גבעת הנסון (באנגלית: Hanson Hill) היא גבעה מכוסה שלג, הממוקמת בחצי האי טריניטי, באזור ארץ גרהאם של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
לגבעת הנסון שתי פסגות, האחת בדרום הגבעה, והשנייה בצפון הגבעה.
שיא גובהה של גבעת הנסון 900 מטרים מעל פני הים.
גבעת הנסון ממוקמת 7 קילומטרים דרומית-מזרחית מכף רוקמורל;
גבעת הנסון ממוקמת 3 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מגבעת זנוגה.
היסטוריה.
מיפוי הגבעה.
הגבעה מופתה לראשונה, באופן גס, במרץ 1838, על ידי המשלחת הצרפתית השנייה לאנטארקטיקה, בפיקודו של ז'ול דומון ד'אורוויל.
מקור השם.
המשלחת הצרפתית לא נתנה לגבעה שם.
בשנת 1946, סקר שטחי חסות איי פוקלנד (FIDS) ניסה לאתר (בלא הצלחה), לשון יבשה שגילה ד'אורוויל, לה הוא קרא "כף ת'אנארון" (קאפ ת'אנארון - Cap Thanaron). מאחר והסקר לא גילה את הכף, ומתוך כבוד לד'אורוויל - ורצון לשמר את השם שנתן - בשנת 1948, הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (UK-APC), קראה לגבעה בשם "גבעת ת'אנארון" (Thanaron Hill).
לימים התגלתה הכף (אותה גילה ד'אורוויל), והיא נקראת כיום "נקודת תאנארון".
בשנת 1963 החליטה הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, לקרא לגבעה על שם תומאס א. הנסון (), שהיה סוקר מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, ששירת בתחנת המחקר מפרץ התקווה (מפרץ הואופ), בין השנים 1957 - 1959.
גבעת הנסון
כיסתה שעירה
ג'ים גפיגן
ג'יימס כריסטופר גַפִיגֶן (באנגלית: James Christopher Gaffigan; נולד ב-7 ביולי 1966) הוא סטנדאפיסט, שחקן, מדבב, סופר ומפיק אמריקאי.
ביוגרפיה.
גפיגן נולד באלגין, אילינוי, הצעיר מבין שישה ילדים. אימו מתה מסרטן בשנת 1990. אביו היה נשיא ומנכ"ל בנק באינדיאנה במשך 15 שנים עד פרישתו ב-1991. הוא נפטר מסרטן ריאות בשנת 1999. הוא למד באוניברסיטת פרדו במשך שנה אחת, לפני שעבר לבית הספר לעסקים באוניברסיטת ג'ורג'טאון, שם סיים את לימודיו ב-1988 עם תואר בפיננסיים.
קריירה.
בשנת 1990 עבר לניו יורק על מנת לעסוק בקומדיה. הוא מצא עבודה בפרסום והיה עובד ביום ולוקח שיעורי משחק בלילה. בשנת 1999 הופיע לראשונה בתוכנית "The Late Show with David Letterman", ומאז התחיל להשתתף בקביעות בתוכניות אירוח שונות ולהופיע במועדוני קומדיה. במהלך השנים הקליט מספר ספיישלים של סטנדאפ, וחלקם היו מועמדים לפרס גראמי. גפיגן הופיע בלמעלה מ-200 פרסומות בטלוויזיה. ב-2012 נכלל ברשימת עשרת הקומיקאים המרוויחים ביותר בארצות הברית.
גפיגן שיחק במספר רב של סרטים וסדרות, ביניהם תפקידי משנה ב"פתאום 30", "שוב בן 17", "סיפור מצחיק", "טסלה", "מכושפת 2", "חוק וסדר", "", "אד", "סקס והעיר הגדולה", "", "טיסת הקונקורד", "רופא להשכיר", "פורטלנדיה", "סטאר נגד כוחות הרשע", "קימי שמידט" ועוד. הוא אף שימש כמדבב, לעיתים כדמות הראשית, במספר סרטים וסדרות, ביניהם "אבא אווזה", ", ", "לוקה", "", "פיטר פן וונדי", "ד"ר כץ, מטפל מקצועי", "ההמבורגרים של בוב", "סטארגירל", "ריק ומורטי" ועוד. בשנים 2000–2001 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "ברוכים הבאים לניו יורק" . בשנים 2001–2002 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "המופע של אלן" , לצד אלן דג'נרס. בשנים 2003–2004 שיחק בשבעה פרקים מהעונה השישית של סדרת הטלוויזיה "מופע שנות ה-70". בשנים 2006–2010 שיחק בתפקיד ראשי ב-40 פרקים של סדרת הטלוויזיה "הבנים שלי" . בשנת 2015 כתב, הפיק וכיכב בסיטקום "The Jim Gaffigan Show", המבוסס על חייו.
פרסים.
גפיגן היה מועמד שש פעמים לפרס גראמי לאלבום הקומדיה הטוב ביותר (בשנים 2013, 2015, 2018–2021), אך לא זכה. בשנת 2014 זכה בפרס הקומדיה האמריקאי .
חיים אישיים.
ג'ים נשוי לשחקנית ג'ני גפיגן, ולזוג חמישה ילדים. גפיגן הוא קתולי, ואת טקס הנישואין שלו בשנת 2003 ערך בכנסייה קתולית במנהטן. גפיגן נאם מספר נאומי פתיחה באוניברסיטאות קתוליות, ואף קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מרקט.
Webb's First Deep Field
פרס נבנלינה
החיים על פי דאג
החיים על פי דאג (באנגלית: Doug) היא סדרת טלוויזיה מונפשת שנוצרה על ידי ג'ים ג'ינקינס והופקה על ידי חברת Jumbo Pictures.
עלילת הסדרה מתמקדת בחייו של דאגלס "דאג" פאני, ילד בן 11 אשר מתאר ביומנו אירועים רבים שמתרחשים לאורך הסדרה. דאג פאני ובני משפחתו (הכוללים את הוריו תדה ופיל, אחותו ג'ודי והכלב פורקצ'ופ) עוזבים את העיר בלאטסבורג ועוברים לגור בעיר בלאפינגטון לאחר שאביו קיבל קידום בעבודה. לטענת יוצר הסדרה העיר באלפינגטון הייתה מבוססת באופן רופף על העיר האמריקנית ריצ'מונד שבמדינת וירג'יניה, שם נולד וגדל יוצר הסדרה ג'ים ג'ינקינס. הסדרה עוסקת בנושאים רבים כולל בניסיונות של בני נוער להשתלב, ביחסים אפלטוניים ורומנטיים, בהערכה עצמית, בבריונות ובמקרים של הפצת שמועות. פרקים רבים מתרכזים בניסיונותיו של דאג להרשים את חברתו לכיתה ומושא אהבתו פאטי מיונז.
הסדרה עלתה לראשונה ב-11 באוגוסט 1991 ברשת ניקלודיאון. הסדרה המקורית כללה 52 פרקים אשר שודרו במשך ארבע עונות בין שנת 1991 עד 1994. ניקלודיאון בחרה שלא לחדש את התוכנית לעונה חמישית. בשנת 1996 דיסני החלה לפתח את העונה החמישית של הסדרה לאחר שרכשה את חברת ההפקה Jumbo Pictures.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת רצועת "זמן דיסני" של הזכיינית טלעד בשנות התשעים.
ארנסט גרינינג
ארנסט גרינינג (באנגלית: Ernest Henry Gruening, (/ɡriːnɪŋ/); 6 בפברואר 1887, ניו יורק - 26 ביוני 1974, וושינגטון) הוא עיתונאי ופוליטיקאי אמריקאי, אשר כיהן כמושל אלסקה בשנים 1939–1953 (לפני ששטח הוכרז כמדינת ארצות הברית) וסנאטור בשנים 1959–1969.
ביוגרפיה.
ארנסט גרינינג נולד בניו יורק למשפחה יהודית של רופא עיניים. הוא סיים אוניברסיטת הרווארד בשנת 1907 ובשנת 1912 קיבל הסמכה כרופא. אמנם במקום להתחיל לעסוק במקצוע הוא פנה לעיתונות. הוא עבד במספר עיתונים בבוסטון. לאחר הצטרפות ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה הוא התגייס ושירת בחיל התותחנים. בשנים 1920–1923 הוא היה עורך של The Nation.
גרינינג התעניין בהיסטוריה של מקסיקו. בשנת 1928 הוא פרסם ספר על המדינה. על כתיבת הספר גרינינג קיבל עיטור ממשלת מקסיקו.
בעקבות מדיניות הניו דיל גרינינג הצטרף לממשל וכיהן במספר תפקידים. בשנת 1939 גרינינג מונה למושל אלסקה. באותה תקופה אלסקה הייתה במעמד של "טריטוריה" ולא של "מדינה" של ארצות הברית.
לאחר המתקפה על פרל הארבור גרינינג היה שותף להכנות להתנגדות לפלישה אפשרית. ביוני 1942 יפן תקפה את האזור ואף הצליחה לקבל שליטה על מספר איים לתקופה מוגבלת.
גרינינג לא היה מרוצה מהתייחסות של הממשל לילידי אלסקה. הוא תמך בפעילות של ארגוני הילידים ושל אליזבת פרטרוביץ' להפסקת ההפליה. בתמיכתו בשנת 1945 עבר חוק Alaska Equal Rights Act.
גרינינג פעל להעברת חוק שמסדיר הטבות ללוחמי הצבא. בשנת 1946 תגבר את מאבק נגד השחפת ואף הכריז על מצב חרום באלסקה. כ-10% מתקציב אלסקה הופנה לנושא זה.
גרינינג פעל להסדרת הנושא המדיני והסדרת אלסקה כמדינת ארצות הברית. הנושא הוסדר בשנת 1959. באותו יום גרינינג מונה לסנאט של ארצות הברית כנציג המדינה החדשה. בשנת 1962 הוא ניצח בבחירות את טד סטיבנס וזכה לכהונה נוספת. בבחירות של שנת 1968 הוא רץ כמועמד עצמאי ולא זכה.
גרינינג היה בין הסנאטורים הבודדים שבשנת 1964 הצביעו נגד השתתפות במלחמת וייטנאם.
ריבית פיגורים
ריבית פיגורים היא ריבית אותה משלם החייב במקרה של איחור בתשלום בו היה חייב, והיא מתווסף לקרן החוב ולריבית המקורית. מקור החובה למועד התשלום, קבוע לרוב בהסכם הלוואה או בפסק דין או בחיקוק.
השוני המהותי בין ריבית פיגורים לבין ריבית רגילה הוא שבעוד ריבית רגילה מהווה "דמי שכירות" על הכסף, ריבית פיגורים מהווה אמצעי להרתעה ו/או לענישה.
ריבית פיגורים לרוב גבוהה משמעותית מריבית רגילה, והיא עלולה לדרדר את החייבים להסתבכות כלכלית משמעותית, ואף לחדלות פרעון.
חקיקה ופסיקה בתחום בנושא ריבית פיגורים בישראל.
בשנת 1987 התקין שר התקשורת, באישור וועדת הכספים, את "תקנות הבזק (ריבית פיגורים והוצאות גביה), תשמ"ז-1987", המסדירות באופן מפורש את ריבית הפיגורים שניתן לגבות בעבור 'שירות בזק'.
חוק חובת אזהרה בפרסום ושיווק של הלוואה, מחייב להוסיף הבהרה בנוסח: "אי עמידה בפירעון ההלוואה עלול לגרור חיוב בריבית פיגורים והליכי הוצאה לפועל", לכל הליך שיווקי המעודד נטילת הלוואה.
במאי 2022, אישרה ועדת הכלכלה של הכנסת, כי "שיעור ריבית הפיגורים המרבי לא יעלה על זה שגובה הבנק בו מנהל הקבלן את החשבון אליו היה אמור הקונה להפקיד את הכסף ולא הפקיד".
הפקעת מחירים
הפקעת מחירים היא מצב בו נמכרים מצרכים או שירותים במחיר מעבר למותר. המחיר המותר עשוי להיקבע בחוק הקובע מחיר מקסימלי. בעיתות מחסור, או כאשר ישנו מרכיב של הונאה, קביעת מחיר גבוה ממחיר השוק עלולה להוות אף היא הפקעת מחירים.
המשפט הישראלי.
לאחר הקמת מדינת ישראל, עוד בשנת 1948, נקבעה "פקודת מניעת הפקעת שערים וספסרות (שיפוט), תש"ח-1948", מכוחה הוקמו בתי דין מיוחדים לשיפוט בענייני הפקעת שערים (לצד שיפוט בענייני ספסרות). בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל, בתי דין אלו הטילו קנסות על מפקיעי שערים והופיעה במשפטים של סוחרים שהואשמו בהפקעת מחירים.
לאיוש לייטאי
לאיוש לאייטאי (במקור מנו ליברמן, בהונגרית: Lajtai Lajos; בודפשט, 13 באפריל 1900 – בודפשט, 12 בינואר 1966) היה מלחין בכלל ומלחין אופרטות יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.