הוא נפגש במסתורין עם אנג'לה והיא מחזירה לו אהבה וכותבת ביומנה על כך. אביה תופס את היומן ורוצה להכות אותה ופפה נזעק להציל אותה. המשפחה מזמינה מיילדת לבדוק את המקום המוצנע של אנג'לה אם לא נעשה בו שימוש.
פפה נוכח במשפט נגד אשה שרצחה את בעלה כי בגד בה. עורך הדין דה מרזי נושא נאום נלהב על הזכות לרצוח כדי להגן על כבוד המשפחה.
פפה מגלה כי העונש על דבר כזה הוא 3–7 שנים בכלא בלבד. הוא מתחיל לתכן את בגידתה של אשתו. לעירה מגיע הצייר כרמלו (לאופולד טריסטה) הוא מצייר בכנסייה ופפה מזמין אותו לביתו שם הוא מתחיל עם המשררתת סיסטינה ואחר כך עם רוסליה.
פפה עוקב אחריהם, מקליט אותם ורוכש אקדח.
בעיירה מקרינים את הסרט לה דולצ'ה ויטה וכל הגברים המיוחמים מגיעים למרות אזהרותיו של הכומר ומתבוננים בחמוקיה של אניטה אקברג. פפה מגיע לסרט לבד כי לרוסליה יש "כאב ראש". באמצע הוא חומק לביתו ומוצא את אשתו חומקת לתחנת הרכבת שיוצאת לפני שהוא מגיע.
כל העיירה גועשת ופפה מקבל את התואר הלא מכובד של בעל מקורנן. כולם מביטים בו בבוז. הארוס של אחותו אגנס מנתק את קשריו ואשתו הנבגדת של כרמלו יורקת עליו בפומבי כי לא תפס עדיין את הבוגדים.
כאן מתערב ראש המאפיה ומציע את עזרתו באיתור רוסליה וכרמלו. הם נמצאים על חוף הים כשכרמלו מצייר את רוסליה. פפה יורה והורג את רוסליה וכרמלו נרצח על ידי אשתו.
במשפט משתתף שוב עורך הדין דה מרזי שמדבר על רצח על חילול כבוד המשפחה. פפה נדון ל-18 חודשי מאסר בלבד וחוזר כעת לעיירה כגיבור.
הוא מתחתן עם אנג'לה והם שטים ביאכטה. פפה הוא כבר גבר בן 40 ואנג'לה היא צעירה מחוטבת ולבושה בביקיני. היא שוכבת, פפה מנשק אותה ובאומו זמן היא מחככת את רגלה ברגל של הספן הצעיר והיפה, רמז לבאות.
שורש 149
שורש 149, או ין בּוּ (בסינית: 言部, פיניין: Yán bù) הוא השורש המאה ארבעים-ותשעה של הכתב הסיני. פירושו "דיבור" והוא אחד מתוך 20 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משבעה קווים.
במילון קאנגשי יש 861 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
וריאנטים.
הקו הראשון בסדר הכתיבה של השורש "ין בו" מודפס באופן שונה בשפות שונות, בעוד שבכתב, באופן בולט ישנה העדפה לתצורת הנקודה העליונה (במקום קו אופקי נוסף).
בנוסף, כאשר הוא משמש כרכיב שמאלי (במילה שמכילה אותו יחד עם לפחות שורש נוסף), "ין בו" מפושט ל- עבור סינית מפושטת.
פורמולה 1 עונת 2022
עונת 2022 היא העונה ה-73 של אליפות הפורמולה 1. בעונה נכנסו לתוקפן תקנות רבות הנוגעות למבנה הרכב והמנוע. התקנות היו אמורות להיכנס לתוקפן כבר בשנת 2021, אך נדחו בשל מגפת הקורונה.
גרנד פרי רוסיה, שתוכנן להתקיים בספטמבר, הוצא מלוח המרוצים לפני תחילת העונה בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה.
נהגים וקבוצות.
שינויים בקבוצות.
הונדה, ספקית המנועים של קבוצות רד בול ואלפאטאורי, הודיעה באוקטובר 2020 על כוונתה לסיים את פעילותה בסיום עונת 2021. רד בול רכשה מהונדה את הידע והטכנולוגיה לייצור המנועים בעצמה. לשם כך הקימה החברה מחלקה חדשה בשם "רד בול מנועים" (RBPT). ההחלטה הגיעה לאחר שהקבוצה שכנעה את שאר תשע הקבוצות באליפות להקפיא את הפיתוחים במנועי המכוניות עד לשנת 2025, תוך איום שאם ההקפאה לא תאושר רד בול תפרוש מהאליפות.
לוח המרוצים.
לוח המרוצים המקורי כלל מספר שיא של 23 מרוצים. גרנד פרי רוסיה, שתוכנן להתקיים בספטמבר הושעה מלוח המרוצים בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה לאחר שנבחנו מספר חלופות הוחלט שלא לקיים מרוץ במקומו ומספר המרוצים צומצם ל-22.
גרנד פרי מיאמי נוסף ללוח המרוצים והתקיים בפעם הראשונה במסלול מיאמי אינטרנשיונל אוטודרום, שנבנה לצורך התחרות במיאמי גארדנס.
שינויים בתקנות.
צמיגים.
קוטר הצמיגים במכוניות יגדל מ-13 אינץ' ל-18 אינץ'. הצמיגים החדשים הוצגו לראשונה בעונת 2020 באליפות הפורמולה 2. על פי התכנון המקורי השימוש בשמיכות האלקטרוניות לחימום הצמיגים היה אמור להיאסר לחלוטין. בשל התנגדות של יצרנית הצמיגים פירלי הוחלט להמשיך את השימוש בשמיכות, אך להפוך אותן לרכיב סטנדרטי ואחיד לכל הקבוצות.
בנוסף, בוטלה התקנה שחייבה את הנהגים שהגיעו למקצה הדירוג השלישי (Q3) לזנק למרוץ עם אותה תרכובת צמיגים בהם השתמשו במקצה השני (Q2). כל נהג חופשי לבחור את הצמיגים בהתאם לאסטרטגיה של הקבוצה.
מרוצי ספרינט.
מארגני האליפות שאפו להרחיב את פורמט מרוצי הספירנט, שהחל לראשונה בעונה הקודמת, ולהרחיב אותו לשישה מרוצים בעונה זאת. בעקבות התנגדות בעלי הקבוצות, בשל מגבלות של תקרת התקציב השנתית, הובילו לכך שגם בעונה זאת יתקיימו שלושה מרוצי ספרינט. מרוצי הספרינט משמשים כמקצה הדירוג לקראת המרוץ. שיטת הניקוד במרוצי הספרינט הורחבה, כך ששמונת הנהגים הראשונים יזכו בנקודות: 8 נקודות לנהג המנצח, 7 נקודות למקום השני וכך הלאה בסדר יורד.
דירוג האליפות.
שיטת הניקוד.
שיטת הניקוד שונתה בהשוואה לעונה הקודמת - במרוצי הספרינט הוענקו נקודות לשמונת הנהגים הראשונים ולא רק לשלושת הנהגים, כפי שהיה בעבר.
האשם
מרטינוס רורבי
מרטינוס רורבי (בדנית: Martinus Rørbye; 17 במאי 1803 – 29 באוגוסט 1848) היה צייר דני, הידוע ביצירות ז'אנר ונופים. הוא היה דמות מרכזית בתור הזהב של הציור הדני במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-19.
הצייר הנוסע ביותר מבין ציירי תור הזהב הדנים, הוא נסע לנורווגיה ולשוודיה ולאיטליה, יוון וקונסטנטינופול. הוא היה גם הצייר הדני הראשון שצייר בסקיין בצפון יוטלנד, כמעט חצי מאה לפני שהקהילה המשגשגת של ציירי סקיין הגיעה לתהילה, באמצעות מייקל ואנה אנקה ואחרים.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
מרטינוס רורבי נולד בדראמן בנורווגיה ב-17 במאי 1803 להורים הדנים פרדיננד הנריק רורבי ואשתו אלונור קתרין דה שטוקפלט. בשנת 1820 החל את לימודיו באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות בגיל 17. הוא למד אצל כריסטיאן אוגוסט לורנץ וכריסטופר וילהלם אקרסברג, שהייתה להם השפעה חזקה על דור אמנים בתקופת הזהב הדנית. רורבי היה תלמיד אהוב על אקרסברג, והם יצרו קשר הדוק.
הוא זכה במדליית הכסף הקטנה של האקדמיה בשנת 1824, ובמדליית הכסף הגדולה בשנת 1828. הוא התחרה על מדליית הזהב וזכה בפרס כספי. בשנת 1829 זכה במדליית הזהב הקטנה לציורו "ישו מרפא את העיוורים", שנשאר בבעלות האקדמיה המלכותית הדנית. הוא מעולם לא זכה במדליית הזהב הגדולה למרות ניסיונות חוזרים ונשנים.
קריירה.
רורבי הציג לראשונה את ציוריו בשרלוטנבורג בשנת 1824 ועשה זאת כמעט מדי שנה עד 1848. עבודותיו היו במחיר צנוע, והוא מצא מספיק קונים ליצירותיו. רוב עבודותיו בשנות ה-20 של המאה ה-19 כללו נופים מקופנהגן ומהאי זילנד, אם כי הוא צייר גם מספר דיוקנאות כולל אחד של לורנץ, מדריך הציור שלו.
פעמיים, בשנים 1830 ו-1832, נסע לנורווגיה. במסעות הראשונים אלה הוא ביקר בדרך ביוטלנד, יעד נדיר לציירים באותה תקופה. ב-31 במאי 1830 הוא נסע לאורהוס על ספינת הקיטור. נוסע נוסף בספינה היה הנס כריסטיאן אנדרסן ושני האמנים החליטו לנסוע יחד לזמן מה. לאחר מכן נפרדו רורבי ואנדרסן.
ב-7 ביולי הוא עזב את טיסטד ונסע לנורווגיה. בנורווגיה צייר נופים בהשפעתם של יוהאן כריסטיאן דאהל וקספר דוד פרידריך.
נסיעות למזרח.
בשנת 1834 קיבל רורבי מלגת טיולים מהאקדמיה בשל כישרונותיו כצייר פורטרטים. הוא נסע דרך של הולנד וצרפת לרומא.
באיטליה נסע לסורנטו, הרי סבין וסיציליה. בשנה שלאחר מכן נסע רורבי לאתונה בליווי האדריכל מיכאל גוטליב בינדסבול, אחד מבני ארצו שפגש ברומא. משם המשיכו לקונסטנטינופול שבאימפריה העות'מאנית, הרפתקה נדירה באותם ימים. הוא צייר במהלך מסעותיו.
חזרה לדנמרק.
בשנת 1837 חזר לקופנהגן. ציוריו במזרח היו מהמקומות האקזוטיים, והם משכו את תשומת הלב של הציבור הדני. האקדמיה, שהכירה במצוינות עבודתו במהלך מסעותיו, הזמינה אותו להגיש בקשה לחברות על ידי הגשת ציור. משימתו הייתה ליצור סצנת עם טורקית. המוטיב שלו הגיע מרישום שעשה ליד סמירנה. הוא הסתיים בשנת 1838 והוא נבחר פה אחד לאקדמיה. ציוריו מיוון וטורקיה המשיכו לשמש בסיס לעבודתו.
הוא התחתן עם רוז פרדריק שיוט ב-29 באוגוסט 1839. אולם מצבו הבריאותי לא היה טוב, ובאותו סתיו נסע שוב לאיטליה בתקווה לחדש את כוחו. הוא צייר את "הרחבה באמלפי" במהלך שהות זו, והיא הוצגה בשנת 1842.
הוא נתן שיעורי ציור פרטיים לכריסטן דלסגארד, ובשנת 1844 הפך לפרופסור באקדמיה. מצבו הבריאותי הידרדר, והוא מת ב-29 באוגוסט 1848 בקופנהגן, והשאיר את אשתו הצעירה אלמנה ועם כמה ילדים קטנים. היא הציגה שתים עשרה מציוריו, בעיקר נושאים איטלקיים, בשנת 1849.
הוא זכור בזכות ציורי הז'אנר שלו, בנופיו ובציוריו האדריכליים, כמו גם בשל הרישומים שעשה במהלך מסעותיו הרבים. הוא צייר סצנות חיים רבות בקופנהגן, כמו גם יצירות גדולות המציגות נופים איטלקיים וטורקים וסצנות של חיי עם. הוא צייר דיוקנאות מעטים.
גילוי של סקיין.
רורבי ביקר בשלוש הזדמנויות בסקיין וצייר את הדייגים המקומיים וסביבת הים הצפוני. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1833, שנה לפני שיצא למסעותיו לאזור הים התיכון וכמעט חצי מאה לפני שנוצרה שם קהילת אומני סקיין והגיעה לתהילה. הוא חזר לסקיין לקראת סוף חייו, בקיץ 1847 ו-1848.
ציורו של אנשי סקיין בערב קיץ במזג אוויר נאה היה אחד האחרונים שהשלים.
עבודותיו מופיעות במספר מוזיאונים לאמנות דנית, כולל הגלריה הלאומית הדנית (מוזיאון סטטנס לאמנות) ואוסף הירשפרונג.
תרבות להט&quot;ב
תרבות להט"ב (לעיתים נקראת תרבות קווירית או תרבות גאה) היא תרבות המשותפת ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנסג'נדרים וקווירים.