נתן נתניהו (נולד ב-28 בנובמבר 1951, חיפה) הוא פרופסור אמריטוס ישראלי למדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה.
נתניהו הוא בנם של אלישע, פרופסור למתמטיקה בטכניון ושושנה, שופטת בית המשפט העליון. הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה, לאחר מכן התגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית ולמד בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון לתואר ראשון ושני בהנדסת חשמל. הוא שירת בחיל המודיעין. לאחר שחרורו המשיך לשרת מספר שנים ביחידתו כאזרח עובד צה"ל ועבר הסבה למדעי המחשב. באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 נסע לארצות הברית, שם השלים תואר שני ושלישי במדעי המחשב באוניברסיטת מרילנד, בה שימש גם כחוקר.
נתניהו חבר בחוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי.
חיים אישיים.
היה נשוי לד"ר סיניה נתניהו, ולהם בת ובן. נתניהו הוא בן דודו של ראש הממשלה לשעבר, בנימין נתניהו.
מרבי השכלה
מרבי-השכלה
Scroll lock
מנסרת סנחריב
מנסרת סנחריב היא כינוי לאנלים (כרוניקות אשוריות) שנכתבו על גבי מנסרות על ידי סופרי האימפריה האשורית החדשה לתיאור מסע סנחריב בארץ ישראל בסוף המאה השמינית לפני הספירה.
מנסרת סנחריב התפרסמה בכך שבמסעו השלישי של סנחריב למערב היא מתארת את מלחמתו בממלכת יהודה עם חזקיה, אירוע המוזכר במקרא בהרחבה בספר מלכים, בספר דברי הימים ובספר ישעיה, ואף נשנה בכתבי הרודוטוס.
בתואם לכתוב במקרא המנסרה מתארת את כיבושיו בערי יהודה, לעומת זאת כלפי ירושלים נכתב, "וספרתי כשלל. (חזקיהו) עצמו, כציפור בכלוב". ומהיעדר תיאור כיבוש, מוכח שהוא כשל בכיבוש ירושלים ככתוב במקרא.
מסעו השלישי של סנחריב נכתב לראשונה חודשים ספורים לאחר תום המסע, בראשית שנת 700 לפנה"ס, במהדורה הקרויה "גליל ראסאם", והוא מופיע לאחר מכן בכל מהדורת האנלים כמעט ללא שינוי. מהדורות ידועות הן:
המנסרות השונות וגילויין.
ב-1830 התגלתה על ידי הקונסול הבריטי בעיראק קולונל ר' טיילור המנסרה הראשונה המכונה "מנסרת טיילור" בנינוה שהייתה בירתה העתיקה של האימפריה האשורית, כיום צפון עיראק. המנסרה התגלתה בחורבות ארמונו של המלך סנחריב. המוצג נרכש מאלמנתו של הקולונל בשנת 1850 על ידי המוזיאון הבריטי. מנסרה אחרת שוכנת כעת במכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו והיא הידועה כמנסרת סנחריב, מנסרה זו נרכשה על ידי ג'יימס הנרי ברסטד מסוחר עתיקות בבגדאד בשנת 1919 לטובת אוניברסיטת שיקגו.. מנסרה שלישית שוכנת במוזיאון ישראל בירושלים, המנסרה ניתנה למוזיאון כמתנה על ידי מרים סאקר וג'וי אוונגרלייר מאוסף קבורקיאן, והיא פורסמה לציבור רק בשנת 1990.
שלוש המנסרות הן המנסרות השלמות היחידות עליהן ידוע והכיתוב עליהן כמעט זהה, למעט שינויים קלים. על כל מנסרה יש תאריך המסמל מתי נכתבה ומסתבר שהן נכתבו במרווח של 16 חודשים זו מזו (טיילור ומוזיאון ישראל בשנת 691 לפנה"ס ושל המכון המזרחי ב-689 לפנה"ס). בנוסף למנסרות השלמות ישנן לפחות שמונה מנסרות מקוטעות אחרות עם שימור של חלקים מאותו טקסט, כולן במוזיאון הבריטי, ורוב שבריהן מכילים רק כמה שורות.
הכתובת.
מנסרת סנחריב, מתארת את מסעו של סנחריב ליהודה:
שול-קולט
ראש המדברים בכל מקום
רוקס
רוקס (לרוב ביידוע, הרוקס, באנגלית The Rocks) הוא פרוור בסידני. רוקס מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney).
גאוגרפיה.
הרוקס מצוי בתווך הצר שבין מפרץ ג'קסון (ובאופן פרטי יותר, המפרצון סירקולר קווי) לבין מרכז העסקים הראשי של סידני. מצדו המערבי הוא גובל בדאווס פוינט ומילרס פוינט, בדרך ברדפילד המובילה לגשר נמל סידני. הוא אחד מהפרוורים הקטנים ביותר באזור סידני, וחולק מיקודים עם מרכז העסקים הראשי (2000), ועם דאווס פוינט ומילרס פוינט (2795). הוא אחד מהפרוורים המתויירים ביותר, בשל קרבתו לאתרים האיקוניים של סידני, בפרט בית האופרה של סידני וגשר הנמל. הרחוב הראשי היחידי שעובר הוא קצהו הצפוני של רחוב ג'ורג'.
היסטוריה.
הרוקס נוסד ב-1788, לאחר הקמת המושבה הראשונה באזור המפרץ שימים תקרא סידני. בתי המתיישבים הראשונים היו עשויים אבן חול, שנכרתה מסלעים מקומיים - ומכאן שם הפרוור. במאה ה-19 הפרוור היה בעיקר שכונת עוני, ובמשך כמה עשרות שנים היה שטח שליטתה של הכנופיה The Rocks Push, ששלטה עד 1870. בתחילת המאה ה-20 הפרוור היה במצב הזנחה מתמשך, ומרבית בנייניו ההיסטוריים היו בסכנת התמוטטות. בעקבות התפרצות מגפה באזור הרוקס ודרלינג הרבור, הממשל המקומי הכין תוכנית למחוק את הפרוורים לחלוטין ולבנותם מחדש. חלק מהרוקס אכן פורק, אך התוכניות לבניינו מחדש נדחו בעקבות מלחמת העולם הראשונה. חלק נוסף ממנו מוטט על מנת לבנות את גשר הנמל בשנות העשרים, והתוכניות לבניינו מחדש נדחו בשנית - הפעם בשל מלחמת העולם השנייה. ב-1968 הועלתה הצעה לפרק את כל הבניינים ההיסטוריים ברוקס ובמקומם לבנות בתים מודרניים בצפיפות רבה יותר. קבוצה של תושבים מקומיים הקימה עמותה על מנת להתנגד להצעה, ובמהרה האיגודים המקצועיים הצטרפו להתנגדות זו. ניסיונות למימוש הצעת הבנייה מחדש גרמו לתסיסה מקומית והפגנות רבות, עד שלבסוף - כמעט עשור לאחר ההצעה המקורית - הוחלט לשפץ את הבניינים ההיסטוריים של הרוקס במקום להרסם.
כיום שורת הבניינים העתיקים של הרוקס על רחוב ג'ורג' הם חלק מהאטרקציות התיירותיות הסובבות את מרכז סידני, וכוללת מספר רב של חנויות מזכרות.
תרבות.
ברוקס מספר רב של חנויות למזכרות מסידני עצמה, הכוללות נופים שניתן לראות מהפרוור - בעיקר סירקולר קווי והסובב אותו. מדי סוף שבוע (שבת וראשון) מתקיים שוק גדול ברוקס, ברחוב ארגייל, הכולל מעל למאה דוכנים שמוכרים בגדים, תכשיטים, רהיטים, מזון מבושל ומזכרות. השבילים בין הבתים הישנים זכו למיפוי כשבילי תיירים, והם מובילים לאתרים היסטוריים כגון ביצורי דאווס פוינט (אחד מהביצורים העתיקים ביותר בניו סאות' ויילס), מצפה סידני ובית קדמן - הבית העתיק ביותר בניו סאות' ויילס ששרד, ומתוארך ל-1818.
ברוקס מצויים הפאבים העתיקים ביותר בניו סאות' ויילס, על פי טענת בעלי הבתים. בין הבולטים הם the Fortune of War ו-Lord Nelson, ופאבים אחרים שזכו למעמד דומה: the Orient, the Mercantile,the Palisade ו-Hero of Waterloo.
בקרבת הרוקס מוזיאון אחד: המוזיאון לאמנות מודרנית בסידני. ברוקס מצויה גם מכללת ההכשרה לאמנות מסחרית - CATC, הממוקמת באחד הבניינים העתיקים בקרבת הנמל.
גבריאל הנדלר
גבריאל הנדלר (נולד ב-1946 בלונדון) הוא פרופסור חבר בדימוס לחקר ביצועים והחלטות, המפורסם בעיקר בשל מאמריו בתחום תורת הרשתות.
ביוגרפיה.
הנדלר נולד בלונדון ועלה לישראל עם משפחתו בהיותו כבן שנה. בהיותו בכתה ה' עקרה משפחתו לאנגליה. השלים תואר ראשון בכלכלה מתמטית בבית הספר לכלכלה של לונדון.
עם פרוץ מלחמת ששת הימים חזר לישראל על מנת להתגייס לצה"ל, למרות שהוצע לו מסלול מהיר לדוקטורט בהיותו המצטיין במחלקה ואף שהיה בעיצומן של ההכנות לקבלת תואר שני. בצה"ל שובץ במסגרת העתודה האקדמית, ומלבד קורס קצינים שעבר, עסק בתחומו - חקר ביצועים, וכן השלים תואר שני בטכניון. לאחר מכן השלים תואר דוקטור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
לאחר הדוקטורט שימש למעלה משנה כמרצה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בדרגת assistant professor. שב לישראל עם משפחתו בשנת 1975, ומאז הרצה בקביעות בחקר ביצועים והחלטות באוניברסיטת תל אביב. כמו כן עמד מספר שנים בראש החוג לחקר ביצועים והחלטות. במהלך השנים שימש מרצה אורח גם במוסדות אחרים דוגמת אוניברסיטת מסצ'וסטס וישיבה יוניברסיטי. בשנים 2011–2012 עמד בראש התוכנית ללימודי מוסמך במנהל עסקים במכון לב בירושלים.
התפרסם בעבר לאור התמחותו המיוחדת בענייני תחבורה, ואף עמד מספר שנים בראש המרכז למחקר וניהול תחבורה באוניברסיטת תל אביב. יעץ לכמה חברות בתחומי מומחיותו, לרבות החברה האחראית לתכנון שדה התעופה במינכן וחברת אל על. כך גם שימש כבורר בסכסוך שבין אגד לבין התעשייה הצבאית.
בשנת 1979 פרסם הנדלר ביחד עם פיטו מירצ'נדני ספר בתורת הרשתות - Location on Networks: Theory and Algorithms - בהוצאת MIT. כמו כן פרסם שורה ארוכה של מאמרים בכתבי עת ואנתולוגיות.
בבגרותו הסיר את הכיפה לתקופה מסוימת, ורק תקופה קצרה אחרי ששב ארצה חזר לנהוג כדתי. בעקבות תהליך התשובה הזניח במידה מסוימת את החקר המדעי עבור לימוד תורה.
הנדלר נשוי לדבורה, ד"ר לתקשורת שהייתה נציגת שר החינוך שתי קדנציות במועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, ואב לחמישה.
מראשית שנות השמונים עד שנת 2010 התגורר ביישוב קרני שומרון. כיום מתגורר בשכונת רמות בירושלים.
רבקה בת מאיר טיקטינר
רבקה בת מאיר טִיקְטִינֶר (בכתיב יידי: טיקטינער; נפטרה בפראג בכה בניסן ה'שס"ה, ב-3 באפריל 1605) הייתה מחברת ספרים, מתרגמת, משוררת יידיש, דרשנית לנשים, והאישה היהודייה הראשונה שידוע כי חיברה ספר שלם.
ספרה, "מֵינֶקֶת רבקה", ספר מוסר ביידיש המכוון לנשים יהודיות נשואות, חובר אחרי 1581 ופורסם רק לאחר מותה: מהדורה ראשונה בפראג ה'שס"ט (1609) ומהדורה שנייה בקרקוב ה'שע"ח (1618). כמו כן היא חיברה שיר לשמחת תורה, לשימוש ליטורגי נשי: "שמחת תורה לִיד".
ביוגרפיה.
שנת לידתה של טיקטינר לא ידועה. אביה, שרק שמו הפרטי ידוע - מאיר - הגיע, כנראה, מהעיר טיקטין ליד ביאליסטוק.