במהלך כהונתו כמושל טיפל בנגרטר בשיטפונות של ימת המלח הגדולה ויובליה באמצעות אישור הפעלתן של משאבות גדולות בסכום בן כ-60 מיליון דולר אמריקני, אשר יצרו תעלות למים עודפים מימת המלח הגדולה אל מישורי המלח של בונוויל . תחילה היה מיזם זה מוצלח, אך כעבור זמן מה עורר מחלוקת ציבורית כאשר מפלס המים של הימה ירד בשנים שלאחר מכן, וחלק ממבקריו של בנגרטר ראו במשאבות בזבוז כספי ציבור. בבחירות 1988 נבחר לתקופת כהונה שנייה, ולתקופה מסוימת היה סגן יו"ר ויושב ראש אגודת המושלים של מערב ארצות הברית. בראשית 1993 סיים את תפקידו כמושל המדינה.
לאחר פרישתו מהחיים הציבוריים שב בנגרטר לנתיבתו המקצועית בעולם הבנייה וכיהן במשך שלוש שנים כנשיא המיסיון של הכנסייה המורמונית ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, בין השנים 1996–1999. ב-14 באפריל 2015 לקה בנגרטר בשבץ מוחי ומאוחר יותר נפטר בגיל 82.
זוזאנה צ'פוטובה
A Woman
A Woman (בעברית: אישה) הוא אלבום הבכורה של הראפית האמריקאית, קווין הרבי. האלבום יצא לאור ב-21 במאי 2021, על ידי חברת התקליטים "Checkbook". מתוך האלבום יצאו שני סינגלים.
רקע והכרזה.
לאחר שהרבי סיימה להוציא בין השנים 2017–2020 את תשעת מיני-אלבומיה, באוקטובר 2020, החלה לעבוד על אלבום הבכורה שלה.
סינגלים.
"Juice" יצא לאור ב-13 באפריל 2021, כסינגל הראשי של האלבום.
שאנדור לוי
שאנדור לוי (בהונגרית: Lőwy Sándor; מאד, 12 בפברואר 1906 – ואץ, 27 באוקטובר 1929) היה אופה יהודי-הונגרי, חבר ועובד מפלגת הקומוניסטים בהונגריה. נפטר במאסר בבית הסוהר.
ביוגרפיה.
שאנדור לוי נולד במשפחה יהודית כבנם של מור לוי והרמינה פרידמן. בגיל 11, הוא עבר לקושיצה עם משפחתו. שם הפך לחבר באיגוד הנוער הצ'כוסלובקי בשנת 1922. בגיל 18 הפך למנהיג תנועת הנוער הסלובקית. מפלגת הקומוניסטים של הונגריה (KMP) שלחה אותו לבית הספר המפלגתי בברלין ולאחר שסיים שם חזר להונגריה בשנת 1926 ועמד בראש מחלקת הפועלים הצעירים של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית, והנהיג את תת-האגף של הפועלים הצעירים והפך לחבר בוועד המרכזי של האגף (KIMSZ) הבלתי חוקי. בהמשך עבד כחבר בוועד המרכזי של המפלגה עצמה. הוא נעצר בפברואר 1927, נידון לשלוש וחצי שנות מאסר, אותו נאלץ לרצות בבית סוהר בעיר ואץ. משם הצליח להבריח כמה מכתביו לעיתון בקושיצה. ב-21 באוקטובר 1929 כמה מהאסירים, כולל לוי, החלו בשביתת רעב בהנחיית ה-KMP. כדי לשבור את השביתה, השובתים הוזנו באופן מלאכותי. כך רצו שלטונות בית הסוהר לתת להם תובנה טובה יותר להפסקת השביתה. לוי קיבל דלקת ריאות עקב הטיפול הזה יחד עם שאנדור סטארון, ממנה לא התאושש. בהלוויה לוי ארגנה קטו האמאן (פוליטיקאית קומוניסטית) הפגנה.
זולטאן ואש (מקודם: ויינברגר), מנהיג קומוניסטי, כתב את הדברים הבאים בזכרונותיו על לוי וסטארון: "למפלגת הקומוניסטים בהונגריה יש שני קורבנות קדושים חדשים. לעולם לא נשכח את חברינו לנשק, שאנדור לוי ושאנדור סטארון."
משפחתו.
גיסו היה מיהאי פרקש ואחיינו היה ולדימיר פרקש.
הנצחה.
רחוב בסגד נקרא על שמו.
You (שיר של רגארד, טרוי סיון וטייט מקריי)
You (בעברית: אתה) הוא סינגל שהוקלט על ידי המפיק מוזיקלי הקוסובורי-אלבני רגארד בהשתתפות הזמרת-יוצרת הקנדית טייט מקריי והזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. השיר יצא לאור ב-16 באפריל 2021, על ידי חברת התקליטים מיניסטרי אוף סאונד, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע והכרזה.
ב-1 באפריל 2021, העלה סיון דואט של עצמו ושל מקריי שרוקד ושר את השיר בעמוד הטיקטוק שלו. ב-31 במרץ, העלה רגארד טיזר לקליפ 30 שניות לשיר עמוד היוטיוב שלו. ב-9 באפריל, המשיך סיון לפרסם תמונות שלו עם כיתובי מילות השיר בעמוד האינסטגרם שלו.
רמיסת קהל
יהודית יובל רקנאטי
שמחה נהיר
שמחה נהיר (1 ביולי 1907 – 1 בנובמבר 1975) היה איש חינוך ארץ-ישראלי בתקופת היישוב ובעשורים הראשונים של מדינת ישראל. כיהן כסגן מנהל בית הספר הריאלי העברי בחיפה בין השנים 1955 - 1975 וחיבר ספר לימוד, "עיקרי תורת המשפט" וחוברות עבודה .
ביוגרפיה.
נהיר, במקור קופשטיק, נולד בשנת 1907, בעיר בילה צרקווה במחוז קייב באוקראינה לאביו, הרב צבי קופשטיק, שהיה רב העיר, ולרבנית אסתר בת רבי ישראל ליב. עלה לארץ ישראל עם הוריו בחנוכה תרפ"ה (12/1924), והתקבל מיד לגימנסיה הרצליה, אותה סיים במחזור י"ד (תרפ"ו). בניגוד לרוח התקופה, פנה יחד עם אחותו, לימים הרבנית יונה חיה בנדיקט, ללימודי השכלה גבוהה, והיה בין שלושה עשר הבוגרים של המחזור הראשון של האוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1931.
ב-1934 הצטרף נהיר לסגל מורי בית הספר הריאלי בחיפה. הוא לימד בכיתות התיכוניות לשון עברית, הבעה, תנ"ך, ספרות עברית ופילוסופיה, ריכז את ההוראה של המקצועות האלו בבית הספר, ובתפקידו זה עסק רבות בהדרכת מורים.
במקביל להוראה עסק בניהול חינוכי: היה המנהל הראשון של בית בירם (1949) והאחראי הראשון מטעם בית הספר הריאלי על הפנימייה הצבאית לפיקוד. משנת 1955 ועד פטירתו בשנת 1975 היה סגנו וממלא מקומו של מנהל בית הספר, ד"ר יצחק שפירא. בתפקידיו אלו קבע שיטות ונהלים אשר הונהגו בבית הספר למשך שנים ארוכות.
נהיר נישא לברינה (1901–1979) ולזוג נולד בן (אברהם מנחם).
הנצחתו.
ב-1976, ביום השנה למותו של נהיר, נערך ב"בית בירם" טקס קריאת ספרייה על שמו.
משנתו החינוכית וכתביו.
על בסיס ניסיונו כמורה היה ברור לנהיר שיש ללמד אוריינות בהדרכה שיטתית הדרגתית ורצופה על מנת לתת בידי התלמיד כלים להבעה, כלים שיעשו את ההבעה בכתב ובע"פ למעניינת יותר, לרהוטה, לרציפה, למתפתחת בדרך הגיונית, למשכנעת, וכל זאת מבלי לפגוע ביצירתיות הרגשית והמחשבתית שלו.
נהיר דגל בהוראה שתקנה הרגלי דיבור וכתיבה החל מן המשפט הבודד וגמור בחיבור בן פסקות אחדות; דגש רב הושם על שלמות הפסקה הבודדת. גישה זו הייתה בניגוד קוטבי לאסכולה שרווחה באותה תקופה, אסכולת "היצירה החופשית בחיבור" מבית מדרשו של יוסף עזריהו. את גישתו פרסם בסדרת מאמרים בהד החינוך, מאמרים שזכו לתגובה גם בעיתונות היומית, ובהמשך לסקירה מקיפה. תפיסתו המקורית של נהיר הייתה נושא ללימוד במחלקה הפדגוגית באוניברסיטת תל אביב בקורס למתודיקה של הוראת דרכי החיבור (בהנחית ד"ר נחמה ליבוביץ).
נהיר האמין שהדרך הטובה ביותר להטמעת גישתו איננה במאמרים תאורטיים בספרות המקצועית, כי אם בכתיבת ספרי לימוד שיהיו עזר שימושי למורה בהוראת האוריינות. ספריו עוסקים מצד אחד בניתוח אנליטי של המשפט למרכיביו, ומצד אחר בהדרכה לכתיבת חיבור. בסוף שנות הארבעים של המאה ה-20 פרסם את הספר עיקרי תורת המשפט שעסק בתחביר הלשון העברית. הספר התאפיין בהגדרות ובדוגמות ברורות, שהבהירו את מבנה המשפט העברי על כל חלקיו ולווו בתרגילים רבים. במחצית השנייה של המאה ה-20 זה היה ספר הלימוד המקובל והנפוץ ביותר בארץ בבתי הספר התיכונים ובאוניברסיטאות.
סדרת ספריו כיצד אכתוב חיבור, המשתרעת מכיתות היסוד ועד לסוף התיכון, פותחת בכתיבה של משפט בודד בכיתות היסוד, מתרכזת בפסקה לגווניה השונים (סיפור, תיאור, הסבר וטיעון) בשכבת הביניים, ומסתיימת בכתות הגבוהות בתיכון בחיבור בן פסקות אחדות ובכתיבת תמצית. מאז שראו אור ועד ימינו, משמשים ספריו של נהיר, ובראשם "עיקרי תורת המשפט", כמקור התייחסות בקרב חוקרי הלשון העברית.
מעבר לפעילותו בבית הספר הריאלי, פעל נהיר במישור הארצי בהשתלמויות ובמסגרות אקדמיות בכתב ובעל-פה להנחלת גישתו לאוריינות. ספרי הלימוד שכתב בנושא הבעה ותחביר הם התשתית לספרי הלימוד העכשוויים באוריינות, גם לאלו הנוקטים גישות אחרות.
מעבר וינדי (אנטארקטיקה)
מעבר וינדי או בקע וינדי (באנגלית: Windy Gap; מילולית: המעבר שטוף הרוחות) הוא מעבר הרים, בחצי האי טריניטי, שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהו של המעבר 975 מטרים מעל פני הים.
המעבר ממוקם בקצה הצפון מזרחי של מישור לואי פיליפ.
המעבר מהווה את מקום המפגש של שלושה עמקים: עמק ברוד - הפונה לכיוון מזרח לכיוון מפרץ דוז, העמק בו נמצא קרחון ססטרימו, הפונה לכיוון צפון לעבר מפרץ לאפונד, ועמק הפונה לכיוון דרום, לעבר תעלת הנסיך גוסטב.
היסטוריה.
גילוי המעבר.
המעבר התגלה על ידי סקר שטחי חסות איי פולקנד, אשר חצו אותו בעת שערכו מסע סקר, באפריל 1946; משלחת הסקר החלה את מסעה ממפרץ התקווה.
מקור השם.
שמו של המעבר הוא תיאורי.
השם ניתן בעת גילוי המעבר, בשל מזג האוויר הרע, והרוחות העזות שהיו בו, עת שהתגלה המעבר על ידי סקר שטחי חסות איי פולקנד באפריל 1946.
בצילו של הלם קרב
בצילו של הלם קרב הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1988 שביים יואל שרון.
הפקה וצילום.
הסרט נקרא תחילה "בחזרה לחיים" והופק על ידי יעוד לבנון. צילומי הסרט החלו במרץ 1987. בסרט השתתפו: אשר צרפתי, דן תורג'מן, ענת עצמון, גילי בן אוזיליו, סטניסלב צ׳פלין ואמנון ברנזון. לקראת סיום הפקת הסרט הוחלט לשנות את שמו ל"בצילו של הלם קרב", אך הבמאי יוסי זומר החל במקביל לצלם סרט בשם "הלם קרב". לבסוף ויתר זומר על השם. סרטו של זומר יצא לאקרנים ב-1989 בשם "רסיסים".
הסרט יצא לאקרנים באפריל 1988.
במהלך צילומי הסרט ענת עצמון ודן תורג'מן התאהבו, וב-1991 השניים נישאו.
עלילה.