נאמן, אשר ספג מוזיקה מינקות, למד לנגן על גיטרה והחל להלחין שירים שכתב ושירי משוררים. בשלב מאוחר הופיע עמם בתוכניות טלוויזיה שונות, כסולן ובמסגרת מקהלה בה היה חבר. את כישרון המשחק שלו החל לממש בבית הספר היסודי א.ד. גורדון, כאשר הצטרף לחוג הדרמטי. במסגרת החוג השתתף בתפקיד הראשי במחזה "הקמצן" של מולייר.
את שנות התיכון העביר נאמן בבית הספר לאמנויות "תלמה ילין", ובמהלכן השתתף, בהמלצת מוריו, בשתי הצגות של תיאטרון "הבימה": "תיבת הצללים" (סטיב) ו"הדיבוק" (ילד). לפני סיום לימודיו גילם נאמן את דמותו של עוזי, בסרטו של יצחק (צפל) ישורון, "נועה בת 17", יחד עם חברי כיתתו ב"תלמה ילין", וזכה לתשבחות מהמבקרים. באותה תקופה היה חבר בסדנת קולנוע של מוזיאון תל אביב בה יצר מספר סרטים קצרים.
נאמן התנדב בשכונות מצוקה ועד לשירותו הצבאי, אף הקים קבוצת תיאטרון באקי"ם.
את שירותו הצבאי החל בענף הווי ובידור במפקדת קצין חינוך ראשי. אחר כך, שירת באחד הצוותים במסגרת "מקהלת צה"ל". בין החיילים עמם שירת בהרכבים אלה נמנו גיא מרוז, אופירה יוספי, שרון ליפשיץ, משה ואורנה דץ, רמי קלינשטיין, ריטה ומייקל בנסון.
נאמן סבל במשך שנות חייו ממחלת אסתמה קשה אשר הביאה למותו, בגיל 18, במהלך חופשה מהצבא.
עדי, אשר נפטר כשנה אחרי ש"נועה בת 17" יצא למסכים, לא הספיק לקצור את פירות ההצלחה של הסרט ושל התפקיד שעשה בו. לאחר מותו קיבלו הוריו את פרס כינור דוד עבור משחקו בו.
ברנרד מאדוף
רימה (מחוז)
מחוז רימה (בערבית: محافظة ريمة) הוא מחוז במרכזה של תימן. הוא גם המחוז החדש ביותר בתימן (הוקם בשנת 2004).
המחוז הוא ה-19 בגודלו בתימן מבחינת גודל אוכלוסייה (394,448 איש) והמחוז ה-19 בגודלו מבחינת שטח (2,239 קמ"ר). המחוז גובל בצפון במחוז צנעא, בצפון-מזרח באל-חודיידה ובדרום ובמערב בדמאר.
צעדה (מחוז)
מחוז צעדה (בערבית: محافظة صعدة) הוא מחוז בצפון-מערבה של תימן.
בירת המחוז היא העיר צעדה. המחוז הוא ה-11 בגודלו בתימן מבחינת גודל אוכלוסייה (695,033 איש) והמחוז ה-8 בגודלו מבחינת שטח (14,364 קמ"ר). המחוז גובל בצפון ובמזרח עם המדינה ערב הסעודית, בדרום הוא גובל עם עמראן ועם חג'ה, ובמזרח עם אל ג'וף.
השושלת האגזית
מטה מבצעים משולבים
מטה מבצעים משולבים (אנגלית: Combined Operations Headquarters) היה יחידה של משרד המלחמה הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה, שתפקידה העיקרי היה ליזום פשיטות כנגד הכוחות הגרמנים באירופה על ידי כוחות קומנדו, תוך שילוב בין זרועות היבשה, הים והאוויר.
וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה, שהיה בעברו איש צבא, אך גם בעל קשר הדוק ללוחמה ימית, דחף באופן אישי לבדיקת האפשרויות למבצעי לוחמה אמפיבית, לנחיתה מן החוף, ולשבירת ההבחנה המסורתית וההדוקה בין הצי ובין צבא היבשה. אדמירל הצי רוג'ר קיז (Roger Keyes) היה מפקדה הראשון של היחידה, מ-17 ביולי 1940 עד 27 באוקטובר 1941. הוא הוחלף על ידי סגן אדמירל לואי מאונטבאטן. באוקטובר 1943 מונה לתפקיד מייג'ור-גנרל סר רוברט לייקוק (Robert Laycock), שכיהן בו עד 1947.
ביחידה הועסק צוות מטה שתפקידו היה לתכנן מבצעים ולפתח רעיונות ואמצעים לשם הטרדה של האויב בכל דרך אפשרית. כן שלטה היחידה בנחתות ששימשו למבצעים אמפיביים.
תג היחידה הורכב מנשר מעל למכונת ירייה ועוגן, כדי לשקף את שלוש הזרועות: חיל האוויר המלכותי, הצבא הבריטי והצי המלכותי.
מבצעים ופעולות.
פעילות היחידה כללה:
בילי רייט
ויליאם אמברוז "בילי" רייט (באנגלית: William Ambrose "Billy" Wright; 6 בפברואר 1924 - 3 בספטמבר 1994) היה כדורגלן אנגלי ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בוולברהמפטון וונדררס. הוא השתתף ב-105 משחקים במדי נבחרת אנגליה, 90 מתוכם כקפטן.
קריירה.
קריירת משחק.
רייט נולד באיירונברידג' שבאנגליה. הקשר בין רייט לוולבס החל ב-1938 כאשר הוא צורף לצוות הטכני של המועדון. הוא היה בן 14 בלבד כאשר ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל ב' של המועדון, לאחר שהתקבל לתקופת מבחן של שמונה חודשים. משחקו הראשון במדי הסגל הבכיר היה בניצחון 2 - 1 על נוטס קאונטי ב-1939.
רייט חתם על חוזה מקצוען בגיל 17, אך המועדון נאלץ להפסיק להשתתף במסגרות התחרותיות בגלל השפעות מלחמת העולם השנייה. רייט הופיע כשחקן אורח עבור לסטר סיטי, ושיחק כחלוץ ומגן לפני שחזר לוולבס ב-1942. עם זאת, לאורך רוב הקריירה שלו הוא שיחק בעמדת הקשר. רייט התגייס לצבא ב-1943 כמדריך כושר פיזי. הוא חזר לשחק בוולבס בכל פעם שיכל, ובסך הכל השתתף בכמאה משחקים בזמן המלחמה.
רייט קיבל את סרט הקפטן של וולבס לאחר המלחמה ולאחר פרישתו של סטן קאליס. הוא הוביל את המועדון לשלוש זכיות באליפות (1953, 1958 ו-1959) ולזכייה בגביע ה-FA (1949). הוא היה שחקן הרכב קבוע בוולבס, והחמיץ רק 31 משחקים בשנות ה-50.
רייט זומן לנבחרת אנגליה לאור יכולתו הטוב בוולבס. משחקו הראשון בנבחרת היה בניצחון 2 - 0 על נבחרת בלגיה ב-19 בינואר 1946 במשחק שלא נחשב לרשמי בעקבות השעיית המשחקים הרשמיים בזמן המלחמה. משחקו הרשמי הראשון היה בניצחון 7 - 2 על נבחרת אירלנד ב-28 בספטמבר 1946. רייט זכה לקבל את סרט הקפטן של הנבחרת ב-1948, והחזיק בו במשך 90 משחקים עד פרישתו (שיא אותו הוא חולק עם בובי מור). הוא הוביל את הנבחרת כקפטן במונדיאל 1950, מונדיאל 1954 ומונדיאל 1958. בסך הכל הוא השתתף ב-105 משחקי נבחרת (70 רצופים), והבקיע בהם 3 שערים. הוא היה גם השחקן הראשון בהיסטוריה של הנבחרת שהשתתף ביותר ממאה משחקים. רק כעבור עשר שנים השיא שלו נשבר על ידי בובי צ'רלטון. נכון לשנת 2014 רייט מדורג במקום השמיני מבחינת מספר הופעות בנבחרת.
רייט פרש ממשחק פעיל באוגוסט 1959. הוא השתתף במדי וולבס ב-541 משחקים שבהם הבקיע 16 שערים. רייט מעולם לא הורחק מהמגרש על ידי השופט. לאחר פרישתו זכה לקבל תואר של מפקד במסדר האימפריה הבריטית.
קריירת אימון.
רייט החל לאמן את נבחרת הנוער האנגלית ב-1960, וב-1962 התמנה לתפקיד המאמן של ארסנל במקום ג'ורג' סווינדין. תחילת הקדנציה של רייט הייתה מוצלחת כאשר המועדון מסיים במקום השביעי בעונת 1962/1963 ומעפיל לטורניר אירופי לראשונה בהיסטוריית המועדון. אולם, ההצלחה הייתה זמנית בלבד. בחירה השחקנים של רייט הייתה טובה באופן חלקי. מצד אחד הוא הביא שחקנים טובים כגון בוב וילסון, ג'ו בייקר ופרנק מקלינטוק, אך מנגד נכשל כשהביא את איאן אורה.
רמת המשחק של ארסנל ירדה בהדרגתיות לאחר המקום השביעי. רייט ניצח רק ב-38.46% מהמשחקים שבהם אימן, והוא ניצב במקום האחרון מבחינת אחוזי ההצלחה בטבלת המאמנים שאחרי המלחמה (מלבד מאמנים זמניים). עונת 1965/1966 הייתה גרועה עבור המועדון, שסיים במקום ה-14 והודח בגביע ה-FA על ידי בלקברן רוברס מתחתית הטבלה. בקיץ 1966 החליטה הנהלת המועדון לפטר את רייט.
הסופר בריאן גלנוויל כתב את המילים הבאות על תקופתו של רייט בארסנל: .
לאחר הפרישה.
רייט עסק מעט בתחום התקשורת לאחר פרישתו. הוא שימש כפרשן טלוויזיה עבור מספר ערוצים, אך עזב את עבודתו ב-1989. הוא היה נשוי לג'ון בוורלי, אחת מהאחיות בוורלי. ב-1990 הוא צורף לחבר המנהלים של וולבס כחלק ממהלך ההשתלטות על המועדון של סר ג'ק הייוורד.
רייט מת בלונדון מסרטן הקיבה ב-3 בספטמבר 1994. ב-1996 הוקם פסל לזכרו מחוץ לאצטדיון מוליניו המשמש את וולבס, שלוש שנים לאחר שהושלמה בניית היציע הנושא את שמו. רייט זכה לראות את השלמת הבנייה של היציע. בשנת 2002 נכלל שמו בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי כהוקרה להשפעתו על המשחק. במאי 2007 הוא נבחר לכדורגלן הטוב ביותר באזור המידלנדס על ידי ה-BBC מידלנדס טודיי.
י&quot;ג בחשוון
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בי"ג חשוון היא פרשת וירא, אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שני, שלישי או חמישי, או פרשת לך לך אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת.
ישיבת כנסת בית יצחק
ישיבת כנסת בית יצחק (ידועה גם כ'ישיבת קמניץ') הייתה אחת מישיבות ליטא. בין השנים תרס"ד-ת"ש (1904–1940) כיהן כראש ישיבה הרב ברוך דב ליבוביץ.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה בשנת תרנ"ח (1897) בסלובודקה המהווה פרבר של קובנה על ידי הרב צבי הירש רבינוביץ שעשה זאת להנצחת אביו, הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה. בתרס"ד (1904) מונה לראשות הישיבה הרב ברוך דב ליבוביץ. בשנת תרע"ד (1914) עברה הישיבה למינסק כדי להתרחק מחזית הלחימה במלחמת העולם הראשונה. אולם בשנת תרע"ז (1917) התקרבה החזית למינסק והישיבה נדדה שוב, לקרמנצ'וג. בעקבות עליית הקומוניסטים לשלטון ברוסיה עברה הישיבה לווילנה. בשנת תרפ"ו (1926) עברה הישיבה לקמניץ על מנת להתרחק משאון העיר. בשנת תרצ"ו (1937) נחנך עבור הישיבה בניין חדש, שהוקם בהשתדלותו של מר גרשון גאלין, יליד קמניץ שהתגורר בארצות הברית.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נסגרה הישיבה ותלמידיה התפזרו. בניין הישיבה הפך תחת השלטון הקומוניסטי לבית קולנוע.
בשנות ה-40, לאחר סגירת ישיבת כנסת בית יצחק בקמניץ, נוסדה ישיבת קמניץ בארץ ישראל על ידי בנו של ר' ברוך בער הגאון ר' יעקב משה ליבוביץ וע"י הרב משה ברנשטיין, חתנו של הרב ליבוביץ.
The Fun Makers
The Fun Makers הוא האלבום השני מאת להקת הרוק הישראלית איזבו, אשר יצא לאור ב-9 בדצמבר 2003, בחברת התקליטים לייבלה. במהלך החודשים שלאחר צאת התקליט הוחתמו איזבו בחברת התקליטים Sony BMG, שהוציאה בבריטניה את המיני-אלבום "The Morning Hero EP", אותו ליווה סיבוב הופעות באנגליה, סקוטלנד והולנד.
ב-2006 יצא האלבום בצרפת תחת רוימיוזיק/דיסקוגרף (RoyMusic/Discograph), ובעקבות זאת, יצאה הלהקה לסיבובי הופעות תכופים שם.
עזרא יכין