בישראל שימש במשך שנים רבות דוד בן שלום (הונזו) כ"נציג לא רשמי" ואיש הקשר לאונימ"ה העולמית, אולם סניף רשמי לארגון - אונימ"ה-ישראל - הוקם בשנת 1984 על ידי האמן הדס עפרת, לאחר שאושרה בקשתו בקונגרס אונימ"ה בדרזדן, גרמניה (עפרת כיהן כנשיא המרכז הישראלי עד שנת 1991). לאחר מכן פעל המרכז תחת הנהלות מתחלפות של עלינא אשבל (תיאטרון הקרון), אילן סביר (2003-1999), מירי פארי, דבורה צפריר, תמר שרף ופטריסיה דונובן. האיגוד הוציא במשך שנים כתב עת בשם "הלו בובה" והפיק כינוסים וסדנאות. בשנת 2007 הוא התפרק, מאחר שלא נמצא מי שינהלו.
בשנת 2015 מונתה הבובנאית דקלה כץ מתיאטרון המפתח לנציגה הרשמית של אונימ"ה בישראל.
טימותי סניידר
טימותי דייוויד סניידר (באנגלית: Timothy David Snyder; נולד ב-18 באוגוסט 1969) הוא היסטוריון אמריקאי המתמחה בתולדות מזרח אירופה, מופקד הקתדרה להיסטוריה ע"ש ריצ'רד לוין באוניברסיטת ייל.
ביוגרפיה.
סניידר נולד באוהיו שבארצות הברית, באזור דייטון, והשלים תואר ראשון בהיסטוריה אירופאית ומדעי המדינה באוניברסיטת בראון בין 1987 ל-1991. הוריו נישאו בטקס קווייקרי. משם עבר לאוניברסיטת אוקספורד, בה למד בבייליול קולג' וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה בהיסטוריה מודרנית ב-1995. לאחר מכן בילה שנה במרכז הלאומי למחקר מדעי בפריז ועוד אחת במוסד למדעי הרוח בווינה. בין 1997 ל-2001 השתתף כמלגאי בתוכנית המצטיינים של אוניברסיטת הרווארד.
סניידר בעל ידיעות בעשר שפות, בהן אנגלית, צרפתית, גרמנית, פולנית ואוקראינית. מיומנויותיו הלשוניות אפשרו לו מגע עם מבחר גדול במיוחד של חומר ארכיוני ומקורות שניוניים.
הוא חיבר חמישה ספרים ועשרות מאמרים אקדמיים. ספרו הראשון מ-1998, בהוצאת הרווארד, היה ביוגרפיה של הפילוסוף וההוגה המרקסיסטי הפולני קזימייז' קלס-קראוז. ב-2003 חיבר סקירה מקיפה על תולדות המחשבה המדינית ותפישת האומה בבלארוס, אוקראינה, פולין וליטא מ-1569 ועד 1999, מערשן באיחוד הפולני-ליטאי ועד לימי האיחוד האירופי. ב-2005 כתב ביוגרפיה של הנריק יוזבסקי, פולני שהיה חבר ממשלת סימון פטליורה ומאוחר יותר שר החוץ של פילסודסקי, איש מחתרת במלחמת העולם השנייה ולאחריה גם נגד המשטר הקומוניסטי. ב-2008 הוציא ביוגרפיה של הארכידוכס וילהלם (וסיל) פרנץ פון הבסבורג, בן למשפחת המלוכה האוסטרית שחונך לאמץ זהות לאומית אוקראינית כדי לעודד הזדהות מצד עמה של ארץ זו, ונטל חלק חשוב בתנועת העצמאות שלה.
ב-2010 סיים את כתיבת ספרו "Bloodlands: Europe between Hitler and Stalin" (בעברית: "ארצות דמים, אירופה בין היטלר לסטלין", בהוצאת כתר), שתורגם ל-28 שפות וזכה בפרסים יוקרתיים. בספר הציג ניתוח של מעשי ההרג ההמוניים שהתרחשו ב'ארצות הדמים' של אירופה, במרחב המשתרע בין סמולנסק לפוזן, שארבעה-עשר מיליון לא-לוחמים נפלו בו קרבן בין 1933 ל-1945 מידי ברית המועצות וגרמניה הנאצית. הוא תיאר את הקשרים בין המשטרים ואת האופן בו האידאולוגיות שלהם ושאיפתם להשליט את מרותם באזור הספר הנרחב המאוכלס ב"עמי ביניים" כמו פולנים, יהודים ואוקראינים, חוללו טבח ורעב בקנה מידה חסר תקדים.
ב-2012 מונה סניידר לפרופסור הקתדרה ע"ש הוסום בייל. כמו כן, הוא עמית קבוע במכון למדעי הרוח בווינה ופרופסור באוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB), אוניברסיטת ליידן ובית הספר לכלכלה של לונדון, בנוסף לתקנים אקדמיים אחרים.
ב-2015 פרסם את "Black Earth" בו סקר כמה פרקים בתהליך שהוביל לשואה, והוסיף לקדם את התזה שהעלה בחיבורו מ-2010: רצח העם התפתח בהדרגה, בעיקר בארצות לא-מפותחות כפולין בהן היו מעט חסמים שיכלו לרסן אותה, בעוד שבארצות הכבושות המתקדמות יותר לא הקימו הנאצים מערך השמדה דומה. כמו כן הציג תאוריה לפיה היטלר אחז במעין מקבילה ל"תאוריה אקולוגית" לפיה היו היהודים הגורם שהפר את שיווי-המשקל העולמי והוביל לשפל הגדול. סניידר כתב כי משבר כלכלי שייווצר אולי בעקבות אפקט החממה, עשוי להוביל להאשמות דומות כלפי מיעוטים. במה שזכה לביקורת קשה ותואר כפרובוקציה על ידי המבקרים, השווה בין אדולף היטלר לבין ולדימיר פוטין וטען כי בנסיבות מסוימות הוא עשוי פוטין לנקוט בצעדים דומים כלפי הלהט"ב ברוסיה. בראיון אחר התייחס להשוואות להיטלר: "...היטלר הוא חלק מקשת של תוצאות אפשריות: מבחינה היסטורית, יותר דמוקרטיות נכשלו מאשר הצליחו, וצריך להיות מודעים למקרים שבהם הדמוקרטיה נכשלה. כל הגישה של 'אי אפשר לדבר על היטלר' היא בעצם דרך טיפוסית לא לאפשר לאף אחד לדבר על ההיסטוריה. זה סוג של תכסיס".'"
המשבר שהתחולל באוקראינה הוגדר על ידו כמאבק איתנים בין גלגול מחודש של הפשיזם בדמותו של המשטר האוטוקרטי של הפדרציה הרוסית לבין הדמוקרטיות המערביות.
ב-2017 פרסם ספר המכיל מנשר ושמו "על הרודנות, עשרים לקחים מהמאה העשרים". מנשר פוליטי זה תיאר לקחים אשר מי שחיים בדמוקרטיות של המאה העשרים ואחת צריכים לאמץ במטרה להימנע מהידרדרות לרודנות. הספר נכתב בעקבות רשומה שכתב ברשת חברתית מקוונת ונקראה על ידי רבים.
בצילוס (חיידק)
בָּצִילוּס (מלטינית: "Bacillus": מקלון. בעברית: חיידק מֶתֶג) הוא חיידק בעל צורת מקל.
הגדרת חיידק כלשהו כמתג מבדילה אותו מן הצורות האחרות של חיידקים: נקד (Coccus) וסלילון (Spiral bacteria). זהו אופן אבחנה ראשוני מבין רבים שנועדו לתת שמות לסוגי החיידקים השונים בשיטה הבינומית. המונח הלועזי בצילוס הוצא לראשונה בשנת 1853 על ידי הבוטנאי היהודי-גרמני פרדיננד כהן (Ferdinand Julius Cohn).
חיידקים בעלי צורה בצילית יכולים להשתייך לקבוצת חיידקים גראם-חיוביים, גראם-שליליים, או יציבי חומצה וכן להיות אירוביים או אנאירוביים. במינוח המיקרוביולוגי כיום משתמשים במונח הלועזי בצילוס גם לציון הסוג הטקסונומי "Bacillus" שלו צורה מתגית. אולם אין להתבלבל בין שני המונחים שכן הסוג הטקסונומי מופיע בכתב נטוי עם אות B גדולה.
מתגים גראם-חיוביים, גראם-שליליים ויציבי חומצה.
הרשימה הבאה כוללת סוגים ומינים שכיחים של חיידקים בציליים גראם-חיוביים:
הרשימה הבאה כוללת משפחה, סוגים ומינים שכיחים של חיידקים בציליים גראם-שליליים:
הרשימה הבאה כוללת סוגים ומינים שכיחים של חיידקים בציליים יציבי חומצה:
התארגנות מתגית במרחב.
חיידקי מתג שונים (פתוגניים ולא פתוגניים) יכולים להופיע כמתג בודד, או לחלופין להישאר צמודים אחד לשני בתום הפליגה. אותם מתגים שנשארו צמודים אחד לשני יוצרים ארגון מרחבי אשר בעזרתו ניתן לאפיין ראשונית סוגים שונים של חיידקים. בשונה מחיידקי נקד, חיידקי מתג עוברים לרוב תהליך של פליגה על פני מישור אחד בלבד. להלן צורות שונות של התארגנות מתגית במרחב:
התארגנות מתגית מיוחדת במרחב.
לאורך ההיסטוריה ניתנו למספר חיידקים פתוגניים, להם צורת מתג, שמות המשקפים ישירות את צורתם המורפולוגית. כך לדוגמה:
אולם אין מדובר במקרה זה על שיוכם לסוג הטקסונומי "Bacillus" כלל. כיום שמות אלה נחשבים למיושנים וכמעט שאינם מצויים עוד בשימוש.
המונח קוֹקוֹבָּצִילוּס (Coccobacillus) מתייחס לחיידק שלו צורה קוקואידית מוארכת, שמהווה מעין מצב ביניים בין צורה נקדית למתגית, לדוגמה: "Bordetella pertusis" - חיידק השעלת.
חיידקי מתג
חיידק מתג
פסקרה
פסח חזקיהו
מיקרו אומה
חרסונסקי
חרסונסקי (באוקראינית: Херсонський) הוא שם משפחה הנגזר משמה של העיר חרסון.
רכס וורנר
ורמלנד
מחוז ורמלנד (בשוודית: Värmlands län) הוא מחוז במערבה של שוודיה. מחוז ורמנלד גובל בדלארנה בצפון, בארברו במזרח, בוסטרה ייטלנד בדרום ובנורווגיה במערב. המחוז נמצא בשטח החבלים ורמלנד (בעל אותו השם), בדלרנה ובדלסלנד.
מחוז ורמלנד הוא בין המחוזות העתיקים והיפים ביותר בשוודיה. עד המאה ה-17 הוא נודע כ"פרובינס ורמלנד", ואילו סמל הנשר הנוכחי אומץ כבר ב-1567. בין השנים 1634–1779 היה המחוז מאוחד יחד עם נרקה (ארברו), ומאז 1779 הוא נחשב מחוז עצמאי.
סלמה לגרלף, מחברת ספר הילדים הידוע "מסע הפלאים של נילס הולגרסון", נולדה בחווה במחוז ורמלנד.
החייל הרברבן
החייל הרברבן (בלטינית: Miles Gloriosus) הוא מחזה רומי מאת פלאוטוס.
עלילה.
תחילת המחזה נפתחת בדיאלוג בין החייל (פירגופלינקס) לבין עבדו המתחנף, פאלאייסטריו. החייל "מצטנע" בעודו מדגים את יכולות הלחימה שלו וקהל המעריצים מקיף אותו, כאשר עבדו הנאמן ממשיך להחמיא לו. העבד מספר לקהל איך הגיע לידי אדונו הנוכחי - הוא נשבה בידי ספינת שודדי ים כאשר ניסה להודיע לאדונו הקודם (פלאוסיקלס) שהיצאנית אותה אהב נחטפה. כאשר העבד מועבר לאדונו הוא פוגש את אותה יצאנית ושולח לפלאוסיקלס הודעה כי מצא את אהובתו.
פלאוסיקלס המאוהב מפליג אליו ומתאכסן בביתו של זקן המתגורר ממול לבית החייל הרברבן. העבד קודח חור בקיר כך ששני האוהבים יכלו להפגש בסתר. העלילה מסתבכת כאשר אחד העבדים (סקלדרוס) מגלה על התכסיס והעבד נאלץ למצוא פתרון לבעיה. הוא מחליט להערים על החייל הרברבן באמצעות "תאומה" ליצאנית שמגיעה עם אמה לבקר בעיר. כאשר סקלדרוס מספר לפאלאייסטיו את שראה, האחרון מנסה לשכנע כי טעות בידיו ומצליח לבלבל אותו עם היצאנית באמצעות החור שקדח בקיר ולגרום לו להאמין כי מדובר על שתי נשים שונות. בעת התכסיס, היצאנית מספרת לשני העבדים כי חלמה חלום על אחותה התאומה שהגיעה לחפש אותה. גם הזקן המארח עוזר בתחבולה וכועס על העבד, סקלדרוס, משום שהעליב את האורחות שלו, היצאנית המחופשת ואמה.