הכיסוי של הבראזוקה מורכב משישה מקטעי פוליאוריטן, ולא מעור, כבכדורים הקודמים. תכונה זו הופכת את הבראזוקה ליותר קל-משקל. למשל, שיעור ספיגת המים של כדור הבראזוקה הוא 0.2% בלבד. כמו כן, הכיסוי של כדור הבראזוקה מורכב משישה טלאים בלבד. ברוב הכדורים יש 12 טלאים ויותר אבל לבראזוקה יש חצי מזה, דבר שאגב מפחית את הסיכויים לחורים, לספיגת מים ולחורים. מספר הטלאים הקטן מגביר את האווירודינמיקה (מה שמקל על "סיבוב" הכדור, הקפצות ונגיחות).
בבראזוקה, לבטנה יש מספר שכבות המורכבות מסוג של פולימרים הקרויים פולי-אמידים (ניילון).
בכדור הבראזוקה השלפוחית מורכבת מגומי בוטילי. הגומי הבוטילי שומר על האוויר שבתוכו למשך זמן ארוך יותר.
למרות שיש לו פחות צלעות, הצלעות דמויות האצבעות של הבראזוקה מגדילות את אורך התפרים בהשוואה לכדורי הרגל הרשמיים הקודמים של המונדיאלים. התפרים נראים גם עמוקים יותר מאלו של הג'אבולאני והצלעות מלאות במהמורות קטנות, שנועדו להשפיע על האווירודינמיקה של הכדור. לאחר בדיקות במנהרת רוח, התרשמו כי הכדור יותר יציב במעופו, כמו לכדור המסורתי בעל 32 הצלעות.
הפרעת חרדה חברתית
שלמה שש
שלמה שש (נולד ב-1954) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי, פיקד על בסיס רמון ועל היחידה לשיתוף פעולה.
ביוגרפיה.
שש נולד באזור, למד בבית ספר השבעה ובגימנסיה הריאלית בראשון לציון. שיחק כדורגל וכדוריד בהפועל אזור.
ב-1972 התגייס לקורס טיס מס' 74 במהלכו פרצה מלחמת יום הכיפורים. ביולי 1974 החל אימון מתקדם בטייסת העמק על מטוסי סקייהוק, בתום הקורס שובץ לטייסת הנמר המעופף. לאחר כשנתיים עבר הסבה למטוסי F-4 פנטום בטייסת הפטישים ועבר לטייסת העטלף שם הוכשר כטייס צילום ושירת עד 1980.
הוא היה חבר במשלחת לקליטת מטוסי הF-16 "נץ" לחיל האוויר, והיה שותף להקמת טייסת אבירי הצפון. התאמן עם עמיתיו לקראת הפצצת הכור העיראקי ושימש כמחליף לטייסי הטייסת שנטלו חלק במבצע עצמו. באפריל 1981 היה שותף להפלת מיג 21 שנזקף לזכות טייסת אבירי הצפון. הוא לחם עם הטייסת במלחמת לבנון הראשונה וב-8 ביוני 1982 רשם הפלה של מטוס מיג 23 סורי. לאחר המלחמה פיקד על מגמת מתקדם קרב בבית הספר לטיסה ומונה למפקד טייסת הנמר המעופף. ב-1987 מונה למפקד טייסת אבירי הצפון, שבמהלך תקופת פיקודו קלטה באותה עת את מטוסי ה-F-16C/D "ברק". כמפקד הטייסת השתתף במבצע כחול וחום. לאחר תקופת לימודים בארצות הברית מונה ב-1990 לראש ענף קרב במחלקת מבצעים שבמטה החיל, ושירת בתפקיד בתקופת מלחמת המפרץ. ב-1993 מונה לראש מחלקת הדרכה של חיל האוויר ולאחר לימודי תואר שני מונה למפקד בסיס רמון, בתקופה זו הוכשר גם כטייס אפאצ'י AH-64 והשתתף בגיחה מבצעית, כמו כן פיקד על הבסיס במהלך מבצע ענבי זעם. בתפקידו הבא פיקד על היחידה לשיתוף פעולה.
שלמה טס במילואים כטייס מבצעי פעיל על F-16, עד גיל 51, והמשיך להדריך טיסה באקדמיה של חה"א עד גיל 58. בד בבד, שרת בבור המבצעי של חה"א עד גיל 62.
לאחר שירותו הצבאי כיהן כראש מינהל הדלק במשרד התשתיות. שלמה שמש בהתנדבות כיו"ר חברה לפיתוח אדמות ציוני בולגריה בע"מ (חברה התיישבותית). בין השנים 2012-2020 שמש בהתנדבות כיו"ר חברה ארץ ישראלית ליישוב עולים בע"מ (חל"ץ), חברה שתרמה לפיתוח היישוב "אירוס", ובמקביל כיו"ר חברה משפחתית פרטית, משרה בה הוא נושא גם כיום.
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 הודיע שש, תושב היישוב אירוס, על התמודדותו לתפקיד ראש מועצה אזורית גן רווה.
שש בוגר קורס פיקוד ומטה של חיל האוויר האמריקני, בעל תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת אובורן שבאלבמה, בעל תואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת בוסטון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן.
אריה אהרוני
אריה אהרוני (27 באוקטובר 1923 – 13 במרץ 2019) היה סופר, עורך, מתרגם שירה וסיפורת מיידיש, רוסית ואנגלית.
ביוגרפיה.
אריה אהרוני נולד באודסה, אוקראינה (אז ברית המועצות) ועלה ארצה בשנת 1931. למד בבית-הספר היסודי "תל נורדאו" ובגימנסיה "שלווה" בתל אביב וכן מדעי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים. מנעוריו חבר בתנועת הנוער "השומר הצעיר" ומשנת 1943 חבר קיבוץ בית אלפא. ב-1942 התגייס לפלמ"ח, ובמלחמת העצמאות שירת כקצין חינוך והסברה בגדודים השמיני והתשיעי של חטיבת הנגב, פלמ"ח ("חיות הנגב"). בתום מלחמת העצמאות החל לפרסם תרגומי שירה בעיתונים ובכתבי עת שונים. בתחילת שנות השישים של המאה העשרים עשה היכרות לשוחר השירה העברי עם צעירי המשוררים הסובייטיים, יבגני יבטושנקו, אנדריי ווזנסנסקי, בלה אחמדולינה, בולט אוקודז'ווה, רוברט רוז'דסטבנסקי ואחרים, שהתעמתו עם השלטון במאבקם על חירות הרוח בברית המועצות.
עיקר פועלו הספרותי של אהרוני הוא תרגום מיידיש לעברית, שלם ונאמן למקור, של כל כתבי הסופר שלום עליכם, שאהרוני שקד עליו במשך למעלה משלושים שנה (1999–1966). מפעל זה היה כרוך במחקר מקיף, שכן כל מהדורות הכתבים בלשון המקור, הנושאות את השם "אלע ווערק" ("כל כתבי"), אינן מכילות אלא כמחצית ממה שכתב שלום עליכם, ואת כל השאר היה על אהרוני לקבץ מעיתונות יומית, מכתבי עת וממהדורות ספרים שלא נכללו ב"כל כתבי", ויצאו לאור בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20.
בתרגומו של אהרוני הופיעו יצירותיו היידיות של שלום עליכם החל משנת 1969 בעיקר בהוצאת "אלף", וכן בהוצאות אחרות, ולבסוף במהדורה מקובצת בת שמונה-עשר כרכים, שהתפרסמה החל מ-1992 ועד 1999, בהוצאת "ידיעות אחרונות" ו"ספרית פועלים". זאת המהדורה היחידה המלאה, המכילה את כל כתבי שלום עליכם בכל לשון שהיא.
לאחר מותו של אברהם שלונסקי (1973) התבקש אהרוני על ידי "יד שלונסקי" ו"ספרית פועלים" להוציא לאור יצירות מקור ותרגום מעזבונו של המשורר. אהרוני ערך, הקדים דברי מבוא והוסיף הערות ל-15 ספרים, בעיקר בתחום תרגום המחזות לבמה העברית שלא הובאו לדפוס בחייו של המשורר.
פרט לכך ערך אהרוני והביא לדפוס, בתוקף היותו עורך ב"ספרית פועלים" משנת 1979, עשרות ספרי שירה, סיפורת והגות.
תרגומי פרוזה, שירה, ודרמה.
מתרגומיו האחרים (לפי שנים).
וכן תרגם שירים וסיפורים שהתפרסמו בעיתונות היומית ובכתבי עת.
אסטדיו דה לוז
פפה מל
חוסה "פפה" מל פרס (בספרדית: José "Pepe" Mel Pérez; נולד ב-28 בפברואר 1963) הוא מאמן כדורגל ספרדי, בעברו כדורגלן ששיחק בעמדת החלוץ במספר מועדונים, בעיקר ספרדיים, ומאמן את קבוצת לאס פאלמאס.
קריירת משחק.
מל גדל במחלקת הנוער של ריאל מדריד ושיחק בקבוצות משנה של המועדון אך לא הגיע לקבוצה הראשונה. הוא שיחק בשורה של מועדונים ספרדים וסיים את הקריירה באנז'ה הצרפתית.
קריירת אימון.
את קריירת האימון שלו החל מל בקבוצת החובבים קוסלאדה מהקהילה האוטונומית מדריד. ממנה התקדם למרידה, וריאל מורסיה עד שהגיע לטנריפה מהליגה הראשונה אך בהנהגתו הקבוצה ירדה לליגה השנייה. הוא המשיך לתקופות קצרות ב חטאפה, דפורטיבו אלאבס ופולידפורטיבו אחידו, וב-2006 הגיע לראיו ואיקאנו. את ואיאקנו העלה מהליגה השלישית לשנייה בעונת ובעונה הבאה נאבק איתה על עלייה לליגה הראשונה, מאבקים שלא צלחו בסופו של דבר והקבוצה סיימה במקום החמישי. בפברואר 2010, אחרי רצף של הפסדים, פוטר מל מראיו ואיקאנו.
מל עבר לאמן את ריאל בטיס מסביליה באוגוסט 2010 ובעונתו הראשונה, עונת העלה את הקבוצה מהליגה השנייה לליגה הראשונה. בעונת סיימה הקבוצה במקום השביעי המוביל לליגה האירופית. מל החל את עונתו הרביעית בריאל בטיס אולם פוטר בדצמבר 2013. בינואר חתם מלעל חוזה לשנה וחצי בווסט ברומיץ' אלביון האנגלית שנאבקה נגד הירידה מהפרמייר ליג. מל סייע לקבוצה להישאר בליגה אך לא המשיך לעונה נוספת במועדון.
מחוז מור (טנסי)
מחוז מור (באנגלית: Moore) הוא מחוז במדינת טנסי שבארצות הברית. נכון למפקד 2010, מתגוררים במחוז 6,362 תושבים. מרכז המחוז הוא העיר לינצ'בורג, ושטחו 340 קמ"ר (בין המחוזות הקטנים ביותר במדינה, למעט טרוסדייל - Trousdale).
המחוז הוקם בשנת 1871, ונקרא על שמו של הגנרל ויליאם מור, תושב ומחוקק ותיק במדינה. במחוז מספר רב של מזקקות ויסקי, בין השאר מיוצר במחוז הויסקי ג'ק דניאל'ס, ומהווה מקור ההכנסה המרכזי של המחוז.
עקב התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית נאסר במחוז מכירת אלכוהול. אף על פי שהתיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית ביטל את האיסור על מכירת אלכוהול, מדינת טנסי הגדירה את איסור המכירה בכל המחוזות כברירת מחדל. אם כי חלק מהמחוזות ביטלו את האיסור באופן מקומי, מחוז מור עדיין לא ביטל את האיסור, כך שלמעשה בשטח המחוז עצמו אסורה מכירת המשקאות המיוצרים בו.
ניקולאי קרילנקו
ניקולאי ואסילייביץ' קרילנקו (ברוסית: Никола́й Васи́льевич Крыле́нко; 2 במאי 1885 – 29 ביולי 1938) היה מהפכן רוסי בולשביקי שמילא תפקידים בכירים בברית המועצות, בעיקר בתחום הצבאי ובמערכת המשפט. היה גם עסקן שחמט בכיר.
חייו לפני מהפכת פברואר.