כאמור, עד לשנת 1995 כללו תפקידיו של הבנק, בין היתר, את ניהול המדיניות המוניטרית של המדינה, פיקוח על המערכת הבנקאית במדינה ומוסדות פיננסיים אחרים, ויסות המטבע הלאומי, שילינג טנזני, ומילוי כל פונקציה או תפקיד אחד שמבוצע בדרך כלל על ידי בנקים מרכזיים. בעקבות הקיצוץ בסמכויותיו בשנת 1995, תפקידו העיקרי של הבנק המרכזי של טנזניה הוא ניהול המדיניות המוניטרית של המדינה, פיקוח על המטבע הלאומי, וכן מילוי פונקציות נוספות הנדרשות מבנקים לאומיים ברחבי העולם.
הבנק עצמו מנוהל על ידי דירקטוריון המורכב מ-10 חברים.
הבנק של טנזניה
הבנק המרכזי של טנזניה
הבנק הלאומי של טנזניה
שקיק מיץ
טופמארוס
בריס פון מינכהאוזן
בֶּריס אלברֶכט קוֹנוֹן אַוּגוסט היינריך, פרַייהֶר פון מינכהאוזן (בגרמנית: Börries Albrecht Conon August Heinrich Freiherr von Münchhausen; 20 במרץ 1874 – 16 במרץ 1945) היה משורר רומנטי גרמני. הוא החל כאוריינטליסט פילושמי ופרו-ציוני, ששיריו, שהתפרסמו בכתב העת "Ost und West", זיכו אותו מפי הרצל בכינוי "לורד ביירון של הציונות". עם זאת, דעותיו התהפכו והוא הפך לאנטישמי חריף, הצטרף כחבר פעיל למפלגה הנאצית, וסופו שהתאבד לקראת סוף מלחמת העולם השנייה.
תולדות חייו.
פון מינכהאוזן נולד בהילדסהיים למשפחת אצולה מסקסוניה התחתונה. למד משפטים ומדע המדינה במינכן, ברלין וגטינגן וקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת לייפציג. כבר כסטודנט גילה יחס אוהד ויוצא דופן, על רקע האנטישמיות של בני גילו ומעמדו, כלפי היהודים ואף ביקר בבית כנסת בתפילות השבת.
במלחמת העולם הראשונה שירת כסגן במשמר הפרשים של סכסוניה.
יחסו ליהדות.
פון מינכהאוזן תפס תמיד את היהודים כגזע זר ושונה בתכלית מן הגזע הארי. היהודי הוא שמי, אסיאתי וקדמון, בעוד הארי הוא אירופאי וחדור חדשנות. אך בראשית חייו ראה בכך פון מינכהאוזן, על רקע האוריינטליזם, יופי רומנטי. הוא נתפס לציונות כדרך נאותה לאפשר בידול בין היהודים, שישובו למכורתם, לבין הארים. מאז ומתמיד התנגד לנישואין בין ארים ליהודים.
קובץ השירים "יהודה".
ב-1900 ראה אור ספר שיריו של פון מינכהאוזן, "Juda" ("יהודה"), שכלל שירים שקישרו בין העם היהודי לבין ארץ ישראל הקדומה ובני ישראל בנופך אוריינטליסטי-רומנטי. את הספר אייר, בעבודתו הראשונה עבור התנועה הציונית, אמן האר נובו אפרים משה ליליין.
מעבר לאנטישמיות פעילה.
כבר ב-1903 החל פון מינכהאוזן להתבטא נגד ה"אוסט-יודן", היהודים ממזרח אירופה, יהודי השטעטלך של פולין ותחום המושב, שהיו מנוגדים לגמרי לתדמית האצילה של היהדות כגזע שמי עתיק ומכובד. בהמשך, ובמיוחד בשנות העשרים, הלכו רעיונותיו בדבר השונות בין הגזעים וקיבלו צורה שניזונה מרעיונות הפולקיזם הגרמני שהציב את הגזע הארי כנעלה ואת היהודי כחסר-ערך (כיוון שהוא חסר אדמה).
עם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 התמנה לאקדמיה לספרות גרמנית (ממנה פרשו רבים יהודים ושאינם-יהודים במחאה על הפיכתה לנאצית) וחתם על מסמך "88 הסופרים" שהביעו נאמנות לאדולף היטלר. לאחר מות פאול פון הינדנבורג ב-1934 חתם על מסמך הקורא להכריז על היטלר כעל פיהרר. בהמשך היה יחסו להתנהלות המדינה הנאצית אמביוולנטי, אך הוא נותר חדור אמונה בדרך הנאצית. שמו נכלל ב"רשימת המבורכים" (Gottbegnadeten-Liste), יוצרים שסגנון עבודתם תאם את השקפתו של המשטר, אשר שוחררו מחובת השירות הצבאי אך התגייסו למערך התעמולה הממשלתי ליצירת אמנות מגויסת.
כאשר הגיעו כוחות בעלות הברית לאחוזתו ב-Windischleuba, נטל מנת יתר של גלולות שינה והתאבד.
כתביו.
פון מינכהאוזן פרסם פואמות בכתבי עת ובקבצים ספרותיים מאז 1897. נושאי שיריו היו בדרך כלל מעולם ימי הביניים כגון אבירים ומעשיות עם.
באנתולוגיה לשירה וספרות גרמנית "Der Kanon" שערך ב-2002, כלל מרסל רייך-רניצקי שני שירים מאת פון מינכהאוזן, בכרך החמישי: "מעבר" (מעבר הירדן) - ו"מרד איכרים" (הפעמונים הסתערו) - .
מיידיי
רשימת 72 השמות על מגדל אייפל
השמות החרוטים על מגדל אייפל
מקלארן
צמיחה (פסל)
"צמיחה" (1959) הוא פסל מאת הפסל הישראלי דב פייגין.
הפסל "צמיחה" עשוי ממבנה של משולשי ברזל מכופפים, היוצרים מבנה תלת ממדי. על אף הצורה המופשטת של העבודה הצביע גדעון עפרת, בחיבורו אודות קבוצת "אופקים חדשים", על הקשר שבין הציור והפיסול של "אופקים חדשים" לבין האמנות של הקבוצה ה"כנענית" בכל הקשור לייחס אל הנוף הארץ ישראלי. הדבר מתבטא כאן בבחירת שם העבודה על ידי פייגין, המעיד על העניין בהפשטה של תנועה, לצד רמיזה על מוטיב צמחי.
עותק אחד של הפסל נמצא באוסף המשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד מאוחד. עותק שני, צבוע בצבע אדום ומתוארך לשנת 1987, נמצא באוסף מוזיאון פתח תקווה לאמנות ומוצב בחזיתו. צבעו האדום של עותק זה אופייני לתקופה המאוחרת בעבודתו של פייגין, בה הרבה להגדיל יצירות מוקדמות שלו.
דור אלון אנרגיה בישראל (1988)
דור אלון אנרגיה בישראל (1988) בע"מ היא חברת אנרגיה ישראלית. נכון ל-2013 הפעילה החברה רשת של כ-210 תחנות תדלוק. דור אלון נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב ונמצאת בשליטת אלון רבוע כחול ישראל.
בנוסף לפעילותה בתחום האנרגיה, דור אלון היא בעלת השליטה בחנויות .
היסטוריה.
דור אלון החלה את דרכה בשנת 2001 כמיזוג של שתי חברות דלק, חברת "אלון חברת הדלק לישראל" ו"דור אנרגיה".
חברת "דור אנרגיה" הוקמה ב-1988 והייתה לחברה הראשונה שפרסה תחנות תדלוק באופן נרחב לאחר שבמשך שנים שווק הדלק רק באמצעות שלוש החברות פז, סונול ודלק. זאת בעקבות הרפורמה במשק הדלק שיזם שר האנרגיה והתשתית משה שחל, שמטרתה הייתה הגדלת התחרות והורדת מחירי הדלק בישראל. דור אנרגיה הוקמה על ידי חברת דנקנר השקעות, כחברת בת של דור כימיקלים. החברה החלה את פעילותה בשנת 1989, ובאוגוסט 1990 החלה להפעיל את תחנת הדלק הראשונה שלה, "דן בני־ברק", במקומה של חברת פז.
"אלון חברת הדלק לישראל" הוקמה ב-1990 על ידי התנועה הקיבוצית על מנת לייעל את אספקת הדלק ולהוזיל את עלותו לקיבוצים.
ב-1999 רכשה חברת אלון 65 אחוזים מחברת דור. כעבור שנתיים הושלמה הרכישה, אך מיתוג התחנות נותר תחת השמות דור ואלון. במסגרת הרכישה צורפה לחברה החדשה גם חברת "דורגז", העוסקת באספקת גז פחמימני מעובה. בשנת 2004 שונה שם החברה ל"דור אלון אנרגיה בישראל (1988)" והחל מיתוג של תחנות התדלוק תחת השם "דור אלון".
דור אלון משווקת בישראל את מותגי השמנים של חברת הדלק האמריקנית שברון ושל אראל הגרמנית.
סמליל חברת "דור אנרגיה" עוצב על ידי דן ריזינגר בשנת 1989 בצבעים כחול ואדום. הסמל הכיל את האות האנגלית E כסימן למילה האנגלית Energy (אנרגיה) שעוצבה כדי לבטא עוצמה ותנופה קדימה.
סמליל תחנות הדלק "אלון" עוצב על ידי רות רהט עוד בשנת 1988 וסימל את האוריינטציה של החברה לאיכות הסביבה ואת הקשר שלה לאזורי ההתיישבות החקלאית.
בשנת 2005 החליטה החברה לצאת למיתוג מחדש תחת שם וסמליל אחד אותו ביצעה חברת המיתוג הבריטית Minale. הסמל החדש משלב בין העץ מסמלה של "אלון" וסימני התנופה מסמלה של "דור אנרגיה".
תחומי פעילות.
תחומי פעילותה המגוונים כוללים אנרגיה, קמעונאות נדל"ן.
החברה עוסקת בפיתוח, הקמה ותפעול של מתחמי תדלוק ושטחים מסחריים בסמוך להם ושל חנויות עצמאיות לממכר קמעונאי של מוצרי מזון ומוצרי צריכה אחרים, ובשיווק של מוצרי דלק ומוצרים אחרים, באמצעות מתחמי התדלוק וחנויות הנוחות, בשיווק ישיר של תזקיקי נפט וגז טבעי ללקוחות, בהפעלה של תחנת כוח פרטית וכן בקידום ובפיתוח של נכסי מקרקעין שלחברה יש זכויות בהם.
מגזרי פעילות:
מגזר מתחמי התדלוק והמסחר- הפעילות בתחום זה כוללת פיתוח, הקמה של מתחמי תדלוק ושטחי מסחר הצמודים להם, ותפעול של תחנות דלק ציבוריות תחת המותג "דור אלון", רשת חנויות נוחות הצמודות להן, הפועלות תחת המותגים "אלונית", "מיני סופר אלונית" "סופר אלונית" ורשת בתי הקפה “SI Cafe”. הפעילות בתחום זה כוללת גם שיווק ואספקה של דלקים לתחנות תדלוק ציבוריות המופעלות על ידי גורמים שלישיים ולתחנות תדלוק פנימיות וכן הכנסות מהשכרת שטחי מסחר לצדדים שלישיים. הרשת מונה 240 מתחמי תדלוק ציבוריים ו-145 חנויות נוחות. בשנה הקרובה מתוכננת פתיחתם של 8-10 תחנות תדלוק ציבוריות נוספות.
מגזר השיווק הישיר-הפעילות בתחום זה כוללת שיווק, הפצה ואספקה של מוצרי דלק, גפ"מ, גז טבעי, שמנים, תוספים ואוריאה ישירות למפיצים, כולל לקוחות מוסדיים, תעשייתיים ולקוחות פרטיים וכן שיווק של מוצרי גז וקמפינג בעיקר תחת המותג "אמגזית". תחום זה כולל גם דלק סילוני (דס"ל) ומתן שירותי תדלוק לחברות תעופה אזרחיות.
מגזר החשמל- הפעילות במגזר זה כוללת תפעול של תחנת כוח פרטית הממוקמת בקרית גת ומכירת חשמל באמצעות אלון מרכזי אנרגיה - גת.
מגזר חנויות עצמאיות- הפעילות במגזר זה כוללת הקמה והפעלה של חנויות עצמאיות לממכר קמעונאי של מזון ומוצרי צריכה אחרים, הפועלות תחת המותגים "am:pm", "אלונית בקיבוץ", "סופר אלונית" וכן שותפות בחנות סופרמרקט תחת המוצג "דוכן" בגן שמואל.
פרשת קרטל חברות הגז.
דור אלון הייתה שותפה עם שלוש חברות הגז הגדולות האחרות (אמישראגז, פזגז וסופרגז) לקרטל בלתי-חוקי, במסגרתו תיאמו ביניהן החברות מחירים וחילקו את אזורי החלוקה של הגז.
כתב אישום בפרשה הוגש ב-2004. בהסדר הטיעון עליו סוכם בסוף 2008 הוטל על מנכ"ל החברה לשעבר צבי מור עונש של ארבעה חודשי מאסר בפועל וקנס כספי של 950 אלף שקל.
בראשית 2010 הפרשה נחתמה בפסק דין של בית המשפט המחוזי בירושלים לגבי המעורבים שלא הגיעו להסדרי טיעון.