מושתלי איברים מוצקים, הנוטלים תרופות לדיכוי חיסוני באופן כרוני נמצאים בסיכון גבוה יותר לפתח סרטן תאי עור קשקשיים. בעוד שהסיכון ללקות בכל סוגי סרטן העור עולה עם נטילת תרופות מסוג זה, השפעתן חמורה במיוחד עבור סרטן תאי העור הקשקשיים. דווח יחס הסיכונים העומד על 250 בסרטן תאי העור הקשקשיים, לעומת יחס סיכונים העומד על 40 עבור קרצינומה של תאי בסיס. מבין מושתלי האיברים, מושתלי לב וריאות נמצאים בסיכון הגבוה ביותר לפתח את הסרטן מכיוון שהם נוהגים לנטול תרופות מדכאות חיסוניות אינטנסיביות יותר.
סרטן תאי עור קשקשיים בעור אצל אנשים העוברים אימונותרפיה או הסובלים מהפרעות לימפופרוליפרטיביות (לוקמיה) נוטים להיות הרבה יותר אגרסיביים, ללא קשר למיקומם. הסיכון לסרטן תאי עור קשקשיים ולסרטני עור שאינם מלנומה באופן כללי, משתנה בהתאם למשטר הטיפולי שנבחר ביחס לתרופות המדכאות את מערכת החיסון. הסיכון לפיתוח הסרטן גבוהה ביותר בעקבות נטילת מעכבי calcineurin כמו cyclosporine ו-tacrolimus. הסיכון בנטילת מעכבי mTOR, כגון sirolimus ו-everolimus נמוך יותר. תרופות לאנטי-מטבוליטים אזתיופרין וחומצה מיקופנולית בעלות פרופיל סיכון בינוני.
אִבחוּן.
מאשרים אבחון סרטן תאי העור הקשקשיים באמצעות ביופסיה של הרקמה או הרקמות החשודות כמושפעות מסרטן זה.
המראה הפתולוגי של סרטן תאי קשקש משתנה בהתאם לעומק הביופסיה. מסיבה זו, בשביל לאבחן נכונה סרטן זה צריך לבצע ביופסיה הכוללת את הרקמה התת-עורית ואת האפיתל הבזילרי. ביופסיה לא מספקת עשויה להתפרש כקרטוזיס אקטינית עם מעורבות זקיקים. ביופסיה עמוקה יותר עד לדרמיס או לרקמה התת-עורית עשויה לחשוף את הסרטן האמיתי. הביובסיה האידיאלית היא ביופסיית כריתה אך ברב המקרים היא אינה מעשית ולכן, עדיפה ביופסיית חתך או אגרוף.
מאפיינים.
בסרטן תאי עור קשקשיים הרקמות יראו באופן פרה-קרטוזי או היפר-קרטוזי (התקרנות יתר של העור). כמו כן ניתן יהיה להבחין באקנתוזיס עם התארכות ועיבוי של העור (rete ridge). השינוי הרקמתי משתרע על פני כל עובי האפידרמיס, כאשר הקרטינוציטים (תאי אפידרמיס) מפגינים פעילות מיטוטית אינטנסיבית, פלאומורפיזם וגרעינים מוגדלים מאוד. הם גם יראו אובדן בגרות וקוטביות, מה שיעניק לאפידרמיס מראה לא מסודר או "windblown".
ניתן לראות שני סוגים של תאים מרובי גרעינים: הראשון יופיע כתא ענק רב-גרעיני, והשני יופיע כתא דיסקראטוטי שנבלע בציטופלזמה של קרטינוציט. מדי פעם, בתאים של האפידרמיס העליון יראו בועיות ציטופלזמה אאוזינופילית. ייתכן שתתגלה הסתננות לימפהיסטוציטית קלה עד בינונית בעור.
המחלה הראשונית.
מחלת בואן זהה לסרטן תאי עור קשקשיים אין סיטו כל עוד לא חדרה את קרום הבסיס. בהתאם למקור המחלה, היא תסווג כשינויים טרום סרטניים או סרטן אין סיטו. במצבים אלו תאי קשקש לא טיפוסיים מתרבים בכל עובי האפידרמיס. הגידול כולו מוגבל לאפידרמיס ואינו חודר לדרמיס. התאים הם לעיתים קרובות מאוד לא טיפוסיים תחת המיקרוסקופ, ולמעשה עשויים להיראות יוצאי דופן יותר מאשר תאים של קרצינומות פולשניות של תאי קשקש.אריתרופלזיה של קווירט היא סוג מסוים של מחלת בואן שיכולה להופיע על העטרה או העורלה בגברים, : 733  : 656  והנרתיק בנשים. היא מופיעה בעיקר אצל גברים ערלים מעל גיל 40. הוא קרוי על שמו של רופא העור הצרפתי לואי קווירט (1856–1933).
מחלה פולשנית.
בסרטן פולשני תאים סרטניים חודרים דרך קרום הבסיס. ההסתננות יכולה להיות מעט קשה לזיהוי בשלביה המוקדמים. עם זאת, ניתן להשתמש באינדיקטורים נוספים כגון שינוי של אפידרמיס בעובי מלא ומעורבות של זקיקי שיער כדי להקל על האבחנה. שלבי פלישה מאוחרים יותר מאופיינים ביצירת קינים של תאי גידול לא טיפוסיים בדרמיס, לרוב עם הסתננות דלקתית מתאימה.
מניעה.
ביגוד מתאים להגנה מפני השמש, שימוש בקרם הגנה רחב טווח (UVA/UVB) עם SPF 50 לפחות, והימנעות מחשיפה אינטנסיבית לשמש עשויים למנוע סרטן עור. סקירה משנת 2016 של קרם הגנה ייעודי למניעת סרטן תאי עור קשקשיים לא מצאה ראיות מספיקות כדי להוכיח אם הוא יעיל.
טיפול.
רוב קרצינומות תאי הקשקש מוסרות בניתוח. שיטת הטיפול הנפוצה היא כריתה כירורגית עם שוליים חופשיים של רקמה בריאה. כמה מקרים נבחרים מטופלים בתרופות מקומיות. רדיותרפיה, הניתנת כקרינת קרן חיצונית או כברכיתרפיה (קרינה פנימית), יכולה לשמש גם לטיפול בקרצינומות של תאי קשקש. יש מעט עדויות המשוות את היעילות של טיפולים שונים עבור סרטן תאי קשקש לא גרורתי של העור.
ניתוח מוז נחשב לטיפול המועדף עבור קרצינומה של תאי קשקש בעור. משתמשים בשיטה זו לטיפול גם בקרצינומה של תאי קשקש של הפה, הגרון והצוואר.. טיפול בקרינה משמש לעיתים קרובות לאחר הניתוח בסרטן בסיכון גבוה. ברכיתרפיה היא אופציה לאזורים שקשה יותר לנתח כמו תנוכי האוזניים או איברי מין. אך באופן כללי מדובר באופציה לא פולשנית וללא כאבים לטיפול בכל סוגי סרטן תאי קשקש. דוגמה לסוג זה של טיפול היא ברכיתרפיה במינון גבוה Rhenium-SCT שעושה שימוש בתכונה פולטת קרני בטא של Rhenium-188. הקרינה מכוונת אל עבר תרכובת הנמרחת על רדיד דק שממוקם מעל הנגע. כך ניתן למזער קרינה לרקמה בריאה.
לאחר הסרת הסרטן, סגירת העור עבור חולים עם ירידה בכמות רפיון העור כרוכה בהשתלת עור בעובי מפוצל. בוחרים אתר תורם בגוף ומסירים מעט עור כדי שהאתר התורם יוכל להחלים בעצמו. רק האפידרמיס וכמות חלקית של דרמיס נלקחים מהאתר התורם. ניתן לקצור את העור באמצעות דרמטום מכני או סכין הומבי.
ניתן לבצע אלקטרודיזציה וריפוי או EDC תאי סרטן נבחרים. באזורים שבהם ידוע כי הם אינם אגרסיביים, ובהם החולה אינו מדוכא חיסוני, ניתן לבצע EDC בקצב ריפוי טוב.
אפשרויות הטיפול במחלת בואן (סרטן in situ או שינויים טרום סרטניים) כוללות טיפול פוטודינמי עם חומצה 5-aminolevulinic, קריותרפיה, פלואורואורציל-5 מקומי או אימיקוימוד. כמו כן ניתן לבצע כריתה. מחקרים הראו עדות לכך ש-PDT יעיל יותר מקריותרפיה ובעל תוצאות קוסמטיות טובות יותר.
קרצינומת תאי קשקש בסיכון גבוה מתרחשת סביב העין, האוזן או האף. היא בגודל גדול, קשה למיין אותה, גדלה במהירות והיא לרוב דורשת טיפול רב-תחומי אגרסיבי יותר.
פיזור הגידול לאזור של צמתים לימפתיים:
באופן כללי, לקרצינומות של תאי קשקש יש סיכון גבוה של 50% להישנות מקומית. בדיקות עור תכופות אצל רופא עור מומלצות לאחר הטיפול.
פּרוֹגנוֹזָה.
התוצאה ארוכת הטווח של קרצינומת תאי עור קשקשיים תלויה במספר גורמים: תת-סוג הקרצינומה, טיפולים זמינים, מיקום וחומרה ומשתנים שונים הקשורים לבריאות החולה (מחלות נלוות, גיל וכו'). בדרך כלל, התוצאה ארוכת הטווח חיובית, שכן פחות מ-4% ממקרי קרצינומת תאי הקשקש נמצאים בסיכון לגרורות. כאשר קיימות גרורות, האיברים המעורבים הנפוצים ביותר הם הריאות, המוח, העצמות ומקומות אחרים בעור.
מחקר אחד מצא שלקרצינומה של תאי קשקש בפין שיעור תמותה גבוה, כ-23%. מדובר בשיעור גדול בהרבה מאשר כמה צורות אחרות של קרצינומה של תאי קשקש. עם זאת, זה עשוי להיות קשור לכך שמטופלים נמנעים מבדיקות באיברי המין עד שהסימפטומים חמורים מאד, וכמו כן נמנעים מניתוחים מצלקים באיברי המין. אלו עלולים לגרום לתמותה בשל אבחנה או טיפול מאוחר. קרצינומה של תאי קשקש המתרחשת באוכלוסיית מושתלי האיברים קשורה גם לסיכון גבוה יותר לתמותה.
אפידמיולוגיה.
השכיחות של סרטן תאי עור קשקשיים ממשיכה לעלות ברחבי העולם. מחקר שנערך לאחרונה העריך כי ישנם בין 180,000 ל-400,000 מקרים של סרטן זה בארצות הברית בשנת 2013. גורמי סיכון לקרצינומה של תאי קשקש משתנים עם גיל, מין, גזע, גאוגרפיה וגנטיקה. שכיחותו עולה עם הגיל ושיא השכיחות היא בדרך כלל סביב גיל 60. גברים סובלים מסרטן תאי קשקש ביחס של 2:1 בהשוואה לנשים. קווקזים נוטים להיפגע יותר, במיוחד אלה עם עור בהיר או אלה שנחשפו כרונית לקרינת UV.
קרצינומה של תאי קשקש בעור יכולה להימצא בכל אזורי הגוף אך היא שכיחה ביותר באזורים החשופים לשמש לעיתים קרובות, כגון הפנים, הרגליים והידיים. מושתלי איברים מוצקים (בין היתר לב, ריאות, כבד ולבלב) נמצאים גם הם בסיכון מוגבר לפתח סרטן אגרסיבי. ישנן גם כמה מחלות מולדות נדירות המועדות לממאירות עורית. במקומות גאוגרפיים מסוימים, חשיפה לארסן במי באר או ממקורות תעשייתיים עלולה להגביר באופן משמעותי את הסיכון לסרטן זה.
אלגנט
אלגנט היא להקת רוק ישראלית שפעלה בראשית שנות התשעים והוציאה אלבום אחד. הלהקה הופיעה במועדונים ובמות ללהקות צעירות כגון הרוקסן והלוגוס.
ההרכב הוקם על ידי הזמר והגיטריסט אלברט סופר אשר עבר מבאר שבע למרכז וחיפש שותף להקלטת שירים שכתב. הוא פגש את גיל סמטנה, טכנאי הקלטות בגל"צ ונגן בס אשר ניגן אהוד בנאי ועם פורטיסחרוף. השניים הקימו את הלהקה, קראו לה בשם "אלגנט", וצרפו שני חברים מלהקת אפור גשום, אותה הפיק מוזיקלית סמטנה, הגיטריסט אורן קפלן והמתופף אורן רביב.