דיוקנו של בתו בת ה-18 לואיז דה קודר משנת 1877 הוא יצירת מופת. בדיוקן כבר אין רגשנות, אלא חוויה מוגברת של אינדיבידואליות. הדיוקן מרשים ביחסים קרובים בין הטבע שמסביב לדמות המצוירת. בנוסף לקומפוזיציה השברירית, הדבר מושג באמצעות סגנון הציור המשוחרר, החופשי, האימפרסיוניסטי. כאן ההשראה היא של גוסטב קורבה, אדואר מאנה.
על השולחן
גבעת איינטהובן
גבעת איינטהובן (באנגלית: Einthoven Hill) היא גבעה בקצה הדרומי של רמת אוורולווה בצדו המזרחי של האי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
הגבעה ממוקמת 6 קילומטרים דרומית-מערבית לנקודת מיטשל.
גובהה של הגבעה 850 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הגבעה.
הגבעה צולמה מהאוויר על ידי הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1956–1957.
הגבעה מופתה לראשונה, בשנת 1959, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957.
מקור השם.
שמה של הגבעה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הגבעה נקראת על שמו של וילם איינטהובן (Willem Einthoven), רופא ופיזיולוג הולנדי. שהמציא את האלקטרוקרדיוגרם המודרני ב-1903.
השם ניתן, בדומה לשמות אתרים נוספים באזור, הנקראים על שם חלוצים בתחום הרפואה.
לקריאה נוספת.
• Geological Survey (U.S.), Coastal-change and Glaciological Map of the Trinity Peninsula Area, P 30
אדי גלוד
אדי ס' גלוד ג'וניור (באנגלית: Eddie S. Glaude Jr.; נולד ב-1968) הוא פרופסור בקתדרה על שם ג'יימס ס' מקדונל ללימודי אפרו-אמריקה באוניברסיטת פרינסטון, שם הוא גם יו"ר המרכז והמחלקה ללימודים אפריקניים אמריקניים. הוא מחבר הספר "Begin Again" משנת 2020, על ג'יימס בולדווין ועל ההיסטוריה של הפוליטיקה האמריקאית.
קריירה.
גלוד סיים בשנת 1989 את לימודיו במכללת מורהאוס שם היה נשיא אגודת הסטודנטים. הוא בעל תואר שני בלימודי אפרו-אמריקה מאוניברסיטת טמפל ותואר שני בדת מאוניברסיטת פרינסטון.
גלוד קיבל את הדוקטורט בדת מאוניברסיטת פרינסטון והוא חבר מייסד ועמית בכיר בפרויקט ג'יימסטאון.
גלוד החל את קריירת ההוראה שלו במכללת Bowdoin שם שימש כיו"ר המחלקה לדת. גלוד זכה בפרסים רבים, כולל פרס קרל א' פילדס, והיה חוקר אורח בלימודי אפרו-אמריקה באוניברסיטת הרווארד ובמכללת אמהרסט.
ספרו הראשון, "אקסודוס! דת, גזע ואומה בתחילת המאה ה-19 באמריקה השחורה", זכה בפרס על שם ויליאם סנדלר סקרבורו מטעם האגודה לשפה מודרנית.
גלוד הופיע בתוכניתו של טוויס סמיילי, בתוכנית של שון האניטי "Hannity &amp; Colmes" בפוקס ניוז, וכן ב-CNN, MSNBC ו-C-SPAN. יחד עם קורנל וסט ומייקל אריק דייסון, הוא הופיע גם בסרט התיעודי "סטנד", שהפיק וביים טוויס סמיילי.
הוא כותב בהפינגטון פוסט וידוע בזכות היותו תורם ופאנליסט קבוע בכינוסי "נאום מצב האומה" השחור. בשנת 2007 נשא גלוד את הנאום המרכזי בכינוס לרגל 140 שנה למכללת מורהאוס.
לו ולאשתו, ויניפרד בראון, יש בן, לנגסטון, על שם לנגסטון יוז.
פסגת ריגס (איי שטלנד הדרומיים)
פסגת ריגס (באנגלית: Riggs Peak; בבולגרית: връх Ригс) היא פסגה ברכס אימאון, באי סמית', באיי שטלנד הדרומיים, שבסמוך לאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,690 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת 2.38 קילומטרים דרומית-מערבית לפסגת נאופיט; 5.4 קילומטרים דרומית - מערבית להר פוסטר; ו- 8.6 קילומטרים צפונית-מזרחית לכף ג'יימס.
הפסגה מתנשאת מעל קרחון לטניצה שמדרום לה, ומעל קרחון גראמאדה שמדרום-מזרח לה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הפסגה.
הפסגה מופתה לראשונה על ידי חוקרים בולגריים בשנת 2009.
מקור השם.
הפסגה נקראת על שם המיסיונר האמריקאי והבלשן אליאס ריגס (Elias Riggs), אשר תרם באופן משמעותי לתחייה הלאומית הבולגרית, וארגן את ההדפסה וההפצה של התרגום הראשון (תרגום מאת הנאופיט של רילה - "Неофит Рилски") של התנ"ך לבולגרית מודרנית.
ארנסטו לובין
ארנסטו לובין (1931 – 23 במרץ 2018) היה פרופסור לרפואה ומבכירי המומחים בישראל לרפואה גרעינית, ממקימי הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב, מנהל בית חולים בילינסון בפתח תקווה לשעבר ויועץ הוועדה לאנרגיה אטומית.
חייו ופועלו.
ארנסטו לובין נולד בשנת 1931 בהמבורג, גרמניה. הוא היה הבן השני להוריו. כשהיה בן שנה, בסמוך לעליית המפלגה הנאצית לשלטון ולתחילת מסע הרדיפות ביהודי גרמניה, מצאה המשפחה מקלט באורוגוואי, שם גדל, זכה לחינוך בבית ספר אמריקאי פרטי ולמד רפואה. ב-1959 עלה עם פלורה אשתו ושני ילדים לישראל. בארץ ישראל התרחבה המשפחה בעוד שני ילדים.
את דרכו המקצועית בארץ החל פרופ' לובין בבית החולים תל השומר. מנהלו המיתולוגי פרופ' חיים שיבא, בחן אותו על יד מיטת חולים, וקיבלו לעבודה במחלקה פנימית, בהיותו בן עשרים ותשע. חודשים ספורים אחר כך הציע לו להתמחות ב'תחום רפואי חדשני ומבטיח': רפואה גרעינית – שימוש באיזוטופים רדיו-אקטיביים לצורכי אבחון וטיפול. לובין השיב בחיוב, אך ביקש שבטרם ילמד בחו"ל את רזי הפעולות הקליניות תחום, יעמיק ברקע הפיזיקלי והביולוגי של עולם הקרינה. ואכן, במשך ארבעה חודשים עבד ולמד את התחום במכון ויצמן למדע. לימים התברר שבחודשים אלה נטוו קשרים מקצועיים ואישיים אשר הפכו אותו בהמשך חייו לפעיל תורם ומעורה בתחומים ביטחוניים ובטיחותיים הקשורים לוועדה לאנרגיה אטומית.
בשנת 1963 עזב את תל השומר לטובת בית חולים בילינסון, שם היה ממקימי המכון לרפואה גרעינית. בשנות עבודתו הראשונות התרכז באבחון מחלות באמצעות איזוטופים רדיו-אקטיביים – חידוש כשלעצמו בישראל באותם ימים. לובין הפך למומחה מבוקש ומוערך בכל הקשור לטיפול בבלוטת התריס (המגן). לימים, לאורך שנות דור, היה מנהלו של המכון. בנוסף, הקדיש חלק ניכר מזמנו לצד האקדמי ולהכשרת רופאים בישראל. הוא היה מעורב בהקמת הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב, לימד שם שנים רבות, וקיבל תואר פרופסור בהיותו בן 44 בלבד.
בין השנים 1988–1990 היה מנהל בית חולים בילינסון.
לאורך השנים שימש לובין כיועץ הוועדה לאנרגיה אטומית בישראל, חבר בוועדת הבטיחות הגרעינית, קצין ביחידת מילואים ייעודית בתחום הבטיחות הגרעינית בצה"ל ומוביל רפואי בפעילות המחלקה לרדיו-רוקחות של המרכז למחקר גרעיני שורק. כמו כן תרם רבות לחלוצת ההדמיה הרפואית – חברת אלסינט, והיה חבר דירקטוריון בחברה בשנים בהן הייתה מהמובילות העולמיות בתחום.
לאחר אסון צ'רנוביל סייע בהערכת מצבם של ילדים נפגעי האסון, והתגייס לקידום הטיפול בנפגעים במדינות נוספות.
לובין סייע בקידום הקמת מערכים לרפואה גרעינית במדינות במרכז ובדרום אמריקה.
כאשר מלאו לו 65, הוזמן פרופ' לובין לבית הספר לרפואה במונטווידאו, בירת אורוגוואי, בה סיים את לימודי הרפואה שלו טרם עלייתו לישראל, וקיבל תואר "פרופסור לשם כבוד". תואר זה הוענק לו, בין השאר, שכן לאורך כל חייו נהג להגיע בקביעות לאורוגוואי, שם שימש בהתנדבות כיועץ וכרופא מן השורה בבית החולים בו למד כסטודנט.
פרופ' לובין הלך לעולמו בגיל 87, כשהוא מותיר אחריו את אשתו פלורה, שלושה בנים ובת, ושנים עשר נכדים. אחותו הבכורה חוה היא ממקימות קיבוץ עין השלושה. הוא נטמן בבית העלמין בקיבוץ גבעת השלושה.
מחקרים.
בתוקף מומחיותו היה פרופ' לובין שותף ליוזמה המחקרית של פרופ' ברוך מודן לסריקת המעקב הראשונה של מי שעברו בילדותם טיפולי הקרנות ברנטגן למחלת הגזזת בישראל (פרשת הגזזת) לצורך גילוי מוקדם של סרטן בלוטת התריס בשנים 1976–1978. במסגרת זו בדקו לובין וצוותו 440 איש.
ג'ייקוב ברטראנד
ג'ייקוב ברטראנד (באנגלית: Jacob Bertrand; נולד ב-6 במרץ 2000) הוא מדבב ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. מוכר בשל תפקידו כהנרי פורמן בסדרה "מרווין מרווין" בניקלודיאון, בתפקידו כקירבי באקטס בסדרה "קירבי באקטס" בערוץ דיסני XD ובשל תפקידו כאלי "הוק" מוסקוביץ בסדרה "קוברה קאי" ברשת נטפליקס.
קריירה.
ברטראנד החל את הקריירה שלו כשחקן ילדים בסרט "Duress" משנת 2009. הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה בהן, "The Cape" ומקום טוב באמצע. לפני עבודתו עבור דיסני, היה לברטרנד כמה תפקידים בהפקות ניקלודיאון. הוא שיחק בתפקיד ראשי בסיטקום "מרווין מרווין". הוא דיבב את הדמות הראשית בעונה השנייה של סדרת האנימציה "חבורת הגופים" עד עונתה הרביעית.
בשנים 2014 עד 2017 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של דיסני XD, "קירבי באקטס" במשך שלוש עונות. בשנת 2016 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט המקורי של ערוץ דיסני "מתחלפים"
החל מ-2018, הוא מגלם את איליי "הוק" מוסקוביץ בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי", ששודרה תחילה ביוטיוב פרימיום ולאחר מכן בנטפליקס. באותה שנה שיחק גם בסרטו של סטיבן ספילברג "שחקן מספר אחת" המבוסס על רב המכר מאת ארנסט קליין
חיים אישיים.
בשנת 2021 החל לצאת עם שותפתו לסדרה קוברה קאי - פייטון ליסט.
4321 (ספר)
אדולף דה קודר
אדולף דה קודר (בגרמנית: Adolf Des Coudres; 2 ביוני 1862 – 21 בספטמבר 1924) היה צייר נוף גרמני.
ראשית חייו.
אדולף דה קודר נולד ב-2 ביוני 1862 בקרלסרוהה. הוא הגיע ממשפחה אמידה ומעמד גבוהה. אביו לודוויג דה קודר (1820–1878) היה צייר ופרופסור לקלאסיקות של העת העתיקה והציור באקדמיה לאמנות בקרלסרוהה. האב לודוויג דה קודר לא תמך במאמציו האמנותיים של בנו אדולף, שיכול היה להתחיל ללמוד אמנות רק לאחר מות אביו.