לכנסייה הרומית-קתולית יש השפעה חזקה במדינה והיא הייתה המתנגדת העיקרית לסעיף החוקתי להגנה על להט"בים מהאפליה. בשנת 2002, כשהסעיף נדון בפרלמנט, טען פוליטיקאי נוצרי בולט כי "אין הומואים במזרח טימור" וכינה הומוסקסואליות כ-"מחלה". עם זאת, בשנים האחרונות להט"בים רבים מצאו תמיכה גם בתוך הכנסייה הקתולית. הכנסייה אמנם לא נקטה עמדה רשמית לתמיכה בזכויות הלהט"ב, אך קהילות נוצריות רבות התחברו לתמיכה בקהילה הגאה בשטחי המדינה. בשנת 2017 בעת קיום מצעד הגאווה הראשון במדינה, נזירה קתולית התנדבה לקיים תפילה ונאום בתחילתו.
אפליה ואלימות מצד בני משפחה והחברה הרחבה ממשיכים להשפיע על להט"בים. סקר שנערך בקרב 57 נשים לסביות, ביסקסואליות וטרנסג'נדריות שנערכו בשיתוף הפעילה בלה גאלוס בשנת 2017 מצא כי 86% מהנשאלות חוו אלימות פיזית ופסיכולוגית כאחד, כולל אלימות במשפחה, נישואים בכפייה להטרוסקסואלים וניסיונות של בני משפחה לשנות את נטייתן המינית או זהותן המגדרית.
אקטיביזם.
קבוצות התמיכה בזכויות להט"ב במזרח טימור כוללות את "Hatutan", "CODIVA", ו-"Arco Iris".
ב-29 ביוני 2017, מצעד הגאווה הראשון במזרח טימור התקיים בעיר הבירה דילי עם דיווחים של השתתפות 500 איש. נזירה קתולית נאמה בתחילת האירוע. באותו שבוע, ראש הממשלה, רועי מריה דה אראוג'ו הכריז כי "אפליה, חוסר כבוד והתעללות באנשים בגלל נטייתם המינית או זהותם המגדרית אינם מספקים שום תועלת לאומה שלנו" וכי "לכל אדם יש פוטנציאל לתרום להתפתחות האומה שלנו, כולל קהילת הלהט"ב", ובכך הפך למנהיגה הדרום-מזרח אסייתי הראשון שתמך בפומבי בזכויות להט"ב.
באפריל 2018, ארגון הלהט"ב הטימורי "Hatutan" השיק סרט תיעודי בנושא קבלת אנשי להט"ב בתוך משפחותיהם בשם "Dalan ba Simu Malu in Tetum" (הדרך לקבלה). בהשקתו השתתפו הנשיא לשעבר וראש הממשלה לשעבר, קסנאנה גוסמאו ונציגי מספר שגרירויות וארגונים.
מצעד הגאווה השני במדינה נערך ב-20 ביולי 2018 בדילי. אשר במהלכו, כ-1,500 איש השתתפו, פי שלושה מזה של השנה הקודמת. האירוע החל בהקרנת סרט תיעודי ובעקבותיו מצעד בהובלתה של להקה מקומית שניגנה שירי התנגדות טימוריים מסורתיים למדיניות השלטון ונגד אפליה.
מצעד הגאווה השלישי נערך ב-12 ביולי 2019 עם כ-3,000 איש, כפול מזה של השנה הקודמת, ו-6 פעמים מכמות האנשים שהשתתפו בשנת 2017. השרה לסולידריות חברתית והכלה ארמנדה ברטה דוס סנטוס תמכה באירוע. נשיא מזרח טימור, פרנסיסקו גוטרש, פרסם הצהרה לתמיכה במצעד, באומרו "אני נשיא של כלל האנשים! אני מכבד את כולם! כבוד ואהבה קושרים אותנו כמשפחה, כקהילה, כעם. אני מבקש מכולם לראות את המגוון והעושר של האומה שלנו. יחד אנו מחזקים את הכוח והידע הקולקטיבי. יחד אנו נלחמים למען חברה צודקת יותר. יחד אנו בונים עם מלא כבוד ואהבה לכולם!".
יהודה הלוי ברבי הלל
רבי יהודה הלוי ברבי הלל היה פייטן שחי בארץ ישראל או בסביבתה, בתקופה הפייטנות המזרחית המאוחרת, כנראה במאה ה-11. פיוטים שכתב נתגלו בגניזת קהיר בידי מנחם זולאי. הביאה לפרסומו (היחסי) העובדה שכתב פיוטים לט"ו בשבט, והיותו הפייטן הידוע הראשון שחיבר קרובות מיוחדות למועד זה.
מבחינת סגנונו, ניתן לשייך אותו לבית המדרש של תלמידי רבי אלעזר ברבי קליר, ובאופן ספציפי יותר, יש דמיון בין סגנון כתיבתו לסגנון הכתיבה של רבי פינחס הכהן בן יעקב מכפרא, בן המאה השמינית לערך. עם זאת, בכמה ממליצותיו נראה שהוא הושפע מרבי יוסף אבן אביתור, ולכן קבע זולאי שאי אפשר להקדימו לשנת 1000. בשל כך, מקובל לשייך אותו למאה ה-11.
פיוטיו.
לא שרדו פיוטים רבים שלו. בגניזה נמצאו עד כה שתי קרובות שלו לט"ו בשבט, קרובה אחת ליום חול, כמה קטעי יוצר לאבל, יוצר לפורים ופיוט ברכת המזון לפורים. בנוסף, שולמית אליצור העלתה את ההשערה שקדושתא גדולה לשבת ראש חודש, החתומה "יהודה לוי", שייכת לרבי יהודה ברבי הלל.
שתי קרובותיו לט"ו בשבט הן המקור הקדום ביותר לציונו של ט"ו בשבט כמועד חגיגי, מלבד המשמעויות ההלכתיות הטכניות שלו כמסמל את מעבר השנה לעניין מצוות התלויות בארץ. זולאי העלה את ההשערה כי הקרובות, המתבססות על חומר מדרשי, מעידות על קובצי דרשות לט"ו בשבט שלא הגיעו לידינו. יצוין כי מלבד שתי קרובות אלה נודע רק עוד פיוט אחד מתקופה זו שיועד לט"ו בשבט, וכנראה המנהג לציין את ט"ו בשבט כמועד חגיגי היה נחלתן של קהילות מועטות בלבד. מעיון בשתי הקרובות עולה ההשערה כי המניע לציין את ט"ו בשבט במיוחד הוא הימצאו בלב עונת הגשמים ובשל כך היותו הזדמנות נוספת לבקש על הגשמים.
שוצ'ימילקו
עינוי פין ואשכים
עינוי פין ואשכים (באנגלית: Cock and ball torture (CBT)) היא פעילות מינית הכרוכה בכאב או התכווצות בפין או באשכים. היא עשויה להיות כרוכה בפעילויות כואבות ישירות, כגון פירסינג באברי המין, משחק שעווה באברי המין, מעיכה, מחיצת אשכים, מכות באברי המין, משחק בשופכה, עינוי דיגדוגים, גירוי אירוטי בעזרת חשמל או הכאה. המעונה עשוי לקבל הנאה פיזית ישירה באמצעות סאדומאזוכיזם, או הנאה רגשית באמצעות השפלה אירוטית, או ידיעה שהמחזה נעים למענה הסדיסטי. רבות מהשיטות הללו נושאות סיכונים בריאותיים משמעותיים.
מכשירים ושיטות עבודה.
בדומה לפעילויות מיניות רבות אחרות, ניתן לבצע עינוי פין ואשכים באמצעות אביזר מין או מכשיר עינוג על מנת להפוך את הפין והאשכים ל"נגישים יותר" או למטרות משחק מקדים.
מותח אשכים.
מותח אשכים הוא אביזר מין המשמש להארכת שק האשכים ולסיפוק תחושת כובד שמושך את האשכים מהגוף. האביזר משמש למטרת העצמת האינטנסיביות של האורגזמה, מכיוון שמונעים מהאשכים לזוז למעלה. נועד לגרום לאשכיו של הלובש להתלות באופן נמוך מהרגיל (אם משתמשים בו באופן קבוע לפרקי זמן ממושכים), אביזר זה עלול להזיק לאיבר המין במקרים שהוא מהודק מדי, עקב זרימת דם נמוכה.
בעוד מותחי האשכים העשויים עור הן הנפוצות ביותר, דגמים אחרים מורכבים מטבעות פלדה הנצמדות באמצעות ברגים, מה שמוסיף משקל לא נוח נוסף לאשכיו של הלובש. אורך מותח האשכים הוא 2.5-10 סנטימטרים. סוג מסוכן יותר של מותחי אשכים יכול להיות תוצרת בית פשוט על ידי קשירת חבל או חוט סביב שק האשכים עד שהוא נמתח בסופו של דבר לאורך הרצוי.
מוחץ אשכים.
מוחץ אשכים (באנגלית: "Ball Buster") הוא מכשיר העשוי מתכת או חומר אקרילי שקוף המוחץ את האשכים לאט על ידי סיבוב אום או בורג. רמת ההידוק תלויה ברמת סבילות הכאב של הלובש. מוחץ האשכים משולב לעיתים קרובות עם קשירת הפרטנר, בין אם עם בן זוג או בעצמו.
מצנח.
"מצנח" הוא מעין אביזר בצורת צווארון, בדרך כלל עשוי מעור, הנצמד סביב שק האשכים, וממנו ניתן לתלות משקולות. צורתו חרוטית, תחתיו תלויות שלוש או ארבע שרשראות קצרות, שאליהן ניתן לחבר משקולות.
פעולה זה משולבת לעיתים עם BDSM. המצנח מספק גרירה מתמדת ואפקט סחיטה על האשכים. משקל המצנח הבינוני הניתן לתלייה הוא 3–5 ק"ג. במיוחד בזמן שיעבוד, רמת המשקל המשומשת גבוהה יותר. ניתן להשתמש במשקולות קטנות יותר כאשר המשתתף הלובש אותו חופשי לזוז, האפקט המתנדנד של המשקל יכול להגביל תנועות פתאומיות, כמו גם לספק גירוי חזותי לשותף הדומיננטי.
האמבלר.
ה"האמבלר" הוא מכשיר ריסון פיזי המשתמש ב-BDSM על מנת הגבלת תנועתו של משתתף הכנוע בזמן BDSM.
ההאמבלר מורכב ממכשיר קשירת אשך הנצמד סביב בסיס שק האשכים, המותקן במרכז מוט שחולף מאחורי הירכיים בבסיס הישבן. הדבר מאלץ את הלובש לשמור על רגליו מקופלות קדימה, שכן כל ניסיון ליישר את הרגליים מושך אפילו מעט את שק האשכים, וגורם לכל דבר החל מאי־נוחות ניכרת ועד לכאב קיצוני.
אזיקי אשך.
אזיקי אשכים הם מכשיר בצורת טבעת מסביב לשק האשכים שבין הגוף לאשכים. כאשר סגור, אינו מאפשר לאשכים להחליק דרכו. לסוג הנפוץ ביותר יש שני חפתים מחוברים. האחד סביב שק האשכים ואילו השני סביב בסיס הפין.
המשתתפים הפסיביים נהנים מהתחושה שהם בבעלות, בעוד שהמשתתף האקטיבי נהנה מהתחושה של "בעלות" על הפרטנר. התשוקה המרכזית שבעקבותה משתמשים באזיקי האשכים היא מעין "הטלת בעלות" של האשכים על הפרטנר. יש בכך רמה של השפלה, שבאמצעותה הם מוצאים עוררות מינית. מטרת האזיקים היא להוות חלק מפטיש מיני של הלובש או בן זוגם.
עם זאת, מדובר בשימושים קיצוניים באזיקי האשך. באופן מקובל יותר, המכשיר מוריד את האשכים ושומר אותם שם במהלך גירוי, שיש לו מספר יתרונות:
רתמת פין.
רתמת פין היא צעצוע מיני לפין המיועד ללבישה סביב הפין ושק האשכים. תפקידו דומה לתפקוד של טבעת פין. מכשירים אלה קשורים לעיתים קרובות לפעילויות BDSM. רתמת הפין הוא מכשיר צניעות גברי המורכב מטבעות פין מרובות. שיני קאלי הוא צמיד מתכת עם קוצים פנימיים שנסגר סביב הפין וניתן להשתמש בו למניעה או להכאיב בעת זיקפה.
ריסוק אשכים.
"ריסוק אשכים" הוא מעשה של בעיטה או הכאה באשכים. הוא נושא מספר סיכונים רפואיים, כולל סכנת קרע באשכים כתוצאה מטראומה משמעותית.
תרבות עינוי פין במזרח.
בעיטת אשך (ביפנית: "玉 蹴 り", תיעתוק: "טאמאקרי") הוא פטיש ותת -ז'אנר מיני של BDSM בו מתעללים באשכיו של גבר. הז'אנר מכונה באנגלית "ballbusting" (או בקיצור "bb") (בתרגום חופשי לעברית: הכאת אשכים). המונח Tamakeri היפני משמש אנשים רבים שאינם יפנים לתיאור אמצעי תקשורת בהם משתתפים אנשים אסייתים בעיקר נשים. הדינמיקה של טמאקארי מורכבת ממזוכיסט שהאשך שלו נפגע מסדיסט. הפטיש פופולרי בקרב גברים ונשים הטרוסקסואליים והומוסקסואלים.