בחוקה זו, הוגדר הנשיא כבעל סדר הקדימות העליונה של המדינה, כשסמכויות הממשל המעשיות הועברו לידיהם של המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית ושל ראש הממשלה. כמו כן הוגדר ששלושת התפקידים הללו ימולאו על ידי שלושה אישים שונים. לפיכך, נתנו לנשיא תחומי אחריות מוגבלים, כמו לקבל את פניהם של מנהיגים זרים ולחתום על כתבי האמנה לשגרירים ומנגד הוא לא קיבל את האפשרות להתערב בענייניהן של מועצת המדינה או של המפלגה. על פי התכנון המקורי של חוקת 1982, המפלגה תתווה את המדיניות, המדינה תבצע אותה וחלקות סמכויות אלו תמנע את פולחן האישיות כפי שהיה במקרה של מאו. לפיכך, ב-1982 היו לסין ארבעה מנהיגים עיקריים: המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית, ראש הממשלה, הנשיא ו"המנהיג העליון", שהחזיק בתואר של "יושב ראש הוועדה הצבאית המרכזית" והיה המפקד העליון של הכוחות המזוינים. מבנה פוליטי זה, שהיה בסין בראשית שנות השמונים, זהה למבנה הפוליטי של וייטנאם.
בשנות התשעים, הניסיון להפריד בין נושאי המשרות במפלגה ובמדינה, מהלך שהוביל לעימות במהלך אירועי כיכר טיין-אן-מן, בא לקיצו. ב-1993, נבחר לתפקיד הנשיא ג'יאנג דזה-מין, שכמזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית וכיושב ראש הוועדה הצבאית המרכזית, נעשה המנהיג העליון ללא עוררין של המפלגה ושל המדינה. ב-2003, כאשר דזה-מין סיים את כהונתו, נמסרו תפקידי המזכיר הכללי והנשיא שוב לאדם אחד, סגן הנשיא, חו ג'ינטאו, סגן הנשיא הראשון שנבחר להיות נשיא. חו ג'ינטאו בתורו העביר את שני התפקידים לשי ג'ינפינג ב-2012 וב-2013.
אוסביו סקריסטן
אוסביו סקריסטן מנה (בספרדית: Eusebio Sacristán Mena, נהגה אאוסביו; נולד ב-13 באפריל 1964 בלה סקה שבואיאדוליד, ספרד) הוא כדורגלן עבר ומאמן, הידוע בשמו הפרטי, אוסביו. אוסביו שיחק כקשר בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 בעמדת הקשר, בין היתר בואיאדוליד ובברצלונה. לאורך הקריירה הופיע 543 פעמים בליגה הספרדית, ובכך הוא במקום השלישי בדירוג ההופעות בכל ההיסטוריה של הליגה. בנוסף, ייצג אוסביו את נבחרת ספרד והוא השתתף במדיה ב-15 משחקים. לאחר שפרש ממשחק החל אוסביו לעבוד כמאמן, ובמשך 4 שנים היה מאמנה של ברצלונה אתלטיק.
קריירה כשחקן.
קריירה קבוצתית.
אוסביו הצטרף בנעוריו למחלקת הנוער של ואיאדוליד. לאחר שנה בקבוצת המשנה שלה, עלה אוסביו לקבוצה הבוגרת ב-1983. בעונתו הראשונה בקבוצה, עונת 1983/1984, עדיין לא היה שחקן הרכב קבוע, ואוסביו שותף רק ב-11 משחקים בליגה. ואיאדוליד זכתה באותה עונה בגביע הליגה הספרדית, ובזכות כך העפילה לגביע אופ"א. החל מהעונה הבאה היה אוסביו שחקן הרכב קבוע והוא השתתף ברוב משחקי הקבוצה. את שער הבכורה שלו בליגה הספרדית הבקיע אוסביו ב-30 בספטמבר 1984, במשחק בו ואיאדוליד ואספניול נפרדו בתיקו 2. בתום עונתו הרביעית בוואיאדוליד, בה הבקיע 7 שערי ליגה, עבר אוסביו לאתלטיקו מדריד. במדריד שיחק במשך עונה בודדת, בה הבקיע שלושה שערים ב-27 משחקים בהם שותף.
בקיץ 1988 עבר אוסביו לברצלונה. בברצלונה היה שחקן הרכב קבוע תחת אימונו של יוהאן קרויף ההולנדי, שהוביל את הקבוצה לאחת מתקופותיה המוצלחות ביותר. אוסביו זכה עם ברצלונה ב-4 אליפויות רצופות, בין 1991 לבין 1994, בגביע מחזיקות הגביע ב-1989, בליגת האלופות ב-1992 והעפיל עמה לגמר נוסף בליגת האלופות ב-1994. בעונת 1993/1994 החלה דעיכה במעמדו של אוסביו בקבוצה, והוא שותף ב-20 משחקי ליגה. בעונה הבאה צומצם תפקידו אף יותר, ל-16 משחקים בעונה, ולכן עזב בתום העונה לסלטה ויגו. בסלטה ויגו שיחק אוסביו במשך שתי עונות באופן קבוע בהרכב, והוא עזר לקבוצה לסיים במרכז הטבלה בליגה. ב-1997 חזר אוסביו לוואיאדוליד, שם שיחק 5 עונות נוספות, לפני שפרש ממשחק בגיל 38. אוסביו השתתף ב-543 משחקים בליגה הספרדית, ובכך היה במקום השני בדירוג שיאני ההופעות בליגה, אחרי אנדוני זוביזארטה. מאוחר יותר חלף לפניו גם ראול גונזלס, ובכך אוסביו נותר במקום השלישי בדירוג זה.
נבחרת לאומית.
דרכו של אוסביו במדי נבחרות ספרד החלה בנבחרת ספרד הצעירה, עמה זכה באליפות אירופה עד גיל 21 ב-1986. בעודו שחקן ואיאדוליד, זומן אוסביו לראשונה לנבחרת ספרד ב-1986, והוא ערך את הופעת בכורתו במשחק ידידות נגד ב-24 בספטמבר 1986. לקראת יורו 1988 השתתף אוסביו במשחק נוסף, בו הפסידה ספרד ל 2:1 ב-24 בפברואר 1988. אוסביו נכלל בסגל הנבחרת ליורו, שנערך במערב גרמניה, אך לא שותף באף משחק ונבחרתו הודחה בשלב הבתים. במוקדמות מונדיאל 1990 השתתף אוסביו במשחקי הנבחרת כשחקן מחליף בחמישה משחקים ובמשחק ידידות נוסף, והוא עזר לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר, אך הוא לא נכלל בסגל הסופי שנשלח לטורניר. בהמשך, השתתף אוסביו בחלק ממשחקי הנבחרת במוקדמות יורו 1992, אך נבחרתו כשלה להעפיל לטורניר הגמר. בסך הכול הופיע אוסביו ב-15 הופעות במדי הנבחרת הספרדית, בהם לא הבקיע אף שער, בין השנים 1986 ו-1992.
קריירה כמאמן.
לאחר שפרש ממשחק, פתח אוסביו בית ספר לכדורגל בוואיאדוליד. ב-2003 הצטרף אוסביו לצוות האימון של ברצלונה, תחת המאמן הראשי פרנק רייקארד, והוא מילא את תפקידו במשך חמש שנים. באמצע עונת 2008/2009, ב-2 במרץ 2009, מונה אוסביו למאמנה של סלטה ויגו, ששיחקה אז בליגה השנייה. עד סוף העונה הצליחה הקבוצה תחת אימונו לנצח רק ב-2 משחקים מתוך 16 שנותרו לה והיא סיימה במקום ה-17, שני מקומות מעל הקו האדום שמוליך לליגה השלישית. בעונה הבאה הדריך אוסביו את סלטה ויגו למקום ה-12, ובתום העונה פוטר מתפקידו.
אוסביו שב לברצלונה בעונת 2011/2012, כמאמנה של קבוצת המשנה, ברצלונה אתלטיק, במקומו של לואיס אנריקה שעזב לרומא. בעונתו השלישית במועדון, עונת 2013/2014, הוביל אוסביו למיקום שיא בהיסטוריית קבוצת המשנה, למקום השלישי בליגה השנייה. אולם, בעונת 2014/2015 התקשתה הקבוצה תחתיו והוא פוטר ב-9 בפברואר 2015. באותה השנה מונה למאמנה של ריאל סוסיאדד. את סוסיאדד הדריך כשתי עונות ולאחר רצף משחקים ללא ניצחון, פוטר ב-אפריל 2018.
ב-7 ביוני 2018 מונה אוסביו למאמנה של ז'ירונה.
פפא בר נצר
פתח הדביר
חיים סתהון
רבי חיים סתהון (י"ח בשבט ה'תרל"א, 9 בפברואר 1871, צפת - ו' באייר תרע"ו (תאריך מקובל) 1916, צפת), היה מרבני העיר צפת, ולמשך תקופה כיהן כרב הראשי של העיר. מחבר הספר ארץ חיים בעניין מנהגי ארץ ישראל.
קורות חייו.
נולד בצפת לרב מנשה סתהון, רבה לשעבר של ארם צובא. אביו נישא בצפת לאשה ממוצא אשכנזי, לאחר שהתאלמן מאשתו הראשונה, ומנישואים אלו נולד רבי חיים. לאחר שהתייתם מאביו בגיל חמש שנים בלבד, נישאה אמו לרב יצחק יעקב סאליצר, וחינכה אותו לפי רוחה ושאיפותיה, כמנהג האשכנזים. הוא למד בישיבות רבני האשכנזים. אחר כך המשיך ללמוד בחברת רבני הספרדים.
בשנת תרס"ב נתמנה לרב ראשי בצפת.
חיבר ספר מנהגים על מנהגי ארץ ישראל הנקרא "ארץ חיים". הספר הוא אסופה של דינים ומנהגים הקשורים לארץ ממגוון רחב של פוסקים, שנאספו ונערכו בידי סתהון. הספר כולל את הסכמותיהם של הרבנים הרב יעקב שאול אלישר, הרב יצחק משה אבולעפיא, הרידב"ז, הרב חיים ברלין והרב אליהו בכור חזן.. הוא סיים לכתוב את הספר ביום הולדתו ה-35 וכעבור שלוש שנים הביאו לדפוס.
פטירתו.
אודות מועד פטירתו לא נשמרו דברים ברורים. בהקדמת ספרו צוין שיום פטירתו הוא ו' באייר תרע"ו. אולם בקובץ התורני "נזר התורה" התפרסמה איגרת של ר' חיים סתהון ששיגר לר' משה קליערס רבה של טבריה ותאריך כתיבתה הוא ו' באדר תרע"ח (1918). נקבר בבית העלמין בצפת.
חטאת כהן משיח
אקבאבא אל-טהראני
FourFiveSeconds
FourFiveSeconds (בעברית: ארבע חמש שניות) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה, הראפר האמריקאי קניה וסט והמוזיקאי האנגלי פול מקרטני. השיר נכתב והופק על ידי וסט, מקרטני, מייק דין, דייב לונגסטריף ונוח גולדשטיין. הוא פורסם באתר הרשמי של ריהאנה ב-24 בינואר. השיר משתייך לז'אנר הפופ והסול פופ וכולל בתוכו השפעות מז'אנר הקאנטרי והפולק. המכשור מורכב מגיטרה אקוסטית, אורגן וצ'לו.
השיר זכה לשבחי ביקורת ממבקרי מוזיקה, ששיבחו את הכיוון החדש של ריהאנה וקניה וסט, את קולם, ואת ההפקה המינימליסטית של השיר. עם יציאתו, הגיע השיר למקום 4 במצעד הפזמונים האמריקאי בילבורד הוט 100, והפך לשיר ה-26 של ריהאנה שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד זה. השיר גם הגיע למקום הראשון במצעד ה-Hot R&amp;B/Hip-Hop Songs האמריקאי. במישור הבינלאומי, כבש השיר את פסגת המצעדים של אוסטרליה, דנמרק, ניו זילנד, שוודיה ואירלנד והגיע לחמישייה הפותחת בקנדה, צרפת ובבריטניה.
על מנת לקדם את השיר, בוים עבורו וידאו קליפ על ידי צמד הצלמים ההולנדי Inez and Vinoodh בניו יורק. הקליפ צולם בשחור-לבן, וקיבל ביקורות חיוביות ממבקרים ששיבחו את הפשטות שלו והשוו אותו ליצירותיו של הרב ריטס וקסבייה דולן. ריהאנה, וסט ומקרטני הופיעו עם השיר לראשונה בטקס פרסי גראמי ה-57 ב-8 בפברואר 2015; ההופעה זכתה לביקורות חיוביות ביותר. אמנים שונים עשו קאבר לשיר, ביניהם הראפר הקנדי דרייק והזמר הבריטי ג'יימס ביי.
ואיאדוליד (כדורגל)
אוסביו סקריסטאן
תאוריות הקשר על הפתעת בחירות אוקטובר
קרב קנידוס
קרב קנידוס (ביוונית: Ναυμαχία της Κνίδου) היה קרב ימי שנערך בשנת 394 לפנה"ס במסגרת המלחמה הקורינתית, בין צי משותף אתונאי-פרסי תחת פיקודם של קונון, ופרנבזוס, לבין צי ספרטני תחת פיקודו של פייסנדרוס. הקרב הסתיים בניצחון אתונאי-פרסי מוחץ וסיים את שליטת ספרטה בים, וגם החזיר לפרס כמה איים שהיו שייכים לה, ואפשר לאתונה לכבוש כמה איים שנלקחו ממנה לאחר המלחמה הפלופונסית.
הקרב.