בליגה מתמודדים 18 מועדונים. בכל עונה, הקבוצה שמסיימת בפסגה ב-LEB Oro עולה אוטומטית לליגה ACB. הקבוצות שמסיימות את העונה במקום השני עד התשיעי נכנסות לטורניר פלייאוף, כשהמנצחת זוכה גם לעלייה לליגה ACB. שלוש הקבוצות האחרונות ביותר ב-LEB Oro יורדות לליגה השלישית (LEB Plata).
בסך הכל 75 קבוצות התחרו ב-LEB Oro מאז הקמתה ב-1996. 18 קבוצות הוכתרו לאלופות ו-28 קבוצות עלו לליגה ACB, מתוכן רק חמש לא יכלו לשחק בליגה הראשונה. מלייה היא הקבוצה היחידה ששיחקה בכל עונות הליגה.
פורמט.
כל קבוצה של משחקת עם כל שאר הקבוצות בליגה פעמיים, פעם אחת בבית והשנייה בחוץ.
כל ניצחון מוסיף שתי נקודות לקבוצה בדירוג הליגה, כאשר כל הפסד מוסיף רק אחת. בסוף הליגה:
במחצית הליגה, שתי הקבוצות הראשונות בטבלה משחקות בגביע הנסיכה באולם של מוליכת הטבלה במחצית העונה הראשונה.
היסטוריה.
שתי הקבוצות הראשונות עולות ל-ACB. מאז עונת 2007–08 הליגה ידועה בשם LEB Oro (LEB זהב) ואלופת העונה הסדירה עולה ל-ACB מבלי לשחק בפלייאוף. המנצחת בגמר הפלייאוף היא הקבוצה האחרת שעלתה.
בריגדת הנחתים הראשונה האימאם חוסיין
יחידה צבאית
בריגדת הנחתים הראשונה האימאם חוסיין (פרסית: تیپ یکم تفنگداران دریایی امام حسین) היא בריגדת נחתים של צי הרפובליקה האסלאמית של איראן שבסיסה בבנדר עבאס, הורמוזגאן. היחידה היא אחת מיחידות תכאוור (כוחות מיוחדים) בכוחות המזוינים האיראניים.
בתקופת שלטונו של השאה, חלק גדול מהאימונים הימיים הועברו על ידי הספצנאז של ברית המועצות ושירות הסירות המיוחד הבריטי. ההכשרה היא תהליך של כ-12 חודשים. לאחר שהמתגייס הוכיח את הדרישות הפיזיות המינימליות, הוא נשלח למספר קורסים להמשך הכשרה.
פעילות.
הבריגדה פועלת במפרץ הפרסי. במבצעיה משתמשת הבריגדה בצוללת זעירות.
הקרליד
Heckerlied (הקרליד, בגרמנית: Heckerlied, ובתרגום מילולי "שירו של הקר") היה שיר שכתב המהפכן הגרמני בן המאה ה-19 פרידריך הקר (Friedrich Hecker) .
תולדות השיר.
שיר זה ליווה את המהפכנים ב של 1848–1849, שהייתה חלק מאביב העמים בגרמניה. הקר ניסה להלהיב את תושבי קונסטנץ ולאסוף מהפכנים בבאדן על מנת להשתלט על הארמון בקרלסרוהה ולהפיל את ממשלת הדוכס הגדול. אחרי שדוכאה ההתקוממות ב (Battle on the Scheideck) , ליד קנדרן (Kandern) ב-20 באפריל 1848. ההתקוממות דוכאה על ידי כוחות פרוסיה והסן. הקר ברח לשווייץ עם רוב תומכיו ומשם עבר לארצות הברית.
השיר היה פופולרי בתקופת הרייך השלישי. אחת מגרסאותיו כוללת אמירה נגד יהודים. שורה אחת מתוך גרסה זו היא: "כשדם יהודי יותז מהסכין, ייטב לנו כפליים" (wenn’s Judenblut vom Messer spritzt, dann gehts nochmal so gut).
גרסאות השיר.
ל"הקרליד" יש מספר גרסאות. בטקסט של הגרסה הבאה של השיר מובעת התביעה להפלת השליטים. בפזמון מובעת כמעט תמיד השאיפה להקמת רפובליקה גרמנית חופשיה. שורות וקטעים כגון "An den Darm der Pfaffen, hängt den Edelmann" (תְלו את האצילים על מעיהם של הכמרים) או "Schmiert die Guillotine mit Tyrannenfett, reißt die Konkubine aus dem Fürstenbett" (שׁמנו את הגליוטינה בדם העריצים, קרעו את הפילגש ממיטתו של הנסיך), מעידות על כוונותיהם האנטי-מלוכניות ואנטי-שמרניות של המורדים.
הטקסט והמנגינה נשענים על שיר סטודנטים בשם "Die Freie Republik" (הרפובליקה החופשית) שנכתב לרגל בריחת שישה אסירים מהכלא, כחלק מהנסיון המהפכני הכושל של 1833 בשם "Frankfurter Wachensturm" (ההתקפה על חיל המשמר בפרנקפורט) . בשורה שחוזרת מספר פעמים בווריאציות שונות, נאמר: "כשישאלו אותך איפה אבשלום, תוכל להגיד שהוא כבר תלוי. לא תלוי על עץ או חבל, אלא על ידי אמונתה של הרפובליקה החופשית."
הראשון משישה בתים של ההקרליד:
פזמון:
בית שני:
בית 3:
רקע וניתוח.
השיר השתייך למסורת שירה קצבית, גסה ופרובוקטיבית שהייתה נפוצה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 בקרב סטודנטים גרמניים חברי תנועת הנוער ה"ואנדרפוגל". לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה עבר השיר מספר שינויי טקסט שנועדו לבקר את מדיניותה של ממשלת הרייך השני. ב נעשה שימוש בווריאציות של שיר זה בקרב שני הצדדים - המהפכנים והשמרנים.
גרסה אנטישמית, שלימים עתידה להתפשט ברחבי גרמניה, צצה כנראה במרץ 1921 בקרב אנשי הפרייקור שלחמו במרד בשלזיה עילית ושם שררה אנטישמיות פרועה במיוחד. בשנות רפובליקת ויימאר שלאחר מכן, הפך שיר זה לשיר חיילים (Sturmsoldaten) ואחת הווריאציות שלו הייתה עם אסוציאציות של הימין הקיצוני:
Wenn der Sturmsoldat ins Feuer geht, ei, dann hat er frohen Mut,
und wenn’s Judenblut vom Messer spritzt, dann gehts nochmal so gut
(כשחייל הסער צועד לתוך האש, הוא שמח ואמיץ,
וכשדם יהודי ניתז מן הסכין, יהיה לנו טוב כפליים.)
וריאציה זו הושרה על ידי האס-אה ביום השנה לעליית המפלגה הנאצית לשלטון ב-30 בינואר 1933. עם ירידת כוחו של האס-אה לאחר ליל הסכינים הארוכות ב-30 ביוני 1934, ועליית כוחו של האס-אס, פחתה תדירות השמעתו של השיר.
ויטקר צ'יימברס (Whittaker Chambers; 1901–1961), שריגל עבור ברית המועצות, הזכיר בזיכרונותיו גרסה קומוניסטית של השיר, אותה שמע בנסיעה לברלין ב-1923.
מתחילת שנות התשעים משמיעים ארגונים נאו-נאציים גרסה של השיר הזה תחת הכותרת "דם" (blut). ההשמעה הראשונה המוכרת היא של הלהקה Tonstörung בשנת 1993. באותה שנה הורשעו חברי להקה זו על ידי בית משפט במנהיים בהסתה לשנאה ולפשעים, ובשימוש בסמלים אסורים. לאחר ההרשעה התחזק מעמדו של השיר בקרב נאו-נאצים.
יצור רב-תאי
ואלרי פקרס
ואלרי פקרס (בצרפתית: Valérie Pécresse; נולדה ב-14 ביולי 1967) היא פוליטיקאית צרפתית חברת מפלגת הרפובליקנים, המכהנת כנשיאת מחוז איל-דה-פראנס (אזור המטרופולין של פריז). היא הייתה מועמדת קואליציית השמרנים בבחירות לנשיאות צרפת 2022. בבחירות לנשיאות היא הגיעה למקום החמישי עם כ-4.8% מהקולות, התוצאה הגרועה ביותר של מועמד הרפובליקנים מאז הקמת המפלגה.
ביוגרפיה.
פקרס נולדה בניי-סיר-סן. היא בתם של הכלכלן דומיניק רו ושל קתרין ברטאניה. ב-1988 סיימה תואר ראשון מבית הספר הגבוה ללימודי תעשייה וניהול בפריז וב-1992 סיימה תואר במשפטים מבית הספר הלאומי למינהל. היא לימדה משפטים במכון למדע המדינה פריז, עבדה בסוכנות הידיעות הצרפתית.
ב-1997 החלה לעבוד בלשכתו של ראש ממשלת צרפת ליונל ז'וספן ולאחר מכן בלשכתו של נשיא צרפת ז'אק שיראק.
ב-2002 נבחרה לאספה הלאומית כנציגת המושב השני של מחוז איוולין מטעם מפלגת האיחוד למען תנועה עממית (UMP). היא כיהנה כחברה בוועדת התרבות ובוועדת החוקה וכן שימשה הדוברת של מנהיג המפלגה ניקולא סרקוזי.
ב-2007 מונתה לשרה להשכלה גבוהה ומחקר בממשלתו של פרנסואה פֿיוֹן. ביוני 2011 מונתה לשרה לענייני תקציב ורפורמות וכן לדוברת הממשלה. ב-2012 בעקבות הפסד השמרנים בראשות סרקוזי, חזרה לכהן כחברה באספה הלאומית ושימשה חברה בוועדת הכספים.
בדצמבר 2015 נבחרה לנשיאת מחוז איל-דה-פראנס, היא נבחרה לתקופת כהונה נוספת ביוני 2021.
ב-2017 היא הקימה את מפלגת "Soyons libres" ("בואו נהיה חופשיים") בתוך מפלגת הרפובליקנים. היא פרשה ממפלגת הרפובליקנים בשנת 2019 לאחר תבוסת המפלגה בבחירות לפרלמנט האירופי וחזרה אליה ביולי 2021 כדי להתמודד בפריימריז שקדמו לבחירות לנשיאות בשנת 2022.
בדצמבר 2021 נבחרה למנהיגת גוש השמרנים לקראת הבחירות לנשיאות צרפת 2022 לאחר ניצחון בסיבוב השני של הבחירות המקדימות על אריק צ'יוֹטי. בסיבוב הראשון היא הגיעה למקום החמישי עם כ-4.8% מהקולות, התוצאה הגרועה ביותר של מועמד המפלגה. לאחר תבוסתה, היא הכריזה על תמיכתה בעמנואל מקרון בסיבוב השני. כיוון שלא חצתה את הסף של 5% מקולות הבוחרים, פקרס אינה זכאית להחזר על הוצאות הקמפיין, שעלה כ-7 מיליון אירו, מתוכם כ-5 מיליון אירו הוצאו מכיסה הפרטי. היא הכריזה על קמפיין למימון המונים במטרה להחזיר את ההוצאות.
פקרס נשואה ואם לשלושה.
אגם גזיבודה
אגם גזיבודה (באלבנית: Liqeni i Gazivodës; בסרבית: Језеро Газиводе), הוא מאגר מים מלאכותי, בגודל של כ-12 קמ"ר, שנמצא בקוסובו ובסרביה. הנהר איבר נשפך לתוך מאגר המים.
היסטוריה.
האגם נוצר בשנות ה-70 של המאה ה-20, כחלק מפרויקט של Energoprojekt ו-Hidrotehnika להקמת סכר על גדות הנהר איבר . יש הטוענים כי לכל היותר 1,000 איש שחיו באזור, נצטרכו לעבור למקום אחר. עלות הפרויקט מוערכת בככ-90 מיליון דולר.
פירוק יוגוסלביה בשנות ה-90 של המאה ה-20, ועצמאות קוסובו ב-2008, הביאו למחלוקת בין הרפובליקה של סרביה לקוסובו לגבי הבעלות על האגם. סרביה טוענת כי היא צריכה לקבל את האגם מאחר שהישות המשפטית האחראית להלוואות של יוגוסלביה הייתה הרפובליקה הסוציאליסטית של סרביה . קוסובו טוענת כי היא צאיכה לקבל את האגם מאחר שהישות המשפטית האחראית להלוואות של הבנק העולמי הייתה המחוז האוטונומי הסוציאליסטי של קוסובו , בעוד שסרביה, כישות משפטית, לא הייתה מעורבת במימון הפרויקט. טענה נוספת שמעלה קוסובו היא שהפיצויים לאנשים שהועברו מהאזור, הן מהרפובליקה הסוציאליסטית של סרביה והן המחוז האוטונומי הסוציאליסטי של קוסובו, שולמו אך ורק על ידי המוסדות של המחוז האוטונומי הסוציאליסטי של קוסובו.
כיום, הסכר נשלט על ידי סרביה.
כוסו של אליהו
גיל סגל (מיקרוביולוג)
גיל סגל (נולד ב-5 בינואר 1965) הוא מיקרוביולוג מולקולרי ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר שמוניס למחקר ביו-רפואי וחקר הסרטן באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה.
סגל נולד בישראל.