מתחילת שנות ה-90' ובתהליך הנמשך גם כיום מפונים בתי המלאכה והמוסכים יחד עם בתי הכפר הערבי, לטובת בנייני משרדים. בין המגדלים שהוקמו בולט בית נצבא (לשעבר מגדל הביטוח הלאומי) שהוקם על חורבותיו של מוסך ראש פינה שהיה בבעלות חברת אגד. המוסך, שדכן בפינת רחובות המסגר ויצחק שדה, שימש בתור מרכז הרחיצה והשטיפה הארצי של כל כלי הרכב של החברה. בנוסף נבנו ברחוב גם "בית ישראכרט" בפינת רחוב בית עובד, ו"בית הפרמידה" בפינת רחוב ריב"ל, שגובהו למעלה מעשרים קומות. אופיו של הרחוב השתנה בהדרגה ובתי המלאכה הישנים פינו את מקומם לטובת אולמי תצוגה למכוניות ושימושים מסחריים. הרחוב היה מפורסם בכל הארץ בגלל סוכנויות הרכב הרבות ששכנו בו באותה התקופה לצד המוסכים הרבים הפועלים באזור ולצד חנויות של חלקי חילוף עבור רכב.
לאחר שנות ה-2000.
בתקופה שאחרי שנות ה-90' החל אופיו של הרחוב להשתנות פעם נוספת והפעם לטובת בנייני משרדים, דירות להשכרה ששימשו בעבר מפעלים קטנים, ומכללות פרטיות. מחסן החלפים המרכזי של חברת אמקור ששכן בפינת רחוב יד חרוצים נהרס לטובת הקמתו של בית אמקור. הבניין של "אולמי תל אביב" נהרס אף הוא לטובת הקמתה של לשכת ההוצאה לפועל של מחוז תל אביב. הרחוב עבר תהליך של שיפוץ הכולל הוספת נתיבי תחבורה ציבורית.
קולוסיאום (דיסקוטק)
קולוסיאום הוא דיסקוטק שפעל בכיכר אתרים בתל אביב בשנות ה-80.
היסטוריה.
המבנה העגול בו שכן הדיסקוטק נבנה ב-1975 על ידי האדריכל יעקב רכטר כחלק מכיכר אתרים, ובתחילה שימש כחנות כלבו שהייתה סניף של כלבו שלום. ב-1982 רכש את המקום איש העסקים סמי הירש והקים בו את דיסקוטק הקולוסיאום. את עיצוב הפנים שהיה חדשני לאותה העת, תכנן האדריכל ישראל גודוביץ.
באירוע הפתיחה ב-6 ביוני 1982 הופיעה הזמרת גרייס ג'ונס, והעיצוב היה חדשני, כולל ריפוד בצבע כסף, מגלשה שחיברה בין קומות המועדון ותאורת קרני לייזר מהראשונות בישראל. המועדון יצר תפנית אדירה באותה תקופה בכל הקשור למועדוני לילה בישראל. בכתבה במוסף "סופשבוע" של "מעריב" תיאר עמוס לבב תיאר את ערב הפתיחה כמסעיר חושים ובעיקר רועש.
המועדון זכה להצלחה רבה בשנות ה-80, גם בתקופה שבה כיכר אתרים עצמה הפכה לפיל לבן. התקליטן הקבוע היה אהרן קפלן ומלבד זאת נערכו במקום הופעות של זמרים רבים מישראל ומחוצה לה, בהם גרייס ג'ונס, גלוריה גיינור, יהודית רביץ, ריקי גל ובנזין. כן צולמו בו קטעי קישור לתוכנית המוזיקה "להיט בראש" ששודרה בערוץ הראשון, וצולמה בו סצנה בסרט הקולנוע של ג'ורג' עובדיה, "הדודה מארגנטינה" (1984). בסוף שנות ה-80 החל לדעוך המועדון, וב-1999 נסגר ונותר נטוש שנים רבות.
בשנת 2006 רכש את המקום היזם חיים פנחס, שערך בו שיפוץ נרחב בהשקעה המוערכת בכ-12 מיליון ש"ח, וב-2008 פתח בו מועדון חברים בשם זהה. המועדון במתכונתו החדשה לא הצליח, נקלע לקשיים כספיים ומונה לו מפרק.
בשירם של הבליינים "הכל יכול" מ-2003 מוזכר הדיסקוטק בתקופת תהילתו ("ב-85' קוליסיאום היה חזק"). המוניטין שיצא לדיסקוטק בשנות ה-80 הביא את בית המשפט המחוזי בפתח תקווה לפסוק בשנת 2008, לבקשת הבעלים החדשים של המקום, כי מועדון בשם זה באילת לא יוכל להשתמש בשם, מחשש לגנבת עין.
בית הטקסטיל
בית הטקסטיל במנשייה שבדרום תל אביב, מורכב משישה מגדלים הניצבים על פלטפורמה משותפת אחת. המבנים ניצבים בין פארק צ'ארלס קלור ורחוב קויפמן ממערב לבין נווה צדק ורחוב המרד ממזרח.
היסטוריה.
בית הטקסטיל נבנה בהדרגה בעקבות החלטה שהתקבלה בשנת 1963 לפנות את בתי שכונת מנשייה ולהורסם, ולהקים תחתיהם את מרכז העסקים הראשי החדש של העיר. מרכז זה אמור היה לקשר בין יפו לתל אביב, ולהתחבר למרכז העסקים הישן באזור אחוזת בית. בכל האזור תוכננה בניית מגדלי משרדים גבוהים וכבישים רחבים, אגב שאיפה ליצור מרכז עירוני הדומה למטרופולינים האמריקאים. כדי להקים את הפרויקט נוסדה חברה עירונית ממשלתית, אחוזות החוף שכיום מנהלת את רוב חניוני העיר. על אף המאמצים הראשונים לפיתוח המע"ר רק קומץ בניינים קמו באזור, ולבית הטקסטיל נוספו מאוחר שני מלונות שהוקמו מצפון לו - ב-1979 הוקם מלון דן פנורמה וב-1999 נחנך מלון דייוויד אינטרקונטיננטל. מבנים אלה נותרו כמעט לבדם באזור, ומע"ר תל אביב נשאר בפועל סביב חלקו הצפוני של רחוב הרצל, ובשנות ה-70 אף התרחב בכיוון ההפוך (מזרחה).
המבנה.
כל ששת המגדלים חולקים בסיס משותף בעל עיצוב אחיד בתכנון האדריכלים אמנון ניב ואמנון שוורץ, באורך של 140 מטר מצפון לדרום וברוחב של 120 מטר ממזרח למערב. במרכז הפלטפורמה המשותפת משתרעת חצר מרכזית גדולה, אשר כיום כמעט ואינה נמצאת בשימוש והיא ברובה עזובה ומוזנחת. בחלקה הצפוני של הפלטפורמה, בין בית התעשייה ובית גיבור, לבין מלון דן פנורמה, משתרעת כיכר מוגבהת בשם "כיכר השעות היפות", אשר הייתה אמורה להיות הקצה המערבי של שדרות רוטשילד שתוכננו בשנות ה-60 לחצות דרך שכונת נווה צדק ולהסתיים בחוף הים בנקודה זו - תכנון אשר לא יצא אל הפועל. כתוצאה מכך, בדומה לחצר הפנימית במרכז הפלטפורמה, גם כיכר מוגבהת זו נותרות היום ללא שימוש והיא עזובה ומוזנחת, חרף המגדלים והמלונות הסובבים לה.
ששת המגדלים של מרכז הטקסטיל ערוכים בשלושה צמדים, כאשר לכל זוג מראה ומאפיינים משותפים - שניים בצידו הדרומי של המבנה, שניים בצידו הצפוני ושניים נוספים בתווך:
כיכר השעות היפות.
בשנת 1978 הוקמה רחבה גדולה מעל החניון בשם: "כיכר השעות היפות" (במקור: "כיכר מנשייה") כחלק מפרויקטים להקמת כיכרות מעל חניונים וכבישים שנעשו במהלך שנות ה-70.
סיגנל (פיזיקה)
אדיפונקטין
אדיפונקטין (באנגלית: Adiponectin) הוא אדיפוקין (הורמון שמופרש מרקמת השומן), משקלו המולקולרי כ- 30kD והוא בנוי מ-244 חומצות אמינו. בבני אדם החלבון מקודד על ידי הגן AdipoQ. מאז נתגלה ב-1995 נמצא כי ההורמון משפיע על מטבוליזם של גלוקוז וחומצות שומן וכן כי יש לו השפעות נוגדות דלקת. יחד עם זאת, להבדיל מאדיפוקינים אחרים דוגמת לפטין, רמות אדיפונקטין בדם מצויות ביחס הפוך למסת רקמת השומן, כלומר ככל שמסת רקמת השומן בגוף גדולה, רמות ההורמון בדם נמוכות יותר.
מבנה.
הרצף הראשוני של אדיפונקטין יוצר חלבון מונומרי הכולל ארבעה מתחמי קיפול (Domains):
בדם ניתן למצוא מבנים מסדר גבוה יותר:
תפקיד ומנגנוני פעולה.
השפעות מטבוליות.
עם הפרשתו מרקמת השומן אדיפונקטין מגיע בדם לשתי רקמות מטרה עיקריות: הכבד והשרירים, שם הוא נקשר לקולטנים ייעודיים ומפעיל מסלול איתות של מספר אנזימי קינאז. תחילה מזורחן ומופעל האנזים AMPK - פעילותו של אנזים זה עולה כאשר רמות האנרגיה בתא נמוכות, מה שמביא לעליה ברמות אדנוזין מונופוספט (AMP) בתא. עם הפעלתו, מזרחן AMPK ומעכב את האנזים אצטיל קו-A קרבוקסילאז (ACC), אנזים הבקרה על סינתזת השומן בתא. בכך גורם אדיפונקטין לירידה בייצור של מלוניל-CoA שהוא השלב הקובע בסינתזת חומצות שומן וכתוצאה מכך חומצות השומן מופנות לחמצון בטא במיטוכונדריה. השימוש בחומצות השומן כמקור אנרגטי מביא לירידה בתכולת השומנים בתאים ובכך מגדיל את רגישות הרקמות לאינסולין.
מנגנון ההגברה של חמצון חומצות שומן דרך עיכוב האנזים ACC משותף הן לשריר והן לכבד, אולם לשפעול של AMPK נמצאו גם השפעות שונות ברקמות השונות:
כך, ההורמון מביא לעליה ברגישות הרקמות לאינסולין ולירידה ברמות בגלוקוז בדם.
השפעות אנטי-דלקתיות.
בשנים אחרונות מצטבר מידע על המעורבות של אדיפונקטין במצבי מחלה ודלקת, במנגנון שלא תמיד פוענח.
רמות אדיפונקטין בסרום - משמעות וטיפול.
ידוע כי השמנה ועליה במאגרי שומן תוך גופיים מביאה לירידה ברמות אדיפונקטין (היפואדיפונקטינמיה) ועליה ברמות חומצות שומן חופשיות בפלסמה. שינויים אלה גורמים בהמשך לתנגודת לאינסולין ברקמות הפריפריאליות הכבד והשרירים. נמצא שהיפואדיפונקטינמיה היא גורם סיכון בלתי תלוי להתפתחות התסמונת המטבולית וסוכרת מסוג 2. יחד עם זאת, מתן אדיפונקטין ממקור חיצוני במצבי חסר היא מורכבת היות שכמו הורמונים אחרים, דוגמת אינסולין והורמון גדילה, אדיפונקטין הוא חלבון המתפרק בקיבה במתן דרך הפה. מכאן, שהדרך היחידה לטיפול באדיפונקטין היא מתן תוך ורידי (IV) הכרוך גם הוא במגבלות לוגיסטיות ואחרות.
לפיכך הטיפול כיום הוא בעיקר התערבות התנהגותית. מעדויות שמצטברות עולה כי הצריכה הקלורית מעורבת בוויסות רמות אדיפונקטין בסרום. נמצא שצריכה קלורית גבוהה בתזונה מביאה לירידה ברמות אדיפונקטין בסרום. מצד שני, הגבלה קלורית וירידה במשקל שהושגו באמצעות שינויים ארוכי טווח בסגנון החיים נמצאו קשורים לריכוזי אדיפונקטין גבוהים בסרום
הספרייה המרכזית ע&quot;ש סוראסקי
הספרייה המרכזית ע"ש אליאס סוראסקי היא הספרייה הגדולה מבין הספריות באוניברסיטת תל אביב, ואחת הספריות הגדולות בישראל.