ניו זילנד מכונה לעיתים קרובות אחת המדינות הידידותיות ביותר עבור להט"ב בעולם וכוללת קהילה רחבה ופתוחה בעיקר בבירתה, ולינגטון. באוקלנד ישנם ברים הומוסקסואלים, מסעדות, מועדונים, פסטיבלים ומקומות אחרים הפונים לחברי הקהילה. מחוץ לאוקלנד, ישנם סצנות להט"ב גלויות, אם כי קטנות יותר, בולינגטון, טאורנגה, כרייסטצ'רץ', דנידין והמילטון.
אירועי גאווה נערכו לראשונה ברחבי המדינה מאז שנות השבעים. "מצעד הגיבורים", אשר נערך בין השנים 1992–2001 היה אירוע גאווה בו השתתפו למעלה מ-100,000 איש מדי שנה ובשיאו, עד 200,000 אלף בשנים 1999 ו-2001. זכויות קהילת הלהט"ב במדינה החלו להשתפר משמעותית מאז קיימו של המצעד, בשנת 1999 הודיעה ראש ממשלת ניו זילנד, ג'ני שיפלי שתיקח חלק במצעד. מנהיגת האופוזיציה וראש הממשלה בין השנים 1999–2008 הלן קלארק, השתתפה במצעד מספר פעמים בעבר והיא מתחה ביקורת רבה על הממשלה על שלא השתתפה במצעד קודם לכן. מצעד הגיבורים חזר בשנת 2013 תחת הכותרת "פסטיבל הגאווה של אוקלנד" לראשונה מזה 12 שנים. במהלכו, הוצג מצעד לאורך פונסונבי רואד (באור יום ולא בשעות הלילה), וכן מסיבת סיום גדולה בפארק ויקטוריה.
אירוע גאווה בולט נוסף ברחבי ניו זילנד הוא "Big Gay Out", אירוע משפחתי המתקיים מדי שנה באוקלנד בפארק קויל של פאט שבלייה מאז שנת 2000. מספר המשתתפים עלה בהתמדה בשנים האחרונות וכולל הופעות של ראש הממשלה, מנהיגי אופוזיציה ופוליטיקאים רבים אחרים ממפלגות מרכז-שמאל ומרכז-ימין כאחד. בשיאו, השתתפו כ-15,000 איש בשנים 2013, 2014 ו-2021.
פוליטיקה.
מספר פוליטיקאים הומוסקסואלים או לסביות כיהנו בפרלמנט של ניו זילנד לאורך השנים. הראשון שנבחר היה כריס קרטר, שהפך לחבר הפרלמנט ההומוסקסואל הגלוי הראשון אשר "יצא מהארון" זמן קצר לאחר בחירות 1993. עם זאת, איבד את כסאו בבחירות 1996, אך זכה בו שוב בבחירות 1999 והפך לשר הקבינט הגלוי הראשון של ניו זילנד בשנת 2002. קרטר התאחד באיחוד אזרחי עם בן זוגו הוותיק מזה שלושים ושלוש שנים, פיטר קייזר, ב-10 בפברואר 2007, באיחוד האזרחי הראשון של שר בקבינט או חבר פרלמנט מאז הוצגו איחודים אזרחיים בניו זילנד לאחר חקיקה בדצמבר 2004.
טים ברנט היה חבר הפרלמנט השני שנבחר כגבר הומוסקסואל גלוי, בבחירות של 1996. בשנת 1997, ברנט וקרטר הקימו את "Rainbow Labour" כסניף של מפלגת הלייבור עבור ייצוג חברי קהילת הלהט"ב הניו זילנדית. מרילין וורינג מטעם המפלגה הלאומית מוגדרת כחברת הפרלמנט הלסבית הראשונה בגלוי אשר נבחרה בשנת 1975 אם כי לא באופן רשמי. מריאן סטריט הייתה חברת הפרלמנט הלסבית הגלויה השנייה של בית הנבחרים, שנבחרה בבחירות 2005 בעודה כיהנה עד 2014 בין היתר כשרה לתאגיד לפיצוי תאונות ושרת השיכון בין 2007–2008. בין 1993 ל-1995 כיהנה כנשיאת מפלגת הלייבור. כריס פינלייסון הפך לחבר הפרלמנט ההומוסקסואל הגלוי הראשון מטעם המפלגה הלאומית שנבחר לפרלמנט בבחירות 2005 עד לשנת 2019. במהלך כהונתו, היה השר למשא ומתן על אמנת וייטנגי בין 2008–2017, השר לאמנויות, תרבות ומורשת בין 2008–2014, וכיהן כתובע הכללי בין 2008–2017. חבר הפרלמנט הגלוי דארן יוז התפטר מתפקידו בפרלמנט מטעם מפלגת הלייבור ב-2011 מאז שנבחר בין השנים 2002–2011 בגיל 24, ועבר להתגורר בממלכה המאוחדת עבור ניהול הקמפיינים והמחקר של האגודה לרפורמות בבחירות. חברת הפרלמנט קלודט האויטי כיהנה בין השנים 2013 ל-2014 מטעם המפלגה הלאומית. חבר הפרלמנט פול פוסטר-בל, שכיהן בין השנים 2013–2017, הכריז על היותו הומוסקסואל ב-2016. קווין הייג ממפלגת הירוקים כיהן כחבר פרלמנט בין השנים 2008 ל-2016.
חברי פרלמנט הומוסקסואלים נוכחיים גלויים כוללים את חבריו מטעם מפלגת הלייבור תמתי קופי ולואיזה וול וחברות הפרלמנט מטעם מפלגת הירוקים קלואי סוורבריק וגרנט רוברטסון, לשעבר סגנית מנהיג מפלגת הלייבור בין 2011 ל-2013, שרת האוצר, הספורט והפנאי מאז 2017 והשרה האחראית על ועדת רעידות האדמה מאז 2019. צ'ארלס שאובל הצטרף לגרנט רוברטסון כחבר פרלמנט הומוסקסואל גלוי מטעם מפלגת הלייבור בין השנים 2006 ל-2013.
ג'ורג'ינה בייר הפכה לראשת העיר הטרנסג'נדרית הראשונה בעולם כאשר הפכה לראש עיריית קרטרטון בין 1995–1999. בבחירות 1999, הפכה לחברת הפרלמנט הטרנסג'נדרית הראשונה בעולם בעודה פרשה מן החיים הפוליטיים ב-14 בפברואר 2007.
לאחר הבחירות הכלליות בניו זילנד 2020, 10% מחברי הפרלמנט הניו זילנדי הזדהו בגלוי כחלק מקהילת הלהט"ב, מה שהעניק לניו זילנד את השיעור הגבוה ביותר של נציגים "מחוץ לארון" בעולם.
טוקלאו, ניואה ואיי קוק.
אף על פי שחוקים נגד אפליה והכרה באיגודים אזרחיים ונישואים חד מיניים חלים בניו זילנד, הם אינם חלים בשטחי ניואה, טוקלאו או איי קוק הידועות כמושבות של המדינה בשל בתי המחוקקים הנפרדים ביניהן. פעילות הומוסקסואלית היא פלילית באיי קוק עם עונש של כ-14 שנות מאסר מהתקופה הקולוניאלית, אף על פי שהחוק דווח כלא נאכף בעוד לגליזציה ממתינה לאישור מטעם הפרלמנט, בעוד בניואה וטוקלאו בוטלו חוקי ההפללה בשנים 2003 ו-2007 בהתאמה, כאשר בוטלו סעיפים של "מעשי סדום".
מיוזיק וידיאו
בלונדינית (סרט, 2021)
ממלא מקום קצין
פנג
ברווז השווה מיליון
ברווז השווה מיליון (באנגלית: The Million Dollar Duck או Duck $1,000,000) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1975 בבימויו של וינסנט מקוויני, עם דין ג'ונס, טוני רוברטס וסנדי דאנקן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על סיפור של טד שנכתב בהשראת משל איזופוס על התרנגולת שהטילה ביצי זהב, מציאת מקור עושר, התפרעות וחזרה לחיים הקודמים.
דין ג'ונס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
סנדי דאנקן הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה ומבטיחה ביותר.
תקציר העלילה.
אלברט דולי (דין ג'ונס) עובד כחוקר במכון ביולוגי. הוא חוקר התנהגות של בעלי חיים. דולי שקוע בחובות ומסרב לתת כסף לבנו ג'ימי (לי מונטגומרי) שרוצה לרכוש גור כלבים. אשתו קייטי מכינה לו רסק תפוחים לעבודה כדי שיחסוך הוצאה על אוכל. היא טועה במרכיבים ומוסיפה חרדל ואבקת קארי. אלברט זורק את השקית בחדרו והברווז טועם את הרסק, מתחיל להתפרע ונכנס לחדר הרנטגן וחשף שם קרינה.
מנהל המעבדה ד"ר גוטליב (ג'ק קרושן) כועס ופוקד על דולי לסלק את הברווז ולקחת אותו לביתו. ג'ימי מאוכזב אבל לבסוף מתאהב בברווזה וקורא לה "צ'רלי". צ'רלי בורחת לחצרו של השכן פינלי הופר (ג'ו פלין) ומתחולל מרדף עם כלבו של פינלי הנובח עליה שבסופו פינלי ודולי מוצאים עצמם בתוך הבריכה. לאחר מכן מטילה צ'רלי מספר ביצים ודולי מוצא בתוכן במקום חלמון, גוש זהב. הוא מערב בזה את ידידו עורך הדין פרד (טוני רוברטס). סנדי רוצה להיפטר מהברווזה ומוסרת את צ'ארלי לחוואי פורדהם (ארתור האניקאט) וכולם מגיעים למצוא אצלו את צ'רלי בין מאות הברווזים הדומים, מרדף משעשע שבסופו הם שוב במים.
מסתבר שלצ'רלי יש התניה פבלובית לנביחות כלב וכל פעם שהוא שומע זאת הוא מטיל ביצת זהב. אלברט לומד שזה כנראה בגלל קרינת קרני רנטגן שנחשף אליה במכון.
הם מתחילים למכור את ביצי הזהב לצורפים, צוברים כסף ופרד קונה מכונית מהודרת ואלברט פורע את כל חובותיו. השמועה על הזהב שמופץ עושה גלים בכל העולם ומגיעה עד הנשיא ניקסון שמטיל על מנהל רשות המיסים רטלדג' למצוא את מקור הזהב.
פינלי שעובד במשרד האוצר בולש אחרי דולי ומגלה למנהל רטלדג' (ג'יימס גרגורי) את מקור הזהב. אנשי משרד האוצר מבצעים חיפוש בביתו של דולי אבל ג'ימי בורח עם צ'רלי ומתחיל מרדף מותח ומשעשע ברחובות העיר שבסופו ג'ימי תלוי על סולם בגובה רב ואלברט מציל אותו.
לבסוף נערך משפט לאלברט על הפצת זהב לא חוקי. השופט מזמן את צ'רלי ואלברט נובח לעומתו. האפקט של קרינת הרנטגן נעלם. צ'רלי מטילה ביצה והשופט פותח אותה ומוצא ביצה רגילה. אלברט מזוכה וחוזר לחיים נורמלים עם משפחתו.
מה קרה (שיר של עדן בן זקן)
פול סריזייה
פול סריזייה (בצרפתית: Paul Sérusier; 9 בנובמבר 1864 - 7 באוקטובר 1927) היה צייר פוסט-אימפרסיוניסטי צרפתי, הקשור לתנועת הנאבי.
ביוגרפיה.
פול סריזייה נולד למשפחה עשירה ממעמד הביניים. אביו, איש עסקים שעבד בתעשיית הבשמים, סיפק לו השכלה קלאסית. בשנת 1875 התקבל ללימודים בפריז, שם למד פילוסופיה, יוונית, לטינית ומדעים. הוא קיבל את שני התארים שלו בפילוסופיה ומתמטיקה ב-1883.
בשנת 1885, לאחר שעבד בחברה של אביו במשך זמן קצר, הוא נכנס לאקדמיה ז'וליאן. החברות שלו עם מוריס דני היא מתקופה זו.
הוא בילה חלק מקיץ 1888 בפונט-אוון, בברטני, כפר שמשך אליו אמנים צרפתים וזרים רבים. שם, תשומת לבו התמקדה בקבוצה קטנה של אמנים הסובבים סביב אמיל ברנאר ופול גוגן. הוא התקרב לפול גוגן, לאחר שהראה לו את אחד מציוריו. גוגן עודד את סריזייה להיפטר מאילוץ החיקוי של הציור, להשתמש בצבעים טהורים וחיים, לא להסס להגזים בחזיונותיו ולתת לציוריו הגיון דקורטיבי וסמלי משלו.
סריזייה חזר לפריז עם תמונה קטנה שצוירה בהנחייתו של גוגן, והראה אותה בהתלהבות לחבריו, ובכך שיתף את רעיונותיו החדשים שלמד מגוגן. לאחר מכן שונה שם הציור ל״קמע״. התפתחו ויכוחים בינו לבין שאר חבריו. בקיץ 1889 הוא חזר לאזור פונט-אוון והתיישב בכפר פולדו עם פול גוגן, צ'ארלס פיליגר ומאיר דה האן בפונדק הקטן של מארי הנרי, שהפך במהרה לבית הספר של פונט-אוון.
תנועת הנאבי.