ג'יימס נולד בבריסטול, פנסילבניה, ב-4 באוגוסט 1961. עד גיל עשר האמין ששם משפחתו הוא "מאטלק", אז גילה שהאדם אשר גידל אותו הוא למעשה אביו החורג. בגיל אחד עשרה פגש לראשונה את אביו הביולוגי, יועץ לענייני סמים אשר באופן אירוני דחף את בנו להתחיל להשתמש בהם, ועבר לגור עמו. בנעוריו שב לגור אצל אמו ב, פלורידה. בתקופה זו העביר את מרבית זמנו בהשתתפות בתגרות אלימות או בשימוש בסמים, והחל לסבול מהתקפי שכחה. אמו חיפשה עבורו ייעוץ ועזרה מגורמי הרווחה, אולם מזגו האגרסיבי והתנהגותו האלימה רק החמירו.
לאחר שנשר מבית הספר בכיתה י"א התגייס לצבא כשהוא בן שבע עשרה בלבד. הוצב לשרת בגרמניה אך שוחרר במהרה בשל בעיות התאמה. כשחזר לקסלברי הכיר את טים דיק אשר קיבל אותו בברכה לחוג משפחתו הרחב. ב-1993 שכר חדר מגורים מאמו של דיק, בטי.
הרציחות.
ג'יימס מבילוי לביתם של בני משפחת דיק ב-20 בספטמבר 1993 שם מצא את ארבעת נכדיה של בטי ישנים בסלון. הוא תפס את טוני ניונר בת השמונה מצווארה וחנק אותה, לקח אותה לחדר השינה בקומה השנייה שם אנס אותה, והחביא את גופתה בין מיטתו לבין הקיר.
משם המשיך לחדרה של בטי, הכה אותה בראשה עם פמוט ודקר את גופה פעמים רבות. צרחותיה העירו את ונדי בת התשע, אחותה של טוני, אשר עלתה אל חדר השינה. לאחר שקשר אותה במקלחת הלך למטבח בכדי להביא סכין קצבים, בה השתמש על מנת לדקור את בטי שוב בגבה. לבסוף התקלח וגנב מספר תכשיטים, בטרם נמלט מהמקום ברכבה של בטי.
מעצר ומשפט.
תוכנית הטלוויזיה פרסמה את זהותו של ג'יימס ב-28 בספטמבר 1993, דבר שהוביל לקבלתן המיידית של מאות שיחות טלפון והודעות. מספר אנשים העידו כי נסע מערבה, וב-6 באוקטובר התקבל דיווח מידי עובר אורח אשר זיהה אותו בלשכת האבטלה בבייקרספילד, קליפורניה, אשר הוביל ללכידתו הסופית. לאחר שנעצר מסר שתי הודאות שהוקלטו.
ג'יימס הודה באשמה ב-5 באפריל 1995, בגין שני סעיפי רצח מדרגה ראשונה, התעללות בילדים, ניסיון לביצוע מעשה מגונה, ניסיון לחטיפה, גניבה וגניבת רכב. ב-18 באוגוסט אותה שנה נידון למוות בגין הרצח של טוני ניונר ובטי דיק, וכן נשפט ל-15 שנים בכלא עד מאסר עולם בגין האישומים האחרים. כיום הוא כלוא בבית הסוהר המאוחד של פלורידה ברייפורד.
הרגימנט האנגליאני המלכותי
הרגימנט האנגליאני המלכותי (באנגלית: Royal Anglian Regiment או בר"ת: R ANGLIAN) הוא רגימנט חיל רגלים קל בצבא הבריטי.
הרגימנט הוקם ב-1 בספטמבר 1964 בתור 'רגימנט גדול' שכלל פירוק וסיפוח ארבעת רגימנטים מחטיבת מזרח אנגליה בצבא הבריטי; 'הרגימנט המזרח אנגליאני הראשון (נורת'ק וסאפוק המלכותי)', 'הרגימנט המזרח אנגליאני השני (לינקולינשייר ונורת'המפטון המלכותי של דוקסית גלוסטר)', 'הרגימנט המזרח אנגליאני השלישי (הרגלים ה-16/ה-44)' ו-'רגימנט לסטרשייר המלכותי'. הרגימנט הצטמצם לאורך השנים משבעה גדודים בהקמתו וכיום כולל שני גדודים סדירים וגדוד מילואים אחד. בסיס האם של הרגימנט בברי סנט אדמונד בסאפוק, כאשר לשני הגדודים הסדירים (הראשון והשני) בסיסי אם בלונדון ומרכז אנגליה, כמו כן שניהם משרתים ברוטציה כחלק מחיל המצב הבריטי בקפריסין.
הרגימנט מזוהה עם האזור הגאוגרפי של מזרח אנגליה וממשיך לגייס מאזורי הגיוס של הרגימנטים ההיסטוריים שהרכיבו אותו, בהם מחוזות אסקס, נורפוק, סאפוק, בדפורדשייר, קיימברידג'שייר, לינקולנשייר, הרטפורדשייר, נורת'האמפטונשייר, לסטרשייר וראטלנד. מבין הרגימנטים הרגליים הסדירים (לא משמר) הקיימים כיום בצבא הבריטי, הרגימנט האנגליאני נחשב לוותיק ביותר והיה לראשון מגל הרגימנטים החדשים שנוסדו על בסיס רגימנטים היסטוריים החל משנות ה-60.
מבנה הרגימנט.
הרגימנט כולל שלושה גדודים, הנמצאים שלושתם תחת פיקוד חטיבת חיל הרגלים השביעית והפיקוד המזרחי, כמו כן הרגימנט נמנה תחת הפיקוד הטקסי של דיוויזיית המלכה.
היסטוריה.
הרגימנט המזרח אנגליאני הראשון (נורת'ק וסאפוק המלכותי).
'הרגימנט המזרח אנגליאני הראשון' (באנגלית: 1st East Anglian Regiment) נוסד באוגוסט 1959 על ידי איחוד שני רגימנטים: רגימנט סאפוק ורגימנט נורפוק המלכותי.
הרגימנט המזרח אנגליאני השני (לינקולנשייר ונורת'המפטון המלכותי של דוכסית גלוסטר).
'הרגימנט המזרח אנגליאני השני' (באנגלית: '2nd East Anglian Regiment') נוסד ביוני 1960 על בסיס שני הרגימנטים 'רגימנט לינקולנשייר המלכותי' ו'רגימנט נורת'המפטונשייר', שבעצמו התבסס על שני הרגימנטים 'רגימנט הרגלים ה-48 (נורת'המפטונשייר)' ו'רגימנט הרגלים ה-58 (רטלנדשייר)'. עם הקמת הרגימנט המזרח אנגליאני השני ניתנה לו השייכות של אליס דוכסית גלוסטר, שייכות זו לא המשיכה לרגימנט האנגליאני המלכותי היורש.
הרגימנט המזרח אנגליאני השלישי (הרגלים ה-16/ה-44).
'הרגימנט המזרח אנגליאני השלישי' (באנגלית: '3rd East Anglian Regiment') נוסד ביוני 1958 על בסיס שני הרגימנטים 'רגימנט בדפורדשייר והרטפורדשייר' ו'רגימנט אסקס', שבעצמו התבסס על שני הרגימנטים ההיסטוריים של מחוז אסקס 'רגימנט הרגלים ה-44 (מזרח אסקס)' ו'רגימנט הרגלים ה-56 (מערב אסקס)'.
רגימנט לסטרשייר המלכותי.
רגימנט לסטרשייר המלכותי (Royal Leicestershire Regiment) הוקם ב-27 בספטמבר 1688 בלונדון כדי לקחת חלק בלחימה באירלנד כחלק ממלחמת תשע השנים. ב-1701 נשלח הרגימנט להילחם בספרד ופורטוגל כחלק ממלחמת הירושה הספרדית, וב-1715 הוחזר ולקח חלק במרד היעקוביטים בסקוטלנד. ב-1751, הוסדרו שמות ומספרי הרגימנטים בצבא הבריטי והרגימנט קיבל את השם "רגימנט הרגלים ה-17" (בהתאם לסדר בכירותו), ב-1782 הוא קיבל את השיוך הגאוגרפי של מחוז לסטרשייר וקיבל את השם "רגימנט הרגלים ה-17 (ליסטשייר)", כחלק מרפורמה נוספת ב-1881 קיבל את שמו הסופי "רגימנט לסטרשייר" (אשר קיבל את התואר "מלכותי" לאחר מלחמת העולם השנייה).
מסורת.
תוארי קרב ודגלי הרגימנט.
לרגימנט ישנם 344 תוארי קרב אשר כולם הגיעו מהרגימנטים הקודמים אשר מרכיבים אותו. תואר הקרב הקדום ביותר הוא "נמור 1695" אשר ניתן עבור לחימה במצור על נמור משנת 1695, תואר הקרב העדכני ביותר הוא "קוריאה" הניתן על הלחימה במלחמת קוריאה בשנת 52-1951. משום מגבלת מקום על דגלי היחידה שלו, הותר לרגימנט להציג 41 תוארי קרב משתי מלחמות העולם על "צבעי המלכה" ו-45 תוארי קרב ממערכות אחרות על "צבעי הרגימנט".
סלעי ויליאמס
סלעי ויליאמס (באנגלית: The Williams Rocks) הם קבוצת איונים סלעיים, הממוקמים 17 קילומטרים מצפון למפרץ הולם, ולאיי פלאט, למול חופי אדמת מק. רובטרסון שבאנטארקטיקה.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הסלעים.
סלעי ויליאמס מופו לראשונה בשנת 1954, על ידי רוברט ג'י דוברס (Robert G. Dovers) מטעם משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, שהיה המפקד של תחנת מוסון באותה עת.
מיקומם המדויק של האיונים התגלה באמצעות שילוש שבוצע בשנת 1962 על ידי ד. ר. קארסטנס (D.R. Carstens), שהיה סוקר בתחנת מוסון באותה שנה.
מקור השם.
שמם של האיים ניתן להם על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.
האיים נקראו על שמו של ג'יי. ויליאמס (J. Williams), שהיה עוזר מכונאי דיזל בתחנת מוסון בשנת 1962. ויליאמס סייע בשילוש מיקום סלעי ויליאמס והקמת משואה עליהם.
הגביע הרוסי בכדורגל 2021/2022
הגביע הרוסי בכדורגל 2021/2022 (ברוסית: Кубок России по футболу 2021/2022) הוא תחרות עבור מועדוני כדורגל רוסים בניהול התאחדות הכדורגל הרוסית. זהו טורניר כדורגל, שמשוחק בשיטת נוק-אאוט. למחזיקת הגביע תהיה הזכות לשחק בליגה האירופית 2022/2023, כמו גם להתמודד מול אלופת רוסיה 2021/2022 (במקרה של דאבל, זו תהיה סגנית האלופה) במשחק הסופר קאפ הרוסי.
נותנת החסות לטורניר היא סוכנות ההימורים Betcity, החתומה על חוזה לשלוש עונות עם אפשרות להארכה.
פורמט.
החל משלב 1/512 ועד לשלב 1/64 נערכים משחקי נוק-אאוט, בהם משתתפות קבוצות חובבים וקבוצות הליגה השנייה, לאחר משחק אחד, קובעים את הקבוצה החזקה יותר. בשלב 1/64, מועדונים חובבים וקבוצות הליגה השנייה קובעות את 11 המנצחות.
כמו כן, בשלב 1/64, 14 קבוצות הליגה הראשונה משתתפות. 7 המנצחות בשלב 1/64 בין קבוצות הליגה הראשונה וארבעת המועדונים הטובים ביותר בליגה הלאומית בסוף העונה האחרונה (לאחר המעבר לליגת העל) חייבות לעבור ישירות לשלב הבתים העילי.
במקום שלב 32 האחרונות ו-16 האחרונות, משוחק שלב הבתים העילי המורכב מ-11 בתים בני 3 קבוצות כל אחת: קבוצת ליגת על שלא משתתפת במפעלים האירופיים קבוצה מהליגה הראשונה וקבוצה מהליגה השנייה.
הקבוצות המשתתפות במפעלים האירופיים בעונת 2021/2022 מתחילות את השתתפותן החל משלב שמינית הגמר. יתר על כן, הם מארחות את משחקי הבכורה שלהן בטורניר. משלב שמינית הגמר, נערכת הגרלה מדי שלב לקביעת הזוגות.
לעומת עונת הגביע הקודמת קרן הפרסים הכוללת של הטורניר תגדל ב-10 מיליון רובל ותסתכם ב-83.8 מיליון רובל שיוענקו למחזיקת הגביע.
ייצוג מועדונים לפי ליגה.
סך הכל — 99 מועדונים.
שלב המוקדמות.
1/256.
בשלב זה משתתפות קבוצות הליגה החובבנית והאזורית.
שלב הבתים העילי.
בשלב זה 11 קבוצות ליגת העל שאינן משחקות במפעלים האירופיים משתתפות בטורניר. אליהם יצטרפו 11 קבוצות מהליגה הראשונה ו-11 קבוצות מהליגה השנייה או קבוצות חובבניות שניצחו בשלב הקודם בגביע. שלב הבתים כולל 11 בתים, כשבכל בית קבוצת ליגת העל, קבוצת מהליגה הראשונה וקבוצת מהליגה השנייה או קבוצה חובבנית. אורנבורג, אלניה, בלטיקה וטורפדו, כארבעת המועדונים הטובים ביותר בליגה הראשונה בתום העונה החולפת, עברו ישירות לשלב הבתים העילי.