היא מכונית על במרכב קופה בעלת מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 8.3 ליטר טווין טורבו המספק כ-840 כ"ס ב-6,300 סל"ד או מנוע בנזין V10 צילינדרים בנפח 8.0 ליטר טווין טורבו המספק כ-925 כ"ס ב-6,300 סל"ד. המהירות המרבית שלה עומדת על 350 קמ"ש (למנוע 8.3 ליטר) או 370 קמ"ש (למנוע 8.0 ליטר). התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.0 שניות במנוע 8.3 ליטר ו-2.9 שניות במנוע 8.0 ליטר.
בית הקברות המוסלמי של חיפה בנשר
בית הקברות המוסלמי של חיפה בנשר הוא בית קברות שהוקם בשנת 1934, הממוקם בשכונת נשר הוותיקה, בכיכר ההסתדרות בעיר נשר.
היסטוריה.
בשנת 1933 הביע הווקף של חיפה את רצונו בהקמת בית הקברות המוסלמי בסמוך לבלד א-שייח'. התושבים היהודים במקום התנגדו בתוקף להקמת בית הקברות, וביקשו להחליף את מיקומו המוצע. התושבים פנו לנציב המחוז, שמונה על ידי ממשלת המנדט. בחלוף שבוע, טרם התקבלה תגובתו הרשמית לעניין, ושבעה תושבים מן הקהילה היהודית, בנו צריפי מחאה על אדמת בית הקברות העתידי. משטרת המנדט פנתה אל המפגינים וחייבה אותם להרוס את המבנים עד דצמבר 1933. תושבי שכונת נשר הציעו לווקף אתר חלופי עבור בית הקברות, וטענו כי הקמת בית הקברות בלב שכונה יהודית ילהיט את הלך הרוחות בין שתי הקהילות. תחילה, נטה הווקף לקבל את הצעת תושבי נשר, שכן בית הקברות יבנה כשמונה קילומטרים מחוץ לבלד א-שייח', אך לבסוף סירב להצעה ומאבקם של התושבים היהודים באזור נחל כישלון. בעקבות התנגדות של הווקף נאלצו אותם אנשי נשר שגרו בשטח שיועד לבית הקברות להעביר את הצריפים משם למקום אחר, הצריפים גולגלו על חביות כדי להוציאם מהאתר.
בשנת 1934 הסתיים שלב בנייתו, ובית הקברות נפתח באופן רשמי. חזונם של התושבים היהודים בעניין להט הרוחות בין הקהילות התגשם; הקהילה הערבית שעלתה לבית הקברות, ניצלה את שטח בית הקברות לירות לכיוון צריפי תושבי שכונת נשר. התושבים נאלצו לבנות על צדם של הצריפים שמכוון לשטח בית הקברות שכבות עץ וחצץ נוספות, ועת יריות הסתתרו מאחורי קיר זה כשהם שוכבים על הרצפה. בנוסף על בניית בית הקברות בנה הווקף שורה של חנויות ממזרח לשטח בית הקברות, בלב מרכז החיים של השכונה (היום כיכר ההסתדרות). חנויות אלה עברו לידי תושבי נשר כנראה לאחר מלחמת העצמאות, והיו בשימוש עד להריסתם כשבנו את הגשר העובר מעל בית הקברות לצורך סלילת כביש 752 (דרך בר יהודה).
ב-20 בנובמבר 1935, במהלך הקרב נגד כנופייתו, נהרג עז א-דין אל-קסאם בידי הכוחות הבריטים. הלווייתו של אל-קסאם החלה במסגד אל-ג'רינה, המשיכה לכוון כיכר פייסל שבדרך העצמאות ומשם המשיכה לבית הקברות. ההלוויה לוותה בהתקפות וזריקת אבנים על שוטרים שליוו את מסע ההלוויה. כמה מהם נפצעו, ואוטובוס עם נוסעים יהודים נפגע מזריקת אבנים. בית הקברות הפסיק את פעילותו כנראה בסוף שנות ה-30 של המאה ה-20. בשטח בית הקברות נמצאה מצבה המתוארכת לשנת 1938.
בעת המודרנית.
בתחילת שנות ה-2000 בעת תכנון תוואי כביש 752 בקטע המרכזי שלו למרגלות העיר נשר, התברר כי הכביש מתוכנן להיסלל בקצה הדרומי של שטח בית הקברות על קרקע השייכת לווקף. בקרב ערביי ישראל פרצה מחאה, שלא שככה גם כשהוצע להעביר מספר קברים ממקומם כדי שלא ייפגעו. המחאה התגברה משהסתבר כי אחד הקברים בבית הקברות, הוא קברו של עז א-דין אל-קסאם - חרף טענה של ראש העיר דוד עמר, שאל-קסאם קבור בכלל בעכו. לבסוף נאלצה מע"צ להסכים להקמת גשר שיעבור מעל בית הקברות. קברו של אל-קסאם נמצא מצפון ובמרחק מה מהגשר.
ב-20 במאי 2014 הושחת קברו של אל-קאסם על ידי פעילי ימין קיצוני. הקבר רוסס בסמלי מגן דוד ובצמד המילים "תג מחיר". במאי 2015 טענה חברת המזון "קירור אחזקות בע"מ" את זכויותיה על המקום, שלכאורה נחתמו בהסכם משנות ה-70. החברה רצתה להעביר את הקברים שנמצאים בשולי בית הקברות למקום אחר, למען קידום תעשיית החברה באזור. הקהילה המוסלמית הביעה נחרצות את התנגדותה להעתקה של חלק מהקברים, אף שהפגינה ורסוס בית משפט השלום בקריות. המפגינים נשאו שלטי מחאה הן בעברית והן בערבית, ואף כמה תמונות של הנקברים באזור. לבסוף, פסק בית המשפט לטובת הקהילה המוסלמית, ואף קבר לא הוזז.
בשנותיו הראשונות של בית הקברות, אף קהילה לא דאגה לניקיונו ולטיפוחיו. כיום, מדי שנה, מגיעה קבוצה של מוסלמים המאורגנת על ידי עמותה הדואגת לבתי קברות מוסלמים בכל הארץ ומרכזה בנצרת, לנקות את שטח בית הקברות.
מחאה בבית הקברות כנגד פינוי קברים.
בבית הקברות המוסלמי של חיפה בנשר מתקיימת בחודשים נובמבר דצמבר 2021 פעולת מחאה קבועה כנגד תביעה משפטית נגד הווקף של חיפה, בתביעה לפנות קברים בעקבות מכירת שטח מבית הקברות בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי המדינה לחברה פרטית. השטח עבר לרשות המדינה בעקבות חילופי שטחים שנעשו בשנות ה-50 של המאה ה-20 בין שטח בתוך בית הקברות לשטח אחר בחיפה. חילופי השטחים נעשו בתאום עם עמותה מוסלמית שעסקה בכך. ב-2014 הגישה חברת קירור אחזקות בע"מ תביעה משפטית בבית המשפט לשלום בקריות כנגד הווקף בחיפה לפנות את השטח. התביעה עברה לערעור בבית המשפט המחוזי בחיפה והגיעה עד בית המשפט העליון, שעדיין לא נתן החלטה בנושא. המוחים הקימו מאהל מחאה גדול בתוך שטח בית הקברות, ופעילי מחאה מתחלפים, שוהים במאהל 24 שעות ביממה. מדי יום שישי מתקיימת תפילה גדולה בשטח בית הקברות. בשבוע של ה-19 בדצמבר 2021, תלו המוחים שלט על גדר בית הקברות.
ב-11 בפברואר קיימו המוסלמים הפגנה ליד בית הקברות המוסלמי בהשתתפותו של השייח ראאד סלאח. כוחות משטרה אבטחו את אזור ההפגנה.
GTA ספניה
אירוספייס
אירוספייס (מאנגלית: Aerospace) הוא מונח המשמש להתייחסות קולקטיבית לאטמוספירה ולחלל החיצון. הפעילות הכוללת באירוספייס מגוונת ביותר, עם שפע של יישומים מסחריים, תעשייתיים וצבאיים. הנדסת אירוספייס (הנדסת אווירונאוטיקה) מורכבת מאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה. ארגוני אירוספייס חוקרים, מתכננים, מייצרים, מפעילים או מתחזקים מטוסים וחלליות.
תחילת ה"חלל" וסיום ה"אוויר" נחשבים כ-100 ק"מ מעל פני הקרקע על פי ההסבר הפיזי שלחץ האוויר בגובה זה נמוך מכדי שגוף מרים ייצור כוח הרמה משמעותי מבלי לעלות על המהירות המסלולית (orbital speed).
סקירה כללית.
במרבית המדינות המתועשות, תעשיית האירוספייס היא שיתוף פעולה של המגזר הציבורי והפרטי. לדוגמה, בכמה מדינות יש תוכנית חלל אזרחית במימון הממשלה, למשל סוכנות האווירונאוטיקה והחלל הלאומית (נאס"א) בארצות הברית, סוכנות החלל האירופית, סוכנות החלל הקנדית, הארגון ההודי לחקר החלל, הסוכנות היפנית לחקר החלל, רוסקוסמוס ברוסיה, מינהל החלל הלאומי של סין, SUPARCO בפקיסטן, סוכנות החלל האיראנית, והמכון לחקר התעופה בקוריאה הדרומית.
לצד תוכניות החלל הציבורי הללו, חברות רבות מייצרות כלים ורכיבים טכניים כמו חלליות ולוויינים. כמה חברות ידועות שעוסקות בתוכניות חלל כוללות את התעשייה האווירית לישראל, בואינג, קובהאם, איירבוס, SpaceX, לוקהיד מרטין, יונייטד טכנולוג'יס, MDA ונורת'רופ גראמן. חברות אלה עוסקות גם בתחומים אחרים בחלל.
ייצור.
תעשיית הייצור בתחום האירוספייס היא עתירת טכנולוגיה, המייצרת "מטוסים, טילים מונחים, רכבי חלל, מנועי מטוסים, יחידות הנעה וחלקים נלווים". מרבית הענף מיועד לעבודה ממשלתית. עבור כל יצרן ציוד מקורי (OEM), ממשלת ארצות הברית הקצתה קוד ישות מסחרית וממשלתית (CAGE). קודים אלה מסייעים בזיהוי כל יצרן, מתקני תיקונים וספקים שווים אחר קריטיים בתעשיית האירוספייס.
איירוספייס
פרנוש סמדי
פרנוש סמדי (בפרסית: فرنوش صمدی) היא תסריטאית ובמאית קולנוע איראנית. סרטה הקצר "השתיקה" היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 2016.
ביוגרפיה.
סמדי נולדה בעיר אספהאן שבאיראן. בצעירותה היגרה לאיטליה, שם סיימה את לימודיה באקדמיה לאמנות של רומא.
במהלך המאה ה-21 ביימה מספר רב של סרטים קצרים כגון "השתיקה" (2016), "מבט" (2017), ו"חוק של 180°" (2020). "השתיקה", סרטה הקצר הראשון, אותו ביימה לצד עלי אסגרי, הוקרן בבכורה עולמית בתחרות פסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2016 והיה מועמד לפרס דקל הזהב, אולם הוא לא זכה. סרטה הקצר השני, "מבט", הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל לוקרנו 2017 וזכה בפרס חבר השופטים עבור הסרט הקצר בשידור החי הטוב ביותר של מכון הסרטים האמריקאי. בשנת 2018 זכה הסרט בפרס עגלת הזהב בפסטיבל הסרטים של זאגרב.
סמדי כתבה את התסריט לסרט "היעלמות", אותו ביים עלי אסגרי, אשר הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בוונציה ובפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2017. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסינגפור בשנת 2017. סרטה הראשון אותו כתבה וביימה, "חוק של 180°", הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2020, וזכה בפרס פסטיבל הסרטים של ואיאדוליד לצד שתי מועמדויות לפרס קריסטל סימורג על "האפקטים הקוליים הטובים ביותר" ו"שחקנית המשנה הטובה ביותר" עבור אזיטה חג'יאן.
יחסי אוקראינה–מרוקו
יחסי אוקראינה–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוקראינה לבין ממלכת מרוקו.
סקירה כללית.
באפריל 2017 נפגש יו"ר בית הפרלמנט המרוקאי עם שגריר אוקראינה ודן עימו על אמצעים לחיזוק היחסים הדו-צדדיים בין מרוקו לאוקראינה. השניים הדגישו את קיומם של כמה הזדמנויות ופוטנציאלים חשובים לפיתוח חילופי סחר ותרבות בין שתי המדינות, והשגריר ציין כי 5,000 סטודנטים מרוקאים לומדים באוקראינה בתחומי לימוד שונים, כגון רפואה ואדריכלות.
It's Raining Men