ורד פתח את עונת 2017/2018 בצורה טובה וכבש חמישה שערים בשבעת המחזורים הראשונים, וב-3 בנובמבר 2017 חתם לשלש עונות נוספות בבית"ר ירושלים. לאחר מכן סבל ממחלת מעיים שגרמה לו להיעדר מהמגרשים לתקופה ארוכה, והוא חזר לשחק רק במרץ 2018. ורד סיים את העונה עם שישה שערים ב-21 הופעות והגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו נכנס בהארכה כמחליף בהפסד להפועל חיפה. לקראת עונת 2018/2019 מונה ורד לקפטן הקבוצה, ובמהלך העונה כבש חמישה שערים ב-27 הופעות בליגה. ורד החמיץ את פתיחת עונת 2019/2020 עקב פציעה ממנה סבל עוד בעונה הקודמת. ב-26 בינואר 2020 חזר ורד לשחק בניצחון 0–1 על סקציה נס ציונה. ביוני 2021 עזב ורד את הקבוצה.
ב-14 ביוני 2021 חתם ורד לשנתיים בהפועל תל אביב.
בשנת 2021 השתתף בסדרה התיעודית "מצב נפשי" בכאן 11, בה סיפר על הפרעות חרדה מהן הוא סובל.
נבחרת ישראל.
לזכותו של ורד תשע הופעות בנבחרת הנוער של ישראל. החל משנת 2008 היה חלק מסגל הנבחרת הצעירה, במדיה ערך שבע הופעות וכבש שני שערים. ב-27 בספטמבר 2016 זומן על ידי המאמן אלישע לוי לסגל נבחרת ישראל במוקדמות מונדיאל 2018. ב-6 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול שהסתיים בתיקו 1–1.
חיים אישיים.
ורד נשוי לדוגמנית מאי זיו ואב לבן.הוא לומד ב לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.
חורבן בית המקדש
חורבן בית המקדש הוא מונח המתייחס לשני אירועים היסטוריים, בהם הוחרבו בית המקדש הראשון ובית המקדש השני ששכנו על הר המוריה בירושלים. לאחר חורבן הבית הראשון, התעצמה גלות בבל (שהחלה בגלות יהויכין), ובית המקדש פסק מלשמש בית רוחני ופולחני לעם ישראל עד לימי עזרא ונחמיה. לאחר חורבן בית שני, פסקה עבודת הכהונה בעם ישראל עד עצם היום הזה, והתחילה תקופת הגלות.
חורבן בית ראשון.
תאריך החורבן של בית המקדש הראשון.
בית המקדש הראשון הוחרב בשנת 586 לפנה"ס בידי נבוזראדן שר צבאו של נבוכדנצר מלך בבל, אשר כבש את ירושלים. השנה נקבעה על סמך מחקרים היסטוריים הלוקחים בחשבון את השנים החסרות. אמנם על פי המסורת היהודית, בית המקדש הראשון עמד על תילו 410 שנים, ונחרב בחודש אב שנת ג'של"ח לאדם הראשון (422 לפנה"ס).
באשר ליום המדויק של החורבן קיימת אי-בהירות, שכן התנ"ך מזכיר תאריכים מעט שונים לגבי חורבן בית המקדש הראשון. חז"ל דנו בנושא ויישבו סתירה זו בתלמוד:
למעשה התענית נקבעה לט' באב, שבו התחילה השריפה בבית המקדש, אך לדעת רבי יוחנן, מן הראוי היה לקבוע את התאריך בעשרה באב "מפני שרובו של היכל בו נשרף".
הסיבות לחורבן.
ישנן כמה סיבות לחורבן בית המקדש הראשון, אך העיקרית מביניהן היא המרידות החוזרות ונשנות של ממלכת יהודה בבבל, בהובלת המלכים יהויקים וצדקיהו. המקרא וחז"ל זקפו את החורבן לדחיית המלכים את נבואתו של ירמיהו, אשר דרש מהם בשם ה' להיכנע לבבלים, כמו גם לחטאיו של עם ישראל ולריקבון מוסרי. לפי המקרא, הכהנים וחכמי העם עבדו עבודה זרה בבית המקדש עצמו (). על פי חז"ל חרב בית המקדש הראשון בעיקר בשל שלוש העבירות החמורות שהיו בעם: עבודה זרה, גילוי עריות ושפיכות דמים. במקורות אחרים מופיע שהחורבן לא התרחש בשל כך, אלא בשל מאיסת התורה או בשל שחיתות של בעלי השלטון והכח.
גורל כלי המקדש.
לאחר חורבן בית ראשון, כלי המקדש נבזזו ונלקחו לבבל, כפי שמסופר בספר מלכים ב:
לאחר הכרזת כורש, הושבו חלק מכלי המקדש לירושלים ונעשה בהם שימוש בבית המקדש השני.
גלות בבל.
לאחר החורבן הוגלתה חלק מהאוכלוסייה מארץ ישראל לבבל. ההיקף המדויק שנוי במחלוקת. לאחר רציחתו של גדליהו בן אחיקם גלתה שארית הפליטה שהשאיר נבוכדנצר בממלכת יהודה למצרים. לאחר הכרזת כורש שבו חלק קטן מהגולים לארץ ישראל והחלו בהקמת בית המקדש השני.
חורבן בית שני.
שיאו של הקרב במרד הגדול נערך בירושלים. בפסח שנת ג'תת"ל הטיל טיטוס מצור סביב ירושלים. עד לי"ז בתמוז ג'תת"ל הוא התקדם עם צבאו ופרץ את החומה השנייה והשלישית. בי"ז בתמוז נפרצה חומת הר הבית וביום ראשון ט' באב, 5 באוגוסט 70 (בלוח היוליאני), העלו הרומאים את המקדש באש.
העם היהודי לאחר תקופת בית מקדש שני.
חורבן ירושלים ובעיקר נפילת המקדש השני הייתה בעלת משמעות מיוחדת, מכיוון שהמקדש מילא הרבה פונקציות: מעבר לתפקודו הדתי-פולחני היה המקדש השני גם מוקד פוליטי, כלכלי וחברתי, ומכאן שחורבנו היה נורא. כמו כן, חורבן המקדש ריסק למעשה את ההנהגה המסורתית - את מעמד הכוהנים, את האצילים והצדוקים. עם זאת לא פסקו החיים היהודיים בארץ ישראל. קיימת השערה כי את המקדש שחרב החליף בית הכנסת, אלא שמציאות ארכאולוגית של חשיפת בתי כנסת כבר בימי בית המקדש (גמלא, בית הכנסת של תאודוטוס בן וטנוס בירושלים) דוחה מכל-וכל הנחה זו. את ירושלים החליפה במידה מסוימת העיר יבנה. ביבנה שימש רבן יוחנן בן זכאי כנשיא זמני שהחליף את השושלת הנשיאותית של בית גמליאל שנתפסו בעיני הרומאים כשותפים למרד, כנראה מינויו היה באישור דה-פקטו רומי. הלה הקים ביבנה בית-דין ובית מדרש אשר תפס בהדרגה את מקומה של הסנהדרין בירושלים בזמנה.
רבן יוחנן בן זכאי התבלט כמנהיג שלחם נגד תכונת האבלות ואווירת הפרישות וההתנזרות ששררו לאחר החורבן, ושמקורן באובדן המקדש, על כל המשתמע ממנו. הוא בנה מסגרת אלטרנטיבית, שאמורה הייתה להתמודד במציאות חדשה של העדר מקדש. רבן יוחנן בן זכאי ביקש להתמודד עם שתי בעיות מרכזיות, ועשה זאת בהצלחה:
הלה קבע, למשל, שגמילות חסדים, כתנאי לכפרת עוונות, תבוא במקום הנוהג של הקרבת קרבנות שבטלה עם חורבן המקדש.
הנשיא החדש חוקק שורה של תקנות חשובות, שלהן מטרה כפולה והן השלימו זו את זו: האחת - להנהיג את העם והחברה במצב של העדר מקדש, והשנייה - תקנות לזכר המקדש והחורבן, שלא יישכחו וייעלמו מזיכרון העם. תקנותיו נועדו לסגל בקרב העם את האמונה שהחורבן הוא זמני וחולף, ובמהרה ישוב המקדש וייבנה. מצד שני, משה ליב ליליינבלום כותב שמטרת תקנות ריב"ז הייתה: "למען ירגילו את עצמם להביט על חירותם לפחות בזמן ההוה, כמו על דבר האבד, אם מפני שהיה ירא, שמא על ידי מרידה שנית תאבד גם יבנה וחכמיה, או מפני סיבה אחרת."
חשיבות מפעלי רבן יוחנן בן זכאי מתבארת גם על רקע המהפכה השקטה והזהירה שחולל. אמנם ללא התנגדותם המפורשת של הרומאים מצד אחד, אך גם ללא אישורם הרשמי והכרתם במעמדו מצד שני, שלא לדבר על הקשיים הרבים שחורבן הבית השני הביא בעקבותיו, בנה הנשיא החדש את מפעל השיקום ביבנה ב"עשר אצבעותיו".
רבן יוחנן בן זכאי הקים איפוא מרכז מחוץ לירושלים, מעין חלופה לעיר המרכזית, למקדש ולסנהדרין.
הגורם המרכזי שגרם לפילוג בחברה היהודית - הכיתתיות - נעלם, והנהגת הסנהדרין זכתה ליטול את ההובלה. אלא שכל זאת היה לכאורה, מכיוון שהמרכז ביבנה מעולם לא הצליח לרשת את מרכזיותה של ירושלים. בתוך הסנהדרין התגלעו ויכוחים משמעותיים ונוצרה מחנאות בתוכה, קהילות יהודיות מחוץ לירושלים לא סרו אוטומטית למרותו של המרכז ביבנה ומדי פעם התעוררו גורמים קנאיים שטלטלו את יהודה וכמעט הרסוה כליל.
ימי תענית.
בעקבות החורבן של בתי המקדש, נקבעו ארבעה ימי תענית המציינים אבלות על החורבן:
ארבע תעניות אלו, או לכל הפחות תעניות מקבילות בארבעת החודשים האלו, מוזכרים בתנ"ך בספר זכריה:
זכר לחורבן.
מלבד ימי התענית קבעו חז"ל כמה הלכות כזכר לחורבן בית המקדש:
אגדות החורבן.
אגדות החורבן הן אגדות שמכונסות בעיקר בתלמוד הבבלי בפרק חמישי של מסכת גיטין, בתלמוד ירושלמי במסכת תענית פרק רביעי הלכה ה', במדרש רבה על איכה ובאבות דרבי נתן. האגדות עוסקות בעיקר בחורבן בית המקדש השני (70 לספירה) ומה שקדם לו, בהרוגי ביתר לאחר מרד בר כוכבא (135 לספירה), ובסיפורים אישיים קשים. לעיתים מתייחסים במונח 'אגדות החורבן' רק לאגדות שבמסכת גיטין.
רטוולי
אריאל הרוש
אריאל הרוש (נולד ב-25 במאי 1988) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת השוער בהפועל באר שבע ובנבחרת ישראל.
קריירה.
הרוש החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, וזכה בדאבל עם קבוצת הנוער של המועדון בעונת . בעונה שלאחר מכן קודם לקבוצה הבוגרת כשוער שלישי, במקביל לתפקידו כשוער קבוצת הנוער. באותה עונה לא זכה הרוש לשחק במדי הקבוצה הבוגרת של בית"ר שזכתה בדאבל, אך זכה עם קבוצת הנוער של המועדון באליפות נוספת.
בעונת 2008/2009 קודם הרוש לתפקיד השוער השני של המועדון, ושימש כמחליף לשוער הראשון טברטקו קאלה. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בליגה ערך הרוש ב-20 באוקטובר 2008, במשחק מול הפועל פתח תקווה באצטדיון טדי במסגרת המחזור השישי של ליגת העל. הרוש החליף את קאלה בדקה ה-49, וספג שני שערים במשחק שהסתיים בתיקו 2–2. הרוש הוסיף לשחק ארבעה משחקים נוספים באותה עונה, כולם בהרכב הפותח, וספג בהם שבעה שערים נוספים, מתוכם ארבעה במשחק התבוסה של בית"ר 0–4 להפועל תל אביב.
בעונת 2009/2010, בעקבות עזיבתו של קאלה, הפך הרוש לשוערה הראשון של בית"ר ירושלים. בינואר 2010 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, כששמר על שער נקי במשחק הגמר מול הפועל רעננה. במסגרת הליגה שיחק הרוש את כל 35 המשחקים, בהם ספג 44 שערים, ובית"ר העפילה לפלייאוף העליון, שם סיימה במקום החמישי. בסיום העונה זכה הרוש בפרס "תגלית העונה".
בתחילת עונת 2010/2011 חתם הרוש על חוזה חדש לחמש שנים בבית"ר ירושלים, והחל מאותה עונה שימש כקפטן הקבוצה לסירוגין עם עמית בן שושן ואבירם ברוכיאן. בעונה זו שוב הרוש פתח ושיחק את מלוא 35 משחקי הליגה, ועל אף שבית"ר סיימה את העונה בפלייאוף התחתון ובמקום ה-11 בלבד, הרוש רשם עונה אישית טובה, בה ספג 35 שערי ליגה בלבד.