בכנס קומיק-קון, סן דייגו בשנת 2009, ג'ונס תיאר את חזונו לגבי הספקטרום הרגשי כקונספט שהציג לראשונה בסוף הסיפור משנים 2007–2008, והמשיך לעצב אותו לקראת תחילתו של "הלילה האפל ביותר". הוא הסביר שהרעיון הוא משהו אותו הוא רואה כמוחשי ביותר, וכי הוא תוצר מורכבותם של הרגשות האנושיים.
לשני הרגשות בקצוות המרוחקים ביותר בספקטרום, הזעם והאהבה, קיימת השפעה חזקה ביותר על משתמשיהם. ג'ונס מסביר שהזעם הוא הרגש שמתייחס לאינסטינקטים הקדמוניים להם זקוקה הדמות כדי לשרוד. במקרה של תגובת הילחם או ברח, זעם יהווה את גילומה של הלחימה. ג'ונס מרחיב ואומר כי האהבה היא הרגש הטהור ביותר, אך גם חזקה ומעוותת כמעט כמו הזעם. למרות שרגשות אלה מכניעים, אין הם שליליים אם משתמשים בהם בצורה נכונה. בעודו מתאר את יחסי הגומלין בין הרגשות השונים, ג'ונס מתאר את כוח הרצון (המרכזי בספקטרום) כבעל היכולת לשלוט ברגשות האחר ולגרום לו להתפתח כאינדיבידואל. התקווה מגלמת איכות רוחנית שצומחת מתוך מודעות שכזו, וחמלה (לדברי ג'ונס) היא רגש מורכב ונדיר הרבה יותר בחברה המודרנית של ימינו.
למרות שבמקור רק הפקחים הירוקים וסינסטרו השתמשו בספקטרום הרגשי, הקמתן של החילות סביב צבעי הספקטרום נחקרת בסיפורי "מלחמת חיל סינסטרו" ו"הלילה האפל ביותר". לפי אינדיגו-1, יקום DC היה שרוי בהתחלה בעלטה עד אשר האור החל להתחזק ולעמעם אותו. כאשר העלטה נלחמת חזרה, היא מנפצת את האור לשבעה צבעי הספקטרום הרגשי. בנוסף, הפקחים השחורים יובסו באמת אם חילות הפקחים יעבדו יחדיו. אם שבעת החילות יצליחו לעבוד במשותף, הם ייצרו מחדש את אורה הלבן של הבריאה וישמידו כליל את חיל הפקחים השחורים ואת מקור כוחם.
ישויות הרגש.
ישויות הרגש הן מקבץ של יצורים ביקום DC שמהווים את התגלמותם הגשמית של הרגשות המרכיבים את הספקטרום הרגשי. בכנס קומיק-קון, ג'ונס הבהיר כי לכל חיל יש ישות מקושרת משלו. עד לחוברת מספר 54 בכרך הרביעי של כותרי גרין לנטרן, כל שבעת ישויות הרגש נחשפו. למרות שחיל הפקחים השחורים (שהוצגו כאנטגוניסט ראשי בסיפור "הלילה האפל ביותר") מקבל את כוחו מהמוות מאשר מאורם של הרגשות בספקטרום הרגשי, חוברת מספר 43 גילתה כי מנהיגם (היד השחורה) הוא ישות דומה. זאת ועוד, בחוברת "Blackest Night #7", נקרון מעלה ממעמקי כדור הארץ ישות נוספת שנודעת בשם "הישות". כמו היד השחורה, הישות אינה משתייכת לספקטרום הרגשי, אלא כי אם התגלמות האור הלבן שיוצרת חיים. בקשת הסיפור "היום הבהיר ביותר" התברר כי קרונה שמר על ישויות הרגש ופיתח חסינות מפני האורות השונים של הספקטרום הרגשי. בסוף קשת הסיפור "מלחמת הפקחים הירוקים", כל ישויות הרגש שוחררו משליטתו של קרונה לאחר שהאל ג'ורדן נלחם בו והרגו.
הקצב.
הקצב הוא התגלמותו של הזעם. הוא מקושר לאור האדום שבספקטרום הרגשי ודמותו היא כשל שור דמוני. הקצב נולד ביקום DC לאחר מעשה הרצח הראשון. ראשו והקרניים שלו מדמים את חותמו של חיל הפקחים האדומים. ישות זו מוזכרת לראשונה בחוברת מספר 51 של הכרך הרביעי בכותר גרין לנטרן. אטרוסיטוס נדהם מכמות הזעם בה הוא חש מהספקטר, שהיה נתון באותה עת להשפעת טבעת הכוח השחורה. לאחר עימות עם פאראלקס, אטרוסיטוס מנסה לגייס את הספקטר כישות של החיל שלו. למרות שבתחילה הוא מושפע מהמדים ומאפיוני הפקח האדום, הספקטר מנער מעליו את השפעתם במהרה. הוא מסביר כי הוא זעמו של האל, וכי אינו שייך לאטרוסיטוס. אולם, הספקטר טוען שהתעמת מול "יצור הארגמן של הכעס", ומוסיף כי אטרוסיטוס יושמד אם ינסה לחפש את אותה ישות.
הקצב נמצא לבסוף בידי הספקטר ואטרוסיטוס, ונכלא בתוך סוללת הכוח של אטרוסיטוס, עד אשר קרונה הצליח ללכוד את הישות בעזרתו של אופידיאן, התגלמות תאוות הבצע. לאחר מכן, קרונה פלש לכוכב הלכת אואה וגרם לקצב להשתלט על שומר יקום בשם הרופה.
אופידיאן.
אופידיאן הוא התגלמות תאוות הבצע אשר מקושרת לאור הכתום של הספקטרום הרגשי. ישות זו דומה לנחש גדול אשר על מצחו מוטבע חותם החיל. בהופעתו הראשונה הוא מתואר כמי שנוצר כאשר היצור הראשון אכל את מה שאינו זקוק לו. הישות נכלאה בסוללת הכוח הכתומה בידי לארפליז, והיא מסוגלת לתקשר עם האל ג'ורדן כאשר זה האחרון ענד את טבעת הכוח הכתומה באופן זמני.
לאחר שהקטור האמונד ברח מהכלא הוא הפך למארחו של אופידיאן. בזמן שקרונה גירש את ישות תאוות הבצע מהאמונד, היא התמזגה עם אחד משומרי היקום.
פאראלקס.
פאראלקס הא התגלמות הפחד, אשר נולד כאשר אחת מצורות החיים המוקדמות ביותר חשה באימה, והוא מקושר לאור הצהוב של הספקטרום הרגשי. מראהו כשל חרק, ופנים פיו מדמה את חותם חיל סינסטרו. בחוברת השלישית של , פאראלקס מתואר כישות של פחד בר קיימא שנולד משחר הקיום. פאראלקס יוצר פחד ופרנויה בכל ציוויליזציה עימה הוא נפגש, ומאיים ללכוד את היקום כולו במעגל אכזרי של פחד ואלימות. כדי למנוע מהדבר להתרחש, שומרי היקום לכדו את הישות במצב תרדמתי בסוללת הכוח הראשית הירוקה. עצם נוכחותו בסוללת הכוח הראשית גורמת ל"טומאה הצהובה" אשר מחלישה את טבעות הכוח של חברי החיל כנגד הצבע הצהוב. אולם, הוא מסוגל להשתלט על האל ג'ורדן ב כאשר עיר הולדתו הושמדה, וגורם לו לשחוט כמעט את כל חברי החיל.
בסיומה של קשת הסיפור "גרין לנטרן: לידה מחדש", ג'ורדן, קייל ריינר, ג'ון סטוארט, גאי גרדנר וקילווג נלחמים בפאראלקס ולוכדים אותו בשנית בסוללת הכוח הראשית. עם הבסתו, כל פקח ירוק מנוסה יכול להתגבר על החולשה הצהובה על ידי כך שהוא מזהה את הפחד העומד מאחוריה ומתגבר עליה.
בקשת הסיפור "מלחמת הפקחים הירוקים", פאראלקס היה הראשון מבין שבעת ישויות הרגש שנלכד בידי קרונה. כאשר קרונה פלש לאואה עם פאראלקס ושש הישויות הנוספות ונתן להם להשתלט על שומרי היקום, פאראלקס השתלט על סוללת הכוח הראשית, השיב את הטומאה הצהובה לתוכה והשתלט על כל הפקחים הירוקים פרט לג'ורדן, גרדנר, ריינר, סטוארט וגאנטת.
איון.
איון הוא התגלמות כוח הרצון, אשר נולד כאשר החיים נעו למסלולם הראשוני, והוא מקושר לאור הירוק של הספקטרום הרגשי. המאייר אית'ן ואן סקייבר תיאר את איון כלווייתן גדול ופרימיטיבי. איון מייצג את יציבותו של כוח הרצון, והוא משמש כתומך עבור מי שנבחר כמארחו. הוא מספק כוח בלתי ישוער תמורת מידת כוח הרצון של המארח. דבר זה מהווה ניגוד גמור לפאראלקס, ששולט במארחו כדי להשליט פחד ויראה באחרים. ישותו של איון מככבת בסיפור "מלחמת חיל סינסטרו" והוא מוצג לראשונה כאשר סינסטרו מסיר אותו מתוך גופו של קייל ריינר. לישות קיימים מספר מאפיינים המוטבעים בידי שומרי היקום והחיל. חותם החיל מופיע על גבה של הישות, ותוספת בצורתה של דג שד הים מסתיימת בדמות פנס.
לאחר שנלקחה מריינר, הישות נלכדת בידי אנטי-מוניטור, שעורך עליה ניסויים בכוכב הלכת המרושע קווארד. היא ניצלת בידי קבוצה של פקחים ירוקים ומוחזרת לשומרי היקום, שמאחדים בין הישות לבין סודאם יאט, פקח ירוק טירון מכוכב דאקסאם. כל זאת כדי ליצור את הנשק המושלם נגד סופרבוי פריים.
אדארה.
אדארה היא התגלמות התקווה והיא מקושרת לאור הכחול של הספקטרום הרגשי. דמותה כשל ציפור, וחותמו של חיל הפקחים הכחולים מוטבע על חזה. הוא נראה לראשונה באירועי "הלילה האפל ביותר", כאשר סינסטרו (כפקח לבן) מתעד את בריאתן של ישויות הרגש. אדארה נוצרה כאשר צורת החיים הראשונה כרעה לתפילה. עוד תועד כי היא נוצרה במהלכו של שיטפון.
פרוסליט.
פרוסליט היא התגלמות החמלה והיא מקושרת לאור האינדיגו שבספקטרום הרגשי. לישות זו צורה כשל סילוניות בעלת ארבע זרועות. המשטח הפנימי שלה מכיל אפיונים הדומים לחותם שבט אינדיגו.
הטורף.
הטורף הוא התגלמות אהבה והוא מקושר לאור הסגול שבספקטרום הרגשי. מראהו כשל דינוזאור, כנראה טירנוזאור רקס או ולוצירפטור גדול. בהמשכיות מוקדמת של הקומיקס, הקרנה אנרגטית בשם "הטורף" הוצגה כמרכיב אישיותה של קרול פריס ומתפקדת כאנימה גברית לכוכב ספיר הנשית. בייאושה הרב לאחר שאיבדה את האל ג'ורדן, הטורף ניתק את עצמו לחלוטין ממנה לכדי דמות גברית המשקפת את האידיאלים שקרול רצתה בגבר. הטורף מתגורר בזאמארון, ולאחר שטבעות כוח שחורות האנישו את גופותיהם של בני הזוג אשר אהבתם הנצחית תיפעלה את כוכבות הספיר, זאמארון הושמד, והטורף שוחרר מכלאו הקריסטלי.
בולסלב ביירוט
ישיבת ההסדר &quot;אורות שאול&quot; פתח תקווה
נמל התעופה מינכן
מברישימון הערבה
מברישימון הערבה (שם מדעי: "Cerbalus aravaensis") הוא מין עכביש אנדמי לישראל ולירדן. המין התגלה לראשונה ב-2003 במהלך מחקר שנערך משני צדי הגבול בין המדינות על ידי אורי שיינס מאוניברסיטת חיפה–אורנים וצוות של חוקרים ישראלים וירדנים באזור הערבה הדרומית, צפונית לעין עברונה. זהו העכביש הגדול ביותר במזרח התיכון.
המין, המשתייך לסוג מברישימון ("Cerbalus"), הוגדר ותואר לראשונה על ידי גרשם לוי מהאוניברסיטה העברית. האפיתט "aravaensis" שבשם המין ניתן לו עקב גילויו באזור הערבה.
ב-2010, בעקבות מאבק מתוקשר שהחל במטרה למנוע את כריית החולות בשמורת חולות סמר, הוא נודע לראשונה בעיתונות הפופולרית בישראל לצד בעלי חיים אחרים המצויים בסכנה עקב הכרייה בחולות.
המין מאכלס חולות ושולי מלחות בערבה הדרומית, אך בשנים האחרונות, מאז התגלה, הוא נצפה בעיקר בחולות סמר.
תיאור ומורפולוגיה.
מברישימון הערבה הוא בעל שריון גב צהוב מכוסה בזיפים לבנים עם פס דורסלי אמצעי בצבע חום כהה הנמשך עד קצות הכליצרות הקדמיות. גפיים צהובות מסיביות שחורות במפרקים ובקצוות. בעל אופיסטוזומה בצבע קרם. הכליצרות מכילות שלוש שיניים רטרו-מרגינליות.