הוא תוכנן על ידי אדולף וולף (1832–1885) עבור כ-300 משפחות יהודיות בעיר בעלות של 46,000 פלורינים. האבן הראשונה הונחה בשנת 1870, והפתיחה החגיגית הייתה ב-8 וב-9 בספטמבר 1874, בהשתתפות מנהיגי הקהילות הנוצריות השונות באזור.
היו בו מקומות ישיבה ל-389 נשים ו-546 גברים. בשנת 1875 הותקן אורגן.
בשנת 1886 ביקר לואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה. בספטמבר 1897 ביקר וילהלם השני, קיסר גרמניה עם אשתו ושניים מילדיו. הוא נפגש עם הרב הראשי, ד"ר זימליך, והתעניין בקהילה היהודית בעיר והשווה את בית הכנסת עם בית הכנסת של פראג גם בו ביקר.
באוגוסט 1938 בית הכנסת נהרס בהוראת ראש העירייה ווילי ליבל ויוליוס שטרייכר, הגאולייטר של פרנקוניה, שהצהירו כי הוא פוגע ארכיטקטונית בסביבה. תהליך ההרס הופרע על ידי הרייכספארטאיטאג והריסתו הושלמה רק ב-27 בספטמבר 1938.
הקהילה הפיקה כמה מחוקרי היהדות הרפורמית המובילים בגרמניה. בשנת 1902 הוקם בנירנברג בית כנסת אורתודוקסי קטן יותר. גם הוא נהרס בשנת 1938 במהלך ליל הבדולח.
לאחר המלחמה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, העיר נירנברג לא החליטה לבנות מחדש את בית הכנסת, אף על פי שהשטח לא היה בנוי וזמין לבנייה. כמו כן, הזכייה הזוכה בתחרות האדריכלות של נירנברג משנת 1947 – שנועדה לאסוף את התוכניות הטובות ביותר לבניית העיר מחדש לאחר המלחמה- לא חזתה בית כנסת בשטחה המקורי. היינץ שמייסנר, שזכה בפרס, היה גם פקיד העירייה לבנייה שטחית בין השנים 1937–1945, וכך הוא פיקח רשמית גם על הרס בית הכנסת בשנת 1938.
ג'ון ארתור ג'רוויס
ג'ון ארתור ג'רוויס (באנגלית: John Arthur Jarvis; 24 בפברואר 1872 – 9 במאי 1933) היה שחיין ושחקן כדורמים בריטי, היה אלוף אולימפי (פריז 1900), בעל 2 מדליות זהב.
ביוגרפיה.
ג'רוויס נולד וגדל בלסטר.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת פריז (1900) זכה ג'רוויס ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-1000 מטר חופשי בתוצאה של 13:40.2 דקות, לפני אוטו ואלה מאוסטריה (14:53.6 דקות) וזולטאן הלמיי מהונגריה (15:16.4 דקות) ובמשחה הארוך ל-4000 מטר חופשי בתוצאה של 58:24.0 דקות, לפני זולטאן הלמיי (1:08:55.4 שעות) ולואיס מרטין מצרפת (1:13:08.4 שעות). הוא זכה במדליית זהב שלישית כשחקן כדורמים. במדליית כסף זכתה בלגיה ובמדליית ארד זכו שתי קבוצות מצרפת.
באולימפיאדת אתונה (1906) זכה ג'רוויס ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-1 מייל חופשי בתוצאה של 30:07.6 דקות, אחרי הנרי טיילור חברו לנבחרת (28:28.0 דקות) ואוטו שיף מאוסטריה (30:53.4 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-400 מטר חופשי, אחרי אוטו שיף (6:24.0 דקות) והנרי טיילור (6:26.0 דקות) ובמשחה שליחים 4x250 מטר חופשי, אחרי הונגריה (16:52.4 דקות) וגרמניה (17:16.2 דקות).
תארים בהם זכה.
108 תארים בהם זכה כללו:
הרצאות שווייך
הרצאות שווייך (באנגלית: Schweich Lectures on Biblical Archaeology) הן סדרת הרצאות המוקדשות לנושאים בתחומי ארכאולוגיה, אמנות, היסטוריה, שפות וספרות של תרבויות המזרח הקדום בהתייחסות לחקר המקרא. ההרצאות מועברות ומתפרסמות בחסות האקדמיה הבריטית. כל אחת מסדרות ההרצאות רואה אור כספר בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד. ההרצאות נתמכות על ידי קרן ליאופולד שווייך, שהוקמה ב-1907 על ידי הנדבנית קונסטנס שווייך-גץ לזכר אביה. תרומת הקרן הייתה נדבך חשוב בפעולות האקדמיה הבריטית שנוסדה ב-1901 ובתחילתה לא נעזרה במימון ציבורי. סדרת ההרצאות הראשונה ניתנה ב-1908, ועד 2019 נערכו 75 סדרות. הסדרות התנהלו מדי שנה ברציפות עד 1950, ואחרי כן – מדי שנתיים ויותר. עם המרצים נמנו הישראלים א. ל. סוקניק שנשא ב-1930 דברים על מחקרו "בתי כנסת עתיקים בארץ ישראל וביוון", יגאל ידין ב-1970 – על "חצור" ואברהם מלמט ב-1984 – על "מארי ובני ישראל".
אילן ברוק
אילן ברוק (נולד ב-24 ביולי 1974) הוא מנכ"ל HOT mobile. כיהן כסמנכ"ל החטיבה העסקית בהוט וכסמנכ"ל מכירות בהוט מובייל.
ביוגרפיה.
ברוק למד בתיכון עירוני ה' בחיפה והוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.
התחיל ב-1997 את עבודתו בתחום התקשורת בחברת מוטורולה כמנהל מכירות ביחידת הטלפונים הסלולרים. לאחר כשנתיים הצטרף לפרטנר תקשורת. כיהן במגוון תפקידי ניהול בכירים בחברה ובתפקידו האחרון ניהל את מערך המכירות של החטיבה הפרטית בתחום התקשורת.
בשנת 2011 עבר ברוק לחבר מירס. בשנת 2012 הפכה מירס להוט מובייל, והוא מונה לסמנכ"ל המכירות של החברה.
בשנת 2014 עבר לכהן כסמנכ"ל החטיבה העסקית, במסגרתה פעל להרחבת שירותי התשתיות.
החל מאמצע 2019 מכהן ברוק כמנכ"ל HOT mobile. מאז, קידם את הפעלת הדור החמישי, את אבטחת המידע, הגנת הסייבר והטמעת טכנולוגיית ה-5G.
ברוק נשוי ואב לשניים.
שלבאק
קארל יוהאן שוסטר (בשוודית: Karl Johan Schuster; נולד ב-1 בפברואר 1985), הידוע בשם הבמה שלבאק (Shellback), הוא מפיק מוזיקלי, פזמונאי ורב-נגן שוודי. שלבאק דורג כמפיק השנה של מגזין הבילבורד לשנת 2012, ודורג בנוסף במקום הראשון במצעד איירפליי הפזמונאים של המגזין; הוא זכה בארבעה פרסי גראמי.
שלבאק משתף פעולה לעיתים קרובות עם מקס מרטין, ויחד הם הפיקו וכתבו שירים עבור פינק, טיילור סוויפט, אדם למברט, בריטני ספירס, אשר, אבריל לאבין, אריאנה גרנדה, אדל ומארון 5. שלבאק שיתף פעולה גם עם חברו, המפיק המוזיקלי בני בלנקו והם הפיקו שירים כגון "Wan't U Back" של שר לויד ו-"Animals" של מארון 5.
ביוגרפיה.
קרל ג'והן שוסטר נולד וגדל בקרלסאמן שבשוודיה. הוא החל כמתופף בלהקות אינדי רוק מקומיות בקרלסאמן, וכן הקליט את כל הקלים בדמו של מריה, "", לפני שהצטרף לסצנת ההארדקור-מטאל כסולן בשנת 2004 בלהקת "בליינדד קולוני", בה הקליט את האלבומים "Promo Demo" מ-2005 ו-"Bedtime Prayers" מ-2006, כשהוא משווה בין חברי להקת הדת' מטאל השוודית אין פליימס, לפני שעזב בשנת 2007. בשנת 2005 השתתף כנגן אורח באלבום "Sorg" של להקת הדת' מטאל Faith.
בגיל 16 פגש את מקס מרטין דרך חברם המשותף יוילוס, עד אז, על פי ראיון במגזין המוזיקה השוודי "Stim-magasinet" טעמו של שוסטר במוזיקה היה "Too cool for School" ולא היה לו עניין במוזיקת פופ כלשהי. יוליוס המשיך לשלוח את דמויים האינדי-רוק-דת' מטאל של שוסטר למרטין, שהסתקרן לגבי איך זה יישמע עם שוסטר יעשה מוזיקת פופ. לאחר מכן, בשנת 2006, מרטין הזמין את שוסטר לאולפן שלו בסטוקהולם כדי להקליט איתו דמויים, וב-2007 שוסטר הוחתם בחברת ההפקה של מרטין, Maratone.
בין השירים הראשונים שכתב שוסטר יחד עם מרטין הם הסינגלים "So What" של פינק ו-"If U Seek Amy" של בריטני ספירס משנת 2008. בשנת 2012 שוסטר זכה בפרס STIM Platinum לנגינה בגיטרה. בשנת 2014 הפיק שוסטר את "Problem" של אריאנה גרנדה לצד מרטין ואיליה. בשנת 2015, שלבאק שיתף פעולה עם להקת ההארדקור פאנק השוודית ריפיוזד. מתופף הלהקה דייוויד סנדסטרום שלח לו את הגרסאות לשירים "Elektra" ו-"366" שהקליטו ריפיוזד, ושוסטר השיב בעיבודים משלו לשני השירים. סולן ריפיוזד דניס ליקסן הסביר ביוני 2015 כי הגרסאות של שלבאק היו "הרבה יותר 'ריפיוזד' מגרסאותינו" ו"היו טובות יותר" מהגרסאות המקוריות. שני השירים מופיעים באלבומה של הלהקה, "Freedom".
דיסקוגרפיה.
עם מריה
עם בליינדד קולוני
פרסים.
פרסי גראמי
בללייקה (שיר)
בללייקה הוא שיר שחיבר המשורר והפזמונאי יורם טהרלב והלחין קובי אשרת. השיר התפרסם בביצועה של הזמרת אילנית. השיר הופיע במצעד השבועי של רשת ג' במשך 12 שבועות ובשיאו הגיע למקום השלישי במצעד השבועי, ולמקום השביעי במצעד השנתי של תחנה זו ולמקום העשירי במצעד השנתי של גלי צה"ל (לשנת ה'תשמ"ה).
השיר עוסק ביהדות ברית המועצות (שכונתה גם "יהדות הדממה"), וסגנון השיר נע בין מוזיקה ישראלית למוזיקה עממית רוסית.
רקע.
שלמה צח שהיה האמרגן של אילנית, פנה לטהרלב ולאושרת בבקשה לחבר שיר על יהדות ברית המועצות, שהייתה כלואה באותן השנים מאחורי "מסך הברזל".
השיר הוצע בראשונה לזמרת ירדנה ארזי לאירוויזיון 1984 כשיר יחיד (במקום קדם-אירוויזיון) אך היא דחתה אותו בטענה שאינו קליט מספיק. השיר הועבר לאילנית אך ישראל לא השתתפה בתחרות, מאחר שזו נערכה בערב יום הזיכרון לחללי צה"ל.
השיר הופיע באותה השנה באלבום האוסף "עכשיו כולם ביחד" של אילנית. השיר נכלל גם במספר אלבומי אוסף: "כל העולם במה, אמני ישראל שרים" של הד ארצי משנת 1988, האלבום "בוא נתחיל מבראשית" של אילנית משנת 2000 בהוצאת הליקון ובחלקו הראשון של אלבום האוסף "אילנית: שירים ליום חולין - 45 שנות זמר" שיצא בשנת 2013.
תוכן השיר.
את שם השיר "בללייקה" קבע צח עוד לפני כתיבת המילים על שם כלי הנגינה. מילות השיר עוסקות ביהדות ברית המועצות שבאותה התקופה לא יכלו לעלות לישראל בשל מסך הברזל.
בשיר משולבים פסוקים מפרק קל"ז בתהילים העוסק בגלות בבל ובהם הציטוטים ו.
השיר כתוב בסול מינור במנעד גדול הנע מתחת לדו ראשון ועולה לרה שני. הצלילים הנמוכים בבתים עולים לצלילים גבוהים בפזמון. המשקל הוא ארבעה רבעים
בפזמון נעשה שימוש בסינקופה. פתיחת השיר והבתים היא במפעם איטי וקצב השיר עולה עד לסיומו. בתחילת כל פזמון ישנו צליל מתמשך "ב-ל-ל-ייקה".
קלודיה טני