ב-2010 יצא לאקרנים סרטו "לראות טלוויזיה עם סיני אדום". סרט המתרחש בניו יורק ב-1980 ומציג את סיפורו של גבר אמריקאי צעיר שמתיידד עם שלושה משכניו: סטודנטים מסין שהגיעו לניו יורק כחלק מתוכנית לחילופי סטודנטים. הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע בקאן ופסטיבל הקולנוע בירושלים.
במאי 2016 יצא לאקרנים סרטו התיעודי "המתנחלים". הסרט זכה לביקורות מעורבות, נבחר על ידי מגזין וראייטי כאחד הסרטים הטובים ביותר של השנה, והיה מועמד לפרס בפסטיבל סאנדנס בקטגוריית סרט דוקומנטרי בינלאומי.
מרחב פוטנציאלי
גישה הומניסטית
מייקל רואץ'
מייקל רואץ' (באנגלית: Michael Roach; נולד 17 בדצמבר 1952) הוא נזיר בודהיסטי ומורה אמריקאי לבודהיזם טיבטי שנוי במחלוקת מזרם הגלוג. רואץ' הוא האמריקאי הראשון שקיבל תואר גֶשֵה (תואר אקדמי הניתן לנזרים בטיבט) במנזר סרה בהודו. הוא היה תלמידו של קֵן רינפוצֵ'ה גשה לובסָנג תַ'רצִ'ין. הוא מרצה לעסקים, נדבן, סופר, מחנך, מורה ליוגה ומוזיקאי.
רואץ' מלמד בודהיזם לקהלים מגוונים ברחבי העולם וכן את יישומיו השונים של לימוד הבודהיזם בתחומים שונים. רואץ' הקים את מרכז ללימודי אסיה הקלאסית בניו יורק וממייסדיה של תוכנית המשך באוניברסיטת דיימונד מאונטיין באריזונה, אותה הקים יחד עם קריסטי מקנאלי. רואץ' סיים בהצטיינות תואר ראשון בלימודי דת מאוניברסיטת פרינסטון (1975).
שמו של רואץ' נקשר במחלוקות ושערוריות שונות. התנהגותו גונתה על ידי הדלאי לאמה והוא הוכרז כאישיות בלתי רצויה במושב הממשלה הטיבטית הגולה בדרמסאלה. מספר נזירים והוגי דעות בודהיסטים דרשו ממנו לוותר על תואר הנזירות.
ביוגרפיה.
ראשית חייו והשכלתו.
מייקל רואץ' נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-17 בדצמבר 1952 להורים אפיסקופליים והוא אחד מארבעה אחים. המשפחה עברה ב-1958 לפיניקס שבאריזונה. בסיום לימודיו התיכוניים קיבל רואץ' מדליה נשיאותית במסגרת תוכנית נשיאותית שמטרתה להכיר בהישגים של תלמידים מצטיינים . בשנת 1970 התקבל רואץ' במלגה מלאה לאוניברסיטת פרינסטון, שם למד בחוג לדתות, והשלים גם לימודים מתקדמים בשפה הרוסית. בשנת 1975 סיים בהצטיינות את הלימודים לתואר ראשון.
בשנת 1973 לקח הפסקה מלימודיו באוניברסיטה ונסע להודו בחיפוש אחר הדרכה בודהיסטית. באשראם בהרידוואר קיבל את הדרכתו הראשונה במדיטציה. במאסורי שבהימלאיה קיבל לראשונה את הדרכה בנגינה הודית מסורתית על סיטאר וטאבלה, אותם למד ממובארק מאשי. בשנת 1974, לאחר שחזר לארצות הברית, הוא קיבל מלגה מבית ספר וודרו וילסון למדיניות ציבורית ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת פרינסטון, על מנת להתעסק בבעיית הפליטים הטיבטיים בהודו. באותה שנה חזר להודו והחל ללמוד בספריה הטיבטית שבדרמסאלה את השפה והפילוסופיה הטיבטית ובמקביל המשיך בלימודי המוזיקה.
רואץ' ביקש מאמו, שחלתה בסרטן באותה תקופה, להגיע לטיפולים בהודו, והיא אכן נסעה לקבל טיפולים טיבטיים מסורתיים במחלת הסרטן. שניהם נפגשו עם הדלאי לאמה לקבלת ייעוץ אם עליו לחזור לארצות הברית להמשיך לסעוד את אימו, להמשיך את לימודיו האוניברסיטאיים וכמו כן האם להמשיך בלימודי הבודהיזם בארצות הברית. רואץ' שמע על לאמה טיבטי בשם הלה-ראמפה גשה לובסָנג תַ'רצִ'ין (הידוע כקֵן רינפוצֵ'ה, 1921–2004), אחד ממורי הרוח הידועים של הבודהיזם הטיבטי, שנשלח על ידי הדלאי לאמה ללמד בניו-ג'רזי בארצות הברית. בחורף 1974 חזר רואץ' ללימודיו בפרינסטון, ובמקביל ללימודיו באוניברסיטה החל בלימודיו אצל קֵן רינפוצֵ'ה. את לימודיו באוניברסיטה סיים בקיץ 1975.
לימודיו כנזיר.
מיד לאחר שסיים תואר ראשון בשנת 1975, עבר רואץ' להתגורר וללמוד במנזר בניו ג'רזי עם קֵן רינפוצֵ'ה. הוא חי כסטודנט וכעוזרו האישי במשך כעשרים וחמש שנה. בשנת 1983 הוסמך רואץ' כנזיר בודהיסטי במנזר סרה מיי בדרום הודו, מזרם הגלוג. הוא החל את לימודיו תחת עשרה מאסטרים שונים של המנזר, כולל עם גשה Thubten Rinchen. בשנת 1993 היה רואץ' למערבי הראשון שקיבל תואר Rikchung מראש סרה מיי, סוג של תואר גשה הדומה לתואר שני במערב. ב-1995 היה רואץ' לנזיר הבודהיסטי האמריקאי הראשון שעבר את המבחנים הקפדניים לתואר גשה הניתן לנזירים בודהיסטים. לימודיו בסנסקריט הושלמו גם בתקופה זו, בהדרכתו של הבלשן שמואל ד. אטקינס מאוניברסיטת פרינסטון.
עסקים.
ניסיונו של רואץ' בעסקים החל באוניברסיטת פרינסטון, שם הוא עבד בתור מנהל הסטודנטים של הסוכנות אקספרס ראוניון, בו פיקח על צי קטן של משאיות ועובדים, שסיפקו את שירותי משא והובלה באוניברסיטה. בשנת 1981, קיבל הנחיה ממורו, קו רינפוצה, ליישם בחיים המעשיים את העקרונות הבודהיסטים אשר למד ולהתחיל עסק במנהטן כדי לסייע בפרנסת פליטים טיבטים. רואץ' הצטרף להקמה של קמעונאית התכשיטים אנדין אינטרנשיונל בניו יורק. החברה הייתה בבעלות הישראלים עופר ואיה עזריאלנט, וזאת מבלי לספר דבר על נזירותו. אנדין החלה עם הלוואה של 50,000 דולר ושלושה עובדים. רואץ' פרש מהחברה בשנת 1999 כסגן נשיא האחראי על חטיבת היהלומים, ולניהול של כ-500 עובדים.
בשנת 2009 נמכרה החברה לקבוצת ריצליין של וורן באפט. רואץ' השתמש בחוויות האלה כבסיס לספר שכתב, "להב היהלום", בו הוא מבאר על ידי סיפורו האישי את הכתב הקלאסי של סוטרת להב היהלום בהקשר העסקי. מאז נשקיע רואץ' את כל כספו למימון הפרויקטים השונים אותם יזם ברחבי העולם.
במהלך תקופה זו, קיבל רואץ' תואר של גמולוג מן המכון הגמולוגי האמריקאי, ובמהלך שנות ה-80 הוא שימש חבר מערכת של כתב העת של המכון, Gems &amp; Gemology, שם גם תרגם מרוסית ופרסם מחקרים מברית המועצות. הוא שימש כיועץ של קבוצת דה בירס, והיה חבר בבורסת היהלומים של ניו יורק (Diamond Dealers Club - DDC). רואץ' היה חבר בחברה הגמולוגית של בריטניה, והשתתף בקביעות בכתב העת ליהלומים IDEX. הוא נמנה עם החוקרים הראשונים של פיתוח יהלומים במעבדה, והוא חסיד של השימוש בו לתכשיטים, כדי למנוע את ההרס האקולוגי והאלימות הפוליטית שהייתה כרוכה בכרייה של היהלומים הטבעיים (יהלומי דמים) באזורים אחדים באפריקה.
פילוסופיית הניהול של רואץ' מכונה "ניהול קארמי", והיא מתבססת על מושג הקארמה. לפי רואץ' התהליך הקארמי הוא המקור והסיבה לכל מחשבה, דיבור או פעולה כלפי האחר. הקארמה מותירה רישום מנטלי בתודעה ושם נשמרת ומתעצמת. מנהל שמקבל זאת מבין ש"מה שאני רוצה לחוות בעצמי, אני צריך לתת לאחר", בוחר לפעול מתוך הבנה של איך וכיצד מעשיו יוצרים את המציאות העתידית שלו ושם דגש מיוחד על האופן בו מעשיו בהווה יוצרים תוצאות בעתיד.
פילנתרופיה.
החל משנת 1975 רואץ' עוסק בשירות לפליטים הטיבטים, איסוף תרומות בגדים באזור פרינסטון ושילוחם למחנות הפליטים. בשנת 1978 סייע למורו קן רינפוצ'ה בהקמת עמותה שעוזרת לנזירים הפליטים. בין השאר, כתוצאה מעזרתה הכספית של חברת היהלומים אנדין, התרחבה קרן המזון לסרה מיי, שבמשך שנים סיפקה אוכל ובגדים לאלפי נזירים. במהלך 25 השנים האחרונות, בשיתוף פעולה עם ארגוני צדקה מערביים כגון United Church Board for World Ministries, תרמה הקרן מבנים ומעונות רבים, בית ספר יסודי, ספרי לימוד, שירותי אופטומטריסט, משכורות למורים ומלגות לסטודנטים, מערכת מים גדולה, הכשרה מקצועית חקלאית, מרפאה, מרכז ממוחשב מאובזר, ספרייה שלמה, מתקן סולארי למטבח, תעשיות זעירות לנזירים הפליטים של מנזר סרה מיי הטיבטי.
בשנת 1987, הקים רואץ' פרויקט לדיגיטציה של כתבים קלאסיים מאסיה - (ACIP)Asian Classic Input Project. הפרויקט מכשיר פליטים טיבטיים לעבודת הדיגיטציה שמספקת להם הכנסה ומסייעת לשמירה על כתבי הקודש. בפרויקט יש כ-8,500 כתבים, אשר זמינים בחינם באתר האינטרנט של התוכנית.
רואץ' ייסד את מכון להב היהלום, מרכז ייעוץ שמטרתו "לעזור לאנשים ברחבי העולם להשיג הצלחה בכל היבט של חייהם". בנוסף, הוא ייסד את מרכז הריטריטים Godstow ברדינג שבקונטיקט (כיום "דו נאק קונפן לינג"), מרכז טיבטי בודהיסטי לשלום עולמי. בסתיו 2004, הקים רואץ' את "דיאמונד מאונטיין" מרכז ללימוד קורסים וריטריטים בודהיסטי ליד Bowie, באריזונה.
כתיבה.
בשנת 1999, פנו אל רואץ' מהוצאת הספרים רנדום האוס בניו יורק כדי לכתוב ספר על ניסיונו בבניית חברת אנדין על פי עקרונות בודהיסטיים. פנייה זו הביאה לפרסום הספר "להב היהלום: הבודהה על אסטרטגיות לניהול העסקים והחיים". הספר היה לרב מכר בינלאומי ותורגם ל-35 שפות. מהדורת יום השנה העשירי של "להב היהלום", שיצאה בשנת 2010, כללה סיפורי הצלחה על ידי קוראיו של הספר.
המשכו של "להב היהלום" הוא הספר "ניהול קארמי: מה שאתה זורע הוא מה שאתה קוצר, בעסקים ובחיים", שנכתב עם לאמה קריסטי מקנאלי ומייקל גורדון (מייסד חברת Bumble and bumble), אשר תוך שבועיים נכנסה גרסתו באסיה למצעד רבי המכר.
רואץ' כתב גם את "הגן: סיפור משל" (Doubleday, 2000), שעוסק במורים בודהיסטים מפורסמים מ-2000 השנים האחרונות, ספר אשר יש הרואים בו ספר אוטוביוגרפי בחלקו.
רואץ' חיבר טרילוגיה בנושא יוגה:
ספרים מוקלטים עבור כמה ספרים של רואץ', בקולו של המחבר עצמו, הונפקו על ידי Audible Inc, חברה בת של אמאזון ספרים.
עבודה כמחנך והרצאות.
רואץ' הסמיך מורים בודהיסטים רבים ברחבי העולם. הוא ייסד את המכון ללימודי יוגה (), אשר מספק הכשרה יוגית, הן מעשית והן פילוסופית, כמו גם סדרה של קורסים המבוססים על קלאסיקות הודיות בתחום היוגה, למשל היוגה סוטרה, האתה יוגה פראדיפיקה, אור על יוגת השמש והירח, ואת הבהגווד-גיטה.