הקונגרס הציוני העולמי השלישי, התקיים ב-15 - 18 באוגוסט 1899, בעיר בזל שבשווייץ.
בראש הקונגרס ישב מנהיג התנועה הציונית ד"ר בנימין זאב הרצל. השתתפו בו, בין השאר, נחמן סירקין, חיים ויצמן ויהודה ליב מוצקין. נבחר "ועד פועל" שחבריו היו י' יאסינובסקי, זאב טיומקין, פרופ' עמנואל מנדלשטאם, ד"ר יחיאל צ'לנוב, מנחם אוסישקין, פרופ' צבי בלקובסקי, הרב שמואל יעקב רבינוביץ, ד"ר שלמה בנדרסקי, ד"ר צבי ברוק, אביגדור יעקובסון, ד"ר ישראל ילסקי וד"ר י' ברנשטיין-כהן.
עד לקונגרס השלישי נפגשה משלחת ציונית ובראשה בנימין זאב הרצל, עם קיסר גרמניה וילהלם השני, ועם הסולטאן העות'מאני באיסטנבול. ונערך ביקור המשלחת הציונית בארץ ישראל. מאמצים אלו לא נשאו פרי מדיני מעשי, אבל היו בעלי משמעות רבה למעמדה הבינלאומי של התנועה הציונית.
החל בקונגרס השלישי, הוענקה זכות בחירה לנשים לקונגרס הציוני העולמי.
דיוני הקונגרס עסקו במוסדות וארגונים של התנועה הציונית, אשר הוחל בהקמתם בשני הקונגרסים הראשונים, בהם:
הצירים דנו רבות על ענייני התרבות העברית החדשה ועל מקומה של הדת היהודית בחברה החדשה שתתכונן בארץ ישראל. אולם הרצל ביקש למקד את הדיונים של הקונגרס בהישגי התנועה הציונית בזירה המדינית בין הקונגרסים.
ציוני רוסיה היו רוב הפעילים בקונגרס ומוסדותיו. הם הודיעו על היקף תרומתם הפיננסית לתנועה הציונית: "מ-300,000 מניות הבנק נאספו 200,000 אצלנו; אנו מונים 818 אגודות ב-617 ערים לעומת 373 אשתקד".
הערות שוליים.
[[קטגוריה:ועידות ציוניות לפני קום המדינה]]
[[קטגוריה:1899]]
[[קטגוריה:בזל: היסטוריה]]
[[קטגוריה:הקונגרס הציוני העולמי]]
[[קטגוריה:ציונות בשווייץ]]
הוחלפו בלידתן
הוחלפו בלידתן (באנגלית: Switched at Birth) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית שהועלתה לראשונה ב-ABC Family. זוהי סדרת דרמה העוסקת בשתי נערות ממעמדות חברתיים שונים. האחת גדלה בבית אמיד, ואילו השנייה שאיבדה את שמיעתה בילדותה, חיה עם אם חד הורית בשכונת עוני. הסדרה משלבת ברובה שפת סימנים אמריקאית לכן מתאימה גם לכבדי שמיעה ולחירשים.
בישראל הסדרה שודרה בערוץ YES drama, בסלקום tv, וב-VOD של HOT.
סקירת סדרה.
בארצות הברית, העונה הראשונה שודרה בהפסקות כשלושה חלקים, כשבכל חלק 10 פרקים. עונות 2–4 שודרו בהפסקות בשני חלקים כל אחת (10 פרקים בחלק בממוצע). בסוף העונה השלישית שודר פרק מיוחד לכבוד חג המולד שאינו המשך ישיר של עלילת פרק הסיום של אותה העונה.
בישראל, העונה הראשונה פוצלה וקודמה כשתי עונות. העונה הראשונה בישראל כללה 10 פרקים והעונה השנייה כללה 20 פרקים. לכן, בישראל, הסדרה כוללת 6 עונות ולא 5 עונות כמו במקור.
Epilog
Epilog הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק המתקדם השוודית, אנגלגארד. האלבום כולו הוא יצירה אפלה קודרת ואינסטרומנטלית שלמה. אלבום זה סימל את תקופת הפעילות האחרונה של אנגלאגרד וניתן להבין זאת משם האלבום. לאחר האלבום הזה, הלהקה התפרקה, ורק לאחר 18 שנה הלהקה התאחדה ופועלת גם כיום.
ההוצאה לאור של האלבום.
למרות ההוצאה המחודשת של האלבום ב-2003 על ידי חברת Exergy, האלבום מאז לא היה ניתן להשגה. רק ב-2010, הלהקה הוציאה את האלבום מחדש כאלבום כפול.
רשימת רצועות.
כל הקטעים נכתבו על ידי אנגלאגרד
Viljans Öga
Viljans Öga הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק המתקדם השוודית, אנגלגארד שיצא לאור ב-2012. זה אלבום האולפן הראשון של הלהקה אחרי 18 שנה שלא פעלו יחד.
מיכאל כץ
מיכאל כץ (נולד ב-24 בינואר 1970) הוא שף ישראלי, בעבר שימש כשף הראשי ב"טרטוריה חבה" בשוק מחנה יהודה, ובקבוצת מסעדות אדום הירושלמית. לשעבר מורה בבית הספר היוקרתי "קורדון בלו" באנגליה.
בימים אלו מיכאל כץ יחד עם צ'יקו קרוליצקי מקימים את בית הספר לבישול על שם אטיליו באסו, השף הראשון אצלו גדל מיכאל. בית הספר ימוקם באור יהודה ויפתח את שעריו בחודש יוני 2022. במקביל עוסק ביזמות עסקית, הכוונת עסקי מזון, ומשתף פעולה עם חברת הפוד טק "גרין אוניקס" (Greenonyx).
בין השנים 2016 - 2022 שימש כץ מורה מן המניין בבית הספר לבישול "דן גורמה", ורכז קורס "הפרופשונל",
מיכאל מקדיש זמן רב מזמנו לדור צעיר של טבחים פעילות זו באה לידי ביטוי בתור היותו המורה הראשי בקורס בישול לנוער בסיכון (סיכוי) מטעם "מסדר אבירי הגריל" שמיכאל שייך לו, בהכוונה וייעוץ "פרו בונו" ובעריכה וכתיבה של בלוג "בית הספר לבישול של מיכאל ", הנועד לשמש ככלי עזר לדור הצעיר.
ביוגרפיה.
מיכאל כץ נולד בינואר 1970 בירושלים. אביו, יוסף כץ, הוא פרופסור אמריטוס לפיזיקה עיונית במכון רקח של האוניברסיטה העברית בירושלים. אמו, רות ירדני-כץ, עסקה בחינוך וסופרת.
מיכאל למד בבית הספר התיכון בית חינוך בירושלים. את שירותו הצבאי עשה בסיירת הצנחנים, ולאחר מכן החליט להתמסר לבישול. לדבריו, "חומר הגלם בביתי היה תמיד בשר משובח או דגים טריים וגם הרבה ירקות טריים. ללא קשר למצב הכלכלי שהיה בבית במשך השנים, האוכל ואיכותו היה דבר קדוש. אבי, שמוצאו מבלגיה, היה חוזר הביתה מדי יום בשביל להכין לנו ארוחת צהריים. סגנון הבישול שלו היה יוצא דופן, מוקפד מאוד ואירופאי".
לאחר שירותו הצבאי נסע ב-1991 ללמוד בישול בבריסל בירת בלגיה. את הכשרתו החל במסעדת "ל'אקייה דו פאלה רויאל" (L'Écailler du Palais Royal), בעלת שני כוכבי מישלן, בניהולו של השף אטיליו באסו (Attilio Basso). במקביל למד בבית-ספר לשוליות מטבח (Infobo) יום בשבוע במשך שנתיים. ארבע שנים למד ועבד בבלגיה במסעדות יוקרה בעלות שניים ושלושה כוכבי מישלן – ב"לה וילה לורן" (La Villa Laorraine), "שה ברונו" (Chez Bruno) ו-"לה ברג'רי" (La Bergerie), שם שימש כסגנו של השף גי לפברה (Guy Lefevere).
לאחר שנות העבודה והלימוד שב לארץ ופתח את המסעדה "מיכאל &amp; אנדרו" יחד עם המסעדן אנדרו ג'ייקובס מלונדון (ממקימי רשת המסעדות "ג'ירף" (Giraffe), שמרכזה בלונדון). המסעדה דורגה כאחת מעשר המסעדות הטובות בארץ על ידי המגזין האמריקאי "פרומרס" (""Frommer's")" מדריך פודורס האמריקאי ("Fodor's") והמדריך הצרפתי "גו-מיו" ("Gault-Millau"), המדרג מסעדות באירופה ודירג גם מסעדות בארץ. המסעדה נסגרה ב-2001 בעקבות האינתיפאדה השנייה. כץ עבר ללונדון, שם עבד במשך שנה כשף של מסעדת הדגים "ראדלנד סטאבס" (Ruddland Stubbes) ולאחר מכן כשף של מסעדת "דה בראסרי" (The Brasserie). מפנה חד חל בקריירה שלו כאשר התקבל ללמד בסניף הלונדוני של בית הספר לבישול היוקרתי "קורדון בלו", ולימד כמורה מן המניין במשך שלוש שנים (מתחילת 2004 עד סוף 2006).
בשנת 2005 קיבל את התואר "Master chef of Belgium" מטעם איגוד השפים הבלגי על הישגיו בתחום.
בשנים 2006 עד 2009 שהה כץ במקסיקו ועסק בעיקר בפיתוח מזון באוויר מבוקר בחברת "סרל" (Serel) וגם התמקד בנתינת שיעורים וסדנאות בישול.
בשנת 2009 שב לארץ והתמנה כשף הראשי של מסעדות קבוצת "אדום" ("אדום", "קולוני" ו"לבן").
מחודש אוקטובר 2013 היה לשף הראשי של מסעדת "טרטוריה חבה" שבבעלות משפחת חבה הירושלמית.
כץ דובר עברית, אנגלית, צרפתית וספרדית. תחביביו בניית מודלים של ספינות, רכבות ומטוסים. מנגן בפסנתר, כלי נשיפה ותופים.
נשוי לסנדרה ולהם שני ילדים מיה וגבריאל.
אחיו, איתמר, בוגר אוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה, בעל תואר דוקטור לגאוגרפיה רפואית.
התייחסות לעבודתו.
בספרים הבאים מופיעה התייחסות לעבודתו של כץ כשף ומתכונים שלו:
סוללת מידל היל
סוללת מידל היל (באנגלית: Middle Hill Battery) היא סוללת ארטילריה בגיברלטר. היא ממוקמת במידל היל, בקצה הצפון-מזרחי של שמורת הטבע של הצוק העליון, דרומית לסוללת גרינס לודג' וסוללת רוק גאן.
בשנת 1727 הוצב רובה בודד בסוללת מידל היל. מבנים נוספים בקרבת הסוללה היו חלק מהקומפלקס של סוללת מידל היל, בהם צריף האחיות (Nursery Hut; שימש כקסרקטין של החיילים) וכן קבוצת מידל היל - קבוצה של מבנים בקצה הצוק. במאה ה-18 היו מוצבים שומרים באופן שגרתי בסוללה, וזאת על מנת למנוע עריקה כיוון שבכמה מקרים ערקו משם חיילים ששילשלו עצמם במורד הצוק על ידי חבלים; אך דווח שהיה גם מקרה שהשומר עצמו ניסה לערוק משם. בינואר 1783 החלה שרפה בקופסאות תחמושת באחד מהמבנים שהרכיבו את הקומפלקס של סוללת מידל היל. הפיצוץ השמיד את בניין המפקדה וחלק מהחומה וכן פצע מספר שומרים, אך הנזק שנגרם תוקן במהירות. באמצע המאה ה-19, ב-1859, היה מוצב רק תותח אחד בסוללת מידל היל.
בשנת 1900 הוצבו בסוללה 6 תותחים נטעני-לוע בקוטר 10 אינץ' במערך דומה לזה שבסוללת ספייגלס. השינויים בהצבות הנשק בסוללה בתחילת המאה ה-20 מוצגים במפה (בצד שמאל) משנת 1908; ניתן לראות שהוצבו בסוללה שלוש שורות של תותחים; הטווח של התותחים היה 8,200 מטר והם כוונו למטרות בספרד.
המפה מוכיחה גם שהקסרקטין של החיילים במקום המכונה "צריף האחיות" היה קיים בשנת 1908.במלחמת העולם השנייה הוצב תותח בופורס 40 מ"מ בסוללה. לאחר המלחמה הפך המקום לחוות אנטנות של משרד ההגנה הבריטי ושופץ בשנת 1958 .
סוללת מידל היל הייתה שטח אסור לכניסה במשך עשור, וכניסה בלתי מורשית לסוללה נחשבה לעבירה פלילית. בהסכם שנחתם ב-20 באפריל 2004, רוב השטח של הסוללה הועבר ממשרד ההגנה הבריטי לידיה של ממשלת גיברלטר בשנת 2005. הסגל של משרד ההגנה עזב את הסוללה ולקח איתו את רוב הציוד, אף על פי שסוללת גאן רוק נותרה בשליטת משרד ההגנה הבריטי. וכיום המקום מנוהל על ידי החברה לאורניתולוגיה וידיעת הטבע של גיברלטר.