זירת הים התיכון.
בתחילת 1915 קיז שימש כסגנו של סקוויל קארדן (Carden), מפקד הצי הבריטי בים התיכון, שהוחלף מאוחר יותר על ידי ג'ון דה רובק (de Roebeck). בתפקיד זה היה לו חלק חשוב בהתקפות של הצי הבריטי בדרדנלים שהיוו את אות הפתיחה למערכת גליפולי. הפגזת הביצורים העות'מאניים החלה במחצית השנייה של פברואר, ופסקה בתחילת מרס עקב מחסור בתחמושת ועקב החשש משדה מוקשים חדש שהעות'מאנים הניחו במיצרים. קיז התנדב לעמוד בראש כוח בן שש שולות מוקשים וסיירת, אשר ינקה מעבר בשדה מוקשים זה. הכוח יצא למשימתו ב-13 במרס 1915 לאחר רדת החשיכה, אולם לאחר שספג מכות כבדות, נאלץ לסגת מבלי להשלים את פנוי המוקשים. למרות זאת, קיז יצא בראש כוח שולות מוקשים נוסף, אשר ניקה את מבואות המיצרים לקראת התקפה נוספת ב-18 במרס. כיוון שהתקפה זו אף היא הופסקה לאחר שלתוקפים נגרמו אבדות רציניות, וכיוון שדעתו שעל הבריטים להתמיד בהתקפת הצי שסופה להצליח, לא נתקבלה, ביקש רוג'ר קיז להצטרף אל הצי הגדול.
'הצי הגדול' ופטרול דובר.
בקשתו של קיז נענתה, והוא קיבל את הפיקוד על 'סנטוריון' (Centurion), אוניית מערכה, עמה השתתף בקרב יוטלנד. בהמשך הוא הפך לסגן מפקד שייטת קרב, ובראשון לינואר 1918 קיז התמנה למפקד פטרול דובר (Dover Patrol), האחראי לביטחון השייט באזור תעלת למאנש. במסגרת תפקידו, בין היתר, פיקד על הפשיטה על זבריחה. בתקופתו כמפקד פטרול דובר, רוג'ר קיז חיזק מאוד את חסימת התעלה מפני הגרמנים, הן באמצעות הרשת נגד צוללות, שהונחה בה זה מכבר, הן באמצעות מיקוש. קיז סיים את המלחמה בדרגת סגן אדמירל, ונשאר בדובר גם בחודשים הראשונים שלאחר המלחמה.
בין מלחמות העולם.
ב-1919 קיז נתמנה למפקד שייטת סיירות קרב, שבסיסה היה בסקפה פלו. באותה שנה הוענק לו תואר ברונט, כהוקרה על שרותו במלחמה. ב-1920 הסיירת "הוד" (Hood), ממנה פיקד, פעלה במימי הים הבלטי, כחלק מהתערבות מדינות ההסכמה במלחמת האזרחים ברוסיה כנגד הבולשביקים. בשנים 1921 עד 1925 הוא התמנה לסגן ראש מטה הצי המלכותי. במאי 1925 קיז נתמנה למפקד צי הים התיכון, והחזיק בתפקיד זה כשלוש שנים. בשנת 1929 קיז נתמנה למפקד הכוחות הימיים בפורטסמות', תפקיד שני רק לזה של הלורד הראשון של האדמירליות, ואף ראה עצמו כמועמד מוביל לתפקיד הבכיר יותר. בשמיני למאי 1930 קיז הועלה לדרגת אדמירל הצי, הדרגה הגבוהה היותר בצי המלכותי הבריטי. הוא סיים את תפקידו בתשיעי ליוני 1931, פרש לאחוזה שקנה באזור בקינגהאם, וכתב את זיכרונותיו, שזכו להצלחה. בפברואר 1934 הוא נבחר בבחירות הביניים כחבר מטעם המפלגה השמרנית של הפרלמנט הבריטי באזור צפון פורטסמות'. בתפקידו פעל למען התחמשותה של בריטניה, כנגד הסכנה מצד מדינות הציר. הוא התמקד במיוחד בענייני הצי המלכותי, ופעל כמיטב יכולתו למען חיזוקו. בהמשך לאותה מגמה, קיז התנגד להסכם מינכן. חברותו בפרלמנט נמשכה עד ינואר 1943, עת קיבל את תואר ברון זבריחה (Zeebrugge) ודובר, ואז עבר לבית הלורדים.
מלחמת העולם השנייה ושנותיו האחרונות.
מעת פרוץ מלחמת העולם השנייה שאף קיז למלא תפקיד פעיל במדי הצי. התפקיד הראשון שהוטל עליו, לא מעט בשל קשריו הטובים עם האליטה של בלגיה בתקופות שרותו בעבר, היה זה של קצין הקישור האישי של ראש ממשלתה זה-מקרוב של בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל, עם המלך הבלגי לאופולד השלישי, אשר שימש גם כמפקד העליון של הצבא, לאחר שהגרמנים פלשו לארצו בעשירי למאי 1940. ביולי קיז נתמנה לממונה על המבצעים המשולבים, תחום שטרם הבשיל באותה עת. הוא החזיק בתפקיד זה עד אוקטובר 1941, עת הוחלף על ידי לורד לואיס מאונטבטן. בנובמבר 1941 נהרג בנו, לויטננט-קולונל ג'פרי קיז, בעת שפיקד בלוב על מבצע פליפר – הפשיטה על מפקדתו של ארווין רומל, מפקד הכוחות הגרמניים בצפון אפריקה. ביולי 1944 יצא קיז, לבקשת הממשלה, למסע של רצון טוב בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד, וחזר ממסע ארוך זה באפריל 1945. באותה תקופת הלכה בריאותו והתדרדרה. בין היתר, בשל בעיה ברשתית, כמעט איבד את ראייתו בעין אחת. קיז הלך לעולמו בדצמבר אותה שנה.
כיכר סל קלמן
כיכר סֵֵל קָלמָן (בהונגרית: Széll Kálmán tér) היא מרכז תחבורה מרכזי וסואן בבודה (חלקה המערבי של בודפשט, בירת הונגריה). בין 1951 ל-2011 נקראה כיכר מוסקבה (Moszkva tér), ושם זה נותר שגור בפי תושבי בודפשט.
היסטוריה.
הכיכר, אתר ששימש באופן היסטורי לתחרויות ספורט תחת כיפת השמיים, נקראה ב-1929 על שם ראש ממשלת הונגריה קלמן סל. עוד לפני כן, ב-1925 הוקם במקום מבנה גדול שתוכנן על ידי האדריכל גיולה סנדי עבור המטה הראשי של הדואר.
ב-1938 הוקמה בכיכר תחנה מרכזית והיא הפכה למרכז חשוב לתנועת חשמליות ולהחלפת קווים. בשנת 1945 התחוללו באזור קרבות בין כוחות הצבא האדום לכוחות צבא הונגריה והוורמאכט הנסוגים מערבה.
בעת המרד ההונגרי בשנת 1956 ניסו כוחות סובייטים לכבוש את הכיכר ולהחזיק בה.
בשנת 1972 הורחבה הכיכר ואורגנה מחדש. בין היתר נבנו בה סככות בטון מאסיביות הנקראות "פטריות" ונקבעה בה תחנה בקו הקו האדום של הרכבת התחתית של בודפשט.
עם השנים הפך המקום למוזנח ושימש חסרי-בית, רוכלי סדקית ומחפשי עבודה בשכר יומי וכן בני נוער שהתגודדו במקום, בעיקר בשעות הלילה, יחד עם היותה מרכז תחבורתי הומה בשעות היום. אווירת בני הנוער בכיכר בשלהי שנות השמונים תועדה בסרט "Moszkva tér" (כיכר מוסקבה) משנת 2001.
מאז 2011 נעשים ניסיונות לשקם את הכיכר מבחינה פיזית ולהפוך את האתר למסביר פנים יותר ומוקד אורבני מודרני, כשחלקו מוסב לפארק ולמרכז מפגש שבילי אופניים עם החשמליות והרכבת התחתית.
נילי אברמסקי
נילי אברמסקי (נולדה ב-14 בינואר 1970) היא אתלטית ישראלית בעבר. שיאנית ישראל ואלופת ישראל בריצות למרחקים בינוניים וארוכים. היא זכתה ביותר מ-50 תוארי אליפות ישראל, מהם 11 תארים במרתון (מרתון טבריה) יותר מכל אתלטית ישראלית אחרת. היא החזיקה בשיא ישראל בריצת 2000 מטר במשך 18 שנה, בריצת 3000 מטר במשך 16 שנה, בשיא ישראל בריצת 5000 מטר במשך 13 שנה, בשיא ישראל בריצת 10000 מטר במשך 15 שנה, בשיא ישראל בריצת חצי מרתון במשך 15 שנה ובשיא ישראל במרתון במשך 12 שנה. אברמסקי ייצגה את ישראל באולימפיאדה (אתונה 2004), בשתי אליפויות עולם באתלטיקה (הלסינקי 2005 ואוסקה 2007), ב-6 אליפויות עולם בחצי מרתון ובשתי אליפויות עולם בריצות שדה.
ביוגרפיה.
אברמסקי נולדה וגדלה ברחובות. החלה להתאמן בגיל 14 אצל יהודה מור, תחילה במסגרת עירונית ולאחר מכן באגודת הפועל תל אביב, במשך עשר שנים. הייתה אלופת הנוער בריצת 800 מ'. משנת 1993 עברה למועדון הפועל חולון בהדרכת המאמן איליה בר-זאב.
באוניברסיאדה שנערכה בסיציליה שבאיטליה באוגוסט 1997 סיימה אברמסקי במקום השמיני בריצת חצי מרתון בתוצאה של 1:20:51 שעות. באליפות העולם בחצי מרתון, שנערכה בקושיצה שבסלובקיה באוקטובר אותה שנה, היא סיימה במקום ה-70, בתוצאה של 1:18:15 שעות.
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בפלרמו שבאיטליה בשנת 1999 סיימה אברמסקי במקום ה-54 בתוצאה של 1:20:20 שעות.
במרתון שיקגו שנערך ב-24 באוקטובר 1999 סיימה אברמסקי במקום 25 בשיא ישראלי חדש של 2:39:24 שעות
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בווראקרוס שבמקסיקו בשנת 2000 סיימה אברמסקי במקום ה-44, בתוצאה של 1:22:58 שעות.
באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בבריסטול שבאנגליה בשנת 2001 סיימה אברמסקי במקום ה-48, בתוצאה של 1:15:30 שעות.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-16 שנערכו בווינגייט ב-18 ביולי 2001, זכתה אברמסקי במדליית זהב בריצת 3000 מטר, כשסיימה את המקצה בתוצאה של 9:59:41 דקות.
במרתון טבריה שנערך ב-3 בינואר 2002 קבעה אברמסקי את התוצאה הטובה ביותר שלה בתחרות זו, 2:36:40 שעות. באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה בבריסל שבבלגיה ב-5 במאי אותה שנה, היא סיימה במקום ה-39, וקבעה שיא ישראלי חדש של 1:13:59 שעות ובאליפות אירופה שנערכה במינכן שבגרמניה באוגוסט אותה שנה היא סיימה במקום ה-27 בריצת 10000 מטר בתוצאה של 34:51:15 דקות.
במרתון פריז שנערך ב-4 באפריל 2004 סיימה אברמסקי במקום התשיעי בשיא ישראלי חדש של 2:36:36 שעות. באולימפיאדת אתונה (2004) היא סיימה במקום ה-42 בריצת מרתון בתוצאה של 2:48:08 שעות.
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי שבפינלנד באוגוסט 2005 סיימה אברמסקי במקום ה-49 בריצת מרתון בתוצאה של 2:54:08 שעות. באליפות העולם בחצי מרתון שנערכה באדמונטון שבקנדה באוקטובר אותה שנה היא סיימה במקום ה-55 בתוצאה של 1:22:34 שעות.
באליפות אירופה שנערכה בגטבורג שבשוודיה באוגוסט 2006 סיימה אברמסקי במקום ה-22 בריצת מרתון בתוצאה של 2:41:23 שעות.
באליפות העולם שנערכה באוסקה שביפן בשנת 2007 סיימה אברמסקי במקום ה-41 בריצת מרתון בתוצאה של 2:46:27 שעות.
חייה האישיים.
נילי אברמסקי למדה פיזיותרפיה באוניברסיטת תל אביב. היא אם חד הורית לשני ילדים, ומתגוררת ברחובות.
א-סווידאא
לראצ'ה
לראצ'ה (בערבית: العرائش, אל-עראאִש, בצרפתית: Larache) היא עיר נמל חשובה בצפון מרוקו, השוכנת ליד נהר לוקוס ומשמשת כעיר הבירה המחוזית של מחוז לראצ'ה. בשנת 2012 התגוררו בה כ-120 אלף איש.
היסטוריה.
בצפון העיר לראצ'ה המודרנית שוכנות הריסות העיר ליקסוס, עיר שהוקמה כנראה על ידי שבט ברברי במאה ה-12 לפני הספירה ושגשגה בעת העתיקה. העיר הייתה תחת השפעתה של קרתגו כאשר הגיעו אליה מתיישבים פיניקים במאה ה-7 לפני הספירה. בהמשך היא נהפכה להיות חלק מהפרובינקיה הרומאית מאוריטניה. מספר כותבים יוונים עתיקים מציינים את ליקסוס כמקום משכנם של גני ההספרידות המיתולוגיים.