באותו זמן משכנעים דודיו של קספר את דוקטור הארווי לצאת איתם לשתות בירה. הארווי משתכר וברוב התלהבות פותח את הדלת של הבר כדי להגיע למקומות נוספים ואז צונח מראש הסלע הגבוה עליו ממוקם הבר, אל מותו.
לאחר העלמה של קריגן מעופף דוקטור הארווי לתוך המעבדה כרוח רפאים וגורם לקספר לפנות את מקומו במכונה עבורו. כשקספר מסביר כי קאט זקוקה לאביה יותר מאשר לו.
דוקטור הארווי שב לחיים, מחבק את ביתו ושולח אותה ליהנות במסיבה עם חבריה.
במסיבה יושבת קאט בצד, כיון שאף אחד לא מזמין אותה לרקוד. ובאותו זמן, מתגלית לעיניו של קספר העצוב, אמה של קאט, בדמות מלאך שומר ומודה לו על הקרבתו. בתמורה לכך היא מעניקה לו הגשמת משאלה חלקית ומשיבה אותו לחיים למשך הערב, עד השעה עשר. קספר, בדמותו האנושית כילד נאה (דבון סאווה) יורד במדרגות לאולם הריקודים ומזמין את קאט לרקוד עמו. במהלך הריקוד הוא מזכיר לה משפטים שאמר שגורמים לה להבין שהוא קספר. והיא מחבקת אותו ורוקדת עמו.
אמה של קאט נגלית גם לבעלה, ג'יימס הארווי, משוחחת עמו על גידול ביתם ונפרדת ממנו.
כשהשעון מכה עשר מנשק קספר את קאט ובמהלך הנשיקה הוא שב להיות רוח רפאים וכשהוא פותח את פיו לדבר נבהלים כל האורחים ונמלטים מהאחוזה בצעקות.
קאט, אביה וקספר נותרים לבדם ואז מצרף אליהם דוקטור הארווי בחיוך את שלושת הדודים הלבושים כנגני להקה ומנגנים וקאט ואביה רוקדים יחד.
צוות השחקנים.
בסרט מופיעים גם בהופעות קצרות רודני דיינג'רפילד, קלינט איסטווד ומל גיבסון בתפקיד עצמם, דן אייקרוד כריימונד סטנץ ודון נובלו כאב גואידו סרדוסי. זלדה רובינשטיין הייתה אמורה לשחק שוב בתפקידה מסדרת הסרטים פולטרגייסט אבל הסצנה נחתכה.
ביקורות.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות. ה"טיים אאוט לונדון" תיאר אותו כ"סרט אינטימי וחביב". רוג'ר איברט העניק לו שלושה מתוך ארבעה כוכבים, מכנה אותו כ"ביצוע טכני, הוא מרשים ומבדר ויש בו אפילו פילוסופיה קטנה ושובת לב."
משחקם של ביל פולמן וכריסטינה ריצ'י קצר שבחים, במיוחד בהתחשב בסצנות שבהן הם מתקשרים עם הרוחות ובהן פולמן וריצ'י שיחקו למעשה מול אף אחד וללא ממלאי מקום לדמויות.
על משחקה של קתי מוריארטי נמתחה ביקורת. בווראייטי אמר שהיא יצרה "קרואלה דה-וויל עלובה". מבקרים רבים גם חשו שאריק איידל, הקומיקאי הנערץ, לא ניצל את כישוריו לגמרי בתפקיד חסידה המתרפס של מוריארטי.
חלק מהמבקרים גם הרגישו שזו הייתה טעות עבור הסרט ליצור קומדיה עם קריקטורות לצד נושאים רציניים של מוות.
בסך הכל היה הסרט הצלחה אדירה בקופות. פותח במקום הראשון במהלך סוף השבוע של יום הזיכרון וגורף 16,840 דולר במהלך שלושת הימים הראשונים שלו ב - 2,714 הקרנות, בממוצע 6,205 דולר לכל אחד. במשך ארבעה ימים הוא גרף 22,091,975 דולר, בממוצע 8,140 דולר לכל הקרנה. הוא נשאר במקום הראשון בסוף השבוע השני שלו, גרף 13,409,610 דולר נוספים והגיע לשיא של 38,921,225 דולר. הוא החזיק מעמד והוצג במשך כל הקיץ וסיים בסכום כולל סופי של 100,328,194 דולר בארצות הברית וזכה להצלחה גדולה עוד יותר בעולם, בהכנסה של 187,600,000 דולר. ההכנסה הכללית ברחבי העולם הגיעה ל - 287,928,194 דולר מול התקציב של 55 מיליון דולר, מה שהופך אותו להצלחה מסחרית גדולה.
אצטדיון פריץ ואלטר
אצטדיון פריץ ואלטר הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בקייזרסלאוטרן שבגרמניה. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה. האצטדיון היה אחד מהמגרשים אשר אירחו את גביע העולם בכדורגל שנערך בגרמניה בשנת 2006.
האצטדיון נקרא על שמו של פריץ ואלטר, ששיחק בקייזרסלאוטרן לאורך כל שנות הקריירה שלו ושימש כקפטן נבחרת גרמניה בכדורגל שזכתה במונדיאל 1954.
בשנת 2002, לקראת גביע העולם 2006, הורחב האצטדיון ושופץ. טרם השיפוצים הייתה תכולתו של האצטדיון 38,500 מקומות, ואילו אחריו יכול האצטדיון להכיל עד 48,500 צופים. השיפוץ נעשה בעלות של 76.5 מיליוני אירו.
פריץ וולטר שטדיון
ויילון סמית'רס
קארל קארלסון
סימור סקינר
מילהאוס ואן האוטן
קראסטי הליצן
הרשל שמויקל פנחס ירוחם קראסטופסקי (באנגלית: Herschel Shmoikel Pinchas Yerucham Krustofski) המוכר כקראסטי הליצן (Krusty the Clown) הוא דמות בסדרת הטלוויזיה המצוירת האמריקנית "משפחת סימפסון". הוא מדובב על ידי השחקן דן קסטלנטה. קראסטי מנחה תוכנית ילדים אשר אהובה על בארט וליסה, שם הוא מציג בדיחות ומתיחות וסדרת אנימציה קצרה ומצחיקה בשם "המופע של איצ'י וסקראצ'י". קראסטי לפעמים נתפס כציני, מותש ומעשן כבד אשר מביך את עצמו בעסקי השעשועים. הוא הפך לדמות הכי מפורסמת ב"משפחת סימפסון" שלא שייכת למשפחה עצמה.
קראסטי נוצר על ידי היוצר מאט גריינינג. קראסטי מבוסס על ראסטי ניילס, ליצן טלוויזיוני מעיירת הולדתו של גריינינג.
ביוגרפיה.
קראסטי הליצן נולד בשם הרשל שמויקל פנחס ירוחם קראסטופסק ב"לואר איסט סייד" של ספרינגפילד והוא הבן של הרב היימן קראסטופסקי. היימן לא רצה שקראסטי יגשים את חלומו ויהפוך ליצן, ותחת זאת דחק בו ללמוד בישיבה. אולם קראסטי ערך מופעי סלפסטיק בלי לספר לו. יום אחד הופיע באיפור כבד בכנס רבנים שבו נכח אביו; אחד המשתתפים התיז עליו מי סודה וחשף את פניו, לתדהמתו של היימן. הליצן עזב את העיירה והרחיק נדוד. שנים רבות לאחר מכן התפייסו קראסטי ואביו (בפרק שהיה מחווה ברורה ל"זמר הג'אז") תודות לבארט וליסה.
בפרק "היום אני ליצן", גילה קראסטי שמעולם לא נערכה לו בר מצווה ובזכות ליסה הוא החליט לעשות בגיל מבוגר עם אביו בתור רב.
בפרק "Clown in the Dumps", הפותח את עונה 26, מת היימן קראסטופסקי במהלך שיחה עם בנו. מות אביו השפיע על קראסטי ובאותו הפרק הוא הודיע על פרישה מהטלוויזיה.
עד העונה השישית קראסטי גר ברחוב סנטר מס' 534 והמספר החם שלו הוא 1-909-6855696. באמצע עונה זו שוחד על ידי מר ברנז בפסטיבל סרטים ועבר לבית גדול יותר באזור העשיר.
הפקה.
יצירה.
קראסטי הופיע לראשונה ב"המופע של קראסטי הליצן" ששודר במופע של טרייסי אולמן, הוא הופיע לראשונה ב-15 בינואר 1989. קראסטי נוצר על ידי היוצר מאט גריינינג. קראסטי מבוסס על ראסטי ניילס, ליצן טלוויזיוני מעיירת הולדתו של גריינינג.
דמותו של קראסטי היא למעשה הומר סימפסון עם שיער ובגדי ליצן, גריינינג אישר את הדבר. קראסטי לובש תמיד את בגדי הליצן שלו וזאת הוחלט לאחר דיונים לקראת עליית הסדרה. למרות זאת, בכמה מן הפרקים הראשונים בסדרה נראים פניו הרגילות של קראסטי.
יהדותו של קראסטי.
בפרק "כמו אבא, כמו ליצן", נודע לראשונה כי קראסטי הוא יהודי. מי שדיבב באותו הפרק את אביו של קראסטי, ג'קי מייסון, זכה מאוחר יותר בפרס על הדיבוב. בנוסף, בפרק "היום אני ליצן" חגג קראסטי בר מצווה. עם אלו, בפרק "היה היה פעם בספרינגפילד" התחתן קראסטי חתונה לפי המנהג היהודי. בפרק "הדת של הומר" קראסטי אסף תרומות מתושבי ספרינגפילד למען ארגון "אחוות הליצנים היהודים", לאחר ש-75 ליצנים יהודים נהרגו בסופות טורנדו.
ביקורת.
דן קסטלנטה זכה פעמים רבות בפרס אמי על דיבוב לדמות. מבקרי טלוויזיה רבים אומרים כי קראסטי הוא אחת מהדמויות האהובה ביותר בסדרה. ב-2003 נכלל קראסטי בתערוכה מיוחדת לבדרנים יהודים במוזאון היהודי בניו יורק.
אצטדיון ריאסור
האצטדיון העירוני ריאסור (בספרדית: Estadio Municipal de Riazor) ובקיצור אצטדיון ריאסור, שמשנת 2017 ידוע בשם אבנקה-ריאסור (בספרדית: Abanca-Riazor) מטעמי חסות, הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר לה קורוניה שבספרד ומשמש את קבוצת הכדורגל דפורטיבו לה קורוניה. האצטדיון מכיל 32,660 מקומות. משחק הבכורה באצטדיון התקיים ב-28 באוקטובר 1944 במשחק בו ארחה דפורטיבו לה קורוניה את ולנסיה. ב-6 במאי 1945 נערך לראשונה משחק בינלאומי באצטדיון, בין נבחרת ספרד לבין נבחרת פורטוגל, אשר הסתיים בתוצאה 4-2 לטובת הספרדים. האצטדיון אירח שלושה משחקים במסגרת מונדיאל 1982, לקראתם הוא עבר שיפוץ במהלכו הוקטנה קיבולת האצטדיון ל-29,000 מקומות בלבד. האצטדיון עבר שיפוץ נוסף בין השנים 1995 ו-1998.
בשנת 2003 הציג נשיא מועדון דפורטיבו לה קורוניה, אוגוסטו סזאר לונדואירו, דגם של אצטדיון הריאסור החדש שתוכנן על ידי האדריכל פיטר אייזנמן.
אסטדיו ריאזור
אצטדיון פיינורד
אצטדיון פיינורד, הידוע גם בכינויו De Kuip (בתרגום חופשי מהולנדית: הגיגית), הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בעיר רוטרדם שבהולנד. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת פיינורד המשחקת בליגת העל ההולנדית, וכאחד המגרשים המארחים את משחקיה של נבחרת הולנד. האצטדיון אירח עד היום מעל 150 משחקים בינלאומיים של הנבחרת הלאומית, הראשון שבהם נגד נבחרת בלגיה ב-2 במאי 1937.
באצטדיון פיינורד התקיים גמר הטורניר של יורו 2000 אותו אירחו הולנד ובלגיה במשותף. האצטדיון אירח את משחק הגמר של ליגת האלופות פעמיים (1972 ו-1982), את משחק הגמר של גביע אירופה למחזיקות גביע שש פעמים (1963, 1968, 1974, 1985, 1991 ו-1997), ואת משחק גמר גביע אופ"א פעם אחת (2002).
יאקוב פרידריך פריס
יאקוב פרידריך פריס (בגרמנית: Jakob Friedrich Fries) (23 באוגוסט 1773 - 10 באוגוסט 1843) היה פילוסוף, מתמטיקאי ופיזיקאי גרמני.
קריירה אקדמית.