בברוקלין פעלו והתגוררו דמויות רבות מעולם הספורט האמריקאי ובהם מייקל ג'ורדן, וינס לומברדי, ג'ו פאטרנו, מייק טייסון, ג'ו פפיטון וג'ו טורה. הידועה בקבוצות שפעלו בברוקלין הייתה הברוקלין דודג'רז ששיחקה בשדה אבטס. בשנת 1947 שיחק בקבוצה ג'קי רובינסון - השחור הראשון ששיחק בקבוצת בייסבול מהליגה העליונה של ארצות הברית. בשנת 1955 זכתה הקבוצה באליפות הליגה העליונה של ארצות הברית למול הניו יורק יאנקיז. שנתיים לאחר מכן עברה הקבוצה ללוס אנג'לס.
בשנת 2001 החלה לפעול ברובע קבוצת הברוקלין סייקלונז מהליגה התחתונה. הקבוצה משחקת בפארק קיספן שבקוני איילנד.
קבוצת NBA: בשנת 2012 החלה לפעול ברובע קבוצת הברוקלין נטס שעברה לרובע מניו-ג'רזי ומשחקת בברקליס סנטר.
קבוצת NHL: בשנת 2016 עברה קבוצת ה-NHL ניו יורק איילנדרס, שהתבססה לפני כן בחלק המזרחי של לונג איילנד שמחוץ לגבולות העירוניים של ניו יורק, לברוקלין, ועברה לשחק גם היא בברקליס סנטר.
אוטובוס
אוטובוס הוא כלי רכב קרקעי ממונע וגדול, המיועד להסעת עשרות נוסעים. האוטובוס מיועד לנסיעה על כבישים, מה שהופך אותו לדינמי ביחס לכלי תחבורה אחרים המיועדים להסעת המונים. מרבית האוטובוסים משמשים כחלק ממערך תחבורה ציבורית עירוני או בינעירוני או למטרות תיירות.
אטימולוגיה.
המילה אוֹטוֹבּוּס היא הלחם של שתי מילים:
בפרסומים ישנם בעברית שימשה המילה "אומניבוס", לצד "אבטובוס", לתיאור האוטובוס המודרני.
היסטוריה.
האוטובוסים הראשונים הופעלו על ידי מנוע קיטור באנגליה בשנות ה-30 של המאה ה-19 בין היתר, על מנת להפעיל שירותים אמינים על תנאי כביש שהיו מסוכנים מדי להובלה עם האומניבוסים, שהיו כרכרות רתומות לסוסים.
האוטובוס הראשון שהונע מכנית הופיע ברחובות לונדון ב-22 באפריל 1833. קרונות קיטור היו יותר בטוחים, יותר מהירים ויותר זולים מכרכרות רתומות לסוסים.
סוגים.
הפורמטים כוללים אוטובוס חד-קומתי, אוטובוס דו-קומתי (שניהם בדרך כלל עם שלדה קשיחה) ואוטובוס מפרקי ששכיחותו משתנה ממדינה למדינה. אוטובוסים דו-מפרקיים בעלי קיבולת גבוהה מיוצרים גם הם, ונגררים הנושאים נוסעים-או נגררים מאחורי אוטובוס קשיח (קרון אוטובוס) או נגררים כנגרר על ידי משאית (טיולית). למידיבוסים קטנים יותר יש קיבולת נמוכה יותר ואוטובוסים פתוחים משמשים בדרך כלל למטרות פנאי. בציים חדשים רבים, במיוחד במערכות תחבורה מקומיות, מתרחשת מעבר לאוטובוסים נמוכי רצפה, בעיקר לשם נגישות קלה יותר. אוטובוסים בינעירוניים מיועדים לנסיעות למרחקים ארוכים והן מצוידות בדרך כלל במושבים משוכבים בגב גבוה, חגורות בטיחות, שירותים ומערכות בידור אורקוליות, ויכולים לפעול במהירויות גבוהות יותר עם קיבולת גדולה יותר למטען.
שימושים.
תחבורה ציבורית.
שירותי אוטובוס במסגרת תחבורה ציבורית מתבססים בדרך כלל על הפעלה סדירה של אוטובוסים במסלול קבוע, בו הוא מוריד ומעלה נוסעים בתחנות אוטובוס, שפועל על פי לוח זמנים קבוע.
ישנם כמה סוגי אוטובוסים שיתן לסווג את השירותים לסוגי בסיס על בסיס אורך המסלול, תדירות, מטרת השימוש וסוג האוטובוס המשמש.
אוטובוס עירוני.
שירותים עירוניים או פרבריים הוא הסוג הנפוץ ביותר של שירותי אוטובוס בתחבורה ציבורית והוא משמש להובלת מספר רב של אנשים באזורים עירוניים, או אל הפרברים וממנה למרכזי הערים.
אוטובוסים עירוניים מאופיינים בדלתות רחבות ובמדרגות רחבות באוטובוסים מהמאה ה-20 ובחוסר מדרגות באוטובוסים מהמאה ה-21 כדי שנוסעים יירדו ויעלו מהר, הכיסאות בו דקים יותר ולכן הם פחות נוחים אך עמידים להשחתה ולתחלופת נוסעים גבוהה, הוא מותאם לנסיעה בעמידה עם עמודים, כפתורי לחיצה נוחים וידיות אחיזה, אין תא מטען, אך השימוש בו נוח לקשישים, בעלי מוגבלויות והורים עם עגלות תינוק. המנוע שלו מותאם לנסיעה במהירות איטית תוך כדי עצירות והאצות מרובות.
מערכת אוטובוסים מהירה (BRT) היא יישום של מגוון תשתיות ואמצעי שיווק לייצור שירותי אוטובוס תחבורה ציבורית המתקרבים למאפייני הפעולה והקיבולת של מערכות תחבורה מהירה.
תחבורה בינעירונית.
תחבורה בינעירונית הוא שירותי אוטובוסים המופעלים למרחקים ארוכים בין ערים. שירותים אלה יכולים להוות את עמוד התווך של רשת הנסיעות במדינות עם תשתית רכבת לקויה. רשתות אלה יכולות אף לפעול בינלאומית, כגון יורוליינס. שירותי האוטובוסים הבינעירוניים מכוונים בעיקר לקשר בין מרכזים עירוניים אחד או יותר, וככאלה הם מופעלים לרוב כשירותי אקספרס - כלומר נסיעה בכבישים מהירים תוך עצירה בתחנות ראשיות בלבד. חלק מהשירותים הבינעירוניים עשויים להיות מופעלים כשירותי יוקרה במפרט גבוה עם תאי שירותים, ומושבים הנהפכים למיטות על מנת להתחרות ברכבות, או לקשר בין אזורים שאינם מחוברים לרכבת. שירותים בין עירוניים עשויים להסתיים לעיתים קרובות בתחנות אוטובוס מרכזיות ולא בתחנות רחוב. שירותים בין עירוניים אחרים עשויים לפנות במיוחד לאזורים כפריים ויכולים להשתמש באוטובוסים איטיים יותר או באוטובוסים דו-תכליתיים.
תיירות.
לאוטובוסים תפקיד מרכזי בתעשיית התיירות. אוטובוסים הפועלים בערים הגדולות, ובפארקים לאומיים ברחבי העולם מאפשרים לתיירים לצפות באטרקציות או בנוף המקומי. לרוב מדובר באוטובוסים פתוחים, אך יכולים להיות גם אוטובוסים רגילים.
טיולים מאורגנים מתבצעים גם באוטובוס, ובדרך כלל מאפשרים ירידה מהאוטובוס כדי לאפשר סיור באתרי עניין אלה עשויים להיות טיולי יום או טיולים ארוכים יותר הכוללים שהות בבית מלון. אוטובוסי טיולים נושאים לעיתים קרובות מורה דרך, אם כי הנהג או אזניות שמע עשויים לבצע גם פונקציה זו. מפעיל הטיולים עשוי להיות חברה-בת של חברה המפעילה אוטובוסים בשירות התחבורה הציבורית (כמו "אגד הסעים" (לשעבר אגד תיור) של אגד, או "יונייטד טורס" של דן) או דרך חברת הסעות פרטית.
הסעת תלמידים.
במדינות מסוימות, במיוחד בצפון אמריקה, אוטובוסים המשמשים להובלת תלמידי בית ספר התפתחו לעיצוב ספציפי עם תכונות חובה מוגדרות. מדינות אחרות עשויות לחייב שימוש בחגורות בטיחות. לכל הפחות, מדינות רבות דורשות מאוטובוס שמוביל תלמידים להציג שלט, והן עשויות לאמץ גם גרסאות צהובות. הובלת תלמידים משתמשת לעיתים קרובות באוטובוסים ישנים יותר שנפלו משימוש בשירות, ומצוידים מחדש עם יותר מושבים או חגורות. הסעות תלמידים עשויות להיות מופעלות על ידי רשויות מקומיות או קבלנים פרטיים.
טכנולוגיה.
שלדה.
אוטובוסים בנויים לרוב משלדה עצמאית המשמשת כבסיס ומגוף תיבתי עליון המוצב על שלדת הבסיס ומהווה את תא הנוסעים. בדרך כלל בסיס הגלגלים של אוטובוס קטן ביחס לאורכו הכולל של הרכב. מאפיין זה יוצר נטיות היגוי אך מאפשר לאוטובוס רדיוס סיבוב קטן יותר, כנדרש בתנועה עירונית. כמו כן, הרחקת הגלגלים מקדמת האוטובוס מתאפשרת הצבת דלת כניסה לנוסעים שם.
מלבד אוטובוסים מוכנים נוהגים יצרני אוטובוסים למכור גם שלדות בסיס בלבד ולאפשר ללקוח לבנות את תא הנוסעים באופן עצמאי (כפי שמבוצע לעיתים בישראל). כיום מרבית האוטובוסים בעולם ובישראל הם בעלי שלדה של היצרנים המקוריים ומרכב המורכב במפעלים שונים בהתאם לדרישות השונות של הלקוחות השונים. מפעלי הרכבת שלדות ידועים באירופה: איריזר (ספרד), ואנהול (בלגיה), יונקיר (בלגיה), סנסנדגוי (ספרד), נאופלן (גרמניה), איאטס (צרפת). מפעלי הרכבת שלדות אוטובוסים בישראל: הארגז ומרכבים.
מנוע.
מנועי האוטובוסים הם בדרך כלל מנועי דיזל בנפחים שבין 5,000 ל-12,000 סמ"ק, תצורת המנוע האופיינית היא 4 עד 6 צילינדרים בטור, והספקי המנוע נעים בין 200 ל-420 כוח סוס. ישנן מספר תצורות למיקום המנוע: קדמי, מרכזי ואחורי. באירופה ובישראל, שלדות בעלות מנוע אחורי הן הנפוצות ביותר, בעוד שבארצות הברית ובקנדה, מנוע האוטובוס נמצא במרכז האוטובוס או בחזית (האחרון נפוץ במיוחד באוטובוסי תלמידים אמריקאיים שחלקם בנויים על שלדות של משאיות).
ישנם מקומות בעולם, בהם חלק מקווי האוטובוס הם טרוליבוס - אוטובוס עם מנוע חשמלי, המקבל את המתח החשמלי מחוטים, הפרושים מעל מסלולו.
בלמנוע (אגזוז ברקס).
מטרת הבלמנוע היא לסייע בהאטת האוטובוס בירידות ארוכות וממושכות ובכבישים צרים כדי שהנהג לא יצטרך לשחוק את בלמי האוטובוס יתר על המידה. בלם זה קיים בכל כלי הרכב הכבדים ופותח עקב תאונות רבות שהתרחשו כתוצאה משימוש יתר בבלמי הרכב הכבד בירידות ממושכות. הבלם בנוי בצורת ידית הצמודה להגה האוטובוס והנהג יכול להחליט על מידת הבלימה לה הוא נדרש במשיכת הידית. הידית גורמת להפעלת הבלם המאט את סיבובי המנוע וכתוצאה מכך את מהירות האוטובוס. כעזרה, יכול הנהג להשתמש בבלמי האוטובוס הרגילים.
הציונות הכללית
ציוני ציון
ציוני ציון היה זרם בתנועה הציונית שדגל בהתיישבות יהודית בארץ ישראל בלבד ונאבק בשנים 1905-1903 בתוכנית אוגנדה שהתקבלה בקונגרס הציוני השישי.
בראש קבוצה זו, שמרביתם היו יהודים ממזרח אירופה, עמדו מנחם אוסישקין, ד"ר יחיאל צלנוב, ד"ר שמריהו לוין, ד"ר אברהם פריידנברג ואחרים. הם דגלו בריכוז העבודה הציונית בארץ ישראל, התנגדו לכל פתרון זמני בכל מקום אחר בעולם וקראו להגברת העלייה וההתיישבות בארץ ישראל. עוד בלטו בקרב תועמלני ציוני ציון דב בר בורוכוב, זאב ז'בוטינסקי ורחל ינאית בן-צבי.
בקונגרס הציוני ה-7 שהתקיים בבזל בשנת 1905 גברה דעתם של 'ציוני ציון' והתקבלה החלטה עקרונית הדוחה את תוכנית אוגנדה וקובעת כי התנועה הציונית קשורה אך ורק בארץ ישראל.
ציוד מכני הנדסי