וושִׁינְגְטוֹן דִי. סִי. (באנגלית: .Washington, D.C) היא עיר הבירה של ארצות הברית. העיר הוקמה ב-16 ביולי 1790, כעירייה נפרדת בתוך מחוז קולומביה (District of Columbia). חקיקת הקונגרס ב-1871 יצרה ממשל יחיד לטריטוריה הפדרלית כולה, ובפועל איחדה את העיר עם המחוז לישות פדרלית אחת, שכפופה ישירות לשלטון המרכזי ואינה חלק מאחת ממדינות ארצות הברית. וושינגטון די. סי. נקראת על שמו של נשיאה הראשון של ארצות הברית, ג'ורג' וושינגטון, וצמד האותיות די.סי. מקצרות את שם המחוז השיפוטי אותו היא מייצגת (District of Columbia) וזאת על מנת להפרידה ממדינת וושינגטון בעלת השם הזהה.
העיר ממוקמת על גדתו הצפונית של נהר הפוטומק. היא גובלת במדינת וירג'יניה בדרום-מערב, ובמדינת מרילנד מצדדיה האחרים. בעיר מתגוררים כ-646 אלף תושבים, והיא העיר ה-23 בגודלה בארצות הברית; אך במהלך שבוע העבודה עולה אוכלוסייתה על מיליון תושבים, המגיעים אליה מהפרוורים שמסביבה. באזור המטרופוליטני של וושינגטון מתגוררים כ-5.4 מיליון תושבים, מה שהופך אותו לאזור המטרופוליטני השמיני בגודלו בארצות הברית.
הפרק הראשון בחוקת ארצות הברית קובע כי מחוז פדרלי, המופרד מן המדינות, יכול לשמש כבירה הקבועה של ארצות הברית. מרכזן של כל שלוש רשויות הממשל הפדרלי של ארצות הברית ממוקמים בוושינגטון: הרשות המחוקקת (הקפיטול), הרשות המבצעת (הבית הלבן, לצד מחלקות הממשל הפדרלי השונות וסוכנויותיו), והרשות השופטת (בית המשפט העליון של ארצות הברית ובתי משפט פדרליים מרכזיים), וכן מוזיאונים ומונומנטים לאומיים רבים, בהם מוזיאוני הסמית'סוניאן ומוזיאון השואה בוושינגטון. וושינגטון די. סי. מארחת כ-172 שגרירויות זרות, בהן שגרירות ישראל בארצות הברית, וכמו כן גם ארגונים בינלאומיים כגון: הבנק העולמי, קרן המטבע הבינלאומית, תאגיד המימון הבינלאומי, מטה ה-FBI, ומטה נאס"א. גופים פדרליים אחרים, כגון הפנטגון ומטה ה-CIA שבלאנגלי, שוכנים בסמוך לוושינגטון מצדו השני של נהר הפוטומק בווירג'יניה; בעוד שמטה ה-NSA שוכן רחוק יותר מהבירה במרילנד, בין וושינגטון לבולטימור.
שם העיר.
העיר נקראת על שמו של ג'ורג' וושינגטון, הנשיא הראשון של ארצות הברית. מקובל לכנותה "וושינגטון די.סי." כדי להבדילה ממדינת וושינגטון שבצפון-מערב ארצות הברית. בפי תושביה מכונה העיר "המחוז" או "די. סי" כאשר הם רוצים להתייחס לשטחה המוניציפלי גופא, להבדיל משטחה המטרופוליני הכולל פרברים רבים ומשתרע על שטחים נרחבים במדינות וירג'יניה ומרילנד. לעיתים מקובל להתייחס לשטח הערים וושינגטון ובולטימור רבתי, על פרבריהן, כגוש מטרופוליני אחד. יחדיו, באזור זה מתגוררים למעלה מ-8.2 מיליון תושבים לפי נתוני שנת 2006.
היסטוריה.
העיר וושינגטון הוקמה כדי לשמש כעיר הבירה של המדינה החדשה. על אף שחוקת ארצות הברית מורה על הקמת מושב פדרלי שישמש את ממשלת ארצות הברית, היא אינה מורה על מיקום לבירה. מיקום העיר החדשה הוסכם כחלק מעסקה שנערכה בין תומאס ג'פרסון לאלכסנדר המילטון בזמן ארוחת ערב שנערכה ביניהם, הידועה כפשרת 1790. מיקומה נבחר משום שהייתה במרכז 13 המושבות החדשות, בין הצפון לבין הדרום. ג'פרסון הסכים לתוכניותיו של המילטון כי הממשל הפדרלי ישלם את חובות מלחמת העצמאות שנותרו לכל מדינה, והמילטון הסכים להעברת הבירה דרומה (קודם לכן שימשו ניו יורק ופילדלפיה, השוכנות צפונה מוושינגטון, כבירות הזמניות). על פי תכנונם שטח הבירה היה ריבוע שאורכו 10 מייל וכך גם רוחבו ושטחו 100 מייל מרובע, שהם כ-259 קמ"ר.
ב-16 ביולי 1790 נחתם החוק הקובע את מיקום העיר על גדת נהר הפוטומק. השטח נתרם לממשל הפדרלי על ידי מדינות וירג'יניה ומרילנד. בשטח זה היו כבר קיימות שתי ערים על שתי גדות הנהר - ג'ורג'טאון ואלכסנדריה. ב-27 בפברואר 1801 נקבע שהעיר תהיה תחת פיקוחו ושליטתו של הקונגרס של ארצות הברית, אך לעיר יש גם ממשלה עצמאית עם סמכויות מצומצמות. ב-9 ביולי 1846 הוחזר השטח שהיה מדרום לנהר הפוטומק (כ-100 קמ"ר) למדינת וירג'יניה, כולל העיר אלכסנדריה, וכיום הוא חלק ממחוז ארלינגטון.
ב-24 באוגוסט 1814 כבשו כוחות הצבא הבריטי את העיר וושינגטון במתקפה שביצעו כחלק ממלחמת 1812. הנשיא ג'יימס מדיסון נמלט לווירג'יניה והבריטים שרפו את העיר, לרבות את הקפיטול ואת הבית הלבן - בית הנשיא (בו הייתה ממוקמת גם ספריית הקונגרס שנשרפה על אוספיה). כדי לכסות את הפיח שכיסה את בית הנשיא נצבע הבית בלבן - מה שיצר אגדה כי מאז הוא נקרא הבית הלבן, אף על פי שצבעו היה לבן מרגע בנייתו.
התיקון ה-23 לחוקת ארצות הברית שאושר ב-29 במרץ 1961 אפשר למחוז קולומביה לשלוח נציגים למועצת האלקטורים הבוחרת את הנשיא ואת סגן הנשיא, ולמחוז יש 3 קולות אלקטורליים.
גאוגרפיה.
שטחה הכולל של וושינגטון די. סי. הוא כ-177 קמ"ר, שמהם כ-159 קמ"ר הם אדמה וכ-18 קמ"ר הם מים. שטח המחוז בעבר כלל כ-260 קמ"ר, אך ב-1846 הושבו כ-83 קמ"ר מדרומו לווירג'יניה. הטריטוריה הנוכחית של המחוז כוללת את השטחים שקיבל ממדינת מרילנד בלבד. לכן, מוקפת וושינגטון במרילנד מדרום-מזרח, צפון-מזרח וצפון-מערב, ובווירג'יניה מדרום-מערב. במחוז שלושה ערוצי נחל טבעיים: נהר הפוטומק, נהר האנקוסטיה ונחל רוק. האנקוסטיה והרוק הם שניים מפלגיו של הפוטומק. הנקודה הטבעית הגבוהה ביותר במחוז היא טנליטאון שגובהה כ-125 מטר מעל לפני הים.
שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית אחראי על רוב הקרקעות שבבעלות פדרלית במחוז, לרבות פארק רוק קריק, הפארק ההיסטורי תעלת צ'ספיק ואוהיו, המול, האי תאודור רוזוולט ופארק אנקוסטיה. הקרקע הפדרלית היחידה שלא מנוהלת על ידי שירות הפארקים הוא הגן הבוטני של ארצות הברית, המנוהל על ידי אדריכל הקפיטול. המפלים הגדולים של הפוטומק ממוקמים בצפון-מערב וושינגטון. במהלך המאה ה-19, תעלת צ'ספיק ואוהיו, שהתחלתה בג'ורג'טאון, סייעה לדוברות לעקוף את המפלים הגדולים.
מבנה העיר.
העיר הוקמה מלכתחילה לשמש כבירת ארצות הברית, ותוכננה על ידי האדריכל הצרפתי פייר שארל ל'אנפן. אותה תכנן עם רשת שתי וערב של רחובות צפון-דרום (ששמם מספר סידורי) ורחובות מזרח-מערב (ששמם אותיות האלפבית). לאלה הוסיף שדרות אלכסוניות החוצות את העיר מצפון-מערב לדרום-מזרח ומצפון-מזרח לדרום-מערב (הנקראות על שם מדינות ארצות הברית). במפגשי הרחובות והשדרות תכנן כיכרות עגולות גרנדיוזיות המזכירות את כיכרות פריז ויוצרות צומת רחובות ושדרות בצורת כוכב.
כנקודת המרכז של העיר נקבע בניין הקפיטול, ממנו מתחלקת העיר לארבעה רבעים:
צפון מזרח, צפון מערב, דרום מערב ודרום מזרח. החלוקה לרבעים אלה היא גאוגרפית ולצורכי התמצאות, אך אינה אדמיניסטרטיבית. הרבעים אינם שווים בגודלם - הרבע הצפון-מערבי (NW) הוא למעשה הגדול ביותר, ובו מתנהלים מרבית חיי המסחר והכלכלה של העיר.
בקו האמצע של העיר, בין הקפיטול במזרח לאנדרטת לינקולן במערב, תוכנן המול - שדרה מרשימה ורחבת ידיים, החוצצת בין הרבע הדרום-מערבי לרבע הצפון-מערבי של העיר. לאורכה ממוקמים מרבית המוזיאונים, האנדרטאות למלחמות ארצות הברית, והמבנים המונומנטליים של העיר.
שלטון מקומי.
לוושינגטון ראש עיר נבחר, ומועצת עיר.
תושבי העיר משלמים את המיסים הפדרליים (כגון מס הכנסה) וכן מיסי עירייה מקומיים. תקציב העיר מתבסס על המיסים המקומיים, אולם לקונגרס הזכות לשנות את התקציב שכן מרבית מוסדות השלטון נמצאים בעיר (ואלו פטורים ממסי ארנונה). עקב כך נמצאת העיר בדרך כלל במחסור תקציבי והשירותים העירוניים נפגעים מכך.
בבסיס המערכת השיפוטית במחוז נמצא בית המשפט הגבוה של מחוז קולומביה, שהוקם בשנת 1801.
ייצוג בממשל הפדרלי.
על פי חוקת ארצות הברית העיר וושינגטון כפופה ישירות לקונגרס של ארצות הברית, בניגוד ליתר ערי ארצות הברית הכפופות למדינה בה הן יושבות. הקונגרס האציל את סמכויות ניהול העיר לרשויות המקומיות.
לקונגרס של ארצות הברית יש סמכות עליונה על וושינגטון די. סי.; לכן לתושבי העיר מנהל עצמאי מצומצם יותר מאשר לתושבי שאר המדינות בארצות הברית. לעיר אין סנאטור, אך יש לה נציג בבית הנבחרים. לנציג (Delegate) מעמד מיוחד, משום שהחוקה איננה מעניקה למחוז קולומביה זכות לייצוג בבית הנבחרים, אך נציגה רשאי להשתתף בדיוני הבית ולהצביע בוועדותיו, אולם איננו יכול להצביע במליאת הבית. אילו נחשב מחוז קולומביה למדינה, הוא היה המדינה הקטנה ביותר מבחינת שטח, המדינה השנייה הקטנה ביותר מבחינת אוכלוסייה, והראשונה מבחינת צפיפות אוכלוסייה.
תושבי המחוז מצביעים בבחירות לנשיאות אך אין להם זכות הצבעה לקונגרס. תושבי העיר שולחים נציגים שאינם בעלי זכות הצבעה לקונגרס, המשתתפים בוועדות ובדיונים אך אינם יכולים להצביע. אין לעיר וושינגטון ייצוג בסנאט האמריקאי. בכך למעשה מופלים תושבי וושינגטון לרעה על פני שאר תושבי ארצות הברית, ולמעשה גם משאר תושבי ערי הבירה בעולם. זה שנים מתנהל מאבק פוליטי לשינוי מציאות זו.
עם זאת, למחוז קולומביה לבדו יש שלושה נציגים בחבר האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית.
ביוני 2020, הצביע בית הנבחרים של ארצות הברית ברוב של 232 מול 180 להפיכת מחוז קולומביה למדינה ה-51 של ארצות הברית. החוק יעבור אם בעתיד גם הסנאט של ארצות הברית יצביע בעד המהלך.
מהלך זה יתבטא בכך שבנוסף לשלושת האלקטורים בבחירות לנשיאות ארצות הברית, המדינה תזכה גם בשלושה נציגים בבית הנבחרים כיאה לגודל אוכלוסייתה, ובשני סנאטורים בדומה לכל שאר 50 המדינות.
כלכלה.