בונפרטה, כעת שליט צרפת , ריכז כוחות צבא על שפת הים בצרפת מתוך כוונה לפלוש לבריטניה, אולם אוסטריה ורוסיה, בנות בריתה של בריטניה, היו מוכנות לפלוש לצרפת, ולנוכח זאת, כוחות הצבא הצרפתי שהשם שניתן להם על ידי הכנסייה היה "צבאו האדיר של האל" ("La Grande Armée)," עזבו בחשאי את החוף ונעו לעבר אוסטריה ורוסיה כדי למנוע מצבאותיהן להתאחד. צבאו של בונפרטה הביס את צבא אוסטריה בקרב אולם, יום אחד לפני קרב טרפלגר, וניצחונו המוחץ של נפוליאון בקרב אוסטרליץ למעשה פירק את הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית.
בשנת 1806 כבשה בריטניה מחדש את מושבת הכף מידי הרפובליקה הבטאווית. מאוחר יותר באותה שנה ביטל נפוליאון את הרפובליקה הבטאווית לטובת הקמת ממלכת הולנד הנפוליאונית, בשליטת אחיו לואי. על כל פנים בשנת 1810 הפכה הולנד, רשמית, להיות חלק מצרפת.
נבי א-שית
פאבל סביניין
פאבל סביניין (ברוסית: Па́вел Свиньи́н; 19 ביוני 1787 – 21 באפריל 1839) היה סופר, צייר ועורך רוסי פורה. הוא היה גיסו של אפולון מייקוב וחותנו של אלכסי פיסמסקי.
ביוגרפיה.
סביניין, היה אנגלופיל, ולכן ליווה את אדמירל דמיטרי סניאבין במשלחת השנייה לארכיפלג של 1806 והועסק בקונסוליה הרוסית בפילדלפיה בין השנים 1811 ו-1813. הוא היה עוזר של הגנרל ז'אן ויקטור מארי מורו והיה נוכח במותו. ספרו הראשון, Sketches of Moscow and St. Petersburg 1813, הופיע לראשונה בפנסילבניה באנגלית. הוא השאיר את אחד התיאורים הכתובים הראשונים של מוזיקת ה​​כנסייה השחורה בארצות הברית והשיק את פרסום המגזין הספרותי Otechestvennye Zapiski ב-1818.
סביניין היה ביחסי ידידות עם סופרים רוסים רבים, כולל פושקין וגוגול, וקידם את הקריירה של איכרים מוכשרים. בשנת 1830 עזב את הבירה והתיישב באחוזתו הכפרית ליד גליך. סביניין חיבר כמה רומנים ומחזות היסטוריים, מדריך לסנט פטרבורג ופרבריה (ב-5 כרכים, 1816–1828) וקטלוג של נשקיית הקרמלין (1826). האוסף האישי שלו, המכונה "המוזיאון הרוסי", הציג מספר ציורים יקרי ערך, פסלים, כתבי יד, עתיקות, מטבעות ואבני חן. הוא נמכר במכירה פומבית בשנת 1834.
כמזכירו של הנציג הדיפלומטי הרוסי בתחילת המאה ה-19, הוא צייר מספר צבעי מים של החיים באמריקה. מאוחר יותר פרסם ספר על התקופה הזאת.
הוא תיעד את החיים האמריקאיים, ומראה סצנות שהיו נחשבות לא תרבותיות או בלתי פורמליות בחוגים רבים באירופה. כגון עישון בנוכחות נשים, עישון בתוך הבית, גבר מוריד את החליפה בנוכחות נשים ועוד.
קרב נבי סמואל (1917)
קרב נבי סמואל היה קרב שהתחולל בין ה-18 בנובמבר ל-24 בנובמבר 1917 בין הצבא הבריטי לצבא העות'מאני, כחלק מהקרבות לכיבוש ירושלים במהלך המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. מטרת הבריטים הייתה לכבוש את נבי סמואל כדי שהמקום ישמש קרש קפיצה לכיבוש ירושלים. המקום אומנם נכבש, אך הבריטים נתקלו בהתנגדות עזה של הטורקים, סבלו מנפגעים רבים ולא הצליחו לממש את תוכניתם להגיע משם לירושלים.
רקע.
בשלהי אוקטובר 1917 פתחו הכוחות הבריטים במתקפה בצפון הנגב, שבמרכזה כיבוש באר שבע שצלח לאחר תוכנית הטעיה שרקמו הבריטים. פריצת קווי ההגנה הטורקים בבאר שבע ובהמשך בתל חווילפה ובתל א-שריעה ותל הוריירה, איפשרה לבריטים להתקדם צפונה במהירות תוך התמודדות עם הטורקים הנסוגים, בשורה של קרבות שניהלו במהלך נובמבר במסגרת מרדף פלשת.
עד אמצע נובמבר ביססו הבריטים את אחיזתם בכל האזור מיפו מזרחה כשב-14 בנובמבר כבשו את "תחנת הצומת" (תחנת הרכבת נחל שורק) וחסמו בכך נתיב האספקה לירושלים שעשה שימוש בקו הרכבת יפו-ירושלים. ב-15 בנובמבר כבשו כוחות אנזא"ק את רמלה ולוד, וחסמו בכך את הדרך הראשית העולה לירושלים.
מפקד הכוחות הבריטים, אדמונד אלנבי, החליט לנצל את המומנטום, ועל אף עייפות הכוחות הורה על כיבוש ירושלים. כדי ליישם זאת נדרשו הכוחות להשתלט על נקודות מפתח בהן התבצרו הטורקים וביניהן הייתה גם נבי סמואל.
חשיבות המקום.
כפר נבי סמואל שוכן בפסגת הר בגובה של 884 מטר מעל פני הים וכ-5 ק"מ מצפון לירושלים. פסגת ההר שולטת על כל סביבותיה וצופה על ירושלים, ולכן למחזיק במקום פתוחה הדרך להתקדם לירושלים. הטורקים, שהבינו את חשיבותה של נקודה זו, ביצרו אותה, והפכו אותה לחלק מקו ההגנה הצפוני של ירושלים.
הכוחות המעורבים.
הכוחות הבריטים.
לכיבוש ירושלים הקצה הפיקוד הבריטי את היחידות הבאות:
הכוחות הטורקים.
הכוחות הטורקים שנסוגו מפני האופנסיבה הבריטית כללו את הארמייה השביעית והארמייה השמינית. במהלך נסיגתן הופרדו הארמיות כשהארמייה השביעית פנתה להגן על ירושלים וגב ההר בעוד שהארמייה השמינית נערכה להגן על מישור החוף, השרון והשומרון. במהלך הנסיגה נפגעו חיילים רבים וכ-10,000 חיילים טורקים נשבו. על אף זאת הצליחו חיילי הארמייה השביעית לבנות מערך ביצורים חזק סביב ירושלים שנתמך בסוללות ארטילריה.
הנסיגה החפוזה של שתי הארמיות הטורקיות יצרה טריז שמנע במקרים רבים העברת סיוע בין הארמיות. הבריטים ניסו לנצל מרווח זה בניסיון להתקדם צפונה.
תוכנית הקרב.
תוכניתם של אלנבי והפיקוד הבריטי לכיבוש ירושלים התבססה על כיתור העיר מרוב עבריה כדי לאלץ את הטורקים לסגת ממנה. התוכנית כללה את המהלכים הבאים:
כיתור זה נועד לאלץ את כוחות הטורקים לסגת מזרחה לבקעת הירדן.
מהלך הקרב.
המערכה החלה ב-18 בנובמבר 1947. כבר בשלבים הראשונים הואטה התקדמותן של הדיוויזיה ה-52 וה"יומנרי" וזאת בגלל התנגדות טורקית חזקה ובגלל תנאי הקרקע ומזג האוויר הגשום ורק הדיוויזיה ה-75 הצליחה להתקדם מרחק משמעותי במעלה באב אל-ואד והגיעה ב-20 בנובמבר עד אזור קַרְיַת אלְ-עִנַבּ.
ב-21 בנובמבר שינתה הדיוויזיה ה-75 את מגמת התקדמותה והחלה לנוע לכוון צפון-מזרח כדי לחבור לדיוויזיית ה"יומנרי" אולם הכוחות נבלמו לייד כפר בידו והקרבות באזור נמשכו כל היום. בסיום היום הצליחה הבריגדה ה-234 לכבוש את נבי סמואל ולהאחז בו. במקביל ניסו חלק מהכוחות הבריטים לאגף את נבי סמואל מצפון ולכבוש את כפר אל-ג'יב כדי לחסום את כביש ירושלים-שכם אולם לא הצליחו.
בגלל עייפות הלוחמים ומחסור בציוד נעצרה הלחימה והכוחות הבריטים, ובמיוחד הבריגדה ה-234 שכבשה את נבי סמואל, נאלצו להתמודד במשך שבועיים עם התקפות נגד טורקיות שניסו לכבוש מחדש את הכפר ולהסיג את הבריטים מצפון ירושלים.
תוצאות הקרב.
בלימת התקדמות הכוחות הבריטים והיקף הנפגעים הגדול במהלך כיבוש נבי סמואל וסביבתה ובמהלך התקפות הנגד הטורקיות הובילו את מפקד הקורפוס ה-21 לבקש סיוע מהקורפוס ה-20 כדי שיחידותיו יוכלו לסגת ולהתרענן ואכן עד 28 בנובמבר הושלמה החלפת הכוחות.
חוסר היכולת של הצבא הבריטי להתקדם לירושלים מכוון נבי סמואל הוריד מהפרק את התוכנית המקורית לכבוש את ירושלים מצפון ואילץ את הפיקוד הבריטי לטוות תוכנית חדשה. המערכה לכיבוש ירושלים התחדשה ב-8 בדצמבר 1917, בעזרת כוחות רעננים שהביא אלנבי, והטורקים שחששו מהשלמת הכיתור על העיר נסוגו ממנה והעיר נכנעה.
ריקי ריקי
ריקי ריקי הוא סרט קומדיה ישראלי משנת 2004 בבימויו של איתן ענר, עם דלית קהן, נירו לוי וטל פרידמן בתפקידים הראשיים.
הסרט היה מועמד לשני פרסים בטקס פרסי אופיר לשנת 2004 - פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר (רקפת בהיר) ופרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר (אלון אולארצ'יק).
תקציר העלילה.
ריקי (דלית קהן) היא סטודנטית לעיצוב. היא מתכוננת לחתונתה עם אשר (נירו לוי) ומתלבטת איזו שמלה ללבוש. אשר הוא מנחה תוכנית בערוץ הקהילתי בטלוויזיה ביחד עם נעמי המכונית "הדבורה" (עמנואל הורי). הוא מתוודה בפני ריקי כי בגד בה פעם אחת בלבד עם נעמי. ריקי ההמומה מגרשת אותו מביתה ונוסעת עם אחותה שרון לירושלים להציג את עבודת הגמר שלה בעיצוב - אסלה מתנפחת.
המורה שלה לעיצוב הוא מקס (טל פרידמן) והוא מעתיר שבחים על עבודתה. הוא מסיע אותה לתל אביב ומנסה להתחיל אתה. ריקי מקבלת אתו בתחילה בקרירות אך אחר כך מסכימה לחיזוריו כדי לעורר את קנאתו של אשר. אחותה שרון (מיכל קהן) היא זמרת של להקת רוק של ארבע נגנים שאוהבים לנגן ולעשן ג'וינטים וריקי מסכימה לאכסן אותה בדירתה לאחר שנזרקו מדירות קודמות.
ריקי ושרון הן אחיות יתומות לאחר שהוריהן נשרפו בדליקה. ריקי מקבלת טיפול פסיכולוגי אצל הפסיכולוגית בתיה (גילה אלמגור) אבל עם הזמן היא מבינה שבתיה זקוקה אף היא לטיפול וסובלת מבדידות. היא מחליטה להפסיק את הטיפול ובתיה פורצת בבכי. ריקי לוקחת אותה לשתות בבר ושם מנסה בליין מבוגר בשם אברם (לני רביץ) להתחיל אתה אבל בתיה מסרבת.
ריקי מבקרת את אשר, מוצאת את נעמי במיטתו ונמלטת משם. אשר רודף אחריה ומסתבך בקטטה עם עבריינים ונפצע קשה. ריקי מבקרת אותו בבית החולים אך מחליטה לחזור אחר כך למקס. פרודתו של מקס, אליזבת (חנה חגין) מגיעה לדירת ורוצה לחזור אליו אבל מקס דורש גט. בינתיים מגיעה ריקי עם המזוודות, רואה את מקס ואליזבת וחוזרת מיד לביתה.
היא מחליטה להתחתן עם אשר שבינתיים השתקם. הם עומדים בחתונה מתחת לחופה אך כשאשר מתכונן לדרוך על הכוס היא חוטפת אותה, רצה ברחובות תל אביב בשמלת כלה עד שמגיעה לגשר הירקון שם היא משליכה אותה, נפגשת שם לפתע עם מקס והקשר ביניהם מתחדש.
ראג' קומיקס
ראג' קומיקס (באנגלית:Raj Comics) היא חברה שפועלת בהודו ומתמחה בהוצאת ספרי קומיקס.
היסטוריה.
החברה הוקמה על ידי ראג'קומר גופטה בשנת 1984 והיא הייתה הוצאה לאור שהתמחה בספרות זולה. החברה זכתה להצלחה ומכרה כמיליון העתקים בשנה.