בנוסף לערוץ התכנים המקוריים מפעילה החברה שני ערוצים נוספים ביוטיוב: האחד, המרכז סרטונים מסחריים (srutonimAds) והשני, המופנה לקהל הבינלאומי (Scratchgroup).
Roman Candle
Roman Candle הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר אליוט סמית'. האלבום הוקלט בשנת 1993 ויצא בשנת 1994.
סמית' הקליט את האלבום כשעוד היה חבר בלהקת Heatmiser. האלבום הוקלט במרתף של J.J. Gonson, חברתו דאז של סמית' ומפיקת הלהקה והיא זו שדחפה אל סמית' לפרסם את האלבום. גונסון אף צילמה את תמונת העטיפה שבה מופיע חבר להקה אחר.
האלבום מתאפיין בצליל גולמי בסגנון לו-פיי. כמעט כל השירים מורכבים משירה וגיטרה וסמית' עצמו הוא שמנגן כמעט בכל הכלים. האלבום הוקלט על טייפ 4 ערוצים. השיר החמישי באלבום, 'No Name #3', הופיע בפסקול הסרט סיפורו של ויל האנטינג יחד עם שירים נוספים מאלבומו השלישי של סמית', Either/Or.
חרף העובדה שחלק מהמאזינים ראו בו חיקוי של סיימון וגרפונקל האלבום התקבל באהדה על ידי המבקרים.
בשנת 2010 יצא האלבום בגרסה מחודשת. בהוצאה המחודשת נעשה שימוש במיקסים המקוריים אולם במאסטרינג מחודש נוקו חלק מחריקות הגיטרה והצליל הפך למעט פחות גולמי ויותר נגיש.
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אליוט סמית' למעט 'no name #1' שנכתב על ידי סמית', J.J. Gonson.
גפילטע פיש
בית הקברות והאנדרטה האמריקניים בשדה פלנדריה
בית הקברות והאנדרטה האמריקניים בשדה פלנדריה הם מכלול של בית קברות צבאי ומבנה זיכרון השוכנים בחבל פלנדריה במערבה של בלגיה. זהו בית הקברות הצבאי האמריקני היחיד בבלגיה ממלחמת העולם הראשונה, והקטן שבין בתי הקברות הצבאיים האמריקניים באירופה. נקברו בו 368 חללים.
מבנה.
בית הקברות והאנדרטה שוכנים בעיר וארכם (Waregem), כ-60 קילומטרים ממערב לבריסל. הם הוקמו בסמוך לאתר שדה קרב שבו נגרמו לדיוויזיה האמריקנית ה-91 אבדות רבות במהלך פעולתה (ביחד עם הדיוויזיות ה-37, ה-27 וה-30) בסוף אוקטובר ותחילת נובמבר 1918 – הפעולה הקרבית היחידה של כוחות אמריקניים בבלגיה במלחמת העולם הראשונה.
המתחם משתרע על פני שטח של כ-25 דונמים. שטחו רבוע וסביב כל היקפו נטועים עצים, הממסכים אותו מסביבתו. במרכזו, באמצעה של כיכר פתוחה ושקועה, ניצב מבנה האנדרטה. ארבע חלקות הקבורה המלבניות משתרעות בצמוד לארבע פאות הכיכר. שני צירים אלכסוניים המצטלבים במבנה האנדרטה חוצים את המתחם. הם מחברים בין האנדרטה לבין שערי המתחם שבפינתו המערבית ופינות ישיבה מעוגלות ומוקפות עצים, שהוקמו בשלוש פינותיו הנותרות.
בבית הקברות נקברו 368 חללים, מהם 21 אלמונים. שמונה מהחללים היו יהודים ומצבותיהם עוצבו בצורת מגן דוד. מצבות צלב ניצבות על קברי האחרים.
האנדרטה היא מבנה אבן לבנה גבוה בעל חתך מתומן. בתוכה מצוי מזבח העשוי שיש שחור ולבן, שדגלים (של ארצות הברית, בלגיה, צרפת, בריטניה ואיטליה) ניצבים משני צדדיו. ריהוט המבנה עשוי עץ אלון. בתקרת המבנה קבועה יצירת מוזאיקה.
על לוחות שיש על גבי קירותיה הפנימיים של האנדרטה נחרתו שמותיהם של 43 חללים אמריקנים שמקום קבורתם לא נודע. ציון מיוחד נקבע לצד שמם של אלו שגופותיהם אותרו לימים וזוהו.
שטח בית הקברות נטוע דשא ומשופע בצמחייה.
בקרבת שערי הכניסה לבית הקברות ממוקמים בניין המבקרים ומולו תורן הדגל האמריקני.
בית הקברות והאנדרטה תוכננו על ידי האדריכל פול פיליפ קרה (Paul Pillippe Cret) מארצות הברית ועל ידי ז'אק גרבר (Jacques Greber) מצרפת (אדריכל נוף). הם הוקמו על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב ונחנכו ב-8 באוגוסט 1937.
ב-30 במאי 1927, יום הזיכרון האמריקני (ו-9 ימים לאחר טיסתו ההיסטורית לחציית האוקיינוס האטלנטי) טס חלוץ התעופה צ'ארלס לינדברג מעל האתר בטיסת הצדעה והטיל עליו פרחי פרג.
ב-26 במרץ 2014 ביקר באתר נשיא ארצות הברית ברק אובמה בלוויית מלך הבלגים פיליפ וראש ממשלת בלגיה אליו די רופו, והם הניחו זרים במקום. לרגל ביקורם הוצבו דגלוני ארצות הברית ובלגיה לפני כל אחת מהמצבות.
בואנה צרפתי
בואנה צרפתי גרפינקל
שב חאלד
הכנסת השבע-עשרה
מאכר
ואן דירקשן
המשבר הפוליטי בחוף השנהב 2010-2011
אמריגו וספוצ'י (אוניית אימונים)
אמריגו וספוצ'י (באיטלקית: Amerigo Vespucci) היא אוניית מפרשים קלאסית של הצי המלחמתי האיטלקי, הקרויה על שמו של מגלה הארצות אמריגו וספוצ'י ומשמשת כאוניית אימונים לקדטים. נמל הבית שלה הוא לה ספציה, בצפון־מערב איטליה.
תולדותיה.
ההחלטה לבנות את "אמריגו וספוצ'י" התקבלה ב-1925. היא נועדה להחליף את אוניית האימונים בעלת אותו שם, אוניית המפרשים הממונעת מדגם פלוויו ג'ויה (1881). אונייה זו הוצאה משירות ב-1928, נרתקה לרציף בנמל ונציה והוסבה לגן ילדים ליתומי הצי.
ה"וספוצ'י" ואחותה "קריסטופורו קולומבו" תוכננו על ידי המהנדס טננטה-קולונלו פרנצ'סקו רוטונדי (Francesco Rotundi), מפקד מספנת הצי בקסטלמארה די סטביה (נאפולי), על פי קווי המבנה של אוניית המפרשים המלחמתית "מונארקה" ("Monarca"); אונייה זו שימשה ספינת הדגל של הצי של ממלכת שתי הסיציליות, צורפה לצי המלכותי האיטלקי אחרי הפלישה לממלכת שתי הסיציליות ב-1860, ושמה הוחלף ל"רה גלנטואומו" ("Re Galantuomo"). את תוכניות האונייה שרטט הארכיטקט הימי הנאפוליטני סבטלי (Sabatelli), והן נשתמרו בקסטלמארה די סטביה יחד עם טכניקות הבנייה המסורתיות המיוחדות לכלי שיט מסוג זה.
אוניית האימונים "אמריגו וספוצ'י" הושקה ב-22 בפברואר 1931 בקסטלמארה די סטביה. ב-2 ביולי אותה שנה הפליגה אל ג'נובה ושם – ב-15 באוקטובר – הניף עליה מפקדה הראשון, אוגוסטו רדיקאטי די מרמוריטו, את נס השירות הפעיל. היא צורפה עם "קריסטופורו קולומבו" ואונייה קטנה נוספת לשייטת ההדרכה של הצי, והשלוש ערכו הפלגות לימודים ואימונים בים התיכון ובאוקיינוס האטלנטי. אחרי מלחמת העולם השנייה, במסגרת הסכם הכניעה של איטליה, נמסרה "קריסטופורו קולומבו" עם אוניות נוספות לברית המועצות, כפיצוי על נזקי המלחמה.
מ-1946 עד 1952 הייתה "וספוצ'י" אוניית המפרשים היחידה של הצי האיטלקי. באותה שנה רכש הצי והכניס לשירות את האונייה "אבה" (Ebe), בריגנטינה שנבנתה ב-1921. ב-1955 צורפה אליה אונייה אחרת שנקנתה מצרפת ושמה הוחלף ל"פאלינורו" (Palinuro). כיום (2014), "אמריגו וספוצ'י" היא האונייה הישנה ביותר בצי שעודנה בשירות פעיל.
המוטו של האונייה, שנקבע רשמית ב-1978, הוא " Non chi comincia ma quel che persevera" ("לא המתחיל, אלא המתמיד") ומבטא את ייעודה: חינוך והכשרת קציני העתיד של הצי המלחמתי. המוטו הראשון, "Per la Patria e per il Re" ("למען המולדת והמלך") הוחלף ב-1946 ב- " Saldi nella furia dei venti e degli eventi".
עד היום ערכה "וספוצ'י" 71 הפלגות לימודים למקומות ולנמלים שונים ברחבי העולם. 37 פעמים הפליגה לצפון אירופה, 20 פעמים לים התיכון, 4 פעמים למזרח האוקיינוס האטלנטי, 7 פעמים לצפון אמריקה, פעם אחת לדרום אמריקה ופעם אחת הקיפה את העולם.
בנוסף לתפקידה העיקרי משמשת "וספוצ'י" בעשור האחרון גם כשגרירת תרבות, אמנות וטכנולוגיה של איטליה. היא פקדה את החשובים בנמלי העולם, והשתתפה באירועים כמו תחרות השיט ה-31 של גביע אמריקה באוקלנד שבניו זילנד באוקטובר 2002, באולימפיאדה באתונה ב-2004 ובחגיגות לציון מאתיים שנים לקרב טרפלגר בפורטסמות' ב-2005, שם מילאה תפקיד מרכזי.
ב-1978, השתתפה במשט "The Sea Has to Live" להגברת המודעות לשמירת הסביבה הימית בים התיכון; במהלך ההפלגה, שנמשכה מ-9 באפריל עד 15 ביוני, פקדה את החשובים שבנמלי הים התיכון, והונצחה לציון האירוע על בול של הדואר האיטלקי.
בשנת 2000 השתתפה האונייה בתחרות אוניות המפרשים הקלאסיות השנתית (Tall Ship's Race) לצד אוניות מפרשים קלאסיות מכל ציי העולם. במהלך שישה חודשים גמאה "וספוצ'י" למעלה מ-10,000 מייל, וזכתה במקום השני אחרי "גורש פוק" הגרמנית ("Gorch Fock").
ה"וספוצ'י" מוסיפה לשמר מסורות ימיות ישנות: כל מפרשיה עשויים קנבס, החבלים בהם היא משתמשת אינם חבלים סינתטיים מודרניים אלא חבלי פשתן, והנפת המפרשים וכיוונם נעשים בכוח השרירים בלבד. הפקודות לצוות הסיפון ניתנות באמצעות משרוקית רב מלחים, וכל קצין בכיר או אורח רם-מעלה העולים או יורדים מן האונייה מתכבדים במשמר דופנתי על פי מיטב המסורת הימית.
ב-2006, 75 שנים לאחר כניסתה לשירות, עברה האונייה שיפוץ מקיף במספנת הצי בלה ספציה.
אלחוטאי
אלחוטאי (גם אלחוטן וקַשָׁר) הוא אדם שתפקידו הוא תפעול של מכשירי קשר רדיו.
תפקידי אלחוטאי מתקיימים בהיקף נרחב בפעילות צבאית, לשם שמירת קשר בין הכוחות הלוחמים לבין עצמם ובינם לבין המטה. לשם כך מצויד האלחוטאי במכשיר קשר אחד או במכשירי קשר אחדים. תפקידי אלחוטאי אחדים:
תפקידי אלחוטאי קיימים גם בפעילות אזרחית, למשל באוניות.
קַשָׁר ציוד קשר נישא.
הצורך בקַשָׁר ציוד קשר נישא הוא העובדה שכדי לשמור על אמינות ערוץ התקשורת בעת לחימה יש צורך במכשירי קשר משוכללים בעלי הספקי שידור גבוהים. מכשיר קשר כזה שוקל כמה עשרות קילוגרמים ומקשה על תפקוד נוסף מלבד נשיאתו. על הקשר להיות בעל כושר קרבי מצוין.
אלחוטן
קשר (צבא)
קשר (מחתרת)
בפעילות של מחתרת, קַשָׁר הוא חבר המחתרת שתפקידו להעביר ידיעות ואמצעים בין חברי המחתרת לבין עצמם, ובינם לבין גורמים מסייעים, בזכות יכולתו לנוע באופן חופשי יותר מאשר יתר חברי המחתרת. קשר פעל לעיתים גם בצבא סדיר, כאשר הקשר בין הכוחות התקיים באמצעות העברת מסמכים כתובים.