חץ דורבן (באנגלית: Iron Fist, בתרגום לעברית: אגרוף ברזל) היא מערכת הגנה אקטיבית מתוצרת תעש מערכות ואלביט מערכות. המערכת מיועדת לרכב קרבי משוריין ואף לכלי רכב קלים יותר, וכוללת מכ"ם לאיתור האיום, שבשים אלקטרוניים וכן אמצעי פיזי ליירוט האיום. היא נועדה להגן מפני רקטות נ"ט, טילי נ"ט ופגזים הנורים מטנק.
היסטוריה.
בתחילת המאה ה-21 החליט משרד הביטחון לפתח מערכת הגנה אקטיבית (APS) קשה ("Hard Kill") כנגד איומי נ"ט. רפא"ל נבחרה לפתח את המערכת ומתעש מערכות ביקש משרד הביטחון לפתח גם היא מערכת הגנה אקטיבית שתשמש כגיבוי למקרה שהפיתוח ברפא"ל ייכשל. המערכת של רפא"ל, שנקראת בעברית "מעיל רוח" ובאנגלית "Trophy", נבחרה לשמש כמערכת ההגנה האקטיבית של טנקי מרכבה סימן 4. המערכת השלימה ניסויים ב-2006 ונהפכה למבצעית בצה"ל ב-2009. בשנת 2016 הודיע משרד הביטחון כי מנהלת טנק המרכבה (מנת"ק) במשרד הביטחון השלימה את התקנת מערכת "מעיל רוח" ראשונה על-גבי נגמ"ש הנמ"ר ובתום סדרת ניסויים יותקנו מערכות "מעיל רוח" על כלל הנמ"רים שיוצאים מפס הייצור.
בשנת 2006 הוצג הקונספט של "חץ דורבן" ובשנת 2007 נכנסה המערכת לניסויים, אותם עברה בהצלחה.
בנובמבר 2010 הודיע משרד הביטחון על הקפאת המימון לפיתוח ולהצטיידות במערכת "חץ דורבן".
במאי 2011 פורסם כי במהלך ניסויים בארצות הברית מערכת "חץ דורבן" יירטה בהצלחה טילי נ"ט מסוג מטיס וחודרנים קינטיים.
מנכ"ל משרד הביטחון, אודי שני, ניסה לכפות על רפאל ועל תע"ש לשלב בין שתי המערכות - "מעיל רוח" של רפאל, ו"חץ דורבן" של תע"ש, כאשר הספק הראשי יהיה רפאל, אך תע"ש סירבה לכך בתוקף. בסוף 2012 הוחלט כי גם נגמ"שי הנמ"ר יצוידו ב"מעיל רוח", וכי דורות ב' של שתי המערכות יתחרו זו בזו ב-2013.
עם מכירת תעש מערכות לאלביט מערכות ב-2018, המשיך פיתוחה וייצורה של "חץ דורבן" באלביט מערכות.
בדצמבר 2018 פורסם כי צבא היבשה של ארצות הברית החליט לצייד את נגמ"שי הבראדלי שלו במערכת "חץ דורבן".
באוגוסט 2019 פרסם משרד הביטחון כי החליט להצטייד במאות מערכות "חץ דורבן" כהגנה על נגמ"שי האיתן ודחפורי ה-D9 של צה"ל, בהיקף שנאמד בכ-100 מיליון ש"ח.
הנדסה ועקרונות פעולה.
"חץ דורבן" מיועדת לטפל במגוון רחב של איומים נגד טנקים בהם רקטות נגד טנקים (כגון RPG), טילים נגד טנקים (ATGM) וכן פגזי חלולן (HEAT) וחודרנים קינטיים (KEP) הנורים מתותחי טנקים.
המערכת מורכבת ממכ"ם שפותח על ידי "ראדא תעשיות אלקטרוניות" וחיישן תת-אדום תוצרת "אלישרא" שנועד לגלות איומי נ"ט על הכלי. כאשר המערכת מזהה איום שעומד לפגוע בכלי, היא מנסה לשבש אותו (אם מדובר בטיל נ"ט), מפעילה מיסוך עשן ואם אין ברירה היא משגרת חימוש המתפוצץ בקרבת האיום ומנטרל אותו (מפוצץ את האיום או מטה את מסלולו). החימוש המיירט עשוי מחומרים מתכלים, על מנת לא לייצר רסס המסכן לוחמי חי"ר הנמצאים בקרבת הכלי.
מערכות נגזרות.
על בסיס "חץ דורבן" הציגה תע"ש מספר מערכות נגזרות:
כ' אדר
הקהיליה הערבית הלובית העממית הסוציאליסטית הגדולה
יצחק דובער שניאורסון
רבי יצחק דובער שניאורסון (מהרי"ד) מליאדי (ה'תקצ"ג (1833) - כ' בניסן ה'תר"ע (29 באפריל 1910) היה אדמו"ר חב"ד-ליאדי , בנו של האדמו"ר רבי חיים שניאור זלמן שניאורסון, בנו של "הצמח צדק". נולד בעיירה לובביץ' והיה תלמידו של סבו הצמח צדק.
אודותיו.
כשלוש שנים לאחר פטירת סבו עבר אביו להתגורר בעיר ליאדי, והקים שם את חסידות חב"ד-ליאדי. לאחר פטירת אביו נחלקה החסידות לשניים. מרבית החסידים קיבלו עליהם את הנהגת בנו הרב יצחק דובער שניאורסון, ויתרם קיבלו את הנהגת גיסו הרב לוי יצחק גוטרמן מסירוטשין.
לאחר פטירת הרב יצחק דובער לא היה ממשיך לחסידות, ורוב חסידיו קיבלו את הנהגת בן דודו, הרב שלום דובער שניאורסון האדמו"ר החמישי מחב"ד.
בניו: רבי מאיר שכנא שניאורסון מליאדי. רבי יהודה לייב שניאורסון ששימש רב בהומיל, סירוטשין, וויטבסק. מר ברוך שניאורסון.
כתב יד.
באדר א' תשפ"ב (פברואר 2022) העלתה ספריית חב"ד לאתר האינטרנט של הספרייה סריקה של כמה כרכים מכתב ידו ממאמרי חסידות שאמר, מאוסף כתבי היד של הספרייה, וכן חלק מכתב יד של ספרו סידור מהרי"ד, מכתב שכתב לנכדו, כמה מאמרי חסידות שבספק ממנו ותיאור של כמה דרושים שלא עלה סריקה.
חיבורו.
חיבר את סידור מהרי"ד - נוסח התפילה של זקנו האדמו"ר הזקן, עם ביאורים על פי תורת החסידות. נדפס בתרע"ג בברדיצ'ב.
גמאל נאצר
בהלת הלבנדר
בהלת הלבנדר (באנגלית: Lavender scare) הייתה פאניקה מוסרית שבמהלכה נרדפו הומוסקסואלים ועברו דמוניזציה על ידי ממשל הפדרלי של ארצות הברית בשנות ה-50 במקביל וכחלק מתופעת המקארתיזם האנטי-קומוניסטי. מכיוון שהקהילה הפסיכיאטרית התייחסה באותה התקופה לנטיות חד מיניות כאל מחלת נפש, נחשבו הומואים ולסביות למוּעדים לסחיטה ועל כן היוו ”סיכון ביטחוני“. את המונח טבע הסופר דייוויד קיי ג'ונסון בספרו ”בהלת הלבנדר: רדיפת הומואים ולסביות בממשל האמריקאי בתקופת המלחמה הקרה“.
רקע.
בשנת 1950, השנה בה הסנאטור ג'וזף מקארתי טען כי 205 קומוניסטים ”מסתתרים“ במחלקת המדינה של ארצות הברית, הועלתה טענה דומה על ידי תת-מזכיר המדינה, ג'ון פיוריפורי (John Puerifory), ולפיה ישנה ”מחתרת הומוסקסואלית“ בשורות המחלקה. על כן, פיטרה הממשלה 91 עובדים הומואים בנימוק של סיבות ביטחוניות.
מכיוון שבשנות ה-50 נחשבה ההומוסקסואליות כעבירה על המוסר שדינה מאסר, וכהפרעה נפשית, היו מרבית ההומואים בארון וחלקם אף היו נשואים לנשים. מקארתי ואחרים טענו כי גורמים קומוניסטים יסחטו אותם על מנת שימסרו להם מידע מסווג על הממשל הפדרלי. מקארתי מינה לתפקיד יועץ בכיר לוועדת המשנה של הקונגרס את רוי כהן, משפטן שמרני, וביחד הביאו השניים לפיטוריהם של הומוסקסואלים רבים משירות המדינה וצבא ארצות הברית - חלקם איבדו לאחר מכן את בתיהם ומשפחותיהם, וחלקם אף התאבדו בעקבות כך.
הועלו כמה סיבות אפשריות שהביאו ל”בהלת הלבנדר“: הנראוּת ההולכת וגוברת של הומוסקסואליות, שינויים בחשיבה קונספירטיבית, משבר בתפישת הגבריות בארצות הברית וכן מאמצים פוליטיים מצד רפובליקנים שמרנים, שעלו לשלטון בארצות הברית לאחר הגמוניה ארוכה של המפלגה הדמוקרטית, לעקר את הגורמים בשירות המדינה שתמכו בניו דיל (מספר עובדי הממשל גדל מאוד בשנות הניו דיל). בנוסף, הועלתה כסיבה נוספת התפישה של הומוסקסואליות כבלתי מוסרית במידה זהה לקומוניזם: מכיוון שהומוסקסואליות הייתה בלתי-חוקית בארצות הברית באותם זמנים, נהגו הומואים ולסביות להתרועע בקבוצות סגורות ועל כן סומנו כ”מתביישים“, בדומה לפעילים הקומוניסטים.
התביעה המפורסמת ביותר בעקבות פיטורים במסגרת ”בהלת הלבנדר“ הייתה זו של ד״ר פרנק קמני. קמני שירת בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה ולאחר מכן עבד כאסטרונום בצבא. בשנת 1957 פוטר קמני ממשרתו והוא הגיש תביעה כנגד פיטורים אלה, שהתבררה בשנת 1961 בבית המשפט העליון של ארצות הברית. על אף שבית המשפט דחה את העתירה, היא נודעה כמקרה הראשון של דרישה לזכויות אזרח על רקע נטייה מינית ומיצבה את קמני כחלוץ בתחום זה בארצות הברית.
פי.ג'יי. טאקר
בהלת הלוונדר
התחלה (סרט)
התחלה (באנגלית: Inception, תרגום מילולי: "ראשית" או "ייסוד") הוא מותחן מדע בדיוני אמריקאי-בריטי משנת 2010, שנכתב, הופק ובוים על ידי כריסטופר נולאן. בסרט מככבים השחקנים לאונרדו דיקפריו, קן ואטאנבה, ג'וזף גורדון-לוויט, מריון קוטיאר, אליוט פייג', קיליאן מרפי ומייקל קיין. הסרט יצא לאקרנים בפורמט IMAX בשנת 2010.
בסרט מגלם דיקפריו את דמותו של דום קוב, שעוסק בגנבת מחשבות ורעיונות ממוחם של בני-אדם בזמן שהם במצב לא-מודע ושרויים בתוך חלום. הכישרון המיוחד של קוב הופך אותו לגנב מבוקש בריגול תעשייתי, אבל באותו זמן לפושע מבוקש ולאדם ששילם מחיר אישי ואיבד את הדברים החשובים לו בחייו. במשימתו האחרונה מקבל קוב הזדמנות לקבל חזרה את מה שאיבד, ולשם כך עליו ליצור את פעולת ה"השתלה": במקום לגנוב רעיון, עליו לשתול רעיון בתוך מוחו של אדם אחר.
הסרט גרף יותר מ-290 מיליון דולר בארצות הברית בלבד ויותר מ-820 מיליון דולר בכל העולם. הוא זכה בארבעה פרסי אוסקר, בקטגוריות משניות יחסית: הצילום, האפקטים, מיקס הסאונד ועריכת הסאונד.
עלילת הסרט.
בסצנת הפתיחה של הסרט, נסחף הגיבור דומיניק "דום" קוב לחוף ים, ומשם נלקח בידי אנשים חמושים לחדר קטן שבו נמצא גבר ישיש, אשר נזכר כי כשהיה צעיר הכיר אדם הדומה לקוב.
הסצנה נקטעת ועוברת לחלומו של סאיטו, בו קוב ושני גנבים נוספים, ארתור ונאש, מנסים להוציא ממוחו של סאיטו מידע חשוב על חברת הענק שלו. הגנבים משתמשים במכשיר מיוחד המאפשר להם לחדור לעולם החלום ולשלוט בו, וכך לגרום לסאיטו להאמין שעולם החלום הוא בעצם העולם האמיתי. בחלום אפשר לחוש כאב, אבל מוות הוא בלתי אפשרי; מוות בחלום גורם להתעוררות מן החלום לתוך העולם האמיתי. קוב נושא עמו תמיד מעין "טוטם" - סביבון מתכת קטן, שבאמצעותו הוא יכול לדעת אם הוא ער או חולם.