קומסומולסק על אמור (ברוסית: Комсомольск-на-Амуре) היא עיר במחוז חברובסק, מזרח רוסיה. אוכלוסייתה מונה (נכון לשנת 2021) 241,072 בני אדם. העיר משתרעת על כ-30 ק"מ לאורך הנהר אמור, ומהווה מרכז תעשייתי חשוב וצומת במסילת הרכבת באיקל-אמור.
היסטוריה.
בתחילת שנות ה-30 הממשל הסובייטי פעל לפיתוח אזור המזרח הרחוק הסובייטי. בהתאם לכך, ב-10 במאי 1932 אוניות הביאו לאזור את בוני העיר החדשה. באזור היה רק כפר קטן ולא היו תשתיות של ממש לאלפי בוני העיר, שהתגוררו באוהלים. לפי המידע הרשמי, העיר נוסדה על ידי צעירי הקומסומול ואסירי גולג. בתקופה הסובייטית תפקידם של האסירים בבניית העיר הושתק. עתה, נושא זה מהווה נושא מרכזי במוזיאון העיר.
באופן רשמי העיר נוסדה ב-10 בדצמבר 1932.
העיר שוכנת על שפת הנהר אמור כ-348 ק"מ מחברובסק. בחודשי החורף הטמפרטורות יורדות מתחת ל-30 מעלות מתחת לאפס. הקיץ קצר אך הטמפרטורה יכולה לעלות למעל ל-30 מעלות. למרות שהעיר שוכנת דרומית ממוסקבה האקלים בה קשה ודומה לאקלים באזורים הצפוניים של רוסיה.
בחלוקה היסטורית העיר כוללת שני אזורים. "העיר" הוא האזור שנבנה בתחילת שנות ה-30 סביב מפעל לבניית אוניות. האזור השני התפתח סביב מפעל לבניית מטוסים בסוף שנות ה-30. מעשית, כל אזור מהווה יישוב עצמאי ולעיר עצמה אין מרכז אחיד. בשיא התפתחותה, בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, התגוררו בעיר מעל ל-300 אלף תושבים. לאחר התפרקות ברית המועצות מורגשת הגירה שלילית ומספר תושבי העיר ירד באופן משמעותי.
העיר מהווה מרכז תעשייתי חשוב. מפעל המטוסים הוא אחד המפעלים הגדולים בעיר. המפעל קשור עם משרד תכנון הסוחוי ומתמחה בבניית מטוסי קרב בתכנון משרד זה. בנוסף לכך, בעיר פועל בית זיקוק גדול כמו גם מפעל לבניית ותיקון אוניות, שבו נבנות צוללות גרעיניות עבור הצי הרוסי. בשל ריבוי מפעלי תעשייה ביטחונית בעלי רגישות גבוהה, בתקופה הסובייטית הכניסה לעיר הייתה אסורה לזרים .
קומסומולסק מהווה מרכז תחבורתי חשוב וצומת כבישים ומסילות רכבת. בקרבתה נמצאים שני שדות תעופה - האחד משרת את מפעל המטוסים, ובדרך כלל לא מנוצל לטיסות אזרחיות; השני היה סגור תקופה ארוכה, אך לאחרונה חידש את הפעילות וממנו יוצאות טיסות סדירות.
החל משנת 1955 פועלת בעיר אוניברסיטה, ובנוסף לה פועלים מוסדות נוספים להשכלה גבוהה.
מכיוון שהעיר נוסדה בתקופה הסובייטית, עד לשנות ה-90 של המאה ה-20 לא היו בה מוסדות דת. מאז, הוקמו מספר כנסיות ומסגד. כמו כן פועלת קהילה יהודית המסונפת לפדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה.
ספורט.
בעיר יש תשתית ספורטיבית טובה ובה מתקני ספורט שונים.
כדורגל.
מועדון הכדורגל הגדול בעיר הוא מועדון הכדורגל סמנה המתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה. משנת 2011 העיר זוכה לייצוג גם בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה, בה מתמודדת קבוצת DSI.
ערים תאומות.
לעיר שתי ערים תאומות:
Live At The Isle Of Wight 1970
אליצור סלע ראשון לציון
אגם ראשון
אגם הסופרלנד
Yes Sir, I Can Boogie
Yes Sir, I Can Boogie הוא סינגל משנת 1977 של צמד הזמרות הספרדי באקארה .
הפקה.
השיר נכתב על ידי פרנק דוסטל ורולף סוג'ה, והופק על ידי סוג'ה. שיר דיסקו סטנדרטי זה היה ללהיט גדול בכל רחבי אירופה והפך לסינגל היחיד של הצמד שהגיע למקום ראשון בבריטניה, כששהה בראש מצעד הפזמונים שם במשך שבוע אחד במהלך אוקטובר 1977. הסינגל לא צעד במצעדי פזמונים בארצות הברית, על אף שהושמע במגוון תחנות. זהו אחד מעשרת הסינגלים של כל הזמנים שמכרו 15 מיליון (או יותר) עותקים ברחבי העולם, וכרגע הוא עומד על מספר 7 ברשימת הסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, עם סך משוער של 18 מיליון עותקים.
באקארה היו רקדניות פלמנקו ספרדיות, מייטה מטאוס ומריה מנדיולה, שרקדו פלמנקו ושרו שירים מסורתיים לתיירים בפורט אוונטורה, עד שהוחתמו על ידי ליאון דין, מנהל מחברת RCA Records.
גרסאות כיסוי.
במרוצת השנים הוקלט "Yes Sir, I Can Boogie" בידי אמנים שונים ברחבי העולם:
קונסטנטינוס הראשון, מלך יוון
קונסטנטינוס הראשון (ביוונית: Κωνσταντῖνος Α΄ Βασιλεὺς τῶν Ἑλλήνων, 2 באוגוסט 1868, אתונה, ממלכת יוון – 11 בינואר 1923, פלרמו, סיציליה, ממלכת איטליה) היה מלך יוון בשתי תקופות כהונה, האחת בין 1913–1917 והשנייה בין 1920–1922. קונסטנטינוס היה מנהיג צבאי קודם עלייתו למלוכה וגם במהלך מלוכתו. תקופת שלטונו הייתה אפופה במאבקים, בראש ובראשונה מעמדה של יוון במלחמת העולם הראשונה ומלחמת יוון–טורקיה, אשר סופה הביא לסיום השאיפות של הנהגת הפוליטיקה היוונית לכיבוש קונסטנטינופול. לנוכח ההפסד הצבאי והתסיסה האזרחית ויתר קונסטנטינוס על המלוכה בפעם השנייה והעביר את הכתר לבנו, גאורגיוס השני, מלך היוונים.
ביוגרפיה.
שנותיו הראשונות.
קונסטנטינוס הראשון נולד ב-2 באוגוסט 1868 באתונה, לגאורגיוס הראשון, מלך היוונים ולאולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. הוא היה יורש העצר היווני הראשון שנולד על אדמת יוון מאז מלחמת העצמאות שלה (שני קודמיו, אותון, מלך יוון וגאורגיוס הראשון, היו במקורם מבתי אצולה שונים ונבחרו במהלך חייהם לכהן בתור מלכי יוון. בעת נולד הייתה דרישה עממית נרחבת לקרוא לולד בשם קונסטנטינוס, במטרה להדגיש כי הוא למעשה יורשו של קונסטנטינוס האחד עשר, קיסר האימפריה הביזנטית האחרון. לפי אמונת הפולקלור מי שישיב את קונסטנטינופול ליוונים מידי האימפריה העות'מאנית יקרא קונסטנטינוס. בצעירותו העניק לו אביו את תואר האצולה "דוכס ספרטה" אשר עורר משבר בין המלוכה לפרלמנט שכן לפי החוקה נאסר להעניק תוארי אצולה נוספים מעבר לקיימים של בני משפחת האצולה.
קונסטנטינוס חונך בידי מורים פרטיים אשר החדירו לו, עוד בילדותו, את רעיונות הלאומיות היוונית ובראשם "המגאלי" (בתרגום מילולי: הרעיון הנשגב); אידאולוגיה פוליטית שקראה לאחד את כל היוונים תחת שלטון יוון הריבונית, כולל תושביה היוונים של קונסטנטינופול ואסיה הקטנה בכלל שהיו בשליטה עות'מאנית. האוכלוסייה של היוונים מחוץ ליוון באותה העת הייתה פי ארבעה בגודלה מאשר תושבי יוון. קונסטנטינוס נכנס אל האקדמיה הצבאית היוונית בשנת 1882 ולאחר שסיים את לימודיו ארבע שנים מאוחר יותר, המשיך את חינוכו הצבאי כאשר פעל בתור נספח צבאי בברלין, בירת הקיסרות הגרמנית. בעודו בגרמניה שירת קונסטנטינוס בשורות המשמר הקיסרי והמשיך באותו הזמן ללמוד כלכלה ופוליטיקה. בשנת 1890 שב לאתונה בדרגת מייג'ור גנרל. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 היה קונסטנטינוס נשיא המועצה המארגנת של המשחקים האולימפיים המודרניים הראשונים. על המשחקים פעל קונסטנטינוס ביחד עם פייר דה קוברטן.
קריירה צבאית.
בינואר 1895 עורר קונסטנטינוס סערה פוליטית כאשר הורה לכוחות הצבא והז'נדרמריה לפרק מחאת רחוב נגד מדיניות המס. קונסטנטינוס פנה בעבר לקהל המחאה והמליץ להם להגיש את תלונותיהם לממשלה. ראש הממשלה חרילאוס טריקופיס ביקש מהמלך להמליץ לבנו להימנע מהתערבויות כאלה בפוליטיקה ללא התייעצות מוקדמת עם הממשלה. המלך גאורגיוס השיב כי נסיך הכתר היה, בפיזור המפגינים, רק מציית לפקודות צבאיות, וכי התנהגותו חסרה משמעות פוליטית. האירוע גרם לוויכוח סוער בפרלמנט, וטריקופיס התפטר לבסוף כתוצאה מכך. בבחירות הבאות הובס טריקופיס, וראש הממשלה החדש, תאודורוס דליאניס, שביקש להמעיט בעוינות בין הממשלה לארמון המלוכה, ראה את הנושא סגור.
המשחקים האולימפיים הראשונים חיזקו את הרגש הלאומי ביוון ובשנה לאחר מכן, לנוכח פרוץ מרד של יוונים נגד השלטון העות'מאני בכרתים, יוון התערבה צבאית וטענה כי האי נמצא תחת ריבונותה. בהתחשב בעובדה שבעודה העת היה הגנרל היחיד בצבא היווני, קונסטנטינוס פיקד על הצבא היווני במהלך המלחמה היוונית-עות'מאנית (1897), אשר הוכיחה כי יוון אינה מוכנה למלחמה כוללת נגד העות'מאנים. בעות'מאנים כבשו את תסליה והיה על יוון לשלם הון עתק בתור פיצויי מלחמה לעות'מאנים. הממשלה החדשה שלאחר המלחמה הורתה לקונסטנטינוס לפקד על הארגון המחודש של הצבא. קונסטנטינוס עקב אחר מודל המעצמות האירופאיות בארגון המחודש, בעיקר של צבא הקיסרות הגרמנית. עם הארגון המחודש יצר קונסטנטינוס גרעין צבאי של קצינים הנאמנים לו בצורה אישית. ההנהגה הצבאית של הקצינים הללו עוררה מרות מצידם של הקצינים בדרגות הנמוכות יותר. ההתנגדות הזאת מצד הקצינים בדרגות הנמוכות הובילה אותם להנהיג את ארגון "הליגה הצבאית" שביצעה הפיכה צבאית נגד הפרלמנט והעלתה לשלטון את אלפתריוס וניזלוס בתפקיד ראש ממשלת יוון.
אחת הטענות המרכזיות של "הליגה הצבאית" נגד ההנהגה הצבאית הייתה כי יש צורך לעצור מינויים של נסיכים לתפקידי מפתח בצבא בטענה כי אלו לוקחים שליטה עצמאית על הצבא. לאחר דיונים פוליטיים והרגעת המאבק הפוליטי, הגיעו שני הצדדים לפשרה כאשר נשמרו תפקידיהם של הנסיכים והמקורבים למשפחת האצולה אך באותו הזמן הם הושמו תחת פיקוח ממשלתי חזק יותר שנועד למנוע הפרות משמעת למיניהן. קונסטנטינוס המשיך לפקד על הצבא היווני במלחמת הבלקן הראשונה ובשנייה, אשר במהלכה כבשו היוונים את סלוניקי וקוואלה והן נותרו בגבולות ממלכתם מתוקף הסכם בוקרשט אשר חתם את המלחמה. עם זאת, במהלך המלחמות החל הקרע הראשון בין קונסטנטינוס לוניזלוס כאשר קונסטנטינוס תמך במתקפה לעבר מקדוניה לאיחוד הכוחות עם הכוחות הסרבים אך וניזלוס הורה לו לכבוש את סלוניקי במקום זאת.
מלך יוון.
כהונה ראשונה.