לאור ההצלחה של אלבום הבכורה של ג'וס וורלד, "Goodbye &amp; Good Riddance", ולאור ההצלחה של השיר "Lucid Dreams" מתוך האלבום, יצא ג'וס וורלד לסיבוב הופעות ברחבי העולם; כאשר חלקו הראשון של סיבוב ההופעות לקח חלק בארצות הברית ואליו הצטרפו הראפרים ליל מוזי, קורדאה ובלייק, וחלקו השני לקח חלק באירופה.
רשימת השירים.
רשימת השירים הבאה היא מההופעה שהתקיימה ב-24 ביולי 2018 באורנג', קליפורניה. רשימת שירים זו אינה בהכרח בוצעה בשאר ההופעות.
יו קארת'י
יו ג'ון קארת'י (באנגלית: Hugh John Carthy; הוא רוכב אופני כביש מקצועי בקבוצת EF Education–Nippo. קארת'י ניצח קטע וסיים שלישי כללי בוואלטה אספניה 2020.
קריירה.
קארת'י החל את קריירת הרכיבה שלו בקבוצת Rapha Condor הבריטית מדרג הקונטיננטל. ב-2014, ניצח קארת'י בקטע הפרולוג ב-Mzansi Tour וסיים שישי כללי. קארת'י סיים שישי גם בטור של יפן, וניצח בו את קטגוריית הרוכב הצעיר וההרים, אך ההישג הכי גדול של קארת'י במרוץ הגיע בטור דה קוריאה, כשניצח את הקטע השביעי וניצח את הדירוג הכללי, כשהוא מנצח לראשונה בקריירה שלו מרוץ קטעים. לאחר מכן סיים רביעי באליפות בריטניה עד גיל 23 בנגד השעון.
קאחה–רוראל (2015–2016).
ב-2015, הפך קארת'י למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת קאחה–רוראל הספרדית. בעונה זו ערך הופעת בכורה במרוץ וורלד טור כשהתחרה בוואלטה אל פאייס ואסקו, וסיים במקום ה-85. בהמשך העונה סיים תשיעי ב-USA Pro Challenge ותשיעי ב-Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon.
ב-2016, סיים תשיעי בוולטה אה קטלוניה, 1:01 דקות פער מנאירו קינטנה המנצח. לאחר מכן התחרה בשני מרוצים חד יומיים, ג'ירו דל'אפנינו וגראן פרמיו מיגל אינדוראין, בשניהם הגיע קארת'י במקום השמיני. בהמשך העונה ניצח את הוואלטה אסטוריאס, מרוץ בן שלושה קטעים, לאחר שניצח את הקטע הראשון במרוץ. קארת'י המשיך לבלוט בספרד, כשסיים שישי במרוץ החד יומיPrueba Villafranca-Ordiziako Klasika. קארת'י נבחר לסגל קבוצתו, קאחה–רוראל, שזכתה בכרטיס חופשי לוואלטה אספניה וערך הופעת בכורה באחד ממרוצי הגרנד טור. התוצאה הטובה ביותר של קארת'י במרוץ הייתה מקום 39 בקטע ה-9, והוא סיים במקום ה-125 הכללי.
Cannondale-Drapac Pro Cycling Team.
ב-2017, הצטרף קארת'י ל-Cannondale-Drapac Pro Cycling Team מדרג הוורלד טור. הוא ערך הופעת בכורה בג'ירו ד'איטליה, סיים במקום ה-92 הכללי והתוצאה הטובה ביותר שלו הייתה מקום 21 בקטע ה-4.
עונת 2018 נפתחה אצל קארת'י בקולומביה, כשסיים במקום ה-18 ב ובמקום ה-13 בוולטה אה קטלוניה. בהמשך העונה ערך השתתפות שנייה ברציפות בג'ירו וסיים במקום ה-77. לאחר מכן סיים במקום ה-18 בטור דה רומאנדי ומשם עבר להתחרות בארצות הברית, כשסיים חמישי בטור של יוטה, 2:42 דקות מספ קוס המנצח, ושלישי בקולורדו קלאסיק, 22 שניות מגאווין מאניון המנצח. ב קארת'י סיים במקום ה-14.
ב-2019, פתח את העונה עם מקום שלישי ב-Tour Cycliste International du Haut Var, 5 שניות מטיבו פינו המנצח ומקום 12 ב, 5:25 דקות מיון איסאגירה המנצח. קארת'י נבחר בפעם השלישית ברציפות לסגל קבוצתו לג'ירו, הפעם התבלט הרבה יותר משתי הפעמים הקודמות ושימש כמוביל הקבוצה לצד ג'ו דומברווסקי. קארת'י סיים שמיני בקטע ה-9, רביעי בקטע ה-15 וחמישי בקטע ה-16. הוא סיים במקום ה-11 הכללי, 16:36 דקות מריצ'רד קאראפאס המנצח ושלישי בקטגוריית הרוכב הצעיר, כשדומברווסקי סיים במקום ה-12 כללי. בטור דה סוויס, ניצח קארת'י את הקטע ה-9 והאחרון במרוץ לאחר בריחת סולו של יותר מ-90 קילומטרים, קארת'י גם ניצח את קטגוריית ההרים במרוץ עם 60 נקודות, כשהקטע ה-9 אותו ניצח, היה ההררי ביותר במרוץ וכלל שלוש עליות בקטגוריה HC. קארת'י גם זינק לוואלטה אספניה, אך היה מעורב בתאונה בקטע ה-6 של המרוץ ביחד עם מוביל הקבוצה ריגוברטו אוראן, ונאלץ לפרוש לפני תחילת הקטע ה-7.
2020: שלישי בוואלטה אספניה.
קארת'י פתח את 2020 בטור דה לה פרובאנס, בקטע ה-3 והמכריע של המרוץ, שהסתיים בחלק מהדרך לעליית המון ונטו, סיים שלישי ובסופו של דבר רביעי כללי, 1:38 דקות מנאירו קינטנה המנצח. בהמשך העונה התחרה בטור דה פראנס לראשונה, בקטע ה-9 של המרוץ היה חלק מקבוצת הבריחה ביחד עם בן קבוצתו דניאל מרטינס. בעוד קארת'י סיים תשיעי את הקטע, שזו הייתה התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ, מרטינס ניצח את הקטע. קארת'י סיים במקום ה-37 את הטור. לאחר מכן התחרה קארת'י גם בוואלטה אספניה, הוא היה אמור לשמש שם כפועל של מרטינס, אך בפועל הוא נראה הרבה יותר טוב מהקולומביאני שפרש לבסוף לפני תחילת הקטע ה-4. המרוץ נפתח עם שלושה קטעים גבעתיים, בשלושתם קארת'י סיים בעשירייה הראשונה, שביעי בקטע ה-1, ושמיני בקטעים 2 ו-3. גם בקטע ה-6 קארת'י סיים שמיני, ועלה למקום השני הכללי, 18 שניות מריצ'רד קאראפאס, כשהוא חולף על פני פרימוש רוגליץ' ודן מרטין. בקטע ה-8 קארת'י סיים חמישי, 33 שניות מרוגליץ' שניצח את הקטע, ונעקף חזרה על ידיו ועל ידי מרטין וחזר למקום הרביעי, 44 שניות מקאראפאס. בקטע ה-12, שנחשב לקטע הקשה ביותר במרוץ והסתיים על העלייה המיתולוגית מעבר אנגלירו, קארת'י ניצח את הקטע, מקדים ב-16 שניות את אלכסנדר ולאסוב וקאראפאס, כשהוא הופך לבריטי הראשון לנצח על העלייה. הוא חזר למקום השלישי הכללי, 32 שניות מקאראפאס, כשהוא מוריד את מרטין למקום הרביעי. קארת'י שמר על המיקום הזה עד תום הוואלטה, והספיק לסיים רביעי בקטע ה-14 שהיה נגד השעון ובקטע ה-17. בסופו של דבר הוא סיים בפער של 1:15 דקות מרוגליץ' שניצח את הוואלטה, ובפער של 51 שניות מקאראפאס.
ויליאם דוויט מיטשל
ויליאם דוויט מיטשל (באנגלית: William DeWitt Mitchell; היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן הן כפרקליט המדינה של ארצות הברית בממשלו של הנשיא קלווין קולידג' והן כתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא הרברט הובר.
ראשית חייו.
ויליאם דוויט מיטשל נולד בעיר וינונה שבמינסוטה לוויליאם ב. מיטשל, שהיה שופט בבית המשפט העליון של מינסוטה ולפרנסס מריט. בתחילה הוא למד באוניברסיטת ייל, שם הוא למד הנדסת חשמל לפי שהחל לגלות עניין במשפטים.
לאחר שלמד בייל במשך שנתיים, עבר מיטשל ללמוד באוניברסיטת מינסוטה, שם הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה ב-1895 והיה חבר באחוות דלתא-קאפא-אפסילון. לאחר מכן הוא למד בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה, שם הוא קיבל תואר במשפטים ב-1896. זמן קצר לאחר מכן התקבל מיטשל ללשכת עורכי הדין של מינסוטה ועסק במקצוע בסיינט פול. ב-1901 הוא נשא לאישה את גרטרוד בנקרופט. לזוג נולדו שני בנים, ויליאם ובנקרופט.
קריירה.
מיטשל הקים את משרד עורכי הדין "האו, טיילור ומיטשל", שהפך למשרד בולט במערב התיכון. מעמד יוקרתי זה אשר למיטשל הן דריסת רגל במועצה האזורית של מנהל הרכבות של ארצות הברית ב-1919, וכמו כן הוא שירת כיושב ראש הוועדה לזכויות האזרחים של סיינט פול.
בשילוב עם שירותו הצבאי במלחמת ארצות הברית-ספרד ובמלחמת העולם הראשונה, מיקם אותו מעמדו המקצועי בעמדה להתמנות כפרקליט המדינה של ארצות הברית. לאחר ששימש בתפקיד זה מינה אותו הנשיא הרברט הובר כתובע הכללי של ארצות הברית ובתפקיד זה הוא כיהן ממרץ 1929 ועד לתום נשיאותו של הובר במרץ 1933. אחד מצעדיו המרכזיים בתפקיד זה היית ההוראה לפזר את "צבא הבונוס" ולפרק את המחנה שלהם. צבא הבונוס היה מאהל מחאה של יוצאי מלחמת העולם הראשונה מובטלים ובני משפחותיהם שהוקם בוושינגטון הבירה.
שנותיו האחרונות.
לאחר תום כהונתו כתובע הכללי התיישב מיטשל בניו יורק, שם הוא עסק בעריכת דין. הוא היה יושב ראש הוועדה לכללים הפדרליים של ההליך האזרחי והיועץ המשפטי הראשי של הוועדה המשותפת של הקונגרס לחקירת המתקפה על פרל הארבור.
ויליאם דוויט מיטשל נפטר בכפר סיוסיט שבמדינת ניו יורק ב-24 באוגוסט 1955 בגיל 80. הוא נטמן בבית הקברות אוקלנד שבסיינט פול.
רפאל קירכנר
רפאל קירכנר (בגרמנית: Raphael Kirchner; 1876 – 2 באוגוסט 1917) היה אמן, צייר דיוקנאות ומאייר אוסטרי, הידוע בעיקר בזכות אר נובו ועבודות נערות פין-אפ מוקדמות, בעיקר בפורמט גלויות.
ראשית החיים.
קירכנר נולד בשנת 1876 בווינה, אוסטריה, ולמד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה.
הוא עבר לפריז בשנת 1900, והכין איורים למגזינים כמו La Vie Parisienne. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, עבר קירכנר לארצות הברית.
הוא התגורר בעיר ניו יורק עד מותו בשנת 1917.
יצירה.
רפאל קירכנר הפיק למעלה מאלף ציורים ורישומים שפורסמו בחייו, בעיקר בצורת גלויות. הסדרה האסייתית שלו "גיישה" הייתה בין הפופולריות ביותר, עם למעלה מ-40,000 גלויות שנמכרו. הסדרה היא דוגמה בולטת להשפעה בין ארט נובו במערב לאמנות היפנית בתקופת מייג'י וטאישו. ציוריו הארוטיים של קירכנר שמצטיינים ביופי נשי, נמכרו בצורת גלויות והופיעו בדפי מגזינים שהיו מועדפים על ידי חיילים אירופאים ואמריקאים במלחמת העולם הראשונה.
הצייר הפרואני אלברטו ורגס, מחשובי ציירי הפין-אפ ציין את קירשנר כדמות שהשפיעה עליו ועל ציוריו של נשים יפות ואירוטיות.
הוא צייר כרזות ופרסומות לסרטים ואיורים למגזינים של גברים. קירכנר גם הפיק מספר קטן של פסלים, חלקם צולמו לגלויות.
בניו יורק הוא גם הפיק עיצובי תלבושות להפקות תיאטרון מוזיקלי.
"נערות קירכנר".