ב-29 באוגוסט 1997 הוקמה האבטחה הימית (Морская охрана, МОХР ФПС России), שהייתה הזרוע הימית של שירות משמר הגבול הפדרלי הרוסי. למפקד האבטחה הימית מונה האדמירל אינוקנטי נליוטוב שעמד בראש הזרוע הימית עד 1999 כשהוחלף על ידי סגן האדמירל ואלרי לוגוויננקו שמונה במקביל לכהן כסגן מנהל שירות משמר הגבול הפדרלי הרוסי.
במאי 2005 האבטחה הימית פורקה והפכה למשמר החופים של משמר הגבול (Береговая Охрана ПС ФСБ).
מפקדי משמר החופים הרוסי.
מפקד מחלקת משמר החופים של רוסיה מכהן במקביל כסגן מפקד שירות משמר הגבול הפדרלי.
שיבל כרמי מנסור
שיבל כרמי מנסור (בערבית: شبل كرمي منصور; נולד ב-22 בספטמבר 1989) הוא קריין, שדרן רדיו ועיתונאי דרוזי-ישראלי לשעבר אשר שימש כקריין החדשות הראשי בתחנת הרדיו גלי צה"ל, ומשנת 2016 עד לפרישתו מתעשיית התקשורת בשנת 2020 הגיש מבזקים בחדשות 12.
ביוגרפיה.
מנסור נולד ביישוב הדרוזי עספיא, ולמד בבית הספר התיכון "אורט רונסון" ביישוב. ביולי 2007 התגייס לגלי צה"ל, והיה לקריין הדרוזי הראשון בתחנת הרדיו הצבאית, תחילה כמבזקן. הגיש חלק נכבד ממהדורות החדשות של התחנה, במקביל לקריין הבכיר רן יבנאי. בשנים 2009–2012, עוד בשירות החובה, הגיש את תוכנית הרדיו "שטח שש", שעסקה בנושאי צבא וביטחון. בשנים 2014–2016, כאזרח עובד צה"ל, הגיש את התוכנית "מהדורת לילה", שעסקה בסיכום חדשות היום. במהלך השנים הגיש גם רצועות מוזיקה וספיישלים מוזיקליים.
ב-2010 השתתף בשעשועון הטלוויזיה "1 נגד 100" בערוץ 2. ב-2013 נבחר למקום ה-90 ברשימת 100 המשפיעים בתקשורת של מגזין "פירמה" של העיתון "גלובס".
ב-2014 הנחה את טקס פרס ישראל.
בנובמבר 2016 הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 12 כמגיש מבזקי חדשות. בערב ליל הסדר 2017 הגיש לראשונה את המהדורה המרכזית.
בנובמבר 2018 עזב את גלי צה"ל לאחר 12 שנים בתפקיד.
ביולי 2020 עזב את חברת החדשות ואת תחום התקשורת, והחליט לעשות הסבת מקצוע ולעבור לחברת ההיי-טק NetApp.
חיים אישיים.
התארס לחברתו הדרוזית-ישראלית נור זידאן חלבי (בת משפחתו של רפיק חלבי, ראש מועצת דלית אל-כרמל), לאחר שנתיים של זוגיות. השניים התחתנו באוגוסט 2021.
משמר הגבול הרוסי
בית הכנסת הראשי הישן (מינכן)
בית הכנסת הראשי הישן במינכן שבגרמניה עמד ברחוב הרצוג-מקס שטראסה בלב מינכן. ביוני 1938, חמישה חודשים לפני פרעות ליל הבדולח, היה המבנה אחד מבתי הכנסת הראשונים שנחרבו בגרמניה, בעידודו האישי של אדולף היטלר.
המבנה שבלט כבניין מונומנטלי בודד מוקף בשלשה רחובות, תוכנן על ידי האדריכל אלברט שמידט. מראהו העוצמתי כמו גם מיקומו הבולט במרכז העיר מינכן, הדגישו את חשיבותו כמבנה ציבורי בחיים העירוניים במינכן של אותם ימים.
בשטח שבו עמד בית הכנסת קיים כיום מרכז קניות, לאחר שהוא נמכר בשנת 1999 לרשת הכל-בו הגרמנית Karstadt. כספי המכירה שימשו לבניית בית כנסת ראשי חדש בעיר.
בני אנאנסי
בני אנאנסי (באנגלית: Anansi Boys) הוא רומן פנטזיה מאת הסופר הבריטי ניל גיימן. עלילת הספר מתרחשת באותו עולם דמיוני כמו זה שבאלים אמריקאים, אך אין קשר עלילתי בין הספרים, והספר קליל בהרבה מ"אלים אמריקאיים" ונמנע מתאורי המין והאלימות של אחיו הבכור. הספר יצא לאור בשנת 2005, כשנה לאחר מכן הוא תורגם לעברית על ידי ההוצאה הישראלית "אופוס". "בני אנאנסי" הוא רומן הפרוזה השישי של גיימן.
בספר משובצים מפעם לפעם סיפורים קצרים מאוד על אל העכביש, אנאנסי, הכתובות בסגנון סיפורי עם. סיפורים אלו אינם חלק מסיפורו של צ'ארלי השמן, גיבור הספר, אך הם מתיישבים עם העלילה הכללית.
עלילת הספר.
הספר מספר על צ'ארלי השמן נאנסי, לונדוני ביישן וחסר שאיפות, שההכנות לחתונתו משתבשות כשנודע לו כי אביו שהתגורר בפלורידה - מת. צ'ארלי לוקח פסק זמן מעבודתו בסוכנות גרהם קוטס וטס לארצות הברית להלוויה. לאחר ההלוויה מספרת לו שכנתו הזקנה של אביו (לשעבר), שאביו, מר נאנסי, היה אל ושמו האמיתי אנאנסי. כשהוא שואל מדוע הוא לא ניחן בשום כוחות עונה לו הזקנה כי אחיו ירש את כל הכוחות. צ'ארלי לא מאמין כיון שהוא גדל כבן יחיד ומעולם לא שמע על כך שיש לו אח. הזקנה אומרת לו שאם הוא רוצה לפגוש את אחיו עליו פשוט לומר זאת לעכביש.
אחרי שחזר לבריטניה צ'ארלי אוכל ארוחת ערב בחברת ארוסתו, רוזי, בסיומה, כשהוא שיכור הוא מסלק עכביש מדירתו לבקשת רוזי. רגע לפני שהוא משחרר את העכביש הוא אומר לו בשכרותו: "אם אתה רואה את אח שלי תגיד לו שיקפוץ להגיד שלום." למחרת בבוקר מגיע לביתו אדם זר המציג עצמו בשם עכביש, וטוען כי הוא אחיו, צ'ארלי אכן נזכר כי הוא ראה אותו לאחר מות אמם ומספר לו על מות אביהם. עכביש, שמסרב להאמין שאביו מת, הולך לברר זאת - נכנס לתוך תמונה שצולמה בפלורידה -ונעלם. צ'ארלי הולך לעבודה ושם, מבלי להתכוון, הוא שר בקול רם וכולם אומרים שיש לו כישרון רב.
יום אחרי שנעלם שוב מחייו, עכביש מופיע מול צ'ארלי השמן וסוחף אותו איתו לערב של שתייה, נשים ושירה, בו צ'ארלי מרגיש פחות או יותר לא שייך מאחר שעכביש מתברר כהרבה יותר "קול" ממנו ועל כן גונב את כל תשומת הלב. בבוקר שאחרי צ'ארלי קם עם כאב ראש נוראי בשל השתייה המורבה בלילה הקודם ומוצא בחורה ערומה שהוא לא מכיר - קצינת משטרה - במיטתו. המצב מחמיר כשאימה של ארוסתו, אישה מפחידה ורעת מזג, מגיעה ורואה אותה. ואם כל זה לא מספיק מתברר שעכביש הלך במקומו לעבודתו מאחר שהוא לא היה מסוגל לקום ואמר לכולם, כולל לארוסתו של צ'ארלי, שהוא צ'ארלי השמן ב"קול האל" שלו שהפך כל דבר שאמר לנכון. עכביש גונב ממנו את ארוסתו, מסבך אותו עם הבוס שלו, גורם לו בעיות רבות ומסרב להסתלק מאחר שהתאהב גם הוא ברוזי.
צ'ארלי טס בחזרה לפלורידה ומבקש את עזרתן של 4 זקנות שהיו מיודדות עם אביו המנוח בסילוק אחיו. הוא מגיע בעקבות סיאנס למקום חצי דמיוני בתחילת העולם בו עדיין גרים כל האלים שהיו אי פעם. הוא מוצא אלת ציפור שמסכימה לסלק את אחיו בתמורה לשושלת הדם של אנאנסי. מבלי לדעת לאיזה צרות הוא מכניס את עצמו ואת אחיו צ'ארלי מסכים.
העניינים מסתבכים עוד יותר כשצ'ארלי נעצר על ידי המשטרה, עכביש נחטף בידי להקה של ציפורים והבוס של צ'ארלי מתגלה כנבל מטורף שלא רק גונב מלקוחותיו אלא גם רוצח אחת מהן ומסתלק מהארץ.
צ'ארלי מתחיל במסע על מנת להציל את אחיו, את ארוסתו לשעבר שנחטפה בידי הבוס שלו ולסדר איכשהו את חייו שעברו מהפך גמור. בדרך הוא מגלה דברים שונים ומשונים על עצמו. על כוחותיו וכישוריו הנסתרים, על אביו ועל "אחיו" - מסתבר שהוא ואחיו היו אדם אחד, ושארבעת הזקנות פיצלו אותו לשניים על מנת להפטר ממנו ומתעלוליו. הבוס שלו לשעבר כרת ברית עם האל-הנמר, שרוצה נקמה באנאסי ששם אותו ללעג וגנב ממנו את בני האדם - נקמה שמשמעותה היא שהמין האנושי כולו ישקע לחיי אכזריות ורצחנות. צ'ארלי מציע נישואים לקצינת המשטרה שהוא בקושי מכיר, שר מול קהל ומכשף אותו בזמרתו (בעוד שפעם העדיף למות ולא לעמוד על במה), מתעמת עם האל-הנמר, ובעזרתה קצינת המשטרה קורבן הרצח של הבוס שלו מצליח למנוע את ניצחונו של הנמר, ולמצוא את אהבת חייו - קצינת המשטרה וגם חיים חדשים לו ול"אחיו".
אמיר מח'ול
אמיר מח'ול (בערבית: أمير مخول; נולד ב-1958) הוא איש ציבור מהנהגת הציבור הערבי ישראלי, מנכ"ל ארגון אתיג'אה - עמותת הגג המאגדת את כל העמותות של החברה האזרחית הערבית בישראל ועומד בראש ועדת החירויות של ועדת המעקב העליונה של ערביי ישראל. מח'ול הורשע בריגול עבור חזבאללה ונידון על כך לתשע שנות מאסר בפועל.
ריגול לטובת חזבאללה.
בתחילת מאי 2010, מספר ימים לאחר מעצרו של ד"ר עומר סעיד מכפר כנא, נעצר מח'ול על ידי השב"כ. נגד מח'ול וסעיד הוגש כתב אישום המייחס למח'ול ריגול חמור והעברת מידע על שני מתקנים ביטחוניים לידי סוכן של חזבאללה. במשך 12 יום לאחר מעצרו נמנעה ממח'ול פגישה עם עורך דינו והוא אף התלונן כי עונה בחקירתו. במהלך חקירתו הודה מח'ול כי בשנת 2008 נפגש בדנמרק עם מפעיל סוכנים של חזבאללה והסכים לאסוף מודיעין בישראל עבור חזבאללה, אולם לאחר הגשת כתב האישום טען שההודאה נמסרה תחת לחץ. ב-27 באוקטובר 2010 הודה מח'ול בבית המשפט, במסגרת עסקת טיעון, בעבירות ריגול וריגול חמור, מגע עם סוכן חוץ וקשירת קשר לסייע לאויב. ב-30 בינואר 2011 נגזרו על מח'ול 9 שנות מאסר בפועל ושנה אחת של מאסר על תנאי לעבירה דומה.
ב-5 במאי 2019 שוחרר מהכלא.
חיים אישיים והשכלה.
מח'ול נשוי ואב ל-2, גר בחיפה. למד באוניברסיטת חיפה והורחק מהאוניברסיטה לסמסטר לאחר שלא נענה לדרישת הדיקן לעבור להפגין במקום אחר. אחיו, עיסאם מח'ול, שימש כחבר הכנסת מטעם סיעת חד"ש וסיעת חד"ש-תע"ל.
אברהם דב אוירבך מאוורוטש
מכתש ועלי
מסמך הנישואים ממרשה
מסמך הנישואים ממרשה היא מסמך נישואים אדומי עתיק על אוסטרקון. בו נכתב שהחתן קוסרם בן קוסיד לוקח את הכלה הבתולה ארסנה בת קוסיד עם נדונייה שהביאה בשווי 300 זוז.
המסמך כתוב בדיו על שבר חרס שגודלו 14 על 11 ס"מ. המסמך כתוב ארמית בכתב יהודי, והשמות בו אדומיים. הוא מתוארך בין סוף המאה ה-3 עד ראשית המאה ה-2 לפנה"ס. המסמך הוא חוזה הנישואין (כתובה) הקדום ביותר הידוע. ייתכן מאוד שזאת רק הטיוטה לכתובה, שכן במקום המיועד לחתימת העדים בתחתית המסמך (להלן שורה 12) אין מופיעות חתימות כלשהן. הכתובה הוצגה במוזיאון ישראל באגף הארכאולוגיה.
הכתובת.
תרגום לעברית:
תארוך.