החקירה הסתיימה עם ביקורו של סמית באוניית האחות של הטיטניק אולימפיק בנמל ניו יורק ב-25 במאי 1912, שם הוא ראיין כמה מחברי הצוות ובדק את מערכת הדלתות האטומות של הספינה, שהייתה זהה לזו של טיטאניק.
הצגת הדוח והמסקנות.
הדו"ח הסופי הוצג בפני הסנאט של ארצות הברית ב-28 במאי 1912. הדו"ח היה בן תשעה עשר עמודים, 44 עמודים של מוצגים, ו-1,145 עמודים של עדות ותצהירים.
המלצותיה של הוועדה, יחד עם אלה של החקירה הבריטית שהסתיימה ב-3 ביולי 1912, הובילו לשינויים רבים בנעלי הבטיחות של הספינות האמריאיות.
בעקבות הדו"ח נקבע כי על אוניות נוסעים לשאת סירות הצלה בכמות שתספיק כדי לשאת את כל הנוסעים ואנשי הצוות ולערוך אימונים של הורדת הסירות. כמו כן הוחלט ששידורי האלחוט יהיו פעילים 24 שעות ביממה וששיגור זיקוקי תאורה אדומים יתפרש תמיד כאות מצוקה.
בנוסף לכך, לאחר טביעת ה"טיטניק" השתנו הכללים לבניית אוניות: הקירות בין המדורים נהיו גבוהים יותר, ואוניות החלו להיבנות עם דפנות כפולות ואף עם שדרית כפולה, לשם החוזק.
מסקנה נוספת הייתה שניווט הטיטניק בעת שהבחינו בקרחון היה מוטעה. הקצין הורה לנווט להפנות את הספינה אחורה (רוורס) ושמאלה. הניווט אחורה האט מאוד את תנועת הספינה. במקום זאת היה על המלחים לשוט ללא הפניה אחורה, כיוון שבמהירות בה שטו היו מצליחים לחמוק לכל אחד מהצדדים. אפשרות נוספת במקרה הגרוע ביותר, להתנגש בקרחון חזיתית. ההנחה היא שבמקרה זה היה נגרם נזק לחרטום אולם האונייה לא הייתה טובעת.
שנים לאחר האסון חקרו אנשי מקצוע את האירוע כדי לבדוק מי אשם בטביעתה של הטיטניק. לבסוף הגיעו למסקנה כי בניית דפנות האונייה הייתה הגורם המרכזי לאסון: אחד הפטנטים בזמנה היה להכניס סיגי זכוכית אל התערובת ממנה מוכנות המסמרות שחיברו את לוחות הפלדה מהן נבנה גוף האונייה. במקרה של בניית הטיטניק התברר כי הוספו יותר מידי סיגי זכוכית והמתכת של המסמרות הפכה פריכה. עקב ההתנגשות העזה עם הקרחון כשלו המסמרות ולא עמדו בלחצים אשר מסמרות תקניות היו אמורות לעמוד בהן. כך קרה שמרכיב כה זעיר בבניית האונייה גרם לאובדנה.
הצגת הדו"ח האמריקאי לוותה בשני נאומים, אחד מסמית' ואחד מהסנטור איזידור ריינר (הדמוקרטית, מרילנד).
דברי הסיום של ריינר שגררו מחיאות כפיים מהסנטורים הנאספים:
גיסלאין קונאן
גיסלאין אנקלומנדה קונאן (בצרפתית: Ghislain N'Clomande Konan; נולד ב-27 בדצמבר 1995 באביג'אן שבחוף השנהב) הוא כדורגלן איווארי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת סטאד ריימס מליגת העל הצרפתית ובנבחרת חוף השנהב.
קריירת מועדונים.
קונאן החל את הקריירה המקצוענית שלו במימוסאס מליגת העל של חוף השנהב.
ב-28 בינואר 2016 חתם בויטוריה דה גימארייש מליגת העל הפורטוגלית.
ב-1 ביולי 2018 חתם בסטאד ריימס מליגת העל הצרפתית.
קריירה בינלאומית.
ב-4 ביוני 2017 ערך קונאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בהפסד 5-0 לנבחרת הולנד במשחק ידידות.
הוא נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
הצעת מטבע ראשונית
הצעת מטבע ראשונית (באנגלית: Initial Coin Offering; ראשי תיבות: ICO) היא סוג של אמצעי מימון להשקת מטבעות מבוזרים. ההצעה נערכת לרוב במתכונת של מימון המונים אך ייתכנו גם מקרים של הצעות פרטיות אשר אינן פתוחות בפני כלל הציבור. במהלך ההצעה נמכרים המטבעות המבוזרים לידי משקיעים בתור "מטבעות" או "אסימונים" ולעיתים כקופונים אשר ניתנים להחלפה במטבעות עצמם לאחר בנייתם הסופית על גבי הבלוקצ'יין, בתמורה לכסף פיאט או למטבעות מבוזרים אחרים.
פעילות זו עשויה להוות מקור מימון לחברות הזנק חדשות, ומאפשרת להן להימנע מרגולציות המטילות תנאים והגבלות על פעולות גיוס כספים מהציבור, וכמו כן הופכת מתווכים בדמות בנקים ובתי השקעות אשר עלולים לדרוש אחוזים מרווחים עתידיים או כניסה לשותפויות, ללא רלוונטיים.
היסטוריה.
הצעת המטבע הראשונה בעולם נערכה ביולי 2013 והייתה של המטבע מאסטרקוין, האב טיפוס של פרויקט "רילקוין" המוכר כיום בשם טתר, המטבע היציב המוביל בשוק שערכו שקול לדולר האמריקאי. כעבור שנה ערכה רשת אתריום הצעה משלה ובמהלך 12 שעות גייסה כ-3,700 מטבעות ביטקוין אשר היו שווים באותה העת כ-2.3 מיליון דולר.
שיטת הגיוס החלה לצבור פופולריות רבה במהלך שנת 2017; עד אמצע השנה הוקמו לפחות שמונה עשר אתרי אינטרנט שתפקידם היה לנטר הצעות חדשות. השקת מטבע מבוזר בחודש מאי של חברת הדפדפן ברייב גייסה כ-35 מיליון דולר תוך פחות מחצי דקה. אפליקציית המסרים קיק אספה כ-98 מיליון דולר בחודש ספטמבר.
בספירה שנערכה בסוף השנה, נרשמו בממוצע כחמישים הצעות מטבע חדשות מדי חודש, אשר גייסו בסך הכל הון הגבוה פי ארבעים מזה שנאסף אשתקד, כאשר ההצעה הגבוהה ביותר הייתה של המטבע המבוזר פיילקוין, אשר אספה סכום בגובה 257 מיליון דולר, רובו תוך פחות משעה. עם זאת, סך הכסף שנאסף עדיין אינו שקול לשני אחוזים מכלל ההון המגויס בכל שנה על ידי הנפקות ראשונות לציבור.
ביקורת.
בשל המחסור באסדרה בתחום והקושי ביישום פיקוח מרכזי שימשו הצעות מטבע רבות ככלי לביצוע הונאות ורמאויות. פחות מחצי מסך ההצעות שורדות יותר מארבעה חודשים לאחר גיוסן הרשמי.
הוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית הזהירה משקיעים מפני הונאות הדומות להרצת מניות בהן אדם מסוים או גוף עסקי משקיעים מכספם במטבע מבוזר חדש על מנת ליצור עניין ולמשוך משקיעים נוספים, אולם ברגע שהשווי עולה הם מוכרים את חלקם תמורת רווח ומשאירים את אלו שנפלו קורבן עם נכס חסר ערך בידיהם.
סנאפצ'ט, לינקדאין ומיילצ'ימפ הגבילו חברות המשווקות הצעות מטבע ראשוניות על גבי הרשתות שלהן. ג'ימי ויילס, מייסד ויקיפדיה, אמר ב-2017 כי "ישנן הרבה הצעות מטבע ראשוניות שלדעתי הן לא יותר מרמאות מוחלטת, ואנשים צריכים להיזהר מאוד מדברים הקשורים לנושאים האלו".
החברות הסיניות ואיבו, באידו וטנסנט אסרו על פרסומי הצעות מטבע ראשוניות בפלטפורמות האינטרנטי שלהן. כמו כן חברת האפליקציות והאינטרנט היפנית ליין, וחברת יאנדקס הרוסית, החילו איסורים דומים.
הרשות להתנהלות פיננסית בממלכה המאוחדת פרסמה אזהרה על כך שהצעות מטבע ראשוניות הן השקעות בעלות אפיק סיכון גבוה במיוחד, בחלק מהמקרים הן הונאות, ולעיתים רבות אינן מציעות כל הגנה או ביטחון למשקיעים. אפילו במקרים לגיטימיים בהם הכוונה העומדת מאחורי ההצעה אינה זדונית, הפרויקטים הממומנים נמצאים בשלב פיתוח מוקדם מאוד ועתידם הכלכלי טרם ניתן לחיזוי. הרשות האירופאית לניירות ערך ובורסות הזהירה כי הצעות מטבע ראשוניות כרוכות בסיכון כלכלי גבוה והמשקיעים בהן עלולים לאבד את כל כספם.
רגולציה.
מטבעות מבוזרים ונכסים דיגיטליים אחרים הם אמצעים טכנולוגיים המוטמעים על גבי יומן מבוזר המבוסס בבלוקצ'יין, וניתנים לקנייה, מכירה והעברה, בידי כל אדם וללא צורך באישור רשמי, רישום בעלות, או תיווך מידי גוף מרכזי כגון בנק. אמצעי תשלום אלו מועברים בקלות מעבר לגבולות מדיניים וגאוגרפיים. מצב זה מקשה על רגולטורים ורשויות מרכזיות בפיקוח וניטור על בעלות הנכסים האלו ותנועותיהם.
תנודתיות גבוהה במחירי הביטקוין ושוק הקריפטו בדצמבר 2017 הובילה גופים רגולטורים בכל העולם לפעול בנוגע ליישום אסדרה בתחום. הגברת הקצב נבעה במידה מסוימת גם מריבוי מקרים של גניבות דיגיטליות, מניפולציות שוק והרצת מניות.
מדינות העולם מגלות גישות שונות כלפי ענף הבלוקצ'יין, ויחסן משתנה בהתאם לחוקים המקובלים בכל מדינה, ולטבעם של הנכסים הדיגיטליים הספציפיים העומדים בפני המחוקק. קיימות שתי גישות עיקריות מנקודת המבט הרגולטורית: מטבע תשתית ומטבע מגובה.
מטבע תשתית הוא אמצעי התשלום המרכזי של רשת הבלוקצ'יין או כזה המשתמש בה כגוף מארח, וערכו נגזר מיחסי ההיצע והביקוש הנקבעים על פי מחיר האינדקס של כלל הבורסות הסוחרות בו. הדוגמה הקלאסית למטבע מהסוג הזה היא הביטקוין, המכובד על ידי גופים, חברות ואף מדינות כאמצעי תשלום מקובל עבור שירותים או סחורות.
מטבע מגובה הוא יחידה דיגיטלית המייצגת נכס הקיים בעולם שמחוץ לבלוקצ'יין, כגון מטבעות יציבים כמו הטתר או הדאי אשר ערכם מגובה על ידי הדולר האמריקאי. בנקים וגופים מרכזיים אחרים הפנו זה מכבר את מבטם לכיוון המטבעות המגובים בשל הפוטנציאל הטמון בהם ליישור המערכת הכלכלית הממוסדת עם התפתחות העצמאות הטכנולוגית, וקידום פיתוחים חדשים; דוגמה אחת מני רבות היא השקת יחידות כסף דיגיטליות אשר יהיו תחת פיקוח בנקאי.
מצב זה מקשה על יוצרי מטבעות וגופים עסקיים העובדים בתחום להבין באילו מדינות נחשבת פעילותם לחוקית, ועל משתמשים ומשקיעים במטבעות מבוזרים, לדעת אילו רגולציות ותקנות מס חלות על נכסיהם.
אוסטרליה.
הוועדה האוסטרלית לניירות ערך והשקעות פרסמה הצהרה בספטמבר 2017 המספקת הנחיות כלליות לפעילות בתחום הנכסים המבוזרים, והנחתה כי החוקיות של הצעות מטבע ראשוניות תיקבע בהתאם לנסיבות הספציפיות בכל מקרה.
ארצות הברית.
הוועדה לניירות ערך ולבורסות של ארצות הברית רמזה ביולי 2017 כי בסמכותה להטיל חוקים פדרליים על הצעות מטבעות ראשוניות. הוועדה לא הצהירה כי כל המטבעות המבוזרים המושקים ייחשבו מעתה והלאה כניירות ערך, אלא רק מסרה שהחלטות הנעשות בעניין ישתנו בהתאם לנסיבות בכל מקרה ומקרה. באפריל 2019 פרסמה מסמך מנחה הכולל יותר משלושים גורמים אשר עשויים לקבוע האם נכס דיגיטלי נחשב לנייר ערך.
גיברלטר.