קופנהגן (בדנית: København - "נמל הסוחרים" (קֶבְּמְהָאוּן), ) היא בירת ממלכת דנמרק והעיר הגדולה בממלכה. בעיר חיים כ-600,000 תושבים וכ-2.5 מיליון במטרופולין שלה. מרבית העיר נמצאת על האי שלן (בדנית: Sjælland) וחלקים אחרים שלה על איים נוספים.
בשנת 2000 נחנך גשר ארסונד שמחבר בין העיר למאלמה שבשוודיה. אתרים ידועים בעיר הם פסל בת הים הקטנה (פסל הברונזה המצולם והמפורסם ביותר בעולם), כנסיית גרונדטוויג, מוזיאון תורוואלסן, גני טיבולי (פארק השעשועים הראשון בעולם), כריסטיאניה (רובע ההיפים היחיד בעולם) וסְטְרֶאֵט (Strøget) - המדרחוב הארוך ביותר בעולם.
אחד מהמותגים המזוהים ביותר עם דנמרק - הבירה קרלסברג - מיוצר במפעל בעיר.
היסטוריה.
העיר הוזכרה לראשונה בספרות כתובה במאה ה-11 לספירה והיא קיבלה מעמד של עיר במאה ה-13. העיר הותקפה שוב ושוב על ידי ברית ערי הנזה. חשיבותה של העיר גדלה החל מהמאה ה-12 עד שנהפכה למרכז מסחר חשוב, והחל מאמצע המאה ה-15 היא בירת דנמרק.
במהלך השנים 1658–1659 העיר עמדה תחת מצור שוודי בידי המלך קרל ה-10 והצליחה לבצע תקיפת נגד מוצלחת. ב-1711 הרגה מגפה שליש מאוכלוסיית העיר.
בקרב קופנהגן (1801) צי בריטי הביס את הצי העוגן של דנמרק-נורווגיה ליד קופנהגן. בקרב קופנהגן השני הבריטים הפציצו מטרות אזרחיות בעיר ברקטות בעלות ראש-הצתה וחוללו שרפה שהשמידה את רוב העיר, הנחיתו 30,000 חיילים וגרמו למותם של כ-2,000 אזרחים.
במהלך מלחמת העולם השנייה, הייתה העיר, כמו שאר המדינה, תחת כיבוש צבאי של הגרמנים החל מ-9 באפריל 1940 עד 4 במאי 1945. לאחר הפלישה לנורמנדי חששו הגרמנים שהמשטרה הדנית תהווה בעיה, לכן ב-1944 הייתה כוונה לעצור את אנשי המשטרה, אף על פי שרבים התחבאו או ברחו לשוודיה. עקב כך, אחוזי הפשיעה בקופנהגן היו גבוהים במהלך שמונת החודשים האחרונים למלחמה.
כלכלה.
קופנהגן היא לא רק בירתה בפועל של דנמרק אלא גם הבירה הכלכלית של דנמרק ושל כל האזור הסקנדינבי-בלטי. כמעט 3.5 מיליון תושבים חיים במרחק של כ-50 ק"מ מקופנהגן, מה שהופך אותה לאזור המיושב ביותר בצפון אירופה. בשנת 2008 דורגה קופנהגן במקום הרביעי ברשימת 50 ערי העתיד של אירופה, אחרי לונדון, פריז וברלין. חברות ענק רבות הקימו בעיר את המפקדות שלהן. בהן, מיקרוסופט. ישנן כ-2,600 מפקדות של חברות בינלאומיות בעיר.
תחבורה.
קופנהגן יושבת על צומת דרכים בין החשובים בצפון אירופה. גשר ארסונד מחבר אותה עם העיר מאלמה בשוודיה ובעצם מחבר את אירופה למדינות הנורדיות כגון שוודיה, נורווגיה ופינלנד. הגשר בנוי מכביש ומסילת רכבת.
נמל התעופה קופנהגן קסטרופ הוא נמל התעופה הגדול ביותר בסקנדינביה ובין הגדולים באירופה. זהו שדה תעופה מהנוחים ביותר לטיסות קישור ליעדים בסקנדינביה ובמזרח הרחוק.
בעיר יש רכבת תחתית עם שני קווים ועוד שניים תחת בנייה שצפויים להיות מושלמים ביולי 2019. בנוסף יש מערכת רכבות עירונית בשם S-tog. העיר מקושרת דרך קווי רכבת לערים ועיירות מרכזיות בדנמרק וליעדים בינלאומיים באירופה כמו סטוקהולם, המבורג וברלין.
קופנהגן ידועה כאחת הערים הידידותיות לרוכבי אופניים בעולם. 36% מכלל האזרחים משתמשים באופניים על מנת להגיע לעבודה או למקום הלימודים. מערכת שבילי האופניים בעיר מקיפה ביותר.
חינוך.
בעיר לומדים כ-89,000 סטודנטים במספר מוסדות כשהגדולים שבהם הם אוניברסיטת קופנהגן (40,000 סטודנטים) ובית הספר לעסקים של קופנהגן (17,000 סטודנטים).
תרבות.
לקופנהגן היסטוריה מימי הביניים שרבים מסממניה האדריכליים משומרים וחיים בהרמוניה לצד הקידמה הקיצונית שמאפיינת את העיר.
בקופנהגן מוזיאונים רבים, מהם המוקדשים לנושאים צרים כמו המוזיאון לתולדות הצי הדני או המוזיאון הגאולוגי, ומוזיאונים כלליים יותר כגון המוזיאון הלאומי, שאוצר ממצאים מההיסטוריה הדנית. לצד המוזיאונים מוקדשים כאמור חלקים מהעיר לשימור העבר, ובמרכז העיר נמצאים פסלים רבים שמוקדשים לבניה המפורסמים של דנמרק. כך בשדרת אנדרסן ניצב פסל אנדרסן המשקיף על גני טיבולי מצדו השני של הרחוב.
לצד השימור מוקדשים מוקדי תרבות רבים לבידור. בקופנהגן תיאטראות רבים, אופרה, בתי קולנוע ומוקדי תרבות נוספים. בחלקים שונים של העיר נמצאים פארקים גדולים, חלקם מגודרים בחומת לבנים נמוכה כמו הפארק המלכותי שבקרבת הארמון המלכותי.
במרכז העיר נמצאות כנסיות רבות, חלקן משוחזרות וחלקן בנות כמה מאות שנים. לצד הכנסיות שבנויות בסגנונות הבארוק, רוקוקו, נאו קלאסי וסגנונות נוספים, נמצא בית כנסת קטן. מלכיה של דנמרק השקיעו ממיטב כספם בבניית ארמונות - חלקם הפכו למוזיאונים ואילו אחרים משמשים את בני משפחת המלוכה.
הנמל של העיר, ובפרט אזור "הנמל החדש" - ניהאון, מהווה את אחד האזורים השוקקים ביותר מבחינה תיירותית וכמרכז מסעדות וברים. פסל בת הים הקטנה המוצב על סלע קטן בנמל של קופנהגן, הוא מסמליה המזוהים של העיר. הפסל, מחווה לבת הים הקטנה של אנדרסן, נוצר על ידי אדווארד אריקסן והושלם ב-1913.
קופנהגן אירחה את כל זכיותיה של דנמרק בתחרות האירוויזיון וכן את תחרות שיר היובל באירוויזיון באוקטובר 2005. בשנת 1996 שימשה העיר כבירת התרבות של אירופה.
האוכלוסייה הנוצרית לותרנית מהווה כ-57% מאוכלוסיית העיר. קיים גם מיעוט קתולי. מוסלמים מהווים כ-10% וחלקם גודל בעשורים האחרונים. בשנת 2014 נבנה המסגד הגדול ובשנת 2015 נבנה מסגד האימאם עלי, מסגד שיעי ראשון.
גני טיבולי.
אחד מפארקי השעשועים המפורסמים ביותר בעולם. הפארק, שנבנה בשנת 1843, הוא גן השעשועים העתיק באירופה, ונתן השראה לוולט דיסני בבנייתו את דיסנילנד.
כיום המתקנים הפופולריים ביותר הם רכבת ההרים "דיאמון" ו"מגדל הפחד" (מתקן עגול שמתנשא לגובה של כמה עשרות מטרים וצונח לפתע במהירות). בפארק יש גם גן פרחים מרהיב עם מאות אלפי סוגי פרחים צבעוניים, המואר מדי לילה. פעמיים בשבוע ובחגים מתקיימים מופעי זיקוקים.
ספורט.
הספורט הפופולרי ביותר בדנמרק, כמו בשאר אירופה הוא הכדורגל. שתי קבוצות מקופנהגן משחקות בליגת העל של דנמרק: פ.צ. קופנהגן וברונדבי. ענפי ספורט פופולריים נוספים הם: הוקי קרח, כדורעף, רוגבי ועוד.
יהדות קופנהגן.
ראשיתה של קהילה יהודית בקופנהגן הייתה בשנת 1684, כאשר מועצת העיר התירה ליהודים ספרדים מקהילת המבורג שעסקו בתכשיטנות להתיישב בעיר ולהתפלל לפי דתם. לאחר מספר שנים הוקם בית-עלמין יהודי סמוך לעיר. בית-הכנסת הראשון הוקם ב-1766.
בזמן מלחמת העולם השנייה, לא פגעו הכובשים הגרמנים ביהודי קופנהגן עד ספטמבר 1943 עת הוקמה תנועת הצלה דנית עממית לאחר שנודע על כוונת הגרמנים לשלח את חברי הקהילה היהודית למחנות. כ-120 מיהודי העיר נספו בשואה. בשנת 1997 מנתה הקהילה היהודית כ-8,000 איש.
צילום פנוראמי
שפנאים
שפנאים (שם מדעי: Hyracoidea) היא סדרת יונקים מקבוצת האפרותריה הכוללת כיום משפחה יחידה, השפניים (Procaviidae). משפחה זו כוללת ארבעה מינים החיים באפריקה ובמזרח התיכון והמין שפן סלע מצוי גם בישראל. בעבר הייתה משפחה נוספת, פליוהירקיים שכללה מינים גדולים בהרבה והגדול מביניהם היה הטיטאנוהירקס שהגיע עד משקל של 1.3 טון.
השפנאים הם יונקים קטנים דומים למכרסמים או לפיקתיים אך למעשה קרובים יותר לפילאים ולתחשאים. הם בעלי גוף עגלגל, אוזניים קטנות וניבים חדים בלסת העליונה. הם ניזונים מצמחים ובעלי קיבות ומעיים ארוכים העוזרים להם לעכל ביעילות. הם בעלי פרסות קצרות על רגליהם והם בעלי כושר טיפוס. הם שוכנים רוב הזמן בין העצים או בנקיקי סלעים אליהם הם נמלטים מטורפים.
מייפל
המחוז היהודי האוטונומי
המחוז היהודי האוטונומי (ברוסית: Еврейская автономная область, ביידיש: ייִדישע אויטאָנאָמע געגנט) הוא סובייקט ברוסיה הסמוך למנצ'וריה שבסין והוא המחוז האוטונומי היחיד ברוסיה. שטח המחוז האוטונומי הוא כ-36,000 קמ"ר ובמפקד 2018 חיו בו 162,014 תושבים. העיר המרכזית במחוז היא בירוביג'ן. לעיתים קוראים בטעות לכל האזור בשם זה.
נכון למפקד האוכלוסין של 2010, היו בה 1,628 תושבים ממוצא יהודי המהווים כ-0.9% מכלל תושבי המחוז (כשהשאר ברובם רוסים-נוצרים).
גאוגרפיה.
המחוז האוטונומי נמצא במזרח הרחוק הרוסי, מצפון לנהר האמור שהוא גם הגבול עם מחוז חיילונגג'יאנג שבסין, בצפון ובמזרח הוא גובל עם מחוז חברובסק ובמערב עם מחוז אמור.
את צפון המחוז חוצה מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית. מצפון למחוז נמצאים הרי בוריה ובמזרחו שפלה.
היסטוריה.
החלטה על הקמת מחוז יהודי אוטונומי התקבלה ב-28 במרץ 1928 בנשיאות הוועד הפועל המרכזי של ברית המועצות. המחוז הוקם בשנת 1934 ונרשם בחוקה (סעיף 22) כ"מחוז יהודי עצמאי".
ההחלטה התקבלה בשל:
השפה הרשמית באזור הייתה יידיש ולא עברית. סמל האזור הוא מגן הרלדי ביחס של 8:9. צבע המגן הוא ירוק כהה. בתחתית ובראש הסמל נמצאים פסים רוחביים בצבעים לבן-כחול-לבן כאשר כל אחד מן הפסים הוא ברוחב של 1/50 מאורך הסמל. הפסים הכחולים מסמלים את הנהרות בירה ובידז'אן. במרכז המגן נמצא טיגריס סיבירי בעל פסים שחורים כצבעיו המקוריים. הטיגריס פונה ימינה כאות לעבר של האזור וסמל לעתיד בהתפתחות של המקום. דגל המחוז לבן ובמרכזו קשת בענן.
על פי גישתו של סטלין לשאלה הלאומית, קבוצה צריכה טריטוריה כדי להיות לאום. ליהודים אין טריטוריה ולכן הם אינם זכאים לזכויות לאומיות. קומוניסטים יהודים טענו כי הדרך לפתרון הדילמה האידאולוגית היא להקים טריטוריה יהודית. הסובייטים היו מעוניינים לספק ליהודים בית לאומי שלא יהיה בארץ ישראל, שכן הציונות היוותה איום מסוים, וראו בה יריבה למרקסיזם.