באמצעות האחוז ניתן לבטא חלק מהשלם כמספר ממשי כלשהו, בין 0 לבין 100 אחוזים (למשל: חצי מהשלם הם 50%). עם זאת, מספר באחוזים יכול להיות גדול מ-100. למשל, 200% ממספר הם כפליים המספר האמור. זוהי למעשה הוספה של 100%, בעוד שהוספה של 200% תניב מספר הגדול פי שלושה מהערך המקורי. כך ניתן לראות את הקשר בין עלייה באחוזים לעלייה בהכפלה.
התו המסמל אחוז, "%", הוא סימון מעוצב של שני אפסים. הוא התפתח מסמל דומה שכלל קו מאוזן במקום זה האלכסוני (1650 לערך).
מקור השם.
בשפה העברית.
אף על פי שבמקורה המילה אחוז אינה מבטאת דווקא 1/100, (לדוגמה: ב, מוזכר "אחד אָחֻז מן-החמשים...", כלומר 1/50) מקובל היום להתייחס לאחוז כ-1/100, ולכן, לדוגמה, "45%" (ארבעים וחמישה אחוזים) הוא למעשה קיצור למספר 45/100.
למשל, הביטוי
הוא למעשה דרך לומר:
בשפה הלועזית.
המילה הלועזית ל"אחוז", "Percent", היא הלחם בסיסים של המילים Per (=לכל) ו-Cent (=מאה). הסיבה לכך היא שכך מחשבים את האחוזים. לדוגמה: נאמר ואנחנו רוצים לקבל עשרים וחמישה תפוזים לכל מאה (Per Cent) תפוזים, נקבל עשרים וחמישה תפוזים לכל מאה תפוזים, חמישים תפוזים לכל מאתיים תפוזים, מאה תפוזים לכל ארבע-מאות תפוזים וכן הלאה - כולם מהווים 25% מהכלל.
בלבול כתוצאה משימוש באחוזים.
שימוש באחוזים יכול להוביל לבלבול, בעיקר עקב שימוש לא עקבי או חוסר הבנה באריתמטיקה בסיסית.
שינויים.
בשל שימוש לא עקבי, לא תמיד ברור מההקשר למה מתייחסים האחוזים. כשמדברים על "עליה של 10%" או "ירידה של 10%" של מדד כלשהו, הפירוש הרגיל הוא ביחס לערך ההתחלתי של אותו מדד. למשל, עליה של 10% במחירו של פריט שעלה בתחילה 100 ש"ח, היא עליה של 10 ש"ח, המניבה מחיר חדש של 110 ש"ח.
במקרה של שערי ריבית מקובל להשתמש באחוזים באופן שונה: נניח שערך הריבית ההתחלתי נקוב באחוזים, למשל 20%. נניח שהריבית עולה ל-30%. ניתן לתאר זאת כעליה של 50%, על ידי מדידת העלייה ביחס לערך המקורי של הריבית. אולם בפועל, אנשים רבים יאמרו כי "הריבית עלתה ב-10%", כשכוונתם ל-10% מתוך ה-100% המקוריים, בנוסף ל-20% הראשונים של הריבית (מה שנותן סך של 30%). כדי להימנע מבלבול זה, משתמשים לעיתים במונח נקודות אחוז (בראשי תיבות: נ"א). כך, בדוגמה הקודמת ניתן לומר כי "הריבית עלתה ב-10 נקודות אחוז", ולא יהיה כל כפל משמעות – ברור שהריבית החדשה היא 30%. משתמשים גם במונח נקודות בסיס (בראשי תיבות: נ"ב), כשכל נקודת בסיס היא מאית של נקודת אחוז. לפיכך, הריבית לעיל עלתה ב-1,000 נקודות בסיס.
ביטול הדדי.
טעות נפוצה, כשמשתמשים באחוזים, היא ההנחה שעליה באחוזים, ולאחריה ירידה באותו מספר אחוזים, מובילים לביטול הדדי (כלומר הירידה מבטלת את העלייה). למעשה, זה אינו המצב. למשל, עליה של 50% מ-100 נותנת formula_1, דהיינו 150. ירידה של 50% מ-150 נותנת formula_2, דהיינו 75. באופן כללי, התוצאה המתקבלת היא:
formula_3
[formula_4 - מסמל אחוזים]
כלומר הירידה הכוללת היא פרופורציונית לריבוע השינוי באחוזים.
עם זאת, כדאי לשים לב שאין חשיבות לסדר שבו מתבצעים השינויים. למשל, בדוגמה שלעיל העלאה ואחריה הורדה הובילה לסכום סופי של 75. לעומת זאת, הורדה של 50% מ-100 נותנת 50, והעלאה של 50% ל-50 נותנת 75. הדבר אינו מקרי ומתקיים תמיד (וניתן לראות זאת מהנוסחה לעיל).
כך למשל, מחזיקי מניות "דוט קום" גילו שגם אם מניה ירדה ב-99% מערכה, היא עדיין יכולה לרדת 99% נוספים. באופן דומה, אם מניה עלתה במאות אחוזים, עדיין, ערכה יהיה אפס אם היא תרד ב-100%.
25% תוספת חינם.
כאשר כתוב על מוצר כי מקבלים, כאשר קונים אותו, 25% נוספים חינם, אין הדבר שקול להנחה של 25%. הלקוח מקבל 25% נוספים של מוצר על כמות המוצר שהתכוון לקנות מלכתחילה. כלומר, הלקוח רוכש חמישה רבעים מן המוצר שהתכוון לרכוש, אך משלם רק עבור מוצר אחד. בפועל ההנחה היא של 20%, כאשר כמובן נותרת פתוחה השאלה האם הלקוח זקוק לכל המוצר הנוסף.
התווים יכובדו ב-90% מערכם.
רשתות מזון גדולות מצהירות לעיתים קרובות כי הן מכבדות תווי קנייה לפי 90% מערכם בלבד. אם נניח כי הלקוח רכש את התווים ב 85.5% משווים הנקוב, הרי שהלקוח שילם 85.5 שקלים על כל 90 שקלים מוצר שהוא מקבל. אחוז ההנחה בפועל הוא 4.5/90 *100, כלומר 5%.
ההגייה בעברית.
ההגייה בעברית של האחוזים נהגית באופן הבא:
1% יאמר: אחוז אחד, ואילו 2% יאמרו: שני אחוזים.
3%: שלושה (ולא שלוש) אחוזים, היות שהמילה "אחוז" היא בזכר.
כמו כן, שברים של האחוזים יאמרו לאחר המילה עצמה.
לדוגמה: 14.5%: ארבעה-עשר אחוז וחצי, כך גם עם שאר השברים.
המילה "אחוז" מתייחסת רק לכמות אחוזים, ולא כהתייחסות כללית ליחס בין מספרים, עבורה משתמשים במילה "שיעור".
כך, אין לומר:
"אחוז הנושרים מבתי הספר עלה בשנה האחרונה";
יש לומר:
"שיעור הנושרים מבתי הספר עלה בשנה האחרונה".
תמרת
תִּמְרַת הוא יישוב קהילתי בשיפולי הגליל התחתון לכיוון עמק יזרעאל, סמוך למושב נהלל. היישוב שייך מוניציפלית למועצה אזורית עמק יזרעאל והיה הראשון מבין 7 יישובים קהילתיים הנמצאים בתחום השיפוט של המועצה. הוא ממוקם בתוך הגן הלאומי "שמרון". בסמוך לו נמצאים תל שמרון, שרידי העיר מתקופת המקרא, בית שני והתלמוד שימרון - סימוניא, וכן שמורת טבע תל שמרון, שהיא המקום הצפוני ביותר בעולם שבו גדלה השיטה המלבינה.
היסטוריה.
תמרת נוסד בשנת 1981 ביוזמת המתיישבים, בני העמק והסביבה, ובהתאם להחלטת ועדת השרים לענייני התיישבות ממרץ 1980.
קודם לכן, בין השנים 1947–1954 שהו במקום זה אנשי קיבוץ תימורים אשר עקרו מאוחר יותר לדרום הארץ. מכאן נגזר שמו הנוכחי של היישוב, כאשר "תמרתא" (ו"כפר תמרתה") היה שמו של יישוב יהודי מימי התלמוד באזור. בשנת 1956 הוקמה במקום חוות תמרת להכשרת חיילים משוחררים לחקלאות..
היוזמה להקמת היישוב עלתה בשנת 1976
על ידי האדריכלית ורדית (כיום דבורה) ושלמה בר-אילן, והאדריכל דני כץ.הם אספו גרעין מתיישבים מהאזור, והחלו בהליכי האישורים והתכנון. האישור הסופי התקבל על ידי וועדת השרים לענייני התיישבות וקרקע חקלאית,אחרי פגישה עם אריק שרון ב-1980.
היישוב עצמו תוכנן על ידי דבורה-ורדית בר-אילן, ובוריס דיקרמן.
תושבים.
תמרת מונה למעלה מ-400 משפחות וחיים בו מעל ל-2,000 תושבים (חברי אגודה שיתופית ושוכרים). רובם עובדים מחוץ לתמרת.
מבני ציבור.
ביישוב גני ילדים, אולם ספורט, מועדון נוער, בריכת שחיה, מגרשי טניס, מגרש כדור-עף חופים, מגרש כדורסל וקט רגל, ספריה, מרפאה, צרכניה, מועדון חברים ובית כנסת על שם גלעד שטוקלמן שנפל במלחמת לבנון השנייה.
עד שנת 2005 פעל ביישוב בית ספר יסודי (א'-ו'). כיום ילדי תמרת לומדים בבית הספר היסודי בנהלל, ובבית הספר התיכון (ז'–יב') ויצו קנדה נהלל בנהלל.
היישוב מקיים פעילות קהילתית מגוונת המתבטאת באירועי תרבות וספורט לכל הגילאים ומערכת ענפה של חוגים. קבוצה מהישוב מארגנת את מרוץ הר לעמק ורבים מתושביו מתנדבים לעזרת הרצים. טקס סיום המרוץ נערך בשדות הסמוכים ליישוב. פעם בשנה מתקיים בתמרת מרוץ תמרת המקיף את היישוב.
עד 2007 פעל ביישוב קן של תנועת הנוער הנוער העובד והלומד. כיום משתייך נוער תמרת לנוער עמק יזרעאל הפועל בחסות חטיבת בני המושבים בנוער העובד והלומד.
דהב
דַהַבּ (בערבית מצרית: دهب ) היא עיירה בחופו המזרחי של חצי האי סיני, באמצע הדרך בין שארם א-שייח' לנואיבה. האזור המכונה דהב מורכב מהעיירה עצמה ומשני כפרים בדואים הסמוכים אליה מצפון. הקטן מביניהם נקרא מָשְרָבּה והגדול והצפוני יותר נקרא אָסאלָה. בערבית, פירוש השם דהב הוא "זהב". בזמן השלטון הישראלי היה במקום יישוב ישראלי בשם "די זהב", שכונה כך על סמך זיהוי המקום עם "די זהב" הנזכר בתחילת ספר דברים.
במבצע קדש הגיעה לדהב חטיבה 9 לאחר שחצתה את כל מזרח סיני על גבי רכבים. כוח הסיור שנכנס שאנן אל חורשות הדקלים נתקל במספר חיילים סודנים ששהו בדהב ככיתת משמר והתחבאו בין הדקלים עם כניסת הכוח. אחדים מחיילי הכוח הישראלי נהרגו ועוד מספר נפצעו.
דהב ידועה בשונית האלמוגים העשירה שמסביבה, אשר הפכה אותה ליעד תיירות פופולרי לישראלים ואירופאים. בין אתרי הצלילה שבסביבתה מוכרים בעיקר "החור הכחול", "הפעמונים" וה-"קניון". באזור דהב מצויים מלונות ומועדוני צלילה רבים. רוב התיירות הממוסדת ממוקמת מסביב לעיירה ואילו התיירות הזולה יותר נמצאת במפרץ הכפר אסאלה. משנות ה-90 דהב מצויה בהתפתחות מהירה בעקבות התגברות התיירות. בעיר, שבעבר הלא רחוק היו בה טלפונים ספורים ואף לא בנק אחד, יש כיום טיילת, בתי קפה עם חיבור לאינטרנט ותשתיות מתקדמות.
בטיילת מצוי אתר העתיקות של מצודת דהב, זוהי מצודה נבטית ששמרה על מעגן דהב שככל הנראה היה לו תפקיד במערך המסחר הימי הנבטי.
ב-24 באפריל 2006 ביצע ארגון הטרור קבוצת המונותאיזם והג'יהאד (שהתפתח למדינה האסלאמית) פיגוע באתרי תיירות בעיר. המתקפה כללה שלושה מחבלים מתאבדים, שמחקירת האירוע התברר שהיו בדואים, אשר פוצצו בו זמנית שלושה מטעני נפץ. בפיגוע נהרגו 23 בני אדם, רובם מצרים, ונפצעו כ-80 בני אדם, בתוכם תיירים מישראל וממדינות רבות נוספות.
דאהב
דרוזופילה
תסיסנית (שם מדעי: "Drosophila") הידועה גם כדרוזופילה או, בכינויה השגור והמטעה, זבוב הפירות, היא סוג של זבוב במשפחת התסיסניתיים.
מינים.
בסוג זה כ-800 מינים. שניים מן הידועים ביותר:
תסיסנית כאורגניזם מודל.
המין "D. melanogaster" (תסיסנית המחקר) משמש רבות במחקרים בגנטיקה והוא אורגניזם מודל מצוי בביולוגיה התפתחותית ואף זכה לכינוי "חרק המחמד של הגנטיקאים".