אחד מכללי הכתיב המלא של האקדמיה ללשון העברית קובע: "כותבים יו"ד לציון תנועת i שאין אחריה אות בשווא נח" (למשל "גיבור", "פיקח"). עד אמצע 2017 נקבע חריג לכלל זה, ולפיו מילים שאין תנועת i בצורת היסוד שלהן, ובכלל זה המילה "את", ייכתבו בלא יו"ד גם כאשר בהטיה יש בהן תנועת i, ובהתאם לכך היה הכתיב התקני "אתי", "אתך" וכו'. באמצע 2017 פרסמה האקדמיה כללים חדשים. שם בוטלה החרגה זו, ונקבע שיש לכתוב "איתי", "איתך" וכדומה.
בעברית החדשה נטיות המילה "את" משמשות בהוראה זו לצד נטיות המילה "עם" במשלב הספרותי, ואילו במשלב הדיבורי קיימת סופלציה מלאה — "עם" משמשת בצורת היסוד, ובנטיות הבסיס משמשת "את" (אִתִּי, אִתְּךָ, אִתָּהּ). צורת היסוד "את" איננה משמשת כלל, למעט חריג אחד: מקובל להשתמש במילה "את" בשמות של שותפויות, בהוראת "וגם" או "בצוותא" (למשל: "כהן את לוי"). שימוש זה נובע מהשפעתן של שפות רומאניות, שהמילה et משמשת בהן בהוראות אלו.
"אֶת" בהוראת מה.
בלשון חכמים נעשה שימוש במילה "את" כקיצור של "את מה". למשל:
שימוש שלא בהתאם למשמעויות שנמנו.
יש במקרא פעמים שהמילה "את" מופיעה שלא במשמעויות שנמנו לעיל. למשל:
יש את.
בעברית ישראלית הצירוף יש את מקובל בפי הדוברים. למשל: "יש את האיש הזה", "יש לי את הספר", "יש לך אותי". מתקני הלשון פסלו שימוש זה, שכן בעברית המילה "יש" היא הנשוא, ומה שיש הוא הנושא, ואילו "את" באה לפני מושא בלבד. לכן יש לומר "יש לי הספר", ולא "יש לי את הספר". יעל רשף מצאה תיעוד הן לקיומו של מבנה זה והן לפסילתו בקרב מתקני הלשון כבר ב־1911; נראה שללשון הכתובה הנורמטיבית נכנס הביטוי רק בשנות ה־60 של המאה ה־20.
יפה כלבנה
יפה כלבנה הוא אלבומו החמישי של הזמר והיוצר אביתר בנאי, שיצא בשנת 2013 בחברת "הד ארצי", והופק מוזיקלית על ידי אמיר צורף. האלבום מכיל 11 שירים. בנאי כתב והלחין את כולם, מלבד לקטע הקולי "שלוש תנועות", שמבוסס על לחניהם של הבעל שם טוב, המגיד ממזריטש והאדמו"ר הזקן.
השירים באלבום עוסקים בשאלות רוחניות לא נגמרות, על חזרתו בתשובה של בנאי, על תהיות על חזרתו בתשובה האם הייתה מהירה וחיצונית, ועל מאבק בלתי פוסק עם האגו (כמו בשיר "גנב": ). בין השירים הבולטים באלבום ניתן למצוא את השיר "תל אביב", שיצא כסינגל ב-11 ביוני 2013 וזכה לקליפ שביים אסף אמדורסקי, ושיר הנושא "יפה כלבנה" שיצא כסינגל ב-5 באוגוסט 2013. על עטיפת האלבום מצולמת אשתו של בנאי בצללית.
בראיון שנערך עמו ערב הוצאת האלבום, בנאי מסביר שניתן להסתכל על השירים שכתב לאלבום בשלושה רבדים: הרובד הנמוך ביותר, כשיר ששר איש לאשתו. רובד גבוה יותר הוא בקשר בין אדם לנשמה שלו, והרובד הגבוה ביותר הוא הקשר בין אדם לקדוש ברוך הוא.
יאיר הראל
יאיר הראל (נולד ב-13 בדצמבר 1971) הוא יוצר, זמר, נגן כלי הקשה ומורה ישראלי. מייסד, מנהל אמנותי ועורך ראשי של מיזם "הזמנה לפיוט" הכולל בתוכו גם את אתר הפיוט והתפילה בשיתוף הספרייה הלאומית. מנהל אָמנותי של אנסמבל הפיוט מייסודו של מכון בן צבי. ייסד וניהל אמנותית את פסטיבל הפיוט בבית אבי חי בירושלים וכיום מנהל אמנותי של פסטיבל בסוד קולות רבים בספרייה הלאומית.
חייו.
נעורים והשכלה.
הראל נולד בירושלים לאב ממוצא עיראקי וכורדי, ולאם אמריקאית. בשנים 1989–1994 השתתף בתוכנית שילוב בישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים, תוכנית המשלבת השכלה גבוהה ביהדות עם שירות בצבא. בהמשך עזב את העולם הדתי. בשלהי תקופת שירותו בצבא, החל לקחת שיעורי מוזיקה אצל המוזיקאי שלמה בר שהתגורר בסמוך לבסיס בצריפין. בשנת 1994 נכח בהופעת מוזיקה פרסית בפסטיבל ישראל, והחליט ללמוד לנגן על תוף פרסי (זארב) אצל האמן הצרפתי רוז'ה ישי ואצל האמן האיראני דג'משיד צ'מירני.
את המוזיקה הפרסית הקלאסית למד בסוף שנות ה-90 אצל פרץ אליהו, ואת השירה האנדלוסית אצל רבי מאיר עטיה ורבי חיים לוק, מהפייטנים המובילים של יהדות צפון אפריקה. מאז שנת 1998 עובד במשותף עם המלחין אנדרה היידו, אצלו למד אימפרוביזציה. בוגר בית הספר למוזיקה מזרחית קלאסית בירושלים. בשנים 1995–1997 למד בלט מודרני אצל ירון מרגולין. בשנת 1998 זכה במלגת AICF ללימודי זארב ומוזיקה פרסית קלאסית, וב-2002 זכה במלגה מטעם קרן צרפתית-יהודית ללימוד עם מוזיקאים איראניים בצרפת.
בשנת 2015 זכה ב׳פרס גאון׳ להנחלת מורשת יהדות צפון אפריקה. הראל הוא בוגר תוכנית קרן מנדל ישראל למנהיגות בתרבות יהודית לשנת 2020.
יצירתו וסגנונו.
הראל מרבה להשתתף בהפקות המפגישות מוזיקה מסורתית עם מוזיקה עכשווית, ונחשב לאחת הדמויות המרכזיות בשינוי שחל ביחס של החברה הישראלית למסורת הפיוט בעשור הראשון של המאה ה-21, וחדירתה למיינסטרים התרבותי-מוזיקלי בישראל. בעל סגנון שירה קולי ייחודי, הממזגת את התמצאותו במגוון מסורות המוזיקה היהודית הצפון אפריקאית, המזרח תיכונית, החסידית ואלתור חופשי.
בשנת 2000 ייסד את אנסמבל "תפילאלת" (Tafillalt) יחד עם יונתן ניב ונורי יעקובי. הרכב זה מציג פרשנות אישית של חומרים יהודים מסורתיים ומודרניים, כמו גם יצירות מוזיקליות וספרותיות מקוריות. ההרכב, שהראל שימש בו כמבצע קולי וכנגן כלי הקשה, הופיע ברחבי ישראל בין היתר בפסטיבל עכו, בהזירה הבינתחומית ובתיאטרון פסיק, כמו גם בארצות הברית (אוניברסיטת ווסליאן), אנגליה, הונגריה (פסטיבל הקיץ היהודי בבודפשט) ואוקראינה. בשנת 2009 הוציא ההרכב את האלבום "תפילאלת" בהוצאת הלייבל "צדיק" של המוזיקאי היהודי-אמריקאי ג'ון זורן, שכינה את עיבודי ההרכב כ"הרפתקניים הפורצים דרך חדשה במוזיקה יהודית".
בשנת 2004 השתתף כמבצע באלבום הפיוטים "ידיד נפש" של שלישית הראל בן דוד שיצא בהוצאת ALPHA בצרפת, במסגרת סדרת התקליטים "Les chants de la terre" (שירים מכדור הארץ) שהוקדשה ליצירות מסורתיות שעברו מפה לאוזן.
באותה שנה נמנה עם מייסדי האנסמבל האומן ח"י, הרכב מוזיקלי עכשווי של יוצרים, תלמידיו של אנדרה היידו, שנפגשו בסטודיו של רוז'ה ישי ברחוב האומן 18. ההרכב יצר את המופע המוזיקלי "קולמוס הנפש", המציג פרשנות עכשווית לניגונים חסידיים. המופע הועלה לראשונה בפסטיבל ישראל בשנת 2003 ובוצע מאות פעמים בתיאטרון החאן בירושלים ועל במות נוספות ברחבי הארץ ובאירופה, וכן יצא באלבום בהוצאת המרכז לחקר המוזיקה היהודית באוניברסיטה העברית. ב-2007 העלה ההרכב בפסטיבל ישראל את המופע "המגדל הפורח באויר", המבוסס על המוזיקה שחיבר היידו לטקסטים מהמשנה בעיבודים מקוריים של ההרכב. ב-2011 העלו חברי ההרכב עם הראל (שירה וכלי הקשה) את המופע "רזא דשבת": מסע ליל שבת בירושלים, עיבודים לשירים בנושא השבת של משוררים עבריים כביאליק, אמיר גלבע וזלדה, לצד פיוטים, יצירות חזנות (פייר פינצ'יק) וניגונים חסידיים מהטישים בשכונות החרדיות בירושלים.
בשנת 2010 ייסד עם המוזיקאי עומר אביטל את תזמורת ירושלים החדשה, הרכב המשלב כ-15 נגנים מעולם המוזיקה האנדלוסית והמוזיקה ערבית, ומעולם הג'אז והמוזיקה הקלאסית.
ניהול אומנותי, מחקר, עריכה והוראה.
הראל שותף מרכזי בהקמת פרויקטים להפצת עולם הפיוט למסגרות קהילתיות ולקהל הרחב בישראל ובעולם, בכללם פרויקט "קהילות שרות" שהחל בשנת 2002, פרויקט הפיוט "ידידי, השכחת?" שפעל בין השנים 2002 – 2012 במרכזים ברחבי הארץ במסגרת בית הלל באוניברסיטה העברית, ופרויקט "הזמנה לפיוט" של צפון אמריקה ביחד עם הרב רולי מטלון ואווה היינשיין.
בשנת 2005 ייסד והחל לשמש כמנהל ועורך אתר האינטרנט הזמנה לפיוט במסגרת עמותת סנונית. יצר סדרות מופעים בבית אבי חי, כמו גם בבית עגנון בירושלים. בשנת 2008 ייסד והחל לשמש כמנהל אמנותי של פסטיבל הפיוט בבית אבי חי (עד 2017). החל מ-2018 נשמש כמנהל אמנותי שותף של פסטיבל בסוד קולות רבים בספריה הלאומית.
החל משנת 2006 משמש כמנהל אמנותי של אנסמבל הפיוט מייסודו של מכון בן צבי. האנסמבל שיוצר עיבודים מקוריים לשירת קדש עברית ממסורות צפון אפריקאיות, יצר לאורך השנים שפה ייחודית בנוף של המוזיקה בישראל ובעולם.
לימד שירה, קצב ואלתור באוניברסיטה העברית, מכון שכטר למדעי היהדות, ובתיכון האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים.
ב-2015 לימד סמסטר באוניברסיטת ברקלי, קליפורניה, במסגרת תוכנית של קרן שוסטרמן.
חיים פרטיים.
נולד בירושלים. נשוי למירב בן דוד ואבא לשילה ומיכאל. החל משנת 2000 מתגורר עם משפחתו בשכונת עין כרם בירושלים. ממקימי המניין הקהילתי בעין כרם.
ג'ון פטריק ראיין
מסנן קלמן
מסנן קלמן הוא אלגוריתם, המקבל כקלט סדרה של מדידות מורעשות של ערכים שונים המייצגים מצב של מערכת בזמן מסוים, ומספק הערכה סטטיסטית של מצב המערכת על סמך תוצאת המסנן בעבר. המסנן נקרא על שם רודולף קלמן, אחד ממפתחיו הבולטים.
למסנן יישומים רבים בטכנולוגיה. אחד היישומים העיקריים הוא בהנחיה, ניווט ובקרה של כלי רכב, במיוחד מטוסים, טילים או רכבי חלל. הוא מיושם רבות בעיבוד אותות ואקונומטריקה.
האלגוריתם מכיל מערכת משוואות והוא עובד בשני שלבים מרכזיים: ראשית, האלגוריתם מספק הערכה של מצב המערכת (כלומר, ערכי המדדים שלה) ושל ערכי אי הוודאות שלהם. בשלב השני, נקלטות התוצאות של המדידות הבאות (בדרך כלל כולל שגיאות מדידה מסוימות). תוצאות אלו מקבלות כל אחת משקל משלה והוא מעדכן באמצעותן את מצב המערכת. משקל כל תוצאה תלוי ברמת האמינות אותה מייחס האלגוריתם לאותה מדידה. המשקלים יכולים להשתנות במשך פעולת המסנן בהתאם לתוצאות המתקבלות בכל מדידה. כך למשל, במידה שמתקבל הפרש גבוה בין ההערכה לבין המדידה, המסנן עשוי להפחית את המשקל שהוא נותן להערכות הקודמות שלו ולהגביר את המשקל הניתן לתוצאה, ולהפך.