כל אדם בגיר בעל כשירות המבין את המשמעות של מתן ייפוי כוח מתמשך רשאי למנות מיופה כוח אחד או יותר, וכן למנות מיופה כוח מחליפים. על מיופה הכוח להיות בגיר וכשיר, ולענייני רכוש, אינו יכול להתמנות אם הוא פושט רגל או לקוח מוגבל חמור. כמו כן לא ימונה מי שיש בינו לבין הממנה זיקה של טיפול, ייצוג או תלות במקרים שנמנים בחוק. אדם אינו רשאי להתמנות מיופה כוח ליותר משלושה אנשים.
הממנה רשאי לקבוע שמיופה הכוח יהיה זכאי לשכר בעבור ביצוע תפקידו. שכר שישולם מנכסי הממנה ובשיעור שקבע הממנה. תכליתו של התיקון לחוק היא לאפשר חלופה למינוי אפוטרופוס, וקביעת מנגנון של שמירה על כבודו וככל הניתן גם על עצמאותו, פרטיותו, חירותו וזכויותיו של נותן ייפוי הכוח המתמשך.
תוקפו, אם לא הוגבל בבחירת נותן ייפוי הכוח, בלתי מוגבל בזמן ועד מות הנותן, אך בכל 3 שנים חייב האפוטרופוס הכללי לשלוח הודעה לממנה ובה תזכורת ושאלה האם הוא מעוניין להמשיך.
קבלת החלטות נתמכת.
במסגרת מנגנון קבלת החלטות נתמכת מתמנה תומך החלטות, תומך החלטות הוא אדם הממונה לצורך סיוע למי שמתקשה בקבלת החלטות ובביצוע פעולות משפטיות. פעמים רבות אנשים אינם זקוקים למישהו שיחליט עבורם, אלא הם צריכים עזרה בקבלת ההחלטות. תומך ההחלטות אינו מחליף את שיקול דעתו של הנתמך בשיקול דעתו שלו, אלא מסייע לנתמך וכך שומר על עצמאותו ועל וזכות ההחלטה שלו. זאת בניגוד לאפוטרופוס, שבמקרים רבים מקבל את ההחלטה במקום לעזור לאדם להגיע להחלטה בעצמו. יש צורך לבחון האם האדם יכול לקבל מישהו שתפקידו יהיה תומך בקבלת החלטות. תומך ההחלטות מסייע לנתמך ומעניק ליווי ותמיכה בקבלת החלטות.
דוגמה מבריאות הנפש, במסגרת סל שיקום, ישנם מלווים אשר עוזרים לאדם פגוע הנפש בקבלת החלטות בנושאים כגון: סידורים חשבונאים, החלטות על מקום מגורים ועוד, אך כל זה לא במקומו, כי אם בשיתוף פעולה אתו.
ניתן להפסיק את יחסי התמיכה על ידי הודעה חד צדדית של הנתמך שהוא אינו מעוניין בהמשך תמיכתו של התומך.
שימוש באמצעי זהירות כלליים.
החלופות המוצעות לאפוטרופסות בתחום הכלכלי נחלקות לשלושה תחומים: מקרקעין, בנקאות וחוזים. במקרים רבים, באמצעות שימוש באמצעי זהירות אלה, ניתן להימנע ממינוי אפוטרופוס ולהגן על הפעולות הכלכליות של אנשים הזקוקים להגנה.
מנהל השנה ב-NBA
פרס מנהל השנה (נקרא גם: מנהל העונה) בליגת ה-NBA (באנגלית: NBA Executive of the Year Award) הוא פרס המוענק למנהל (ג'נרל מנג'ר) המצטיין של העונה. הפרס הוענק לראשונה בעונת ומאז הוא מוענק כל שנה בסיום העונה הסדירה. בחירת המנהל המצטיין נעשית על ידי הצבעה בה משתתפים 30 המנהלים של הליגה, המנהל שזכה במספר הקולות הרב ביותר זוכה בפרס.
מאז הושק, חולק הפרס ל-28 מנהלים שונים. ג'רי קולנג'לו, המנהל הראשון של פיניקס סאנס, הוא היחיד שזכה בפרס ארבע פעמים. בוב באס, ויין אמברי, בוב פרי, סטן קסטן, ג'רי קראוס, ג'ף פיטרי, ג'רי וסט, בראיין קולנג'לו, בוב מאיירס ואר. סי. ביופורד זכו בפרס פעמיים. לארי בירד, פט ריילי, פרנק ליידן ורד אאורבך זכו הן בפרס מנהל העונה והן בפרס מאמן העונה. לארי בירד זכה בפרס מנהל העונה בעונת , ובכך הפך לראשון שזוכה בתואר שחקן העונה, מאמן העונה ומנהל העונה. בעונת זכה לראשונה מנהל שאינו יליד ארצות הברית, מסאי יוג'ירי מניגריה, מנהלה של דנוור נאגטס.
רבי העשיל
רחוב טברסקאיה
רחוב טברסקאיה (ברוסית: Тверска́я у́лица) הוא הרחוב הראשי של העיר מוסקבה, בירת רוסיה.
היסטורית, שימש הרחוב כדרך עליה נסעו קיסרי רוסיה מפטרבורג אל הקרמלין, כאשר הדרך הייתה עוברת בעיר טבר, על שמה קרוי הרחוב. בשנות ה-30, בתקופה הסובייטית, הורחב הרחוב במבצע הנדסי מורכב ומרבית הבניינים ההיסטוריים הוזזו למקומם הנוכחי, אחרים נהרסו ובמקומם נבנו בתים בסגנון סטאליניסטי, אשר מאפיין את הרחוב של היום. בשנים האחרונות נבנו ברחוב מספר בניינים, אך הקו האדריכלי של הרחוב וסגנונו נשמר. כמעט כל בניין ברחוב בעל חשיבות היסטוריה ועליו תלוי לוח המציג אישים חשובים אשר התגוררו בו. בקרבת הקרמלין שוכן בניין המלון "נציונל" – מלון מפורסם עוד מהימים שלפני המהפכה, מלון ריץ-קרלטון הסמוך לו הוא בניין נובורישי, המייצג כבר את התקופה העכשווית ונחשב לאחד המלונות היקרים בעולם, בניין הטלגרף בהמשך הרחוב מייצג את המעבר מאדריכלות המודרנית לקונסטרוקטיביזם המאפיין את שנות ה-20 של המאה הקודמת. ברחוב נמצא גם בניין העירייה, עוד מבנה בעל משמעות חשובה לתושבי העיר, כאשר מול בניין העירייה בכיכר טברסקאיה פלושאד ניצב פסלו של יורי דולגורוקי – הנסיך הרוסי מהמאה ה-12, הנחשב למייסד העיר מוסקבה.
רחוב טברסקאיה נחשב לאחד הרחובות היקרים ביותר בעולם, החנויות, המסעדות והמשרדים השוכנים במקום מהווים סמל סטטוס ל"מעמד הגבוה". הרחוב גם משמש כציר מרכזי באירועי החג של העיר. הרחוב נסגר לתנועה בחגים החשובים, אשר הופך אותו למדרחוב. גם מצעדי יום הניצחון עוברים בטברסאיה, הכולל את נסיעתם של כלי נשק וטנקים של הצבא הרוסי.
הרחוב מצטלב עם סמטת סטולשניקוב, בה ממוקמים בוטיקים רבים.
האראלד הראשון, מלך דנמרק
האראלד "כחול השן" גורמסון (בנורדית עתיקה: Haraldr blátǫnn Gormsson; בדנית: Harald Blåtand Gormsen; 935 לערך - 985 או 986) היה מלך דנמרק (משנת 958) ונורווגיה (בשנים 970-974). השליט הראשון של דנמרק שהוטבל לנצרות וגרם להתנצרות ממלכתו.
שלטונו.
האראלד היה בנו של גורם הזקן, מלך דנמרק והוא ירש את התואר עם מותו ב-958.
תקופתו הייתה תקופה של שלום יחסי בדנמרק. ב-960 הוטבל לנצרות על ידי נזיר ממוצא קלטי בשם פופו. בשנים 945 ו-963 סייע האראלד לרישאר הראשון, דוכס נורמנדיה במלחמותיו בסאמלאנד (אזור מחוז קלינינגרד של ימינו). עם הירצחו של מלך נורווגיה האראלד אפור-הגלימה, בשנת 970 לערך, השתלט האראלד גם על הכתר הנורווגי. בשנת 974 הפסיד לאימפריה הרומית הקדושה בקרב דנווירגה (Danevirke, בשלזוויג-הולשטיין של היום) והכתר הנורווגי הועבר לשליטת אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
הסאגות הנורדיות מתייחסות להאראלד בדרך כלל בשלילה, כשליט חלש שנכנע לטוען-לכתר שוודיה סטיירביורן פעמיים. פעם אחת כאשר אולץ לתת לו צי ספינות ואת בתו ת'ירה ופעם שנייה כאשר מסר את עצמו למלך שוודיה כבן ערובה, יחד עם צי נוסף עליו פיקד ואז הפנה לו עורף ושבר את ההסכם איתו ערב קרב מכריע באופסלה.
האראלד הקים מבצרי-טבעת בטרלבוג (Trelleborg) ובורינג (Borrering) באי שלן, נונבקן (Nonnebakken) באי פין, פירקט (Fyrkat) בצפון יוטלנד ואגרסבורג (Aggersborg) ייתכן שגם מבצר טרלבורג בסקונה (דרום שוודיה) הוקם על ידיו. כולם בעלי מבנה מעגלי מושלם ומחולקים לארבעה רבעים למגורים ומחסנים. עוד מיוחסת לו הקמת הגשר העתיק ביותר בסקנדינביה והצבת האבן הגדולה ביילין.
האראלד נהרג במרד שהובל על ידי בנו ויורשו סוון הראשון, מלך דנמרק ונקבר בקתדרלת רוסקילדה.
על האבן הגדולה ביילין כתב:
הכינוי "כחול-השן".
הכינוי "כחול השן" (ממנו נגזר שם תקן התקשורת הניידת בלוטות') מוזכר לראשונה בכרוניקה של רוסקילדה משנת 1140. כאשר ההסבר המקובל הוא שפירוש המילה "כחול" בהקשר זה פירושה "כהה", כלומר להאראלד הייתה עששת בשן שגרמה לה להיות כהה. פירוש אחר נועץ את ההסבר בחיבתו של המלך לאוכמניות שצבעו את שיניו בכחול. השערה אחרת היא שהפירוש אינו קשור לשן אלא ללבוש הכחול, היקר באותה עת, שנהג האראלד ללבוש ומכאן הכינוי.
דבורה מורג
דבורה מורג (קובלסקי נולדה ב-1949) היא אמנית רב תחומית היוצרת בתחומי המיצב, הפיסול והציור.
ביוגרפיה.
דבורה מורג נולדה בנחלת יהודה, להורים ניצולי השואה. בוגרת תואר שני בביולוגיה בהצטיינות באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע, לאחר מכן למדה במדרשה לאמנות ברמת השרון.
ב-1996 הציגה תערוכת יחיד ראשונה בשם "דיוקן עצמי" (של אמנית נחמדה), בגלריה קונסטנט, רמת-גן. בתערוכה זו הדיוקן הנשי נבחן לאור ייצוגים שונים של הדימוי הנשי בחברה האזרחית ובתרבות, באמצעות יציקות פוליאסטר של ראש האמנית.
בשנים שלאחר מכן התמקדה מורג בנושאים שבין מבט לנראות, האור כחומר וכמטפורה וביחס שבין האור והחשיכה כפי שבא לידי ביטוי בתערוכה ב-1997 – "קודם רואים חושך – עבודות אור", מוזיאון אשדוד.
בין השנים 1993 ל-1999, מורג ניהלה דיאלוג אמנותי עם האמנית החוזרת בתשובה נחמה גולן. דיאלוג זה כלל מפגשי עבודה משותפים תוך בחינת היחסים בין האני והאחר, תוך התייחסות לנושאים שקשורים בזהות: פמיניזם, דת ודור שני לשואה בחברה הישראלית בכלל ובאמנות הישראלית בפרט. תוצאת המפגשים הייתה הקמת קבוצת דיון בנושאים פמיניסטיים. כמו כן נערכה אוצרות משותפת של נושאים שהופיעו בעבודותיהן בנפרד. "מאוזן" 1996, "מאוזן 1", מיטות באמנות הישראלית, בית האמנים ת"א. "מאוזן 2", מוזיאון ערד.
בשנים הבאות יצרה האמנית במקביל את סדרת העבודות "אריזה משפחתית", סדרת "פליטת פה" והסדרה "קו לקו".
בין השנים 2000–2007 יצרה מספר מיצבים בסדרה "אריזה משפחתית". העבודות נוצרו כתגובה לביקור בתערוכה הרטרוספקטיבית של ג'וזף בויס (Joseph Beuys) באירופה ובתשובה לבויס. העבודות בסדרה זו כוללות אובייקטים שנעטפו בבדי יוטה ופשתן גס ונתפרו ידנית, במהודק על גבי האובייקט.
העבודות עוסקות בהשפעת השואה על החיים בישראל. הסדרה כללה מיצבים, ביניהם: "תמונת נוף", גלריה נחשון 2002, קיבוץ נחשון. ו "שולחן ערוך", 2005 בגלריה קלישר, תל אביב. עבודה שמתייחסת לנוכחות ולהיעדר שולחן האוכל במרחב המשפחתי. המיצב 2007, "דברי הימים", גלריה עירונית כפר-סבא.