בתחילת שנת 2016 דווח באמצעי התקשורת כי הלוחמה בין החמאס לצה"ל בתחום המנהרות התת-קרקעיות לכיוון יישובי עוטף עזה נמשכת עד עצם היום הזה. בחודשים ינואר ופברואר 2016 דווח כי צה"ל מוטט מספר מנהרות עליהן ידע בתחום עוטף עזה, דבר שהוביל להריגתם של מחבלים, אשר נכחו בתוך אותן מנהרות. בחודשים אפריל ומאי חשף צה"ל בפעילות יזומה מנהרות שחדרו לתוך שטח ישראל. במהלך העבודות בשטח, נורו פצמ"רים לעבר הכוחות, דבר שגרר תקיפות של צה"ל ברצועת עזה.
ב-30 באוקטובר 2017 פוצץ צה"ל מנהרת טרור של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שחדרה לתוך שטח ישראל. בפיצוץ נהרגו 14 מחבלים.
בתחילת דצמבר 2017 חלה הסלמה נוספת בירי הרקטות, בעקבות הכרזת ירושלים בה הכירה ארצות הברית בירושלים כבירת מדינת ישראל.
ב-12 בנובמבר 2019 החל צה"ל במבצע צבאי חגורה שחורה בעקבות סיכול ממוקד של בכיר הג'יאהד האסלאמי. המבצע הסתיים ב-17 בנובמבר 2019, ולפי דובר צה"ל נהרגו בו 26 מחבלים של הג'יהאד האסלאמי.
לודוויג אשוף
קארל אלברט לודוויג אשוף (בגרמנית: Karl Albert Ludwig Aschoff; 10 בינואר 1866 – 24 ביוני 1942) היה רופא פתולוג גרמני, אחד הפתולוגים המשפיעים ביותר במאה ה-20.
אשוף נולד בברלין שבפרוסיה. הוא למד רפואה באוניברסיטת בון, באוניברסיטת שטרסבורג ובאוניברסיטת וירצבורג. לאחר תקופת הביליטציה, מונה לפרופסור לפתולוגיה באוניברסיטת גטינגן בשנת 1901. בשנת 1903 עבר לאוניברסיטת מרבורג, שם עמד בראש המחלקה לאנטומיה פתולוגית. בשנת 1906 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת פרייבורג, ושם נשאר עד מותו.
אשוף התעניין בפתולוגיה ובפתופיזיולוגיה של הלב. הוא גילה קשרירים בשריר הלב אשר מופיעים בעת קדחת שיגרונית, והם נקראו על שמו – גופיפי אשוף. יחד עם תלמידו, סונאו טווארה, גילה ותיאר את הקשר העלייתי-חדרי.
מחקרו הפתולוגי כלל גם סוגיות של הבדלים בין גזעים. הענף שהמציא, "הפתולוגיה של המבנה הגופני" (constitutional pathology), היה לענף מחקר מיוחד בקרב הרופאים הנאצים ונקרא בשם "פתולוגיה צבאית".
בשנות השלטון הנאצי העניק לו אדולף היטלר את מדליית גתה לאמנות ומדעים ואת מגן הנשר של הרייך הגרמני .
בנו, יורגן אשוף, היה לאחד ממייסדי תחום הכרונוביולוגיה.
אשוף קבור בבית קברות פרוטסטנטי בקרויצברג שבברלין.
רמות יששכר
מרטין קרמר
מרטין סת' קרמר (באנגלית: Martin Seth Kramer; נולד ב-9 בספטמבר 1954) הוא חוקר אמריקאי-ישראלי של המזרח התיכון. תחום התמחותו הוא אסלאם ופוליטיקה ערבית.
קורות חיים.
קרמר, יליד וושינגטון, החל את לימודי התואר הראשון בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב, וסיים אותו באוניברסיטת פרינסטון בהצטיינות יתרה בשנת 1975. הוא למד לתואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת קולומביה, וכמו כן הוא בעל דוקטורט בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת פרינסטון (1982).
עמד בראש מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה בשנים 1995–2001, והיה הנשיא הראשון של המרכז האקדמי שלם בירושלים.
בשנים 2013–2016 לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת ברנדייס, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת ג'ורג'טאון ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
גופיף אשוף
גופיף אשוף הוא קשריר המתפתח ברקמת הלב בעת קדחת שיגרונית כתוצאה מדלקת בשריר הלב. גופיפי אשוף נתגלו באופן בלתי תלוי על ידי לודוויג אשוף בשנת 1904, ושנה לאחר מכן על ידי פאול רודולף גייפל.
הקשרירים הם ביטוי לדלקת ברקמת החיבור והמשתית של הלב. צורתם עגולה או דמוית כישור וגודלם מגיע לכ-1–2 מ"מ, כך שניתן לעיתים לראותם בעין בלתי מזוינת. הם נמצאים בעיקר בקרבת כלי דם קטנים בשריר הלב ופנים הלב, ולפעמים גם במסב הלב ואף בגלימה החיצונית של אבי העורקים העולה. במבט היסטולוגי, גופיפי אשוף אשר התפתחו במלואם הם מבנים גרנולומטוטיים המכילים שינויים פיבריניים, הסננה לימופציטרית, לעיתים תאי פלזמה ומקרופאגים לא תקינים הסובבים את המרכזים הנקרוטיים. מקרופגים אלה יכולים להתאחות לתאי ענק, בעוד אחרים יכולים להפוך לתאי אניצ'קוב, או "תאי זחל", כפי שהם נקראים בשל מראה הכרומטין בהם.
גופיפי אשוף מתפתחים בשלושה שלבים, ובעת התבוננות בדגימה היסטולוגית כל אחד מן השלבים יכול להופיע. השלב הראשון הוא שלב תפליטי או ניווני, אשר ניכר עד לשבוע הרביעי של מחלת הקדחת השיגרונית, ומתאפיין בבצקת של רקמת החיבור ועלייה במוקופוליסכריד חומצי בחומר היסוד. הדבר מביא להיפרדות של הקולגן אשר נראה בצביעה נראה כפיברין. בשלב השני, השלב השגשוגי או הגרעינומתי, שמתרחש 4–13 שבועות מתחילת המחלה, והוא השלב הפתוגנומוני למחלה, השינויים הפיברינואידיים מוחלפים בהסננה של לימפוציטים T, תאי פלזמה, נויטרופילים ותאים היסטיוציטיים אופייניים ללב הנקראים תאי אניצ'קוב בשולי הנגע. השלב השלישי, שלב הפיברוזיס, הוא שלב הריפוי, לאחר 12–16 שבועות, ובו הקשריר הופך לעגול או דמוי כישור וגודלו 0.2×0.6 מ"מ. בחלוף הזמן הקשרירים הופכים פחות תאיים ותכולת הקולגן בהם עולה. לבסוף הרקמה מוחלפת ברקמה צלקתית הממוקמת בסמוך לכלי הדם.
הפייסטיון
הפיסטיון
אופני פני-פרת'ינג
אופני פני-פרת'ינג (Penny-farthing) היו מודל מוקדם של אופניים אשר יוצרו בעיקר באנגליה ובארצות הברית במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. המאפיין הבולט בסוג אופניים זה היה שהגלגל הקדמי היה גדול למדי בעוד שהגלגל האחורי היה קטן במיוחד. מודל זה היה פופולרי במיוחד במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19. אופני הפני-פרת'ינג היו כלי הרכב הראשון שזכה לכינוי "אופניים".
השם "פני-פרת'ינג" מתייחס לשמות המטבעות הבריטים פני ופרת'ינג - המטבע האחד גדול בהרבה מהשני. למרות שכיום מודל אופניים זה נודע בעיקר בשם "פני-פרת'ינג", ככל הנראה לא נעשה שימוש במונח זה בעת שהמודל היה בשיא הפופולריות - במהלך התקופה בה המודל היה בשיא הפופולריות הוא פשוט כונה "אופניים".
במהלך 1870 הממציא האנגלי ג'יימס סטארלי (James Starley) החל לייצר דגם אופניים זה, אשר התבסס במידה רבה על דגם ה-boneshaker (מטלטל העצמות) הצרפתי. דגם האופניים החדשני של סטארלי הכיל גלגל קדמי גדול במיוחד (בקוטר של מקסימום 1.5 מטרים), אשר אפשר לרוכב לנסוע במהירויות גבוהות יותר מאופני ה-boneshaker. הדגם זכה להצלחה רבה עד לשנות ה-90 של המאה ה-19 כאשר סוג האופניים הדומיננטי החל להיות אופני הבטיחות אשר הכילו שני גלגלים שווים ושרשרת הנעה.
החסרונות העיקריים של אופני הפני-פרת'ינג היו הקושי לעלות ולרדת מהאופניים והסיכון להיות מעורבים בתאונות בשל המיקום הגבוה יחסית של מושב האופניים בעוד שרגלי הרוכבים לא הגיעו עד הקרקע.
סנגר
סנגור
Unlimited
איי.בי.סי. איזראל ברודבאנד קומפני (2013) בע"מ (באנגלית: IBC (Israel Broadband Company)), המוּכּרת במותג "Unlimited", היא חברת תקשורת ישראלית, אשר נוסדה בשנת 2013 ומספקת שירותי תשתית תקשורת בארץ. מנכ"ל החברה הוא אמיר לוי.
פעילות החברה.
החברה פועלת על ידי פריסת סיבים אופטיים על גבי רשת החשמל של חברת החשמל ומחברת את לקוחותיה בשוק העסקי והפרטי לתשתיות של סיבים אופטיים, המגיעות עד לביתם (FTTH).
לתשתית הסיבים האופטיים של אנלימיטד יכולת גלישה במהירות סימטרית (מהירות גלישה אחידה בעת העלאת והורדת קבצים) (עד לתחילת 2020 שסלקום נכנסה כשותפה), 1 ג'יגה, ובעבר החברה אפשרה גלישה באינטרנט במהירות הגבוהה בישראל, עד להשקתן של חבילות 2.5 ג'יגה לשנייה בחברות פרטנר ובזק.
החברה היא אחת משלוש החברות שקיבלו רישיון מפ"א (מפעיל פנים ארצי) כללי ממשרד התקשורת, לצד "בזק" ו-HOT. רישיון זה מתיר לחברה לפרוס את תשתית הסיבים האופטיים על גבי רשת החשמל של חברת החשמל באופן בלעדי.
נכון לאפריל 2021, הסיבים האופטיים של אנלימיטד פרוסים ב־50 יישובים בתל אביב, ראשון לציון, יהוד-מונסון, חולון, רחובות, גני תקווה, לוד, בת ים, יבנה, ירושלים, שוהם, באר יעקב, חדרה, כפר יונה, צור יצחק, פרדס חנה- כרכור, חריש, אור עקיבא, אור יהודה, עפולה, עכו, כרמיאל, נהרייה נס ציונה, נשר, פתח תקווה, ראש העין, קריית גת, אשקלון בבאר שבע, כפר סבא, רמת גן, טירת כרמל, ברעננה, בנתניה, ברמת השרון ובחיפה.
היסטוריה.
בשנת 2010, יזמה חברת החשמל פיילוט לחיבור סיבים אופטיים על גבי תשתיות חברת החשמל בקריית שמונה. בעקבות הפיילוט החליטה ממשלת ישראל להתיר לחברת החשמל להקים חברת תקשורת פרטית, אשר תפרוס תשתית באופן בלעדי על גבי רשת החשמל של חברת החשמל.
בשנת 2011 החל תהליך מכרזי ארוך לבחירת השותפים במיזם, אשר בסופו נבחרו מספר חברות - Via Europa, חברת החשמל, רפק תקשורת ותשתיות, נכסי זיסאפל, באטמ תקשורת מתקדמת - אשר היוו מַאֲגָד (קונסורציום) של משקיעים, להקמת חברת התשתית ביחד עם חברת החשמל. ביולי 2013, הוקמה חברת (IBC (Israel Broadband Company אשר השיקה את המותג "Unlimited" במאי 2014.
חודש לאחר מכן התחילה החברה בפיילוט חיבור בניינים בטירת כרמל, ובאוגוסט 2014 החלה לבצע חיבורים מסחריים ראשונים בבאר-שבע.
במהלך 2015 המשיכה את פריסת הסיבים האופטיים לערים נוספות. בינואר 2016, התפטר דני לאובר, אז מנכ"ל החברה, מתפקידו. עקב כך הפך יו"ר הדירקטוריון, דורון כהן, למנהל החברה בפועל.
בספטמבר 2016 החלה אנלימיטד בתהליך מציאת משקיע. כחלק מהתהליך פנו חברות ישראליות ובינלאומיות לחברה במטרה לבחון אפשרויות של מיזוג ורכישה. באוגוסט 2018 רכשה סלקום 70% ממניות אנלימיטד (חברת החשמל ממשיכה להחזיק ב-30% הנותרים). בדצמבר 2018 נכנסה קרן תשתיות ישראל למיזם, והחזיקה ב-35% מהמניות, לצד סלקום (35%) וחברת החשמל (30%).