אלי יצפאן הרבה לחקות את דמותו של נוסבאום (שכונה "בוקסבאום"), בתוכנית אירוח יומית בשם "יצפאן" בהנחייתו, ששודרה בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 בערוץ 3 ברשת HOT. בתוכנית שבוע סוף! חיקה מיקי גבע את נוסבאום. שרון טייכר חיקה אותו לפעמים בתוכנית הרדיו חותרים למגע. אלי פיניש חיקה אותו בתוכנית "ארץ נהדרת", וגם ראש הממשלה בנימין נתניהו חיקה אותו בנאום פומבי בדצמבר 2017, ולאחר מכן התנצל בפניו על כך.
חיסיון עיתונאי.
נוסבאום היה מעורב בכמה פרשות שקשורות לחיסיון עיתונאי. בסוף שנות השמונים פרסם בקול ישראל ידיעה אודות פרשת שוחד בחירות בכפר ערבי. משנדרש על ידי המשטרה לחשוף את המקור לידיעה, דחה את הדרישה בנימוק של חיסיון עיתונאי. הוא התמיד בסירובו לגלות את המקור, גם כאשר הדרישה גובתה על ידי היועץ המשפטי לממשלה, יוסף חריש, ופרקליטת המדינה, דורית ביניש, ולבסוף לא ננקטו נגדו צעדים של ממש. בעקבות הפרשה יזמו חברי הכנסת יאיר צבן ואמנון רובינשטיין הצעת חוק להגנת זכות העיתונאי לשמור על חסיון מקורותיו, אך זו לא צלחה.
בפרשת ליאורה גלט-ברקוביץ', שהדליפה את דבר חקירתו החסויה של ראש הממשלה, אריאל שרון, בעניין סיריל קרן בשנת 2003, קיבל נוסבאום מהעיתונאי ברוך קרא מסמכים מודלפים, שהאחרון קיבל מברקוביץ'. נוסבאום פרסם בכתבתו במהדורה המרכזית פרטים אודות הפרשה ואת עיקרי המסמכים. משנפתחה חקירה לגילוי המדליף, נפגש נוסבאום עם ראש צוות החקירה לחשיפת המקור, ערן שנדר, והציג בפניו את המסמכים שקיבל מקרא. בפסק הדין בתביעה שהגישה ברקוביץ נגד העיתון "הארץ", שניתן בנובמבר 2011, נמנע השופט המחוזי אבי זמיר מלקבוע האם נוסבאום הוא המקור, שכינויו היה "נשר", שהעביר לשנדר את המסמכים, או שרק הציג אותם בפניו, כפי שטען.
חיים אישיים.
נוסבאום נשוי לנאוה, אב לשלושה ילדים ומתגורר בגבעת זאב.
קונסטנטין, מלך סקוטלנד
ג'ורג' הודג'סון
ג'ורג' ריצ'י הודג'סון (באנגלית: George Ritchie Hodgson; 12 באוקטובר 1893 - 1 במאי 1983) היה שחיין קנדי, אלוף אולימפי בעל 2 מדליות זהב ושיאן עולם. היה לשחיין הקנדי הראשון שזכה במדליית זהב בשחייה עד אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984).
ביוגרפיה.
הודג'סון נולד במונטריאול.
במשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בשנת 1911 זכה הודג'סון במדליית זהב במשחה ל-1 מייל.
בין השנים 1910–1912 הודג'סון לא הפסיד בשום משחה הן בקנדה והן בארצות הברית.
אלוף אולימפי ושיאן עולם.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה הודג'סון בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 5:24.4 דקות, לפני ג'ון הטפילד מבריטניה (5:25.8 דקות) והרולד הרדוויק מאוסטרלאסיה (5:31.2 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 22:00.0 דקות, לפני הטפילד (22:39.0 דקות) והרדוויק (23:15.4 דקות). תוך כדי המשחה ל-1500 מטר הוא שבר גם את שיא העולם ב-1000 יארד, במשחה ל-1000 מטר והמשיך לשיא עולם גם במשחה ל-1 מייל. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש של 22:23.0 דקות. שיאו העולמי במשחה ל-1500 מטר החזיק מעמד 11 שנים ונשבר על ידי ארנה בורג משוודיה (21:35.3 דקות).
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) סיים הודג'סון במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי ובמקום תשיעי במשחה ל-1500 מטר חופשי ולא הצליח להגן על תואריו.
בשנת 1983 נפטר הודג'סון במונטריאול.
ברית סעדאבאד
ברית סעדאבאד היא הסכם אי-תוקפנות הדדי למשך חמש שנים, אשר נחתם על ידי טורקיה, איראן, עיראק ואפגניסטן ב-8 ביולי 1937.
ההסכם נחתם בארמון סעדאבאד בטהראן, ביזמת מלך אפגניסטן, מוחמד זאהיר שאה. ב-25 ביוני 1938 אושררו ההסכמים על ידי המדינות החותמות בטהראן, והברית נכנסה לתוקף. ב-19 ביולי 1938 נרשם ההסכם על ידי חבר הלאומים.
ההסכם נחתם בעידוד מערבי מתוך מגמה ליצור ברית מזרח תיכונית איסלמית פרו-מערבית. מבחינת עיראק, נחתם ההסכם בעת שלטונו קצר הימים של השליט הצבאי בכר סדקי, שהיה כורדי, בעוד שראש ממשלתו חכמת סוליימן היה תורכמני. שני אישים אלו נתפסו כפועלים כנגד המגמות הפאן ערביות שרווחו בפוליטיקה העיראקית. חוגים נרחבים בעיראק הצטערו על פירוק האימפריה העות'מאנית וחיפשו לה תחליף. חתימת ההסכם התאפשרה לאחר פתרון סכסוך הגבולות עם טורקיה בעניין מוסול. מבחינת טורקיה היה ההסכם המשך למדיניות חוץ ששאפה להגיע להסכמים עם המדינות השכנות, וההסכם נוסח בדומה להסכם דומה שנחתם ב-1934 בין טורקיה ובין יוון, יוגוסלביה ורומניה.
ההסכם לא הועמד מעולם במבחן, ולמעשה נשאר בגדר אות מתה. תוקפו הוארך אוטומטית לחמש שנים נוספות ב-1943, שכן איש מהצדדים לא הודיע על רצונו באי הארכת ההסכם. בשלב זה היו הן עיראק והן איראן תחת כיבוש בריטניה (איראן נכבשה על ידי כוח בריטי - סובייטי), ולא ניהלו מדיניות חוץ עצמאית.
בחירות 2005
בחירות 2004
הבחירות לנשיאות איראן 2013
הבחירות לנשיאות איראן 2013 התקיימו ב־14 ביוני 2013, וחסן רוחאני נבחר בהן לנשיאה השביעי של המדינה. מאות מועמדים שביקשו להתמודד נדחו על ידי מועצת שומרי החוקה.
רקע.
לאחר מערכת הבחירות הקודמת ב־2009, שבה זכה מחמוד אחמדינז'אד בכשישים אחוזים מהקולות, פרצה מחאה במדינה נגד ניצחונו ובעד המועמדים מיר־חוסיין מוסאווי, שזכה בכשליש מהקולות, ומהדי כרובי, שזכה בפחות מאחוז מקולות הבוחרים. המוחים טענו שתוצאות הבחירות זויפו וקראו להפלת אחמדינז׳אד. ב־2011, בעקבות גל המחאות בעולם הערבי, התחדשה המחאה באיראן. על רקע זה היה חשש בקרב השלטון מגל נוסף של מחאה במדינה על רקע מערכת הבחירות הנוכחית.
לפי חוקת איראן, אורך כהונתו של הנשיא ארבע שנים, ובסיומן הוא יכול להיבחר רק לקדנציה רצופה אחת נוספת. לפיכך נמנעה מהנשיא המכהן אחמדינז׳אד האפשרות להתמודד בבחירות.
כדי להיבחר צריך המתמודד בבחירות לזכות בלמעלה ממחצית מקולות הבוחרים, בהם אכן זכה רוחאני.
מערכת הבחירות.
מערכת הבחירות הנוכחית היא מערכת הבחירות האחת עשרה לנשיאות שמתקיימת באיראן. ביום הבחירות, 14 ביוני, התקיימו במדינה גם הבחירות לרשויות המקומיות. בבחירות זכות הצבעה ל־50,483,192 אזרחים.
ההרשמה להתמודדות בבחירות נערכה מ־7 עד 11 במאי 2013, ובמהלכה נרשמו לבחירות מאות מתמודדים, אולם חלקם פרשו קודם להכרזה על המועמדים שרשאים להתמודד. ב־21 במאי 2013 הודיעה מועצת שומרי החוקה כי מבין הנרשמים התירה את התמודדותם של שמונה מועמדים. ב־10 וב־11 ביוני פרשו שניים מהמתמודדים, ובבחירות נותרו שישה מועמדים.
מתמודדים שנפסלו.
שורה של אישים בולטים שביקשו להתמודד בבחירות נדחו על ידי מועצת שומרי החוקה:
בין הנרשמים להתמודדות שמועמדותם נפסלה היו שלושים נשים, שמועמדותן נדחתה על ידי השלטונות, כי החוקה קובעת שלתפקיד הנשיא יכול להתמנות רק גבר.
תוצאות הבחירות.
בבחירות השתתפו 36,704,156 מצביעים מתוך 50,483,192 בעלי זכות הצבעה, שמהווים שיעור השתתפות של 72.7%. 35,458,747 קולות היו כשרים, ו-1,245,409 קולות פסולים.
ג'יימס, מלך סקוטלנד
ג'יימס מלך סקוטלנד
בחירות 2000
הפועל קצרין/גליל עליון
קרדיט סוויס
קרדיט סוויס (צרפתית: Credit Suisse, בצרפתית ובגרמנית נוהגים לבטא לפי ההיגוי הצרפתי קרדי סוויס) היא חברה שווייצרית רב-לאומית לשירותים פיננסיים, לרבות בנקאות. החברה כוללת שלוש חטיבות - בנקאות השקעות, בנקאות פרטית וניהול נכסים. מטה החברה נמצא בציריך שבשווייץ, היא מפעילה מעל 250 סניפים בשווייץ ופועלת במעל 50 מדינות. מניות החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק ובבורסת SIX בשווייץ.
פעילות.
חסויות.
החברה הייתה שותפה בקבוצת הפורמולה 1 סאובר בשנים 2001–2005, והעניקה חסות לקבוצה בשנים 2006–2009. נכון לשנת 2020, היא מעניקה חסות לנבחרת שווייץ בכדורגל ולטניסאי השווייצרי רוג'ר פדרר.
היסטוריה.
החברה נוסדה בשנת 1856 בידי איש העסקים והפוליטיקאי השווייצרי אלפרד אשר. בשנת 1942 פתחה סניף ראשון במדינה זרה - בניו יורק שבארצות הברית. בשנת 1978 החלה לשתף פעולה עם בנק ההשקעות האמריקני פירסט בוסטון, ובשנת 1988 רכשה את השליטה בבנק. בשנות ה-90 רכשה בנקים בשווייץ, ובשנת 2000 רכשה את בנק ההשקעות האמריקני DLJ. בשנת 2008 החברה השעתה סוחרים שביצעו הערכת יתר לנכסים בשווי 2.85 מיליארד דולר. בשנת 2011 החברה פיטרה 2,000 עובדים, בעקבות התאוששות איטית מהמשבר הכלכלי העולמי שהחל בשנת 2008.
בעקבות חקירה בנושא הפרת הגבלות על מתן שירותים פיננסיים לאיראן, החברה חתמה על הסכם פשרה בדצמבר 2009 עם התביעה המחוזית של מנהטן, מחלקת המשפטים של ארצות הברית והבנק הפדרלי, ונקנסה בסכום של 536 מיליון דולר. בעקבות חקירת סיוע להעלמות מס,
החברה חתמה על הסכם פשרה עם הרשויות בארצות הברית בשנת 2014, נקנסה בסכום של מעל 2.6 מיליארד דולר ונאלצה לחשוף פרטי לקוחות, לצד בנקים נוספים.
פעילות בישראל.
חברת כור תעשיות, חברה ציבורית ישראלית מקבוצת איי די בי, רכשה מניות של החברה בשנים 2008–2010, והגיעה בשיא ההשקעה לאחזקה של 3.24% בעלות של 6.95 מיליארד ש"ח. ירידת ערכן של מניות קרדיט סוויס, עקב משבר החוב האירופי, הסבה לכור הפסדים כבדים.
בשנת 2007 פתח הבנק נציגות בישראל ושכר משרדים במגדל המוזיאון בתל אביב. מנכ"ל הבנק בישראל החל מ-2009 הוא דורון אברבוך. בנובמבר 2011 קיבלה אי די בי חברה לאחזקות, אז בשליטתו של נוחי דנקנר, הלוואה בסך כ-180 מיליון שקל, ללא ביטחונות. שנה לאחר מכן קיבל דנקנר הלוואה פרטית של כ-50 מיליון שקל מהסניף הלונדוני של קרדיט סוויס. הבנק רשם הפסד של עשרות מיליוני שקלים בגין שתי ההלוואות הללו. לאחר שאי די בי קרסה.
הפועל גליל עליון/קצרין
תכשיר לבדיקת הריון
שיער בית השחי
אש תמיד