ביולי 2015 חרף מסע השכנועים של ישראל, חתמו המעצמות בראשות ארצות הברית על הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית עם איראן להקפאת תוכנית הגרעין הצבאית של איראן ל-10–15 שנה תמורת הסרת הסנקציות הכלכליות עליה.
במהלך 2015 חלה הסלמה בסכסוך עם הפלסטינים ובראש השנה ה'תשע"ו פרץ גל הטרור הפלסטיני (2015–2016) שהתבטא במספר רב של פיגועי דקירה, פיגועי דריסה, יידוי אבנים ובקבוקי תבערה ואף מספר פיגועי ירי. גל טרור זה, שהמשיך גם בתחילת 2016, זכה לכינויים "אינתיפאדת הסכינים", "אינתיפאדת הדקירות" ו"אינתיפאדת היחידים". גל הטרור עצמו דעך לקראת סוף 2016 ובו נרצחו 43 ישראלים ונהרגו למעלה מ-260 מחבלים ערביים.
מאז 2012 ישראל מתמודדת עם זליגת מלחמת האזרחים בסוריה לישראל ברמת הגולן. חיל האוויר הישראלי תקף מספר פעמים שיירות נשק שהעבירו אמצעי לחימה לחזבאללה. במספר תקיפות נהרגו מפקדים בכירים בחזבאללה וגנרל במשמרות המהפכה של איראן. החל מ-2015 מתמודדת ישראל עם עליית ארגון המדינה האסלאמית (דאעש) בסוריה ובחצי האי סיני.
ב-22 בנובמבר 2016 החל גל השרפות בישראל שנמשך 5 ימים.
ב-6 בדצמבר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל. טקס העברת שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים נערך ב-14 במאי 2018.
ב-30 במרץ 2018 החלו עימותים בגבול ישראל-רצועת עזה, שכללו בהמשך השנה גם שיגור עפיפוני תבערה ובלוני תבערה וסבבי הסלמה, ששיאם ב-2018 בהסלמת נובמבר, בהם שגרו הפלסטינים מאות רקטות ופצמ"רים על יישובים בישראל. העימותים נמשכו גם לאורך שנת 2019.
ב-4 בדצמבר 2018 פתח צה"ל במבצע מגן צפוני שנמשך עד ל-13 בינואר 2019, ובמהלכו אותרו ונוטרלו שש מנהרות טרור חודרות גדר, שחפר חזבאללה לתוך שטח ישראל. ב-25 במרץ 2019 חתם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על הצהרה בדבר הכרת ארצות הברית בריבונות ישראל על רמת הגולן. הבחירות לכנסת העשרים ואחת הוקדמו ונערכו ב-9 באפריל 2019, אך לאחר שבנימין נתניהו לא הצליח להרכיב ממשלה, בתקופת המשבר הפוליטי, התפזרה הכנסת ב-30 במאי. הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוקדמו ונערכו ב-17 בספטמבר 2019. לאחר שנתניהו ובני גנץ לא הצליחו להרכיב ממשלה, התפזרה הכנסת העשרים ושתיים, והבחירות לכנסת העשרים ושלוש הוקדמו ונערכו ב-2 במרץ 2020. עם רקע משפטו של נתניהו באישומי שוחד, מרמה והפרת אמונים, הקימו ב-17 במאי 2020 נתניהו וגנץ ממשלת אחדות, ממשלת ישראל השלושים וחמש. עד ל-22 בדצמבר 2020 הממשלה כלל לא הגישה הצעת תקציב לאישור הכנסת, ולאחר שכשלו הניסיונות לדחות שוב את המועד האחרון לאישור תקציב המדינה, התפזרה הכנסת ב-23 בדצמבר.
בפברואר 2020 החלה מגפת הקורונה בישראל. תחילה, הוטלו מגבלת על חלק מהשבים מחוץ לישראל. בהמשך, החל תהליך של החמרת ההנחיות, סגירה עסקים, סגירת מוסדות חינוך הגבלת התכנסויות ותנועה וכדומה, כחלק מהמאבק בהתפרצות. במקביל, החל שפל כלכלי וגידול חד באבטלה. ב-19 באפריל 2020, החלו הקלות ראשונות, אך בספטמבר הוטל סגר ארצי שני. בדצמבר הוטל סגר שלישי, והחל מבצע "לתת כתף" למתן חיסון נגד COVID-19 לתושבים.
בספטמבר 2020 חתמה ישראל על סדרת הסכמי נורמליזציה עם איחוד האמירויות הערביות ובחריין, כחלק מהסכמי אברהם, ובהמשך עם מרוקו.
בדצמבר 2020 פוזרה הכנסת העשרים ושלוש, נמנעה הרוטציה מבני גנץ והוקדמו הבחירות לכנסת העשרים וארבע שנערכו ב-23 במרץ 2021.
ב-30 באפריל 2021 התרחש האסון בהילולת רבי שמעון בר יוחאי. ב-10 במאי 2021 יצאה ישראל למבצע שומר החומות שנמשך 11 יום, ובמקביל פרצו מהומות אלימות בישראל מצד ערביי-ישראל, בעיקר בערים המעורבות כגון לוד, רמלה ועכו. אירועים אלה קרו במהלך מגעים להקמת ממשלה חדשה.
ממשלת בנט-לפיד.
ב-13 ביוני 2021 הושבעה ממשלת ישראל השלושים ושש בראשות נפתלי בנט וראש הממשלה החלופי יאיר לפיד. תם המשבר הפוליטי.
הממשלה התמודדה עם הגל הרביעי והחמישי של מגפת הקורונה בישראל. בתקופת התחממו היחסים עם ירדן והמשיכה הקרבה למצרים, איחוד האמירויות הערביות, מרוקו ובחריין. במרץ 2022 החל גל טרור ובתגובה פתחו צה"ל, השב"כ ומג"ב במבצע שובר גלים למלחמה בטרור. ב-30 ביוני 2022 התפזרה הכנסת, והוחלט על הקדמת הבחירות לכנסת העשרים וחמש ל-1 בנובמבר 2022. למחרת ב-1 ביולי החל לפיד לכהן כראש הממשלה ה-14, ונפתלי בנט כראש הממשלה החלופי. ב-5 באוגוסט 2022 פתח צה"ל במבצע עלות השחר.
באקה-ג'ת
באקה-ג'ת (בערבית: باقة جت) הייתה עיר בנפת חדרה של מחוז חיפה. היא כללה בתוכה את העיר באקה אל-גרבייה ואת המועצה המקומית ג'ת שאוחדו בשנת 2003 כחלק מחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל.
בנובמבר 2006 מונתה לעיר ועדה קרואה בראשות יצחק ולד. בנובמבר 2008 דנה הכנסת בהצעת חוק שנועדה לבטל את איחוד הרשויות ולהשיב את המצב לקדמותו. ההצעה זכתה בקריאה השנייה לתמיכה של 49 חברי כנסת, לעומת מתנגד אחד, ואולם מאחר שמדובר בהצעת חוק תקציבית, לפי נדרשו 50 חברי כנסת לשם אישורה, ולכן לא התקבלה. ההצעה נדונה מחדש בכנסת ה-18 ואושרה ביולי 2010. ביטול האיחוד נכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 2010.
באקה אל-גרבייה.
באקה אל-גרבייה (ערבית: باقة الغربية, תעתיק מדויק: "באקה אלע'רבייה", משמעות השם: "באקה המערבית") הוכרזה כעיר בשנת 1996 ואוחדה עם המועצה המקומית ג'ת בשנת 2003. באקה היא אחד משלושה כפרים פלסטיניים שחולקו לשניים ב-1949, עם קביעת הקו הירוק לאחר מלחמת העצמאות: באקה אל-גרבייה (באקה המערבית) היא החלק שנשאר בצד הישראלי של הגבול ובאקה אל שרקייה (באקה המזרחית) היא החלק שנשאר בצד הירדני של הגבול. בתקופת המנדט הבריטי הייתה באקה יישוב במחוז טולכרם.
באקה נחשבת למרכז עירוני עבור הכפרים השכנים, ויש בה מוסדות חינוך ובריאות. תושבי באקה מתפרנסים בעיקר מתעשייה ומעט מחקלאות, ורוב תושביה עובדים בערים הסמוכות או במפעלים בתל אביב, חיפה, גוש דן והשרון.
ג'ת.
הכפר ג'ת (בערבית: جت) שוכן על גבעה בסמוך לקו הירוק, ודרומית לבאקה אל-גרביה. זקני הכפר יודעים לספר שהכפר נוסד על ידי 5 אחים, שכל אח הפך למשפחה במרוץ הימים, ונוספו משפחות ממקומות אחרים. ג'ת הייתה מועצה מקומית עצמאית מ-1959 ועד האיחוד ב-2003.
תושבי ג'ת מתפרנסים בעיקר ממקצועות חופשיים, כשכירים, ביניהם הרבה עובדי הייטק ומעט מתפרנסים מחקלאות ותעשייה. רוב תושביה עובדים בערים הסמוכות או במפעלים בתל אביב, חיפה, גוש דן והשרון. בג'ת שיעור גבוה של תושביה הם בעלי תארים גבוהים. מצבם הכלכלי של תושבי ג'ת טוב יחסית לאוכלוסייה הערבית במדינה.
בית שאן
בֵּית שְׁאָן היא עיר במחוז הצפון בישראל, בעמק בית שאן, ממזרח לעמק יזרעאל, ממוקמת על כביש 90 כ-25 קילומטר מדרום לים כנרת.
בית שאן מיושבת ברציפות מראשית התקופה הכלקוליתית (כ-4000 לפנה"ס) ועד ימינו (סך הכול כ-6,000 שנה).
המועצה המקומית החדשה נוסדה בחודש יוני 1949 ונקראה בית שאן. רוב האוכלוסייה הערבית עזבה קודם לקרבות מלחמת העצמאות ובמהלכם ומיעוטה פונה לאחריהם, בעיקר לנצרת. שטח השיפוט שלה הוא 7.1 קמ"ר, הוכרזה כעיר בשנת 1999.
בית שאן נודעה בימי הביניים כמקום עם קרקע דשנה ופוריה, שבה שדות אורז וקני סוכר, מטעי תמרים, כרמי זית וכרמי גפן. בתלמוד הבבלי אמר עליה ריש לקיש: "גן עדן... אם בארץ ישראל הוא בית שאן פתחו", והסביר רש"י: "שפירותיו מתוקין מכל ארץ ישראל".
אטימולוגיה.
שם העיר עבר גלגולים רבים, בין השאר נקראה "אשאן", "בֵּית שָׁן", "ביישן" ו"ביסאן". נקראת, ככל הנראה, על שם האל שאן, שיושביה הקדומים הקימו לו בה מקדש.
ביוונית: Σκυθόπολις "סְקִיתוֹפּוֹלִיס" (מלשון סקיתים ופוליס, מיוונית עיר, על שם יושביה).
בערבית שם העיר הוא بيسان. בתעתיק מערבית לעברית: "בִּיסַאן".
היסטוריה.
בעת העתיקה.
בית שאן היא אחת הערים העתיקות בארץ ישראל, ראשיתה לפני כ-7,000 שנה. ממוקמת על דרך הים שהייתה בין מצרים למסופוטמיה. מיקומה אסטרטגי, בבקעת בית שאן, על מקום המפגש בין בקעת הירדן לעמק יזרעאל, והיא יושבת גם על הציר הראשי המוביל מירושלים לטבריה, ועל הציר הראשי שמוביל מהבקעה אל הים התיכון, שהוא למעשה תחילתו של העתק משנה של הבקע הסורי-אפריקני. גדולתו ופוריותו של עמק בית שאן הם בשפע המים, בהם מעיינות גדולים הנובעים לרגלי הר הגלבוע.
תחילת היישוב הייתה בשתי נקודות מרכזיות: תל בית שאן, המתנשא מעל חורבות העיר הרומית, ובתל אצטבה, מצפון לתל בית שאן.
העיר מוזכרת בתנ"ך כמה פעמים. בכתבי המארות מוזכרת בכתיב "אסאן". נזכרה ברשימת כיבושיו של תחותמס השלישי במסעו לארץ ישראל במאה ה-15 לפנה"ס (1468 לפנה"ס). מאז ועד המאה ה-12 לפנה"ס הייתה העיר בשלטון מצרי, ונמצאו בה שרידים של בית מושל מצרי, ששימש ככל הנראה רצף של מספר מושלים. בזמן כמה מהם הייתה העיר מרכז שלטוני של כל האזור. בעיר נמצא פסל של רעמסס השלישי. וכן שתי מצבות ניצחון מימיו של סתי הראשון. מצבות אלה מעידות שכבר במסעו הראשון עבר דרך בית שאן והשליט בהן סדר. בתקופות ההלניסטית, הרומית והביזנטית נודעה העיר בשם Nysa (ניסה) או Scythopolis (סקיתופוליס).
תקופת המקרא.
בתנ"ך מוזכרת בית שאן כבר בכניסת בני ישראל לארץ. כפי המסופר בספר יהושע, היא הייתה בנחלת שבט מנשה, אשר לא יכול לכובשה, בגלל רכב הברזל אשר לכנעני יושב העיר. בתקופת שאול המלך מסופר כי לאחר שצבא ישראל נוצח בגלבוע בידי הפלשתים, שמו את גווייתו וגוויות בניו על חומת העיר בית שאן: (משם עצמותיהם הועברו ליבש גלעד).