בהתאם לכך, ישנם שני סוגים של הפרעות בקצב החשיבה:
הפרעות ברצף החשיבה.
ישנם מספר סוגים של הפרעות ברצף החשיבה:
הפרעות בצורת החשיבה.
ישנן מספר סוגים של הפרעות בצורת החשיבה
הפרעות בחשיבה המופשטת.
בהפרעות בחשיבה המופשטת עולה חומר סטריאוטיפי, והחושב חוזר לעולם על אותו התוכן בצורה קבועה. במצבים אלו בולטת בחשיבה במוחשית, ללא יכולת שימוש בהפשטה.
תחומי מחקר.
כל תחום בפסיכולוגיה עוסק בתוצרים אלו בצורה זו או אחרת. הפסיכולוגיה הקוגניטיבית מתמקדת בחקר האופן בו מתבצעת החשיבה, למשל בשאלות "מה הן יחידות החשיבה הבסיסיות ביותר?" או "אילו גורמים משפיעים על החשיבה?".
המכניזם של החשיבה נחקר גם באמצעות מחקר נוירופסיכולוגי, שבו נבחנת הפעילות החשמלית של המוח וזרימת הדם במוח.
המחשב משמש כאנלוגיה של המוח לצורכי חקר החשיבה. הוא משמש כמקור למודלים תאורטיים שונים המנסים להסביר את האופן שבו פעילויות הכרתיות מורכבות צומחות ממרכיבי עיבוד פשוטים.
תור צוחק
תור צוחק (שם מדעי: Streptopelia roseogrisea) הוא מין במשפחת היוניים השייך לסוג בו כלולה גם הצוצלת. התור הצוחק הוא יונה קטנה הנפוצה באזורים הצחיחים באפריקה הנמצאים דרומית למדבר הסהרה. תפוצתה רוחבית ביבשת אפריקה, והיא מגיעה אף למערב חצי האי ערב. אף על פי שהיא חיה באזורים צחיחים, ניתן למצוא אותה מסביב למקורות מים.
אורכו הממוצע של התור הצוחק הוא 26 סנטימטרים. חלקו העליון של גופו, מכתפיו ועד לזנבו, הוא בצבע חום-אפור בהיר, על אף שקצות הכנפיים הם בעלי גוון כחול. נוצות התעופה הן כהות יותר, וצבען כמעט שחור. ראשו, צווארו וחזהו של התור הצוחק הם ורדרדים, וסנטרו ובטנו לבנים יותר. ההבדל בין הזוויגים קטן למדי.
התור הצוחק בוית בידי האדם והוא אביו של התור הברברי .
קלטים
קֶלטים (ביוונית: Κελτοί, בלטינית: Celtae) הוא שם קיבוצי למספר עמים שישבו במערב אירופה מתקופת הברזל ועד תקופת האימפריה הרומית ולאחריה. עמים אלה חלקו שפות, תרבויות ודתות דומות. השרידים של התרבויות והשפות הללו מצויים כיום באזורים הנקראים האומות הקלטיות. מוצאם האתני או התקופה שבה הופיעו עמים אלה לראשונה אינם ידועים בוודאות, וישנם היסטוריונים הטוענים כי הם היו קיימים עוד בתקופה הפרהיסטורית. ישנן עדויות לקיומם החל מהמאה ה-12 לפנה"ס, ולהתיישבותם בבריטניה החל מהמאה ה-8 לפנה"ס.
השימוש בשם "קלטים" בהתייחסות לאלו העמים, צץ לראשונה במקור הסטורי משמעותי מהמאה ה-6 לפנה"ס–מפה גאוגרפית שצייר ההיסטוריון היווני הקטאיוס ממילטוס. כינוי זה שימש את היוונים להתייחסות לקבוצת העמים המדוברים, ולאחר מכן אימצו הרומאים את הכינוי עבור שכניהם בצפון, אך לא ידוע אם הקלטיים כקבוצה קראו לעצמם בשם זה.
מבנה חברתי.
ככל הנראה לא התקיימה בין העמים הקלטיים הגדרה פוליטית משותפת אחת, והתפקוד הפוליטי של העמים השונים היה עצמאי כמעט לגמרי. לרוב חיו הקלטים בקבוצות שבטיות ששימשו כיחידות פוליטיות בלתי תלויות, שאוכלוסייתן נעה בין מאות - למאות אלפי נפשות.
החברה הקלטית הייתה חברה היררכית מעמדית שנשלטה על ידי מלכים. המלך היה בעל המעמד הרם ביותר, אחריו בהיררכיה היה "המעמד השליט" המורכב מכוהני הדת - דרואידים, נביאים, רופאים, בעלי מלאכה ועוד ובתחתית היו העבדים – המעמד הנחות ביותר. בין שני מעמדות אלה – השליט והעבדים נמצא החלק העיקרי של כלל האוכלוסייה – פשוטי העם. מעמד מיוחד נוסף היה מעמד המשוררים.
שפה.
קיימת מחלוקת לגבי עובדת מוצאם המשותף של העמים הקלטים השונים, וישנם חוקרים הטוענים כי המשותף בין העמים הקלטים הוא המקורות הלשוניים בלבד. העמים הקלטים דיברו דיאלקטים שונים של שפות קלטיות שמקור כולן בשפת אב קדומה אחת.
דת דרואדיזם.
הדת הקלטית היא דת פגאנית פוליתאיסטית שדגלה באמונה כי לכל חלקת טבע או פיסת אדמה בעולם אלוהות משלה. על כן, מערכות הדת בעמים הקלטיים היו מגוונת והשתנו מעט בין אזור לאזור. על אף השוני בין אזור לאזור, למערכות הדת הקלטיות השונות היו גם קווים משותפים. לדוגמה, התפיסה כי "העל טבעי" הוא חלק נוכח, ובלתי נפרד מהמציאות, אשר ביכולתו להשפיע על עולם הטבע שבו חיו הייתה משותפת לכל העמים הקלטיים באשר הם. עיקר מטרתה של מערכת הדת היה להשפיע על "אלוהיות" אלו שיגרמו טוב לבני האדם על ידי טקסי פולחן שונים, הקרבת קורבנות, שימוש בקסמים ואמצעי פיוס נוספים. את טקסי הדת והפולחן הובילה שכבת הכוהנים שנקראו דרואידים.
משאבים ותעשייה בחברות הקלטיות.
החל מהמאה השמינית לפני הספירה (לערך) החלו הקלטים להשתמש בברזל כחומר העיקרי לבניית כלי עבודה ונשק. הברזל היה קיים באזורים שהיו מיושבים על ידי הקלטיים בשפע ובתקופה זו הם החלו לפתח שיטות פשוטות לכרייתו
. למרות העלייה בשימוש בברזל, השימוש בנחושת המשיך במקביל לייצור תכשיטים, אומנות ועוד. התעשייה הקלטית הייתה מפותחת למדי והתחלקה לארבעה ענפים עיקריים: כלי עבודה, כלי נשק, כלי אחסון וחפצי נוי ואומנות.
סחר.
הקלטים נתקלו לראשונה במטבעות בעת שירותם בצבאות מזרח תיכוניים יווניים ומקדונים אשר שילמו להם עבור שירותם במטבעות. ישנן עדויות למטבעות שיוצרו באזורים קלטיים החל מסוף המאה הרביעית לפנה"ס והלאה. ממצאים ארכאולוגיים של מטבעות שיוצרו באזורים אחרים רחוקים מהם, מעידים כי המטבעות מילאו תפקיד מרכזי במסחר הקלטי. הקלטים ניהלו מערכות סחר חליפין מפותחות הן של סחר פנימי בין העמים הקלטים השונים, והן של סחר חיצוני בין האזורים הקלטיים לתרבויות שכנות. בין הסיבות להתפתחות מערכת סחר מורכבת שכזו ניתן להצביע על הצורך בהשגת חומרים גולמיים שלא היו בנמצא והרצון להשיג חפצים נדירים ואקזוטיים ששימשו סמל לסטטוס ומעמד. מערכות סחר מפותחות התקיימו בין האזורים הקלטיים לאזור הבלטי ולאזורים שכנים נוספים במזרח התיכון.
שקיעתה של התרבות.
הפלישה הרומית שהחלה בחצי השני של המאה השנייה לפני הספירה הסתיימה בשנת 51 לפני הספירה עם כיבושו של גאיוס יוליוס קיסר את המבצר שבו התכנסה ההתקוממות השבטית האחרונה. פלישה זו היא שהובילה בסופו של דבר לשקיעתה של התרבות הקלטית. השפעתה של התרבות הרומית על זו הקלטית הייתה גדולה ביותר עד כי התרבות הקלטית התמזגה בה כמעט כליל.
אצטרולב
אַצְטְרוֹלָב (ביוונית עתיקה: ἀστρολάβος) הוא מכשיר מכני, המשמש לקביעת זוויות גרמי השמים ביחס לאופק, והיה מכלי הניווט העיקריים עד למאה ה-18, בה נתפס מקומו על ידי הסקסטנט.
אצטרולב מורכב מלוח עגול, המכויל במעלות (בדומה למד זווית), ומזרוע מסתובבת המחוברת למרכזו. כאשר סימון ה-0° מיושר עם האופק, וכוכב כלשהו (או כל גוף שמימי אחר, שמיקומו ידוע) "נראה" בקצה הזרוע, נמדדת הזווית (במעלות) אל הכוכב (מכאן השם "אסטרו" - כוכב + "לב" - לקחת).
על המעגל חרוטים קווי הקואורדינטות שמייצגים הטלה סטריאוגרפית של הספירה השמימית, כפי שהם במקום ידוע כלשהו על פני כדור הארץ. מעל מערכת הגריד הזו מסתובבת ה"רטה", שהיא מסגרת עם סימונים שנקודותיה מסמלות כוכבי שבת. לאחר שהמכשיר מכויל לשעה הנוכחית, ניתן לקרוא את מיקום הכוכב מהגריד. ניתן לבצע גם את ההפך ולהתאים את האצטרולב למיקום הידוע, ולדעת, לפי החישוב, מה השעה.
האצטרולב הומצא ככל הנראה על ידי היפרכוס (המאה ה-2 לפנה"ס). תלמי היה הראשון שתיאר הטלה סטריאוגרפית (במאה ה-2). האצטרולב הגיע לעולם המוסלמי במאה ה-8 או ה-9 ועל כן מקור שמו הוא בערבית. האצטרולב חזר מחדש לאירופה דרך ספרד המוסלמית במאה ה-11 (המגלים הנוצריים המוקדמים של האסטרונומיה הערבית היו גרברט מאורילק והרמנוס קונטרקטוס). הרקע המתמטי בוסס על ידי אל-באטאני בחיבורו "כיתאב אז-זיג'" (920 בקירוב), שתורגם ללטינית על ידי אפלטון טיבורטינוס ("De Motu Stellarum").
הסופר האנגלי ג'פרי צ'וסר (סביבות 1343–1400) כתב חיבור על האצטרולב עבור בנו. במאה ה-15, בונה המכשירים הצרפתי ז'ן פוסוריס (סביבות 1365–1436) התחיל למכור אצטרולבים בחנותו בפריז, כמו גם שעוני-שמש ידניים והמצאות מדעיות נוספות של התקופה.
האצטרולב המתכתי הראשון הידוע במערב אירופה תוכנן ונבנה על ידי האסטרונום היהודי רבי אברהם זכות (1452–1514) בליסבון שבפורטוגל. האצטרולבים המתכתיים היו מדויקים בהרבה מאלה העשויים עץ.
ב-2014 התגלה אצטרולב בספינה שטבעה מול חופי עומאן, אשר נוצר בין 1496 ל-1501 ונחשב לעתיק ביותר בעולם. כלי הניווט הימי, המכונה "האצטרולב של סודרה (Sodré)", נמצא בקרבת האי אל-חאלניה בהריסות הספינה אסמרלדה ששימשה במסעו השני של הצי של מגלה הארצות וסקו דה גאמה להודו, בשנת 1502.
בהאיים
עם ישראל
צוצלת
צוֹצֶלֶת (שם מדעי: "Spilopelia senegalensis", שם קודם: תּוֹר הָעִיר) היא מין עוף ממשפחת היוניים, החי באזורים הטרופיים באפריקה מדרום לסהרה, במזרח התיכון ובדרום אסיה מדרום להודו. הצוצלת מתגוררת בסבך, באזורים יבשים.
בישראל נפוצה בכל הארץ, ורבים מתבלבלים בינה לבין יונת הבית, הנפוצה גם היא.
הצוצלת מקננת על גבי עצים או בחצרות בתים, ומטילה שתי ביצים לבנות. מעופה מהיר, בתנועת כנפיים קצובה ומשק מהיר מזדמן. אופן תעופה זה מאפיין את כלל היוניים.
נכון לשנת 2020, צוצלת היא העוף השני בתפוצתו בישראל.
מקור השם.
שמה העברי הראשון "תור העיר", ניתן לה על ידי הזואולוג יהושע מרגולין, בשל שכיחותה בערים ובסמוך למשכנות האדם. מאוחר יותר שינה הזואולוג ישראל אהרוני את שמה לצוצלת משום שהמיתה נשמעה לו כקריאות צלצול. בערבית שמה הוא דבסייה (חמאמה) ד'אחכה, שמשמעותו "תור התמרים הצוחק". באנגלית היא נקראת Laughing dove, כלומר "התור הצוחק". בעברית השם המקומי תור צוחק שמור למין אחר.
תכונות.