נדרי נישואין הם נדרים שבני זוג אומרים זה לזה במהלך טקס החתונה, בדרך כלל נוצרית.
נוסח הנדרים יכול להשתנות בהתאם למסורת ומנהג. עתים מנוסחים הנדרים באופן חופשי. לעומת זאת, זוגות הנישאים בטקס דתי ינסחו את נדריהם פעמים רבות על פי מסורת דתם. תוכן הנדרים יכול לקחת השראה מפואמות, יצירות מפורסמות וכדומה ומטרתם להצהיר על רגשות, כוונות עתידיות ותקוות לעתידם של חייהם המשותפים של הזוג. הקראת נדרים אלו היא מעשה של ביטוי פומבי לאהבה בין בני הזוג.
דעיכה אקספוננציאלית
ספר אינטראקטיבי
ספר אינטראקטיבי הוא ספר אלקטרוני שמכיל, בנוסף לעלילת הסיפור או המידע העיוני, גם אינטראקציות שונות, שנועדו להוביל את הקורא בתוך המרחב הספרותי.
ייחודו של הספר האינטראקטיבי.
בספר האינטראקטיבי הקורא הוא לא רק צרכן מידע פסיבי, הוא פעיל בתוך העולם של הספר ומשתתף בחוויית הקריאה, באמצעות האינטראקציות. כשמדובר בספרי ילדים לרוב האינטראקציות הן קטעי אנימציה ומשחקים אינטראקטיביים שונים שמהווים חלק עיקרי מהסיפור ומחוויית הקריאה. בספרי עיון אינטראקטיביים: מדריכים שונים, ספרי היסטוריה וביוגרפיות, האינטראקציות ישמשו להרחבה והעמקת הידע בנושא המדובר. למשל הצגת סרטון לפי מיקום על מפה, או מעבר מהיר לפרק בהיסטוריה על פני ציר זמן. השתתפות הקורא מהווה חלק בלתי נפרד מחוויית הקריאה בספר, לעיתים אין אפילו סדר מוגדר לעמודים- הקורא מחליט מה יקרא ובאיזה שלב. האינטראקציות מופעלות על ידי לחיצה במקומות מוגדרים על המסך, גרירה של פריט ולפעמים גם על ידי ניעור המכשיר.
ההיסטוריה.
תחילתו של הספר האינטראקטיבי, כפי שהוא מוכר לנו כיום, עם פריצתו של האייפד של אפל ב-2010. התחלת ההפצה של הספר האינטראקטיבי לא הייתה פשוטה כיוון שסופרים רבים לא רצו לשתף פעולה עם המפתחים. הסופרים טענו שהספר האלקטרוני יגרע מהקסם של הספר הקונבנציונלי, ושאי אפשר להשוות קריאה בiPad לדפדוף בדפים מוחשיים.
את הפריצה הגדולה של מחסום הספרים האינטראקטיביים עשה הספר Alice for iPad, גרסה אינטראקטיבית לספרו של לואיס קרול אליס בארץ הפלאות. הספר יצא ב-2010 וזכה למאות אלפי הורדות, והיה חודשים רבים ברשימת רבי המכר של הספרים האלקטרוניים בארצות הברית.
ההצלחה של הספר פתחה את הדלת לשיתופי פעולה רבים נוספים ואף התחילה ז'אנר של כתיבת ספרי ילדים שמיועדים ל-iPad מלכתחילה.
ספרי לימוד אינטראקטיביים.
ב-2012 השיקה אפל את iBook 2 חנות לממכר ספרי לימוד אינטראקטיביים. אפל משתפת פעולה עם כמה מחברות הוצאת ספרי הלימוד בארצות הברית, במטרה להקל על התלמידים ולייצר להם סביבת לימודים חכמה יותר. ספרי הלימוד יתעדכנו כל הזמן ויחסכו לתלמידים את הצורך לקנות גרסאות חדשות. הם גם יקלו על התלמידים בהורדת המשקל מהילקוט שלהם.
הפולמוס סביב הספרים האינטראקטיביים.
גם היום, כששוק הספרים האינטראקטיביים מפותח ופעיל, קיימת מחלוקת סביב נחיצותם של הספרים האינטראקטיביים, בעיקר כשמדובר בספרי ילדים.
המתנגדים טוענים שספרי הילדים האינטראקטיביים מסיטים את תשומת הלב של הילד מהסיפור. המשחקים והסרטונים מפריעים לילדים להתרכז במילים ולא מקנים להם את היכולת לשבת ולשמוע סיפור מהתחלה ועד הסוף. בספרים מסוימים יש גם קריין שמקריא לילדים את הסיפור, מה שהופך את נוכחות ההורה למיותרת, מה שעלול להוביל לכך שפחות הורים יבלו זמן איכות עם ילדיהם בקריאת ספר.
התומכים בספרים האינטראקטיביים דווקא מציינים את היכולת של הילד להבין ולהשתמש בספר לבדו כיתרון. הם גם מתייחסים לאינטראקציות בספר כמרחיבות, מעניקות ערך מוסף לספר ומפתחות את החשיבה.
חידושים.
אינטראקציות מעניינות בתחום הספרים האינטראקטיביים לילדים- בספרים מסוימים ההורה יכול להקליט את עצמו קורא בספר, וכך הילד יכול לקרוא איתו גם כשהוא לא נמצא בבית.
בחלק מהספרים בלחיצה על אובייקט או ציור יופיע שם האובייקט בכתב כדי לתרגל עם הילדים קריאה ואוצר מילים. ספרים מסוימים מאפשרים להשתמש במיקרופון של ה-iPad לדגימת עוצמת הקול, וכך אפשר למשל לנשוף בחוזקה על ערימת עלים בציור ולהעיף אותם לכל עבר.
ספרים אינטראקטיביים בעברית.
בישראל קיימות מספר חברות טכנולוגיות שמייצרות ספרים בשיתוף עם המוציאים לאור, ביניהן עברית לילדים שהוציאה לאור קלאסיקות כמו סיר הסירים, הצב של אורן וציפור הנפש לצד ספרי ילדים חדשים יותר כמו תזמורת מפלצות הקצב ואיה אאוץ אווה.
וגם ספרים מסדרת "ספרים לילדים" של חברת פלאפון- כמו "החתול במגפיים" ו"תיבת נח".
סן כריסטובל
סן קריסטובל
סן קריסטובל הוא שמו הספרדי של כריסטופורוס הקדוש. אתרים רבים באמריקה הלטינית ומחוצה לה קרויים בשם זה.
נתן גרוסמן
נתן זאב (נתי) גרוסמן (נולד בשנת תשי"ט, 1959) הוא עיתונאי ופובליציסט חרדי-ליטאי, עורך "הפלס" ולשעבר עורך "יתד נאמן".
ביוגרפיה.
נולד וגדל בפתח תקווה, בנם של פסיה ויצחק-דוד גרוסמן, בעליה של חברת הבנייה גן. למד בישיבת אור ישראל ובישיבת גרודנא באשדוד.
לאחר נישואיו עבד בתחקירנות עבור ארגון ההחזרה בתשובה "ערכים", ובהמשך עבור העיתון "יתד נאמן", לשם הובא על ידי אחד מעורכי העיתון, ישראל גליס. סדרת התחקירים הראשונה שלו עסקה בהתבוללות של חלק מראשי התנועה הציונית. לאחר מכן קודם גרוסמן לכתיבה במשרה מלאה בעיתון. בשנת 1986 פרסם סדרת כתבות נגד המשיחיות בחב"ד, שזיכתה אותו בהערכתו של הרב אלעזר מנחם מן שך.
בשנת תשמ"ח (1988) מונה לעורך העיתון "יתד נאמן", לצדם של שני עורכים נוספים ובהם גיסו ישראל וורצל. גרוסמן נחשב שופרו של הרב שך, ואף היה נפגש עמו בקביעות לשיחות תדרוך. לאחר פטירת הרב שך המשיך גרוסמן בכתיבתו הפובליציסטית בחסותו של הרב יוסף שלום אלישיב.
לאורך השנים פרסם ב"יתד נאמן" מאמרי השקפה פובליציסטיים המייצגים קו ליטאי-קיצוני ויצא נגד תופעות החורגות מן הקו הזה. בין הנושאים שהירבה לעסוק בהם: חב"ד, ש"ס, חוק טל, אמנת כנרת, הנח"ל החרדי, האקדמיות החרדיות, השבועונים החרדיים ובראשם משפחה, החרדים המודרניים (אותם הוא מכנה "החרדים החדשים").
כתיבתו עוררה התנגדות בקרב גורמים בציבור הליטאי, שחלקם ראו עצמם פגועים מכתיבתו. בין מתנגדיו היו אנשי הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן שטענו כי גרוסמן מונע מתן ביטוי לדעותיו בעיתון. כמו כן יצאו נגדו עיתונאים ופובליציסטים חרדים, ובהם משה גרילק. עם זאת, הוא גובה בידי רבנים ליטאים מן הזרם הקיצוני יותר, ובראשם הרב שמואל אוירבך.
בשנת תשס"א (2001) שלח מכתב התפטרות מתפקידו כעורך העיתון, לאחר שקטעים ממאמריו נגד הנח"ל החרדי צונזרו, בשל החשש שתשתמע מהם ביקורת על הרב שטיינמן שתמך חלקית בפרויקט הנח"ל החרדי. אולם הרב אלישיב לא קיבל את התפטרותו והוא המשיך בתפקידו.
בשנת תשע"ב (2012), בעקבות המהפך בשליטה ב"יתד נאמן" בידי מקורבי הרב שטיינמן, הודח גרוסמן על ידי ההנהלה החדשה של העיתון. כעבור מספר חודשים הוקם העיתון "הפלס", בחסות הרב שמואל אוירבך, וגרוסמן התמנה לעורכו.
בדצמבר 2012, על רקע המאבק של אנשי "יתד נאמן" בעיתון "הפלס", הותקף גרוסמן בשעת לילה מאוחרת בידי שני צעירים ליד ביתו בשכונת בית וגן בירושלים. נגד אחד התוקפים הוגש כתב אישום, וביוני 2013 התקבל בבית המשפט הסדר טיעון עם הנאשם, שבמסגרתו הודה בעבירה של תקיפה בנסיבות מחמירות ונידון למאה ימי מאסר.
במוצאי חג הפסח תשע"ז, 18 באפריל 2017, נעצר גרוסמן עם בכירים נוספים במערכת "הפלס" במסגרת גל מעצרים של אנשי הפלג, בחשד להטרדה וסחיטה באיומים של ראשי חברות ומנהלים בכירים במשק במטרה שיפרסמו בעיתון.
במקביל לפעילותו העיתונאית פרסם גרוסמן סדרת ספרים תורניים על מסכתות ברכות, ראש השנה וסנהדרין, בשם "פותח שער". הספרים קיבלו את הסכמתם של הרב אלישיב, הרב אוירבך ועוד.
משפחתו.
נשוי לרות. אביה, אברהם שלמה פרידמן, היה מבעלי הוצאת לוין אפשטיין. שלושת גיסיו הם הרב יונה מצגר, ישראל וורצל, לשעבר עורך "יתד נאמן", והרב דוד דב לבנון, אב בית הדין הרבני באשקלון. גרוסמן גר בשכונת בית וגן בירושלים.
נתן זאב גרוסמן
נתי גרוסמן
ג'קי קולינס
ג'קלין ג'יל "ג'קי" קולינס (באנגלית: Jacqueline Jill "Jackie" Collins; 4 באוקטובר 1937 - 19 בספטמבר 2015) הייתה סופרת, תסריטאית ושחקנית קולנוע וטלוויזיה בריטית ממוצא יהודי. כתבה שלושים ושניים ספרים, שנמכרו נכון ל-2015 בחצי מיליארד עותקים. כל ספריה נכנסו לרשימות רבי המכר השונות בעולם, 27 מתוכם לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. הספרים תורגמו לכארבעים שפות שונות. חלק גדול מספריה הפכו גם לסרטי קולנוע וטלוויזיה או סדרות טלוויזיה מצליחות.
קורות חיים.
קולינס נולדה בפדינגטון שבלונדון, בתם השנייה של אלסה בסנט, בריטית אנגליקנית, מורה לריקוד ומארחת במועדון לילה, ובעלה ג'וזף ויליאם קולינס, יהודי דרום אפריקאי, סוכן אמנים, שבין לקוחותיו היו גם שירלי באסי, הביטלס, טום ג'ונס, רוג'ר מור ופיטר סלרס. אחותה הבכורה, ג'ואן קולינס, הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה מפורסמת, והיו לה גם שני אחים צעירים - ביל וג'ושוע.
קולינס סיפרה שכבר בגיל 8 החלה לכתוב סיפורים, שחבריה ללימודים אהבו מאוד בשל אופיים הסקסי. בגיל 15 היא סולקה מבית הספר ובגיל 16 כבר היה לה רומן ראשון עם השחקן מרלון ברנדו, אז בן 29. עוד בצעירותה שיחקה במספר סרטים בריטים דלי תקציב וכן הופיעה קצרות וללא הצלחה מיוחדת בשתי סדרות טלוויזיה בריטיות, אחת מהן "The Saint", שהוקרנה בבריטניה בשנים 1960–1962 ואף הגיעה בהמשך לישראל תחת השם "המלאך". בעקבות חוסר ההצלחה נטשה קולינס את שדה המשחק וחזרה אליו רק לאחר שהתפרסמה כסופרת ואז כבר שיחקה (במספר סדרות טלוויזיה), בתפקיד עצמה בלבד.