ב-5 באוגוסט 2021 חזר לאחר 22 שנה לאוסטרליה וחתם בפרת' גלורי לשנתיים.
קריירה בינלאומית.
הופעת הבכורה בנבחרת אוסטרליה של ג'ונס הייתה ב-5 בפברואר 2007 כאשר הוא החליף את מארק שוורצר במשחק ידידות. הופעת הבכורה שלו בנבחרת שהיא לא משחק ידידות התקיימה ב-2 ביוני 2007 נגד אורוגוואי. הוא היה חלק מהבכורה של אוסטרליה בגביע אסיה 2007.
בנוסף, הוא נבחר לאחד משלושת השוערים בסגל הסופי של 23 כדורגלנים של נבחרת אוסטרליה בכדורגל במונדיאל 2010, אבל הוא עזב את הקבוצה כדי לחזור למשפחתו, בעקבות הידיעות על בנו שאובחן עם לוקמיה, ולכן לא חזר לטורניר.
חייו האישיים.
בנו בן השש של ג'ונס נפטר ב-18 בנובמבר 2011 לאחר מאבק שנמשך שנה עם לוקמיה. השחקנים של ליברפול לבשו סרטי זרוע שחורים כסימן של אבל במשחק מול צ'לסי (ניצחו 1–2).
ויליאם קלארק ראסל
ויליאם קלארק ראסל (באנגלית: William Clark Russell; 24 בפברואר 1844 - 8 בנובמבר 1911) היה סופר אמריקאי פופולרי של ספרי ים וסיפורי אימה.
ראסל נולד בניו יורק. שמונה שנות שירות כמלח בצי הקנו לו ניסיון בחיי ים. לאחר זאת היה עיתונאי בסגל "דיילי כרוניקל" ולבסוף הקדיש את עתותיו לכתיבת הרומנים הרבים שלו, שרק מעטים מהם נזכרים כאן.
ראיה לפופולריות של ספרי ראסל בזמנו אפשר למצוא בפתיחת הסיפור "חמשת חרצני התפוז" בסדרת שרלוק הולמס של ארתור קונן דויל, שם דוקטור ווטסון "שקוע באחד מסיפורי הים המצוינים של קלארק ראסל".
לדברי המלומד בן ימינו ג'ון סאתרלנד, "טביעת הגרוסוונור" מ-1877 הייתה "המלודרמה הפופולרית ביותר של הרפתקאות וגבורה בים באמצע התקופה הוויקטוריאנית". הספר שמר על פופולריות ותפוצת קריאה רחבה במהדורות מצוירות גם במחצית הראשונה של המאה ה-20. היה זה ספרו הנמכר והנודע ביותר של ראסל.
ויליאם קלארק ראסל היה בנו של המלחין הנרי ראסל, אחיו של האמרגן הנרי ראסל ואחיו למחצה של המנצח לנדון רונלד. בספרות האימה שלו יש נקודות דמיון לסיפורי האימה הימיים של ויליאם הופ הודג'סון.
קישורים חיצוניים.
פחד יצחק (אנציקלופדיה)
"פחד יצחק" היא אנציקלופדיה הלכתית מאת הרב והרופא האיטלקי יצחק לַמפּרוֹנטי. זוהי האנציקלופדיה העברית הראשונה המסודרת בסדר אלפביתי. הכרך הראשון של האנציקלופדיה (אותיות א–ב) נדפס על ידי למפרונטי בשנת ה'תק"י (1750) בוונציה. בשנת ה'תקי"ג (1753) נדפס הכרך השני (אותיות ג–ד). שאר החלקים עד האות מ' נדפסו לאחר מותו על ידי בנו שלמה, תחילה בוונציה ולאחר מכן בליבורנו. שארית כתב היד הודפסה במאה ה-19 על ידי חברת מקיצי נרדמים, בפיקוחם של הרב יעקב פריימן ובנו אברהם חיים פריימן. האנציקלופדיה כוללת ביאורים למושגים ומונחים בספרות התלמוד, המדרש והספרות הרבנית עד המאה ה-17 וכן ביוגרפיות קצרות, "סדר דורות" (גנאלוגיה), אגדות, פתגמים ורשימות ביבליוגרפיות. בערכים מסוימים הוא הוסיף בפרסום ראשון מכתבי יד שאלות ותשובות הקשורים לערך מרבנים בתקופתו.
מבנה הספר וכתיבתו.
בימיו של למפרונטי הייתה האנציקלופדיה, כניסיון לרכז את הידע האנושי בסדר אלפביתי, בראשיתה. האנציקלופדיה האלפביתית הראשונה יצאה בוונציה בשנים 1701–1706. ב-1757, שבע שנים לאחר יציאת הכרך הראשון של "פחד יצחק", הוציא פיוואטי (Pivati), משפטן מפדובה, אנציקלופדיה בשם "מילון חדש" (באיטלקית: "Nuovo Dizionario)". הצנזורה האיטלקית כינתה גם את ספרו של למפרונטי באותו שם, "מילון" ("דיציונריו"), כשייך לאותה סוגה חדשה. ר' יעקב סארוואל, שפיקח על ההדפסה לאחר מותו של למפרונטי, כתב בהקדמתו:
מטרתו של למפרונטי הייתה סידור וארגון המידע לצרכים הלכתיים מעשיים. לבסיס זה התלוו תוך כדי כתיבת הערכים גם סטיות לכיוון האגדה והקוריוזים. למפרונטי נטוע בקהילתו וכותב עבורה, לכן למשל הוא דן במשמעותן של מילים באיטלקית וההשלכות המשפטיות וההלכתיות שלהן (למשל האם "אפאלטו" פירושה חכירה או גם קבלנות במונופול, פרשנות ממנה נגזרות הלכות שונות). למפרונטי גם מתעד את קורות קהילתו, בערך חליצה, למשל, הוא מפרט חליצות שנערכו לאורך שנים רבות ורושם את שמות בעלי העניין, כולל עדים ודיינים ולפיכך פורש רשימה של יהודי פרארה. כך הוא מפרט גם בערך "נטבע", מקרי התאבדות וכאשר הוא דן בחכמים שביקרו בעיר, הוא מזכיר את מועד ביקורם.
סדר הערכים.
בסידור הערכים לפי סדר א-ב, למפרונטי לא נקט בשיטה שערכי משנה באים יחד בהמשך לערך מרכזי אלא כל ערך משנה סודר לפי סדר הא-ב כערך נפרד, והוא אף הוסיף מילים אחדות מתחילת הערך לשם הערך. משום כך ערכים שונים מפרידים בין ערכי משנה של אותו ערך. לדוגמה: בין ערכי המשנה של הערך מגו - "מגו נגד יתומים קטנים אם אמרינן" ו"מגו שאם היה טוען טענה זו" מופיעים הערכים "מגופה", "מגורה" ו"מגורשת". למפרונטי מרבה בהפניות ("רמיזות") מערך לערך ויש ערכים שכוללים רק רמיזות לערכים אחרים.
מבנה הערכים.
מבנה הערכים אחיד למדי. למפרונטי פותח בהגדרה קצרה של הערך, לאחריה הוא מביא לפי סדר כרונולוגי את הנאמר בקשר לנושא בשני התלמודים, הבבלי והירושלמי, לאחר מכן דברי ראשונים, לאחריהם הרא"ש, הרי"ף והמרדכי, רש"י, הרמב"ם, הרמב"ן, רבי יוסף קארו והרמ"א. לאחר דברי החכמים הללו הוא מביא שאלות ותשובות לפי סדר כרונולוגי עד דורו, דן בהם וקובע את דעתו. כמעט בכל ערך הוא פוסק ומכריע הן בתחום ההלכה ובפרט בתחום הרפואה, שם הוא מוסיף גם ידע חדש ומקורי. בשל צורת כתיבה זו מהווה הספר ביבליוגרפיה של הספרות הרבנית העיקרית.
בנוסף לרפואה דן למפרונטי באופן ספורדי גם במדעים אחרים ומביא מקורות מספרות מדעית איטלקית בת זמנו. לפי שלל המקורות, ספרייתו של למפרונטי הייתה רחבה ומגוונת ביותר והוא אף מזכיר מספר פעמים ששלח מכרים במיוחד על מנת להביא לו ספרים נחוצים. כך למשל במונח "אוזניים לכותל" הוא דן באקוסטיקה המשובחת של ארמון חדש בזמנו במנטובה וכותב "אני המחבר הייתי שם וניסיתי, שמעתי שכיוצא בזה נמצא בהרבה מקומות באיטליה וחוצה לה ודבר זה קל להבין למי שיש לו ידיעה בחכמת ההנדסה" ומביא מראי מקום לשני חיבורים באיטלקית. חוסר המתח בין מדע והלכה בא לידי ביטוי פעמים רבות, מתוך הסתמכות ללא התנצלות על ספרי מדע אמפירי חדשים לזמנו כמקור לפסיקה. למשל, בתשובה לעניין אסטרונומי מסוים הוא כותב "אף כי באמת ראיתי שרוב קושיותיו בזה נולדו לו מחסרון הספרים שיש בגלילותינו מחכמי אומות העולם שהעמידו היום כמה מהדברים".
כתבי היד והמהדורות.
כתבי היד.
למפרונטי כתב את "פחד יצחק" בשתי מהדורות: מהדורה קמא (=מהדורה ראשונה) ב-120 כרכים, ומהדורה בתרא ב-35 כרכים. כתב היד של שתי המהדורות נשתמר. בשנת 1845 נרכש כתב היד של מהדורה קמא מן הקהילה היהודית בפרארה על ידי מלך צרפת לואי פיליפ והופקד בספרייה הלאומית של צרפת בפריז ונקרא "כתב יד פריז".
יצחק ברוך הלוי, הביוגרף של למפרונטי מספר כי הקהילה היהודית בפרארה, שהצטערה על מכירת הספר, רכשה ממשפחת למפרונטי מהדורה נוספת של כתב היד, הכוללת תיקונים ותוספות, והפקידה אותה ב"תלמוד תורה" של העיר תוך הנחיה שלא יימכר לעולם. מהדורה זו נקראת "מהדורה בתרא" (=מהדורה אחרונה).
מהדורות הדפוס.
המהדורה קמא הופיעה בדפוס בשלימותה ב-13 כרכים במשך 138 שנים: הכרך הראשון של האנציקלופדיה (אותיות א–ב) נדפס על ידי למפרונטי בשנת ה'תק"י (1750) בוונציה. בשנת ה'תקי"ג (1753) נדפס הכרך השני (אותיות ג–ד). שאר החלקים עד אות מ' נדפסו לאחר מותו על ידי בנו שלמה, תחילה בוונציה, לאחר מכן בליבורנו והושלמה על ידי חברת מקיצי נרדמים משנת 1888 ואילך. מהמהדורה בתרא נדפס רק חלק בשני כרכים בהוצאת צבי קאנאל (תל אביב תרצ"ה; ירושלים תש"ב).
בשנת 1885 התחיל הרב יואל זליג זלקינד להוציא לאור בוורשה את המהדורה קמא עם תוספת "בית יואל" שהיא הרחבה וביאור נרחב של "פחד יצחק" כלשונו בהקדמה לספר: "הערות והארות, תיקונים וחידושים, והוספות מהלכות רבות, ועניינים שונים ונחוצים, הנוגעים להלכה ולמעשה ונתבררו כל הדינים בטעמם ונימוקם מש"ס והרבה ספרים עתיקין וחדתין (=ישנים וחדשים) מהם הרבה יקרי המציאות (=נדירים)". הוא הוציא לאור כרך אחד בלבד.
מהדורה קמא ובתרא משולבת.
בשנת ה'תשכ"ב (1962) הוציא מוסד הרב קוק, בעריכת שמואל אשכנזי וברוך מרדכי הכהן מהדורה משולבת של האנציקלופדיה הכוללת את "מהדורה קמא" ואת "מהדורה בתרא". במהדורה זו נערכו כמה שינויים מהמקור: הערכים מסודרים בסדר א-ב של שם הערך בלבד וערכי משנה באים לאחר הערך הראשי ; חשיפת המקורות של למפרונטי ובעקבות זאת המובאות שמביא למפרונטי לא הועתקו מהאנציקלופדיה אלא מובאות כלשונן במקור, תוך הצבעה על המקור ועל ההבדלים בהערות; הערכים נערכו לשונית, חולקו לפסקאות וראשי התיבות הרבים פוענחו על מנת להקל על הקורא. ממהדורה זו יצאו לאור עד עתה (תשע"ו) חמישה כרכים בלבד עד ערך "גת".
קישורים חיצוניים.
סריקה של הספר
מקורות נוספים
מרכז המידע לאמנות ישראלית
מרכז המידע לאמנות ישראלית הוא ארכיון ומרכז מידע העוסק בתיעוד האמנות בישראל. המרכז, שהוקם בשנת 1975, ממוקם במוזיאון ישראל, ירושלים.
מרכז המידע לאמנות ישראלית הוקם בשנת 1975 כחלק ממוזיאון ישראל. במשך שנות פעילותו אסף המרכז מידע הקשור לכ-12,800 אמנים ישראלים הכולל תצלומים ותצלומי עבודות, כתבות עיתונות, הזמנות לתערוכות, סרטים ועוד.