מטאבז' החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ביליה, בשנת הוא עבר למחלקת הנוער של גוריצה. בעונת עלה לקבוצה הבוגרת והבקיע 11 שערים ב-30 משחקים. ב-30 באוגוסט 2007 חתם ל-5 שנים בחרונינגן. ב-26 בספטמבר 2007 הוא הבקיע ארבעה שערים בגביע במשחק נגד איסמירבוגלס. בקיץ הושאל לאמן. ב-13 במרץ 2009 מטאבז' הבקיע את השער הראשון שלו בליגה בניצחון 0-2 נגד רודה. ב-24 בפברואר 2010 מטאבז' האריך את החוזה שלו עם מועדון עד . ב-6 בפברואר 2011 מטאבז' הבקיע את השלושער הראשון שלו נגד ווילם II. ב-31 באוגוסט 2011 חתם בפ.ס.ו. איינדהובן. ב-4 ביולי 2014 חתם באאוגסבורג תמורת 4 מיליון אירו, ממנה הושאל לגנואה האיטלקית בפגרת החורף של עונת 2015/16.
לאחר שסיים את ההשאלה בגנואה, מטאבז' הושאל שוב, והפעם לנירנברג מהבונדסליגה השנייה, שם שיחק עונה אחת והבקיע חמישה שערי ליגה, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.
בקיץ 2017 חתם מטאבז' בויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית על חוזה לשלוש עונות.
ב-19 ביולי 2020, מטאבז' חתם באל-וחדה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-14 באוגוסט 2021 חתם מטאבז' בבורסאספור הטורקית.
ב-30 בינואר 2022 חתם מטבאז' לשנה וחצי באומוניה ניקוסיה הקפריסאית.
קריירה בינלאומית.
ב-4 ביוני 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה במשחק ידידות שנגמר בניצחון 1-3 נגד . ב-13 ביוני 2010 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד במסגרת מונדיאל 2010. ב-8 באוקטובר 2010 הבקיע את שלושת שעריו הראשונים בנבחרת בניצחון 1-5 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2012 כאשר מטאבז' חתום על שלושת השערים הראשונים, ובכך הפך לכובש הצעיר ביותר בנבחרת כאשר הוא בן 21.
תארים.
פ.ס.ו. איינדהובן
דייטש
רשות התעופה הפדרלית האמריקאית
בנדיקט
בֶּנֶדִּיקְט (Benedict, Benedikt) הוא שם פרטי ושם משפחה מקביל במשמעותו לשם העברי ברוך
אומנות נאנבאן
סופר הדרופובי
אדולף שטיינברגר
אדולף שטיינברגר (בסרבו-קרואטית: Adolf Štajnberger; 15 בפברואר 1916, זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 3 במרץ 1942, פלאשקי, מדינת קרואטיה העצמאית) היה פרטיזן יוגוסלבי ממוצא יהודי, חבר במפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה אשר ב-1943 זכה לעיטור גיבור יוגוסלביה.
ביוגרפיה.
אדולף שטיינברגר נולד ב-1916 בזאגרב ולמד הנדסה באוניברסיטת זאגרב. ב-1938 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה ולחם בשורות הבריגדות הבינלאומיות במהלך מלחמת האזרחים בספרד. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית, נעצר שטיינברגר ונשלח לעבודות כפייה בגרמניה. ביולי 1941, הצליח שטיינברגר להימלט ולשוב לגבולות יוגוסלביה הכבושה. הוא הצטרף לכוחות הפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו וארגן מספר יחידות באזור קוֹרְדוּן. בהמשך, מונה לקומיסר של גדוד פרטיזנים. במרץ 1942 נפל למארב של צ'טניקים כתוצאה מהלשנה ונהרג ביחד עם שלושה לוחמים ובהם רוברט דומאני. גופתו הושלכה לבור מים בעומק רב ושרידיה נמצאו רק ב-1966. ב-27 ביולי 1943 העניק לו מפקד כוחות הפרטיזנים יוסיפ ברוז טיטו את עיטור "גיבור יוגוסלביה" ושטיינברגר היה אחד מראשוני מקבלי העיטור.
חיסכון פנסיוני
אפקט לוטוס
חואניטה מור
חואניטה מור (באנגלית: Juanita Moore; 19 באוקטובר 1914 - 1 בינואר 2014) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית, האפרו אמריקאית הרביעית בהיסטוריה שהייתה מועמדת לפרס אוסקר, בקטגוריית פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1959 על משחקה בסרט "חיקוי לחיים".
ביוגרפיה.
מור נולדה בעיר גרינווד שבמיסיסיפי וגדלה בלוס אנג'לס. בצעירותה הייתה רקדנית ב"מועדון הכותנה" הנודע לפני שהופיעה כניצבת בהצגות תיאטרון.
מור נחשפה לראשונה בשנות ה-50 בסרטים "פינקי" של איליה קאזאן, "רומן בתאילנד", " The Girl Can't Help It ", "עדה לרצח", "רנסום!" ו"כלאה של אישה".
בשנת 1959 פרצה מור לתודעה בזכות הופעתה בדרמה של דאגלס סירק "חיקוי לחיים" בתפקיד עוזרת הבית אני ג'ונסון. על תפקידה הועמדה מור לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בצוותא עם חברתה לסרט סוזן קוהנר ולפרס גלובוס הזהב. מור הייתה לשחקנית האפרו אמריקאית הרביעית בהיסטוריה שהועמדה לפרס אוסקר אחרי זוכת האוסקר האטי מקדניאל, את'ל ווטרס ודורותי דנדרידג'.
בעקבות משחקה האמין שהציגה בסרט לוהקה מור בשנות ה-60 לדרמה הקומית של הנרי קוסטר "הנזירה המזמרת" בתפקיד האחות מרי ולקומדיה "המצב העדין של אבא". מור הופיעה כמו כן גם בסרטי הבלאקספורטיישן "המאק", "אבבי" ובסרטו של זלמן קינג "משיכה ארוטית" .
את הופעתה האחרונה כשחקנית קולנוע עשתה מור בשנת 2000 בהפקת וולט דיסני "הילד" בתפקיד סבתו של קני.
מור הייתה נשואה לשחקן נייס בארי משנת 1941 עד למותו ב-1953. היא הייתה נשואה במשך כ-50 שנה לבעלה השני צ'ארס בוריס. נכדה של מור הוא השחקן והמפיק קירק קלי קהאן.
מור הלכה לעולמה ב-1 בינואר 2014 בנסיבות טבעיות בביתה שבלוס אנג'לס, בת 99 הייתה במותה. היא נקברה בבית העלמין "אינגלווד פארק".
Teen Wolf
סיפורי הרכבות
The Railway Stories (בתרגום חופשי: "סיפורי הרַכבות") היא סדרת הקלטות שמע של ספרי "סדרת הרַכבות" מאת הכומר וילברט אודרי ובנו כריסטופר.
כמעט כל 42 ספרי הסדרה הוקלטו על ידי אחד מחמישה קריינים שונים: , , , ואף וילברט אודרי בעצמו.
הקלטות וילברט אודרי.
העיבוד המוקלט הראשון ביותר היה מיני-אלבום בגודל 7" שסופר על ידי וילברט אודרי בעצמו, בליווי "רעשי רקע מקטרים אמיתיים".
הקלטה זו, שהופצה בשנת 1957 על ידי Chiltern Records, הכילה שני סיפורים - "יום הכיף של אדוארד" ו"אדוארד וגורדון" - מתוך הספר הראשון בסדרה, "שלושת קטרי הרכבת". הקלטה זו נדירה מאוד.
הקלטות ג'וני מוריס (Delysé).
ההקלטות הזמינות הראשונות סופרו על ידי והופצו בתחילת שנות השישים על ידי חברת ההקלטות Delysé. כל תקליט הכיל שני סיפורים מתוך 11 ספרי "סדרת הרַכבות" הראשונים. ההקלטות הופצו בפורמט מונו.
על הצד הקדמי של עטיפת התקליט הוצג איור מקורי מתוך הסיפור בספר המקורי. ואלו על הצד האחורי, הייתה רשימה של ההקלטות הנוספות, בנוסף להקדמה מפי אודרי:
גם המדבקה על התקליט הייתה מיוחדת, עם קטר אדום מחייך על רקע כחול-לבן. המדבקה תוכננה בקפידה על מנת שציר הפונוגרף עבר דרך "אף" הקטר. לא נעשה ניסיון לעצב את הקטר על מנת שייראה כמו אחד מאלה מהסיפורים.
ההקלטות.
סיפורים מתוך ספר #1 - "שלושת קטרי הרכבת":
סיפורים מתוך ספר #2 - "תומס הקטר":
סיפורים מתוך ספר #3 - "ג'יימס הקטר האדום":
סיפורים מתוך ספר #4 - "שובו של תומס הקטר":
סיפורים מתוך ספר #5 - "קטרים בעייתיים":
סיפורים מתוך ספר #6 - "הנרי הקטר הירוק":
סיפורים מתוך ספר #7 - "טובי קטר הטראם":
סיפורים מתוך ספר #8 - "גורדון הקטר הגדול":
סיפורים מתוך ספר #9 - "אדוארד הקטר הכחול":
סיפורים מתוך ספר #10 - "ארבעה קטרים קטנים"
סיפורים מתוך ספר #11 - "פרסי הקטר הקטן"
הקלטות Decca ו-Argo.
בשנות השבעים הופצו הסיפורים באלבומי 12" על ידי Decca Records כחלק מסדרת "עולם סיפורי הילדים". כל תקליט הכיל את הסיפורים משני ספרים שלמים, ספר אחד בכל צד. ההערות על העטיפה הכילו את אותו הציטוט מהכומר ו. אודרי (ראו לעיל). איורי העטיפות נלקחו ישירות מהספרים המקוריים.
שמונת הספרים הראשונים הוקלטו מחדש על ידי ג'וני מוריס. ההקלטות המקוריות מ-Delysé שימשו מחדש.
Decca היו גם בבעלות תווית ה-Argo, הידועה בשל אלבומיה והקלטות אחרות. הקלטות חדשות נוצרו עבור שישה מספרי "סדרת הרַכבות" הבאים, החל מאדוארד הקטר הכחול. סיפורים אלו סופרו על ידי וילי ראשטון והרווחים בין הרצועות הכילו רעשי קיטור ודיזל.
לימים הופצו האלבומים בקלטות שמע באותן התוויות. הקלטות הופקו על ידי פיטר ג'ונסון, ו-Kaye &amp; Ward Ltd ו-Third Man Music זוהו כבעלי היצירות.
לאחר מכן הקליט וילי ראשטון את שאר הספרים (עד #26 - "קטרי הרכבת הקלה") בתווית Argo. הקלטות אלו מעולם לא הופצו בוויניל, ורק בקלטות שמע.
ספרים נפרדים.
אלבומי ג'וני מוריס זוהו כ-Volume 1 עד Volume 4, ואלו הקלטות וילי ראשטון לא הכילו זהות Volume על עטיפת החזית.
Volume 1: DECCA MONO LP - PA 270), קלטת - KCPA 270
צד 1 (מתוך ספר #1: "שלושת קטרי הרכבת")
צד 2 (מתוך ספר #2: "תומס הקטר")
DECCA MONO LP - PA 271), קלטת - KCPA 271
צד 1 (מתוך ספר #3: "ג'יימס הקטר האדום")
צד 2 (מתוך ספר #4: "שובו של תומס הקטר")
DECCA MONO LP - PA 272), קלטת - KCPA 272
צד 1 (מתוך ספר #5: "קטרים בעייתיים")
צד 2 (מתוך ספר #6: "הנרי הקטר הירוק")
DECCA MONO LP - PA 273), קלטת - KCPA 273
צד 1 (מתוך ספר #7: "טובי קטר הטראם")
צד 2 (מתוך ספר #8: "גורדון הקטר הגדול")
ARGO STEREO LP - SPA 559), קלטת - KCSP 559
צד 1 (מתוך ספר #9: "אדוארד הקטר הכחול")
צד 2 (מתוך ספר #10: "ארבעה קטרים קטנים")
ARGO STEREO LP - SPA 560), קלטת - KCSP 560
צד 1 (מתוך ספר #11: "פרסי הקטר הקטן")
צד 2 (מתוך ספר #12: "שמונת הקטרים המפורסמים")
ARGO STEREO LP - SPA 561), קלטת - KCSP 561
צד 1 (מתוך ספר #13: "דאק וקטר הדיזל")
צד 2 (מתוך ספר #14: "הקטר הקטן הישן")
אוספים.
בנוסף להפצות הנפרדות הופצו ההקלטות מחדש ביחד כאוספים בתווית Argo. האוספים הראשונים הופצו בשני זוגות קלטות: זוג אחד עם ג'וני מוריס, וזוג אחר עם וילי ראשטון.