הדיסק קרוי Jewrhythmics כשם הלהקה והוא נושא את המוטו Serving the Chosen והוא יצא לאור ב-27 בינואר 2012.
הדיסק מורכב משירים ידועים שחלקם ברשות הציבור, המוזיקה עובדה בידי ולדימיר לומברג ואיליה דמיטרייב, על בסיס לחנים ידועים, פרט לשיר השלישי שהולחן בידי הרמן יבלוקוף והשיר התשיעי שהולחן בידי אלכסנדר אולשנצקי וחיים טאוברר. בדיסק שרים נדיה קוצ'ר, טניה מנדרינה, ג'ו פלייש, גי ג'יימס כהן וז'ניה פיירמן. בדיסק מתארחים המוזיקאים: הגיטריסט דן פשטוקה (Fastuca), הגיטריסט איבן רטניקוב, הקלרינטן איסמעיל לומנובסקי, האקורדיוניסט בוב מלקובסקי. בדיסק ניגנו גם נגנים מהתזמורת הפילהרמונית. הדיסק הוקלט במוסקבה, תל אביב וניו יורק, המיקס נעשה באולפני בארדו בתל אביב. הגרסה הסופית נעשתה ב-Wolfman at Toolhouse.
השירים.
1. Misirlou - זמר ג'ו פלייש; מוזיקאי אורח הגיטריסט איבן רטניקוב
2. Chiribim - זמר גי ג'יימס כהן
3. Papirossen - זמרת טניה מנדרינה; מוזיקאי אורח הגיטריסט דן פשטוקה (Fastuca)
4. Goldene Chassene - מוזיקאים אורחים הקלרינטן איסמעיל לומנובסקי והאקורדיוניסט בוב מלקובסקי
5. Hava Nagila -
6. Kinder Yoren - זמרת ז'ניה פיירמן; מוזיקאים אורחים הקלרינטן איסמעיל לומנובסקי
7. Sth Avenue Squaredance - מוזיקאים אורחים הקלרינטן איסמעיל לומנובסקי והאקורדיוניסט בוב מלקובסקי
8. Vu Is Dos Gessale - זמרת נדיה קוצ'ר; מוזיקאי אורח הגיטריסט איבן רטניקוב
9. Ich Hob Dech Lib - זמרת טניה מנדרינה
הכלים.
המוזיקה בדיסק נוגנה רק בכלי נגינה אנלוגיים ישנים משנות השבעים והשמונים.
הכלים: Moog Prodigy, Korg Monopoly, Roland Jupiter 8, Roland Juno 6, Teisco Sx 210, Korg Poly 61, Oberheim Dx, Sequential Tom, Simmons Sds 8, Simmons Mtx9, Roland Tr 606, Tama Techstar Ts 305 &amp; Ts 204, Korg Vc 10.
Scarecrow
כביש 767
כביש 767 הוא כביש רוחב אזורי בצפונה של ישראל, המחבר את כפר תבור לדרום הכנרת.
הקטע הראשון של הכביש שנסלל היה מכנרת ליבנאל. חנוכת קטע זה התקיים בחגיגיות רבה במרץ 1929. בשנת 1933 הציעו חקלאי יבנאל למושל להעסיק את נפגעי הבצורת בסלילת הכביש מיבנאל לכפר תבור. אולם הכביש לא נסלל ובינואר 1938 פנו איכרי הגליל לממשלה בבקשה לסלול את הכביש. קטע נוסף של הכביש, מיבנאל לשרונה נסלל במחצית הראשונה של 1940. בתחילת 1940 הוגש למוסדות תזכיר משותף של התאחדות האיכרים והסתדרות הפועלים הדורשת את סלילת המשך הכביש משרונה לכפר תבור, כצורך חיוני של ההתיישבות היהודית בגליל. הכביש נסלל בשנת 1942. בספטמבר 1947 הוחל בסלילת הכביש מכפר תבור לשדמות דבורה.
בימי מלחמת העצמאות, עת נחסם כביש העמקים לתנועה על ידי הלגיון הערבי, הנסיעה בכביש 77 הייתה מסוכנת וכביש עכו-צפת היה בידי הערבים, היה כביש 767 הדרך הראשית שחיברה את הגליל המזרחי עם שאר חלקי מדינת ישראל. לאחר תום המלחמה חזר הכביש לשמש כמעט רק את התושבים ביישובים לאורכו: כפר כמא, יבנאל, שרונה ושדמות דבורה. בשנת 1965 נסלל הכביש מחדש.
בשנים 2003-2018 התרחשו בכביש בין כפר תבור לכפר כמא יותר מ-40 תאונות עם נפגעים, בהם נהרגו שמונה בני אדם ועשרות נפצעו, והוא זכה לכינוי "כביש הדמים". הכביש נעדר שוליים ובחורף 2014-5 נוצרו בו עשרות בורות. בפברואר 2018 נערכה במקום הפגנה של כ-200 משתתפים, בדרישה מהרשויות לטפל במפגעי הכביש. בחודש מרץ 2018 החלו עבודות שיפוץ נרחבות בכביש.
האיאטו איקדה
הַיָאטוֹ אִיקֶדָה (ביפנית: 池田 勇人; 13 בנובמבר 1896 – 13 באוגוסט 1965) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-58, ה-59 וה-60.
ראשית חייו.
איקדה נולד למשפחת סוחרים אמידה בהירושימה. הוא סיים לימודי משפטים וכלכלה באוניברסיטת טוקיו ב-1925, ובאותה שנה החל לעבוד באגף המסים במשרד האוצר. בזמן מלחמת העולם השנייה שימש איקדה בירוקרט, ולאחריה הצטרף למפלגה הליברלית-דמוקרטית והמשיך לטפס בסולם הדרגות, עד שהגיע לדרגת סגן שר האוצר ב-1947.
קריירה פוליטית.
הוא הצטרף לבית הנבחרים של יפן ב-1949 בתור נציג מחוז הירושימה, ושימש שר האוצר בין השנים 1949 ו-1953, בממשלתו של שיגרו יושידה. החל ב-1952 שימש בנוסף גם שר התעשייה וסחר החוץ. במסגרת תפקידיו אלה, הייתה לאיקדה השפעה רבה על הצמיחה הכלכלית של יפן לאחר המלחמה, והוא ניצל את ידיעותיו בתחום הכלכלה על מנת לשקם את כלכלת יפן, שמצבה לאחר המלחמה היה בכי רע. הוא שאף לבלום ולצמצמם את האינפלציה, ובכך נעזר בג'וזף דודג', כלכלן אמריקאי שניסח תוכנית לייצוב הכלכלה.
יחד עם ראש הממשלה לעתיד אייסאקו סטו, היה איקדה מנהיג קבוצת פוליטיקאים שמרנים שנקרא "קבוצת יושידה", שהמשיכה את דרכו של ראש הממשלה יושידה. תוכניותיו של איקדה לייצוב הכלכלה קיבלו דחיפה ב-1950 עם פרוץ מלחמת קוריאה, שבעקבותיה קיבלו תעשיות רבות ביפן חוזים לייצור אספקה. איקדה היה גם חלק מהמשלחת שחתמה על חוזה סן פרנסיסקו. הוא נאלץ להתפטר מתפקידיו ב-1953, לאחר שמתח ביקורת על מספר עמיתים במפלגתו, אך זמן קצר לאחר מכן הזמין אותו ראש הממשלה יושידה לשמש נציגו האישי במחלקת המדינה של ארצות הברית בוושינגטון די. סי., בעת הדיונים על הסגת הכוחות האמריקאים מהמדינה, שם טען בפני האמריקאים שיש צורך בהרחבת כוחות ההגנה העצמית של יפן על מנת לאפשר את צמצום הכוחות האמריקאים ביפן.
איקדה שב לממשלה, וכיהן בתפקיד שר האוצר בין 1956 ל-1957, בממשלתו של אייסאקו סטו. הוא התמנה לתפקיד שר המסחר והתעשייה ב-1959, אך עזב תפקיד זה ביולי 1960 על מנת להחליף את נובוסוקה קישי בתפקיד ראש ממשלת יפן, לאחר שהאחרון נאלץ להתפטר בשל גל ביקורת ציבורית בו נתקל לאחר החתימה על הסכם שיתוף הפעולה וההגנה בין ארצות הברית ויפן.
ראש הממשלה.
תחילה התמנה איקדה לנשיא המפלגה הליברלית-דמוקרטית, ומיד לאחר מכן התמנה לראשות הממשלה. הוא שאף לשים קץ לחיכוכים הפוליטיים שמנעו מהמדינה להשתקם, ופעל לגישור בין הסיעות בממשלה. עם זאת, הצעת החוק שלו, שקבעה עונשים כבדים על שימוש באלימות על ידי ארגונים פוליטיים, לא התקבלה.
במהלך כהונתו ביקר איקדה במספר מדינות באסיה, בהן קידם את כלכלת יפן. מכיוון שהאמין שכלכלה יכולה להחליף את הפוליטיקה תמך אף בכינון יחסים כלכליים עם סין של מאו דזה-דונג, וקידם את "תוכנית הכפלת ההכנסה" ואת "פוליטיקת הסובלנות והפייסנות," שנועדו להתמקד בצמיחה הכלכלית של יפן, תוך מזעור חיכוכים חברתיים. תוכניתו של איקדה צפתה צמיחה של 7.2 אחוזים בתל"ג מדי שנה (כלומר, הכפלתו מדי עשור), אך במחצית השנייה של שנות ה-60 טיפסה הצמיחה השנתית ל-11.6 אחוזים. בנוסף, בעוד שתוכנית הכפלת ההכנסה כיוונה להכפלת ההכנסה הממוצעת לאדם מדי עשור, בפועל התרחשה ההכפלה לאחר שבע שנים בלבד. תוכניות אלה הקנו לו את הכינוי "מר בום."
איקדה חיזק את עמדתו הפציפיסטית ב-1963 בכך שחתם על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, ופתח בשיחות דיפלומטיות עם קוריאה הדרומית על מנת לכונן יחסים. הצלחת מפלגתו בבחירות המקומיות באפריל 1963 הובילה אותו להכריז על בחירות כלליות ב-21 בנובמבר של אותה שנה. מפלגתו זכתה ברוב מוחלט עם 55% מהמושבים בבית התחתון. ב-1964 נבחר איקדה להמשיך לכהן כנשיא המפלגה הליברלית-דמוקרטית.
מותו.
איקדה אושפץ במרכז הלאומי לסרטן בטוקיו ב-9 בספטמבר 1964. הוא התפטר מתפקידו בנובמבר בשל סרטן הגרון, שהביא למותו זמן קצר לאחר מכן. אייסאקו סטו החליפו בראשות הממשלה. איקדה נפטר ב-13 באוגוסט 1965.
1872 במדע
משטח קשה (טניס)
משטח קשה הוא אחד מסוגי המשטחים בטניס. עשוי בדרך כלל מאספלט או בטון ומכוסה בצבע אקרילי, ששומר על המשטח מפני גשם ומעניק לו רכות. בעבר היו גם משטחי עץ קשים אבל כיום כבר כמעט ואי אפשר למצוא אותם. סוגי משטחים נוספים הם דשא וחימר.
הרגשת המשחק בטניס שונה ממשטח למשטח.
שני טורנירי גראנד סלאם משתמשים במשטח קשה - אליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה, גם רוב הטורנירים משתמשים במשטח קשה.
במשטח קשה ניתן לשחק באיטיות וגם במהירות, תלוי בסגנון המשחק של הטניסאים. כמו במשטח דשא גם במשטח קשה הכדור קופץ לגובה.
את המשטח מתחזקים במספר שיטות:
לפני כל משחק המשטח צריך לעבור בדיקה.
לברנש
לַבַּרְנַש הוא שמם של שני מלכי חתים בתקופת הממלכה החתית הקדומה.
מולרד
ניסויים בחסך לשוני
ניסויים בַּחֲסָךְ לשוני הם ניסויים שנערכו פעמים אחדות לאורך ההיסטוריה, על ידי בידודם של תינוקות מהסביבה הטבעית של שפה מדוברת או שפת סימנים, כדי לגלות את אופיו היסודי של טבע האדם או את מקור השפה.
חוקר הספרות האמריקאי רוג'ר שאטק נתן לסוג זה של מחקר את הכינוי "הניסוי האסור", משום שלשם קיומו נחוץ חסך יוצא דופן במגע אנושי. ניסויים דומים בקופי אדם, שנקטו את בידודם המוחלט מקשרים חברתיים (אף על פי שלא נועדו לבדוק כישורים לשוניים), הובילו לפסיכוזה.
בהיסטוריה.
ממסמכים עתיקים עולה כי ניסויים מסוג זה נערכו מפעם לפעם, אולם האותנטיות של התיעוד אינה ידועה בוודאות. תיעוד מוקדם של ניסוי שכזה ניתן למצוא ב"היסטוריות" מאת הרודוטוס; לפי הרודוטוס, ערך המלך המצרי פסמתיך הראשון ניסוי כזה, והגיע למסקנה כי העם הפריגי קדם לעם המצרי, היות שהמילה הראשונה שאמר התינוק הייתה דומה למילה הפריגית "בֶּקוֹס", שמשמעותה לחם.