שר הביטחון אהוד ברק אמר באותה ישיבה כי "ועידת דרבן זה ביטוי לעולם הפוך. מקום בו אחמדינז'אד יכול להיות אורח כבוד בוועידה נגד גזענות. אנחנו צריכים להיאבק בהיפוך היוצרות הזה, לשם כך אנחנו קיימים".
שר החוץ אביגדור ליברמן הוסיף כי ישראל מודה למדינות שהודיעו שידירו את רגליהן מ"וועידת הצביעות" וקרא למדינות נוספות להחרים את הוועידה. ליברמן אף החליט, יחד עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, להחזיר את השגריר הישראלי בשווייץ להתייעצות לאור אירוח אחמדינז'אד בז'נבה ומתן במה לדבריו.
יושבת ראש האופוזיציה, ציפי לבני, קראה לקהילה הבינלאומית לא להשתתף בוועידה.
נשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, אמר כי הוא "חש בושה שביום הזיכרון לשואה ולגבורה נפתחת ועידה גזענית בז'נבה שבה אורח הכבוד הוא אחמדינז'אד, אשר קורא למחוק את ישראל מהמפה ומטיף להכחשת השואה". ובנוגע למארחת, שווייץ, הוסיף ש"יש גבול גם לנייטרליות של שווייץ. יש גבול שאותו אסור לחצות" ולאחר כמה דברים סיים ואמר "לישראל אין ועידה, אך יש לה את האל שבשמיים, ואליו נתפלל ביום זה".
בעולם.
האפיפיור בנדיקטוס ה-16, שיבח את משתתפי הוועידה ודרבן אותם להמשיך להיאבק בגזענות ובאפליה אך התעלם מיחסה של הוועידה לישראל.
מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, הביע צער על החרמת הוועידה מצד חלק מהמדינות ואמר: "אנחנו מדברים על מציאת אחדות חדשה כפי שהתקופה דורשת. אבל נותרנו חלשים ומפולגים ותקועים בזמנים ישנים". אך מאידך הוא גינה, יחד עם נציגי צרפת, בריטניה וקנדה, את נאומו של אחמדינז'אד בוועידה.
נשיא שווייץ, הנס רודולף מרץ, טען בתגובה להחרמת הוועידה ולהשבת השגריר הישראלי להתייעצות, לנייטרליות של ארצו ולדבריו: "שווייץ היא נייטרלית ואינה נוטלת חלק בשום ברית". כמו כן, בריאיון ל"רשת ב'" אמר מרץ שהסיבה להסכמתו להיפגש עם אחמדינז'אד היא כי: "מדובר בהליך מקובל זה שנים רבות. אם מישהו מבקש ממני להיפגש עמו - אני תמיד נענה".
ראש ממשלת קנדה, סטיבן הרפר, בירך על עזיבת האולם מצד הדיפלומטים המערביים וכינה זאת "התנגדות קולנית למה שהנשיא אחמדינז'אד מייצג ומה שיש לו לומר".
נשיא צרפת, ניקולא סרקוזי, כינה את ההערות "קריאה בלתי נסבלת לשנאה גזענית שבזה לאידיאלים ולערכים המתוארים בהצהרה האוניברסלית של זכויות האדם".
ראש ממשלת בריטניה, גורדון בראון, גינה את הצהרותיו של אחמדינז'אד ואף הגדירן כהסתה.
הממשל האמריקני הגיב בקרירות יחסית לדבריו של נשיא איראן, ובהודעתו נאמר, כי דבריו של אחמדינז'אד לא תורמים לשיחים הבינלאומיים, אך פניה של ארצות הברית עדיין לדיאלוג.
במאמר מערכת ביומון הסורי "א-שרק אל-אווסט" שנכתב יום לאחר נאומו של אחמדינז'אד, התייחס העורך טארק אל-חמיד לנאומו של אחמדינז'אד, וטען נגדו: "במה יתרמו דבריו של נשיא איראן לסוגיה הפלסטינית או לטובת האדמות הערביות הכבושות?". לטענתו של אל-חמיד: "הנאום היה בעיקרו מכוון לרחוב הערבי והאיסלאמי ונועד 'להטעין את הכרטיס' של איראן". לדבריו, אין די בנאומים כאלה שלא עוזרים לאינטרס האיסלאמי אלא יש לפעול: "אנו זקוקים למעשים. והמעשים אשר הבחנו בהם אתמול נעלמו בתוך צווחות נאומו של אחמדינז'אד ובהחרמת מדינות המערב את נאומו".
חד מיני
פלקון (מערכת)
פלקון (EL/M-2075 Phalcon) היא מערכת מוטסת לשליטה והתרעה מוקדמת (להלן "מערכת להתרעה מוקדמת", ידועה באנגלית כ-AWACS: Airborne Early-Warning and Control System) המפותחת על ידי חברת אלתא מערכות הישראלית (חברה-בת של התעשייה האווירית לישראל).
ייעודה העיקרי של המערכת הוא לספק מודיעין על-מנת לאפשר עליונות אווירית ולבצע מעקב אחר כוחות בזירה.
לפי דעת מומחים, הפלקון היא מהמערכות המתקדמות ביותר בעולם מסוגה.
הפלקון משמשת כרגע בצבאותיהן של שלוש מדינות לפחות: ישראל (בכינוי "נחשון-עיטם"), הודו וצ'ילה, ושתי מדינות נוספות — סינגפור ואיטליה — הזמינו את המערכת. ישראל ביקשה למכור את המערכת גם לסין אך חזרה בה בעקבות התנגדות ארצות הברית.
מאפיינים ויכולות.
מערכת הפלקון מורכבת ממספר גלאים, כשהעיקרי שבהם הוא מכ"ם מסוג מערך מופע (Phased Array) סורק-אלקטרונית אקטיבי (Active Electronically Scanned Array, ובקיצור AESA). בניגוד למכ"ם "רוטודום" — ההתקן החיצוני המותקן על מערכות התרעה מוקדמת אחרות, המכ"ם מסוג זה מורכב ממערך של אנטנות קליטה ושידור באופן שמאפשר לכוון אלקטרונית את אלומת המכ"ם, כך שאין צורך בהתקן שמסתובב וסורק באופן מכני. מכ"ם זה הוא בעל קצב-סריקה קצר ביותר יחסית למכ"ם הסורק-מכנית, ומאפשר התמקדות מיידית במטרה מסוימת.
מערכות המכ"ם של הפלקון יכולות להיות מותקנות על גוף המטוס, או מעליו בתוך חופה. בכל אופן, יתאפשר למכ"ם לכסות בסריקתו 360 מעלות סביב. בכך הוא מסוגל לעקוב ולאכן מטרות מתמרנות מהירות (למשל מטוסי קרב), מטרות הטסות בגובה-נמוך ואף מטרות קרקעיות, בטווח של מאות קילומטרים ובכל תנאי מזג אוויר.
בנוסף, מכילה מערכת הפלקון רכיב זיהוי עמית-טורף (בקיצור: זע"ט, באנגלית: IFF), וכן רכיבי מודיעין אלקטרוני (Electronic Surveillance Measures / Electronic Intelligence — ESM/ELINT) ורכיבי מודיעין תקשורת (Communication Surveillance Measures / Communication Intelligence — CSM/COMINT), המאפשרים לגלות, לנתח ולאסוף מידע על קורנים קרקעיים ואוויריים (לדוגמה: מערכות מכ"ם של סוללות נ"מ) ותשדורות תקשורת של רשתות הקשר של האויב.
בהסתמך על מערך הגלאים המרכיבים אותה, מערכת הפלקון מסוגלת ליצור היתוך-מידע בזמן-אמת, על-מנת לשפר את יכולת גילוי המטרות.
מערכת הפלקון מתאימה להתקנה על מספר כלי טיס, ובהם בואינג 707, בואינג 767, בואינג 747 ואיליושין Il-76. לצורך הפעלתה, מורכבות בפלטפורמה הנושאת את הפלקון עד 11 עמדות מפעילים.
היסטוריה.
המערכת נחשפה לראשונה ב-1989, לאחר שמערכת דומה סופקה לחיל האוויר, והתעשייה האווירית החלה בשיווקה ברחבי העולם. הלקוח הראשון עמו נחתם חוזה היה חיל האוויר של צ'ילה.
במסגרת החוזה מערכת הפלקון והותקנה על מטוס בואינג 707 שרכשה התעשייה האווירית. המערכת המוטסת, שסופקה לחיל האוויר הצ'ילאני ב-1994, מכונה "קונדור" (Condor).
בשנת 1996 נחתם הסכם בין הרפובליקה העממית של סין לתעשייה האווירית, לאספקת 4 מטוסי ביון מתקדמים, המבוססים על מערכות מכ"ם מדגם "פאלקון". באותה עת, במזרח הרחוק, רק יפן וארצות הברית הפעילו מטוסים עם מערכות מכ"ם להתרעה מוקדמת, מדגם "איוואקס", וההסכם היה בעל חשיבות אסטרטגית לסין. המערכות היו אמורות להיות מורכבות על מטוסי תובלה בעל 4 מנועי טורבו-מניפה, מדגם איליושין Il-76, תוצרת חברת איליושין הרוסית. אלתא תכננה במקור לספק את המערכת על מטוס מדגם בואינג 707 (כפי שנעשה עבור מערכת "פלקון" שסופקה לחיל האוויר הצ'ילאני ב-1994), אולם סין דרשה לקבל אותה על מטוס מדגם איליושין-76 רוסי, מסוג שהיא מפעילה. פרטי העסקה נשמרו בחשאיות לבקשת סין, אך פרטים עליה הגיעו לארצות הברית. במהלך שנת 1999 החלה ביקורת על העסקה בכלי התקשורת בארצות הברית ובקונגרס. עקב כך פרץ משבר חמור ביחסי ארצות הברית–ישראל (משבר שכונה "משבר הפלקון") ולאחר לחצים כבדים ביטלה ישראל את העסקה.
בדצמבר 2001 דיווח הירחון "דיפנס ניוז" כי ישראל מתכוונת להשלים עסקה למכירת מטוסי ביון מסוג "פלקון" להודו תמורת כמיליארד דולר. במקביל דרשו הסינים מיליארד דולר פיצוי על ביטול העסקה. במרץ 2004, ישראל והודו חתמו על עסקה בהיקף של 1.1 מיליארד דולר, לפיה התעשייה האווירית לישראל תספק לחיל האוויר ההודי 3 מערכות פלקון. זהו הייתה העסקה הגדולה ביותר בתולדות היצוא הביטחוני של ישראל עד אז. במקביל, חתמה הודו על עסקה נפרדת עם תאגיד איליושין הרוסי לאספקת 3 מטוסי תובלה מדגם Il-76 על-מנת להוות פלטפורמה להתקנת הפלקון, בהיקף של חצי מיליארד דולר נוספים. עקב עיכובים באספקת המטוסים, אספקת המטוסים נדחתה ל-2009–10.
באפריל 2002 חיל האוויר הישראלי בחר בגאלפסטרים 5 (מכונה "נחשון") על-מנת להתקין בו את המערכת, ורכש 3 מטוסים מהדגם G-550 לצורך כך. המערכת מכונה "עיטם" (בניגוד לגרסת ה"נחשון" המיועדת למודיעין אותות ומכונה "שביט"). התעשייה האווירית לישראל ביצעה שינויים משמעותיים בגוף מטוסי הגאלפסטרים שנרכשו לצורך התאמתם לנשיאת מכ"ם המערכת. המכ"ם בו נעשה שימוש בחיל האוויר הוא גרסה מתקדמת יותר מדגם EL/W-2085, גרסה זו בעלת סנסור מתקדם יותר המעניק לה יכולות גבוהות יותר ובעלות נמוכה יותר מהמערכת הישנה.
בפברואר 2008 נרכשו 4 מטוסי גאלפסטרים G-550 דומים במסגרת החוזה של חיל האוויר הסינגפורי. נמסרה לסינגפור ב-2010. שם החליפה מערכת הפלקון את מערכות ההתרעה המוקדמת המותקנת על מטוסי E-2 הוקאיי (ששימשו גם בחיל-האוויר הישראלי, בכינוי "דיה", עד 1994).
באוגוסט 2020 פורסם כי הודו מתכננת לרכוש מישראל 2 מערכות נוספות, בעסקה בשווי של מיליארד דולר.
דרבן 2
הפיגוע במגדלי התאומים
ועידת דרבן 2
ניטרון
חולצת רכיבה
חולצת רכיבה (ג'רזי) היא חולצה המשמשת לרכיבת אופניים. על אף שמרבית רוכבי האופניים משתמשים בבגדיהם הרגילים בעת רכיבה על אופניים, חובבים ומקצוענים עושים שימוש בחולצות ייעודיות לרכיבת אופניים, כיוון שהיא מספקת יתרונות רבים.
בראשית המאה ה-20 היו חולצות הרכיבה סרוגות מצמר, אך כיום הן עשויות מבדים מתקדמים המאפשרים נידוף זיעה, הגנה מפני קור ורוח ויוצרים מעטפת אווירודינמית. בבגדי רכיבה משתמשים כיום בסיבים מתקדמים כדוגמת לייקרה, קולמקס ופוליאסטר.