הלימודים לתואר ראשון במוזיקה כוללים מסלולים אחדים, בהם מוזיקה יהודית, מוזיקה ערבית, לימודי ג'אז, פופ, רוק ומוזיקה אתנית, מוזיקה קלאסית, ניצוח, הפקה מוזיקלית, סאונד, קומפוזיציה והוראת חינוך מוזיקלי.
בין המרצים בבית הספר: רפי קדישזון, יוסי בן נון, דני רובס, שלומי שבן, גיא מזיג, אתי אנקרי, לימור שפירא, עדינה פלדמן, ד"ר רוני רשף, אורי ברכה, ד"ר דורון קימה. הצ'לנית מאיה בלזיצמן, רחל הוכמן, ד"ר משה מורד, ד"ר ארי קטורזה, תומר צדקיהו, בנצי גפני, אבנר קנר, אורי זך, פרופ' צבי אבני ומרצים נוספים.
Foals היא להקת רוק מאנגליה, אוקספורד, שהוקמה בשנת 2005. ההרכב הנוכחי של הלהקה מורכב מהסולן הראשי והגיטריסט הראשי יאניס פיליפקיס, המתופף ג'ק בוואן, הגיטריסט ג'ימי סמית' והקלידן אדווין קונגרייב. עד היום הוציאה הלהקה שישה אלבומי אולפן ואלבום וידאו אחד. סך הכל ללהקה ישנם 27 סינגלים.
היסטוריה.
סולן להקת Youthmovies, אנדרו מרס, הוא האחראי להקמת הלהקה בשנת 2005, אך דווקא הוא עזב זמן קצר לאחר הקמתה.
בתחילת 2007 הוציאה הלהקה את הסינגלים הראשונים שנקראו "Hummer" ו-"Mathletics". בקיץ 2007, החלה הלהקה לעבוד על אלבום הבכורה שלה בניו יורק תחת הפקתו של Dave Sitek אולם מאוחר יותר הלהקה החליטה להפסיק את העבודה עמו. אלבום הבכורה שנקרא "Antidotes" יצא לאור ב-24 במרץ 2008 בבריטניה וב-8 באפריל 2008 בארצות הברית. האלבום זכה להצלחה מסחרית בבריטניה אך להצלחה פחותה בשאר העולם, והופיע לראשונה במקום ה-3 בטבלאות האלבומים בבריטניה.
באוגוסט 2009 החלו חברי להקת Foals להקליט את אלבומם השני בגטבורג, שוודיה. האלבום יצא לאור בשם "Total Life Forever" יצא לאור ב-2010"." אלבום נוסף, "Holy Fire", יצא לאור גם בבריטניה וגם בארצות הברית ב-11 בפברואר 2013.
Foals שיתפו אלבום נוסף, "Mountain at My Gates," ב-20 ביוני 2015.
בסתיו 2017 הודיעו Foals ברשתות החברתיות כי הם עומדים להתחיל להקליט חומרים חדשים לאלבום חדש שייצא בהקדם.
ב-5 בינואר 2018 הודיעו כי הבסיסט וולטר גרברס עוזב את הלהקה, תוך כדי הקלטת האלבום החמישי. ב-19 בפברואר 2019 נחשף כי ג'רמי פריצ'רד, חבר הלהקה הבריטית Everything Everything יצטרף כבסיסט בסיבוב ההופעות החיות של הלהקה בהמשך אותה השנה.
ב-11 בנובמבר 2019 הוקרן הסרט "Rip Up The Road" בבימויו של "טובי L" בקולנוע ריו בדלסטון לקהל המורכב מחברים, בני משפחה, מעריצים, תורמים ועוד. הסרט התיעודי צולם במשך 12 חודשים עת הלהקה יצאה לסבב הופעות עולמי. הסרט מחדד שני מופעי שיא בקריירת הלהקה, הראשון בארמון אלכסנדרה בלונדון ומספק נקודת מבט גלויה ומשעשעת בחיי הלהקה. והשני את הופעתם בפסטיבל גלסטונברי.
סגנון והשפעה מוזיקלית.
Foals מסווגים כלהקת אינדי רוק, רוק אלטרנטיבי, ארט רוק, פוסט-רוק, פוסט-פאנק ואינדי פופ.
ההשפעות המוזיקליות של הלהקה מגוונות, כאשר חברי הלהקה מציינים במיוחד את ארתור ראסל , ולהקות דוגמת Harmonia ו-Talking Heads, כמקורות ההשראה העיקריים שלהם.
הכרה.
אלבומה של הלהקה "Total Life Forever" היה מועמד לפרס מרקיורי ביולי 2010, כשהוא שני רק ל- xx של The xx.
התו הסגול
התו הסגול הוא תו תקן במדינת ישראל לאישור הפעלת ענפים שונים, בתקופת מגפת הקורונה בישראל.
על פי הנחיות הממשלה מתאפשרת פתיחת עסקים באמצעות התו הסגול או התו הירוק (רשימת העסקים שניתנים לפתיחה נמצאת במקום אחר בהנחיות). התו הסגול הופעל לראשונה באפריל 2020, ומקבלים אותו מהרשות המקומית בו העסק פועל.
התו הירוק הופעל לראשונה בפברואר 2021, בוטל ב-1 ביוני 2021. והופעל בשנית ב-18 באוגוסט 2021.
הכללים לקבלת תו סגול.
הכללים עודכנו עם חידוש התו באוגוסט 2021.
השלכות על העסק.
בעסק בעל תו סגול, שבו מונה ממונה קורונה, ישמרו כללי היגיינה, וההנחיות הבאות:
א. בחדר שגודלו עד 20 מ"ר – יוכלו לשהות שני עובדים, או מספר גדול יותר של עובדים אם בין עובד לעובד ישנה מחיצה שתמנע העברת רסס.
ב. בחדר שגודלו מעל 20 מ"ר – עד 5 עובדים או מספר גדול יותר של עובדים אם בין עובד לעובד ישנה מחיצה. קיום פגישות ודיונים יתאפשר עד 8 עובדים בחדר.
במקרה שאחד מן העובדים נדבק בנגיף הקורונה במקום העבודה, ייסגר מקום העבודה כולו או חלקו, וזאת לתקופה שתסתיים לכל המאוחר עם סיום החקירה האפידמיולוגית על ידי משרד הבריאות.
בעקבות חידושו עודכנו הכללים.
ארנסט שטהר
ארנסט שטהר (בגרמנית: Ernst Stöhr; 1 בנובמבר 1860 – 17 ביוני 1917) היה צייר, משורר ומוזיקאי אוסטרי ומייסד שותף של הזצסיון הווינאי.
ביוגרפיה.
ארנסט שטהר נולד ב-1 בנובמבר 1860, הרביעי מבין חמישה בניו של יצרן הכינורות, קרל שטהר. הייתה לו ילדות מוגנת המאופיינת באהבת אביו למוזיקה ובטיפולו של אמו. דודו, לודוויג שטהר, מורה למוזיקה, מלחין וראש אגודת סנקט פלטן למוזיקה, גר גם הוא באותו הבית. ארנסט שטהר חלק איתו לא רק אהבה למוזיקה אלא גם קשר הדוק לטבע. כישרונותיו של שטהר, בנוסף ליכולת הציור, הייתה גם בשירה ומוזיקה. אלה ניכרו כבר בשלב מוקדם. שטהר היסס לגבי איזה מכישרונותיו עליו לפתח.
הוא החליט לצייר והחל ללמוד ב-Kunstgewerbeschule בווינה בשנת 1877. בשל השכלתו הרחבה, היה שטהר מחובר לחוגי אמנים שונים והפך לחבר בהאגנבונד. אבל ההכשרה הפורמליסטית בבית הספר לאומנויות ומלאכה דחתה אותו. הוא עזב בשנת 1879 ועבר לאקדמיה לאמנויות, שם עבד עם קרל רודולף הובר ואוגוסט אייזנמנגר. אך גם כאן נלחם שטהר באקדמיה בגישתה ההרואית-רומנטית, והיה חלק מהעימותים עם דרך האמנים הממוסחרת. הוא עזב את האקדמיה בשנת 1887, והחל להרבות בנסיעות. בין הנסיעות הוא תמיד נסוג לבידוד. בעיות כלכליות אלצו אותו לחזור לווינה.
ייסוד הזצסיון הווינאי.
בשנת 1895 ארגן שטהר תערוכה עבור תיאודור פון הורמן, מבקר מוקדם של האקדמיה, שעורר סערה גדולה. כעבור שנה הוא הפך לחבר בקונסטלרהאוס בווינה, ובאותה שנה קבל פרס על תמונתו "בערב חג המולד". הוא היה אחד ה"נערים" סביב גוסטב קלימט, שעזב את ה"קואופרטיב" והקים את "אגודת האמנים החזותיים", מה שמכונה "הזצסיון הווינאי", עם קולומן מוזר, קרל מול ו-15 אמנים נוספים בשנת 1897.
באמצעות מספר רב של מאמרים פרוגרמטיים במגזין Ver Sacrum, מילא שטהר תפקיד מכריע בדימוי העצמי של קבוצת האמנים החדשה, והיה פרודוקטיבי ביותר בתקופה זו. עבור אחיו, הרופא הרמן שטהר, הוא תכנן את ציור החזית "רפואה" בביתו בסנט פולטן בשנת 1898.
הוא התחתן עם בת דודתו פרידריקה טירמן, ובנה סטודיו ליד בית המלון שלה על אגם ווכיין. מכונת הדפוס שלו מאפשרת לו להתנסות בטכניקות הדפסה שונות. הגיליון ה-12 של ור סקרום מוקדש לו בלבד ועוצב על ידו. שטהר השתתף באופן אינטנסיבי בתצוגות רבות של העמותה, כולל התערוכה ה-14 החשובה בתערוכת 1902 "תערוכת בטהובן", שבקטלוג שלה כתב את הקדמה.
מלנכוליה ודיכאון.
שטהר ספג מכת גורל קשה בשנת 1902, כאשר דודו לודוויג, שאותו העריץ ובו טיפל בעבר במשך זמן רב, נפטר בגלל עבודה אינטנסיבית. בשנת 1904 הוא מיהר לסנט פולטן מכיוון שאמו חלתה קשה. שטהר טיפל בהם במסירות כמו גם אביו בשנת 1909.
הטיפול והאובדן של יקיריו הכניס את שטהר למצב של עצב ודיכאון, דבר שהתבטא גם בתמונותיו. שטהר העצים את עיסוקו בדת ובפילוסופיה. בשנת 1915 קיבלה "תמונת ישו" את פרס רייכל. כניסתה של איטליה למלחמת העולם הראשונה, הפכה את אזור ווכיין לאזור מלחמה, מה שהכניס את שטהר לדיכאון עמוק. הוא יצר בתקופה זו תמונות העוסקות במצבים חסרי תקווה, כמו מוות.
בשנת 1917 הוא נלקח לסנטוריום טולן, ששחרר אותו לאחר מספר שבועות. שטהר נסע לסנט פולטן, ושם התאבד ב-17 ביוני במטבח בית הוריו.
הערכה.
באמצעות עבודתו המגוונת כמשורר, מוזיקאי וצייר מעולה, ניתן לתאר את שטהר כחלוץ התפיסה הכוללנית. ציורי הנוף והדיוקנאות שלו שואבים בחלקם מקאנון הסגנונות של המאה ה-19, שהוא נלחם בהם בעצמו. מאפיין של יצירתו של שטהר הוא הניסיון להכניס את תחושת האמן ליצירתו. כמעט לכל יצירותיו יש את התוכן הסמלי המשותף, מה שהפך את שטהר לאחד הנציגים העיקריים של הסמליות האוסטרית.
ההתמודדות עם סגנונות וצורות רבות ושונות (קטעי מוזיקה, שירים, דרמות) הפכו את שטהר לאמן האוניברסלי ביותר של הזצסיון. אך חוסר היציבות שלו מנע ממנו לעשות זאת יותר, וליישם את כל החזונות שלו ובסופו של דבר הביא לכך שהוא האפיל עם האישיות האמנותית הגדולה שלו על הזצסיון.
האוסף של ארנסט שטהר נמצא במוזיאון העיר סנט פולטן. ציורים חשובים מצויים במוזיאונים בווינה.
נתן אהרנפלד
נתן אהרנפלד (בהונגרית: Ehrenfeld Náthán; צ'וז, 1843 – ברלין, 17 בפברואר 1912) היה רב הונגרי-צ'כי ורבה הראשי של פראג במשך תקופה ארוכה.
ביוגרפיה.
אהרנפלד למד בישיבות יוקרתיות: בברטיסלאבה ובאייזנשטאדט ואחר כך בבית המדרש לרבנים בברלין. הוא היה תלמידו של הרב והחוקר עזריאל הילדסהיימר (1820–1899). אהרנפלד סיים את לימודיו גם באוניברסיטת וינה וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת קיל עם עבודת גמר בנושא ספר העיקרים של יוסף אלבו (תורתו של יוסף אלבו על העקרונות וקריטריוני הדת).