עד סיפוח אזור העיירה לקיסרות האוסטרית בסוף המאה ה-18, נאסר על יהודים להתיישב בעיירה, ולסחור בימי השוק בה. עם התיישבות יהודים בעיירה, תרמו עד מהרה להתפתחותה הכלכלית, וקהילת היישוב, שהייתה כפופה תחילה לקהילת ז'שוב, נעשתה לעצמאית בשלהי המאה ה-18. בשנת 1905 פרצה בעיירה שרפה, שהעלתה באש חלק מבתי היהודים, ובהם בית הכנסת המקומי. בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 כיהן כרב הקהילה האדמו"ר משה יהודה ליב שפירא משושלת חסידות מונקאץ'. אחריו כיהן הרב אהרון הורוביץ משושלת חסידות דז'יקוב, ואת מקומו מילא חתנו, הרב יששכר דב הלפרין, שכיהן עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.
מעת לעת נערכו ביהודי העיירה פרעות מצד האוכלוסייה הפולנית, ובשנת 1912 קרא הכומר המקומי לחרם על עסקי היהודים ביישוב. במהלך מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה רבים מיהודיה, ומצבם הכלכלי של היהודים שנותרו בה החמיר. עם תום המלחמה, ערכו חיילי הצבא הכחול מעשי ביזה והתעללות ביהודי העיירה. הקהילה היהודית בעיירה השתקמה באמצעות ארגוני עזרה הדדית ובסיוע הג'וינט.
בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעלו בה סניפי הציונים הכלליים, המזרחי, התאחדות והרוויזיוניסטים, לצד תנועות הנוער עקיבא והשומר הצעיר. כמו כן, פעל בעיירה בית ספר עברי משנת 1920, ופעלה בה אגודת ישראל. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-850 יהודים, כשישית מסך תושביה.
בשנות השלושים סבלו יהודי העיירה ממעשי אנטישמיות מצד האוכלוסייה הפולנית המקומית, ובהם הצבת משמרות חרם בפתח חנויותיהם והכאת עוברי אורח יהודים.
בשואה.
ביום 7 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי חיילי הוורמאכט. עם כניסתם לעיירה החלו להתעלל ביהודיה, תוך גזיזת זקנים ופיאות, וחטיפת יהודים לעבודות כפייה. כמו כן, הוטל תשלום כופר על הקהילה היהודית, בתי יהודים נפרצו מדי יום, ובתי המדרש בעיירה חוללו. בחורף 1940-1939 הועברו לעיירה כ-500 מגורשים יהודים מאזור לודז', והאוכלוסייה היהודית בעיירה הגיעה לכ-1,300 איש.
בתחילת 1940 צוו יהודי העיירה לשאת סרט עם מגן דוד על זרועם, ובעיירה מונה יודנרט, בראשות מרדכי פלר, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה יומיות. בתחילת שנת 1942 הוקם בעיירה גטו סגור.
בינואר 1942 רצחו גרמנים שהגיעו מיאסלו ומגורליצה 18 יהודים בגטו, ובפברואר רצחו הגרמנים 45 יהודים נוספים בסיוע המשטרה הפולנית. באפריל הוצאו להורג 14 יהודים מהגטו שהואשמו בקומוניזם, וביולי נורו 5 יהודים נוספים.
ביולי 1942 הועברו לגטו שבעיירה יהודים נוספים מהסביבה, ומספר יושביו הגיע לכ-1,700 איש. ב-22 ביולי נערכה בגטו סלקציה, וכ-170 גברים נשלחו למחנה העבודה פלאשוב.
ב-14 באוגוסט 1942 בשעה שלוש לפנות בוקר כותר הגטו שבעיירה בידי גרמנים ושוטרים אוקראינים, והיהודים צוו להתרכז בכיכר השוק. בין 120 ל-180 זקנים ותשושים נורו במקום, ויתר היהודים הועברו לצריפים, בהם הוחזקו בצפיפות רבה וללא אוכל ושתייה כארבעה ימים. בין לבין ערכו אנשי המשטרה ומכבי האש הפולנים מצוד אחר יהודים שהסתתרו בעיירה. כל יהודי הגטו שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. ראש היודנרט וסגנו שצוו לאסוף את הרכוש היהודי שנותר בגטו, ולהעבירו לגורליצה, נרצחו בבית העלמין היהודי במקום. 40 יהודים שהושארו בעיירה לעבודות כפייה שולחו למחנה עבודה בפשמישל, ממנו לא שבו.
היהודים הספורים מהקהילה ששרדו את השואה, ושבו לעיירה לאחר שחרורה, זכו לעוינות גלויה מצד האוכלוסייה המקומית, ושלושה מהם אף נרצחו. שני בתי הכנסת של העיירה הוסבו בידי הפולנים לבית ספר ולבית קולנוע.
אנאלאפריל
בייטש
אנלאפריל
אייטור מונרוי רואדה
אייטור מונרוי רואדה (נולד ב-17 באוקטובר 1987; ידוע גם בכינוי אייטור) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי באלקלה.
קריירה.
אייטור התחיל את הקריירה שלו באלקלה. בגיל 18 הצטרף לאתלטיקו מדריד ושיחק בקבוצות ג' וב' ששיחקו בליגה השלישית בספרד.
בשנת הצטרף ללוגרונייס. בעונתו הראשונה החמיץ את רוב המשחקים בשל פציעה.
בקיץ עזב לראשונה את ספרד וחתם בצילאו פיאטרה ניאמץ הרומנית. כבר בעונתו הראשונה הפך לשחק מפתח ורשם 28 הופעות. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד קונקורדיה קיאז'נה בו גם נבחר לאיש המשחק.
ב-1 בינואר 2014 חתם בקלוז' נפוקה תמורת 40 אלף אירו.
במהלך עונת חתם בשריף טירספול המולדבית עימה זכה בגביע המולדובי.
ב-31 באוגוסט 2015 הצטרף למכבי פתח תקווה, בה שיחק במשך שתי עונות. הוא ערך 52 הופעות ליגה במדי הקבוצה.
ב-12 בינואר 2018 חתם בדינמו בוקרשט עד לסוף העונה. ב-13 ביוני 2018 חתם בדונראה קלראש הרומנית.
בקיץ אייטור חתם בג'משדפור מהסופר ליג ההודית.
בינואר חזר לאלקלה.
סולפוניאוריאה
סולפונילאוריה
אנאלפריל
תיאזיד
שלושה גברים ותינוקת
שלושה גברים ותינוקת (באנגלית: Three Men and a Baby) הוא סרט קומדיה אמריקאי שיצא בשנת 1987 בבימויו של לאונרד נימוי, ובכיכובם של טום סלק, סטיב גוטנברג, טד דנסון וננסי טרוויס. הסרט מתאר את חוויותיהם של שלושה גברים שמנסים להסתגל לאבהות-כביכול של תינוקת של אחד מהם. התסריט מבוסס על סרט צרפתי עם עלילה דומה משנת 1985, "Trois hommes et un couffin" (שלושה גברים ועריסה).
הסרט הפך לשובר הקופות האמריקאי המצליח ביותר בשנה בה יצא, עם הכנסות של 167 מיליון דולר בארצות הברית. הסרט זה בפרסי בחירת הקהל של שנת 1988 בפרס הקומדיה הנבחרת.
עלילה.
שלושת החברים פיטר, אדריכל במקצועו, מייקל הקריקטוריסט וג'ק השחקן, חיים בנעימים בדירת הרווקים שלהם בניו יורק ומבלים במסיבות. יום אחד מונחת בפתח דירתם תינוקת בשם מרי, עם פתק משחקנית בשם סילביה לפיו התינוקת היא בתו של ג'ק, שנולדה בעקבות קשר מזדמן שקיים עימה. ג'ק נמצא באותו זמן בצילומי סרט בטורקיה, וכך נאלצים פיטר ומייקל לטפל בתינוקת. לפני עזיבתו ביקש ג'ק מחבריו לדאוג ל"חבילה" שאמורה להגיע לבית ולשמור על כך בסוד, והם חושבים בטעות שמדובר בתינוקת. במהלך ניסיונותיהם להבין איך לטפל בה, מגיעה אל ביתם חבילה קטנה (שהיא החבילה אליה התכוון ג'ק, המכילה הרואין), ומייקל זורק אותה הצידה כשהוא מנסה לטפל בתינוקת.
למחרת מגיעים אל ביתם שני סוחרי סמים לאסוף את החבילה, ובטעות פיטר ומייקל נותנים להם את התינוקת. לאחר עזיבתם פיטר מגלה את חבילת ההרואין ורץ אחריהם. בשרשרת אירועים קומיים החברים מסתבכים בחקירה משטרתית, והבית מושם תחת מעקב. הם מקבלים לידיהם חזרה את מרי. במהלך יום העבודה שלהם, שומרת עליה בעלת הדירה, שאף מותקפת באחד הימים על ידי סוחרי הסמים שרודפים אחריהם. פיטר ומייקל לומדים לטפל בתינוקת, ובהדרגה נקשרים אליה.
כשג'ק חוזר וחבריו חוקרים אותו על מרי, הוא נזכר שקיים קשר קצר עם סילביה בעבר. הם "נוקמים" בו כשהם מעבירים אליו את מלוא האחריות ללימוד הטיפול המורכב בה, אך במהרה הוא נקשר אליה גם כן. במקביל הם מקבלים מכתב איומים מסוחרי הסמים, ומתכננים להפיל אותם בפח. הם מקליטים שיחה עימם בה הם מקיימים משא ומתן על סמים, מעבירים את המידע למשטרה, ובכך מוכיחים את חפותם ומובילים למעצרם של סוחרי הסמים.
יום אחד מגיעה סילביה ומבקשת לקחת את מרי לגור עימה ועם משפחתה בלונדון. החברים עצובים ומתגעגעים מאוד למרי, ומחליטים לעצור את סילביה. הם ממהרים לנמל התעופה, אך מגיעים לאחר שהמטוס של סילביה ומרי כבר ממריא. כשהם חוזרים מובסים אל דירתם, הם מוצאים שם את מרי וסילביה, שהחליטה לבסוף שלא לטוס ללונדון. היא מתארת את הקושי שלה - היא לא רוצה לוותר על קריירת המשחק שלה, אך מתקשה להצליח בכך כשהיא צריכה לגדל את מרי לבדה. החברים ממהרים להזמין אותה לגור עם מרי בדירתם, והיא מסכימה.
הפקה.
התינוקת מרי מגולמת בסרט על ידי התאומות ליסה ומישל בלייר, שהיו בנות ארבעה חודשים בעת הצילומים.
מתוך פסקול הסרט התפרסמו בעיקר השירים "Daddy's Girl" של פיטר סטרה ו-"Bad Boy" של מיאמי סאונד משין.
דעת הקהל.
הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות של מבקרי הקולנוע. הוא דורג עם 74% ביקורות חיוביות באתר Rotten Tomatoes.
גם מבחינה מסחרית זכה הסרט להצלחה, עם הכנסות של 167 מיליון דולר בארצות הברית.
בעקבות ההצלחה, יצא ב-1990 סרט המשך עם אותם שחקנים ראשיים, בשם "שלושה גברים וליידי" (Three Men and a Little Lady), המתאר את עלילותיהם כאשר מרי בת חמש. הוא זכה להצלחה פחותה יותר מבחינה מסחרית, וכן קיבל ביקורות מעורבות עד שליליות ממבקרי הקולנוע. בהמשך דובר על הפקה של סרט המשך שלישי, "שלושה גברים וכלה", אך נכון להיום (2015) הוא עדיין לא יצא לפועל.
ב-1990 יצא בהודו סרט בשפת מלאיאלאם על בסיס סרט זה.
ב-2007 יצא בהודו סרט בשפת הינדי על בסיס סרט זה.
ב-10.8.2020 דיסני הודיעו על גרסה מחודשת שלו במיוחד ל״דיסני+״ בכיכובו של השחקן זאק אפרון (שכבר כיכב בטרילוגיית סרטי ״היי סקול מיוזיקל״ שגם שייך לדיסני) בתפקיד ג׳ק
מילה מכובסת
מרמוסט מצוי
מרמוסט מצוי (שם מדעי: "Callithrix jacchus") הוא מין של מרמוסט שהוא קוף רחב אף בעל גוף קטן ביותר וציצית שיער מסביב לאוזניים.
המרמוסטיים חיים ביערות העד של אמריקה הדרומית במזרח ברזיל במדינות: פיאאוי, פאראיבה, סיארה, ריו גראנדה דו נורטה, פרנמבוקו, אלגואס ובאהיה.
אלו בין הקופים הקטנים ביותר בעולם ואורכם אינו עולה על 188 מ"מ כשהנקבות מגיעות ל-185 מ"מ. הזכרים שוקלים 250 גרם והנקבות 236 גרם. הפרווה היא אפורה עם כתמים אפורים וצהובים, האוזניים שחורות, הראש שחור והזנב הארוך מפוספס בשחור-אפור. הם בעלי אצבעות זריזות וידיים ארוכות איתם הם מטפסים.