הלהקה הוקמה בשנת 2005 במערכת העיתון "סופשבוע" של "מעריב" על ידי טל לזר, עמרי אסנהיים ואראל סג"ל, היא נקראה על שם פעולת התגמול של פלס"ר צנחנים בעיר נגע חמאדי שבמצרים בסוף שנות ה-60.
בלהקה חברים דרור פויר (סולן), אראל סג"ל (בס), דרור גלוברמן (קלידים), אור הלר (גיטרה), טל לזר (תופים). בעבר היו חברים בה גם עמרי אסנהיים, יותם ירקוני ודן ויצמן (עורך The Voice ישראל). המפיק המוזיקלי הוא ברוך בן יצחק, גיטריסט להקת רוקפור. את רוב הטקסטים כותב הסולן פויר ואת רוב הלחנים מלחין סג"ל.
חברי הלהקה הם עיתונאים פעילים משני צדי המפה הפוליטית בישראל, והם משתמשים במוזיקה לשם העברת מסרים פוליטיים וחברתיים. במילות השירים יש מחאה וביקורת, לעיתים בסגנון סרקסטי, על נושאים שונים בחברה ובחיים בישראל. הלהקה מופיעה מאז 2005 במועדונים, בתל אביב ובשאר רחבי הארץ. המופע משלב מוזיקה ושיח סביב אירועים אקטואליים בישראל.
בעבר הקליטה הלהקה שלושה סינגלים שנגנזו. באוקטובר 2014 הלהקה הוציאה לאור את הסינגל הראשון "אל תלכי לישון". בהמשך הוציאה לאור 3 סינגלים נוספים,
בפברואר 2015 חיממה הלהקה את ההופעה הבינלאומית של הפרויקט של אלן פרסונס בהיכל נוקיה בתל אביב.
באוקטובר 2015 הוציאה לאור את אלבום הבכורה "להיטי הזהב ששינו את העולם (חלק א')". בהפקת ברוך בן יצחק גיטריסט להקת רוקפור. האלבום כולל 10 שירים בהקלטה אולפנית ושלושה נוספים שהוקלטו בהופעה חיה במועדון האוזן בר. האלבום זכה להשמעות בתחנות הרדיו השונות בישראל.
ביוני 2017 השתתפה בפרויקט פרס ירושלים לאחדות ישראל, במסגרתו ערכה מספר הופעות ברחבי הארץ ושיאן בהופעה חגיגית בטקס חלוקת הפרס בבית הנשיא.
ב-2019 הלהקה הוציאה לאור סינגל בשם "תוציאי את זה עלי".
שנים עשר כיסאות
שנים עשר כיסאות (ברוסית: Двенадцать стульев, הופיע בעברית גם בשמות 12 הכיסאות ו-12 כורסאות) הוא ספר סאטירי על החיים בברית המועצות בשנות ה-20 של המאה ה-20, שנכתב על ידי אילף ופטרוב ופורסם בשנת 1928.
רקע.
הרעיון לעלילת הספר היה של ולנטין קטייב (אח של יבגני פטרוב) שהציע לחבריו לכתוב טיוטה, מתוך כוונה שהוא ילטש אותה. לאחר סיכום עקרוני קטייב נסע לעיירת הנופש בטום (כיום בטומי) על שפת הים השחור. כאשר חזר לאחר מספר חודשים אילף ופטרוב הראו לו את מה שכתבו. קטייב ראה שהם הרחיבו את הרעיון שלו ולמעשה אין צורך בשיפורים משמעותיים. בהתאם לכך הסיכום שונה וקטייב ביקש שספר יוקדש לו ומהתמלוגים הוא יקבל מתנה יקרת ערך. עד היום בהוצאות הספר על הדף הראשון כתוב "מוקדש לוולנטין קטייב".
הספר פורסם בירחון ספרותי וכלל 37 פרקים. המהדורה השנייה כללה 40 פרקים וזה הנוסח שמתפרסם עד היום.
על בסיס הספר צולמו מספר סרטים וסדרות טלוויזיה על ידי לאוניד גאידאי, מארק זכרוב ומל ברוקס.
הספר תורגם לעברית מספר פעמים.
עלילה.
השנה היא 1927. איפוליט וורוביאנינוב הוא פקיד, בן למשפחת אצולה שירדה מנכסיה בעקבות המהפכה הרוסית (1917). על ערש דווי מגלה לו החותנת שלו, כי הסתירה תכשיטים יקרי ערך בתוך הריפוד של אחד מבין 12 כיסאות זהים שהיו לה בבית. וורוביאנינוב יוצא לחפש את האוצר. בדרך הוא פוגש בנוכל אוסטפ בנדר, אשר מאלץ אותו להיות שותפו. אוסטפ מעיד על עצמו שהוא "מכיר כ-400 שיטות חוקיות יחסית להוצאת כספים מאנשים תמימים". בדרכם הם צריכים להתחרות באב פיודור, כומר, אשר יודע גם הוא על האוצר בזכות וידויה של החותנת. החיפושים מובילים את השלושה לפינות שונות בברית המועצות כולל מוסקבה, צפון קווקז, ועיירות על נהר הוולגה. 11 הכיסאות הראשונים שהם מוצאים אינם מכילים את האוצר. כאשר מאותר הכיסא האחרון, מתברר שהתכשיטים כבר התגלו קודם, במקרה, ובזכותם נבנה מרכז קהילתי מפואר.
עיבודים.
הספר עובד לקולנוע ולטלוויזיה מספר פעמים:
בילורוסית
ים השמחה
ימת השמחה
אגם השמחה
אגם השמחה (בלטינית: Lacus Felicitatis - "לאקוס פליקיטאטיס") או ימת השמחה הוא ימה ירחית באזור ארץ השלגים, צפונית לים האדים על הירח. אין מדובר בימה אלא במשטח נמוך המכוסה בבזלת.
ימה זו ממוקמת כ-75 ק"מ דרומית להרי האמוס, בסמוך לקצה הדרום מערבי של ים השלווה.
האגם ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 19.0° צפון, 5.0° מזרח, וקוטרו כ-90 ק"צ.
בתוך האגם שלושה מכתשים להם נתן איגוד האסטרונומיה הבינלאומית שמות:
תרגילי תפילה
תרגילי תפילה היא שיטת תרגול של מפרקי הגוף לשמירת חיוניותם. השיטה פותחה במרכז לשתילת מפרקים בבית החולים 'בני ציון' בחיפה על ידי האורתופד דוד ג'ורג'יו מנדס והפיזיותרפיסטים קובי שורץ ודני קלמן ונוסתה בהצלחה רבה במשך שנים של טיפול במאות חולים לאחר שנותחו להחלפת מפרקי הירכיים במישתלים מלאכותיים. הכינוי תרגילי תפילה ניתן בגלל הדמיון לתנועות תפילה ובגלל ההתמדה שנדרשת בביצועם. תרגילי תפילה מיועדים לשיפור התנועה של מפרקי הגוף לסובלים מדלקת מפרקים ניוונית או דלקת מפרקים או למחלימים מניתוחי שתילת מפרקים.
היסטוריה.
בשנות השישים של המאה העשרים תיאר ד"ר רוברט סולטר, אורתופד מטורונטו, שיטה ממוכנת של 'תנועת פסיבית מתמדת' לשיקום שלאחר ניתוחי מפרק הברך. בחיות מעבדה הראה שהתנועה שומרת על חיוניות סחוס מפרקי שניזוק. תרגילי התפילה הם פיתוח של הרעיון של שמירת חיוניות הסחוס על ידי תנועה עצמונית של המפרק שנעשית בטווח מלא וללא עומס.
החשיבות של שמירה על טווח תנועה מלא נלמדה משגרת התנוחה של תושבי מדינות במזרח הרחוק שמבוססת על כריעה עם כפוף מלא של ירכיים וברכיים או בישיבה מזרחית עם פישוק מלא של ירכיים וכפוף ברכיים משוכלות. שכיחות שחיקת סחוס של הירך במדינות אלו נמוך מאד.
בסיס מדעי.
חשיבות התנועה למפרק מוסברת בשמירת חיוניות סחוס המפרק הודות לסיכה עם נוזל סינוביאלי שמזין אותו ומנקה את תוצרותיו על ידי לחץ והרפיה פיזיולוגים לסירוגין. הנקבוביות המאפיינת את הסחוס מאפשרת את חדירת הנוזל לתוכו ויציאתו.
דלקת של המפרק גורמת להתעבות ולהתכווצות של הקופסית ולהגבלה של תנועת המפרק. השרירים מאבדים את יכולתם לתפקד בכל טווח התנועה הנורמלי. הכאב שמלווה את התהליך הדלקתי גורם להימנעות מלהשתמש בתנועות שמכאיבות ותפקוד המפרק מדרדר.
תנועה פסיבית מתמדת (CPM) מגרה את תאי הסחוס לייצר מולקולות של פרוטאוגליקן שמכונה lubricin PRG4 בנוזל הסינוביאלי ופעילותו היא של סיכה והגנה של משטח פני הסחוס.
פרסום.
ספר תרגילי תפילה במהדורה עברית פורסם בשנת 2007, ובמהדורה אנגלית פורסם בשנת 2012 תחת השם "Mendes system of Praying Excercises for the hip joints"
שביל חיפה
שביל חיפה הוא טרק עירוני מעגלי באורך של 70 ק"מ בתחומי העיר חיפה, אשר נחנך בסוף שנת 2011.
הקמת שביל חיפה היא תוצר של יוזמה אזרחית שהחלה בשנת 2010, והושפעה, בין היתר, מהצלחתו של שביל ישראל. השביל תוכנן על ידי גיא שחר, גאוגרף וסטודנט לאדריכלות, והוא מתבסס על הנוף המגוון של העיר ועל בדיקה שהעלתה כי ניתן ליצור מסלול באורך משמעותי של עשרות קילומטרים בתחומי העיר. המארגנים מקווים שחנוכת השביל תסייע לפיתוח התיירות בעיר.
בשלב הנוכחי, השביל אינו כולל את חלקיה המזרחיים של העיר (משמע, פארק הקישון וקריית חיים), המנותקים מיתר חלקי העיר על ידי אזורי תעשייה ומתקני נמל חיפה.
מקטעי השביל.
השביל מעגלי ומחולק ל-21 מקטעים:
חומצה מצומדת
בכימיה, חומצה מצומדת, במסגרת תאוריית ברונסטד-לאורי לחומצות ובסיסים, נוצרת כאשר בסיס מקבל פרוטון (+H) - במילים אחרות, בסיס עם יון מימן נוסף. בסיס מצומד נוצר על ידי הסרת פרוטון מחומצה - הבסיס המצומד של חומצה הוא אותה חומצה, כאשר מוסר ממנה פרוטון.
תגובות חומצה-בסיס.
בתגובת חומצה-בסיס, חומצה ובסיס מגיבים ליצירת בסיס מצומד וחומצה מצומדת:
חומצה + בסיס בסיס מצומד + חומצה מצומדת
החומצה המצומדת של בסיס נוצרת כאשר אותו בסיס מקבל פרוטון. לדוגמה, התגובה הבאה:
יון האמוניום () הוא החומצה המצומדת לאמוניה (), כי התווסף לה פרוטון נוסף. יון ההידרוקסיד () הוא הבסיס המצומד לחומצה, במקרה זה מים (), כי מולקולת המים מאבדת יון מימן אחד, ליצירת .
קבוע החומצה (קבוע שיווי המשקל של התגובה &lt;chem&gt;HA +H_2O &lt;=&gt; A^- +H_3O^+ &lt;/chem&gt;)
formula_1
קבוע הבסיס Kb (קבוע שיווי המשקל של תגובת הבסיס המצומד -A עם מים &lt;chem&gt;A^- +H_2O &lt;=&gt; HA + OH^-&lt;/chem&gt;)
formula_2
כפל שני הקבועים הוא לכן &lt;chem&gt;K_a*K_b=K_w&lt;/chem&gt;
כאשר Kw הוא קבוע הדיסוציאציה של המים השווה ל 10-14 בטמפרטורת החדר.
ארדואן
תיאון גרייג'וי
תיאון גרייג'וי (באנגלית: Theon Greyjoy) הוא דמות בדיונית המופיעה בסדרת הספרים שיר של אש ושל קרח מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין ובסדרת הטלוויזיה המצליחה משחקי הכס, המבוססת עליה.
תיאון הוא בנו האחרון של ביילון גרייג'וי ויורש איי הברזל. לאחר כישלון המרד של בית גרייג'וי הוא נלקח כשבוי על ידי נד סטארק וגודל בווינטרפל. בספר הראשון בסדרה, "משחקי הכס", תיאון היה דמות משקיפה (כלומר, לא סופרו פרקים מנקודת מבטו) אך בספר ההמשך "עימות המלכים" ו"ריקוד עם דרקונים" הפך לאחד מדמויות התצפית הראשיות.
בעיבודה הטלוויזיוני של הסדרה, הוא מגולם על ידי השחקן האנגלי אלפי אלן.
ביוגרפיה בדיונית.
באירועים הקודמים ל"משחקי הכס".