יעדי הרשות הם להסדיר את תביעות הבעלות על הקרקע של הבדואים, להסדיר מגורי קבע לאוכלוסייה הבדואית ולסייע להם להשתלב בתעסוקה ולקדם את החינוך והרווחה.
הרשות מקימה בעזרת חברת טלדור, מערכת מידע ממוחשבת לניהול הקרקעות הנטענות על ידי בדואים בנגב, אשר תכלול נתונים מהרשות עצמה ומידע ונתונים מרשויות כמו מינהל מקרקעי ישראל, משרד הבינוי והשיכון, משרד המשפטים ועוד.
גביע העולם ברוגבי
גביע העולם ברוגבי הוא טורניר רוגבי יוניון לגברים הנערך מדי ארבע שנים בין הנבחרות הלאומיות הטובות בעולם. הטורניר נערך לראשונה בשנת 1987, אז ניו זילנד ואוסטרליה אירחו בשותפות את גביע העולם.
הזוכים זוכים בגביע ווב אליס, הקרוי על שם ויליאם ווב אליס, תלמיד בבית הספר לרוגבי שלפי האגדה הפופולרית המציא את משחק הרוגבי על ידי איסוף הכדור ביד במהלך משחק כדורגל. ארבע מדינות זכו בגביע: ניו זילנד ודרום אפריקה שלוש פעמים, אוסטרליה פעמיים ואנגליה פעם אחת. דרום אפריקה היא האלופה הנוכחית, לאחר שניצחה את אנגליה בגמר טורניר 2019 ביפן.
הטורניר מנוהל על ידי הרוגבי העולמי (World Rugby), הגוף הבינלאומי המנהל את הספורט. 16 קבוצות הוזמנו להשתתף בטורניר הראשון בשנת 1987, ומאז 1999משתתפות 20 קבוצות. יפן אירחה את גביע העולם ברוגבי 2019 וצרפת תארח את הטורניר הבא בשנת 2023.
ב-21 באוגוסט 2019, הרוגבי העולמי הודיע כי החלוקה למגדרים תימחק משמות גביעי העולם לגברים ונשים. בהתאם לכך, כל גביעי העולם העתידיים לגברים ולנשים ישאו רשמית את השם "גביע העולם ברוגבי". הטורניר הראשון שיושפע מהמדיניות החדשה יהיה טורניר הנשים הבא שייערך בניו זילנד בשנת 2021 (נדחה ל-2022 בשל מגפת הקורונה), אשר ייקרא רשמית "גביע העולם ברוגבי 2021".
גביעי העולם.
גברים.
טורניר "גביע העולם ברוגבי" לגברים מתקיים החל מ-1987 אחת לארבע שנים. בטורנירים הראשונים השתתפו 16 נבחרות אך מ-1999 משתתפות 20 נבחרות בכל טורניר. בכל משחק משתתפים 15 איש מכל נבחרת.
נשים.
טורניר "גביע העולם ברוגבי נשים" החל ב-1991 ונערך אחת לארבע שנים. בכל טורניר משתתפות 12 נבחרות. החל מהטורניר ב-2025 ישתתפו בו 16 נבחרות.
נבחרות ישראל ברוגבי.
בישראל קיימות נבחרות רוגבי לגברים ולנשים המתחרות ברוגבי יוניון וברוגבי שביעיות. אצטדיון הבית של הנבחרות הישראליות ממוקם במכון וינגייט בנתניה (עד שעברה לשחק ב-2022 במגרש הרוגבי החדש בעמק יזרעאל) והן גם מתאמנות במגרשי האימונים במכון. נבחרת הנשים של ישראל ברוגבי העפילה לטורניר "אליפות אירופה ברוגבי לנשים". נבחרת ישראל ברוגבי שיחקה במוקדמות "גביע העולם ברוגבי" ובמוקדמות "גביע העולם ברוגבי שביעיות" וב"אליפות אירופה לדרג ב' ברוגבי שביעיות".
פיק (פירושונים)
אבא מרדכי ברמן
הרב אַבָּא מָרְדְּכַי בֶּרְמָן (תרע"ט, 1919 - ג' באייר תשס"ה, 12 באפריל 2005) היה ראש ישיבת "עיון התלמוד" ומחבר סדרת ספרי "עיון התלמוד" על מסכתות הש"ס.
קורותיו.
נולד בפולין לרבקה ולרב שאול יוסף שכיהן כראש ישיבת תורת חסד בלודז'. למד בישיבת מיר והיה מקורב למשגיח הישיבה רבי ירוחם. עם רבים מתלמידי ישיבת מיר נמלט ברכבת הטרנס-סיבירית לאורכה של ברית המועצות, לוולדיווסטוק וממנה לקובה שביפן, באמצעות אשרות הכניסה שהנפיק הקונסול היפני בקובנה, חסיד אומות העולם צ'יאונה סוגיהארה. לאחר המלחמה היגר עם חלק מתלמידי הישיבה לארצות הברית, ונישא לאיטקה בת הרב אברהם גרינברג, ילידת ארצות הברית.
לאחר נישואיו שימש ר"מ בישיבת מיר בארצות הברית. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 פרש והקים את ישיבת "עיון התלמוד". בשנות ה-80 עלה לישראל והקים את ישיבתו בירושלים. כעבור זמן רכש מבנה במודיעין עילית והעביר לשם את הישיבה. התגורר בסמוך לישיבה במודיעין עילית.
בשנת תשס"ב (2002) חדלה פעילות הישיבה ובמקביל הוקמה בבניין הישיבה ישיבת "כנסת יצחק", והרב ברמן מסר בה שיעורים כלליים.
סגנון לימודו הושפע משיטת רבי חיים מבריסק. היה ייחודי בסגנון לימודו, שיעוריו נדפסו בסדרת ספרי "שיעורי עיון התלמוד" בהוצאת מישור.
נפטר בג' באייר תשס"ה, 12 באפריל 2005, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
מתלמידיו: הרב ירוחם אולשין, מראשי ישיבת לייקווד, והרב ישראל אליהו וינטרוב.
משפחתו.
לרב אבא מרדכי ואיטקה ברמן היו שש בנות:
הגל הצ'כוסלובקי החדש
הגל הצ'כוסלובקי החדש (בצ'כית: Československá nová vlna; נקרא גם הגל הצ'כי החדש, בצ'כית: Česká nová vlna) הייתה תנועה קולנועית אומנותית שהתקיימה בשנות ה-60 של המאה ה-20 בצ'כיה, והקדימה את האביב של פראג. המונח מתייחס לסרטים שבוימו על ידי במאים צ'כים וסלובקים צעירים. הסרטים נעשו באיכות יוצאת דופן, גילו פתיחות ואף הכילו אלגוריות פוליטיות בוטות, בניגוד לעמדתו של המשטר הקומוניסטי בצ'כיה של אותם ימים.
בין הבמאים הצ'כוסלובקים שפעלו במסגרת הגל החדש נמנים מילוש פורמן, ויירה חיטילובה, איוון פאסר, יוריי הרץ, יוריי יקוביסקו, יאן ניימץ, יז'י מנצל, ירוסלב פפושק, ירומיל יירש, יאן שמידט, וייטך יסני, שטפן אוהר, יאן קדר, אלו האווטה, פאבל יוראצ'ק, אנטונין מאשה ועוד.
סקירה כללית.
הגל הצ'כוסלובקי החדש היה תנועה ארטיסטית אמנותית שעסקה בקולנוע והתפתחה מתנועת הדוייט-סיל, שקמה בשנות ה-20 של המאה ה-20, וחבריה היו אמנים צ'כים שהתעסקו בנושאים חדשניים ואוונגארדיים.
סטודנטים מבית הספר לקולנוע וטלוויזיה של האקדמיה לאומנויות בפראג ("FAMU") היו מתוסכלים מהשלטון הקומוניסטי ששלט בצ'כוסלובקיה החל מ-1948 והפכו לקבוצת מתנגדי שלטון. מטרתם ביצירת סרטים הייתה לגרום לאזרחים הצ'כים להיות מודעים לכך שהם משתתפים במערכת אכזרית וחסרת יכולת, שעשתה נזק לכל מי שחבר בה.
מאפייני סרטי הגל החדש הם דיאלוגים ארוכים נטולי תסריט מתוכנן, הומור אפל ואבסורדי, וליהוק שחקנים לא מקצועיים. סרטי התקופה נגעו בנושאים שבקושי הצליחו להיחלץ מצנזורה, כגון הנושאים בשני סרטיו של מילוש פורמן, פטר השחור ואהבותיה של בלונדינית העוסקים בחיי הצעירים של החברה הצ'כוסלובקית; הנושא בסרטה של ויירה חיטילובה חרציות, העוסק בשתי נערות מרדניות בעולם סוריאליסטי, ובסרטו של ירומיל יירש, ואלרי ושבוע הנפלאות, שאף הוא עוסק בסביבה ועלילה סוריאליסטית.
תקופת הגל הצ'כוסלובקי החדש הייתה מקבילה לתקופת הגל הצרפתי החדש (שניהם מתייחסים לתקופת שנות ה-60 המוקדמות) אך השוני ביניהם הוא שסרטי הגל הצ'כוסלובקי החדש החזיקו לרוב עלילה חזקה יותר, והייתה להם גישה רבה יותר לאולפנים ולמימון המדינה בעוד שבצרפת הסרטים הופקו בתקציבים מצומצמים והשתמשו בעזרי צילום מאולתרים. בנוסף, במאי הגל החדש הצ'כוסלובקי נטו להשתמש ביצירות שנלקחו מהספרות הצ'כית, ביניהן הפירוש של הבמאי ירומיל יירש לנובלה האנטי-קומוניסטית - הבדיחה של הסופר מילן קונדרה. קונדרה עצמו תיאר בקונגרס הרביעי של איגוד הסופרים הצ'כוסלובקים את חשיבותו הרבה של הגל החדש בקולנוע הצ'כוסלובקי, ואת תרומתו להיסטוריה של הספרות הצ'כוסלובקית.
תקופת הגל החדש הצ'כוסלובקי הגיע אל סופה הפתאומי בתקופת האביב של פראג (1968), תקופה שבה הפוליטיקאי אלכסנדר דובצ'ק חבר במפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית, החל לצבור כוח במפלגתו ותכנן להציג רפורמה ליברלית פוליטית, שאליה התייחס כ"סוציאליזם עם פנים אנושיות". הוא נתקל בהתנגדות מצד ברית המועצות שראתה ברפורמה איום על עליונותה המדינית במדינות מזרח אירופה, ופלשה לצ'כוסלובקיה מלווה בבעלות הברית של הסכם וורשה. הבמאים מילוש פורמן, איוון פאסר, ווייטך יסני ויאן ניימץ נמלטו מן המדינה בעוד שאלה שנשארו בה התמודדו עם צנזורה על עבודתם.
סרטים צ'כים.
רוב הסרטים שצולמו בתקופת הגל החדש היו בשפה הצ'כית.
רוב הבמאים הגיעו מ-FAMU היוקרתית שנמצאת בפראג, ועבדו באולפני ברנדוב שממוקמים בפרברי העיר.
הבמאים הבולטים של התקופה הם מילוש פורמן שביים את נשף הכבאים, פטר השחור ואהבותיה של בלונדינית, ויירה חיטילובה הידועה בסרטה חרציות, ויז'י מנדל שביים את רכבות שמורות היטב וזכה בפרס האקדמיה לסרט הזר הטוב ביותר.
סרטים סלובקים.
הסרט החנות ברחוב הראשי שבויים על ידי יאן קדר ואלמר קלוס זכה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ב-1966.
הסרט מתאר את סלובקיה בזמן מלחמת העולם השנייה עם עליית הנאציזם, ומספר את סיפורו של איש סלובקי עני בשם אנטון 'טונו' ברקטו, שמקבל חנות כלי תפירה, שהייתה שייכת ליהודיה קשישה במסגרת תהליך האריזציה.
עבאס קאסים איבן פירנאס
עבאס איבן פירנאס (810–887 לספירה) או בשמו המלא עבאס אבו אל-קאסים איבן פירנאס איבן ווירדס אל-תאקוריני (בערבית: عباس بن فرناس) היה ממציא, מהנדס, פיזיקאי, משורר, מוזיקאי ואיש אשכולות מוסלמי אנדלוסי.
נולד באל-אנדלוס, כיום רונדה, ספרד וחי בחליפות קורדובה. ידוע בשל ניסויו המוקדמים בתחום התעופה. על פי ההיסטוריון המרוקאי אחמד מוחמד אל-מקארי (מהמאה ה-17), ניסה איבן פירנאס לעוף באמצעות כנפיים שבנה ונוצות בהן כיסה את עצמו, בדומה לציפורים; אל-מקארי טען כי מעדויות הצופים, פירנאס עף מרחק מסוים, אך לבסוף נפל וגבו נפגע.
על שמו נקרא מכתש הפגיעה "איבן פירנאס" על הירח.
דני גור
דניאל אהרון גור (22 באוגוסט 1933 – 19 באוגוסט 2016) היה מנתח לב ישראלי, מחלוצי ניתוחי המעקפים בישראל.
ביוגרפיה.
ילדות.