בשנת 2014, התחייב וושינגטון לאוניברסיטת לואיזיאנה בלפאייט. בעונתו הראשונה, העמיד וושינגטון ממוצעים של 6.4 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק. בסיבוב הראשון בטורניר ה"קולג' אינסיידר", קלע וושינגטון 25 נקודות בדרך לניצחון 68–83 על אוניברסיטת אינקרנייט וורד. וושינגטון נבחר לרוקי העונה בטורניר. בעונתו השנייה במכללה, העמיד וושינגטון ממוצעים של 8.8 נקודות, 5.7 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק. ב-3 במרץ 2016, הוא רשם דאבל דאבל של 21 נקודות ו-10 ריבאונדים בהפסד 69–72 לאוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה.
בעונתו השלישית, וושינגטון העמיד ממוצעים של 13.6 נקודות, 11.2 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק. ב-13 בפברואר 2017, הוא רשם 25 נקודות ו-13 ריבאונדים בניצחון 61–87 על אוניברסיטת דרום אלבמה. וושינגטון נבחר לחמישייה השנייה של הליגה, כשהוא מוביל אותה בריבאונדים ובאחוזים מהשדה. בעונתו האחרונה, וושינגטון העמיד ממוצעים של 10.4 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות למשחק. ב-17 בנובמבר 2017, בניצחון 82–115 על אוניברסיטת המדינה של סוואנה, הוא רשם 21 נקודות, 15 ריבאונדים ו-5 חטיפות. במשחק זה הוא קלע את הנקודה ה-1,000 במהלך קריירת המכללות שלו. במהלך העונה, וושינגטון ביסס את עצמו כאחד השחקנים המובילים במכללות בריבאונדים ובדאבל דאבל. בתום העונה הוא נבחר לחמישייה הראשונה של הליגה.
קריירה מקצוענית.
ב-17 באוקטובר 2018, חתם וושינגטון בסנט ג'ון אדג' מהליגה הלאומית של קנדה. ב-16 משחקים בהם שותף, הוא העמיד ממוצעי דאבל דאבל של 12.1 נקודות ו-11.2 ריבאונדים, יחד עם 2.5 אסיסטים ו-1.5 חטיפות למשחק.
ב-12 באפריל 2019, וושינגטון חתם במקאי מטאורס האוסטרלית מהליגה בקווינסלנד. ב-26 באפריל 2019, וושינגטון רשם שיא קריירה של 33 נקודות, כשהוא קולע ב-13 מ-16 מהשדה, יחד עם 17 ריבאונדים בהפסד 83–87 לגולד קואסט רולרס. ב-18 משחקים בהם שותף, הוא הוביל את הקבוצה בנקודות ובריבאונדים עם 21.7 ו-14.7 בהתאמה למשחק.
ב-2 באוגוסט 2019, חתם וושינגטון לשנתיים באליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית. בעונתו הראשונה בקבוצה, וושינגטון שותף ב-22 משחקים והעמיד ממוצעים של 18.5 נקודות, 9.9 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים ב-37.5 דקות למשחק, לפני שנעצרה העונה בעקבות מגפת הקורונה.
משה גבעוני (השומר)
משה "יוזובר" גבעתי (25 בדצמבר 1885 – 18 בינואר 1967) היה מאנשי העלייה השנייה ומראשוני ארגוני בר גיורא והשומר וממייסדי הקואופרציה במרחביה.
ביוגרפיה.
גבעוני נולד ב-1882 בעיירה יוזובסקה שברוסיה (כיום העיר דונצק באוקראינה) בשם משה גולדשטיין לברוך ומרים (לבית כ"ץ). אח לעוד 2 אחים ו-3 אחיות. ב-1906 עלה ארצה, במסגרת העלייה השנייה, והגיע לזכרון יעקב שם הצטרף לפועלי ציון והתחבר למספר פועלים נוסף ששאפו כמוהו להילחם על עבודה עברית ושמירה עברית.
לאחר סיום עבודתו בזכרון יעקב עבר לירושלים והצטרף לקומונת הסתתים בה עבדו כבר מספר שותפים לרעיונותיו וביניהם אלכסנדר זייד, גד אביגדורוב ומשה אינגברמן. בתקופה ששהה בקומונה ניסה, עם חבריו, לרתום את צעירי ירושלים לרעיונתיו אך לאחר שנתקלו בהתנגדות (בעיקר מצד הממסד הדתי) חזר לזכרון יעקב.
בספטמבר 1907 השתתף גבעוני בוועידת פועלי ציון השנייה שהתקיימה ביפו. בסיומה זומן למפגש בדירתו של יצחק בן-צבי ושם, ביחד עם בן צבי, ישראל שוחט, אלכסנדר זייד, יחזקאל ניסנוב, ישראל גלעדי, צבי בקר, יצחק נדב, דב ברל שוייגר, מנדל פורטוגלי ויחזקאל חנקין, ייסדו את ארגון השמירה בר גיורא.
לאחר המפגש ביפו שיכנע גבעוני את חברי הקבוצה להגיע לזכרון יעקב שם ניסו לקבל, באופן מאורגן, עבודה במקומם של הפועלים ערבים. לאחר שאיכרי המקום סירבו לקבלם עבר גבעוני עם הקבוצה לעבוד באופן קולקטיבי בחוות סג'רה של יק"א. ב-1908 עשתה הקבוצה את הצעד הראשון בתחום השמירה וקיבלה על עצמה גם את האחריות לשמירה בחווה ומינתה את צבי בקר לשומר מטעמה. היה זה הצעד הראשון בדרכו של ארגון השומר כשבעקבותיו כבש הארגון את זכות השמירה במושבה סג'רה עצמה. בהמשך נחתם הסכם שמירה גם עם המושבה מסחה וגבעוני עבר לשמור על בתי מושבה זו ושדותיה.
ב-1911 עלה גבעוני וחבריו להתיישב בקואופרציה במרחביה שם שהו אנשי "השומר" במשך כשנה ועסקו בשמירה ועבודת השדה.
ב-1912 נחתם הסכם שמירה בין "השומר" ובין ועד מתיישבי רחובות וגבעוני עבר לשמור במושבה זו. מאחר שהיה כבר בעל משפחה בתקופה זו אישור לו "השומר" קבלת הלוואה להקמת משק עזר כדי להגדיל את הכנסותיו. הסכם זה הופסק ב-1913 לאחר מספר תקריות אלימות בין אנשי השומר לערביי הסביבה וגבעוני נאלץ לעזוב את המושבה.
עם הפסקת פעילותו של "השומר" הצטרף כחבר ל"קואופרטיב ההובלה" ועבד עד פרישתו בסולל בונה.
משפחתו.
גבעוני נישא ללאה ויינברג (בת ליעקב נפתלי ושושנה ויינברג, 1889-1950). לזוג נולדו 2 בנים ובת. לאה עלתה ארצה ב-1907 יחד עם קיילה גלעדי וציפורה זייד שגם הן חברו לארגון "השומר". גבעוני נפטר ב-1967 בתל אביב והובא לקבורה בבית הקברות של מרחביה
לקריאה נוספת.
משה גבעוני, מימים ראשונים, מתוך ספר "השומר" - דברי חברים, הוצאת דביר ומשרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1957, עמודים 116–118
אינוברוצלב
אינוברוצלב (בפולנית: Inowrocław, נהגה: ; עד 1904: Inowrazlaw, בגרמנית: Hohensalza, ובעבר הרחוק יותר: Jungleslau [=לסלאו החדשה], ולעיתים רחוקות: Jungbreslau [=ברסלאו החדשה]; בפי יהודיה: לעסלא) היא עיר תעשייתית בצפון-מרכז פולין, המשתייכת מנהלית מאז 1999 לפרובינציית קויאוויה-פומרניה.
העיר היא אחת הגדולות והמשמעותיות מבחינה היסטורית בפרובינציה. היא ממוקמת כ-40 קילומטרים דרומית-מזרחית לבידגושץ'. בראשית 2021 היו בה 71,674 תושבים.
הפיגוע במחלף בר-אילן
הפיגוע במחלף בר-אילן הוא פיגוע התאבדות וטרור פלסטיני, שהתרחש ב-10 באוקטובר 2002, בו מחבל מתאבד פוצץ את עצמו בסמוך למחלף בר-אילן. בפיגוע נהרגה אישה אחת. ונפצעו 29. רובם קל. עקב גילוי מטען החבלה על ידי נוסעים באוטובוס עליו עלה, נמנע נזק גדול הרבה יותר.
ב-07:50 בבוקר הגיע המחבל לתחנת האוטובוס שעל כביש 4 מול אוניברסיטת בר-אילן. הוא הבחין בקו 87 של דן שעשה את דרכו מפתח תקווה לכיוון תל השומר, שעמד לעזוב את התחנה. המחבל ניסה להתגנב לאוטובוס דרך הדלת האחורית. אז הנהג סגר את הדלת והמחבל נפל ונפצע. אחד הנוסעים ונהג האוטובוס בעת שניסו לתת לו עזרה ראשונה, גילו את מטען הנפץ. הם זעקו מהנוסעים לברוח, ואחזו בידיו בכדי למנוע ממנו להפעיל את המטען. ואחרי שראו שהזירה נקיה, הם גם ברחו, וקראו למשטרה. זמן קצר לאחר מכן, המחבל החל לרדוף אחרי הנוסעים, ולאחר 30 מטרים פוצץ את עצמו. כתוצאה מכך נהרגה אישה בת 71 שלא הספיקה לברוח.
המחבל תושב חבלה, ואב לארבעה, נשא עליו מטען של כ-5 קילוגרמים. שכלל רסס וכדורי נחושת להגדלת הנזק. החמאס לקח אחריות על הפיגוע.
ג'ון בורגוין
ג'ון בורגוין (באנגלית: John Burgoyne; 24 בפברואר 1722 – 4 באוגוסט 1792) היה גנרל, מחזאי ופוליטיקאי בריטי, חבר בית הנבחרים הבריטי מ-1761 ועד לפטירתו. בורגוין היה מעורב במלחמת שבע השנים ומלחמת העצמאות של ארצות הברית. במהלך מלחמת שבע השנים היה מעורב בורגוין בהגנה הבריטית הרגלית על ממלכת פורטוגל מפני פלישת ספרד הבורבונית. בורגוין מונה למפקד צבאי בקנדה ופיקד על הכוחות הבריטים במהלך ההפסד החריף בקרב סרטוגה. בורגוין היה חבר המועצה המלכותית תחת ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה.
ג'ון בורגוין נולד בבדפורדשייר בשנת 1722. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר בוסטמינסטר, הוא הצטרף לצבא הבריטי כפרש ברגימנט ההוסרים ה-13 בשנת 1740. בורגוין היה בן זוגה של בתו של הרוזן מדרבי והתכוון להציע לה נישואים. הרוזן לא היה מרוצה מהנישואין והעניק לבורגוין סכום כסף קטן כדי למנוע את נישואיהם של הזוג הצעיר. בורגוין התעלם מדרישותיו של הרוזן והשתמש בכסף למען צרכים אישיים.
לאחר ששירת בהצטיינות במלחמת שבע השנים (1756–1763), נבחר בורגוין לבית הנבחרים הבריטי בשנת 1761 ושוב בשנת 1768. בשנת 1776 הוקצה לפקד על הכוחות המוצבים בקנדה הבריטית בדרגת גנרל, והחל לקדם אסטרטגיה התקפית של הכוחות הבריטים. מצפון (כוחותיו של בורגוין), מדרום (כוחותיו של ויליאם האו בניו יורק) וממערב (כוחותיו של קולונל בארי סנט לג'ר בטריטוריות המערביות) תכננו לקדם מתקפות מתואמות ולהיפגש באולבני, ניו יורק, ובכך התכוונו הבריטים לבודד את ניו אינגלנד משאר המושבות האמריקאיות הסוררות.
צבא הרגלים של בורגוין כבש את פורט טיקונדרוגה, צפון ניו יורק, ב-6 ביולי 1777. לאחר שהגיע לנהר ההדסון נלחם אל מול צבא גדול בהרבה בפיקודו של הגנרל פיליפ סקיילר והגנרל הורשיו גייטס, אשר נתמכו בידי הבריגדיר גנרל בנדיקט ארנולד. כשמיצה את המזון והתחמושת שלו ולא קיבל שום סיוע מהאו (שנטש את האסטרטגיה המקורית כדי לכבוש את פילדלפיה, פנסילבניה) או מסנט לג'ר (שהובס באוריסקני, ניו יורק, ונסוג חזרה מערבה), נאלץ בורגוין להיכנע לכוחות האמריקאים בשערים מצפון לסרטוגה ספרינגס ב-17 באוקטובר 1777, ובכך סיים את קרב סרטוגה. בורגוין שוחרר יחד עם חייליו, חזר לבריטניה, שם התמודד עם ביקורת קשה על כישלונו הצבאי.