תנאי הכליאה של אסירים ביטחוניים בישראל הם התנאים בהם שוהים אסירים ביטחוניים בבתי הכלא בישראל, בעקבות מעשי טרור כמו פיגועים, או סיוע להם. פעמים רבות הועלתה ביקורת ציבורית על תנאי הכליאה המקילים שלהם זוכים מחבלים שרצחו יהודים כחלק מהסכסוך הישראלי פלסטיני, לעומת פושעים יהודים או לעומת תנאי כליאת פעילי טרור ברחבי העולם שאינם זכאים להם. כמו כן נטען שתנאי כליאתם אינם תואמים את חומרת מעשיהם ואינם יוצרים הרתעה מלבצע פעולות אלו.
בעקבות ביקורת זו הוצעו במהלך השנים מספר הצעות חוק להגבלת תנאי הכליאה.
רקע.
לאסירים הביטחוניים בישראל יש זכויות רבות, ובכללן, זכויות לביקורי משפחה, ביקורי צלב אדום, קבלת ספרים, כתבי עת ומכתבים. כמו כן יש להם, זכויות לקנות מוצרים בקנטינה, לצפות בערוצי טלוויזיה רבים וזכות ללמוד לימודים אקדמיים. חברי כנסת רבים וראש הממשלה, בנימין נתניהו, הביעו את רצונם לצמצם מקצת מזכויות האסירים הביטחוניים, גם משום שגלעד שליט אינו נהנה בשבי מזכויות דומות. ביולי 2011 הודיע שרות בתי הסוהר כי אסירים ביטחוניים לא יוכלו להתחיל בלימודים אקדמיים, אך אלה שכבר החלו בלימודים יוכלו לסיימם. נגד החלטה זו הוגשה עתירה לבג"ץ, שדחה את העתירה.
ביקורת סביב תנאי הכליאה המקילים.
כבר בשנת 2008 החלה להישמע ביקורת על ידי קצין בכיר בשירות בתי הסוהר אודות תנאי הכליאה המקילים שלהם זכאים מחבלים "עם דם על הידיים". גם ב-2011 עלה בשיח הציבורי הצורך להחמיר את תנאי הכליאה של אסירים ביטחוניים בעקבות חשיפת תנאיהם המקילים של מחבלים בכלא הישראלי.
ארגון אלמגור.
במרץ 2013 הארגון אלמגור הפועל למאבק בפעולות טרור, פרסם דו"ח בו פירט את הזכויות להן זוכים מחבלים בכלא הישראלי, וטען שיש בכך פגיעה בהרתעה מפני ביצוע פעולות דומות על ידי מחבלים פוטנציאלים. בין הזכויות אותן מזכיר הארגון נמנים:
ארגון לביא.
במאי 2019 חשף ארגון לביא את רשימת המוצרים שיכול אסיר ביטחוני לרכוש בכספו בקנטינה בכלא. ברשימה מאות מוצרים ביניהם שעוני ג'י שוק, נעלי טימברלנד, נעלי נייק, מוצרי חשמל של סוני, סוגי אפטר שייב ועוד.
בהמשך החודש נחשפו תנאי האסירים הביטחוניים כפי שעלו מנתוני השב"ס במענה לבקשת חופש מידע של תנועת "אם תרצו". על פי הנתונים, אסירים ביטחוניים מקבלים ארוחות חג פעמיים בשנה, בעיד אל-פיטר (סיום צום הרמדאן) ובחג הקורבן. המנה הכוללת עוף מסתכמת בעלות של 47 שקלים, ובחישוב פשוט עלות ארוחות החג ב־2018 הגיעה ל־540,000 שקלים. בנוסף נחשף כי על פי נתוני שב"ס, ב־2018 היו 5,753 אסירים, שזכו לכ־41,000 ביקורים. ב־2008 היו 8,483 אסירים ביטחוניים, ב־2012 צנח המספר ל־4,839 ושוב קפץ ל־6,726 ב־2017. עוד נחשף כי מחיר טלוויזיה שנמצאת בכל תא עומד על 480 שקלים. אסירי חמאס מקבלים חמישה ערוצים, ואילו אסירי פת"ח עשרה.
החמרת תנאי הכליאה.
ב-2 בינואר 2019 הודיע השר לביטחון הפנים גלעד ארדן על החמרת תנאי האסירים הביטחוניים בהתאם למסקנות "הוועדה הציבורית לצמצום תנאי כליאת המחבלים". הוועדה קבעה כי מעתה האסירים לא ישובצו באגפים לפי שיוך ארגוני, יבוטל מוסד "דובר האסירים" במתכונתו הנוכחית, יאסר על האסירים לבשל באגפים וכל המזון יסופק על ידי שירות בתי הסוהר, יתבצע קיצוץ משמעותי בכספים המופקדים על ידי בני המשפחות למחבלים בבתי הכלא ושבאמצעותם הם רוכשים מוצרים בקנטינה והפסקת ההפקדות מטעם הרשות הפלסטינית. כמו כן, בעקבות הבזבוז העצום של המים בבתי הכלא תוגבל כמות המים לאסירים והמקלחות יוצאו מהתאים. לפי מענה לבקשת חופש המידע שהגיש ארגון "אם תרצו" לשב"ס, שלושה מתוך חמשת הסעיפים לא יושמו עד יוני 2021.
הצעות חוק לצמצום זכויותיהם של אסירים ביטחוניים.
חוק להחמרת תנאי כליאה של אסירי חמאס.
בעקבות חטיפת החייל גלעד שליט, עברה בקריאה טרומית במאי 2010 הצעת חוק להחמרת תנאי כליאתם של אסירי חמאס הכלואים בישראל. בהצבעה תמכו בחוק 52 ח"כים ו-10 התנגדו, חבר כנסת אחד נמנע. לפי הצעת החוק, אסירים המשתייכים לארגון טרור שבידיו נמצא חטוף ישראלי, לא יהיו רשאים לקבל מבקרים, מלבד ביקור של נציג ארגון "הצלב האדום", אחת לשלושה חודשים. זאת בניגוד למצב הקיים במועד הגשת הצעת החוק, בו אף על פי שהאסירים זכאים על פי חוק לביקור פעם בחודשים, הם זוכים למעשה לביקור של מקורביהם כל שבוע. על פי הנתונים שאסף ח"כ דני דנון, לחמאס ישנם 2,165 אסירים ביטחוניים בישראל ו-265 אסירים מנהליים, שעליהם הצעת החוק אמורה להשפיע.
תיקון לחוק פקודת בתי הסוהר - ח"כ איתמר בן גביר.
בספטמבר 2021 הגיש ח"כ איתמר בן גביר הצעה לתיקון "חוק פקודת בתי הסוהר" בשם "החמרת תנאי כליאה לאסירים ביטחוניים", לפיה כל מי שיוגדר כאסיר ביטחוני המשתייך לארגון טרור שנלחם במדינת ישראל, לא יסופק לו בשר מכל סוג שהוא, ובכלל זה עוף או דגים. כמו כן, אסיר ביטחוני יהיה זכאי לביקור אחד בשנה לכל היותר של בני משפחה מדרגה ראשונה בלבד.
חוק איסור פינוק מחבלים - ח"כ אורית סטרוק.
במאי 2022 הגישה ח"כ אורית סטרוק הצעת חוק בשם "חוק איסור פינוק מחבלים" לפיה יש להתאים את תנאי כליאת המחבלים על פי המתחייב באמנות הבינלאומיות בתחום, ולא יותר מכך. אולם מפלגות הקואליציה הפילו את חוק הצעת החוק.
קאבילים
כשירות כוללת
בביולוגיה אבולוציונית, כשירות כוללת היא אחד משני מדדים להצלחה אבולוציונית כפי שהוגדרה על ידי ויליאם המילטון ב-1964:
ילד של האדם עצמו, הנושא מחצית מהגנים של הפרט, מוגדר כשווה ערך לצאצא אחד. ילד של אח, שיישא רבע מהגנים של הפרט, הוא 1/2 צאצא שווה ערך. באופן דומה, ילד של בן דוד, שיש לו 1/16 מהגנים של הפרט, שווה ערך ל-1/8 צאצאים.
מנקודת המבט של הגן, הצלחה אבולוציונית תלויה בסופו של דבר בהשארת המספר המרבי של עותקי הגן באוכלוסייה. לפני מחקריו של המילטון, ההנחה הכללית הייתה שגנים משיגים זאת רק באמצעות מספר הצאצאים בני הקיימא המיוצרים על ידי האורגניזם האינדיבידואלי שבו התקיימו. עם זאת, הנחה זו התעלמה משיקול רחב יותר לגבי הצלחתו של גן, ודוגמה בולטת היא המקרה של האאוסוציאליות בקרב חרקים חברתיים שבהם הרוב המכריע של הפרטים אינו מייצר צאצאים.
סקירה כללית.
המילטון הראה באופן מתמטי שמכיוון שבני אוכלוסייה עשויים לחלוק את הגנים של אחד מהם, גן יכול להגביר את הצלחתו האבולוציונית שלו-עצמו על ידי קידום עקיף של רבייה והישרדות של פרטים אחרים שגם הם נושאים אותו - "תאוריית ברירת הקרובים (kin selection theory) או "תאוריית הכשירות הכוללת" (inclusive fitness theory). הקטגוריה הברורה ביותר של אנשים כאלה היא קרובי משפחה בקרבה גנטית מרבית. במקרה של אלה, היישום של תאוריית הכשירות הכוללת מטופל לרוב בצורה פשוטה יותר באמצעות תאוריית ברירת שארים הצרה יותר.
התיאוריה של המילטון, לצד אלטרואיזם הדדי, נחשבת לאחד משני המנגנונים העיקריים לאבולוציה של התנהגויות חברתיות במינים טבעיים ותרומה מרכזית לתחום הסוציוביולוגיה, הגורסת כי התנהגויות מסוימות יכולות להיות מוכתבות על ידי גנים, ולכן ניתן להעבירן לדורות הבאים וייתכן שייבחרו בהתאם להתפתחות האורגניזם.
אף על פי שתוארו במונחים אנתרופומורפיים לכאורה, רעיונות אלה חלים על כל היצורים החיים, ויכולים לתאר את האבולוציה של התנהגויות מולדות ונלמדות על פני מגוון רחב של מינים כולל חרקים, יונקים קטנים או בני אדם.
סנאי קרקע בלדינג מספק דוגמה. סנאי הקרקע משמיע קריאת אזעקה כדי להזהיר את הקבוצה המקומית שלו מפני נוכחות טורף. על ידי האזעקה הוא חושף את המיקום שלו ומעמיד את עצמו בסכנה גדולה יותר. אולם תוך כדי כך, הסנאי עשוי להגן על קרוביו בתוך הקבוצה המקומית (יחד עם שאר הקבוצה). לכן, אם קריאת האזעקה (הנרכשת או המולדת) מגינה על הסנאים האחרים בסביבה, היא תוביל להעברת יותר עותקים של התכונה הזו - אזעקה - לדור הבא מכפי שהסנאי יכול להעביר על ידי רבייה של עצמו בלבד. במקרה כזה, הברירה הטבעית תגביר עוצמתה את התכונה המשפיעה על מתן האזעקה, ובלבד שחלק מספק של הגנים המשותפים כוללים את הגנים שמובילים למתן האזעקה.
סינאלפאוס רגאליס (Synalpheus regalis), שרימפס אאוסוציאלי, הוא דוגמה לאורגניזם שתכונותיו החברתיות עומדות בקריטריון הכשירות הכוללת. הגדולים מגינים על הצעירים במושבה מפני זרים. על ידי הבטחת הישרדותם של הצעירים, הגנים ימשיכו להיות מועברים לדורות הבאים.
כשירות כוללת היא מונח יותר כללי מאשר ברירת שארים קפדנית, המחייבת שהגנים המשותפים יהיו בעלי מוצא משותף. כשירות כוללת אינה מוגבלת למקרים שבהם מעורבים קרובים גנטיים בלבד.
חוק המילטון.
בהקשר של סוציוביולוגיה, הציע המילטון את הסברה שכשירות כוללת מציעה מנגנון לאבולוציה של אלטרואיזם. הוא טען שהדבר מוביל את הברירה הטבעית להעדיף אורגניזמים שמתנהגים בדרכים המתואמות עם מקסום הכשירות הכוללת שלהם. אם לגן (או מצבור גנים) המעודד התנהגות אלטרואיסטית יש עותקים של עצמו באחרים, עזרה לאחרים לשרוד מבטיחה שהגנים האלה יעברו הלאה.
הכלל של המילטון מתאר באופן מתמטי מצב שבו גן להתנהגות אלטרואיסטית יתפשט באוכלוסייה:
כאשר
Gardner et al. (2007) מציעים שניתן ליישם את הכלל של המילטון על מודלים מרובי מוקדים. הם מציעים "להשתמש בגנטיקה סטנדרטית של אוכלוסיות, בתורת המשחקים או במתודולוגיות אחרות כדי להסיק קיומו של תנאי שבהתקיימותו, התכונה של עניין חברתי היא תכונה מועדפת על ידי הברירה הטבעית, ולאחר מכן להשתמש בכלל של המילטון כסיוע להמשגה של תוצאה זו".
אלטרואיזם.