יעקב הכט (1935 – יולי 2022) היה חוקר עצמאי בנושאי תרבות האינטרנט ועמית במרכז לחקר האינטרנט באוניברסיטת חיפה. ניהל את האגף להכשרה מקצועית במשרד העבודה והרווחה (כיום חלק ממשרד הכלכלה) והיה מורה במגמת הייעוץ החינוכי בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה.
יעקב הכט נולד בברלין בשנת 1935 ועלה לארץ ישראל עם הוריו ב-1938. למד בבתי הספר "חורב" ו"מעלה" בירושלים. השתחרר משירות מילואים בצה"ל בדרגת רב-סרן. התגורר בירושלים. היה נשוי עד לפטירתו לשופטת בית המשפט המחוזי יפה הכט, ואב לשלושה.
את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "השפעתם של מסלולי לימוד וחיברות על דפוסי ניידות בין תפקידים תעסוקתיים של גברים יהודיים בישראל בראשית דרכם", בהנחיית פרופ' ראובן כהנא.
בשנים 1961–1969 יזם ב"מכון הדסה לייעוץ" את פרסומם של מדריכים וחומר נלווה הקשורים לבחירת מקצוע עבור תלמידי בית ספר יסודי ותיכון, כמו תיאורי מקצוע וכן פרסומים כגון "הכנה לבחירת מקצוע", אוגדן מקצועות לבוגרי י"ב, מדריך לפנימיות בישראל, ומרכזי חניכות קהילתיים (מרח"ק).
במקביל לעבודתו במכון הדסה לייעוץ שימש מורה במגמה לייעוץ בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית.
בשנים 1969–1994 עסק בנושאי הכשרה וחינוך מקצועי. עמד בראש האגף להכשרה ולפיתוח כוח אדם של משרד העבודה והרווחה בשנים 1989–1994. בשנים 1961–2000 פרסם מעל שישים מאמרים ופרסומים בכתבי עת שונים בנושאי עבודה, בחירת מקצוע והכשרה מקצועית. כן הוציא בשנת 2000 בהוצאה עצמית את ספרו "תמורות בחיברות לתעסוקה: מהאתוס היישובי לאתוס הפוסטמודרני".
כיהן כיו"ר וכחבר בוועדות ציבוריות רבות כמו מועצת העיתונות, יו"ר צוות לבחינת מערך ההדרכה הכולל בשירות המדינה (נציבות שרות המדינה), יו"ר הוועדה המקצועית לעיסוקים בסוכנויות לנסיעות (משרד התיירות), חבר הוועדה לבדיקת צורכי כוח אדם במקצועות הקולנוע והטלוויזיה (מנהל התרבות והאמנות), חבר ועדת היגוי לפיתוח מקצועות התחבורה היבשתית (משרד התחבורה), חבר ועדת ההדרכה של הרשות לעסקים קטנים, חבר הוועדה לנושא הכשרת כ"א לתעשייה באזורי פיתוח (משרד המסחר והתעשייה), וחבר ועדת ערר לגמול השתלמות לדירוג העיתונאים (משרד האוצר). שימש כחבר ועדת ההשתלמות המרכזית שליד נציבות שרות המדינה.
ב-2005 הוציא ספר נוסף בהוצאה עצמית, באנגלית ובעברית: "על שמונת הדורות של משפחת הכט מפרנקוניה התיכונה, בוואריה 1762 – 2005".
תרבות האינטרנט.
בין השנים 1998–2019 פרסם כחמישים מאמרים בנושאים הקשורים לתרבות האינטרנט. רובם מופיעים גם במגזין של איגוד האינטרנט הישראלי. בין מאמריו:
דוסון
אפראסידה
שירי R&amp;B/היפ הופ
שירי ראפ
דומיניק קיטינג
דומיניק קיטינג (באנגלית: Dominic Keating; נולד ב-1 ביולי 1962) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי, הידוע בעיקר בגין גילום דמותו של סגן מלקולם ריד בסדרת הטלוויזיה "".
ביוגרפיה.
קיטינג נולד בלסטר לאב אירי; סבו היה בעל אות מסדר האימפריה הבריטית. הופעותיו המוקדמות ביותר היו בבית הספר היסודי בו למד, שם שיחק דמות מתוך The Ragged School. את לימודיו המשיך בבית ספר באופינגהאם.
לאחר שסיים תואר ראשון בהצטיינות יתרה לימודי היסטוריה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, הוא ניסה עבודות שונות לפני שהחליט להיות שחקן מקצועי. כדי להשיג את כרטיס איגוד השחקנים שלו, קיטינג השתתף במופעי דראג, תחת השם "Feeling Mutual" (הרגשות הדדיים).
נכון לשנת 2005, לקיטינג שני בתים - בלונדון ובלוס אנג'לס. הוא נהנה מגולף, שחייה, מוזיקה, גלישת גלים, טניס, קריאה וטיולים.
קריירה.
תיאטרון.
בטרם החל לעבוד כשחקן טלוויזיה וקולנוע, קיטינג זכה להצלחה רבה על במות התיאטרון בבריטניה. הוא היה חלק מצוות השחקנים המקורי של המחזה The Pitchfork Disney מאת פיליפ רידלי, בו גילם את דמותו של "קוזמו", כמו גם היה השחקן הראשון שגילם את דמותו של "בריאן" במחזהו של מייקל וול Amongst Barbarians, שעבורו הוא זכה בפרס Mobil. הוא הופיע על בימות בריטניה ולוס אנג'לס במגוון תפקידים, לרבות הצגת היחיד The Christian Brothers שהועלתה ב-King's Cross, ההצגה The Best Years of Your Life שהועלתה בתיאטרון Man in the Moon, ההצגה Screamers שהועלתה בפסטיבל Edinburgh Playhouse וההצגה Alfie שהועלתה בתיאטרון Tiffany.
טלוויזיה.
הופעתו הציבורית המשמעותית הראשונה של קיטינג בטלוויזיה בבריטניה הייתה כאשר הוא לוהק לתפקיד חצי-קבוע, כטוני, בסיטקום של ערוץ 4 Desmond's (1989-1995). לאחר מכן הוא המשיך לתפקיד בסדרה "המפקח מורס", כמו גם תפקידי-אורח רבים אחרים.
לאחר שעבר לארצות הברית, הוא זכה בתפקיד של הלוחם הדמיוני מאלוס בסדרה The Immortal משנת 2000, אשר לא האריכה ימים. הוא כיכב בסדרה chromiumblue.com שיצר זלמן קינג. הוא הופיע בהופעות אורח בסדרות באפי ציידת הערפדים, G vs E ו-Special Unit 2, כמו גם מספר סדרות טלוויזיה אחרות, בטרם לוהק לתפקיד ראשי בסדרה "", שבה הוא שיחק סגן מלקולם ריד. מאז היו לו כמה תפקידי אורח בסדרה לאס וגאס, הולבי סיטי וב-, בפרק בשם "Uncertainty Rules".
קיטינג הצטרף לצוות של "גיבורים" בעונה השנייה שלה ושיחק דמות של מאפיונר אירי ב-4 פרקים. כמו כן, הוא ביצע מספק תפקידי כוכב-אורח במשך שלושה פרקים בסדרה "נמלטים" של ערוץ הטלוויזיה פוקס. בשנת 2010 קיטינג השתתף ככוכב-אורח בסדרה "ילדי האנרכיה" של FX Networks.
קולנוע.
קיטינג הופיע במספר סרטים הוליוודים, לרבות "Hollywood Sign", "Jungle 2 Jungle", "The Auteur Theory", "Certifiably Jonathan", "Hollywood Kills" וכן גרסת האנימציה של רוברט זמקיס ל-"Beowulf". בכנס "מסע בין כוכבים" שהתקיים בסקרמנטו, קליפורניה ב-9 בספטמבר 2006, הוא הודיע כי לוהק לתפקיד מדען אוסטרלי בסרט ההמשך, הרביעי בסדרת סרטי "מין מסוכן". כמו כן השתתף במספר סרטים קצרים, לרבות סרטו של טים רוס, המכונה "Plugged", שהוא סאטירה על עולם הפרסום המודרני.
קיטינג מופיע כאחיו של שרלוק הולמס בסרט הקולנוע משנת 2010 "שרלוק הולמס".
קיטינג לקח חלק בסרטו של ריקי ג'רווייס "The Invention of Lying" משנת 2009, אשר הופץ על ידי האחים וורנר.
עבודה אחרת.
קיטינג השתתף וקריין עבור מספר פרסומות מסחריות, אולי המפורסמת ביותר מתחילת 1990 - פרסומת עבור וידאל ששון, שבה האופן בה ביטא את המילה "סלון", במבטאו הבריטי, הפך את הפרסומת למוכרת, ואף הביא ליצירת פרודיה עליה בתוכנית סאטרדיי נייט לייב. כמו כן הוא קריין ספרי קלטת שונים, וגם דיבב (ללא קרדיט) את הדמות "מאוס", דמות משנית ב-"Dragon Age: Origins" של BioWare. הוא גם הופיע גם בפרסומות לספרינט/נקסטל בדמותו של כוכב רוק בריטי פיקטיבי בשם איאן ווסטבורי.
קיטינג דיבב את קורמאק הטמפלרי במשחק המחשב "Diablo III" מאת "Blizzard Entertainment". כמו כן, דיבב את השד פרסקוט ב-"Epic Mickey 2: The Power of Two" ובשני משחקים קודמים בסדרה.
לוחמה ביוון העתיקה
זבישה בידגושץ'
זבישה בידגושץ' (בפולנית: Zawisza Bydgoszcz) הוא מועדון כדורגל פולני המשחק בעיר בידגושץ'. המועדון נוסד בשנת 1946. המועדון משחק נכון לעונת 2015/2016 בליגה הפולנית השנייה.
היסטוריה.
המועדון נוסד ב 1946 ושיחק עד עונת 1989/1990 ברוב השנים בליגה השנייה בפולין. בעונת 1989/1990 עלה מהליגה השנייה בפולין לליגת העל הפולנית. המועדון שיחק בליגת העל במשך 5 שנים עד עונת 1993/1994 שבסופה ירד לליגה השנייה. בעונת 1990/1991 הגיע לחצי גמר הגביע הפולני והפסיד לקבוצת גאקאאס קטוביצה. בעונת 1991/1992 הגיע לרבע גמר הגביע הפולני והפסיד לקבוצת מיידז' לגניצה. בעונת 1993/1994 הגיע לשמינית גמר הגביע הפולני והפסיד לקבוצת זומביירקי ביטום.
הקבוצה שיחקה בליגה השנייה ובליגות נמוכות יותר במשך 19 שנה עד עונת 2012/2013 שבסופה הגיעה למקום הראשון בליגה השנייה ועלתה לליגת העל הפולנית. הקבוצה שיחקה בליגת העל הפולנית מעונת 2013/2014 ועד עונת 2014/2015. בעונת 2013/2014 זכתה בפעם הראשונה בגביע הפולני והעפילה בפעם הראשונה למפעלים האירופים במסגרת הליגה האירופית בעונת 2014/2015. בסיבוב המוקדמות השני הפסידה לקבוצת זולטה ורכם והודחה מהטורניר. בסוף עונת 2014/2015 ירדה לליגה הפולנית השנייה.
בוני הספירות
יוסף קיסרי
יוסף קיסרי (17 בדצמבר 1894 – 30 בדצמבר 1963) היה עורך דין שפעל בארץ ישראל בתקופת היישוב ולאחריה בתקופת מדינת ישראל ולאחר מכן כיהן כשגריר.
חייו.
יוסף קיסרי נולד ביפו בשנת 1894. אביו היה האגרונום נתן קייזרמן, פעיל ציבור נודע בתקופת היישוב, מנהל סניף בנק אנגלו-פלשתינה בחיפה וישב ראש ועד הקהילה בחיפה. אחיו היה אורי קיסרי, עיתונאי ואיש תרבות ישראלי, עורכו הראשון של "העולם הזה".
יוסף קיסרי היה בוגר המחזור השני של הגימנסיה הרצליה ולאחר מכן למד משפטים בז'נבה, ובשנת 1921 הוסמך לעורך דין. עסק בעיקר במשפטים פליליים והופיע כסנגור ביותר מ-50 משפטי רצח.
בשנת 1934 יצג קיסרי (קייזרמן - כשמו אז), לצדו של הוראס סמואל, הסניגור הראשי של הנאשמים, את אברהם סטבסקי במשפט רצח ארלוזורוב שנערך בבית המשפט לפשעים חמורים בירושלים.