הסרט צולם ברובו בשונית המחסום הגדולה השוכנת בים האלמוגים, במרחק מה מחוף קווינסלנד שבצפון-מזרח אוסטרליה.
עלילה.
כשהוא מוטרד ממצבה הנפשי של אשתו שעברה תאונת דרכים בה נהרג בנם היחיד, מחליט קצין חיל הים האוסטרלי ג'ון אינגרם (בגילומו של סם ניל) לצאת עם ריי (ניקול קידמן) לטיול ימי ביאכטה שלהם באוקיינוס השקט כדי שתוכל לנסות ולהתמודד עם האובדן. בדרך הם פוגשים אדם שמגיע אליהם עם סירת משוטים וזועק לעזרה. האיש, יואי וורינר (בגילומו של בילי זיין) מספר להם שהוא מגיע מהספינה הטובעת שלו ושל חבריו ושהצליח לברוח משם לאחר שחבריו מתו כתוצאה מהרעלת מזון.
ג'ון מחליט לצאת אל הספינה הטובעת שנמצאת לא רחוק ומשאיר את ריי לבד עם יואי. כשהוא מגיע אל הספינה הוא מגלה צילומי וידאו בהם רואים את יואי רוצח את חבריו ומחליט לחזור במהרה לספינתו אולם כבר מאוחר מדי שכן יואי לא ממתין לו, חוטף את היאכטה ומשאיר את ג'ון לבדו שנאלץ לחזור לספינה השוקעת.
כשהוא מנסה לתקן את הספינה השוקעת ולהדביק את היאכטה שלו, יואי המטורף עושה הכל כדי לזכות בליבה של ריי, שמבינה שהיא חייבת לפעול כדי להגיע בחזרה לבעלה. היא שוכבת עם יואי כדי לזכות באמונו ובד בבד מנסה להרעיל אותו.
אחרי מאבק אלים שנמשך כמה ימים מצליחה ריי בסופו של דבר לזרוק את יואי למים ומשתלטת על הספינה. היא רואה מרחוק פצצה תאורה ומבינה שזה הסימן מבעלה, שאם לא תגיע אליו בשעות הקרובות, הוא ישקע יחד עם הספינה ממנה הגיע יואי. בסופו של דבר היא מצליחה להגיע לבעלה ולהציל אותו.
בסצנת הסיום, כשהכל נראה שלו וחוזר לקדמותו, נראית ריי נחה על הסיפון ומתחילה להרגיש איך ידיים מעסות את הקרקפת שלה. היא בטוחה כי מדובר בבעלה אך מהר מאוד מזהה דם על הידיים ומגלה שמדובר ביואי שמנסה לחנוק אותה. ג'ון, שומע את הצעקות עולה לסיפון ומספיק לירות פצצת תאורה לתוך פיו של יואי ולהרוג אותו.
הפקה.
הסרט צולם במשך 14 שבועות בשונית המחסום הגדולה שבאוסטרליה ומבוסס על ספרו של צ'ארלס ויליאמס "סיכון רטוב" אולם הוא שונה במעט מהסרט. למעט השמות והעובדה שמדובר באישה שנלכדת על ספינה עם פסיכופת אלים, הסרט עבר שינויים והושמטו ממנו פרטים ודמויות נוספות כמו אשתו של יואי שקיימת בספר.
ביקורות ותגובות.
הסרט קיבל ביקורות מצוינות וזכה לציון הגבוה של 95% מתוך 21 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.
מבקר הקולנוע הנודע של השיקגו סאן טיימס, רוג'ר איברט, כתב כי הסרט יוצר מתח של ממש לכל אורכו".
גם בוושינגטון פוסט שיבחו את הסרט ומבקר הקולנוע שלהם, האו דסון כתב כי הכיוון של נויס (הבמאי) מניע את הסרט בצורה מרשימה מרגישות חושית בין בעל לאישה ועד לקצה המותח.
באתר הניו יורק טיימס נכנס הסרט לרשימת 1,000 הסרטים הטובים שנעשו אי פעם והעורך, פטר ניקולס, אף כתב כי מדובר באחד הסרטים הטובים ביותר שראה.
פריץ קורנברג
פריץ (פרץ) קורנברג (14 בינואר 1890 – 18 בספטמבר 1944) היה אדריכל יהודי ממוצא גרמני שפעל בארץ ישראל בימי המנדט הבריטי.
קורות חיים.
פריץ קורנברג (Fritz Kornberg) נולד בכפר הולצהאוזן (Holzhausen) שליד עיירת המרפא באד זולזפלן (Bad Salzuflen), במערב ממלכת פרוסיה של הקיסרות הגרמנית (כיום במדינת סקסוניה תחתית בגרמניה). אחרי סיום לימודיו בתיכון מקצועי במגמת טכנולוגיית הבניה ב-1910, החל ללמוד הנדסת בניין במכללה הטכנית בשרלוטנבורג שבברלין. מלחמת העולם הראשונה קטעה את לימודיו, שאותם השלים בין השנים 1918 ל-1919 אחרי שירות בצבא הגרמני.
עם הסמכתו כאדריכל החל לעבוד במשרדו של אלכסנדר ברוולד והצטרף ל"אגודת בוני ארץ ישראל" בברלין (Palästina-Baugesellschaft) מיסודו של אלכסנדר לוי, עד שבספטמבר 1920 עלה לארץ ישראל. בארץ הצטרף לחברת "קדם", שהייתה המשך לאגודה הברלינאית, אשר בעת המעבר לארץ ישראל נוהלה כבר על ידי המהנדס יוסף לוי. ב-1924 עבר להתגורר בשכונת תלפיות בירושלים ופתח בה משרד עצמאי. ב-1928 נבחר לעמוד בראש אגודת המהנדסים והאדריכלים בירושלים.
אחד מתכנוניו החשובים של קורנברג היה תכנון גימנסיה רחביה; על פי תכנונו, היה הבניין אמור להיות בצורת אווירון, ולכלול אגף מרכזי שבו ישכנו הספרייה וחדרי ההנהלה, ושני אגפים בצדדים שיקושרו ביניהם במעברים מקורים. בתכנון תוכננו גם מגרש משחקים ופינה בה בריכת נוי בה שוחים דגים. בשל בעיות תקציב הושלמה רק הקומה הראשונה של הבניין, ואחרי מותו של קורנברג הושלמה הבנייה עם תכנונם של האדריכלים ברוצקוס ורצ'קובסקי.
קורנברג תכנן גם את בית עגנון ב-1931 בתלפיות. בדומה לאדריכלים אחרים בתקופה עיצב קורנברג גם את הריהוט לבית החדש. את מראה הבית הוא תכנן כמבצרי וסגור, חלונות הברזל מסורגים וחלקם נראים כחרכי ירי. הבית בנוי בסגנון מודרני, בקווים ישרים ובמראה קובייתי, והוא מצופה בטיח ולא באבן, בדומה לרוב הבתים בתלפיות, אך בשונה מרוב הבתים בירושלים. ממכתבים ששלח עגנון לרעייתו אסתר (כמופיע בקובץ 'אסתרליין יקירתי') מתלונן הסופר על הבית, שאינו מוצא חן בעיניו, על "הרהיטים המכוערים" ועל הצבעים הלא מוצלחים שבחר קורנברג לאריחי הרצפה וצבע הקירות: "...ודאי כתב לך ברין שקורנברג צבע את הבית בצבע נורא ומגוחך. כנראה נצטרך חצי שנה להתבייש בפנינו ובפני האורחים מחמת צבע הבית.".
אשתו זינה ניהלה במשך שנים את "פנסיון קוֹרנברג" בביתם שברח' קלאוזנר 15 בתלפיות שבו צולם סרט הטלוויזיה "מי ורדים מפורט סעיד". בתם היא הפסלת נעמי ביטר. בנם, , בוגר מחזור י"א כדורי, נפל ב-9 ביוני 1948 בקרב לוביה בגליל התחתון.
שמחה עלברג
הרב שמחה עלברג (נכתב גם אלברג; תרע"א, 1911 - ח' בחשוון ה'תשנ"ו, 1 בנובמבר 1995) היה יו"ר אגודת הרבנים בארצות הברית ועורך הביטאון התורני הפרדס.
קורות חיים.
נולד בוורשה לרב אהרון שמעון וגיטל עלברג. בילדותו חונך אצל סבו, הרב אליהו יהודה ליפשיץ, אב"ד בעיר גריצה בפולין. למד במחזור הראשון של ישיבת חכמי לובלין. התקרב לרבי מנחם זמבה ולרב אברהם ויינברג (בעל ה"ראשית בכורים"). למד אצל הרב נתן שפיגלגלס בכולל "עמק הלכה" בוורשה.
בתרצ"ו הדפיס את ספרו הראשון, "מנחת ביכורים", עם הסכמותיהם של הרב זעמבא, הרב שפיגלגס, האדמו"ר מסוקולוב ועוד.
בתקופת מלחמת העולם השנייה עבר לישיבת סלבודקה בעיר קובנה. בהמשך המלחמה הגיע לשאנגחאי. נשא לאשה את מרים בת רבי יהודה זעליג סלוצקר, רב העיר חרבין שבסין.
בתש"ז הגיע לארצות הברית, שם היה עוזרו של הרב משה פיינשטיין. כחמישים שנה שימש כחבר פעיל באגודת הרבנים בארצות הברית וקנדה ושימש גם כיו"ר האגודה. ערך את הירחון התורני הפרדס. בה'תשנ"ה (1995), ייסד את מתיבתא "בית אברהם ועמק הלכה", על שם רבו הרב וינברג.
נפטר בח' בחשוון ה'תשנ"ו ונטמן בהר המנוחות בירושלים.
היה מקורב לחסידות חב"ד ולאדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון.
פרומתאוס (סרט)
פרומתאוס (באנגלית: Prometheus) הוא סרט מדע בדיוני משנת 2012 בבימויו של רידלי סקוט ובכתיבתם של התסריטאים ג'ון ספייץ ודיימון לינדלוף. בסרט מככבים: נומי ראפאס, מייקל פסבנדר, גאי פירס, אידריס אלבה ושרליז ת'רון. בסוף המאה ה-21, מפת כוכבים מתגלית בינות איוריהן של תרבויות האצטקים, המסופוטמים והמגדלנים. צוות ספינת החלל פרומתאוס נשלח למשימת מחקר לעקוב אחר המפה במטרה לגלות את מקור האנושות. כאשר הם חוקרים ציוויליזציה חייזרית מתקדמת, הם נתקלים באיום לעצם קיומה של האנושות.
הסרט תוכנן כסרט מקדים לסרט הנוסע השמיני משנת 1979, אף הוא בבימויו של סקוט. תסריטם של ספייץ ולינדלוף מביא עלילה נפרדת שמקדימה את עלילות הסרט הראשון בסרטי הנוסע השמיני ואינה בהכרח קשורה להם ישירות. לדברי סקוט, אף על פי שהסרט "מכיל קצוות DNA של הנוסע השמיני ומתרחש באותו יקום, הוא יחקור את המיתולוגיה והרעיונות שעומדים מאחוריו". צילומי הסרט החלו במרץ 2011 באתרי צילום כגון: קנדה, אנגליה, סקוטלנד, איסלנד וספרד והוא יצא לאקרנים ב-8 ביוני 2012.
עלילה.
בעוד ספינת חלל עוזבת את מסלולו של כדור הארץ, חייזר דמוי אנוש נראה כאשר הוא שותה נוזל מבעבע ושחור ומתחיל להתפרק לגורמים עקב כך. שייריו של החייזר נופלים לתוך מפל המים, וה-DNA מעורר תגובה ביוגנטית, שלבסוף תיצור את בני האדם.
בשנת 2089, הארכאולוגים אליזבת' שו וצ'ארלי הולוויי מגלים מפת כוכבים בסקוטלנד, אשר מתאימה לממצאים ארכאולוגיים נוספים מתרבויות חוצניות אחרות שאינן קשורות אחת לשנייה. הם מפרשים זאת כהזמנה אישית מחלוצי האנושות בעצמם, חייזרים להם הם קוראים בשם "המהנדסים". פיטר ויילנד, יו"ר המזדקן של תאגיד ויילנד, מממן את בנייתה של ספינת המחקר "פרומתאוס", כדי שתעקוב אחר קואורדינטות מפת הכוכבים לכוכב המרוחק LV-223. צוות הספינה שוכב בתרדמת לכל אורכו של המסע, בעוד האנדרואיד דייוויד משגיח על תפקוד הספינה. הם מגיעים לכוכב הלכת בשנת 2093, ומקבלים פקודות למצוא את המהנדסים. המפקחת על המשימה, מרדית' ויקרס, שמגוריה בספינה מהווים "סירת הצלה" - יחידת מגורים עצמאית ונפרדת, מודיעה להם לא ליצור קשר ראשוני ללא אישורה.