כהן למדה בגימנסיה גן נחום בראשון לציון, ושירתה בצבא בלהקת חיל החינוך. בוגרת בית הספר "הדרך" למשחק. את קריירת המשחק שלה היא התחילה ב-2011 כשהיא שיחקה את "נויה" בסדרה הקומית "מה בכריש", והייתה לאחת מהדמויות הראשיות, לאחר שהעורכים והמלהקים של הסדרה (חנן סביון וגיא עמיר) לא מצאו שחקנית ראשית שתשחק את "נויה", ואת כהן פגשו רק יומיים לפני תחילת הצילומים.
החל משנת 2011 משחקת בתיאטרון קרוב בקברט הסאטירי "טרמפ" מאת ניקו ניתאי ושפי ישי.
במהלך השנים 2012–2014 שיחקה את "נינה בראון", אחת הדמויות הראשיות ב"גאליס", סדרת המשך ל"חולמים".
בנוסף לכך כהן שיחקה תפקיד אורח בסדרה "עספור", והייתה לאחת הנמתחות בסדרה "סתאאאם".
באוגוסט 2012 החלה להשתתף בהצגת הילדים "הרפתקאות נמו" בספארי ברמת גן.
בקיץ 2013 השתתפה ב"מופע של גאליס" בהיכל נוקיה.
בחנוכה 2014 הופיעה בהצגה "עמי ותמי - הרפתקה מתוקה" לצד אסף הרץ וניקול ראידמן בתפקיד תמי.
בשנת 2016 חזרה לשחק בפרק האחרון של העונה השביעית של "גאליס".
בשנים 2016–2018 שיחקה לצד מיה דגן ועמוס תמם במחזמר "מצחיקונת" בתיאטרון הקאמרי.
ב-2018 השתתפה בהצגה "שועלון מחפש חברים" בתיאטרון אורנה פורת. באותה שנה גילמה את דמותה של יעל בהצגה "ביוש" בתיאטרון חיפה.
The Gunner's Dream
Get Your Filthy Hands Off My Desert
ATP סינתאז
ATP סינתאז (ATP synthase) הוא חלבון הנמצא בממברנה הפנימית של המיטוכונדריה ותפקידו ליצור ATP.
קומפלקס חלבוני זה מורכב משני אזורים עיקריים:
אזור F1 מורכב משלוש תתי־יחידות של אלפא ובתא, אל תת-היחידה הראשונה נכנסים ADP + Pi, נוצרת מולקולת ATP שעוברת אל תת-היחידה השנייה ויוצאת דרך תת-היחידה השלישית. המעבר בין תת-היחידות מתרחש הודות למעבר הפרוטונים דרך החלבון F0, אשר גורם לסיבוב ובכך לשינוי קונפורמציה בחלק F1 של החלבון ולשחרור מולקולת ה־ATP. האנרגיה המושקעת התהליך משמשת להוצאת ה־ATP מהחלבון ולא על מנת ליצור את ה־ATP. יצירת ה־ATP לא דורשת השקעה של אנרגיה.
בסה"כ נדרשים 4 פרוטונים על מנת ליצור מולקולת ATP אחת: 3 פרוטונים כדי ליצור בפועל את ה ATP ועוד פרוטון כדי להעביר ADP + Pi אל תוך המטריקס.
אופן פעולת החלבון מזכיר מנוע, ובאמת בציר התנועה של השוטונים תאי זרע ישנו קומפלקס חלבונים שדומה במנגנון ל-ATP סינתאז.
על ידי חיקוי התהליך, יוצר המנוע הקטן בעולם .
שיווק השיקמה
שיווק השקמה
דאנקן גודהיו
דאנקן אלכסנדר גודהיו, חבר (באנגלית: Duncan Alexander Goodhew, MBE; נולד ב-27 במאי 1957) הוא שחיין בריטי בעבר, אלוף אולימפי (מוסקבה 1980) במשחה ל-100 מטר חזה. נוסף לכך, השתתף בנבחרת בריטניה בבובסלי (מזחלות) באליפות אירופה בשנת 1981.
ביוגרפיה.
גודהיו נולד במרילבון. הוא למד בפנימיות וינדלשהם שליד וושינגטון מערב סאסקס ובמילפילד שבסטריט, סאמרסט. בגיל 10 לאחר שנפל מעץ איבד באחת את כל שערות גופו. בשל האלופציה אוניברסליס (Alopecia universalis; היעדר מוחלט של שיער בכל חלקי הגוף) בה לקה, ראשו הקירח הפך לסימן היכר שלו. חוסר השיער בגופו נתן לו יתרון הידרודינמי כאשר שחה. הוא למד ושחה באוניברסיטה של מדינת צפון קרולינה בהדרכתו של דייוויד האלר.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים גודהיו במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.66 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:04.59 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות וקבע ב"זינוק שליחים" בסגנון החזה תוצאה של 1:03.79 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בינקפינג, שוודיה בשנת 1977 זכה גודהיו במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:51.05 דקות, אחרי מערב גרמניה (3:48.73 דקות) ומזרח גרמניה (3:49.42 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בשמחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.25 דקות ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר לחזה בתוצאה של 2:22.90 דקות.
מדליית ארד באליפות עולם.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדמונטון, קנדה בתחילת אוגוסט 1978 זכה גודהיו בשלוש מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.24 דקות, אחרי גרהם סמית' מקנדה (1:03.81 דקות), במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:21.92 דקות, שוב אחרי סמית' (2:20.86 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:50.22 דקות, אחרי קנדה (3:49.76 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, אז מערב גרמניה בסוף אוגוסט הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום רביעי הן במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.77 דקות והן במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.49 דקות.
אלוף אולימפי.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה גודהיו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.34 דקות, לפני ארסנס מיסקרובס מברית המועצות (1:03.82 דקות) ופיטר אוונס מאוסטרליה (1:03.96 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.71 דקות, אחרי אוסטרליה (3:45.70 דקות) וברית המועצות (3:45.92 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:20.92 דקות.
בשנת 1981 השתתף בנבחרת בריטניה באליפות אירופה בבובסלי.
אופרת הקבצנים
אופרת הקבצנים (באנגלית: The Beggar's Opera) היא אופרת בלדה בשלוש מערכות שנכתבה בשנת 1728 בידי ג'ון גיי עם מוזיקה של יוהאן כריסטוף פפוש. זהו אחד ממחזות "קו פרשת המים" ב"דרמות אוגוסטוס" (מחזות בריטים מתחילת המאה ה-18, המהווים קבוצת משנה של "ספרות אוגוסטוס" מאותה מאה). היא הדוגמה היחידה של ז'אנר אופרות-בלדה סאטיריות שנשארו פופולריות עד ימינו. אופרות-בלדה היו מחזות מוזיקליים סאטיריים שהשתמשו בחלק מהמוסכמות של אופרה, אך ללא רצ'יטטיב. מילים חדשות נכתבו ללחני בלדות פופולריות, אריות, מזמורי כנסייה ומנגינות עממיות של אותה תקופה.
בכורת "אופרת הקבצנים" עלתה בתיאטרון לינקולן בלונדון בינואר 1728 ורצה 62 הופעות רצופות, הריצה הארוכה ביותר בהיסטוריה של התיאטרון עד לאותו זמן. האופרה הפכה להצלחה הגדולה ביותר של ג'ון גיי והציגה מאז עוד פעמים רבות. ב-1920 חודשה בהצלחה מדהימה של 1,463 הופעות בתיאטרון ליריק בהאמרסמית בלונדון, שהיה אחד מהריצות הארוכות ביותר בהיסטוריה של התיאטרון המוזיקלי באותה העת.
המופע לעג לאופרה האיטלקית, שהפכה לפופולרית בלונדון. במקום מוזיקה ונושאים של אופרה גדולה, מופע זה השתמש בלחנים ודמויות רגילות ומוכרות. חלק מהשירים היו של מלחיני אופרה כמו הנדל, אך נעשה שימוש רק בקטעים הפופולריים, כשהקהל יכול היה לזמזם יחד עם המנגינות ולהזדהות עם הדמויות.
זוהי סאטירה על הפוליטיקה, על העוני וחוסר הצדק בחברה, תוך התמקדות בנושא של שחיתות בכל הרמות החברתיות. השחקנית לוויניה פנטון הפכה בזכות האופרה לכוכבת בן לילה. תמונותיה היו מבוקשות, וכתבים פורסמו רבות אודותיה.
בשנת 1928 הפכו המחזאי ברטולט ברכט והמלחין קורט וייל את האופרה למחזה המוזיקלי "אופרה בגרוש", שהיה צמוד לעלילה ולדמויות המקוריות, אך עם מילים חדשות ובעיקר מוזיקה חדשה.
עלילה.
פיצ'ם, סוחר ברכוש גנוב ולוכד גנבים, מצדיק את מעשיו. כשאשתו שומעת שבעלה נכנס לרשימה השחורה של הגנבים, היא מייחסת זאת לאחד מהם, בוב בוטי. פיצ'ם מגלה כי בתם פולי התחתנה בחשאי עם מקהית', שודד דרכים מפורסם, שהוא הלקוח העיקרי שלו. הוא עצוב לגלות שכבר לא יוכל להשתמש בפולי בעסק שלו, ושואל את אשתו איך פולי תתמודד עם בעל שמתעסק "במשחקים, שתייה וזנות." הם מסכמים כי ניתן להפיק תועלת רק אם הבעל ייהרג עבור כספו, ועוזבים כדי לבצע את השליחות הזו. בינתיים, פולי מסתירה את מקהית'.
מקהית' הולך לבית מרזח, שם הוא מקיף את עצמו בנשים מפוקפקות, שלמרות מעמדן, מתחרות בהצגת נימוסי סלון מושלמים, אם כי נושא השיחה שלהן היא הצלחתן בכייסות וגנבה מחנויות. הוא מגלה מאוחר מדי, כי לשתיים מהן יש חוזה עם פיצ'ים על מנת ללכוד אותו, והופך לאסיר בכלא ניוגייט. הכלא מנוהל על ידי מקורבו של פיצ'ים, הסוהר המושחת ג'ילר לוקיט. בתו של ג'ילר, לוסי, מנצלת את ההזדמנות כדי לגעור במקהית' על שהסכים להתחתן איתה ולאחר מכן הפר את הבטחתו, ואומרת לו שהיא תתענג לראות אותו מתענה. מקהית' מפייס אותה, אבל פולי מגיעה ומזהה אותו כבעלה. הוא מכחיש ואומר ללוסי שפולי מטורפת, ולוסי עוזרת לו להימלט בעזרת גנבת המפתחות של אביה. אביה הסוהר לומד על הבטחתו של מקהית' להתחתן איתה ודואג שמא חתנו לעתיד ייתפס וייתלה, ואז הונו האישי עלול להיות חשוף לתביעות של פיצ'ים. לוקיט ופיצ'ם מגלים את מקום מחבואו של מקהית' ומחליטים לפצל ביניהם את הונו.
בינתיים, פולי מבקרת את לוסי כדי לנסות להגיע להסכם, אבל לוסי מנסה להרעיל אותה. פולי מתחמקת בקושי מהמשקה המורעל, ושתי הבנות מגלות כי מקהית' כבר לכד ברשתו את הגברת השיכורה דיאנה טרפס. הן מתחננות בפני אבותיהן על חייו של מקהית'. עם זאת, מקהית' מגלה כי עוד ארבע נשים בהריון תובעות אותו על היותן נשואות לו. הוא מצהיר שהוא מוכן לתלייה. הקריין (הקבצן) מציין כי למרות שמבחינה מוסרית צריך לתלות את מקהית' ואת הנבלים האחרים, הקהל דורש סוף טוב, וכך מקהית' זוכה לחנינה וכולם מוזמנים לריקוד החתונה, כדי לחגוג את נישואיו לפולי.
ניתוח.
הרעיון המקורי של האופרה הגיע מהסאטיריקן ג'ונתן סוויפט, ששאל את המשורר אלכסנדר פופ במכתבו מ-1716 "...מה אתה חושב על היחסים בין הגנבים והזונות בכלא ניוגייט?" חברם, ג'ון גיי, החליט שזה יהיה רעיון לאופרה סאטירית.