הדיון הציבורי.
הסטודנטים בחוג לפסיכולוגיה תמכו בדרישתו של טמרין להישאר בסגל החוג ודרשו לפרסם את מסקנות ועדת החקירה. כחודש לאחר שנדרש על ידי הנהלת האוניברסיטה להתפטר, הוגשה לחברי הוועד המנהל של האוניברסיטה עצומה חתומה על ידי פרופסורים, פסיכולוגים ואישי ציבור, שתבעו לפרסם את ממצאי ועדת החקירה, בטענה שהסיבה לפיטורים לא נובעת משיקולים אקדמיים. עמדת הנהלת האוניברסיטה הייתה שד"ר טמרין היה מרצה זמני בחוג לפסיכולוגיה והפסקת עבודתו נבעה מארגון מחדש של החוג, עם זאת האוניברסיטה תמשיך לשלם לו שכר מלא, תאפשר לו לעשות את מחקריו מהבית, אך נאסר עליו להרצות בפני סטודנטים. באוגוסט 1966, פורסמו בעיתון "דבר" טענותיו של טמרין נגד פיטוריו ואי פרסום הנימוקים לכך. בהקדמה לדברים אלו נכתב: "בגלל חשיבותה הציבורית והעקרונית של 'פרשה' זו אנו רואים צורך לפרסם את דבריו של ד"ר טמרין, הרואה עצמו נתקף בלי שניתן הסבר פומבי מלא לצעדיה של האוניברסיטה".
בדיון הציבורי שהתקיים מעל דפי העיתונות היומית עלו תהיות לגבי התערבות משרד החינוך בחופש האקדמי. במרץ אותה שנה, פורסמו מסקנות וועדת החקירה שבחנה את טענותיו של טמרין והתברר כי כמה מטענותיו נגד ד"ר קרייטלר נמצאו נכונות. עתה טמרין טען שהגבלת פעולותיו האקדמיות היא החלטה פוליטית שמאחוריה גורמים ממשרד החינוך. הטענה כי מדובר בהחלטה פוליטית נקשרה להשתייכותו של טמרין למייסדי התנועה לשלום וביטחון. גם בעיתון "דבר" נטען כי הפסקת עבודתו של ד"ר טמרין נבעה "מכיוון שהסתבר שמחקרו של ד"ר טמרין בשטח החינוך גרם נזק לקשרים בין האוניברסיטה ובין משרד החינוך" . טמרין ניהל את המאבק על זכותו ללמד הן בזירה האקדמית על ידי פניות לפרופסורים בארץ ובקשת עזרה מהארגון הבינלאומי של פרופסורים ומרצים אקדמאיים והן בבית המשפט. הנהלת האוניברסיטה טענה שאין קשר בין המחקר על ספר יהושע להפסקת עבודתו של טמרין.
סיום הפרשה.
הפרשה המשיכה להעסיק את הציבור, את בית המשפט ואת האקדמיה, כולל ועדת חקירה שלישית בעניין. באוגוסט 1969, הושגה בבית המשפט פשרה בין הצדדים, לפיה טמרין יחזור ללמד באוניברסיטה ולאחר שנה יפרוש מרצונו ויקבל פיצוי כספי בגין הפגיעה בשמו הטוב ומענק לשנת שבתון בחו"ל.
לאחר פיטוריו הקדיש טמרין את מרצו למלחמה בכפייה הדתית. בשנת 1971 הוא יזם את "יום הממזר" כחלק מהמאבק למען נישואים אזרחיים בישראל. בעקבות פרשת בנימין שליט ושינוי "חוק השבות", הוא פנה לבית המשפט בדרישה לרשום בתעודת הזהות כי הלאום שלו הוא ישראלי. עניין זה הגיע לבית המשפט העליון, שאישר את החלטת בית המשפט המחוזי לסרב לבקשתו של טמרין. תביעתו החלוצית של טמרין, מכונה "פרשת טמרין" בפסק דין שניתן ארבעה עשורים מאוחר יותר בעתירה שדרשה מהמדינה להכיר בלאום "ישראלי".
פליקס אדלר (פילוסוף)
מסדר המוות הטוב
מסדר המוות הטוב הוא ארגון לקבלת עובדת המוות שהוקם בשנת 2011 על ידי מארגנת הלוויות והסופרת קייטלין דאוטי. הקבוצה דוגלת בקבורה טבעית ובקבלת עובדת התמותה האנושית.
חברות בקבוצה הן שרה צ'אבס, מנהלת מסדר המוות הטוב, מייגן רוזנבלום, מנהלת סלון המוות (Death Salon) ואמבר קארוואלי, מנהלת שירותי קבורה בלוס אנג'לס. חברים בולטים נוספים הם האמן ויוצר האנדרטאות גרג לונדגרן, דובר TED ג'ה רים לי, מנהל בית ההלוויות האלטרנטיבי ג'ף יורגנסון, האמן לנדיס בלייר, הפתולוגית הפלילית ג'ודי מלינק, הסופר והצלם פול קודונאריס, אנשי מקצוע אחרים העוסקים במוות, אמנים ואנשי אקדמיה.
ההקבוצה קיימה את "סלון המוות" הראשון שלה בלוס אנג'לס בשנת 2013. סלון נוסף נערך בשנת 2014 במוזיאון הפתולוגיה של בית החולים סנט ברתולומיאו בלונדון על ידי אוצרת המוזיאון קרלה ולנטיין.
הקבוצה לקחה את שמה מהמסדר הברזילאי "מסדר גבירתנו של המוות הטוב".
התייחסות חיובית למוות.
הרעיון של התייחסות חיובית למוות (Death positivity) זכה לפרסום על ידי קייטלין דאוטי בתור משחק מילים עם המונח "sex positivity" . התנועה המקבלת את המוות בחיוב היא תנועה חברתית ופילוסופית המעודדת אנשים לדבר בגלוי על מוות, גסיסה וגופות. התנועה מבקשת לבטל את השקט סביב נושאים הקשורים למוות, להפחית את החרדה סביב המוות, ומעודדת מגוון רב יותר של אפשרויות הטיפול בסוף החיים העומדות לרשות הציבור.
עם זאת, הרעיונות מאחורי התנועה קיימים זמן ממושך יותר. אתר מסדר המוות הטוב מפרט את האמונות של התנועה המתייחסת אל המוות בחיוב וטוען שהצנזורה התרבותית של תופעות מוות וגסיסה גורמת יותר נזק מתועלת, שיש לקבל דיונים פתוחים על מוות כביטוי של סקרנות אנושית טבעית, שמשפחות צריכות לקבל זכות מלאה לטיפול בגופות יקיריהן ללא התערבות עסקי הלוויות (בארצות הברית ובבריטניה), ושיש לגוון את הטיפול בסוף החיים ולבצעו בדרכים הגורמות פחות נזק לאיכות הסביבה. התנועה מעודדת את המשתתפים לדבר עם משפחותיהם על משאלות סוף החיים שלהם, גם אם הם צעירים ובריאים, והיא ביקורתית כלפי ענף הלוויות הממוסחר בארצות הברית ובבריטניה. היא מעודדת אנשים להביע את רגשותיהם לגבי המוות באמצעות אמנות. ארגונים אחרים כמו End Well, שהוקם על ידי הרופאה ומפיקת הקולנוע שושנה ר' אונגרליידר, תורמים לתנועה בכך שהם מארחים כנס שנתי ומספקים פלטפורמה תקשורתית להדגשת פתרונות לשם הפיכת חווית סוף החיים לאנושית יותר. "ארוחת ערב לדיון במוות" ("Death Over Dinner) הוא ארגון שהוקם על ידי המסעדן והסופר מייקל הב ועל ידי אנג'ל גרנט, הארגון מעודד אנשים לערוך מסיבות ערב כדי לדבר על תמותה. עד כה יזם וארגן הארגון יותר מ-200,000 ארוחות ערב.
רעידת האדמה בפטריניה (2020)
רעידת האדמה בפטריניה, קרואטיה, הייתה רעידת אדמה שהתרחשה ב-29 בדצמבר 2020 ב-12:19:54 לפי השעון המקומי (11:19:54 בשעון UTC). ברעידת אדמה זו, שהייתה בעוצמה של 6.4 בסולם מגניטודה לפי מומנט, נהרגו 7 אנשים ונפצעו 26.
מושקאט
העמודים הקלאסיים
בסלון של עמירן
בסלון של עמירן היא תוכנית אירוח מוזיקלית ישראלית, המשודרת בערוץ הידברות (ערוץ 97) בהנחייתו של עמירן דביר. התוכנית עלתה לראשונה לשידור באוגוסט 2020.
את התוכנית הפיקו ישראל כהן, דקל פלד ויהודה אהרוני וביים בשיטת מערך מרובה מצלמות.
התוכנית משודרת בערוץ הידברות (yes, HOT, פרטנר tv, סלקום tv), ערוץ צופיה, אתר הידברות ובדף הפייסבוק וערוץ היוטיוב של הידברות.
ג'ון אוסוף
תומאס ג'ונתן אוסוף (באנגלית: Thomas Jonathan Ossoff; נולד ב-16 בפברואר 1987) הוא פוליטיקאי ועיתונאי חוקר יהודי-אמריקאי המכהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ג'ורג'יה. בבחירות 2020 היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לסנאט האמריקאי בג'ורג'יה, והתמודד מול הסנאטור הרפובליקני המכהן דייוויד פרדו. לאחר שאף אחד מבין המועמדים לא גרף חמישים אחוז לפחות מקולות הבוחרים ביום הבחירות הכלליות, נערך סיבוב מכריע (Runoff) בין השניים ב-5 בינואר 2021, ובו גבר אוסוף על פרדו ב-1.2% (55,232 קולות).
זהו תפקידו הנבחר הראשון, וקודם לכן התמודד במהלך 2017 כמועמד הדמוקרטי בבחירות המיוחדות לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של ג'ורג'יה, שנודעו כמסע הבחירות לבית הנבחרים היקר ביותר מבחינה כספית בהיסטוריה של ארצות הברית. בבחירות אלה, שהתקיימו במחוז קונגרס שנודע כמעוז רפובליקני מובהק, סיים במקום הראשון, אך נגרר לסיבוב שני מול המועמדת הרפובליקנית קארן הנדל שגברה עליו עם 51.8% מקולות הבוחרים.
עם תחילת כהונתו בסנאט האמריקאי בינואר 2021, יהיה אוסף הסנאטור הראשון מדור ה-Y. כמו כן, לצד רפאל וורנוק (שנבחר אף הוא לסנאט באותו מועד), יהיה אחד משני הסנאטורים הדמוקרטים הראשונים מג'ורג'יה מאז עזיבתו של זל מילר.
ביוגרפיה.
תחילת דרכו.
אוסוף נולד באטלנטה במשפחה יהודית, וגדל בעיירה נורת'לייק השוכנת בסמוך לעיר. הוא למד בבית הספר העצמאי פידייה, ובמהלך לימודיו התיכוניים התמחה אצל חבר הקונגרס ופעיל התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח ג'ון לואיס. בשנת 2009 השלים אוסוף לימודי תואר ראשון במדע המדינה בבית הספר לשירות החוץ באוניברסיטת ג'ורג'טאון. הוא למד בקורסים שהועברו בידי מזכירת המדינה של ארצות הברית לשעבר מדליין אולברייט ושגריר ישראל בארצות הברית מייקל אורן. כעבור ארבע שנים, ב-2013, השלים לימודי תואר שני בבית הספר לכלכלה של לונדון.
מאז 2013 משמש אוסוף כמנהל הכללי של חברת "Insight TWI", חברת הפקות טלוויזיוניות לעיתונות חוקרת בלונדון, העובדת עם כתבים ליצירת סרטי תעודה על שחיתות שלטונית במדינות שונות. המשרד הפיק חקירות של תאגיד השידור הבריטי BBC בנושא פשעי מלחמה והפעלת חוליות מוות של המדינה האסלאמית במזרח אפריקה. אוסוף היה מעורב גם בהפקת סרט תיעודי בסיירה לאון.
במשך חמש שנים עבד אוסוף כעובד לענייני ביטחון לאומי ועוזר פרלמנטרי עבר חבר בית הנבחרים האנק ג'ונסון. למשך כחמישה חודשים היה בעל סיווג ביטחוני גבוה. בשנת 2012 עזב את לשכתו של ג'ונסון לשם לימודיו בבית הספר לכלכלה של לונדון בממלכה המאוחדת.
הבחירות המיוחדות לבית הנבחרים ב-2017.