ב-31 בינואר 1974, קבוצה של ארבעה גברים חמושים בתת מקלעים וחומרי נפץ, יצאה לבצע פיגוע במתחם בתי זיקוק הנפט של חברת "של" בפולאו בוקום, אי קטן השוכן מדרום לאי סינגפור. שניים מהמחבלים היו חברים בצבא האדום היפני (JRA) והשניים האחרים השתייכו לחזית העממית לשחרור פלסטין (PFLP). מטרתם הייתה לשבש את אספקת הנפט הגדולה מסינגפור למדינות אחרות, ובמיוחד לדרום וייטנאם (ימי מלחמת וייטנאם). ב-1 בפברואר 1974 הצהיר דובר החזית העממית בביירות כי מטרת הפיגוע הייתה לשמש אזהרה לכל חברות הנפט המונופוליסטיות בפרט ולאימפריאליזם בכלל, הגורמים לדיכוים המתמשך של הערבים במזרח התיכון.
בתחילת פעולתם עלתה סירת המחבלים על שונית אלמוגים סמוכה. הם הצליחו להגיע לחוף פולאו בוקום לאחר ששכנעו ספן חולף תמים לגרור אותם לעבר האי. כשהם פנו לעבר השער של מתקן הנפט, הם ירו יריות לעבר שני כלי רכב חולפים, אך איש לא נפגע. שומר בעמדת האבטחה של המתקן הצליח להימלט ולהפעיל את האזעקה. המחבלים הצליחו לפוצץ 3 מתוך 12 חומרי הנפץ שנשאו אך הם הצליחו לגרום רק לנזק קל.
בניסיונם לברוח לאחר הביצוע הכושל של הפיגוע במתקני הנפט, חטפו המחבלים את המעבורת "לאג'ו" במזח הראשי של האי ולקחו את כל חמשת אנשי הצוות שלה כבני ערובה. עד מהרה גילו שלטונות סינגפור על חטיפת המעבורת והחל מרדף אחריה. המעבורת הוקפה במהירות על ידי ספינות תותחים של חיל הים הסינגפורי וספינות סיור של משמר החופים הסינגפורי במעגן המזרחי, ממש מחוץ למפרץ המרינה.
בשבעה הימים הבאים התנהל משא ומתן אינטנסיבי בין ממשלת סינגפור למחבלים. שניים מבני הערובה הצליחו להימלט משוביהם על ידי קפיצה מסיפון המעבורת באמצע הלילה וחולצו במהירות על ידי הכוחות הסינגפוריים. לבסוף הסכימו המחבלים לשחרר את כל אנשי הצוות החטופים שנותרו בתמורה לליווי של קבוצת "עֲרֵבִים" שילוו אותם בשלום למזרח התיכון. קבוצה זו שכללה 13 בני אדם, הורכבה מארבעה אנשי קומנדו מצבא סינגפור (SAF) ושמונה גורמי ממשל בראשות מנהל חטיבת הביטחון והמודיעין (SID) של משרד הביטחון של סינגפור, סלפן רמנתן.
בליל 7 בפברואר הועברה קבוצת המחבלים מהמעבורת למטה משטרת החופים ומשם לשדה התעופה הצבאי פאיה לבאר, שם מסרו המחבלים את נשקם ושחררו את שאר בני הערובה. לאחר מכן, ארבעת המחבלים עזבו את סינגפור ב-8 בפברואר בשעה 1:25 בבוקר, בליווי קבוצת ה-"עֲרֵבִים" בראשות רמנתן בטיסה מיוחדת של ג'פאן איירליינס לכווית. בהגיעם לכווית, שבה קבוצת ה-"עֲרֵבִים" חזרה אל סינגפור. המחבלים התקבלו בכווית ומשם הוטסו לדרום תימן.
כל חברי צוות המשא ומתן קיבלו עיטורי כבוד ב-9 באוגוסט 1974, היום הלאומי של סינגפור (יום העצמאות). 20 שנה מאוחר יותר הפך אחד מדמויות המפתח באירוע, סלפן רמנתן לנשיאה השישי של סינגפור וכיהן בשתי כהונות כנשיא משנת 1999 עד 2011.
בולשיט
בּוּלְשִׁיט (Bullshit, Bullshite או Bullcrap) הוא ביטוי נפוץ בשפה האנגלית, שעשוי להיחשב כביטוי פוגעני. בלשון נקייה הביטוי מקוצר ל-Bull או בראשי תיבות B.S. ביטוי דומה באנגלית בריטית הוא "Bollocks" . לרוב מדובר בסלנג או בגידוף שפירושו "שטויות", "הבלים" או "נונסנס", בדרך כלל בתגובה לאמירות או לפעולות הנתפסות כמטעות, לא הוגנות או שקריות. המונח יכול לשמש כמילת קריאה ולשאת מגוון רחב של משמעויות סמנטיות.
בפילוסופיה ובפסיכולוגיה קוגניטיבית משתמשים לעיתים במונח "בולשיט" כדי להתייחסות לאמירות חסרות שחר וחסרות כל יחס לאמת, להבדיל משקר שנועד להכחיש אמת מסוימת באופן מניפולטיבי. בעסקים ובניהול, מוצעים הנחיות להבנת, להכרה, ולפעולה למניעת בולשיט, לצורך הפסקת הייצור וההפצה של סוג זה של מצג שווא במקום העבודה, התקשורת והחברה. בתוך ארגונים בולשיטינג נחשב לנוהג חברתי שאנשים עוסקים בו כדי להפוך לחלק מקהילת המשוחחים, לבצע דברים בקהילה ולחזק את זהותם. המחקר ייצר גם את סולם תפיסת הבולשיטינג הארגוני (OBPS) החושף שלושה גורמים של בולשיט ארגוניים (התייחסות לאמת, הבוס, ושפת הבולשיט) שניתן להשתמש בהם כדי לאמוד את התפיסות לגבי היקף הבולשיט הארגוני הקיים במקום עבודה. כמילת קריאה, "בולשיט!" מבטאת חוסר שביעות רצון ממשהו או ממישהו, אך שימוש זה לא בהכרח מתבטא בהקשר של אמת כלשהי.
אטימולוגיה.
השימוש במילה "Bull", במשמעות של "שטויות" רווח במאה ה-17, ואילו המונח "בולשיט" שימש כבר בשנת 1915 בסלנג הבריטי, והאמריקאי ונהפך פופולרי רק במהלך מלחמת העולם השנייה. ייתכן שהמילה "Bull" עצמה נגזרה מ-"bole" שבצרפתית עתיקה פירושו "הונאה". המונח "horseshit" הוא שם נרדף כמעט. מקבילה אנגלית דרום-אפריקאית הנפוצה גם בסלנג האוסטרלי, היא "".
אף על פי שאין קשר אטימולוגי מאושר, משמעויות ישנות אלו הן שם נרדף לביטוי המודרני של "Bull" בתור "שור", הנחשב בדרך כלל ומשמש כצמצום של "בולשיט".
הצעה אחרת, לדברי הלקסיקוגרף אריק פרטרידג', היא שהמונח פופולרי על ידי כוחות אוסטרליה וניו זילנד החל משנת 1916 כשהגיעו לחזית במהלך מלחמת העולם הראשונה. פרטרידג' טוען כי הקצינים הבריטיים שמו דגש על "שור"; כלומר, תשומת לב למראה החיצוני, אפילו כשהיה מכשול לנהל מלחמה. החופרים הזרים לכאורה לעגו לבריטים בכך שכינו זאת צואת שור.
ברטוריקה.
בדרך כלל משתמשים ב"בולשיט" לתיאור הצהרות של אנשים שעוסקים בתגובת הקהל ולא באמת ובדיוק. בהזדמנות בולטת אחת, המילה עצמה הייתה חלק מפרסומת שנויה במחלוקת. במהלך מסע הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1980, מועמד מפלגת האזרחים בארי קומונר הציג פרסומת ברדיו שהחלה בשחקן שקרא: "בולשיט! קרטר, רייגן ואנדרסון, הכל בולשיט!" רשת NBC סירבה להפעיל את הפרסומת בגלל השימוש בה במתמקד, אך מסע הפרסום של קומונר פנה בהצלחה לוועדת התקשורת הפדרלית בבקשה לאפשר לפרסום המודעה ללא עריכה.
בפילוסופיה ובאנתרופולוגיה.
בולשיט אצל הארי פרנקפורט.
במאמרו "על בולשיט" (שנכתב במקור בשנת 1986, ופורסם כמונוגרפיה בשנת 2005), הפילוסוף הארי פרנקפורט מאוניברסיטת פרינסטון מאפיין בולשיט כסוג של שקר הנבדל משקר. השקרן, לדידי פרנקפורט, יודע מהי האמת ואכפת לו ממנה, אך מתכוון להטעות במקום לומר את האמת. לעומת זאת, ל"בולשיטיסט" לא אכפת מהאמת ורק מבקש ליצור רושם.
פרנקפורט קושר את ניתוח הבולשיט עם הבוז של לודוויג ויטגנשטיין לדיבור "נונסנס", ולמושג הפופולרי "bull session" בו הדוברים עשויים לנסות להציג דעות חריגות ללא מחויבות. הוא מתקן את האשמה בשכיחות ה"שטויות "בחברה המודרנית באנטי-ריאליזם ובתדירות ההולכת וגוברת של מצבים בהם מצפים מאנשים לדבר או לחוות דעות ללא ידיעה נאותה בנושא.
כמה פרשנים פוליטיים ראו שמושג הבולשיט של פרנקפורט מספק תובנות בקמפיינים פוליטיים. הפילוסוף המרקסיסט ג'רלד אלן כהן, הנגיד בספרו "עמוק יותר בבולשיט", בין סוג ה"בולשיט" שפרנקפורט מתאר לבין סוג אחר: שיח בולשיט המוצג כתחושה. כהן מציין שאפשר לייצר בולשיט מסוג זה בטעות או במכוון. בעוד שסופרים מסוימים מייצרים שטויות במכוון, אדם יכול גם לכוון לחוש ולייצר בולשיט בטעות; או אדם שרומה על ידי פיסת בולשיט יכול לחזור על כך בתמימות, ללא כוונה להונות אחרים. כהן מציין לדוגמה את פרשת סוקל כבולשיט מכוון. אולם מטרתו של סוקאל ביצירתו הייתה להראות כי העורכים ה"פוסט-מודרניסטים" שקיבלו את מאמרו לפרסום לא יכלו להבדיל בין בולשיט לתבונה, ובכך משתמע שתחומם הוא "בולשיט".
"עבודות בולשיט" אצל דייוויד גרייבר.
האנתרופולוג האמריקאי דייוויד גרייבר טוען בספרו "עבודות בולשיט" בדבר קיומן ופגיעתן החברתית של משרות חסרות משמעות. הוא טוען שמעל מחצית מהעבודה החברתית היא חסרת טעם, שהופכת להרסנית מבחינה פסיכולוגית.
בשפה יומיומית.
מחוץ לעולם האקדמי, בקרב דוברים טבעיים של אנגלית אמריקאית, כמילת קריאה או כשם תואר, המילה "בולשיט" מורה על מורת רוח כללית, מביעה התנגדות או מצביעה על חוסר הוגנות בתוך מצב עניינים כלשהו. במשלב דיבורי ה"בולשיט" אינו מהווה ערך אמת לשיח של אחר. הבולשיט פשוט מתייג משהו שהדובר לא אוהב ומרגיש שהוא לא מסוגל לשנות.
באנגלית המדוברת של אזור בוסטון, מסצ'וסטס, "בולשיט" יכולים לשמש כשם תואר כדי לתקשר שזועמים או כועסים, למשל, "הייתי בולשיט אחרי שמישהו חנה במקומי".
מוטי כל-טוב
מרדכי כל-טוב (נולד ב-21 ביולי 1978) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה.
כל-טוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-19 ביולי 1997, כל-טוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 4-0 ללוקומוטיב ניז'ני נובגורוד. כעבור זמן קצר, כל-טוב חתם במכבי עכו מהליגה הארצית.
בקיץ , כל-טוב חתם בהפועל ראשון לציון מליגת העל. ב-25 באוגוסט 2001, כל-טוב ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 למ.ס. אשדוד. ב-12 בינואר 2002, בישל את שני השערים בהפסד 4-2 למכבי נתניה.
בהמשך הקריירה, כל-טוב שיחק בהפועל עכו, הפועל מג'ד אל כרום, בית"ר שמשון תל אביב, הפועל נצרת עילית, הפועל מגדל העמק, איחוד בני מג'ד אל כרום, הפועל אכסאל והפועל קריית ים.
בקיץ , כל-טוב פרש מכדורגל.
איגרת הרמב&quot;ן לחכמי צרפת
איגרת רמב"ן לחכמי צרפת הנפתחת במילים "טרם אענה אני שוגג", היא מכתב שהפנה רבי משה בן נחמן לחכמי צפון צרפת, בשיאו של הגל השני בפולמוס על ספרי הרמב"ם.
באיגרת מוחה הרמב"ן על הפגיעה בכבודו של הרמב"ם, מיישב כמה השגות עיקריות על שיטתו, וקורא לכבוד הדדי, לבטול החרם על ספרי המדע ומורה הנבוכים, ולהשכנת שלום בין הצדדים. האיגרת כתובה ברובה בחרוזים.
האיגרת נמצאה לראשונה בין כתביו של יש"ר מקנדיא, ומאז זכתה למספר מהדורות.