מלחיני הפרוטולה המפורסמים ביותר היו ברתולומאו טרומבונצ'ינו ומרקטו קארה, אף כי כמה מחיבוריו החילוניים הפופולריים של ז'וסקן (למשל "סקאראמלה" ו"אל גרילו") הם פרוטולות בסגנונם, גם אם לא בשמם.
לפרוטולה הייתה השפעה חשובה לא רק על המדריגל, אלא גם על השאנסון הצרפתי, שגם הוא נטה להיות צורה קלילה, ריקודית ופופולרית. מלחינים צרפתים רבים בני התקופה נסעו לאיטליה, אם כדי לעבוד בחצרות אצילים או בקאפלה של האפיפיור ברומא. בעת שהותם באיטליה התוודעו אל הפרוטולה ומיזגו משהו ממה ששמעו ביצירות החילוניות של ארצם.
מלחיני פרוטולה.
פרט לטרומבונצ'ינו וקארה, שזכו לפרסום עצום, ידוע מעט מאוד על רוב המלחינים הללו; במקרים רבים, נותרו רק שמותיהם, וגם זאת רק משום שאוטביאנו פטרוצ'י, המו"ל הוונציאני החשוב, כלל את שמותיהם באוספים שהכילו את המוזיקה שחיברו.
אצטדיון מקסימיר
אצטדיון מקסימיר הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת מקסימיר בזגרב, בירת קרואטיה. האצטדיון משמש כמגרשן הביתי של קבוצות דינמו זגרב ולוקומוטיבה זאגרב. כמו כן, משמש האצטדיון את נבחרת קרואטיה בחלק ממשחקיה הביתיים. האצטדיון נחנך בשנת 1912 והורחב בשנת 1997. האצטדיון מונה כ- 35,120 מקומות ישיבה דבר ההופך אותו לאצטדיון הגדול בקרואטיה.
היסטוריה.
האצטדיון נחנך ב-5 במאי 1912. ב-26 במאי 1941, נציג של הממשלה הפשיסטית דאז של קרואטיה, ריכז סטודנטים צעירים יהודים וסרבים באצטדיון, וציווה על היהודים להיות מופרדים בצורה מוחלטת מהקרואטים. הסטודנטים לא צייתו, ושרפו כליל את האצטדיון לאחר כחודש. ב-1977 צולם סרט באצטדיון ששיחזר את האירועים.
האצטדיון אירח את משחק חצי גמר יורו 1976 בין נבחרת הולנד לנבחרת צ'כוסולובקיה, וכן את המשחק על המקום השלישי בין נבחרת הולנד לנבחרת יוגוסלביה.
ב-1997 נבנה מחדש היציע הצפוני של האצטדיון, דבר שהגדיל את קיבולת האצטדיון ל-35,120 מקומות ישיבה, והפך אותו לגדול ביותר בקרואטיה. עד אז האצטדיון בספליט שמכיל 35,000 נחשב לגדול במדינה.
מאז שנת 1992, החזיקה נבחרת קרואטיה שיא של 30 משחקים ללא הפסד באצטדיון זה, רצף נקטע ב-10 בספטמבר 2008 עם הפסדה של הנבחרת לנבחרת אנגליה.
מופעי מוזיקה.
באצטדיון הופיעו אמנים רבים דוגמת U2, דייוויד בואי, ביילו דוגמה, בון ג'ובי ומדונה.
קיסהאונד
השדה
גוטפריד סוורטהולם
פר גוטפריד סוורטהולם וורה (בשוודית: Gottfrid Svartholm Warg; נולד ב-17 באוקטובר 1984), הידוע ברשת תחת השם אנאקאטה, הוא מומחה מחשבים שוודי, הידוע בשל היותו הבעלים-השותף הקודם של חברת האחסון PRQ ובשל היותו המייסד-השותף של אתר שיתוף הקבצים "The Pirate Bay" יחד עם פרדריק נייה ופטר שנדה.
ביוגרפיה.
סוורטהולם היה שותף להקמת "The Pirate Bay" בספטמבר 2003.
האתר הואשם ב"הפצת תוכן המוגן בזכויות יוצרים" על ידי איגוד הסרטים של אמריקה. ב-31 במאי 2006, בעקבות התלונה, המשטרה השוודית פשטה על שרתי האתר בסטוקהולם ולקחה אותם, מה שהוביל לשלושה ימים של השבתה, והאתר חזר לפעול אחר כך. האתר טען שהוא ישות ללא מטרות רווח שבסיסה באיי סיישל; עם זאת, טענה זו הייתה במחלוקת. בעקבות פשיטת המשטרה זכה האתר לחשיפה נוספת ומספר המשתמשים בו גדל.
ב-31 בינואר 2008, סוורטהולם יחד מפעילי האתר האחרים פטר שנדה ופרדריק נייה, יחד עם קארל לאנדסטרום (מנכ"ל ספקית האינטרנט של האתר) הואשמו בתמיכה וסיוע ביודעין להפרת זכויות יוצרים. המשפט החל ב-16 בפברואר 2009. ב-17 באפריל 2009, הורשעו במעשים על ידי בית משפט בשוודיה בעבירה של תמיכה וסיוע ביודעין להפרת זכויות יוצרים. על כל אחד מהנאשמים נגזר עונש מאסר של שנה ותשלום פיצויים על סף 30 מיליון כתרים שוודיים (כ-17,174,879 ש"ח, או לחלופין, 4,222,980 דולר אמריקני)- קנס אשר יחולק בין ארבעת הנאשמים. להגנתם טענו כי שום חומר המוגן בזכויות יוצרים לא אוחסן בשרתי האתר עצמו, ושאף החלפת קבצים לא התרחשה מעולם ישירות דרך האתר כך שהוא אינו אחראי לחומרים המוחלפים בין משתמשים. התביעה במשפט, לעומתם, טענה כי בכך שמימנו, תכנתו וניהלו את האתר, עזרו הארבעה למשתמשי האתר להפר זכויות יוצרים.
עורכי הדין של הרביעייה ערערו לבית הדין השוודי הגבוה עם בקשה למשפט חוזר; על פי החוקה השוודית, פסק הדין אינו חוקי עד אשר כל הערעורים הושמעו עד תום.
ב-20 באפריל 2009, סוורטהולם היה מושא לחקירה נוספת לגבי תפקידו ב"מפרץ הסטודנטים", אתר שיתוף מידע המתמחה בעיקר בטקסטים אקדמיים. סוורטהולם גרס כי לא היה מודע לקיומו של אתר זה. האתר דווח על ידי האגודה השוודית לכתבים חינוכיים בדצמבר 2008 בטענה כי הוא הפר את חוק זכויות היוצרים המקומי.
בנובמבר 2010, בעקבות ערעור שהגישו שלושה מהם, הופחתו עונשי המאסר בפועל שנגזרו עליהם, אך הוגדל סכום הפיצויים. על מפעילי האתר נגזרו עונשי מאסר בפועל של ארבעה עד עשרה חודשים, ובנוסף נגזר עליהם לשלם קנס בגובה 30 מיליון קרונות שוודיות (קנס השווה בערכו לכ-12 מיליוני ש"ח). בראשית 2012 דחה בית המשפט העליון של שוודיה את ערעורם של מפעילי האתר.
פיטר סונדה, גוטפריד סוורטהולם ופרדריק נייה, נמלטו מהמאסר שנגזר עליהם בשל הפעלת האתר.
באוקטובר 2011, בית המשפט השוודי הוציא צו מעצר נגד סוורטהולם עקב אי-הופעה בבית המשפט.
המעצר בקמבודיה.
ב-30 באוגוסט 2012, בבקשתן של הסמכויות השוודיות, הוסגר סוורטהולם בידי המשטרה הקמבודית בעיר הבירה פנום פן, בה התגורר במשך מספר שנים על מנת להתחמק מגזר הדין השוודי. לקמבודיה אין חוזה הסגרה עם שוודיה, אבל דובר המשטרה הקמבודית אמר כי הם ישתפו פעולה. לאחר מכן, המשטרה הקמבודית דווחה כי הממשלה השוודית ביקשה להסגיר את גוטפריד לידיהם באשמת פשעיו.
ביוני 2013 נידון גם לשנתיים מאסר בגין האקינג.
ב-9 בדצמבר 2014 נסגר האתר, בעקבות פשיטה של משטרת שוודיה על חוות השרתים של האתר בסטוקהולם.
סוורטהולם הועבר לשוודיה, שם הוא ריצה את עונשו בבית הסוהר עד ספטמבר 2015, ושוחרר לחופשי.
גוטפריד סווארטהולם
ג'ון אוסטין (משפטן)
ג'ון אוסטין (באנגלית: John Austin; 3 במרץ 1790 – 1 בדצמבר 1859) היה משפטן אנגלי. לכתיבתו, ובעיקר לתאוריית הפוזיטיביזם המשפטי שלו, הייתה השפעה רבה על תורת המשפט האנגלית.
ביוגרפיה.
אוסטין שירת בצבא הבריטי במלטה ובסיציליה, אך עזב את השירות לטובת לימודי משפטים. ב-1818 הצטרף כחבר ללשכת עורכי הדין, אך במהרה החליט לוותר על הפרקטיקה ולהקדיש את זמנו לעיסוק מדעי במשפט. בשנת 1819 הוא התחתן לשרה אוסטין. בין השנים 1826 ל-1832 כיהן אוסטין כראש הקתדרה לתורת המשפט באוניברסיטת לונדון. ב-1832 נדפסו הרצאותיו האקדמיות בספרו החשוב "The Province of Jurisprudence Determined". ניתן לזהות בהרצאות אלו השפעה של המשפט הקונטיננטלי. בימי חייו הייתה להגותו של אוסטין השפעה מעטה אך ברבע האחרון של המאה התשע עשרה ועד לסיום מלחמת העולם השנייה היו כתביו אבני יסוד בעיסוק בתורת המשפט.
תאוריית הפוזיטיביזם המשפטי.
אחד מעקרונות המפתח של תאוריית הפוזיטיביזם המשפטי של אוסטין, הוא ההפרדה הברורה בין חוק מוסרי לבין "חוק פוזיטיבי", נתון.
שלוש הנקודות המרכזיות של התאוריה של אוסטין בנוגע לחוק הפוזיטיבי הן:
תפיסתו התועלתנית של אוסטין הושפעה עמוקות מהפילוסוף ג'רמי בנת'ם. תאוריית הפוזיטיביזם המשפטי שלו השפיעה על הפילוסופים ה.ל.א. הארט ויוסף רז.
קודו הרים
באוהאוס (להקה)
באוהאוס הוא שמה של להקת רוק אנגלית שהוקמה ב-1978 בנורת'האמפטון, אנגליה. הלהקה הורכבה מפיטר מרפי (סולן), דניאל אש (גיטרה), קווין הסקינס (תופים) ודייוויד ג'יי (גיטרת בס).
הלהקה נקראה במקור "באוהאוס 1919", אך השמיטה את המספר משמה כשנה לאחר שהוקמה. בזכות המראה והצליל האפלים והמדוכדכים של הלהקה, היא נחשבת לרוב ללהקת הרוק הגותי הראשונה.
באוהאוס הופיעה בקולנוע דן בתל אביב ב-1983, באותה שנה גם התפרקה לראשונה. פיטר מרפי פתח בקריירת סולו, בעוד חברי הלהקה האחרים המשיכו תחת השם Tones on Tail ולאחר מכן Love and Rockets. שני ההרכבים זכו ליותר הצלחה מסחרית בארצות הברית מבאוהאוס, אבל נעלמו מהמצעדים בבריטניה. הלהקה התאחדה לסיבוב הופעות ב-1998 ולאחר מכן התאחדה שוב ב-2005, שחררה אלבום בשם Go Away White והודיעה על פירוק ב-2008.
היסטוריה.
דניאל אש, והאחים דייוויד ג'יי וקווין הסקינס ניגנו ביחד בלהקות שונות מגיל צעיר. אחת מאותן להקות הייתה The Craze, שהופיעה מספר פעמים ברחבי נורת'המפון ב-1978. לאחר פירוקה, אש ניסה לשכנע את חברו מהלימודים פיטר מרפי להצטרף אליו בזכות מראהו החיצוני. מרפי, שעבד במפעל דפוס, הסכים לנסות למרות שמעולם לא כתב מוזיקה או שירה לפני כן. במהלך החזרה הראשונה של הלהקה הוא היה שותף לכתיבת השיר In the Flat Field.
קווין הסקינס הצטרף לשניים כמתופף, אך אש באופן מכוון לא הזמין את דייוויד ג'יי להצטרף ללהקה מהחשש שהוא "ישתלט" עליה כפי שהיה בלהקות הקודמות בהם היו חברים. עם זאת, אחרי מספר שבועות אש הזמין את הסקינס להחליף את הבסיסט כריס ברבר. הסקינס היה אמור לצאת לסיבוב הופעות בבסיסי חיל אוויר אמריקאיים עם להקה אחרת, אבל החליט שיהיה "נכון יותר" להצטרף ללהקה של חבריו. ארבעת חברי הלהקה, שבשלב זה הייתה חסרת שם, הופיעו לראשונה בפאב בוולינגבורו בערב השנה החדשה של 1978.
הלהקה בחרה בשם "באוהאוס 1919" כרפרנס לתנועת האמנות הגרמנית באוהאוס משנות ב-20, בגלל "ההקשרים והמשמעויות הסגנוניות שלה", לפי דייוויד ג'יי. הלהקה בחרה להשתמש גם בפונט בו נעשה שימוש על מבנה מכללת הבאוהאוס בדסאו, גרמניה.
Bela Lugosi's Dead והעבודה ב-4AD.