למרות זאת, גם היום ישנם תפקידים בצה"ל הסגורים בפני נשים. דוגמה אחת מהעבר היא מערך המחבט של מערך ההגנה האווירית. בשנת 2003 הגישה לוחמת הנ"מ יערה שטולברג עתירה לבג"ץ נגד החלטת צה"ל למנוע מנשים להשתלב במערך זה. לאחר שחרורה של שטולברג דחה בג"ץ את העתירה בטענה שהיא איננה רלוונטית עוד. מערך המחבט עצמו נסגר בשנת 2006. מאז סגירת המערך שולבו הנשים ברוב מערך ההגנ"א - טילי היהלום (פטריוט), טילי ההוק, טילי החץ וסוללות כיפת ברזל. מערכת הנשק ברקן (סטינגר) אינה פתוחה בפני נשים, זאת בשל המאמץ הפיזי הניכר אשר כרוך בהפעלתה (הכולל בין היתר נשיאת טיל במשקל עשרות ק"ג), אשר אינו תואם את סרגל המאמצים הפיזיים שנקבע לנשים. כ-20% מהכוח הלוחם בסוללות ההגנ"א כיום הן לוחמות.
הדיון הציבורי בפסק הדין.
סטיוארט כהן ועמיחי כהן הגדירו את בג"ץ אליס מילר: "פסק הדין המסמל יותר מכל את הכפפת תחום הביטחון הלאומי לזכויות היסוד שהשתרשו בישראל". השניים הוסיפו וניתחו את מידת התאמת פסק הדין שכתב השופט מצא למציאות העובדתית והמסורת המשפטית במדינת ישראל, והסיקו כי התאמה זו רופפת במיוחד. לאחר ניתוח המצב המשפטי והחוקי בשיטות משפט אחרות, קובעים השניים כי פסק דין זה הוא אבן יסוד בתהליך עליית המהפכה החוקתית והאקטיביזם השיפוטי במדינת ישראל:
מנגנון היגס
מנגנון היגס הוא מודל תאורטי בפיזיקת חלקיקים, המסביר את קיומה של מסת חלקיקי היסוד השונים במסגרת המודל הסטנדרטי. המנגנון מסביר את מסת הפרמיונים ואת מסת בוזוני W ו-Z בעזרת שבירת סימטריה ספונטנית של הכוח האלקטרו-חלש עקב קיומו ותכונותיו של חלקיק הנקרא בוזון היגס. החלקיק והמודל נקראים על שם הפיזיקאי הבריטי פיטר היגס, שחזה את קיומו. את המודל פיתחו בו-זמנית ובאופן בלתי-תלוי גם הפיזיקאים היהודים רוברט בראוט ופרנסואה אנגלר מבלגיה. על תגלית זאת, שאושרה בניסוי במאיץ החלקיקים ב-CERN זכו פיטר היגס ופרנסואה אנגלר בפרס נובל לפיזיקה ב-2013.
מנגנון היגס הוא דוגמה למנגנון שבירת סימטריה ספונטנית, אשר קיים גם במערכות נוספות, כמו במוליכי-על ובחומרים מגנטיים.
מנגנון היגס במודל הסטנדרטי.
במסגרת המודל הסטנדרטי, בוזוני ה-W,Z, הגלואונים והפוטון ההתחלתיים מתוארים כבוזוני כיול חסרי מסה, שקיומם נדרש כדי להבטיח שימור של סימטריות הכיול:
מנגנון היגס מניח את קיומו של חלקיק בעל ספין 0 - בוזון היגס. חלקיק זה מקיים אינטראקציות חלשות עם חלקיקי "החומר" - הפרמיונים, שעקב האינטראקציה מקבלים מסה במודל הסטנדרטי.
בניגוד לשאר חלקיקי המודל הסטנדרטי, לחלקיק זה יש ערך תצפית שונה מאפס במצב היסוד שלו.
המשמעות היא שלבוזון היגס יש ערכים נמדדים שונים מאפס בריק - כלומר המרחב מלא ברקע של שדה היגס גם בריק מוחלט. האינטראקציה בין שדה הרקע של בוזון ההיגס לבין חלקיקי המודל הסטנדרטי שוברת את הסימטריה
formula_2, כך שנוצרות מסות לבוזוני הכיול W ו-Z, ובנוסף נוצרות האינטראקציות המאפשרות מסה לפרמיונים.
ההיגס אינו משתתף באינטראקציה האלקטרו-מגנטית ולא באינטראקציה החזקה, ולכן הוא לא שובר אותן ולא משפיע על מסת הפוטון והגלואונים הנושאים כוחות אלו.
ניתוח.
פוטנציאל ההיגס מכיל איבר מהצורה λφ4+μφ2 (כאשר φ הוא שדה ההיגס) הכולל אינטראקציות בין שדה ההיגס לבין עצמו. בשלושה ממדים, נראה גרף הפוטנציאל כסומבררו בעל שוליים גבוהים (ראו תמונה) המקבל מקסימום מקומי בראשית הצירים (השקולה לריק) ומינימום גלובלי על מעגל המקיף את הראשית.
באנרגיות נמוכות מאנרגיית ה-0 ההיגס לא יכול לקבל את כל הערכים סביב המרכז, והוא מתרכז באזור המינימום שאיננו בראשית, ולכן כולל ערך תצפית שונה מאפס.
ניתוח של המערכת סביב המינימום מראה כי חלק מבוזוני הכיול והחלקיקים הופכים למאסיביים כתוצאה משבירת הסימטריה.
ב-4 ביולי 2012 דיווחו שתי קבוצות מחקר נפרדות במרכז המחקר ב-CERN כי צפו בחלקיק בעל מאפיינים דומים לבוזון היגס וב-14 במרץ 2013 הודיעו הפיזיקאים במאיץ כי הם משוכנעים שהחלקיק אותו הם גילו הוא אכן בוזון היגס.
אלקטרה (להקה)
אלקטרה היא להקת רוק ישראלית המושפעת ממוזיקת פופ ומוזיקת סול משנות השישים, ומגראז' רוק, פאנק רוק וסקא מסוף שנות השבעים.
חברי הלהקה הם: ניצן חורש - גיטרה ושירה, דורון פרחי - גיטרת בס וקולות, ובועז וולף - תופים, קולות וקלידים. הלהקה חתומה בחברת התקליטים הישראלית אנובה.
היסטוריה.
ההרכב ערך הופעותיו הראשונות בתל אביב עוד בשנת 2001.
את הלהקה הקימו הגיטריסט ניצן חורש והבסיסט ניר פרידנברג.
בשנת 2004, עוד בטרם השקת אלבום הבכורה של אלקטרה, הוציא ההרכב - בגלגולים שונים מיני-אלבום ראשון "Come Inside" ולאחריו את הסינגל "Better Sound", שעוררו עניין בסצנה המקומית. בשנת 2009 הוחתמה אלקטרה בחברת התקליטים אנובה, ולאחר כשנה הוציאה לאור את אלבומה הראשון "Heartbreaks For Fools", בהפקתו המוזיקלית של ברוך בן יצחק מלהקת רוקפור. על המיקסים הופקדו רן שם טוב (איזבו) ובועז וולף מהלהקה. האלבום חצה את גבולות סצנת האינדי וזכה לחשיפה כלל ארצית ותקשורתית נרחבת. הסינגל "Coming to Get You!" מתוכו זכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו השונות בארץ, כולל "פלייליסט היום" בגלגלצ. גם הסינגלים "Dawn of Summer" ו-"You Don't Own Me", האחרון ביצוע לשירה של לסלי גור משנות השישים, זכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו השונות, וכן נכנסו ל"פלייליסט לילה" של גלגלצ.
לאחר צאת האלבום הפיקה אלקטרה שלושה קליפים: "Dawn of Summer" בבימוי אסף בילט, "Radio On" בבימוי שי פלג, ו-"Coming to Get You!" בבימוי רועי רז. "Coming to Get You!" והשיר "Radio On" מתוך האלבום נכנסו לרשימות שידור של תחנות קולג'ים בארצות הברית וכן תחנות רדיו אירופאיות שונות.
בפברואר 2011 שחררה הלהקה אי.פי בן שישה שירים בשם "Songs They Taught Electra". הדיסק כולל גרסאות כיסוי של אלקטרה למקורות השפעה מגוונים שלה: "The Israelites" של דזמונד דקר, "Emergency" של להקת ה-Pאנק 999, "You Don't Own Me" של לסלי גור, "Shortnin' Bread" - שיר עם אמריקאי, "World Shut Your Mouth" של ג'וליאן קופ, וכן להיט הדיסקו "I Feel Love" של דונה סאמר. את האי.פי הפיק ברוך בן יצחק, ועל המיקסים היה אמון בועז וולף.
בינואר 2012 נכנסה אלקטרה להקלטות אלבומה המלא השני "Second Hand Love" אשר אף הוא הוקלט באולפני אנובה. האלבום ראה אור ב-25 בנובמבר 2012, וזכה לביקורות חיוביות. הסינגלים "Charge!" ו-"Starve" נכנסו ל"פלייליסט הערב" בגלגלצ, "Start All Over" נכנס ל"פלייליסט היום" בגלגלצ. הקליפים לשירים הללו, כמו גם ל-"Sirens (San Diego)" ו-"Time And Place", שנעשו על ידי חברי הלהקה, יחד עם רועי פרייליך ואיתי לנדאו, נכנסו לרשימות השידור בערוצים 24 ו-MTV ישראל. הסינגל "Charge!" נכנס לרשימות השידור במגוון תחנות רדיו בגרמניה.
הופעות בישראל.
ב-2010 הוזמנה אלקטרה לחמם את להקת ART BRUT האנגלית במועדון הבארבי בתל אביב, ובינואר 2011 חיממה את הלהקה THE FALL באותו המקום. עוד העלתה אלקטרה מופע עם חטיבת כלי נשיפה (המנגנת גם בתקליטי הלהקה, ואשר חבריה הם האחים ספי ועונגי ציזלינג, עידית מינצר ועידו קרצ'מר), בנוסף למופע אקוסטי ללא כל הגברה, וכן מופעים משותפים עם הלהקות נערות ריינס ורוקפור. בהופעות אחרות אירחה אלקטרה את הראפר קוואמי, עוזי פיינרמן, רם אוריון, רוגל אלפר, איש הרדיו יואב קוטנר, ואחרים. בין היתר הלהקה הופיעה באירוע יום ההולדת ה-60 לתחנת גלי צה"ל, אירוע ההשקה של חברת האופנה קסטרו, אירוע גיליון ה-50 של מגזין "טיימאאוט", פסטיבלי "רוק עצמאות" ו"אינדינגב", אולפן "ליגת האלופות" בערוץ הספורט, "הינשופים" בערוץ 8, ועוד כהנה. בהקלטות, אלקטרה שיתפה גם עם מוזיקאים אלקטרוניים דוגמת Rex Axes, נדב רביד, גיא גרבר, סאבו וגלברט שהכינו רמיקסים לסינגלים של הלהקה, וגם עם צמד הרגאמפין אקסום. בהשקת האלבום השני במועדון הבארבי (9 בינואר 2013) הלהקה העלתה מופע בהשתתפות חטיבת כלי קשת, שכלל גם את הזמרת אמילי קרפל ואת מפיק הלהקה ברוך בן יצחק.
הופעות בחו"ל.
במרץ 2011 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות עם שירי האלבום "Heartbreaks for fools" בניו יורק ובאוסטין, טקסס, שם התארחה הלהקה בכנס המוזיקה הבינלאומי SXSW. בין הביקורות על הופעותיה בארצות הברית, מגזין התרבות האמריקאי Paste ציין את אלקטרה כאחת הלהקות הבולטות בפסטיבל לאותה שנה. באוקטובר 2011 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות מחוף לחוף בארצות הברית, שנמשך כחודש ימים. בין היתר הופיעה אלקטרה בפסטיבל CMJ בניו יורק וב-Culture Collide בלוס אנג'לס. הלהקה זכתה לביקורת חיובית בכלי תקשורת אמריקאיים כ-L.A Weekly, Campus Circle ו-Filter. במהלך ספטמבר 2012 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בגרמניה, בעקבותיו הוחתמה בסוכנות הבוקינג הגרמנית Tapete. במרץ 2013 אלקטרה יצאה להופיע בחוף המזרחי בארצות הברית, ובאפריל ברחבי גרמניה - שם ראה אור הסינגל "Charge!" אשר נכנס לרשימות שידור במגוון תחנות רדיו.
סגנון הלהקה.
אלקטרה מתאפיינת בסגנון לבוש מוקפד, המושפע אסתטית מלהקות משנות השישים והשבעים בלונדון וניו יורק. בראיונות עיתונאיים שונים, הציגה קו אידאולוגי לוחמני בנושאי תרבות, חברה ופוליטיקה, והדגישה את חשיבותה של קהילת מוזיקאי האינדי ככוח נגד למיינסטרים המוזיקלי ותרבות הריאליטי בישראל.
סוף דבר סבורני שיש להחריב את קרתגו
יצחק סאטאנוב
ג'אמפאולו פאציני
ג'אמפאולו פאציני (מאיטלקית: Giampaolo Pazzini; נולד ב-2 באוגוסט 1984) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה.
קריירת מועדונים.