ספרים מוכרזים כאסורים בארצות הברית ממגוון סיבות, בעיקר מסיבות מיניות, פוליטיות ודתיות. האיסור גורר חרמות קריאה בבתי ספר ובספריות. חלק מהאיסורים מוטלים בעקבות בקשות של הורים שחששו כי לספרים מסוימים תהיה השפעה שלילית על ילדיהם מבחינה מינית, מוסרית וחברתית. לדוגמה הספר "יומנה של אנה פרנק" נאסר מסיבות מיניות (מחשבותיה של נערה מתבגרת), הספר "הרפתקאותיו של הקלברי פין" מאת מארק טוויין נאסר בגלל גזענות (ניצול עבדים ושימוש בכינויי גנאים לשחורים).
ספרי מבוגרים נאסרים אף הם מסיבות דומות. לדוגמה, הספר "פאני היל, או קורותיה של אשת התענוגות" מאת ג'ון קלילנד נאסר מסיבות מיניות. הספרים "למי צלצלו הפעמונים" מאת ארנסט המינגוויי, "ענבי זעם" מאת ג'ון סטיינבק, ו"בית מטבחיים חמש" מאת קורט וונגוט נאסרו בגלל היותם פוליטיים מדי. ספרים שנאסרו מסיבות דתיות הם "מוצא המינים" מאת צ'ארלס דרווין ו"שר הטבעות" מאת ג'.ר.ר. טולקין.
בארצות הברית.
החל משנת 1982 נערך האירוע השנתי במהלך השבוע האחרון של ספטמבר. שבוע הספרים האסורים לא רק מעודד את הקוראים לבחון יצירות ספרותיות מאותגרות, אלא גם מקדם חופש אינטלקטואלי בספריות, בתי ספר וחנויות ספרים. מטרתו היא ללמד את חשיבות הזכויות שנחרתו בתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית ואת כוחה של הספרות, ולהפנות את תשומת הלב לסכנה הקיימת כאשר מוטלות מגבלות על זמינות המידע בחברה חופשית. איגוד הספריות האמריקאי מציע ערכות לשבוע הספרים האסורים, וכן מוכר כרזות, כפתורים וסימניות כחלק מציון האירוע.
מוסדות חינוכיים רבים מנכיחים גם הם את קיומם של ספרים אסורים ומאתגרים במהלך שבוע זה, ולעיתים קרובות יוצרים תצוגות ותוכניות סביב מסע המודעות. בנוסף, מוכרי ספרים שונים נותנים חסות לפעילויות ולאירועים שמטרתם לתמוך בשבוע הספרים האסורים. ישנם קמעונאים שמעטרים את חלונות הראווה שלהם כחלק מציון השבוע, בעוד אחרים הולכים מרחיקים לכת, ומזמינים מחברים של חומרים אסורים ומאתגרים לבוא אל חנויותיהם ולדבר, ואף מממנים תחרויות חיבור שנתיות על חופש הביטוי. מוסדות חינוכיים ומוכרי ספרים נותנים חסות גם לקריאה, ומאפשרים למשתתפים לקרוא בקול קטעים מתוך הספרים האסורים האהובים עליהם.
בשאר העולם.
אמנסטי אינטרנשיונל מציינת את שבוע הספרים האסורים על ידי הפניית תשומת הלב לאנשים שנרדפים בגלל הכתבים שהם מפיקים, מפיצים או קוראים. אתר האינטרנט של אמנסטי מתעד מדי שנה מקרים של אנשים שעל פי דיווחים נהרגו, נכלאו או הוטרדו בדרך אחרת על ידי רשויות לאומיות ברחבי העולם, וקוראת לאנשים לנקוט פעולה כדי לעזור בשיתוף עם רשת הפעולה הדחופה שלה, על ידי פנייה לרשויות בנוגע להפרות זכויות אדם. אמנסטי מספקת גם עדכונים למקרים משנים קודמות, ומציגה את ההיסטוריה והמעמד הנוכחי של אלה שנרדפו לכאורה בשל כתביהם. המקרים כוללים אנשים מאזרבייג'ן, סין, קובה, מצרים, גמביה, איראן, מיאנמר, רוסיה וסרי לנקה.
תגובות וביקורות.
האירוע זכה לשבחים בשל חגיגת החופש שמעניק התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית. אירועים ציבוריים שבהם קוראים בקול רם ספרים אסורים ומאתגרים מתקיימים בדרך כלל על מנת לציין את האירוע. האירוע הבינלאומי שערך אמנסטי אינטרנשיונל זכה אף הוא לשבחים על כך שהוא מזכיר את המחיר שחלק מהאנשים משלמים על הבעת דעות שנויות במחלוקת.
, בעל טור בעיתון בוסטון גלוב, ציין כי הרוב המכריע של הספרים ברשימה הם ספרים שאותגרו (בעיקר על ידי הורים בשל אלימות, שפה, מיניות או התאמה לגיל), אך לא הוסרו.
מיטשל מאנסי, הכותב בוול סטריט ג'ורנל, טען כי הצנזורה שעליה הקמפיין מוחה איננה קיימת באמת, וכי ספרים אינם אסורים בארצות הברית. קמילה אלייר, נשיאה לשעבר של ALA, הגיבה כי שבוע הספרים האסורים מדגיש את מאות הניסיונות המתועדים לדכא גישה למידע והמתרחשים מדי שנה ברחבי ארצות הברית, וכי כאשר הספרייה מתבקשת להגביל את הגישה לאחרים, הבקשה משקפת ניסיון לצנזורה.
"Focus on the Family" , ארגון נוצרי ימני, מאתגר בקביעות את שבוע הספרים האסורים, בטענה שספרים לא באמת אסורים, ושמדיניות הספריות היא אנטי-משפחתית. טום מינירי, סגן נשיא למדיניות ציבורית, אמר כי "ה-ALA ביצע בחוסר אחריות את שקר הספרים ה'אסורים' במשך זמן רב מדי. שום דבר אינו 'אסור', אבל מדי שנה מנסה הארגון הזה להפחיד ולהשתיק כל הורה, מורה או ספרן שמביע דאגה לגבי התאמת הגיל של חומר בעל אופי מיני מפורש או אלים עבור תלמידי בית ספר". קנדי קושמן, אנליסטית החינוך של ארגון "Focus on the Family", אמרה כי להורים יש כל הזכות והאחריות להתנגד לכך שילדיהם יקבלו ספרות מינית מפורשת ופרו-הומוסקסואלית ללא רשותם, במיוחד במסגרת בית ספרית. היא הצביעה על כך שספר הילדים "And Tango Makes Three", על הורי פינגווינים חד מיניים, היה אחד הספרים בראש הרשימה המאתגרת ביותר של ALA, ומתחה ביקורת על כך שבאירוע קיים קידום הומוסקסואליות לילדים בני 6 או 7 בניגוד לרצונם. הקבוצה האנטי-הומוסקסואלית "הורים וחברים של הומוסקסואלים והומוסקסואלים-לשעבר" () מתחה ביקורת דומה על ה-ALA על כך שלא השתמשה באירוע כדי לקדם ספרי הומוסקסואלים-לשעבר או ספרים המתנגדים לנישואים חד מיניים בארצות הברית.
שבוע הספרים האסורים ספג ביקורת על ידי רות גרהם מהמגזין סלייט, אשר טענה שהרטוריקה סביב האירוע מבלבלת לעיתים קרובות בין סוגיות כמו איסור על ספרים בספרייה ציבורית לעומת ספריית בית ספר. כמו כן, היא הוסיפה שהשיח לא מבחין בין אי הכללת חומר בתוכניות הלימודים לבין זמינות כללית בספרייה. גרהם סבורה שאמנם כדאי להדגיש מקרים של צנזורה, אבל יש לציין בחיוב גם את המספר הקטן של ספרים אסורים.
בתגובה, יצאה מאדי קרום מהפינגטון פוסט להגנת שבוע הספרים האסורים, ואמרה כי חגיגת שבוע הספרים האסורים מעלה את התודעה לחשיבות חופש הביטוי בחברה. היא שיבחה את תפקידם של הספרנים וכתבה כי הם עושים את העבודה מאחורי הקלעים שמבטיחה כי אתגור הספרים לא יהפוך לאיסור.
בוב בראדלי
רוברט פרנק בראדלי (נולד ב-3 במרץ 1958) הוא מאמן כדורגל אמריקאי המכהן כמאמן והמנהל הספורטיבי של קבוצת טורונטו הקנדית מליגת הMLS. לשעבר מאמן נבחרת ארצות הברית.
ביוגרפיה.
יליד ניו ג'רזי ובוגר אוניברסיטת פרינסטון.
בראדלי אימן כ15 שנים בליגת המכללות בתקופה שלפני הקמת הליגה המקצוענית. בהמשך אימן במשך 9 שנים בליגת הMLS כולל זכייה בדאבל לשנת 1998 עם השיקגו פייר ובתואר מאמן השנה. ב-2006 מונה למאמן נבחרת ארצות הברית, עימה זכה במספר הישגים ובראשם זכייה בגביע הזהב של CONCACAF ב -2007 והעפלה לשמינית הגמר מונדיאל 2010. לאחר מכן אימן את נבחרת מצרים.
בהמשך פרץ בראדלי אל השוק האירופאי והיה למאמן האמריקאי הראשון לאמן ביבשת. אימן את סטאבק בנורווגיה ב-2014, משם המשיך למועדון הצרפתי לה האבר ולסוונזי סיטי הוולשית, והפך לאמריקני הראשון שמנהל מועדון פרמיירליג, אך פוטר פחות משלושה חודשים לאחר מכן.
ב-2018 חזר בראדלי ל-MLS כדי לסייע בהקמת מועדון הכדורגל לוס אנג'לס, אותם אימן במשך 4 עונות וזכה בתואר מגן האוהדים ומאמן השנה לשנת 2019. החל מ-2021 עבר לאמן אתטורונטו, בה משחק בנו מייקל בראדלי המשמש כקפטן הקבוצה.
חיים אישיים.
בראדלי נשוי ללינדזי, שחקנית לקרוסלשעבר. לזוג בן, מייקל בראדלי ובת בשם ראיין, הנשואה לאנדי רוז, שחקן כדורגל מקצועי בקבוצת ונקובר וייטקאפס.
בנם, מייקל בראדלי, מגדולי שחקני ארצות הברית וקפטן נבחרת ארצו. הקריירות של בראדלי האב והבן הצטלבו במספר מקרים: ב-2004 נבחר מייקל בדראפט על ידי MetroStars כאשר אביו משמש המאמן. בין השנים 2006-2010 אימן בראדלי האב את בנו כמאמן הנבחרת. בשנת 2021 מונה בוב בראדלי למאמן קבוצת טורונטו, בה משמש מייקל קפטן.
פסק דין חצור
ע"א 165/82 קיבוץ חצור נ' פקיד שומה רחובות הוא פסק דין של בית המשפט העליון שניתן ב-1985, והמהווה נקודת מפנה בפרשנותם של דיני המיסים בישראל, בהעבירו את מרכז הכובד בפרשנות דיני המיסים מהיצמדות ללשון החוק ("פירוש דווקני") להגשמה של תכלית החקיקה.
המחלוקת המשפטית.
פסק הדין עסק בערעור של קיבוץ חצור, שבבעלותו מפעל מאושר, על החלטתו של פקיד השומה לחייבו במלווה ביטחון על הכנסתו בשנת המס 1975, שהוטל על-פי חוק מילווה ביטחון (מפעלים מאושרים) (תיקון), תשל"ה-1975. ערעור הקיבוץ לבית המשפט המחוזי בתל אביב-יפו נדחה, והקיבוץ ערער לבית המשפט העליון. הערעור עסק בשאלה האם על הכנסתו של קיבוץ חל סעיף 47(ג) לחוק לעידוד השקעות הון, תשי"ט-1959, ולכן הכנסתו היא "הכנסה מוטבת" והקיבוץ חייב במלווה ביטחון, או שעל הכנסת קיבוץ חל סעיף 46(א) לחוק זה, ולכן הכנסתו אינה מוטבת, והקיבוץ אינו חייב במלווה ביטחון.
רקע: הפרשנות שנהגה עד לפסק דין חצור.
פרשנות דיני המיסים התבססה במידה רבה על המשפט האנגלי, לפיו יש להיצמד ללשון החוק, ללא התחקות אחר כוונת המחוקק, שלא באה לידי ביטוי בלשון החוק. לכוונת המחוקק ניתן היה להתייחס רק כאשר לשון החוק לא הייתה ברורה, או שמשמעות המעוגנת בלשון מביאה לאבסורד. גישה זו הובעה על ידי שופט בית המשפט העליון שמעון אגרנט כציטוט מדבריו של השופט האנגלי סידני ראולט :
עוד היה מקובל שבמקרה של ספק יש לפרש הוראות של חיוב במס לטובת משלם המס. כך, למשל, ציין השופט חיים ה' כהן: "רק כשחיוב לשלם מס מוטל על פי לשון החוק בספק, מפרשים את החוק לטובת משלם המס, ואין מחייבים אותו מספק."
עם זאת, עוד בשנת 1970 ציין ד"ר אלפרד ויתקון כי:
פסק הדין.
את פסק הדין התחיל השופט ברק בהתייחסות כללית לפרשנות החקיקה:
מכאן המשיך השופט ברק להתייחסות ספציפית לדיני המיסים: