מסדר לזר הקדוש
מסדר לזרוס הקדוש
זכות היוצרים
פריקוטין
פריקוטין הוא הר געש רדום במדינת מיצ'ואקאן במקסיקו, כ-322 ק"מ מערבית למקסיקו סיטי. ההר קרוי על שם הכפר שהיה לידו לפני התפרצותו. ייחודו של פריקוטין הוא בהיותו הר הגעש היבשתי הראשון בעולם אשר תועד בכל שלבי היווצרותו ופעילותו.
אחד האיכרים מהכפר פריקוטין שיצא ב-20 בפברואר 1943 יחד עם אשתו ובנו לעבד את אדמתו, ראה עשן יוצא מן האדמה, הריח ריח גופרית ולפתע נפער באדמה סדק. למחרת הייתה כבר גבעה בגובה של כ-40 מטר וממנה יצאו אש ולבה ששטפה את השדות ונזרקו אבנים לשמיים.
אחרי כשנה נוצרה במקום גבעה דמוית חרוט, כאשר כל הזמן הסדק פולט מטר של אבנים, אפר געשי וזרמים רבים של לבה לוהטת. כאשר גאולוגים שמעו את הסיפור והגיעו למקום, ניצב ליד הכפר הר דמוי קונוס בגובה של 336 מטר שרובו היה עשוי טוף וסקוריה.
כתוצאה מההתפרצות שתי עיירות פונו מתושביהן ומאוחר יותר נקברו תחת הלבה. צריח של אחת הכנסיות הבולט מעל משטח הבזלת הוא אחד הסימנים היחידים בשטח לעיירות המכוסות.
בשנת 1952, לאחר 9 שנות פעילות, הפסיק הר הגעש את התפרצותו, כשהוא מותיר אחריו חרוט סקוריה שגובהו 424 מטרים מעל סביבתו. כיום היקפו של ההר עולה על 40 ק"מ, וגובהו כ-200 מטר מעל פני הקרקע (2,800 מטר מעל פני הים).
בקיה (צמח)
בַּקְיָה או בִּקְיָה (שם מדעי: "Vicia") הוא סוג גדול בתת-משפחת הפרפרניים, המונה כ-250 מינים, שרובם מטפסים עשבוניים בעלי פרחים ממשפחת הקטניות.
עם סוג זה נמנה בין היתר המין בקית הגינה, המוכר בשם פול. בארץ ישראל גדלים בר 24 מינים.
שם הסוג מצוי בארמית: "בִּיקְיָא‎" מושאל מיוונית-עתיקה בהגיית: בּיקייה βῐκία לטינית vicia .
גרסה לשם הצמח שמקורה עממי מצויה בערבית-מצרית, וערבית-דרומית בצורה: بيقية (ביקיה) או باقية (באקיה) שנוצרו כנראה בהשפעת (בַאקילא) بَاقِلّاء‎ בהוראת פול . בעברית ההגייה המקורית היא עם פתח (בַּקיה).
תיאור כללי.
בסוג זה נכללים עשבים חד או רב-שנתיים, שרובם מטפסים בעזרת קנוקנות. למינים בסוג זה חשיבות כלכלית – בעיקר לפול, הנאכל לאחר בישול או טרי, ובנוסף למינים בקיה תרבותית, בקיה שעירה ובקיה ארגמנית, המשמשים כצמחי מספוא (מזון לבהמות), בייחוד למטרת הכנת שחת.
עם סוג זה נמנים כ-120–150 מינים, שתפוצתם רחבה בייחוד בחצי הכדור הצפוני ובדרום אמריקה. אזור המזרח התיכון מהווה מוקד התמיינות משני עבור המין. 24 מינים מסוג זה מצויים בארץ ישראל.
מאפיינים מורפולוגיים.
עלי הבקיה מנוצים, תכונה האופיינית למשפחה. לעיתים מספר העלעלים מועט והעלה נראה כעלה תלתני, כמו במין בקיה צרפתית. ציר העלה (כלומר, העורק הראשי שלו) מסתיים לרוב בקנוקנת – חלק דק של טרף העלה, שלרוב נכרך על עצמים, ובכך מסייע לצמח לטפס מעלה או להשתרג.
מבנה הפרח וגביע הפרח אופייניים למשפחה. הפרחים מפרישי צוף, ומותאמים להאבקת חרקים, בעיקר הפרפר כחליל הבקיה, דבורים. צבע הפרח לרוב בגווני סגול, ולעיתים בלבן ובצהוב. פרי הבקיה הוא מטיפוס תרמיל, ואופיינית לו צורה פחוסה.
בהשוואה לסוגי פרפרניים אחרים, בסוג זה נפוצה האמפיקרפיה – יצירת פירות תת-אדמתיים – כאשר מינים רבים (בקיה תרבותית, למשל) יוצרים פירות תת-אדמתיים לצד פירות על-אדמתיים רגילים.
הסוג בארץ ישראל.
בארץ ישראל גדלים 24 מינים בסוג זה; מרביתם אופייניים לחבל הצומח הים-תיכוני של הארץ, ומספרם עולה ככל שמצפינים. הם מופיעים בבתי גידול שונים: 10 מינים מצויים בנופי צומח עשבוני, 11 מיני אופייניים לחורשים ובתות, 8 מינים נוטים להופיע באדמות כבדות ומעובדות ו-7 מינים אופייניים לבתי גידול לחים כדוגמת גדות נחלים וביצות. רק שני מינים מופיעים בבתי גידול יובשניים כדוגמת ערבות ומדבריות.
4 מינים נחשבים למינים "אדומים" – כלומר, הנמצאים בסכנת הכחדה ממשית בארץ: בקיית הבזלת, בקית החולה ובקית יזרעאל – שלושתם אנדמיים (בלעדיים) לארץ. המין בקיית קפריסין הוא מין אדום נוסף, המופיע באופן נדיר בגליל, והוא אנדמי למזרח הים התיכון.
מיני הסוג בארץ ישראל.
המינים שלהלן מובאים בסדר שיטתי:
סמל מיקרונזיה
סמל מיקרונזיה הוא הסמל הלאומי הרשמי של המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה. על הסמל כתוב באנגלית: "Government of the Federated States of Micronesia" (בעברית: "הממשלה של המדינות הפדרליות של מיקרונזיה") וגם רשום "PEACE UNITY LIBERTY" (בעברית: שלום אחדות חופש) במרכז הסמל. הסמל אומץ על ידי הקונגרס של המדינות הפדרליות של מיקרונזיה ולאחר מכן אושר על ידי הקונגרס של ארצות הברית.
דייוויד קריין
דייוויד קריין (באנגלית: David Crane; נולד ב-13 באוגוסט 1957 בפילדלפיה) הוא תסריטאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי-יהודי.
הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה מאוניברסיטת ברנדייס והיה אחד מהיוצרים של קומדיית המצבים "חברים" ביחד עם שותפתו מרתה קאופמן. הוא ידוע בעיקר בזכות התסריטים לקומדיות שכתב.
קריין חי עם חברו לחיים, ג'פרי קלאריק. ביחד הם יצרו את קומדיית המצבים "The Class".
עין מבוע
מרתה קאופמן
מרתה קאופמן (באנגלית: Marta Kauffman, נולדה ב-21 בספטמבר 1956) היא כותבת ומפיקת טלוויזיה יהודיה אמריקאית. יחד עם עמיתה דייוויד קריין יצרה את קומדיית המצבים "חברים" ואת הסיטקום "Jeese" בכיכובה של כריסטינה אפלגייט. קאופמן וקריין זכו בשנת 1994 בפרס אמי על הסיטקום "Dreem On".
קאופמן למדה באוניברסיטת ברנדייס וקיבלה תואר בתיאטרון בשנת 1978. נכון לשנת 2013 חיה קאופמן עם בעלה, המלחין מייקל סקלוף, שכתב את שיר הנושא של "חברים", בלוס אנג'לס, ולהם שלושה ילדים משותפים, חנה, סאם ורוז.
דייויד קריין
האי וייט (תעלת למאנש)
האי וייט (באנגלית: Isle of Wight) הוא אי לחופי בריטניה הגדולה בתעלת למאנש, המהווה מחוז בממלכה המאוחדת באזור דרום-מזרח אנגליה. בין האי לבריטניה הגדולה מפרידה רצועת הים סולנט, וסביבו נתיבי שיט חשובים רבים, לרבות נתיב מעבורות המסיעות נוסעים מהאי וייט לערים שונות בבריטניה הגדולה. עם הערים החשובות שבאי נמנות ניופורט, בירת המחוז, וקאוז (Cowes), על חופו הצפוני. האי נחשב לאתר נופש וזכה לפופולריות רבה בעידן הוויקטוריאני.
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת.
האי מוזכר לראשונה בחיבורו של תלמי "גאוגרפיה". על-פי ממצאים ארכאולוגיים, שבט קלטי, הדורוטריגים, התגורר ככל הנראה באי בסוף תקופת הברזל.
ההיסטוריון הרומאי סווטוניוס מציין כי האי נכבש בידי המצביא הרומאי אספסיאנוס (שמאוחר יותר הפך לקיסר). שרידי חמש וילות רומאיות נמצאו באי.
בסוף ימי האימפריה הרומית, האי יושב בידי שבט יוטי, שאף מינו מלך. לאחר שהאי נכבש בשנת 661 בידי וולפיר, מלך מרסיה, התנצרו תושבי האי, אך אחרי עזיבתו - שבו לעבודת אלילים. ב-685 נכבש האי בשנית על ידי קידוואל מלך וסקס, ובמידה רבה סופח אל הממלכה. לאחר התקוממות תושבי האי, ובראשם מלכם ארוולד (או: אטוולד), נרצח המלך ותושבי האי הוכרחו להתנצר בשנת 686. לאחר שאלפרד הגדול הרחיב את ממלכת וסקס במהלך המאה ה-9 לספירה, הפך האי לחלק מממלכת אנגליה וסופח למחוז המפשייר.
שלטון אנגליה.
במהלך ימי הביניים, נכבש האי על ידי הנורמנים ואלו המשיכו לשלוט בו עד ל-1293, עת נמכר למלך אדוארד הראשון. הכס האנגלי שמר מאז על שליטתו על האי ומינה את שליטיו. לתקופה קצרה האי אף הוכרז כממלכה בפני עצמה על ידי הנרי השישי בשנת 1444, אך מלכו הראשון של האי מת ללא יורש והשושלת נכחדה אך מעט לאחר שהחלה. הנרי השמיני הקים מספר ביצורים על האי, אשר לימים הפכו לערים סנדטאון ויארמאות'. במהלך מלחמת האזרחים של אנגליה, נמלט צ'ארלס הראשון לאי מפני שהאמין שמושל האי יתמוך בו, אך מושל האי כלא אותו במצודתו.
העת החדשה.
האי זכה לעדנה מחודשת במהלך המאה ה-19 בזכות חיבתה של המלכה ויקטוריה למקום. ויקטוריה הורתה על הקמתו של בית אוסבורן ושהתה במקום במהלך ימי הקיץ. כתוצאה, האי הפך למוקד לעלייה לרגל לאנשי תרבות ורוח של אותה תקופה, כגון אלפרד טניסון, ג'וליה מרגרט קמרון וברת מוריזו. כך, בין השאר, האי היה למקום בו נכתב "דייוויד קופרפילד" על ידי צ'ארלס דיקנס, ולמיקום תחנת הרדיו הראשונה של גוליילמו מרקוני.
במהלך המאה ה-20 שימש האי לא אחת למטרות צבאיות. במלחמת העולם השנייה היה האי לנקודת המוצא של מבצע פלוטו, במסגרתו הוקמו צינורות להזרמת דלק לבעלות הברית בפלישתן לנורמנדי. בעשורים שלאחר המלחמה שימש האי כאתר ניסויים לטילי חלל של הממלכה המאוחדת. באותן שנים האי נודע גם בזכות פסטיבלי הרוק שבו, ובייחוד פסטיבל האי וייט בשנת 1970, בו נכחו מאות אלפי אנשים.
גאוגרפיה וחיי בר.
שטח האי הוא, בקירוב, 380 קילומטר רבוע, מתוכם כ-258 קמ"ר שטח חקלאי, 52 קמ"ר שטח בנוי ו-92 קמ"ר שטח חופים. תוואי הארץ השונים והמגוונים הרבים שבאי זיכו אותו בכינוי "אנגליה המיניאטורית", וכמחצית משטחו הוגדר כ"אזור יופי טבעי בולט" (AONB - Area of Outstanding Natural Beauty) מטעם סוכנות הטבע של הממלכה המאוחדת, והוכרז כאזור לשימור.
עם המאפיינים הבולטים של תוואי האי נמנים מצוקי הגיר ואזוריהם הפוריים, המהווים מוקד משיכה לחיות בר רבות, הנהר מדינה (Medina), הנשפך לסולנט, והנהר יאר המזרחי (Yar), הנשפך לתעלת למאנש מצדו המזרחי של האי. הנהר יאר המערבי, הנפרד מזה המזרחי, נשפך מצידו המערבי של האי. כמו כן, ראויה לציון הנקודה הגבוהה ביותר באי, סיינט בוניפאס דאון (St Boniface Down), המתנשאת לגובה 241 מטרים מעל פני הים.