בשנת 2005 נבחר פיין לייצוג מחוז בחירה כללי במועצה העירונית של ניוארק, וכהונתו החלה ב-1 ביולי 2006 עד 6 בנובמבר 2012. כחבר מועצת העיר, תמך פיין בהורות מתוכננת, במחקר בתאי גזע עובריים, חינוך מסובסד ומדיקר. ביולי 2010 נבחר לנשיא המועצה. לאחר מות אביו ב-6 במרץ 2012, פיין הכריז על כוונתו להתמודד בשתי מערכות בחירות: בבחירות מיוחדות למילוי מקומו ושארית תקופת כהונתו של אביו בבית הנבחרים, ובחירות רגילות בנובמבר 2012 לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. על פי מסמכים שהוגשו לוועדת הבחירות הפדרלית ב-24 במאי 2021, פיין גייס כספים יותר מכל מתמודד דמוקרטי אחר. ב-22 במאי, מנהיגת הסיעה הדמוקרטית ננסי פלוסי הביעה את תמיכתה הרשמית בפיין.
בפריימריז של הבחירות המיוחדות ניצב פיין בפני רונלד רייס וראש עיריית אירווינגטון ויין סמית'. פיין גרף 71% מקולות הבוחרים ונבחר למועמד המפלגה הדמוקרטית. בפריימריז של הבחירות הרגילות נחלש מעט אך עדיין נבחר למועמד מפלגתו עם 60% מהקולות. לאחר שזכה בבחירות המיוחדות, פיין הושבע לתפקידו ב-15 בנובמבר 2012. בקונגרס ה-117 פיין חבר בוועדת התחבורה והתשתיות ובוועדה לביטחון המולדת של בית הנבחרים.
סימני הקברות
רצח שרה חלימי בפריז
רעידת האדמה והצונמי בקאנטו (1923)
נווה אפעל
אנאלנה ברבוק
אנאלנה שרלוט אלמה ברבוק (בגרמנית: Annalena Charlotte Alma Baerbock; נולדה ב-15 בדצמבר 1980) היא פוליטיקאית גרמנייה המכהנת כשרת החוץ של גרמניה וכמנהיגת מפלגת הירוקים הגרמנית לצידו של רוברט האבק.
היא מכהנת כחברת הבונדסטאג מטעם מדינת ברנדנבורג מאז 2013.
ביוגרפיה.
ראשית חייה.
ברבוק גדלה כבת לאם עובדת סוציאלית ואב מהנדס מכונות והתגוררה בחווה חקלאית שליד העיר הנובר. היא למדה בבית הספר בהנובר והייתה חלק מתוכנית חילופי תלמידים בה נשלחה לפלורידה. כנערה, הייתה ברבוק מתעמלת תחרותית בטרמפולינה ואף השתתפה באליפויות גרמניה וזכתה שלוש פעמים במדליית ארד.
בין 2000 ל-2004 למדה ברבוק מדע המדינה ומשפט ציבורי באוניברסיטת המבורג. ב-2005 היא סיימה את לימודי התואר השני במשפט בינלאומי פומבי בבית הספר לכלכלה של לונדון. עוד באותה שנה היא סיימה התמחות במכון הבריטי למשפט בינלאומי והשוואתי.
בין 2005 ל-2008 עבדה ברבוק במשרדה של חברת הפרלמנט האירופי, אליזבת שרודטר שהייתה נציגת מפלגת הירוקים הגרמנית. כמו כן, בין 2008 ל-2009 היא שימשה יועצת בנושא מדיניות חוץ וביטחון עבור המפלגה הירוקה בבונדסטאג.
קריירה פוליטית.
בבחירות הכלליות שנערכו ב-2009 התמודדה ברבוק ללא הצלחה לרשימת המפלגה הירוקה לבחירות הפדרליות. בבחירות שנערכו ב-2013 הצליחה ברבוק להבטיח את מקומה ברשימת המפלגה ועם היוודע התוצאות, נבחרה להיות חברה בבונדסטאג.
במהלך כהונתה הראשונה הייתה ברבוק חברה בוועדה לענייני כלכלה ואנרגיה וכן בוועדה לענייני אירופה. בנוסף לכך היא השתתפה בכנסי אמנת האו"ם בנושא שינויי האקלים שנערכו בוורשה (2013), לימה (2014), פריז (2015) ומרקש (2016).
בינואר 2018 נערכה ועדת המפלגה הירוקה בהנובר ובה נבחרה ברבוק להיות אחת משני יושבי ראש המפלגה, לצידה נבחר רוברט האבק וזאת לאחר שגרפה כ-64% מהקולות בפריימריז. ב-2019 נבחרה מחדש לתפקיד לאחר שגרפה 97.1% תמיכה.
באפריל 2021 הודיעו ברבוק והאבק כי במפלגה הוחלט להעמיד את ברבוק כמועמדת לתפקיד הקנצלרית לקראת הבחירות שנערכו בספטמבר 2021, שבהן הירוקים הגיעו להישג השיא שלהם, למרות זאת הייתה זו תוצאה מאכזבת למפלגה שקיוותה שברבוק תיבחר לקנצלרית. במהלך מסע הבחירות הסתבכה ברבוק בשערוריית גנבה ספרותית, לאחר שהתגלה שבספרה החדש הופיעו לפחות 29 העתקות, עכב כך הופסקה הדפסת הספר. ב-8 בדצמבר הושבעה ברבוק לתפקיד שרת החוץ תחת הקנצלר אולף שולץ מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית.
חיים אישיים.
ברבוק נשואה לדניאל הולפלייש ולזוג יש שתי בנות. המשפחה מתגוררת בפוטסדאם.
Documentum
רנו ויוואסיקס
רנו ויוואסיקס (בצרפתית: Renault Vivasix) היו מספר גרסאות של מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב רנו בין השנים 1931–1927 בצרפת
בשנת 1927 רנו יצרה שני דגמים חדשים, אחד יוקרתי ויקר בשם "Type RA" ודגם שני ופשוט יותר בשם "Type PG". שני הדגמים יחד היו ידועים בשם Vivasix. דגם ה- Vivasix היה אחת המכוניות הגדולות יותר שיצרה "רנו" באותה תקופה.
יהודה עמר
יהודה עמר (נולד ב-20 בנובמבר 1963) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם והמגן הימני, שידוע בעיקר על התקופה בה שיחק בהפועל תל אביב, שם זכה עם הקבוצה באליפויות המדינה.
קריירה.
עמר נולד וגדל בבית שאן, שיחק כדורגל מילדותו, והשתלב במחלקת הנוער של הפועל בית שאן. בגילאי הנוער שיחק עמר בתור חלוץ, אולם בגיל 15 בלבד כבר הופיע בקבוצה הבוגרת של בית שאן, ומהר מאוד הוסב לעמדת הבלם, שם נותר בשארית הקריירה שלו. ב-1984 עבר עמר להפועל חיפה ששילמה תמורתו 10 אלף דולר. עמר לא הצליח להשתלב בקבוצה, וכבר בחלון העברות בדצמבר 1984 עבר עמר למכבי יפו אליה הושאל עד לסיום העונה. במקביל בשנים אלו שיחק עמר בנבחרת העתודה של ישראל (נבחרת הנוער). בקיץ 1985 הצטרף עמר להפועל תל אביב בחוזה לשנתיים בהשאלה מהפועל בית שאן, שם שיחק עמר בתחילה בתפקיד המגן, אך ב-1986 החל לתפקד כבלם כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, זכתה הפועל תל אביב בתואר האליפות לעונת 1985/1986. לאחר שנתיים הקבוצה המשיכה את השאלתו לשנתיים נוספות. במקביל הוזמן לשחק עמר בנבחרת ישראל, שם החל להשתלב במשחקי ידידות בשנים אלו. בליגה הלאומית, זכתה הקבוצה פעם נוספת באליפות לעונת 1987/1988, ולאחר עונה זו עזב עמר את הקבוצה והושאל מהפועל בית שאן להפועל ירושלים. בהפועל ירושלים שיחק עמר כשחקן כל-בו במגוון תפקידים: המגן הימני, המגן השמאלי והקשר האחורי. בנבחרת ישראל שיחק עמר בשנים אלו במסגרת מוקדמות מונדיאל 1990, שם פספסה הנבחרת את העלייה לטורניר כשהפסידה לנבחרת קולומביה בפלייאוף. בקיץ 1989 עבר עמר להפועל רמת גן שהשאילה אותו מבית שאן תמורת 20 אלף דולר. בקיץ 1990 עבר עמר בהשאלה לבית"ר תל אביב.
בהמשך חזר עמר להפועל תל אביב ל-2 עונות נוספות. בסיום 1994 חזר עמר להפועל בית שאן שם שיחק עוד 4 עונות. בעונתו האחרונה שיחק עמר בהפועל ראשון לציון, ואחר כך פרש מכדורגל, בגיל 36.
חיים אישיים.
לאחר הפרישה התחיל עמר בקורס מאמני פרו, אך לא השלים אותו. לאחר מכן התנסה בתחום המסעדנות, ולאחר מכן הגיע עמר לתחום המזון כשנהיה סגן מנהל סניף שופרסל, והעביר את מגוריו לחיפה. לעמר ארבעה בנים.
שרה חלימי
מחמוד דבי איטנו
מייג'ור גנרל מחמוד בן אידריס דבי איטנו, (בערבית: محمود بن إدريس ديبي إتنو; נולד ב-1 בינואר 1984), ידוע גם בשם מחמוד קאקה, הוא יו"ר מועצת המעבר הצבאית של צ'אד ומכהן דה פקטו כנשיא צ'אד. הוא בנו של נשיא צ'אד המנוח אידריס דבי, שנהרג בקרב בצפון צ'אד, יממה לאחר שנבחר לנשיא ברוב מוחץ של 80%. בעבר שימש השני בשרשרת הפיקוד בהתערבות הצ'אדית בצפון מאלי (FATIM).
ג'ויס מקדוגל
ג'ויס מקדוגל (באנגלית: Joyce McDougall; 26 באפריל 1920 – 24 באוגוסט 2011) הייתה פסיכולוגית ניו זילנדית-צרפתייה. מקדוגל חיברה 5 ספרים העוסקים בתחום הפסיכואנליזה וכן מאמרים רבים.
ביוגרפיה.
ג'ויס מקדוגל נולדה בדנידין שניו זילנד להרולד קרינגטון, סוחר, וליליאן בלקלר. היא הייתה הבכורה ולה אחות צעירה. משפחתה הייתה משפחת מהגרים מאנגליה.
בילדותה בילתה בחגים בביתה של סבתה, ונהגה באופן קבוע לפתח דלקת עור חריפה מיד לאחר הגעתה. כשהייתה בת חמש, קישרה בין הנוכחות של סבתה לסימפטומים, דבר שעורר בה עניין ומשך אותה ללימודי הפסיכולוגיה.
היא החלה ללמוד פסיכולוגיה באוניברסיטת אוטגו ועבדה כיועצת משפחתית בדנידין ובאוקלנד.
בשנת 1941 נישאה לג'ימי מקדוגל, מורה. בנה הבכור, מרטין, נולד כשנה מאוחר יותר. בתה, רוהן, נולדה בשנת 1945.
המשפחה עברה ללונדון בשנת 1949 כדי שמקדוגל תוכל להשלים את הכשרתה הפסיכולוגית.
מקדוגל התקבלה ללימודים במרכז אנה פרויד, שם השלימה את לימודיה תוך התמחות בפסיכואנליזת ילדים ומיניות האשה.
בשנת 1952 עקרה המשפחה לפריז, שם המשיכה את לימודיה באגודה הפסיכואנליטית של פריז. בשנים שלאחר מכן פגשה את סידני סטיוארט, סופר ופסיכואנליטיקן אמריקאי, שהפך מאוחר יותר לבעלה השני.
פיל מאי
פיליפ ויליאם מאי (באנגלית: Philip William May; 22 באפריל 1864 - 5 באוגוסט 1903) היה קריקטוריסט אנגלי, אשר מילא תפקיד חשוב ביצירת הקריקטורה ההומוריסטית המודרנית.
ביוגרפיה.
פיל מאי נולד בורטלי, ליד לידס, בנו של מהנדס, שנפטר כשבנו היה בן תשע. אמו הייתה בתו של יוג'ין מקארתי, מנהל של תיאטרון רויאל, בדרורי ליין בלונדון. היא נותרה בקשיים כלכליים והמשפחה ניהלה מאבק להתקיים.
סבו של מאי, היה בעל כישרון שרטוט ואהב לצייר קריקטורות. בגיל שתים עשרה, בלידס, מאי התיידד עם פרד פוקס, שאביו היה צייר תפאורות בתיאטרון שנפתח שם באותה העת. כך ניתן למאי חופש יצירה בתיאטרון, שם נהג לשרטט עיצובים לתלבושות, וכן לשרטט דיוקנאות של שחקנים, שעבורם קיבל שילינג אחד, ובהמשך עלה לחמישה שילינג. עוד אחד מבני דורו היה ולטר קרטיס, שהפך לקומיקאי ובדרן.
מאי החל להתפרנס במשרד עורכי דין, לפני שהיה בן חמש עשרה הוא חיפש פרנסות שונות, בין השאר ניסה להיות רוכב סוסים, וכן כשחקן עלה על הבמה בסקרבורו ובלידס.