מוצאו של הנחל הוא בעיר חברון שרובה בשטחי הרשות הפלסטינית. הנחל הוא חלק מאגן נחל הבשור. הוא עובר ליד דאהרייה, באר שבע וצפון הנגב, ומתנקז לנחל באר שבע מטרים ספורים מזרחית לכביש 40, בקרבת תל באר שבע. בשטח מדינת ישראל הנחל זורם בשטחי השיפוט של היישובים מיתר, אבו בסמה, עומר, תל שבע, ושטח גלילי שבאחריות משרד הפנים.
זיהום.
בנחל זורמים שפכי הערים והתעשייה, וכן שפכי מנסרות ומחצבות שמקורם בערים הפלסטיניות, בהתיישבויות ובמחצבות הבנויות לאורכו. בבקעת באר שבע הביוב מהווה מפגע סביבתי משמעותי, משום שאלפי אנשים מתגוררים בקרבה לאפיק הנחל.
מוקד הזיהום העיקרי הוא שפכי חברון וקריית ארבע המוערכים בכ-15,000 מ"ק ליום. הביוב מזהם גם את שמורת הבשור. זרימה זו שנתה את אופי הנחל, מנחל אכזב המזרים מי שיטפונות באיכות גבוהה, לנחל בו ישנה זרימת קבע של מי ביוב מזוהמים. בנחל זורמים שפכים בכל ימות השנה המזהמים את הנחל ואת מי התהום במורד, לכך ישנן תוספות של שפכים עירוניים ותעשייתיים. בשנת 2002, עתרו לבג"ץ תושבי הכפר הבדווי אום בטין שהנחל זורם במרכזו, יחד עם העמותות הפורום לדו קיום בנגב ואגודת הארבעים למען זכויות הבדווים בנגב, בדרישה ממשרדי הממשלה להקים מתקן לטיהור השפכים. בג"ץ קיבל את העתירה והמדינה התחייבה לקדם את הקמתו עד ינואר 2007.לשם הקמת מכון הטיהור אף הוחרמו 36 מיליוני שקלים מהרשות הפלסטינית אך המכון לא הוקם בפרק הזמן שאליו התחייבה המדינה, וביוב המשיך לזרום בנחל.
תוכנית געגועים לנחל.
המשרד להגנת הסביבה, החברה להגנת הטבע ורשות ניקוז ונחלים שקמה בשור מפעילים תוכנית חינוכית בנחל חברון הנקראת "געגועים לנחל". התוכנית התלת-שנתית פונה לאנשים הגרים בסביבת נחל חברון, כדי לפתח מודעות ואחריות לנחל ולסביבתו. התוכנית מתייחסת לדרך בה ניתן לייצר את בסיס הידע, החיבור והשייכות בין קבוצות אוכלוסייה שונות לבין הנחל בהשתתפות מערכת החינוך הפורמלית והבלתי פורמלית.
עת הדעת
עת הדעת ישראל (שם מלא: עת הדעת מערכות חינוך בע"מ) היא חברת תוכנה המפתחת כלי ביג דאטה המותאמים לתחום החינוך ומציעה פלטפורמה לשילוב הטכנולוגיה לשם שיפור ההוראה, הלמידה וההערכה בבתי הספר. החברה הוקמה בשנת 2006, משרדיה ממוקמים ברמת גן ומועסקים בהם כ־50 עובדים.
בעזרת התכנים ודוחות המיפוי שהחברה מספקת יכולים צוותי החינוך לקבל תמונת מצב ממוקדת על התקדמות כל תלמיד, זיהוי נקודות קושי והסקת מסקנות להמשך.
ב-2018 עבדו מעל ל-1,200 בת ספר יסודיים וחטיבות ביניים בישראל עם "עת הדעת" לשם תרגול מקצועות הליבה: אנגלית, מתמטיקה, חינוך לשוני ומדעים.
היסטוריה.
עת הדעת החלה את דרכה כמיזם חינוכי-חברתי ישראלי המציע פלטפורמה דיגיטלית להוראה וללימוד בעידן הדיגיטלי. התוכנית פותחה בתמיכת שמואל מיתר ומוריס קאהן, ממקימי חברת התוכנה אמדוקס, והיא כוללת תמיכה מלאה במקצועות הליבה (עברית, אנגלית, מתמטיקה ומדעים) בהתאמה לתוכנית הלימודים של משרד החינוך.
החברה הוקמה בשנת 2006 בידי ד"ר דובי וייס, הפדגוג הראשי של "עת הדעת", ואריק יפעת. לחברה פעילות בישראל ומחוץ לה, ובין השאר ניהלו את הפעילות המנכ"לים הבאים: ד"ר יוסי בן-דב, משה אגרט, אריאלה אבני ואהובה פיינמסר.
התפיסה הפדגוגית של עת-הדעת.
עת הדעת K-12 מתמחה בפעילות בבתי ספר: למידה פעילה שבה הידע נבנה ומתורגל בהכוונת המורה, למידה שיתופית היוצרת אינטראקציות חברתיות ולמידה אדפטיבית המאפשרת לכל תלמיד למצות את פוטנציאל המצוינות האישי שלו תוך מתן מענה לשונוּת הטבעית הקיימת בכיתה. המודל הטכנו-פדגוגי של עת הדעת משלב בין שיח כיתתי בהנחיית המורה לבין למידת חקר ותרגול עצמאי של התלמיד או של קבוצת תלמידים. שיח כיתתי זה משמש גם הוא ככלי ללמידה דיפרנציאלית בהתאם לתפיסה של "הערכה לשם למידה" והלמידה הסוציו-קונסטרוקטיביסטית. על פי הפרדיגמה של עת הדעת, יש למורה תפקיד מכריע ומרכזי כמוביל (Facilitator) של תהליכי הבניית ידע וביסוסם תוך שימוש בתכנים דיגיטליים אינטראקטיביים ובכלים טכנולוגיים המאפשרים תקשורת, בקרה, דיון, מענה לדיפרנציאליות ומעקב. עת הדעת מכוונת להקנות למורה שיטה, תכנים וכלים כדי לאפשר לו להיות מורה טוב יותר ולא רק כדי לספק לו העשרה. למעשה, מערכת עת הדעת מסייעת למורה בכל ארבעת השלבים של מעגל התהיל"ה: תכנון השיעור, הוראת השיעור, למידת התלמידים וההערכה. עת הדעת K-12 מנוהלת כיום על ידי יהוידע מנדאל.
לעת הדעת ישראל יש חברה-אחות, Time To Know, האחראית על פיתוח הטכנולוגיה שבה עובדים התלמידים ועל הפצת הטכנולוגיה מחוץ לישראל. בין השאר, חתמה חברת Time To Know על חוזה הפצה בלעדי עם ענקית ספרי הלימוד האמריקנית McGraw-Hill Education[2], ובצרפת נחתם הסכם הפצה עם ההוצאה לאור Editis. יאיר ברוש מכהן כמנכ"ל החברה.
לאחר 12 שנים של הפעלת מערכת עת הדעת בבתי-ספר בארץ ומחוץ לה, הצטברו עדויות מחקריות לכך שסביבת עת הדעת יכולה לשמש כשיטה פדגוגית המקדמת את מגוון התלמידים ומביאה אותם להישגים לימודיים ולשיפור של עד 40% במקצועות הליבה בשנת לימודים אחת. יצוין כי התפיסה הפדגוגית של עת הדעת פותחה בידי ד"ר דובי וייס (המייסד הפדגוגי של החברה) וצוותו. תפיסה זו זכתה לציון לשבח מראש הממשלה[3].
יובל (נחל)
Mass Effect Galaxy
Mass Effect Galaxy הוא משחק מדע בדיוני, משחק תפקידים ממוחשב ומשחק פעולה שפותח על ידי BioWare והופץ על ידי Electronic Arts. המשחק יצא לפלטפורמת ה-iOS בלבד בתאריך ה-22 ביוני 2009.
עלילה.
הסיפור מתחיל עם יעקב טיילור בחופשה על סיפונה של ספינת תענוגות. כפתאום "פירטים" עולים על הספינה, יעקב נלחם בפירטים. יעקב עובר למצודה שבה נמצא הקצין שלו לשעבר שמקצה לו לחקור את הפירטים.
פאראפני
פאראפני (Farafenni) היא עיר בגמביה. העיר נמצאת כ-1 ק"מ מהגבול עם סנגל ומשמשת כעיר גבול. בגלל היותה עיר גבול, בעיר מתקיים שוק גדול הנקרא luma בו נמכרות סחורות שיובאו מסנגל וכן סחורה מקומית שנמכרת לסנגל.
בגלל המיקום האסטרטגי של העיר במרכז גמביה, בעיר ממוקם בית חולים אזורי וכן בסיס צבאי גדול.
מרטן ברודר
מַרְטֵן פִּייֵר בְּרוֹדֶר (בצרפתית: Martin Pierre Brodeur; נולד ב-6 במאי 1972 במונטראול) הוא שוער הוקי קרח קנדי מקצועני לשעבר, הנחשב לאחד מגדולי השוערים בכל הזמנים.
ברודר מחזיק במספר שיאים מרכזיים של ליגת ה-NHL, בה שיחק 22 עונות - מתוכן 21 עונות במועדון איתו הוא מזוהה יותר מכל, ניו ג'רזי דווילס. במדי הדווילס זכה שלוש פעמים בגביע סטנלי. הוא השוער שניצח הכי הרבה משחקי עונה רגילה בתולדות ה-NHL, ומחזיק במספר שיאי NHL נוספים.
בזירה הבינלאומית זכה ברודר עם נבחרת קנדה פעמיים במדליית זהב אלימפית ופעם אחת בגביע העולם בהוקי קרח.
בין יכולותיו נודע ברודר ביכולת ייחודית של שליטה במקל ההוקי ובדיסקית ברמה גבוהה מאוד יחסית לשוער, יכולת שסייעה לו להשתתף במשחק ההתקפה של קבוצתו. יכולתו גרמה ל-NHL לקבוע חוק מיוחד שמגביל את יכולתם של שוערים לשחק בדיסקית מחוץ לשערם.
בינואר 2015 הודיעה הקבוצה האחרונה בה שיחק, סנט לואיס בלוז, כי ברודר יפרוש ממשחק פעיל ויצטרף לקבוצה בתפקיד ניהולי.
ב-2018 התקבל כחבר בהיכל התהילה של ההוקי קרח וחזר למועדון איתו הוא מזוהה, ניו ג'רזי דווילס, בו הוא משמש כיום כסגן נשיא לפיתוח עסקי.
תחילת דרכו.
אביו של ברודר, דני, היה אף הוא שוער הוקי קרח, וזכה במדליית ארד אולימפית עם נבחרת קנדה באולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956). אחרי קריירת המשחק שלו, הפך דני ברודר לצלם הבית של קבוצת ה-NHL מונטריאול קנדיאנס. מרטן התלווה כילד לאביו רבות בעבודתו והפך לאוהד מסור של הקבוצה, ובעיקר של שוערה, פטריק רואה.
כילד העושה את צעדיו הראשונים על משטח הקרח שיחק ברודר דווקא כחלוץ, אך כשהיה בן 7, לקראת פתיחת עונה חדשה, שאל אותו מאמנו אם ברצונו להפוך לשוער הקבוצה. ברודר תיאר מאוחר יותר את ההחלטה כגדולה ביותר שעשה בחייו, וכל זאת כילד בן 7.
כבר בגילאים המוקדמים התגלה ברודר כשוער מצוין, וכשהיה בן 18 הגיע ל-QMJHL, אחת מליגות הצעירים הראשיות של קנדה - מסגרת ההוקי קרח הבכירה בעולם לשחקנים צעירים. בשנתו הראשונה בליגה נבחר לנבחרת הרוקיז של העונה. מיד אחריה נבחר בדראפט ה-NHL על ידי ניו ג'רזי דווילס במקום ה-20 הכללי.
קריירה מקצוענית.
1991 - 1995.
לאחר הבחירה בדראפט נשאר ברודר לשתי עונות נוספות בליגות הצעירים של קנדה, אך במהלך עונת 1991/92 נקרא בבהילות אל הדווילס עקב פציעת שני השוערים שלהם. הוא שיחק בדווילס 4 משחקים באותה עונה, ובנוסף שיחק במשחק פלייאוף אחד.
את העונה הבאה העביר ברודר בקבוצת יוטיקה דווילס, קבוצה-בת של ניו ג'רזי דווילס בליגה המשנית AHL, אך בעונת 1993/94 שב לסגל הקבוצה ופרץ את דרכו אל עמדת השוער הראשון שלה תוך גילוי יכולת משובחת. יכולתו זיכתה אותו בגביע קאלדר - גביע רוקי העונה ב-NHL. בפלייאוף הגיעו ברודר והדווילס עד לגמר החטיבה המזרחית, שם נוצחו על ידי ניו יורק ריינג'רס בשבעה משחקים.