החברה הוקמה ב-1919 על ידי צ'ארלי צ'פלין, דאגלס פיירבנקס, מרי פיקפורד, וד. וו. גריפית, כחברת הפצה. החברה הוקמה עקב תחושת הקיפוח והניצול הכלכלי של היוצרים והשחקנים בידי בעלי האולפנים וחברת הפטנטים של אדיסון. האולפנים חסמו את ערוצי ההפצה של הסרטים של היוצרים העצמאיים והשתלטו על כל בתי הקולנוע, לכן היוצרים של "יונייטד ארטיסט" רצו לארגן מערך הפצה עצמאי שישווק את סרטיהם ללא התחשבות בשיקולים מסחריים, מניעת צנזורה על היצירות של היוצרים העצמאיים ושמירה על חופש היצירה.
בטקס פרסי אוסקר ה-14 שהתקיים בשנת 1941, העמידה "יונייטד ארטיסטס" 45 מועמדויות לפרסים בקטגוריות השונות, מספר המועמדויות הגבוה בהיסטוריה של הטקס לחברת הפקות יחידה, והיא מקדימה את "מירמקס", שהעמידה 40 מועמדויות בטקס פרסי אוסקר ה-75 בשנת 2003.
ב-1981 נרכשה החברה על ידי אולפני MGM תמורת 350 מיליון דולר. ב-2018 החלה לפעול כמיזם משותף של MGM ו-Annapurna Pictures שבבעלותה 50% מהחברה תחת השם United Artists Digital Studios.
זכרונות מאפריקה
סרבט ז'נבה
מועדון הכדורגל סרבט ז'נבה (צרפתית: Servette FC) הוא מועדון כדורגל מן העיר ז'נבה שבשווייץ. נכון לעונת 2020/2021 המועדון משחק בליגת העל השווייצרית.
היסטוריה.
המועדון נוסד בשנת 1890, כמועדון מוביל באזור הדובר צרפתית בשווייץ, כאשר זכה ב-17 אליפויות שווייץ וב-7 גביעים שווייצרים. סרבט ז'נבה זכתה גם בשנת 1908 בגביע הטורניר הבינלאומי של עיתונות הספורט, שהיה אחד מן תחרויות הכדורגל הבינלאומיות הראשונות במשחק. בשנת 1930, סרבט הייתה חלק מן הקבוצות שייסדו את גביע האומות, הטורניר שקדם לליגת האלופות של היום.
תחת אימונם המשותף של אומברטו ברבריס וקלוד אנדריי, המועדון זכה בכל התחרויות בהן השתתף בעונת 1978/1979, מלבד גביע אירופה למחזיקות גביע בו הודחו ברבע הגמר על ידי פורטונה דיסלדורף, הפיינליסטית של אותה השנה. סרבט ז'נבה, הייתה הקבוצה היחידה שנשארה בליגה הבכירה בשווייץ, מאז שנוסדה הליגה, עד שירדה לליגת המשנה בפעם הראשונה בתולדותיה.
בסוף עונת עלתה הקבוצה לליגת העל השווייצרית.
בסוף עונת סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה השווייצרית השנייה. שתי עונות מאוחר יותר בעונת 2014/2015 הקבוצה רשמה את ירידת הליגה השלישית בתולדותיה, כשירדה ליגה נוספת לליגה השווייצרית השלישית, אך לאחר עונה אחת בלבד, היא שבה לליגה השנייה.
בסיום עונת 2018/2019 זכתה הקבוצה באליפות הליגה השנייה בשווייץ ועלתה בחזרה לליגה הבכירה.
המועדון משחק באצטדיון סטאד דה ז'נב, אשר מכיל 30,084 מקומות ישיבה. האצטדיון נבנה בשנת 2003, ואירח במהלך טורניר יורו 2008 שלושה משחקים משלב הבתים.
פשיטת רגל.
ב-4 בפברואר 2005, החברה העיקרית ששלטה במועדון הכריזה על פשיטת רגל. המועדון נקלע לחובות בסך של 10 מיליון פרנקים שווייצרים, ובנוסף שחקני הקבוצה לא קיבלו את משכורתם מאז חודש נובמבר 2004. בעקבות כך, המועדון הוכרח למכור את מרבית שחקניו ולשחרר מספר נוסף של שחקנים. כתוצאה מפשיטת הרגל, קבוצת הנוער של סרבט ז'נבה קיבלה את שם המועדון, והפכה להיות קבוצתו הרשמית בפועל, בעונת 2005/2006, הקבוצה הצעירה המחודשת של המועדון הצליחה להעפיל לליגה השווייצרית השנייה.
פאדל אוף מאד
פאדל אוף מאד (באנגלית: Puddle of Mudd) היא להקת נו-מטאל אמריקאית מקנזס סיטי, מיזורי, ארצות הברית. בתחילתה, הלהקה הצליחה בעיקר ברדיו, בה הושמעה לרוב בתוכניות של מוזיקת רוק. אלבומם המרכזי, שנקרא "Come Clean" מכר למעלה מחמישה מיליון עותקים.
פאדל אוף מאד שחררה שלושה אלבומים עיקריים, ועוד שני אלבומים עצמאיים. אלבומם האחרון, שנקרא "Famous", ראה אור ב-2007.
ארבעת חברי הלהקה הם: ווסלי סקאנטלין (Wesley Scantlin), דאג ארדיטו (Doug Ardito), כריסטיאן סטון (Christian Stone) וריאן יירדון (Ryan Yerdon).
חברי הלהקה בעבר הם: פול פיליפס (Paul Phillips), גרג אופצ'רץ' (Greg Upchurch), ג'ימי אלן (Jimmy Allen), קני בורקט (Kenny Burkett) ושון סמון (Sean Samon).
היסטוריה.
השנים המוקדמות.
פאדל אוף מאד הוקמה בשנת 1993 על ידי ווסלי סקאנטלין (Wes Scantlin) (זמר/גיטרה). שמה של הלהקה (פירושה בעברית: שלולית של בוץ) הושפע ממקרה השיטפון הגדול של 1993, אשר הציף את חדר החזרות של הלהקה בבוץ. אלבומם הראשון, שנקרא "Stuck", ראה אור ב-1994, ב-V&amp;R Records. האלבום, שכלל יצירות מקוריות של הלהקה, הופק על ידי פוֹם ( PoM) ואִי.ג'יי רוס (E.J. Rose), והוקלט בסטודיו "Red House" השוכן בלורנס, קנזס. האלבום הצליח ברמה המקומית - בקנזס סיטי בעיקר, אך לא מעבר לכך.
ב-1997, ללא ג'ימי אלן, שחררה הלהקה את אלבומה השני, "Abrasive", על ידי חברת התקליטים "Hardknocks Records". האלבום כלל 11 שירים, כולם נכתבו על ידי הלהקה.
שני האלבומים הראשונים היו היחידים שהשתמשו בצלילי גיטרה "מלוכלכים", ריפים חזקים ותיפוף כבד (גראנג'), לעומת האלבומים הבאים ששחררו.
עסקי המוזיקה של סקאנטלין החלו כאשר של עותק של הדמו שלו נשלח לפרד דורסט. דורסט יצר עמו קשר, ולאחר ששמע שהלהקה של סקאנטלין התפרקה, החליט להביאו לקליפורניה, כדי לנסות להקים איתו להקה חדשה ביחד.
אחד מהאנשים הראשונים שסקאנטלין פגש היה דאג ארדיטו, מתמחה צעיר בחברת "Interscope Records". ארדיטו דאז היה חלק מלהקה מבוסטון שנקראה "Throat Culture". כשסקאנטלין שמע שארדיטו מנגן על גיטרה בס החליט לעבוד איתו, אך עדיין היו זקוקים לגיטריסט ולמתופף.
פרד דורסט החליט לקשר בין הצמד, שחיפש נגנים, לגיטריסט פול פיליפס, שהכיר מעירו ג'קסונוויל. גם פיליפס היה קודם לכן חבר בלהקה שנקראה "Happy Hour". לאחר שקיבל הודעה מדורסט, עזב את הקולג', והחליט להצטרף לפאדל אוף מאד. גם מתופף גויס מהעיר ג'קסונוויל.
הארבעה החלו לנגן יחד חלק מהשירים הישנים של הלהקה, יחד עם עוד כמה שירים חדשים. דורסט רשם את הלהקה בחברת התקליטים החדשה שלו "Flawless Records".
לרוע המזל, החלו סכסוכים עם המתופף מג'קסונוויל, וג'וש פריס (Josh Freese), חבר בלהקות א פרפקט סירקל ו-The Vandals (גם חבר לשעבר בלהקת Guns N' Roses), ביצע את התיפוף באלבום הבא של פאדל אוף מאד. מאוחר יותר הלהקה ביצעה מבחני במה בחיפוש אחר מתופף חדש. לבסוף נבחר גרג אופצ'רץ', חבר לשעבר בלהקת "Eleven", שגם עשה סיבוב הופעות יחד עם כריס קורנל.
הפריצה וההצלחה במיינסטרים.
פאדל אוף מאד שחררה את אלבומה הראשי, שנקרא " Come Clean", ב-28 באוגוסט 2001. הסינגל המוביל של האלבום, שנקרא "Control", תפס את תשומת הלב של חובבי מוזיקת הרוק ברחבי העולם והיה להצלחה, למרות האגרסיביות של השיר. השיר היה גם לשיר הנושא של סדרת ה-Survivor Series 2001 של תאגיד ה-WWE, העוסק בתחום הפקת מופעי היאבקות מקצועית.
השיר השני באלבום, שנקרא "Blurry", הפך לסינגל המצליח ביותר של הלהקה, בהגיעו למקום החמישי ב-Billboard Hot 100, ולמקום השמיני במצעדי השירים בבריטניה. השיר הפך לשיר הפתיחה של משחק הפלייסטיישן 2 אייס קומבט 5 (Ace Combat 5: The Unsung War). גם השיר "Drift &amp; Die" הופץ כסינגל והיה למצליח בקרב חובבי הרוק, והופיע במקום ה-13 ב-Billboard Hot 100.
הלהקה יצאה לסיבוב הופעות באירופה יחד עם להקת גודסמאק. פאדל אוף מאד הייתה גם חלק מסיבוב ההופעות ה-Family Values 2001, לצד הלהקות: סטון טמפל פיילוטס, לינקין פארק וסטיינד.
מכירות האלבום הצליחו. וב-31 בינואר 2003, האלבום זכה בתואר "אלבום פלטינה משולש" (Triple Platinum), בארצות הברית, אשר הוענק לו על ידי התאחדות תעשיית ההקלטות של אמריקה (Recording Industry Association of America, בקיצור: RIAA). בסוף 2006, סך המכירות היו למעלה מ-5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
האלבומים "Life On Display" ו-"Famous".
בהמשך, פאדל אוף מאד הוציאו את האלבום "Life On Display", אשר כלל שני להיטים מרכזיים: "Away From Me" ו-"Heel Over Head". האלבום מכר 706,191 עותקים - נפילה ניכרת ביחס לאלבום הקודם. מאוחר יותר הגיטריסט פול פיליפס עזב את הלהקה בעקבות שוני בדרכי החשיבה שלו ושל הסולן ווסלי סקאנטלין. ב-2004, השיר "Away From Me" אפיין את התוכנית The O.C.
השיר "Nothing Left to Lose" שבאלבום, היה לשיר הנושא של סדרת ה-2004 Royal Rumble, של תאגיד ה-WWE.
ב-24 ביולי 2007, שחררה הלהקה את "Famous EP", גרסה של האלבום "Famous", שהיה עתיד לצאת. כמו כן פאדל אוף מאד שחררה גרסה אקוסטית של השיר "Blurry", ושיר חדש בשם "Merry Go Round".
האלבום המלא של "Famous" ראה אור ב-9 באוקטובר 2007. האלבום כלל את הסינגל המצליח "Psycho".
טשרנוביץ
טשרנוביץ (פירושונים)
היסט לכחול
ספר זכרונות
OpenStreetMap
OpenStreetMap (בקיצור - OSM) הוא מיזם שיתופי ליצירת מפה חופשית של כדור הארץ. המפה נוצרת בעזרת נתונים ממכשירי GPS ניידים, תצלומי אוויר ומקורות חופשיים אחרים. גם קובצי התמונה של המפה וגם המידע הווקטורי, זמינים להורדה ולשימוש לפי רישיון "קריאטיב קומונס - שיתוף ברישיון זהה 2.0". משתמשים רשומים יכולים להעלות רשימות מסלולי GPS, וכן לערוך את המידע הווקטורי בעזרת כלי העריכה של המיזם. ההשראה ל-OpenStreetMap הייתה אתרי אינטרנט כגון ויקיפדיה - לצד המפה מוצגת באופן בולט לשונית "ערוך", ונשמרת היסטוריה מלאה של הגרסאות השונות.
היסטוריה.