באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה בשנת 1995 זכה בולדון בריצת 200 מטר. באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.03 שניות, אחרי דונובן ביילי (9.97 שניות) וברונו סורין (10.03 שניות) שניהם מקנדה ובכך היה לאתלט הצעיר ביותר שזכה במקצוע זה. נוסף לכך, בריצת 200 מטר הוא קבע תוצאה של 20.76 שניות בשלב המוקדמות, אך בשלב רבע הגמר קבע תוצאה חלשה מאוד (21.81 שניות) ולא עלה שלב.
באליפות המכללות שנערכה ביוג'ין אורגון 1996 קבע בולדון בריצת 100 מטר שיא תחרות חדש של 9.92 שניות (השיא הנוכחי). כמו כן, הוא החזיק בשיא המכללות בתוצאה של 9.90 שניות. שיאו נישבר על ידי טרוויס פדג'ט בשנת 2008.
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה בולדון בשתי מדליות ארד. בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.90 שניות, אחרי ביילי שקבע שיא עולם חדש 9.84 שניות ופרנקי פרדריקס מנמיביה (9.89 שניות) ובריצת 200 מטר תוצאה של 19.80 שניות, אחרי מייקל ג'ונסון מארצות הברית שקבע שיא עולם של 19.32 שניות ופרדריקס (19.68 שניות).
אלוף עולם.
בתחרות אתלטיקה שנערכה בשטוטגרט ביולי 1997 קבע בולדון בריצת 200 מטר שיא טרינידד וטובגו חדש של 19.77 שניות והראה שהוא מוכן לאליפות העולם. שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה באתונה, יוון הוא זכה במדליית זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.04 שניות, לפני פרדריקס (20.23 שניות) ולפני קלאודיני דה סילבה מברזיל (20.26 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום החמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.02 שניות, אחרי המנצח מוריס גרין מארצות הברית (9.86 שניות).
בשתי תחרויות אתלטיקה שנערכו בקליפורניה (אפריל) ובאתונה (יוני) בשנת 1998 קבע בולדון את שיאו האישי בתוצאה של 9.86 שניות, שמהווה גם שיא טרינידד וטובגו. לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בקואלה לומפור, מלזיה בשנת 1998 הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא משחקים חדש של 9.88 שניות (השיא הנוכחי), לפני פרדריקס (9.96 שניות) ואובדלה תומפסון מברבדוס (10.00 שניות).
בשנת 1999 השווה שוב בולדון בריצת 100 מטר פעמיים את שיאו האישי (9.86 שניות), אך לאחר מכן ניפצע בשרירי מיתר הברך והחמיץ את אליפות העולם בסביליה אותה שנה. הייתה זו האליפות היחידה שהחמיץ עקב פציעה.
באולימפיאדת סידני (2000) זכה בולדון בשתי מדליות. מדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.99 שניות, אחרי גרין (9.87 שניות) ולפני תומפסון (10.04 שניות) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.20 שניות, אחרי קוסטס קנטריס מיוון (20.09 שניות) ודארן קמפבל מבריטניה (20.14 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 12 בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.92 שניות.
בבדיקת סמים שערך בולדון בתחילת עונת 2001, נמצא בדמו אפדרין. הוא קיבל אזהרה בלבד ללא השעיה וללא סנקציות נוספות, מפני שהיה מצונן וחומר זה נכנס לגופו כשהשתמש בתרופה נגד צינון.
באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה אותה שנה זכה בולדון במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בשיא טרינידד וטובגו חדש של 38.58 שניות, אחרי ארצות הברית (37.96 שניות) ודרום אפריקה (38.47 שניות). בנוסף, הוא סיים במקום הרביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.98 שניות, אחרי גרין (9.82 שניות), טים מונטגומרי (9.85 שניות), וברנרד ויליאמס (9.94 שניות) שלושתם מארצות הברית. בשנת 2005 לאחר שמונטגומרי ניפסל עקב אימרוץ הוא קיבל מדליית כסף במקום מדליית הארד ומדליית ארד נוספת.
ביולי 2002 בולדון נפצע בתאונת דרכים וסבל משבר במפרק הירך ומאז לא חזר על הישגיו, ולא הצליח לרדת מגבול 10 שניות בריצת 100 מטר.
באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיים בולדון במקום ה-10 בריצת 100 מטר בתוצאה חלשה של 10.22 שניות. בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 10.09 שניות ועלה שלב מהמקום החמישי. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 בריצת 4x100 מטר בתוצאה של 38.84 שניות.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים בולדון במקום 42 בריצת 100 מטר, בתוצאה חלשה מאוד עבורו של 10.41 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.60 שניות, אחרי המנצחת בריטניה (38.07 שניות).
חסידות בעלזא
ריכארד ליכטהיים
קורט מינצר
קורט מינצר (בגרמנית Kurt Münzer, נולד ב-18 באפריל 1879 בגלייוויץ, כיום גליוויצה בפולין; מת ב-27 באפריל 1944 בציריך) היה סופר יהודי-גרמני.
קורות חיים.
על פי עדותו שלו, הייתה לו "ילדות של זהב": הוא היה בנם של מאייר ("מוריץ") מינצר (1824-1908), סוחר יהודי-דתי, וקלרה לבית לוויזון (1846-1922), בתו של הרב אברהם לוויזון, שקורט היה קשור אליו במיוחד. ב-1887 עברה המשפחה לברלין, שם השלים מינצר את לימודיו התיכוניים ולמד משפטים, פילוסופיה ותולדות האמנות. מ-1904 ואילך הוא המשיך את לימודיו בציריך, בלי להתמקד במקצוע ספציפי, שם הוא גר עם המחזאי קרל פייגל. באותה התקופה מתועדת גם היכרותו של מינצר עם אריך מיהזם וידידו יוהנס נול (שהיה תקופה מסוימת גם בן-זוגו של מיהזם). בעקבות ניסיון סחיטה תחת איום לחשוף גילויים אישיים נגד מגנוס הירשפלד ובנדיקט פרידלנדר ריצה מינצר עונש מאסר. מיד לאחר עלייתם של הנאצים לשלטון ב-1933 היגר מינצר לשווייץ, שם התגורר בעיקר בברן.
כתיבתו.
כבר ברומן הראשון שלו, "אמנותו של האמן" (1905), הצליח מינצר למצוא לו מו"ל. בשמונה-עשרה השנים הבאות הופיעו יותר מעשרים רומנים, נובלות, מחזות וסיפורים קצרים, שחלקם הודפסו בתפוצה רחבה למדי ורובם עסקו בנושאים הומוסקסואליים. מינצר קידם את פניה של מלחמת העולם הראשונה באסופת שירים פטריוטית ("מעשים וזֵרים, שירים לעת מלחמה", 1914). הרומן "יהודי על הצלב" (1928) חזה מראש את רדיפת היהודים תחת השלטון הנאצי. הצלחתו הגדולה ביותר היה הרומן "אני רעב" (1929) שפורסם בשם העט "גיאורג פינק" ועסק בחברותם של בן עניים יהודי למחצה וחברו לספסל הלימודים, בנו של מנהל בית הספר. אחרי "אני רעב" הוא לא נהנה עוד מהצלחות ספרותיות משמעותיות.
תהילה (סרט, 2009)
תהילה (באנגלית: Fame) הוא סרט אמריקאי מוזיקלי שיצא בשנת 2009. הסרט הוא גרסה מחודשת לסרט משנת 1980 בעל אותו שם. הסרט עוקב אחר חבורת צעירים שהתקבלו לבית הספר לאומניות המשחק והריקוד למשך ארבע שנות לימודיהם.
עלילה.
שנה ראשונה.
התלמידים מגלים שמוריהם ציפו מהם לדעת הכול כבר לפני. גברת קראפט מודאגת מהריקוד של קווין ומתרשמת במהירות מאליס. בכיתת המשחק, ג'ני מרגישה שאינה יכולה להשתחרר כמו האחרים. בכיתת המוזיקה, אדון קרנקטון נותן לוויקטור הערות בזמן שדניס מנגנת בצורה מושלמת. לאחר שכולם רוצים להוכיח את כישרונם הם מבצעים ריקוד ושירה בקפיטריה. באמצע כל הבלגאן דניס בורחת מהרעש ומתיידדת עם מאליק. היא מספרת לו שהוריה חושבים שזה בית ספר מהאליטה הגבוהה ואם ידעו מה היא עושה יוציאו אותה ממנו. אימו קשת היום של מאליק מגלה כי בנה לומד בבית הספר. למרות אי תמיכתה הוא ממשיך ללמוד שם.
שנה שנייה.
בתחילת השנה השנייה תלמידי כיתת הריקוד מבצעים ריקוד וכשמגיע תורו של קווין הוא לא מצליח. ויקטור לא משתלב עם סגנון המוזיקה של מר קרנקטון ומשלב מוזיקה משלו. מאליק מבצע מונולוג על אחותו שמתה. לאחר שהוא מסרב לענות על שאלות נוספות הוא עוזב את השיעור בסערה. דניס שנמצאת בדיכאון מנגנת בפסנתר ומתחילה לשיר כשהיא חושבת שהיא לבד אך לבסוף מגלה שמאליק צפה בה. מאליק וויקטור משכנעים אותה להשתתף באלבומם המשותף שמתוכנן לצאת והיא מסכימה בתנאי שאביה לא יגלה. ניל חובב הקולנוע מגלה התקדמות בתחומו בעזרתה של ג'וי. מרקו יוצא עם ג'ני לדייט. הם אוכלים במסעדה של אביו שם הוא משתכנע לשיר לפניה. במסיבה שנערכת מאליק משמיע את השיר שלהם ומקבל התלהבות מהקהל.
שנה שלישית.
השנה השלישית נפתחת כשג'וי לא מצליחה לקבל תפקידים. ניל נפגש עם מפיק כדי לעבוד על סרט קצר שכתב בעצמו. מרקו וג'ני יוצאים יחד למסיבה שם ג'ני פוגשת את אנדי, בוגר של האוניברסיטה שנחשב לשחקן מוכר. אנדי מבטיח לארגן לה תפקיד ולוקח ממנה מספר טלפון ומרקו שרואה זאת עוזב. ג'ני מבקשת סליחה ואומרת שלא תיצור קשר עם אנדי יותר. מאליק, ויקטור ודניס נפגשים עם מנהל חברת הקלטות שאומר להם שהם טובים אך הוא מעוניין להעסיק רק את דניס. ג'וי מספרת לניל וג'ני שקיבלה עבודה ב"רחוב סומסום". התלמידים יוצאים לשתות עם גברת רואן המורה לפיתוח קול וגורמים לה לשיר. ג'ני נפגשת עם אנדי בכל מקרה ווא מנסה לנצל אותה, היא בורחת ומספרת למרקו. מרקו רב איתה על שהלכה לשם והשניים נפרדים. ניל מגלה שהמפיק שלו שיקר והוא נעלם לו עם הכסף.
שנה רביעית.
השנה הרביעית נפתחת כשקווין מבקש מגברת קראפט לכתוב לו מכתב המלצה והיא טוענת שאינה יכולה כי אינו מוכשר מספיק. בעקבות שיחה זו קווין מנסה להתאבד אך ניצל על ידי ג'ני וג'וי. אליס עוזבת את ויקטור ופורשת מהלימודים כדי לצאת לסיבוב הופעות בינלאומי. ג'וי נאלצת לפוש מהלימודים בגלל שהיא עובדת כל הזמן ברחוב סומסום וציוניה ירדו. ויקטור, מאליק ודניס עורכים הופעה במועדון, הוריה של דניס מופיעים ואביה מתעצבן אך לבסוף מקשיב לה. ג'ני מבקשת סליחה ממרקו והשניים משלימים. לפני טקס הסיום ג'ני נושאת נאום על הצלחה. קווין מספר לג'וי שהוא חוזר לעיר מולדתו ללמד שם ריקוד. כל הדמויות מסיימות את לימודיהם בטקס מהיב חוץ מאליס וג'וי.
אנדרה-פייר ז'יניאק
משפט גיבארד-סטרת'ווייט