הוא ערך את סדרת הספרים ששמה "מאות של הונגריה", "זיכרונות פרוזה הונגריים עתיקים", "מלומדים הונגרים מהעבר" בשנים 1953–1959 ערך את כתב העת להיסטוריה של הספרות "פרסומים בתולדות הספרות", ובשנים 1957–1962 ערך את כתב העת "בן זמנינו". משנת 1965 ערך את כתב העת לתולדות הספרות בלועזית של האקדמיה ההונגרית למדעים, Acta Litteraria Academiae Scientiarum Hungaricae. בשנים 1952–1973 כיהן כמזכיר ולאחר מכן כנשיא של ועדת ההסמכה המדעית של האקדמיה ההונגרית למדעים.
כתביו.
בשפת המקור:
בתרגום לעברית:
תיקי קשמיר
תיקי קשמיר (באנגלית: The Kashmir Files) הוא סרט דרמה בוליוודי שיצא ב־2022. הסרט נכתב ובוים על ידי ויוק אגניהוטרי והופק על ידי . הסרט מבוסס על הסכסוך בחבל קשמיר בתחילת שנות התשעים של המאה העשרים שהוביל ליציאת אזרחי קשמיר. הסרט הוכרז פטור ממס במספר מדינות, ובעקבות כך הפך להצלחה קופתית והכניס בקופות מעל 15 מיליון דולר בשבוע בכורתו. מאז בכורתו, זכה הסרט להצלחה קופתית, ובמקביל גם לביקורתית. עם זאת, הסרט קיבל גם ביקורות שליליות אשר האשימו אותו ברוויזיוניזם היסטורי.
הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ברחבי העולם ב-26 בינואר 2022, במקביל ליום הרפובליקה של הודו, אך נדחה עקב התפשטות זן האומיקרון, ולבסוף יצא לאקרנים ב-11 במרץ 2022.
תקציר עלילה.
הסרט עוקב אחר סיפור שמבוסס על ראיונות וידאו של נפגעי רצח העם של קשמיר פנדיט קשמיר בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, שהוביל לבסוף ליציאת האזרחים מהעמק.
ביקורות ותגובות.
הסרט הכניס מעל 550 אלף דולר בתוך ארבעה ימים מאז יציאתו לאקרנים. מאז בכורתו, זכה הסרט להצלחה קופתית, ובמקביל גם לביקורתית. הסרט זכה אף לציון כולל של 8.3 מתוך 10 על בסיס 317 אלף דירוגים באתר IMDb, ולציון כולל של 95% באתר Rotten tomatoes מצד הקהל. עם זאת, הסרט קיבל גם ביקורות שליליות אשר האשימו אותו ברוויזיוניזם היסטורי.
כביש 2414
כביש 2414 הוא כביש אורך מקומי בצפון הנגב. הוא מתחיל בצומת רנן עם כביש 241, הממוקם בקצה הצפון-מערבי של העיר אופקים. הוא מסתיים לאחר 1.6 קילומטרים בכיכר ללא שם המפנה למושבים רנן ומסלול המשתייכים למועצה אזורית מרחבים.
חצי האי וארנה
חצי האי ורנה (באנגלית: Varna Peninsula; בבולגרית: полуостров Варна) הוא חצי אי מכוסה קרח המהווה את הקצה הצפון מזרחי של האי ליווינגסטון באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
חצי האי מלבני בצורתו.
אורכו של חצי האי 14 קילומטרים (בכיוון דרום-מערב - צפון-מזרח), ורוחבו 10 קילומטרים.
חצי האי גובל במפרץ הירו שמצפון-מערב לחצי האי;
חצי האי גובל במפרץ מון שמדרום-מזרח לוחצי האי;
חצי האי גובל במצר מקפארליין שמצפון-מזרח לחצי האי.
במרכז חצי האי מצוייה רמת וידין.
הקצה הצפון-מזרחי של חצי האי ורנה הוא נקודת ויליאמס.
הקצה הדרום-מזרחי של חצי האי ורנה הוא נקודת אינוט.
לחופי חצי האי מצויים מפרצים החודרים לשטח חצי האי:
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הנקודה.
איי שטלנד הדרומיים התגלו בשנת 1819 על ידי ויליאם סמית' (William Smith), רב החובל של הבריג ויליאמס ("Williams"), אשר ראה את נקודת ויליאמס ב-19 בפברואר באותה שנה.
מיפוי הנקודה.
האיזור מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1822 וכן בשנת 1968, ולאחר מכן על ידי סוקרים צ'יליאניים בשנת 1971, על ידי סוקרים ארגנטינים בשנת 1980, על ידי סוקרים ספרדים בשנת 1991, ועל ידי סוקרים בולגריים במסגרת הסקר הטופוגרפי הבולגרי Tangra 2004/05 וכן מיפוי בשנת 2005 ובשנת 2009.
מקור השם.
חצי האי נקרא על שם העיר וארנה עיר גדולה לחוף הים השחור, בבולגריה.
שם זה ניתן על ידי סוקרים בולגריים במסגרת הסקר Tangra 2004/05, שבעיקבותיו ניתנו שמות הקשורים לבולגריה לאתרים שהיו קודם לכן חסרי שם.
חצי האי ורנה
ואדי שומריה
ואדי עמיר
צופית כלורופיגיוס
צופית כלורופיגיוס (שם מדעי: "Cinnyris chloropygius") היא מין של עוף בסוג צופית ממשפחת הצופיתיים החיה ביערות הגשם ובסוואנות של אפריקה הטרופית באנגולה, בנין, גינאה ביסאו, צ'אד, דרום סודאן, חוף השנהב, גינאה המשוונית, אתיופיה, גבון, גמביה, גינאה, גאנה, קניה, קמרון, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, ליבריה, מאלי, ניגריה, רואנדה, סיירה לאון, סנגל, סודאן, טנזניה, טוגו ואוגנדה.
מאפיינים.
אורכה של הצופית עד 11 סנטימטרים. ראשו וחלק גדול מהגוף של הזכר הם בצבע ירוק ואילו הנקבה בעלת צבע חום. הצופית חיה בקבוצות של עד 6 ציפורים וניזונה בעיקר מצוף פרחים, חרקים ועכבישאים. הזכר טריטוריאלי ויגרש זכרים אחרים. הקן בנוי בעיקר מעשבים, עלים וקליפות עצים. הנקבה דוגרת לבדה על הביצים. מצב השימור של הצופית על פי הרשימה האדומה של IUCN הוא ללא חשש עקב תפוצה רחבה ונוכחות באזורים מוגנים רבים.
יחמ&quot;ם
שייק פירות
חיים בלייח
הרב חיים בלייח (ה'תקצ"ג 1833 - א' כסלו ה'תר"פ 1919) היה אב בית הדין ורבה של תלמסאן שבאלג'יריה, בלשן, משכיל ומשורר עברי במאה ה-19 וה-20.
קורות חייו.
נולד בתלמסאן לאביו רבי אברהם בלייח. אודות מקור שם המשפחה, מציע רבי יוסף משאש שמקור המשפחה היה מבבל ליד נחל הסמוך לנהרדעא ששמו 'בלייח'. למד אצל רבותיו רבי שלמה שוראקי ורבי יהודה לאסקאר, וכן הושפע מסבו רבי חיים קצבי. כמו כן למד בישיבתו של רבי אברהם אנקווא והיה לתלמידו המובהק. חברת הלימוד הייתה מצומצמת ומנתה ארבעה תלמידים בלבד. בשנת ה'תרכ"ו, התמנה לדיין הקהילה. בהמשך עמד בראשות הישיבה בעיר, בין תלמידיו ידועים הרב אליהו בן גיגי (רבה של סעידא), והרב צמח אמסלם רבה של רזיליאן, הרב יוסף אלנקאוה.
בהגיע המשכיל יעקב גולדמן לתלמסאן, והתפעל מבקיאותם של אנשי העיר בלשון העברית, הטיף להקים אגודת חובבי עברית בעיר. הרב חיים הוציא לפועל את מבוקשו של יעקב, וביוזמתו נוסדה האגודה "בית יעקב" על שמו של יעקב.
עם הגעת ההשכלה לאלג'יריה, המצב הרוחני באלג'יריה החל לרדת, עד שנסגרו ישיבות רבות. רבי חיים שחשש מפני העתיד הרוחני של יהודי תלמסאן, חיפש רב ומורה שיסכים ללמד בישיבה חדשה שתוקם. בקיץ של שנת ה'תרנ"ז פגש רבי חיים ברבי דוד הכהן סקאלי, וביקש ממנו להתמנות לראש ישיבה בעירם. הרב דוד הסכים מייד, ורבי חיים ארגן באופן מיידי קבוצה של שנים עשר תלמידים שלמדו אצל רבי דוד. הישיבה התקיימה במשך כשלוש שנים עד לשנת ה'תר"ס.
נפטר בתלמסאן בא' כסלו ה'תר"פ.
שני בניו המפורסמים הם רבי אברהם שהיה רב באלג'יר, ורבי מנחם רב בתלמסאן.
השפעתו ודרכו ההלכתית.
רבי חיים השפיע באופן ניכר על כלל חכמי אלג'יריה ובייחוד בקרב חכמי העיר תלמסאן. לדוגמה, לקח חלק בפולמוס הגדול אודות כשרותם של מצות המכונה, ותמך בתלמידו הרב אליהו בן גיגי שעמד בראש עמדת המכשירים. לגודל הפולמוס ערך תלמידו הרב אליהו בן גיגי, ספר 'קול צעקת הרועים' בה הוא משיב על טענות החכמים האוסרים שבראשם עמדו הרב חיים יוסף מאמן והרב רפאל חיים משה בן נאיים (הרחמ"ן), אשר קודם לכן ערך האחרון ספר 'קול תחנה - קול טחנה' המצדד לפסול את כשרות מצות המכונה.
פסקיו מצוטטים בקרב חכמי אלג'יריה, הבולט מביניהם הוא רבי יוסף משאש שמצטט ממנו למעלה ממאה וחמישים אמרות הלכתיות.
רבי חיים התפרסם כמומחה לשאלות בהלכות גיטין, והיווה כתובת כללית בקרב רבני אלג'יר בנושא זה.
רבי חיים התכתב גם עם חכמי ארץ ישראל והמזרח, כדוגמת רבי רחמים יוסף פרנקו ורבי רפאל מאיר פאניז'יל . התכתבות בולטת עמהם הייתה בעניין הפקעת הקידושין. לטענת רבי חיים גם בזמננו, ישנה סמכות לבית הדין לתקן תקנה שהעובר עליה - יופקעו קידושיו.
פסיקה ייחודית של רבי חיים נחשפה על ידי הרב יוסף משאש, לפיה בזמנינו אין צורך בעירוב חצירות, משום שאין רשות הרבים (מן התורה) בזמן הזה.
כמו כן היקל בענייני גיור לשם אישות, וככל הנראה לא דרש שהמתגייר יתנהג באורח חיים דתי בכדי להתגייר.
כביש 3533
כביש 3533 הוא כביש רוחב מקומי בדרום השפלה, בתחומי מועצה אזורית שפיר, צפונית לעיר קריית גת. הכביש מתחיל ביישוב הקהילתי אלומה ומסתיים בצומת קוממיות עם כביש 40. הכביש מקשר את יישובי מועצה אזורית שפיר עם ערי השפלה.
מדיסון תומפסון
מדיסון תומפסון (באנגלית: Madison Thompson; נולדה ב-13 באוגוסט 2000) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה.
תומפסון נולדה וגדלה באטלנטה, ג'ורג'יה ובניו יורק. היא למדה בתיכון בבית הספר התיכון "לובט" באטלנטה, שם השתתפה במספר הפקות בימתיות. בשנת 2018, הייתה תומפסון מועמדת לפרס שולר הנסלי להופעה הטובה ביותר על ידי שחקנית משנה על תפקידה בתור וונדי בהפקה הבית ספרית של פיטר פן. היא סיימה את בית הספר בשנת 2019. תומפסון לומדת באוניברסיטת דרום קליפורניה לתואר במנהל עסקים ובאמנויות הקולנוע. מקצוע משני היא לומדת בבית הספר למוזיקה ת'ורנטון של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
קריירה.
תפקידיה הראשונים של תומפסון בטלוויזיה היו בשנת 2016, כשהיא הופיעה בפרק של סדרת הטלוויזיה "" בהפקת רשת הטלוויזיה TNT ובסדרת הטלוויזיה לילדים "הסוכן הנרי" של ערוץ ניקלודיאון. בשנים 2017 ו-2018, היו לה תפקידים חוזרים בסדרת הטלוויזיה "יריית פתיחה" ובסדרה "Kevin (Probably) Saves the World". מאוחר יותר היא הופיעה בפרקים בודדים של סדרות הטלוויזיה "NCIS: ניו אורלינס", "Creepshow", ו"אמא אמריקאית". ביולי 2019, פורסם כי תומפסון לוהקה לתפקיד ראשי בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "אוזרק". העונה השלישית הוקרנה בנטפליקס במרץ 2020. בשנה שלאחר מכן, היא לוהקה לתפקיד חוזר באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח".
בינואר 2022 פורסם כי תומפסון לוהקה לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "".