בתפקידו ביפן ייצג את צרפת במסגרת המירוץ בינה לבין בריטניה והקיסרות הגרמנית להשגת השפעה בקיסרות היפנית החשובה והצומחת. כן היה חשוב לצרפת לשקם את מעמדה בקיסרות, לאחר שתמכה בשוגונות טוקוגאווה ממנה ירשה קיסרות מייג'י את השלטון. להצלחתו או כישלונו של הצי שהקים ברטן נודע אפקט משמעותי לגבי מעמדה של צרפת ביפן. ניצחונה של יפן בקרב נהר יאלו ב-17 בספטמבר 1894, עליו פיקד האדמירל סוקיוקי איטו מעל סיפון ה"מצושימה", זיכה את ברטן בתהילה והוכיח את צדקת "האסכולה הצעירה". לברטן הוענק אות מסדר השמש העולה.
עם שובו לצרפת התמנה למנהל בית הספר להנדסה ימית (Ecole du Génie Maritime) וב-1895 התמנה למנהל בניין הצי (Directeur des Construction Navales) בדרגת מהנדס ראשי (ingénieur général). ב-1903 התמנה לחבר המכון של צרפת.
מלחמת רוסיה–יפן והצגת ספינות הפרה-דרדנוט הפכו את "האסכולה הצעירה" למיושנת כבר ב-1905. בסופו של דבר היפנים לא היו מרוצים מביצועי סדרת מצושימה והעבירו לאחר המלחמה עם רוסיה את בניין הצי שלהם לבריטניה.
ב-1931 קרא הצי הצרפתי סיירת קלה על שמו.
Sabotage (אלבום)
Sabotage הוא אלבומה השישי של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור ביולי 1975.
הקלטות.
הלהקה החלה בהקלטות לאלבום באולפני "Morgan Studios" שבלונדון. חברי הלהקה היו באותו הזמן שקועים בבעיות משפטיות רבות עם מנהלם לשעבר. שם האלבום "Sabotage", שבאנגלית פירושו "לחבל" או "לפגוע", סימל את הקשיים והסיבוכים שהיו מנת חלקה של הלהקה. כפי שאמר מאוחר יותר טוני איומי: "חשנו כי 'פגעו בנו לאורך כל הדרך, וקיבלנו אגרופים מכל הכיוונים'" ("sabotaged all the way along the line and getting punched from all sides"). איומי אף ייחס את סגנונו הכבד ועצבני של האלבום לבעיות של הלהקה שהשפיעו לדבריו על הסאונד.
סגנון האלבום.
"Sabotage" הוא אלבום משופע סגנונות, אך בלתי אופייני ל"בלאק סבאת'" באופן בולט. שיריו נעים בין יצירות הבי מטאל כבדות במיוחד, כגון "Hole in the Sky" ו-"Symptom of the Universe", לשירים רכים והתנסויות מוזיקליות ופסיכדליות, כגון "Supertzar" ו-"(Am I Going Insane (Radio". גם אלבום זה, כקודמו, מכיל נגינה בסינתיסייזר.
השיר "Symptom of the Universe" הוא אחד הנודעים של הלהקה, והתפרסם בהשפעתו הרבה על סגנון עתידי שייקרא ת'ראש מטאל, ונחשב כשיר שניבא את הז'אנר והוא הדוגמה הראשונה והמובהקת לסגנון.
בשיר "Supertzar" הובאה "המקהלה הפילהרמונית של לונדון" על מנת לבצע קולות רקע בשיר.
השיר "The Writ" שכתב אוזי אוסבורן, מדבר אודות תסכולו של אוסבורן ממנהלם לשעבר פטריק מיהאן, איתו הסתבכו משפטית לאחר שפוטר. בשיר תוקף אוסבורן בצורה בוטה את מיהאן בפרט ואת תעשיית המוזיקה בכלל.
הצלחה וביקורות.
האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבריטי, ולמקום ה-28 במצעד האמריקאי והצליח היטב במכירות.
האלבום קיבל ביקורות חיוביות. מבקר המוזיקה המוזיקה בילי אלטמן ממגזין הרולינג סטון (מגזין שנודע כמבקר חריף ביותר של הלהקה), שיבח את האלבום וכתב בביקורתו: "'Sabotage' הוא לא רק האלבום הטוב ביותר של הלהקה מאז Paranoid, אלא אולי הטוב ביותר שלה אי פעם". סטיב יואי מאתר Allmusic היה מתון יותר בביקורתו וכתב כי "הכימיה הקסומה, שיצרה אלבומים מיוחדים כל כך כגון "Paranoid" ו-Vol. 4, החלה להתפוגג". עם זאת, העניק לאלבום 4.5 כוכבים מתוך 5. גם הרנן מ. קמפבל (Hernan M. Campbell) מאתר Sputnikmusic קילס את האלבום וכתב: "'Sabotage' הוא באמת אלבום מהנה, וייזכר כאחד מהטובים של "בלאק סבאת'". זהו אלבום שחייב להישמע על ידי כל חובב הבי מטאל, וזאת ללא ספק תהיה חוויית שמיעה שתמלא את הזמן באופן ראוי".
רשימת השירים.
כל השירים נכתבו על ידי להקת "בלאק סבאת'"
פורט קולינס
פורט קולינס (באנגלית: Fort Collins) היא בירת מחוז לרימר במדינת קולורדו שבארצות הברית. בעיר מתגוררים כ-150,000 תושבים והיא העיר הרביעית בגודל אוכלוסייתה בקולורדו. העיר שוכנת על גדות נהר קש לה פודר, במרחק של כ-105 קילומטרים מדנוור, בירת קולורדו.
היסטוריה.
בקרבת המקום בו נמצאת העיר כיום היה מוצב של צבא ארצות הברית שהוקם בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-19 כדי להגן על נתיבים באזור מפני התקפות של תושבים ילידים מהאזור. ב-1864 המוצב נהרס בשיטפון ומפקדו פנה לקולונל ויליאם קולינס, שהיה מפקד מבצר באזור ויומינג, והאחרון הציע לו להקים מבצר שיחליף את המוצב במרחק כמה קילומטרים ממקום המוצב. המבצר הוקם מאוחר יותר באותה שנה ונקרא על שמו של קולינס.
מיד לאחר הקמת המוצב התחילו להגיע אנשים שהתיישבו סביבו. המבצר הוצא מכלל שימוש ב-1867. ב-1872 הוקמה בפורט קולינס מושבה חקלאית שהביאה לגידול משמעותי באוכלוסיית העיר.
העיר הצליחה להמשיך ולהתפתח בשנות ה-30 של המאה ה-20 אף על פי שסבלה מהשפל הגדול ומבצורת קשה במקביל. לאחר מלחמת העולם השנייה האוכלוסייה בעיר גדלה מאוד והיא שגשגה.
חינוך.
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם גם אוניברסיטת המדינה של קולורדו, שהיא גם אחד המעסיקים הגדולים ביותר בעיר.
תחבורה.
את פורט קולינס משרת נמל התעופה פורט קולינס-לאבלנד, הנמצא במרחק של כ-17 קילומטרים דרום-מזרחית למרכז העיר. בעבר היה נמל נוסף לתעופה כללית בשם נמל התעופה פורט קולינס דאונטאון, אך הוא נסגר ב-2006.
בעיר פועלת מערכת אוטובוסים עם למעלה מתריסר קווים, ובנוסף יש קווים לערים אחרות באזור. יש תכנון להקים בעיר מערכת אוטובוסים מהירה.
רשימת מחוזות ויסקונסין
פורט קולינס (קולורדו)
יומן השומן
יומן השומן (באנגלית: My Mad Fat Diary) היא סדרה דרמה-קומית בריטית, אשר שודרה לראשונה בערוץ E4 הבריטי ב-14 בינואר 2013. הסדרה מבוססת על הספר "My Fat, Mad Teenage Diary" שנכתב על ידי ריי ארל.
עונתה השנייה של הסדרה החלה ב-17 בפברואר 2014 והסתיימה ב-31 במרץ 2014. בישראל הסדרה משודרת ב HOT3.
העונה השלישית של הסדרה עלתה לאוויר בבריטניה ביוני 2015.
הסדרה הייתה מועמדת לפרס ה-BAFTA.
עלילה.
העלילה מתרחשת בסטמפורד, לינקולנשייר בשנת 1996, ועוקבת אחר סיפורה של רייצ'ל (ריי) ארל, נערה בעלת עודף משקל, אשר יוצאת מבית חולים פסיכיאטרי בו שהתה 4 חודשים. היא מחדשת את קשריה עם חברתה הטובה ביותר קלואי, אשר לא מודעת למצבה הנפשי של ריי ולבעיית התדמית העצמית שלה. ריי מספרת לקלואי שנפשה בצרפת במהלך ארבעת החודשים האחרונים, ומנסה למנוע ממנה ומחבריה - איזי, ארצ'י, צ'ופ ופין את האמת. בהמשך הסדרה אנו עדים לסיפור אהבה הנרקם בינה לבין פין ולהתנסויות הראשונות שלה עם המין השני, תוך כדי התמודדות עם ההפרעות הנפשיות שלה וההתגברות על הפחדים שלה.
ביקורות.
עונתה הראשונה של יומן השומן קיבלה תשואות אוניברסליות. כתב "הגרדיאן" סם וולסטון, קרא לה "דרמה נפלאה - כנה וכואבת, אמיתית ומאוד מצחיקה",והמשיך- "הופעתה של שרון רוני כדמות הראשית היא טבעית, חסרת מאמץ ואמינה לחלוטין; היא צריכה לזכות על כך במשהו." העיתון הבריטי" The Stage "קרא לה "דרמה-קומית שבאמת עונה על הקריטריונים של שני הז'אנרים."
תחנת הרדיו האמריקאית "WBEZ "בשיקגו, אילינוי- קראה לסדרה "תוכנית הטלוויזיה הטובה ביותר בה אתם לא צופים."
עונתה השנייה של הסדרה זכתה לביקורות חיוביות גם כן.
הברביזון החדש
"הברביזון החדש" היא קבוצת אמניות שפועלת בישראל החל משנת 2010.
אודות הקבוצה.
הקבוצה נוסדה בקיץ 2010 וחברות בה חמש ציירות ילידות ברית המועצות לשעבר שעלו לישראל בשנות ה-90 (מלבד נטליה זורבובה שעלתה ב-2004).
שם הקבוצה חוזר אל אסכולת ברביזון הצרפתית מאמצע המאה ה-19, אשר אמניה וביניהם הציירים ז'אן-בטיסט קאמי קורו, תאודור רוסו, ז'אן-פרנסואה מילה ואחרים, פעלו באזור הכפר הצרפתי ברביזון, וציירו את הטבע בחיק הטבע - En plein air, תוך צעידה לקראת תנועת הריאליזם. יציאתם של אמני אסכולת הברביזון אל החוץ לא הייתה יציאה לשם עצמה אלא כחלק מהתנגדות לציור הרומנטי והנאו-קלאסי בן התקופה, והיא נושאת אמירה בעלת תוקף חברתי.
בדומה לאסכולה הצרפתית, גם ציירות "הברביזון החדש" מבקשות לבטא ביקורת ועמדה חברתית. דבר זה בא לידי ביטוי במפגשי ציור חוץ מרוכזים שעורכות הציירות במקומות שונים אשר מכתיבים באופן ישיר את תוכן ציוריהן, ובהם: רהט, המחאה החברתית בשדרות רוטשילד, "צעדת המיליון" במסגרת המחאה החברתית בישראל 2011, שכונת עג'מי ביפו, שכונת נווה שאנן בתל אביב, קיבוץ ברעם, שכונת ניצנה בבת ים, מחנה הפליטים הפלסטינים דהיישה ליד בית לחם, העיר התחתית בחיפה, בסיס שריון של צה"ל בנגב, שוק באר שבע, מתקן חולות שבנגב והפגנות המסתננים האפריקאים בתל אביב, התחנה המרכזית הישנה של תל אביב, התחנה המרכזית החדשה של תל אביב היישוב הבדואי חורה ועוד.
סנטה אנה (קליפורניה)
סנטה אנה (באנגלית: Santa Ana) היא מושב המחוז והעיר השנייה המאוכלסת ביותר במחוז אורנג' שבקליפורניה. העיר נוסדה בשנת 1869 וממוקמת בסמוך לנהר סנטה אנה, כ-16 קילומטרים מזרחית לאוקיינוס השקט. העיר היא חלק מאזור המטרופולין של לוס אנג'לס.
לפי מפקד התושבים שנערך בשנת 2010 חיו בעיר 324,528 תושבים. מעל לשלושה רבעים מתושבי היישוב ממוצא היספני.
היסטוריה.
לפני הגעת האירופים, שבטים אינדיאנים התיישבו באזור. ב-1 בנובמבר 1776 החלה התיישבות מקסיקנית בסביבת העיר. האזור עבר לשלטון ארצות הברית בשנת 1848, לאחר מלחמת ארצות הברית–מקסיקו. לאחר מכן החלו מהגרים אזרחי ארצות הברית להגיע לאזור. ההתיישבות בעיר עצמה החלה בשנת 1869 וההתיישבות הוכרזה בעיר בשנת 1886. באותו העשור הוקם קו רכבת העובר בעיר.