אורה הכפולה (בגרמנית: Das doppelte Lottchen) הוא ספר ילדים מאת הסופר הגרמני אריך קסטנר. הספר נכתב במהלך מלחמת העולם השנייה ותוכנן כתסריט לסרט, אך לבסוף ראה אור כספר בשנת 1949. מאוחר יותר עובד הסיפור לתסריט פעמים רבות. הספר אויר על ידי המאייר ולטר טריר.
עלילה.
שתי ילדות בנות תשע, אורה השקטה ולי השובבה, נפגשות בקייטנה בחופשת הקיץ. לאחת צמות ולשנייה לא, אך מלבד זאת הן דומות זו לזו כשתי טיפות מים. עד מהרה מתברר שהן תאומות. כשהיו תינוקות, הוריהן התגרשו וחילקו ביניהם את המשמורת על הבנות. לי גדלה עם אביה המוזיקאי בווינה, ואילו אורה גדלה עם אמה העורכת הגרפית במינכן. הבנות כועסות על ההורים שלא גילו לכל אחת מהן שיש לה תאומה והורה נוסף בחיים. אורה ולי מצטלמות בכפר הסמוך, והצלם שולח העתק של התמונה לעיתון ילדים. עם תום הקייטנה אורה ולי מחליטות להתחלף ביניהן. לי נוסעת למינכן, לבית אמה, ואורה שמה פעמיה לווינה, לבית אביה.
הבנות מצליחות להתל בכולם, פרט לכלב אחד שמריח שהילדה המתחזה ללי איננה לי. שתי הבנות צריכות להסתגל לא רק להורה החדש ולגעגועים לביתן הישן ולהורה המוכר והאהוב, אלא גם להרגלים חדשים, לאנשים חדשים, לבית ספר חדש.
שאיפת הבנות לאחד את המשפחה נתקלת באתגר לא צפוי, כאשר אביהן מציע נישואין לחברתו החדשה. לשמע הבשורה אורה נופלת למשכב. בה בעת במינכן נתקלת האם בתמונת השתיים שהצלם שלח לעיתון, ומבינה מה מתרחש. היא מתקשרת לאביהן והוא מעדכן אותה על מצבה של אורה. לי ואמה נוסעות לווינה. בסופו של דבר מתגשמת משאלת הבנות והוריהן נישאים מחדש.
תרגומים לעברית.
הספר תורגם לעברית לראשונה על ידי אלישבע קפלן בשנת 1951. כיוון שבאותה תקופה, כל אזכור של גרמניה היה בעייתי, העלימה המתרגמת את כל הסממנים הגרמניים בסיפור. וכך, הקייטנה שהתקיימה במקור בדרום גרמניה, הפכה ל"רמות ים שעל ים-הרמות", ואורה ואמה אינן גרות במינכן, כפי שנכתב במקור, אלא בציריך שבשווייץ. התאמות נוספות כללו את עברות שמות הדמויות, הפיכת המאכל קותלי חזיר לצלעות עגל, והשמטה של איור בו נראה הקצב, מחשש שמא ניתן יהיה לאתר בציור בשר שאינו כשר.
הספר תורגם בשנית על ידי מיכאל דק בשנת 1999. בתרגום זה חזרה העלילה לגרמניה והדמויות חזרו לשמותיהן המקוריים. עם זאת, שם הקייטנה ושמות הבנות (לי ואורה) נותרו ללא שינוי.
סארס
סארס (ראשי תיבות של Severe Acute Respiratory Syndrome - בתרגום חופשי: תסמונת נשימתית חריפה חמורה) היא מחלה נגיפית בדרכי הנשימה הנגרמת מנגיף SARS-CoV מתת-משפחת נגיפי קורונה, אשר הופיעה לראשונה בנובמבר 2002, במחוז גואנגדונג בסין.
הסארס התפשט במהירות לשכנותיה של סין, הונג קונג ווייטנאם, לקראת סוף פברואר 2003, ואחר כך לרחבי העולם. המקרה האחרון של הסארס התרחש ביוני 2003. בהתפרצות זו הסארס הדביק 8,096 בני אדם וגרם למותם של 774 אנשים. הסארס נעלם באותה מהירות ופתאומיות שבה הופיע. הוא היה קטלני בכעשרה אחוזים ממקרי ההידבקות.
בשנת 2017 זיהו מדענים סינים מווהאן את מקור הנגיף במושבת פרספיים במערה במחוז יונאן, שנשאו את כל אבני הבניין הגנטיות של הנגיף. הנגיף הועבר לבני אדם באמצעות בעלי חיים מסוג גחן דקלים אסייתי שנמכרו בשוקים הרטובים של סין. לטענת ג'רמי פארר דגימות מפרספיים יקלו על פיתוח חיסון למחלה ויסייעו להיות מוכנים להתפרצות נוספת בעתיד.
ההתפרצות בסין.
נגיף הסארס החל להופיע במחוז גואנגדונג בנובמבר 2002. למרות מספר פעולות שבוצעו נגד התפשטות המחלה, ממשלת סין לא הודיעה לארגון הבריאות העולמי על ההתפרצות עד פברואר 2003, ואיפשרה רק סיקור מצומצם של המגפה בגלל מדיניות פנים מסוגרת.
בתחילת אפריל הופיעה מגמת שינוי במדיניות הרשמית, והתקשורת הרשמית החלה לסקר בהרחבה את הסארס. לאחר שהופעל לחץ רב, הסכימה סין שארגונים בינלאומיים יחקרו את המצב שם. לקראת סוף אפריל הודתה סין שדיווחה על מספר נפטרים נמוך ממספר הנפטרים האמיתי, ובעקבות כך פוטרו פקידים רשמיים, שר הבריאות וראש עיריית בייג'ינג. המערכות החלו לדווח יותר על הסארס ולפקח יותר על החולים בסארס, והלחימה בסארס הפכה להרבה יותר פעילה ושקופה לציבור.
התפשטות למדינות נוספות.
המחלה זכתה לתהודה ציבורית בפברואר 2003, כאשר איש עסקים אמריקאי שטייל בסין לקה במחלה בעלת סימפטומים דומים לדלקת ריאות במהלך טיסה לסינגפור. המטוס נחת נחיתת חירום בהאנוי, וייטנאם, שם אושפז החולה בבית חולים, וכעבור זמן מה נפטר. מספר רופאים ואחיות שטיפלו בחולה פיתחו תוך זמן קצר את אותה המחלה, חרף נוהלי הבטיחות הבסיסיים בבית החולים מפני מחלות מידבקות, ואחדים מהם נפטרו. חומרת המחלה וההדבקה של צוות בית החולים החרידו את רשויות הבריאות העולמיות שחששו מהגחתה של מגפת דלקת ריאות נוספת. ב-12 במרץ 2003 ארגון הבריאות העולמי פרסם התרעה עולמית שבאה בעקבות התרעה בריאותית של המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן של ארצות הברית.
המקרה האחרון של הסארס התרחש ביוני 2003. הסארס נעלם באותה מהירות ופתאומיות שבה הופיע. ייתכן שהיה זה בזכות איתור יעיל של החולים ובידודם, אך על כל פנים הנגיף פשוט נעלם, רגע לפני שהושלם פיתוח החיסון נגדו.
התפרצויות נוספות של זנים קרובים.
ב-29 במאי 2013, כעשור לאחר מגפת הסארס העיקרית, דווח בארגון הבריאות העולמי כי התפרצות של נגיף קורונה אחר, MERS-CoV, התרחשה באזור המזרח התיכון, צרפת, הולנד וגרמניה.
בדצמבר 2019 החלה התפרצות מאסיבית של נגיף קורונה מזן SARS-CoV-2 הגורם למחלת נגיף קורונה, שהחלה בסין והתפשטה במהרה לכל רחבי העולם, ככל הנראה מקורו של הנגיף הוא מבעל חיים וכי ההתפרצויות זוהו באזור השוק הרטוב של פירות הים.
מידע רפואי.
תסמינים.
תסמינים ראשוניים דומים לשפעת: חום, כאב שרירים, עייפות, תסמינים של הקיבה והמעיים, שיעול, כאב גרון ותסמינים לא מוגדרים נוספים. התסמין היחיד המשותף לכל החולים הוא הופעת חום מעל ל־38 מעלות צלזיוס. בהמשך המחלה, החולים הרגישים יפתחו קוצר נשימה.
התסמינים מופיעים לרוב לאחר 2 - 10 ימים (מעל ל-13 יום דווח) מההידבקות במחלה.
רוד איילנד
רוד איילנד (באנגלית: The State of Rhode Island) היא מדינה באזור ניו אינגלנד שבצפון-מזרח ארצות הברית, והקטנה בשטחה מבין 50 המדינות.
רוד איילנד היא אחת משלוש עשרה המושבות המקוריות שמרדו בשלטון הבריטי במהלך המהפכה האמריקנית והקימו את ארצות הברית. לרוד איילנד השם הרשמי הארוך ביותר מבין כל המדינות בארצות הברית.
כינוי המדינה - "מדינת האוקיינוס" נובע בשל קרבתה אל האוקיינוס האטלנטי - כל שטח המדינה נמצא במרחק שאינו עולה על 30 מיילים (כ-48.3 ק"מ) מהאוקיינוס.
מקור השם.
על אף שמה, מרבית השטח של רוד איילנד ממוקם בשטח היבשתי של ארצות הברית. שמה הרשמי של המדינה היה מדינת רוד איילנד (האי רוד) ומטעי פרובידנס, שנגזר ממיזוגן של שתי מושבות: רוד איילנד ומטעי פרובידנס, שישבו על חלקים ממה שכיום היא רוד איילנד. "מטעי פרובידנס" היה שמה של המושבה שהוקמה בידי רוג'ר ויליאמס, במה שכיום ידוע כעיר פרובידנס. שם זה הוא השם הרשמי הארוך ביותר מבין מדינות האיחוד. השם רוד (באנגלית: Rhode) הוא שמו האנגלי של האי רודוס שבים התיכון, וזאת על שום דמיון צורת האי רודוס לצורת האי שבתחומי מדינת רוד איילנד.
ב-18 ביוני 2020, חבר הסנאט של רוד איילנד הרולד מטס נתן את חסותו ליוזמה בסנאט לקראת קיום משאל עם מדינתי בנושא הסרת המילים "מטעי פרובידנס" משמה הרשמי של המדינה. ההצעה הועברה פה אחד על רקע מחאות ג'ורג' פלויד וקריאות לאומיות לטיפול בגזענות ממסדית. מטס נימק ואמר כי ב-22 ביוני 2020, מושלת רוד איילנד ג'ינה ריימונדו חתמה על צו ביצועי להשמטת המילים "מטעי פרובידנס" ממגוון מסמכים רשמיים ואתרי אינטרנט רשמיים. על החקיקה הנלווית להחלטה הצביעו ב-16 ביולי, והיא הועברה ברוב של 69 מחברי בית הנבחרים המדינתי מול מתנגד בודד. במהלך בחירות 2020 ברוד איילנד, 52.8% מתושבי המדינה הכריעו כי יש להשמיט את "מטעי פרובידנס" משם המדינה, כש-47.2% התנגדו להצעה. לכן, שם המדינה הרשמי הוא "רוד איילנד" בלבד.
היסטוריה.
בשנת 1614 הגיע לראשונה מגלה הארצות ההולנדי אדריאן בלוק לאי הקרוי על שמו "האי בלוק".
בשנת 1636, המטיף רוג'ר ויליאמס, אשר גורש ממושבת מפרץ מסצ'וסטס בשל דעותיו הדתיות, הקים בקצה מפרץ נאראגאנסט על גדת נהר מושאסוק מושבה וקרא לה פרובידנס. ויליאמס הכריז על המקום כמקום בו יוכלו כל האנשים לקיים את מנהגיהם הדתיים באופן חופשי, מכאן התפתח עקרון חופש הדת. מבחינה היסטורית אדמת המושבה היא ייחודית שכן היא נרכשה פעמיים - פעם אחת מן המלך האנגלי ופעם אחת מן האינדיאנים המקומיים.
בשנת 1637 גורשה אן הצ'ינסון ממסצ'וסטס בשל אמונתה הדתית כי אנשים יכולים לדבר עם אלוהים בעצמם, בלא התערבות של כומר מתווך. היא הקימה את העיר פורטסמות' יחד עם ויליאם קודינגטון וג'ון קלארק. בשנת 1639 ייסד קודינגטון את ניופורט על האי אקווידנק, והפך למושל המושבה של האי. בשנת 1644 שונה שם האי ל"רוד איילנד".
ב-18 במאי 1652 העבירה המושבה חוק האוסר על עבדות בתחומיה - והייתה המושבה הראשונה בצפון אמריקה אשר העבירה חוק מסוג זה.