אחיות-חורגות
אחים-חורגים
יוהנס האוקור יוהאנסון
יוהנס האוקור יוהאנסון (באיסלנדית: Jóhannes Haukur Jóhannesson; נולד ב-26 בפברואר 1980) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה איסלנדי.
ביוגרפיה.
יוהנס נולד וגדל בהפנרפיירדיר, איסלנד, ולסירוגין באיי פארו. הוא דובר איסלנדית, פארואית, דנית ואנגלית. הוא בוגר תואר ראשון באמנויות מהאקדמיה לאמנויות של איסלנד, מחזור 2005.הוא נשוי לכלכלנית רוזה ביורק סוונסדוטיר משנת 2011 ולהם שלושה ילדים.
יש לו תעודת שף.
קריירה.
יוהאנסון הוא שחקן לשעבר בתיאטרון הלאומי של איסלנד. עד 2014 שיחק בהפקות טלוויזיה וקולנוע באיסלנד. תפקידו הקולנועי הבינלאומי הראשון היה בסרט המבול של הבמאי דארן ארונופסקי. בסרט שיחק בתפקיד קין.
בשנת 2016 שיחק בשני פרקי הסדרה משחקי הכס. בשנת 2017 שיחק בסרט פצצה אטומית בתפקיד יורי בחטין, סוכן הק.ג.ב. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "I Remmeber You" ובסדרה הממלכה האחרונה.
בשנת 2018 לוהק לתפקיד הנבל בסרט הקולנוע בלאדשוט, שיצא לאקרנים בשנת 2020. בשנת 2018 שיחק בסרטים אלפא ובמערבון "האחים סיסטרז". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "התמימים" וסדרה "Origin".
בשנת 2019 שיחק בסרטי הקולנוע השקרן הטוב ובסרט איפה את, ברנדט המבוסס על הרומן איפה את, ברנדט.
בשנת 2020 שיחק בסרט הקולנוע בתפקיד שוטר איסלנדי. באותה שנה שיחק בסדרה מכשפת בתפקיד 'קאמבר', מלך הקרח, בתפקיד אורח בסדרה "The Letter for the King" ובסרט הקולנוע "Zone 414".
יוהאנסון לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה . בסדרה הוא מגלם את אולף השני, מלך נורווגיה.
רי-ווייר
יועץ פרלמנטרי
מירזו תורסונזודה
מירזו תורסונזודה (בטג'יקית: Мирзо Турсунзода) (2 במאי 1911 - 24 בספטמבר 1977) היה משורר טג'יקיסטני וסובייטי חשוב ודמות פוליטית בולטת, חבר האקדמיה הטג'יקית למדעים, חבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של טג'יקיסטן, חבר באיגוד הסופרים הסובייטים. תורסונזודה נחשב לגיבור טג'יקיסטן ולמשורר הלאומי.
הוא נולד בכפר קאראתוג באזור שהרינאב למשפחה של בעלי מלאכה וזכה לחינוך בבתי ספר סובייטים ובקומסומול. משנת 1946 ועד מותו ב-1977 עמד בראש אגודת הסופרים של טג'יקיסטן. הוא נחשב למוביל מבני הדור השני של המשוררים הטג'יקיים-סובייטים, ויצירתו מתאפיינת בליריקה, בפשטות ובמוטיבים עממיים. תורסונזודה העריך את סיפורי העם והפולקלור הטג'יקי; הוא אסף מעשיות וסיפורי עם ואף פרסם אנתולוגיה של שירי עם טג'יקיים ב-1940. אחרי מלחמת העולם השנייה, תורסונזודה היה פעיל גם בתחומים חברתיים וציבוריים. הוא כתב בעיתונות למען קידום שלום ונגד תפיסות קולוניאליסטיות.
הוקרה והנצחה.
ב-1960 זכה בפרס לנין עבור מחזור שיריו Sadoi Osie ו-Hasani arobakash.
פניו של תורסונזודה מופיעים על שטר של סומוני אחד. העיירה תורסונזודה (לשעבר רגר) קרויה על שמו. מוזיאון הזיכרון והספרות של דושנבה נוסד בשנת 1981 לכבוד יום השנה ה-70 של תורסונזודה.
בשנת 2021 נערך באוניברסיטת טאג'יק כנס בין-לאומי לכבוד תורסונזודה, שכותרתו The role of Mirzo Tursunzoda in the development of national literature and culture. בכנס השתתפו חוקרים וסטודנטים, כמו גם נציגי ממשל מטג'יקיסטן ומהעולם.
בראד אלסוורת'
בראד אלסוורת' (באנגלית: Brad Ellsworth; נולד ב-11 בספטמבר 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת אינדיאנה והיה מועמד לסנאט של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
אלסוורת' נולד ביאספר שבאילינוי, לאחר סיום בית הספר הוא למד באוניברסיטה באינדיאנה וקיבל תואר בסוציולוגיה. בהמשך הוא סיים לימודי תואר שני בקרימינולוגיה. בשנת 1982 הוא התחיל לעבוד במשרד השריף. הוא עבד במשרד במשך 23 שנים וקיבל מספר עיטורים על עבודתו. בשנת 1998 הוא היה מועמד למשרת השריף וזכה בהפרש גדול של הקולות.
בשנת 2005 בראד אלסוורת' הכריז על רצונו להתמודד על משרת נציג בקונגרס וזכה בבחירות שנערכו בשנת 2007. בהיותו בקונגרס הוא היה נציג של האגף השמרני במפלגה. בראד אלסוורת' התנגד לפיקוח על מכירת הנשק והפלות.
בשנת 2010 בראד אלסוורת' החליט להתמודד בבחירות הקרובות על כהונה בסנאט של ארצות הברית. בבחירות שנערכו בסוף השנה הוא הפסיד לדן קואטס. לאחר ההפסד, הוא עזב את הפוליטיקה ופנה לתחום העסקים.
גלריה חזי כהן
גלריה חזי כהן היא גלריה לאמנות עכשווית, הפועלת בתל אביב ומציגה יצירות של אמנים עכשוויים מהארץ ומהעולם. הגלריה הוקמה ב-2008 בידי חזי כהן, שעסק במסחר באמנות. "החלטתי לפתוח גלריה בעקבות תערוכה מקיפה שערכתי ליגאל תומרקין”, סיפר כהן.
הגלריה פועלת לחיבור אמנותי בין דיסציפלינות, מקומות ודורות שונים, מנקודת מוצא שהעכשווי מכיל את הכל: עבר, הווה, עתיד, כאן ושם.
הגלריה החלה את דרכה ברחוב פרישמן תל אביב, עברה לרחוב וולפסון בדרום העיר ושוכנת כעת ברחוב לילינבלום 33 תל אביב. היא מייצגת מספר רב של אמנים, בהם יאן טיכי, סיגלית לנדאו, נחום טבת, עמית קבסה, רון עמיר ויגאל תומרקין לצד אמנים צעירים בהם אורן פישר, רן טננבאום, רון חן וכן את עזבונותיהם של מאיר פיצ'חדזה ויחזקאל שטרייכמן.
בין השנים 2013–2017 השתתפה הגלריה בירידים בינלאומיים ביניהם Expo Chicago ,Art Cologne, The Armory Show, Artissima וייצגה אמנים ישראלים ובינלאומיים.
תערוכות מרכזיות.
ב-2009 נערכה בגלריה חזי כהן תערוכה לאמן יגאל תומרקין, 50 שנות יצירה.
ב-2010 נערכה בגלריה חזי כהן תערוכה שהציגה 9 אמנים עכשוויים מניו-יורק. זאת, בעקבות שיתוף פעולה של חזי כהן עם גלריות ניו-יורקיות שניאותו להשאיל את העבודות לתערוכה.
ב-2012 נערכה תערוכת יחיד לאנדראס גולינסקי "צלקות בסלעים".
ב-2013 נערכה תערוכת יחיד - "צמר פלדה" - לאמן רון עמיר. נערכה גם תערוכה לאמן הגרמני לותר המפל "שירים עבור עיוורים". ותערוכת יחיד לאמן יאן טיכי "חפיפה".
ב-2014 נערכה תערוכת יחיד לויק מוניז "תמונות מכתבי עת".
ב-2015 נערכה תערוכת יחיד לעמית קבסה "זה לא אישי". ותערוכה לסיגלית לנדאו "פולחן מעבר".
ב-2017 נערכה תערוכת יחיד לאמן מאיר פיצ'חדזה "זמן שקיעה".
תערוכת יחיד של האמן Klone - ״מכתבים מעתיד ידוע אל עבר לא נודע״ - התקיימה ב-2019. Klone הוא שמו המקצועי של אמן הרחוב איגור רבליס שפעיל גם בזירה הבינלאומית, ויצירותיו הוצגו בין היתר בניו יורק ובברלין. ותערוכה נוספת באותה שנה לאמן עמית קבסה, "בעל נפש".
בשנת 2020, עשור לפטירתו של מאיר פיצ'חדזה, נערכה בגלריה חזי כהן תערוכה שהתמקדה בדיוקנאות שיצר, וכן נערכה תערוכה לנחום טבת וליהושע נוישטיין
במלאת שלושים שנים לפטירתו של אורי רייזמן נערכה ב-2021 תערוכת יחיד לאמן, בה הוצגו ציורי נוף ודיוקנאות מתקופות שונות בחייו.
באוקטובר 2021, נערכה תערוכת יחיד לאמנית סיגלית לנדאו, "הלב והמעיין".
בדצמבר 2021 נערכה בגלריה תערוכת יחיד של יגאל תומרקין, שכללה יצירות המורכבות מחומרים שונים, בהם גרוטאות מאניית מעפילים וכלי נשק. ליסה מוטרו כתבה את הטקסט לתערוכה, והתערוכה הציגה מבט מקיף על גוף עבודותיו של האמן.
בפברואר 2022 נערכה בגלריה תערוכת יחיד לאמן אריה ארוך.
ג'וזף דיקמן
מייג'ור גנרל ג'וזף תאודור דיקמן (באנגלית: Joseph Theodore Dickman; 6 באוקטובר 1857 - 23 באוקטובר 1927) היה מפקד בכיר בצבא ארצות הברית אשר פיקד על הארמייה השלישית במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
דיקמן נולד ב-6 באוקטובר 1857 בדייטון, אוהיו, כבן בכור למשפחה גרמנית. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אביו שירת בצבא הקונפדרציה, ולאחר מכן שירת כשריף במחוז Auglaize באוהיו. בשנת 1874 סיים דיקמן את לימודיו בבית הספר התיכון הציבורי וואפאקונטה ולאחר מכן עבד במשך שנה כמורה בבית ספר בכפר לפני שהגיש בקשה להתקבל לאקדמיה הצבאית של ווסט פוינט. לאחר שהפר את התקנות הנוקשות, הוא גורש מהאקדמיה לאחר זמן קצר ועבד שוב כמורה לפני שהתקבל בחזרה בווסט פוינט ב-1877.
קריירה צבאית.
הוא סיים את לימודיו ב-1881 ושירת כלוטננט משנה ברגימנט הפרשים השלישי. לאחר תקופה קצרה של שירות בפורט סנדרס, ויומינג, הוא הוצב בבית הספר לחיל רגלים ולפרשים בפורט ליונוורת', וסיים את לימודיו ב-1883. לאחר מכן שירת באריזונה ובטקסס והיה מעורב במצוד אחר צ'יף האפאצ'י ג'רונימו. לאחר מכן שירת בקנזס ובמערב טקסס עד 1894, ולקח חלק במסעות לאורך גבול ריו גרנדה נגד פולשים מקסיקנים. בשנת 1894 הוא היה מעורב בשביתת פולמן בשיקגו. לאחר מכן הוא נשלח לפורט איתן אלן, ורמונט, שם שירת במשך שנה. מ-1895 עד 1898 שירת כמדריך בבית הספר לחי"ר ולפרשים בפורט ליונוורת'.
לאחר פרוץ מלחמת ארצות הברית–ספרד באביב 1898, הוא חזר לרגימנט שלו, שהועבר במהרה לטמפה, פלורידה, כאן הוצע לו תפקיד שליש בדיוויזיית הפרשים בראשות הגנרל ג'וזף ויילר, שנפרסה אז בקובה. דיקמן הועלה לדרגת קפטן לאחר סיום המערכה המרכזית נגד סנטיאגו ביולי ובהמשך שירת גם בכוחות הכיבוש. באוגוסט 1899 הוא הוחזר לארצות הברית ונשלח לפיליפינים כלוטננט קולונל עם רגימנט המתנדבים ה-26 כחלק מכוח בפיקודו של הגנרל רוברט פ. יוז, שם שירת במלחמת ארצות הברית–הפיליפינים עד יולי 1900 באי פאנאי. לאחר מכן הוא נשלח כחלק מכוח בפיקודו של אדנה צ'אפי לפעול נגד המורדים במרד הבוקסרים בסין. הוא שימש כראש המטה של ​​גנרל צ'אפי לאחר כיבוש בייג'ינג עד שהגנרל יוז החזיר אותו לפיליפינים בסוף השנה, שם שירת במנילה בתפקיד מטה עד שרגימנט המתנדבים ה-26 חזר לארצות הברית בתחילת 1901, שם הורד בחזרה לדרגת קפטן.