יין אָלָאזָנִי לוקח את שמו מנהר אלאזני, המהווה חלק מהגבול בין גאורגיה לאזרבייג'ן במזרח גאורגיה, לפני שהוא זורם לנהר הקורה. כתוצאה מהאקלים החם יותר בעמק אלאזני, הענבים הגדלים שם מתוקים יותר מאשר במקומות אחרים בגאורגיה.
אלאזני לבן.
יין חצי מתוק עשוי מענבי רְכָּאצִיתֵלִי (שמשמעותו: "גבעול אדום"). זהו אחד ממגוון הענבים העתיקים ביותר בגאורגיה, כאשר ארכאולוגים חשפו דוגמאות בכדי חרס מהאלף השלישי לפני הספירה. לאחרונה ניטעו ענבי רכאציתלי במזרח אירופה, באזור אגמי האצבעות של ניו יורק ואוסטרליה.
יש לו טעם חצי מתוק עם גוני פרותי קל וצבע חום בהיר-צהוב כהה שמתכהה ככל שהיין מתיישן. יין לבן אלאזני משתלב היטב עם פירות, אגוזים וקינוחים.
אלאזני אדום.
יין חצי מתוק מזן ענבים ספראווי, טעמו של היין עדין ורך.
Only Time
Only Time (בעברית: רק הזמן) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה. הוא יצא לאור ב-6 בנובמבר 2000 כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, "A Day Without Rain" (2000). השיר הגיע למקום הראשון בקנדה, גרמניה, פולין ושווייץ ולמקום השני באוסטריה; הוא הפך לשירה היחיד של אניה כאמנית סולו שהצליח להיכנס לעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100, שם דורג בשיאו במקום העשירי.
הוצאה.
בשנת 2001, "Only Time" יצא מחדש כרמיקס שנשלח לרדיו. גרסת הרמיקס של "Only Time" נוצרה על ידי ההרכב המוזיקלי "Swiss American Federation" (ראשי תיבות: ) והופקה על ידי ניקי ראיין. אניה תרמה את הרווחים ממכירת אותו השיר לקופת האלמנות והילדים של אגודת הכבאים במדים כדי לסייע למשפחות הכבאים לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-200 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
את הווידאו קליפ הרשמי של "Only Time", בו נראית אניה מבצעת את השיר בקונספט של אביב, קיץ, סתיו וחורף, ביים גרהאם פינק. הוא יצא לאור בשנת 2000. בשנת 2020, בעת חגיגות 20 השנים של השיר, נערך הקליפ שלו מחדש כך שהותאם לרזולוציית 4K. גרסה זו יצאה לאור במרץ 2020.
נכון לדצמבר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-195 מיליון צפיות.
פרסים ומועמדויות.
בשנת 2002, זכה "Only Time" בפרס Echo בקטגוריית "הסינגל הטוב ביותר של השנה".
הופעה.
אניה ביצעה את "Only Time" מספר פעמים בשנים שונות. הוא בוצע בטקסים, תוכניות ואירועים כדוגמת: "לארי קינג לייב", "ילדים במצוקה", "הבוקר", "The View", "Happy Xmas Show", "Entertainment Tonight", "לייב עם רג'יס וקלי", "תוכנית הלילה עם ג'יי לנו", ופרסי המוזיקה העולמית לשנת 2001.
שימוש במדיה.
השיר נכלל בפסקול הסרט "אהבה בחודש נובמבר" (2001). לאחר פיגועי 11 בספטמבר, המכירות של "A Day Without Rain" ו-"Only Time", זינקו בשל שימוש רב שנעשה בהם במשדרים ובתחנות הרדיו השונות. כתוצאה מכך, "Only Time" הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים. במהלך הקיץ והסתיו של 2001, השתמשו ב-"NBC" בשיר בפרסומות כדי לקדם את "חברים", שסיימה את העונה בצורה שכונתה "קליף האנגר". ב-"NBC" השתמשו בו גם כמוזיקת רקע במהלך סצנת המוות של בובי קפי בפרק "עסקים בלתי גמורים" (שודר ב-12 במרץ 2001) מהעונה השנייה של "Third Watch". החשיפה סייעה לו לזכות להצלחה רבה, תוך שהושמע בתחנות הרדיו; כתוצאה מכך, הפך ללהיטה הראשון של אניה מזה 12 שנים. השיר הושמע פעמיים בתוכנית ב-"Viva La Bam"; הוא הושמע לראשונה במונטאז' של בם מרגרה שהורס את המכוניות של דון ויטו ב-"Bamiature Golf" ושוב ב-"" במהלך רטרוספקטיבה שהוצגה באותן הסצנות. אניה ביצעה אותו בטקס פרסי המוזיקה העולמית לשנת 2001. הוא הושמע בפרק הרביעי בעונה השביעית של "הבחורה החדשה".
ב-13 בנובמבר 2013, הושקה הפרסומת "The Epic Split" עבור הסדרה "וולוו FM" של וולוו משאיות, שכללה את השיר ואת ז'אן-קלוד ואן דאם. הצלחת הפרסומת גרמה ל-"Only Time" להיכנס מחדש למצעד הבילבורד הוט 100 שם הוא דורג במקום ה-43, תוך שדורג במקום ה-95 במצעד הסינגלים הבריטי. ב-"Kraft Foods" השתמשו בשיר בפרסומות שהציגו הורים נרגעים בזמן שילדיהם אוכלים מקרוני עם גבינה. בשנת 2018 עלה לאקרנים הסרט "דדפול 2" של מארוול, בו הושמע השיר. הוא הושמע במשחקים של דאלאס סטארס שהתקיימו באמריקן איירליינס סנטר.
ב-2022 שולב השיר בפס הקול של הסרט "".
מעבר לכך, ישנו שימוש נרחב ב-"Only Time" כמם אינטרנטי המתאר סצנות שונות המסתיימות בטרגדיה.
חוק הגנת כינויי מקור וציונים גאוגרפיים
חוק הגנת כינויי מקור וציונים גאוגרפיים, תשכ״ה-1965, שבשנותיו הראשונות נקרא חוק הגנת כינויי מקור, תשכ״ה-1965 אושר בכנסת החמישית, לשם הגנה על כינויי מקור, בעקבות הצטרפותה של ישראל ל"הסדר ליסבון" העוסק בנושא זה.
היסטוריה חקיקתית.
הצעת החוק הוגשה לכנסת על ידי הממשלה בדצמבר 1954, והחוק, בשם "חוק הגנת כינויי מקור", אושר בכנסת ב-16 ביולי 1965. הצעת החוק הוגשה בעקבות "הסכם ליסבון בדבר הגנת כינויי מקור ורישומם הבין­־לאומי", שנעשה בליסבון ב-31 באוקטובר 1958, וישראל הצטרפה אליו ב-31 בינואר 1963. החוק נכנס לתוקף עם פרסומו, אך נקבע בו שהוראות פרק ג' שלו, שכותרתו "רישום כינויי מקור על פי הסדר ליסבון", תחילתן לאחר ש"הסדר ליסבון" ייכנס לתוקפו, ביום שיקבע שר המשפטים בהודעה. בהמשך נקבע מועד תחילה זה ל-9 בפברואר 1967.
מאז אישורו ועד לסוף 2021 תוקן החוק שש פעמים. תיקון ראשון לחוק אושר בכנסת ב-21 בדצמבר 1999, כחלק משלל תיקונים לחוקי קניין רוחני לשם התאמתם לדרישות הסכם ארגון הסחר העולמי בדבר היבטים הקשורים לזכויות בקנין רוחני ("הסכם הטריפס"). במסגרת זו נוסו לחוק פרק ג׳1 העוסק בציון גאוגרפי, ופרק ה'1 העוסק בזכויות ביחס לסימן מסחר, ובהתאם לכך שונה שם החוק לשמו הנוכחי, "חוק הגנת כינויי מקור וציונים גאוגרפיים".
תיקון מס' 6 לחוק, שאושר בכנסת ב-6 בנובמבר 2017, התאים אחדות מהוראות החוק להתפתחות הטכנולוגית: בכל מקום שנדרש פרסום ב"רשומות" הוא הוחלף בדרישה לפרסום באתר האינטרנט של רשות הפטנטים.
הוראות החוק.
החוק מגדיר כינוי מקור: "השם הגאוגרפי של ארץ, אזור או מקום, הכלול בשמו של מוצר ובא ללמד שמקורו שם ושאיכותו או תכונותיו הן, בעיקרן, פרי אותה סביבה גאוגרפית, טבעה ואנשיה". דברי ההסבר להצעת החוק מרחיבים בעניין זה:
פרק ב׳ לחוק עוסק ברישום כינויי מקור ישראליים. החוק קובע שברשות הפטנטים שבמשרד המשפטים ינוהל פנקס כינויי מקור, שבו יירשמו כינויי המקור שנתקבלו לרישום לפי חוק זה. כל המעוניין בהגנה לפי חוק זה על כינוי מקור שארץ מקורו הוא ישראל, רשאי לבקש מאת הרשם שירשום בפנקס את הכינוי, את המוצר שהוא בא לציין ואת בעל הזכות. בקשה שהתקבלה מפורסמת על ידי הרשם, וניתן לערער עליה תוך שלושה חדשים מיום הפרסום. רישום לפי פרק זה תוקפו עשר שנים מיום הגשת הבקשה, ואולם ניתן להאריכו לתקופות נוספות של עשר שנים כל אחת, על פי בקשת בעל זכות. לפני שיאריך הרשם את תקפו של הרישום, יבחן אם הכינוי עודו משמש ככינוי מקור. סדרי הרישום הוסדרו בתקנות.
פרק ג׳ לחוק עוסק ברישום כינויי מקור על פי הסדר ליסבון. לפי בקשת בעל זכות לכינוי מקור רשום בישראל, יגיש הרשם למשרד הבין־לאומי בקשה לרשום בפנקס הבין־לאומי כינוי מקור ישראלי ואת בעל הזכות בו. הרשם יטפל גם בפנייה של המשרד הבין־לאומי על כינוי מקור של ארץ־חוץ שנרשם בפנקס הבין־לאומי, ויחליט האם לרשום אותו גם בישראל. תוקפו של רישום כינוי מקור שנעשה בדרך זו הוא כתוקפו בארץ המקור. סדרי הרישום הוסדרו בתקנות.
פרק ג׳1 לחוק עוסק בציון גאוגרפי, שהוא ציון המזהה בישראל מוצר כמוצר שמקורו באזור גאוגרפי מסוים שהוא מדינה חברה בארגון הסחר העולמי, אזור או חבל ארץ בה, אם ניתן לייחס תכונה מסוימת, מאפיין מסוים או מוניטין של המוצר בעיקר לכך שמקורו באותו אזור גאוגרפי.
פרק ה׳ לחוק עוסק בהגנה הדדית, בין ישראל למדינות אחרות, על כינויי מקור.
מימוש החוק.
במשך יותר מחמישים שנה היה כינוי המקור Jaffa (בצורות אחדות), שמשמש תפוזים, אשכוליות ולימונים הגדלים בישראלי, הכינוי הישראלי היחיד מתוך 650 כינויים מוגנים. בשנת 2020 רשמה המועצה האזורית מטה יהודה את הכינוי "יהודה" ככינוי מקור ליינות המיוצרים בשטחה, לצד חמישה כינויי מקור נוספים.
בפסיקה.
חברה הרשומה בצ'כוסלובקיה מייצרת ומוכרת בירה תחת השם "budweiser". החברה מייצרת את הבירה בעיר צ'סקה בודייוביצה שבבוהמיה, הידועה בשמה הגרמני budweis. בהתאם לכך רשמה החברה את הכינוי "budweiser bier" בארץ המקור, צ'כוסלובקיה, ובהתאם להסדר ליסבון נרשם הכינוי גם בישראל. חברת אנהאוזר-בוש, יצרנית בירה באדוויזר האמריקאית, ביקשה לקבוע שכינוי המקור, שהחברה הצ'כית רשומה כבעליו, אינו כינוי מקור, כמשמעות ביטוי זה בחוק כינויי מקור, בנימוק שאיכותה או תכונותיה של הבירה אינן פרי סביבה גאוגרפית כלשהי, טבעה או אנשיה משום שייצור הבירה הוא, זה שנים רבות, עניין של יישום נוסחאות וידע תעשייתי, ואין הוא נובע מגורמים מקומיים. בית המשפט העליון דחה את בקשתה של אנהאוזר-בוש. גם ברוב ארצות אירופה הבירה האמריקאית נמכרת לא בשמה המקורי, באדוויזר, אלא בשם באד (Bud), והשם באדוויזר מתייחס לבירה הצ'כית.
אדם ביקש להשתמש בסימן "Old Jaffa" על גבי מוצרי מזון שונים, שאינם פירות הדר. בקשתו נדחתה על ידי רשם הפטנטים, ונדחו גם ערעוריו לבית המשפט המחוזי בירושלים ולבית המשפט העליון, בין השאר בנימוק שהבקשה מתנגשת בכינוי המקור Jaffa.
חוק הגנת כינויי מקור
Feedly