בסרט יש סצנה של אונס אלים (שלמה תרשיש ועירית פרנק) ועירום (ענת עצמון).
הסרט זכה לביקורות מעורבות.
תקציר העלילה.
דוד (שלמה תרשיש) תוקף את בטי (עירית פרנק) בדירתה ומבצע בה אונס אלים. היא זועקת לעזרת ובסיום היא מקיאה על פניו. דוד יורד במהירות במדרגות ובפתח הבית הוא נתקל ברונית שמתבוננת בו ושומעת את הזעקות של שכנתה.
רונית (ענת עצמון) היא גרושה מאבנר (נתן דטנר) ומגדלת לבדה את בני דני (איתי קרן) בן ה-9. לפרנסתה היא עובדת כמדריכה בסטודיו לבלט. קצין המשטרה פקד רמי (צדוק צארום) מגיע לסטודיו ואומר לה כי דוד עצור וכי עדותה חשובה מאוד להרשעתו. רונית לא מהססת ומגישה עדות בכתב למשטרה.
דני קשור מאוד לאמו ומתנגד בתוקף ליחסיה עם אשר (אבי קליינברגר) שעובד כמנתח פלסטי. רונית רוצה לפתוח פרק ב' בחייה ודני מתנגד בתוקף ובורח מהבית לאביו אבנר המתגורר עם בת זוג (קרוליין לנגפורד).
גבי (אורי גבריאל) הוא אחיו של דוד העצור באבו כביר. הוא מגיע אליו עם עורך הדין בלקין (מוסקו אלקלעי) שמודיע כי הכל תלוי בעדותה של רונית וכי על אורי לשכנע אותה לבטל את עדותה.
גבי הוא בעל מוסך מכוניות מפוקפק ועסק לרכבים משומשים אותו הוא מנהל בעזרת עוזרו הראשי איציק (דליק ווליניץ). בתחילה הוא מציע לרונית מכונית במצב טוב במחיר אטרקטיבי אך היא מבינה את כוונתו ודוחה אותו. כאן מתחילה מסכת הטרדות ואיומים של גבי ואיציק. רונית מגישה תלונה במשטרה אבל פקד רמי מקבל את השגותיו של בלקין ומשחרר אותו.
מסכת ההטרדות נמשכת ומתעצמת ואשר מבקש ממנה לחזור מעדותה. כאשר היא מסרבת הוא מנתק את הקשר ביניהם. גבי גם מאיים על דני, עוקב במכוניתו אחרי דני הנמלט במהירות ונופל ונפצע וגבי דורס את אופניו.
בטי נמצאת בפוסט טראומה ובדיכאון. היא נזקקת לתרופות רבות וגם רונית לא מצליחה לעודד אותה.
לבסוף נוטלת בטי כמות גדולה של תרופות ומתאבדת. עו"ד בלקין מודיע בשמחה לאורי ודוד כי לאור התאבדותה של התובעת, המשפט יבוטל ודוד ישוחרר.
גבי רוצה כעת לנקום ברונית. הוא חודר לדירתה, כולא את דני בחדר ומתחיל לתקוף אותה במטרה לאנוס אותה כמו שעשה אחיו לבטי. היא נאבקת בו ודני מנסה לעבור מהחדר אל הסלון ולעזור לאמו אך הוא נתקע על המעקה. לבסוף לוקחת רונית כד מתכת והולמת מספר פעמים בראשו של אורי וגורמת למותו. לאחר מכן היא מצליחה לשלוף את דני מהמעקה.
לבסוף רונית נעצרת ונידונה לשנת מאסר בפועל.
ריקרדו דה מדרסו
ריקרדו דה מדרסו (בספרדית: Ricardo de Madrazo; 7 בפברואר 1852 – 18 באוגוסט 1917) היה צייר ספרדי ממשפחת האמנים מדרסו, הידוע בעיקר בזכות יצירותיו האוריינטליסטיות. הוא גם היה גיסו של הצייר הספרדי הגדול, מריה פורטוני, שהשפיע רבות על חייו ועל עבודתו.
ביוגרפיה.
ריקרדו דה מדרסו נולד במדריד למשפחה של אמנים בעלי רקע אצילי. סבו היה חוסה דה מדרסו, הצייר והמנהל של מוזיאון הפראדו; אביו היה פדריקו דה מדרסו, גם הוא צייר; דודיו היו לואיס דה מדרסו, צייר, פדרו דה מדרסו, מבקר אמנות וחואן דה מדרסו, אדריכל. אחיו היה ריימונדו דה מדרסו, גם הוא צייר. סבו מצד אמו היה תדיאוש קונה, צייר פולני. משפחת מדרסו תוארה כאחת משושלות הציור החשובות ביותר, ששלטה בציור של המאה ה-19 בספרד.
הוא ואחיו, ריימונדו, למדו בתחילה אמנות מאביהם. מאוחר יותר הוא המשיך ללימודים רשמיים באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו עם יואקים אספלטר והפסלים ריקרדו בלבר ופונסיאנו פונצ'אנו.
בשנת 1866, הוא התיידד עם מריה פורטוני, שתהיה לו השפעה רבה על אמנותו וחייו. בשנה שלאחר מכן התחתן פורטוני עם אחותו, ססיליה דה מדרסו. הוא ליווה את משפחת פורטוני לטולדו, ואז נסע איתם לרומא, שם למד. מאוחר יותר, הוא ואחיו ריימונדו יעבדו בסטודיו של פורטוני.
דה מדרסו ליווה שוב את פורטוני ומשפחתו כשעברו לפריז ובילה את זמנו בהעתקת יצירות בלובר ובמוזיאון לוקסמבורג. במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, הוא וריימונדו חזרו לספרד והתיישב בגרנדה. מאוחר יותר הוא נסע למרוקו עם פורטוני, וחזר שוב לרומא. הוא נסע למרוקו פעם נוספת בעקבות מותו בטרם עת של פורטוני ב-1874.
לאחר מותו של פורטני, מדרסו טיפל בסטודיו שלו - קטלוג יצירותיו וארגון אותם למכירה פומבית בפריז. בינתיים, אחותו, ססיליה, הקדישה את שארית חייה לשימור זכר בעלה.
לאחר מותו של פורטוני, עבר מדרסו בין פריז, מדריד וטנג'יר; חי בוונציה תקופה קצרה, התחתן ב-1884 ולבסוף השתקע במדריד ב-1885 והשתמש בה כבסיס לטיולים שנתיים לפריז ולוונציה.
לאחר שהתמקם במדריד, הוא החל להתמקד בפורטרטים, שהיו מומחיות של משפחת מדרסו. בין אלה שביקרו אותו בסטודיו היו המלכה מריה כריסטינה, הנדבן ארצ'ר מילטון הנטינגטון, אספן האמנות הצרפתי פול דוראן-רואל והנשיא ויליאם טאפט. הידע שלו באמנות עתיקה הפך אותו ליועץ מבוקש.
חיזוי רעידות אדמה
חיזוי רעידות אדמה היא סוגיה בעייתית במדעי כדור הארץ. אין כיום יכולת למדעי כדור הארץ, להגיע לחיזוי אפקטיבי של התרחשות רעידת אדמה. עם זאת, מאז שנות ה-60 של המאה ה-20, נעשים כל העת מחקרים וניסיונות להגיע לרמה מסוימת של חיזוי. לא מעט מאלה מדגישים ששבירה בקרום כדור הארץ, הגורמת לרעידות האדמה, היא תהליך לא ליניארי, שרגיש מאוד לפרטים עדינים, הבלתי ניתנים למדידה, של מצב קרום כדור הארץ, ולא רק בסביבה הקרובה למוקד הרעידה, ועל כן חיזוי אפקטיבי אינו יכול להוות מטרה ברת השגה.
הבעיה העיקרית בתחום החיזוי היעיל.
באופן עקרוני, חיזוי רעידות אדמה אינו שונה מחיזוי מזג אוויר. ההבדל העיקרי בין שני התחומים הוא מהירות התנועה של התופעה שאותה מנסים לחזות. גם חזאי מזג אוויר אינם יכולים לחזות אירוע אקלימי ברמה של יום או אפילו שבוע או חודש, אלא רק לאחר שהמערכת שמייצרת את התופעה האקלימית נוצרה (שקע ברומטרי, רמה ברומטרית וכיוצא בזה). מהירות המערכת האקלימית היא עשרות ואולי כמה מאות קילומטרים ביממה. מהירות "המערכת" שיוצרת את רעידת האדמה קרי, הגלים הסייסמיים היא אלפי קילומטרים בשנייה. זו אחת הסיבות להכרזתו של המכון הגאולוגי של ארצות הברית לפיה הוא מעדיף למקד את מאמציו בהפחתה ארוכת טווח של הסכנה והסיכון הסייסמיים על ידי סיוע בשיפור הבטיחות של מבנים, במקום על ידי ניסיון להשיג תחזיות לטווח קצר.
המשתנים שכוללים חיזוי אפקטיבי.
כדי שחיזוי רעידת אדמה יחשב כאפקטיבי, הוא חייב לכלול שלושה משתנים - מועד, מיקום מוקד הרעידה ומגניטודה. גישה נוספת, מתונה יותר בדרישותיה אך בעלת משתנה נוסף, גורסת שחיזוי אפקטיבי חייב לכלול ארבעה המשתנים - התקופה שבמסגרתה תתרחש הרעידה, אזור האפיצנטר, טְוַוח המגניטודות הצפו והצהרה בדבר הסיכויים שרעידת אדמה דומה תתרחש באופן אקראי באזור, ומבלי כל סימנים מעידים.
ניסיונות שמתקיימים להגיע לרמה מסוימת של חיזוי.
הפעילות המחקרית העיקרית בתחום זה מתרחשת ביפן, סין, ברית המועצות לשעבר ובארצות הברית.
ביום 4 פברואר, 1975, התריעו השלטונות הסינים במחוז מנצ'וריה, שרעידת אדמה הרסנית צפויה בתוך 24 שעות, והורו לתושבים להישאר מחוץ לבתיהם. התופעה שהביאו את השלטונות לנקוט בהתרעה ואזהרה על רעידת אדמה קרבה הייתה חריגות משמעותיות בכמות ובגודל של רעידות אדמה קטנות ביחס לדגם הרגיל שנמדד באזור לאורך השנים. רוב התושבים באזור נשמעו לאזהרות, ואכן בשעה 19:36 באותו יום התרחשה רעידת אדמה הרסנית בגודל של 7.3 בסולם ריכטר. למרות שאלפי מבנים קרסו על פני שטחים נרחבים במחוז, לא היו נפגעים בנפש.
עם זאת, סוג זה של פעילות סייסמית מקדימה הקרויה רעידות מקדימות (Foreshocks) מקדים רק לעיתים רעידות אדמה גדולות, ולְרוב רעידות האדמה ההרסניות אין אירועים מקדימים כלשהם. בנוסף, הוכרזו בסין לא מעט התראות שווא שהביאו לפינויים של מאות אלפי אנשים מבתיהם, ורעידת אדמה לא התרחשה בסופו של דבר. זאת ועוד, לרעידות אדמה הרסניות רבות שהתרחשו בסין, לא קדמה התרעה כלשהי, ובמיוחד לזו שנחשבת להרסנית והקטלנית ביותר בתקופה המודרנית, ואשר התרחשה מעט יותר משנה אחרי זו שנחזתה - רעידת האדמה בטאנגשאן בשנת 1976.
המחקרים שעוסקים בניסיון להגיע לרמה מסוימת של חיזוי מתחלקים לשני סוגים עיקריים:
נוסף על אלה, פותחו במהלך המאה ה-21 מערכות שמסוגלות לספק התרעה קצרת טווח של שניות, שעיקרון פעולתן הוא ניצול זמן "הנסיעה" של הגלים הסייסמיים מהמוקד לכל אתר ואתר, כך שככל שהאתר רחוק מהמוקד, כך ההתרעה תהיה ארוכה יותר. אין מדובר כאן בחיזוי, אלא בהתרעה (Warning) לאחר שרעידת האדמה התרחשה כבר במוקדהּ.
מחקרים לחיזוי דטרמיניסטי.
ראשית ההיסטוריה הרלוונטית.
פליניוס הזקן, בן המאה הראשונה לספירה, נחשב לחזאי הקדום ביותר של רעידות אדמה. הוא היה איש צבא, סופר ומדען רומאי. הוא כתב את תולדות הטבע אנציקלופדיה בעלת 37 כרכים שכללה תצפיות רבות על תופעות טבע שונות. הוא זיהה כבר אז את מה שאנחנו מזהים ומכנים כיום כרעידות מקדימות, התנהגות נפחדת של ציפורים וטורבולנציה בבארות מים כסימנים המעידים על רעידת אדמה קרבה. כל הסימנים המעידים הללו מקובלים גם היום על ידי מדענים שעוסקים בנושא.
מחקרים בולטים בתקופה המודרנית.