תהליך ההו'אופונופונו התחיל תמיד בתפילות, לאחר התפילות הם היו מציינים את הבעיה, ודנים בעבירה. מכל בני משפחה היה מצופה לשתף פעולה, ולא להיאחז ב"תקלה". היה ניתן לקחת תקופה אחת או יותר של שתיקה ולהרהור על הסתבכות הרגשות והפציעות. הרגשות של כולם היו מקבלים הכרה. אז התרחש הווידוי, החרטה והמחילה. כשכולם משחררים אחד את השני מהבעיות ומרפים, ויחדיו הם קוטעים את העבר, בסוף הטקס הם היו סוגרים את האירוע כולם יחדיו בסעודה טקסית, הנקראת פאני (Pani)
סטיב סטריינג'
סטיבן ג'ון הרינגטון (באנגלית: Stephen John Harrington; 28 במאי 1959 – 12 בפברואר 2015), אשר היה ידוע כסטיב סטריינג' (באנגלית: Steve Strange), היה זמר ולשי. הוא התפרסם כסולן להקת הסינת'פופ והגל החדש ויסאג', הידועה בעיקר בזכות הסינגל "Fade to Grey", והיה אחת הדמויות המשפיעות ביותר בתנועה הרומנטית החדשה של תחילת שנות השמונים.
ביוגרפיה וקריירה.
הרינגטון נולד בניוברידג', קיירפילי, ויילס. סבו עבר עם משפחתו לאלדרשוט, המפשייר, שם שירת אביו בצבא הבריטי כצנחן. המשפחה חזרה לוויילס והתגוררה ברייל, דנביגשייר, בחוף הצפוני. לאחר מכן הוריו התגרשו והוא חזר לניוברידג' בדרום ויילס עם אמו.
מאוחר יותר ב-1978, הרינגטון הצטרף לזמן קצר ללהקת הפאנק והגל החדש The Photons.
זמן קצר לאחר שעזב את The Photons, ושימוש בכינוי סטיב סטריינג', הרינגטון הצטרף לויסאג', עם ראסטי איגן ומידג' יור מ-Rich Kids, בילי קארי מאולטראווקס, ובארי אדמסון, ג'ון מק'ג'וך ודייב פורמולה מ-Magazine. הם נועדו כפרויקט צדדי מבוסס אולפן, הם חתמו ב-Radar Records והוציאו את הסינגל הראשון שלהם "Tar" בשנת 1979. הסינגל לא זכה להצלחה, אבל בשנה שלאחר מכן, סטריינג' הופיע בסרטון בשיר של דייוויד בואי, "Ashes to Ashes", שיר שעזר להניע את תנועת האופנה החדשה הרומנטית המתפתחת למיינסטרים. מאוחר יותר באותה שנה, ויסאג' חתמו על חוזה תקליטים חדש עם חברת התקליטים פולידור רקורדס והוציאו את הסינגל השני שלהם, "Fade to Grey". הסינגל היה מהמובילים בבריטניה ובכמה מדינות אחרות באירופה, והגיע למקום הראשון בגרמניה המערבית ובשווייץ. בתור הפנים הציבוריות של הלהקה, סטריינג' זכה לככב בבריטניה ובחלקים אחרים באירופה. ויסאג' נהנתה מרצף של סינגלים להיטים ושני אלבומי להיטים לפני שאכזבות מסחריות מאוחרות יותר הובילו להתפרקותם ב-1985, עד שהלהקה הוקמה מחדש בשנות ה-2000.
לאחר הפירוק של ויסאג', סטיב סטריינג' הקים את להקת Strange Cruise קצרת הימים עם וונדי וו (לשעבר מה-The Photos). הלהקה חתמה ב-EMI רקורדס והוציאה שני סינגלים ואלבום ב-1986, אם כי לא הצליחה להשיג הצלחה.
סטריינג' היה במחזמר הבימתי טאבו של בוי ג'ורג' משנת 2002, ששיקף את סצנת המועדונים הלונדונית של אמצע שנות ה-80.
חיים אישיים.
סטיב סטריינג' היה ביסקסואל, והיו לו מערכות יחסים עם גברים ונשים.
במשך שנים רבות, סטריינג' היה מכור להרואין. בשנים מאוחרות יותר הוא סבל מהתמוטטות עצבים, ובנובמבר 1999 הוא נעצר על גניבה מחנות, הוא נתפס כשהוא גונב בובת טלטאביז עבור אחיינו. בבית המשפט הוא נמצא אשם ונידון לשלושה חודשי מאסר על תנאי. התקשורת הבריטית פרסמה את המקרה של כוכב פופ שנקלע לתקופות קשות.
בשנת 2002, סטריינג' פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, Blitzed!, שבה דיבר בפתיחות על הקריירה שלו, ההתמכרות שלו להרואין, התמוטטות העצבים שלו, המיניות שלו וניסיונותיו להחזיר את חייו יחדיו.
ב-12 בפברואר 2015 סטריינג' לקה בהתקף לב, בגיל 55, בהיותו בשארם א-שייח' שבמצרים. הוא מת מאוחר יותר באותו יום בבית החולים.
טיטי נחושתי
טיטי נחושתי (שם מדעי: "Plecturocebus cupreus") הוא מין של פרימט החי באמריקה הדרומית במדינות פרו וברזיל.
מאפיינים.
אורכו של הטיטי הנחושתי עד 80 סנטימטרים כשחצי מהאורך מהווה הזנב ומשקלו 1 קילוגרם. פרוותו של הטיטי שעירה ובצבע אדום נחושתי (זה מקור שמו של הקוף) כשהזנב בצבע שחור-לבן. הטיטי הנחושתי פעיל ביום. בלילה ואפילו ביום שכמזג האוויר חם מדי הטיטי נח על העצים. הטיטי הנחושתי חי בקבוצות גדולות הכוללות את הזכר, הנקבה והצאצאים שלהן. לעיתים הם חיים בקבוצות הכוללות גם קופים אחרים כמו מרמוסטים וקופי טמרין. הטיטי הנחושתי חי ביערות הגשם של אמריקה הטרופית כולל יער האמזונאס וניזון בעיקר מפירות יער, עלים, פירות הפיקוס, חרקים וביצים. עונת הרבייה היא מיולי עד נובמבר ולאחריה נולד צאצא אחד לאחר 4 חודשי היריון. תוחלת החיים של הטיטי הנחושתי בטבע אינה ידועה אך בשבי תוחלת החיים היא עד 26 שנים. הטורפים של הטיטי הנחושתי כוללים עופות דורסים גדולים כמו ההרפיה (עוף), עיט נצי אורמטי, עיט גואני מצויץ, בזי יערות, חנקיים כמו רב-חנק אזמרגדי ורב חנק מצוי, יגוארים והסמור טאירה.
Disconnect
Disconnect הוא שיר של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית קלין בנדיט, והזמרת-יוצרת הוולשית מרינה דיאמנדיס. השיר הולחן על ידי דיאמנדיס וג'ק פטרסון, הופק על ידי לוק פטרסון, ג'ק פטרסון ומארק ראלף, ויצא להורדה דיגיטלית ב-23 ביוני 2017. השיר הוא הסינגל הראשון של דיאמנדיס מאז אלבומה, "Froot", משנת 2015, והאחרון שלה תחת שם הבמה "מרינה אנד דה דיימונדס", שלאחריו ידועה בשמה הפרטי בלבד, מרינה.
רקע והרכב.
קלין בנדיט ודיאמנדיס ביצעו את השיר לראשונה שנתיים קודם לכן, בפסטיבל קואצ'לה 2015. בראיון ל-Idolator, כשנשאלה על השיר, אמרה גרייס צ'אטו, "השיר הזה, עם מרינה אנד דה דיימונדס, הוא שיר ממש מיוחד עבורנו, אבל מאז שביצענו אותו בלייב בקואצ'לה, ניסינו כיוונים שונים עבור ההפקה. עכשיו אנחנו תוהים אם לחזור למקור, ואז לא יהיה צורך שתחכו שנתיים!" ג'ק פטרסון אמר, "יש כ-30 גרסאות שונות שלו במחשב הנייד שלי. אני חושב שסיימנו אחת, למעשה - עבדתי עליה בדרך לניו יורק במטוס, תהיה לכם הפתעה נעימה בקרוב". ב-1 ביוני 2016, שאלה דיאמנדיס את הלהקה לגבי תאריך היציאה של השיר דרך ציוץ בטוויטר. צ'אטו הסבירה בראיון ל-BBC News כי השיר "עבר כמה שינויים".
מייק ואס מ-"Idolator" תיאר את השיר כ-"המנון דיסקו קודר על הבדידות שבחיים המודרניים".
קרדיטים.
הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.
קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים
רשימת שגרירי רצון טוב של קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים
הכתב המרובע
הכתב המרובע, המכונה גם הכתב המרובע היהודי, הכתב היהודי או כתב אשורי, הוא כתב של אלפבית עברי המשמש עד ימינו בכתיבת טקסטים בעברית ובשפות יהודיות כמו יידיש וערבית יהודית.
היסטוריה.
בקרב החוקרים מקובל שהכתב המרובע התפתח מהכתב הארמי, שהיה בשימוש נרחב במזרח התיכון מהמאה השמינית לפני הספירה עד המאה השלישית לפני הספירה בגלל היותה של השפה ארמית לינגואה פרנקה באזור. לטענת פרנק מור קרוס, הכתב המרובע התפתח מהכתב הארמי הרשמי של המאה הרביעית לפני הספירה. במהלך המאה השלישית לפני הספירה, החל שימוש בכתב הארמי לכתיבת טקסטים עבריים. הטקסטים העבריים הקדומים ביותר המשתמשים בכתב המרובע הם כתובת מהר גריזים ומגילות מקומראן המתוארכות למחצית השנייה של המאה בשלישית לפני הספירה. החוקרים חלוקים על המשמעות של כתבים אלו. בעוד קרוס וחוקרים אחרים טוענים שכתבים אלו מצביעים על המעבר לשימוש בכתב המרובע, שהתבצע במאה השלישית לפני הספירה, לנגלואה טוען שכתבים אלו הם ניצנים קדומים של שימוש בכתב ארמי לטקסטים עבריים, ואימוץ הכתב המרובע אירע רק במאה השנייה לפני הספירה. במאות השנייה והראשונה לפנה"ס פסק השימוש בקרב היהודים בכתב העברי העתיק למעט לצרכים סמליים או מקודשים והכתיבה העברית נכתבה כמעט אך ורק בכתב המרובע.
פרנק מור קרוס מאבחן ארבעה שלבים בהתפתחות הכתב המרובע:
במסורת.
התלמוד הבבלי מייחס את המעבר לכתב המרובע לעזרא הסופר:
צורת האותיות.
באופן מסורתי מזהים שני סגנונות של הכתב המרובע. בסגנון האשכנזי הקווים אופקיים של האותיות עבים במיוחד, ואילו הקווים האנכיים דקים. דוגמאות מובהקות של סגנון זה הן גופנים "דרוגולין", "וילנא" ו"ליבורנה". לעומתו הסגנון הספרדי מתאפיין על ידי הבדל קטן בלבד בין עובי הקווים האנכיים והאופקיים. דוגמאות לסגנון זה הן הגופנים "שוקן" ו"טולדו".
סוראפל דגנצ'או
סוראפל דגנצ'או (באמהרית: ሱራፌል ዳኛቸው; נולד ב-11 בספטמבר 1997 באתיופיה) הוא כדורגלן אתיופי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פאסיל קנמה מליגת העל האתיופית ובנבחרת אתיופיה.
קריירת מועדונים.
דגנצ'או שיחק באדאמה סיטי מליגת העל האתיופית. ב-5 באוגוסט 2018 חתם בפאסיל קנמה מליגת העל האתיופית.
קריירה בינלאומית.
ב-4 באוגוסט 2019 ערך דגנצ'או את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אתיופיה, בניצחון 4-3 על נבחרת ג'יבוטי במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות 2020. ב-19 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת חוף השנהב במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.
הוא נכלל בסגל נבחרת אתיופיה לקראת טורניר גביע אפריקה לאומות 2021.
ויסאג'
ויסאג' (באנגלית: Visage) הייתה להקת סינת'פופ וגל חדש בריטית, שהוקמה בלונדון בשנת 1978. הלהקה נקשרת קשר הדוק לתנועת האופנה החדשה הרומנטית המתפתחת של תחילת שנות ה-80, והיא ידועה בעיקר בזכות הלהיט שלה "Fade to Grey" שיצא בסוף שנת 1980. הלהקה הוציאה שני אלבומים שהגיעו לטופ 20 בבריטניה, Visage ו-The Anvil וחמישה סינגלים בטופ 30 לפני שהכישלון של אלבומה השלישי, Beat Boy, הוביל להתפרקותה של הלהקה בשנת 1985.