בכל שלב יכול (או חייב, כתלות בגרסה) שחקן המחזיק בארבעת חלקיה של רביעייה להניחה גלויה על השולחן.
כאשר מספר הקלפים של שחקן מתחת לארבעה קלפים, חובתו לקחת מהקופה קלפים עד שימלאו לו ארבעה.
למשחק, המשלב לימוד וחוויית משחק, יש גרסאות רבות הנבדלות בציורים על הקלפים בהתאם גם בכמות הקלפים (למשל, משחק רביעייה בנושא חודשי השנה מכיל 48 קלפים).
לרביעיות יש וריאציות רבות כגון, רביעיות מכוניות, רביעיות צבעים, רביעיות ארצות. קיימים משחקי רביעיות בעלי מטרות חינוכיות, כגון לימוד סיפורי התנ"ך
כתב סתרים
פעולה בינארית
פעולה בינארית (או אופרטור בינארי) היא פעולה מתמטית המתבצעת בין שני איברים בקבוצה (לא בהכרח שונים זה מזה).
הגדרה פורמלית.
פעולה בינארית היא פונקציה מזוגות סדורים של אברי הקבוצה אל הקבוצה, ובסימון מתמטי: עבור הקבוצה formula_1, פעולה בינארית היא פונקציה formula_2 מהמכפלה הקרטזית של הקבוצה בעצמה, אל הקבוצה: formula_3. לעיתים formula_2 היא פונקציה חלקית, לדוגמה: לא ניתן לחלק באפס.
פעולות בינאריות הן הבסיס למבנים אלגבריים הנחקרים במסגרת האלגברה המופשטת. מבנים העוסקים בפעולות בינאריות הם חבורה, חוג, שדה ועוד.
פעולה בינארית מסומנת פעמים רבות בין שני האיברים שעליהם היא פועלת, למשל, אופרטור החיבור formula_5 נכתב formula_6, ולא בכתיב הפונקציונלי formula_7.
לפעולות בינאריות על קבוצות סופיות יש טבלת פעולה.
תכונות.
פעולות בינאריות הן פעמים רבות קומוטטיביות או אסוציאטיביות. פעמים רבות יש בהן איבר אדיש ואיבר הופכי. נדגים מושגים אלה באמצעות פעולה שנסמנה formula_8 הפועלת על קבוצה formula_1:
דוגמאות.
ארבע פעולות החשבון (חיבור, חיסור, כפל וחילוק) הן פעולות בינאריות מוכרות וידועות. גם כפל מטריצות הוא פעולה בינארית. שרשור מחרוזות, כלומר פעולה שלוקחת שתי מחרוזות של תווים ומצמידה אותן זו לזו, היא דוגמה נוספת לפעולה בינארית.
מבנה אלגברי
באלגברה מופשטת, מבנה אלגברי הוא מבנה מתמטי המורכב מקבוצה עם פעולה, או פעולות, המקיימות אקסיומות מסוימות.
מבנים אלגבריים מדגימים את ההפשטה וההכללה שהם נשמת אפה של המתמטיקה. במסגרת הדיון במבנים אלגבריים נלקחים עצמים מתמטיים קונקרטיים, כגון המספרים השלמים או המספרים הממשיים, נבחנות תכונותיהם המופשטות ביותר, ותכונות אלה עוברות הכללה, כך שניתן לבחון באמצעותן מגוון רחב של עצמים מתמטיים שאף להם תכונות אלה. בדרך זו אפשר למקד את תשומת הלב בתכונות המהותיות של העצם שאותו חוקרים, ולקבל תוצאות כלליות שיהיו ישימות גם במקרים אחרים.
כאשר אין חשש לבלבול, המבנה האלגברי מזוהה עם הקבוצה. כך למשל, החבורה (1,*,G) קרויה בפשטות החבורה G. לפעולות המוגדרות במבנה האלגברי קוראים בדרך כלל "כפל" או "חיבור", משום שהאקסיומות כופות עליהן תכונות דומות לאלו של החיבור והכפל הרגילים. עם זאת, לעיתים קרובות האיברים במבנה האלגברי אינם מספרים, וממילא הפעולות אינן אלו המוכרות מחיי היום-יום.
להלן מספר מבנים אלגבריים ידועים:
מבנים אחרים כוללים שני מרכיבים:
פעולה אונארית
במתמטיקה, פעולה אונארית (או אופרטור אונארי) היא פעולה המתבצעת על איבר בקבוצה, ותוצאתה היא איבר בקבוצה. בניסוח פורמלי יותר: פעולה אונארית היא פונקציה מהקבוצה אל עצמה. פעולה אונארית על קבוצה formula_1 היא הפונקציה formula_2 .
דוגמאות לפעולות אונאריות:
מספרים אלגבריים
קבוצה בת מנייה
בתורת הקבוצות, קבוצה בַּת מְנִיָּה היא קבוצה אינסופית, שניתן לסדר את איבריה בסדרה (לפעמים כוללים במונח גם קבוצות סופיות), כלומר, כזו שאבריה נמצאים בהתאמה למספרים הטבעיים. כל תת-קבוצה של קבוצה בת מניה היא בת מניה (או סופית). איחוד של סדרת קבוצות בנות מניה הוא בן מניה. קבוצת המספרים הרציונליים וקבוצת המספרים האלגבריים, גם הן בנות מנייה. לעומת זאת, קבוצת המספרים הממשיים אינה בת מניה.
היותה של קבוצה אינסופית ניתנת למניה היא תכונה של הגודל של הקבוצה. מושג העוצמה של קבוצות מכליל רעיון זה לקבוצות אינסופיות כלשהן. בשפה זו, מסמנים ב-formula_1 (אָלֶף אֶפֶס) את העוצמה של קבוצת המספרים הטבעיים, ולכן זו העוצמה של כל קבוצה (אינסופית) בת מניה. כל קבוצה אינסופית מכילה תת-קבוצה בת מניה, ובמובן זה אלף אפס הוא העוצמה האינסופית הקטנה ביותר.
על פי ההגדרה, קבוצה אינסופית היא בת מניה אם ורק אם אפשר לסדר את איבריה בסדרה, ללא חזרות. עם זאת, כל קבוצה אינסופית שאפשר לסדר את איבריה בסדרה (ואפילו עם חזרות) היא בת מניה (זו הגרסה הפשוטה ביותר של משפט קנטור-שרדר-ברנשטיין, ואפשר להוכיח אותה ישירות). עובדה זו נדרשת בהוכחה של טענות יסודיות, כגון זו שלפיה אם הקבוצות formula_2 ו-formula_3 שתיהן בנות מנייה, אז האיחוד שלהן גם הוא בן מנייה: אפשר לסדר formula_4, ואיננו חוששים לחזרות.
דוגמאות.
להלן הוכחת גאורג קנטור שקבוצת הזוגות של מספרים טבעיים היא בת מנייה:
נסדר את הזוגות באופן הבא; ראשית יבוא (1,1), אחריו (1,2) ו-(2,1), אחר-כך שלושת הזוגות formula_5 שסכום הקואורדינטות שלהם formula_6, אחר-כך ארבעת הזוגות שסכום הקואורדינטות שלהם 5, וכן הלאה. (הזוגות formula_5 שסכומם formula_8 מסודרים לפי הערך של formula_9, מהקטן לגדול). הרשימה כוללת כל זוג של מספרים טבעיים, ולכן אוסף הזוגות בן מנייה. להתאמה שבהוכחה קוראים פונקציית זיווג.
מן ההוכחה הזו נובע למשל שאוסף המספרים הרציונליים (החיוביים) הוא בן מנייה: יש פונקציה מן הזוגות של מספרים טבעיים המכסה את כל המספרים הרציונליים, formula_10. בדרך זו מתקבל כל מספר רציונלי יותר מפעם אחת (ולמעשה אינסוף פעמים) - אם רוצים ליצור רשימה שבה כל רציונלי יופיע פעם אחת, אפשר לדלג על זוגות formula_5 שאינם זרים; כפי שהוסבר לעיל, ההוכחה תקפה גם ללא השיפוץ הזה.
הטיעון של קנטור מראה שכל מכפלה קרטזית formula_12 של קבוצות בנות מנייה, גם היא בת מנייה. באינדוקציה נובע שאם formula_13 קבוצה בת מנייה, אז לכל formula_14 טבעי הקבוצה formula_15 גם היא בת מנייה. יתרה מזו, גם איחוד של מספר בן מנייה של קבוצות, שכל אחת מהן בת מנייה, הוא בן מנייה.
הקבוצה formula_16 היא קבוצה בת מנייה. בניסוח אחר, קבוצת כל הסדרות הסופיות של מספרים טבעיים היא בת מנייה. אלא שיש קבוצות גדולות יותר: משיטת האלכסון של קנטור יוצא שקבוצת כל הסדרות בנות המנייה של מספרים טבעיים (ואפילו של המספרים 0 ו-1) היא גדולה מכדי להיות בת מנייה. מכיוון שכך, גם קבוצת המספרים הממשיים אינה בת מנייה.
חיים גמזו
חיים גַּמְזוּ (Haim Gamzu; 18 במאי 1910 – 16 בפברואר 1982) היה מבקר אמנות ותיאטרון, מייסד בית הספר לתיאטרון "בית צבי" וממקימי מבנה מוזיאון תל אביב לאמנות בשדרות שאול המלך.
ביוגרפיה.
גמזו נולד בשנת 1910 בעיר צ'רניגוב שברוסיה (כיום באוקראינה) לירחמיאל בן ר' יעקב גמזו מפינסק ולמוסיה לבית חוטורצקי. החל ללמוד בבית ספר עברי, וב-1923 עלה לארץ ישראל עם משפחתו ובית אביו. בארץ סיים את לימודיו בגימנסיה "הרצליה" בתל אביב. שם הוא התאהב בחנקה וינברג-חרותי ובמשך כמה שנים שלח לה מכתבי אהבה. לאחר מכן למד בסורבון ובמכון לאמנות בפריז, ופילוסופיה באוניברסיטת וינה, שממנה קיבל תואר דוקטור.
כתב ביקורת תיאטרון ואמנות, מאז 1942 באופן קבוע בעיתון "הארץ" ועד 1976. ב-1947 הותקף בידי חבר של שחקנית תיאטרון לי לה לו ונגרם לו זעזוע מח.
חיבר ספרים בתחום האמנויות היפות, וכן ספר המתאר את מסעותיו באמריקה הדרומית, בשם "שירת הקיצל" שיצא לאור בשנת 1949.
ייסד את בית-הספר לאמנויות הבמה "בית צבי" ברמת גן בשנת 1961, וניהל אותו עד 1962. כמו כן, שימש כמנהלו של מוזיאון תל אביב בין השנים 1947 ל-1949 ובין השנים 1962 ל-1976.
נפטר בשנת 1982 ברעננה ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
הפרס לקידום האמנויות מטעם מוזיאון תל אביב, ניתן על-שמו. בשנת 2003 זכה אוסף מאמרי ביקורת שלו בפרס.
משפחה.
ב-1938 נשא חיים גמזו את גרטה לבית היים מווינה. בנם, יוסי גמזו, היה לימים משורר ופזמונאי. גרטה נפטרה ב-1943. ב-1948 נישא שוב, לחוה לבית שווארץ. לזוג שני ילדים: מיכל ורפאל. בנו, רפאל גמזו, איש שירות החוץ הישראלי, שימש כראש האגף לקשרי תרבות ומדע (קשתו"ם) במשרד החוץ וכשגריר ישראל בפורטוגל. נכדו של חיים (בנה של מיכל), יואל גמזו, הוא מנצח.
אחותו של גמזו, צפורה גמזו, נישאה לשופט אליהו מני.
כמבקר תיאטרון.
את עיקר פרסומו קנה גמזו בזכות ביקורותיו הקטלניות, ושמו הפך למושג על ידי אפרים קישון, שהיה בין אלה שסבלו מביקורתו. בספרו "גומזים גומזים" קישון יצר את הפועל "לִגְמוֹז", שמתאר ביקורת קטלנית ביותר או הריגה, וכן במובן רחב יותר, כעין השימוש הנפוץ בשורש ק.ט.ל. ניצני העימות בין קישון לגמזו צמחו עוד בתקופת תיאטרון "בצל ירוק" אשר היה מורכב מבוגרי להקת הנח"ל, שאפרים קישון היה מקימו וחיבר את הטקסטים להצגותיו.
וכך כתב גמזו על הצגתה של להקת "בצל ירוק", "אף מילה למורגנשטרן":
ביקורת זו מאפיינת את סגנונו המתנגח של גמזו, ממנה סבל גם הבמאי עידוא בן-גוריון, שביים את המחזה "סמי ימות בשש" מאת קן יוז. גמזו לא התאמץ במיוחד בקטילתו, והוא כתב את הביקורת אולי הקצרה ביותר בתולדות ביקורת התיאטרון הישראלי: "לדידי יכול יהיה למות בחמש".