באותה שנה העלתה הקבוצה את המחזה "עד מוות", על פי הספר בשם זה מאת עמוס עוז. ההצגה מתארת מסע הרפתקני של צלבנים לירושלים.
ב-1982 העלתה הקבוצה את המחזה "הפטריוט" פרי עטו של חנוך לוין, בבימויו של עודד קוטלר. גיבור המחזה הוא להב עשת, ה"פטריוט" שעומד לרדת מהארץ. בהצגה כיכבו עזרא דגן ורמי ברוך.
ההצגה נפסלה על ידי המועצה לביקורת סרטים ומחזות ולמרות זאת התיאטרון העלה אותה. עקב כך מנהלי התיאטרון, עודד קוטלר ודני טרץ' זומנו לחקירה במשטרה בהאשמה להפרת הסעיפים 3 ו-7 לפקודת הצגות ומחזות משנת 1982 ושוחררו בערבות עצמית. תנועת בית"ר פנתה במכתב ליועץ המשפטי לממשלה, פרופ' יצחק זמיר על מנת שיורה לאלתר להפסיק קיום "הצגת התועבה הבלתי חוקית". ועדת הפנים של הכנסת קיבלה את הצעתו של חבר הכנסת עקיבא נוף לקיים דיון בהפרת החוק על ידי התיאטרון. מזכירות הדור הצעיר של המפד"ל עתרה לבג"ץ נגד שר הפנים והמשטרה ד"ר יוסף בורג, נגד מפכ"ל המשטרה ונגד תיאטרון נווה צדק בדרישה שינמקו למה אינם אוכפים את החלטת המועצה לביקורת סרטים ומחזות לאסור את העלאת המחזה. במסיבת עיתונאים אמר מפכ"ל המשטרה רב-ניצב אריה איבצן כי התייעץ עם גורמים משפטיים והחליט לא לאסור את קיום ההצגה, אלא להעמיד את האחראים על העלאתה לדין. הנהלת התיאטרון הודיעה על הפסקת ההצגה ואמרה שבמהלך החזרות הוכנסו במחזה שינויים רבים מנוסח המחזה שעליו קיבלה המועצה את ההחלטה וכי תשלח למועצה את הנוסח החדש על מנת שתדון בה מחדש.
לאחר מכן הוגש ערעור לצנזורה ובעקבותיו ההצגה הותרה פרט לשלושה קטעים, שלאחר מכן גם מצאו דרכם אל הבמה.
ב-1983 הועלה המחזה "גירושים מאוחרים" שכתבה שוש אביגל על פי הספר בשם זה מאת א.ב. יהושע. הגיבור הראשי הוא יהודה קמינקא (גבריאל דגן), מחלוצי היישוב, מורה שיצא לגמלאות בגיל 65, שנפרד מאשתו ויורד לאמריקה. שם מצא אישה חדשה והוא רוצה להתחתן איתה ושב לישראל כדי לבקש ממנה גט.
בהצגה שיחק אריה אליאס, שגילם את דמותו של קלדרון, מנהל בנק, נשוי ואב לשתי בנות גדולות, שמגלה בהיותו בן 56 שהוא הומוסקסואל. הוא מחזר אחרי צבי, בנו הבכור של יהודה קמינקא (סיני פתר), בלונדיני יפה תואר. הבן הצעיר באוניברסיטה הוא מרצה להיסטוריה באוניברסיטה (צבי גורן). בהצגה שיחק גם עודד קוטלר בתפקיד חתנו, עו"ד קדמי, הנשוי ליעל, בתו של קמינקא (בלהה בירמן). בהצגה שיחקה גם ענת עצמון שגילמה את דמותה של סופרת המתוסבכת מינית.
ב-1983 העלה תיאטרון נווה צדק בשיתוף עם תיאטרון יובל את המחזה "אנדרטה הפוכה" מאת ובבימויו של יוסף מונדי. המחזה מספר על שריונאי שנשרף ומת במלחמת לבנון הראשונה ומוקם על ידי דמות צינית של סופר שקיבל מפרעה לכתוב מחזה. בהצגה שיחקו יצחק אלוני, ריטה שוקרון, בת שבע מייזלר, אריאל פורמן, אשר צרפתי וששי סעד.
ב-1984 הועלה המחזה "משחיז הסכינים הסיני", שכתב דניאל הורוביץ על פי "הינשוף" של נסים אלוני.
ב-1985 הועלתה ההצגה "המלך הלך לישון", עיבוד של קובי ניב לספרו של יוסי אלפי, בבימויו של ישראל גוריון. ההצגה זכתה בפרס כינור דוד אותה שנה.
ב-1985 הועלתה הקומדיה "קרמבו בעורף האויב" מאת קובי ניב בבימויו של ישראל גוריון. זוהי מעין פרודיה על סרטי רמבו. ההצגה עסקה בגיבור כל יכול שנחלץ להציל את האומה. בסוף ההצגה הוא מגלה שבשעה שחולל מעשי גבורה עבור מולדתו, לא היה אלא כלי בידיו של הגנרל אלופי, שרצה להבטיח לעצמו שהמלחמה תימשך לנצח. ב-1986 התארחה ההצגה בתיאטרון אל-חכוואתי במזרח ירושלים והתלווה אליה תרגום סימולטני בערבית שהוקרן בשקופיות.
ב-1985 העלו את ההצגה "מוכרים בלבד" מאת חגית רכבי וג'ון הולדן, בבימויים של ישראל גוריון ודן צאמלי. ההצגה מספרת את סיפורה של אתא ושיחק בה חנן גולדבלט.
ב-1986 הועלה המחזה "החוצה" מאת דניאל הורוביץ בבימויו של ג'וזף צ'ייקין. בהצגה שיחקו שחקנים יהודים – סיני פתר, פטר גדיש ולאה אברהם ושחקנים ערבים – סלווה נקארה ועדנאן טראבשה. המחזה עוסק ביהודים וערבים, אנשים שעוברים ממקום למקום וחיים כפליטים.
תיאטרון נווה צדק
נמל התעופה ראוניון רולאן גארוס
נמל התעופה ראוניון רולאן גארוס (בצרפתית: Aéroport de la Réunion Roland Garros באנגלית: Roland Garros Airport) ידוע גם כנמל התעופה גילו על שם שופט מקומי שהקרקע עליה הוקם הנמל הייתה בבעלותו, הוא נמל התעופה הגדול בראוניון, ומשמש כשער הכניסה האווירי הראשי לאי.
נמל התעופה ממוקם בקומונה סנט-מארי, כ-7 קילומטרים מזרחית לעיר הבירה סן-דני, והוא קרוי על שם הטייס הצרפתי רולאן גארוס שנולד בעיר. השדה משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברת התעופה המקומית אייר אסטרל, בשנת 2012 עברו בנמל 2,067,764 נוסעים.
מתקני הנמל.
נמל התעופה שוכן בגובה עשרים מטרים מעל פני הים. בנמל שני מסלולי טיסה עשויים אספלט: 12/30 - שאורכו 3,200 מטרים, ו-14/32 שאורכו 2,670 מטרים.
בעבר תוכננה הקמת קו רכבת חשמלית בראוניון אשר הייתה אמורה לעבור בנמל, ולקשר אותה לבירה סן-דני ולעיר סן-פול. בשנת 2013 נזנחו התוכניות להקמת הקו.
בנמל ממוקמים משרדיה הראשיים של חברת התעופה המקומית אייר אאוסטרל, גם משרדי חברת התעופה אייר בורבון שפשטה את הרגל בשנת 2004, היו בנמל.
קישורים חיצוניים.
מדיה וקבצים בנושא נמל התעופה רולאן גארוס באתר Airliners.net
לורי הולדן
הת'ר לורי הולדן (באנגלית: Heather Laurie Holden; נולדה ב-17 בדצמבר 1969) היא שחקנית אמריקאית-קנדית. ידועה בזכות תפקידיה בסדרה "המתים המהלכים" ובסרטים "סיילנט היל" ו"הערפל".
ביוגרפיה.
הולדן נולדה בלוס אנג'לס וגדלה בטורונטו, בתם של השחקנים גלן קורבט ואדריאן איליס. הולדן היא בעלת תואר אקדמאי בזכויות אדם מאוניברסיטת קולומביה. למדה השקעות באוניברסיטת מקגיל ולימודים נוספים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
הולדן החלה את דרכה כשחקנית בתור ילדה במיני סדרה "The Martian Chronicles" לצדו של רוק הדסון. כשהתבגרה שיחקה בסדרה "תיקים באפלה" בתפקיד מריטה קוברוביאס המודיעה של הסוכן מאדלר, בסדרה שבעת המופלאים בתפקיד מרי טרוויס עורכת עיתון העיירה המקומי ובסרטים מג'סטיק של פרנק דרבונט ובסרט ארבעת המופלאים.
פרצה לתודעה בזכות הופעות בסרטי האימה סיילנט היל בתור השוטרת סיביל בנט והערפל בתפקיד המורה הצעירה אמנדה דומפרייס.
בשנת 2008 שיחקה הולדן בעונה האחרונה של סדרת הפשע המגן בתפקיד הסוכנת הפדרלית אוליביה מארי.
משנת 2010 משחקת הולדן בסדרת האימה המפורסמת "המתים המהלכים" בתפקיד אנדריאה, עליו זכתה בפרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה בשנת 2012.
בשנת 2017 הצטרפה לעונה החמישית של סדרת הדרמה האמריקאים" ברשת FX, בדמותה של רייני.
רשיד באבא אחמד
רשיד באבא אחמד או בקיצור רשיד באבא (בערבית: رشيد بابا أحمد, בצרפתית: Rachid Baba-Ahmed; 20 באוגוסט 1946 תלמסאן - 15 בפברואר 1995 אוראן) היה מפיק, מלחין וזמר ראיי אלג'יראי. נודע אחרי שנת 1976 בהפצת ז'אנר הראי-פופ החדש, באמצעות שימוש עדין ומתוחכם של כלים חשמליים והשפעות מן הפופ, דיסקו, פאנק והרגאיי. בעקבותיו' בשנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 הלכו זמרים נוספים הידועים בשמות "שב" ו"שבה" ("צעירים" - לעומת "שייח" ו"שייחה" מבעבר) שהפיצו את המוזיקה הזאת באלג'יריה ומחוץ לגבולותיה.
חייו.
רשיד באבא אחמד נולד במשפחה של תכשיטנים אמידים בעיר תלמסאן, הנחשבת למבצר של המוזיקה הערבית-אנדלוסית. בנעוריו נמשך לנגינת מוזיקת רוק וטויסט. בשנות ה-60 יחד עם שלושה חברים מהתיכון הקים להקה בשם "Vautours" (נשרים, בצרפתית) שהתקיימה עד שנת 1969.
בהמשך יחד עם אחיו פתחי הרכיב את הצמד "רשיד ופתחי" שעירבב מקצבים מודרניים ומסורות אלג'יראיות.
הצמד זכה להצלחה רבה בתוכניות של הטלוויזיה הממלכתית (עם להיטים כמו "Youk baba jim, Ya aini, Galouli ennas, Magboun, Ana Ghrib") ובעקבות זאת החליט לפתוח אולפן הקלטות והוצאת תקליטים בעירם. למרות שבית ההפקות שלהם קיבל את השם "ראלי" (בגלל חיבת האחים למרוצי מכוניות שהתקיימו בארצם), הוא המשיך להיות ידוע בציבור כ"רשיד ופתחי". פתחי לקח על עצמו את הניהול הכלכלי של העסק, בעוד רשיד באבא עסק יותר בצד האומנותי. הוא גילה וטיפח, בין היתר, את הכישרונות של שאבה פדילה ובעלה, שב סהראווי (הפיק למשל את הלהיט של מוחמד סהראווי - "נ'סל פיק" - "את שלי"), שב חאלד ,שב אנוואר, שב ג'לל, נוג'ום אסאף. רשיד באבא הקליט תקליטים וגם קליפים ותוכניות טלוויזיה (למשל "וש ראייכום").
עורר תרעומת בקרב החוגים האיסלמיסטים בגלל שירי הראי שדיברו על אהבה ועל חיי היום יום, למרות שהקפיד על צנזורה של קטעים העלולים לפגוע ברגשות דתיים. בתקופה האחרונה התעניין בחידושה של מסורת מוזיקלית נוספת, זו של ה"סאף", מוזיקה מיסטית ולוחמנית במקורותיה במזרח מרוקו ובמערב אלג'יריה.
בימי מלחמת האזרחים האלג'יראית, בחודש הרמדאן ב-15 בפברואר 1995 בערב נרצח על יד חנות התקליטים שלו בשכונת הגשר שארל באוראן על ידי קנאי מוסלמי שארב לו עם רובה בעל קנה קצוץ ומלווה בשני חברים. פצוע אנושות, המוזיקאי הלך לעולמו אחרי זמן קצר בבית החולים.
רשיד באבא נודע במראהו המיוחד שהזכיר את פידל קסטרו: מזוקן, עם קסקט לראשו, מדים בסגנון צבאי, לעיתים הרכיב גם משקפיים. נראה תכופות נוהג במהירות בג'יפ או בב.מ.וו שלו בין תלמסאן ובין אוראן.
בין שיריו ידוע השיר "מקסיקו" לכבוד קבוצת הכדורגל הלאומית של אלג'יריה, שהוצא לאור למחרת ניצחונה על תוניסיה לקראת מונדיאל 1986.
קישורים חיצוניים.
Abdi Nidam Daoudi Bouziane -"Un pionnier du raï tué à Oran, Libération 17/2/1995"
רולאן גארוס (פירושונים)
מרגלית יוסף