ב-2014 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, בפרס גלובוס הזהב, בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה, בפרס גילדת שחקני המסך בפרס אינדפנדנט ספיריט ובפרס סטלייט על תפקידה בסרט "התבגרות", שצולם במשך 12 שנים.
בשנת 2018 זכתה בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך על תפקידה במיני סדרה "הבריחה מדנמורה". ב-2019 שיחקה במיני סדרת הפשע של רשת הולו "", ועל תפקידה בסדרה זכתה בפרס גלובוס הזהב ובפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה.
חיים אישים.
בשנת 1995 התחתנה ארקט עם השחקן ניקולס קייג', עמו שיתפה פעולה בסרט "לגעת במוות". אולם, לאחר 5 שנות נישואים הגישה ארקט בקשה לגירושין והזוג נפרד סופית לקראת סוף שנת 2000.
לארקט שני ילדים ממערכת יחסים שניהלה עם המוזיקאי פול רוסי, ובת שנולדה בשנת 2003 מאירוסיה לשחקן תומאס ג'יין. ב-2005 נישאו ארקט וג'יין בטקס פרטי בוונציה. באוגוסט 2010 הודיעו על גירושין, וביולי 2011 הושלם תהליך הגירושין. את בתם המשותפת הם חולקים במשמורת משותפת.
לאחר מות אמה מסרטן השד בשנת 1997, החלה ארקט להעלות את המודעות למחלה בקרב הציבור, והייתה אחראית על מספר פרויקטים שבהם גויסו מיליוני דולרים לחקר המחלה ולמאבק בה.
העברת אוכלוסין
העברת אוכלוסייה
העברת אוכלוסים
אמנת החמאס
מיקום מחדש
מונאדולוגיה
סיבה
שילינג קנייתי
שילינג קנייתי (אנגלית Kenyan shilling) הוא המטבע הנוהג בקניה מאז החליף את השילינג המזרח אפריקני ב-1966. השילינג הקנייתי מתחלק ל-100 סנט, וסובל מרמות גבוהות של אינפלציה.
דב שפיר
דב שפיר (נולד ב-28 בדצמבר 1931) הוא קצין חיל הים, שירת בשייטת 13 ופיקד עליה במלחמת ששת הימים, ואחר כך היה ראש מספן כוח האדם. לאחר שחרורו מצה"ל נעשה דירקטור בחברת טבע תעשיות פרמצבטיות ומשקיע בשוק ההון, חבר במועצת המנהלים של מכללת אשקלון ובחבר הנאמנים של אוניברסיטת חיפה. תורם להקמת 'המרכז ללימודי אסטרטגיה ימית' ולשחזור של הספינה העתיקה ממעגן מיכאל.
משפחה ולימודים.
אביו יעקב היה טכנאי טקסטיל שהגיע מלודז' לארץ ישראל בשנת 1918, והשתתף במפעל הטקסטיל שהוקם ברמת ישי. לאחר אי הצלחת המפעל חזר יעקב לפולין ונישא לפנינה (פסיה) ממשפחת שפירא. לזוג נולדו שני בנים ובת. הדוד שפירא, שהיה ממייסדי בני ברק, השיג משלטונות המנדט הבריטי אשרת עלייה במסגרת 'איחוד משפחות'. בשנת 1928 עלתה המשפחה, בשמה החדש 'שפירא', לארץ ישראל והתגוררה בתל אביב. חלק ממשפחת האב היו כבר בארץ ישראל. מרבית משפחת האם נשארה באירופה והושמדה בשואה.
ב-28 בדצמבר 1931 נולד למשפחת שפירא בן הזקונים שנקרא 'דב' על שם המגיד ממזריטש. ההורים, שלפי הגדרתו של שפיר היו 'דתיים מודרניים', ייעדו לבנם חינוך דתי. שנתיים ראשונות למד בבי"ס 'אליאנס' בשכונת נוה צדק וכאשר פרצו מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט הועבר לבית הספר ביל"ו. מגיל 6 למד לשחות בים של תל אביב. והמשיך בברכת השחייה בגן הדסה בתל אביב. בעקבות ההפצצות על תל אביב במלחמת העולם השנייה עברה המשפחה לגבעתיים.
שפיר למד בבני ברק. כאשר סיים את בית הספר היסודי וחגג בר מצווה ציפו הוריו שימשיך לימודיו בתיכון דתי, אך שפיר, שחבריו היו בתנועות הנוער העובד, דרש להירשם לתיכון חילוני, ועבר ללמוד בגימנסיה ריאלית בלפור בתל אביב. בתיכון היה חבר בתנועת הנוער השומר הצעיר ובגדנ"ע והשתתף מלחמת העצמאות.
שירות בחיל הים.
לאחר הקמת צה"ל התגייס שפירא לחיל הים ועבר טירונות בבסיס החיל בחוף סידנא עלי. בעת אירועי "אלטלנה" הוצב עם חבריו על אבטחת המפקדה בגג מלון 'סן רמו'. במהלך ההפגנה משך את תשומת לבו של מפקד הקורס אהרון בן-יוסף בכך שהפעיל מקלע בצורה מדויקת מבלי לגרום לנפגעים. בן יוסף הציע לו להתנדב ל'יחידת המתאבדים' - יחידת חבלה ימית. קבוצת המתנדבים התרכזה בבית הירוק ביפו ולאחר זמן עברה לקיסריה, שם עבר שפירא קורס צלילה. באוגוסט 1948 קיבל יוסף דרור את הפיקוד על היחידה וארגן אותה מחדש. דרור בחר בשפיר עם הדר קמחי, הרצל לבון ומנשה מילר להיות מדריכי הצלילה. האימונים היו קשוחים ביותר. יחידה זו יחד עם יחידת הסירות היוו את הבסיס להקמת שייטת 13.
בשנת 1950 כמדריך צלילה קיבל שפירא דרגת סג"ם. ובשנת 1952, בדרגת סגן, עבר 'קורס קצינים בסיסי' בבסיס ההדרכה בפיקוד יששכר שדמי שהיה בפרדס חנה.
בשנת 1953 יצא שפיר יחד עם בועז עצמון לקורס קומנדו ימי בפורטסמות' שבאנגליה. לקראת היציאה נדרש לעברת את שם משפחתו. טענתו כי 'שפירא' הוא שם עברי נדחתה. בדרכון השירות שהונפק נרשם 'דב שפיר'. הקורס היה יסודי ובמהלכו תירגל שפיר את נושא הצלילה במערכת סגורה והכיר את הקיאקים. כיוון שלשפיר ועצמון כבר היה ניסיון בצלילה זכו להערכה מחבריהם. לא ניתן בקורס מידע על אמצעי חבלה או מוקשי עלוקה.
כאשר חזר נעשה מפקד יחידת הצוללים בשייטת וקיים את האימונים בחופי ישראל. לאחר שנוכחו בתאונות תוך כדי צלילה קבע את הנוהל שצוללים בזוגות. בקורסי הלוחמים הכניס את נושא הערכה הדדית וכך ידע למיין ולסנן.
שפיר דרש לקיים חדירה לנמל אויב כאימון והוכחת יכולת. בשנת 1954 אושר ביצוע אימון חדירה לנמל ביירות. המשימה ניתנה לשני זוגות צוללים: שפיר עם צבי גבעתי ובועז עצמון עם דוד אלבכרי. לעבור על שובר הגלים הראשי להגיע לרציף והביא את שם האנייה העוגנת ממול. מבצע הוכחת היכולת נקרא בשם 'מבצע רירי'. הכח יצא עם אח"י נגה (ק-22), ובמרחק מול החוף הורדו שתי סירות אם בפיקוד ראובן פנחס. התקרבו לנמל ושחו לנקודה המתוכננת בשובר הגלים. כאשר עלו על השובר התברר כי המידע לא היה מלא ולאורך שובר הגלים הוקם קיר בטון בגובה 3 מטר. סיירו לאורך השובר עד שנמצאה דרך לטפס מעל החומה. חדרו לנמל וחזרו באותה דרך. ראו את אחד השומרים ולא ברור אם ראה אותם בירידה למים. הרמטכ"ל משה דיין הגיע לתחקיר ושיבח את הלוחמים. הוכחת היכולת עברה בהצלחה.
בשנת 1957 החליף שפיר את הדר קמחי כסגן מפקד השייטת, כאשר המפקד היה יצחק רהב ואחריו יוחאי בן נון. בתפקיד זה מימש את יזמתו של יצחק רהב והחל לשלוח לוחמי שייטת 13 לקורס חובלים. ארגון השייטת: יחידת לחימה זוג צוללים ופלגת לחימה ארבעה זוגות.
בשנת 1958 עבר רס"ן שפיר קורס פיקוד ומטה במחנה גלילות.
מפקד טרפדת.
כאשר יוחאי בן נון, שהיה מפקד שייטת 13, קיבל את הפיקוד על חיל הים, רצה להעביר את הפיקוד על השייטת לשפיר שהיה סגנו, ואילו שפיר, שכל שירותו היה בקומנדו הימי, ביקש לקבל ניסיון בפיקוד על כלי שיט. דרישה זו לא הייתה חריגה - מפקדי השייטת שקדמו לו, יצחק רהב ויוחאי בן נון, עברו בסיום תפקידם לשייטת המשחתות והגיעו לפיקוד פריגטה ומשחתת. שפיר חשב שיהיה יותר מועיל אם ירכוש ניסיון בימאות וניהוג כלי שיט לפני הפיקוד על השייטת. במרץ 1960 עבר לפלגה 914 שהייתה בפיקוד סא"ל יצחק שושן. רס"ן שפיר הוסמך כמפקד טרפדת ונעשה סגן מפקד הפלגה. בתקופה זו ערך השתלמות עבודת מטה למפקדי הטרפדות וזכה להערכתו של מפקד הפלגה שושן.
פיקוד על שייטת 13.
בדצמבר 1960 סיים את שירותו בטרפדות וקיבל את הפיקוד על שייטת 13. בשייטת 13 הייתה פתיחות עוד מתקופתו של יוחאי בן נון לשמיעת דברי הלוחמים בנושאים שונים. הציווי למפקד היה שפיר קידם את נושא ההתייחסות האישית הכניס צורת מיון שהסתמכה על פרופיל פסיכולוגי וסקר סוציומטרי בין הלוחמים בסיוע הפסיכולוג בנימין שליט.
מיד לאחר קבלת הפיקוד ערך שפיר לקציני השייטת השתלמות של חודש ימים בעבודת מטה. במהלך כהונתו הקים את בית הספר להכשרות מקצועיות של השייטת.
משלחת לאיטליה מפקד חיל הים יוחאי בן נון חיפש תשובות לכיווני קידום חיל הים. שפיר יצא בתחילת 1961 לאיטליה עם יקותיאל נץ וחיים שחל. כשחזר החליט שפיר להשקיע בכלי שיט שיביאו את הלוחמים אל היעד ויוכלו לעבור מרחקים בתוך הנמלים. ה"חזירים", שנרכשו עוד בשנות החמישים ולא יצאו משלב הניסויים, הפכו תחתיו ליחידה לוחמת שהוכיחה את עצמה. שפיר הטיל על צבי גבעתי הלוחם אמנון בן ציון הצולל והמנהלן והטכנאי ישראל אונפוס לבצע תרגיל חדירה ויציאה מנמל במסלול מלא ללא תקלות. לאחר כחצי שנה הצליח הצוות לבצע זאת.
כאשר משימות בדיקות תחתית ועבודות צלילה בנמל התרבו ובאופן טבעי הוטלו על שייטת 13 נוצרה בעיה. שפיר ידע שהצלחת מבצע קומנדו ימי מותנית בלימוד מודיעין ויצירת הפתעה בזמן, במקום ובשיטה. על מנת לאפשר את ריכוז המאמץ במשימה התקפית יזם את הפרדת פעילות הביטחון השוטף והעבודות התת-מימיות. באפריל 1963 יזם את הקמת יחידת הצוללים ההגנתית. הקמת היחידה הוכיחה עצמה בכך שבנוסף לעבודות הימיות ואבטחת הנמלים סייעה ליחידות צה"ל בפשיטות המחייבות חציית נחלים והשטה לחוף, ואפשרה לשייטת 13 לרכז מאמץ במבצעים התקפיים.
לאחר כ-5 שנים כמפקד השייטת יצא שפיר בשנת 1965 ללימודים בקורס הגבוה של מכללת הצי הצרפתי בפריז. בתקופת הלימודים המשיכו אנשי השייטת להיות בקשר מכתבים עם שפיר. הלימודים ברמה של תואר שני הסתיימו בסוף מאי 1967. בתקופת ההמתנה למלחמת ששת הימים נוצר משבר פיקודי בשייטת 13. שפיר שחזר לישראל קיבל שוב את הפיקוד על שייטת 13 והוביל אותה במלחמה.
מלחמת ששת הימים.