הפרגמנטים העיקריים ששרדו מן החיבור המקורי נשתמרו בשתי מסות שכתב הקיסר קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס; פרק 23 במסה "על ניהול האימפריה" מכיל את הערך "שתי האיבריות" (Ίβηρίαι δύο); פרק ii.10 במסה "De thematibus" כולל את הערך על סיציליה, ובו פסקה מחיבורו של המשורר אלקסיס בן המאה ה-4 לפנה"ס על "שבעת האיים הגדולים ביותר". פרגמנט גדול נוסף, מן הערך "Δύμη" ועד סוף האות "Δ" מצוי באוסף כתבי היד "Le fonds Coislin" שקיבץ פייר סגי (Pierre Séguier).
המהדורה הסטנדרטית השלמה האחרונה הוצאה לאור על ידי אוגוסטוס מיינקה ב-1849, ומקובל להשתמש במספרי העמודים שלה לציון מראי מקומות של החיבור. המהדורה המודרנית הראשונה פורסמה על ידי בית הדפוס האלדיני ב-1502. מהדורה עדכנית וחדשה בגרמנית נכתבת על ידי מרגרטה בילרבק, ממנה ראו אור עד עתה (2011) שני כרכים (אלפא עד גאמא ודלתא עד יוטא).
קים נובאק
קים נובאק (באנגלית: Kim Novak; נולדה ב-13 בפברואר 1933) היא שחקנית קולנוע אמריקאית בשנות החמישים והשישים. לאחר שפרשה ממשחק כמעט לגמרי ב-1965 הקדישה זמנה לציור והציגה מספר תערוכות. נודעה בעיקר בתפקידיה בסרטים "פיקניק" (בבימויו של ג'ושוע לוגאן; 1955), "ורטיגו" (אלפרד היצ'קוק; 1958) ו"האיש בעל זרוע הזהב" (אוטו פרמינגר; 1955).
תולדות חייה.
קריירה קולנועית.
נולדה בשיקגו בשם מרילין פאולין נובאק למשפחת מהגרים קתולית מצ'כיה. בילדותה למדה אמנות ונמשכה לציור. ב-1954 נסעה ללוס אנג'לס עם חברות שהופיעו יחדיו כניצבות בסרט "הקו הצרפתי" בכיכובה של ג'יין ראסל. כך "התגלתה" על ידי מפיק הוליוודי שארגן לה חוזה באולפני קולומביה, ללא כל ניסיון משחק. מנהל האולפנים הארי כהן החליף את שמה ממרלין לקים (על מנת למנוע בלבול עם מרילין מונרו) ודרש שתצבע את שיערה לבלונד-פלטינה.
לאחר מספר סרטים בהם השתתפה הופיעה לראשונה בהצלחה בתפקיד משנה ב-1955 בסרט האיש בעל זרוע הזהב בבימויו של אוטו פרמינגר לצד פרנק סינטרה ואלינור פארקר. לדברי מבקר הקולנוע אורי קליין התעלל בה פרמינגר במהלך הצילומים, דבר שהעמיק את חוסר הביטחון שלה כשחקנית לכל אורך הקריירה הקצרה שלה. באותה שנה ביים אותה לוגאן לתפקיד ראשי ראשון בסרטו פיקניק, לצד ויליאם הולדן. על הופעה זו זכתה נובאק בפרס גלובוס הזהב להבטחת השנה ובפרס באפט"א לשחקנית הלא-אנגליה הטובה ביותר.
ב-1956 הופיעה לצידו של טיירון פאואר בסרט "סיפורו של אדי דוצ'ין", ושנה לאחר מכן כיכבה שנית לצידו של סינטרה בשובר הקופות "חברי ג'ואי". ב-1958 בחר אלפרד היצ'קוק ללהק את השחקנית ורה מיילס לסרטו "ורטיגו". אולם מיילס נכנסה להריון ופרשה מהפרויקט. בחוסר רצון ליהק היצ'קוק את נובאק לתפקיד הכפול של מדלן/ג'ודי. הופעתה של נובאק בסרט זה נחשבת כיום לשיא הקריירה שלה ולאחת ההופעות הקולנועיות המפורסמות בהיסטוריה של הקולנוע, אולם עם צאתו של הסרט לאור זכתה לביקורות צוננות. באותה שנה הופיעה גם בסרט "פעמון, ספר ונר" לצידו של ג'יימס סטיוארט. ב-1960 הופיעה בסרט "זרים כשאנו נפגשים" לצדו של קירק דאגלס ובקומדיה המוזיקלית "פפה".
בראשית שנות השישים החלה הקריירה שלה דועכת. ב-1962 הופיעה לצד ג'ק למון ופרד אסטר בכישלון "The Notorious Landlady". ב-1964 הופיעה בהפקה מוחדשת של הסרט "בכבלי אנוש", לפי ספרו של סומרסט מוהם, אולם לא הצליחה להיכנס לנעליה של בטי דייוויס שהופיעה בהפקה הראשונה (ב-1934) בתפקיד מילדרד המרשעת. גם תפקידה בסרטו של בילי ויילדר "נשקני טיפשון" זכה לביקורות קטלניות ולאחר תפקידה ב"הרפתקאות מול פלנדרס" עזבה את עולם הקולנוע.
לאחר הפרישה.
נובאק הופיעה מדי פעם בסרטים גם לאחר פרישתה, בין היתר ב"Just a Gigolo" מ-1978 לצד דייוויד בואי ובעיבוד עתיר הכוכבים לספרה של אגתה כריסטי "סדק במראה" מ-1980 לצד אנג'לה לנסברי, טוני קרטיס, רוק הדסון ואליזבת טיילור. ב-1985 הופיעה בפרק הפיילוט של סדרת הטלוויזיה "אלפרד היצ'קוק מגיש".
ב-1997 זכתה בפרס כבוד בפסטיבל ברלין.
בפסטיבל קאן 2013 הייתה אורחת הכבוד בהקרנה חגיגית של עותק משוחזר של "ורטיגו".
חיים אישיים.
במהלך קריירת המשחק שלה ניהלה נובאק רומן עם השחקן והבדרן האפרו-אמריקאי סמי דייוויס ג'וניור. אולפני קולומביה טרחו להסתיר את הרומן השערורייתי (של שחקנית לבנה עם אפרו-אמריקאי) מעיני הציבור. כן ניהלה מערכת יחסים עם הבמאי ריצ'רד קווין. ב-15 במרץ 1965 נישאה נובאק לשחקן הבריטי ריצ'רד ג'ונסון איתו שיחקה בסרט "מול פלנדרס". השנים התגרשו כעבור כשנה, ב-23 באפריל 1966.
מאז 1976 נשואה נובאק לוטרינר רוברט מולי והשניים חיים בחווה באורגון.
ליבושה
ליבושה (צ'כית: Libuše, או בגרסאות אחרות: Libussa או Lubossa) המייסדת של שושלת פז'מיסל של מלכי בוהמיה (צ'כיה), ושל העם הצ'כי כולו, לפי אגדת העם הצ'כית.
לפי "כרוניקה בואמורום", אשר הועלתה על כתב במאה ה-12 על ידי הכומר וההיסטוריון קוסמס מפראג, ליבושה הייתה הצעירה והחכמה משלוש בנותיו של הנסיך קרוק, וחיה ככל הנראה במאה ה-8. לאחר מותו של קרוק (ניתן להשוואה עם קרקוס הפולני, מייסד העיר קרקוב), מתמנה ליבושה למנהיגת השבט (שופטת). על אף חוכמתה ושלטונה השקול, מביעים הגברים בשבט את חוסר שביעות רצונם מכך שהמנהיגה שלהם היא אישה, ודורשים למנות מנהיג. בעקבות כך ליבושה מכנסת מועצת חכמים, ומכריזה שתינשא לגבר שאליו יביא אותה הסוס שלה. כך אכן קורה, וליבושה נישאת לפז'מיסל, אשר היה עובד אדמה. כמו כן, ליבושה מנבאת את הקמת העיר פראג. מנישואיה לפז'מיסל, נולדו לליבושה שלושה בנים - נזמיסל, רדוביל ולודומיר. כך נוסדה שושלת פז'מיסל, השושלת הראשונה של מלכי צ'כיה.
לפי אותה אגדה, ליבושה ייסדה את מבצר ליבושין באזור העיר קלדנו בצ'כיה. על פי גרסה אחרת, מיקומו המבצר מיוחס לאזור וישהראד בפראג.
האגדה על ליבושה מסמלת את המעבר ההדרגתי של הצ'כים ממטריארכיה לשיטה הפטריארכלית, אם כי לא באופן סופי, מכיוון שלפי האגדה, לאחר מותה של ליבושה מתרחשת מרידה של קבוצת נשים גדולה בשלטון הגברי, והן מייסדות מבצר אשר נכבש רק מספר שנים רב לאחר מכן.
ליבושה הונצחה בטרגדיה של הסופר פרנץ גרילפרצר, באופרה ליבושה של המלחין הצ'כי הנודע בדז'יך סמטנה ובנובלה של מילוש אורבן.
כמו כן, נקרא על שמה האסטרואיד 264-ליבוסה , אשר התגלה בשנת 1886.
רומן הראשון, שליט מולדובה
רומן הראשון, שליט מולדובה או רומן מושאט (ברומנית: Roman I או Roman Întâiul או Roman Muşat, המאה ה-14) היה השליט (וויבוד או "דומֶן" של נסיכות מולדובה בין דצמבר 1391 ובין מרץ או דצמבר 1394, הראשון מבין השליטים בני בית בוגדאן או מושאט.
רקע משפחתי.
כמו אחיו, פטרו מושאט, רומן הראשון היה בנה של מרגרטה מושאטה.
אולם שם אביהם שנוי במחלוקת. לפי השערה מוקדמת והרווחת, היה זה השליט קוסטיה מושאט (בן של בוגדאן הראשון "המייסד" ; לפי דעות אחרות הוא נקרא שטפאן, והיה בן או אולי חתן של בוגדאן הראשון). היו שחשבו כי נקרא אמנם שטפאן, אבל (לפי הסופר קונסטנטין גאנה היה "ווייבוד" של חבל סַפֶניצה, הזהה למחוז חוטין שבבסרביה.
שלטונו.
שליט על מדינה מאוחדת ונרחבת.
רומן מושאט עלה לשלטון בעקבות מות אחיו, השליט פטרו מושאט, ומנע מבניו של פטרו, רומן פטרילוביץ' ואיוואשקו, שהיו רכים בגילם, את האפשרות לרשת את כס המלכות. היה שותף לשלטון עם אחיו פטרו, כבר קודם לכן, מפברואר 1386 ומעמד זה היה מקובל גם על מלך פולין ולדיסלב יגיילו שהיה ביחסי קרבה איתו ועם כל המשפחה. בניו של פטרו מושאט מצאו מקלט ב-1391 אצל מלך פולין.
בזמן שלטונו הנסיכות מולדובה כללה את כל השטחים שבין הקרפטים המזרחיים ובין הדנייסטר. רומן הראשון היה השליט הראשון שקרא לעצמו "וויבוד מההר ועד הים" (כפי שתועד במסמך מ 30 במרץ 1392
רומן הצליח בתקופה הקצרה שבה מלך להשלים את איחוד כל הישויות המדיניות בחבל מולדובה ולהרחיב דרומה את גבולות הנסיכות. ייתכן כי בזמנו הגיעה למולדובה לשטחה המרבי - 92.922 קמ"ר.
בתקופתו מוזכר לראשונה כשייך לנסיכות מולדובה המבצר בלגורוד או ברומנית - צ'טאטיה אלבה, (בימינו בלהורוד-דנייסטרובסקי, באוקראינה) .
את היחס המיוחד שהיה לרומן לנושאי הביטחון ולצבא ניתן להקיש מן המנהג של הענקת אחוזות ל"גבורים" או "אמיצים" (viteaz)
כפי שמעידה התעודה שלו מ-30 במרץ 1392.
בזמנו הטביע השלטון מטבעות כמו למשל גרושים מכסף, דבר ששיקף את רמת ההתפתחות הכלכלית של הנסיכות ואת ריבוי יחסי הסחר. לאחרונה סבורים כי מטבעות אלו שיוחסו לתקופת רומן הראשון הונפקו בימי רומן השני.
מדיניות החוץ.
היחסים עם הממלכה הפולנית-ליטאית.
בן לאם קתולית, בדומה לשליטים המולדבים שקדמו קיבל רומן על עצמו את חסותו של מלך פולין, ולדיסלב יגיילו, ונשבע לו אמונים ב-5 בינואר 1393. הכרזת האמונים הוצאה לא בניכר אלא מבירתו סוצ'אבה וכללה סעיף שלפיו תשלח מולדובה חיילים לעזרת בחיילים פולין במקרה של עימות עם ההונגרים או הטטרים בלבד, ובתנאי נוסף ובו מגבלות בנוגע למרחק שאליו יגיע חיל משלוח כזה, למשל, לא מעבר לקרקוב, לא לליטא לפרוסיה הברית עם פולין נועדה לשרת, בדרך כלל, את הצורך להתגונן נגד מדיניות ההתפשטות של מעצמות שכנות אחרות כמו הונגריה או אורדת הזהב.