לוח ובו אלף בית בכתב האוגריתי הוא מהקדומים בממצאים שבהם נמצא רישום אלף-בית על פי הסדר המקובל באלפבית העברי-פיניקי ובדומה לו היווני. בלוח זה חסרה האות למ"ד הנכתבת כשלושה קווים אנכיים (|||) ובמקומה נמצאת המקבילה לאות דל"ת דגושה. כמו כן, לפי הפירוש המקובל לאותיות אלו, הוחלפו סדר האותיות מ"ם ולמ"ד. בין מילה למילה הפסיק יתד. יש שלוש אותיות ששימשו כתנועה אך בדרך כלל אינן נוכחות בתעודות הכתובות. היו שסברו ששימשו לצורך ביטוי מילים מתורגמות מתעודות רשמיות בשפות זרות כאכדית, שומרית, בבלית ואשורית, ואילו פרופסור משה דוד קאסוטו סבר שאלו שימשו בסוף המילה להגדיר את התנועה המוטעמת של המילה. לפי תפיסתו זו, הכתב האוגריתי בא אחר הכתב הכנעני-פיניקי והותאם לשפה הפיניקית על ידי תוספת סימנים חדשים בסוף הרשימה.
תוכן כתבי האוגריתית.
את רוב המסמכים בשפה זו אנו מוצאים בלוחות שנמצאו בעיר אוגרית, ובהם סיפורי מיתולוגיה ("עלילות בעל וענת", "המלך אקהת"), כתבים משפטיים, דתיים, מנהלתיים ועוד. להב עם כתב אוגריתי נמצא בנחל תבור.
קרבה לעברית.
על פי משה דוד קאסוטו "הלשון האוגריתית היא אחת הלשונות השמיות הקרובות ביותר ללשון העברית, והספרות האוגריתית קרובה מאוד בצורתה לספרותו של עם ישראל".
את הקרבה לעברית אפשר להדגים בצירופים הבאים הלקוחים מהשירה האוגריתית: ""כנפ נשרם" (=כנפי נשרים), "שליט ד שבעת ראשם" (=שליט בעל שבעה ראשים), "מלך אב שנם" (=מלך אבי שנים), "קרב אפק תהמתם" (=בקרב אפיקי תהומות), "ותען רבת את'רת ים" (=ותען רבתי=הגבירה אשרת-ים), "תצמת אדמ צאת שפש" (=תצמית/תשמיד אדם מצאת השמש), "דנ אלמנת ית'פט ת'פט יתם" (=דן אלמנות ישפוט משפט יתום), "אל ית'ב במרזחה" (=אל יושב במרזחו), "יתן כס בדה" (=יתן כוס בידו), "שת בעפרת דדים" (=שיתי בעפר אהבה), "טל שממ שמנ ארצ" (=טל שמים שמני ארץ), "אשהלכ שבתכ דממ" (=להוליך שיבתו בדם), "רכב ערפת" (=רוכב ערבות [במובן עננים]), "בנ קדש" (=בני קדוש), "מסדת ארצ" (=מוסדות ארץ).
בשירה האוגריתית קיים דמיון רב בסגנון השירה ובמשקלה לשירה הקיימת בתנ"ך. השוואה בין קטע מהעלילה לבין קטע מספר משלי תמחיש דמיון זה.
קווניה
קווניה (IPA: ) היא שפה מתוכננת שפותחה על ידי ג'.ר.ר. טולקין, ובלגנדריום שלו היא מדוברת על ידי העלפים. דקדוקה מושפע בעיקר מפינית.
היסטוריה.
בארץ התיכונה.
על־פי כתביו השונים של טולקין, הקווניה היא שפה מקבוצת השפות האלפיות. התיעוד המוקדם ביותר שלה נכתב בכתב הסאראטי על ידי האלף הבלשן רומיל בעירו טיריון. גרסה זו של השפה נקראת קווניה עתיקה (Yára-Quenya בקווניה).
השפה התפתחה מהאלדרין, שפתם הקדומה של האלפים המערביים.
על־פי טולקין, השפות האלפיות כולן התפתחו משפתם של הואלאר.
בעולם האמיתי.
נראה שג'.ר.ר. טולקין החל לעבוד על יצירת השפה כבר בשנת 1915, כשהיה בן 23, בכתבו את "לקסיקון הקֵנִיה" (Qenya). בתקופה זו טולקין התוודע לשפה ולמיתולוגיה הפינית אשר מאוחר יותר השפיעה על דקדוקה של הקווניה.
נראה שטולקין מעולם לא התכוון שהשפה תהפוך לבינלאומית וזאת למרות תמיכתו בהפיכת האספרנטו לשפה פאן־אירופאית או כלל־עולמית, וכיום קווניה שגורה בפיהם של חובבי טולקין בודדים.
סינדרין
סִינְדַרִין (Eglathrin; באנגלית: Sindarin) היא שפה מתוכננת שפותחה על ידי ג'.ר.ר. טולקין, ובלגנדריום שלו מדוברת על ידי האלפים (בני־הלילית/העלפים). נכתבת בכתב הטנגוואר או הקירת . דקדוקה מושפע בעיקר מוולשית.
השפה דוברה בעיקר על ידי עלפי הסינדר בדוריאת, אוסיריאנד והפלס.
קלינגונית
קלינגונית ("codice_1" ט'להינגן חול IPA: ) היא שפה מתוכננת המדוברת בפי המין הקלינגוני בסדרות הטלוויזיה "מסע בין כוכבים". הצליל האופייני של הקלינגונית הומצא לפני השפה עצמה ונוצר על ידי ג'יימס דוהאן, המגלם את דמותו של סקוטי בסדרה, עבור , בו נשמעה השפה לראשונה על המסך (1979). השפה עצמה פותחה ב-1984 על ידי מארק אוקרנד, בלשן מומחה אשר נשכר במיוחד לשם כך על ידי אולפני פרמאונט. הקלינגונית תוכננה בכוונה תחילה להיות בעלת צליל חייזרי. היא מכילה חריגות רבות מהדקדוק המקובל בשפות אנושיות, כגון משפטים בעלי מבנה של מושא-פועל-נושא, צלילים גרוניים רבים שאינם נוחים להגייה ועוד.
לשפה הקלינגונית ציבור חובבים רחב, ומספר מצומצם של מעריצי הסדרה אף הגיעו לרמה המאפשרת שיג ושיח בסיסי בקלינגונית, חברת גוגל השיקה דף בית בקלינגונית. בנוסף לכך, תורגמו כמה ספרים לשפה, כגון "המלט" (הידוע כ"המלט הקלינגוני"), "עלילות גילגמש", "רומיאו ויוליה" וכדומה. בעבר אף הייתה קיימת ויקיפדיה בשפה זו.
דקדוק.
קלינגונית היא לשון מדבק, בעלת יחסות רבות, וסידור ייחודי של חלקי הדיבר שהוא מושא-נושא-נשוא (OVS). הדקדוק הקלינגוני הוא בעל מאפיינים דקדוקיים שאינם רגילים בשפות אנושיות רבות, במטרה ליצור את ההרגשה של שפה שאינה אנושית.
פונטיקה.
הפונטיקה הקלינגונית פותחה כך שהצלילים יהיו לא קשים מדי להגייה אך השפה לא תשמע אנושית מדי לאוזן האנושית. בעקבות כך, בקלינגונית ישנם הרבה עיצורים גרוניים, דבר הגורם לכך שהקלינגונית נשמעת שפה קשה וגרונית, וגם צירופי הצלילים והמבנה הפונטי של השפה הוא מאוד ייחודי, בכך שנבחרה קבוצה של צלילים אשר אינה קיימת במלואה באף שפה אנושית. לדוגמה, בקלינגונית אין בכלל עיצורים שורקים ויש רק עיצור וילוניי אחד (ng).
רופא שיניים
רופא שיניים הוא אדם העוסק ברפואת שיניים.
רפואת שיניים התפתחה כהתמחות נפרדת ברפואה רק החל מתחילת המאה ה-20 (קודם לכן, רופאים כלליים טיפלו גם בשיניים).
בעבר נדרשו כל העוסקים ברפואת שיניים לעבור התמחות לאחר שסיימו לימודי רפואה כללית, על מנת להיקרא "רופא שיניים" (Stomatologist). במדינות מסוימות, בעיקר במזרח אירופה, היה אפשרי גם מסלול מהיר, טכני, ללא צורך בלימודי רפואה מקיפים, ובוגריו נקראו "מרפא שיניים" או "Dentist", שהיה מוסמך לבצע טיפולים פשוטים בהנחיית רופא.
רפואת השיניים כיום התפתחה לתחום רפואי-כירורגי רחב, עם התמחויות רבות, העוסק לא רק בשיניים ובלסתות אלא בפנים, בחלל הפה ובבסיס הגולגולת. אי-לכך, הכשרה רפואית היא תנאי לעיסוק ברפואת שיניים. בישראל, כל העוסקים ברפואת שיניים חייבים להיות בעלי תואר D.M.D (דוקטור לרפואת שיניים) או D.D.S (דוקטור לכירורגיה דנטלית). מסלול ההכשרה לרפואת שיניים הוא נפרד כיום מההכשרה לרפואה, אך מספר מצומצם של רופאי שיניים הם גם רופאים כלליים בנוסף להתמחותם. בנוסף, מומחים רבים לכירורגיית פה ולסת (oral and maxillofacial surgery), שהיא התמחות של רפואת שיניים, הם גם בעלי תואר אקדמי של "דוקטור לרפואה" (M.D) בנוסף לתואר אקדמי ברפואת שיניים (D.M.D/D.D.S). תחום משיק לרפואת שיניים הוא תחום האורתודונטיה אשר עוסקת בנראות האסתטית של השיניים, הלסת וכן הלאה.
רופאי שיניים בישראל.
רופאי השיניים בישראל נחלקים לשתי קבוצות עיקריות:
בישראל נלמדת רפואת שיניים באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב.
רופאי השיניים בישראל פועלים במרפאות פרטיות ובמסגרת קופות החולים.
קונסטנטינופול
קוֹנְסְטַנְטִינוֹפּוֹל (ביוונית: Κωνσταντινούπολις, בלטינית: Constantinopolis) היא עיר עתיקה, שהתקיימה במקום שבו נמצאת איסטנבול. עם התפרקות האימפריה הרומית, הייתה קונסטנטינופול לבירת האימפריה הרומית המזרחית או האימפריה הביזנטית משנת 395 עד שנת 1453 (להוציא השנים 1204–1261) והייתה ידועה בעושרה הרב ויופיה.
שם העיר.
משמעותו של השם קונסטנטינופוליס (ובקיצור קונסטנטינופול) הוא "עירו של קונסטנטינוס", קיסר האימפריה הרומית שייסד את העיר כבירתה. במקורות ובדפוסים העבריים נקראה בווריאנט קושטנדינא (נכתב גם: קושטאנדינא, קושטנטינא, קושטאנטינא, קושטנדינה, קושטנטינה, קושטאנטינה, קוסטנטינה), ובקיצור קושטא או קוסטא. שמה נותר קונסטנטינופול עד 1453 עם כיבוש העיר על ידי הכוחות העות'מאנים שהסבו את שמה ל"איסטנבול". קונסטנטינופול נשאר הכינוי הנפוץ בשפה המדוברת, עד 1923 עם כינון הרפובליקה הטורקית.
היסטוריה.
לפני קונסטנטינוס.
ראשיתה של העיר הייתה בתור התיישבות שנוסדה על ידי מתיישבים יוונים מן העיר מגארה סביב 657 לפנה"ס. לפי מסורת עתיקה היא נקראה ביזנטיון על שם מנהיגם של המתיישבים, ביזאס. בשנים 512–478 לפנה"ס נשלטה ביזנטיון בידי ממלכת פרס, ומאוחר יותר הצטרפה לליגה האטית-דלית כבת חסותה של אתונה. פעמיים מרדה בה, בשנת 440 ובשנים 411–408 לפנה"ס, אך שתי המרידות דוכאו. ב-405 לפנה"ס נכבשה על ידי ספרטה, אך חזרה לידי אתונה בשנת 390 לפנה"ס. היא הצליחה לעמוד במצור שהטיל עליה פיליפוס מלך מוקדון בשנים 340–339 לפנה"ס, אך שנים מספר לאחר מכן הכירה בשלטון בנו, אלכסנדר הגדול, עליה.
בזמן מלחמות הדיאדוכים שבה וקיבלה את עצמאותה. בשנת 279 לפנה"ס תקפו את ביזנטיון שבטי הסקיתים והטילו עליה מס כבד, שכדי לממנו גבתה דמי מעבר מכל ספינה השטה במצר הבוספורוס. דמי מעבר אלו עוררו מלחמה בין ביזנטיון לרודוס וביתיניה, שתקפוה על מנת להכריחה להפסיק את גביית המיסים מאוניותיהן וגם הצליחו בכך.
במאה ה-2 לפנה"ס הייתה ביזנטיון בת בריתה של רומא, ומאוחר יותר שילמה לה מיסים. הקיסר הרומי ספטימיוס סוורוס צר על העיר בשנים 193–196 לספירה והרס אותה, כנקמה על שתמכה ביריבו פסקניוס ניגר.
תקופת קונסטנטינוס.