לאחר שחרורו שימש רגוניס סמנכ"ל משאבי אנוש בקבוצת מי עדן. בהמשך שימש כחבר הנהלת הוועד האולימפי בישראל וכיושב ראש התאחדות הלאומית לספורט הרכיבה על סוסים.
לרגוניס תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. הוא נשוי לנועה, אב לארבעה ומתגורר בכוכב יאיר.
אחיו הצעיר אייל רגוניס, שימש כקמ"ן סיירת מטכ"ל והיה אחראי לתכנון מבצע הצגת תכלית.
צמד העמרנים
צמד העמרנים הוא צמד זמרים ישראלי, האחים שלום וברק עמרני, שהיה פופולרי משנות ה-60 עד שנות ה-80.
היסטוריה.
האחים שלום (הבכור) וברק (1939-2022) עמרני נולדו בשכונת כרם התימנים לשושנה, מנהלת משק הבית של ראש העיר מאיר דיזנגוף, ולרחמים, בעל חנות תבלינים בשוק הכרמל הסמוך. משפחתם עלתה מתימן ב-1892 לארץ ישראל והתיישבו תחילה בכפר התימנים בשילוח. רחמים היה הילד הראשון שנולד במקווה ישראל. הסבא והסבתא נמנו על מייסדי כרם התימנים. לשניים נוספו בהמשך עוד חמישה אחים ואחיות. האחים למדו את שירי תימן בביתם.
ברק למד בבית ספר "גאולה" בתל אביב ובהמשך למד בבית הספר המקצועי אורט בעיר.
שירת בצה"ל בלהקת גייסות השריון ולאחר שהשתחרר הצטרף לצי הסוחר, וביקר בארצות רבות באפריקה ובמזרח הרחוק.
שלום שירת כחשמלאי מטוסים בחיל האוויר והחל ללמוד נגינה בגיטרה אצל יוסף פלטה. השניים הקימו את "צמד הגיטרות", שפעל כשנתיים ובשנת 1960 הופיע תקליטם היחיד, "שתי גיטרות", שכלל את הלהיט "שובה אלי".
לאחר שחרורו צירף שלום אליו את אחיו צעיר, ברק, שסיים את עבודתו בצי הסוחר, לצמד "העמרנים".
המנהל המוזיקלי של הצמד היה יוסף הדר, שבחר ועיבד את השירים בתקליט אריך הנגן הראשון, "העמרנים", שהופיע ב-1966. התקליט כלל גם שירי מסורת תימניים.
שני האחים, שליוו את עצמם בגיטרות, הופיעו בכל רחבי הארץ והתפרסמו בשיריהם: אגדת הל"ה, ברח המלך, הרמטכ"ל התימני, אביגיל ועוד. הצמד השתתף בכמה מופעים של פסטיבל דרור למנצח שיר מזמור.
ברק הכיר את רעייתו, מריאטה, ילידת פילדלפיה, ב-1968, בעת שהופיע בניו יורק. השניים הגיעו לישראל ונישאו ב-1969.
בשנת 1976 ביצעו השניים את שירו של אורי שבח, "פזמון האגודה", בפסטיבל הזמר המזרחי וזכו במקום השני בתחרות.
בשנת 1978 נערך ערב הוקרה לצמד בשם "ערב של עמרנים" בהנחיית רבקה מיכאלי.
התקליט השני של הצמד, "ערב של עמרנים", הופיע ב-1979.
בתחרות הזמר העברי בשנת 1985 בערד השתתפו בשיר "עוד תוסס היין" של מוני אמריליו ועדנה פלג.
בשנת 1988 הוציאו את תקליטם השני "רוח דרומית" שכלל שירים תימניים ישנים. התקליט הופיע כתקליטור ב-2007.
ברק עמרני נפטר ב-3 בינואר 2022, בביתו בגבעת שמואל, בגיל 82, לאחר התדרדרות במצבו הבריאותי, עקב מחלת הפרקינסון שלקה בה בגיל 61. הובא למנוחות בבית העלמין בראש העין. הותיר אחריו אישה, מריאטה, 4 בנות ונכדים.
כבדות שמיעה
מייק הרצוג
אהרון בר-עוז
אהרון בר-עוז (נולד ב-25 בדצמבר 1936) הוא איש חינוך ישראלי, כיהן כמנהל בית-הספר "אליאנס" בחיפה במשך עשרות שנים. בנוסף, מילא תפקידים בכירים במערכת החינוך, בהם נשיא מועצת ארגון המורים ויו"ר התאגדות המנהלים העל-יסודיים בישראל.
קורות חיים.
בר-עוז, אז "ברזני", נולד במוסול שבעיראק בשנת 1936, למשפחת רבנים וראשי הקהילה. למד שש שנים בבית ספר אליאנס בעירו. ב-1951 עלה לישראל עם בני משפחתו במסגרת מבצע עזרא ונחמיה. הם שוכנו במעברת טירת כרמל. כנער לא היה יכול ללמוד באופן מסודר ועסק בעבודות שונות כדי לעזור בפרנסת המשפחה.
בגיל 18 הצטרף לגרעין הנח"ל "יפתח" בקיבוץ נוה אור, ונבחר ליו"ר ועדת חברי הגרעין. הוא נשלח לקורס מדריכים ברמת אפעל והדריך בתנועת "הנוער העובד". את שירותו בצה"ל עשה בנח"ל המוצנח כסייר. במלחמת ששת הימים נפצע ברמת הגולן.
אף על פי שלא זכה ללימודים פורמליים בבית ספר תיכון, סיים תואר ראשון במקרא והיסטוריה, תואר שני בחינוך בתחום הדרכת מורים ותוכניות לימודים, ותואר שלישי במינהל חינוכי. עבודת הדוקטורט שלו עסקה ב"אוטונומיה של המנהל העל-יסודי". כמו–כן השתתף בהשתלמויות רבות; בין היתר במכון הרטמן ללימודי יהדות מתקדמים.
בראשית דרכו כמורה, עבד בבית ספר יסודי ובתיכון קריית חיים. ב-1976 מונה למנהל בית הספר התיכון כי"ח אליאנס בחיפה, וכיהן בתפקיד זה עד 2002. כמנהל, הטביע חותמו בשיטת ניהול של "משק סגור". בתקופת כהונתו הגיע בית הספר להישגים בבחינות הבגרות, ומספר תלמידיו גדל ל-1,400. בעקבות הגידול בכמות התלמידים, בנתה חברת כי"ח בשנות השמונים 25 חדרי כיתות נוספים לבית הספר בקמפוס שלו ב"עמק השמש" בחיפה. בתקופת כהונתו פותחו בבית הספר תוכניות לימוד חדשות, ונוצרו קשרים וחילופי משלחות עם מספר בתי ספר בחו"ל מברמן, פריז ובוסטון.
לאחר סיום תפקידו, ב-2003, הירצה במכללת בית ברל, בקורסים של מנהלים ושל ארגון "צוות" (להכשרת קציני צה"ל בכירים לניהול בתי ספר). ב-2005 שימש כמנהל בית ספר להשתלמויות מורים.
מונה על ידי שר החינוך יוסי שריד לחבר המזכירות הפדגוגית של משרד החינוך, תפקיד בו תרם להתוויית "תוכנית הליבה" של בתי הספר בארץ.
בר-עוז כיהן לאורך השנים במספר תפקידים התנדבותיים: הוא שימש כמזכיר ארגון המורים העל-יסודיים בחיפה והצפון; נבחר לנשיא מועצת ארגון המורים; שימש יו"ר התאגדות המנהלים העל-יסודיים בארץ ובתפקיד זה, בין היתר, ייצג את ישראל במספר כנסים בינלאומיים בסין, קוריאה, בוסטון ובהלסינקי; היה ממארגני כנס ראשי המנהלים העל-יסודיים מרחבי העולם בירושלים בשנת 2000; היה פעיל ב"תנועה למען ישראל טובה" למען תלמידים במשך כ-16 שנים (כיו"ר ועדת החינוך). מלבד זה, היה חבר בוועדת תמיכות ומלגות של יו"ר הכנסת במשך 4 שנים.
ב-1986 קיבל תעודות הוקרה מממשלת צרפת על תרומתו להפצת התרבות הצרפתית (Palmes Academiques) וב-1993, ממשרד החינוך, על ארגון השתלמויות מורים בבית ספרו. על התנדבותו ותרומתו לקידום מערכת החינוך הוענק לו בשנת 2006 אות "יקיר חיפה".
בעשור השני של המאה ה-21 משמש בר-עוז יו"ר חבר הנאמנים של המכללה האקדמית "גורדון" בחיפה. כמו כן, הוא מרצה בהתנדבות בקורס של מתנדבים לקהילה באוניברסיטת חיפה. משמש ויו"ר ועדת החינוך של "התנועה למען ארץ ישראל טובה" ומכהן כנציג מדינת ישראל בפורום הבינלאומי של מנהלים על-יסודיים. מלבד זה, מכהן כיו"ר הוועדה האקדמית לחקר יהדות מוסול, עיר הולדתו.
בשנת 2000 יצא לאור ספרו "מקודשת", המתאר את חיי משפחתו בעיראק עד עלייתה לישראל. לאורך השנים כתב מספר מאמרים לכתבי עת מקצועיים בתחומי היהדות, החינוך והחברה.
בר-עוז נשוי ואב לשלושה. מתגורר בחיפה.
ארנון פרלמן
ארנון פרלמן (נולד ב-16 במאי 1968) הוא איש יחסי ציבור, מגיש טלוויזיה ודירקטור ישראלי. לשעבר יועץ התקשורת של אריאל שרון (2003-2001) בכהונתו כראש ממשלת ישראל וחבר ב"פורום החווה", וכן סגן יו"ר "מעריב החזקות".
ביוגרפיה.
פרלמן גדל בחולון, בנם של דן ובלהה פרלמן. בוגר תיכון קוגל בחולון. בתקופת כהונתו של רוני מילוא כראש עיריית תל אביב שימש פרלמן דובר העירייה. כמו כן שימש רכז הכתבים של עיתון "הארץ" ודובר מרכז השלטון המקומי. הוא ייסד את משרד יחסי הציבור "ארנון פרלמן ושות' בע"מ" ואת חברת "ארנון פרלמן אחזקות בע"מ".
במהלך קמפיין בחירות 1999 שימש ראש צוות הדוברים של אהוד ברק. ביולי 2001 מונה ליועץ התקשורת של ראש ממשלת ישראל אריאל שרון. כמו כן, שימש ראש אגף התקשורת במשרד ראש הממשלה. הוא סיים את תפקידו כיועץ התקשורת של ראש הממשלה בדצמבר 2003, ולאחר מכן הקים את חברת הייעוץ האסטרטגי "פרלמן - ייעוץ אסטרטגי".
בינואר 2004 הצטרף פרלמן לדירקטוריון "מעריב החזקות" כדירקטור מטעם ולדימיר גוסינסקי, שותפה של משפחת נמרודי לשליטה בחברה. ביוני באותה שנה מונה לסגן יו"ר "מעריב החזקות". באפריל 2006 מונה לדירקטור בחברת "נקסטקום".
משנת 2010 עד 2013 הנחה בערוץ הכנסת את התוכנית "הצוללת", תוכנית שעוסקת בייעוץ אסטרטגי לפוליטיקאים ישראלים.
כיהן ככקונסול הכללי של ישראל בשאנגחאי בין השנים 2013 -2018
במאי 2013 התחתן עם בת זוגו השחקנית אליענה בקייר. לזוג ארבעה ילדים (מתוכם תאומים).
חיל ההגנה האווירית הסורי
חיל ההגנה האווירית הסורי (בערבית: الدفاع الجوي السوري) הוא זרוע ההגנה האווירית של הכוחות המזוינים של סוריה.
החיל מכיל כ-40,000 חיילים סדירים המחולקים בין שתי דיוויזיות, אלו מחולקות ל-25 חטיבות אשר מחולקות ל-130 סוללות הגנה אווירית. לצד מערכות נשק נגד כלי טיס, כוחות החיל מפעילים גם מערכות גילוי אווירי כמו מכ"ם ה-P-12, ה-P-14, ה-P-15, ה-P-30 וה-P-35. בדומה לשאר יחידות הכוחות המזוינים בסוריה, גם מערכות ההגנה האווירית מגיעות מרוסיה וברית המועצות לשעבר, רוב המערכות מיושנות וחלקן נמצאות בחיל מאז שנות ה-60. אך עם זאת, כיום חלק מהסוללות הישנות יותר נמצאות בתהליך שדרוג והחלפה, בנוסף נמצאת סוריה בתהליך רכישה של מערכת ה-S-300 הרוסית שנחשבת מערכת מוצלחת ומתקדמת ליירוט אווירי בטווח רחוק.
היסטוריה.
חיל ההגנה האווירית הוקם שנתיים לאחר הקמת הרפובליקה הסורית ב-1946 לצד שלוש הזרועות הנוספים של הכוחות המזוינים. מאז הוא שימש להגנה אווירית ברחבי סוריה במשך כל המערכות הצבאיות.
מאז הקמת החיל ועד למלחמת ששת הימים הוא צויד בתותחי נ"מ בקטרים שבין 23 מ"מ לבין 100 מ"מ שנועדו להגנה מקומית כאשר הגנת שמי המדינה הכללית הייתה באחריות חיל האוויר הסורי. לאחר כישלון חיל האוויר וחיל ההגנה האווירית הסורי להגן מפני חיל האוויר הישראלי במלחמת ששת הימים החל תהליך התעצמות משמעותי של החיל שבמסגרתו נרכשו סוללות טילי קרקע אוויר. בשנת 1968 נקלטו סוללות ראשונות של טילי SA-2.