השפעתו של טן על התרבות האינטלקטואלית והספרות הצרפתית הייתה משמעותית, כשבין היתר הייתה לו מערכת יחסים מיוחדת עם אמיל זולא. כפי שאומר המבקר פיליפ ווקר על זולה, "בעמוד אחר עמוד, כולל רבים מהכתבים הזכורים ביותר שלו, מוצג לנו מה שמסתכם במימזיס של משחק הגומלין בין תחושה לדמיון אשר טן למד בהרחבה ומתוכו, הוא האמין, מגיח עולם הנפש." גם פול בורז'ה וגי דה מופאסאן הושפעו מאוד מטן.
הפילוסוף הספרדי, מיגל דה אונאמונו, היה מוקסם הן מזולה והן מטן בשלב מוקדם (אף על פי שבסופו של דבר הוא הגיע למסקנה שהשפעתו של טן על הספרות הייתה שלילית).
פרידריך ניטשה התייחס אליו בספרו "מעבר לטוב ולרוע" כבן דמותו של הגל בצרפת וכ"ראש וראשון של ההיסטוריונים החיים". בחיברו "מה משמעם של אידיאלים אסקטיים?" המופיע ב"לגנאלוגיה של המוסר" ניטשה תיאר את טן כהיסטוריון העשוי ללא חת והשווה אותו ללאופולד פון רנקה.
טן היה גם מושא עבודת הדוקטורט של שטפן צווייג, "הפילוסופיה של היפוליט טן".
פיוטר קרופוטקין תיאר את טן כמי שהבין באמת את המהפכה הצרפתית, משום שהוא "חקר את התנועות שקדמו למהפכה של 14 ביולי", או כפי שציטט את טן עצמו, "אני יודע על שלוש מאות התפרצויות לפני 14 ביולי".
עדי ברשדסקי
עדי ברשדסקי (יורקוביץ) (נולדה ב-16 במרץ 1957, בתל אביב) היא מנהלת ישראלית בתחום ההיי-טק. הייתה הקצינה הראשונה בחיל האוויר בדרגת אלוף-משנה והישראלית הראשונה שכיהנה בתפקידי הנספח הצבאי ונציג משרד הביטחון בחוץ לארץ.
לאחר סיום תפקידיה בצה"ל עסקה בפיתוח עסקי ובשיווק בינלאומי בחברות הייטק ביטחוניות ובקידום טכנולוגיות. עבדה בחטיבת TSG של נס טכנולוגיות ובאמפרסט מערכות. היא דירקטורית בחברות ממשלתיות, חברות ציבוריות ואחרות.
משפחה והשכלה.
יורקוביץ נולדה ב-1957 בתל אביב. הוריה הם סיומה (שלמה) יורקוביץ, ניצול השואה ממולדובה (של היום) ואמה שרה יורקוביץ, צברית. היא גדלה בקריית אונו. כנערה הייתה חברה בנוער העובד והלומד, ניגנה בפסנתר, רקדה בלט קלאסי והייתה חברה בלהקת מחול ייצוגית "פעמי אביב".
בשנת 1975 התגייסה לחיל האוויר וסיימה קורס חוקרי מודיעין אוויר כמש"קית מודיעין. במהלך השירות הסדיר הכירה את בעלה צביקה ברשדסקי, והם נישאו בשנת 1977. צביקה הוא פקח טיסה ברשות שדות התעופה. לזוג שלושה ילדים.
השכלה.
בשנת 1988 סיימה את לימודיה לתואר בוגר במדעי המדינה וסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1994 סיימה את לימודיה לתואר מוסמך בהתנהגות ארגונית במסלול עם תזה, בהצטיינות, באוניברסיטת בר-אילן. נושא התזה, בניית מודל לניבוי הצלחה בארגון.
שירות בצה"ל.
ברשדסקי שירתה בצה"ל עשרים ושמונה שנים, משנת 1975 ועד 2003, בחיל האוויר.
בראשית דרכה בחיל, שרתה כמש"קית מודיעין אוויר בשארם א-שייח'. תפקידיה האחרונים היו מפקדת טייסת מנהלה בבסיס רמון ומפקדת טייסת מנהלה בבסיס פלמחים.
בשנת 1996 הוענקה לברשדסקי דרגת אלוף-משנה, כראש מחלקת תכנון ומקורות כוח אדם בחיל האוויר, והיא הייתה הקצינה הראשונה בחיל בדרגה זו. יזמה שילוב נשים בכל התפקידים בחיל, ביניהם לוחמות הגנה אווירית (בשנות ה-20 של המאה ה-21, 50% מלוחמי הגנה אווירית הן נשים ו-30% מהקצינים הלוחמים הן נשים), קצינות בקרה, מפעילות כלים מאוישים מרחוק ואיוש נשים בכל מקצועות הטכניים, כולל חימוש ומכונאיות מוטסות.
ברשדסקי יזמה עם אמיר השכל ראש להק כוח האדם בחיל האוויר, את מבצע "עדים במדים", בו משלחות של צה"ל ומשטרת ישראל מגיעות לפולין ולארצות נוספות, בעקבות אירועי השואה, במקביל ל"מצעד החיים". שותף ליוזמה היה גם אלעזר שטרן, שהיה קצין חינוך ראשי.
כנספח צה"ל ונציגת משרד הביטחון בפולין ומזרח אירופה.
בחודש אוגוסט 2000 מונתה לראש נציגות משרד הביטחון ונספח צה"ל בפולין, צ'כיה, סלובקיה והונגריה, והייתה האישה הראשונה בישראל שמונתה לתפקידים אלה, והאישה היחידה בקרב הנספחים הזרים בפולין.
בתקופת כהונתה סייעה לתעשיות הביטחוניות לקדם את הייצוא מישראל למדינות האמנה, ובכלל זה סייעה לחברת רפא"ל במכירת טילים נגד טנקים למשרד ההגנה הפולני.
בשנת 2003, לקראת סיום תפקידה כנספח צה"ל ונציגת משרד הביטחון בפולין ומרכז אירופה, תכננה וארגנה את מטס חיל האוויר מעל אושוויץ שהתקיים באותה שנה, במקביל לביקור משלחת צה"ל עדים במדים באושוויץ.
באוגוסט 2003 סיימה את תפקידה בפולין ולא הייתה נוכחת באירוע המטס, שהתקיים בספטמבר 2003.
קריירה אזרחית.
בסוף שנת 2003 פרשה ברשדסקי מצה"ל. היא עסקה בייזום והובלת פרויקטים אסטרטגיים בחברות טכנולוגיה, מכירת מערכת שליטה ובקרה אסטרטגית למדינה באירופה ובמכירת מערכת הגנה אווירית למדינה באירופה. התמחתה בתחומים: ביטחון, HLS, סייבר, IoT, חקלאות, אנרגיה מתחדשת, חיל האוויר, נשים בביטחון, נציגויות צה"ל מחוץ לישראל, תעשיות ביטחוניות, פיתוח עסקי ושיווק בינ"ל.
להלן רשימה חלקית של התפקידים האזרחיים שמילאה:-
בנוסף הייתה דירקטורית בארגונים אחדים:
תפקידים ציבוריים.
ברשדסקי חברה בהתנדבות ב:
פרשת הסלמונלה בחלב בישראל (2022)
פרשת הסלמונלה במחלבות בישראל בשנת 2022 היא פרשת זיהום מזון בחיידקי סלמונלה שהתרחשה במפעלי החברות שטראוס ותנובה.
חשיפת הפרשה.
לאחר חג הפסח, ב-25 באפריל הודיעה החברה לציבור על הימצאות חיידקי סלמונלה בחלק ממוצרי החברה המיוצרים במפעל הממתקים בנוף הגליל, וביצעה ריקול למוצרים החשודים כנגועים בסלמונלה אשר יוצרו החל מחודש פברואר בשנת 2022.
יום לאחר מכן, ב-26 באפריל, חשף העיתון כלכליסט, שמשרד הבריאות ידע על חשד להימצאות סלמונלה במוצרי השוקולד כבר ב-19 באפריל, ולא דיווחו על כך לציבור.
למחרת, ב-27 באפריל, שטראוס הרחיבה את הריקול לכל המוצרים המיוצרים במפעלה בנוף הגליל.
סגירת המפעל והשפעות כלכליות.
ב-25 באפריל, ביום חשיפת הימצאות חיידקי סלמונלה במוצרי שטראוס ולאחר הריקול הראשוני שביצעה, ירדה מניית שטראוס ביותר מ-2%, ולאחר מכן נחשף כי החברה איבדה מאות מיליוני שקלים משווייה, וכי מכירות החברות המתחרות גדלו במאות אחוזים
ב-28 באפריל, משרד הבריאות הודיע על שלילית תו האיכות של מפעל שטראוס בנוף הגליל, והקפיא את פעילותו למשך 3 חודשים, או עד שיתוקנו הליקויים, ולאחר מכן תוכל החברה לשוב ולייצר במפעל.
בהמשך משרד הבריאות ערך בדיקות מקיפות בהמשך במפעל, ובממצאיו עלה כי מתוך 300 בדיקות שבוצעו לגילוי חיידקי סלמונלה, 30 בדיקות יצאו חיוביות.
השפעות בריאותיות ותחלואה.
נכון ל-9 במאי, מאז ההכרזה על הימצאות חיידקי סלמונלה בשוקולד והריקול, התגלו 69 מקרי תחלואה בסלמונלה בעקבות הזיהום במפעל השוקולד, מתוכם 18 מאושפזים.
תיקון הליקויים והחזרת הייצור.
ב-28 בספטמבר לאחר שמשרד הבריאות ערך ביקורת תברואתית במפעל הוא החזיר את אישור הייצור הנאות למפעל שטראוס עלית. המשרד התיר למפעל לייצר תחילה ופלים ללא גלוטן מתוך כוונה להחזיר את הייצור באופן מדורג.
הימצאות סלמונלה במפעלי חברת תנובה.
ב-14 במאי התגלה כי בחלק מתוצרי אבקת החלב של תנובה, המשווקת למפעלי חברות המזון כדי לייצר מוצרים שונים, התגלו חיידקי סלמונלה, אך עם זאת, נטען כי אין קשר בין הזיהום במפעל שטראוס לבין הזיהום במפעל תנובה.
כמו כן, הובהר כי אבקת החלב לא משווקת לציבור כמוצר מוגמר, אלא עוברת פסטור לפני הטיפול בה, וכי אין סכנה בשיווק מוצרים הנגועים בסלמונלה לציבור. למרות זאת, תנובה ביצעה ריקול למשלוחי אבקת חלב שיוצרו בחודש אוגוסט בשנת 2021, ונעשות בדיקות נוספות בקו הייצור על מנת לשלול חשד לסלמונלה במשלוחי אבקות חלב אחרים.
הסלון האווירי בסינגפור
הסלון האווירי בסינגפור (באנגלית: Singapore Airshow) הוא תערוכת סחר לתעשיות התעופה והחלל המתקיימת מדי שנתיים, בשנה זוגית בסינגפור. בתערוכה מודגמים מטוסים אזרחיים וצבאיים בפני לקוחות ומשקיעים פוטנציאליים.
היסטוריה.
התערוכה נוסדה בשנת 2008, כתחליף לתערוכת Asian Aerospace, שנוסדה בסינפור בשנת 1981, ונערכה בנמל התעופה הישן Paya Lebar בסינגפור, שאורגנה על ידי החברה הבריטית "ריד תערוכות" (Reed Exhibitions), והייתה לסלון האווירי השלישי בגודלו בעולם, אחרי הסלון האווירי בפריז והסלון האווירי בפארנבורו.
התערוכה הגדולה ביותר של Asian Aerospace נערכה בין 21 בפברואר ל-24 בפברואר 2006, בפעם ה-13 והאחרונה בסינגפור. במשותף עם מספר כנסים, לרבות ועידת האבטחה של אסיה פסיפיק (APSEC), וועידת המל"טים של אסיה-פסיפיק ופסגת התעופה והחלל של IATA/אסיה. בסיום התערוכה, היא משכה 940 מציגים מ-43 מדינות, 34,300 משתתפים מ-89 מדינות, וסיימה עם שיא של מכירות של 15.2 מיליארד דולר.
משנת 2008, תערוכת Asian Aerospace עברה מסינגפור להונג קונג, מכיוון שחברת Reed Exhibitions לא הסכימה עם ממשלת סינגפור על תוכניות פיתוח לאתר תערוכות קבוע חדש, בשטח של 240 דונם באזור צ'אנגי. בעקבות זאת ממשלת סינגפור הודיעה על כוונותיה לארגן את Singapore Airshow מ-2008 בעצמה.
בפברואר 2020, עם תחילת התפשטות מגפת הקורונה, משלחות רבות ביטלו את השתתפותן, אך התערוכה נערכה בכל זאת וחברת איירבוס אף חשפה מטוס חדש בתערוכה.
תצוגה ישראלית.