תרבות האוטאקו של אקיהבארה נודעת למדי. השפעת תרבות האוטאקו עיצבה את העסקים והמבנים של אקיהבארה כדי לשקף את תחומי העניין של חובבי האנימה והמאנגה. הרחובות של אקיהבארה מכילים דמויות בולטות ביותר באנימה והמאנגה, וישנם גם לא מעט אנשים בתחפושת קוספליי של דמויות אנימה ומאנגה ברחובות של אקיהברה אשר מקדמים עסקים שונים באקיהברה, ובמיוחד את בתי הקפה בהן המלצריות פועלות בתחפושת משרתת. באקיהבארה נערכים גם כנסים לחובבי אנימה ומאנגה בהם ניתן לפגוש את היוצרים והמדבבים של הסדרות.
שדות ירוקים
שדות ירוקים (סרט)
זכויות להט&quot;ב באוקראינה
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באוקראינה מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שאינם נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית חוקית במדינה מאז 1991, אך משקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן הכרות משפטיות הזמינות לזוגות הטרוסקסואלים.
מאז התפרקות ברית המועצות וקבלת עצמאותה של אוקראינה ב-1991, קהילת הלהט"ב האוקראינית הפכה בהדרגה לגלויה יותר ומאורגנת יותר מבחינה חברתית, פוליטית ומשפטית בעוד החלה לארגן אירועי תמיכה שנתיים בזכויות להט"ב בקייב, אודסה, חרקוב וקריבי ריה אם כי אירועים אלו נפגעו מדי פעם בהתקפות אלימות של קבוצות לאומניות. רוב האוקראינים שותפים לכנסייה האורתודוקסית המזרחית, לה השפעה משמעותית על תפיסת החברה כלפי חברי קהילת הלהט"ב בעוד הכנסייה התנגדה לחקיקת זכויות להט"ב, ולעיתים קרובות בשם "מאבק בחוסר המוסריות" אף עודדה התקפות אלימות נגד חבריה. כתוצאה מכך, חברי הקהילה נאלצים לעיתים לחוות צורך לשקר לגבי נטייתם המינית או זהותם המגדרית כדי להימנע מלהיות יעד לאפליה או הטרדה אלימה.
במחקר אירופאי משנת 2010, 28% מהאוקראינים שנשאלו האמינו כי חברי קהילת הלהט"ב "צריכים לחיות בחופשיות איך שהם רוצים". סקר משנת 2017 מצא כי 56% מהאוקראינים האמינו שהומוסקסואלים וביסקסואלים "צריכים ליהנות משוויון זכויות" לצד 60% עבור טרנסג'נדרים, מה שסימן שינוי משמעותי בדעת הקהל בהתאם למגמות ברחבי העולם. בשנת 2015, הפרלמנט האוקראיני העביר חוק נגד אפליה בתעסוקה המכסה נטייה מינית וזהות מגדרית, ובשנת 2016, פקידים אוקראינים הרחיבו את תהליך ההתאמה המגדרית עבור טרנסג'נדרים והחלו לאפשר לגברים הומוסקסואלים וביסקסואלים לתרום דם. רצונה של אוקראינה להצטרף לאיחוד האירופי השפיע מאוד על מגמת גישתה החיובית לזכויות להט"ב בעשור האחרון. האיגוד הבינלאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס דירג את אוקראינה בשנת 2020 במקום ה-36 מתוך 49 מדינות אירופיות מבחינת מעמד חקיקת זכויות להט"ב, בדומה לחברות האיחוד האירופי ליטא ורומניה.
מעמד בחוק.
במסגרת ברית המועצות, הקוד הפלילי אסר על פעילות הומוסקסואלית עם עונש מאסר של כ-5 שנים. עם זאת, יחסים הומוסקסואלים בין נשים מעולם לא היו בלתי חוקיים באוקראינה אם כי לסביות היו עלולות להישלח למוסדות לחולי נפש אם התגלתה נטייתן החד מינית, בעוד שיחסים בין גברים הועמדו לדין לעיתים תכופות. מילים כמו הומוסקסואליות או גיי לא היו נוכחות בשום קוד סובייטי ומערכת המשפט הסובייטית השתמשה במונח "סדום" בעת העמדות לדין בנושא.
בארגון הביון והמשטרה החשאית של ברית המועצות (ק.ג.ב.) הוקמה מחלקה מיוחדת למאבק בהומוסקסואליות. השירותים החשאיים השתמשו בסחיטה כדי לגייס סוכנים מקהילת הלהט"ב. קיומה מנעה את האפשרות של הופעת ארגון להט"ב כלשהו, או מדיה מודפסת שתוכננה במיוחד עבור חבריה.
בשנת 1991 תוקן החוק אשר הכליל בתוכנו אי-הפללת הומוסקסואליות עבור "הגנה טובה יותר על הזכות לפרטיות".
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
אוקראינה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
לצד אי הכרתה של אוקראינה במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקת המדינה בסעיף 51 המגדיר נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד.
ב-23 בנובמבר 2015 אישרה הממשלה תוכנית פעולה ליישום האסטרטגיה הלאומית לזכויות אדם עד שנת 2020, הכוללת את ההבטחה לנסח הצעת חוק ליצירת שותפויות אזרחיות רשומות לזוגות חד-מיניים והטרוסקסואלים בשנת 2017 בין היתר. עם זאת, בתחילת 2018, משרד המשפטים מסר כי "לא ניתן ליישם את הפיתוח וההגשה לממשלה של הצעת חוק להתרה של שותפות אזרחית רשומה באוקראינה עקב "פניות של מועצות אזוריות, כנסיות וארגונים דתיים אחרים".
ביוני 2018 אישר משרד המשפטים כי נכון להיום, "אין עילה חוקית" להכרה בנישואים חד מיניים ושותפויות אזרחיות באוקראינה.
הורות ואימוץ.
רווקים שהם אזרחי אוקראינה ללא קשר לנטייתם מינית רשאים לאמץ, אך זוגות חד מיניים נאסרים במפורש לאימוץ על פי סעיף 211 לקוד המשפחה של אוקראינה. בנוסף, המאמץ חייב להיות מבוגר לפחות ב-15 שנים מהילד המאומץ, או מבוגר ב-18 שנים אם הוא מאמץ מבוגר. החוק גם מזכיר שאנשים "שהאינטרסים שלהם מתנגשים עם האינטרסים של הילד" עשויים שלא להיות מאמצים, אך לא ידוע אם הוראה זו הוחלה אי פעם על מאמצים הומוסקסואלים.
הגבלות נוספות מוטלות על מאמצים זרים, בעוד רק זוגות שנישאו בנישואים הטרוסקסואלים רשומים רשאים לאמץ ילדים מאוקראינה.
עם זאת, לזוגות לסביות ניתנת גישה רחבה יותר להורות מאשר לגברים הומוסקסואלים, שכן טיפולי הפריה חוץ גופית וטיפולי הזרעה מלאכותית מוכרים.
הגנה מפני אפליה.
לאחר שלא הצליח להשיג מספיק קולות ב-5 וב-9 בנובמבר 2015, הפרלמנט האוקראיני אישר תיקון לקוד העבודה (אוקראינית: Кодекс законів про працю) האוסר על אפליה על בסיס נטייה מינית וזהות מגדרית בתעסוקה ב-12 בנובמבר 2015. חוק דומה (אשר היה מונע ממעסיקים לדחות עובדים על סמך נטייתם המינית) נדחה ללא הגבלת זמן ב-14 במאי 2013. החוק שהתקבל ב-12 בנובמבר 2015 הייתה דרישה של האיחוד האירופי מאוקראינה עבור התקדמות בבקשתה לנסיעות ללא אשרה לאזור שנגן.
קיים חוק לאומי נגד פשעי שנאה שיכול להתפרש ככולל נטייה מינית וזהות מגדרית, אך תוכנו לא הוחלט על ידי בתי המשפט.
בנובמבר 2016, אף על פי שהמדינה חתמה על האמנה, הפרלמנט האוקראיני סירב לתמוך באמנת איסטנבול, אמנה מאת מועצת אירופה נגד אלימות כלפי נשים ואלימות במשפחה, מכיוון שההתייחסויות שלה לנטייה מינית ומגדר הפרו את מה שמחוקקים אוקראינים שמרנים טענו כי הם "ערכי יסוד נוצריים". עם זאת, הנשיא ה-6, וולדימיר זלנסקי, קרא להצטרפות לאמנה.
זהות מגדרית.
בעוד טרנסקסואליות מסווגת כהפרעה פסיכיאטרית, ניתוח להתאמה מגדרית הוא חוקי באוקראינה מאז שנת 1992, אך מותר רק מגיל 25. בשנת 2011 תוקן הקוד האזרחי האוקראיני אשר התיר לטרנסג'נדרים שעברו ניתוח לשנות את שמם כדי לשקף טוב יותר את זהותם המגדרית. בשנת 2014, דווח כי 7 אזרחים עברו ניתוח להתאמה מגדרית ו-5 קיבלו תיעוד זהות חדש.
מאז דצמבר 2016, מסמכי זהות חדשים מונפקים לפני ביצוע ניתוח להתאמה מגדרית, זאת בעקבות פסיקה באוגוסט 2016, שהורתה על שינויים שביקשו שני טרנסג'נדרים בסעיפי זהותם בדרכוניהם ובכל שאר מסמכיהם מבלי לחייב אותם לעבור ניתוח לשם כך. בעבר, כל הפונים נזקקו לאישור מוועדה מיוחדת של משרד הבריאות והיו צריכים לשהות 30 יום בבית חולים פסיכיאטרי בעודם מוצבים באותן מחלקות עם חולי נפש והיו צריכים להיות מאובחנים כחולים ב-"טרנסקסואליות" לשם כך.
שירות צבאי.
שירות צבאי לגברים הוא חובה באוקראינה. על פי החוק, הומוסקסואליות אינה סיבה לפטור משירות בכוחות המזוינים של אוקראינה. עם זאת, צעירים הומוסקסואלים רבים מנסים להימנע מזימון לשירות צבאי עקב חששם מהתמודדות עם יחס מפלה וקשיים נוספים.
בשנת 2018, ויקטור פיליפנקו, אשר שירת באזור דונבאס במשך שנתיים במהלך מלחמת רוסיה-אוקראינה, הפך לחייל האוקראיני הראשון אשר "יצא מהארון" בפומבי. בשנת 2019, מספר חיילים הומוסקסואלים בצבא אוקראינה השתתפו בתערוכת צילומים תחת הכותרת "אנחנו כאן". בשנת 2021 ניסה פיליפנקו לארגן יחידה מיוחדת בצבא האוקראיני עבור חיילי להט"ב. ביולי 2021 הצהיר פיליפנקו כי היו כ-16 חיילים הומוסקסואלים וחיילות לסביות אשר הוגדרו כפתוחות כלפי נטייתן המינית אשר שירתו בצבא האוקראיני.
תרומת דם.
באפריל 2016, משרד הבריאות האוקראיני חוקק תקנות חדשות המסדירות תרומת דם, המאפשרות לגברים הומוסקסואלים וביסקסואלים לתרום דם. בעבר, משרד הבריאות ציין "הומוסקסואליות" כהתנהגות מסוכנת אשר מנעה מתורמים לתרום דם.
חברה.
נטיות חד מיניות של לסביות, הומואים, ביסקסואלים וזוהיות מגדריות של טרנסג'נדרים נותרו לעיתים לנושאי טאבו באוקראינה. רוב האוקראינים המזוהים עם הכנסייה האורתודוקסית או הקתולית נוטים לראות בהומוסקסואליות ובתפקידים מגדריים לא מסורתיים כסימנים ל-"אי-מוסריות" בעוד לפני ציון מצעד הגאווה של קייב ב-25 במאי 2013, ראש הכנסייה האורתודוקסית האוקראינית, הפטריארך פילארט, הצהיר שאנשים התומכים בזכויות להט"ב "יקוללו" והארכיבישוף סוויאטוסלב שבצ'וק מהכנסייה היוונית-קתולית גינה הומוסקסואליות כ-"חטא השווה להריגה".בתקופת ברית המועצות, יחסים שאינם הוגדרו כהטרוסקסואלים תויגו כ-"לא נורמליים" בעוד שרידים הקיימים מדפוס המחשבה הסובייטי באוכלוסייה מבוגרת בפרט רואים בנושאי נטיות מיניות וזהויות מגדר כטאבו ואף מכחישים את קיומם.