בשנת 2022 היא הייתה שגרירת STIP IT יחד עם עוד שלושה אנשים בשבוע נגד בריונות. עם השיר "Diamant" שכתבה בעצמה - מאלבומה השני - היא הוציאה את סינגל הסולו השני שלה כשיר קמפיין נגד בריונות.
בספטמבר 2021 היא השתתפה בתוכנית "Love For Music" ששודרה באביב 2022 בערוץ VTM.
בשנת 2022 החלה להשתתף בתוכנית המציאות הבלגית "הזמר במסכה" בתור "גברת חתלתולה" וזכתה במקום הראשון בגמר.
דיסקוגרפיה.
אלבומים.
2021: Vuurwerk
סינגלים.
2020: Vergeet de tijd (עם רג'י, פלטינום)
2020: Vechter (עם רג'י, פלטינום)
2021: Vuurwerk (פלטינה כפולה)
2022: Diamant (זהב)
2022: Lift U Up / Hou Vol (מתוך "Love Fore Music")
2022: Beter zo (מתוך "Love Fore Music")
ארתור בטרבייב
ארתור אסילבקוביץ' בטרבייב (ברוסית: Артур Асильбекович Бетербиев; נולד ב-21 בינואר 1985) הוא מתאגרף רוסי-קנדי מקצועי ממוצא צ'צ'ני המתחרה בקטגוריית משקל קל כבד.
ארתור בטרבייב נולד בשנת 1985 בחסוויורט למשפחה צ'צ'נית. הוא התחיל להתאמן באגרוף בגיל 11. בשנת 2001 הוא השתתף לראשונה בתחרות בינ-לאומית בוזכה במקום השלישי. בשנת 2006 הוא עבר להתאמן למגניטוגורסק ובאותה שנה זכה במדליית כסף באליפות רוסיה.
בשנת 2007 הוא השתתף באליפות העולם וזכה במקום השני (הפסיד לאבוס אטוייב. בשנת 2008 הוא השתתף במשחקים האולימפיים והגיע לשמינית הגמר בלבד. בשנת 2009 הוא זכה באליפות העולם. בלונדון 2012 בטרבייב הגיע לרבע הגמר. בשנת 2013 הוא עבר לקנדה ועבר לאגרוף מקצועי.
בין המקצוענים בטרבייב הוא אלוף העולם הנוכחי במשקל קל כבד של IBF (2017-הווה), WBC (2019-הווה, ניצח את אולכסנדר גבוזדיק), ו-WBO (2022-הווה).
בטרבייב ידוע במיוחד בעוצמת האגרוף יוצאת הדופן שלו, לאחר שניצח את כל הקרבות המקצועיים שלו בנוקאאוט או בעצירה.
סימפוניה מס' 35 של מוצרט
הסימפוניה מס' 35 ברה מז'ור, K.385, הידועה גם בשם סימפונית האפנר, הולחנה על ידי וולפגנג אמדאוס מוצרט ב-1782. הוא הוזמן על ידי משפחת האפנר, משפחה בולטת בזלצבורג, לרגל האצילות של זיגמונד האפנר הצעיר. אין לבלבל את הסימפוניה של האפנר עם סרנדת האפנר בת שמונה פרקים"," יצירה נוספת שמוצרט כתב בהזמנת אותה משפחה ב-1776.
רקע.
הסימפוניה של האפנר לא התחילה את חייה כסימפוניה, אלא כסרנדה שתשמש כמוזיקת רקע להאצלת זיגמונד הפנר. משפחת מוצרט הכירו את ההאפנרים דרך אביו של זיגמונד האפנר, זיגמונד הפנר האב, שהיה ראש עיריית זלצבורג ועזר להם בסיורים הראשונים באירופה. האפנר האב נפטר בשנת 1772, אך המשפחות נותרו בקשר. ב-1776 הזמין האפנר הצעיר סרנדה לכבוד חתונתה של אחותו, מארי אליזבת האפנר עם פרנץ חאווייר ספאט. יצירה זו הפכה לסרנדת האפנר , שהצליחה כל כך, שכאשר התקיים טקס האצולה של האפנר הילד, היה זה טבעי שמוצרט נקרא לכתוב את המוזיקה לרגל המאורע. הבקשה לכתוב מוזיקה הגיעה למעשה דרך אביו של מוצרט ב-20 ביולי 1782. למרות שלמוצרט לא היה זמן פנוי. הוא שקד על היצירה. לא רק שהוא לימד בתור מורה, אלא שהוא גם נאלץ לארגן מחדש את הפרטיטורה של האופרה שלו החטיפה מן ההרמון, לפני 28 ביולי לפי בקשה מהמו"ל. בנוסף לדרישות אלו, נישואיו המוצעים לקונסטנצה ובר היו מאוימים במספר סיבוכים, כולל מעבר דירה. למרות זאת, מוצרט עבד על המוזיקה, ושלח אותה קטע אחר קטע לאביו. על פי עדויות היסטוריות, בהחלט ייתכן שמוצרט לא עמד בתאריך היעד של אביו להשלמת המוזיקה. מה שהוצג בטקס היה מן סונטה עם שלושה פרקים. מאוחר יותר עיבד מוצרט את המוזיקה הזו למה שאנו מכירים כיום כסימפוניית האפנר.
עיבוד היצירה לסימפונייה.
בסוף דצמבר 1782 החליט מוצרט להציג באחד הקונצרטים קטעי מוזיקה מתוך מה הלחין. לאחר שביקש מאביו לשלוח שוב את הפרטיטורה של היצירה, מוצרט נדהם מאיכותה, לאור העובדה שהיא הולחנה תוך זמן קצר כל כך. הוא החל לעבוד על ביצוע מספר שינויים בתמונה על מנת להמיר את היצירה החדשה של האפנר לסימפוניה של האפנר. מוצרט גם נתן "ל"סימפוניית האפנר צליל מלא יותר על ידי הוספת שני חלילים ושני קלרינטים קטע כלי נשיפה מהפרק הראשון והאחרון. חלקי הנשיפה הנוספים הללו אינם קטע מלודי חדש בעבור התזמור, אלא פשוט הכפלה של אוקטבות בתוך כלי הנשיפה.
הסימפוניה של "הפנר", כפי שמוצגת גם היום, קיבלה את ההופעת הבכורה שלה ב-23 במרץ 1783 בתיאטרון בורגתיאטר של וינה. בקונצרט, מוצרט הציג כמה מיצירותיו, אלתר כמה אחרות ולבסוף השמיע את סימפוניית האפנר. לפי המסופר, זו הייתה הצלחה גדולה באותו ערב.
כתב היד של היצירה והחתימה המקוריים של מוצרט נמצא כעת בארכיון של ספריית ומוזיאון מורגן בניו יורק.
תזמור.
העיבוד התזמורתי לסימפוניה כולל 2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים, שני בסונים, 2 קרנות יער, 2 חצוצרות, טימפני, כלי מיתר וקשת.
חינוך באסטוניה
מערכת החינוך באסטוניה מחולקת לארבע רמות הכוללות את החינוך הקדם-יסודי, חינוך יסודי, על-יסודי וגבוה. מערכת החינוך האסטונית מורכבת ממוסדות חינוך ממלכתיים, עירוניים, ציבוריים ופרטיים. ישנם כיום 589 בתי ספר באסטוניה.
במבחן פיז"ה בשנת 2018, השיגו בני ה-15 באסטוניה את התוצאות הטובות ביותר באירופה. בקריאה הם דורגו במקום ה-5 בעולם, במתמטיקה במקום ה-8 בעולם ובמדעים במקום הרביעי.
היסטוריה.
בשנת 1583, תחת השלטון הפולני, הוקם בטרטו בית-ספר ישועי וכן הוקם בעיר סמינר מתרגמים. הפעילות של בית הספר ושל הסמינר הופסקו ב-1629, כשטרטו נכבשה על יד שוודיה.
האוניברסיטה הראשונה הוקמה בדרפט בימי השלטון השוודי בשנת 1632 ושפת הלימודים הייתה גרמנית. היא נסגרה לאחר סיפוח האזור להאימפריה הרוסית ונפתחה מחדש בשנת 1802.
במחצית השנייה של המאה ה-17 הוקמו באסטוניה בתי ספר עממיים (folk-schools) במטרה ללמד קרוא וכתוב בשפה המקומית, כדי שהתלמידים יוכלו לקרוא את התנ"ך בשפתם. בשנת 1897 79.9% מתושבי אסטוניה ידעו קרוא וכתוב, רמה גבוהה בהרבה מהממוצע באימפריה הרוסית. בשנת 1920 נקבע חוק חינוך חובה לשש כיתות יסוד. בשנים 1959-1963 הורחב חינוך החובה לשמונה כיתות, ובשנים 1968-1988 לתשע כיתות. גם תחת שלטון ברית המועצות היה שפת הלימוד אסטונית וספרי הלימוד הוכנו באסטוניה על ידי מחברים אסטונים. דגש רב הושם באסטוניה, באותה תקופה על לימוד שפות זרות, אומנויות ומוזיקה.
מבנה.
בשנת 2005–2006, מתוך 601 מוסדות חינוך כלליים, בהם למדו 173,822 תלמידים, 31 נוהלו על ידי המדינה, 33 היו פרטיות והשאר היו בניהול הרשויות המקומיות. בשנת 2013–2014, קטן מספר המוסדות ל-544, בעקבות קיטון מספר התלמידים ל-135,392. 30 מהמוסדות אז היו בבעלות המדינה ומספר המוסדות הפרטיים עלה ל-47. שיעור התלמידים בבתי ספר פרטיים עלה מ-2.5% ל-5.1%.
בנוסף היו בשנת 2014 40 בתי ספר מקצועיים, 29 מהם נוהלו על ידי הממשלה ו-8 מהם היו פרטיים.
בנוסף לתקצוב בתי ספר פרטיים, החוק מחייב את הרשויות המקומיות לשלם עבור התלמידים שמתגוררים בתחומם את התקצוב הממוצע שהם מתקצבים את תלמידיהם בבתי ספר שהם מנהלים, גם כשהם לומדים בבית ספר של רשות מקומית אחרת.
למנהלים בבתי ספר באסטוניה יש אוטונמיה נרחבת. הם חופשיים להעסיק ולפטר מורים, לקבוע את שכרם כל עוד אינו יורד מסף מינימום הנקבע על ידי המדינה, לקבל תרומות ולהרוויח כסף מהשכרת מבנה וציוד בית הספר.
מימון.
על פי דו"ח ה-OECD משנת 2016, ההוצאה על חינוך באסטוניה נעה בין 5-6% מהתל"ג ומעל 98% ממנו הוא ציבורי. ההוצאה לתלמיד באסטוניה עומדת על בין 64%-82% מההוצעה הממוצעת במדינות ה-OECD.
השלטון המקומי מוציא בין 35-38% מתקציבו על חנוך. החינוך הקדם יסודי ממומן במלואו על ידי השלטון המקומי. עבור החינוך היסודי, התיכוני והחינוך המיוחד מקבלות הרשויות המקומיות תקציבים ייעודיים עבור משכורות מורים, הכשרת מורים, ספרי לימוד וארוחות. בתי הספר הפרטיים מקבלים תקצוב זהה לבתי הספר הציבוריים, והם יכולים לגבות בנוסף שכר לימוד. התקצוב הזהה לבתי הספר הפרטיים הוא בתקציב המגיע מהממשלה ובנוסף, החל משנת 2011, חלה על הרשויות המקומיות החובה לתקצב בתי ספר פרטיים באופן דומה לתקצוב שהם נותנים לבתי ספר ציבוריים.
התקציב הניתן על ידי ממשלת אסטוניה לבתי הספר, הציבוריים והפרטיים, הוא לפי מספר התלמידים הלומדים בהם, אך גם לפי שיקולים אחרים, על מנת לאפשר תקציב סביר לבתי ספר באזורים כפריים מעוטי תלמידים.
קפטורינוס
קפטורינוס (שם מדעי: Captorhinus; מילולית: "אף שתופס") הוא סוג של חולייתן נכחד שהתקיים במשך הפרם שלפני 299 עד 251 מיליון שנה מזמננו. היה זה אולי מראשוני הזוחלים בעולם, הקרוב במראהו לדו-חיים והמאובנים שלו התגלו באזורים רבים, ביניהם באוקלהומה, טקסס, אירופה, הודו, ברזיל וזמביה.
סוג זה תואר בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ מגולגולת שהתגלתה בטקסס והשתייכה למין "Captorhinus aguti". קופ תיאר את הסוג בשמו עקב מבנה הלסת העליונה הפונה מעלה, לכאורה כדי לתפוס טרף (מילולית: "captor" - ללכוד בלטינית, "rhinus" - אף ביוונית). בהמשך סוג זה קיבל שמות נרדפים שונים שזוהו כסוגים נפרדים, ביניהם: "Bayloria", "Eocaptorhinus", "Hyponous", "Hypopnous", ו-"Paracaptorhinus".
זוחל זה הגיע לאורך 30 ס"מ, עם גולגולת באורך 7 ס"מ והיה בעל מראה של דו-חיים כמו הלפוספונדילים והוא היה בעל מבנה לטאי בעל גוף שטוח ורגליים בעלות מפרקים פשוטים שהיו נמוכים יחסית. הגולגולת הייתה חרוטית בצורתה עם חוטם מחודד ושיניים חדות וחזקות כשהשיניים האחוריות דמו לאזמלים בצורתם, כשהלסת יכלה לנשוך בעוצמה. ככל הנראה היה זה טורף שניזון מחולייתנים קטנים ממנו או שהיה אוכל כל שגיוון בצמחייה.