2003-2004 - Memorial Foundation for Jewish Culture, New-York
מחטי קלאופטרה
מחטי קלאופטרה הוא שם עממי לשני אובליסקים ממצרים העתיקה שהוצבו בלונדון ובניו יורק במהלך המאה ה-19. יש הכוללים בקבוצה זו אובליסק נוסף שנמצא בפריז.
תיאור מחטי קלאופטרה.
האובליסקים נבנו במצרים העתיקה, והוצבו בזוגות בכניסה למקדשים. מקורם במחצבות הגרניט שבמעלה הנילוס ליד אסואן, לאחר חציבתם היו העמודים מועברים בשיט ובאמצעים אחרים אל המקדשים. כיום שרדו רק 27 אובליסקים חלקם נלקחו ממצרים לקשט כיכרות רבות בעולם מפריז ועד איסטנבול. מחטי קלאופטרה הם בעצם שני עמודים מתוך שבעה שנבנו על יד תחותמס השלישי באון (הליופוליס) ובכרנך, בערך בשנת 1468 לפנה"ס. שניהם הוצבו זה מול זה במקדש לאל השמש רע בעיר און. על פני העמודים בכל אחד מצדיהם, חרוטה כתובת של תחותמס השלישי שמספרת את הסיבות להקמת האובליסק. מימין ומשמאל לה, כתובות של רעמסס השני, שנוספו 200 שנה מאוחר יותר וכוללות את שמו, תאריו וניצחונותיו הצבאיים. בראש האובליסק נמצא פירמידיון, על כל אחד מצדדיו מצויר תחותמס כספינקס שמגיש מנחה לאלים של און. בין השנים 23 – 14 לפנה"ס העביר אוגוסטוס קיסר את שני האובליסקים מהליופוליס לאלכסנדריה והשתמש בהם לקישוט החזית של המקדש הקיסרי בעיר, אירוע שהתרחש למעשה 20 שנה לאחר מותה של קלאופטרה. שמה שורבב כנראה מאוחר יותר בשל אפנה רומנטית של המאה ה-19 . בשנת 1303, קרתה באזור רעידת אדמה ואחד משני האובליסקים נפל לים. מאוחר יותר הועבר אובליסק זה ללונדון, והוא מוצב ברציף ויקטוריה בסיטי של וסטמינסטר. גובהו 20.87 מטר, משקלו בערך 187 טון. זה של ניו יורק נמצא בסנטרל פארק גובהו 21.6 מטר משקלו בערך 193 טון בסיס האובליסק משקלו בערך 50 טון ורוחבו כשני מטרים.
האובליסק בלונדון.
תהליך הבאתו של האובליסק מאלכסנדריה ללונדון נמשך קרוב לשמונים שנה. תחילתו ברצון להנציח את הניצחון הבריטי בקרב הנילוס. מוחמד עלי אישר את העברתו ללונדון כמתנה למלכה ויקטוריה, אולם מחסור במזומנים גרם לעיכוב הפרויקט. בשנות ה-70 של המאה ה-19, תרם המליונר סר ג'יימס ארסמוס וילסון את הסכום הנדרש והתהליך הארוך החל. כדי להכיל להעביר את האובליסק, תכנן האחראי על המבצע, גון דיקסון, ספינה מיוחדת שנקראה "קלאופטרה". זו הייתה למעשה מכולה סגורה שעליה התנוססו כמה תרנים. ספינה זו נקשרה בכבל אל אניית הקיטור "אולגה". במפרץ ביסקאיה ניתק גל גדול את הכבל בין שתי הספינות. ששה מלחים טבעו וקלאופטרה עמדה גם היא על סף טביעה. בסופו של דבר, אניית הקיטור "גלאזגו" הביאה את קלאופטרה לשפך התמזה ב-21 בינואר 1878. מסעו של האובליסק ללונדון. נמשך שמונה חודשים. דיקסון תכנן להציבו בחצר המוזיאון הבריטי, אולם התברר שאי אפשר להעבירו לשם דרך הרחובות הצרים, גם האפשרות להציבו ממול לכנסית וסמינסטר התבררה כבלתי אפשרית, לבסוף נבחר רציף ויקטוריה בבסיסו של העמוד ארבעה לוחות זיכרון שכוללים תיאור קצר של השתלשלות המסע ושמות האנשים שנספו במהלך ההעברה. בתוך הבסיס יש אוסף מוזר של חפצים ביניהם, תמונה של המלכה ויקטוריה, אוסף מטבעות בריטיות, עותק התנ"ך בכמה שפות ועוד.
האובליסק בניו יורק.
כאות הוקרה על עזרת ארצות הברית, בבניין תעלת סואץ, הציע השליט המצרי מוחמד עלי להעניק לאומה האמריקאית אובליסק במתנה. הממשל האמריקני, שבתחילה היה אדיש למחווה זה, החל להראות עניין בנושא לאחר שהוברר שאנגליה מתכוננת להעביר לשטחה אובליסק אחר. Henry H. Gorringe רב-סרן בצי האמריקני, נתמנה לאחראי על ההעברה וההקמה של האובליסק בניו יורק. העמוד ובסיסו הוטענו על אניית קיטור, שבצידה הימני נקדח חור, כדי לאפשר את אחסונו של האובליסק. בהגיעה למחוז חפצה, עגנה האנייה מחוץ לסטטן איילנד ומשם הורדו הבסיס והעמוד והועברו לחוף דרך נהר ההדסון. משם, בעזרת כרכרות רבות וכוח אדם רב. התהליך נמשך חמישה חודשים ובסופו הגיעו האובליסק ובסיסו למקומם בסנטרל פארק. בטקס הפתיחה שנערך ב-22 בפברואר 1881 השתתפו אלפים.
מתחת לאובליסק טמונה קפסולת זמן בתוכה: מפקד אוכלוסין של ארצות הברית משנת 1870, התנ"ך, מילון וובסטר, כלל יצירות ויליאם שייקספיר, מדריך למצרים ומהדורת פקסימיליה של הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
האובליסק בפריז.
האובליסק עשוי גוש גרניט אדומה. הוא מוצב בכיכר הקונקורד בפריז ונבנה בתקופתו של רעמסס השני. גובהו 22.83 מטרים (32 מטרים כולל הבסיס) ומשקלו 227 טון. בן זוגו נמצא עדיין במקומו המקורי בחזית המקדש בלוקסור. הפירמידיון של האובליסק שבפריז כנראה נגנב במאה ה-6 לפנה"ס על ידי פולשים אשורים או פרסים. בחלק העליון של העמוד נראה רעמסס מגיש מנחה לאל אמון-רע. מתחת, שלושה טורים של כתב חרטומים המשבחים את גבורתו וגדולתו של רעמסס השני. האובליסק של פריז כונה ה"מחט של קלאופטרה", כבר בשנת 1887, אולם כיום הוא מוכר יותר כ"אובליסק של לוקסור".בחודש מאי שנת 1830 החליט מוחמד עלי לתת את האובליסק במתנה לשארל העשירי, מלך צרפת. המבצע כולו נוהל על ידי מהנדס ימי בשם ז'אן-בטיסט אפולינר לאבה, והסתיים ב-25 באוקטובר שנת 1836 כאשר האובליסק הוצב במקומו הנוכחי. בטקס שנערך בנוכחות לואי פיליפ מלך צרפת הוענקו למתכנן המבצע מדליה וסכום כסף נכבד. כמו כן העניק המלך למוחמד עלי שעון גדול שנמצא עד היום במסגד מוחמד עלי בקהיר. מאז הצבתו של האובליסק בפריז הייתה שאיפה להשלים את הקצה החסר, אולם דבר זה בא לידי ביצוע רק לאחר החלטתו של נשיא צרפת ז'אק שיראק לממן את הפרויקט. הפירמידיון שבראש האובליסק נבנה במאי 1998. הוא עשוי מברונזה ועלי זהב. גובהו 3.6 מטר.
הקר
הקר (בגרמנית: Hecker) הוא שם משפחה ממקור גרמני.
Trail Of Tears
Trail of Tears ("נתיב הדמעות", תעתיק: "טרייל אוף טירס") היא להקת מטאל גותי נורווגית.
הלהקה נוסדה ב-1994 על ידי הסולן רוני ת'ורסן, בשם Natt. ב-1997 שינתה את שמה ל-Trail of Tears. הלהקה מנגנת מטאל גותי סקנדינבי בסגנון הדומה לטריסטניה ו-The Sins of Thy Beloved. הלהקה הרבתה להשתמש בשירת היפה והחיה המנגידה ביו הגרואלינג של ת'ורסן לשירת סופרן מלאכית שסיפקו הלנה אירן מיכאלסן ולאחר מכן קתרין פאולסן.
היסטוריה.
הלהקה הוקמה ב-1994 בשם Natt על ידי הסולן רוני ת'ורסן, בשם Natt אך רק ב-1997 פרצה וחתמה על חוזה הקלטות. את קול הסופרן סיפקה הלנה אירן מיכאלסן לאלבומים Disclosure in Red ו-Profoundemonium, אך עזבה בשנת 2000 זמן קצר לאחר צאת האלבום השני. היא הוחלפה בזמרת קתרין פאולסן.
הלהקה הוציאה עוד מספר אלבומים כאשר מספר חברי הרכב עוזבים ואחרים מצטרפים. בשנים 2010-2012 עזבו את הלהקה מספר חברים אך השבר הגדול אירע ב-2013 כאשר ת'ורסן, מייסד הלהקה, ועוד מספר נגנים הודיעו על עזיבת הלהקה בעקבות סכסוכים פנימיים. בעקבות גל העזיבות התפרקה הלהקה והיא איננה פעילה יותר.
Wikivoyage
אבסטרקציה (מדעי המחשב)
במדעי המחשב, אבסטרקציה (ובעברית: הפשטה) היא תהליך שבאמצעותו נתונים והוראות מוגדרים על ידי הצגה דומה למשמעות הסמנטית שלהם, תוך הסתרת פרטי המימוש שלהם.
מטרת האבסטרקציה להציג רק את הפרטים הרלוונטיים לנקודת המבט הנוכחית, על ידי הקטנת כמות הפרטים ו"הוצאה החוצה" של הטיפול בהם, כך שהמתכנת יוכל להתמקד רק בכמות מוגבלת של רעיונות בפרק זמן נתון.
יש לבצע אבחנה בין אבסטרקציה לבין מודולריות, בעוד מודולריות אחראית על פירוק לגורמים של הפתרון, אבסטרקציה אחראית על חיבור נתונים של הנושא עצמו לעניין מסוים. לדוגמה, כשבבית משפט לפני מתן עדות, משביעים את העד לומר את האמת, רק את האמת ואת כל האמת, המשפט ׳את כל האמת׳ מחביא בתוכו הגנה מפני אבסטרקציה. אנו משביעים את העד לספר הכול, ללא ביצוע חיבור של נתונים לעניין מסוים בלבד.
מערכת יכולה להיות מורכבת מכמה שכבות אבסטרקציה, שכל אחת מהן חושפת את המתכנת למשמעויות וכמויות שונות של פרטים. לדוגמה, שכבות אבסטרקציה נמוכות (low-level) חושפות את פרטי החומרה של המחשב, עליה רצה התוכנה, בעוד ששכבות גבוהות (high-level) מטפלות בלוגיקה העסקית של התוכנה.
רעיון האבסטרקציה במדעי המחשב החל כאנלוגיה לאבסטרקציה במתמטיקה, שם טכניקת האבסטרקציה מסתמכת על הגדרות מתמטיות, מה שהופך אותה לגישה טכנית יותר לעומת הרעיון הכללי של אבסטרקציה בפילוסופיה. לדוגמה, בשפות תכנות, מספר הוא אותו רעיון (concept) כפי שהוא מוגדר במתמטיקה. פרטי המימוש יכולים להשתנות בהתאם לסוג החומרה והתוכנה, אבל זה לא מהווה מגבלה מכיוון שרעיון המספרים במחשבים תמיד מתבסס על אותו רעיון מתמטי.
בתכנות, אבסטרקציה יכולה להיות מיושמת לשליטה (control) או לנתונים (data): אבסטרקציית שליטה היא אבסטרקציה של הפעולות ואילו אבסטרקציית נתונים עוסקת בהפשטה של מבני נתונים (ראו: מבנה נתונים מופשט).
ניתן לראות באובייקטים (בתכנות מונחה-עצמים) כניסיון לשלב בין אבסטרקציית שליטה ואבסטרקציית נתונים.
אותה הגדרה אבסטרקטית יכולה לשמש כממשק משותף עבור משפחה של אובייקטים אשר חולקים את אותה משמעות, אבל ממומשים בדרכים שונות וכוללים התנהגות שונה. מנגנון הירושה בתכנות מונחה-עצמים יכול לשמש לצורך הגדרת מחלקה אבסטרקטית המגדירה את הממשק המשותף.
ההמלצה שמתכנתים ירבו להשתמש באבסטרקציות כאשר ניתן לעשות זאת על מנת למנוע כפילויות בקוד המקור ידועה כ"עיקרון האבסטרקציה" (abstraction principle). הדרישה ששפת תכנות תספק את האבסטרקציות הנדרשות גם היא נקראת באותו שם.
אבסטרקציית שליטה.