קרבתו של החאן לנמל עכו הפכה אותו למרכז מסחר חשוב. הפעילות המסחרית נעשתה בקומת הקרקע, ובקומה השנייה פעל בית ההארחה. במהלך המאה ה-19, כאשר נמל עכו איבד מחשיבותו לטובת נמל חיפה, ירד גם מעמדו של חאן אל עומדאן, והקומה התחתונה שימשה למחסנים. ב-1868 שימש החאן את מייסד הדת הבהאית בהאא אללה, שקיבל בו את אורחיו. בהמשך פעל בו בית ספר בהאי.
ב-1900 נבנה מגדל שעון מעל לכניסה הראשית אל המבנה הנמצאת בצידו הצפוני. מגדל השעון בחאן, כמו גם מגדלי שעון נוספים ברחבי ארץ ישראל, הוקם לציון 25 שנים לשלטונו של הסולטאן עבדול חמיד השני. המגדל כולל 5 קומות עשויות כורכר ובכל ארבעת צדדיו שעון, שמעליהם סהר וכוכב. בשנת 2001 הוחלפו השעונים בשעונים חדשים, שכל אחד מהם שונה: באחד ספרות רגילות, בשני ספרות לטיניות, בשלישי ספרות ערביות וברביעי אותיות עבריות. מגדל השעון מופיע על בול של דואר ישראל משנת 1961 בערך של 0.25 ל"י וכן על בול משנת 2004 בערך של 1.30 ש"ח.
כיום אין בחאן כל פעילות, למעט מופעים שנערכים בו במסגרת פסטיבל עכו, אך הוא מהווה את אחד האתרים המועדפים על תיירים בעיר. במהלך השנים ננקטו בו מהלכי שימור בסיסיים, אך ההזנחה ניכרת בקירותיו המתפוררים והמעוטרים בכתובות גרפיטי, ובעשבים השוטים הצומחים בו פרא. בכוונת החברה לפיתוח עכו העתיקה להסב אותו ואת חאן א-שונה הסמוך למלון בוטיק, והוא נמכר לשם כך ב-2008 ליזמים אנגלים. בשנת 1991 שימש החאן אתר צילומים לסרט הקולנוע "לא בלי בתי", וצולמו בו הסצינות של בית הספר בטהראן.
בשנת 2018 זכו האחים נקש במכרז להקמת מלון בשטח החאן.
סדרן תוכניות
במדעי המחשב, סדרן תוכניות או זַמְנָן (Scheduler) הוא כלי מרכזי במערכות התומכות בריבוי משימות ובמערכות זמן אמת. במערכות מחשב מודרניות, יש בדרך כלל יותר תהליכים שמופעלים בו זמנית מאשר מעבדים במחשב. סדרן התוכניות היא תוכנית שאחראית על חלוקת זמן המעבד בין התהליכים השונים.
עיתוי התזמון.
סדרן התוכניות אינו יכול סתם כך באמצע ריצת תהליך להפסיק אותו ולהעביר לתהליך אחר, משום שאם תהליך רץ אזי סדרן התוכניות עצמו לא רץ. הדרך הרגילה בה סדרן התוכניות משעה תהליך אחד ומריץ אחר הוא על ידי קביעה לשעון המערכת לתת פסיקה לאחר זמן קצוב שתהליך רץ, ואז השליטה חוזרת אל סדרן התוכניות. כמו כן סדרן התוכניות מחליט את מי להריץ כעת במקרה שתהליך התפצל לשניים, סיים את פעולתו, הכניס את עצמו למצב המתנה על ידי קריאת מערכת או במקרה שחלה פסיקת חומרה בעקבות קלט.
מדיניות התזמון.
סדרן התוכניות בוחר את התהליך שיקבל את זכות השימוש במעבד לפי אלגוריתם תזמון שמקיים מדיניות תזמון. למדיניות התזמון של סדרן התוכניות יש שתי מטרות עיקריות:
מטרות נוספות עומדות בפני סדרן התוכניות:
המטרות השונות יכולות להתנגש זו בזו: הצורך בזמן תגובה נמוך עלול לגרום לפסיקות רבות שגוררות החלפות הקשר ופוגעות בניצול המקסימלי של המעבד.
פיגוע מכונית התופת בעפולה
פיגוע מכונית התופת בעפולה היה פיגוע התאבדות, שאירע ב-6 באפריל 1994 בתחנת אוטובוס בצמוד לאוטובוס של "אגד" ברחוב חטיבה תשע, עפולה. בפיגוע נרצחו 8 בני אדם ונפצעו 55. בתגובה לפיגוע עצרו כוחות הביטחון הישראליים 383 פעילי חמאס ברחבי יהודה שומרון ועזה.
הפיגוע.
בסביבות השעה 12:10 בצהריים, ערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה הגיע מחבל מתאבד בשם ראיד זכארנה, שהשתייך לחמאס, עם מכונית תופת לרחוב חטיבה תשע בעפולה, שהוא רחוב מרכזי בעיר ושימש אז כנתיב תחבורה בציר צפון-דרום, מכביש הסרגל לצפון הארץ (כיום משמש לכך כביש עוקף עפולה).
המחבל נצמד עם מכוניתו לאוטובוס של "אגד" מספר 348 קו עפולה-מגדל העמק שאסף נוסעים במקום, בזמן שהתחנה הייתה עמוסה בנוסעים, פוצץ עצמו עם מכוניתו וגרם להרג ולפציעת הנוסעים.
בין הנוסעים שנרצחו היו נהג האוטובוס, תושבי עפולה ויישובים סמוכים, תלמידים שסיימו לימודיהם בשני בתי הספר התיכוניים שבקרבת מקום, או הגיעו לתחנה לאחר שנטלו חלק בטקס זיכרון של יום השואה בהיכל התרבות העירוני הסמוך, ונוסעים אחרים. רוב הפצועים היו תלמידים. ראש הממשלה יצחק רבין ספד לנרצחים. הפיגוע גרם לזעזוע בשל מספר הקורבנות וזהותם (בחלקם ילדי בית ספר).
מנהיג אש"ף, יאסר ערפאת, סירב לגנות את הפיגוע, ועורר את כעסן של ממשלות ישראל וארצות הברית שדרשו ממנו לעשות כן.
הפיגוע היה חלק מסדרת פעולות אלימות של החמאס, שביקש לצמצם את פער האבדות בין ישראל והפלסטינים ולקרוא תיגר על הלגיטימיות של הרשות הפלסטינית לבחור בדרך המשא ומתן עם ישראל. את הפיגוע תכנן המחבל יחיא עיאש, שהחל עוד בשנת 1992 לתכנן פיגועי התאבדות בתוך שטחי ישראל, בהם ניסיון הפיגוע ברמת אפעל. פיגוע ההתאבדות המוצלח הראשון של החמאס היה פיגוע התאבדות בצומת מחולה ב-16 באפריל 1993, שבו נהרג פלסטיני, תושב הכפר ברדלה, ושני חיילים נפצעו.
הפיגוע חל ביום הארבעים לטבח מערת המכפלה, הוא סיום תקופת האבל על פי דת האסלאם, והחמאס הכריז כי הפיגוע, כמו גם סדרת הפיגועים שבאה לאחריו, בוצע כנקמה. לטענת המזרחן מתי שטיינברג ניתן להצביע על הטבח בחברון כגורם ישיר למעבר החמאס למיקוד הפגיעה ביעדים אזרחיים בתוך הקו הירוק, החל מפיגוע זה, אולם ניסיונות לבצע פיגועי התאבדות בתוך הקו הירוק היו גם קודם.
באוקטובר 2011, במסגרת ההסכם בין ישראל וחמאס לשחרור גלעד שליט, שוחרר סעיד בדארנה, ממתכנני הפיגוע, שהיה אחראי גם לפיגוע ההתאבדות שבוע לאחר מכן בתחנה המרכזית בחדרה בו נהרגו 5 בני אדם.
הנצחת הקורבנות.
בסמוך למקום הפיגוע הוצבה יד זיכרון, המונה את שמות שבעת הנספים היהודים (נרצחת נוספת הייתה פאדיה שלבי, ערבית מוסלמית מאכסאל). קורבנות הפיגוע מונצחים בשש אנדרטאות שונות המוצבות במקומות שונים בעפולה, וכן בגן שעשועים המכונה "פארק החמישה" שנתרם על ידי הקהילה היהודית בקונטיקט לזכר חמשת תושבי עפולה שנהרגו בפיגוע.
חאן אל עומדאן
ח'אן אל עומדאן
ח'אן אל-עומדאן
ג'וש גומז
ג'ושוע גומז (באנגלית: Joshua Gomes; נולד ב-10 בדצמבר 1983 באינדיאנפוליס, אינדיאנה) הוא כדורסלן אמריקאי שהתאזרח בכף ורדה ומשחק בעמדות הרכז והקלעי בקבוצת מכבי באר יעקב בליגה הלאומית בכדורסל בישראל, ובנבחרת כף ורדה. גובהו 1.90 מטר.
גומז הוא בוגר אוניברסיטת מזרח אילינוי, עימה שיחק שלוש שנים כשבשנתו השלישית הוא קולע 16.8 נקודות (47% מטווח השלוש ו-91% מקו העונשין) ומוריד 3.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.
את הקריירה הבוגרת שלו התחיל גומז בליגת העל הפולנית, בקבוצת קוזקלין, במדיה קלע כ-10 נקודות בממוצע למשחק וחתם במועדון לשנה נוספת, אולם שוחרר מהקבוצה בתחילת עונת .
לאחר שחרורו מקוזקלין חתם גומז במועדון הישראלי בית"ר בנימינה מהליגה הלאומית אותה הוביל להישארות בליגה, כשהוא מעמיד ממוצעים של 29.7 נקודות, 5.7 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים ו-2.7 חטיפות בכ-40.3 דקות משחק (נבע מריבוי ההארכות של קבוצתו). משחק השיא שלו בעונה זו היה מול אליצור מכבי נתניה נגדה קלע 35 נקודות, הוריד 11 ריבאונדים, מסר 5 אסיסטים וחטף 5 פעמים ב-50 דקות משחק (לא ירד מהמגרש במשך כל דקות המשחק) והוביל את קבוצתו לניצחון 92-97 לאחר שתי הארכות.
ביולי 2008 חתם גומז בעירוני רמת גן מליגת העל במדיה הציג יכולת מאכזבת עם 8.5 נקודות ו-2.4 ריבאונדים בכ-19.5 דקות בממוצע למשחק. משחק השיא שלו בעונה זו היה מול מכבי חיפה נגדה קלע 27 נקודות, הוריד 4 ריבאונדים וחטף 2 פעמים ב-26 דקות משחק.
בעונת 2009/2010 הצטרף גומז לקבוצת אוורה (Évreux) מצרפת. בעונת 2010/2011 חזר לישראל ומשחק כיום במכבי באר יעקב מהליגה הלאומית בכדורסל.
דקת דומייה
דקת דומייה היא אמצעי ביטוי לאבל או לצער, בדומה להנפת דגל בחצי התורן. במהלך דקת הדומייה על הנוכחים לשמור על השקט.
ראשית המנהג היא בשנת 1919, אז אפשרה דקת הדומייה להחליף את רגעי התפילה המקובלים עד אז באות שיספק גם את האתאיסטים והלא-מאמינים.
משכה של דקת דומייה הוא כדקה, אם כי נהוגים גם זמנים אחרים, דוגמת דקת הדומייה בבוקר יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל אשר מלווה בצפירת זיכרון ומשכה שתי דקות. במשך דקת הדומייה נהוג שכלל הנוכחים עומדים, מרכינים את ראשם ומסירים את כובעיהם, למעט חיילים. קצינים ונגדים מצדיעים.
דקת דומייה מלווה לעיתים באמצעי כבוד אחרים: צפירת זיכרון, הפרחת יונים, צלצול פעמונים וענידת סרטים שחורים.
בשנים האחרונות, בעיקר בישראל ובבריטניה, ובעיקר באירועי ספורט, הוחלפה דקת הדומייה במחיאות כפיים.
עמל נאסר א-דין
עמל נאסר א דין
אמל נאסר אדין
עמל נאסר אדין
נלי שפר
נלי (עמנואל) שפר (נולד ב-6 בדצמבר 1952) הוא צלם ישראלי.
קורות חייו.
שפר נולד בתל אביב וסיים לימודי צילום טכני במכללת הדסה בירושלים. כמו כן, הוא הוסמך לתואר שני בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1979 פתח סטודיו לצילום בתל אביב וב-1982 החל לעסוק בצילומי מזון עבור ספרי בישול. בשנת 1984 חבר לשף ישראל אהרוני וצילם תמונות עבור ספרו הבישול הסיני. בשנת 1988 פרסם ביחד עם אהרוני את הספר בישול איטלקי הנחשב לפורץ דרך בשל התמונות שצולמו באתרים שונים באיטליה. בעקבות הצלחת הספר הוציאו השניים לאור ספרי בישול נוספים בתחומים שונים, בהם הבישול הצרפתי ושוקי אוכל בעולם, גם בהם שולבו תמונות מארצות המקור. במהלך השנים פורסמו תמונותיו בכ-70 ספרים, וכמו כן הוציא לאור ספרים אישיים, המשלבים טקסטים וצילומים בתחומים שונים.
שפר עוסק גם בצילום מסחרי עבור חברות מזון, מפרסמים וקטלוגים ומרצה בתחום צילום המזון. עבודותיו במהלך השנים זיכו אותו בשבחים והקנו לו מעמד של אחד מבכירי צלמי המזון בארץ.