אלונה לא הוא ספר ילדים פרי עטה של הסופרת רימונה די-נור. את האיורים יצר הקומיקסאי מישל קישקה. הספר יצא בהוצאת כתר בשנת 1995.
תקציר העלילה.
אלונה, גיבורת הסיפור, היא ילדה עקשנית שמסרבת לכל הצעה. היא אינה מגלה כל גמישות ועומדת על שלה בנחישות. המצב נשאר כך עד לקראת סוף הסיפור, כאשר אלונה מגלה גמישות שטרם נראתה אצלה. כל סירוביה מסתיימים כליל בבואו של הלילה וזאת לטובה, שהרי עד כה התנהגותה הייתה ההפך המוחלט.
רקע.
די-נור כתבה את הספר בהשראת התנהגויות של בתה אַליָה כשהייתה פעוטה, והתמודדויות שכיחות דומות של הורים מול מרדנות ילדיהם, המבטאים לעיתים קרובות את התנגדותם באמצעות אמירת "לא" חוזרת ונשנית. בהקשר לכך, בסיפור מתקיים אלמנט חוזר של הביטוי "אלונה לא".
ספרי המשך.
כ-15 שנים לאחר צאת הספר "אלונה לא" ובעקבות הצלחתו, יצא ספר ההמשך "לילה טוב אלונה", על ילדה מרדנית שלא רוצה ללכת לישון; וב-2013 יצא הספר "אלונה לא לבד", על התמודדותה של הילדה עם אח תינוק המצטרף למשפחה.
ירון אביטוב
ירון אביטוב (נולד בשנת 1957), הוא סופר, במאי סרטי תעודה, מבקר, עורך, עיתונאי ומדריך טיולים ישראלי. זכה, בין היתר, בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (2005) ובפרס "שגריר הספרות העברית באמריקה הלטינית" לשנת 2012.
ביוגרפיה.
אביטוב נולד בשכונת הדר הכרמל, שאותה תיאר לימים ברומן "פתק מאמא" ("עם עובד"). ב-1980 עבר לירושלים, ובהמשך עקר לתל אביב וכיום הוא נע על הציר שבין ישראל לדרום אמריקה.
בצעירותו התפרנס אביטוב ממלאכות מזדמנות ומכתיבה לעיתונים. בראשית דרכו בעיתונות כתב במקומון הירושלמי "כל העיר" וזכה להכרה בזכות מאמריו שעסקו בין השאר בפענוח של פרשיות לא נודעות מהעבר. בהמשך פרסם מאמרים רבים בנושאים מגוונים על ישראל וארצות אחרות בעיתונים כגון: ידיעות אחרונות, מעריב, הארץ, גלובס, מקור ראשון, זמן ירושלים, ירושלים, העיר, זמן תל אביב, כלבו, מסע אחר, רחוב ראשי, אנשים ועוד. כמו כן שימש כמבקר ספרות במקור ראשון, במעריב ובזמן ירושלים, וכן סקר ספרים ברשת א' של "קול ישראל". בנוסף, שימש בשנות ה-90 כעורך במספר כלי תקשורת.
ב-1983 פרסם מסיפוריו הראשונים במוסף הספרותי של על המשמר. חזר לכתיבת פרוזה באמצע שנות ה-90, ומאז החל לפרסם בצורה סדירה ספרי פרוזה ותיעוד, תריסר בסך הכול עד כה.
במקביל פרסם סיפורים קצרים במוספים הספרותיים של ידיעות אחרונות ומעריב, ובכתבי העת הספרותיים מאזניים, עמדה, גג, עיתון 77, מטען, מסמרים, הדור, הכיוון מזרח ואלמנך. ב"מאזניים" פורסמו גם חלק משיריו.
סיפוריו פורסמו גם באנתולוגיות ספרותיות, כגון "תה עם לימון" בעריכת נורית גוברין ("גוונים", 1997), "מאה שנים, מאה יוצרים" בעריכת סמי שלום שיטרית (בימת קדם לספרות", 1998), "אלה החיים שרציתי לחיות" בעריכת משה גלעד ("עם עובד", 2003) ובאנתולוגיות נוספות שראו אור בהוצאת "כרמל".
סיפורים מתורגמים שלו פורסמו בכתבי עת בספרד, בארצות הברית ובמדינות דרום אמריקה. רשימותיו תורגמו לשפות נוספות.
במסגרת עיסוקו כעורך, פרסם אביטוב מספר אנתולוגיות תמאטיות של ספרות עברית במשותף עם הסופר רן יגיל. מ-2007 הוא מפרסם סדרה של אנתולוגיות של ספרות עברית המופיעה בספרדית בהוצאות לאור באמריקה הלטינית. בסדרה זו פורסמו עד כה ארבע אנתולוגיות של ספרות עברית ואנתולוגיה נוספת של יוצרים לטיניים הכותבים על ישראל. סדרת האנתולוגיות זכתה להד ניכר באמריקה הלטינית, ועל יוזמה זו זכה בפרס מטעם שגרירות ישראל באקוודור ואגף קשתו"ם של משרד החוץ. כמו כן יזם וערך סדרה של ספרות אקוודורית שראתה אור בהוצאת "כרמל". אביטוב עבד כעורך ספרותית בהוצאות: "כרמל", עמדה", "מטר", "ביתן", "גוונים", "גלורי" וכעורך מלווה לכתבי יד אחרים שראו אור בהוצאות נוספות.
במשך שנים הדריך מטיילים בכמה מארצות אמריקה הלטינית והחל משנת 2009 הוא עוסק בבימוי ובהפקה של סרטי תעודה המוקדשים בעיקר לתולדות האנוסים בארצות מרכז ודרום אמריקה וחיי צאצאיהם בהווה.
סרטיו הוצגו בהקרנות פומביות בארצות הברית ובאמריקה הלטינית, בפסטיבלי קולנוע, בין השאר פסטיבל הקולנוע הבינלאומי היהודי במיאמי, ארצות הברית (2012), באולמות קולנוע, בירידי ספרות, ב"שבוע ישראל" במספר ארצות ובאוניברסיטאות ובבמות נוספות. שניים מסרטיו תורגמו לאנגלית ולגרמנית. כמו כן, הוא מרצה על נושאים הקשורים לישראל ולדרום אמריקה והשתתף כסופר בירידי ספרות שונים.
על יצירתו.
לדברי נורית גוברין: "סיפוריו של אביטוב מתרחשים בין ה"כאן" (ישראל) וה"שם" (אמריקה הלטינית). סגנון כתיבתו משלב ריאליזם גרוטסקי, ריאליזם מועצם, פנטסיה וסוריאליזם. מתוך ריאיון לעיתונות: "את סגנון כתיבתי אני אוהב להחליף מסיפור לסיפור ומספר לספר, מהריאליזם ועד לכתיבת סיפורים פנטסטיים ואלגוריים, אבל לא את התכנים והנושאים העוסקים בדרך כלל בשולי החברה. אני מציב את האדם לפני הכול, ומרבה לכתוב על הנידחים החיים בהוויה מעיקה: על הומלסים וחולי נפש, נוודים ומשוטטים, באסטיונרים ועבריינים, מחפשי דרך ותועי דרך. באמצעות ספריי, אפשר להכיר את החצר האחורית של ישראל, אבל גם את החצר האחורית של אמריקה הלטינית, שלה הקדשתי חלק מכתיבתי".
טום גודווין
טום גודווין (Thomas William Godwin; 6 ביוני 1915, אריזונה - 31 באוגוסט 1980) היה סופר מדע בדיוני אמריקאי. פרסם שלושה רומנים וכשלושים סיפורים קצרים, אשר הראשון שבהם, The Gulf Between פורסם ב-1953. סיפורו הידוע ביותר The Cold Equations (המשוואות הקרות), אשר פורסם לראשונה באוגוסט 1954 במגזין המדע הבדיוני Astounding נחשב לאחד הסיפורים הבולטים ביותר בסוגת המדע הבדיוני של אמצע שנות החמישים ואף זכה לשלושה עיבודים לסרטי טלוויזיה: ב-1962, ב-1989 כפרק בסדרה אזור הדמדומים וב-1996 כסרט טלוויזיה מצליח למדי. הסיפור גם עובד מספר פעמים לתסכיתי רדיו וב-2013 גם לפודקאסט באינטרנט.
גודווין סבל בילדותו מטרגדיות משפחתיות שונות, ועזב עקב כך את הלימודים בכיתה ג', אולם למרות זאת סיים בסופו של דבר בית ספר תיכון בביי וילג', אוהיו. בבגרותו חלה בעקשת והיה אלכוהוליסט.
מספריו.
נובלות.
סדרת רגנרוק (Ragnarok):
אחרים:
גבריאל חזות
גבריאל (גבי) חזות (נולד ב-13 במרץ 1953, כ"ו באדר תשי"ג) הוא דוקטור, מהנדס תעשייה וניהול ואיש היי טק. חזות עוסק במחקר ובהוראה באקדמיה במגוון מקצועות: הנדסת תעשייה, אבטחת איכות, תקשוב, פילוסופיה יהודית, לוגיקה תלמודית, אגדות חז"ל ומידות הדרש.
חזות הוא מייסדו של פרויקט "תפוח" - מיזם למחשוב מערכת החינוך בשנות השמונים. ייסד יחד עם הרב ד"ר מיכאל אברהם את עמותת "מידה טובה לחקר ההגיון היהודי". תוצרי המחקר של 'מידה טובה' מפורסמים באתר המדע של בר-אילן וכן בסדרת ספרים, כולם בהוצאת ספריית בית אל. בנוסף לנושא זה בו הוא שותף עם אברהם, חזות מציע שיטה חדשה להוראת התלמוד, בשם 'שיטה מחודשת'.
ביוגרפיה.
חזות נולד במקנס שבמרוקו. עלה לישראל בגיל צעיר מאוד אחרי שמשפחתו נדדה במרוקו מעיר לעיר בציפייה לאישור יציאה ממרוקו. משפחתו הייתה בין הראשונות בשיכון ציבורי בעכו. את עיקר חינוכו הדתי והציוני קיבל בסניף בני עקיבא המקומי, בבית הכנסת לצעירים ישראל הצעיר בשכונת וולפסון בעיר, ובישיבות בני עקיבא בהן למד. למד שנתיים בכפר הרא"ה וסיים את לימודיו במגמה הריאלית בישיבת בני עקיבא בקריית שמואל.
קודם לשרותו הצבאי למד שנה אחת בישיבת מרכז הרב. את שירותו הצבאי התחיל בהנדסה הקרבית, רוב השרות הצבאי עשה בחיל השריון וסיים אותו בפיקוד העורף בדרגת סא"ל. השתתף במלחמת יום הכיפורים כקצין צעיר.
לאחר השחרור למד בטכניון הנדסת תעשייה וניהול. עד להקמת חברת המחשבים היה על אחראי תכנים ומיחשוב בפרויקט הטלטקסט בטלוויזיה הלימודית, יעץ למשרד הביטחון בנושאי ייצור ונוהלי עבודה לאזרחים עובדי צה"ל, הדריך בכפר הנוער הדתי בכפר חסידים וייסד את פרויקט "תפוח" במערכת החינוך. היה הראשון שמיחשב בתי ספר במחשבי אפל. מן הראשונים שכתב למערכת החינוך תוכנות ללימוד מחשבים במגוון תחומי דעת באפליקציות של למידה והוראה (C.A.I).
השתייך בעבר לארגון בית הלל, אך בשנת תשע"ו פרש ממנו.
השיטה המחודשת.
על פי שיטת הלימוד "השיטה המחודשת" משמשת המשנה כמקור הלימוד העיקרי טרם שניגשים ללימוד הסוגיא התלמודית הרלוונטית. לפי "השיטה המחודשת" רוכש התלמיד מיומנויות יסוד וטכניקות חקר מודרניות ומדעיות, ככלים לניתוח המשנה כדי להשיג סימולציה שלמה ככל שניתן לדיון שהתרחש בבית המדרש התנאי והאמוראי.
שיטת הלימוד "השיטה המחודשת" אינה פרשנות חדשה למשנה, ואף לא פרשנות אקדמית. השיטה המחודשת מניחה במודע כי פירוש האמוראי למשנה הוא הפירוש המיטבי, והשאיפה היא להבין היטב, אותו ואת פרשניו הראשונים והאחרונים.
לפי השיטה החדשה יש להבין להעריך את טקסט המשנה ללא סיוע הפרשנים כגון רש"י ותוספות, אלא על הלומד להתמודד עם הטקסט בכוחות עצמו.
מצוסופרן
שלום צבי דוידוביץ
הרב ד"ר שלום צבי (הארי) דוידוביץ (באנגלית: Harry (Hirsh Zvi) Solomon ‪Davidowitz‬, בהמשך גם Davidovich; כ"ד בכסלו תרמ"ח, 10 בדצמבר 1887 – ג' בטבת תשל"ד, 28 בדצמבר 1973) היה רב קונסרבטיבי אמריקאי, רב צבאי בצבא האמריקאי, דוקטור למדעי הרוח, מנהל מפעל בישראל ומתרגם פורה של מחזות ויליאם שייקספיר. חתן פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת בספרות יפה לשנת תש"ג-1943.
ביוגרפיה.