דב פאטל (באנגלית: Dev Patel; נולד ב-23 באפריל 1990) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, במאי ותסריטאי אנגלי, שהתפרסם בתפקידו הראשי בסרט זוכה 8 פרסי אוסקר "נער החידות ממומביי" משנת 2008; עבורו היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר ולפרס גילדת שחקני המסך, ובשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הדרמה "סארו - הדרך הביתה" המבוסס על סיפורו האמיתי של סארו ברירלי, שעל תפקידו בסרט היה פאטל מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב וזכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה.
ביוגרפיה.
פאטל נולד ברובע הארו בצפון לונדון שבאנגליה לאניטה וראג', זוג הורים ממוצא הודי שנולדו בקניה (בה קיים מיעוט הודי משמעותי), ולו אחות גדולה בשם קומל. הוא ומשפחתו הם בני דת ההינדואיזם.
מלבד תחום המשחק, עוסק פאטל גם בתחום אמנות הלחימה אותה למד בהצעת אימו שדחפה אותו לתחום. הוא למד תחילה קראטה לפני שעבר לאקדמיית טאקוונדו מקומית בלונדון.
פאטל השתתף בתחרויות ארציות ובינלאומיות וביניהן אליפות העולם לאמנויות לחימה שנערכה ב-2004 בדבלין, אירלנד, בה זכה במדליית הארד. ב-2006 קיבל חגורה שחורה.
למד בבית ספר לונגפילד, שם הופיע לראשונה בהצגה מקומית של שייקספיר "הלילה השנים עשר", על הופעתו קיבל תשבחות רבות שהובילו אותו לפתח את יכולת המשחק שלו. לאחר מכן עבר פאטל ללמוד בתיכון וויטמור, שם קיבל הערכה רבה על יכולת המשחק שלו וכמו כן קיבל תואר בתחום הדרמה בו עסק בתיכון.
קריירה.
משחק.
פאטל החל ב-2006 את קריירת הטלוויזיה שלו בסדרת הנעורים הבריטית "סקינס", כשנבחר מתוך מאות נערים לגלם את תפקידו של אנוואר קהרל, נער בריטי מתבגר ממוצא פקיסטני, את התפקיד קיבל לאחר שני אודישנים בלבד. הסדרה עצמה עלתה לאוויר ב-2007 וזכתה להצלחה מקרב המבקרים, וכמו כן גם בפרס "פרסי הטלוויזיה האירופי" ובפרס באפט"א.
נער החידות ממומביי.
בשנת 2008 נבחר פאטל בקפדנות מתוך אלפי שחקנים הודים מקומיים לשחק בסרטו של דני בויל "נער החידות ממומביי". בסרט זה הוא מגלם את דמותו הספרותית של ג'מאל מאליק, נער הודי ממוצא מוסלמי שגדל באזורי העוני בהודו שבאזור בומביי. ג'מאל עובד כמגיש תה צעיר בחברת טלפונים מקומית בעיר. כשהוא מצליח להתקבל לשעשועון היוקרתי "מי רוצה להיות מיליונר" אנשים רבים מרימים גבה, אבל שלב אחר שלב ג'מאל מצליח להפתיע את הקהל, המנחה ולעיתים גם את עצמו כאשר הוא מצליח לענות על כל השאלות. לאורך הסרט מתפתח סיפור אהבה בין ג'מאל ללאטיקה (פרידה פינטו), אותה הכיר כילד ודרכיהם הופרדו בצורה טרגית על ידי סוחרי ילדים שחטפו את לאטיקה בהיותה ילדה קטנה.
כשג'מאל ולאטיקה גדלים, דרכיהם נפגשות בשנית אך מתברר כי לאטיקה כלואה כשפחה אצל עבריין מסוכן ואינה יכולה לברוח עם ג'מאל.
על תפקיד הבכורה שלו בסרט קיבל פאטל בן ה-18 שבחים רבים ומועמדות לפרס באפט"א. הסרט עצמו זכה ב-8 פרסי אוסקר.
לאחר מכן.
לאחר "נער החידות ממומביי" קיבל פאטל מגוון הצעות לפרויקטים עתידיים, כולל השתתפות בסרטו של הבמאי מ. נייט שאמלאן - "איירבנדר". בסרט, המבוסס על סדרת האנימציה עטורת השבחים של ערוץ ניקלודאון "" הוא גלם את דמותו של צוקו, נסיך אומת האש, אשר הוגלה מביתו על ידי אביו ויכול להחזיר את כבודו רק אם ימצא את האווטאר ויביא אותו לאביו כהוכחה לכוחו.
בשנים 2012-2014 שיחק בסדרה חדר החדשות ובשנת 2014 שיחק בדרמה "מסע משוגע", שמבוסס על הסרט הגרמני "וינסנט רוצה לים". בשנת 2015 שיחק את דמותו של המתמטיקאי ההודי הגאון סריניוואסה רמנוג'אן בסרט "האיש שידע אינסוף".
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הדרמה "סארו - הדרך הביתה" המבוסס על סיפורו האמיתי של סארו ברירלי. על תפקידו בסרט זה היה פאטל מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר וזכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה.
בשנת 2018 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "מלון מומבאי" לצד ארמי האמר, ובמותחן הבריטי-אמריקאי "אורח החתונה". בשנת 2020 כיכב בסרט "ההיסטוריה האישית של דייוויד קופרפילד" אשר מבוסס על הספר דייוויד קופרפילד מאת צ'ארלס דיקנס. עבור תפקידו כדייוויד קופרפילד, היה פאטל מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי ולפרס סטלייט.
בשנת 2021 שיחק את התפקיד הראשי בסרט האפוס "האביר הירוק".
בימוי.
במרץ 2021 השלים פאטל את פרויקט הביכורים שלו כבמאי קולנוע, עם הסרט "איש הקוף" . פאטל גם משחק בתפקיד הראשי, ובו הוא מגלם עבריין לשעבר שמשתחרר מבית הסוהר, ומתמודד עם החיים המודרניים במומבאי הלכודה בסבך תאוות הבצע של התאגידים ושחיקת הערכים התרבותיים, בעודו מבקש לנקום במי שגזלו ממנו את כל שהיה לו, שנים קודם לכן. הסרט נרכש על ידי "נטפליקס" בסכום שהוערך ב-30 מיליון דולר, וצפוי לצאת לצפייה במהלך שנות 2022. פאטל היה שותף גם לכתיבת התסריט. מקורות בתעשיית הקולנוע, שצפו בסרט, תיארו אותו כ"ג'ון ויק במומבאי".
חיים אישיים.
הוא החל לצאת עם השחקנית פרידה פינטו בשנת 2009, לאחר שהשניים הכירו על סט הסרט "נער החידות ממומביי". ב-10 בדצמבר 2014, בני הזוג הודיעו שהם נפרדו לאחר כמעט שש שנים של זוגיות.
במרץ 2017, פורסם כי הוא נמצא במערכת היחסים עם השחקנית האוסטרלית טילדה קובהם-הארווי. הם נפגשו תשעה חודשים קודם לכן על הסט של הסרט "מלון מומבאי".
הפשיטה על האי שדואן
נגע חמדי
צלב המלחמה
צלב המלחמה (בצרפתית: Croix de guerre) הוא עיטור צבאי המוענק בצרפת. העיטור נוצר בשנת 1915, הוענק בזמן מלחמת העולם הראשונה והשנייה ובעימותים נוספים אחרים והוא מוענק גם לחיילי צבאות בעלות בריתן של צרפת.
ניתן להעניק את העיטור כעיטור יחידתי או כעיטור אישי ליחידות או חיילים אשר הצטיינו במעשי גבורה אל מול כוחות אויב.
בלנאבון
בלנאבון (אנגלית Blaenavon; בוולשית: Blaenafon) היא עיירה ואתר מורשת עולמית בדרום מזרח ויילס שבבריטניה. העיירה נמצאת כשלושים קילומטרים מצפון לקארדיף, ושוכנת על מדרון גבעה. בשנת 2009 התגוררו במקום כ-6,400 תושבים.
תעשיות הברזל והפחם היו חלק מהותי מהמהפכה התעשייתית. חלק גדול מהפקת חומרי הגלם הללו נעשה בעמקים של דרום ויילס, וסביב תעשיות אלה הוקמו יישובים רבים. תעשיות אלה כללו מכרות, בתי יציקה, תעלות ומסילות ברזל. במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 התאפיינה בריטניה בתנופה גדולה בייצור ברזל ופחם, ובהקמת כל התעשיות הנלוות. לתעשיות בדרום ויילס הייתה חשיבות בינלאומית, ובוויילס הופק ברזל יותר מבכל מקום אחר בבריטניה: ייצור הברזל הגולמי בוויילס עלה מ-39,600 טון ב-1796 ל-666,000 טון, ב-1852. הברזל והפחם שהופקו בוויילס הובלו לתעשיות בכל רחבי בבריטניה ובכל העולם, והידע והניסיון שנצברו בעבודה, כמו גם כל התרבות שנוצרה סביבם, יוצאו גם הם בידי מהגרים לארצות רבות.
אזור בלנאבון הוא אחת הדוגמאות הטובות ביותר לנוף תעשייתי, שנוצר בעקבות תנופת הכרייה וייצור הברזל. העיירה צמחה סביב בית יציקה שנפתח ב-1788, ואחריו נפתחו במקום תעשיות ברזל וכריית פחם. בשיאה הגיעה אוכלוסיית העיירה לכ-20,000 איש. בשנת 1900 נסגר סופית בית היציקה, וב-1980 נסגר המכרה במקום. עם הצטמצמות התעשייה במקום, ירד מספר התושבים, וכיום מורכבת האוכלוסייה בעיקר מאזרחים ותיקים.
ניתן למצוא בעיירה היום את מוזיאון הפחם הלאומי "המכרה הגדול" (Big Pit National Coal Museum), בית היציקה של בלנאבון, תחנת הרכבת של בלנאבון ופונטיפול (Pontypool), מרכז אתר המורשת העולמית של בלנאבון, מקהלת הגברים של בלנאבון, ומסלולי טיול היסטוריים בהרים הסמוכים.
צוקי מוהר
צוקי מוהר (באירית: Aillte an Mhothair - מילולית "צוקי החורבן"; באנגלית: Cliffs of Moher) הם רכס צוקים במערב אירלנד, הידועים כאחד מאתרי התיירות הפופולריים ביותר באי האירי.
צוקי מוהר ממוקמים באזור הבארן שבמחוז קלייר, במערב אירלנד. הם נישאים לגובה 120 מטרים ומעלה מעל האוקיינוס האטלנטי, ומגיעים בשיאם לגובה מקסימלי של 214 מטרים. הם נמתחים לאורך שמונה קילומטרים לאורך החוף.
בערך באמצע רכס הצוקים, ממוקם מרכז המבקרים של האתר, אליו מגיעים תיירים רבים; בשנת 2008 ביקרו בו כ-800 אלף תיירים. במרכז, על הצוק הגבוה ביותר ברכס, נבנה ב-1835 מגדל תצפית בשם מגדל או'בריאן. המגדל נבנה על ידי סיר קורנליוס או'בריאן עבור התיירים הויקטוריאנים הרבים שפקדו את המקום בתקופה זו. מגג המגדל ניתן לראות ביום בהיר את נופי איי אראן, מפרץ גולוויי והרי אזור קונמארה.
באזור הצוקים חיים מעל 20 זני ציפורים שונים, ובאוקיינוס שלמרגלותיו חיים גם דולפינים וכלבי ים. ב-2007 נפתחה במרכז המבקרים, בתוככי אחת הגבעות, תערוכה גדולה העוסקת בבעלי החיים, בצמחייה ובגאולוגיה של הצוקים.
בצוקי מוהר צולמו, בין השאר, מספר סרטי קולנוע ידועים, בהם הנסיכה הקסומה (1987) והארי פוטר והנסיך חצוי-הדם (2009).
אמנת ניו יורק