מופע רטרוספקטיבי של עבודותיה של ריד נערך בשנת 1922 בגלריה לאמנות בטורונטו, לאחר מותה ב -4 באוקטובר 1921. הוא כלל 308 עבודות. היא הייתה האישה הראשונה שקיבלה לאחר מותה תערוכת רטרוספקטיבה במוסד זה.
בשנת 2000, עבודותיה של מרי הייסטר ריד התגלו מחדש כאשר גלריית האמנות של אונטריו ערכה תערוכה מעבודותיה- "שקט והרמוניה: אמנות מרי הייסטר ריד".
משה הירשביין
משה הירשביין (הירשביין, הירשביין, הירשביין; 1894 – 1940) היה שחמטאי יהודי-פולני בדרגת אמן.
ביוגרפיה.
הירשביין נולד למשפחה יהודית, והתגורר בלודז'. הוא התחרה בטורנירים מקומיים רבים. בשנת 1912, הוא הגיע למקום השביעי (יפים בוגוליובוב זכה), פעמיים הגיע למקום הרביעי בשנת 1913 ובשנים 1916–1917 (בשנים אלו ניצח גרז סלווה, וניצח במשחק נגד שמואל פקטור (4 -2 = 4) ב-1917. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא הגיע למקום הרביעי בשנת 1920/21, הגיע למקום השלישי בשנת 1925, והוא השתתף באליפות פולין השנייה בשחמט, (עקיבא רובינשטיין ניצח) בשנת 1927.
הוא נפטר במהלך השואה בגטו לודז'.
מייקל דיוור
מייקל (מייק) קית' דיוור (באנגלית: Michael Keith Deaver; 11 באפריל 1938 – 18 באוגוסט 2007) היה יועץ ושדלן אמריקאי, שכיהן כסגן ראש סגל הבית הלבן תחת ראשי הסגל ג'יימס בייקר ודונלד ריגן בממשלו של הנשיא רונלד רייגן מינואר 1981 עד מאי 1985.
ביוגרפיה.
דיוור נולד בבייקרספילד, קליפורניה למריאן (לבית מאק) ופול דיוור. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון "דזרט" שבשטח הגלילי "אדוארדס" בסמיכות לבסיס חיל האוויר אדוארדס בשנת 1956. הוא סיים בשנת 1960 תואר ראשון במדע המדינה מקולג' סן חוזה (כיום אוניברסיטת סן-חוזה).
לאחר סיום לימודיו הוא עבד במשך שנה וחצי ב-IBM ולאחר מכן שירת בחיל האוויר של ארצות הברית כחובש. את רוב שירותו עשה במשרד אך את החודשיים האחרונים של שירותו בבסיס חיל האוויר המילטון העביר בכתיבת דוחות נתיחה לחללים האמריקאים הראשונים בקרבות במלחמת וייטנאם. בשנת 1962 הוא מונה למנכ"ל בפועל של המפלגה הרפובליקנית במחוז סנטה קלרה, שם עבד בשלוש השנים הבאות. בשנת 1966 עבד דיוור בקמפיין של ג'ורג' כריסטופר מהמפלגה הרפובליקנית לתפקיד מועמד המפלגה למושל קליפורניה. מול כריסטופר ניצב השחקן רונלד רייגן שזכה במועמדות המפלגה ולבסוף בתפקיד המושל. לאחר שנבחר למושל, גייס ויליאם פ. קלארק את דיוור לצוות המעבר של רייגן ואז לסגנו. הוא עבד בצוותו של המושל רייגן במשך 8 שנים הבאות, במהלך שתי הכהונות של רייגן כמושל ושם נרקמה ידידות קרובה וארוכת שנים בינו לבין רייגן ורעייתו ננסי רייגן.
לאחר כהונתו של רייגן כמושל בשנת 1975, הקים דיוור עם עוזר אחר של רייגן, פיטר הנפורד את חברת יחסי הציבור "דיוור והנפורד", שרייגן והקמפיינים הנשיאותיים שלו היו בין לקוחותיו וכן גם הדמוקרטי יוג'ין מקארתי, קונצרן רוקוול אינטרנשיונל וממשלת טאיוואן. הוא עבד בקמפיין הלא מוצלח של רייגן למועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות בשנת 1976. באחת מטיסות הקמפיין במטוסו של רייגן, ביצע דיוור תמרון היימליך על רייגן במטרה לחלץ בוטן שנתקע בגרונו ועל פי הדיווחים הציל את חייו של הנשיא לעתיד. הוא עבד גם בקמפיין המוצלח של רייגן לנשיאות בשנת 1980 ואף על פי שבתחילה הוא לא אהב את הרעיון לעבור לוושינגטון די. סי., בסופו של דבר הוא השתכנע והתמנה לסגן ראש סגל הבית הלבן של הנשיא רונלד רייגן בשנת 1981. הוא היה אחראי בעיקר על לוח האירועים והנאומים של הנשיא ועל יחסי הציבור.
בזמן שעבד בצוותו של רייגן, עבד דיוור בשיתוף פעולה הדוק עם ראש הסגל ג'יימס בייקר והיועץ לנשיא אדווין מיס. יש שכינו את השלושה "הטרויקה" בשל השפעתם על מדיניות הנשיא במהלך כהונתם בצוות הבית הלבן.
ב-30 במרץ 1981, במהלך ניסיון ההתנקשות בנשיא רייגן, דיוור הלך מטרים ספורים מהמתנקש ג'ון הינקלי ג'וניור כשזה ירה לעבר רייגן ופצע אותו, את דובר הבית הלבן, ג'יימס בריידי, שוטר מחוז קולומביה ואיש השירות החשאי. מאוחר יותר תמך דיוור בננסי רייגן בבית החולים בעת שהנשיא היה מאושפז.
כסגן ראש הסגל של הבית הלבן, דיוור עבד בעיקר על ניהול יחסי הציבור והתקשורת של הנשיא והנדס כיצד הציבור האמריקאי יראה את דמותו של רייגן. לפעמים עשה זאת על ידי אירועי תקשורת מהונדסים ויצירת הזדמנויות צילום עבור כלי התקשורת, כגון: ביקור בני הזוג רייגן בחומה הסינית ובצוקי נורמנדי ב-1984 ומילוי שקי חול לאחר השיטפון בלואיזיאנה ב-1983.
דיוור התפטר מתפקידו בצוות הבית הלבן במאי 1985. זמן קצר לאחר שהתפטר, הוא הקים את חברת השדלנות המצליחה "מייקל ק. דיוור בע"מ" שבין לקוחותיה היו מדינות כמו קנדה, דרום קוריאה, פוארטו ריקו וערב הסעודית וחברות מסחריות כמו טראנס וורלד איירליינס ופיליפ מוריס.
ב-18 במרץ 1987 הורשע דיוור בעבירות של עדות שקר לאחר שמסר עדויות כוזבות בשימוע בפני הקונגרס. הוא הורשע בשלוש מתוך חמש סעיפי האישום, לאחר שנקבע ששיקר בעדויות שמסר בפני ועדת משנה של הקונגרס ובפני חבר מושבעים גדול פדרלי שחקרו את פעילות השדלנות שלו מול גורמי הממשל ואת ניסיונו להשתמש בקשריו בבית הלבן לצורכי עבודת השדלנות שלו. דיוור האשים את האלכוהוליזם שלו בעדויות השקר שנתן וטען כי הוא גרם לו לפגיעות בזיכרון ובכושר השיפוט. הוא נידון לשלוש שנות מאסר, אך העונש הופחת לשלוש שנות מאסר על תנאי וקנס בגובה 100,000 דולר. על דיוור נגזרו גם 1,500 שעות עבודות שירות ונאסר עליו לעבוד בשדלנות למשך שלוש שנים. בימיה האחרונים של נשיאותו של רייגן עלתה שאלת החנינה, אך רייגן ציין ביומנו כי דיוור אותת על כך שלא יסכים לקבלת חנינה ממנו.
בין השנים 1992–2006 עבד במשרד "אדלמן אינטרנשיונל", סוכנות יחסי ציבור בינלאומית שם התקדם עד למשרת סגן יושב הראש, בין לקוחותיו היו ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, רפובליקת קזחסטן, מיקרוסופט ווולמארט. בשנת 2004 לקח חלק משמעותי בארגון הלווייתו של רונלד רייגן. בשנת 2006 הוענק לדיוור תואר לשם כבוד מאוניברסיטת פרנסיסקו מרוקין בגואטמלה סיטי, גואטמלה.
מותו.
דיוור נפטר מסרטן הלבלב ב-18 באוגוסט 2007 בגיל 69 בביתו בבת'סדה, מרילנד. הוא הותיר אחריו את אשתו קרולין איתה התחתן בשנת 1968 ושני ילדיהם אמנדה ובלייר.
אבשלום הרשקוביץ
אבשלום הרשקוביץ (נולד ב־21 בספטמבר 1964 בנשר) הוא מנכ"ל ישראלי, שהקים וניהל את קבוצת אלבר.
לימודים.
הרשקוביץ גדל מ-1973 בשכונת נוה שאנן בחיפה. הוא בוגר בית הספר היסודי יזרעאליה 1976 ובית הספר תיכון עירוני ג' חיפה 1982.
בשנים 1980–1983 היה שופט כדורגל, עד לגיוסו לצה"ל ב-1983.
בשנת 1989 קיבל תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה בפקולטה למדעי החברה של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1996 קיבל תואר שני בכלכלה חקלאית ומנהל מהפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התזה שלו הייתה על אמידת הביקוש לפנסיה פרטית בהנחיית פרופ' איל קמחי. השתתף בלימודי מנהל עסקים למנהלים בבית ספר Kellogg למנהל עסקים של אוניברסיטת נורת'ווסטרן בשנת 2000, אשר אורגנו על ידי קבוצת אי.די.בי..
קריירה עסקית.
הרשקוביץ החל את הקריירה העסקית שלו כקניין-משווק בחברת שופרסל, בין השנים 1989–1991. בשנים 1991–1993, עבד בחברת איילון חברה לביטוחככלכלן הראשי. במסגרת תפקידו, היה אחראי על התעריף הדיפרנציאלי לביטוח רכב ולפיתוח כלים אנליטיים בתחום הביטוח הכללי.
בקבוצת אלבר.
בשנת 1993 ייסד את קבוצת אלבר (בבעלות דיסקונט השקעות מקבוצת IDB ו-GE Capital, חברת בת של ג'נרל אלקטריק), שעוסקת במימון וליסינג לכלי רכב ומכירת כלי רכב, וכיהן בה כמנכ"ל כעשר שנים.
במהלך כהונתו הפך המימון והליסינג החוץ בנקאי בישראל לנפוץ ברכישת כלי רכב לשוק הפרטי והעסקי. לרשות בימיו היו נכסים בהיקף כולל של כ־3 מיליארד ש"ח.
במסגרת תפקידו בניהול אלבר הוביל, בין היתר, את הפעולות:
חבר דירקטוריון.
החל משנת 1995 שימש כדירקטור בחברות שופרסל, אילנות דיסקונט קרנות נאמנות, קבוצת שגריר ואופיל מערכות. באסקו ישראל שירותי חשמל ואנרגיה היה יו"ר וחבר דירקטוריון.
חיים אישיים.
בשנת 1995 התחתן הרשקוביץ עם מירה, מרפאה בעיסוק. לזוג שני ילדים.
רפובליקת קונגו
האתגר (סרט, 2022)
האתגר (ברוסית: «Вызов») הוא סרט דרמה רוסי, בבימויו של קלים שיפנקו ובהפקת קונסטנטין ארנסט, בכיכובה של יוליה פרסילד כרופאה שנשלחת לטפל בקוסמונאוט על תחנת החלל הבינלאומית. הסרט צולם בתחנת החלל הבינלאומית והוא הראשון מסוגו. זהו שיתוף הפעולה הראשון בין תאגיד החלל הרוסי רוסקוסמוס והשידור הציבורי של הערוץ הראשון.
זהו הסרט העלילתי הראשון בהיסטוריה של הקולנוע שצולם בחלל החיצון, הרבה לפני תחילת ההפקה על אפוס החלל של טום קרוז, שתקציבו 200 מיליון דולר והוכרז ב־2020. "האתגר" הוא חלק מפרויקט מדעי של רוסקוסמוס שנועד להפוך להוכחה לעובדה שטיסות חלל הופכות בהדרגה לזמינות לא רק עבור מקצוענים, אלא גם למגוון רחב יותר של מתעניינים בתחום.
"האתגר" הוא סיפורה של רופאה רוסייה שנשלחת לתחנת החלל הבינלאומית לנסות להציל את חייו של קוסמונאוט.
עלילה.
הקוסמונאוט איוואנוב מאבד את הכרתו בזמן טיסת חלל. הרופאים מחליטים שיהיה צורך לבצע ניתוח לב באפס כבידה. מנתחת הלב ז'ניה, שאין לה זמן לגדל את בתה המתבגרת, נבחרת להתכונן לטיסה לחלל לביצוע ההליך הרפואי המורכב באפס כבידה.
הפקה.