ב-28 ביוני 2016 האלק חתם בשאנגחאי SIPG כאשר המועדון הסיני שילם תמורתו לזניט 55 מיליון יורו, במה שהיה להעברה היקרה ביותר בתולדות הליגה הרוסית. בעונת 2017 הוכתר כמלך השערים בליגת האלופות האסייתית. בשנת 2018 מונה לקפטן הקבוצה.
בינואר 2021 עזב האלק את שאנגחאי SIPG וחתם באתלטיקו מיניירו מליגת העל הברזילאית בכדורגל.
נבחרת לאומית.
ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת ב-14 בנובמבר 2009 במשחק ידידות בדוחה מול אנגליה, המשחק נגמר 0:1 לזכות הברזילאים. ב-26 במאי 2012 הבקיע את 2 שעריו הראשונים בנבחרת בהמבורג בניצחון 1-3 על דנמרק. ביולי הוא נבחר כאחד משלשת השחקנים המבוגרים בנבחרת האולימפית בלונדון, האלק הופיע בכל המשחקים כולל הגמר מול נבחרת מקסיקו בו הוא כבש אך קבוצתו הפסידה 2:1. האלק זומן לנבחרת ברזיל במונדיאל 2014, בו הגיעה הנבחרת למקום הרביעי.
חיים אישיים.
האלק היה נשוי לאיראן, אותה הוא הכיר כאשר שיחק ביפן. לזוג 2 ילדים. בשנת 2010 אחייניתו של האלק טבעה בבריכה בביתה, אותו קנה הכדורגלן לאחותו. במשך זמן ארוך לאחר המקרה הקדיש האלק את כל שעריו לזכרה של אחייניתו, ובכל פעם שהבקיע הניף את ידיו כלפי השמיים.
בשנת 2020 לאחריו גירושין עם איראן, התחתן עם אחייניתה בשנגחאי.
ארכיטס
ארכיטס איש טרנטום (טאראנטו של ימינו), (ביוונית: Ἀρχύτας ο Ταραντίνος, 428–347 לפנה"ס), היה פילוסוף יווני מן האסכולה הפיתגוראית, ומתמטיקאי. חיפש פתרונות לבעיות מתמטיות ובהן בעיית הכפלת נפח הקובייה. עסק בזיקה שבין יחסים מתמטיים ומוזיקה. שימש גם כאיש צבא. שחרר את אפלטון מידיו של דיוניסוס מלך סירקוזי.
אחד מתלמידיו הוא אאודוקסוס מקנידוס.
תרומותיו.
התקנים מכניים.
ארכיטס נחשב לאחד ממייסדי המכניקה המתמטית. באמצעות יישום של סדרה של מושגים גאומטריים לחקר מבנים, קשרים ומפרקים, הוא ביסס את מדע המכניקה.
הוא לא רק יישם עקרונות מתמטיים לחקר מכונות, אלא גם תכנן ובנה מכונות חדשות. ב-425 לפנה"ס, הוא יצר את כלי הטיס הבלתי מאויש הראשון בכל הזמנים - ציפור מכנית שיכלה לעוף באמצעות הנעת כנפיה בדומה לציפור רגילה. את האנרגיה להנעת הכנפיים סיפק מכניזם אוטומטי שהיה מותקן בקיבתה. הציפור עפה לאורך 200 מטר בערך, ולאחר שכל האנרגיה שלה נוצלה היא נפלה לקרקע.
מתמטיקה.
ארכיטס הוא שנתן לממוצע ההרמוני את שמו. הוא פתר את בעיית הכפלת הקובייה באמצעות שימוש בעקום שנקרא מאז על שמו "עקום ארכיטס".
ראו גם.
מקובל לייחס לו את המצאת הבורג.
הפרעה טורדנית-כפייתית ביחסים
הפרעה טורדנית-כפייתית במערכות יחסים (ROCD) היא צורה של הפרעה טורדנית-כפייתית (OCD) שנסובה סביב מערכות יחסים, לרוב רומנטיות. צורה זו של הפרעה טורדנית-כפייתית עלולה להוביל להשפעה שלילית על התפקוד במערכות היחסים, על הרגשת האדם בקשר או להימנעות מוחלטת מיצירת קשרים רומנטיים ארוכי טווח.
הפרעה טורדנית-כפייתית.
הפרעה טורדנית-כפייתית היא הפרעה מקשת ההפרעות האובססיביות הכוללת מחשבות פולשניות, דימויים ודחפים לא רצוניים המטרידים ומפריעים לחייו של הפרט (אובססיות), ולעיתים קרובות סותרים את אמונותיו וערכיו. מחשבות פולשניות אלו מלוות בדרך כלל בהתנהגויות כפייתיות המכוונות ל"ניטרול" הפחדים; התנהגויות אלו מקלות באופן זמני על החרדה הנגרמת מהמחשבות הטורדניות. לאורך זמן, הניסיונות "לנטרל" את האובססיות מעלים את תדירותן של האובססיות ואת המצוקה והחרדה הנגרמות בגינן.
נושאים אופייניים לאובססיות כוללים פחד מזיהום, פחד מאחריות לפגיעה בעצמי או באחר וכו'. אובססיות נסובות לעיתים סביב תחומי דת ומיניות. חלק מן הסובלים מההפרעה עשויים לחוות אובססיות הקשורות לתחושות במערכת היחסים בה הם נמצאים, או מערכת יחסים שהיו בה בעבר (ROCD).
מחשבות חוזרות ונשנות על רגשותיו של הפרט במערכות יחסים אינטימיות עשויות להופיע אצל כל אדם, כחלק טבעי מהתפתחות מערכות יחסים. עם זאת, בהפרעה טורדנית-כפייתית במערכות יחסים, מחשבות טורדניות אלו הן בלתי רצוניות, פולשניות, כרוניות ומגבילות.
מערכות יחסים אינטימיות.
מערכות יחסים אינטימיות הן בעלות חשיבות גבוהה לרווחתו של הפרט, והן עשויות להפוך למצע עשיר למחשבות טורדניות בקרב אוכלוסייה הרגישה להפרעה טורדנית-כפייתית.
הפרעה טורדנית-כפייתית במערכות יחסים כרוכה במחשבות טורדניות וכפייתיות שתוכנן נסוב סביב מערכות יחסים אינטימיות. תוכן המחשבות הטורדניות יכול לעסוק ברגשות האדם כלפי בן או בת הזוג, עיסוק יתר ברגשותיו של בן או בת הזוג כלפיו, ספקות לגבי נכונות הקשר ועיסוק יתר במגרעות בן או בת הזוג.
תסמיני ההפרעה.
אדם הסובל מ-ROCD עלול לתהות ללא הרף האם הוא אוהב את בן או בת זוגו, האם מערכת היחסים שלהם נכונה, והאם בן או בת הזוג באמת אוהב אותו. גם כשהפרט יודע כי הוא אוהב או אהוב על ידי בן או בת זוגו, הוא אינו פוסק מבדיקות וחיפוש אישורים לרגשות אלו. מחשבות על סיום הקשר מובילות למצוקה עזה, אך כך גם מחשבות על העתיד או קבלת החלטות הנוגעות לקשר כמו מעבר למגורים משותפים או נישואים.
צורה נוספת של ההפרעה כוללת עיסוק יתר, בדיקות ואשרורים הנוגעים למגרעותיו של בן או בת הזוג. האדם מתמקד במה שהוא תופס כפגמיו של בן או בת הזוג, ומנסה להבין אם הוא יכול לחיות עם פגמים אלו לאורך זמן. בדומה להפרעת גוף דיסמורפית, פעמים רבות הפגם הוא זעיר או לא קיים, אך גם אם האדם מודע לכך, הוא אינו יכול להימנע מלעסוק בנושא ללא הרף. על מנת להרגיע את המצוקה האדם מבצע פעולות כפייתיות שונות כגון שאלות תכופות לאנשים קרובים אליו כדי לברר עד כמה הפגם נורא, השוואת בן או בת הזוג לאנשים אחרים, שחזור אמירות או תמונות של בן או בת הזוג ועוד.
גורמים.
בדומה לצורות אחרות של הפרעה טורדנית-כפייתית, נראה כי גורמים פסיכולוגיים וביולוגיים אחראיים על התפתחות והתקבעות הפרעה זו. נוסף לדפוסי חשיבה והתנהגות המאפיינים הפרעה טורדנית-כפייתית, מודלים של הפרעה זו במערכות יחסים מציעים כי הישענות יתר על תחום מערכות יחסים אינטימיות לתפישת ערך העצמי וחרדת נטישה מוגברת, עלולה להוביל לפגיעוּת להפרעה זו ותסמיניה.
פרקידס
פרקידס איש סירוס (ביוונית עתיקה: Φερεκύδης), בן המאה השישית לפנה"ס היה פילוסוף יווני, ותלמיד של פיטאקוס. הוא נודע כיווני הראשון שכתב פרוזה, על הולדת האלים ועל יצירת היקום. בנוסף לכך, האמין באלמותיות הנשמה.
גלאוקון
גלאוקון (ביוונית: Γλαύκων; נולד ב-445 לפנה"ס באתונה) היה בנו של אריסטון ואחיו הגדול של הפילוסוף אפלטון.
הוא מוזכר בדיאלוגים שונים של אפלטון, אך הוא בולט בעיקר בחיבור "המדינה".
הרפובליקה וגלאוקון.
בספר השני של הרפובליקה הוא דן עם סוקרטס על היווצרות המדינה.
הדיון מתחיל מתוך הנחת היסוד ששותפות היא הכרחית כדי לספק את צורכי האדם, כך מפתח סוקרטס את שאלת המהות של כל אדם ואדם בקהילה.
בדיאלוג בספר השני של המדינה נוטה גלאוקון בעיקר להסכים עם סוקרטס, בנסיבות שונות הוא אף מנסה להתעמת, אך סוקרטס לכאורה מצליח להוכיח לו באמצעות שורה של שאלות לוגיות כי הוא טועה.
דוד אלטשולר
רבי דוד אַלְטְשוּלֶר מפראג ("בעל המצודות", על שם פירושו המפורסם; קרוי גם רד"א), (ה'תמ"ז, 1687 – ה'תק"ל, 1769), מחכמי יהדות אשכנז ופולין, היה מחשובי פרשני הנ"ך בכל הזמנים, וביאורו לנ"ך, ה"מצודות", הפך לאבן יסוד לכל הלומדים. פירוש זה נדפס תמיד עם הנ"ך מאז כתיבתו במאה השמונה עשרה, כמעט בכל דפוסי "מקראות גדולות".
תולדות חייו.
ר' דוד נולד בעיר הפולנית יאברוב (יבוריב, Jaworów) שבמערב גליציה, לר' אריה ליב אלטשולר, ממשפחת אלטשולר (Aletschueler, לעיתים אלטשול או בראשי תיבות א"ש) הנודעה, שעליה מסופר, כי -
הכוונה, ככל הנראה, לבית הכנסת הישן הידוע בפראג (ה"אלטשול").
משפחתו של ר' דוד הייתה מיוחסת למשפחת חיות – הוא היה נכדו של ר' מנחם מאניש חיות, רבה של ווילנא, שהיה בנו של ר' יצחק חיות הראשון, מחבר ספר "אפי רברבי" ("פני יצחק") ורבן של לבוב (למברג), קראקא ופראג; גם סבו של ר' יצחק, ר' פתחיה חיות, היה אב"ד פראג. עוד התייחסה המשפחה לרבי יוסף כ"ץ רבה של קראקא (ה'רע"א, 1510 - ה'שנ"א, 1591), מחבר ספר "שארית יוסף"; לרבי יחיאל מיכל מנמירוב, רב בנמירוב ומחבר הספר ההלכתי "שברי לוחות", אשר נרצח בגזירות ת"ח ות"ט (1648); ולבעל הש"ך (ה'שפ"ב, 1622 - ה'תכ"ג, 1663). המקור הקדום של המשפחה הוא בפרובאנס שבצרפת.
אביו של ר' דוד, ר' אריה ליב אלטשולר בנו של ר' פתחיה מפראג, היה מחשובי העיר יאברוב, וככל הנראה היה אחיו של ר' יחיאל מיכל אלטשולר, בעל ספר "משנת לחם". גם ר' דוד שימש בתפקיד נכבד ביאברוב, וכבר בשנת תפ"ו (כשהוא פחות מבן ארבעים) הוא נזכר כדיין או רב בעיר. נראה שלאחר מכן המשיך במסורת המשפחתית וכיהן גם כרבה של פראג.
ר' דוד ראה שלימוד התנ"ך נחלש מאוד בקרב יהודי אירופה, אף בקרב תלמידי החכמים, וסבר שהסיבה לכך היא העדר פירוש קל ובהיר מספיק, שיהיה מובן גם להמון העם; למטרה זו, וכדי להנגיש את המקרא אף למלמדי תינוקות וילדים, כתב את פירושו הגדול, "מצודת דוד", על הנ"ך כולו (חוץ ממגילות רות, איכה ואסתר), בו ליקט בסגנון פשוט ובהיר מספרי ופירושי הראשונים על הנ"ך, והדפיסו בזאלקווא (ז'ולקוב, ז'ובקבה) שבפולין בשנת תקי"ג (1753), כשהוא כבר ישיש בא בימים. נראה שנותר לגור ביאברוב, אם כי מסתבר ששהה בזמן ההדפסה בזאלקווא. הוא עוד ראה גם את המהדורה השנייה לספרו, שיצאה כעשר שנים אחר כך, ונפטר בשנת תק"ל.
בנו הרב יחיאל הילל אלטשולר כיהן גם הוא כרבה של יאברוב, והיה דיין ופוסק הלכה בפולין; הוא השלים את ספרו הגדול של אביו, ונדד רבות ברחבי אירופה כדי להדפיסו ולהפיצו.