היא נולדה ב-26 בפברואר 1984 באנקרה שבטורקיה, לאיילה סאאת וחוסיין אבני סאאת, כדורסלן מקצועי לשעבר. יש לה אח בשם צ'ם סאאת. היא גדלה והתחנכה באנקרה, ולמדה בעיקר בתיכון TED באנקרה, וזמן קצר באוניברסיטת Başkent בפקולטה למדעי כלכלה ומנהלית לפני קריירת המשחק שלה. עם התמיכה של חבריה במכללה, היא החליטה להשתתף בתחרות משחק בשם "Türkiye'nin Yıldızları" בה היא סיימה במקום השני. היא התגלתה על ידי הבמאית הידועה טומריס גיריטליוגו ושיחקה בסדרה הראשונה שלה "Aşkımızda Ölüm Var". סאאת קיבלה את התואר הראשון שלה בניהול.
ב-2004, היא לוהקה בתור נרמין בסדרה "Aşkımızda Ölüm Var" ב-2005, היא גילמה את זילן, הדמות הראשית בסדרה "Aşka Sürgün". ב-2006, היא לוהקה בתור יסמין בסדרה המצליחה "Hatırla Sevgili" ושיחקה בתפקיד ראשי לצד צ'נסל אלצ'ין ואוקאן ילביק.
מאוחר יותר ב-2008, היא החלה לגלם את ביחטר יורגלו זיאגיל בסדרת הדרמה "אהבה אסורה". בסדרה היא שיחקה בתפקיד ראשי לצד קיבנץ' טטליטוג ונבהאט צ'הרה. תפקיד זה זיכה אותה בשני פרסי "פרפר הזהב", היא המועמדת הראשונה והיחידה שזכתה בפרס זה פעמיים ברציפות.
"Güz Sancısı" הוא הסרט הראשון באורך מלא בו השתתפה סאאת, סרט תקופתי בבימויו של טומריס גיריטליוגו. בסרט משחקת סאאת לצד מוראט יילדירים, אוקאן ילביק ובלצ'ים בילגין. ב-2009, היא גם שיחקה בסרט "Gecenin Kanatları", שנכתב על ידי מאהסון קירמיזוגול. היא חלקה את התפקיד הראשי עם מוראט אונלמיס, ארקן פטקאיה ויאבוס בינגול.
ב-2010, היא שיחקה בסדרה "פטמגול" לצד אנגין אקיורק, שגם השתתף בתחרות המשחק "Türkiye'nin Yıldızları" וסיים במקום הראשון. דמותה פטמגול היא קורבן של אונס. היא הייתה מועמדת לשחקנית הדרמה הטובה ביותר בטקס פרסי הטלוויזיה באנטליה ובטקס פרסי הדרמה הבינלאומי עבור תפקיד זה. הסדרה הסתיימה ביוני 2012.
ב-2012, שיחקה סאאת בסרט השלישי שלה "Rhino Season" בבימויו של באהמן גובדי. היא לוהקה בתור בוסה, בתה של מוניקה בלוצ'י. הבכורה העולמית של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
ב-2013, היא שיחקה בסדרה "İntikam" שמבוססת על הסדרה האמריקאית המקורית "נקמה". לסדרה הופקו שתי עונות והיא הסתיימה בפברואר 2014. כסדרת הטלוויזיה הקודמת של סאאת, סגנון הלבוש שלה היה אחד הנושאים המדוברים ביותר מלבד ביצועי המשחק שלה.
כמו כן שיחקה את דמותה של אלה בסרט "העולם שלי" (Benim Dünyam), שזכה להצלחה רבה.
חיים אישיים.
ברן סאאת נמצאת במערכת יחסים עם הזמר הטורקי קנן דואולו מאז פברואר 2012. השניים התארסו ב-23 בפברואר 2014 באיסטנבול ונישאו ב-29 ביולי 2014 בלוס אנג'לס, ארצות הברית.
Love Songs
ריצ'ארד גרין
גולן גוט
גולן גוט (נולד ב-7 בנובמבר 1994 בנתניה) הוא כדורסלן ישראלי המשחק במדי עירוני נס ציונה בעמדת הגארד.
קריירה.
גוט החל לשחק כדורסל בקבוצת הנוער באבן יהודה. בעונת הצטרף להפועל לב השרון מהליגה הלאומית, אך מיעט לשחק בשורותיה. בסיום העונה הצטרף לאקדמיה לכדורסל של המועדון הקרואטי ק.ק ספליט.
בעונת הצטרף להפועל תל אביב בליגת העל. בראשית העונה כמעט שלא שותף במשחקי הקבוצה, אך ככל שהתקדמה העונה זכה לדקות משחק רבות יותר. במהלך העונה שיחק 7.9 דקות וקלע 1.3 נקודות.
בעונה ה-2 שלו בהפועל, עונת 2014/2015, שיחק 5.7 דקות, וקלע 1 בממוצע למשחק.
גוט היה חלק מסגל נבחרת העתודה שסיימה במקום ה-15 באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה בשנת 2013 בטאלין. באליפות שנערכה ב-2014 בהירקליון, בה סיימה הנבחרת במקום השביעי, היה מהשחקנים הבולטים, עם 8.7 נקודות בממוצע למשחק.
בקיץ 2015 חתם גוט במכבי ראשון לציון. במהלך עונת 2015/2016 גוט שיחק 6.9 דקות וקלע 2.7 נקודות וזכה עם קבוצתו באליפות ראשונה בתולדות המועדון.
בקיץ 2016, חתם על חוזה לשנתיים בעירוני נס ציונה שירדה לליגה הלאומית אשתקד.
בעונת 2016/2017 שיחק גוט בעירוני נס ציונה (כדורסל) ושיפר משמעותית את אחוזי הקליעה עם 12 נק' למשחק. גוט היה חלק משמעותי בחזרת הקבוצה לליגה העל לאחר 3:0 נגד הפועל באר שבע/בני שמעון בסדרת הגמר.
בעונת 2017/2018 שיחק גוט בעירוני נס ציונה (כדורסל). גוט שיחק 21.5 דק' בממוצע וקלע 6.2 נקודות.
חייו האישיים.
גוט הוא בנו של כדורסלן העבר והמאמן דני גוט ושל כדורסלנית העבר פנינה גוט. הוא אחיינו של המאמן דייוויד בלאט ובן דודו של השחקן תמיר בלאט.
אחותו ירדן, גם כן כדורסלנית, משחקת בהפועל פתח תקווה ושיחקה בנבחרת הנערות.
אחיו הצעיר גלעד גם הוא כדורסלן.
גוט
עלילת המצורעים
עלילת המצורעים הייתה עלילה שהופצה נגד היהודים בעת העתיקה ולפיה אבותיהם של היהודים היו מצרים מוכי צרעת שגורשו בשל כך ממצרים.
העלילה נחשבת בעיני החוקרים לאחת משלוש ההאשמות המבזות ביותר שהופנו כנגד היהודים בעת העתיקה (שתי האחרות היו עלילת החמור ועלילת קורבן האדם).
מקורה של העלילה ככל הנראה במצרים העתיקה. מסורות אנטי-יהודיות רווחו במצרים והיו בבחינת תגובה לסיפור היהודי על יציאת מצרים. מסורות אלה הועברו בעל פה והועלו על הכתב ביוונית לאחר כיבוש מצרים על ידי אלכסנדר הגדול. לאחר מכן הן חדרו גם לספרות הלטינית והיו נפוצות בספרות היוונית-רומית.
הקטאיוס.
התיאור העתיק ביותר של מוצא היהודים בספרות היוונית הופיע ככל הנראה ב"אגיפטיאקה" (Aegyptiaca, "דברי ימי מצרים") של הסופר היווני הקטאיוס איש אבדרה סביב שנת 300 לפנה"ס והוא הגרסה הקדומה ביותר הידועה לנו של הסיפור המצרי-יווני האלטרנטיבי על מוצא היהודים ומסורת יציאת מצרים.
הקטאיוס כתב את חיבורו ההיסטורי על מצרים (שקטעים ממנו נשתמרו בביבליותקה היסטוריקה של דיודורוס סיקולוס) כשביקר בתבאי שבמצרים התלמיית בזמנו של תלמי הראשון, שם כנראה שמע את המסורות המצריות והעלה אותן על הכתב:
"כאשר בימי־קדם התרגשה ובאה מגפה קטלנית על מצרים, ייחסו פשוטי העם את צרותיהם ליד אלוהית; שהרי עם שלל זרים מכל סוג ומין שחיו בקרבם וקיימו פולחנים שונים של דת והעלאת קרבנות, יצאו הטקסים המסורתיים שלהם עצמם לכבוד האלים מכלל שימוש. ילידי הארץ הניחו לפיכך שאלא אם כן יסלקו את הזרים, צרותיהם לעולם לא תבואנה על פתרונן. לפיכך, גורשו הזרים באחת מן הארץ, והבולטים והפעילים שביניהם חברו יחד, ולגרסת אחדים נחתו בחופי יוון… לעומתם, הקבוצה הגדולה יותר גורשה לחבל ארץ הקרוי כיום יהודה, שאינו רחוק ממצרים והיה בזמנו ריק מאדם. בראש המושבה הזאת עמד איש בשם משה, שהיה משכמו ומעלה הן בחכמתו והן בעוז רוחו… כתוצאה מגירושם הם ממצרים הוא הנהיג אורח חיים שהיה במידת־מה בלתי חברותי ועוין כלפי זרים".
בגרסתו של הקטאיוס אין אזכור מפורש ל"צרעת", אולם היא כוללת את המוטיב המרכזי של המגפה והגירוש. בנוסף לכך, המגפה פוגעת בכלל תושבי מצרים ולאו דווקא במגורשים עצמם. כמו כן, אבות היהודים הם "זרים" במצרים ומהוים רק חלק מכלל המגורשים.
אמנם סיפור הגירוש אצל הקטאיוס מתייחס לכל הזרים במצרים ולא רק ליהודים (ובכך נבדל מגרסאותיו המאוחרות יותר שמטרתן להשמיץ את היהודים), אולם ישנו הבדל צורם ביחסו לזרים היווניים, "הבולטים והפעילים שביניהם", לעומת יחסו לזרים היהודים: "הקבוצה הגדולה יותר", כלומר ההמון הפחות אצילי. בנוסף לכך, רק היהודים ולא היוונים, מחליטים כתוצאה מגירושם כזרים לכונן מנהגים המבדילים אותם מכל שאר אומות העולם.
לסקירתו האתנוגרפית של היהודים, השתמש הקטאיוס גם במקור יהודי, ככל הנראה מקור בעל פה. מעידה על כך ההערכה הגדולה למשה.
אך עם זאת הוא מסביר שכתוצאה מטראומת גירוש עמו ממצרים, הנהיג משה אורח חיים שהיה "עוין כלפי זרים". הקטאיוס היה אם כן הראשון (אך ייתכן שהנטייה האנטי-יהודית הקלה שייכת למקור המצרי שקדם לו) שכרך יחדיו את מוטיב שנאת הזרים (Misoxenia) עם מסורת יציאת מצרים ובכך יצר טיעון חזק נגד היהודים.
מנתון.
ההיסטוריון המצרי מנתון כתב את הגרסה שלו לסיפור יציאת מצרים ב"אגיפטיאקה" שלו, זמן קצר אחרי הקטאיוס איש אבדרה, במאה ה-3 לפנה"ס. המסורות האנטי יהודיות בעל פה לגבי סיפור יציאת מצרים הועלו על הכתב בצורה שיטתית ומסודרת רק בתקופה התלמיית על ידי מנתון. סיפור יציאת מצרים ועלילת המצורעים של מנתון היו בבחינת תגובה לסיפור יציאת מצרים המקראי וייתכן מאוד שתרגום התורה ליוונית ("תרגום השבעים") במאה ה-3 לפנה"ס היה הגורם שעורר בו את החרדה לתדמית מצרים. לא ידוע על יסוד מצרי קדום יותר לעלילת המצורעים של מנתון, ששימשה תשתית עלילתית לכל מסורות השטנה המאוחרות יותר.
גרסתו של מנתון הופיעה בספר השני של חיבורו ההיסטורי על מצרים, וכמו בגרסת הקטאיוס, גם בה יש פלישה של זרים (החיקסוס) למצרים, אולם בניגוד לגרסת הקטאיוס, המגורשים הם המצורעים עצמם – מצרים ולא זרים.