במאי 2013, שינה הקונגרס את שם המטה של הסוכנות על שמו של הנשיא ביל קלינטון, כ"בניין הפדרלי ע"ש ויליאם ג'פרסון קלינטון" ("William Jefferson Clinton Federal Building").
אזורי EPA.
כל משרד אזורי של EPA אחראי בתוך מדינותיו על יישום תוכניות הסוכנות, פרט לתוכניות מסוימות שהונחו על גבן של המדינות בעצמן.
כל משרד אזורי מיישם תוכניות על שמורת אינדיאנים, פרט לכאלה המיועדות לרשויות של השבטים האינדיאנים.
מריו קואומו
מריו מת'יו קואומו (באנגלית: Mario Matthew Cuomo; 15 ביוני 1932 – 1 בינואר 2015) היה פוליטיקאי אמריקאי וחבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ניו יורק בשנים 1983–1995. לפני כן כיהן כסגן מושל ניו יורק בשנים 1979–1982.
ביוגרפיה.
קואומו נולד בקווינס למשפחה ממוצא איטלקי. בינואר 1975 מונה למזכיר מדינת ניו יורק. בשנת 1977 התמודד בפריימריס של המפלגה הדמוקרטית על המועמדות של המפלגה לראשות עיריית ניו יורק ועלה לסיבוב השני בו הפסיד לאד קוץ'.
הוא נודע בשל דעותיו הליברליות, בפרט בשל נאומו המפורסם בכנס הוועידה הדמוקרטית הלאומית בשנת 1984 בו מתח ביקורת על מדיניותו של רונלד רייגן. נאום זה הביא לתהודה ציבורית סביבו, והוא נחשב למועמד מוביל למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ב-1988 וכן ב-1992, אך בסופו של דבר לא התמודד.
לאחר שלוש כהונות כמושל, הפסיד קואומו למועמד הרפובליקני ג'ורג' פטאקי בבחירות בשנת 1994 ולאחר מכן פרש מהפוליטיקה.
קואומו היה אב לחמישה ילדים, בהם מושל ניו יורק לשעבר אנדרו קואומו והעיתונאי כריס קואומו מרשת CNN.
קואומו נפטר מאי-ספיקת לב בביתו שבמנהטן, ניו יורק, ביום השנה החדשה ב-1 בינואר 2015. ביום זה גם הושבע בנו אנדרו לכהונה שנייה כמושל.
שפסוגית של כפר כמא
הטוריז
היכל שלמה (פירושונים)
חיוך גלאזגו
חיוך גלאזגו (ידוע גם בכינוי חיוך צ'לסי, או גלאזגו, או חיוך חתול צ'שייר) הוא פצע אשר נגרם על ידי ביצוע חתכים קטנים בפינות פיו של הקורבן, ולאחר דקירתו או הכאתו, שרירי פניו מתכווצים- דבר שגורם לחתכים להתרחב כלפי לחייו של הקורבן, ולעיתים עד אוזניו. חתכים אלו משאירים צלקות בצורת חיוך, ומכאן השם.
המעשה מבוצע בדרך כלל על ידי סכין יפנית או פיסת זכוכית שבורה, ומותיר צלקת הגורמת לקורבן להיראות כאילו הוא מחייך חיוך רחב.
נאמר כי מקורו של המעשה הוא בגלאזגו, סקוטלנד אך נהיה פופולרי בקרב כנופיות רחוב אנגליות (בעיקר כנופיית ה"Chelsea Headhunters," המבוססת בלונדון, שבקרב אנשיה המעשה ידוע בתור "חיוך צ'לסי"- "Chelsea grin").
הספר "האדם הצוחק" של ויקטור הוגו (1869) מתאר ילד שפניו הושחתו בידי סוחרי ילדים לצורת חיוך גלאזגו כדי שיקבץ נדבות נדיבות יותר.
ביטויים מקבילים.
בסלנג הנפוץ בקרב עבריינים בישראל, וכן בבתי הסוהר, נפוץ השימוש במונחים "קוסה", "קוסה מחשי" או "פיקאסו" בשביל לתאר חיוך גלאזגו.
הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית
דברת (יישוב מקראי)
דָּבְרַת הייתה עיר הנזכרת מספר פעמים בתנ"ך, והתקיימה גם בתקופת בית שני.
תחילה נזכרת העיר בגבול שבין נחלת שבט זבולון ונחלת שבט יששכר, ליד הר תבור: .
לאחר מכן, נזכרת כעיר לוויים בנחלת שבט יששכר: .
במהדורת האנאלים של תגלת-פלאסר השלישי 'דָּבְרַה' הייתה עיר שסבלה ממדיניות ההגליות האשוריות דאז.
העיר המשיכה להתקיים כיישוב יהודי גם בתקופת בית שני, ובתקופת המרד הגדול מזכיר אותה יוסף בן מתתיהו (בצורה דבריתא) כעיר שצעיריה שדדו את שיירת המלכה ברניקי.
היישוב המשיך להתקיים גם בתקופת התלמוד, ואוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה) זיהה את "דברת" המקראית עם "דבריתא" בת זמנו, וציין כי מדובר בכפר של יהודים.
שם העיר השתמר בשמם של קיבוץ דברת וכפר דבורייה, השוכנים באזור שבו שכנה העיר.
אליפות צרפת בטניס 1951
אליפות צרפת 1951 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-23 במאי והסתיימו ב-3 ביוני. זו הייתה האליפות ה-50 מאז ייסודה.
התחרות.
תחרות הגברים.
בתחרות זו השתתפו 88 טניסאים שחולקו ל-8 בתים.
מנצח תחרות 1950 באדג' פאטי () הודח ברבע הגמר. בגמר ניצח ירוסלב דרובני ( מצרים) את אריק סטארגס ( דרום אפריקה) ב-3 מערכות.
תחרות הנשים.
בתחרות הנשים השתתפו 45 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
במשחק הגמר דוריס הארט () נפגשה עם שירלי פריי () והפסידה ב-3 מערכות.
תחרות זוגות גברים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. משחק הגמר קן מקגרגור ופרנק סג'מן () נפגשו עם גרדנר מלוי ודיק סוויט () ניצחו אותם ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה, אליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות וימבלדון. בכך הם זכו בגראנד סלאם בתחרויות זוגות גברים.
תחרות זוגות נשים.
בתחרות השתתפו 23 זוגות. 4 זוגות החזקות זכו בדירוג:
במשחק הגמר מנצחות תחרות 1950 דוריס הארט ושירלי פריי () נפגשו עם הזוג הלא מדורג בריל ברלט ( דרום אפריקה) וברברה סקופילד () וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
תחרות זוגות מעורבים.
בתחרות השתתפו מספר זוגות. מנצחי תחרות 1950 ברברה סקופילד () ואנריקה מוראה () לא השתתפו. במשחק הגמר דוריס הארט () ופרנק סג'מן () נפגשו עם תלמה לונג ומרווין רוז () וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה.
גאף (בערבית : ڨاف) היא אות חיצונית לאלפבית הערבי שנוספה כוואריאנט של קאף כדי לייצג את העיצור /g/ (כמו גימ"ל).
בתוניסיה ובאלג'יריה משתמשים באות במילים שאולות ובשמות מקומות כמו ڨالمة (גאלמה, עיר אלג'יראית).
בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט דוד' ארז
אם הנכם משתמשים באות ﭪ מומלץ להשתמש באות گ ולא ڨ כדי שלא יהיו אי הבנות (האותיות گ וڨ זהות מלבד צורת הכתיב) מכיוון שהצורה התחילית והאמצעית האותיות ﭪ וڨ נראות אותו דבר (ڨـ וڤـ / ـڨـ וـڤـ)
אותיות מקבילות.
בית חגלה (עיר מקראית)
בֵּית חָגְלָה הייתה עיר מקראית בנחלת שבט בנימין, ממזרח ליריחו, אשר המשיכה להתקיים גם בתקופת בית שני, המשנה והתלמוד.
אזכורים.
העיר נזכרת לראשונה בתיאור גבול נחלת שבט יהודה: .
כמו כן, נזכרת בתיאור גבול נחלת שבט בנימין: . בנוסף, נזכרת כאחת מערי שבט בנימין: .
בתחילת המאה ה-4 לספירה נזכרה העיר באונומסטיקון של אוסביוס כיישוב שהיה נושב בתקופתו, הנמצא במרחק של שלושה מיל מיריחו ושני מיל מנהר הירדן, תוך שאוסביוס מקשר בינה ובין האתר "גֹּרֶן הָאָטָד" הנזכר בתנ"ך.
שם העיר מופיע גם במפת מידבא, תוך ציון כי המדובר ב"גורן האטד" המקראית.
זיהוי המקום.
שמה של העיר השתמר לפי הסברה המקובלת, שציין החוקר יהוסף שוורץ עוד בראשית המאה ה-19, במנזר העתיק "דיר חַגְ'לֶה" שממזרח ליריחו ובמעיין "עין חַגְ'לֶה" הסמוך אליו, לצד כביש "עוקף יריחו" כיום, ואפשר שהעיר הקדומה שכנה באחת החורבות באזור זה.
מאחז בית חוגלה.
באזור בית חוגלה המקראית, הוקם מאחז הנושא את שמה. במקום מתגוררים (נכון לנובמבר 2020) כ-20 משפחות.
ארכובית שבטבטית
ארכובית שבטבטית (שם מדעי: "Polygonum equisetiforme") הוא עשב רב שנתי ממשפחת הארכוביתיים בו 200 מינים ומתוכם 13 בארץ. ארכובית פירושה בעברית ברך. הארכובית ידועה בעיקר בגלל סגולות המרפא שלה ברפואה העממית.
מאפייני הצמח.
הארכובית היא צמח רב שנתי הגדל בצידי דרכים, בשדות בור ובערוצי נחלים, וכמעט בכל אזורי הארץ.
צמח הארכובית בדרך כלל שרוע על פני האדמה. ענפי הצמח מרובים וארוכים, העלים מוארכים, איזמליים ומרוכזים בחלק התחתון של הענף, בעודו שרובו של הענף הוא חסר עלים.
סגולות מרפא.
לארכובית שבטבטית סגולות מרפא שונות ומגוונות. ברפואה העממית השתמשו בה כתרופה למחלות באיברים שונים בגוף כגון מחלות עיניים, כאבי בטן, צרבת, הרעלות קיבה, דיכאון, בעיות שתן שונות, פצעים בשפתיים, עור קשה ומבוקע דימום בחניכיים, כאבי שיניים ואף בבעיות לב שונות.
בימיי הביניים אף שימשה כמקור הקלה לסוכרת, ולצורכי גרימת הפלות.
תה הארכובית משמש לגירגור להקלת כאבי גרון, עצירת דימומים וקשיי נשימה שלרוב באים ממקורות אסתמטיים.
למעשה, יש זנים מיוחדים ונדירים של ארכוביות שבטבטית המשמשות מקור רפואי חשוב לכל העולם.
תרומה לרפואה.
בארכובית שבטבטית מצויה חומצה סליצילית, שהיא אחד מהחומרים המרכיבים את האספירין (התרופה הראשונה למניעת מיגרנות, חום וכאבי ראש). וייתכן שחשיבותה הרפואית הגבוהה של הארכובית היא בעיקר בגלל חומר זה.
יאיר בן-חיים
יאיר בן־חיים ((נולד ב-27 באוקטובר 1957) הוא משורר, סופר ואמן ישראלי, עורך שירה והמו"ל של חדרים-בית הוצאה לאור. עורך את כתב-העת 'המסדרון' כתב-עת לשירה ופרוזה תרבות ואמנות, עורך ומנהל את האתר הספרותי: 'חדרים-סקירת אירועי שירה ופרוזה, תרבות ואמנות'. במסגרתו הוא עורך ומביים את מדור הדגל של האתר 'דַּבֵּר אֶל הַשִּׁיר' בו מצולמים משוררים ומשוררות הקוראים משירתם ברחבי העיר תל אביב. כיהן כחבר בוועד המנהל של אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל.
ביוגרפיה.
בן־חיים נולד בתל אביב, גדל והתחנך ברמת-גן. נשוי ואב לשלוש בנות. בוגר תיכון אנקורי בתל אביב, בעל תואר במינהל עסקים ממכללת אופקים ברעננה. מתמחה בשיווק ופרסום.