במהלך מאה השנים האחרונות נצפתה עלייה בטמפרטורה הממוצעת של אטמוספירת כדור הארץ, ובמקביל, עלייה בכמות הפחמן הדו-חמצני, ובכמות גזי חממה נוספים באטמוספירה. הגוף הבינלאומי העוסק בבעיית ההתחממות הגלובלית (ה-IPCC), ומדענים רבים נוספים, סבורים כי קיימת סבירות גבוהה שהעלייה במרכיבים אלו באטמוספירה מקורה בפעילות אנושית, בעיקר זו המיועדת להפקת אנרגיה ולקידום החקלאות. מדענים צופים השפעות קשות על כדור הארץ מההתחממות העולמית, מהן השפעות הפועלות באופן ישיר להפרת המאזן האקולוגי בעולם.
ההתחממות העולמית צפויה לגרום להמשך הפשרת קרחונים ולנסיגתם באזורי הקוטב הצפוני והדרומי, דבר שיגרום לעליית פני הים ולהפיכת אזורים מישוריים לבלתי ראויים ליישוב אדם, בעלי חיים ולחיסול הצמחייה בהם. ההתחממות עלולה גם לגרום לשגשוג של סוגי צמחים ובעלי חיים על חשבונם של צמחים ובעלי חיים אחרים ולשבש בכך את המאזן האקולוגי הקיים. הפשרת הקוטב הצפוני, תגרום להפרה קשה של המאזן האקולוגי באזור הארקטי. דובי קוטב, לדוגמה, צפויים להיכחד בטבע כתוצאה מכך עד לסוף המאה ה-21, וייתכן שאף קודם לכן.
פרויקטים לאומיים.
פרויקטים לאומיים גדולים עלולים לגרום למשברים אקולוגיים, שבמקרים רבים אינם נצפים בעת תכנונם. שתי דוגמאות לפרויקטים כאלו הן בניית סכר אסואן והטיית נהרות שהזינו את ימת אראל.
סכר אסואן.
סכר אסואן הוקם על ידי ממשלת מצרים למניעת הצפות ושיטפונות בעונת הגאות של הנילוס, להרחבת שטחים חקלאיים, לאספקת מים סדירה במהלך כל חודשי השנה וללא תלות בגשם, לייצור חשמל, ואף כמוקד תיירותי. התוצאות האקולוגיות שלא נצפו מראש כוללות:
ימת אראל.
ימת אראל נמצאת במרכז אסיה, ועד שנות ה-60 של המאה ה-20 הייתה הימה הרביעית בגודלה בעולם. לימה זו נשפכים הנהרות אמו דריה וסיר דריה. השלטונות הסובייטיים החליטו להטות את הנהרות למדבריות אוזבקיסטן כדי לספק מים לגידולי הכותנה, וכיום אוזבקיסטן הפכה ליצואנית הכותנה השלישית בגודלה בעולם. הפגיעות מפעולה זו שלא נצפו מראש כוללות:
התיישבות עירונית כגורם לפגיעה בבתי גידול בידי האדם.
תהליך צמיחתן של ערים כרוך, על פי רוב, בהרחבת השטח העירוני ובהגדלת טביעת הרגל האקולוגית. יחד עם התרחבות הערים ותהליך העיור עקב גידול האוכלוסייה, גדלו גם השטחים החקלאיים, הכבישים ושאר התשתיות המשרתות את האדם. אלה מוקמים על חשבון שטחים פתוחים, כמו יערות, אגמים, ביצות ומדבריות, המהווים בתי גידול למגוון גדול של אורגניזמים. כתוצאה מכך נדחקים צמחים ובעלי חיים מבתי הגידול שלהם, שטחי המחיה הטבעיים שלהם מצטמצמים, וכושר הנשיאה שלהם נפגע עד כדי גרימת נזק בלתי הפיך והכחדה של מינים שונים.
הגורם המשמעותי ביותר מבחינה זו הוא תהליך הפרבור המאפיין ערים רבות בעולם, בעיקר מהמחצית השנייה של המאה ה-20. על אף היות הפרברים "ירוקים" יותר למראית עין ובעלי שטחי גינון נרחבים, הם יוצרים נזק אקולוגי גדול הרבה יותר מהערים הצפופות, מכיוון שהם כמעט ואינם מאפשרים לבעלי חיים להתקיים בהם והם תופסים ומכלים שטחים גדולים הרבה יותר יחסית לאוכלוסייה שהם משרתים. כמו כן, אורח החיים הפרברי מגדיל משמעותית את השימוש בכבישים ובמכוניות פרטיות. מעבר לזיהום האוויר שיוצרות המכוניות, גם הכבישים הבין-עירוניים פוגעים בשטחי המחיה של בעלי חיים. כך, לדוגמה, כביש מהיר החוצה אזורים טבעיים, אף ששטחו קטן יחסית ותופס רצועה דקה ומאורכת (לעומת שטחו של אזור אורבני צפוף וגדול), הוא עלול להפריד בין אזורי מחיה של חיות, לצמצם את שטחם, ולאורך זמן לדלל את אוכלוסייתן.
פלישת מינים חדשים לבתי גידול קיימים.
בתהליך האבולוציוני עוברים מינים שונים של בעלי חיים וצמחים ממקום למקום, ומתבססים בסביבתם החדשה במקביל להתפתחותה. תהליך הוא חלק מהתהליכים האבולוציוניים הטבעיים ולפיכך הוא תהליך תקין, משתלב עם כושר הנשיאה של בתי הגידול, ואינו פוגע באיזונם האקולוגי.
בניגוד להשתנות טבעית ובלתי-מזיקה זו, פולשים מינים של בעלי חיים או צמחים לבתי גידול ומשנים בהם את המאזן האקולוגי, לעיתים עקב התערבותו של האדם ובעזרתו. פלישות אלו עלולות להביא לנזקים שונים, ובהם הגברת התחרות על משאבי טבע ודחיקת מינים מקומיים עד כדי הכחדתם, טרף של מינים מקומיים, פונדקאות לטפילים ופתוגנים, והסבת נזקים ואף הרס של בתי גידול ושל שטחים חקלאיים. שיחים פולשים עלולים ליצור שכבת צמחייה צפופה החוסמת את אספקת האור למינים המקומיים ופוגעת בהתפתחותם.
בישראל.
מספר גורמים משפיעים בישראל על המאזן האקולוגי בה, ובהם שטחה הקטן של המדינה, צפיפות אוכלוסייתה, ותכנון ארצי, מחוזי ועירוני שלקויים לעיתים, ומביאים לפריסה רחבה של שטחים בנויים המכלה שטחי טבע נרחבים. בנוסף, השימוש הנרחב בתחבורה פרטית גורם לזיהום אוויר ומוקצים לו שטחי כבישים גדולים הפוגעים ברצף בתי הגידול הטבעיים. כל אלו, בנוסף להתפתחותה הטכנולוגית המהירה של המדינה, ולזיהום הגבוה של מקורות המים התחתיים והעיליים כתוצאה מהזרמת שפכים עירוניים ותעשייתיים, יוצרים בישראל בעיות אקולוגיות חריפות.
הגנת הסביבה.
כיום התגברה בעולם התודעה לכך שההתערבות האנושית בטבע היא בעלת השלכות שליליות מרחיקות לכת, ועלולה לגרום להפרה קשה של המאזן האקולוגי, ולנזק סביבתי מתמשך ולעיתים אף בלתי הפיך. ממשלות מחד וארגונים פרטיים מאידך עוסקים בהגברת המודעות לסביבה הטבעית ובפעילות ישירה לשמירה ולשיקום מערכות אקולוגיות שנפגעו ולהקטנת הפגיעה בהם בעתיד. ממשלות פועלות בעיקר בכיוונים ביצועיים ורגולטוריים, ואילו ארגוני הגנת הסביבה פועלים בעיקר בהסברה, בהרתעה ובפעולות מחאה. המשרד האחראי בישראל על שמירת הסביבה הטבעית הוא המשרד להגנת הסביבה.
שמורות טבע ובעלי חיים וצמחים מוגנים.
על מנת לשמור על המאזן האקולוגי, מכריזות מדינות על חבלי ארץ שונים כ"שמורת טבע" - מקום המוגן מפני שינויים אשר עלולים לשנות את אופי החי, הצומח והדומם בו - מיועד בעיקר לשמר מאזן קיים, של צמחים, בעלי חיים ודומם, המותאמים לסביבה הספציפית של השמורה. שמורת הטבע שומרת על המאזן האקולוגי.
בנוסף, ארגוניים בינלאומיים וממשלות מכריזים על צמחים ובעלי חיים המוגנים מפני צייד ופלישה לסביבתם הטבעית. מדובר לרוב בחיות בסכנת הכחדה או בצמחים נדירים.
בישראל, גם כן מוכרזים מינים של בעלי חיים כמוגנים, כמו גם מינים של צמחים מוגנים.
עיקר הפעילות המכוונת של ממשלות לצורכי הגנת הטבע מתבטא בחקיקה והכרזה על שטחים מוגנים. כיום יש 103,000 שטחים מוגנים בשטח של 18.8 מיליון קמ"ר (שטחי ים מהווים פחות מ-10%). על מנת ליצור סדר וקשר בין מספר כה רב של שטחים מוגנים הוקם מנגנון בינלאומי הנקרא איגוד השימור הלאומי, העוסק בעיקר בהכנת רשימת המינים בסכנת הכחדה וסיווג אזורים מוגנים. האיגוד עורך אחת לעשר שנים את קונגרס הפארקים העולמי, בו נקבעות אסטרטגיות לשמירה על הטבע באזורים מוגנים.
רשימה חלקית של אזורים מוגנים בעולם
כדורסל אולימפי
ניר מלחי
ניר מלחי (נולד ב-1955) הוא מורה לאמנויות לחימה, ראש שיטת "טסון נאן מאן פאי" בישראל, מייסד "המרכז הישראלי לטאי צ'י".
ביוגרפיה.
מלחי נולד בקיבוץ חצרים ושירת כלוחם בשייטת 13.
לאחר שחרורו מהצבא נסע להשתלם באמנויות לחימה בחו"ל והתאמן בקראטה, קנדו וטאי צ'י, ובכולן הגיע לרמות גבוהות. שהה כתשע שנים מחוץ לישראל, מתוכן כשש ביפן. למד אצל המאסטר וונג־פו־לאי בטאיוואן, בשיטת צון נאן שנוסדה על ידי אמן הלחימה הסיני וונג שו-צ'ין ומשלבת מספר אמנויות לחימה סיניות "רכות": טאי צ'י צ'ואן, שינג אי צ'ואן, בה גואה ג'אנג וצ'י קונג. לאחר מכן חזר בתשובה והפך לחרדי (וגם החזיר את שם המשפחה המקורי של הוריו - זלצמן).
בשנות השמונים חזר מלחי לישראל והקים את המרכז הישראלי לטאי צ'י. בשנת 2019 התנתק מלחי מהמרכז. עסק גם בנדל"ן, בישראל ובמזרח־אירופה.
בגופו של מלחי התגלה בשנת 2002 סרטן, ייתכן כתוצאה מצלילות בקישון במהלך שירותו הצבאי. טופל בישראל, בארצות הברית ובגרמניה ובעצת רבנים גם הוסיף את השם "יחיאל" לשמו.
בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה 2005, זכה הסרט "זורם כנהר גדול", שמלחי הוא גיבורו, בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר. הסרט בוים על ידי יצחק חלוצי, וחושף את ההתמודדויות של מלחי במהלך חייו.
בשנת 2016 יצא לאור הספר "אמנות הלחימה: שיחות עם מאסטר ניר מלחי" (מאת עומר ברקמן, הוצאת אסיה) ובו שמונה שיחות של ניר מלחי, עם ד"ר עמיר סולד; ד"ר רוני קלוגר; פרופסור יעקב רז; ג'יל שיימס; אהרון שפירא; יוסף צליח; עמי אילון; ואלי כהן.
הערות שוליים.
כדורגל אולימפי
ברוק שילדס
כריסטה ברוק קמיל שילדס (באנגלית: Christa Brooke Camille Shields; נולדה ב-31 במאי 1965) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית. שילדס פרצה לתודעת הקהל המערבי כבר בגיל 12 כשגילמה בקולנוע תפקידי ילדה-נערה בסרטים, שחלקם עוררו מחלוקת בשל הגוון הארוטי שהיה בהם, והמשיכה בקריירת דוגמנות מוצלחת. בשנים מאוחרות יותר ניסתה לשחק בסרטים בעלי אופי שונה ולצאת מדמות הנערה היפה שנחרטה בזיכרון צופי הקולנוע, אולם ללא הצלחה אמיתית.
ביוגרפיה.
שילדס נולדה בניו יורק שבארצות הברית, למשפחה קתולית מבוססת. אביה, פרנסיס אלכסנדר שילדס היה איש עסקים עשיר ממנהטן ונצר למשפחת מלוכה אירופאית ואמה, טרי שילדס, הייתה דוגמנית ושחקנית. הוריה התגרשו בילדותה. שילדס התחנכה בבתי ספר בניו ג'רזי.