ההישג המסוים שהושג בהסכם בוקרשט, לא סיפק את המיליטנטים, אשר גמרו אומר להדיח את הנסיך באטנברג. ב-20 באוגוסט 1886, קבוצת קושרים מקרב אנשי הצבא צרו על ארמון הנסיך, הכריחו אותו לחתום על כתב ויתור על השלטון ובאיומי רובים הוציאו אותו אל מחוץ למדינה והוא הגיע לעיר ראני שבאוקראינה. הוקמה ממשלה זמנית בסופיה, שהורכבה מפוליטיקאים ואנשי צבא. הרוסים שחששו מאובדן מוחלט של אחיזתם בבולגריה, ארגנו הפיכת נגד, שהוביל ראש הממשלה לשעבר סטפן סטאמבולוב ואלכסנדר חזר לבולגריה כ"ברווז צולע". מנהיגי גרמניה, אוסטרו הונגריה והאימפריה הרוסית, הושיטו לו "כתף קרה" ולא איפשרו לו לנקום בקושרים כפי שרצה. משהרגיש אלכסנדר שלמעשה ניטלו ממנו מרבית סמכויותיו ומעוניינים בהמשך תפקידו כדמות סמלית יותר ממעשית, הוא התפטר ב-8 בספטמבר 1886.
אחריתו.
לאחר שפרש, חזר לאלמוניותו, התגורר בעיר גראץ שבאימפריה האוסטרו הונגרית, שם שימש כקצין מטה בצבא האוסטרי. הוא נישא לשחקנית ג'ואנה לוייזינגר, ב-6 בפברואר 1889. לזוג נולדו שני ילדים, הנסיך אסן, הרוזן מהרטנאו ( 1890-1965) והנסיכה סוייטה הרוזנת מהרטנאו ( 1893-1935). אלכסנדר באטנברג הלך לעולמו ב-23 באוקטובר 1893 ונקבר במאוזוליאום שהוקם על שמו בעיר סופיה שבבולגריה.
הקהילה היהודית.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), היו גילויי אנטישמיות רבים בבולגריה, כמדיניות מכוונת של צבא האימפריה הרוסית מחד ובשל העובדה שהיהודים זוהו כנאמנים של השלטון העות'מאני, מאידך. אלפי יהודים נטשו את בולגריה ועזבו עם החיילים העות'מאנים. אירעו תקיפות ופוגרומים כנגד יהודים, אשר קהילותיהם נתונות היו במשבר ובמצב של אי ודאות.
ממשלו של הנסיך באטנברג לא נקט במדיניות מכוונת של אנטישמיות וככל שייצב את שלטונו ופעל לשקם את נזקיה הכלכליים והחומריים של המלחמה, אף נקט בפעולות למניעת התופעה.
בשנת 1878 אושרה בעיר טרנובו "חוקת טרנובו", שקבעה בסיס להתנהלות הנסיכות הבולגרית החדשה והושתתה על יסודות אירופאים מודרניים לעת ההיא, במטרה להדביק את שאר עמי אירופה בקצב ההתפתחות הפוליטית, הציבורית והתרבותית. בתקופת שלטונו של באטנברג, ניצלו היהודים את הזכויות שניתנו להם בחוקת טרנובו והחלו להתאגד בקבוצות לצורך תפילה ולימוד ובכך חיזקו את קשרי הקהילות.
ממשלת נסיכות בולגריה בימיו של אלכסנדר באטנברג, התייחסה באמון לאוכלוסייה היהודית. היהודים גמלו לנסיך בכך שבעת המלחמה עם סרביה בשנת 1885, גייסו ומימנו קהילות רוסצ'וק, וידין ווארנה, שתי חטיבות של לוחמים יהודים, אשר מנו 800 איש, ועשרות נשים התנדבו כדי לשמש אחיות רחמניות. הנסיך באטנברג התפעל מתעוזתם בקרב וציין, כי הם צאצאיהם האמיתיים של אבותיהם החשמונאים.
תקופתו של הנסיך באטנברג, הייתה תקופת שיקום ותקווה לקהילה היהודית, אשר תחת כנפי החוקה החדשה, קיוותה שהשלטונות והעם הבולגרי יתייחסו לבניה, כאזרחים בולגרים, נאמנים ושווי זכויות.
אלון טורקי
מיכל אמין
מיכל אמין זילברברג (נולדה ב-16 באוקטובר 1972) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. בעלת 5 מדליות מהמכביה השלוש עשרה (1989).
ביוגרפיה.
אמין שחתה בקבוצת השחייה של הפועל הוד השרון בית ברל (ה.ה.ב.ב.), בהדרכתם של אורי שפר, אמנון קראוס וברוך צ'יש. היא למדה בבית ספר תיכון כצנלסון בכפר סבא עיר מגוריה.
אלופת ישראל בת 13 ו-9 חודשים.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 בהיותה רק בת 13 ו-9 חודשים, זכתה אמין ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:15.26 דקות. במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:42.18 דקות. במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:43.73 דקות.
בתחרות שמונה האומות שנערכה באנטוורפן, בלגיה ביולי 1987 סיימה אמין פעמיים במקום השמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:46.32 דקות, ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:55.4 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:15.38 דקות, אחרי עינת גבאי ממכבי חיפה (2:14.33 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:45.83 דקות, אחרי גבאי (4:39.18 דקות) ואיילת אורן (4:42.83 דקות).
מלכת הבריכה.
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1988 זכתה אמין ב-5 מדליות אישיות, 4 זהב ו-1 ארד והוכתרה כ"מלכת הבריכה". מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:12.55 דקות, לפני עינת גבאי (2:14.28 דקות) ואיילת שליזנגר (2:14.87 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:32.04 דקות, לפני עינת גבאי (3:39.94 דקות) ושרון אקסלרוד הפועל נתניה (4:43.88 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:18.40 דקות, לפני עינת גבאי (9:43.91 דקות) ושרון אקסלרוד (9:48.76 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:26.15 דקות, לפני איריס קומן ממכבי נהריה 2:28.12 דקות ורויטל וילנאי ממרכז וייסגל (2:30.55 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:22.21 דקות אחרי נעמה מישר מהפועל עמק הירדן (5:19.89 דקות) ואיריס קומן (5:20.74 דקות).
המכביה ה-13.
בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכתה אמין ב-3 מדליות כסף ושתיים ארד. מדליות כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:25.14 דקות, שיפור לשיאה של הדר רובינשטיין, 4:28.33 דקות, שיא זה החזיק מעמד 9 שנים ונשבר על ידי עדי ביכמן בשנת 1998 (4:21.14 דקות). במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, עם תמי לוין, איריס קומן ורויטל וילנאי בשיא ישראלי חדש של 4:07.36 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, עם קומן, וילנאי ועינת גבאי בשיא ישראלי חדש נוסף של 8:50.58 דקות. מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר חתירה בתוצאה של 2:09.89 דקות ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:08.09 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה אמין ב-4 מדליות זהב ו-2 מדליות כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:10.88 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:30.80 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:21.71 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי עם אורת בש בתוצאה של 5:18.00 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:26.57 דקות, אחרי סהר אלוני מהפועל עמק חפר (2:26.19 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.41 דקות.
בתחרות שמונה האומות, שנערכה באוסלו, נורווגיה באפריל 1990 סיימה אמין במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:18.50 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:16.13 דקות.
חייה האישיים.
אמין נשואה לשחיין אודי זילברברג ולהם ארבעה ילדים, גלי אלופת ישראל בשחייה ונגה אלופת ישראל בשחייה לגילאים. המשפחה מתגוררת ברעות. היא עובדת בבנק ישראל.
מאוריטניה במשחקים האולימפיים
מאוריטניה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.
לאורך השנים שלחה מאוריטניה משלחות בנות ספורטאים בודדים, בין שניים לשישה, ואיש מהם לא הגיע להישג משמעותי. הענפים היחידים בהם התחרו ספורטאים מאוריטנים עד כה היו אתלטיקה והיאבקות.
לסלי גור
לסלי גור (באנגלית: Lesley Gore; 2 במאי 1946–16 בפברואר 2015) הייתה זמרת אמריקאית-יהודיה מתקופת להקות הבנות. גור ידועה בעיקר בשל להיט הפופ משנת 1963 "It's My Party", אותו הקליטה בגיל 16. בעקבות להיטה זה הפכה לאחת מזמרות פופ הנוער המוכרות ביותר בין השנים 1963–1967.
תולדותיה.
נולדה בניו יורק בשם לסלי סו גולדסטין (Lesley Sue Goldstein) וגדלה בניו ג'רזי, במשפחה יהודית אמידה. אביה, לאו גור, היה יצרן של בגדים ובגדי-ים לילדים. כאשר הגיע שירה It's My Party למקום הראשון במצעד הפזמונים בארצות הברית, גור הייתה תלמידת תיכון, שנה לפני סיום לימודיה. בשלב מאוחר יותר היה השיר מועמד לפרס גראמי.
בעקבות להיטה הראשון גור הקליטה להיטים רבים נוספים, כולל Judy's Turn to Cry (הגיע למקום החמישי במצעד), She's a Fool (מקום חמישי), "You Don't Own Me" (מקום שני), That's the Way Boys Are (מקום 12). מפיק תקליטיה היה קווינסי ג'ונס אשר הפך לאחד מהמפיקים הבולטים בעולם המוזיקה, בארצות הברית.
גור דחתה הצעות לחוזי הופעות בטלוויזיה ובסרטים והעדיפה להמשיך לימודים במכללת שרה לורנס, מכללה פרטית יוקרתית בניו יורק. בחירה זו הגבילה את הופעותיה לסופי השבוע ולחופשות בלבד, ופגעה בקריירה שלה. למרות זאת גור המשיכה להיות אחת הזמרות האהודות ביותר בארצות הברית ובקנדה במחצית שנות ה-60. גור הקליטה גם רבים מלהיטיה בשפות אירופיות: צרפתית, גרמנית ואיטלקית.
לקראת סוף שנות ה-60, עם עליית המוזיקה הפסיכדלית דעכה הצלחתה של גור. להיטה האחרון במצעדים היה California Nights שהגיע למקום 16 בשנת 1967. בסוף שנות ה-60 הופיעה גור במועדונים קטנים ובקונצרטים. לצד הופעותיה המשיכה בכתיבת שירים ובהלחנתם, כולל השתתפות בכתיבת פסקול הסרט תהילה, לצד אחיה מייקל גור. שירם של האחים גור, Out Here on My Own, היה מועמד לפרס אוסקר והפך ללהיט.
בשנת 2005 שבה גור והקליטה שירים חדשים, לראשונה מאז 1976. שיריה זכו לביקורות חיוביות ואף הושמעו במספר סדרות טלוויזיה. באותה שנה יצאה מן הארון והכריזה שהיא לסבית. בעקבות הכרזתה, היו שמצאו רמזים לנטייתה המינית במילות השירים ששרה וחיברה שנים ארוכות קודם לכן.
בפברואר 2015 היא הלכה לעולמה אחרי מאבק בסרטן הריאה, בת 68 הייתה במותה.
בשר חתול