הצלחת שחקניות הקבוצה תחת מאמנן המשיכה גם בשתי העונות הבאות. ב-2002 הספארקס זכו באליפות נוספת, וב-2003 הפסידו בסדרת הגמר לדטרויט שוק. המגמה התהפכה בעונת 2004 - בה הספארקס סיימו את העונה הרגילה עם 9 הפסדים והפסידה כבר בסיבוב הראשון של משחקי הפלייאוף. קופר עזב את משרת המאמן באמצע העונה לטובת משרת עוזר מאמן ב-NBA והספארקס נאלצו להחתים צמד מאמנים אד-הוק עד לסיום העונה. מגמת הדעיכה המשיכה וחזרה על עצמה בעונת 2005, כאשר הקבוצה שוב החליפה מאמנים לקראת סוף העונה ושוב הודחה כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון.
לאחר סיום עונת 2006, בה סיימה הקבוצה כסגנית אלופת הבית המערבי, הודיע בעלי הקבוצה, ג'רי באס, כי הוא מעוניין למוכרה. רוכשות הקבוצה היו צמד המשקיעות קאת'י גודמן וקרלה כריסוטפרסון. יום לאחר הודעת הרכישה הפתיעה כוכבת הקבוצה ליסה לסלי והודיעה כי היא בהיריון ועל כן תפרוש ממשחק פעיל במהלך החודשים הקרובים. משמעות הדבר עבור הקבוצה היה אובדן השחקנית הראשית למשך עונת המשחקים הקרובה. ללא לסלי, ועל אף חזרתו של מייקל קופר למשרת המאמן, הקבוצה כשלה לחלוטין בעונת 2007 וסיימה עם 10 ניצחונות בלבד מתוך 34 משחקים (ובכך קבעה שיא שלילי לעצמה), ולא העפילה למשחקי הפלייאוף.
הספארקס זכו לבחירה הראשונה בדראפט 2008 וגייסו את כוכבת ליגת כדורסל הנשים למכללות בארצות הברית - קנדיס פארקר. על אף שילובן של פארקר ולסלי על המגרש, הספארקס סיימו במקום השלישי בבית המערבי והפסידו בסדרת הגמר המערבי לסן אנטוניו סילבר סטארס. עם סיום העונה היה זה תורה של פארקר להודיע על הריון. הלידה צפויה בחודש מאי 2009, מעט לפני תחילת עונת ה-WNBA, אך פארקר הודיעה כי היא נחושה להיות שותפה גם לעונה זו של קבוצתה. על כל פנים הקבוצה החליטה להחתים את טינה תומפסון, כוכבת יוסטון קומטס, כדי לפצות על היעדרותה הצפויה.
ביולי 2011 מונה ג'ו ברייאנט, אביו של קובי בראיינט, למאמן הספארקס, אותה כבר אימן בין השנים 2005 ו-2007.
בעונת 2016 זכתה שחקנית הקבוצה, נקה אוגוומיקה, בתואר ה-MVP של העונה הסדירה, והקבוצה סיימה עם מאזן 26–8. הקבוצה זכתה באליפות השלישית בתולדותיה והראשונה מאז 2002, בסדרה של חמישה משחקים נגד האלופה המכהנת מינסוטה לינקס.
אפליה (פירושונים)
יהושע אהליאבזון
מכינה קדם צבאית עלי
סולון בלודיה
סוהיר אסדי
סוהיר אסדי (בערבית: سهیر اسدي); נולדה ב-1966 היא רופאה ומנהלת מחלקת הנפרולוגיה במרכז רפואי רמב"ם שבחיפה. אסדי היא הרופאה הערביה הראשונה שמונתה לתפקיד מנהלת מחלקה בבית חולים ציבורי מאז קום המדינה.
קורות חיים.
אסדי סיימה את לימודיה בבית הספר לרפואה הדסה, האוניברסיטה העברית בירושלים, תואר ראשון במדעי הרפואה (בהצטיינות) בשנת 1988(דוקטור לרפואה בשנת 1992), וקיבלה את הדוקטורט שלה במדעי הרפואה,בשנת 2008 מהפקולטה לרפואה רפפורט בטכניון-מכון ישראל. התמחתה בבית החולים רמב"ם והשלימה התמחות ברפואה פנימית ובנפרולוגיה. היום היא אחת מבין 10% מהרופאים בארץ שמחזיקים בתואר שלישי (PH.D) במדעי הרפואה. בנושא התמיינות תאי גזע עובריים מאדם ובאפשרות למציאת חיסון לסוכרת. במאי 2009 מונתה לתפקידה הנוכחי כמנהלת מחלקת נפרולוגיה ברמב"ם. משמשת חברת ועדת סל התרופות במשך מספר שנים. אסדי משמשת כמרצה בפקולטה לרפואה של הטכניון ומשלבת עבודה קלינית עם מחקר בסיסי והוראת סטודנטים.
כיום תושבת נצרת.
כפר הנוער נירים
כפר הנוער הטיפולי-אתגרי נירים הקרוי על שמו של לוחם שייטת 13, רס"ל ניר קריצ'מן, נמצא בבוסתן הגליל במקום בו שכן בעבר "כפר הנוער חופים" (פילדלפיה) של הסוכנות היהודית. מבני הכפר, מבני בית הספר ושטחי הנוי שוכנים לשפת הים ומשתרעים על שטח של 170 דונם.
חבריו של ניר, רובם קציני ולוחמי שייטת 13, הקימו ב-2003 עמותה בשם "עמותת נירים" המפעילה את הכפר ואת התוכניות החינוכיות שבו בשיתוף פעולה עם אגף שח"ר והמינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך, משרד הרווחה והאגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון. כפר הנוער נירים הוא מסגרת פנימייתית לנוער בסיכון, והוא מפוקח על ידי רשות חסות הנוער.
בכפר שוהים כ-105 חניכים וחניכות המוגדרים כנוער בסיכון, בגילאי 14–18. הם שוהים בכפר במסגרת מסלול של 3–4 שנים. החניכים לומדים בבית ספר תיכון שהוקם בכפר, בכיתות קטנות ועם תוכנית לימודים המותאמת אישית לכל אחד. הם נדרשים להיבחן בבגרות עיונית-מדעית מלאה ומעודדים אותם לשרת שירות משמעותי בצה"ל, ולבטא מעורבות חברתית. זאת במטרה להביא להשתלבות בני הנוער בחברה הנורמטיבית בישראל, כאזרחים שווים ותורמים.
ייחודו של הכפר בגישה האתגרית המאפיינת את פעילותו למען השגת מטרה זו, על פי רעיונות המודל של טיפול באמצעות שטח ושילוב שיטות כמו שיטת הסמכות השלמה.
החניכים משתתפים בין השאר בטיולים נודדים, ניווטים, סדרות בסגנון הישרדות, סנפלינג ופעילות ים (כגון שיט מפרשיות, קיאקים, סירות מנוע ועוד) המבוצעת בבסיסי חיל הים.
חניכי הכפר זוכים בהישגים משמעותיים: 65% מהם בעלי זכאות לתעודת בגרות (הממוצע הארצי הוא 64%, ובקרב בני נוער בסיכון הממוצע נמוך מ-10%); 98% מתגייסים לצה"ל, חלקם במסלול קרבי ופיקוד (הממוצע הארצי הוא כ-70%, ובקרב נוער בסיכון נמוך מ-40%); 20% מבוגרי המחזורים האחרונים התנדבו לשנת שירות קדם צבאית; ו-22% מבוגרי המחזורים הראשונים לומדים במוסדות להשכלה גבוהה.
בית הספר נירים זכה ב-2012 במקום השני בפרס החינוך הארצי. עמותת נירים המפעילה את הכפר היא אחד מארבעה ארגונים שקיבלו ב-2012 את תו "מידות" לאפקטיביות בהצטיינות.
אבראהים פחה
האצטדיון העירוני בת ים
האצטדיון העירוני בבת ים הוא אצטדיון הכדורגל בבת ים אשר מכיל כ-3,100 מקומות ישיבה ביציע אחד.
היסטוריה.
האצטדיון נבנה בשנת 1991, בדרום מזרח העיר, בקריית הספורט העירונית, והחליף את האצטדיון הישן בעיר, שהיה ממוקם בדרום מערב העיר. המבנה, בסגנון הברוטליסטי, תוכנן על ידי האדריכלים משה לופנפלד וגיורא גמרמן. בעבר שימש האצטדיון העירוני גם קבוצות כדורגל אחרות בעיר בטרם אלו התפרקו. לעיתים נערכים באצטדיון משחקים במסגרת טורנירי נוער בינלאומיים שונים, טורנירי בתי ספר בעיר, וכן משחקי מבחן לעליית ליגה/הישרדות בליגות נמוכות.
קריית הספורט כוללת, מלבד האצטדיון ומגרשי האימונים הסמוכים לו, גם את הקאנטרי קלאב העירוני בו קיימת גם בריכה אולימפית וכן את מרכז הטניס של העיר המכיל 10 מגרשים ובעבר אף תוכנן לצידם היכל הוקי קרח. בינואר 2016 הגישה עיריית בת ים לוועדה המחוזית תוכנית להריסת הקאנטרי קלאב לטובת הקמת פרויקט מגורים של 500 דירות על שטחו לצד מגדלי משרדים ושטחי מסחר כחלק מתוכנית הפיתוח לדרום העיר ורובע "פארק הים" שמתוכנן בו לצד תכנון קאנטרי קלאב חלופי ברובע החדש. אך תוכניות מכירת שטח הקאנטרי קלאב והריסתו בוטלו על ידי העירייה ב-2019. תוכניות פיתוח עתידיות כוללת הקמת ספורטק עירוני חדש בקרבת האצטדיון ברובע "פארק הים" וכן היכל ספורט עירוני.
בדצמבר 2015 יצאה עיריית בת ים במכרז להקמת אצטדיון חדש שנועד להכיל עד 30,000 מקומות במקום האצטדיון הנוכחי. באפריל 2016 פורסם שבמכרז זכה אמיר כבירי שבאותה עת היה אף בעליה של קבוצת הכדורגל הפועל תל אביב והתעתד לתכנן את האצטדיון עבורה. אך על אף שהבעלות על הקבוצה נלקחה ממנו, הוא נותר בעל הזכויות לתכנון האצטדיון החדש שתוכנן על ידי תאגיד הנדל"ן הסיני CMEC, שהפך לשותף במיזם. בתחילת 2018 נבחן פרויקט האצטדיון על ידי משרד הפנים ולא אושר בשל תכנון חסר של סביבת האצטדיון המיועדת בית השאר למגורים, מסחר ותעסוקה לצד הפיתוח התחבורתי.
על פי הסכם שהתגבש במאי 2019, קבוצת בית"ר תל אביב התאחדה עם "מועדון ספורט בת ים" (הקבוצה המאוחדת של הפועל בת ים ומכבי עירוני בת ים) ותשחק באצטדיון בעתיד לאחר שישודרג לדרישות הליגה הלאומית. כמו כן אחד ממגרשי האימונים שלצידו ישודרג ויכלול יציע לצורך אירוח משחקי מחלקת הנוער של המועדון המשותף.
אצטדיון קריית חיים
אצטדיון קריית חיים (או אצטדיון ד'אלסנדרו) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בקריית חיים שבחיפה. שמו הרשמי הוא "אצטדיון ד'אלסנדרו", על שם ראש עיריית בולטימור שביקר במועצת פועלי חיפה בתחילת שנות ה-60. האצטדיון נודע בעבר כמגרש הכדורגל הביתי של הפועל חיפה והפועל קריית חיים. גם מכבי חיפה השתמשה באצטדיון קריית חיים כמגרשה הביתי בעונת 1984/85 כשהאצטדיון העירוני בקרית אליעזר היה בשיפוצים.
מבנה האצטדיון.
האצטדיון היה מסוגל בשיאו לקלוט מעל כ-22,000 צופים, כשהטריבונה המערבית הבנויה בטון הכילה כ-13,000 מקומות ישיבה וממולה היו יציעי דשא.
היסטוריה.
בנית האצטדיון החלה בשנת 1957 והוא נחנך במאי 1958. בזמנו הוא נחשב לאחד האצטדיונים הגדולים והיפים בארץ. בשנותיו הראשונות האצטדיון שימש את הפועל קריית חיים ואת הפועל חיפה כמגרש אימונים. בשנת 1964 אצטדיון קריית חיים אירח את משחק גמר גביע המדינה בין הפועל חיפה למכבי תל אביב לאחר ששני משחקי הגמר הקודמים שנערכו באצטדיון בלומפילד הסתיימו בתיקו.
בעונת 1965/66 הפועל חיפה החליטה להעביר את משחקיה הביתיים לקריית חיים עקב העלויות הגבוהות של השימוש בקרית אליעזר. מאז, אצטדיון קריית חיים נודע כמבצרה הביתי של הפועל חיפה ואוהדיה נהגו לקרוא ״אין רחמים בקרית חיים!״ במשחקי הבית של הקבוצה.
בעונת 1984/85 גם מכבי חיפה העתיקה את משחקיה הביתיים לקריית חיים בשל שיפוצים שנערכו בקרית אליעזר. מכבי חיפה זכתה באליפות השנייה בתולדותיה בעונה זאת בה שיחקה כאמור בקרית חיים.