בשנת 2005 גילמה את דמותה של שירה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "לתפוס את השמים". בשנת 2006 גילמה את שרית בסדרת הנעורים "ראש גדול", ששודרה ב-Yes. בשנת 2010 שיחקה בספין אוף של הסדרה הפיג'מות, "מנדלבאום בלש פרטי".
בשנת 2012 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "גאליס", בתפקיד שחקנית מהפסטיכיף.
בשנים 2013–2016 שיחקה בסדרת הנעורים "החממה" את דמותה של איימי בלום.
ב-2013 שיחקה בסדרה "שולחן לשישה" בערוץ 10.
בשנת 2015 שיחקה בסרט "נדיה - שם זמני", בבימויה של טובה אשר.
בנובמבר 2019 נולד בנה הבכור.
קרן-אסף היא אחותה למחצה של השחקנית ורד פלדמן.
1865 במדע
גוטייה (זמר)
ווטר "וואלי" דה באקר (אנגלית: Wouter "Wally" De Backer, נולד ב-21 במאי 1980), הידוע בשם הבמה גוטייה (Gotye) הוא מוזיקאי, רב נגן, וזמר-יוצר ממוצא בלגי-אוסטרלי. מקור השם גוטייה, בשם צרפתי (נכתב כ: Gauthier), אשר מקביל לשם "ווטר".
גוטייה הוציא 3 אלבומים באופן עצמאי, ואלבום אחד המכיל רמיקסים של שיריו הקודמים. הוא היה חבר בשלישיית אינדי-פופ אותה הקים בשנת 2002. סינגל של גוטייה, "Somebody That I Used to Know", אותו הוציא ב-2012, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, וכבש מצעדי פזמונים ברחבי העולם.
ביוגרפיה.
ראשית דרכו.
גוטייה נולד בברוז', שבבלגיה בשם ווטר דה-באקר, ועבר לאוסטרליה כאשר היה בן שנתיים. בתחילה התגורר עם משפחתו בסידני, ומאוחר יותר עבר לעיר מלבורן. הוריו בחרו לרשום אותו לבית הספר לפי שמו האנגלי, וולטר. בילדותו הראה דה-באקר תשוקה למוזיקה, ולמד לנגן במספר כלים, בהם פסנתר, ותופים. בתיכון הקים להקה עם שלושה מחבריו. בשנת 2001, עברו הוריו לבית חדש, והשאירו לו הבית הישן במלבורן, על מנת שישלים את לימודיו. שני חברים נוספים עברו להתגורר עמו, והבית הפך להיות מקום לבילוי ולמוזיקה.
2001–2009.
בשנת 2001 הקליט דה-באקר את שירו הראשון. הוא חיבר דיסק בעל 4 שירים, כתב בעצמו את רשימת השירים וצייר את העטיפה. הוא קרא לפרויקט "Gotye", על שם כינוי שאמו נהגה לקרוא לו כשהיה קטן - "Gauthier", המקביל לשמו בצרפתית. באותו הזמן פגש זמר-יוצר נוסף, והקים עמו את להקת "The Basics". הצמד הופיע בהופעות חיות רבות, דבר שסיפק את תאוותו של גוטייה לבמה. הלהקה המשיכה להופיע וליצור במקביל לפרויקט, והוציאה ארבעה אלבומים בין השנים 2004 ל-2010. דה-באקר המשיך ליצור ולהשקיע בפרויקט "Gotye", והוציא שני דיסקים נוספים בעלי 4 שירים. ההתעניינות בפרויקט גברה והוצע לו חוזה לאלבום, שהיה למעשה אוסף מיצירותיו הקודמות. האלבום יצא בסוף שנת 2003, ונקרא "Boardface".
בשנת 2004 הוריו של דה-באקר מכרו את הדירה והוא עבר להתגורר במקום אחר בעיר. הוא החל לעבוד בספרייה המקומית והמשיך את פעילותו בפרויקט ובלהקה במקביל. הוא עבר דירה מספר פעמים, על מנת להשיג אקוסטיקה טובה יותר להקלטות. שיא הפעילות הייתה בהוצאת אלבומו השני, "Like Drawing Blood" בשנת 2006. שם האלבום מרמז על קשיו של גוטייה להקליט את שיריו בסביבה המשתנה. האלבום זכה להצלחה רבה, וקיבל מספר פרסים והכרה. הוא הפך לאלבום פלטינה באוסטרליה, ומכר מעל 70 אלף עותקים.
2010 - היום.
בעקבות ההצלחה של אלבומו השני, "Like Drawing Blood", יכל גוטייה לרכוש בית קבוע. הוא הקים אולפן הקלטות באסם שבחווה של הוריו. במרץ 2011, חשף גוטייה את שמו של אלבומו השלישי, "Making Mirrors". ב-6 ביולי 2011, גוטייה הוציא לאור שיר נוסף יחד עם הזמרת הניו זילנדית קימברה, בשם "Somebody That I Used to Know". הסינגל התקדם במעלה רשימות ההשמעות, וזכה לקידום נוסף מלילי אלן ואשטון קוצ'ר בטוויטר. השיר גרף סינגל פלטינה כפול 8, ומכר 560,000 עותקים. השיר עלה למקום הראשון במצעד הפזמונים האוסטרלי, הניו זילנדי, הבלגי, ההולנדי, והגרמני.
ב-19 באוגוסט 2011, יצא אלבומו השלישי של גוטייה, "Making Mirrors", וזכה גם הוא להצלחה רבה. ב-12 בפברואר 2012, "Somebody That I Used to Know" הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים בממלכה המאוחדת, ונשאר בו במהלך 5 שבועות. לשיר בוצעו גרסאות כיסוי בתוכנית The Voice האמריקאית והגרמנית, באמריקן איידול, ובסדרה המוזיקלית המצליחה של רשת פוקס, Glee. הבאז סביב הסינגל העלה אותו למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקאי, ה-Billboard Hot 100. בנוסף לכך, השיר צבר מעל למיליארד צפיות ברחבי העולם באתר סרטוני הווידאו YouTube.
ביר טוויל
ביר טוויל (בערבית: بير طويل, בתרגום מילולי: "באר עמוקה") הוא שטח לאורך גבול מצרים-סודאן שגודלו 2,060 קילומטרים רבועים וצורתו דומה לטרפז שחלקו הרחב מצפון. הוא נמצא דרומית-מערבית למשולש חלאיב וייחודו הוא בכך שהוא טרה נוליוס, כלומר אין מדינה התובעת בעלות עליו (בדומה לחלק מאנטארקטיקה). בפועל, שולטת מצרים במקום, אף שהוציאה אותו ממפותיה הרשמיות.
היסטוריה.
ב-1889 שלטה בריטניה באזור והשלטון הבריטי-מצרי החליט שגבול הסמכות של המושל הבריטי בסודאן יהיה בקו רוחב 22° צפון, וכתוצאה מכך היה משולש חלאיב בשטח מצרים וביר טוויל בשטח סודאן. ב-1902 שינו הבריטים את הגבול וקבעו שמשולש חלאיב קרוב יותר לח'רטום, בירת סודאן הן מבחינה תרבותית והן מבחינה גאוגרפית. הגבול החדש לא היה תלוי בקו הרוחב והוא ירד מהים האדום לכיוון דרום מערב, חצה את קו הרוחב והקיף את ביר טוויל, כך שנוצרו שני שינויים: משולש חלאיב שמצפון לקו הרוחב, עבר ממצרים לסודאן וביר טוויל שמדרום לקו הרוחב, עבר מסודאן למצרים. ב-1956, לאחר שקיבלה סודאן עצמאות, תבעה שהגבול בינה ובין מצרים יהיה על פי זה של 1902, כך שהיא תקבל את השליטה במשולש חלאיב, ומצרים תקבל לשליטתה את ביר טוויל. המצרים טוענים שיש לקבל את הגבול שנקבע על קו הרוחב 22° וחלוקת השטחים היא לטובתה. כתוצאה מהתביעה של שתי המדינות לקבל את משולש חלאיב הגדול פי עשרה מביר טוויל ובעל הגישה לים, נותר ביר טוויל ללא דורש.
בשנת 2014 הכריז אמריקאי בשם ג'רמיה היטון על האזור כ"ממלכה של צפון סודאן", כמתנת יום הולדת לבתו בת השש, אמילי, אשר רצתה להיות נסיכה. אף מדינה לא הכירה בעצמאותו של האזור.
דיוק ונכונות
בתחומי התעשייה, המדע, ההנדסה והסטטיסטיקה, נכונות (Accuracy) של מערכת מדידה נקבעת על פי מידת הקרבה של המדידות של כמות מסוימת, לערך הממשי האמיתי של אותה כמות. דיוק (Precision) של מערכת המדידה, המכונה גם שחזור
(Repeatability) או הדירות (Reproducibility), היא המידה שבמקרה שנחזור על המדידות בתנאים ללא שינוי, נקבל את אותן תוצאות.
בפיזיקה המונחים המקובלים הם שגיאה אקראית או שגיאה סטטיסטית (random error, statistical error) כאשר מתייחסים לדיוק, ושגיאה שיטתית (systematic error) המתייחסת לנכונות.
באף ניסוי לא יהיו הדיוק והנכונות מושלמים. במדע, שגיאת מדידה איננה "טעות", ואיננה מעידה על ניסוי פגום. השגיאה היא חלק מתוצאות הניסוי, ודיווח תוצאותיו של ניסוי ללא השגיאה בצידן הוא דיווח חסר. המצב הרצוי בדרך כלל עבור מערכת מדידה הוא נכונות גבוהה וגם דיוק גבוה.
מערכת מדידה יכולה להיות נכונה אך לא מדויקת, מדויקת אך לא נכונה, לא מדויקת ולא נכונה או שניהם. לדוגמה, אם ניסוי מכיל שגיאה שיטתית הרחבת המדגם תגביר את דיוקו אך לא תשפר את נכונותו. התוצאה תהיה אוסף עקבי, או מדויק, בעל פיזור קטן, אך רחוק מהתוצאה האמיתית של הניסוי. דוגמה נוספת: כיול של מערכת מקטין את השגיאה השיטתית ומגדיל את נכונות התוצאות, אך לא משנה את דיוקן - את השגיאה האקראית.
תיאור החצים.
נכונות היא מידת האמיתות בעוד דיוק בהקשרים מסוימים כוונתו למידת השחזור. באנלוגיה בין דיוק ונכונות נשווה מדידות חוזרות לחיצים שהושלכו לעבר המטרה. נכונות מתארת את מידת הקרבה של החץ למרכז לוח המטרה, יותר קרוב למרכז – בעל נכונות גבוהה יותר. כך גם במדידות, קרבה רבה יותר של מדידות המערכת לערך האמיתי המקובל מורה על מערכת מדידה בעלת נכונות גבוהה יותר. בהמשך לאנלוגיית החצים, אם מספר רב של חיצים מיורט למטרה, דיוק ייצג את גודל אשכול החצים (אם רק חץ אחד נורה, נכונות תהיה גודל האשכול המצופה אם נחזור על הזריקה מספר פעמים תחת אותם תנאים). כאשר כל החצים שנזרקו קרובים אחד לשני האשכול נחשב כמדויק מאחר שכולם פגעו באותו אזור, גם אם לא בהכרח ליד מרכז המטרה. משמע: המדידות מדויקות, אך לא בהכרח נכונות.
לא ניתן להשיג נכונות באופן מהימן במדידות בדידות מבלי דיוק – אם החצים לא מקובצים ביחד הם לא יכולים להיות כולם קרובים למרכז המטרה (העמדה הנוכחית של אשכול החצים יכולה להיות מקובצת סביב מרכז המטרה אבל עמדת החצים הבודדים עשויה להיות בלתי מדויקת).
שיטות למדידה והערכה.
מכשיר מדידה הוא אידיאלי אם הוא גם מדויק – מדידותיו קרובות אחת לשנייה, וגם בעל נכונות – המדידות מקובצות סביב ערך ידוע. הדיוק והנכונות של תהליך המדידה נקבע בדרך כלל על ידי מדידה חוזרת ונשנית של תקני מעקב ייחוסים. תקנים אלו מוגדרים במערכת היחידות הבינלאומית, ומתוחזקים על ידי ארגוני תקנים לאומיים כגון: המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (National Institute of Standards and Technology) בארצות הברית.
שיטות אלו מיושמות גם כאשר יוצרים ממוצע של מדידות חוזרות. כאן בא לידי ביטוי המונח "טעות תקן": הדיוק של הממוצע שווה לסטיית תקן הידועה של התהליך מחולקת לשורש הריבועי של מספר המדידות בממוצע. יתר על כן, משפט הגבול המרכזי מראה כי התפלגות ההסתברות של מדידות ממוצעים יהיה קרוב יותר להתפלגות נורמלית מזו של מדידות נפרדות.
סיווג דו-ערכי.
ניתן למדוד ולהעריך את נכונות ודיוק המדידות בסיווג דו-ערכי (binary classification).