מסורות.
הדלתות הראשיות של נפתחות רק כאשר המושל מסיים את כהונתו, כאשר ראש מדינה או נשיא ארצות הברית מגיע לביקור, או כאשר דגלי רגימנטים ממסצ'וסטס מוחזרים בסיומן של מלחמות. מקורה של מסורת זו היא כאשר ב-1884 המושל היוצא בנג'מין באטלר בעט בדלת הקדמית של הבניין ויצא בכוחות עצמו.
כל מושל בוחר בעת כניסתו לתפקידו בתמונה של אחד ממושלי העבר שתיתלה בלשכתו.
מיד לפני השבעתו, מקבל כל מושל נבחר מהמושל היוצא ארבעה פריטים סמליים: מפתח פיוטר טקסי לדלת לשכת המושל, התנ"ך של באטלר, פטיש יושב הראש, ושני כרכים של חוקי מסצו'סטס עם מכתב אישי מהמושל היוצא ליורשו בכריכה האחורית. המושל הנבחר מלווה אז על ידי ראש המשמר (sergeant-at-arms) אל אולם מליאת בית המחוקקים, ומושבע על ידי נשיא הסנאט בישיבה משותפת של בית הנבחרים והסנאט.
הצעידה בדד.
עם סיום כהונתו, צועד המושל היוצא את מה שקרוי "הצעידה בדד", במורד גרם המדרגות הגדול, דרך אולם הדגלים, אל האולם הדורי, והחוצה דרך הדלתות הראשיות ובמורד המדרגות של בית המדינה של מסצ'וסטס. המושל חוצה אז את הכביש אל הבוסטון קומון, לסמל את הצטרפותו מחדש אל הקהילייה כאזרח פרטי. את המסורת החל בנג'מין באטלר ב-1884. בכמה מצעידות אלו התלוו למושלים היוצאים רעיותיהם, ידידיהם ואנשי צוותם. במהלך הצעידה נורה מטח כבוד של 19 פגזים, ולעיתים קרובות עומדים משני צידי גרם המדרגות ידידיו ותומכיו של המושל היוצא.
ב-1991 צעדה סגנית המושל היוצאת, אוולין מרפי, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד מדינתי, במורד המדרגות לפני המושל היוצא מייקל דוקאקיס. בינואר 2007, בחריגה מן המסורת, התקיים טקס ההשבעה של המושל דיבאל פטריק יום לאחר שהמושל היוצא מיט רומני קיים את צעידתו האחרונה במורד המדרגות.
מעון המושל.
על אף כמה הצעות להקמת מעון רשמי למושל מסצ'וסטס, כולל , שנרכשה פעם אחת למטרה זו, בקהיליית מסצ'וסטס לא קיים מעון רשמי למושל.
ב-1955 דחה המושל פוסטר פורקולו הצעה להפוך למעון רשמי את בית שירלי-יוסטיס, שבשכונת רוקסברי שבבוסטון, שנבנה על ידי המושל המלכותי ויליאם שירלי.
המושל ג'ון וולפי קיבל כתרומה את אחוזת אנדיקוט מהיורשים של הנרי ברדפורד אנדיקוט. בכוונתו היה לחדש את האחוזה שנבנתה במאה ה-19 ולהפוך אותה למעון למושל. לאחר שוולפי התפטר כדי להתמנות כמזכיר התחבורה בממשלו של ריצ'רד ניקסון, נזנחה התוכנית על ידי יורשו מתוך שיקולי תקציב ובשל העובדה שהמקום היה רחוק מדי ממרכז העצבים של מסצ'וסטס, בית המדינה בבוסטון.
טרם הריסתם של בית הפרובינציה (Province House) ושל אחוזת הנקוק (Hancock Manor) ב-1922 וב-1863, בהתאמה, הוצע להפוך את כל אחד מהם כמעון המושל הרשמי.
בשל העובדה שלמושל אין מעון רשמי, הביטוי "המשרד הפינתי", ולא "מעון המושל", הוא זה שבשימוש בתקשורת כמטונימיה ללשכת המושל. הכוונה היא ללשכתו של המושל שבקומה השלישית של בית המדינה.
רשימת מושלי מסצ'וסטס.
מאז כינון חוקת מסצ'וסטס ב-1780 ועד היום כיהנו 66 מושלים, כולם גברים, מתוכם שישה כיהנו בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות אחד, ואחד מאלו כיהן בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות כמושל נבחר, וכמושל בפועל בתקופת כהונה נוספת קודם לכן. שבעה סגני מושלים, מתוכם אישה אחת, כיהנו כמושלים בפועל ולא נבחרו לאחר מכן בזכות עצמם, זאת בנוסף למושל אחד שכיהן כמושל בפועל ולאחר מכן נבחר בזכות עצמו. עד לרפורמות החוקתיות של 1918 אירע רק מקרה אחד שבו הן משרת המושל והן משרת סגן המושל היו פנויות, ומסצ'וסטס נוהלה על ידי מועצת המושל. ברפורמות אלו נקבע סדר הירושה שנועד למנוע מצב כזה, אך עד היום לא התקיימו התנאים לכהונת הבאים בסדר הירושה לאחר סגן המושל אף לא פעם אחת.
סגני המושלים שכיהנו כמחליפים של מושלים שכהונתם הסתיימה טרם זמנה כיהנו למעשה כאמור כמושלים בפועל, ולפיכך הם לא נחשבים בספירה הרשמית של המושלים. המושל שכהונתו הייתה הארוכה ביותר היה מייקל דוקאקיס, שכיהן בסך הכול בשתי תקופות הכהונה שלו 12 שנים. תקופת הכהונה הרצופה הארוכה ביותר הייתה זו של לוי לינקולן האב, שכיהן ברציפות תשע שנים. תקופת הכהונה הקצרה ביותר של מושל נבחר הייתה שנה אחד, כפי שהיה לכמה מושלים במהלך המאה ה-19 עד להארכת תקופת הכהונה לשנתיים. אינקריז סאמנר נבחר פעם שלישית ברציפות בבחירות של 1799 (אז משך הכהונה היה שנה). כאשר התבשר על בחירתו השלישית, הוא כבר היה על ערש דווי, לא הספיק להישבע אמונים בפעם השלישית, ונפטר כחודשיים לאחר בחירתו. זאת הייתה תקופת הכהונה הנפרדת הקצרה ביותר של מושל נבחר. סאמנר היה אחד מארבעה מושלים שנפטרו בעת כהונתם. שבעה מושלים התפטרו, רובם לצורך קבלת תפקיד אחר.
זכויות להט&quot;ב בטונגה
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטונגה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות גברית מוגדרת כפלילית עם עונש מרבי של 10 שנות מאסר, אם כי החוק אינו נאכף. הומוסקסואליות נשית היא חוקית.
החברה הטונגנית מוגדרת כשמרנית מבחינה חברתית ודתית ביותר, בעוד ממשלת טונגה דורשת מכל הפניות הדתיות בתקשורת השידור להתאים לאמונות הנוצריות המרכזיות. תערובת הערכים השמרניים והחוקים מהתקופה הקולוניאלית הבריטית גרמה לאקלים של פחד, אפליה והומופוביה בקרב האוכלוסייה נגד תושבי להט"ב. כתוצאה מכך לאורך השנים, דווח כי טונגנים הומוסקסואלים ולסביות רבות מהגרים לאוסטרליה או ניו זילנד השכנות.
יחד עם פפואה גינאה החדשה וקירבטי אשר נמנעו ואיי שלמה אשר הצביעה נגד ותמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה, טונגה מוגדרת כאחת מ-3 המדינות היחידות מיבשת אוקיאניה אשר לא חתמו על "ההצהרה משותפת על סיום פעולות אלימות והפרות זכויות אדם הקשורות בהתבססות על נטייה מינית וזהות מגדרית" באו"ם, המגנה אלימות ואפליה נגד להט"ב.
מעמד בחוק.
פעילות הומוסקסואלית בין גברים בהסכמה כמו גם "סדום הטרוסקסואלי" היא פלילית בטונגה על פי חוק העבירות הפליליות הנועשים עונש מרבי של 10 שנות מאסר. הנאשמים עשויים להיות נתונים להצלפת מלקות אם יורשעו אף על פי שהחוקים אינם נאכפים.
בסוף 2016 יצאה עמותת הלהט"ב הטונגית, "Tonga Leitis' Association", בהתייעצות לאומית עם גורמים בממשלות במטרה להעביר אי-הפללה בחוק כלפי הומוסקסואליות וקרוס-דרסינג. לדברי היועץ המשפטי לממשלה, מעולם לא היו "הרשעות סדום" בפעילות הומוסקסואלית בהסכמה בטונגה.
הגנה מפני אפליה.
החוק הטונגני אינו מתייחס לאיסור אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בתעסוקה, מתן סחורות ושירותים, פשעי שנאה או דברי שטנה.
עם זאת, קוד ההתנהגות השיפוטי לשנת 2010 קובע באומרו כי "שופט יהיה מודע ומבין את השונות בחברה ואת ההבדלים הנובעים ממקורות שונים, לרבות אך לא רק גזע, צבע, מין, דת, מוצא לאומי, נכות, גיל, מצב משפחתי, נטייה מינית, מעמד חברתי וכלכלי ועוד סיבות דומות ("עילות לא רלוונטיות"). החוק אוסר על שופטים "להפגין הטיות או דעות קדומות כלפי כל אדם או קבוצה מטעמים לא רלוונטיים".
תנאי מחיה.
אקטיביזם.
בטונגה ישנו ארגון להט"ב המכונה "Tonga Leitis' Association" הנוסד בשנת 1992 בראשות הפעילה הטרנסג'נדרית, ג'ואי ג'ולין מטייל, הידועה כאדם בעל השפעה בחברה הטונגנית. הארגון מפעיל את תחרות היופי של "Miss Galaxy Pageant" המעלה את המודעות לנושאי להט"ב בטונגה אשר הפכה לאירוע פופולרי והיה מעורב באופן הדוק במאבק במאבק במשבר ה-HIV במדינה.
נושא הדגל של טונגה עבור אולימפיאדת לונדון (2012) היה השחיין האולימפי, אמיני פונואה הידוע כהומוסקסואל גלוי ופעיל להט"ב. באותה תקופה, פונואה שוחח עם פקידי ממשלת טונגה על הצורך בביטול בחוקים מהתקופה הקולוניאלית של טונגה המפלילים הומוסקסואליות.
בשנת 2018 הביעה פרדריקה טויטה פיליפה, בתה של הנסיכה המלכותית סלוטה מפילאו פילולבו טויטה, הביעה את התנגדותה להומופוביה בטונגה.
סטטיסטיקה.
על פי הערכות מטעם התוכנית המשותפת של האו"ם בנושאי HIV/איידס (UNAIDS) בשנת 2017, היו בטונגה כ-400 טרנסג'נדרים.
מפלגת הדעוה
ג'יימס מריון שול
ג'יימס מריון שול (באנגלית: James Marion Shull; 1872-1948) היה בוטנאי אמריקאי הידוע באיורים הבוטניים שלו.
קריירה.
ג'יימס מריון שול החל את דרכו כמאייר עבור ממשלת ארצות הברית, שירות היערות (1907–1909). הוא המשיך לעבוד במשך יותר משלושה עשורים כבוטנאי ומאייר בוטני עבור הלשכה לתעשיית הצמחים במשרד החקלאות האמריקאי, תחילה כאמן בוטני (1909–1925) ולאחר מכן כבוטנאי עמית (1925–1942). הוא צייר מעל 750 ציורים בצבעי מים של אגוזים, פירות ודוגמאות בוטניות אחרות, כולל אגוזי מלך, אננס, תאנים, ובעיקר הדרים ותפוחים עבור משרד החקלאות.
הוא היה חוקר מחלות פירות במחלקה, ורבים מהאיורים שלו מראים דגימות שנפגעו ממחלה. הוא היווה חלק מקבוצה נבחרת של מאיירים - כולל דבורה גריסקום פאסמור, אמנדה ניוטון, רויאל צ'ארלס סטדמן, אלן אישאם שאט ואלזי לואר פומרוי - שציוריהם מהווים את הליבה של אוסף צבעי המים הפומולוגיים של משרד החקלאות.
שול גם צייר מספר זנים מוקדמים של איריס שפותח על ידי המגדל ברוס ויליאמסון, התנסות שגרמה לו להפוך למגדל צמחים בעצמו כמו אחיו הצעיר ג'ורג' הריסון שול. לאחר מכן זכה להכרה כמגדל ומפתח זני אירוסים שונים בין השנים 1920 ו-1937.