בעבר אסקדרון היה יחידת פרשים בגודל של גדוד בצבאות אירופאים ובצבאות שמבוססים על הדגם האירופאי דוגמת הצבא האמריקאי. מהמאה ה-20 כונו בשם זה גם יחידות של שריון, חיל הים וחיל האוויר.
יחידות יבשה.
בחיל השריון, בצבאות רבים, האסקדרון הוא יחידת משנה של רגימנט שריון או חרמ"ש, מקביל לפלוגה בחיל רגלים או סוללה בחיל התותחנים. בבריטניה וצבאות חבר העמים הבריטי השימוש באסקדרון (כמקביל לפלוגה) נפוץ במספר זרועות וחילות בצבא, בהם; חיל השריון המלכותי, חיל ההנדסה המלכותי, רגימנט הסיור המיוחד, חיל הקשר המלכותי, חיל הרפואה הצבאי המלכותי, חיל הנחתים המלכותי ויחידות נוספות.
בצרפת השימוש באסקדרון בעבר היה מקביל לחטיבה ושימש ביחידות שריון ופרשים. מאז המאה ה-20, אסקדרון משמש ליחידות המקבילות לפלוגה (באופן טיפוסי כ-13 טנקים).
יחידות אוויר.
בחיל אוויר של ארצות הברית ובריטניה האסקדרון הוא יחידת משנה של להק ומורכב משני גפים או יותר, והוא מקביל בקירוב לטייסת.
יחידות ימיות.
בחיל הים האסקדרון הוא יחידת משנה של שייטת ומורכב משתי פלגות או יותר של ספינות מלחמה, לא בהכרח מאותו סוג.
אצטדיון שר-טוב
מדד גלזגו לאובדן הכרה
מנוע טורבו-סילון
לריסה ברני-שכטמן
החוק הנועד להביא למניעה יותר יעילה של פעולות בלתי חוקיות
חוסיין בן עבדאללה, נסיך ירדן
הנסיך חוסיין בן עבדאללה (בערבית: الحسين بن عبد الله; נולד ב-28 ביוני 1994) הוא הבן הבכור ויורש העצר של עבדאללה השני, מלך ירדן.
ביוגרפיה.
חוסיין נולד למלך עבדאללה השני ולמלכה ראניה. חוסיין הוא צאצא ישיר מהדור החמישי לעבדאללה הראשון, מלכה המייסד של ירדן, וכחלק מהשושלת ההאשמית הוא צאצא מהדור ה-44 של הנביא מוחמד. אם יומלך, הוא צפוי להיקרא בשם המלכותי המלך חוסיין השני.
בשנת 2012 הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון פרטי בעיר מידבא. במאי 2016 סיים את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'טאון בבית הספר של משרד החוץ האמריקני. באוגוסט 2017 סיים את האקדמיה הצבאית בבריטניה.
מאז אמצע העשור השני של המאה ה-21, קידמה התקשורת הממלכתית בירדן את מעמדו של הנסיך חוסיין כמנהיג לעתיד, ובין השאר תיעדה אותו במשימות צבאיות ובסיורים במחוזות המדינה. בשנת 2015 ניהל מטעם ירדן את ישיבת מועצת הביטחון של האו"ם, שבה הייתה ירדן חברה אז.
ב-10 במרץ 2021 התבטל ביקור של חוסיין בן עבדאללה במסגד אל-אקצא. לפי טענת ישראל סירב הממשל הירדני לקבל שמירה מאנשי ביטחון ישראלים. ירדן מצידה טענה כי השמירה הביטחונית הייתה נגד ההסכמות שנקבעו קודם הביקור.
ב-17 באוגוסט 2022 התארס חוסיין עם רג'ווה חאלד א-סייף צעירה ממוצא סעודי.
מונה אל חוסיין
סטאפורדשייר טרייר אמריקאי
הטרנספיגורציה
קרב תבור
קרב תבור או הקרב מול הר תבור היה קרב אשר התרחש ב-16 באפריל 1799 במהלך מסע נפוליאון בארץ ישראל.
הקרב התנהל בעמק יזרעאל, במרחב שבין גבעת המורה והר תבור, סמוך למקום בו שוכנים בימינו המושב והקיבוץ מרחביה. בקרב ניצח צבאו של נפוליאון בראשותו ובראשות הגנרל ז'אן-בטיסט קלבר, את צבאות האימפריה העות'מאנית בפיקודו של עבדאללה פאשה אל עזם, מושל דמשק.
בעודו צר על עכו, היה על נפוליאון להגן על עורפו, כמו גם להבטיח אספקה לכוחותיו. מכיוון שכך נשלחו כוחות צרפתים לכבוש את אזור הגליל. בצפון הגיעו כוחות אלה עד צור ובמזרח, תפסו את גשר בנות יעקב והגיעו אף עד קוניטרה.
בעוד חייליו של נפוליאון כובשים את הגליל, התאסף כנגדם כוח אדיר של כ-20,000 חיילים אשר הגיעו ממקומות שונים, ובמיוחד מדמשק, וכן אנשי ההרים משכם. הכוחות התאחדו בעמק יזרעאל לרגלי גבעת המורה, ומשם התכוננו לפנות מערבה לעכו על מנת להסיר את המצור מן העיר.
אל מולם עמד כוחו של קלבר, שניצב בראש 2,500 חיילים. בימים הקודמים עמד קלבר מול כוחות עות'מאנים פזורים. ז'ונו הביס כמה מאות מהם בהרי נצרת ב־13 באפריל' ובקרב נוסף בכפר כנא ב־15 באפריל הביס קלבר כמה אלפים נוספים. קלבר נע בחסות החשיכה בלילה שבין 15 ל-16 באפריל, מהר תבור לכיוון דרום-מערב. מטרתו הייתה לפתוח במתקפה עם עלות השחר, אולם הוא טעה בהערכת הזמן, וכאשר האיר היום, אותר בעודו בתנועה והותקף על ידי הפרשים העות'מאנים. קלבר החזיק מעמד מספר שעות, בעודו בנחיתות טקטית ומספרית. בשעות אחר הצהריים הגיע נפוליאון עצמו לזירה, כשהוא עומד בראש כוח של 2,000 חיילים, ועימו עשרים תותחי שדה, ואיגף את הפרשים העות'מאנים היגעים מיום הקרב ממערב. הכוח העות'מאני נלכד באש משני צדדיו ונפוץ לכל עבר. עתה היה נפוליאון חופשי להמשיך את המצור על עכו ללא כל איום.
הקרב מול הר תבור
פרנל
סנהג'ה
גילי חסקין
גלעד (גילי) חַסקין (נולד ב-16 באוגוסט 1957) הוא מורה דרך ישראלי העוסק גם בכתיבת מדריכי טיולים ובכתיבה עיתונאית.
ביוגרפיה.
חסקין נולד בכפר ביל"ו. ליגאל חסקין, מדריך טיולים ותיק ומקים חוג המטיילים הראשון בישראל שיועד לציבור הרחב. וליפה שהייתה אחות. סבו, יצחק אלחנן חסקין, היה גזבר הסתדרות העובדים הכללית וממייסדי כפר ביל"ו, אבי סבו הוא הרב משה חסקין רבן של קרקינובה ופרילוקי ומחבר הספר "כלכלת שביעית", ודודתו היא חנה הירש.
לאחר סיום לימודי בית הספר התיכון בגבעת ברנר, שירת חסקין כלוחם וסמל בחטיבת גולני. לאחר שחרורו מהשרות הצבאי החל לטייל, בתחילה בסיני ולאחר מכן יצא לטיול בן שלוש שנים בסקנדינביה ובאמריקה הצפונית והדרומית. כן יצא לטיול בן שנה בהודו בשנת 1990, וטייל באזורים רבים אחרים בעולם.
חסקין משמש כמדריך טיולים בכיר, והוא מחזיק ברישיון מורה דרך מוסמך משנת 1985. הוא עבד עבור "החברה הגאוגרפית" וחברת "מסעות". הוא עוסק בהוראת התיירות במכללות, בקורסים למלווי קבוצות, בקמפוסים של הקתדרה העממית ובמקומות נוספים. בשל הידע שלו והצלחתו בהדרכת טיולים כונה חסקין על ידי העיתון "מעריב" "הגורו של המטיילים". כן נשא במשרות ניהוליות ב"חברה הגאוגרפית".
חסקין הוא בוגר החוג ללימודי ארץ ישראל במכללת בית ברל, ומחזיק בתעודת הוראה כמורה מוסמך בכיר לגיל הרך. בשנת 1987 השלים את לימודי התואר הראשון בלימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה, בשנת 1992 השלים את לימודי התואר השני בהצטיינות באוניברסיטת חיפה, ובשנת 2008 קיבל מאוניברסיטת חיפה תואר דוקטור בלימודי ארץ ישראל. נושא עבודת התזה שלו היה "מקומם של שיקולים אתיים-מוסריים בהפעלת הכוח ויישומם בפועל בתקופת המנדט (טוהר הנשק)".
ב־16 בדצמבר 2005 התפרסם חסקין כאשר נעצר בעודו מלווה קבוצת מטיילים מהודו לסרי לנקה כשבתרמילו כדור רובה בודד. בתחילה הואשם במגוון של האשמות ביטחוניות, וישב במעצר במשך 20 יום. לאחר מכן הומרו סעיפי האישום הכבדים בסעיף קל של אחזקת נשק שלא כדין, והמעצר הומר במעצר בית בתחומי העיר טריוונדרום. מעצרו של חסקין עורר עניין רב בישראל, ורבים מקרב הציבור, פוליטיקאים ואישי ציבור, יצאו להגנתו ודרשו את שחרורו. ב-20 ביוני 2006 שוחרר, כאשר בית המשפט ההודי קבע כי כל העניין יסודו בטעות, ושב למדינת ישראל. על חוויותיו אלו כתב את ספרו "שבוי בקסמה".
מתחילת הקריירה שלו עסק חסקין בכתיבה. פרט למדריכי טיולים, ולספרו "שבוי בקסמה" כתב באופן קבוע עבור מגזינים כמסע אחר, טבע הדברים, מגזין אל על, ועבור המוסף "סוף שבוע" של מעריב, ו"שבעה ימים" של ידיעות אחרונות. מאמר שכתב "ממנור לרמת ישי" על ההיסטוריה של רמת ישי פורסם בכתב העת אופקים בגאוגרפיה של אוניברסיטת חיפה בשנת 2007. בנוסף לכך השתתף בתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות, ובערבי "מספרי סיפורים". חסקין מפרסם אתר אינטרנט ובו מידע רב ומאמרים בנושאים גאוגרפיים והיסטוריים.
חסקין גרוש ואב לשלושה.
קבוראק יעקוביאן
קאבורק יעקוביאן (נולד ב-1939), ארמני יליד מצרים ששימש סוכן של המודיעין המצרי בישראל.
בצעירותו, גילה כישרון לצילום והסתבך בפלילים. המודיעין המצרי, ששם לב לכישרונו לשפות, הציע לו להתגייס למשימת ריגול תמורת מחילת עוונותיו. בדצמבר 1959, גויס לשירות המודיעין המצרי, ובמשך שנה עבר קורסים שונים בהם הוכשר לפעילות מודיעינית. כחלק מהכנת סיפור הכיסוי שלו, עבר ברית מילה בבית חולים, ביקר בבתי כנסת, צויד בצילומים מזויפים של קברי הוריו, ואף למד עברית.
בשנת 1960 יצא למשימה שאליה הוכשר. בדצמבר באותה שנה, פנה לאו"ם, וביקש לקבל תעודת פליט על שם יצחק (זאכי) קוצ'וק, יהודי יליד טורקיה. לאחר שקיבל את התעודה, יצא לברזיל, ושם קיבל תעודת זהות המעידה על יהדותו, ועבד בריו דה ז'ניירו כצלם. שנה לאחר מכן, פנה לסוכנות היהודית וביקש לעלות לישראל. בקשתו אושרה, ובסוף 1961, הגיע לישראל כעולה חדש.
יעקוביאן למד כשישה חודשים באולפן לעברית בקיבוץ נגבה. במהלך לימודיו, התאהב באחת מבנות המשק. ידיעות שהגיעו לשירותי הביטחון, בין השאר בזכות המידע שנשאב על ידי הפעלתו של "ז'אק ביטון", הביאו אותם לשים את עינם עליו. בנובמבר 1962 גויס לצה"ל, נשלח לקורס נהגים (באופן מכוון - לתפקיד בלתי מסווג), סיים כחניך מצטיין, והועלה לדרגת טר"ש. לאחר מכן שימש כנהגו של קצין בכיר. ב-1963 שוחרר, לבקשתו, משירותו בצה"ל. הוא עבר להתגורר באשקלון.
בסופו של דבר, נאספו ראיות שווידאו את אשמתו (הוא הצליח להעביר למצרים מספר ידיעות מודיעיניות), וב-19 בדצמבר 1963 נעצר יעקוביאן על ידי השב"כ (נתפס פיזית על ידי מרדכי שרון) והועמד לדין באשמת ריגול עבור מצרים. בית המשפט דן אותו ל-18 שנות מאסר. ב-29 במרץ 1966 הועבר לידי מצרים יחד עם שני אסירים ביטחוניים אחרים, תמורת שלושה אזרחים ישראלים (עודד מאיר, דוד חנוכה ושמואל חנוכה) שחצו בטעות את הגבול לרצועת עזה (שהייתה אז בשליטה מצרית) בבקשם לקנות שם אבטיחים.
מאז החזרתו למצרים לא נודע עליו דבר.