לקראת סוף שנות ה-90 חזר רפפורט לציור, והחל להתרחק מאמנות קונספטואלית ולהשתמש באלמנטים של אסתטיקה קלאסית, בחיפוש אחר דרך לפתח דיאלוג עם חושיו של המתבונן ולא עם שכלו הישר. סדרות ציורים אלו הוצגו במספר תערוכות, כגון "אזור תעשייה, אורחים” ו"העד".
ב-2009 עזב רפפורט את גלריה רוזנפלד והתחיל לעבוד עם גלריה דן, בה הוצגו תערוכותיו "אורניתולוגיה פרטית" ו"בין השמשות". באותה שנה יצא קטלוג שכולל את מירב עבודותיו.
ב- 2018 החל לעבוד רפפורט עם גלריה פורטה שברחוב שבזי בתל אביב.
העשיל צורף
רבי יהושע העשיל בן רבי יוסף צורף (שצ"ג - כ"ד אייר, ת"ס, 1633-1700) מווילנה, היה מקובל ומנהיג רוחני בפולין, מחבר "ספר הצורף". נחשד על ידי חוקרים בשבתאות.
תולדות חייו.
רבי העשיל היה מנהיג רוחני גדול בעיר וילנה. כינויו צורף נגזר הן מעיסוקו במלאכת הצורפות והן מהמסורות הקבליות אשר בהן השתמש, מסורות שקושרות לפעילות של 'צירוף אותיות'. על פי המסורות נהג ר' העשיל בסגפנות ופרישות וכמעט לא יצא מפתח ביתו, טען ששורה עליו רוח הנבואה וכי הוא רואה מראות אלוהים. השפעתו של העשיל צורף חרגה מסביבתו הקרובה. הוא ניהל תכתובות עם דמויות שבתאיות רבות, בנוגע לסוגיות תאולוגיות, והיה קשור לדמויות מבית המדרש של ר' יהודה החסיד שנחשד בשבתאות.
במשך עשרות שנים עסק רבי העשיל בכתיבה, וכתב ככל הנראה אלפי דפים, המחולקים לחמישה חלקים ומכונים ספר הצורף שאותו ייעד רבי העשיל ללימודו של מלך המשיח, ובו הוא מוכיח שכל התרי"ג מצוות מרומזות בפסוק "שמע ישראל". פעילות ספרותית זו, החלה בשנת תכ"ו שהייתה שיא פעילותו המשיחית של שבתאי צבי ובה קרו כמה אירועים מכוננים בקרב השבתאים, ומאז לא שקטה.
כתביו לא נדפסו. דבר אשר הגביל מאוד את השפעתו לאחרי פטירתו. אוטוגרף של חלק מספר הצורף, נמצא בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי בירושלים, מחזיק קרוב לשלוש מאות דפים הכתובים בצפיפות משני צדיהם.
זאב רבינוביץ פרסם בשנת תש"א (1941) רשימה מכתב יד שמצא בגנזיו של יוסף פרל, משכיל מגליציה, שעל פיה רבי ישראל בעל שם טוב, מייסד תנועת החסידות, היה מעריץ של ספר הצורף, והיה אומר תמיד שעל ידי ספר זה יוכל לבנות עולמות, החוקר גרשם שלום זיהה את כתבי רבי העשיל שהיו אצל הבעש"ט עם הכתבים שהגיעו לבעש"ט מרבי אדם בעל שם, וטוען שהסתירו בכוונה את שמו של רבי העשיל בעל הכתבים, והפכו את כל עניין הכתבים מעובדה היסטורית לאגדת פלאים, החוקר הרב יצחק אלפסי והחוקר הרב יהושע מונדשיין חולקים על כך בחריפות, הן מצד אמינותם של הכתבים שהוציא רבינוביץ והן מצד ההשערה של גרשום שלום שיש עליה הרבה תמיהות וסתירות, כל זה מלבד הטענה של הרב מונדשיין שרבי העשיל צורף התקבל בתפוצות ישראל ומובא בהערצה בספרים של מחברים שנלחמו בשבתאות ומעורץ בחוגי החסידים כך שאין להם כל סיבה להסתיר את זהות בעל הכתבים ואם היה רבי העשיל צורף המחבר היו אומרים זאת.
בסוף ימיו נשא רבי העשיל לאשה את אחותו של רבי משולם זלמן בן רבי יעקב אלעזר פישהוף אוירבך, אחד מראשי חבורת רבי יהודה חסיד ורבי חיים מלאך, והשתתף בהכנותיהם לעלות עם חבורתם לארץ ישראל, אך העלייה עצמה לא עלתה בידו, והוא נפטר בקראקא, שאליה עקר מווילנא בסוף ימיו.
העשיל צורף ראה עצמו כממשיך דרכו הקבלית של רבי נתן נטע שפירא מקראקא, בעל ספר "מגלה עמוקות". המשכיות זו ניכרת לא רק בתורתו התאורטית, אלא גם בתפקיד המשיחי שייחס לעצמו רבי נתן או לפחות ייחסה לו האגדה המאוחרת. יהודה ליבס, במחקריו על הקשר שבין השבתאות ותלמידי הגר"א, העלה את האפשרות כי רבי אברהם שלמה זלמן צורף הוא צאצא ממשפחתו (אולי נין) של רבי העשיל צורף, היסוד לטענה הוא הן שם משפחה 'צורף' והן קשרים תאולוגיים בין הדמויות.
ג'ון הנרי פטרסון
You da One
You Da One (בעברית: אתה האחד) הוא הסינגל השני של הזמרת ריהאנה מאלבומה השישי, Talk That Talk, שיצא ב-14 בנובמבר 2011. השיר לא הצליח לשחזר את ההצלחה הפנומנלית של הסינגל הקודם "We Found Love", אך כן הצליח להשתחל לטופ 20 במדינות רבות בעולם, ביניהן ארצות הברית ובריטניה. כחצי שנה לאחר מכן, הגיע הסינגל למעמד פלטינה על מכירה של יותר ממיליון עותקים בארצות הברית. השיר מדבר על הנוחיות והשמחה של ריהאנה במערכת היחסים בה היא נמצאת עם החבר שלה, בנוסף היא מסבירה כי הוא הבן אדם היחידי שהיא צריכה בחייה. השיר נכתב על ידי לוקאס גוטוואלד, אסתר דין, יוהאן היל, ורובין פנטי.
לירן דנינו (אלבום)
לירן דנינו הוא אלבום הבכורה של הזמר והמוזיקאי לירן דנינו, שיצא לאור ב-16 בפברואר 2012, במהלך שרותו בצה"ל.
האלבום הוקלט בסוף שנת 2011 וראה אור כמספר חודשים לאחר מכן. סינגלים שיצאו מתוך אותו אלבום טרם צאתו והצליחו רבות בראש מצעדי הפזמונים הם: "ללכת" (שזכה ל-6 מיליון צפיות ב-יוטיוב), "עדיין ריק" (שזכה לכ-2 מיליון צפיות ב-יוטיוב), "כל המילים", "אין לי כח" ו"חוזר אלייך" - שירים שנשמעים רבות גם בקרב גולשים רבים באתר יוטיוב. להיטי האלבום נחלו הצלחה רבה במצעדי הסיכום השנתיים בארץ.
בית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר
בית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר (בגרמנית: Hochschule für Musik "Hanns Eisler") בברלין, גרמניה הוא אחד הקונסרבטוריונים למוזיקה הראשונים במעלה באירופה. בית הספר נוסד במזרח ברלין בשנת 1950 בשם "הקולג' הגרמני למוזיקה", כיון שבית הספר הגבוה למוזיקה של ברלין, הוותיק יותר, נמצא במערב ברלין . אחרי מותו של אחד הפרופסורים הראשונים שלו, המלחין הנס אייזלר, שונה שם המוסד להנצחת שמו בשנת 1964. בשנת 2005 שופץ הקונסרבטוריון. הוא שוכן כיום ב-Gendarmenmarkt וב-Neuer Marstall
בבית הספר הגבוה למוזיקה "הנס אייזלר" פועלים מגוון הרכבים מוזיקליים, בהם מוזיקה קאמרית, מקהלות, תזמורות והרכבי ג'אז.
בית הספר הגבוה (Hochschule).
בית הספר הגבוה מורכב מארבע מחלקות וארבעה מכונים. הוא מציע תוכניות בכלי מיתר, פסנתר, כלי נשיפה מעץ, אקורדיון, גיטרה, נבל, תופים, טימפני, הלחנה, ניצוח, קורפיטיציה, הרמוניה וקונטרפונקט, ג'אז, תיאטרון מוזיקה ובימוי אופרה.
מכון קורט-זינגר, שנוסד בשנת 2002, מתמחה במחקר בנושא בריאות נגנים. מאז 2003 עוסק המכון למוזיקה חדשה במוזיקה עכשווית. עם ייסוד מכון הג'אז של ברלין בשנת 2005, הגיע הקונסרבטוריון לרמה בינלאומית בלימודי ג'אז; בין אנשי הסגל דייוויד פרידמן, ג'ון הולנבק, ג'ודי נימאק וג'יגס ויגהאם.
מדי שנה מתקיימים בבית הספר למעלה מ-400 אירועים - קונצרטים, הפקות אופרה, רסיטלים כיתתיים וקונצרטי מבחן. בית הספר עובד בשיתוף פעולה עם הקונצרטהאוס ברלין ועם קרן הפילהרמונית של ברלין. בשני האולמות האלה מתקיימים קונצרטים של התזמורת, המקהלה וסגל המורים.
היסטוריה.
אחרי ייסוד גרמניה המזרחית (DDR), נמצאו כל בתי הספר למוזיקה והקולג' היחיד למוזיקה במערב ברלין. משום כך החליט משרד החינוך של מזרח גרמניה לייסד קולג' למוזיקה בחלקה המזרחי של העיר. ב-1 באוקטובר 1950 נוסד בית הספר הגרמני הגבוה למוזיקה. מנהלו הראשון היה פרופסור גיאורג קנופלר. בסגל הוראה היו רודולף וגנר-רגני והנס אייזלר (הלחנה), הלמוט קוך (ניצוח), הלמה פרכטר, ארנטו שלנברג (קול), קרל אדולף מרטינסה, גרטה הרוויג (פסנתר), גוסטב האוומן, וילהלם מרטנס (כינור), ברנהרד גינתנר (צ'לו), ורנר בוכהולץ (ויולה) ואיוואלד קוך (קלרינט).
מאז 1964 קרוי הקונסרבטוריון "בית הספר הגבוה למוזיקה 'הנס אייזלר' ברלין".
בשנת 1950 נוסד בית ספר מיוחד למוזיקה. הקונסרבטוריון יצר שותפות עם בית הספר ע"ש קרל פיליפ עמנואל באך.
בשנת 1953 נפתחה תוכנית של בימוי אופרה ותיאטרון מוזיקה, לאחר ששני סטודנטים הביעו עניין בתחום זה. הלימודים במקצוע הבימוי לתיאטרון מוזיקה הם לתואר ראשון ואילו בימוי אופרה לומדים לתואר מוסמך.
לאחר איחוד גרמניה העבירה מדינת ברלין את הקונסרבטוריון לניהולה. כיום נמצא המוסד בשטח השיפוט של מחלקת המדע, המחקר והאמנויות של הסנאט הגרמני.
מוחמד מורסי
ד"ר מוחמד מוחמד מוּרְסִי עִיסַא אֶל־עַיַּאט (בערבית: محمد محمد مرسى عيسى العياط; 8 באוגוסט 1951 – 17 ביוני 2019) היה פוליטיקאי מצרי, איש התנועה האסלאמיסטית האחים המוסלמים, שנבחר לנשיא מצרים ב-30 ביוני 2012 בבחירות הדמוקרטיות הראשונות במדינה לאחר ההפיכה שסיימה את שלטונו של חוסני מובארכ. בשנה שבה היה בתפקידו, נתקל שלטונו של מורסי במורת רוח ופעולות מחאה המוניות, שהגיעו לעיתים עד כדי מהומות אלימות ובסופו של דבר להדחתו ביולי 2013 על ידי צבא מצרים, בעקבות גל מחאות. מורסי הועמד לדין, הורשע באחריות להרג מפגינים ובריגול לטובת קטר, ונגזר עליו עונש של שישים שנות מאסר. במהלך משפטו, הוא התמוטט ומת.
קורות חיים.
מוחמד מורסי נולד ב־8 באוגוסט 1951 במחוז א-שרקיה שבצפון מצרים. הוא נישא בשנת 1979 לבת דודו, נגלא, ולהם חמישה ילדים.
בשנת 1975 קיבל מורסי תואר ראשון בהנדסה מאוניברסיטת קהיר. לאחר שנתיים בצבא, השלים ב-1978 תואר שני, וב־1982 קיבל תואר דוקטור בתחום הנדסת חומרים מאוניברסיטת דרום קליפורניה. בשנים 1982–1985 היה חוקר באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בנורת'רידג׳. ב־1985, אחרי 7 שנים בארצות הברית, שבה המשפחה למצרים ומורסי היה למרצה באוניברסיטת זקאזיק .
קריירה.