עשרה קצינים צעירים, חדרו למעונו של ראש הממשלה אינוקאי צויושי וירו בו. מילותיו האחרונות של ראש הממשלה היו "אם הייתי יכול לדבר, היית מבין", אליו הגיבו הרוצחים במילים "הדיאלוג חסר תועלת".
במסגרת התוכנית המקורית, היו אמורים המתנקשים להרוג גם את כוכב הקולנוע האנגלי צ'ארלי צ'פלין, שהגיע ליפן ב-14 במאי 1932, במהלך טקס קבלת הפנים שאורגן לו על ידי ראש הממשלה. צ'פלין סימל בשביל המורדים את ההשפעה התרבותית המערבית הזרה שחדרה ליפן. בזמן ההתנקשות צפה צ'אפלין יחד עם בנו של ראש הממשלה תקרו אינוקאי בהיאבקות סומו, מה שככל הנראה הציל את חיי שניהם.
המורדים תקפו גם את מעונו של מקינו נובאקי, ששימש כ"לורד שומר החותם הפרטי של יפן" וכיושב ראש מפלגת ריקן סייוקאי וכן השליכו רימוני יד למטה בנק מיצובישי בטוקיו, לתחנת המשטרה ולמספר תחנות חשמל בעיר. המורדים פרסמו כרוזים שקראו להתקוממות עממית כנגד השלטון המושחת והזאיבצו ולאחר מכן נסעו למטה המשטרה במונית והסגירו את עצמם לקמפייטאי.
מטרתם של המורדים הייתה מינויו של הגנרל סדאו אראקי לראשות הממשלה, במקום ראש הממשלה הנרצח, אך אראקי לא היה מעוניין בכך וסירב לשתף פעולה.
תוצאה.
11 המעורבים ברצח ראש הממשלה הועמדו לדין ב-1933. המשפט הפך לפלטפורמה בה הצהירו הנאשמים על נאמנותם לקיסר ועוררו אהדה עממית גדולה. לפני סיום משפטם נשלח מכתב לבית המשפט, עליו חתמו כ-350,000 בני אדם שביקשו מבית המשפט להקל בעונשם של הרוצחים. לבית המשפט נשלחו גם תשע אצבעות כרותות של נערים מניאיגטה שקראו להקל בעונשם של הנאשמים.
העונש שהושת על הרוצחים היה קל ביותר ורובם נידונו לשנות מאסר ספורות בלבד. רק אחד מהרוצחים נידון למאסר עולם. הענישה המקלה שחקה עוד יותר את שלטון החוק ואת הדמוקרטיה היפנית ותרמה לניסיונות הפיכה נוספים בשנים שלאחר מכן, שהמשמעותי שבהם הוא מרד הנפל של 26 בפברואר 1936.
מותו של ראש הממשלה גרם להתפרקות הממשלה ולמינוי ממשלה לא מפלגתית בראשותו של האדמירל סאיטו מקוטו. לאחר ניסיון ההפיכה התפלג הצבא היפני לשתי סיעות בעלות השתייכות פוליטית - סיעת ה"קודו-הא" וסיעת ה"טוסיי-הא".
ג'ושוע אלכסנדר
ג'ושוע ויליס אלכסנדר (באנגלית: Joshua Willis Alexander; 22 בינואר 1852 - 27 בפברואר 1936) היה פוליטיקאי אמריקני, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת מיזורי ומזכיר המסחר של ארצות הברית תחת הנשיא וודרו וילסון.
חייו.
אלכסנדר נולד בסינסינטי שבאוהיו ובשנת 1872 סיים לימודי משפטים באוניברסיטה הנוצרית שבמיזורי. כעורך דין עבד במשרד פרטי ובין השנים 1877–1881 היה בעל תפקיד מנהלתי במחוז דייוויס במיזורי. בשנת 1882 נבחר לנשיא ועד החינוך של העיר גלאטין, בראשו עמד עד 1901. במקביל, בשנים 1883–1887 שירת כחבר בית הנבחרים של מיזורי ובשנה האחרונה לכהונתו היה יו"ר הבית.
בשנים 1891–1892 היה ראש העיר גלאטין. לאחר מכן עבד בתפקיד בכיר בבית חולים ובשנת 1901 מונה למשרת שופט. בשנת 1907 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לבית הנבחרים של ארצות הברית, בו שירת משך שבע כהונות, עד מינויו בשנת 1919 למזכיר המסחר של ארצות הברית בממשל הנשיא וודרו וילסון. בתקופת כהונתו בבית הנבחרים עמד אלכסנדר בראש הוועדה לבטיחות ימית (1913 - 1914). כמזכיר המסחר כיהן עד סיום כהונתו של וילסון ב-1921. בשנת 1922 נבחר לציר בוועידה החוקתית של מיזורי.
טרסבטוני
טרסבטוני (בפינית: Teräsbetoni, תרגום מפינית: "בטון מזוין"), היא להקת מטאל פינית שנוסדה בשנת 2002. אלבומה הראשון Metallitotuus (תרגום מפינית: "האמת המטאלית") יצא בשנת 2005 ועד כה מכר יותר מ-32,000 עותקים. להקת טרסבטוני הושפעה באופן חזק מלהקות כמו Manowar.
המוזיקה של טרסבטוני מתאפיינת באווירה מלחמתית, כאשר תוכן השירים מהלל את סגנון החיים של לוחמים פאגאניים, ואת "אחוות המטאל". חברי הלהקה עצמם אמרו כי הם לא מתייחסים ברצינות למנטליות של הלהקה אלא מתוך תחושת ההנאה שביצירה עצמה.
השירים המפורסמים ביותר של הלהקה הם:
היסטוריה.
תחילת הדרך.
יארקו אהולה, ארטו ירווינן וויליו ראנטנן (שהגה את שם הלהקה) הכירו זה את זה ב-2002. יארי קואוקאנן צורף כמתופף.
הלהקה פרסמה את שיריה הראשונים בשנת 2003:
בתחילת דרכה זכתה לפופולריות בחוגי המחתרת, ועד מהרה התפשטה השמועה על קיומה. מעריצים נלהבים הפיצו עצומה שבה דרשו לפתוח חוזה הקלטות לטרסבטוני, ושלחו אותה לכמה חברות תקליטים. בשנת 2004 ביצעו טרסבטוני את הופעתם הראשונה, וגרסת הופעה חיה לשיר "Taivas Lyö Tulta", נוספה לעמוד הבית של הלהקה.
בהופעותיה הראשונות בחרה להקת טרסבטוני להשתמש בגרסאות כיסוי לשיר "Rainbow In The Dark" של רוני ג'יימס דיו, ולשיר "Metal Warriors" של מנוואר. בסוף שנת 2004 חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת ההקלטות Warner Music Finland, והקלטת השיר "Taivas Lyö Tulta" החלה בדצמבר 2004. הסינגל יצא ב-2 בפברואר 2005, ובשבוע הראשון שלו ברשימת הסינגלים הפינית "טיפס" עד לפסגה, כשהוא נתמך ברשימת השמעת רדיו שופעת, ואז הידע על הלהקה הפך להיות נרחב יותר.
האלבום "Metallitotuus" ונסיקת הקריירה.
ההקלטות לאלבום "Metallitotuus" התחילו בינואר 2005, והאלבום עצמו פורסם ב-6 באפריל 2005. בשבוע הראשון שלו במצעד הפיני, הוצב במקום השני ושמר על מיקום זה כ-29 שבועות . סינגל אחר ששוחרר מהאלבום, הוא "Orjatar"(תרגום מפינית:"שפחה"). לשיר הופק וידאו קליפ שהוצג לראשונה בתוכנית TOP40 ב-16 באפריל 2005. השיר "Taivas Lyö Tulta" נבחר מאוחר יותר לשיר השערים (השיר שמנוגן מתי שקבוצה מבקיעה) של קבוצת ההוקי קרח הפינית National Team A בגביע Karjala.
האלבומים והישגיהם.
האלבום Metallitotuus הגיע לאלבום פלטינה (בפינלנד זה אומר מעל 30,000 עותקים), עוד בשנה שבה פורסם, עם כמעט 33,000 עותקים שנמכרו, והפך לאלבום ההבי מטאל השלישי הכי פופולרי בפינלנד אותה שנה. ביוני 2006, פורסם האלבום השני, Vaadimme Metallia (מפינית:"אנחנו דורשים מטאל"). באותו היום שבו פורסם, "וואדימה מטאליה" כמעט הגיע לאלבום זהב, שזה אומר בפינלנד: מעל 15,000 עותקים שנמכרו. אלבומם השלישי, Myrskyntuoja (מו'רסקו'נטואויה, תרגום מפינית: "מביא הסערות"), נכנס למצעד האלבומים הפיני במקום הראשון. בשנת 2010 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי Maailma tarvitsee sankareita (בפינית:"העולם צריך גיבורים")
בינלאומיות ואירוויזיון.
טרסבטוני התפרסמו גם מחוץ לפינלנד, אך עד כה ניגנו חברי הלהקה פעם אחת בלבד מחוץ לפינלנד, ב-Wacken Open Air 2005. כיום, חברי הלהקה מתמקדים בשאלה של המשך שימוש בפינית בשירתם .
טרסבטוני התמודדו בקדם אירוויזיון 2008 הפיני. ב-1 במרץ הם ניצחו עם אחוז קולות סופי של 38.9%. באירוויזיון עצמו הם העפילו ב-20 במאי לגמר מהמקום השמיני עם השיר Missä miehet ratsastaa וצברו 79 נקודות. בגמר הגיעו למקום ה-22 עם 35 נקודות.
חברי הלהקה.
חברי הלהקה הם:
פרדריק מיולר
פרדריק הנרי מיולר (באנגלית: Frederick Henry Mueller; 22 בנובמבר 1893 - 31 באוגוסט 1976) היה מזכיר המסחר של ארצות הברית.
מיולר נולד בגרנד רפידס שבמישיגן לג'ון ואמה מיולר. בשנת 1914 סיים לימודי הנדסת מכונות באוניברסיטת מישיגן ונכנס כשותף בחברה לייצור רהיטים בבעלות אביו. בשנת 1923 היה מיולר למנכ"ל החברה, ולאחר פרישת אביו תפס את מקומו כנשיא החברה.
מיולר היה פעיל המפלגה הרפובליקנית ובין השנים 1945–1957 היה חבר מועצת החקלאות של מישיגן. בנובמבר 1958 מונה על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר לעוזר לענייני סחר פנים של מזכיר המסחר של ארצות הברית. תפקיד המזכיר לא אויש באותה תקופה עקב ניסיון הנשיא למנות לתפקיד את לואיס שטראוס, וביוני 1959 הוחלט על מינוי מיולר לתפקיד. באוגוסט 1959 אושר מינויו על ידי הסנאט ובתפקיד זה הוא כיהן עד תום כהונת הנשיא בשנת 1961.
לאחר סיום תפקידו חזר לעסקיו. מיולר היה חבר הבונים החופשיים ורוטרי.
ארמין מילר-שטאל
ארמין מילר-שטאל (בגרמנית: Armin Mueller-Stahl; נולד ב-13 בדצמבר 1930) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1996 על תפקידו בסרט "ניצוצות".
ביוגרפיה.
מילר-שטאל נולד בעיירה טילזיט (כיום סובטסק) שבפרוסיה המזרחית לאדיטה, פרופסורית באוניברסיטת לייפציג ולאלפרד מולר, כספר בנקאי.
אביו החליט לשנות שם משפחתו, והוסיף לו את השם שטאל.
החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה
מילר-שטאל ומשפחתו עברו לגור בברלין כאשר אביו לחם במסגרת הוורמאכט כנגד הצבא הסובייטי בחזית המזרחית במהלך מלחמת העולם השנייה.
כנער התעניין מילר-שטאל בתחום הקולנוע, ונרשם לבית ספר למשחק מקומי בברלין המזרחית. מילר-שטאל התפרסם ברחבי מזרח גרמניה בזכות תפקידיו בסרטים מקומיים, בהם הסרט הגרמני "יעקב השקרן", המבוסס על ספרו של יורק בקר "יעקב השקרן". מילר-שטאל לוהק גם לגרסה ההוליוודית לסרט שיצאה ב-1999.
ב-1980 עזב מילר-שטאל את גרמניה המזרחית ועבר לגור במערב גרמניה בשל סימונו על ידי הממשלה לאחר עימות עם הזמר-יוצר הגרמני-יהודי וולף בירמן. במערב גרמניה עבד מילר-שטאל לצד במאים נחשבים בקולנוע הגרמני והפולני כגון ריינר ורנר פאסבינדר ואנדז'יי ויידה. הופעותיו הבולטות בקולנוע האירופי היו בדרמות המלחמה, המערב גרמנית "קציר עצבני" וההונגרית "קולונל רדל".