אתר המורשת העולמית משתרע על שטח של 538.6 דונם, כשהוא נסמך על הר טְייֵנְג'וּ (天柱山) מצפון ועל הנהר חוּן (浑河), כ-800 מטרים דרומית לאתר, ומוקף באזור חיץ נרחב המשתרע על שטח של 7 קמ"ר. באתר יש 32 מבנים על שטח שאורכו 773 מטרים מצפון לדרום ו-303 מטרים ממזרח למערב. לאורך כל המתחם החל מהשער הראשי ועד תל הקבורה מובילה דרך סלולה באורך של 566 מטרים המכונה נתיב הנשמות או גם הדרך הקדושה הדרך מחולקת לרוחבה לשלושה מסלולים, כשהמרכזי הוא גם רחב יותר וגם סלול תוך שימוש במרצפות רחבות יותר. רוחב הדרך בין שער הכניסה ועד שער לונְגאֶן הוא 7 מטרים ובהמשך היא מתרחבת ל-11 מטרים.
המבנים הבולטים (מדרום לצפון) הם:
הליגה השלישית בגרמניה
הליגה הגרמנית השלישית
הליגה הגרמנית השנייה
גביע אסיה בכדורגל 1976
גביע אסיה בכדורגל 1976 נערך באיראן בין ה-3 ביוני ל-13 ביוני 1976. לטורניר העפילו 6 נבחרות שחולקו לשני בתים, כאשר מכל בית העפילו שתי נבחרות לשלב חצי הגמר שהתקיים בשיטת נוקאאוט. , הנבחרת המארחת, זכתה בגביע לאחר שגברה במשחק הגמר על בתוצאה 1–0.
משחקי הטורניר נערכו בשני אצטדיונים: אצטדיון אריאמהר שבטהראן ואצטדיון באג שומאל שבתבריז שהיו מסוגלים דאז לקלוט 100,000 ו-25,000 צופים למשחק בהתאמה. באצטדיון באג שומאל נערכו משחקי בית א' בשלב הבתים. באצטדיון אריאמהר התקיימו משחקי בית ב' בשלב הבתים ומשחקי ההכרעה.
אורית חזן
אורית חזן היא דיקנית לימודי הסמכה בטכניון. חוקרת הוראת מדעי המחשב, עמדה בראש הפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון.
ביוגרפיה.
חזן היא בוגרת בית הספר הריאלי העברי בחיפה, וסיימה בשנת 1989 את התואר הראשון בהצטיינות בהוראת מתמטיקה ומדעי המחשב בטכניון עם תעודת הוראה לבתי ספר תיכוניים.
חזן סיימה הן את התואר השני בשנת 1991 ואת הדוקטורט בשנת 1995 במחלקה להוראת הטכנולוגיה והמדעים בטכניון בהנחיית פרופסור אורי לירון.
בשנים 1996-1995 במסגרת הפוסט-דוקטורט, גרה חזן בבוסטון וחקרה במרכז מו"פ לפיתוח חינוכי. בנוסף, בשנת 2000, חזן סיימה תואר שני במנהל עסקים עם דגש מיוחד בניהול חברות עתירות טכנולוגיה בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון.
עבודתה האקדמית.
בתואר השני חקרה חזן את יישומם של רעיונות ממדעי המחשב בפיתוחן והצגתן של הוכחות מתמטיות.
בדוקטורט חקרה הבנה של מושגים באלגברה מודרנית על ידי סטודנטים לתואר ראשון.
בפוסט דוקטורט חקרה חזן למידה בסביבות גאומטריה דינמית (Dynamic Geometry), כמו למשל .
חזן כיהנה במספר תפקידים אקדמיים בטכניון ומחוץ לו, ובהם:
נושאי מחקר.
תחום המחקר של חזן הוא הוראת מדעי המחשב והנדסת תוכנה. במסגרת זו, היא חוקרת היבטים אנושיים (קוגניטיביים וחברתיים) של הוראת ניהול ופיתוח פרויקט תוכנה ברמת הפרט, הצוות והארגון, בבתי ספר תיכוניים ובארגוני תוכנה.
מחקריה של חזן מתמקדים כיום בשיטות להוראת ניהול ופיתוח פרויקטי תוכנה בגישה האג'ילית ובהוראת הנדסת תוכנה כפרקטיקה רפלקטיבית.
כמו כן, חזן עוסקת בהוראת מדעי המחשב ומתמטיקה אוניברסיטאית, כאשר המסגרת התאורטית בה מנותחים הנתונים כוללת דרכים בהן משתמשים סטודנטים להורדת רמת ההפשטה (reduction of abstraction).
בנוסף, מחקריה של חזן עוסקים בקידום במדע וטכנולוגיה כאמצעי לשיפור החברה.
כיום, מתמקדת חזן במדיניות חינוך במדע וטכנולוגיה. בפרט, יזמה והקימה את תוכנית "מבטים – מהנדסים/מדענים בחינוך טכנולוגי-מדעי" המקדמת תפיסה חדשה של הוראת מדע וטכנולוגיה כחלק מהתפתחותם המקצועית של מהנדסים ומדענים.
פעילות ציבורית.
במסגרת פעילותה הציבורית פרופ' חזן מקדמת שיתופי פעולה בין האקדמיה, תעשיית ההי-טק, הצבא ומערכת החינוך בהקשר לחינוך למדע וטכנולוגיה.
מאמרים ופרסומים.
חזן פרסמה מעל 100 מאמרים שהתפרסמו בכתבי עת ובכנסים בתחומי הוראת מדעי המחשב, הוראת היבטים אנושיים של הנדסת תוכנה, פיתוח תוכנה אג'ילי והוראת מתמטיקה אוניברסיטאית. מאמריה צוטטו למעלה מ-2,000 פעמים.
בנוסף, חזן כתבה ארבעה ספרים:
מהפכת תוכנית בניין עיר של שנת 1916
חוק שכר שווה לעובדת ולעובד
חוק שכר שווה לעובדת ולעובד, התשנ"ו-1996 הוא חוק ישראלי שנועד לקדם שוויון ולמנוע אפליה בין המינים בכל הנוגע לשכר או לכל גמול אחר בעבודה. קדם לו חוק בשם זהה שנחקק ב-1964, והוחלף על ידי חוק זה.
לנוכח בעיית ההפרדה בתעסוקה אשר נגזרת מההנחה התרבותית שמקצועות 'נשיים' מזוהים עם תחומי החינוך והרווחה, ואילו מקצועות 'גבריים' מזוהים עם התחום העסקי והפיננסי, בעיה זו באה לידי ביטוי גם בפערי השכר בין סוגי המקצועות.
הרקע לחקיקת החוק והיסטוריה חקיקתית.
בשנת 1954 נחקק חוק עבודת נשים שעיגן בפעם הראשונה בחקיקה את הנאמר במפורש במגילת העצמאות לגבי שוויון חברתי בכלל במדינה יהודית ודמוקרטית ובכלל זה שוויון בין המינים. בחוק זה מוגדרים מונחי היסוד ואבני המחלוקת לגבי זכויותיהן של נשים בעבודה. בעיקר עוסק החוק בזכויותיה של האישה במקום עבודתה בהקשרים של לידה, פיטורים, עבודות אסורות, עבודת לילה, הזכות להיעדר מהעבודה ועוד.
בשנת 1964, וכהמשכו של חוק עבודת נשים, נחקק לראשונה "חוק שכר שווה לעובדת ולעובד". החוק קבע במפורש כי "המעביד ישלם לעובדת שכר שווה לשכרו של עובד באותו מקום עבודה בעד אותה עבודה". חוק זה ניסח את העיקרון הכללי שאמור היה להנחות את המעסיקים ובכללם המדינה. העיקרון הכללי לא הספיק ומעסיקים רבים, ובכללם המדינה, המשיכו באפליה המגדרית ללא כל הפרעה, תוך תשלום שכר שונה לגברים ולנשים בגין אותה עבודה.
בשנת 1988 נחקק חוק שוויון הזדמנויות בעבודה. שנים רבות של אפליה ותביעות של נשים כנגד מעסיקיהם דחקו את המחוקק לשנות ולעבות את חוק שכר שווה לעובדת ולעובד משנת 1964 עד שב-1996 נחקק "חוק שכר שווה לעובדת ולעובד" שהחליף את החוק המקורי, ונחשב כאבן דרך במאבק בהפליה בין גברים ונשים במקום העבודה .
סוגיות מרכזיות בחוק.
הוראות החוק.
מטרת החוק מופיע בסעיף 1 שלו: "חוק זה נועד לקדם שוויון ולמנוע אפליה בין המינים בכל הנוגע לשכר או לכל גמול אחר בקשר לעבודה". סעיף 2 לחוק קובע את הזכות לשכר שווה: "עובדת ועובד המועסקים אצל אותו מעסיק באותו מקום עבודה, זכאים לשכר שווה בעד אותה עבודה, עבודה שווה בעיקרה או עבודה שוות ערך".. החוק מורה כי בשלושת המקרים אין להפלות ויש לשלם אותו שכר עבודה, אבל בפועל רק מקרים מהסוג הראשון ("אותה עבודה") נדונו בבתי הדין לעבודה מאז שהוחלף החוק בשנת 1996, כך שייתכן שהמקרים השני והשלישי הם בגדר "אות מתה". המשך הסעיף קובע שהוראה זו רלוונטית גם ל"כל תוספת, טובת הנאה, קצובה, מענק, תנאים נלווים, תשלום לכיסוי הוצאות, תשלומים בשל החזקת רכב, שימוש בטלפון, מכסת שעות נוספות, רכישת ספרות מקצועית, ביגוד, שימוש ברכב, או כל תגמול אחר בכסף או בשווה כסף, במישרין או בעקיפין, והכל אף אם אינם שכר עבודה".
בהמשך החוק מוגדרים ומפורטים התבחינים לעבודה שווה, עבודות שוות בעיקרן או שוות ערך: "יראו עבודה כשוות ערך לחברתה, אף אם הן אינן אותן עבודות או עבודות השוות בעיקרן זו לזו, אם הן בעלות משקל שווה, בין היתר מבחינת הכישורים, המאמץ, המיומנות והאחריות הנדרשים לביצוען ומבחינת התנאים הסביבתיים שבהם הן מבוצעות". יחד עם זאת ברור למחוקק כי ישנם הבדלים בין העובדים ובכללם ייתכנו גם הבדלים שבין נשים וגברים בתפוקה ובאיכות העבודה, בוותק של העובד/ת, כישוריו, השכלתו והכשרתו וכך נאמר:
"אין בדברים אלו כדי למנוע הפרש בשכר או בגמול אחר המתחייב מאופייה או ממהותה של העבודה הנדונה ובכלל זה תפוקת העבודה, איכות העבודה, הוותק בעבודה, ההכשרה או ההשכלה, או מיקומו הגאוגרפי של מקום העבודה, והכל כשאין בכך משום אפליה מטעמי מין".
סמכות בית הדין למנות מומחה להגדרת עבודה שוות ערך.
בגלל המורכבות של המונחים המגדרים את החוק, בעניין עבודה שווה, אישר החוק לבית הדין לעבודה, במסגרת הדיון במחלוקת שבין המעסיק לעובד, למנות מומחה לניתוח עיסוקים מטעמו של בית הדין. תפקיד המומחה הוא לחוות את דעתו לעניין השאלה האם העבודות שבמחלוקת בין המעסיק לעובד הן עבודות שוות בעיקרן או עבודות שוות ערך.
נטל ההוכחה.
לאחר שהחליט ומצא בית הדין לעבודה בעצמו או בעזרת מומחה שמינה, כי העבודות שבמחלוקת שבין המעסיק לעובדת הן אותן עבודות, עבודות שוות בעיקרן או עבודות שוות ערך, במידה וטען המעסיק שקיימות נסיבות נוספות שהוגדרו בחוק כגון תפוקה, איכות, וותק וכו', המצדיקות הפרש בשכר או בגמול אחר, עליו נטל ההוכחה. לאחר שבית הדין לעבודה בירושלים מצא פערים של עד 30% בין גברים ונשים בעיריית ירושלים, לא רק שהעביר את נטל ההוכחה למעסיק ככתוב בחוק אלא אף חייב את עיריית ירושלים לשלם לעובדות.
המעסיק חייב למסור מידע לעובדת על תנאי השכר לעובדים אחרים בעבודה במידה והיא מבקשת זאת ובלבד שלא תיפגע פרטיותם. כמו כן, אין העובדת רשאית לוותר על זכותה לשכר שווה ואין המעסיק יכול לטעון בבית הדין כי העובדת ידעה את שכרה והסכימה לו.
מידע על רמות שכר ופערי שכר.