תפקידים כפולים.
חלק מהשחקנים הופיע במהלך הסדרה בתפקידים כופלים.
הפקה.
הסדרה כולה צולמה בסט שנבנה במיוחד באולפני יוניברסל אשר כלל את הבסיס הצבאי ואת האי של מקייל. במהלך הצילומים ההפקה השתמשה בשלוש סירות, ספינת טורפדו אמיתית לצילומים בים ושתי ספינות סיור של חיל האוויר האמריקני ששופצו כך שיראו כספינות טורפדו. ספינת הטורפדו האמיתית שההפקה השתמשה בה הייתה מסדרה שנבנתה למען הצבא האדום, בניית הספינות הושלמה רק לאחר מלחמת העולם השנייה ולא נשלחו מעולם לברית המועצות ולא ראו פעילות מבצעית.
ספין אוף.
מפיק הסדרה החליט להפיג גרסה נשית לצי של מקייל שנקראה "בורסייד" ועקב אחרי צוות אחיות בבית חולים של הצי. הסדרה רצה בין השנים 1964–1965 ב-32 פרקים. כוכבות הסדרה הופיעו בהופעה מיוחדת בפרק של הצי של מקייל.
סרטים.
שני סרטים אשר היו ספין אוף לסדרה יצאו לקולנוע. הראשון היה הצי של מקייל (1964) והשני הצי של מקייל מצטרף לחיל האוויר (1965). כל צוות השחקנים המלא הופיע בשני הסרטים, מלבד ארנסט בורגניין וקרל בלנטני בסרט השני. בורגנין היה מחויב לסרט טיסתו של הפינקס, ולא ידוע מדוע בלנטני לא הופיע בסרט השני. שני הסרטים היו בעצם פרקים ארוכים אבל זכו להצלחה יפה בקופות. שני הסרטים בשונה מהסדרה צולמו בצבע.
ב-1997 יצא סרט נוסף אשר היה מבוסס על הסדרה אבל הציג עלילה חדשה אשר לא התרחשה במלחמת העולם השנייה. ארנסט בורגניין הופיע בסרט בהופעת אורח בתפקיד מקייל המבוגר אשר הגיע לדרגת אדמירל.
עמותת חיבוק ראשון
ליליאן לוקס
ליליאן לוּקס (בורשטיין) (באנגלית: Lillian Lux; 20 ביוני 1918 - 11 ביוני 2005) הייתה שחקנית, תמלילנית וזמרת יידיש אמריקאית-ישראלית. אשתו של פסח בורשטיין ואמו של מייק בורשטיין.
תולדות חייה.
נולדה כליליאן סילביה לוקשבסקי בברוקלין למשפחה יהודית, בגיל שבע כבר שיחקה בתיאטרון האמנותי היידי (Yiddish Art Theater). בגיל 14 השתתפה בוודוויל כרקדנית וזמרת והשתתפה בתוכניות רדיו. כמו כן הופיעה בבתי הנופש בהרי קטסקיל ("חגורת הבורשט") ביחד עם דני קיי הצעיר.
ב-1938 שכר אותה פסח בורשטיין כחברה בלהקתו לקראת נסיעתה לסיבוב הופעות בפני קהילות יהודיות בדרום אמריקה. פסח ולילי, שהייתה צעירה ממנו בעשרים ושתיים שנים, נישאו במונטווידאו שבאורוגוואי. בשנת 1939 יצאו בני הזוג לסיבוב הופעות בפולין. בגין חוסר השקט באזור, הציע להם חבר בסגל הדיפלומטי לקחת חופשת קיץ מהופעות, והם עזבו לארצות הברית ימים ספורים בטרם הפלישה הגרמנית. (לפי דבריה בתוכנית טלוויזיה ששודרה בישראל הם עזבו כי הייתה לה תחושה שעדיף לצאת את פולין חזרה הביתה עקב רוח המלחמה שנשבה אז בפולין למרות שבעלה לא רצה לצאת. הם הפליגו בספינה פילסודסקי ונתנו שם הופעה. בסיום ההופעה עלה הקברניט על הבמה והודיע בפולנית שפולין נכבשה באותו היום). הלהקה שיחקה בתיאטראות יידיש באפר איסט סייד בשדרה השנייה במנהטן.
בשנת 1945 נולדו לפסח וליליאן תאומים, סוזן ומייקל (לימים השחקן הנודע מייק בורשטיין). כשהתאומים הגיעו לגיל שבע הם החלו להופיע בהצגה "חתונה בעיירה" והצגות נוספות ביידיש ברחבי העולם. למרות שסוזן לא נשארה בעסקי המשחק, המשפחה הופיעה רבות גם ברצועת הבורשט, ובורשטיין פתח את התיאטרון שלו, "ההופקינסון", בברוקלין. להקתו (שהתפרסמה כ"ארבעת הבורשטיינים", כשהתאומים מופיעים תחת שמות הבמה "מוטל'ה וזיסל'ה") זכתה לשבחי הביקורת ובברודוויי ובישראל עבור הביצוע ל"שירי המגילה" של איציק מאנגר.
אחרי השואה, בשל ירידה דרסטית במספרי קהל היידיש, בורשטיין מצא קהל בדרום אמריקה ומזרח אירופה וכן בישראל. ב-1962 עלתה המשפחה לישראל, אך מאוחר יותר עזבו פסח ולילי את הארץ בשל המס שהוטל על התיאטרון היידי במטרה לקדם את השפה העברית.
לוקס נפטרה בשנת 2005, בגיל 87. נקברה לצד בעלה בבית הקברות מאונט הברון שברובע קווינס בניו יורק.
במלאת 100 שנה להולדתו של פסח בורשטיין ביים הבמאי ארנון גולדפינגר סרט תיעודי על חייהם ועל הקריירות של משפחת בורשטיין בשם "הקומדיאנטים", שזכה בפרס אופיר בקטגוריה שלו.
DayZ הוא מוד עולם פתוח מרובה משתתפים מסוג אימה-הישרדות שפותח על ידי דין הול למשחק היריות של שנת 2009 - ARMA 2 ולחבילת ההרחבה שלו ששוחררה ב-2010 - .
המוד ממקם את השחקן במדינה הפוסט-סובייטית צ'רנארוס (Chernarus), בה וירוס לא ידוע הפך את תושביה לזומבים. כשורד עם אספקה מוגבלת, השחקן חייב לחפש אחר אספקה כגון אוכל, מים, כלי נשק וציוד רפואי כשהוא הורג או נמנע מזומבים ואנשים אחרים במאמץ לשרוד את אפוקליפסת הזומבים.
משחקיות.
DayZ מנסה לתאר תרחיש ריאליסטי, עם סביבה בעלת השפעות שונות על השחקן. שחקן עלול לקבל שבר בעצמותיו מנזק חוזר ונשנה לרגליו, להיכנס להלם ממארבים בלתי צפויים, ללקות בזיהומים מזומבים או משחקנים חולים, או אפילו להיתעלף בפתאומיות עקב לחץ דם נמוך. צימאון ורעב חייבים להיות תחת טיפול מתמיד על ידי מציאת מזון בערים או בטבע, כשלטמפרטורת הגוף תפקיד מפתח נוסף בהישרדותו של השחקן. המשחק מתרכז בהישרדות וביסוד האנושי של אפוקליפסת זומבים על ידי הכרחת השחקן להתייחס לצרכים האנושיים הבסיסיים כמו צימאון, רעב ומחסה. יסודות שמכריחים את השחקן להיתרכז במטרות מיידיות לפני שהוא יכול לשקול אסטרטגיות ארוכות טווח.
המחבר של BuzzFeed, רוסל ברנדום, טען ש-DayZ הוא דוגמה ייחודית בז'אנר משחקי התפקידים ההמוניים ברשת בנתינת הכוח לשחקנים לפגוע אחד בשני, והחופש בצורה שבה יעשו זאת, כשהוא (ברנדום) ציטט שחקן שתיאר זאת כ"סיפורם של האנשים". המוד הושווה על ידי טינה אמיני מ-Kotaku למתים המהלכים וההתמקדות על האינטראקציות בין השחקנים כשהם מתמודדים עם מצבם הנואש, לשחקנים של DayZ המוכרחים להתמודד עם קשיים בצורות דומות המוזכרות הן בקומיקס, והן בסדרת הטלוויזיה.
צוין ש-DayZ מספק תובנה להתנהגותם של אנשים כשהם מתמודדים עם משברים אמיתיים, המדמים ניסויים מפוקחים הדומים באופיים. ביקורות בנושא כוללות מבחנים אמיתיים, שבהם המשתתפים לא מגיבים בצורה שבה היו מגיבים במציאות כי חייהם לא באמת מאוימים. על אף שהמשחק מכוון כלפי אנוכיות עוינת ותחרותית, שחקנים רבים נכנסים למשחק עם תפיסות ועדיפויות משלהם.
גישות וחוויות מגוונות אלה במשחק מצביעות על שאפילו במערכת אשר תאורטית אמורה לקדם היגיון ואנוכיות, אנשים מתפקדים בצורות לא צפויות. כמו כן הועלה כי זה פוסל את הרעיון שכאוס הוא מטרה המגדירה מאפיין של המערכת, ולא כי השחקנים הם אלה שמגדירים את המאפיינים.
קבלה.
DayZ זכה לשבחים רבים במדיית הגיימינג בעקבות יסודות עיצוב חדשניים שיושמו במשחק כשאתרי הביקורות Kotaku ו-Eurogamer מתארים את המשחק כמשחק הזומבים ככל הנראה הטוב ביותר שנעשה אי פעם, IGN קוראים למשחק משחק המחשב הכי פופולרי בעולם ארבעה חודשים לאחר שחרורו, וכש-PC Gamer אומרים שזהו אחד הדברים הכי חשובים שקרו ל-PC גיימינג ב-2012, כמו כן אחד מחמשת משחקי האימה הכי מפחידים אי פעם.
המוד הגיע למיליון שחקנים בארבעת החודשים ב-6 באוגוסט 2012. הוא אחראי לכך שהמשחק ARMA 2 בן השלוש שנים נכנס לטבלת המשחקים הנמכרים ביותר בסטים למשך יותר משבעה שבועות, כשברוב הזמן עמד בראש הטבלה, ולכך שיותר מ-300,000 עותקים נמכרו תוך חודשיים משחרור המשחק.
דין הול הכריז בעבר כי התכנון הוא לשחרר גרסה עצמאית של המשחק (Standalone) עד סוף שנת 2012, אך הפיתוח עוכב בשל מאורעות שונים, בהם מעצרם של שניים מחברי הקבוצה המפתחת של המשחק על ידי ממשלת יוון באשמת ריגול (השניים שוחררו בערבות ב-15 בינואר 2013), ולבסוף שוחררה הגרסה העצמאית ב-16 בדצמבר 2013.
יוזף פון שטרנברג
יוזף פון שטרנברג (בגרמנית: Josef von Sternberg; 29 במאי 1894 - 22 בדצמבר 1969) היה במאי קולנוע יהודי-אוסטרי-אמריקאי. ב-1930 ביים את הסרט המדבר הגרמני הראשון ואחד הסרטים המדברים האירופאים הראשונים, "המלאך הכחול", עם אמיל יאנינגס ומרלן דיטריך. פון שטרנברג היה הבמאי הראשון שנתן לדיטריך תפקיד ראשי ובעקבות הצלחת "המלאך הכחול" זכה יחד עמה לחוזה בחברת סרטי פרמאונט בהוליווד במסגרתו הפיקו השניים שישה סרטים משותפים.
תולדות חייו.
פון שטרנברג נולד בווינה, בגיל שבע עבר לארצות הברית, עקב כישלונו של אבי המשפחה מוריס שטרנברג למצוא עבודה חזרה המשפחה לאוסטריה ולאחר מכן שבה לארצות הברית לפני שמלאו לפון שטרנברג 14 והתיישבה בניו יורק. תואר האצולה-כביכול "פון" נוסף לשמו ב-1925 כדי ש"ייראה טוב" ברשימת הקרדיטים של סרטיו.
שטרנברג החל לעבוד בתעשיית הסרטים של ניו יורק ובשנת 1926 כתב וביים, בעצתו של דאגלס פיירבנקס את הסרט "A Woman of the Sea" בהפקת צ'ארלי צ'פלין עבור בת-זוגו דאז, עדנה פורביאנס, צ'פלין גנז את הסרט. בהמשך הפיק מספר סרטים אילמים עבור אולפני סרטי פרמאונט בהשתתפות השחקן הגרמני אמיל יאנינגס, בהם "הפקודה האחרונה", שזיכה את יאנינגס בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר הראשון שחולק.
ב-1929 הזמין אותו יאנינגס, ששב לברלין עקב העובדה שלא יכול היה לשחק בסרטים מדברים באנגלית, לבוא לעיר ולביים את הסרט המדבר הראשון בגרמנית, בכיכובו של יאנינס, בחברת UFA. היחסים האישיים בין יאנינגס לפון שטרנברג היו סבוכים וכללו התעללות פיזית ונפשית של פון שטרנברג ביאנינגס, שמצידו לא דחה אותה. סצנות ההשפלה של פרופסור אונראט, גיבור "המלאך הכחול" נבעו מהתעללות של פון שטרנברג ביאנינגס במציאות שהאחרון עודד.