SpotMini.
רובוט דמוי כלב בעל חיישני מיפוי המצויד במצלמות מכל הצדדים. ב-11 במאי 2018 מנכ"ל החברה, ד"ר מארק רייברט, אמר כי מתוכננת מכירה של מוצר זה עבור חברות אבטחה החל משנת 2019.
חמי קלירוהי
חמי קלירוהי (בלטינית: Callirrhoe) הם מעיינות חמים הנמצאים ליד החוף המזרחי של ים המלח, כ-2.5 ק"מ מדרום לשפכו לים של ואדי זרקא-מעין ונקראים היום עין-א-זארה. המעיינות היו מפורסמים מאוד בימי קדם, והם נזכרים בספריהם של פליניוס הזקן ויוסף בן מתתיהו, וכן מופיעים במפת מידבא. הראשון שזיהה את המעיינות בעת המודרנית בעין-א-זארה והציע את השם קלירוהי היה הנוסע הגרמני אולריך יאספר זצן ששהה באזור בין 1806 ל-1807.
תיאורים אצל היסטוריונים מהתקופה העתיקה.
יוסף בן מתתיהו כותב על המקום בהקשר עם מחלתו הקשה של הורדוס בערוב ימיו (שנת 4 לפנה"ס) יוסף מתאר כיצד הגיע הורדוס למקום בעצת רופאיו וכיצד יעצו לו הרופאים לטבול בתוך מיכל שמן כדי להקל על סיבלו. בעת הטבילה איבד הורדוס את הכרתו ועבדי המלך חשבו שהוא מת. המלך התעורר מצעקות הסובבים אותו וכאות הוקרה להצלתו חילק כספים לחייליו ומפקדיהם. הטבילה בקלירוהי לא סייעה למצבו והוא מת זמן קצר לאחר מכן.
פליניוס הזקן מתאר את המקום בספרו תולדות הטבע. הוא מתאר מעיינות חמים המצוינים בתכונותיהם הרפואיות והידועים ברחבי העולם הקדמון.
ממצאים ארכאולוגיים.
האתר נחפר בשנים 1985/6. בדו"חות החפירות מתואר האתר כאזור של גנים עם מרחצאות שנבנה בצורה נרחבת בתקופת הורדוס ביחד עם הארמונות ביריחו והמבצר במכוור. באתר התגלה מעגן קטן לסירות ומדרגות המובילות למרחצאות ומבני שהייה למתרחצים. במקום הייתה וילה מפוארת בסגנון הבנייה של ארמונות הורדוס ביריחו ומבני חוות וחלקות לעיבוד חקלאי. לפי הסימנים המקום נהרס ביחד עם הרס מבצר מכוור בשנת 72 לספירה.
לאחר ההרס בתקופת המרד הגדול היה המקום שומם במשך 300 שנה. לפי השרידים הארכאולוגיים המקום היה מיושב בתקופה הביזנטית מאמצע המאה הרביעית לספירה עד המאה החמישית לספירה ושימש כמרחצאות ציבוריות. המקום נהרס סופית בתקופה הערבית.
מפת מידבא.
במפת מידבא מופיע האתר בין הנחלים ואדי זרקא מעין וואדי מוג'יב - נחל ארנון. השם שמופיע הוא חמי קלירואס (Therma Kalliroes), (ראה התמונה לעיל). באזור יש שלושה מבנים עם בריכות או מבנים מהם נובעים המעיינות. מצד שמאל יש מבנה עגול. המבנה השני מימין הוא מרובע עם קשת וממנו יוצא ערוץ מים לים המלח. המבנה השלישי נראה כאילו צמוד לצלע ההר והקשת צמודה לצד הקדמי של המבנה. לידו מימין מעבר לערוץ יש שני עצי תמר.
חיל הנחתים האמריקני
בסיס חיל האוויר המלכותי מאונט פלזנט
בסיס חיל האוויר המלכותי מאונט פלזנט (RAF Mount Pleasent) הוא בסיס טיסה של חיל האוויר הבריטי באיי פוקלנד שבדרום האוקיינוס האטלנטי. הוא הוקם לאחר מלחמת פוקלנד בין בריטניה לארגנטינה ב-1982 על מנת לשפר את ההגנה האווירית על האיים ולהרתיע את ארגנטינה מפני ניסיון נוסף לכבוש אותם. עד היום זהו שדה התעופה החדש ביותר של חיל האוויר המלכותי. הבסיס משמש גם כנמל התעופה הבינלאומי של האיים.
רקע.
לאחר תום מלחמת פוקלנד וכיבוש איי פוקלנד בחזרה מידי ארגנטינה באביב 1982 נדרשה בריטניה להמשיך לקיים הגנה אווירית על האיים מחשש להתקפות אוויר ארגנטיניות נוספות עליהם.
קודם למלחמה החזיק חיל האוויר המלכותי בסיס בשדה התעופה הקטן של העיר סטנלי, בירת האיים. לאחר כיבוש האיים על ידי ארגנטינה שימש שדה התעופה את הארגנטינים ואף הופצץ על ידי מפציצים בריטיים.
עד להכשרת שדה התעופה בסטנלי לשימושם של מטוסי קרב סילוניים נדרש הצי הבריטי להחזיק בקרבת איי פוקלנד נושאת מטוסים משלו ועליה מטוסי קרב מדגם הרייר. שלוש נושאות המטוסים של הצי מילאו את התפקיד בתורנות, אך הדבר יצר קשיים בתחזוקתן, מאחר שהן נדרשו להפליג דרך ארוכה מאוד אל בסיסיהן בבריטניה לשם תיקונים.
בסופו של דבר שוחררו נושאות המטוסים ממשמרתן לאחר שהוארך מסלול הטיסה בשדה התעופה בסטנלי והוצבו בו ארבעה מטוסי קרב מדגם פנטום. עם זאת התברר לממשלת בריטניה שהשדה בסטנלי מוגבל מכדי להוות בסיס קבע להגנה אווירית משמעותית על האיים. לכן החליטה להקים בהם בסיס טיסה חדש לחיל האוויר המלכותי, אשר יאפשר גם תגבור צבאי מהיר של האיים בדרך האוויר במקרה הצורך.
הבסיס.
כאתר להקמת הבסיס החדש נבחר שטח בדרום האי המזרחי, כ-48 קילומטרים מדרום-מערב לסטנלי. הבסיס נבנה במהירות על ידי חברה קבלנית אזרחית, שהתמודדה עם קשיים גדולים בהבאת חומרי הבנייה הדרושים לאתר. הוא נפתח ב-12 במאי 1985 על ידי הנסיך אנדרו, בנה של המלכה אליזבת השנייה (שלחם במלחמת פוקלנד כטייס) והפך למבצעי באופן מלא בשנה שלאחר מכן.
הבסיס משתרע על פני שטח של כחמישה קילומטרים מרובעים ויש בו שני מסלולי טיסה. הוא מהווה יחידה מרכזית של הכוחות הבריטיים באיי דרום האוקיינוס האטלנטי (BFSAI) – מסגרת צבאית של כוחות אוויר, ים ויבשה שהוקמה בעקבות מלחמת פוקלנד כדי לתגבר את הגנת איי פוקלנד ושכניהם ולהרתיע את ארגנטינה מפני ניסיון נוסף לכובשם.
מספר המטוסים המוצבים בבסיס דרך קבע הוא קטן – כעשרים ומטה. מטוסי פנטום הוצבו בו עד 1992 ואז הוחלפו על ידי מטוסי טורנדו, ובשנת 2009 באו במקומם מטוסי טייפון. בנוסף למטוסי הקרב הוצבו בבסיס מטוסי תובלה ותדלוק אווירי וכן מסוקי סי קינג. שוכנות בו גם יחידת נ"מ המצוידת בטילים נגד מטוסים ומרכז תקשורת המספק שירותי פיקוד ושליטה ולוחמה אלקטרונית עבור כל יחידות הצבא, הצי וחיל האוויר של בריטניה המוצבות באיים.
כיום מוצבים בבסיס 1,000 עד 2,000 חיילים, שלרשותם עומד מגוון רחב של שירותי רווחה ובידור. אחד מן המוצבים בו היה הנסיך ויליאם, ששירת בבסיס כטייס מסוק למשך שישה שבועות בראשית שנת 2012. ארגנטינה גינתה את הצבתו באיים - שהייתה גם סמוכה ליום השנה השלושים לפרוץ המלחמה באיים - והגדירה אותה כהתגרות.
נמל תעופה בינלאומי.
בנוסף לתפקידו הצבאי משמש הבסיס גם כנמל התעופה הבינלאומי היחיד של איי פוקלנד (שדה התעופה של סטנלי משמש כיום לטיסות בין האיים בלבד). חברות תעופה קטנות שונות מקיימות ממנו ואליו טיסות אחדות מדי שבוע לבריטניה ולצ'ילה עם חניית ביניים בארגנטינה.
Boston Dynamics
Boston dynamics
BostonDynamics
פרנסואה דמולן דה רושפור
פרנסואה דמולן דה רושפור ׁ(בצרפתית: François Desmoulins de Rochefort, גם
de Moulins de Rochefort או des Moulins de Rochefort, שלהי המאה ה-15 - 1526) היה כומר קתולי צרפתי, מורה, סופר והוגה. היה היועץ והכומר המוודה של לואיז, נסיכת סבויה ושל בתה, מרגריט דה נוואר ומורה אישי של בנה של לואיזה, המלך פרנסואה הראשון. דמולן היה בשנת 1519 ל"גבאי הצדקה הראשי" (grand aumônier) של צרפת. הוא היה אחד הנציגים של ההומניזם הנוצרי ודמות משפיעה בתקופתו.
היה ידיד ושותף התכתבות של ארסמוס מרוטרדם, גיום בידה וז'אן טנו, שהיה גם תלמידו. עשה רבות להפצת ההגות הפילוסופית של תקופתו, בעיקר של הגות ארסמוס.
ביוגרפיה.
פרנסואה דמולן רושפור נולד במשפחת אצילים מחבל פואטו. הוריו היו ז'אן דמולן דה רושפור ולואיז ז'אמן, בת סנדקות של המלך לואי האחד עשר.
אחרי הסמכתו שימש כקנוניקוס בכנסייה סן פייר וסנט רדגונד בעיר פואטייה (1508-1501), אחר כך כאב המנזר הבנדיקטיני סן מסמן במיסי, על יד אורליאן. בשנים 1514-1510 נבחר על ידי לואיזה דה סבואה, להיות מורו האישי (maistre d escolle) והכומר "גבאי צדקה" (1519-1514) של בנה, יורש העצר פרנסואה, לימים המלך פרנסואה הראשון של צרפת, שבאותה תקופה נשא את התואר הדוכס מאנגולם. דמולן לימד את פרנסואה ואת אחותו, מרגריט, לטינית, "היסטוריה קדושה" ופילוסופיה, לרבות על ידי קריאת טקסטים מאת הוגים קדומים כמו אפלטון וגם סופרים והוגים בני התקופה כמו דנטה אליגיירי וג'ובאני בוקאצ'ו. מאוחר יותר התמנה דמולן ליועץ המלך ובשנת 1519 ל"גבאי הצדקה הראשי" של צרפת. ב-25 ביולי 1524 מינה אותו המלך לבישוף של קונדום (מחוז ז'ר) אך בסופו של דבר ויתר על המינוי לטובת אראר דה גרוסול. החל משנת 1524 כיהן כ"פריור" אחראי על המנזר סן-מגלואר בלאון (Lehon) בחבל ברטאניה.
כתבי ידו נחקרו במאה ה-20 על ידי מרי אולבאן ואן-מרי לקוק שאיפשרו את הזיהוי הוודאי של מחברם.
פרנסואה דמולן דה רושפור כתב כעשרים ספרים. לאחרונה חוקרת מטור, שרלוט בונה החלה לפרסם מהדורה מדעית של כל כתביו.
ארסמוס הקדיש לו את ספרו "אקסומולוגזיס". (De modo confitendi)
ספרים.
נועדו
לקריאה נוספת.
Charlotte Bonnet
"Paroles et faits exemplaires antiques dans l’œuvre de François Demoulins de Rochefort : reminiscences et réemplois des figures antiques à l’aube du règne de François ier"
Actualiser le passé : figures antiques du Moyen Âge à la Renaissance
Études réunies par Jean-Claude Mühlethaler et Delphine Burghgraeve.Université de Lausanne, Cemep, 2012.
קישורים חיצוניים.
Abbé Louis Archon - "Histoire ecclesiastique de la Chapelle des Rois de France, P.A.Le Mercier, Paris 1711"
בקובץ Ed.Roseline Claerr, Olivier Poncet "La prise de décision en France 1525-1559" Études et rencontres de l'École de Chartes,Ecole nationale de chartes, 2008 p.65
סיפיווה טשאבאלאלה
לורנס סיפיווה טשאבאלאלה (באנגלית: Lawrence Siphiwe Tshabalala; נולד ב-25 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק כקשר בארזורומספור מליגת העל הטורקית.
קריירה.