בחודש מרץ 2012 פסק נציב המידע, כי בשל העובדה שתכתובות הדואר האלקטרוני שה-Financial Times ביקש הכילו מידע ציבורי, הן יכולות להיות כפופות לבקשות חופש המידע, והורה לפרסם את המידע שביקש העיתון. בנוסף, הנציב יעץ לגוב להפסיק לנהל עניינים ממשלתיים באמצעות חשבונות דואר אלקטרוני פרטיים. גוב עירער על פסיקת נציב המידע, דבר שעלה למשלם המיסים 12,540 לירות שטרלינג. גוב הוסיף ופנה לטריבונל (בממלכה המאוחדת: חלק מהמשפט המנהלי, כאשר הטריבונלים מסווגים כגופים ציבוריים שלא מהווים חלק ממשרד ממשלתי מסוים), אך בהמשך משך וביטל את הערעור.
טענה נוספת שעלתה בהקשר זה הייתה, כי גוב ועוזריו השמידו תכתובות דואר אלקטרוני, על מנת להתחמק מבקשות חופש המידע. הטענה נדחתה על ידי משרדו של גוב, אשר קבע כי מחיקת התכתובות הייתה פשוט חלק מתחזוקה יעילה של מערכת המחשוב.
מתקפת הכפשות על יריבים בטוויטר.
בפברואר 2013 פרסם הגארדיאן תחקיר עיתונאי ביחס לקשרים בין יועציו של גוב במשרד החינוך ובין מה שהם הגדירו כ"טענות לפיהן עובדי משרד החינוך השתמשו ברשת החברתית טוויטר, על מנת לשגר התקפות אישיות ביותר כנגד עיתונאים ופוליטיקאים יריבים, וכדי לנהל מסע תעמולה לטובת המפלגה השמרנית, בתשלום משלם המיסים". המאמר רמז לאפשרות שחשבון טוויטר אנונימי בשם @toryeducation שימש באופן קבוע על מנת לתקוף אייטמים ביקורתיים שפורסמו, הן על גוב, הן על משרד החינוך, וכדי לשגר התקפות אישיות ביותר כנגד יריביו של גוב וכנגד המתנגדים למדיניותו. עוד נרמז, כי המידע אודות מדיניות הממשלה הממשמשת ובאה, אם כי טרם פורסמה, שהוצג בחשבון הטוויטר @toryeducation, מצביע על כך שסביר מאוד כי המקור נמצא בתוך משרד החינוך, ומכך משתמעת מעורבותם של יועצים מיוחדים שפועלם משולם על ידי משלם המיסים. הנפקת חומרים מפלגתיים פוליטיים והתמכרות להתקפות אישיות, הן הפרות ברורות של קוד היועצים המיוחדים, כמו גם של קוד שירות המדינה.
שר המשפטים.
בממשלתו של דייוויד קמרון מונה לשר המשפטים ולורד צ'נסלור.
גוב תומך בישראל ומתנגד לקמפיין ה-BDS נגדה, אותו הוא רואה כביטוי מסוכן של האנטישמיות החדשה. גוב תמך ביציאה מהאיחוד האירופי במשאל העם ב-2016, והודיע ב-30 ביוני כי יתמודד על החלפת דייוויד קמרון המתפטר כמנהיג המפלגה השמרנית. ב-7 ביולי הגיע למקום השלישי בהליך שלפני הבחירות הפנימיות עם 46 קולות מתוך 299 צירים, אחרי אנדראה לדסם ותרזה מיי, והודח מן ההתמודדות. עם כינון הממשלה בראשות תרזה מיי פוטר גוב מתפקידו והוחלף באליזבת טראס.
מאבקו באסלאם הרדיקלי.
כשר החינוך, גוב הוביל מאבק למניעת ניסיון של גורמים אסלאמיסטים רדיקלים להשתלט על מוקדי חינוך ותרבות בברמינגהאם.
כשר משפטים, גוב חשף את השימוש של גורמים אסלאמיסטים רדיקלים בתעמולה אסלאמית כדי לגייס תומכים מתוך בתי הסוהר.
בנובמבר 2016 פרסם גוב תוכנית "לבלימת התפשטות האסלאמיזם במערב" ובה הציע ליצור "ברית של הוגים ואקטיביסטים נגד האִסלאמיזם ודובריו".
השר לענייני סביבה, מזון והכפר.
לאחר בחירות 2017 מונה גוב על ידי ראש הממשלה תרזה מיי לתפקיד השר לענייני סביבה, מזון והכפר לאחר שהשרה הקודמת, אנדראה לדסם, מונתה לתפקיד הלורד נשיא המועצה.
ביולי 2019 מונה לשר משרד הקבינט וצ'נסלור דוכסות לנקסטר בקבינט של בוריס ג'ונסון. בספטמבר 2021 מונה לשר השיכון. ביולי 2022 פוטר ידי ג'ונסון.
טקס פרסי גלובוס הזהב ה-71
טקס פרס גלובוס הזהב ה-71 (באנגלית: 71st Golden Globe Awards) נערך ב-12 בינואר 2014, ובמסגרתו הוענק פרס גלובוס הזהב למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של השנה החולפת. הטקס נערך במלון בוורלי הילטון שבבוורלי הילס, קליפורניה ושודר על ידי ערוץ NBC האמריקאי. מנחות הטקס היו טינה פיי ואיימי פולר.
המועמדים לפרס הוכרזו כבר ב-12 בדצמבר 2013, על ידי עזיז אנסרי, זואי סלדנה ואוליביה ויילד. הטקס הופק על ידי חברת ההפקות של דיק קלארק בשיתוף פעולה עם איגוד הכתבים הזרים בהוליווד. בטקס נכחו מיטב שחקני הקולנוע של ארצות הברית.
דושן מקבייב
רודרי הגדול
רודרי אפ מרווין (בוולשית: Rhodri ap Merfyn; ) המוכר יותר בכינויו רודרי הגדול (בוולשית: Rhodri Mawr) היה מלך וולשי אשר מלך על ממלכת גוויניד' בשנים 878–844 ובמהלך שלטונו ירש את כס השלטון של ממלכת פוויס וסיסלווג.
בספר דברי ימי אלסטר, כונה רודרי "מלך הבריטונים", על שאיחד את רוב ויילס (מלבד החלקים הדרומיים) בתקופה בה האזורים שנחשבו בריטונים היו רק סקוטלנד, ויילס וחלק מדרום-מערב אנגליה. בתקופות מאוחרות יותר כונה לעיתים "מלך הוולשים", למרות שכאמור לא שלט בפועל בכל ויילס ורק כארבע מאות שנים מאוחר יותר תתאחד ויילס באופן מלא.
שלטון.
רורדי נולד ככל הנראה בשנת 820, בנו של מלך גוויניד' 'מרווין "המנומש" אפ גוריאד'. מרווין לקח לעצמו את שלטון הממלכה לאחר שהמלך האחרון של בית קונד'ה; הוול, נפטר ללא בן יורש. כך הקים מרווין את שושלת אברפראו (על שם מרכז השלטון באנגלסי), שבתקופתו נקראה שושלת מנאו ממנה הוא בא. אימו של רורדי, נסט פארך קאדל, הייתה ביתו של מלך פוויס קאד'ל (מלך: 808–773) ואחותו של המלך סינגאן אפ קאד'ל (מלך: 854–808).
כאשר נפטר אביו מרווין, ירש רורדי את כס ממלכת גוויניד' בשנת 844. מספר שנים לאחר מכן ב-855, נפטר מלך פוויס ללא בן יורש ורודרי ניצל את ההזדמנות ומשום שאימו הייתה שייכת לבית המלוכה בפוויס, לקח לעצמו את השלטון בממלכה. רורדי נשא לאשה את אנגהארד פרץ' מוריג ממלכת סייסל'ו, כך שכאשר אחיה גוואגון מלך סייסל'ו נפטר אף הוא ללא בן יורש, ניצל רורדי גם הזדמנות זו ולקח לעצמו את הכתר של סייסל'ו בשנת 872.
בתקופת שלטונו, התמודד רורדי הן בלחץ שהופעל מכיוון מזרח באנגליה והן מחופי ויילס במערב אם התגברות התקפות הויקינגים. בשנת 854 ישנו אף תיעוד לכך שהויקינגים תקפו ובזזו התיישבויות ברחבי האי אנגלסי, שנתיים לאחר מכן רורדי ניהל מערכה מוצלחת נגד הפולשים הוויקינגים ואף הרג את מנהיגם 'גורם'. בשנת 878 נהרג רורדי במהלך מערכה כנגד פלישה של ממלכת מרסיה לפוויס, במותו השאיר רורדי לפחות ארבעה בנים לחלק ביניהם את הממלכה המאוחדת שיצר אביהם.
מבין בניו של רורדי, אנרוואד הבכור ירש את ממלכת גוויניד', מרווין ירש את ממלכת פוויס וקאד'ל ירש את ממלכת סייסל'ו. הבן הרביעי תוד'וואל "העלוב", היה ככל הנראה צעיר מכדי לרשת תואר כל שהוא, לקח חלק במערכה כנגד מרסיה בשנת 881 שם הוא נפצע וקיבל את כינויו. משום שבניו עמדו כעת בראש שלוש ממלכות כשהם מקימים בהם שושלות חדשות, נוצר בסיס לחיזוק קשר השלטון בין ממלכות ויילס והטענה לקרבת דם בין מלכיה, מה שיהווה בסיס בהמשך לשיח האחדות של ממלכות ויילס ולבסוף ליצירת נסיכות ויילס במאה ה-13.
ענת הופמן
ענת הופמן (נולדה ב-2 באפריל 1954) היא פמיניסטית ופעילת זכויות אדם ישראלית, יו"ר ארגון נשות הכותל ומנהלת המרכז הרפורמי לדת ומדינה. לשעבר חברת מועצת עיריית ירושלים מטעם מרצ, ובעברה אלופת ישראל בשחייה ובעלת שתי מדליות כסף מהמכביה התשיעית (1973).
ביוגרפיה.
נולדה בירושלים בשם ענת ויס, בת לאב יליד ארצות הברית ואם ילידת ישראל, ממייסדי קיבוץ רמת רחל שעברו להתגורר בירושלים. למדה בתיכון ליד האוניברסיטה. למדה שנה אחת במחלקה לאמנות בבצלאל. לאחר שפרשה משחייה תחרותית למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וסיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ותואר שני באותו תחום מאוניברסיטת בר-אילן.
קריירת השחייה.
בשנת 1964 גילה אותה מאמן השחייה נחום בוך בבריכת ימק"א ירושלים. הוא התרשם מחוסר הפחד שלה ועל אף שלא ידעה לשחות באותו זמן החליט לאמן אותה ולהפוך אותה לאלופה. בנעוריה התאמנה בקבוצת השחייה של ברית מכבים עתיד בהדרכתו של בוך. הייתה אלופת ישראל בשחייה.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת השחייה בבת גלים בחיפה בסוף ספטמבר 1968 קבעה ויס שיא יסוד לנערות במשחה ל-800 מטר חופשי (11:24.1 דקות). שנה לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה באוקטובר 1969 זכתה בשתי מדליות ארד, במשחים ל-100 מטר חופשי ובמשחה ל-200 מטר חופשי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1970 זכתה ב-7 מדליות אישיות, מהן 2 כסף ו-5 ארד: כסף - במשחי 100 מטר חופשי ו-200 מטר מעורב אישי; ארד - במשחים ל-200 מטר חופשי, 400 מטר חופשי, 800 מטר חופשי, 200 מטר גב ו-400 מטר מעורב אישי.
לשיאה הגיעה הופמן באליפות ישראל שנערכה בספטמבר 1972 לאחר שזכתה ב-7 מדליות אישיות, מהן 4 זהב ו-3 כסף: זהב - במשחים ל-100 מטר גב, 200 מטר גב, 200 מטר מעורב אישי ו-400 מטר מעורב אישי; כסף - במשחים ל-100 מטר חופשי, 200 מטר חופשי ו-400 מטר חופשי.
בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכה ביולי 1973 זכתה ויס בשתי מדליות כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם גלינה ויינר, איריס גילון ואילת יוטבת ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם תמר שמיר, נאוה כגן ורעיה צורף.
באליפות ישראל שנערכה בספטמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות אישיות, מהן 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד: זהב - במשחה ל-100 מטר חופשי; מדליות כסף - במשחים ל-100 מטר גב ול-400 מטר מעורב אישי, ומדליית ארד- במשחה ל-200 מטר גב.
פעילות ציבורית.
במשך כמה שנים ניהלה את המכון למיון וברירת כוח אדם של הסוכנות היהודית. פרסמה טור צרכנות בעיתון "כל העיר", וכן ניהלה מאבק צרכנים נגד חברת "בזק".
בין השנים 1989-2003, במשך שלוש קדנציות רצופות, כיהנה כחברה במועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת מרצ והייתה מראשי האופוזיציה העירונית. כיהנה גם כחברת הנהלה באגודה לזכויות האזרח ובשדולת הנשים בישראל, והייתה פעילה בנשים בשחור.