בשנת 1995 מונתה על ידי הממשלה ועדה ציבורית בראשות משה גביש כדי לבחון את הסדרת נושא הקזינו בישראל. הוועדה המלצה על סייגים ומגבלות על הפעלת קזינו בישראל: הקמת רשות פיקוח על ההימורים, הקמת תשתית תיירותית (במקרה שיוחלט להקים קזינו בעיירת פיתוח כמו מצפה רמון), והגברת מערך המודיעין והחקירות של המשטרה. הוועדה קבעה שאת הקמת הקזינו והפיקוח עליו יש לעגן קודם כל בחקיקה ואף גיבשה הצעת חוק מפורטת, שכללה גם הגבלות על מי רשאים להמר בקזינו, איך מבטיחים שמכונות המזל לא ירמו את המשתתפים ואיך מונעים מגורמים בעלי עבר פלילי לעבוד בקזינו. צוות בדיקה נוסף הוקם ומומן על ידי מפעל הפיס. אך היוזמה הוקפאה ולא קודמה.
בעקבות הקמתה של הרשות הפלסטינית נפתח הקזינו ביריחו, שנכללה בשטחי הרשות. קזינו זה משך מהמרים רבים מישראל, ובהם כאלה שהוסעו אליו בהסעות מאורגנות. הכנסותיו נאמדו במאות מיליוני דולרים. פעילות הקזינו ביריחו נפסקה עם תחילתה של האינתיפאדה השנייה והפצצתו מהאוויר על ידי חיל האוויר של צה"ל. לאחר שנכשל הניסיון לפתוח מחדש את הקזינו ביריחו, הודיעו בנובמבר 2001 נציגי קזינו אוסטריה, מפעילי הקזינו ( שבבעלות איש העסקים היהודי-אוסטרי מרטין שלאף), על כוונתם לרכוש אנייה שתשמש קזינו צף מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל במפרץ אילת. באוגוסט 2002, ספינת ההימורים "קנקון" עשתה את דרכה למפרץ אילת, אך הם לא קיבלו אישור להפעלתה. ב-2005, לאחר שהחלו מגעים לחידוש המשא ומתן בין ישראל לפלסטינים, שוב היה ניסיון לפתוח מחדש את הקזינו ביריחו.
בשנת 2001 הונחה על שולחן הכנסת הצעת חוק, שעליה חתמו 25 ח"כים, להקמת קזינו חוקי ביוזמתו ומימונו של מפעל הפיס. יו"ר מפעל הפיס באותה עת, אברהם כץ-עוז, קידם את הנושא כפתרון למאבק במאות מאורות קזינו לא חוקיות שהיו בערים הגדולות בישראל, הקזינו ביריחו ובטאבה, וספינות הימורים באילת. ביוני 2003 הציג מפעל הפיס את תוכניתו להקמת קזינו לשר האוצר בנימין נתניהו, לראש הממשלה, אריאל שרון, ולמנכ"ל משרדו, אביגדור יצחקי (לימים חבר כנסת מטעם קדימה ויו"ר הקואליציה). התוכנית כוללת חמישה בתי קזינו, כשהראשונים אמורים לקום באילת ובמצפה רמון. נתניהו ואביגדור יצחקי תמכו בהקמת בתי קזינו בישראל, אך ראש הממשלה שרון התנגד.
בשנת 2007, אחרי שלוש שנים של הקפאת הטיפול בהקמת קזינו בישראל, ראש הממשלה אהוד אולמרט נרתם למאמצים להקמת קזינו. אולמרט הורה להקים צוות בין-משרדי בראשות מנכ"ל משרד האוצר, ירום אריאב, במטרה לבדוק את ההיתכנות של הקמת קזינו בישראל ולהכין תוכנית אב לנושא. בצוות היו חברים נציגים ממשרדי המשפטים, הרווחה, התיירות וביטחון הפנים וכן אנשי משטרת ישראל. והוטל עליו לגבש חלופות למיקום הקזינו ולבחון את האפשרויות של הפעלתו בידי מפעיל ממשלתי או מסירת הזיכיון ליזם פרטי. אך הצוות הבין-משרדי התפזר ללא החלטות.
בשנת 2010, נרתם למאמצים להקמת קזינו שר התיירות, סטס מיסז'ניקוב, שבקש שוב להקים ועדה ציבורית לבחינת הפעלת קזינו.
בספטמבר 2015, ביקש ראש הממשלה בנימין נתניהו משר התיירות, יריב לוין, ומשר התחבורה, ישראל כ"ץ, לבחון הקמת קזינו באילת. בין השאר נשקלה האפשרות להקמת הקזינו במקום שדה התעופה באילת שהיה עתיד להתפנות או באחד מבתי המלון בעיר. ב-17 בפברואר 2016 הקים ראש הממשלה נתניהו ועדה לבחינת פתיחת מתחם קזינו לתושבי חוץ בעיר אילת, שלטענתו תשקם את הכלכלה והתיירות באילת ויאפשר בין היתר פתיחת בית חולים נוסף בעיר, ופתיחת אלפי מקומות עבודה חדשים. משרד התיירות המליץ להרחיב את היוזמה לבניית קזינו באילת ולבנות מתחם נפרד הכולל 2–4 בתי קזינו בעיר, במתחם שדה התעופה העירוני שמתפנה. על פי משרד התיירות, שערך בחינה ראשונית בנושא, מסתמן כי מתחם כזה יהיה כדאי כלכלית אם יאפשר גם לאזרחים ישראלים להמר, ולא רק לבעלי דרכון זר כפי שנשקל תחילה.
קזינו באינטרנט.
החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הוקמו אתרי הימורים באינטרנט ותוך שנים ספורות זכה התחום לפריחה ופעל כמעט ללא הגבלה או רגולציה. ב-1999 כבר פעלו כ-500 אתרי הימורים בעולם. חברות ויזמים ישראלים היו בין הגורמים הפעילים ביותר בתחום. בקיץ 1998 הונפקה החברה הישראלית הראשונה בתחום, חברת א.מ.ל.ד שהייתה בשליטת אנשי העסקים מוטי מנשה וראובן גבריאלי, שהקימה אתר קזינו באינטרנט בשם "בט אנד צ'ט". החברה פעלה ממונקו וקפריסין, וגייסה הון בבורסה לניירות ערך בתל אביב, אך פשטה את הרגל ב-2001.
בישראל הגרלות והימורים אסורים בחוק, אך תחילה לא נאכף האיסור בפעילות באינטרנט. מפעל הפיס היה בין הגורמים הראשונים שהחלו לפעול נגד ספקי שירותי הימורים באמצעות האינטרנט לתושבי ישראל. ובהדרגה חסמו חברות האשראי את האפשרות להמר בכרטיסים שהונפקו בישראל, וגם על חברות הסליקה נאסר לספק שירות לאתרי הימורים בשפה העברית.
בשנת 2000 הקימו האחים עידו ושי רביב את האתר internet1x2 במדינת בליז, בה הימורים מותרים. האתר איפשר למהמרים בישראל להמר על אירועי ספורט: כדורגל עולמי, פוטבול, בייסבול, אגרוף, טניס והוקי, וכן משחקי פוקר וקזינו. בשנת 2009 נעצרו בחשד להפעלת רשת הימורים בלתי חוקית באינטרנט.
חומר אורגני
ביוב
ביוב הוא מערכת צינורות תת-קרקעיים, אשר מיועדת לנקז את השפכים העירוניים, ולהוביל אותם למקום שבו לא יהוו מטרד, בעיקר למכון טיהור שפכים. לעיתים מובילה מערכת הביוב את השפכים לים או לערוץ נחל, פעולה שגורמת לזיהום מים חמור ביותר ולכן מנסים להימנע ממנה.
הביוב הוא מערכת תשתית חשובה בכל יישוב, והקמתה ותחזוקתה מבוצעות על ידי הרשות המקומית.
מערכות ביוב בערים גדולות כמו פריז מאפשרות כניסת אדם לתוכן. בפריז נמצא מוזיאון הביוב (לז אגו), המאפשר כניסת תיירים אל התעלות.
היסטוריה.
מערכות הביוב התת-קרקעיות המוקדמות ביותר שנחשפו על ידי ארכאולוגים היו המערכות של הערים בתרבות עמק האינדוס.
ברומא העתיקה, קלואקה מקסימה היא מערכת ביוב מתוחכמת מאוד ונחשבת פלא הנדסי. מערכת זו נשפכת אל נהר הטיבר.
באירופה של ימי הביניים השתמשו בערים בנתיבי מים על מנת לאסוף מים משומשים. אלו כוסו עם הזמן ותפקדו כמערכות ביוב. נהר פליט בלונדון הוא דוגמה למערכת זו. בפריז קיימת מערכת ביוב מהמאה ה-19 אשר מרוצפת ומחופה בלבנים.
בורות ספיגה.
בור ספיגה הוא בור הנכרה באדמה ומשמש לקליטת שפכים לשם סילוקם בדרך של חלחול לקרקע. הבור נמצא בשימוש ביתי או תעשייתי. בעבר היה נהוג שבחצר כל בית נכרה בור ספיגה שאליו הוזרם הביוב ועל מנת למנוע זיהומים וריחות רעים, נהוג היה לכסותו מדי פעם בסיד כבוי.
סילוק השפכים בצורה זו גורמת למפגעים סביבתיים רבים:
בגלל בעיות וסיבוכים אלו בבורות הספיגה הוציא המשרד להגנת הסביבה ב-1992 תקנות אשר ימנעו את זיהום המים, ולפיהן:
שימושים נוספים.
הביוב הוא גם מערכת שמשרתת את האחראים על בריאות הציבור לגילוי מחלות, חיידקים ווירוסים שיוצאים ממערכת העיכול ומגיעים לביוב יכולים להתגלות ובכך לאתר אם יש אזורים בהם יש אנשים נשאי מחלות. בשיטה זו לא צריך לבדוק את כל האוכלוסייה, אלא רק אנשים שנמצאים באזורים בהם הבדיקות היו חיוביות.
הביוב בעיני האמנות.
מערכות הביוב עברו תהליך של רומנטיזציה עם השנים ובספרות, בקולנוע וטלוויזיה החלו לשגשג דימויים של הביוב כמבוך של העידן התעשייתי והעידן המודרני. חלק מדימויים אלו נבעו ממציאות מסוימת שבה הביוב שימש לעיתים כמקום מחבוא וכנתיבי מילוט של נלעגים או נרדפים. כך למשל במהלך מרד גטו ורשה השתמשו חלק מהלוחמים היהודים במערכות הביוב על מנת לברוח מן הגטו.
בספרות, בקולנוע ובאמנויות האחרות קיימים הדימויים של הנלעגים או המוזרים החיים בצל הביבים. דוגמאות מפורסמות לכך הם ספריו של סטיבן קינג, "זה", ו"חומות של תקווה" (שעל-פיו נעשה גם סרט בעל שם זהה). הפינגווין, אויבו של באטמן, גדל בביוב (כמתואר בסרט באטמן חוזר), סדרת הקומיקס וסרטי הקולנוע צבי הנינג'ה והסרט מימיק. מערכות הביוב של פריז מככבות בספר פנטום האופרה מאת גסטון לרו כמו גם בעלובי החיים מאת ויקטור הוגו. בספר (ייתכן גם שציורי הכלא של פיראנצי הושפעו מהקלואקה מקסימה. אגדות אורבניות צמחו לגבי היצורים הקיימים בביבי הערים. כך למשל צמחה אגדת תמסחי הביבים של ניו יורק.
הביוב בישראל.
ראשית צינורות הביוב בישראל נבנו בערים הגדולות במהלך שנות העשרים על ידי השלטון המנדטורי ובתכנונם. במטרה להרחיק את הביוב עד כמה שאפשר ממוקדי אוכלוסייה, כדי למנוע מחלות. בתל אביב וסביבתה לאור הגידול הרב באוכלוסייה הצינורות שהוקמו עד קום המדינה היו צינורות פרטיים, שהזרימו את הביוב או לחוף הים וגרמו לזיהומו ואיסור הרחצה בו, או לנהר הירקון, שהזרים בעיקר ביוב תעשייתי וביתי שהגיע ממושבות אחרות כמו פתח תקווה ורמת גן. במהלך קום המדינה הוקמו מספר צינורות ביוב ביוזמה עירונית וממשלתית שהזרימו במספר צינורות גדולים אל הים התיכון והביא לזיהומו, ולאיסור הרחצה בו. הדבר נמשך עד שהוקם השפד"ן בשנת 1972. וכיום תושבי ישראל מייצרים מדי שנה כ-490 מיליון מטר מעוקב של ביוב.
בדו"ח שהוציא מבקר המדינה בשנת 1991 הוא מנה שורה ארוכה של מחדלים בטיפול בביוב בישראל:
פעולות רבות ננקטו כדי לצמצם את הזיהום הנגרם מהשפכים העירוניים:
בעקרון, האחריות לטיפול בביוב נמצאת בידי הרשות המקומית, אך לאור חומרת הבעיות שנוצרו הוקם בשנת 1993 גוף ארצי לתיאום ופעולה בנושא – המנהלה הארצית לביוב, אשר מרביתו נמצאת כיום תחת אחריותו של משרד התשתיות הלאומיות.
בוצה