תצלומים תיעודיים של המיצג נמצאים באוסף מוזיאון תל אביב והם הוצגו בכמה תערוכות במהלך השנים. המרכזיות ביניהן היו התערוכה "גבולות" (1980) במוזיאון ישראל והתערוכה "העיניים של המדינה, אמנות חזותית במדינה ללא גבולות" (1998) במוזיאון תל אביב לאמנות. אוצרת התערוכה בתל אביב, אלן גינתון, הדגישה במאמרה את הקשר של עבודה זו ואחרות אל שאלות של הגירה, פליטות ומצבים נפשיים ביצירתו של כהן גן. בעוד התוכן הגלוי מרמז לשאלות פוליטיות הרי שגינתון טענה כי "השאלה העדתית" בישראל מהווה את תוכנו הסמוי. יגאל צלמונה טען בהקשר למכלול פעולותיו של כהן גן בתקופה זו כי מהווה ניסיון לעסוק באמנות כמדע או "לכל הפחות לחבר בין התחומים ולהבין באמצעות גופי ידע מדעיים את המציאות ואת מקומו של ה'אני' במציאות".
דג זכוכית
מנדל כוהנסקי
מנדל כהנסקי
הארולד הוגאן
הארולד "האפי" הוגאן (באנגלית: Harold "Happy" Hogan) הוא דמות משנה בדיונית שהופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Tales of Suspense #45" מספטמבר 1963, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק.
את דמותו של האפי הוגאן ביקום הקולנועי של מארוול, ובפרט בסרטי הלייב אקשן "איירון מן", "איירון מן 2", "איירון מן 3", ", ", " ו" גילם השחקן והבמאי ג'ון פאברו.
ביוגרפיה בדיונית.
האפי הוגאן הוא מתאגרף לשעבר אשר נחל כישלון בקרבות שניהל. הוא נשכר בידי טוני סטארק לשמש כנהג אישי וכעוזר לאחר שהוגאן מציל את חייו. הוגאן לומד את דבר זהותו של טוני בחוברת "Tales of Suspense #70" (אוקטובר 1965). הוא עבד במרבית חברותיו של סטארק, ביניהן "תעשיות סטארק", "תאגיד סטארק" ו"פתרונות סטארק", וכן נישא לוירג'יניה "פפר" פוטס, מזכירתו של סטארק, לאחר משולש אהבים ביניהם. לאחר שטוני סטארק נעלם באירועי "", הוגאן מסרב להצעתו של הטייקון קנג'ירו פוג'יקווה להצטרף למיזוג שבין "תעשיות סטארק" לבין חברתו. בהמשך, הוא שב לתפקידו כשטוני סטארק חוזר.
בעוד מלחמת האזרחים של מארוול יצרה מתחים רבים בין גיבורי-העל, סטארק ניצב בפני החלטות מוסריות ופוליטיות קשות. כמוהו, גם הוגאן תמך בחוקי רישום העל-אנושיים, והיה לצידו כדי לספק עזרה נחוצה. הוא מציין בפניו כי הוא היחיד שמהווה גם בן אדם רגיל וגם גיבור-על, ומי כמוהו יוכל לראות את מצב שני הצדדים הנלחמים. במהלך יום השנה לנישואיו עם פפר, הוגאן מותקף בידי הספיימאסטר, שמותיר אותו במצב תרדמתי. במהלך ארוחת ערב בין סטארק לפפר, היא מציינת בפניו כי משאלתו האחרונה של הוגאן הייתה שלא לסיים את חייו כמו חברו, מתאגרף לשעבר שספג הרבה מהלומות לראשו ולבסוף לא היה יכול לבצע מטלות מוטוריות פשוטות. היא מבקשת ממנו לכבות את מכשיר ההנשמה בעזרת כוחות ה שלו, אך סטארק מסרב, באומרו שהוא לא רוצה להרוג את חברו הטוב ביותר. בסוף הסיפור, הוגאן מת, ואין הדבר ברור אם הוא מת בנסיבות טבעיות או בגלל התערבותו של סטארק.
מאוחר יותר, כשסטארק החל לאבד את זכרונו כדי למנוע מנורמן אוסבורן להשיג גישה לטכנולוגיה שלו, פפר מזכירה לו אודות חבריו ומכריו, ביניהם גם האפי הוגאן. סטארק שואל "מיהו האפי?" (גם: מי שמח?).
ג'סטין האמר
ג'סטין האמר (באנגלית: Justin Hammer) הוא דמות משנה בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Iron Man #120" ממרץ 1979, ונוצרה על ידי הכותב דייוויד מיצ'ליני והמאייר בוב לייטון.
האמר הוא יליד אנגליה, שקיבל בהמשך אזרחות צרפתית והתגורר במונקו. הוא איש עסקים מולטי-מיליונר ויריבו של התעשיין טוני סטארק, שידוע בזהות איירון מן. בהמשך, הוא הופך לאיש מימון לצורכי פשע, המשתמש בשיטות שאינן אתיות ואינו בוחל באמצעים. בתמורה לחמישים אחוז מרווחי הפשע, הוא שילם ערבות לנבלי-על ומימן את הציוד והתחמושת שלהם. כפי שהוסבר במהלך הופעתו הראשונה בקומיקס, ג'סטין האמר הוא הסיבה לכך שלהרבה מנבלי-העל של איירון מן יש גישה לטכנולוגיה מתקדמת, ומדוע הם משתמשים בכך לצורך ביצוע פשעים מאשר מכירתם בשוק הפתוח. הוא חושף כי אותם נבלים הם שכירי חרב מחתרתיים שעובדים עבורו, שממומנים בחשאי כדי ללחום נגד מתחריו ויריביו של האמר, בהם טוני סטארק.
בתחילת קשת הסיפור "", האמר ממציא מכשיר שמאפשר לו להשתלט על חליפת השריון של איירון מן ובעזרתה הוא מאלץ את סטארק להרוג שגריר חוץ. לבסוף, סטארק הצליח לטהר את שמו ולמד אודות יריבו המחוכם, שפעל מאחורי הקלעים עד לאותה עת. באירועי "מלחמות השריון", האמר גורם לכך שספיימאסטר גונב את טכנולוגיית כור הקשת של איירון מן ומוכר אותם למספר נבלי-על, בהם דינאמו הארגמן ואיש הטיטניום. סטארק יוצא למתקפת נגד ומנטרל את הטכנולוגיה שלו, אך גם משבית את החליפות שבשירות סוכנות S.H.I.E.L.D. עקב כך, סטארק מוצא את עצמו בעימות עם קפטן אמריקה וקבוצת האוונג'רס. בהמשך מתברר כי האמר השיג שליטה "סטיין אינטרנשיונל" עם מותו של מנהלה, אובדיה סטיין. הוא משתמש בנכסיו של סטיין כדי להמשיך ולמרר את חייו של סטארק.
האמר אובחן במחלה סופנית דמוית מחלת הסרטן, והחליט להשמיד את סטארק לפני מותו. הוא הדביק את סטארק בנניטים שהשפיעו על מצב רוחו. בעימות האחרון ביניהם בתחנת חלל, האמר הוקפא בטעות ונחשב לאבוד בחלל. איירון מן חוזה בגופתו של האמר, שנסחפת קפואה בחלל, ומציין כי עתה הוא "יחיה לנצח". במהלך סיפור "סטארק: רסיליאנט" של שנת 2010, ג'אסטין וסאשה האמר, בתו ונכדתו של האמר, יורשות את חברתו ובונות חליפת שריון חדשה בשם "פלדת דטרויט" לצרכים צבאיים.
את דמותו של ג'סטין האמר בסרט הלייב אקשן "איירון מן 2" מגלם השחקן סם רוקוול, אם כי בגרסה צעירה יותר.
ויפלאש
ויפלאש (באנגלית: Whiplash, בתרגום לעברית: "הצלפת שוט") הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. ויפלאש המקורי הופיע לראשונה בחוברת "Tales of Suspense #97" מינואר 1968, ונוצרה על ידי הכותב דייוויד מיצ'ליני והמאייר בוב לייטון.
ויפלאש הוא האלטר אגו אותו חלקו שלוש דמויות - מארק סקרלוטי, ליאן פורמן ואנטון ואנקו. סקרלוטי היה טכנאי חשמל מוכשר ביותר, שעבד בסניף "תעשיות סטארק" בסינסינטי ואשר חשק בחיי עושר. הוא בחר בקריירת פשע והחל לעבוד כמעצב נשק. הוא עיצב לעצמו חליפה בעלת שוט ממתכת ושימש כמתנקש עבור ארגון קרימינלי בשם "המאגיה", והתעמת מספר פעמים עם איירון מן. ליאן פורמן הייתה מוטאנטית שהשתמשה בכבלי אדמנטיום המחוברים לכפפות שבחליפתה ואשר שימשו אותה כשוטים.
ויפלאש השלישי, אנטון ואנקו, חולק בשם יחד עם דינאמו הארגמן, אם כי שתי הדמויות אינן קשורות אחת לשנייה. ואנקו הוא מדען צעיר מעיירה נידחת בלב רוסיה, שהותקף בידי אדם שגנב את חליפת איירון מן והרג מספר מאנשי העיירה, ביניהם את אביו, איגור ואנקו, כדי להפליל את טוני סטארק. באמצעות נשק מיוחד, ואנקו מצליח לפגוע במתחזה לפני שזה האחרון נמלט מהמקום, ושריון בית החזה שלו נופל. ואנקו נהפך לאובססיבי בניסיון לנקום את מות אביו, ובעזרת הטכנולוגיה שמצא בשריון בית החזה שהושאר מאחור הוא בונה חליפת שריון המצוידת בצמד שוטים חשמליים.
את דמותו של אנטון ואנקו בסרט הלייב אקשן "איירון מן 2" מגלם השחקן מיקי רורק.
ג'ורג' מוסטוב
ג'ורג' דניאל מוסטוב (אנגלית: George Mostow; 4 ביולי 1923 - 4 באפריל 2017) היה מתמטיקאי יהודי-אמריקאי. נודע בזכות תרומתו לתורה של חבורות לי, ובמיוחד גילוי תופעת הקשיחות של סריגים בחבורות לי. זוכה פרס וולף במתמטיקה לשנת 2013.
קורות חיים.
נולד בבוסטון להורים יהודים שהיגרו לארצות הברית מאוקראינה בתחילת המאה ה-20. ב-1948 סיים דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. מ-1961 עבד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובאוניברסיטת ייל, עד שנת 1999 בה פרש לגמלאות. בשנת 1974 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית, ובשנים 1987-1988 היה נשיא האגודה האמריקאית למתמטיקה.
בתקופת המלחמה הקרה הוא היה חריג בכך ששמר על קשר עם עמיתים מברית המועצות. הוא ניצל קשרים שהיו לו כדי להבריח מתמטיקאים רוסים למערב. כך למשל בתחילת שנות ה-80 החליט על דחיית הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים בוורשה, כמחאה על כליאת מתמטיקאים רוסים, ובעקבות כך הם שוחררו.
זכה בפרס סטיל עבור ספרו "Strong rigidity of locally symmetric spaces" מ-1973.
בשנת 2013 פורסם כי מוסטוב זכה בפרס וולף. בנימוקי השופטים נכתב אודותיו: "תרם תרומה מהותית וחלוצית לגאומטריה ולתאוריית חבורת לי. הישגו המפורסם ביותר בתחום זה הוא הגילוי של תופעת הנוקשות החדשה לחלוטין בגאומטריה: משפטי הצפידות החזקה. משפטים אלה הם חלק מההישגים הגדולים ביותר במתמטיקה במחצית השנייה של המאה ה-20... עבודתו של מוסטוב כוללת מגוון מסחרר של תחומים מתמטיים. מתמטיקאים מעטים יכולים להתחרות עם רוחב היריעה, העומק והמקוריות של עבודותיו."
ישמעאל בן פיאבי הראשון
מריס ליאפה
מריס ליאפה (ברוסית: Марис Лиепа; בלטבית: Māris Rūdolfs Liepa; (27 ביולי 1936, ריגה - 26 במרץ 1989, מוסקבה) היה רקדן בלט סובייטי ממוצא לטבי. בשנת 1976 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות ובשנת 1970 הוא זכה בפרס לנין. בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 היה ליאפה בין הרקדנים הבולטים בתיאטרון בולשוי.
חייו.