אם כך רוחב המכל הוא המשתנה העיקרי המשפיע על השינוי במומנט השטח החופשי. מסיבה זו מכלים צרים עדיפים על מכלים רחבים, ובמכליות המכלים מחולקים משני צדי הספינה ונמשכים לכל אורכה.
מומנט השטח החופשי של הספינה הוא סיכום המומנטים בכל המכלים שעל הספינה, כולל מכלי דלק, מכלי מי נטל, מכלי מים מותפלים וכן הלאה.
מטא-סנטר.
המטא-סנטר הוא נקודת המפגש בין אנך שעולה ממרכז הציפה לכיוון פני הים לבין קו האמצע של הספינה (איור 2). הגובה המטא-סנטרי G-M הוא המרחק בין מרכז הכובד של הספינה למטא-סנטר. גובה זה קטן וגדל יחד עם הזרוע המיישרת G-Z, והוא משמש כמדד ליציבות הספינה בכל רגע. הגובה המטא-סנטרי משתנה עם תנודות הספינה, ועם השתנות המטען שעליה שמזיז את מרכז הכובד שלה. מתכנני ספינות משרטטים גרף שמראה את היחס בין זווית הנטייה לבין הגובה המטא-סנטרי או לבין הזרוע המיישרת.
ככל שהגובה המטא-סנטרי ארוך יותר הספינה יציבה יותר ותתיישר אחרי ההטיות הצידה. עם זאת, מטא-סנטר גבוה גורם לכך שתנועות גלגול של הספינה (תנודות לצדדים) מתוקנות בחוזקה והטלטולים המהירים גורמים אי נוחות לאנשים שעל הספינה ועשויים לפגוע במטען ובמכשור. לכן יש לאזן בין יציבות לנוחות, גובה מטא סנטר נע בין 0.5 מטר ל-8 מטר.
אותם חישובים קיימים לגבי היציבות האורכית של הספינה, בהשפעה של התנדנדות חרטום הספינה מעלה ומטה (תנועת עלרוד), אך המטא-סנטר האורכי הוא כה גבוה, שהתהפכות כלי שיט עקב תנועת עלרוד היא נדירה מאד.
התגעשות נוזל במכל.
תופעה נוספת שקורית במכלים מלאים חלקית היא התגעשות הנוזל בגלל תנודות הספינה בים סוער (באנגלית sloshing). מאות טונות של נוזל שניטחות שוב ושוב בקירות המכל יוצרות לחצים חוזרים עצומים, שללא אמצעי הגנה יגרמו להתעייפות החומר וסדקים בתאים. כדי למתן את התופעה מתקינים בתוך המכלים חוצצים בצורות שונות (באנגלית baffles). בחוצצים יש חורים ומעברים לנוזל, הם לא נועדו לבלום את הזרימה מצד לצד, אלא להאט אותה ולמתן את ההתגעשות על הדפנות. חוצצים אלה אינם מונעים את אפקט המכל המלא חלקית.
מכליות.
מכליות הן אוניות שמיועדות להובלת נוזלים, הן מטבען מועדות להשפעת אפקט המכל המלא חלקית ומתוכננות כדי להפחית ככל האפשר את התופעה. מהנוסחה לחישוב מומנט השטח החופשי נובע שלרוחב המכלים יש השפעה מכרעת על המומנט בעת הטיה הצידה של הספינה - הרוחב מועלה בחזקה שלישית. לכן עדיפים תאים צרים וארוכים משני צדי האוניה, על פני מכל המשתרע לרוחב הספינה.
על פי תקנות הבטיחות הימית על הקפטן לוודא שמספר התאים המלאים חלקית הוא מינימלי. בעת שיט מכלים של מי נטל חייבים להיות כמעט מלאים או כמעט ריקים.
אוניות צובר.
אוניות צובר מובילות חומרים יבשים בתוך תאי ענק (holds) שנמצאים מתחת לסיפון. הן אינן ייעודיות לחומר מסוים, ומובילות חומרים בתפזורת כגון דגנים, פחם ועפרות, וגם חלקי ברזל, כבלים, וכל מוצר שכלכלי להוביל אותו בתוך התאים. בניגוד למכליות, באוניות צובר התאים אינם מחולקים והם ממוקמים לרוחב הספינה.
התנזלות חומר גרגירי.
כמה מהחומרים המסוכנים להובלה בים אינם נפיצים או רעילים, אלה עפרות סלעיות כתושות כגון עפרת ברזל, עפרת ניקל, ועפרת בוקסיט שהיא המקור הראשי בעולם לאלומינום. הסכנה הטמונה בהם נובעת מתופעת ההתנזלות. התנזלות קורית בחומרים גרגיריים כשהם מכילים לחות, ובעקבות לחץ עליהם המים שנמצאים בין הגרגרים צפים מעלה והחומר כולו הופך לבוצה. כאשר ספינה עוברת בים גועש, הטלטולים של מסת החומר הגדולה בין דפנות התא יוצרים לחץ רב על החומר והוא עשוי להתנזל. כשזה קורה, נכנס לפעולה אפקט המכל המלא חלקית ומסכן את האוניה. מסיבה זו הוכנסו תקנות המגבילות את תכולת הלחות בחומרים בתפזורת ל-10%.
טביעת Bulk Jupiter.
ב-2015 טבעה אוניית הצובר 'באלק יופיטר' בעת שנשאה 46,400 טון בוקסיט ממלזיה שהיו מיועדים לסין. מתוך 19 אנשי הצוות שהיו עליה ניצל רק אחד. באמצע דצמבר 2014 האוניה העמיסה בוקסיט בנמל במלזיה. ההעמסה התעכבה ונמשכה שבועיים עקב הפסקות בגלל מזג אוויר גשום במיוחד, ובחלק מהזמן העפרה הייתה חשופה לגשם על הרציף. בהצהרת המטען שסיפקה חברת ההובלה בים לבעלי האוניה נכתב שרמת הלחות בבוקסיט היא בשיעור 10%. לעומת זה בבדיקת מעבדה שבוצעה לבקשת היצואן, נמצא שהלחות בעפרה עומדת על 21.3%, אלא שתוצאות הבדיקה לא היו מיועדות לקפטן ולא הגיעו אליו. ב-30 בדצמבר, בעת שהספינה הייתה מול חופי וייטנאם החלה באזור סופה טרופית, מזג האוויר החמיר והאוניה התחילה להיטלטל בחוזקה. בבוקר ה-2 בינואר הספינה נטתה בזווית של 45 מעלות לצד starboard של הספינה (ימין ושמאל בכלי שיט) ולא התיישרה. הושמעה אזעקת חירום בספינה, והצוות נקרא להגיע לסירת ההצלה בצד ה port side של הספינה. כעבור כ-20 דקות מרגע שהושמעה האזעקה הספינה טבעה. היחיד שנותר בחיים כדי לספר על מה שהתרחש היה הטבח הראשי, שדרכו אל סירת ההצלה נחסמה בגלל נטיית האוניה, הוא קפץ למים בצד השני, ונמשה חי על ידי כוחות הצלה. הספינה טבעה, אך על אף המחסור בראיות פיזיות מסקנת התחקיר הייתה שהתנזלות הבוקסיט ואפקט המכל המלא חלקית גרמו לנטייה הקטלנית של הספינה על צידה.
בין 2009 ל-2018 נספו 101 יורדי ים בגלל התנזלות עפרה באוניות צובר.
"מבחן הפחית".
אחוז המים בחומר נבדק בעזרת מכשיר מיוחד. מבחן הפחית הוא שיטה מאולתרת לבדיקה, שצוות הספינה יכול לבצע כדי להתרשם מבטיחות החומר. על פי ההוראות יש למלא פחית כדי מחציתה בחומר הנבדק ולהטיח אותה 25 פעמים על משטח קשה מגובה של 20 סנטימטר. אם התהוותה לחות על פני החומר הוא חשוד, ויש לבדוק אותו במעבדה.
זוהר מנה
יחזקאל לנדא מווילנא
רבי יחזקאל סגל הלוי לנדא (ה'תקל"ט, 1779 – כ"א בחשוון ה'תר"ל, 26 באוקטובר 1869) היה רבה הראשי בפועל של יהדות וילנה והסמכות ההלכתית העליונה שלה, במשך שלושים ושלוש שנה (תקצ"ז-תר"ל). אחרון רבני הקהילה שהשתמש רשמית בתואר "ראב"ד" לאחר שתואר 'רב העיר' חדל להיות בשימוש רשמי מאז כהונתו של רבי שמואל בן אביגדור. היה תלמידו של רבי חיים מוולוז'ין.
קורותיו.
נולד לר' יצחק אייזיק הלוי. בגיל 15 נישא לבת דודו, חיה שרה בת ר' אריה לייב ("ר' לייבלה ר' בערס"), מעשירי וילנה וממקורבי הגר"א. מסופר כי בהיותו חתן זכה לברכה מאת הגר"א, אשר הניח עליו את ידו. המעשה נמסר בגרסאות שונות ועורר דיונים הלכתיים.
למד מפי ר' חיים מוולוז'ין בתקופה שקדמה להקמת ישיבת וולוז'ין.
רבנות וילנא.
לאחר פטירת רבי שמואל בן אביגדור, פסקו ראשי קהילת וילנא מלמנות רבנים ראשיים רשמיים. אולם, פרנסי הקהילה המשיכו למנות רב שיהיה ראש לרבנים בעיר, ויהיה אחראי על התחומים שהיו שמורים לרב הראשי, כסידור גיטין למשל. רבנים אלה נשאו בתואר "ראש בית דין" (ראב"ד), במקום התואר אב בית דין שהיה שמור לרבנים הראשיים הרשמיים שהיו עד אז.
בשנת תקצ"ז, לאחר פטירת גיסו רבי אברהם אבלי פאסוועלער, התמנה רבי יחזקאל לנדא לתפקיד זה ונשא בתואר "ראב"ד ווילנא". תפקיד זה מילא במשך שלושים ושלוש שנים, עד לפטירתו.
במחלוקת בישיבת וולוז'ין על חלוקת התפקידים בין הנצי"ב לרבי יוסף דוב סולובייצ'יק התמנה רבי יחזקאל לנדא לבורר יחד עם רבי דוד טביל ממינסק.
בפסח תרכ"ח, עקב מחסור חמור בווילנא והתייקרות תפוחי האדמה, עמד הרב לנדא בראש הרבנים שהתירו לעניים אכילת קטניות.
לא הותיר כתבים פרט להסכמות מעטות. דברים מתורתו פזורים בכתבי תלמידיו.
מתלמידיו.
האחים רבי בצלאל הכהן, בעל "ראשית ביכורים", ורבי שלמה הכהן מווילנא, בעל ה"חשק שלמה" ושו"ת "בנין שלמה", המזכירים אותו מספר פעמים בספריהם ודנים בדבריו.
משפחתו.
בנו הרב חיים, נפטר בחיי אביו.
בתו עלקא, נישאה לרב דוד הלוי אפשטיין מווילנא.
בתו רייזלא, נישאה לרב חיים קלאצקי, גבאי צדקה בווילנא.
נ&quot;ט בר נ&quot;ט
נ"ט בר נ"ט (ראשי תיבות של נותן טעם בר נותן טעם) הוא כלל הלכתי לפיו מאכל סתמי שקיבל טעם ממאכל או כלי בשרי או חלבי, אינו מעביר את הטעם שנבלע בו למאכל אחר. אמנם אם קיבל טעם ממאכל טרף, גם המאכל שבא איתו במגע נאסר מכך.
מקור הדין.
בתלמוד הבבלי במסכת חולין נאמר שדגים שנבלע בהם טעם בשר, לדעת שמואל אפשר לאוכלם יחד עם חלב, היות שטעם הבשר שנבלע בדגים הוקלש בבישול הדגים עם החלב, ואין טעם בשר משמעותי שהתבשל עם החלב:
נ"ט בר נ"ט של איסור.
מוסכם להלכה שדברי שמואל נסובים רק על נ"ט בר נ"ט של היתר, כדוגמת בשר וחלב, אך נ"ט בר נ"ט של איסור - אסור. למשל, מאכל אסור כדוגמת בשר בעל חיים טמא או בשר טרף, שבושל בכלי ונתן בו טעם, ואחר כך בושל באותו כלי מאכל כשר - הוא נאסר מכך. וכן אם בושל מאכל כשר עם מאכל טרף וקיבל את טעמו ונאסר מכך, ואחר כך המאכל שבושל עם הטרף בושל עם מאכל כשר אחר - אסר אותו. אמנם כאשר המאכל הכשר מרובה פי שישים או יותר מהמאכל האסור - המאכל האסור מתבטל בו על פי הכלל ביטול בשישים.
נ"ט בר נ"ט של היתר.
על פי דברי שמואל במחלוקת הנזכרת, נפסק להלכה שמאכל חלבי או בשרי שנתן טעם במאכל אחר או בכלי שבושל בו, אין בכוח הטעם הבלוע במאכל או בכלי להעביר שוב את הטעם למאכל אחר. לכן אותו מאכל שבושל בסיר החלבי או הבשרי, או שבושל עם המאכל החלבי או הבשרי, נותר פרווה.
אלא שישנה מחלוקת במשמעות דברי שמואל:
יש אומרים שכיום, שכלי המתכת והזכוכית עשויים באופן שהחומר צפוף וחלק, וגם יש סבון להסרת שאריות טעמי המאכל שבושל בסיר, כאשר כלים אלו נוקו היטב, בשעת הצורך לכל הדעות מותר לבשל מאכל סתמי בכלי בשרי כדי לאוכלו אחר כך עם חלב.
ירוסלבה לויצקה