הצמד ביצע את השיר ב-Big Weekend של BBC Radio 1 ב-25 במאי 2019. הצמד ביצע פעם נוספת במיני-פסטיבל Summertime Ball של Capital ב-8 ביוני 2019 באצטדיון ומבלי.
Warner Music
אברהם (רמי) ריינר
אברהם (רמי) ריינר הוא חוקר תלמוד והלכה ישראלי, פרופסור מן המניין במחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מרצה ומחבר ספרים.
ביוגרפיה.
אברהם (רמי) ריינר נולד בי"ד בניסן ה'תש"ך (11 באפריל 1960) בירושלים לרב יוסף יהודה ומרתה ריינר. למד בישיבת קול תורה, שם שימש אביו כר"מ, ולאחר מכן בישיבת הר עציון. את שירותו הצבאי עשה בחיל השריון במסגרת ה'הסדר'.
ריינר סיים את לימודי התואר הראשון במסלול הדו-חוגי במחלקות לספרות עברית ולתלמוד שבאוניברסיטה העברית. את התואר השני השלים בחוג לתלמוד שבאוניברסיטה העברית בשנת 1997. נושא עבודת הגמר היה: "רבינו תם: רבותיו (הצרפתים) ותלמידיו בני אשכנז על פי ניתוח יצירתו הספרותית ומקבילותיה". העבודה נעשתה בהדרכת פרופסור ישראל מ' תא-שמע. בשנת 2002 הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. כותר עבודת הדוקטורט היה "רבנו תם ובני דורו: קשרים, השפעות ודרכי לימוד בתלמוד". הדוקטורט נכתב גם הוא בהדרכת פרופסור ישראל מ' תא-שמע.
את לימודי הבתר דוקטור שלו עשה ריינר במחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בהנחיית פרופ' יעקב בלידשטיין.
לאורך השנים לימד ריינר במגוון מוסדות ובהם: הגימנסיה העברית בירושלים, ישיבת נוה שמואל באפרת, בית הספר פלך בירושלים, עלמא – מכללה עברית בתל אביב, החוג לתלמוד באוניברסיטה העברית, בית המדרש של מכון הרטמן בתל אביב, ומכון פיידיאה בסטוקהולם. כמו כן היה עמית מחקר במכון שלום הרטמן בירושלים, במרכז לחקר מדעי היהדות ע"ש הרברט כץ בפילדלפיה ועמד יחד עם פרופ' ורד נעם בראש קבוצת המחקר 'פרשנות כמחוללת חוק דתי' במכון ללימודים מתקדמים בירושלים.
משנת 2005 הוא חבר סגל במחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון ופרופסור מן המניין במחלקה זו.
תחום מחקרו הוא היסטוריה חברתית ואינטלקטואלית באירופה בימי הביניים.
חיים אישיים.
בן 61, נשוי לדרורלי, אב ל-5 ילדים. אחיו הם ההיסטוריון פרופ' אלחנן ריינר, וראש ישיבת מעלה גלבוע הרב שמואל ריינר. גיסיו הם פרופסור ישראל יובל ופרופסור יהושע לוינסון.
אברהם ריינר
רמי ריינר
צוקונפט (פירושונים)
קרהנטפה
קרהנטפה (או קרהן טפה, בטורקית: Karahantepe) הוא אתר פרהיסטורי בדרום מזרח טורקיה, מהתקופה הנאוליתית הקדם-קרמית (PPN - Pre-Pottery Neolithic period), דומה לאתר המפורסם גבקליטפה. האתר שימש כמקום פולחן והתקיים בו גם יישוב. יש בו מספר ניכר של ממצאים אדריכליים, שרבים מהם השתמרו היטב. האתר מציג את הדוגמאות הראשונות בהיסטוריה של עבודה מאורגנת והתמחות בעבודה מסוימת. הממצאים העכשוויים מעידים על התיישבות קבע במקום, חיי חברה וכישורים מפותחים עם סמליות וארכיטקטורה מורכבת. האתר עדין לא נחשף במלואו וחפירות של ממש החלו רק בשנת 2019. הממצאים הראשוניים מהחפירות הוצגו רשמית ב-24 בספטמבר 2021. צפוי שהאתר יפתח למבקרים בשנת 2022.
מיקום.
האתר נמצא בנפת שנלאורפה (Şanlıurfa) שבדרום מזרח טורקיה, 55 ק"מ מזרחית לבירת הנפה - אורפה (Şanlıurfa), באזור הרי טקטק. האתר הארכאולוגי משתרע על גבעת גיר בגובה של כ־700 מטר, יורד לאורך המדרון המזרחי, ועולה לטרסה המערבית של הגבעה ממול וכן במישור הדרומי, על שטח של כ-60 דונם על פי הערכות מוקדמות. האתר נתגלה בשנת 1997 ומאחר שלא היה לו שם ידוע הוא נקרא על שם גבעה בקרבת מקום. לפני כן, יש שכינו את המקום קיצ'ילי טפה (Keçılı Tepe) על שם הכפר הסמוך.
המחקר הארכאולוגי.
קרהנטפה היה מיושב אך ורק בתקופה הנאוליתית הקדם-קרמית, וננטש לאחר מכן, מה שהגן על שרידי היישוב מפני פגעים מאוחרים יותר, ואפשר לו להשתמר כך עד היום. יש עדויות לכך שמבנים באתר נקברו בשלמותם בכוונה תחילה וגם בשל כך הם השתמרו היטב. האתר טרם נחשף ברובו ורק בשנת 2019 החלו חפירות ארכאולוגיות. הסיבות לנטישת האתר אינן ידועות אך משערים כי מחסור במים לאחר בצורת ממושכת שנגרמה על ידי שינוי אקלים, אילץ את התושבים לעזוב את האזור.
הסקרים של שנת 2000 ושנת 2011.
בסקרי שטח שנערכו בשנים 2000 ו-2011 נמצא, שבמתחם יש כ־266 עמודי T מאבן גיר, שעדיין עומדים ומציצים כ־50-60 ס"מ מעל פני הקרקע. הסידור של העמודים מעיד על קיומם של מבנים עגולים בגדלים שונים מתחת לפני הקרקע. על העמודים נמצאו תבליטים חצובים בסלע של נחש ובעלי חיים אחרים. דמויות של ראש וכף רגל של ארנב, רגליים ארוכות וזנב אחורי של צבי, וככל הנראה הרגליים האחוריות של חיה אחרת. תבליט אחר בצורת ציפור ושלוש חתיכות של אסטלה עם תבליטים עליהם ניתן לראות זרועות בצורת אדם.
עמודים אלה דומים לאלו שנמצאו באתרים דומים באזור כמו: בגבקליטפה, ניבלי צ'ורי (Nevali Çori), המזן טפה (Hamzan Tepe) ואחרים בני אותה תקופה. כמו כן התגלו בריכות איגון שנחצבו בסלע. נמצאו מספר לא מבוטל של כלים, אזמלים וקרדומים, חרוזים, שברי קדרות אבן, אבני מכתש ועלי. הכלים עשויים מצור, אובסידיאן, חלוקי נחל ואבן גיר. התגלו גם חריצים בסלע דמויי ספרות – כנראה לניהול חשבון. האתר כנראה היה במיקום טוב להצבת מלכודות ולציד, בשל הימצאותם של גאיות בלתי עבירים באזור. על כן, סביר מאוד כי על ידי חסימת אחת הקצוות על ידי קירות אבן, שימשו הגאיות הללו כמלכודות צייד יעילות.
המחצבה.
המחצבה ממוקמת בשלוחה המערבית היורדת לכיוון דרום של היישוב. במקום זה נמצא חלק סלע בצורת T, המוכן להסרה מסלע היסוד. לפיו, נראה המקום לחוקרים כמחצבה לייצור עמודי T. העמוד, גובהו כ-4.5 מ', רוחבו 1.5 מ' ועוביו 80 ס"מ. הבנאים, ככל הנראה, הסתייעו בשיפוע של הגבעה כדי להסיר את העמוד המופרד מהסלע.
חפירות משנת 2019 ואילך.
רוב הממצאים מאז תחילת החפירות בשנת 2019 טרם תועדו או פורשו בספרות המקצועית ורוב המידע הזמין בינתיים הוא מפי דוברים שונים שדווחו לעיתונות או אלה שנוכחו במועד החשיפה של האתר לציבור בספטמבר 2021.
הדיווח היחיד הקיים בספרות המקצועית הוא מאפריל 2021 של נצ'מי קארול (Necmi Karul), ראש צוות החפירות באתר, בשם "מבנים קבורים בקרהנטפה מהתקופה הנאוליתית הקדם-קרמית", העוסק בקבורת המבנים. לפי המאמר, החפירות שהחלו בשנת 2019 חשפו ארבעה מבנים בצפון המדרון המערבי, המתוארכים לכ־10,800 שנים לפני זמננו. לפי המאמר רק שניים נחשפו בשלמותם השלישי בחלקו והרביעי טרם נחפר. תמונות מאוחרות יותר מהאתר שפורסמו באתרים אינטרנטיים כמו של דיילי מייל או סרטונים ביוטיוב מעידים, כי מאז כתיבת המאמר נחשפו מבנים נוספים, וכי נמצאו פסלים מרשימים של בני אדם וחיות, כדוגמת אדם הנושא על גבו נמר. רוב הממצאים מוצגים במוזיאון הארכאולוגי של אורפה.
שלושה מהמבנים שנחשפו מהווים חלקים של מתחם בנוי אחד, שנחצב כולו בסלע, כולל העמודים, ולאחר זמן כוסה בסלעים ועפר בכוונה תחילה. קצוות העמודים נשארו חשופים כדי שקל יהיה לאתרם ולחשוף אותם בעתיד. מעריכים כי המתחם היווה מקום פולחן, אליו נכנסו בגרם מדרגות אחד ויצאו בגרם מדרגות שני. על אחד הקירות חצוב ראש אדם המוטה במקצת לעבר הנכנסים.
המדהים בגילויים אלה הוא שהמבנים והפסלים נחצבו עם כלי אבן ודורשים מיומנויות חציבה ואדריכלות. כמו כן, נדרשים אמצעים לוגיסטיים, שעל פי הידוע על אורחות חייהם של ציידים-לקטים, קשה לדמיין שהיו להם אז. העמודים נגררו על פני הגבעה, תוך שימוש בחבל, קורות עץ וכוח אדם. כל המאמץ הזה דרש התמחות בעבודה ולוגיסטיקה מתקדמת שתאפשר ארגון של אנשים רבים לעבודה, שתאפשר לשחרר אותם מעיסוקיהם הקיומיים, ותספק מזון ומים לעובדים.
ידוע על כ־12 אתרים באזור קרהנטפה, המכונים גבעות האבן (Taş Tepeler), שיש בהם ממצאים דומים, כולם בני אותה תקופה. בספטמבר 2021 נחתם הסכם על שיתוף פעולה בינלאומי של 12 מוסדות וארגונים מ-5 מדינות, לפיו יתקיימו חפירות ארכאולוגיות באתרים אלה בשנים 2021 עד 2024, ביניהם בקרהנטפה. סבורים שחפירות אלה יחשפו את הדוגמאות הראשונות ליישובים ולקהילות חברתיות בעולם ויעידו על המציאות שהייתה לפני 12 אלף שנה. מקווים שפרויקט זה, המכונה פרויקט גבעות האבן, יציע תובנות חדשות על יישובים אנושיים פרהיסטוריים, ויענה על שאלות רבות על האופן שבו בני אדם חיו ועבדו יחד לפני תחילת ההיסטוריה האנושית הכתובה.
אברהם ברזאני
אייזק אשכנזי
אייזק ליבוביץ' אשכנזי (ברוסית: Исаак Львович Аскназий; 16 בינואר 1856–1902) היה צייר רוסי יהודי בסגנון אקדמי, שנודע בעיקר בסצנות ההיסטוריות והתנ"כיות שלו.
ביוגרפיה.
הוא נולד למשפחה של סוחרים יהודים חסידיים עשירים, בעלי מסורת רבנית ארוכה. השכלתו המוקדמת הייתה בעלת אופי דתי לחלוטין. אף על פי כן, הוריו הבחינו בכישרון ובאהבתו לציור והחליטו לעודד אותו בעיסוק זה.
כשהיה בן ארבע עשרה, הוא החל בשיעורים באקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג. רישומיו הראשונים זכו לשבחים מהפסל, מארק אנטוקולסקי, והוא הפך שם לתלמיד קבוע ב-1874. אף שהמדריך העיקרי שלו היה פאבל צ'יסטיאקוב, אנטוקולסקי המשיך להיות המנטור שלו לאורך כל לימודיו. נאמן לאמונותיו, הוא עתר לאקדמיה לאפשר לו לעבוד ביום ראשון, ולא בשבת. הוא זכה במספר מדליות כסף וזכה בשתי מדליות זהב; על תיאורו של אברהם המגרש את הגר ובנה ישמעאל (1878) ועל "הזונה לפני ישו" (1879).