הקזואר המצוי הוא העוף השלישי בגודלו בעולם, קטן רק מהיען המצוי והסומלי, והעוף האסיאתי והאוסטרלי הגדול ביותר, גדול גם מהאמו (אף שהוא נמוך מעט ממנו). קזואר חד-גדיל דומה לו בגודל הממוצע אך לא במרבי. הקזואר מגיע לאורך 127 עד 170 ס"מ ולגובה של 1.5 עד 1.8 מטרים. הנקבות מגיעות למשקל 58.5 ק"ג, בעוד הזכרים קטנים יותר ומשקלם 29 עד 34 ק"ג. הקזואר הגדול ביותר שנבדק הגיע לגובה 190 ס"מ ולמשקל 85 ק"ג.
הזכר והנקבה דומים, אם כי הנקבה גדולה יותר מהזכר, קסדתה גדולה יותר וצבעיה עזים יותר. צווארם וראשם של קזוארים צעירים דהויים יותר, ופלומתם של אפרוחי קזואר מפוספסת בשחור ובצהוב.
בית הגידול המועדף עליו הוא יער גשם טרופי, ולכן נדיר לצפות בו בטבע; עם זאת, לעיתים קרבים קזוארים ליישובי אדם על מנת לחפש מזון. בטנו וגבו של הקזואר שחורים, עם פס אדום בין הבטן לצוואר. מצווארו משתלשל דלדל אדום, צווארו וראשו כחולים, מקורו שחור, ומעליו יש קסדה חומה גדולה שמסייעת לקזואר לפלס את דרכו ביער. גבו ובטנו של הקזואר שחורים, צווארו כחול ועורפו אדום.
הקזוארים טריטוריאליים; ואם פולש נכנס לטריטוריה של קזואר, הקזואר ינסה להפחידו על ידי סימור נוצותיו, הגבהת גופו ושריקה. אם הפולש לא בורח, הקזואר עשוי לתקוף אותו בעזרת טפריו וקסדתו, אם כי הוא בדרך כלל הולך משם.
הקזואר המצוי ניזון בעיקר מפירות שנפלו לקרקע או רעילים לבעלי חיים אחרים, אך גם מפטריות, חלזונות, חרקים ובעלי חוליות קטנים.
הקזוארים בדרך כלל חיים כבודדים, מלבד בעונת הרבייה, שמתרחשת בסוף החורף או האביב. הזכר בונה על הקרקע קן מחומרים צמחיים, שעוביו כ־5 עד 10 ס"מ ורוחבו כ־100 ס"מ, עבה דיו על מנת לנקז את הלחות מהביצים. הנקבה מטילה 3–4 ביצים ירוקות, והזכר דוגר עליהן ומגדל את האפרוחים לבדו.
גביע דייוויס 1904
אתגר הטניס הבינלאומי 1904 (באנגלית: 1904 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות הרביעית במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".
בפעם ראשונה התחרות נערכה מחוץ לגבולות ארצות הברית. מחזיקי הגביע היו הבריטים והם ערכו את התחרות. למרות התיאום המוקדם, נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית לא התייצבה. על הזכות לשחק מול מחזיקי הגביע התמודדו נבחרות בלגיה וצרפת. המשחקים נערכו במגרשי וימבלדון בצמוד לאליפות וימבלדון 1904.
במשחק שנערך בין 27-29 ביוני בלגיה ניצחה את צרפת עם תוצאה 3:2 והחלה להתארגן למשחק מול מחזיקת הגביע. בנוסף לאחים דוהרטי, נבחרת בריטניה כללה את פרנק ריסלי.
הבריטים זכו בכל המשחקים וזכו בגביע בפעם השנייה ברציפות.
תוצאות.
הערה: על המשחק הרביעי לבריטים הוענק ניצחון טכני
קונצ'יטה מרטינז
מקסוול טיילור
מקסוול דוונפורט "מקס" טיילור (באנגלית: Maxwell Davenport "Max" Taylor; 26 באוגוסט 1901 – 19 באפריל 1987) היה גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101 במלחמת העולם השנייה. טיילור שירת כיושב ראש המטות המשולבים החמישי.
קריירה מוקדמת.
טיילור גדל במיזורי ובשנת 1922 סיים את לימודיו באקדמית וסט פוינט ושירת בחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית. ב-1926 עבר לארטילריה. במהלך מסלול הפיקוד הושפע טיילור מאוד ממפקדו מת'יו רידג'וויי. בשנת 1944, לאחר שמפקדה הגנרל ויליאם לי לקה בהתקף לב ונאלץ לפרוש, מונה טיילור למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101. טיילור פיקד בהצלחה על הדיוויזיה במבצע המוטס בנורמנדי, במהלכו האוגדה הוצנחה בנורמנדיה כ-4.5 ק"מ מחוף יוטה. הייתה זו צניחתו החמישית של טיילור וזו שזיכתה אותו בתואר צנחן מוסמך. הדיוויזיה בפיקודו הצליחה בצהרי ה-6 ביוני 1944 לחבור לכוחות שנחתו על החוף ובהמשך הקרבות כבשו את העיירה קרנטן כחלק מהמערכה לכיבוש שרבורג. על האופן בו פיקד על הדיוויזיה עוטר טיילור בצלב השירות המצוין. לאחר מכן פיקד על הדיוויזיה במבצע המוטס בהולנד.
במהלך הקרב על הבליטה שהה טיילור בארצות הברית. הדיוויזיה נשלחה להגן על גזרת צומת בסטון ולחמה במה שנודע לימים כמצור על בסטון תחת פיקוד סגנו, אנתוני מקאוליף. פקודיו של טיילור מתחו עליו ביקורת קשה בעקבות זאת אולם קידומו לא נפגע כתוצאה מכך. הוא שב לחזית ופיקד על הדיוויזיה בהמשך קרב הארדנים. לאחר המלחמה מונה למפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית. בשנת 1949 מונה למפקד כוחות ארצות הברית בברלין ולאחר מכן לחם במלחמת קוריאה. בשנת 1955 שימש ראש מטה צבא ארצות הברית. בשנים 1962–1964 שימש כיושב ראש המטות המשולבים. לאחר מכן כיהן תקופה קצרה כשגריר ארצות הברית בדרום וייטנאם.
רותם פורת
רותם פורת (נולדה בשנת 1969) היא אלופה ושיאנית ישראל בשחייה בעבר.
ביוגרפיה.
פורת גדלה בקיבוץ בית ניר ולמדה בצפית. היא החלה להתאמן בקיבוצה בהדרכת אביה, דני פורת, בעברו שחיין מצטיין ובהמשך היא התאמנה בקבוצת השחייה של הפועל בני שמעון בהדרכתם של שרה שלהבת ואברי גביש. בגיל 16 עברה להתאמן בהפועל גש"מ בהדרכתו של גרשון שפע מי שהיה יריבו של אביה בשחייה.
באליפות הפועל של מחוז ירושלים שנערכה בספטמבר 1980 קבעה פורת במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש לגילאי 11 של 35.9 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1983 זכתה פורת ב-3 מדליות כסף אישיות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:22.12 דקות, אחרי נוגה ויזל (1:19.09 דקות) ולפני מירב גת ממרכז וייסגל (1:23.51 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:59.20 דקות, אחרי נוגה ויזל (2:52.75 דקות) ולפני דליה ארבלי מהפועל ימק"א ירושלים (3:00.20 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.26, אחרי הדר רובינשטיין (1:06.96 דקות) ולפני ליאור בירקאן (1:09.49 דקות).
אלופת ישראל.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1984 זכתה פורת ב-4 מדליות אישיות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.43 דקות, לפני השיאנית הישראלית נוגה ויזל (1:21.61 דקות) וזוהר לבנסברג, מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.31 שניות, אחרי אילה הדר (28.96 שניות) ולפני מירב הדר (29.42 שניות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.28 דקות, אחרי הדר קליינמן ממכבי קריית אונו (1:07.10 דקות) ולפני ליאור בירקאן (1:10.10 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של, 2:36.27 דקות, אחרי קליינמן שקבעה שיאים ישראלים חדשים לגילאי 14–18 של 2:30.56 דקות, ונוגה ויזל (2:35.20 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1985 זכתה פורת ב-4 מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:16.04 דקות, אחרי הדר רובינשטיין (2:13.22 דקות) ולפני איילת שלזינגר (2:17.44 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:45.37 דקות, אחרי רובינשטיין (4:35.52 דקות) ולפני קרן סדן מהפועל עמק הירדן (4:48.47 דקות), במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.67 דקות, אחרי הדר רובינשטיין (1:06.35 דקות) ולפני איריס קומן (1:10.06 דקות) ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:20.92 דקות, אחרי זוהר לבנסברג (1:20.89 דקות) ולפני ענת אסף מהפועל עמק הירדן (1:21.88 דקות).
באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בפברואר 1986 זכתה פורת במדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.32 דקות), אחרי הדר קליינמן ממכבי קריית אונו (1:06.09 דקות) ולפני איריס קומן (1:08.46 דקות).
שיאנית ישראל.
בתחרות שנערכה בבריכת הטכניון בחיפה (בריכה אולימפית), במאי אותה שנה קבעה פורת שני שיאי יסוד ישראלים חדשים, במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 32.08 שניות ובמשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 37.95 שניות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכתה פורת ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.28 דקות, אחרי ענת ישראל (1:02.12 דקות) ולפני ורד ליברמן (1:04.02 דקות), שתיהן ממכבי תל אביב ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:08.92 דקות, אחרי הדר קליינמן (1:07.35 דקות) ולפני מורין פרידמן (1:10.14 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.31 שניות, אחרי ענת ישראל (28.62 שניות) וענת לויט מהפועל הוד השרון בית ברל (28.68 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר.
העתרה
הממלכה החשמונאית
האוונג'רס המדהימים
באבוב 45
אורה עשהאל
אורה נחמה עשהאל (זילברשטיין) (נולדה ב-ה'תרצ"ח, 3 ביולי 1938) היא משוררת, סופרת, חוקרת ועורכת ישראלית.
קורות חיים.
אורה עשהאל הוא שם העט של אורה נחמה זילברשטיין. מצד האב נקראה אורה בשם המשפחה שור, משפחה חסידית צאצאה לזאב וולף קיציס תלמידו הקרוב של הבעל שם טוב, ולאלכסנדר סנדר שור, מחבר "התבואות שור". אורה החלה בחקר הגנאלוגיה של משפחת שור, מפעל שהרחיב והעמיק יעקב וידס, בו מגיע תיעוד עץ המשפחה עד למאה האחת עשרה. ראשוני המשפחה הגיעו לארץ ישראל בעליה החסידית של 1777 מברודי, לטבריה. קשר חיתון נוצר בין נתן נטע מטבריה, לבין משפחת שור מצפת. יואל שור הראשון, הגיע לצפת בשנת 1850 מלבוב. צאצאם, אביה של אורה, אברהם שור, נולד וגדל בצפת. הוא נשא לאישה את יונה בתם של עידה ועשהאל. עידה היא בתו של שמואל וילסון, שהוכר בכינויים: סם ו'הקבלן האמריקאי', מבוני תל אביב. עשהאל הוא בנם של מיכל פוחצ'בסקי, איש האילן, ונחמה פיינשטיין (נפ"ש), הידועה כנחמה פוחצ'בסקי. שניהם ממייסדי ראשון לציון, אנשי העלייה הראשונה.