לאחר פטירת אביו, הביא למינויו של בנו הרב קלונימוס קלמן הורוביץ כרבה הרשמי האחרון של סטז'יז'וב. הבן נמלט עם פרוץ מלחמת העולם השנייה למזרח פולין ונשלח בידי הסובייטים לרוהאטין שבה שהה עד כיבוש האזור בידי הנאצים, מקום קבורתו לא נודע.
ר' חיים יהודה הורוביץ התגורר עם משפחתו בז'שוב, הוא ובני משפחתו גוועו ברעב בעת שהסתתרו במרתף סמוך לביתם.
חיים יהושע הלברשטאם
הרב חיים יהושע הלברשטאם הוא רב קהילת 'ויואל משה' במונסי, ניו יורק, מכונה "אב"ד סאטמאר-מונסי".
תולדותיו.
נולד לרב יעקב יוסף הלברשטאם, האדמו"ר מבית חיים יהושע. נקרא על שם סבו, בנו של הרב בן-ציון הלברשטאם. אמו הייתה בתו של הרב אהרן טייטלבוים (הראשון).
הרב חיים יהושע הוא בן יחיד להוריו. התחנך במוסדות באבוב. לאחר שהתחתן עם הנדל, בת הרב משה טייטלבוים האדמו"ר מסאטמר, עבר להתגורר בבורו פארק. במשך שבע עשרה שנה סירב לבקשת חותנו לקבל את משרת הרבנות במונסי, בנימוק שטרם הצליח להביא ילדים. עם לידתה של בתו הראשונה בשנת תשנ״ו (1996) קיבל את התפקיד. לבני הזוג שתי בנות.
על אף תוארו אב״ד סאטמר מונסי הוא נוהג בפועל כאדמו"ר, בכך שהוא מקבל קוויטלך, לובש קאפטן צבעוני ועורך טישים.
הרב הלברשטאם עומד בראש קהילה של כ-400 משפחות במונסי. הוא הקים במקום ישיבה גדולה עצמאית, כדי להימנע ממעורבות במחלוקת בין האחים בחסידות סאטמר. לקהילתו ישנם תלמוד תורה ובית ספר לבנות שבהם יחד כ-2000 תלמידים.
לאחר פטירתו של חמיו, מזוהה קהילתו עם הרב זלמן לייב טייטלבוים.
חיים יצחק טברסקי
רבי חיים יצחק טברסקי (ה'תרמ"ו - כ"ד בניסן ה'תש"ג) נינו של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל (אבי חסידות צ'רנוביל). היה האדמו"ר מצ'רנוביל-לויעב בקייב.
תולדותיו.
נולד במאזיר לרבי אברהם יהושע השיל טברסקי מצ'ודנוב (בנו של רבי מרדכי טברסקי מלויעב) וליוכבד בתו של רבי יעקב שפירא מדלוטין (נכד רבי פנחס שפירא מקוריץ). בשנת ה'תרס"ה התחתן עם רעכיל דבורה, בתו של רבי יצחק ישעיה הלברשטאם. לאחר נישואיו התגורר במאזיר. לאחר תקופה עבר לקייב שבאוקראינה.
בשנת ה'תרפ"ג פתח בית מדרש לחסידיו באישור הממשלה בנוסף למקווה ותלמוד תורה. רוב פעילותו התורנית התמקדה ברוסיה לחזק את הקהילות היהודיות ברחבי המדינה ולהפיץ בה את תורת החסידות. בשנת ה'תרפ"ז השתתף בוועידת הרבנים בקורוסטן שבאוקראינה.
בשנת ה'תרצ"ז נכלא רבי חיים יצחק בכלא בקייב ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוגלה משם על ידי המשטר הסוייבטי למעמקי המדינה. לקזחסטן.
נפטר בכ"ד בניסן התש"ג לאחר שצם בכל ימי חג הפסח מחשש שיאכילוהו בחמץ.
בנו רבי מרדכי נרצח בשואה, בתו מירל נפטרה בקייב, בנותיו רבקה מרים ויוכבד עברו בשנות השבעים לארצות הברית; בניו רבי יעקב ורבי דוד יחיאל עלו לישראל אחרי השואה; בנו רבי משולם זוסיא טברסקי כיהן כאדמו"ר מטשרנוביל לאחר השואה.
חיים מאיר יחיאל שפירא מדרוהוביץ'
חיים מאיר יחיאל שפירא (מכונה: "השלום והאחדות" (ע"ש ספרו) ורבי חיים מוניא) (י' בכסלו ה'תרכ"ד, 1863 - ל' בניסן ה'תרפ"ד, 1924) נכדו של הרב חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלניצא (השרף ממוגלינצא). היה האדמו"ר הראשון לשושלת חסידות דרוהוביץ' ומייסד החצר.
תולדותיו.
חיים מאיר יחיאל שפירא נולד בי' כסליו בשנת ה'תרכ"ד (1863), בן לרב אבי עזרא זליג שפירא מסטרי. הרב חיים מאיר היה נכדו של הרב חיים מאיר יחיאל שפירא ממוגלניצא (השרף ממוגלינצא) (על שמו נקרא) שהיה מגדולי וחשובי אדמו"רי פולין ונכדו של הרב ישראל הופשטיין מקוז'ניץ (המגיד מקוז'ניץ), ממנהיגי תנועת החסידות בדורו.
אמו של הרב חיים מאיר יחיאל שפירא הייתה הרבנית הדסה פייגא פרידמן (נפטרה לאחר יום הכיפורים בי"א בתשרי ה'תרצ"ב), בתו של הרב אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה (האדמו"ר הזקן מסדיגורה) מי שהיה מייסד שושלת חצר החסידות סדיגורה, בנו של הרב ישראל פרידמן מרוז'ין (הרוז'ינר) שהיה מייסד שושלת חצר החסידות רוז'ין והיה אב לכמה חצרות חסידות.
הרבנות והאדמו"רות.
עם פטירת אביו של הרב חיים מאיר יחיאל שפירא, הרב אבי עזרא זעליג שפירא בי"ט אב של שנת ה'תרמ"ה ניסו אנשי חצרו של אביו לכפות את מרותו עליהם. הרב חיים מאיר סירב בתוקף והוא התעקש שלא לכהן כאדמו"ר במקום אביו, הוא הסביר עצמו כי הוא מרגיש שאינו ראוי לכך אך לאחר לחצים כבדים שהופעלו עליו מבכירי הקהילה וויתר לבסוף והסכים לשמש באדמו"רות בעיר דרוהוביץ' הנמצאת בחבל לבוב שבאוקראינה.
בעיר דרוהוביץ' זכה הרב חיים מאיר לאהדה רבה, לאחר שהסתיימו פרעות קישינב התרכזו בדרוהוביץ' ובקישינב ואף בערי רוסיה השונות פליטים רבים והוא דאג לסיפוק צורכיהם. הרב חיים מאיר היה האדמו"ר הראשון לשושלת חסידות רוז'ין שהביע הזדהות פומבית עם התנועה הציונית והיה מהאדמו"רים היחידים ששקלו את השקל הציוני.
הציונות והעלייה לארץ ישראל.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ברח הרב חיים מאיר להונגריה ומשם היגר לווינה, בירת אוסטריה. לאחר הכרזתה של הצהרת בלפור, בווינה ייסד הרב חיים מאיר בשיתוף עם הרב שלמה חיים פרידמן (היה אדמו"ר חמישי מסדיגורה) ועם הרב יעקב פרידמן (היה אדמו"ר שלישי להוסיאטין) את ארגון "ההסתדרות החסידית ציונית", מטרתו העיקרית של הארגון הייתה לארגן יהודים דתיים לפעולה למען בניין ארץ ישראל בשיתוף עם ההסתדרות הציונית. הרב חיים מאיר נהג לומר כי "ארץ ישראל לא צריכה להיות רק מדינתו של העם היהודי אלא מרכזה של התורה בעולם, כך מן הראוי". לאחר הקמתה, הסתפחה ההסתדרות החסידית-ציונית אל תנועת המזרחי.
בשנת ה'תרפ"ב (1922) עלה הרב חיים מאיר לארץ ישראל והשתכן בירושלים, ברחוב דוד שבשכונת הבוכרים. בירושלים הקים הרב חיים מאיר את "אגודת בוני הארץ בגופם" אשר חבריה התחייבו לעבוד בהתנדבות עבודת כפיים לשם סיוע בבניין ארץ ישראל. בתקופה זו היה בקשרי ידידות קרובים עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק.
בשנת ה'תרפ"ד בראש חודש אייר (ל' ניסן) נפטר הרב חיים מאיר יחיאל שפירא לאחר שנפל למשכב שנתיים קודם לכן. הוא ניטמן בבית הקברות הר הזיתים בירושלים. אשתו, הרבנית שבע שפירא נפטרה בכ' אדר א' של שנת ה'תרצ"ו והיא נטמנה לצידו בהר הזיתים.
משפחה.
הרב חיים מאיר יחיאל שפירא נישא לרבנית שבע פרידמן, בת הרב יצחק פרידמן מבוהוש שהיה האדמו"ר הראשון מבוהוש. ילדיהם:
טוביה הורוביץ
טוביה הורוביץ (ה'תרכ"ה - י"ב ניסן ה'תש"א) היה רב ואב בית דין העיר שנדישוב שבגליציה.
תולדותיו.
טוביה הורוביץ נולד בשנת ה'תרכ"ה לרבי אברהם אבא הורוביץ נכדו האחרון של הרב נפתלי צבי הורוביץ מייסד שושלת חסידות רופשיץ בגליציה. אביו היה רב בעיר שנדישוב וסבו של הרב טוביה הורוביץ היה הרב יעקב הורוביץ שהיה רבה של העיר מעליץ, בנו של הרב נפתלי צבי האדמו"ר הראשון לשושלת רופשיץ. אמו הייתה הרבנית רייזא וינברגר, בתו של הרב מנחם מענדל וינברגר שהיה רבה של העיר דוקלה.
נישא לרבנית טשרנע דים.
הרבנות.
בתאריך ל' שבט ה'תרס"ה השנה נפטר אביו, הרב אברהם אבא הורוביץ שכיהן כרבה של שנדישוב. בעקבות פטירתו, הוכתר הרב טוביה הורוביץ למלא את מקומו ברבנות העיר והוא הוכתר כאב"ד שנדישוב.
בעת מלחמת העולם הראשונה היה נתון הרב הורוביץ בסכנה ביחד עם כל יהודי עירו. לאחר תום המלחמה הוא החליט להגר לעיר קרקוב בפולין והתיישב בה. אחר כך, במשך חמש שנים, בין שנת ה'תרפ"ב לשנת ה'תרפ"ז הוא התגורר בארצות הברית, שם השתכן בעיר ניו יורק וייסד בה את העמותה העולמית "עזרת אלמנות ויתומים".
בי"ב ניסן של שנת ה'תש"א נרצח הרב טוביה הורביץ על ידי חייל נאצי בשואה לא רחוק מהעיר לובלין שם נקבע ציון קבורתו.
משפחה.
הרב הורוביץ נישא לרבנית טשרנע דים שהיא בת הרב אשר משה לעמל דים. ילדיהם:
יהודה אונגר
רבי יהודה אונגר (ה'תרכ"ב – י"ז בסיון ה'תרצ"ט) היה רב בעיר סוקולוב פודלסקי, ריישא וניימארקט.
ביוגרפיה.
רבי יהודה נולד בשנת ה'תרכ"ב לרבי יעקב יצחק אונגר מדז'בנה ולחנה בתו של רבי מאיר הורוביץ מדזיקוב (האמרי נועם). נישא לחנה בתו של רבי יהושע העבינשטרייט המכונה 'חריף׳, לאחר פטירת חותנו בתרנ״א נתמנה לרב בסוקולוב על מקומו, לאחר השריפה הגדולה בסוקלוב בתרס״ה כאשר רוב תושביה עזבו אותה עבר לגור בעיר ריישא. בסוף ימיו נתקבל לרבה של ניימארקט.
רבי יהודה נפטר בי"ז בסיון ה'תרצ"ט בעיר וינה בירת אוסטריה, בנו רבי נפתלי מילא את מקומו ברבנות ניימארקט עד שנרצח בשואה.
יהודה צבי הירש אייכנשטיין
רבי יהודה צבי (הירש) אייכנשטיין (ה'תקנ"א, (1791) - ז' בחשון ה'תר"ח, 17 באוקטובר 1847) היה אדמו"ר חסידי בדור השני בשושלת זידיטשוב.
ביוגרפיה.
נולד לרבי משה אייכנשטיין מסאמבור ׁ(התפלה למשה) ולבתו של רבי יהודה חריף. את דרכו החל רבי יהודה צבי בלמדו אצל דודו רבי צבי הירש אייכנשטיין מזידיטשוב (העטרת צבי) ומאוחר יותר נישא לבתו שרה. לאחר שהוסמך על ידי גדולי דורו החל רבי יהודה צבי לכהן ברבנות גלינא וברודשין וכעבור תקופה נתמנה לרבה של רוזדיל על שמה נקרא.
עם פטירת רבו וחמיו רבי צבי הירש בי"א בתמוז ה'תקצ"א נתמנה אחיו רבי ישכר בעריש אייכנשטיין לממלא מקומו, אולם כעבור שנה בלבד נפטר בז' בסיון ה'תקצ"ב ואז הוכתר רבי יהודה צבי כממלא מקום חמיו ודודו. במקביל אליו כיהן גם אביו רבי משה כאדמו"ר מזידיטשוב בסאמבור. בתקופה זו חיבר רבי צבי יהודה את ספריו "דעת קדושים" ו"עמוד התורה".
רבי יהודה צבי נפטר בז' בחשוון ה'תר"ח, ומאחר שלא השאיר אחריו בנים כי אם בנות, הוכתר בהוראת רבי ישראל מרוז'ין בן דודו רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב כממשיך השושלת.
יהושע שפירא (אדמו&quot;ר)