באוסטרליה, מלון סטונוול היה שותף לוגיסטי גדול באחת מהמהדורות, ואירח אירוע ענק במלון, בשביל לחגוג את היום.
באוסטרליה, המגזין המקוון המקומי, A Modern Gay's Guide, כיסה את הפעילויות המתרחשות ביום הזה, ברחבי האוקיינוס השקט, כולל באירוע של מלון סטונוול.
יעל תכנה
יום הדראג הבינלאומי
המטבח הסן מרינזי
מכיוון שסן מרינו מוקפת על ידי איטליה, המטבח הסן מרינזי דומה מאוד למטבח האיטלקי, ובמיוחד למטבחים של חבלי הארץ הסמוכים אמיליה-רומאניה ומארקה. המוצרים החקלאיים העיקריים של סן מרינו הם גבינה, יין ובעלי חיים, וייצור גבינה היא פעילות כלכלית ראשונית בסן מרינו. סן מרינו השתתפה בתערוכה העולמית של פריז (1889), יריד עולמי שהתקיים בפריז, צרפת, עם שלושה מיצגים של שמנים וגבינה.
מאכלים.
כמה מהמנות המלוחות המקומיות הן שעועית עם עור חזיר (Fagioli con le cotiche), מרק שעועית חג המולד ובייקון; פסטה וגרגירי חומוס (Pasta e ceci), מרק חומוס ואטריות עם שום ורוזמרין; נידי די רונדינה (מנת פסטה אפויה עם חזיר מעושן, בקר, גבינה ורוטב עגבניות); וארנב צלוי עם שומר. ארבאצונה הוא מאכל על בסיס תרד המכיל גבינה ובצל. ישנה מנה אשר ניתן למצאו בעיקר בחבל בורגו מג'ורה הנקראת פיאדה, המורכבת מלחם שטוח עם מילויים שונים ודומה במקצת לפיאדינה מאמיליה-רומאניה.
קינוחים ומתוקים.
כמה מהמתוקים בסן מרינו הם עוגה המכונה טורטה טר מונטי ("עוגת שלושת ההרים / מגדלים"), המבוססת על שלוש מצודות סן מרינו ודומה לעוגת וופל שכבתית מכוסה בשוקולד; טורטה טיטאנו, קינוח שכבתי עשוי ביסקוויט, אגוזי לוז, שוקולד, שמנת וקפה, גם הוא בהשראת ההר המרכזי של סן מרינו, הר טיטאנו; בוסטנגו, עוגת חג המולד המסורתית עשויה מדבש, אגוזים ופירות יבשים; ורטה, קינוח העשוי מאגוזי לוז, פרוסות פרלין ושוקולד; קצ'אטלו (Cacciatello), קינוח עם חלב, סוכר וביצים, דומה לקרם קרמל; וזופה די סילג'י (Zuppa di ciliegie), דובדבנים מבושלים ביין אדום ממותק המוגשים על לחם לבן.
משקאות אלכוהוליים.
יין.
האזור מייצר גם מספר יינות סן מרינזים כגון ברונייטו (Brugneto) וטסאנו (Tessano) - יינות אדומים מיושנים בחבית, וביאנקאלה (Biancale) ורונקאלה (Roncale) - יינות לבנים דוממים. היין בסן מרינו מוסדר על ידי איגוד יין סן מרינו, אשר הוא גם יצרן יין רחב היקף.
ספיריטים.
הליקרים הסן מרינזים כוללים את המיסטרה (Mistrà) שבטעם אניס, הליקר טילוס (Tilus) שבטעם כמהין והליקר הצמחי תמיר שחר (Tamir Shachar).
אמנדה סידואל
אמנדה סידואל (באנגלית: Amanda Sidwall; 25 ביולי 1844 – 11 בינואר 1892) הייתה ציירת ומאיירת שוודית. היא למדה בפריז בשנות השבעים של המאה ה-19 והציגה עבודות בשנות השמונים.
ביוגרפיה.
סידואל נולדה בסטוקהולם ב־25 ביולי 1844, בתם של הבורסקאים סוון לורנץ סידואל ואשתו פרדריקה כריסטינה. יחד עם אחותה מתילדה, למדה לצייר לראשונה קישוטים ודמויות משנת 1860 בבית הספר לאומנויות ומלאכה בסטוקהולם. היא הייתה בין קבוצת הסטודנטים הראשונה שלמדה במחלקה לנשים של האקדמיה השוודית המלכותית לאמנויות כשהיא נפתחה בשנת 1864. יחד עם התלמידה אנה נורדגרן, היא המשיכה את לימודיה אצל טוני רוברט פלורי באקדמיה ז'וליאן בפריז (1874–1877) ופיתחה סגנון חופשי.
היא נשארה בפריז מספר שנים, זכתה לביקורות טובות והציגה במוזיאון דו לוקסמבורג, שם גם מכרה שתי עבודות, בהן ציור שהציג ילדה שקוראת לגבר זקן. היו לה גם מספר ציורים שהתקבלו בסלון בשנת 1880 ובשנת 1882. אף שלא קיבלה שום פרס, היא הצליחה למכור כמה עבודות באופן פרטי וגם למדינה.
בשנת 1883 חזרה לסטוקהולם כאמנית מבוססת. היא פתחה סטודיו משלה והתפרנסה גם מהוראת תלמידים.
גם היא וגם אמה נפטרו משפעת בחורף 1891–1892.
אמנדה סידואל מתה ב־11 בינואר 1892.
עבודותיה של סידואל זכו להכרה נרחבת בשנת 1942, 50 שנה לאחר מותה, כשהוצגו בסטוקהולם. הם הופיעו גם בתערוכות שונות בסוף המאה ה-20, הן בפריז והן בסטוקהולם.
Caribbean Blue
Caribbean Blue הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, "Shepherd Moons". השיר יצא לאור ב-7 באוקטובר 1991, על ידי חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, כסינגל המוביל מתוך האלבום. הבי-סיידס שלו הם "Orinoco Flow" ו-"Angeles".
השיר הגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים האירי, ולמקום הרביעי במצעד הסינגלים הצרפתי.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אניה ורומא ראיין והופק על ידי ניקי ראיין, בדומה לסינגלים "", "Storms in Africa" ו-"Orinoco Flow". הוא זכה להצלחה כאשר דורג במקום ה-12 במצעד רצועות הרוק המודרניות השנתי שפורסם לקראת סוף שנת 1992. הקליפ שלו מציג תמונות חזותיות המבוססות על ציוריו של מקספילד פאריש.
כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-83 מיליון השמעות.
ביקורת.
נד ראגט מ-"AllMusic" ציין כי ב-"Caribbean Blue" נמנעת אניה מלחזור על אותה צורת השירה שביצעה בלהיטה "Orinoco Flow". הוא הוסיף כי השינוי שנעשה בין השניים "עדין". לארי פליק מבילבורד תיאר אותו כ"חולמני, מעורר ואפילו מסובך" והוסיף ש"השירה המאופקת של אניה זורמת עם המנגינה והלחן של השיר". דייוויד בראון מאנטרטיינמנט ויקלי כינה אותו כ"שיר ואלס עוצר נשימה ואופטימי שמייצג באופן מובהק את אניה". ב-"Music &amp; Media" נכתב כי השיר "חולמני מאוד בדומה ל-"Orinoco Flow" משנת 1989".
במגזין פיפל הצהירו כי "שירתה המלאכית של הזמרת האירית מדגישה את הוואלס האלגנטי והאוונגרדי של השיר עצמו".
חמש שאלות מדוע
5 שאלות מדוע או חמש שאלות מדוע (באנגלית: 5Whys או Five whys) היא טכניקת תחקירים איטרטיבית, המשמשת לחקר יחסי הסיבה והתוצאה העומדים בבסיס בעיה מסוימת. המטרה העיקרית של הטכניקה היא לקבוע את שורש הפגם או הבעיה על ידי חזרה על השאלה "מדוע?". כל תשובה מהווה בסיס לשאלה הבאה. ה"חמש" בשם נובעת מתצפית אנקדוטאלית על מספר האיטרציות הדרושות בדרך כלל לפתרון הבעיה.
לא לכל הבעיות שורש סיבתי אחד. אם רוצים לחשוף גורמי שורש מרובים, יש לחזור על השיטה ולשאול בכל פעם רצף שונה של שאלות.
השיטה לא מספקת כללים קשים ומהירים לגבי אילו שורות שאלות לחקור, או כמה זמן להמשיך בחיפוש אחר גורמי שורש נוספים. לפיכך, גם כאשר מתבצעת מעקב צמוד אחר השיטה, התוצאה עדיין תלויה בידע ובהתמדה של האנשים המעורבים.
המחשה.
דוגמה לבעיה היא: הרכב לא מתניע.
ניתן לקחת את התשאול של דוגמה זו לרמה שישית, שביעית או גבוהה יותר, אך חמש איטרציות של "מדוע?" בדרך כלל מספיקות כדי להגיע לסיבה בסיסית. המפתח הוא לעודד את המתחקר להימנע מהנחות ומלכודות לוגיות ובמקום זאת להתחקות אחר שרשרת הסיבתיות במרווחים ישירים מההשפעה דרך כל שכבות ההפשטה ועד לסיבה שורשית שעדיין יש קשר כלשהו לבעיה המקורית. בדוגמה זו "מדוע" החמישי מצביע על תהליך שבור או התנהגות ניתנת לשינוי, המעידה על הגעה לרמת שורש הסיבה.
התשובה האחרונה מצביעה על תהליך. זהו אחד ההיבטים החשובים ביותר בגישת חמש הסיבות - "שורש השורש הנכון" צריך להצביע על תהליך שאינו עובד טוב או שאינו קיים. מנחים לא מאומנים יבחינו לעיתים קרובות כי נראה כי תשובות מצביעות על תשובות קלאסיות כגון "לא מספיק זמן", "חוסר תקציבי" או "חוסר בכח אדם". תשובות אלו אולי נכונות, אך הן אינן בשליטתנו. לכן, במקום לשאול את השאלה "מדוע?", שאל "מדוע התהליך נכשל?".
היסטוריה.
הטכניקה פותחה במקור על ידי סקיצ'י טויודה היפני והייתה בשימוש בתאגיד טויוטה במהלך התפתחות מתודולוגיות הייצור שלה. הוא מרכיב קריטי בהדרכה לפתרון בעיות, המועבר כחלק מההשראה למערכת הייצור של טויוטה. הכלי ראה שימוש נרחב מעבר לטויוטה, והוא משמש כיום במקומות רבים, כגון בקאיזן, בייצור רזה ובשש סיגמא. חמשת הסיבובים פותחו בתחילה כדי להבין מדוע יש צורך בתכונות מוצר חדשות או בטכניקות ייצור ולא פותחו לצורך ניתוח גורמי שורש.
שיטת 5 הלמות אומצה לתוך מתודולוגיית התחקורים הרשמית של הצי האמריקאי וכתוצאה מכך הפכה לסטנדרט בארגונים רבים גם מחוץ לארצות הברית ולתעשיות הביטחוניות.
Five whys
רות שהם
רות שהם היא מנכ"לית האוניברסיטה הפתוחה. שהם שירתה כקצינה בצה"ל בדרגת אלוף-משנה ומילאה תפקידים באגף המודיעין, היא כיהנה כראש אגף בכיר אסטרטגיה והתעצמות במערך הסייבר הלאומי.
ביוגרפיה.
שהם בוגרת תואר ראשון במתמטיקה (1985) ותואר שני בחקר ביצועים, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. היא שירתה כקצינה באגף התכנון ושימשה ראש צוות תכנון לטווח ארוך וראש צוות תכנון כלכלי. ב-2001 מונתה לראש ענף תכנון בחיל המודיעין. ב-2003 מונתה לראש ענף תכנון וניהול פרויקטים ביחידה 8200. בשנים 2006–2011 כיהנה כראש מינהלת מעבר אגף המודיעין לדרום.
לאחר שחרורה הצטרפה ב-2012 לחברת IBM שם כיהנה בתפקידי פיתוח עסקי בכירים. ב-2017 מונתה לראש אגף בכיר אסטרטגיה והתעצמות במערך הסייבר הלאומי. בינואר 2021 מונתה למנכ"לית האוניברסיטה הפתוחה.
רות שוהם
שבוע הנראות הביסקסואלי
שבוע הנראות הביסקסואלי או שבוע המודעות הביסקסואלית (באנגלית: Bisexual Awareness Week), הידוע גם בשם #BiWeek, הוא שבוע חגיגות שנתי שמתקיים ב-16–23 בספטמבר. השבוע הוא הרחבה ליום הנראות הביסקסואלי, המתקיים מדי שנה ב-23 בספטמבר. החגיגה מקדמת קבלה תרבותית של הקהילה הביסקסואלית, וכן ניסיונות לעודד זכויות ביסקסואליות.