משטחי בזלת נרחבים נחשדו פעמים רבות כגורם לשינויים אקלימיים עולמיים, ונמצא מתאם בולט בין אירועי התפרצויותיהם לבין גבולות בין עידנים ותקופות בלוח הזמנים הגאולוגי, המתבטאים בחתכים סטרטיגרפיים ובתיעוד המאובנים. נפחם הניכר מוביל להשערות הנוגעות להשפעתם על הסביבה, ובעיקר לכמות החומרים הנדיפים שהם פולטים ולהשפעתם הכימית של אלה על האוקיינוסים. לסוג זה של פעילות געשית מיוחסים כ-10% מזרימת המסה והאנרגיה מתוך כדור הארץ אל הקרום. ייתכן וזרימה זו הייתה גבוהה יותר בעבר, אולם במונחים גאולוגיים היא נחשבת אפיזודית, בניגוד לרציפות היחסית של התפשטות קרקעית הים ברכסים המרכז-אוקייניים. אפיזודות אלה מגלות מחזוריות לא יציבה בתוך המעטפת, שייתכן ונמשכת הרחק אל ראשית ההיסטוריה של כדור הארץ, ומצביעות על השפעה רבה על שינויים סביבתיים מהותיים, אם לא על גרימתם.
השפעתם של משטחי הבזלת מתמקדת בשני גורמים עיקריים:
בים ובאוויר.
להיווצרות משטחי בזלת נרחבים השפעה סביבתית מתועדת, גם מקומית וגם מרחבית. ההשפעה העולמית עדיין אינה נהירה דיה, אולם ייתכן ולהיווצרות כמה מן המשטחים הייתה השפעה בקנה-מידה עולמי, בעיקר כאשר כבר הייתה נטייה למפנה. התפרצויות רבות עוצמה של לבה בזלתית היוצרות משטחי הבזלת משחררות חומרים נדיפים כגון פחמן דו-חמצני, גופרית, כלור ופלואור.
גורם חשוב המשפיע על סדרי הגודל של שחרור חומרים נדיפים אלה הוא היות ההתפרצות תת-אווירית או תת-ימית: לחצים הידרוסטטיים מעכבים היווצרות בועות ושחרור גזים של מרכיבים נדיפים (מים, גופרית, כלור ופלואור) במהלך התפרצות תת-ימית עמוקה. עם זאת, מרכיבים מסיסים פחות (פחמן דו-חמצני וגזים אצילים) משתחררים כגזים גם בעומק רב.
גורם חשוב נוסף הוא קו הרוחב שבו מתרחשת ההתפרצות. במרבית ההתפרצויות הבזלתיות, חומרים נדיפים נותרים בטרופוספירה. אולם, בקווי רוחב גבוהים הסמוכים לקטבים, הטרופופאוזה (שכבת האוויר המפרידה בין הטרופוספירה לסטרטוספירה) נמוכה יחסית ומאפשרת לשטף הבזלתי לשחרר גופרית דו-חמצנית לתוך הסטרטוספירה. חלקיקי חומצה גופרתית הנוצרים שם עמידים לאורך זמן ופיזורם נרחב מאשר לו הייתה הגופרית הדו-חמצנית נותרת בטרופוספירה. לכן, ההשפעה על האקלים ועל הכימיה של האטמוספירה רבה יותר באזורים אלה. הנפח הרב של החומרים הנדיפים המשתחררים בהתפרצויות תת-אוויריות בקווי רוחב גבוהים במהלך פרקי זמן גאולוגיים קצרים, תורמים לשינויים סביבתיים עולמיים. התפרצויות בעוצמה גבוהה עשויות לפלוט גופרית דו-חמצנית ופחמן דו-חמצני ישירות לסטרטוספירה, ללא מעבר-ביניים בטרופוספירה.
התחממות, התקררות ומפלס מי הים.
במונחי היסטוריה של כדור הארץ, אירועים כאלה הם קטסטרופיים – עובדה שמעלה את השאלה אם להתפרצות משטחי בזלת נרחבים בקנה מידה גדול יש השפעה נרחבת או אף גלובלית מבחינה סביבתית ואבולוציונית. כמה מנגנונים כאלה הוצעו: שחרור כמות גדולה של פחמן דו-חמצני עשויה להעלות באופן ניכר את רמתו באטמוספירה, דבר שיש בו כדי להמריץ את אפקט החממה ותהליכים של התחממות עולמית. לעומת זאת, אם משטחי בזלת נרחבים הם תת-אוויריים, הרי שהפליטה של גופרית דו-חמצנית לאטמוספירה עשויה להוביל להיווצרות תרסיס סטרטוספירי, שיגרום להתקררות עולמית באמצעות חסימה של קרינת השמש. בעוד הדעות חלוקות באשר להשפעת משטחי הבזלת, ניתן לקבוע בוודאות כי התפרצותם על קרקעית האוקיינוס – בעוצמה ובקצב המוכרים עד כה – יגרמו להעתקת כמויות מים רבות ולעליית מפלס פני הים. בהתאם לכך, מעריכים כי היווצרות רמת אונטונג-ג'אווה גרמה לעליית מפלס פני הים בכ-10 מ'.
הקשר לאירועי הכחדה.
מאחר שמשטחי בזלת מסוימים התפתחו במקביל לאירועים של מיעוט חמצן באוקיינוסים והכחדות המוניות, הוצע כי תוצרי לוואי של התפרצויות אלה היוו השפעה עזה ומזיקה על הסביבה ברחבי העולם, ואף תרמו ישירות לאירועי הכחדה.
בתקופה שלפני 50–145 מיליון שנה התאפיינו האוקיינוסים בשינויים כימיים, טמפרטורות ומפלס גבוהים יחסית, השקעה תקופתית של פצלים שחורים, הפקה רבה של פחמימנים, הכחדה המונית של יצורים ימיים ושינוי במגוון הפלורה והפאונה. מתאם זמנים בין הפרצים הגעשיים הקשורים בהיווצרות משטחי הבזלת ובין שינויים סביבתיים – מחייב בחינת סיבתיוּת. ייתכן והדוגמה המרשימה ביותר היא התפרצות מדרגות סיביר לפני כ-250 מיליון שנה ומדרגות אומיישאן בסין לפני כ-260 מיליון שנה, החופפת להכחדה המונית בגבול פרם-טריאס – ההכחדה ההמונית הגדולה ביותר הידועה עד כה – בה נכחדו כ-90% ממיני הצמחים ובעלי החיים מן התיעוד הגאולוגי. דוגמה אחרת היא התפרצות לאקי באיסלנד, המספקת את התיעוד האנושי היחיד לסוג הגעשיות שמייצרים משטחי הבזלת. אף שלאקי הפיק שטפי לבה המייצגים כ-1% אחד בלבד מן הנפח הממוצע של משטחי הבזלת הנרחבים, הרי שהשפעתו המקומית על סביבתו התבטאה בהכחדת 75% ממשק החי של איסלנד ובמות 25% מאוכלוסייתה מחמת רעב.
דוגמאות חשובות נוספות:
חקר פלאומגנטיזם.
פלאומגנטיזם הוא המדע החוקר את הסטיות וההיפוכים בשדה המגנטי של כדור הארץ לאורך קיומו, ובהיסטוריה הגאולוגית של כדור הארץ ידועים היפוכים מגנטיים רבים. בזלת מכילה את המינרל מגנטיט, תחמוצת ברזל המושפעת משדה זה. משטחי הבזלת הנרחבים – כמו גם הבזלת הנוצרת ברכסים מרכז אוקייניים – מתעדים היטב את השדה המגנטי של כדור הארץ, כפי שהתקיים בעת קרישת סלעיהם. כיוון השדה המגנטי המוטבע בהם מאפשר תיארוך מדויק של זמן היווצרותם.
קוסטאס צרצריס
קוסטאס צרצריס (ביוונית: Κώστας Τσαρτσαρής; נולד ב-17 באוקטובר 1979 בורייה, יוון) הוא כדורסלן עבר יווני ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר וכיום מאמן כדורסל. ברוב הקריירה שלו שיחק בקבוצת פנאתינייקוס מהליגה היוונית. גובהו 2.10 מטרים.
קריירה קבוצתית.
צרצריס הוא בוגר מחלקת הנוער של פיליפוס ברויה (יוון), בה שיחק בין השנים 1995–1997. בעונת עבר לשחק בקבוצת גרינדביק האיסלנדית וכבר בעונתו הראשונה כמקצוען העמיד ממוצעים גבוהים ביותר של 20.7 נקודות, 16.3 ריבאונדים, 3 אסיסטים, 2.8 חטיפות ו-1.3 חסימות למשחק. בעונה שלאחר מכן עבר לניר איסט וממוצעיו ירדו משמעותית ל-6.6 נקודות, 4.8 ריבאונדים ואסיסט אחד למשחק. לאחר מכן שיחק שלוש שנים בפריסטרי בהן העמיד בסך הכל ממוצעים של 11.4 נקודות, 7.1 ריבאונדים ו-1.8 אסיסטים למשחק.
בעונת , שב צרצריס למולדתו וחתם באלופת היורוליג פנאתינייקוס. בעונתו הראשונה במדיה קלע 5.4 נקודות והוריד 3.4 ריבאונדים בממוצע למשחק וסייע לקבוצתו לזכות באליפות יוון ובגביע היווני. בעונה שלאחר מכן ממוצעיו עלו ל-8.5 נקודות, 5 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק והוא אף נבחר למשחק האולסטאר היווני וסייע לקבוצתו לזכות שוב באליפות הליגה. בחמש העונות שלאחר מכן ( - ), סייע צרצריס לפנאתינייקוס לזכות ב-5 אליפויות הליגה היוונית, ב-5 גביעי יוון מתוכם נבחר 3 פעמים (2006–2008) ל-MVP של המפעל ובשתי אליפויות יורוליג (2007, 2009) ובנוסף על כך נבחר עוד ארבע פעמים להשתתף באולסטאר הליגה היוונית.
נבחרת לאומית.
צרצריס משחק גם בנבחרת יוון. את דרכו בנבחרת הלאומית החל בנבחרת עד גיל 18, לאחר מספר שנים עלה לנבחרת עד גיל 22, עימה השתתף באליפות אירופה 1998. באולימפיאדת אתונה הפך לראשונה לשחקן רשמי של הנבחרת הבוגרת והיה שותף לזכייתה באליפות אירופה שנה לאחר מכן. בנוסף על כך היה בסגל נבחרת יוון שזכתה במדליית הכסף באליפות העולם 2006 והיה שותף לה באליפות אירופה 2007 ובמשחקים האולימפיים בבייג'ינג 2008.
טקסידרמיה
טקסידרמיה (בהונגרית: Taxidermia ) הוא סרט קולנוע בשפה ההונגרית בבימוי גיאורגי פאלפי, שיצא ב-2006. הסרט הוא מסוג גרוטסקה סוריאליסטית, עם מוטיבים של קומדיה שחורה ואימה. הוא מבוסס על כמה סיפורים קצרים מאת לאיוש פארטי נאגיי, וההפקה היא שיתוף פעולה הונגרי-אוסטרי-צרפתי.
"טקסידרמיה" קיבל שבחים רבים על התסריט המקורי והביזארי, ועל הבימוי והצילום המרשימים והאופי האסתטי שבו הוא מציג אפילו מראות קשים לצפייה. פסקול הסרט נע בין פולקלור הונגרי למוזיקה אלקטרונית עמוקה וקודרת, שהקליט עבור הסרט אמן המוזיקה האלקטרונית אמון טובין.
"טקסידרמיה" זכה בארבעה פרסים והיה ההגשה הרשמית של הונגריה לקטגוריית פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-80 שנערך ב-2008. בישראל נבחר הסרט לקטגוריית "סרט מומלץ" על ידי האוזן השלישית.
עלילה.
עלילת הסרט מציגה שלושה סיפורים משפחתיים, ועוקבת אחר שלושה דורות של גברים הונגרים: בתחילה בסניטר צבאי בזמן מלחמת העולם השנייה, משם למתמודד בתחרויות אכילה בזמן המלחמה הקרה, ולבסוף מוצג סיפורו של מפחלץ בתקופה המודרנית. המוטיבים החוזרים העיקריים בסרט הוא דימוי הגוף השמן, האיברים הפנימיים, השפלה נפשית והאבסה עצמית לעומת פחלוץ.
הסרט מתחיל במוצב צבאי מרוחק וכפרי בהונגריה, שם החייל ונדל מורוז'גובני, טיפוס תמהוני וכנוע, חי חיי אומללות וצייתנות תחת הקצין האלים שלו, אורג בלאטוני קלמן. כשהוא נידון לבצע עבור הקצין ומשפחתו את המטלות הבזויות והמשפילות ביותר, תוך שהוא מתגורר בצריף רעוע וללא חימום, עסוק מורוז'גובני בהצצות לבנותיו של הקצין ובבריחה לעולמות של פנטזיות פרוורטיות של פירומניה ופדופיליה. בסצנה אשר לא ברור אם היא מציאות או חלום, שוכב מורוז'גובני עם אשתו גדולת הממדים של קלמן הקצין ומעבר אותה, נרדם ומתעורר בצמוד לגווייה של חזיר – מה שמביא להוצאתו להורג על ידי קלמן שמגלה את הדבר. קלמן מגדל את הילד שנולד כבנו.