אברהם בן חנניה יגל (1553- 1624) היה רופא, פילוסוף ומקובל יהודי איטלקי, נולד בעיירה מוֹנטסֶליצֶ'ה (Monselice), מדרום לפדובה, בתחום הטרה פירמה (שטח שלטון הרפובליקה של ונציה בשטח חצי האי האפניני). בראשית שנות ה-70 נמלט עם אביו ללוצרה (Luzzara) שליד מנטובה בשל הגירוש הזמני של יהודי וונציה. זמן קצר לאחר מכן מת אביו והוא נשא לאשה את דינה בת בת-שבע פאנו והושע דה סלווטורה דה קולוניה, שהיה בנקאי בעיר. בתקופה זו עסק יגל במסחר והלוואה בריבית ועקב כך הסתכסך עם בני משפחת אלמג'טי. עקב סכסוך זה הוצא כנגדו צו מעצר מאת הדוכס, הוא נמלט מן העיר וכאשר שב אליה נאסר בכלא העירוני במנטובה. בעודו בכלא, ב-1578, החל בכתיבת ספרו הסוקר את חייו עד אותה נקודה "ספר גיא חיזיון", המשלב גם עיונים פילוסופיים.
ספר גיא חיזיון.
זהו ספר הביכורים של יגל, אותו כתב במשך כשנה בה שהה בכלא של מנטובה.
ספר גיא חיזיון הוא "ספר יחיד במינו בספרות העברית" הוא משלב אוטוביוגרפיה, מסע בעולמות שמימיים, עיבוד לסיפורי פולקלור ואירועים היסטוריים, אלגוריות מספרות הרומנסה הימי ביניימית ועיונים פילוסופיים, מדעיים ותאולוגיים וכל זאת בעברית השואבת ממקורות מקראיים, תלמודיים וקבליים ותוך שליטה בכתבי הרמב"ם ואריסטו אך גם באמנות הסיפור של הרנסאנס האיטלקי.
הספר נפתח עם רוחו של אביו המת של יגל הבאה לבקרו בתא כלאו:
יגל מתבקש לספר לאביו על נסיבות חייו שהובילו למאסרו, בתוך סיפור תולדות חייו, העמוסים סכסוכים כספיים ובין-אישיים נשזר סיפור מסעו עם נשמת אביו בעולמות "צבא השמיים" (בדומה לורגיליוס ודנטה ב"קומדיה האלוהית"). כל הדמויות עוסקות בשאלה מהי מטרת חיי האדם ומגיעות למסקנה כי המטרה היא ביקוש החכמה.
במהלך המסע השמיימי נפגשים השניים עם נשמות שונות. חלק מן הנשמות נושאות נאומים וסיפורים המזכירים יצירות כדקאמרון של בוקאצ'ו) למשל מלמד שהתרשל בחייו וכעת נאלץ ללמד נשמה שנייה, של מהמר כפייתי, המציג את עולמו בנאום סנגוריה סאטירי על התמכרותו (למשל הוא דורש את "גלגול עצמות המתים" בחזון העצמות היבשות לגלגולן של הקוביות העשויות עצם).
בין הנשמות שפוגשים השניים גם אישים הקשורים למאורעות היסטוריים כגון נשמות התאומים הסיאמיים מוונציה ונשמתו של איוב.
בחלק השני של החיבור רואים יגל ואביו בחזונם (שהוא חזון-בתוך-חזון עבור יגל) שלוש נשים המייצגות את לימוד הפילוסופיה, המדע (כולל אסטרולוגיה) ואת המדע האלוהי (לימוד תורה וקבלה). האב והבן מתקדמים לעבר הגבעה ("גבעת הלבונה אשר בראש הר המור"), תוך שיגל ממשיך את סיפור חייו ומעצרו. בדרך הם פוגשים אשה נוספת שמים זורמים משדיה ומזינים נהר שהוא מקור כל חי. אשה זו, מסתבר היא חכמת הלשון:
לאחר מעבר הנהר עוברים האב והבן ב"מעבר האהבה" אל ארמון גבעת הלבונה. בארמון אולם ובו ארבעה קירות, על אחד מצויר עץ, על השני אדם ועל השלישי לא ידוע, הקיר הרביעי הוא מראה המשקפת את שלושת הקירות האחרים. האשה השלישית מסבירה שהאולם מייצג את ההרמוניה ביקום בין שלושת העולמות: האלוהי, השמיימי והחומרי, בהמשך מוסבר כיצד עשר הספירות מתאימות לייצוג עשרת הגלגלים של העולם השמיימי וכיצד עקרונות אלה משתקפים בעולם הטבע (העץ) ובגוף האדם. לכך מכוון ציור האדם, העץ מסמל את עץ החיים, היא התורה, הקיר הרביעי הוא חיי העולם הבא. ביציאה מן הארמון עולה הבוקר ויגל מקיץ משנתו.
הספר כאוטוביוגרפיה.
יוסף דן קובע בספרו "הסיפור העברי בימי הביניים" כי ספר זה הוא ככל הנראה האוטוביוגרפיה הראשונה בעברית של "אדם פשוט". אולם יגל לא ראה בעצמו "אדם פשוט" ואף אם כן הרי הספר לא היה ראשון מסוג זה. עם זאת, זהו אחד החיבורים האוטוביוגרפיים הראשונים בעברית בעת החדשה המוקדמת (יחד עם יומנו של דוד הראובני, האוטוביוגרפיה של יהודה אריה ממודנה, זכרונותיהם של יוסף מרוסהיים ויום-טוב ליפמן הלר וספרה של גליקל מהמלין). הספר השתלב במגמת כתיבה אוטוביוגרפית-עיונית באיטליה של התקופה. סמוך לכתיבתו ראו אור "חיי" של בנוונוטו צ'ליני ו"ספר חיי" של ג'רולמו קרדנו.
ליגל אין מטרה להאדיר את שמו, להפך, הוא מרבה להכות על חטא וסוקר את חייו עד כתיבת הספר בנימה ביקורתית ולפיכך הוא דומה יותר לוידוי מאשר ליומן. בנוסף לכך, הספר שונה משאר אוטוביוגרפיות שנכתבו בסמוך, כיוון שהציר האוטוביוגרפי הוא רק כלי בעל חשיבות משנית למסר הדתי והפילוסופי.
מקורות ספרותיים.
לפי הניתוח הספרותי המשווה ברור כי יגל השתמש במקורות ספרותיים נוצריים שהיו מוכרים לו ובהם במיוחד הדקאמרון של בוקאצ'ו, קובץ הסיפורים חמור הזהב, "נחמת הפילוסופיה" של בואתיוס, אותו כתב המלומד בן המאה ה-6 בבית הכלא בעודו ממתין להוצאתו להורג וספרי נובלות של בני התקופה.
מהדורות.
שני כתבי יד של הספר שרדו, האחד בהיברו יוניון קולג' בסינסינטי (מספרו 743) והשני בספרייה הבריטית (875), ציון הצנזור על כתב יד הספרייה הבריטית נושא את השנה 1600. כתב יד סינסינטי נכתב, ככל הנראה בידו של יגל.
ב-1880 פרסם אברהם ברוך מני את חלקו הראשון של הספר בדפוס באלכסנדריה, לפי כתב יד סינסינטי (הכולל מספר הערות שוליים ייחודיות).
ב-1997 ראה אור הספר בהוצאת מרכז זלמן שזר בעריכתו של דוד רודרמן שהתקין את הספר לדפוס על סמך כתב יד סינסינטי כמקור עיקרי, תוך הסתייעות בכתב היד של הספרייה הבריטית ומהדורת הדפוס של מני. הספר כולל כ-850 הערות, ביאורים ומראי מקום לכל מקור חיצוני שזוהה, כמו כן הוסיף המהדר כותרות משנה לנושאים שונים, שלא נמצאות בכתבי היד.
Abacab
Abacab הוא האלבום האחד עשר של להקת ג'נסיס, אשר יצא לאור בספטמבר 1981. זהו האלבום השני של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי למשך 27 שבועות. האלבום מזכיר את סגנונו של האלבום הקודם, Duke, פופ-רוק עם רוק מתקדם. האלבום כולל את הלהיטים כמו: Abacab, Man in the Corner, No Reply At All ו-Keep it Dark. עטיפת האלבום עוצבה על ידי ביל סמית' שיעצב גם את עטיפת אלבום האולפן הבא של הלהקה. האלבום זכה להצלחה גדולה, וצבר איתו קהל מעריצים חדש, אך "הבריח" את המעריצים של התקופה ה"פרוגרסיבית" של הלהקה.
בעל טור (פירושונים)
Genesis (אלבום)
Genesis הוא האלבום השנים עשר של להקת ג'נסיס האלבום יצא לאור באוקטובר 1983. עטיפת האלבום עוצבה על ידי ביל סמית' שעיצב את העטיפה לאלבום הקודם, Abacab. האלבום הופק על ידי הלהקה ויוג' פדגהאם שהפיק ללהקות וזמרים כגון: הפוליס, אלטון ג'ון, ELP, יס ועוד. האלבום כולל את הלהיט Mama שמדבר על אובססיה לפרוצה. באלבום יש גם את הלהיטים That's All, Illegal Alien ועוד. כל שירי האלבום נכתבו על ידי כל חברי הלהקה. תקליט הויניל באלבום, מורכב משני סגנונות. הצד הראשון בעל 4 שירים השלישי והרביעי הם בעצם שיר אחד. צד זה מכליל שירי רוק מתקדם אשר כל שיר נע בין אורך 4 דקות עד ל-11 דקות. הצד השני, כולל 5 שירי פופ ממוסחרים כאשר כל אורך שיר נע בין 3 דקות עד ל-5 דקות.
כלילה ודמנה
Invisible Touch
Invisible Touch הוא האלבום השלושה עשר של להקת ג'נסיס. האלבום יצא לאור ביוני 1986. האלבום הופק על ידי הלהקה ויוג' פדגהאם שהפיק גם את האלבום הקודם של הלהקה. האלבום כולל את הלהיט Invisible Touch שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים בארצות הברית. האלבום כלל גם את הלהיטים Tonight, Tonight, Tonight, Land of Confusion ועוד. Land of Confusion נחשב לאחד הטובים של הלהקה ועטיפת הסינגל, היא בעצם פרודיה לעטיפת האלבום השני של הביטלס, With the Beatles אך בסינגל מראים בובות בדמות חברי הלהקה. גם בקליפ כולל את דמויות הבובות של חברי הלהקה, וכן של מפורסמים כגון: מיק ג'אגר, פול מקרטני, רינגו סטאר ועוד. האלבום גם כולל את הסוויטה המתקדמת Domino אשר נמשכת 10 דקות. עטיפת האלבום עוצבה על ידי חברת Assorted Images. עד היום, האלבום נחשב למצליח ביותר של הלהקה מבחינה מסחרית. האלבום הצליח עד כדי כך שצבר קהל מעריצים צעיר וכך החלה עלייה בפופולריות הלהקה. אך מצד שני, מעריצי התקופה "המתקדמת" של ג'נסיס התאכזבו מן האלבום ואמרו שג'נסיס כבר לא הלהקה אשר הכירו ואהבו.
We Can't Dance
We Can't Dance הוא האלבום הארבעה עשר של להקת ג'נסיס, אשר יצא לאור בנובמבר 1991. זהו האלבום האחרון שבו השתתף הזמר/מתופף, פיל קולינס. האלבום יצא לאור כאלבום עם דיסק אחד על CD וקלטות וכאלבום כפול על תקליט ויניל. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי במשך 61 שבועות. האלבום כולל בין היתר את הלהיטים No Son of Mine ו-I Can't Dance. השיר Since I Lost You נכתב לזכרו של קונור, בנו של אריק קלפטון, אשר נהרג כתוצאה מנפילה מחלון דירתו. עטיפת האלבום צוירה על ידי חברת Felicity Roma Bowers אשר ציירה את עטיפת האלבום השמיני של הלהקה, Wind &amp; Wuthering.
הריקוד המופיע בקליפ השיר I Can't Dance ובהופעות החיות של הלהקה מתקשר אל בית הספר למשחק ואומניות שסולן הלהקה פיל קולינס למד בו, כאשר בשיעורי הריקוד מספר נערים חסרי אקורדינציה אשר ניסו לרקוד לא יכלו להזיז את רגלם מבלי להזיז את זרועותיהם באותו הזמן לאותו הכיוון.
רשימת השירים.
Since I Lost You.
השיר ה-11 באלבום, Since I Lost You (מאז שאיבדתי אותך), הוא השיר הקצר השני באלבום. הראשון הוא I Can't Dance אשר אורכו הוא 8 שניות פחות.
"Since I Lost You" הוא לא שיר על חברות שנגמרה. השיר נכתב לחברו של המתופף פיל קולינס, הזמר אריק קלפטון.