בסוף המאה ה-15 ובראשית המאה ה-16 התפשטה אימפריית האינקה, והגיעה גם לצפון ארגנטינה של ימינו. לאורך קבראדה דה אומוואקה עברה אחת מהדרכים החשובות לאימפריה, ובכמה משרידיה ניתן להבחין גם כיום. עם הכיבוש הספרדי במאה ה-16, שימשה הדרך גם אותם, כשהגיעו לאזור מכיוון אלטו פרו (בוליביה של ימינו), ובהמשך כדרך המקשרת בין מלכות המשנה של פרו לבין מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה. במהלך השלטון הספרדי התנצרו בהדרגה תושבי העמק, והתרכזו ביישובים גדולים יותר.
במהלך מלחמת העצמאות הארגנטינאית התרחשו בקבראדה דה אומוואקה מספר קרבות. ב-1905 הגיעה רשת מסילות הברזל הארגנטינאית לעמק, ופיתוחו הואץ. עם זאת, עדיין נחשב האזור, כפרובינציית חוחוי כולה, לאזור נידח ונחשל ביחס לאזורים אחרים במדינה.
גאוגרפיה ואקלים.
קצהּ הצפוני של קבראדה דה אומוואקה נמצא במפגש הנהרות טרס קרוסס וקואבה, היוצרים יחדיו את הריו גראנדה, בגובה של 3,340 מ' מעל פני הים. קצה הדרומי, במפגש של ריו גראנדה עם נהר רז'ס, בגובה של 1,350 מ' מעל פני הים.
האקלים בקבראדה דה אומוואקה צחיח. משרע הטמפרטורות קיצוני, הן בין היום ללילה והן בין העונות השונות. רוחות מקומיות מצננות לעיתים את הטמפרטורות במהלך היום, אך בסתיו ובחורף נושבת בקבראדה גם רוח צפונית חמה, שיוצרת סופות חול.
מבחינה אקולוגית, מהווה קבראדה דה אומוואקה מעבר בין אזור הפונה האנדית לבין אזורים נמוכים יותר. חלקים ניכרים מהקבראדה צחיחים מכדי לתמוך בקיומה של צמחייה. הצמחייה הקיימת אופיינית לאזורים הצחיחים והגבוהים של הרי האנדים. בין הצמחים הנפוצים קקטוסים ממין Trichocereus pasacana, שגובהם יכול להגיע ל-10 מטרים, וכן ברומלים.
גאולוגיה.
לצד החשיבות ההיסטורית, לעמק מאפיינים גאולוגיים ייחודיים. דפנותיו של העמק חושפות שכבות מתקופות גאולוגיות שונות, וכן ניכרים בהן תהליכי סחיפה. הסלעים הקדומים ביותר כוללים גריווקה, לווחה, קוורציט וצפחה. סלעים מעידן הפלאוזואיקון כוללים אבן חול, חרסית ואבן גיר וסלעים מעידן המזוזואיקון כוללים אף הם אבן חול ואבן גיר. השכבות השונות יוצרות ערב-רב ססגוני, שניכר באתרים כסֶרוֹ דה לוס סְיֶיטֶה קוֹלוֹרֶס ("גבעת שבעת הצבעים") או פָּאלֶטָה דֶל פּינְטוֹר ("הפאלטה של הצייר").
מאפיין גאולוגי נוסף של הקבראדה הוא הימצאותן של מניפות סחף שיצרו הוואדיות המתנקזים לריו גראנדה.
היישובים בקבראדה.
בשנת 2001 התגוררו בקבראדה דה אומוואקה כ-28 אלף תושבים, מתוכם כ-11 אלף בעיר אומוואקה, כ-5,600 בטילקארה, כ-2,700 במאימארה, כ-2,000 בפורממרקה, והיתר ביישובים קטנים יותר. מרבית האוכלוסייה אינדיאנית, והיא נוטה לשמר את תרבותה, לשונה ולבושה, במידת האפשר. רוב התושבים מתפרנסים מחקלאות ותיירות.
המבנים האופייניים ליישובי הקבראדה הם כנסיות בסגנון מודחאר עם מגדלי פעמונים, בתי מגורים הבנויים סביב חצר מרכזית, כיכר מרכזית ובית דואר מרכזי. חומרי הבנייה הטיפוסיים פשוטים, ונלקחו מהעמק עצמו: לבני חימר, אבן, קש, עץ וסיד.
מילוש תאודוסיץ'
מילוש תאודוסיץ' (בסרבית: Милош Теодосић; נולד ב-19 במרץ 1987 בוולייבו, סרביה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן סרבי המשחק בעמדת הרכז בווירטוס בולוניה. משחק עבור נבחרת סרביה מאז שנת 2007.
קריירה.
תחילת דרכו.
תאודוסיץ' התחיל לשחק כדורסל בקבוצת מטאלץ ולייבו מעיר הולדתו.
לאחר מכן הוא חתם על חוזה מקצועני ראשון בז'לזניק בלגרד ובעונת 2005–2006 הושאל לבוראץ צ'אצ'אק מליגת העל הסרבית.
בעונת 2006–2007 תאודוסיץ' חזר לז'לזניק בלגרד וב-16 משחקים בגביע יול"ב רשם 7.8 נקודות, 2.9 אסיסטים ו-2.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, קבוצתו הגיע עד חצי הגמר שם הפסידו לריטאס וילנה.
אולימפיאקוס (2007–2011).
ב-2007 תאודוסיץ' חתם על חוזה לחמש שנים באולימפיאקוס פיראוס בשווי של 2.8 מיליון אירו.
בעונת 2009–2010 תאודוסיץ' רשם 13.4 נקודות, 2.5 ריבאונדים, 4.9 אסיסטים ו-1.8 חטיפות למשחק ביורוליג ובכך הוביל את קבוצתו לפיינל פור שם הפסידו לברצלונה.
לאור זאת תאודוסיץ' נבחר לחמישייה הראשונה ול-MVP של עונת היורוליג.
צסק"א מוסקבה (2011–2017).
בקיץ 2011, חתם תאודוסיץ' על חוזה לשלוש שנים בשווי 5.7 מיליון אירו בקבוצת הפאר הרוסית, צסק"א מוסקבה.
בעונתו הראשונה בקבוצה הוא הוביל את קבוצתו לגמר היורוליג שם הפסיד 62-61 לקבוצתו לשעבר אולימפיאקוס.
בעונת 2013–2014 הפסידה צסק"א בחצי גמר הפיינל פור למכבי תל אביב. זמן קצר אחרי האשים נשיא צסק"א את תאודוסיץ' וחברו לנבחרת ננאד קרסטיץ' על כך שלא השקיעו מספיק מאמץ במהלך העונה.
אחרי העונה המאכזבת של צסק"א תאודוסיץ' האריך את חוזהו בשלוש שנים נוספות.
ב-7 בנובמבר 2014 רשם תאודוסיץ' שיא קריירה של 27 נקודות בניצחון על אוניקאחה מאלגה ביורוליג.
בעונה זו שוב הוביל את קבוצתו לפיינל פור אך שוב הפסידה לאולימפיאקוס בהובלתו של ואסיליס ספאנוליס.
בעונת 2015–2016 תאודוסיץ' ביחד עם ננדו דה קולו יצרו את אחד הצמדים הקטלניים ביורוליג כאשר הובילו את צסק"א לגמר היורוליג שם ניצחו את פנרבחצ'ה אולקר 96-101 לאחר הארכה, וזכייה של הקבוצה ביורוליג אחרי 8 שנים.
תאודוסיץ' רשם באותו משחק 19 נקודות, 7 אסיסטים, 5 ריבאונדים ו-2 חטיפות בדרך לזכייה אחרי ניסיונותיו הכושלים לפני כן.
לוס אנג'לס קליפרס (2017–2019).
ב-7 ביולי 2017 חתם על חוזה בסך 12.3 מיליון דולר לשנתיים במועדון לוס אנג'לס קליפרס שבליגת ה-NBA. ב-19 באוקטובר 2017 שיחק תאודוסיץ' את משחק הבכורה שלו ב-NBA בו קלע 6 נקודות ומסר 6 אסיסטים בניצחון על היריבה העירונית לוס אנג'לס לייקרס. במשחקו השני נגד פיניקס סאנס נפצע תאודוסיץ' ברגלו השמאלית ובכך נעדר ל-22 משחקים רצופים בעונה.
ב-7 בפברואר 2019, לאחר כעונה וחצי עם הקליפרס, שוחרר מהקבוצה.
ב-13 ביולי 2019 חתם בקבוצה האיטלקית וירטוס בולוניה.
נבחרת לאומית.
תאודוסיץ' שיחק בכל הנבחרות הצעירות של סרביה (עד גיל 16, 18 ו-20) ועם כולן זכה באליפויות אירופה, ואף נבחר ל-MVP של אליפות אירופה עד גיל 20 ב-2007.
הוא נכלל בסגל הנבחרת הבוגרת באליפות אירופה 2007, והוביל אותה עד לגמר אליפות אירופה ב-2009, בה גם נבחר לחמישיית הטורניר.
באליפות העולם 2010 בשלב רבע הגמר נגד נבחרת ספרד בשניות הסיום בשוויון 89-89 קלע תאודוסיץ' שלשה אדירה מ-9 מטר ששלחה את נבחרתו לחצי הגמר שם הפסידו לנבחרת טורקיה. לאחר מכן נבחר לחמישיית הטורניר.
הוביל את נבחרתו באולימפיאדת ריו 2016 עד לגמר שם הפסידו 96-66 לנבחרת ארצות הברית.
כולציסטיטיס
אדרכתה
רמנוג'אן
עודד וולקשטיין
עודד וולקשטיין (נולד בשנת 1970) הוא סופר, מתרגם, עורך ספרותי ומבקר ספרות ישראלי.
ביוגרפיה.
וולקשטיין נולד ברמת גן כבן יחיד. גדל ברמת גן ובהוד השרון.
בשנת 2000 קיבל תואר שני בספרות באוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "הזיכרון ביצירותיהם של אבות ישורון ופרנץ קפקא: מודל פסיכו-סמיוטי".
ב-2009 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "חדר המכונות של ההתגלות: הנשגב במודרניזם (פו, פוקנר, אוקונור)".
מאז 2001 הוא מלמד כתיבה יוצרת וספרות בבית הספר קאמרה אובסקורה. לימד בחוג לתורת הספרות הכללית באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב. מלמד ספרות במכללת ספיר.
וולקשטיין תרגם מאנגלית לעברית מספר ספרים, בהם הספר השנוי במחלוקת "כל יום הוא טרבלינקה" והספר גברויות של ריווין קונל, שהוא אחד הספרים המצוטטים ביותר בתחום של לימודי מגדר. עם הספרים שערך נמנים "אמא" מאת ענר שלו, "נזדרובייה" מאת זוסטלומה, "אני אוהַב את כריסטינה" מאת לי קופמן, "המורה" מאת מיכל בן-נפתלי (שזיכה אותה בפרס ספיר לשנת 2016) ו"שפילפוגל, שפילפוגל" מאת מתן חרמוני.
היה חבר מערכת כתב העת "מטעם", ופרסם מאמרים על שירה וספרות במספר עיתונים וכתבי עת, בהם "הארץ" ו"הליקון". כמו מגיש פינה בקול המוסיקה, העוסקת באלמנטים מוזיקליים ביצירות ספרותיות.
משנת 2015 הוא עורך ספרות מקור ב"כתר ספרים".
בשנת 2016 יצא לאור בהוצאת רסלינג ספרו אני אומר לכם שאני מת! - מסה על אדגר אלן פו, המבוסס על פרק מהדוקטורט שלו. בשנת 2017 יצא לאור אוסף מסות שלו בנושאי תרבות בשם משמרת לילה בהוצאת ידיעות ספרים. בשנת 2019 יצא לאור, בהוצאת דביר, רומן פרי עטו, הסבך. הוא פעיל בפרויקט הסיפור הקצר, שבו מתפרסמים תרגומיו והמלצותיו.
וולקשטיין מתגורר בתל אביב, ולו בת מבת-זוגו לשעבר, דפנה רוזנבליט.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו והרצאותיו:
על כתביו:
בבו ואלדס
בבו ואלדס (ספרדית: Bebo Valdés; ) היה פסנתרן, מנצח, מלחין ומפיק מוזיקלי קובני, אביו של פסנתרן הג'אז הקובני צ'וצ'ו ואלדס. ואלדס היה דמות מרכזית בעידן הזהב של המוזיקה הקובנית, סולן שני הרכבי ביג בנד, ואחד מאמני הבית של מועדון טרופיקנה.
ביוגרפיה.
ואלדס נולד בהוואנה בשם רמון אמיליו ואלדס אמארו. הוא התחיל את הקריירה שלו במועדוני לילה בהבאנה בשנות ה-40, והתפרסם בעיקר בזכות הופעותיו הרבות במועדון הקברט טרופיקנה.
בשנות ה-50, היה בין מפתחי סגנון הממבו, וכן פיתח מקצב חדש בשם בטנגה שהתחרה עם הממבו. ואלדס הוא גם דמות חשובה בג'אז הקובה.
בשנות ה-60, עבר למקסיקו יחד עם הזמר שלו רונלדו לה סרי, ולאחר שהות קצרה בארצות הברית וסיבוב באירופה התיישב בסטוקהולם שם חי עד 2007. שם פיתח והפיץ מוזיקה קובנית וג'אז לטיני.
בשנות ה-90 זכה לפרסום רב יותר בזכות קטעי נגינה שלו שהשתתפו בסרטים Calle 54, וEl milagro de Candeal, וכן עקב זכייתו בחמישה פרסי גראמי וכן בעקבות האלבום Lagimas negras (דמעות שחורות) שהוקלט עם דיאגו אל סיגאלה.