לאחר תקופת הקולג', הוא עבר לשחק בליגת הכדורסל של בליז. לאחר שהתאזרח שם, החל לשחק בנבחרת בליז. במדי הנבחרת הוא השתתף בשלוש אליפויות מרכז אמריקה, ובשנת זכה עם נבחרתו במדליית הארד, אחרי הפסד לנבחרת פוארטו ריקו החזקה בחצי הגמר.
קארקאמו ניסה מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA, בין היתר בקבוצות פילדלפיה 76', יוסטון רוקטס, סקרמנטו קינגס ובוסטון סלטיקס, אך מעולם לא קיבל חוזה.
בהמשך שיחק עונה אחת בליגה הסינית (שם פגש פעמיים את יאו מינג והפסיד), בליגה של פוארטו ריקו, ובעונת 2003/04 שיחק בליגה הקוראנית, שם רשם ב-45 משחקים 19.6 נקודות, 9.4 כדורים חוזרים ו-2.5 אסיסטים למשחק.
בעונת 2004/05 קארקאמו החל לשחק בליגה הישראלית על תקן שחקן בוסמן במדי מכבי ראשון לציון. באמצע העונה עבר לשחק במכבי פתח תקווה, שם שיחק עד לתום העונה ולא הצליח לסייע לקבוצה לשרוד בליגת העל, כאשר העמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-7 ריבאונדים ב-24 דקות משחק.
בחודש דצמבר 2005 הגיע קארקאמו לקבוצת הפועל חולון שנאבקה על העלייה לליגת העל. וניצחה את משחק הגמר, אך ויתרה על ההשתתפות ונשארה לעוד עונה בליגה הלאומית.
בעונות 2006–2008 שיחק קארקאמו בקבוצת מכבי אשדוד והגיע לממוצעים של 24.7 נקודות, 11.7 כדורים חוזרים ו-3.5 אסיסטים ב-36.9 דקות למשחק.
לאחר שעזב את מכבי אשדוד, עבר לשחק בליגות הכדורסל של מקסיקו, קוסובו וארגנטינה.
אלכס קרקאמו
נשות מוחמד
עירית פשטן
עירית פשטן (נולדה ב-1971) היא שחקנית תיאטרון ישראלית.
קורות חייה.
עירית פשטן היא ילידת מונטריאול שבקנדה, עלתה לישראל בהיותה בת ארבע וגדלה בשכונת יפה-נוף בירושלים. היא הבכורה מבין שלוש בנות. ביסודי למדה בבית הספר יפה נוף. למדה בתיכון על שם זיו ומרקס. בכיתה י' התחילה ללמוד תיאטרון אצל אשלי טוביאס ועשתה בגרות במגמת תיאטרון בעידודו ובתמיכתו. בצבא שירתה כמש"קית ח"ן, בחיל חינוך ובגשרי הירדן.
פשטן למדה בבית צבי בשנים 1995-1992. זכתה במלגה על שם גמזו לתלמידה מצטיינת בשנה ב', במלגת צבי קליר כתלמידה מצטיינת ובמלגת קרן שרת אמריקה ישראל 1994, וסיימה בתור התלמידה המצטיינת של המחזור. בבית צבי שיחקה ב-13 הצגות בשנה ג', בהן: "ארקדיה" של טום סטופארד בבימויו של עידו ריקלין, "גן ריקי" מאת דויד גרוסמן, בבימויו של ארתור קוגן.
בתום לימודיה פשטן החלה לעבוד בתיאטרון באר שבע. ההפקה הראשונה בה שיחקה הייתה "הפסנתר של ברטה", מאת מוטי אברבוך, בבימויו של עידו ריקלין. בתיאטרון באר שבע שיחקה גם ב"אשת האופה", בבימויו של גדי רול, ב"המלאך הכחול", המגולל את סיפור חייה של מרלן דיטריך, ב"חשבון פתוח" וב"מפתח לשניים".
היא שיחקה בתפקיד הראשי בהצגת הילדים "מהפכת התפוזים של מתי" בתפקיד מתי. ההצגה זכתה לצל"ש בפסטיבל חיפה להצגות ילדים בשנת 2000.
ב-1999 עזבה את תיאטרון באר שבע ועברה לשחק בתיאטרון החאן, בו היא משחקת עד היום (אפריל 2022). ההצגה הראשונה בה שיחקה הייתה "צל חולף", הצגה ללא מילים, מאת מיקי גורביץ' ולהקת השחקנים ובבימויו של גורביץ', זו הייתה ההפקה הראשונה של גורביץ' בחאן. ההצגה מספרת על מערכת יחסים בתוך המשפחה בין אמא, אבא, שלושת ילדיהם ואנשים שנקרים בדרכם. פשטן גילמה את דמותה של אמא שהייתה עדה לאירועים קשים שמתקיימים בתוך משפחתה ולבסוף יוצאת מדעתה. פשטן זכתה על תפקיד זה בפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המשנה לשנת 2000.
מבין ההצגות בהן השתתפה: ב-2006 שיחקה בחאן בהצגה "עירם של האנשים הקטנים", על-פי שלום עליכם, בבימויה של אופירה הניג. היא הופיעה עם ההצגה בפולין בפסטיבל "ארבע התרבויות" ובניו יורק, במסגרת פסטיבל "ישראל ללא הפסקה".
ב-2008 שיחקה בהצגה "אדמה קדושה", בבימויה של נולה צ'לטון. ההצגה מגוללת את סיפורה של משפחה אלג'יראית בתקופת הכיבוש הצרפתי. פשטן גילמה את דמותה של אימן, בחורה צעירה שחיה לבד וכל מה שיש לה זה החתול שלה. כשחייל צרפתי הורג את החתול היא מחליטה לבצע פיגוע התאבדות.
ב-2008 שיחקה בהצגה "אהובת הדרקון", מאת ובבימויו של מיקי גורביץ'. היא גילמה את דמותה של אורה ויצמן, אשתו של מר ויצמן (ארז שפריר), צופה שעולה לבמה, מספר את ההיכרות שלו ושל אשתו והקשר ביניהם, סיפור אותו משחקים השחקנים. אורה ויצמן עולה בעקבות בעלה לבמה והשחקנים מנסים לסייע להם לפתור את הבעיות במערכת היחסים ביניהם.
ב-2012 שיחקה בהצגה "חוקר פרטי". בהצגה היא מגלמת את דמותה של גברת ויצמן, שמגיעה לחוקר פרטי (ניר רון) ומבקשת ממנו שימצא את בעלה (ארז שפריר), שנעדר מביתם כבר חמישה ימים ומאז בנם (אריאל וולף) נפל למשכב ולא קם. כמו כן, השתתפה בהצגה "הלילה השנים עשר" בבימויו של אודי בן-משה בתפקיד מריה.
ב-2007 זכתה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה מטעם עיריית תל אביב. השופטים כתבו בנימוקיהם:
ב-2015 משתתפת בהצגה "נשות וינדזור העליזות" בתפקיד גברת פורד.
במרץ 2016 החלה לשחק במחזה "עורבים" של המחזאי אנרי בק, אותו תרגם דורון תבורי וביים עודד קוטלר. המחזה עלה בתיאטרון החאן.
בקולנוע ובטלוויזיה.
בשנת 2016 שיחקה בסרט הדרמה "ברש" לצידו של דביר בנדק. בשנת 2017 שיחקה בתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה "מתים לרגע" ב-HOT3.
חיים אישיים.
עירית פשטן נשואה ליוסי עיני, שחקן להקת החאן ולהם שלושה ילדים.
שולינקה – ילדה קטנה של אמא
"שולינקה – ילדה קטנה של אמא" הוא הספר הראשון בסדרת הספרים "שולינקה", אשר נכתב על ידי הסופרת מנוחה בקרמן. תחילה פורסם הסיפור בהמשכים במוסף "בית נאמן" של יתד נאמן, אך סופו של הסיפור לא פורסם שם.
הספר יצא לאור בשנת 2006 בהוצאת 'בקרמן'.
עלילה.
גלוריה סטיבנסון היא אם חד-הורית חולת סרטן. בביקור אצל רופא היא לומדת שנותרו לה שישה חודשים לחיות. כיוון שהיא בודדה בישראל היא חוששת מה יהיה לביתה בת השלוש וחצי, שולינקה. היא מבינה שלאחר מותה תעבור ביתה לידי מישהו אחר, ולפיכך היא מחליטה למצוא בעצמה את המשפחה המתאימה.
לאחר שהיא מכינה לעצמה את רשימת הדברים שעליה לטפל בהם לפני שמצבה מתדרדר היא פונה לסניף הבנק שלה ומבקשת לדבר עם המנהל, מר וילהלם, יקה ובעל אופי מאופק, כדי שייעץ לה מה לעשות עם המשכנתא ועם הבת שלה, אף על פי שהיא לא מכירה אותו. מר וילהלם מציע לה שהיא תתקשר אליו מאוחר יותר, ולאחר מכן מזמן אותו לפגישה בבית שלו שם סיכמו את פרטי המשכנתא ותוכנית החיסכון לביתה.
גלוריה חשבה על דרך לשמר את דמותה אצל ביתה: היא קנתה עשרות קלטות בהם דיברה לילדתה, ומסרה אותם לידי משפחת וילהלם שתפקידם יהיה למסור לביתה בכל יום הולדת או מצבים אחרים בחייה קלטת מתאימה. עם זאת, פרסמה בעיתונות החרדית מודעה בה חיפשה משפחה החפצה לגדל ילדה באומנה. לאחר שסיננה משפחות רבות. מי שלבסוף אימץ את הילדה היו אסתר וחנוך בודנר, להם בת אחת בת שנה וחצי, ריקי, הגרים ברמות פולין, שכונה חרדית בירושלים.
באחד הימים בשעה ששתי הבנות ישנו עלתה השמיכה של שולינקה באש. חנוך שהגיע ברגע האחרון חילץ את שולינקה שהפיג'מה שלה עלתה בלהבות, ומיד אחריה את ריקי. אף על פי שהיה נראה לו שהאש לא אחזה כלל בריקי התברר שהיא קיבלה כווייה בפנים. אסתר, שריקי הייתה ביתה הביולוגית היחידה נתקפה רגשות אשמה על הכווייה של ביתה משום שנראה היה לה שהדאגה המופרזת לשולמית שהייתה בת דומיננטית יותר באה על חשבון ביתה, ריקי. הדבר גרם בהמשך למתח מסוים ביניהן.
בקלטת של גיל 12 הודיעה לה אמא שלכשתהיה בת 16 היא תגלה לה משהו משמעותי מאוד לחייה. למרות ניסיונותיה לשכנע את מר וילהלם שירמוז לה במה מדובר, הוא מילא את פיו מים. לאחר 4 שנים, ביום הולדתה ה-16 קיבלה שולינקה סוף סוף את הקלטת.
בקלטת סיפרה לה אמא את קורות חייה: אביה היה מדען בנאס"א, ואימה הייתה אמנית. שניהם התגוררו בארצות הברית. לאחר לידתה יצאה המשפחה לטיול באירופה. כשהגיעו לפריז הודיעה אמה שהיא רוצה להישאר לגור בה. בעת שלמדה בסורבון נהרגו הוריה בתאונת מטוס, והיא נשארה לבדה. לאחר שנה היא פגשה את בעלה לעתיד, אביה של שולינקה, סטודנט לרפואה שהיה מבוגר ממנה ב-5 שנים העונה לשם קלאוד. לאחר שהם יצאו תקופה הגיעה גלוריה לביקור בבית הוריו של קלאוד. במהלך השיחה התברר שקלאוד אינו יהודי וכי אביו מסרב בתוקף לכך שיינשא ליהודיה ואף הציב בפניו אולטימטום שנישואים לגלוריה יגררו התנכרות מבני המשפחה ונישול מהירושה. קלאוד בחר להינשא לגלוריה ועבר להתגורר במעונות הסטודנטים. הזוג נישא בטקס רפורמי, ולאחר שנתיים נולדה שולינקה.
באחד הימים נפלה שולינקה וכשהגיע לבית חולים התברר שיש לה גידול במוח שאם לא ינותח בתוך כמה ימים עלול לעוור אותה. הזוג עמדו בפני שוקת שבורה, משום שהן גלוריה והן שולינקה לא היו מבוטחים בביטוח רפואי, מה שאומר שלא הייתה להם אפשרות לשלם את ההוצאות. קלאוד הולך עם שולינקה לאביו לבקש כסף עבור הניתוח, אך הוא מסורב. קלאוד, על כן, לווה את הכספים מאדם מפוקפק בשם אנטוניו. לאחר שלא החזירו את החוב הודיע לו אנטוניו שהוא מוכן לוותר לו על שטר החוב בתנאי שיצטרף לפריצה מתוכננת לבנק המרכזי של פריז. משימתו של קלאוד הייתה להסתובב בסביבה ולהזהיר מפני נוכחות משטרתית. במהלך הפריצה הגיעה המשטרה. כל הפורצים הצליחו לברוח, להוציא את קלאוד. קלאוד נכלא בבית הכלא ונגזרו עליו 25 שנות מאסר, לאחר שאביו סירב להתערב לטובתו, וביקש מגלוריה שתברח מצרפת עם שולינקה כדי שאנטוניו לא ירע להם. גלוריה ושולינקה הגיעו לישראל, שם חזרה גלוריה בתשובה ולמדה עברית.
בסוף הקלטת הודיעה לה גלוריה שהיא תטוס לצרפת, לפגוש את אביה.
אמיר אורן