כבר בתחילת הדרך סנגל עילית וניז'ר סבלו מאלימות לנוכח ארגון מחדש ומיסוי קולוניאלי. הבולטים ביותר היו מרד קובקיטנדה, בראשות מנהיג הדת העיוור אלפא סייבו, ומרד הקארמה (דצמבר 1905 – מרץ 1906) של אומארו קארמה. זה האחרון כבש את עמק ניז'ר ודוכא על ידי ארבעה טורים צרפתיים שהגיעו מדורי, גאו, טהואה וזינדר.
צו מיום 2 במרץ 1907 הוסיף את מחוזות פאדה נגורמה וסיי, שהיו חלק מדהומיי הצרפתית (כיום בנין). ב-1 בינואר 1912 נותק השטח הצבאי של ניז'ר מסנגל עילית וניז'ר, והפך למושבה בשנת 1922.
בין נובמבר 1915 לפברואר 1917, התקיימה במושבה סנגל עילית וניז'ר התנגדות מזוינת לממשלה הקולוניאלית באזור וולטה המערבית, המכונה מלחמת וולטה-באני. זה קרא תיגר על הסמכות הממשלתית הקולוניאלית במשך יותר משנה באזור המשתרע מקודוגו (בבורקינה פאסו של ימינו) במזרח, לגדות נהר באני (מאלי של ימינו) במערב. זו הייתה האופוזיציה החמושת המשמעותית ביותר לרשות הקולוניאלית שהתארגנה בכל מקום באפריקה שמדרום לסהרה בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה.
חלוקה.
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה, ההצלחה של תנועת ההתנגדות גרמה לשלטונות צרפת להוציא את הצו "בדבר חלוקת המושבה סנגל עילית וניז'ר ויצירת המושבה וולטה עילית" מיום 1 במרץ 1919, שחילק את המושבה לשתי יחידות נפרדות:
בולים.
המושבה סנגל עילית וניז'ר אולי זכורה לרוב על ידי אנשי הבולאות שכן היא הוציאה מספר בולי דואר במהלך קיומה.
סנגמביה וניז'ר
סנגמביה וניז'ר הייתה יחידה מינהלית קצרת מועד של אפריקה המערבית הצרפתית, באזור ניז'ר, מאלי וסנגל של ימינו.
המושבה הוקמה בשנת 1902, והתארגנה מחדש בשנת 1904 לסנגל עילית וניז'ר.
בולים.
למרות קיומה הקצר, ממשלת צרפת הצליחה בכל זאת להנפיק בולי דואר ליחידה המינהלית, בדמות גרסה של סדרת הניווט והמסחר שלה, עם הכיתוב "SENEGAMBIE / ET NIGER".
רשימת מועמדויות ופרסים שקיבלה טיילור סוויפט
American Songwriter
American Songwriter (AS) הוא מגזין דו-חודשי שהוקם בשנת 1984, העוסק במלאכת כתיבת ויצירת השירים. הוא כולל ראיונות, טיפים לכתיבת שירים, חדשות, ביקורות ותחרויות ליריקה. המגזין מבוסס בנאשוויל, טנסי. התפוצה של העיתון מסתכמת בכעשרות אלפי עותקים.
היסטוריה.
צוות "American Songwriter" מתרכז ועוסק בהגשמת המטרה המקורית של המגזין כפי שהוצגה במהדורה הראשונה באוגוסט 1984. המטרה היא הצגת תהליך היצירה של המוזיקה, כמו גם תהליך הכתיבה שלה. ב-"American Songwriter" עוסקים וסוקרים את כל הסוגות המוזיקליות הקיימות.
לאורך השנים התראיינו והופיעו על שערי המגזין אמנים כמו גארת' ברוקס, בוב דילן, ג'ון דנוור, סמוקי רובינסון, בון ג'ובי, וילי נלסון, בילי ג'ואל, קריס קריסטופרסון, פול מקרטני, אלטון ג'ון, בק, דולי פרטון, אריק קלפטון, אר.אי.אם., ויזר, דת' קאב פור קיוטי, ריאן אדמס, ג'ימי באפט, רוב תומאס, טובי קית', פאבליק אנמי, שריל קרואו, ג'יימס טיילור, ריי למונטיין, טום פטי וטיילור סוויפט.
מושבת ניז'ר
המושבה הצרפתית של ניז'ר (בצרפתית: Colonie du Niger) הייתה נחלה קולוניאלית צרפתית, שכיסתה חלק ניכר משטחה של מדינת ניז'ר המודרנית במערב אפריקה, כמו גם חלקים ממאלי, בורקינה פאסו וצ'אד. המושבה התקיימה בצורות שונות בין השנים 1900–1960, אך נקראה בשם "Colonie du Niger" רק בין השנים 1922–1960.
שטח צבאי.
בעוד שהצרפתים החלו בהשתלטות על כמה מאזורי ניז'ר המודרנית בשנות ה-90 של המאה ה-19, הוקם שטח צבאי בזינדר ב-23 ביולי 1900. שטח צבאי זה שלט רק בדרום ניז'ר של ימינו, עם מזרח זינדר או מצפון ל-Tanout. מפקדו התבסס בכפר סורבו-האוסה ליד ניאמיי, לשם הועבר המטה בשנת 1903. מבחינה אדמיניסטרטיבית, זה היה חלק ממושבת סנגמביה וניז'ר בין השנים 1902–1904 והמושבה סנגל עילית וניז'ר בין השנים 1904 ל-1911. בעוד הפיקוד היה בידי קצין נחתים, תקציבו וממשלו היו תלויים במושל סגן בקאייס (לאחר מכן במקו), וקבלת ההחלטות הצבאיות - כמו גם קשר עם הרשויות במטרופול או במושבות אחרות היה באמצעות המושל הכללי בדקר. האזור מופיע גם במפות צרפתיות כ"טריטוריה הצבאית השלישית". ב-22 ביוני 1910 שונה שם השטח לטריטוריה הצבאית של ניז'ר, וכלל חלקים ממאלי הצפון מזרחית המודרנית (מחוז גאו) וצפון צ'אד (מחוז טיבסטי). ב-21 ביוני 1911 מחוז גאו הועבר לסודאן הצרפתית, ובשנים שלאחר מכן, נעשו מאמצים להקים עמדות קבע צרפתיות מצפון וממזרח, בבילמה, N'guigmi ובמקומות אחרים. בשנת 1911 הועבר המטה לזינדר, המשקף הן את השלווה היחסית במערב השטח והן את החשש לפלישה מהבריטים בדרום ומהאיטלקים מלוב. למרות זאת, השליטה הצרפתית באזורי הצפון והמזרח נותרה מינימלית. יחד עם מאוריטניה, ניז'ר נותרה החלק היחיד באפריקה המערבית הצרפתית שנשאר תחת שלטון צבאי.
שלטון קולוניאלי אזרחי.
ב-13 באוקטובר 1922 קיבלה המושבה האזרחית של ניז'ר את השליטה על מרבית אזורי הדרום והמערב, כאשר סגן מושל דיווח למושל הכללי של אפריקה המערבית הצרפתית. הקמתה של וולטה עילית הצרפתית בשנת 1919 כמושבה אזרחית הסירה את אזורי ניז'ר המודרנית ממערב לנהר ניז'ר. בשנת 1926 הועבר הקפיטול שוב לניאמיי מזינדר. בשנת 1930, מחוז טיבסטי הועבר למושבת צ'אד באפריקה המשוונית הצרפתית, ובשנת 1932, וולטה עילית הצרפתית חולקה בקרב שכנותיה, כאשר מחוזות דורוי ופאדה נגורמה הועברו למושבת ניז'ר.
מלחמת העולם השנייה.
פקידי מושבת ניז'ר, בניגוד לצ'אד השכנה, נותרו נאמנים לממשלת וישי הצרפתית לאחר 1940, ובכך סגרו את הגבול הדרומי שלה (לניגריה) ואת הגבול המזרחי עד 1944.
דה-קולוניזציה.
ב-31 בדצמבר 1946 השטחים הצבאיים של N'Guigmi ואגדז הועברו למושבת ניז'ר, והשאירו רק את מחוז בילמה תחת משטר צבאי, האחרון מבין מחוזות ניז'ר המודרנית. אזור זה בצפון מזרח הרחוק הועבר לממשל אזרחי צרפתי רק בשנת 1956.
בשנת 1947 הוקמה וולטה עילית הצרפתית מחדש, ומחוזות דורי ופאדה נגורמה נמסרו למושבת וולטה עילית.
בעקבות חוקי המסגרת בשנת 1956 נוצרו יסודות שלטון פנימי עם האספה הטריטוריאלית של ניז'ר שנבחרה בהצבעה עממית, אך החזיקה בסמכויות מייעצות ומנהליות בלבד. בשנת 1958 האיחוד הצרפתי ירש את הקהילה הצרפתית, וב-25 באוגוסט 1958 הפך סגן המושל לנציב עליון של ניז'ר.
החוקה של 25 בפברואר 1959 נוצרה על ידי ההצבעה של האספה המכוננת של ניז'ר, שנוצרה מהאסיפה הטריטוריאלית הנבחרת של ניז'ר בדצמבר 1958. ב-12 במרץ 1959 הפכה האספה המכוננת לאספה המחוקקת של ניז'ר, כאשר ראש הממשלה חמני דיורי שמר על תואר נשיא המועצה. סמכויות הביצוע הנומינליות הוקנו באספה, כאשר החוקה הקימה גורמים, כגון דגל ניז'ר, ההמנון הלאומי של ניז'ר וסמל ניז'ר, יחד עם שפה בנושא שמות גופים פוליטיים, זכויות וסמכויות שנשמרו בטקסטים הבאים.
בעקבות מלחמת העצמאות של אלג'יריה וקריסת הרפובליקה הצרפתית הרביעית, מושבות האיחוד הצרפתי הפכו עצמאיות לחלוטין בשנת 1960. ניז'ר אשרר את החוקה העצמאית הראשונה שלה ב-8 בנובמבר 1960 וז'אן קולומבני פרש מתפקידו כנציב עליון ב-10 בנובמבר 1960.
Amar pelos Dois
בחמ&quot;ס
ארתרוסקופיה של מפרק הירך
ארתרוסקופיה של מפרק הירך (בלועזית: Hip arthroscopy) היא ניתוח זעיר-פולשני, ארתרוסקופיה, של מפרק הירך. ניתוח זה משמש לטיפול בבעיות מפרקים שונות וכולל חתכים קטנים וזמני החלמה קצרים יחסית בהשוואה לטכניקות כירורגיות קונבנציונליות (המכונות לעיתים "ניתוח פתוח"), ועל כן בשנים האחרונות חלה עלייה במספר הניתוחים הארתרוסקופיים של מפרק הירך. עם זאת, בשונה ממפרקים אחרים מפרק הירך קשה במיוחד לגישה ארתרוסקופית בשל היותו עמוק, יציב והדוק.
מפרק הירך הוא מפרק דמוי מכתש ועלי המאפשר לירך לנוע ומורכב מראש הירך, החלק העליון של הירך, ומהמחרשת, החלק אילו מחוברת עצם הירך באגן. סביב שפת המחרשת ישנה טבעת סחוסית המכונה לברום. ההתוויה הנפוצה ביותר לניתוח מסוג זה היא תסמונת תפס הירך וההפרעות הקשורות לתסמונת כמו קרע בלברום והפרעות מפרקיות נוספות. הפרעות מפרקיות נוספות כוללות הוצאת גוף חופשי במפרק, זיהום במפרק, פגיעה בסחוס או בלברום, מחלה של חלל המפרק ואבחון לבירור הכאב ממקור המפרק. ההליך מבוצע בהרדמה מלאה או הרדמה בעמוד השדרה. ישנן שתי שיטות נפוצות לביצוע ההליך, האחת כשהמטופל שכוב על הגב והשנייה כשהוא שכוב על הצד, לפי העדפת המנתח. על מנת לגשת לחלל המרכזי של מפרק הירך (בין ראש הירך למחרשת), טרם הניתוח מותחים את הרגל היטב לאחר שמניחים את כף הרגל במגף מיוחד. עוצמת המתיחה הדרושה לניתוח מוערכת בעזרת פלואורוסקופיה. לרוב, המתיחה מאפשרת הפרדה של מספר מילימטרים מועטים בין ראש הירך למחרשת. לאחר המתיחה, המנתח מחטא ומחדיר מחט דקה בהנחיית פלאורוסקופיה למפרק הירך על מנת לבקע את כיסוי המפרק. לאחר מכן, במרבית המקרים מוזרק נוזל למפרק על מנת לוודא שיש מספיק מקום בין ראש הירך למחרשת על מנת לאפשר גישה בטוחה של הארתרוסקופ. לאחר מכן, מוודא המנתח את מיקום כניסת הארתרוסקופ, המכשיר בעזרתו הוא צופה בניתוח בתוך המפרק, ומחדיר אותו דרך חתך קטן בעור. בנוסף לארתרוסקופ, מחדיר המנתח דרך חתכים קטנים מכשירים ניתוחיים נוספים. לאחר שהמנתח משלים את ההליך, משחררים את מתיחת הרגל, מה שמאפשר לראש הירך לחזור למחרשת.