בעונת המשיך הייוורד את התקדמותו האישית ורשם לאורך העונה 14.1 נקודות. לקראת העונה הבאה, עונת תמו חוזיהם של שני כוכביה של יוטה, פול מילסאפ ואל ג'פרסון, שעזבו את הקבוצה. יוטה, שהייתה לאחת הקבוצות החלשות בליגה, נתנה את המושכות בידיו של הייוורד, שרשם 16.2 נקודות, 5.2 ריבאונדים ו-5.1 אסיסטים לאורך העונה ורשם גם שיא קריירה של 37 נקודות מול אוקלהומה סיטי ת'אנדר. בסיום העונה הפך הייוורד ל. הוא חתם על חוזה בשארלוט הורנטס תמורת 63 מיליון דולר לארבע שנים, חוזה שהחליטה יוטה להשוות ולשמור עליו בקבוצה.
הייוורד וקבוצת הג'אז המשיכו להשתפר במהלך העונות הבאות, כשרודי גובר מתפתח לאחד מהסנטרים הטובים בליגה, רודני הוד מראה פוטנציאל גדול והתרומה של שלווין מאק ושל ראול נטו מתפקיד הרכז לא רעה יחסית לקושי של הקבוצה בעמדה זאת מאז עזיבת דרון ויליאמס. כל זה מוביל לכך שבעונת 2015/2016 הקבוצה החמיצה את הפלייאוף בניצחון אחד (אחרי שהפסידה במשחק האחרון של העונה מול קובי בראיינט במשחקו האחרון בקריירה שבו יוטה לא הצליחה לעצור אותו).
עונת 2016/2017 הייתה עונת הפריצה של הייוורד והג'אז, כשהוא עובר את רף עשרים הנקודות בממוצע, נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA ומוביל את הג'אז למקום החמישי במערב ולסיבוב השני בפלייאוף, בו הפסידו לגולדן סטייט החזקה (שהמשיכה כל הדרך לאליפות רביעית בתולדותיה) בארבעה משחקים.
בוסטון סלטיקס (2017–2020).
בעונת חתם הייוורד על חוזה בקבוצת בוסטון סלטיקס. ברבע הראשון במשחק הבכורה שלו בבוסטון, שבר הייוורד את השוקית, פציעה שהשביתה אותו משאר העונה. בעונה העוקבת חזר לכשירות מלאה, אולם הציג יכולת מאכזבת עם ממוצע של 11.5 נקודות בממוצע למשחק, כשחקן ספסל.
בעונת הציג שיפור משמעותי, ותרם 17.5 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים בממוצע למשחק, כשחקן חמישייה קבוע. במשחק הראשון של פלייאוף 2020 סבל הייוורד מנקע בקרסולו, בגינו נאלץ להחמיץ את המשך אותה סדרה, וכן את כל סדרת חצי גמר המזרח. ב-19 בספטמבר 2020 חזר מפציעתו, לקראת משחקה השלישי של בוסטון מול מיאמי היט בגמר המזרח; בארבעת משחקיו בסדרה הציג יכולת חלשה, עם 10.5 נקודות בממוצע למשחק, וקבוצתו הפסידה בתוצאה 2–4.
שארלוט הורנטס (2020–הווה).
בנובמבר 2020 סיכם הייוורד על חוזה ל-4 עונות בסך כ-120 מיליון דולר בשארלוט הורנטס, והועבר אליה במסגרת עסקת "העברה והחתמה" (Sign and Trade).
בלסם
ברוך מרגנית
ברוך מרגנית הוא רופא ומנהל ישראלי. שירת כקצין רפואה בצה"ל, פיקד על היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) של חיל האוויר ושימש מפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף. בעל עיטור המופת על פועלו במלחמת לבנון הראשונה.
קריירה.
מרגנית סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב, הוא מוסמך בבריאות הציבור (MPH) מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס והשלים בה גם את לימודי הפוסט-דוקטורט בניהול ומדיניות הבריאות. התמחה בשירותי רפואת חירום, טיפול בטראומה והערכות רפואית לקראת אסונות.
במהלך מבצע שלום הגליל שירת כרופא בסיירת מטכ"ל עמה לחם בגזרה המזרחית של לבנון ובהמשך בגזרת העיר ביירות. במהלך הקרבות בעיר חילץ פצועים תחת אש ותצפית אויב. על פועלו עוטר בעיטור המופת. בהמשך שירותו הצבאי פיקד על היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669) של חיל האוויר, הקים את ענף רפואת חירום במפקדת קצין רפואה ראשי וכיהן כמפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף.
לאחר שחרורו מצה"ל שימש בתפקידי ניהול במגוון חברות הזנק בתחומי הביומד העוסקות בתחומי המכשור הרפואי, המידע הרפואי, הנדסה רפואית, בין השאר בחברות Medisys, הפטו, ויטל-פלואו, קריטיסנס, דימות אופטי ו-NeatStich.
מכהן כראש אגף טכנולוגיות ומיחשוב, באסותא מרכזים רפואיים. היה חבר בוועדה לבחינת דרכי ההפעלה והשליטה למענה ראשוני לשירותי עזרה ראשונה טרום בית חולים במערך שירותי הרפואה הדחופה.
צרי
רצח מרטין לותר קינג
רצח מרטין לותר קינג (באנגלית: Assassination of Martin Luther King) היה אירוע משמעותי בתנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, שאירע ב-4 באפריל 1968. ד"ר מרטין לותר קינג הבן היה כומר בפטיסטי אפרו-אמריקני, פעיל זכויות האדם של שחורים בארצות הברית וזוכה פרס נובל לשלום.
מהלך האירועים.
ב-29 במרץ 1968 יצא קינג לעיר ממפיס שבמדינת טנסי להצטרף למחאת פועלי תברואה אפרו-אמריקאים בעיר ששבתו מ-12 במרץ במטרה לשפר את תנאי העסקתם ולהשוותם לפועלי תברואה לבנים. הוא התאכסן בחדר 306 במוטל לוריין. ביום 3 באפריל נשא קינג נאום הייתי על פסגת ההר בכנסיית מסון טמפל של הקהילה הפנטקוסטית האפרו אמריקאית. בנאום שבראייה לאחור נראה נבואי הוא אמר:
בנאום זה אמר קינג:
ביום 4 באפריל בשעה 18:01 נורה מרטין לותר קינג בעת שעמד על מרפסת הקומה השנייה של המוטל. הכדור פגע בו בלחי הימנית שבר את הלסת ונע בגופו עד שנעצר בכתפו. חברו של קינג למאבק, אברנטי, היה בחדר בעת האירוע, שמע את הירייה וכאשר יצא מהחדר מצא את קינג שוכב על הרצפה מתבוסס בדמו. ההתנקשות יצרה מהומה רבתי במלון, לוריין ביילי, אשתו של בעל המלון, יצאה במרוצה לחצר, ראתה את גופתו של קינג, התמוטטה ומתה מהתקף לב. קינג נלקח לבית החולים סנט ג'וזף שם נקבע מותו בשעה 19:05.
מעבר לכביש, ממול למוטל לוריין ובסמוך לבית הארחה בו שהה הרוצח, עמדה תחנת כיבוי אש ובה הוצבו שוטרים שעקבו אחרי מעשיו של מרטין לותר קינג. לאחר השמע הירייה ועם הפגיעה יצאו השוטרים למקום האירוע והיו הראשונים להעניק עזרה ראשונה לקינג שגסס מפצעיו.
חקירה, מעצר ומשפטו של הרוצח.
חקירת ה-FBI איתרה עדי ראייה לאירוע בבית הארחה ולאחר מכן את כלי הנשק ששימש את הרוצח, החוקרים הצליחו לבסוף לזהות את החשוד ברצח: אסיר נמלט בשם ג'יימס ארל ריי שנעצר ב-8 ביוני 1968, בנמל התעופה לונדון הית'רו שבלונדון כשניסה לעזוב את הממלכה המאוחדת עם דרכון קנדי מזויף על שם רמון ג'ורג' סנייד. ריי הוסגר במהירות למדינת טנסי והואשם ברצח מרטין לותר קינג. הוא הודה ברצח ב-10 במרץ 1969 (על אף שהכחיש את ההודאה לאחר שלושה ימים), משהועמד למשפט הודה ריי כי הוא הרוצח, בעצת בא כוחו. ההודאה הצילה את ריי מגזר דין מוות ונגזרו עליו 100 שנות מאסר. מאז החליף ריי מספר עורכי דין במאמץ לבטל את הרשעתו, במהלך הזמן מסר ריי מספר גרסאות מעורפלות בנוגע לחלקו ברצח, הוא טען כי הוא לא ירה במרטין לותר קינג והוסיף כי הוא היה מעורב ברצח באופן לא ישיר, לטענתו בראש הקנוניה עמד אדם ששמו "ראול".
תאוריית קשר.
מעשה הרצח וסימני השאלה שנותרו - לכאורה - סביב נסיבותיו ובעיקר העוינות של ממשלת ארצות הברית וסוכנויות פדרליות שניהלו מערכה עיקשת כנגד מרטין לותר קינג הביאו להתפתחות תאוריית קשר שעיקרה הטענה כי ריי היה שותף זוטר במזימה לרצוח את מרטין לותר קינג שבראשה עומדים אלמונים או גופים ממשלתיים.
בשנת 1977 נפגש דקסטר סקוט קינג, בנו של מרטין לותר קינג, עם ריי ולאחר מכן הביע תמיכה פומבית בדרישתו של ריי למשפט חוזר. שנתיים לאחר מכן תבעה קורטה סקוט קינג את ללויד ג'וארס בבית משפט אזרחי, על חלקו לכאורה ברצח מרטין לותר קינג, על פי דברי ג'וארס הוא קיבל 100,000 דולר על מנת לתכנן ולהוציא לפועל את רציחתו של קינג. חבר המושבעים מצא את ג'וארס ו"קונספירטורים אלמונים" וכן "סוכנויות ממשלתיות" כאשמים במזימה לרצוח את קינג. בשנת 2000 ניהל משרד המשפטים של ארצות הברית חקירה על טענותיו וחלקו של ג'וארס ברצח אך לא נמצאו ראיות התומכות בטענות תאוריית קשר.
בספטמבר 1976 מינה בית הנבחרים האמריקני, ועדה לחקירת מותם של קנדי וקינג בראשות חבר הקונגרס לואיס סטוקס מאוהיו, הוועדה כללה שמונה חברי בית הנבחרים. וחולקה לשתי תת-ועדות. האחת חקרה את רצח קנדי והשנייה את רציחתו של מרטין לותר קינג. דו"ח ממצאי הוועדה פורסם ב-29 במרץ 1979. באשר למרטין לותר קינג, הסיקה הוועדה כי רציחתו הייתה מיריה אחת מרובהו של ג'יימס ארל ריי, ושקיימת "אפשרות" שהרצח היה כתוצאה מקשר פלילי, על אף שאף סוכנות של הממשלה של ארצות הברית אינה מעורבת בקשר זה.
התגובות לרצח.
עם הוודע דבר הרצח עברו ציבור האמריקאי בכלל, הקהילה האפרו אמריקאית וארגוני המחאה זעזוע של ממש. חבריו של מרטין לותר קינג ניסו להכיל את האירוע ובה בעת לשלוט באירועים שהחלו לצאת מכלל שליטה. בנאום פומבי אמר ג'יימס פרמר ממקורביו של קינג:
מאידך הציג סטוקלי קרמייקל גישה מיליטנטית יותר:
הפוליטיקאי ויריב לשעבר רוברט קנדי שהיה במהלך מסע בחירות לראשות המפלגה הדמוקרטית נשא נאום מיוחד באינדיאנפוליס מול קהל נסער, נאומו שנחשב לאחד החשובים בהיסטוריה האמריקאית השפיע על הלך הרוחות בעיר שלא סבלה מאלימות בעקבות הרצח:
התגובה הראשונית לרצח הייתה התפרצות ספונטנית של אלימות בערים מרכזיות בארצות הברית, המהומות החלו עוד ביום הרצח ונמשכו בחלק מהמקומות יותר משבוע והקיפו לא פחות מ-110 ערים.
לוויה.
נשיא ארצות הברית לינדון ג'ונסון הכריז על יום ה-7 באפריל כיום אבל לאומי, ויומיים לאחר מכן, ביום 9 באפריל נערכה הלוויה בעיר אטלנטה, תחילה בטקס מצומצם ובו נכחו 1,300 מוזמנים, בטקס הושמע נאומו של מרטין לותר קינג "Drum Major" שנישא על ידו ביום 4 בפברואר 1968 ובו הוא ביקש שבהלווייתו לא יזכירו את תאריו והכיבודים להם זכה וביקש כי יזכירו כי הוא "האכיל את הרעבים, הלביש את הערומים, היה צודק בשאלת המלחמה אהב ושירת את האנושות". הטקס הסתיים כאשר הזמרת מהליה ג'קסון שרה את השיר קח את ידי, אלי היקר (אנגלית: Take My Hand, Precious Lord).