תמונות של השטרות החדשים הוצגו ב"צ'ינושיבו שינובו", עיתון צפון-קוריאני הממוקם ביפן. העיתון טען כי הוון החדש יחליש את השוק החופשי ויחזק את השיטה הסוציאליסטית במדינה. אולם, הוון צנח ב-96% מול הדולר בימים הספורים שלאחר החשיפה. דיווחים אחרים טוענים כי הממשל חזר בו מכמה היבטים של ההערכה מחדש, לאחר מהומה של סוחרי שוק הכספים שהובילה ל-12 הוצאות להורג.
בפברואר 2010 הוקלו כמה מהמגבלות על השוק החופשי. חבר המפלגה הבכיר פאק נאם ג'י פוטר לאחר מספר אירועי מחאה, ולאחר מכן הוצא להורג.
מסג'יסט הצמרת
מסג'יסט הצמרת היא קומדיית טעויות מז'אנר סרטי הבורקס, בכיכובו של דובי גל.
גל מגלם את גרשון פינצ'וק, מסג'יסט נשים מדופלם. הוא מנצל את עיסוקו המיוחד על מנת לקיים יחסי מין עם לקוחותיו, והן מוצאות אצלו אוזן קשבת שהן לא מצליחות למצוא אצל בעליהן. המצב מסתבך כאשר גרשון משכיר את דירת הורי אשתו (אסתי קוסוביצקי) לעצמו כמקום למעשיו ונעזר לשם כך בעורך דינו נחמיאס (אלברט כהן), שמנצל את הדבר על מנת לסחוט את גרשון.
שוויון בהסתברות
יוסי סרגוסי
הלל מפאריטש
נאום ברק אובמה באוניברסיטת קהיר
ב-4 ביוני 2009, נשא נשיא ארצות הברית ברק אובמה נאום מתוקשר שכותרתו A New Beginning (בעברית: התחלה חדשה) באוניברסיטת קהיר שבמצרים בפני סטודנטים, פקידי ממשל וראשי השלטון המצרי. מטרת הנאום העיקרית הייתה להפגין את שינוי המדיניות של הממשל האמריקאי החדש כלפי העולם הערבי והמוסלמי והוא נתפס על ידי רבים כתפנית משמעותית ביחסים בין ארצות הברית לעולם המוסלמי.
הנאום נערך בין היתר בשל הבטחה אותה נתן אובמה במהלך הקמפיין שלו לנשיאות לפיה הוא מתכוון לשאת נאום בפני העולם המוסלמי מעיר בירה מוסלמית במהלך החודשים הראשונים של כהונתו כנשיא.
דובר הבית הלבן רוברט גיבס ציין כי מצרים נבחרה משום שהיא "מדינה אשר במובנים רבים מייצגת לב העולם הערבי". כמו כן, מצרים נחשבת גם לגורם מרכזי בתהליך השלום במזרח התיכון והיא גם מקבלת סיוע צבאי וכלכלי ניכר מארצות הברית. כתב רויטרס רוס קולבין דיווח כי הנאום היה ניסיון לתקן את יחסי ארצות הברית עם העולם המוסלמי, אשר לטענתו "נפגעו באופן קשה" במהלך נשיאותו של ג'ורג' בוש הבן.
תוכן הנאום.
במהלך נאומו קרא אובמה להבנה הדדית ולשיפור היחסים בין העולם המוסלמי לעולם המערבי, ציין כי יש לעשות יותר על מנת להתמודד עם אלימות וקיצוניות. עם זאת, קריאתו של אובמה להשכנת שלום בין ישראל לבין הפלסטינים זכתה לעיקר תשומת הלב בכלי התקשורת.
הנאום התחלק לשבעה חלקים: האלימות והקיצוניות, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, נשק גרעיני (עם התייחסות מפורשת לאיראן), הדמוקרטיה, חופש הפולחן, זכויות הנשים והפיתוח הכלכלי.
בתחילת הנאום ניסה אובמה להדגיש את המשותף בין המוסלמים לארצות הברית. אובמה תיאר את התרומות של המוסלמים לתרבות המערבית כאשר הזכיר בין היתר את פיתוח הוראת האלגברה, פיתוח המצפן המגנטי וכלי ניווט, המצאת העט הנובע וההשפעה של האדריכלות האיסלאמית. הוא תיאר את הקשר האישי שלו לאסלאם, כולל העובדה שיש לו בני משפחה מוסלמים, שהוא גדל באינדונזיה, מדינה בעלת רוב מוסלמי ושהוא זוכר כיצד נהג לשמוע את קולו של המואזין בילדותו, כמו כן אובמה ציין כי כאשר הוא עבד בקהילות בשיקגו נוכח לראות ש"רבים מצאו כבוד ושלווה באמונתם המוסלמית".
במהלך החלק בנאום שעסק בסכסוך הישראלי-פלסטיני, הצהיר אובמה כי הוא תומך בפתרון שתי מדינות לשני עמים לסיום הסכסוך. כמו כן אובמה ציין כי הברית של ארצות הברית עם ישראל היא "בלתי שבירה", אך ציין כי המצב בו לעם הפלסטיני אין מדינה הוא מצב "בלתי נסבל" וכי שאיפותיהם של הפלסטינים למדינה ולכבוד לגיטימיות באותה המידה כפי שרצונה של ישראל להיות בית לאומי לעם היהודי היא לגיטימית. אובמה קרא להפסקת הבנייה בהתנחלויות הישראליות בגדה המערבית וקרא להשכנת שלום בין הפלסטינים לישראלים.
במהלך החלק בנאום שעסק בדמוקרטיה, הצהיר אובמה כי "אמריקה אינה מתיימרת לדעת מה טוב ביותר עבור כל אחד", "יש לי אמונה בלתי נדלית כי כל בני האדם שואפים לדברים מסוימים: היכולת לומר את העולה על דעתך ולהשתתף בהחלטה איך תראה צורת השלטון שלך; אמון בשלטון החוק ובצדק שווה לכולם; ממשלה שקופה שאינה גונבת מבני עמה; החופש לחיות כפי שאתה בוחר" כמו כן אובמה ציין כי החירויות הללו אינם רעיונות אמריקאים בלבד אלא זכויות אדם.
במהלך החלק בנאום שעסק בזכויות הנשים הצהיר אובמה כי יש לשמור על השוויון בין גברים לנשים, וכי נושאים הקשורים לשוויון נשים בשום אופן אינם עניין רק לאסלאם וכי המאבק לשוויון נשים ממשיך בהיבטים רבים של החיים האמריקאיים, ובמדינות רבות מסביב לעולם. כמו כן אובמה ציין כי זכותן של נשים לחינוך הוא תנאי בסיסי לשוויון בין המינים.
במהלך החלק בנאום שעסק בפיתוח הכלכלי, אובמה הזכיר מספר תוכניות מלגות ושותפויות שונות אשר מטרתם לתמוך בחינוך, בפיתוח טכנולוגי טוב יותר ובטיפולים בריאותיים טובים יותר במדינות בעלות רוב מוסלמי.
רקע.
ההכנות לנאום.
לקראת הנאום אובמה נפגש ב-21 באפריל עם המלך עבדאללה בירדן ולאחר מכן ב-5 במאי עם נשיא ישראל שמעון פרס.
ב-19 במאי 2009, נפגש אובמה עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בבית הלבן, שם דן עמו בסכסוך הישראלי-פלסטיני ובהתנחלויות הישראליות בגדה המערבית. על אף שאובמה ציין כי הממשל האמריקני רואה בפתרון שתי מדינות לשני עמים כדרך העדיפה לסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני, נתניהו סירב להסכים מראש באופן מפורש להקמת מדינה עצמאית פלסטינית וטען בתוקף כי לישראל הזכות להמשיך את הבניה בהתנחלויות, בעוד שאובמה קרא להקפאת הבנייה בהתנחלויות. בנוסף לכך, אובמה ציין גם כי ישנם עדיין מגוון של צעדים אותם ניתן לנקוט נגד איראן במידה ואיראן תמשיך את תוכנית הגרעין שלה.
ב-28 במאי נפגש אובמה עם הנשיא הפלסטיני מחמוד עבאס. גם בפגישה זו אובמה הביע את תמיכתו בהקמת מדינה פלסטינית עצמאית והדגיש כי חובתה של ישראל תחת הסכם מפת הדרכים משנת 2003 להקפיא את המשך הבנייה בהתנחלויות ולהבטיח את הקמתה של מדינה פלסטינית בת קיימא.
סבב הפגישות של אובמה שהתקיים במקביל לנאום.
בדרכו לקהיר, אובמה נשאר ללון בחוותו של עבדאללה מלך סעודיה הנמצאת מחוץ לריאד. בעודו שם, שני המנהיגים דנו בתהליך השלום במזרח התיכון ובפיתוח הכלכלי.
ב-4 ביוני, לפני שאובמה נשא את הנאום, נפגש אובמה עם נשיא מצרים חוסני מובארכ באחד מארמונותיו אשר ממוקם צפונית לקהיר. נשיא ארצות הברית אמר בהמשך על השיחות עם מובארק: "שוחחנו על המצב בין ישראל לפלסטינים. דנו כיצד נוכל להתקדם בתהליך באופן פרודוקטיבי אשר יביא שלום ושגשוג לכל תושבי האזור". הוא ציין כי ארצות הברית מחויבת לעבוד בשיתוף פעולה עם המדינות במזרח התיכון. לאחר מכן ביקר אובמה במסגד הסולטאן חסן בלב קהיר ומשם המשם לאוניברסיטת קהיר לשאת את הנאום.
לאחר הנאום, המשיך אובמה לגרמניה שם ביקר במחנה הריכוז בוכנוואלד על מנת לחלוק כבוד לקורבנות השואה. כמו כן, במהלך ביקורו בגרמניה נפגש אובמה עם קאנצלרית גרמניה אנגלה מרקל בדרזדן ב-5 ביוני.
התגובות לנאום.
הנאום, אשר ציפו לו רבים בעולם המוסלמי, זכה בהמשך לשבחים רבים ברחבי העולם המוסלמי. עם זאת, מוסלמים רבים העבירו גם ביקורת רבה על הנאום, הן לפני והן אחרי שהוא נמסר.
לפני הנאום.
ב-3 ביוני 2009, ארגון אל-קאעידה פרסם סרטון וידאו בו אוסאמה בן לאדן העביר ביקורת חריפה על מדיניות החוץ של ממשל אובמה במזרח התיכון. בן לאדן ציין כי אובמה "המשיך את דרכו של קודמו בתפקיד בכך שהוא משניא את המוסלמים... ובכך שהוא מניח את היסוד למלחמות ארוכות טווח." כמו כן, בן לאדן ציין גם כי "אובמה וממשלו הצליחו לזרוע שנאה מחודשת כלפי אמריקה." יום לפני כן הופץ גם סרטון וידאו באתרי אינטרנט קיצוניים בו אימן אל-זואהירי, השני בהיררכיית ארגון אל-קאעידה, העביר ביקורת על מדיניות ממשל אובמה והכריז כי "מסריו המגואלים בדם התקבלו וממשיכים להתקבל על ידי מוסלמים, והם לא יוסתרו על ידי מסעות יחסי ציבור או ביקורי פארסה או במילים אלגנטיות".
הנשיא אובמה ספג ביקורת גם מהאייתוללה עלי ח'אמנאי, המנהיג העליון של איראן, אשר מספר שעות לפני נאומו של אובמה בקהיר נשא נאום לציון יום השנה ה-20 למותו של האייתוללה רוחאללה ח'ומייני. האייתוללה חמינאי הגיב על הנאום המצופה של נשיא ארצות הברית והודיע כי "האומות בחלק הזה של העולם... בעלי שנאה מושרשת לאמריקה. גם אם הם ישאו נאומים נעימים ויפים לאומה המוסלמית, הדבר לא יוביל לשינוי. נחוצים מעשים".
לאחר הנאום.
נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס תיאר את נאומו של אובמה כנאום "ברור וכן... צעד פוליטי חדשני". עמר מוסא, מזכיר הליגה הערבית, שיבח את הנאום וציין כי הוא "היה מאוזן והציע חזון חדש של פיוס ביחסים עם מדינות האסלאם".