מתחם המחנה מחולק למספר קסרקטינים ואזורי אימון נפרדים המשרתים את היחידות ומרכזי האימון השונים המוצבים במחנה. הקסרקטינים קרויים ברובם על שם קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, שכן המחנה התפתח במהלך המלחמה.
יחידות מוצבות.
כחלק מתוכנית הצבא הבריטי "צבא 2020" נערכו שינויים רבים במסגרות ומקומות ההצבה של יחידות רבות בצבא הבריטי. אחד השינויים המרכזיים היה יציאת הכוחות הבריטים מגרמניה וסגירת בסיסי הקבע שם לאחר כ-70 שנות נוכחות בריטית על אדמת גרמניה. כחלק מכך, נבחר מחנה קטריק בתור ביתם החדש של יחידות רבות שהוצבו בגרמניה ויחד עם צמצום בבסיסים נוספים, הוגדר בתור מרכז חשוב ומתפתח של הצבא והפך כאמור לבסיס הגדול ביותר של הכוחות הבריטים בכל העולם.
אלו היחידות המוצבות במחנה במסגרת "צבא 2020":
בנוסף ליחידות אלו, מחנה קטריק כולל את בית הספר למקצועות חיל הרגלים ומרכז אימון לחיל רגלים.
סלימאן צאלח
מארי סלימאן (שלמה) בן סאלם (שלום) צאלח (ה'תקפ"ב – ה'תרס"ב, 1822 – 1902) היה מגדולי רבני תימן, חבר הישיבה הכללית, והראב"ד הקבוע העשירי והאחרון בבית דין צנעא.
ביוגרפיה.
מארי סלימאן נולד לסאלם צאלח ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן.
היה תלמידו של מארי יוסף קארה, הראב"ד הקבוע השמיני של בית דין צנעא. היה חבר הישיבה הכללית שהתקיימה בבית הכנסת בית צאלח בצנעא, וחתימתו על פסקי הדין של הישיבה היא הראשונה מבין חתימות חברי הישיבה. התפלל ולימד בבתי הכנסת בית כחלאני בעיר, בהם התפלל בנוסח השאמי יחד עם רבו ומשפחתו.
בשנת ה'תרמ"ט (1889) נתמנה כראב"ד קבוע של הרכב בית הדין הקבוע העשירי, לאחר פטירת הראב"ד הקודם מארי סלימאן קארה. חבריו בבית הדין היו מארי אברהם צאלח ומארי יוסף מנזלי.
היה צנוע ועניו, התפרנס מצורפות, ולא רצה ליהנות מחלקו בשחיטה מתוקף תפקידו כראב"ד. בפסקיו היה נתחשב בחברי בית דינו, ולא כפה עליהם את דעתו. הוא לא הושפע ממשיח השקר שוכר כחיל, שהופיע בדורו בתימן.
נפטר בצנעא בשנת ה'תרס"ב (1902), ובפטירתו פסקה קביעות בתי הדין בצנעא.
מארי עמרם קורח כתב עליו:
נכדו הוא מארי יוסף צאלח (אלג'יילי), ראש בית הכנסת בית כחלאני ואביה של הרבנית ברכה קאפח.
לוקסמבורג באירוויזיון 1959
לוקסמבורג באירוויזיון 1994
מונקו באירוויזיון 2007
מונקו באירוויזיון 1980
מונקו באירוויזיון 2003
ליטא באירוויזיון 1995
ליטא באירוויזיון 1998
ליטא באירוויזיון 2000
ליטא באירוויזיון 2003
בית הכנסת העתיק בפשמישל
כולם מדברים על ג'יימי (סרט)
כולם מדברים על ג'יימי (באנגלית: Everybody's Talking About Jamie) הוא סרט דרמה מוזיקלי אמריקאי-בריטי-להט"בי מתוכנן שבוים על ידי ג'ונתן בטרל , המבוסס על מחזמר באותו השם. בסרט מככבים מקס הארווד, שרה לנקשייר, לורן פאטל, שובנה גולטי, ראלף אינסון , אדיל אקטר, סמואל בוטומלי , שרון הורגן וריצ'רד אי. גרנט.
תקציר העלילה.
ג'יימי ניו הוא בן 16, שלא ממש מצליח להתאים לחברה הסובבת בו. במקום להמשיך בקריירה "אמיתית", הוא חולם להיות דראג קווין. ג'יימי אינו בטוח לגבי עתידו, אך הוא יודע דבר אחד בוודאות: הוא הולך להיות סנסציה. בתמיכת אמו האוהבת וחבריו, ג'יימי מתגבר על דעות קדומות, מכה את הבריונים ויוצא מהחושך לעבר אור הזרקורים.
הפקה.
במאי 2018, הוכרז על הפקת הסרט. ביוני 2019, התגלה כי מקס הארווד, ריצ'רד אי. גרנט, ג'ון מקריאה, שרון הורגן, שרה לנקשייר ושובנה גולטי הצטרפו לצוות השחקנים בסרט, כאשר ג'ונתן בטרל , ביים את הסרט המבוסס על מחזמר, שנכתב על ידי טום מקריי . עוד נודע כי Regency Enterprises , Film4 Productions , ו-Warp Films הפיקו את הסרט, ואולפני המאה ה-20 הפיצו אותו. זהו הסרט הראשון שביים ג'ונתן בטרל.
שלב הצילומים החל בשפילד, דרום יורקשייר, הממלכה המאוחדת ב-24 ביוני 2019.
יציאה לאקרנים.
במקור, אמור היה הסרט לצאת לאקרנים ב-23 באוקטובר 2020, אך נדחה ל-22 בינואר 2021, על ידי חברת האם של אולפני המאה ה-20, חברת וולט דיסני, בגלל מגפת הקורונה. הסרט נדחה שוב, אבל הפעם ל-26 בפברואר. עם זאת, תאריך היציאה לאקרנים בוטל, וכרגע אין לו תאריך יציאה לאקרנים.
החל מ-17 בספטמבר 2021 הסרט זמין לצפייה בפריים וידאו.
יחסי ניו זילנד–קטר
יחסי ניו זילנד–קטר הם היחסים הדו-צדדיים בין קטר לניו זילנד.
סקירה כללית.
במרץ 2019 ביקר שר החוץ הניו זילנדי בדוחא, שם נפגש עם שר התעשייה והכלכלה הקטרי, והשניים דנו על
הגברת היחסים הכלכליים בין המדינות.
וושינגטון אולסטון
אולף ה־2 הרלדסון
אולף ה-2 הרלדסון
אולף ה-2
אולף ה־2
אולף ה־2 מלך נורווגיה
אולף ה-2 מלך נורווגיה
אולף השני מלך נורווגיה
קרואטיה באירוויזיון הילדים
קרואטיה נטלה חלק בתחרות אירוויזיון הילדים כ-5 פעמים, החל מהצטרפותה הראשונה ב-2003, כאשר דינו ילוסיק נשלחה כנציגה של קרואטיה עם השיר "Ti si moja prva ljubav". באותה התחרות קרואטיה זכתה בפעם היחידה שלה במקום הראשון. קרואטיה פרשה מהתחרות ב-2007 מסיבות לא ידועות. קרואטיה שבה אל התחרות בשנת 2014 ואז פרשה שוב עד היום.
היסטוריה.
קרואטיה היא אחת מ-16 המדינות שהשתתפו באירוויזיון הילדים הראשון בשנת 2003. באותה התחרות, קרואטיה שלחה את דינו ילוסיק עם השיר "Ti si moja prva ljubav" וניצחה במקום הראשון עם 134 נקודות. בשנת 2004, קרואטיה הייתה אמורה לארח את אירוויזיון הילדים, אך לבסוף לא אירחה בשל בעיות עם מפיקי האולם הנבחר. HRT רשות השידור הקרואטית הציעה עצמה כמארחת פוטנציאלית לאירוויזיון הילדים 2005, אך איגוד השידור האירופי בחר את בלגיה קרואטיה הביעה את התעניינותה לאחר את התחרות ב-2007, אך סורבה בשנית. HRT באותה השנה, קרואטיה נאלצה לפרוש מהתחרות בשל בעיות תקציב.
ב-23 בספטמבר 2014, המפקח על תחרות הילדים צייץ בחשבון הטוויטר שלו כי קרואטיה תחזור לתחרות, שתתקיים בעיר מרסה, מלטה. קרואטיה שלחה את ג'וזי זק עם השיר "Game Over" והגיעה למקום האחרון. ב-23 ביוני 2015, רשות השידור הקרואטית החזירה כי לא תשוב לתחרות. ב־17 באוגוסט 2016, HRT הודיעה כי אין בכוונתם לחזור לתחרות בשנת 2016. ב-20 במאי 2017, רשות השידור הקרואטית הכריזה כי הם מתכננים לחזור לתחרות, אך לבסוף הם חזרו בהכרזתם.
המועצה הכלכלית והחברתית
המועצה הכלכלית-החברתית
המועצה הכלכלית והחברתית של האו&quot;ם
המועצה הכלכלית-החברתית של האו&quot;ם
המועצה הכלכלית-חברתית של האו&quot;ם
המועצה הכלכלית והחברתית של האומות המאוחדות
המועצה הכלכלית-החברתית של האומות המאוחדות
יומן המצור
יומן המצור (ברוסית: Блокадный дневник) הוא סרט רוסי עלילתי עטור פרסים העוסק ב, בבימויו של אנדריי זייצב על פי תסריט שהוא עצמו כתב. הסרט הופק על ידי אולפן הסרטים "ספטמבר". באוקטובר 2020 זכה הסרט בגראן פרי בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-42 במוסקבה וזכה גם בפרס נשר הזהב הרוסי בקטגוריית הסרט הטוב ביותר לשנת 2020, התסריט הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר לאולגה אוזולאפיניה.
רקע.
הסרט מבוסס על זיכרונותיה של המשוררת אולגה ברגהולטס, שכונתה "מדונה לנינגרד", וסיפורה "כוכבי היום", וכן על זיכרונותיה הרבים של המצור, כולל הסופר דניאל גרנין. לטענת במאי הסרט, האירועים המתוארים הם "מציאות דוקומנטרית" ואינם בדיוניים.
הסרט צולם בתמיכת משרד התרבות של הפדרציה הרוסית, קרן הקולנוע והחברה ההיסטורית הצבאית הרוסית. הקרנת הבכורה של הסרט נקבעה ל-9 במאי 2020, לציון 75 שנה לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה, אולם בשל מגפת הקורונה ברוסיה הוא נדחה ל-2021.
עלילה.
הימים הם ימי החורף הראשון, הקשה ביותר של המצור על לנינגרד, בו רוב האנשים מתו מרעב. פברואר 1942, כפור קשה מתחת למינוס 30 מעלות, רעב נוראי, אספקת מים וחשמל לא עובדים, התחבורה נעצרת, לנינגרד מכוסה שלג ומשותקת. צעירה בשם אולגה, עוברת ברחבי העיר בדרכה אל אביה. היא קברה את בעלה והיא בטוחה שבקרוב גם היא תמות מרעב והיא רוצה לראות את אביה בפעם האחרונה, להיפרד ממנו ולבקש ממנו סליחה. היא עוברת ברחבי העיר כולה, פוגשת מגוון אנשים, נקלעת למצבים קשים ורואה את מצבה של לנינגרד ותושביה.
הפקה.
הצילומים התקיימו בשנים 2017–2018, כשהעבודה על הסרט ארכה ארבע שנים. יחד עם הסרט, מתוכננת סדרה בת 4 פרקים.
אצטדיון חרגוואי
אצטדיון חרגוואי דה מונטריה (בספרדית Estadio Jaraguay de Monteria) הוא אצטדיון כדורגל, הממוקם בעיר מונטריה שבקולומביה, ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצה חגוארס קורדובה. נפתח בשנת 2012 ומשמש את חגוארס הן במשחקי הקבוצה בליגה המקומית והן בטורניר היבשתי. תכולת האצטדיון כ-10,000 מקומות ישיבה. האצטדיון נפתח ב-3 בנובמבר 2012 לרגל המשחקים הלאומיים של קולומביה וכעבור 3 חודשים, ב-3 בפברואר 2013, קיימה חגוארס את משחקה הראשון שם, בניצחון על ריאל קרטחנה לעיני 8000 צופים.
המטרה של עיריית מונטריה להגדיל את קיבולת האצטדיון בשלבים כך שבסופו של דבר יכיל האצטדיון כ-44,000 צופים.
Breathe (מיני-אלבום)
Breathe הוא המיני-אלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת הבריטית בירדי. האלבום יצא לאור ב-24 בספטמבר 2013, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ו-14 פלור רקורדס. מתוך האלבום יצא סינגל.
גבול לאוס–קמבודיה
גבול לאוס–קמבודיה הוא הגבול הבין-לאומי המפריד בין לאוס לקמבודיה. אורך הגבול הוא 555 ק"מ, והוא מתחיל ממשולש הגבולות עם תאילנד ומסתיים במשולש הגבולות עם וייטנאם.
תיאור.