בתחום הכלכלי הסיעה תפעל למלגה מלאה לחיילים משוחררים (לוחמים ותומכי לחימה), הסרת המע"מ על רכישת דירה ראשונה, הוזלת עלויות הבנייה בפריפריה ויצירת מקומות תעסוקה בגליל ובנגב. כמו כן, "סיעת עוצמה לישראל תפעל להגברת התחרות ההוגנת במשק וביטול מונופולים, תוך שמירה על האינטרסים הכלכליים של ישראל וחיזוקם".
בתחומי החוק והמשפט תפעל הסיעה להפרדת התביעה הכללית ממוסד היועץ המשפטי לממשלה, שינוי האופן המקובל כיום של בחירת שופטים ו"אכיפת חוק השוויוניות על כל אזרחי ישראל בכל המישורים, כגון: תשלומי ארנונה ומיסים, חוקי בנייה ותחבורה וכדומה" כאשר ההצהרה האחרונה מכוונת בעיקר כלפי ערביי ישראל, שלפי הסיעה המדינה נמנעת מלאכוף עליהם את החוק בגלל פחד ממהומות אלימות.
היסטוריה.
רקע.
עוצמה לישראל התבססה על שתי התארגנויות פוליטיות שחברו יחד לריצה משותפת. פרופסור אריה אלדד היה חבר הכנסת מטעם מפלגת מולדת (במסגרת האיחוד הלאומי) משנת 2003 עד 2008, אז פרש והקים את התקווה - מפלגה ציונית לאומית, שבראשה עמד בבחירות 2009. מפלגת התקווה התמודדה ב-2009 במסגרת האיחוד הלאומי, רשימה שהוקמה מחדש בסמוך לבחירות לאחר ניסיון איחוד כושל בין מולדת, תקומה והמפד"ל במסגרת חדשה שנקראה הבית היהודי. האיחוד הלאומי, שאז כלל את תקומה, מולדת, ארץ ישראל שלנו והתקווה, קיבל 4 מנדטים ואלדד נבחר מטעמה לכנסת.
בראש ההתארגנות השנייה עמדו מיכאל בן ארי וברוך מרזל, שני אישים המזוהים עם הימין הרדיקלי בישראל. מרזל ובן ארי היו קשורים בעבר עם סיעת כך, ובהמשך רצו יחד לכנסת ברשימת חרות - התנועה הלאומית של מיכאל קליינר (2003) ועצמאית במסגרת חזית יהודית לאומית בראשות מרזל (2006), אך בשני המקרים לא עברו את אחוז החסימה. ב-2009 הקימו ברוך מרזל והרב שלום דב וולפא את מפלגת ארץ ישראל שלנו וד"ר מיכאל בן ארי נציגו של ברוך מרזל הוצב בראש נציגיה ברשימת האיחוד הלאומי ונבחר לכנסת. מרזל עצמו לא התמודד בבחירות אלו.
הקמה.
במהלך הכנסת השמונה עשרה הודיעו נציגי מפלגת "תקומה" בסיעת "האיחוד הלאומי", יעקב כץ (כצל'ה) ואורי אריאל, על כוונתם לרוץ במשותף עם הבית היהודי (המפד"ל), זאת מבלי להתייעץ עם שאר חברי סיעתם.
לאחר שהיה ברור שאמצעי הגישור לא מועילים הודיעו ראש מפלגת "התקווה" פרופסור אריה אלדד וראש מפלגת "חזית יהודית לאומית" ד"ר מיכאל בן-ארי, שיחד עם ברוך מרזל ואיתמר בן-גביר החליטו לפרוש ממפלגת "ארץ ישראל שלנו", על ריצה ברשימה משותפת בשם "עוצמה לישראל". בראש הרשימה המשותפת הוצב ח"כ פרופסור אריה אלדד ("התקווה"), אחריו ח"כ הד"ר מיכאל בן-ארי וברוך מרזל ("חזית יהודית"), אריה קינג ("התקווה") ואיתמר בן-גביר ("חזית יהודית"). לאחר המקום הרביעי דורגו לסירוגין נציג מרשימת ממפלגת "חזית יהודית" לכנסת ולאחריו נציג מרשימת מפלגת "התקווה" לכנסת.
ב-19 בנובמבר 2012 אושרה בקשת אלדד ובן-ארי מוועדת הכנסת להתפלג מהאיחוד הלאומי ולהקים את סיעת עוצמה לישראל.
הבחירות לכנסת ה-19.
הרשימה לא נכנסה לכנסת התשע עשרה מאחר שזכתה ב-66,840 קולות (1.76% מסך הקולות), 9,000 קולות פחות מאחוז החסימה, שעמד על 2%.
דימיטריוס איפסילנטיס
יעקב רובינוביץ
יעקב רובינוביץ (נולד ב-6 בספטמבר 1947) הוא מדען ישראלי, שהיה ראש המעבדה לרובוטיקה וייצור משולב מחשב בטכניון.
ביוגרפיה.
יעקב רובינוביץ נולד בלודז' שבפולין ב-6 בספטמבר 1947. בשנת 1957 עלה לישראל, בעליית גומולקה. הוא בוגר הנדסת תעשייה וניהול בטכניון. בין השנים 1969–1973 היה מנתח מערכות בכיר בממר"ם ומנתח מערכות בכיר בקונטרול דאטה (ישראל). הוא ניהל צוות תוכנת תעשייה (בשנים 1973-1983) ובתחילה עבד בתע"א, שם פותחה תוכנת Enterprise resource planning) MRP).
הוא התקין את תוכנת Cyber Manufacturing Management System-CMMS לניהול תעשייתי שפותחה בחברה, ברחבי העולם (דרא"פ, הולנד, ארצות הברית ואוסטרליה).
בשנת 1987, בסיום לימודי הדוקטורט שלו באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, כיהן במשך שנה כפרופסור אורח במחלקת הנדסת תעשייה באוניברסיטה זו. בשנת 1988 שב לישראל והצטרף למחלקה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון. עמד בראש המעבדה לרובוטיקה וייצור משולב מחשב בטכניון, אותה גם הקים.
בין השנים 2003–2004 לימד הנדסת תעשייה ורובוטיקה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2005 פרש פרישה מוקדמת מהטכניון עקב מחלה.
ד"ר רובינוביץ פרסם ספרים ומאמרים בתחומו. הוא היה חבר הוועדה של תוכנית הלימודים במדעי הטכנולוגיה של המינהל למדע ולטכנולוגיה במשרד החינוך.
רובינוביץ נשוי לנורית, אב לשלושה וסב לנכדים. בעבר התגורר במשמר השבעה.
דימיטריוס אפסילנטי
קטרינה הקדושה
קטרינה מאלכסנדריה
בית הכנסת בעזה
חגורה שחורה
חגורה שחורה היא דרגה במספר אמנויות לחימה אסייתיות, לרוב מקורן ביפן. דרגה זו ניתנת לאחר מעבר מבחן באמנות הלחימה, ולעיתים ישנם קריטריונים נוספים. לרוב, החגורה השחורה היא הדרגה הגבוהה ביותר שאליה ניתן להגיע, והיא מייצגת רמה גבוהה של מיומנות. היא מסמלת את מעבר החניך אל דרגה בה הוא יכול להפוך למורה. אמנויות לחימה שונות, שבהן נהוג לתת לתלמידים ותיקים חגורה שחורה הן: קרטה, ג'ודו, איקידו, איאיידו היפניות, טאקוונדו הקוריאנית וכן בקרב מגע ישראלי.
ג'יגורו קאנו, מייסד הג'ודו הגה את השימוש בחגורות שחורות, כדי להבדיל את החניכים שהגיעו לדרגת הדאן לאלו שלא. החגורות השחורות הראשונות הוענקו בשנת 1883. קאנו העניק בתחילה רק חגורות לבנות, חומות ושחורות. ב-1900,לאחר כניסת הג'ודוג'י החלו להשתמש בחגורות הצבעוניות הסטנדרטית שקיימות עד היום.
דרגה יחסית.
למרות החשיבות הרבה של החגורות השחורות באמנויות לחימה שונות, קיימים פערים במשך הזמן להגיע לחגורה השחורה.
באמנות לחימה אחת, יכול לקחת שלוש שנים להגיע לחגורה השחורה, בעוד באמנות לחימה השנייה יכול לקחת עשר שנים ויותר.
ההכשרה לחגורה שחורה קפדנית יותר מחגורות שחורות, ומבחני ההעברה קשים יותר.
סוגי הדאן בג'ודו.
בג'ודו יש 5 דאנים כל דאן מורכב מ 10 נקודות.
יש שני דרכים להרוויח נקודות:
עוד דרך להרוויח נקודות, זה ללכת לתחרויות אם מנצחים בתחרות מרוויחים 2 נקודות, ואם מפסידים מרוויחים נקודה אחת.
אחרי שיש לכם עשר נקודות, עוברים לדן שמעל הדן שאתם בו עכשיו.
דרגות אחרי חגורה שחורה.
אחרי חגורה שחורה יש בג'ודו חגורה לבנה-אדומה שמקבלים מדן שש, ואחריה חגורה אדומה שחלק מבתי הספר מעניקים בדאן 9 או 10.
למרות קבלת החגורה האדומה-לבנה או האדומה הג'ודוקא ממשיך להשתמש בחגורה השחורה בתחרויות.
אם כך החגורה הלבנה-אדומה והאדומה משמשות לאירועים ולטקסים.
שאר החגורות בג'ודו וסדרן.
זה הסדר: לבנה, לבנה-צהובה, צהובה, צהובה-כתומה, כתומה, כתומה-ירוקה, ירוקה-כחולה, כחול, כחול-חום, חום, חום-שחור, שחור.
וכמובן אחרי זה יש לבנה-אדומה, אדומה.
מהחגורה הכתומה-ירוקה מתחיל דבר הנקרא קאטה, קאטה היא מין מבחן, המשמש בג'ודו למעבר בין חגורה אחת לשנייה.
כמובן שלא רק בג'ודו משתמשים בקאטה, משתמשים בקאטה גם באמנויות לחימה נוספות.
משמעות החגורה השחורה בקרטה.
קבלת החגורה השחורה בקראטה, מסמנת מהפך ברמת הרצינות של התלמיד, וכוללת רישום בארגון הבין-לאומי שהמועדון שייך אליו.
בקרטה ובכללי באמנויות לחימה אחרות, האימונים מתחילים להיות קשים יותר ויותר מרגע קבלת החגורה השחורה.
כמובן מרגע קבלת החגורה התלמיד נחשב לתלמיד ממש
לפני חגורה שחורה בקרטה.
לפני החגורה השחורה בקרטה יש רמות הנקראות קיו שמשתמשים בהם לפני החגורה השחורה בדומה לאייקידו הדרגות מתחילות גם כאן מקיו 10 ויורדות עד קיו אחד.
עוד נקודת דמיון בדרגות זה שבקרטה יש "בתי ספר" שמתחילים מקיו 10 ויש כאלה שמתחילים בכלל מקיו 6 ואז יורדים עד לקיו 1.
לרוב ככל שהדרגה גבוהה יותר כך לוקח יותר זמן להגיע אליה.
אחרי החגורה השחורה בקרטה.
אחרי החגורה השחורה מתחילים ברמות הדאן. מתחילים מדאן 1 ואז דאן 2 ואחרי דאן 3 התלמיד יכול להיות כבר סנסאי ולהתחיל ללמד אחרי את אומנות הקראטה.
אחרי המעבר לרמות הדאן התלמיד מתחיל להתאמן יותר ברמה המנטלית ופחות ברמה הפיזית.
בנוסף אחרי המעבר לדאן התלמיד נחשב לתלמיד בכיר.
משמעות החגורה השחורה בטאקוונדו.
בטאקוונדו, המעבר לחגורה שחורה הוא קשה ביותר, ומסמן מעיין הבדלה בין הלוחם בעל הדרגה השחורה, לבין הלוחמים שעדיין מתפסים בסולם הדרגות.
מי שיש לו חגורה שחורה, נחשב ללוחם מן השורה.
חגורה שחורה באייקידו.
באייקידו אפשר לקבל חגורה שחורה, אחרי שישים ימים של אימונים שלאחריהן הלוחם הולך להיבחן אצל המורה.
חוץ מזה אייקדו שונה מאוד מאמנויות לחימה אחרות המתבססות על כוח מתפרץ או על מסת שריר אלה על הכוח של מי שנגדך.
כלומר באייקדו לומדים לנתב את הכוח של המתקיף נגדו לרוב הלחימה נגמרת בכך שהיריב מרותק לקרקע בלי יכולת לזוז.
סוגי דרגות באייקידו.
באייקידו בשונה מאמנויות לחימה אחרות, הדרגות נראות שונה, זה בא לידי ביטוי בכך שהדרגות לא מסומנות כ-לבן, צהוב, כתום, ירוק וכו...
אלה כ- קיו.
ילדים מתחלים מדרגת קיו 10 ויורדים עד קיו 1.
יש כל מיני שיטות לספירת דרגות, לדוגמה יש כאלה שמתחילים מקיו 6.
אבל לעומת זאת יש שמתחילים מקיו 5.
אחרי שמגיעים לקיו 1, מתחילים בסוגי הדאן, דאן 1 דאן 2 דאן 3 דאן 4 אחרי דאן 4 בשביל לעבור לדאן 5 צריך המלצה מהמאסטר או מראש השיטה.
ואז אפשר להמשיך עד דאן 8 (רמת דאן 9 ודאן 10 לא מוענקות כבר)
חשיבות החגורה השחורה בקרב מגע.
בקרב מגע, יש חשיבות רבה לחגורה השחורה, כי היא מסמנת מעבר לרמה הגבוהה בידע שיש לך ובכוח שיש לך.
החגורה מסמנת, שיש לך משמעת עצמית מאוד גבוהה ויכולות מנטליות טובות.