הלגיון הנורווגי הוכפף תחת בריגדת האס אס ה-2, ונלחם במהלך המצור על לנינגרד. ביצועי הלגיון היו גרועים, ועד סוף 1942 הוא איבד 180 אנשים. בתחילת 1943 הוציאו הגרמנים את הלגיון מהחזית, ושלחו אותו לתקופת התרעננות בבוואריה. לנורווגים ניתנה אפשרות לחזור לביתם, ורובם בחרו לעשות זאת. רק 300 בחרו להאריך את חוזה השירות שלהם באס אס, והם היוו את הבסיס לרגימנט הפאנצרגרנדיר אס אס ה-23 (נורווגיה) אשר היה חלק מדיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-11. חיילים אלו המשיכו להילחם עם הגרמנים עד הסוף המר. הם השתתפו בהצטיינות בקרב על ברלין, ולאחריו נפלו אלו מהם ששרדו, בשבי הסובייטי.
צדק צדק תרדוף
צדק צדק תרדוף היא סדרת תעודה ששודרה בערוץ כאן 11. הסדרה חושפת את הנעשה בבתי משפט קהילתיים.
רקע.
הסדרה חושפת את הנעשה בבתי משפט קהילתיים, ומתמקדת בשישה משתתפים בתוכנית מיוחדת, הנותנת הזדמנות נוספת לאזרחים בעלי עבר פלילי, לשנות כיוון מעולם הפשע ובכך אישומיהם יימחקו ותימנע כליאתם בבית סוהר.
בסדרה נכנסות המצלמות אל תוך הדיונים בבית המשפט, ומלווה את המשתתפים בתוכנית.
פסגת וודן
פסגת וודן (באנגלית: Wooden Peak) היא פסגה בחצי האי סטרשר, בחוף גרהאם - החוף המערבי של ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.
הפסגה ממוקמת 3.7 קילומטרים דרומית - מזרחית ללשון היבשה ראש בלק, שבחצי האי סטרשר.
שיא גובהה של הפסגה - 900 מטרים מעל פני הים, והיא הפסגה ה-4,712 בגובהה באנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית לארץ גרהם (BGLE), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1934–1937, בפיקודו של ג'ון רידוך ריימיל.
הפסגה מופתה בשנית בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) של 1956–1957
מקור השם.
שמה של הפסגה ניתן לה בשנת 1959, על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, בעקבות המיפוי המחודש שבוצע על ידי הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד.
הפסגה נקראת על שמו של פרדריק אי. וודן (Frederick E. Wooden), סוקר מטעם משלחת סקר שטחי חסות איי פוקלנד, אשר יצאה מהאי דנקו בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) של 1956, והמשלחת שיצאה מנקודת פרוספקט בעונת המחקר של 1957.
כמו כן וודן השתתף ביחידת הסקר ההידרוגרפי הבריטית (British Naval Hydrographic Survey Unit), אשר חקרה את אזור הפסגה בעונת המחקר 1957 – 1958.
חוק הפיקוח על הנשק (1968)
חוק הפיקוח על הנשק משנת 1968 הוא חוק פדרלי אמריקאי העוסק בהסדרת את תעשיית הנשק בארצות הברית והסדרת תחום הבעלות על כלי ירייה. החוק מגביל את הסחר בנשק בין מדינות בארצות הברית ליצרנים, סוחרים ויבואנים מורשים בלבד.
החוק נחתם על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון ב-22 באוקטובר 1968, וכיום הוא הפרק הראשון של חוקי הנשק הפדרליים של ארצות הברית הנאכפים על ידי הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ (ATF). חוק זה ביטל את "חוק הנשק הפדרלי" משנת 1938, אם כי רבים מסעיפי החוק משנת 1938 חוקקו מחדש כחלק מהחוק של 1968, אשר תיקן את החוק משנת 1938 ואת קודמו, "חוק הנשק הלאומי" משנת 1934 (NFA).
היסטוריה.
הצעת החוק נולדה בעקבות הרצח של נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי בדאלאס, טקסס בנובמבר 1963. הנשיא נורה על ידי רובה שנרכש והוזמן דרך הדואר לאחר שהיורה התעניין ברכישתו כאשר הופיע במודעת פרסומת במגזין הנשק "American Rifleman". לאחר מכן התקיימו שימועים בקונגרס בהם דנו על איסור על רכישת רובים דרך הזמנה מהדואר, אך לא עבר חוק בנושא עד 1968. במהלך השימועים, סגן נשיא איגוד הרובאים הלאומי (NRA) פרנקלין אורת' תמך באיסור על מכירת ורכישת נשק דרך הזמנה משירות הדואר והצהיר: "איננו חושבים שכל אמריקאי שפוי, הקורא לעצמו אמריקאי, יכול להתנגד להכללת הכלי שהרג את נשיא ארצות הברית בהצעת חוק זו."
הצעות חוק קודמות לחוק הפיקוח על הנשק היו הצעת חוק 1975 של הסנאט משנת 1963 - "הצעת חוק להסדרת משלוח נשק חם בין מדינות" והצעת חוק 1592 של הסנאט משנת 1965 - "הצעת החוק לתיקון חוק הנשק הפדרלי של שנת 1938". שתי הצעות החוק הוצגו על ידי הסנאטור תומאס דוד ונתקלו בהתנגדות עזה ברצפת הסנאט, אך סללו את הדרך לחקיקת "חוק הפיקוח על הנשק" בשנת 1968.
רצח מרטין לותר קינג, מנהיג התנועה לזכויות האזרח בארצות הברית ב-4 באפריל 1968 וההתנקשות בסנאטור הדמוקרטי והתובע הכללי של ארצות הברית, רוברט קנדי ב-5 ביוני 1968 הובילו לשינוי בדעת הקהל בארצות הברית בנוגע לנושאי החזקת הנשק והובילו לחידוש המאמצים להעברת החוק. ב-11 ביוני 1968, תיקו בהצבעה בוועדת המשפט של בית הנבחרים עיכבה את העברת הצעת החוק. בדיון מחודש לאחר תשעה ימים התקבלה הצעת החוק בוועדה. ועדת המשפט של הסנאט הביאה באופן דומה לעיכוב זמני בהעברת החוק, אך כמו בבית הנבחרים, הצעת החוק הועברה לבחינה מחודשת. החלטה 17735 של בית הנבחרים, הידועה בשם "חוק הפיקוח על הנשק", האוסרת רכישת והזמנת רובים ורובי ציד דרך הדואר ואוסרת על רוב העבריינים, אנשים המשתמשים בסמים והאנשים שנמצאו כלא כשירים נפשית לקנות רובים נחתמה על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון ב-22 באוקטובר 1968.
מסרקניות
טומבסטון (אריזונה)
אדוארדס נגד אגילארד
מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק
מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק (בדנית: Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti או בראשי התיבות: DNSAP) הייתה מפלגה נאצית שפעלה בדנמרק בין השנים 1930–1945.
היסטוריה.
בעקבות הצלחת המפלגה הנאצית של גרמניה בבחירות לרייכסטאג ב-1930, החליטו פעילי ימין קיצוני בדנמרק להקים מפלגה דומה שתרוץ בבחירות לפולקטינג. ב-16 בנובמבר הוקמה מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק. המפלגה הייתה מלכתחילה חיקוי של המפלגה הנאצית הגרמנית. בהשראת הגרמנים, אימצו הדנים את צלב הקרס כסמלם, וכן את ההצדעה במועל יד למנהיג המפלגה. המיליציה הצבאית למחצה של המפלגה נקראה "אס אה" (ראשי תיבות של Storm Afdeling - פלוגות הסער), בהשראת האס אה הגרמני. אפילו המנון המפלגה היה דומה לשיר הורסט וסל. למפלגה היה גם ארגון נוער שנקרא "הנוער הנציונל-סוציאליסטי של דנמרק".
עם זאת, הנאצים הדנים היו חלוקים על עמיתיהם הגרמנים בכמה נושאים. האנטישמיות של המפלגה הנאצית הדנית הייתה מרוככת בהרבה מזו הגרמנית. כמו כן, הנאציזם הדני היה בעל אופי דתי, והדגיש את הנאמנות לכנסייה הדנית. הנאצים הדנים גם קראו לנאמנות מוחלטת למלך דנמרק, בזמן שהנאצים הגרמנים ראו במלוכה מוסד מיושן שעבר זמנו. מחלוקת נוספת הייתה פוליטית: הדנים שאפו לספח מחדש לדנמרק את שלזוויג-הולשטיין. הנאצים הדנים ראו באזרחים הגרמנים שחיו בשני המחוזות, דנים לכל דבר. הנאצים הגרמנים לעומת זאת, שאפו להרחיב את שליטת גרמניה עוד צפונה, על חשבון דנמרק.
בשנותיה הראשונות הונהגה המפלגה בידי קאי למבקה. המפלגה נכשלה לחלוטין בבחירות 1932 וקיבלה רק כמה מאות קולות. עקב כך, הוחלף למבקה בידי פריטס קלוזן. בבחירות של 1935 שוב לא עברה המפלגה את אחוז החסימה, אולם זכתה בהישג נאה יחסית של 16,257. בבחירות של 1939 המפלגה כמעט הכפילה את כוחה, והצליחה להכניס שלושה נציגים לפולקטינג.
ב-9 באפריל 1940 פלשה גרמניה הנאצית לדנמרק וכבשה אותה כמעט ללא קרב. מפלגת הפועלים הנציונל-סוציאליסטית תמכה בפלישה מהרגע הראשון, וקיוותה שהגרמנים יעניקו לה את מוסרות השלטון במדינה. הממונה הגרמני לענייני דנמרק, ססיל פון רנטה-פינק החל לבחון את האפשרות של הקמת ממשלת בובות בהנהגת הנאצים הדנים. ב-17 בנובמבר החליטו הנאצים הדנים לכנס עצרת תמיכה בכיבוש הגרמני, וקיוו להפוך את האירוע להכרזה רשמית על העברת השלטון לידיהם. אולם העצרת הפכה לכישלון מוחלט כאשר התברר שמספר האנשים שהגיעו אליה היה קטן בהרבה ממספר האנשים שהגיעו כדי להפגין נגד העצרת. בסופו של דבר המשטרה נאלצה לפנות את הנאצים הדנים מהאזור מחשש שההמון יבצע בהם לינץ'. בעקבות האירוע, הגיע רנטה-פינק למסקנה שממשלת בובות נאצית לא תזכה לתמיכת העם הדני והחליט לשמר את הממשל הקיים בשיתוף כוח כיבוש גרמני. למרות זאת, הגרמנים העניקו לנאצים הדנים תמיכה כלכלית ופוליטית.
הנאצים הדנים רשמו לעצמם הצלחה כאשר הצליחו להוביל את הקמת "הגייסות החופשיים הדנים" - יחידה של מתנדבים דנים שלחמה לצד הוורמאכט. אולם בבחירות 1943 המפלגה לא הצליחה להגדיל את כוחה. מספר מצביעיה גדל אמנם ב-10,000, אולם מספר נציגיה בפולקטינג נותר שלושה בלבד. קלוזנר המאוכזב, החליט לוותר על התמיכה הכלכלית הגרמנית, והחליט להוביל את מפלגתו בכיוון דני לאומני בלי תלות בגרמנים. עם סיום המלחמה והכיבוש הגרמני של דנמרק, התפרקה המפלגה באופן רשמי. למרות זאת, כמה מחבריה המשיכו לפעול בזירה הפוליטית הדנית. גלגול מודרני של המפלגה היא התנועה הנציונל-סוציאליסטית של דנמרק.
חוק הפיקוח על הנשק
חוק פיקוח הנשק
אלן סן-אוגן
אלן מארי ג'וזף פאול לואי פרננד לפבר סן-אוגן (בצרפתית: Alain Marie Joseph Paul Louis Fernand Lefebvre Saint-Ogan; 7 באוגוסט 1895 - 22 ביוני 1974) היה קומיקסאי, סופר ומאייר צרפתי. נחשב לאחר מהאבות המייסדים של הקומיקס הפרנקו-בלגי, ובפרט של אסכולת בריסל.
ביוגרפיה.
ילדות ונעורים.