אם הדילר קרוב יותר ל-21, כלומר קיבל יותר מהשחקן, או שהשחקן עבר את הסכום 21 (לדוגמה קלפיו שווים 24 נקודות), מה שנקרא בלשון מקצועית "נשרף", סכום ההימור שהמהמר שם על השולחן עובר לקופת הקזינו. אם הדילר קיבל יותר מ-21 הוא "נשרף" וכל שאר המשתתפים שלא "נשרפו" מנצחים, ללא קשר לסכום שבידם.
אם יש תיקו לדוגמה 20 - 20 לדילר ולמהמר, אף אחד לא מרוויח ולא מפסיד. אם הדילר קיבל בלאק ג'ק הוא רק לוקח את כל ההימור של השחקן ולא מחייב אותו ביותר. בכך שונה בעצם הרווח של השחקן והדילר מבלאק ג'ק.
ההכנה למשחק.
הדילר בקזינו לוקח 8 חבילות קלפים ומערבב אותם ביד היטב מול המשתתפים. כדי לשלול לכאורה סיכוי שהדילר ירמה הוא נותן לשחקן אקראי קלף פלסטיק שחור לתקוע באקראי במקום כלשהו בחבילת הקלפים וכך בעצם מחלק את החבילה לשניים. את שני החלקים הוא מחבר ביחד ושם בשרוול מפלסטיק בצד השולחן שאיתו יותר קל לחלק את הקלפים. את הקלפים שהשתמשו בהם בסיבובי המשחק הדילר יניח במתקן ייעודי בצד השני של השולחן.
חשוב לציין שזהו ההבדל העיקרי בין משחק בקזינו לבין משחק באינטרנט. במשחק באינטרנט המחשב מערבב לאחר כל סיבוב את הקלפים ובכך יוצר אקראיות מוחלטת בכל שלב של המשחק - דבר שמונע לחלוטין כל סוג של ספירת קלפים ובכך בעצם מבטיח את ניצחון הקזינו. ישנם בתי קזינו מסוימים שמשתמשים במכונה שמערבבת את הקלפים תמיד בדומה לאינטרנט. בבתי קזינו אלו לא ניתן לספור קלפים. כיוון שמהמרים רבים מאמינים שהמכונות הורסות את המזל ונמנעים מלשחק במקומות כאלו, כיום ברוב בתי הקזינו באירופה ובארצות הברית החלוקה היא ידנית.
לאחר מכן לוקח הדילר קלף פלסטיק אדום ותוקע אותו בערימת הקלפים. מטרת הקלף היא למנוע ספירת קלפים בכך שברגע שמגיע המשחק לקלף האדום מסיימים את הסיבוב והמשחק מסתיים. בכך נשארת קבוצת קלפים שלא שיחקו בה. בדרך כלל הדילר חותך את ערימת הקלפים ב-2 חבילות בחוץ כלומר ישחקו על 6 חבילות. אם הדילר חותך על פחות חבילות לדוגמה על חבילה אחת הסיכויים של סופר הקלפים גבוהים יותר.
מהלך המשחק.
בשולחן הדילר יש 6 מקומות לשחקנים. ניתן לשחק גם שחקן בודד מול הדילר. המשחק מורכב מסיבובים כך שניתן להיכנס או לצאת מהמשחק בכל סיבוב ולא חייבים להישאר עד סוף המשחק. כמו כן ניתן להיכנס בהימור על משחק של שחקן אחר. המשחק מתחיל כשהדילר מחלק 2 קלפים לכל שחקן וקלף 1 נוסף לעצמו. (בבתי קזינו מסוימים הדילר מחלק לעצמו עוד קלף הפוך.) כל השחקנים משחקים מול הדילר ולא אחד כנגד השני, לכן ייתכן שאחד (או יותר) ינצח, בעוד השאר יפסידו.
אם בשלב זה לאחד השחקנים יש בלאק ג'ק הוא מקבל את כספו ומסיים את הסיבוב. הסיכוי לקבל בלאק ג'ק הוא 1:20.
אם לא היה בלאק ג'ק לשחקן יש כמה אפשרויות:
ביטוח.
אם יוצא לדילר אס הרי שיש לו באופן תאורטי חצי בלאק ג'ק - הרי אם יקבל קלף תמונה יגיע ל-21. מה שמעלה את סיכוייו בכ-40 אחוז. כדי להרוויח עוד כסף המציא הקזינו אופציה למצב כזה שנקראת "ביטוח" (Insurance) שעולה למהמר חצי מסכום ההימור שלו ובתמורה אם הדילר קיבל באמת קלף תמונה הוא לא יפסיד את החצי השני של ההימור שלו. לדוגמה אם המהמר הניח יד של 10 דולר ולדילר יצא אס - בלאק ג'ק. אם המהמר רוצה לעשות ביטוח הוא ישלם לדילר 5 דולר ואז יקרו אחד משני המצבים הבאים: במקרה והדילר באמת קיבל תמונה, המהמר יקבל פי 3 מסכום הביטוח, כלומר 15 דולר, ויצא לא מורווח ולא מופסד. אם הדילר לא קיבל תמונה, כסף הביטוח עובר לדילר בתמורה לביטוח, וממשיכים לשחק כרגיל. כמובן שאם המהמר לא שם ביטוח והדילר יקבל בלאק ג'ק כל הכסף שהימר ילך לקזינו.
מהמר שבוחר להפעיל ביטוח בעצם מפסיד מראש חצי מסכום ההימור שלו. אף מכיוון שיש סיכוי שבאמת הביטוח יגן עליו מהפסד גדול יותר הסיכויים מתקזזים רק ל 8 אחוזים יותר לטובת הקזינו. כעיקרון לא משתלם לקחת ביטוח אלא אם כן המהמר סופר קלפים והוא נמצא בספירה חיובית. כלומר צפויים לצאת קלפים גבוהים של תמונות. רק במצב כזה הסיכויים לבטח הם לטובת המהמר.
יוצא דופן.
אם הדילר טעה ושלף קלף אחד יותר מדי מהשרוול הוא חייב להחזיר אותו חזרה ולא להעביר אותו לערימת הקלפים המשומשים. דבר זה נותן יתרון אדיר לסופר קלפים. אם לדוגמה הדילר שלף אס בטעות והחזיר אותו לערימה, הרי המהמר יודע שבתור הבא יצא אס,במקרה שיש תיקו בין בלאק גק לבלאק גק יש תיקו, בניגוד לתיקו 21 לבלאק גק שאתה מקבל את הסכום ללא בונוס וכמו שנאמר קלפים גבוהים הם טובים למהמר ורעים לדילר. דבר זה מקפיץ את הסיכויים למהמר בכ-40 אחוזים נוספים.
חוקי הדילר.
לדילר בבלאק ג'ק אין שום שיקול דעת. הוא מונחה על פי הנחיות הקזינו ופועל כמו רובוט. הוא חייב למשוך קלפים עד 17 בלבד ואז חייב לעצור. בשונה מהמהמר שיכול לעצור גם ב-13 לדוגמה. דבר זה נותן למהמר יתרון על הדילר במספר מצבים. סופרי קלפים מנצלים היטב יתרון זה. כמו כן אם לדילר יש אס הוא תמיד מחשיב אותו כ-11 ולא כמו 1, למעט מצב אשר מוביל לכך שספירת האס כ-11 תגרום לדילר "להישרף", קרי: סך הקלפים יהיה מעל ל-21 - שאז ייספר האס כ-1.
רווח הקזינו.
הקזינו תמיד מרוויח מהסיבה הפשוטה שהדילר תמיד לוקח קלפים אחרון. כך שאם שחקן נשרף והדילר נשרף אחריו עדיין המהמר יפסיד את כל כספו. מצב זה יצר סיכויי רווח קבועים לבית של 2–8 אחוזים ובכך מבטיח למעשה שגם אם שחקנים ירוויחו לפעמים לאורך זמן הקזינו תמיד ירוויח עד שהגיעו האסטרטגיות הבסיסיות וספירת הקלפים.
כיום רווח הקזינו עומד על כ-0.3 אחוז.
האסטרטגיה הבסיסית.
בשנת 1956 התפרסם מאמר בכתב העת של האגודה האמריקאית לסטטיסטיקה בשם "אסטרטגית אופטימום בבלאק ג'ק" בעזרת מודלים ממוחשבים ומומחים מתורת המשחקים בנו מומחים 3 טבלאות המסכמות את כל האפשרויות במשחק ומה לעשות בכל אחד מהמצבים. שחקן המשחק לפי טבלאות אלו בעצם לא מפעיל אף שיקול דעת הוא מהמר כמו רובוט לפי כללים קבועים מראש. האסטרטגיה הבסיסית Basic Strategy חוללה מהפך בקרב המהמרים בכך שהקטינה את סיכויי הקזינו מ 2–8 אחוז ל 0.3 בלבד.
ספירת קלפים.
כדי להרוויח מספירת קלפים לא מספיק לשחק לפי האסטרטגיה הבסיסית אלא גם לספור קלפים. שחקן הסופר קלפים הופך את יחס הרווח לחיובי עבור השחקן בכך שאם ישחק כך לאורך זמן תמיד ירוויח. למרות המיתוס הנפוץ מהסרטים, בתי קזינו לא מפעילים אלימות כלפי סופרי קלפים, אלא פשוט לא נותנים לו להיכנס בפעם הבאה שהוא מגיע להמר. הקזינו הוא עסק פרטי ומותר לו לעשות כך.
משחקי קלפים
21 (פירושונים)
פשע מלחמה
פשע מלחמה (או בשם הרשמי יותר:"הפרה של חוקי ו/או מנהגי המלחמה") הוא הפרה חמורה של של המשפט הבין-לאומי על ידי אדם או קבוצת אנשים, אנשי צבא או אזרחים. בשל חומרת ההפרה, מוטלת אחריות פלילית על מבצעי הפשעים וניתן להעמידם לדין.
פשעי מלחמה לסוגיהם.
בקטגוריה של פשעי מלחמה נמנות פעולות מהסוגים הבאים (בתנאי שהן מהוות הפרה של חוקי הלחימה ויוצרות פגיעה חמורה באנשים):
פשעי מלחמה יכולים להיכנס תחת ההגדרה של פשעים נגד האנושות, אם יוכח שבוצעו בקנה מידה גדול, בצורה שיטתית, וכחלק ממדיניות רווחת (מפורשת או מרומזת) של סמכות שלטונית.
היסטוריה של פשעי מלחמה.
במלחמת העולם הראשונה בוצעו פשעי מלחמה רבים, וכך גם במלחמת העולם השנייה אחריה. שיאם של פשעי המלחמה במלחמת העולם השנייה, שהגיע לכלל פשע נגד האנושות, היה בהשמדת מיליוני אזרחים יהודיים ומיליוני בני מיעוטים אחרים במחנות ההשמדה. ההיקף, הארגון והכוונה שבהשמדת היהודים גרמה זעזוע רב בעולם. מטרתן העיקרית של אמנות ז'נבה, שמדינות רבות מחויבות להן בעידן המודרני, היא מניעת פשעי מלחמה.
העמדה לדין של פושעי מלחמה.
פשעי מלחמה הם עבירה לפי החוק הבינלאומי, ולכן העמדה לדין בגין עבירות אלה עשויה להיות בפני טריבונל בינלאומי המוקם למטרה זו, בעקבות מלחמה שבה נעשו פשעי מלחמה בהיקף נרחב. טריבונלים מסוג זה:
בנוסף עשויים פושעי מלחמה להיות מועמדים לדין בארצותיהם, במדינות שבהם ביצעו את הפשעים או במדינות אשר מקיימות סמכות שיפוט אוניברסלית על פשעים כאלה.
האיסור על ביצוע פשעי מלחמה במשפט הישראלי.
מדינת ישראל, החל משנותיה הראשונות, חתמה ואשררה את כל אחת מארבע אמנות ז'נבה משנת 1949, הכוללות סעיף הנוגע לחובה לחקור ולהעמיד לדין את מי שביצעו "הפרות חמורות" של האמנה. יתרה מכך, סעיף 146 באמנת ז'נבה הרביעית קובע את חובתן של כל המדינות החתומות על האמנה וחברות בה, כולל ישראל, לחוקק חקיקה הולמת שתאפשר חקירה, העמדה לדין ואף ענישה של מי שאחראי על ביצוען של הפרות חמורות אלה.
פקודת מטכ"ל 33.0133.
את ההתייחסות לחובתם של חיילי צה"ל לפעול על פי הוראות אמנות ז'נבה ניתן למצוא בפקודת מטכ"ל 33.0133 שנקבעה בשנות השמונים, ושכותרתה ”התנהגות בהתאם לאמנות בינלאומיות שמדינת ישראל צד להן". הפקודה קובעת את חובת חיילי צה"ל לנהוג בהתאם להוראות ארבע אמנות ז'נבה משנת 1949 וכן בהתאם להוראות אמנת האג בדבר הגנה על נכסי תרבות בעת סכסוך מזוין.
סעיף 10 לפקודה, קובע כי בכל פקודת מבצע לקראת הפעלת כוח צבאי בנסיבות שרלוונטיות לאמנות השונות, ישוננו לחיילים הוראותיהן של האמנות. פקודת מטכ"ל, שהיא הוראה צבאית פנימית ואינה מקור ישיר לקביעתן של עבירות פליליות, אינה מהווה בסיס להעמדה לדין של מי שנחשד בביצוע פשעי מלחמה. החוק לעשיית דין בנאצים ובעוזריהם, תש"י-1950, מהווה חקיקה רלוונטית לפשעי מלחמה, והוא כן היווה בסיס להעמדה לדין של נאצים אשר ביצעו פשעי מלחמה במהלך השואה.
היעדר עקרון אחריות המפקדים בדין הישראלי.