ארמין הגדוש, (בהונגרית: Hegedűs Ármin; סצ'ן, 5 באוקטובר 1869 – בודפשט, 29 ביוני 1945) היה אדריכל יהודי-הונגרי. במשרדו המשותף עם הנריק בהם (1867–1936) תכנן מבנים משמעותיים מתחילת המאה ה-20. עבודותיו התאפיינו בסוף המאה ה-19 בסגנון ההיסטוריציזם המאוחר, אחרי זה האר נובו ולאחר מכן בין שתי מלחמות העולם, ההיסטוריציזם החדש ובעקבותיו ארכיטקטורת האר דקו.
ביוגרפיה.
ארמין הגדוש נולד במשפחה יהודית כבנם של ד"ר שמואל הגדוש (1817–1906) ושל רוזליה גוטפרוינד. בשנת 1892 השיג את התואר שלו באדריכלות באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה. תחילה עבד במשרד מהנדס העיר של בודפשט ולאחר מכן התחבר עם הנריק בהם לפתיחת משרד אדריכלות משותפת.
אשתו הייתה אילונה הופר (1871–1964), עמה התחתן ב-15 בספטמבר 1895 בבודפשט. ילדיהם: קלרה, ארז'בט, אישטוואן, אנדראש, מגדה, לאסלו.
הגדוש פרש ב-1922 משירות המדינה. אחרי ששרד את השואה הוא היה קורבן לתאונה ב-29 ביוני 1945 בגיל 76. לפי היומון "מדיאר נמזט", היועץ והאדריכל הטכני הראשי בדימוס ירד מהמדרכה ברחוב ואצי ומשאית דרסה אותו למוות. קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
יצירתו.
אחת העבודות המשותפות שלהם היא הבניין של בית הבנק טרק לשעבר (1906) בכיכר סרוויטה בבודפשט (כיכר מרטינלי היום), שהיה מקושט, מודגש ובית החולים-בית מרחץ פרו פטריה נבנה ב-1915. מרחצאות אירמה המעוצב בפיישטיאני הוא בעל גוון אר נובו. חזית המלון הגדול, אך בעיקר חללי הפנים הייצוגיים, כולל אולם קבלת הפנים והמסעדה, נשלטת על ידי הנאו-בידרמאייר שלאחר האר נובו. מה שנקרא בית ההבראה של אלכסנדר כבר נוצר בתקופות האקלקטיות שלו כלפי יצירות בארוק. בעוד שלבית המרחץ הקטן יותר שנבנה בדארובאר יש גוון אוריינטלי.
יחד עם ארתור שבשטין ואיזידור שטרק, הוא לקח חלק בבניית מלון הספא והספא ההונגרי החשוב ביותר, מלון גלרט בבודפשט, והכין את תוכניות האר נובו המאוחרות שלו (1911–1918).
לאחר רקע כזה, למשרד בהם והגדוש היה ניסיון עיצובי נאות לבניית ספא ומלונות ספא בשנות ה-20. אולם בניגוד לבניניים הקודמים, כמעט כולם נבנו בסגנון נאו-בארוק. הגוש הראשי בן שתי הקומות של בית המרחץ והמלון העירוני בקישקונפלדיהאזה מזכיר טירה בארוקית. בניין בית המרחץ והמלון טיסה (1927) בעיר סולנוק שונה באופן קיצוני מהיצירה הסימטרית הזו, שבנוסף לעיצוב הנאו-בארוק החזק אף הוא, יוצרת קומפוזיציה מאוזנת וא-סימטרית. בעיר בקשצ'בה נבנה בניין סיטי ספא ומלון על מגרש פינתי עם זווית חדה. מרכז הכובד של תוכנית הרצפה והחזית הוא הכניסה לפינה והמבואה התלת ממדית המרכזית מאחוריה. המבנה של המרחצאות התרמיים בעיר אגר מזכיר אחוזה בארוקית.
רשימת מבנים ידועים שלו.
ניתן לשער שיש עוד יצירות של בהם הגדוש בסלובקיה, אך אין לכך עדות עדיין.
אנג'ייראט (באנגלית: njRAT; מוכר גם בשם: Bladabindi) היא תוכנת מחשב זדונית המאפשרת שליטה וניהול מחשב מרוחק (RAT). תוכנה זו תומכת במערכות הפעלה חלונות מבית מיקרוסופט ומאפשרת למשתמש בה להריץ כלים ופקודות במחשב מרוחק.
התוכנה זוהתה לראשונה בשנת 2013, על ידי חברת הסייבר הישראלית סיינט (Cynet), נכתבה על ידי קבוצת תקיפה בשם Sparclyheason וכוונה ליעדים במזרח התיכון.
בשנת 2014, הסירה חברת מיקרוסופט כארבעה מיליון אתרי אינטרנט במטרה להשבית את יכולותיה של תוכנת njRAT.
בשנת 2016, דיווחה חברת Softpedia שקמפיין ספאם המפיץ סוסים טרויאנים ותוכנות זדוניות כמו njRAT מכוונים למשתמשי דיסקורד.
בשנת 2017, נפרץ האתר הרשמי של המדינה האסלמית והציע להורדה את תוכנת Adobe Flash Player כשמאחוריה מסתתרת njRAT.
מבנה התוכנה.
ישנם שני מרכיבים לתצורת שרת-לקוח, קובץ הלקוח (אותו מתקינים על המחשב המרוחק) וקובץ השרת (המציג פאנל ניהול ומאפשר הרצת פקודות).
קובץ השרת חייב להיות מותקן במחשב המרוחק בו רוצים לשלוט ומכיל ממשק הפעלה פשוט המאפשר לבצע פעולות שונות:
The Body Remembers
The Body Remembers (באנגלית: הגוף זוכר) הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת-יוצרת האמריקאית דבי גיבסון, שיצא לאור ב-20 באוגוסט 2021 על ידי חברת התקליטים שלה סטאר-גירל רקורדס. זהו אלבום האולפן הראשון שלה הכולל שירים מקוריים מאז אלבומה מ-2001, .
רקע.
גיבסון הכריזה על יציאת האלבום ב-4 ביוני 2021. בריאיון למגזין בילבורד היא הצהירה, "האלבום הזה מאוד מרגיש כמו "Electric Youth" משנת 2021, בהרבה מובנים". גיבסון גם אמרה, "מגוון הסגנונות, האופן שבו זה מציג את חיי כרגע – באמת רציתי שזה יבוטא באלבום. המטרה הייתה ליצור אלבום מיוחד, אותנטי, מעוצב היטב ועם זאת עדיין טהור. אני מרגישה נהדר עם העובדה שהצלחנו ליצור את זה. אני מרגישה שעשיתי אלבום שאין אפשרות להטיל בו ספק".
גיבסון הגתה את שם האלבום בעת כתיבת השירים במהלך ההסגר שאירע במגפת הקורונה. "כתבתי גם שירים אופטימיים וגם בלדות, אבל בחרתי ליצור שירים קצביים רק משום שכולם צריכים את שינוי האנרגיה הזה עכשיו. מוזיקת ​​פופ עושה את זה – היא משנה אנרגיה. מכאן מגיע השם – הגוף זוכר את כל רגעי הקרביים הקשורים לשירי הפופ האהובים עליך". השיר "Legendary" נכתב לזכרו של קובי בראיינט. גיבסון תיארה את "One Step Closer" כשיר המזכיר את דואה ליפה וקיילי מינוג. "Strings" מתמקד באהבה עצמית.
בין 15 הרצועות באלבום נמצא "Lost in Your Eyes, the Duet"; הקלטה מחודשת של הלהיט של גיבסון משנת 1989 עם ג'ואי מקינטייר. השניים ביצעו לראשונה את השיר יחד במהלך סיבוב ההופעות של ניו קידס און דה בלוק, "Mixtape Tour in 2019". השיר הופץ בשירותי הסטרימינג ב-4 ביוני והקליפ הרשמי הועלה לערוץ היוטיוב של גיבסון ב-1 ביולי. ב-12 ביולי הכריזה גיבסון על "One Step Closer" כסינגל השני מתוך האלבום. רשימת הרצועות הרשמית נחשפה ב-16 ביולי.
מוזמביק הפורטוגזית
מוזמביק הפורטוגזית (בפורטוגזית: Portuguese Mozambique) הוא השם של טריטוריה אשר נקראת כיום מוזמביק בתקופה שהיא הייתה מושבה של האימפריה הפורטוגזית. מוזמביק הפורטוגזית הייתה שורה של שטחים פורטוגזים לאורך החוף הדרום מזרחי באזורי אפריקה, ולאחר מכן הפכה למושבה שכיום נקראת הרפובליקה של מוזמביק.
בעבר, אזורים במוזמביק היו נחשבים לאזורי מסחר ומאוחר יותר התפתחו למושבות שנוצרו באזורי השטחים הפורטוגזים לאורך החוף והאגן הזמבזי מ-1498 כאשר ואסקו דה גאמה (מגלה ארצות וחוקר פורטוגזי), הגיע לחופי מוזמביק.
מגלה הארצות לורנסו מארקש חקר את האזור שכיום נקרא מאפוטו באי\ מפרץ מאפוטו (Maputo Bay ) בשנת 1544. הפורטוגזים השקיעו מאמץ רב בניסיון להשתלט על השטח ולהתיישב באזור לאחר החלטתה של ועידת ברלין לחלק את שטחי אפריקה בין מדינות אירופה, והצליחו להבטיח שליטה פוליטית על רוב הטריטוריה ב-1918 תוך כדי התמודדות עם האפריקאים שישבו במקום.
שטחים מסוימים במוזמביק נמסרו לשליטת חברות פרטיות שנשכרו על ידי פורטוגל לדוגמה - חברת מוזמביק (Companhia de Moçambique) אשר החזיקה בזיכיון על האדמות המתאימות למחוזות של ימינו, מניקה, סופלה וחברת ניאסה ( Niassa Company (Companhia do Niassa, ששלטו על אדמות הפרובינציות המודרניות קאבו דלגאדו וניאסה בסוף המאה ה-19. חברת מוזמביק ויתרה על שליטה בשטחיה והחזירה את הטריטוריות לשליטה פורטוגזית בשנת 1942, מה שמאחד את שליטתה של הממשלה הפורטוגזית על שטחי מוזמביק.
האזור בכללותו זכה זה מכבר לכינוי "פורטוגל של מזרח אפריקה", והתחלק לסדרה של מושבות המשתרעות מלורנצו מרקוס בדרום עד לניאסה בצפון.
קאבו דלגאדו היה בתחילה רק רצועת טריטוריה לאורך נהר הרוומה (Rovuma River), כולל קייפ דלגאדו עצמה שפורטוגל רכשה ממזרח אפריקה הגרמנית ב-1919, אך אזור זה הוגדל דרומה לנהר הלוריו (Lurio River) ויצר את הרצועה שכיום נקראת מחוז קאבו דלגאדו (Cabo Delgado Province)
המושבות של קווילימאן (Quelimane) - כיום מחוז זמבזיה, נמצאו באגן הזמבזי. וטטה (Tete) - בפאנהאנדל-panhandle בין צפון רודזיה, כיום זמבזיה ודרום רודזיה, כיום זימבבואה.
האי מוזמביק שימש כבירת המושבה של מוזמביק, כיום פרובינציית נמפולה (Nampula Province). האי היה גם מקום מושבו של המושל הכללי של מזרח אפריקה הפורטוגזית עד 1980, כאשר אותו פקיד הועבר רשמית לעיר לורנצו מרקוס. בנוסף, בדרום הייתה המושבה של אינהאמביין (inhambane) אשר שכבה צפונית מזרחית ללורנצו מרקוס.
ברגע שמושבות אלה מוזגו האזור בכללותו נודע בשם מוזמביק - moçambique.
על פי המדיניות הרשמית של משטר סלזר (Salazar regime), מוזמביק מוסגרה כחלק בלתי נפרד מ"האומה הרב-יבשתית (pluricontinental) והרב-גזעית" של פורטוגל, כפי שנעשה בכל מושבותיה האירופאיות ולאוכלוסייתה המקומית על מנת להטמיע במקומיים את התרבות הפורטוגזית. מדיניות זו של פורטוגל לא הצליחה, ההתנגדות האפריקאית להתיישבות בשטחם הובילה למלחמת עצמאות בת עשר שנים שהגיעה לשיאה במהפכת הטבח בליסבון - מהפכת הציפורנים באפריל 1974 בה צבא פורטוגל הכניע את השלטון בליסבון והדיח מהשלטון את מרסנו קייטנו - ממשיכו של סלזר, ולעצמאות מפורטוגל ביוני 1975.
היסטוריה.
כאשר חוקרים פורטוגלים הגיעו למזרח אפריקה בשנת 1498, יישובים סווהילים מסחריים היו קיימים לאורך החוף הסוואהילי. בשנת 1500 בערך הפורטוגלים התיישבו לאורך החוף והצטרפו לסחר.