בשנת 2014 השתתפה בעונתה השנייה של סדרת הדרמה "תא גורדין" ששודרה בYes, וגילמה את טלי. באותה שנה לקחה חלק בסדרת הרשת הקומית "שיחות יוצאות" של יוגב יפת, העוסקת בתקשורת דיגיטלית ובמה שהיא מעוללת לחיינו, עד כה יצאו 2 פרקים ומורנו השתתפה בפרק הראשון שיצא בסוף נובמבר 2014.
קרפטרוס
הונדוארה
אוהמרוס
אֶוּהֵמֵרוֹס (ביוונית: "Εὐήμερος", בלטינית: Euhemerus; 330-260 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני שפעל בחצרו של קסנדרוס מלך מוקדון. גישתו הפילוסופית, שזכתה לשם אוהמריזם, שוללת את קיומם של האלים היוונים וגורסת כי מקורם בדמויות של מלכים היסטוריים קדומים שעברו במשך השנים תהליך של האלהה. בכך ניתן לראות בו את אחד מראשוני האתיאיסטים.
קורותיו.
המידע על חייו ופועלו של אוהמרוס מגיע מפרגמנטים ששרדו מחיבורו ההיסטוריה הסודית (Hiera Anagraphê), ומהיסטוריונים רומיים מאוחרים. אך עיקר המידע מגיע מדיודורוס סיקולוס, שאף משלב קטעים מ"הכתבים הקדושים" בחיבורו "ביבליותקה". ממידע זה עולה שאוהמרוס נולד ככל הנראה במסינה אשר בסיציליה, עבר למקדוניה בשלב מאוחר יותר, והפך לידידו של קסנדרוס מלך מוקדון (יורשו של אלכסנדר הגדול). פועלו המרכזי היה במחקר היסטורי של המיתולוגיה היונית.
אוהמרוס נזכר אצל יוסף בן מתתיהו בתוך קבוצה של 8 סופרים שהזכירו את היהודים "לא כלאחר יד".
הכתבים הקדושים.
חיבור זה הוא תיאור של יומן מסע דמיוני שכתב אוהמרוס על מנת להמחיש את טענותיו ובו הוא מתאר מסע סביב חצי האי ערב בו הוא נתקל באי אוטופיה בו מתקיימת חברה אוטופית המשלבת בני לאומים שונים ובאי פנכיאה בו נמצא כביכול קברו של זאוס. בחיבור זה הוא מוסיף וטוען שאוראנוס, הטיטאן מלך השמיים במיתולוגיה היוונית, הוא המלך הראשון בשושלת קדומה של מלכים היסטוריים, שהוליד את זאוס מושל כרתים ואת אחיו ואחיותיו – כולם דמויות מרכזיות בפנתיאון האלים היווני. אוהמרוס אינו מבסס טיעונים אלה על מקורות היסטוריים או על ממצאים כלשהם.
זאוס כדמות היסטורית-מיתולוגית.
זאוס מלך האלים במיתולוגיה היונית היה לפי תושבי כרתים בעת העתיקה בנו של מינוס מלך כרתים (בשמו נקשר הסיפור המיתולוגי אודות המבוך של מינוטאורוס). תושבי כרתים האמינו שמדובר במלך אמיתי, אם כי לא ידעו לציין את מקום קבורתו. אוהמרוס טען על הימצאותו של מקדש קבר לזאוס בו חקוקה הכתובת המאזכרת אותו כבנו של מלך כרתים, אם כי לא ברור האם ראה כתובת כזו במו עיניו או רק שיער את קיומה. עם זאת, ההיסטוריון הרומי פורפיריוס בן המאה ה-3 לפנה"ס, שהושפע מאוהמרוס, טען כי המקדש נתגלה ותואר על ידי הפילוסוף היווני פיתגורס. הכתובת שהייתה רשומה עליו הייתה לדבריו: "כאן נולד ונקבר זאן אותו אנו מכנים זאוס".
הטיעון שזאוס הוא בנו של מינוס סותר את הנאמר בהיסטוריה הסודית.
המחלוקת סביב תורתו של אוהמרוס.
מרבית היוונים שללו את תורתו של אוהמרוס וראו בה השקפה אתאיסטית. תושבי כרתים, שהאמינו בזאוס כמלך קדום, נתפסו כשקרנים מאחר שלא ידעו לציין היכן הוא קבור. כמו כן אין אף עדות ממקור ראשון לקיומו של קבר כזה או הכתובת המתוארת. כמו כן קיימת הסתירה בדבריו של אוהמרוס עצמו לגבי אביו של זאוס: במקום אחד הוא טוען כי מדובר באוראנוס ובמקום שני כי מדובר במינוס. מצד שני ניתן לטעון, כי בעוד שהסיפור בהיסטוריה הסודית הוא דמיוני לחלוטין וניתן להתייחס אליו כסוג של משל אלגורי-פילוסופי, התאוריה של כרתים מתבססת לפחות לכאורה על עדויות היסטוריות. יתרה מזאת, האי כרתים, בניגוד לחצי האי ערב, נמצא בסביבתו הקרובה של אוהמרוס, ויש להניח שביקר בו ואולי אף במקדש הקבר של זאוס. חוקרים מודרניים מצאו עדויות לארמונו של מינוס מלך כרתים, אם כי עד כה לא נמצא שום ממצא המאשר את טיעונו של פורפיריוס או של היסטוריונים רומיים אחרים בדבר קיומו של מלך בשם זאן או זאוס.
אוהמריזם.
הגישה הגורסת כי אלים בתרבויות שונות היו בעבר מלכים היסטוריים אינה ייחודית לתרבות היוונית. בהיסטוריה העתיקה של סין קיימות דמויות של קיסרים מיתולוגיים שהידיעות עליהם מועטות ועברו במשך שנים תהליך של האלהה. תופעה זו של האלהת מלכים הייתה מקובלת בעולם העתיק: במצריים העתיקה, שם נחשב פרעה לאל עוד בימי חייו, בתרבויות ההלניסטיות והרומאיות, שבחלקן התקיים אף פולחן של (הקיסר או המלך) לצד פולחני האלים האחרים.
התאוריה של אוהמרוס עצמו אינה מקובלת על מרבית החוקרים מאחר שהיא חסרה ביסוס עובדתי. מצד שני ראוי לציין את המיתוס המפורסם מלחמת טרויה שנחשב במשך שנים למיתוס דמיוני עד אשר גילוייו של היינריך שלימאן בסוף המאה ה-19 הפכו אפשרות זו לסבירה. ביצירה שנכתבה על ידי הומרוס מצוינים שמות של גיבורים ומלכים היסטוריים רבים – אולם עד כה לא נמצאה עדות ארכאולוגית כי מדובר במלכים אמיתיים ויש חוקרים הסבורים כי מדובר בדמויות מומצאות. עם זאת עצם קיומה של טרויה והחורבן המתואר מקובלים היום על מרבית החוקרים, כך שלא ניתן לדעת בוודאות אם מלכים היסטוריים-מיתולוגיים אלה אכן התקיימו במציאות.
ליקס
יואל שוורץ
הרב יואל שוורץ (נולד בט"ז בתשרי ה'ת"ש, 29 בספטמבר 1939) הוא רב ואיש חינוך חרדי ומחבר ספרים.
ביוגרפיה.
נולד בארץ ישראל, בנם יחידם של אהרן ולאה שוורץ, ילידי הונגריה שהתיישבו בירושלים.
למד שנתיים בישיבת קול תורה, בפרט אצל הרב גדליה אייזמן, וארבע שנים בישיבת פוניבז', שם היה מתלמידיו של הרב יחזקאל לוינשטיין ואף כתב ספר אודותיו. לאחר מכן למד בישיבת מיר שם למד בחברותא עם הרב חיים שמואלביץ ואף קיבל ממנו סמיכה, כיהן במשך שנים כר"מ ומשגיח בישיבות עזתה בנתיבות, אופקים, איתרי ודבר ירושלים.
היה מחלוצי בדיקות התולעים בירקות ושותף ביצירת הפתרון של ירקות ללא תולעים. בתחילת הדרך כאשר הרעיון היה בשלביו הראשוניים וכדי לקדמו, היה מוכר את התוצרת בחנות שבבעלותו 'סריגת יואל' הממוקמת עד היום ברחוב מאה שערים בואכה כיכר השבת בירושלים.
מתחילת שנות התשעים הוא מלווה את קהילת "בני נח" שבארצות הברית מייסודו של הארכאולוג ונדל ג'ונס. בשל פעילותו זו הוזמן בשנת 2010 לכינוס בין-דתי שנערך באיראן. באותה שנה קיבל את פרס מוסקוביץ' לציונות.
הרב שוורץ הוא אב בית דין בסנהדרין החדשה והוא רואה את תפקידה בעיקר כלפי לא-יהודים המבקשים לקבל על עצמם את שבע מצוות בני נח.
בסוף שנות התשעים היה מיוזמי הנח"ל החרדי עבור נוער חרדי שנפלט מעולם הישיבות, ועמד בראש העמותה המלווה אותו. בשל כך הוא עבר מסכת רדיפות מצד קנאים, ונאלץ לעקור מדירתו שבשכונת מאה שערים. ביולי 2013, בעקבות קידום החוק לגיוס בני ישיבות, פרש מתפקידו בנימוק שאינו רוצה ליטול חלק במלחמת תרבות; "ברגע שכופים זו מלחמה ובמלחמה צריך להתגונן".
הרב שוורץ חיבר כ-200 חוברות וספרים בנושאים מגוונים, העוסקים בין היתר בהלכה, מחשבת ישראל, ביוגרפיות רבניות ונושאים אקטואליים. רוב הספרים יצאו בהוצאת דבר ירושלים.
ארגון אש"ל מוציא עלון חודשי בשם דבר חודש בחודשו עם דברי תורתו.
במרץ 2020 קרא לכל היהודים לעלות לארץ ישראל, בנימוק שמלבד החיוב מדין תורה לעלות כדברי רמב"ן, זהו גם המקום הבטוח ביותר, גם לאור עליית האנטישמיות בארצות הברית ובעולם.
הרב שוורץ תומך באגודת קדושת ציון ומשתתף דרך קבע ב"ועידות השנתיות" שהיא מקיימת ביום ירושלים.
נדב אסולין
נדב אסולין (נולד ב-9 בנובמבר 1971 בירושלים) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
אסולין נולד וגדל בירושלים. למד בתיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א. סמית בירושלים. את שירותו הצבאי שירת בתיאטרון צה"ל, ולאחר שחרורו החל לשמש כבוחן בכיר בבחינות ללהקות צבאיות. ב-1996 סיים 3 שנות לימוד משחק במחזור ל"א של הסטודיו למשחק ניסן נתיב (1996) לצד גולן אזולאי, גלעד פרלמן ואמנון וולף.
בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-1997 גילם דמויות שונות בסדרת הטלוויזיה "איתי ורבותיי" שהנחה איתי שגב. ב-1999 השתתף בתפקיד אורח בשני פרקים של סדרת הטלוויזיה "שבתות וחגים" שביים רני בלייר. ב-2003 החל לגלם את בדש (השטן) בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות". בין השנים 2003–2005 שיחק לצד מיה דגן בתוכניות "ג'ונגל" ו"מסטיק" שהיו רצועות יומיות בערוץ ניקלודיאון. ב-2005 גילם מספר דמויות בסדרה "בצפר". ב-2006 גילם את סמי בסרטו של ערן קולירין "ביקור התזמורת". ב-2008 השתתף בסדרה "חמישה גברים וחתונה" שביימו ערן קולירין ואריק רוטשיין ושודרה בערוץ 10. בשנת 2010 השתתף בסדרה "האי" בתפקיד קפטן רוס. ב-2012 גילם אב משפחה בלובי בסרטו של ערן קולירין "ההתחלפות".
השתתף בפרסומות ל"לוטו" ו"מירס", וגילם גנב הגונב את רכבו של בועז שרעבי בפרסומת לחברת "ביטוח ישיר".
עסק גם בדיבוב: ב-2006 דיבב את היאה בסדרה "יו יו האקושו" וב-2018 נתן את קולו לסרט "החברים הסודיים של לואי".
בשנת 2013 נדב אסולין שיחק כתפקיד אורח בסדרה "חברות" המשודרת בערוץ 10.
בשנת 2019 שב לגלם את מספר דמויות בחידוש לסדרה "בצפר" וכך הפך להיות השחקן היחיד מהסדרה המקורית שמופיע גם בחידוש.
בתיאטרון.
בין השנים 2000–2004 השתתף בהצגת הילדים "נולד לחופש" בתיאטרון אורנה פורת, שכתבה תלמה אליגון וביים סיני פתר.
ב-2004 השתתף בהצגה "שירה" שיצר וכתב יורם פאלק (על פי ספרו של ש"י עגנון בעל אותו השם) וביים ניר ארז. באותה שנה השתתף בהצגה "ילד משלי" שכתבה וביימה חגית רכבי ניקוליבסקי.
בשנת 2006 ביים את המחזה הקצר "לרוץ" מאת נילי יצחקי (בהשתתפות תום אבני), במסגרת פסטיבל קריאת מחזות "צו קריאה" בצוותא.
הצגות לילדים: גילם את העץ בהצגה "זוטא ועץ התפוחים", וגילם את השועל בהצגה "למשל שועל" מאת חמוטל בן זאב.
בתיאטרון הקאמרי.