בשנת 1845 העביר הצעת חוק להקמת שלוש מכללות באירלנד, שיציעו השכלה אוניברסיטאית למעמד הביניים האירי, והקפיד שימור על מצבה של המכללה הרומית -קתולית במיינות'. פיל הגיע למסקנה כי לא ניתן להחזיק באירלנד ללא תמיכת אנשי הדת הקתוליים. אם ממשלת בריטניה לא הייתה דואגת לתיקון ולתחזוקה של הכנסייה הקתולית האירית, אזי היא איבדה את תמיכת הממסד הדתי. פיל הציע להגדיל את המענק הקיים למיינות', ששולמה במשך חצי מאה בידי הממשלה, מ-9,000 ליש"ט ל-26 אלף ליש"ט, כדי לבצע מקדמה חד-פעמית להקמת בניינים חדשים ולהניח עלות התיקונים והתחזוקה על הלוח. של עבודות. זה היה מחיר קטן לשלם על הסיכוי לשלום באירלנד. מדיניות זאת הובילה להתפטרותו של ויליאם יוארט גלאדסטון מהקבינט. גלאדסטון עזב בעצבים במה שראה כהמשך ל"בגידה" (האמנציפציה הקתולית) מ-1829. צעד פוליטי זה עורר את מפגינים ברחבי בריטניה נגד הטבה ביחסים עם הכנסייה הקתולית. הקשרים בין מפגינים ובין פרוטקציוניסטים במפלגה השמרנית היו הדוקים: הצעת החוק בעניין מיינות' התקבלה; אך 148 שמרנים הצביעו בעד החקיקה בעוד 149 נגדה. הממשלה ניצלה על ידי קולות בודדים בחקיקה.
החוק העיקרי שהועבר במהלך כהונתה של ממשלת פיל השנייה היה זה שגרם לנפילתה. בפעם הזאת פעל פיל כנגד אצולת הקרקע על ידי ביטול חוקי הדגן, שהבטיח את ההכנסות מחקלאות על ידי הגבלת מחירי הדגנים. שינוי רדיקלי זה בפרוטקציוניזם השמרני הונע על ידי רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד בשנים 1845–1849. מומחי החקלאות המקורבים לטורים היו ספקנים בנוגע להיקפה של הבעיה ופיל הגיב בצעדים איטיים לטיפול במשבר. בכל מקרה, כאשר הבין את חומרת הבעיה, קיווה פיל שביטולם של חוקי הדגן יגרום להגברת אספקת המזון לאירלנד. מפלגתו של פיל נכשלה בהעברת החוק אך הוא עבר בתמיכתם של הוויגים והרדיקלים. ב-15 במאי 1846 בוטלו חוקי הדגן ברוב של 327 תומכים ו-229 מתנגדים וב-25 ביוני שכנע וולינגטון את בית הלורדים לאשר אותו. באותו לילה נפל בבית הנבחרים חוק שהגיש פיל להגשת לסיוע לאירים. בעקבות זאת הגיש פיל ב-29 ביוני 1846 את התפטרותו. אף שידע שביטולם של חוקי הדגן משמעותם נפילתה של ממשלתו החליט פיל להעבירם. ייתכן שפיל השתמש ברעב באירלנד כתירוץ לביטולם של חוקי הדגן וצעד זה נבע למעשה ממשנתו הכלכלית שהחזיק בה מאז שנות העשרים של המאה ה-19. פרשנים מציינים שאם פיל היה משוכנע שביטול מוחלט ומידי של החוקים היה נחוץ לפתרון בעיית הרעב באירלנד, הוא היה מציע זאת במקום החוק שהגיש לפרלמנט שלפיו חוקי הדגן יבוטלו בהדרגה תוך שלוש שנים.
הדעה הרווחת היא שפיל ידע כבר ב-1844 שהוא יודח מתפקיד מנהיג המפלגה השמרנית. רבים מחברי מפלגתו נהגו להצביע נגדו והקרע במפלגה בין הליברלים לבין הפטרנליסטים שגרם לנזק בשנות העשרים, אך הוסווה על ידי סוגיית הרפורמות בשנות השלושים, עלה וצץ על פני השטח כאשר עלה לדיון נושא חוקי הדגן. השערה זו גורסת שפיל קיווה שהוא יודח על רקע הרפורמות הליברליות כדי שמאוחר יותר הוא יוכל להנהיג את החזית הוויגית-ליברלית.
בנוסף לביטולם של חוקי הדגן, פיל יזם כמה צעדים לסבסד את רכישת המזון עבור האירים, אך ניסיון זה היה קטן ממדים והשפעתו הייתה שולית. בעידן של הלסה פר המיסים שהוטלו על ידי הממשלה היו קטנים בהיקפם וההתערבות הישירה שלה בכלכלה כמעט ולא הייתה קיימת. מבחינה פוליטית, צעד כזה של סבסוד מוצרי מזון, היה לא אופייני במידה רבה. יורשו של פיל, הלורד ראסל, זכה ליותר ביקורת מאשר זו שהוטחה כלפי פיל בנוגע למדיניותו כלפי אירלנד. ביטולם של חוקי הדגן נבע יותר מסיבות פוליטיות מאשר מסיבות הומניטריות. תמיכתו של פיל בכלכלה חופשית השתקפה כבר בתקציבים של 1842 ו-1845. למרות מאמציו הכבירים של פיל לחולל רפורמות, היו להם השפעה מועטה על המצב באירלנד.
סוף חייו.
רוברט פיל שמר על גרעין קשה של תומכים שנקראו Peelites ובנקודת זמן מסוימת בשנת 1849 חיזרו אחריו אנשי הקואליציה הוויגית-רדיקלית. הוא המשיך לעמוד על עקרונותיו השמרניים וסירב להיעתר לחיזורים. אף על פי כן הייתה לו השפעה על מגוון של נושאים, כמו קידום הסחר החופשי בבריטניה עם ביטולם של חוקי הסחר הימי. פיל היה חבר הוועדה שפיקחה על ספריית בית הנבחרים והוא היה האחראי על התוויית מדיניות האיסוף שלה עד סוף המאה. פיל היה שחוק בסוף כהונתו בראשות הממשלה. במשך עשרים שנה הוא היה מוטרד מחירשות בעקבות תקלת ירי עם רובה ציד ובמהלך תקופתו בראשות הממשלה נהג להשגיח ולהתערב בדרכי הפעילות של כלל משרדי הממשלה. פיל היה מאוכזב מנפילתו הפוליטית לספסלים האחוריים ומהתפרקות מפלגתו לכדי גורמים יריבים.
הוא מעולם לא רצה לשוב לתפקיד, והוא גילה נטייה מועטה להנהיג את המפלגה השמרנית כשהתאחדה מחדש במהלך הבחירות הכלליות ב-1847. הוא נשאר מועדף בקרב משפחת המלוכה, ומתחת לשולחן עזר ללורד ראסל דרך ייעוץ על המנהל בראשות הממשלה. בשנת 1847 הוא היה מעורב בהתייעצות לגבי השעיה אפשרית של חוק הבנקים שקבע. בשנת 1848 יצא נגד המדיניות הלקויה בעניין רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד. בשנת 1849, כאשר מחירי הדגן היו נמוכים ולורד ראסל שקל להשיב את חוקי הדגן, הצטרף פיל למועצה פוליטית של תומכי המסחר החופשי. ב-28 ביוני 1850 דיבר נגד הממשלה בפרשת דון פסיפיקו. פיל נפל מסוסו בעת שרכב בדרך קונסטיטושן שבלונדון ב-29 ביוני 1850 (יום אחד בלבד לאחר נאומו בעניין פרשת דון פסיפיקו). הוא מת לאחר שלושה ימים ב-2 ביולי בגיל 62 כתוצאה משבר בעצם הבריח שגרם לפקיעת העורק התת-בריחי. חבר תומכיו, בהנהגתם של הלורד אברדין וויליאם גלאדסטון, התמזגו עם הוויגים והקימו את המפלגה הליברלית.
שרוטונים
שרוטונים (שרוטונים זה ויראלי בע"מ) היא חברת תוכן והפקות ישראלית, המתמחה בהפקות וידאו קומיות וסאטיריות המיועדות למדיה הדיגיטלית, בדגש על רשתות חברתיות כגון: יוטיוב, פייסבוק ואינסטגרם.
כיום עוקבים אחרי "שרוטונים" למעלה מ-953,000 עוקבים ומנויים דרך מגוון רשתות חברתיות שנות (אינסטגרם- 171,000, פייסבוק- 218,000, יוטיוב- 564,000). החברה הפיקה מעל 780 סרטונים הכוללים תכנים מקוריים ותכנים מסחריים, בהם צפו נכון להיום למעלה מ-391 מיליון.
כיום מייצרת חברת שרוטונים מהלכי תוכן שיווקיים רחבים בדיגיטל עבור החברות הגדולות והמובילות במשק הישראלי ומחוץ לישראל, בתחומים מגוונים כגון: פיננסים, ביטוח, תקשורת, רכב, מזון, טכנולוגיה, אקדמיה, רפואה, אופנה, פארם, תעופה, גופים ממשלתיים ועוד. בין לקוחותיה: סופר-פארם, גלידות נסטלה, ישראכרט, אל על, מיטב דש, קסטרו מודל, הבנק הבינלאומי, פספורטכארד, מיקרוסופט, סיסקו, שירותי בריאות כללית, בנק הפועלים, שטראוס, דומינו'ס פיצה, ועוד
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 2007 על ידי שחר בן דוד, ניב פועל, גיא סומך והאנימטור ליחי קלבו בעקבות הצלחתם של סרטונים באתר שיתוף הסרטונים Flix בתפוז אנשים אשר הונפשו על ידי ליחי קלבו שעזב החברה יחד עם גיא סומך כמספר שנים לאחר מכן. בין אותם סרטונים כלול סרטון "השבלול" אשר הופק לו סרטון המשך לאחר הקמת החברה.
בשנת 2010 פרסמה החברה את שיר המונדיאל, שדורג על ידי אתר יוטיוב כסרטון הנצפה ביותר בישראל באותה שנה, עם כ-7 מיליון צפיות. בשנת 2012 עלה הסרטון "גמבה סטייל", פארודיה לשיר "גנגנם סטייל". הפארודיה הפכה לסרטון הנצפה ביותר בישראל אי פעם לפי דירוג יוטיוב. נכון לדצמבר 2017 הסרטון עומד על כ-60 מיליון צפיות וכ-10,000 תגובות. באותה שנה ייצגה שרוטונים את ישראל בוועידת יוטיוב העולמית שנערכה בלונדון. בשנת 2013 סרטון שלישי של החברה היה בראש דירוג יוטיוב ישראל - "כוכב רשת סטייל" שהופק בשיתוף ערוץ הילדים וכיום (אוקטובר 2019) עומד על 19 מיליון צפיות.
לקראת סיום שנת 2014, חברת "שרוטונים" הוכרזה על ידי יוטיוב בפעם הרביעית כבעלת הסרטון הנצפה ביותר ביוטיוב ישראל בעקבות הסרטון "שיר המונדיאל 2014" שזכה ל-3.5 מיליון צפיות וכיום (אוקטובר 2019) על 5.5 מיליון צפיות.
בשנת 2015, הסרטון "חברה רוסיה" של שרוטונים, הוכרז על ידי יוטיוב לסרטון הנצפה ביותר בישראל, בקטגוריה שאינה מוזיקה. הסרטון נכתב ביחד עם אושיית הרשת הרוסי סניה ולדברג, וגרף ביוטיוב מעל 2,700,000 צפיות ובפייסבוק כמות דומה.
החל מ-2016, מפיקה החברה יומן שנתי לתלמיד, הכולל קטעים הומוריסטיים, משחקים וסרטונים המוצגים על גבי היומן באמצעות אפליקציה העושה שימוש בטכנולוגיית מציאות רבודה.
בשנת 2017, סרטון "מחזמר שירי חנוכה", מחרוזת שירים בכיכובן של סופגניות באנימציה, הפך להמנון החנוכה החדש וזכה ליותר מ-4 מיליון צפיות. שנה לאחר מכן, בשנת 2018, במסגרת מהלך לקידום שלגוני "לה-פרוטה", יצרו בשרוטונים סיטקום בכיכובן של הפירות, סדרה שזכתה ליותר מ-5 מיליון צפיות. לסדרה הופקו עד עתה למעלה מ-11 פרקים, ונכון ל-2019 עדיין נכתבים ומופקים פרקים חדשים לסדרה.
בשנת 2018 החלו בשרוטונים להשתמש בטכנולוגית RIA (Realtime Integrated Animation) – ליצירת שידורי LIVE, בכיכובן של דמויות אנימציה, אותן מגלם שחקן. במסגרת שיתוף הפעולה עם נסטלה יצרו בשרוטונים אולפן שידורי לייב, בו בננה מצוירת סיפרה בדיחות, הגיבה למתרחש וענתה לצופים בצ'אט. באותה השנה, כבש בפעם השלישית שיר המונדיאל את כל המצעדים וזכה למיליוני צפיות, סיקורים וחסות של ג'פניקה.
בחודש יוני 2019 ערוץ הפרסומות SrutonimADS קיבל את ה"סילבר באטן" לרגל העוקב ה-100 אלף (הצטרף לערוץ Srutonim, שקיבל את הכפתור כבר במאי 2013). בקיץ 2019 הושק ליין מוצרי חזרה לבית הספר בשיתוף "פלפוט".
ערוצים נוספים.