בתקופת העלייה הגדולה, ביקרה במושבי העולים בפרוזדור ירושלים, שזה עתה הוקמו ושימשה כמדריכה לעולים ולעולות שהגיעו מאירופה ומארצות ערב. בחורף הקשה של שנת 1950 דאגה כי חברי וחברות ועדת השירותים של הכנסת יגיעו לעזרת המשפחות. עם פיזור הכנסת הראשונה ולקראת הבחירות לכנסת השנייה הסירה את מועמדותה לכנסת ובמקומה שובצה שרה כפרי כנציגת תנועת המושבים ברשימת מפא"י.
לקראת פיזור הכנסת הראשונה, במהלך דיון במליאה בנושא חוק שיווי זכויות האשה, דרשה להחליף את הכינוי "בעל" ב"איש". בזיכרונותיה כתבה:
פעילות בתנועת המושבים.
קידום מעמד האישה במושב.
בשנת 1932 פעלה לקידום שוויון זכויות הנשים במושב. כפר יחזקאל היה המושב הראשון שחתם על חוזה עם המוסדות המיישבים - הקרן הקיימת וקרן היסוד. טקס החתימה הפך לחג גדול בנוכחות ד"ר חיים ויצמן, אליעזר יפה ד"ר ארתור רופין ואחרים. חברי כפר יחזקאל דרשו חתימה של שני ראשי משפחה, החבר והחברה על החוזה. לאחר מאבק ממושך שהובילה, שונה נוסח החוזים שהנפיקה קרן היסוד ומאז הפכה חתימת שני ראשי משפחה לעניין מחייב לגבי כל המושבים. בעיניה, למאבק זה הייתה משמעות רבה בקידום מעמד האישה בהתיישבות העובדת:
בסוף שנות השלושים השתתפו גם הנשים במושב בשמירה. הצלחתן במאבק זה מילאה אותה גאווה. באותם ימים חזרה לתקופה קצרה לעבודתה החינוכית, כשנקראה להחליף את מקומה של הגננת במושב, שכרעה ללדת.
כשנה לאחר שסיימה את תפקידה בכנסת, הזמין אותה יצחק קורן, מזכיר תנועת המושבים, להקים ועדה מיוחדת לקישור בין מושבים שזה עתה עלו על הקרקע לבין מושבים ותיקים. היא כינתה זאת "אימוץ יישוב עולים", וזאת במטרה לקדם את אנשי מושבי העולים לקראת הנהלה עצמאית, ציבורית-חברתית בעיקר. בזכות פעילות זו אורגנו 40 ועדות "אימוץ". יחד עם בן זוגה התנדבה במרכז קליטה בעפולה.
כעבור חצי שנה הקימה ועדת חברות לחיזוק הקשר בין הנשים הוותיקות במושבים לבין העולות. היא הקימה בכל מושב ועדת חברות שקשרה קשר עם המדריכות והקימה וועדות "אימוץ". כעבור שנה ייסדה מחלקת מיוחדת לחברות בתנועת המושבים ומחלקה למושבים במועצת הפועלות בראשותה של אלקה שוחט מכפר ויתקין. שתי המחלקות גייסו פעילות חדשות מקרב העולות עצמן.
כמרכזת ועדת הבריאות.
במשך 15 שנה פעלה כמרכזת ומנהלת ועדת הבריאות במושבים. היא הייתה חברה בוועד המפקח הארצי של קופת חולים. לתפישתה, מקור עיקרי לבעיות הבריאות בקרב מושבי העולים היה תכנון המשפחה והטיפול בילדים. כמו כן פעלה להקמת מרכזי נופש לחברים ולחברות.
פרשה מפעילות ציבורית ב-1970 והתרכזה בכתיבה, עריכה ופרסום קבצים וכתבים על המושב והחברות בו. כתבה את זכרונותיה שפורסמו בספר משותף לה ולאישה, הקימה את המדור "דף לחברה" בביטאון "תלמים" ובשנותיה האחרונות השתתפה בוועדת עריכת ספר היובל לכפר יחזקאל.
חסיה דרורי נפטרה ב-6 ביוני 1976, ונקברה בבית העלמין בכפר יחזקאל.
מצב שזור
דנה גולדברג
דנה גולדברג (נולדה ב-1 במרץ 1979) היא משוררת ויוצרת קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה.
גולדברג למדה במדרשה לאמנות ובמכללת בית ברל, ובמקביל החלה את דרכה כמשוררת. שיריה התפרסמו בכתבי העת "המעורר", "עתון 77", "הליקון" ו"שבו", והיא הייתה חברת מערכת בכתב העת המקוון לשירה "דג אנונימי?". ספר השירה פרי עטה, "אלמוגים כתומים", ראה אור בשנת 2011 בהוצאת קשב לשירה.
החל משנת 2003 יצרה גולדברג סדרה של סרטים קצרים, בהם 'אליגטור' (2009) שהפיקה מיכל ויץ, אשר זיכה אותה בפרס הבמאית המבטיחה בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות. ב-2012 יצא לאקרנים סרטה הראשון באורך מלא, "אליס", העוסק בקורותיה של אישה העובדת במשמרת לילה כאחות בפנימייה שיקומית ומעבירה את ימיה בשינה. הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל ירושלים לקולנוע 2012 ובציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ונבחר כסרט הפתיחה של הפסטיבל לקולנוע ישראלי בברלין בשנת 2014. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "מות המשוררת", שביימה ביחד עם אפרת מישורי. השתיים גם כתבו במשותף את התסריט לסרט, שבו מופיעות בתפקידים הראשיים יבגניה דודינה וסמירה סרייה.
גולדברג ומישורי הקימו בשנת 2016 את "קינוקלאן", עמותה שפועלת להפקתן ולהפצתן של יצירות קולנועיות וספרותיות הנותנות ביטוי לעולמן של נשים, מנקודת מבטן.
בתחום התיאטרון כתבה גולדברג את המחזה 'אב, אם, זונה', שהתפרסם בכתב העת "מסמרים" והועלה בפורמט של 'קריאה מבוימת' במסגרת פסטיבל 'צו קריאה' (2010). מחזה נוסף בבימויה, 'אסתי של האורנים', הוצג בפסטיבל 'תיאטרונטו' בשנת 2014. בשנת 2021 החלה לעבוד על הפקת הסרט "The Greatest Beer Run Ever" של הבמאי פיטר פארלי.
המוסקטרים
המוסקטרים (באנגלית: The Musketeers) הוא שמה של סדרת טלוויזיה, דרמה היסטורית מבית היוצר של רשת BBC, המבוססת על דמויות מספרו של אלכסנדר דיומא "שלושת המוסקטרים". הפרק הראשון שודר לראשונה בבריטניה ב-19 בינואר 2014.
בסדרה מככבים לוק פסקואלינו (ד'ארטניאן), טום בורק (אתוס), סנטיאגו קבררה (אראמיס), הווארד צ'ארלס (פורתוס), מיימי מק'קוי (מיליידי דה-וינטר), טמלה קארי (קונסטנט בונסיו), בו פוראז' (אדון בונסיו), ריאן גייג' (המלך לואי השלושה עשר), אלכסנדרה דאולינג (המלכה אן), הוגו ספיר (קפטן טרוויל), פיטר קפלדי (הקרדינל רישלייה, שיחק רק בעונה הראשונה), והרוזן רושפור (מארק וורן, שיחק רק בעונה השנייה). עשרת פרקי העונה הראשונה שודרו מינואר ועד מרץ 2014. הסדרה הופקה על ידי ג'סיקה פופ ואדריאן הודג'ס. מרבית הצילומים נערכו באתרי צילום בפראג. בפברואר 2014 הוזמנה עונה שנייה, שעלתה לשידור בינואר 2015. בנובמבר 2015 סיימו לצלם את העונה השלישית והאחרונה, אשר יצאה במרץ 2016.
תקציר העלילה.
בפריז של שנת 1630, ד'ארטניאן, אתוס, אראמיס ופורתוס הם קבוצת לוחמים מאומנים שהוכשרו להגן על המלך, קבוצת הלוחמים הידועה כ"מוסקטרים" מבצעת שלל משימות תחת פיקודו הישיר של קפטן טרוויל. אויבם הראשי הוא הקרדינל רישלייה, שבמהלך הסדרה מנסה להכשיל ואף להרוג את המוסקטרים ואת המלכה אן, ותחת פיקודו נמצאת מיליידי-אשתו לשעבר של אתוס ואויבת שלהם. בעונה השנייה, הקרדינל נפטר ואויבם החדש של המוסקטרים הוא רושפור, אדם צרפתי שברח מכלא ספרד ובהמשך הסדרה מתגלה כבוגד ספרדי.
העונה הראשונה.
בשונה משאר הסדרות והסרטים הקודמים שדבקו בפתיחה המקורית, אשר בה ד'ארטניאן נתקל בשלושת המוסקטרים- אתוס, פורתוס ואראמיס באותו היום ומזמין אותם לדו-קרב, כאן מתחילה העלילה כאשר חבורת חיילים מן המשמר האדום (השומרים האדומים), צבא חיילים בהנהגת הקרדינל רישלייה (ארמנד ז'אן דו פלסיס דה רישלייה), מתפרצים לפונדק ואומרים כי הם מוסקטרים והורגים את אביו של ד'ארטניאן, שנאמר לו כי למנהיגם קוראים אתוס.
כדי לנקום יוצא ד'ארטניאן לפריז במטרה להרוג את אתוס, אך כאשר מגיע אליהם, אתוס נעצר על ידי המשמר האדום בהאשמה כי הוא תוקף ורוצח אנשים. אראמיס ופורתוס חוברים לד'ארטניאן ונעזרים בקונסטנס כדי למצוא את הפושע האמיתי שהתחזה לאתוס, כדי להציל את אתוס וכדי לנקום במתחזה.
בעונה ניכר עניין במערכת הזוגיות המורכבת של קונסטנס וד'ארטניאן. קונסטנס אישה צעירה הנשואה שלא באושר לבעלה בונסיו, בזמן שמתחיל סיפור אהבה סודי בינה לבין ד'ארטניאן, שבמהלך העונה מלמד את קונסטנס להילחם והיא חוברת אליהם במשימותיהם. עם הזמן, בונסיו מועסק על ידי הקרדינל ומרגל על מיליידי כתמורה, מגלה את הרומן הסודי של קונסטנס וד'ארטניאן, ומאיים על קונסטנס שאם לא תיפרד ממנו יגרום לקרדינל רישלייה להרוג אותו- וקונסטנס, בלית ברירה, נפרדת מד'ארטניאן.
הקרדינל רישלייה, אשר גם השר הראשון של צרפת והאדם המקורב ביותר אל המלך, מעסיק את מיליידי דה-וינטר כרוצחת שכירה, שעוזרת לו במזימותיו להרוס את המוסקטרים ולהתקדם עוד בפסגת השליטה בצרפת. בנוסף, מיליידי מתגלה כאשתו לשעבר של אתוס, שהיה פעם הרוזן דה לה פר, וציווה להרוג אותה לאחר ששיקרה לו על עברה ורצחה את אחיו. מיליידי דה-וינטר עוקבת אחר ד'ארטניאן ומנסה לשכנע אותו לעזוב את המוסקטרים ולהצטרף אל המשמר האדום בהנהגת הקרדינל, ולהרוג את בעלה לשעבר-אתוס.
במהלך העונה, מתנהל רומן בין אראמיס, הנודע כרודף שמלות ידוע, לבין המלכה אן. הזוגיות שלהם נשמרה בסוד למשך זמן מה, ובפרק התשיעי של העונה, כאשר נרדפו אתוס, אראמיס והמלכה על ידי חיילים ששכרו הקרדינל ומיליידי דה וינטר, שם גילה אתוס על היחסים ביניהם. בסוף העונה מתגלה כי המלכה הרה והתינוק ככל הנראה הוא בנו של אראמיס. (והמלך כנראה עקר.)
בפרק האחרון של העונה, מתכננים הארבעה בשיתופו של קפטן טרוויל תוכנית שתגרום לקרדינל ליפול לתוך הודאה מלאה על כך ששלח חיילים להתנקש בחייה של המלכה אן, וגורמים למיליידי להאמין שד'ארטניאן הצטרף אליה עקב ריב עם אתוס. מיליידי מבקשת מד'ארטניאן שיהרוג את אתוס, והם מזייפים דו-קרב שנגמר במותו של אתוס. ד'ארטניאן משכנע את הקרדינל שבידיהם של פורתוס ואראמיס מכתב בו מודה המתנקש שניסה להרוג את המלכה כי האדם אשר שכר אותו הוא הקרדינל. מיליידי מבקשת מאדם מעברה שיעזור לה להרוג את אתוס, פורתוס, אראמיס וד'ארטניאן בכך שיחטוף את קונסטנס, אך ארבעתם מצליחים להביס אותו ומצילים את קונסטנס. החבורה עוצרת בעד מיליידי לברוח על מנת להרוג אותה, אך אתוס חס על חייה ומפציר בה לא לחזור אל פריז יותר לעולם. פורתוס, אראמיס וד'ארטאניאן מערימים על הקרדינל וגורמים לו, בעזרת תחבולה, להודות במה שעשה כאשר המלכה האזינה בצד, ובכך סכלו את מזימתו. ד'ארטניאן וקונסטנס הלכו להודיע לבונסיו על הזוגיות שלהם, אך גילו שהוא ניסה להתאבד, וקונסטנס נשארת עם בונסיו.