עבור התערוכה נבנו 100 מבנים. היא נפתחה ב-6 במאי 1911 והשתתפו בה 30 מדינות. מספר המבקרים בה הגיע ל-5 מיליון איש.
התערוכה התמקדה בגוף האדם, והציגה למבקרים תצוגת איברים פנימיים, ששומרו כך שיהיו שקופים לפי שיטתו של ורנר שפלטהולץ.
לאחר סגירת התערוכה הועבר תוכנה למוזיאון ההיגיינה הגרמני בדרזדן. הצלחתה הביאה לקיום לתערוכות נוספות. המפורסמת שבהן הייתה "גיזוליי" בדיסלדורף, שנערכה ב-1926.
מחוז ח'וראסאן רזאוי
מחוז גלסתאן
סליוט 6
אל-תאוח'יד ואל-ג'יהאד בפלסטין
אל-תאוח'יד ואל-ג'יהאד
ג'מעת אל תאוח'יד ולג'יהאד
ג'מעת אל-תאוח'יד ואל-ג'יהאד
ויקטור הופ, המרקיז השני מלינלית'גו
ויקטור הופ, המרקיז השני מלינלית'גו (באנגלית: Victor Hope, 2nd Marquess of Linlithgow; 24 בספטמבר 1887 - 5 בינואר 1952) היה מדינאי ואיש ממשל בריטי ממוצא אנגלו-סקוטי. הופ שרת בין 1936 ל-1943 כמושל הודו, בתקופה חשובה ומשמעותית במאבק ההודי לעצמאות, ובשנותיה הראשונות של מלחמת העולם השנייה.
מוצא ומשפחה, ילדות ונעורים.
הופ נולד באחוזתו המשפחתית "הופטון האוז" (Hopetoun House) שבסקוטלנד בשנת 1887 למשפחת אצולה. אביו, ג'ון אדריאן לואי הופ, הרוזן השביעי מהופטון, היה מדינאי בכיר, ושימש כמושל הכללי של אוסטרליה, לשם יצאה המשפחה ב-1889 ושם בילה הופ את השנים הראשונות לחייו. אמו, הרסי אוורלי-דה מוליין, הייתה אף היא צאצאית למשפחת אצולה, וכן הייתה ציירת וצלמת שזכתה להערכה. אם הסנדקות של הופ הייתה המלכה ויקטוריה. הופ התחנך באיטון קולג', ועם מות אביו, בשנת 1908, ירש את תואר המרקיז מלינלית'גו, אותו קיבל אביו לראשונה בשנת 1902.
קריירה מוקדמת.
הופ שירת כקצין מצטיין בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה וסיים את המלחמה בדרגת קולונל. הוא היה מפקד גדוד של חיילי המלך הסקוטים. כתוצאה משירות מצטיין זה זכה להצטרף אל מסדר האימפריה הבריטית.
הופ היה מקורב אל חוגי המפלגה השמרנית של בריטניה וכתוצאה מכך שימש בתפקידים ממשלתיים שונים בממשלות השמרניות של שנות ה-20 ושנות ה-30, וזאת בעודו מנהל עסקים גדולים בסקוטלנד, ובין היתר שימש כמנהל הבנק של סקוטלנד, נשיא התעשיינים הסקוטים, ומנהל חברה גדולה לביטוח. בין היתר שימש כיושב ראש הוועדה שבדקה את מצב החקלאות בהודו, וחבר הוועדה הפרלמנטרית שניסתה לנסח חוקה להודו.
משנה למלך בהודו.
בשנת 1935 התמנה הופ כמשנה למלך בהודו. בטרם נכנס לתפקידו התקבל "חוק הממשל ההודי" (Government of India Act 1935) שהעניק מידה רבה של אוטונומיה להודו, והוציא מכלל הראג' הבריטי בהודו את בורמה ועדן. הופ נועד להיות המשנה למלך הראשון שיישם את החוק החדש. החוק החדש היווה אבן דרך במאבק ההודי לעצמאות. ב-1937 תחת שלטונו של הופ, נערכו הבחירות הראשונות במדינות הודו, בהשתתפות מיליוני בוחרים. בבחירות אלו זכתה מפלגת הקונגרס ההודי לרוב במדינות בהן התמודדה, ובין 1937 ל-1939 שלטו אנשיה בהודו במידה מרובה.
ב-1939 פרצה מלחמת העולם השנייה, ולינלית'גו הכריז מלחמה על גרמניה הנאצית בשם הודו. הכרזה זו נדחתה על ידי מהאטמה גאנדי שהכריז כי הודו לא תוכל להיות חלק ממלחמה שנערכת כביכול למען החופש הדמוקרטי, בעוד שחופש כזה נמנע מהודו עצמה. עם זאת, פעל לינליתג'או לשילובם של חיילי צבא הודו הבריטית בזירות הלוחמה השונות לצד צבאות האימפריה הבריטית האחרים, וחיילים אלו לחמו והצטיינו במיוחד במערכה במדבר המערבי ובשאר קרבות המערכה במזרח התיכון והמערכה במזרח אפריקה, ולאחר הצטרפות יפן למלחמה, בקרבות זירת המזרח הרחוק. בין היתר היה לינלית'גו אחראי על הקצאת הכוחות ההודים, והוא שסייע בידו של קלוד אוקינלק להעביר דיוויזיות הודיות לבצרה בשלבי הפתיחה של המלחמה האנגלו-עיראקית בשנת 1941, החלטה שתרמה לניצחון הבריטי במערכה זו, ולהקמתו של כוח עיראק שלאחר מכן היה מעורב בפלישה לסוריה וללבנון והפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן מאוחר יותר באותה שנה.
ב-1942 היה לינלית'גו מעורב בשליחותו של השר הבריטי סיר סטאפורד קריפס שנועדה למצוא פתרון לדרישות העצמאות ההודיות ולסכסוך שבין התנועה הלאומית ההודית וזו המוסלמית. שליחות זו כשלה. לינלית'גו שירת בתפקידו שבע וחצי שנים, יותר מכל משנה למלך לפניו או אחריו. לקראת סוף כהונתו החל רעב גדול בבנגל שגבה מיליוני קורבנות. ב-1943 סיים את תפקידו, והוחלף בפילדמרשל ארצ'יבלד וייוול.
לאחר סיום כהונתו.
לאחר סיום כהונתו שב לינלית'גו לבריטניה. הוא שימש בעסקים שונים, ובין היתר היה מנהל התעשיות הכימיות הבריטיות. כן שירת בתפקיד כנסייתי טקסי בעיקרו כלורד הנציב של הכנסייה של סקוטלנד בין 1944 ל-1945.
בימי חייו עוטר בעיטורים רבים, ביניהם מסדר הבירית, מסדר הדרדר, מסדר כוכב הודו וחבר המועצה המלכותית.
ב-1952 מת.
סנדי שואו
אהואז
מחוז הרמזגאן
בלינקי ביל
בלינקי ביל (באנגלית: Blinky Bill) היא דמות מספרי ילדים, קואלה אשר לה תכונות של ילד שובב. את הדמות יצרה במקור הסופרת הניו זילנדית, תושבת אוסטרליה, דורות'י וול. הדמות הופיעה לראשונה בספרה משנת 1933 של הסופרת ברוק ניקול - "ג'אקו - הקוקה-בורה המשדר" אשר אויר על ידי וול. הספרים אוירו על ידי דורת'י וול בעצמה.
דורות'י וול צירפה את הדמות לספריה שלה, הכוללים את - "בלינקי ביל, האוסטרלי הקטן והמוזר", "בלינקי ביל גדל" ו"בלינקי ביל ונאטצי - שני אוסטרלים קטנים". הספרים נחשבו לקלאסיקות בספרות הילדים האוסטרלית, אך מעולם לא יצאו תרגומים לספרים אלה בארצות אחרות.
נושאים וסגנון כתיבה.
על אף שהסיפורים מתארים את הרפתקאותיו הרבות של בלינקי ביל, ילד בדמותו של קואלה, יש בהם מסרים שמרניים. דמותו של בלינקי ביל ידועה כילד שובב ואהוב על ידי אמו. חבריו הם אחותו המאומצת, חברו הקנגורו ספלודג', חברו הברווזון פלאפ, מארסיה נמיית הכיס ומורו אדון וומבט, או וומבו, כפי שהעדיף בלינקי ביל לקרוא לו. במהלך הסיפורים מתוארים מצבים ריאליים שאליהם יוכלו להתחבר הילדים שקוראים את הסיפור. וול כתבה את ספריה כך שפנו ישירות אל הקוראים, וכן יצרו עמם אינטראקציה בהקדמת הסיפור.
היסטוריה.
הספר הראשון שיצא אודות בלינקי ביל - "בלינקי ביל, האוסטרלי הקטן והמוזר", פורסם בשנת 1933, בהוצאה אנגוס ורוברטסון, והתבסס על סיפורים שסיפרה הסופרת לבנה היחיד לפני השינה. אורכו 68 עמודים, והוא כולל כ-15 עמודים מאוירים. הספר השני "בלינקי ביל גדל" פורסם בשנת 1934, אורכו 82 עמודים ובו 16 עמודים מאוירים. הספר השלישי - "בלינקי ביל ונאטצי - שני אוסטרלים קטנים" פורסם בשנת 1937, אורכו 115 עמודים. "הרפתקאותיו הרבות של בלינקי ביל" פורסם בשנת 1939, ולו כ-15 מהדורות מחודשות שיצאו בין השנים 1940–1965.
דורות'י וול פרסמה גם ספרי קומיקס אודות בלינקי ביל, הידוע שבהם יצא לאור בשנת 1937 ושמו "הרפתקאותיו של בלינקי ביל". הוא תיאר את מעללם של בלינקי ביל וחבריו כאשר עזבו את אוסטרליה כדי לצפות בהכתרתו של המלך ג'ורג' השישי. חברת ההוצאה לאור "אנגוס ורוברטסון" ניסתה למכור חוברות קומיקס נוספות פרי עטה של וול אך אלו נדחו ולא יצאו לאור; כמו כן ציירה וול ספר קומיקס באורך מלא, ובצבע, של בלינקי ביל וחבריו בצבא, שנקרא "היחידה הצבאית שלנו", אך בשל העלויות הגבוהות ונדירות הנייר בימי מלחמת העולם השנייה, הספר לא פורסם.
בשנת 1940 התעקשה וול להוציא ספר נוסף של בלינקי ביל ב"אנגוס ורוברטסון"; היא חיברה מכתב להוצאה, ובו כתבה: "אצטרך לעשות ככל האפשר כדי להוציא ספר חדש של בלינקי ביל עד חג המולד הבא. אוכל לכתוב סיפור אודות בלינקי ביל המשרת בצבא, ומספק את תרומתו למאמץ המלחמתי, אך לא אוכל להיות עד כדי כך מרשעת כדי להמציא דבר שכזה." באותה שנה וול שלחה כתב עת להוצאה, בשם "בלינקי ביל מצטרף לצבא", אך המוציאים לאור לא התרשמו מסיפורה המתאר את בלינקי ביל כחייל, טענו שכתב העת "כבד" מדי, ומהווה ניצול יתר של הלהט הפטריוטי של התקופה. וול שינתה את כתב העת וכתבה סיפור עלילה המתרחש בסביבה המוכרת של בלינקי ביל, ובסופו ציינה שבלינקי ביל מתגייס לצבא בתור קמע. הגרסה החדשה הוגשה להוצאה לאור בסוף אפריל 1940, פחות מחודש לאחר דחייתו של כתב העת הראשון, ופורסמה בחג המולד בשנת 1940.
בדצמבר 1942 פורסם הספר "בלינקי ביל מתלבש" בהוצאה "אופסט". הספר ראה אור אחרי פטירתה של וול, ואחריו פורסמו בשנת 1947, באותה הוצאה, "ספר ה-ABC של בלינקי ביל" ו"סיפור קטן על בלינקי ביל". בשנת 1977 פורסם ספר נוסף על ידי ההוצאה המקורית של הספרים - "ספר הבישול של בלינקי ביל" - ובו אוסף מתכונים קלים להכנה לילדים, שכלל בתוכו את איוריה של דורות'י וול, לאחר שינויים של הצייר טרבור הוד.
עיבודים ואזכורים תרבותיים.
על אף שהספרים לא תורגמו בשאר מדינות העולם, סיפורו של בלינקי ביל עובד לטלוויזיה ולקולנוע. סדרת הטלוויזיה הראשונה שודרה בשנת 1980, שמה "ההרפתקאות החדשות של בלינקי ביל", והפורמט היה שילוב של שחקנים ובובות. כמו כן הספרים עובדו לסדרת אנימציה - "בלינקי ביל, הקואלה השובבה", על ידי חברת ההפקה של יורם גרוס בשנת 1992. בשנת 1994 הופקה תוכנית ילדים נוספת על ידי רשת "ABC לילדים" האוסטרלית, ושמה "הרפתקאותיו של בלינקי ביל". כמו כן, הופצו משחקי מחשב שהתבוססו על זיכיונותיו של בלינקי ביל.
בשנת 1980 רכשה אן קין את הזכויות על שתיים מן הדמויות שיצרה דורות'י וול, בהן גם דמותו של בלינקי ביל, ויצרה סדרה של בובות לאספנים.
כמו כן, השם "בלינק ביל" משמש ככינוי למקור התאורה שבראשו של גשר נמל סידני.