שילינג נולדה ב-8 במרץ 1909, בווטלווויל שבהמפשייר. בת שלישית לאני והנרי. מגיל צעיר גילתה נטיות טכניות והחליטה להיות מהנדסת. בגיל 14 קנתה אופנוע ונהגה לפרק ולהרכיב אותו ולהכניס בו שיפורים. לאחר סיום בית הספר התיכון עבדה 3 שנים במפעל בו עסקה בהתקנת חיווט וגנרטורים.
ב-1932 השלימה לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל באוניברסיטת מנצ'סטר. שנה לאחר מכן סיימה שם תואר שני בהנדסת מכונות.
לאחר סיום לימודיה עבדה כעוזרת מחקר באוניברסיטת בירמינגהם. ב-1936 החלה לעבוד ב-Royal Aircraft Establishment - מוסד המחקר האווירונוטי של חיל האוויר המלכותי, מקום בו עבדה 33 שנים עד פרישתה לגמלאות ב-1969. בתחילה עבדה במחלקת הפרסומים הטכניים, בהמשך עברה למחלקת מנועי המטוסים, וב-1939 קודמה לאחראית על ניהול המחקר והפיתוח של מאיידי מנועי המטוסים.
בספטמבר 1938 נישאה שילינג לג'ורג' ניילור (George Naylor). שלא כמקובל באותה תקופה, היא המשיכה לשאת את שם נעוריה.
ניילור היה עמית לעבודה ב-Royal Aircraft Establishment והיה גם שותף לתחביב האופנועים שלה. במהלך המלחמה שרת כטייס במפציצי אוורו לנקסטר.
הדיסקית של טילי.
מטוסי הקרב הבריטיים ספיטפייר והוריקן צוידו במנועי רולס-רויס מרלין . במנוע הזה הותקן מאייד בו זרימת הדלק נשלטת על ידי מצוף. כאשר המטוס נכנס לצלילה חדה (כחלק מתמרוני קרבות האוויר) נוצר כח כבידה שלילי שגרם להפסקת זרימת הדלק וכיבוי רגעי של המנוע. הדבר הביא לנחיתוּת של המטוסים הבריטיים לעומת מטוסי המסרשמיט הגרמניים. הבריטים החלו במאמץ למציאת פתרון לבעיה. חברת רולס-רויס פיתחה מאייד משופר, אולם הוא נכשל בניסויים. שילינג הציעה פתרון פשוט וקל ליישום: דיסקית נחושת שהותקנה במאייד ואיפשרה המשך זרימת הדלק גם במהלך צלילת המטוס. פשטות הפתרון איפשרה להתקינו על המטוסים בתהליך קצר. בחודשים הראשונים של 1941 עברו שילינג והצוות שלה מבסיס לבסיס וביצעו בעצמם את ההתקנה.
הדיסקית נקראה באופן רשמי ה"צמצם של ה-"R.A.E"(R.A.E. restrictor), אבל כונתה "הדיסקית של מיס טילי" (Miss Shilling's orifice) או בפשטות "דיסקית טילי" (Tilly orifice).
ספורט מוטורי.
אופנועים.
העניין שלה באופנועים החל בגיל 14. אז רכשה אופנוע אנפילד 2 פעימות, ועסקה בפרוקו והרכבתו מחדש תוך הכנסת שיפורים. בהמשך השתדרגה לאופנוע נורטון 500 סמ"ק. בתקופת לימודיה באוניברסיטה הצטרפה למועדון מרוצי האופנועים הבריטי . בשנת 1934 החלה להשתתף במרוצים והייתה האישה הראשונה שהשלימה את מסלול המרוצים של ברוקלנדס במהירות של 100 מייל לשעה וזכתה במדליית "כוכב הזהב". כעבור שנה שברה את השיא של עצמה במהירות של 106 מייל לשעה.
מרוצי מכוניות.
בשנות ה-50 שילינג ובעלה החלו לעסוק במרוצי מכוניות. הם השתתפו במרוצים במכוניות מרוץ שטייבו וכווננו בבית המלאכה שהקימו בביתם. ב-1962 נפצעה שילינג קשה בתאונה בתחרות ונאלצה לפרוש מהתחרויות.
יוטפנג
יוּטְפֶּנְג (בסינית: 粵拼, ביוטפנג: Jyut6ping3, תעתיק ייל: Yuhtping) היא שיטת תעתוק ללטינית של השפה הקנטונזית שפותחה ב־1993 על ידי "החברה הבלשנית של הונג קונג" (LSHK), שהיא מוסד ללא כוונת רווח שפועל בתחום הבלשנות הסינית. שמה הרשמי הוא "סכמת הליטון לקנטונזית של החברה הבלשנית של הונג קונג" (Linguistic Society of Hong Kong Cantonese Romanization Scheme). שיטה זו ושיטת ייל לליטון של קנטונזית משמשות לאותה המטרה.
השם יוטפנג הוא קיצור והלחם בסיסים המורכב מאות הראשונה בביטוי יוּטְיוּאֵה (סינית: 粵語, יוטפינג: Jyut6jyu5) שמשמעו "שפת יוּאֵה" (משפחת ניבים אליה משתייכת גם הקנטונזית) ופין-יין, שיטת הליטון הנהוגה במנדרינית.
מכיוון שהקנטונזית היא שפה טונאלית, כלומר שפה שבה שינויים בגובה הצליל קובעים את משמעות הפונמה, ומכיוון שבאלפבית לטיני אין סימנים לציון שינוי בגובה הצליל, היוטפנג משתמש בספרות כדי לייצג שינויים אלו.
אנדראש הייזלר
אנדראש הייזלר (בהונגרית: Heisler András; בודפשט, 7 בינואר 1955) הוא מהנדס-כלכלן יהודי-הונגרי ומנהיג קהילתי מרכזי ביהדות הונגריה.
ביוגרפיה.
אנדראש הייזלר נולד בבודפשט וגם למד שם. הוא פעיל בחיים הציבוריים היהודיים בבודפשט מאז 1985. נבחר למועצת בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני ב-1990, בה היה חבר עד 2011. ב-1993 הצטרף להתאחדות הקהילות היהודיות בהונגריה (Mazsihisz), וב-1995 נבחר להנהגת הקהילה היהודית של בודפשט (BZSH). הוא נבחר לסגן היושב ראש של Mazsihisz ב-1999 ולאחר מכן ליושב ראש ב-2003. הוא עזב את תפקידו וגם את הנהלת Mazsihisz ו-BZSH בשנת 2005. אחריו נבחר פטר פלדמייר. הוא חזר להנהלת MAZSIHISZ ב-2011 ונבחר ליושב ראש הארגון בפעם השנייה.
בשנת 2011 הוא קיבל את צלב האבירים של מסדר ההצטיינות ההונגרי, אותו החזיר באוגוסט 2016 בשל הענקת העיטור לז'ולט באייר (סופר ועיתונאי שמרן וימני קיצוני מקורב לראש ממשלת הונגריה ויקטור אורבאן ולמפלגת פידס השלטת).
סרטן תאי עור קשקשיים
סרטן תאי עור קשקשיים (באנגלית: Squamous-cell skin cancer), המוכר גם כקרצינומת תאי עור קשקשיים, הוא אחד הסוגים העיקריים של סרטן העור לצד סרטן תאי בסיס ומלנומה. סרטן זה מופיע בדרך כלל כגוש קשיח על פני העור שחלקו העליון קשקשי אבל לעיתים מופיע גם ככיב. ההתפרצות לרוב נמשכת מספר חודשים. סרטן תאי עור קשקשיים נוטה יותר להתפשט לגרורות מאשר סרטן תאי בסיס. כאשר סרטן תאי עור קשקשיים או השינויים הטרום סרטניים מוגבלים לשכבה החיצונית ביותר של העור הוא נקרא גם מחלת בואן (באנגלית: Bowen’s disease).
גורם הסיכון המשמעותי ביותר הוא חשיפה גבוהה לקרינה אולטרה סגולה מהשמש. סיכונים נוספים כוללים צלקות קודמות, פצעים כרוניים, קרטוזיס אקטינית, עור בהיר, מחלת בואן, חשיפה לארסן , טיפול בקרינה, עישון טבק, תפקוד לקוי של מערכת החיסון, קרצינומה קודמת של תאי בסיס וזיהום HPV. הסיכון מקרינת UV קשור לחשיפה מתמשכת ולא לחשיפה מוקדמת נקודתית. מקור נפוץ נוסף לקרינה אולטרה סגולה הוא שימוש במיטות שיזוף. כמו כן, הסיכון לסרטן גדל, אם קיימות הפרעות עור גנטיות כגון xeroderma pigmentosum וצורות מסוימות של אפידרמוליזיס בולוזה. הסרטן מתחיל בתאי קשקש שנמצאים בעור. האבחנה מבוססת לרוב על בדיקת עור ומאושרת על ידי ביופסיית רקמות.
מחקרים חדשים הוכיחו שוויסות העל של FGFR2, תת-קבוצה ממשפחת האימונוגלובין של גורמי גדילה פיברולסטים (FGFR), משחק תפקיד משמעותי בהתפתחות תאי הסרטן. מוטציה בגן TPL2 גורמת לביטוי יתר של FGFR2, אשר מפעיל מסלולי mTORC1 ו-AKT בשורות תאים הסרטניים הראשוניות וגרורות כאחד. שימוש ב-FGFR pan-inhibitor, AZD4547, הוא הגורם היחיד שמאפשר להחליש את נדידת התאים הסרטניים ואת התפרצותם.
נראה כי השיטות היעילות ביותר למניעת סרטן תאי העור קשקשיים הן הפחתת החשיפה לקרינה אולטרה סגולה ושימוש בקרם הגנה. הטיפול בדרך כלל כולל הסרה כירורגית,כריתה פשוטה אם הסרטן קטן, או ניתוח מוז אם הסרטן מתקדם יותר אפשרויות נוספות לטיפול הן טיפול בקור ורדיותרפיה. אם מופיעות גרורות ניתן לטפל בהן באמצעות כימותרפיה או באמצעות טיפול ביולוגי.
נכון לשנת 2015, כ-2.2 מיליון אנשים סובלים מסרטן תאי עור קשקשיים. סרטן זה, מהווה כ-20% מכלל מקרי סרטן העור. כ-12% מהגברים ו-7% מהנשים בארצות הברית חלו בסרטן זה במהלך חייהם. בעוד שהפרוגנוזה בדרך כלל טובה, אם הסרטן מתפתח לגרורות סיכויי ההשרדות לחמש שנים מרגע האבחנה הוא כ־34%. בשנת 2015 סרטן זה גרם לכ-51,900 מקרי מוות ברחבי העולם. הגיל הממוצע לאבחון הוא 66. גם לאחר החלמה, החולים נמצאים בסיכון גבוה לפתח מקרים חוזרים.
סימנים וסימפטומים.
סרטן תאי עור קשקשיים מתחיל כגוש קטן בעור. ככל שהגוש גדל, מרכזו נהיה בצקתי והגוש הופך לכיב.
אלו הסימנים והסימפטומים הנפוצים להופעת סרטן תאי העור הקשקשיים:
גורמים להתפרצות המחלה.
סרטן של תאי עור קשקשיים הוא הסרטן השני בשכיחותו בעור (אחרי קרצינומה של תאי בסיס אך שכיח יותר ממלנומה). סרטן זה מופיע לרב באזורי הגוף החשופים לשמש. גורמי הסיכון לסרטן של תאי עור קשקשיים הם חשיפה לשמש ודיכוי חיסוני.
גרורות
קיים סיכון נמוך להופעת גרורות של סרטן תאי עור קשקשיים 10 שנים ואילך לאחר הופעתו הראשונית. עם זאת, סיכון זה גבוה משמעותית מהסיכון לגרורות דומות בקרצימה של תאי הבסיס.
סרטן תאי עור קשקשיים של השפתיים ושל האוזניים הוא בעל שיעור גבוה להישנות מקומית ולגרורות. במחקר שנערך לאחרונה, הוכח שמחיקה או הקטנה משמעותית של גן Tpl2 עשויה להשפיע על הפיכת תאי עור קשקשיים לסרטניים.
סרטן תאי עור קשקשיים מהווה כ-20% ממקרי סרטן העור שאינם מלנומה. אך בשל אופיו הברור ושיעורי הגדילה המובהקים שלו הוא מהווה 90% מכלל מקרי סרטן הראש והצוואר המאובחנים.
עישון טבק גם כן מגדיל את הסיכון לסרטן תאי העור הקשקשיים.
הרוב המכריע של מקרי סרטן תאי העור הקשקשיים הם אלה של העור, ולעיתים קרובות הם תוצאה של חשיפה לקרינה אולטרה סגולה. הם מופיעים לרב באזורים בגוף החשופים לשמש ; הפנים, האוזניים, הצוואר, הידיים או הזרוע. הסימן העיקרי לגידול הוא בליטה הולכת וגדלה שעשויה להיות בעלת משטח מחוספס וקשקשי וכתמים אדמדמים שטוחים. בניגוד לקרצינומות של תאי בסיס, סרטן תאי העור הקשקשיים נושא עימו סיכון גבוה יותר לגרורות, אשר עלולות להתפשט לבלוטות הלימפה באזור.
דיכוי חיסוני.