תושבי אוסטרליה אינם מממנים את בית המלוכה ביום יום, ואינם מממנים את עלויות החזקת ארמונות המלוכה (הנמצאים מחוץ לאוסטרליה). רק כאשר המלכה נמצאת באוסטרליה עצמה, או כאשר המלכה פועלת כמלכת אוסטרליה, היא מקבלת סיוע מממשלת אוסטרליה במימון פעולותיה.
ממשלת אוסטרליה מממנת את הוצאותיו של המושל הכללי של אוסטרליה, ושל מושלי המדינות כאשר אלה פועלים בשם המונרך (והממשלה משלמת את הוצאות הנסיעה והלינה שלהם, וכן את הוצאות אבטחתם).
סדר ההורשה.
היורש הנוכחי של מלכת אוסטרליה הוא בנה, הנסיך צ'ארלס. עם מותה של המלכה, צפוי המושל הכללי של אוסטרליה להכריז בשם המועצה המבצעת הפדרלית של אוסטרליה לבחור אותו כמלך הבא של אוסטרליה.
סדר ההורשה היה בעבר סדר של העדפת הבן הבכור (בהתאם לחוק ההסדר 1701 הבריטי, וחוק הזכויות 1689 האנגלי), אך ב-2011 בוטלה העדפת הבן הזכר דווקא, וסדר הירושה הוא סדר הלידה ללא קשר למינו של היורש (למי שנולדו החל מ-2011). אף שחוקים אלה נחקקו על ידי בית הנבחרים הבריטי, החוקים מהווים כיום חלק מהמשפט החוקתי האוסטרלי. בהתאם לחוק וסטמינסטר, חוקי ההורשה האוסטרלים זהים לאלה של הממלכה המאוחדת.
על פי חוקים אלה, צאצאיה הטבעיים של סופיה מהנובר (היינו צאצאים שאינם מאומצים), השייכים לכנסייה האנגליקנית, שאינם נוצרים קתוליים (ועד 2011 רק מי שאינם נשואים לנוצרים קתוליים), יכולים לרשת את הכתר האוסטרלי.
אף שחוקים אלה נחקקו על ידי הפרלמנט הבריטי, הם הועתקו לתוך חוקת אוסטרליה וכיום בסמכותו של הפרלמנט האוסטרלי לשנותם בהתאם לכללי המשפט החוקתי האוסטרלי (אף שבהתאם לחוק וסטמינסטר הסכימה אוסטרליה שלא לשנות חוקים אלה מבלי הסכמה פה אחד של יתר ממלכות חבר העמים).
אף שבפועל, עם מותו של מונרך מכהן, יורש העצר מתחיל לכהן מיד (ולמעשה אין מצב בו אין מונרך מכהן), מקובל שההורשה נקבעת ומוכרזת על ידי המושל הכללי בשם המועצה המבצעת הפדרלית. המועצה מתכנסת בבית הממשלה שבקנברה ומכריזה על המלך, ולאחר תום תקופת האבל מוכתר המלך במנזר וסטמינסטר שבלונדון על ידי הארכיבישוף מקנטרברי.
אין חובה להכתיר את המונרך, ואדוארד השמיני כיהן כמלך אוסטרליה אף שמעולם לא הוכתר. כמו כן אין כללים מיוחדים לגבי ויתור על כס המלוכה, אולם אדוארד השמיני קיבל את הסכמת ממשלת אוסטרליה בטרם ויתר על כס המלוכה.
סמכויות.
המונרך מהווה למעשה את הישות המשפטית (הריבון) של המדינה האוסטרלית, ומייצג אותה. תביעות המוגשות נגד המדינה האוסטרלית או בשמה מוגשות נגד או בשם "הוד מלכותה בזכותה של אוסטרליה" ("Her Majesty the Queen in Right of Australia"). בהתאם, כאשר מוגשת תביעה נגד אחת ממדינות אוסטרליה או בשמה של אותה מדינה, התביעה מוגשת נגד או בשם המונרך הפועל בזכות אותה מדינה, לדוגמה תביעה נגד קווינסלנד תוגש נגד "הוד מלכותה בזכות קווינסלנד" ("Her Majesty the Queen in Right of Queensland").
אדמות המדינה באוסטרליה הן "אדמות הכתר" (Crown land), נכסי המדינה מכונים "נכסי הכתר" (Crown held property) וזכויות היוצרים של המדינה הם "זכויות יוצרים של הכתר" (Crown copyright).
עובדי המדינה באוסטרליה נדרשים להישבע שבועת אמונים (Oath of Allegiance) לכתר הבריטי כדי לשמש בתפקידם: כך כל חברי הפרלמנט האוסטרלי, כל חברי הפרלמנטים של המדינות והטריטוריות של אוסטרליה, וכן כל השופטים באוסטרליה (הן במישור המדינתי והן במישור הפדרלי).
במקביל, כאשר מוכתר המונרך האוסטרלי הוא נשבע בעצמו ומתחייב למשול בכל תושבי אוסטרליה "בהתאם לחוקיהם ומנהגיהם"
בעבר נדרשו חברי הממשלה להישבע שבועת נאמנות לכתר הבריטי. שבועה זו אינה מחויבת על פי חוק, ובדצמבר 2007, כאשר נבחר קווין ראד הוא בחר שלא להישבע שבועת אמונים לכתר, והיה ראש הממשלה האוסטרלי הראשון שלא עשה כן. יצוין כי הוא היה מחויב על פי חוק, ואף נשבע אמונים למלכה בעת שנשבע שבועת אמונים של חבר פרלמנט נבחר.
תפקיד חוקתי.
חוקת אוסטרליה אינה חוקה כתובה אחידה המפורטת במסמך אחד. החוקה האוסטרלית (בדומה למשפט החוקתי הבריטי ולמשפט החוקתי של מדינת ישראל) היא חוקה המורכבת מדברי חקיקה שונים מחד וממנהגים וממוסכמות חוקתיות מאידך.
בראש המדינה האוסטרלית ובמרכז החוקה האוסטרלית ניצב המונרך. בהיעדרו, מייצג את המונרך המושל הכללי, הממונה על ידי המונרך בעצת ראש ממשלת אוסטרליה. במדינות אוסטרליה ממונים מושלי המדינות על ידי המונרך בעצת ממשלות המדינות.
החוקה האוסטרלית שונה מיתר ממלכות חבר העמים בכך שהחוקה קובעת שהסמכות המבצעת נתונה בידי המושל הכללי (הממונה כאמור). בקנדה ובממלכה המאוחדת, לדוגמה, הסמכות המבצעת נתונה בידי המונרך. בשל הבדל זה לא פועלת באוסטרליה מועצת המונרך (Privy council).
תפקיד ביצועי.
על פי המשפט החוקתי האוסטרלי, ממנה המושל הכללי את ראש ממשלת אוסטרליה העומד בראש ממשלת אוסטרליה ומייעץ למושל הכללי בביצוע סמכויותיו הביצועיות הן בתחום מדיניות הפנים של המדינה והן בתחום מדיניות החוץ. בפועל תפקידו של המונרך (ושל המושל הכללי מטעמו) הוא תפקיד סמלי ותרבותי, והוא מהווה סמל לסמכות המדינה. "סמכויות הכתר" נתונות בפועל לממשלה, והיא זו המחליטה לפעול מכוחן (לדוגמה: לפתוח במלחמה ולשלוח כוחות צבא).
למושל הכללי סמכות חוקתית לזמן את חברי הפרלמנט למושב, ולהכריז על בחירות כלליות לפרלמנט. סמכויות אלה אינן מופעלות בפועל שלא על דעת ראש הממשלה. יחד עם זאת הסמכויות נתונות בפועל בידי המושל הכללי, ובשנת 1975 בזמן המשבר החוקתי שאירע באוסטרליה, המושל הכללי סר ג'ון קר פיטר את ראש ממשלת אוסטרליה גוף ויטלם.
ישנן סמכויות מסוימות המבוצעות על ידי המונרך עצמו, והמושל הכללי אינו ממלא את מקומו של המונרך - רק המונרך יכול לחתום על מינוי המושל הכללי, ולאשר את חלוקת תוארי הכבוד של מסדרי אוסטרליה. כמו כן, שינוי תוארו של המונרך באוסטרליה דורש את הסכמתו של המונרך עצמו.
על פי הנוהג החוקתי, ממנה המושל הכללי לתפקיד ראש הממשלה את המועמד שבו תומכים מרבית חברי בית הנבחרים של אוסטרליה - לרוב ראש המפלגה שזכתה במרב הקולות, אולם לעיתים מדובר במפלגה המראה שיש ביכולתה להקים קואליציה (אף אם אין מדובר במפלגה הגדולה ביותר) - במצב זה תוקם ממשלת מיעוט. בעצת ראש הממשלה הנבחר ממנה המושל הכללי את שרי הכתר החברים בממשלה. השרים חבים חובת דיווח לבית הנבחרים.
המלכה נוהגת להיפגש עם ראש הממשלה וחברי הממשלה ולקבל מהם עדכונים אודות מצב המדינה.
המושל הכללי ממנה נושאי משרה שונים ובהם שופטי בית המשפט העליון של אוסטרליה, מזכיר הממשלה ומזכיר המועצה המבצעת הפדרלית של אוסטרליה.
יחסי חוץ.
למושל הכללי סמכויות בתחום יחסי החוץ: רשמית, המושל הכללי הוא המנהל משא ומתן ומאשר אמנות, בריתות והסכמים בינלאומיים עליהם חתומה אוסטרליה. לא נדרשת הסכמת הפרלמנט לחתימה זו. בפועל, ממשלת אוסטרליה מנהלת את המשא ומתן על ההסכמים. המושל הכללי מאמין שגרירים זרים (מקבל כתבי האמנה של שגרירים זרים), וממנה את הנציב הכללי והשגרירים של אוסטרליה למדינות אחרות.
במסגרת סמכות הכתר, המושל הכללי, בשם המונרך, נותן את אישורי המעבר הבינלאומיים של אזרחי אוסטרליה (הדרכון), ולמעשה, הוא החתום על כל הדרכונים האוסטרליים.
תפקיד חקיקתי.
הפרלמנט האוסטרלי מורכב משלושה גופים: המונרך (הריבון), הסנאט האוסטרלי ובית הנבחרים האוסטרלי. סמכות הריבון בבתי המחוקקים מתבטאת באלה המוצגת בשני בתי הנבחרים. המונרך והמושל הכללי אינם משתתפים בדיוני החקיקה, ותפקידם מסתכם בחתימה המאשרת את החוקים ונותנת להם תוקף. היבט נוסף של סמכות זו היא סמכות המושל הכללי לזמן את בית הנבחרים, לפזרו ולהכריז על בחירות כלליות.
לאחר זימון הפרלמנט נערך טקס פתיחת הפרלמנט במהלכו המונרך, או המושל הכללי מטעמו, קורא את הנאום מן הכס. על פי הנוהג, המונרך (והמושל הכללי) אינם רשאים להיכנס לבית הנבחרים, ולכן הנאום מן הכס נערך מאולם הסנאט. בדומה לטקס הנערך בפרלמנט הממלכה המאוחדת, שליח מטעם המונרך, המכונה המוט השחור נשלח לבית הנבחרים, ובבואו אל הנבחרים נטרקות דלתות האולם בפניו (כדי לסמל את העובדה שלמונרך אסור להיכנס לאולם). לאחר שהוא דופק על הדלת, הוא מזמין את חברי בית הנבחרים לאולם הסנאט לשמוע את הנאום.
כל החוקים באוסטרליה (הן חוקים פדרליים והן חוקי מדינות), למעט חוקים של המועצה המחוקקת של טריטוריית הבירה האוסטרלית נחתמים על ידי המושל הכללי או המונרך. המושל הכללי שומר לעיתים חוקים לחתימה על ידי המלכה עצמה ("for the Queen's pleasure"). המונרך או המושל הכללי חותמים על החוקים בחתימת ידם, ולאחר מכן נחתמים החוקים על ידי החותם הגדול של אוסטרליה או חותם המדינה שבה נחקק החוק.
המונרך רשאי לסרב לבטל חתימה על חוק בתוך שנה מיום שהחוק נחתם על ידי המושל הכללי. בעבר סמכות זו נעשתה בהתייעצות עם הממשלה הבריטית, אולם בעקבות חקיקת חוק אוסטרליה, הסמכות נתונה בידי המונרך בלבד, והוא אינו רשאי להתייעץ בממשלת הממלכה המאוחדת.
בסמכות זו מעולם לא נעשה שימוש.
תפקיד שיפוטי.
בדומה לממלכה המאוחדת, המונרך נחשב כ"מקור הצדק" ("fount of justice"). המונרך עצמו משמש סמל: תיקים פליליים נתבעים בשם הכתר, ובתיקים אזרחיים "המלכה" מהווה צד לתיק, ומסמלת את המדינה. על פי הכלל הקובע כי "המונרך אינו יכול לעוול" - לא ניתן להגיש תביעה פלילית נגד המונרך. מאידך, תביעות אזרחיות נגד הממשלה אפשריות.
למונרך סמכות לחון (לתת חנינה) בכל שלבי ההליך הפלילי.