בספטמבר 2005 הגישה חיילת בגדוד קרקל של הנח"ל קבילה לנציב קבילות החיילים ותלונה למצ"ח. במסגרת התלונה נחשף כי חבריה ליחידה התעללו בה והשפילו אותה על רקע נטייתה המינית, זאת בעוד המפקדים ואנשי הסגל מתעלמים מהמקרים גם לאחר שדיווחה עליהם בפניהם. נציב קבילות החיילים קבע כי - והטיל את האחריות על מפקד הגדוד. באותו הדו"ח ובדו"ח שיצא שנה לאחר מכן התפרסמו תלונות נוספות, וצוין כי חלה עלייה בתלונות אלה של אפליה והתעללות על רקע של נטייה מינית. בעקבות מקרים אלו הודיע מבקר המדינה באותה שנה כי יבדוק את יחס הצבא להומואים. התעמרויות בחיילים על רקע נטייה מינית אינן מתרחשות רק בשירות הסדיר, אלא גם בשלבים המקדימים לו. דוגמה לכך היא מקרה מאפריל 2011 אז חייל טירונות יצא מהארון בפניו חבריו, ושלושה מהם בתגובה השפילו אותו, התעללו בו והטרידו אותו מינית.
מחקר שנערך באוקטובר 2006 מצא כי הסביבה הצבאית רוויה באלימות מילולית הומופובית. חיילים הומו-לסבים דיווחו על רמת חשיפה גבוהה לאלימות מילולית במקומות שונים בבסיס. לטענתם ההווי הצבאי רווי בביטויי גנאי כלפי הומוסקסואליות המתבטאים בבדיחות ובשירים המגנים את ההומוסקסואליות כמביישת, בלתי ראויה או פחותת-ערך ובכך משפילים את ההומוסקסואל ומדירים אותו מחוץ למחנה הנורמלי, התקין והבריא. החיילים דיווחו על משאבי תמיכה מוגבלים מאוד ועל תחושת אי-נוחות לשוחח על הנושא עם בעלי תפקידים בצבא על נושאים הקשורים לנטייתם המינית.
בשנת 2006 רב צבאי בפיקוד העורף הֵפיץ, באמצעות מערכת האימייל הצבאי, חיבור שבו ביצע השוואה בין יחסי מין חד-מיניים לבין קיום יחסי מין עם בהמות. מאידך אמר הרמטכ"ל דן חלוץ באותה שנה כי
לרגל חודש הגאווה ב-2012 צה"ל פרסם בפייסבוק תמונה של זוג חיילים הומואים. למטה נכתב: . צה"ל עצמו מעיד כי במחקר שפרסם איגי - ארגון נוער גאה בינואר 2012 עלה כי מחצית מהחיילים ההומוסקסואלים ששירתו בצה"ל סבלו מאלימות ומהומופוביה, אם כי ראש איג"י אמר: . ב-2012 התבטא אורי אריאל: .
במהלך 2013 הוקמה במערך יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים, תת-אלוף רחל טבת-ויזל, ועדת מומחים שמתכנסת מעת לעת כדי לסייע באופן פרטני ואישי לחיילים טרנסג'נדרים שמשרתים בצה"ל. היה זה לאחר שהתקיים בצה"ל בדיון ראשון בו נידונה סוגיית שירות צעירים טרנסג'נדרים בצבא.
ב-2014 דווח כי החל מהחודשים הראשונים של השנה החל קצין מחיל החינוך ביוזמתו האישית לקיים הרצאות בנושא היסטורית קהילת הלהט"ב וזכויותיה בפני חניכים בקורסים של חיל החינוך. בחודש מרץ 2014 התנהל דיון ציבורי אודות דרישתו של רס"ר הבסיס, איש קבע צעיר בדרגת סמל ראשון, להסיר דגלון גאווה מחדרם של לוחמי גדוד 50 של חטיבת הנח"ל. לפי טענתם, הדרישה הגיעה בשל כך "שהם ביזו את המדינה בכך שתלו את הדגלון", בעוד בצה"ל נטען כי הדרישה הגיעה ב"כדי לשמור על נראות המחנה". על פי אחד הדיווחים כ-30% מהלוחמים מגדוד 50 שמבצע את המשימה בבסיס יצאו מהארון. בעקבות תלונה על מפקדים שלא אפשרו לחיילים לצאת למצעד הגאווה ב-2013, פרסם אגף כוח אדם בצה"ל, בעקבות החלטתה של האלוף אורנה ברביבאי, כי מפקדים יהיו רשאים להתיר לחייל לצאת למצעד הגאווה בתנאי שאינו לובש מדים ואם ביקש היתר מראש.
מצב הלהט"בים נכון ל-2014.
צה"ל אינו מפלה על רקע נטייה מינית. כל התפקידים בצה"ל לרבות תפקידי לחימה ופיקוד ותפקידים בעלי סיווג ביטחוני רגיש פתוחים בפני הומואים ולסביות. נטייה מינית אינה מהווה עוד פרמטר בקביעת סיווגו הביטחוני של אדם. צה"ל מכיר בבני זוג מאותו המין ובכלל זה באלמנים ואלמנות של בן זוג מאותו המין. פקודות צה"ל אוסרות על הטרדה על רקע נטייה מינית. להומוסקסואלים בצה"ל יש זכויות יתר, כמו הזכות להתקלח לבד אם הם מעוניינים בכך. לפי מחקר של אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, אלוף הצהיר כי ישראלים מגלים "סובלנות גדולה" לחיילים הומוסקסואלים. הקונסול דוד סרנגה מהקונסוליה הישראלית בניו יורק, שרואיין על ידי "סנט פטרסבורג טיימס" אמר כי: "זה לא עניין. אתה יכול להיות קצין טוב מאוד, יצירתי, אמיץ והומוסקסואל באותו הזמן".
כמו כן צה"ל מתיר לחיילים להשתתף באופן פרטי במצעדי הגאווה. כיום מצב השירות הצבאי של הומואים ולסביות מוגדר כמצב טוב, בהשוואה לשירות צבאי במדינות אחרות במערב.
בפברואר 2014 ערך מרכז האג למחקרים אסטרטגיים (HCSS) מחקר לגבי ידידותם של צבאות שונים בעולם ללהט"בים על פי בדיקה של 21 פרמטרים להכלה של להט"בים בסקאלה שכוללת חמש קטגוריות עיקריות: הכלה, קבלה, סובלנות, הדרה ורדיפה. תוצאות הבדיקה מיקמו את צה"ל בעשירייה הראשונה. צה"ל דורג במקום התשיעי עם דירוג של 92 אחוזי הכלה. על פי המחקר .
בנובמבר 2014 פורסם כי ענף "מוקד ידע מגדר" במטה יועצת הרמטכ"ל לענייני נשים יערוך לראשונה מחקר על שירות הומואים ולסביות בשורות הצבא באמצעות ריאיונות, במטרה לשפר את איכות השירות של אוכלוסיית הלהט"ב בצבא. בראשית 2015 פורסם כי בצה"ל משרת קצין טרנסג'נדר מחוץ לארון, זאת לאחר שעופר ארז סיים את קורס הקצינים ביולי 2013 והפך לקצין הטרנסג'נדר הראשון בצה"ל המשרת מחוץ לארון ובהתאם למגדר בו מזדהה.
משטרת ישראל.
אפרת טילמה היא פעילה זכויות להט"ב טרנסג'נדרית, מראשונות הנשים הטרנסיות בישראל, חברת ועד בעמותת "מעברים" והאישה הטרנסית הראשונה מחוץ לארון המתנדבת כשוטרת במשטרת ישראל. היא החלה בתפקידה בשנת 2011 כאשר התנדבה במחוז תל אביב של משטרת ישראל. כבת דור הוותיקות סבלה לא אחת מאפליה על רקע היותה טרנסית ועל כן הסתירה עובדה זו מחבריה וממפקדיה במשטרה.
בשנים 2010–2012 קרו מספר תקריות טרנספוביות בהן שוטרים התייחסו באופן משפיל לנשים טרנסיות העובדות בזנות ופנו אליהן בלשון זכר. מתיחות זו, בשילוב ידידה טרנסית שהתאבדה, הובילו את טילמה לצאת מהארון ולהפוך לשגרירה של הקהילה הטרנסית במשטרה. היא מרצה בפני שוטרים על הקהילה הטרנסית ואף זכתה על פעילותה במדליית המחוז, אשר העניק לה מפקד המחוז, ניצב משה (צ'יקו) אדרי, במאי 2017. טילמה אף נפגשה עם נשיא המדינה, ראובן ריבלין, במסגרת ערב הוקרה לחברי הקהילה הלהט"בית המשרתים בכוחות הביטחון. במרץ 2019 טילמה נבחרה ליקירת העיר תל אביב-יפו לשנת 2019 והיא האישה הטרנסית הראשונה הזוכה לקבל את תואר הכבוד.
שב"כ.
אמיר אוחנה, ששירת בצה"ל כקצין במשטרה הצבאית, שירת בשנים 2000–2006 בשירות הביטחון הכללי.
אב-כוכב
I Don't Like Mondays
I Don't Like Mondays (מילולית: "אני לא אוהבת ימי שני") הוא שיר של להקת בומטאון ראטס ("עכברושי בומטאון") משנת 1979. השיר נסוב סביב אירוע הירי אותו ביצעה ברנדה אן ספנסר בת ה-16 מחלון ביתה לעבר בית ספר יסודי בסן דייגו, קליפורניה ביום שני ה-29 בינואר 1979. ספנסר רצחה את מנהל בית הספר ומבוגר נוסף ופצעה שמונה ילדים ושוטר. לשאלת עיתונאי מדוע עשתה זאת ענתה בפיזור נפש "אינני אוהבת ימי שני" (יום שני הוא יום העבודה והלימודים הראשון לאחר חופשת סוף השבוע בארצות הברית). השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, בוב גלדוף והושלם כחודש לאחר המקרה. השיר שהה ארבעה שבועות בראש מצעד הסינגלים הבריטי בקיץ 1979. השיר זכה להצלחה ולהשמעות רבות במדינות נוספות והגיע לראש המצעד ב-23 מדינות. לעומת זאת, בארצות הברית לא זכה השיר להצלחה. הוא הגיע למקום ה-73 בלבד במצעד בילבורד הוט 100 והשמעתו נאסרה במספר תחנות שידור, בעיקר בקליפורניה, בשל רגישות המקרה.
השיר הוקלט גם על ידי טורי איימוס לתקליטה "Strange Little Girls".
אחד ממאפייניו הבולטים של השיר הוא נגינת הפסנתר של קלידן הלהקה, ג'וני פינגרס (Johnnie Fingers).
2014 בקולנוע
בערך זה מופיעה סקירה של שנת 2014 בקולנוע הכוללת סיכומי אירועים בולטים, טבלת שוברי קופות לשנה זו בעולם ובארץ, אנשי קולנוע שנפטרו ופרסים.
שוברי קופות.
בעולם.
להלן רשימת שוברי הקופות שיצאו ב-2014:
בישראל.
מספרי הכרטיסים נמסרו ממפיצי הסרטים.
הדרקון הראשון שלי (זיכיון)
הדרקון הראשון שלי (באנגלית: How to Train Your Dragon, ובתרגום מילולי לעברית: איך לאמן את הדרקון שלך) הוא זיכיון בידור אמריקאי של אולפני ההנפשה של דרימוורקס. הזיכיון כולל שלושה סרטים באורך מלא, 2 סדרות טלוויזיה ושישה סרטים קצרים. הזיכיון נחשב למוצלח, והכנסותיו ברחבי העולם כולו מסתכמות ב-$1,636,312,926, מה שהופך אותו לזיכיון האנימציה השביעי ברווחיותו בהיסטוריה (אחרי "שרק", "עידן הקרח", "מדגסקר", "צעצוע של סיפור", "גנוב על הירח", "מכוניות", "מפלצות בע"מ" ו"קונג פו פנדה").
שלושת סרטי הקולנוע של הזיכיון הם "הדרקון הראשון שלי" (2010), "הדרקון הראשון שלי 2" (2014) ו"" (2019).
סרטי הזיכיון.
הדרקון הראשון שלי.
"הדרקון הראשון שלי" הוא סרט הראשון בזיכיון, והוא יצא ב-26 במרץ 2010. הסרט בוים על ידי דיקן דבילוס וכריס סנדרס, ובוסס באופן רופף על סדרת ספרים בעלת שם זהה מאת קרסידה קאוול. הסרט זכה להצלחה, והכנסותיו מסתכמות ב-$494,878,759 ברחבי העולם כולו, שכן הוא גם הועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר.
עלילת הסרט הראשון מתרחשת באי ברק, אי בו חיים וויקינגים ודרקונים במלחמה אלו עם אלו. היקאפ, נער ויקינגי ובנו של מנהיג שבט החוליגנים, מצטרף לקבוצת תלמידים המתאמנת בלחימה מול דרקונים. במסגרת אימוני הקבוצה מוצא היקאפ דרקון נדיר ומסוכן מזן "זעם לילי" שזנבו נקטעה, והיקאפ מחליט לאלף את הדרקון ואף נותן לו שם - "שום שן". בעקבות אילופו של שום שן, מתקדם היקאפ בלימודי הלחימה, ומדרבן את הוויקינגים להפסיק להילחם עם הדרקונים, כי, לטענתו, הם לא מה שהם חשבו.
הדרקון הראשון שלי 2.