במקביל לפעילות "אתרא קדישא" בישראל, עוסק הארגון בשמירה על קברי יהודים גם באירופה ובמקומות נוספים. הארגון היה פעיל במאבק הציבורי למען שמירת בתי עלמין בוויניצה, באומן ובברדיצ'ב שבאוקראינה, בווילנה שבליטא, בפלזן שבצ'כיה, בברצלונה שבספרד ובאיסטנבול שבטורקיה. הפעילות נעשית בשיתוף פעולה הדוק עם מרכז רבני אירופה ואגודת "אהלי צדיקים". לרוב נושאת הפעילות בחו"ל אופי של שדלנות ולחצים דיפלומטיים, ולא הפגנות המוניות והפרעות פיזיות לעבודות.
היחסים בין הארגון לבין רשות העתיקות.
היחסים בין "אתרא קדישא" לבין רשות העתיקות – הגוף הממונה על ביצוע חפירות הצלה במדינת ישראל מכוח חוק – ידעו במשך השנים עליות ומורדות. בתקופתו של אמיר דרורי, מקים הרשות ומנהלה הראשון, אירעו התנגשויות רבות בין הצדדים. דרורי לא נטה להתפשר עם החרדים, ההפגנות והמחאות לא הרתיעו אותו, ואף לא טקסי "פולסא דנורא" והטרדות טלפוניות שלטענתו בוצעו נגדו. בתקופתו הגיע המתח שבין החרדים לארכאולוגים לשיא. על דרך התנהלותו של דרורי התקיים ויכוח גם בין אנשי מקצוע, והיו שטענו כי הוא נוהג בקשיחות רבה מדי.
המנכ"ל שבא אחריו - יהושע דורפמן - התפשר יותר עם החרדים, וחל שיפור ביחסים עם פעילי "אתרא קדישא". דורפמן קיבל החלטה עקרונית להימנע ככל האפשר מחפירות קברים ולחפש פתרונות טכניים-הלכתיים במקרי הצורך. על החלטתו זו ספג דורפמן ביקורת - גם מארכאולוגים, ובתחקיר עיתונאי נטען כי דורפמן אינו עומד על עקרונותיה של רשות העתיקות, נכנע לחרדים, ושתחת ניהולו "הארגון מתנהל כבובה של הארגון החרדי 'אתרא קדישא'".
פעילים ב"אתרא קדישא" ו"האגודה למניעת חילול קברים" טוענים שהתנהלותו של דורפמן שונה לחלוטין משל דרורי. לטענתם, דרורי "חיפש מלחמות עם החרדים", ואילו דורפמן "פשוט בן-אדם יותר מתורבת. יש פעמים שהוא לא מוותר, אבל מרגישים שיושבים מול בן אדם שאפשר לדבר אתו". גם במשרד הדתות מציינים ש"רשות העתיקות לא חופרת היום קברים".
יוסף רוטשטיין, חסיד גור המשמש יועץ ל"אתרא קדישא" ומתווך בינם ובין ארכאולוגים, טען שההקפאה הכמעט מלאה של חפירות רשות העתיקות נובעת מחוסר תקשורת, וציין: "לא מזמן פנתה אלי ארכאולוגית לגבי עיר דוד. אני אישרתי לה את החפירה. ירושלים מלאה קברים, גם מתחת לבית שלי יש קבר. אז מה, בגלל זה לא יגורו בה חרדים ולא ימשיכו לבנות בתים?"
הפילוג בארגון.
בקיץ 1998, במהלך עבודות לסלילת דרך עוזי נרקיס בירושלים, נמצאו קברים בתוואי הכביש המתוכנן, בסמוך לפסגת זאב. הרב יוסף שלום אלישיב הביע את דעתו שניתן להעביר את הקברים בתנאים מסוימים, ולעומתו סברו חברי הבד"ץ של העדה החרדית כי אין היתר הלכתי להזיז את הקברים ממקומם. לדעה זו הצטרפו הרבנים משולם דוד ומאיר סולובייצ'יק, בניו של הרב מבריסק, שסברו שאף אם מבחינה הלכתית ניתן להעביר את הקברים, אין לעשות זאת מחשש שהדבר ייחשב כתקדים שבו ייעשה שימוש במקרים שבהם אסור הדבר מבחינה הלכתית.
גם דעתם של פעילי "אתרא קדישא" הייתה שאין להתפשר וליצור תקדימים מסוכנים מבחינתם, והם התנגדו בחריפות לדעתו של הרב אלישיב. קיצוניים מפעילי הארגון גייסו מפגינים שהפגינו מול ביתו של הרב אלישיב, ואף השליכו אבנים לעבר הבית. תלמידיו של המנהיג הליטאי התקשו להבליג על פגיעה כה חמורה בכבודו, וב"יתד נאמן", עיתונם של הליטאים, נכתב מאמר תקיף נגד "אתרא קדישא". מספר פעילים בולטים בארגון פרשו ממנו, והקימו את "האגודה למניעת חילול קברים" שבראשה עמד הרב מיכה רוטשילד - מקורבו של הרב אלישיב.
בדרך עוזי נרקיס, סמוך לפסגת זאב, המשיכו פעילי "אתרא קדישא" וקבוצות חרדיות ירושלמית להפגין נגד המשך החפירות, ובסופו של דבר הוחלט להימנע מסלילת הכביש מעל הקברים ולהקים במקום גשר - מחלף שער מזרח.
הלכת שמש
כיסוי ראש לנשים ביהדות
בית עקד הספרים הלאומי
פתח ביב
פתח הביב (בלועזית: קלואקה, "cloaca") הוא פתח היציאה האחורי בגופם של בעלי חיים שונים ואצל חלקם הוא הפתח היחידי המשמש את מערכות העיכול, הרבייה והשתן. כל העופות, הזוחלים, הדו-חיים וכן יונקי הביב ויונקי הכיס הם בעלי פתח ביב כזה, דרכו מופרשים הן השתן והן הצואה. אצל יונקי הכיס ועופות מסוימים מערכת הרבייה נפרדת מפתח הביב.
ביונקי שליה, לעומת זאת, יש שני פתחים נפרדים לשתן ולצואה. הבדל זה בין קבוצות היונקים השונות מצביע כנראה על קדמוניותם של יונקי הכיס ובעלי הביב לעומת השלייתנים, משום שהוא ממאפיניהן של הקבוצות הקדומות יותר מהן התפתחו היונקים בתחילה.
רבייה.
ישנן דרכים שונות לרבייה באמצעות פתח הביב.
בדו-חיים חסרי זנב, ההפריה היא לרוב חיצונית, שבה הנקבה מטילה את ביציה לתוך מקור מים והזכר מפריש את נוזל הזרע עליהן על מנת להפרותן. הן הביצים והן נוזל הזרע מופרשים מפתח הביב. בדו-חיים בעלי זנב ובדו-חיים חסרי רגליים, ההפריה היא לרוב פנימית. נוזל הזרע מוחדר לפתח הביב של הנקבה באמצעות פין או, לרוב, בלעדיו.
בעופות, הזכר והנקבה מצמידים את פתחי הביב שלהם זה לזה, עד שנוזל הזרע עובר מהזכר לנקבה. לרוב העופות הזכרים אין פין - אם כי ישנם מספר יוצאי דופן, כמו מינים מסוימים של ברווזיים.
לרוב הזוחלים הזכרים יש פין, ולקשקשאים אף יש פין כפול (hemipenes). הפין נמצא בפתח הביב של הזכר ובאמצעותו מוחדר נוזל הזרע לפתח הביב של הנקבה.
שימושים שונים נוספים.
עופות מסוימים משתמשים בפתח הביב לקירור גופם, על ידי הפרשת שתן או צואה על רגליהם. התאדות הנוזלים גורמת לקירור הגוף, כמו בהזעה. תופעה זו נקראת יורוהידרוזיס (Urohydrosis).
חלק מהצבים, במיוחד אלו המתמחים בצלילה, משתמשים בפתח הביב לנשימה כשהם צוללים, באמצעות שתי שלפוחית אוויר המחוברות לפתח הביב וקולטות חמצן מהמים. תופעה דומה מוכרת גם במלפפוני ים.
בני אדם.
לבני אדם יש פתח ביב עוברי, המתפצל במהלך ההתפתחות העוברית של מערכות ההפרשה והרביה. ישנם מומים מולדים מסוימים הגורמים לתינוק להוולד עם פתח ביב אחד.
קלואקה
ארמון דולמבהצ'ה
גרבימטריה
דנה הרמן
דנה הרמן (נולדה ב-16 ביולי 1975) היא עיתונאית ישראלית. כתבת התרבות ובמאית בערוץ כאן 11.
ביוגרפיה.
דנה הרמן גדלה בחולון ולמדה בתיכון ע"ש מיטרני. בתחילת דרכה המקצועית עסקה הרמן בדוגמנות, היא זכתה במקום השני בתחרות "תגלית השנה". את הקריירה הטלוויזיונית היא החלה בהנחיית התוכנית "סקר הסקס הגדול" ששודרה ב-2002 בערוץ YTV. ב-2003 הגישה את "פריים טיים", רצועת התרבות היומית של ערוץ +yes (כיום yes stars 1). כן הגישה את "לילה בכפר" (2004) - תוכנית לייט נייט בערוץ 24, ושימשה מנחה בערוץ הילדים.
בהמשך הגישה בערוץ הראשון את "טלסינמה" (2004–2006) - תוכנית הקולנוע של הערוץ; "מהשורה הראשונה" בימי חמישי; פינת תרבות ב"הלילה יענקל'ה לאן" שבהגשת יעקב מנדל; "זמן אוויר" (2006) - תוכנית תרבות בערוץ; ו"תרבות היום" - מגזין הבידור והתרבות של הערוץ (2010). ב-2008 הצטרפה לחטיבת החדשות של הערוץ הראשון ככתבת התרבות של "מבט".
באוקטובר 2005 הנחתה את אירוע ספיישל מצעד האהבה, ששודר בשידור חי מתל אביב.
הרמן שימשה ב-2005 ו-2006 כמנקדת של ישראל בתחרות האירוויזיון. ב-2005 נבחרה להוביל את קמפיין ויסקי "בלנטיין" יחד עם הכדורגלן ג'ובאני רוסו.
בעבר כתבה וערכה במגזינים העוסקים בתרבות, כ"פנאי פלוס", "GO", "DJ העיר" (מוסף הקלאבינג של רשת שוקן), ושימשה כסגנית-עורכת מגזין "לילה". כן עבדה ככתבת בג'רוזלם פוסט, וב-2010 החלה לעבוד ככתבת הארץ באירופה למשך מספר שנים.
ב-2017, עם הקמת תאגיד השידור הישראלי הצטרפה אליו הרמן ככתבת התרבות. היא הגישה בין היתר מספר פעמים את התוכנית "מועדון תרבות". כיום היא כתבת מגזין ב"חדשות השבת" שבהגשת מיכל רבינוביץ'.
בעבר, הייתה הרמן בת הזוג של אריאל מרגלית. מאז 2011, בן זוגה הוא יאיר טרצ'יצקי, יו"ר ארגון העיתונאים בישראל ומייסד "התנועה לעיתונות ציבורית". השניים מתגוררים בתל אביב והורים לשניים.
הערות שוליים.
איזיאסלאב הראשון
וסבולוד הראשון, נסיך קייב
וסבולוד (ברוסית: Всеволод; 1030- 13 באפריל 1093) היה נסיך קייב בשנים 1076–1077, ו-1078–1093.
ביוגרפיה.
הוא נולד ליארוסלאב הראשון בשנת 1030 בנובגורוד בזמן שיארוסלאב היה נסיך בעיר זו. עם פטירת אביו ב-20 בפברואר 1054 ירש אותו כנסיך פריאסלאבל.
רוב תקופת שלטונו של איזיאסלאב הראשון הוא היה שותף עם שני אחיו (סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב ווסבולוד) בשלטון, לכן מקובל לקרוא לתקופה זו כטריאומווירט בני יארוסלאב. ביחד הם עשו רוויזיה של חוקי המדינה וקיבלו החלטות על מינוי לתפקידים חשובים בשלטון ובכנסייה. בשנת 1055 הכוחות המשולבים ניצחו במלחמה נגד הטורקים. בשנת 1058 הרוסים השתתפו במערכה של האימפריה הביזנטית בארמניה.
בשנת 1073 ברית האחים התפרקה והחלה מלחמה פנימית. כבר באותה שנה סוויאטוסלאב, נסיך צ'רניגוב כבש את קייב, איזיאסלאב נמלט לפולין והשטחים בשליטת וסבולוד הורחבו. בשנת 1076 האח סוויאטוסלאב נפטר ונסיכות קייב עברה לווסבולוד. הוא שלט בקייב רק חצי שנה ולאחר מכך, איזיאסלאב חזר לקייב ווסבולוד עבר לצ'ניגוב בתור נסיך. בשנת 1079 איזיאסלאב נהרג בקרב וכתוצאה מכך וסבולוד חזר לקייב.
רוב תקופת שלטונו הוא היה עסוק במלחמות פנימיות עם הנסיכים השונים - נכדים ובני דודים של אביו.
מבחינה בינלאומית הוא היה במגעים אינטנסיביים עם האימפריה הרומית הקדושה ועם הקיסר שלה באותה תקופה - היינריך הרביעי. הוא אף חיתן איתו את אחת מבנותיו.
בהתאם לעדויות הכרוניקה, הוא היה איש משכיל ושלט ב-5 שפות.
ילדים.
מאשתו ממוצא ביזנטי (לפי המסורת, בתו של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית) :