בשנת 1987 יצא לאור בניו יורק ספרו "The Birth of Israel: Myths and Realities", בהוצאת Pantheon. כעבור שנתיים הספר תורגם לעברית ויצא לאור בישראל. הספר עוסק בתיאור המיתוסים שעוצבו בראשית ימי המדינה ובוחן את ההשפעה שהייתה להם על המדיניות הישראלית בשנים שחלפו. פלפן אבחן בספרו שבעה מיתוסים מרכזיים, והוא דן בכל אחד בהרחבה ומצביע כיצד לדעתו המציאות סותרת את המיתוס. ספר זה נחשב לאחד הספרים הראשונים בזרם "ההיסטוריה החדשה" בישראל, אשר מביט בעין ביקורתית בנראטיב הציוני.
בשנת 1981 זכה בפרס ברונו קרייסקי על פעולתו למען פיוס יהודי-פלסטיני. הארכיון האישי של פלפן נמצא במכון יד יערי שבגבעת חביבה.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
Israelis and Palestinians: Can They Make Peace?, Journal of Palestine Studies Vol. 15, No. 1 (Autumn, 1985), pp. 19-42
ברק סרי
ברק סרי (נולד ב-24 ביוני 1962) הוא עיתונאי ויועץ תקשורת ישראלי. היה עורך המקומון "כאן דרום" והחינמון "ישראלי". שימש בעבר כיועץ התקשורת של שר הביטחון אהוד ברק, השר לביטחון פנים אבי דיכטר, שר התחבורה ישראל כץ ושר הפנים אריה דרעי.
ביוגרפיה.
סרי נולד וגדל באשדוד לרינה ולאבינועם סרי, אביו היה סגן ראש עיריית אשדוד במשך עשור בין השנים 1989 ל-1998.
סרי שירת כקצין בחיל המודיעין. כיהן כעורך ברשת שוקן במשך כ-20 שנה, בין השאר במקומון "כאן דרום". בינואר 2006 גויס כמנהל התוכן של העיתון ישראלי, ולאחר פרישת עמוס רגב בשנת 2007 מונה לעורך הראשי של העיתון, תפקיד שמילא במשך שנה עד לסגירתו. לאחר מכן החל סרי לשמש כיועץ התקשורת של השר לביטחון פנים, אבי דיכטר ואחר כך של שר התחבורה ישראל כץ. באוגוסט 2009 מונה ליועץ התקשורתי של אהוד ברק וכיהן בתפקיד 4 שנים. ביוני 2013 הודה בהתנהגות שאינה הולמת, במסגרת הסדר טיעון, לאחר שהעביר מידע מכפיש על דובר צה"ל לשעבר אבי בניהו לעיתונאי
הדבר היה בסיומו של מאבק עז שנמשך שנים בין שר הביטחון ברק לרמטכ״ל גבי אשכנזי ובכירי שתי הלשכות בפרשת הרפז. בסיום החקירה החליטה המשטרה להמליץ על הגשת כתבי אישום נגד הרמטכ״ל אשכנזי, דובר צה"ל, תא״ל אבי בניהו, ועוזר הרמטכ"ל אל״מ ארז וינר.
בתקופה שהיה סרי עורך המקומון "כאן דרום", היה למקומון הנפוץ ביותר באזור הדרום והיה אחד העיתונים המובילים ברשת שוקן.
בשנים שעבד במשרד הביטחון ניהל סרי את כל המערך התקשורתי של שר הביטחון אהוד ברק, מול צה"ל, משרד הביטחון וכל אמצעי התקשורת.
בשנים שעבד במשרד הביטחון, יצא צה"ל למבצע עמוד ענן בעזה, והמאבק של ישראל נגד הניסיון של איראן להגיע לנשק גרעיני הגיע לשיאו. בשנים הללו התלווה סרי לשר הביטחון ברק לנסיעות רבות לארה״ב, אירופה ומדינות נוספות במסגרת המערכה המדינית שניהלה ישראל נגד הגרעין האיראני. סרי עבד עם שר הביטחון ברק עד פרישתו מהחיים הפוליטיים.
בשנים 2013–2015 שימש כיועץ התקשורת של שר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים סילבן שלום.
במאי 2015 מונה ליועצו של שר הפנים אריה דרעי. באוקטובר 2020 פתחה נציבות שירות המדינה בחקירה משמעתית נגד סרי מאחר שהוא משמש במקביל כפרשן פוליטי ברדיו ללא קבלת שכר, ללא היתר. בנוסף, חלק מהתבטאויותיו של סרי ברדיו נשמעות כהבעת עמדה פוליטית וחורגות לכאורה מהמותר על פי תקנון שירות המדינה.
לסרי פינת פרשנות קבועה שמשודרת מדי בוקר בתוכנית ׳שבע תשע׳ ברדיו 103, יחד עם הח״כ לשעבר איתן כבל, בה השניים מעניקים פרשנות מחוייכת על נושאים אקטואליים. סרי משמש כחבר פאנל קבוע בתוכנית הבוקר של קשת 12
בנוסף, סרי מפרשן ומתראיין בנושאים פוליטיים ומדיניים בתוכניות טלוויזיה ורדיו נוספות.
סרי ליווה את השר דרעי בארבע מערכות הבחירות האחרונות עד סיום תפקידו כשר ביוני 2021 והרבה לייצג באמצעי התקשורת את עמדות המגזר החרדי.
חיים אישיים.
סרי נמצא בזוגיות עם אורית לדרמן, אב לארבעה ילדים וסב לנכדים.
ארוואן רזאי
ארוואן רזאי (בפרסית: ارغوان رضائی, אלפבית לטיני : Aravane Rezaï; נולדה ב-14 במרץ 1987) היא שחקנית טניס מקצועית מצרפת. דורגה בשיאה במקום 16 בעולם וכיום (ינואר 2012) במקום 123 בדירוג ה-WTA.
רזאי זכתה עד היום ב-11 תוארי יחידות (4 WTA ו-7 ITF).
המפלגה הלאומית הסקוטית
המפלגה הלאומית הסקוטית (באנגלית: Scottish National Party, גאלית סקוטית: Pàrtaidh Nàiseanta na h-Alba, סקוטית: Scottis Naitional Pairtie, בקיצור: SNP) היא מפלגת שמאל-מרכז לאומית הפועלת למען עצמאותה של סקוטלנד. מטרתה המוצהרת היא . המפלגה הוקמה בשנת 1934 כאיחוד בין המפלגה הלאומית של סקוטלנד והמפלגה הסקוטית, ומיוצגת בפרלמנט מאז 1967. כיום המפלגה מיוצגת בפרלמנט הסקוטי עם 64 חברי פרלמנט (מתוך 129 בסה"כ), בפרלמנט הבריטי עם 47 חברי פרלמנט ובפרלמנט האירופאי עם שני חברי פרלמנט.
מנהיגת המפלגה הנוכחית היא ניקולה סטרג'ן. היא החליפה את אלכס סלמונד, שכיהן כעשרים שנה ופרש עקב כישלון קמפיין העצמאות מבריטניה "כן סקוטלנד".
אידאולוגיה.
המפלגה תומכת בנישואים חד מיניים, פירוז מנשק גרעיני, והורדת גיל ההצבעה ל-16.
המדיניות הכלכלית של המפלגה היא מיגור העוני, דיור ציבורי, מיסוי אישי פרוגרסיבי, תוספת שכר לאחיות ולימודים אקדמיים בחינם.
עד שנות ה-60, המפלגה הייתה מפלגת מרכז ששמה דגש על ייצוג הלאומיות הסקוטית ולא על נושאים כלליים של שמאל וימין. בשנים שלאחר מכן החלה המפלגה לנטות לכיוון השמאל, והחלה להציג את עצמה כסוציאל-דמוקרטית. עד היום קיימים ויכוחים בתוך המפלגה על עקרונותיה: יש במפלגה קבוצות הטוענות שהמפלגה צריכה להיות מרכז מתון, ללא נטייה לשמאל או לימין; לעומת זאת, יש קבוצות הטוענות שהמפלגה צריכה להיות שמאלנית יותר ולהיות מפלגה סוציאליסטית מובהקת.
בנושא עצמאות סקוטלנד קיימות בין פעילי המפלגה שתי גישות: הגישה ההדרגתית והגישה הרדיקלית. הנהגת המפלגה תומכת בגישה ההדרגתית, לפיה עצמאות סקוטלנד תושג בתהליך ארוך, על ידי העברה הדרגתית של סמכויות מהפרלמנט של הממלכה המאוחדת לפרלמנט הסקוטי. תומכי הגישה הרדיקלית, לעומת זאת, סבורים שהמפלגה צריכה להעמיד את עצמאות סקוטלנד כיעד ראשי ועיקרי, ולפעול להכרזת עצמאות בהקדם האפשרי.
בחינת בגרות (סרט)
בחינת בגרות הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1983, המספר על זוג תיכוניסטים אוהבים, רוני (דן תורן) ואורנה (עירית פרנק) שהסתבכו בהריון לא מתוכנן. בשל כך חלה התלבטות ברורה בין האפשרויות השונות: הפלה, מסירה לאימוץ או גידול הילד בכוחות עצמם. הוריהם של הזוג הצעיר רואים בהם ילדים בני "טיפש-עשרה" שעשו טעות, אולם מותו של חבר קרוב עומרי (רוני פינקוביץ') במהלך השירות הצבאי מוכיח להורים את בגרותם של השניים.
הסרט מבוסס על ספרה של גלילה רון פדר "בחינת בגרות", שיר הנושא של הסרט בוצע על ידי גרי אקשטיין ומזי כהן. "בחינת בגרות" מכר 260,000 כרטיסים בישראל.
קישורים חיצוניים.
ביקורות
וילסון קיפקטר
וילסון קוסגי קיפקטר (באנגלית: Wilson Kosgei Kipketer, נולד ב-12 בדצמבר 1972) הוא אתלט עבר דני. הוא שלוש פעמים ברציפות אלוף עולם (גטבורג 1995, אתונה 1997 וסביליה 1999), שיאן עולם ובעל שתי מדליות אולימפיות (כסף מסידני 2000 וארד מאתונה 2004) בריצת 800 מטר ושיאן העולם הנוכחי בריצת 800 מטר באולם.
ביוגרפיה.
קיפקטר נולד בקניה. בשנת 1990 הוא הגיע לדנמרק במסגרת חילופי סטודנטים ללימודי הנדסת חשמל באוניברסיטת קופנהגן. הוא התאהב בדנמרק וביקש אזרחות דנית. במהלך 11 שנות הקריירה שלו הוא התאמן תחת הדרכתו של המאמן הפולני סלבומיר נובק.
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 זכה קיפקטר במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.08 דקות, לפני ארתמון אטונג'מאנה מבורונדי (1:45.64 דקות) ווביורן רודל מנורווגיה (1:45.68 דקות).
קיפקטר לא קיבל אזרחות דנית מלאה ולכן לא הורשה להשתתף באולימפיאדת אטלנטה (1996), למרות שנחשב כרץ הטוב ביותר בעולם בריצת 800 מטר, הוא לא הפסיד באף תחרות בריצה זו אותה שנה. בסוף השנה, בתחרות ברייטי, איטליה קבע שיא אישי חדש בתוצאה של 1:41.83 דקות (10 מאיות השנייה איטי משיא העולם של סבסטיאן קו).
שיאן עולם.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בפריז, צרפת במרץ 1997 זכה קיפקטר במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:42.67 דקות. כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא עולם חדש של 1:43.96 דקות. ב-7 ביולי בתחרות בסטוקהולם, שוודיה הוא השווה את שיא העולם בן 16 השנים של קו, בריצת 800 מטר באצטדיון בתוצאה של 1:41.73 דקות. באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:43.38 דקות, לפני נורברטו טלז מקובה (1:44.00 דקות) וריץ' קנה מארצות הברית (1:44.25 דקות) ובכך הגן על תוארו. מספר ימים לאחר מכן, ב-13 באוגוסט בתחרות גראנד פרי שנערכה בציריך, שווייץ הוא קבע שיא עולם חדש בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:41.24 דקות (בתחרות זו נקבעו עוד שני שיאי עולם חדשים תוך 70 דקות, אחד של היילה גבריסלאסי בריצת 5000 מטר והשני בריצת 3000 מטר מכשולים על ידי וילסון בויט קיפקטר, (אין ביניהם קרבת משפחה). 11 ימים לאחר מכן, ב-24 באוגוסט בתחרות גראנד פרי שנערכה בקלן, גרמניה קבע קיפקטר בריצת 800 מטר שיא עולם חדש נוסף של 1:41.11 דקות, שיא אשר נשבר לאחר 13 שנים, ב־22 באוגוסט 2010, בידי דייוויד רודישה.
בסוף השנה זכה קיפקטר בתואר אתלט השנה בעולם.