הוא היה מארגן ראשי של תערוכת האמנות האוסטרלית בשנת 1898 בלונדון, התערוכה הגדולה הראשונה של אמנות אוסטרלית בעולם.
ביוגרפיה.
אשטון נולד באדלסטון, סארי, בנם של הצייר החובב האמריקאי תומאס בריגס אשטון, ואשתו הנרייטה, בתו של הרוזן קרלו רוסי, המשפחה עברה לפנזנס, קורנוול זמן קצר לאחר מכן, והתגוררה בברלי גרוב, גולוואל.
בגיל 11 עברה משפחתו שוב לטוטנס, דבון. אביו נפטר בשנת 1864, ובסביבות גיל 15 הוא החל לעבוד במשרד המהנדסים של הרכבת. [7] שם נשאר במשך שש שנים תוך לימוד ציור בשעות הפנאי שלו בסאות' קנזינגטון. לאחר מכן הוא נסע ללמוד באקדמיה ז'וליאן בפריז והחל לאייר ספרים. [8] [5] הוא גם זכה להצלחה ניכרת כצייר, והציג באקדמיה המלכותית לאמנויות ובמקומות אחרים.
אשטון היגר למלבורן בשנת 1878 והתגורר שם חמש שנים לפני שעבר לסידני.
הוא היה הנשיא הנבחר של אגודת האמנות של ניו סאות' ויילס בין השנים 1886 עד 1892. בין השנים 1892 - 1895 העביר שיעורים מטעם החברה אך הודח לאחר שבחר להציג את עבודותיו עם אגודת האמנים שזה עתה הוקמה.
היה לו רקע בריאליזם הצרפתי של בית הספר ברביזון, ששם דגש על ציור בחוץ (כלומר ישיר מהטבע, בניגוד לציור מבוסס אולפן), והניח את הבסיס לתנועה האימפרסיוניסטית.. כנאמן של הגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס הוא דגל באמנים אוסטרלים חדשים והחלטת הגלריה לאסוף יצירות אימפרסיוניסטיות חייבת הרבה להשפעתו. אשטון ידוע בציוריו ערב, נחל מרי (1882), ראמבל בודד (1888) ואחרים.
ג'ורג' למברט צייר דיוקן של אשטון שנמצא בגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס. למברט צייר את אשטון, שהיה בן 77, עם שיער לבן ושפם צבאי, לבוש בחליפה אפורה ועניבה פרפר, סיגר ביד, יושב ליד שולחן עם חפצים. הסיגר והיין מייצגים "חיים טובים" והפרחים והפירות אולי התייחסו לתפקידו של אשטון כגנן. מאחוריו יש וילון אדום עמוק העטוף על מסגרת תמונה מזהב, שמאחוריו וילון, היוצר סידור מופשט של צבעים עזים, כאשר המסגרת מרמזת על תפקידו של אשטון כאמן, מורה ופטרון.
בית הספר לאמנות של ג'וליאן אשטון.
בית הספר לאמנות בסידני (המכונה גם בית הספר לאמנות ג'וליאן אשטון), שהקים אשטון בשנת 1890 בשם "האקדמיה ג'וליאן", היה בית ספר לאמנות רב השפעה באוסטרליה.
תלמידי ג'וליאן אשטון כללו את ויליאם דובל, ג'ון אולסן, פרד לייסט, ברט ויטלי, ג'יימס מויר אולד ונורה הייסן.
(ג'וליאן) בנו של הווארד אשטון, ג'יי ריצ'רד אשטון, ואשתו וונדה ניהלו את בית הספר משנת 1960, כאשר בקרב האמנים המחוננים למדו איאן צ'פמן וזוכה פרס ארצ'יבלד פרנסיס ג'אקו, עד 1977 כאשר פיליפ אשטון (בנו של ריצ'רד) הפך למנהל . זו התקופה של האמנים האדין וילסון, הקריקטוריסט הפוליטי ביל ליק והאמן פול ניוטון.
בשנת 1988 פול דלפראט, נכדו של ג'וליאן אשטון, בעצמו תלמיד לשעבר, השתלט על ניהול בית הספר. בשנת 1989. הקמפוס הראשי של בית הספר נמצא ב- The Rocks, סידני, הממוקם מול המוזיאון לאומנות מודרנית באוסטרליה. הבניין רשום בפנקס מורשת המדינה של ניו סאות' ויילס.
משפחה.
אשטון התחתן פעמיים: לאליזה אן פו (נפטרה 15 ביולי 1900) בהאקני, לונדון ב־1 באוגוסט 1876, ואיתה נולדו לו ארבעה בנים ובת.
הוא התחתן שוב, ב־8 בספטמבר 1902 עם (קונסטנץ) איירין מורלי (נפטרה 11 באפריל 1946).
ב-27 באפריל 1942 אשטון נפטר בבונדי שבסידני, בן 91, לאחר מחלה ממושכת. עד מותו הוא עדיין היה מורה לאמנות.
טירת ויידהוניאד
טירת ויידהוניאד (בהונגרית: Vajdahunyad vára) (שם רשמי: קבוצת הבניינים ההיסטוריים) מאת האדריכל איגנץ אלפאר נמצא בבודפשט ברובע 14 בפארק העירוני של הבודפשט. האגם של וארושליגט ממוקם באי סצ'ני, אליו ניתן להגיע דרך ארבעה גשרים.
היסטוריה.
הטירה של משפחת הוניאדי בוויידהונאד הפכה לשריד אדריכלי של האומה ההונגרית כבר במאה ה-19 במהלך חגיגות האלף של שנת 1896 (כיבוש הונגריה על ידי השבטים המדיארים בשנת 896) נבנה העתק של טירת ויידהוניאד בבודפשט לזכר הכיבוש. המתכננים רצו להציג את ההיסטוריה של אלף השנים של האדריכלות ההונגרית ב"תלת מימד". בשל המועדים הצפופים והעלויות קבוצת הבניינים ההיסטוריים בת 21 החלקים נבנתה בעיקר מעץ על פי התוכניות של איגנץ אלפאר. לאחר ההצלחה הציבורית הגדולה של הקומפוזיציה, היא נבנתה מחדש מחומרים עמידים בין 1904 לבין 1908.
כיום הטירה קיבלה את שמה הנפוץ מהחלק האופייני ביותר למעונו של העוצר יאנוש הוניאדי ושל ארז'בט סילאדי, מהחזית הראשית של טירת ויידהונאד.
ג'ויס רייס
ג'ויס רייס (באנגלית: Joyce Wrice; נולדה ב-15 באוגוסט 1992) היא זמרת-יוצרת אמריקאית.
ביוגרפיה.
רייס נולדה בלוס אנג'לס וגדלה בצ'ולה ויסטה שבסן דייגו לאמא ממוצא יפני ואבא ממוצא אפרו-אמריקאי. היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה בשנת 2015, כשהוציאה את הסינגל "Ain't No Need", הסינגל המוביל מתוך מיני-אלבום הבכורה שלה, אותו הוציאה בשנת 2016, הנקרא "Stay Around".
באפריל 2020, יצא אלבומו של הראפר וסטסייד גאן, "Pray for Paris", בו השתתפה בשיר "French Toast", לצד הראפר ואלה . בדצמבר 2020 הוציאה את הסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלה, "So So Sick", שזכה למאות אלפי השמעות בפלטפורמות הדיגיטליות. ב-21 בפברואר 2021, הכריזה על אלבום הבכורה שלה, הנקרא "Overgrown". חמישה ימים לאחר מכן, הוציאה את הסינגל השני מתוך האלבום, "On One", בהשתתפות הראפר פרדי גיבס, יחד עם הזמנה מוקדמת של האלבום בחנות האייטונס. לשיר יצא וידאו קליפ רשמי ב-4 במרץ 2021.
ב-19 במרץ 2021 יצא אלבום הבכורה שלה, בחברת התקליטים דה אורצ'רד . האלבום כולל הופעות אורח של אמנים שונים, בהם פרדי גיבס, וסטסייד גאן וקייטרנדה. האלבום הופק על ידי המפיק האמריקאי זוכה פרס גראמי ופרס אוסקר דימייל . האלבום זכה לשבחים מהמבקרים ודורג ברשימות אמצע-שנה של מגזינים שונים, בהם רולינג סטון ו-Spin.
נורה הייסן
נורה הייסן (באנגלית: Nora Heysen; 11 בינואר 1911 - 30 בדצמבר 2003) הייתה אמנית אוסטרלית, האישה הראשונה שזכתה בפרס ארצ'יבלד היוקרתי בשנת 1938 על דיוקנאות והאישה האוסטרלית הראשונה שמונתה כאמנית מלחמה רשמית.
ראשית חייה.
הייסן נולד בהנדורף שבדרום אוסטרליה כילדה הרביעית של צייר הנוף (לימים סר) הנס הייסן ואשתו סלמה הייסן (לבית ברטלס), וגדלה ב"סידרס" בהנדורף בהרי אדלייד. היא למדה אמנות בשנים 1926 עד 1930 בבית הספר לאמנויות יפות באדלייד בניהולו של מילווארד גריי ומכרה ציורים לגלריית האמנות של ניו סאות' ויילס ולגלריה לאמנות של דרום אוסטרליה בשנת 1930. בין השנים 1930 ל -1933 המשיכה ללמוד יומיים בשבוע בבית הספר, ועבדה בסטודיו שלה בשאר הזמן. בשנת 1931 ביקרה בסידני עם הוריה ובילתה שבועיים בלימודים בבית הספר לאמנות של ג'וליאן אשטון.
קריירה.
תערוכת היחיד הראשונה של הייסן התקיימה בסידני בשנת 1933. בשנת 1934 נסעה ללונדון עם משפחתה, ונשארה באירופה, לאחר שחזרו הביתה, למדה ציור עד שנת 1937. כשחזרה לאוסטרליה היא חזרה לזמן קצר לאדלייד ואז עברה לסידני.
בשנת 1938 היא הציגה שני דיוקנאות בתחרות פרס ארצ'יבלד. דיוקנה של מאדאם אלינק שורמן זכה בפרס והיא הפכה לאישה הראשונה שזכתה בפרס.
אמנית מלחמה.
ב־12 באוקטובר 1943 היא הפכה לאישה הראשונה שמונתה כאמנית מלחמה אוסטרלית בדרגת קפטן. "הוזמנתי לתאר את מאמץ מלחמת הנשים. זאת הייתה המגבלה היחידה על מה שעשיתי. הושאלתי לכל השירותים, חיל האוויר, חיל הים והצבא, כדי לתאר את הנשים שעובדות בכל מה שעשו במהלך המלחמה ". במהלך שירותה סיימה הייסן למעלה מ -170 יצירות אמנות ושוחררה משירות בשנת 1946 בגינאה החדשה.
חיי משפחה.
בהיותה בגינאה החדשה פגשה הייסן את ד"ר רוברט בלק, לו נישאה בשנת 1953. לאחר שחרורה משירות המלחמה נסעה ללונדון ומאוחר יותר חזרה לסידני בשנת 1948 והמשיכה לצייר. נישואיה הסתיימו ב -1972.
עבודותיה של הייסן מוחזקות באוספי הגלריה הלאומית של אוסטרליה, אנדרטת המלחמה האוסטרלית, הספרייה הלאומית של אוסטרליה, הגלריה הלאומית לפורטרטים וכמה גלריות מדינה.
פילאר, נסיכת בוואריה
פילאר, נסיכת בוואריה (בגרמנית: Pilar von Bayern; 13 במרץ 1891 - 29 בינואר 1987) הייתה נסיכה גרמניה-ספרדייה, וחברה בבית ויטלסבאך.
ביוגרפיה.
פילאר נולדה ב-13 במרץ 1891 במינכן, ללודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה ומריה דה לה פאס, נסיכת ספרד, בתם הצעירה ביותר של פרנסיסקו, דוכס קדיס ואיזבלה השנייה, מלכת ספרד. היא נקראה על שם מריה דל פילאר, נסיכת ספרד (1861–1879), אחותה האהובה של אמה, שמתה כמה שנים לפני כן.
הנסיכה פילאר הייתה שותפה לכתיבת ביוגרפיה מ-1932, "Every Inch a King", על בן דודה אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. היא הייתה גם אמנית ועמדה בראש השלוחה הבווארית של הצלב האדום הגרמני במשך 40 שנה.
היא מעולם לא נישאה ומתה במינכן ב-29 בינואר 1987 ללא ילדים.
סניף שגרירות צ'כיה בירושלים
סניף שגרירות צ'כיה בירושלים הוא חלק מהנציגות הדיפלומטית של צ'כיה במדינת ישראל. ונמצא ברחוב וושינגטון בירושלים.
סניף השגרירות יתפקד כשלוחה עד שיחל השלב השני והאחרון של העברת השגרירות הצ'כית מתל אביב לירושלים, שמבצעת ב-2 שלבים לאור קשיים כלכלים של הממשל הצ'כי.
רקע.
ב-24 במאי 2017, יום השנה ה-50 לציון איחוד ירושלים תחת ריבונות ישראלית, הכיר הפרלמנט הצ'כי באופן רשמי בירושלים כבירת ישראל. במקביל, צ'כיה מכירה בעצמאות של מדינה פלסטינית.