רבי משה נולד לאביו יוסף בספרד או פורטוגל. למד אצל רבי יצחק אבוהב, ראש ישיבה בקסטיליה ומגדולי התורה המפורסמים ביותר במקום. רבי משה מכנה את עצמו "הספרדי" וכותב כי הוא "מגרושי קסטליה", אך הוא גם מציין כי היה מתושבי העיר קוימברה שבפורטוגל, וכנראה עבר לשם לאחר גירוש ספרד. בשנת ה'רנ"ז, עת גירוש פורטוגל, היגר רבי משה דאנון אל העיר פאס. באותה השנה אנו מוצאים אותו משיב לנגיד קהילת התושבים במלכות פאס עמי שאול בן שם טוב, כשאליו מצטרף רבי יצחק אמריליו, בעניין תוקפה של תקנה שקיבלו המגורשים, בחרם ובנידוי על דעת רבים, בעניין מינוי למשרת נגיד על קהילות המגורשים.
תשובה זו יחד עם עוד תשובה נוספת מרבי משה העוסקת בארגון חיי הקהילה בפאס, ומצויים באוטוגרף של ספרו "כללי התלמוד", ונדפסו מתוכו על ידי רבי יעקב משה טולידאנו.
כתביו.
ספר כללי התלמוד.
את ספרו "כללי התלמוד" כתב רבי משה בעיר פאס שבמרוקו, מפני יראת השכחה שעלולה לפקוד אותו. הוא שילב בתוכנו תשובות הלכתיות שהשיב לנגידי הקהילה היהודית בפאס.
הספר כולל פרקים מיוחדים על מבנה הסוגיה התלמודית, כאשר מושם דגש למילות ההכוונה של התלמוד, כן מוקדש מאמר נרחב לאופניים הייחודיים שבהם נוקט התלמוד על מנת ליישב סתירות וקשיים במשניות וברייתות ומהן. כמו כן, הוא הקדיש ביאור נרחב מוקדש למידות שהתורה נדרשת בהן. נושאים נוספים: שמות חכמי התלמוד, פירוט למסכתות ופרקי התלמוד, דבברים הנצרכים לרב ולתלמיד, ובהן ענייני אתיקה, מידות וכללי התנהגות.
חלק נוסף שתופס מקום נרחב בספר הוא דרכי לימוד התלמוד, ובו כללים מיוחדים כיצד לעיין ברש"י ובפירוש הרמב"ן. הוא הביע הערכה מיוחדת לדיוק שבפירושו של רש"י אשר לדבריו מיישב קושיות רבות לעיתים באות אחת, ובד בבד התבטא בחריפות כנגד שיטת הפלפול שרווחה בצרפת ואשכנז, וכפי שהביא בשמו החיד"א: בד בבד הוא חלק שבחים יוצאי דופן לרבנו תם.
ביאור מושגים הלכתיים.
תחום נוסף שתופס מקום נרחב בספר הוא ביאור למגוון רחב של מושגים הלכתיים מן התלמוד, כגון: טומאה וטהרה, רוב, מנהגים, ענייני נדרים וחרמים. אחד ההסברים המפורסמים המופיעים בכתביו של רבי משה, אותו כתב בשם רבי יצחק אבוהב רבו, שקיבל גם הוא את הדברים מרבו, רבי יצחק קנפנטון - הוא ההסבר לדין כל קבוע כמחצה על מחצה. לפי דין זה ספק שנוצר באובייקט הקבוע במקומו לא חל עליו דין "רוב", אלא הדבר ספק ("מחצה על מחצה"). לכן, בשר שנקנה מאיטליז מסוים ואין ידוע כעת איזה הוא, וברוב האיטליזים שבעיר בה נקנה הבשר נמכר בשר כשר ובמיעוטם נמכר בשר טרף - הבשר טרף. לעומת זאת, חתיכת בשר שנמצאה בעיר זו כשרה, משום שהולכים אחר הרוב ורוב האיטליזים כשרים. רבי משה מסביר שהסיבה לכך שב"קבוע" לא דנים דין "רוב", בניגוד לדין התורה ללכת בספקות אחר הרוב, נעוצה בכך שהספק בדבר הקבוע תלוי גם בבחירת האדם, ומאחר שכך וייתכן שהאדם בחר באובייקט ספציפי ולא באובייקט הבא מן הרוב. אך אובייקט הפורש מתוך קבוצה של אובייקטים באקראי, ללא התערבות של בחירת אדם, נידון כפורש מן הרוב.
ובלשונו של רבי משה:
כללי פסיקה.
נושא נוסף לו ייחד רבי משה התייחסות נרחבת הוא כללי הפסיקה. החיד"א מביא בשמו פסיקה שרווחה במקומות מסוימים בספרד - כדעת הרא"ש אף שהיא כנגד פסיקת ר"ף ורמב"ם. פסיקה זו מנוגדת לכלל שעל פיו התווה רבי יוסף קארו את פסיקת ההלכה בספרו שולחן ערוך, לפסוק כשנים מתוך שלושת הפוסקים הנזכרים.
ספר שאלות ותשובות.
רבי יוסף בן נאים מסר כי משה בן-שבת אמזאלג העיד כי בידיו ספר שאלות ותשובות אוטוגרף מרבי משה דאנון, הדיין האחרון בפורטוגל.
יעלה ויבוא-פרויקט המחווה לשירי יורם טהרלב
תוצרת צרפת
תוצרת צרפת הוא אלבומה התשיעי של הזמרת הישראלית אילנה אביטל, והשני שמבוצע בשפה הצרפתית. אלבומה הראשון בשפה פורסם ב-1981 בשם "Ilana Vital". ב"תוצרת צרפת" נכללו שירים מקוריים של אביטל וגרסאות כיסוי לשירים ידועים בצרפתית, ביניהם "Ne Me Quitte Pas" ו-"Encore Une Fois", שהתפרסם לראשונה ב-1973 בביצועה של עדנה לב, חברתה הקרובה של אביטל.
יעל ארליכמן
יעל ארליכמן (נולדה בדצמבר 1954) היא פסלת ישראלית.
ביוגרפיה.
יעל ארליכמן נולדה בשנת 1954 בקיבוץ גבעת ברנר, לנחמה ופנחס (פיני) ויינשטיין. בגיל 3 עברה המשפחה להתגורר באפקה. ארליכמן למדה בבית הספר היסודי אלחריזי בתל ברוך, והמורה שלה לציור הייתה הציירת אסתר פרץ-ארד. ארליכמן מציינת את השפעתה האמנותית עליה מאז ועד היום. היא למדה בבית הספר התיכון בגבעת ברנר, ובצבא שירתה בחיל הקשר בשארם א-שייח'.
יעל נישאה ליעקב ארליכמן בשנת 1981, ויש לה שלוש בנות ושני נכדים. היא מתגוררת ברמת השרון.
לימודי אמנות.
במשך השנים למדה יעל בשני בתי ספר לאומנות ואף התמחתה אצל פסלים ידועים.
יצירתה.
בתחילת דרכה האמנותית עסקה יעל בציור, אך בעשרים שנה האחרונות היא מקדישה את זמנה לפיסול. פסלי הברונזה של יעל הם ברובם דמויות של אנשים, הם מתאפיינים בנוכחות מרשימה ומעבר לכך ב"אנושיותם". יעל מצליחה ליצור בפסליה הבעות פנים ואף העמדות טבעיות, היא יוצקת לתוכם גישה סובייקטיבית המביעה רגש, אופטימיות, הומור ומסר של קבלת הצדדים הכואבים של החיים בראיה מפוכחת שיש עימה השלמה. בפסליה מביאה יעל לידי ביטוי את תפיסת החיים החיובית שלה שבה אהבת האדם עם ראיית היופי הפנימי שבכל אחד, שמחת חיים, ואף רצון לקבלה ולשלווה. יעל נותנת שמות לפסליה כמו - איזבל, שרלוט ועוד, וביחסה זה היא מגדילה את הקסם של הפסלים המואנשים שהיא יוצרת.
יעל יוצקת את פסליה בבית יציקה "אש יציקות" ועובדת בשיתוף מלא עם העובדים בו. היא מעורבת בכל שלבי היציקה ומקפידה על כל פרט. בסיום התהליך היא משייפת ומלטשת כל פסל בנפרד, ומעניקה לו את מראהו הסופי, וכך גם כשמדובר בסדרה של פסלים, הרי שכל פסל מקבל הבעה שונה מעט משל האחר.
תערוכות.
מאז שנת 2000 מוצגות עבודותיה של יעל בתערוכות שונות בארץ ובמדינות נוספות, ביניהן ארצות הברית, הולנד, איטליה ועוד. עבודותיה נמכרות לאוספי אמנות ולחברות עסקיות בישראל ובעולם, והן מוצגות בחללים ציבוריים, בגני תעשייה ובבתים פרטיים. בשנת 2011 הוזמנו מיעל שני פסלי חוץ גדולים מאוד. האחד, "שורשים" - מוצב בגן הבוטאני באוניברסיטת תל אביב, והאחר, "נולדו בדרך", מוצב במלון בוטיק "בראשית" הצופה אל מכתש רמון. בשנת 2016 הוצב פסלה "הזורע" בקיבוץ מעברות.
ביקורות.
אורית לוטרינגר, אוצרת ומבקרת אמנות, כותבת כי פסליה של יעל מלאי חיים ומשקפים את חדוות היצירה של האמנית. ורדה שטיינלאוף, אוצרת לאמנות במוזיאון תל אביב, מוצאת ביצירתה של יעל ארליכמן קבלת האחר על שונותו, ואף רואה בדמויות של פסליה "מפגש עם עבר מוכר, אך לא לגמרי מזוהה".
פרסים.
בדצמבר 2009 הוזמנה יעל להציג את פסליה בביאנלה לאמנות עכשווית בפירנצה, איטליה, שם זכתה בפרס הנשיא ע"ש לורנצו איל מגניפיקו.
נוגעת באושר
נוגעת באושר הוא אלבום האולפן העשירי של הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את האלבום הוציאה בשנת 2001 לאור חברת התקליטים IMP. שיר הנושא "לגעת באושר", "ריגוש זמין" (עם אדי בטלר) ו"היי" הצליחו באלבום. באלבום שבעה שירים ורצועת בונוס אחת: גרסת רמיקס באנגלית ל"היי".
תמר פוזיילוב
תמר פוזיילוב היא פסלת ישראלית.
ביוגרפיה.
פוזיילוב נולדה בבוכרה ובגיל שנה עברה עם משפחתה לאיראן, שם גדלה עד גיל 17. עלתה לארץ ישראל דרך סוריה, לבנון וקפריסין. היא למדה פיסול בהדרכתו של ברוך סקציאר מצוות מורי מכון אבני.
שתי עבודות שלה נמצאות בבית הנשיא בירושלים. ארבעה מפסליה עומדים בטיילת "המצוק" בנתניה ושני פסלי רקדנית ברחבת הכניסה להיכל התרבות העירוני בנתניה. פסל שלה נמצא בחזית בית המשפט השלום בנתניה. פסליה הוצגו במוזיאון ארץ ישראל, בתל אביב, במרכז אומנות בגוביו, איטליה, בתערוכה לכבוד 50 שנה לישראל שנערכה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית ובתערוכות בז'נבה, שווייץ ובניו יורק, ארצות הברית.
משפחה.
תמר נישאה לבן ציון פוזיילוב לימים סגן נשיא בורסת היהלומים הישראלית ויקיר תעשיית היהלומים
הסיפור האמיתי (אלבום)
הסיפור האמיתי הוא אלבום האולפן ה-11 והאחרון של הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את האלבום הוציאה בשנת 2008 לאור חברת התקליטים ACUM. הסינגל המוביל שלו, "תצא מהסרט", יצא לאור בשנת 2007, כשנה לפני יציאת האלבום. זהו האלבום הראשון של אביטל לאחר "נוגעת באושר" משנת 2001, ונחשב לאחרון בדיסקוגרפיה שלה.
יחסי צ'כיה–קזחסטן
יחסי צ'כיה–קזחסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הצ'כית לרפובליקה קזחסטן.
היסטוריה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, שתי המדינות היו תחת שלטון סובייטי כאשר הרפובליקה הצ'כית הייתה חלק מהרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית כמדינת לווין וקזחסטן כאחת הרפובליקות המרכיבות את ברית המועצות.
היחסים הדיפלומטיים המודרניים בין קזחסטן וצ'כיה העצמאיות כוננו ב-1 בינואר 1993, ביום בו קיבלה צ'כיה את עצמאותה. בשנת 2012 פגש נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב את נשיא צ'כיה ואצלב קלאוס במהלך ביקורו רשמי בצ'כיה ובאוסטריה, ודן בהעמקת שיתוף הפעולה הכלכלי בין שתי המדינות. בשנת 2014 שוב נפגש נזרבייב עם נשיא צ'כיה מילוש זמאן, ודן עימו בשיתוף פעולה כלכלי נוסף בין שתי המדינות ובסיוע צ'כי לכלכלת קזחסטן.
מסחר וכלכלה.