איטליה, שלא העפילה ליורו 1984, הגיעה למונדיאל 1986 כאלופת העולם המכהנת. בשלב הבתים, אלטובלי היה לכובש המצטיין של איטליה, כשכבש בכל שלושת משחקיה של איטליה בשלב זה. הוא כבש את שערה היחיד של נבחרתו בשוויון 1-1 מול , וכן בשוויון 1-1 מול בפנדל. במשחק השלישי הוא כבש צמד בניצחון איטליה 3-2 על . דרכה של איטליה בטורניר הסתיימה בשמינית הגמר, לאחר הפסד 2-0 ל. אלטובלי סיים את הטורניר עם ארבעה שערים, לאחר שלא החמיץ ולא דקה אחת בארבעת משחקיה של איטליה.
הטורניר המשמעותי האחרון של אלטובלי באיטליה היה יורו 1988, אליו הגיע כקפטן הנבחרת. הוא נכנס כמחליף בארבעה משחקים, ואף כבש שער אחד בניצחון 2-0 על בשלב הבתים. איטליה הודחה בשלב חצי הגמר של הטורניר. היה זה משחקו האחרון של אלטובלי במדי הנבחרת.
אלטובלי סיים את הקריירה הבינלאומית עם 61 הופעות, בהן כבש 25 שערים. כיום הוא ממוקם שישי בטבלת מלך השערים של נבחרת איטליה בכל הזמנים.
לאחר הפרישה.
לאחר פרישתו מכדורגל ניסה אלטובלי את דרכו בפוליטיקה המקומית. לאחר ניסיון קצר זה שב לעולם הכדורגל כששימש כמנהלה הספורטיבי של קבוצת פדובה וכסקאוט של אינטר מילאנו. לאחר מכן עבר לעולם התקשורת, ושימש כפרשן לענייני כדורגל ברשת אל-ג'זירה, וכיום, בשיתוף עם מאמן העבר צ'זרה מלדיני, הוא אנליסט ספורט ברשת בי-אין ספורטס.
פלסנסיה
פלסנסיה (בספרדית: Plasencia) היא עיר במחוז קסרס הנמצאת בקהילה האוטונומית אקסטרמדורה שבמערב ספרד. לפלסנסיה מיקום אסטרטגי על כביש דה לה פלטה והיא ממוקמת על גדות נהר חרטה (Río Jerte).
רקע.
פלסנסיה הייתה מיושבת על ידי רומאים וערבים עד המאה ה-12, אז נכבשה על ידי אלפונסו השמיני ואוכלסה מחדש. בתחילת המאה ה-15, משפחת האצולה של האזור עברה אל העיר וקבעה את מראה ופני העיר כיום. מבנה ימי הביניים שמאפיין אותה יכול להראות בבירור את שרידי הקירות של העיר, ביניהם מגדלים ושערים, כמו שער השמש או שער מריה הקדושה. פלסנסיה מאופיינת בשימור תדמית וחיי ימי הביניים, כמו גם הרחובות בה שניכרים במראה האופייני לתקופה.
במרכז פלסנסיה שוכנת הכיכר המרכזית פלאסה מאיור (Plaza Mayor) המהווה את מקום המפגש המרכזי של העיר, במיוחד כאשר מציינים אירועים וחגיגות בסדר גודל משמעותי, כמו חגיגות יום שלישי הגדול, שהוא פסטיבל תיירות. בסביבת אותו המקום שוכנת העירייה. בעיר ארמונות, בתי אצולה ומבני דת בעלי חשיבות גדולה המרכיבים את הרובע העתיק הייחודי של העיר. אחד משני האוספים ההיסטוריים הייצוגיים ביותר של העיר הוא בנייתן של שתי הקתדרלות, הקתדרלה הישנה והקתדרלה החדשה; הישנה מעוצבת בסגנון רומנסקי, למרות העובדה שהחלה להיבנות במאה ה-13, לעומת האלמנטים הגותיים והרנסאנסים הרבים המצויים בחדשה. ההבדל נעוץ בעובדה שהסגנונות האמנותיים מאירופה הגיעו באיחור לאקסטרמדורה בשל היותה הגבול בין המלכים הנוצרים לבין מוסלמים. כך יצא מצב שכאשר הסגנון הרומנסקי הגיע לצפון חצי האי האיברי במאה ה-10 והמאה ה-11, באזור אקסטרמדורה לא נבנו מבנים בסגנון זה עד המאה ה-13.
אתרים בעיר.
בפלסנסיה אתרי תיירות ואתרים כלליים רבים. רשימה חלקית:
כלכלה.
התעשיות העיקריות עוסקות בעיבוד כותנה, שימור ועיבוד טבק ושימורי בשר. תעשיות נוספות בעיר כוללות שמן זית, שמן סויה, פלפל, תאנים ומזון לבהמות.
ריקרדו קוסטה
סוזנה מרטינז
סוזאנה מרטינס
צבעוניים
זנבתניים
ילניה גורה
ילניה גורה (בפולנית: Jelenia Góra; בגרמנית: Hirschberg im Riesengebirge) היא עיר בפרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין. פירוש השם בפולנית ובגרמנית הוא "הר האייל". העיר קרובה לרכס ההרים קרקונושה המשתרע לאורך הגבול הצ'כי-פולני. נכון לשנת 2010, האוכלוסייה של ילניה גורה היא כ-84,500. בעיר נולד הסופר והמשורר הגרמני גאורג היים.
היסטוריה.
על פי בולסלאב השלישי, עקום הפה, זמן הקמתה האגדי של ילניה גורה הוא ב-1108, ובשנת 2008 חגגה העיר את יום השנה ה-900 שלה. ב-1281 הוזכרה העיר לראשונה בתור הירשברק וב-1288 בתור הירשברגנסיום.
בשנת 1526, העיר הועברה לידי ממלכת הבסבורג. כשנתיים לאחר מכן העיר אימצה את האמונה הפרוטסטנטית, וב-1566 הוקם בעיר בית ספר פרוטסטנטי. בשנת 1560 אש כילתה חלקים גדולים של העיר ועצרה את הפיתוח הכלכלי שהיה מאופיין עד אז בעיקר באריגה.
במהלך מלחמת שלושים השנים העיר סבלה קשות. היא כותרה על ידי הכוחות של שני הצדדים ואף נשרפה שנית. העיר נזקקה לכמה שנים כדי להתאושש.
בשנת 1871 הפכה העיר לחלק מהאימפריה הגרמנית, כאחת הערים הגדולות ביותר במחוז שלזיה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1919, העיר הפכה לחלק ממחוז שלזיה תחתית. בתקופת השואה, הוקם בהירשברג (כך נקראה אז) תת-מחנה ריכוז של מחנה הריכוז גרוס-רוזן, שהמשיך להתקיים עד מאי 1945.
ממלחמת העולם השנייה הירשברג יצאה ללא פגע. לאחר המלחמה, עקב שינויי גבול שנקבעו בוועידת פוטסדאם, העיר הועברה מגרמניה לפולין ושמה שונה מהירשברג לילניה גורה. כל תושבי העיר הגרמנים גורשו מערבה והוחלפו במתיישבים פולנים. השלטון החדש החריב את העיר העתיקה והרס את בית הקברות של הכנסייה הפרוטסטנטית.
גאוגרפיה.
ילניה גורה שוכנת בחלקו הצפוני של עמק ילניה גורה, כקילומטר מנקודת המפגש של נהר קמיינה ונהר בובר . העיר מוקפת הרים וגבעות: הרי איזרה במערב, הרי קצובסקי בצפון, רודוי ינובסקה, ובדרום הרי קרקונושה.
בשנת 1800, ג'ון קווינסי אדמס, שגריר ארצות הברית בברלין (ולימים נשיא ארצות הברית) בעת ביקורו בעיר אמר כך (אנגלית), "דבר לא יכול להיות יפה יותר ממיקומה של הירשברג, העיר בנויה יפה עם מספר רב של בניינים מפוארים, בעמק מוקף גבעות מכל הצדדים, עם הנוף המרהיב של הרי קרקונושה".
ספורט.
בעיר קיימים 6 אולמות-ספורט, 2 אצטדיוני ספורט, חדרי כושר ומכוני כושר רבים, בריכה מקורה וספא.
תעופה.
בשל גורמים טבעיים עמק ילניה גורה מתגאה בתנאיו הטובים לגלישה אווירית ודאייה, מה שמביא לשדה התעופה ילניה גורה חובבי טיסה רבים, מפולין ובכלל.
מסלולי אופניים.
ילניה גורה מציעה מסלולי רכיבה על אופניים רבים ומגוונים. בשנת 2014 היא נבחרה לארח את אליפות העולם ברכיבה על אופניים לאוניברסיטאות.
מסלולי הליכה.
ההרים המלכותיים המקיפים את העיר, מציעים מסלולים רבים עבור המבקרים, כגון מסלול לעבר פסגת ההר סניאז'קה - ההר הגבוה ביותר ברכס ההרים קרקונושה.
שחף וולמן
שחף וולמן (נולדה ב-9 בינואר 1986) היא יוצרת מוזיקלית, כותבת ומלחינה ישראלית.
ביוגרפיה.
שחף גדלה ברעננה וברמת גן ולמדה לנגן מגיל צעיר על קלידים. בנעוריה, החלה לכתוב ולהלחין.
משנת 2005 שחף שותפה לכתיבה והלחנה עבור מגוון רחב של אלבומים ואמנים ישראלים, ביניהם:
יהודה פוליקר ("תבוא"), גלי עטרי ("לא מאוחר"), רמי קלינשטיין ("בינו לבינה", "מכולם", "יפה שבא לבכות"), מירי מסיקה ("מפחד עלייך"), שיר לוי ("יום אחד תבקשי", "במרחק", "אל תדאג") שירי מימון ("שבי לרגע", "ממשיכה מכאן"), פאר טסי ("בשלושים לעשירי"), אריק סיני ("חדשות מליל אמש"), פיטר רוט ("הולך לי הפוך"), עידן יניב ("איך אוכל לשמח אותך"), שרון חזיז ("מראה מראה"),ישי לוי וסגיב כהן ("על גג העולם"), סגיב כהן ("יש בחוץ חיים", "יפה שעה אחת קודם"), מנור שבת ("רקפת"), האחיות כרקוקלי ("מי אם לא את", "כאן ועכשיו"), חני נחמיאס ("חני בארץ ההצגות"), גרסה עברית לפסקול הסרט של חברת וולט דיסני, "היי סקול מיוזיקל" ועוד.
את השיר הראשון שהתפרסם בביצועה ("מאז ועד היום") עיבד והפיק מוזיקלית דניאל סלומון.
כתבה, הלחינה ואיירה שירים לילדים בספר ובדיסק "חלונות קסומים", כתבה והלחינה לספרים מנגנים וצעצועים לילדים. בנוסף, עוסקת מעל עשור בקופירייטינג ומנחה סדנאות פזמונאות באופן פרטי, במכללת BPM ובסטודיו "גרופ מיוזיק" שייסד בעלה המוזיקאי, אמן הגיטרות אבירם גרופר.
שחף זוכת פרס אקו"ם ע"ש עלי מוהר לעידוד פרסום היצירה לשנת 2013.
חטיבת שומרון
חטיבת שומרון (ידועה גם כחטיבת שכם) היא חטיבה מרחבית (חטמ"ר) של צה"ל שתפקידה להשליט חוק וסדר בגזרתה ולמנוע פעילות חבלנית עוינת (פח"ע).
היסטוריה.
חטיבת שומרון הוקמה ב-4 בנובמבר 1981 בשם "מרחב שומרון", כאשר הממשל הצבאי הישראלי בשטחים, שהיה אמון הן על ההיבט הביטחוני והן על הטיפול באוכלוסייה האזרחית, פוצל. הוקם המנהל האזרחי שאחריותו לדאוג לצרכים האזרחיים של האוכלוסייה הפלסטינית שבשליטת ישראל. המושלים הצבאיים בכל נפה הפכו לקציני המנהל האזרחי, סמכויותיהם צומצמו והם איבדו את השליטה על הנושא הביטחוני. במקביל, הוקמו שלושה מרחבים: יהודה, בנימין ושומרון, שמפקדיהם, קצין בדרגת סגן אלוף, עוסקים בביטחון שוטף וכפופים למפקד יהודה ושומרון בדרגת אלוף-משנה.
לאחר האינתיפדה הראשונה, הורחבה פריסת צה"ל והוקמה אוגדת אזור יהודה ושומרון (במקום חטיבת יהודה ושומרון) "מרחב שומרון" הפך ל"חטיבת שומרון" בראשות אלוף-משנה. באותה עת פוצלה גם חטיבת מנשה מחטיבת שומרון. חטיבת מנשה קיבלה את האחריות על אזור טול כרם.
במהלך האינתיפאדה השנייה, הייתה שכם מרכז הטרור בשומרון וממנה בוצעו פיגועים רבים. כתוצאה מכך, כותרה שכם באופן מלא מכל עבריה. הכתר הוסר רק לאחר השגת רגיעה ביטחונית באזור. כתוצאה מהסרת הסגר, שוקמה העיר שכם וכיום כלכלתה משגשגת כאשר היא מרכז הבורסה של הרשות הפלסטינית, וכספים רבים עוברים דרכה. היא מספקת שירותים, הן לתושבי העיר שכם, והן לערים סמוכות ובכללן קלקיליה וטולכרם.
מפקדה.