נפטר במושבו, בני עטרות, ממחלה קשה באוגוסט 2013, ובמושבו גם נקבר. הותיר אישה, עדנה, ילדים ונכדים.
קישורים חיצוניים.
ממאמריו:
יואב בירן
יואב בירן (נולד ב-17 ביולי 1939) הוא דיפלומט בשירות החוץ הישראלי. כיהן כשגריר ישראל בבריטניה וכמנכ"ל משרד החוץ.
ביוגרפיה.
בירן סיים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים ב-1964. במקביל ללימודיו החל לעבוד במשרד החוץ במחלקת המזרח התיכון ואפריקה. ב-1965 מונה למזכיר שני, ראש המדור הקונסולרי, בשגרירות ישראל באדיס אבבה, בירת אתיופיה וב-1967 למזכיר ראשון בשגרירות ישראל באוגנדה. בשובו לישראל מונה ב-1970 לעוזר במחלקה לענייני יהדות התפוצות במשרד החוץ ואחר כך לעוזר בלשכת המנכ"ל. בדצמבר 1973 היה חבר במשלחת הישראלית לוועידת השלום בז'נבה. ב-1975 מונה למנהל המחלקה למחקר ותכנון מדיני.
בשנים 1977 עד 1982 שירת כציר מדיני ובעקבות ההתנקשות בשגריר שלמה ארגוב שימש כממונה על היחסים בפועל עד 1983. ב-1984 מונה לסמנכ"ל למינהל וב-1987 מונה לסמנכ"ל לענייני צפון אמריקה ופירוק הנשק. בשנים 1988 עד 1993 כיהן כשגריר ישראל בבריטניה. בשנת 1998 מונה לסמנכ"ל בכיר לענייני המזרח התיכון ותיאום תהליך השלום וב-1999 לסגן ראש המועצה לביטחון לאומי למדיניות חוץ.
בנובמבר 2002 מונה למנכ"ל משרד החוץ כמינוי זמני, וביולי 2003 קיבל מינוי קבע. הוא כיהן בתפקיד עד אוגוסט 2004.
כיהן כדירקטור בחברת סקיילקס משנת 2006 ועד 2015.
ולדימיר נזלימוב
ולדימיר נזלימוב (ברוסית: Владимир Аливерович Назлымов ) (נולד ב-1 בנובמבר 1945) הוא סיף ומאמן סובייטי. אלוף אולימפי בעל 6 מדליות מהן 3 זהב בחרב וכן אלוף עולם 8 פעמים במסגרת נבחרת ברית המועצות ופעמיים מדליית זהב אישית. הוא הצליח לזכות במדליית אולימפית ב-4 אולימפיאדות ברציפות.
ביוגרפיה.
ולדימיר נזלימוב נולד בעיר מחצ'קלה שבדגסטן למשפחה טטרית. בגיל 11 נזלימוב החל להתאמן בסייף. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד במכון לספורט במחצ'קלה. בשנת 1967 הוא לראשונה נכלל בנבחרת ברית המועצות והיה בין חבריה עד לשנת 1980. בשנים 1975 ו-1977 הוא קיבל תואר סייף הטוב בעולם של הפדרציה הסייף הבינלאומית.
לאחר סיום הקריירה התחרותית נזלימוב היה מאמן נבחרת ברית המועצות. בשנת 1991 הוא עבר לארצות הברית והיה מאמן של נבחרת ארצות הברית בתחרויות שונות. בשנת 1999 הוא החל לאמן במסגרת אוניברסיטאית וספורטאים שהוא אימן השתתפו באולימפיאדות ובאליפויות העולם..
תחרויות אולימפיות.
בשנת 1968 באולימפיאדת מקסיקו סיטי נזלימוב לראשונה הגיע לאולימפיאדה וזכה במדליית זהב קבוצתית.
בשנת 1972 באולימפיאדת מינכן נזלימוב הצליח לזכות במדליית ארד אישית בנוסף למדליית כסף קבוצתית.
בשנת 1976 במונטריאול נזלימוב זכה במקום השני בתחרות אישית ובמדליית זהב בתחרות קבוצתית.
בשנת 1980 באולימפיאדת מוסקבה נזלימוב הגיע כאשר הוא כבר בין 35 והצליח לזכות עם קבוצתו במדליית זהב.
משה רביב (שגריר)
משה רביב (נולד ב-1935) הוא דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל בבריטניה ובפיליפינים.
ביוגרפיה.
רביב נולד בעיירה קטנה בשם דורנא ברומניה ועלה לישראל ב-1948.
למד באוניברסיטה העברית בירושלים ועבד במשרד החוץ. ב-1960 מונה לנספח ואחר כך, למזכיר שני בשגרירות ישראל בלונדון. במקביל לעבודתו, למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת לונדון. ב-1964 מונה לעוזרו של שמחה דיניץ, המזכיר המדיני של שרת החוץ גולדה מאיר. ב-1966 מונה למזכיר המדיני של שר החוץ אבא אבן. ב-1968 מונה ליועץ מדיני בשגרירות ישראל בוושינגטון שבארצות הברית. ב-1974 שב לישראל ומונה למנהל המחלקה למזרח אירופה במשרד החוץ וב-1976 למנהל מחלקת צפון אמריקה. בשנים 1978 עד 1981 כיהן כשגריר ישראל בפיליפינים, בתקופה זו פעל לסייע בקליטת פליטי וייטנאם בישראל, ובשובו מונה למנהל המחלקה הכלכלית במשרד החוץ. ב-1983 נשלח ללונדון ומונה לסגן השגריר. ב-1988 מונה לראש אגף תקשורת והסברה במשרד החוץ. בתפקידו האחרון בשירות הדיפלומטי כיהן כשגריר ישראל בבריטניה בשנים 1993 עד 1998.
לאחר פרישתו משירות החוץ, שימש יועץ לקרן רוטשילד, יועץ לקרן קנדי לי ויו"ר עמותת "ידיד לחינוך", ארגון המפעיל גמלאים מתנדבים במערכת החינוך. בשנת 2011 קיבל רביב בשם העמותה את "אות הנשיא למתנדב" מידי הנשיא שמעון פרס.
חיבר את הספר "Israel at Fifty: Five Decades of Struggle for Peace" שיצא לאור בבריטניה בהוצאת וויידינפלד וניקולסון וכן בשם "במשעולי הדיפלומטיה הישראלית מבן-גוריון ועד ברק" בהוצאת משרד הביטחון.
ביילו פולה
ביילו פולה (באותיות קיריליות: Бијело Поље) היא העיר הרביעית בגודלה במונטנגרו, ובירת מחוז ביילו פולה שבצפון-מזרח המדינה. שוכנת על גדת נהר לים (Lim).
העיר משמשת כמרכז המנהלי, הכלכלי, החינוכי והתרבותי של צפון המדינה. על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2011, התגוררו בעיר 15,883 תושבים.
תחבורה.
ביילו פולה מקושרת לשאר מונטנגרו ולסרביה השכנה, על ידי הכבישים המהירים E80 ו-E65, שהם חלק מרשת הכבישים האירופית E.
בעיר נמצאת תחנת רכבת, בה עוצרות רכבות הנוסעות בקו בלגרד-בר. נמל התעופה של פודגוריצה מרוחק כ-130 קילומטרים מביילו פולה.
לינדסי אן ווי (אנגלית: Lindsey Ann Way; נולדה בשם בלאטו ב-21 במאי 1976) הידועה בשם לין Z היא בסיסטית בלהקה האמריקאית Mindless Self Indulgence.
ביוגרפיה.
לינדסי נולדה בדונון, סקוטלנד. היא ממוצא צרפתי ואינדיאני. היא עברה לקונטיקט בגיל 5. היא עזבה את הבית בגיל 17 ועברה לברוקלין, ניו יורק, שם היא למדה במכון פראט אמנות ואילוסטרציה. לינדסי עבדה אז כאמנית חלון ראווה ושימשה כ"עוזרת ציור" לרון אינגליש בניו יורק. יצירות האמנות שלה כבר מאז הוצגו בתוכניתו של CBGB ה-32 שנה לאמנות, תחת הכותרת 'האנג' ו'דראו': תערוכה קבוצתית בנסיעות. לינדסי ניגנה בלהקה ששימשה חימום ללהקה דולי פרטון. בשנת 2002 היא הצטרפה ל-Mindless Self Indulgence. לינדסי נבחנה להחליף את הבסיסטית של הלהקה, ונסה, וצלחה את המבחן. יחד עם האמן ג'ורדן היילי, לינדסי תרמה רבות ליצירות האמנות בתקליטור You'll Rebel To Anything.
ב-13 בנובמבר 2010, היא הציגה את יצירות האמנות שלה תחת הכותרת "שקט" בגלריה למדע הכהה עם תערוכה משותפת בשם "חייך גם אם זה כואב". ב-11 בדצמבר 2010, הושק אתר המציע גלריה של יצירות האמנות שלה. כמו כן, היא גם תרמה לתערוכת סאות' פארק- 15 שנה באמנות האופרה בגלריה בניו יורק.
הנוכחות של לינדסי על הבמה היא פעילה מאוד: היא נעה ללא הרף. היא נוהגת לעקל את הגב האחורי שלה במהלך ההופעות. בשנת 2002 אושפזה לינדסי בבית חולים עם ריאות שקרסו, אך זה לא מנע ממנה את האנרגיות בהופעות. לינדסי לובשת לעיתים קרובות להופעות מדים של תלמידת בית ספר פרטי, יחד עם הסגנון האישי שלה.
חיים אישיים.
ב-3 ספטמבר 2007, התחתנה לינדסי עם ג'רארד ויי, הסולן של מיי כמיקל רומאנס, ולהם נולדה ילדה בשם בנדיט לי ווי.
צבי חפץ
צבי חפץ (נולד ב-9 בדצמבר 1956) הוא דיפלומט ישראלי, עורך דין, איש עסקים ותקשורת. חפץ כיהן בעבר כשליח המיוחד לנציגויות מדינות המפרץ, איחוד האמירויות ובחריין, כשגריר ישראל ברפובליקה העממית של סין ובמונגוליה, כשגריר ברוסיה, כשגריר באוסטריה ובארגונים הבינלאומיים ארגון האו"ם לפיתוח תעשייתי, משרד האו"ם למאבק בסמים ובפשיעה וב וכשגריר ישראל בבריטניה.
ביוגרפיה.
חפץ נולד בטומסק שבסיביר, לשם הוגלתה משפחתו מריגה, לטביה, ב-1940. סבו, יעקב ידיקין, הוצא להורג על ידי משטר סטלין בשל מעורבותו בפעילות ציונית ומתן תרומות לארגונים יהודים בארץ ישראל. לימים, בשל פעילותו זו הוכר ידיקין כהרוג מלכות על ידי מדינת ישראל. בגיל 11 חודשים חזרה משפחתו של חפץ לריגה, אז עדיין חלק מברית המועצות.
ב-1971 עלה חפץ עם משפחתו לישראל. בתחילה התיישבו בגבעת המורה ומאוחר יותר עברו לפתח תקווה, שם גדל. בצה"ל שירת במשך שבע שנים ביחידה 8200, והשתחרר בדרגת רב-סרן. בוגר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב, והוסמך כעורך דין ב-1985. חפץ היה שותף במשרד "אסנת חפץ ושות'".
ב-1989 חפץ נשלח למוסקבה והיה חבר ב"קבוצת הדיפלומטים הישראלים ליד שגרירות הולנד בברית המועצות". היו אלה צעדי ההתקרבות הראשונים בין ברית המועצות לישראל לאחר ניתוק היחסים ב-1967. בין השנים 1990 ועד 1996 שימש כיועץ משפטי חיצוני לענייני ברית המועצות לשעבר במשרד ראש הממשלה ("נתיב").
מתחילת שנות ה-90 התמחה משרד עורכי הדין של חפץ בעסקאות בינ"ל, בדגש על ייצוג חברות ישראליות במדינות ברית המועצות לשעבר ומזרח אירופה, וחברות מברית המועצות לשעבר בישראל ובעולם. בין השנים 1999–2004 כיהן כסגן יו"ר פעיל של מעריב החזקות בע"מ, ובין השנים 2001–2003 כיו"ר פעיל של הד ארצי בע"מ. כמו כן היה מעורב בניהול קבוצת הכדורסל הפועל תל אביב.
חפץ, חבר קרוב ואיש אמונו של סר לאונרד (לן) בלווטניק, מונה על ידו לדירקטור בכלל תעשיות בע"מ, נייר חדרה בע"מ ומנועי בית שמש בע"מ.
בשנת 2004 מונה חפץ לשגריר ישראל בבריטניה. כניסתו לתפקיד נדחתה לאור עתירה לבג"ץ של התנועה לאיכות השלטון, בטענה כי מונה לתפקיד עקב קשריו עם ראש הממשלה, אריאל שרון. העתירה נדחתה על ידי בג"ץ. חפץ כיהן בתפקיד מיוני 2004 ועד נובמבר 2007.
לאחר סיום תפקידו בבריטניה שימש חפץ כיועץ לטוני בלייר, אז שליח הקוורטט לענייני המזרח התיכון. במקביל חזר לעבודתו העסקית והמשפטית ובנוסף שימש כיועץ אסטרטגי בנושאים בינ"ל.