חצי שנה לאחר מכן, פרנץ חי באושר על ליאופולד. הוא נשאר בביתו של ליאופולד בזמן שזה נוסע לפגישות עסקים. פרנץ הפך להיות למין חדל-אישים, וכאשר ליאופולד הדומיננטי חוזר מפגישותיו פרנץ דואג לכל צרכיו ומכרכר סביבו. בין השניים מתפתח ויכוח ער ופרנץ מודאג שמא ליאופולד מבקש לעזוב אותו, אך השניים עדיין נהנים מיחסים אינטימיים מספקים למרות הטינה ששוררת ביניהם. לילה אחד אוחזת בליאופולד מלנכוליה והוא מספר לפרנץ כי הוא מאמין שגרם לאחד מלקוחותיו לבצע התאבדות. פרנץ, שלא יודע כיצד לנחם אותו, מפתה אותו והם מבצעים את משחק התפקידים מהערב הראשון לפגישתם, רק הפעם בתפקידים הפוכים.
מערכה שלישית.
פרנץ וליאופולד עדיין נהנים מיחסים אינטימיים אך האיבה ביניהם גוברת. פרנץ מאיים שיעזוב, אך אינו מוציא את הדבר אל הפועל. כאשר ליאופולד נוסע לכמה ימים לרגל עסקים, פרנץ משועמם ומדוכא. הוא מוצא אקדח באחת המגירות ומשתעשע במחשבה לירות בעצמו.
יום אחד מגיעה לביקור ארוסתו לשעבר, אנה (לודיווין סאנייה). היא מבחינה כמה הוא אומלל, ומספרת לו שהיא עדיין אוהבת אותו ורוצה שיחזור אליה. הם מתנשקים, ופרנץ משחזר עמה את סצנת "האיש במעיל".
מערכה רביעית.
פרנץ ואנה ישנים ביחד בדירתו של ליאופולד מזה יומיים. היא משכנעת אותו לעזוב, ומדברת איתו בשמחה על הילדים שהיא רוצה ללדת לו. למרות שהוא עדיין אוהב את ליאופולד, פרנץ מסכים שעליו לעזוב. ליאופולד חוזר מהעבודה מוקדם מהצפוי ומוצא אותם אורזים מזוודות. כאשר אנה אומרת לליאופולד שהם עוזבים, הוא צוחק בביטול ושולח את פרנץ להכין עבורם קפה. חברתו-לשעבר של ליאופולד, ורה (אנה לוין), מגיעה לדירה וליאופלד מציג אותה ומספר כי היא טרנסקסואלית.
ורה עדיין מאוהבת בליאופולד. ליאופולד מבזה אותה ומספר כי היא אהבה להיות קשורה בזמן הסקס, וכי פרנץ אוהב זאת גם. פרנץ מגיב בזעם ומודיע לאנה שהם עוזבים, אך זו משועשעת מהסיטואציה ורוצה להישאר. ליאופולד מכריז כי הוא מעוניין שכולם יהנו יחדיו ומתחיל להורות לנשים לשרת אותו. הן ממלאות אחר מבוקשו בהתלהבות ומביאות לו כל מה שהוא מבקש. פרנץ נגעל מהמצב וליאופולד אומר שזה פרנץ שצריך אותו, ולא להפך. כאשר ליאופולד והנשים שמים פעמיהם לחדר השינה, פרנץ חושב להצטרף אליהם אך משנה את דעתו. הוא מפנטז על רצח ליאופולד. בחדר השינה, ורה שמה לב שליאופולר ואנה אינם מתייחסים אליה, עוזבת אותם שם ויוצאת אל פרנץ שבסלון.
ורה מוצאת את פרנץ שוכב פרקדן על הרצפה וממרר בבכי. היא מספרת לו שהיא "יציר-כפיו": לאחר שהפסיק להתעניין בה כגבר היא עברה ניתוח לשינוי מין על מנת למצוא חן בעיניו שוב. זה עבד לזמן קצר, אך לבסוף הוא איבד בה עניין. פרנץ אומר לה שהיא עדיין יפהפייה והיא מציעה שהם יברחו יחד, למרות ששניהם עדיין מאוהבים בליאופולד. פרנץ אומר לה שמאוחר מדי, היות שהוא נטל רעל ועל כן הוא גוסס. הוא אומר לה שגם הוא רואה בעצמו יציר-כפיו של ליאופולד.
פרנץ מת. כאשר ורה מספרת על כך לליאופולד, הוא לא מראה סימני דאגה. אנה נמצאת בהלם ומבכה על כך שאיבדה את אב ילדיה המתוכנן, אך ליאופולד משתיק אותה ומורה לה לחזור לחדר השינה, וכך היא עושה. ליאופולד מבקש מוורה להצטרף אליהם, ומציין בפניה כי למרות שהוא איננו צריך אותה - היא עדיין צריכה אותו.
המערכה נגמרת כאשר ורה מנסה לפתוח חלון גדול על מנת לקפוץ ממנו ולהתאבד, אך היא לא מצליחה. מיואשת, היא נופלת על הרצפה וממררת בבכי.
מוזיקה.
שירים המופיעים בסרט:
מזרחי טפחות
סלמאן הפרסי
סלמאן הפרסי (בערבית: سلمان الفارسي; תעתיק: סלמאן אלפארסי), היה אחד מחברי הנביא מוחמד ועלי לפי המסורת המוסלמית. בכתות קיצוניות של השיעה, נתפש כאחד מהתגלמויות האל באדם.
ביוגרפיה.
סלמאן נולד בכפר ג'יאן בקרבת אספהאן שבאימפריה הסאסאנית. בילדותו נקרא בשם "רוזבה" (פרסית: روزبه, כלומר "יום טוב"). אביו של סלמאן היה אדם אמיד ומנהיג הכפר, אך הייתה לו חרדה מתמדת לשלומו של בנו והוא שמר עליו כאסיר בביתו. בדרך כלל היה זה אביו שנהג לטפל בעסקי האחוזה, אך יום אחד ביקש מסלמאן להשגיח על ענייניה בעודו יוצא למסע. לפי המסופר סלמאן עבר בדרכו אל שדותיו ליד כנסייה נוצרית, והוא הוקסם מקולות השירה והתפילה שבה. הוא מצא את עצמו נכנס אל הכנסייה, ומבלה בה את שעות האור במקום ללכת לעיסוקיו בשדות. הוא שאל את הכמרים באשר למקום מוצאה של הדת ונאמר לו שמקורה בסוריה. לעת ערב חזר לביתו, וסיפר לאביו על הדת החדשה אליה נחשף, אך אביו פסל את דבריו באומרו ש"דת אבותיך טובה לך מכל אלה". סלמאן הסתכסך עם אביו והוא נאסר בנחושתיים בביתו. סלמאן הצליח להעביר מסר לנוצרים בבקשו מהם לספר לו על השיירה הקרובה שיוצאת מפרס לסוריה. כשהתקרב המועד המיועד פרץ את האזיקים שכבלו אותו למיטתו ונמלט לעבר סוריה. שם, פנה אל הבישוף המקומי, "מנהיג דתם" של הנוצרים וביקש ללמוד ממנו את ערכי הדת ולהתנצר.
לעוגמת נפשו של סלמאן, הוא גילה לתדהמתו שהבישוף היה מושחת. הוא היה נוהג לצוות על מאמיניו לתרום כסף לצדקה, אך במקום לחלקו לנזקקים הבישוף החמדן אגר אותו לעצמו. כשנפטר הבישוף והנוצרים התאספו לקבור אותו, חשף סלמאן את סודו והראה למאמינים את מקום המחבוא שהכיל כדים גדולים של זהב וכסף. במקום לקבור את הבישוף, צלבו אותו המאמינים וסקלו את גופתו באבנים. לאחר מכן שירת סלמאן כומר נוצרי שנהג להתבודד ולהתנזר בתפילה. לאחר מותו של הכומר החל לעבוד בשירותם של נזירים מתבודדים במדבר. סלמאן נדד בין נציבין, מוסול ואסיה הקטנה עד שהכומר האחרון שבשירותו עבד הכריז ש"לא נותר על פני האדמה אדם ההולך בדרך המישרים, ובקרוב יופיע בערב נביא שיהיה בעל מוניטין של אדם ישר ולא יצרוך צדקה לשימושו הפרטי".
משלחת מנהיגים ערביים משבט "כַלְב" עברה בקרבת מקום וסלמאן ביקש מהם להובילו לערב בתמורה למעט הכסף שהיה ברשותו. הם הסכימו ולקחו אותו עימם למסע, אך בקרבת מכה הם בגדו בו, הפכוהו לעבד ומכרו אותו ליהודי משבט בנו קורייזה (תעתיק מדויק: קריט'ה). בתחילה עבד סלמאן בשירותו ואז נמכר לבן דודו של היהודי והועבר לית'ריב, היא מדינה, ועמל במטעי התמרים. היהודי סיפר לסלמאן על בואו של "נביא" ממכה ושהיהודים הכריזו מלחמה על הערבים משבטי האוס והח'זרג' שקיבלו עליהם את מרותו.
למשמע הדבר חדל סלמאן מעבודתו, קפץ מעץ התמר שאת פירותיו קטף והחל לצהול ולכרכר. היהודי הכה את סלמאן וציווה עליו לשוב לעבודתו. אך באותו הערב, לקח סלמאן מספר תמרים, הלך לביתו של מוחמד ואמר לו שהוא שמע שהוא אדם ישר ושהוא וחבריו נמצאים במצוקה. סלמאן בחן אותו ונתן לו צדקה ממנה לא לקח לצרכיו ואז העניק לו כדורון מנחת תמרים ממנה סעדו הוא וחבריו. סלמאן קיבל עליו את האסלאם ושוחרר מעבדותו בידי הנביא אשר שילם ליהודי, לפי המסורת, כופר לפידיונו.
סלמאן היה בעל ידע והכשרה מקצועית מתקופת התבגרותו בפרס, והוא העלה את רעיון חפירת השוחה הגדולה מסביב למדינה כאמצעי לבלום את התקפתם של עובדי האלילים המכאיים ובני בריתם על העיר. בקרב שהתרחש לאחר מכן, המכונה בהיסטוריוגרפיה האסלאמית קרב השוחה , נחלו עובדי האלילים תבוסה מוחצת.
סלמאן והשיעה.
סלמאן לא נחשב למוהג'יר (מהמוסלמים הראשונים שהיגרו למדינה ממכה) ואף לא לאנצרי (מבני מדינה שתמכו בנביא). מסורת שיעית קובעת שהוא היה חלק ממשפחת הנביא, וזאת במטרה להאדיר את שמו. הסונים מכנים אותו "בן האסלאם מילדי אדם" ובכך רומזים לנוכריותו הקודמת ולהיותו אחד מה"אחים" ל"אומה המוסלמית". השיעים מונים אותו בין הצחאבה, חברי הנביא, שלא בגדו בעלי ונשארו נאמנים אליו לאחר מות הנביא. לפי המסופר, הוא שמר על נאמנותו לעלי והיה ממלוויו הקרובים ביותר. סלמאן נפטר בימי עות'מאן בן עפאן ונקבר בקטסיפון. השיעים מחשיבים אותו דוגמה למאמין המושלם המקבל עליו את עולה של משפחת הנביא. הכת השיעית האזוטרית של העלווים מחשיבה אותו כ"שער" (באב) דרכו נגלה עלי לעולם וכאחד משלוש הישויות המרכיבות את המהות האלוהית.
קרן ברטלסמן
קרן ברטלסמן (בגרמנית: Bertelsmann Stiftung) היא ארגון ללא כוונת רווח הגדול מסוגו בגרמניה. הקרן מחזיקה ב-76.9% ממניות תאגיד התקשורת וההוצאה לאור "ברטלסמן" שרווחיו מהווים את מקור הכנסתה היחיד.
היסטוריה.
הקרן הוקמה על ידי בעלי ברטלסמן, ריינהארד מוהר, ב-1977 והיא נשלטת על ידי משפחת מוהר.
מטרות הקרן.
מטרות הקרן הן לקדם רפורמות ודמוקרטיזציה תוך מעורבות פעילה בפוליטיקה, בכלכלה, בחברה ובחינוך.
דרכי פעולה.
הקרן מממנת רק מיזמים שטיפחה בעצמה ולא מהווה גוף מימון או תמיכה במיזמים פעילים אחרים. פעילויותיה כוללות מחקר, פרסום ועידוד דיון ציבורי בנושאים שונים שבתחום התעניינותה על ידי פרסום ניירות עמדה, עריכת כנסים וימי עיון והסברה וכדומה.
הקרן משפיעה על נושאי כלכלה, עבודה וחינוך גבוה ברוח הליברליזם, למשל בדרישה לגבות שכר לימוד באוניברסיטאות על מנת לשפר את יכולתן להתנהלות עצמאית ולהגביר את התחרות החופשית בין המוסדות להשכלה גבוהה בגרמניה.
בקורת.
הביקורת כלפי הקרן כוללת טענות על מעורבות פעילה מדי של גוף כלכלי פרטי בעולם הפוליטי.
מקורות הירקון ותל אפק
אוניקס קאזאן
אוניקס קאזאן היא קבוצת כדורסל רוסית מקצוענית מהעיר קאזאן, המשחקת בליגה המאוחדת של VTB.
על אף שבאופן רשמי הקבוצה נוסדה בשנת 1991, בה החלה לשחק בליגה נמוכה, מקורה של הקבוצה הוא בנבחרת הסטודנטים של אוניברסיטת קאזאן, שהשתתפה באליפויות סטודנטים בברית המועצות מאז 1957 וזכתה פעמיים באליפות, בשנים 1968 ו-1970. השם 'אוניקס' (UNICS) מהווה ראשי תיבות למילים אוניברסיטה (UNI), תרבות (C) וספורט (S).