בהמשך התפצלו ממנו כוללים אחרים, וכוללים שונים ייחסו עצמם כממשיכיו. בולט במיוחד הוא כולל ווהלין-ירושלים אשר הוקם בה בשנת ה'תר"א, (1841) על ידי רבי ישראל מרוז'ין.
רקע.
לאחר עליית החסידים לארץ ישראל, הקים אחד ממנהיגי העלייה ר' מנחם מנדל מוויטבסק שהיה מגדולי תלמידי המגיד ממזריטש את קופת מעות ארץ הקודש. לקופה זו תרמו יהודים מארצות הגולה בעיקר מרוסיה אוקראיניה ופולין באמצעות גבאי צדקה מקומיים ובעידודם של שד"רים שהגיעו מארץ ישראל ועברו בין הקהילות השונות. תרומות אלה יועדו לטובת התיישבות החסידים החדשה בארץ ישראל ותרמו לה חסידים ואף שאינם חסידים כמנהגם של יהודי הגולה דורות רבים, לתמוך ביישוב היהודי שבארץ ישראל.
לאחר פטירתו של ר' מנחם מנדל מוויטבסק, התפתחה מחלוקת אודות הדרכים היעילות והנכונות לאיסוף וחלוקת הכספים. במסגרת המחלוקת הסכימו הצדדים שכדאי ליצור שתי קופות שונות, אשר כל אחת תיאסף בנפרד ותיועד לקבוצה אחרת. הוחלט לחלק בין התרומות הנאספות מרוסיה ואוקראינה-ידוע היום בשם "כולל רייסין", לבין התרומות הנאספות מחבל ווהלין שנקראה אז פולין-הרוסית- ידוע היום בשם "כולל ווהלין". היוזמה להקמת כולל ווהלין ככולל בפני עצמו יצאה לפועל בשנת תקנ"ו (1796). בהסכמתם ועידודם של כמה ממנהיגי החסידות רבי מרדכי מנשכיז, רבי יעקב יצחק מלובלין ("החוזה מלובלין"), המגיד מקוז'ניץ והאוהב ישראל מאפטא. החסידים אשר התבססו באותה תקופה בטבריה והגליל קראו לקופות בהן נאספו הכספים בשם קופת רבי מאיר בעל הנס. כפי שהיה נהוג כבר קודם לכן בקהילות שונות לקרוא לקופות בהן אספו כספים לטובת יושבי ארץ ישראל בשם זה. ההתפלגות לקופה נוספת גררה אחריה גם בשנים הבאות מחלוקות שונות והיו מגדולי ישראל שנקראו לפשר בין הצדדים, בין המפשרים נמנה גם ר' נחמן מברסלב.
במשך שנים נחשב כולל ווהלין ככולל הראשון והעיקרי של החסידים יוצאי פולין, וידוע שהוא התקיים לפחות עד שנת תקצ"ב 1832.
עם התגברות עליות האשכנזים לארץ ישראל התפתחה נטייה שלהם להתחלק לכוללים נפרדים האוספים את הכספים בקהילות מוצאם ומייעדים אותם לקרוביהם אשר בארץ. ההתפלגות הזו הביאה ככל הנראה לדעיכתו או סגירתו של כולל ווהלין.
עם התבססות האשכנזים בירושלים, הוקם בה בשנת ה'תר״א, (1841) כולל חדש בשם כולל ווהלין אוקריינע ובסרביה, כולל זה אסף כספים גם עבור חסידים וגם עבור הפרושים אשר נמנו על יוצאי ווהלין ופולין. את הכולל ייסדו ר׳ ישראל ב"ק ובנו ר' ניסן ב"ק שהיו מראשי החסידים בירושלים בשליחותו של רבי ישראל מרוזי'ן וממשיך דרכו רבי אברהם יעקב מסאדיגורה, שהוכתר לנשיא הכולל, ואחריו כיהנו בנשיאות צאצאיו האדמורי"ם מבויאן שהיו אחראים על אספת כלל כספי התמיכות מהקופה ושליחתם לממונים בארץ. כולל זה היה הכולל הראשי לעדת החסידים, אולם כבר בשנות החמישים החלו בהדרגה להתפלג ממנו כוללים שונים למיניהם. (בכולל זה היו גם פרושים וחלק מחב"ד שעלו מחבלי הארץ בו נאספו התרומות של הכולל).
בין פעולותיהם הבולטות הייתה בניית בית הכנסת הגדול תפארת ישראל לעדת החסידים בעיר העתיקה.
כבר בתחילת שנות החמישים של המאה ה-19 החלו תתי קהילות להתפלג בעצמם מכולל הפרושים או מכולל החסידים שבירושלים כגון:
במחצית המאה ה-19 איחד ר' יוסף ריבלין כמעט את כל כוללות האשכנזים תחת הוועד הכללי כנסת ישראל, אך דבר זה לא החזיק זמן רב, כפי שמעיד על כך משה מונטיפיורי באחד מביקוריו באותם ימים.
משנות ה-70 של המאה ה-19 עם התפתחות המואצת של היישוב היהודי בירושלים והפיכת הקהילות בה לקהילות העיקריות בארץ שוב התגברה ההתפלגות אצל האשכנזים לכוללים רבים. חלקם כנראה נפרדו מכולל ווהלין-ירושלים, וחלקם הוקמו בפני עצמם על ידי חסידים יוצאי מדינות שונות בהם הכוללים הבאים:
חלק מהכוללים הללו ראו עצמם כממשיכי כולל ווהלין וקראו אף הם לקופות שלהם בשם קופת ר' מאיר בעל הנס.
כיום ישנם כוללים שונים המחזיקים בנכסים שנרכשו או הוקדשו לטובת בני אותו הכולל. כוללים אלה ממשיכים לאסוף תרומות לטובת בני הכולל ובמסגרת זו נערכים פרויקטים שונים של חסד בתחומים שונים בהם יש נזקקים.
כיום.
כיום קיים כולל בשם כולל ווהלין וחברים בו כ-1800 איש בעלי זכות בחירה, בעלי זכות הבחירה לא מוגדרים בחסידות מסוימת.
בין הנכסים בהם מחזיק 'כולל וואהלין', ניתן למנות את בתי אורנשטיין ברחוב ישעיהו בירושלים, נכסי וכספי ה'כולל' מוגדרים כהקדשים. בניין בית המדרש המרכזי שימש מאז בנייתו על ידי הכולל כמרכז של חסידות בויאן בירושלים וכיום שוכנת בו הישיבה לצעירים של החסידות.
בספטמבר 2011 התקיימו בו בחירות לראשותו לאחר 30 שנה בהן לא מונו אחראים חדשים. במקביל בשנת התשע"ב חידש האדמו"ר מבויאן שליט"א את 'קופת מעות ארץ ישראל' העומדת בנשיאותו ומחלקת כספים לעניים ולנזקקים מכל העדות.
תנין 1
תנין (שדה גז)
תנין הוא כינויו של שדה קידוח של גז טבעי הנמצא בים התיכון, במים הכלכליים של מדינת ישראל. השדה נמצא 120 קילומטר צפונית מערבית לחיפה, וצפון מזרחית משדה הגז הטבעי לוויתן. השדה התגלה במקביל לגילוי שדה הגז "כריש".
היסטוריה.
תגלית הגז.
בפעולת הקידוח בשדה היו שותפות החברות הבאות: נובל אנרג'י (47%), דלק קידוחים (26.5%) ו-אבנר חיפושי נפט (26.5%). בפברואר 2012. התגלה גז במאגר תנין 1, על פי דיווחן של החברות השותפות באפריל 2012, הוערך המאגר בכ-31.14 מיליארד מטר מעוקב (31.14 BCM שהם 1.1 TCF) גז טבעי. הקידוח בוצע לשכבת הקרקע הידועה בתור "חולות תמר", בעומק (קרקע ומים) של 5,523 מטר. כמחצית מהגז בתנין-1 נחשב ככמות מוכחת וכמחצית כ-כמות מותנה המסווגת כ-"משאבים פרוספקטיביים". כמות זו מציבה את המאגר כשלישי בגודלו בישראל אחרי המאגרים לווייתן ותמר.
מכירת המאגר.
בהתאם למתווה הגז בתוך 14 חודשים מחתימת המתווה, הוטל על בעלות הזיכיון ב"כריש" וב"תנין" למכור את השדות, אחרת השדות יימכרו על ידי נאמן שהממונה על ההגבלים העסקיים יבחר מתוך רשימת מועמדים שהחברות יכינו. למימוש חובה זו, ב-24 בדצמבר 2015 העניק הממונה על ענייני הנפט במשרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים שטרי חזקה למאגרים "כריש" ו"תנין" לחברות בעלות הזיכיון, כדי לאפשר את מכירתם בהתאם למתווה.
בדצמבר 2016, חתמה קבוצת דלק על הסכם למכירת זכויותיה במאגרי הגז כריש ותנין לידי חברת אנרג'יאן (Energean) היוונית, כפי שנדרש במתווה הגז.
פיתוח המאגר.
ביוני 2017, הגישה חברת אנרג'יאן לממונה על ענייני הנפט במשרד האנרגיה את תוכנית הפיתוח של המאגרים כריש ותנין.
לפי התוכנית, פיתוח המאגרים יקיף קידוח של שלוש בארות, כשמעליהן יוקם מתקן צף להפקת הגז, בהספק הזרמה של כ-400 מלמ"ק גז ביום.
במהלך 2017 חתמה אנרג'יאן חוזים למכירת גז לקבוצת כי"ל בהיקף של 13 מיליארד מ"ק ובהיקף מוערך של 1.9 מיליארד דולר וכן עם תחנות הכוח דוראד ודליה. סך החוזים שדיווחה החברה כולל כ-61 מיליארד מ"ק גז, בקצב של 4.2 מיליארד מ"ק לשנה ובמחירים שנעים על פי ההערכות בין 4 ל-4.2 דולר ליחידת חום. בנובמבר 2019, חברת אנרג'יאן נתבעה על ידי חברות נאמאקס וצבר גז ונפט בסך 603 מיליון שקל בטענה שאנרג'יאן לא פעלה לפי ההסכמות שלה איתן ושהיא מנעה מהן את חלקן בהשקעה .
טענות לבנון לשטח כריש ותנין.
באוקטובר 2020, כחלק ממשא ומתן הנפתח בין ישראל ללבנון, העלו הלבנונים את הדרישה לדון בשטחים שכוללים את מאגרי כריש ותנין. דרישת לבנון התבססה על שטח ימי של 1,460 קמ"ר נוספים מהמים הכלכליים של ישראל, בנוסף ל-860 הקמ"ר שעליהם החל הדיון בשיחות לסימון הגבול הימי. במכתב שנשלח למנכ"ל חברת אנרג'יאן שאול צמח על ידי מנכ"ל משרד האנרגיה הישראלי אודי אדירי, שעמד בראש המשלחת הישראלית לשיחות עם לבנון, הובהר כי העמדה הלבנונית כלל לא תידון ושהיא נדחית על הסף.
סוף שבוע האולסטאר ב-NBA
Wake Up Call
Wake Up Call (בעברית: קריאת השכמה) הוא הסינגל השני של להקת הפופ רוק האמריקאית מארון 5 מתוך אלבום האולפן השני שלה "It Won't Be Soon Before Long".
בקליפ נראה אדם לוין (הסולן) כשהוא מגלה שאשתו בגדה בו. הוא הורג את המאהב ונכנס לצרות מהמשטרה.
יאמגאטה אריטומו
יאמגאטה אריטומו (ביפנית: 山縣 有朋; 14 ביוני 1838 - 1 בפברואר 1922), גם יאמגאטה קיוסוקה, היה פילדמרשל בצבא יפן, גנרו ופעמיים ראש ממשלת יפן. הוא נחשב לאחד ממעצבי הצבא והפוליטיקה בראשית דרכה של יפן המודרנית, ואבי המיליטריזם היפני.
ראשית חייו.
יאמגאטה נולד למשפחת סמוראים זוטרה בעיר האגי, בירת האן צ'ושו (כיום מחוז ימאגוצ'י). בצעירותו למד אצל יושידה שואין, שם לקח חלק בתנועה שפעלה להדחת שוגונות טוקוגאווה, ובמהלך מלחמת בושין שימש קצין בצבא הקיסר.
לאחר הדחת השוגונות, נשלח יאמגאטה, ביחד עם סאיגו צוגומיצ'י, לאירופה כדי ללמוד על מבנה הצבאות המערביים. הוא התרשם במיוחד מהשינויים שהתחוללו בפרוסיה, שהפכה ממדינה חקלאית למובילה בתחום התעשייה והצבא, ואימץ את הרעיונות הפוליטיים של המדינה, שקראו להתרחבות צבאית מחוץ ולמשטר אוטוריטרי מבית. עם שובו ליפן החל בהקמת צבא יפן, והפך לשר המלחמה ב-1873. בייסוד הצבא היפני הקיסרי התבסס יאמגאטה על הצבא הפרוסי, וכבר ב-1873 החיל גיוס חובה.
קריירה צבאית.
בעת כהונתו בתפקיד שר המלחמה, יסד יאמגאטה את המטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי, שהיה למוקד כוחו הפוליטי עד אחרי מלחמת העולם הראשונה, ושימש גם ראש המטה הכללי שלוש פעמים.