הסיפורים ביצירה קצרים ותמציתיים, ואינם רבי רושם, אך השפעתם על הרומנים של הדורות הבאים בסין הייתה גדולה, ויצירות פנטזיה מאוחרות יותר נכתבו באותה צורת הכתיבה, ביניהן "סיפורים משונים מחדרון הפטפוטים" וסיפורי הפלאים של שושלת טאנג. פּוּ סונְגְלִינְג, אשר כתב את "סיפורים משונים מחדרון הפטפוטים", ציין בעצמו כי יצירתו של גָאן בָּאו עולה על יצירתו שלו בהרבה.
לא רק במבנה, אלא אף בשם השפיע הספר על דורות מאוחרים, ולא מעט ספרים כללו בשמם את הביטוי "חיפוש רוחות", ביניהם לפחות שלושה ספרים שנקראו אף הם באותו שם בדיוק - "רשומות חיפוש הרוחות".
חשיבות נוספת טמונה בטענתו של חוּ גֶ'נְחֶנְג: "השגתי את "רשומות חיפוש הרוחות ו"הרשומות המאוחרות של חיפוש הרוחות" וקראתי בהן, וכך הבנתי כי סגולת ג'ין מעוותת וכיליון בבסיסה.", טענה זו מכוונת לכך שפּוּ סונְגְלִינְג ראה בשליטי ג'ין בני משפחת סְה-מָה כתופסי שלטון במרמה אשר מעמדם אינו מוצדק, ומציגה את "רשומות חיפוש הרוחות" כחושפת טפח פוליטי מתקופת שושלת ג'ין.
"רשומות חיפוש הרוחות" תורגמה לאנגלית בשנת 1996, ויצאה לאור בהוצאת סטנפורד.
רקע.
פּוּ סונְגְלִינְג היה פקיד ממשלתי אשר בתקופת שושלת ג'ין הגיע למעמד של "שרת קבע ופרש ההתרופפות" - הפקיד שאחראי להתריע על פגמים בהתנהלותו של הקיסר. על פי הכתוב, נפטר אביו בגיל צעיר, ואמו הקנאית ניצלה את הרגע בו קברו את אביו, ודחפה את הפילגש שלו לתוך ארון המתים, והיא נקברה בחיים. כעבור עשר שנים נפטרה אמו, וקברו אותה ביחד עם אביו. וכשפתחו את ארון הקבורה מצאו את הפילגש של אביו שוכבת על גופת אביו מבלי שגופה התקרר. היא עוד המשיכה לחיות מספר שנים לאחר שהוציאו אותה והחזירו אותה לבית. בנוסף מסופר כי אחיו הגדול מת ו"חייו פסקו למספר ימים" ואז שב לחיים. בשל כך גילה פּוּ סונְגְלִינְג משיכה לענייני שדים ורוחות, וכתב את "רשומות חיפוש הרוחות".
"רשומות חיפוש הרוחות" בגרסתה המקורית לא שרדה לימינו, וכפי הנראה אבדה בתקופה שבין שושלת סונג לבין שושלת יואן. הגרסה המוכרת כיום היא תוצאה של איסוף ציטוטים מן היצירה שביצעו דורות מאוחרים, מתוך מקורות כגון "העתקי הספרים של האולם הצפוני", "אוסף הספרות", "המקראות הקיסריות של עידן טָאיְפִּינְג" ו"יער הפנינים של גן הדהארמה".
מבנה היצירה.
ב"רשומות חיפוש הרוחות" שהגיעו לימינו מתועדים 464 סיפורים ב-20 מגילות. במקור היו ביצירה 30 מגילות. מרבית הסיפורים הם אגדות עם העוסקות במפלצות, פלאים, קדושים דאואיסטיים ומכשפים, אך יש גם ליקוטים של פלאים ומוזרויות מתוך ההיסטוריות הרשמיות של השושלות, עם לא מעט חזרות בעלילות.
מנהרות הטרור של רצועת עזה
למור חום
למור חום (שם מדעי: "Eulemur fulvus"), הוא מין של למור, תפוצתו ביערות הגשם בצפון-מערב מדגסקר.
משקלו של למור חום 3 קילוגרם, אורכו 40 סנטימטרים, אורך זנבו כאורך גופו. משך חייו יכול להגיע ל-15 שנה. הלמור החום ניזון מעלים, פירות וזרעים.
הלמור החום חי בקבוצות המונות בין 3 ל-12 למורים ללא מנהיג. להקות הלמור החום נמצאות ליד להקות למוריים אחרים, ובעת ריב הם יימנעו ממגע וקשר אחד מן השני.
לאחר הריון של שלושה עד שלושה חודשים וחצי בסוף הקיץ, ממליטה נקבת הלמור שני גורים שנשארים בצמוד לאמם. לאחר כשבועיים הם מתחילים את צעדיהם הראשונים ולאחר כחודש הם הופכים לעצמאיים.
כמו שאר הלמוריים גם אוכלוסיית מין זה נמצאת בירידה עקב גיזום היערות וציד לצורך מסחר והכנת בגדים.
מיון.
עד לשנת 2000 במין למור חום היו 6 תת-מינים:
בשנת 2001 העלה האנתרופולוג קולין גרובס (Colin Groves) את כל תת-המינים לרמת מינים. היום המין כולל שני תת-מינים: למור חום מצוי ("Eulemur fulvus fulvus") ותת-המין למור חום מיוט ("Eulemur fulvus mayottensis") האנדמי לאי מבוזי.
שון כבשון
שון כבשון (באנגלית: Shaun the Sheep) היא סדרת אנימציית סטופ-מושן בריטית המופקת על ידי אולפני ההנפשה הבריטיים אולפני ארדמן ומשודרת החל ממרץ 2007 בערוץ CBBC, רשת האחות של BBC. עד כה הופקו לסדרה ארבע עונות הכוללות 130 פרקים. הסדרה משודרת ביותר מ-180 מדינות ברחבי העולם, ובישראל שודרה בעבר בערוץ לוגי וערוץ הילדים וכיום בחינוכית ובערוץ הופ!
ב-26 בספטמבר 2013 נודע כי שון, ביטזר והעדר יקדמו את גביע העולם ברוגבי לילדים שייערך ב-2015.
בתאריך 23 ביולי 2015 יצא לבתי הקולנוע בישראל סרטו של שון כבשון, "שון כבשון הסרט". ב-2019 יצא סרט קולנוע נוסף בשם "".
תקציר העלילה.
במרכז הסדרה עומד שון כבשון, המפגין אינטליגנציה אנושית, יצירתיות והתנהגות מנומסת. שון בדרך כלל מספק סכסוך קומי שהוא חייב לפתור לפני כל סוף פרק, אם זה כולל בריחה מעדר כבשים אחר או הצלת העדר שלו.
הפקה.
בפרקים שילוב של סלפסטיק וקומדיה אילמת קלאסית. אין כמעט מילים, אפילו על ידי בני האדם ומכך הסדרה מזכירה קומדיה אילמת. עם זאת ניתן לשמוע נהמות פשוטות, פעיות ונאנחות לפי כל מצב רוח של כבשה או דמות. פיטר לורד ציין בעבר כי זו הסדרה האהובה עליו ביותר של האולפנים. שמו של שון באנגלית הוא משחק מילים מהמילה "גזיזה", לפי הופעתו הראשונה שבה כמעט ומת ממכונת הגזיזה האוטומטית לכבשים.
הופעות חיצוניות.
את ההופעה הראשונה שלו ביצע שון יחד עם העדר בסרט הקצר השלישי של וולאס וגרומיט, הרפתקה מצמררת, כאשר וולאס רצה לגזוז את הצמר של כולם למטרה רווחית. כבר בהופעתו הראשונה הפגין שון אינטליגנציה אנושית, יצירתיות והתנהגות מנומסת. בנוסף, שון הופיע גם בפרק כפול של הסדרה וולאס וגרומיט הנקרא "קונה 13".
ביקורת.
הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות באופן עקבי. הארי ונינג מ-"The Stage" מצא בסדרה "אפיון מקסים ואנימציה מעולה. כל זה עוד לפני שאני מזכיר כמה זה מצחיק להפליא...". צ'ארלס ארצטר כתב כי "(לסדרה) סגנון ארדמן קלסי שגורם לי לצחוק בקול רם". עיתון הגרדיאן ציין כי הסדרה פוגעת בול בילדים בגילאי 4 עד 7.
עיבודים.
בינואר 2011 דיווח ה-BBC כי החלה ארדמן לפתח סרט באורך מלא עם דמויות הסדרה. "שון כבשון הסרט" יצא ב-6 בפברואר 2015. הסרט עוקב אחרי שון והעדר לאחר שיצאו לעיר הגדולה בעקבות מעשה שובבות של שון.
ב-2019 יצא הסרט "", ובו שון מנסה להחזיר חייזר לחלל.
מופע המבוסס על הסדרה הוצג לראשונה ב-9 במרץ 2011 ואורכו היה שעה וארבעים דקות. המופע כלל קטעים מוזיקליים וריקודים.
ב-16 ביוני 2008 הודיעה ארדמן כי היא מתכננת לסדרה משחק וידאו, המשחק שוחרר בסתיו של אותה שנה. ב-23 באוקטובר 2009 יצא משחק המשך.
ספין-אוף.
בעקבות הצלחת דמותו של טימי הופקה לו סדרה משלו בשם "טימי הטלה".
ב-3 באוקטובר 2010 הייתה אמורה להתחיל גרסת אנימה, אך בוטלה בעקבות זכויות יוצרים.
פסלי שון כבשון.
במרץ 2015 הוצבו במגוון אתרים ברחבי לונדון 50 פסלי שון כבשון שעוצבו על ידי אמנים וידוענים במסגרת מבצע "Shaun in the city". ביולי הועברו הפסלים לעיר בריסטול ובסוף 2015 נמכרו במכירה פומבית על מנת לגייס כספים לעמותת הצדקה לילדים של וואלאס וגרומיט.
חד פעמי
סונול ישראל
מחסוד
אנדרטה לחללי אוגדת הפלדה
סיריל נורתקוט פרקינסון
ס. נורתקוט פרקינסון
סי. נורתקוט פרקינסון
יחיאל מוהר
פיאמברה
פיאמברה (בספרדית: Fiambre) הוא מאכל גואטמלי מסורתי הנאכל בליל כל הקדושים וביום המתים. פיאמברה הוא מעין סלט המכיל מרכיבים רבים (עד כ-50 רכיבים) ומוגש קר.
המאכל אופייני לתושבים דוברי הספרדית של גואטמלה ומתכונו שונה ממשפחה למשפחה. ביום המתים מקובל כחלק ממנהגי החג, לחלוק את הפיאמברה המשפחתי עם
משפחות אחרות.
פיאמברה כולל בדרך כלל נקניקים, פסטרמות ומוצרי בשר דומים, בשר עוף, גבינות, ביצים קשות, סלק, פלפל, חמוצים כגון מלפפון חמוץ ובצל מוחמץ, זיתים, פרחי דקל פקאיה ולעיתים אף כרוב ניצנים.
גרסאות המאכל הנפוצות הן:
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2013)
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שהתקיימו ב-22 באוקטובר 2013, עמדו לבחירה 187 ראשי ערים ומועצות מקומיות (בבחירות לא נכללו מועצות אזוריות, אלה נבחרו כחודשיים מאוחר יותר).
בהתאם לכללי הבחירות לרשויות המקומיות נדרשו הבוחרים לבחירה כפולה - בפתק אחד לראש הרשות ובפתק שני לרשימה למועצת הרשות. מרבית הרשימות היו רשימות מקומיות, הפעילות רק במישור המוניציפלי, ומיעוטן היו רשימות מטעם המפלגות הפעילות גם במישור הארצי.
שיעור ההשתתפות הכולל בסיבוב הראשון בבחירות היה 51.1%, נמוך בהשוואה לשיעור ההשתפות בבחירות לכנסת התשע עשרה, שנערכו בתחילת אותה שנה - 67.8%. ערים אחדות התאפיינו בשיעור הצבעה נמוך במיוחד: תל אביב - 31.3%, ירושלים - 35.9%, באר שבע - 39.8%.
בשתי מועצות מקומיות, ע'ג'ר וקדומים, הבחירות בוטלו כיוון שהוגשו רק מועמדות לראש הרשות ורשימת מועמדים אחת ואלו הוכרזו כזוכים. בע'ג'ר נבחר בשלישית אחמד פתאלי ובקדומים נבחר בשנית חננאל דורני.
ב-38 רשויות מקומיות לא הושגה הכרעה בדבר ראש הרשות הנבחר, והתקיים בהן סיבוב שני, ב-5 בנובמבר 2013. אחוז ההצבעה בסיבוב השני עמד על 50.90% מבעלי זכות ההצבעה.
על פי החוק, ראש רשות שנבחר בבחירות בקלפי יתחיל לכהן 21 ימים לאחר יום בחירתו, לכן הנבחרים בסיבוב הראשון נכנסו לתפקידם ב-12 בנובמבר 2013, והנבחרים בסיבוב השני נכנסו לתפקידם ב-26 בנובמבר.
שתי נשים נבחרו לכהן כראש עיר, מרים פיירברג בנתניה ויעלה מקליס ביהוד-מונוסון, ואישה אחת בלבד נבחרה לראש מועצה מקומית, ליזי דלריצ'ה בגני תקווה.