ב-2021, הוא התחרה בפסטיבל סן רמו 2021 על ייצוג איטליה באירוויזיון 2021, עם השיר "Un milione di cose da dirti", וסיים במקום השלישי בגמר ולא נבחר.
ארץ ר'ון
ר'ון (באנגלית: Rhûn, בסינדרין: "המזרח") – בעולם הפנטזיה של ג'. ר. ר. טולקין – מכונה גם "ארצות המזרח", בשפת בני המזרח, היא אזור גדול בחלקה המזרחי הרחוק של הארץ התיכונה. הייתה זו ביתם וממלכתם של בני המזרח בימי העידנים השני והשלישי. שכנו בה עמים ושונים שגם לחמו יחד והיו בשירותו של סאורון.
תיאור.
"ר'ון" הוא שם המשמש לכל הארצות השוכנות מזרחית לר'ובניון, מסביב ומעבר לימה הפנימית של ר'ון, משם הגיעו התקפות רבות על גונדור רבתי ובעלות בריתה במהלך העידן השלישי.
מעט מאוד ידוע על האדמות שמעבר לימת ר'ון הגדול שעמד על גבולותיו עם הארצות המערביות. אפילו גנדלף מעולם לא הגיע עד לשם במסעותיו, ועל אף שאראגורן ביקר פעם אחת, לא מסופר על הרפתקאותיו שם.
מעט ידוע על הגאוגרפיה העתיקה של הארץ מהסילמריליון; הרבה מעבר לימת ר'ון היה ים פנימי נוסף, ימת הלקר, ומעבר לה רכס של הרים המכונים "Orocarni" ("ההרים האדומים"). אי שם במזרח האבוד, היו אגמי הקויווינן והילדורין, שם התעוררו לראשונה העלפים והאטני: כל ילדי אילובטר יכלו להתחקות אחר מסעות אבותיהם לאזורים המזרחיים של הארץ התיכונה.
תושבי הארץ הם בני המזרח, גזע של בני אדם שהתפתו לרוע מלקור וסאורון והפכו למשרתיהם של שני אדוני האופל ונלחמו כבעלי בריתם במלחמות באזורים שונים בהיסטוריה.
במהלך העידן השלישי ביקרו שלושה קוסמים בר'ון; סארומן, אלטר ופלנדו. לאחר שסארומן שב מערבה, נותרו שם שני הקוסמים הכחולים. גורלם אינו ידוע, וכמו כן לא ידוע האם כשלו בניסיונם לסייע לעמים עמם היו בקשר להתנגד להשפעתו של סאורון. סאורון עצמו נסע לארצות המזרח, כשהוא מסתתר מפני המועצה הלבנה במהלך מאות השנים המכונות במערב "השלום הזהיר".
גונדור כבשה פעמיים את קצה המערבי של ר'ון: תחת המלכים רומנדסיל הראשון ורומנדסיל השני, אך מעולם לא ביססה שם שלטון ממשי.
לבסוף הוכנעו אנשי ר'ון בעידן הרביעי תחת המלך אלסר (אראגורן) ובנו אלדריון. בסופו של דבר עשה המלך אלסר שלום עם בני המזרח, והם הורשו להישאר בר'ון.
גאוגרפיה.
חלקה המערבי של ר'ון נראה במפות של מערב הארץ התיכונה. המפות מראות את הימה הגדולה של ר'ון, אליו זורם הנהר השוטף מצפון מערב, מקורו בהר הבודד. ישנו יער מצפון-מזרח לימה, וליד החופים הדרום-מערביים היו גבעות רבות. דרום-מערבית לים ר'ון שוכנת גם אדמת דורוויניון.
הימה הפנימית של ר'ון נמצאת במערב ר'ון על הגבול בין ר'ון לארצות הפרא. ישנם הרים בצדה הדרום-מערבי של ימת ר'ון ויער בצפון-מזרח.
בהמשך מזרח ר'ון היו אזורים עתיקים שבהם התעוררו ילדי אילובטר לראשונה: קויווינן, שבו התעוררו העלפים, ששכבו על שפת ימת הלקר ליד ההרים האדומים, והילדוריין לאטני. בנוסף, החזיק סאורון במצודה בר'ון במהלך העידן השלישי.
כוחות ר'ון.
ר'ון הייתה ידועי בכוחות לוחמים רבים, אשר כמעט הביאו את האבדון על גונדור ובישרו את ניצחונו המלא של סאורון על כל הארץ התיכונה.
נראה כי הנשק העיקרי של חיל הרגלים של ר'ון שנלחם כנגד גונדור היה החנית, אם כי היו דיווחים על גברים נמוכים וקשוחים שהניפו גרזנים במהלך הקרב בשדות פלנור.
בספרים נכתב שהשתמשו פעם בקשתות על גבי סוסים וחלקם תוארו כפרשים. אלה היו יעילים ביותר באדמות ההפקר השטוחות שאפיינו את רוב ר'ובניון במישורים הרחבים בין שטחיו הדרומיים של יעראפל לבין הרכסים הצפוניים של ארץ מורדור, צבא זה השמיד את צבאות גונדור תחת המלך נרמיל השני בקרב המישורים.
בני המזרח שלחמו במלחמת הטבעת הקימו וטיפחו בסיס מוצק של מצוינות צבאית ופראות אימתנית שאפיינה את אבותיהם הכובשים. לעיתים קרובות, בני המזרח יחד עם אורקים, הרדרים, ואורוק-אי היו הראשונים להתנגש עם האויב והאחרונים לעזוב את השדה. ההחלטה של ​​בני המזרח להילחם עד מוות הודגמה גם ביום האחרון לקרב בשדות הפלנור לאחר שהסיכויים התהפכו לרעת סאורון. בזמן שצבא מורדור נסוג או נכנע וברח בהמוניו מעבר לגשר לאוסגיליאת, עצר צבא בני המזרח בגבו לנהר אנדוין ועמד על שלו. איש לא שרד, אך אויביו ספגו נפגעים רבים.
היסטוריה.
העלפים הראשונים התעוררו הרחק מזרחית לימת ר'ון, ורבים מהם הובלו לאמן על ידי הוולא אורומה. כמה עלפים נטשו את המסע הגדול הזה ובחרו להישאר במזרח; הם נקראו האווארי.
ההאטני הראשונים התעוררו גם הם במזרח הרחוק, שם פגשו לראשונה את הגמדאים ואת האווארי. אבותיהם של האדין וההדרואידין הלכו מערבה מר'ון. לחופי ימת ר'ון, חלק מהשבטים הללו שהלכו מערבה נפרדו ושפותיהם התבדלו במהרה. בני אדם אחרים נותרו בר'ון, ורבים מהם עברו לשליטת מורגות ומאוחר יותר סאורון. גברים אלה נקראו בני המזרח, והם הובילו התקפות רבות נגד גונדור ובעלי בריתה במהלך העידן השלישי.
החלקים המערביים ביותר של רהון נכבשו על ידי גונדור פעמיים, תחת המלכים רומנדסיל הראשון ורומנדסיל השני, אך לנומנורים מעולם לא הייתה שליטה מלאה עליו. חלקה המערבי של ר'ון נכבש לבסוף בעידן הרביעי תחת המלך אלסאר ובנו אלדריון.
הרפובליקה הסלובקית
אדולף הלצל
אדולף ריכרד הלצל (בגרמנית: Adolf Hölzel; 13 במאי 1853 - 17 באוקטובר 1934) היה צייר גרמני. הוא החל כריאליסט, אך הפך לצייר מוקדם של סגנונות מודרניים שונים.
ביוגרפיה.
הלצל נולד באולומואוץ. אביו היה המו"ל אדוארד הלצל. בשנת 1868, הוא השלים חניכות של שלוש שנים בחברת פרסום המפות F.A Perthes בגוטה. שלוש שנים לאחר מכן, הוא ומשפחתו עברו לווינה, שם נרשם לאקדמיה לאמנויות, ועבר מאוחר יותר לאקדמיה לאמנויות, מינכן, בשנת 1876, שם למד אצל וילהלם פון דיץ .
לאחר סיום לימודיו, התחתן הלצל וחילק את זמנו בין מינכן לרוטנבורג על הטאובר. במינכן התוודע לפריץ פון אוהדה, שהכיר לו את האימפרסיוניזם. יחד עם פון אוהדה, לודוויג דיל וארתור לנגהמר, הוא עזר בהקמת בית ספר לאומנות בכפר הסמוך לדכאו, שהפך לימים לאבן היסוד של מושבת האמנות המפורסמת בדכאו.
הוא חי שם בין השנים 1888 עד 1905 ושיטות הלימוד שלו משכו תלמידים מכל רחבי אירופה. בשנת 1904 הוא השתתף בתערוכה הראשונה של דויטשר קונסטלרבונד.
במהלך שהותו בדכאו, עבודתו של הלצל החלה להתפתח לעבר ההפשטה, ומשקפת את התעניינותו בעקרונות כמו תורת הצבעים של גתה. לאחר שלמד את תיאוריות הצבע של וילהלם פון בצולד , פיתח תורת צבעים משלו, המבוססת על מעגל בעל ערכים "דיאטוניים" ו"כרומטיים" (מונחים הלקוחים ממוזיקה). הוא היה מעורב ביצירת הזצסיון במינכן והזצסיון הווינאי. חיבורו המשפיע "על צורות והפצה המונית", התפרסם בכתב העת האמנותי "ור סקרום". לאחר שעזב את דכאו, הוא עדיין נהג לחזור לשם בחודשי הקיץ להעביר שיעורים פרטיים.
בשנת 1905 מונה הלצל לפרופסור באקדמיה הממלכתית לאמנויות יפות בשטוטגרט וקיבל עבודות בנושאים דתיים מה-Deutscher Werkbund. למרות נטישתו את הריאליזם, הוא עדיין הרגיש כי ציוריו מכילים אלמנט דתי חזק.
בין תלמידיו התפתח מה שמכונה "חוג הלצל", כולל אוסקר שלמר, וילי באומייסטר, מקס אקרמן, אלף ביירלה ויוהאנס איטן. הוא קידם כל העת תערוכות של אמנות אקספרסיוניסטית והקים בית ספר מיוחד לציור לנשים.
עייף מההתנגדות הרצופה מצד עמיתיו, הלצל פרש בשנת 1919, אך המשיך לתת שיעורים פרטיים ולעבוד כצייר עצמאי.
הוא נפטר בשנת 1934, בשטוטגרט.
בשנת 2005 הוקמה עמותת "קרן אדולף הלצל" ללא כוונת רווח כדי לשמר ולקדם את עבודותיו.
יחסי אוזבקיסטן–סלובקיה
יחסי אוזבקיסטן–סלובקיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן והרפובליקה הסלובקית.
במהלך ביקורו של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב בשנת 1997 בסלובקיה נחתמו מסמכים בילטרליים שיצרו בסיס משפטי לשיתוף פעולה בין אוזבקיסטן וסלובקיה. אלה כוללים את ההסכם על יסודות היחסים ושיתוף הפעולה, ההסכם להגנה הדדית ותמריצים להשקעות, וההסכם לשיתוף פעולה סחר, כלכלי, מדעי וטכנולוגי.
בשנים האחרונות התפתחו יחסי אוזבקיסטן-סלובקיה ברמה של ממשלות, פרלמנטים, מומחים ויזמים. הוועדה הבין-ממשלתית המשותפת אוזבקיסטן-סלובקיה החלה את עבודתה. כתוצאה מכך, בשנת 2000 מחזור הסחר עמד על 8.2 מיליון דולר.
ההסכם בין הבנק הלאומי לפעילות כלכלית זרה באוזבקיסטן לבין סלובקיה בנושא מיסוי דו-צדדי ואי מיסוי הכנסות מנכסים, שנחתם במהלך ביקורו של נשיא סלובקיה רודולף שוסטר באוזבקיסטן במרץ 2003, חיזק עוד יותר את היחסים בין שתי המדינות.
יחסי אוסטרליה–ונצואלה
יחסי אוסטרליה–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה.
סיוע הומניטרי.
בעקבות השיטפון הקשה בוונצואלה בדצמבר 1999 שגרם למפולות אדירות לאורך חופי המדינה (מה שנודע בתור טרגדיית ורגאס ), ממשלת ונצואלה הגישה בקשה בינלאומית לסיוע חירום. הערכות על מספר ההרוגים הצביעו על כך שאולי 50,000 בני אדם מתו. בתגובה לפנייה, ממשלת אוסטרליה תרמה 100,000 דולר אוסטרלי עבור אספקת תרופות, ביגוד ומצעים.
יחסים כלכליים.
היחסים הדו-צדדיים בין המדינות היו חלשים יחסית עד לאחרונה. ביוני 1996 ביקר בקרקאס סגן ראש הממשלה ושר המסחר, טים פישר, וכתוצאה מכך זוהו מספר תחומי מפתח לפיתוח, כולל ענפי הכרייה, החקלאות והים.