על אף מאמציו לנהל את מדיניותו, המשיך קיצהבר להתמודד עם השערוריות שהיו קשורות לזוגתו ועבודתה כיועצת. במסיבת עיתונאים שהתקיימה ב-30 בינואר 2015 אמר קיצהבר שלהאייס לא יהיה יותר שום תפקיד בממשל, אף על פי שהוא אישר שהם מתכננים להינשא. העיתון "האורגוניאן", שתמך בו במסעות הבחירות של 2010 ושל 2014, הרחיק לכת עד שקרא לו להתפטר, אם כי קיצהבר אמר שהוא לא שוקל לעשות כן. בכירי הדמוקרטים במדינה, כולל גזבר המדינה טד וילר, נשיא הסנאט המדינתי פיטר קורטני ויושבת ראש בית הנבחרים המדינתי טינה קוטק, פרסמו הצהרות ב-12 בפברואר, בהן הם דחקו בקיצהבר להתפטר. באותו יום דיווח העיתון וילאמט שעוזרו של קיצהבר ניסה למחוק אלפי הודעות אימייל של המושל מהשבוע הקודם. ביום המחרת, 13 ביוני 2015, הודיע קיצהבר על התפטרותו, שתיכנס לתוקפה ב-18 בפברואר.
ב-2017, לאחר 28 חודשי חקירה, הודיעה הממשלה הפדרלית שהיא סגרה את תיק החקירה בנוגע לחשדות שקיצהבר והאייס עשו שימוש במעמדם להשגת טובות הנאה אישיות. בדף הפייסבוק שלו, פרסם קיצהבר פוסט בו הוא אמר:
בינואר 2019 הסכים קיצהבר לשלם 20,000 דולר כקנס לוועדת האתיקה של ממשלת אורגון על ניגודי עניינים הקשורים להאייס בעת שהיה מושל. באותו חודש הסכימה גם האייס לשלם לוועדה סכום של 44,000 דולר על הפרת כללי האתיקה שעלו מהשימוש שלה במעמדה כנושאת משרה ציבורית לטובות הנאה אישיות.
פעילותו מחוץ לכהונתו כמושל ואחריה.
קיצהבר משמש כמנהל מרכז המדיניות המבוססת על עדויות באוניברסיטת הבריאות והמדע של אורגון. הוא עוסק בהתנדבות במדיניות רפואית במוסד למצוינות רפואית, מוסד חינוכי שמפעיל תוכניות ללימודי המשך לרופאים. הוא גם משמש כנשיא של מכון פארק אסטס, ארגון ללימודי המשך לראשי קהילת הצוותים הרפואיים ומנהלי בתי חולים.
ב-13 בינואר 2006, בתקופה שבין תקופת כהונתו השנייה לזו השלישית שלו כמושל, הכריז קיצהבר על הקמתה של "תנועת ארכימדס", ארגון ששואף לשפר את רמת הבריאות של האוכלוסייה על ידי יצירת מערכת יציבה שתעשה שימוש במשאבים הציבוריים שמוצאים על טיפול רפואי כדי להבטיח שלכל אחת ואחד תהיה את הגישה למערכת מוגדרת של שירותי בריאות יעילים. המטרה היא ליצור חזון למערכת שוויונית ובת-קיימא וכן את התמיכה הפוליטית הדרושה להגשמתה. ברוח זו הוגשה ב-2007 הצעת חוק שזכתה לתמיכתם של רבים מתושבי אורגון.
החוק לשיפור הבריאות של אורגון נפל במושב 2007 של בית המחוקקים המדינתי לאחר שלא עלה בידו של קיצהבר להתגבר על החששות שהועלו על ידי איגוד הגמלאים של ארצות הברית. תחת זאת עברה הצעת חוק אחרת לרפורמה במערכת הבריאות, שעלתה בסנאט של אורגון ותוקנה כך שתכלול חלקים של הצעת החוק של תנועת ארכימדס.
עם הסרת מועמדותו של טום דאשל לתפקיד מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, נפוצו שמועות שהתפקיד יועד לקיצהבר. בכל אופן, קיצהבר דחה כל אפשרות להתמנות לתפקיד ואמר שהאפשרות לא עלתה כמעשית.
ב-7 בפברואר 2014 הביע קיצהבר תמיכה במועמדותו של עמיתו הדמוקרטי דונלד ברוויק למשרת מושל מסצ'וסטס. ב-2 במאי 2016 הוא הביע את תמיכתו בברני סנדרס כמועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות של 2016.
חיים אישים.
מוצאו של קיצהבר הוא גרמני. ב-1971 הוא נשא לאישה את רוזמרי לינהאן. השניים התגרשו ב-1974. ב-1995 הוא נישא בשנית לשרון לה קרוי ולשניים נולד בן אחד. ב-2003, זמן קצר לאחר תום כהונתו השנייה של קיצהבר, הם התגרשו.
קיצהבר חי עם סילביה האייס, מייסדת חברת הייעוץ הסביבתי 3EStrategies. באוגוסט 2014 הודיעו השניים על אירוסיהם, אך לא הודיעו על תאריך לחתונתם.
במהלך הקריירה הפוליטית שלו נודע קיצהבר בשל כך שנהג ללבוש מכנסי ג'ינס כחולים באירועים ציבוריים. בטקס ההשבעה הראשון שלו ב-1995 הוא גרם למהומה כאשר הופיע לבוש באופן זה. במהלך מסע הבחירות שלו ב-2010 לכהונתו השלישית, הוא נמנע לעיתים קרובות מלענוב עניבה, והעדיף להופיע בחולצה ובז'קט ללא עניבה.
קיצהבר מתגורר ועובד בפורטלנד, ובמהלך כל שנות כהונתו כמושל הוא סירב להתגורר במעון המושל הרשמי בסיילם.
עוגייה רטובה
עוגייה רטובה (באנגלית: Soggy biscuit; ידוע גם בשמות: ביסקוויט רטוב, אוקי קוקי, לירות על העוגייה, ג'יזקוויט, או גמירה על העוגייה) היא פעילות אוננות קבוצתית לגברים, שבה המשתתפים עומדים סביב ביסקוויט או עוגיה ומאוננים עד שגומרים עליה.
האדם האחרון שעושה זאת חייב לאכול את העוגייה.
בנוסף אם אחד המשתתפים לא מצליח לפגוע בעוגייה עם השפיכה שלו, הוא חייב לאכול אותה.
המשחק משוחק על ידי מתבגרים, בעיקר בארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה.
באוסטרליה המשחק ידוע גם בשם "סאו רטוב" על שם מותג הביסקוויטים הפופולרי במדינה, SAO.
עוגייה רטובה אינה בהכרח קשורה להומוסקסואליות, מכיוון שהמשחק אינו דורש מגע מיני בין המשתתפים.
הרעיון והפרקטיקה של המשחק תואמים את רוח החקירה המינית של המתבגרים במדינות אלה.
דוד אמאדו
הרב דוד אמאדו (1777 – 1832) היה דיין, פוסק, שליח ציבור, ראש ישיבה, דרשן ורבה של אזמיר.
תולדותיו.
נולד לרבי יעקב אמאדו. למד אצל הרב חיים יאודה אליעזר. נתמנה בצעירותו לדיין וישב בהרכב עם הרב רפאל אשכנזי, והרב חיים יצחק אלגאזי. למד קבלה יחד עם הרב יוסף רפאל חזן (מחבר ספר חקרי לב), והאחרון העיד עליו כי היה בקי בחכמת האמת. עמד בראש ישיבת בית הלוי באזמיר, אותה ייסד הגביר יאושע שם טוב הלוי מורינו. בישיבה זו למדו גם בניו ונכדיו של רבי דוד.
תיקן תקנות והנהגות רבות בעירו. היה דרשן ושליח ציבור כה דגול בק"ק גברת, עד שמעיד הרב אברהם פאלאג'י על זקנו היר"ח שהתאוה תמיד להשתתף בתפילה זו: .
היה בקשרי ידידות עם הרב יצחק ארדיט. היה מעניש את מי שלא היה מגיע לשמוע פרשת זכור ופרשת פרה. היה מזהיר את הממונים על הקנסות ואת השוטרים מטעמו להסתובב ברגלים בגנות ובפרדסים כדי לשמור שלא ישבו גברים ונשים יחד ויבואו לידי חטא. נשאל על ידי הרב חיים פלאג'י "שאלה בעניין קשה" בשנת התקפ"ה.
חתם יחד עם הרבנים יצחק נאבארו ושמואל חכים על פסק האוסר לקרוא בספרי תנ"ך וספרי תהלים הנדפסים על ידי כת מסיונרים נוצרית וגזרו כי הם טעונים שריפה מן הדין.
בשנת תק"ף הקדיש רבי דוד ספר תורה שכתב לקהילת קודש גברת, שם דרש לכבוד המאורע רבי רפאל אשכנזי.
החבי"ף מעיד עליו:
רבי דוד עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בשנת תקנ"ג עזב אותה ועבר לחברון, ולאחר מכן שב לאזמיר מסיבה בלתי נודעה.
נפטר בי"ג בכסלו תקצ"ב במהלך מגפה שפרצה באזמיר.
הספידוהו רבי יאושע אברהם קריספין, רבי שלמה חכים, רבי חיים ביז'ה ועוד.
בניו הם רבי יעקב אמאדו (מחבר ספר אמרי אמת), רבי חיים משה, ורבי אברהם, שנישא לבתו של הרב מאיר בן גבאי, בשנת ה'תק"ס. ציווה לאחר מותו לבניו שילמדו בכל סעודה ספר שולחן ערוך.
תלמידיו.
העמיד תלמידים הרבה, ומהמפורסמים שבהם נמנים:
יון סול-יאול
פביאן פארנולה
פביאן סיי פארנולה (בצרפתית: Fabien Ceddy Farnolle; נולד ב-5 בפברואר 1985) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת השוער.
קריירת מועדונים.
פארנולה נולד בבורדו והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ז'ירונדן דה בורדו ובגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. בקיץ חתם בויטוריה סטובל מליגת העל הפורטוגלית.
בקיץ חזר לצרפת וחתם בקווילי-רואן, ממנה עבר ללורמון, ליבורן ולאחר מכן חזר לבורדו. בקיץ חתם בקלרמון פוט מהליגה השנייה בצרפת.
בפברואר פארנולה חתם לשלוש עונות בדינמו בוקורשט מליגת העל הרומנית, במדיה שיחק רק משחק אחד.
ביוני פארנולה חתם בייני מלטיאספור מליגת העל הטורקית.
בקיץ חתם בארזורומספור בה שיחק עד לסיום העונה.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, פארנולה שיחק בנבחרת הנוער של צרפת.
בשנת החליט לייצג את נבחרת בנין. ב-29 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד .
אולכסנדר מרצ'נקו
אולכסנדר אולכסנדרוביץ' מרצ'נקו (באוקראינית: Олекса́ндр Олекса́ндрович Ма́рченко; 14 בינואר 1965 – 7 במרץ 2022) היה פוליטיקאי אוקראיני.
ביוגרפיה.
מרצ'נקו היה חבר במפלגת סבובודה , והיה חבר המועצה העליונה בין השנים 2014–2019.
ב-7 במרץ 2022, בגיל 57, נהרג בקרב בפושצ'ה-וודיציה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.
וילי ונדרסטין
וילרברוד יאן פראנס מאריה ונדרסטין (Willebrord Jan Frans Maria Vandersteen; 15 בפברואר 1913 – 28 באוגוסט 1990) היה קומיקסאי בלגי, שנחשב לאחד מהאבות המייסדים של הקומיקס הפרנקו-בלגי. במהלך הקריירה שלו ניהל ונדרסטין אולפן גדול ופרסם למעלה מ-1,000 אלבומי קומיקס בלמעלה מ-25 סדרות. ספריו נמכרו בלמעלה מ-200,000,000 עותקים ברחבי העולם. ונדרסטין הוא הסופר השישי המתורגם ביותר בהולנדית.
ביוגרפיה.
ילדות ונעורים.
וילי ונדרסטין נולד ברובע עני של אנטוורפן ב-15 בפברואר 1913, לאנה ג'רארד ולפרנסיס ונדרסטין, פסל בעץ. מגיל צעיר התעניין וילי בספרות ובאמנות, ונהנה במיוחד מסיפורי ההרפתקאות של ז'ול ורן. בגיל 13 נרשם וילי ללימודי פיסול באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן, וכעבור שנתיים החל לעבוד כפסל בבית המלאכה של אביו.
באותה שנה החל וילי להשתתף בפעילות תנועת הצופים, מה שהשפיע עמוקות על יצירתו מאוחר יותר. הוא הפך לכתב הגדוד שלו בצופים ונהג ללוות את דיווחיו באיורים. בצופים הוא גם קרא את "Le Boy-Scout Belge," עיתון תנועת הצופים, בו קרא לראשונה את "הרפתקאותיו של טוטור" מאת הרז'ה. הוא יצר סיפורי המשך לקומיקס זה, וכיום אלו רצועות הקומיקס הידועות הראשונות שלו. ונדרסטין גם הפך לספורטאי נלהב, ועסק ברכיבה על אופניים ובהיאבקות.