גופן "מרים" מתאפיין בעיצוב פשוט ובעובי קו אחיד, בסגנון "Sans serif" (חסר תגים). נעשה בו שימוש רב בכתיבת טקסטים שונים על גבי מדיה דיגיטלית ומודפסת. גופן זה אף משמש כברירת מחדל בגרסה העברית של תוכנות מחשב שונות (לדוגמה: Windows Live Messenger).
כיום הוא נפוץ בעיקר בגרסה שעיצב שמואל גוטמן – Guttman Miryam, המופצת עם תוכנת אופיס של מיקרוסופט.
משה סלקטר
משה סלקטר (נולד ב-3 בדצמבר 1961) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ. סלקטר שיחק בעיקר במכבי חיפה, ונודע בשל יכולתו הטובה בנגיחות ומשחקו ההוגן.
קורות חייו.
סלקטר נולד בישראל ליעקב סליקטר, יליד בולגריה, ולכוכבא, ילידת טורקיה. הצטרף למועדון מכבי חיפה כבר בגיל 8, ושיחק בקבוצות הצעירות השונות של המועדון. הוא החל את דרכו כבלם, ומאוחר יותר הועבר לעמדת הקשר. הוא החל לשחק בקבוצת הנוער של מכבי חיפה בשנת 1977, והועבר על ידי מאמנה ג'וני הרדי לעמדת החלוץ. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא כבש 34 שערים, וסייע לה לזכות באליפות ליגת הנוער בפעם השנייה בתולדותיה וכן בגביע המדינה לנוער. משחקו המפורסם ביותר מאותה תקופה הוא הדרבי של חיפה בין קבוצות הנוער, שבו כבש ארבעה שערים.
ב-6 בינואר 1979 ערך סלקטר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי חיפה, במשחק מול הכח רמת גן, כאשר הקבוצה שיחקה בליגה הארצית. גיוסו לצבא ההגנה לישראל מאוחר יותר פגעה מעט ביכולתו ככדורגלן. הוא התגלה כשחקן כשרוני באותה תקופה, ובין היתר כבש שער ממרחק של 40 מ' בחצי גמר גביע המדינה ב-1981 מול בני יהודה, שלא עזר לחיפה להעפיל לגמר.
סלקטר כיהן כקפטן נבחרת הנוער, ומאוחר יותר זומן לנבחרת הצעירה של ישראל, אך שיחק במדיה פעמיים בלבד. בשנת 1982 הגיע למכבי חיפה המאמן ג'ק מנסל, שלא האמין ביכולתו של סלקטר כחלוץ, ובעקבות כך ניפה אותו מסגל הקבוצה. לאחר פיטוריו של מנסל והגעתו של ג'וני הרדי במקומו, הוחזר סלקטר לסגל והחל להנהיג את הקבוצה.
בשני מחזורי הסיום של עונת כבש סלקטר שערים חשובים, מול הפועל יהוד ומכבי רמת עמידר, שהובילו לזכייתה של מכבי חיפה לראשונה בתולדותיה באליפות הליגה העליונה (אז "הליגה הלאומית"); זאת למרות יתרון של 13 נקודות לזכותה של בית"ר ירושלים קודם לכן. בעקבות יכולתו הטובה הוא אף זומן לנבחרת ישראל, ושיחק במדיה לראשונה מול נבחרת אורוגוואי. בעונת הוא פיתח שותפות יעילה בחוד ההתקפה של מכבי חיפה יחד עם זאהי ארמלי ורוני רוזנטל, שהובילה את מכבי חיפה לזכייה נוספת באליפות. בנוסף הוא סיים כמלך השערים של הקבוצה בעונה זו, עם 16 שערים, ואף זכה בתואר כדורגלן העונה של מעריב.
לאחר סכסוך עם המאמן שלמה שרף, סלקטר עבר לבית"ר ירושלים בשנת 1987 תמורת 115 אלף דולר. הוא כבש ארבעה שערים בלבד במדי בית"ר, ועל כן הושאל עוד באמצע העונה להפועל כפר סבא, בה כבש שער אחד בלבד. הוא חזר למכבי חיפה בשנת 1989, אך לא הרבה לשחק ובעקבות כך עבר למכבי עכו מליגה א', וסייע לה לעלות לליגה הארצית. לאחר מכן פרש ממשחק פעיל ומונה לזמן קצר למאמן קבוצת הנוער של מכבי חיפה.
לאחר פרישתו החל סלקטר לעבוד במשטרת ישראל. ב-2009 השתתף סלקטר בטורניר הוקרה שנערך לכבוד קבוצת האליפות הראשונה של מכבי חיפה. הוא נחשב לאחד מהשחקנים המצטיינים בהיסטוריה של המועדון.
א-טור (ירושלים)
אַ-טּוּר (בערבית: الطور) היא שכונה מעורבת במזרח ירושלים, הממוקמת על הר הזיתים בגובה של 813 מטרים מעל פני הים. נכון ל-2016 גרים בשכונה 23,466 תושבים.
היסטוריה.
השכונה מיושבת החל מהתקופה הרומית בארץ ישראל, אז היה במקום כפר בשם בית פגי. לאחר כיבוש ירושלים מידי הצלבנים ב-1187, העביר צלאח א-דין את ההר לידי שני שיח'ים סופיים, על מנת שיישבו את המקום במוסלמים שיגנו על ירושלים ממזרח.
לפי רשימות-מס עות‘מאניות מ-1596, היו בכפר 48 בתים ותושביו שילמו מס על גילוי חיטה, שעורה ופירות.
מאמצע המאה ה-19 נבנו בשכונה כנסיות לציון אירועים מרכזיים בחייו של ישו, כגון כנסיית העלייה, כנסיית העלייה הרוסית (טור-מלכא), כנסיית אבינו שבשמים (פאטר נוסטר) וכנסיית כל העמים. בעדויות משנת 1887 נמסר כי מעל כנסיית טור-מלכא נבנה במהירות מגדל פעמונים גבוה ובולט. על פי עדויות משנת 1888 ניתן להשקיף מראש מגדל הפעמונים אל ים המלח ואל הים התיכון.
בשנת 1898 ביקר בארץ הקיסר הגרמני וילהלם השני. בביקור הוחלט גם על הקמת "קרן אוגוסטה ויקטוריה" (על שם אשת הקיסר), שתגייס מימון להקמת אכסניה גרמנית על הר הזיתים. בניית מתחם אוגוסטה ויקטוריה, שנועד לשמש כאכסניה, בית חולים ומקום למפגשים ואירועים הסתיימה ב-1910.
בתקופת המנדט הבריטי.
הכפר התפתח במהירות בתקופת המנדט הבריטי. במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט, בא-טור הייתה אוכלוסייה של 1,037 נפש, 806 מוסלמים ו-231 נוצרים. במפקד 1931 היו בכפר כבר 400 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 2,090 תושבים.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 2,770 מתוכם 2,380 מוסלמים, ו-390 נוצרים. שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 8,808 דונם. אשר מתוכם הוקצו 228 לחקלאות שלחין, ו-2,838 גידולי דגנים.
בשנת 1921 הכין האדריכל צ'ארלס רוברט אשבי תוכנית בניין עיר לירושלים (תוכנית גדס-אשבי), בה הוגבלה הבנייה שמסביב לאגן העיר העתיקה, כך שהשכונה התפתחה על מדרונות הר הזיתים לכיוון מזרח ודרום.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית.
בתקופת ירדן.
חלוקת העיר ירושלים במלחמת העצמאות הביאה לניתוק השכונה מיתר חלקי העיר. עד שנת 1948 הגישה היחידה לשכונה הייתה באמצעות קו האוטובוסים שהוביל מהעיר המערבית אל קמפוס האוניברסיטה העברית שעל הר הצופים והמשיך אל השכונה. השטחים הישראליים שעל הר הצופים ושטחי ההפקר ניתקו למעשה את השכונה מהעיר. רק בשנת 1953, כחמש שנים לאחר מלחמת העצמאות, נסלל כביש המקשר את השכונה אל יתר חלקי מזרח ירושלים.
בתחילת שנות ה-60 של המאה העשרים נבנה בשכונה מלון שבע הקשתות, ביוזמת בית המלוכה הירדני, ובנייתו הושלמה בשנת 1962.
לאחר 1967.
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, א-טור נמצאת תחת שליטה ישראלית. בשנת 1968 נחנך בשכונה בית החולים אל-מקאסד, שנבנה מתרומות של נסיכות הנפט כווית.
בשל מיקומה של א-טור היא נחשבת לשכונה בעלת מעמד סוציו-אקונומי גבוה יחסית לשכונות בירושלים.
בתחילת האינתיפאדה הראשונה בינואר 1988 הוטל על השכונה עוצר בשעות הערב, לאחר מספר ימים של הפגנות, חסימת כבישים והבערת צמיגים. בנוסף נשלחו שני זחל"מים לסייר בשכונה.
בשנות ה-2000 רבים מתושבי השכונה ביקשו וקיבלו אזרחות ישראלית.
בשנת 2002, נתפסה מחתרת בת עין, שכללה את האחים שלמה ושחר דביר-זליגר, עופר גמליאל וירדן מורג, אחרי שניסו לבצע פיגוע טרור על ידי הנחת מטען חבלה ליד בית ספר לבנות בא-טור. שניים מהם, שלמה דביר וירדן מורג, נתפסו במקום. בשנת 2003 הורשעו עופר גמליאל, שלמה דביר-זליגר וירדן מורג ונידונו ל-15 שנות מאסר (דביר-זליגר וגמליאל) ו-12 שנה (מורג).
ב-2006 ביוזמת עמותת אלע"ד נכנסו לגור בא-טור תשע משפחות יהודיות במבנה שנקרא "בית החושן". בשכונה מתגוררות כ־22 משפחות יהודיות ובהן משפחתו של הרב דוב ליאור. משפחה פלסטינית פונתה ב-2012 ממתחם "בית החושן".
בשנת 2010 אישרה הוועדה המחוזית בירושלים את הקמתם של מספר בניינים ליהודים סמוך לישיבת "בית אורות", כך שהישיבה תיכלל בשכונת מגורים.
א-טור (שכונה)
בומברדיה דאבל דק קוץ'
בומברדיה דאבל דק קוץ' (אנגלית Bombardier Double-deck Coach - "קרון נוסעים דו-קומתי מבית בומברדיה") היא רכבת מו־דו דו־קומתית לנוסעים, תוצרת חברת בומברדיה הקנדית.
משתמשים.
דגם זה נמצא בשימוש במספר חברות רכבת באירופה ובצפון אמריקה. הרכבת הגרמנית (DB) רכשה למעלה מאלף יחידות מהדגם מאז שנת 1992, והרכבת הדנית (DSB) רכשה ממנו 67 קרונות בסך הכל החל ב־2001. הדגם נמצא גם בשימושה של רכבת ישראל שרכשה 146 קרונות ממנו מאז שנת 1999. רובם נבנו בגרמניה וחלקם הורכבו במפעל רמתא של התעשייה האווירית. בשנת 2010 הוזמנו 78 נוספים שסופקו החל מסוף 2011. נכון לשנת 2020 פועלים ברכבת ישראל כ-500 קרונות בערך מסוג זה. הקרונות שבשימוש רכבת ישראל ערוכים בדרך כלל במבנה של שתיים עד חמש יחידות רגילות וקרון ניהוג וכוח, וכן קטר. בשנת 2019 נוספו למצבת רכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס רבי עוצמה חשמליים. אלו מסוגלים לגרור עד שבע יחידות רגילות וקרון ניהוג שבו אין צורך יותר בגנרטור מיכיוון שהחשמל לרכבת בתצורה זו מסופק ישירות מן הקטר. בשל כך קרונות הניהוג שמסופקים החל משנת 2019 אינם כוללים גנרטור.
בית הכט
בית תרבות ואמנות ע"ש ראובן ואדית הכט (לשעבר "בית רוטשילד") הוא מבנה המשמש כמרכז תרבות ואמנות במרכז הכרמל שבעיר חיפה. הבית ממוקם בשדרות הנשיא 142, במתחם מרכז רפפורט, הכולל גם את אודיטוריום חיפה וסינמטק חיפה.
היסטוריה.