במהלך שנות עבודתו, ארון פרסם 14 ספרים ו-112 מאמרים ופרקי ספרים. הוא מילא תפקידים שונים במוסדות פסיכואנליטיים. שנים אחדות כיהן כנשיא החטיבה לפסיכואנליזה של האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה. החל משנת 1998 ובמשך 21 שנים עמד בראש תוכנית הפוסט־דוקטורט של לימודי הפסיכותרפיה והפסיכואנליזה באוניברסיטת ניו־יורק. בנוסף כיהן כנשיא האיגוד הבינלאומי לפסיכואנליזה ופסיכותרפיה התייחסותית (IARPP).
ארון ביקר בישראל תכופות, ניהל קשרי עבודה פורים עם מטפלים ישראלים, וכן העביר סדנאות קריאה למטפלים באמצעות פגישות וידאו ממקום מושבו בניו יורק. בשנים 2015-2019 היה חבר בסגל האקדמי של התוכנית לתואר שני בפסיכולוגיה קלינית באוניברסיטת רייכמן בהרצליה (בזמנו - המרכז הבינתחומי).
תרומתו לפסיכואנליזה.
פיתוח התיאוריה והפרקטיקה ההתייחסותית.
חווית המטופל את הסובייקטיביות של המטפל.
ארון היה מזוהה עם הגישה האינטרסובייקטיבית, והאמין כי הפסיכואנליזה הקלאסית שגתה כשהזניחה את הסובייקטיביות של המטפל. לטענתו, מטופלים מבקשים להתחבר למטפל שלהם ולהכירו מתחת לפסאדה המקצועית שלו, כפי שילדים מבקשים להכיר את עולמם הפנימי של הוריהם. בניגוד לעקרונות הפסיכואנליזה הקלאסית, מטפל לעולם אינו יכול לשמור על אנונימיות מוחלטת, משום שתגובותיו מנכיחות את אישיותו ומספרות עליו. כל אמירה, תגובה או פירוש, הניתנים על ידי המטפל, חושפים משהו מהסובייקטיביות שלו. ארון טען כי ככל שהמטפל חושף את הסובייקטיביות שלו, ומאפשר למטופל להתוודע להלך החשיבה שלו, לספקות ולבטים שהביאו אותו להגיב כך או אחרת, כך הוא מספק למטופל מודלינג של תהליכי מנטליזציה ואינטרוספקציה.
הדדיות.
ארון הירבה לכתוב על ההשפעה ההדדית של המטפל והמטופל זה על זה. השפעה הדדית בטיפול היא כורח בלתי נמנע, משום שאין למטפל דרך להימנע מהנכחת עצמו, ולכן בהכרח היחסים הנוצרים בטיפול הם אינטראקטיביים. המפגש הטיפולי הוא מפגש בין מטפל ומטופל, ששניהם הם גם בני אדם, ולכן זהו מפגש בין שתי תודעות חיות ופועמות, שאנושיותן עושה את מפגשן למורכב מאוד. בין מטפל ומטופל מתחוללים בכל עת אינסוף איטראקציות בינאישיות סמויות לא מודעות. גם מטפל רגיש עלול להיות עיוור ולא מודע לאופן שבו התנהלותו בטיפול מושפעת מהמטופל. עם זאת, ארון מדגיש, שלמרות ההשפעה ההדדית בטיפול, היחסים הטיפוליים אינם סימטריים מבחינת תפקידים ואחריות, שכן המטפל מחויב כלפי המטופל, אך לא להפך.
חקירת הפסיכואנליזה.
ארון חקר רבות את התפתחות הפסיכואנליזה ואת גלגוליה, ועסק בגורמים חברתיים ותרבותיים אשר השפיעו עליה. הוא כתב על השפעת רוח היהדות ומחשבת ישראל על הפסיכואנליזה ועל רעיונות התייחסותיים. הוא עסק בשינוי שעברה הפסיכואנליזה מ"פסיכולוגיה של אדם אחד" ל"פסיכולוגיה של שני אנשים" (לגישה האינטרסובייקטיבית), ועל תרומתם של הפמינזם והפוסטמודרניזם לכך.
ארון ערך השוואות בין פסיכותרפיה לבין פסיכואנליזה. הוא התבטא בנוגע למחלוקות הקיימות במוסדות ההשכלה הפסיכואנליטיים. בנוסף, הציע כי על הפסיכואנליזה לעבור שינוי ל'פסיכואנליזה מתקדמת' (באנגלית: Progressive Psychoanalysis), שתהיה גמישה יותר, זמינה לכל שכבות האוכלוסייה ומכבדת את כל זרמיה.
חייו האישיים ומותו.
ב-1984 נשא ארון לאישה את ג'יין אדס, עובדת סוציאלית קלינית, ולזוג נולדו 3 ילדים. לאחר גירושיו מאדס, היה בזוגיות עם הפסיכואנליטיקאית הישראלית-אמריקאית גלית אטלס.
ארון נפטר ב-2019, לאחר מאבק של 5 שנים במחלת הסרטן.
גבול ירדן–עיראק
גבול ירדן–עיראק הוא גבול שנמשך לאורך 179 קילומטרים ממשולש הגבולות ירדן-סוריה-עיראק בצפון ועד למשולש הגבולות ירדן-עיראק-ערב הסעודית בדרום.
תיאור.
הגבול מתחיל בצפון במפגש בין הנקודה המערבית ביותר בעיראק לבין הנקודה הנמצאת בקצה הצפון-מזרחי של ירדן. הוא מסתיים בדרום במפגש עם גבול ערב הסעודית, לא רחוק מהנקודה המזרחית ביותר בירדן ומבסיס חיל האוויר העיראקי "רשיד" . הגבול כולו מורכב משישה קווים ישרים.
היסטוריה.
בתחילת המאה ה-20 שלטה באזור האימפריה העות'מאנית. בזמן מלחמת העולם הראשונה, הצליחו ערביי האזור, בתמיכת בריטניה, לסלק את העות'מאנים ממרבית אזור המזרח התיכון. לאחר מכן, בעקבות הסכם סייקס–פיקו ב-3 בינואר 1916, שהיה הסכם סודי בין בריטניה וצרפת, השיגו הבריטים את השליטה באזור. בשנת 1921 הכריזו הבריטים מנדט על האזור. הבריטים לא קבעו גבול בין עיראק המנדטורית לבין אמירות עבר הירדן, אך מיקומו נחשב לאסטרטגי בעקבות תכנון הבנייה של צינור הנפט הטרנס-ערבי. הגבול נקבע לראשונה ב-2 בדצמבר 1922 במהלך הסכם ניוקמב-פולה. הבריטים ומלך ירדן, עבדאללה הראשון, הסכימו על גבול המורכב מקו ישר אחד בשנת 1932. הגבול תוקן בשנת 1984 והורכב משישה קווים ישרים. גבול זה נותר על כנו עד היום.
מעבר הגבול כראמה.
מעבר הגבול כראמה הוא מעבר הגבול היחיד בין ירדן לעיראק. הוא ממוקם בערך באמצע קו הגבול, ונפתח ב-4 בנובמבר 1991, כשמונה חודשים לאחר סיום מלחמת המפרץ. בשנת 2010 עברו בו כ-800,000 נוסעים. ב-22 ביוני 2014, תקף ארגון הטרור "המדינה האסלאמית" את מעבר הגבול וניסה לכבוש אותו מידי צבא עיראק.
ז'אנה פרננדס
ז'אנה פרננדס ולאסקו (בקטלאנית-ספרדית: Jana Fernández Velasco; נולדה ב-18 בפברואר 2002) היא שחקנית כדורגל ספרדייה (קטלונית) המשחקת כבלמת וכמגנה ימנית בקבוצת ברצלונה.
קריירה.
פרננדס נולדה בטגנממנט, פרוור של ברצלונה, והחלה לשחק כדורגל בגיל 12 בלה מאסיה (אקדמיית הכדורגל של ברצלונה). בנובמבר 2018 עשתה את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של ברצלונה בגיל 16 ו-9 חודשים. בקיץ 2020 חתמה על חוזה ל-3 שנים בברצלונה.
פרננדס זומנה לסגל נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 17. ב-2018 השתתפה באליפות אירופה ובאליפות העולם לנשים עד גיל 17 וזכתה בשתיהן.
בפברואר 2022 קרעה את הרצועה הצולבת בברך ימין, והמועדון הודיע שתחמיץ את שארית העונה.
תאוריית הערך הסובייקטיבי
תאוריית הערך הסובייקטיבי היא תאוריה כלכלית הגורסת כי ערך הסחורות והשירותים אינו אבסולוטי, קבוע, אובייקטיבי או אוניברסלי, אלא נקבע על פי החשיבות שכל אדם מייחס להם כדי להשיג ולממש את מטרותיו ורצונותיו האינדיבידואליים.
הגרסה המודרנית של תאוריה זו נוצרה באופן עצמאי, וכמעט בו-זמנית, על ידי ויליאם סטנלי ג'בונס, לאון וולרס וקרל מנגר בסוף המאה ה-19.
סקירה כללית.
על פי תאוריית הערך הסובייקטיבי, בהנחה שכל העסקאות בין פרטים הן וולונטריות, ניתן להסיק ששני הצדדים למסחר תופסים באופן סובייקטיבי את הסחורה, העבודה או הכסף שהם מקבלים, כבעלי ערך גבוה יותר עבור הסחורה, העבודה או הכסף שהם נותנים. התאוריה טוענת שאפשר ליצור ערך על ידי מסחר וולונטרי עם מישהו שמעריך את הטובין יותר מהבעלים המקורי, מבלי לשנות או לשפר אותם בהכרח. הערכתם הסובייקטיבית של יחידים את רכושם קובעת את רמת העושר שלהם, ועסקאות מרצון עשויות להגדיל את העושר הכולל בחברה.
אנשים נוטים להשיג רמות פוחתות של שביעות רצון, או תועלת שולית, מרכישת יחידות נוספות של אותו המוצר. בתחילה הם יתעדפו להשיג את הסחורה שהם הכי זקוקים לה (כתועלת מרכזית ולא שולית), כמו מזון חיוני, אבל ברגע שהצורך שלהם לו מסופק עד לרמה מסוימת, הרצון שלהם לסחורות אחרות יתחיל לקבל חשיבות גבוהה יותר, ביחס לשאר טבלת הרצונות והצרכים שלהם, והם יבקשו להביא את רמת סיפוק הצורך שלהם בתזונה לסיפוק הצורך שלהם בסחורות אחרות.
תומכי התיאוריה גם מאמינים שבשוק חופשי, תחרות בין אנשים המבקשים לסחור בסחורות שברשותם ובשירותים שהם יכולים לספק עבור סחורות שהם תופסים כבעלי ערך גבוה יותר עבורם, גורמת למערכת שיווי משקל של מחירים בשוק.
כלכלנים קלאסיים, כמו דוד ריקארדו, האמינו שאנשים בודדים משיגים רמות שונות של תועלת או 'ערך שימוש' משירות, אך לא חיברו ביעילות את המחשבות האלו עם מחירי שוק, וראו אותם כנגזרים נפרדים, עצמאיים, מהכמות של תשומות העבודה וגורמי ייצור אחרים.
הכלכלן האוסטרי קרל מנגר טען שייצור הוא פשוט עוד מקרה של תאוריית התועלת השולית, ושפוטנציאל ההשתכרות של העובדים נקבע על ידי ערך עבודתם לאחרים, ולא עלויות קיום, וכי הם עובדים משום שהם מעריכים את השכר יותר מחוסר פעילות.
יש לציין שכמות העבודה הדרושה לייצור סחורות יכולה להשפיע בעקיפין על המחירים שלהן, שכן היא עלולה להפוך אותן לנדירות יותר או פחות.
פרדוקס היהלומים והמים.
התפתחותה של תאוריית הערך הסובייקטיבי נבעה בחלקה מהצורך לפתור את פרדוקס הערך אשר גרם לרבים מהכלכלנים הקלאסיים להיות אובדי עצות בנוגע לפתרונו. פרדוקס זה, המכונה באופן תיאורי גם "פרדוקס היהלומים והמים", התעורר כאשר יוחס ערך לדברים כמו כמות העבודה שהושקעה בייצור של טובין או לחלופין לשימושיות ולתועלת האובייקטיבית של טובין. פרדוקס היהלומים והמים הופיע לראשונה במגנום אופוס של הכלכלן הבריטי אדם סמית, "עושר העמים":"שום דבר אינו שימושי יותר ממים, אך לא ניתן לרכוש באמצעותם כמעט דבר; יהלום, מהצד השני, אינו שימושי כלל, אך ניתן לרכוש באמצעותו הרבה מוצרים אחרים. ללא מים לא יהיו חיים ולכל מוצר אחר לא תהיה משמעות, לעומת זאת ללא יהלומים ניתן לחיות חיים שלמים ובכל זאת יהלומים עולים הרבה יותר ממים. איך הדבר הגיוני?".
התאוריה לפיה כמות העבודה שהושקעה בייצור טובין היא שקבעה את ערכו התבררה כלא הגיונית וכחסרת תועלת מכיוון שמישהו יכול להיתקל ביהלום בזמן טיול רגלי, למשל, דבר שידרוש עבודה מינימלית, אבל עדיין מחיר היהלום יהיה גבוה יותר ממים.