קנוט חזר לפריז בסתיו של שנת 1944 ועבד ב"מרכז לתיעוד היהדות בת זמננו". בשנת 1946 התמנה לעורך הראשי של המגזין "העולם היהודי", וב-1947 נישא לשחקנית וירג'יניה שחנובסקי (שהפכה ללאה פיקסמן). בשנת 1949 פרסם מבחר מקיף של שירים נבחרים. באותה השנה הוא ומשפחתו עזבו את צרפת ועלו לישראל, גרו בתל אביב והוא לימד עברית באולפן בקריית מוצקין.
קנוט נפטר בשנת 1955 מסרטן במוח.
הערכה.
כמשורר.
המבקרת תמירה פחמוס סיכמה את עבודתו כך:
כמייסד הצבא היהודי.
ביום השואה ה'תשע"ח (2018) קיבל קנוט, 63 שנים לאחר מותו, את אות גיבור ההתנגדות היהודית מארגון בני ברית בטקס ביער הקדושים. התעודה הוענקה לצאצאיו.
קובי מימון (שחקן)
קובי מימון (נולד ב-3 ביוני 1980) הוא סטנדאפיסט, קומיקאי ושחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
מימון שירת בצה"ל בחיל האוויר. לאחר שירותו הצבאי היה בצוות הבידור של מלון קלאב אין אילת של רשת קלאב הוטל.
בשנת 2004 הופיע לראשונה בטלוויזיה בתוכנית הריאליטי "האקדמיה לצחוק" בערוץ ביפ בשלב האודישנים, אותם לא עבר.
בשנת 2007 הגיש פינת סטנדאפ קבועה בתוכנית האירוח של שלישיית מה קשור, אשר שודרה בערוץ הוט 3. במהלך השנים 2008–2012 השתתף מימון בכל שבע העונות של התוכנית "צחוק מעבודה", תוכנית סטנדאפ בהנחיית שלום אסייג ובהשתתפותם של סטנדאפיסטים ובדרנים נוספים.
בין ה-4 ל-6 במרץ 2015 ביצע מימון הופעת סטנדאפ שנמשכה 42 שעות ו-20 דקות, אולם ההישג לא נרשם בספר השיאים של גינס בשל מה שהוגדר מצד אנשי ספר השיאים כ"היעדר ראיות".
כמנחה ושחקן.
בשנת 2011 הנחה את התוכנית הקומית "האוניברסיטה", ששודרה בערוץ הוט קומדי סנטרל. באותה שנה השתתף בתפקיד אורח בסדרה "גבוה וגרינבאום" ששודרה בערוץ 2.
במהלך השנים 2011–2012 השתתף בשתי עונות של תוכנית המערכונים "הפרויקט הירוק" ששודרה בערוץ הוט קומדי סנטרל (בה השתתפה גם אשתו, קרן שיניוק).
בשנת 2013 החל לשחק בתפקיד מרכזי בקומדיית המצבים "חברות" בערוץ 10, בה הוא מגלם את דמותו של ארז שלם. בין השנים 2014–2015 השתתף בשתי עונות של סדרת הדרמה קומית "זגורי אימפריה" ב-HOT, בה גילם את אחד התפקידים הראשיים בסדרה, את דמותו של אבי זגורי. ב-2014 השתתף כשחקן אורח בסרט "מיתה טובה" לצדם של זאב רווח ולבנה פינקלשטיין. בחנוכה אותה שנה שיחק במחזמר "101 כלבים דלמטיים", בבימויו של צדי צרפתי ולצדם של חני נחמיאס, מיקי קם, אורנה ומשה דץ, ירון ברלד ודנה אינטרנשיונל.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "פרודים" והשתתף בתוכנית הבידור "מלחמת המינים" בערוץ 2.
בשנים 2015 –2017 השתתף בסדרה אנחנו במפה.
בשנת 2017 השתתף בתוכנית "המלון של פיני"
משנת 2018 מימון מככב בסדרת הטלוויזיה הקומית "חיים שלי" על חייו, כשהוא ומשפחתו משחקים את עצמם בתפקידים הראשיים. הסדרה עלתה בערוץ 13 של הזכיינית "רשת" במהלך חודש מאי בשנת 2018.
החל מ-2019 שיחק בסדרת הנוער "התחנה" את דודי, מנהל התחנה.
החל משנת 2020 משחק בסדרת הנוער "ספיידרז" את נוח. באותה שנה החל להשתתף בתוכנית "קובי וליטל החיים עצמם" משודרת בערוץ 13.
בשנת 2021 השתתף בסדרת הטלוויזיה "מותק בול באמצע" ששודרה בכאן 11, בתפקיד אגוז בזלת -יו"ר מפלגת בול באמצע.
כמדבב.
בשנת 2012 דיבב בסרט האנימציה "תפוס ת'פטיש" לצדם של יהונתן מגון, ניקול ראידמן, אמנון וולף ושחקנים נוספים.
בשנת 2017 דיבב את גרגמל בסרט "".
כפרזנטור.
מימון הוא הפרזנטור של "בנק יהב".
משפחתו.
מימון הוא אחיו של הכדורגלן שי מימון. ב-9 ביוני 2011 נישא לשחקנית קרן שיניוק. לזוג שלושה בנים.
לבאשי-מרדוך
לבאשי-מרדוך, היה מלך בבל הוא מלך בשנת 556 לפנה"ס. הוא היה בנו ויורשו של המלך נרגל שראצר.
לבאשי-מרדוך ירש את אביו על כס המלוכה עוד בהיותו נער, לאחר שאביו מלך ארבע שנים בלבד. בגלל גילו הצעיר הוא לא התאים למשול. הוא נרצח בקשר תשעה חודשים לאחר הכתרתו. אמו הייתה קשאיה (Kaššaia) בתו של נבוכדנצר השני.
לבאשי-מרדוך משויך לשושלת המלוכה הכשדית בעקבות אמו, שהייתה ממוצא כשדי. לאחר מותו, עלה לכס המלוכה נבונאיד, שהתמנה למלך בבל על ידי חצרני הארמון ולא היה לו קשר למשפחת המלוכה.
אדוארד הווארד (אדמירל)
סר אדוארד הווארד (באנגלית: Edward Howard; 1476 - 25 באפריל 1513) היה אדמירל אנגלי, בנם של תומאס הווארד, רוזן סארי הראשון (לימים דוכס נורפוק) ואשתו הראשונה אליזבת טילני, ואחיו הצעיר של תומאס הווארד, דוכס נורפוק. הוא היה הראשון מבני הווארד שזכה לתהילה ופרסום כאדמירל. הווארד פיקד על הצי האנגלי בקרב סן מתייה (1512) נגד הצי הצרפתי, אשר נחשב לקרב הימי הראשון שניטש בין אוניות שירו מתותחיהן דרך אשנבים בדפנות. הוא נהרג זמן קצר לאחר מכן במהלך התקפה על גליאות של הצי הצרפתי ליד ברסט.
שנותיו הראשונות.
שנת הולדתו של הווארד אינה ידועה בוודאות, ודבר אינו ידוע אודות ילדותו וחינוכו. הוא החל את הקריירה הצבאית שלו ב-1492, בגיל חמש-עשרה, כשהשתתף תחת פיקודו של סר אדוארד פוינינגס במצור על סלויס (Sluys). ב-1497 קיבל אביו, אז רוזן סארי, פיקוד צבאי בסקוטלנד והוא נטל עמו את שני בניו תומאס ואדוארד. הוא העניק תואר אצולה לתומאס ולאדוארד ב-30 בספטמבר 1497 בטירת אייטון, לאחר חתימת חוזה לשביתת נשק עם ג'יימס השני, מלך סקוטלנד. ב-1503 היה אדוארד בין אלו שליוו את מרגרט טיודור אל סקוטלנד לנישואיה עם המלך ג'יימס הרביעי.
המלך הנרי השביעי מת ב-21 באפריל 1509. הווארד מילא תפקיד מרכזי בתחרויות שנחוגו לכבוד הכתרת המלך החדש, הנרי השמיני, וב-20 במאי 1509 מונה לנושא הדגל (standard-bearer) של המלך.
הקריירה הימית.
בין יוני לאוגוסט 1511 ניתנו להווארד למעלה מ-600 לירות שטרלינג כדי לצייד אוניות ולצאת ל"הרפתקות מסחריות" ('merchant adventures'). הכרוניקן רפאל הולינשד מספר כי במהלך אותם מסעות ימיים לקחו הווארד ואחיו תומאס בשבי את אוניותיו של הפריבטיר הסקוטי אנדרו בארטון, וגם "הבלדה על אנדרו בארטון" מציינת זאת. בארטון, שקיבל כתב הרשאה מלכותי לתקוף ולשדוד אוניות פורטוגליות, הפליג עם אוניית המלחמה שלו "לאיון" (Lion), אליה נלוותה הספינה "ג'נט אוף פורווין" (אוניית שלל דנית לשעבר). שתי האוניות נתפסו ונלקחו אל בלקוול, והוא עצמו נהרג במהלך שבייתן.
עם פרוץ המלחמה עם צרפת באפריל 1512 מונה הווארד לאדמירל של הצי, כשלפיקודו סרות 18 אוניות, ונשלח על ידי המלך לתור את הים בין ברסט ושפך התמזה. הווארד תפס בשבי כלי שיט של מדינות שונות בתואנה כי הן מובילות סחורות צרפתיות. בתחילת יוני ליווה אל ברטאן את חיל המשלוח ששיגר הנרי לצרפת תחת פיקודו של מרקיז דורסט כדי לכבוש מחדש את גוויין (Guyenne). אחר כך ערך פשיטות מן הים על לה קונקה וקרוזו בחוף הברטאני. בחודשי יוני-יולי 1512 שלט הווארד ללא מצרים במימי התעלה האנגלית, ומסופר כי תפס בשבי למעלה מ-60 ספינות. באוגוסט נאסף צי צרפתי בברסט והווארד יצא להתקיפו. בקרב שנתלקח, המכונה קרב סן מתייה, טבעו שתי האוניות הגדולות ביותר בשני הצדדים, "ריג'נט" ו"מארי דה לה קורדלייר", לאחר התפוצצות מחסן התחמושת של האונייה הצרפתית. הצרפתים נסוגו למרות שלא נוצחו. ב-10 באוקטובר העניק המלך להווארד לאות הוקרה קצבה שנתית של 100 מארק ואת זכות ירושת המשרה של הלורד אדמירל העליון בה החזיק באותו זמן ארל אוקספורד.
בשלהי סתיו 1512 הורה לואי השנים עשר, מלך צרפת לאדמירל פְּרֶזֶ'ן דה בִּידוֹ להעביר 6 גליאות מן הים התיכון, ולקראת סוף מרץ 1513 נאסף בברסט צי מלחמה צרפתי גדול. ב-10 במרץ 1513 מת ארל אוקספורד, והווארד מונה ללורד אדמירל. ב-19 במרץ יצא הווארד בראש אוניותיו מן התמזה, וב-5 באפריל הגיע אל פלימות'. הוא יצא לים מבלי להמתין לאוניות האספקה ואומנם מצא את הצי הצרפתי, אך הלה סירב להתעמת ונסוג אל ברסט. אחת מאוניותיו של הווארד אבדה כשעלתה על סלע חבוי. ב-22 באפריל תקפו הגליאות הצרפתיות את הצי האנגלי והצליחו להטביע בתותחיהן הכבדים אונייה נוספת. ב-25 באפריל החליט הווארד לתקוף את הגליאות באמצעות סירות המשוט הקטנות שלו (row-barges), כשהוא עצמו מוליך את ההתקפה על ספינת הדגל של בידו. במהלך הלחימה נדחף מסיפונה של הגליאה לים וטבע בשל משקל השריון שלגופו. שלושה ימים אחר כך נמצאה גופתו ומשרוקית הכסף שלו, סמל משרת הלורד אדמירל, והועברו לידי בידו בלה קונקה. בידו שלח את השריון כשלל מלחמה אל הנסיכה קלוד, בתו הבכורה של לואי השנים-עשר, ואת המשרוקית למלכה אן.
האוניות האנגליות, שרוח אנשיהן נפלה בשל מות הווארד והמחסור באספקה, נסוגו אל פלימות', שם נטל תומאס, אחיו של הווארד, את הפיקוד על הצי. הצרפתים לא הצליחו לנצל את מותו של הווארד לטובתם, ולאחר ניצחונות צבאיים אנגליים בפיקרדי ובסקוטלנד חתמו הצדדים על שביתת נשק (מרץ 1514).
הווארד נבחר לאביר מסדר הבירית ב-1513, אך מת קודם שהוענק לו התואר.
שלמה זלמן זלזניק
הרב שלמה זלמן זלזניק (תרמ"ז, 1887 - כ"ט בטבת תשל"ה, 12 בינואר 1975) היה ראש ישיבת עץ חיים בירושלים.
תולדותיו.
נולד בירושלים, בנו של הרב מנחם יעקב ואלטה רחל זלזניק, בת איטה לאה והרב חיים אברהם רובינזון, שהיה מגבאי ישיבת עץ חיים וביקור חולים. אביו נפטר בצעירותו והוא גדל עם אמו ואחיו אצל הורי אמו.
למד בישיבת עץ חיים. נישא לשרה חאשה, בת יצחק חגיז, חסיד חב"ד, שעלה מוויטבסק לירושלים, בעל בית מסחר למוצרי נייר ודפוס בשער יפו. מנישואיו הראשונים נולדו בתו בתיה, אשת הרב עזריאל ברומברג, והרב אברהם יעקב זלזניק.