הצביר ניתן לצפייה בעין רק בתנאי תצפית מיטביים, והוא נמצא בקצה המערבי של הקבוצה בסמוך לכוכב העמום 5 בנחש. במשקפת או בטלסקופ חובבים ניתן להבחין שמדובר בגרם שמיים שאינו כוכב אך רק באמצעות ציוד איכותי ניתן להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים ביותר מביניהם הם בעלי דרגת בהירות נראית 12.2.
מאפייני הצביר.
צורתו של M5 היא מעט אליפטית וקוטרו כ-165 שנות אור. מרחקו ממערכת השמש הוא כ-24,500 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-23 דקות קשת - כמחצית מגודלו הזוויתי של הירח. הוא צפוף למדי - חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של כ-15 שנות אור בלבד סביב מרכזו. בצביר נתגלו עד היום מעל ל-100 כוכבים משתנים רובם משתני RR בנבל הנפוצים יחסית בצבירים כדוריים ומסייעים בקביעת מרחקו. אחד מהכוכבים המשתנים האחרים הוא נובה ננסית ושניים אחרים (משתנה 42 ומשתנה 84) הם משתנים קפאידיים בעלי זמני מחזור של 25.7 ימים ו-26.6 ימים ושבהירותם משתנה מדרגה 10.6 לדרגה 12.1 ומדרגה 10.8 לדרגה 12.3 בהתאמה. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F7. גילו של הצביר מוערך בכ-13 מיליארדי שנים, מהזקנים ביותר בשביל החלב. הצביר מקיף את מרכז שביל החלב בזמן הקפה של כ-437 מיליוני שנים.
האגודה האנגלו-ישראלית
האגודה האנגלו-ישראלית (אנגלית: The Anglo-Israel Association) היא עמותה בריטית הפועלת למען חיזוק הקשרים בין בריטניה לישראל.
אודות.
האגודה הוקמה בשנת 1949 על ידי סר וינדהאם דידס שהיה המזכיר הראשי של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל בראשית תקופת המנדט ואוהד הציונות. מטרותיה המוצהרות הן לתמוך בתוכניות חינוכיות המאפשרות לבריטים וישראלים להעמיק את הידע זה על זה, לקדם הכרה עמוקה יותר של ישראל בבריטניה, ולטפח ידידות בין שתי המדינות. בעוד ארגונים יהודיים שונים פועלים מתוך מטרות דומות, האגודה אינה יהודית במהותה ולכן יכולה לפעול בקרב קבוצות אוכלוסייה שונות ורחבות יותר.
בין פעילויותיה של העמותה:
יו"ר האגודה הוא סר אנדרו ברנס, דיפלומט בריטי שהיה שגריר בריטניה בישראל בין השנים 1992 ל-1995.
אולמות הכנס של באת'
אולמות הכנס של באת' (אנגלית: Bath Assembly Rooms), שתוכננו על ידי ג'ון ווד הבן ב-1769 ונבנו ב-1771, הם קבוצת אולמות כנסים השוכנים בלב העיר באת' שבאנגליה, ופתוחים לציבור כאתר תיירות. האולמות הוכרו כבניין רשום מדרגה I.
ארבעת החדרים הם: אולם נשפים באורך 100 רגל (החדר הג'ורג'יאני הגדול ביותר בעיר), חדר התה, חדר הקלפים והחדרים המתומנים. חדר הנשפים משתרע לאורך 30 מטרים, ויש בו חמש נברשות בדולח המחזירות את האור לקירות הכחולים. בעבר נערכו בחדר אירועים שבהם נכחו עד 1,000 אורחים, וכיום תכולתו היא עד 500. חדר התה מאופיין בעמודים הלבנים הנמצאים בו, כשהתאורה נובעת מהחלונות הפונים לכיוון מערב ומשלוש נברשות ג'ורג'יאניות. תכולת החדר היא עד 100 אנשים, ונערכים בו גם כנסים וחתונות. צבעו של החדר המתומן הוא צהוב, ויש בו ארבע שידות וארבע דלתות המובילות אל כל אחד מהחדרים האחרים. חדר הקלפים שוכן מעבר לחדר המתומן, והוא נבנה כתוספת בשנת 1777 על מנת לשמש חדר פרטי לשחקני הקלפים.
אולמות הכנס היו מרכז החברה הג'ורג'יאנית האופנתית בעיר. האזרחים נהגו להתכנס בחדרים בערב לנשפים ולאירועים ציבוריים אחרים, או למשחקי קלפים. אמהות ואומנוֹת שהביאו את בנותיהן לבאת' לעונה החברתית, מתוך תקווה לשדכן לבעל ממעמד חברתי גבוה, נטלו חלק באירועים הללו על מנת להפגיש את הבנות במהירות האפשרית עם כל הגברים הראויים בעיר.
אירועים כאלה זכו לתיאור ברומנים של ג'יין אוסטן, שהתגוררה בבאת' עם הוריה ואחותה בין 1801 ל-1805. שני הרומנים שלה שעלילתם מתרחשת בבאת', מנזר נורת'אנגר והטיית לב, פורסמו ב-1818 ושניהם מזכירים את אולמות הכנס. צ'ארלס דיקנס ביקר גם כן בבאת' פעמים אחדות. הוא ערך אירועי הקראה ציבוריים באולמות הכנס, והזכיר אותם בספרו רשומות מועדון הפיקוויקים, שיצא לאור ב-1837.
אולמות הכנס נפגעו במהלך הבליץ על באת', שהיווה חלק מבליץ בדקר, שהיה סדרת הפצצות אוויריות על מרכזי התרבות של הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה, ושוקמו זמן קצר לאחר מכן. החדרים נמצאים בבעלות הקרן הלאומית, ומופעלים על ידי מועצת באת' וצפון מזרח סומרסט. חלק מהבניין משמש את מוזיאון האופנה העירוני, אך האולמות העיקריים עדיין משמשים למטרות פרטיות. גודלם והסגנון שלהם הופך אותם לאתר אידיאלי לצילום סצנות של סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע המתארים את התקופה הג'ורג'יאנית.
שמרק'ה קצ'רגינסקי
שמרל קצ'רגינסקי
מכון פרדס
מכון פרדס הוא מכון לחינוך יהודי הפועל בירושלים משנת 1972 המיועד לסטודנטים יהודים מחו"ל. המכון משלב לימודים בהשקפת עולם מסורתית ומחויבת להלכה האורתודוקסית בגישה פתוחה ופלורליסטית.
אודות.
במכון מספר מסלולים, הנמשכים בין שנה שלמה לקורסי קיץ. בסגל ההוראה במכון עובדים נשים וגברים, רובם בעלי הכשרה אקדמית בנושאי יהדות.
כיום לומדים במגוון התוכניות השנתיות של המכון כ-150 תלמידים. כל המסלולים פתוחים לתלמידים מכל הזרמים היהודיים, וכוללים: תוכנית רימון בת שנה, תוכנית ללימוד מתקדם, תוכנית דו-שנתית למחנכים שמכשירה סטודנטים להוראה במקצועות היהדות, "כולל", ולימודים מתמשכים הפתוחים לקהילה הרחבה. כמו כן, כ- 150 סטודנטים נוספים לומדים בקורסי הקיץ, ומאות נוספים לומדים בתוכניות קצרות במהלך השנה.
סטודנטים שלומדים במסלול השנתי נדרשים לקבל על עצמם פרויקט חברתי, כגון עבודה עם משפחות עולים, תלמידים טעוני טיפוח, או מקרים של עוני, זיקנה או מחלה.
על פי הערכת המכון, עשרות מהסטודנטים שלומדים במכון פרדס כל שנה נשארים בארץ. השאר, חוזרים הביתה לתפוצות. חלקם נכנסים לעבודה בתחום החינוך היהודי, הרבנות או עבודה בקהילה היהודית והיתר יוצאים ממכון פרדס כיהודים בעלי מחויבות מוגברת וממשיכים להיות פעילים בקהילות המקומיות.
במסגרת מכון פרדס, הוצאו לאור עשרות ספרים, וביניהם: "חמאת החמדה לספר בראשית", "נשים בחוץ - נשים בפנים", ספרי תפילות ועוד. כמו כן, מפרסם המכון דפי לימוד מקוונים באינטרנט, בנושאי תלמוד, פרשת השבוע, חגים וכדומה.
בראש המכון עומד הרב דניאל לנדס.
בעיית תרבוע העיגול של טרסקי
בעיית תַּרְבּוּעַ העיגול של טרסקי היא בעיה שהציג המתמטיקאי אלפרד טרסקי בשנת 1925, ובה דרישה לפרק עיגול נתון למספר סופי של חתיכות, שמהם יורכב ריבוע ששטחו שווה לשטח העיגול. בשנת 1990 הוכיח מיקלוש לצקוביץ שלבעיה יש פתרון. הוכחתו עושה שימוש נרחב באקסיומת הבחירה ולכן אינה קונסטרוקטיבית. בהוכחה יש בערך formula_1 חתיכות.
אי אפשר לחתוך עיגול ולהרכיב מהחתיכות ריבוע, כאשר החיתוך נעשה באמצעות מספריים (כלומר לאורך עקום ז'ורדן). החתיכות בהוכחה של לצקוביץ הן קבוצות לא מדידות.
לצקוביץ הוכיח שלהרכבה די בהזזות בלבד, ואין צורך בסיבוב של חתיכות. במהלך ההוכחה הוכיח גם שכל מצולע ניתן לפירוק למספר סופי של חתיכות שמהן ניתן להרכיב ללא סיבובים ריבוע שווה בשטחו (אם מתירים סיבובים, ההוכחה לטענה פשוטה).
במרחב התלת-ממדי ניתן להגיע, על פי הפרדוקס של בנך-טרסקי, לפירוק של כדור למספר סופי של חתיכות כך שלאחר הזזה וסיבוב של החתיכות, ניתן יהיה להרכיב מהם שני כדורים מלאים, זהים במידותיהם לכדור המקורי. לתוצאה זו אי אפשר להגיע במישור, עקב קיומה של מידת בנך.
בעיית תרבוע העיגול, שבה עסקו היוונים הקדמונים, היא בעיה אחרת. בעיה זו דורשת לבנות ריבוע השווה בשטחו לעיגול נתון, באמצעות סרגל ומחוגה בלבד. בשנת 1882 הוכיח פרדיננד לינדמן את משפט לינדמן שממנו עולה שלבעיה זו אין פתרון.
נפת ביסאן
נפת ביסאן (באנגלית: Sub-district of Baysan) הייתה נפה במחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי על שם העיירה הערבית ביסאן (כיום בית שאן).
לפי תוכנית החלוקה נועד מרבית שטח הנפה להיות חלק מהמדינה היהודית, ולאחר מלחמת העצמאות מרביתו נשאר בישראל וחלקו בגדה המערבית שהייתה בשליטת ירדן.
אוכלוסייה.
לפי סקר הכפרים שערכו רשויות המנדט בשנת 1945 היה סך האוכלוסייה בנפה 23,590 תושבים והתפלגה כדלקמן:
שטח.
לפי סקר הכפרים משנת 1945 היה סך כל השטחים של יישובי הנפה 367,087 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
יישובי הנפה.
עיר הנפה:
כפרים ויישובים:
Vinitaly
Vinitaly היא תערוכת יין ואלכוהול בינלאומית המתקיימת בוורונה שבאיטליה מדי שנה החל משנת 1967.
בשנת 2008 הגיעו לתערוכה כ-150,000 מבקרים, אשר טעמו מוצרים של 4,300 חברות משלושים מדינות שונות. התערוכה התפרשה על פני 87 דונם ב-13 ביתני ענק.
ג'ורג' סלים חכים
נס הנשיא (פירושונים)
יישוב הארץ
טיפול בתנועה
טיפול בתנועה או טיפול במחול הוא שיטת טיפול רגשי המשלבת טכניקות תנועה שונות. טיפול בתנועה זו דרך של הגוף לשלב בין תנועה לבין הנפש העוזר למטופל להתחבר לנפש באמצעות התנועה. על פי הארגון האמריקאי של המטפלים בתנועה (ADTA), טיפול בתנועה הוא תהליך המקדם אינטגרציה רגשית גופנית חברתית קוגניטיבית של המטופל.
טיפול בתנועה ובמחול עוסק בצמיחה אישית דרך יחסי גומלין בין גוף לנפש והוא מושתת על התפיסה כי הגוף, היציבה והביטוי התנועתי של אדם משקף בעת ובעונה אחת רגשות ודפוסים פנים נפשיים יחד עם דפוסים בין אישיים ותרבותיים. שימוש בחוויה תנועתית מאפשרת להביע רגשות שקשה לתת להם ביטוי מילולי.
לתנועה מגוון משמעויות. ניתן להתייחס למהות התנועה, לאיכות התנועה, להקשרה התרבותי ולהיבטים של תקשורת. ניתן להתייחס לכוונה ולמניע שגורם לביצוע התנועה.
תרפיה בתנועה וריקוד.