דקנטר (באנגלית: Decanter) הוא כתב עת ליין ואלכוהול, המתפרסם בלמעלה מתשעים ארצות מדי חודש. המגזין כולל ידיעות על הנעשה בתעשייה, מדריכי בצירים והמלצות על יינות. דקנטר מארגן את "פרסי עולם היין של דנקטר" המוענקים מדי שנה (Decanter World Wine Awards). כתב העת נוסד ב-1975 וכיום הוא משתייך לקבוצת טיים וורנר, עורכו הוא גאי וודוורד.
דירוג יינות.
דקנטר מדרג יינות בסולם של 1 עד 5 כוכבים, על מנת לשפוט את איכות היינות אותם הוא מסקר. השיטה נהפכה לפופולרית בידי מיכאל ברודבנט בספר בצירי היין שלו.
Decanter.com.
אתר היין האינטרנטי של דקנטר מציג חדשות יין והמלצות על יינות. אם כי האתר מכסה היבטים נוספים של יין, בכללם מדריכי בציר, מדריכי למידה, ארכיב מקוון של כתב העת, מדור המציג מחירים של מכירות פומביות הנקרא "קניון" (Shopping Mall).
אירועי דקנטר.
אירועי המסחר של דקנטר מיועדים לקוני יין, סוחרים, סומליה, ועיתונאים וכוללים טעימות. האירועים הללו החלו בטעימות פריולי ב-2005.
ארוחות הערב של דקנטר נוסדו ב-2004. פאנל טועמים מומחים מרחבי הגלובוס שבראשו עומד סטיבן ספורייר, שופט יינות על בסיס אזורי המשקף מגוון, סגנון ומחיר לצרכן. באירוע מוענקים פרסים. אירועים נוספים שנערכים במקום הם "תחרות יין ואלכוהול הבינלאומית" ו"אתגר היין הבינלאומי".
איש (או אשת) השנה של דקנטר.
מדי שנה בוחר המגזין אישיות מעולם היין שהותירה את חותמה על התחום.
ק.א. ברתיני
ליב רוכמן
המודל של קס
יונסי
יונסי (Jónsi) הוא שם הבמה של יון ת'ור בירגיסון (באיסלנדית: Jón Þór Birgisson; נולד ב-23 באפריל 1975 ברייקיאוויק, איסלנד), הגיטריסט והזמר של הרכב הפוסט רוק האיסלנדי "סיגור רוס". יונסי ידוע בשל השימוש שהוא עושה בקשת צ'לו בעת הנגינה על גיטרה חשמלית מסוג גיבסון לס פול, וכן בקול הפלסט הייחודי שלו. יחד עם בן זוגו אלכס סומרס, מקיימים השניים הרכב היוצר מוזיקה ואומנות חזותית תחת השם "יונסי ואלכס".
ביוגרפיה.
יונסי נולד ב-23 באפריל 1975 ברייקיאוויק שבאיסלנד. הוא עיוור בעין אחת, וצמחוני. בשנת 1995 הוא הקים להקה בשם "בי ספיידרס" תחת שם הבמה "‘Jonny B". הלהקה זכתה בפרס "הלהקה המעניינת ביותר של השנה" בתחרות ללהקות לא-מוּכרות בשם "Músíktilraunir". הלהקה ניגנה שירי רוק ארוכים וסגנונה הושווה לסמאשינג פאמפקינס. בנוסף, הקים יונסי להקת גראנג' בשם "Stoned" אשר פעלה בין השנים 1992-1993. באותן השנים פרסם גם חומרים עצמאיים, תחת שם הבמה "Frakkur".
בשנת 1994 הקים יונסי את סיגור רוס ואלבום הבכורה של הלהקה, "Von", יצא בשנת 1997. הלהקה הוציאה 4 אלבומי אולפן נוספים במשך 11 שנות פעילותה, עד לשנת 2010 אז הודיעו על הפסקה של שיתוף הפעולה עד מועד לא ידוע.
במקביל לפעילותו בסיגור רוס, עסק יונסי יחד עם בן זוגו אלכס סומרס (Alex Somers) בעיצוב מרבית העיצובים הגרפיים המלווים את אלבומיהם של הלהקה, והשניים מציגים תערוכות אומנות יחד תחת השם "יונסי ואלכס" ובנובמבר 2006 הם הוציאו ספר רישומים. יוסי ואלכס הוציאו אלבום מוזיקה תחת השם "Riceboy Sleeps" אשר יצא ביולי 2009.
יונסי השתתף באלבומו של הדיג'יי טייסטו, "Kaleidoscope" אשר יצא באוקטובר 2009.
ב-5 באפריל 2010 הוציא יונסי את אלבום הסולו הראשון שלו, "Go". במקביל לצאת האלבום יצא יונסי לסיבוב הופעות בצפון אמריקה ובאירופה. מוקדם יותר באותה שנה הודיע יונסי כי סיגור רוס מפסיקים זמנית את שיתוף הפעולה ביניהם, על רקע שיקולים אישיים של חברי הלהקה והצלחתה של קריירת הסולו שלו.
יונסי הוא פעיל סביבתי, וידוע בהתנגדותו לפרויקט הקמתה של "Kárahnjúkar" - תחנת כוח הידרואלקטרית באיסלנד אשר הקמתה עוררה מחלוקת ציבורית.
דיסקוגרפיה.
Riceboy Sleeps (2009).
ב-20 ביולי 2009 הוציא יונסי יחד עם בן זוגו אלכס סומרס את אלבום האמביאנט Riceboy Sleeps, תחת שם ההרכב "יונסי ואלכס". באלבום השתתפו רביעיית כלי-מיתר בשם "Amiina", והמקהלה "Kópavogsdætur". באחד השירים באלבום, "Boy 1904", נעשה שימוש בהקלטה של זמר הקסטרטו האחרון שאי פעם הוקלט.
השיר הראשון באלבום היה הסינגל הראשון מתוכו והוא הופיע באלבום האוסף "Dark Was the Night" אשר יצא בפברואר 2009 במטרה לגייס כספים עבור העלאת המודעות לאיידס. לשניים מהשירים באלבום יצאו וידאו קליפים. האלבום יצא גם במהדורה מוגבלת של 3500 ערכות אשר כללו מלבד האלבום גם דיסק בונוס בשם "All Animals" וסט יצירה של ספר אומנות.
Go (2010).
ב-5 באפריל 2010 הוציא יונסי את אלבום הסולו הראשון שלו, Go. לצאת האלבום קדמה הפצת של חלק מהשירים באתר האינטרנט שלו.
האלבום מאופיין בעיקר במוזיקה אקוסטית, וניכר בו סגנונו של המפיק המוזיקלי ניקו מוהלי (Nico Muhly), המלחין מוזיקה קלאסית מערבית, אשר הפיק את האלבום יחד עם יוני ואלכס סומרס. האלבום הוקלט במהלך קיץ 2009 ברייקיאוויק ובקונטיקט וצאתו לוותה בסיבוב הופעות שכלל במה ייחודית אשר תוכננה והוקמה על ידי כ-60 מעצבים ומהנדסים. האלבום זכה לביקורות חמות, והגיע למקומות גבוהים במצעדים שונים, ביניהם למקום ה-23 ברשימת "בילבורד 200". האלבום יצא גם בגרסת הופעה חיה.
ג'אוו אנלאי
פינגנז וייק
Supermarket
Supermarket הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הרוק הפסיכדלי רוקפור, ואלבומה הראשון באנגלית.
רקע.
האלבום ממשיך את הקו המוזיקלי אותו החלה הלהקה באלבומם המקורי האחרון בעברית שיצא 5 שנים לפניו, "האיש שראה הכל".
רוקפור הייתה בכך לאחד מראשוני האמנים הישראלים שבעת הצלחתם המקומית (לאחר האלבומים האיש שראה הכל ובחזרה לשבלול, שני האלבומים הכי הנמכרים ומושמעים של הלהקה) החליטו לפנות לקהל בינלאומי. בנוסף, רוקפור הייתה פורצת דרך כלהקה ישראלית שחיה בישראל ופועלת באנגלית, תופעה נדירה יחסית באותן השנים, והשפיעה בכך על אמנים ישראלים רבים שעשו כמוה, כאשר בסוף אותו עשור רבים מהאמנים והלהקות שפעלו בישראל התנהלו עם ליריקה באנגלית ובפנייה לקהל בחו"ל.
האלבום היווה את נק' הפתיחה לקריירה הבינלאומית של הלהקה, כאשר עד 2004 רוקפור הספיקה להוציא עוד שלושה אלבומים באנגלית, לקיים מס' סיבובי הופעות בארצות הברית ואף לעבור להתגורר בה לזמן מה.
Supermarket זכה לביקורות חיוביות.
מתוך האלבום יצאו 2 סינגלים: "Wild Animals" (אליו צורפו השיר "Prelude" של להקת The Millennium, השיר "How Does It Feel to Feel" של The Creation, והשיר "Eight Miles High" של הבירדס, כולם בהופעות חיות), ו־"Superman" (בשתי גרסאות שונות, בצירוף השיר "One Side of an Egg" והשיר "Astronauts" בהופעה חיה באולפן גלי צה"ל).
בנוסף להפצה על גבי תקליטורים, האלבום נמכר גם על גבי תקליט בהפצה מצומצמת של 500 עותקים ממוספרים.
שמואל בר נחמני
ג'ונסי
Riceboy Sleeps
מהר&quot;ם אש
PBM מארינר
מארטין PBM מארינר היה ספינה מעופפת ומטוס סיור ימי שהופעל בתקופת מלחמת העולם השנייה ותחילת המלחמה הקרה. המטוס פעל במקביל ל-PBY קטלינה. המטוס טס לראשונה ב-18 בפברואר 1939 ונכנס לשירות בצי האמריקני בספטמבר 1940.
תכנון ופיתוח.
ב-1937 תכננה חברת גלן ל. מרטין ספינה מעופפת דו-מנועית חדשה שנועדה להחליף את מטוס המרטין P3M המיושן. החברה קיבלה הזמנה לייצור אב טיפוס ראשון ב-30 ביוני 1937, וב-28 בדצמבר קיבלה הזמנה לייצור 21 מטוסי מרטין מרינר מדגם PBM-1. ב-18 בפברואר 1939 טס מטוס ה-PBM הראשון.
במטוס הותקנו חמישה צריחים ותאי פצצות. המצופים שעל הכנפיים בדגם ה-PBM-1 היו מתכנסים בעוד שבדגם ה-PBM-3 היכולת הזו בוטלה.
היסטוריה מבצעית.
מטוס המרינר הראשון נכנס לשירות בצי האמריקני ב-1 בספטמבר 1940. לפני הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, נעשה שימוש במטוסי המרינר בעיקר לצורך ביצוע סיורים באוקיינוס האטלנטי. לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור שהביאה לכניסתה של ארצות הברית למלחמה, נעשה שימוש במטוסים לצורך לחימה בצוללות אויב. ב-30 ביוני 1942 הוטבעה צוללת אויב ראשונה (צוללת גרמנית) על ידי מטוס מרינר. בסיום המלחמה נזקפו 10 הטבעות של צוללות לטובת מטוסי המרינר.
במחצית הראשונה של שנת 1943 רכש משמר החופים האמריקני 27 מטוסי מרינר מדגם PBM-3. בסוף 1944, רכש המשמר 41 מטוסי מרינר נוספים מדגם PBM-5 ונוספים נרכשו במהלך המחצית השנייה של 1945. במטוסים נעשה שימוש לצורך משימות חיפוש והצלה ארוכות טווח והם היו בשירות המשמר עד 1958, אז הוחלפו בהדרגה על ידי מטוסי הP5M מרלין וה-HU-16 אלבטרוס החדשים יותר.
הצי האמריקני המשיך לעשות שימוש במטוסי המרינר גם לאחר מלחמת העולם השנייה. במלחמת קוריאה נעשה שימוש במטוסים לצורך משימות סיור. המטוסים הוסיפו לשרת בצי עד יולי 1956, אז הוחלפו על ידי מטוסי P5M מרלין.
בסוף 1943 הוחכרו 12 מטוסי מרינר מדגם PBM-3R לחיל האוויר המלכותי האוסטרלי לצורך הובלת חיילים וציוד. המטוסים נותרו בשירות האוסטרלים עד 1948.
חיל האוויר המלכותי הבריטי רכש 17 מטוסי מרינר מדגם PBM-5A בסוף שנת 1955 אולם לא עשה בהם כמעט שימוש וחלקם אף הוחזר לצי האמריקני.
חיל האוויר המלכותי ההולנדי רכש 17 מטוסי מרינר מדגם PBM-5A בסוף שנת 1955, אולם לאחר סדרה של תאונות הוצא אחרון מטוסי המרינר משימוש בחודש דצמבר 1959.
מאפיינים.
חימוש.
מקלעים
פצצות
דזירה ארטו