תהני, ואסיה! (ברוסית: Гуля́й, Вася!) הוא סרט קומדיה רוסי בבימויו של רומן קרימוב. את התפקידים הראשיים גלימו יפים פטרונין וליובוב אקסיונובה. הסרט הוקרן בבכורה ב-14 בפברואר 2017 בבתי הקולנוע ברוסיה. ב-29 באוגוסט 2017 הסרט שודר בערוץ STS. בפברואר 2021 ייצא לאקרנים ברוסיה סרט המשך בשם " תהני ואסיה! דייט בבאלי" (Гуляй, Вася! Свидание на Бали).
עלילה.
מיטיה מציע בטעות נישואין לנערה ואביה קובע מיד את תאריך החתונה. המצב מסתבך כאשר מיטיה עדיין לא התגרש מוואסיליסה ומטבע הדברים לא רוצה לספר על כך לכלה ולאביה. ואסיה מוכנה להתגרש רק לאחר שבעלה החוקי ימלא אחר מספר תנאים. כך, למשל, עליו להכיר בפניה את כלתו.
מיטיה מוצא נערה בשם נסטיה, המסכימה להופיע בפני ואסיה ככלתו. החבר של נסטיה, מקס, לאחר שנודע לו על כך, זועם, אך גם מסכים להשתתף בהונאה תמורת תשלום משמעותי ממיטיה. האירועים מתגלגלים בצורה כזו שמיטיה ונסטיה מתאהבים זה בזה. ואסיה "נמשכת" לפאשה, חברו הנשוי של מיטיה, מחליטה לפתות אותו ולאחר שהתגרשה ממיטיה, להתחתן איתו.
הפקה.
העלילה מבוססת על ניסיונו האישי של רומן קרימוב, שעבר הליך גירושין מכוער. לדברי קרימוב, במהלך עריכת הסרט הוסרו רבות מהסצנות המצולמות, שהשפיעו לטובה על איכות היצירה.
נתנאל גרעין
ז'יגמונד קוויטנר
ז'יגמונד קוויטנר מִוואגפלבה (בהונגרית: Vágfalvi Quittner Zsigmond; פשט, 13 בפברואר 1857 – וינה, 25 באוקטובר 1918) היה אדריכל יהודי-הונגרי, שקיבל תואר אצולה.
ביוגרפיה.
ז'יגמונד קוויטנר נולד במשפחה יהודית כבנם של יאקאב קוויטנר (1814–1887) יצרן לבד ושל שרולטה פוקס (1821–1901). הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הטכנית של מינכן. משנת 1880 קיבל הזמנות רבות בבודפשט. בנייניו אקלקטיים, כמו גם עבודות אר נובו טיפוסיות, אולי הידועה שבהן היא ארמון גרשם, הידוע גם בשם פנינת סגנון האר נובו. הוא התבקש לתכנן את המטה של חברת הביטוח האנגלית גרשם (Gresham) כארכיטקט בעל השם בתקופתו. הבניין הושלם בשנת 1907 על פי תוכניות שנעשו במשותף עם האחים ואגו (יוז'ף ואגו ולאסלו ואגו). הבניין הוא אתר מורשת עולמית מאז 1987. תפקידו של קוויטנר בחיים הציבוריים גם הוא היה משמעותי: הוא היה חבר ב"מועצת העבודות הציבורית של בודפשט", ב"מועצה הלאומית לבנייה ציבורית", ונשיא "איגוד האדריכלים ההונגרים". ב-13 בנובמבר 1904 הוענק לו תואר אצולה עם קידומת לשמו ""ואגפלבי – Vágfalvi כלומר מהיישוב ואגפלבה.
למרות מותו בווינה הוא הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני בבודפשט.
חייו הפרטיים.
אשתו הייתה מינקה וייס (1866–1938), בתם של הסיטונאי מור וייס ושל ארנסטינה בלום, אותו נשא קוויטנר בבודפשט ב-6 בינואר 1887.
ילדיהם:
פריץ שטולטנברג
פריץ שטולטנברג (בגרמנית: Fritz Stoltenberg; 7 באפריל 1855 - 13 בנובמבר 1921) היה צייר נוף וים גרמני.
ביוגרפיה.
נולד בשנת 1855 כבן של קפטן ים בעיירה קיל בצפון גרמניה, בגיל 17 כבר הראה שטולטנברג את כישרונותיו האמנותיים באמצעות סקיצות של עיר הולדתו וסביבתה. הודות ללימודיו באקדמיות של ויימאר, מינכן וקאסל, הוא הפך לצייר מיומן וצייר נוף, והוסיפו לכך גם מסעותיו הנרחבים לאיטליה, אלג'יריה, צרפת, נורווגיה, בלגיה והולנד.
משנת 1882 בילה שטולטנברג את חודשי הקיץ באקנסונד על פיורד פלנסבורג, שם השתייך לקבוצת אמנים שהתמסרה לציור באוויר הפתוח. בקיץ 1884 נסע לסקיין (צפון יוטלנד) והצטרף לחוג ציירי סקיין שנוצר סביב פדר סוורין קרויה, מייקל אנגה ואוסקר ביורק.
בשנת 1889 התחתן עם אנה שרנברג, בת למשפחה אמידה בהמבורג, והתיישב בקיל. כעת, משוחרר מאילוצים כספיים, הצייר הצעיר יכול לעבוד ללא דאגות. הוא השתמש בנמל קיל, בתצפיות על העיר קיל, כפר הדייגים אלרבק, תעלת קייזר וילהלם או רשומי הפיורד כמוטיבים, אותם המיר לציורים, חיתוכי עץ, רישומים ואיורים.
עם גאורג בורמסטר () יוליוס פירסט אחרים, הוא ייסד את קואופרטיב האמנות שלזוויג-הולשטיין בשנת 1894. בשנת 1896 פרסם את הספר על האזור - כרך בפורמט גדול שהכיל ייצוג מקיף של תרבות המדינה. שטולטנברג תרם איורים רבים לכרך המפואר.
בשנת 1900 העביר את ראשות הקואופרטיב לאמנות לגאורג בורמסטר, איתו ייסד את "בית הספר לציור וציור אקדמי" בקיל בשנת 1905.
בשנת 1914 עבר לשנברג (הולשטיין) שעל הים הבלטי, שם המשיך להתמסר לציור בחוץ.
לאחר מותו בשנת 1921, נקבר בבית העלמין באולסדורף.
לריסה ברנצביץ'
לריסה ברנצביץ' (בפולנית: Barańcewicz Larisa; תאריכי לידה ופטירה אינם ידועים) הייתה קתולית מפולין, שהוכרה כחסידת אומות העולם על הצלת יהודים במלחמת העולם השנייה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים.
עם פלישת הגרמנים לעיירה קאמין-קושירסקי בסוף יוני 1941 היו פוגרומים אנטישמיים נרחבים. יהודים רבים נספו; אחרים הושפלו, הוכו ונפצעו. כשנדמה היה כי כל התקווה אבדה, הופיעה אישה פולניה מקומית, לריסה ברנצביץ' ברובע היהודי הצפוף. היא העניקה את עזרתה ליעקב גולדשטיין, שהיה מכר ותיק שלה, למשפחתו ולשתי משפחות יהודיות אחרות. למרות הסכנה הרבה, לריסה הסתירה בביתה חמישה מבני משפחת גולדשטיין. בנוסף סייעה גם ליוסף ויסמן ושלושה מבני משפחתו; לאברהם לרמן ואשתו. בסך הכל הסתירה 11 נפשות. היא שמרה וסייעה להם כמיטב יכולתה עד נובמבר 1942, אז נערך מצוד, שאילץ את היהודים שהסתירה לעזוב את ביתה. הם מצאו מקלט בכפר סמוך, בביתו של חקלאי עני, שהיה חבר בקהילת הסובוטניקים. למרות הרצון הטוב לעזור, הוא לא הצליח לתמוך בקבוצה כה גדולה. בשל דאגתה ואהבתה לחבריה, ומבלי לקבל תמורה, לריסה שוב נחלצה לעזרתם, ועד השחרור בקיץ 1944, הביאה להם מזון ותרופות לבית האיכר אחת לשבועיים.
לאחר המלחמה.
עם סיום המלחמה נשארה לריסה לגור בפולין ורוב הניצולים עלו לישראל. בשנת 1965 הם הזמינו את לריסה לישראל ואירחו אותה בבתיהם.
שמאי גולשטיין, אחד הניצולים, פנה במכתב ליד ושם בבקשה להכיר בה כחסידת אומות העולם. במכתבו כינה אותה "אישה אצילה".
הכרה והנצחה.
ב-22 במרץ 1965 הכיר יד ושם בברנצביץ' לריסה כחסידת אומות העולם. הטקס התקיים ביד ושם וניטע עץ לזכרה בגן חסידי אומות העולם.
הפארק הלאומי אל-פייג'ה
הפארק הלאומי אל-פייג'ה (בערבית: المحمية الوطنية بالفايجة) הוא פארק לאומי בתוניסיה, הממוקם במחוז ג'נדואובה, למעלה מ-200 ק"מ מערבית לבירה תוניס. הפארק נמצא בקצה הצפון-מערבי של תוניסיה, והוא הפארק המערבי במדינה. מקומו על רכס הררי של הרי האטלס תרם לעובדת היותו האזור הגשום ביותר בתוניסיה כולה. הפארק גובל בצידו המערבי באלג'יריה.
הפארק משתרע על שטח כולל של 2,632 דונם, בהם 417 דונם שהם שמורת טבע מוחלטת שבה גם כניסה לבני אדם היא אסורה לחלוטין, והיא מוקדשת למחייתם של האיילים הברבארים; עם זאת, מבקרים רבים מגיעים לצפות באיילים הענקיים מרחוק, בעיקר בחודשי אוגוסט עד ספטמבר אז מגיעה עונת הרבייה והזכרים נלחמים זה בזה עבור הנקבות.
ב-28 במאי 2008 ממשלת תוניסיה הציעה את הפארק למועמדות עבור תואר אתר מורשת עולמית של אונסקו; נכון להיום (ינואר 2021) הוא עודנו מוצב ברשימת ההמתנה.
היסטוריה.
ממצאים ארכאולוגים של אבני צור מגולפות ואובסידיאנים חתוכים מעידים על התיישבות אנושית פרה-היסטורית עוד לפני 10,000 שנה. עוד נמצאו ציורי קיר במערת ק'ף נגצ'ה, שמעיד אולי על מקום פולחן עתיק של ילידים ברברים. מבצרים עתיקים שנמצאו ברחבי הפארק מגלים התיישבות עתיקה באזור של ממלכות קדומות מלפני 2,000 שנה ויותר, בהם מבצרים המשויכים אל ממלכת נומידיה.
במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה בנו המורדים האלג'יראים מאהלים וביצורים בין עצי היער, והשתמשו באזור זה כמקלט סודי מפני הכוחות הצרפתים. הבונקר הידוע ביותר מתקופה זו הוא המקלט של קולונל הווארי בומדיין ששכן בין רכסי ההרים של האזור.
החי בפארק.
בעלי החיים בפארק מגוונים מאוד, וקיימים בו למעלה מ-20 מינים של יונקים, 70 מינים של עופות ו-20 מינים של זוחלים. בין היונקים הנפוצים בפארק נמצאים אייל ברבארי, חזיר בר, זאב זהוב אפריקאי, שועל, גחן מצוי, סמור אירופי, קיפוד, חתול בר אפריקני, נמייה, ארנבת, דורבן, עטלף, חדף ויערון קטן. בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלו ניסיונות הנמשכים עד היום להחדרת אוכלוסיית סרוואלים אל שטח הפארק.
בעבר היו בפארק, כמו במקומות נוספים בהרי האטלס התוניסאים, גם יונקים גדולים כדוגמת אריה ברברי ונמר ברבארי. הכחדתם של יונקים אלו מיוחסת לקולוניאליזם הצרפתי, כאשר השלטונות הצרפתים צדו כמויות גדולות של יונקים מקומיים בארצות שאותם כבשו, ובהן גם תוניסיה, וגרמו להכחדה כמעט מוחלטת של מינים רבים.
תארים.
הפארק הוכרז כפארק לאומי בשנת 1990, הוכרז על ידי IUCN כגן לאומי ונכנס לרשימת ההמתנה של אונסק"ו בדרך לתואר אתר מורשת עולמית (כשהוא עונה על קריטריונים vii ,viii ו-x בקטגוריית טבע).
ליגת העל הבריטית בכדורסל
ליגת העל הבריטית בכדורסל (באנגלית: British Basketball Premier League) היא ליגת הכדורסל של בריטניה.
הליגה.
בליגת העל הבריטית בכדורסל מתחרות 11 קבוצות.
העונה הסדירה.
כל קבוצה משחקת נגד כל קבוצה 3 פעמים (30 מחזורים) המנצחת היא אלופת העונה הסדירה.
הפלייאוף.
השלב הראשון בפלייאוף הוא שלב ההצלבה (מקום ראשון נגד מקום שמיני, מקום שני נגד מקום שביעי וכך הלאה), הסדרה נערכת במתכונת של שני משחקים ואם כל קבוצה ניצחה פעם אחת אז מי שניצחה ביותר נקודות, כל המשחקים בפלייאוף חוץ מהגמר הם במתכונת הזאת הגמר הוא משחק נוקאאוט.
קבוצות.
נכון לעונת 2020\2021 הקבוצות המשתתפות בתחרות הן:
GTA London
ג'רמי סטרונג