פרסים.
הסרט השתתף ב-27 פסטיבלי קולנוע וזכה בפרסים הבאים:
כף סוניו
כֵּף סוּנְיוֹ (ביוונית מודרנית: Aκρωτήριο Σούνιο, אַקְרוֹטִירְיוֹ סוּנְיוֹ, ביוונית עתיקה: Άκρον Σούνιον, אַקְרוֹן סוּנְיוֹן) הוא לשון יבשה בקצה הדרומי של חצי האי אטיקה ביוון, מרחק 69 קילומטרים דרומית-מזרחית לאתונה. בלטינית שמו Sunium promonturium. סוניון היה הדֶּמוֹס הדרומי ביותר באטיקה לאחר חלוקתה ליחידות טריטוריאליות והארגון מחדש של אזרחיה על ידי קלייסתנס ב-508/7 לפנה"ס.
הכף מפורסם בעיקר בשל שרידי המקדש העתיק לפוסידון, אל הים במיתולוגיה היוונית, המתנשא מעל שפת הצוק. יפי המקום הותיר רושם עמוק על רבים ובהם המשורר האנגלי הרומנטי לורד ביירון (1824-1788), שלא זו בלבד שהנציח אותו בשירתו אלא גם חקק את שמו על אחד מעמודיו. האתר הוא יעד תיירות פופולרי לטיול בן יום מאתונה, ומפורסם בנוף המרהיב הנשקף ממנו. בצדו המערבי מפרצון טבעי קטן ובו מעגן המעניק מחסה לספינות כשנושבות רוחות צפוניות או צפוניות-מזרחיות.
הכף במיתולוגיה היוונית.
כף סוניון נזכר לראשונה באודיסיאה, בתיאור תלאותיהם של מֶנֶּלָּאוֹס מלך ספרטה ואנשיו בשובם ממלחמת טרויה. הומרוס מספר, כי כשהקיפו האוניות את כף סוניון, קטל פוֹיבּוֹס-אַפּוֹלוֹן בְּחִצָיו את פְרוֹנְטִיס, קברניט ספינתו של מנלאוס, וכאן קברוהו חבריו:
סוניון נקשר גם למיתוס אודות תסאוס והמינוטאורוס. יש הגורסים כי מצוק זה קפץ אייגאוס מלך אתונה אל מותו כשראה את ספינת בנו מתקרבת לחוף אטיקה מניפה מפרש שחור והים האגאי קרוי לפיכך על שמו.
תולדותיו.
תולדות המקום שזורים בהיסטוריה של אטיקה בכלל ושל אתונה בפרט. קברים פרהיסטוריים שנחשפו בסוניון מעידים כי בני אדם התיישבו במקום בסביבות 3000 לפנה"ס. הדֶּמוֹס של סוניון, אחד מ-139 היחידות הטריטוריאליות להן חילק קלייסתנס את אטיקה כשארגן מחדש את ציבור האזרחים של אתונה, השתרע בקצה הדרומי ביותר של אטיקה והשתייך לשבט לאונטיס.
סוניון נזכר במקורות העתיקים בעיקר בשל חשיבותו הדתית-פולחנית. מן הסיפור ב"אודיסיאה" על מותו של פרונטיס וקבורתו ניתן להסיק, כי כבר במאה ה-8 לפנה"ס, הזמן בו נתחברה שירתו של הומרוס, היה סוניון מקום פולחן מקודש, אפשר בשל היותו ציון דרך בולט לספני אתונה השבים ממרחבי הים האיגאי אל ביתם. הרודוטוס מספר, כי "לאתונאים הייתה חגיגה ארבע-שנתית בסוניון", אליה הוסעו ראשי הפוליס באחת מאוניות הקודש שלה. אריסטופאנס, במחזהו "הפרשים", מזכיר את "אֲדוֹן הַסוּסִים, פּוֹסֵידוֹן ...ֹ אֵל קִלְשׁוֹן הַזָּהָב, / מוֹשֵׁל הַדּוֹלְפִינִים, אֵלָיו מִתְפַּלְּלִים בְּסוּנוּם...". ומתוך אחד מנאומיו של הנואם האתונאי ליסיאס אנו למדים, כי לחופה של סוניון נערכו תחרויות חתירה בטריארות, כפי הנראה גם הן לכבודו של פוסידון.
לכף סוניון הייתה גם חשיבות אסטרטגית, נוסף לזו הדתית-פולחנית. במלחמה הפלופונסית, לאחר השתלטות הספרטנים על דקלייה (Dekleia) ב-413 לפנה"ס, ביצרו האתונאים את פסגת לשון היבשה בחומות. כך ביקשו להגן על תושבי המקום ולהבטיח את מעבר אוניות הדגן סביב הכף אל העיר, שכן נתיב האספקה היבשתי מאובויה נחסם על ידי האויב. ארכאולוגים חשפו במפרץ את שרידיו של מחסה אוניות (ship-shed) שנבנה באותה תקופה, ושימש להעלאת ספינות משוטים אל היבשה.
בשל קרבתה למחצבות ולמכרות בלאוריון, נעשתה סוניון כבר בתחילת המאה ה-5 לפנה"ס למרכז חשוב של סחר בעבדים, שכן מלאכת הכרייה נעשתה על ידי עבדים בעיקר. אתנאיוס מצטט את המשורר והמחזאי אנקסנדרידס (Anaxandrides) שכתב בקומדיה "אַנְכִיסֵס" על מזלם הטוב של העבדים בימיו, אשר יכולים להגיע אל סוניון ולזכות בה באזרחות מלאה, תוך שהוא מתייחס לרבבות העבדים שהועסקו במכרות בלאוריון. בהמשך מביא אתנאיוס מדברי הפילוסוף פוסידוניוס על מרד עבדים שהתחולל בלאוריון (בתקופה הרומית, בשנים 99-102 לפנה"ס); עבדים אלה הרגו את משגיחיהם, השתלטו על ראש הכף בסוניון ומשם פשטו ובזזו את אטיקה במשך ימים רבים.
מקדש פוסידון.
מקדש פוסידון, ששרידיו המונומנטליים מתנשאים בראש הכף סמוך לשפת המים, נבנה בסביבות 440 לפנה"ס על חורבותיו של מקדש קדום יותר. המקדש הראשון, אותו החלו בונים ב-490 לפנה"ס, נהרס ב-480 לפנה"ס, תוך כדי הקמתו, על ידי חיילי קסרקסס שפלשו לאטיקה, יחד עם מקדשי האקרופוליס באתונה. הרודוטוס מספר, כי לאחר הניצחון על הפרסים בקרב הימי בסלמיס, "הפרישו [היוונים] לאלים מנחות שונות ובמיוחד שלוש טריארות [שלל] פיניקיות; את האחת העמידו באיסתמוס, שם עמדה עד לימי, את השנייה הציבו בכף סוניון, ואת השלישית הציבו בסלמיס עצמה, לכבוד איאס." מבנה קטן מדרום למקדש שהוחרב, ממנו נותרו לימינו שרידים מעטים בלבד, שימש לדעת החוקרים כמקום הפולחן של פוסידון עד לבניית המקדש החדש. מקדש השיש החדש נבנה בסביבות 444/3 לפנה"ס כחלק מתוכנית הבנייה המפורסמת שיזם פריקלס. דעת החוקרים היא, כי תוכנן על ידי הארכיטקט שבנה את מקדשי הפייסטוס וארס באתונה ומקדש נמסיס בראמנוס.
חרותת שמו של ביירון.
המשורר הרומנטי הנודע לורד ביירון חקק את שמו על בסיס אחד מעמודי מקדש פוסידון כנראה במהלך ביקורו הראשון ביוון, ב"גרנד טור" (Grand Tour) שערך באירופה, עוד לפני שנתפרסם. ביירון עשה חודשים אחדים ב-1810-11 באתונה, כולל שני ביקורים לסוניון הנזכרים בכתובים. ברם, אין כל עדות ישירה כי ביירון חקק בעצמו את הכתובת. הוא מזכיר את סוניון בשיר "איי יוון" ("Isles of Greece"):
סוניון
כף סוניון
האיש שידע יותר מדי
12 הצעדים
12 צעדים
גוסטבו קורטן
נקסוס 4
נקסוס 4 (באנגלית: Nexus 4) הוא טלפון חכם, הרביעי בסדרת מכשירי נקסוס, גוגל המופעל על ידי מערכת ההפעלה אנדרואיד.
בסדרה זו, בכל שנה חוברת גוגל ליצרנית חומרה כדי ליצור מכשיר חדש. ב-29 באוקטובר 2012 יצא מכשיר זה לראשונה, בשיתוף עם חברת LG אלקטרוניקה, והוא בצבע שחור. אז גם הוכרז ה-13 בנובמבר 2012 כתאריך יציאתו לשוק. במאי 2013 יצא הדגם גם בצבע לבן.
אוניברסיטה פרטית
אוניברסיטה פרטית היא אוניברסיטה שאיננה מופעלת ואיננה מסובסדת בידי הממשלה, בניגוד לאוניברסיטה ציבורית ואוניברסיטה לאומית. ייתכן והאוניברסיטה מקבלת סיוע ממשלתי באמצעות הנחות מס וכדומה. במדינות רבות, בהן ישראל, ישנה רגולציה על המוסדות האקדמיים כולל אוניברסיטאות פרטיות.
האוניברסיטה הפרטית יכולה לפעול כארגון ללא כוונת רווח או כגוף מסחרי לכל דבר, העובד עבור רווחים ומנוהל ככל חברה מסחרית במשק.
אוניברסיטאות פרטיות מפורסמות.
ארצות הברית.
האוניברסיטאות הפרטיות בארצות הברית מהוות נתח נכבד מכלל האוניברסיטאות (כ-20% מכלל הסטודנטים בארצות הברית לומדים במוסד שכזה), ורבות מהן נחשבות לטובות ביותר בארצות הברית ובעולם כולו. בין האוניברסיטאות הפרטיות ניתן למצוא את האוניברסיטאות אוניברסיטת ייל, אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת פרינסטון, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, אוניברסיטת קולומביה ועוד.
אחת הסיבות להתפתחות אוניברסיטאות פרטיות בהיקף כה נרחב בארצות הברית, הוא שבארצות הברית אין תמיכה ממשלתית למוסדות דת. אוניברסיטאות רבות בעבר, וגם כיום, נוהלו והוקמו על ידי ארגונים דתיים שונים, ולכן בהכרח מומנו אך ורק על ידי גורמים פרטיים.
ישראל.
בישראל פעלה המכללה האקדמית הפרטית הלא-מתוקצבת "המרכז הבינתחומי הרצליה" אל מול ות"ת ואל מול המועצה להשכלה גבוהה, על מנת שיאפשרו למוסד להעניק לתלמידיו תואר דוקטור. בחודש מרץ 2018 התקבל אישור שכזה, ובכך נסללה דרכו של המוסד להפוך לאוניברסיטה הפרטית הראשונה במדינה. ב-17 באוגוסט 2021, המרכז הבינתחומי הרצליה הפך לאוניברסיטה הפרטית הראשונה והיחידה בישראל, ושינתה את שמה רשמית ל"אוניברסיטת רייכמן".
שער הגיהנום
"שער הגיהנום" של דרווזה הוא בור בקוטר של כ-70 מטרים ובעומק 30 מטר ליד הכפר דרווזה שבטורקמניסטן, בתוכו בוערת אש ברצף מאז 1971.
האזור סביב דרווזה עשיר במרבצי גז טבעי. הבור נוצר בטעות: בשנת 1971 גאולוגים סובייטים קדחו אל תוך חלל תת-קרקעי,
וציוד הקידוח קרס פנימה תוך כדי יצירת הבור הרחב. הם גילו כי הבור מלא בגז מתאן רעיל, וכדי להיפטר מהגז ולקחת את הציוד ששקע לבור הם החליטו לכלות את הגז בצורה טבעית על ידי הדלקתו. לפי הערכתם הגז היה אמור להיגמר תוך כמה ימים, אולם בפועל הבור בוער מאז אותו יום. ככל הנראה המדענים לא העריכו נכונה את כמות הגז שיש. לפי יחידת הסטטיסטיקה של מחלקת האנרגיה של ארצות הברית, לטורקמניסטן יש את מאגר הגז הטבעי השישי בגודלו בעולם.
התושבים שגרים סמוך לאתר העניקו לבור את שמו "שער הגיהנום", בשל האש, החום הרב ועצם היותו בור פעור באמצע המדבר.
בנובמבר 2013, החוקר ג'ורג' קורוניס היה לאדם הראשון שירד לקרקעית הבור ואסף דוגמיות מהקרקע ומהאקסטרמופילים בקרקעית. המשלחת בראשותו מומנה גם על ידי נשיונל ג'יאוגרפיק.
טורקמניסטן מתכננת לפתח ולהגביר את תפוקת הגז הטבעי. באפריל 2010 ביקר באתר נשיא טורקמניסטן גורבנגולי ברדימוחמדוב והורה לסגור את הבור או לנקוט בצעדים שיקטינו את השפעתו על פיתוח שדות גז אחרים בסביבה, אולם ללא הצלחה. בינואר 2022 שוב הודיע ברדימוחמדוב כי הוא מתכנן לכבות את השריפה, לאור הנזקים הסביבתיים שהיא גורמת.
אולבסק
אולבסק (באוקראינית: Олевськ) היא עיר במחוז ז'יטומיר באוקראינה ובה כ-10,226 תושבים (2021).
תולדות האזור.
קיימות עדויות לקיומו של ישוב אנושי באזור בתקופת האבן החדשה, בהן תלי קבר וכלי צור. ישנן עדויות היסטוריות להתיישבות באזור בתקופת רוס של קייב.
תולדות העיר.