במלחמת יום הכיפורים שהייתה ארוכה יחסית, ובפרט חייבה גיוס נרחב וממושך גם לאחר סיומה, בלטה בצורך להיערכות של העורף להמשך תפקודו של המשק. פגיעה בתפקוד המשק ניכרה גם במלחמת לבנון השנייה ומבצע עופרת יצוקה, באזורים שהיו חשופים לירי רקטות.
מועצה אזורית הערבה
האגודה הלאומית של מפתחי הגוף לחובבים
האגודה הלאומית של מפתחי הגוף לחובבים (באנגלית: National Amateur Bodybuilders Association או בקיצור: NABBA בעברית: נאב"א) הוא ארגון שיוסד בשנת 1950 כדי לקדם את תחום פיתוח הגוף בממלכה המאוחדת. התחרות הראשונה שהיא ארגנה הייתה מר יוניברס של NABBA שנערכה ב-24 ביוני 1950 התחרות עדיין נערכת היום תחת השם "Universe Championships" (אליפות היקום).
כאשר מפתחי גוף מחוץ לממלכה המאוחדת רצו להשתתף בתחרות מר יוניברס ארצות שונות הצטרפו וכך יוסד ה-NABBA הבינלאומי. למספר ארצות שונות יש ארגון NABBA משלהם כמו NABBA אוסטרליה, NABBA ארצות הברית, NABBA גרמניה, NABBA ישראל ועוד. הקיצור NABBA מתייחס לארגון המקורי.
תחרויות במדינת ישראל של איגוד NABBA.
תחרויות מר ישראל בתחום פיתוח הגוף התחילו כבר בשנות השמונים, תמונות מהתחרות פורסמו במגזין ספורטאון (בשחור לבן).
תחרות מר ישראל 1993 נערכה בפרדס חנה, השתתפו בא למעלה מארבעים מתחרים עד גיל 18.
תחרות מר ישראל 2006 נערכה באולם בית אבא חושי בחיפה.
קובי יפרח זכה בתואר מר יוניברס והחזיק אותו שנתיים.
טירת מצואה
טירת מַצוּאהֶ (ביפנית: 松江城) היא טירה פיאודלית במצואה, בירת מחוז שימאנה ביפן. הטירה, המכונה "הטירה השחורה" או "טירת החופמי", היא אחת הטירות הבודדות ששרדו מתקופת ימי הביניים ביפן, ובייחוד היא בין הבודדות שמבנה העץ המקורי שלהן שרד ולא הוחלף במבנה מודרני הבנוי בטון.
בניית טירת מצואה החלה ב-1607 והסתיימה ב-1611, על פי הוראותיו של האציל המקומי, הוריו יושיהארו. ב-1638 עברו שטחי האחוזה והטירה לבעלותו של שבט מצואהדאירה, ענף זוטר בשבט טוקוגאווה, ששלט ביפן.
רוב הטירות ביפן נפגעו או נהרסו במלחמה, רעידות אדמה, או סיבות אחרות. מכיוון שרוב המבנה עשוי עץ הייתה שרפה סכנה עיקרית. טירת מצואה נבנתה לאחר שהסתיימה המלחמה הפיאודלית הגדולה האחרונה ביפן, ולכן מעולם לא חוותה לחימה. ועם זאת רק חלק מהקירות ומגדל העוז קיימים כיום.
היסטוריה.
מתוך 12 הטירות ששרדו ביפן, טירת מצואה היא היחידה ששרדה באזור סאנין. הטירה היא השנייה בגודלה, השלישית בגובהה (30 מטרים) ואחת העתיקות שבהן. את הטירה בנה במשך 5 שנים הדאימיו של אזור איזוּמוֹ, הוֹריוֹ יוֹשיהארוּ, והיא הושלמה ב-1622.
לאחר שלטונם של טדהארוּ הוֹריוֹ וטדטקה קיוגיוּ, שלט בטירה נאומאסה מצואהדאירה שהיה נכדו של טוקוגאווה איאיאסו מייסד שוגונות טוקוגאווה. מצואהדאירה עבר לטירה ממצואהמוטו במחוז שינשו, וכך החל שלטון שבט מצואהדאירה בטירה שנמשך עשרה דורות שהשתרעו על פני תקופה של 234 שנים.
ב-1875 נהרסו כל הבניינים בתוך הטירה, למעט מגדל הטירה, ששרד הודות ללחץ שהפעילו קבוצות עניין. בין 1950 ל-1955 עברה הטירה שחזור מלא.
הטירה היא מבנה מורכב, שנבנה בסגנון מגדל שמירה, שמבחוץ נראה כאילו גובהו 5 קומות, אך בפועל יש בפנים שישה מפלסים. רוב קירות הטירה צבועים בשחור. הטירה היא מבנה חסון שנבנה על מנת לעמוד בפני לחימה ובו בזמן הוא בעל נוכחות מלכותית חגיגית, המזכיר את סגנון מומויאמה.
סמואל שיידט
סמואל שיידט (בגרמנית: Samuel Scheidt; הוטבל ב-3 בנובמבר 1587, נפטר ב-24 במרץ 1654) היה מלחין, נגן עוגב ומורה גרמני מראשית תקופת הבארוק.
חייו.
שיידט נולד בהאלה ואחרי סיום לימודי היסוד שם, נסע לאמסטרדם ללמוד אצל סוולינק, המלחין ההולנדי ידוע השם, שחותמו ניכר בבירוד בסגנונו של שיידט. עם שובו להאלה התמנה לנגן העוגב, ואחר לממונה על המוזיקה (קאפלמייסטר) בחצר המרקיז מברנדנבורג. שלא כמוזיקאים גרמנים רבים, כמו היינריך שיץ, למשל, נשאר שיידט בגרמניה במהלך מלחמת שלושים השנים והחזיק מעמד בהוראה ובשורה של משרות קטנות יותר עד שהיציבות נכונה מחדש וניתן לו לשוב למשרתו כקאפלמייסטר.
שיידט היה המלחין הראשון לעוגב בבארוק הגרמני שזכה לפרסום בינלאומי, והוא מייצג את פריחתו של הסגנון הצפון-גרמני החדש, שהתהווה במידה רבה כתוצאה מן הרפורמציה הפרוטסטנטית. בדרום גרמניה ובעוד כמה ארצות באירופה נותרה איתנה כשהייתה השפעתה הרוחנית והאמנותית של רומא, כך שהמוזיקה ברובה הגדול המשיכה להסתמך על מודלים איטלקיים. בחבלי הארץ שעברו זה לא מכבר לפרוטסטנטיות, דחף הניתוק מרומא את המוזיקאים לפתח רעיונות סגנוניים חדשים, שונים במידה רבה מן המקובל על שכניהם.
המוזיקה של שיידט מתחלקת לשתי קטגוריות עיקריות: מוזיקה אינסטרומנטלית, הכוללת מספר רב של יצירות לכלי מקלדת, בעיקר עוגב; ומוזיקת קודש ווקאלית, חלקה א'קאפלה וחלקה עם בסו קונטינואו או ליווי אינסטרומנטלי אחר. המוזיקה שלו לעוגב הייתה מפורסמת בשעתה, אף כי בהמשך העיבה עליה המוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך. בכוראל פרלודים הרבים שלו הרבה שיידט להשתמש בטכניקה של "וריאציה מדוגמת", שבה כל פסוק של הכוראל משתמש במוטיב רתמי שונה וכל וריאציה (המורכבת מפסוקים אחדים) משוכללת מקודמתה, עד שהחיבור מגיע לשיאו. נוסף לכוראל פרלודים שלו, כתב שיידט מספר רב של פוגות, סוויטות מחולות (לעיתים קרובות בצורה מחזורית, עם בס יסודי משותף) ופנטזיות.
שיידט כתב גם כמות גדולה של מוזיקה ווקאלית, הן דתית והן חילונית, שחלק גדול ממנה שרד.
אנזימים
משרד התעשייה המסחר והתעסוקה
Israel Football League
אנטי וירוס (סרט, 2014)
אנטי וירוס הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של אלון נוימן, אשר ייצא לאקרנים בשנת 2014.
הסרט הדרמטי-מדע בדיוני בו מסופר על נגיף קטלני שמועבר במסרון המשתלט על עובדי חברת תוכנה המתמחה באנטי וירוס לבני אדם, הם מנסים למצוא דרך לנטרל אותו בזמן שהצבא מחליט לחסל אותם כדי שלא תפרוץ מגפה.
תקציר.
אנטי וירוס הסרט - הוא סרט דרמת מדע בדיוני באורך של 70 דקות, המספרת את סיפורה של חברת ביו-טכנולוגיה צעירה המנוהלת על ידי שני אחים אשר המציאה אנטי וירוס לבני אדם. האחד מדען והשני איש עסקים לכל אחד מהם אינטרס לקדם את המוצר שנקרא פתוגן - אנטי וירוס לבני אדם בצורת אפליקציה לסמארטפונים.
כאשר מתפרץ וירוס אלים בחברת פתוגן והמחסל את העובדים בזה אחר זה. הם נלכדים במשרד כאשר המלב"ם, המשטרה והצבא צרים עליהם, עכשיו על העובדים למצוא פתרון ולנטרל את הווירוס.
השעון מתקתק לקראת החלטה של המלב"ם לשים קץ לאיום שנמצא במשרד בדמותו של וירוס חדש וקטלני וזאת על ידי חיסול כל העובדים.
עלילה.
חברת פתוגן השייכת לשני אחים, רם – מנכ"ל החברה ומיכה סמנכ"ל מחקר ופיתוח הנמצאים על סף סיום פיתוח של המצאה גאונית – אנטי וירוס דיגיטלי לבני אדם. שש שנים של מחקר ופיתוח והשקעה של למעלה מ-20 מיליון דולר נדרשו להביא את המוצר לכלל סיום. אך כאשר הם ניצבים מול המשוכה האחרונה - אישורי הניסוי על בני אדם, משרד הבריאות לא מאשר. הכול יורד לטמיון ונשאר להם שבוע עד למציאת פתרון חלופי. רם כועס אבל מקבל את חוקי המשחק. מי שלא מקבלת ומנסה לחולל מהלך בלתי הפיך - היא המנהלת האדמיניסטרטיבית שלו – שחר. היא מאוהבת בו ובאקט של טיפשות מתוך רחמים והרצון לעזור היא מפעילה את הפרוטוקול – מהלך המפיץ וירוס קטלני הפוגע בעובדי החברה. שחר שומרת בסוד את מעשיה בזמן שרם ומיכה אובדי עצות כיצד להיחלץ מהסיטואציה הקטלנית.
אורלי בת זוגו של מיכה, שוטרת תנועה באה למשרדי החברה במטרה לעודד את רוחו לכבוד יום הולדתו ונקלעת לתוך הסיטואציה - הסגר הרמטי על משרדי חברת פתוגן. המשטרה והצבא צרים על בניין המשרדים בזמן שהמרכז לבקרת מחלות מנסים למצוא פתרון. אורלי היא הקשר היחידי שלהם החוצה, הודות למכשיר הקשר המשטרתי שלה.
שירה וירוטקית (מפתחת אנטי וירוס למחשבים) וראש צוות הפיתוח איבדה את בעלה – רועי בהתפרצות הנגיף. היא ביחד עם מיכה מגלים שהנגיף הקטלני שמחסל אותם בזה אחר זה, הוא הכלאה בין נגיף ביולוגי ווירוס דיגיטלי. נגיף חכם וקטלני בעל יכולות אדפטציה והוא מנסה בעזרת העובדים הנגועים לפרוץ את ההסגר ולהתפשט לכלל האוכלוסייה. לשירה לא נותרת ברירה אלא להפסיק להתאבל על בעלה ולצאת ולהילחם בנגיף הקטלני.
רם ומיכה מבינים שאין ברירה והם הניסוי שלו הם ייחלו לקבל אישור ממשרד הבריאות. הם מנסים להפעיל את פתוגן, אך אז הם מגלים שמישהו פרץ לסרבר הראשי של החברה ומחק את כל הקבצים. מנותקים מהעולם החיצון ואין באפשרותם להגיע לגיבויים, הם נאלצים לפנות לפתרון הביולוגי בדרך הישנה. אז מגלה מיכה שהנגיף המתוחכם הקדים אותם והוא נגוע.
מיכה שמושפע מהנגיף מתמרן מהלך לצאת ממשרדי החברה אך למזלו הרע הוא נתפס וההסגר מתהדק. מיכה, רם, שירה ושחר, ביחד עם קומץ עובדים נוספים, נשארים כלואים במשרדי החברה. אורלי מצליחה להיחלץ מתוך הבניין ומבקשת ממפקדי החמ"ל לנסות ולהציל את העובדים שנותרו. הם מסבירים לה שהנגיף כל כך קטלני שעדיף לחסל אותו ביחד עם העובדים מאשר להציל אותם ולקחת סיכון.
רם מרים ידיים כשמבין שזאת תסבוכת שאין לה מנוס. הוא נפגש עם שחר ומגלה שזאת היא שהפעילה את הפרוטוקול ויותר מזה, היא מסרה את המוצר לאויבם של פתוגן תאגיד תרופות ענק בשם אפסילון, אשר חש איום אם יצא המוצר לפועל. אפסילון מתגלה כחסרת רחמים ומסירה ידיה מהעסקה עם שחר. כשנודע לרם על כך, הוא מאבד את העשתונות, הורג את שחר ומתאבד.