הראשון לתאר באנגלית מילים בסוקוטרית היה ג'יימס ולסטד (Wellsted), סגן בצי ההודי (תחת הקולוניאליזם הבריטי) שהשתתף במשימת סקירת שטח ב-1835. הוא רשם שמות ילידיים של מקומות, שבטים, צמחים ועוד, ובסך הכול אסף כ-236 מילים בסוקוטרית. למילים האלה לא היו מאפיינים של ניבים מערביים, ולגבי 41 מהמילים ציין ולסטד כי הן שאולות מערבית. חלק מהן אכן מילים ערביות, כמו beïdh "ביצים" (מֵערבית bayḍ, לעומת ḳehélihen בסוקוטרית), ˤajúz "נשים זקנות" (לעומת śíbīb בסוקוטרית, אולי קשורה ל"שׂב, שׂיבה" בעברית), thob "חולצה" (מֵערבית tob, בעוד tob בסוקוטרית משמעה "בד");. מילים רבות ברשימתו שייכות לאוצר המילים השמי העתיק ומופיעות הן בערבית הן בסוקוטרית, לדוגמה: edahn "אוזניים" (ובדיוק ˤídəhen), וכן ˤaṣábi "אצבעות" (ˤəṣābe).
שירים סוקוטריים דתיים מראים השפעה ערבית עם מילים שאולות מערבית קלאסית וביטויים מהקוראן.
כתב.
מערכת הכתב של סוקוטרית היא אבג'ד מבוסס-ערבית, והיא חדשה מאוד: היא פותחה ב-2014 על ידי צוות רוסי בראשות הערביסט ד"ר ויטאלי נאומקין, כפי שפרסם בספרו "Corpus of Soqotri Oral Literature". כתב מבוסס-ערבית זה סייע למספרי סיפורים של היסטוריה שבעל-פה לשתף פעולה עם חוקרים על מנת להביא אל הכתב ספרות נאמנה יותר למקורותיה.
חמש אותיות מיוחדות הוספו לסוקוטרית מעבר לאותיות הערביות, והותאמו להן גם צורות ליטון חדשות:
דוגמאות.
הדוגמאות הבאות הן קופלטים/תקבולות המהוות את אבן הבניין הבסיסית בשירה פואטית ובשירים מולחנים בסוקוטרית.
הדוגמה הראשונה היא קטע הומוריסטי בשפה קלה על דייג קמצן:
תרגום:
הדוגמה הבאה היא שורה בשפה נגישה לרוב הסוקוטרים:
תרגום:
פרדריק לנצ'סטר
פרדריק לנצ'סטר (באנגלית: Frederick William Lanchester; 23 באוקטובר 1868, לואישהאם – 8 במרץ 1946, בירמינגהם) היה ממציא בריטי, שתרם לפיתוח תעשיית הרכב, תעופה וחקר ביצועים.
ביוגרפיה.
פרדריק לנצ'סטר נולד בלואישהאם, שהוא חלק של לונדון למשפחת אדריכל. במשפחה היו שמונה ילדים, ומספר אחים עבדו בהמשך בחברה Lanchester Motor Company שפרדריק לנצ'סטר הקים. לאחר שנה המשפחה עברה לברייטון בה פרדריק גדל ולמד בבית הספר. הוא למד במספר מוסדות להשכלה טכנית, אך בסופו של דבר לא קיבל תעודת גמר.
בשנת 1888 לנצ'סטר התחיל לעבוד במשרד פטנטים ובאותה תקופה קיבל את הפטנט הראשון שלו. בסוף שנת 1888 פרדריק לנצ'סטר החל לעבוד בחברה לייצור מנועי גז בבירמינגהם. הוא הציע מספר שיפורים למנועים ורשם פטנט על וסת צנטריפוגלי. במקביל לעבודה בחברה הוא פתח בית מלאכה קטן בו עשה ניסויים לפיתוחים שונים.
בשנת 1893 פרדריק לנצ'סטר עזב את החברה והחל להיות עצמאי. באותה שנה הוא בנה מנוע שהעבד על בנזין. בשנת 1896 מכונית שהוא בנה עברה את הבדיקות הראשונות. המכונית כללה גלגלי שיניים אפיציקליים, הייתה מותאמת ל-3 אנשים והייתה מגיעה ל-50 קמ"ש. בשנת 1900 המכונית השתתפה במרות ל-1000 מייל וסיימה אותו עם תקלה בודדת בלבד.
בשנת 1905 הוא קיבל פטנט על מאייד.
בשנת 1901 הוקמה חברה Lanchester Engine Company שמטרתה היה לייצר מכוניות ולמכור אותם לציבור הרחב. עד לשנת 1904 החברה מכרה 350 מכוניות ואז הכריזה על פשיטת רגל. תוך זמן קצר הוקמה Lanchester Motor Company שיצרה מכוניות במשך שנים רבות. מכונית אחרונה בייצור החברה נוצרה בשנת 1956.
בשנת 1909 לנצ'סטר הצטרף ל Daimler Company כיועץ.
בשנת 1904 הוא התקין את המנוע שפיתח על סירה ובכך בנה סירת מנוע הראשונה בבריטניה.
לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה, לנצ'סטר החל להתעניין בחקר ביצועים. בשנת 1916 הוא פרסם את ספרו Aircraft in Warfare: the Dawn of the Fourth Arm בו פירט לראשונה את חוקי לנצ'סטר.
בסך הכול לנצ'סטר קיבל כ-400 פטנטים. על הישגיו בתחומים שונים לנצ'סטר התקבל לחברה המלכותית בשנת 1922 ובשנת 1925 ולחברה המלכותית לחקר תעופה. הוא קיבל מדליית זהב מאגודות מקצועיות בריטיות.
נבחרת ישראל במתמטיקה
נבחרת ישראל במתמטיקה מונה כ-50 בני נוער המתאמנים יחד לקראת תחרויות בינלאומיות במתמטיקה. מתוך הנבחרת נבחרות המשלחות, שמייצגות את ישראל בתחרויות בינלאומיות, שהעיקרית שבהן היא אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית (בקיצור ה-IMO), כחלק מהאולימפיאדה הבינלאומית למדעים. התוכנית היא חלק ממיזם נבחרות ישראל במדעים, המשותף למשרד החינוך ולמרכז מדעני העתיד ומתנהלת במכון ויצמן למדע.
מטרות.
לתוכנית שתי מטרות מרכזיות:
סוגי התחרויות בהשתתפות ישראל.
ישראל שולחת משלחות לתחרויות הבאות:
IMO – אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית.
אולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית, היא התחרות המרכזית במתמטיקה בעולם. כל מדינה שולחת לתחרות זאת משלחת של עד 6 בני נוער. התחרות מתקיימת בקיץ. האירוע כולו אורך כשבוע, כאשר התחרות עצמה אורכת יומיים. בכל יום המתחרים מנסים לפתור 3 בעיות ברמות קושי שונות במשך 4.5 שעות. הניקוד המרבי על כל בעיה הוא 7 נקודות. כמחצית מהמשתתפים, שהישגיהם הגבוהים ביותר, זוכים במדליה – ארד, כסף או זהב - כאשר כמויות המדליות מחולקות בהתאם ליחס 1:2:3, כלומר, כ-1/12 מהתלמידים זוכים במדליית זהב, 2/12 נוספים זוכים במדליית כסף, ו-3/12 נוספים במדליית ארד. משתתפים אשר לא זכו במדליה אך פתרו לפחות בעיה אחת במלואה, זוכים בציון לשבח. בנוסף מתפרסם דירוג מלא של המתמודדים ודירוג המדינות המשתתפות.
EGMO – אולימפיאדת המתמטיקה האירופית לנערות.
EGMO – אולימפיאדת המתמטיקה האירופית לנערות, היא תחרות המיועדת לבנות בלבד. התחרות מתקיימת באירופה, אך כל מדינה בעולם יכולה להשתתף. כל מדינה שמשתתפת שולחת לתחרות זאת משלחת של עד 4 תלמידות. התחרות מתקיימת באביב. התחרות דומה במתכונתה ל-IMO.
RMM - תחרות מאסטר המתמטיקה הרומנית.
RMM - תחרות מאסטר המתמטיקה הרומנית, היא תחרות בינלאומית המתקיימת ברומניה. הנבחרת משתמשת בתחרות זו כהכנה ל-IMO. כל מדינה שולחת לתחרות זו משלחת של לפחות 4 תלמידים ותלמידות. התחרות מתקיימת בתחילת האביב. התחרות דומה במתכונתה ל-IMO.
התחרות הדו-לאומית ישראל-הונגריה.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21, התקיימה התחרות הדו-לאומית ישראל-הונגריה. התחרות התקיימה לסירוגין בישראל ובהונגריה.
מבנה הנבחרת.
הנבחרת מתחלקת לשתי קבוצות:
תהליך המיונים.
תהליך המיונים מתבסס על ארבע התחרויות הארציות המרכזיות במתמטיקה:
בני הנוער, שהצטיינו באחת מהתחרויות לעיל, מוזמנים להשתתף בגמר אליפות הארץ במתמטיקה - תחרות הדומה באופייה ל-IMO אך נגישה יותר וחד-יומית. התחרות פתוחה למוזמנים בלבד (בין 100 ל-200 משתתפים). קבלת התלמידים לנבחרת מתבצעת על פי ביצועיהם בתחרויות אלה. במקרים חריגים מתחשבים גם בתחרויות אחרות.
מיוני המשלחות.
המשלחות נקבעות על סמך ביצועי התלמידים בתחרויות מיון ייעודיות, שמתקיימות במחנות האימונים של הנבחרת. לכל תחרות בינלאומית נקבעת משלחת לפי תנאי התחרות, ולפי תחרויות המיון שקדמו לה.
חברי נבחרת על תנאי.
לאורך השנה, יש תלמידים שמסיימים את מסלולם בנבחרת. תלמידים חדשים מוזמנים להצטרף למקומות שמתפנים, ולהשתתף כחברי נבחרת על תנאי, על סמך ביצועיהם בתחרויות במתמטיקה המתקיימות במהלך השנה (מועד אביב של תחרות הערים ותחרויות המיון שמתקיימות בסתיו, לפני גמר אליפות הארץ).
תוכנית האימונים.
תוכנית האימונים היא שנתית, והתלמידים מתאמנים לאורך כל השנה. כל חורף מתקבלים תלמידים חדשים לנבחרת, לאחר שעברו את תהליך המיונים. קבלה זאת תקפה לשנה (עד סבב המיונים הבא).
אימונים שוטפים.
לאחר קביעת הנבחרת, המצטרפים החדשים מתחלקים לקבוצות. בראש כל קבוצה עומד מדריך האחראי לאימונים השוטפים של הקבוצה, ומהווה החונך של תלמידיה. הפגישות השוטפות מתקיימות כאחת לשבוע, ובהן התלמידים מתאמנים בבעיות הדומות לבעיות ב-IMO, ולומדים חומר במתמטיקה הקשור אליהן. התלמידים מקבלים גם מטלות בית לצורך האימונים.
חלק מהקבוצות נפגשות באופן פיזי וחלקן באופן מקוון.
מחנות.
במהלך השנה מתקיימים 5–6 מחנות אימונים. כל אחד מהם נמשך 4–6 ימים.
המחנות מהווים רצף של ימים, בהם התלמידים מתאמנים ולומדים לאורך כל היום (למעט פעילויות הפגה). המחנות כוללים הרצאות, תרגולים, פעילויות חברתיות, תחרויות מיון ועוד. רוב הפעילויות נפרדות לכל אחת מהקבוצות (רותם וירדן), אך ישנן גם פעולות משותפות.
בעבר, התקיימו מחנות האימונים גם בטכניון, באוניברסיטת חיפה, בגבעת חביבה ובנורדיה. רוב המחנות מתקיימים בכפר הנוער על שם לאוב אשר במכון ויצמן למדע. חלק מהמחנות מתקיימים במקומות אחרים בארץ, במטרה לאפשר לתלמידים להיחשף למוסדות אקדמיים שונים, ולחזק את הפריפריה. בתקופת מגפת הקורונה, התקיימו המחנות באופן מקוון.
ימי עיון.
במהלך השנה מתקיימים מספר ימי עיון, חלקם פיזיים וחלקם מקוונים. ימי העיון דומים למחנות בתוכנם, אך אינם כוללים לינה.
חניכה אישית.
לחברי משלחת ה-IMO ממנים חונכים אישיים, האחראים על האימונים.
היסטוריה.
ישראל שולחת משלחת ל-IMO החל משנת 1979. את השתתפות ישראל באולימפיאדה יזם פרופ' יוסף גיליס במכון ויצמן. גיליס אימן את חברי המשלחת לקראת האולימפיאדה. בתחילה האימונים היו ספורדיים, אך עם השנים נהיו שיטתיים יותר, והחלו לכלול גם תלמידים המועמדים למשלחת, בטרם נקבע ההרכב הסופי שלה. בתקופה זאת החל משרד החינוך לתמוך בתוכנית.
בין השנים 1990 ו-2009, השתתפה ישראל גם בתחרות הדו-לאומית ישראל-הונגריה.