לאחר עונה בודדת עבר לשחק בליגות שונות באירופה וסיים את הקריירה בשנת 2014.
באב אלמנדב
משה נצר
משה נצר (16 בינואר 1922 – 3 במאי 2009) היה מפקד בפלמ"ח וראש מועצה אזורית זבולון.
ביוגרפיה.
נצר נולד ברוסיה לדבורה ולשרגא נוסוביצקי (נצר). בשנת 1925, עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בתל אביב, בה למד נצר בבית החינוך לילדי עובדים. את המשך לימודיו עשה בבית הספר המחוזי ע"ש רוזה כהן בגבעת השלושה ובבית הספר החקלאי כדורי בכיתתו של יצחק רבין, חברו עוד מאז כיתה א'.
עם תום לימודיו בשנת 1940 הצטרף לגרעין הכשרה של הנוער העובד ברמת יוחנן, ושכנע את יצחק רבין להצטרף אליו. כשהוקם הפלמ"ח בשנת 1941 התגייס אליו נצר, ושירת בפלוגה ג'. בקיץ 1942 השתתף בקורס מפקדי מחלקות, שאחריו פיקד על מחלקה ובהמשך קיבל פיקוד על פלוגה ג'. בשנת 1945 השתתף בהורדת מעפילי האונייה "ברל כצנלסון". בנובמבר 1947 מונה למפקד הגדוד השני של הפלמ"ח, ובתפקידו זה היה אחראי לביטחון בכל הנגב. לאחר פירוק הפלמ"ח היה נצר מפקד חטיבת עודד, ומדצמבר 1950 עד פברואר 1954 היה מפקד הנח"ל. מאוקטובר 1954 עד אוקטובר 1955 היה מפקד חטיבת כרמלי.
בתום שירותו, חזר לקיבוץ רמת יוחנן והיה פעיל בתנועה הקיבוצית ובמפא"י. בשנים 1958–1962 היה מזכיר הפנים של איחוד הקבוצות והקיבוצים. בשנת 1965 הצטרף לרפ"י. בינואר 1968 התמנה לראש אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון תפקיד בו החזיק עד אוקטובר 1971. לאחר הפוגה בקיבוץ התמנה בדצמבר 1973 למזכיר משנה של מפלגת העבודה מטעם רפ"י ובספטמבר 1974 היה מתאם פעולות ההתיישבות והביטחון המרחבי במשרד הביטחון. בתפקידו זה הקים התנחלויות ברמת הגולן, בסיני ובבקעת הירדן, ובין השאר היה מהדוחפים לשיבה לכפר דרום, היישוב שפינה במלחמת העצמאות. באפריל 1978 נתמנה לראש היחידה להתיישבות כפרית עירונית בהסתדרות שעסקה גם בייהוד הגליל. באוגוסט 1978 השתתף בכנס של ניצי מפלגת העבודה שהתנגדו לעמדות היוניות שאמצה מפלגת העבודה. בשנת 1982 נבחר להיות ראש מועצה אזורית זבולון, תפקיד בו כיהן עד ינואר 1998. בשנים 1978–1990 היה גם יושב ראש יד לבנים.
נצר כיהן גם כראש עמותת בית הנח"ל שהוקם בנחל עוז. במאי 2004 הוענק לו פרס יד בן-גוריון על מפעל חיים על רוח התנדבות, היחלצות למשימות לאומיות וחברתיות ותרומתו להתיישבות ולביטחון.
אחותו, פרופ' רינה שפירא, היא כלת פרס ישראל לחינוך. בנו הבכור הוא האסטרופיזיקאי חגי נצר. בנו עמוס נצר משמש מאז 2018 כראש מועצה אזורית זבולון. בשנת 1967 שכל את בנו, , שנפל בעת שירותו הצבאי, ולזכרו מתקיים מאז יום עיון שנתי בנושא הבדואים במדרשת שדה בוקר.
נצר נפטר ב-3 במאי 2009 ונקבר בקיבוצו, רמת יוחנן.
סעודת שבת
ישיבת טעלז
טבח ג'אללינוולא באג
רדוסלאב קובאץ'
רדוסלאב קובאץ' (בצ'כית: Radoslav Kováč; נולד ב-27 בנובמבר 1979 בפראג) הוא כדורגלן עבר צ'כי, ששיחק לרוב במרכז הקישור אך לעיתים גם בעמדות הגנתיות יותר.
קריירה.
הוא התקדם דרך מחלקות הנוער של המועדון המקומי סיגמה אולומוץ, ושיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במשך שש שנים. בעונת 2003-2004 הוא עבר למועדון מליגת העל הצ'כית ספרטה פראג, בשורותיו שיחק שנתיים. ביולי 2005, הוא חתם בספרטק מוסקבה. ב-30 בינואר 2009, הוא הועבר למועדון האנגלי וסטהאם יונייטד בעסקת השאלה עד לתום עונת 2008-2009. קובאץ' שיחק את משחק הבכורה שלו עבור ווסטהאם ב-25 בפברואר 2009, בהפסד 2-0 למידלסברו במסגרת גביע ה-FA.
ביולי 2011 הצטרף קובאץ' לקבוצה השווייצרי פ.צ. בזל לשנתיים, את משחקו הראשון בקבוצה ערך ב-16 ביולי 2011 נגד יאנג בויז ברן בתוצאה 1-1.
ב-9 באוקטובר 2004, קובאץ' ערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו עבור נבחרת צ'כיה, בניצחון 1-0 על רומניה. קובאץ' שיחק עבור נבחרתו במשחק במסגרת מונדיאל 2006 בו הפסידו לאיטליה ובמשחק במסגרת יורו 2008, בו ניצח יחד עם נבחרתו את שווייץ.
ושט על שם ברט
נשיא בוסניה והרצגובינה
איתמר פרוקצ'ה
זהות אבל
במתמטיקה, זהות אבל היא משוואה שמבטאת את הוורונסקיאן של שני פתרונות הומוגניים של משוואה דיפרנציאלית רגילה ליניארית מסדר שני (כלומר: מכילה (עד) נגזרת שנייה של הפונקציה) באמצעות מקדמי המשוואה הדיפרנציאלית. הזהות קרויה על שם נילס הנריק אבל.
מאחר שזהות אבל מקשרת בין שני הפתרונות הבלתי-תלויים ליניארית של המשוואה הדיפרנציאלית, ניתן להשתמש בה כדי למצוא באמצעות פתרון אחד את האחר. כמו כן, היא מספקת זהויות שימושיות המקשרות בין שני הפתרונות. בנוסף, היא שימושית גם כחלק משיטות אחרות כמו שיטת וריאציית הפרמטר. זהות אבל שימושית במיוחד עבור משוואות דיפרנציאליות כמו משוואת בסל בהן לפתרונות צורה אנליטית, שכן בהן קשה לחשב את הוורונסקיאן באמצעות הפונקציות.
הגדרה.
תהי משוואה דיפרנציאלית רגילה (מד"ר) הומוגנית ליניארית מסדר שני
על קטע "I" המוכל בישר הממשי, כאשר המקדמים "P,Q" הם פונקציות רציפות. זהות אבל קובעת שהוורונסקיאן "W" של 2 הפתרונות של המד"ר מקיים את המשוואה
לכל נקודה "x"0 בקטע "I".
בפרט, הוורונסקיאן הוא או פונקציית אפס או שונה מאפס בכל נקודה "x" בקטע "I", ואז 2 הפתרונות בלתי-תלויים ליניארית.
פיתוח.
יהיו "y"1 ו-"y"2 שני הפתרונות של המד"ר
הוורונסקיאן של 2 הפונקציות מוגדר להיות
נגזור את הוורונסקיאן ונשתמש בכלל לייבניץ (formula_5) ונקבל
נבודד את formula_7 מהמד"ר
ונציב זאת בנגזרת של הוורונסקיאן
זוהי משוואה דיפרנציאלית ליניארית מסדר ראשון (מכילה רק את הפונקציה ונגזרת ראשונה שלה). כעת, נותר להראות שזהות אבל אכן נותנת את הפתרון היחיד של משוואה זו, המקיימת את תנאי ההתחלה formula_10 ב-"x"0. לשם כך נגדיר
פונקציה V מוגדרת היטב מכיוון ש-P רציפה בקטע "I ולכן אינטגרבילית עבור כל תת-קטע בתוך I."
נגזור את שני הצדדים ונעזר בכלל לייבניץ (כלל המכפלה), בכלל השרשרת, ובנגזרת של פונקציית האקספוננט. נקבל
מאחר ש-"W" מקיים את המד"ר formula_13. לכן "V" היא פונקציה קבועה על הקטע "I" (אחרת נקבל סתירה למשפט הערך הממוצע). מאחר ש-formula_14 נובעת מכך זהות אבל על ידי פתירה עבור "W" מההגדרה של "V", כלומר:
הכללות.
מד"ר מסדר n.
עבור משוואה דיפרנציאלית רגילה ליניארית מסדר n,
הוורונסקיאן נתון על ידי
מערכת n משוואות מסדר ראשון.
עבור ורונסקיאן של מערכת משוואות
כאשר formula_19 היא מטריצה מסדר formula_20 מתקיימת זהות אבל: אם formula_21 הוא הוורונסיקאן של קבוצת פתרונות של המערכת בנקודה formula_22 אז מתקיים
מזהות זו ברור כי הוורונסיקאן מתאפס בכל נקודה או שאינו מתאפס כלל (שכן האקספוננט אינו יכול להתאפס, ולכן אם formula_24 אז בהכרח גם formula_25).
קישורים חיצוניים.
פסחא של הסוסים
פסחא של הסוסים או יום חמישי של הסוסות (ברומנית: Paştele cailor או Joia iepelor בבולגרית: Konski Veligden) הוא ספק מנהג, ספק חג מקובל ביישובים שונים ברומניה.
על פי אגדה נוצרית הסוסים הרעישו בעת שמרים, אם ישו ילדה אותו, לכן קוללו שיהיו תמיד רעבים, חוץ מיום אחד בשנה, ביום בו נחוג פסחא של הסוסים. ביום זה מאכילים היטב את הסוסים, לא מעבידים אותם ולא רותמים אותם לעגלות ובעבר, באזורים מסוימים, נהגו לערוך טקסים דתיים בהם ביקשו בריאות טובה לבעלי חיים אלה.
הניב.
פסחא של הסוסים נחוג בעיר טרגובישטה שברומניה על ידי המיעוט הבולגרי החי בה, בכל שנה בשבת הראשונה של צום הפסחא, אך במקומות אחרים יש לחג מועד אחר. המועד המשתנה של החג, לפי המנהגים המקומיים, גרמו לכך שקשה לעקוב ולדעת מראש מתי החג מתקיים ומכאן נגזר הניב הרומני "La paştele cailor" (בפסחא של הסוסים), שמשמעותו: במועד לא ידוע בעתיד, כנראה אף פעם. לדוגמה: "מתי משה יחזיר את חובו?", "בפסחא של הסוסים!" (אף פעם).
איפאק
האריס סילאייג'יץ'
ז'ליקו קומשיץ'
דקת דומיה
נבויישה רדמנוביץ'
סוליימאן טיהיץ'
מאיר מזוז
דידו (מלכת קרתגו)
דידו (או אלישה) הייתה המייסדת (בשנת 814 לפנה"ס) ומלכתה הפניקית הראשונה של העיר קרתגו ליד תוניס של ימינו, אחותו של פיגמליון מלך צור, אשר לפי האגדות הרומיות התאהבה באיניאס, אביו המיתי של העם הרומי, שנמלט מטרויה, והתאבדה לאחר שהוא הפליג מעירה לדרכו.
השם והמוצא.
השם "דידו" (Dido) השתגר בלטינית בגלל היצירה האפית של ורגיליוס, "אינאיס", שבה תואר סיפורה של דידו, מלכת קרתגו, הפוגשת באיניאס שנמלט מחורבן טרויה ומתאהבת בו. עם זאת, אזכוריה של דידו אינם מצטמצמים ל"אינאיס" בלבד: היא נזכרת במגוון מקורות יוונים ורומים, לעיתים כדידו, אך לא אחת גם כ"אלישה" (Elissa, בערבית "עליסה": 'عليسة'). שם זה, בתורו, נובע מהצורה 'אלישת' או כיוצא בה, בהתחשב בעובדה שדידו הייתה מלכה פיניקית שדיברה בצידונית הדומה לעברית. השם "דידו" הוא שם רומי (השם מכיל אות 'n' שקטה, מהשורש: "Didon-"), שנובע כנראה מצורה שמשמעותה "נוד" או "מדדה", או שמא היא דומה לשם "דוד" שפירושו "אהוב".
קורות חייה.