באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה הנסן במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אולימפי חדש של 5.10 מטר, לפני וולפגנג ריינהארדט (5.05 מטר) וקלאוס לנהרץ (5.00 מטר), שניהם מגרמניה המערבית. בתחרות זו הורשו האתלטים להשתמש, בפעם הראשונה, במוטות גמישים דבר שהביא לכך שתשעה קופצים עברו את השיא האולימפי הקודם שהיה 4.70 מטר.
משחקי תפקידים המוניים ברשת
נברודי
נברודי (בסיציליאנית: Munti Nèbbrudi; באיטלקית: Monti Nebrodi; בלטינית: Nebrōdēs montēs) הוא רכס הרים העובר לאורך צפון מזרח סיציליה. יחד עם רכסי מדונייֶ ופְּלוריטני, הוא יוצר את שרשרת ההרים האפנינים הסיציליאניים.
הרכס עובר דרך רכס פְּלוריטני שבחלקו המזרחי של האי ועד למרגלות הרי מדונייֶ במערב, מול הים הטירני בצפון. הר אטנה, שממנו הוא מופרד על ידי הנהרות אלקנטרה וסימטו, מהווה את הגבול הדרומי של הרכס. כמה מפסגות הרכס נמצאות מעל 1,500 מטר כשהפסגות הגבוהות ביותר הן מונטה סורו (1,847 מטר) וסרה דל רה (1,754 מטר). הרכס מורכב ברובו מאבן חול וחרסית, אך הוא כולל גם תצורות אבן גיר, כמו רוקה דל קראסטו (Rocche del Crasto) שבו נמצאת מערת לאורו השופעת נטיפים וזקיפים. עיירות הממוקמות ברכס כוללות את טרוינה, ניקוסיה, מיסטרטה, ועוד מספר עיירות בנפת מסינה.
חלק נרחב מההרים ברכס מכוסים ביערות עבותים של עצי שעם במדרונות הנמוכים יותר. עם העלייה בגובה, עצי השעם מפנים את מקומם לעצי אלון ולאחר מכן לעצי אשור באזורים הגבוהים יותר. עצי טקסוס נפוצים גם הם ביערות האשור. באזורים רבים הושטח היער ליצירת שטחי מרעה הרריים.
הפארק הלאומי נברודי.
ב-4 באוגוסט 1993 הפכו שטחים נרחבים ברכס לפארק לאומי. הפארק משתרע על פני 856.87 קמ"ר. הוא נוגע ברבים מהקומונות ההרריות בסיציליה והוא אחד הפארקים המוגנים הגדולים באי.
מונטי נברודי
מונטה נברודי
החי בדרום אפריקה
הפאונה של דרום אפריקה היא פאונה בעלת מגוון ביולוגי רב, בה מינים אנדמיים רבים, השוכנת באפריקה הדרומית שבאזור האפרוטרופי (וישנו גם עולם צומח אופייני לה -ממלכת אזור הכף, בה 9,000 מיני צמחים ש-70% מהם אנדמיים). היא מגיעה ברשימת ה"מגה-מגוון ביולוגי העולמי" למקום השישי מתוך 17 מדינות במדינה פארקים לאומיים רבים ופעילות שימור רחבה (כשהעתיק מכולם הוא הפארק הלאומי קרוגר), אף שישנם בעלי חיים נדירים רבים המתקרבים לסכנת הכחדה וישנו אף ציד לספורט המותר בכמה פארקים.
סביבות המחיה.
בדרום אפריקה מספר אזורי מחיה של מדבר צחיח או צחיח למחצה במדבר נמיב בצפון-מערב, שטחי הקארו במערב ומדבר קלהרי בצפון-מרכז. האקלים במרכז המדינה הוא לח יותר, בעל אופי של ערבות עשב פתוחות, סוואנות, שטחי ולד או שיחיות סוקולנטים ובכמה אזורים ישנם יערות (למשל לאורך הכף המערבי ובמורדות הרי דראקנסברג) וישנם גם נהרות (ביניהם נהר אורנג' ולימפופו.) וביצות. למזרח דרום אפריקה נמצאת רמות ממוזגות בעלי בתות, חורשים ים תיכוניים ואזור ה"פינבוס" בו מגוון צמחים נדיר ואנדמי לאורך הכפים הגדולים או סבך אלבני סביב החוף הדרומי. חופי דרום אפריקה משיקים הן לאוקיינוס האטלנטי והן לאוקיינוס ההודי ובנקודות המפגש נוצרים שטחים פוריים ביותר בהם מתלכדים זרמים עשירים והפלנקטון משגשג. לאורך החופים ישנם גם יערות קלפ רחבים ובאזורים הצפוניים גם שוניות אלמוגים.
הפאונה.
בדרום אפריקה ישנם 297 מיני יונקים, 858 מיני עופות, 447 מיני זוחלים ו-132 מיני חסרי זנב (הנציגים היחידים של דו-חיים במדינה), מתוכם 50% אנדמיים לה. גם עולם החי הימי מגוון וכולל דגים אנדמיים רבים ומספר לווייתנאים המבקרים בה.
מבין היונקים נפוצים מינים ידועים משאר היבשת, ביניהם חמשת הגדולים - פיל אפריקני, קרנף לבן ושחור, תאו אפריקני אריה ונמר אפריקני. מינים אלה נפוצים לאורך המדינה, למעט באזורים היבשים ביותר או סביב החופים והרמות הגבוהות. מהטורפים נפוצים גם כלביים כמו תנים והזאב הטלוא הנדיר, צבועיים כמו צבוע חום וצבוע מנומר, חתולים קטנים כמו הברדלס, חתול בר אפריקני וקרקל ומספר של טורפים קטנים יותר כמו גחניים, נמייתיים, לוטרות, גירית הדבש, שועל אוזנן ועוד. לאורך החופים ישנם מושבות רבייה של טורף הים היחיד באזור - דוב ים איוני. מבין הפרסתנים בולטים הזברות, הן המצויה והן ההרים ומגוון של פריים במגוון גדלים מתאו אפריקני עד לאנטילופה איילית, דוקרנים וצביונים קטנים. ישנם גם מספר חזיריים כמו חזיר יבלות וחזיר הסבך, ג'ירף דרום אפריקני וגם אוכלוסייה של היפופוטמים לאורך הנהרות ולעיתים נדירות גם בחופים. עוד פרסתנים כוללים את השנבוב, כמה שפניים ולווייתנים המחפשים לאורך החופים (למשל אורקה, דולפין דרום-אפריקני, דולפינן אנקולי, דולפין הכף ודולפין מזנק ולווייתני מזיפות כמו לווייתן גדול-סנפיר ולווייתן בריד). יונקים נוספים כוללים פרימטים כמו בבונים וקוף ורווט. ישנם גם כמה מכרסמים נפוצים כמו עכבריים, פדטיים, מכרתניים ודורבן הכף, ארנביים ילדים כמו ארנב הנהרות, פנגולין הכף ועוד.
מבין העופות ישנם מינים רבים החיים לאורך כל המדינה, בעוד אחרים חיים רק ליד מקווי מים (ביניהם נכללים ברווזיים, פלמינגו, שקנאיים, כפניים, אנפתיים, עיטם קולני ועוד רבים) או אף במדבריות (למשל עוזניית הנגב וקטיים). עופות רבים חיים לאורך הערבות כמו דורסי יום שונים ביניהם נשרים ועיטים גדולים כמו עיט לוחם או ינשופיים גדולים כמו אוח הכף, שתאים ושאר אורגיים, פנינייה, פרנקולין, טוקוסים וחובתיים לרבות חובת קארו האנדמית או חוברה אפריקנית הגדולה שבעופות המעופפים במדינה והשנניה בגודלה בעופות המדינה לאחר יען מצוי. מספר עופות אנדמיות לדרום אפריקה ביניהם כמה צופיתיים, קפצני הסלע, ציפורי סוכר, סולת הכף וקורמורן הכף והמין היחיד של פינגווין באפריקה - פינגווין שחור-רגל.
מבין הזוחלים בולטים תנין היאור, פיתוניים גדולים כמו פיתון סלעים אפריקני, נחשים ארסיים כמו ממבה, קוברת הכף, ביטיס ועוד צפעיים ונחש העפאים וכמה לטאות כמו חרדוניים, קורדיליים, זיקיות וכוחיים. ישנם גם צבים רבים כמו צב נמרי, צב משונן שריון, צב כף מנומר - הקטן בצבים, צב קשותי, צב קסדה אפריקני וצבי ים. מבין הדו-חיים מגוון גדול של צפרדעים אנדמיים לדרום אפריקה כמו צפרדע קצרת ראש, צפרדע סוף צבועה ומיני קרפדיים, פיקסיספלידיים, המיסוטיים ורקופוריים.
מבין הדגים ישנם שלל דגים הנוהרים אחרי הפלנקטון השופע (ביניהם להקת ענק של סרדין דרום אמריקני המתרבה לאורך החופים) או חיים בין אצות הקלפ ובחופי צפון המדינה גם בשוניות אלמוגים. דגים אלה כוללים מגוון של כרישים ובטאים ביניהם כריש לווייתני ועמלצים לבנים הצדים גורי דובי ים סביב החופים וטריגונים קצרי-זנב. ישנם גם מקריני סנפיר רבים כמו דקראים שונים, סרדינאים, צלופחאים ועוד וגם לטימריה אפריקנית, דג קדום שהיה מאבות החולייתנים היבשתיים והוא הנציג היחיד במדינה של בעלי סנפירים בשרניים.
תעשיית הרכב היוונית
תעשיית הרכב היוונית (ELVO, ביוונית: Ελληνική Βιομηχανία Οχημάτων) היא חברת כלי רכב יוונית שבסיסה בסלוניקי. היא נוסדה בשנת 1972 בשם .Steyr Hellas S.A ושינתה את שמה לשמה הנוכחי ב-1986. היא מייצרת בעיקר אוטובוסים, משאיות וכלי רכב צבאיים.
היסטוריה.
תעשיית הרכב היוונית הוקמה בשם Steyr Hellas S.A. החברה הרכיבה וייצרה משאיות, אופנועים וטרקטורים חקלאיים (דגמי Steyr ו-Puch). הצבא היווני ורשויות יוון הזמינו כמות גדולה של משאיות ואוטובוסים, הזמנות אלו נתנו מומנטום לחברה. חטיבת הטרקטורים פורקה בשנות ה-80, כשהחברה התמקדה בכלי רכב צבאיים; בשנת 1986 היא שינתה את שמה ל-Hellenic Vehicle Industry S.A.
העיצובים המקוריים הראשונים של החברה היוונית היו משאית במשקל 3 טון בשנת 1980 (לא מיוצרת תעשייתית) ואוטובוס צבאי (שלדה וגוף) בשנת 1981. באותה שנה היא לקחה על עצמה את בנייתו של מוביל כוח אדם "שלה" ליאונידס (דגם ה-4K 7FA של Steyr שנבנה עם שינויים קלים, שוב עם תוכן מקומי שהולך וגדל בהדרגה). בשנת 1987 הציגה Hellenic Vehicle Industry את Leonidas-2, הפעם עם שינויים משמעותיים משלה. מאות משאיות נבנו, בעוד שהוצעו מספר גרסאות שונות.
בשנים שלאחר מכן הפכה תעשיית הרכב היוונית ליצרנית מרכזית של משאיות צבאיות ואזרחיות למגוון שימושים (כולם על בסיס דגמי שטייר), מנועים (סוגי שטייר, רבים לייצוא לחברה האוסטרית עצמה), ג'יפים צבאיים (מרצדס-בנץ G-Class ברישיון), כלי רכב ומכונות מותאמים אישית ואוטובוסים, עם יצוא משמעותי. ייצור אוטובוסים כלל בדרך כלל בניית מרכבים על שלדות מיובאות; רק דגמים בודדים כללו תכנון ובנייה מלאים של שלדות ELVO, ביניהם דגמי Midas ואירופה משנת 1993, ומספר סוגי אוטובוסים צבאיים. אוטובוסים של סקניה L113 בעלי גוף ELVO, שיוצאו לשירותי אוטובוס טרנס-איים בסינגפור בשנת 1996, התקבלו בברכה על ידי העיתונות של סינגפור כאוטובוסים הנמוכים הראשונים באזור.