בשל המאפיינים יוצאי הדופן של ימה זו, ובייחוד גבולות ימה, סבורים הגאולוגים כי הימה היא משטח לבה המכסה מכתש פגיעה שעומקו כ-300 - 800 מטרים מתחת לפני הימה.
קלמנס השני
האפיפיור קלמנס השני (בלטינית: Klemens II, במקור: Suidger, Graf von Morsleben und Hornburg, זידגר, גרף פון מורסלבן והורנבורג; נפטר באוקטובר 1047) היה אפיפיור מ-20 בדצמבר 1046 ועד מותו. ראשון בסדרה של אפיפיורים ממוצא גרמני שמונו על ידי היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחר שהדיח את קודמיהם.
ביוגרפיה.
זידגר נולד בהורנבורג, סקסוניה התחתונה בשנת 979. ב-1040 התמנה לבישוף במברג. ב-1046 הצטרף להיינריך השלישי במסעו לאיטליה ובדצמבר אותה שנה השתתף בוועידה האקומנית בסוטרי. הוועידה הדיחה הן את האפיפיור המכהן בכוח זרועו, בנדיקטוס התשיעי וסנדקו, שרכש את הכהונה גרגוריוס השישי, והן את הטוען לכתר, סילבסטר השלישי ומינתה, בהשפעתו של היינריך השלישי, את זידגר (שנטל לעצמו את השם קלמנס השני) כמועמד מוסכם שיביא יציבות לכס הקדוש. אחד ממאבקיו של קלמנס השני היה בתופעת השמעונות, רכישת משרות כהונה בכסף, ששיאה היה ברכישת הכהונה האפיפיורית על ידי גרגוריוס השישי. מיד לאחר ההכתרה יצאו המלך והאפיפיור הנבחר לרומא, שם הכתיר קלמנס את היינריך לקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
באופן נדיר, קלמנס נותר בישוף במברג במקביל לכהונתו כבישוף רומא (משרתו הכנסייתית של האפיפיור). לדבר הייתה משמעות כלכלית בתקופה הפיאודלית כיוון שהבישוף שהוא גם שליט פיאודום קיבל מיסים מאנשי הדיוקסיה שלו.
קלמנס ליווה את היינריך במסעו חזרה לגרמניה ובמסעו חזרה לרומא חלה. הוא מת בדרכו חזרה, ליד פזארו. גופתו הושבה לעירו והוא נקבר בקתדרלת במברג, כך שקברו הוא קבר האפיפיור היחיד מצפון להרי האלפים.
מיד לאחר היוודע דבר מותו של קלמנס, נכנס בנדיקטוס התשיעי לארמון הלטראנו ונטל לעצמו מחדש את כתר האפיפיור.
אנג'לו רוטה
אנג'לו רוטה (באיטלקית: Angelo Rotta; 9 באוגוסט 1872 - 1 בפברואר 1965), יליד מילאנו, היה שגריר הוותיקן (נונציו) בהונגריה בשלהי מלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם.
פועלו.
בתקופת שירותו מטעם הוותיקן בבולגריה, נחשף לסבלם של יהודי אירופה תחת השלטון הנאצי והיה שותף למאמץ להשגת אישור עלייה (סרטיפיקטים) לארץ ישראל לכמה שיותר מיהודי בולגריה.
ב-24 במרץ יעץ רוטה לממשלת הונגריה למתן את תוכניותיה ביחס ליהודים. ביום התחלת הגירושים להשמדה (15 במאי 1944) מחה רוטה בשם האפיפיור נגד הגירוש המתוכנן, אך ללא הועיל.
ב-26 ביוני 1944, לאחר שקיבל לידיו את דו"ח ורבה-וצלר המתאר את ההשמדה באושוויץ, מסר רוטה, כנציג האפיפיור בהונגריה, מכתב מחאה מטעם האפיפיור פיוס ה-12 נגד גירוש יהודי הונגריה לעוצר הכתר ההונגרי, מיקלוש הורטי. אף שהניסוח היה חמקמק, הייתה זאת הפעם הראשונה שהאפיפיור יצא נגד רצח היהודים שהתרחש ברחבי אירופה באותה עת. באותו יום וכפי הנראה בהשפעת המכתב, התכנסה מועצת הכתר ההונגרי וקיבלה החלטה על הגירה של 7,800 יהודים בעלי סרטיפיקטים.
לאחר עליית מפלגת "צלב החץ" בהונגריה, שתמכה במדיניות הנאצית, התרבו מחאותיו של רוטה בפני השלטון.
בין השאר, פעל להשגת מסמכי הצלה שונים ליהודים יחד עם דיפלומטים נוספים מארצות נייטרליות, (שהוכרו אף הם, בתום המלחמה, כחסידי אומות העולם) בהם ג'ורג'ו פרלסקה איש העסקים האיטלקי שפעל בשגרירות הספרדית, פרידריך בורן, הציר השווייצרי בארגון הצלב האדום וקרל לוץ דיפלומט שווייצרי, והצליח להשיג מסמכי הגנה מטעם הוותיקן לכ-2,500 יהודים. הסתייע רבות במזכירו האישי ג'נארו ורולינו שזכה אף הוא להכרה כחסיד אומות העולם.
מד כושר לנבחרות כדורגל
מד-כושר לנבחרות כדורגל הוא שיטת דירוג לנבחרות כדורגל לאומיות (גברים). השיטה מבוססת על מד הכושר הנהוג בשחמט אך לוקחת בחשבון משתנים נוספים הייחודיים לכדורגל. אין לבלבל את מד-הכושר עם הדירוג העולמי של פיפ"א המוכר יותר. מד-הכושר לוקח בחשבון את כל תוצאות משחקי הנבחרות הבוגרות שניתן היה למצוא. דירוג זה מתיימר להציג את כוחה האמיתי של נבחרת ביחס לנבחרות אחרות, לאחר "מדגם" של 30 משחקים. דירוג עבור נבחרות ששיחקו פחות מ-30 משחקים נחשב כלא מדויק.
היסטוריה.
השיטה שפותחה על ידי המתמטיקאי ההונגרי-אמריקאי דוקטור ארפאד אלו אומצה על ידי פיד"ה, ארגון השחמט העולמי, לדירוג שחקני שחמט. בשנת 1997 התאים בוב רוניאן את השיטה לכדורגל בינלאומי. הוא גם היה הראשון שתחזק את אתר מד הכושר העולמי לכדורגל, המתוחזק היום על ידי קיריל בוליגין.
התאמת המדד לכדורגל.
שיטת מד-הכושר הותאמה לכדורגל על ידי הוספת שקלול לפי סוג המשחק (ידידות, מוקדמות אליפות יבשתית או גביע העולם, גמר אליפות יבשתית או גביע העולם) וכן התאמות לייצוג יתרון ביתיות ולהפרש שערים בתוצאת המשחק.
המרכיבים הנלקחים בחשבון בחישוב הציון של נבחרת לאחר משחק הם:
עקרונות החישוב.
נוסחת חישוב הציון של נבחרת לאחר משחק היא:
כאשר
formula_2= ציון הנבחרת לאחר המשחק&lt;br&gt;
formula_3= ציון הנבחרת לפני המשחק&lt;br&gt;
formula_4= מקדם חשיבות המשחק&lt;br&gt;
formula_5= מקדם הפרש השערים&lt;br&gt;
formula_6= תוצאת המשחק&lt;br&gt;
formula_7= התוצאה הצפויה של המשחק&lt;br&gt;
הפרש השערים.
כאשר המשחק מסתיים בתיקו או בהפרש של שער
כאשר המשחק מסתיים בהפרש שני שערים
כאשר המשחק מסתיים בהפרש של שלושה שערים ומעלה
תוצאת המשחק.
W שווה 1 לניצחון, 0.5 לתיקו או 0 להפסד
התוצאה הצפויה של המשחק.
We היא התוצאה הצפויה למשחק (הסתברות לניצחון כאשר 0.5 מייצג תיקו) מהנוסחא הבאה:
טוטו (בלט)
מגדל נוה
It's Now or Never (שיר)
דניס כריסטופר
דניס כריסטופר (באנגלית: Dennis Christopher; נולד ב-2 בדצמבר 1955) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "תרגילים בהתבגרות", "Fade to Black" ו"ג'אנגו ללא מעצורים".
חייו.
נולד בשם כריסטופר קראלי בפילדלפיה. שיחק לראשונה בתפקיד קטן בסרטו של רוברט אלטמן "חתונה"
כריסטופר פרץ לתודעה בשנת 1979 בזכות תפקיד ראשי בדרמת ההתבגרות בבימויו של פיטר ייטס "תרגילים בהתבגרות", על הופעתו בסרט בתור רוכב האופניים הצעיר דייב סטולר זכה בפרס באפט"א לפריצת השנה והועמד לאותה הקטגוריה גם בטקס גלובוס הזהב.
כריסטופר זכה לביקורות טובות גם בשנת 1980 על תפקידו בקומדיית האימה "Fade to Black" בתור הצעיר אריק בינפורד, הופעה עלייה היה מועמד לפרס סאטורן.
ב-1981 השתתף בדרמת הספורט הביוגרפית "מרכבות האש" בתפקיד האצן האמריקאי האגדי צ'ארלי פדוק.
ב-1990 שיחק במיני סדרת האימה המוערכת המבוססת על רומן האימה הפופולרי "זה" בתפקיד ההיפוכונדר האסתמטי אדי קספברק .
בשנת 1993 השתתף בסרטו האמריקאי הראשון של הבמאי הישראלי אבי נשר "דולפגנגר".
לאורך שנות ה-90 וה-2000 התפרסם כריסטופר בעיקר בזכות הופעותיו בטלוויזיה בסדרות "פרופילר" בתפקיד הרוצח הסדרתי המסתורי "ג'ק כל העסקאות", "החדר האבוד" בתור ד"ר מרטין רובר מומחה לזיהוי פלילי ,"דדווד", ו"אנג'ל" בתפקיד השד הזקן סיירוס וייל.
ב-2012 הופיע כריסטופר במערבון הספגטי של קוונטין טרנטינו "ג'אנגו ללא מעצורים" בתפקיד לאוניד מוגוי עורך דינו של קלווין קנדי (לאונרדו דיקפריו).
בנג'מין פרנץ
בֶּנְגָ'מִין בֶּרְל פֶרֶנְץ (באנגלית: Benjamin Berell Ferencz; נולד ב-11 במרץ 1920) הוא משפטן אמריקאי-יהודי. במסגרת תפקידו בצבא ארצות הברית חקר פרנץ אחרי מלחמת העולם השנייה את פשעי המלחמה של הנאצים והיה התובע הראשי במשפט האיינזצגרופן, שהיה אחד מ-12 המשפטים הצבאיים שנערכו במסגרת משפטי נירנברג הנוספים.
מאוחר יותר הפך פרנץ לאחד מהתומכים הנלהבים והקולניים ליישום של עקרון שלטון החוק ברחבי העולם ולהקמת בית הדין הפלילי הבינלאומי. בשנים 1985–1996 כיהן כפרופסור אורח למשפט בינלאומי באוניברסיטת פייס שבניו יורק.
קורות חייו.
פרנץ נולד ב-1920 בטרנסילבניה (שלאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בגבולות ממלכת רומניה), וכשהיה בן עשרה חודשים היגרה משפחתו לארצות הברית והתיישבה בניו יורק, בשכונת לואר איסט סייד שבמנהטן.
הוא למד "מניעת פשיעה" בסיטי קולג' של ניו יורק וקיבל מלגה לבית הספר למשפטים בהרווארד. שם למד אצל המשפטן הנודע רוסקו פאונד (Roscoe Pound) ועבד במחקר אצל הקרימינולוג שלדון גלוק (Sheldon Glueck), שכתב באותה עת ספר אודות פשעי מלחמה. ב-1943 סיים את לימודיו והתגייס לצבא ארצות הברית, בו שירת ביחידת נ"מ של תותחי 90 מ"מ מונְחי-רדאר שלחמה בבריטניה (בהגנה על לונדון), בפלישה לנורמנדי ובכיבוש צרפת וגרמניה יחד עם הארמייה השלישית בפיקוד ג'ורג' פטון. ב-1945 הועבר למפקדת הארמייה השלישית והיה חבר בצוות שמשימתו הייתה איסוף עדויות וחקירת פשעי מלחמה של הנאצים. בתוקף תפקידו זה נשלח למחנות ריכוז ששוחררו באותה עת על ידי הצבא האמריקאי. תחילה ביקר במחנה הריכוז הראשון ששוחרר על ידי האמריקאים בתחילת אפריל 1945, מחנה הריכוז אוהרדרוף, ובהמשך במחנה הריכוז בוכנוואלד הסמוך ובמחנות אחרים.
בדצמבר 1945 השתחרר פרנץ מהצבא בדרגת סמל ושב לניו יורק. לאחר מספר שבועות גויס שוב, הפעם כתובע בצוות התביעה בראשות בריגדיר גנרל טלפורד טיילור (Telford Taylor) במשפטי נירנברג הנוספים. טיילור מינה אותו כתובע הראשי במשפט האיינזצגרופן, על אף שהיה זה תיק התביעה הראשון של פרנץ. במשפט הורשעו כל 24 הנאשמים; 14 מהם קיבלו עונש מוות, מתוכם ארבעה הוצאו להורג.