קיבוץ בשם "תחייה" הוקם בשנת 1949 על אדמות הכפר והתפרק לאחר זמן קצר. המושב חדיד הנמצא סמוך לתל, על האדמות החקלאיות של הכפר הוקם בנובמבר 1950 בידי עולים מתימן וכעבור זמן הצטרפו אליו עולים מרומניה.
רטייה
רטייה היא טלאי קטן אותו עוטים על העין, כך שהטלאי מכסה את העין וארובת העין. הרטייה מוחזקת במקומה על ידי חוט, תחבושת או דבק (בדומה לפלסטר). עטיית הרטייה נועדה לרוב על-מנת להסתיר או להגן על עין פצועה או חסרה, אך יש לה גם שימוש רפואי בטיפול בעין עצלה אצל ילדים ודרך להכין את העין לראיה בחשכה.
בשנים שלפני הרפואה המודרנית והניתוחים, רטיות היו נפוצות במיוחד לצורך כיסוי אסתטי של עין חסרה (עקב מחלה או פציעה). כיום, גם עקב המצאת העין הפרוסטטית, רטיות אינן שכיחות יותר.
ספרות כלבים
ספרות כלבים שם כולל למקצוע הנקרא Pet Grooming. המקצוע עוסק בטיפול וטיפוח ברמה ההיגיינית של הכלב, המקיף את כל מגוון הדרכים לשמרו במצב המאפשר קיום הרמוני ונעים במחיצתו. ספרות וטיפוח כלבים כוללים: טיפול בפרווה ללא כל קשר לאורכה, הברשה, תספורת או דילול פרווה, רחצה, טיפול בציפורניים ובאזניים, ובמקורות ההפרשות והריחות.
כיום זוהי מוסכמה כי הכלב הוא "חברו הטוב של האדם" ובמקרים רבים מהווה חלק מהמשפחה, וככזה זוכה לטיפול של טיפוח פרוותו למען רווחתו ובריאותו, ואף לרווחת בעליו.
ההיסטוריה של ספרות הכלבים.
כלבים היו בשימוש האדם כבר משנת 4241 לפנה"ס, כפי שעולה מהופעתם בפסלי טוטם דתיים מתקופה זו ("הכלב" לונדון 1970, פרדיננד מרי). משחר ההיסטוריה, כלבים מילאו תפקידים שונים: הם היו בני לוויה, כלבי צייד, כלבי רועים, כלבי מים (ודייג), כלבי מלחמה, הם חיו חיי נוחות בארמונותיהם של מלכים, שרתו ככלבי עבודה בשווקים, ואף נדדו בלוויית להקות בידור. יצירות אמנות מהמאות ה-14 ועד ל-18, מראות כלבים וחתולים קטנים בקרבת בעליהם בני האצולה.
אולם לעומת קיומן של עדויות רבות לחיבת האדם לחיות מחמד, קיימים רק אזכורים מועטים להתפתחות אמנות טיפוח פרוות חיות המחמד.
התקופה האליזבתנית בבריטניה מספקת עדויות קדומות ביותר לפעילות טיפוח פרוות חיות מחמד. בעוד ששיטת הטיפוח איננה ברורה, חיות המחמד נראות נקיות ומטופחות. ייתכן שספרים בשווקים ניקו אותן. ליתוגרפיה מהתקופה אכן מציגה כלב המגולח בעודו ישוב בחיק גברת. נשים המגלחות כלבים מוצגות בתחריטים מהתקופה.
כיאה לערש האופנה, לצרפת מיוחסים חלק ניכר מעיצובי פרוות הכלבים הראשונים. בימי הרנסאנס בצרפת, כלבים בני מזל שחיו בבתי האצולה, לעיתים קרובות זכו להיות מטופחים על פי אותן אופנות עיצוב שיער מפוארות כמו בעליהם. גזעי רטריבר מתולתלי פרווה, כפי הנראה אבותיהם של הפודלים של ימינו, טופחו על ידי ספרים נודדים מקצועיים.
בתקופת לואי ה-15 וה-16 הייתה פריחה של טיפוח כלבים, ומתקופה זו נמצאו רישומים ראשונים של סלוני טיפוח כלבים. במאה ה-18, בתקופת לואי ה-16, פודל טוי היה הכלב הרשמי של חצר המלוכה בצרפת. סלוני טיפוח כלבים המשיכו לתפקד גם אחרי נפילת המלוכה בצרפת, והפודל היה לכלב הלאומי של הרפובליקה. למרות שמקור הגזע כנראה איננו מארץ זו, הפך לכה מזוהה עמה, עד כי נודע בשם "פודל צרפתי".
מאחר שהפודלים הראשונים היו כלבי מים, התספורת ה"קונטיננטאלית", גילוח חלקי ומסוגנן של גב ואחורי הכלב, התאימה להם ביותר. תספורת זו הייתה ללהיט בקרב אנשים אמידים. כלביהם קיבלו מראה של אריה, סמל למעמד וכוח.
באנגליה תספורת זו אכן זכתה לשם "תספורת אריה". התספורת אומצה (עם מספר שינויים) גם בארצות הברית, בשם "תספורת אוכף אנגלי". במאה ה-19 תספורת זו זכתה לתחייה מחודשת בפריז. אנשים הגיעו בימי ראשון לגדות הסיין עם כלביהם. שם, תמורת תשלום, סיבנו ספרים את הכלבים, טבלו אותם במי גפרית על מנת לקטול פרעושים, רחצו אותם במי הסיין, ייבשו וסיפרו אותם.
בתקופה זו, תספורות הכלבים עוצבו יותר ויותר על פי תסרוקות נשים פופולריות. תסרוקתה המסולסלת של אשת נפוליאון השלישי, הקיסרית אז'ני, היוותה השראה לתספורת פודלים שנקראה "פודל בחבלים", בה עדיין סופרו הכלבים בתספורת קונטיננטאלית, אך פרוות הראש והכתפיים הוארכה, כך שהסתלסלה לכדי מראה חבלים הנסרכים על הארץ.
ספרים מהמאה ה-19 אף הם מעידים כי היה טיפוח כלבים באירופה ובארצות הברית בתקופה זו: "ספר הכלב" (ורו שאו, 1879) מזכיר טיפוח כלבים באנגליה ומדגיש את חשיבותו לרווחתו והופעתו של הכלב, ו"סודות הכלבייה של אשמונט" נותן עצות טיפוח לרחצה, טיפוח וריכוך הפרווה (בוסטון, 1893).
לא ברור בדיוק באיזו תקופה הדבר קרה, אך ככל שהפודל הפך מקובל בכל רובדי האוכלוסייה, פותחו עבורו סגנונות תספורת רבים ושונים, קלים יותר לתחזוקה.
ברם, לא רק הפודלים זכו לטיפול בפרוותם. מוקדם בתולדות גזעי הטריירים בעלי פרוות-קש (wire-coated terrier) בבריטניה, גילו כי ניתן לעצב את פרוותם של כלבים על ידי מריטת השיער המסתיר את קונטור גוף הכלב באמצעות תפיסתו בין האצבע והאגודל, ללא גרימת כל כאב לכלב. כן התגלה כי סילוק הפרווה הישנה מביא לצימוח פרווה חדשה, חזקה, ועשירה יותר בצבע ומרקם. טיפול זה מתאים לכל הגזעים בעלי פרוות-קש.
(Tom Gately, Dog World Jul. 1976).
שנות ה-20 הסוערות של המאה ה-20 הביאו אופנות חדשות לעיצוב שיער הנשים, ובעקבותיהן אף לעיצוב פרוות הכלבים. נשים החלו לגלות עצמאות חדשה, להתמרד נגד המגבלות הוויקטוריאניות הקשוחות, ואף נתנו לכך ביטוי חיצוני בכך שהחלו להסתפר בתספורת קצרה. בנוסף לתספורת "הגברית" הן אף החלו להחזיק כלבים גדולים יותר במקום כלבי השעשועים הקטנים, אך סיפרו אותם באותם סגנונות פודל "נשיים"...
לקראת שנות ה-40 של המאה ה-20 הופיעו מספרות כלבים קטנות בארצות הברית. הן היו קטנות, ללא מיזוג אוויר, והציוד בהן היה בסיסי ביותר. בשנות ה-40 חלו התפתחויות בציוד למספרות כלבים, כגון שימוש באמצעי ייבוש שיער משוכללים ובמכונות תספורת חשמליות לחיות מחמד. בשנים אלה פרסמה בלאנש סונדרס את הספר The Poodle Chart, אודות טיפול בפודלים, שקידם מאוד את תחום ספרות הכלבים ואת השימוש במכונות תספורת לכלבים. אולם הפריחה הגדולה של סלוני הטיפוח לחיות מחמד החלה באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר חל גידול משמעותי באוכלוסיית חיות המחמד, וטיפוח חיות המחמד עבר למרכזי הערים.
בשנות ה-60 סגנון פרוות הכלבים המרדני שוב שיקף את התקופה. הכלבים דמו ל"ילדי הפרחים", כאשר פרוותם שזורה בפרחי פלסטיק, ולעיתים צבועה בצבעים פסיכדליים. לראשונה, ברוח השוויון הבין-גזעי, הפך הכלב המעורב לפופולרי, ופרוותו הושארה ארוכה וטבעית – ברוח החופש...
מאז ועד היום חל גידול משמעותי בהחזקת חיות בית, לכשליש מהאוכלוסייה יש חיות מחמד, בעיקר כלבים, ויש צורך רב בטיפול בהם: בהיגיינה, בפרווה, בטיפול רפואי, מזון ואביזרים נלווים.
מספרות כלבים צצות בכל מקום ברחבי העולם, המודעות גדלה וצריכת שירותים ומוצרים בתחום חיות המחמד מהווה את אחד הענפים הנמצאים בגדילה מתמדת ובפריחה בשני העשורים האחרונים.
כפועל יוצא מהתפתחות הענף התעורר הצורך להכשרת אנשי מקצוע הבאים במגע עם חיות מחמד. בתי ספר רבים לספרות וטיפוח כלבים נפתחו ברחבי העולם.
לימודי ספרות כלבים בישראל.
בארץ בשנת 1998, הוקם בית הספר הישראלי הראשון לספרות וטיפוח כלבים "ארבע על ארבע", שמטרתו היא להנחיל את הידע התאורטי, המעשי, והמקצועי הנכון לטיפול בחיות מחמד, לבעלי מקצוע בארץ.
ארבע על ארבע הוא בית הספר הראשון והמוביל עם תוכנית לימודים מובנית ומקצועית שעובד לפי שיטות עבודה בינלאומיות, ובהתאם לידע מקצועי עולמי. במסגרת קורס ספרות כלבים, מקנים לספר את הידע לטפל בכל כלב וכלב על פי סוגו וצרכיו, כאשר טובת הכלב היא הראשונה במעלה.
בית הספר הוקם על ידי אברי רונן אשר רכש את המקצוע בארצות הברית, למד בבית ספר לספרות כלבים בניו-יורק, ועסק שם במקצוע במשך כ-9 שנים. הוא הגיע לארץ עם ידע נרחב מאוד בתחום, והופתע לגלות את הענף בחיתוליו. בשנת 1994, הקים אברי רונן את המספרה הניידת הראשונה בארץ על פי סטנדרטים אמריקאיים. בשנת 1998 החליט להקים בית הספר הראשון המעביר קורסים לספרות כלבים עם תוכנית לימודים מקיפה הכוללת את כל מגוון טיפולי הטיפוח להם הכלב זקוק. במסגרת הקורס שמים דגש על הקניית המודעות והחשיבות לטיפוח חיות מחמד, מתן תספורות מסורתיות ויצירתיות לכל גזע, הכרת ציוד עבודה, אמצעי זהירות וגישה לכלב במצבים שונים במהלך הטיפול, עזרה ראשונה, ומבוא לפתיחת מספרה.
לקריאה נוספת.
Kalstone, Shirley, The Complete Poodle Clipping and Grooming Book, 2nd ed., Howell Book House Macmillan Publishing Company, 1981.
Stone, Ben and Pearl, The Stone Guide to Dog Grooming For All Breeds, 1st ed., Howell Book House Macmillan Publishing Company, 1981.
כנס יפו
כנס יפו הוא כנס ישראלי העוסק ביחסי יהודים ערבים בישראל ובקידום השוויון. הכנס הראשון נערך בשנת 2005 על ידי הפורום להסכמה אזרחית ומאז מתכנס מדי שנה.
אודות הכנס.
הכנס נערך מדי שנה מאז שנת 2005. בכנס נפגשים אישים מארגונים שונים מתחומי הפוליטיקה, כלכלה, אקדמיה וחינוך ודנים בנושאים הקשורים ליחסי יהודים-ערבים במדינת ישראל על היבטיהם השונים.
הכנס הראשון.
הכנס הראשון התקיים בחודש יוני 2005. הוא נפתח בישיבה מיוחדת של ועדת חוקה חוק ומשפט בכנסת ואירוע מיוחד לחשיפת המדד ליחסי יהודים ערבים באוניברסיטת חיפה, ולמחרת נערכו הדיונים ביפו. בין המשתתפים היו הרב מיכאל מלכיאור, עיסאם מח'ול, מיכאל איתן, שרת המשפטים ציפי לבני, פרופסור רות גביזון, אריק כרמון, מוחמד ברכה ומרדכי שקלאר.
הכנס השלישי.