קפבלנקה השתתף בתחרות העילית שהתקיימה במוסקבה בשנת 1935, בה השתתפו שמונה מ-18 השחמטאים המובילים בעולם וסיים רביעי עם 12/19, כאשר בוטביניק ופלור חלקו את המקום הראשון עם 13/19, מחצית הנקודה לפני לסקר בן ה-65.
בהמשך שנת 1935 איבד אלכין את אליפות העולם לאויבה. מאוחר יותר האשים את אובדן האליפות בהתמכרותו לאלכוהול. אצל קפבלנקה התחדשה התקווה להחזיר לעצמו את התואר, ובשנת 1936 היו לו תוצאות מעולות. הוא זכה בתחרות מוסקבה 1936, שנערכה בסיבוב כפול והשתתפו בה חמישה מעשרת הראשונים בעולם, בתוצאה של 13/18 וללא הפסד.
לאחר מכן ניצח בתחרות מרגייט 1936 עם 7/9, חצי נקודה לפני פלור. בתחרות העל של נוטינגהאם, חלק עם בוטביניק את המקום הראשון עם 10/14. ביצועי קפבלנקה מבחינת מד כושר בתחרות זו עומדים על 2754.
זה היה המשחק הראשון שקפבלנקה שיחק עם אלכין מאז הדו-קרב ביניהם, וקפבלנקה לא החמיץ את ההזדמנות לנקום את הפסדו. הוא הגיע לעמדה נחותה, אך לכד את אלכין במלכודת כה עמוקה, תוך פיתוי להחליף שלושה כלים קלים תמורת שני צריחים, שאיש משני השחקנים לא הצליח להבין היכן בדיוק טעה אלכין. היחיד שמיד הבין את הטעות היה לסקר. קפבלנקה מתאר אירוע זה בספרו: "מורשתו של קפבלנקה: שעורי השחמט האחרונים של קפבלנקה" בעמודים 111–112, שם הוא מבטא את הערצתו לתובנות של לסקר גם בשנות השישים שלו. קפבלנקה לא מציין שהיריב עמו שיחק היה אלכין. האיבה ביניהם הייתה עדיין עזה, והם לא נראו יישובים באותו השולחן יותר מכמה שניות. כל אחד מהם ביצע את מסעו ולאחר מכן קם והחל מסתובב באולם התחרות.
בשנת 1937, בניגוד להתחמקותו של אלכין מדו-קרב גומלין עם קפבלנקה ומתוך כבוד לאלכין, מילא אויבה את מחויבותו לאפשר לאלכין דו-קרב גומלין, בדו-קרב זה ניצח אלכין. בזאת נגוזו תקוותיו של קפבלנקה להחזיר לעצמו את התואר ואמנם, אלכין לא שיחק יותר בדו-קרבות על אליפות העולם עד יום מותו בשנת 1946. השליטה המלאה שהייתה למחזיק בכתר הייתה תמריץ מרכזי לפיד"ה ליטול לעצמה את השליטה ולנסות להבטיח כי למתמודד הראוי ביותר יהיה סיכוי לזכות בתואר. קפבלנקה חלק את המקום השלישי/רביעי בתחרות העילית זמרינג באדן עם 7.5/14. המנצח בתחרות היה פאול קרס.
קפבלנקה ניצח בתחרות פריז 1938 עם 8/10.
אחרי תחרות פריז לקה קפבלנקה בשבץ קל במהלך תחרות AVRO 1938, שם הייתה לו התוצאה הגרועה בקריירה שלו, מקום שביעי מבין שמונה, עם 6/14; בתחרות זו ניצחו קרס ופיין. זו הייתה התחרות היחידה בחייו שבה סיים עם פחות מ-50% מהנקודות, והתחרות היחידה שבה לא סיים בין ארבעת הראשונים. גם לאחר שסבל מהשבץ המשיך להצליח בתחרויות בהמשך.
בתחרות מרגייט בשנת 1939, קפבלנקה חלק מקום שני שלישי עם 6.5/9, נקודה אחרי קרס.
באולימפיאדת השחמט שהתקיימה בבואנוס איירס בשנת 1939, קפבלנקה עשה את התוצאה הטובה ביותר על הלוח העליון בנבחרת קובה, עם 11.5/16 ללא הפסד, לפני אלכין וקרס, ובכך זכה במדליית זהב. אחת מתוצאות התיקו של קפבלנקה הייתה נגד משה צ'רניאק.
קפבלנקה סירב לשחק מול אלכין בדו-קרב של קובה נגד צרפת. זו הייתה התחרות האחרונה שבה השתתף. מלחמת העולם השנייה פרצה במהלך האולימפיאדה.
ב-7 במרץ 1942, בשעה שצפה בהנאה במשחק ידידותי במועדון השחמט במנהטן התמוטט קפבלנקה משבץ. הוא הובהל לבית החולים הר סיני שם מת למחרת.
יריבו המר אלכין כתב על מותו:.
מורשתו.
במהלך כל הקריירה שלו, קפבלנקה הפסיד פחות מ-40 משחקים בתחרויות מקצועניות. הוא לא נוצח משך למעלה משמונה שנות פעילות ברמה העולמית הגבוהה ביותר, מ-10 בפברואר 1916, כאשר הפסיד מעמדה עדיפה לאוסקר חאייס, ועד 21 במרץ 1924, עת הפסיד לריצ'רד רטי בתחרות הבינלאומית בניו יורק. מדובר על רצף של 63 משחקים תחרותיים, כולל התחרות החזקה בלונדון בשנת 1922 וכן בדו-קרב על אליפות העולם מול לסקר.
למעשה, רק מרשל, לסקר, אלכין ורודולף שפילמן זכו בשניים או יותר משחקים נגד קפבלנקה הבוגר, אך לכולם היה מאזן שלילי מולו: קפבלנקה ניצח את מרשל +20 -2=28 (עשרים ניצחונות, עשרים ושמונה תוצאות תיקו ושני הפסדים), את לסקר +6 -2=16, את אלכין +9 -7=33 והיה מאוזן מול שפילמן +2 -2=8. רק לקרס היה מאזן חיובי מזערי מולו +1 -0=5 והזכייה הייתה כאשר קרס היה בן 22 וקפבלנקה בן 50.
קפבלנקה אהב עמדות פשוטות וסיומי משחקים, וההערכה שלו של עמדות הייתה כה טובה עד שמרבית הניסיונות לתקוף אותו נכשלו ללא כל מאמץ הגנתי נראה לעין מצידו. למרות זאת הוא היה יכול לשחק משחק טקטי משובח כאשר נדרש לכך. ידוע במיוחד משחקו משנת 1918 במועדון השחמט במנהטן מול מרשל, כאשר מרשל שיחק הסתעפות שהוכנה בקפידה וניתח אותה לעומק במשך שנים. קפבלנקה הצליח לסכל את התחבולה תוך אילוצי הזמן של משחק תחרותי רגיל (הגם שמאז נמצאו דרכים לחזק את התקפת מרשל). הייתה לו גם יכולת גבוהה להשתמש במשחק טקטי תוקפני כדי לנצל יתרון עמדתי שאליו הגיע, ובתנאי שחשב שההסתעפות הטקטית בטוחה ומהווה את הדרך היעילה ביותר להגיע לניצחון, למשל במשחקו מול שפילמן מתחרות ניו יורק 1927.
מחקר גילה שקפבלנקה היה המדויק ביותר מכל אלופי העולם בהשוואה לניתוחי מחשב, הגם שנמתחה ביקורת מסוימת על מחקר זה.
קפבלנקה לא השאיר אחריו תלמידים שלמדו ויישמו את שיטתו, אך לסגנונו הייתה השפעה חזקה על אלופי העולם בובי פישר ואנטולי קרפוב. מיכאל בוטביניק כתב אף הוא עד כמה למד מקפבלנקה וציין כי גם אלכין למד רבות מקפבלנקה בכל הקשור למשחק עמדתי, לפני העימות ביניהם על אליפות העולם שהפך אותם לאויבים מרים.
בוטביניק החשיב את ספרו של קפבלנקה "יסודות השחמט" כספר השחמט הטוב ביותר שנכתב מעולם. בספר זה ציין קפבלנקה כי בשעה שרץ בדרך כלל חזק יותר מפרש, מלכה ופרש עדיפים בדרך כלל על מלכה ורץ - הרץ רק מחקה את מסעה האלכסוני של המלכה בשעה שהפרש יכול להגיע מידית למשבצות שאליהן המלכה לא יכולה להגיע. בוטביניק מציין כי קפבלנקה היה הראשון שהגיע לתובנה זו (אם כי מחקר מודרני אינו תומך בגישה זו).
עם צאת ספרו הראשון של קפבלנקה "קריירת השחמט שלי" הוא ספג ביקורת, בעיקר באנגליה, על תיאוריו היהירים של הצלחותיו. מסיבה זו עשה קפבלנקה מעשה תקדימי וכלל כערך לימודי את כל משחקיו התחרותיים כולל הפסדיו בדו-קרבות בספרו "יסודות השחמט", וזאת לצד ניצחונותיו.
בהקדמה לספרו של הארי גולומבק "100 משחקי השחמט הטובים ביותר של קפבלנקה" כתב דו מונט כי הוא הכיר את קפבלנקה היטב והוא יכול להעיד שלא היה יהיר. לדבריו על המבקרים ללמוד את ההבדל בין האדם הכישרוני לבין הגאוניות המיתמרת של קפבלנקה, וההבדל בין הנטייה הבריטית לצניעות מעושה והנטייה הלטינית להגיד "שיחקתי את המשחק טוב ככל שניתן לשחקו" אם הוא בכנות מאמין שזה נכון. דו מונט כותב גם שקפבלנקה היה רגיש לביקורת והיסטוריון השחמט אדוארד וינטר מתעד מספר דוגמאות של ביקורת עצמית בספר "קריירת השחמט שלי".
שחמט קפבלנקה.
קפבלנקה המציא וריאצית שחמט המכונה "שחמט קפבלנקה" ובה שני כלים אגדתיים:(קנצלר) chancellor שהוא שילוב של צריח ופרשו[archbishof (ארכיבישוף), שהוא שילוב של רץ ופרש.
המשחק משוחק על לוח 8×10 (בניגוד לשחמט רגיל - 8×8 ולכל צד מצטרפים שני חיילים.
קפבלנקה המציא אותו מכיוון שהוא חשב שבעתיד כל משחק בין שחקני צמרת יסתיים בתיקו.
דוגמאות מתוך משחקיו.
סיום משחק שהתקיים בניו יורק, בשנת 1913 בין קפבלנקה בלבן לאריסטיד גרומר בשחור. הלבן מנצל את חולשת הקו האחורי של השחור
1. מהו7! מהג8 (אם 1...צז8 2. צה1 מהז5 3. ד7 ולאחריו מה:ז8) 2. מה:ו8 מה:ו8 3. ד7 ובעקבותיו צה8
סיום משחק שהתקיים במוסקבה, בשנת 1914 בין אוסיפ ברנשטיין בלבן לקפבלנקה בשחור. השחור מנצל את חולשת הקו האחורי של הלבן בצורה מרשימה. 1... מהב2! 2. צג8 מהב1+ 3. מהו1 מה:ו1+ 4. מ:ו1 צ:ג8 וזוכה.
אלכסנדר אלכין
אלכסנדר אלכסנדרוביץ' אלֵכין (ברוסית: Алекса́ндр Алекса́ндрович Але́хин; שם משפחתו נקרא לפעמים בטעות אליוכין ; 31 באוקטובר 1892 - 24 במרץ 1946), רב-אמן בשחמט ממוצא רוסי, שקיבל גם אזרחות צרפתית. היה אלוף העולם הרביעי בשחמט. על שמו פתיחה הנקראת "הגנת אלכין".
ביוגרפיה.
אלכין נולד למשפחה אמידה במוסקבה, רוסיה. בשנת 1920 הוא ניצח באליפות ברית המועצות בשחמט הראשונה. בעקבות המהפכה הרוסית היגר לצרפת והתאזרח בה בשנת 1925. בשנה זו התמודד במשחק סימולטני עיוור נגד 26 יריבים בניו יורק, ולאחר כמה חודשים עשה דבר דומה מול 28 יריבים בפריז. ב-1927 נטל את הכתר מידי האלוף דאז חוזה ראול קאפאבלאנקה הקובני והתחמק ממשחק הגומלין. ב-1933 התמודד בשיקגו נגד 32 יריבים במשחק סימולטני עיוור.
המשחקים הסמויים-סימולטניים גרמו להידרדרות מצב בריאותו, ולהיטותו למשקאות חריפים פגמה בכושרו, כך שב-1935 בדו-קרב עם הד"ר מקס אויבה הפגין אלכין כושר ירוד ואיבד את התואר, להפתעת רבים וביניהם ד"ר אויבה עצמו.
סיבה נוספת להפסדו היה ביטחונו המופרז לקראת הדו-קרב, מה עוד שהתחזק לאחר שכבר במשחק הראשון ניצח את אויבה תוך 30 מסעים בלבד. אולם ד"ר אויבה לא נשבר, וכבר במשחק השני השיב בניצחון נאה והמשיך לזכייה בתואר, כאמור. הפסד זה הניע את אלכין לשנות את חייו ולשפר את בריאותו לקראת דו-קרב הגומלין, ואכן בשנת 1937 הביס את ד"ר אויבה בצורה משכנעת ביותר.