הקהילה בסטניסלבוב, שהייתה מורכבת ברובה מקהל מתבולל, לא ראתה בעין יפה את עיסוק הרב בציונות, דבר שהוביל לסיום תפקידו בקהילה.
בשנות 1907 היה מועמד מטעם הציונים בבחירות לסיים הגליציאני במחוז ברודי.
בשנת 1907 היה מועמד לפרלמנט האוסטרי. הציונים זכו במספר רב של קולות, אך קולות רבים נספרו כפסולים עקב שימוש לא חוקי באיות הגרמני ולא הפולני.
עקב כישלון הבחירות ואיבוד המשרה בסטניסלוב, החליט לעזוב את גליציה, ונבחר בשנת 1909 למטיף בבית הכנסת הרפורמי בלודז', משרה שבה כיהן עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.
בלודז' התרחבה פעילותו הציונית לקנה מידה רחב אף יותר, בהקמת בנק קואופרטיבי ציוני בגליציה, וכן החל לעסוק הפצת התרבות הציונית, בעיקר לבני נוער. הוא יסד גימנסיה בעלת תוכנית רחבה ללמודי היהדות. אחרי הכיבוש הגרמני של האזור, התפתחה הגימנסיה עד פי שלשה מגודלה הקודם. בעקבות הצלחת הגימנסיה, מוסדות דומים נפתחו בכל רחבי פולין.
לאחר הקמת המדינה הפולנית, אוגדו כל הגימנסיות היהודיות במדינה לכדי ארגון אחד: אגודת בתי הספר התיכוניים היהודים הלאומיים.
בוועידת ורסאי השתתף בתור נבחר הציבור הלאומי היהודי בפולין במשלחת ההסתדרות הציונית העולמית.
בשנת תרפ"ב (1922) נבחר מטעם הרשימה הלאומית לסנאט הפולני, וכיהן בתפקיד זה עד שנת תרפ"ז (1927).
יחד עם ד"ר יהושע טהון הקים את המכון לחכמת ישראל בוורשה ועמד בראשו עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.
ליום הולדתו השישים (בעשרה בטבת תר"ץ) נערכו לכבודו סדרת חגיגות ברחבי פולין הציונית. בין השאר יצא לכבוד האירוע (נדפס בפועל רק בשנת תרצ"א) ספר יובל לכבודו, בשני השפות: עברית ופולנית.
ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה הצליח לעזוב את פולין ולעלות לארץ ישראל. בבואו לארץ התיישב בירושלים ונבחר לעמוד בראש הוועד לחקר תולדות היהודים בגליציה.
אשתו, נלי, הייתה אחותו של מרטין בובר ונכדתו של שלמה בובר.
תסמונת MEN1
תסמונת MEN2A
אה&quot;מ מסדוניין
אוניית הוד־מלכותו "מַסֶדוֹניֶין" (באנגלית: HMS Macedonian) הייתה פריגטת מפרשים בת 38 תותחים מסוג "לייבלי" של הצי המלכותי הבריטי. היא נבנתה במספנת הצי בווליץ' ב-1809, הושקה ב-2 ביוני 1810 והוכנסה לשירות פעיל באותו החודש תחת פיקודו של קפטן לורד ויליאם פיצרוי. במהלך מלחמת 1812 הוכנעה האונייה לאחר קרב על ידי הפריגטה האמריקנית "יונייטד סטייטס". "מסדוניין" הוכנסה לשירות בצי האמריקני באותו שם, והוסיפה לשרת עד סיום המלחמה בפיקודו של קפטן ג'ייקוב ג'ונס. ב-1815 השתתפה האונייה במלחמה הברברית השנייה. היא מילאה משימות סיור והגנה על הספנות המסחרית לאורך החוף הפאסיפי של אמריקה הדרומית ובים הקריבי עד 1828, אז הוצאה מן השירות.
שירותה בצי המלכותי.
"מסדוניין" נכנסה לשירות פעיל בעיצומן של המלחמות הנפוליאוניות. משימתה הראשונה הייתה הובלת חיילים אל ליסבון שבפורטוגל, והיא הוסיפה לסייר באזור למקרה של התקפה מצד הצי הצרפתי. במהלך אותה תקופה עשה פיצרוי רווחים אישיים מזיוף רשומות האפסניה של האונייה, ובשל כך הועמד למשפט צבאי במרץ 1811 וסולק מן הצי.
מחליפו של פיצרוי, ויליאם ווֹלדגרֵייב, היה מינוי זמני, ותקופת פיקודו נמשכה שבועות אחדים בלבד. את מקומו תפס ג'ון סוּרְנֶם קָרְדֶן. בינואר 1812 נצטוותה "מסדוניין" להעביר בחשאי שטרי חליפין אל נורפוק, וירג'יניה, ולהביא בחזרה כמות שוות-ערך של מטבעות זהב וכסף עבור הבנק של אנגליה. במהלך הביקור נפגש קרדן עם כמה מנכבדי נורפוק, ביניהם הקפטן-אז סטיבן דיקייטר. אלא שהוא חיבל במשימה כאשר גילה בהיסח הדעת את טיבה, ונאלץ לשוב לליסבון בידיים ריקות. בעת שהותו בנורפוק סעד קרדן תכופות עם דיקייטר ואשתו סוזן, כשהשניים מתערבים בבדיחות על כובע פרוות־בונה מה תהיה תוצאתו של קרב אם יפרוץ בין אוניותיהם.
בספטמבר 1812 הוטל על "מסדוניין" ללוות אוניית הודו המזרחית אל מדיירה ואחר כך לתור אחר אוניות שלל ככל שתאפשר אספקת המזון והמים שברשותה. הפריגטה יצאה ממדיירה ב-22 באוקטובר 1812, וימים אחדים אחר כך, בבוקר ה-25 באוקטובר, נתקלה בפריגטה האמריקנית "יונייטד סטייטס" בפיקודו של המארח לשעבר דיקייטר. ארצות הברית הכריזה זה לא כבר מלחמה על בריטניה, וכל אחד משני הקפטנים היה להוט לנחול תהילה בקרב.
איתרע מזלה של "מסדוניין" ו"יונייטד סטייטס" הייתה אחת מן הפריגטות החדישות בנות 44 תותחים, שמשקל מטח הדופן שלה הגיע ל-864 ליטראות, לעומת 528 ליטראות של "מסדוניין". "יונייטד סטייטס" חגה ופנתה אל מורד הרוח, כשהיא מניחה לאה"מ "מסדוניין" לרדוף אחריה. דקות אחדות אחר כך, כשהמרחק ביניהן הצטמצם, פתחה "יונייטד סטייטס" באש מתותחי 24 הליטראות שלה, מוטטה את שלושת תרניה של האונייה הבריטית ושיתקה את תנועתה. אחר כך התרחקה מעט, כשהיא מותירה זמן לקרדן להבין כי אין כל מוצא זולת כניעה. כשנערכה להמטיר אש אורכית על האונייה הבריטית, פקד קרדן להרכין את דגל אונייתו. "מסדוניין" הייתה האונייה השנייה של הצי המלכותי שנפלה לידי האמריקנים במהלך המלחמה.
שירותה בצי האמריקני.
דיקייטר דאג לכשירותה של "מסדוניין", ושלח צוות מיוחד שיסייע בתיקונה. הדבר ארך שבועיים תמימים. ב-4 בדצמבר 1812 נכנס דיקייטר עם אוניית השלל אל ניופורט, רוד איילנד. הכנעת אוניית הקרב הבריטית חוללה התרגשות עצומה בדעת הקהל האמריקנית. זמן מה לפני כן הכניעה "קונסטיטושן" את אה"מ "גרייר" בקרב אונייה-מול-אונייה, אך האונייה הבריטית ניזוקה קשות ולא ניתן היה להצילה. "מסדוניין" הייתה תוספת משמעותית ומבורכת לצי האמריקני הזעיר של אותם ימים.
"מסדוניין" צורפה מיד לצי האמריקני תחת אותו שם, והפיקוד עליה נמסר לידי קפטן ג'ייקוב ג'ונס. בתחילת מאי, לאחר שנעשו בה התיקונים הדרושים, קיוותה "מסדוניין" כי יעלה בידה לצאת לים, אך כמו אוניות אחרות נותרה מסוגרת בנמל עד סוף המלחמה בשל ההסגר הימי ההדוק שהטילו אוניות הצי המלכותי על נמל ניו יורק ומבואותיו.
"מסדוניין" הייתה חלק משייטת בת 10 אוניות בפיקודו של קומודור דיקייטר, שיצאה ב-20 במאי 1815 לים התיכון כדי לחדש את הלחימה בקורסארים הברברים ולשים קץ להתנכלותם לאוניות סוחר אמריקניות. האונייה סייעה בלכידתה, ב-17 ביוני 1815, של "מסעודה", אוניית הדגל של הביי של אלג'יריה. אחרי המלחמה הברברית השנייה וחתימת חוזי השלום עם שליטי הפרובינציות העות'מאניות של אלג'יריה, תוניסיה וטריפוליטניה, מילאה האונייה משימות סיור הן בים התיכון הן בחוף המזרחי של ארצות הברית.
מינואר 1819 עד מרס 1821 פעלה הפריגטה לאורך החוף הפסיפי של אמריקה הדרומית, כשהיא מגנה ומושיטה עזרה לאוניות סוחר בתקופת המרידות בארצות אמריקה הלטינית נגד השלטון הקולוניאלי. ביוני 1821 שבה אל בוסטון. לאחר תיקונים והצטיידות יצאה "מסדוניין" אל הים הקריבי, ועד 1826 נטלה חלק בהדברת הפירטיות באזור.
ב-11 ביוני 1826 יצאה "מסדוניין" מנורפוק, כשמגמת פניה תחנת הצי באוקיינוס השקט, ממנה שבה אל המפטון רודס ב-30 באוקטובר 1828. באותה שנה הוצאה משירות פעיל ופורקה במספנת הצי בנורפוק. עם צוותה האחרון נמנה ויליאם הנרי לאונרד פו, אחיו של הסופר האמריקני אדגר אלן פו.
איי הקריביים
איי הקריבים
חזי בצלאל
חזי בצלאל (נולד ב-1951 לערך) הוא איש עסקים ישראלי. פועל בישראל, לונדון, ארצות הברית, אפריקה והודו. מכהן כקונסול הכבוד של רואנדה בישראל.
ביוגרפיה.
נולד בבצרה שבעיראק, וכשהיה בן חמש עלה לישראל עם משפחתו. תחילה התגוררו במעברת אור יהודה, אחר כך ברמת גן, ולבסוף עברה המשפחה לרמת אביב. לאחר שירותו הצבאי נרשם ללימודי כלכלה באוניברסיטת תל אביב, שם סיים בציונים גבוהים. הוא המשיך כעוזר הוראה ואחר כך קיבל קביעות והחל בקריירה אקדמית. הוא נחשב לבן טיפוחיו של פרופ' חיים בן-שחר, והיה עוזרו בניסיונותיו להיכנס לפוליטיקה. בסוף שנות ה-70 יצא ללימודי דוקטורט בלונדון, ובין השנים 1977–1984 שימש כמרצה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בן-גוריון. בד בבד פנה לשוק ההון והחל לעבוד ככלכלן ומנהל אזורי בבנק דיסקונט.
פעילות עסקית.
בצלאל עזב את תפקידו בישראל כאשר התמנה מטעם בנק השקעות בריטי להקים בנק השקעות חדש בקניה, והתיישב במדינה עם אשתו ושלושת ילדיו. במסגרת תפקידו כמנהל הבנק, התקרב אל השלטונות בקניה, אוגנדה ובמדינות מזרח אפריקה האחרות. הוא התקרב אל נשיא אוגנדה, יוורי מוסווני, שתפס את השלטון ב-1986 והחל בתהליכי ליברליזציה במדינה, בתמיכה וסיוע של אנשי הבנק העולמי. בשנת 1994 הקים בצלאל את קבוצת החברות "Efforte", שהחזיקה בנכסי נדל"ן, זיכיונות לכריית מחצבים, חקלאות, שדה תעופה ועסקים רבים נוספים. בצלאל עוסק בתחומים שונים, אזרחיים וביטחוניים במדינות רבות מסביב לעולם.
בשנת 1995 יזם הקמתו מחדש של ה-, בנק מסחרי אפריקאי. הוא החל את דרכו כשותף זוטר בבנק, ולאורך השנים הרחיב את פעילות הבנק ואת שליטתו, עד להפיכתו לבעל השליטה היחיד. ה-Nile Bank נמכר לבנק Barclays הבינלאומי בשנת 2008, כמה חודשים לפני פריצת המשבר הכלכלי העולמי ברווח עצום.
בצלאל חבר לחברת "Marathon Corporation Ltd", חברה בינ"ל העוסקת במימון, בנקאות וסחר בינלאומי. החברה עוסקת בעיקר בתחומי התקשורת הסלולרית, אנרגיה, תשתיות, חקלאות וטכנולוגיה והיא מחזיקה סניפים קבועים בבריטניה, דרום אפריקה, רואנדה, קניה, אתיופיה, אוגנדה, הודו ועוד. פעילות החברה מתבססת במקרים רבים על העצמת האוכלוסייה המקומית במדינות היעד, ומסייעת בפיתוח המדינה. בצלאל הוא הבעלים של חברת ההשקעות Carnie Capital, אשר לה השקעות במעל 30 מדינות ברחבי העולם.