הסיבה להופעת רככת בית הקול איננה ידועה. ייתכן כי קיים איחור בהבשלה של סחוסי הגרון הגורמת לגמישות יתר של סחוסים אלה. כמו כן, נמצא כי טונוס הגרון והתפקוד התחושתי-מוטורי שלו אינם תקינים ברככת בית הקול.
סימנים.
הסימנים הראשונים מופיעים בדרך כלל בשבועות 2-4 לאחר הלידה. התינוקות משמיעים קול רעש גבוה (המכונה סטרידור) בעת שאיפת אוויר. אופייני שרעש זה מתחזק בזמן בכי, אכילה ושכיבה על הגב.
אבחנה.
האבחנה נעשית על פי ההיסטוריה הרפואית ובדיקת בית הקול באמצעות צינור דק וגמיש המכיל סיבים אופטיים. הבדיקה מתבצעת בערנות כאשר הצינור מוחדר דרך האף.
באופן כללי ניתן לזהות בבדיקה 5 סוגים של רככת בית הקול:
א. צניחה פנימה של הקפלים הארי-אפיגלוטיים בזמן שאיפה.
ב. מכסה בית קול (אפיגלוטיס) ארוך וצינורי.
ג. תמט קדמי ומדיאלי של סחוסי האריתנואיד.
ד. צניחה אחורית של מכסה בית הקול כנגד הדופן האחורית של הלוע, או תמט תחתון של מכסה בית הקול לכיוון מיתרי
הקול.
ה. קפלים אריאפיגולטיים קצרים.
מהלך.
בדרך כלל הסימנים מתגברים בחודשים הראשונים לחיים, ולאחר מכן נחלשים בהדרגה עד העלמות מוחלטת בגיל 18 עד 24 חודשים.
במרבית המקרים תתרחש הבראה עצמונית כך שלא נדרש כל טיפול פרט למעקב.
יחד עם זאת, חלק קטן מהתינוקות (כ-5 אחוז) סובלים מהפרעות קשות יותר, בהם הפרעות אכילה, קושי נשימתי ניכר ודום נשימה בשינה, והם יצטרכו לעבור טיפול ניתוחי.
טיפול ניתוחי.
הטיפול בניתוח מתבצע בהרדמה כללית באמצעות מיכשור המוכנס לבית הקול דרך הפה. במהלך הניתוח מבצעים חיתוך דו-צדדי של קפלי הרירית המחברים בין סחוס האריטנואיד לבין סחוס מכסה בית הקול (אפיגלוטיס). לעיתים נדרש גם חיתוך של השוליים הצדדיים של סחוס מכסה בית הקול. החיתוך מתבצע באמצעות קרן לייזר או מספריים מתאימים. שיעור ההצלחה של הטיפול הניתוחי הוא גבוה ביותר.
ורנר פרירס
ורנר פרירס (בגרמנית: Werner Freers; נולד ב-19 ביולי 1954) הוא איש הבונדסוור ומאז 10 בדצמבר רמטכ"ל המפקדה העליונה של בעלות הברית באירופה.
חייו.
קיבל הכשרה בחינוך באוניברסיטת המבורג. ב-1974 התגייס לצבא ולמד טיסה. ב-1978 הוכשר כטייס מסוקים ושירת בחיל האוויר הגרמני כטייס מסוקים משנת 1979 עד 1980 לאחר מכן עבר לפיקוד 1 של הלופטוואפה והוסיף וכיהן שם עד 1982 כקצין ראשי לתפעול והדרכה לאחר מכן הועבר למיניסטר הטייסת 101 עד 1983.
ב-1987 סיים קורס במכללת צוות בהמבורג ב-1992 קיבל תפקיד במטה המשותף של הכוחות המזוינים שבו כיהן עד 1997. ב-1994 הוצב בבגדאד במסגרת משימה של האו"ם לפקח על השמדת הטילים של סדאם חוסיין. ב-1995 יצא למשימה שמטרתה הייתה חילוץ והגשת עזרה רפואית לפקחי האו"ם יחד אתו פיקד על המשימה הנס פטר פון קירשבאך. המשימה הוכתרה בהצלחה.
תמך בסיוע הגרמני לפלישה לאפגניסטן ובתקופות מסוימות פיקד על שלושה רבעים מהחיילים הגרמנים שהוצבו שם. ב-2003 פיקד על החטיבה הרב לאומית של קאבול. ב-2007 קיבל דרגת אלוף. בשנים 2010-2012 כיהן בתפקיד של "Inspector of the Army" (החליף את ברונו קרסדורף בשנת 2012). ב-10 בדצמבר 2012 מונה לרמטכ"ל כוחות בעלות הברית באירופה.
נשוי ואב לשלושה ילדים.
RNA התערבותי קטן (siRNA), המכונה לעיתים RNA התערבותי קצר או משתיק RNA הוא סוג של מולקולת RNA דו גדילי, 20-25 זוגות בסיסים באורכו. siRNA ממלא תפקידים רבים, אבל בולט ביותר במסלול ההפרעה ל-RNAi) RNA), שבו הוא מפריע לביטוי של גנים ספציפיים עם רצף נוקליאוטידים משלים. siRNA פועל גם במסלולים הקשורים ל-RNAi, למשל, כמנגנון נגיפי או בעיצוב מבנה הכרומטין של הגנום. המורכבות של המסלולים האלה נחקרת ומתגלת רק בזמן האחרון.
siRNA ותפקידם בהשתקת גנים לאחר תעתיק (PTGS) בצמחים נתגלה לראשונה על ידי הצוות של דייוויד פאולקומב במעבדת סנסבורי בנוריץ', אנגליה ודווחו ב-Science בשנת 1999. תומאס תסקל ועמיתיו דיווחו ב-Nature כי siRNA מלאכותי יכול לגרום ל-RNAi בתאי יונקים. גילוי זה הוביל לפריצת דרך בעניין רתימת RNAi למחקר ביורפואי ופיתוח תרופות.
מבנה.
יש ל-siRNA מבנה מוגדר היטב: RNA קצר (בדרך כלל 20–24 זוג בסיסים) דו-גדילי (dsRNA) עם זרחון של קצוות 5' והידרוקסילציה של קצוות 3' ושני נוקלאוטידים בולטים. אנזים הדייסר (Dicer) מזרז ייצור של siRNA מ-RNA דו-גדילי ארוך (dsRNA). מאחר שבאופן עקרוני siRNA מלאכותי עם רצף משלים יכול להשתיק כל גן, הוא נחשב לכלי חשוב לאימות תפקוד הגן ולמיקוד תרופות.
תפקיד siRNA ב-RNAi.
לעיתים טרנספקציה של siRNA אקסוגני במטרה לגרום להשתקת גנים לא גורמת להשתקה, גם לא זמנית, בעיקר בתאים המתחלקים מהר. ניתן להתגבר על בעיה זו על ידי יצירת וקטור ביטוי ל-siRNA. בפלסמיד, רצף ה-siRNA משתנה, אך הוא צריך ליצור לולאה קצרה שבין שני הגדילים. תוצאת השעתוק של הרצף היא מולקולת shRNA, אשר יכולה להיות מעובדת ל-siRNA פונקציונלי על ידי האנזים . קסטות שעתוק אופייניות משתמשות בפרומוטר של RNA polymerase III (למשל U6 או H1) כדי לכוון את השעתוק של RNA גרעיני קטן (snRNAs)(ה-U6 מעורב בשחבור גנים, H1 הוא רכיב RNase של RNase P של האדם).
הפעילות של siRNA ב-RNAi תלויה במידה רבה ביכולתו להיקשר לגורם ההשתקה המורכב של RISC) RNA). לאחר היקשרות דופלקס siRNA ל-RISC הוא נבקע לשני גדילים בודדים על ידי אנזים הנאנדונקלזס. רק אחד הגדילים נקשר ל-RISC, ואז כל הקומפלקס נקשר ל-mRNA הרצוי ומשתיק אותו (ההתבטאות של הגנים הוא מקודד).
שפעול RNA.
dsRNA יכול גם להפעיל את ביטוי הגנים, מנגנון שזכה לכינוי "הפעלת גנים מושרה של RNA קטן" (RNAa). הוכח כי dsRNA שמטרתו היא פרומוטרים של גנים מעורר הפעלת שעתוק חזקה של הגנים הקשורים. RNAa הודגם בתאי אדם בעזרת dsRNA מלאכותי, המכונה "RNA משפעל קטן" (saRNA). בשלב זה לא ידוע אם RNAa מבוטא גם באורגניזמים אחרים.
השפעות לא רצויות.
היות ש-RNAi מצטלב במסלולים רבים, אין זה מפתיע שבמקרה אנו מעוררים תופעות בלתי רצויות במהלך קידום המחקר של siRNA. כאשר תאים של יונקים פוגשים RNA דו גדילי, כגון siRNA, התא עלול לטעות ולטפל בו כנגיף, וכך לגרום לתגובה חיסונית. בנוסף, כיוון ש-microRNA מווסת התבטאות גנים על ידי אינטראקציות משלימות של זוג בסיסים עם ה-mRNA הרצוי, החדרת siRNA עלולה לגרום לדיכוי המטרה באופן בלתי צפוי.
חסינות מולדת.
החדרת הרבה מולקולות של siRNA עלולה לגרום לאירועים בלתי צפויים עקב ההפעלה של מערכת החיסון המולדת. רוב הראיות עד כה מצביעות על כך שזה כנראה תוצאה של הפעלת חיישן ה-PKR של ה-dsRNA, על אף שגן חומצה רטינואית מושרה (RIG-I) יכול להיות מעורב גם. האינדוקציה של ציטוקינים דרך קולטן TLR7 גם תוארה כסיבה. אחת השיטות המבטיחות להפחתת תופעה זו היא להמיר את ה-siRNA לתוך microRNA. תהליך של microRNA מתרחש באופן טבעי בגוף, ועל ידי רתימת מסלול אנדוגני זה, אמור להיות אפשרי להשיג את אותו דיכוי גנים בריכוזים נמוכים יחסית של siRNA. זה אמור למזער את ההשפעות הלא רצויות.
יעד שגוי.
אתגר נוסף לשימוש ב-siRNA לדיכוי גנים הוא פעולתו המוטעית על תאים שיש להם רצף לא משלים וחסימת התבטאות הגנים (למעשה, siRNA פועל כ-miRNA), דבר שמוביל לבעיות בעיבוד הנתונים ורעילות פוטנציאלית. עם זאת, ניתן לטפל בחלק מהבעיה על ידי תכנון ניסויי בקרה מתאימים, ועיצוב siRNA שהוא חופשי מטעיות אלה. נכון ל-2014, טכניקה כזו נמצאת בשלבי פיתוח.
יישומים ואתגרים טיפוליים.
בהתחשבות ביכולת ה-siRNA להשתיק כל גן רצוי, פעולתו ב-RNAi יוצרת עניין רב בתחום הביולוגיה הבסיסית. ישנו שימוש הולך וגובר בו לזיהוי גנים חשובים במסלולים ביולוגיים של וירואידים.
עם זאת, יישום RNAi באמצעות siRNA בבעלי חיים, במיוחד בני אדם, מציב אתגרים רבים. לפי ניסויים, siRNA מראה יעילות שונה בסוגי תאים שונים באופן שעדיין לא מובן כל כך: תאים מסוימים מגיבים היטב ל-siRNA, בעוד שתאים אחרים לא מראים תגובה ברורה (אפילו שיש טרנספקציה יעילה).
סרטן הפה
סרטן חלל הפה הוא חלק מתוך קבוצה של סרטני ראש צוואר, אשר יכול להתפתח בכל חלק מחלל הפה או האורופארינקס . מבחינה אנטומית, חלל הפה כולל את החך הקשה, רצפת הפה, החניכיים או הרכסים מחוסרי השיניים, ריריות הלחיים והחלק האורלי, הנייד, של הלשון. מרבית סרטני הפה מתחילים בלשון וברצפת הפה. כמעט כל סרטני הפה מתחילים בתאים שטוחים (תאים קשקשיים) אשר מכסים את שטחי הפה, הלשון והשפתיים. סרטנים אלו מכונים קרצינומות של תאים קשקשיים.
כאשר סרטן הפה מתפשט (שולח גרורות), הוא בדרך כלל עובר דרך מערכת הלימפה. תאי סרטן שנכנסים למערכת הלימפה נישאים על ידי נוזל הלימפה, נוזל מימי בהיר. תאי הסרטן פעמים רבות מופיעים לראשונה בקשריות לימפה סמוכות בצוואר. תאי סרטן יכולים גם להתפשט לחלקים אחרים של הצוואר, לריאות ולחלקים אחרים של הגוף. כאשר דבר זה קורה, לגידול החדש יש את אותו הסוג של תאים בלתי תקינים כמו של הגידול הראשוני. לדוגמה, אם סרטן הפה מתפשט לריאות, תאי הסרטן בריאות יהיו למעשה תאי סרטן הפה. המחלה היא סרטן פה גרורתי, ולא סרטן ריאות. המחלה מטופלת כסרטן הפה, ולא כסרטן ריאות. רופאים לעיתים מכנים את הגידול החדש כמחלה "מרוחקת", "מפושטת", או גרורתית.
אפידמיולוגיה.