ב-29 ביוני 1973 הקולונל רוברטו סאופר הקיף את ארמון הנשיאות La Moneda עם רגימנט של טנקים וכשל בהדחת הנשיא. הפיכת נפל זו מכונה בספרדית Tanquetazo, הפיכה של טנקים, אורגנה בידי הקבוצה הפרלמנטרית מולדת וחירות. ההפיכה לוותה בשביתות כלליות של כורי הנחושת של El Teniente. באוגוסט 1973 התרחש משבר חוקתי, בית המשפט העליון של צ'ילה התלונן בפומבי על חוסר יכולת ממשלת איינדה לאכוף את החוק של המדינה. בעשרים ושניים באוגוסט בית הנבחרים (יחד עם המפלגה הדמוקרטית הנוצרית ביחד עם המפלגה הלאומית) האשימה את ממשלת איינדה בביצוע צעדים לא חוקתיים וקראה לצבא לאכיפת סדר חוקתי. במשך חודשים אשר קדמו לאירועים אלו, חששה ממשלתו של איינדה לקרוא לכח המשטרתי בחשדם כי הם לא נאמנים. בתשעה באוגוסט איינדה מינה את הגנרל קארלוס פראטס כשר ההגנה.
שמורת הטבע תל דן
אוג'דה
אוג'דה (בערבית: وجدة, בברברית: ⵡⴻⵊⴷⴰ, בצרפתית: Oujda) היא עיר בצפון-מזרח מרוקו, ששוכנת צמוד לגבול עם אלג'יריה. העיר בעלת אוכלוסייה של כ-600 אלף תושבים נכון ל-2010, והיא המרכז של מטרופולין בת למעלה ממיליון תושבים. העיר היא מקום הולדתו של נשיא אלג'יריה לשעבר, עבד אל-עזיז בותפליקה.
היסטוריה.
העיר הוקמה בשנת 994 על ידי זירי בן עטיה, שליט שבטי הזנאטה הברברים. הרחבות נוספות של העיר נעשו בשנת 1048. באמצע המאה ה-11 העיר זכתה לחשיבות אסטרטגית עקב מיקומה על הדרך המזרחית לעיר סיג'ילמסה. העיר נפגעה מהמלחמות הרבות בין השושלת המרינית לממלכות ממזרחה. הסולטאן המריני אבו יוסף יעקוב בנה מחדש את העיר ושיקם אותה. העיר הייתה הזירה לקרבות גם בין השושלות הסעדית והעלאווית של מרוקו לבין האימפריה העות'מאנית ממזרח. בשנת 1844 התרחש בקרבת העיר קרב איסלי בין צרפת למרוקו. בשנת 1912 העיר ביחד עם שאר מרוקו נכנסה תחת הפרוטקטורט הצרפתי עד שנת 1956.
פרעות אוג'דה וג'ראדה.
באופן היסטורי, שכנה בעיר קהילה יהודית בת מספר אלפי תושבים. בשנת 1948 בעקבות הכרזת האו"ם על הקמת מדינת ישראל בכ"ט בנובמבר, גורמים בתנועה הלאומית המרוקאית, נושאי דגלה של הליגה הערבית, הסיתו נגד היהודים. בפרעות שפרצו לאחר מכן נרצחו 4 יהודים בעיר אוג'דה ועוד 38 יהודים בעיר ג'ראדה השכנה.
Time (magazine)
יום במלכודת
יום במלכודת (באנגלית: Innerspace) הוא סרט קומדיה מדע בדיוני משנת 1987 בבימויו של ג'ו דנטה שהופק על ידי מיכאל פינל. סטיבן ספילברג שימש כמפיק בפועל. הסרט נוצר בהשראת סרט המדע בדיוני משנת 1966 "Fantastic Voyage". בסרט מככבים דניס קווייד, מרטין שורט ומג ראיין, יחד עם רוברט פיקארדו וקווין מקארתי. את המוזיקה הלחין ג'רי גולדסמית. הסרט הכניס $25,893,810 בארצות הברית, וזכה בפרס אוסקר ובכך הפך לסרטו היחיד של דנטה שזכה באוסקר.
תקציר העלילה.
לוטננט טאק פנדלטון (דניס קווייד) מתנדב להשתתף בניסוי סודי, במהלכו הוא ימוזער (כשהוא נמצא במעין צוללת מאובזרת שתקטן אף היא) ויוזרק אל תוך גופו של ארנב. הצוות עורך את הניסוי והם מצליחים לכווץ את טאק, אך לפני שהם מספיקים להזריק אותו אל הארנב מתנקשים מטעם ארגון מתחרה שרוצה לבצע ניסוי זהה פורצים אל המעבדה ומצליחים לנטרל את רוב הצוות. אחד מחברי הצוות מצליח להימלט יחד עם המזרק בו טאק שוהה (ואינו יודע דבר על המתרחש משום שאינו יכול לתקשר עם הצוות) דבר המוביל למרדף אחריו מצד אחד מהמתנקשים, לבסוף הוא מגיע אל קניון ושם הוא נורה, ברגעיו האחרונים הוא מליח להזריק את טאק לגופו של ג'ק פוטר - אדם היפוכונדר שבמקרה שהה במקום.
לאחר שהוזרק, טאק (הבטוח כי הוא נמצא בגוף של ארנב) מנסה להתחבר אל מערכת השמיעה ומערכת הראייה של ג'ק כדי שיוכל לשמוע את אנשי הצוות (דבר הגורם לג'ק אי נוחות ומעורר אצלו פחד שמא הוא חולה או משוגע). לאט לאט טאק מבין שהוא בגוף של אדם ושהניסוי השתבש. הוא פונה אל ג'ק (מה שגורם לג'ק להילחץ) כדי שיוכל להשיג יותר מידע על מה שקרה. טאק מסביר לו על הניסוי ועל כך שיש בצוללת כמות חמצן המספיקה רק לכמה שעות ספורות ושעליהם ללכת למעבדה. במעבדה מוסבר לג'ק שבטבח נגנב שבב מחשב שחשוב למהלך הניסוי ושהמוח העומד מאחורי זה הוא ויקטור שרימשאו, שפעל יחד עם ד"ר מרגרט קנקר, הקאובוי ומר איגו (שרדף והרג את איש הצוות שהחזיק במזרק בו טאק היה).
ג'ק יוצר קשר עם הכתבת לידיה מקסוול (חברתו של טאק) מפני שיש לה מידע על הקאובוי. הם מוצאים את הקאובוי וגורמים לו לאבד את ההכרה. טאק משנה את פניו של ג'ק כך שיראה כמו הקאובוי ולאחר מכן ג'ק ולידיה הולכים לפגישה עם שרימשאו כדי לגנוב ממנו בחזרה את השבב אך ג'ק נלחץ ופניו השתנו בחזרה, מה שגרם לתוכנית שלהם להיחשף.
ג'ק ולידיה מתחבאים ובזמן שהם מתחבאים הם מתנשקים, מה שגורם לטאק לעבור אל גופה של לידיה ולגלות שהיא בהיריון ממנו, הוא מנגן את השיר Cupid של סם קוק והיא מבינה שטאק נמצא בגופה, היא מתנשקת עם ג'ק בשנית וטאק עובר לגופו. איגו תופס אותם והם נלקחים למעבדה של שרימשאו, בה מזריק שרימשאו את איגו המכווץ אל תוך גופו של ג'ק.
איגו מנסה להרוג את טאק ולקחת ממנו את השבב שנמצא על הצוללת בזמן שג'ק ולידיה בורחים מהמעבדה של שרימשאו ונוסעים בחזרה למעבדה השנייה כדי שיוכלו להוציא את טאק מגופו של ג'ק לפני שימות.
טאק מצליח להרוג את איג בכך שהוא מפיל אותו אל מערכת העיכול של ג'ק, שמעכל אותו. לידיה וג'ק מגיעים למעבדה וג'ק משתעל את טאק החוצה וצוות המעבדה מגדיל אותו בחזרה.
הסרט נגמר בחתונתם של טאק ולידיה, כשג'ק משמש כשושבין.
ביקורות ותגובות.
הסרט זכה לביקורות חיוביות. על פי האתר Rotten Tomatoes, 82% מהמבקרים נתנו לסרט ביקורת חיובית, עם ציון ממוצע של 6.6/10 המבוסס על 36 ביקורות, וקונצנזוס: "תערובת מטורפת של מדע בדיוני, קומדיה ורומנטיקה, "יום במלכודת" הוא סרט מקסים, הודות לביצועיו המשובחים של מרטין שורט ולעלילה המטורפת".
פרשנות.
דריאן לידר, סופר בריטי, כתב:
ניל בלומקאמפ
ניל בלומקאמפ (באפריקנס: Neill Blomkamp; נולד ב-17 בספטמבר 1979) הוא במאי קולנוע, פרסומות, מפיק, אנימטור ותסריטאי דרום אפריקני-קנדי. בלומקאמפ ידוע בשל בימוי הלהיטים הקופתיים "מחוז 9" ו"אליסיום".
קורות חייו.
בלומקאמפ נולד ביוהנסבורג, דרום אפריקה. בגיל 16 הוא פגש בשרלטו קופליי שלמד בבית הספר יחד איתו. קופליי לימד את בלומקאמפ להשתמש במחשבים והלה פתח את כישוריו באנימציה ועיצוב תלת ממדיים. בלומקאמפ סייע לקופליי ביצירת עבודות תלת ממדיות לפרזנטציות של פרויקטים שונים.
משפחתו של בלומקאמפ עברה לוונקובר, קנדה והוא נרשם לבית הספר לקולנוע של ונקובר.
כיתה אלף
יפא
רנה זייצוב-מרכס
האדרת
האדרת (ברוסית: Шинель) הוא סיפור קצר פרי עטו של הסופר הרוסי יליד אוקראינה ניקולאי גוגול, שראה אור בשנת 1842. לסיפור ולמחברו הייתה השפעה רבה על הספרות הרוסית, כפי שניתן להביא מהאימרה הידועה שנוטים לייחסה לפיודור דוסטויבסקי:
הסיפור עובד פעמים רבות לבמה ולקולנוע.
תקציר העלילה.
הסיפור מגולל את חייו ומותו של אקאקי אקאקייביץ' בשמאצ'קין, פקיד ממשלה דל אמצעים בעיר הבירה הרוסית סנקט פטרבורג. מזה שלושים שנה הוא יושב בשולחן אחד במשרד אחד ותפקידו להעתיק מסמכים. הוא עובד כיועץ טייטולארי (בסולם הדרגות האזרחיות זוהי הדרגה ה-9 מבין 12 הדרגות, אחת הדרגות הנמוכות ביותר). הוא אוהב מאוד את עבודתו, אולם זוכה עליה להכרה מועטה. במקום זאת, עמיתיו הצעירים לעבודה לועגים לו בניסיון להרגיזו כל אימת שהם יכולים. אדרתו הבלויה משמשת נושא מרכזי להלצותיהם, האדרת גם אינה מחממת אותו מספיק בחורף הרוסי הקר.
בוקר אחד אקאקי מגלה חור באדרתו ופונה אל החייט פטרוביץ' בבקשה שיתקן את החור. החייט משיב לו שאדרתו היא חסרת תקנה ומציע לתפור לו אדרת חדשה. מכיוון שלאקאקי, שמשתכר מעט, אין את הסכום הדרוש לשלם בעד האדרת הוא נרתע מכך. לאט-לאט הוא מתרגל לרעיון והחלום על האדרת ממלא את ליבו ומחשבותיו. במשך חודשים רבים הוא חוסך פרוטה לפרוטה, מקמץ באוכל ובשתייה, עד שיש בידו די כסף לרכישת האדרת. כשהחייט מגיע לביתו עם האדרת החדשה הוא פורץ בבכי. למחרת בעבודה, מעילו החדש והמרשים מהווה מושא להתפעלות עמיתיו. הממונה עליו בעבודה שמבחין בהתרגשותו הרבה מחליט לארח בביתו מסיבה חגיגית לכבוד האדרת.
בתום המסיבה אקאקי הולך בחזרה לביתו, באמצע הדרך מתנפלים עליו שני שודדים שגונבים ממנו את האדרת.
בניסיון להשיב לעצמו את האבדה, הוא מתרוצץ מפקיד משטרה אחד למשנהו, אולם ללא הועיל. לבסוף, בעצת חברו למחלקה, הוא מגיע לביתו של הגנרל גרומוטרובוב. הגנרל שזועם על כך שהגיע עם עניין כה פעוט למעונו הפרטי, במקום להגיש בקשה רשמית דרך אחד הפקידים בלשכתו, נוזף באקאקי.
אקאקי שב לדירתו מושפל מהתלאות שעבר וחולה מצינת החורף וכעבור זמן מה מת. לאחר מותו, שבה רוח הרפאים של אקאקי לסנקט פטרבורג, גונבת אדרות מעוברים ושבים. המשטרה אינה מצליחה לתפוש את הגזלן. הגנרל גרומוטרובוב מתחיל לחוש רגשות אשמה לאחר מותו של אקאקי. רוחו של אקאקי גונבת את אדרתו של הגנרל, נוקמת את נקמתה ואינה מגיעה יותר לעיר. רוח רפאים אחרת פוקדת חלק אחר של העיר.
הערכה ביקורתית.
ולדימיר נבוקוב במאמרו "עלייתה השמיימה של מסכה" חולק את התשבחות הבאות לגוגול וסיפורו הידוע ביותר:
עיבודים.
סרטים.
מספר סרטים השתמשו בסיפור, הן בברית המועצות והן בארצות אחרות:
סרט אחד נמצא כעת בשלבי הפקה בבימויו של במאי ההנפשה יורי נורשטיין. הוא מתוכנן להיות סרט באורך מלא. ניתן לצפות בכמה קליפים של הפרויקט.
האדרת בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי.
1. האדרת, תיאטרון הקאמרי – הצגת בכורה: 4 באפריל 1956