מחוסר ברירה מתארגן הצוות להופעה וגנרל פאטון מגיע ומתרשם מההופעה ומהסוסים ומבטיח לעזור. הבעיה היא שהסוסות נמצאות מאחורי קו החזית. פאטון נותן "אור ירוק" ל"מבצע קאובוי" שבראשו קולונל ריד (פול אבוט). מפקד הוסטאו מגיע בחשאי ומבטיח שהעיירה תיכנע ללא קרב.
הכוח שנשלח למבצע, טנקים וחי"ר מוסע בג'יפים, מתגבר על הגנת הגרמנית בקו החזית, נכנס לעיירה ומשחרר מחנה שבויים ששמחים וצוהלים ועוזרים להעמיס את הסוסות והסוסים.
מתחיל מסע ארוך ומורכב בחזרה לאוסטריה. הסוסים מועברים לולס ואחר כך לבאד ויימסבאך-ניידהארטינג באוסטריה עילית.
הסרט מסתיים במופע חגיגי של בית הספר שנפתח מחדש ב-1955 לאחר עזיבת כוחות הכיבוש והכרזת עצמאות אוסטריה ולרגל 212 שנים לחנוכת אולם ההופעות. פודייסקי רוכב בראש לצלילי הפולונז הצבאי של שופן והמרש הצבאי של שוברט.
זכויות להט&quot;ב בקולומביה
לסביות, הומואים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב) בקולומביה נהנים מאותן זכויות כגון תושבים הטרוסקסואלים, בעודן מוגדרות כמתקדמות ביותר ביבשת אמריקה הדרומית. פעילות הומוסקסואלית של גברים או נשים הפכה לחוקית בשטחי המדינה מאז 1981.
בין פברואר 2007 לאפריל 2008 ניתנו שלוש פסיקות של בית המשפט החוקתי של קולומביה לזוגות חד מיניים אשר העניקו להם פנסיה, ביטוח לאומי וזכויות קניין כגון זוגות הטרוסקסואלים רשומים. בשנת 2011, הקונגרס העביר חוק האוסר על אפליה על רקע נטייה מינית, וב-28 באפריל 2016, בית המשפט החוקתי קבע כי על נישואים חד מיניים להיות מוכרים, מה שהפך את קולומביה למדינה הרביעית בדרום אמריקה העושה זאת לאחר ארגנטינה (2010), אורוגוואי וברזיל (2013).
מעמד בחוק.
פעילות הומוסקסואלית של גברים או נשים הפכה לחוקית ברחבי קולומביה מאז 1981, בעוד רפורמות חוקתיות בשנות ה-90 השוו את גיל ההסכמה בקולומביה ל-14 עבור זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד. בשנת 1998 קבע בית המשפט לחוקה כי ניתן לפטר מורים בבתי ספר ממלכתיים בגלל חשיפת נטייתם המינית, וגם בתי ספר פרטיים דתיים לא יכולים לאסור על תלמידים הומוסקסואלים להירשם.
בשנת 1999, קבע אותו בית משפט פה אחד כי הכוחות המזוינים של קולומביה אינם יכולים לאסור על הומוסקסואלים וביסקסואלים מוצהרים לשרת, איסור אשר היווה הפרה של ערבויות חוקתיות ב קטגוריות של "אינטימיות אישית ומשפחתית" ו-"התפתחות חופשית של אישיות האדם".
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
ב-7 בפברואר 2007, בית המשפט החוקתי הקולומביאני הרחיב את זכויות הקניין והירושה לזוגות חד-מיניים, כתוצאה מפעולה חוקתית שהוצגה על ידי קבוצת החוק לעניין הציבור של אוניברסידאד דה לוס אנדס. עם זאת, ההחלטה לא כללה זכויות פנסיה או ביטוח בריאות. בפסק דין שני ב-5 באוקטובר 2007 הרחיב בית המשפט את קצבאות הביטוח הלאומי (ביטוח בריאות) לזוגות חד מיניים, ובפסק דין שלישי ב-17 אפריל 2008 הורחבו זכויות הפנסיה בנוסף.
ב-19 ביוני 2007, הצעת החוק, שהייתה מתייחסת לשותפים חד מיניים לא רשומים כמו שותפים לא רשומים בחוק, הובסה בקונגרס. גרסאות שונות במקצת של הצעת החוק התקבלו בכל מפלגה, בעוד הנשיא אלווארו אוריבה ציין שיתמוך בה. הצעת חוק פשרה עברה אז בבית הראשון אך נכשלה בבית השני על ידי גוש סנאטורים שמרנים. הצעת החוק, שאושרה על ידי הנשיא אלווארו אוריבה, הייתה הופכת את קולומביה למדינה הראשונה באמריקה הלטינית שמעניקה לזוגות חד מיניים במערכות יחסים ארוכות טווח את אותן זכויות לביטוח בריאות, ירושה וביטוח לאומי כמו זוגות הטרוסקסואלים. אולם, עם פסיקות בית המשפט לחוקה, זוגות חד מיניים נהנים היום מאותן זכויות שהצעת החוק הכושלת הייתה מעניקה.
ביולי 2011, בית המשפט לחוקה קבע בהחלטה נקודתית כי לזוגות חד מיניים ישנה הזכות להינשא בקולומביה. הקונגרס הקולומביאני נאלץ ליצור חקיקה מקבילה עבור הכרה בנישואים לזוגות חד מיניים עד 20 ביוני 2013, אחרת זוגות יזכו אוטומטית בזכות ללכת לכל שופט או נוטריון ציבורי כדי להסדיר את איחודיהם, על פי הפסיקה. מכיוון שהקונגרס לא הצליח להעביר חוק נישואים חד מיניים עד תאריך זה, בתי המשפט החלו לאשר נישואים בעצמם. סוגיית הנישואים החד-מיניים שוב עלתה בפני בית המשפט לחוקה בשנת 2015 לאחר שהמפקח הכללי של המדינה ביקש מבית המשפט לפסול את כל הנישואים החד-מיניים שאושרו בקולומביה. שימוע בנושא התקיים ביולי 2015.
במרץ 2016, הנישואים החד מיניים הראשונים שנערכו בחו"ל נרשמו בקולומביה והמרשם הלאומי הוציא תזכיר לכל הנוטריונים והרשמים להכיר בנישואים חד מיניים שנערכו מחוץ למדינה. זוגות חד מיניים אשר נישאו בחו"ל החלו להיות זכאים לאותה אשרה, הטבות רפואיות, ירושה ופנסיה.
ב-28 באפריל 2016, בית המשפט לחוקה הצביע ברוב של 6 בעד מול 3 מתנגדים בעד הכרה בנישואים חד מיניים, וקבע כי איסור על הכרתם אינו חוקתי ומפלה. החתונה החד-מינית הראשונה במדינה התרחשה בקאלי ב-24 במאי 2016.
הורות ואימוץ.
במאי 2012, פסק בית המשפט לחוקה לטובת אימוץ שני ילדים לאמריקני, צ'נדלר בור, שעמד לאבד את המשמורת בגלל "ICBF" (המוסד הקולומביאני האחראי על ביצוע הליכי אימוץ) לאחר שחשד כי בור מסתיר את נטייתו המינית האמיתית. מאז, המוסד לא יכול לשאול את הנטייה המינית של אדם כאשר הוא רוצה לאמץ בנפרד. מאז 2014, תושבי להט"ב יכולים לאמץ את הילד הביולוגי של בן זוגם הידוע כ-"אימוץ חורג".
ב-4 בנובמבר 2015, בית המשפט לחוקה פסק ברוב של 6 בעד ו-2 מתנגדים לטובת הענקת זכויות אימוץ מלאות עבור זוגות חד מיניים בעודו פסק לסוכנויות האימוץ לא להפלות זוגות חד מיניים במתן שירותי אימוץ. מתנגדי הפסיקה הצהירו כי ינסו לבטלו, עד 31 במרץ 2016, קמפיין אשר חתר לכפות משאל עם על זכויות אימוץ לזוגות חד מיניים אסף כ-1.8 מיליון חתימות, מתוכם 45 חברי קונגרס שמרנים. מטרת הקמפיין הייתה לבטל את פסיקת בית המשפט. עם זאת, ראשית, החתימות היו צריכות להתקבל על ידי הרשם של קולומביה, בעוד ההצעה תעבור לקונגרס, שם יהיה צורך לדון בה ולהעביר אותה ברוב בשני הבתים. לבסוף, ההצעה תצטרך להיות מאושרת גם על ידי בית המשפט לחוקה, אותו בית המשפט שעל סמכותו הוא ביקש לערער. במאי 2017, ועדת הקונגרס החליטה, בהצבעת רוב של 20 מול 12, לגנוז את ההצעה. המהלך זכה לתשואות על ידי הנשיא חואן מנואל סנטוס, שהודיע בעבר על התנגדותו להצעה.
רישום משפטי של ילדים.
ב-12 בנובמבר 2015 קבע בית המשפט לחוקה כי יש לאפשר לזוגות חד מיניים לרשום את ילדיהם שזה עתה נולדו על שם שני ההורים, כאשר בתעודות הלידה יוכלו להופיע שתי אמהות או שני אבות. בהחלטת 5–2, בית המשפט נתן למרשם האזרחי הלאומי 30 יום לשנות את הטפסים שלו כך שניתן יהיה לרשום ילדים עבור זוגות חד מיניים. התיק הוגש על ידי שני גברים הומוסקסואלים שלא הצליחו לרשום את תאומיהם שזה עתה נולדו בארצות הברית בתהליך פונדקאות. לפי הדיווחים, הם קיבלו אזרחות ומסמכים אמריקאים אך לא ניתן היה לרשום אותם בקולומביה.
הגנה מפני אפליה.
אף על פי ההתקדמות המפליגה בעשורים האחרונים עבור זכויות חברי קהילת הלהט"ב הקולומביאנית, דיווחים על אפליה עודנם מוגדרים כדבר שבשגרה בעוד דווח על כ-109 תושבי להט"ב אשר נרצחו במדינה ב-2017 ו-108 ב-2016, אם כי נרשמה ירידה כוללת בשיעורי הרצח.
בשנת 2011, הקונגרס העביר הצעת חוק שמענישה אפליה על רקע נטייה מינית. החוק קבע מאסר של שנה עד שלוש שנים וקנסות כלכליים לאנשים המפלים קבוצות שונות לרבות את קהילת הלהט"ב הקולומביאנית. החוק קובע גם כי העונשים מוגברים כאשר האפליה מתבצעת במרחב ציבורי, באמצעות תקשורת המונים, על ידי עובד ציבור וכאשר מעשים המבוססים על אפליה שוללים מאדם את זכויות התעסוקה שלו או באי מתן שירות ציבורי. העונש מופחת אם מי שביצע את מעשה האפליה יתנצל בפומבי.
אפליה בבתי ספר.
באוגוסט 2014, תלמיד בשם סרג'יו אוררגו התאבד כתוצאה מאפליה הומופובית מצד מוריו בבית ספרו. אמו הגישה תביעה שלאחר מספר ערעורים הגיעה לבסוף לבית הדין החוקתי. בית המשפט פסק לטובת משפחתו של אוררגו, וקבע כי הזכויות לכבוד, חינוך, שוויון, אי אפליה, התפתחות חופשית של אישיות, פרטיות והליך הוגן, הצדק, הפיצוי והשם הטוב של אוררגו הופרו. בית המשפט הורה לבית הספר לעשות מעשה מחילה פומבי והורה למשרד החינוך שיבדוק תוך שנה את "המדריך לדו-קיום" (כללים המסדירים את היחסים בין התלמידים עצמם לשאר חברי הקהילה החינוכית) של כל בתי הספר במדינה כדי שלא יכילו מאמרים המפלים ילדים בגלל נטייתם המינית או זהותם המגדרית.
צו הממשלה.
משרד הפנים הקולומביאני פרסם באביב 2016 צו נשיאותי המספק מדיניות רחבה של חובות פרוצדורליות למוסדות ממשלתיים וגופים טריטוריאליים בנוגע לזכויות להט"ב. המסמך קרא להקים ועדה צומתית להבטחת זכיותיהם של חברי קהילת הלהט"ב הקולומביאנית. הצו הדגיש מה הן זכויות תושבי להט"ב קולומביאנים בחינוך ציבורי, שירותי בריאות, בתי כלא וקורבנות של סכסוך מזוין. תוכן הצו הבהיר כי "ישויות לאומיות אינן רשאיות לסרב להכיר בכך שזוג חד מיני יכול להוות משפחה, אשר כתוצאה מכך, הם רשאים להיכלל על ידי ההגנות החוקתיות ומשוויון ההזדמנויות הניתנות למשפחות אחרות". במאי 2018, הנשיא חואן מנואל סנטוס הוציא צו ביצוע המורה למשרד הפנים להבטיח את זכויות תושבי הלהט"ב הקולומביאנים במגזר החברתי, בריאות, חינוך, עבודה, דיור, פנאי, ספורט ותרבות, וכן לבסס תמיכה בתוכניות סיוע.
הזכות להביע חיבה בפומבי.