קריצ'לו נולד בברמודה, ובשנת 2011 עזב את המדינה והצטרף למחלקת הנוער של קורנייה מספרד. בשנת 2018 הצטרף למחלקת הנוער של וימבלדון.
ווטפורד.
ב-14 במאי 2019 חתם קריצ'לו בווטפורד. ב-22 בספטמבר 2020 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשעלה כמחליף בהפסד 3-1 לניופורט קאונטי במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג.
קריירה בינלאומית.
ב-25 במרץ 2021 ערך קריצ'לו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברמודה, בהפסד 5-1 לנבחרת קנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.
רכס פארק (נבדה)
רכס פארק (באנגלית: Park Range) הוא רכס הרים בצפון מזרח מחוז ניי, במדינת נבדה שבארצות הברית.
רכס אנטילופ ממוקם צפונית-מערבית לרכס פארק; רכס פנקייק ממוקם ממזרח לרכס פארק; ורכס הוט קריק ממוקם דרומית-מערבית מרכס פארק.
שיא גובהו של הרכס - פסגה שאין לה שם בקצה הדרומי של רכס פארק, שגובהה 2,784 מטרים מעל פני הים.
בקצה הדרומי של רכס פארק מצוי הר פארק, שגובהו 2,784 מטרים מעל פני הים.
אורכו של רכס פארק 17.2 קילומטרים (בכיוון צפון-צפון-מזרח - דרום-דרום-מערב).
רוחבו של רכס פארק 11.6 קילומטרים (בכיוון מערב-צפון-מערב - מזרח-דרום-מזרח).
במקביל לצידו הדרום-מזרחי של הרכס, משתרע רכס אנדסייט (Andesite Ridge), שגובהו 2,452 מטרים מעל פני הים. קניון פריצ'רדס (Prichards Canyon) מפריד בין רכס פארק לרכס אנדסייט.
אזור פרא לימודי.
רכס פארק כולו מצוי בתוך אזור הפרא הלימודי רכס פארק (Park Range Wilderness Study). הרכס בתרוני, ומאחר ואין בו רעייה של בעלי חיים, ברכס כרי דשא טבעיים בשל מקורות המים בסלע הוולקני המרכיב את הרכס. כמו כן, ברכס מצויים יערות של אורן פיניון, ערער ועצי מהגוני.
גאולוגיה.
הרכס אופייני לאזור פרובינציית אגן ורכס. הרכס מוקף שברים מכל עבריו. הרכס מורכב ברובו מסלעי ריוליט מתקופת אוליגוקן ריוליטית וכן מסלעים פירוקלסטיים, שרידי זרמי לבה ואנדזיטים. בקצה הצפוני של הרכס מצויים סלעי משקע מתקופת פלאוזואיקון, וכן אבן גיר מתקופת אורדוביק ואבן גיר מסוג סילור.
הקרן לאבנים ומתכות יקרות של הפדרציה הרוסית
הקרן לאבנים ומתכות יקרות של הפדרציה הרוסית או רשמית הקרן הממלכתית לאבנים ומתכות יקרות לאחסון, ניפוק ושימוש במתכות יקרות ואבני חן של רוסיה תחת משרד האוצר (ברוסית: Государственное учреждение по формированию Государственного фонда драгоценных металлов и драгоценных камней Российской Федерации, хранению, отпуску и использованию драгоценных металлов и драгоценных камней (Гохран России) при Министерстве финансов Российской Федерации), הידוע בכינויו גוחרן רוסיה (Гохран России) או Gokhran (Гохран) הוא מוסד ממלכתי תחת משרד האוצר הרוסי, האחראי על קרן המדינה של אבנים ומתכות יקרות של הפדרציה הרוסית.
הקרן נוצרה בהחלטת הממשלה מ-21 בנובמבר 1996. היא אחראית לרכישה, אחסון, מכירה ושימוש במתכות יקרות, אבנים יקרות, תכשיטים, סלעים ומינרלים על ידי קרן המדינה. הקרן מנהלת את קרן היהלומים הממשלתית שאחראית אחזקת כל היהלומים והתכשיטים בשטח הקרמלין, כולל הכתר הקיסרי ותכשיטי האימפריה הרוסית השמורים ב.
היסטוריה.
הקרן החלה את דרכה כקרן התכשיטים של הצאר (Царская рентерия), שנוצרה על ידי פיוטר הראשון ב־11 בדצמבר 1719, על פי צו שקבע את צורת האחסון הממלכתית של חפצי ערך השייכים לרוסיה.
הקרן המודרנית נוצרה בשנת 1920 על פי צו של הסובנרקום מפברואר 1920 כמאגר תכשיטים ממלכתי.
בשנים הראשונות שלאחר מהפכת אוקטובר נאספו תכשיטים של בית רומנוב, הכנסייה הרוסית האורתודוקסית, כמו גם חפצי ערך שהוחרמו מאנשים פרטיים. בתחילת 1920 נכנסה לתוקפה הצו "על החרמת כל המטלטלין של מהגרים ואנשיהם". המתכות היקרות שהוחרמו נאספו בקרן. ב־13 ביולי 1920 פרסמה מועצת הקומיסרים העממית החלטה "על תפיסת מתכות יקרות, כסף וחפצי ערך שונים", לפיה נתפסו זהב ופלטינה ללא תשלום.
באוקטובר 1921 נמסרו לקרן כל התכשיטים שהיו ברשות המשטרה החשאית (צ'קה), שבעבר היו לה מחסנים משלה. אוצר הקרן מצד הצ'קה היה גלב בוקיי. באותה שנה התגלו מעילות גדולות: בוקיי, מטעם לנין, חקר את המקרה הזה וריכז רשימה של 100 חשודים בארגון מעילה. האשמים העיקריים היו שלושה עובדי הקרן – הבעלים לשעבר של מפעל חיתוך היהלומים באנטוורפן פוז'אמצ'י, שמאי היהלומים אלכסנדרוב ושלחס; שלושתם נורו בקיץ 1921. בנוסף, בעקבות תוצאות החקירה של בוקיי, נערכה רשימה של אלה שהעשירו את עצמם על חשבון המעילה. בסך הכל נורו 35 בני אדם במהלך החקירה (כולל 11 שמאים).
חלק מנכסי התרבות נמכרו בחו"ל. בשנים 1925–1926 פרסמה הקרן ארבעה גיליונות של הקטלוג המאויר "קרן היהלומים של ברית המועצות". על מנת למשוך קונים, הפרסום תורגם לאנגלית, צרפתית וגרמנית והופץ באירופה. פעילות הקרן הייתה מסווגת. אפילו להנהלת הבנק הממלכתי של ברית המועצות, שהקרן הייתה כפופה לו, לא היה מידע על כמות הזהב המאוחסן בקרן; רק ללנין דווח באופן אישי ומאוחר יותר לסטלין.
מאז 1960, הקרן הייתה חלק ממשרד האוצר של ברית המועצות בתור המחלקה המיוחדת השלישית תחת משרד האוצר של ברית המועצות. מאז 1979, נקראה הקרן בשם המנהל השלישי הראשי השלישי תחת משרד האוצר של ברית המועצות.
בשנת 1987 שונה שמו למאגר חפצי הערך הממלכתי של ברית המועצות (Государственное хранилищ ценностей СССР) תחת משרד האוצר של ברית המועצות.
בשנת 1991 קיבל הקרן קיבלה מעמד של הוועדה למתכות ואבנים יקרות (Комитета драгоценных металлов и драгоценных камней, Комдрагмет РФ) תחת משרד הכלכלה והאוצר של הפדרציה הרוסית. משנת 1992 הקרן הפכה לוועדת הפדרציה הרוסית למתכות ואבנים יקרות (Комитет Российской Федерации по драгоценным металлам и драгоценным камням, בראשי תיבות Росомдрагмет).
בשנת 1996, לאחר פירוק הוועדה, הקרן רוסיה הפכה שוב לחלק ממשרד האוצר והיא מדווחת ישירות לנשיא רוסיה.
פרשת Golden ADA.
פרשת Golden ADA החלה בשנת 1992, כאשר איש עסקים רוסי מהמעמד הבינוני אנדריי קוזלנוק הציע בפני בכירי הקרן (ואלה לממשלה) את הרעיון של חברה פרטית בדויה בארצות הברית שתסחור ביהלומים רוסיים. תוך עקיפת המונופול של דה בירס (מה שהצריך הלוואה של 500 מיליון דולר); באפריל 1993 Golden ADA, Inc התקשרה בהסכם עם הוועדה שעל פיו במאי-יוני 1993, Golden ADA, Inc, שלחה חפצי ערך מהקרן (יהלומים, מוצרי זהב וכסף, מטבעות) בסכום של 94.6 מיליון דולר. על פי חקירת המקרה, כספים אלה נגנבו ולא נכנסו לקופת המדינה.
בשנת 1998 אנדריי קוזלנוק, מייסד שותף של Golden ADA, נעצר ביוון. הוא הואשם בגניבת חפצי ערך מהקרן בסכום של 187 מיליון דולר. ב־17 במאי 2001, בית המשפט העירוני במוסקבה מצא אותו אשם בהונאה וגזר עליו 6 שנות מאסר. עם זאת, ב־14 בנובמבר, בית המשפט העליון של רוסיה, אליו ערער קוזלנוק, הפך את עונשו של קוזלנוק ל-4 שנות מאסר.
יחד עם אנדריי קוזלנוק, ראש הקרן יבגני בצ'קוב, ראש אגף האוצר, התקציב והתפוצה לשעבר של ממשלת הפדרציה הרוסית איגור מוסקובסקי ומנכ"ל של חברת הבת של Golden ADA, Zvezda Urala, ניקולאי פיודורוב, הובאו לדין. האחרון נידון תחילה ל-3.5 שנות מאסר על ידי בית המשפט העירוני של מוסקבה אך שוחרר ממעצר על פי פסיקת בית המשפט העליון ב-14 בנובמבר. ביצ'קוב ומוסקובסקי שנידונו על ידי בית המשפט העירוני במוסקבה ל-3 שנות מאסר זכו לחנינה מבית המשפט העליון.
רכישת יהלומים.
במהלך המשבר הפיננסי ב־2008, ממשלת רוסיה רכשה מיליארד דולר יהלומים מחברת היהלומים הרוסית אלרוסה, על מנת לתמוך בתעשיית כריית היהלומים הרוסית, תוך הימנעות מעומס בשוק היהלומים העולמי ובכך ירידה נוספת של מחירי היהלומים. תעשיית כריית היהלומים היא קריטית לכלכלת יקוטיה.
אחזקות אחרות.
הקרן מחזיקה גם במדליות מסדר הניצחון שהוענקו לרוקוסובסקי ומיכל רולה זימיירסקי.
קרן היהלומים של רוסיה כולל כלל תכשיטי המדינה של האימפריה הרוסית.
סן פדרו דה מקוריס
סן פדרו דה מקוריס (בספרדית: San Pedro de Macorís) היא בירת מחוז סן פדרו דה מקוריס ברפובליקה הדומיניקנית. העיר היא אחת מעשר הערים הגדולות במדינה, ומונה כ-217,000 תושבים, כולל המטרופולין שלה. היא ניחנה באקלים סוואנה טרופי.
היסטוריה.
העיר הוקמה בשנת 1822 בשוליו המערביים של נהר איגואמו, כתוצאה מגדילת ההגירה מהחלק המזרחי של סנטו דומינגו. בשנת 1840 החלו המתיישבים להגר גם לשוליו המזרחיים של הנהר, והעיר הפכה לאחת הערים היצרניות ביותר של הרפובליקה הדומיניקנית. האוכלוסייה גדלה בהדרגה, והתמסרה בעיקר לייצור מזון.
בשנת 1858 היא קיבלה את שמה הנוכחי, סן פדרו דה מקוריס. בסוף המאה ה-19 הוצפה העיר בפליטים קובניים שנמלטו מאימת מלחמת העצמאות הקובנית, שהביאו איתם את הידע לגידול קני סוכר, והפכו את הגידול לענף החקלאות המרכזי באזור. המחסור בסוכר העצים במלחמת העולם הראשונה, וסן פדרו משכה גל של אנשי עסקים אירופאיים. הפריחה הכלכלית הביאה לגיוס של המוני עובדים אפרו-קריבים מאיי האנטילים הקטנים, שעם השנים הפכו לרוב בקרב תושבי העיר.
ספורט.
סן פדרו ידועה כמקום הולדתם של שחקני בייסבול רבים, כשבה נולדו כ-100 שחקני MLB, והעיר מוכרת גם בשם "The Cradle of Shortstops".