גורדון מסיק מסקנות גם לגבי האשמים בשני המחדלים: במחדל הראשון אשם לדעתו מפקד חיל האוויר, בני פלד, כי הורה על דעת עצמו להחליף את החימוש (למרות שהיה אמור להיות זמן לכך). במקרה השני האשמה נופלת על שר הביטחון, משה דיין, שאיבד את עשתונותיו וגרם לכך שנכשלו שני מבצעים - גם תגר (שלא הושלם ולפיכך לא בוצע) וגם דוגמן.
הספר עוסק גם בהתפתחות חיל האוויר בשנים שקדמו למלחמה, בטקטיקות שהתפתחו בעקבות מלחמת ששת הימים והתפיסות ההתקפיות, ובתקופת מלחמת ההתשה.
בין לבין בוחן הספר את ההכנות לקראת מלחמה עתידית והדיונים על סוג המגננה שתיערך במקרה של פלישה, והאופן המקרי והלא מוצלח שבו נקבעה ההחלטה להיאבק על קו המעוזים ולחתור לשחרורם, במקום לנהל מערכה ניידת, כמו שהמליצו האלופים אריאל שרון וישראל טל.
חיים עומר
חיים עומר (נולד ב-20 ביוני 1949) הוא פסיכולוג ופרופסור אמריטוס בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב. מפתח גישת "הסמכות החדשה" בתחום ההורות.
ביוגרפיה.
עומר נולד בברזיל, להורים ניצולי שואה. בשנת 1967, בעקבות ההתעוררות הציונית שלאחר מלחמת ששת הימים, עלה לבדו לישראל. תחילה התגורר בקיבוץ ברור חיל, ואחר כך עבר לירושלים, שם למד עברית באולפן. בהמשך למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית.
במלחמת יום הכיפורים ב-1973, החל עומר לעבוד עם חיילים הלומי קרב. למד לתואר שני ודוקטורט בפסיכולוגיה בירושלים, ועבר לארצות הברית, שם עשה פוסט דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. הוסמך כפסיכולוג קליני ב-1981.
פרסם מספר ספרים בתחום הפסיכותרפיה, הטיפול הנרטיבי וההורות, בהם ספרו הפופולרי "שיקום הסמכות ההורית". ספריו תורגמו לשש שפות.
אורלי גולדווסר
אורלי גולדווסר היא אגיפטולוגית ישראלית, פרופסור בחוג לארכאולוגיה ולמזרח הקרוב הקדום באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה.
גולדווסר היא בתם של שולמית וד"ר אריה הלל, מחלוצי התעופה הצבאית בישראל. היא בוגרת תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני ושלישי מהאוניברסיטה העברית. מלמדת באוניברסיטה העברית ומשמשת בה כראש החוג לאגיפטולוגיה, כמו כן הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת גטינגן ובקולג' דה פרנס.
גולדווסר עסקה בחקר הולדת האלף בית המודרני, על בסיס עדויות שמקורן בעיקר מסרביט אל-ח'אדם. מקורה של השיטה, לטענתה, הוא מפגש של כורים כנענים דוברי שפות שמיות, שלא ידעו קרוא וכתוב, עם מצרים הכותבים בכתב ההירוגליפים. לפי תזה זאת, באמצע המאה ה-19 לפני הספירה המפגש היווה מקור השראה לכנענים ליצור את מערכת הסימנים שלימים תהיה האלף-בית המודרני, שאומץ על ידי הפיניקים ולאחר מכן על ידי היוונית והלטינית.
גבי ברקאי
דוד פישר
דוד פישר (נולד ב-14 באוקטובר 1956) הוא במאי קולנוע ומפיק סרטים תיעודיים, מנהל ומרצה לקולנוע בישראל ובחו"ל. בין השנים 1999 ל-2008 כיהן כמנהל הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. פישר יצר את הטרילוגיה המשפחתית של הסרטים רשימת אהבה (2000), מוסטאר הלוך ושוב (2011) ושישה מיליון ואחד (2011).
קורות חייו.
דוד פישר נולד בפתח תקווה ליוסף (יליד וישאו דה סוס, רומניה) ומלי (ילידת וושקבוץ, אוקראינה) במשפחה בת חמישה ילדים. שני הוריו הם ניצולי שואה.
דוד היה חניך ומדריך בתנועת הנוער השומר הצעיר בקן פתח תקווה. במסגרת השירות הצבאי שירת בנח"ל והיה חבר בגרעין "נשנה" שיועד להתיישבות בקיבוץ זיקים.
פישר סיים את החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ב-1983. התסריט לסרט הגמר "מנוסת החוגלה", בכיכובו של דורון תבורי, נכתב על ידי הסופר ישראל ברמה. לאחר מכן החל לעבוד בטלוויזיה החינוכית ובשנת 1989 נטל חלק בקבוצה שייסדה את סדנאות הווידאו הלימודיות של מוזיאון תל אביב לאומנות.
החל משנת 1990 הוא יוצר סרטים דוקומנטריים.
בשנת 1999 הוא נבחר להיות מנהל הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וכיהן כמנהל כללי ומנהל אמנותי עד 2008 (הרחבה בהמשך).
בין השנים 2002 ל-2009 פישר תרם לעיתונות הכתובה והאינטרנטית כתבות בתחומי חברה ותרבות ויזם את "דוקומנטלי" – אנתולוגיה ראשונה של מאמרים על יצירת קולנוע דוקומנטארי ישראלי, בהוצאת עם עובד.
לאחר סיום כהונתו כמנהל הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה פישר הוזמן לשמש כמפיק להפקת סדרת הדרמה בארבעה חלקים "The Promise" שהופקה על ידי Daybreak Pictures עבור Channel 4 ו-Canal Plus בתמיכת ARTE.
בשנת 2009 הוא הקים את חברת פישר פ'יצרס בע"מ באמצעותה הוא מפיק, כותב ומביים את סרטיו.
פישר מלמד קולנוע במכללות ובאוניברסיטאות בארץ ובעולם ומשמש מנטור ליוצרים בתחילת דרכם
. בארץ הוא שימש מרצה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב, במכללת בית ברל ובבית הספר לקולנוע מעלה.
בארצות הברית שימש מרצה במחלקה ללימודי הקולנוע באוניברסיטת ייל, באוניברסיטת ברנדייס ובאוניברסיטת ווסליאן בקונטיקט.
בשנת 2012 היה פישר הישראלי הראשון שזכה במענק פיתוח לסרט הדוקומנטרי "להיות או לא להיות באידיש" מהקרן הלאומית למדעי הרוח NEH בארצות הברית.
כמנהל בקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.
בין השנים 1999 ל-2008 כיהן כמנהל כללי ומנהל אמנותי של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה התומכת בהפקות של סרטים עצמאיים, ברובם דוקומנטריים, ביניהם: ואלס עם באשיר, , אביב, מועדון בית הקברות, הילדים של ארנה, וסרטים עלילתיים כ- . בשנים 2003 ו- 2004 דורג כאחד ממאה האנשים מובילי התרבות של ישראל בעיתון ידיעות אחרונות.
מבין הפרויקטים שיזמה הקרן בשנות כהונתו:
כשופט בפסטיבלים ואירועי קולנוע בארץ ובעולם.
פישר הוזמן לשפוט בתחרויות ובפסטיבלים דוקומנטריים בינלאומיים, ביניהם: פסטיבל הקולנוע הדוקומנטרי בקוסובו 2014, פסטיבל הקולנוע הדוקומנטרי הבינלאומי IDFA באמסטרדם 2011, פסטיבל זאגרב-דוקס קרואטיה 2009, יו"ר צוות השיפוט של "עגן הזהב" בפסטיבל הסרטים חיפה 2008, תחרות האקדמיה האירופאית לקולנוע EFA בתחום הדוקומנטרי 2007, חבר הפאנל הבינלאומי של ITVS בארצות הברית 2007, נשיא חבר השופטים הדוקומנטארי בפסטיבל הבינלאומי של קארלובי-וארי 2005, פסטיבל הוט דוקס בטורונטו 2005, הפסטיבל הבינלאומי דוק לייפציג 2005, הפסטיבל הדוקומנטרי הבינלאומי דוקפסט מינכן 2004 וב"יורומד-קפה", פסטיבל ים-תיכוני, רומא 2004.
פרסים.
סרטו של פישר רשימת אהבה זכה בפרס וולגין לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים (2000), בפרס אופיר לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של האקדמיה הישראלית לקולנוע (2000), בפרס דוקונוגה לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר (2000)
בפרס הצטיינות בפסטיבל הבינלאומי בטייוואן (2002) ובפרס הברונזה בפסטיבל הקולנוע WorldFest יוסטון, ארצות הברית 2001.
הסרט שישה מיליון ואחד זכה בפרס ליצירה בתחום הציונות של משרד התרבות והספורט (2012), פרס Silver Horn לבמאי הטוב ביותר של סרט באורך מלא בפסטיבל הבינלאומי קרקוב (2012)
, פרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של פסטיבל דוקפסט במינכן (2012)
,ציון לשבח בפסטיבל דוקסה בוונקובר (2012)
ופרס הסרט הגרמני הטוב ביותר (כקו-פרודוקציה ישראל-גרמניה) בפסטיבל הקולנוע היהודי בברלין (2012).
משפחתו.
ארבעת אחיו של פישר הם: אסתי פישר היים, מייסדת המרכז לאינטליגנציה אינטואיטיבית לאימון אישי מקצועי, עו"ד גדעון פישר, עו"ד רונאל פישר והשחקן והמוזיקאי אמנון פישר. אחיו ואחותו של פישר מופיעים בסרטיו רשימת אהבה ושישה מיליון ואחד. אמנון פישר יצר את המוזיקה לסרטיו רשימת אהבה, מוסטאר הלוך ושוב ו- לא רחוב ולא נעליים.
דוד נשוי ללילי, אמנית וקלינאית תקשורת, ולהם שלושה ילדים: הבנות – יעל ודניאל והבן יובל, שניצב במרכז סרטו של פישר מוסטאר הלוך ושוב.
ארנולד באקס
סר ארנולד אדוארד באקס (באנגלית: Arnold Bax; 8 בנובמבר 1883 - 3 באוקטובר 1953) היה מלחין ומשורר אנגלי. סגנונו המוזיקלי ממזג יסודות של רומנטיקה ואימפרסיוניזם ומושפע במקרים רבים
מספרות אירלנד ומנופיה. יצירותיו התזמורתיות מצטיינות במורכבותן ובאינסטרומנטאציה הססגונית שלהן. שירתו וסיפוריו של באקס, שאותם כתב בשם העט דרמוט או'ביירן, משקפים את הקרבה הרוחנית העמוקה שהייתה לו עם המשורר האירי ייטס וכתובים במידה רבה במסורת הספרות האירית המתחדשת.
חייו.
ילדות ונעורים.