סטיבנסון כיהן כסגן נשיא ארצות הברית בשנים 1893–1897, בכהונתו השנייה של גרובר קליבלנד כנשיא. הוא זכה לשבחים על תפקודו הממלכתי בתפקיד נשיא הסנאט, אך היה בעל השפעה מועטה על תהליך קבלת ההחלטות של הנשיא עצמו. בשנת 1896 הוא הציג מועמדותו בבחירות המקדימות לקביעת מועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות והפסיד לויליאם ג'נינגס ברייאן. ברייאן נותר המועמד לנשיאות בשנת 1900 וסטיבנסון נבחר להתמודד עמו בשנית למשרת סגן הנשיא. בבחירות אלו ניצח מועמד המפלגה הרפובליקנית ויליאם מקינלי.
לאחר מערכת הבחירות בשנת 1900 שב סטיבנסון לעסוק בעריכת דין. בשנת 1908 הציג מועמדותו למשרת מושל אילינוי והפסיד בהפרש נמוך של קולות. בשנת 1914 נפטר בשיקגו והובא לקבורה בחלקת הקבר המשפחתית שבבלומינגטון.
סטיבנסון נישא בשנת 1866 ללטישיה לבית גרין והיה אב לארבעה. לטישיה הייתה ממייסדות תנועת בנות המהפכה האמריקנית ושימשה נשיאת הארגון השנייה, לאחר קרוליין הריסון. בנם, לואיס סטיבנסון, כיהן כמזכיר המדינה של מדינת אילינוי. נכדם, עדלי סטיבנסון, שימש מושל אילינוי ושגריר ארצות הברית באומות המאוחדות, ונינם עדלי סטיבנסון השלישי כיהן כסנאטור.
בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים
בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים (באנגלית: British School of Archaeology in Egypt, BSAE), נוסד בשנת 1905 על ידי פרופסור סר וויליאם מתיו פלינדרס פיטרי בלונדון בירת אנגליה.
כבר בשנת 1895 עלו אצל פטרי הרהורים בנושא הקמת מוסד זה. הוא נתקל בבעיות במימון חפירותיו הארכאולוגיות במצרים, והגיע למסקנה שהקמת גוף אשר יטפל בכך יקל עליו. בין השנים 1880 – 1886 ושוב בין השנים 1896 – 1905 מומנה עבודתו של פיטרי על ידי הקרן לחקר מצרים. ביו השנים 1897 – 1902 פיטרי הסתמך על מקורות מימון של שנים מתומכיו האמידים אשר הסכימו לממן את חפירותיו במצרים. בהרצאה שנשא בקולג' האוניברסיטאי של לונדון הוא הכריז על הפרדת עבודתו מהקרן לחקירת מצרים והקמת בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים, כאשר מקורות המימון לבית הספר יהיו תקציבי המחקר של מצרים. פיטרי ציפה שתקציבים אלה יגדלו וזאת כדי לתמוך בעבודתו ובעבודת הסטודנטים שלו.
הוא פנה לחבריו בקרן לחקירת מצרים וביקש את תמיכתם, חלקם סרבו. הארכאולוג ארנסט ארתור גרדנר והבלשן והאשורולוג ארצ'יבלד הנרי סייס הסכימו להצטרף אליו. פיטרי פנה לאנשים בעלי השפעה והצליח עד מהרה לצרף אליו 44 איש כחברי ועדת בית הספר. פיטרי מונה למנהל בית הספר והילדה אשתו למזכירה. הפתיחה הרשמית של בית הספר נקבעה לחודש יוני 1905. החל מהקמת המוסד כל חפירותיו מומנו דרך בית הספר הבריטי לארכאולוגיה של מצרים.
לאחר מותו של פיטרי בירושלים בשנת 1942, רצתה אשתו הילדה להמשיך ולהפעיל את בית הספר. אבל המצב שלאחר מלחמת העולם השנייה בלונדון לא אפשר זאת. בית הספר נסגר רשמית בשנת 1954.
תמ&quot;מ
הפארק הלאומי קינגס קניון
הפארק הלאומי קינגס קניון (באנגלית: Kings Canyon National Park) הוא פארק לאומי במחוזות קליפורניה פרזנו וטולארי, בחלק הדרומי של רכס הסיירה נבדה שבקליפורניה בארצות הברית. הפארק הוקם במקור ב-1890 בשם הפארק הלאומי גנרל גרנט, והורחב מאוד ושמו שונה ב-4 במרץ 1940 לפארק הלאומי קינגס קניון. המקור לשם החדש הוא עמק סלעי ומבותר שעומקו מעל לקילומטר וחצי שנוצר על ידי קרחון. תוואי נוף טבעיים נוספים כוללים כמה פסגות מעל ל-4,300 מטרים (14,000 רגל), כרי דשא הרריים בגובה רב, נהרות שוצפים וכמה מהחורשות הגדולות בעולם של עצי סקוויה ענקית. קו הגבול הדרומי של הפארק חופף באופן חלקי לגבול הצפוני של הפארק הלאומי סקוויה, ושניהם מנוהלים על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית כיחידה אחת בשם "הפארקים הלאומיים סקוויה וקינגס קניון" (Sequoia and Kings Canyon National Parks).
מרבית השטח בן 1,869.25 קילומטרים רבועים המנוקז על ידי היובלים "המזלג התיכון" (Middle Fork) ו"המזלג הדרומי" (South Fork) של הנהר קינגס ופלגים קטנים רבים, הוגדר כאזור טבע בראשיתי. מתקני התיירות מרוכזים בשני אזורים: חורשת הגנרל גרנט (General Grant Grove), המשכן של גנרל גרנט (העץ השני בגודלו בעולם, על פי נפח הגזע) וחורשת סידר (Cedar Grove), השוכנת בלב קניון קינגס. גישה למרבית שטח הפארק דורשת לינה בשטח שברוב השנה מכוסה בשלג עמוק. הנתיב של השביל המאוחד של שביל ג'ון מיור עם שביל הרכס הפסיפי חוצה את כל הפארק מצפון לדרום.
הפארק הלאומי גנרל גרנט הוקם תחילה במטרה להגן על שטח קטן של עצי סקוויה ענקית מכריתה. אף על פי שביקוריו של ג'ון מיור במקום הפנו את תשומת הלב הציבורית לאזור הבראשיתי הענק ממזרח, נדרשו יותר מחמישים שנה על מנת ששאר קינגס קניון יצורף לפארק הלאומי. קבוצות של סביבתנים, מבקרים בפארק ופוליטיקאים מקומיים רבים רצו להבטיח שהאזור ישמר במצבו הבראשיתי. עם זאת, גורמים המעוניינים בפיתוח רצו לבנות סכרים הידרואלקטריים בקניון. המחלוקת על שימור המקום נמשכה גם לאחר שהנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט הרחיב את שטח הפארק בשנת 1940, והוכרעה ב-1965 כאשר חורשת סידר ואתרי הסכרים של עמק טהיפיטי (Tehipite Valley) סופחו סוף סוף לפארק.
ככל שמספר המבקרים בפארק הלך וגדל אחרי מלחמת העולם השנייה, התקיים דיון נוסף בשאלה האם יש לפתח את הפארק כאתר תיירות, או לשמור עליו כסביבה טבעית יותר המוגבלת לפעילויות נופש פשוטות יותר כמו טיולים רגליים וקמפינג. בסופו של דבר גבר לובי השימור, וכיום יש בפארק רק שירותים ומגורים מוגבלים למרות גודלו. משום כך, ובשל היעדר גישה באמצעות כביש למרבית הפארק, קינגס קניון הוא הפארק המתויר פחות מבין כל פארקי סיירה הגדולים, עם קצת פחות מ-700,000 מבקרים בשנת 2018, בהשוואה לקרוב ל-1.3 מיליון מבקרים בפארק הלאומי סקוויה, ומעל ל-4 מיליון בפארק הלאומי יוסמיטי.
גאוגרפיה.
הפארק הלאומי קינגס קניון, הממוקם על המדרון המערבי של הסיירה נבדה שממזרח לעמק סן חואקין, מחולק לשני אזורים נפרדים. החלק המערבי הקטן והוותיק יותר מרוכז סביב חורשת גנרל גרנט (General Grant Grove) – שבה גדלים רבים מעצי הסקוויה של הפארק - ויש בו את רוב מתקני המבקרים. החלק המזרחי הגדול יותר, המהווה את מרבית שטח הפארק, הוא כמעט כולו אזור טבע בראשיתי, והוא מכיל את הקניונים העמוקים של היובלים המזלג התיכון והמזלג הדרומי של הנהר קינגס. חורשת סידר (Cedar Grove – "חורשת הארז"), השוכנת בקרקעית קניון קינגס, היא החלק היחיד בחלקו המזרחי העצום של הפארק הנגיש לרכב (דרך כביש 180 של קליפורניה). אף על פי שרוב הפארק מיוער, רוב החלק המזרחי מורכב מאזורים אלפיניים מעל קו העצים. אזור זה פנוי משלג בדרך כלל רק מסוף יוני עד סוף אוקטובר, אזור גבוה זה נגיש אך ורק בשבילי הליכה או שבילים לסוסים.
אזור הטבע הבראשיתי סקוויה-קינגס קניון (Sequoia-Kings Canyon Wilderness) משתרע על 3,100 קילומטרים רבועים בפארקים הלאומיים קינגס קניון וסקוויה, או קרוב ל-90% משטחם הכולל. בנוסף לפארק הלאומי סקוויה מדרום לפארק מוקף הפארק הלאומי קינגס קניון בכמה יערות לאומיים ובאזורי טבע בראשיתי. היער הלאומי סיירה, היער הלאומי סקוויה והיער הלאומי איניו גובלים בו מצפון-מערב, ממערב וממזרח בהקבלה. אזור הטבע הבראשיתי ג'ון מיור (John Muir Wilderness) עוטף את מרבית המחצית הצפונית של הפארק והאזור הבראשיתי מונרך (Monarch Wilderness) מגן על מרבית האזור שבין שני חלקי הפארק.
הרים ועמקים.
הפארק הלאומי קינגס קניון מתאפיין בפני שטח שהם בין האנכיים והתלולים ביותר באמריקה הצפונית. על קו הרכס של הסיירה נבדה, לאורך הגבול המזרחי של הפארק, יש כמה פסגות שגובהן מעל ל-4,300 מטרים מעל גובה פני הים, כש-15 קילומטרים מזרחה בחורשת סידר על קרקעית העמק הגובה הוא 1,400 מטרים מעל פני הים בלבד. קו הרכס של הסיירה נבדה מהווה את הגבול המזרחי של הפארק, מהר גתה (Mount Goethe) בצפון עד פסגת ג'נקשן (Junction Peak) בדרום בגבול עם הפארק הלאומי סקוויה. כמה מעברי הרים חוצים את קו הרכס לתוך הפארק, כולל מעבר בישופ (Bishop Pass), מעבר טבוזה (Taboose Pass), מעבר סאומיל (Sawmill Pass) ומעבר קירסרג' (Kearsarge Pass). כל מעברי ההרים הם בגובה מעל 3,400 מטרים מעל פני הים.
יש כמה תת-רכסים בולטים של הסיירה נבדה בתוך הפארק וסביבו. ברכס הפליסיידס (Palisades), לאורך הגבול המזרחי של הפארק יש ארבע פסגות מעל גובה 4,300 מטרים, כולל המקום הגבוה ביותר בפארק, הר נורת פליסייד (North Palisade) בגובה 4,341 מטרים. רכס "קו פרשת המים המערבית הגדולה" (Great Western Divide), הרכס השני בגובהו של הרי הסיירה משתרע דרך החלק הדרומי-מרכזי של הפארק, וגם בו יש פסגות רבות מעל גובה 4,000 מטרים, כולל הר ברואר (Mount Brewer) בגובה 4,138 מטרים מעל פני הים. רכס "קו פרשת המים מונרך" (Monarch Divide) המשתרע בין היובלים המזלג התיכון והמזלג הדרומי של הנהר קינגס כולל כמה מהשטחים הבלתי נגישים ביותר בפארק כולו. בחלק הצפון-מערבי של הפארק ישנם רכסים תלולים מאוד ומבותרים אחרים כמו "קו פרשת המים גודארד" (Goddard Divide), "קו פרשת המים" לה קונטה" (LeConte Divide) ו"קו פרשת המים בלאק" (Black Divide), שכולם מנומרים באגמי הרים גבוהים ומופרדים בתהומות עמוקות.
תוואי נוף קרחוניים.