קלקמול הייתה מעצמת מאיה גדולה באזור צפון אגן פטן (Cuenca del Petén) בחצי האי יוקטן שבדרום מקסיקו. היא שלטה על שטח גדול המסומן בתפוצה הנרחבת של הגליף שלהם של סימן ראש הנחש, והייתה מקום מושבה של הישות הפוליטית שכונתה ממלכת הנחש. ממלכת הנחש הזו הייתה בשלטון במהלך רוב התקופה הקלאסית. על פי ההערכות, הייתה בקלקמול עצמה אוכלוסייה של 50,000 איש, ולעיתים הייתה לה שליטה במקומות רחוקים עד 150 קילומטרים ממנה. ישנם 6,750 מבנים עתיקים שזוהו באתר קלקמול, כאשר הגדול שבהם הוא הפירמידה הגדולה באתר. מבנה 2 גובהו מעל 45 מטר, מה שהופך אותו לאחת הגבוהות מבין הפירמידות של המאיה. בתוך הפירמידה אותרו ארבעה קברים. כמו מקדשים או פירמידות רבים במסו-אמריקה, הפירמידה בקלקמול גדלה על ידי בנייה על גבי מקדש קיים כדי להגיע לגודלה הנוכחי. גודל השטח של הארכיטקטורה המונומנטלית המרכזית הוא כ-2 קילומטרים רבועים, ושטח כל האתר, המכוסה ברובו במבני מגורים צפופים, הוא כ-20 קילומטרים רבועים.
לאורך כל התקופה הקלאסית, הייתה יריבות עזה בין קלקמול לבין העיר הגדולה טיקאל מדרום, והתמרונים הפוליטיים של שתי הערים הללו הושוו למאבק בין שתי מעצמות-על של המאיה.
האתר התגלה מחדש מהאוויר על ידי הביולוג סיירוס לונדל (Cyrus L. Lundell) מחברת Mexican Exploitation Chicle ב-29 בדצמבר 1931, הממצא דווח לארכאולוג האמריקאי ממכון קרנגי למדע בצ'יצ'ן איצה במרץ 1932.
ב-2002 הוכרז אתר קלקמול כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, וב-2014 הורחב שטח אתר המורשת ונכלל בו היער הטרופי הנרחב שסביבו.
אטימולוגיה.
לדברי סיירוס לונדל שנתן את השם לאתר קלקמול הוא שם מודרני. בשפת מאיה, "קה" פירושו "שניים", "לאק" פירושו "סמוך", ו"מוּל" מסמל כל תל או פירמידה מלאכותית, ולכן קלקמול היא "העיר של שתי הפירמידות הסמוכות". בימי קדם הייתה ליבת העיר ידועה בשם Ox Te' Tuun, כלומר "שלוש אבנים". שם נוסף הקשור לאתר, ואולי אזור גדול יותר סביבו, הוא צ'ייק נב' (Chiik Naab'). השליטים של קלקמול זיהו את עצמם כ-k'uhul kaanal ajaw, "אדוני הנחש האלוהיים", אך הקשר של התואר לאתר בפועל אינו מוחוור.
מיקום.
קלקמול ממוקמת במדינת קמפצ'ה בדרום-מזרח מקסיקו, כ-35 קילומטרים צפונית לגבול עם גואטמלה ו-38 קילומטרים צפונית לחורבות עיר המאיה . החורבות של עיר המאיה נמצאות 68 קילומטרים מדרום-מערב לקלקמול והן היו מקושרות גם לאל מיראדור וגם לקלקמול עצמה באמצעות דרכים על סוללות. קלקמול שכנה כ-20 קילומטרים דרומית לעיר אושפמול (Oxpemul) של ימינו, וכ-25 קילומטרים דרומית-מערבית ללה מונייקה (La Muñeca). העיר ממוקמת בגובה של כ-35 מטר מעל ביצה עונתית גדולה השוכנת ממערב, הידועה בשם "אל לברינטו באחו" (El Laberinto bajo) (באחו (bajo) היא מילה ספרדית המשמשת באזור לציון אזור נמוך של אדמת ביצות עונתית). גודל ביצה זו הוא כ-34 על 8 קילומטרים, והיא הייתה מקור מים חשוב במהלך העונה הגשומה. הבאחו היה מקושר למערכת מתוחכמת לבקרת מים, הכוללת מאפיינים טבעיים ומלאכותיים כאחד, כגון ערוצי נחלים ותעלות שהקיפו אזור בשטח של 22 קילומטרים רבועים סביב לב האתר, אזור שנחשב כפנים קלקמול. מיקומה של קלקמול בשולי הבאחו תרם שני יתרונות נוספים: הקרקעות הפוריות לאורך שפת הביצה וגישה לשפע של נודולות צור. העיר ממוקמת על צוק שנוצר על ידי כיפת אבן גיר טבעית בגובה 35 מטר המתנשאת מעל השפלה שמסביב. כיפה זו יושרה באופן מלאכותי על ידי המאיה. בתקופות הפרה-קלאסית והקלאסית ההתיישבות התרכזה בשולי הבאחו אל לברינטו, בתקופה הקלאסית נבנו גם מבנים על קרקע גבוהה ואיים קטנים בביצה שבהם עיבדו צור. גם בתחילת המאה ה-21 נשאר האזור סביב קלקמול מכוסה ביער עבות. במהלך האלף הראשון לספירה זכה האזור לכמות גשמים מתונה וקבועה, אם כי יש פחות מים עיליים זמינים מאשר דרומה יותר בגואטמלה. קלקומול ממוקמת כעת בתוך השמורה הביוספרית קלקמול (Reserva de la biosfera de Calakmul) ששטחה 7,300 קמ"ר.
אוכלוסייה ושטח.
מעריכים כי בשיאה, בתקופה הקלאסית המאוחרת, מנתה העיר 50,000 תושבים והשתרעה על שטח של למעלה מ-70 קמ"ר. העיר הייתה בירת מדינה אזורית גדולה בשטח של כ-13,000 קמ"ר. במהלך סוף התקופה הקלאסית, הצטמצמה אוכלוסיית העיר באופן דרמטי והאוכלוסייה הכפרית צנחה ל-10% מרמתה הקודמת.
צפיפות האוכלוסין של קלקמול בתקופה הקלאסית המאוחרת מוערכת ב-1,000 תושבים לקמ"ר בליבת האתר ו-420 תושבים לקמ"ר בפריפריה (שטח של 122 קמ"ר). קלקמול הייתה עיר עירונית אמיתית, ולא רק מרכז של אליטות מוקף במגורים פשוטים יותר. לב האתר של קלקמול היה ידועה בימי קדם בשם Ox Te' Tuun ("שלוש אבנים"), אולי בגלל מבנה מספר 2.
ממלכת קלקמול כללה 20 מרכזים משניים, ביניהם ערים גדולות כמו לה מונייקה (La Muñeca), נאצ'טון (Naachtun), ססילה (Sasilha), אושפמול (Oxpemul) ואושול (Uxul). סך האוכלוסייה של מרכזים משניים אלה נאמד בכ-200,000. הממלכה כללה גם מספר רב של אתרים שלישוניים ורביעוניים, רובם קטנים למדי ומורכבים ממספר קבוצות המסודרות סביב חצרות, אם כי ישנם גם אתרים כפריים גדולים יותר הממוקמים על רכסים לאורך שולי הבאחו הכוללים מקדשים, ארמונות ואסטלות. סך האוכלוסייה הכפרית של הממלכה מוערך ב-1.5 מיליון איש. כל אוכלוסיית ממלכת קלקמול, כולל העיר עצמה והאוכלוסייה הכפרית בשטח של 13,000 קמ"ר של המדינה האזורית, מוערכת ב-1.75 מיליון איש בתקופה הקלאסית המאוחרת.
ל"גליף הסמלי" של קלקמול יש תפוצה גדולה יותר מאשר הגליף הסמלי של כל עיר אחרת של תרבות המאיה. הגליף נמצא גם בטקסטים הירוגליפיים יותר מכל גליף סמלי אחר, כולל זה של טיקאל. קלקמול שלטה על אזור גדול המסומן על ידי התפוצה הנרחבת של הסמל שלהם של סימן ראש הנחש, המבוטא "קאאן". קלקמול הייתה מקום מושבה של הישות שזכתה לכינוי ממלכת הנחש. בתקופות מסוימות העיר שלטה במקומות רחוקים עד 150 קילומטרים ממנה.
היסטוריה.
לקלקמול היסטוריה התיישבותית ארוכה וחפירות גילו עדויות מהתקופה הפרה-קלאסית התיכונה ועד לתקופה הפוסט-קלאסית. מרשת סוללות הדרכים שקישרה את קלקמול עם הערים אל מיראדור, נאקבה (Nakbe) ואל טינטל אפשר להסיק כי היו קשרים פוליטיים חזקים בין ארבע הערים שאולי החלו בתקופה הפרה-קלאסית, כאשר גם קלקמול וגם אל מיראדור היו ערים חשובות, ושהמשיכו לתקופה הקלאסית שבה הייתה קלקמול עצמה העיר החזקה ביותר באזור. קלקמול הייתה אחת הערים העתיקות הגדולות והחזקות ביותר שנחשפו אי פעם בשפלת המאיה.
קלקמול נגד טיקאל.
ההיסטוריה של תקופת המאיה הקלאסית נשלטת על ידי היריבות בין טיקאל לקלקמול, המשולה למאבק בין שתי "מעצמות-העל" של המאיה. בתקופות קדומות יותר הייתה שליטה של עיר אחת גדולה יותר ובתחילת התקופה הקלאסית התמקמה טיקאל בעמדה זו לאחר הדומיננטיות של אל מיראדור בתקופה הפרה-קלאסית המאוחרת ונאקבה בפרה-קלאסיקה התיכונה. אולם קלקמול הייתה עיר יריבה עם משאבים שווים שערערה על עליונותה של טיקאל ועסקה באסטרטגיה של להקיף אותה ברשת משלה של בעלי ברית. מהמחצית השנייה של המאה ה-6 לספירה ועד לסוף המאה ה-7 הייתה ידה של קלקמול על העליונה אף על פי שלא הצליחה לדכא את כוחה של טיקאל לחלוטין וטיקאל הצליחה להפוך את הקערה על פיה על יריבתה הגדולה בקרב מכריע שהתרחש בשנת 695 לספירה. חצי מאה לאחר מכן הצליחה טיקאל להשיג ניצחונות גדולים על בעלות הברית החשובות ביותר של קלקמול. בסופו של דבר שתי הערים התמוטטו יחד עם כל קריסת המאיה הקלאסית בין שנת 800 לשנת 900.
ייתכן שהיריבות הגדולה בין שתי הערים הללו התבססה על יותר מאשר תחרות על משאבים. ההיסטוריה השושלת שלהם חושפת מקורות שונים, ולתחרות העזה בין שתי המעצמות עשויה להיות ביסוס אידאולוגי. נראה כי השושלת של קלקמול נגזרת בסופו של דבר מהעיר הפרה-קלאסית הגדולה אל מיראדור בעוד ששושלת טיקאל הושפעה עמוקות מההתערבות של המטרופולין המרכזי המקסיקני הרחוק, טאוטיווקאן. למעט יוצאים מן הכלל, המונומנטים של טיקאל ושל בני בריתה שמים דגש רב על שליטים גברים יחידים בעוד המונומנטים של קלקמול ובעלות בריתה העניקו בולטות רבה יותר לנשים ולעיתים קרובות לשלטון המשותף של המלך והמלכה.
התקופה הפרה-הקלאסית.
קלקמול הייתה עיר גדולה כבר בתקופה הפרה-קלאסית. ההיסטוריה המוקדמת של קלקמול אינה ברורה, אם כי הורכבה רשימה של שושלת המשתרעת אחורה אל האבות הקדמונים. שושלת זו שוחזרה בחלקה מכלי חרס מהתקופה הקלאסית מאוחרת מאזור הערים הפרה-קלאסיות הגדולות של אל מיראדור ונאקבה. ייתכן שעקב כך ירשה קלקמול בסופו של דבר את סמכותה הפוליטית מאחת הערים הללו, כאשר השושלת שלה מקורה בתקופה הפרה-קלאסית המאוחרת באגן מיראדור והיא העתיקה את משכנה לקלקמול בתקופה הקלאסית לאחר קריסת הערים הללו.
התקופה הקלאסית המוקדמת.
גם קלקמול וגם טיקאל היו ערים פרה-קלאסיות גדולות ששרדו לתוך התקופה הקלאסית. טקסטים הירוגליפיים מוקדמים מאסטלות שנמצאו במבנה 2 מתעדים את ההכתרה המשוערת של מלך קלקמול בשנת 411 לספירה, ומתעדים גם שליט אתר לא מלכותי בשנת 514. לאחר מכן יש פער ברישומים ההירוגליפיים שנמשך למעלה ממאה שנה, אם כי שושלת קאאן חוותה התרחבות משמעותית של כוחה בתקופה זו. היעדר כתובות המתעדות את אירועי תקופה זו עשוי לנבוע מהעובדה ששושלת קאאן הייתה ממוקמת במקום אחר בתקופה זו או אולי מכך שהאנדרטאות נהרסו מאוחר יותר.