בלקין
בלקין (ברוסית: Белкин) הוא שם משפחה יהודי ורוסי.
סמל מלייה
סמל מלייה הוא סמלה הרשמי של העיר האוטונומית הספרדית מלייה.
הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" שבו שדה כחול מוטען בשני סלים, אחד מעל השני. הסלים משובצים אדום וזהב ובכל אחד מהם שתי קבוצות של שבעה נחשים ירוקים. סביב המגן גבול עשוי מתשעה סמלי ממלכת לאון ותשעה סמלי ממלכת קסטיליה, לסירוגין. סמל ממלכת לאון הוא שדה לבן שבו אריה אדום זקוף וכתר לראשו. סמל ממלכת קסטיליה הוא שדה אדום שבו טירת זהב בעלת שלושה צריחים משוננים שחלונותיה ודלתה כחולים. הסמל יורש את עיצובו מסמלו של הדוכס אלונסו פרס דה גוסמן (Alonso Pérez de Guzmán; 1256–1309), שכבש את העיר מידי המורים.
במגן תומכים שני עמודים לבנים שעליהם מגילה עם הכתובת הלטינית "Non Plus Ultra", דהיינו "אין עוד מעבר". עמודים אלו מייצגים את עמודי הרקולס והם מופיעים גם בסמל ספרד עם הכתובת "Plus Ultra". מעל המגן, כתר דוכס זהב וצריח זהב שבו עומד אביר בבגדים לבנים שמשליך חרב מידו. מעליו סרט עם המוטו "Praeferre Patriam Liberis Parentem Decet" שפירושו: "ראוי להעדיף את המדינה על פני המשפחה". חלק זה של המגן מסמל את הסיפור על הדוכס דה גוסמן, שעמד במצור בעיר טריפה (Tarifa). האויב המורי תפס את בנו ואיים להוציאו להורג אם העיר לא תיכנע. בתגובה, השליך הדוכס את פגיונו לאויב באומרו "אני מעדיף את מדינתי על פני משפחתי".
תחת המגן דרקון ירוק, שעל פי האגדה הרג בתושבי העיר עד שהדוכס דה גוסמן הרג אותו.
הסמל משמש מ-11 במרץ 1913.
מוסא הילאל
מוסא הילאל (נולד ב-1961) הוא ערבי סודאני המשמש כאחד ממנהיגי מלציית הג'נג'וויד וכיועץ לשר הסודאני לענייני פנים. הילאל הוא המנהיג של החמולה הערבית מחמיד, המשתייכת לשבט ריזגט, אחד השבטים המשמעותיים בדארפור. הילאל היה אחראי לניהול מערכה צבאית נגד אזרחים בדארפור ב-2003, כחלק מהמאבק הצבאי בהתקוממות של קבוצות המורדים הדארפוריות. ב-21 בינואר 2008, הממשלה הפדרלית של סודאן הכריזה על מינויי של הילאל ליועץ בכיר לשר הסודאני לעניינים פדרליים. התפקיד מאפשר להילאל לתאם עם המנהיגים האזוריים המקיפים את דארפור, כמו גם עם קבוצות שבטים ערביות, את היחס למשטר הצבאי. בנוסף, תפקיד פוליטי זה מעניק למנהיג הצבאי השפעה על החלטות המתקבלות בח'רטום העוסקות בגיוס למיליציית הג'נג'וויד.
ג'נג'וויד.
הילאל הודה בתפקידו בגיוס אנשים למילציית הג'נג'וויד אך הכחיש בעקביות שהוא חלק משרשרת הפיקוד הצבאית של הג'נג'וויד. בראיונות טען הילאל שהוא בסך הכל שייח' משפיע באזור. בריאיון למשמר זכויות האדם ב-27 בספטמבר 2004 אמר: "... אם יש תלונה קונקרטית ותיפתח חקירה נגדי, אני יכול ללכת לבית משפט - אף אחד אינו מעל החוק - אבל לא בגלל האשמות שנעשו בידי עלי אל חאג' וחליל איברהים, שהם מנהיגי מורדים, שממציאים מידע אפל ומעבירים לאו"ם, והם הכניסו את שמי לרשימה". בנוסף טען הילאל כי פעולות הג'נג'וויד מאורגנות ומנוהלות בידי המשטר הפדרלי בח'רטום, תחת הנשיא הסודאני עומר אל-בשיר. בראיון ווידאו עם משמר זכויות האדם, מוסא הילאל הצהיר שהפקודות להתקפות המיליציה ניתנו ישירות מהממשלה הסודאנית והעיר ש"כל האנשים בתחום מונהגים בידי מפקדי צבא מעולים... האנשים האלה מקבלים את הפקודות ישירות ממרכז הפיקוד המערבי ומחרטום".
לפי אלכס דה ואל, מלומד בולט החוקר בין היתר את ענייני סודאן, "טענתו של מר הילאל שאין לו שליטה על שום מיליציה לא תעמוד בחקירה... הוא במרכז כל זה". במכתביו לעובדי ציבור ממשלתיים ולמנהיגים שבטיים אחרים, שייח' מוסא הילאל חזר ואמר שלוחמיו מחויבים לג'יהאד, או מלחמת קודש, ולא יתפרקו מנשקם אפילו אם המדינה תדרוש זאת. "אנחנו לא ניסוג," הוא כתב באחד ממכתביו ב-2004 למנהיגים בחרטום, "אנחנו נמשיך בדרך הג'יהאד". עוד כתב הילאל שניסיון לפרוק את אנשיו מנשקם יהיה מעשה "פחדני" שיתגלה כבלתי אפשרי מבחינת אכיפה. הודעה נוספת ממטהו של שייח' הילאל ב-2004 דרשה מהמיליציות "ישנו את הדמוגרפיה של דארפור וירוקנו אותה משבטים אפריקאיים".
האשמות.
מוסא הילאל הואשם בהסתות לקונפליקטים אתניים בכמה אזורים בדארפור. בשנות ה-90 הוא נאסר בשל האשמות בפשיעה, אשר כללו רצח של 17 אנשים ממוצא אפריקני ושוד הבנק המרכזי של ניאלה. ב-2003 נשלח הילאל לכלא בפורט סודאן בידי מושל צפון סודאן, אבל שוחרר באפריל 2003, כביכול בשל הוראותיו של סגן הנשיא, וניתנה לו הסמכות לגייס ולפקד על כוחות מיליציה. לאחר שחרורו התיישב הילאל באזור קאבקאביה ("Kabkabiya") בצפון דארפור, שם לכאורה ארגן פגישה כדי לגייס אנשי שבטים ערבים מאוולד ראשיד ("Awlad Rashid"), אירקוואט ("Ireqat") ואום ג'אלול ("Um Jalul"). הוא המנהיג של שבט אום ג'אלול, אשר ממלא תפקיד עיקרי בתקיפות בדארפור. קורבנות, עדים להתקפות וחברים בכוחות המזוינים נקבו בשמו כשני בפיקוד במיליציות הג'נג'וויד, "בריגדת מודיעין הגבול" במיסטריה ("Misteriya"). דווח שהוא נפגש פעמים רבות מספור עם מנהיגי מיליציה כדי לתאם תקיפות כפרים אחרים. מוסא הילאל גם נאשם בחטיפת נשים וכליאתן במערב מיסטריה. ב-2006, האו"ם הטיל איסור יציאה מסודאן והקפאת נכסים על הילאל. מוסא הילאל צוטט לכאורה באמירה "איסור המסע - זו השפלה. אני מנהיג שבט. השם שלי מגיע לפני הכול". ב-27 בפברואר 2008 דיווח מר ריבס על הרס 30 כפרים, רציחתם של מעל ל-200 אנשים, אינוסן של מעל 200 נערות ונשים וחטיפתם של 150 נשים ו-200 ילדים. מעשים אלו, טען ריבס, נעשו בידי מליציות הג'נג'וויד תחת פיקודו הישיר של מנהיג המיליציה, מוסא הילאל.
הלחץ הבינלאומי שנוצר כנגד ממשלת סודאן לטפל בתקיפות כנגד אזרחים עלול להכריח את ממשלת סודאן להסגיר את מוסא הילאל לרשויות הבינלאומיות. נטען כי למוסא הילאל מידע מספיק כדי להוות איום עבור ממשלת סודאן במקרה שזו תפנה נגדו. כך, ממשלת סודאן ביטלה פעמים רבות ביקורת בינלאומית בנוגע להחלטתה לקדם את מוסא הילאל לתפקיד היועץ לשר לעניינים פדרליים. נשיא סודאן אל-באשיר צוטט כאילו אמר, "(מוסא הילאל) תרם רבות לייצוב ולביטחון האזור".
ב- 11 במרץ 2021 משוחרר מוסא הילאל, מנהיג הג'נג'וויד, אנשי המיליציה הערבית שהואשמו בביצוע מעשי זוועה בדרפור קיבלו חנינה. חנינה הוענקה על ידי המועצה הריבונית, המוסד האחראי על המעבר בסודאן. מוסא הילאל נותר תחת סנקציות של האו"ם והואשם בפשעים חמורים בדרפור.
מעורבות בצ'אד.
בדצמבר 2011 דווח כי בתו של הילאל התארסה לנשיא צ'אד, אידריס דבי ב-21 בינואר 2012 נישאה הבת לאידריס דבי.
רובר דה פווין
אנטואן דה פווין
הרצל טובי
הרצל טובי (נולד ב-3 ביולי 1973 בגיברלטר) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלי.
ביוגרפיה.
טובי נולד בגיברלטר בממלכה המאוחדת, עלה לישראל עם אימו כשהיה בן שלוש וחצי, וגדל כבן יחיד. את ילדותו העביר בנתניה, שם גדל עד גיל 19, עת התגייס לצה"ל. בנעוריו היה הרצל כדורסלן.
שבועיים לאחר תום שירותו הצבאי, נסע הרצל טובי ללונדון ללימודי משחק בבית הספר לדרמה "The Arts Educational Schools". אחרי לימודיו, עבד בתיאטראות פרינג' בבריטניה. הוא התגורר באנגליה במשך שש וחצי שנים, ובשנת 2000 למד באוניברסיטת לונדון לימודי דת השוואתית.
קריירה בחו"ל.
בשנת 2001 החליט טובי להגר לארצות הברית. זמן קצר אחרי הגעתו, ב-2003, לוהק לשחק בתפקיד אורח בפרק סיום של העונה השנייה בסדרה המצליחה "המגן" (The Shield). כחצי שנה לאחר מכן הוזמן שוב לשחק בפרק של פתיחת העונה השלישית של "המגן". בהמשך לוהק טובי למספר תפקידי אורח בסדרות מובילות בארצות הברית שכללו את "על הסף" (Threshold, 2005), "מבוקש" (Wanted, 2005), "השוד" (Heist, 2006), "24" (עונה 6, 2007), "היחידה" (The Unit, 2007).
בשנת 2007 שיחק בסרט האמריקאי "The Returning". ב-2008 לוהק טובי לקומדיה "אל תתעסקו עם הזוהן" בכיכובו של אדם סנדלר, כמפקדו של הזוהן. בשנת 2009 שיחק בסרט האימה האמריקאי "אוויר מת" ("Dead Air"), לצדו של נוויד נגהבאן. בשנת 2012 שיחק בסרט הדרמה בכיכובו של שון אסטין "אהבה מדהימה" בתור צדקיה. בשנת 2013 שיחק בסרט הפעולה "Blood Shot" בתור עלי. בשנת 2017 השתתף בסרט "מחיר לחופש" ("Price For Freedom"), שוב פעם לצדו של נגהבאן. לאחר מכן, השתתף במותחן הפוליטי "משימה חשאית בדמשק" ("Damascus Cover)", בכיכובו של ג'ונתן ריס מאיירס ושל ישראלים אחרים ביניהם צחי הלוי, יגאל נאור, נטע ריסקין ואקי אבני.
ב-2012 טובי לוהק לסדרה עטורת הפרסים "הומלנד", לפרק הבכורה של העונה השנייה אשר צילמה את חלק מהפרק בארץ. ב-2017 שיחק בשני פרקים בסדרת הנוער "אקדמיית החממה" של רשת נטפליקס, שהיא גרסה אמריקאית לסדרה הישראלית "החממה".
קריירה בישראל.
בנובמבר 2008 חזר טובי לישראל ומאז הופיע בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות, ביניהם: "אולי הפעם" (2008), "רמזור" (2009), "האלופה" (2009), "גירושים נפלאים" (2010), "טקסי דרייבר" (2010), "החברים של נאור" (2011), "פלפלים צהובים" (2011), "השנים הכי יפות" (2011), "חצויה - הדבר האמיתי" (2012), "חברות" (2013), "מתים לרגע" (2014), "אחת אפס אפס" (2014), "שכונה" (2016), "נופלות על הרגליים" (2017) ועוד.
במקביל לעבודות המסך, שיחק הרצל גם בתיאטרון "שייקספיר ירושלים", בתפקידים שייקספיריים בשפה האנגלית בהצגות שרצו ברחבי ישראל.
בשנת 2011 שיחק בסדרת הטלוויזיה "עספור", מבית היוצר של חנן סביון וגיא עמיר, בעונתה השנייה של הסדרה בתור המתנקש האלג'יראי ג'ורג'. באותה שנה שיחק בסדרת הנוער "חצויה - הדבר האמיתי" בניקלודיאון בתפקיד של מפיק אמריקאי, דובר אנגלית.