כנסיית לאונרד הקדוש, לוורינגטון, קיימברידג'שייר - חלון אילן ישי משוחזר מן המאה ה-15 בקפלה אשר בקצה הכנסייה המזרחי. שלוש עשרה מהדמויות הן מקוריות, שבע עשרה משוחזרות בחלקן ושלושים ואחת בנות זמננו. המלכים עטויי דאבלטים (doublet) קצרים, המושווים לדמויות זעירות בכתב היד משנת 1640 המייצג את ניצחונות אדוארד הרביעי (הספרייה הבריטית, MS. 7353).
כנסיית דיפנוג הקדוש והמעיין הקדוש, לנרהיידר (Llanrhaeadr), דנבינגשייר, ויילס - חלון אילן ישי מתוארך לשנת 1533. החלון מתאר את ישי בשנתו בגן מוקף חומה, וממנו צומח אילן יוחסין רב ענפים בו נראים אבות מלכי ישו. הדמויות נושאות דמיון לקלפי משחק מלכותיים, אשר התגבשה צורתם באותה התקופה.
כנסיית סנט אטיין, בובה, צרפת - חלון רנסאנס מאת אנגרנד לה פרינס (1522-1524), המתאר את האבות המלכותיים עטויי מלבושים הדורים בהתרומם מתרמילי פרחים. לישי מצע מפואר. במסגרת, צורת הקטע האמצעי כ"לב קדוש" והוא מכיל את הבתולה ואת ישו כילד, בהתרומם מחבצלת ומוקפי אור יקרות.
קתדרלת נוטרדאם, מולה, צרפת המרכזית - חלון אילן ישי מן המאות ה-15-16. מעל ישי ניתן לראות מלך על גב סוס.
המאה ה-19.
כנסיית ברתולומיאו הקדוש, רוגייט, סאסקס המערבי - חלון ישי משנת 1892, מאת לוורס ווסטלייק (Lavers &amp; Westlake), בעל עיצוב רבגוני. כלל הדמויות ישובות בכרם, פרט למרים הבתולה היישובה על חוטר בפריחתו מחוץ לכרם. מעל ראשה שבע יונים המסמלות את שבע מתנות הרוח הקדושה. הדמויות אשר בחלון: קטע ראשון: חזקיה, שלמה ומלכיצדק; קטע אמצעי: ישי, דוד, הבתולה וישו כילד על ברכיה; קטע שלישי: יהושפט, אסא וישעיהו. החלון, הנחלק לשלושה, מוקדש לג'. ג'. קרנגי הנכבד (8 ביולי 1807-18 בינואר 1892) ונקבע בכנסייה בידי הנרי אלן רולס בשנת 1892.
קפלת בית פוסיי (Pusey), אוקספורד, אוקספורדשייר - בחלון המזרחי אילן ישי לזכר פוסיי, ממנהיגי "תנועת אוקספורד" בכנסייה האנגלית במאה ה-19. פוסיי מת בשנת 1882, ו"בית פוסיי" הוקם לזכרו. החלון מאת סר ניניאן קמפר (Ninian Comper) ומכיל דמויות נביאים מהברית הישנה ואת אבות הכנסייה, המייצגים באורח חלקי את תחומי עיסוקו וסובבים את ישו במלכותו ואת הבתולה והילד. ניתן להבחין בדמותו של פוסיי, הכורעת בבסיס הקטע השני מהעבר הימני.
כנסיית מתיו הקדוש, ניוקאסל, נורת'מברלנד - חלון אילן ישי מאת קמפ (Kempe, 1899).
ציור.
לתקרת העץ רחבת הידיים והשטוחה אשר בכנסיית מייקל הקדוש, הילדסהיים משנת 1200 לערך, מרחב מספק לתוכנית איקונוגרפית מורכבת אשר בבסיסה האילן, הכוללת את אדם וחוה, את הנביאים ואת ארבעת האוונגליסטים. ציורי אריחים נדירים, אולם דוגמה גרמנית משנת 1470 לערך (דרמשטאדט) מציגה אילן בכנפי טריפטיך. ציור שמן גדל ממדים מתקופת הבארוק מאת מייקל וילמן (1678; Kościół Wniebowzięcia NMP, Krzeszów) מציג סצנת האלהה ובה התקהלות אופיינית, וכן קנוקנות המתפתלות סביב הדמויות אך אינן תומכות בן.
תגליף אבן אדריכלי.
אילני ישי בקנה מידה קטן למדי מופיעים בכנסיות ימי ביניימיות למכביר, מביניהם זה המופיע תחת פסל ג'יימס הקדוש על עמודה המרכזי של הכניסה הראשית הנודעת ("Portico de Gloria", 1168-88) של קתדרלת סנטיאגו דה קומפוסטלה. יצירת מופת נוספת של תגליף אבן רומנסקי היא קלויסטר מנזר סנטו דומינגו דה סילוס, לו אילן על אריח שטוח אשר גולף ליצירת תבליט. לקתדרלות צרפתיות אחדות מן המאה ה-13 אילנות בקשתות פתחיהן: קתדרלת לאן, קתדרלת אמיין ושארטר (קשת מרכזית, שער צפוני, כמו גם החלון). עם זאת, הללו מציגים ברובם את האבות בארכיוולטים (archivolt) משני עברי הקשת, ואף כי הם מחוברים באמצעות קנוקנות, רצף התמונה אובד. אמצעי פופולרי נוסף להצגת אבות ישו היה, טור או אסופת פסלים של מלכי יהודה (חלק מאבות ישי) בחזית, כבנוטרדאם אשר בפריז, אך הללו מרחיקים מעבר לתמונת האילן אף הם. בקצרה, פסל הבתולה והילד אשר בפתח בית התפילה של פרייבורג נתמך בידי דמותו של ישי, הם בכיסא (1300 לערך).
אמנויות אחרות.
שנהב מבוואריה - בגבו המלבני של מסרק שנהב מבוואריה, משנת 1200 לערך, מגולפת בעדינות סצנת אילן ישי המציגה את ישי שכוב בעוד האילן מתרומם מטבורו. שני ענפים מהווים מנדורלה (mandorla) סביב מרים הבתולה הברוכה, המרימה ידה האחת על מנת לתמוך את ישו התינוק בעוד זו האחרת אוחזת מגילה. נביאים עומדים משני עבריה.
סן זנו, ורונה - דלת מערבית עשויה ארד, מבזיליקת סן זנו אשר בוורונה, מציגה תבליט אילן משנת 1138 לערך על אריח בודד ובו ישי, ישו וארבעה אבות.
בזיליקת סן מרקו, ונציה - פסיפס אילן גדל ממדים הונח על קירו הצפוני של האגף הצפוני בשנות הארבעים של המאה ה-16 בידי האחים ביאנקיני, על פי עיצוב מאת סלוויאטי.
כנסיית פרנסיס הקדוש, אופורטו, פורטוגל - אילן ישי מן המאה ה-18, מגולף בעץ בסגנון הבארוק. הוא תלת ממדי ודמויות צבעוניות וזהובות ישובות על ענפיו. שלוש עשרה דמויות עם דמות ישי בעלת הזקן השחור, השכוב בתחתית. האילן מגיע לשיאו בתמונת המדונה והילד והיונה מעל ראשיהם. משני עברי האילן דמויות המזמרות או קוראות מספר פתוח אותו הן אוחזות.
פופ רוק
פופ רוק (מאנגלית: Pop rock) הוא סוגה מוזיקלית המשלבת מוזיקת פופ ומוזיקת רוק. השירים בסגנון זה מאופיינים בעיקר במבנה שיר פשוט, במנגינות קליטות, בפזמון קליט אשר חוזר על עצמו בהם פעמים רבות, במילות שיר פשוטות שימוש בגיטרה חשמלית וכלי הקשה.
המונח נכנס לשימוש בתחילה במהלך שנות השישים לתיאור הסגנון המוזיקלי של הלהיטים המוקדמים של להקת הביטלס.
במהלך שנות השבעים סגנון הפופ רוק סלל את הדרך להיווצרות סגנון הרוק הקל. אמני פופ רוק אשר בלטו במיוחד במהלך שנות השבעים, כוללים בין היתר את קווין, אלטון ג'ון, פיל קולינס, להקת Wings, להקת The Cars ולהקת פליטווד מק, ובארץ את דני סנדרסון ולהקותיו כוורת וגזוז.
אמני פופ רוק אשר בלטו במהלך שנות השמונים, כוללים בין היתר את בילי ג'ואל, ג'ורג' מייקל, להקת א-הא, להקת רוקסט, להקת אירייז'ר ופיל קולינס.
אמני פופ רוק אשר בלטו במהלך שנות התשעים כוללים בין היתר את אלאניס מוריסט, רובי ויליאמס, דיידו ולהקת הקורס.
במהלך העשור האחרון, עבר הז'אנר סוג של התחדשות כאשר שירי הפופ רוק העכשוויים מושפעים במידה רבה ממוזיקת רוק אלטרנטיבי וממוזיקת פאנק רוק. אמני פופ רוק בולטים מהעשור הראשון של המאה ה-21 כוללים בין היתר את טוקיו הוטל, אבריל לאבין, קלי קלרקסון, דמי לובאטו, מקפליי ו־Maroon 5.
אקסיניט
אקסיניט הוא קבוצת מינרלים ציקלוסיליקטים - (סיליקטים במבנה בצורת טבעת) בגוון חום סגלגל או חום אדמדם של סידן, ברזל, מגנזיום, מנגן, אלומיניום בורון והידרוקסיל.
תכונות.
הרכב.
נוסחת המבנה הכימי הכללית של קבוצת אקסיניט היא . לכל המינרלים החברים בקבוצת האקסיניט יש מבנה זהה, טבעת של ארבעה ארבעונים, אבל ההרכב הכימי שלהם שונה, והם קרויים על פי המרכיב העשיר יותר, ברזל, מנגן או מגנזיום, למעט הטינזניט שבו יש תערובת של ברזל ומנגן. בין חברי הקבוצה יש מעט הבדלים בגוון של המינרל ובמשקל הסגולי.
קבוצת האקסיניט מכילה את המינרלים הבאים:
בין הפרו-אקסיניט למנגן-אקסיניט קיימת תמיסה מוצקה, כאשר באמצע הדרך מצוי המינרל טינזניט, ולכן גם בינו לבין שני המינרלים האחרים מתקיימת תמיסה מוצקה.
קריסטלוגרפיה.
האקסיניט מתגבש בדרך כלל במערכת הטריקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "חבורה טריקלינית רגילה" formula_1, כלומר יש לגבישים של המינרל אלמנט סימטריה אחד בלבד, מרכז סימטריה, וחבורת סימטריות מרחבית "formula_2". הפרמטרים של תא היחידה שונים בהתאם לסוג המינרל. בפרו-אקסיניט הם: Åa=7.1437 , b=9.1898Å, c=8.9529, והזוויות הן α=91.857°, β=98.188° ו-γ=77.349°. במנגן-אקסיניט הם: a=7.161Å, b=9.190Å, c=8.978Å, והזוויות הן α=88.26°, β=82.8° ו-γ=77.26°. במגנזיו-אקסיניט הם: a=8.933Å, b=9.155Å, c=7.121Å, והזוויות הן α=102.59°, β=98.28° ו-γ=88.09°.
תכונות פיזיקליות.
האקסיניט מופיע בטבע בדרך כלל כגרגירים וכמקבצים להביים מקבילים. הגבישים לווחיים בצורת יתד פחוס המסתיימים בקצה דמוי סכין או מרית באורך של עד עשרים סנטימטרים (פרו-אקסיניט), עשרה סנטימטרים (מנגן-אקסיניט) או 3 סנטימטרים (מגנזיו-אקסיניט). אחדות מפאות הגביש משורטטות בצורה ניכרת. לאקסיניט יש פצילות טובה בכיוון אחד, והוא נשבר בצורה דמוית קונכייה. הקשיות של המינרל בינונית-גבוה, 7-6.5 בסולם מוס, והמשקל הסגולי משתנה כאמור בהתאם לסוג המינרל בקבוצה בין 3.18 ל-3.37. האקסיניט הוא פיאזואלקטרי ופירואלקטרי.
תכונות אופטיות.
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של האקסיניט הם: nα=1.672-1.693, nβ=1.677-1.701 ו-nγ=1.681-1.704. גבישי האקסיניט שקופים עד שקופים למחצה, וצבעם משתנה בהתאם לסוג המינרל בין חום לילך עד צהוב ועד חסר צבע, כחול, סגול אפור עד שחור. שקף מנוסר דק של אקסיניט הוא בדרך כלל חום בהיר עד כחול בהיר. האקסיניט ניחן בנפיצה חזקה ובפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בולט. הוא נראה חסר צבע, צהוב, חום בהיר, או ירוק בהיר מזווית אחת, חסר צבע, צהוב, כחול, סגול חיוור או סגול מזווית שנייה וחסר צבע, ירוק חיוור, זהוב זית, חום או סגול עמוק מזווית שלישית. שניים מסוגי המינרלים בקבוצה המינרל פולטים קרינה פלואורסצנטית בגוון אדום בקרינת על סגול, המנגן-אקסיניט והמגנזיו-אקסיניט, כאשר האחרון פולט קרינה בגוון אדום-כתום בקרינת על סגול בגלים ארוכים וגוון אדום חיוור יותר בגלים קצרים.
גילוי ומקור שם.