ה-International School Consultancy (ISC) הגדירה ב-2015 בית ספר בינלאומי כ"בית ספר המלמד תוכנית לימודים בשפה האנגלית מחוץ למדינה דוברת אנגלית". אך יש הטוענים שהגדרה זו צרה מלהכיל את כל סוגי בתי הספר הבינלאומיים, מכיוון שהיא מניחה שאנגלית היא השפה הבינלאומית היחידה. טענה זו מעלה סוגיה לגבי קיטלוגם של בתי ספר המלמדים תוכניות לימודים בשפות אחרות כמו ספרדית, מנדרינית או יפנית, במדינות שאינן דוברות שפות אלו.
בתי ספר רבים, המגדירים את עצמם בינלאומיים, הם גופים פרטיים המתנהלים מחוץ למערכות החינוך הלאומיות. מכיוון שאין קריטריונים מוסכמים להגדרה על מהו בית ספר בינלאומי ואין שום גוף בינלאומי האחראי על הסמכה או אישור בית ספר כ"בינלאומי", ברורה הסיבה למגוון העצום של בתי הספר הבינלאומיים ברחבי העולם.
אומנם חקר בתי ספר בינלאומיים הוא קצר יחסית, אך מהמחקרים בתחום של החוקרים הבריטים מארי היידן וטריסטן באנל ניתן לזהות כמה תכונות מובילות המאפשרות לזהות בתי ספר בינלאומיים.
תכונה שנייה היא שפת ההוראה והלמידה. אם ניקח את ההגדרה של ה-ISC ונרחיבה להוראה ולמידה בשפה זרה למדינה המארחת יכולה הגדרה זו להוות עוד סממן של בית ספר בינלאומי.
תכונה שלישית היא קהל יעד של הורים ותלמידים. במקור בתי ספר בינלאומיים הוקמו כדי לתת מענה לצורך של אוכלוסיות גולות בעקבות עיסוקם של ההורים. עם השנים גדלה הדרישה של אוכלוסייה מקומית, ממעמד סוציואקונומי בינוני, לחינוך בינלאומי על מנת לתת יתרון לילדיהם בקבלה לאוניברסיטאות מערביות נחשבות וכניסה לעולם התעסוקה הגלובלי. אחוז התלמידים ממדינות זרות לעומת התלמידים המקומיים, הוא מאפיין חשוב נוסף.
תכונה רביעית היא מגוונו הבינלאומי של צוות ההוראה בית הספר. ממגוון של אוכלוסיות התלמידים ניתן לצפות, כי מגוון יימצא גם באוכלוסיות ההוראה של בתי ספר בינלאומיים. גורמים הכוללים את תוכנית הלימודים המוצעת, שפת ההוראה, דרישות השלטון הלאומי והמקומי, מדיניות העסקה בבתי הספר ומגבלות היתר העבודה ישפיעו על רמת הגיוון בקרב עובדי ההוראה.
תכונה מעניינת נוספת היא בעלות בית הספר ומטרותיו הכלכליות. במהלך 50 השנה האחרונות, תהליך הביזור וההפרטה של מערכות החינוך במדינות הצפון הגלובלי, הביאו ליצירתם של בתי ספר שונים בעלי מבנה בעלות שונה. חלקם בבעלות ציבורית, חלקם בבעלות פרטית, וחלקם שילוב של השניים. אם בעבר בתי ספר היו ללא מטרות רווח, אזי במאה ה21 קמו בתי ספר בינלאומיים פרטיים בעלי מטרות רווח.
כפי שניתן לראות, אין הסכמה או אחידות לגבי מאפייניו של בית ספר בינלאומי, אך בעזרת שילוב של כמה תכונות אפשר אולי לסווגם. היידן, טומפסון (2008) ובאנל (2016), מקטלגים את בתי הספר לשני סוגים עיקריים "מסורתי" ו"אידאולוגי", ומציינים שבשני העשורים האחרונים, התווסף סוג חדש הנקרא "לא-מסורתי".
בית ספר בינלאומי "מסורתי" מאופיין בתוכנית לימודים בינלאומית כדי לתת מענה לאוכלוסייה של הורים המתניידים ברחבי העולם ומועסקים על ידי שגרירויות, האומות המאוחדות, צבאות או חברות בינלאומיות. ההוראה והלמידה נעשים בשפה האנגלית, והבעלות היא בדרך כלל ללא מטרות רווח.
לעומתו, בית ספר בינלאומי "אידאולוגי" הוא בית ספר אשר בחזון חינוכו עומדת הפילוסופיה של קורט האן או שוויון ושלום עולמי. בתי ספר כגון, ארגון הקולג'ים הבינלאומיים (UWC) הם בתי ספר פרטיים ללא מטרות רווח, המלמדים תוכנית לימודים בינלאומית בשפה האנגלית (בדרך כלל), וקהל היעד הוא תלמידים מכל העולם.
כפי שניתן לזהות, בשני סוגים אלה, בתי הספר הם ללא מטרות רווח, בעלי תוכנית לימודים בינלאומית, עם קהל יעד בינלאומי, וההוראה נעשית בשפה האנגלית בדרך כלל. לפי באנל העובדה שבתי הספר מסוגים אלו מלמדים תוכנית בינלאומית מבסס בבטחה את הלגיטימיות של טענתם כבתי ספר בינלאומיים.
הסוג השלישי, והשנוי במחלוקת, הוא בית הספר ה"לא-מסורתי". סוג זה של בתי ספר הוא הסיבה המרכזית לצמיחה הגדולה של בתי ספר בינלאומיים בשני העשורים האחרונים. אלו הם בתי ספר פרטיים שהוקמו למטרות רווח ומשרתים קהל יעד מקומי ברובו ממעמד סוציואקונומי בינוני. תוכניות הלימודים ושפת ההוראה הם לרוב זרות למדינה המארחת, אך רק לעיתים הם בינלאומיות.
תוכנית לימודים בינלאומית.
כפי שבאנל (2017) טוען, תוכנית הלימודים היא מאפיין מהותי בהגדרתו של בית ספר כ"בינלאומי". היידן ותומפסון (2018) פורטות את תוכניות הלימודים הנלמדות בבתי ספר בינלאומיים לשתי קטגוריות מרכזיות:
דוגמאות מובילות לתוכניות לימודים שעברו עיבוד הן: תעודה כללית בינלאומית להשכלה תיכונית (IGCSE) האנגלית, והדיפלומה הבינלאומית של השמה מתקדמת (AP) האמריקאית. לעומתן ישנן את הבגרות האירופאית (European Bachelorette), והבגרות הבינלאומית (IB) על שלל תוכניותיה לגילאים שונים אשר נוצרו במקור כתוכניות בינלאומיות.
הבגרות הבינלאומית (IB).
ארגון הבגרות הבינלאומי (IBO), הרשום בז'נבה חגג חמישים שנה באוקטובר 2018. הארגון מציע שלוש תוכניות לימודים בינלאומיות לגילאים 3–19 שנים. בשנת 2010 הכיל הארגון מגוון של 3,305 בתי ספר ב-139 מדינות המחנך כ-854,000 תלמידים. 10 שנים לאחר מכן, בדצמבר 2020 גדל הארגון על פי הנתונים באתר הרשמי (ibo.org) לכ-5,400 בתי ספר ב-158 מדינות ומחנך כ-1.4 מיליון תלמידים.
התוכנית הלימודית והחינוכית של ה-IB מבוססת על פילוסופיה של "חינוך ליברלי לרציונליות אנושית". המשימה המוצהרת של הארגון היא "לפתח צעירים חוקרים, בעלי ידע ואכפתיות העוזרים ליצור עולם טוב יותר ושליו יותר באמצעות הבנה וכבוד בין-תרבותיים".
תוכנית הדיפלומה (DP) היא התוכנית הוותיקה והמובילה מתוך שלוש תוכניות הלימודים של הIB והיא נועדה לגילאי 16–18. זוהי תוכנית מדוקדקת ויוקרתית אשר נבנתה בכוונה תחילה להיות בינלאומית ולא עבור לאום מסוים. היא מוכרת על ידי כל האוניברסיטאות המובילות בעולם וזמינה בשלוש שפות: אנגלית, צרפתית וספרדית. התוכנית מבוססת על 6 מקצועות בחירה ממגוון של קורסים, 2 מקצועות ליבה (חובה) ופעילות חוץ לימודית. הקווים המנחים של התוכנית הם:
לפי באנל, ה-IB הוא ללא ספק כוח מרכזי בפיתוח החינוך הבינלאומי.
בתי ספר בינלאומיים בישראל.
נכון ל-2021, קיימים בישראל שלושה בתי ספר הממתגים את עצמם כבתי ספר בינלאומיים: בית הספר האמריקאי הבינלאומי באבן יהודה (AIS) הפועל על פי תוכנית הלימודים האמריקאית - AP, ובית הספר הבינלאומי בכפר הירוק (EMIS) ובית הספר הבינלאומי בגבעת חביבה (GHIS) אשר מלמדים את הIB.
ביקורת.
ימיני ופלופ (2015) טוענים שהכנסת ממדי בינלאומיות לחינוך על ידי אימוץ אסטרטגיות פדגוגיות חדשות, או לחלופין אימוץ תוכניות לימודיות בינלאומיות בשלמותן, עשויות לתרום לייצור הבדלי יכולות בין יחידים בחברה. באופן כללי, נראה כי בתי ספר פרטיים (אוכלוסיות חזקות) מארגנים את עצמם על פי הדרישות החדשות לחינוך בינלאומי, ואילו בתי ספר ציבוריים המזוהים עם אוכלוסיות מוחלשות אינם עושים זאת. תופעה זו עשויה להרחיב עוד יותר את הפערים החברתיים והכלכליים הקיימים היום.
מצעד שירי הקאנטרי (קנדה)
אולי אלכסנדר
אוליבר אלכסנדר תורנטון (באנגלית: Oliver Alexander Thornton; נולד ב-15 ביולי 1990) הוא מוזיקאי, זמר-יוצר, שחקן, ופעיל להט"ב אנגלי. הוא הסולן של שלישיית הסינת'פופ יירס אנד יירס.
ראשית חייו.
אלכסנדר נולד בהרוגייט, צפון יורקשייר. אמו, ויקי תורנטון, הייתה ממייסדי פסטיבל קולפורד למוזיקה. אלכסנדר למד בבית הספר היסודי סנט ג'ונס בקולפורד ובבית הספר המקיף מונמות'. במהלך לימודיו בבית הספר המקיף מונמות', הוא שיחק בשתי הצגות בית ספר: "ברנשים וחתיכות", בתפקיד בני, ו"מעגל הגיר הקווקזי", בתפקיד רב-טוראי. לאחר שסיים את לימודי ה-GCSE שלו, למד אלכסנדר אמנויות הבמה במכללת הרפורד לאמנויות. את שירו הראשון הוא כתב בגיל 10, במקלדת הקסיו של אביו. הוריו נפרדו כשהיה בן 13, ולאחר מכן הוא גדל רק עם אמו.
כשהיה בן 16 הוא קיבל את שירותיו של סוכן, בזמן שנבחן לתפקיד בסדרת הטלוויזיה הבריטית "סקינס". בסרטון בערוץ היוטיוב של המגזין האמריקאי Nylon, אמר אלכסנדר כי הוא עזב את מכללת הרפורד לאמנויות כדי להמשיך בקריירת המשחק שלו כשהוצעו לו תפקידים, ואמר: "התחלתי לשחק כשהייתי צעיר; זה פשוט סוג של קרה. עזבתי את בית הספר כדי לעבוד ברחבי העולם, וזה היה מדהים". "מאוד רציתי להיות זמר או מוזיקאי... ופתאום אני שחקן. זה אף פעם לא היה משהו שהחלטתי להיות. אני עדיין מנסה לעבוד על זה... שנאתי ממש את בית הספר כי היו מתעללים בי המון. אבל אף פעם לא מציקים לך בשיעור דרמה, כי הילדים המוזרים מצליחים בשיעורי הדרמה. זה מקום בטוח". אלכסנדר רואיין בנושא בריאותו הנפשית על ידי אוון ג'ונס, בעל טור בגרדיאן. הוא הרחיב עוד על הבריונות, הבולימיה וחוויות נעוריו בריאיון עם הגרדיאן בשנת 2021.
קריירה.
קריירת משחק.
קריירת המשחק של אלכסנדר החלה בסדרת הילדים "סאמרהיל" ששודרה לראשונה בשנת 2008. סרטו הבא, כוכב בהיר, היה מועמד לפרס האוסקר בארצות הברית לעיצוב התלבושות הטוב ביותר. הוא שיחק בסרטים "Tormented" שיצא לאקרנים בשנת 2009, בכיכובו של אלכס פטיפר, וב-"Enter the Void" . בשנת 2010 שיחק את אוון בהפקה "The Aliens" של תיאטרון בוש בלונדון. אלכסנדר תרם לתסריט ולפסקול של הסרט העצמאי "The Dish &amp;amp; the Spoon" , שיצא לאקרנים בתחילת 2011. בשנת 2012 הופיע בהפקת התיאטרון "Mercury Fur""", בה גילם את נאז, בפאב ותיאטרון השוליים The Old Red Lion באיזלינגטון.