לאחר הלידה היולדת עשויה לסבול ממספר תופעות כגון דימומים וגינליים, גודש בשדיים והתכווצויות הרחם (המנסה לחזור בהדרגה לגודלו המקורי טרם ההיריון). על גודש בשדיים ניתן להקל על ידי קבלת תרופה המייבשת את החלב. דימום וגינלי נמשך בין 4 ל-6 שבועות בממוצע, אם כי אצל נשים מסוימות התהליך עשוי לקחת זמן רב יותר עד הפסקת הדימום והתחדשות המחזור החודשי. ניתן ורצוי להיעזר ברופא להקלת הסימפטומים.
התמודדות נפשית.
לידה שקטה היא חוויה נפשית קשה לשני בני הזוג המלווה לעיתים בתחושת קשות של אובדן, אבל, כעס, דיכאון ותחושת אשמה. מומלץ להתייעץ עם אנשי מקצוע כמו פסיכולוג או עובד סוציאלי לתמיכה והקלת ההתמודדות עם האירוע. ישנן קבוצות תמיכה ופורומים שונים בהם נשים חולקות את סיפורן האישי ובכך מסייעות לעצמן ולאחרות בהתמודדות עם המצב הנפשי המורכב אליו נקלעו. בני הזוג לעומת זאת נותרים בודדים בצערם. יגונם אינו נראה מכמה סיבות: אופן הביטוי של יגונם, (לרוב אינסטרומנטלי יותר ופחות רגשי ונראה מאופן הביטוי של נשים את יגונן) והעובדה שגברים באופן כללי, פחות נראים במרחבים פרינטליים.
במקרים שבהם הלידה השקטה כללה הליך של המתת העובר, היא עלולה להחוות כאירוע טראומטי ומשנה חיים עבור שני בני הזוג. אירוע שעלול לגרום לסימפטומים פוסט-טראומטיים. הקושי נובע משילוב של גיל הריון מתקדם (שבו ניתן להרגיש בתנועות העובר), וריבוי קבלת ההחלטות המורכבות שיש להחליט במעמד ההמתה, הלידה ולאחריה. הבחירה של ההורים על ביצוע הפעולה וחוסר ודאות לגבי בריאות העובר, אם היה נולד בכל זאת מותירים את ההורים בתחושות קשות ובחוסר ודאות מתמשך. בנוסף מחקרים מראים שהמתת עובר היא נושא מושתק ואין לגיטימציה לשוחח עליו, כך שהקושי מלווה לעיתים קרובות בתחושות בדידות ורגשות אשם.
במקרים רבים ההתמודדות הנפשית מורכבת גם מכיוון שבני הזוג (ולעיתים גורמים נוספים במשפחה) נאלצים לקבל החלטות חשובות בסיטואציה טעונה רגשית, ובזמן קצר מאוד. בין היתר, עליהם להחליט כיצד רוצים להפרד מהוולד. האם לראות אותו? לתעד אותו בעזרת צילום? להחזיק אותו? לתת לו שם ולטפל בסידורי הקבורה. (בעצמם או באמצעות בית החולים). בשנים האחרונות, עם עליית המודעות להשלכותיה של הלידה השקטה, ישנם זוגות הבוחרים לצלם את הוולד ולעיתים אף להצטלם איתו, במיוחד כשמדובר בלידה שקטה בשבועות מתקדמים. פרידה מקיפה נמצאה כבעלת קשר חיובי להתמודדות מיטיבה עם ההריון העוקב ללידה השקטה אם יש כזה, ולהתמודדות הכללית עם האובדן.
סידורי הקבורה.
על פי חוק, לבני הזוג יש הזכות לבחור אם לקחת על עצמם את סידורי הקבורה, או להעביר את הטיפול לבית החולים. העברת הטיפול לבית החולים משמעו שההורים מוותרים על הבחירה באיזה אופן ובאיזה מקום יקבר הוולד. בית החולים מעביר את הטיפול לחברה קדישא, אשר קוברת בצורות שונות בהתאם לגיל הוולד, לעיתים בקברי אחים ובקברים ללא שם ולעיתים אף ללא תיעוד מדויק.
בעוד שישנם זוגות שמעדיפים שלא לראות את הוולד, לא לתת לו שם ולא לטפל בעניין הקבורה, אחרים מעדיפים לראותו, לעיתים להצטלם, לתת שם ולקבור בקבר מסודר. עם זאת, בשל הצורך לקבל החלטות במהירות ותחת השפעתה של סיטואציה נפשית ופיזית קשה, התחושות והרגשות של מי מבני הזוג עשויים להשתנות לאחר זמן מה. כך, זוגות אשר חותמים בבית החולים על טופס בו הם מעבירים את סידור הקבורה לבית חולים, מוצאים לאחר זמן מה כי הם רוצים לדעת מהו מקום הקבורה. במקרים כאלה, עמותת עתים מסייעת לזוגות לאתר את מקום הקבורה ואף לשפרו על ידי יצירת קשר עם חברה קדישא ובירור מקום הקבורה המדויק.
בחוק הישראלי.
עובדת שילדה בלידה שקטה זכאית לחופשת לידה ככל יולדת. סעיף 6(ה) לחוק עבודת נשים מתיר לה, באישור בכתב של רופא, לקצר את חופשת הלידה כך שתכלול לפחות שלושה שבועות שאחרי הלידה.
החל מ-1 באפריל 2016, לידה שקטה לאחר השבוע ה-22 להיריון (לפני ה-01/04/16, החל מהשבוע ה-26) מזכה את היולדת במענק אשפוז, במענק לידה ובדמי לידה, בהתאם לכללים החלים על כל יולדת. נשים שעוברות את התהליך לפני שבוע 22 ואינן זכאיות לחופשת לידה, זכאיות לניצול של עד 6 שבועות ימי מחלה באישור רופא משפחה או רופא נשים.
מגיארדומבג'האז
מגיארדומבג'האז (בהונגרית: Magyardombegyház) הוא כפר קטן בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית קטנה.
כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים במגיארדומבג'האז נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 313 תושבים, ובשנת 2021 רק 168 תושבים.
על פי ממצאים ארכאולוגיים האזור היה מיושב כבר בתקופת הברונזה.
יהודי מגיארדומבג'האז.
יהודים ישבו במגיארדומבג'האז במאה ה-19 וב-1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.
פורום הנגב
פורום הנגב הוא פורום מפגשי ייסוד שנתי בו לוקחים חלק שר החוץ הישראלי, מזכיר המדינה של ארצות הברית וארבעה שרי חוץ ממדינות ערב.
רקע.
הפגישה הראשונה, אשר כונתה בשם "פסגת הנגב", אורגנה על ידי שר החוץ יאיר לפיד ומטרתה הראשונית הייתה הקמת ברית בינלאומית נגד תוכנית הגרעין האיראנית. תחילה, הרעיון היה להפגיש כמה שיותר מדינות מהסכמי אברהם, לצורך חיזוק הקשרים והעמקתם. אליהם הצטרף באופן לא מתוכנן שר החוץ המצרי- זאת כמה ימים לאחר שראש ממשלת ישראל, נפתלי בנט, ביקר אף הוא במצרים. הוצע גם לשר החוץ הירדני להצטרף לוועידה, אך הוא סירב מפני שקיים סדרת פגישות בכווית באותה עת. הפגישה נערכה ב 27 במרץ עד ה 28 במרץ 2022, וביומה האחרון הוכרז כי תהפוך לסדרת פגישות שנתיות ששמן הכולל- "פורום הנגב".
ביומה האחרון של הוועדה התרחש פיגוע הירי בחדרה, בו נרצחו שני חיילים על ידי שלי מחבלים ערבים-ישראלים מאום אל פאחם, הפיגוע דחה את סיום הוועדה עליה הגיבו שרי החוץ של המדינות השונות שהשתתפו בוועדה.
ניסיונות להרחבת הפורום.
ב 28 במרץ 2022, הכריז יאיר לפיד על הפיכת "פסגת הנגב" לפורום שנתי. בנוסף, באותה הכרזה, הוכרז גם כי הועידה מעתה והלאה מזמינה גם את הרשות הפלסטינית לפגישותיה, על מנת לחזק את יחסי הרשות הפלסטינית–ישראל. עד כה, לא התקבלה תשובה בנושא מצד הרשות הפלסטינית.
הרחבת פסגת הנגב לפורום קבוע יכולה לאפשר לדמויות בכירות חדשות מהעולם הערבי להשתתף בשנים הבאות. ירדן, שלא השתתפה בפסגת הנגב, הוזמנה לארח את הפורום.
כללים.
ביוני 2022 התכנסה במנאמה שבבחריין פגישה ראשונה של ועדת ההיגוי של פסגת הנגב. במהלך המפגש ינסו הנציגים לייצר כללים לניהול הפורום, כגוף קבוע ומתמשך. במפגש השתתפו מנכ"לים מבחריין, איחוד האמירויות, ארצות הברית, מצרים, מרוקו ומישראל. במפגש הוסכם על קידום פרויקטים בתחומים שונים, בהם ביטחון, חינוך, אנרגיה ותיירות.
פסק דין אתא
פסק דין אתא (ע"א 44/76 אתא חברה לטכסטיל בע"מ נ' שוורץ) הוא פסק דין שעוסק בעוולת המטרד ליחיד, וקובע את היחס בין סעד המניעה לסעד הפיצויים בדיני נזיקין. פסק הדין נחשב תקדימי בשל ההתייחסות הרחבה שבו לגישות תאורטיות במשפט הפרטי, כגון צדק מתקן וניתוח כלכלי של המשפט.
רקע.
מפעל אתא היה מפעל טקסטיל גדול מאוד, שהעסיק 1600 עובדים. המפעל שכן בקרית אתא, הקרויה על שמו. במפעל היו מכונות קירור ענק, שהיו נחוצות לשם ייצור החוטים. מכונות הקירור גרמו לרעש עצום שהפריע לתושבי העיר.
התביעה בערכאות הראשונות.
זאב שוורץ, תושב השכונה, הגיש תביעה כנגד מפעל אתא בבית משפט השלום בחיפה. בתביעה הוא טען שהרעש שגורמות המכונות מהווה מיטרד ליחיד על פי סעיף 44(א) לפקודת הנזיקין:
בית המשפט השתכנע שאכן הרעש עונה על התנאים של עוולת המיטרד: מגורים בדירה הם שימוש סביר; הרעש גורם להפרעה של ממש למגורים בה. לפיכך, הוציא בית המשפט צו מניעה שאוסר על המשך העבודה במפעל כל עוד לא נמצא פתרון טכנולוגי שינמיך משמעותית את עוצמת הרעש. המפעל ערער על פסק הדין לבית המשפט המחוזי, אך ערעורו נדחה. המפעל לא ויתר וערער ברשות לבית המשפט העליון.
הערעור לעליון.
השאלה המרכזית עליה נסוב הדיון הייתה לגבי טיב הסעד המתבקש: שוורץ דרש שבית המשפט העליון יאשר את צו המניעה. המפעל, לעומתו, טען שאין לתת צו מניעה, אלא לחייב את המפעל בפיצויים על הנזק שנגרם. השבתת המפעל תביא לאיבוד מקור הפרנסה של 1,600 משפחות, ולנזק כלכלי בשוק הייצוא. מבחינת מאזן הנוחות יוצא שעדיף לפסוק פיצויים לניזוק במקום למנוע את המשך הפעילות הרווחית של המפעל. לטענת המפעל, המצב שנוצר מקיים את החריג שבסעיף 74 לפקודת הנזיקין שבו מתואר מצב בו אין לתת צו מניעה:
בית המשפט העליון דחה את הערעור גם הוא. בפסק הדין המפורסם הדגיש השופט שמגר שכדי שיתקיים החריג שבסעיף 74 צריכים להתקיים ארבעה תנאים מצטברים: (א) הפגיעה שנגרמה למשיב היא קטנה. (ב) הפגיעה האמורה ניתנת להערכה בכסף. (ג) הפגיעה האמורה ניתנת לפיצוי מספיק בתשלום כסף. (ד) מתן ציווי יהיה בו משום התעמרות במערערת. כיוון שלכל הפחות התנאי הראשון לא התקיים, שכן הרעש היה בלתי נסבל - הרי שאין להפעיל את החריג, ועומדת לניזוק הזכות לדרוש צו מניעה.
ההפקעה.
בפסק הדין, רמז שמגר שמענה נאות לבקשת המפעל נמצאת בתחום המשפט המנהלי. המפעל פנה לשר האוצר על פי סעיף 22 לפקודת המקרקעין, כדי שיפקיע את הדירה שבבעלות שוורץ. שר האוצר נאות לבקשת המפעל, והפקיע את הקרקע תוך תשלום שוויה לשוורץ.
העתירה נגד ההפקעה.
שוורץ לא ויתר ועתר כנגד ההפקעה של הקרקע. לטענתו, השיקולים שהניעו את שר האוצר לא היו דאגה לאינטרס ציבורי, אלא לאינטרס פרטי. בג"ץ דחה את העתירה, והותיר את ההפקעה בתוקף.
סוף דבר.