ב-11 במרץ אותה השנה הופיעו השניים על בימת תחרות הזמר של האירוויזיון. הם שובצו במקום העשירי בסדר ההופעות, לפני בלגיה ואחרי אוסטריה. עם סיום ספירת הקולות הוכרזה טדי סחולטן ההולנדית כזוכה עם 21 נקודות. קאר וג'ונסון הגיעו למקום השני עם 16 נקודות.
Leave Right Now
Leave Right Now הוא שיר של הזמר-יוצר הבריטי, ויל יאנג, שיצא, על ידי חברות התקליטים RCA רקורדס, ברטלסמן מיוזיק גרופ, 19 רקורדינגס וסייקו מיוזיק, ב-24 בנובמבר 2003. הוא מופיע כסינגל מוביל באלבומו השני של יאנג, "Friday's Child". השיר מופיע גם בגרסה הבין-לאומית של אלבומו השלישי של יאנג, "Keep On".
ב-2004, השיר זכה בפרס אייבור נובלו בקטגוריית השיר הטוב ביותר מבחינה מוזיקלית ולירית.
נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-33 מיליון פעמים בספוטיפיי.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ, שאין לו מעברים, מציג את יאנג במסיבה שבה מתחיל ריב שבה הוא נקלע לתוכה. הווידאו קליפ הועלה לערוץ היוטיוב של ויל יאנג ב-3 באוקטובר 2009. נכון לדצמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-8 מיליון פעמים.
Evergreen
Evergreen הוא סינגל שיווקי של להקת הבנים האירית, וסטלייף. השיר מופיע באלבומם השלישי, "World of Our Own", ויצא כסינגל רק בפיליפינים, שם הגיע למקום הראשון. נכון לדצמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-7 מיליון פעמים בספוטיפיי.
גרסת ויל יאנג.
ב-2002, השיר נבחר להיות הסינגל של הזוכה לעונה הראשונה של "Pop Idol". השיר הוקלט על ידי שלושת הפיינליסטים: ויל יאנג, גארת' גייטס ודריוס דנש. במהלך הגמר, השיר בוצע על ידי יאנג וגם על ידי גייטס. בסופו של דבר, יאנג זכה בתחרות, והוא הוציא את "Evergreen" כסינגל, יחד עם "Anything Is Possible". השיר נכלל מאוחר יותר באלבום הבכורה של יאנג, "From Now On".
השיר היה השיר הנמכר ביותר בבריטניה במאה ה-21, עד לשנת 2015, כאשר "Happy" של פארל ויליאמס עקף אותו.
נכון לדצמבר 2021, גרסה זו הושמעה למעלה מ-13 מיליון פעמים בספוטיפיי.
יוגיאקרטה (מחוז)
המחוז המיוחד יוגיאקרטה
שביל האינקה למאצ'ו פיצ'ו
שביל האינקה למאצ'ו פיצ'ו (ידוע גם בשם קמינו אינקה) הוא מסלול טיול הליכה ברכס הרי האנדים שבפרו שמסתיים במאצ'ו פיצ'ו. שביל האינקה מורכב בפועל משלושה מסלולים חופפים - "Mollepata", "Classic" ו-"One Day". שביל האינקה עובר דרך מספר סוגים שונים של סביבות כולל יער עננים וטונדרה אלפינית . המסלולים עוברים בתחום של יישובים, מנהרות וחורבות שונות של ציוויליזציית האינקה כאשר התחנה הסופית היא שער השמש על ההר בו נמצא האתר מאצ'ו פיצ'ו. שני המסולים הארוכים יותר מגיעים לגובה 4,200 מטרים מעל פני הים - דבר שעלול לגרום למחלת גבהים עבור חלק מהמטיילים.
החשש מכך שכמות גדולה מדיי של תיירים תלך מדי יום בשביל האינקה וכי הדבר יוביל לשחיקתו של שביל האינקה הובילה לכך שהממשל הפרואיני בחר להגביל את מספר האנשים שרשאים לטייל בשביל האינקה מדי יום, וכמו גם להגביל את כמות החברות שרשאיות להוביל טיולים בשביל האינקה. בשל כך כל המטיילים שמעוניינים לטייל בשביל האינקהכיום חייבים להזמין מקום מראש עבור ימים מסוימים. רק 500 איש לכל היותר רשאים לטייל בשביל האינקה מדי יום - מתוכם רק 200 הם מטיילים, בעוד שכל היתר הם מדריכים וסבלים.
שביל האינקה סגור מדי פברואר לצורך תחזוקתו.
סמי כהן (טורקיה)
סמי כהן (בטורקית ולדינו:Sami Kohen , 1928 - 18 באוקטובר 2021 ) היה עיתונאי ובעל טור יהודי טורקי.
נודע החל משנת 1954 במאמריו על מדיניות חוץ בעיתון מילייט .
ביוגרפיה.
סמי כהן נולד באיסטנבול בשנת 1928 במשפחה יהודית ספרדית. אביו, אלברט כהן, פרסם את העיתון בשפה לדינו וצרפתית La Boz de Türkiye (קול טורקיה). כהן המשיך להוציא לאור את עיתון אביו בשפה הטורקית בשם "Türkiye'nin sesi".מאוחר יותר כתב בעיתונים "Tan" Yeni Istanbul ו-Istanbul Ekspres . ב-1954 הצטרף למערכת העיתון "מילייט" בו היה אחראי על מחלקת חדשות חוץ.
כתב בתחום זה אלפי מאמרים וערך מאות ריאיונות.
פרט ל"מילייט" פורסמו מאמריו של סמי כהן במגזין The Economist, בעיתונים וושינגטון פוסט, גארדיאן, ניו יורק טיימס ,Christian Science Monitor ובמגזין ניוזוויק. ראיונותיו וכתבותיו פורסמו בעיתונות ברחבי העולם משוודיה ויפן ועד מקסיקו והודו.
בנוסף לפעילותו העיתונאית, כהן היה אחד המייסדים של צוותי חשיבה מובילים בטורקיה, כגון 'פורום היחסים העולמיים' ו'מרכז המחקר טורקיה-ארצות הברית של אוניברסיטת בהצ'שהיר.
בשנים 1980–1984 כיהן כהן כחבר במועצת המנהלים של המכון העיתונות הבינלאומי. בשנות ה-1990 היה מנהל מכון העיתונות הטורקי.
ב-18 באוקטובר 2021 התאשפז ביחידה לטיפול נמרץ בגלל אי ספיקת כליות ונפטר מאוחר יותר באותו יום בגיל 93.
הובא לקבורה בבית העלמין היהודי הספרדי אולוס באיסטנבול.
חייו הפרטיים.
בשנת 1960 התחתן כהן עם אשתו, מירקה. לזוג נולדו שני ילדים ג'אלה ואלפ.
איטליה באירוויזיון 1959
איטליה באירוויזיון 1959 השתתפה עם השיר "Piove (Ciao, ciao, bambina)", שבוצע על ידי הזמר האיטלקי דומניקו מודוניו. זוהי השתתפותה הרביעית של איטליה בתחרות הזמר של האירוויזיון. בדומה לשנה הקודמת, המבצע והשיר האיטלקי לתחרות נבחרו באמצעות הקדם הארצי "פסטיבל סן רמו".
לפני האירוויזיון.
רשות השידור האיטלקית, RAI, בחרה את השיר שייצג אותה באירוויזיון 1959 באמצעות פסטיבל סן רמו. הקדם נערך בשלושה ערבים שונים; שני חצאי גמר וגמר. בחצי הגמר השתתפו 40 שירים, ומתוכם 20 עלו לשלב הבא. השירים שעלו לגמר בוצעו על ידי שני זמרים שונים. לבסוף נבחר השיר והזמר שייצגו את איטליה באירוויזיון.
באירוויזיון.
ב-11 במרץ 1959 הופיע מודוניו על בימת האירוויזיון. הוא שר שלישי בסדר ההופעות, לפני מונקו ואחרי דנמרק. עם סיום ספירת הקולות הגיע מודוניו למקום השישי עם תשע נקודות.
שער הזהב (מצר ים)
שער הזהב (באנגלית: Golden Gate) הוא מצר ים במדינת קליפורניה שבארצות הברית, בכניסה למפרץ סן פרנסיסקו, המפריד בין מפרץ סן פרנסיסקו לאוקיינוס השקט. אורכו של מצר הים הוא כ-8 קילומטרים ועומקו מגיע עד 43 מטרים.
החל משנת 1937 חוצה את מצר הים גשר שער הזהב הנודע אשר מחבר בין סן פרנסיסקו מדרום למחוז מרין מצפון.
החוקר האמריקני ג'ון צ'ארלס פרמונט היה הראשון שכינה את מצר הים בשם "שער הזהב" בשנת 1846 לאחר גילוי הזהב בקליפורניה.
התושבים הראשונים באזור הסמוך למצר היו אינדיאנים. ההתיישבות האירופית הראשונה באזור הסמוך למצר נוסדה על ידי הספרדים ב-1776.
צפייה בלווייתנים
צפייה בלווייתנים היא פעילות הכרוכה בצפייה בלווייתנים בסביבתם הטבעית. זוהי בעיקר פעילות פנאי, אך היא יכולה גם לשרת גם מטרות מדעיות ו/או חינוכיות.
על פי מחקר משנת 2009 שבוצע על ידי הקרן הבינלאומית להגנה על בעלי חיים נמצא כי בשנת 2008 כ-13 מיליון אנשים לקחו חלק בפעילות צפייה בלווייתנים בכל רחבי העולם. לפי ההערות פעילות הצפייה בלווייתנים מניבה הכנסות שנתיות בשווי של כ-2.1 מיליארד דולרים. תעשיית הצפייה בלווייתנים מהווה ענף כלכלי עיקרי עבור מדינות מסוימות (כגון ממלכת טונגה).
מדף הקרח פבליקיישנז
מדף הקרח פבליקיישנז או מדף הקרח פרסומים (באנגלית: Publications Ice Shelf; מילולית: "מדף הקרח כתבי עת", או "מדף הקרח פרסומים") הוא מדף קרח בארץ הנסיכה אליזבת שבאנטארקטיקה.
מדף הקרח ממוקם בצמוד לחוף הדרומי של מפרץ פרידז בין הר קרוליין מיקלסן לבין חצי האי סטורנס.
אורכו של מדף הקרח 60 קילומטרים.
מספר קרחונים נשפכים אל מדף הקרח פבליקיישנז ומזינים אותו (מדרום-מערב - לצפון-מזרח): קרחון פולאר טיימס, קרחון איל פולו, קרחון פולארפורשונג, קרחון פולאר רקורד, וקרחון פולארארבוקן.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי מדף הקרח.
מדף הקרח מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן, שנערכה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1936 – 1937.
מקור השם.
שמו של מדף הקרח ניתן לו בשנת 1952 על ידי ג'ון ה. רוסקו (John H. Roscoe).
רוסקו חקר את תצלומי האוויר שבוצעו במהלך מבצע קפיצה לגובה (מבצע היי-ג'מפ) של צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946 – 1947. בעקבות מחקר זה רוסקו קרא למדף הקרח - "קרחוני הלשון פבליקיישנז" או "קרחוני הלשון "כתבי עת"" (Publication Glacier Tongues), מאחר ונשפכים אליו קרחונים רבים שנקראים על שם כתבי עת, ופרסומים בתחום חקר אנטארקטיקה.
פיטאס מוקוסה
פיטאס מוקוסה (שם מדעי: Ptyas mucosa) הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים המצוי לאורך האזור הטרופי של דרום אסיה ודרום מזרח אסיה. זהו אחד הגדולים שבמיני הזעמניים והוא קרוב של הכרכן.
תיאור.
נחש זה יכול להגיע לאורך של 3.7 מטרים ולמשקל 2.5 ק"ג, מה שהופך אותו למין הזעמן הארוך ביותר בעולם לאחר המין הקרוב פיטאס קרינטה וכן למין הנחש הארוך ביותר בסרי לנקה לאחר פיתון הודי. לרוב הוא מגיע בגודל קטן יותר של 1.5 עד 1.95 מטר ומשקל של 877 עד 940 גרם בממוצע. צבעו משתנה מחום חיוור עד שחור והרצועות בעלות מרווחים שחורים בולטים. נחש זה אינו ארסי והוא פעיל יום בעל ראייה טובה.
הנחש מתחבא לרוב בין הענפים או על הקרקע לאורך דרום אסיה וחלק מדרום מזרח אסיה ביערות, סוואנות ובתות טרופיות. הוא טורפים זוחלים קטנים, דו-חיים, עופות ויונקים קטנים שאותם הוא חונק בעזרת שריריו. הוא עצמו עלול להיטרף בידי רב-פתן מלכותי, עופות דורסים ויונקים טורפים כמו הנמר. בשעת סכנה הוא יכול לנפח את צווארו ולהידמות לקוברה מאיימת, נוסף על לחשוש פתאומי שגם מזכיר קוברה.
נחש זה מטיל 6 עד 15 ביצים בכל עונת רבייה.
בבוכר גאייה