בשנת 1839 נישא סקוט לטיטיה מרג'י נורקוי. הנישואים היו ללא ילדים.
בשנת 1860, בל סקוט ביקר בטירת פנקיל והחל שם בקשר עם תלמידתו הציירת אליס בויד, קשר שנמשך עד מותו בפנקיל בשנת 1890.
אף שהיו לו נשואים אומללים, בל סקוט סירב לגרום לשערורייה על ידי עזיבת אשתו, ולכן חילק את חייו עם שתי הנשים, בין לונדון ובין טירת פנקיל.
The Breaker
The Breaker (בעברית: השובר) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הקאנטרי האמריקאית ליטל ביג טאון. האלבום יצא לאור ב-24 בפברואר 2017, על ידי חברת התקליטים קפיטול נאשוויל. מתוך האלבום, יצאו שלושה סינגלים: "Better Man", "Happy People" ו-"When Someone Stops Loving You".
האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200, והראשון במצעד אלבומי הקאנטרי.
הפחד מפני הריק
פירושקה אנדאי
פירושקה אנדאי (במקור פרישקה אנדאואר הייתה מוכרת מחוץ להונגריה בשם רוזטה אנדאי, בהונגרית: Anday Piroska; בודפשט, 22 בדצמבר 1903 – פרסבאום, אוסטריה, 18 בספטמבר 1977) הייתה זמרת אופרה יהודייה-הונגרייה (אלט, מצו-סופרן). היא הייתה מתלמידיו של גזה לאסלו.
ביוגרפיה.
פרישקה אנדאואר נולדה במשפחה יהודית בבודפשט. היא למדה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בשיעורים אצל יוז'ף בלוך, ינה הובאי (כינור) וגיאורג אנתס (שירה). בינתיים למדה גם בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד).
אנדאי זכתה להצלחתה הגדולה הראשונה בשנת 1920 ב"תיאטרון העירוני" (שמו היום תיאטרון ארקל) בבודפשט בתפקיד הראשי של כרמן. בשנים 1920–1922 הייתה בעלת מלגה של בית האופרה של בודפשט. ב-23 בספטמבר 1921 חתמה על חוזהו באופרה של וינה (Wiener Staatsoper), שם הופיעה כנער השלישי (מוצרט: חליל הקסם), אך עד מהרה קיבלה את כרמן גם שם. היא הודחה מהאופרה במרץ 1938 בגלל האנשלוס והחוקים האנטי יהודים. שרדה את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה חזרה לראשונה לקריירה שלה בתיאטר אן דר וין (Theater an der Wien) ורק מאוחר יותר חזרה לאופרה של וינה. אחרי ארבעה עשורים, בשנת 1961, נפרדה מהקהל הווינאי בתפקיד קליטאימנסטרה (שטראוס: אלקטרה).
היא שרה כמעט כל תפקיד ברפרטואר המצו-סופרן הדרמטי במשך זמן רב. היא נהנתה לשחק ביצירות שמספקות אפשרות נגינת כינור על הבמה ולעיתים אף נתן קונצרטים ככנרית סולו. אנדאי הופיעה בבתי אופרה רבים ברחבי העולם, כולל פריז, ברלין, מילאנו ולונדון, אך שרה גם בארגנטינה ובארצות הברית. לעיתים קרובות הופיעה כאורחת גם בהונגריה. היא גם צברה מוניטין כזמרת אורטוריה וכזמרת שירים.
אמנותה הונצחה במספר הקלטות רדיו ותקליטים; בין האחרונים הונצחה בחברות התקליטים הגדולות בעולם, כולל His Master's Voice, דקה (Decca) וקולומביה (Columbia). רובם זמינים גם בתקליטורים.
בבית מגוריה האחרון, בפרסבאום שליד וינה, רחוב רוזטה אנדאי (Rosette Anday-Straße) שומר על זכרה וברובע פנצינג בווינה, ה"אנדאיווג" (Andayweg).
זכויות להט&quot;ב באיים המלדיביים
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באיים המלדיביים מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים.
חוק העונשין המלדיבי מפליל הומוסקסואליות וקובע עונשים פליליים על התנהגות ויחסים חד מיניים בעודו פועל על פי חוקי השריעה האסלאמיים עבור הענשת כל מעשה הקשור להומוסקסואליות באמצעות עונשי מאסר, קנסות וענישה גופנית. הומוסקסואליות נדונה לעיתים רחוקות והיא נושא טאבו חברתי, אפליה על רקע נטייה מינית מתרחשת לעיתים קרובות ואנשי קהילת הלהט"ב נתונים לפשעי שנאה והפרות נוספות של זכויות אדם.
בשנת 2009 חוקקו האיים המלדיביים חוקה חדשה הכוללת פרק בנושא זכויות וחירויות, הממחישה את הרצון לאמץ תרבות חדשה של זכויות אדם. עם זאת, לא כללה החלטות בנוגע לנושאי זכויות אדם של אנשי להט"ב.
מעמד בחוק.
חוק העונשין והחוק האסלאמי.
חוק העונשין של האיים המלדיביים מפליל עוד יותר את ההומוסקסואליות בכמה אופנים. מגע מיני פלילי מוגדר על פי סעיף 131 לחוק העונשין במלדיביים ומתייחס לאיסור מגע מיני ללא כל סיבה אם אינה מותרת על פי החוק האסלאמי בעוד יחסים חד מיניים אינם חוקיים על פי החוק. יחסים חד מיניים נקראים במפורש כעבירה במסגרת סעיף 411 (2) לחוק העונשין ומוגדרים לפי סעיף 411 (ו).
מנגנוני ענישה ואכיפה.
העונשים המרביים על מעשים הומוסקסואליים האסורים על פי חוק העונשין של האיים המלדיביים כוללים מאסר של עד שנה בגין נישואים בלתי חוקיים לפי סעיף 410 (א) (8), מאסר של עד 8 שנים בגין התנהגות פלילית לפי סעיף 411 (א) (2) ו-411 (ד) עם תוספת לעונש של 100 הצלפת מלקות נוספות על פי חוקי השריעה ומאסר עד 4 שנים בגין התנהגות מינית בלתי חוקית לפי סעיף 412.
על פי האיגוד הבינלאומי לסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס (ILGA) חוק העונשין במלדיביים (לפני התיקון בשנת 2015) הותיר את הנאשמים הנוגעים להתנהגות מינית בלתי חוקית להסדרת החוק האסלאמי אשר חלים על מוסלמים בלבד. עם זאת, מאז שנכנס לתוקפו, חוק העונשין המתוקן החמיר חוקים הנוגעים לכלל האזרחים המזדהים כאנשי להט"ב.
הכרה בזוגיות חד מינית.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות בהם: נישואים חד מיניים, איחודים אזרחיים או מעמד ידועים בציבור, אינם מוכרים במלדיביים.
סעיף 410 (א) (8) לחוק העונשין במלדיביים (בתוקף מאז 16 ביולי 2015) מפליל קיום נישואים חד-מיניים בקביעה כי מדובר בעבירה כאשר "שני בני זוג מאותו מין נכנסים לנישואים".
הגנה מפני אפליה.
נכון לשנת 2021, לא קיים איסור בחוק על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית.
התפתחויות אחרונות.
החלטות האו"ם.
בשנת 2008, הצהרה שנוסחה על ידי האומות המאוחדות ביוזמת צרפת, דרום אפריקה, הולנד, ארצות הברית וקולומביה אשר קראה לחקיקת אי-הפללה של הומוסקסואליות והמליצה למדינות העולם "לנקוט בכל האמצעים הדרושים, ובמיוחד בחקיקה או הנהלה, על מנת להבטיח כי נטייה מינית או זהות מגדרית בשום פנים ואופן לא יהיו הבסיס לעונשים פליליים במיוחד הוצאות להורג, מעצרים או מאסרים" הידועה בשם הצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית. המלדיביים הייתה אחת מ-57 המדינות (כיום 54) שחתמו על מסמך מנוגד, אותו יזמה סוריה אשר תומכיו תיארו את הצהרת האו"ם כניסיון לכפות עיגון בחוק של איחוד אזרחי או נישואים חד מיניים, אימוץ על ידי זוגות חד מיניים, פדופיליה ושאר "מעשים נתעבים". בנוסף, טענו המתנגדים כי ההצהרה תביא לפגיעה בחופש להתנגדות דתית להומוסקסואליות ובכך לפגיעה בחופש הדת.
כמדינה תחת חוקי השריעה האסלאמיים, המלדיביים עקבה אחר אמונות החוקים במספר נושאים אשר בין היתר קבעו כי הצהרת האו"ם הפריעה לעניינים שצריכים להיות בתחום השיפוט המקומי של מדינות בודדות. יתר על כן, טענה כי המסמך הסורי עליו חתמה הצהיר רצון להימנע מנורמליזציה חברתית של מה שנחשב ל-"מעשים מבישים" על ידי קביעת זכויות וסטנדרטים חדשים שלא הוסכם על ידי כניסה לחברות באו"ם ובהצהרה האוניברסלית לזכויות אדם בשנת 1948. המלדיביים טענה בנוסף כי ההכרזה מהווה "איום על המסגרת הבינלאומית של זכויות אדם".
ביוני 2011 דחו האיים המלדיביים החלטה שהגישה דרום אפריקה באו"ם שביקשה לאשר את זכויותיה של קהילת הלהט"ב ברחבי העולם אשר הייתה להחלטה השנייה אשר התקבלה על ידי מועצת זכויות האדם של האו"ם בספטמבר 2014 אשר התייחסה לנטייה מינית וזהות מגדרית. אולם, זו נדחתה שוב על ידי האיים המלדיביים.
סקירה תקופתית אוניברסלית.
בספטמבר 2014, בהגשת הנציבות לזכויות האדם של האיים המלדיביים (HRCM) לסקירה התקופתית האוניברסלית ברחבי המדינה, הודגשו מספר נושאים של זכויות אדם אם כי לא דנו בזכויות להט"ב. "חופש הביטוי" הודגש כאזור דאגה בו צוין, "אין חוקים המבטיחים את חופש הביטוי באיים המלדיביים" אשר התייחס לאיומי המוות הרבים והתנהגות אלימה שקיבלו פעילי זכויות אדם בעוד כי הוועדה ציינה את הצורך "לנקוט באמצעים לטיפול באיומים והפחדות שמופנים לפרלמנטרים, עיתונאים ופעילי חברה אזרחית כדי להבטיח את ביטחונם". בהתייחסות לאחר מכן מדוע לא נכללו זכויות להט"ב בעת הסקירה, ענתה הוועדה בכך שמטרותיה לזכויות האדם במלדיביים נקבעות בחוק ועדת זכויות האדם וכוללות הגנה, קידום ושמירה על זכויות האדם במלדיביים "בהתאם לשריעה האסלאמית וחוקת האיים המלדיביים".
שנה לאחר מכן, מועצת זכויות האדם, המליצה למלדיביים להאיץ את פעולתם עבור חקיקת חקיקה נגד אפליה והבטחה שהינה כוללת איסור אפליה על רקע נטייה מינית, ולהיאבק בסטיגמציה ושוליות של הומוסקסואלים בחברה". דווח כי אלה שנתפשו כהומוסקסואלים או טרנסג'נדרים באיים המלדיביים היו מטרות של פשעי שנאה והפרות של זכויות אדם אשר כתוצאה מכך, קרן האוכלוסין של האו"ם (UNFPA) המליצה למלדיביים להבטחת הגנה של אנשי להט"ב מפני אפליה באמצעות רפורמה בחוק. הוועדה המליצה למדינה בנוסף, "להעביר אי-הפללה של יחסים הומוסקסואלים בהסכמה בין מבוגרים". המלצות אלה צוינו על ידי האיים המלדיביים אך לא התקבלו.
בדו"ח הלאומי של מועצת זכויות האדם לאיים המלדיביים בשנת 2015, צוין כי מאז סקירת המלדיביים בשנת 2010 חלו התפתחויות חשובות רבות מבחינת זכויות האדם ככל שהמדינה עברה לחברה דמוקרטית יותר. אולם, הדו"ח אינו כולל פירוט של נושאים או התפתחויות של חברי קהילת הלהט"ב.