קריירה אקדמית.
בין שתי מלחמות העולם עבד נוקס על מהדורה מבוארת גדולה של יצירת הרודאס, שאותה התחיל וולטר הדלאם. נוקס הזיק לעיניו בזמן שחקר את אוסף קרעי הפפירוס של המוזיאון הבריטי, אך לבסוף הצליח לפענח את הטקסט של הפפירוס של הרודאס. מהדורת נוקס-הדלאם של הרודס הופיעה בסופו של דבר ב־1922.
פיצוח צפנים.
מלחמת העולם הראשונה.
זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב־1914, גויס נוקס למאמץ ההצפנה של הצי המלכותי בחדר 40 של הבניין הישן של מפקדת הצי, שם נאמר כי הגיע לחלק מהישגיו הגדולים ביותר באמבטיה (בחדר 53). בשנת 1917, כשחדר 40 התרחב לכדי ID25, המשיך נוקס לשרת שם.
בין יתר המשימות, הוא היה מעורב בפיצוח:
בין המלחמות.
בית הספר הממשלתי לצפנים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נבחר נוקס למשרת מנהל הספרייה בקינגס קולג', אך מעולם לא קיבל על עצמו את המשרה. לאחר המלחמה התכוון לחדש את מחקריו האקדמיים, אך אשתו שכנעה אותו להישאר בעבודתו המסווגת; הסודיות נשמרה בקפדנות, עד כדי כך שלילדיו לא היה מושג, עד שנים רבות לאחר מותו, מה עשה נוקס למחייתו, ומה הייתה תרומתו למאמץ המלחמתי.
אניגמה מסחרית.
מכונת ההצפנה אניגמה שווקה לשימוש מסחרי בשנות ה־20. בווינה בשנת 1925 רכש נוקס מכונה מדגם Enigma C, שנבדקה על ידי יו פוס בשנת 1927 מטעם בית הספר הממשלתי לצפנים. פֿוֹס מצא שהמכונה מספקת "רמה גבוהה של אבטחה", אך כתב מאמר סודי שתיאר כיצד לתקוף את המכונה אם ניתן יהיה לנחש קטעים קצרים של טקסט פשוט. עשור לאחר מכן, כאשר המשיך נוקס את העבודה הזו, הוא פיתח מערכת אלגברית יעילה יותר, שהתבססה על העקרונות שתיאר פוס.
האניגמה הספרדית.
הצי של גרמניה אימץ את השימוש באניגמה ב־1926, והוסיף לוח תקעים ('שְׁטֶקֶר') כדי לשפר את האבטחה. גרמניה הנאצית סיפקה מכונות ללא לוחות תקעים ללאומנים של פרנקו במלחמת האזרחים בספרד. ב־24 באפריל 1937 פיצח נוקס את האניגמה של פרנקו, אך את הידע על פריצת דרך זו לא מסר ללוחמים בצד הרפובליקני של אותה מלחמה. זמן קצר לאחר מכן, נוקס החל לתקוף אותות בין ספרד לגרמניה, שהוצפנו באמצעות מכונות אניגמה עם לוחות תקעים.
ערב מלחמת העולם השנייה.
בית הספר הממשלתי לצפנים החל לדון באניגמה עם המשרד השני של המטה הכללי הצרפתי בשנת 1938, וקיבל מהלשכה פרטים על מכשירי האניגמה של הוורמאכט, שסופק על ידי המרגל הנס תילו שמידט ובעזרת יירוט אותות, שחלקו מוכרח היה להיעשות במזרח אירופה. עובדה זו הובילה את הצרפתים לחשוף את קשריהם עם קריפטוגרפים פולנים. נוקס, יו פוס ואלסטיר דניסטון ייצגו את בית הספר הממשלתי לצפנים במפגש הפולני־צרפתי־בריטי הראשון בפריז בינואר 1939. הפולנים קיבלו הוראה לא לחשוף שום דבר חשוב בינתיים, וזה איכזב את מפצחי הצפנים הבריטיים. עם זאת, תיאורו של נוקס את שיטותיו הרשים את מפצחי הצפנים הפולנים, והם ביקשו את נוכחותו בפגישה שנייה.
"נוקס הבין הכל מאוד מהר, ממש בין רגע. ניכר היה שהבריטים כבר השקיעו עבודה רבה בפיצוח האניגמה [...] כך שלא נזקקו להסברים. הם היו מומחים מסוג שונה, ברמה שונה." – מריאן רייבסקי
נוקס השתתף בוועידה הפולנית־צרפתית־בריטית השנייה, שהתקיימה ב־25–26 ביולי 1939 במתקן לשכת הצופן הפולנית (ב־פירי, דרומית לוורשה, פולין). שם החלו הפולנים לחשוף בפני בעלי בריתם הצרפתים והבריטים את הישגיהם בפיצוח האניגמה.
אף על פי שמריאן רייבסקי, הקריפטוגרף והמתמטיקאי הפולני שפיצח את האניגמה המצוידת בלוח התקעים, ששימשה את גרמניה הנאצית, ניגש לבעיה באמצעות תורת החבורות (בעוד שנוקס נשען על בלשנות), נוצר ביניהם קשר אישי טוב באותה ועידה. הרושם הטוב שעשה רייבסקי על נוקס שיחק תפקיד חשוב בהגדלת הגיוס של מתמטיקאים לבלצ'לי פארק. נוקס תלש שערות – אך היה אסיר תודה – כשלמד מרייבסקי כמה פשוט היה הפתרון של טבעת הכניסה של האניגמה (סדר אלפביתי רגיל).
אלן טיורינג עבד על פיצוח האניגמה במהלך החודשים שהובילו לפרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939, וביקר מדי פעם במטה לונדון של בית הספר הממשלתי לצפנים כדי לדון בבעיה זו עם נוקס. במפקד אוכלוסין בשנת 1939 תועד טיורינג בנאפהיל, כששהה אצל נוקס ואשתו. עד נובמבר 1939 השלים טיורינג את תכנון הבומב – שיפור מהפכני של הבומבה הפולנית.
מלחמת העולם השנייה.
שיטת הסימון של נוקס.
כדי לפצח מכונות אניגמה חסרות לוח תקעים, פיתח נוקס (בהתבסס על מחקר מוקדם יותר של יו פוס) שיטת סימון, בהסתמך על בלשנות ועל סטטיסטיקה (בניגוד למתמטיקה). טכניקה זו פעלה היטב על האניגמה ששימשה את הצי האיטלקי ואת האבווהר, המודיעין הצבאי הגרמני. נוקס עבד ב'קוטג', בסמוך לאחוזת בלצ'לי פארק, כראש מדור מחקר, שתרם משמעותית לניתוח ההצפנה של האניגמה.
בין היתר, פיענח הצוות של נוקס אותות ימיים איטלקיים שתיארו את הפלגת צי קרב איטלקי, שהובילה לקרב כף מטפן במרץ 1941. אדמירל ג'ון גודפרי, מפקד המודיעין הימי, ייחס את ניצחון בעלות הברית במטפן למודיעין שהפיקו נוקס וצוותו; האדמירל סר אנדרו קנינגהם, שפיקד על הצי המנצח במטפן, נסע לבלצ'לי פארק כדי לברך באופן אישי את 'דילי והבחורות שלו'.
שירותי מודיעין נוקס.
באוקטובר 1941 פיצח נוקס את האניגמה של האבווהר. אז הוקמה יחידה שנקראה "שירותי המודיעין נוקס" (ISK), כדי לפענח באופן שוטף את התשדורות של האבווהר. בתחילת 1942, כשלקה נוקס בסרטן, נטל פיטר טווין אחריות על ניהול ISK ומונה לראש היחידה לאחר מותו של נוקס. עד סוף המלחמה פיענחה והפיצה ISK סך של 140,800 שדרים.
למודיעין שהושג מפענוחי האבווהר הללו היה חלק חשוב בהצלחת מבצעי ועדת XX של MI5 ו־MI6, ושל מבצע פורטיטיוד, היוזמה של בעלות הברית להטעות את הגרמנים בנוגע לפלישה לנורמנדי.
מותו.
עבודתו של נוקס נקטעה כאשר חלה בלימפומה. כשלא היה מסוגל עוד לנסוע לבלצ'לי פארק, המשיך בעבודתו הקריפטוגרפית מביתו בהיואנדן, בקינגהמשייר, שם קיבל את צלב מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש. הוא נפטר ב־27 בפברואר 1943. בשנת 2009, פרסמה מייוויס בייטי, אחת מ'הבחורות של דילי', הנשים מפצחות הצפנים שעבדו בניהולו, ביוגרפיה של נוקס.
פסגת האריס (ארץ גרהאם)
פסגת האריס (באנגלית: Harris Peak) היא פסגה המתנשאת מעל בסיסו של חצי האי רקלוס בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובה של הפסגה 1,005 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי האנטיג אירוסרוויירס בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבין השנים 1956 - 1957.
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1960 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הפסגה נקראת על שם לזלי האריס (Leslie Harris), שעבד בסקר שטחי חסות איי פוקלנד כנגר, וכן היה עוזר כללי בתחנת המחקר האי דנקו התחנה בשנת 1956, והשתתף במסעות הסיור ומחקר שיצאו מהתחנה וחקרו את סביבתה וכן יצאו מבקתת נקודת פורטל הסמוכה.
דילווין נוקס
אווטאר 2
אלפרד דילווין נוקס
אנג'ל אלון
אנג'ל אלון (נולדה בשנת 1950) היא פעילה חברתית ישראלית. ששימשה אם אומנת ל-217 ילדים, בהם ילדים בעלי צרכים מיוחדים שננטשו. משיאה משואה ביום העצמאות ה-74 למדינת ישראל.
ביוגרפיה.
אלון נולדה בשנת 1950 במרוקו. לדוד ורחל ז'אנו. אחת מתשעה אחים ואחיות. עלתה ממרוקו בגיל 11 ונקלטה במעברה ברחוב מילרוד באשקלון.
בגיל 18 נישאה לשלמה והשניים עברו לגור בנתיבות.
הרעיון להפוך למשפחת אומנה עלה בשיחה מקרית שערכה עם חברה, היא התקבלה למערכת הקלט והצטרפה בהמשך למכון סאמיט. במשך עשור שימשה יחד עם בעלה כמשפחת אומנה, ואחר כך גם הפכה לאומנת חירום.
במשך יותר מ-30 שנים, פתחה את ביתה וטיפלה ב-217 תינוקות וילדי אומנה במצבי סיכון, ביניהם תינוקות שננטשו בבתי חולים, ילדים שחוו הזנחה, ילדים עם מוגבלויות קשות, ותינוקות שנולדו עם תסמונת גמילה (להורים מכורים לסמים). אלון טיפלה בילדים עד שנמצאה עבורם מסגרת מתאימה כגון אומנה, אימוץ או חזרה לבית ההורים הביולוגיים.
ב-2004 קיבלה מעיריית נתיבות את "אות יקירת העיר". בתחום התנדבות בקהילה.
ב-2021 קיבלה יחד עם בעלה שלמה אות מפעל חיים מנשיא המדינה ראובן ריבלין. על עשייתם למען ילדי האומנה.
בשנת 2022, נבחרה להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-74 למדינת ישראל. הנימוק כפי שנמסר על ידי שר התרבות חילי טרופר בשם הוועדה הוא "אנג'ל אלון היא סמל לנדיבות ולרגישות חברתית יוצאת דופן. 217 תינוקות וילדי אומנה זכו בזכותה לבית חם ולחיבוק אוהב. בלבה הגדול היא עטפה אותם ומעניקה לכולנו צוהר להבנה מהי אהבת אדם".
חיים אישיים.
אחיה הוא כדורגלן העבר מוריס ז'אנו.
היא נשואה לשלמה אם לשמונה ילדים. מתגוררת בנתיבות.
הרודאס
רוברט לוקס בויסביניאן
ניקוי שדות מוקשים
וסטה (עיר)
וסטה (בהונגרית: Vésztő) היא עיר בנפת סגהלם שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בוסטה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 7,820 תושבים ובשנת 2021 רק 6,303 תושבים.
וסטה הפכה לעיר רשמית ב-1 ביולי 2001.
יהודי וסטה.
יהודים התיישבו בוסטה במחצית השנייה של המאה ה-19, רובם עסקו במסחר. הקהילה הקימה חברה קדישא, אגודת נשים ובית ספר. בית הכנסת נבנה ב-1932. במקום קיים בית קברות יהודי.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הייתה פעילות ציונית במקום, בעיקר של תנועת "המזרחי", בהשפעתה ובהנהגתה של הסופרת אידה לאנג .