לדעת מי פו היו כל סוגי הציור נחותים בהשוואה לציורי נוף; כשהוא חושף בכך את מגבלותיו ואת הכיוון הרומנטי בקו המחשבה שלו: "מחקר ציורי הבודהה מעיד כי יש בהם עצה מוסרית; הם הסוג הנעלה ביותר. אחריהם באים ציורי הנוף, ואחריהם ציורי חזרן, עצים, קירות ואבנים, ואז באים ציורים של פרחים ועשב. בנוגע לציורים של גברים ונשים, ציפורים וחיות, אלו נועדו לשעשע את בני האצילים ואינם משתייכים למחלקה של אוצרות האמנות."
הסטון בלומנטל
הסטון בלומנטל (באנגלית: Heston Blumenthal; נולד ב-27 במאי 1966) OBE הוא שף אנגלי-יהודי ובעלים של מסעדת The Fat Duck בכפר בריי שבמחוז ברקשייר באנגליה, המעוטרת בשלושה כוכבים במדריך מישלן. מסעדתו נבחרה למסעדה הטובה ביותר בבריטניה בשנים 2007 ו-2009 על ידי מדריך האוכל הטוב (Good Food Guide) ונבחרה על ידי עמיתיו למקצוע כמסעדה הטובה בעולם לשנת 2005 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם. מאז מציינים את שמו של בלומנטל, לצידו של השף פראן אדריה, כאחד השפים הטובים בעולם. בלומנטל ידוע בגישתו המדעית להכנת מזון וזכה לכינוי אלכימאי קולינרי בזכות גישתו החדשנית לבישול.
דרכו המקצועית.
הסטון בלומנטל סעד במסעדה הפרובאנסלית אוסטו דה בומאנייר בילדותו, חוויה שהטביעה עליו את חותמה, ובעקבותיה החליט בהיותו בן 13 להפוך לשף.
בלומנטל סיים את לימודי התיכון עם תעודת בגרות חלקית וללא הכשרה מקצועית. הוא אוטודידקט בתחום הבישול ואת רוב הידע המקצועי שצבר עשה בלימוד עצמי מתוך ספרי בישול בולטים ובניסיונות שביצע יחד עם אשתו במטבחו הפרטי. בתחילת דרכו המקצועית הוא ויתר על הצעה להתמחות במטבחו של השף הצרפתי הנודע רימון בלאן (Raymond Blanc) לטובת לימוד עצמי. בשנת 1995 רכש פאב ישן בכפר בריי ופתח את מסעדת "הברווז השמן" (The Fat Duck) ובשנותיה הראשונות העסיק בה אסירים בתוכנית שיקום. כבר בשנת 1998 עוטר בכוכב ראשון במדריך מישלן. בשנת 2001 עוטר בשני כוכבים במדריך ובשנת 2004 בשלושה כוכבים. המסעדה גם נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
בלומנטל פתח את Dinner במלון מנדרין אוריינטל.
שיטתו להכנת מזון.
בלומנטל הוא מחסידי הבישול המודרני ומחקריו בתחום המזון וכלי המטבח הפכו לשם דבר החל משנת 2004. אחד משכלוליו הוא השימוש בסיר ואקום כדי להגדיל את גודל בועות הגז הנוצרות בעת הכנת המזון. בכלי זה הוא עושה שימוש במאכלים כגון קינוח דמוי-סופלה שוקולד מאוורר. בלומנטל אף ביצע ניסויים להגברת קולות הפצפוץ הנוצרים בעת אכילת מזון פריך.
בלומנטל דוגל בשיטת הכנת מזון בטמפרטורה נמוכה ובזמן ארוך מאוד, כך למשל צליית בשר במשך 24 שעות באופן המשמר את השומן מבלי ליצור מולקולות חלבון קולגן בבשר. בסדרת הטלוויזיה "כימיה במטבח", אותה הנחה הוא מבשל תרנגולת בטמפרטורה של 60 מעלות. אף שהכנת בשר בטמפרטורה זו אינה יוצרת רוטב, לטענת בלומנטל הבשר בסוף תהליך ההכנה אינו יבש ולכן אין צורך בתוספת הרוטב.
את שיטותיו להכנת מזון יצר בלומנטל בשיתוף פעולה עם מדענים ביניהם פרופסור פטר ברהאם מאוניברסיטת בריסטול, מומחה בתחום מדע הכנת המזון. דוקטור צ'ארלס ספנס, פסיכולוג ניסויי מאוניברסיטת אוקספורד שיתף פעולה עם בלומנטל בהבנת השפעת חוש השמיעה על חוויית האכילה. על עבודתו המדעית בתחום הגסטרונומיה הוענק לו בשנת 2006 דוקטור למדעים לשם כבוד מאוניברסיטת רדינג. בשנת 2007 הוענק לו תואר שני למדעים לשם כבוד מאוניברסיטת בריסטול. בזכות יכולתו של בלומנטל ליישם עקרונות מדעיים בהכנת מזון פנתה אליו החברה המלכותית לכימיה בבקשה לכתוב ספר לימוד לכימיה לתלמידי תיכון.
אורן פלי
אורן פלי (נולד ב-1971) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי. פלי נולד וגדל בישראל. בגיל 19 ירד לארצות הברית, שם עסק כמעצב גרפי ואנימטור, על אף שמעולם לא למד קולנוע. ביים, כתב והפיק את הסרט הראשון בסדרת סרטי "פעילות על-טבעית".
קריירה.
בשנת 2007 יצא סרטו ההוליוודי הראשון, "פעילות על-טבעית", אותו ביים, כתב והפיק. הסרט, שהופק באופן פרטי ובתקציב מזערי של 15,000 דולר, זכה להצלחה חסרת תקדים וגרף יותר מ-190 מיליון דולר.
בשנת 2010, היה לאחד ממפיקי הסרט "הרוע שבפנים". בשנת 2012 יצר, הפיק וכתב את סדרת הטלוויזיה "הנהר" לרשת ABC, בכיכובם של ברוס גרינווד ולזלי הופ.
בשנת 2015 ביים את סרטו השני "אזור 51", שילוב של אימה ומדע בדיוני.
אורן פלאי
מועדון הכדורגל וולסול
אורן מיילי
אורן מיילי (מכונה אורן הקטן; נולד בשנת 1978) הוא קוסם ואמן טלפתיה ישראלי, שהתפרסם בישראל בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.
ביוגרפיה.
מיילי נולד וגדל בשכונת פרדס כץ בבני ברק. הוא החל את דרכו בפינה שהוקצתה לו אצל הבדרן מאיר רמז. את הופעותיו הראשונות החל בגיל פחות מעשר, ומכאן כינויו "אורן הקטן". בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הופיע במופעים ובתוכניות טלוויזיה יחד עם אביו, רוני מיילי.
באמצע שנות התשעים עזב את עולם הבידור והחל לסייע לאביו בעסק לייצור שלטי פרסום. כיום הוא מופיע לפני ועדי עובדים בהנחיית אביו.
ב-2006 זומן למשטרה, בגלל בלבול שהיה בינו לבין אורן זריף, בחשד שהונה אנשים שבאו לטיפול אצלו.
ב-2013 השתתפו בתוכנית "האח הגדול" אביו של אורן, רוני מיילי, ואחיו גילי, שמופיעים לעיתים לצדו בהופעותיו.
מיילי נשוי ואב לשלושה ילדים.
מועדון הכדורגל ויאריאל
אתר הגלעד
אתר הגַלְעֵד הוא אתר הנצחה קטן בלב הרובע היהודי בירושלים, שהוקם לזכרם של 48 מיושבי הרובע ומגיניו, שנהרגו במהלך קרבות מלחמת העצמאות ב-1948.
רקע.
עם פרוץ מלחמת העצמאות בשלהי שנת 1947 הותקף היישוב היהודי בכל הארץ, ועמו גם הרובע היהודי. ההתקפות הקשות מצד המוסלמים יושבי העיר העתיקה הביאו לנטישה המונית של יושבי הרובע היהודי אל מחוץ לחומות. הנטישה נבלמה כאשר מפקדת ההגנה החליטה לאסור על תושבי הרובע לעזוב, בנימוק שלערבים יהיה קשה יותר לכבוש שטח מאוכלס. כאשר עזבו הבריטים את הארץ ב-15 במאי 1948, נותר הרובע היהודי מכותר, ובמשך כמה ימים נמשכו הקרבות בין מגיני הרובע (רובם ילדים ונערים) ובין כנופיות מקומיות.
בימים שחלפו מעזיבת הבריטים ועד נפילת הרובע נהרגו בו עשרות יהודים. למרות שהמנהג בירושלים הוא לקבור את המת בו ביום, לא ניתן היה לערוך הלוויות ולנהל טקסי קבורה בבית הקברות בהר הזיתים הסמוך, עקב הקרבות וההפגזות. במקביל, לא ניתן היה גם לקבור את המתים בתחומי העיר העתיקה, עקב האיסור ההלכתי לקבור את המת במרחק של פחות מ-25 מטרים ממקום יישוב. בשל כך החליטו רבני הרובע להמתין עד שתתאפשר הקבורה מחוץ לעיר, ובינתיים נשמרו גופות המתים בבית החולים משגב לדך.
הקמת אתר הקבורה הזמני.
ארבעה ימים לאחר עזיבת הבריטים, ב-19 במאי, פרצו כוחות סדירים של הלגיון הירדני לעיר העתיקה, וניהלו מלחמה קשה מול התגבורת שנשלחה להגן על הרובע. בימי קרבות אלה הלך המצב והחמיר, ומספר החללים הלך וגדל. בעקבות כך החליטו הרבנים לקבור בכל זאת את המתים באופן ארעי בין החומות. הלוויה קצרה ומהירה יצאה תחת הפגזה כבדה ממשגב לדך לכיוון חצר קטנה ליד כיכר בתי מחסה בלב הרובע היהודי. ארונות הקבורה נעשו מדפנות של סוכה מאולתרים, והרב יצחק אביגדור אורנשטיין, שניהל את טקס הקבורה, ביקש את סליחת המתים על שלא נקברו כראוי. כמה טקסי קבורה מהירים כאלה נערכו במשך הימים הבאים, ובהם נקברו בסך הכל 34 חללים. המתים נקברו זה בצד זה, ללא סימון מדויק מיהו מי. הנקבר הצעיר ביותר היה נסים גיני, ילד בן תשע וחצי, ששימש כקָשָר בין עמדות המגינים, ונורה בידי צלף ירדני.
בתום תשעה ימי קרבות, בבוקר ה-28 במאי, נאלצו מגיני הרובע להיכנע בפני הלגיון הירדני, ונלקחו בשבי לירדן למשך כתשעה חודשים. במסגרת תנאי הכניעה אולצו היהודים לפנות את העיר העתיקה עד השעה חמש אחר הצהריים, ולא הותר להם ליטול עמם את המתים מחצר הקבורה הזמנית. לאחר שהרובע ננטש, אספו הירדנים את גופותיהם של 14 חללים יהודים נוספים מרחבי הרובע שטרם הובאו לקבורה, וקברו אותם בקבר המשותף, כך שהמקום הכיל בסך הכל 48 מתים.
אחרי מלחמת ששת הימים.
במשך 19 שנים לא יכלו מגורשי הרובע היהודי להתייחד עם זכר יקיריהם שנפלו במהלך הקרבות, בשל סירוב שלטונות ירדן לאפשר כניסת אזרחי ישראל לעיר העתיקה. לכן הוקמה לזכר החללים אנדרטה בבית העלמין הצבאי בהר הרצל, שעוצבה כסמטה ירושלמית. על קירות הסמטה נרשמו שמותיהם של המתים, גילם ומעט מידע אודותיהם. באנדרטה זו נערכו טקסי אזכרה, וכן על גג קבר דוד המלך, שהיה במשך 19 שנים המקום הקרוב ביותר לעיר העתיקה, אליו יכלו יהודים להגיע. על גג זה מופיעה עד היום כתובת ממלכתית, ובה שמות 34 מתוך המתים.
רק אחרי איחוד ירושלים ב-1967 הועברו המתים ממקום קבורתם הזמני לקבר אחים בהר הזיתים. לאחר העברת גופות החללים להר הזיתים תוכנן האתר כאתר הנצחה על ידי האדריכל תושב הרובע יואל בר־דור ונחנך ב-1970. אתר ההנצחה מכונה אתר 'הגַלְעֵד', והוא סומן במשך שנים בקוביית אבן קטנה עשויה אבן גיר, ובכתובת המספרת על המקום. באפריל 2019 הוסיפה החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי אלמנטים נוספים סביב ומעל האנדרטה המקורית.
נשף מסיכות
רמת חן (רמת גן)
רמת חן (חיפה)
שר האספקה והקיצוב
שר הקיצוב והאספקה
נים (מדעי המחשב)
איתמר לוין
איתמר לוין (נולד ב-1964) הוא עיתונאי, סופר וחוקר השואה ישראלי.
ביוגרפיה.
נולד בתל אביב, בנו של העיתונאי אלעזר לוין. את דרכו העיתונאית החל בשנת 1989 כפרילאנסר בעיתון גלובס ולאחר מכן צורף למערכת העיתון ככתב לענייני ערבים. בשנים 1995-2000 שימש כרכז מערכת. ב-2000 מונה לעורך החדשות, תפקיד אותו מילא עד 2006.