בתחילת אירועי "מלחמות סודיות", וזאת במהלך ההתנגשות בין יקומי ארץ-616 לארץ-1610, הקינגפין כינס כמה וכמה נבלי-על לפני הסוף, ביניהם גארגן. לפתע המעניש הופיע, והרג כמה שיותר נבלים לפני מות כולם כתוצאה מההתנגשות. הם חזרו לחיים בעקבות שחזור יקום ארץ-616 בידי ריד ריצ'רדס.
כוחות ויכולות.
העקרב קיבל כוחות על-אנושיים באמצעות טיפולים כימיים ורדיולוגים שגרמו לתופעות מוטגניות. יש לו כוח על-אנושי, מהירות, זריזות, רפלקסים, סיבולת ועמידות, וגם את היכולת לטפס על קירות (הוא גם חובט חורים בקירות כדרך לטפס). יש לו גם אחיזה חזקה במיוחד, שמזכירה צבת של עקרב אמיתי. הוא לובש חליפת קרב המכסה את כל גופו, ואשר מורכבת משתי שכבות קלות של רשת פלדה שמופרדות על ידי שכבה דקה של גומי מבודד. בנוסף לחוסנו הפיזי, הוא חמוש בזנב מכני ארוך וקיברנטי, שיכול לצלוף במהירות גבוהה ביותר.
בני לאונרד
בני לאונרד (באנגלית: Benny Leonard, נולד: בנימין ליינר Benjamin Leiner, בעברית: דוב בער בן אברהם גרשון; 17 באפריל 1896 - 18 באפריל 1947) היה מתאגרף מקצועני יהודי-אמריקני ואלוף העולם במשקל קל. לאונרד דורג על ידי מגזין האיגרוף הזירה במקום השמיני מבין המתאגרפים הטובים ביותר ב-80 השנים האחרונות, ובמקום השני בהיסטוריה מבין המתאגרפים במשקל קל. ערוץ הספורט ESPN דרג את לאונרד במקום ה-7 מבין 50 המתאגרפים הגדולים של כל הזמנים. הארגון הבינלאומי למחקר האגרוף קבע בשנת 2005 כי לאונרד הוא המתאגרף הטוב בהיסטוריה במשקל קל.
ביוגרפיה.
בני לאונרד נולד וגדל באזור הגטו היהודי של לואר איסט סייד במנהטן ניו יורק. את הקריירה המקצוענית שלו כמתאגרף התחיל בגיל 15.
לאונרד התפרסם בשל מהירותו הרבה וטכניקת האיגרוף המצוינת שלו. במהלך הקריירה המקצוענית שלו השיג 183 ניצחונות כאשר 70 מתוכם בנוק אאוט, הפסיד 24 פעמים וסיים בשוויון ב-8 קרבות.
לאחר פרישתו מאיגרוף מקצועני שימש כבעלים לכאורה (איש קש) של קבוצת בייסבול אשר נרכשה על ידי קבוצה יריבה ולאחר מכן נמכרה ופורקה.
בשנים לאחר מכן שימש לאונרד כשופט זירה בקרבות איגרוף. ב-18 באפריל 1947 במהלך קרב אותו ניהל כשופט, לקה בהתקף לב ומת מייד בעודו בתוך הזירה בגיל 51.
בני לאונרד הונצח בהיכל התהילה של האגרוף, בהיכל התהילה של הספורטאים היהודים אמריקנים וביד לאיש הספורט היהודי בישראל.
קריירת אגרוף.
הקרב הראשון שלו כמקצוען התקיים בשנת 1911 ובו הפסיד בשלושה סיבובים, אולם ב-18 הקרבות הבאים השיג 12 ניצחונות. בשנת 1915 הפסיד בקרב על אליפות העולם במשקל נוצה לאלוף המכהן ג'וני קילביין.
לאחר סדרה של 15 ניצחונות רצופים התמודד בשנת 1916 מול אלוף העולם פרדי וולש בקרב שלא הוכרע על אליפות העולם במשקל קל, ובקרב חוזר ביניהם שנערך 4 חודשים מאוחר יותר, הפסיד.
בשנת 1917 ולאחר סדרה של 17 ניצחונות נוספים, נפגש לאונרד בפעם השלישית מול וולש בקרב על אליפות העולם במשקל קל. הפעם, ובגיל 21 ניצח לאונרד בנוק אאוט והוכתר כאלוף העולם. במשך 8 השנים הבאות הגן לאונרד על תוארו ב-7 קרבות נוספים שבכולם ניצח.
בשנת 1922 התמודד לאונרד בקרב מול אלוף העולם במשקל קל-בינוני וניצח אך נפסל מכיוון שהכה את האלוף לאחר שהפיל אותו לקרשים.
בשנת 1925 הודיע לאונרד על פרישה מאיגרוף מקצועני בעודו מחזיק בתואר אלוף העולם, לטענתו פרישתו באה לבקשת אימו.
בשנת 1931 ולאחר שהפסיד את הונו במפולת הבורסה של 1929 חזר ליאונרד לזירה וניצח ב-23 קרבות. בשנת 1932 התמודד בקרב על התואר מול אלוף העולם ג'ימי מקלרנין והפסיד.
מבצע סופה גלקטית
מבצע סופה גלקטית (באנגלית: Operation Galactic Storm) הוא אירוע קרוסאובר נרחב ביקום מארוול שפורסם בחוברות האוונג'רס, קפטן אמריקה, תור ואיירון מן בין היתר על ידי חברת מארוול קומיקס בין מרץ למאי 1992 למשך 22 חוברות.
עלילת הסיפור מביאה את התערבותם של חברי האוונג'רס במלחמה בין-גלקטית בין שתי אימפריות חייזריות חזקות - גזע הקרי (Kree) וגזע השי'אר (Shi'ar). בשונה מקרוסאוברים אחרים, קרוסאובר זה שם דגש על עלילה מהוקצעת, פיתוח דמויות ואפילוג מותח. העלילה המרכזית פותחה בידי הכותבים מארק גרונוולד, בוב האראס ופביאן ניצ'זה, אם כי כל גיליון נכתב ואויר בידי הצוות הקריאייטיבי הרגיל. שם העלילה מהווה הרמז למבצע סופה במדבר, השם המבצעי שניתן בידי הפנטגון למלחמת המפרץ של שנת 1991.
בהרבה מובנים, עלילת הסיפור מהווה המשך לסיפור מוקדם של האוונג'רס - "מלחמת קרי-סקרול" משנים 1971-1972.
סקירה כללית.
המלחמה מגיעה לכדור הארץ.
העלילה מתחילה בחטיפתו של ריק ג'ונס על ידי סוכני השי'אר המחפשים נשק נגד אימפריית הקרי. בחילוצו של ג'ונס, קפטן אמריקה מגלה כי נוצר סכסוך בין הקרי לש'יאר. קוואזר מגלה כי השימושים של שתי האימפריות במכשירים היוצרים חורי תולעת מערערים את השמש, והאוונג'רס מונעים מהצדדים להשתמש במכשירים אלו בקרבת מערכת השמש.
החלוקה לצוותים.
לאור האיום, מורכבים שלושה צוותים הנשלחים לנהל משא ומתן ולהגן על השמש. צוות כדור הארץ מורכב מהצרעה, פלקון, הנרי פים, הנשכח, מוקינגבירד, ספיידרוומן, הענקית הירוקה וסוכן ארצות הברית, וקוואזר מסייע לצוות. צוות הש'יאר מורכב מקפטן מארוול מוניקה רמבו, הברק החי, מכשפת השני, סטארפוקס, תור, ויז'ן ו-וונדר מן. צוות הקרי מורכב מקפטן אמריקה, איירון מן, גוליית, קריסטל, הרקולס, האביר השחור וסרסי.
מלחמת קרי - שי'אר.
הצוותים נתקלים בפלגים שונים של האומות (כוח הכוכב של הקרי והמשמר הקיסרי של הש'יאר), ומנסים להעסיק אותם באמצעות משא ומתן. הצוות של קפטן אמריקה נכלא שוב ושוב על ידי שלטונות הקרי, ושל קפטן מארוול נתקל ונאבק בכוחות הש'יאר. באחד מהמפגשים הללו, מתגלה כי הש'יאר הצליח ליצור נשק בשם "פצצת השלילה", הנוצר באמצעות צמידי השלילה של מאר-וול שנלקחו מקברו. פצצה זו מסוגלת להשמיד שטח השווה ערך לזה של אימפריית הקרי (אשר שוכנת, לכאורה, בענן מגלן הגדול).
כמו כן, במהלך הסכסוך, דת'בירד השי'אר מתנקשת בחייהם של המנהיגים הצבאיים של הקרי. האינטלקט העילאי חוזר לשלוט באופן זמני בכוחות הקרי, וסוכני סקרול מתגלים כמפעילי מניפולציה על לילנדרה נראמני על מנת להסלים את הסכסוך. האוונג'רס משכנעים את לילנדרה להתחיל במשא ומתן לשלום עם הקרי, ולבסוף, פצצת השלילה נגנבת על ידי הסקרול. המכשיר מופעל, אימפריית הקרי נחרבה ומיליארדים מתו. מתברר שחברי האוונג'רס שנכחו בפיצוץ שרדו כולם: ויז'ן נעשה בלתי-מוחשי, גופו היוני של וונדר מן ספג את אנרגיית הפצצה וסרסי הפכה את שאר הצוות לחומר דומם. שני צוותי האוונג'רס שיצאו לחלל הולכים לעולם הבית של הקרי, שם מגלים כי הפיצוץ היה מניפולציה שתוכננה היטב על ידי האינטלקט העילאי. האינטלקט העילאי מאכלס בתוכו את תודעותיהם של מנהיגים צבאיים של הקרי, וחשב כי הפיצוץ יפתח את האבולוציה של גזע הקרי. כשגילו זאת, חברי האוונג'רס החליטו כי יש להרוג את האינטלקט העילאי.
קפטן אמריקה המתנגד לכך מציע הצבעה, וכאשר רוב החברים מסכימים כי הריגתו אינה במקום, קפטן אמריקה מורה כי אין להרוג את היצור. איירון מן מסרב באמצעות מעמדו כחבר מייסד, ולוקח איתו את האביר השחור, הרקולס, סרסי, תור, ויז'ן ואת וונדר מן כדי להרוג אותו. משלחת שי'אר מודיעה כי הם יספחו אליהם את אימפריית קרי ההרוסה, ודת'בירד נעשית למשנה למלך. האינטלקט העילאי שורד את מתקפתם של האוונג'רס, ונראה בורח לחללית של הסקרולים.
דוד בר-אילן
דוד בר-אילן (7 בפברואר 1930 - 5 בנובמבר 2003) היה עיתונאי ופובליציסט, מוזיקאי ופסנתרן ישראלי. שימש עורך הג'רוזלם פוסט ומנהל האגף לתקשורת ולתכנון מדיני במשרד ראש הממשלה.
ביוגרפיה.
בר-אילן, נולד בחיפה, אמו סטלה הייתה אשת עסקים, יבואנית של אופנת נשים בתקופת המנדט. בר-אילן למד פסנתר במכון למוזיקה בחיפה והיה מתלמידיה של גיטה ויצמן. כשהיה בן 17 זכה במלגה ללימודים בבית הספר ג'וליארד בניו יורק ובשנת 1947 עזב את ישראל. בשנת 1953 זכה בתחרות נגינה יוקרתית בלונדון, ובאותה שנה נתן קונצרט בכורה בקרנגי הול. מאז פרחה הקריירה שלו כפסנתרן מקצועי ברחבי ארצות הברית ומחוצה לה. בר-אילן ניגן עם כל התזמורות הגדולות בארצות הברית (גולל, התזמורת הסימפונית של מיניאפוליס, ניו יורק, וסן פרנסיסקו), ועם כמה מהגדולות ביותר באירופה (כולל הפילהרמונית של ברלין, לונדון, אמסטרדם, ליברפול, מינכן ועוד).
בתחילת שנות ה-80 החל להיות פעיל בלובי היהודי בארצות הברית, קשר קשרים עם סנטורים ואנשי קונגרס, ועם הדיפלומטים הישראלים בארצות הברית. במקביל כתב מאמרי פובליציסטיקה בעיתונים "ניו יורק טיימס", "וושינגטון פוסט", "וול סטריט ג'ורנל, "לוס אנג'לס טיימס" ואחרים. בהמשך החל להופיע בתוכניות טלוויזיה כמיצג העמדה הישראלית, ואף הגיש תוכנית טלוויזיה בכבלים משלו, "אינטרנשיונל דייט ליין", שעסקה בנושאי המזרח התיכון. באותן השנים יצר לראשונה קשרי חברות עם בנימין נתניהו בעת שכיהן כשגריר ישראל באו"ם.