בשנת 2012 זכתה רשת הטלוויזיה PBS בארבעה פרסי אמי "Creative Arts Emmy Award" מתוך חמש מועמדויות. הפרסים היו על ניהול אמנותי, צילום, תלבושות ועיצוב כותרת.
תקציר עלילה.
חלק ראשון.
הילד פיפ כשהוא מחוץ לביתו באזור הביצות פוגש אסיר נמלט בשם אייבל מגוויץ' (ריי וינסטון). האסיר דורש מהילד להביא לו פצירה כדי שיוכל להסיר את השלשלאות בהן הוא כבול. להפתעתו הרבה של מגוויץ', כשפיפ חוזר אליו הוא מביא בנוסף לפצירה גם פשטידת בשר. מאוחר יותר כאשרמגוויץ' נאבק עם אסיר נמלט אחר, הוא נתפס ונאסר שוב.
פיפ גר עם אחותו (קלייר ראשברוק) ועם בעלה הנפח, ג'ו גארג'רי (שון דולי). הדוד שלה (מארק אדי) מספר לה שמיס האווישם המתבודדת (ג'יליאן אנדרסון) מחפשת ילד שיבוא לביתה. אחותו של פיפ המצפה לגמול נאה, דוחקת בפיפ ללכת לביתה של מיס האווישם, והוא הופך לחבר למשחק של אסטלה, ביתה המאומצת.
במהלך שהותו בבית פיפ שומע ממיס האווישם שהוא נועד לדבר מה מיוחד ושונה, והוא משוכנע שהיא מועידה אותו לחיי ג'נטלמן. אך הוא מתאכזב כאשר היא מתברר שהיא מועידה אותו להיות שוליה של נפח. היא משלמת לג'ו והם חותמים על חוזה. יותר מכך הוא מאוכזב מכך שהיא מורה לו לא לשוב לראותה. בזמן שפיפ וג'ו נמצאים בבית סאטיס, אורליק (ג'ק רות') תוקף את אחותו של פיפ, והיא נותרת מרותקת למיטה. פיפ מתחיל את שבע שנות החניכות אצל ג'ו.
שבע שנים חולפות, ופיפ (כעת מגלם אותו דאגלס בות') פוגש שוב את אסטלה (בגילומה של ונסה קירבי). עורך הדין של מיס האווישם, ג'אגרס, מבקר אצל פיפ ומודיע שיש לו מיטיב אשר ישלם על חינוכו, ושפיפ אמור לנסוע ללונדון להתחיל את חייו כג'נטלמן. התנאי לכך הוא שיהיה מוכר בשם 'פיפ' בלבד, ושנאסר עליו לברר מי הוא מיטיבו ומה מקור הכסף. פיפ מניח שהמטיבה שלו היא מיס האווישם, הוא מבקר בבית סאטיס ומבטיח לא לאכזב אותה.
חלק שני.
בלונדון פיפ מבלה את זמנו בחברת הרברט פוקט, הוא צובר חובות במועדון חברים פרטי, ומנסה לשכוח את חייו הקודמים. פיפ מספר להרברט על אהבתו לאסטלה, אך חברו חשדני. הוא מזהיר את פיפ שאין איש יודע מאין הגיעה אסטלה, מיס האווישם אימצה קיבלה אותה מ'חברים' שאיש לא שמע עליהם. למרות זאת פיפ מלווה את אסטלה לנשף בלונדון, ורגשות האהבה שלו מתגברים.
ג'אגרס נוזף בפיפ על בזבזנותו, אך פיפ מתעקש שהוא חייב להרשים את מיס האווישם ולהראות שהוא ג'נטלמן. במשרד של ג'אגרספיפ נתקל בלקוח אחר, בנטלי דרמל (טום בורק) שאף הוא ננזף על התנהגותו. פיפ מנסה להתידד איתו, אך בנשף הריקודים הוא מראה תשומת לב רבה לאסטלה, ומלגלג על פיפ, ואומר שפיפ אינו ג'נטלמן אמיתי.
גם הפקיד של ג'אגרס, ומיק, מביע זלזול במוצאו של פיפ, אבל הוא מסייע בחשאי לפיפ לממן משרה עבור הרברט פוקט, דבר אשר מאפשר לו לשאת לאישה את אהובתו. פוקט נושל ממשפחתו כיוון שבחירת ליבו לא הייתה במעמד גבוה מספיק לטעמם.
אחותו של פיפ מתה והוא משתתף בהלוויה. כשהוא שוב לבד בחדרו, הוא מתעורר בלילה ומוצא מולו את מגוויץ' שמוציא כספים מתוך שק, וחושף שהוא עצמו הוא המיטיב המסתורי.
חלק שלישי.
פוקט נכנס לדירה ומגוויץ' מאיים עליו בסכין, עד שפיפ אומר שזה חברו הטוב, ומסביר להרברט את המצב. פיפ חושד במגוויץ' ומאמין שכספו הגיע ממעשי רצח. הוא מבקר בבית סאטיס ופוגש שם את דרמל, המספר לו שהוא ואסטלה מאורסים והוא שמח לאידו של פיפ. אסטלה מגלה לפיפ שמטרת בואו לבית סאטיס בילדותו הייתה שהיא תוכל להתאמן עליו ולראות את ליבו נשבר. אחרי שאסטלה הולכת פיפ דורש ממיס האווישם להסביר לו מדוע היא גרמה לו להאמין שהיא המטיבה שלו, ושהוא נועד להתחתן עם אסטלה. מיס האווישם אומרת שאסטלה תשבור את ליבו של דרמל, אך פיפ עונה שלדרמל לא יהיה אכפת כלל מאסטלה.
בעזרתו של ומיק, פוקט מוצא מקום מסתור למגוויץ'. מתברר להם שג'נטלמן מהמועדון של פיפ, מציע סכום כסף גדול להסגרתו של מגוויץ'. פיפ מתאר את האיש בפני מגוויץ', שמגלה את זהותו האמיתית. האיש הוא קומפייסון, שאיתו נאבק מגוויץ' בביצות. פיפ ופוקט מבינים שקומפייסון הוא החתן שזנח את מיס האווישם ביום חתונתה.
מגוויץ' מבטיח לפיפ שכספו הגיע מעבודה קשה ולא ממעשי רצח. פיפ מספר שהוא התנכר למשפחתו. אסטלה נישאה לדרמל, והמכתבים שהיא מקבלת אינם נפתחים, ומוחזרים לשולחת, מיס האווישם. פיפ, שאינו מוכן להשתמש בכספו של מגוויץ', מבקש ממיס האווישם כסף עבור הרברט פוקט. באי רצון בולט היא נותנת לו את הכסף ומבקשת את סליחתו. אחר כך היא שורפת מכתבי אהבה שקבלה מקומפייסון, שמלתה מתלקחת והיא עולה באש. פיפ חוזר כדי להצילה, אך לשווא.
מגוויץ' מספר לפיפ על עברו. הוא היה נשוי לאישה בשם מולי, והייתה להם בת. יום אחד קומפייסון ניסה לאנוס את מולי, והיא נאבקה בו ופצעה אותו. היא הועמדה לדין על רצח ונכלאה. כאשר מגוויץ' חזר לביתו נודע לו שאשתו בכלא ובתו מתה. בזכות ג'אגרס מולי ניצלה מתלייה, אך מגוויץ' התחיל לשתות והדרדר לפשע. הוא נעצר על פשע שעשה יחד עם קומפייסון. בעוד שקומפייסון קיבל שנתיים מאסר מגוויץ' קיבל מאסר עולם.
פוקט וומיק מוצאים ספינה שבה יוכל מגוויץ' להימלט מלונדון, ופיפ מחליט להצטרף אליו. אורליק מגלה את הקשר בין פיפ למגוויץ' ומספר על כך לקומפייסון. אורליק תוקף את פיפ אך פיפ מצליח לגבור עליו. כאשר הם חותרים בסירה לעבר הספינה, משיגים אותם בסירה אחרת קומפייסון וכמה שוטרים. מגוויץ' דוקר למוות את קומפייסון, והוא עצמו הוכה קשות על ידי השומרים ונלקח למעצר.
פיפ הולך לראות את ג'אגרס, הוא פוגש שם את המשרתת מולי, ומבין שזו היא אשתו של מגוויץ'. עוד מתברר לו שאסטלה היא בתם של מגוויץ' ומולי. ברגעי חייו האחרונים של מגוויץ' פיפ מספר לו שביתו עדיין חיה, והיא יפהפייה ושהוא, פיפ, אוהב אותה.
אסטלה מתחתנת עם דרמל וסובלת מנחת זרועו. הוא מתעלל גם בסוס שלו, ולבסוף הוא נהרג מבעיטה של הסוס. אסטלה נשארת אלמנה ויורשת את הונו של דרמל וגם את בית סאטיס של מיס האווישם. פיפ שחייב עדיין פאונד אחד לנושיו מתכוון לעזוב את לונדון. אך ומיק מודיע לו שג'ו שילם את החוב. פיפ חוזר לביתו של ג'ו ומבקש את סליחתו. פיפ הולך לראות את ביתה של מיס האווישם ופוגש שם את אסטלה.
הפקה.
ביולי 2011 נערכו צילומי הסרט ב"בית הולדנבי" קרוב לנורת'האמפטון, ששימש עבור צילומי החוץ של "בית סאטיס". צילומי הפנים נערכו באחוזה לאנגליברי, קרוב לווטפורד שבהרטפורדשייר.
בית משפחת גארג'רי והנפחיה נבנו באזור הביצות ממזרח לעיירה טולסברי שבאסקס. הכנסייה שבסצנות הפתיחה היא כנסיית סט. תומאס בקט בכפר הנטוש פיירפילד שבקנט. פנים הבית של משפחת גארג'רי צולם בחוות לוטון הו בבדפורדשייר.
כפר חיטיא
כפר חיטיא (גם: כפר חיטייא, כפר חטיה ו- כפר חטיאה) הייתה עיירה יהודית גדולה בגליל התחתון, הנזכרת רבות במקורות חז"ל.
משמעות שמה של העיירה בארמית הוא "כפר החיטים".
העיירה נזכרת בתלמוד הירושלמי כמקום אליו ברח ריש לקיש מפני רבי יהודה נשיאה לאחר שהתגלעה מחלוקת בין השניים, בסמוך למגדלא שמצפון לטבריה: .
העיירה נזכרת במקורות חז"ל גם כעיר מוצאם של מספר חכמים, ובהם האמורא יעקב איש כפר חיטייא והדרשן רבי עזריה דכפר חטיה, וכן נזכרת במדרש בראשית רבה בסיפור מעשה על חבורת פוחזים בני העיירה שנהגו להתנכל למלמד התינוקות בבית הכנסת המקומי, עד שאחד מהם נטה למות ובחר להעביר את ילדיו למשמורת אצל אותו מלמד.
חז"ל זיהו את העיירה בת זמנם עם העיר המקראית "הַצִּדִּים", הנזכרת בספר יהושע בנחלת שבט נפתלי: .
זיהויה המקובל של העיירה, וכפי שהוצבע עוד בראשית המאה ה-19 על ידי יהוסף שוורץ, הוא בחרבת חיטין שממערב לטבריה. במקום נתגלו ממצאים המעידים על יישוב יהודי גדול שהתקיים במקום בתקופת המשנה והתלמוד.
בקרבת העיירה, אשר ישבה בסמוך לדרך הראשית שבין טבריה וציפורי, שכנו מספר עיירות יהודיות מרכזיות בתקופת המשנה והתלמוד, ובהן בית מעון, ארבל, מגדלא, כפר ימה ומשכנא.
על שם העיירה הקדומה נקרא מושב כפר חיטים שהוקם בסמוך לאתרה בראשית שנות העשרים של המאה העשרים.
הנחת יסוד למטפיזיקה של המידות
הנחת יסוד למטפיזיקה של המידות (גרמנית: Grundlegung zur Metaphysik der Sitten) הוא ספר מאת עמנואל קאנט. הספר, שהודפס בגרמנית בשנת 1785, מהווה העבודה הראשונה של קאנט בגיבוש הפילוסופיה של המוסר שלו, ועד היום הוא אחד הספרים החשובים ביותר בתחום זה.
קאנט ראה את עבודתו בספר כחקירה המבהירה את המושגים והעקרונות הבסיסיים של כל תאוריה מוסרית ראויה, הוא שאף לחשוף את הכלל היסודי של המוסריות, ולהראות שאנו (היצורים התבוניים) מחויבים לו. בטקסט, קאנט מציע ראייה ייחודית המבססת את המוסריות של פעולה אך ורק על הכלל שעל פיו האדם בחר לפעול את הפעולה. במובן זה קאנט הוא דאונטולוג, ובכך הוא עומד מול תורת החוש־המוסרי (סנטמנטליזם) והתורה הטלאולוגית של זמנו מצד אחד, והתועלתנות שבאה אחריו מצד שני. אך מעבר לכך, המהלך של קאנט רדיקלי אף יותר — הוא מבקש לבסס את הקריטריון לבחינה של הכלל המנחה את הפעולה, אך ורק על העקביות הצורנית של אותו כלל עם היותו חוק מוסרי. שתי רגליים אלו, הדאונטולוגיה והפורמליזם, יוצרים את המבנה הייחודי של תורתו המוסרית של קאנט.
"הנחת יסוד" מחולקת להקדמה ושלושה חלקים. המהלך שלו מתחיל מההיגיון והתפיסה המקובלת והאינטואיטיבית של המושגים המוסריים, ועולה עד לקבלת החוק העליון והבלתי־מותנה. לכן הלוגיקה בספר כתובה בסדר הפוך, ומצדיקה בכל שלב את השלב הקודם על ידי עקרונות מבוססים ומופשטים יותר. החלק השלישי והאחרון לוקה בערפול מסוים, אותו מבהיר קאנט בספרו ביקורת התבונה המעשית שיצא בשנת 1788.
מבנה הספר.
הקדמה.