פאונדר קיבלה ביקורות טובות על הופעתה הביוגרפית בתור ויני מדיקיזלה-מנדלה, פוליטיקאית דרום אפריקאית ואשתו של נשיא דרום אפריקה לשעבר נלסון מנדלה בסרט "".
בשנת 2009 נבחרה פאונדר לשחק בהפקת הענק של ג'יימס קמרון "אווטאר", בו גילמה את דמותה של מו'אט, המנהיגה הרוחנית של שבט האומטקייה ואימה של נסיכת השבט נייטירי (זואי סלדנה).
בנוסף הופיעה פאונדר בסרט האימה "היתומה" בתור האחות אביגיל וסיפקה הופעת אורח בסדרה "סוכנות הבלשיות מספר 1" אשר העניקה לה מועמדות מספר ארבע לפרס אמי.
בשנת 2013 היה לה תפקיד חוזר בעונה השישית של סדרת דרמת הפשע "ילדי האנרכיה" ברשת הטלוויזיה FX Networks, בתור טייני פטרסון, ושבה לדמות אורחת בעונתה השביעית והאחרונה. היא כיכבה בסרט הפנטזיה "", המבוסס על ספרה של קסנדרה קלייר "בני הנפילים".
בשנת 2014 ביצעה הופעת אורח בסדרת המשטרה "NCIS", בתור ד"ר לורטה וויד, קצינת רפואה של המשטרה. באותה שנה החלה לגלם את דמות זו בסדרת הספין אוף "" כאשר היא חלק מצוות השחקנים הראשי, ונכון להיום במשך 6 עונות.
בשנת 2018 דיבבה את דמותו של קונגווה, הצב הזקן והחכם בסדרת האנימציה "משמר האריות" בערוץ דיסני. באוקטובר 2018 היא הופיעה בהפקה הלונדונית של המחזה "Wicked".
בשנת 2019 שיחקה את הסנאטורית וויליאמס בסרט " לצדם של קייל צ'נדלר, ורה פרמיגה וסאלי הוקינס. בשנת 2021 תשוב לגלם את דמותה של מו'אט בסרט ", שגם ישוב לביים אותו ג'יימס קמרון.
קליטומכוס
איוואן מארטוס
איוון מרטוס
איבאן מרטוס
איבאן מארטוס
ההתאחדות הישראלית להוקי קרח
ההתאחדות הישראלית להוקי קרח היא הגוף המנהל את ליגת ההוקי קרח הישראלית ההתאחדות הוקמה ב-1 במאי 1991 והיא חברה בפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF).
היסטוריה.
ההוקי קרח בישראל נולד עם פתיחת מגרש הקרח הראשון בישראל בשנת 1986 בקריית מוצקין. התאחדות ההוקי וההחלקה על הקרח בישראל הוקמה ב-1988 והצטרפה לפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF) ב-1991. בתחילה שיחקה ישראל בדרג השלישי של אליפות העולם בהוקי קרח ב-1992. התאחדויות ההוקי וההחלקה על הקרח פוצלו לבסוף כשהספורט נהיה לחזק ועצמאי יותר, אז נקראה בשם פדרציית ההוקי קרח של ישראל.
נאוטו קן
הגברים של שדרות מדיסון
קראולי
ניפ טאק
ניו יורק (מגזין)
"ניו יורק" (באנגלית: New York) הוא מגזין היוצא לאור על בסיס שבועי בניו יורק, העוסק בתרבות, פוליטיקה וסגנון. המגזין נוסד בשנת 1968 על ידי מילטון גלייזר וקליי פלקר כמתחרה ל"ניו יורקר". בשנת 2005 עמדה תפוצת המגזין על 437,181, כאשר 94.6% מהגיליונות מופצים למנויים. לאתר האינטרנט של המגזין נכנסים 1.1 מיליון גולשים מדי חודש.
תוכן המגזין אמנם כולל פחות חדשות ארציות ויותר סיפורים בסגנון רכילות-צהובונים, אך במשך השנים התפרסמו בו מספר רב של מאמרים בולטים על הפוליטיקה של העיר ושל ארצות הברית. המגזין היה אחד מהראשונים שעסקו ב"סגנון חיים", וסגנונו הועתק על ידי כמה מגזינים מקומיים נוספים בארצות הברית. מאחר שהוא היחיד מביניהם אשר יוצא לאור על בסיס שבועי, הוא מכיל דיווחים מעודכנים יותר ממתחריו.
למגזין מספר אתרי אינטרנט בנושאים שונים: "NYmag.com", "Vulture", "The Cut" ו-"Grub Street".
מגזין ניו יורק
בית הכנסת החדש (באד קיסינגן)
בית הכנסת החדש בעיר באד קיסינגן בבוואריה שבפרנקוניה התחתית, היה בית כנסת היסטורי שהוקם בשנות 1900-1902. המבנה ניזוק בפרעות ליל הבדולח ולאחר מכן, ב-1939 נהרס כליל.
היסטוריה.
ידוע על קיומה של קהילה יהודית בבאד קיסינגן כבר מימי הביניים. בשנת 1705 הוקם בעיר בית כנסת לא רחוק מרחוב היהודים בעיר, שבנייתו הותרה במסגרת דמי החסות ששילמו היהודים לקיסר. במאה ה-19 הקהילה שגשגה וגדלה ושימשה כמרכז הקהילות היהודיות בצפון פרנקוניה, ובשנת 1851, נסתר בית הכנסת הקודם והוקם במקומו מבנה שכונה: "בית הכנסת הישן". עקב המספר הגדל והולך של חברי הקהילה היהודית בית הכנסת הפך לצר מדי וגם הוא נהרס בשנת 1927.
בשנת 1894 החל האדריכל הגרמני קרל קראמפף בתכנון בית כנסת חדש לפי דגם ביה"כ בבאדן-באדן, שנבנה בסגנון נאו רומנסקי. הכוונה הייתה לבנות בית כנסת שתייצג בכבוד את הקהילה היהודית, מבלי להתבלט מדי בסביבה הנוצרית. הבנייה החלה בסתיו 1899 ובשנת 1902 נערך טקס חנוכת הבית רב משתתפים, שבה נטלה חלק גם חלק מהאוכלוסייה הלא יהודית בעיר. אורך בית הכנסת היה 33 מטר על 18 מטר רוחב, ובאולם התפילה היו 200 מקומות ישיבה ו-120 בעזרת נשים.
חזן בית הכנסת היה לודוויג שטיינברגר, אביו של חתן פרס נובל לפיזיקה ג'ק שטיינברגר.
חורבן.
בפוגרום בליל הבדולח הוסב נזק רב למבנה. חודש לפני כן סינן ראש מחוז היימבאך כי "קיומו של בית הכנסת היא שאלה של זמן". במרץ 1939 החליטה מועצת העירייה בעידודו של סגן ראש העיר ווילי מסרשמידט שהמבנה רעוע מדי ויש להרסו, למרות שמנהל המחוז ד"ר קונארד הצביע על כך שעלויות ההריסה גבוהות מדי ולפי הביטוח ניתן לתקן את הנזק. על אף שלא כולם הסכימו להריסה, רק מעט העזו להתנגד בגלוי. אחד מאלו שהביעו התנגדות גלויה היה הכומר הקתולי של העיר פרנץ הארטינגר שמתח ביקורת על ההריסה במהלך שיעור דת. מאוחר יותר הכחיש זאת הארטינגר, וההליכים שנפתחו נגדו בבית המשפט בבמברג בוטלו.
ב-1949 הובאו למשפט 14 ממשתתפי הפוגרום, ואחד ממנהיגיה נשפט לשנים וחצי שנות מאסר. 12 הנתבעים הנותרים, ביניהם סגן ראש העיר, שוחררו "מחוסר ראיות" או "חוסר עדויות". בשנת 1951, לאחר משא ומתן ממושך שילמה העיר פיצויים בדף 165.000 מארק גרמני לארגון ניצולי שואה.
באתר בית הכנסת ההיסטורי קיים שלט הנצחה מאז 1967 ובשנת 2002 הונח שם אנדטה חדשה.
ניו יורק מגזין
אנשי החוק
אנשי החוק היא סדרת טלוויזיה משטרתית תיעודית ישראלית המציגה אירועים שונים בעבודת משטרת ישראל. העונה הראשונה שודרה באביב וקיץ 2010 בערוץ yes stars Action. בעקבות ההצלחה, חודשה התוכנית לעונה שנייה שעלתה ב-15 במאי 2011 שכוללת 20 פרקים.
מבנה התוכנית.
בכל פרק בסדרה מוצג מעשה פשע אחד או יותר, כשצוות הצילום מתלווה אל שוטר ומתעד את הטיפול שלו ושל צוותו באירוע. התיעוד כולל, בדרך כלל, תדריך רקע קצר של השוטר, את פעולתו והסברים נוספים. התוכנית מופקת בשיתוף דוברות משטרת ישראל ושואבת השראה מהסדרה האמריקנית COPS.
בפרקיה השונים של הסדרה טופלו אירועים כמו שוד בתחנת דלק, עסקאות סמים, גנבת רכב, זיוף רכב, אלימות על רקע מיני, קטטות, ועוד.
דנש גאבור
פורברטס
מירי דור
מרים (מירי) דור (26 במאי 1910 – 11 באוקטובר 1945) הייתה משוררת וסופרת ילדים עברייה ביישוב.
קורות חיים.
נולדה בי"ז באייר תר"ע בעיר ורשה בשנת 1910 לפנינה ויחיאל היילפרין, אחות לאוריאל (לימים המשורר יונתן רטוש), ומאוחר יותר לבלשן פרופ' צבי רין ולבלשן פרופ' עוזי אורנן.
בשנת 1919 עלתה לארץ ישראל עם משפחתה באונייה "רוסלאן". עקב חיפושי פרנסה של אביה נדדה משפחתה בנעוריה בין ירושלים לתל אביב, ומירי למדה בגימנסיה הרצליה בתל אביב, בגימנסיה העברית רחביה בירושלים ובבית-הספר התיכוני למסחר (לימים גימנסיה גאולה בתל אביב). בהיותה בת 16 החלה לחבר שירים, וכעבור כשלוש שנים החלה לפרסמם בכתבי העת הספרותיים "מאזנים" ו"כתובים". ב-1936 נסעה ללימודים בפריז יחד עם חברהּ, לימים בעלה, הזואולוג ד"ר מנחם דור (קלוגהויפט). היא למדה זואולוגיה ובלשנות. ב-1938 שבה לארץ ישראל והחלה לכתוב סיפורים על בעלי חיים; תחילה למען אחיה הצעיר ממנה ב-13 שנים, עוזיאל (לימים פרופ' עוזי אורנן), ואחר כך לשבועון הילדים "דבר לילדים", שם התפרסמו במדור בשם "בביברו של עולם".
בשנת ה'תש"ג יצא לאור הספר "עולם החי, פרימטים: Primates: קופים וקיפופים", שבכתיבתו ועריכתו השתתפה מירי דור יחד עם בעלה ועם אלכסנדר ברש ודבורה אילון-סירני.
מירי דור נפטרה כתוצאה מסיבוכים בהיריון בד' בחשוון תש"ו (1945), בגיל 35.
לאחר מותה יצאו לאור סיפוריה בספר "ביברו של עולם" (ה'תש"ח) ושיריה בספר "שולל: צרור שירים" (ה'תש"ט).
דור עסקה גם בתרגום, ותרגמה מסיפורי ז'אן-פול סארטר (יום בבית הסוהר; בחדר; אינטימיות) ואת הספרים "בשלג הקילימאנג'ארו" מאת ארנסט המינגוויי ו"מלך נער" מאת אנדרה ליכטנברגר.
אלמנהּ, מנחם דור, נישא לידידתה הסופרת והמחנכת רבקה דוידית.
זן הדג שוניתית מירי () שאותו זיהו בעלה וג'ראלד אלן ב-1977 נקרא על שמה.
מרים דור
גליקוסיד
נוגד-חמצון
כביש 402
כביש 402 הוא כביש אורך באזור השרון המחבר את צומת עדנים הנמצא כ-850 מטר מצפון למחלף ירקון עם צומת רעננה. בחלקו הדרומי, בשטח השיפוט של הוד השרון, הוא ידוע גם כ"דרך רמתיים", ובאמצעו, בשטח השיפוט של כפר מל"ל, מצומת מל"ל עד לצומת הרחובות משה שרת הוא נקרא רחוב עין חי. בחלקו הדרומי ביותר נמצאים קניון שרונים ואזור התעשייה של הוד השרון. אורכו של כביש 402 הוא כ-5.8 ק"מ.
כביש 402 מהווה ציר ראשי בין אזור גוש דן (פתח תקווה) לבין אזור השרון.
היסטוריה.