לקראת הבחירות למנהיגות המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית הודיע ​​לאשט בפברואר 2020 כי יתמודד על תפקיד יו"ר המפלגה ויריבו לשעבר ינס שפאן ישמש כסגנו.
ב-7 באוקטובר 2021 התפטר לאשט ממנהיגות המפלגה הנוצרית-דמוקרטית.
עמדות פוליטיות.
לאשט נתפס בתוך המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית כליברלי, מתון ופתוח.
לאשט מחזק את האיחוד האירופי בנושאים כמו לחימה בטרור בינלאומי ופשע מאורגן, כמו גם מדיניות האנרגיה. במהלך המשבר הכלכלי באירופה האירופי טען לאשט כי יציאה של יוון מגוש האירו עלולה לעורר טלטלה לא רצויה בדרום אירופה.
לקראת ההצבעה בפרלמנט ביוני 2017, לאשט הביע את התנגדותו לנתינת זכות הנישואים לזוגות חד מיניים.
בעודו עדיין חבר פרלמנט, ובעקבות ביקור במזרח התיכון בשנת 2001, הביע לאשט את מורת רוחו בנוגע למימון האיחוד האירופי לספרי לימוד אנטישמיים המשמשים בבתי ספר פלסטינים, על ידי השוואתם לתעמולה הנאצית, מה שגרם לו לדחוף לפיקוח מחמיר יותר על אופן ייעוד הכספים המועברים לישראל ולרשות הפלסטינית. בעבר התבטא בקשר לאנטישמיות אצל מהגרים וטען שהאנטישמיות אצלם הולכת וגוברת ושעל גרמניה להבהיר להם שתפיסתם לא מקובלת.
בשנת 2018 ביטל לאשט את הופעותיו בפסטיבל האמנות והמוזיקה של הרוהרטרינלה עקב הופעה של תנועת ב-BDS בפסטיבל.
עקב תפקידו כנציג מורשה ליחסי התרבות בין צרפת לגרמניה, רק בשנת 2020 נפגש לאשט שלוש פעמים עם נשיא צרפת עמנואל מקרון. לצד ינס שפאן הוזמן לאשט על ידי מקרון להשתתף בחגיגות יום הבסטיליה בפריז, כאות תודה על תפקודם בסיוע לאזרחי צרפת במהלך התפשטות מגפת הקורונה בצרפת.
פרסים והוקרה.
במרץ 2020 הוענק לו פרס ע"ש ישראל יעקובסון מטעם איחוד היהודים הפרוגרסיבים בגרמניה (UpJ) בעבור שירותיו למען היהדות הליברלית וחיזוק חיי היהודים נורדריין וסטפליה.
חיים אישיים.
לאשט נשוי לסוזן, אותה הכיר בילדותו במקהלת ילדים קתולית בהנהגת אביה של סוזן. הם התחתנו בשנת 1985. לבני הזוג שני בנים ובת. המשפחה מתגוררת ברובע בורטשייד באאכן. בנו יוהנס לאשט הוא בלוגר ודוגמן, המייעץ לאביו באופנה.
אוסטין סוויפט
אוסטין קינגסלי סוויפט (באנגלית: Austin Swift; נולד ב-11 במרץ 1992) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. הסרט הראשון בו השתתף סוויפט היה "איש הצללים" שיצא בשנת 2016. אוסטין הוא אחיה של הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט. הוא השתתף בקליפ של שירה "Christmas Tree Farm", משנת 2019.
בשנת 2016, שיחק בסרט "חי את הלילה", בתפקיד מייוות'ר.
ביוגרפיה.
סוויפט נולד ב-11 במרץ 1992, בבית החולים רידינג בווסט רידינג, פנסילבניה. אביו, סקוט קינגסלי סוויפט, הוא יועץ פיננסי במריל לינץ', ואמו, אנדראה גרדנר סוויפט (לבית פינליי), עבדה בעבר כמנהלת שיווק בקרנות נאמנות. הוא אחיה הצעיר של הזמרת-היוצרת טיילור סוויפט ונכדה של זמרת הסופרן מרג'ורי פינליי. סוויפט עבר מוויומיסינג, פנסילבניה להנדרסונוויל, טנסי עם משפחתו בגיל צעיר כדי שאחותו תמשיך בקריירת המוזיקה שלה בנאשוויל.
קריירה.
סוויפט סיים את לימודיו באוניברסיטת נוטרדאם בשנת 2015, שם למד קולנוע ושיחק בתפקידים בהצגות כמו "Dead Man's Cell Phone" ו"שש נפשות מחפשות מחבר". הוא התמחה ב, והיה אחראי על סרטי קולנוע שונים. הופעת הבכורה שלו הייתה כעורך בסרט המתח "איש הצללים" בכיכובו של פירס ברוסנן. סוויפט הופיע גם ב"חי את הלילה", בדרמה הפוליטית "Embeds" מאת מגין קלי, בקומדיית המצבים "Still the King", וב-"Cover Versions" של טוד ברגר. הוא גם כיכב בסרט העצמאי "Braking for Whales" משנת 2019, שנכתב על ידי תמין סורסוק ובן הזוג שלה, שון מקיוון. בספטמבר 2018, הוכרז כי סוויפט לוהק למותחן האימה "אנו מזמנים את החושך".
ג'ואנג דזה (ספר)
ג'ואנג דזה (בסינית: 莊子; פין-יין: Zhuāngzi; נהגה: [ʈʂwàŋ.tsɹ̩̀]) הוא טקסט סיני עתיק מסוף שנות תקופת המדינות הלוחמות, המכיל סיפורים ואנקדוטות המדגימות את אופיו נטול הדאגות של החכם הדאואיסטי האידיאלי. הספר נקרא על שמו של החכם ג'ואנג דזה, לו מיוחסת כתיבת חלק מהספר, וכמקור השראה לשאריתו. ג'ואנג דזה הוא אחד משני הטקסטים החשובים בדאואיזם, שני רק לדאו דה ג'ינג.
הג'ואנג דזה מורכב מאוסף גדול של אנקדוטות, אלגוריות, משלים ואגדות, חלקם הומוריסטיים וחלקם סתומים. הנושאים העיקריים שלו הם פעולה ספונטנית ללא מאמץ (וו-ווי) וחופש מעולם האדם ומוסכמותיו. המשלים והאנקדוטות בטקסט מנסים להמחיש את כישלון ההבחנות האנושיות בין טוב ורע, גדול וקטן, חיים ומוות, ואנושי והטבע. הספר מנוגד ואף מבקר את עבודותיו של קונפוציוס והוגים סיניים אחרים המדגישים ומחייבים את הצד ההיררכי והטקסי בתרבות הסינית. בניגוד אליהם, הג'ואנג דזה מציג נדודים חסרי דאגה והשתלבות עם הטבע כאידיאל, המביאה לאיחוד האדם עם הדאו.
אף על פי שהוא ידוע בעיקר כיצירה פילוסופית, ג'ואנג דזה נחשב לאחת היצירות הספרותיות הגדולות בהיסטוריה הסינית, וכונה "הטקסט החשוב ביותר לפני שושלת צ'ין לחקר הספרות הסינית". הספר הוא יצירת מופת של מיומנות פילוסופית וספרותית, שהשפיעה באופן משמעותי על סופרים במשך יותר מ-2000 שנה משושלת האן ועד להווה. ופרים ומשוררים סיניים מרכזיים רבים בהיסטוריה - כמו סה-מה שיאנגרו (באנגלית: Sima Xiangru) וסה-מה צ'יין בתקופת שושלת האן, רואן ג'י וטאו יואנמינג בשש השושלות (222 – 589), לי באי בתקופת שושלת טאנג (618 – 907) וסו שי ולו אתה בשושלת סונג (960 – 1279) - הושפעו מאוד מהג'ואנג דזה.
מחבר הספר.
חיבור הספר או לפחות חלקים ממנו מיוחס לפילוסוף סיני ג'ואנג דזה, שנולד בסביבות שנת 369 לפני הספירה.
ג'ואנג דזה הכיר את הספרות הפילוסופית של ימיו ומתוך מה שהכיר העדיף את תפיסת העולם של לאו דזה. מאז ימי קדם, שבעה הפרקים הראשונים של הספר, המכונים 'פרקים הפנימיים'(Nei Pian內篇), נחשבו ליצירתו האמיתית של ג'ואנג דזה, וחלק מהחוקרים מאששים טענה זו, אם כי רובם מאמינים כי לא ניתן לפענח מה נכתב על ידו ומה על ידי תלמידיו.חוקרים סינים הכירו כבר בזמן שושלת סונג (960 – 1279) כי חלקים מהספר לא היו יכולים להיכתב על ידי ג'ואנג דזה. כיום מקובל כי פרקי ג'ואנג דזה האמצעיים ומאוחרים יותר הם תוצאה של תהליך של "צבירה והסבה" של מחברים אחרים "המגיבים לברק המבריק" של הפרקים הפנימיים.על אף חוסר הוודאות ביחס לזהות המחברים של הפרקים הבאים, חוקרים טוענים כי כל הפרקים ששרדו מהספר נכתבו בין המאה ה-4 לפני הספירה למאה ה-2 לפני הספירה.
הספר.
מבנה הספר.
שבעה הפרקים הראשונים של הספר, המכונים "הפרקים הפנימיים" (Nei Pian內篇), נחשבו ליצירתו האמיתית של ג'ואנג דזה,
לא לגמרי ברור על ידי מי נכתבו 26 הפרקים הנותרים המחולקים לשתי קבוצות – "הפרקים החיצוניים" ( wài piān外篇) ו-"פרקים שונים" ( zá 雜篇雜雜篇)
"הפרקים הפנימיים".
הטבלה נלקחה מתוך ספרו של Mair, Victor H.
"הפרקים החיצוניים".
הטבלה נלקחה מתוך ספרו של Mair, Victor H.
"פרקים שונים".
הטבלה נלקחה מתוך ספרו של Mair, Victor H.
היסטוריה טקסטואלית.
פרטים של ההיסטוריה הטקסטואלית של הג'ואנג דזה לפני שושלת האן אינם ידועים ברובם. יש סימנים המעידים כי בתקופת המדינות הלוחמות המאוחרת (475 – 221 לפני הספירה) לטקסטים פילוסופיים כגון הג'ואנג דזה, Han Feizi, Huainanzi, ו-Lüshi Chunqiu הייתה השפעה במדינות צ'י, (באנגלית: Qi) וצ'ו במאה ה-3 לפני הספירה.
הרשומות של ההיסטוריון סי מה צ'אן מתייחסות לספר ג'ג'ואנג דזה, שבו 100,000 מילים, ומפנות למספר פרקים שעדיין נמצאים בטקסט.
תרגומים לעברית.
הספר תורגם לעברית על ידי דן דאור. בעברית הספר נקרא "הספר האמיתי של פריחת הדרום".
תוכן הספר.
הג'ואנג דזה מורכב מאוסף גדול של אנקדוטות, אלגוריות, משלים, אגדות ואנלוגיות רטוריות (אנלוגיות רטוריות, באנגלית: "goblet words" הן כלי רטורי ייחודי לתרבות הסינית), שלעיתים קרובות הם הומוריסטיים או לא רלוונטיים.
רוב סיפורי הג'ואנג דזה הם קצרים ופשוטים למדי, כמו "ליקטי" ו"ספליט "קידוח שבעה חורים ב"וונטון " (פרק 7) או שג'ואנג דזה התגלה יושב ומתופף על כיור לאחר שאשתו מתה (פרק 18).סיפורים מעטים ארוכים ומורכבים יותר, כמו סיפורו של המאסטר שקר והקסמים (פרק 14) וחשבון המוזיקה של הקיסר הצהוב (פרק 14).
שלא כמו הסיפורים והאלגוריות האחרים בטקסטים אחרים שלפני תקופת שושלת צ'ין, בג'ואנג דזה האלגוריות מהוות את עיקר הטקסט. הן אינן חלקים מזדמנים בטקסט. האלגוריות הן תמיד שנונות, רגשיות ואינן מוגבלות על ידי המציאות.
בניגוד ליצירות סיניות עתיקות אחרות, אשר האלגוריות שלהן התבססו בדרך כלל על אגדות היסטוריות ופתגמים, נראה כי רוב סיפורי הג'ואנג דזה הומצאו על ידי ג'ואנג דזה עצמו. דוגמה לכך הוא התיאור המוזר של האבולוציה מ"תרסיס ערפילי "דרך סדרת חומרים וחרקים ועד סוסים ובני אדם (פרק 18).בעוד שנראה כי כמה קטעים אחרים הם "שטות שובבה צרופה" המזכירה את ג'ברווקי של לואיס קרול.
הג'ואנג דזה מלא בדמויות משונות ופנטסטיות, כמו "מטורף שטאמרר", "מלומד Fancypants", "סר מחרשה", ואיש שמתחשק שזרועו השמאלית תהפוך לתרנגול, זרועו הימנית תפנה לתוך קשת, והישבן שלו יהפוך לגלגלים.
כאמן השפה, ג'ואנג דזה עוסק לעיתים בלוגיקה ובהסקת מסקנות, אך אז הופך את תהליך ההיסק הלוגי על פניו ומביא את הטיעונים לידי אבסורד. הוא עושה זאת כדי להדגים את מגבלות הידע האנושי והעולם הרציונלי.