ג'ורג' ג'וזף "מייק" קלי הבן (באנגלית: .George Joseph "Mike" Kelly Jr; נולד ב-10 במאי 1948) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של קהיליית פנסילבניה מאז 2011. בשנים 2011–2019 ייצג קלי את מחוז הקונגרס השלישי, המבוסס במחוז אירי ומשתרע מהפינה הצפון-מערבית של פנסילבניה עד לפרוורים הצפוניים של פיטסבורג. קלי חבר המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה.
קלי נולד ב-10 במאי 1948 בפיטסבורג, אך את רוב חייו העביר בפרוור הצפוני-חיצוני באטלר, מושב המחוז של מחוז בעל שם זהה. את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת נוטרדאם. בתום לימודיו האקדמיים עבד בסוכנות הרכב של אביו, שהתמקדה במכירה של מכוניות תוצרת שברולט וקדילאק. בשנת 1995 השתלט על עסקיו של אביו ולאחר מכן הוסיף את יונדאי וקיה לצי הרכבים שלו. במרץ 2019 חשפה תחנת טלוויזיה מקומית את קיומם של 17 כלי רכב למכירה במגרשים של קלי ביוניונטאון ובבאטלר שהיו נתונים לקריאה לתיקון, אך לא תוקנו. התחנה יצרה קשר הן עם משרדו העסקי והן לשכתו בקונגרס של קלי ללא הועיל. כחודש לאחר מכן חשף כתב כי שלושה מאותם כלי רכב עם דרישת ריקול פעילה עדיין עומדים למכירה. בנובמבר 2015 נאם קלי בשבח הצעת חוק ששמה לה למטרה לאשר לסוחרים להשאיל או לשכור כלי רכב חרף קריאות לתיקון מטעם מנהל הבטיחות בכבישים המהירים הפדרלי. הצעת החוק נפלה בסופו של דבר.
בבחירות אמצע הכהונה בשנת 2010 התמודד קלי אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השלישי של פנסילבניה. לקלי, לשעבר חבר במועצת העיר באטלר, היה בסיס תמיכה איתן במחוז באטלר הרפובליקני, בעוד שנציגת המחוז המכהנת, קת'י דאלקמפר , היה מוניטין מוצק באירי – מרכז רוב האוכלוסייה של המחוז. ערים קטנות אחרות במחוז, כמו שרון ומדוויל, היו קהילות מתנדנדות מבחינה פוליטית עם נטייה מעט שמרנית, שאיזנה את אירי הדמוקרטית. לראיה, במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008 ניצח במחוז ג'ון מקיין את ברק אובמה ביחס של 49%-48%. דאלקמפר הפסידה ביום הבחירות לקלי, שגרף 55.7% מקולות הבוחרים.
קלי הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2011. ב-2012 יצא חוצץ נגד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה, בו חל סעיף המחייב ספקי ביטוחי בריאות ומעסיקים שונים לכסות עלויות של מימון אמצעי מניעה בביטוח בריאות של עובדים, והכריז כי "ב-1 באוגוסט 2012 מת חופש הדת". נודע בשל תמיכתו האדוקה בנשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ שהתבטאה בקשירת הליך ההדחה הראשון של טראמפ ב-2019 למתקפה על פרל הארבור והגשת תובענה ייצוגית לבית משפט מדינתי בדרישה לבטל את כל פתקי ההצבעה בדואר שנשלחו בפנסילבניה במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020.
יוון באירוויזיון 2022
יוון השתתפה באירוויזיון 2022, שהתקיים בטורינו שבאיטליה, עם השיר "Die Together" בביצועה של אמנדה טנפיורד. זו הייתה השתתפותה ה-42 של המדינה בתחרות הזמר של האירוויזיון.
רקע.
קדם לאירוויזיון 2022, יוון השתתפה 41 פעמים בתחרות הזמר מאז הצטרפותה בשנת 1974. המדינה זכתה בתחרות פעם אחת, באירוויזיון 2005, עם השיר "My Number One" בביצועה של הלנה פפאריזו. לאחר הנהגת שיטת חצאי הגמר באירוויזיון 2004 הצליחה יוון להעפיל לגמר בכל התחרויות עד לאירוויזיון 2016, שם כשלה בניסיון להעפיל לגמר. בין השנים 2004–2013 יוון סיימה את התחרות בעשרת המקומות הראשונים. יוון לא צלחה את שלב חצי הגמר פעם נוספת באירוויזיון 2018, עם השיר "Oneiro Mou" בביצועה של יאנה טרזי. החל מהאירוע העוקב היא העפילה לגמר הגדול בקביעות. בשנת 2021 הגיעה סטפניה ליבראקאקיס, עם השיר "Last Dance", למקום העשירי עם 170 נקודות.
תאגיד השידור היווני, Hellenic Broadcasting Corporation (ERT), משדר את תחרות האירוויזיון ביוון בקביעות, ומארגן את תהליך הבחירה של הנציג והשיר היווני למהדורות השונות של התחרות. בין השנים 1974–2013 ERT הייתה האחראית על בחירת הנציג, אך ב-2014 היא הושעתה מתפקידה כתאגיד השידור הלאומי של יוון והוחלפה ב-NERIT. לאחר ניצחונה של מפלגת סיריזה ב, חזרה ERT לתפקידה. היא אישרה את כוונתה להשתתף באירוויזיון 2022 ב-6 בספטמבר 2021. מאז 2018 נציג המדינה נבחר על ידי תאגיד השידור.
לפני האירוויזיון.
ב-7 בספטמבר 2021 יצאה רשות השידור היוונית ERT בקול קורא להגשת שירים לשלב הסינון, עד 10 באוקטובר אותה השנה. כל אמן היה יכול לשלוח עד שלושה שירים. הם מחויבים לציין את חברות התקליטים בהם חתומים, את המוזיקאי שיבצע את השיר ורעיונות לקידום השיר לאחר פרסומו. בחלוף המועד פרסמה רשות השידור כי קיבלה מ-25 אמנים יותר מ-40 הצעות לשירים. בין המוזיקאים ניתן למנות את קונסטנטינוס כריסטופורו, שהשתתף באירוויזיון 1996, ב-2002 וב-2005 כשייצג את קפריסין; איליאס קוזאס, שהתמודד לייצוג יוון ב-2013; ג'ואן, זוכה העונה השביעית של "The Voice of Greece"; להקת קוזה מוסטרה, שייצגה את יוון באירוויזיון 2013; ניקוס גנוס, מרסו, קיאנה, ג'וב ניקי, ארטמיס מטאפיה, אוונגליה פסרקיס ואמנדה טנפיורד.
חבר מושבעים, בן שבעה שופטים שבחרו את השירים שאהבו, סינן את 40 השירים שקיבלה הרשות לחמישה. לאחר מכן המשיכה הוועדה לדון בשירים שסוננו. ב-15 בדצמבר 2021 היא הכריזה כי אמנדה טנפיורד נבחרה לייצג את המדינה בתחרות. שירה יצא לאור ב-10 במרץ.
באירוויזיון.
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לשישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-25 בינואר 2022 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. יוון שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-10 במאי 2022.
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. יוון הופיעה כמדינה ה-15, לאחר איסלנד ולפני נורווגיה. ב-10 במאי 2022 ביצעה טנפיורד את "Die Together" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. יוון הופיעה כמדינה ה-17, לפני איסלנד ואחרי בלגיה. ב-14 במאי טנפיורד ביצעה את "Die Together" בגמר התחרות. היא הגיעה למקום השמיני עם 215 נקודות (158 מהשופטים ו-57 מהקהל).
הצבעה.
במהלך שלושת המופעים העניקה כל מדינה שתי קבוצות הצבעה (הקהל של אותה המדינה והשופטים). מספר הנקודות ששתי הקבוצות יכולות להעניק נע בין 1–8, 10 ו-12 נקודות. ההרכב המדויק של חבר השופטים הלאומי ופירוט הנקודות שלהם ושל הקהל של כל מדינה פורסמו לאחר הגמר. חבר השופטים היווני הורכב מכריסטיאנה דאנצי, אלי קרבוני, דימיטריוס מסאוראס, ניקוס אנתוניו, וויקטוריה קאלקיטיס. בגמר הגיעה יוון למקום השמיני עם 215 נקודות. שישה מחברי השיפוט הלאומיים העניקו את מירב הנקודות (12) למדינה בגמר: בולגריה, קפריסין, דנמרק, הולנד, נורווגיה ושווייץ. יוון קיבלה גם את 12 הנקודות מהקהל של אלבניה. היא העניקה את 12 הנקודות לאלבניה (בשופטים ובקהל) בחצי הגמר הראשון, ולאזרבייג'ן (שופטים) וספרד (קהל) בגמר.
פילוג הצבעות השופטים.
האנשים הבאים כיהנו בחבר השיפוט של יוון:
בלט שטוטגרט
בלט שטוטגרט (בגרמנית: Stuttgarter Ballett) היא להקת בלט מן השורה הראשונה בגרמניה. ראשיתה בשנת 1609, כבלט החצר של הדוכס מווירטמברג. את הלהקה המודרנית ייסד ג'ון קרנקו והיא נודעת בבלטים עלילתיים באורך מלא. בשנת 1981 קיבלה הלהקה את פרס לורנס אוליבייה על הישג יוצא דופן במחול.
היסטוריה.
בלט שטוטגרט התפתח מבלט החצר של דוכס וירטמברג, שנוצר בשנת 1609. את הלהקה המודרנית ייסד ב-1961 הרקדן הבריטי יליד דרום אפריקה ג'ון קרנקו, שעיצב אותה ל"קבוצה בעלת סגנון מסעיר וכובש מבחינה חזותית". הוא יצר בלטים עלילתיים באורך מלא, בהם "רומיאו ויוליה", "אונייגין" ו"אילוף הסוררת". ג'ון נימאייר יצר בשביל הלהקה את "הגברת עם הקמליות", ו"חשמלית ושמה תשוקה". סיור ההופעות הראשון של הלהקה בארצות הברית בשנת 1969 קצר הצלחה וזכה לפרסום בינלאומי.
רקדנים שיצאו מן הלהקה היו לכוריאוגרפים ידועי שם, בהם נימאייר, ויליאם פורסיית', יז'י קיליאן ורנאטו זאנלה.
ממשיכיו של קרנקו בהנהלה היו גלן טטלי (1976-1974) ומרשה היידי (1996-1976). ריד אנדרסון הוא המנהל האמנותי מאז 1996. הכוריאולוגיסטית ז'ורז'ט צינקירידס מתעדת את כל הבלטים החשובים של קרנקו וקנת מקמילן בכתב התנועה של בנש והיא מלמדת יצירות אלה לכמה דורות של להקות בלט בינלאומיות.
הלהקה קיבלה את פרס לורנס אוליבייה על הישג יוצא דופן במחול בשנת 1981.
ביולי 2019 התמנה מיכאיל ארגסט למנצח הראשי של בלט שטוטגרט. הוא פוטר בסוף 2021. הנהלת הבלט סירבה לספק לתקשורת סיבות או פרטים לפיטורין.
בית הספר ג'ון קרנקו.
המנהל הנוכחי של בית הספר לבלט ע"ש ג'ון קרנקו הוא טדאוש מאטאץ'.
מטרופולין קהיר
Aviadvigatel