יצירת "חבורת סנטרל רנד" הופסקה בחטף על ידי קילוחי לבה מסיביים שיצרו את לבות ונטרסדורפ (Ventersdorp lavas) מהתפרצויות שהתחוללו לפני 2,715 מיליון שנים. על מקור קילוחי הלבה יש כמה השערות. ייתכן שמקורם בהתנגשות בין קראטון קאפוול לבין קראטון זימבבווה, שבסופו של דבר התחברו על מנת ליצור יחידה יבשתית אחת.
המאורע האחרון שהייתה לו השפעה עיקרית על הגאולוגיה של אגן ויטווטרסראנד והחשיפה שלו באזור יוהנסבורג היה פגיעה רבת עוצמה של מטאוריט או אסטרואיד כ-110 קילומטרים מדרום מערב ליוהנסבורג לפני כ-2,020 מיליון שנים. מרכז הפגיעה היה קרוב לכפר פרדפורט (Vredefort) של ימינו, והוא נתן את שמו לשריד הגאולוגי של המאורע הכביר: מכתש פרדפורט. לא רק שהשרידים מפגיעה זו הם העתיקים ביותר על פני כדור הארץ, אלא שהוא גם מכתש הפגיעה הגדול ביותר שהותיר את רישומו בגאולוגיה של כדור הארץ כיום. מטאוריט או אסטרואיד שקוטרו בין 10 ל-15 קילומטרים יצר מכתש בקוטר של 300 קילומטרים, תוך עיוות של כל שכבות הסלע בתוך מעגל זה. יוהנסבורג שוכנת בקרבת השוליים החיצוניים של מכתש פגיעה זה. בקרבה המיידית לפגיעה התרוממו והתהפכו כל שכבות הסלע התת-קרקעיות, וכך נחשפו הסלעים של ויטווטרסראנד בקשת במרחק 25 קילומטרים ממרכז הפגיעה. לרוע המזל אין מרבצי זהב במחשופים אלו. עם זאת, פגיעת המטאוריט הנמיכה את אגן ויטווטרסראנד בתוך המכתש. תהליך זה הגן עליו מסחיפה מאוחר יותר, אבל חשוב יותר, ייתכן שהרימה אותו קרוב לפני השטח קרוב לשפת המכתש בקרבת יוהנסבורג. למעשה, מלבד מחשופי ויטווטרסראנד (המקומות שבהם נחשפו הסלעים בפני השטח) בקרבה למכתש פרדפורט, כל יתר המחשופים מופיעים בקשת במרחק של 80–120 קילומטרים ממרכז מכתש הפגיעה, ממערב לו, מצפון-מערב, מצפון ומצפון-מזרח. כך שסביר להניח שאלמלא פגיעת המטאוריט בפרדפורט לפני למעלה משני מיליארד שנים, לא היינו מגלים מעולם את מרבצי הזהב העשירים מתחת לאדמת דרום אפריקה, או שהם היו נסחפים במהלך תהליך יצירת הרמה של דרום אפריקה בעבר הגאולוגי הקרוב: מלפני 150 מיליון שנים, ויותר מכך במהלך 20 מיליון השנים האחרונות.
מקור הזהב.
מרבית הזהב והמתכות הכבדות האחרות מרוכזים בגלעין כדור הארץ. עדויות המבוססות על מחקרים באיזוטופים של טונגסטן הוכיחו שמרבית הזהב המצוי בקרום כדור הארץ מקורו במעטפת כדור הארץ לשם הגיע לפני כ-3.9 מיליארד שנים (בערך בזמן בו נוצר קראטון קאפוואל) כתוצאה מהפגזת כדור הארץ במטאוריטים. הפגזה זו של המטאוריטים מכילי הזהב התרחשה מיליוני שנים לאחר שנוצר הגלעין כשהברזל ואיתו המתכות הכבדות האחרות שקעו למרכז הכדור. הזהב באזור אגן ויטווטרסראנד הושקע בדלתאות של נהרות הארכאיקון לאחר שנשטף מהחגורות הירוקות העשירות בזהב מצפון וממערב. מחקרים על איזוטופ רניום-אוסמיום מלמדים שהזהב במרבצי מינרלים אלו הגיעו ממחדרים בני 3 מיליארד שנים יוצאי דופן שמקורם במעטפת המכונים קומטיט המופיעים בחגורות ירוקות.
אנרגיה רובינארי
אינטרגאמא
אינטר גאמא חברה להשקעות בע"מ היא חברת החזקות ישראלית שנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
היסטוריה.
אינטרגאמא נוסדה בשנת 1965 בידי איסר פן ויצחק אלמוג שריכזו בבעלות החברה את דלתה קולור שייצגה את חברת קודאק בישראל, את דלתה פילם שעסקה בשירות פיתוח תמונות, את דלתה חברה למסחר שייצגה את אוליבטי את דלתה ציוד הנדסי שעסקה ביבוא ציוד ביטחוני לישראל. בשנת 1973 רכשה החברה לישראל את השליטה בחברה, אולם היא מכרה את החזקותיה בשנת 1976 לקבוצת שאול אייזנברג. הרכישה בוצעה באמצעות חברת ההשקעות "פריון" שהייתה בבעלות אייזנברג, אך בפועל נוהלה על ידי מקרבו מיכאל אלבין. באותה עת מונה תנחום אורן כמנכ"ל החברה, הוא גם החזיק בכ-16% מהמניות.
בשנת 1983 היו עיקר רווחיה של החברה מענף הצילום. באותה שנה ביקשה החברה להנפיק מניות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, אולם ההנפקה נדחתה למרץ 1984 בעקבות קריסת הבורסה באותה שנה.
בשנת 1988 רכשה שוב החברה לישראל 57% ממניות החברה מקבוצת אייזנברג (אייזנברג באותה עת גם החזיקה בשליטה בחברה לישראל). באותה שנה רכשה גם אינטרגאמא את "איפריה של קולנוע", חברת הפצה לסרטי קולנוע ורשת ספריות וידאו. אולם אחרי שנתיים יצאה מההשקעה ברשת ספריות הווידאו.
בשנת 1998 רכש מנכ"ל אינטרגאמא, תנחום אורן, 69% מהמניות מידי "החברה לישראל" תמורת 23 מיליון דולר. שאר המניות שהחזיקה החברה לישראל נמכרו למשפחת ספרא באמצעות חברת פ.י.ב.י. אחזקות. פיבי מכרה את המניות בשנת 2010.
בסוף שנת 1999 חברת הבת דלתא פילם רכשה והתמזגה עם הלקוחה הגדולה ביותר שלה, רשת חנויות הצילום אוריינט קולור.
בשנת 2017, בעקבות חקיקת החוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות, חילקה החברה את מניות חברת הבת רפק תקשורת ותשתיות שגם נסחרה בבורסת לניירות ערך בתל אביב כדיבידנד בעין. זאת מאחר שהחוק חייב לצמצם את פירמידות השליטה בבורסה למבנה של עד שתי שכבות של חברות ציבוריות עד לסוף 2019.
תחומי פעילות.
נכון לשנת 2021 לחברה תחום פעילות אחד, השקעה בנדל"ן מניב. הכולל שטחי משרדים שמשכירה החברה בהרצליה ובכפר נטר.
בעבר החזיקה החברה במספר חברות בת:
אינפביליטס
אינפיבילטס
אינפליביליטס
אינפליביליטי
לייטון אוריינט
לייטון אוריינט (באנגלית: Leyton Orient F.C.) היא קבוצת כדורגל מרובע ווֹלְתַ'אם פוֹרֶסְט שבלונדון, בירת אנגליה, המשחקת בפוטבול ליג השנייה. הקבוצה הוקמה בשנת 1881 והיא ידועה בכינוי "דה או'אס" (The O's). הקבוצה משחקת באצטדיון בריסביין רוד שבלונדון, אשר מכיל 9,271 מקומות ישיבה.
היסטוריה.
הישג השיא של הקבוצה היה הגעה לחצי גמר גביע ה-FA ב-1978 תחת המאמן ג'ימי בלומפילד, שבו הפסידה לארסנל בתוצאה 3-0 (בלומפילד עצמו היה שחקן עבר בארסנל בין השנים 1954-1960). זו הייתה הפעם היחידה עד כה שהיא הגיעה למעמד זה. המועדון היה בקשיים כלכליים רבים לאורך כל שנות קיומו, קשיים אשר גרמו לעליות וירידות ליגה ואף לשינוי שם המועדון. השם הנוכחי נקבע ב-1987 לאחר שהנשיא טוני הוק השתלט על עמדת נשיא המועדון. השם הוא שילוב השמות לייטון ואוריינט והוא הוחלט בעזרת קמפיין שעשו אוהדי הקבוצה, אשר רצו לשמר את השמות ההיסטוריים של המועדון.
בעונת 2013/14 הקבוצה הייתה קרובה לעלות לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ אך הפסידה בפנדלים לרות'רהאם בגמר הפלייאוף. בעונת 2015/2016 ירדה הקבוצה לליג 2. בעונת 2016/17 ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לקונפרנס נשיונל שהיא הליגה החמישית בטיבה באנגליה והראשונה שנחשבת ללא מקצוענית. לראשונה בהיסטוריה, הקבוצה ירדה מהפוטבול ליג.
בעונת 2018-19 שבה הקבוצה אל הפוטבול ליג השנייה אחרי שנתיים של היעדרות לאחר שהקבוצה סיימה ראשונה בקונפרס נשיונל.
סמל הקבוצה.
סמל הקבוצה מכיל שני ויוורנים (ייצור מיתולוגי דמוי דרקון) אדומים, כאשר הם עומדים פנים מול פנים, וביניהם כדור כדורגל, וכיתובים בראש הסמל ובתחתיתו. ביחד הם יוצרים את השם המלא של קבוצה - "מועדן כדורגל לייטון אוריינט". צבעי המשחק של הקבוצה הם אדום ולבן.
אזכורים בתקשורת.
בשנת 1995 עשה ערוץ 4 באנגליה סרט דוקומנטרי על הקבוצה - "Orient: Club for a Fiver".
ניק לוין, שהיה סגן יו"ר המועדון עד שעזב את התפקיד ב-2009, הורשע בהונאת כספים בין השנים 2005-2009 ונגזרו עליו 13 שנות מאסר.
בזמן האחרון
בזמן האחרון הוא אלבומו השני של הזמר והיוצר הישראלי עידן עמדי שיצא בתחילת פברואר 2013. השיר "ממשיך לצעוד" נכתב בהשראת הספר "אל תשלח ידך אל הנער" מאת הרב ישראל מאיר לאו במסגרת הפרויקט "הקול עוד נשאר" של משרד ההסברה ורשת גימל. שאר שירי האלבום נכתבו והולחנו גם הם על ידי עמדי לבדו.
בוצ'ה ופמית
בוּצָ'ה ופֶמית (באנגלית: butch and femme; תעתיק: בוּטש ופֶם, לפעמים "בוץ'/פם") הם מונחים המשמשים לתאר שתי זהויות מגדר בקרב קהילת הלהט"ב, ובקרב לסביות בפרט, על מנת לתאר זהות גברית (בוצ'ה) וזהות נשית (פמית) ולהתנהגות המתלווה לה. שתי זהויות אלו לרוב נתפסות כתלויות אחת בשנייה, בעיקר במערכות יחסים רומנטיות, אם כי הבחנה זו שוללת את חוויותיהן האישיות של נשים רבות המקיימות מערכות יחסים של שתי פמיות או שתי בוצ'ות.
הביטוי האישי של הזדהות לסבית כפמית או בוצ'ה והיחס של הקהילה הלסבית למונחים אלו השתנה לאורך המאה העשרים. חלק מהפמיניסטיות הלסביות טענו שהדיכוטומיה במונחים היא חיקוי ההטרוסקסואליות, בעוד אחרות טענו שעל אף שהמונחים מתכתבים עם תבניות הטרוסקסואליות, הם גם מאתגרים אותם. מחקר שנעשה בשנת 1990 בארצות הברית הראה כי 95% מהנשים הלסביות מכיר את קוד ההתנהגות ה"בוצ'ה-פם" ויכול לדרג את עצמו או אדם אחר במונחי הקוד, עם זאת אחוז דומה העיד כי המונחים "לא חשובים בחייהן".
אטימולוגיה.
המונח "פם" נלקח מצרפתית ("femme") ומשמעותו בשפה זו היא אישה. המונח "בוצ'ה", מקורו בסלנג האמריקאי לתיאור "ילד קשוח", שהתפתח מקיצור של המילה "butcher", קצב, ונטבע לראשונה ככינוי לבוץ' קסידי.
היסטוריה.
חברות הומוסקסואליות במערב היו ברובן סודיות ומחתרתיות עד החצי השני של המאה העשרים, עובדה שמקשה על היסטוריונים לגלות כמה זמן זהויות אלו נמצאות במרחב הלסבי.
תחילת המאה העשרים.
ידוע כי קידוד לבוש של פמיות ובוצ'ות התחיל ככל המאוחר בתחילת המאה העשרים מכיוון שקיימות שתמונות ותיעוד נוסף של זוגות בוצ'-פם בארצות הברית משנות העשרים ואף מוקדם יותר, אם כי אז הן נקראו "טרנסווסטיט".
אמצע המאה העשרים ואילך.