במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, למעלה מרבע מיליון גברים מאילינוי שירתו בצבא האיחוד (הכוח הרביעי בגודלו שנשלח על ידי אחת המדינות החברות באיחוד). מרגע הקריאה לגיוס מאת אברהם לינקולן ועד סוף המלחמה, אימנה מדינת אילינוי 150 גדודי רגלים, שבעה-עשר גדודים רכובים ושני גדודי ארטילריה קלה.
המאה העשרים.
במאה העשרים הפכה אילינוי להיות אחת המדינות המובילות בארצות הברית. המדינה המשיכה לקלוט הגירה, בעיקר ממזרח ומדרום אירופה והתיישבות של אוכלוסיות אפרו-אמריקאיות ממיסיסיפי, לואיזיאנה וארקנסו.
במהלך המאה עלתה אוכלוסיית אילינוי מ-5 מיליון תושבים ל-12.4 מיליון.
מבחינה כלכלית המשיכה צמיחתה של אילינוי לאורך המאה. בשנת 1933 נערכה בשיקגו תערוכת האקספו העולמית. בשנת 1937 נתגלו בארות נפט במחוז מריון ובמחוז קרופורד ובשנת 1939 דורגה אילינוי כמדינה הרביעית בארצות הברית בתפוקת הנפט.
לאחר התפתחות השימוש באנרגיה גרעינית במלחמת העולם השנייה הפעילה המעבדה הלאומית ארגון (Argonne National Laboratory) שליד שיקגו את תחנת הכוח הגרעינית הניסיונית הראשונה לייצור חשמל ב-1957.
בשנת 1960, הוקמה תחנת הכוח הגרעינית הפרטית הראשונה "דרזדן 1" במוריס.
שיקגו המשיכה להתפתח כעיר נמל לאחר שבשנת 1959 חיברה תעלת סנט לורנס בין הימות הגדולות לאוקיינוס האטלנטי. בכך הייתה שיקגו לנקודת המעבר המרכזית בין האוקיינוס לנהר המיסיסיפי.
בשנת 1960 פתח ריי קרוק את סניף מקדונלד'ס הראשון בעולם בדה פליינז. כיום האתר המקורי מהווה מוזיאון של החברה כאשר סניף מזון מהיר שלה ניצב מעבר לכביש.
בשנת 1970 אימצה אילינוי את החוקה הרביעית שלה אשר החליפה את החוקה משנת 1870.
בשנת 1985 נערך באילינוי מופע פארמאייד הראשון בשמפיין שנועד לסייע לחקלאים אמריקאים.
בשנת 1993 סבלה המדינה משיטפון גדול שנבע מעליית נהר המיסיסיפי על גדותיו. חוות, בתים ועסקים רבים נפגעו מהשיטפון שזכה לשם "השיטפון הגדול".
גאוגרפיה.
אילינוי ממוקמת באזור המערב התיכון במרכז ארצות הברית וגובלת בוויסקונסין בצפון, בימת מישיגן בצפון מזרח, באינדיאנה במזרח, בקנטקי (בעברו השני של נהר אוהיו) בדרום ובמיזורי ואיווה (בעברו השני של נהר המיסיסיפי) במערב.
בגבול הצפון-מזרחי של אילינוי נמצאת ימת אילינוי ובגבול המזרחי אינדיאנה, ממערב לנהר וואבאש. שיקגו, העיר הגדולה באילינוי, היא אחת מהערים הגדולות בארצות הברית והשלישית בכמות האוכלוסייה, ממוקמת דרום-מערבית לימת אילינוי.
ממשל ופוליטיקה.
אילינוי היא רפובליקה ובה שלוש רשויות שלטון: מבצעת - מושל מדינת אילינוי, מחוקקת - המורכבת משני בתים: האספה הלאומית של אילינוי וסנאט אילינוי, ושופטת, בראשה עומד בית המשפט העליון של אילינוי. המדינה מאפשרת התערבות ישירה של האזרחים על ידי יוזמה אזרחית, משאל עם, Recall Election ואישור חוק. בירת המדינה הנוכחית היא ספרינגפילד.
הרשות המבצעת באילינוי מורכבת מהמושל, סגן המושל, התובע הראשי, מזכיר המדינה, שר האוצר, State Controller, State treasurer, Insurance Commissioner, ושר החינוך. כל בעלי התפקידים נבחרים בנפרד לתקופה של ארבע שנים, ויכולים ללא הגבלה. ייתכן מצב בו ברשות המבצעת יושבים נבחרים ממפלגות שונות. הבחירות לתפקידים מתקיימות באותו הזמן.
בבית המחוקקים של אילינוי, האספה הכללית, ישנם 59 חברי סנאט, הנבחרים לתקופה של ארבע שנים, ו-118 חברי בית הנבחרים העומדים לבחירה לתקופה של שנתיים. בחירות נעשות מדי שנתיים, ומחצית מחברי הסנאט מועמדים לבחירה בכל מערכת בחירות. למפלגה הדמוקרטית רוב בשני בתי המחוקקים.
בבית המשפט העליון של אילינוי שבעה שופטים, הממונים על ידי המושל ומאושרים על ידי בית המחוקקים. שיטת המשפט היא שיטת המשפט המקובל האנגלי, אך ישנה השפעה של המשפט האזרחי הספרדי.
אילינוי היא מדינה ליברלית באופייה, ומאז מערכת הבחירות של שנת 1992 היא מצביעה באופן קבוע למפלגה הדמוקרטית. בעבר נחשבה למדינה "מתנדנדת" ובבחירות רבות הצביעה למועמד הרפובליקני, אך בשנים האחרונות נהפכה למדינה "כחולה", כלומר למדינה הנאמנה למפלגה הדמוקרטית בבחירות ארציות. ב-2008 זכה ברק אובמה, בן המדינה ומי שייצג אותה בעת זו בסנאט, ב-61.9% מקולותיה. דרום אילינוי ואזוריה הכפריים הם יותר רפובליקנים, בעוד אזוריה העירוניים, ובפרט העיר שיקגו ופרבריה, הם יותר דמוקרטים.
לאילינוי 20 קולות (אלקטורליים) - 2 סנאטורים ו-18 חברי בית הנבחרים, בבחירות לנשיאות ארצות הברית. רוב ייצוגה של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית הוא דמוקרטי. נכון ל-2018, הסנאטורים המייצגים את המדינה הם דיק דרבין ותמי דאקוורת' הדמוקרטיים. מתוך תשעת הסנאטורים האפרו-אמריקאים ששירתו בסנאט, שלושה מהם הגיעו מאילינוי, בהם הנשיא ברק אובמה, ששירת כסנאטור מטעם המדינה מינואר 2005 ועד נובמבר 2008.
הספרייה הנשיאותית של אברהם לינקולן, שהגיע מאילינוי, ממוקמת בבירה ספרינגפילד. המדינה מוקירה את זכרו עם הסלוגן הרשמי שלה, "הארץ של לינקולן" (Land of Lincoln).
כלכלה.
אילינוי נחשבת לאחת המדינות העשירות בארצות הברית, ומובילה בייצור, שירותים וחקלאות. אילינוי היא ארץ חקלאית בעיקרה. אנשיה מגדלים תירס, חיטה, שיבולת-שועל, תפוחי אדמה ופולי סויה. בנוסף מגדלים בה חזירים, ואריזת בשר היא אחד העיסוקים החשובים במדינה. בין המחצבים תופס הפחם מקום חשוב ביותר.
השכלה.
אילינוי היא מקום מושבן של מספר אוניברסיטאות ומעבדות מחקר מהמובילות והטובות בעולם, בהן אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ופרמילאב. אלה שוכנות במה שמכונה "מסדרון המחקר והפיתוח של אילינוי", ריכוז של גופי מחקר ציבוריים וגופי טכנולוגיה מסחריים, בדומה לעמק הסיליקון שבקליפורניה.
ספורט.
באילינוי ישנם מספר קבוצות ספורט: שיקגו בולס המשחקת כדורסל בליגת ה-NBA, שיקגו ברס המשחקת פוטבול אמריקאי בליגת ה-NFL, שיקגו קאבס ושיקגו וייט סוקס המשחקות כדור בסיס, שיקגו בלאקהוקס המשחקת הוקי בליגת ה-NHL ושיקגו פייר המשחקת כדורגל בליגת ה-MLS.
אינדיאנה
אינדיאנה (באנגלית: Indiana ) היא מדינה במערב התיכון של ארצות הברית. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא אינדיאנפוליס. פירוש השם אינדיאנה הוא "ארץ האינדיאנים".
צפון מערב המדינה יושב בהתחלה על ידי מתיישבים שנדדו מערבה מאזור ניו אינגלנד וניו יורק, מרכז המדינה יושב בעיקר על ידי מתיישבים מאוהיו בעוד שדרום המדינה יושב בעיקר על ידי מתיישבים שהגיעו מטנסי ומקנטקי.
אינדיאנה מחזיקה בכלכלה מגוונת עם תל"ג של 341.9 מיליארד דולר בשנת 2016.
באינדיאנה שוכנים מספר מטרופולינים שאוכלוסייתן גדולה מ-100,000 איש, ועוד מספר ערים תעשייתיות. הגדולות ביותר (לא כולל את עיר הבירה, מדרום לצפון): אוונסויל, בלומינגטון, טרה הוט, אנדרסן, לפאייט, מנסי, פורט ויין, סאות בנד, גרי והמונד.
אינדיאנה היא ביתן של מספר קבוצות ספורט מקצועניות, כולל את אינדיאנפוליס קולטס מה-NFL, אינדיאנה פייסרס מליגת ה-NBA ואינדיאנה פיבר מליגת ה-WNBA (כולן משחקות בעיר הבירה).
מקור השם.
מקור השם אינדיאנה הוא "ארץ האינדיאנים", תרגום חופשי של הביטוי "Land of the Indians". תושבי המדינה נקראים "הוז'יירים", שם הנגזר משם הכינוי של המדינה: "The Hoosier State" (מדינת ההוז'ייר). מקור המילה (Hoosier) אינו ברור. התאוריה הרווחת, היא שמקור פירוש המילה בעגה של המתיישבים שהגיעו מטנסי. בין המתיישבים מטנסי לבין המתיישבים מקנטקי שררה יריבות, ולכן הם כינו אותם בשם זה. משמעות המילה היא "אנאלפבית" או "פרחח כפרי". תאוריה נוספת היא; שהמתיישבים שהגיעו מקנטקי, שהיו במצב כלכלי נמוך יותר, נהגו לבזוז לעיתים קרובות את המתיישבים שהגיעו מטנסי. הם פלשו לבתיהם של המתיישבים מטנסי וקראו: "?Who is here" ביטוי שהשתלשל עם השנים ל"Hoosier".
היסטוריה.
ההיסטוריה של פעילות בני האדם במדינה, התחילה בנדידת שבטים ילידים שיישבו את אינדיאנה בערך בשנת 8000 לפני הספירה הנוצרית, עם הפשרתם של אחרוני הקרחונים מ.
בשליטה הצרפתית.
האזור נכנס להיסטוריה הכתובה כאשר בשנות השבעים של המאה ה-17, הגיעו המתיישבים האירופאים הראשונים, שהיו סוחרי פרוות צרפתים, בראשם מגלה הארצות רנה-רובר קוואלייה. הם תבעו לעצמם את הטריטוריה כחלק מצרפת החדשה. משלחות מיסיונריות צרפתיות שהגיעו לאזור השפיעו רבות על השבטים הילידים, ומלאו תפקיד חשוב בשימור יחסיהם הטובים. כשההשפעה הצרפתית גברה באזור, בריטניה, שהתחרתה עם צרפת על השליטה בצפון אמריקה, ראתה שהשליטה באינדיאנה חשובה כדי לנשל את הצרפתים מהאזור. אחרי ששלטו בשטח כמאה שנים, הבריטים אתגרו אותם בעבור השליטה באזור במהלך החזית הצפון-אמריקאית במלחמת הצרפתים והאינדיאנים, שבה הצרפתים הובסו. אף על פי שלא נערכו קרבות בשטח אינדיאנה, השבטים הילידים באזור נטו לאהוד את הצרפתים. בתחילת המלחמה השבטים שלחו משלחת לוחמים, שנועדה להתנגד לבריטים ולפשוט על שטחים בריטים שצרפת תבעה לעצמה. ב-1761 צרפת נאלצה לצאת סופית מאינדיאנה. בעקבות גירוש הצרפתים, מספר שבטים ילידים התאחדו וניסו למרוד בבריטים ללא עזרת צרפת. בזמן שהאינדיאנים מרדו בבריטים, חתמה צרפת על כניעתה להם בחוזה פריז ב-1763. מאז צרפת ויתרה על השטחים שממזרח למיסיסיפי לטובת בריטניה.
השליטה הבריטית.