עלילת הסרט מתמקדת בדמותו של גארי קינג (מגולם על ידי סיימון פג), אלכוהוליסט נהנתן בן 40 אשר מצליח לשכנע ארבעה מחבריו הטובים מתקופת נעוריו- אנדרו (מגולם על ידי ניק פרוסט), סטיבן (מגולם על ידי פאדי קונסידיין), אוליבר (מגולם על ידי מרטין פרימן) ופיטר (מגולם על ידי אדי מארסן) להשלים את סבב הברים הפרוע אותו הם ערכו לפני עשרים שנים בעיירת מולדתם ניוטון הייבן בעת שהיו בני 18. אף על פי כן, בעת מרתון השתייה הם מגלים כי על העיירה השתלטו רובוטים חייזרים שמאיימים לשעבד את המין האנושי.
מוסקבה לא מאמינה בדמעות
Pocket God
Pocket God (בעברית: כיסי האל) הוא משחק המתמקד ב-6 בני אדם קדמונים שמנסים לשרוד באיים בודדים ומסיבות מוזרות מתים אבל תמיד חוזרים לחיים לבסוף. השחקן במשחק מתמרן את האיים ואת כל החבורה יחד, כאילו הוא האל במשחק. משחק זה מכיל גם עשרות משחקים המרכיבים אותו יחד. משחק זה נוצר ופותח על ידי חברת בולט והספיק להוציא 2 גרסאות, גרסה לפייסבוק ואפילו ספרי קומיקס.
הדמויות במשחק ותיאוריהם בקומיקס.
במשחקים כל הבנים לובשים חצאית מעשב ושיערם אסוף לקוקו ומוחזק בעצם.
Pocket God: Journey to Uranus.
Pocket God: Journey to Uranus (כיסי האל: מסע לאורנוס) הוא גרסה נוספת של Pocket God רק ששם העניינים מתנהלים אחרת: אפשר להביא אותם לחלל, משחקים חדשים וכוכבי לכת שם אפשר לנחות. צ'ארלי, תום ושמש לא משתתפים בגרסה הזו ויש רק 2 איים שנמצאים גם בגרסה המקורית.
מרדכי ניומן
מרדכי ניומן (Newman; 19 ביוני 1896, תרנ"ו – 16 ביולי 1980, תש"ם) היה מו"ל ועסקן ציבור ישראלי, מייסד הוצאת מ' ניומן (1945–1980~).
ביוגרפיה.
מרדכי פייבֶל ניומן נולד ביוני תרנ"ו-1896 בעיר לודז' שבפולין הרוסית, בנם של רבקה לבית בקר ושמעון. קיבל חינוך יהודי מסורתי וכללי ולמד בישיבה.
בשנת 1912 היגר לארצות הברית, התיישב בניו יורק ועבד בטקסטיל. היה פעיל בתנועת העבודה היהודית, וכיהן כנציג איגוד פקידי מסחר הטקסטיל באיגודים המקצועיים היהודיים המאוחדים (פאראייניגטע אידישע געווערקשאפטען) שבראשות מקס פיין. בשנים 1914–1917 היה פעיל בתנועת "פועלי ציון". היה מעסקני התחייה העברית בעיר ונמנה עם הפעילים הבולטים באגודות העבריות "אחיעבר", "יובל" ו-"בני-עם-חי".
בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה מראשוני המתנדבים לגדוד העברי האמריקאי (גדוד 39 של קלעי המלך). ב-1918 הגיע עם הגדוד לארץ ישראל, ונשאר בה. הוא שירת בגדוד עד פירוקו.
לאחר שחרורו ייסד עם יהושע צַ'צִ'יק ויוסף שְׂרֶבֶּרְק (שלושתם משוחררי הגדודים) את בית המסחר לספרים עבריים "תרבות" בירושלים (צ'צ'יק, חברו מהגדוד, היה ידידו של שרברק עוד קודם לכן: הם נפגשו ב-1915 בדרך למצרים כאשר גורשו מהארץ בשל היותם נתיני רוסיה, נסעו לארצות הברית ועלו ארצה ביחד עם הגדוד). השלושה היו שותפים שווים במשך 25 שנה, ללא חוזה ובנועם, גם כשהתפרקה לבסוף השותפות. חנות הספרים "תרבות" התפתחה למרכז לתרבות והשכלה לאנשי הרוח בירושלים. בשנת 1925 ייסדו השלושה את הוצאת הספרים העברית "מצפה": הייתה זו הוצאת הספרים הפרטית הראשונה בארץ ישראל, וגם לאורך שנות ה-20 וה-30 נותרה אחת משלוש ההוצאות העבריות הפרטיות בארץ. ההוצאה התמקדה בספרות יפה ושירה.
בשנת 1932 עברה לפעול תחת חסותה הוצאת "קופת הספר" מיסודן של הסתדרות המורים ואגודת הסופרים, והיא פעלה עד שנת 1936. בשנת 1933 שיתפו השותפים פעולה עם הוצאת שטיבֶּל ונציגה בארץ נחום טברסקי ויצרו את הוצאת "שם" (ראשי תיבות: 'שטיבל–מצפה') להוצאת ספרי ילדים, שפעלה עד 1935.
בשנת 1941, בזמן מלחמת העולם השנייה, מוּזגה פעילותה של "מצפה" עם הוצאת י' שרברק, בניהולו של יוסף שרברק.
בשנת 1944 פורקה השותפות, וכל אחד מהשלושה ייסד הוצאה לאור שנשאה את שמו. הוצאת מ' ניומן (ירושלים–תל אביב) פעלה משנת תש"ה-1945 ועד סוף שנות ה-70.
בשנת 1923 נישא לרחל ליפְסון מתל אביב (ילידת קרונשטאדט 1902, בת גיסיה ובר-לב ליפסון), בוגרת גימנסיה הרצליה. הוא היה נשוי לה עד מותה, והם היו הורים לשתי בנות. רחל לקחה חלק פעיל בפעולתו המו"לית של ניומן.
ניומן היה ממארגני איגוד החיילים המשוחררים, חבר המזכירות הארצית של האיגוד ויו"ר המרכז שלו. היה פעיל בארגון "ההגנה".
בשנת 1934 היה ממייסדי מושב העובדים אביחיל שבעמק חפר, שנוסד על ידי משוחררי הגדודים העבריים. בשנים 1934–1938 כיהן כיו"ר ועד המושב.
ב-1940 ייסד את ההוצאה לאור האנגלית "סקוֹפּוּס" (Scopus Publishing Company) בניו יורק, שפעלה בשנות המלחמה ופרסמה בעיקר ספרים בנושא הציונות והיישוב. ב-1941 ערך במסגרתה אנתולוגיה מיומני תיאודור הרצל.
פרסם מאמרים שונים, בחתימתו ובשמות העט מ' פן, מרכוס פבלוב.
במשך שנים רבות היה פעיל בהנהלת בנק קופת עם, ותקופה מסוימת כיהן כיו"ר מועצת המנהלים שלו.
היה חבר הוועד הפועל של התאחדות המו"לים בישראל והיושב-ראש שלו.
יו"ר ועדת הביקורת של הוועד למען החייל, חבר מועצת ברית עברית עולמית, חבר ועד השיכון של אגודת הסופרים העברים וגזבר ועדת הבניין של בית הסופר ע"ש טשרניחובסקי בתל אביב.
הוצאת מ' ניומן שכנה ברח' ליליינבלום 38 בתל אביב וגבעת שאול ב' בירושלים, ובהמשך עברה לרח'‫ השרון 12 בתל אביב. בתקופת פעולתה – יותר משלושה עשורים – ראו בה אור מאות כותרים, בהם ספרות יפה (מקור ותרגום), ספרי עיון, ספרי ילדים, ספרי לימוד ומילונים.
בין מתרגמי ההוצאה היה יונתן רטוש.
בשנות ה-60 ארגן את הוועדה הציבורית להוצאת כל כתבי דוד פרישמן, שהופיעו בהוצאתו.
בשנת תשל"ו ייסד והוציא ניומן (בהוצאת תנ"ך ישראל ע"י מ’ ניומן) את ה"שנתון למקרא ולחקר המזרח הקדום" (בהמשך נקרא "שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום"), שנערך בראשיתו על ידי משה ויינפלד (הגיליון הראשון עם חיים יונה גרינפלד). בכתב העת מתפרסמים מאמרים מכל ענפי המחקר המדעי הנוגעים למקרא, והוא נחשב לאחד מכתבי העת החשובים ביותר לחקר המקרא בעברית.
ניומן היה אב לשתיים. בתו הבכורה עדה נישאה לבצלאל צ'ריקובר, בנו של ההיסטוריון אביגדור צ'ריקובר. הזוג היו הורים לשניים: ענת ושאול. בשנת 1974 נפטרה עדה, וצ'ריקובר נישא בשנית, לשרה ברקאית.
באמצע שנות ה-60 נכנס צ'ריקובר לעסקי הוצאת הספרים וייסד את הוצאת ב' צ'ריקובר. לאחר מותו של ניומן התמזגה ההוצאה עם זו של חתנו, שירשה את זכויות הספרים שנותרו לניומן, ובין היתר המשיכה בהוצאת השנתון לחקר המקרא. לאחר מותו של צ'ריקובר ב-1989 עברה הבעלות עברה לאלמנתו שרה צ'ריקובר.
בתו מיכל נישאה לפסח (פייסי) טאוב, איש "השומר הצעיר". הם היו חברי קיבוץ משמר העמק והורים לשניים: חגי ויותם.
ניומן התגורר בבית שיכון סופרים שברח' אבן גבירול 182/יהודה המכבי 2 בצפון תל אביב ובשדרות הרצל 30 בשכונת קריית משה בירושלים.
ב-18 בדצמבר 1970 נפטרה בירושלים אשתו רחל, מעט לפני מלאת לה 68.
בשנת תשל"ב הוציא ניומן לזכרה את הקובץ "מזכרת: פרקי ספרות ומחקר לזכרה של רחל ניומן".
לאחר מותה נקבע על שם בני הזוג פרס לביכורי יצירה ספרותית מטעם בית הסופר ע"ש חיים הזז בירושלים (פרס רחל ומרדכי ניומן).
מרדכי ניומן נפטר ביולי 1980. נקבר לצד אשתו במשמר העמק. הניח את בתו, חתניו וארבעת נכדיו.
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
מ' ניומן
מ. ניומן
הוצאת מרדכי ניומן
הוצאת מ. ניומן
הוצאת מ' ניומן
כרמן ג'ונס
כרמן ג'ונס (באנגלית: Carmen Jones) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי משנת 1954 בבימויו של אוטו פרמינגר. תסריט הסרט נכתב על ידי הארי קליינר ומבוסס על מחזה בעל אותו שם של אוסקר המרשטיין משנת 1943 שהושפע מהנובלה "כרמן" של פרוספר מרימה. בסרט משחקים: דורותי דנדרידג', הארי בלפונטה ופרל ביילי. דנדריג' הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וכך הפכה להיות השחקנית האפרו-אמריקאית הראשונה שהגיעה להישג זה.
ב-1992, נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס עקב תרומתו לקולנוע.
הפקה.
במאי הסרט אוטו פרמינגר התקשה למצוא אולפן שיסכים לקחת את התסריט. לסוף, דריל זאנוק מאולפני פוקס המאה ה-20 הציע לו תקציב לסרט. פרמינגר שינה במקצת את תסריט הסרט כדי שלא יגרום לזלזול בשחקנים האפרו-אמריקאים.
פרסים ומועמדויות.
הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר, אך הוא הפסיד לסרט "ריצ'רד השלישי".
דורותי דנדרידג' הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, אך היא הפסידה לגרייס קלי מהסרט "נערת הכפר". בנוסף היא הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר, אך היא הפסידה לבטסי בלייר מהסרט "מרטי".
הסרט זכה בפרס מיוחד בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין החמישי. בנוסף הסרט זכה בפרס בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בלוקרנו.
הרשל ברוק גילברט היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, אך הוא הפסיד לסול צ'אפלין ולאדולף דויטש מהסרט "שבע כלות לשבעה אחים".
מופיעת הדראג האייקונית מניו זילנד, כרמן רופה, בחרה בשמה על שם הדמות בגילומה של דורותי דנדרידג'.
אסטריקס וקלאופטרה
אסטריקס וקלאופטרה (בצרפתית: Astérix et Cléopâtre) הוא ספר הקומיקס השישי בסדרת ספרי הקומיקס הצרפתיים המצליחה "אסטריקס".
את הספר כתב רנה גוסיני ואייר אלבר אודרזו. הספר פורסם לראשונה בצרפתית בשנת 1965.
תקציר העלילה.