באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסדרה זכתה לציון 87%, על בסיס 15 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8/10. באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", הסדרה זכתה לציון 77 מתוך 100, על בסיס שבע ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".
אייווייס U6
אייווייס U6 (באנגלית: Aiways U6) היא מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר קופה, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אייווייס משנת 2022. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2021.
היא כוללת שדרוגים רבים מהאייווייס U5, וגם מבוססת עליו.
כשנחשפה הודיעה אייווייס כי מערכת ההנעה שלה לא תהיה שונה משל ה-U5, אך לקראת תחילת הייצור הודיעה כי נעשו שינויים במערכת ההנעה ותוצג מערכת הנעה חדשה.
משה חיים
דוד חזקיה גז
הרב דוד חזקיה גז (נפטר בשנת 1815) היה רב תוניסאי ובן למשפחת הרבנים גז. ראש אבות בתי הדין של תוניסיה ומחבר הספר "נר דוד" על התלמוד הבבלי. בנו של הרב אברהם גז ואביהם של הרבנים יוסף גז (הראשון) ומרדכי גז.
ביוגרפיה.
נולד לרב אברהם גז. אחיו שלמה גז נפטר בשנת התקכ"ה (1765) בגיל צעיר, והרב דוד דרש לזכרו מדי חודש בשנה שאחר פטירתו.
למד בצעירותו אצל גדולי רבני תוניסיה, בהם הרבנים צמח צרפתי, יצחק לומברוזו, אברהם טייב ומסעוד אלפאסי, ובהמשך מונה לכהן בדיינות.
בשנת ה'תקנ"ג (1793) חתום עם בית הדין של הרב מסעוד אלפסי על תשובה בספר משכנות הרועים, ובשנת ה'תקס"ג (1803) חתום על הסכמה נוספת בספר זה לצד בית דין בראשות הרב שמואל כהן יצחקי. בשנת ה'תקס"ה חתום על תשובה מחכמי תוניס בראשות הרב דוד טייב בספר מעשה בית דין בעניין יישוב מחלוקות בקהילת ג'רבה.
מועד מינויו כאב בית דין תוניסיה אינו ברור, אך החל משנת 1815 הוא חתום על הסכמות כראש בית הדין, בין היתר על תשובה בספר מעשה בית דין בסימן ל'. הוא מכונה בהסכמה לספרו "נר דוד" ""ראש הממשלה אב"ד נודע בשערים"".
החל משנת 1815 שמו לא מופיע יותר בהסכמות ובמקומו מופיע הרב יצחק טייב, ועל כן מסיקים שהרב גז נפטר והרב טייב החליפו. שמו מופיע בנוסח ההשכבה שאומרים בתוניס בליל יום הכיפורים שנתחבר על ידי הרב אהרון מגדורה, לצד רבנים רבים נוספים, ביניהם יצחק לומברוזו, צמח צרפתי, אברהם אבוקרא, יצחק חי טייב, ישועה בסיס ומצליח מאזוז.
ספריו.
רובם הגדול של כתביו נשאר בכתב יד, כפי שנכתב בשער לספרו "נר דוד" חלק א': ""כי הן רבים כתבי הקודש למר"ן זקני ה"ה, ולפי רוב ההוצאה... מונחים בארון... כי אפס כסף ויהי הם מריקים"". ישנם מספר ספרים שכתב בכתב יד שיש עדויות לקיומם:
אליהו בן משה חיים
רבי אליהו בן רבי משה חיים (ה'תקס"ז, 1807 - ז באלול ה'תרי"ט, 6 בספטמבר 1859) היה מקובל, דרשן, פוסק וסוחר, ממנהיגי הקהילה היהודית בעיר בגדאד שבעיראק במאה התשע עשרה. היה אביו של רבי יוסף חיים מבגדאד מחבר הספר "בן איש חי".
קורות חיים.
רבי אליהו נולד בשנת ה'תקס"ז בעיר בגדאד שבעיראק (אז חלק מהאימפריה העות'מאנית), לאביו רבי משה חיים שימש כרב העיר בגדאד ואב בית הדין שלה, ולאמו מרים לבית שנדוך. הוא היה בן הזקונים של הוריו ולפניו היו שתי בנים- ראובן ורבי עבדאללה ובת אחת-רחל יהודה. בצעירותו למד תורה אצל אביו וכשגדל התפרסם כרב גדול בתורה בנגלה ובנסתר.
לאחר פטירת אביו בשנת ה'תקצ"ו, התמנה רבי אליהו למלא את מקום אביו כדרשן הקהילה. הוא היה דורש כל שבת על פרשת השבוע בבית הכנסת "צלאת אל-זגירי" בו נהג להתפלל. ובשלוש השבתות המרכזיות בשנה- שבת שובה, שבת זכור ושבת הגדול, היה רבי אליהו דורש בבית הכנסת המרכזי "צאלת אל-כאבירי". בשלוש שבתות אלה, הדרשנים של כל שאר בתי הכנסת בעיר לא היו דורשים, וכל יהודי בגדאד היו מתכנסים לבית הכנסת "צלאת אל-כאבירי" לשמוע את דרשתו של רבי אליהו.
בשנת ה'תר"ט פרצה מחלוקת בקהילת יהודי בגדאד על משרת אב בית הדין. רוב עשירי הקהילה רצו להדיח את האב"ד המכהן רבי עובדיה בן אברהם הלוי ולמנות במקומו את רבי רפאל קצין שהיה בנו של רבי אליהו קצין רבה של העיר ארם צובה והיגר לבגדאד לאחר שנדד כמה שנים ברחבי האימפריה העות'מאנית ופרס. תומכיו של הרב קצין הצליחו להשיג בעבורו מינוי לתפקיד חכם באשי של העיר בגדאד מטעם השלטון הטורקי. משרה זו לא הייתה קיימת לפני כן בבגדאד והיא נוצרה במיוחד בעבור הרב קצין. לאחר מינויו של הרב קצין לחכם באשי נחלקה הקהילה היהודית לשני מחנות שנקראו "כת קאציני" (תומכי רבי רפאל קצין) ו"כת עאבודי" (תומכי רבי עובדיה הלוי). רבי אליהו היה ממנהיגי "כת עאבודי".
במהלך שנות כהונתו של רבי רפאל קצין כחכם באשי, הוא נהג לדרוש בעצמו בבית הכנסת "צאלת אל-כאבירי" גם בשבת שובה, שבת זכור ושבת הגדול. ולכן בשנים אלו דרש רבי אליהו בבית הכנסת צאלת אל-זגירי בכל שבתות השנה כולל שבת שובה, שבת זכור ושבת הגדול. אנשי "כת עאבודי" לא היו מגיעים לדרשה המרכזית של הרב קצין בבית הכנסת "צאלת אל כאבירי" אלא הלכו לשמוע את דרשותיו של רבי אליהו בבית הכנסת "צאלת אל-זגירי". בשנת ה'תרי"ב הדיחו שלטונות טורקיה את רבי רפאל קצין מכהונתו כחכם באשי ומינו את רבי עובדיה בן אברהם הלוי ששימש קודם לכן כאב בית דין לכהן כחכם באשי. עם מינויו לחכם באשי החזיר רבי עובדיה לרבי אליהו את תפקיד הדרשן בשבתות החשובות בבית הכנסת "צאלת אל-כאבירי".
רבי אליהו היה נוהג לכתוב אגרות לרבי חיים אברהם גאגין, מחכמי ירושלים ששימש כראשון לציון וכראש ישיבת המקובלים בית אל. באגרותיו תיאר רבי אליהו מאורעות שונים שהתרחשו בקהילה היהודית בעיראק. בשנת ה'תרט"ו חתם רבי אליהו על כרוז של רבני וגבירי בגדאד שקרא ליהודי העולם לתרום להחזקת קברי הנביאים והחכמים שקבורים בעיראק (ביניהם גם קברים קדומים מתקופת גלות בבל כמו קבריהם של יחזקאל הנביא, עזרא הסופר, יהושוע בן יהוצדק כהן גדול). בשנת ה'תרי"ט חתם יחד עם עוד כמה מחכמי בגדאד על הסכמה לספר "קול ששון" שנכתב על ידי דודה של אמו רבי ששון מרדכי שנדוך.
רבי אליהו כתב פירוש קבלי על התנ"ך והתלמוד בבלי. הפרוש נדפס 3 שנים לאחר פטירתו בעיר ליוורנו שבאיטליה וכונה "מדרש אליהו - באורים ורמזים על דרך הסוד על סדר המקרא ומאמרי הש"ס". כמו כן בספרי בנו רבי יוסף חיים הובאו הרבה מחידושיו של רבי אליהו. כמו כן מובאים בספריו של רבי יוסף חיים גם הנהגות וסיפורים על אביו רבי אליהו.
בנוסף לעיסוקו בתורה עסק רבי אליהו גם במסחר והתעשר. חלק נכבד מהרווחים שהרוויח במסחרו הוקדש על ידו לפרנסת תלמידי חכמים ועניים. בשל יושרו והיותו אדם נאמן ואהוד על הציבור הופקדה אצלו הקופה שאליה נאספו התרומות של יהודי בגדאד לכוללים שבירושלים. כאשר יהודי בגדאד לא היו תורמים כמות מספיקה היה רבי אליהו משלים את סכום התרומה מכספו הפרטי. בשנת ה'תרי"ט תרם רבי אליהו לקבר יחזקאל הנביא שבכפר אל-כיפל, עותק של ספר יחזקאל כתוב בכתב יד על קלף והקדישו לעילוי נשמת אחיו הבכור ראובן בן משה חיים .
גם רבי יוסף חיים בנו של רבי אליהו העיד על נדבנותו של אביו-
בשנת ה'תר"ג סייע רבי אליהו לרבי אברהם ענתבי, רב העיר ארם צובה, לממן את הדפסת ספרו "מר ואהלות". בהקדמה לספרו כותב רבי אברהם ענתבי .
בז' באלול ה'תרי"ט נפטר רבי אליהו כשהוא בן חמישים ושתיים. בהלווייתו השתתפו רבים מיהודי בגדאד וגם נכבדים עיראקים לא יהודים שהוקירו את גדולתו של רבי אליהו. לאחר פטירתו ירש בנו רבי יוסף חיים את תפקידו כדרשן. גם 15 שנה לאחר פטירתו זכרו חכמי בגדאד את נדיבותו של רבי אליהו ומסירתו לגמילות חסדים. בשנת ה'תרל"ו כתבו חכמי בגדאד ובראשם ראש ישיבת בית זילכה רבי עבדאללה סומך שרבי אליהו .
משפחתו.
רבי אליהו נישא לבתו של המיליונר היהודי-עיראקי יעקב צמח, אולם הא נפטרה בצעירותה לפני שנולדו לרבי אליהו ולה ילדים. לאחר פטירתה, נישא רבי אליהו בשנית את מזל טוב בת מאיר מעתוק, אחותו של רבי דוד חי בן מאיר שהיה מחשובי חכמי בגדאד, ושימש כגזבר מוסדות כל ישראל חברים בבגדאד, ובזקנותו בשנת ה'תרס"ה עלה לירושלים והקים בה את ישיבת "שושנים לדוד".
לרבי אליהו ואשתו מזל טוב לבית מעתוק נולדו חמישה בנים ובת.
איזידור גולדברגר
איזידור גולדברגר (בהונגרית: Goldberger Izidor; באטורקסי, 1 ביולי 1876 – אושוויץ?, 1944) היה דוקטור במדעי הרוח, רב. תחילה כיהן כרב בשאטוראליאויהיי, לימים בטטה.
ביוגרפיה.
איזידור גולדברגר נולד באטורקסי במה שהיה אז מחוז אסטרגום בצפון ממלכת הונגריה (במסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית), כיום באטורובה קוסיהי בסלובקיה. בין השנים 1893–1902 למד בבית המדרש לרבנים בבודפשט. בשנת 1901 קיבל את הדוקטורט במדעי הרוח בבודפשט, ובשנת 1903 את הסמיכה לרבנות. משנת 1903 הוא נבחר לרב בשאטוראליאויהיי ומשנת 1912 בעיר טטה. הוא כתב בעיתונים רבים מקומיים וזרים, ומאמרים רבים שלו פורסמו בלקסיקונים יהודיים שונים בגרמנית ובעברית. הרב גולדברגר כתב רבות על חכמי התלמוד ועל סוגיות בהיסטוריה של יהודי הונגריה.
הוא נשלח לאושוויץ ביוני 1944 ומת באותה השנה במקום לא ידוע (קרוב לוודאי באושוויץ, אך אין תיעוד מפורש על כך).
עבודותיו העיקריות.
מאמריו ומחקריו הופיעו בעיתונים וכתבי עת:
ורנר מור ווייט
ורנר מור ווייט (באנגלית: Verner Moore White; 5 באוקטובר 1863 - 30 באוגוסט 1923) היה צייר נוף ודיוקן אמריקאי.
ראשית חייו.
ווייט נולד במחוז לוננבורג, וירג'יניה לתומאס ואליס ווייט. אביו, תומאס וורד ווייט, היה כומר פרסביטריאני במלחמת האזרחים האמריקאית, ומאוחר יותר כיהן כנשיא מכללת רידוויל לנשים ומכללת גרינסבורו לנשים בדרום קרוליינה.