בהינתן מוטציה באזור הseed של ה miRNA, סביר להניח כי המולקולה לא תיקשר לאתרי המטרה הייעודיים שלה, אלא לmRNA אחרים, מכיוון שנדרשת התאמה מושלמת בין ה seed לאתר המטרה בmRNA על מנת שהmiRNA יוכל להיקשר אליו, ולבקר את תהליך התרגום.
השפעה במצבי מחלה.
בקרת ה-miRNA משפיעה על ביטוי גנים לאחר שעתוק (transcription) וזאת באמצעות פגיעה ביציבות ה- mRNA או בתרגומו לחלבון. בשנים האחרונות נמצא כי למולקולות אלו תפקיד מרכזי בתהליכים תאיים הן במצבים פיזיולוגיים תקינים והן בתנאים פתוגניים, בשלבי התמיינות והתפתחות, במחזור התא, באפופטוזה ובסרטן. ביטוי miRNAs הוא לרוב ספציפי לרקמה או סוג מסוים של תאים ולשלב התפתחותי מסוים, מכאן הוצע שלכל סוג תא, בכל שלב התפתחותי, יש פרופיל ביטוי miRNAs משל עצמו, דבר המאפשר ניהול ובקרה הדוקים של כלל ה- mRNA.
דוגמה לבקרת ה miRNAs: סוגים שונים של microRNAs דוגמת miR125, miR150,  miR-34aו miR17-92 מעורבים בתהליך ההתפתחות של תאי B במח העצם (תאי B מהווים חלק ממערכת החיסון הנרכשת ואחראיים על יצירת נוגדנים). שינוי ברמתם של אותם MicroRNAs מוביל לפנוטיפים שונים: עכברים בעלי ביטוי גבוה של 17–92 miR סבלו יותר ממחלות אוטואימוניות ושרדו זמן קצר יותר בהשוואה לעכברי הביקורת. ביטוי לא נכון של miR-34a בשלב ה-pro-B מונע את המעבר מ-pro-B ל-pre-B (השלב השני מתוך שבעה בהתפתחות תא B).
ל MicroRNAs יש גם תפקיד חשוב בהזדקנות, ויש מספר סוגים שצוינו כרגולטורים בהזדקנות דוגמת miR-17-92 ביונקים.
ביוגנזה.
כ 40% ממולקולות הmiRNAs עשויים להימצא באינטרונים, או אפילו באקסונים של גנים אחרים.
תבנית ה DNA אינה קובעת באופן מוחלט את ייצור הmiRNA הבוגר. 6% ממולקולות הmiRNA של האדם מצביעות על עריכה של מולקולת ה RNA, כך ששינוי ספציפי באתר המטרה ברצפי ה RNA, גורם לייצור חלבונים שונים מאלה שגדיל ה DNA קודד אליהם בתחילה. דבר זה מגדיל את המגוון של מולקולות ה miRNA, ואת היקף פעולתם (מעבר להשפעת הגנום לבדו).
תעתוק.
מולקולות ה miRNA מתועתקות בעיקר על ידי RNA פולימראז II.
לעיתים קרובות, הפולימראז נקשר לפרומוטור שנמצא לפני רצף DNA, ולאחר הקידוד, ייווצר מבנה של לולאת "סיכת-ראש" במולקולת הקדם לmiRNA. לטרנסקריפט שנוצר, מתווסף זנב פוליA בקצה ה5'.
מולקולת ה miRNA בבעלי חיים מועתקת בתחילה כחלק מזרוע אחת של כ-80 נוקלאוטידים במבנה ה RNA-loop, שמהווה חלק ממולקולת קדם של miRNA המורכבת ממאות נוקלאוטידים, הנקראת primary miRNA.
לאחר מכן, RNA פולימראז III מתעתק את ה miRNA, במיוחד מולקולות miRNA שלאחריהן יש רצפי Alu, ומולקולות t-RNA.
שוק התקווה
שוק התקווה הוא שוק ותיק השוכן בשכונת התקווה בתל אביב והוא קרוי על שמה. הוא משתרע על פני שני רחובות מרכזיים בצפונה של השכונה, ובמיוחד ברחוב התקווה. בנוסף לכך הוא מתפרש אל מספר רחובות צדדים. השוק ידוע בססגוניותו, חיוניותו ובמחיריו הנוחים, והוא משמש מקור פרנסה לרבים מתושבי השכונה.
בשוק דוכנים וחנויות רבות, בהם דוכני ירקות ופירות טריים, אטליזים, מאפיות ומעדניות. בשוק פועלות גם חנויות לדברי מכולת, תבלינים, מזון אורגני, ממתקים, פרחים, כלי בית, כלי מטבח, כלי עבודה וביגוד, וגם דוכני פלאפל ומסעדות עממיות.
בשוק ניתן למצוא חנויות רבות המשויכות לעדות מסוימות, כמו חנויות לממכר עוגיות עיראקיות או מאכלים תימניים.
השוק זוכה לעדנה בימים שלפני בחירות כשפוליטיקאים פוקדים אותו. הוא מוכר גם כמעוזם של אוהדי קבוצת הכדורגל בני יהודה.
שוק התקווה הוקם בתחילת המאורעות (1939-1936), כאשר תושבי הכפר הערבי השכן סלמה נמנעו מלמכור בשכונה את תוצרתם החקלאית. במהלך קיץ 2005 שופץ השוק במקטעים. הוחלפו תשתיות מים וביוב, וכבלי תקשורת וחשמל הוטמנו באדמה. החנויות הורחבו וחופו בחרסינה, נבנו דוכנים ועמודי תאורה אחידים, המדרכות הוחלפו באבנים משתלבות, הכביש נסלל מחדש והשוק קורה ביריעות גליות שמשוות לו מראה רחב, נקי וחדיש. על תכנונו המחודש של השוק הופקד האדריכל אריה גונן. השוק המחודש והמשופץ נחנך בחודש ספטמבר 2005 במהלך שבוע של מופעים קהילתיים.
המלקטות
"המלקטות" (בצרפתית: Des glaneuses) הוא ציור שמן מאת האמן הצרפתי ז'אן-פרנסואה מילה (Jean-François Millet). הציור, המציג שלוש עובדות בשדה, נחשב לאחת מיצירות האמנות הבולטות והידועות בזרם ה"נטורליזם".
תיאור.
הציור מציג שלוש עובדות המלקטות בשדה שיירי תבואה. הנשים הכפופות לבושות בשמלות מבד גס ועל ראשן כיסוי ראש. ברקע התיאור מופיעים פועלי השדה האוספים את התבואה לאחר הקציר. מבחינת הקומפוזיציה של הציור, מילה הצליח להבליט את שלוש הדמויות בעזרת שימוש בניגודיות (קונטרסט) גבוה יותר על גבי רקע מטושטש באופן יחסי ועל ידי שימוש ב-"חתך הזהב" בין גודל משטח השמיים לבין האדמה. תנוחות הנשים יוצרות תחושה של תנועה איטית, הבאה לביטוי על ידי כיווני הפנייה של הנשים. מבטן איננו נפגש עם זה של הצופים.
היסטוריה.
בשנת 1857 הציג מילה את הציור "המלקטות" לראשונה ב"סלון" - תערוכת האמנות הרשמית של האקדמיה הצרפתית לאמנויות. הציור משך אליו ביקורת רבה מצד חוגים רחבים בחברה הצרפתית. בעבור רבים היוותה האדרה של המעמד הנמוך בחברה תזכורת לא נעימה על רקע המהפכה של שנת 1848. מבקר אמנות אחד אף טען כי הציור מהווה תזכורת מדאיגה "לפיגומי הגרדומים של שנת 1793".
לאחר הסלון, נמכר הציור בעבור 1,000 פרנקים לקונה אנגלי בשם בינדר (Binder), אשר הצליח להוריד את מחירו של הציור בכ-3,000 פרנקים. עד מותו של מילה, בשנת 1875, לא זכה הציור להערכה רבה, אולם לאחר מכן החלה התעניינות מחודשת ביצירה. בשנת 1889 נמכר הציור, שהיה באותה עת באוספו של בנקאי בשם פרדיננד בישופסהיים (Ferdinand Bischoffsheim), במכירה פומבית בעבור 300,000 פרנקים. בשנה שלאחר מכן נתרם הציור למוזיאון הלובר, שהעביר אותו מאוחר יותר לאוסף מוזיאון ד'אורסה.
צרות גדולות בצ'יינה טאון
צרות גדולות בצ'יינה טאון (באנגלית: Big Trouble in Little china) הוא סרט קומדיית-פעולה אמריקני משנת 1986, בבימויו של ג'ון קרפנטר ובכיכובם של קורט ראסל וקים קטרל.
עלילת הסרט נכתבה במקור כמערבון, והתסריטאי וו. די. ריכטר נשכר לצורך שכתוב שיתאים אותו לתקופה המודרנית.
במאי הסרט, ג'ון קרפנטר, היה מועמד בגינו לפרס סאטורן עבור המוזיקה. שיר הסיום נכתב ובוצע על ידי "The Coupe De Ville", להקה שהורכבה מקרפטנר, ניר קסל וטומי לי וולאס.
למרות ביקורות מעורבות והצלחה קופתית מוגבלת (כ-11 מיליון דולר בארצות הברית) הפך הסרט לפופולרי בספריות הווידאו ונחשב לסרט קאלט.
תקציר העלילה.
ג'ק ברטון (קורט ראסל) וחברו, וואנג צ'י (דניס דאן) מסתבכים במרדף אחר מכשף סיני עתיק בשם לו פאן (ג'יימס הונג), אשר חוטף את חברתו של וואנג צ'י במטרה להינשא לה ולהקריב אותה כדי לשבור את הקללה העתיקה שהוטלה עליו.
בסיועה של עורכת הדין גרייסי לו (קים קטרל), מפעיל אוטובוס תיירים/מכשף סיני בשם אג-שן (ויקטור וואנג) וכנופיית הרחוב הידידותית, הצ'אנג שינג, הם נאבקים בלו פאן וכנופיית הווינג קונג המשרתת אותו. עוד עליהם להתמודד עם שלושת אומני הלחימה העל-טבעיים המשרתים את לו פאן ושולטים ביסודות הטבע: ברק, רעם וגשם.
תלתן הארגמן
תִּלְתַּן הָאַרְגָּמָן (שם מדעי: "Trifolium purpureum") הוא אחד ממיני תלתן הבר הגדלים בישראל. בעת הפריחה הוא בולט בצבעו הייחודי והעז - הארגמן - ולאחריה נעשה לבן חיוור. פריו תרמיל קרומי קטן.
מאפיינים.
הצמח, חד-שנתי שגבעוליו בעלי שערות הדוקות, גדל בשדות בר ובשדות תרבות וכן במעזבות, ברוב חלקי ארץ ישראל. פורח בחודשים פברואר עד מאי.
תלתן הארגמן נפוץ בחצי הצפוני של כדור הארץ באזור האקלים הממוזג, ביבשות הבאות :
ברפואה העממית הערבית הוא עשוי להיות צמח מרפא.
תלתן הארגמן מכיל גליקוזידים, פנולים, קומורינים, פלבנואידים, סיליציליתים וחומצות מינרליות.
אין להשיב לאשמה
טענת אין להשיב לאשמה (No case to answer) היא טענה שיכול הנאשם במשפט פלילי להעלות לאחר הבאת ראיות התביעה. בית המשפט רשאי להעלות את הטענה מיוזמתו. הטענה היא שגם אם היו כל ראיות התביעה נכונות ואמינות, הרי שעדיין לא היה בכך כדי להוכיח את יסודות העבירה.
במשפט הישראלי.
הבסיס לטענת אין להשיב לאשמה נמצא בחוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982:
קבלת טענת אין להשיב לאשמה היא החלטת ביניים, אשר מזכה את הנאשם מאותם אישומים לגביהם התקבלה, והיא כפופה לערעור בסופו של ההליך (אם ההחלטה מתייחסת לכל האישומים שבכתב האישום, זהו סופו של ההליך).
משפט זר.
במשפט האנגלי רשאי בית המשפט לקבוע לאחר פרשת התביעה כי הנאשם פטור מלהשיב לאשמה, בדרך כלל בשם חולשת הראיות שהציגה התביעה. החלטת "אין להשיב לתביעה" (No Case to Answer) שקולה לקבלת טענת אין להשיב לאשמה שהועלתה ביוזמת בית המשפט במשפט הישראלי.
יש להבדיל בין טענת אין להשיב לאשמה לבין טענת "איני מעוניין להשיב" (Nolo Contendere), אשר אפשרית בחלק ממדינות ארצות הברית. במסגרת טענה זו הנאשם אינו מודה או כופר באשמה, אולם נמנע מלהשיב לה. בניגוד למשפט הישראלי, תוצאת קבלת הטענה היא הרשעה, ועל כן היא שקולה לוויתור על קיום פרשת ההגנה מצד הנאשם.
טענה דומה לטענת "איני מעוניין להשיב" היא "טענת אלפורד", אשר הוכרה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק דין צפון קרוליינה נ' אלפורד. גם טענת אלפורד היא תשובה לאשמה, שבמסגרתה הנאשם אינו מודה באשמה או כופר בה, אך הוא מודה בכך שקיימות ראיות משמעותיות שעלולות להביא להרשעתו. גם תוצאתה של קבלת טענה זו היא הרשעה.