אופל רוקס-אי (באנגלית: Opel Rocks-e) היא מכונית מיני חשמלית במרכב מיקרו, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אופל משנת 2021. היא נחשפה ב-25 באוגוסט 2021.
הנסיעה ברוקס-אי מותרת מגיל 14 ואינה כרוכה ברישיון עקב גודל המכונית.
חברת האם של אופל היא סטלנטיס המחזיקה גם במותג סיטרואן אשר מייצרת את הסיטרואן אמי, הרוקס-אי היא בעצם סיטרואן אמי של אופל ואין כל שינויים מלבד הסמל בחזית הקדמית והאחורית, כמו כן ישנו שינוי קטן במשקל, האמי שוקלת 485 ק"ג והרוקס-אי שוקלת 471 ק"ג.
מפרט טכני.
היא כוללת מנוע חשמלי המספק 8 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 5.5 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 75 ק"מ, הטעינה אורכת 3 שעות. המהירות המרבית עומדת על 45 קמ"ש.
הקיסרית (קלף טארוט)
הקיסרית הוא קלף מספר 3 בארקנה הגדולה של קלפי הטארוט. ישנן חפיסות בהן הקלף לא נקרא הקיסרית, אלא האישה הירוקה.
משמעות הקלף.
הקיסרית מייצגת את האם הארצית. החמה, העוטפת, אמא אדמה. היא מסמלת אהבה, פריון, אושר ועושר, הצלחה, שגשוג, שפע, ופרויקטים בהתהוות.
ארתור אדוארד וייט גרס כי קלף הקיסרית מייצג בין היתר פרודקטיביות, עשייה, יוזמה, אור ואמת.
אחרים טוענים כי הקלף מסמל יצירה, אמנות, רומנטיקה, ואף עסקים.
יש האומרים שקלף הקיסרית הוא קלף של מימוש, אהבה ללא תנאי. היכולת לתת ולקבל בצורה מאוזנת. היכולת לחוות את השפע ללא פחד מתוך מודעות והבנה כי השפע נועד לנו, הוא זמין ומחכה שנקבל אותו. הקלף מייצג מיניות כחלק מהיצירתיות של האדם. בנושא זוגיות הקלף מייצג, אהבה נישואין הריון פוריות ואושר. בנושא קריירה, הקלף מייצג הישגים עתידיים. בנושא כספים, הקלף מייצג שפע.
קלף הקיסרית נקשר בקבלה לאות ד' ולכוכב ונוס. ונוס מסמלת אף היא את האדמה, אהבה, קשרים זוגיים ופיריון. האות ד' מסמלת דלת, ובפרט האם כדלת הכניסה של התינוק אל העולם, ונקשרת לספירת חסד, המסמלת אף היא שפע. השחר המוזהב קישר אותה גם לאשת קץ הימים, ממנה השאיל ארתור אדוארד ווייט את כתר הכוכבים.
נלי טניסון קונאו
נלי טניסון קונאו (באנגלית:Nellie Tenison Cuneo : 26 באוגוסט 1869 - 23 במאי 1953) הייתה מאיירת וציירת שלמדה בלונדון ובפריז. היא הייתה נשואה לצייר והמאייר האמריקאי סיירוס קונאו ובנם הצעיר היה הצייר האנגלי טרנס קונאו.
ראשית חייה.
טניסון נולדה בהמרסמית', לונדון, ב-25 באוגוסט 1869. היא הייתה הילדה השנייה להוריה, הרופא האירי אדוארד טניסון ריאן טניסון ואשתו השנייה, פרנסס סאלי טסטלין. אשתו הראשונה של אדוארד - פאני האטון נפטרה לאחר לידת בנם השלישי, והותירה אחריה שלושה בנים.
השכלה ונישואין.
במפקד 1881 מופיעה טניסון (בגיל 11) כילדה היחידה בבית עם הוריה, ככל הנראה בהשגחתה של מטפלת. היא למדה בבית הספר לאמנות בצ'יזויק בשנים 1884 - 1886 ולאחר מכן, ללא תמיכת משפחתה, בבית הספר לאמנות של סר ארתור סטוקדייל קופ בדרום קנזינגטון.. ממפקד האוכלוסין משנת 1891 עברה משפחת טניסון לרחוב אוקסברידג', שעתיד היה להישאר בית המשפחה להוריה של טניסון, ולה עצמה עם ילדיהם עד מותו של סיירוס קונאו בשנת 1916.לאחר מכן היא עבדה כמאיירת עצמאית, בפרסומים כמו מגזין לודגייט.
עד 1899 חסכה מספיק כסף לנסוע לפריז ללמוד אמנות, והיא נרשמה לאקדמיה קולרוסי להתאמן אצל אבוט מקניל ויסלר. שם נפגשה עם סיירוס קונאו. הם חזרו ללונדון כדי להתחתן ב־1903. מכיוון שקונאו היה אזרח ארצות הברית, היא הפסידה את האזרחות הבריטית לאחר הנישואין. היא לא קיבלה אזרחות אמריקאית באופן אוטומטי על ידי נישואין, שכן הדבר היה כפוף לכך שהיא זכאית להתאזרחות. כך, היה גורל נשים בריטיות שהתחתנו עם אמריקאים בשנים 1870 עד 1933, כאשר החוק השתנה. לאחר מות בעלה, טניסון הגישה בקשה להתאזרחות מחדש בבריטניה וקיבלה מחדש אזרחות בריטית ב־27 ביולי 1917.
לבני הזוג נולדו שני בנים: דזמונד, שהפך למהנדס כרייה. וטרנס שהפך לצייר אנגלי ידוע.
יצירה.
גם טניסון וגם בעלה עבדו כמאיירים. היא הייתה הרוסה כאשר סיירוס מת במפתיע מהרעלת דם בשנת 1916. טניסון עזבה את מה שהיה בית המשפחה ועברה תחילה להולנד פארק 152 בקנזינגטון. לאחר מכן היא עברה לדרטמור, אחר כך לקורנוול, התגוררה תחילה בהאלסטאון ולאחר מכן בסנט אייבס, שם קנתה בית אותו שיחזרה, והוא הפך לבית קפה.
טניסון הפכה לחברה באגודת האמנים של סנט אייבס בשנת 1928 ונשארה חברה עד 1945. 1934 עברו היא וילדיה חזרה לצ'יזויק, שעתיד להישאר מעונה של טניסון בלונדון עד מותה.
טניסון נפטרה ב־23 במאי 1953.
היא הפכה לחברה באגודת הנשים באמנות בשנת 1918 והייתה מציגה שם לעיתים תכופות. היא גם הציגה באקדמיה המלכותית.
רודולף דירקס
רודולף דירקס (באנגלית:Rudolph Dirks; 26 בפברואר 1877 - 20 באפריל 1968) היה אחד מאמני הקומיקס המוקדמים והנודעים ביותר, שנודע בעיקר בזכות "קצנז'אמר קידס" (בהמשך נקרא: "הקפטן והילדים").
חיים ויצירה.
דירקס נולד בהיידה, גרמניה, ליוהנס ולמרגריטה דירק. כשהיה בן שבע, היגר אביו, חרט עץ, יחד עם משפחתו לשיקגו, אילינוי.
לאחר שמכר קריקטורות שונות למגזינים המקומיים רודולף עבר לעיר ניו יורק ומצא עבודה כקריקטוריסט. אחיו הצעיר גאס הלך בעקבותיו. [2] הוא החזיק במספר משרות כמאייר, שהגיע לשיא במעמדו אצל ויליאם רנדולף הרסט בעיתון ״ניו יורק ז'ורנל״.
מלחמת התפוצה בין ה״ז'ורנל״ לבין ״ניו יורק וולד״ של ג'וזף פוליצר הייתה במלוא עוזה. עיתון "העולם" זכה להצלחה עם גיליון "יום ראשון" שהודפס בצבע החל משנת 1895. העורך רודולף בלוק ביקש מדירקס להכין רצועת קומיקס לגיליון של יום ראשון המבוסס על סיפור של וילהלם בוש, "מקס ומוריץ". כשדירקס הגיש את האיורים שלו, בלוק כינה אותם "הילדים של הקצנז'אמר", והראשונה הופיעה ב -12 בדצמבר 1897. גאס דירקס סייע לאחיו עם "הקצנז'אמר קידס" בשנים הראשונות עד להתאבדותו ב־10 ביוני 1902.
תחרות בקומיקס.
דירקס לקח פסק זמן מעבודתו בכתב העת כדי לשרת את ארצו במלחמת ספרד -אמריקה ובהזדמנויות אחרות. בשנת 1912, הוא ביקש חופשה של שנה לסיור באירופה יחד עם אשתו. הבקשה הובילה לקרע עם כתב העת. לאחר מאבק משפטי ממושך, קבע בית המשפט הפדרלי כי לדירקס יש את הזכות להמשיך לצייר את דמויותיו לרשת עיתונים יריבה, אף שכתב העת "הז'ורנל" שמר את הזכות לכותרת "ילדי הקצנז'אמר".
דירק החל לאחר מכן לצייר רצועת קומיקס בשם "הנס ופריץ בעולם", החל משנת 1914. רגשות אנטי-גרמניות במהלך מלחמת העולם הראשונה הובילו לכך ששמה של הרצועה השתנה "הקפטן והילדים". כתב העת המקורי בחר במאייר אחר להמשיך את The Katzenjammer Kids.
ההצלחה של הקומיקס של דירקס נבעה לא רק ממזל. דירקס היה קריקטוריסט מחונן בעל תזמון מעולה וגלריה צבעונית של דמויות שונות, כולל הנס ופריץ, הקפטן, הפקח והאמא. באמצע שנות החמישים הוכנסה דמות נוספת - רמאי רומנטי בשם Fineas Flub.
רצועות קומיקס.
דירקס תרם תרומות משמעותיות לשפה הגרפית של רצועות קומיקס. אף שלא היה הראשון שהשתמש בפאנלים או בלוני דיבור עוקבים, הוא השפיע על האימוץ הרחב שלהם. הוא גם המציא סמלים בקומיקס כמו קווי מהירות, "לראות כוכבים" בגלל כאב ו"ניסור עץ" לנחירות.
כהובי, דירקס הפיק ציורים רציניים הקשורים לאסכולת אשקאן. כמו רבים מעמיתיו, הוא היה שחקן גולף נלהב. דירקס העביר את תפקידי הציור שלו באופן הדרגתי לבנו ג'ון דירקס, שהשתלט על הקפטן והילדים בסביבות 1955.
רודולף דירקס מת בניו יורק בשנת 1968.
ממלכת קמפוצ'יאה (1945)
ממלכת קמפוצ'ה הייתה מדינת בובות יפנית שהתקיימה בין 9 במרץ 1945 ל-16 באוקטובר 1945.
היסטוריה.
ב־9 במרץ 1945, בשלבי הסיום של מלחמת העולם השנייה, היפנים ביצעו הפיכה בשלטון הצרפתי בהודו-סין הצרפתית. הפקידים והמנהיגים הקולוניאליים הצרפתיים פוטרו מתפקידם, וכוחות הצבא הצרפתי באזור נאלצו להתפרק מנשקם. היפנים קיוו להחיות את התמיכה של האוכלוסיות המקומיות במאמץ המלחמתי של האימפריה היפנית על ידי עידוד השליטים המקומיים להכריז על עצמאות.
היפנים קיוו להחיות את התמיכה המסמנת של האוכלוסיות המקומיות במאמץ המלחמתי של טוקיו על ידי עידוד שליטים ילידים להכריז על עצמאות. ב-13 במרץ הכריז המלך הצעיר, נורודום סיהאנוק על הקמת ממלכה עצמאית של קמפוצ'ה בעקבות בקשה רשמית של היפנים בעניין. זמן קצר לאחר מכן ממשלת האימפריה היפנית אישרה באופן רשמי את עצמאותה של קמבודיה והקימה קונסוליה בפנום פן.
הכרזתו של סיהאנוק חרגה מההסכם הקודמים בין צרפת לקמבודיה, וזאת בנוסף לעובדה שהוא התחייב לשיתוף פעולה ולברית עם היפנים. הממשלה החדשה הפכה את השפה החמרית לשפה הרשמית במדינה. פעולה זו שננקטה על ידי המדינה קצרת הימים הייתה למעשה צעד פופופולרי מאוד וצעד שהשפיע לאורך טווח, שכן מאז אף ממשלה בקמבודיה לא ניסתה לשנות את מעמדה של השפה החמרית. שינויים אחרים כללו את החזרת לוח השנה הירחי הבודהיסטי.
סיהאנוק כיהן כראש ממשלה החל ממרץ 1945. סון נגוק טאן, שהיה מנהיג קמבודי גולה, שברח ליפן ב-1942 בעקבות הפעילות שלו נגד כוחות הכיבוש הצרפתיים, חזר לקמבודיה באפריל 1945 לשמש כשר החוץ. באוגוסט הוא הפך לראש הממשלה בעקבות כניעת יפן וכיהן בתפקיד עד חזרת הכוחות הצרפתיים להודו-סין באוקטובר 1945.