בשנת 1988 קיבל גיבור הספר, ג'ף וינסטון, התקף לב, והתעורר ממנו בשנת 1963 כסטודנט בן 18. ג'ף ניצל את הידע שלו באשר ל-25 השנים הבאות למסחר והפך לאחד מעשירי העולם. בגיל 43 מת פעם נוספת וחזר שוב לאותה שנה. הפעם התלבט האם לבחור בחיי תענוגות או לחפש את ההסבר לתופעה. כמו כן הכיר אישה שהייתה במצב דומה לשלו. הספר היה לרב מכר ביפן ותורגם מאנגלית על ידי אופירה רפן ויצא בהוצאת כנרת בתל אביב, בשנת 1989.
הדמויות והסיפור.
"בהילוך חוזר" הוא סיפורו של ג'ף וינסטון, שדרן רדיו. יום אחד בשנת 1988, בהיותו בן 43, וינסטון מקבל התקף לב ומתעורר בחזרה בגיל 18, בשנת 1963, בגופו של סטודנט הלומד באוניברסיטת אמורי. הוא מתחיל לחיות מחדש את חייו כאשר הוא עדיין זוכר את חייו הקודמים, למשך 25 השנים הבאות, עד אשר למרות ניסיונותיו לשמור על כושר ובריאות ליבו, הוא שב ומקבל התקף לב נוסף ומת שוב בן 43 בשנת 1988. הוא מתעורר שוב בהיותו בן 18, בשנת 1963, אולם כעת באיחור של מספר שעות לעומת ה"הילוך החוזר" הקודם שלו. כך שוב ושוב, הוא מת ומתעורר לחיים כאשר כל פעם הוא חי מאורעות אחרים הקורים בחייו בהיסטוריה חלופית (כל פעם הוא מתעורר בהפרש הולך וגדל. בתחילה שעות, אחר כך ימים, לאחר מכן שנים ובסופו של דבר עשורים). ג'ף מבין שלא יוכל לשנות את גורלו ומותו הצפוי בשנת 1988, אך הוא יכול לשנות את האירועים והמאורעות המתרחשים במהלך חייו החוזרים תוך שימוש בידע מחייו הקודמים בכל "הילוך חוזר", לעצמו ולאחרים.
במהלכו של אחד מההילוכים החוזרים, וינסטון שם לב למודעה גדולה לסרט חדש בשם "כוכב הים", שהפך להצלחה כבירה בקופות בשנת 1974. הסרט נכתב והופק על ידי מפיקה בלתי ידועה בשם פמלה פיליפס שגייסה לצורך העניין את סטיבן ספילברג לבימויו ואת ג'ורג' לוקאס, כאחראי על האפקטים המיוחדים, לפני שאלה יצרו את הפרויקטים המצליחים שלהם. מאחר שהסרט לא היה זכור לו ממחזורי חייו הקודמים, וינסטון חושד שיוצרת הסרט, פיליפס, חווה אף היא את אותה התופעה של גלגולי החיים, כמוהו. עד מהרה הוא מאתר ושואל אותה שאלות המובילות להבנתו שגם היא חווה גלגולי חיים בהילוכים חוזרים, כמוהו, והיא מאששת את חשדו.
וינסטון ופיליפס מתאהבים לבסוף ומשוכנעים שהם נשמות תאומות. ככל שלולאות הזמן של חייהם הולכות ומתקצרות, כך גם הם שמים לב שמתעוררים סיבוכים כמו העובדה שחייה של פיליפס מתחילים בהפרשי זמן ותקופות שונים מכפי אלו של וינסטון. בסופו של דבר, השניים מחליטים לחפש ולמצוא אחרים שחווים את תופעת ההילוך החוזר על ידי פרסומן של ידיעות מוצפנות בעיתונות. ההודעות הנראות מוזרות למי שלא מבין, מביאות למספר התייחסויות ללא מוצא. עד אשר, הזוג מקבל מכתב מאדם שיודע דברים על התרחשויות עתידיות. וינסטון ופיליפס מחליטים לבקר את האדם הזר ומגלים שהוא מאושפז בבית חולים פסיכיאטרי. להפתעתם, הצוות המטפל בו לא שם לב לדיבוריו על העתיד, אך מתברר במהרה מדוע האדם מאושפז, כאשר הוא בעצם טען שחייזרים אילצו אותו לרצוח מספר אנשים לצורך בידורם בלבד.
בהילוך חוזר מאוחר יותר, השניים מחליטים להשתמש בניסיונם באופן פומבי ולדווח בפירוט רב במסיבת עיתונאים על אירועים עתידיים שאמורים להתרחש. הממשל האמריקאי שם לב בסופו של דבר, ומאלץ את וינסטון ופיליפס לדווח באופן רציף על התרחשויות עתידיות ביחסי החוץ של ארצות הברית. למרות שהממשל מכחיש ולא לוקח על כך אחריות, מאורעות פוליטיים גדולים מתחילים להתרחש באופן שונה, וינסטון מנסה להפר את הקשר עם הממשל. הממשל לא מסכים והזוג נאסר בבית הכלא תוך אילוצם להמשיך ולבצע את תפקידם השנוי במחלוקת, במסירת ידיעות עתידיות.
ככל שמחזורי ההילוכים החוזרים הבאים של חייהם הולכים ומתקצרים, כך תוהים השניים כיצד יסתיימו המחזורים הללו עבורם בסופו של דבר –
האם יסתיימו ההילוכים החוזרים והשניים יעברו לחיים שאחרי המוות ? או האם מחזור חייהם הנוכחי הוא האחרון עבורם וכך בעצם יסתיימו חייהם ?
ספר המשך וקולנוע.
הסופר קן גרימווד עבד על ספר המשך כאשר מת לפתע בשנת 2003 מהתקף לב כשהיה בן 59. בשנת 2010 דווח שאולפני האחים וורנר תכננו לצלם גרסה קולנועית עבור הספר "בהילוך חוזר", בכיכובו של בן אפלק. את התסריט לגרסה זו כתב ג'ייסון סמילוביץ'. ב- 2011 היו דיונים על בימויו של הסרט על ידי רוברט זמקיס.
בייגל בייגל
בייגל בייגל הוא מפעל ישראלי לייצור חטיפים אפויים, בבעלות של חברת יוניליוור ישראל.
היסטוריה.
משפחת בייגל היא משפחת אופים יהודית שהחלה לייצר מוצרי בייגלה ב-1880, בעיירה סמוכה לקרקוב בפולין. שם המשפחה "בייגל" נקבע על פי משלח היד של בני המשפחה, כמקובל באותה תקופה.
בשנת 1933 עלתה משפחת בייגל לארץ ופתחה שתי מאפיות – בתל אביב וברמת גן. המאפיה ייצרה מגוון של מוצרים אפויים.
בשנות החמישים המוקדמות הוקם מפעל גדול של החברה שנועד לספק כמות גבוה יותר של מוצרים. באותו זמן, החברה החלה לספק את החטיף המלוח הישראלי הראשון אשר היה מבוסס על כעכים קטנים ופריכים. כעכים אילו ידועים כיום בשם "בייגלה" על שמו של בייגל.
בשנות ה-60, לאחר שהמפעל רכש מכונות חדישות, נזנח ייצור הבייגלה בשיטה הידנית של "נחשי בצק" והחל הייצור האוטומטי. עם השנים נוספו מוצרים רבים אחרים בצורות שונות למאפייה.
בשנת 2000 רכשה יוניליוור את "תמי בסט פוד" ובכך קבלה לידיה 51% מחברת בייגל בייגל ומשפחת בייגל החזיקה ב-49% הנותרים.
בשנת 2011 השלימה יוניליוור את הרכישה של חברת בייגל בייגל באופן מלא מידי משפחת בייגל (100%).
ב-2012 קיבלה החברה מענק של 10 מיליון שקלים להקמת מפעל בצפת, במקום המפעל באזור התעשייה ברקן שנסגר.
מוצרי בייגל בייגל.
כל מוצרי מותג בייגל בייגל הם אפויים. המוצרים:
שיווק ופרסום.
ב-2006, במטרה להכפיל את נתח השוק שלה עד סוף שנת 2008, יצאה חברת בייגל בייגל עם קמפיין פרסומי בהשקעה של כ-2 מיליון שקלים ועם אריזות חדשות שעוצבו על ידי פיליפ בולקיה בגריד עיצובי קבוע ואחיד לכל המוצרים.
בשנת 2012 ובתחילת שנת 2013, דורגה הפרסומת של בייגל בייגל במקום הראשון. בפרסומת מוצג נער בפולין שחושב על טעמים חדשים לבייגלה דקים דקים (קו פרסומי שהחל ב-2011). הפרסומת נוצרה על ידי משרד הפרסום באומן בר ריבנאי.
פעילות חברתית.
בשנת 2011 העמיק המותג את הקשרים שלו עם ארגון וראייטי על ידי מתן חסות ראשית לאירוע התרמה שנערך בערוץ 2. לכבוד האירוע השיקה החברה גם מוצר התרמה: בייגלה לבבות מלוחים שהוא מהדורה מוגבלת של בייגלה בצורת לבבות.
מתבוללים
אברהם אלמוג
אברהם אלמוג (נולד ב-1940) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, פיקד על גדוד 184 במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור העוז.
ביוגרפיה.
אלמוג נולד בירושלים. הוא בנם של חיה ואליהו הרוש, סבו מצד אמו היה נגיד הקהילה היהודית בעיר צפרו שבמרוקו ועלה לארץ ישראל עם עשרות מבני קהילתו ב-1921. במהלך מלחמת העצמאות נהרגה אחותו כשלחמה בקרב על הגנת הרובע היהודי, שניים מאחיו נלקחו לשבי בירדן לאחר נפילת הרובע. לאחר המלחמה נשלח ללימודים בקיבוץ חפציבה.
בנובמבר 1958 התגייס לצה"ל ושירת בחיל השריון. במלחמת ששת הימים שימש קצין מבצעים בחטיבה 8, לאחר מכן פיקד על פלוגה ושירת כקצין אג"ם בחטיבה. במרץ 1969 מונה לסגן מפקד גדוד 184 בחטיבה 14 ומילא תפקיד זה במהלך מלחמת ההתשה. הוא פיקד על גדוד 184 בחטיבה 14 עד ספטמבר 1973 ומונה לקצין הדרכה במפקדת גייסות השריון בג'וליס. במלחמת יום הכיפורים היה במינוי חירום קצין אג"ם של גייסות השריון, הוא חזר ונטל פיקוד על גדוד 184 ב-10 באוקטובר, לאחר שמפקד הגדוד נהרג בהתקפה על תעוז "טלוויזיה". אלמוג ארגן מחדש את הגדוד, והוביל אותו בלחימה בקרב השריון ב-14 באוקטובר, במבצע אבירי לב ובקרב החווה הסינית. על פועלו עוטר אלמוג בעיטור העוז.
לאחר המלחמה מונה למפקד חטיבה 265 באוגדה 440, חטיבת מילואים של טנקי שלל שהוסבו לטנקי טירן. ב-1977 מונה למפקד חטיבה 14, חטיבת שריון סדירה. בשנים 1979 עד 1981 פיקד על בית הספר לשריון. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש נספח צבאי בוונצואלה ובשש מדינות נוספות ביבשת.
סחוג
גאטאנו שיראה
גאטאנו שיראה (באיטלקית: Gaetano Scirea; 25 במאי 1953 - 3 בספטמבר 1989) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת הבלם, ונחשב לאחד מגדולי שחקני ההגנה בכל הזמנים.
שיראה, יחד עם חברו לקבוצה אנטוניו קבריני, היה הראשון מבין חמשת הכדורגלנים היחידים בהיסטוריה של הכדורגל האירופי, שזכו בכל חמשת הטורנירי הקבוצות הבינלאומיים המאורגנים על ידי אופ"א ופיפ"א: ליגת האלופות, גביע אירופה למחזיקות גביע, גביע אופ"א, הסופר קאפ האירופי והגביע הביניבשתי. כמו כן, הוא נכלל גם ברשימת תשעת השחקנים היחידים שזכו בשלושת טורנירי הקבוצות הבינלאומיים החשובים (ליגת האלופות, גביע אופ"א, גביע המחזיקות).
שיראה שיחק בנבחרת מעל לעשור, בו זכה עם הנבחרת במונדיאל 1982, ואף בישל את שערה השני של הנבחרת במשחק הגמר מול .
קריירת משחק.
אטלנטה.
שיראה החל דרכו בקבוצת הנוער של המועדון האיטלקי אטאלנטה. בגילאי נוער שיחק בעמדות שונות בחוליית הקישור. בגיל 19 קודם שיראה לקבוצת הבוגרים והוסט לעמדת הבלם. את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' ערך ב-24 בספטמבר 1972, כשנכנס כמחליף במשחקה של קבוצתו מול קליארי. בסך הכל ערך שיראה 20 הופעות ליגה באותה עונה, אך בסיום העונה אטלנטה סיימה במקום ה-14 וירדה לליגת המשנה. שיראה המשיך בקבוצה גם בליגה השנייה, ובעונה זו אף הפך לשחקן דומיננטי יותר בקבוצה, תוך שהוא משחק בכל 38 משחקי הליגה של הקבוצה. בסך הכל ערך שיראה 58 הופעות ליגה במדי אטלנטה, תוך שהוא כובש שער ליגה אחד במדיה.
יובנטוס.