עבדאללה רימאוי נולד בשנת 1920 בבית רימה שליד רמאללה בארץ ישראל המנדטורית. הוא למד מתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטה האמריקנית בביירות ולאחר מכן לימד בשכם. בתום מלחמת העצמאות קרא בגלוי כנגד הסכמי שביתת הנשק בין ישראל לירדן ובעקבות זאת הושם במעצר לתקופת מה. לאחר מכן פעל לחזק את מפלגת הבעת', אף שפעילותה נאסרה בממלכה באותה תקופה. בשנת 1950 נבחר לראשונה לפרלמנט של ירדן כנציג עצמאי מהגדה המערבית.
בבחירות באוקטובר 1956 מפלגת הבעת' הירדנית זכתה ב-2 מנדטים. מנהיג המפלגה הלאומית הסוציאליסטית סולימאן א-נאבולסי צירף את הבעת' לקואליציה, ורימאוי מונה לשר בלי תיק במשרד החוץ הירדני (א-נאבולסי שימש כשר החוץ באופן רשמי). רימאוי נודע כאחד ממתנגדי המשטר החריפים בירדן וקרא בגלוי לאיחודה הפוליטי עם סוריה בשם האחדות הלאומית הערבית. דיווחים אחדים טוענים כי רימאוי היה נוסע בשעות הלילה לדמשק וחוזר עם מזוודות מלאות מזומנים לצורך חלוקת שוחד. בזמן כהונתו רימאוי הנהיג מדיניות אנטי-מערבית, כאשר הוא שואף להתקרב לגוש הקומוניסטי ולקבוצת המדינות הבלתי-מזדהות. בינואר 1957 חיזק את הקשרים עם מדינות ערב, ובמרץ ביטל את ההסכם האנגלו-ירדני משנת 1948.
באפריל 1957 רימאוי היה מהפוליטיקאים שהובילו את כינון הקשרים עם ברית המועצות ועם סין. אירוע זה, וההסלמה שבעקבותיו, הובילו לניסיון ההפיכה נגד חוסיין בהמשך אותו חודש. המלך דרש שלא לכונן קשרים עם הסובייטים וא-נאבולסי סירב. המלך דרש את התפטרות הממשלה, שנענתה לכך מתוך האמונה בכוחה הפוליטי. ב-13 באפריל, בשיתוף שיזם רימאוי עם מפקד הלגיון הירדני עלי אבו נוואר, בוצע ניסיון הפיכה כנגד חוסיין בבסיס זרקא שמצפון לבירה עמאן. הניסיון נכשל בגלל חוסר אחידות בשורות הצבא. בסופו של הקשר הושבה ממשלה שמרנית על חשבון א-נאבולסי והרמטכ"ל הודח. רימאווי הוגלה לדמשק, וביולי נפתח משפטו (שלא בפניו) ביחד עם 20 קצינים אחרים בעוון תכנון התנקשות במלך.
מדמשק המשיך רימאוי לפעול ביחד עם הרמטכ"ל לשעבר עלי אבו נוואר כנגד המשטר בירדן. בשנת 1959 עמדו השניים מאחורי ניסיון התנקשות במלך חוסיין שכשל, ובעקבותיו נידונו פעם נוספת שלא בפניהם לתקופות מאסר. באוגוסט 1960 הצליחו להתנקש בחייו של ראש ממשלת ירדן היזאע אל-מג'אלי במשרדו שבעמאן. בשנת 1971 קיבל חנינה מהמלך חוסיין והורשה לשוב לירדן.
עבדאללה רימאווי
למות על הסט
למות על הסט (באנגלית: Dead Set) היא סדרת דרמה-אימה בריטית סאטירית שנוצרה על ידי המפיק צ'ארלי ברוקר, יוצר הסדרה מראה שחורה. הסדרה הייתה מועמדת לפרס באפט"א ל"סדרת הדרמה הטובה ביותר".
עלילה.
הסדרה מתרחשת בעיקר בסט של תוכנית מציאות בדיונית של האח הגדול, כאשר רוב העולם הושמד על ידי זומבים, כך שקירות בית האח הגדול הפכו למחסה הטוב ביותר מהסכנות האורבות בחוץ.
במהלך הסדרה השתתפו להופעות אורח מספר מתמודדים מסדרת האח הגדול הבריטית.
הפקה.
הצילומים בבית האח הגדול בסדרה התרחשו ב-"Virginia Water" אשר במחוז סארי, במבנה שבעבר שימש כבסיס צבאי. אתר צילום זה שימש לצילום סדרות בריטיות נוספות כגון: "Holby Blue ", "בראשית" ו-"Echo Beach". צילום התוכנית היה בקיץ של שנת 2008, ושודר במקביל לעונה ה-9 של סדרת האח הגדול הבריטית, אשר שודרה באותו ערוץ. אחת ההדחות באותה עונה (ההדחה של בלינדה) צולמה ושודרה בסדרה על ידי המפיקים, כולל צילומים של הקהל הרב. בשידור הצילומים התגלה שעקב טעות, צולם ושודר הלוגו של העונה ה-9 של האח הגדול ולא הלוגו של דד סט.
דאווינה מקאל, אחת השחקניות בסדרה והמנחה של האח הגדול הבריטי בין השנים 2010-2000, מספרת שצורת הריצה שלה כשגילמה זומבית, לקוחה מהרובוט T-1000 מהסרט , ושבגלל התנגשותה בדלת בחלק מהסצינות, בגופה נשארו חבורות עד ליום המחרת. מאחר שהוגבלה ליום צילומים אחד, בחלק מהצילומים הוחלפה דמותה בבובה.
צוות ההפקה נתקל בקשיים רבים בגלל בעיות בתקציב, חלק מהשחקנים נאלצו להתלבש מחדש ולגלם מספר זומבים שונים בגלל שמחיר עדשות המגע של הזומבים היו יקרים, ורבים מהשחקנים שגילמו זומבים התנדבו לשחק בסדרה לאחר שצ'ארלי ברוקר פרסם בקשה לחברי הפייסבוק שלו.
בשנת 2020 יצאה סידרה ברזילאית בשם "Reality Z" ברשת נטפליקס, המבוססת על הסדרה הבריטית.
שבחים וביקורות.
למות על הסט זכתה לשבחים מאת המבקרים והקהל, ואף הייתה מועמדת פרס באפט"א ל"סדרת הדרמה הטובה ביותר", אך הפסידה לסדרה של ה-BBC, "Criminal Justice".
סיימון פג, תסריטאי וכוכב סרט הזומבים מת על המתים, אמר בראיון על הסדרה לגארדיאן שמצד אחד הוא משבח את הסדרה, אך מצד אחר הוא נדהם מכך שהמפיקים בחרו לוותר על הליכת הזומבים האיטית שהייתה נהוגה עד עכשיו בסרטים של ג'ורג' רומרו (ליל המתים החיים), ולעבור לזומבים מהירים יותר כמו בסרט 28 יום אחרי והרימייק של הסרט שחר המתים. דבר זה, כך הגיב ברוקר על הדברים, התרחש מפני מספר סיבות, גם בגלל שיקולי תקציב, גם מכורח העלילה, בכך שמגפת הזומבים שיתקה את כל המדינה במהירות כה גדולה שצוות ההפקה של האח הגדול לא הספיק לפנות את הדיירים. בנוסף, ציין ברוקר, שזהו אינו תקדים, ואף בשני סרטים של רומרו הזומבים התנהגו בצורה שונה מהמקובל ואף נראו שני ילדים זומבים רצים בסרט שחר המתים.
גלאב פאשא
עצבניות אש
עצבניות אש (באנגלית: The Heat) הוא סרט קומדיה-משטרה אמריקאי משנת 2013, שנכתב על ידי קייטי דיפולד ובוים על ידי פול פייג. העלילה מתמקדת בסנדרה בולוק בתפקיד סוכנת ה-FBI שרה אשבורן ומליסה מקארתי בתפקיד הבלשית שאנון מולינס, החייבות לתפוס מאפיונר מבוקש. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ובקנדה ב-28 ביוני 2013, בשתי המדינות הסרט זכה להצלחה ביקורתית ומסחרית.
עלילה.
סוכנת מיוחדת שרה אשבורן (סנדרה בולוק) היא חוקרת מיומנת מאוד ויעילה מטעם ה-FBI, אבל היא זוכה ליחס לא טוב מצד עמיתיה לעבודה בגלל היהירות שלה והיחס המתנשא שהיא מפגינה. הייל (דמיאן ביצ'יר), הבוס של אשבורן במשרד ה-FBI בשטח התיחום של ניו יורק, מקודם בתפקידו ושולח אותה לבוסטון כדי למצוא ברון סמים בשם סימון לרקין. הייל מבטיח לאשבורן שתקודם לתפקידו אם תוכל לפתור את המקרה תוך כדי הצגת יכולת של שיתוף פעולה עם אחרים. בבוסטון, היא עובדת בשותפות עם שאנון מולינס (מליסה מקארתי), קצינת משטרה מיומנת ומרדנית ממשטרת בוסטון. הפילוסופיה של "עבודה לפי הספר" של אשבורן מתנגשת עם הסגנון האלים והמחוספס של מולינס בעבודתן יחד. מולינס מגלה את פרטי המקרה על סימון לרקין על ידי גנבת מסמכים מאשבורן ומתעקשת לעזור לה. אשבורן מסכימה בחוסר רצון, ומבינה כי היא צריכה את הידע הרב של מולינס על האזור.
אשבורן ומולינס עוקבות אחר בעלים של מועדון לילה ומגלות את המקום בהצלחה בעקבות באג בטלפון הסלולרי שלו שמוביל אותן למיקומו. כאשר הן עוזבות את המועדון, הן מתמודדות מול שני סוכני היחידה ללוחמה בסמים, קרייג ואדם, שעובדים על התיק על לרקין במשך כמה חודשים וחוששים כי התיק שלהם יהיה בסכנה בעקבות התערבותן וכניסתן למועדון. לאחר שראתה מולינס את אחיה, ג'ייסון, בתוך המסחרית של שני הסוכנים, אשבורן מגלה כי הוא שוחרר לאחרונה מהכלא לאחר שהוכנס לשם על ידי מולינס עצמה, והוא עשוי להיות קשור לארגונו של לרקין. אשבורן משכנעת את מולינס ללכת לבית הוריה כדי לקבל מג'ייסון מידע על לרקין. בהגעתם לבית, מתברר כי ההורים של מולינס ושני אחיה האחרים עדיין נוטרים טינה עמוקה למולינס על כך שהייתה מוערבת במאסרו של ג'ייסון. ג'ייסון, שאין לו טינה כלפי אחותו, מוסר לה מידע על גופה של סוחר סמים שנרצח והוחבא בתוך רכב נטוש. בנתיחה שלאחר המוות של הגופה, מתגלים כימיקלים בנעליו של הקורבן, שמובילים את אשבורן ואת מולינס למפעל צבעים נטוש, ששם הן עדות לסוחר סמים שנרצח על ידי חבר בארגון של לרקין ששמו ג'וליאן. השתיים עוצרות את ג'וליאן ומנסות להוציא ממנו מידע בנוגע ללרקין, אולם הן אינן מסוגלות לחלץ כל מידע מהותי וחשוב בנוגע למקום הימצאו או לפועלו של לרקין.
קבלה והכנסות.
ביקורות.
הסרט זכה לביקורות מעורבות ולביקורות חיוביות. האתר "Rotten Tomatoes" נתן לסרט ציון של 65 אחוז בהתבסס על 157 ביקורות. האתר "Metacritic" נתן לסרט ציון של 60 מתוך 100 בהתבסס על 37 ביקורות. רוב הביקורות צינו לטובה את הכימיה בין שתי השחקניות הראשיות סנדרה בולוק ומליסה מקארתי.
הכנסות.
בסוף השבוע הראשון לצאתו הסרט גרף כ-39,115,043 דולר. נכון ל-17 באוקטובר, הוא הכניס כ-159,325,998 בארצות בלבד ו-68,849,672 ברחבי העולם. הסרט נחל הצלחה כלכלית עצומה והוא אף היה לסרט הקומדיה הרווחי ביותר לשנת 2013 עד צאתו של הסרט "אנחנו המילרים".
יחסי גאנה–ישראל
בין מדינת ישראל ורפובליקת גאנה קיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים נכון לשנת 2021, וכן שיתוף פעולה בנושאים שונים, בעיקר בתחומי המסחר והחקלאות.
היסטוריה.
היחסים בין ישראל וגאנה החלו בתחילת שנות ה-50, זמן קצר לאחר הקמתה של מדינת ישראל, כאשר לאורך מחציתו השנייה של העשור ישראל הפעילה מספר פרויקטים בגאנה, במימון חלקי מטעם ממשלת ישראל, וכן סייעה בהקמתו של צי ימי משותף לישראל ולגאנה, אשר כ-40% ממנו היו תחת שליטתה של חברת "צים", דאז חברה ממשלתית בבעלות מדינת ישראל. בנוסף, ישראל סייעה בהקמת אקדמיה למקצועות הסחר הימי בגאנה.
בשנת 1957, שווי הייצוא של סחורה ישראלית לגאנה עמד על סך של כ-135,000 דולר אמריקאי.באותה השנה חברת תה"ל (תכנון המים לישראל בע"מ) סייעה בפיתוח תשתיות המים בגאנה. באותה השנה גם פעלה חברת סולל בונה, בשיתוף ממשלת גאנה, להקמת חברת הבנייה הלאומית של גאנה (GNCC).