העמותה הוקמה על ידי מגדל הסוסים צביקה תמוז, לאחר ששימש כתובת לעמותות שונות אשר דיווחו לו על מקרי התעללות בבעלי חיים גדולים. עמותות אלה לא היו ערוכות לטפל במקרים הללו, והן בקשו את סיועו של תמוז המחזיק בסוסים משלו ובמקום המתאים לטיפול בהם. תמוז נחשף למקרי התעללות והזנחת סוסים, ובשנת 2004 החל מטפל בפניות של משטרת התנועה, החברה הלאומית לדרכים, וטרינרים עירוניים ועוד, אשר נחשפו למקרי התעללות או שוטטות של סוסים וחמורים בכבישי הארץ, אגב סיכון התנועה. תופעה נוספת עימה נאלץ תמוז להתמודד, הייתה שימוש בסוסים ובחמורים בידי אספני ברזל, שהגיעו למרכז הארץ בעיקר מהשומרון. אספני הברזל רתמו את הבהמות לעגלות משא כבדות, אך מנעו מהם תזונה וטיפול הולמים. שלוש שנים לאחר תחילת פעילותו, בשנת 2007, ייסד תמוז את עמותת פגסוס.
מאז הקמתה חילצה העמותה עשרות סוסים וחמורים, לעיתים אגב הפעלת סנקציות ההחרמה הקבועות בחוק צער בעלי חיים, והביאה אותם להחלמה ולטיפול בחוות "סוסיתא" המשמשת להם כבית מחסה. חלק מבעלי החיים נמסרו לאימוץ וחלקם נותרו בחווה. העמותה שמרה משך שנים על פרופיל נמוך מחשש להתנכלות מצד בעליהן של החיות שהוחרמו, אולם עם התמשכות פעילותה היא זכתה לפרסום ולבסוף גם להכרת המשרד להגנת הסביבה, המסייע לה במימון פעולת החילוץ הראשונית. גם כיום נשמר מיקום החווה בצנעה. העמותה פועלת גם בתחום החינוך ואף מאפשרת לאמץ בעל חיים מבלי להוציאו מהחווה.
פגסוס (פירושונים)
הפיגוע באורורה (2012)
קרב נהר יאלו (פירושונים)
קרב נהר יאלו
אלפא 66
אלפא 66 (Alpha 66) הוא רובה צלפים אמריקני בקליבר 0.300 וינצ'סטר מגנום (, כ-0.3 אינץ') תוצרת Tactical Operations Inc ונחשב לרובה הצלפים המדויק ביותר בקליבר שלו, בעל התחייבות לדיוק של 0.25 דקת קשת (0.25 MOA שקול ל-73 מיקרו-רדיאן) ופוטנציאל לדיוק גבוה מכך.
הרובה מבוסס על פעולת הבריח של רמינגטון מודל 700 שתוכננה במיוחד עבור הרובה וזוכה לגימור של Tac Ops. הרובה תוכנן להיות ארגונומי ונוח ליורה על מנת להשיג נוחות וביצועים מרביים. על הקנה ניתן להתקין משתיק קול. במידה רבה, האלפא 66 מהווה אח גדול לטנגו 51 והוא נגזרת שלו, אך בעוד הטנגו 51 עושה שימוש בתחמושת ה-7.62 מ"מ הנפוצה ביותר ויעיל לטווחים של עד 800 מטר, האלפא 66 תוכנן כרובה צלפים לטווח ארוך יותר ובמשתמש בתחמושת 0.300 וינצ'סטר מגנום, היעילה לטווחים של 1000 מטר ומעלה. במטווח שבוצע ברובה, הרובה הצליח להשיג מקבצים של 0.25 דקת קשת (MOA) ומטה, אך הפיזור הנפוץ יותר היה כ-0.44 דקת קשת.
קוסמוס 557
קוסמוס 557 נקרא גם DOS-3, הייתה תחנת החלל השלישית במסגרת תוכנית סאליוט. במקור התחנה הייתה אמורה להיקרא סאליוט 3, אך בגלל הכישלון שלה להגיע למסלול בתאריך ה-11 במאי 1973, שלושה ימים לפני שיגור סקיילאב, היא נקרא קוסמוס 557.
כתוצאה מטעות במרכז השליטה, כשהתחנה הייתה מחוץ לטווח השליטה, התחנה הפעילה את המנועים שלה וסיימה את כל הדלק שהיה עליה כך שלא היה אפשר לשלוט בתחנה ולכוון אותה לגובה המבוקש. בגלל שהתחנה כבר הייתה במסלול סביב כדור הארץ ונקלטה על ידי רדאר מערבי, החליטו הסובייטים להסוות את הכישלון ושינו את שם השיגור לקוסמוס 557. מרכז הפיקוד נתנו לתחנה לחדור לאטמוספירה, מבלי לנסות להציל את התחנה. התחנה חדרה לאטמוספירה ונשרפה כשבוע מאוחר יותר. רק לאחר שנים רבות התגלה במערב כי שיגור זה היה למעשה תחנת חלל.
ראטל
המופע של הלוני טונס
המופע של הלוני טונס (באנגלית: The Looney Tunes Show; בישראל נקרא, כמו באנגלית, הלוני טונס שואו או בשמה המקוצר הלוני טונס) היא סדרת טלוויזיה מצוירת מבית האחים וורנר המבוססת על המותג הפופולרי "לוני טונס", הסדרה צברה רייטינג גבוה בקרב ילדים בארצות הברית.
עלילה.
הסדרה מציגה את חייהם של באגס באני ודאפי דאק אשר גרים בשכונת פרברים צבעונית בלוס אנג'לס יחד עם כל כוכבי הלוני טונס בתור שכניהם. בין הדמויות המשתתפות נמצא את: לולה באני, פורקי פיג, פטוניה פיג, טינה רוסו, סילבסטר, טוויטי, אמה וובסטר/גרני/סבתא, יוסמיטי סם, מרווין החייזר, פיט הפומה ועוד. כמו כן, בכל פרק ישנו גם קטע מוזיקלי עם אחד או שניים מכוכבי הסדרה וקטע של רוד-ראנר באנימציה תלת ממדית.
הקיבוץ (כתב עת)
הקיבוץ, במה בין-תחומית לחקר החברה הקיבוצית (באנגלית: The Kibutz) היה כתב עת מדעי אשר החל לצאת לאור על ידי "הרשות להשכלה וחקר" של ברית התנועה הקיבוצית, משנת 1973. סייע בהוצאתו לאור הוועד הפועל של ההסתדרות הכללית.רוב הגליונות כללו גם חלק באנגלית.
מדורי "הקיבוץ" כללו בדרך כלל: הקדמה, מאמרים, תאורים של מחקר שוטף, מדורי עזר, ובהם תיעוד וסקירות ספרים.
עורכו הראשי היה שמעון שור. במערכת "הקיבוץ" השתתפו נציגים של התנועות הקיבוציות השונות: שמעון שור ומנחם רוזנר ייצגו את הקיבוץ הארצי השומר הצעיר; אברהם פולובין את הקיבוץ הדתי; דן טונה את הקיבוץ המאוחד; יצחק בן-דוד את איחוד הקבוצות והקיבוצים.
ב"הקיבוץ" השתתפו חוקרים: היסטוריונים וסוציולוגים ויוצרים, שפרסמו חיבורים בבמות אקדמיות וספרותיות; בהם: משה צ'יזיק, הנרי ניר, יוסף לניר, שמואל נח אייזנשטדט, אמיר הלמן, אלכסנדר אבנת, ברוך בן-אברם וראובן שפירא.
Hands All Over
Hands All Over הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק/פופ מארון 5. האלבום הופק על ידי המפיק רוברט ג'ון "מאט" לאנג ויצא לאור ב־21 בספטמבר 2010. האלבום זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, חלק מהמבקרים ציינו כי באלבום בולט יותר הסגנון של "מוזיקת נשמה" מאשר סגנונות העבר של הלהקה.
רקע.
הלהקה החלה לכתוב את השירים המופיעים באלבום לאחר סיום סיבוב ההופעות של האלבום הקודם שלהם, "It Won't Be Soon Before Long". כמה חודשים לאחר מכן, הלהקה קיבלה שיחת טלפון מהמפיק רוברט ג'ון "מאט" לאנג, ששמע כי הלהקה החלה לעבוד על אלבום חדש, והביע עניין להפיק אותו.
בריאיון למגזין "רולינג סטון", חברי הלהקה סיפרו כי הם בילו חודשיים לכתוב ולהקליט את האלבום עם המפיק רוברט לאנג באולפן ההקלטות שלו בז'נבה שבשווייץ. סולן הלהקה, אדם לוין, אמר על האלבום: "האלבום הראשון שלנו היה השתקפות של האהבה שלי לסטיבי וונדר. עם האלבום השני הלכתי כל הזמן הלוך ושוב בין פרינס והפוליס. אבל האלבום הזה לא הושפע מאף אחד, זה רק הרבה פופ". עטיפת האלבום נחשפה ב-1 ביולי 2010. העטיפה של האלבום צולמה על ידי צלמת בת 19 בשם רוזי הארדי, שגם מופיעה בתמונה.
דפי זהב
גשר הקשת בענן
גשר הקשת בענן (ביפנית: レインボーブリッジ) הוא גשר תלוי החוצה את צפון מפרץ טוקיו, בין שיבאורה שבמינאטו, לאי המלאכותי אודאיבה.
עבודות הבנייה של הגשר התחילו ב-1987 והושלמו ב-1993. אורך הגשר הוא 798 מטרים. שמו הרשמי הוא "הגשר המחבר של נמל טוקיו – ציר דאיבה מס' 11 של הכביש המהיר שוטו", אך שמו "גשר הקשת בענן" ניתן לו בידי הציבור. צבע הבסיס של המגדלים התומכים בגשר הוא לבן, אשר נבחר כדי ליצור איזון עם קו הרקיע של מרכז טוקיו, כפי שהוא נראה מאודאיבה. ישנן מנורות הממוקמות על חוטים התומכים בגשר, אשר מאירים כל לילה בשלושה צבעים שונים: אדום, לבן וירוק. האנרגיה הדרושה להפעלת המנורות מושגת דרך אנרגיה סולארית אשר נצברת במהלך היום.
ניתן להגיע לגשר ברגל דרך תחנת טאמאצ'י (חברת הרכבות של מזרח יפן) או דרך תחנת שיבאורה-פוטו (יוריקאמומי).
שימוש.
גשר הקשת בענן כולל בתוכו שלושה קווי תחבורה על שני מפלסיו. המפלס העליון נושא את הכביש המהיר, בעוד חלקו התחתון כולל את היוריקאמומי, את המסלול להולכי רגל, וחלק מכביש 482 של מחוז טוקיו. בעבר, כביש 482 היה כביש אגרה, אבל בעקבות התנגדות בוטלה האגרה. אופניים ואופנועים קלים לא מורשים לעלות על מסלול הולכי הרגל ובאופן כללי על המסלול התחתון. איסור דומה קיים גם לגבי אופנועים באופן כללי.
סטרידו
פאודור לינן
פאודור פליקס קונראד לינן (בגרמנית: Feodor Felix Konrad Lynen; 6 באפריל 1911 – 6 באוגוסט 1979) היה ביוכימאי גרמני, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1964 בגין מחקרו על מנגנון ויסות הכולסטרול ומטבוליזם של חומצות שומן.
ביוגרפיה.
פאודור לינן נולד ב-6 באפריל 1911 בעיר מינכן. בשנת 1930 החל ללמוד במחלקה ללימודי כימיה באוניברסיטת מינכן, וסיים את לימודיו בשנת 1937 תחת הכימאי היינריך אוטו וילנד. בשנת 1947, לאחר שהרצה שנים אחדות, הפך לינן לפרופסור מן המניין באוניברסיטת מינכן. החל משנת 1954 החל לכהן כמנהל מכון לכימיה אשר מוזג בשנת 1972 לביוכימיה, בעיירה מרטינסריד בפרברי מינכן.
בשנת 1964 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה יחד עם הכימאי קונרד אמיל בלוך בגין תגליותיהם על מנגנון ויסות הכולסטרול וחילוף חומרים של חומצות שומן.
אטאלנטה
אטאלנטה (ביוונית: Ἀταλάντη) היא דמות במיתולוגיה היוונית, שידועה בעיקר בכישוריה כציידת ובשל השתתפותה (לפי חלק מהמקורות) במסע הארגונאוטים.
במיתולוגיה.
מוצאה של אטאלנטה אינו ברור וישנם מקורות שונים לכך: אביה הוא אייסוס או מיינלוס והיא נולדה כנסיכה בבויאוטיה או בארקאדיה. על פי הביבליותקה (פסאודו-אפולודורוס), אטאלנטה נולדה למלך ארקאדיה - אייסוס שהתאכזב מכך שנולדה לו בת ולא בן ולכן הפקיר אותה על הר שומם. דובה מצאה אותה שם וגידלה אותה עד שציידים מצאו אותה ואימצו אותה. מהדובים ומהציידים היא למדה להילחם ולצוד ביעילות. לאחר מכן, כשראה אביה שבתו ממלאת את מקום הבן בו חשק, קיבל אותה בחזרה.
אטאלנטה הייתה בתולה מקודשת לאלה ארטמיס. כדי לתאר את כוחה, מסופר ששני קנטאורים ניסו לאנוס אותה, אך היא הרגה אותם.
כלי הנשק העיקרי בו השתמשה והצטיינה אטאלנטה, היה הקשת.