איתן נאוה נולד במושב השיתופי מולדת ב-1 ביוני 1944 לוולטר וקלרה נאוה, יוצאי גרמניה שעסקו בחקלאות. בנעוריו למד בבית-הספר היסודי במושב וסייע להוריו בעבודות המשק ובכל עבודה אחרת, בייחוד בכלים ממונעים ובטרקטורים.
נאוה התגייס לצה"ל בפברואר 1962 והתנדב לחטיבת הצנחנים. כעבור שבעה חודשי אימון עבר ניתוח ברגלו, נפסל לצניחה וסווג כבעל בריאות לקויה. הוא הועבר להיאחזות הנח"ל אלמגור ושם הכיר את אשתו לעתיד. על חלקו בכיבוי שרפה שהתחוללה באוגוסט 1963 באזור אלמגור, קיבל צל"ש ממפקד החטיבה. לאחר השירות חזר למושב מולדת ונולד לו בן, כשנה לפני מלחמת ששת הימים.
בתקופת ההמתנה לקראת מלחמת ששת הימים, גויס והתאמן יחד עם חטיבתו בדרום לקראת צניחה באזור אל עריש. עם פרוץ המלחמה התברר שאין בכך צורך והחטיבה הועלתה לירושלים לתגבר את הכוחות של פיקוד מרכז, כחלק מהקרב על ירושלים. ביום השני למלחמה, בקרב על גבעת התחמושת, גילה אומץ-לב ונהרג בקרב תוך חיפוי על חבריו הנלחמים בתעלות הקשר. על מעשה זה קיבל משר הביטחון את עיטור הגבורה.
בתיאור המעשה נכתב:
הוא נקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. סיפור גבורתו הונצח בשיר גבעת התחמושת כשהבית השני מספר כיצד המפקד שולח את נאוה לחפות במקלע על הכוח המתקדם, ונאוה, אף שידע שהמעשה כרוך בפגיעה בלתי נמנעת, אינו מהסס לרגע ויוצא למשימה.
גילוי קבלת צל"ש המח"ט.
בארכיון גבעת התחמושת נמצא במהלך מחקר סרטון שציין כי היה אירוע באלמגור שבגינו זכו חיילים בצל"ש, ביניהם נאוה. לאחר מחקר בארכיון המושב מולדת נמצא מקור המוכיח כי נאוה זכה בצל"ש מח"ט משום שסייע בכיבוי שריפה בכורזים. צל"ש זה נשכח ונמצא לאחר שנים רבות.
בספר "מאריות גברו" של מפקדת הצנחנים הוקדש עמוד לתיאור תולדות חייו ולתיאור הקרב במהלכו נפל.
בנו הקריא את תפילת יזכור בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-69 של מדינת ישראל לזכרו, בטקס שנערך בנושא ירושלים - לציון 50 שנים לשחרורה, שבו לקח נאוה חלק.
חוק תשריר
רמי לוי
רחמים עבוד-לוי (נולד ב-16 בדצמבר 1955), המוכר בשם רמי לוי, הוא איש עסקים ישראלי, בעל השליטה ברשת המרכולים "רמי לוי שיווק השקמה", ברשת הסלולרית הווירטואלית רמי לוי תקשורת וברשת המרכולים ובתי הקפה "קופיקס". כמו כן, לוי מחזיק בכ-76% מחברת התעופה ישראייר. לוי כיהן בשנים 2003–2018 כחבר במועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת "ירושלים תצליח" בראשות ראש העיר לשעבר ניר ברקת.
ביוגרפיה.
רמי לוי נולד למשפחה ממוצא כורדי מאורפה שבטורקיה שעלתה לירושלים. אבי סבו נמנה עם מייסדי שכונת נחלת ציון. אביו, מרדכי, היה לוחם בלח"י. אמו, יפה, הייתה עקרת בית וגידלה את ששת ילדי המשפחה. עקב הדיסלקסיה שממנה סבל, הושאר לוי בכיתה ד' שנה נוספת ומשכשל במבחן הסקר בסוף כיתה ח' ובמבחני הקבלה לפנימיית מכמורת, עבר לבית ספר מקצועי שבמסגרתו החל לעבוד בגיל 14 בתפעול מריצות בעיר העתיקה של ירושלים עבור העירייה. את דרכו העסקית החל לאחר שהשתחרר מצה"ל ב-1976, בחנות קטנה ברחוב השקמה שבשוק מחנה יהודה, מחסן בגודל 40 מטר רבוע, שבעבר הפעיל סבו. מתוך התבוננות בקהל הלקוחות המקומי, זיהה לקוחות פרטיים רבים שחיפשו לרכוש מוצרים אצל סיטונאי המזון, אך נדחו כיוון שלעסקים לא הייתה יכולת להתמודד עם מכירה קמעונאית. לוי בחר לנקוט באסטרטגיה של מכירה ברמת מחירים נמוכה במיוחד ללקוחות אלו, ללא רווחיות. עם הזמן יצר קשרים ישירות עם הספקים, מה שאיפשר לו להרוויח את פערי התיווך, הוא הגדיל את שטח החנות מ-40 מ"ר למעל 100 מ"ר ולאחר שנתיים החל לשווק גם למסעדות, בתי מלון ולקוחות עסקיים אחרים.
ב-1981 פתח חנות נוספת בשכונת רמות אלון בשטח של כ-200 מ"ר, את חנות הענק הראשונה שלו פתח לוי ב-1992 בשכונת תלפיות ובהמשך הרחיב את הפעילות במתכונת זו של חנויות דיסקאונט גדולות. ב-2016 כללה הרשת 30 מרכולים בישראל שהיוו כ-9% מנתח השוק. הרשת הייתה השלישית בגודלה במדינה. בירושלים תפסה הרשת כ-20% מנתח השוק.
בשנת 2007 הנפיק לוי את "רשת חנויות רמי לוי שיווק השקמה 2006 בע"מ" בבורסה לניירות ערך בתל אביב. הכנסות החברה באותה שנה הסתכמו במעל ל-689 מיליון ש"ח, ב-2008 צמחו לכ-945 מיליון ש"ח עם רווח נקי של כ-50 מיליון ש"ח. וב-2009 הסתכמו בכ-1.35 מיליארד ש"ח עם רווח נקי של כ-73 מיליון ש"ח. באותה שנה נמכרו 10 אחוזים מהחברה לבית ההשקעות "פסגות". ב-2010 נרשם גידול נוסף בהכנסות לכ-1.7 מיליארד ש"ח. באוגוסט 2020 החזיק לוי ב-39.46% מהחברה.
אסטרטגיית הפעילות של הרשת הדוגלת בסל מוצרים זול במיוחד, הביאה את לוי לעימותים מול ספקים כמו זכיינית קוקה-קולה בישראל, החברה המרכזית לייצור משקאות קלים, שסירבה למכור לרשת את מוצריה, עד שנאלצה לחזור בה עם התערבותו של הממונה על ההגבלים העסקיים. עימותים מתוקשרים היו מול רשתות המזון הגדולות, תחרות שהתבטאה במלחמת מחירים אגרסיבית ובמבצעים כמו קילוגרם בשר עוף בפחות משקל אחד (אסטרטגיית לוס לידר).
באוגוסט 2009 רכש לוי את מפעל עוף העמק, שעמד לפני סגירה. בספטמבר 2010 הקימה החברה שבשליטתו את חברת רמי לוי תקשורת, לאחר שקיבלה רישיון ממשרד התקשורת להיות מפעיל רשת סלולרית וירטואלית (MVNO).
ללוי פעילויות עסקיות נוספות בתחום הנדל"ן בישראל ובבולגריה ובתחום הביטוח, תחום אליו נכנס בסוף 2011. בין השאר רכש את פרויקט הולילנד בירושלים ב-2010, וקיבל אישור לבניית שלושה מגדלים נוספים במתחם, ביולי 2021.
בין שנת 2003 לשנת 2018 כיהן לוי כחבר מועצת עיריית ירושלים מטעם רשימת ירושלים תצליח בראשות ניר ברקת. ב-2015 הדליק משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות. ביולי 2018 פורסם כי הוא שיאן החיסורים מישיבות המועצה (עשר מתוך שמונה עשרה).
במרץ 2017 פסק בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע כי לוי וחברת "שיווק השקמה" שבבעלותו פעלו במכוון לפגיעה בהתארגנות עובדים בחברת הבת "ביכורי השיקמה". עקב זאת הוטל על לוי והחברות שבשליטתו לשלם להסתדרות החדשה פיצוי בסך מיליון וחצי ש"ח - הסכום הגדול ביותר שנפסק בישראל בגין פגיעה בהתארגנות עובדים.
בחודש ספטמבר 2017 נעצר לוי ונחקר ביחידת להב 433 בחשד לעבירות מרמה והפרת אמונים. על פי פרסומים, החקירה התמקדה בחשד שלוי התחמק מתשלום מיליוני שקלים כהיטל השבחה בנוגע לבניית קניון מבשרת שבבעלותו, בזכות קשריו עם ראש מועצת מבשרת ציון, יורם שמעון. בדצמבר 2017 הודיעה המשטרה על סגירת התיק, משום שלא נמצאה תשתית ראייתית לביסוס החשדות.
בשנת 2018 הפך לבעל השליטה ברשת קופיקס וברשת גוד פארם. בשנת 2020, רכש את רשת הממתקים "שווייצריה הקטנה".
בכל סניפיו הקים בתי כנסת לרווחת הקונים והעובדים, לוי תולה בזה את הברכה בעסקיו. בשנת 2022 זכה לוי בפרס ירושלים לחיזוק ההתיישבות מטעם ערוץ 7, בשל פעילותו העסקית ביהודה ושומרון.
בינואר 2021, רכש את הבעלות בחברת ישראייר והפך לבעל השליטה בחברה לאחר שרכש 76% ממניות החברה תמורת 162 מיליון שקל. לאחר הרכישה הודיע לוי כי בכוונתו להפסיק את טיסות החברה בימי שבת.
לוי מתגורר בירושלים, נשוי לעדינה, המשמשת כגזברית קבוצת "שיווק השקמה", ואב לארבעה. ילדיו חזרו בתשובה. בתו הגדולה היא יפית לוי-אטיאס, אשת עסקים והבעלים של רשת "יפיז אופנה", חברת בת של "שיווק השקמה".
ערצב-19
מבצע ערצב 19
מבצע ערצב 19 הוא מבצע שהתרחש ביום הרביעי של מבצע שלום הגליל, בו הושמד בתקיפה אחת כל מערך טילי הקרקע-אוויר הגדול והחדיש של צבא סוריה בבקעת הלבנון. המבצע נערך ב-9 ביוני 1982 על ידי חיל האוויר הישראלי, ובמהלכו וביומיים שאחריו הושמדו כ-19 סוללות של טילי קרקע-אוויר, והופלו כ-23 כלי טיס של חיל האוויר הסורי ללא אבדות לחיל האוויר הישראלי.
קרב האוויר שהתפתח במהלך התקיפה היה הגדול בתולדות מלחמות ישראל ובעידן הסילון; בשיאו שהו בשמי לבנון למעלה מ-60 מטוסי מיג סוריים, ולמעלה מ-90 מטוסים ישראליים. במבצע הושמד, לראשונה בתקיפה אחת, מערך ההגנה האווירית שנבנה על פי הדוקטרינה הסובייטית. המבצע נלמד באקדמיות צבאיות ברחבי העולם כמופת של לוחמה אלקטרונית, דיכוי הגנה אווירית, תפעול נשק מונחה מתקדם וייעודי ושליטה טקטית.
רקע.
איום מערך הטילים.
במהלך מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים, ניצב חיל האוויר הישראלי בפני מערכי טילי קרקע-אוויר שגדלו והשתכללו. הבעיה נחשפה בשיא חומרתה במלחמת יום הכיפורים, שבה איבדה ישראל יותר מרבע ממטוסי הקרב שלה; מחצית מהאבדות היו בארבעת הימים הראשונים של הלחימה. חלק ניכר מהמטוסים אבדו כתוצאה מפגיעת טילי קרקע-אוויר. הנשק שהתברר כקטלני ביותר היה ה-SA-6, סוללות ניידות מתוצרת ברית המועצות שרכבי השיגור שלהן חומשו בשלושה טילים. מערכות ההתרעה של המטוסים הישראליים עדיין לא הכירו את אות המכ"ם של טילים אלו, וההתחמקות מהם הייתה קשה. במהלך המלחמה השתלטו כוחות ישראליים על רכיבי סוללות SA-6 ועל נפלים של הטילים, עובדה שאפשרה פיתוח אמצעי התגוננות אלקטרונית מפניהם וטקטיקות לתקיפתם.
לחיל האוויר היו תוכניות מגירה לתקיפת אתרי הטילים במצרים (מבצע תגר) ובסוריה (מבצע דוגמן 5). התוכניות התבססו על מטס הטעייה של מל"טים, ושיגור טילי אוויר-קרקע מונחי קרינה מסוג שרייק. עקב ההתארגנות החפוזה וריבוי המשימות הדחופות של חיל האוויר בתחילת המלחמה הופסק מבצע תגר אחרי מטס הכנה שנחל הצלחה מוגבלת. מבצע דוגמן, שניזון ממודיעין לקוי, פגע בשתי סוללות טילים בלבד, והסתיים באבדות כבדות לחיל האוויר. חלק מהכישלון נבע מתורת הלחימה של חיל האוויר באותה תקופה, שחייבה תקיפה של היעדים ביעף נמוך, שחשף את המטוסים לפגיעות מתותחי נ"מ.