כנער הוא ניגן על צ'לו בתזמורת בית הספר התיכון. לאחר סיום הלימודים, הוא נרשם לקולג' דואן (Doane College) על מנת ללמוד מוזיקה.
בעת שהותו בדואן, הוא למד צ'לו אצל פרופסור אי גריי (E. Gray) אותו העריץ. לאחר שפרופסור גריי הודיע שהוא קיבל משרה חדשה בקולג' פומונה בלוס אנג'לס, עבר ברו לקליפורניה ונרשם לפומונה.
הוא הצטרף לתיאטרון של הקמפוס ולבסוף גילה אותו צייד הכישרונות של MGM ב-1932, לאחר הפקתו של המחזה Journey's End.
קריירה.
לאחר שברו חתם על חוזה בן שבע שנים עם MGM עבור 35 דולר לשבוע, שמו שונה לרוברט טיילור.
הופעת הבכורה שלו בסרט הייתה בקומדיה משנת 1934 Handy Andy לצידו של ויל רוג'רס (שהושאל מחברת הסרטים פוקס המאה ה-20). לאחר שהופיע במספר תפקידים קטנים, אחד מתפקידו הראשיים הראשונים היה בסרט Magnificent Obsession משנת 1935, ביחד עם איירין דאן (Irene Dunne), אחד מסרטיו הבאים היה "גברת עם הקמליות" (שקרוי גם "קאמיל") משנת 1936, שם כיכב לצידה של גרטה גרבו.
במהלך שנות ה-30 המאוחרות, הופיע טיילור בסרטים מז'אנרים מגוונים, בכללם המיוזיקלים Broadway Melody of 1936 ו-Broadway Melody of 1938 ובקומדיה הבריטית A Yank at Oxford, לצידה של ויוויאן לי. ב-1940, הוא חבר בשנית אל ויוויאן לי, כששיחקו בדרמה של מרווין לרוי גשר ווטרלו.
לאחר שניתן לו כינוי החיבה "הגבר בעל הפרופיל המושלם", טיילור התחיל לצאת מהתפקיד הראשי של הגבר המושלם והופיע בתפקידים אפלים יותר החל מ-1941. בשנה זאת הוא גילם את בילי בוני (הנודע יותר כבילי הנער) בסרט בילי הנער. שנה אחרי כן הוא שיחק את התפקיד הראשי בסרט האפל Johnny Eager לצידה של לנה טרנר (Lana Turner) וואן הפלין. לאחר ששיחק כסמל קשוח בסרט Bataan משנת 1943, התגייס טיילור לסייע למאמץ המלחמתי ונהיה מדריך טיס בחיל האוויר. באותו הזמן, הוא גם שיחק בסרטי הדרכה וקריין בסרט התיעודי The Fighting Lady.
ב-1949 כיכב לצידה של אליזבת טיילור בסרט "הקושר" בתור מרגל לטובת ברית המועצות.
בשנת 1950 גילם טיילור את דמותו של מרקוס ויניקיוס בסרט קוו ואדיס, לצידה של דברה קר. הסרט נהפך ללהיט וגרף 11 מיליוני דולרים.
בשנה שאחרי כן, הוא כיכב לצידה של אליזבת טיילור בסרט "אייבנהו" המבוסס על הרומן הנושא אותו שם של וולטר סקוט, ב-1953 הוא שיחק בסרטים "אבירי השולחן העגול" ו-The Adventures of Quentin Durward, כולם צולמו באנגליה.
באמצע שנות ה-50 החלה הקריירה של טיילור לדעוך. הוא שיחק במערבון הקומי Many Rivers To Cross. ב-1955 לצידה של אלינור פרקר. ב-1956 שיחק בסרט השישה ביוני לצידה של דנה ווינטר. בשנת 1958 הוא הקים את חברת ההפקה Robert Taylor Productions, ובשנה שלאחר מכן הוא כיכב בסדרת הטלוויזיה של ה-ABC שנהפכה ללהיט The Detectives Starring Robert Taylor (1959–1962).
לקראת סוף שנת 1962, המשיך טיילור להופיע בסרטים ובטלוויזיה בכלל זה בסרט A House Is Not a Home ובשני פרקים במערבון הטלוויזיוני Hondo. ב-1963 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "נס הסוסים הלבנים". ב-1965, לאחר שצילם את הסרט Johnny Tiger in Florida, נכנס טיילור לתפקיד הקריין בסדרת הטלוויזיה Death Valley Days, כשרונלד רייגן עזב בשביל לעסוק בפוליטיקה.
טיילור נשאר בסדרה עד שנת 1969, אז הוא נהיה חולה מדי מכדי לעשות כן.
חיים אישיים.
פוליטיקה.
טיילור היה רפובליקני שמרני כל חייו וסייע לייסד את הארגון הימני Motion Picture Alliance for the Preservation of American Ideals בפברואר 1944.
הוא העיד לפני ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית ב-1947, בקשר לעמיתיו השחקנים שהוא האמין שהיו קומוניסטים.
נישואים.
לאחר שהוא נראה בחברתה של השחקנית ברברה סטנוויק בסרט משנת 1937 This Is My Affair, השניים נישאו ב-1939. הנישואים ידעו עליות ומורדות ולבסוף הגיעו אל קיצם ב-1951.
טיילור נישא ב-1954 לשחקנית ילידת גרמניה, אורסולה ת'יס (Ursula Thiess), ממנה היו לו שני ילדים.
טיסה.
ב-1951 כיכב טיילור בסרט הביוגרפי Above and Beyond, שסיפר את סיפורו של פול וו. טיבטס הבן, טייס מטוס האנולה גיי. שני הגברים נפגשו ונוכחו לדעת שיש להם הרבה מן המשותף. שניהם חשבו ללמוד רפואה, והיו חובבי ירי וטיס. טיילור למד לטוס באמצע שנות השלושים, ושירת בצי האמריקני כמדריך טיס במהלך מלחמת העולם השנייה. המטוס פרטי שלו היה מסוג Twin Beech ואותו כינה "Missy" (שם החיבה של אשתו סטנוויק) שבו הוא טס לצורך מסעות ציד ודיג. רעייתו התלוננה שהוא בזבז את כל זמנו הפנוי בלהבריק את רוביו ומטוסו.
מותו.
טיילור הלך לעולמו כתוצאה מסרטן הריאה ב-8 ביוני 1969, בהיותו בן 57 ונטמן בבית הקברות Forest Lawn Memorial Park בגלנדייל, קליפורניה.
טיילור זכה לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד ב-1500 Vine Street, עבור תרומתו לתעשיית הסרטים.
מרווין לה רוי
די-ג'יי
תל אביב-יפו (סדרה)
תל אביב-יפו היא מיני סדרה בת שלושה פרקים העוסקת בתולדותיה של העיר תל אביב-יפו.
הסדרה שודרה בערוץ 8 בשנת 2009, לרגל חגיגות המאה לתל אביב. את הסדרה הנחה מודי בר-און, שהיה גם אחד מיוצריה, לצדם של ענת זלצר וגבריאל ביבליוביץ. ההסכם להפקת הסדרה נחתם בספטמבר 2005, והתחקיר לקראת הכנת הסדרה נמשך כשנה. בראשיתה, הייתה אמורה לכלול עשרה פרקים, ולהיות משודרת בערוץ 10, אך עקב עלויות ההפקה, היא צומצמה לשלושה פרקים, ששודרו בתחילה בערוץ 8, וחודשים ספורים אחר כך גם בערוץ 10.
בר-און מספר את סיפורה של העיר תל אביב כשהוא משוטט ברחובותיה, תוך מעבר מקטעי ארכיון לצילומים עדכניים של המקומות הנזכרים, בסגנון המוכר מסדרות דוקומנטריות קודמות שהנחה בר-און, "הכל אנשים" ו"במדינת היהודים". בין הקטעים משולבים גם קטעי קריינות של עלמה זק, המכילים ציטוטים של אישים שונים אודות העיר. מוטיב חוזר לאורך פרקי הסדרה הוא הקונפליקט המתמשך בין הישן לבין החדש, בין ה"תל" ל"אביב", בין יפו לבין תל אביב, אותה מכנה בר-און "העיר שבליבה מקף".
פרקי הסדרה.
הפרק הראשון נפתח בתיאור הגרלת המגרשים ב-1909, אך עוסק בעיקר בקורותיה של העיר יפו במאה ה-19, החל מהמצור שהטיל נפוליון על העיר ב-1799 והטבח שביצעו חייליו לאחר נפילתה, דרך התפתחותה ושגשוגה בתקופת שלטונם של אבו נבוט ומוחמד עלי, ועד להקמת השכונות היהודיות נווה צדק, נווה שלום, כרם התימנים ולבסוף אחוזת בית, עיר הגנים שתהפוך לימים לתל אביב
הפרק השני עוסק בהתפתחותה המואצת של תל אביב במחצית הראשונה של המאה ה-20 וכינונה של עיריית תל אביב כרשות מקומית נפרדת מיפו. בתקופה זו ידעה תל אביב תלאות בדמותם של גירוש תל אביב, מכת ארבה, מגפת טיפוס ופרעות תרפ"א, שבעקבותיהן התפתחה העיר במהירות, וסיגלה לעצמה אדריכלות ייחודית, מוסדות תרבות, חיי חברה ומסחר.
הפרק השלישי, ארוך יותר מקודמיו, עוסק בתקופה שמשנות ה-30 של המאה העשרים ועד שנת המאה של תל אביב. תקופה זו כוללת את קורותיה של העיר במהלך המרד הערבי, מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות, לאחר מכן כיבוש יפו, נטישת תושביה ואיחודן של שתי הערים, הקמת שכונות עבר הירקון, ולבסוף הקמת גורדי השחקים, חיי הבוהמה בעיר, התופעות התרבותיות והחברתיות המאפיינות אותה ומיצובה כ"עיר בלי הפסקה".
תל אביב (פירושונים)
עוד תעלה תזרח השמש
עוד תעלה תזרח השמש (באנגלית: Till The Clouds Roll By) הוא סרט מוזיקלי ביוגרפי אמריקני שהופק בידי אולפני MGM בשנת 1946.
הסרט ממחיז את הביוגרפיה של המלחין ג'רום קרן, שבמקור היה מעורב בהפקה של הסרט. ג'רום נפטר עוד בטרם הושלם הסרט ויצא אל האקרנים. רוברט ווקר מגלם את קרן.
הסרט זכור בעיקר בגלל צוות השחקנים הגדול והכוכבים הרבים של אותה התקופה שהופיעו בו. בסרט מבוצעים שירים רבים של קרן וה-15 הדקות הראשונות מכילות עיבוד מרוכז למחזמר הידוע ספינת השעשועים.
בין הכוכבים המופיעים בסרט: ג'ודי גארלנד, פרנק סינטרה, קתרין גרייסון, וירג'יניה אובראיין, דינה שור, ואן ג'ונסון, ג'ון אליסון, לנה הורן, לוסיל ברמר, ואן הפלין, סיד צ'ריס ואנג'לה לאנסבורי.
בזמן צילומים הייתה ג'ודי גארלנד בהריון עם בתה לייזה מינלי, בזמן צילומיה נאלצו המלבישים להסתיר את הריונה וזאת כדי לא לפגוע במוניטין שלה ככוכבת יפת תואר.
עלילה.
סיפור הסרט מתחיל עם תחילת המאה ה-20, כאשר קרן ניסה למכור את פזמוניו למפיק אדיש מברודוויי. ניסיונותיו לעניין את האמרגן צארלס פרומן (הארי היידן) לא מביאים אותו לכלל תוצאה, מאחר שפרומן בטוח כי כל השירים הטובים מגיעים מאירופה. קרן עובר לגור בעיר לונדון שבאנגליה, שם הוא פוגש ולאחר מכן מתאהב במי שתהייה אשתו לעתיד, אווה (דורותי פטריק). רגע לפני שקרן מצליח להשיג עבודה אצל פרומן, מתנפצות תקוותיו של קרן כאשר פרומן נספה בטביעת האונייה "לוסיטניה" ב-7 במאי 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה. למזלו, קרן פיתח קשרים חזקים בעולם הבידור בארצות הברית, עם המפיק והכותב אוסקר המרשטיין והמלחין והמנצח ויקטור הרברט. קשרים אלה איפשרו לקרן להלחין כמה מחזות מחזמר קטנים. הסרט מסתיים במקום בו התחיל, כאשר קרן מנצח על המחזמר שובר הקופות, "ספינת השעשועים".
קמהאמהה הרביעי
קמהאמהה הרביעי (Kamehameha IV, 9 בפברואר 1834 - 30 בנובמבר 1863) היה המלך הרביעי של ממלכת הוואי והיורש של אביו המאמץ קמהאמהה השלישי.
בתקופת כהונתו חשש רבות מהשתלטות האמריקאים ולכן הגביל מאוד את המסחר איתם. ברוב תקופת כהונתו הוא עסק בבריאות ובחינוך. הוא נפטר בסופו של דבר מאסתמה בגיל 29. המקומיים האמינו כי מותו היה עונשו מהאל כי אנשיו בגדו באל.
אפסילון בארידנוס