כל מחלקות ההפקה מנוהלות בידי משתתפים מתנדבים המשלמים כרטיס במחיר מלא ונותנים מזמנם בזמן ההכנות לאירוע ובזמן האירוע כתרומה לקהילה וללא כוונת רווח. עם זאת העמותה משלמת למעלה ממיליון ש"ח לחברת הפקות.
מחנות נושא.
רוב משתתפי האירוע משתייכים למחנה נושא, שאר משתתפי האירוע נקראים Free Campers (עצמאיים) בשטח.
מחנות נושא יכולים לרכוש מההפקה מבעוד מועד חשמל, מים ואיסוף מים אפורים לשימוש חברי המחנה ולשירות המשתתפים המבקרים במחנה. מחנות הנושא מקבלים מיקום מובטח בעיר ולכן חייבים לעמוד במספר תנאים: להציע בילוי אינטראקטיבי, מזמין ובעל תוכן ישים, לייצר אווירה ונוכחות ויזואלית, לעמוד בתנאי הרישוי (גז, חשמל, בטיחות ועוד), על המחנה לקיים את עשרת העקרונות ובמיוחד לא להשאיר עקבות, המחנה יסתמך על עצמו וידאג לכל צרכיו.
לכל מחנה מוקצה שטח באופן יחסי לכמות חברי המחנה, מתוך השטח שהוגדר 80% ממנו הוא ציבורי לרווחת כל משתתפי האירוע והיתרה היא שטח פרטי של חברי המחנה (מטבח, סלון, לינה וכו').
מיצבים.
כ-10% מתקציב הפקת האירוע מוקדש לאמנות. משתתפי האירוע מוזמנים לתרום מזמנם ותקציבם להקמת מיצגים ומיצבים להנאת המשתתפים.
המיצבים מפוזרים ברחבי העיר ובכיכר המרכזית. מיצגים רבים נשרפים במהלך האירוע באופן מבוקר (לא כולם), ואלה חייבים להיות בנויים מעץ שאינו מזהם את הסביבה.
מבנה העיר.
העיר הזמנית נבנית בצורת מעגל, כשהציר המרכזי נקרא "פלאיה" (חוף ים בספרדית).
הרחוב הפנימי ביותר נקרא הטיילת ובנוסף לו 3–4 רחובות נוספים (משתנה משנה לשנה) כשכל רחוב הוא מעגל גדול יותר מהקודם לו. כל מקטע ברחוב מוגדר כ"שעה" כך שהמקטע הדרומי ביותר למשל נמצא בשעה 6:00.
"מחלקת מחנות נושא" מקבלת את בקשות המחנות השונים והמיצגים ומשבצת אותם כחודש לפני האירוע על פני שטח העיר ומגדירה את גודל כל מחנה ואזורי ה-Free Campers (השטחים למשתתפים שאינם חלק ממחנה נושא). בעת שיבוץ המחנות נלקחים בחשבון מאפייני המחנה, מידת הרעש, שעות הפעילות וההתאמה שלו לקהלים השונים.
האפיג'י, הטמפל והשריפות.
במרכז המעגל הפנימי ביותר מוצב המיצג המרכזי שנקרא האפיג'י (Effigy באנגלית: דמות עץ), בנבאדה דמוי אדם ובישראל דמויי איש ואישה. האפיג'י מהווה את הלב החי והזמני של העיר ומהווה מוקד משיכה לתושבי העיר ותזכרות לזמניות שלה. כל שנה הפסל נבנה מחדש על ידי קבוצת מתנדבים המובילה לעיר את הפסל בחלקים ומרכיבה אותו במקום. הפסל מעוצב באופן שונה ונבנה גבוה יותר משנה לשנה. בשנת 2017 הפסל עוצב כאיש ואישה בעלי זוג כנפיים משותפות.
פסל האפיג'י נשרף בערב שלפני הערב האחרון של האירוע, השרפה מתחילה במופע אש (נקרא קונקלייב) שנערך על ידי שבט האש שיוצא במחול סביב הפלאייה לקרוא למשתתפי האירוע, לאחריו תחל השרפה. עם קריסת הפסל מתחילות החגיגות והמסיבות, יש הרואים בטקס שרפה ולידה מחדש, יש הרואים בה התפוצצות אנרגיה מרוממת, בעיטה בממסד ועוד.
הטמפל (המקדש) גם הוא מיצג המוצב העיר (לרוב בדיפ פלאיה), הוא מהווה אתר הנצחה. במהלך האירוע המשתתפים מורשים לבקר בתוכו ולשבת בצילו בשקט. הטמפל נשרף בערב האחרון לאירוע ומציין את סיומו. בשונה מהאפיג'י בזמן שריפתו המשתתפים אינם חוגגים אלא יושבים בשקט במעגל סביב המקדש עד לשרפתו המוחלטת. בשנת 2017 עוצב כמקדש כשתקרתו כולה אריחים עליהם נכתבו הקדשות וחלומות של המתנדבים שתרמו לבנייתו.
לבוש.
האירוע מתאפיין בלבוש ססגוני חופשי, המשתתפים מוזמנים להביע את עצמם באמצעות לבוש באופן מאפשר וחופשי ככל העולה על רוחם.
רבים מהמשתתפים בוחרים בלבוש שמתאים לאקלים המדברי באופן שמזכיר את הדמויות מהסרט , מראה אפוקליפטי רדיקלי מלווה במסכות אבק או בנדנות, משקפי אבק מעוצבות, כובעים מעוצבים ומוגזמים ואיפור.
למרות אווירת הביטוי החופשי, עירום מלא במידברן אסור בשטחי הפלאייה. עירום מלא מותר בשטחים הפרטיים או שטחי המחנות שמאפשרים עירום, אלה מורשים לגילאי 18+ ומגודרים באופן ברור ואינטימי.
עיר פוגשת מדבר.
"עיר פוגשת מדבר" הוא פרויקט חברתי-תרבותי שנועד לחבר בין מרחבים ציבוריים ביישובים פריפריאליים לאמנות שמקורה במידברן. מטרת הפרויקט היא להנגיש יצירה מקורית איכותית לאוכלוסייה בפריפריה, לחזק את מעמד האמן היוצר ודימוי המידברן ולקדם את חזון עמותת מידברן: לעודד וליצור מרחבים חווייתיים מבוססי השתתפות, המעוררים השראה ומניעים להתפתחות חברתית, סביבתית ותרבותית. עד כה מיצבי אמנות מהפלאיה הועברו לבית השנטי, מדרשת שדה בוקר, בת ים ועד סוף שנת 2017 תוצגנה שתי עבודות דימונה ובירושלים.
תגובות לאירוע.
בשנת 2014 האירוע עורר הדים בתקשורת מספר חודשים לפני תחילתו ופורסמו עליו כתבות בעיתונות ובטלוויזיה. לאחר מכן זכה האירוע להדים חיוביים בתקשורת ואף לבדיחה במונולוג הפתיחה של קונאן או'בריאן.
בשנת 2015 המשטרה ביקשה שלא לאפשר את קיום האירוע מספר שבועות לפני תחילתו. על פי המארגנים המשטרה הוסיפה דרישות שלא הוסכמו מראש כמו התקנת מצלמות אבטחה, איסור הכנסת כלי רכב בכל זמן האירוע, איסור התערטלות בשטחים הציבוריים. לבסוף אושר קיום האירוע לאחר הגשת בקשות לבית המשפט לבטל את צו עצירת ההקמה והאירוע התקיים כסידרו.
בסוף שנת 2017 פורסם כי תושבי שדה בוקר הסמוך מתנגדים למפגעי האבק והרעש שיוצר האירוע. לעומתם ראש מועצה אזורית רמת הנגב, ערן דורון, טען שהאירוע הוא חשוב ומכניס, אך 98 אחוזים מהשטחים מוחזקים בידי הצבא, משרד הביטחון או רשות הטבע והגנים. דרושים לדבריו כ–2000 דונם לקיומו של האירוע. לבסוף האירוע נקבע באותו אזור באופן רשמי.
שן חרביים
אנטוניו קונטה
אנטוניו קונטה (באיטלקית: Antonio Conte; נולד ב-31 ביולי 1969 בלצ'ה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן טוטנהאם הוטספר בהווה.
כשחקן, קונטה היה מהשחקנים המעוטרים של קבוצת יובנטוס האיטלקית, בה שימש כקפטן, והיה מעמודי התווך בקבוצה שזכתה בליגת האלופות ובחמש אליפויות איטליה. במדי איטליה, קונטה היה בסגל הנבחרת שסיימה במקום השני במונדיאל 1994 וביורו 2000.
כמאמן, קונטה הוביל את יובנטוס לשלוש אליפויות רצופות בין 2012 ל-2014.
קריירת משחק.
תחילת הקריירה.
קונטה גדל בקבוצת הנוער של לצ'ה בעיר הולדתו. כבר בגיל 16 זכה להופעת בכורה בסרייה א', במשחקה של קבוצתו מול פיזה ב-4 באפריל 1986, והחל לתפוס מקום חשוב בקישור הקבוצה. ב-1987 סבל מפציעה חמורה שהעמידה בסכנה את המשך הקריירה שלו, אך בעונת חזר למגרשים, ובאותה עונה אף כבש את שער הליגה היחיד שלו עבור לצ'ה. בסך הכל קונטה ערך 89 הופעות במדי לצ'ה.
יובנטוס.
לקראת עונת , הוחתם קונטה בקבוצת יובנטוס, לאחר שכשחקן לצ'ה הרשים את מאמן יובנטוס, ג'ובאני טרפטוני. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 בנובמבר 1991, בדרבי מול טורינו, בדרך ל-14 הופעות ליגה באותה עונה.
בעונה שלאחריה, , קונטה כבר השתלב באופן קבוע יותר בקבוצתו, ואף כבש בה את שער הבכורה שלו במדי יובנטוס, שוב במשחק הדרבי, בו ניצחה יובנטוס בתוצאה 1–2. קונטה כבש במשחק צמד שערים, והייתה זו הפעם היחידה בקריירה שלו בה כבש שני שערים במשחק אחד. בסיום העונה קונטה היה שותף לזכייה בתואר האירופי הראשון בקריירה שלו, כשיובנטוס זכתה בגביע אופ"א לאחר ניצחון 1–6 בסיכום מפגש הגמר הכפול על בורוסיה דורטמונד.
בסיום עונה זו, מונה מאמן חדש ליובנטוס, מרצ'לו ליפי. תחת המאמן החדש, קונטה רשם את תקופת השיא שלו בקבוצה, כשהמאמן החדש לקח את הקשר תחת חסותו. עם ליפי על הקווים, קונטה פתח במשחק גמר ליגת האלופות 1996, בו זכתה הקבוצה בתואר לאחר ניצחון על אייאקס אמסטרדם בבעיטות הכרעה. קונטה הוחלף במשחק לקראת סיום המחצית הראשונה. הייתה זו הזכייה היחידה בקריירת המשחק שלו בתואר, על אף שקבוצתו הגיעה שלוש פעמים נוספות לגמר והפסידה (1997, 1998, 2003). קונטה שותף בשניים מההפסדים, ב-1998 ו-2003.
לקראת עונת , עם עזיבתם של ג'אנלוקה ויאלי ופבריציו ראבנלי, קיבל לראשונה את סרט הקפטן של הקבוצה. קונטה המשיך להנהיג את הקבוצה גם תחת המאמן הבא, קרלו אנצ'לוטי, שהגיע לקבוצה בעונת . באותה עונה כבש קונטה שער בחצי גמר ליגת האלופות מול מנצ'סטר יונייטד באנגליה, שבסיכום שני המשחקים, לא הספיק לקבוצתו כדי להעפיל לגמר.
לקראת עונת , החל קונטה לאבד את מקומו הקבוע בהרכב, וסרט הקפטן עבר לאלסנדרו דל פיירו. עם זאת, קונטה המשיך לשחק במדי הקבוצה עד פרישתו בסיום עונת . בסך הכל ב-13 עונות במדי יובנטוס, ערך קונטה 295 הופעות ליגה בהן כבש 29 שערים. בסך הכל לבש את מדי יובנטוס ב-419 משחקים רשמיים, בהם כבש 44 שערים.
נבחרת איטליה.
קונטה זומן לנבחרת לראשונה בשנת על ידי המאמן אריגו סאקי. את הופעת הבכורה שלו ערך במשחק ידידות מול , ב-27 במאי 1994. הוא זומן לסגל הנבחרת במונדיאל 1994, בו ערך שתי הופעות, כשחקן הרכב ברבע הגמר מול , וכמחליף בחצי הגמר מול . הוא לא שותף במשחק הגמר בו הפסידה נבחרתו ל.
את טורניר יורו 1996 החמיץ קונטה בעקבות הפציעה אותה ספג במשחק גמר ליגת האלופות של אותה השנה. לקראת מונדיאל 1998 החלים קונטה מפציעה ארוכה וחזר לכושר משחק, אך למרות זאת החליט מאמן הנבחרת צ'זרה מלדיני שלא לזמן אותו כלל. הוא שב לסגל הנבחרת תחת דינו זוף לקראת מוקדמות יורו 2000.