הסכם שיתוף פעולה עם מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי (NOAA) של ארצות הברית מאפשר לשלוח תצפיות מטאורולוגיות ודו"חות למערכת החילוץ AMVER (Automated Mutual-Assistance Vessel Rescue, סיוע הדדי ממוחשב להצלת כלי שיט) של משמר החופים של ארצות הברית. את הדו"חות ניתן לשגר הן למרכז AMVER והן ל- NOAA באמצעות מסוף כלי שיט - יבשה אינמרסאט C, ללא תשלום.
SOLAS דורש שמסוף אינמרסאט C יכלול מקלט ניווט לווייני אינטגרלי או שיהיה מחובר חיצונית למקלט ניווט כזה. חיבור כזה יבטיח מידע מיקום מדויק שיישלח למרכז תיאום הצלה, אם אי פעם תועבר התראת מצוקה. גם מערכות המעקב החדשות לטווח הארוך של LRIT (Long-range identification and tracking, זיהוי ומעקב בטווח רחוק) משודרגות באמצעות מסופי אינמרסאט C התואמות גם למערכת SSAS(Ship Security Alert System, מערכת התרעה ביטחון אונייה) מובנית. מערכת SSAS מאפשרת שליחת הודעת מצוקה באופן חשאי על התרעה ביטחונית במקרה של מרד, התקפת שודדי ים או פעולה עוינת אחרת כלפי האונייה או צוותה.
תדר גבוה.
מערכת GMDSS עשויה לכלול גם רדיו טלפון וציוד רדיו-טלקס (ציוד הדפסה ישירה בפס צר) בתדר גבוה (HF) עם שיחות יזומות על ידי המערכת באמצעות מערכת שיחות דיגיטליות סלקטיביות (Digital selective calling, DSC). ניתן לבצע שידורי מידע של בטיחות ימית ברחבי העולם גם בערוצי הדפסה ישירה של רוחב פס צר בתחום תדר של HF. כל הספינות הסוחרות באזור הים A4 חייבות לשאת ציוד HF DSC וכן מערכת NDBP, שיכולה לפעול גם מאספקת הכוח בעתודה של כלי השיט (בדרך כלל סוללה 24V). חיוב תקשורת בתחום HF הכרחי כיוון שכיסוי אינמרסאט אינו משתרע על אזורי הקוטב.
מכשיר איתור לחיפוש והצלה.
התקנת GMDSS על אוניות כוללת מכשיר אחד (או שניים על כלי שיט בעל הדחק מעל 500 טון) לאיתור עבור חיפוש והצלה הנקרא משיב מכ"ם לחילוץ והצלה (Search and Rescue Radar, SART), שנועד לאיתור כלי שיט או כלי מצוקה על ידי יצירת סדרה של שתים עשרה נקודות על גבי צג המכ"ם של הספינה. טווח הגילוי בין מכשירים אלה לספינות תלוי בגובה תורן המכ"ם של הספינה ובגובה מכשיר איתור החיפוש וההצלה, ועומד בדרך כלל כ-15 ק"מ (8 מייל ימי). לאחר גילוי המכ"ם, מכשיר איתור החיפוש וההצלה יפיק אינדיקציה חזותית וקולית לאנשים במצוקה.
שיחות סלקטיביות דיגיטליות.
ארגון הימאות הבינלאומי (IMO) שילב במערכת GMDSS גם את מערכת DSC (שיחות דיגיטליות סלקטיביות, ראו לעיל) במכשירי רדיו ימיים בתדר MF, HF ו- VHF. מערכת DSC מיועדת בעיקר לייזום תקשורת רדיו-טלפון בין ספינה לספינה, מספינה לחוף ומהחוף לספינה ושיחות רדיו-טלקס בתחומי תדר של MF/HF. ניתן לבצע שיחות DSC גם לתחנות בודדות, קבוצות של תחנות או "כל התחנות" בטווח הרדיו. לכל אונייה, תחנת חוף וקבוצה המצוידת ב- DSC מוקצית זהות שירות נייד ימי (Maritime Mobile Service Identity) ייחודי בת 9 ספרות. התראות מצוקה במערכת DSC מורכבות מהודעת מצוקה בפורמט קבוע מראש ומשמשות ליזום תקשורת חירום עם אוניות ומרכזי תיאום הצלה. המערכת נועדה לייתר את הצורך לאייש באופן קבוע צוות על גשר האונייה או על החוף שיהיה בהאזנה קבועה לתדרי המצוקה.
ארגון הימאות הבינלאומי ואיגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU) דורשים שמכשירי הרדיו המצוידים במערכת DSC והפועלים בתדרי MF/HF ו-VHF יהיו מחוברים למקלט ניווט לוויני, GPS. חיבור זה יבטיח כי מידע מיקום מדויק יישלח למרכז תיאום הצלה אם תועבר התראת מצוקה. רשות התקשורת הפדרלית (FCC) בארצות הברית דורשת שכל סוגי הטלפונים הימיים החדשים, הפועלים בתחומי התדרים VHF ו-MF/HF שהתקבלו לאחר יוני 1999 יהיו בעלי יכולת DSC בסיסית לפחות.
לשיחות סלקטיביות דיגיטליות בתדר VHF יש גם יכולות אחרות מעבר לאלה הנדרשות עבור GMDSS. משמר החופים של ארצות הברית משתמש במערכת זו כדי לעקוב אחר כלי שיט בתחנת מעקב תנועה בים אשר נמצאת במפרץ הנסיך ויליאם, באלסקה. ארגון הימאות הבינלאומי ומשמר החופים מתכננים לדרוש מאוניות לשאת גם מערכת זיהוי אוטומטית (AIS) אוניברסלית אשר תהיה תואמת DSC כך שמדינות באזור A1 (ראו להלן) תוכלנה לזהות ולעקוב אחר כלי שיט מצוידים בAIS המשייטות במימיהן, ללא כל ציוד רדיו נוסף. לא ניתן לחקור ולבצע מעקב אחר רדיו המצויד ב-DSC אלא אם כן היצרן כלל אפשרות כזו והמשתמש הגדיר אותו כך שיאפשר מעקב.
הארגון הימי הבינלאומי מעודד ימאים להשתמש במערכת המצוקה והבטיחות הימית הגלובלית גם לתקשורת שגרתית ולדיווחי בטיחות, ולא רק למקרי חירום.
דרישות אספקת חשמל.
מערכת המצוקה והבטיחות הימית הגלובלית נדרשת להיות מופעלת משלושה מקורות אספקת חשמל:
על מנת לעמוד בתנאי SOLAS נדרשות הסוללות להיות בעלות כוח שיספיק להפעלת הציוד למשך שעה אחת על ספינות עם גנרטור חירום או שנבנו לפני פברואר 1995, ו-6 שעות על ספינות שאינן מצוידות בגנרטור חירום או שנבנו לאחר פברואר 1995. יש לטעון את הסוללות באמצעות מטען אוטומטי אשר נדרש גם להיות מופעל מהמחולל הראשי ומחולל החירום. המעבר מזרם חילופין לסוללה חייב להיות אוטומטי, ולהתבצע באופן שכל נתוני הציוד לא יושחתו ("אין הפסקה").
אזורי ים של מערכת המצוקה והבטיחות הימית הגלובלית.
אזורי הים של המערכת משמשים לשתי מטרות: לתאר אזורים שבהם שירותי GMDSS זמינים, ולהגדיר איזה ציוד רדיו של המערכת חייבות אוניות לשאת. לפני GMDSS, מספר וסוג ציוד הרדיו לבטיחות שהיו אוניות צריכות לשאת היה תלוי בדחי של הספינה. עם המערכת, מספר וסוג ציוד בטיחות הרדיו שצריכות האוניות לשאת תלוי באזורי GMDSS בהן הן מפליגות. אזורי הים של המערכת מסווגים לארבעת האזורים הבאים: A1, A2, A3 ו- A4.
רישוי מפעילים.
רשויות ימיות לאומיות רשאיות להנפיק סוגים שונים של רישיונות. אישור מפעיל כללי נדרש על אוניות החתומות על אמנת SOLAS, הפועלות גם מחוץ לאזור ים A1. בתוך אזור זה ניתן להסתפק באישור מפעיל מוגבל. כלי שיט שאינם חתומים על אמנת SOLAS ופועלים מחוץ לאזור A1 יידרשו לתעודת טווח ארוך, לעומת תעודה לטווח קצר הניתנת לכלי שיט שאינם חתומים על האמנה ופועלים רק בתוך אזור ים A1. תעודה נוספת היא תעודת מפעיל רדיו-טלפון מוגבל, הדומה לתעודת טווח קצר אך מוגבלת להפעלת רדיו DSC בתדר VHF. מדינות מסוימות אינן מנפיקות תעודות כמו זו האחרונה, ואינן רואות בה הסמכה מתאימה למערכת GMDSS.
בארצות הברית מונפקות ארבע תעודות GMDSS שונות:
פרסי המוזיקה האמריקאית 2021
טקס פרסי המוזיקה האמריקאית ה-49 התקיים ב-21 בנובמבר 2021 בתיאטרון מיקרוסופט, לוס אנג'לס, קליפורניה, תוך הכרה באמנים ובאלבומים הפופולריים ביותר בשנת 2021. ב-20 באוקטובר 2021, חודש ויום לפני הטקס, הוכרזו המועמדויות הרשמיות, ברחבי האינטרנט וברשתות החברתיות.
תקיפת דוב
תקיפות דובים הם תקיפות הנגרמות בידי דוביים באזורים בהם הם חיים בטבע. רוב הדובים גדולים ובעלי אופי אגרסיבי ויכולים להרוג אדם בקלות, אם כי התקיפות לא נפוצות. רוב המתקפות מתרחשות בבית גידולו של הדוב והרחק מיישובי האדם, אף שגם תקיפות כאלה נגרמו.
הביולוג הקנדי סטיב הררו מדווח שתקיפות דובים בארצות הברית וקנדה בשנות ה-90 הרגו 3 אנשים בשנה, בהשוואה ל-15 הרוגים מתקיפות כלבים. עם זאת אזורים בהם הדובים שכיחים יחסית בעלי סיכוי לתקיפה גבוהה יותר.
תקיפות כאלה נגרמו באזורים שונים כשרוב הדובים החיים עלולים לתקוף אנשים ובעיקר המינים דוב לבן, דוב חום, דוב שפתני, דוב שחור אמריקאי ודוב שחור אסייתי. גם המינים דוב מלאי, דוב המשקפיים ואף פנדה ענקית תועדו בתקיפת אנשים אך הן נדירות בהרבה. בעת העתיקה נמצאו מאובנים של קרבות בין אנשים לדובים כמו דוב המערות ודוב הבולדוג, שייתכן שגרם להכחדתם.
סיבות.
הסיבה למרבית תקיפות הדובים הוא הפתעה מצד הדוב מה שמעורר אצלו תקיפה הגנתית. עם זאת לרוב הדובים נוטים לברוח כשמגיע צייד עם נשק חם לעברם. הדעות לכך אינם ודאיות אך ייתכן שהדובים זהירים כשריד להגנה מטורפים נכחדים, מאחר שהם מזהים את הקשר בין האדם לנשק מסוכן או מאחר שציידים הרגו דובים אגרסיבים והשאירו דובים ביישנים יחסית. עדיין מרבית המתקפות התקבלו מציידים שניסו להסתתר מהדוב אך לבסוף התגלו.
איום נוסף כולל נקבות עם גורים. הדובות מגוננות בעוצמה על גוריהם ובעיקר אם נפגעו מהאדם (כמו בידי ציידים ולוכדי חיות). היוצא מהכלל הוא הדוב השחור, אשר גוריו מטפסים אוטומטית על העצים כהגנה מטורפים.
סיבה נוספת קשורה לרעב. הדובים הם אוכלי כל והם מחפשי מקורות מזון רבים. דובים החיים בקרבת האדם מורגלים לאכול שאריות שנפלו ולעיתים אף לפרוץ לבתים או למכוניות ולחטוף מזון. הדבר מקרב בין דובים רעבים לאדם מה שמסייע לתקריות קטלניות. גם ציידים שתפסו ציד ביערות מותקפים מאחר שהדובים נוטים להבריח בקלות טורפים אחרים מטרפם.
עם זאת רוב הדובים אינם טורפי אדם, למעט הדוב הלבן הניזון כקרניבור. בנוסף תקיפות של דובים שחורים קרו במקרים רבים מרעב וכך גם מספר תקיפות של דובים חומים באזורים צפוניים.
תקיפות נוספות חלות מדובים בשבי כמו בגני חיות או בקרקסים בייחוד כשהדוב נפגע מהתעללות (למשל דובים מרקדים).
תקיפות.