לקח קצת זמן עד שסיפור הזוועות של הארמנים הגיע לשגרירות על כל פרטיו. השגריר מורגנטאו העלה לאחר מכן את הנושא באופן אישי בפני טלעת פאשה ואנוור פאשה. כאשר שאל מורגנטאו את שניהם אם המידע שמגיע אל השגרירות הוא אמין, הם התייחסו אליו רק כביטוי של הפרות הסדר שהיו רווחות בתוך המחוזות הארמנים במשך שנים רבות. כאשר הגיעו הדיווחים הקונסולריים מואן ואורפה, ביטלו אותם אנוור וטלעת כהגזמות פרועות.
השגריר ביקש ממשלת ארצות הברית להתערב, אבל ארצות הברית לא הייתה משתתפת במלחמת העולם הראשונה באותו הזמן ויכולה הייתה רק להביע מחאות בכתב או בעל פה בפני השלטונות העות'מאנים. זה לא נעשה ומורגנטאו נותר ללא תנופה מעבר ליחסיו האישיים עם אנשים בשלטון; כאשר גם זה נכשל, הוא משך את תשומת לבה של התקשורת העולמית לרצח העם הארמני המתמשך, ארגן מבצעי סעד פרטיים ועזר להקים את הוועדה האמריקנית לעזרת ארמניה וסוריה  (ACASR).
על רצח העם הארמני.
מורגנטאו כתב בספרו על רצח העם הארמני: "אני משוכנע כי בכל ההיסטוריה של המין האנושי לא התרחש מאורע נורא כזה". הוא תיאר אותו כ"פשע הגדול ביותר בהיסטוריה המודרנית" וטען כי "בין הדפים השחורים ביותר בהיסטוריה המודרנית זהו הדף השחור מכולם".
תמונות בספר.
כמה מהצילומים הכלולים בספר הזיכרונות (תרגום כיתובי התמונות המקוריים בספר נמצאים בתוך מירכאות):
ביקורת על הספר.
ב-1990 יצא הספר "הסיפור שמאחורי סיפורו של השגריר מורגנטאו" מאת החוקר הית' לורי . לורי טען שספרו של מורגנטאו הוא תיעוד של "חצאי אמיתות גסות ושקרים בוטים".
בספר נטען שחמשת מכתביו של מורגנטאו עברו שינויים לפני פרסומם והוא מתיימר להציג את מכתביו "האמתיים".
לטענת מינה רוזן, פרופסור לתולדות יהודי האימפריה העות'מאנית, "בדיקה של יומניו שבכתב יד, מכתביו האישיים ודיווחיו לממשלת ארצות הברית...מוכיחים למעלה מכל צל של ספק שהיומנים הנדפסים שוכתבו כדי להצדיק את כניסתו של וודרו וילסון למלחמה".
לורי ניסה בספרו לערער על אמינות ספרו של מורגנטאו. לדברי החוקר יאיר אורון, "לורי ידוע כמקור העיקרי לניסיונות לפסול את מורגנטאו, ובכך לחזק את המאמץ הטורקי להכחשת רצח העם הארמני". הספר מופיע ברשימת הספרים ששלח שגריר טורקיה בארצות הברית לחברי הקונגרס האמריקני ב-1999, כאשר ביקשו להעביר החלטה "לאסוף את כל התיעוד הקיים בארצות הברית הנוגע לרצח העם הארמני". בשנת 2001 מסר שגריר טורקיה בתל אביב את הספר הזה לשר ישראלי.
גם מכחיש רצח העם הארמני גונתר לוי שותף למסקנותיו העיקריות של לורי בנוגע לזיכרונותיו של מורגנטאו.
נחליאליים
נחליאליים (שם מדעי: Motacillidae) היא משפחת ציפורי שיר, בת 65 מינים ב־6 סוגים, כולל בין השאר הסוג נחליאלי, פיפיון. חלק מבני המשפחה נפוצים רק באזור האפרוטרופי, חלקם נפוצים באסיה, באירופה ובאפריקה וחלקם קוסמופוליטיים.
תיאור.
גודל בני המשפחה נע בין 14 ל־17 ס"מ.הם בעלי צוואר קצר וזנב ארוך ובדרך כלל ללא דו-צורתיות זוויגית בגודל. הרגליים ארוכות, כהות ובעלות אצבעות וטופרים ארוכים, בעיקר האצבע האחורית, שיכולה להגיע עד ל־4 ס"מ. הסוג Macronyx הוא הגדול מבין סוגי המשפחה, ויכול להגיע עד ל־64 גרם, לעומת שאר סוגי המשפחה שמשקלם מגיע ל־31 גרם לכל היותר.
צבע הנוצות הוא לרוב חום, ומזכיר במידה מה את נוצותיהם של העפרוניים, אם כי קיימים גם צבעים אחרים. למשל, ה־"Tmetothylacus tenellus" הוא בעל נוצות זהובות בהירות. צבעים נפוצים נוספים הם אפור, שחור, לבן וצהוב.
מרבית בני המשפחה הם אוכלי חרקים ושוכני קרקע, לרוב בשטחים פתוחים. כמה מינים מעדיפים יערות, או שפת נחלים כמו נחליאלי זנבתן ואחרים.
כמעט כל הנחליאליים בונים את קינם על הקרקע ומטילים עד 6 ביצים בכל עונה.
ליגת ההגנה הלאומית-נוצרית
ליגת ההגנה הלאומית-נוצרית (ברומנית: Liga Apărării Național-Creștine ובראשי תיבות: LANC) הייתה מפלגה לאומנית אנטישמית ברומניה בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.
כנס ההקמה של המפלגה היה ב-4 במרץ 1923 באוניברסיטת יאשי וכנשיא נבחר הפרופסור אלכסנדרו קונסטנטין קוזה. הכנס נפתח בטקס דתי במטרופוליה המקומית ולאחר מכן נשא קוזה נאום על הסכנה היהודית ועל "חוק הלאומים" שתכנן, שאמור היה לבטל את אזרחות היהודים. הכמרים קידשו 38 דגלים של התנועה, דגלים רומניים שהכילו במרכזם עיגול לבן ובתוכו צלב קרס. הנוכחים נשבעו אמונים לכנסייה, למלך ולדגל החדש.
מפלגה זו הובילה לשנאה על בסיס דתי נגד היהודים בטענה שהיהודים פועלים בצורה אינסטינקטיבית להשתלטות על רומניה, כמו רובוט שתוכנת על ידי אלוהי היהודים והם המיעוט היחיד שאינו יכול להתבולל בתוך העם הרומני.
על קורנליו זליה קודריאנו הוטל לארגן את המפלגה ברחבי רומניה. עיקר מצע המפלגה הייתה התנגדות למתן אזרחות ליהודי רומניה, אך ב-26 במרץ הפרלמנט הרומני אישר את השינוי בחוקה הרומנית, שינוי שהשלים הענקת זכויות שוות ליהודי רומניה. ליגת ההגנה לאומית-נוצרית ארגנה הפגנות ברחבי רומניה נגד האקט הזה.
ב-1926 היו למפלגה 10 נציגים בפרלמנט הרומני, אך ב-1927 פרש ממנה קודריאנו תוך פיצול המפלגה והקים את התנועה הלגיונרית. ב-14 ביולי 1935, ביאשי, הליגה התאחדה עם המפלגה הלאומית-חקלאית, שהונהגה על ידי אוקטביאן גוגה ויחד יצרו את המפלגה הלאומית-נוצרית.
הליגה הקימה תנועה צבאית למחצה בשם לנצ'יירי.
בנימין קגן
עמנואל פויירמן
אבגני מיכלדזה
אֶבְגֵנִי מִיכֵּלַדְזֶה (בגאורגית: ევგენი მიქელაძე, 27 ביולי 1903–1937) היה מנצח גאורגי, מייסד התזמורת הסימפונית הגאורגית.
חייו.
מִיכֵּלַדְזֶה נולד בבאקו שבאזרבייג'ן, אז חלק ממלכות המשנה של הקווקז של האימפריה הרוסית. שנים ספורות אחרי לידתו, עברה משפחתו לטביליסי שבגאורגיה. מִיכֵּלַדְזֶה ניגן מילדותו בכלי נשיפה, במיוחד בחצוצרה ובקרן יער. בנעוריו השתתף בשיעורי המוזיקה של בית הספר הקדם צבאי, במקביל ללימודיו בבית הספר הריאלי של טביליסי. אחרי סיום בית הספר קיבל מִיכֵּלַדְזֶה חינוך מוזיקלי גבוה בקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי.
בשנות ה-20 החליט מִיכֵּלַדְזֶה להפוך למנצח ונסע ללימודים בקונסרבטוריון הממלכתי של לנינגרד. מוריו של מִיכֵּלַדְזֶה לניצוח היו המנצחים הסובייטים הנודעים ניקולאי מאלקו ואלכסנדר גאוק. מִיכֵּלַדְזֶה חזר לגאורגיה בשנת 1931 וזכה למוניטין של מנצח מוכשר, שהוערך מאוד גם על ידי מוזיקאים זרים. הוא החל לקדם את המוזיקה הקלאסית בגאורגיה, ובשנת 1933 הקים את התזמורת הסימפונית. בשנת 1934 הפך מִיכֵּלַדְזֶה למנצח הראשי בבית האופרה של טביליסי, ובשנת 1936 הוא זכה בתואר אמן העם של גאורגיה הסובייטית, בגיל 33 בלבד.
בשנת 1937 נקטעה פעילותו של מִיכֵּלַדְזֶה, משום שהיה נשוי לבתו של קורבן בכיר לטיהורים פוליטיים. חותנו, הבולשביק הוותיק מַמְיָה אוֹרָחֵלַשְׁוִילִי, שכיהן אז כסגן מנהל המכון למרקסיזם-לניניזם של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית במוסקבה, נעצר באפריל, וביוני של אותה שנה הוצא להורג בירי. בנובמבר נעצר גם מִיכֵּלַדְזֶה, ואחרי עינויים הוצא להורג בירי. חותנתו של מִיכֵּלַדְזֶה הוצאה להורג כמוהם, ואילו אשתו, כֵּתֵוָן, הוגלתה למחנה עבודה. שמם של הארבעה טוהר רשמית בשנת 1955.
אחרי פירוקה של ברית המועצות בשנת 1991, נקראה התזמורת הסימפונית הלאומית של גאורגיה רשמית על שם מייסדה, אֶבְגֵנִי מִיכֵּלַדְזֶה. בנו, וַחְטַנְג מִיכֵּלַדְזֶה, הוא במאי סרטי תעודה עבור הערוץ הראשון של הטלוויזיה הרוסית.
צ'ילדרס
צ'ילדרס (באנגלית: Childress) הוא שם משפחה.
מרין
מרין הוא שם פרטי ושם משפחה.
התזמורת הארצישראלית
התזמורת הארץ-ישראלית
התזמורת הארץ ישראלית
יגודה (פירושונים)
יגודה הוא שם משפחה שפירושו בשפה הרוסית היא אוכמנית; ייתכן גם שזוהי ההגייה הרוסית למילה "יהודה".
חיל הים הישראלי במלחמת סיני
סאמרוויל
סאמרוויל (באנגלית: Somerville) הוא שם משפחה.
אייפד מיני 3
iPad Mini 3 (בתעתיק לעברית: אייפד מיני 3) הוא הטאבלט השלישי בסדרת האייפד מיני של אפל והשני בעל מסך רטינה. האייפד מיני החדש הוכרז באירוע של אפל ב-16 באוקטובר 2014 יחד עם iOS 8.1 והאייפד אייר 2. המכשיר לא שודרג רבות במפרט מהאייפד מיני 2 וכולל מסך סופר רטינה מסוג LCD, מצלמת 5 מגה פיקסל אחורית עם צילום רצף ומצלמת FaceTime HD קדמית ברזולוציית 1.2 מגה פיקסל. אחד השיפורים היחידים באייפד החדש הוא חיישן ה-Touch ID לזיהוי טביעות אצבע.
חומרה.
האייפד מיני 3 כולל מסך 7.9 אינץ' ברזולוציית הרטינה של אפל, עם צפיפות פיקסלים של 326ppi; מסך האייפד מיני 3 הוא ביחס של 4:3, ובדומה למכשירי האייפד בשנתיים האחרונות, גם אצלו הוצרה המסגרת לעומת האייפדים הגדולים (פרט לאייפד אייר והדור השני שלו). המכשיר מריץ את מערכת ההפעלה 1.iOS 8 של אפל. למכשיר מעבד בשם Apple A7, שמשתמש בארכיטקטורת 64 ביט, כולל השבב המשני M7, אף על פי שכבר הוכרז על השבבים A8 ו-A8X. המצלמה נשארה ברזולוציית 5 מגה פיקסל, אך עם שיפור קטן של הוספת אפשרות של צילום רצף. סוללת האייפד מיני 3 מספיקה לעד עשר שעות עבודה, בדומה לשאר דורות האייפדים. בדומה לאייפד אייר 2, אפל החליטה להשתמש באייפד מיני 2 בשני רמקולים סטראופוניים. המכשיר כולל בנוסף את חיישן טביעות האצבע Touch ID ועוביו של המכשיר דקיק ועומד על 7.5 מ"מ. משקלו 331 גרם בגרסת ה-WiFi, ובגרסת ה-3G משקלו 341 גרם. הוא מגיע בצבעים שחור, זהב ולבן.
Ipad mini 3
פיקרט
פיקרט הוא שם משפחה.
נקסוס 9
נקסוס 9 (באנגלית: Nexus 9) הוא מחשב לוח מסדרת גוגל נקסוס אשר פותח במשותף על ידי גוגל ו-HTC. המכשיר מריץ את מערכת ההפעלה Android Lollipop 5.0.