מרקורי (באנגלית: Mercury, בתרגום לעברית: "כספית") היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "New Mutants Vol.2 #2" מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה וייר והמאייר קרון גראנט.
מרקורי היא האלטר אגו של ססילי קינקייד, נערה אמריקנית ממוצא אירי אשר גדלה בפורטלנד, אורגון. כאשר כוחותיה התפתחו לראשונה, הוריה נגעלו ממנה ואילצו אותה להישאר נעולה בבית כדי להסתיר את המוטציה שלה. בהמשך היא הצטרפה לסגל התלמידים של מכון אקסבייר והתחברה במהירות לחבריה ללימודים ג'וליאן קלר וסאנטו ואקארו. כאשר בית הספר נבנה מחדש, היא נבחרה בידי אמה פרוסט ליחידת הליונס החדשה. לאחר אירועי ה"השמדה", שגרמו להפשטת כוחותיהם של מאות מיליוני מוטאנטים, מרקורי הייתה בין היחידים ששמרו על כוחותיהם.
פיקסי (קומיקס)
פיקסי (באנגלית: Pixie) היא דמות בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "New Mutants Vol.2 #2" מאוגוסט 2003 ונוצרה על ידי צמד הכותבים נונזיו דה פיליפיס וכריסטינה ויר והמאייר קרון גראנט.
פיקסי היא האלטר אגו של מייגן גווין, נערה ולשית מעיירת כרייה אשר כוחותיה המוטאנטים מקנים לה עיניים דמויות פיקסי, כנפיים צבעוניות המאפשרות לה לעוף ואבק פיקסי שגורם להזיות. לאחר עימות עם חברת המוטאנטים החדשים לשעבר מג'יק, פיקסי מקבלת את היכולת להשתמש בכוחות קסם ובנשק מיסטי בשם "פגיון הנשמות". שימושה העיקרי בקסם הוא לצורכי טלפורטציה, מה שהופך אותה למצרך יעיל בקבוצת אקס-מן. בתחילה היא הצטרפה לסגל התלמידים של מכון אקסבייר תחת הדרכתה של ריין סינקלר. היא מגלה כי היא בתו לכאורה של נבל-העל מאסטרמיינד, וכי רייגן ומרטיניק וינגארד הן למעשה אחיותיה.
קוקיות סטפורד
קוקיות סטפורד (באנגלית: Stepford Cuckoos) הן דמויות בדיוניות של גיבורות-על מוטאנטיות המופיעות בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הדמויות הופיעו לראשונה בחוברת "New X-Men #118" מנובמבר 2001 ונוצרו על ידי הכותב גרנט מוריסון והמאייר אית'ן ואן סקייבר.
קוקיות סטפורד הן האלטר אגו של סלסט, אירמה ופיבי קוקו, תאומות מקושרות מנטלית הלומדות במכון אקסבייר. הן גודלו מתוך תאי ביצית שנאספו מאמה פרוסט לאחר שזו נכנסה לתרדמת בעקבות מתקפת זקיפי סנטינל שהרגה את קבוצת הליונס שלה. קוקיות סטפורד הן רק שלוש (במקור חמש) מתוך אלפי שיבוטים שפותחו בידי תוכנית "נשק פלוס" כדי לשמש כנשק השמדה נגד מוטאנטים על ידי שילוב כוחותיהן הטלפתיים. סיפור מקורן הוצג בעלילת "אקס-מן: פניקס - שירת מלחמה".
את דמויותיהן של קוקיות סטפורד בסדרת הטלוויזיה "בעלי היכולות" מגלמת השחקנית סקיילר סמואלס.
סדרה נורמלית וסדרת הרכב
פיקסי (פירושונים)
פלורן מנודו
פלורן מנודו (בצרפתית: Florent Manaudou; נולד ב-12 בנובמבר 1990) הוא שחיין צרפתי, הוא אלוף אולימפי (לונדון 2012), פעמיים ברציפות סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016 וטוקיו 2020) ואלוף העולם (קאזאן 2015) במשחה ל-50 מטר חופשי. זוכה 4 מדליות זהב מאליפויות עולם (ברצלונה 2013 וקאזאן 2015), אלוף אירופה בעל 4 מדליות זהב (ברלין 2014) ושיאן העולם הנוכחי (2021) במשחה ל-50 מטר גב (בריכת 25 מטר). שיאן עולם בעבר במשחה ל-50 מטר חופשי (בריכת 25 מטר).
ביוגרפיה.
מנודו נולד בוילרבאן, צרפת לאבא צרפתי ואמא הולנדית. אחותו הבוגרת, לור, היא אלופה אולימפית ושיאנית עולם בשחייה. הוא החל להתאמן בהדרכת אחיו הבכור, ניקולה ובהמשך התאמן במועדון השחייה שבמרסיי בהדרכת רומן ברנייה (בעל מדליית ארד מברצלונה 2003). בשנת 2007 זכה באליפות צרפת לנוער במשחה ל-50 מטר חופשי. בשנת 2009 התגייס לשירות בצבא צרפת בגדוד תותחנים.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיים מנודו במקום חמישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה 23.49 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי של 23.31 שניות ועלה מהמקום השלישי.
באליפות צרפת בשחייה שנערכה בדנקרק, במרץ 2012 זכה מנודו במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.95 שניות, שתי מאיות השנייה אחרי אמורי לבו ובמדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.72 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע את שיאו האישי בתוצאה של 21.86 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.24 שניות.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה מנודו במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.34 שניות, לפני קאלן ג'ונס מארצות הברית (21.54 שניות) והאלוף האולימפי היוצא ושיאן העולם סזאר סיילו מברזיל (21.59 שניות). זכייתו התקבלה בהפתעה גדולה לאור העובדה שלפני האולימפיאדה כלל לא נחשב למועמד למדליה.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשארטר שבצרפת בנובמבר אותה שנה זכה מנודו ב-5 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי (20.70 שניות), לפני ולדימיר מורוזוב מרוסיה (20.89 שניות) וב-4 משחי שליחים. ובאליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר אותה שנה זכה מנודו בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.88 שניות, אחרי ולדימיר מורוזוב (20.55 שניות) ולפני אנתוני ארווין מארצות הברית (20.99 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 26.33 שניות, אחרי אלכסנדר הטלנד מנורווגיה (26.30 שניות) ודמיר דגוניץ' מסלובניה (26.32 שניות).
מדליית זהב באליפות העולם.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה שבספרד בשנת 2013 זכה מנודו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם יאניק אנייל, פביאן ז'ילו וז'רמי סטרביוס בתוצאה של 3:11.18 דקות, לפני ארצות הברית (3:11.42 דקות) ורוסיה (3:11.44 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.64 שניות, בשלב חצי הגמר עלה מהמקום הראשון בתוצאה של 21.37 שניות, התוצאה השנייה בטיבה באליפות ובמקום שמיני במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.35 שניות.
שחיין מצטיין באליפות אירופה.
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 זכה מנודו ב-4 מדליות זהב והיה לשחיין המצטיין של האליפות. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש ובשיא אליפות חדש של 21.32 שניות, לפני קונרד צ'רניאק מפולין (21.88 שניות) וארי-פקה ליוקונן מפינלנד (21.93 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 47.98 שניות, לפני בן ארצו פביאן ז'ילו (48.36 שניות) ולוקה לאונרדי מאיטליה (48.38 שניות), במשחה ל-50 מטר פרפר ביחד עם יוהאן טסורקין מבלארוס ובשיא אישי חדש של 23.00 שניות, לפני אנדריי הובורוב מאוקראינה ובן פראוד מבריטניה (23.12 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:11.64 דקות, לפני רוסיה (3:12.67 דקות) ואיטליה (3:12.78 דקות).
ויקטור הורוויץ
רפובליקת מינרווה
רפובליקת מינרווה (באנגלית: Republic of Minerva) היא אי שנוצר כתוצאה מאחד הניסיונות המודרניים ליצירת אי מלאכותי. הדבר יצא לאור בשנת 1972 - האדריכל היוזם היה סוכן נדל"ן מיליונר מלאס וגאס ופעיל פוליטי בשם מייקל אוליבר. מייקל הוא יהודי יליד ליטא שהיגר לארצות הברית. הוא החליט להשקיע כ-100,000,000$ עבור הפרויקט, צבר התעניינות רבה בניו יורק ולונדון.
הרעיון של ייסוד האי היה מקום שהוא "חברה נטולת מיסים ופלישה ממשלתית לפרטיות". הוא וכמה תומכים בנו אי מלאכותי על קרקע שיובשה בשוניות מינרווה שבאוקיינוס השקט ואחרי שקבוצת מתיישבים הגיעה למקום, בתום עבודות ההקמה, הם הכריזו על הקמת הרפובליקה של מינרווה והניפו את הדגל הלאומי החדש.
בנוסף לתיירות ולדיג, הכלכלה של האומה החדשה כוללת תעשייה קלה. בניגוד למיקרו-אומות רבות אחרות, שזכו לכתף קרה מהעולם, אחרי שאוליבר הכריז על מטבע מקומי חדש, אוסטרליה, ניו זילנד, טונגה, פיג'י, נאורו, סמואה ואיי קוק ערכו ועידה לבחינת ההשלכות של מדינה חדשה שתקום באזור. טונגה (המונה כמאה אלף תושבים) מיהרה להכריז ריבונות על מינרווה ואפילו שלחה כוח צבאי קטן לדרוש מהם להוריד את הדגל. אוליבר וחסידיו הבינו שבשום מקום בעולם הם לא יהיו חופשיים והרפובליקה ננטשה. כמה קבוצות ניסו לכבוש את הטריטוריה מטונגה ונכשלו וכעת השטח עומד במרכזה של מחלוקת בין טונגה לפיג'י.
פלורנט פיאטרוס
שולמית בתדורי
הפלישה המונגולית לאזור הים הכספי
בשנים 1220-1223 ביצע כוח מונגולי, שכלל כ-30 אלף פרשים, את אחת מפשיטות הפרשים הארוכות והמוצלחות בהיסטוריה, בארצות מסביב לים הכספי. המשימה המקורית שהטיל ג'ינגיס חאן על כוח הפשיטה, בפיקוד המצביאים הידועים סובוטאי וג'אבאי (או ג'בה), הייתה לרדוף אחרי השאח אלא א-דין מוחמד (מוחמד השני) שליט האימפריה החווראזמית, במטרה ללכוד/להרוג אותו, ולא לאפשר לו מרווח נשימה לארגון צבאות חדשים באזורים המערביים של ממלכתו. לאחר שנודע למונגולים על מותו של השאח בסוף שנת 1220, קיבל סבוטאי אישור מג'ינגיס חאן לחצות את הרי הקווקז במטרה לחקור את הארצות והעמים היושבים מצפון וממערב להרים, ולחזור למונגוליה לאחר מסע מסביב לים הכספי.
במהלך מסע הפשיטה, שארך למעלה מ-3 שנים, עבר הכוח המונגולי למעלה מ-8000 ק"מ, חצה בדרכו אזורים המשתייכים כיום לאוזבקיסטן, אפגניסטן, טורקמניסטן, איראן, ארמניה, אזרבייג'ן, גאורגיה, רוסיה, אוקראינה וקזחסטן, והנחיל שורה של מפלות לצבאות שעלו עליו במספרם. הפלישה המונגולית לאירופה (1236-1241), שנערכה 13 שנים לאחר מכן, התבססה במידה רבה על המודיעין שנאסף במהלך הפשיטה לאזור זה.