הסופר קאפ האירופי 2020 היה המהדורה ה-46 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. במשחק השתתפו המועדון הגרמני באיירן מינכן, הזוכה בליגת האלופות 2019/20, והמועדון הספרדי סביליה, אלופת הליגה האירופית 2019/20. המשחק התקיים בפושקש ארנה בבודפשט, הונגריה, ב-24 בספטמבר 2020. במשחק ניצחה באיירן מינכן לאחר שגברה על יריבתה 2–1 בתום הארכה, לאחר 1–1 בתום הזמן החוקי.
קבוצות.
זו הייתה הפעם החמישית שבאיירן מינכן השתתפה בסופר קאפ האירופי והזכייה השנייה שלה, כשהיא זכתה בו פעם אחת בעבר וסיימה כסגנית בשלוש פעמים נוספות. זו הייתה ההופעה השישית של סביליה בתחרות, לאחר שזכתה בו פעם אחת וסיימה כסגנית עוד ארבע פעמים.
תיאורבו
תֵיאוֹרבּוֹ הוא כלי פריטה ששייך למשפחת הלאוטה, והוא בעל צוואר מוארך ושתי תושבות למפתחות כיוון (peg box). תיבת התהודה של התיאורבו, בדומה ללאוטה, היא בעלת גב קמור וחזית עשויה עץ, שכוללת, בדרך כלל, פתח תהודה. צוואר התיאורבו מחובר לחלקה החיצוני של תיבת התהודה ונמתח ממנה והלאה. נגני התיאורבו פורטים על המיתרים בידם האחת, ובו-זמנית משתמשים בידם השנייה כדי להצמיד את המיתרים לצוואר. הצמדת מיתרים לצוואר במקומות שונים מייצרת גובהי צליל משתנים, וכך הנגנים מסוגלים לנגן אקורדים, קווי בס, וקווים מלודיים.
התיאורבו הוא קרוב משפחה של הלאוטת-תיאורבו ("liuto attiorbato"), התיאורבו הצרפתי לנגינת סולו ("théorbe des pièces"), הארכילאוטה , הלאוטה הבארוקית הגרמנית, והאנג'ליק. הצוואר של התיאורבו ארוך בהרבה מצוואר של לאוטה רגילה ובקצהו ישנה תושבת מפתחות כיוון נוספת. טווח הצלילים של התיאורבו רחב בהרבה מאשר טווח הצלילים של לאוטה רגילה, הודות למיתרי בס בעלי רגיסטר נמוך, שמתחברים לחלק המוארך של הצוואר ומנוגנים באופן פתוח (היינו, לא ניתן לשנות את גובה הצליל שלהם). התיאורבו שייך לתקופת מוזיקת הבארוק (1600–1750) ושימש נגנים בעיקר לנגינת תפקידי באסו קונטינואו בתור ליווי , כחלק מהרכב שלרוב כלל צ'מבלו, עוגב וכלי בס. כמו כן השתמשו בתיאורבו לביצוע קטעי סולו.
מוצאו של התיאורבו ופיתוחו.
התיאורבו פותח באיטליה, בשנותיה המאוחרות של המאה ה-16, כמענה לביקוש שנוצר באותה תקופה עבור כלי בס בעלי טווח צלילים רחב. כלים מהסוג הזה היו נחוצים לביצוע מוזיקה בסגנון חדשני של אופרה שפיתחה הקמראטה הפלורנטינית, וכן לביצוע יצירות חדשות שאימצו את שיטת הבאסו קונטינואו, כגון קובצי השירים והמדריגלים, "המוזיקה החדשה" ("Le nuove musiche"), מאת ג'וליו קאצ'יני.
הנגנים והמלחינים הבולטים ביותר בתקופת התיאורבו המוקדמת שבאיטליה היו ג'ובאני גירולמו קפספרגר ואלסנדרו פיצ'יני . באנגליה, מעט מיצירות הסולו שרדו, אבל ויליאם לוֹז ואחרים שילבו את התיאורבו בהרכבים קאמריים ובתזמורות אופראיות. בצרפת, התיאורבו היה כלי מוערך והוא שולב ביצירות קאמריות ותזמורתיות מאת מלחינים כגון ניקולא אוטמן ורובר דה ויזה עד אמצע המאה ה-18. תזמורות של חצרות מלכות בווינה, בָּיְירוֹיְת שבגרמניה וברלין, המשיכו להעסיק נגני תיאורבו, כגון ארנסט גוטליב בארון , גם אחרי 1750. בנוסף לארצות אלו, התיאורבו הגיע גם לאוקראינה, פולין ורוסיה, אם כי צורת בנייתו באזורים אלו השתנתה וכן גם שמו.
מיתרי התיאורבו וכיוונם.
תיאורבואים גדולים מכוונים לפי שיטת "התקת אוקטבה". על-פי שיטה זו כל המיתרים מכוונים לפי סדר עולה (היינו, מן הצליל הנמוך ביותר לגבוה ביותר), פרט לשני המיתרים הגבוהים ביותר ש"שוברים" את הסדר. גובה הצליל של כל אחד משני המיתרים הללו נמוך יותר מהמיתר שבא לפניהם, כך שבמקום להמשיך ו"לטפס לגובה" הם מכוונים נמוך יותר. המיתרים, לפי פיצ'יני ומיכאל פרטוריוס, היו עשויים לעיתים מפליז או פלדה (זאת בניגוד למעי מיובש של כבשים, החומר שממנו יוצרו רוב המיתרים). התיאורבואים היו לרוב בעלי 14 מיתרים אך ידוע גם השימוש בתיאורבואים בעלי 15 ואפילו 19 מיתרים.
יצירות סולו.
עד המאה ה-21, רובן המכריע של יצירות הסולו הבארוקיות שנכתבו לתיאורבו הגיעו מאיטליה וצרפת. באיטליה, קפסברגר פיצ'יני וקסטאלדי כתבו טוקטות, מוזיקה לריקודים איטלקיים (קוראנטים וגליארדות) ווריאציות. בצרפת, רובר דה ויזה, ברטולוטי , שארל אורל ואטיין לה-מואן , כתבו מוזיקה לריקודים (פרלוד, אלמנד, קוראנט, סרבנד וג'יג). כמו כן, מלחינים צרפתיים היו ממירים לעיתים קרובות קטעי אופרה וקטעי מקלדת (מאת מלחינים כגון לולי וקופרן) ליצירות סולו שיועדו לתיאורבו.
שיחות מילואים
שיחות מילואים היא סדרת טלוויזיה של כאן 11 מתאגיד השידור הישראלי יצירתם של אהוד עזריאל מאיר ואופיר בועז המשחקים את הדמויות בסדרה, בבימוי אופיר בועז ובהפקת דנה שלהב המציגה הופעת אורח.
מתכונת.
כל פרק מתחיל בקולה של סמלת המבצעים, אורית נבון, הקוראת לצוות "מטרוניטא" ובודקת את מצבם או את מיקומם.
אופיר ואהוד, צמד חיילי מילואים, מדברים ביניהם כדי "להעביר את המילואים" עם פק"ל קפה ושתי כוסות זכוכית. בכל פרק הם נמצאים במיקום אחד, אפייני לאימוני מילואים, כמטווח, גדר בטון בשדה או בתרגיל מארב בשטח.
הפרק מסתיים בכך שסמלת המבצעים קוטעת את דבריהם ושואלת אם הכל תקין.
הצילומים נעשו לרוב באזורי אימונים בדרום, כמו גבעות גורל ובית גוברין - מרשה.
לוקאש זוולינסקי
לוקאש זוולינסקי (בפולנית: Łukasz Zwoliński; נולד ב-24 בפברואר 1993 בשצ'צ'ין שבפולין) הוא כדורגלן פולני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת לכיה גדנסק מליגת העל הפולנית.
קריירת מועדונים.
זוולינסקי שיחק במספר מועדונים בפולין ובקרואטיה.
בחודש פברואר 2020 חתם זוולינסקי על חוזה לשלוש עונות וחצי בלכיה גדנסק מליגת העל הפולנית.
פדרו נונו
פדרו נונו פרננדש פריירה (בפורטוגזית: Pedro Nuno Fernandes Ferreira; נולד ב-13 בינואר 1995 בבוארקוס שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת קשר הכנף.
קריירת מועדונים.
נונו גדל במחלקות הנוער של בוארקוס, נאבאל, בנפיקה ליסבון ואקדמיקה דה קוימברה. ב-16 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בתיקו 1-1 נגד ספורטינג ליסבון במסגרת ליגת העל הפורטוגלית. ב-23 במאי 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2–4 לוויטוריה דה גימארייש במסגרת המחזור האחרון בליגה.
בעונת הבקיע נונו ארבעה שערים ב-12 הופעות ליגה בלבד, וקבוצתו ירדה לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר 14 שנים בליגת העל הפורטוגלית. ב-28 בנובמבר 2016 הוא חתם על חוזה לארבע עונות וחצי בבנפיקה ליסבון, ותשעה ימים לאחר מכן הושאל לטונדלה.
ב-9 ביולי 2018 חתם נונו על חוזה לשלוש עונות במוריירנסה. הוא הבקיע חמישה שערים בעונת הבכורה שלו במועדון.
ב־7 ביוני 2021 חתם נונו על חוזה לשלוש עונות בבלננסש סאד מליגת העל הפורטוגלית. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע שני שערים ב-30 הופעות ליגה, וקבוצתו ירדה לליגה הפורטוגלית השנייה לאחר שסיימה במקום האחרון בליגה.
ב-23 ביוני 2022 חתם נונו במכבי בני ריינה, העולה החדשה לליגת העל הישראלית. אך ב-31 ביולי 2022 שוחרר מהקבוצה.
שיחת מילואים
רבי אבינא
רבי אבינא היה אמורא בבלי ואמורא ארץ ישראלי בדור השלישי לאמוראים.
תולדות חייו.
רבי אבינא נולד וגדל בבבל. הוא למד שם אצל רב הונא, רב ירמיה בר אבא ורב חסדא. לפי המסופר בתלמוד הוא לימד הלכות בעיר ששכנה בסביבות סורא ואחר כך עבד לארץ ישראל והיה שם מגדולי האמוראים. בארץ ישראל הוא בא במגע עם אמוראים רבים, רבי אמי, רב זעירא ורב יעקב בר אחא.
אמוראים רבים ציטטו אמרות בשמו. בהם ניתן למנות את רבי אילא, רבי יונה, רבי יוסי בר חנינא, רב יוסי בן רבי בון ועוד.
אני לא יכולה בלעדיך
אני לא יכולה בלעדיך הוא סינגל שהקליטה הזמרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. הוא יצא לאור בנובמבר 1994, בחברת התקליטים הליקון, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני שלה, אומפטמפה.
רקע וכתיבה.
את השיר כתב מקס גת מור, הלחין צביקה פיק והפיק עופר ניסים. באלבום יש ל"אני לא יכולה בלעדיך" שתי גרסאות שונות. הראשונה היא גרסתו הרגילה והשנייה (המכונה Power Dance) מקוצרת והמקצב שלה מהיר יותר.
"אני לא יכולה בלעדיך" יצא לאור גם בגרסה אקוסטית, שנכללה באלבום האוסף, דיווה – האוסף.
בפברואר 2012 הסבירה דנה אינטרנשיונל כי מילות השיר סובבות סביב סיפור ההתאהבות שלה בבחור ושמו ניסים בכר, שאותו פגשה באחת מהופעותיה. הוא נהרג בתאונת אופנוע, ומאז מותו היא נוהגת להשיב לשאלות על חיי האהבה שלה באומרה "אני נשואה לעבודה שלי".
הצלחה.
ב־13 בדצמבר 1994 נכנס השיר לראשונה למצעד הסינגלים השבועי של רשת ג', במקום ה־15. ב־15 בינואר 1995 הגיע למקום הראשון ושם שהה שלושה שבועות ברציפות. הוא יצא מן המצעד לאחר 18 שבועות רצופים ב־16 באפריל. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשע"ה הגיע "אני לא יכולה בלעדיך" למקום החמישי.
אחת ההופעות הזכורות ביותר של אינטרנשיונל עם השיר התרחשה בתוכנית הטלוויזיה "בשידור חי – דן שילון מארח", בליווי התזמורת הסימפונית של בת ים ובניצוחו של דוד קריבושי. פיק אף הוציא לאור גרסה משלו לשיר, שכתובה בלשון זכר, בשם "אני לא יכול בלעדייך".
בתרבות פופולרית.
שיר זה נכלל במחזמר הלהיטים "מרי לו", שעלה לראשונה בתיאטרון הבימה בשנת 2002 ומבוסס על 25 משיריו של צביקה פיק.
רב יוסי בן רבי בון
דייוויד זאסלב