בישראל, נפגע חרדה (באנגלית: Anxiety victim) הוא אדם אשר נכח באירוע טראומטי, שכלל איום ממשי לשלמותו הגופנית או הנפשית עקב פעולות איבה. בתגובה לאירוע זה, האדם מפגין תגובות גופניות והתנהגותיות נפשיות של חרדה. הגוף מגיב באופן מיידי לאיום (באמצעות תגובת הילחם או ברח). התגובות כוללות: רעד, הזעה, דפיקות לב מואצות, עילפון, צעקות, קפיאה במקום, חוויה עזה של פחד, תחושת חוסר אונים, בכי ועוד.
תגובות אלה הן תגובות נורמאליות ונפוצות בזמן האירוע. לכן, לא כל מי שנכח באירוע טראומטי מוגדר כנפגע חרדה, אלא רק אלו המראים תגובת חרדה גם לאחר שהאירוע הסתיים.
דרכי טיפול.
רוב נפגעי החרדה יתאוששו תוך זמן קצר וישובו לתפקוד רגיל, כאשר ישנם מספר אלמנטים העשויים לסייע בהתמודדות. ההתחושה המרכזית של נפגע חרדה היא של חוסר שליטה וחוסר אמון ביכולת להתמודד עם האיום. לכן, הדרך הראשונית לסייע היא באמצעות הגברת תחושת השליטה.
טיפול בטווח הקצר.
משרד הבריאות קבע כי מודל מעש"ה, (שפותח על ידי ד"ר משה פרחי, ראש המסלול לחץ טראומה וחוסן במכללה האקדמית תל-חי) יהווה מודל לאומי להגשת עזרה ראשונה נפשית, שלפיו יוכשרו אנשי כוחות ההצלה והביטחון. המודל כולל ארבעה מרכיבים:
טיפול בטווח הארוך.
אצל רוב האנשים התסמינים יחלפו מעצמם תוך 24–48 שעות מתום האירוע. אם התסמינים נמשכים יותר משלושה שבועות, מומלץ לפנות לייעוץ פסיכולוגי או פסיכיאטרי.
הבדלים מרכזיים בין נפגע חרדה לפוסט טראומה.
התסמינים והתמונה הקלינית של נפגע חרדה דומים מאוד לאלה של הפוסט טראומה (PTSD), אך לא זהים להם. נפגע חרדה יאובחן במהלך האירוע או כשלושה ימים לאחריו, בעוד שאדם הסובל מ־PTSD מאובחן לפחות חודש אחרי האירוע. אצל רוב נפגעי החרדה התסמינים ילכו ויעלמו עם הזמן. רק 10% מאלו שאובחנו כנפגעי חרדה ימשיכו לסבול מפוסט טראומה.
הכרמים, היקבים ומרתפי היין של שמפאן
הכרמים, היקבים ומרתפי היין של שמפאן (בצרפתית: Coteaux, Maisons et Caves de Champagne) הוא אתר מורשת עולמית בצפון-מזרח צרפת, שהוכרז על ידי ארגון אונסק"ו ב-4 ביולי 2015. בדברי ההסבר להכרזה נכתב:
תיאור.
האתר הרשום מורכב משלושה אזורים:
פירוט האתרים הכלולים באתר המורשת.
אתר המורשת העולמית כולל 14 אתרים השוכנים בצפון-מערב מחוז מארן.
אסון הטריבונות
האנדרטה הלאומית לשואה
ניר אייל
ניר אייל (נולד ב-19 בפברואר 1980) הוא מחבר ספרי עיון אמריקאי יליד ישראל, מרצה ויזם שידוע כמחבר רב המכר, "Hooked: How to Build Habit-Forming Products".
ביוגרפיה.
ניר אייל נולד בחדרה, ישראל. כשהיה בן שלוש, משפחתו היגרה לארצות הברית והתיישבה בפרבר של אורלנדו, פלורידה. הוא למד תואר ראשון באוניברסיטת אמורי בשנת 2001. לאחר מכן עבד בקבוצת בוסטון קונסלטינג גרופ ובחברת התקנת פאנלים סולאריים לפני שלמד באוניברסיטת סטנפורד לתואר שני במנהל עסקים.
קריירה אקדמית ופרסומים.
לאחר שסיים את לימודי התואר השני במנהל עסקים בסטנפורד בשנת 2008, אייל וסטודנטים עמיתים הקימו חברה שפרסמה מודעות מקוונות בפייסבוק - אייל שימש כמנכ"ל. עבודתו זו עוררה את התעניינותו בפסיכולוגיה של המשתמשים, והוא הפך ליועץ בעיצוב מוצרים. בשנת 2012 לימד קורס בנושא בתוכנית עיצוב מוצרים בבית הספר להנדסה באוניברסיטת סטנפורד.
המומחיות של אייל היא בהנדסת התנהגות, המשלבת אלמנטים של מדעי ההתנהגות כדי לאפשר למעצבי תוכנה לפתח מוצרים יוצרי הרגלים לעסקים. הוא לימד קורסים באוניברסיטאות, נשא נאומים ופרסם ספרים על חיבור פסיכולוגיה וטכנולוגיה ועסקים. כתיבתו פורסמה בחברת "Fast Company", "Harvard Business Review", "The Atlantic" והוצאות אחרות.
בשנת 2014 פרסם אייל את ספרו הראשון, "Hooked: How to Build Habit-Hinging Products", שהפך לרב המכר של וול סטריט ג'ורנל. הכותרת משקפת את הרעיון של אייל לגבי "מודל הקרס" ("hook model"), שמטרתו "לבנות מוצרים שיוצרים התנהגות יוצרת הרגלים אצל משתמשים באמצעות מחזור לולאה שמורכב מטריגר, פעולה, תגמול משתנה והמשך השקעה."
בספטמבר 2019 פורסם ספרו השני, "Indistractable: How to Control Your Attention and Choose Your Life," שנכתב בשיתוף עם ג'ולי לי.
אייל התבטא נגד הצעות להסדרת טכנולוגיות ליצירת הרגלים וטען כי באחריות המשתמש הפרטי לשלוט בשימוש במוצרים כאלה.
דונה חברה להנדסה ובנין
מיקשה פולק
מיקשה פולק (בהונגרית: Pollák Miksa; בלד, 8 במרץ 1868 – אושוויץ, יולי 1944) היה רב, היסטוריון, סופר אביו של הסופר קארוי פאפ.
ביוגרפיה.
הוא השלים את ארבע הכיתות הנמוכות של הגימנסיה בעיר קסג (Kőszeg) ואת הכיתות הגבוהות בבית המדרש לרבנים בבודפשט. בהמשך למד שם תאולוגיה, ובאוניברסיטה עסק בשפות מזרחיות, היסטוריה, ספרות הונגרית-גרמנית ופילוסופיה. בשנים 1891 עד 1892 למד באוניברסיטת ברלין וב- Hochschule für die Wissenschaft des Judenthums. בשנת 1892 קיבל דוקטור למדעי הרוח באוניברסיטת בודפשט, ובשנת 1894 קיבל סמיכה לרבנות בבית המדרש. מאותה שנה הוא היה הרב הראשי של הקהילה היהודית בשופרון במשך חמישים שנה. הוא גורש בשנת 1944 ומת באושוויץ.
מאמריו הופיעו בין היתר במגזינים שוויון, אתנוגרפיה, פשטי נפלו, משמר השפה ההונגרית, העבר והעתיד.
פולק השתתף בתרגום וכתיבה של ההיסטוריה האוניברסלית של היהודים.
וסטמורלנד דייוויס
וסטמורלנד דייוויס (באנגלית: Westmoreland Davis; ) היה עורך דין אמריקאי, פוליטיקאי והמושל ה-48 של וירג'יניה, הוא כיהן בתפקיד זה מ-1 בפברואר 1918 עד 1 בפברואר 1922.
ביוגרפיה.
דייוויס נולד למשפחה עשירה ומוכרת ב־21 באוגוסט 1859. הוא נולד על סירה באוקיינוס האטלנטי. במהלך מלחמת האזרחים אביו נפטר, ומשפחת דייוויס איבדה חלק ניכר מעושרה, וסבלו מבעיות כלכליות קשות.
אמו של דייוויס, אנני, עשתה כמיטב יכולתה לפרנס את בנה. בגיל 14 דייוויס זכה במלגה למכון הצבאי בווירג'יניה. הוא היה הצוער הצעיר ביותר שהשתתף אי פעם. הוא סיים את לימודיו בשנת 1877. לאחר שלימד במשך שנתיים, עבד דייוויס כפקיד בחברת הרכבת. בשנת 1883 הוא למד שנה אחת לתואר שני באוניברסיטת וירג'יניה. בשנה שלאחר מכן נרשם לבית הספר למשפטים של קולומביה במדינת ניו-יורק.
הוא סיים את לימודיו בקולומביה בשנת 1886. לאחר סיום הלימודים הצטרף למשרד עורכי דין יוקרתי בעיר ניו יורק. הקריירה המשפטית שלו בניו יורק הפכה אותו לעשיר לפני שחזר לווירג'יניה.
בשנת 1903 רכש דייוויס את "מורבן פארק", אחוזה היסטורית של 1,000 דונם ופארק סוסים בליסבורג, וירג'יניה. דייוויס ואשתו מרגרט היו פרשים נלהבים. דייוויס ייסד את מועדון הצייד ה- Loudoun Hunt, והפך ליושב ראש מועדון של כלבי השועל, Foxhounds.
באחוזה, החל לעסוק בחקלאות, למרות חוסר הניסיון שלו בתחום. דייוויס דגל ברפורמה בענף החקלאות. הוא דגל במיוחד בשימוש במדע לשיפור הפרודוקטיביות והתברואה.
בשנת 1912 קנה דייוויס את כתב העת Southern Planter, אשר באותה תקופה אחד המגזינים הפופולריים ביותר בדרום. הוא השתמש במגזין כדי לסייע לרפורמות שעליהן הוא נאבק בענף החקלאות.
בשנת 1917 דייוויס נבחר כנציג הדמוקרטים להיות המושל ה -48 של וירג'יניה. הוא נבחר ברוב של 71.47% מהקולות, והביס את הרפובליקני תומאס ג'יי מונסי ואת הסוציאליסט פרנק סמית. דייוויס נבחר כמועמד "רטוב", זה קרה בתקופת היובש והיה נגד האיסור על מכירת המשקאות האלכוהוליים. כמושל, דייוויס המשיך לתמוך בשינויים בענף החקלאות.
הוא לחץ על קבלת כספי סיוע לחקלאים, כמו גם על כסף למחקר מדעי שיסייע לתעשיית החקלאות. הוא הגדיל את המימון למכללות ואוניברסיטאות בווירג'יניה. בסך הכל דייוויס גרם לרפורמה והביא למודרניזציה של מדינת ווירג'יניה.
דייוויס נפטר ב -2 בספטמבר 1942 בבית חולים בבולטימור לאחר שלקה בשבץ ונקבר בפארק מורבן שבליסבורג. את מסמכי עבודותיו ומבצעיו מימי היותו מושל וירג'יניה ניתן למצוא בספרייה של וירג'יניה.
דייוויס היה אח בלשכת ענף הזית מס' 114 (Olive Branch Lodge)בליסבורג, של הבונים החופשים בוירג'יניה.
גביע הליגה האנגלית לנשים
גביע הליגה של ה-FA לנשים (אנגלית: FA Women's League Cup) נקרא בעבר גביע ה-FA של WSL (אנגלית: FA WSL Cup) הוא מפעל גביע בכדורגל הנשים האנגלי. גביע זה הוא המקבילה הנשית לגביע הליגה בכדורגל האנגלי, והוקם אחרי שב-2010 נעשתה רפורמה במערכת הליגות והגביעים של הנשים וגביע הליגה הקודם, הפך לגביע לליגות הנמוכות - גביע הליגה הלאומית לנשים. מאז הקמתו ממומן הגביע על ידי חברת קונטיננטל AG, ועל כן קרוי גביע הליגה של קונטיננטל (FA Women's Continental League Cup), ולפעמים מתייחסים אליו בקיצור כ"גביע קונטי" (Conti Cup).
התחרות כוללת כיום 23 קבוצות מ-2 הליגות העליונות של מערכת הליגות הכדורגל לנשים. מבנה התחרות הנוכחי כולל שלב בתים הכולל שישה בתים המכילים ארבע קבוצות, ולאחר מכן שלב רבע גמר, חצי גמר, וגמר בשיטת נוקאאוט עם משחק יחיד לפי הגרלה.
מאז הקמת המפעל הקבוצות השולטות הן ארסנל (5 זכיות), מנצ'סטר סיטי (4 זכיות) וצ'לסי (זכתה פעמיים).
שירלי גליק
שירלי גליק (נולדה ב-1 באוקטובר 1972) היא דוגמנית ישראלית.
ביוגרפיה.
בצה"ל שירתה גליק כסייעת לרופא שיניים, ובשנות התשעים החלה לדגמן ועבדה בין היתר עם המעצבת דורין פרנקפורט. ב-2005 הובילה את קמפיין האופנה של "אליאן סטולרו". ב-2009 הופיעה בקמפיין של רשת האופנה "PUSH".