מוסכם כי הכלה אינה צריכה לבצע בדיקת הפסק טהרה. אמנם, נחלקו הראשונים לגבי בדיקות שבעה נקיים: הרא"ה סובר שאשה שתבעוה להינשא צריכה לבדוק בכל יום, כדין הבדיקות הנדרשות בכל שבעה נקיים. גם התוספות והרא"ש סוברים שיש לבצע בדיקה בכל יום, כיוון שלדעתם ככל שהחתונה מתקרבת החשש לדם חימוד הולך וגדל. הראב"ד, הרמב"ן והטור סבורים שדי בכך שתבדוק פעם אחת באחר מהימים. ואילו המאירי סבור שאין חובה לבצע בדיקות בשבעת הנקיים, כיוון שכל דם החימוד אינו אלא ספק שמא ראתה ולא וודאי, וכך סבור גם הרשב"א להלכה ולא למעשה.
להלכה, השולחן ערוך פסק כראב"ד, שעל האשה לבדוק עצמה פעם אחת בלבד.
כדי לחשוש לדעת התוספות והרא"ש, נהגו באשכנז שהאשה תמשיך ותבדוק כל יום בין הטבילה לבעילת מצווה. הרמ"א סבור שיש לנהוג כך רק כאשר יש יותר מארבעה ימים בין הטבילה לבעילת המצווה, ואילו הבית חדש והחכמת אדם סבורים שעליה לבדוק בכל יום לאחר הטבילה בכל מקרה. בדיקות אלו יכולות אינן צריכות להיות בעומק הנרתיק, אלא די בקינוח בלבד.
חומרת הטומאה.
בתלמוד מובאים סיפורים על אמוראים שידעו להבחין בין דם חימוד לדם נדה: אשה הביאה דם לפני רבי אלעזר והוא קבע שמדובר בדם חימוד. רבי אמי התלווה לאשה ביציאתה וחקר אותה לפשר קורות ימיה האחרונים עד שסיפרה לו שבעלה היה בדרך והתעוררו בלבה תשוקה לבעלה ואז יצא דם החימוד מגופה.
הראשונים נחלקו מדוע היה חשוב להבחין בדם החימוד אם בפועל גם הוא מטמא: הר"ן הסביר שדם חימוד אכן טהור, ולכן כשאמורא ידע שהדם שלפניו הוא דם חימוד בלבד - פסק שהוא טהור, אלא שבפועל חוששים שמא התעורר גם דם הנידה לצאת יחד עם דם החימוד, ולכן מתייחסים אליו כטמא. הרשב"א הסביר שדם החימוד טמא מהתורה בדיוק כדם הנדה, והתלמוד מספר על ההבחנה של האמוראים בדם החימוד רק כדי להוכיח את בקיאותם הרבה. האור זרוע מסביר שדם החימוד אמנם טמא, אך מדרבנן בלבד, ולכן היה חשוב לאמוראים להבחין בכך שמדובר בדם חימוד.
דם חימוד לביאה או לנישואין.
נחלקו פוסקי ההלכה בהסבר דם החימוד. יש המסבירים שדם החימוד מתעורר בעקבות תשוקה מינית, המתעוררת בעקבות קביעת זמן לקיום יחסי אישות מסביר בכך את דברי הגמרא "יחודי הוו מייחדי להו", שלכן לא התעורר דם החימוד, המרדכי שבועות תש"מ, חתם סופר, ויש שחולקים וסוברים שהחימוד הוא לנישואין, ולא לביאה עצמה.
בין שתי הדעות קיימות חילוקים רבים להלכה, הקשורים למשל באיש ואישה שקיימו יחסים גם לפני החתונה, שאז לא ייתכן שדם החימוד יתעורר בעקבות חימוד לביאה, אך קיים חשש שהוא יתעורר בעקבות חימוד לנישואין עצמם. הלכה נוספת התלויה בשאלה זו היא באישה שלא ידעה מהות החתונה, והסבירו לה את עניין תשמיש המיטה רק בסמיכות לזמן החתונה, שלפי הטעם הקשור בביאה עצמה עליה להמתין עוד שבעה נקיים אף על פי שכבר התכוננה לנישואין. שאלה זו גם מתעוררת כאשר האישה נישאה לאיש זקן שידוע שאינו יכול לקיים יחסי אישות, וממילא אין כלל דם חימוד לביאה, אלא רק אם היא מתעוררת בעקבות הנישואין.
בספרי השו"ת הובאה שאלה שהובאה בכלה שבאה לחופה וחתנה סירב לגשת לחופה מכיוון שלא השלימו את דמי הנדוניה. מכיוון שכך, אמר אחד מהמשתתפים שהוא מוכן לקדש את האישה גם ללא התחייבות האב לשלם את דמי הנדוניה, והכלה הסכימה. פוסקי ההלכה ששאלה זו באה לפניהם פסקו שעל הכלה להמתין עוד שבעה נקיים, מכיוון שקיים חשש שדם החימוד יתעורר לחתן השני, ולא די בכך שהמתינה שבעה ימים לחתן שלא נשאה לבסוף.
במחקר.
ייתכן ומדובר על דמם שבירה תופעה הנגרמת כתוצאה משינוי מצבי רוח.
ישיבת רבינו חיים עוזר
רמת משה (בסיס)
שוקיצ'י נצוי
שוקיצ'י נצוי (ביפנית: 夏井 昇吉; 10 באוקטובר 1925 - 13 בספטמבר 2006) היה ג'ודוקא יפני שהיה לאלוף העולם הראשון בג'ודו. משום שבאליפות העולם הראשונה טרם הייתה חלוקה לקטגוריות משקל, היה נצוי לאלוף היחידי בתחרות.
קריירה.
בשנת 1951 השתתף נצוי לראשונה באליפות יפן בג'ודו וסיים במקום השמיני בתחרות. באליפות יפן של 1952 סיים במקום ה-16 ובאליפות שנערכה בשנת 1953 שוב במקום השמיני. באליפות יפן שנערכה בשנת 1954 זכה נצוי במדליית הארד ובמדליית הכסף ב-1955.
בשנת 1956 ארגנה פדרציית הג'ודו הבינלאומית, שהוקמה חמש שנים קודם לכן, את אליפות העולם הראשונה בג'ודו. באליפות השתתפו 31 ספורטאים מ-21 מדינות. נצוי, בעל דאן-6, ובן ארצו, יושיהיקו יושימצו, בעל דאן-7, היו בעלי הדרגות הגבוהות ביותר בתחרות. בסיבוב הראשון של התחרויות הדיח נצוי את המתחרה הקמבודי באיפון תוך שלוש שניות בלבד מתחילת הקרב, ובסיבוב השני ניצח מתמודד דני ב-8 שניות. נצוי פגש בסיבוב השלישי של הקרבות מתמודד בלגי אותו הדיח ב-44 שניות. גם בצחי הגמר ניצח נצוי תוך 8 שניות בלבד, הפעם את המתחרה הצרפתי. הוא פגש בגמר הטורניר את יושימצו, וגבר גם עליו בדרך למדליית הזהב הראשונה בתולדות המשחקים.
נצוי זכה במדליית הזהב גם באליפות יפן בג'ודו של שנת 1957, שחזרה להתקיים לאחר היעדרות של שנה בשל אליפות העולם.
מרוץ 12 השעות של סברינג
מרוץ 12 השעות של סִבְּרינג הוא מרוץ מכוניות מסוג סיבולת הנמשך 12 שעות ומתקיים אחת לשנה בחודש מרץ בעיר סברינג בפלורידה.
מרוץ סברינג הוא אחד משלושת מרוצי הסיבולת היוקרתיים ביותר בעולם ומהווה חלק מן 'הכתר המשולש' (Triple Crown) של מרוצי הסיבולת לצד מרוץ 24 השעות של לה מאן ומרוץ 24 השעות של דייטונה. כמו כן מרוץ סברינג הוא מרוץ הסיבולת הוותיק ביותר בארצות הברית, ומהווה באופן תמידי את הסיבוב הראשון והפותח של סדרת מרוצי הלה מאן האמריקני. במרוץ שנת 2011 הוערך מספר קהל הצופים ביציעים בכ-170,000 בני-אדם.
היסטוריה.
מרוץ סברינג הראשון נערך בינואר 1950 על מסלול שדה תעופה לשעבר של חיל האוויר האמריקני ועל כבישי הגישה אליו ונמשך אז 6 שעות. בשנה שלאחר מכן לא התקיים מרוץ, כאשר בשנת 1952 הועבר קיום המרוץ לחודש מרץ ואורכו הוארך ל-12 שעות, כך הוא מתקיים גם כיום. המרוץ מתחיל בצהרי היום ומסתיים בלילה. במשך שנים היווה מרוץ סברינג חלק מסבב אליפות העולם למכוניות ספורט של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). כמו כן, במשך השנים החל המרוץ לצבור את יוקרו כאשר השתתפו בו לאורך השנים נהגים מפורסמים כגון: חואן מנואל פנג'יו, סטירלינג מוס, בריגס קונינגהאם, מריו אנדרטי, דן גורני, פיל היל, ג'ון מורטון, סטיב מיילן, לייק אנדרווד ונהגים מפורסמים נוספים. ויצרניות רכב כגון: פורשה, פרארי, BMW, פורד, טויוטה ויגואר, ובשנים האחרונות חברות אאודי אשר נוחלת הצלחה רבה במרוץ בדמות 9 אליפויות החל משנת 2000, ופיג'ו עם שתי אליפויות רצופות בשנים 2010–2011.
מרוץ סברינג ידוע כמרוץ הכנה חשוב למרוץ 24 השעות של לה מאן המפורסם ולמבחן אמיתי של אמינות המכונית, בשילוב של המסלול המכיל מהמורות רבות ומזג האוויר החם והלח של דרום פלורידה. בשנים האחרונות השיגה מכונית האאודי R8 (מרוצים) שישה ניצחונות רצופים, אחד פחות משיא שבעת הניצחונות של מכונית הפורשה 935. בנוסף זכתה חברת אאודי ב-8 אליפויות רצופות בין השנים 2007-2000, שנייה לחברת פורשה אשר זכתה ב-13 אליפויות רצופות בין השנים 1988-1976. בשנת 2012 הפך נהג המרוצים הדני טום קריסטנסן לנהג היחיד שהצליח לנצח את המרוץ 6 פעמים (1999, 2000, 2005, 2006, 2009, 2012).
בשנת 2005 ערכו השברולט קורבט C6.R והאסטון מרטין DBR9 את הופעת הבכורה שלהם בקטגוריית ה-GT1 היוקרתית, כאשר אסטון מרטין מנצחת את הקטגוריה לראשונה מזה 49 שנים, ושתי מכוניות הקורבט מגיעות למקומות 2–3. בשלוש השנים שקדמו, הייתה זו שברולט אשר שלטה בקטגוריה זו עם הדור הקודם של הקורבט דגם ה-C5.R. באותה שנה ניצחה האאודי R8 (מרוצים) בפעם החמישית ברציפות את קטגוריית ה-LMP1 הבכירה ואת המירוץ הכללי.
בשנת 2006 התמודדה אאודי לראשונה עם מכונית ה-R10 TDI החדשה שלה בקטגוריית ה-LMP1 הבכירה ביותר, כאשר היא מנצחת את המרוץ. בנוסף, ניצחון זה היה במה לקראת ניצחון יוקרתי יותר אשר השיגה אאודי בעזרת מכונית ה-R10 TDI, ניצחון במרוץ 24 השעות של לה מאן כשלושה חודשים לאחר מכן. בקטגוריית ה-GT1 השיגה שברולט "נקמה" כאשר מכונית ה-C6.R שלה ניצחה בקטגוריה מול אסטון מרטין. בשנת 2007 ניצחה אאודי שוב את קטגוריית ה-LMP1 בעזרת מכונית ה-R10 TDI, ובנוסף קבעה זמן שיא מסלול עם הנהג מרקו ורנר.
בשנת 2008 ניצחה הפורשה RS ספיידר את קטגוריית ה-LMP2 ובנוסף גם זכתה במקום הראשון בניקוד הכללי של המרוץ אשר כלל גם את קטגוריית ה-LMP1 הבכירה ממנה. הייתה זאת הפעם הראשונה מזה 24 שנים שמכונית שאינה מקטגוריית ה-LMP1 הבכירה ניצחה במרוץ כולו בניקוד הכללי.
בשנת 2009 ניצחה אאודי את המרוץ על ידי מכונית האאודי R15 TDI החדשה שלה, ובשנים 2010–2011 ניצחה במרוץ פיג'ו בעזרת מכונית ה-908HDi שלה.
את מרוץ 2012 ניצחה אאודי על ידי מכונית ה-R18 TDI מספר 3 של הנהגים אלן מקניש, טום קריסטנסן ורינלדו קאפלו אשר הקיפו את המסלול 325 פעמים, וכאשר מכונית האאודי מספר 2 מגיעה אל המקום השני. את קטגוריית ה-GT ניצחה מכונית ה-ב.מ.וו M3 לאחר שהקיפה את המסלול 307 פעמים.
ג'רמי אירווין
ג'רמי ויליאם פרדריק סמית' (אנגלית: Jeremy William Fredric Smith; נולד ב-18 ביוני 1990) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי. אירווינג התפרסם ככוכב סרטו של סטיבן ספילברג "סוס מלחמה", לאחר מכן בסרטו של מייק ניואל "תקוות גדולות" ובתפקיד הראשי בסדרה "טרדסטון" מבית רשת USA Network.
ביוגרפיה.
אירווין נולד בשם ג'רמי ויליאם פרדריק סמית' וגדל בכפר גמלינגיי שבמחוז קיימברידג'שייר, אנגליה.
אמו ברידג'ט היא פוליטיקאית ואביו כריס הוא מהנדס.