סוסטל המשיך להיות תומך נלהב בישראל בכל גלגוליו הפוליטיים. הוא ביקר בישראל עשרות פעמים, לעיתים בראש משלחות סולידריות פרלמנטריות. הוא קיים קשרים אישיים עם מנהיגי המדינה, והיה, בין היתר, ידידם האישי של מנחם בגין ושמעון פרס. בין היתר היה מעורב ביזמתו של פרס להחכיר לישראל את גיאנה הצרפתית שתשמש לה כמושבה, אך בסופו של דבר נדחה הרעיון בשל דמי החכירה, בסך שני מיליון דולר, שנתפסו כגבוהים מדי.
לין קרלין
מרי לין ריינולדס (באנגלית: Mary Lynn Reynolds; נולדה ב-31 בינואר 1938) היא שחקנית אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1968 על תפקידה בסרט "פנים".
ביוגרפיה.
קרלין נולדה בלוס אנג'לס למוריאל אליזבת ריינולדס ולמנהל העסיקי ההוליוודי לורנס קריימר.
לפני הופעת הבכורה המפורסמת שלה בסרטו של ג'ון קסאבטס "פנים" עליה הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר פוטרה קרלין מעבודתה כמזכירתו של רומן פולנסקי.
לאחר הפריצה שלה שיחקה קרלין בסרטים "רוכבים פראים" של בלייק אדוארדס, "Silent Night, Lonely Night"
ובקומדיה של מילוש פורמן "התפשטות" בתפקיד לין טיין עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר.
ב-1972 הופיעה בסרט האימה הקנדי של בוב קלארק "חלום המוות" בתפקיד כריסטין אמו של אנדי ברוקס.
בטלוויזיה האמריקאית שיחקה קרלין בסדרת הדרמה "James at 15" וכשחקנית אורחת בסדרות הדרמה "The Waltons" ו"Trapper John, M.D.".
הייתה נשואה בחייה שלוש פעמים: לפיטר הול ממנו התגרשה לאחר שנתיים, לאדוארד קלין איתו הביאה שני ילדים ובניהם שדר הרדיו דן קרלין. כיום נשואה לג'ון וולף.
דוד די רוסי
דוד די רוסי היה סוחר ונוסע לארץ ישראל בשנת ה'רצ"ה 1535. מוצאו היה מאיטליה, מהעיר צ'זנה. התיישב בעיר צפת.
מסעו בארץ ישראל.
הוא יצא לדרכו מלווה בקרוביו: אחותו חנה ואישהּ יצחק ברוך, בנו אליהו, כלתו ונכדו. האונייה שבה הפליג עברה בין השאר בעיר פמגוסטה באי קפריסין. בדרך הים, נשבה בנו על ידי שודדי ים, ואחר כך נפדה תמורת ממון. ואילו גיסו נפטר פתאום בהיותם בצידון, ובשל כך חזרה אחותו לאיטליה, ובידה הפקיד את איגרתו, שנשמרה לדורות ואשר הופנתה לקהילות יהודי איטליה. הוא הגיע אל חופי הארץ, בה' באדר ה'רצ"ה 1535. באיגרתו הוא מזכיר את אירועי זמנו, ובהם מותו של האפיפיור קלמנס השביעי ובחירתו של אפיפיור חדש ואת מערכותיו של סולימאן המפואר, שולטאן האימפריה העות'מאנית בפרס ויחסו, הסביר לדעתו אל היישוב היהודי בארץ.הוא למד וסקר באיגרתו את המצב הכלכלי בארץ ישראל ובמיוחד בחלקה הצפוני בו עבר או התגורר: טריפולי, ביירות וצפת וסביבתה; וגם על תנועת הסחורות לערי נמל באפריקה, כגון אלכסנדריה שבמצרים. ענפי הכלכלה העיקריים בצפון הארץ לפי איגרתו הם חקלאות: תבואה ומטעים, והכנת בגדים בסדנאות מלאכה. וכן מספר על הובלת מים ממעיין בדרך לחברון וגם תותחים ואבק שרפה אל מצודת דוד בירושלים.
קולט אדים
קולט אדים הוא מתקן הכולל מאוורר מעל תנור או כיריים. הוא נועד לסלק מהאוויר שמנים, תוצרי שרפה, עשן ואדים.
היסטוריה.
קולט אדים נכנס לשימוש ביתי בשנת 1933 ואיפשר את חזרתו של המטבח הכפרי שהיה משולב עם שאר חלקי בתי העניים בתקופה טרום מודרנית, באדריכלות בתים רבי קומות, ללא צורך לסבול מההשלכות השליליות שבו (ריחות ופיח בתוך ומחוצה לו).
ייעוד.
המתקן מיועד לסלק חום וחומרים הנפלטים במהלך הבישול שביחד עלולים להשפיע לרעה על בריאות האנשים הנמצאים בקרבת התנור וגורמים לעייפות וירידה בריכוז. כמו כן הוא מיועד למנוע מהחומרים הללו לשקוע במטבח.
מבנה.
קולט אדים מורכב לכל היותר משלושה חלקים: כנף או לוח לכידה לגזים העולים (הידוע גם כ"משאבת רעלים"), מספר שונה של מסננים ומאוורר או מפוח ליצירת שאיבה מאולצת.
קיימות שתי תצורות לקולטי אדים: בעל צינור (המסלק אוויר) וללא צינור (המבצע סירקולציה לאוויר). במקרה של קולט אדים בעל צינור, הוא מחובר לאותו הצינור שפולט את האוויר הנכנס החוצה מן המבנה. בתצורה השנייה האוויר עובר דרך מסנן המכיל פחם פעיל שקושר ריח ועשן והאוויר מוחזר חזרה למטבח.
קולט אדים בעל צינור מאפשר לסלק את כל הפסולת המגיעה אליו ומבטל את צורך בהחלפת מסננים ואיבוד כוח הנגרם על ידם בעוד קולטי אדים ללא צינור מחזירים חום ולחות חזרה למטבח. החיסרון של קולטי אדים עם צינור מתבטא כאשר קיים חוסר מקום פנוי או חוסר אפשרות להתקין את צינור הפליטה החיצוני. ישנם קולטי אוויר המאפשרים את הרכבתם בשני האופנים.
קיימים קולטי אדים עם בקרה אלקטרונית, אך רוב קולטי האדים הקיימים בשוק מופעלים בצורה מכנית. לחלקם יש תאורה פנימית.
הערכת יעילות העבודה.
יעילותו של קולט האדים נמדדת במטר מעוקב של אוויר נשאב לשעת עבודת מכשיר. העבודה התקינה של מכשיר מאפשרת להחליף את כל האוויר במטבח 12 פעמים במשך שעה אחת כשהנוסחה לחישוב יעילות המכשיר בעל צינור היא:
[שטח המטבח]*[גובה התקרה]*12*1.3
כאשר 1.3 זהו המקדם המינימלי המתחשב בקומת הדירה, ניקיונו ואורכו של צינור הפולט.
ש&quot;ס שוטנשטיין
יחסי אסלאם–יהדות
יחסי האסלאם והיהדות התחילו במאה ה-7 לספירה עם הולדת והפצת האסלאם בחצי האי הערבי. שתי הדתות חלוקות בסוגיות רבות, ובראשן בשאלה האם מוחמד הוא אחרון הנביאים, אך לצד זאת שתי הדתות חולקות כמה ערכים דומים, עקרונות דומים וקווים מנחים דומים. האסלאם גם קיבל חלק מההיסטוריה היהודית, בגרסה מוסלמית שלה, כהיסטוריה שלו עצמו. משה, הנביא החשוב ביותר של היהדות, גם נחשב נביא ושליח באסלאם. משה מוזכר בקוראן יותר פעמים מכל דמות אחרת, וחייו מסופרים פעמים רבות יותר מכל נביא אחר. יש כ־43 אזכורים של בני ישראל בקוראן (מלבד נביאים אינדיבידואליים) ועוד אזכורים רבים בחדית'.
כיוון שהאסלאם והיהדות חולקים אב משותף במזרח התיכון - אברהם, שתיהן נחשבות דתות אברהמיות. יש היבטים משותפים רבים לאסלאם וליהדות; האסלאם הושפע רבות מהיהדות ובנקודת המבט הדתית הבסיסית שלו, במבנהו, בתורת המשפט שלו ובמנהגיו. בשל נקודות דמיון אלו, וגם דרך השפעת התרבות המוסלמית והפילוסופיה המוסלמית על הקהילה היהודית בעולם המוסלמי, מתקיימת חפיפה מתמשכת במובן הפיזי, התאולוגי והפוליטי בין שתי הדתות ב־1400 השנים האחרונות.
יהודים בקוראן.
הקוראן מכיל הן אמרות חיוביות כלפי כלל המאמינים המונותיאיסטים והן אמרות קשות כלפי לא-מוסלמים. כך למשל:
לעומת זאת כבר מספר פסוקים לאחר מכן:
על אף שהקוראן כולל התייחסויות שליליות גם כלפי הנוצרים, בדרך כלל הם מועדפים על פני היהודים. כך למשל:
יש פסוקים שמבחינים בין יהודים מגונים ליהודים ישרי דרך:
יהודים בחדית'.
החדית' (אוסף של הלכות, סיפורים אודות מוחמד ודרך חייו), שמהווה מרכיב עיקרי נוסף במחשבה האסלאמית, כולל אמרות קשות יותר כלפי יהודים ומתייחס אליהם בהקשרים שליליים. היהודים מוצגים באור שלילי בעיקר בהקשר של היחסים בין היהודים למוסלמים והנביא מוחמד, ופחות בכל הנוגע למנהגיהם ואמונותיהם. החדית' עוסק רבות במאבקו של מוחמד ביהודי העיר אל-מדינה, ומתאר אותם לרוב כרשעים, תככנים וכמי שחוטאים כלפי נביאו של האל.
אחת הידיעות הקשות ביותר בחדית', שמצוטטת בין השאר באמנת חמאס, מייחסת לנביא מוחמד את הדברים הבאים:
ב-2019 הציע השייח' ד"ר יאסר קאדי פרשנות מרחיקת לכת לחדית' האנטישמי, לדבריו מדובר בנבואה המיוחסת לאחרית הימים, ולא בציווי מעשי כך גם לדבריו מוסלמים לא יכולים להיות אנטישמים, ואנשי דת מוסלמים לא פוסקים על פי פסקא זו
דמויות דת.
העברים והערבים מסווגים באופן כללי כעמים שמיים, מונח שנלקח מהדיווחים המקראיים על מקורות התרבויות שהיו ידועות לעברים הקדמונים. אלו הקרובים אליהם ביותר מבחינה תרבותית ומבחינה לשונית נחשבו כצאצאים של האב הקדמון שם, אחד מבניו של נח. אויבים של העברים הקדמונים לרוב סווגו כצאצים של האחיין המקולל כנען, נכדו של נח, בנו של חם. היסטוריונים מודרניים מאשרים את הקרבה של העברים הקדמונים ושל הערבים על בסיס מאפיינים שלרוב מועברים מאב לבן, כמו גנים ומנהגים, כשהקריטריון אותו חקרו הכי הרבה הוא השפה. נקודות דמיון בין השפות השמיות (משפחה הכוללת את השפה העברית והערבית) וההבדלים שבין השפות השמיות לשפות שמדברים אנשים אחרים מאשרים את המוצא המשותף של העברים ושל הערבים בין האומות השמיות האחרות.
בסביבות המאה ה־16 לפני הספירה התפתחה היהדות כדת המונותאיסטית העיקרית הראשונה. לפי המסורת היהודית, ההיסטוריה היהודית מתחילה בברית בין אלוהים לבין אברהם, שנחשב עברי. (העברי הראשון הוא עבר, מאבות אבותם של אברהם). המקרא מאזכר לעיתים אנשים ״ערביים״ (או וריאנט של המילה), מהמילה ערבה. חלק מהערבים הגרים בחצי האי הערבי נחשבים לצאצאיו של ישמעאל, הבן הראשון של אברהם. בעוד שרוב ההיסטוריונים, אנשי המערב ואף חלק מהמוסלמים מאמינים שהאסלאם התפתח בעָרב במאה השביעית לספירה עם קריאות הקוראן הראשונות של מֻחמד; נקודת המבט של האסלאם דרך הקוראן היא שאדם היה המוסלמי הראשון (במובן של האמונה באלוהים ובהתמסרות לאלוהים ולפקודותיו). האסלאם מכיל מאפיינים משותפים רבים הלקוחים מן היהדות (ומכאן שגם מן הנצרות), כמו האמונה בנביאים מסוימים, כמו משה ואברהם, המשותפים לשתי הדתות.
אברהם.