הברון קרל תיאודור צו גוטנברג (נולד ב-5 בדצמבר 1971) לבית גוטנברג, הוא פוליטיקאי גרמני מטעם המפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה (CSU).
לימודיו.
בשנת 1991 לאחר סיום לימודי התיכון ברוזנהיים, הצטרף גוטנברג לצבא גרמניה לחטיבת חיל רגלים מספר 23 בשירות הסדיר, בסיום שירותו הוא עזב את הצבא בדרגת סמל.
בשנת 1999 קיבל גוטנברג את תוארו בחוק ומשפט מאוניברסיטת ביירוית בביירוית שבגרמניה, אך לא המשיך לבחינות הארציות בנושא.
בשנת 2011 הצטרף גוטנברג ל כמדינאי נכבד. כמו כן הוא מייעץ כסגן נשיא הנציבות האירופית לקידום חופש האינטרנט בנושאי שאלות החוץ.
פוליטיקה.
כחבר הבונדסטאג משנת 2002 עד מרץ 2011, גוטנברג החזיק לתקופה קצרה את תפקיד המזכיר הכללי של מפלגתו, לפני שמונה לשר הפדרלי לכלכלה וטכנולוגיה בחודשים האחרונים של הקבינט הראשון של אנגלה מרקל ב-10 בפברואר 2009. לאחר שנכנס לתפקידו בקבינט, הוא הפך במהרה לאחד הפוליטיקאים הפופולריים ביותר של גרמניה. מ-28 באוקטובר 2009 שימש גוטנברג כשר ההגנה של גרמניה בקבינט השני של מרקל. בעקבות גילוי של הביקורת הציבורית על תארו הלימודי בוטל הדוקטורט שקיבל בעברו, ופרשה זו הובילה להתפטרותו מתפקיד שר הביטחון ב-1 במרץ 2011.
משפחה.
הברון קרל תיאודור צו גוטנברג נשוי לרוזנת שטפני פון ביסמרק שונהאוזן. השניים נפגשו בפסטיבל "מצעד האהבה" בברלין בשנת 1995, ונישאו ב-12 בפברואר 2000. יש להם שתי בנות, שנולדו בשנים 2001 ו-2002.
קרב אנגיארי
קרב אנגיארי (באיטלקית: Battaglia di Anghiari) היה קרב שנערף סמוך לעיירה אנגיארי שבאיטליה ב-29 ביוני 1440, בו ניצח צבא ליגת המדינות האיטלקיות, בהנהגת רפובליקת פירנצה, את צבא דוכסות מילאנו במסגרת מלחמות לומברדיה, והובטחה שליטתה של פירנצה על מרכז איטליה.
הקרב התפרסם בעיקר בעקבות ציור שנקרא על שם הקרב קרב אנגיארי אותו ניסה לצייר הצייר המפורסם לאונרדו דה וינצ'י - צייר המונה ליזה, אולם הוא השאיר רק רישום הכנה של הציור בעוד הציור עצמו כנראה אבד. מאוחר יותר נעשו ניסיונות על ידי אמנים שונים לשחזר את הציור מתוך הסקיצה שנותרה, כאשר הניסיון הידוע ביותר נעשה על ידי פטר פאול רובנס.
בית גוטנברג
בית גוטנברג הוא בית אצולה גרמני אשר שורשיו מתועדים משנת 1149. בניו הם צאצאים לבית פלסנברג העתיק אשר אימץ את השם גוטנברג בשנת 1310.
מקור בית גוטנברג מפרנקוניה (החלק הצפוני של בוואריה), בחלק הדרומי של גרמניה.
אבותיהם של בית גוטנברג מבית פלסנברג היו השרים הברונים לבית אנדכס, אשר הפכו עם הזמן לדוכסים של אנדכס ומראניאן.
לבית גוטנברג יש כיום שני ענפי משפחה באילן היוחסין, הענף הבכור צו גוטנברג והענף הצעיר יותר שטיינהאוזן.
צאצא ידוע לבית גוטנברג הוא הברון קרל תיאודור צו גוטנברג (נולד ב-5 במאי 1971) פוליטיקאי גרמני של מפלגת איחוד החברה הנוצרית (CSU), אשר נשוי לרוזנת סטפני פון ביסמרק שונהאוזן.
אנגיארי
אנגיארי (Anghiari) היא עיירה במחוז טוסקנה שבאיטליה.
העיר מפורסמת בעקבות הקרב שאירע בה בין פירנצה למילאנו ב-29 ביוני 1440. הקרב היה השראה לציור מאת הצייר המפורסם לאונרדו דה וינצ'י. ציורו אבד, אך בעזרת סקיצה של הציור, צייר אותו שוב הצייר פטר פאול רובנס.
בכל שנה בחודש יולי מתקיים בעיר פסטיבל אנגיארי שמציג מוזיקה קלאסית, מוזיקה קאמרית, יצירות למקהלה ואופרה. בפסטיבל מופיעה התזמורת הלונדונית Southbank Sinfonia בניצוחו של סיימון אובר (Simon Over).
אהרן בערנשטיין
אהרון בערנשטיין
יום כדה&quot;א
סטפני פון ביסמרק שונהאוזן
קרל תיאודור צו גוטנברג
MuseScore
MuseScore (בתעתיק עברי: מיוזסקור) היא תוכנת כתיבת תווים והלחנה חינמית המתאימה ל-Microsoft Windows, מקינטוש ולינוקס. זוהי תוכנה רבת פלטפורמות, WYSIWYG לכתיבת תווים החוסה תחת הרישיון החופשי GPL.
צורת הכתיבה היא על דף מדומה, עליו ניתן לכתוב את התווים באמצעות עכבר, מקלדת רגילה או מקלדת MIDI. בתוכנה ישנו מספר בלתי מוגבל של חמשות, ועל כל חמישה ניתן לשים עד ארבעה קולות. התוכנה משולבת עם מתזמן הרצף והסינתיסייזר FluidSynth, כך שניתן לכתוב עליה תווים באמצעותו.
התוכנה מסוגלת לייבא ולייצא קובצי MusicXML וקובצי MIDI סטנדרטיים.
Musescore
דייוויד צ'אלמרס
דייוויד ג'ון צ'אלמרס (אנגלית: David John Chalmers; נולד ב-20 באפריל 1966) הוא מדען קוגניציה ופילוסוף אוסטרלי העוסק בפילוסופיה של הנפש ובפילוסופיה של הלשון. כיום הוא מרצה בכיר לפילוסופיה וראש מרכז למחקר התודעה באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה.
חייו.
צ'אלמרס נולד וגדל באוסטרליה. בהיותו ילד הראה כישרון במתמטיקה ומדעים מדויקים, ומאוחר יותר החל בתיכון לימודי תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב. בסיום לימודיו עבר ללמוד תואר שני באוניברסיטת אוקספורד באנגליה. במהלך הלימודים החליט לעבור ללמוד פילוסופיה. לאחר שהשלים את לימודיו החל ללמוד לדוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית. בשנת 1993 התחיל לעבוד כמרצה זוטר באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס ובשנת 1999 קיבל משרת פרופסור מן המניין באוניברסיטת אריזונה. החל משנת 2004 צ'אלמרס מרצה בכיר וראש מרכז למחקר התודעה באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה.
צ'אלמרס מסביר את המעבר שעשה ממתמטיקה לפילוסופיה בכך שהמתמטיקה של היום שונה מהמתמטיקה לפני 500 שנה. לדבריו, כיום המתמטיקה משמשת כלי טכני ומכני שעל ידי גילויים קטנים החוקרים משלימים את התמונה הגדולה. לעומת זאת, הפילוסופיה מהווה זרם דינאמי ועמוק יותר שבו לכל תאוריה יש תפקיד עצמאי.
הגות.
עיקר עבודתו של צ'אלמרס עוסקת בתודעה. הוא מגדיר עצמו כדואליסט, אך בניגוד לדואליסטים שטוענים כי התודעה היא גשמית בלבד ונובעת בהכרח מתהליכים פיזיקאליים או מדעיים אחרים, צ'למרס מחלק את התודעה לשני זרמים: תודעה קוגניטיבית (גשמית) ותודעה מנטלית (נפשית).
צ'אלמרס טוען כי ייתכן והמדע יצליח להסביר את התודעה הקוגניטיבית על ידי ניתוח תהליכים פיזיקליים, נוירולוגיים, ביולוגיים וכימיים המתרחשים במוח. לטענתו ישנו מכניזם או חוקיות על פיהם האדם פועל בצורה קוגניטיבית. תודעה קוגניטיבית נובעת מעצם היכרותו הפיזית של האדם עם המערכת שבה הוא נמצא ולכן התגובה הקוגניטיבית נובעת מניתוח המידע במוח. תכונות כגון התנהגות, שפת גוף, דיבור, סינון, סיווג מידע ופעולה בהתאם הן תכונות אופייניות לתודעה הקוגניטיבית.
לטענתו, בנוסף לתודעה הקוגניטיבית ישנה תודעה מנטלית אשר מאפשרת לאדם לנתח את המערכת שבה הוא נמצא בצורה שהוא רואה ומרגיש כלפיה. מכיוון שהשקפת עולם ורגש הם דבר סובייקטיבים, התודעה מבוססת על קווליה וניסיון אישי. התודעה המנטלית עומדת בבסיס רגשות כגון עצב, חרדה, צער, הרגשה מסוימת כשרואים צבע מסוים או כששומעים שיר מסוים. בחלק מהמקרים ניתן לומר כי התודעה המנטלית מבוססת על ידי ממשק מסוים בינו לבין המידע פיזי אך מכיוון שמדובר ברגש, לא ניתן לקבוע חוקיות שתגדיר השפעת מידע זה על התודעה המנטלית.
כמו ג'וזף לוין, צ'אלמרס טוען כי מכיוון שהתופעה של התודעה המנטלית ידועה וכך גם המערכת הפיזית נוצר מצב שבו יש פער הסברי מכיוון שאיננו יודעים להסביר איך נולד הניסיון האישי שלנו. על מנת להבדיל היטב בין שני הזרמים של התודעה צ'אלמרס הציג את "הבעיה הקשה" (The hard problem). לטענתו ישנם את הבעיות "הקלות" (The easy problems) שעוסקות בחיפוש אחר מכניזם או החוקיות שיסבירו את התודעה הקוגניטיבית. לעומת זאת הבעיה הקשה עוסקת בשאלות סביב התודעה המנטלית כגון: למה האדם זקוק לניסיון אישי סובייקטיבי? למה הניסיון האישי חייב להיות סובייקטיבי ולא מערכתי? למה האדם מסוגל בכלל להבחין ולפתח רגש כלפי עצמים מסוימים בתוך המערכת שבה הוא נמצא? מה אחראי על יצירתו של הניסיון האישי? איפה ניסיון אישי זה נולד?
כדי לתמוך בטענתו, צ'אלמרס הציע לבצע ניסוי מחשבתי שבו הוא טוען כי ישנה אפשרות שחלק מהאנשים הם זומבים-פילוסופיים. זומבי-פילוסופי הוא אדם שחסר כל תודעה מנטלית. צ'למרס טוען שהוא יכול לקבוע בוודאות שהוא עצמו אינו זומבי-פילוסופי אך הוא אינו יכול לקבוע עובדה זו באותו המידה לגבי אנשים אקראיים אחרים שהוא רואה ברחוב או שמראיינים אותו. מכיוון שזומבי-פילוסופי הוא יצור שדומה מאוד לבן אדם ולכן יש לו תודעה קוגניטיבית זהה לשל האדם אך אין כל דרך להוכיח שיש לו גם תודעה מנטלית.
ג'ו מורלו
ג'ו מורלו (באנגלית: Joseph Albert Morello; 17 ביולי 1928 - 12 במרץ 2011), היה מתופף ג'אז אמריקאי. נודע בעיקר כמתופף ברביעייתו של דייב ברובק, שאחראית ליצירות ג'אז מפורסמות כמו "Blue Rondo a' la Turk" ,"Take Five" ועוד.
ביוגרפיה.
מורלו נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס. סבל מלקות ראייה חלקית מלידה. החל את דרכו המוזיקלית ככנר מחונן: בגיל 6 החל ללמוד לנגן בכינור ובהמשך הופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בנגינת הקונצ'רטו לכינור של מנדלסון. בגיל 15 זנח את הכינור והחל ללמוד תיפוף אצל ג'ורג' לורנס סטון.
מורלו פעל במסגרת הרכבים שונים החל מראשית שנות ה-50, אך את עיקר פרסומו רכש בתקופתו כחלק מרביעיית הג'אז של הפסנתרן דייב ברובק. מורלו הצטרף להרכב ב-1955 ונשאר בו עד להתפרקותו ב-1967. בתקופה זו הקליט ההרכב עשרות אלבומים. הרביעייה התמחתה ביצירות במקצבים בלתי שגרתיים, ולמורלו היה חלק נכבד בעיצוב הסגנון המוזיקלי הייחודי שלה ובהצלחתה ברחבי העולם. הוא גם אחראי לכמה מקטעי סולו ידועים, כמו זה של "Take Five".