שיעורים פרטיים ניתנים בדרך כלל לא כעיסוק יחיד, אלא על ידי סטודנטים או תלמידים, המלמדים תלמידי כיתות נמוכות יותר, או על ידי מורים, שעיסוק זה משמש להם כמקור הכנסה נוסף.
כדי למנוע ניגוד אינטרסים קובע התקשי"ר: "עובד הוראה אינו רשאי לתת שיעורים פרטיים בשכר לתלמידים הלומדים בבית הספר בו הוא מלמד. ביישוב שבו קיים בית ספר אחד בלבד, רשאי המורה לתת שיעורים פרטיים בשכר לתלמידים הלומדים באותו בית ספר באישור המפקח. עובד הוראה רשאי להורות בשכר קבוצות מאורגנות מטעם בית הספר באישור המפקח."
בעידן האינטרנט הוקמו אתרים רבים להוראה מקוונת המאפשרים ביצוע "שיעור פרטי אונליין". כך התלמיד יכול לקחת חלק בשיעור פרטי בביתו ללא צורך בנסיעות.
אירגון הבריאות הבינלאומי
מורה פרטי
מורה פרטי הוא מדריך או מורה אשר מלמד נושא לימודי מסוים לתלמיד יחיד או לקבוצה קטנה של תלמידים במתכונת אשר נקראת שיעור פרטי. תשומת לב כזו מאפשרת לתלמיד לשפר ידע או מיומנויות מהר יותר מאשר בסביבה של כיתה.
בדרך כלל, מורים פרטיים מועסקים על ידי התלמיד, משפחתו או על ידי עמותות כחלק מעזרה לקהילה.
חלק מהמורים מועסקים על מנת לסייע לתלמידים בעלי לקות למידה או הפרעות קשב וריכוז או לתלמידים אשר אינם יכולים ללמוד בקבוצות גדולות וזקוקים לתשומת לב מיוחדת.
ישנם מורים אשר מועסקים כדי לספק חומר מתקדם עבור תלמידים המעוניינים ללמוד מעבר למסגרת הכיתתית או עבור תלמידים המעוניינים בהעשרה בתחומים שונים.
מורה פרטי אינו חייב להיות בעל תעודת הוראה. ניתן אפילו למצוא מורים פרטיים אשר לומדים בבי"ס תיכון.
העבודה כמורה פרטי נפוצה מאוד בקרב סטודנטים מאחר שהשכר גבוה מהממוצע לעבודות סטודנטים והשעות גמישות וניתנות להתאמה למערכת השעות של הלימודים.
ניתן למצוא מורים פרטיים במודעות בעיתונים ובמוסדות הלימוד וכן ברשת האינטרנט, בה קיימים אתרים לפרסום וחיפוש של מורים פרטיים. אתרים אלו מאפשרים למורה הפרטי להוסיף מודעה ואף פרופיל מורה ולפרט את מקצועות הלימוד ופרטים נוספים, כגון ניסיון קודם ואזורי לימוד.
אליפות אירופה בכדורסל 1949
אליפות אירופה בכדורסל 1949 הידועה גם בשם יורובאסקט 1949 הייתה האליפות השישית שאורגנה על ידי פיב"א אירופה.
7 נבחרות בלבד השתתפו בטורניר שנערך במצרים לאחר שברית המועצות סירבה לארח אותו, למרות מחויבותה לעשות כן כאלופת היבשת
לפי חוקי פיב"א אירופה.
צ'כוסלובקיה, מדליסטית הכסף באליפות אירופה בכדורסל 1947 הייתה המארחת ב-1947, ולכן לא נתבקשה לארח שוב את הטורניר בפעם השנייה ברציפות. מצרים, שסיימה שלישית, נתבקשה לפיכך לארח את האליפות.
מיקומו הרחוק מאירופה של הטורניר, שנערך בקהיר, גרם לקשיי הגעה בקרב רבות מהנבחרות האירופאיות שבחרו לא להשתתף עקב כך במשחקים.
למעשה, רק 4 מתוך 7 הנבחרות שהשתתפו בטורניר היו אירופאיות. יוון וטורקיה השתתפו לראשונה באליפות. כמו כן, סוריה ולבנון האסייתיות השתתפו בפעם הראשונה באליפות זו.
פיב"א אירופה התייחסה לתחרות כחלשה ביותר בהיסטוריה של אליפויות אירופה, מאחר שרק 3 מהמתמודדות בטורניר התחרו בעבר בטורנירים ברמה של אליפות אירופה.
מהלך התחרות.
המשחקים נערכו במתכונת ליגה, בדומה לאליפות אירופה בכדורסל 1939, כאשר כל נבחרת משחקת פעם אחת נגד כל הנבחרות האחרות.
ניצחון היה שווה שתי נקודות והפסד שווה נקודה אחת.
מאה שערים (תל אביב)
מאה שערים היא שכונה בתל אביב. הוקמה בשנות ה-20, מערבית לכרם התימנים וצפונית למנשייה, באזור שבין הרחובות הרב אהרונסון, הכובשים ודניאל של ימינו. שם השכונה הוא על שם מאה הבתים שנבנו בה עבור מאה חברי השכונה.
בשכונה נבנו שני בתי כנסת, האחד בית הכנסת הגר"א שבנוסח אשכנז והאחר בנוסח ספרד.
בטקס הנחת אבן הפינה לבניית בית הכנסת הגר"א, שהחלה עם סיום בניית מאה בתי השכונה, אמר הרב יוסף צבי הלוי:
במהלך מלחמת העצמאות סבלו תושבי השכונה מהתנכלויות ומירי שכוון משכונת מנשייה הסמוכה. אנשי ההגנה הציבו שער ברזל כבד שחסם את רחובה הראשי, רחוב מאה שערים, אך בכך לא היה כדי למנוע את הירי, ותושבי השכונה נטשו אותה. לאחר קום המדינה שונה שמו של רחוב מאה שערים לרחוב הכובשים, על שם כובשי יפו. עם השנים נטמעה השכונה בסביבתה ואיבדה מזהותה. בדומה לשכונות אחרות בסביבתה, כרם התימנים, שבזי ונווה צדק, גם בתיה של מאה שערים סבלו מהזנחה מתמשכת, ורק לקראת סוף המאה ה-20 הוחל בשיפוצם של חלק מהבתים ובבניית בתים חדשים.
בשכונה קמה ישיבה בשם ישיבת מאה שערים, וכן מבנה מוסדות אעלה בתמר. ברחוב הרב קוק 16 קיים מבנה היסטורי של ישיבת חב"ד המרכזית בישראל, שהיא הייתה הישיבה הראשונה בארץ, שנוסדה בשנת תרפ"ה, הישיבה עברה משם ללוד ולכפר חב"ד. ובמבנה השתכנו תלמוד תורה חב"ד תל אביב, ומשרדי צעירי אגודת חב"ד המרכזיים. כיום נמצא במבנה גני ילדים של חב"ד, וחלק ממשרדי הנהלת צעירי חב"ד.
הרחובות בשכונה: הכובשים (לשעבר מאה שערים), הרב קוק, אהרונסון, יונה הנביא, הארי, גאולה, הירקון.
דגל באדן-וירטמברג
דגל באדן-וירטמברג הוא דגלה של המדינה הגרמנית באדן-וירטמברג. עיצובו של הדגל הוא עיצוב ביקולור שחור-זהב.
הדגל הוכרז רשמית בפרק 24, סעיף 1 של חוקת באדן-וירטמברג. הצבע השחור מייצג את וירטמברג-הוהנצולרן ואילו הזהב את באדן, שלושת חלקיה ההיסטוריים של המדינה הגרמנית. לשימושה של ממשלת באדן-וירטמברג קיים דגל אזרחי המושחת בסמל באדן-וירטמברג.
טרם הקמתה של המדינה הניפה קודמתה וירטמברג-באדן דגל טריקולור בצבעי שחור-אדום-זהב (כצבעי דגל גרמניה) אולם, לבחירת הצבעים לשימוש בתוך המדינה לא היה קשר ליצוגם ההיסטורי של הצבעים אלא פשוט הוסף צבע הזהב לצבעי השחור והאדום של וירטמברג. במקריות, צבעי האדום-זהב היו צבעיה ההרלדיים של באדן, וכך ניתן לטעות ולחשוב כי הדגל הוא שילוב צבעי השחור-אדום של וירטמברג והאדום-זהב של באדן.
שיעורים פרטיים
באד הומבורג
באד הוֹמבוּרג פור דר הוהא (בגרמנית: Bad Homburg vor der Höhe) היא העיר הראשית בנפת הוכטאונוס (Hochtaunuskreis) במדינת הסן שבגרמניה, על המדרון הדרומי של רכס הרי הטאונוס. גובלת בערים פרנקפורט ואובראורזל (Oberursel). שמה הרשמי של העיר הוא "באד הומבורג פור דר ההה" (שפירושו באד הומבורג למרגלות ההרים, על מנת להבדילה ממקומות אחרים בעלי אותו שם), ונוהגים לכותבו בגרמנית בקיצור כ-"Bad Homburg v. d. Höhe".
גובה העיר נע בין 130 ל-250 מטרים מעל פני הים (והשטח המוניציפלי כולו נע בין 128 ל-683 מטרים), ומספר התושבים כ-52,000.
העיר ידועה בעיקר בשל מעיינות המים המינרלים שבה המשמשים כמעיינות המרפא וכספא (מכאן הקידומת "באד"), וכן בשל הקזינו.
באד הומבורג היא כיום אחת הערים העשירות בגרמניה. לקרבה לפרנקפורט יש תרומה משמעותית לעובדה זו, שכן מנהלים ומועסקים רבים של הבנקים של פרנקפורט מתגוררים בבאד הומבורג. (נפת הוכטאונוס ונפת שטארנברג (Starnberg) מתמודדות באורח קבוע על ה"תואר" הנפה העשירה ביותר בגרמניה).
נכון ל-2004 הייתה סיסמת השיווק של העיר "Champagnerluft und Tradition" (אוויר שמפניה ומסורת).
היסטוריה.
ימי הביניים.
על פי המסורת המקומית החלה ההיסטוריה המתועדת של באד הומבורג באזכורה של "וילה טידנהיים" (Villa Tidenheim) בקודכס לורש (Codex Aureus Laureshamensis) משנת 782. נוהגים לקשור בין וילה טידנהיים זו לבין העיר העתיקה המכונה "דיטיגהיים". וקשר זה משתקף בשמות הרחובות. היסטוריון מקומי בשם רידיגר קורת (Rüdiger Kurth) פקפק בסיפורים מסורתיים אלו על סמך מחקר שערך במקורות הכתובים ועל סמך עדויות בשטח. ב-2002 יזם קורת חפירות ארכאולוגיות שנערכו מטעם אוניברסיטת פרנקפורט בניהולו של הפרופסור יואכים הניג (Joachim Henning). חפירות אלו הראו כי אין כל עדות ליישוב במקום מתחילת ספירת הנוצרים ועד המאה ה-13. נראה כי המקור ההיסטורי שנמצא במנזר אברבך (Eberbach) המזכיר את וורטווין (Wortwin או גם אורטווין – Ortwin) פון הוהנברך (von Hohenberch) כמייסד באד הומבורג משנת 1180 לערך הוא העדות המוצקה היחידה לקיומה של עיירה במקום.
כבר ב-1962 נתגלו בחפירות מתחת לטירה של באד הומבורג המכונה "Hirschgangflügel" שתי שכבות שרפה, שמהן הגיע גינתר בינדינג, שהיה אחראי על החפירות, למסקנה שלטירה הנוכחית קדמו שתי טירות שנבנו באתר זו אחרי זו, וכל אחת נשרפה מאוחר יותר.
חפירות מאוחרות יותר שנערכו בטירה של באד הומבורג באפריל 2006 על ידי צוות מאוניברסיטת פרנקפורט, שוב ביוזמתו של קורת ובניהולו של פרופסור הניג, הובילו לגילוי שבפועל הייתה שכבת שרפה אחת בלבד, שמקורה במבנה שחוזק בקורות עץ – ייתכן שמדובר בטירה עם מגדלים – שממצאי כלי החרס בה תוארכו למאה ה-12 או ה-13. סביר להניח שבניין זה היה קשור לטירת וורטווין. עם זאת, ייתכן שמתחת לשרידים אלו חבויה שכבה מתרבות קודמת שטרם נתגלתה. מחקרים תוך שימוש בשיטות תיארוך כדוגמת תיארוך פחמן-14 ואנליזה מיקרומורפולוגית עשויים לספק תיארוך מדויק יותר.
הומבורג קיבלה מעמד של עיר שוק בערך ב-1330, אך המסמך שהעניק זכויות אלו אבד.
שם העיר "הומבורג" מקורו ב"טירת הוהנברג" (Hohenberg "הר גבוה") השוכנת על ההר מעל הומבורג. הסיומת "פור דר ההה" הופיעה כנראה לראשונה בכתובים במסמך מ-1528 והתייחסה למיקומה של העיר למרגלות הרי הטאונוס.