אבני גדל במבשרת ציון ולאחר נישואיו גר בעצמונה בגוש קטיף, עד לפינוי במסגרת תוכנית ההתנתקות ב-2005. כיום מתגורר בקיבוץ שומריה, נשוי לבת שבע ואב לחמישה. גיסו הוא אל"ם יהונתן שטיינברג.
תמונות מחיי נישואין
תמונות מחיי נישואין (בשוודית: Scener ur ett äktenskap) היא מיני-סדרת דרמה שוודית משנת 1973, שנכתבה ובוימה על ידי אינגמר ברגמן ובכיכובם של ליב אולמן ו. עלילת המיני-סדרה בוחנת את התפרקות נישואיהם של מריאן, עורכת דין לענייני משפחה המתמחה בגירושין, לבין יוהאן, פרופסור לפסיכולוגיה, ומשתרעת על פני עשור. תסריטו של ברגמן שאב השראה מחוויותיו שלו, כולל מערכת יחסיו עם אולמן. המיני-סדרה צולמה בתקציב זעום בסטוקהולם ובאי במהלך שנת 1972.
לאחר ששודרה בתחילה בטלוויזיה השוודית בשישה פרקים, המיני-סדרה זכתה לגרסה קולנועית וזכתה לביקורות חיוביות בשוודיה וברחבי עולם. המיני-סדרה הפכה אף לנושא למחלוקת על השפעתה על עליית שיעורי הגירושין באירופה. על אף שהגרסה הקולנועית לא הייתה מועמדת לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, היא זכתה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.
המיני-סדרה וגרסתה הקולנועית השפיעו על יצירותיהם של יוצרי סרטים כמו וודי אלן וריצ'רד לינקלייטר; ובהמשך זכו אף לסרט המשך שהופץ בשנת 2003, לעיבודים בימתיים ולעיבוד אמריקאי באותו שם.
פרקים.
ששת פרקיה של המיני-סדרה שודרו בין התאריכים 11 באפריל ל-16 במאי 1973. כשכל פרק ארך בערך 50 דקות, זמן ריצתה של המיני-סדרה היה 282 דקות.
עם הפצתה הקולנועית, המיני-סדרה נערכה מחדש וסצנות נבחרות נלקחו מכל פרק ואוגדו לגרסה בת 168 דקות. שמות פרקי המיני-סדרה מופיעים בגרסה הקולנועית כשמותיו של חלקי הסרט.
הפקה.
ברגמן כתב את תסריטו למיני-סדרה במשך שלושה חודשים, תוך התבססות על חוויותיו האישיות, כולל מערכת יחסיו עם אולמן, נישואיו האומללים לקאבי לארטיי וגון הגברג, ונישואיהם של הוריו, קארין ואריק ברגמן. כילד, ברגמן היה עד לנישואיהם האלימים והמניפולטיביים של הוריו, דבר שהשפיע על כתיבת התסריט.
התקציב עבור צילומי המיני-סדרה היה כשליש מתקציבו של סרטו הקודם של ברגמן, "זעקות ולחישות", כאשר מחציתו כוסה על ידי הטלוויזיה השוודית ומחציתו על ידי חברות זרות. המיני-סדרה צולמה בסטוקהולם ובפארו בין יולי לאוקטובר 1972. הצלם סוון ניקוויסט עשה שימוש בצילומי תקריב והשתמש בסלילים קטנים. מאוחר יותר, הצטער ניקוויסט שלא עשה שוטי מעקב נוספים כשנודע לו שהמיני-סדרה תזכה להפצה קולנועית. זמן הצילומים היה שבוע צילומים לפרק.
אולמן השוותה בין תפקידה במיני-סדרה לבין השתתפות בסרט תיעודי, ואמרה שהיא "חשה מאוד מחוברת לתפקיד." אולמן אמרה שהיא נהייתה מעורבת יותר בתנועה הפמיניסטית בזמן ההפקה. בשל נוחותם של אולמן וארלנד ג'וזפסון עם תפקידיהם, צוות ההפקה חסך זמן בכך שלא נאלצו לעשות חזרות על סצנות.
הפצה ושידור.
המיני-סדרה שודרה בשוודיה באמצעות רשת "SVT2" מ-11 באפריל 1973. סקרים הצביעו על כך שרוב הצופים היו נשים. גרסה קולנועית בת 169 דקות הוקרנה בשוודיה ב-28 באוקטובר 1974.
בארצות הברית, הופצה בבתי הקולנוע גרסה קולנועית של המיני-סדרה בת 167 דקות, כאשר סליל הסרט, שהיה בגודל 16 מ"מ שונה ל-35 מ"מ. הסרט הוקרן בניו יורק ב-21 בספטמבר 1974. המיני-סדרה המלאה שודרה מאוחר יותר בארצות הברית באמצעות רשת "PBS" במרץ ובאפריל 1977, ובשידורים חוזרים במהלך שנת 1979. בשנת 2004, יצאה מהדורת הקריטריון שכללה את המיני-סדרה ואת הגרסה הקולנועית על גבי שלושי דיסקים בפורמט DVD, עם ראיונות ועבודה עיונית מאת פיליפ לופאט.
רונן פארק
רונן פארק (באנגלית: Ronan Parke; נולד ב-8 באוגוסט 1998) הוא זמר אנגלי, שהגיע למקום השני בעונה החמישית של "Britain's Got Talent".
ראשית חייו.
רונן פארק נולד למגי וטרבור פארק בפורינגלנד , נורפוק, הממלכה המאוחדת. יש לו אח גדול יותר, דקלן. שחקן העבר של נוריץ' סיטי, בראיין גאן, הוא קרוב משפחה של פארק. בתו של גאן עזרה לפארק להביא את טופס הבקשה שלו ל-"Britain's Got Talent". פארק לקח מספר שיעורי שירה בעיר הולדתו לפני שהגיש את מועמדותו לתוכנית.
פארק למד בבית הספר התיכון ארלינג פרמינגהם בנורפוק. הוא מגדיר את עצמו כהומו.
קריירה.
כשהיה בן 12, פארק ביצע את "Feeling Good" באודישן ל-"Britain's Got Talent" בלונדון מול השופטים אמנדה הולדן, מייקל מקינטייר ולואיס וולש (שהחליף את דייוויד הסלהוף). הוא זכה לביקורות נלהבות לאחר הופעתו וקיבל שלושה קולות "כן" ועבר לסיבוב הבא, כאשר וולש הכריז כי פארק "הוא זה שינצח". לאחר שידור האודישן שלו בתוכנית האודישנים השלישית ב-30 באפריל 2011, נהיה פארק במהרה לחביב ההימורים לזכות בתוכנית.
פארק הופיע בפעם השנייה בתוכנית במהלך חצי הגמר ב-30 במאי 2011. הוא ביצע את הסינגל "Make You Feel My Love" של בוב דילן. לאחר הופעתו הוא זכה לשבחים מכל ארבעת השופטים דייוויד הסלהוף (שלא נכח באודישן של פארק), מקינטייר, הולדן וסיימון קאוול. פארק זכה לההצבעה הציבורית הגבוהה ביותר בלילה, והעפיל אוטומטית לגמר.
בגמר שנערך ב-4 ביוני 2011, פרק ביצע את "Because of You" של קלי קלרקסון, וזכה לתשואות מהקהל והשופטים, ששוב העניקו לו שבחים על הביצוע החזק שלו לשיר. לואי וולש, שנכח בגמר בקהל, התייחס לקאוול וגם שיבח את פארק באומרו: "הוא גרם לשערות לעמוד על עורפי". עם זאת, פארק הגיע למקום השני, אחרי ג'אי מקדואל , בהפרש של 2.6% מהקולות.
ביוני 2011, פארק הופיע בסיבוב ההופעות "Britain's Got Talent Live Tour 2011". במהלך סיבוב ההופעות, פארק שר את כל שלושת השירים שהופיע בתוכנית, כאשר באחד מהם ("Make You Feel My Love"), הוא שיתף פעולה עם הפסנתרן פול גבבג'ה.
ב-2011, הוא הוחתם אצל סוני מיוזיק אנטרטיינמנט וסייקו אנטרטיינמנט. ב-24 באוקטובר 2011, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, "Ronan Parke".
ב-28 ביולי 2011, הוא הוציא גרסת כיסוי אקוסטית לסינגל "The Edge of Glory" של ליידי גאגא. ב-10 באוגוסט 2011, הוא הוציא גרסת כיסוי אקוסטית לסינגל "Make You Feel My Love" של בוב דילן. ב-6 בספטמבר 2011, הוא הוציא גרסת כיסוי אקוסטית לסינגל "Jar of Hearts" של כריסטינה פרי.
ב-14 בספטמבר 2011, הוא הוציא גרסת כיסוי לסינגל "A Thousand Miles" של ונסה קרלטון .
ב-24 באוקטובר 2011, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, "Ronan Parke". האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-22 במצעד האלבומים הבריטי.
ב-2012, הוא עזב את חברת התקליטים שלו, והוחתם אצל AD רקורדס. ב-6 באוגוסט 2012, הוא הוציא את הסינגל "We Are Shooting Stars". מאוחר יותר, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם לוסיאל ג'ונס, את הסינגל "Not Alone This Christmas".
ב-31 בדצמבר 2012, הוא ביצע את "Feeling Good" ב-"CCTV New Year's Gala" . ביולי 2012, הוא הוציא את הסינגל "Move". בינואר 2014, הוא הוציא את הסינגל "Defined".
ב-2014, הוא עזב את AD רקורדס.
ב-2017, הוא הוחתם אצל Entertainment Management Limited.
ב-2017–2018, פארק שיחק בתפקיד הראשי במחזה פנטומימה בבית המשפט לזכר צ'שייר בנורת'וויץ' . הוא היה מועמד בקטגוריית האמן העולה בפרסי הפנטומימה הבריטים של 2018.
ב-27 ביולי 2018, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, "No Love (Like First Love)".
ב-9 בנובמבר 2018, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, "Found My Way".
ב-23 בנובמבר 2018, הוא הוציא את הסינגל "Cheers".
ב-2019, הוא עזב את Entertainment Management Limited.
איזבל מוויזאו
איזבל מוויזאו (בפורטוגזית: Isabel de Viseu; 1459–1521) הייתה אשתו של פרננדו השני, דוכס ברגנסה. היא הייתה חברה בבית אביש ואחר כך, בבית ברגנסה.
ביוגרפיה.
איזבל נולדה בשנת 1459, לפרננדו, דוכס ויזאו וביאטריש מפורטוגל, דוכסית ויזאו והייתה אחותם של מנואל הראשון, מלך פורטוגל, ולאונור מוויזאו. סבה וסבתה מצד אמה היו ז'ואאו, מושל פורטוגל ואיזבל מברסלוש. סבה וסבתה מצד אביה היו דוארטה, מלך פורטוגל ולאונור מאראגון, מלכת פורטוגל.
בת דודתה של איזבל הייתה איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, אשתו של פרננדו השני, מלך אראגון ואמה של המלכה האנגלית, קתרין מאראגון.
גם בגיל צעיר, יוחנן השני מפורטוגל לא היה פופולרי בקרב בני גיל הממלכה שכן הוא היה חסין מהשפעה חיצונית ונראה שהוא מתעב תככים. האצילים (כולל במיוחד בעלה של איזבלה, הדוכס מברגנסה) פחדו ממדיניותו העתידית כמלך. האירועים הוכיחו שהם צודקים.
לאחר שעלה לשלטון בשנת 1481, נקט ז'ואאו השני שורה של צעדים בכדי לצמצם את הכוח הנרחב של האצילים ולרכז את הכוח בעצמו. מיד החלו האצילים לתכנן את צעדיהם; אולם ז'ואאו השני לא עשה דבר מלבד להתבונן. מכתבי תלונה ותחנוני התערבות הוחלפו בין הדוכס מברגנסה לאיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה. בשנת 1483 יורטה התכתבות זו על ידי מרגלים מלכותיים. בית ברגנסה הוצא מחוץ לחוק, אדמותיהם הוחרמו ובעלה של איזבל הוצא להורג באבורה.
בשנה שלאחר מכן אחיה של איזבל נרצח על ידי המלך ז'ואאו עצמו מכיוון שהיו ידיעות על מזימה חדשה שכללו גם את בת דודסתה השנייה של איזבל וגיסו של אביה. משפחתה של איזבל הרגישה בטוחה מכיוון שאחותה לאונור הייתה נשואה לז'ואאו השני, אך הם כלל לא היו בטוחים. רבים מבני משפחתה של איזבל אחרים נרצחו, כולל אחיה הבכור דיוגו, דוכס ויזאו.