בריגס היה נשוי פעמיים. אשתו הראשונה, ננסי מ. דאנלופ, שאותה הוא נשא לאישה ב-1830, נפטרה ב-1847. מתוך חמשת הילדים שנולדו להם, רק אחד הגיע לבגרות. ב-1849 הוא נישא בשנית לאלמנה פרנסס קרפנטר, שנפטרה ב-1859. לשניים לא נולדו ילדים, אך בריגס קיבל את שלושת ילדיה של קרפרנטר מנישואיה הקודמים למשק ביתו.
עתיק יומין
עתיק יומין (בשמו המלא עתיק יומין - מגן אבות) הוא אלבום הסולו השני של מוטי שטיינמץ. האלבום כולל בעיקר ניגונים חסידיים עתיקים כאשר מוטי מקפיד לשמור על האותנטיות של השירה החסידית.
האלבום כולל בעיקר לחנים של אדמו"רים ושל גדולי החסידות, האלבום הופק על ידי רובי בנט, מפיקו האישי של מוטי. כשעל העיבוד המוזיקלי: דייוויד טויב, משה לאופר והצמד אלי קליין ואיצי ברי.
ביוני 2019 הוציא מוטי את הסינגל-קליפ הראשון מהאלבום יהא רעווא, בלחן של יצחק אונגר, ועיבוד של משה לאופר. במהלך חודש פברואר 2020 הוציא שני סינגלים נוספים מתוך האלבום, אחד בשם ואמר ביום ההוא, והשני ניגון ויז'ניץ שני הניגונים בלחן שמקורו בחצר ויז'ניץ ובעיבוד של אלי קליין ואיצי ברי, הניגונים זכו לגרסאות כיסוי עוד טרם צאתם באלבום, בהם של ארי היל ואלי מרקוס באלבום פרויקט X של יוחי בריסקמן.
לוק פראל
לוק פראל (באנגלית: Luke Prael; נולד ב-26 בנובמבר 2002) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה.
לוק פראל הוא בנם הצעיר של ליז וויליאם פראל, גם הוא שחקן.
קריירה.
הופעת הבכורה של פראל הייתה בשנת 2016 בסרט הקצר "Boy in a Backpack". בסרט הוא גילם את אלי, ילד עם תסמונת הנעילה.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד משני בסרט הקולנוע של בו ברנהם, "כיתה ח'". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסרט האימה של הבמאי בועז יכין, "פנימייה" ("Boarding School") . הוא גילם נער שנשלח לפנימייה לאחר שאביו תופס אותו מודד את שמלותיה של סבתו.
בשנת 2021 לוהק פראל לתפקיד בסרט "12 במחיר 1" .
להב אל.אר רילאסטייט
מ.ל.ל. מכון לסטטיסטיקה ומיכון משרדי
אס.אר. אוברסיז השקעות
טור דה רומנדי
מ.ל.ל. תעשיות תוכנה ומחשבים
לנקראן
לויטננט צור זי
לויטננט צור זי, בקצרה: Lt zS או LZS, היא דרגת הקצונה הנמוכה ביותר בצי הגרמני. הדרגה מדורגת כ-OF1 בנאט"ו, שוות ערך ל-Ensign בצי ארצות הברית, ולוטננט משנה בפועל בצי המלכותי הבריטי.
הדרגה הוצגה בצי הקיסרי הגרמני על ידי שינוי שם הדרגה הקודמת של לויטננט משנה ב-1890. בתוך הצי קצינים בדרגה זו נקראו פשוט בשם הר לויטננט. כדי להבדיל בין קציני ים לקציני צבא, נוספה בתקשורת הרשמית הסיומת "zur See" (בים), לעיתים מקוצרת ל-"z.S." או "Lt.z.S.". הדרגה שימשה מאז את הרייכסמרינה, הקריגסמרינה והצי הגרמני. בפולקסמרינה נעשה שימוש במקור באותה צורה עד שהסיומת "zur See" נשמטה.
חזר לנקראן
דרכון אוקראיני
דרכון אוקראיני הוא מסמך המונפק עבור אזרחי אוקראינה כהוכחה לאזרחות אוקראינית. המדינה מנפיקה דרכונים בינלאומיים המשמשים לנסיעות לחו"ל. עד 2016, אוקראינה הנפיקה גם דרכונים פנימיים שהיו מסמך הזיהוי העיקרי של אזרחים אוקראינים בתוך אוקראינה. דרכונים פנימיים אלו מוחלפים כעת בתעודת זהות אוקראינית בגודל כרטיס אשראי, אולם דרכונים שהונפקו בעבר עדיין בתוקף. כמו כן, החל משנת 2021 דרכונים אלקטרוניים זמינים בטלפונים סלולריים לאזרחים אוקראינים באמצעות אפליקציית דייה הממשלתית. בכך הפכה אוקראינה למדינה הראשונה בעולם המאפשרת שימוש בדרכונים דיגיטליים. הדרכונים משמשים לזיהוי בתוך אוקראינה בלבד ולא לצורך מעבר גבול.
דרכון פנימי.
על פי תיקוני החוק שנעשו ב-14 ביולי 2016 על ידי המועצה העליונה, כל אזרח שהגיע לגיל 14 חייב לקבל דרכון. דרכונים מונפקים לארבע שנים לאנשים מתחת לגיל 18, ולעשר שנים לכל השאר. מאז כניסת התיקונים לחוק, גם הדרכונים הפנימיים האוקראינים (בצורת חוברת) אינם מקבלים חותמת במעמד אזרחי (לדוגמה בנישואין או גירושין), ובכך בוטלה מסורת בת מאה שנים מימי ברית המועצות. במקום זאת, מונפקת תעודת נישואין לכל אחד מבני הזוג.
ב-10 ביולי 2015, ממשלת אוקראינה הודיעה כי הדרכונים הפנימיים יבוטלו, ויוחלפו בתעודות זהות, החל מ-1 בינואר 2016. ב-25 בינואר 2016 הונפקו תעודות הזהות האוקראיניות הראשונות לאזרחים צעירים שמלאו להם 16 שנים. החל מ-1 בנובמבר 2016 מונפקות תעודות זהות לכל אזרחי אוקראינה.
דרכון בינלאומי.
דרכון לנסיעות לחו"ל, הידוע בכינויו "דרכון בינלאומי", הוא מסמך המשמש לנסיעות מחוץ לאוקראינה. פרטי הדרכון נרשמים באוקראינית ובאנגלית. דרכונים מונפקים לפי דרישה ותקפים ל-10 שנים. ניתן להנפיק שני דרכונים למי שמרבה לנסוע לחו"ל.
הדרכון הבינלאומי האוקראיני עומד בסטנדרטים בינלאומיים. הדרכונים האוקראינים הראשונים (אשר החליפו את הדרכון הקודם של ברית המועצות) הוצגו ב-4 ביוני 1994, בעוד הדרכונים הניתנים לקריאה במכונה הופיעו לראשונה ב-1997. הדרכון הבינלאומי האוקראיני הנוכחי הוא דרכון ביומטרי. אם אזרח אינו מעוניין לקבל דרכון ביומטרי, הוא יכול להגיש בקשה לדרכון שאינו ביומטרי, תוך מתן הצהרה בכתב לפני הגשת הבקשה לקבלת המסמך.
לדרכונים הבינלאומיים הביומטריים יש כריכה כחולה כהה והם מכילים 32 עמודים. הכריכות של הדרכונים הבינלאומיים שהונפקו בשנות ה-90 היו אדומות, מה שאיפשר הבחנה ויזואלית קלה מדרכונים פנימיים בצבע כחול.
דרישות אשרה.
נכון למרץ 2022, לאזרחים אוקראינים עם דרכונים אוקראינים רגילים הייתה גישה ללא אשרה או אשרה בהגעה ל-141 מדינות וטריטוריות, ובכך דורג הדרכון האוקראיני במקום ה-35 בעולם מבחינת חופש הנסיעה לפי מדד הנלי לדרכונים.
מייק לאורי
מייקל אדוארד לאורי (באנגלית: Michael Edward Lowry; 8 במרץ 1939 – 1 במאי 2017) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל ה-20 של מדינת וושינגטון בשנים 1993–1997. הקריירה הפוליטית שלו נגדעה בפתאומיות בעקבות טענות בדבר התנהגות מינית בלתי-הולמת כלפי סגנית דוברו, סוזן אולברייט. לאורי, חבר המפלגה הדמוקרטית, כיהן טרם היבחרו למושל כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של וושינגטון מ-1979 עד 1989.
ביוגרפיה.
לאורי נולד וגדל בסנט ג'ון שבמזרח וושינגטון, בנם של הלן (לבית וייט) ורוברט. בשנת 1962 השלים את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת המדינה של וושינגטון. במשך תקופה קצרה עבד לאורי עבור הסנאט של וושינגטון, ואחר כך כשדלן בשירות המלכ"ר "Group Health Cooperative". לאחר מכן נבחר למועצת מחוז קינג ב-1975. בבחירות 1978 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של וושינגטון, ובראשית 1979 הושבע לתפקידו בקונגרס של ארצות הברית. הוא מילא תפקיד זה עד 1989.
פעמיים התמודד לאורי ללא הצלחה לסנאט של ארצות הברית. פעם ראשונה בבחירות המיוחדות של 1983 הפסיד למושל הרפובליקני לשעבר דניאל ג'. אוונס , במירוץ להחלפתו של הנרי ג'קסון. ב-1988 הפסיד לסלייד גורטון, גם הוא מועמד המפלגה הרפובליקנית, בבחירות צמוודת. לאחר מכן החל לאורי לעבוד באוניברסיטת סיאטל ובארגון סביבתני.
בקונגרס, שם ייצג מחוז שכלל את סיאטל, לאורי היה מבקר דמוקרטי חריף של המדיניות הכלכלית של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ופעל נגד התחמשות-יתר וההגבלות על הפלות. בבחירות 1992 נבחר לאורי למושל וושינגטון, ומילא תקופת כהונה אחת בלבד (נכון ל-2022, הוא המושל האחרון של מדינת וושינגטון שכיהן רק קדנציה אחת). ההתמקדות העיקרית שלו במדיניות הייתה לרוב מערכת כלל-מדינתית של ביטוח בריאות עם פרמיות המבוססות על יכולת תשלום. הוא בחר שלא להתמודד לבחירה מחדש עקב פרשת הטרדה מינית בה האשימה אותו סוזן אולברייט, סגנית הדובר בסגל שלו, בהתבטאויות בלתי הולמות וכך שליטף אותה בעל כורחה. בשנת 2000 התמודד לנציב הקרקעות הציבוריות של וושינגטון, אך ניסיון זה לא הניב פרי.
במהלך הקריירה שלו, הושווה לאורי שוב ושוב ליאסר ערפאת בידי יריביו בעיתונות ובפוליטיקה של מדינת וושינגטון, בשל דמיון לכאורה במראה הפיזי בין השניים. על פי דיווחים שונים גילח לאורי זקן בו נהג להתרברב, במטרה להימנע מהשוואות למנהיג הפלסטיני.
לאורי נפטר ב-1 במאי 2017 מסיבוכים של שבץ מוחי בגיל 78.
אצטדיון חזר לנקראן
טירת ד'אוסה
טירת ד'אוסה (בצרפתית: Château d'Ussé) היא טירה הממוקמת בקצה יער שינון ומשקיפה על עמק האנדר שבמחוז אנדר ולואר, צרפת. הטירה, המפורסמת במראה הציורי והשלו שלה, הייתה אחת מכמה טירות שהיוו השראה לוולט דיסני ביצירת רבות מטירות סרטיו.
היסטוריה.
הטירה נבנתה לראשונה במאה ה-11 על ידי השליט הנורמני של אוסה, גולדן דה סאומור, שהקיף את שטח הטירה בטרסה גבוהה. הטירה הועברה לידי רוזנות דה בלואה, שבנתה אותה מחדש באבן.
במאה ה-15, הטירה ההרוסה של אוסה נרכשה על ידי ז'אן החמישי דה בוייל, גנרל בצבאו של שארל השביעי שהפך לסניור של אוסה ב-1431. דה בוייל החל לשקם את הטירה מחדש בשנת 1440; בנו אנטואן דה בוייל התחתן בשנת 1462 עם ז'אן דה ואלואה, בתם הביולוגית של שארל השביעי ואגנס סורל, שהביאה כנדוניה 40,000 אקו זהב. אנטואן היה שרוי בחובות כבדים ובשנת 1455, מכר את הטירה לז'אק ד'אספיני, בנו של שאמבלאן דוכס ברטאן ובעצמו שאמבלאן המלך; ד'אספיני בנה את הקפלה, שהושלמה על ידי בנו שארל בשנת 1612, בה הסגנון הגותי הלוהב עורבב עם מוטיבים חדשים מתקופת הרנסאנס.
במאה ה-17 הרס לואי הראשון דה ולונטינאיי, ראש משק בית המלוכה, חלק מהבניינים הצפוניים של הטירה על מנת לפתוח את החצר הפנימית לנוף הנשקף מן מרפסת הגן, אשר עיצובה מיוחס לאדריכל הנוף הידוע אנדרה לה נוטר. חתנו של ולונטינאיי היה המהנדס הצבאי סבסטיאן דה וובאן, שביקר בטירת ד'אוסה תכופות.