כאשר רגש הזעם משתלט על האינטליגנציה של המשתמש ומבטל אותה, הפקח האדום הטיפוסי נותר עם מחשבה חייתית בסיסית ויכולות דיבור מועטות ביותר. משתמש זה סובל ממחסור מוחלט בהפשטה, רצון או הבנה מלבד זעם בלתי נגמר, שמונע בידי שנאה יוקדת וזיכרון מעומעם של חייו הקודמים. הוא ממוקד בנסיבות אשר הביאו אותו לשנוא מלכתחילה. אולם, אטרוסיטוס מצליח לשחזר את בינתה של חברת החיל בליז בעזרת קסמי השמאניזם שלו, וכמותו, היא מונעת בידי רגש הזעם אך גם מתעבת את הסבל האינסופי שהיא שרויה בו.
לאחר מאורעות "פלאשפוינט", בליז הופכת לנציגת החיל בקבוצת "השומרים החדשים". כמו כן, הגרין לנטרן גאי גרדנר נמלא חמת זעם בעקבות מותו הרגעי של קייל ריינר - מה שמושך אליו את טבעת הכוח האדומה של וייס. הוא בוחר להישאר עם חיל הפקחים האדומים. גרדנר מביס בקרב את אטרוסיטוס ונעשה למנהיג החיל.
שבועת חיל הפקחים האדומים.
כאשר הם טוענים את טבעות הכוח שלהם, חברי חיל הפקחים האדומים מדקלמים את השבועה הבאה:
קלה אזר
מארק ברטרה
מארק ברטרה אי ארגל (בקטלאנית: Marc Bartra i Aregall; נולד ב-15 בינואר 1991) הוא כדורגלן ספרדי-קטלוני המשחק בעמדת הבלם בטבזונספור ובנבחרת ספרד.
קריירת מועדונים.
ברצלונה.
ברטרה נולד בסנט ז'אומה, טרגונה, קטלוניה. בגיל 11 הצטרף ל"לה מאסיה", מחלקת הנוער של מועדון הכדורגל ברצלונה. קודם לכן שיחק במחלקת הנוער של היריבה העירונית אספניול. בשנת 2009 ברטרה קודם לקבוצת המילואים ברצלונה אתלטיק.
ב-14 בפברואר 2010, כחודש לאחר יום הולדתו ה-19, ברטרה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ברצלונה, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-30 במקום ז'פרן סוארס, בהפסד 2:1 לאתלטיקו מדריד בויסנטה קלדרון. הוא פתח בהרכב לראשונה במשחק לה ליגה כשנה לאחר מכן, במשחק התיקו 0:0 עם דפורטיבו לה קורוניה.
ב-21 במאי 2011 ברטרה כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ברצלונה, בניצחון 1:3 על מאלגה, במחזור הסיום של הליגה הספרדית לעונת . בעונת ברטרה קודם לסגל הקבוצה הבוגרת. למרות זאת, הוא לא קיבל הזדמנויות רבות לשחק ממאמן הקבוצה טיטו וילאנובה, שהעדיף את הקשרים הגנתיים חאבייר מסצ'ראנו ואלכס סונג, ואף את המגן אדריאנו בעמדת הבלם על פני ברטרה. באותה עונה הופיע בסך הכל ב-16 משחקים בכל המסגרות.
ב-18 במרץ 2014 ברטרה חתם על חוזה חדש בברצלונה, ל-3 שנים. ב-16 באפריל הוא פתח בהרכב ברצלונה בגמר גביע המלך, במשחק הקלאסיקו נגד ריאל מדריד. במשחק הוא כבש את שער השוויון בנגיחה מבעיטת קרן, אך מנגד איפשר לגארת' בייל לכבוש את שער הניצחון, לאחר שהאחרון רץ עם הכדור לאורך חצי מגרש.
בורוסיה דורטמונד.
ב-3 ביוני 2016 נמכר ברטרה לבורוסיה דורטמונד, לאחר שזו הפעילה את סעיף השחרור שלו בסך 8 מיליון אירו.
ב-11 באפריל 2017, כשעה לפני משחק במסגרת ליגת האלופות נגד מונקו, אירע פיצוץ בסמוך לאוטובוס של הקבוצה. ברטרה נפצע בכף ידו, והמשחק נדחה למחרת והסתיים בתוצאה 2–3 למונקו, במשחק בו ברטרה לא נטל חלק.
ריאל בטיס.
ב-30 בינואר 2018 חתם ברטרה בריאל בטיס.
טרבזונספור.
ב-14 באוגוסט 2022 חתם ברטרה בטרבזונספור מליגת העל הטורקית.
נבחרת לאומית.
ברטרה שיחק בנבחרות ספרד הצעירות, ועם נבחרת ספרד עד גיל 21 זכה באליפות אירופה עד גיל 21 ב-2011 וב-2013. בטורניר בשנת 2013, שנערך בישראל, נכלל בנבחרת הטורניר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד הבוגרת ב-16 בנובמבר 2013, במשחק ידידות מול , שהסתיים בניצחון ספרד 1–2.
תארים.
קבוצתיים.
ריאל בטיס
מרק ברטרה
טיבריוס נרו גרמניקוס קלאודיוס
טוסיין ריקטס
טוסיין אנטוני ריקטס (באנגלית: Tosaint Antony Ricketts; נולד ב-6 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן קנדי המשחק בעמדת החלוץ בונקובר וייטקאפס.
קריירה.
ריקטס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת ויסקונסין גרין ביי, ובשנת הצטרף למייפה מפינלנד. ב-4 במרץ 2009 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה וב-13 ביוני הוא הבקיע את שער הבכורה שלו. הוא הבקיע צמד נגד פוליטכניקה טימישוארה הרומנית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעקבות זאת טימישוארה הביעה בו עניין, וב-19 בנובמבר 2010 הוא חתם במועדון לשלוש שנים. ב-26 בפברואר 2011 ריקטס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1-3 נגד גז מטאן מדיאס. ב-5 במרץ 2011 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו נגד קלוז'. בקיץ המועדון פשט את הרגל וריקטס שוחרר מהמועדון.
ב-31 באוגוסט 2012 חתם בוולרנגה הנורווגית בהעברה חופשית. ב-5 בנובמבר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1-0 נגד סוגנדל. בתחילת ינואר 2013 חתם ריקטס בסנדנס אולף. ב-17 במרץ 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 2-0 לסטרומסגודסט. ב-6 בספטמבר 2013 חתם ריקטס בבוג'הספור הטורקית לשנה עם אופציה לשנה נוספת. ב-22 בספטמבר 2013 הבקיע את צמד הבכורה שלו בהפסד 5-4 לאדנה דמירספור.
ב-10 ביולי 2014 הגיע ריקטס לישראל וחתם בקבוצת הפועל חיפה. ב-27 באוגוסט כבש את השער הראשון בתולדות אצטדיון סמי עופר, בניצחון קבוצתו 0-2 על הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו, במשחק הפתיחה של האצטדיון. בליגת העל כבש ריקטס שער אחד בלבד בעונה זו, ובמשחקים רבים הוסט על ידי המאמן טל בנין לעמדת המגן הימני.
ב-3 באוגוסט 2015 חזר לטורקיה כאשר חתם בבולוספור. ב-20 ביולי 2016 הצטרף לראשונה למועדון קנדי כשחתם בטורונטו. ב-26 בינואר 2019 חתם בסודובה מריאמפולה הליטאית. ב-9 באוגוסט 2019 חזר לקנדה והצטרף לונקובר וייטקאפס עד לסוף העונה.
נבחרת קנדה.
בשנת השתתף עם נבחרת הנוער של קנדה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בארצו. ב-9 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בהפסד 1-0 נגד . ב-1 ביוני 2011 הבקיע ריקטס את שערו הראשון בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד . ריקטס השתתף עם הנבחרת בגביע הזהב 2011 ובגביע הזהב 2013.
הפאזה הכחולה
הפאזה הכחולה (באנגלית: Blue Phase) היא מצב צבירה של גביש נוזלי. פאזה זו יכולה להופיע בין הפאזה הכולסטרית לבין הפאזה האיזוטרופית (נוזל) בגבישים נוזליים בעלי כיראליות גבוהה (כלומר, כאשר לא קיימת סימטריית שיקוף). טווח הטמפרטורות בו הפאזה הכחולה מופיעה הוא לרוב קטן ונע בין C° 0.5 ל-C° 2.
ב-1888, רייניצר, בעת עיסוקו עם חומרים מבוססי כולסטרול, תיעד בכתביו כי צפה במעבר פאזה בין נוזל לנוזל גבישי אשר לווה בשינוי רגעי של צבע החומר לכחול. הסבר לתופעה זו הגיעה רק כ-80 שנה מאוחר יותר, בסוף שנות השישים של המאה ה-20, כאשר התגלה כי המקור לצבע הכחול הוא במעבר של החומר למצב צבירה חדש, שונה במבנהו ותכונותיו מהמצבים המוכרים, מעבר לפאזה הכחולה. מקור השם "הפאזה הכחולה" היסטורי, בשל האור הכחול אשר נפלט בתיעוד הראשון של מצב צבירה זה. כיום ידועים חומרים בפאזה הכחולה אשר פולטים קרינה על פני כל הספקטרום הנראה ואף מגיעים עד לקרינה תת-אדומה. קיימים שלושה סוגים של הפאזה הכחולה, 2,1 ו-3, הממוספרים לפי סדר הופעתם בעת חימום אל המצב האיזוטרופי (הנוזל). הפאזה הכחולה מציגה תכונות ייחודיות אשר מעודדות מציאת שימושים טכנולוגיים עבורה. בשנת 2008 הוצג מסך LCD המבוסס על הפאזה הכחולה, עם קצב רענון חסר תקדים (נכון לאותה תקופה) של 240 הרץ.
היסטוריה.
הפאזה הכחולה נצפתה לראשונה באוניברסיטת פראג בשנת 1888 על ידי הכימאי האוסטרי , בעת שעסק בחקר חומרים רווי כולסטרול ואפיין לראשונה תופעות של גבישים נוזליים. רייניצר תיאר תופעה בצבע כחול-סגול שהופיעה בעת קירור הנוזל האיזוטרופי ונעלמה במהירות כאשר הנוזל התחלף בחומר עכור. חקר התופעה הזו החל מחדש בשנת 1956 על ידי גראיי אשר טבע את המונח "פאזה כחולה". מאמרים אשר עסקו במעבר הפאזה של גבישים נוזליים, של באראל בשנת 1967 ושל ארנולד ורודריגר בשנת 1968, עדיין לא הצליחו לאפיין בצורה ברורה מעבר של חומר לפאזה הכחולה. באמצעות הקלורימטר הסורק הדיפרנציאלי () הצליחו ארמיטאג' ופרייס בשנת 1975 להראות באופן ברור כי קיימת פאזה יציבה בין הפאזה הכולסטרית לבין הפאזה האיזוטרופית. בשנים שבאו לאחר מכן התעניינות רחבה בתחום קידמה את המחקר של הפאזה הכחולה הן בניסוי והן בתאוריה. המחקר הניסויי התמקד במציאת שיטות לשיפור רגישות המדידה, למשל של השדה החשמלי, בעוד בתחום התאורטי הוצעו מספר תאוריות, כאשר הבולטת שבהן הייתה מודל המתבסס על תאוריית לנדאו.
בשנת 2005 דיווחו חוקרים מקיימברידג' על מציאת גבישים נוזליים עם פאזה כחולה הקיימת בטווח טמפרטורות רחב של בין 16 ל-60 מעלת צלזיוס. בשנת 2007 הוצע לראשונה להשתמש בתצוגת גבישים נוזליים (LCD) מבוססי פאזה כחולה על מנת להציג קצב רענון של 100-120 הרץ. במאי 2008 הציגה חברת סמסונג בכנס הבין-לאומי של ה- בלוס אנג'לס אב טיפוס של מסך LCD מבוסס פאזה כחולה, בגודל 15 אינץ', עם קצב רענון של 240 הרץ, הקצב הגבוה ביותר נכון לאותה תקופה. ביוני 2014 הציגו חוקרים מקיימברידג' ומאוקספורד במאמר משותף, על אף היריבות ההיסטורית, ג'ל גביש נוזלי בפאזה הכחולה אשר הוא מתיח וניתן לשלוט בתכונות האופטיות שלו על ידי מאמץ ומעוות.
מבנה.