קרישי דם גורמים רק בחלק קטן מהמקרים לאוטם דמי (המורגי) בריאה (כתוצאה מדימום ופגיעה בכלי הדם הקטנים של הריאה). כידוע, לריאה יש אספקת דם כפולה ובמקרה הצורך, יכול מחזור הדם הסיסטמי- דהיינו המערכת הברונכיאלית, לספק דם לאזור האוטם במקום העורק הריאתי החסום. האוטם מתפתח רק במקרים בהם יש למשל פתופיזיולוגיה נוספת כגון אי ספיקה של החדר השמאלי.
צורת האוטם היא כשל יתד שבסיסה בדפנות והחוד פונה למרכז. אזור האוטם יכול להיעלם לחלוטין או להפוך לרקמת צלקת- לאחר 48 שעות מתחיל פירוק של הכדוריות האדומות וספיגתן, המקרופאגים האלוואולריים בולעים המוסידרין ועם הזמן נוצרת צלקת חיוורת. גבולות האוטם חדים, האוטם קשה וצבעו שחור. לרוב הפלאורה שמעל האוטם מכוסה בפיברין. בהסתכלות מיקרוסקופית ניתן לראות כי רקמת הריאה באזור האוטם במצב של נמק קרישתי- הנאדיות מלאות בדם, לאחר מספר שבועות הרקמה הנמקית נספגת ותאי הדם מתפרקים. האוטם קטן, מתכווץ ומתמוטט. סיבוכים של אוטם: זיהומים, נמק, פיסטולות, ויתר לחץ דם ריאתי הגורם להיפרטרופיה של הלב הימני.
יתר לחץ דם ריאתי.
לחץ דם ריאתי ממוצע הוא 14 מ"מ כספית. (כשמינית מלחץ הדם הסיסטמי) לחץ דם אשר גבוה מרבע מלחץ הדם הסיסטמי מוגדר כיתר לחץ דם ריאתי- ישנם מצבים של יתר לחץ דם ריאתי בהם נמדדת עליה משמעותית של מעל 30 מ"מ כספית ואף מעל 50 מ"מ כספית.
ניתן למדוד את לחץ הדם הריאתי על ידי הכנסת מד לחץ בצנתור, או חישוב בבדיקת אקו על ידי מפל הלחצים על המסתם הטריקוספידלי.
קיימות מספר סיבות אשר בעטיין מתפתח יתר לחץ דם ריאתי, כאשר יתר לחץ דם ריאתי יכול להיות ראשוני (סעיף 4 להלן) או משני (כתוצאה ממחלה אחרת):
במצבים של יתר לחץ דם ריאתי, ניתן לראות ירידה בהפרשה של חומרים מרחיבים (ואזו-דילטורים) כגון NO ופרוסטציקלין, ועלייה ברמות של חומרים המכווצים את כלי הדם (כמו אנדותליין שגורם בנוסף להגברת כמות השריר החלק והקולגן בכלי הדם).
הסימפטומים העיקריים כוללים עייפות, התעלפויות, קוצר נשימה וציאנוזיס (כיחלון) כתוצאה מאי ספיקה נשימתית. כאשר המחלה היא ראשונית לרוב מתים החולים תוך מספר שנים (3-5 שנים) עם אי ספיקת לב ימנית ו- core pulmonale, ואילו בצורה המשנית יתר לחץ הדם הריאתי עשוי להחלים- במקרים מסוימים אף נהוגה השתלת ריאות במקרים קשים, המשפרות את הפרוגנוזה.
העורקים הפגועים בעיקר במצבים של יתר לחץ דם ריאתי הם העורקיקים בעלי ההתנגדות העיקרית במחזור הריאתי. נוצרת היפרטרופיה של שכבת המדיה (ראו דלקת כלי הדם). קיימת היצרות ניכרת של חלל העורקים בריאה, עם פיברוזיס של שכבת האינטימה והתעבות של המדיה. בשלשים מאוחרים של יתר לחץ דם ריאתי ראשוני במומי לב מולדים, ניתן להבחין בשינוי מסוים, בעיקר בעורקי הריאה, המכונה plexogenic pulmonary arteriopathy- אלו הם מבנים ווסקולרים מפותלים אשר מאוחר יותר מחליפים את חללי האוויר בריאה- המבנים הללו נוצרים בכלי הדם כתגובה ללחץ המוגבר עליהם, והם מכילים הרבה קולגן. שמם נובע מהתפתחותם של מבנים פלקסיפורמים של נימי דם בעלות דופן דק מאוד, היוצרות מעין רשת בתוך העורקים הקטנים המוסקולריים - מקור שינוי זה קרוב לוודאי בשגשוג האינטימה.
גלן הודל
גלן הודל (נולד ב-27 באוקטובר 1957 בהייז, לונדון) הוא מאמן כדורגל אנגלי וכדורגלן לשעבר בקבוצות טוטנהאם הוטספר, מונקו, צ'לסי וסווינדון טאון. בנוסף, הודל היה גם שחקן בסגל הנבחרת האנגלית. הוא החל את הקריירה שלו דווקא במחלקת הנוער של ווטפורד, שבה שיחקו באותה תקופה גם ג'ון בארנס וסטיב ארמסטרונג, עד שנקרעה לו רצועה בברך.
בשנת 2007, הוא נבחר להיכנס להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי, שבו הוא מוגדר ככדורגלן האנגלי המוכשר ביותר בתקופתו שהציג כושר משחק מעולה, בעל יכולת מסירה מצוינת ויכולת בעיטה יוצאת מן הכלל.
כמאמן, הוא שימש כמאמנה של סווינדון טאון (עימה העפיל לפרמייר ליג), צ'לסי (הגיע עימה לגמר גביע ה-FA), סאות'המפטון, טוטנהאם הוטספר (הגיע עימה לגמר גביע הפוטבול ליג) וכהונתו האחרונה נכון להיום כמאמן, הייתה בוולבס. כמו כן, הוא שימש כמאמנה של הנבחרת האנגלית, עימה העפיל לסיבוב השני של מונדיאל 1998, בו הפסידה אנגליה בדו-קרב פנדלים לארגנטינה.
עבודתו הנוכחית כיום, היא ניהול אקדמיית גלן הודל, אקדמיית כדורגל שהקים על שמו, הממוקמת בחרס דה לה פרונטרה, אנדלוסיה, ספרד.
קריירת משחק.
טוטנהאם הוטספר.
הודל הצטרף למועדון הלונדוני כנער, באפריל 1974, בעקבות המלצתו של שחקן העבר הנודע של טוטנהאם, מרטין שיברס. בטוטנהאם, הודל התגבר בהצלחה על פציעה ברצועות הברך שממנה סבל בקבוצתו הקודמת ווטפורד, ועד מהרה הפך להיות שחקן בסגלן של נבחרות אנגליה הצעירות. הוא ערך את בכורתו עבור נבחרת בטוטנהאם כבר בגיל 17, לאחר שנכנס למשחק נגד נוריץ' סיטי כמחליף, באוגוסט 1975. המשחק הסתיים בתוצאה 2-2, והודל נאלץ לחכות עד לפברואר 1976, על מנת לפתוח בהרכב הקבוצה במשחק ליגה, בו במהרה הצליח להראות את כישוריו לאחר שכבש שער מבעיטה בעוצמה אדירה שעקף את שוער סטוק סיטי והנבחרת האנגלית, פיטר שילטון.
בתור שחקן עושה משחק, הודל פרח תחת הדרכתו של קית' ברקינשאו, ולמרות שהמועדון ירד לליגת המשנה בעונת 1976/1977, אחרי 27 עונות רצופות בליגה הבכירה. לאחר עונה אחת בלבד, הודל סייע לטוטנהאם להעפיל חזרה לליגה האנגלית הבכירה. למרות שטוטנהאם הייתה באותה התקופה קבוצה מאוד לא יציבה, הודל זומן לסגל הנבחרת האנגלית הצעירה לראשונה, למשחק נגד נבחרת ויילס עד גיל 21, בדצמבר 1976. הוא שיחק 7 משחקים נוספים במדי הנבחרת הצעירה של אנגליה, ופעמיים שיחק עבור נבחרת אנגליה ב', לפני שכבש את שער הבכורה שלו עבור הנבחרת הלאומית הבוגרת, כבר במשחק הבכורה שלו נגד בולגריה, בנובמבר 1979.
עונת 1979/1980 ביססה את הודל כשחקן מהרמה הבכירה בכדורגל, כאשר הקשר בן ה-22 כבש 19 שערים ב-41 משחקי ליגה, ובסיומה של העונה זכה בנוסף הודל בתואר הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה האנגלית. בשנת 1981, הוא כיכב כאשר טוטנהאם זכתה בגביע האנגלי השישי בתולדותיה, אחרי ניצחון על מנצ'סטר סיטי במשחק החוזר וזכתה בגביע גם בעונה שלאחריה (כאשר הודל כובש שער בכל אחד משני משחקי הגמר), וסיימה את העונה במקום הרביעי בליגה, הדירוג הטוב ביותר של המועדון מאז שנת 1971. הודל כבש שערים חשובים שסייעו לטוטנהאם להעפיל גם לגמר גביע הפוטבול ליג, בו הפסידה לליברפול 3-1, וגם לרבע גמר גביע אירופה למחזיקות גביע. במהלך קיץ 1982, הודל שיחק בשני משחקים של הנבחרת האנגלית במסגרת שלב הבתים של מונדיאל 1982 באיטליה. הוא נכנס כמחליף בניצחון 2-0 על נבחרת צ'כוסלובקיה, ופתח את המשחק לאחר מכן נגד נבחרת כווית.
במהלך שלוש העונות שלאחר מכן, הודל שיחק בהרבה פחות משחקים (76 מתוך 126 משחקי ליגה) בשל פציעות טורדניות, אך למרות כל זאת, הוא הוביל את הקבוצה לזכייה בגביע אופ"א בשנת 1984, למרות שהחמיץ את משחק הגמר בשל בעיות כושר. באוקטובר 1983, הוא הימם את הקהל של קבוצתו בווייט הארט ליין, כאשר טוטנהאם מחצה את פיינורד ששיחק בשורותיה יוהאן קרויף בתוצאה 6-2, במסגרת הסיבוב השני של גביע אופ"א. אחרי שני משחקים של הודל נגד פיינורד, אגדת הכדורגל ההולנדי יוהאן קרויף נכנס בעצמו לחדר ההלבשה של טוטנהאם, וביקש מהודל להחליף עמו חולצה כאות הערכה ליכולותיו.
טוטנהאם התקרבה לזכייה בתארים שונים במהלך 3 העונות שלאחר מכן, לאחר שסיימה במקום השלישי בליגה האנגלית הבכירה והגיעה לרבע גמר גביע אופ"א בעונת 1984/1985, ושוב העפילה לגמר גביע ה-FA בשנת 1987, בו הפסידה 3-2 לקובנטרי סיטי. ההפסד המפתיע בגמר הגביע, שהיה הפסד היחיד של הקבוצה הלונדונית במשחקי גמר הגביע, היה משחקו האחרון של הודל בקבוצה. מאמנה החדש של מונקו, ארסן ונגר, רכש את הודל מטוטנהאם תמורת 750,000 לירות שטרלינג. בין השנים 1975 - 1987, הודל הבקיע 110 שערים ב-490 משחקים עבור הקבוצה הבכירה של טוטנהאם בכל המסגרות, כאשר רק ארבעה שחקנים אחרים (סטיב פרימן, פט ג'נינגס, גארי מאבוט וסיריל נואלס) הופיעו ביותר משחקים ממנו עבור טוטנהאם. ברמה הבינלאומית, הודל שיחק 44 משחקים עבור אנגליה בתור שחקנה של טוטנהאם.
בשנת 1987, הודל מצא את עצמו מוביל ברשימת שירי הפופ הטובים באנגליה, כאשר השיר "אורות יהלומים" שאותו שר בצוותא עם שותפו לקבוצה ולנבחרת כריס וואדל, נכנס לרשימת 20 הלהיטים הטובים בבריטניה.
מונקו, סווינדון טאון וצ'לסי.
הודל הצטרף למועדון הצרפתי יחד עם הכדורגלן הליברי ג'ורג' ואה, ויחד סייעו למועדון הצרפתי לזכות בתואר אליפות ליגת העל הצרפתית כבר בעונתם הראשונה בקבוצה בשנת 1988, לאחר 6 עונות ללא תואר. הודל זכה בתואר הכדורגלן הזר הטוב ביותר בליגה הצרפתית באותה העונה, והעפיל עם קבוצתו גם לרבע הגמר של ליגת האלופות בעונת 1988/1989. באופן אירוני, מאוחר יותר בקריירה, כאשר הודל נהפך למאמנה של טוטנהאם הוא נאלץ לשחק מול מאמנו במונקו ארסן ונגר, במסגרת הדרבי של צפון לונדון נגד ארסנל. בדצמבר 1990, הודל נפצע באופן חמור בברכו, דבר שמנע ממנו לשחק תקופה ארוכה בשיא הקריירה שלו, ולכן נאלץ לעזוב את המועדון הצרפתי, אחרי ששיפר את המוניטין של הכדורגלנים האנגלים במדינות זרות.