את קריירת האימון החל ואן חאל בעונתו האחרונה כשחקן אלקמאר, כשבמקביל היה גם עוזר המאמן. לאחר תקופה קצרה עבר להיות עוזרו של לאו בינהאקר באייאקס אמסטרדם, וכשבינהאקר עזב לריאל מדריד ב-1991 מונה ואן חאל למאמן הראשי של הקבוצה במקומו.
באייאקס בנה ואן חאל קבוצה מרשימה שזכתה בתארים רבים. בזירה המקומית זכתה אייאקס בשלוש אליפויות ובגביע ההולנדי ב-1993, לצד הצלחות באירופה כמו זכייה בגביע אופ"א 1992, התואר האירופי הראשון בקריירת האימון שלו שהגיע לאחר ניצחון בחוק שערי חוץ על טורינו בצמד משחקי הגמר, ליגת האלופות ב-1995 וסגנות ליגת האלופות ב-1996. קבוצת הפאר של אייאקס התבססה בעיקר על שחקנים הולנדים, שהיו גם הבסיס לנבחרת הולנד באותן שנים והמשיכו להצלחות בכל רחבי אירופה. שחקנים כמו אדגר דווידס, קלרנס סידורף, האחים פרנק ורונלד דה בור, מארק אוברמארס, פטריק קלויברט ואדווין ואן דר סאר, לצד יארי ליטמאנן הפיני.
בעקבות ההצלחה היה מבוקש ואן חאל בקבוצות רבות ואירופה, ולאחר ששחקנים רבים שאימן עזבו לקבוצות גדולות ברחבי היבשת עזב גם הוא לטובת ברצלונה. כמאמן הקבוצה הקטלונית החתים ואן חאל את רונאלד קומאן הצעיר כעוזרו וצירף לברצלונה מספר שחקנים הולנדים כגון מיכאל רייזיחר, וינסטון בוחרדה, האחים דה בור, קלויברט, רוד הספ, בודווין זנדן ופיליפ קוקו. ההצלחה הייתה מיידית, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכתה ברצלונה בדאבל הספרדי (1997/98), ובאליפות נוספת עונה לאחר מכן.
למרות ההצלחה המקומית, בהנהלת ברצלונה דרשו הצלחה במפעלים האירופאים. בשתי עונותיו הראשונות הודחה ברצלונה מליגת האלופות כבר בשלב הבתים, ועל אף שהקבוצה העפילה לחצי הגמר בעונת 1999/00, החליטה ההנהלה להיפרד מואן חאל, שעבר לאמן את נבחרת הולנד.
בנבחרת הולנד החליף ואן חאל את פרנק רייקארד, והדריך את הנבחרת במשחקי מוקדמות מונדיאל 2002. בשלב המוקדמות סיימה הולנד במקום השלישי (אחרי נבחרותיהן של פורטוגל ואירלנד) ולא העפילה לטורניר הגמר. בעקבות הכישלון הוחלף ואן חאל על ידי דיק אדבוקאט.
לאחר שפוטר מאימון נבחרת הולנד, חזר ואן חאל לאמן בברצלונה, אך לאחר תקופה קצרה פוטר והוחלף על ידי רדומיר אנטיץ'.
לאחר תקופה קצרה כמנהל טכני באייאקס (2004) חתם ואן חאל כמאמן אלקמאר. את עונתו המלאה הראשונה סיימה אלקמאר במקום השלישי, אחרי פ.ס.וו. איינדהובן ואייאקס. בגמר הגביע הפסידה אלקמאר, והפסידה את ההשתתפות בליגת האלופות לטובת אייאקס במשחקי הפלייאוף. ואן חאל הצהיר כי יעזוב את אלקמאר בסיום עונת 2007/08 בעקבות הישגיה הדלים של הקבוצה, אך הוא נשאר לבסוף בתפקידו לאחר שחלק משחקני הקבוצה הביעו את רצונם שיישאר. בעונת 2008/09, הוביל ואן חאל את אלקמאר לזכייה באליפות השנייה בתולדותיה.
לאחר ההצלחה עם אלקמאר, עבר ואן חאל לאמן את קבוצת באיירן מינכן הגרמנית אותה הצליח להוביל לזכייה בדאבל בעונת 2009/2010 ולגמר ליגת האלופות. ב-9 באפריל 2011 פוטר מבאיירן מינכן.
למרות התעניינות מצד ליברפול, ותכנון לפיו ואן חאל ישמש כמנהל מקצועי באייאקס החל מחודש יולי 2012, ואן חאל פנה לאמן דווקא את נבחרת הולנד לאחר התפטרותו של המאמן הקודם, בארט ואן מרוויק, לאור כישלון הנבחרת בטורניר יורו 2012 שנערך בפולין ובאוקראינה. תחת ואן חאל צלחה נבחרת הולנד את שלב מוקדמות מונדיאל 2014, ובטורניר עצמו העפילה משלב הבתים לאחר שלושה ניצחונות בשלב הבתים, ביניהם ניצחון מרשים בתוצאה 1:5 על אלופת העולם המכהנת .
ב-9 ביולי 2014 עם הדחתה של נבחרת הולנד שהפסידה 2–4 לנבחרת ארגנטינה בדו-קרב פנדלים בשלב חצי הגמר של המונדיאל סיים ואן חאל את תפקידו בהולנד, והתפנה לאימון מועדון הכדורגל האנגלי מנצ'סטר יונייטד בו חתם ב-19 במאי 2014 על חוזה לשלוש עונות. במשחק הבכורה שלו כמאמן בליגה הפסידה יונייטד 1–2 לסוונסי סיטי.
ב-23 במאי 2016, לאחר שהשיג תוצאות מאכזבות הן בליגה האנגלית והן במסגרות האירופאיות פוטר ואן חאל מתפקידו כמאמן מנצ'סטר יונייטד לאחר כשנתיים בתפקיד בהן זכה רק בתואר אחד, הגביע האנגלי.
ב-11 במרץ 2019 הודיע רשמית על פרישה מאימון.
ב-21 ביולי 2021 מונה שוב למאמן נבחרת הולנד, וחתם על חוזה ל-18 חודשים, במטרה לאמן את הנבחרת בשלב המוקדמות ובמהלך מונדיאל 2022. הוא העפיל עם הנבחרת למונדיאל לאחר שסיימה במקום הראשון בשלב המוקדמות, כשהיא מקדימה את נורווגיה וטורקיה.
סגנון.
ואן חאל ידוע כמאמן קר המתייחס לשחקניו בקשיחות. הוא ידוע כטקטיקן האוהב להפתיע, לדוגמה במשחק בין ברצלונה למנצ'סטר יונייטד במסגרת שלב הבתים בליגת האלופות בעונת 1998/99, כשהסב במהלך המשחק את לואיס אנריקה מעמדת הקשר האחורי לעמדת החלוץ. הדבר גרם לבלבול בהגנת יונייטד, וברצלונה כבשה שני שערים מהירים בזכות אנריקה.
למרות זה מנצ'סטר יונייטד עלתה לשלב הבא בליגת האלופות ולבסוף הגיעה לגמר וזכתה בו, כאשר ברצלונה הייתה במקום השלישי והודחה.
חיים אישיים.
בגיל 18 פגש ואן חאל את פרננדה, הם נישאו שלוש שנים מאוחר יותר, ונולדו להם שתי בנות, ברנדה ורנטה. ב-2008 נישא ואן חאל לאשתו הנוכחית, טרוס.
באפריל 2022 סיפר בראיון טלוויזיה בהולנד כי הוא מתמודד עם סרטן הערמונית.
בלטריסטיקה
ארבעת האחים
ארבעת האחים (באנגלית: The Brothers Four) היא להקת פולק אמריקאית שהחלה את פעילותה ב-1958 במדינת וושינגטון ופעילה עד היום (2018).
במשך שנות קיומה הופיעה הרביעייה באלפי קונצרטים בארצות הברית וברחבי העולם. מהופעות בקהילות קטנות ועד הופעות לפני נשיאי ארצות הברית בבית הלבן. הלהקה הייתה ממבשרות תחיית מוזיקת הפולק שזכתה לפופולריות בארצות הברית, בסוף שנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה ה-20, ומבין ההרכבים שהתפרסמו באותה עת, היא בין הבודדים שעדיין פעילים. סימן ההיכר של הלהקה היה השילוב ההרמוני של קולות חבריה שליוו את עצמם בפריטה על כלי מיתר. הלהקה התפרסמה בעיקר הודות לשני להיטיה הגדולים "Greenfields" ו-"The Green Leaves of Summer", שנתפרסמו בתחילת שנות ה-60.
ההיסטוריה של הלהקה.
בוב פליק, ג'ון פיין, מייק קירקלנד ודיק פולי נפגשו באוניברסיטת וושינגטון שם למדו והיו חברים באחוות פי גמא דלתא ומכאן "האחים" שבשם הלהקה. הופעותיהם הראשונות היו תוצאה של מתיחה שאורגנה על ידי חברי אחווה מתחרה ב-1958. הללו סדרו שאלמונית תתקשר לארבעת האחים ותזמינם למבחן במה במועדון מקומי. למרות שלא הוזמנו ולא נערכו כלל מבחנים, הורשו ארבעת האחים לשיר מספר שירים כמבחן ובסיום נשכרו להופיע במועדון. את רוב שכרם שם קיבלו בצורת בירה.
ב-1959 עזבו הארבעה לסן פרנסיסקו שבקליפורניה, שם פגשו את מורט לואיס שהיה אמרגנו של דייב ברובק. לואיס הפך לאמרגנם ומאוחר יותר באותה שנה, דאג להם לחוזה עם קולומביה רקורדס. בסוף 1959 הוציאו תקליטון שנעלם ולא הותיר כל עקבות. התקליטון השני שלהם, שיצא בינואר 1960, כלל את השיר "שדות ירוקים" (Greenfields) שנכתב ב-1956 על ידי חברי להקת "The Easy Riders", טרי גילקיסון, ריצ'רד דר ופרנק מילר. השיר הפך ללהיט והגיע למקום השני במצעד הלהיטים של הבילבורד תוך שהוא מוכר מעל מיליון תקליטונים. לקראת סוף אותה שנה, הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, "Brothers Four", שהגיע למקום ה-11 במצעד האלבומים של בילבורד.
הלהיט השני הבולט של ארבעת האחים היה "The Green Leaves of Summer" שהתפרסם ב-1961. השיר הופיע ב-1960 בסרט "האלמו", בבימויו ובכיכובו של ג'ון ויין. הלחן נכתב על ידי דימיטרי טיומקין למילים של פול פרנסיס ובסטר ושימש גם כנעימת הנושא של הסרט. בטקס האוסקר שנערך ב-1961 הם ביצעו את השיר, שהתמודד על פרס השיר הטוב ביותר. השיר קיבל פרסום מחודש בשנת 2009 כאשר הופיע, כאזכור לסרט האלמו, בפתיחת סרטו של קוונטין טרנטינו - ממזרים חסרי כבוד.
ב-1961 הוציאו את אלבומם השני, "BMOC/Best Music On/Off Campus", שהגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים. הם הופיעו במופע הטלוויזיה של אד סאליבן ובסוף אותה שנה הוציאו אלבום נוסף, "The Brothers Four Song Book", שהכיל שירי עם ישנים. ב-1961 גם היו "ארבעת האחים" מועמדים לפרס גראמי בקטגוריה האמן החדש הטוב ביותר אך בפרס זכה הקומיקאי בוב ניוהארט. הלהקה שילבה נימה הומוריסטית בהופעותיה שחלקה בא מהמילים שחיברו לחלק משיריהם, כמו השיר "Frogg" שהיה מבוסס על הלחן של "Froggy Went a Courtin" ובוב פליק כתב לו מילים חדשות. הצלחת ההופעות הביאה להקלטת שני אלבומים בהופעות חיות: "The Brothers Four: In Person" ב-1962 ו-"Cross-Country Concert" ב-1963.
הפלישה המוזיקלית הבריטית לארצות הברית ב-1964 ועלייתו של זרם הפולק-רוק בו בלט בוב דילן, שמו קץ להצלחתם הגדולה של ארבעת האחים, אך הם המשיכו להופיע ולהקליט בהצלחה. גדולה במיוחד הייתה הצלחתם ביפן ובבתי מלון של רשתות אמריקאיות ברחבי העולם. מסוף 1964 הם הועברו בבילבורד לתחום המוזיקה הקלה. למזלם, חברת התקליטים שלהם, קולומביה רקורדס, המשיכה להתמקד בתחום זה של המוזיקה וכך הם הקליטו שני אלבומים נוספים: "Big Folk Hits" ב-1963 ו-"More Big Folk Hits" ב-1964. הלהקה ניסתה לחזור לכותרות והקליטה גרסה קליטה לשירו של דילן "Mr. Tambourine Man", עוד לפני שדילן הוציא לאור את השיר. למרות שגם דילן היה חתום בקולומביה רקורדס, ענייני זכויות יוצרים מנעו את ההוצאה לאור וכך, להקת הבירדס זכתה מן ההפקר כשהוציאה את גרסתה לשיר וזכתה להצלחה גדולה. ב-1965 וב-1966 הוציאה הלהקה שלושה אלבומים נוספים, האחרון שבהם, "A Beatles' Songbook (The Brothers Four sing Lennon/McCartney)", הוקדש לשירי הביטלס.