השמדת יהדות מזרח אירופה בשואה והגירת שרידיה חיסלו את המוסדות היידישיסטים שם. ב-1967 נסגר בית-הספר האחרון שלימד ביידיש בפולין. ב-1960 היו בארצות הברית עדיין 4,000 תלמידים ב-98 בבתי-ספר שלימדו אחר הצהריים, 22 עיתונים ביידיש עם תפוצה של 231,000 קוראים ו-33 תוכניות רדיו בשפה, אך אלו נמוגו במהירות.
הסירנות של טיטאן
הסירנות של טיטאן, הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופר האמריקאי קורט וונגוט, שפורסם ב-1959. הספר מאופיין במוטיבים השייכים למדע הבדיוני, אך בצורה מוקצנת האופיינית לוונגוט.
עלילה.
עלילת הספר לוקחת את גיבורה, מלאכי קונסטנט, פלייבוי שנולד אל תוך העושר, למסע אל מאדים, כוכב חמה, חזרה לכדור הארץ ואל טיטאן, הירח של שבתאי. זאת על פי תכנונו של וינסטון נילס רומפורד - נוסע חלל שנקלע לאיניפנדיבולה כרונו-סינקלסטית וכתוצאה מכך מסוגל לראות את העבר והעתיד, ומופיע בכדור הארץ רק אחת לפרק זמן כהשתקפות של עצמו.
לאשתו של רומפורד, ביאטריס, וגם לקונסטנט, מגלה רומפורד את תוכניותיו בעבורם, והם משתדלים למנוע את התגשמותן. דווקא הניסיון גורם להם להחטף על ידי סוכנים חשאיים של צבא מאדים - צבא שהוקם על ידי רומפורד למטרת הפיכה מחשבתית בכדור הארץ.
רומפורד מנסה לשנות את האמונות הרווחות על פני כדור הארץ וליצור דת הומניסטית חדשה, "הכנסייה של האל האדיש לחלוטין". כדי לעשות זאת הוא מגייס צבא עצום על מאדים, צבא שבו הוא שולט באמצעות אנטנות מיוחדות המושתלות בראשי האנשים. הצבא משוגר לכדור הארץ, ומותם של מאות אלפי החיילים המאדימיים בקרבות גורם לארצנים להצטער על מעשיהם, ולהצטרף לכנסיות של הדת החדשה של רומפורד.
קונסטנט, שאיבד את זכרונו על המאדים, לא מגיע לכדור הארץ עם שאר החיילים המאדימיים, אלא משוגר לכוכב חמה (מרקורי) ביחד עם מפקדו הישיר, בועז. שם הם פוגשים יצורים הנקראים "הרמוניומים", הניזונים מהקולות שמשמיע הכוכב. במשך זמן מה הם נותרים תקועים בכוכב, כשרומפורד מתקשר איתם באמצעות סידור הרמוניומים בצורת אותיות. לאחר חודשים הוא רומז להם על הדרך להפעיל מחדש את החללית, אבל בועז מחליט להישאר עם ההרמוניומים, אליהם הוא התחבר במהלך הזמן.
קונסטנט חוזר לכדור הארץ, ומגלה שבואו נחזה על ידי אנשי דת, והוא הופך למעין משיח הומניסטי חדש, שתפקידו בעיקר להודות בכך שהוא אינו משמעותי יותר מכל בני האדם האחרים. הוא נפגש עם רומפורד במסגרת מופע טלוויזיוני עצום, שבו רומפורד חושף את זהותו הנשכחת של קונסטנט, כמיליונר בכדור הארץ שלפני מלחמת מאדים והמהפכה ההומניסטית. בתור מיליונר שכזה, הוא נידון לגירוש, עולה על חללית ביחד עם ביאטריס, ונשלח מכדור הארץ.
בעזרת מבנה עלילתי מסובך זה מותח וונגוט ביקורת חריפה על הקפיטליזם מחד ועל הסוציאליזם, העדריות והדת מאידך.
ברקע של הסיפור - החוט הקושר את פרקי העלילה הוא חוסר השליטה שלנו, בני האנוש, על אירועי חיינו, המוכתבים על ידי גורמים נסתרים מעיינינו.
חלק מהרעיונות שמופיעים בספר זה חוזרים בספרו הידוע ביותר של וונגוט, בית מטבחיים 5.
יהדות רקונסטרוקציוניסטית
יהדות רקונסטרוקציוניסטית (או יהדות רקונסטרוקטיבית באנגלית: Reconstructionist Judaism) או התנועה ליהדות מתחדשת היא ענף ביהדות המודרנית, בייחוד ביהדות ארצות הברית. הרקונסטרוקציוניסטים ממשיכים את מורשתו והגותו של מייסד הזרם, הרב מרדכי קפלן (1881–1983) ועירא אייזנשטיין. הזרם צמח בתחילה מתוך היהדות הקונסרבטיבית.
קפלן פרס את משנת הזרם בשורה ארוכה של חיבורים: זהו ניסיון להמשיך ולהחזיק ביהדות גם בהקשר מודרני, תוך ויתור מוצהר על כל אלמנט על-טבעי בתוכה. אפילו האמונה באלוהים מתורגמת לאידיאות המתקבלות על דעתו של כל אדם, ואפילו יהיה היהודי אתאיסט הכופר בקיומו האונטולוגי של האלוהים כישות עצמאית. מאז 1990 הזרם שותף באיגוד העולמי ליהדות מתקדמת, והוא הגוף היחיד הלא-רפורמי שחבר באיגוד. נכון ל-2013, היו לתנועה 65,000 חברים ב-106 קהילות בצפון אמריקה. בשנת 1968 נוסד הקולג' הרבני הרקונסטרוקציוניסטי.
התפישה הרקונסטרוקציוניסטית הבסיסית דוחה את האמונה בסוג כלשהו של התגלות אלוהית, ויחד עמה את הרעיונות של בחירת עם ישראל, נסים ותאיזם. לפי שיטה זו, האוטונומיה האישית של אדם גוברת על ההלכה, אך ראיית היהדות כציוויליזציה וכמורשת תרבותית מכתיבה התחשבות בדעת הקהילה ובעבר. בשל כך, ההתנהלות בזרם ואופן שמירת המצוות מסורתיים לרוב יותר ממה שניתן למצוא ביהדות הרפורמית.
תאולוגיה.
הרב מרדכי קפלן האמין, כי לאור ההתקדמויות בפילוסופיה, במדע ובהיסטוריה, יהודים מודרניים אינם יכולים להמשיך ולדבוק בהרבה מהטענות התאולוגיות המסורתיות של היהדות. התאולוגיה הפילוסופית הנטורליסטית של קפלן נחשבת כווריאציה של הפילוסופיה של ג'ון דיואי – הנטורליזם של דיואי איחד בין אמונות אתאיסטיות לטרמינולוגיה דתית כדי לבנות פילוסופיה מספקת מבחינה דתית לאלה שאיבדו את אמונם באמונה המסורתית. הרקונסטרוקציוניסטים נבדלים בכך מהיהדות החילונית-הומניסטית, המסרבת להכליל טקסטים עם נימה תאיסטית מכל סוג שהוא.
קפלן טען כי אלוהים אינו ישות אישית, וכי התיאורים האנתרופומורפיים של אלוהים הם, במקרה הטוב, מטאפורות לא מושלמות. התאולוגיה של קפלן אף טוענת כי האל הוא הסכום של כל התהליכים הטבעיים שמאפשרים לאדם למצות את עצמו. קפלן כתב כי "להאמין באל פירושו לדעת בוודאות כי גורלו של האדם הוא להתעלות מעל לפרא, ולהסיר כל סוג של אלימות וניצול מהחברה האנושית". לא כל כתביו של קפלן בנושא זה הם עקביים; העמדה שלו השתנתה במידה מסוימת במשך השנים, וניתן לחלק בין שתי תאולוגיות שונות בקריאה זהירה. הראייה שבדרך כלל משויכת לקפלן היא זו של הנטורליזם הטהור, בדומה לדיואי, שספגה ביקורת על כך שהיא משתמשת בטרמינולוגיה דתית לכסות על עמדה בלתי-תאיסטית (אם לא אתאיסטית). אולם קיים גם צד שני בתאולוגיה של קפלן, שמבהיר כי לעיתים הוא האמין שיש לאל קיום אונטולוגי, באופן עצמאי ואמיתי, בנפרד מאמונות בני האדם. בתאולוגיה זו, קפלן עדיין דוחה חלק מהצורות הקלאסיות של התאיזם וכל אמונה בניסים, אך הוא מחזיק בעמדה שהיא במידה מסוימת נאו-אפלטונית.
רוב היהודים הרקונסטרוקציוניסטים דוחים צורות מסורתיות של תאיזם. רבים מהם הם דאיסטים; מספר קטן מקבלים את הראייה הקבלית של האל. אחרים, אף כי הם מקבלים הרבה מהרעיונות האחרים של קפלן, אינם מקבלים את התאולוגיה שלו, ובמקום זה הם תומכים בראייה תאיסטית של האל.
מסורת ומשפט יהודיים.
כמו הרפורמים, הרקונסטרוקציוניסטים חושבים כי לאוטונומיה האישית יש קדימות על ההלכה והתאולוגיה היהודית. התנועה אינה דורשת מחבריה להחזיק באמונות כלשהן, והיא גם אינה מבקשת כי ההלכה תקוים. בניגוד לרפורמה הקלאסית, הזרם טוען כי ברירת המחדל של האדם צריכה להיות של הנהגת מנהגים ומסורת יהודית בחייו, אלא אם כן יש לו סיבה מסוימת לנהוג אחרת. ההבדל החשוב ביותר בין היהדות הרקונסטרוקציוניסטית וזו המסורתית היא כי הראשונה מגדירה את כל ההלכה כ"מנהג עממי", ולא כחוק שהוא פרי התגלות אלוהית.
הרקונסטרוקציוניסטים מקיימים מנהגים יהודיים מסורתיים רבים, אך על בסיס השקפת עולם לפיה לאוטונומיה האישית יש קדימות על ההלכה. כך, המושג של תרי"ג מצוות הוחלף ב"מנהגים עממיים", מנהגים שאינם מחייבים ושניתן לקבל או לדחות אותם באופן דמוקרטי על ידי הקהילות. מנהגים עממיים שנתקבלו כוללים שימוש בשפה העברית בתפילות, לימוד תורה, תפילה יומית, חבישת כיסוי ראש לגברים וכיסוי ראש לנשים, טליתות ותפילין בזמן התפילה, ושמירה על החגים היהודיים.
עקרונות.
למעשה, ספריו של הרב קפלן, במיוחד "המשמעות של האל בדת היהודית המודרנית" ו"יהדות כתרבות" הם הצהרת עקרונות "דה פקטו". ב־1986, אגודת הרבנים הרקונסטרוקציוניסטים (RRA), והפדרציה של הקהילות הרקונסטרוקציוניסטיות (FRC) קיבלו "מצע רשמי ליהדות הרקונסטרוקציוניסטית". מסמך זה אינו מחייב, אלא מציג את הנושאים עליהם קיימת הסכמה רחבה. נקודות מרכזיות במצע קובעות כי:
הרקונסטרוקציוניסטים, בהשראת קפלן, אינם מאמינים כעקרון בהתגלות (כלומר, ברעיון שהאל, בצורה כלשהי, יכול לגלות את רצונו לבני אדם). רעיון זה נחשב לעל טבעי, ולכן הוא נדחה. מרדכי קפלן טוען במקום זה, כי "יש לקחת עמנו את האלמנטים בהתגלות שעונים לבעיות הגדולות של טבע האדם, ולמזג אותם באידאולוגיה שלנו... את השאר אפשר להפנות לארכאולוגיה" ("משמעותו של האל בדת היהודית המודרנית").
כותבים רבים ביקרו את התפישה העיקרית של התנועה, נטורליזם דתי. כותבים כדוד ריי גריפין ולואיס ג'ייקובס התנגדו להגדרות מחדש של המושגים "התגלות" ו"אל" במשנת קפלן כחסרי כנות אינטלקטואלית וכעקירת משמעותם, וכסוג של "המרה על ידי הגדרות"; לדעתם, הגדרות אלה מצמידות אמונות לא-תאיסטיות למושגים תאיסטיים.
זהות יהודית.
הזרם מתיר לרבנים שלו להחליט על המדיניות שלהם לגבי נישואים בין-דתיים (בני זוג מדתות שונות); בערך כחצי מסכימים לעשות זאת. התנועה מקבלת גם את האם וגם את האב כמגדירי יהדות, כלומר אם אחד מההורים הוא יהודי, הילדים נחשבים כיהודים אף הם בתנאי שגודלו כיהודים.
תפקידם של גויים בקהילות הוא נושא לוויכוח כיום. למעשה, יש הבדלים רבים בין הקהילות השונות. רוב הקהילות מנסות להגיע לאיזון בין קבלה לדחייה. ה־JRF הנפיק הצהרה לא מחייבת שמנסה לשרטט קווים לתהליך קבלת ההחלטות של הקהילות בנושאים אלה, ומציג הצעות לדוגמה. נושאים אלה מוחלטים בסופו של דבר על ידי ההנהגה המקומית.