פרס ורנר פון בראון של אגודת החלל הלאומית (אנגלית: NSS Von Braun Award) הוא פרס הניתן לאישים בולטים שגילו הצטיינות בניהול מיזם חלל מוצלח, תוך עבודת צוות. הפרס, הקרוי על שם חלוץ הטילאות בגרמניה הנאצית וארצות הברית ורנר פון בראון, מוענק מדי שנתיים.
חירט וילדרס
תוכנית החלל של ארה&quot;ב
פרדי נעים
פרדי נעים (נולד ב-31 בדצמבר 1966) הוא אתלט ישראלי. שנות פעילותו בנבחרת ישראל היו בשנים 1984–1996. נעים ייצג במשך שנות פעילותו את מדינת ישראל בתחרויות רבות ברחבי העולם, בהן זכה במדליות רבות ובהישגים מכובדים.
ביוגרפיה.
נעים נולד בקריית גת והחל את דרכו הספורטיבית באגודת הפועל באר שבע תחת שרביטו של המאמן ברוך שפירא. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1985, עבר להתאמן בהפועל תל אביב אצל המאמן יהודה מור. מור ייעד את פרדי לקפיצה לגובה, לאור העובדה שבמקצוע זה הוא היה אלוף המכביה השתים עשרה, אשר נערכה מוקדם יותר באותה שנה.
תוצאתו הטובה ביותר בקפיצה לגובה היא 2.03 והיא נקבעה בשנת 1993.
לימים עשה פרדי הסבה ועבר למקצועות הקפיצה האופקיים, הפעם באגודת אס"א ת"א. תחת ניהולו והדרכתו של המאמן דוד קושניר, מאמן נבחרת הקופצים של ישראל, זכה פרדי באליפות ישראל בקפיצה משולשת ב-1993. בשנת 1991 קבע פרדי את שיאו האישי בקפיצה משולשת, 15.77 מ', בתחרות בתל אביב. תוצאה זו הקנתה לו את הניצחון בתחרות ואת מדליית הזהב. תוצאה זאת ממקמת אותו בין עשרת הקופצים הטובים ביותר של ישראל בקפיצה משולשת עד היום.
תוצאתו הטובה ביותר בקפיצה למרחק היא 7.23 מ'. הישג זה נקבע באליפות ישראל באתלטיקה בשנת 1990, באליפות זו זכה במקום השני.
כיום, עובד כמורה ומחנך בבית הספר "בליך" ברמת גן.
סוניה ליובומירסקי
סוניה ליובומירסקי (באנגלית: Sonja Lyubomirsky) היא פסיכולוגית וסופרת אמריקאית ממוצא רוסי, פרופסור במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטת ריברסייד בקליפורניה, וחוקרת את הפסיכולוגיה של האושר (היבט של הפסיכולוגיה החיובית).
ביוגרפיה.
ליובומירסקי נולדה ברוסיה ובילדותה היגרה עם משפחתה לארצות הברית. היא סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת הרווארד ב-1989 ובשנת 1994 סיימה דוקטורט בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת סטנפורד. באותה שנה החלה ללמד באוניברסיטת ריברסייד קליפורניה, ובשנת 2005 מונתה לפרופסור מן המניין במוסד.
בשנת 2008 יצא ספרה "The How of Happiness: A Scientific Approach to Getting the Life You Want", בהוצאת פינגווין. הספר זכה להצלחה ותורגם ל-15 שפות.
תעלת מידי
תעלת מידי (בצרפתית: Canal du Midi; באוקסיטנית: Canal del Miègjorn; מילולית: תעלת הדרום) היא תעלה בדרום צרפת המחברת בין נהר הגארון ובין הלגונה אטן דה טו (Étang de Thau). תעלת מידי, יחד עם תעלת גארון, מרכיבות את "תעלת שני הימים" (Canal des Deux Mers, Canal de las Doas Mars) המאפשרת שיט בין הים התיכון לאוקיינוס האטלנטי. תעלת מידי עוברת בין העיר סט שלחוף הים התיכון ובין העיר טולוז שבפתחה של תעלת גארון, ואורכה כ-240 ק"מ.
הקמתה של התעלה.
הרעיון לחבר את האוקיינוס האטלנטי לים התיכון עלה עוד בימי הרומאים והמשיך לעניין מלכים צרפתיים לאורך ההיסטוריה. בשנת 1516 זימן המלך פרנסואה הראשון את לאונרדו דה וינצ'י לצרפת וביקש ממנו סקר בדבר חיבור נהר הגארון מהעיר טולוז לנהר האוד בעיר קרקסון. הבעיה המרכזית בה נתקלו דה וינצ'י וממשיכיו הייתה כיצד לספק ולשמר את המים בחלקה העליון של התעלה אשר עוברת בתוואי בעל שיפוע משמעותי.
בשנת 1662 ביקש פייר-פול ריקה (Pierre-Paul Riquet) לפתור את הבעיה ולהקים את התעלה. מטרתה המקורית של התעלה הייתה ליצור קיצור דרך בין האוקיינוס האטלנטי לבין הים התיכון ובכך להימנע ממסע דרך מצר גיברלטר. מסע כזה ארך במאה ה-17 כחודש, והיה כרוך באיומים מצד פירטים ברברים ומצד ספרד העוינת.
בעזרת קשריו של ריקה עם ז'אן-בטיסט קולבר, שר האוצר של לואי הארבעה עשר, ועם הארכיבישוף של טולוז הוא הצליח להשיג מימון לפרויקט מהמלך בשנת 1666. התעלה נחפרה בין השנים 1667 ל-1681 ונפתחה לשיט שישה חודשים אחרי מותו של ריקה.
לשם תכנון והקמת התעלה נעזר ריקה גם במהנדסי הצבא. מהנדסים אלו בנו סכר ב-Saint Ferréol על יובל של נהר הטרן (Tarn) על מנת לפתור את בעיית האספקה של המים לחלקה העליון של התעלה. הסכר מוקם על רכס ההר השחור (Montagne Noire), כעשרים קילומטר משיא הגובה של התעלה. הסכר, אשר השתרע לאורך 700 מטר ולגובה 30 מטר, היה פרויקט ההנדסה האזרחית הגדול ביותר באירופה במאה ה-17 והיה שני רק לסכר באליקנטה בספרד. מאגר המים שיצר הסכר חובר לשיאה של תעלת מידי בערוץ באורך 25 ק"מ אשר לאורכו מוקמו 14 תאי שיט (Locks), יצר נמל בעיר רוול, וסיפק בהצלחה מים לתעלה שזרמו דרכה לשני הימים.
המערכת כולה נחשבה ליצירת מופת הן בתחום הנדסת המים והן בתחום הנדסת מבנים. בשיא העבודה השתתפו כ-12,000 פועלים מתוכם כאלף פועלות.
רבות מן הפועלות באו מאזור הפירנאים אשר שימש בתקופת הרומאים כאזור מרחצאות. ידע מהתקופה הקלאסית השתמר בתרבות המקומית והפועלות הביאו אותו ותרמו תרומה נכבדת לפעולות הבנייה. ידע זה היה חסר למהנדסים הצבאיים. הידע ההנדסי של התקופה כלל בעיקר בניית ביצורים, ידע הנוגע להנדסת מים היה בעיקר אודות ניקוז מים במכרות ולא הספיק עבור בניית התעלה.
נתוני התעלה.
בתעלה 91 תאי שיט אשר מאפשרים מעבר בין הפרשי גבהים של 190 מטר. מלבד תאי השיט היא בנויה גם מגשרים, סכרים ומנהרות.
לאורך תעלת מידי ישנן כיום יותר מ-40 אמות מים אשר מתפקדות למעשה כגשרים של התעלה מעל נחלים ונהרות החוצים אותה. כשנוצרה על ידי ריקה היו לאורכה רק שלוש אמות מים, וחציית הנחלים והנהרות הנותרים נעשתה באמצעות מעבר דרכם, אחרי שנבנו סכרים אשר העלו את מפלסם של אלה לגובה התעלה. לקראת סוף המאה ה-17 נוספו תעלות ניקוז ונבנו אמות מים נוספות. הגשר מעל הנהר אור (Orb) הושלם ב-1858 והגשר האחרון נבנה ב-1983.
בגרף המצורף מתואר פרופיל התעלה לאורך תחנות שונות לאורכה. החל מטולוז (1) דרך סי דה נורוז (Seuil de Naurouze) הנקודה הגבוהה ביותר בדרכה (2), קסטלנודרי (Castelnaudary) (3), קרקסון (4) ו-Trèbes במספר 5. התעלה ממשיכה לבזייה מייד אחרי מעבר בתי שיט ב-Fonserannes במספר 6. לאחר מכן ממשיכה התעלה ל-Agde, במספר 7 ולסט (8).
אדריאן ג'ונסטון
אדריאן ג'ונסטון (אנגלית: Adrian Johnston; נולד ב-1961) הוא מוזיקאי ומלחין בריטי.
חייו.
ג'ונסטון נולד בעיירה האנגלית קרלייל (Carlisle) שליד הגבול הסקוטי. הוא ניגן כמתופף בגלגול מוקדם של להקת הווטרבויז. זמן מה טייל ברחבי העולם כשניגן בליווי סרטים אילמים. הוא החל לכתוב מוזיקה למחזות בעבור התיאטרון המלכותי הלאומי ובעבור החברה השייקספירית המלכותית. ב-1996 התבקש על ידי הבמאי מייקל וינטרבוטום לכתוב את המוזיקה בעבור הסרט ג'וד, ובהמשך כתב מוזיקה לשלושה סרטי טלוויזיה נוספים בבימויו של וינטרבוטום. הלחין את המוזיקה לסרט להיות ג'יין.
מאז 1995 הלחין ג'ונסטון מוזיקה עבור למעלה מ-80 תוכניות טלוויזיה וסדרות טלוויזיה.
בשנת 2002 זכה ג'ונסטון בפרס אמי על הלחנת המוזיקה לסדרת הטלוויזיה "שקלטון", ובשנת 2008 זכה בפרס באפט"א על המוזיקה שכתב לסרט הטלוויזיה Capturing Mary. כמו כן הוא היה מועמד לפרס אמי נוסף (על הלחנת המוזיקה לסרט הטלוויזיה "בתו של גדעון") ולארבעה פרסי באפט"א נוספים (על המוזיקה לתוכניות הטלוויזיה "הנסיך האבוד", Tipping the Velvet, Perfect Strangers ו"ידידינו המשותף" עיבוד לרומן מאת צ'ארלס דיקנס).
יאזו
יאזו (באנגלית: Yazoo) היו צמד סינת'פופ בריטי, שנוסד ב-1981 על ידי חבר להקת "דפש מוד" לשעבר וינס קלארק (סינתיסייזר) ואליסון מויה (הסולנית). הצמד זכה להצלחה רבה בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, בזכות להיטים כגון "Only You" ו-"Don't Go", אך התפרק כעבור זמן קצר, ב-1983.
היסטוריה.
הצמד יאזו נוסד על ידי וינס קלארק ואליסון מויה בשלהי 1981, בעיר בסילדון במחוז אסקס שבאנגליה. קלארק היה לפני כן כותב השירים העיקרי ואחד ממייסדיה של להקת "דפש מוד", שנוסדה אף היא בבסילדון. קלארק עזב את הלהקה לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה שלה ושלושה סינגלים ראשונים, בהם גם הלהיט "Just Can't Get Enough". הצמד שאב את שמו מחברת תקליטים בשם "יאזו רקורדס", שהתמחתה בהוצאת אלבומי בלוז ישנים (הנהר יאזו תוחם את הדלתא של מיסיסיפי, ערש הבלוז). יאזו חתמו על חוזה הקלטות עם "Mute Records", חברת תקליטים בריטית עצמאית, שבה הייתה חתומה גם "דפש מוד". חברת התקליטים שהפיצה את אלבומי הצמד בארצות הברית הייתה "Sire Records". בשוק האמריקאי הצמד נקרא יאז (Yaz), מאחר שהשם יאזו כבר היה בשימוש של להקת רוק אמריקאית.
סינגל הבכורה של יאזו, "Only You", שוחרר ב-15 במרץ 1982, והגיע למקום השני במצעד הבריטי. הסינגל הבא, "Don't Go", שוחרר ב-3 ביולי באותה שנה. "Don't Go" זכה להצלחה בינלאומית והפך ללהיט הגדול ביותר של הצמד. השיר הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי, למקום הרביעי בגרמניה ולמקום השישי באוסטרליה. בארצות הברית הגיע השיר למקום הראשון במצעד הדאנס, וזכה לפופולריות ולהשמעות רבות בערוץ MTV הצעיר. באוגוסט אותה שנה יצא אלבום הבכורה של יאזו, "Upstairs at Eric's", שהגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי וזכה לשבחים מצד מבקרי המוזיקה על מקוריותו וחדשנותו. בעקבות האלבום יצא הצמד לסיבוב הופעות קצר ומצליח. בראשית 1983 זכה הצמד בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית תגלית השנה.