בתקליט זה, בדומה לתקליטו הקודם "אלינור", השירים לא נכתבו במיוחד עבור ארגוב, אלא נכללו בו גרסאות שלו לשירים אחרים. התקליט הוקלט ב"אולפני טריטון", האולפן המקצועי הראשון שבו ארגוב הקליט ועובד בידי יהודה קיסר ומרסל לידג'י אשר ליוו את ארגוב בהופעות והקלטות באותה העת. אחד השירים בתקליט מבוצע על ידי ארגוב בשפה המרוקאית ("להלה יזיד אקטר"), ושיר אחר מבוצע בהגייה תימנית ("אהבת רעיה רצוני").
שני שירים נוספים הוקלטו ולא נכללו בסופו של דבר באלבום, והם: "יושב לבד" (חידוש של בעז שרעבי) ו"עינייך החומות" (נכתב על ידי סוזי סרנגה ללחן יווני).
הרטוב
מהפיכה
מקסין פסברג
מקסין פסברג (נולדה ב־1953) היא מנהלת ישראלית, המכהנת כיו"ר דירקטוריון חברת נתיבי איילון. קודם לכן כיהנה כמנכ"לית חברת אינטל ישראל וסגנית נשיא אינטל העולמית.
ביוגרפיה.
פסברג נולדה וגדלה ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, ב-1970 הגיעה לראשונה לישראל במסגרת תנועת הבונים. היא חזרה לדרום אפריקה ולמדה לתואר ראשון בכימיה ובפיזיקה. ב-1975 עלתה ארצה וב-1978 סיימה תואר שני בכימיה שימושית באוניברסיטה העברית בירושלים. בזמן לימודיה החלה לעסוק בתחום ההוראה, תחילה במכללת אורט בגבעת רם ואחר כך בבית הספר רנה קסין בו שימשה גם כרכזת שכבה. ב-1983 ביקשה להתמנות למנהלת בית ספר חדש בירושלים אך נענתה בסירוב, מה שהוביל אותה לעזוב את התחום.
את הקריירה שלה באינטל החלה בעקבות גיוס עובדים של החברה לקראת הקמת מפעל ייצור המוליכים למחצה בירושלים (פאב 8). פסברג עבדה כמהנדסת ליתוגרפיות בצוות ההקמה של המפעל ובהמשך מונתה לאחראית על חינוך וקשרי קהילה. ב-1991 יצאה להכשרה במרכז הפיתוח של אינטל בפורטלנד שבמדינת אורגון בארצות הברית, ובמהלך תקופתה שם פיתחה שיטה לשימוש בפוליאימיד בתעשייה, שנרשמה כפטנט. לאחר חזרתה לישראל שימשה כאשת הקשר עם האקדמיה וכדוברת חברת אינטל ישראל, ב-1995 הצטרפה לצוות ההקמה של מפעל פאב 18 בקריית גת, ולאחר הקמתו ניהלה בו את חטיבת ההנדסה. בשנים 2000 עד 2004 ניהלה את המפעל בקריית גת בשותפות עם אלכס קורנהאוזר. החל משנת 2004 שימשה פסברג כסגנית נשיא אינטל העולמית.
ב-2006 מונתה למנכ"לית מפעל הדגל של החברה, מפעל פאב 28, גם הוא בקריית גת.
ביוני 2007 החליפה פסברג את קורנהאוזר בתפקיד מנכ"לית אינטל ישראל, בתקופתה נמכר מפעל פאב 18, נסגר מפעל פאב 8 והושלמה בנייתו של מפעל פאב 28. ב-2015 מונתה לאחראית לפעולות ולאסטרטגיה של אינטל ישראל במקומו של מולי אדן. היא כיהנה בתפקיד עד מרץ 2017.
ביולי 2009 מונתה לחברה בוועדה המייעצת למועצה הלאומית לכלכלה והחל מ-2010 מכהנת כחברת וועדת הפרס של פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות. ב-2011 זכתה בפרס התעשייה. פסברג נבחרה לאחת ממשיאות המשואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה'תשע"ד (2014).
לאחר סיום תפקידה כמנכ"לית מונתה פסברג להוביל את הליך המיזוג של מובילאיי לתוך אינטל. בתחילת 2020, לאחר 37 שנות עבודה באינטל, פרשה מהחברה.
ביוני 2017 הוענק לה תואר עמית כבוד מהמרכז האקדמי רופין.
בנובמבר 2021 מונתה ליו"ר דירקטוריון חברת נתיבי איילון.
פסברג מתגוררת בהר אדר שבאזור ירושלים, נשואה ואם לשניים.
בית קאסר
בית קאסר או בית אופק הוא בית באר ברחוב מרדכי בנטוב בשכונת נווה עופר בתל אביב-יפו, אשר שימש עד 2009 את מרחב המרכז של מערך מג"ן בחיל החינוך והנוער.
הבית נבנה במאה ה-19 בידי סלים קאסר, סוחר ערבי-נוצרי עשיר שמוצא משפחתו במלטה, וששימש גם כקונסול של לא פחות מ-12 מדינות שונות. לקאסר היו אדמות רבות באזור הירקון, ובין היתר הייתה בבעלותו חווה בסמוך לכפר אל-מיר שבמקורות הירקון, שאותה מכר בנו, אנטואן, לראשוני פתח תקווה. ביתו של קאסר היה ביפו, ואת הבית באבו כביר, דרומית לדרך יפו-ירושלים הקים כארמון קיץ המשמש לאירוח ונופש. הבית נחשב לאחד הבתים המפוארים באזור יפו, והוא גם המפואר ביותר מבין בתי הבאר ששרדו.
הבאר שבחצר הבית פעלה בתחילה באמצעות אנטיליה, אך מאוחר יותר הופעלה באמצעות מנוע דיזל (משאבת המים המקורית עומדת במקומה עד היום). המים זרמו לבריכת אגירה, ומאוחר יותר, באמצעות תעלות, השקו את הפרדסים ואת הגן הפורח שסביב הבית. הקומה הראשונה, ששימשה לאחסון ושיכון פועלים וחיות משק, הייתה פשוטה יחסית, והיא קורתה בקמרונות צולבים. בקומה זו השתמרה השוקת המקורית ששימשה להשקיית הסוסים והגמלים.
הקומה השנייה מפוארת בהרבה מהתחתונה. היא נבנתה כליוואן (חלל מרכזי המשמש לאירוח, שסביבו חדרי המגורים), אליה מוביל גרם מדרגות רחב. המרצפות בקומה השנייה מעוטרות, וגם הקירות והתקרות עוטרו באיורים. בנוסף, תקרות העץ מעוטרות בפיתוחי עץ מורכבים. את החלל המרכזי שובר דִירֶכְּלִיכּ, האופייני דווקא לבנייה הטורקית - שני עמודי שיש המופרדים ביניהם ובין הקירות באמצעות קשתות. ממרכז החלל המרכזי של הליוואן השתלשלה נברשת אשר אבדה עם השנים, אם כי פיתוחי העץ שמהם הייתה תלויה השתמרו בחלקם. גם חלונות הבית מסוגננים, וכללו פיתוחי אבן ועץ מרהיבים. בחלק העליון של הקירות החיצוניים נבנו פתחי אוורור עגולים. מעליהם הותקן מרזב מקושט, אשר שרד אם כי האיור נמחק עם השנים.
המבנה נבנה בראשיתו כמלבן סימטרי, אולם עם הבאת הצנרת המודרנית לארץ ישראל בידי המתיישבים האירופאים הראשונים (הטמפלרים), נוספה למבנה תוספת בנויה משמאל לחזית, המכילה שירותים ומקלחת ואשר שוברת את הסימטריה של המבנה ומעניקה לו את צורתו הייחודית.
בחצר המבנה עומד מבנה עשוי בוץ, טיט ואבני כורכר, ששימש לאחסון. מבנה זה היה ככל הנראה המבנה הראשון במקום, ולפי ההערכות הוא בן כמה מאות שנים.
לאחר מלחמת העצמאות תפס צה"ל את המבנה, והוא שימש מאז ועד שנת 2009 את חיל החינוך. לאורך השנים ישבו במבנה יחידות שונות, ומאז אמצע שנות השמונים ישבה במבנה מפקדת מרחב מרכז של מערך מג"ן (בעבר - אגף הנוער והנח"ל). הצבא ביצע במבנה שינויים מינוריים יחסית (הבולטים שבהם סגירת חלונות והקמת קירות, וכן הסבת בריכת האגירה לרחבת מסדרים), ובמקרים רבים אף שיפץ ושימר את הבית (בין היתר, הותקן גג חדש, תוקנה הצנרת והוכנסו רשתות חשמל וטלפון). רבים מחשיבים את המבנה כבית הבאר השמור והשלם ביותר בארץ ישראל, רבות תודות לשימוש הממושך של צה"ל במבנה. הבית שמור טוב יותר מהמבנים הדומים הנמצאים בסביבתו. הודות לעובדה זו ולרמת הפאר וההדר המרשימה של המבנה - הוא נחשב בית הבאר החשוב ביותר שהשתמר מתקופת הפרדסנות של יפו בשלהי המאה ה-19.
לאחר יותר משישים שנה שבהם ישב צה"ל במבנה, פינה אותו לבסוף בחודש אוגוסט 2009. כיום מיועד המבנה לשחזור ולשימור. בשנת 2011 הציע אותו מינהל מקרקעי ישראל למכירה, באמצעות עמידר, עבור סכום של כ-10 מיליון שקלים חדשים. הבניין נמכר לבסוף לארגון נכי תאונות עבודה ואלמנות נפגעי תאונות עבודה.
ב-2014 נערכו בו צילומי הסרט "טוביאנסקי" בבימויו של ריקי שלח.
בית אופק
תנועת הבונים
סעדיה אתין
צמיד אלקטרוני
מצטפא טלאס
חובה וזכות
חובה וזכות הם מונחים בסיסיים מתחום הנהלת החשבונות וחשבונאות. המונחים משמשים לציון העסקאות הנרשמות בספר החשבונות (או יומן החשבונות). פעולת חובה (חיוּב) מצביעה על רישום של נכס או הוצאה ואילו פעולת זכות (זיכוי) מצביעה על רישום של התחייבות או הכנסה.
תנועות (עסקאות) של כסף ותנועות חשבונאיות אחרות נרשמות בחשבונות (או כרטיסים או כרטסות). למשל, בחשבון "הוצאות חשמל" יירשמו הוצאות הקשורות לחשמל, ובחשבון "קופת מזומנים" יירשמו כל הפעולות של יציאה וכניסה של מזומן בקופה. כל חשבון מורכב משני צדדים: חובה וזכות. מונחים אלו מאפשרים למנהלי החשבונות לעקוב אחרי התנועות שבחשבונות. כל מונח מציין גידול או קיטון ביתרת החשבון. בחשבונות המהווים נכס, כגון חשבון קופה או חשבון לקוח, חובה מציין גידול של היתרה וזכות - קיטון. בחשבונות המהווים התחייבות, כגון חשבון המחאות לפרעון או חשבון הכנסות ממתן שירותים, חובה מציין קיטון של היתרה וזכות - גידול. להלן טבלה המציגה כיצד מושפעים החשבונות מחיובים וזיכויים (כאשר = גידול, = קיטון):
הרישום בספר החשבונות של חברה שמנהלת מערכת הנהלת חשבונות כפולה, נעשה באמצעות פקודות יומן מאוזנות, כאשר כל צד - חובה וזכות - צריך להיות שווה בערכו הכולל. צד החובה מסומן בדרך כלל באות ח' וצד הזכות - באות ז'. לדוגמה, כאשר חברה נותנת לאחד מלקוחותיה שירותי ניקיון בסך 100 שקלים ומעבירה לו חשבונית, היא תרשום את פקודת היומן הבאה:
כלומר, הלקוח חייב לחברה סך של 100 שקלים, ומאידך - החברה רשמה הכנסות בסך 100 שקלים. הפקודה מאוזנת מאחר שיש סך זהה בכל צד. כאשר החברה תקבל תשלום מהלקוח, היא תזכה את החשבון שלו, ותחייב את חשבון הקופה:
כעת הלקוח אינו חייב דבר לחברה (יתרתו היא 0), ואילו לחברה יש נכס של 100 שקלים במזומן.
כסף סטרלינג
כסף סטרלינג או סטרלינג סילבר היא סגסוגת כסף בדרגת טוהר של 92.5%, כלומר, המכילה כסף בשיעור של 92.5% ממשקלה, ומתכות אחרות, לרוב נחושת, בשיעור של 7.5%. הסגסוגת מכונה גם בשם "כסף 925". הסגסוגת נחשבת לסגסוגת הכסף היוקרתית, המקובלת בייצור תכשיטים.
כסף טהור אינו שימושי בייצור תכשיטים וכלים, מאחר שהוא רך מדי, ונוהגים להוסיף לו מתכות אחרות כדי לשפר את איכות הסגסוגת. חוץ מנחושת נהוג להשתמש גם בגרמניום, אבץ ופלטינה, על מנת למנוע תופעות קורוסיביות, אך כל עוד משקל הכסף בסגסוגת נשמר, היא עדיין נחשבת לכסף סטרלינג.