בשנת 2017, קיבלה וידריך את תואר יקירת מוזיאון נחום גוטמן על "תרומתה הייחודית לחקר תולדות העיר תל אביב". על עבודתה אמרה וידריך: "אני אוהבת את העיר, ויחד עם בני משפחתי, חקרתי את תולדותיה וסיפוריה אשר הפכו למפעל החיים הפרטי שלי".
וידריך נשואה ולה שני ילדים: בן ובת, הנקראת על שם העיר, הפעילה החברתית תל אביב וידריך דידיו.
ספרים ומאמרים.
בנוסף לכך, השתתפה וידריך במחקר ובעריכה של ספרים העוסקים בתל אביב.
רבים ממאמריה של וידריך זמינים באתר 'תל אביב 100 - האנציקלופדיה העירונית'.
אצילה טלית רייזנברגר
אצילה טלית רייזנברגר (נולדה ב-1952) היא סופרת, ראש המחלקה העברית באוניברסיטת קייפטאון, פעילה לשימור ספרות השוליים הנכתבת בידי מיעוטים ולמען זכויות נשים ושוויון מגדרי. משמשת כרבה.
ביוגרפיה.
טלית רייזנברגר נולדה בתל אביב ובגיל 24 עברה יחד עם בעלה הטרי לדרום אפריקה. את התואר הראשון השלימה באוניברסיטת קייפטאון והתרכזה בשני תחומי מחקר: לימודי דתות בעולם וספרות עברית. התזה של התואר השני שלה עסקה ב"יצירתה הספרותית של חנה סנש" והדוקטורט – "מושג האמהוּת במקרא".
טלית רייזנברגר מגשרת בין השפה העברית לשפה האנגלית באמצעות כתיבה, הרצאות, תרגום ספרות עברית שנכתבה בדרום אפריקה לשפות מקומיות, עידוד כתיבה בקוזה וזולו. משום כך, סווגה כסופרת המובילה בספרות המיעוטים בדרום אפריקה והפכה לכתובת אליה פונים בנושא "ספרות שוליים". היא חיברה פרסומים אקדמיים רבים, ביניהם: "מקום הספרות העברית בפיתוח וקיום אהבת המורשת וכבוד עצמי לתלמידים יהודים בדרום אפריקה", ביטאון ללימוד שפה; "על קו התפר: ספרות כמקום החיבור בין תרבויות", ביטאון ללימודי דת; "השפעת תהליך התפתחות ההלכה על חיי נשים יהודיות", ביטאון ללימודי דת ו"נשים בתנ"ך: ישות בלתי קיימת", ביטאון לתאולוגיה קונסטרוקטיבית.
עבודתה מתפרסמת בביטאונים מכובדים רבים, היא עורכת ספרים, מארגנת כנסים ומרצה באוניברסיטאות שונות ברחבי העולם. בשנת 2005, נבחרה טלית רייזנברגר כנשיאת הארגון הבינלאומי לספרות ותרבות של מיעוטים (International Minority Literature and Cultures Association או IMLACA), המקדם ספרות של מיעוטים ברחבי העולם, בעיקר כדי למנוע רדוקציוניזם תרבותי העלול להביא להכחדת שפות ותרבויות שאינן דומיננטיות.
טלית רייזנברגר מוּכּרת בדרום אפריקה כמובילה בתנועה להגנה וטיפוח שוויון נשים ומגדר בהיותה חברה מייסדת בשדולת הקבוצה של נשים הדורשות יחס של שוויון, ביטחון וכבוד.
טלית רייזנברגר זכתה לתשבחות כאחת ממנהיגי-הדתות השונות בקייפטאון שהקימו גוף בין-דתי המעודד הבנה בין המינים, הדתות והגזעים השונים – תנועה העוזרת במיגור דעות קדומות ושנאת-חינם ברחבי דרום אפריקה. מאז שנת 1989 היא משמשת כרבה בבית הכנסת הפרוגרסיבי "בית הִלל", באיסט לונדון שבדרום אפריקה.
בנוסף לפרסומים הרבים של עבודתה האקדמית, יצאו לאור מספר ספרי שירה שהבולטים בהם הם:
שני סיפורים קצרים של טלית רייזנברגר הכלולים בקובץ סיפורים קצרים בעברית, "מפה עד כף התקוה הטובה", זכו בפרסים מטעם אגודת הסופרים של דרום אפריקה. שניים ממחזותיה, "בבת עינו של אדם" (ב-1991) ו"האב האוהב" (ב-1996), הוצגו בפסטיבל האמנויות הלאומי גרהמסטאון.
אדולף גיומא
אדולף גִיוֹמָא (בצרפתית: Adolphe Guillaumat; 4 בינואר 1863 – 18 במאי 1940) היה גנרל צרפתי, מפקד דיוויזיה, קורפוס וארמייה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה וכן כיהן כמפקד כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית.
ילדותו וראשית הקריירה.
אדולף גיומא היה בנם של לואי גיומא, קצין חיל רגלים בדרגת קפטן, ומארי פלורי, בת למשפחה בורגנית מיוחסת. ב-1 באוקטובר 1884 סיים גיומא את האקדמיה הצבאית סן-סיר שליד העיר גואר שבחבל ברטאן והוצב בגדוד רגלים. ב-1897 השתתף בדיכוי מרד הבוקסרים בסין, במסגרת לגיון הזרים הצרפתי וב-1903 הוצב לתפקידי הדרכה באקדמיית סן סיר. ב-1913 הועלה לדרגת קולונל, הוצב לתפקיד מטה במשרד המלחמה הצרפתי, ובמסגרת זו הפך שנה מאוחר יותר ליושב ראש קבינט המלחמה שבמשרד.
מלחמת העולם הראשונה.
עם פרוץ הקרבות במלחמת העולם הראשונה מונה גיומא למפקד הדיוויזיה ה-33 של הצבא הצרפתי, והשתתף בקרב הראשון על המארן במסגרת החזית המערבית. ב-25 בפברואר 1915, כשהוא בדרגת בריגדיר גנרל, פיקד גיומא על הקורפוס ה-1, והובילו לקרב שמפאן הראשון. גיומא פיקד על כוחותיו במהלך קרב ורדן, אך בטרם הסתיים הקרב, נשלח עם חייליו לגזרת סום כדי לחזק את אגפו הימני של הצבא הצרפתי בקרב על הסום. בדצמבר 1916 מונה גיומא למפקד ארמייה השנייה בגיזרת ורדן ותוך שימוש בירי ארטילרי מסיבי, שבר את הקיפאון בגזרה והצליח להדוף את הכוחות הגרמנים.
בדצמבר 1917 הועבר מתפקידו הגנרל מוריס סראי, מפקד כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית, וגיומא מונה תחתיו. הוא ניצל את ניסיונו הבינלאומי הרב מלגיון הזרים ומתפקידי המטה שמילא, פעל להידוק הקשרים הצוננים מול הכוחות הבריטיים והיווניים ולארגון מטות הכוחות השונים. פעולותיו של גיומא הובילו לשבירת הקפאון בחזית המקדונית, אשר החלה לנטות לטובת מדינות ההסכמה. ביוני 1918 נקרא גיומא בבהילות לפריז ומונה למושל הצבאי של העיר, אשר הייתה בסכנת כיבוש על ידי הגרמנים. לואי פראנשה ד'אספרה מונה במקומו למפקד החזית המקדונית וקצר את מלוא התהילה עם תבוסת ממלכת בולגריה בספטמבר. ד'אספרה קודם מאוחר יותר לדרגת מרשל וגיומא נותר בדרגת גנרל. לאחר הנסיגה הגרמנית והסרת סכנת הכיבוש מהבירה הצרפתית, מונה גיומא למפקד הארמייה החמישית והשתתף עימה בקרב השני על המארן.
שלהי הקריירה ואחריתו.
גיומא מונה למושל הצבאי של אזור הכיבוש בחבל הריין הגרמני, ולהוציא תקופה קצרה, בין ה-23 ביוני ועד ה-19 ביולי 1926, שבה כיהן כשר המלחמה הצרפתי, מילא את התפקיד עד 30 ביוני 1930 מועד בו הוחזר השטח לחזקת רפובליקת ויימאר. בהמשך, היה גיומא חבר במועצת המלחמה הצרפתית העליונה עד פרישתו לגמלאות ב-4 ביוני 1933. גיומא הלך לעולמו בנאנט ב-18 במאי 1940.
משפחתו.
גיומא נישא ב-17 ביולי 1906 ללואיזה בִּיבֶּן, בת למשפחה מיוחסת מהעיר טולוז. בנו בכורו לואי גיומא היה פרופסור לאופתלמולוגיה, ובנו הצעיר פייר גיומא (1909-1991), כיהן בתפקידי שר החינוך ושר ההגנה בממשלתו של שארל דה גול בין השנים 1958–1961.
כונן דיסקים
ברית טורגאו
ברית טורגאו (בגרמנית: Torgauer Bund) נחתמה בין שליטים פרוטסטנטיים שהיו נסיכים בוחרים באימפריה הרומית הקדושה, בהם פיליפ הראשון, רוזן הסן ויוהאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ב-1525. זאת הייתה למעשה הברית הראשונה בין פרוטסטנטים. מטרת הברית הייתה התנגדות להחלטת וורמס, מעט אחרי הדיאט הקיסרי של שפייר וכתגובה לברית דסאו. מכיוון שלנסיכים שחתמו על הברית לא היה כוח צבאי משמעותי, הברית לא הצליחה להשיג כוח פוליטי או דתי משמעותי.
שורשי הברית בהסכמים ראשוניים בין שני הנסיכים שהושגו בעיר גותה ושנחתמו מאוחר יותר בעיר טורגאו בסקסוניה, מושב בית וטין.
ב-1531 נחתמה ברית שמלקלדן, שהייתה דומה אבל כללה גם צבא של 10,000 חיילים ו-2000 פרשים. זו האחרונה שרדה 16 שנים והצליחה להשיג את יעדיה.
פרשת ענת קם
מינרל יוצר סלע
מינרל יוצר סלע הוא מינרל השותף בבנייתם של סלעים. לעיתים מינרל אחד אחראי להרכבתו של סלע – לדוגמה: קוורץ הוא המינרל היחיד בצור, אך מרבית הסלעים מורכבים ממגוון מינרלים – לדוגמה: גרניט מורכב בעיקר מפצלת השדה, קוורץ ונציץ, וכן ממינרלים נוספים בכמויות פחותות.
גבישים של מינרלים עשויים להימצא בתוך סלעים כקסנוקריסטים – גבישים זרים הכלוא בתוך הסלע אך אינם מהווים חלק מהרכבו, דוגמת יהלומים הנמצאים בתוך קימברליט.
המינרלים השותפים ביצירת סלעים.
על אף קיומם של קרוב ל-5,000 מינרלים ידועים, רק כמה עשרות מהם מהווים שותפים חשובים בבנייתם של סלעים. המינרלים יוצרי הסלע הנפוצים ביותר הם:
מינרלים סיליקטיים.
קבוצה גדולה של מינרלים המבוססת על סיליקטים והחשובה ביותר בין המינרלים יוצרי הסלעים: כ-95% מקרום כדור הארץ בנוי ממינרלים השייכים לקבוצה זו.
מינרלים טקטוסיליקטים.
קבוצת מינרלים זו היא השנייה הנפוצה ביותר בקרום כדור הארץ. המינרלים יוצרי הסלעים החשובים בקבוצה זו:
קבוצת מינרלים זו היא הנפוצה ביותר בקרום כדור הארץ. המינרלים יוצרי הסלעים החשובים בקבוצה זו:
מינרלים סולפטיים.
מינרלים אלה ידועים במופע ורד המדבר שלהם, הבנויים מגבישים עגולים המסודרים כעלי כותרת. צורת גביש זו נוצרת בתנאים חוליים, בעת התאדות אגני מלח רדודים.
לו גולן
לו גולן (באנגלית: Lew Golan; נולד ב-1933) הוא תסריטאי טלוויזיה ישראלי ואמריקאי, שידוע בעיקר בשל עבודותיו לטלוויזיה החינוכית, בין היתר כתסריטאי הסדרות הלימודיות "Here we are", "הרפתקאות סקוטרמן" ו"השריף מגבעות הוליווד".
חייו.
גולן, יליד ארצות הברית, איבד את שמיעתו כשהיה בן שבע וחלה בדלקת קרום המוח. למרות מגבלות השמיעה, הוא מעולם לא למד את שפת הסימנים, אלא למד לקרוא תנועות שפתיים, למד בבתי ספר לשומעים וקיבל תואר ראשון מאוניברסיטת שיקגו ותואר מתקדם בעיתונות מאוניברסיטת אילינוי. לאחר שסיים את לימודיו, עבד בתחום העיתונות ובפרסום. ב-1970 עלה לישראל בעקבות ידידו אירב קפלן, שעלה לפניו ואירח אותו בחופשה בישראל.
הסדרה הראשונה שהגה הייתה "הרפתקאות סקוטרמן" ולאחר מכן, ה"ספין אוף" שלה, "The Amazing World of Dr. Halfbaked". מאוחר יותר יצר גם את "השריף מגבעות הוליווד" ואת "Here We Are". ב-1978 שב לשיקגו וב-1986 חזר לישראל. ב-2003 חזר לשיקגו.