ב-1918 נבחר הרדינג לכהונה שנייה, וכך היה למושל איווה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. בתקופה זו פעלו בכל אחת ממדינות ארצות הברית "מועצות הגנה", זאת בעקבות הצהרתו המפורסמת של הנשיא וודרו וילסון "העולם חייב להיות בטוח עבור הדמוקרטיה", ו"מיליוני גברים ונשים ילידי גרמניה האוהדים אותה חיים בינינו... אם קיימת חוסר נאמנות היא תטופל ביד חזקה".
הרדינג היה משוכנע שהטמעה תחזק את הפטריוטיות וחש שקיים קשר בין התקשורת וההטמעה. הוא גם טען שכל שימוש בשפה זרה תיתן לאויב את האפשרות להפיץ תעמולה. הוא היה למושל היחידי בארצות הברית שהוציא מחוץ לחוק את השימוש בשפות זרות. הוא התייחס לסוגיות אלו בצו שכותרתו הייתה "הצהרת בבל" , שאסר על כל תקשורת ציבורית בכל שפה למעט אנגלית. הצו אסר על שימוש בשפות זרות בציבור, בשיחות טלפון, בבתי ספר ובתפילות.
תקופת כהונתו של הרדינג כמושל עמדה בצל שערוריות. עוינותו כלפי המהגרים וקבוצות אתניות זרות התרחבה מעבר ליחסו אל הגרמנים וכללה גם את תושבי איווה ממוצא נורווגי ודני.
בחקירה שנוהלה, נחשף מתן שוחד לכאורה בסכום של 5,000 דולר שניתן תמורת קבלת חנינה של הרדינג לפושע שהורשע באונס. כתוצאה מכך התפטרו מספר בעלי תפקידים, והוגשה הצעה להליך הדחה, אך זו לא צלחה. החלטת גינוי עברה ברוב של 70 מול 34. ב-1920 לא התמודד הרדינג על כהונה נוספת.
ויליאם הרדינג נפטר בדה מוין ב-17 בדצמבר 1934. הוא נטמן בבית הקברות גרייסלנד פארק שבסו סיטי.
קודה
דוכסות קלווה
דוכסות קלווה (בגרמנית: Herzogtum Kleve; בהולנדית: Hertogdom Kleef) הייתה מדינה של האימפריה הרומית הקדושה שצמחה מ בימי הביניים. הדוכסות הייתה ממוקמת בצפון חבל הריין משני צידי הריין התחתון, סביב בירתה קלווה והערים וסל, קלקר, קסאנטן, אמריך, ריס ודיסבורג הגובלות באדמות הנסיכות-בישופות של מינסטר במזרח ובדוכסות בראבנט במערב. ההיסטוריה שלה קשורה קשר הדוק לזו של שכנותיה הדרומיות: הדוכסות יוליך וברג, כמו גם חלרה ורוזנות מארק בווסטפאליה.
שטחה של הדוכסות כיסה בערך את המחוזות הגרמניים של היום קלווה (החלק הצפוני), וסל והעיר דיסבורג, כמו גם חלקים סמוכים של מחוזות לימבורג, צפון בראבנט וחלדרלנד בהולנד.
היסטוריה.
בתחילת המאה ה-11 הפקיד הקיסר היינריך השני את ניהול ה-Klever Reichswald, אזור מיוער גדול מסביב לקייזרפפאלץ בניימכן שהיה כפוף ישירות לשלטון הקיסרי, בידי האצילים המקומיים של דוכסות לורן התחתית בחלרה ובקלווה. רוזנות קלווה הוזכרה לראשונה במאה ה-11. בשנת 1417 הפכה המחוז לדוכסות. עם מותו של הרוזן יוהאן ב-1368, ירש אחיינו אדולף השלישי, רוזן מארק את הנחלה. קלווה ומארק נשלטו לבסוף באיחוד אישי על ידי בית לה מארק לאחר שאחיו הבכור של אדולף הרוזן אנגלברט השלישי מת ללא יורשים ב-1391. המלך זיגיסמונד העלה את הרוזן אדולף הראשון למעמד של דוכס ונסיך האימפריה הרומית הקדושה ב-1417.
שטחי קלווה-מארק הפכו בשנת 1500 לאחת האחוזות המשמעותיות ביותר של החוג הרייני התחתון-וסטפאלי בשנת 1500, המתחרים של הנסיכים-הבישופים של מינסטר. בשנת 1511 ירש יוהאן השלישי, דוכס קלווה, בנו של יוהאן השני, דוכס קלווה, על ידי נישואיו עם מריה מייליך-ברג את הנחלות של ייליך וברג עם מות חותנו וילהלם הרביעי, דוכס ייליך-ברג. כאשר יוהאן השלישי ירש את אביו כדוכס קלווה בשנת 1521, המדינות ייליך, ברג, קלווה ומארק הקימו את הדוכסויות המאוחדות של ייליך-קלווה-ברג. בתו אן אף הפכה למלכה בת הזוג באנגליה לכמה חודשים בשנת 1540, שכן אחיה וילהלם, דוכס ייליך-קלווה-ברג, מאז 1539, הסתכסך עם הקיסר קרל החמישי על החזקת חלרה וביקש תמיכה מהמלך הנרי השמיני.
כאשר הדוכס האחרון של ייליך-קלווה-ברג מת ללא יורשים ב-1609, פרצה מלחמת הירושה של ייליך. הנחלות חולקו לבסוף בין דוכסי ויטלסבאך של רוזנות פפאלץ-נויבורג (ייליך וברג) לבין מרקיזי ברנדנבורג, שזכו בקלווה עם מארק ורייבנסברג על פי הסכם קסאנטן משנת 1614. מרקיזי הוהנצולרן קיבלו בכך דריסת רגל ראשונה באזור הריין; עם זאת, חלקים גדולים מדוכסות קלווה נכבשו על ידי המחוזות המאוחדים עד למלחמת צרפת-הולנד ב-1672. לבסוף שולבו השטחים בברנדנבורג-פרוסיה על ידי פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ב-1666 והפכו לחלק מממלכת פרוסיה לאחר 1701. קלווה נכבשה על ידי כוחות צרפתים במלחמת שבע השנים (1757–1762).
בשנת 1795 נכבשה דוכסות קלווה ממערב לנהר הריין והווזל על ידי צרפת, והפכה לחלק מהמחוז הצרפתי של הרור. שאר הדוכסות נכבשה בין 1803 ל-1805, והפכה לחלק ממחוז איסל-סופרייה ומהדוכסות הגדולה של ברג (לאחר 1811, המחוז של ליפה). ב-1815, לאחר תבוסתו של נפוליאון, הפכה הדוכסות לחלק מהפרובינציה הפרוסית ייליך-קלווה-ברג, שהתמזגה בפרובינציית ריינלנד הפרוסית ב-1822. הערים Gennep, Zevenaar ו-Huissen הפכו לחלק מהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה כתוצאה מקונגרס וינה ב-1815.
התאגדות אסורה בישראל
RNA נגיפי
Day 1 (בעברית: יום 1) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לזלי גרייס, מתוך אלבום הבכורה שלה, "Leslie Grace". השיר יצא לאור ב-19 בנובמבר 2012, על ידי חברת התקליטים טופ סטופ מיוזיק, כסינגל השני מתוך האלבום. גרייס השתתפה בכתיבת השיר, ביחד עם ישראל מרסדס וג'ייסון ריברה.
השיר הגיע למקום השני במצעד האיירפליי הלטיני.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי לזלי גרייס, ישראל מרסדס וג'ייסון ריברה והופק על ידי סרג'יו ג'ורג'. לאחר יציאת סינגל הבכורה של גרייס, "Will U Still Love Me Tomorrow", הוחלט כי "Day 1" יופץ כסינגל השני מתוך האלבום וכסינגל השני בקריירה שלה. הוא הוכר כאחד השירים הטרופיים המצליחים ביותר על ידי ASCAP ב-2014.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-2.8 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-2 באפריל 2013, כמה חודשים לאחר יציאתו כסינגל.
נכון לפברואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-0.2 אלף צפיות.
גנאלוגיה גנטית
גנאלוגיה גנטית היא תחום המערב בדיקת DNA גנאלוגית, פרופיל DNA ובדיקות סקר גנטיות בשילוב עם שיטות מחקר בגנאלוגיה מסורתיות על מנת לגלות קשרים גנטיים בין יחידים. יישום זה של גנטיקה הגיעה לשימוש על היסטוריונים וחוקרי משפחה במאה ה-21.
ב-1875 ג'ורג' דרווין השתמש בשמות משפחה על מנת להעריך את תדירות הנישואים בין בני דודים ובכך היה התחלה של תחום זה. נעשה שימוש בשיטות בדיקת DNA גנאלוגיות בקנה מידה גדול יחסית כדי להתחקות אחר דפוסי נדידת עמים. ונקבע מתי בני האדם הראשונים הגיעו לצפון אמריקה ובאיזה דרך הם הלכו. חוקרים ומעבדות מרחבי העולם דגמו אוכלוסיות ילידים מרחבי העולם במאמץ למפות דפוסי הגירה היסטוריים של בני אדם.
Duro y Suave
Duro y Suave הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לזלי גרייס והראפר נוריאל. השיר יצא לאור ב-19 בינואר 2019, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין, כסינגל שלא מתוך אלבום. גרייס כתבה את השיר ביחד עם ריקי מונטנר, מאו מונטנר, קמילו ונוריאל. הוא תואר כשיר מסוגת המוזיקה הלטינית.
השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של צ'ילה.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי ריקי מונטנר, מאו מונטנר, קמילו, לזלי גרייס ונוריאל והופק על ידי MTC דה מונסטר. "Duro y Suave" הפך לשיר המצליח ביותר של גרייס ונוריאל ברחבי העולם, כאשר דורג בעשרות מצעדי פזמונים שונים; הוא הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של צ'ילה, כמו גם למקום השמיני במצעד הסינגלים של אקוודור.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-250 מיליון השמעות.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-19 בינואר 2018, ביום יציאתו כסינגל. בתחילת הקליפ, ניתן לראות את גרייס כשברקע אורות מתחלפים. לאורכו של הקליפ, ניתן לראות את נוריאל ביחד עם גרייס מבצעים את השיר ומבצעים תנועות ריקוד שונות, כשרקדני ליווי מקיפים אותם בסצנות שצולמו במקומות שונים.
נכון לפברואר 2022, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-415 אלף צפיות.
זואי פרי
זואי פרי (באנגלית: Zoe Perry; נולדה ב-26 בספטמבר 1983) היא שחקנית אמריקאית. היא הופיעה כמרי קופר הצעירה בספין–אוף שלדון הצעיר, תפקיד שאמה, לורי מטקאלף, שיחקה בסדרת המקור המפץ הגדול. פרי שיחקה גם בתפקידים חוזרים בסדרות המשפחה וסקנדל.
קריירה.
פרי נולדה בשיקגו לשחקנים לורי מטקאלף וג'ף פרי ב-26 בספטמבר 1983. ההופעה הטלוויזיונית הראשונה שלה הייתה כג'קי בפלאשבקים בסיטקום רוזאן, בו הופיעה גם אמה באותו תפקיד. הוריה, לעומתה, לא רצו שפרי תמשיך במשחק עד שתתבגר בשל החשש מהלחץ שנלווה אליו. בתיכון, פרי טענה שהיא ביישנית מכדי להופיע, והחלה לשחק באוניברסיטת נורת'ווסטרן, כדרך להכיר חברים לאחר המעבר מאוניברסיטת בוסטון.
אחרי שסיימה את לימודיה, זואי פרי עברה לניו יורק כדי לחפש עבודה בטלוויזיה, וקיבלה תפקידים קטנים בסדרות כמו , אך הגעגועים הביתה החזירו אותה לקליפורניה, שם מצאה עבודה בתיאטרון. ב-2013 היא הופיעה בברודוויי במחזה The Other Place לצד אמה. ב-2015 פרי שיחקה לצד אביה וקווין מק'קיד בדרמה זוכת פרס פוליצר שנכתבה על ידי יוג'ין או'ניל, אנה כריסטי.