בין סוגיות הדעות הקדומות והגזענות מופיע אחד המוטיבים של רומני חניכה – שאלת הזהות. כמו כן, נראה שלונדון היא הרקע המושלם ל"התפתחות המכאיבה לעיתים קרובות אל הבגרות דרך טווח של דילמות וקונפליקטים חברתיים, מיניים ופוליטיים" של הדמויות הראשיות. המאפיינים האלה מסמנים את הרומן של קוריישי כדוגמה לרומן חניכה.
בעמוד הראשון בספר, כרים מציג את עצמו כך: "שמי כרים אמיר, ואני אנגלי מבטן ומלידה, כמעט." מוטיב הזהות החצויה והשייכות שמופיע בציטוט מתחזק לאורך הרומן.
מוזיקת הפופ היא מוטיב חשוב ברומנים של קוריישי. אפשר אף לומר שלרומנים שלו יש פסקול. לונדון עצמה מקושרת בידי כרים לצליל: "היה ללונדון צליל אופייני. אנשים בהייד פארק מתופפים בבונגוס, והקלידים ב"Light My Fire" של הדלתות."
"הבודהה מהפרברים" מתרחש בשנות ה-70 ומסתיים רגע לפני תחילת עידן תאצ'ר (תבוסת ממשלתו של ג'ים קלהאן בהצבעת אי-אמון מוזכרת במפורש בעלילה). עם זאת, קוריישי כתב את הספר תחת ההשפעה הישירה של תוצאות התאצ'ריזם , ולכן היה מסוגל במבט לאחור להבחין בשורשי השמרנות התאצ'רית כבר בשנות ה-70, אף על פי שתאצ'ר לא מוזכרת כלל בספר ואין בו דיון פוליטי ישיר.
פרסים והכרה.
בשנת 1990 זכה "הבודהה מהפרברים" בפרס ווייטברד לרומן הביכורים הטוב ביותר. בשנת 2009 מיקם מגזין הספרות וסאפירי את הרומן ברשימת 25 הספרים המשפיעים ביותר שפורסמו ברבע המאה הקודמת.
יין ביו-דינמי
יין ביו-דינמי הוא יין שמיוצר באמצעות שיטות ביו-דינמיות בשלב גידול הפרי ובמהלך העיבוד שלאחר הקציר. בתהליך ייצור יין ביו-דינמי משתמשים גם בשיטות של חקלאות אורגנית (שימוש בקומפוסט כדשן והימנעות ממרבית חומרי ההדברה) וגם בתוספים לאדמה שמיוצרים על פי הפורמולות של רודולף שטיינר, מעקב אחרי לוח זמנים לשתילה שמבוסס על מדדים אסטרולוגיים, והתייחסות לאדמה בתור "אורגניזם חי וקשוב".
גידול גפנים ביו-דינמי.
שיטות ביו-דינמיות מיושמות בגידול גפנים במגוון ארצות, כולל צרפת, שווייץ, איטליה, ספרד, אוסטריה, גרמניה, אוסטרליה, ארגנטינה, צ'ילה, פרו, דרום-אפריקה, קנדה וארצות-הברית. בשנת 2010, מעל 700 יקבים דונם ברחבי העולם, שיחד מכסים שטח של יותר מ-100,000 דונם, הוגדרו כביו-דינמיים. מספר מגדלים מסחריים מוכרים ויוקרתיים מאוד עברו לשיטות ביו-דינמיות. לפי מאמר שפורסם במגזין Fortune, רבים מהיקבים המובילים בצרפת עובדים בשיטות גידול גפנים ביו-דינמיות, "כולל 'Domaine Leroy' בבורגונדי, 'Château de la Roche aux Moines' בלואר, 'Maison Chapoutier' בעמק הרון, ו-'Domaine Zind Humbrecht' באלזס". כדי שיין יוגדר כ"ביו-דינמי", עליו לעמוד בסטנדרטים שנקבעו על ידי ארגון דמטר , הפדרציה הבינלאומית לחקלאות ביו-דינמית.
חקלאות ביו-דינמית מבוססת על עבודתו של רודולף שטיינר, מייסד האנתרופוסופיה. שטיינר כתב את הספר "חקלאות ביו-דינמית" בשנת 1924, שבו חזה את מרבית התנועה האורגנית. הספר כולל עקרונות אקולוגיים, בדגש על נקודות מבט רוחניות ומיסטיות. מטרת הביו-דינמיקה היא עצמאות אקולוגית של חוות כמערכות חיות, מחוברות ואחידות.
יעילות.
חלק ממגדלי הענבים שאימצו את השיטות הביו-דינמיות טוענים שחל שיפור במצב הבריאותי של הכרמים שלהם בעיקר בהיבטים של מגוון ביולוגי רחב, פוריות הקרקע, הזנת יבולים, ושליטה במזיקים, עשבים ומחלות. לדוגמה, אן קלוד לפלייב, מיקב "Domaine Leflaive" שבבורגונדי טענה שהשימוש בשיטות ביו-דינמיות הציל כרם חולה מאוד, שמאז הפך לכרם שמייצר כמה מהיינות המוערכים ביותר שלה. מחקר אורך שבחן יקב אחד בקליפורניה, לא מצא הסבר לאיכות המשופרת של יינות ביו-דינמיים או אורגניים. במחקר, שבוצע בחלקות שונות של יקב מסחרי בעיר יוקיה בקליפורניה, לא נמצא הבדל בין שיטות ביו-דינמיות לבין שיטות של חקלאות אורגנית כללית בהיבט של איכות הקרקע, ולא במדדים של תוצר לגפן, מספר אשכולות לגפן, ומספר אשכולות לגובה הגפן. עם זאת, אחד ממחברי המחקר, ליאו מקלונסקי, טען שבציוני איכות של צרכנים, בסולם של 100 נקודות, היינות הביו-דינמיים והאורגניים צפויים לקבל ציונים גבוהים יותר מאשר יין המיוצר בשיטת חקלאות מסורתית.
יצרני יין ביו-דינמי טוענים שיש לו טעם חזק, ברור ותוסס יותר, ושהיין נשאר ראוי לשתייה במשך זמן רב יותר. יינות ביו-דינמיים הם בעלי ניחוח "פרחוני" יותר, כך לפי היינן הביו-דינמי הספרדי פרז פאלאסיוס. יצרנים ביו-דינמיים טוענים גם ששיטותיהם נוטות להוביל לאיזון טוב יותר בצמיחה, כך שייצור הסוכר בענבים עומד בקנה אחד עם הבשלות הפיזיולוגית, מה שיוצר את האיזון הנכון בין הטעם לבין תכולת האלכוהול, אפילו בתנאים של שינויי אקלים.
מגזין Fortune ערך טעימה עיוורת של עשרה צמדי יינות, אחד ביו-דינמי והשני מיוצר בשיטה מסורתית. הטועמים היו שבעה מומחי יין, כולל מאסטר ביין ואוצרי יין ראשיים. תשעה מהיינות הביו-דינמיים נבחרו כטובים ממתחריהם הקונבנציונליים. נמצא שהיינות הדינמיים "ביטאו טוב יותר את הטרואר, הדרך שבה יין יכול לייצג את המקום המסוים שהוא מקור הניחוח, הטעם והמרקם שלו". מבקרים מזהירים שהשוואה כזאת של יינות מאותו סוג צריכות לכלול התייחסות להבדלים בקרקע ולשיטות החקלאות והעיבוד שבהן משתמשים.
מבקרים מכירים באיכות הגבוהה של יינות ביו-דינמיים, אך מעלים את השאלה כמה מהשיפורים בבריאות הכרם היו מתרחשים בכל מקרה אם היו משתמשים בחקלאות אורגנית, ללא המיסטיות והמאמץ שכרוכים בביו-דינאמיות. מבקרים אחרים מייחסים את הצלחת גידול הגפנים הביו-דינמי למיומנות גבוהה יותר של יצרני היין ותשומת לב קפדנית לפרטים. ריי אַייִל, העורך הראשי של מגזין "Wine &amp; Spirit", אמר, "אז מה אם הם חושבים שלקבור קרני פר מלאות בגללים יעזור להם לתעל כוחות חיים חדשים מהקוסמוס?"
אמנת אמסטרדם
אמנת אמסטרדם (Treaty of Amsterdam או בשמה הרשמי Treaty of Amsterdam Amending the Treaty on European Union, the Treaties Establishing the European Communities and Certain Related Acts ) נחתמה ב-2 באוקטובר 1997 בעיר אמסטרדם ומכאן שמה, כניסתה לתוקף ב-1 במאי 1999. האמנה נועדה לנסח רפורמות חדשות כחלק מתהליך ההכללה הצפוי של מדינות מזרח אירופה לאיחוד האירופי.
האמנה נמנית עם שורת האמנות וההסכמים שנוסחו כחלק מהליך האינטגרציה האירופית שהובילה לכינון האיחוד האירופי. אמנת אמסטרדם מהווה תיקון לאמנת מאסטריכט משנת 1991, שהייתה הראשונה בניסוח אמנת האיחוד האירופי (The Treaty of the European Union), והייתה לתיקון לאמנת הנציבות האירופית (EC) . האמנה הניחה יסודות חשובים לאלה שיגיעו אחריה, כאשר היא שמה דגש על לקונות משפטיות וסעיפים כפולים. יחד עם זאת, היו רבים שהביעו תסכול ממעט ההישגים שהושגו בפועל מהאמנה . בדומה לאמנות קודמות, מחולקת האמנה לארבעה נושאים עיקריים: חירות; ביטחון וצדק, האיחוד והאזרחים, מדיניות חוץ וביטחון, שינויים מוסדיים .
אמנת אמסטרדם מציגה שורת רפורמות, הכוללת את הטמעת אמנת שנגן (Schengen), עיגון ערכי היסוד של האיחוד, והעברת רבים מנושאי הנדבך השלישי באמנת מאסטריכט אל הנדבך הראשון. ניסוח האמנה נבע מההצטרפות הצפויה של רבות ממדינות מזרח אירופה לאיחוד האירופי, ולכן נתבקשו שינויים במבנה המוסדי-פוליטי. הרחבת תחומי האחריות שהוצגו באמנה נגעו לתחומים הכוללים בריאות ציבורית ותאגידי מיסוי ומשקל משמעותי ניתן לנושא מדיניות ביטחון פנים וחוץ, לאור המלחמה בשטחה של יוגוסלביה-לשעבר. נושא חשוב נוסף שהוכרע באמנה זו הוא הענקת כוח נוסף לפרלמנט האירופי.
הרקע לאמנה.
אמנת אמסטרדם, בדומה לאמנת ניס, שיקפה את שני הנושאים שהעסיקו את האיחוד האירופי במחצית השנייה של שנות ה-90: התרחבות ומיזוג גמיש. ההליכה של האיחוד האירופי אל עבר סיפוח מדינות מזרח אירופה, הבהירה כי האיחוד האירופי כגוף, הוא מסורבל, מסיבי וחסר יכולת פעולה. העקרונות של אמנת מאסטריכט, שכוננה בשנת 1992, לא מאפשרים לאיחוד להתרחב מזרחה, ולכן נושא המיזוג הגמיש הוא שזכה לתשומת לב, בין היתר עקב האיחוד המוניטרי. המסקנה שעלתה היא כי הליך ההתרחבות חייב להיעשות בצורה מהירה שתמנע השהייה של ההליך.
אחד מסעיפי אמנת מאסטריכט, קבע על התכנסות ועידה בין-ממשלתית שנתית עד סוף שנת 1996 כדי לבחון את יעילותה של האמנה. הקושי באשרור אמנת מאסטריכט, הוא שהוביל להכרה בצורך בשינויים, זאת לאור הליך ההתרחבות והשיח על המיזוג הגמיש שזכו להסכמה גוברת.