אמו, ומורישה לו בית קטן במשכנות עוני וסכום כסף נאה שאותה חסכה בעבודתה כזונה.
מיד עם שחרורו עולה ויקטור לקברה של אמו, ובמקרה מתקיימת בסמוך באותו זמן לוויית אביה של הלנה. ויקטור מנצל זאת, וניגש אל הלנה כאחד המנחמים, נושק על לחיה וממלמל דברי ניחומים. בתום הלוויה הוא נוטל אחד מהזרים שהונחו על הקבר, ולפי כרטיס התנחומים שבו מגלה את מקום עבודתה של הלנה. קלרה (אנחלה מולינה), אשתו של סנצ'ו, מגיעה ללוויה באיחור, לאחר שהכל הסתלקו, ופוגשת רק את ויקטור. השניים יוצאים יחד מבית הקברות, ונקשר ביניהם קשר רומנטי. לאחר הפעם הראשונה שהם שוכבים, אומרת קלרה לוויקטור שיחסו אליה בעת קיום יחסי המין היה גרוע ביותר (כאל "תחת של תרנגולת"), וויקטור מבקש ממנה שתדריך אותה כיצד לפעול טוב יותר, ומסביר "אני רוצה להיות המזיין הטוב בעולם". קלרה נענית לאתגר, ומקיימת איתו מפגשים נוספים. היא מתאהבת בוויקטור, והוא נהנה מחברתה, אך מחשבותיו נתונות להלנה.
הלנה, שהיא מנהלת של גן ילדים ליתומים, מספרת לדוויד על המפגש עם ויקטור בלוויה. דוויד זועם, ניגש לביתו של ויקטור ומזהיר אותו שיתרחק מאשתו. בהיעדרה של הלנה מתנדב ויקטור לעבוד בגן הילדים, ומתקבל בזכות ההשכלה שרכש בשבתו בכלא ויחסו החם לילדים. כאשר הדבר נודע להלנה היא מתנגדת, אך אינה מוצאת נימוק לפיטוריו ומשלימה עם עבודתו בגן.
דוויד עוקב אחר ויקטור בביתו, מגלה את הרומן שלו עם קלרה ומצלם זאת מרחוק. בהמשך המעקב הוא מגלה שוויקטור עובד בגן הילדים של הלנה, ומתעמת על כך עם הלנה ואחר כך עם ויקטור. ויקטור מגלה לו שסנצ'ו הוא שירה בו את הירייה שהפכה אותו לנכה, ולא בטעות, אלא כנקמה על כך שלדוויד היה רומן עם קלרה, אשתו של סנצ'ו. הלנה מספרת לדוויד שהיא מתכננת לעזוב את גן הילדים, כדי להתרחק מוויקטור. דוויד מוסר לה את המידע החדש על נסיבות פציעתו, ומתוודה שהיה לו רומן עם קלרה שהביא לפציעה.
ויקטור ניגש אל הלנה בעת שישבה לבדה בחצר גן הילדים, ומגלה לה שכנקמה על דבריה המשפילים במפגש שלהם בדירתה, שש שנים קודם לכן, תכנן להכשיר עצמו להיות המזיין הטוב בעולם, לשכב אתה במשך לילה שלם, ואז, כשתתאהב בו, לנטוש אותה לאנחות.