לאחר מרד של בנו הבכור של בולסלאב, ירוסלב, שחשש למורשתו, ויתר לו אביו על רצועת אדמה סביב אופולה, וכך הקים בפעם הראשונה את דוכסות אופולה. בתורו נאלץ ירוסלב להתכונן לקריירה כנסייתית ולהישאר בצליבט. כמו כן אחיו הצעיר של בולסלאב ושל מיישקו, קונראד ספינדלשנקס, כשהגיע לבגרות תבע את זכויותיו וב-1177 קיבל את אדמות שלזיה התחתונה סביב גלוגוב; מה שהוביל להקמה הראשונה של דוכסות גלוגוב. עם זאת, בולסלאב הראשון חי לאחר מות אחיו הצעיר ומות בנו, ושני השטחים נפלו אליו בשנת 1190 ו-1201 בהתאמה.
בולסלאב הראשון נפטר באותה שנה וירש אותו בנו היחיד שנותר בחיים הנריק הראשון המזוקן, שנכנס עד מהרה לעימות עם קרובי משפחתו הפיאסטים וכן עם שכניו הגרמנים. בשנת 1202 נאלץ להתמודד עם פלישתו של דודו מיישקו הראשון, שעדיין לא היה מרוצה מחלוקת 1172, וסיפח את שטח אופולה של ירוסלב. דוכסות אופולה נשארה בנחלת צאצאיו של מיישקו, מה שהפך את החלוקה של שלזיה עילית למכרעת. בשנת 1206 הגיע הנריק הראשון להסכם עם הדוכס הפולני הבכיר ולדיסלב השלישי שפינדלשנקס להחליף את נחלת לובוש באזור קאליש מפולין גדול. אולם התוכנית בוטלה, כאשר ולדיסלב השלישי איבד את תואר הדוכס הבכיר ובנוסף לובוש נכבשה על ידי חייליו של קונרד השני, מרקיז לוסאטיה מבית וטין. הדוכס הנריק נאלץ להיאבק על המאחז הצפון-מערבי שלו, אותו החזיר לאחר מותו של המרקיז בשנת 1210. הוא נאלץ להגן על לובוש שוב כנגד מסעותיו של לודוויג הרביעי, רוזן תורינגיה משנת 1221. עם מותו של בן דודו הדוכס קז'ימייז' הראשון מאופולה, בנו של מיישקו הראשון טנגלפוט, בשנת 1230, הוא שימש כאפוטרופוס של אחייניו הקטינים, ובכך שוב שלט על שלזיה השלמה. בשנת 1232 הוא הפך לדוכס הגדול של פולין, ולאחר שהצליח להבטיח את ירושת בנו הנריק השני החסוד עם מותו בשנת 1238, נראה כי ניתן היה להתגבר על הפיצול הפולני ולבסוף יתקיים רצון בולסלאב השלישי, עקום הפה.
בשנת 1239 נאלץ הנריק השני להתפטר משלטונו בשלזיה עילית לטובת בן דודו מיישקו השני השמן. הוא הגן מחדש על לובוש, הפעם נגד כוחותיהם של המרקיזים האסקנים של ברנדנבורג, ובשנת 1241 העניק את האזור לבנו השני מיישקו. התקוות לאיחוד מחדש של האדמות הפולניות תחת הפיאסטים השלזיים הסתיימו בפלישה המונגולית לפולין ומותו של הנריק בקרב ליגניץ בשנת 1241. בנו הבכור בולסלאב השני הקרח לא יכול היה להתגבר כדוכס הגדול על בולסלאב החמישי הצנוע של פולין קטן, ולאחר שחזר ללובוש עם מותו של אחיו מיישקו בשנת 1242, נאלץ לבסוף לחלק את נחלתו השלזית עם אחיו הצעירים בשנת 1248:
חלוקת המשנה של דוכסות שלזיה התרחבה במהלך הדורות הבאים וליוותה את פיצול פולין. בנו השלישי של הנריק, הנרי הרביעי פרובוס עם מותו של דודו ולדיסלב בשנת 1270 שלט בוורוצלב ובשנת 1288 אף הפך לדוכס הגדול של פולין, עד שהענף הגברי נכחד עם מותו בשנת 1290. ירש אותו בן דודו הדוכס הנריק החמישי השמן, בנו של אחיו השלישי של הנריק, בולסלאב השני, שאיחד שוב את דוכסות ורוצלב ולגניצה תחת שלטונו האישי. אף על פי כן, עם מותו בשנת 1296 שוב נחלקה נחלתו בין בניו. השני, הדוכס הנריק השישי הטוב, על מנת להדוף טענות שהעלה אחיו הבכור, הדוכס בולסלאב השלישי הנדיב מלגניצה, חתם בשנת 1327 על הסכם ירושה עם מלך יוחנן בוהמיה, כמו שרוב הדוכסות השלזיות הפכו לווסאליות של ממלכת בוהמיה בתחילת המאה ה-14. מכיוון שקז'ימייז' השלישי, מלך פולין בחוזה טרנצ'ין משנת 1335 ויתר על שלזיה, נחלתו של הנריק השישי עברה ללא התנגדות לממלכה הבוהמית כאשר מת ללא יורשים זכרים שלושה חודשים לאחר מכן.
שלזיה שולבה בארצות כתר בוהמיה, לאחר שהמלך קז'ימייז' השלישי הודה ברכישת חוזה נמסלאו עם קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה משנת 1348 - פרט לדוכסות שלזיה העליונה אושביץ וזאטור, שבמאה ה-16 השתלבו בדוכסות הפולנית של קרקוב, כמו גם דוכסות סייביירז, שנרכשה על ידי הארכיבישוף של קרקוב בשנת 1443.
דוכסים.
מאחר שהנריק השישי לא הותיר אחריו יורשים זכרים, ירש את נחלותיו יוהאן, מלך בוהמיה.
מפות.
המפות הבאות ממחישות את המשך חלוקת דוכסות שלזיה, והעברת גבולות של הדוכסות הקטנות יותר.
לאחר מכן.
בעקבות מעבר נחלות בוהמיה לידי בית הבסבורג בשנת 1526, דוכסויות שלזיה עברו בהדרגה תחת שליטתה של מלכות הבסבורג האוסטרית עד שפרידריך השני מפרוסיה פלש לשלזיה בשנת 1740 וסיפח את רובה במהלך המלחמה השלזית הראשונה. עיקר הדוכסות, שהורחבה על ידי מחוז קלדסקו והשטחים הלוסאטיים העליונים שסופחו מסקסוניה, אורגנה לאחר מכן כחלק ממחוז הפרוסית, בעוד שהדוכסויות שנותרו בשליטת אוסטריה גובשו מחדש כדוכסות שלזיה העליונה והתחתונה ב-1742. הדוכסויות שנשארו בפולין סופחו לאחר מכן על ידי ממלכת פרוסיה (שלזיה החדשה) והמלוכה ההבסבורגית (ממלכת גליציה ולודומריה) במהלך חלוקות פולין בסוף המאה ה-18. דוכסות שלזיה העליונה והתחתונה נמשכה כנחלת כתר של ציסלייטניה האוסטרית עד 1918, ולאחר מכן חולקה בין הרפובליקה הפולנית השנייה (נפת שלזיה האוטונומית) לצ'כוסלובקיה (שלזיה הצ'כית) לאחר מלחמת פולין–צ'כוסלובקיה בשנת 1919.
השוטה (קלף טארוט)
השוטה הוא אחד מ-78 קלפי הטארוט, אחד מ-22 הקלפים של הארקנה הגדולה. לקלף זה במקור לא היה מספר, אך בחבילות החדשות משייכים לו את המספר 0 או 22.
משמעות הקלף.
קלף השוטה מייצג תמימות, נאיביות, לב טהור, וכניסה אל הלא נודע.
ניתן לחלק את משמעותו של קלף השוטה לשני אספקטים עיקריים. האספקט הראשון הוא יציאה למסע חדש, היציאה היא אל ה"לא נודע". האספקט השני הוא אמון, השוטה יוצא למסעו מתוך אמון ואופטימיות שהדברים יהיו טובים. כמו כן, השוטה מסמל את הנשמה הזכה המתחילה את מסעה כשהיא "לוח חלק".
כאשר הקלף יוצא במהופך בקריאת טארוט, ניתן לייחס את המשמעות לצד השלילי של השוטה - התעלמות מההשלכות, בורות, וממש כפי שנראה בציור, הוא אינו שם לב עד כמה הנקודה בה הוא עומד מסוכנת.
לפי הנומרולוגיה, קלף זה מיוצג על ידי הספרה 0 - שמשמעותה אפשרויות בלתי מוגבלות.
בקבלה מזוהה קלף ההשוטה עם האות א' ויסוד האוויר.
לפי ארתור אדוארד וייט, קלף השוטה מסמל מצד אחד את הנשמה יוצאת למסע בעולם החומר כדי לצבור חוויות וניסיון ותפיסת עולם הרוח מצד אחד, ואיוולת, טירוף, שיכרון חושים, חוסר זהירות, בטלנוות, והבל מצד שני..
ממלכת פינלנד
ממלכת פינלנד (בפינית: Suomen kuningaskunta; בשוודית: Konungariket Finland) הייתה ניסיון כושל להקים מונרכיה בפינלנד בעקבות הכרזת העצמאות הפינית מרוסיה בדצמבר 1917 ומלחמת האזרחים הפינית בינואר–מאי 1918. הלבנים המנצחים בפרלמנט של פינלנד החלו בתהליך הפיכת פינלנד לממלכה והקמת מלוכה. למרות שהמדינה הייתה ממלכה חוקית במשך למעלה משנה שבראשה עמד עוצר, המלך הנבחר מעולם לא שלט ואף לא הגיע לפינלנד בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, וניצחונות הרפובליקאים בבחירות הבאות הביאו לכך שהמדינה הפכה לרפובליקה.
היסטוריה.
במהלך מלחמת האזרחים הפינית של 1918, האדומים הפינים שהיו ביחסי ידידות עם רוסיה הסובייטית נלחמו בלבנים הפינים שכוננו ברית עם האימפריה הגרמנית. סיוע ישיר של דיוויזיית הים הבלטי הגרמני סייע ללבנים שניצחו במלחמה. הממשלה הזמנית שהוקמה לאחר הכרזת העצמאות של פינלנד נטתה מאוד לעבר הימין הפיני וכללה מספר מונרכיסטים. הפרלמנט גיבש תוכניות להקמת מלוכה פינית על התיאוריה המשפטית לפיה החוקה השוודית מ-1772 עדיין בתוקף, אך התקיים אינטרגנום מורחב ללא שליט בפועל על כס המלוכה. פרידריך קרל, נסיך הסן נבחר לכס פינלנד ב-9 באוקטובר 1918 על ידי הפרלמנט הפיני, אך הוא מעולם לא נטל את התפקיד בפועל ולא נסע לפינלנד. זמן קצר לאחר הבחירות, מנהיגים פיניים, כמו גם האוכלוסייה, הבינו באיחור את המצב החמור שבו נמצאים בעלי בריתם הגרמניים, והחכמה של בחירת נסיך גרמני למנהיגם החדש כאשר גרמניה עומדת להפסיד במלחמת העולם הראשונה הוטלה בספק. גרמניה עצמה הפכה לרפובליקה והדיחה את הקיסר וילהלם השני, וחתמה על הסכם שביתת נשק עם בעלות הברית בנובמבר. המעצמות המערביות המנצחות הודיעו לממשלת פינלנד כי עצמאותה של פינלנד תוכר רק אם תבטל את בריתה עם גרמניה. כתוצאה מכך, בדצמבר 1918 ויתר פרידריך קרל על כס המלוכה ודיוויזיית הים הבלטי הגרמנית נסוגה מפינלנד. בבחירות במרץ 1919, כשהשמאל הפיני והסוציאליסטים הצביעו, זכו הרפובליקנים בניצחון מוחץ. מעמדה של פינלנד כרפובליקה אושר בחוקה הפינית של 1919.
אלפא רומיאו ג'וליה (2015)
אלפא רומיאו ג'וליה (באיטלקית: Alfa Romeo Giulia) היא מכונית מנהלים קומפקטית במרכב סדאן, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אלפא רומיאו משנת 2015. היא נחשפה ביוני 2015 והגיעה לישראל ב-15 בספטמבר 2016.
היא משתמשת בשם של האלפא רומיאו ג'וליה שיוצרה בין השנים 1962–1978.
במבחן הבטיחות שנערך על ידי היורו NCAP, קיבלה הג'וליה את הציון המרבי של חמישה כוכבים.
באפריל 2022 הודיעה אלפא רומיאו כי הדור השני של הג'וליה יהיה חשמלי בלבד.
מפרט טכני.
הג'וליה משווקת עם שלושה מנועים.
מתיחת פנים שנת 2019.
בנובמבר 2019 חשפה אלפא רומיאו מתיחת פנים לג'וליה. מתיחת הפנים כללה שינוי טכנולוגי ועיצובי בתא הנוסעים, העיצוב החיצוני לא שונה וכן בתחום ההנעה אין כל שינוי.
פנים המכונית שודרגה בהתאם להערות שאלפא רומיאו קיבלה עליה, ממשק המולטימדיה הוחלף בממשק חדש ומעודכן עם גרפיקה מעודכת ובקוטר 8.8 אינץ', השימוש בסיבי פחמן הוגבר באזור הדשבורד והקונסולה המרכזית.
גרסאות.
אלפא רומיאו ג'וליה QV.