ביולי 2006, עקב עזיבתו של שטנצלר לטובת תפקיד יו"ר קק"ל, מונתה אברהם לראש העירייה בפועל. בבחירות מיוחדות לראשות העירייה שהתקיימו בינואר 2007, היא הפסידה בסבב השני של הבחירות בהפרש של כ־300 קולות.
במשך כמעט שנתיים הייתה באופוזיציה. ב|בחירות לרשויות המקומיות בישראל בסוף 2008 החליטה אברהם לחבור למי שהיה יריבה הפוליטי, ראש העירייה ראובן בן שחר. הם התמודדו יחד ברשימה משותפת, "כן לגבעתיים". מיד לאחר הניצחון מונתה אברהם לסגניתו של בן שחר.
היא שימשה כמזכירת סניף מפלגת העבודה בגבעתיים. בשנת 2013 התמודדה ברשימה זו לתפקיד ראש העירייה, אך לא זכתה וכיהנה כסגניתו של ראש העירייה רן קוניק. בשנת 2016 היא פוטרה על ידו מתפקידה כסגנית ראש העיר. הרקע לפיטורים היה פעילותה של אברהם נגד מתן זכויות בנייה מעבר להנחיות תוכנית מאושרת וטענותיה על מהלכים שנועדו לדעתה "להלבין" הליכים לא תקינים בעירייה. עד לתום הקדנציה אברהם עברה לאופוזציה בעוד חברה השני לסיעת העבודה, אורי רשטיק, המשיך להיות חבר בקואליציה. לקראת הבחירות למועצת העיר גבעתיים בשנת 2018 הוחלפו אברהם ורשטיק במועמדים אחרים ורשימת העבודה חברה לרשימת גבעתיים שלנו בראשות קוניק.
לאחר מכן היא עברה לעבוד בקק"ל בתפקיד עוזרת לדוברת.
אברהם חברת דירקטוריון בהתנדבות במועצות המנהלים של איגוד ערים דן לסילוק אשפה - חירייה, במ.ט.י מרכז לטיפוח יזמות עסקית, בעמותת רוח נשית ובגופים ציבוריים נוספים העוסקים בתחומי החינוך, הרווחה וקידום מעמד האישה.
רועי אלקבץ
רועי אלקבץ (נולד ב-1968) הוא קצין בדרגת תת-אלוף במילואים, בתפקידו האחרון שימש כמפקד עוצבת אדום, חבר מועצת העיר תל אביב-יפו מטעם יש עתיד, איש עסקים ויזם, סגן יו"ר קק"ל וראש מטה תל אביב של מפלגת יש עתיד.
קורות חייו.
אלקבץ נולד לראובן ואריאלה בקיבוץ רעים שבנגב המערבי. הוריו עברו לעיר אשדוד ושם גדל. הוא למד בבית הספר היסודי רעים, ובתיכון מקיף ד' בעיר אשדוד. בשנת 1985 נבחר ליו"ר מועצת התלמידים של בית ספרו, וכן ליו"ר מועצת התלמידים של העיר אשדוד. במסגרת זו הוביל אלקבץ פעילויות נוער רבות בבית ספרו וברחבי העיר.
אלקבץ הוא בעל תואר ראשון במשפטים מטעם אוניברסיטת נוריץ' ותואר שני בלימודי ביטחון במב"ל,תואר שני במנהל עסקים בתוכנית הבינלאומית קלוג-רקאנטי באוניברסיטת תל אביב, תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה (בהצטיינות) ובוגר המכללה לביטחון לאומי (בהצטיינות), דוקטורנט במשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
אלקבץ, שמתגורר בשכונת רמת אביב ג' שבתל אביב, נשוי ואב לארבעה. התמודד בראשות רשימת יש עתיד בבחירות למועצת עיריית תל אביב בבחירות 2018 וזכה במנדט אחד.
שירות צבאי.
אלקבץ התגייס לחיל השריון בשנת 1986 ועבר הכשרה כלוחם, כמפקד טנק וכמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמ"מ, קמב"ץ גדוד, וכמפקד פלוגה. לאחר לימודיו שירת אלקבץ כסמג"ד בגדוד "סערה" בחטיבה 500, ובתקופה זו נטל חלק בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון ובאיו"ש. בשנת 1999 מונה למפקד גדוד "אדם" בחטיבה 500, והוביל את הכנת הגדוד לאינתיפאדה השנייה וכן את לחימת הגדוד עם במהלך שנת הלחימה הראשונה ברחבי איו"ש. הגדוד בפיקודו זכה להוקרה על הצטיינות בלחימה בחטמ"ר בנימין, וכן כגדוד מצטיין באוגדה 162.
בתפקידו הבא שימש אלקבץ כמפקד גדוד "דקל" בבה"ד 1. בשנים 2006-2003 שימש כראש מחלקת תורת הלחימה בזרוע היבשה, כמפקד חטיבת "ראם" בפיקוד הצפון. בשנת 2007 מונה אלקבץ כמפקד חטיבה 7 של השריון, ובמהלך תפקידו נטלו כוחות החטיבה חלק במבצע "עופרת יצוקה" ברצועת עזה. בתפקידו הבא שימש אלקבץ כקצין האג"ם של פיקוד הדרום, ובשנת 2011 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה פיקוד הדרום. במהלך תפקידו הוביל אלקבץ את מטה הפיקוד במהלך מבצע "עמוד ענן" וכן את עבודת המטה הפיקודית למול המטכ"ל וזרועות הצבא בפרויקט סגירת גבול ישראל-מצרים. בספטמבר 2013 מונה למפקד אוגדה 80 ("עוצבת אדום"), ובמהלך תפקידו נסגר סופית הגבול הדרומי של ישראל מפני חדירות והסתננויות מסיני. במהלך מבצע "צוק איתן" גויסו יחידות המילואים של האוגדה, שנטלו חלק בלחימה בעזה ובהגנת גבול ישראל מצרים. בשנת 2015 פרש אלקבץ מצה"ל ומאז הוא משמש כראש מטה פיקוד הדרום במילואים.
פעילות ציבורית.
אלקבץ מקדיש את פעילותו הציבורית לקידום תחום ההתחדשות ודיור מתוקף תפקידו כיו"ר הוועדה להתחדשות עירונית, כחבר הוועדה המקומית לתכנון ובנייה.
במסגרת עשייתו הציבורית ממלא אלקבץ מספר תפקידים בהתנדבות: סגן יו"ר קק"ל (מיולי 2021), חבר הנהלה וחבר בוועדת הכספים בקק"ל, וכן דירקטור במספר תאגידים עירוניים בתל אביב: עזרה ובצרון, היכלי הספורט בע"מ, ויובל חינוך בע"מ.
משנת 2016 אלקבץ משמש כראש מטה יש עתיד בעיר תל אביב ובמסגרת תפקידו הוא הוביל את ארבע מערכות בחירות לכנסת שנים 2021-2019.
פסל לתערוכת העשור
"פסל לתערוכת העשור" או "פסל" הוא כינוייו של פסל שנוצר על ידי הפסל הישראלי יחיאל שמי עבור "תערוכת העשור" בשנת 1958.
הפסל נוצר בשנת 1958 בהזמנת אריה אלחנני ויעקב רכטר כחלק מ"תערוכות העשור" . הפסל, שנבנה כמבנה תלת ממדי מופשט הניצב על שלוש רגלים, נוצר בסטודיו של האמן בכברי והועבר כיחידה אחת לירושלים. בסגנונו הוא מהווה עדות לגיבוש סגנון הפיסול בברזל שבו החל שמי, חבר קבוצת "אופקים חדשים", בשנת 1955. בתחילה נועד הפסל להצבה בחלל הפנימי של הבניין, אולם רכטר החליט לבסוף להעמידו מחוץ לבניין. בנוסף, בעת פתיחת התערוכה הוחלט לא להאיר את הפסל, אולי בעקבות האירועים שסבבו את ציורו של יוסף זריצקי "עצמה" (1958). לאחר התערוכה נשאר הפסל במקומו, שם הוא ניצב גם כיום.
הכנסיה הסקוטית
יהושע בן-חנניה
אונייה מגזזת
סג'למאסא
קצה האגם
קצה האגם (באנגלית: Top of the Lake) היא מיני-סדרת טלוויזיה שנכתבה על ידי ג'יין קמפיון וג'רארד ליפפ ובוימה על ידי קמפיון והבמאי האוסטרלי גארת'. הסדרה צולמה בניו זילנד שבה גם מתרחשת העלילה. זו סדרת דרמה העוקבת אחר בלשית (אליזבת מוס) החוקרת את היעלמותה של ילדה בת 12 שנכנסה להיריון. הסדרה הופקה בשיתוף פעולה בין ה-BBC, ערוץ סאנדאנס האמריקאי וערוץ UKTV הניו זילנדי/אוסטרלי.
הסדרה הוקרנה לראשונה בפני באי פסטיבל סאנדנס בינואר 2013 והייתה למיני סדרה הראשונה שהוקרנה בפסטיבל, הסדרה גרפה את פרס המבקרים, עבור משחקה של מוס והסדרה הוכרזה כמועמדת לשמונה פרסי אמי, בראשם הפרסים למיני-סדרה הטובה ביותר, השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה (עבור מוס) ושחקן המשנה הטוב ביותר במיני-סדרה (עבור מולאן). אליזבת מוס זכתה על תפקידה בסדרה בפרס בחירת מבקרי הטלוויזיה בתור השחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה/סרט.
בשנת 2017 עלתה לשידור סדרת המשך שמהווה עונה שנייה הנקראת "קצה האגם: הנערה הסינית".
עלילת הסדרה.
העלילה מתרחשת בעיירה לייקטופ ("קצה האגם"), עיירה מרוחקת ועוצרת נשימה בניו זילנד, ששוכנים בה כוחות קודרים ומלאי עוצמה. טוּי (ז'קלין ג'ו), בתו בת ה-12 של הפושע המקומי מאט מישאם (מולאן), צועדת בחודש החמישי להריונה לתוך אגם קפוא, ומוצאת את עצמה במחנה לנשים שהקימה הגורואית ג'י-ג'יי. החוקרת רובין גריפין (אליזבת מוס) חוזרת ללייקטופ, עיירת מולדתה, כדי לטפל באמה הגוססת. תחת פיקודו של סמל אל פרקר (דייוויד וונהאם), היא צוללת לחקירת האירוע של טוי, רק כדי לגלות כי זהו אינו מקרה פשוט, רגע לפני היעלמותה המסתורית של הילדה.
לכודה במקום שבו אושר וצדק לא ניתנים להשגה, רובין נאלצת לא רק לאתר את טוי, אלא גם להתמודד עם העבר האפל שלה עצמה, ועם הגבר שהשאירה מאחור, ג'ונו. כל צעד לפתירת המקרה חושף אמת מסוכנת על רובין עצמה.
צוות השחקנים.
צוות שחקנים מפואר מוביל את הסדרה, בראשו ניצבים זוכת גלובוס הזהב אליזבת מוס; זוכת האוסקר, ה-BAFTA, פרס גלובוס הזהב ושני פרסי האמי, הולי האנטר; זוכה שני פרסי ה-BAFTA ופרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן, פיטר מולאן; וזוכה שלושה פרסי האוסקר האוסטרלי, דייוויד וונהאם.
בסדרה מככבים אליזבת מוס, הולי האנטר, פיטר מולאן, דייוויד וונהאם, טום רייט,ג'יי ראיין, קיפ צ'פמן, ז'קלין ג'ו, רובין מלקולם, ג'נביב למון, ג'ורג'י קיי, סקיי וואנסי, אן-מארי, שרה ולנטיין, רובין נווין, קלווין תוטיאו, לוסי לולס, דארן גלישנן, לוק בוכנן, מירה פולקס, ג'אסק קומן, מדליין סמי ובתפקיד אורח ג'ורג' מייסון.
ביקורות.
הסדרה זכתה לביקורות חיוביות באופן יוצא מן הכלל, כאשר שמונה מבקרים העניקו לה את הציון 100.
ב"ניו יורק מגזין" נכתב: "ניצחון של כתיבה, בימוי ומשחק. אחת מעשר הסדרות הטובות של השנה". ב"אינדיפנדנט" נכתב כי "אי אפשר שלא להקדיש לה את מלוא תשומת הלב. הבחירה שלנו ל-2013 תוך עשר דקות. מרטיטה, מהפנטת, מרובדת. הישג מדהים לקמפיון". לדעת ה"הוליווד ריפורטר" זו "סדרה מהמעלה הראשונה, נעלה, אדג'ית, עדינה ומטרידה. אחת מהסדרות הטובות על המסך". ב"טלגרף" נכתב כי הסדרה "מטילה כישוף. גאונית, שופעת, חריפה, משתקת. הדרמה הכי מקורית של השנה, וייתכן שהטובה ביותר".