נודע כפוסק הלכה ומשיב מרכזי במדינתו. תשובותיו פורסמו בספר השו"ת "אמרי דוד" (בילגוריי ה'תרצ"ד), בהן עיסוק בשאלות העגונות שבעקבות מלחמת העולם הראשונה, ובהן נטייתו להקל. כתב שירים שונים בסגנון מקראי. לאחר מלחמת העולם חיבר ספר שירי מיוחד על תלאותיו ותלאות בני עדתו במהלך המלחמה, אשר אבד.
הרב הורוויץ היה אוהד מובהק של התנועה הציונית. הוא השתתף באספה הראשונה של תנועת המזרחי אחרי מלחמת העולם הראשונה נשא בה את נאום הפתיחה, ותמך בתנועה בכל הזדמנות. בשנת ה'תרפ"ט (1929) השתתף בקונגרס הציוני העולמי ה-16 בציריך, זאת חרף פניית האדמו"ר מגור אליו בבקשה שלא ישתתף בקונגרס. לצד זאת, בשובו מהקונגרס השתתף בכנסייה הגדולה של אגודת ישראל בווינה. בוועידת הרבנים בגליציה בלבוב, בשנת ה'תרפ"ח, הביע התנגדות להתרפסות בפני תכתיבי השלטונות. החל משנת ה'תרפ"א כיהן כנשיא קרן היסוד בעירו. בשנת ה'תרפ"ט נבחר לחבר מועצת הסוכנות היהודית. בשנת ה'תרפ"ה (1925) נאם לרגל פתיחת האוניברסיטה העברית בירושלים.
הרב הורוויץ נפטר ביום ז' בתשרי ה'תרצ"ה (1934).
משפחתו.
היה נשוי לבתו של הרב חיים באב"ד רבה של מיקולינצה. בנו הבכור הרב משה הורוויץ (ה'תרמ"א – ה'תש"ג) שימש במקומו כרבן של (ה'תרע"ב – ה'תרע"ד) והחל מתרצ"ד של סטניסלב. לצד למדנותו נודע כתומך בתנועה הציונית ונואם למענה, וכן כבעל ידע בהיסטוריה, פילוסופיה ומדעים מדויקים. היה הרב האחרון בסטניסלב, האחרון בנצר לשושלת ארוכת שנים של רבני משפחת הורוויץ בעיר, ונספה עם בני משפחתו בשואה.
בנים נוספים הם: הרב נחמן (ה'תרמ"ג – ה'תש"ג) ששימש כאב"ד קוזלוב, ליסיץ והאליץ'. נספה בשואה. הרב אפרים פישל (ה'תר"ן – ה'תש"ג), נישא ללאה רחל בתו של הרב אברהם יהושע השיל האדמו"ר מקופיטשניץ, שימש כאב"ד בליסיץ ונספה עם משפחתו בשואה. והרב אליהו ששימש כאב"ד בחודורוב.
גלב דונב
גלב ספאסוב דונב (בבולגרית: Гълъб Спасов Донев ; נולד ב-28 בפברואר 1967, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא משפטן, כלכלן, ופוליטיקאי בולגרי, המכהן מאוגוסט 2022 כראש ממשלת מעבר בבולגריה.
קורות חייו.
גלב דונב נולד בסופיה. הוא רכש השכלה תיכונית במכללת חיל האוויר הבולגרי בדולנה מיטרופוליה ובהמשך רכש תוארי מוסמך אוניברסיטה בכלכלה באוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית בסופיה תוך התמחות במנהל עסקים, ובמשפטים באוניברסיטת רוסה. בין השנים 2001–2007 הועסק כמומחה לניהול משברים במשרד העבודה ומדיניות ציבורית של בולגריה. בין השנים 2014–2016 כיהן כסגן שר העבודה ומדיניות ציבורית וב-2017 כיהן מספר חדשים כשר העבודה ומדיניות ציבורית בממשלת המעבר של אוגניאן גרג'יקוב. ממאי ועד דצמבר 2021 כיהן שוב כשר העבודה ומדיניות ציבורית, וסגן ראש הממשלה בממשלת המעבר של סטפן יאנב.
דונב מקורב לנשיא בולגריה רומן ראדב, ובין ינואר לאוגוסט 2022 כיהן כמזכירו של הנשיא לענייני מדיניות ציבורית ובריאות. באוגוסט 2022 מונה על ידי הנשיא לראש ממשלת מעבר, לאחר שממשלתו של קיריל פטקוב נפלה בהצבעת אי אמון בפרלמנט הבולגרי בשל חילוקי דעות קואליציוניים בסוגיית היחסים עם רוסיה על רקע הפלישה הרוסית לאוקראינה. הנשיא הכריז על בחירות כלליות באוקטובר 2022.
צבי הירש תאומים (חרסקוב)
הרב צבי הירש תאומים (תקצ"ה, 1835 - י"ט בסיוון תרמ"ו, 1886) היה רבה של העיר חרסקוב (חורוסטקוב) שבאוקראינה. נכדו של הרב צבי הירש תאומים רבה של קאליש, ונינו של הרב יעקב לורברבוים ("הגאון מליסא"). חיבר את שו"ת ארץ צבי.
ביוגרפיה.
נולד לאימו אסתר ולאביו הרב אפרים תאומים, אב בית הדין של קריסנפולי ובנו של הרב צבי הירש תאומים רבה של קאליש. נשא לאשה את גיטל. הרב תאומים שימש כרבה של העיר חרסקוב בין השנים תרכ"א - תרמ"ו (1861-1886) עד למותו בי"ט בסיוון תרמ"ו. לזמן מה שהה גם בטרמבובלה. נפטר ללא ילדים.
מתלמידיו: הרב אברהם צבי ברגמן, רבו של הכפר יאסי שבמרמורש. הרב והעסקן ר' יעקב יצחק תאומים מפשמישל (בנו של הרב אברהם תאומים ומביא ספרו 'חסד לאברהם' לבית הדפוס) ממייסדי אגודת ישראל ומנהיג התנועה בגליציה.
ספרו.
ספרו שו"ת ארץ צבי יצא לאור בלבוב בשנת ה'תר"מ, 1880.
משפחתו.
אחיו הם:
אלמה קוגן
אלמה אנג'לה כהן קוגן  (19 במאי 1932 - 26 באוקטובר 1966) הייתה זמרת בריטית של פופ מסורתי בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60. כונתה בשם "הנערה עם הצחקוק בקולה". היא הייתה הבדרנית הבריטית בעלת השכר הגבוה ביותר של תקופתה.
ילדות וקריירה מוזיקלית מוקדמת.
היא נולדה ב-19 במאי 1932 בוייטצ'אפל, לונדון, להורים ממוצא יהודי רוסי-רומני. משפחת אביה, בני הזוג קוג'ינים, הגיעו לבריטניה מרוסיה, בעוד שמשפחת אמה היו פליטים מרומניה. להוריה של קוגן, מארק ופיי קוגן, נולדה בת נוספת, השחקנית סנדרה קארון, שהמשיכה לשחק את "מאמזי" במבוך הקריסטל, ובן אחד, איבור קוגן. עבודתו של אביה בתחום מוצרי סדקית גררה שינויי מגורים לעיתים קרובות. אחד הבתים הראשונים של קוגן היה מעל החנות שלו בוורטינג, סאסקס.
למרות היותה יהודייה, היא למדה בבית הספר של מנזר סנט ג'וזף ברדינג. אביה היה זמר, אבל הייתה זו אמה של קוגן שהיו לה שאיפות קריירה לשתי בנותיה (היא קראה לקוגן על שם כוכבת המסך השקט אלמה טיילור). קוגן הופיעה לראשונה בפומבי בתערוכת צדקה בתיאטרון פאלאס ברדינג, ובגיל אחת עשרה, התמודדה בתחרות "מלכת השיר של סאסקס" שהתקיימה במלון ברייטון, וזכתה בפרס של 5 פאונד.
בגיל 14, היא הומלצה על ידי ורה לין למופע מגוון (Variety show) בתיאטרון הגדול בברייטון וביולי 1947 היא הופיעה שם במשך שבוע עם מקס מילר.  בנובמבר 1947, היא הופיעה בתוכנית "הנסיעה של דיק טרפין ליורק" בגרנד, ברייטון.  בגיל 16, אמר לה מנהיג הלהקה, טד הית', "יש לך קול טוב, אבל את צעירה מדי בשביל העסק הזה. תחזרי בעוד חמש שנים". מאוחר יותר יאמר הית': "לשחרר אותה הייתה אחת הטעויות הגדולות בחיי". קוגן גם מצאה עבודה בשירה במופעי ריקודי התה (Tea dance), בזמן שלמדה גם עיצוב שמלות בקולג' לאמנות וורת'ינג, ועד מהרה הופיעה כנערת מקהלה במחזמר "" בהיפודרום של לונדון בנובמבר 1948 ובריוויו בשם "" בתיאטרון קיימברידג' בלונדון במאי 1949. קוגן הפכה לזמרת תושבת, במלון קמברלנד בלונדון ב-1949, שם זיהה אותה מפיק EMI וולטר רידלי, שהפך למאמן שלה והחתים אותה ב-HMV.
"הנערה עם הצחקוק".
השיר הראשון של קוגן היה "To Be Worthy of You" / "Would You", שהוקלט ביום הולדתה ה-20. השיר הוביל לכך שהיא הופיעה בקביעות בתוכנית הרדיו של הקומיקאי דיק בנטלי "Gently Bentley" ששודרה ברדיו BBC, ולאחר מכן הפכה לסולנית של התוכנית הקומית "" ברדיו ה- BBC, והחליפה את ג'וי ניקולס, משנת 1953 ועד סוף ההרצה שלה, בשנת 1960.
ב-1953, בעודה באמצע הקלטת "If I Had a Golden Umbrella", היא פרצה בצחקוק; לאחר מכן היא השמיעה את האפקט בהקלטות מאוחרות יותר. עד מהרה היא כונתה "הנערה עם הצחקוקים בקולה".
רבות מההקלטות שלה היו גרסאות כיסוי (קאברים) של להיטים אמריקאים, במיוחד אלה שהוקלטו על ידי רוזמרי קלוני, תרזה ברואר, ג'ורג'יה גיבס, ג'וני ג'יימס ודינה שור. הקול שלה הושווה לעיתים קרובות לקולה של דוריס דיי. אחת מגרסאות הכיסוי, "", הפך ללהיט הראשון שלה, והגיע למקום הרביעי ב-3 באפריל 1954. קוגן הופיעה במצעד הסינגלים הבריטי שמונה עשרה פעמים בשנות ה-50, כאשר "Dreamboat" הגיע למקום הראשון. להיטים נוספים מתקופה זו כוללים ", ", " ו-". האלבום הראשון של קוגן, "", יצא ב-1958.
קוגן הייתה אחת מאמני ההקלטה הראשונים בבריטניה שהופיעו לעיתים קרובות בטלוויזיה, שם ניתן היה להציג את קולה העוצמתי יחד עם אישיותה התוססת ותלבושותיה הדרמטיות. חצאיות חישוק עם פאייטים וחולצות דמות צמודות עוצבו, לכאורה, על ידי קוגן עצמה ומעולם לא נלבשו פעמיים. קליף ריצ'רד נזכר: "הרושם הראשון שלי ממנה היה בהחלט תלבושות - כל הזמן חשבתי, כמה תלבושות יכולות להיות לאישה הזאת? כמעט לכל שיר הייתה תלבושת אחרת. החצאיות נראו כל כך רחבות - אני לא יודע איפה תלו אותן!"  קוגן זכתה בראש משאל הקוראים השנתי של "NME" כ"זמרת בריטית יוצאת דופן" ארבע פעמים בין 1956 ל-1960.
קוגן הגיעה לישראל למסע הופעות בשנת 1963.
מרובעת מידי עבור שנות השישים.
המהפכה המוזיקלית בבריטניה של שנות ה-60, שסימלה עלייתם של הביטלס, הפכה לפתע את קוגן לבלתי אופנתית; בסרט התיעודי של ה-BBC משנת 1991 "אלמה קוגן: הנערה עם הצחקוקים בקולה", ליונל בלייר אמר שהיא נתפסת כ"מרובעת". הדירוג הגבוה ביותר שלה בשנות ה-60, בבריטניה, היה מס' 26, עם "e", ורוב ההצלחות שלה בתקופה זו היו בחו"ל, בעיקר בשוודיה וביפן . לפי דברי הזמר אדי גרשאם היא התאכזבה במיוחד מכך שהקאבר שלה מ-1963 ללהיט האמריקאי "Tell Him" ​​של The Exciters לא החזיר אותה למצעד הבריטי. ב-1964 הקליטה קוגן את "", בסגנון בלדת רוקנרול; גרסה זו הייתה במקום הראשון בשוודיה במשך חמישה שבועות במצעד הנמכרים ביותר "Kvällstoppen" ומקום 1 במשך לא פחות מ-8 שבועות בטבלת ההצבעות השוודית "". "טנסי וולץ" הגיע גם ל-20 הראשונים בדנמרק, בעוד שעיבוד בשפה הגרמנית הגיע למקום ה-10 בגרמניה. היה לה להיט נוסף במקום הראשון בשוודיה ב-1965, "". בשנה שלפני כן, 1963, היא זכתה להצלחה בשוודיה כאשר "Tell him" הפך ללהיט. הוא היה שבעה שבועות במצעד התקליטים הנמכר ביותר "Kvällstoppen" והגיע לשיא במקום ה-10. כשהיא באמצע שנות ה-60 טיילה ברחבי שוודיה עם להקות פופ מקומיות פופולריות, שחבריהן היו צעירים ממנה בעשר שנים, היא קיבלה את הכינוי השובב "פופמורמור" (פופ-סבתא).