דה דמנד נוסדה ב-1976 בלונדון על ידי בריאן ג'יימס (גיטרה) וראט סקאביס (תופים). הם רצו לשכור את סיד וישס מהסקס פיסטולס כסולן, אבל הבחירה הסופית הייתה דייב ווניאן. האחרון היה "קפטן סנסיביל" (בס, גיטרה, קלידים, שירה).
הופעת הבכורה של דה דמנד התקיימה ב-6 ביולי 1976 כמופע פותח לסקס פיסטולס ב-London's 100 Club.
דה דמנד הייתה להקת הפאנק הבריטית הראשונה שהוציאה חומרי אולפן. הסינגל New Rose, היה השיר הראשון שיצא אי פעם באופן מסודר על ידי להקת פאנק.
חברים אחדים בלהקה דחפו פחות לכיוון הפאנק ויותר לכיוון הרוק, מה שהוביל להתפרקותה הזמנית לאחר האלבום השני Music for Pleasure בתחילת 1978. בריאן ג'יימס עזב את הלהקה הקים את The Lords of the New Church
חברי הלהקה
גן חסידי אומות העולם תושבי חיפה
גן חסידי אומות העולם תושבי חיפה ממוקם בשכונת רמת אלון בחיפה להנצחת חסידי אומות העולם שסיכנו את חייהם למען הצלת יהודים בתקופת השואה והתגוררו בעיר פרק זמן מסוים או עד לפטירתם.
היוזמה והרעיון להקמת הגן.
תושב חיפה רוני גרוסמן, אשר אביו ניצל בזכות ורוניקה פרוצאי, ואמו הסתתרה בבית מוגן של ראול וולנברג, ביקש למצוא דרך מיוחדת להנצחה בחיפה. הוא פנה ליונה יהב, ראש עיריית חיפה, וכך עלה הרעיון להנצחה באמצעות גן מיוחד. הנושא עלה ואושר פה אחד ב־2005 במועצת העיר. בישיבה הוחלט להקים גן ציבורי על שם חסידי אומות העולם תושבי חיפה, בשכונת רמת אלון, חיפה.
תיאור הגן.
בכניסה לגן ניצבים שלושה עמודי זיכרון. על עמוד האבן המרכזי חרוטה מפת הגן עם מסלול ממוספר של אבני הזיכרון. בצדו השמאלי עמוד זיכרון ובו סיפורו של הגן. בצידו הימני עמוד עליו חרוטים שמות חסידי אומות העולם. הגן טובל בירק ומוצל באמצעות עצים ובו שבילים מרוצפים. ברחבי הגן מפוזרות פינות ישיבה. ובשבילי הגן במסלול מעגלי ניצבים הסלעים שעל כל אחד מהם חרוט השם ותמצית סיפור ההצלה של מי שהתגוררו בחיפה והוכרו כחסיד אומות העולם. בשטח הגן נבנה גם אמפיתיאטרון וכן מגרש משחקים הנקרא "גן ילדי הנצח" לזכרם של מיליון וחצי ילדים שנספו בשואה.
בגן מונצח גם הדיפלומט השוודי, חסיד אומות העולם ראול וולנברג, שבזכותו ניצלו עשרות אלפי יהודים בהונגריה. ב-1936 וולנברג התגורר במשך כחצי שנה בחיפה כשעבד בבנק הולנד ברחוב הבנקים פינת עיר התחתית בחיפה. חסידי אומות העולם הנוספים המונצחים באבני הזיכרון הם: זופיה אבני, אנה דוברוצקה, פלגיה שפרינגר הוצ'אק אנה הורנונג טומצ'ק, ברוניסלבה ואירינה זינטל יקירה, בלה ליפר (ואליה) יקימובה, הלינה לוגובסקי, ירוסלבה לויצקה, ויקטור מלניק, תמרה ברומברג, אליזבטה ניקופוי סטרול, מריה דיקר, ורוניקה פרוצאי, ויקטוריה צוקרביץ, יוליה קלדי, ג'וזף נסטור גרובר ויז'י שלאג.
חנוכת הגן.
הגן נחנך ב-2008. לטקס חנוכת הגן הוזמנו חסידי אומות העולם שהיו עדיין בחיים, ניצולים ובני משפחותיהם. בטקס נכחו גם נציגים דיפלומטים מהמדינות שבהם פעלו חסידי אומות העולם, כגון, שגרירת פולין בישראל וקונסול הכבוד של פולין בחיפה, צרפת, אוקראינה וארצות הברית. כמו כן השתתפו בטקס מרדכי פלדיאל, יו"ר הוועדה להענקת תואר חסיד אומות העולם ביד ושם, ונציגי תנועות הנוער ומועצת הנוער העירונית של חיפה.
פעילות חינוכית.
הגן נועד להוות מוקד לפעילות חינוכית ערכית לתלמידים ולחניכי תנועות הנוער ומקום השראה ללימוד אודות הצלה בתקופת השואה תוך הדגשת הגבורה והבחירה האנושית והמוסרית להתגייס לעזרתם של היהודים הנרדפים.
בית הספר היסודי רוממה בחיפה הפך את ההגעה לגן ביום השואה והגבורה למסורת בית ספרית. הביקור בגן מהווה השלמה ללימוד בכיתה על המושג חסידי אומות העולם. הרעיון החל ביוזמה של יואב גרוסמן תלמיד בית הספר, בנו של רוני גרוסמן, יוזם הקמת הגן.
סמח&quot;ט
תהילים ל&quot;ט
תהילים ל"ט הוא המזמור השלושים ותשעה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-38).
זהו אחד משלושה מזמורים המתחילים ב"לידותון" ומתייחסים לידותון שהיה אחד מראשי משפחת משוררים לויים.
תוכנו של המזמור.
מזמור ל"ט מורכב מארבע עשרה פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:
א'-ד'.
המשורר עוצר את עצמו בכוח מלבטא את כאבו בקרבו מחשש שיגיד דברים קשים: "אָמַרְתִּי אֶשְׁמְרָה דְרָכַי מֵחֲטוֹא בִלְשׁוֹנִי" (ב), והשתיקה גורמת לצער נוסף:"וּכְאֵבִי נֶעְכָּר"(ג), עד שהיא גורמת לתחושות של רצון עז לדבר:"חַם לִבִּי בְּקִרְבִּי בַּהֲגִיגִי תִבְעַר אֵשׁ דִּבַּרְתִּי בִּלְשׁוֹנִי"(ד).
ה'-ז'.
המשורר מבקש באלוהים לדעת עד כמה הוא חדל: "הוֹדִיעֵנִי ה' קִצִּי וּמִדַּת יָמַי מַה הִיא אֵדְעָה מֶה חָדֵל אָנִי"(ה), והוא מבין שהאדם הוא יצור חולף עם זמן חיים קצוב ולא ידוע: "אַךְ כָּל הֶבֶל כָּל אָדָם"(ו).
ח'-י"ד.
בסופו של דבר, פונה המשורר אל האלוהים הנצחי כי רק הוא תקוותו:"וְעַתָּה מַה קִּוִּיתִי אֲדֹנָי תּוֹחַלְתִּי לְךָ הִיא"(ח) והוא מבקש מחילה על חטאיו בגלל שהוא יצור חולף: "כִּי גֵר אָנֹכִי עִמָּךְ תּוֹשָׁב כְּכָל אֲבוֹתָי הָשַׁע מִמֶּנִּי וְאַבְלִיגָה בְּטֶרֶם אֵלֵךְ וְאֵינֶנִּי" (יג-יד).
דימיטרי לאונידס
דימיטרי לאונידס (ביוונית: Δημήτρης Λεωνίδας נולד ב-14 בנובמבר 1987) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
חיים מוקדמים.
ליאונידס נולד ברובע ברנט בלונדון בן לאב קפריסאי יווני ולאם אנגלייה . הוא ממוצא וולשי דרך אמו. יש לו שלוש אחיות: סטפני וג'ורג'ינה, שתיהן שחקניות, והלנה, מורה.
קריירה.
לאונידס הופיע לראשונה בסרט בשנת 1997, כניצב בסרט של הבמאי צ'ארלס סטארידג ', "סיפורי פיות" . תפקידו הראשון היה בסדרת הטלוויזיה לילדים "Grange Hill" בשנת 2001, בה שיחק בארבע עונות תחת השם שיין לאונידס.
בשנת 2009, שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Tormented", ובשנת 2010 הוא הופיע בסרט "סנטוריון" בכיכובו של מייקל פאסבנדר. לאונידס התארח בסדרות טלוויזיה רבות בהן "סינבד" ו"דוקטור הו".
בשנת 2013 הוא לוהק על ידי ג'ורג' קלוני לתפקיד בדרמה ההיסטורית ציידי האוצרות, שהוקרנה בשנת 2014.הדמות אותה מגלם לאונידס, "סם אפשטיין" מבוססת על דמותו של הארי אטלינגר. בסרט מככבים קלוני עצמו, מאט דיימון, ביל מוריי וקייט בלאנשט. הוא שיחק בסרטו של הבמאי ג'ון סטיוארט, "רוזווטר". בעקבות משחקו בסרט המגזין Screen International בחר בו כאחד מכוכבי המחר.
בשנת 2015, ללאונידס היה תפקיד קצר במיני סדרה "להרוג את ישו" . לאחר מכן הופיע בסרט האקשן "Renegades" ובקומדית האימה "Kill Ben Lyk" . מ-2017 עד 2019, הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה "ריביירה". לאחר מכן שיחק בסדרת הטלוויזיה ""התאמה מושלמת"."
אוסף בוקי בועז לצילום
אוסף בוקי בועז לצילום הוא אחד מאוספי הצילום הפרטיים הגדולים בישראל.
האוסף מתמקד בצילומי המזרח התיכון, בדגש על פלשתינה (א"י) וארץ ישראל החל מהמאה ה-19 ועד שנות החמישים של המאה העשרים. האוסף מהוה מקור לרבות מן התערוכות והקטלוגים העוסקים בהיסטוריה של הצילום של ארץ ישראל-פלשתינה, ובנושאים הקשורים אליה. האוסף מוגדר על ידי חוקרי צילום ואוצרים כאוסף הפרטי החשוב ביותר בישראל. האוסף כולל גם את אחד האוספים החשובים של צילום פלסטיני-ערבי במזרח התיכון.
היסטוריה.
איש העסקים בוקי בועז החל לאסוף צילומים בסוף שנות השבעים של המאה העשרים, בעת היותו בן 16. עם השנים התרחב האוסף, וכיום הוא מכיל כמה מאות-אלפים של הדפסים ותשלילים. האוסף מתמקד בצלמים ובצילומים שפעלו במזרח התיכון, עם דגש על פלשתינה–ארץ ישראל. האוסף כולל עבודות של צלמים בולטים מראשית הצילום ב"אוריינט", האוריינטליסטים של סוף המאה ה-19, הצלמים המקומיים – יהודים, פלסטינים, נוצרים, שצילמו באזור. עבודות מהאוסף נמצאות בתצוגת הקבע של אמנות ישראלית במוזיאון ישראל (ח'ליל רעד ופטר מירום) ובמוזיאון לתולדות ירושלים במגדל דוד.
צילומים מהאוסף נמצאים בעשרות רבות של קטלוגים של תערוכות, הן נושאיות והן המוקדשות לצלמים ספציפיים הקשורים להיסטורית הצילום בפלשתינה–ארץ ישראל.
אחד המוקדים החשובים של האוסף הם צילומים של צלמים פלסטינים שפעלו במרחב, וכן צלמים ישראלים בולטים מראשית מדינת ישראל.
מעבר לאוסף הצילום הכללי הגדול, האוסף מכיל כ-300 צילומים של הצלמת הערבייה הנוצרית הראשונה שפעלה בפלשתינה, כרימה עבוד, וכן את האוסף הגדול ביותר של הצלם הערבי הראשון שפעל בירושלים, חליל רעד, עם כ-300 צילומים, 100 "קבינט-כארד" וכ-600 שקופיות, מתוכן כ-300 צבועות ביד. כמו כן נראה שזהו האוסף הפרטי הגדול ביותר של אמריקן קולוני. כ-10,000 פריטים, מתוכם כ-5,000 שקופיות שחור לבן, וכ-1,500 שקופיות צבע צבועות ביד, מסמכים ומזכרות של האמריקן קולוני. כמו כן כל ארכיון הצלמים של פטר מירום, יוליאן פירסט והצלמת עליזה הואספמן מהווים חלק מהאוסף.
במאית הסרטים הפלסטינית-ישראלית מרווה ג'אברה טיבי ביימה סרט וידאו על האוסף האמור לצאת ב-2022 וכן מספר סרטים לרשת הטלוויזיה אל-ג'זירה על צלמים פלסטינים המבוססים על האוסף.
להלן רשימה חלקית של קטלוגים וסרטים בהם מופיעים עבודות מהאוסף:
וולטר פירס
וולטר מרקוס פירס (באנגלית: Walter Marcus Pierce; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אורגון ה-17 בשנים 1923–1927 וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1933–1943. הוא נולד באילינוי, ולפני כהונתו כמושל הוא כיהן כחבר הסנאט של אורגון. פירס נודע גם בשל פסק הדין של בית המשפט העליון של ארצות הברית "פירס נגד אגודת האחיות" שנגע לחינוך חובה.
ראשית חייו.