יומיים לאחר הקמת המפלגה, פרשו ליפקין-שחק וסביר מהכנסת, ובמקומם נכנסו חברי הכנסת החדשים של מפלגת המרכז דוד מגן ונחמה רונן. וכשדליה רבין הייתה החברה היחידה בה, היא המשיכה את "דרך חדשה" כמפלגה בעלת מנדט אחד לזמן קצר, לפני שהצטרפה לסיעת מפלגת העבודה, ישראל אחת ב-7 במאי 2001, והמפלגה פורקה זמן קצר לאחר מכן.
New Way (Israel)
הבריגדה הימית סן מרקו
הבריגדה הימית סן מרקו (באיטלקית: Brigata Marina "San Marco") הוא בריגדה מיוחדת בצי האיטלקי, המשמשת כיחידת הנחתים של הצי.
היסטוריה.
בשנות מלחמת העולם הראשונה הוקמה לראשונה "הבריגדה הימית" של הצי האיטלקי. לאחר המלחמה צומצמה הבריגדה והפכה לגדוד סן מרקו. ב-1994 הורחב הגדוד והפך לרגימנט סן מרקו. ב-1 במרץ 2013 הוקמה הבריגדה הימית סן מרקו על בסיס רגימנט סן מרקו ורגימנט קרלוטו. רגימנט סן מרקו הפך להיות רגימנט סן מרקו ה-1, ורגימנט קרלוטו הפך לרגימנט סן מרקו ה-2. רגימנט שלישי הוקם עבור הבריגדה וקיבל את השם רגימנט סן מרקו ה-3.
הבריגדה היא חלק מקבוצת הקרב האמפיבית הספרדית-איטלקית.
צל&quot;ש (מפלגה)
צל"ש (ראשי תיבות של: ציונות ליברליזם שוויון) הייתה מפלגה קטנה בישראל. המפלגה הוקמה ב-2004 על ידי חבר הכנסת יוסי פריצקי שאולץ לפרוש במהלך הכנסת השש עשרה ממפלגת שינוי ולהקים סיעת יחיד. עם פיזור הכנסת לא השתתפה המפלגה בבחירות והיא חדלה מפעילות והפכה למפלגת מדף שלבסוף נרכשה ושימשה בסיס חוקי למפלגת הימין החדש.
רקע.
צל"ש הוקמה לאחר ששר התשתיות יוסף פריצקי גורש משינוי ביולי 2004 לאחר חשיפת קלטת בה ביקש חומרים על חברו למפלגה, אברהם פורז. מעשיו של פריצקי נחקרו במשטרה, אך לא הוגשו כתבי אישום.
שינוי ניסה להדיח את פריצקי מהכנסת ולהחליף אותו בח"כ אחר משינוי. עם זאת, ועדת הכנסת אפשרה לו לשמור על כסאו. פריצקי הודיע אז שהוא מקים מפלגה משלו ויתמודד בבחירות לכנסת השבע עשרה, ואמר שמטרתו היא ששינוי "לא תשיג את מספר הקולות המינימלי הדרוש כדי לעבור את אחוז החסימה". אף על פי שניתן היה לסיעה לקבל מימון בחירות של 600 אלף שקל, צל"ש לא השתתפה בבחירות לכנסת השבע עשרה.
למרות שצל"ש לא השתתפה בבחירות, שניים מהמטרות של פריצקי מומשו; פורז הובס בבחירות המקדימות של שינוי בינואר 2006, כאשר פריצקי אמר שפורז ומנהיג המפלגה טומי לפיד "היו צריכים להישלח הביתה מזמן". בנוסף, בבחירות, מפלגתו החדשה של פורז, חץ ושינוי בראשות רון לוינטל, לא הצליחו לזכות באף מנדט.
בסוף 2018 שימשה המפלגה כמפלגת מדף ליצירת מפלגת הימין החדש שהוקמה על ידי קבוצת פורשים מהבית היהודי לאחר שנרכשה מבעוד מועד על ידי נפתלי בנט.
מטרות המפלגה.
מטרותיה של המפלגה היו:
אסכולת בודפשט
בית ספר בודפשט או אסכולת בודפשט, (בהונגרית: Budapesti iskola) הידוע גם בשם אסכולת לוקאץ', הייתה קבוצה של פילוסופים והוגים שהתקבצו סביב ג'רג' לוקאץ' בשנות ה-60 וה-70. האסכולה כללה את פרנץ פהר, אגנש הלר, ג'רג' מרקוש ומיהאי ויידה, בין היתר. באופן רחב יותר, ניתן לכלול בו גם את מיקלוש אלמאשי ואישטוואן הרמן.
תלמידי האסכולה נקראו מאוחר יותר "גן הילדים של לוקאץ'" וכללו כמה פוליטיקאים שצמחו מאוחר יותר (למשל: יאנוש קיש, ג'רג' בנצה מריה לודאשי, שאנדור רדנוטי), שכבר השתייכו לאופוזיציה הדמוקרטית המאוחרת יותר.
בית ספר בודפשט הייתה אכן במקור אסכולה של הומניזם מרקסיסטי, אך מאוחר יותר של פוסט-מרקסיזם וליברליזם דיסידנטי שצמח בהונגריה בתחילת שנות ה-60, השייך למה שנקרא השמאל החדש ההונגרי.
רקע.
המרד ההונגרי (המהפכה ההונגרית של 1956) הייתה אחד האירועים הפוליטיים החשובים בחייה של הפילוסופית אגנש הלר, שכן בתקופה זו היא ראתה את השפעת החירויות האקדמיות של התיאוריה הביקורתית המרקסיסטית כמסוכנת לכל המבנה הפוליטי והחברתי של הונגריה. ההתקוממות אישרה את רעיונותיה של הלר, שמה שקרל מרקס התכוון באמת שלעם תהיה אוטונומיה פוליטית וקביעה קולקטיבית של החיים החברתיים. לוקאץ' ואגנש הלר ותאורטיקנים ביקורתיים מרקסיסטים אחרים יצאו מהמהפכה תוך אמונה שצריך ליישם את המרקסיזם והסוציאליזם באומות שונות בדרכים אינדיבידואליות ולמעשה הטילו ספק בתפקידה של ברית המועצות בעתידה של הונגריה. רעיונות אלה העלו את הלר על מסלול התנגשות אידאולוגי עם ממשלתו החדשה (שנתמכת במוסקבה) של יאנוש קאדאר. הלר שוב סולקה מהמפלגה הקומוניסטית והיא פוטרה מהאוניברסיטה ב-1958 בשל סירובה להפליל את לוקאץ' כמשתף פעולה במהפכה.
בית הספר נחשב לאופוזיציה במשטר יאנוש קאדאר והיה קשור גם לאופוזיציה הדמוקרטית. חבריו נצפו, הוטרדו ולבסוף "חוסלו" בעצם במהלך מה שמכונה משפט הפילוסופים (1973), כמה מחבריה לשעבר נאלצו להגר לחו"ל, למשל הלר ואישטוואן מסארוש או ג'רג' קראשו.
אגנש הלר הגיבה מאוחר יותר על בית הספר:
"בית ספר בודפשט (אסכולת בודפשט) היה יותר מחוג חברים. זה היה חוג פילוסופי שהתקבץ סביב לוקאץ', קראנו זה את עבודתו של זה, יצרנו חברויות אישיות. ביליתי 10–14 שנים מחיי בחוג הזה. אבל זה היה חייב להסתיים, כי הרי כל בית ספר מתחסל".
תישאר קרוב (מיני-סדרה)
תישאר קרוב (באנגלית: Stay Close) היא מיני-סדרת דרמת פשע בריטית המבוססת על ספרו של הרלן קובן באותו השם שיצא לאור בשנת 2012, שהופק על ידי "Red Production Company" עבור שירות הזרמת המדיה נטפליקס.
המיני-סדרה עלתה לשידור ב-31 בדצמבר 2021.
הפקה.
רקע.
באוגוסט 2018, הרלן קובן חתם על הסכם בן חמש שנים עם נטפליקס, במסגרתו 14 מספריו יעובדו כסדרות מקור של השירות והוא ישמש כמפיק בכל העיבודים המופקים.
פיתוח.
הפקתה של המיני-סדרה, שתכלול שמונה פרקים, הוכרזה על ידי נטפליקס באוקטובר 2020. באותה תקופה, הוכרז כי דני ברוקלהרסט יהיה אמון על כתיבת התסריט, וכי המיני-סדרה תבוים על ידי דניאל אוהרה.
ליהוק.
באוקטובר 2020, נמסר כי כוש ג'מבו, ג'יימס נסביט, ריצ'רד ארמיטאג' ושרה פאריש לוהקו לצוות השחקנים הראשי. בפברואר 2021, נמסר על ליהוקם של חברי צוות השחקנים המלא,בהם אדי איזרד, אנדי אושו, דניאל פרנסיס, ג'ו ג'וינר, בת'אני אנטוניה ורייצ'ל אנדרוז.
צילומים.
צילומי המיני-סדרה החלו ב-18 בפברואר 2021 ותמו ב-30 ביולי 2021. הצילומים התקיימו במנצ'סטר וסביבתה, בבלקפול וצפון מערב בריטניה.
מתלול טורברט
מתלול טורברט (באנגלית: Torbert Escarpment) הוא מתלול, ברכס נפטון, בהרי פנסקולה, בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
אורכו של המתלול 28 קילומטרים, והוא מהווה את השוליים המערביים של שדה השלג מידיאן, שברכס נפטון.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי המתלול.
המתלול מופה ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, בין השנים 1956 – 1966.
מקור השם.
שמו של המתלול ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).
המתלול נקרא על שם הר טורברט, המהווה את קצהו של המתלול.
זכויות להט&quot;ב בלבנון
זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בלבנון כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים, אם כי מעמד חברי קהילת הלהט"ב בלבנון מוגדר כחופשי יותר מאשר בחלקים אחרים של העולם הערבי. בתי משפט שונים קבעו כי אין להשתמש בסעיף 534 לחוק העונשין הלבנוני, האוסר על קיום יחסים ה-"סותרים את חוקי הטבע", עבור העמדות לדין של הומוסקסואלים. עם זאת, החוק קיים בשימוש עבור הטרדות ורדיפות אחר חברי הקהילה באמצעות מעצרים משטרתיים לעיתים.
מצעד הגאווה בביירות, בירת לבנון התקיים לראשונה בשנת 2017 בו השתתפו כ-4,000 צועדים במקביל ליום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה. שבוע הגאווה טרם ציון האירוע כלל תצוגות אופנה, ערב סיפורי להט"ב, הקרנות סרטים, מספר מסיבות, מופעי דראג, ועוד. בשנת 2018, לפני שהמשטרה עצרה את המארגן, האדי דמיאן, השתתפו קרוב ל-3,000 צועדים במהלכו. מעצרו של דמיאן זכה לגינויים על ידי ארגנוי זכויות אדם בהם "Human Rights Watch" שהצהיר כי: "מעצרו של דמיאן על ידי המשטרה מפר את חופש ההתאגדות ומהווה צעד אחורה במדינה שהתקדמה לקראת כיבוד זכויותיהם של חברי קהילת הלהט"ב".
מעמד בחוק.
סעיף 534 לחוק העונשין הלבנוני אוסר על קיום יחסים ה-"מנוגדים לחוקי הטבע", שדינו עד שנת מאסר. כעניין מעשי, אכיפת החוק הייתה מגוונת והתרחשה לעיתים קרובות באמצעות מעצרים משטרתיים מדי פעם. בשנת 2002 פרצה המשטרה לביתה של אישה לאחר שאמה טענה שבתה גנבה מזומנים ותכשיטים. בכניסה לביתה מצאה המשטרה את האישה מקיימת יחסי הומוסקסואלים עם אישה נוספת והאשימה את הזוג בעבירת "מעשה סדום".
בשנת 2007, השופט מוניר סולימאן הפסיק את החקירה הפלילית של שני גברים הומוסקסואלים שנעצרו על פי סעיף 534 בעודו חלק על כך כי הומוסקסואליות היא "מנוגדת לכללי הטבע" וציין כי תופעות חברתיות שנמצאות כ-"לא טבעיות" משקפות את "המידות החברתיות של הזמנים".
ב-11 בדצמבר 2009, ארגון הלהט"ב הלבנוני "Helem", השיק דו"ח שהצביע על מעמדה החוקי של הומוסקסואליות במדינות מזרח התיכון וצפון אפריקה.
בשנת 2011, שופט לבנוני בבתרון פסק נגד השימוש בסעיף 534 כלפי העמדות לדין של הומוסקסואלים.
בשנת 2012, שר המשפטים, שכיב קורטבאווי, ביקר את השימוש בבדיקות אנאליות לגברים שהואשמו בהתנהגות הומוסקסואלית ופרסם הצהרה הקוראת להפסקת הנוהג.