מאז סוף המאה ה-19, שתי המדינות חולקות מורשת אירופית דומה. כמו כן הן חולקות קשרים כלכליים, תרבותיים ופוליטיים הדוקים מאוד זו עם זו. יתרה מכך, מאז שנת 1960 חלה הגירה אורוגוואית משמעותית לארגנטינה, וכיום חיים בארגנטינה כ-120,000 אורוגוואים.
קשרים פוליטיים.
שתי המפלגות הגדולות של אורוגוואי לפני 2002 מפלגת קולורדו והמפלגה הלאומית, שני הצדדים נקראים על שמות המפלגות הארגנטיניות המסורתיות, Unitarians והפדרלים שבתורם ירשו את האיגודים של חוסה ארטיגאס. מלחמת האזרחים בארגנטינה החלה לאחר מלחמת האזרחים באורוגוואי בשנת 1838, כאשר נשיא אורוגוואי פרוקטואוסו ריברה ירש את נשיא אורוגוואי מנואל אוריבה שגלה בבואנוס איירס.
סכסוך גבולות.
הגבולות בין ארגנטינה לאורוגוואי נקבעו לראשונה באמנת השלום בשנת 1827.
בתקופה שבין אמנת השלום לבין אמנת הגבולות משנת 1973, שקבעה את מרבית הגבולות העכשוויים בין שתי המדינות; הגבול האורוגוואי-ארגנטינאי הוקם אי שם לאורך נהר אורוגוואי.
על פי דוקטרינת סבז'וס, שהוגדרה על ידי שר החוץ הארגנטינאי אסטניסלאו סברו סבז'וס, לאורוגוואי לא תהיה כל תחום שיפוט על נהר ריו דה לה פלטה, אשר אמורה להיות לגביו בלעדיות של ארגנטינה.
בתקופת נשיאותו של חוסה פיגרואה אלקורטה בארגנטינה התרחשו שלוש תקריות מרכזיות:
באמנה שנקבעה ב-18 ביוני 1988, נקבע הגבול היבש היחיד בין ארגנטינה לאורוגוואי באי הקטן איסלה מרטין גרסיה שנמצא בריו דה לה פלטה.
שערוריות דיפלומטיות.
בימי נשיאותו של חורחה באז'ה איבנייס באורוגוואי, קרתה תקרית דיפלומטית ניכרת בשנת 2002 כאשר שודרה פרשנות בטלוויזיה האורוגוואית של באז'ה שטען כי "הארגנטינאים כולם גנבים". האירוע נפתר לאחר שבוע שבו באז'ה התנצל בפומבי בטלוויזיה הארגנטינאית.
פרשנות מסוננת נוספת של נשיא אורוגוואי, חוסה מוחיקה, שודרה במהלך פגישה בה אמר כי "עם הטורקי היינו טובים יותר אבל עם הגברת הזקנה הזו אין שום עסקה", התייחס לשליטים הארגנטינאים קרלוס מנם וכריסטינה פרננדס דה קירשנר.
במהלך נאום, כריסטינה קירשנר הצהירה כי "חוסה חרוואסיו ארטיגס רצה להיות ארגנטינאי ולא נתנו לו", הצהרה זו הדהדה באורוגוואי זמן מה.
יחסים מתוחים בעידן קירשנר.
בעקבות הודעת הבנייה של טחנת נייר בצד אורוגוואי של נהר אורוגוואי על ידי היצרן הספרדי ENCE בשנת 2003, שתי המדינות חוו מתחים דיפלומטיים המשמעותיים ביותר מאז 1952, כאשר הנשיא חואן פרון ניסה לרסן בנקאות חוץ ארגנטינאית במדינה השכנה. גשרים מעל נהר אורוגוואי היו סגורים במשך למעלה משנה. אף על פי שתוכניות טחנת ENCE בוטלו בשנת 2005, טחנה שנייה הוכרזה על ידי Botnia מפינלנד בשנת 2005, והמתקן נפתח בשנת 2007. סכסוך טחנת העיסה בין ארגנטינה לאורוגוואי נותר נושא למחלוקת, בייחוד לאחר דיווחים שוטפים על זיהום מים שהלך וגדל באזור שזוהה מאוחר יותר כזרימת שפכים מהעיירה גואלגואיצ'ו בפועל.
היום.
שתי המדינות היו חברות מייסדות של מרקוסור. שתי המדינות חברות מלאות בקבוצת 77, בקבוצת ריו, באיגוד האינטגרציה של אמריקה הלטינית, באיגוד האקדמיות לשפה ספרדית, בארגון מדינות אמריקה, בארגון המדינות האיברו-אמריקניות, באיחוד אומות דרום אמריקה ובקבוצת קיירנס.
בשנת 2009 שמרה אורוגוואי על מדיניותה של סירוב זכויות נחיתה למטוסים צבאיים בריטיים בטיסותיהם לאיי פוקלנד, ובשנת 2010 סורבה לאונייה הבריטית HMS גלוסטר כניסה לנמל מונטווידאו.
יחסי סין–סלובניה
יחסי סין–סלובניה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין סין לסלובניה. הרפובליקה העממית של סין כוננה יחסים דיפלומטיים עם סלובניה בשנת 1992, והיא מקור היבוא הגדול ביותר של סלובניה באסיה.
היסטוריה.
פרדיננד אבגושטין הלרשטיין , מסיונר ישועי ממוצא סלובני, הגיע לסין במהלך שושלת צ'ינג, וזכה להערכת הקיסר צ'יאן לונג; הוא בנה מכשירים אסטרונומיים, והביא להחדרת התרבות הסינית והגאוגרפיה הסינית לאירופאים. הוא נחשב על ידי כמה חוקרים כמו 'מרקו פולו של סלובניה'.
הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה הוקמה במחצית השנייה של 1945, כאשר סלובניה הייתה חלק מיוגוסלביה. סלובניה הכריזה על עצמאותה כמדינה ביוני 1991. גרמניה תמכה בעצמאות המקומית מיוגוסלביה וניסתה לשדל את חברי הקהילה האירופית שהסתייגו. עם זאת, לרפובליקה העממית של סין הייתה מערכת יחסים טובה עם יוגוסלביה באותה תקופה. ביולי 1991 יוגוסלביה הוציאה את כוחותיה ומוסדות אחרים מסלובניה, שנחשבה להכרה מוסווית בעצמאות סלובניה. בשנה שלאחר מכן הכירה הרפובליקה העממית בסלובניה ובעקבות כך כוננה יחסים דיפלומטיים עם המדינה.
יחסים כלכליים.
על פי מרכז המחקר הכלכלי, סין בשנת 2012 ייצאה בשווי 15.6 מיליון דולר סלובניה, בעיקר מנועים, מחשבים ושאר מיוד מכני, שאר הסחורות, כולל טקסטיל, כימיקלים וכו', הפך למקור היבוא הגדול ביותר של סלובניה באסיה. סלובניה ייצאה באותה שנה בשווי 231 מיליון דולר לסין היבשתית, ויותר ממחצית הסחורות היו מכונות וציוד.
מתשנת
מצוות נטיעת אילנות בארץ ישראל
מגפה עולמית
יחסי קוריאה הדרומית–רומניה
יחסי קוריאה הדרומית–רומניה הם יחסי החוץ בין קוריאה הדרומית לבין רומניה.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-30 במרץ 1990. כ-500 דרום קוריאנים חיים כיום ברומניה.
יחסים כלכליים.
במהלך השנים חלה עלייה מתמדת בהיקף הסחר הכללי בין המדינות והיא הגיעה למיליארד דולר בשנת 2011. ההשקעה של קוריאה הדרומית ברומניה בשנת 2012 הייתה כ-560 מיליון דולר. בשנת 2014 ייצאה רומניה לקוריאה הדרומית בסך 5.98 מיליארד דולר וייבאה ממנה בסך 6.42 מיליארד דולר.
אד קווין
אד קווין (באנגלית: Ed Quinn; נולד ב-26 בפברואר 1968) הוא שחקן אמריקאי.
ביוגרפיה.
קווין נולד בברקלי שבקליפורניה, הוא סיים תואר בהיסטוריה בברקלי, במהלך לימודיו באוניברסיטה הוא היה חבר באחווה, הוא גם שיחק רוגבי.
הוא עבד כדוגמן בפריז, ברצלונה ומילאנו ולקח חלק ביותר מ-35 פרסומות בינלאומיות. כשחזר לארצות הברית, החל לשחק את תפקיד פין, מדריך החתירה בסדרה "Young Americans", המהווה ספין אוף של הסדרה "דוסון קריק". לאחר מכן הופיע בסדרות "ג'ק וג'יל" ו-"" ומ-2006 ועד 2008 גילם את ד"ר ניית'ן סטארק בסדרה "אאוריקה".
קווין שיחק בסרט ההמשך של הסרט "גברים בחלל" וב-2011 יצא לאקרנים סרט האימה "The Caller" בו השתתף גם כן.
נסיכת טנגניקה
נסיכת טנגניקה (שם מדעי: Lates angustifrons) הוא מין של דג גרם גדול ממשפחת הלטסיים האנדמי לאגם טנגניקה שבמזרח אפריקה. למרות שמו הוא רק אחד מארבעה מינים השוכנים באגם לצד המינים: "Lates stappersii" ,"Lates microlepis" ו-"Lates mariae".
דג הנסיכה מגיע לאורך מרבי של 200 ס"מ ולמשקל 100 ק"ג, מה שהופך אותו לשני בגודלו לאחר נסיכת הנילוס ולמין הדג הגדול ביותר באגם, אך שבאורכו גם דג ריאות אפריקני משויש משתווה לו. הוא בעל זוג סנפיר גבי גבוהים ורחבים, סנפירי חזה רחבים וזנב משולש. הראש שטוח עם לסתות רחבות המותאמות לבליעת טרף קטן.
זהו מין טורף הניזון בעיקר מדגים אחרים כמו אמנוניים וכמה סרדיניים החיים באגם, להם הוא אורב מצמחי מים.
דג הנסיכה נידוג בכמויות מסחריות למאכל וגם לספורט והאוכלוסיות שלו הצטמצמו במעל 50%, מה שהוביל אותו לסכנת הכחדה.
ארתורו פרס-רוורטה
אַרְתוּרוֹ פֶּרֵס־רֶוֶורְטֶה גוּטִיֵירֵס (בספרדית: Arturo Pérez-Reverte Gutiérrez; נולד ב־25 בנובמבר 1951 בקרטחנה) הוא סופר ועיתונאי ספרדי. הוא עבד ככתב מלחמה ברשת RTVE והיה כתב מלחמה במשך 21 שנה (1973–1994). הרומן הראשון שלו, "El húsar", שהתרחש במלחמות נפוליאון, יצא לאור בשנת 1986.
הוא ידוע מחוץ לספרד בזכות סדרת הרומנים "Alatriste" שלו שתורגמה למספר שפות. מאז 2003 הוא חבר באקדמיה הספרדית המלכותית.
כתיבה.
הרומנים של פרס-רוורטה מתמקדים בדרך כלל בדמות אחת מוגדרת היטב, ועלילותיו נעות במהירות, ולעיתים קרובות מציגות דמות מספר. רוב הרומנים שלו מתרחשים בספרד או סביב הים התיכון. לעיתים קרובות הם מסתמכים על התייחסויות רבות להיסטוריה הספרדית, לעבר הקולוניאלי, לאמנות ותרבות, לאוצרות עתיקים ולים. הרומנים עוסקים לעיתים קרובות בכמה מהנושאים העיקריים של ספרד המודרנית, כגון סחר בסמים או יחסי דת ופוליטיקה.
לעיתים קרובות, לרומנים של פרס-רוורטה יש שתי עלילות שרוצפות במקביל למעט קשר ביניהן למעט דמויות משותפות. לדוגמה, ב"מועדון "דיומא"", הגיבור מחפש בעולם אחר ספר אבוד וממשיך לפגוש אנשים המקבילים לדמויות מהרומנים של דיומא; "בפאנל פלנדריה", רוצח סדרתי עכשווי עומד לצד המסתורין של חיסול בן 500 שנה.
בעמודי העיתון הפולמוסיים לרוב ובדמויות הראשיות של הרומנים שלו, פרס-רוורטה מביע לעיתים קרובות פסימיות לגבי התנהגות אנושית, המעוצבת מחוויותיו בזמן המלחמה במקומות כמו אל סלבדור, קרואטיה או בוסניה. השקפותיו עוצבו גם על ידי מחקריו עבור תוכניות פשע.
לאורך הקריירה שלו, ובמיוחד במחצית השנייה שלה, הוא צוין כמי שטיפח את הפרסומת המסחרית שלו. מדי פעם זה היה מקור לסכסוך עם עיתונאים וסופרים אחרים. בתחילה הוא סירב לתרגם את הרומנים שלו מספרדית לשפה אחרת מלבד צרפתית. עם זאת, בסופו של דבר התפרסמו תרגומים לאנגלית לחלק מיצירותיו, ורוב עבודותיו זמינות גם בפורטוגזית ובפולנית.
הוא נבחר למושב "T" של האקדמיה המלכותית הספרדית ב־23 בינואר 2003; הוא נכנס למקום מושבו ב-12 ביוני אותה שנה.