פון לאפרט נולד בלינדאו ב-10 במאי 1855 לאביו קרל פון לאפרט שהיה אחראי על המכס ולאשתו קלרה לבית פון דר ונזה. בשנת 1871 התגייס פון לאפרט לצבא הגרמני הקיסרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1908 מונה למפקד הדיוויזיה ה-40 (הסקסונית ה-4), ובשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2).
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון לאפרט מפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2) שהיה חלק מהארמייה השלישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתף בקרב על המארן. באוקטובר 1914 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה במרוץ אל הים ובקרב איפר הראשון. ב-1 בספטמבר 1916 קיבל פון לאפרט את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות.
ב-20 ביולי 1917 מת פון לאפרט בפרנקפורט מהתקף לב פתאומי.
כייסן
איתמר בן־אב&quot;י
50 התורמים הגדולים ליורוליג
50 התורמים הגדולים ליורוליג (באנגלית: Greatest Euroleague Contributors 50) היא רשימה הכוללת 35 שחקנים, 10 מאמנים ו-5 שופטים אשר תרמו להתפתחות ליגת היורוליג ולשגשוגה. רשימת התורמים הורכבה בשנת 2008, לרגל חגיגות 50 השנים להיווסדות "גביע אירופה לאלופות", שהפך מאוחר יותר לליגת היורוליג. הנבחרים לרשימה, אשר הוכרזו ב-3 בפברואר 2008 בעיר מדריד, נבחרו מתוך רשימת מועמדים שכללה 105 שחקנים, 20 מאמנים ו-12 שופטים בסך הכול.
מהזווית הישראלית, ניתן לציין את השחקן מיקי ברקוביץ' והמאמן פיני גרשון שנבחרו לרשימת התורמים, וכן את השחקנים טל ברודי, מוטי ארואסטי ודורון ג'מצ'י והמאמן רלף קליין אשר נכללו ברשימת המועמדים אך לא נבחרו לרשימה הסופית.
עיצור מכתשי, חוכך, מסודק
האנה הופקו
האנה מיקולאייבנה הוֹפְּקוֹ (באוקראינית Ганна Миколаївна Гопко; נולדה ב-4 במרץ 1982, האנאצ'יבקה, פרמישליאן, מחוז לבוב) היא חברת הפרלמנט של אוקראינה ומכהנת בו בתפקיד יושבת ראש ועדת החוץ.
כמו כן, מכהנת הופקו בוועד המנהל לרפורמות של המועצה הלאומית לרפורמות ושל המרכז למלחמה בשחיתות (AntAC).
ראשית דרכה.
הופקו נולדה בהאנאצ'יבקה במחוז המשנה פרמישליאן, במחוז לבוב. בשנת 2004 השלימה לימודי תואר שני בעיתונות בינלאומית באוניברסיטת לבוב ודיפלומה על הישגים בהוראת אקולוגיה מהמיזם לחינוך אזרחי (CEP). בשנת 2008 השלימה את התוכנית למנהיגות בבית הספר לבריאות הציבור של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בשנת 2009 השלימה תואר דוקטור בתקשורת חברתית באוניברסיטת טראס שבצ'נקו בקייב. בשנת 2012 למדה בבית הספר האוקראיני למדע המדינה.
קריירה.
בין השנים 2005 ל-2007 עבדה הופקו כמנהלת תקשורת של רשת הפעולה האזרחית של אוקראינה (UCAN/ISC), מוסד ללא כוונת רווח בקייב שמשמש קבלן של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID). היא הובילה מיזמי הכשרה של עיתונאי סביבה במחוז דונצק, בבלארוס, ובקזחסטן.
בשנת 2009 נמנתה על מייסדי מרכז השתדלנות האזורי "Life" (אשר משמש כַַּשותף האוקראיני של ארגון הבריאות העולמי, ושל יוזמות הקשורות להפחתת השימוש בטבק) ושימשה סמנכ"ל הארגון עד אפריל 2012. בשנת 2009 החלה לשמש מתאמת מדיניות ב"קואליציה הלאומית של מלכ"רים ויוזמות למען אוקראינה נקייה מעשן". בתקופת עבודתה ב"קואליציה" עודדה את חקיקתם של 5 חוקים נגד עישון, בהם איסור גורף על פרסום מוצרי טבק; איסור על עישון במקומות ציבוריים; והעלאת מיסוי הטבק באוקראינה. לפי דו"ח ארגון הבריאות העולמי משנת 2011, אוקראינה עברה מהמקום הרביעי בעולם בשכיחות עישון למקום ה-29. בינואר 2012 התמנתה לחבר הנאמנים של בית החולים הלאומי לילדים אוחמאדיט.
בין השנים 2010 ל-2012 שימשה הופקו יועצת לוועדת הפרלמנט האוקראיני למוסר, רוחניות, ובריאות הציבור. בין ינואר 2011 לספטמבר 2014 עבדה הופקו כמומחית שתדלנות במכון להשכלה פוליטית (בסמינרים להכשרת עוזרים ויועצים לחברי פרלמנט) וכן במכון הלאומי לדמוקרטיה (NDI) בוושינגטון די. סי.. בין פברואר לספטמבר 2014 אף שימשה מרַכּזת יוזמת חבילת הרפורמות להמרצה.
בשנת 2014, בעומדה בראש רשימת עזרה עצמית, נבחרה הופקו לפרלמנט האוקראיני, ומונתה לעמוד בראש הוועדה לענייני חוץ. היא תמכה באשרור אמנת רומא בעניין בית הדין הפלילי הבינלאומי, באומרה: "זוהי הפגנת מוכנות לבניית מדינת שלטון חוק, שבה ניתן להעניש על פשעים נגד האנושות ועל רצח עם".
ב-31 באוגוסט 2015 סולקה מן המפלגה בשל תמיכתה בתיקונים לחוקת אוקראינה שהיו מובילים לביזור סמכויות ולהגברת כוחם של הבדלנים הפרו-רוסיים השולטים בשטחים בדונבאס.
משפחה.
הופקו נשואה ואם לילדה.
קבוצת העשור של היורוליג (2001-2010)
ברי סחרוף בהופעה 1993–2002
ברי סחרוף בהופעה חיה 1993-2002 הוא אלבום אוסף כפול הכולל 26 שירים שהוקלטו בהופעות שונות של ברי סחרוף במהלך השנים 1993 עד 2002. עם יציאת האלבום הוא נמכר במהדורה מיוחדת שכללה דיסק נוסף שבו 10 ביצועים אקוסטיים, שהוקלטו גם הם בהופעות. באלבום ישנן מספר גרסאות כיסוי שמבצע סחרוף לשירים של אומנים אחרים: "באים אותך לקחת" של יוסי אלפנט, "Venus In Furs" של הוולווט אנדרגראונד, "Children Of The Revolution" של להקת טי רקס ו"Ghosts Can't Run Away" של להקת Foreign Affair, שבה היה חבר.
בדיסק האקוסטי קיימות גרסאות כיסוי לשירים נוספים: "Heroes" של דייוויד בואי, "Sea Song" של רוברט וויאט והשיר "אליפלט" שנכתב על ידי נתן אלתרמן ובוצע במקור על ידי להקת גייסות השריון.
הטלת פצצת האטום על הירושימה
הטלת פצצת האטום על נגסאקי
הטלת פצצת האטום על נגסקי
הטלת פצצת האטום על נגאסאקי
לס (פירושונים)
דיסקוגרפיה של קארלי ריי ג'פסן
הדיסקוגרפיה של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן כוללת חמישה אלבומי אולפן, שני מיני-אלבומים, שני אלבומי רמיקסים, 26 סינגלים ו-21 וידאו קליפים.
תקנת דבלין
תקנת דבלין (תקנה 604/2013 של האיחוד האירופי; לעיתים מכונה "אמנת דבלין" או "תקנת דבלין השלישית") היא חוק של האיחוד האירופי שקובע את נוהל בקשת המקלט של כל מבקש מקלט באיחוד האירופי בכפוף לאמנת ז'נבה בדבר מעמדם של פליטים. התקנה קובעת איזה מדינה אחראית לקליטתו של כל מבקש מקלט. בדרך כלל המדינה האחראית היא המדינה הראשונה אליה נכנס מבקש המקלט.
רקע.
מדינות רבות בדרום מזרח אירופה מכונות "מדינות שער" מכיוון שהן יעדם הראשון של פליטים ממדינות עניות, מדינות בהן קיימים סכסוכים פוליטיים או מדינות בהן קיימת רדיפה על רקע פוליטי, ולאחרונה (2015) - פליטים ממדינות בהן קיימות מלחמות אזרחים. בין מדינות אלו ישנן מדינות באפריקה (ביניהן סודאן ולוב), במזרח התיכון (ביניהן פליטים על רקע רדיפה פוליטית ממדינות חצי האי ערב, פליטי מלחמת האזרחים בסוריה ופליטים מעיראק) וכן פליטים ממדינות באזורים אחרים בעולם (כגון אפגניסטן).
בין מדינות השער נמצאות מדינות השוכנות לחופי הים התיכון ולפיכך מהוות יעד להגירה, בין אם באמצעים יבשתיים או ימיים. בין מדינות אלה נמצאות יוון, מדינות יוגוסלביה לשעבר, בעיקר מקדוניה וסרביה, וכן איטליה והונגריה.
מטרה.
התקנה קובעת שכל פליט שמגיש בקשה למקלט צריך להגישה במדינה האירופאית הראשונה אליה הגיע.
התקנה נועדה למנוע מצב שבו פליט מגיע למדינה בה חוקי ההגירה נוקשים באופן יחסי (למשל איטליה או הונגריה), עובר ממנה למדינה בה חוקי ההגירה מקלים באופן יחסי (למשל גרמניה או הולנד), ובה מגיש את בקשת ההגירה, ביודעו שבמדינה זו רבים יותר סיכוייו לקבל מקלט. ב-2013 האשימה ממשלת גרמניה את ממשלת איטליה בהפרת התקנה על ידי שילוח חשאי של מאות מהגרים לגרמניה. ב-2014 קבע בית המשפט האירופאי לזכויות אדם כי איטליה הפרה את התקנה בכך שהעבירה פליטים ליוון.
חתימה.
התקנה נחתמה בדבלין בשנת 1990 ונכנסה לתוקף בשנת 1997 כשחתמו עליה בלגיה, דנמרק, צרפת, גרמניה, יוון, אירלנד, איטליה, לוקסמבורג, הולנד, פורטוגל, ספרד ובריטניה. במהלך השנה שלאחר מכן הצטרפו לחותמות גם אוסטריה, שוודיה, ופינלנד. עוד הצטרפו לחותמות על התקנה גם מדינות שאינן חברות האיחוד האירופי, נורווגיה ואיסלנד.
מיכאל אברהם קרדוזו
דורותי אליסון
דורותי אליסון (באנגלית: Dorothy Allison; נולדה 11 באפריל 1949) היא סופרת ומשוררת אמריקאית. הסגנון והתמות בכתיבתה הם של דרום ארצות הברית, והיא מתמקדת בנושאים של מאבקים מעמדיים, התעללות מינית, התעללות בילדים, פמיניזם ולסביות. היא מזדהה כלסבית פמית וכבדס"מית. היא זכתה במספר פרסים עבור כתיבתה, כולל פרס למדא לספרות.
ביוגרפיה.
ילדות.
אליסון נולדה בגרינוויל, צפון קרולינה, לרות אליסון, נערה עניה בת 15 וחודש, שעבדה כמלצרית וטבחית. בגיל עשרים, כשאליסון הייתה בת חמש, רות נישאה, ותוך זמן קצר החל אביה החורג להתעלל בה מינית. ההתעללות נמשכה עד שאליסון הייתה בת 13, והיא אף נדבקה ממנו בזיבה, שלא אובחנה עד שהייתה כבר בשנות העשרים לחייה, וכתוצאה היא נהייתה עקרה. האב החורג היה גם מכה את אליסון, ובגיל שמונה האם עזבה אותו לתקופה של שבועיים לאחר שהכה את דורותי באופן כל כך חמור שהמשפחה המורחבת לא יכלה להתעלם, אבל אחרי זה היא חזרה אליו, ולמעשה נשארה איתו עד מותה.