תחת ניהולו זכתה תחנת רדיו אירופה החופשית ברומנית לפופולריות רבה מאוד ברומניה. השידורים של נואל ברנרד ועמיתיו, שהתרחבו בזמן רעידת האדמה ברומניה ב-4 במרץ 1977, מתחו ביקורת חריפה על המשטר הקומוניסטי ועל השרירותיות הבלתי מרוסנת של שלטון היחיד של הזוג צ'אושסקו, שגברה בסוף שנות ה-70 ובשנות ה-80 ברומניה. כעדות הגנרל יון מיכאי פאצ'פה, ראש הבולשת שערק למערב, בספרו "אופקים אדומים", נואל ברנרד הפך בעיני המשטר לאחד מהאויבים הראשיים שיש לחסל.
נואל ברנרד נפטר ב-23 בדצמבר 1981 מסרטן הריאה. סביב מותו נפוצו שמועות, שאין אפשרות להוכיח את אמיתותן, כי חוסל על ידי הקרנות בסתר על ידי אנשי ביון בשרות המשטר של ניקולאה צ'אושסקו; זאת בהתחשב בהתקפות האלימות המסתוריות שסבלו מידי אלמונים כמה מעובדי התחנה ברומנית: העיתונאי קורנל קיריאק, שהיה האחראי על תוכניות פופולריות למוזיקת פופ, נרצח, והסופרת ומבקרת הספרות מוניקה לובינסקו הוכתה קשות על יד ביתה בפריז. באותה תקופה עם מחלתו של ברנרד חלו בסרטן עוד שני עיתונאים חשובים של התחנה, אמיל ג'ורג'סקו וולאד ג'ורג'סקו (יורשו בתפקיד).
לפי בקשתו טרם מותו, גופתו נשרפה ללא טקס דתי. אלמנתו, יואנה מגורה ברנרד, עברה בהמשך עם ילדיה ונכדיה לקליפורניה.
התאחדות הכדורגל הספרדית
מי מפחד מהדוב הצהוב?
לאו פון קלנצה
פרנץ קארל לאופולד פון קְלֶנְצֶה (גרמנית: Franz Karl Leopold von Klenze; 29 בפברואר 1784, ליד שלאדן – 27 בינואר 1864, מינכן) היה אדריכל, צייר, וסופר גרמני שפעל במאה ה-19, אשר נחשב למייצג הבולט ביותר של סגנון "התחייה היוונית" באדריכלות.
חייו.
פון קלנצה למד אדריכלות באוניברסיטאות של ברלין ופריז. בין השנים 1808–1813 שימש כאדריכל החצר של מלך וסטפאליה. בשנים שלאחר מכן עבר לבוואריה, ובשנת 1816 מונה כאדריכל החצר של לודוויג הראשון, מלך בוואריה. הוא תכנן עבור לודוויג הראשון מבנים רבים במינכן בסגנון הניאו קלאסי.
פון קלנצה הושפע מהערצתו של פטרונו להלניזם, והשפעה זו באה לידי ביטוי מוחצן ביצירתו האדריכלית.
עם הכרזת עצמאותה של יוון המודרנית זימן בנו של לודוויג הראשון, אותון, מלך יוון, את פון קלנצה לאתונה במטרה לתכנן אותה מחדש בסגנון הבנייה של יוון העתיקה. שמו של פון קלנצה וסגנונו המשיכו להתפרסם, והוא הוסיף וקיבל על עצמו עבודות תכנון אדריכלי משליטים באירופה. כך למשל מונה בידי ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה לתכנן את מוזיאון ארמיטאז' החדש שיציג את עתיקות יוון, רומא ומצרים.
פון קלנצה השתמש בכישוריו כצייר אומן בשירטוטי המבנים שלו. הוא הרבה לצייר מבנים עתיקים כמודל מוקדם לתכנון האדריכלי שביצע. במשך כל השנים הקפיד להשתלם באדריכלות העת העתיקה של יוון ורומא, והשתתף בחשיפות ושחזורים של מבנים מן התקופה שריתקה אותו.
יצירתו.
בין יצירותיו המפורסמות ביותר ניתן למנות את:
ומבנים נוספים, אנדרטאות, פסלים ורחובות רבים.
טלגוניה
הטלגוניה (ביוונית: Τηλεγόνεια) היא יצירת שירה אפית מתקופת יוון העתיקה, שנכתבה על ידי אוגמון מקירני ומהווה המשך לאודיסאה. היצירה המקורית הקיפה שני ספרים ונכתבה באמצע המאה השישית לפנה"ס, כיום לא נותר דבר מן היצירה אלא תקציר בלבד.
עלילה.
טלגונוס הוא בנו של אודיסאוס וקירקה שנולד לאחר שאביו עזב את אמו (משמעות שמו הוא "הנולד מרחוק"), הוא נשלח על ידי אמו לחפש את אביו. בעודו שט בימים, נטרפה ספינתו על ידי סערה והוא הגיע לאי איתקה - מקום ממלכתו של אודיסאוס אביו, אולם טלגונוס לא מודע לעובדה זאת.
בגלל מצוקתו מחליט טלגונוס לפשוט על שדות איתקה, אודיסאוס וטלמאכוס מגנים על ממלכתם ובזמן הקרב טלגונוס הורג את אביו. לאחר שטלגונוס מגלה את זהותו של אודיסאוס הוא עושה את דרכו, יחד עם טלמאכוס, פנלופה וגופת אודיסאוס, לבית אמו באי איאיה בעזרת הנחיית האלה אתנה.
לאחר שהם מגיעים לאיאיה, שם הם קוברים את גופת אודיסאוס. טלמאכוס נושא לאשה בעצת אתנה את קירקה, וטלגונוס נושא לאשה את פנלופה.
ירכיים
דיוויד קמחי
דייוויד קמחי
השתלת מוח עצם
התקופה הקרולינגית
ליאור קצב
ליאור קצב (נולד בט"ו בכסלו ה'תש"ל, 25 בנובמבר 1969) הוא עורך דין ישראלי שכיהן כראש עיריית קריית מלאכי.
ביוגרפיה.
ליאור קצב הוא בנם הצעיר והשמיני של גוהר ושמואל קצב, מראשוני קריית מלאכי ואחיו הצעיר של משה קצב, הנשיא השמיני של מדינת ישראל.
קצב נולד בקריית מלאכי. בתום לימודיו בבית הספר היסודי "נצח ישראל" בקריית מלאכי, למד בישיבת בני עקיבא "אור עציון" שבמרכז שפירא.
בזמן לימודיו בישיבה התיכונית שימש כמדריך בתנועת הנוער "בני עקיבא" ובכיתה י"ב למד במסגרת של"פ בעכו והמשיך לישיבת ההסדר אור עציון. את שירותו הצבאי עשה במסגרת ישיבת ההסדר, ובין השנים 1988–1992 שרת כצנחן בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים. במהלך שירותו הצבאי נישא לנגה לבית קדמון, בת כפר מימון, ובהמשך נולדו להם ארבעה ילדים.
בתום שירותו הצבאי, יצא קצב למוסקבה בשליחות לשכת הקשר "נתיב" במשרד ראש הממשלה, שם עסק בגיוס והכנת סטודנטים יהודיים לעלייה לארץ ובלימוד השפה העברית.
לאחר מכן נשלח לשנתיים למנצ'סטר מטעם הסוכנות היהודית ותנועת בני עקיבא העולמית. באנגליה שימש כשליח חינוכי לסניפי בני עקיבא בצפון בריטניה וכשליח קהילתי במנצ'סטר.
עם שובו מהשליחות נבחר לעמוד בראש האגף לגיוס ולשיבוץ בנות במסגרת השירות הלאומי.
ליאור קצב ייסד את המדרשה הלאומית להעמקת ערכי היהדות בקריית מלאכי ועסק רבות בהדרכת בני נוער ומבוגרים במסגרת סמינריונים וימי עיון בנושאי יהדות וציונות.
בשנת 1998, בגיל 28 ובהיותו סטודנט לפסיכולוגיה ולמשפטים, נבחר לכהן כראש עיריית קריית מלאכי, ובכך היה לראש העירייה הצעיר ביותר בישראל. בקשר עם הבחירות לעירייה נפתחה נגד קצב חקירה בחשד לעבירת שוחד בחירות ואי פרסום הסכמים פוליטיים. המשטרה המליצה להעמידו לדין, אך התיק נסגר עקב קשיים ראייתיים. קצב מינה את שותפו הפוליטי ליועץ של העירייה ללא מכרז ובניגוד לכללי מינהל תקין, ובשל כך חויב קצב לשלם לקופת העירייה באופן אישי סכום של 93,000 ש"ח, שהוא הסכום ששילמה העירייה ליועץ.
כשהתמודד לתקופת כהונה שנייה בראשות עיריית קריית מלאכי בשנת 2003 מטעם רשימה עצמאית שרצה יחד עם המפד"ל, הפסיד למוטי מלכה.
בזמן כהונתו כראש העיר, התמודד על מקום ברשימת הליכוד לכנסת במסגרת הבחירות המקדימות במרכז תנועת הליכוד. עם הקמת תנועת קדימה בראשות ראש הממשלה אריאל שרון, הוצע לו להצטרף לתנועה, אך קצב דחה את ההצעה ועם סיום כהונתו כראש עיר, פנה להתמחות במשרד עורכי דין בירושלים.
בין השנים 2005- 2009 ניהל קרן השקעות ויזמות בנדל"ן בישראל ובמזרח אירופה.
בשנת 2007 התלוננה עובדת זרה כי קצב עשה בה מעשה מגונה. לדברי המשטרה המתלוננת נמצאה דוברת אמת בבדיקת פוליגרף, אך בסופו של דבר נסגר התיק עקב קשיים ראייתיים ולא הוגש כתב אישום בפרשה. חקירה נוספת, בחשד כי כראש העיר דרש קצב שוחד מיני מעובדת בעירייה כתנאי להחזרתה לעבודה, נסגרה אף היא בשל בקשת המתלוננת ובשל קשיים ראייתיים.
עם פרוץ פרשת האונס של הנשיא משה קצב, בשנת 2007, נמנה עם צוות ההגנה המשפטי של אחיו והרבה להתראיין בכלי התקשורת על הפרשה. בשנת 2008 הוסמך כעורך דין, והצטרף כשותף למשרד עורכי דין. בשנת 2012 פתח משרד עצמאי.
ב-2018 הודיע על התמודדותו בבחירות המקדימות לרשימת הליכוד בזמן הבחירות לכנסת ה-21 כנציג מחוז הנגב והדרום, אך הפסיד לשלמה קרעי. קצב מתמודד גם בבחירות המקדימות שלפני הבחירות לכנסת העשרים וחמש במחוז הנגב.
בועז ערפלי
שלום אלוהי
שלום האל
גאצ'יאני
גאצ'יאני (גאורגית: გაჩიანი) הייתה עיר היסטורית ומחוז היסטורי באיבריה תחתית/כארתלי תחתית בדרום-מזרח גאורגיה. מיקומה המדויק של העיר וגבולותיו המדויקים של המחוז, נותרו לא ברורים.רשומותיו של לאונטי מרובלי מייחסים את ייסודה לאפונים של האל המיתי, גאצ'יס, בנו של כרתלוס. ההיסטוריון הארמני בן המאה האחת עשרה, אוחטאנס מסבסטיה (ՈՒխտանես Սեբաստացի), מיקם את גאצ'יאני באזור שנקרא על פי כינויו "ערבת הגאורגים" (Vrac' Dašt) והחשיב אותה כשם מאוחר יותר של העיר צוּרטאווי. מאידך, ההיסטוריון הגאורגי, וחושטי, מיקם את גאצ'יאני על הגדה הימנית של נהר קציה.
אדמת גאצ'יאני הייתה אחד מאזורי החיץ בין איבריה העתיקה וארמניה, והשליטים בה התחלפו יותר מפעם אחת במהלך קיומה. היא ייסדה, במאות השלישית והרביעית לפנה"ס, חלק מדוכסות סאמשווילדה אולם חלק הדרום-מערבי סופח, במאה הרביעית לפנה"ס, לנסיכות האמנית-גאורגית, נסיכות גוגארנה. מאוחר יותר, בשנת 888 וב-914/8 , היו בשליטת הבגרטידים הארמנים. בעיקרו של דבר, ההיסטוריה של גאצ'יאני לאחר מכן, הייתה כמו ההיסטוריה של סאמשווילדה והמחוז בדרום-מערב טביליסי. כיום, גאצ'יאני הוא שמו של כפר בנפת גרדבני המאוכלס ברובו באזרים.
מארנולי
היינץ ראו
היינץ (היינריך) ראו (Heinz (Heinrich) Rau; 10 בנובמבר 1896 – 13 בפברואר 1965) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי יליד גרמניה, ממובילי הסגנון הבינלאומי בארץ ישראל ומחלוצי מתכנני ירושלים המודרנית בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל.
חייו.