בישראל, בה מסיבות דתיות קיימת בעיה לבצע את העברה בין שני ימי סוף השבוע (ליל שבת), היה נהוג בעבר לערוך את השינוי בשעת חצות של מוצאי שבת. מהסיבות שלעיל, ולאור העובדה שבמקומות עבודה רבים הונהג שבוע עבודה מקוצר, הוחלט לקבוע את המעבר לשעון קיץ לשעה 02:00 בלילה שבין יום חמישי ליום שישי. המעבר לשעון חורף מתרחש באותה שעה במוצאי שבת.
שעון הקיץ בישראל.
מדינת ישראל ממוקמת בסביבות קו רוחב 32°, מצפון לחוג הסרטן, אך עדיין קרוב יחסית לקו המשווה. מספר שעות האור בישראל הוא כ-10 בשיא החורף, ומעט יותר מ-14 בשיא הקיץ. ישראל שוכנת בחלק המזרחי של אזור הזמן שלה, ולפיכך, שעת זריחת השמש מוקדמת ממילא, אפילו בחורף, ובשיא הקיץ זורחת השמש מעט אחרי השעה 04:30 על פי שעון החורף. הפעלת שעון קיץ לתקופה ממושכת מאזנת את המצב הזה, ומקרבת את שעות הפעילות לשעות האור.
מועד הפעלת שעון הקיץ בישראל השתנה פעמים רבות בשנות קיומה של המדינה. החל משנת 2013 מופעל שעון הקיץ בישראל בין יום שישי שלפני יום ראשון האחרון בחודש מרץ בשעה 02:00, לבין יום ראשון האחרון של חודש אוקטובר בשעה 02:00.
הדברת מזיקים
הדברה היא הרחקתם, צמצום השפעתם או הריגתם של מזיקים; הללו יכולים להיות יצורים מכל המחלקות הטקסונומיות כמעט: צמחים, חיידקים, פטריות, עופות, דגים, יונקים; אף על פי כן, רוב רובה של ההדברה מיועד למאבק בחרקים.
חומרי ההדברה הם באופן מסורתי כימיקלים רעלים; עובדה בעייתית, שכן הרעלים פוגעים גם ביצורים שאותם אין כוונה להדביר, והאדם בראשם, וגם כיוון שהרעלים מתפרקים באיטיות, אם בכלל, ונשארים על-פני הקרקע למשך שנים ארוכות. כדי להקטין את הסיכונים נקבעו נוהלי בטיחות לשימוש בחומרי הדברה. בעשורים האחרונים התפתחו שיטות הדברה המבוססות על חומרים ידידותיים יותר, בשונה מההדברה הכימית הנפוצה, או על שיטות ביולוגיות מתוחכמות, כגון שחרור בעלי חיים מסוימים בגידולים אשר יאכלו את המזיקים - שיטות אלה מכונות הדברה ביולוגית.
גם הרג חיידקים נחשב באופן תאורטי להדברה, אך לרוב משתמשים במושגים חיטוי ועיקור לציון פעולה זו.
מוקדי הדברה.
הדברת חרקים ופטריות.
הדברת חרקים ופטריות הניזונים מגידולים חקלאיים. הדברה זו נעשית לעיתים גם באמצעות ריסוס שדה הגידול על ידי מטוס, אך לרוב באמצעות מרססים הנישאים על גבי טרקטורים או הנישאים על גב האדם המרסס. ניתן גם ליישם את חומרי ההדברה דרך מערכת ההשקיה הניתנת בטפטוף. להדברה זו הסיכוי הרב ביותר לפגוע בבני אדם, אשר ניזונים מהפירות והירקות המרוססים. ההשפעה הבריאותית של הריסוס נידונה ונחקרה באופן אינטנסיבי, והנושא שנוי במחלוקת.
רשתות שיווק גדולות באירופה מחייבות חקלאים המספקים להן תוצרת טרייה לגדלה על-פי תקן המחייב שימוש בנוהגים חקלאיים נאותים בתהליך הגידול, כמו גם שימוש בחומרי הדברה שרמת סיכונם לבריאות הצרכן נמוכה או שאינה קיימת כלל. בכל מקרה, לכל חומר הדברה, נקבע פרק זמן מינימלי החייב לחלוף, מזמן השימוש בחומר ועד המועד בו מותר לחקלאי לקטוף את התוצרת ולשלחה לשיווק. בכל מדינה מתקדמת קיימת באגף הגנת הצומח של משרד החקלאות סמכות רישוי הבודקת ומתירה שימוש בחומרי הדברה בתוך תחומי המדינה. אותו אגף אחראי לדגום ולבדוק פרי לפני הגיעו לצרכן ולוודא שאינו מזוהם בשאריות חומרי הדברה מעל למותר,
חקלאים מסוימים מגדלים את תוצרתם ללא שימוש בהדברה כלשהי. חקלאות ללא שימוש במדבירים נפוצה בתחום המזון האורגני. התפוקה, גודל המוצרים שאינם מודברים ועמידותם מועטות יחסית למוצרים מודברים, ובשל כך הם יקרים יותר. למרות זאת, מעדיפים אנשים רבים לצרוך מזון אורגני, משום שלזה יש מוניטין של מזון נקי מרעלים.
הדברת חרקים ביתיים.
הדברת חרקים ביתיים המהווים מטרד. כאן מדובר בעיקר על הדברת יתושים, מקקים (תיקנים, ג'וקים) ונמלים. ההדברה נעשית על ידי הרשויות, מחוץ לבתים, במוקדים מועדים לפורענות (למשל: מקווי מים עומדים, בהם גדלים יתושים) או באופן פרטי בתוך הבתים. הריסוס הביתי נעשה באופן עצמאי עם תכשירי הדברה אותם ניתן לרכוש בחנויות, או על ידי חברות הדברה. הריסוס של חברות ההדברה עמיד הרבה יותר, ממשיך להרחיק מזיקים במשך כחצי שנה מזמן הריסוס וחסין במידה מסוימת בפני מים (כך שניתן לשטוף ולנקות את האזור המרוסס; התכשירים הנמכרים בחנויות אינם מגלים עמידות כזו).
הדברת עשבים שוטים.
הדברת עשבים שוטים, עשבים אלו צומחים במהירות כמעט על כל קרקע; הם מתחרים על משאבי הקרקע (מים ומינרלים) עם צמחים אחרים (ובכך מונעים את גדילתם) ומהווים לעיתים מפגע אסתטי. כיום ישנם חומרי הדברה לעשבים שהם סלקטיביים, כלומר ניתן לרסס אותם על כל השדה והם יפגעו רק בעשבי הבר ולא יפגעו בגידול החקלאי.
הדברת עופות.
הדברת ציפורים. כאן מדובר בעיקר ביונים, המהווים לעיתים מפגע ציבורי בערים. היונים מתרבות במהירות, מלכלכות בניינים ואף גורמות להרס הדרגתי שלהם. למרות זאת, רוב הרשויות מעדיפות לנקוט צעדים פחות דרסטיים להרחקת היונים (למשל, הצבת מחטים דקים על מעקות וקירות של בניינים, המאלצים את היונים לנוח במקום אחר), ונמנעות מלהשתמש בהדברה כנגדם. היום יש המציבים על הגגות ממטרות עם חיישנים, וכאשר ציפור מתקרבת הממטרה מופעלת ומבריחה את הציפורים. הדברת ציפורים נוספת נעשית בסביבת שדות תעופה. הציפורים מהוות סכנה חמורה למטוסים, ותאונות התנגשות בין מטוסים וציפורים גורמות לעיתים תוצאות קטלניות.
הדברת יונקים ביתיים.
הדברת מכרסמים למיניהם (עכברים וחולדות) הנושאים במקרים רבים מחלות ועלולים להעבירן לבני הבית. הדברה זו נעשית כמעט תמיד באופן מקצועי; חומרי ההדברה בהם משתמשים מסוכנים לרוב לאדם ולחיות המחמד המתגוררות בבית. ישנה גם סבירות גבוהה להרעלה שניונית - לדוגמה, כאשר חתול מחמד משחק עם פגר עכבר או עכבר מורעל לאחר הדברה ביתית וללא ידיעת בעליו, וכתוצאה מכך מוצא את מותו. קיימת אפשרות לבירור מול רשות הטבע והגנים, החברה להגנת הטבע או המשרד להגנת הסביבה על הסמכת המדביר לבצע הדברה ללא חשש הרעלה שניונית.
קיימים היום בשוק אמצעים אלקטרוניים להדברת מכרסמים המכונים "הדברה אלקטרונית", כגון מכשירים חשמליים זעירים, אשר מפיקים קול צורם בתדר שרק מכרסמים יכולים לשמוע, ומרחיקים את המכרסמים מהבית. כמו כן, קיימת גם אפשרות של הדברה מכנית, המשתמשת במלכודות מכניות, אשר יעילותה פחותה יותר.
למרות העובדה שחתולים וכלבים לא מוגדרים כמזיקים ומשמשים כחיות מחמד ביתיות מזה אלפי שנים, ישנם מדינות בהן מותרת הרדמת חיות משוטטות. בישראל, על פי רוב, אסור הדבר, והוא מהווה עבירה פלילית. בישראל נחקקו חוקים האוסרים אפילו על הרחקת חתול למקום אחר מהטריטוריה המקורית שלו, זאת בשל בלבול באוריינטציה המרחבית שעלולה להגרם לחתול. לשם דילול אוכלוסיית החתולים, האפשרות היחידה המצויה בידי הרשויות היא עיקורם וסירוסם. הדברת כלבים נעשית כאשר יש חשש למגפת כלבת, ואז נעשה ציד כלבים משוטטים שאת מיעוטם הורגים במקום ויתרתם מועברת להריגה במרפאות וטרינריות או באחת אגודות רווחת בעלי חיים.
כלבת.
נגיף הכלבת עלול להיות מועבר בעיקר באמצעות תנים, זאבים, כלבים, שועלים, חולדות, דביבונים ועטלפים. כאשר יש חשש למגפת כלבת נוטים להדביר להקות ופרטים העלולים להיות נגועים במחלה. בעבר היו עושים זאת על ידי פיזור פיתיונות מורעלים, אולם הסתבר כי נגרמה הרעלה משנית שהמיתה עופות דורסים וטורפים אחרים ולכן ממליצים היום להשתמש באמצעים שאינם הדברה.
דוד לוי
דוד לוי (נולד ב-21 בדצמבר 1937) הוא פוליטיקאי ואיש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת ושר בממשלות ישראל. חתן פרס ישראל על מפעל חיים לשנת תשע"ח (2018).
ביוגרפיה.
דוד לוי נולד, גדל והתחנך בעיר רבאט שבמרוקו, להוריו, משה - יליד קזבלנקה, וסימי. אביו היה נגר. דוד קרוי על שם אחי סבתו, הרב דוד לוי. בגיל 11 חגג לוי את הבר מצווה שלו יחד עם אחיו הגדול, על פי המנהג של יהודי צפון-אפריקה, שבהגיע הבן הבכור לגיל 13, עורכים לו ולאחיו הצעיר חגיגה משותפת. לוי ואחיו למדו בבית הספר "אליאנס". במקביל ללימודיו, החל לוי בגיל 12 לעבוד בנגרייה של אביו. אחרי שעות הלימודים באליאנס, למד גם ב"תלמוד תורה". מאז נעוריו, הפך לוי ללקוי ראייה בעינו הימנית בשל פגם ברשתית. במרוקו היה חבר בתנועות נוער ציוניות. הוא החל ב"בני עקיבא", עבר ל"דרור" וממנה ל"בית"ר".
ב-1956 השתתף בכנס משותף של צעירים יהודים וערבים, שהיה למעשה ויכוח, בו השתתף גם הנסיך חסן השני, מלכה העתידי של מרוקו.
משפחתו של לוי עזבה את ביתה ועלתה לישראל לפני שהספיק לסיים את בית הספר התיכון. בערב פסח 1957, חצו בני המשפחה את הגבול עם מרוקו הספרדית, אל העיר סאוטה, שם נפגשו עם איש קשר של הסוכנות היהודית, ששיכן אותם בבית מלון. למחרת הפליגה המשפחה לגיברלטר, שם נשלחה אל מחנה עולים. במחנה גיברלטר הכיר לוי את אשתו רחל אדרי, שהייתה אז בת 16, ממשפחה בת 14 ילדים מקזבלנקה. מגיברלטר עברו שתי המשפחות למחנה מעבר במרסיי, אותו עזבה משפחת לוי ביוני 1957 ועלתה לישראל על האניה "ארצה". עם הגעתה של משפחת לוי לנמל חיפה, התאחדה עם הבן הבכור, אשר, שעלה לפני כן לבדו, ונשלחה להתגורר בבית שאן. כעבור ארבעה חודשים הגיעה גם משפחתה של רחל לבית שאן וכארבעה חודשים לאחר מכן הם נישאו.
ב-1957 נפסל לוי לשירות בצה"ל על ידי הוועדה הרפואית בלשכת הגיוס, בגלל הפגיעה בעינו.
פעילות פוליטית.
הכניסה לפוליטיקה.
בבית שאן עבד לוי בעבודות זמניות בקיבוצי האזור. הוא עבד בייעור בגלבוע, בחקלאות ובחפירת תעלות עבור חברת מקורות.