בשנת 1990 הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:32.22 ובפעם הרביעית ברציפות בריצת 10000 מטר בתוצאה של 30:22.27 דקות.
אמנון שעשוע
אמנון שעשוע (נולד ב-26 במאי 1960) הוא נשיא ומנכ"ל חברת מובילאיי, אותה הוא ייסד (במשותף עם זיו אבירם), סגן נשיא בכיר בחברת אינטל, מייסד-שותף בחברות אורקם טכנולוגיות, הבנק הדיגיטלי הישראלי ONE ZERO וA121 LABS ופרופסור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
שעשוע נולד בגבעתיים, ולאחר סיום לימודיו במגמת מחשבים באורט טכניקום התגייס לצה"ל ושירת כקצין שריון. בשנת 1985 קיבל תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1989 קיבל תואר שני במתמטיקה ומדעי המחשב ממכון ויצמן למדע, בהנחייתו של פרופ' שמעון אולמן. בשנת 1993 קיבל תואר דוקטור מ-MIT, על מחקר שעשה במסגרת המעבדה לאינטליגנציה מלאכותית. את הפוסט דוקטורט עשה ב-MIT, במרכז ללמידה ביולוגית וחישובית, תחת הנחייתו של פרופ' .
קריירה אקדמית.
בשנים 1995–1996 היה מרצה בכיר במחלקה למדעי המחשב של הטכניון בחיפה. בשנת 1996 עבר לבית הספר למדעי המחשב ולהנדסה של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1999 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2003 לפרופסור מן המניין. בשנים 2002–2005 עמד בראש בית הספר למדעי המחשב ולהנדסה של האוניברסיטה העברית.
בשנת 2007 מונה שעשוע לשמש כמחזיק הקתדרה על שם זקס במדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.
לאורך השנים פרסם שעשוע מעל ל-100 מאמרים שונים בתחומים של ראייה ממוחשבת ולמידה חישובית.
עבודותיו של שעשוע כוללות עיבוד חזותי מוקדם לשיוך קבוצות על פי בולטות (Saliency), זיהויי ועיבוד תמונה, סינתזה חזותית לאנימציה וגרפיקה, תאוריית ראייה ממוחשבת של מגוון צורות גאומטריות (מוכרות ושאינן מוכרות) מזוויות שונות, מערכות מולטי ליניאריות באלגברה אשר מתמקדות בראייה ולמידה, אופטימיזציה של הראייה הממוחשבת על פי מודל MRF ומודלים גרפיים. בנוסף, מאז שנת 2014 מתמקד שעשוע רבות בבינה מלאכותית וברשתות נוירונים עמוקות (DNN).
חבר בחבר הנאמנים של עזריאלי - מכללה אקדמית להנדסה ירושלים.
קריירה עסקית.
בשנת 1995 הקים את חברת קוגניטנס (CogniTens), שעסקה בהדמיה תלת-ממדית לבקרת איכות בפסי ייצור, באמצעות חיישנים אופטיים ומצלמות. בשנת 2007 נמכרה החברה לחברת הקסגון השוודית.
בשנת 1999 הקים את חברת "מובילאיי" העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק מערכות סיוע מתקדמות לנהג (ADAS ), המבוססות על טכנולוגיות לעיבוד תמונה, והוא משמש נשיא ומנכ"ל שלה. באוגוסט 2014 הונפקה מובילאיי בבורסת ניו יורק בשווי של 5.8 מיליארד דולר והיא נחשבת להנפקה הישראלית הגדולה ביותר בכל הזמנים. בשנת 2017 נמכרה מובילאיי לחברת אינטל בסכום של 15.3 מיליארד דולר, בעסקה הגדולה ביותר בתולדות המשק הישראלי.
בשנת 2010 ייסד את חברת "אורקם טכנולוגיות", המפתחת משקפיים לסיוע ללקויי ראייה, באמצעות טכנולוגיה של עיבוד תמונה והקראה ממוחשבת.
בשנת 2015 דורג על ידי המגזין "פורבס ישראל" בין 100 עשירי ישראל עם הון מוערך של 4.3 מיליארד ש"ח.
בשנת 2019 הצטרף למיזם של מריוס נכט להקמת הבנק הדיגיטלי הראשון. בספטמבר 2019 אישר בנק ישראל את הקמת הבנק אשר יחל לפעול באוגוסט 2022. לאחר פרישת נכט מהמיזם הפך שעשוע לבעל השליטה העיקרי.
שעשוע הוא יו"ר ומייסד משותף (יחד עם פרופ' יואב שוהם ואורי גושן) של חברת ההזנק AI21 Labs, העוסקת ביישומי בינה מלאכותית.
פעילות חברתית.
נוסף לעיסוקיו השונים, שעשוע פועל למען שילובם של גברים ונשים מהמגזר החרדי בשוק העבודה, הוא חבר המועצה המייעצת של חברת "קמא-טק" ואף השקיע במיזם של החברה להקמת חלל העבודה המשותף הראשון בבני ברק.
בשנת 2020 ייסדו הוא ואשתו חברה לתועלת הציבור בשם "הבית לסולידריות חברתית", במסגרתה הושק מיזם לסיוע לעסקים מתחילים בתקופת התפרצות מגפת הקורונה.
חיים אישיים.
שעשוע נשוי ליזמית החברתית ענת רמתי-שעשוע ומתגורר במבשרת ציון.
במהלך חודש דצמבר 2021 שעשוע נפצע באצבעו בתאונת מסוק קלה סמוך לקיבוץ יקום בשרון.
ראמי ג'ורג' ח'ורי
ראמי ג'ורג' ח'ורי (בערבית: رامي جورج خوري; נולד ב-22 באוקטובר 1948) הוא פובליציסט והוגה דעות ממוצא פלסטיני-נוצרי בעל אזרחות אמריקנית וירדנית.
ביוגרפיה.
אביו של ראמי ח'ורי, ג'ורג' ח'ורי, היה עיתונאי שהתגורר בנצרת. לקראת הדיון על הצעת החלוקה של פלשתינה המנדטורית יצא ג'ורג' ח'ורי עם בני משפחתו לניו יורק על מנת לכסות את העימות הדיפלומטי, שם נולד בנו ראמי שנה מאוחר יותר. ראמי ח'ורי קיבל חינוך בינלאומי מגיל צעיר – את לימודיו התיכוניים עבר חורי בפנימייה בינלאומית בשווייץ ובארצות הברית, לאחר מכן קיבל תואר ראשון ושני במדעי המדינה וביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת סירקיוז שבמדינת ניו יורק. החל מ 1971 עבד ח'ורי בעיתון הלבנוני בשפה האנגלית הדיילי סטאר בתחילה ככתב ומאוחר יותר ככותב דעות וכעורך, כיום ח'ורי הוא בעל טור מוביל בעיתון ונחשב לעורך אחראי בעיתון.
בין 1975 ל-1982 ושוב ב-1987 שימש ח'ורי כעורך העיתון הירדני ג'ורדן טיימס בשפה האנגלית. בירדן גם מנחה ח'ורי תוכנית ראיונות אישית, ותוכנית בנושאי ארכאולוגיה.
במשך שנות פעילותו נדד ח'ורי בין לבנון, ירדן וארצות הברית, בארצות הברית עבד ח'ורי כמנהל התוכניות הבינלאומיות של אוניברסיטת סירקיוז בשנת 1973 וכעמית מחקר במכוני מחקר שונים כגון מכון ברוקינגס ובית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד. ח'ורי הוא חבר החברה האקדמית הפלסטינית לחקר יחסים בינלאומיים בירושלים. מאמריו מתפרסמים בסינדיקציה ברבים מעיתוני העולם המובילים כגון הפיננשל טיימס והוושינגטון פוסט.
ח'ורי נשוי ואב לשני בנים.
דעות.
ח'ורי נחשב למבקר חברה והממשל במדינות ערב, בניגוד לדעה המקובלת במזרח התיכון לפיה מרבית בעיותיו של המזרח התיכון נובעות מן האימפריאליזם המערבי ומן הסכסוך הישראלי-ערבי, ח'ורי גורס כי למשטרי העריצות השונים במזרח התיכון יש חלק גדול בפיגור הכלכלי והחברתי ממנו סובל העולם הערבי. ח'ורי מבקר את חוסר יכולתה של החברה הערבית לפתח ממשל דמוקרטי יציב שאינו חוזר תוך זמן קצר לדפוסים רודניים. את ביקורתו מפנה ח'ורי לכל סוגי המשטרים הנהוגים בעולם הערבי: המשטרים המלוכנים (כמו בסעודיה וירדן), המשטרים האיסלמיסטים (כמו במצרים לאחר עליית האחים המוסלמים), המשטרים האוטוקראטים המתונים (כמו שלטון מובארק במצרים) והמשטרים הדיקטטוריים (כמו משטרו של סדאם חוסיין בעיראק) - כולם סובלים מאותה בעיה - חוסר מוכנות לאפשר פלורליזם חברתי ופוליטי, זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון כל משטר חדש חוזר לדפוסי הדיכוי של המשטר שקדם לו.
לפי ח'ורי יש למשטרים הערביים השונים דרכים שונות לשמור על הקיפאון הפוליטי - מדינות המפרץ מגדירות אזרחות כזכות לצרוך, בכך מבזבזות מדינות המזרח מילארדים בייבוא מוצרי צריכה חסרי תועלת על מנת לשמור על האוכלוסייה שקטה תוך כדי דיכוי ביד ברזל כל ביטוי המהווה ביקורת על השלטון הפוליטי או הדתי. בעיראק שלאחר סדאם חוסיין רציחות המוניות על בסיס אתני הם הגורם המונע את התפתחותה של חברה דמוקרטית בה נאמנות הפרט היא לטובת הציבור כולו ולא לטובת הקבוצה האתנית לה הוא משתייך. והמדינות האוטוקראטיות הן למעשה מדינות שנחטפו על ידי קבוצה קטנה של קציני צבא המשעבדים את כל משאבי העם למטרה יחידה- שמירה על מעמדה של האוליגרכיה השלטת. שליטים אוטוקרטיים אלו אולי מסוגלים לשמור על כיסאם שנים רבות, אך הם אינם מסוגלים ליצור חברות אזרחיות משגשגות וצודקות.
ח'ורי כותב רבות על הסכסוך הישראלי-ערבי. לדעתו, יצירתה של מדינה פלסטינית בשטחי הגדה המערבית ורצועת עזה היא תנאי חשוב לשלום, אך אינו מספיק. כפלסטיני תושב הפזורה מייחס ח'ורי חשיבות גדולה לפתרון בעיית הפליטים על ידי הכרה באחריותה של ישראל ליצירת בעיית הפליטים והגעה לפתרון מוסכם על ידי שני הצדדים בהתאם להחלטת האו"ם 194, תוך שמירה על עצמאותה של מדינת ישראל.
ח'ורי מאשים את ישראל בהתנהגות מדכאת כלפי הפלסטינים, הכוללת כיבוש, סיפוח, התנחלות, מעצרים המוניים ללא משפט, התנקשויות, מצור, עינויים וחוקים דמויי אפרטהייד.
ג'ורג' סניוויס וייז
נונתאיזם
נונתאיזם (מאוית לעיתים גם נון-תאיזם, בתרגום ישיר "ללא אמונה תאיסטית") הוא מונח המקיף טווח רחב של גישות, לא דתיות ודתיות כאחד, המתאפיינות בחסרון או דחייה של האמונה באל או אלים פרסונליים.
לעיתים המונח נונתאיזם מהווה מעין חלופה למונח אתאיזם, הדבר תלוי בהגדרות השונות שמקבל כל אחד מהמונחים במסגרת השיח.
המונח נונתאיזם משמש גם אפולוגטים נוצריים-רפורמיים וכן תאולוגים ליברליים או נאו-תאיסטים.
השימוש הראשון במונח, נעשה כנראה בידי פעיל החילוניות האנגלי בשנת 1852.
גישות לא דתיות.
הגישות הנונתאיסטיות העיקריות שניתן למנות הן אתאיזם, דאיזם, ונטורליזם מטאפיזי (לצורותיו השונות כגון מטריאליזם ופיזיקליזם), וכן פנתאיזם קלאסי. ניתן לראות גם באגנוסטיות, איגנוסטיות ואפתאיזם, לפחות בהגדרות מסוימות שלהן, גישות נונתאיסטיות, וכן גם בגישות שאינן בעלות אוריינטציה תאוסופית כגון הומניזם.
גישות דתיות.
בעיקר בדתות המזרח, כגון טאואיזם, בודהיזם, הינדואיזם (ובזה גם הדת הוודית העתיקה), וג'ייניזם, ניתן למצוא זרמים דתיים או אסכולות חשיבה המתאפיינות באספקטים רוחניים (טרנסנדנטלית ואף מיסטיים ממש), שאינם משקפים או מעוגנים בקונספט אלוהי מסוים. גם בדתות שמקורן בעת המודרנית ניתן למצוא מאפיינים מטאפיזיים או טרנסנדנטאליים נונתאיסטיים, למשל, באוניברסליזם יוניטריאני, יהדות הומניסטית, התנועה הראלית, והתנועה האתית (Ethical Movement).
דהנת