האצטדיון, אשר בנייתו החלה בשנת 2003, נבנה במטרה להחליף את האצטדיון האולימפי לואיס קומפאניס, אשר שימש כמגרשה הביתי הקודם של אספניול. ב-2 באוגוסט 2009, נחנך האצטדיון במשחק ידידות בין אספניול לקבוצת ליברפול האנגלית, והסתיים בניצחון 3-0 לטובת אספניול.
רגישות לפול
פרידריך רצל
פרידריך רטצל
פרידריך ראטצל
הנער
הנער (באנגלית: The Kid) הוא סרט ראינוע מסוג קומדיה דרמטית של צ'ארלי צ'פלין שיצא בשנת 1921, ובו מוצג ג'קי קוגן כבנו המאומץ. הסרט זכה להצלחה רבה, והיה הסרט השני הרווחי ביותר באותה השנה, אחרי "ארבעת פרשי האפוקליפסה". הסרט משלב אלמנטים מלודרמטיים וקומיים, וכן ביקורת על הממסד. "הנער" נחשב לסרטו הראשון של צ'פלין שאיננו סרט קצר.
עלילת הסרט מציגה את הנווד (צ'ארלי צ'פלין), אשר מוצא ילד (ג'קי קוגן) שננטש בסמטה ברחוב על ידי אמו ומחליט לטפל בו ולאמץ אותו. כאשר הילד מתבגר, הוא הופך ליד ימינו למעשי גזל ושוד קטנים לצורך הישרדות: הנווד מלמד את הילד כיצד לנפץ חלונות, על מנת שיבוא כזגג לתקן אותם. כאשר הילד חולה מגיע רופא לבקרו, ומגלה שהנווד אינו אביו, וייתכן שחושב שהילד מוזנח. הרופא קורא לרשויות הרווחה, ואלה באים לקחת את הילד, בניגוד לרצון הילד ואביו. בסופו של דבר, האם מגלה את זהות הילד, ובסוף הסרט לאחר מספר תלאות, היא, הילד והנווד נפגשים יחד בביתה.
האוניברסיטה של לייפציג
לינץ' (פירושונים)
אומייה אבו חנא
אומייה אבו חנא (בערבית: أمية أبو حنا, נולדה ב-17 במרץ 1961 בחיפה) היא עיתונאית וסופרת פלסטינית ישראלית, החיה ופועלת בפינלנד משנת 1981.
ביוגרפיה.
אבו חנא נולדה למשפחה נוצרית בחיפה, בתו של המחנך, המשורר והסופר חנא אבו חנא. למדה בבית ספר קתולי ובתיכון יווני-אותודוקסי. היא למדה באוניברסיטת חיפה ובשנת 1991 סיימה תואר שני באומנות מבית הספר האוניברסיטאי אלטו לאמנויות, עיצוב ואדריכלות בפינלנד.
שימשה כראש המחלקה לעיתונאות אודיו-ויזואלית בסטדיה הפוליטכנית של הלסינקי וכמתאמת לענייני רב-תרבותיות במחלקת המחקר של הגלריה הלאומית של פינלנד . היא בעלת טור ב"הלסינגין סנומט" , העיתון הגדול ביותר בפינלנד, ובעבר הייתה מגישת חדשות בערוץ TV2 הפיני.
היא הייתה חברה במועצת העיר של הלסינקי מטעם המפלגה הירוקה של פינלנד. היא אם לבת מאומצת מאפריקה.
בין 2004 ל-2009 הייתה חברה במועצות האומנות של פינלנד. כמו כן הייתה יועצת הגיוון התרבותי של הגלריה הלאומית של פינלנד שכוללת שלושה מוזיאונים. ספרה הראשון פורסם ב-2003.
פרסים.
אבו חנא זכתה במגוון פרסים, ביניהם:
אלפרד קינזי
עבד אל-קאדר גזאל
עבד אל-קאדר גזאל (בערבית: عبد القادر غزال; בצרפתית: Abdelkader Ghezzal; נולד ב-5 בדצמבר 1984) הוא כדורגלן עבר אלג'יראי ששיחק בעמדת החלוץ.
גזאל נולד בדסאן-שרפיו בחבל רון-אלפ שבצרפת להורים ממוצא אלג'יראי. הוא החל את דרכו ככדורגלן בוו אן-ולון, ובגיל 14 עבר לשחק במדי קבוצת הנוער של אולימפיק ליון. בעונת עבר לשחק במועדון סן פרי, באחת הליגות הנמוכות בצרפת, ולאחר עונה אחת עבר לקרוטונה האיטלקית. במהלך 2006 הושאל לקבוצות ביילזה ופרו ססטו, ובסופו של דבר שב לקרוטונה. בעונת הבקיע 20 שערים במדי הקבוצה, וסייע לה להעפיל לליגה השנייה באיטליה. בסוף אותה עונה חתם בגנואה מהליגה הראשונה, ששאפה להשאילו לקבוצה מהליגה השנייה, אך בסופו של דבר עבר לסיינה, כאשר שתי הקבוצות חולקות בבעלות על כרטיס השחקן שלו. בשנת 2010 עבר לקבוצת בארי ושיחק 3 שנים. בתקופה זו הושאל לקבוצות צ'זנה ולבאנטה. בשנת 2013 עבר לקבוצת פארמה והושאל לקבוצת לטינה קלצ'ו מהליגה האיטלקית השנייה. בדצמבר 2015 עבר לקבוצת קומו, גם כן מהליגה השנייה.
בנובמבר 2008 זומן גזאל לראשונה לנבחרת אלג'יריה, וערך את הבכורה שלו במשחק ידידות מול נבחרת מאלי. את השער הראשון הבקיע בפברואר 2009 במשחק ידידות מול נבחרת בנין, ובמהלך מוקדמות מונדיאל 2010 הבקיע שני שערים נוספים, במשחקים מול נבחרות מצרים ורואנדה. במונדיאל עצמו נכנס כמחליף במשחק הראשון של הנבחרת, מול נבחרת סלובניה, אך הורחק תוך 15 דקות, לאחר שקיבל כרטיס צהוב שני.
קינזי
עבד אל קאדר גזאל
ז'אן-איפוליט פלנדרן
ז'אן-איפוליט פְלַנְדְרָן (צרפתית: Jean-Hippolyte Flandrin; 23 במרץ 1809 – 21 במרץ 1864) היה צייר צרפתי בן המאה ה-19. ציורו המפורסם "צעיר עירום יושב על שפת הים" משנת 1855 מוצג במוזיאון הלובר.
ביוגרפיה.
ז'אן-איפוליט פלנדרן היה השני מבין שלושה בנים. אחיו הגדול, אוגוסטו, התקדם בעולם האקדמיה, בילה את חייו כפרופסור בליון, ונפטר בגיל צעיר. אחיו הצעיר, פול, היה צייר של דיוקנאות ושל ציורי דת. מגיל צעיר הראה פלנדרן עניין בציור; למרות דרישת הוריו שיהפוך לאיש עסקים, העדיף לצייר. שני האחים התגוררו ביחד, ולמדו אמנות תחת חסותו של הצייר לואי אֶרסון (Louis Hersent). בשנת 1829 עברו שני האחים לפריז. פלנדרן התחבר לצייר ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, שהיווה עבורו ועבור אחיו יותר מאשר מורה לציור, והיה חבר לחיים. בתחילת דרכו נאלץ פלנדרן לשרוד כאמן עני, אולם בשנת 1832 זכה בפרס רומא, פרס שנתי שניתן על ידי האקדמיה לאמנות בפריז לתלמידים מצטיינים בתחומי האמנות. המלגה היוקרתית שנלוותה לפרס איפשרה לו לחיות בכבוד ולהתמקד בציור.
זכייתו ב"פרס רומא" איפשרה לו ללמוד במשך חמש שנים ברומא, ליצור חלק מיצירותיו הגדולות, ולהתפרסם כצייר ידוע וכאיש בוהמה הן בפריס והן ברומא. יצירתו "Saint Clair guérissant tes aveugles", שיצר עבור ציור קיר בקתדרלת נאנט, זיכתה אותו בכבוד ובפרסים בתצוגה שהתקיימה בשנת 1855. יצירות אחרות שלו נמצאות עוד כיום במוזיאון לאמנות יפה בעיר ליון. עם שובו לפריז בשנת 1856 נבחר לאקדמיה לאמנויות יפות בפריז. כבעל מוניטין, החל פלנדרן לקבל מלגת קיום קבועה מן הכנסייה של סן סוורין, דבר שהבטיח לו תעסוקה רציפה וקיום למשך שארית חייו.
הוא צייר מספר רב של דיוקנאות וציורים דקורטיביים, הנמצאים כיום במוזיאונים רבים ברחבי צרפת. אחד הדיוקנאות המפורסמים שצייר היה דיוקנו של נפוליאון השלישי משנת 1863.
בריאותו הרופפת הוחמרה כנראה עקב חשיפה ממושכת לטחב בכנסיות בהן צייר. בשנת 1863 ביקר שוב באיטליה, שם מת מאבעבועות ברומא ב-21 במרץ 1864.
פלנדרן לא נישא מעולם.
למרות פרסומו הרב בימי חייו, הוא פחות מוכר כיום לציבור הרחב. הוא מוכר כיום בעיקר בזכות ציורו ההומוארוטי המפורסם, משנת 1855, שהיה סנסציוני לזמנו, "צעיר עירום יושב על שפת הים", המוצג במוזיאון הלובר.
Fisherman's Friend
Fisherman's Friend ("חברו של הדייג") הוא מותג של לכסניות מנטה המיוצרות בעיר פליטווד שבאנגליה.
אודות.
הסוכריות פותחו לראשונה על ידי רוקח צעיר בשם ג'יימס לופטהאוס (James Lofthouse) בשנת 1865 כדי להקל על בעיות נשימה מהן סבלו דייגים אשר עבדו בתנאים הקשים של איסלנד. תחילה נמכר המוצר בצורת סירופ אשר הכיל מנתול ושמן אקליפטוס, ולאחר מכן עבר לופטהאוס לייצרו כלכסניות, אותן היה קל יותר לאחסן ולהעביר ממקום למקום.
כיום מגיע המוצר במגוון טעמים, בהם: אניס, הדרים, ענבי שועל, לימון, תפוח, מנתול, קינמון ודובדבן.
איקלידס
איפוריה
איפוליט פלנדרן
מחלף הנשרים
ז'אן איפוליט פלנדרן
פרנק לאמפארד
שן ורגל
שֵׁן וָרֶגֶל בדיני נזיקין בהלכה, הן זוג אבות נזיקין השייכים לקטגוריות נזקי ממון ונזקי בהמה. נזקי שן ורגל הם נזקים שנעשו על ידי בעל חיים בעודו מתנהל באופן טבעי ושגרתי, כשאב-הטיפוס לנזקים אלו הוא נזק שנעשה על ידי בהמה שנכנסה לשדה חקלאי ופגעה בגידולים בכך שאכלה מהם (שן) או בכך שרמסה עליהם בדרך הליכתה (רגל).
על פי ההלכה, המתבססת על החוק המקראי בפרשת משפטים, חייב בעל הבהמה לשלם פיצויים על הנזק שעשתה בהמתו – אך זאת רק במקרה שהנזק נעשה בשטח פרטי, כגון בשדהו של הניזק. על נזקי שן ורגל שנעשו ברשות הרבים – ההלכה פוטרת מתשלום. זאת לעומת נזקי קרן, שהם נזקים שבעל חיים עשה בהתנהגות בלתי שגרתית – שבהם יש חיוב פיצויים גם אם נעשו ברשות הרבים.
מקור הדין.
המקור המקראי לדין שן ורגל הוא בפרשת משפטים:
הכתוב עוסק באדם שהניח לבהמותיו לרעות בתוך שטח חקלאי פרטי, ודינו הוא לשלם פיצויים עבור הנזקים שנגרמו לגידולים.
חז"ל פירשו את הכתוב באופן מרחיב, ונקטו שכך הוא הדין לגבי כל נזק שעשו בעלי חיים בהתנהגות טבעית. עם זאת, חז"ל נקטו בגישה מצמצמת בעניין המקום שבו נעשה הנזק, ופירשו שהכתוב נקט בדווקא "בשדה אחר", ולפיכך על נזקים כאלו שעשו בעלי חיים ברשות הרבים - הבעלים פטורים מלשלם.
הגדרות עקרוניות.
ההבחנה בין שן לרגל.
החלוקה לשני אבות שונים: שן ורגל, מופיעה בכמה מקורות תנאיים. אחד מן המקורות הללו מקשר את החלוקה הזו אל הפרטים הכתובים במקרא, ולפיו: "ושילח" – זו הרגל, "וביער" – זו השן. בעקבות זאת, התלמוד מבאר שהיה למקרא צורך לפרט את שני אופני ההיזק הללו, משום שלולי כן היה ניתן לחשוב שחיוב הפיצוי הוא רק כאשר הבהמה נהנתה מהנזק (שן), או רק בסוגי נזק נפוצים יותר (רגל).
באופן עקרוני, אין כל הבדל בדין בין נזקי שן לבין נזקי רגל. אמנם בפועל ישנו הבדל מסוים, הנובע מכך שכאשר בהמה מזיקה בנזקי שן, לא נעשה בכך רק נזק והפסד, אלא יש בכך גם רווח לבעל הבהמה, מכך שבהמתו אכלה ושבעה. לכן, בנזקי שן ברשות הרבים שאין בהם חיוב פיצויים, בכל זאת חייב בעל הבהמה לשלם את שווי הרווח שעלה בידו, מדין נהנה. הרווח הזה עשוי להיות פחות משווי הנזק, שאם אכלה מזון יקר, בכל זאת אינו צריך לשלם אלא שווי של מזון בעלי חיים.
תולדות השן והרגל.