עיצורים.
בדחלקית יש 21 עיצורים. בטבלה להלן הם מובאים באלפבית הפונטי הבינלאומי, בסוגריים עגולים צלילים המופיעים במילים שאולות בלבד, ובסוגריים מרובעים אלופונים. במקרה שבמחקר ניתנו סימנים שונים, הם מובאים בין מירכאות.
מורפולוגיה.
כינויים.
כינויי הגוף השני והשלישי קיימים בזכר ובנקבה.
בדחלקית יש גם כינויי מושא חבורים, המצטרפים בסוף המילה.
פעלים.
סדר המילים במשפט פשוט הוא: נושא–מושא–פועל. בפסוקיות תנאי משועבדות, מילת התנאי/השעבוד (כמו "אם") נמצאת בסוף הפסוקית, או ממש לפני הפועל בפסוקית המשועבדת.
קאנאנגה
וילהלם קיהן
וילהלם קיהן (בדנית: Vilhelm Kyhn; 30 במרץ 1819 – 11 במאי 1903) היה צייר נוף דני שהשתייך לדור הציירים הרומנטיים הלאומיים מיד לאחר תור הזהב הדני ולפני פריצת הדרך של המודרניזם. הוא נותר צייר קלסי והביע ביקורת חריפה על המגמות החדשות בימיו.
קיהן מילא גם תפקיד כמחנך, והקים כמה בתי ספר לאמנות אלטרנטיבית, כולל בית ספר לציור לנשים בו השתתפה אנה אנקה, בין היתר.
ביוגרפיה.
קיהן נולד בקופנהגן לקרל גוטליב קיהן ואשתו שרה מארי. אביו התנגד להפיכתו לאמן, והוא התחיל לעבוד בעסקים. לאחר מכן, כפשרה, ניתן לו להתאמן אצל החרט גיאורג הופמן, שם למד לייצר תחריטים.
הוא גם קיבל את ההזדמנות להתחיל את הכשרתו באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות בשנת 1836. הוא נכנס לבית הספר לציור דגמי גבס בשנת 1840, ולבית הספר לציור מודלים בשנת 1841, שם הושפע מהקלאסיזם של המורה שלו – כריסטופר וילהלם אקרסברג, אבי תור הזהב של הציור הדני. הוא הושפע גם מנילס לוריץ הייקן, מורה נוסף באקדמיה וכן מבקר אמנות והיסטוריון אמנות חשוב, שתמך באסכולה של אמנות דנית ייחודית - רומניטיקה לאומית.
הוא זכה במדליון הכסף הקטן בשנת 1843 עבור ציור דמויות, אך הוא הפך לצייר נוף. בערך באותה תקופה נופים דניים החלו להיות נושא מועדף אצל אמנים דנים. קיהן הפך לחלק מהתנועה והצליח להציג את הנוף הראשון שלו, "נוף חוף בורנהולם", אזור בו ביקר במשך מספר שנים. ציור זה נרכש לאוסף הציורים המלכותי הדני – הגלריה הלאומית הדנית, ומאוחר יותר הושאל למוזיאון האמנות של ארהוס.
נסיעות באירופה.
לאחר שנים אחדות של ציור נופים ביוטלנד ובצפון זילנד, החל לחפש מלגת נסיעות, שהוענקה לו בשנת 1848. עם זאת, הוא עיכב את נסיעותיו עד לאביב 1850 בשל התקופות הסוערות עקב המהפכות האירופיות של 1848 שהפכו את דנמרק למונרכיה חוקתית ב-5 ביוני 1849.
הוא נסע להולנד, בלגיה ולפריז באביב 1850, והגיע לאיטליה בספטמבר של אותה שנה. בשנה שלאחר מכן הוא קיבל הארכה לקצבה שלו. הוא צייר מעט נופים במדינות בהן ביקר.
ציור נוף רומנטי לאומי.
הוא חזר לדנמרק ביוני 1851, ויכולת ציור הנוף שלו המשיכה להשתפר עם השנים, כפי שהדגימו סצנות החורף, שצוירו בשנת 1858, שהציגו את הכפר הדני הטיפוסי ליד הורסנס. הערבות השטוחות של יוטלנד בציור זה לא היו נושא פופולרי באותה תקופה. עבודתו עזרה לפתוח את הדרך לאמנים אחרים לפרש את הנוף הדני הטיפוסי הזה.
לאחר 1863, הוא צייר סצנות רבות באור המיוחד של ערבי סוף הקיץ של דנמרק. הוא צייר נופים רבים באזור שליד סילקבורג, ובילה את הקיץ החל משנת 1873 בהימלביירג', אחת הנקודות הגבוהות ביותר בדנמרק. סביר היה שבאזור זה התחיל קיהן להתנסות בציור באוויר הפתוח, במקום לצייר בסטודיו כפי שעשה קודם.
הוא בחר להציג ולפאר את נופי ארץ מולדתו, ולחקור במיוחד את הכפר הסמוך לביתו ביוטלנד. הוא הושפע מהתקופה, וניתן לראות את ההשפעה הזו בציוריו. הוא השפיע על אמנים צעירים רבים.
התנגדות לבינלאומיות.
הוא לימד בבית הספר לציור משנות ה-50 של המאה ה-19. הוא היה חבר בוועדת התערוכה בשרלוטנבורג 1873–1888 ובוועדת התערוכה העולמית בפריז 1877–1878. הוא נסע לשוודיה בשנים 1866 ו-1874, לנורווגיה בשנים 1873–1874, לסקגן בשנת 1877.
הוא התנגד לזרמים הבינלאומיים, והשפעתם הגוברת על אמנים צעירים דנים שבחרו לנסוע לצרפת כחלק מהשכלתם, ולהשפעתה של ההכשרה הצרפתית על האמנות הדנית. בתגובה שלח קיהן יצירה שלו לפריז בשנת 1876. היצירה הייתה הגנה על האמנות הלאומית הדנית ובית הספר לציור באקרסברג. הוא נסע לפריז בשנת 1878 שם הציגו את עבודותיו בתערוכה העולמית.
הוא התפטר מהאקדמיה בשנת 1882 במחאה נגד עבודותיהם של ציירים דנים שהושפעו מהזרמים הבינלאומיים.
בתי ספר אלטרנטיביים לציור.
בתקופה 1871–1879 הפך הסטודיו של קיהן למקום התכנסות של קבוצת אמנים צעירים, שלא היו מרוצים באקדמיה, מה שהוביל בסופו של דבר להיווצרות בשנת 1882 של בית ספר עצמאי של האמנים.
בתקופה זו, בין השנים 1865–1895, הוא גם הפעיל את בית הספר לציור לנשים בתקופה שבה לנשים לא הייתה גישה לאקדמיה. התאמנו אצלו יותר מ-75 נשים, ביניהן אנה אנקה, וילה באנג, ג'והאן קרבס, אמילי מונדט, ואחרות.
ויהלם קיהן נפטר בפרדריקסברג ב-11 במאי 1903 בגיל 84.
שורש 5
שורש 5 או יִיבּוּ (乙部, פיניין: Yǐbù) הוא השורש החמישי של הכתב הסיני. פירושו "שני" או "קרס דיג", הוא אחד מתוך 6 (מתוך 214 סה"כ שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מקו אחד בלבד. במערכת התווים המחזורית הסינית העתיקה, 乙 מייצג את הגזע השמימי (天干"tiāngān") השני.
בסין, יחד עם 14 סימנים אחרים קשורים, כולל ,וכו', מותאמים לשורש חדש (או ), שהוא רכיב האינדקס העיקרי החמישי "בטבלת אינדקס רכיבי התווים הסיניים" שאומצו בעיקר על ידי מילוני סינית מפושטת. בדרך כלל, רק כמה מתוך 15 המרכיבים השונים רשומים תחת השורש באינדקסים של מילונים.
פסגת ארצות הברית–רוסיה (2021)
פסגת ארצות הברית–רוסיה (ידועה גם כפסגת ז'נבה 2021 או פסגת ביידן-פוטין) הייתה ועידת פסגה בין נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן לבין נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין ונערכה ב-16 ביוני 2021 בז'נבה שבשווייץ.
רקע.
שתי פסגות דיפלומטיות התקיימו בז'נבה במהלך המלחמה הקרה. הראשונה, שנערכה ב-1955 ובה דנו מנהיגי בריטניה, צרפת, ברית המועצות וארצות הברית בעניין הביטחון העולמי. הפסגה השנייה נערכה ב-1985 ובה השתתפו נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ושליט ברית המועצות, מיכאיל גורבצ'וב ובה דנו רייגן וגורבצ'וב על יחסים דיפלומטיים ועל נשק גרעיני.
לפני הפסגה נפגשו ביידן ופוטין פעם אחת, במוסקבה במרץ 2011, כשביידן היה סגן נשיא ארצות הברית ופוטין היה ראש ממשלת רוסיה.
חודשיים לפני הפסגה נקט ממשל ביידן במספר אמצעים כדי להעניש את רוסיה על פעילות עוינת שבוצעה נגד ארצות הברית, בין הפעילויות הבולטות שבעקבותיהן הוטלו הסנקציות היו התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 וההתערבות בחירות שנערכו ב-2020.
במאי 2021 ביטל ממשל ביידן על סנקציות אמריקאיות על חברת Nord Stream AG שאחראית על צינור הגז הרוסי-גרמני נורד סטרים 2. מספר ימים לפני הפסגה הכחיש פוטין שוב את האחריות למתקפות סייבר שנערכו על מתקנים של חברות לעיבוד בשר ברחבי ארצות הברית, חרף ההכשחה, רבים האשימו כנופיות פשע רוסיות במערובות באירוע.
הפסגה.
הפסגה תוכננה להיות פגישה שתקבע את כיוון היחסים בין רוסיה לממשל ביידן הנכנס, זו הייתה הפגישה הראשונה פנים אל פנים בין פוטין לבין ביידן מאז שביידן נכנס לתפקידו בינואר 2021. עם זאת, פקידי ממשל הורידו מראש את הסיכויים לפריצת דרך דרמטית ביחסים בין המדינות בפסגה.
בפסגה השניים שוחחו על פירוק נשק גרעיני, על זכויות האדם ברוסיה (ובפרט על מצבו של פעיל האופוזציה הרוסי שנאסר, אלכסיי נבלני). בנוסף לכך, ביידן ופוטין שוחחו על הסכסוך האוקראיני-רוסי, מגפת הקורונה, המלחמה העולמית בטרור ועל קונפליקטים גלובליים נוספים.
בסוף הפגישה, שני המנהיגים הסכימו להאריך בחמש שנים נוספות את ההסכם לצמצום נשק גרעיני, הסכם סטארט החדש.
לקראת הפסגה הודיעו ארגונים מקומיים רבים על כך שבכוונתם לערוך הפגנות בסמוך למקום בו תיערך הפסגה, שלטונות ז'נבה סירבו להוציא היתרים להפגין במספר מקרים, מה שהוביל לביקורת, וטענו כי הסירוב מהווה פגיעה בזכויות יסוד פוליטיות.
יעל מן
יעל מן (נובמבר 1936 – 27 באוגוסט 2021) הייתה אשת "המוסד", שהשתתפה במבצעים שונים בארצות ערב, המפורסם שבהם איסוף מודיעין למבצע "אביב נעורים".
ביוגרפיה.
איליין שטיינר (שמה של יעל מן בלידתה) נולדה ב-1936 בקנדה, ובגיל שלוש עברה עם משפחתה לניו ג'רזי, בת למשפחה יהודית – אב פיזיקאי ואם עקרת בית. ב-1968 עלתה לישראל ממניע אידאולוגי ציוני ועבדה כמתכנתת מחשבים.
שירות במוסד.
ב-1971 התגייסה ל"מוסד", בשם צופן "נילסן". מפעיליה בנו עבורה סיפור כיסוי של תסריטאית, הכותבת סדרת טלוויזיה על חייה של הסטר לוסי סטנהופ, פעילה פוליטית וחברתית בריטית, בת המאה ה-19, שהתגוררה גם בלבנון ובסוריה. את מלאכת הכתיבה למדה אצל שבתי טבת. תחת סיפור כיסוי זה נשלחה ב-1973 ללבנון והתאקלמה בה.
מן שירתה ב"מוסד" במשך 15 שנים, בהן השתתפה במבצעים רבים. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 סיימה את פעילותה המבצעית ב"מוסד".
מבצע "אביב נעורים".
סיפור הכיסוי כתסריטאית, אפשר לה לנוע בחופשי ברחבי לבנון, ובאמצעות מצלמה נסתרת, שהייתה בתיקה, צילמה את כל המקומות הרלוונטיים ללוחמי מבצע "אביב נעורים", שנערך באפריל 1973. לאחר סיום מבצע "אביב נעורים" נשארה מן בלבנון, על מנת שסיפור הכיסוי שלה לא ייחשף, ורק לאחר ימים אחדים טסה מביירות ללונדון. מן עזבה את לונדון שבוע לאחר מכן, וכשהגיעה לישראל התקבלה אחר כבוד בביתה של ראש הממשלה, גולדה מאיר.