באוגוסט 2010, הארכיטקטית זהא חדיד שנולדה בעצמה בבגדאד מונתה לעצב מחדש את מטה הבנק. השיחות הראשוניות על הפרויקט נערכו באיסטנבול, ב-14 באוגוסט 2010, בנוכחות נגיד הבנק דאז&lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; ס&lt;ins&gt;י&lt;/ins&gt;נאן א-שביבי. ההסכם הסופי בין הבנק המרכזי לבין חברת "Zaha Hadid Architects" נחתם בטקס בלונדון ב-2 בפברואר 2012. בהסכם מפורטים שלבי העיצוב והבנייה של המבנה החדש.
רק בשנת 2017, כ-5 שנים לאחר מינוי זהא חדיד להובלת הפרויקט, נבחרה חברת קבלן לביצוע הבנייה. נכון ליולי 2021, בנייתו של המטה החדש עדיין לא הושלמה, והיא אמורה להסתיים בשנת 2022. המטה אמור להתנשא לגובה של כמעט 170 מטר ולהכיל 37 קומות. עלות הפרויקט אמורה להסתכם בכמעט 800 מיליון דולר.
עד אנה
יחסי מרוקו–פינלנד
יחסי מרוקו–פינלנד הם יחסי החוץ בין מרוקו ופינלנד.
סקירה כללית.
פינלנד הכירה בעצמאותה של מרוקו ב-8 ביוני 1956, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-17 ביולי 1959. במאי 2016 נפגשו יו"ר בית הנבחרים המרוקאי (הבית התחתון), ראחיד טלבי עלמי, ויו"ר הפרלמנט הפיני, מריה לוהלה, וסיכמו על חיזוק היחסים בין המדינות.
יחסי סחר.
היצוא של פינלנד למרוקו הסתכם ב-167.655 מיליון דולר בשנת 2019, והוא כלל דלקים וחומרי סיכה (43.3%), כמו גם ציוד תעשייתי, בעוד היצוא המרוקאי לפינלנד הגיע ל-7.73 מיליון דולר במהלך אותה שנה, והוא כלל מזון ומשקאות, ציוד תעשייתי, ציוד תחבורה ומוצרי צריכה. בשנת 2020, עסקים פינים פתחו משרד בקזבלנקה במרוקו כדי לבחון הזדמנויות השקעה במדינה הצפון אפריקאית.
תל בלקייה
יחסי ליטא–מלזיה
יחסי ליטא–מלזיה הם יחסי החוץ בין ליטא למלזיה.
היסטוריה.
היחסים הדיפלומטיים בין ליטא ומלזיה כוננו בשנת 1994, ומלזיה ביקשה בימים אלו לחזק את היחסים הדו-צדדיים עם ליטא, בעיקר בכלכלה, במסחר ובהשקעות.
יחסים כלכליים.
שתי המדינות מבקשות לשפר את שיתוף הפעולה במיוחד בתחום ההשקעות, התחבורה והלוגיסטיקה, תעשיית המזון, אנרגיה מתחדשת וטכנולוגיות גבוהות, ויש אף כמה ליטאים שהקימו עסק במלזיה. ליטא הזמינה גם את חברת הנפט והגז המלזית להציע חוזה לאספקת גז טבעי נוזלי למסוף Klaipėda LNG FSRU שלה בנמל קלייפדה וחברות מלזיות נוספות להרחבת מזון חלאל במדינה. בתעופה, המדינה מקבלת גם מטענים אוויריים ממלזיה.
יחסי חינוך.
בחינוך נחתם מזכר הבנות לפיתוח שותפות בין שתי האוניברסיטאות במדינה בין אוניברסיטת מיקולס רומריס לאוניברסיטת מלזיה פרליס.
ארי תורגילסון
ארי תורגילסון (באיסלנדית:Ari Þorgilsson, נהגה קרוב ל"ארי ת'ורקילסון") (1067 או 1068 - 1148), שנודע גם בכינוי ארי הין פרודי (Ari hinn fróði), כלומר ארי החכם. הוא היה כומר קתולי, מנהיג, סופר וכרוניקן איסלנדי. הוא ידוע כמחברו של "ספר האיסלנדים" - "איסלנדינגאבוק" ושותף לכתיבת הספר "לנדנאמאבוק", שניהם מקורות היסטוריים ראשיים להתחלות ההיסטוריה של איסלנד. ארי תורגילסון היה המחבר האיסלנדי הראשון שכתב יצירה לא בלטינית, כפי שהיה נהוג, אלא בשפה שדוברה באיסלנד, השפה הנורדית העתיקה ולפיכך נחשב לאבי ההיסטוריוגפיה והספרות האיסלנדית.
כונה לפעמים "הרודוטוס של איסלנד".
קורות חייו.
ארי נולד בערך במחצית השנייה של המאה - 11 במשפחה אריסטוקרטית מהלגאפל במערב איסלנד. היה מיוחס לאחדים מהאישים המשפיעים בתולדות איסלנד והכרוניקה שלו "איסלנדינגאבוק" מסתיימת באילן יוחסין של ה"אנגלינגר" ובני בריידאפיירדור, שבאמצעותם הוא היה מקורב לשושלת המלכים הנורווגים אינגלינגר ומלכיה האגדיים של שוודיה, צאצאי האב הקדמון אינגווי.
אביו של ארי, תורגיל גלירסון, השתייך לקלאן הייקדאילר. שמונה דורות הפרידו אותו מאולפר הלבן (Ólafr Hvíti) שהיה למלך דבלין, ומהמלכה הוויקינגית אודר קטילדוטיר החכמה (Auðr inn djúpúðga ), בתו של קטיל ביורנסון "אף שטוח" (שהיה בנו של ביורן בונה גרימסון (820-765)). חמישה מאבותיושל ארי נולדו באיסלנד ומתוכם שניים לפני התנצרות העם.
ארי ציין ב"איסלנדינגאבוק" שהיה בן שתים עשרה בזמן מותו של הבישוף איסלייפר גיסוררסון בשנת 1080. בפתח הדבר שלו לספר Heimskringla ("היימסקרינגלה", ציין סנורי סטורלוסון שארי נולד בשנה שלאחר נפילתו של האראלדר סיגורדרסון (1066) ומרבית השנתונים האיסלנדים קובעים את שנת 1067 כשנת לידתו.
בילדותו טבע אביו תורגיל בבריידאפיירדר וארי גודל בבית סבו גליר.
אולם סבו מת בשובו מעלייה לרגל לרומא וכעבור שנה, בגיל שבע עבר ארי להייקאדאלר אצל האלר תורריאסון, שהיה משורר סקאלד ונמנה עם מחברי הפואמה "האטאליקיל".
(כנראה מכיוון שאשתו של האלר, יורון, הייתה בת דוד מדרגה שנייה של אמו. ארי גודל בהמשך על ידי טייטר איסלייפסון, אדם מלומד מאוד, בנו של איסלייפר גיסוררסון, הבישוף הראשון של איסלנד. ארי שהה בהייקאדאלר למשך ארבע עשרה שנים.
על חייו של ארי בבגרותו קיימים פרטים מועטים. יודעים שהוסמך ככומר נוצרי וכיהן ככומר ובתפקיד של ראש קלאן - goði (גודי). ביישוב בסטאדור, כיום סטאדאסטאדר, בחצי האי סנאיפלסנס שבדרום איסלנד.
הוא היה נשוי ואב לשני ילדים:בן ובת. ארי תורגילסון הלך לעולמו בגיל 81.
יצירתו.
ממורשתו של ארי תורגילסון נשמר רק הספר Íslendingabók (איסלנדינגאבוק) שנערך על ידו בשנים 1122–1133 והוא מהווה כרוניקה קצרה של תולדות איסלנד ויישובה בתחילת המאה ה-12.
בספר מסופרים זה אחר זה אירועים כמו הנהגת החוק והקמת האלפינגי, חלוקת הארץ למחוזות, גילויה ויישובה של גרנלנד, התנצרות המדינה (המסופרת בפרק הארוך ביותר של הספר), מתוארים בו הבישופים הזרים, הקמת החצר החמישית ב"אלפינגי" ושני הבישופים האיסלנדים הראשונים - איסלייפר גיסוררסון ובנו גיזור.
בפתח הדבר ציין ארי שהוא הציג את הגרסה הראשונה של "איסלנדינגאבוק" בפני הבישופים תולאקר וקטיל (שייתכן כי הם הטילו על ארי את המשימה לכתוב את הספר) וכן בפני סמונדר החכם (סיגפוסון). בהמשך לדבריו ערך גרסה שנייה, שהושלמה בנקודות מסוימות. אולם דילגה על הגנאלוגיות (« áttartölu ») ובייחוד על חיי המלכים (konunga ævi) שעוררו דיונים רבים בנוגע לטיבם.
באחרית דבר שכתב במהדורה שלו ל"לנדנאמאבוק", ציין האוקר אלנדסון את קיומה של גרסה ראשונה של ספר זה, בעריכת ארי תורגילסון וקולסקגר אאוסביירנסון. גרסה זו לא שרדה.
מיחסים לארי גם את "קיצור חיי ה"גודי" סנורי (Ævi Snorra goða)
ערך היצירה.
הערך ההיסטורי.
כפי שמעיד כינויו "פרודי" ("החכם") שהוענק לו על ידי בני עמו ("כבוד שלו זכו רק שניים או שלושה בקרבם")
וכפי שתיאר אותו סנורי סטירליסון ב"היימסקרינגלה" שלו - כ"איש שהצטיין בחוכמתו", מחונן ב"ידע מעמיק על אירועי הזמנים הקדומים כאן ובחוץ לארץ כאחד" וכן "בקיא ומצויד בזיכרון טוב", זכה ארי תורגילסון להכרה רחבה מאוד בימי הביניים.
כל המחברים האיסלנדים מימי הביניים היו שותפים לכבוד שגילה סנורי כלפי ארי בתור עד יוצא דופן של ההיסטוריה האיסלנדית.
ארי תורגילסון צוטט כמקור מוסמך גם על ידי כותבי הסאגות המלכותיות ( פרט לסנורי, אודר סנוראסון וגונלאוגר לייפסון הזכירו אותו בכתביהם המוקדים לאולאופר טריגוואסון) וכן על ידי כותבי הסאגות האיסלנדים.
האופי הכמו מודרני בגישתו של ארי הודגש לעיתים קרובות. רז'י בוייה מיחס לו "דיוק בתיעוד, השוואת מקורות, הפניה לעדים מהימנים, תיארוך המבוסס על ציוני דרך בזמן
"איסלנדינגאבוק" יחד עם "לנדנאמאבוק" מהווה מקור חשוב ביותר בנוגע להתחלת ההיסטוריה של איסלנד, חרף המגבלות. האובייקטיביות של ארי
תורגילסון הושפעה על ידי עניינו בחיזוק הכנסייה, אמונתו במוצא הנורווגי של המתיישבים, חיפושו המועדף אחרי מידע על האזור שלו, חבל בריידאפיירדר.
הערך הספרותי.
אילסנדינגאבוק, כספר ראשון שנכתב בשפת הארץ, נחשב לספר מכונן לגבי הספרות האיסלנדית ובמיוחד לגבי הסאגות. רז'י בואייה מצא בו כל התכונות שלימים הבטיחו את ההצלחה הצמיתה של הסאגות:קצב מהיר, חסכון באמצעים, השימוש בליטוטה והצמצום על ידי כך. וזאת אף על פי שפטר האלברג הדגיש מה הם ההבדלים בין יצירתו של ארי לסאגות: היא איננה מתרכזת בגבור אחד ואין בה הסצנות והדיאלוגים התוססים האופייניים לסוגה. ליתר דיוק, חיי המלכים כפי שהופיעו בגרסה השנייה של ה"אסלנדינגאבוק", עשויים, בדומה ליצירתו האבודה של סמונדר, להיחשב ל"אבות הישירים של הסאגות המלכותיות", לדור הראשון שלהם.
יחסי איסלנד–מלזיה
יחסי איסלנד–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים בין איסלנד לבין מלזיה.
סקירה כללית.
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1999. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם, אולם כמעט ולא מתקיים קשר ישיר בין המדינות.
יחסי אריתריאה–טורקיה
יחסי אריתריאה–טורקיה הם היחסים דו-צדדיים בין מדינת אריתריאה לבין הרפובליקה הטורקית.
סקירה כללית.
לטורקיה יש שגרירות באסמרה, בירת אריתריאה, מאז 2013, בעוד לאריתריאה אין שגרירות בטורקיה, אך שגרירות טורקיה בדוחה שבקטר מייצגת את אריתריאה. טורקיה הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו בעצמאותה של אריתריאה בשנת 1993, ושתי המדינות כוננו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן באותה שנה.
עוסמאן סאלח מוחמד, שר החוץ של אריתריאה, ביקר בטורקיה פעם אחת בחודש דצמבר 2011. לאחר מכן, אהמט דבוטאולו, שר החוץ של טורקיה, ביקר באריתריאה פעם אחת בחודש נובמבר 2012.
יחסים כלכליים.
בשנת 2016 ייצאה טורקיה לאריתריאה סחורות בשווי 15.6 מיליון דולרים, בעוד בכיוון ההפוך עשו את דרכן סחורות בשווי 2.3 מיליון דולרים.
יחסי אריתריאה-טורקיה
יחסי אנגולה–קוסובו
יחסי אנגולה–קוסובו הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת אנגולה לרפובליקת קוסובו.