היישומים עבור קבלים משתנים מוגבלים בעיקר למעגלי זרם חילופין. ברוב היישומים נדרשים פעולה בתדר גבוה, בהספק גבוה ועם אובדן אנרגיה נמוך. הם משמשים ביישומי כוונון רדיו, כוונון אמפדנס של אנטנות וכן הלאה. קבלי אוויר מעניינים ליישומים צבאיים בשל ההתנגדות המובנית שלהם לפולסים אלקטרומגנטיים שיכולים להיווצר בכוונה כדי להרוס ציוד אלקטרוני או כתוצר לוואי של פיצוץ גרעיני. יישומים מודרניים כוללים רשתות התאמת RF לבקרת פלזמה בציפוי של חומרים מוליכים על פרוסות סיליקון, כמו גם סורקי דימות תהודה מגנטית רפואיים, הדורשים קבלים משתנים לא מגנטיים. מכיוון שקבלי אוויר עשויים מאלומיניום, שאינו מגנטי, הם פועלים מצוין גם בתנאי סביבה של שדות מגנטיים חזקים.
מוסטפא פאל
מוסטפא פאל (בצרפתית: Moustapha Fall) הוא כדורסלן צרפתי במשחק באולימפיאקוס מליגת העל היוונית והיורוליג בעמדת הסנטר. פאל בולט בגובהו, שעומד על 2.18 מטרים.
קריירה מקצועית.
פאל שיחק בליגה הצרפתית מ-2011 עד 2017. בעונת 2015/16 שיחק באולימפיק אנטיב, שם הוביל את הליגה בחסימות. הוא חתם באלאן שאלון לעונת 2016/17. בעונה זו זכתה שאלון באליפות, מה שהיה התואר הלאומי הראשון של פאל. בנוסף, סתיו שיחק בגמר היורופקאפ עם שאלון, שם הפסידה קבוצתו לנאנטר, אך הוא זכה בתואר ה-MVP של הגמר. בשני המשחקים של הגמר הוא העמיד ממוצעים של 14 נקודות, 7.5 ריבאונדים וחסימה אחת.
לפני תחילת העונה, פאל השתתף בליגת הקיץ של ה-NBA של 2016 בלאס וגאס במדי הלוס אנג'לס לייקרס.
ב-13 ביולי 2017, חתם פאל במועדון הטורקי סאקאריה.
ב-26 ביולי 2018, פאל חתם בלוקומוטיב קובאן מהליגה המאוחדת של VTB.
ב-21 ביולי 2019, סתיו חתם על חוזה עם טורק טלקום מליגת העל הטורקית בכדורסל וליגת האלופות בכדורסל. באוקטובר 2020 נבחר פאל לחמישייה השנייה של ליגת האלופות בכדורסל.
ביוני 2021, סתיו באולימפיאקוס היוונית. ב-28 בפברואר 2022 הוא האריך את חוזהו בקבוצה עד 2025.
פאל הוא אחיו של הכדורסלן יוסופה פאל מאסוול ליון-וילרבאן.
בנבחרת הלאומית.
פאל השתתף עם נבחרת צרפת באולימפיאדת טוקיו 2020, בה זכה במדליית הכסף, והעמיד ממוצעים של 3.8 נקודות, 2.3 ריבאונדים, אסיסט אחד ו-0.5 חסימות.
תג מטא
ג'ון סי וודס
ג'ון קלרנס וודס (באנגלית: John Clarence Woods, נולד ב-5 ביוני 1911 – 21 ביולי 1950) היה נגד אמריקאי, שלצד ג'וזף מאלטה היה תליינם של נאשמי משפטי נירנברג ב-16 באוקטובר 1946. אף על פי שלא היה תליין מקצועי, וודס תלה בין 60 ל-70 אנשים, ביניהם חיילים אמריקאים ופושעי מלחמה גרמנים.
ביוגרפיה.
וודס נולד וגדל בויצ'יטה שבקנזס, וב-1929 התגייס לצי האמריקאי, אולם ערק לאחר כמה חודשים. הוא נשפט בבית דין צבאי, נבחן על ידי ועדה פסיכיאטרית ונקבע כי הוא לא מתאים לשירות ושוחרר. עד מלחמת העולם השנייה עבד כפועל בניין. ב-1940 הוא נרשם למערכת השירות הסלקטיבי, ובאוגוסט 1943 גויס לצבא ארצות הברית והוצב בגדוד הנדסה קרבית.
לפני מבצע אוברלורד וכניסת בעלות הברית לצרפת, הוצאות להורג בתלייה של חיילים בוצעו בידי אלברט פיירפוינט ודודו, תליינים אנגלים מקצועיים, אולם עם הגעת כוחות הברית לאירופה היבשתית לא היו להם תליינים בשירות. כאשר הצבא האמריקאי חיפש תליין בשורות חייליו, שמו של וודס עלה: הוא טען לשווא ששימש כעוזר תליין בשתי תליות בטקסס ושתיים באוקלהומה. ככל הנראה הצבא לא בדק את הרקע שלו: בתקופה ובמדינות שבהן טען וודס שעבד כעוזר תליין, הוצאות להורג בוצעו על ידי כיסא חשמלי בלבד.
וודס מונה לתליין וקודם מטוראי לרב-סמל ראשון (מאסטר סרג'נט). וודס הוציא להורג בתלייה 34 חיילים אמריקאים בצרפת במהלך 1944 עד 1945. ב-1946, לאחר גזירת הדין במשפטי נירנברג הראשיים, היה התליין של עשרה מהנאשמים לצד התליין ג'וזף מאלטה, ואף שימש בתפקידו בהוצאה להורג של פושעים אחרים ממשפטי נירנברג הנוספים. נטען על ההוצאות להורג שלו כי לא בוצעו כהלכה: רבים נפגעו בראשם בפתיחת דלת הרצפה, הנידונים לא מתו משבירת המפרקת אלא מחנק וחלק מההוצאות להורג נמשכו כחצי שעה – ההוצאה להורג של וילהלם קייטל, לדוגמה, נמשכה 24 דקות.
לאחר המלחמה, וודס המשיך לשרת עד למותו מהתחשמלות ב-21 ביולי 1950, באנווטאק שבאיי מרשל. וודס קבור בטורונטו, קנזס.
לפני שירותו הצבאי התחתן עם הייזל צ'ילקוט, אחות במקצועה, ולא היו להם ילדים.
למסוס
לה מטן
לה מטן (בצרפתית: Le Matin) היה יומון צרפתי שראה אור בפריז במשך למעלה משישים שנים, מ-1884 ועד 1944.
לה מטן נחשב לאחד מארבעת היומונים הצרפתיים הגדולים בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה, העסיק רבים מגדולי העיתונאים בני התקופה ופרסם לראשונה מיצירותיהם של סופרים גדולים. העיתון היה בעל זיקה רפובליקנית מתונה והתנגד לסוציאליזם ותנועות מהפכניות אחרות.
בתודעה היהודית זכור כתב העת מפרשת דרייפוס כמי שכבר ב-1896 הטיל ספק באשמתו של אלפרד דרייפוס וביולי 1899 פרסם את הודאותיו של פרדיננד אסטרהאזי.
ב-1940 תמכה מערכת העיתון במדיניות שיתוף הפעולה, ואף אימצה קו פרו-נאצי לפני סגירת העיתון ב-17 באוגוסט 1944.
היסטוריה.
לה מטן היה פרי יוזמתם של קבוצת יזמים אמריקאים והעורך האמריקאי סמואל סלווין צ'מברלין . המודל לחיקוי היה היומון הבריטי "The Morning News" ועל הפרויקט הופקד העיתונאי הצרפתי אלפרד אדוארדס . הגיליון הראשון הושק ב-26 בפברואר 1884.
כעבור חודשים ספורים עזב אדוארדס את העיתון וייסד יומון משלו "Le Matin Français" שזכה במהירות לתפוצה גדולה יותר משל העיתון המקורי. בשלב זה שב אדוארדס ורכש את לה מאטן כשהוא ממזג את שני העיתונים.
העיתון יצא לאור מדי יום במשך שישים שנים עד לסגירתו לאחר מותו של הבעלים והמשקיע העיקרי בעיתון, מוריס בונאו-ורילה .
מפלגת CARC
מפלגת CARC (באיטלקית: Partito dei CARC) היא מפלגת שמאל רדיקלית באיטליה. CARC הוא ראשי התיבות ל-"Comitati di Appoggio alla Resistenza per il Comunismo" (בעברית: ועדות התמיכה במאבק לקומוניזם).
היסטוריה.
CARC נוסדה בכינוס שנערך בויארגיו , איטליה בין ה-21 ל-22 בנובמבר 1992. הכינוס נערך על ידי אנשים מבוגרים שתמכו וצדדו באידאולוגיות מרקסיסטיות-לניניסטיות, פרו-סיניות וטרוצקיסטיות, ורובם הגיעו מהתנועה "אוטונומיה אופריה" . המזכיר הכללי הראשון של המפלגה היה ג'וזפה מג', שב-1981 נחקר במשטרה בגין חתרנות וזוכה ב-1986.
CARC פעלה תחילה בעיקר בקמפניה וטוסקנה, אך עם הזמן נכנסה למרכז השיח הפוליטי, ורבים קישרו את המפלגה לפעולות החתרניות והחשאיות אשר התרחשו במדינה. ב-1998, יצא מצע המפלגה אשר נקרא "Project of Manifesto – Program of the New Italian Communist Party", ועל פי המצע, המטרה העיקרית של המפלגה היה להנהיג את הפרולטריון (מעמד הפועלים).
המפלגה נחלשה כאשר התפצלה לשתיים. הפיצול הראשון התרחש כאשר קבוצה של שמאלנים מיליטנטים מהמפלגה, פרשו ממנה והקימו קבוצה משלהם אשר נקראה "LineaRossa", והפיצול השני התרחש כמה ימים לפני רצח מאסימו ד'אנטונה, כאשר קבוצה קטנה של אנשים מהמפלגה הואשמה ב-"פעילות בעלת נטיות אנרכיסטיות", מה שסטה מהקו שהמפלגה הלכה דרכה.
ב-2001, המפלגה החדשה תוכננה לקום מחדש בתור "המפלגה הקומוניסטית". על פי המזכיר פייטרו ונגלי, המבצע הזה נועד לשקם את ולאחד את המפלגה כפי שהייתה בעבר.
בבחירות המוניציפליות בנאפולי ב-2011, מפלגת CARC תמכה באופן מוצהר בשופט לשעבר לואיג'י דה מגיסטריס , שהיה בקשר עם מאפיה איטלקית, ועוררה מחלוקת רחבה בציבור.
בבחירות לפרלמנט של 2013, המפלגה בחרה לתמוך בתנועת חמשת הכוכבים.
מאטען
לה מטין
לה מאטין
לה מאטן
אקדמיית ואגאנובה לבלט רוסי
אקדמיית ואגאנובה לבלט רוסי (ברוסית: Акадэмія рускага балета імя А. Я. Ваганавай) הוא בית ספר לבלט קלאסי בסנקט פטרבורג, רוסיה. האקדמיה נוסדה בשנת 1738, בתקופת מלכותה של אנה, קיסרית רוסיה, ונודעה בשם "בית הספר האימפריאלי לבלט" עד תקופת השלטון הסובייטי בברית המועצות, כשבית הספר נסגר לתקופה קצרה ואחר חידש את פעילותו בשם "המכון הכוריאוגרפי הממלכתי של לנינגרד". בשנת 1957 שונה שוב שמו של בית הספר כאות כבוד למחנכת אגריפינה ואגאנובה, שפיתחה את שיטת ההכשרה לבלט קלאסי הנלמדת שם מאז שלהי שנות ה-20 של המאה ה-20. רבים מבתי הספר לבלט המובילים בעולם מאמצים יסודות של שיטת ואגאנובה בשיטות ההכשרה שלהם.
אקדמיית ואגאנובה היא בית הספר של בלט מריאינסקי, אחת מלהקות הבלט הראשונות בעולם. תלמידי בית הספר מוצאין לעסוקה בלהקות בלט ומחול מודרני ברחבי העולם, כגון בלט בולשוי, הבלט המלכותי, תיאטרון הבלט האמריקאי ובלט מיכאילובסקי.
היסטוריה.
בית הספר נוסד כבית-ספר אימפריאלי לתיאטרון בצו הקיסרית אנה, ב-4 במאי 1738. בראש המוסד עמד מנהל הבלט הצרפתי ז'אן-באטיסט לאנדה. הכיתות הראשונות השתכנו בחדרים ריקים בארמון החורף בסנקט פטרבורג והתלמידים הראשונים היו שנים-עשר בנים ושתים-עשרה בנות. מטרת בית הספר הייתה ליצור את להקת המחול המקצועית הראשונה ברוסיה, שהובילה להקמת הבלט הרוסי האימפריאלי, ובית הספר נודע בשם "בית הספר האימפריאלי לבלט". הבלט הרוסי האימפריאלי הוא מבשרו הישיר של בלט מריאינסקי הנוכחי.