בשנת 1964 יצא לארצות הברית ולימד באוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת ניו יורק. בשנת 1966 חזר אל האוניברסיטה העברית, אך באותה שנה עבר לאוניברסיטת תל אביב והקים את בית הספר למוסמכים במנהל עסקים ע"ש ליאון רקנאטי. אהרני שימש הדיקן הראשון של הפקולטה לניהול, היה ממקימי המכון לסחר חוץ, מערך לימודי ההכשרה לניהול (לה"ב) והמכון לתיעוד תולדות העסקים. בשנת 1970 סיים את תפקידו כדיקן ויצא לשבתון באוניברסיטת סטנפורד ולאחר מכן במכון הבינלאומי לפיתוח הניהול שבשווייץ. עם חזרתו ארצה מונה לראש לה"ב והיה שותף להקמת המסלול האקדמי המכללה למינהל, בה שימש דיקן משנת 1980 ומאוחר יותר רקטור המכללה (1996–2001). בשנים אלו עסק גם בהכנת תוכניות לימוד עבור אוניברסיטת חיפה ומכללת רופין. בשנים 1981–1987 עמד בראש המכון לניהול בירושלים שהיה באוניברסיטה העברית ועבר לתל אביב. בשנת שבתון באוניברסיטת דיוק (1987) הקים אהרני את המרכז לחינוך ומחקר עסקי בינלאומי. בשנת 1996 פרש לגמלאות מאוניברסיטת תל אביב.
אהרני לימד לאורך השנים באוניברסיטאות שונות בעולם ולקח חלק בסמינרים בינלאומיים ראשונים מסוגם בתחום הניהול. תחומי מחקרו התמקדו בניהול בישראל וכללו מחקרים בנושא ריכוזיות בניהול המשק, דימוי המנהל בישראל, יחסי שלטון וחברות עסקיות, ניהול חברות ממשלתיות, ונושאים אחרים. במחקרים נוספים עסק בתחום חברות רב-לאומיות ואסטרטגיה מונהגת. ספריו היוו פריצת דרך בתאוריות הניהול ובשנות השבעים הוזמן אהרני לייעץ לממשלת בוליביה בנושא חברות ממשלתיות. בשנת 1990 הוזמן לייעץ באותו נושא לממשלת אוקראינה.
אהרני זכה בפרס לנדאו למדעים ולמחקר לשנת 2007 ובפרס ישראל למדעי המנהל לשנת 2010.
נפטר ב-6 באוגוסט 2020.
ארגון יוצאי מרכז-אירופה
ארתור מנחם האנטקה
ארתור האנטקה
אופיר פינס
חואן נפומוצ'ינו גוסאקוצ'ה
רשת תרבות
LoadRunner
LoadRunner היא תוכנה לבדיקות עומס המדמה התחברות של משתמשים רבים למערכת. התוכנה יכולה לבצע בדיקות גם על יישומים וגם על אתרים עם רמות קושי שונות בעזרת חיבור משתמשים וירטואליים המבצעים תסריטים שונים (פעולות), בתרחישים שונים.
היסטוריה.
התוכנה פותחה במקור על ידי חברת מרקורי, חברה ישראלית שהוקמה בשנת 1989. פיתוח התוכנה החל באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 כפתרון לבדיקות עומסים של אתרים ויישומים ברשת האינטרנט שהחלה להתפתח באותן השנים. התוכנה זכתה להצלחה גדולה, והפכה לפתרון לבדיקות עומסים בעל נתח השוק הגדול ביותר בעולם.
בשנת 2000 הורחבו יכולות התוכנה כך שתוכל לתמוך גם בבדיקה של שרתי יישומים המריצים אפליקציות על רשת האינטרנט. בשנת 2001 שילבה החברה את LoadRunner עם מוצר נוסף שלה - TestCenter כדי לאפשר לארגונים גדולים לנהל מספר רב של פרויקטים בו-זמניים לבדיקת עומס במיקומים גאוגרפיים שונים, וכדי לשלוט בכל היבטיהם, לרבות הקצאת משאבים ותזמון, ממיקום מרכזי שהגישה אליו מתבצעת דרך האינטרנט. הפתרון מאפשר לארגונים להקים מעבדת בדיקה מרכזית עם אוסף של משאבי בדיקה משותפים. בשנת 2002 החלה לתמוך ב-Citrix. במאי 2006 נחתם הסכם הפצה עם חברת SAP.
בנובמבר 2006 נקנתה מרקורי על ידי חברת HP שהמשיכה לפתח ולמכור את התוכנה. בספטמבר 2017 רכשה חברת מיקרו פוקוס הבריטית את חטיבת התוכנה של HP כולל מוצר ה-LoadRunner.
ארכיטקטורה.
התוכנה מורכבת משלושה מודולים:
לאחר התקנת ה-Agent, יוצרת התוכנה משתמשים וירטואליים דרכם מתבצעת הבדיקה.
מקס איזידור בודנהיימר
גרי לרסון
יודישער פארלאג
פנחס דאשבסקי
ארסמוס דרוין
צביעת זיל-נילסן
זיל נילסן
כריסטופור מיניך
בורקהארד כריסטופור פון מיניך (בגרמנית: Burkhard Christoph von Münnich; 9 במאי 1683 - 27 באוקטובר 1767) היה מדינאי ומפקד צבא רוסי ממוצא גרמני. ברוסיה היה ידוע כ"כריסטופור מיניך" (Христофор Антонович Миних). הוא החל את שרותו בתקופת פיוטר הגדול והגיעה לשיאו בתקופת אנה, קיסרית רוסיה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
מיניך נולד ב-9 במאי 1683 בנויינהונטורף שבגרמניה במשפחת מהנדסי מים שקיבלה תואר אצולה וגם הוא קיבל השכלה הנדסית. בשנים 1700–1720 שירת בצבאות של צרפת, פולין, סקסוניה ואוסטריה בתפקידים שונים. בשנת 1721 בהתאם להזמנת פיוטר הגדול הגיע לאימפריה רוסית לפתרון בעיות הנדסיות באזור סנקט פטרבורג. הוא הציג לצאר את תוכניותיו לבניית ביצורים חדשים סביב קרונשטאדט וקיבל אישור להתחיל בעבודות. בנוסף לכך הוא ניהל עבודות הידרו-טכניות שונות באזור.
בתקופת שלטונה של יקטרינה הראשונה קצב העבודות הואט. עם מעבר הבירה למוסקבה בשנת 1725 החלה עזיבת משפחות אצילים מסנקט פטרבורג. לאחר הכתרת פיוטר השני עבודות מסיביות של פיתוח האזור למעשה הופסקו. בשנת 1727 מיניך התמנה למושל סנקט פטרבורג ובשנת 1728 למושל אינגריה, קרליה ופינלנד. בתקופה זו הוא הוכיח את עצמו כמושל מוצלח והצליח להמשיך מספר פרויקטים באזור. ביוזמתו החלו לפעול קווי אוניות לליבק וגדנסק. הוא בנה מספר בנייני ציבור וחידש את הביצורים של מבצר פטרופבלובסקיה. הוא עשה ככל יכולתו להמשך חיי החברה בעיר, על אף שרוב אנשי האצולה עזבו אותו.
תקופת שלטונה של אנה.
בתחילת שלטונה של אנה, קיסרית רוסיה הוא הוזמן למוסקבה וקיבל הנחיה להכין את סנקט פטרבורג לחזרת הקיסרית. בסתיו 1731 החלו להגיע לעיר יחידות צבא וב-15 בינואר 1732 הגיעה הקיסרית בעצמה. עם חזרת הקיסרית והחצר החלה תנופת בנייה אדירה בעיר.
תוך זמן קצר הוא קודם לתפקיד גנרל-פלדמרשל והתמנה לראש הצבא. הוא הפנה את כל מרצו לשינוי מבנה הצבא, הקמת יחידות חדשות כולל יחידות הנדסה. בתקופתו שופצו כ-50 מבצרים.
לאור מאבקי כוח עם אנדריי אוסטרמן הוא הוזז מתפקידי מפתח. עם תחילת מלחמת הירושה הפולנית נשלח לחזית. בשנת 1734 הצליח לכבוש את גדנסק לאחר קרבות עזים. פעילותו במלחמה הביאה בסופו של דבר לכך שעל כס מלך פולין התיישב אוגוסט השלישי שנתמך על ידי הרוסים.
בשנת 1735 החלה מלחמה עם האימפריה העות'מאנית. מיניך רצה להוכיח את עליונותו ולכן פעל לקבלת מינוי מפקד הצבא במלחמה. ההיסטוריונים מתייחסים לתפקודו במלחמה באופן ביקורתי עד שלילי.
נפילה.
עם פטירת אנה, קיסרית רוסיה התרחשו שינויים בחיי מיניך. תחילה הוא הצליח לסלק את ארנסט בירון מהחצר ואף קיבל הצעה להתמנות לגנרליסימו. אומנם בעקבות מלחמות חצר עם אנדריי אוסטרמן נאלץ להודיע על התפטרותו מהשרות. בשנת 1741 בתקופת יליזבטה, קיסרית רוסיה נשפט. הוא הואשם בבגידה, עזרה לבירון (שהיה בין אויביו) ושחיתות. הוא כפר בכל האשמות אך קיבל עונש מוות. לאחר חנינה חלקית ונשלח לסיביר. הוא היה בסיביר במשך 20 שנים.
חזרה לסנקט פטרבורג.
בשנת 1762 פיוטר השלישי החזיר את מיניך בן 78 לסנקט פטרבורג. הוא ניסה לעזור לפיוטר השלישי לברוח לטאלין במהלך הפיכת חצר של יקטרינה הגדולה. למרות עזרה זו הוא לא נענש ואף התמנה מחדש למושל העיר. הוא המשיך בפיתוח מואץ של האזור כאילו לא עברו 20 שנים שהוא היה בסיביר. במכתביו ליקטרינה הגדולה הוא לחץ עליה להתחיל במלחמה עם הטורקים, אך מלחמה החלה רק לאחר מותו.
מניך נפטר ב-27 באוקטובר 1767 בגיל 84, ולדברי יקטרינה הגדולה "הוא לא היה בין בניה של רוסיה אך היה בין אבותיה".
תאודור לסינג
פסקל פרץ רובין
יגאל לוסין
יגאל לוֹסין (נולד ב-22 במאי 1936) הוא עיתונאי, יוצר סרטים תיעודיים היסטוריים וחוקר ספרות ישראלי.
ביוגרפיה.
לוסין נולד ברמת גן וגדל בחיפה. למד בבית הספר הריאלי בחיפה. שירת בנח"ל, בקיבוץ גונן וכמדריך בשבט הצופים של רמת גן.
את עבודתו העיתונאית החל במאמר אקראי על היינריך היינה שהתפרסם בעיתון "הפועל הצעיר" בשנת 1956, במלאת מאה שנה למותו. עבד בעיתון "מעריב", 1957–1960, כיוצר ועורך של תוכניות בקול ישראל, 1960 - 1968, שליח קול ישראל והטלוויזיה בארצות הברית, 1968 - 1972 ומנהל התוכניות ויוצר תוכניות בטלוויזיה הישראלית, עד פרישתו בשנת 1993.
בקול ישראל נמנה עם יוצרי מגזין האקטואליה "היום הזה" ועם תוכניות אקטואליה ותעודה אחרות. היה היוצר והעורך של סדרת הטלוויזיה עמוד האש, אשר הושלמה וראתה אור בשנת 1981. הסדרה משודרת מעת לעת בערוצים השונים ופרקיה אפשריים לצפייה באתר האינטרנט של רשות השידור. עיקרי הסדרה ראו אור גם בספר מהודר של תצלומים וטקסט בהוצאת שקמונה וכתר, 1982.
כתב וביים את "ירושלים שהייתה בספרד", סדרת טלוויזיה בת שמונה פרקים, שהפיק לוסין לאחר מחקר היסטורי ממושך. הסדרה התיעודית ההיסטורית הזאת הוקרנה בשנת 1992, במלאת 500 שנה לגירוש ספרד (1492). צוות הטלוויזיה הישראלית, בראשות לוסין, יצא למסע קולנועי־היסטורי ברחבי ספרד ופורטוגל לגילוי שרידיה של הקהילה היהודית המפוארת.
לוסין יצר, הפיק וביים תוכניות תעודה שונות וסרטי תעודה, בין היתר, סרט תעודי על בית המשפט העליון עם חנוכת משכנו החדש. לוסין כתב וביים את הסרט התעודי בשפה האנגלית "ארץ התנ"ך" בהפקת יורם גלובוס. מפיק הסרט היה חגי פינסקר והצלם דני ברנע.
ספרו על תולדות המשורר, הסופר והעיתונאי היהודי הגרמני היינריך היינה, "היינה: החיים הכפולים" יצא לאור בשנת 2000 בהוצאת שוקן. הספר יצא לאור גם בשפה הגרמנית.
לוסין מתגורר בשכונת הגבעה הצרפתית שבירושלים.
ורד מוסנזון
ורד מוֹסֶנזוֹן (נולדה בנען ב-12 בספטמבר 1960) היא סופרת ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה.
ורד מוסנזון נולדה וגדלה בקיבוץ נען ב-12 בספטמבר 1960, בת לסופר משה מוסנזון. אחותה (למחצה) הבכורה הייתה הסופרת דבורה עומר, ודודה היה הסופר יגאל מוסנזון.