באוקטובר 1959 הוא ערך את נסיעתו הראשונה לארצות הברית, לעיר ניו יורק. מכאן ואילך הוא היה מבלה שישה חודשים מדי שנה בפאלו אלטו, קליפורניה, שם איזבל ליין הפכה לסוכנת שלו וארגנה את כל ההופעות שלו. לאחר מכן ייצגה את קסקלה גלריית "Juarez" בלוס אנג'לס.
בשנת 1965, כאשר קסקלה שהה בעיר אורטונה, הקדיש קסקלה ציור לתומאס הקדוש, שנתרם לאפיפיור פאולוס השישי.
משנת 1969 הוא בילה חלק גדול מזמנו באזור הכפרי של קולה די ואל ד'אלזה באיטליה, עם אשתו השנייה, איזבל ליין קסלקה. הוא צייר נופים רבים של מחוז טוסקנה שבאיטליה.
האמן מת בגיל 97 במילאנו ונקבר באורטונה. בשנת 2003 הוא הוצג בתערוכה הקולקטיבית "De Chirico et la peinture italienne de l’entre-deux guerres" במוזיאון לודבה.
גבול ימי
הכחשת קורונה
ריקרדו קישנה
ריקרדו קישנה (בהולנדית: Ricardo Kishna; נולד ב-4 בינואר 1995 בהאג שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת דן האג מליגת המשנה ההולנדית.
קריירת מועדונים.
קישנה החל את הקריירה המקצוענית שלו באייאקס מליגת העל ההולנדית.
ב-29 ביולי 2015 חתם על חוזה לארבע עונות בלאציו מהסרייה א'. ב-31 בינואר 2017 הושאל לליל מליגת העל הצרפתית. בהמשך הושאל לדן האג מליגת העל ההולנדית, ולאחר מכן חתם על חוזה קבוע במועדון.
קריירה בינלאומית.
קישנה היה חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21.
Tunak Tunak Tun
Tunak Tunak Tun (ידוע גם בתור: Tunak) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר ההודי דאלר מהנדי. השיר יצא לאור ב-1998 והוא היה הקליפ ההודי הראשון שנוצר באמצעות טכנולוגיית מסך כחול.
השיר והסרטון זכו להצלחה בהודו, ומהנדי הוכתר ככוכב הפופ הגדול והפופולרי ביותר בהודו באותה תקופה. ומאוחר יותר הוא זכה להצלחה בינלאומית, במיוחד לאחר שהפך לתועפת אינטרנט בשנות ה-2000.
רקע.
הווידאו הקליפ של השיר היה הראשון בהודו שנעשה באמצעות טכנולוגיית מסך כחול, ואפשרה לזמר להציג את עצמו על רקעים שונים שנוצרו על ידי מחשב, הכוללים נופי מדבר והרים וכן על רקע כנסיית וסילי הקדוש.
הווידאו של השיר הופק בתקציב חסר תקדים של 25 מיליון רופי.
וידאו קליפ.
הקליפ עוקב אחר עלילה פשוטה על ארבעה גברים (את כולם מייצג מהדי), המייצגים את ארבעת היסודות ולבושים בלבוש הודי מסורתי. הגברים מתחילים ככוכבי שביט העשויים מים, אדמה, אוויר ואש לפני שהופכים לבני אדם. כל אחד מהם מתחיל לשיר, לרקוד ולהצביע זה על זה כאילו הם דנים במשהו. לאחר מכן, הגברים מתמזגים בכך שהם חוזרים תחילה למצבי השביט שלהם ואז מתמזגים ליצירת אדם נוסף, אשר לבוש בלבוש בצבע זהב.
במילות השיר הזמר מדבר על הצלילים של כלי נגינה הנקרה "טומבי", שהוא כלי נגינה מסורתי מאזור חבל פנג'אב בצפון הודו.
נכון ל-1 במרץ 2022, הקליפ זכה ליותר מ 190 מיליון צפיות בערוץ "Sony Music India" ב-יוטיוב.
ביקורת.
השיר והקליפ זכו לביקורת שלילית מהמגזין "Rashtriya Sahara" בשנת 1998. למרות זאת, השיר הפך להצלחה מסחרית ב-1998, והפך ללהיט הבאנגרה הגדול ביותר באותה תקופה.
השיר בתרבות העולמית.
עד שנת 1999, השיר היה ידוע בצורה בינלאומית, במדינות כמו בריטניה, ארצות הברית, וגם בשווקים במזרח הרחוק כמו יפן. בסין, הוא זכה לפופולריות בגלל מילותיו, שנשמעות כמו מילים לא הגיוניות, והוא קיבל את השם הסיני, "我在東北玩泥巴" ("אני משחק חימר בצפון מזרח סין").
בשנות ה-2000, השיר קיבל פופולריות בינלאומית גדולה יותר באינטרנט כסרטון ויראלי. בתגובה, חברת משחקי הווידאו Blizzard Entertainment שילבה את הריקוד שמופיע בווידאו קליפ של השיר כאנימציית הריקוד של הדמות "דרנאיי" במשחק התפקידים מרובה המשתתפים שלהם וורלד אוף וורקראפט בשנת 2007. ריקוד זה נכלל גם כאיסטר אג במשחק הווידאו .
טונאק טונאק טון
ביל המלח
ביל המלח (באנגלית: Steamboat Bill Jr., "ביל 'ספינת קיטור' ג'וניור") הוא סרט קומדיה אילם משנת 1928 בכיכובו של באסטר קיטון. הסרט, שהופץ על ידי United Artists, הוא האחרון של חברת ההפקות העצמאית של קיטון. הסרט לא הצליח קופתית והיה לאחרון שקיטון עשה עבור יונייטד ארטיסטס. קיטון עבר בסופו של דבר למטרו גולדווין מאייר, שם עשה עוד סרט אחרון תחת הסימן המסחרי שלו, "The Cameraman", לפני ששליטתו היצירתית נלקחה על ידי האולפנים.
הסרט נקרא על שם השיר הפופולרי "Steamboat Bill" משנת 1910. קיטון ביים אותו במשותף עם צ'ארלס רייזנר, ואת התסריט כתב יחד עם קרל הארבו. בשנת 2016 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על ידי ספריית הקונגרס. הסרט ידוע בזכות פעלול הקולנוע המפורסם ביותר של קיטון: חזית של בית שלם נופלת מסביבו בזמן שהוא עומד בדיוק במקום שעליו נוחת חלון פתוח.
"הסרט "ביל 'ספינת קיטור' ג'וניור"" שימש השראה לשם הסרט "Steamboat Willie", סרט הבכורה של מיקי מאוס משנת 1928.
עלילה.
ויליאם "ביל ספינת קיטור " קנפילד הוא הבעלים והקפטן של ספינת קיטור מקרטעת בשם "סטונוול ג'קסון". ספינת קיטור חדשה בשם "קינג", בבעלות יריבו, ג'יי ג'יי קינג, מגיעה למזח וגונבת לו את כל הלקוחות. קינג, שהוא גם הבעלים של הבנק המקומי והמלון העירוני, מזלזל בסטונוול ג'קסון, במסיבת השקה רבת משתתפים.
קנפילד מקבל מברק האומר שבנו, ביל ג'וניור (באסטר קיטון), שלא ראה שנים רבות, סיים את לימודיו בבוסטון, ויגיע ברכבת. ביל ממתין בתחנת הרכבת, מצפה שגבר גדול כמוהו ירד ממנה, אך מאוכזב עמוקות מהצאצא הקטן והמגושם שלו, שמופיע עם שפם, יוקלילי וכומתה מטופשת. ג'וניור נשלח לספר כדי להסיר את השפם ולקנות כובע חדש, שם הוא נתקל בחברתו מהמכללה קיטי, שהיא בתו של קינג.
על שפת הנהר הם פוגשים את קינג ובתו. ביל האב נבוך מנוכחות ג'וניור ושולח אותו להביא בגדי עבודה, הוא חוזר לבוש כקצין חיל הים, ומתגלה כשלומיאל. ג'וניור רואה את קיטי על המזח מדברת עם קצין נאה. היא בורחת כשלוקחים אותה אל ספינת אביה והולכת במקום זאת לסטונוול ג'קסון, כדי לפגוש את ג'וניור, אך אביה מורה לה לחזור. ג'וניור נשלח לחדר המכונות ללמוד איך הספינה עובדת, שם הוא מושך במנוף וגורם לספינה להתרסק לתוך ספינתו של קינג. גם ביל האב וגם קינג נחושים לנתק את היחסים בין ג'וניור לקיטי.
כאשר הספינה של קנפילד מוכרזת כלא בטוחה לשיט, הוא מאשים את קינג בתחבולה. ביל האב תוקף את אויבו ומוכנס לכלא. ג'וניור מנסה לשחרר אותו על ידי כך שהוא מחביא כלי בריחה בתוך כיכר לחם ענקית שהביא לו. אבל ביל האב מסרב ללחם, במיוחד כשג'וניור אומר שהכין אותו בעצמו. כשביל מסכים לבסוף לברוח, המעיל של בנו נתקע בדלת התא וכך הוא משחרר בטעות את השריף, שפוגע בראשו של ג'וניור באקדחו, והבן נשלח לבית החולים.
סופת ציקלון מכה בעיירה, הורסת מבנים ומסכנת את הספינות, מזח מתמוטט והמלון של קינג קורס. קירות בית החולים מתנתקים ועפים וג'וניור נותר חשוף. הוא נאבק ברוחות תוך כדי הליכה בעיר, חזית בניין נופלת מסביבו, ונותר ללא פגע בזכות חלון פתוח שעובר סביבו (הפעלול המוכר). הוא נאחז בעץ שמועף באוויר ונוחת בנהר. במאמץ הוא מצליח להגיע לספינה של אביו כשלידו צף בית שקרס לנהר, עליו נמצאת קיטי. ג'וניור מציל את קיטי, ואז הוא רואה את התא שבו כלוא אביו צף בנהר תוך שהוא שוקע לקרקעית. ביל ג'וניור מצליח לנווט את הספינה של אביו אל תוך תא-הכלא השוקע, מבקע אותו, ומשחרר את אביו. ביל ג'וניור וקיטי רואים את אביה שוקע בתוך ספינתו. ג'וניור קושר את עצמו לחבל וצולל פנימה ומחלץ אותו. קיטי וביל ג'וניור מתאחדים באושר, קינג וביל האב מתפייסים.
הפקה.
הרעיון המקורי לסרט הגיע מבמאי הסרט, רייזנר, שהיה שותפו של צ'רלי צ'פלין. קיטון, שביים או ביים-במשותף רבים מסרטיו הקודמים, היה במאי שותף ללא קרדיט בפרויקט הזה. קיטון הוציא יותר מ-100 אלף דולר על בניית סטים לסרט, כולל מזח שלם. בתסריט המקורי הסרט מסתיים עם סיקוונס שיטפון, אבל בשל שיטפון נהר המיסיסיפי ההרסני ב-1927, המפיק ג'וזף שנק אילץ את קיטון לשכתב את הסוף. קיטון הוציא 25 אלף דולר נוספים עבור סצנת הסערה המפורסמת, שכללה סטים מתפרקים של רחוב ושישה מאווררי ענק עוצמתיים. סצנת הסערה עלתה שליש מתקציב הסרט כולו, המוערך בין 300,000 ל-404,282 דולר. קיטון שברוב סרטיו תכנן וביצע בעצמו את הפעלולים בסרט, עשה זאת גם כאן, ועל מנת ליצור את תחושת הסערה, קיטון נתלה על כבל המשתלשל ממנוף, שהעיף אותו ממקום למקום כאילו הוא מועף.