ב-1966 נהרו רבבות יהודים מאוקראינה כולה לדוכן הישראלי בתצוגה בין-לאומית בענף הלול וכעבור שנה, בעקבות מלחמת ששת הימים, ניתן ביטוי פומבי לרגשות היהודים בניסיונות חוזרים להביע את זהותם הלאומית ביום-השנה לטבח באבי-יאר.
המהנדס בוריס קוצ'ובייבסקי נאסר ב-1968 באשמת "הוצאת דיבה על המשטר הסובייטי", לאחר שביקש היתר יציאה לישראל בשבילו ובשביל אשתו הלא-יהודיה; בקיץ 1970 חתמו עשרה יהודים מקייב על מכתב גלוי שלפיו ויתרו על אזרחותם הסובייטית וביקשו להיות אזרחי מדינת ישראל.
בשנים 1911–1913 סערה קייב מסביב לעלילת-הדם שהייתה קשורה בשמו של מנחם מנדל בייליס. המסורת האנטישמית הגסה בעיר מצאה לה ביטוי מחודש בשנות השישים עם פרסום ספריו של ט' קיצ'קו מטעם האקדמיה האוקראינית למדעים.
ב-1970 התגוררו בקייב 152,000 יהודים (כ-%10 מכלל האוכלוסייה).
אחרי התמוטטות השלטון הקומוניסטי בראשית שנות התשעים של המאה העשרים, חלה התעוררות דתית בקרב היהודים, למרות הירידה במספרם. בתי כנסת, בתי ספר יהודיים ומוסדות קהילה החלו לפעול ולהתרחב.
לאחר קריסת ברית המועצות.
לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991, רוב האוכלוסייה היהודית היגרה מקייב. לאחר עצמאות אוקראינה התחוללה תחייה בחיי הקהילה היהודית, עם הקמתם של שני בתי ספר יהודיים ואנדרטת זיכרון בבאבי יאר, שם מתקיים טקס רשמי מדי שנה.
בשנת 1997, אחרי העלייה הגדולה לישראל, התגוררו בקייב כ־110,000 יהודים, יותר משליש מיהודי אוקראינה כולה. האוכלוסייה היהודית בעיר מונה כ-110,000 נפש. בתחילת שנות ה-2000 קייב הייתה למרכז החיים היהודיים באוקראינה. בקייב מרוכזים המשרדים של הארגונים היהודיים המקומיים והזרים, ביניהם חב"ד הג'וינט, הסוכנות היהודית ועוד.
הקהילה במאה ה-21.
לפי נתוני הקונגרס היהודי האוקראיני האוכלוסייה היהודית בעיר מונה כ־110,000 נפש, אף שישנם גם הערכות נמוכות יותר של כ-50,000 יהודים. קייב מהווה את מרכז החיים היהודיים באוקראינה ומרוכזים בה המשרדים של הארגונים היהודיים המקומיים והזרים, ביניהם חב"ד הג'וינט, הסוכנות היהודית ועוד.
בית כנסת חב"ד שמנוהל על ידי רבה הראשי לקייב הרב יונתן בנימין מרקוביץ', נמצא ברחוב saksaganskoho 67. בקייב פועלים בתי כנסת נוספים: בית הכנסת ברודסקי, ביה"כ "גליטסקה" בשיתוף המדרשה הציונית, בראשותו של הרב שלמה נאמן. ובית כנסת "פודול". ליד ביה"כ "גליטסקה" נמצא המרכז לתרבות והיסטוריה יהודית המקיים פעילות לנוער ומבוגרים ומוזיאון יהודי.
הקהילה היהודית מקיימת שיתוף פעולה עם גופים אוקראינים שאינם יהודים, שיש להם זיקה לנושאים יהודיים. בקייב פועל סניף של "אש- התורה" בהנהלתו של נתן קיטיקישר ורעייתו. זה מרכז לתרבות יהודית ולחוזרים בתשובה.
בשנת 2000 הרב יונתן בנימין מרקוביץ' עבר יחד עם משפחתו לקייב ויחד עם אשתו החלו להקים מוסדות חינוך ולקיים אירועים לקהילה היהודית. לאחר שהוצע לו לכהן כרבה הראשי של העיר קייב ושליחה הראשי של תנועת חב"ד, הרב מרקוביץ' החל להקים יחד עם זוגתו מוסדות חינוך ולקיים אירועים לקהילה היהודית. מאז פיתחו את הקהילה והיא מונה מרכז קהילתי, בית חב"ד גן ילדים בית ספר פרטי יהודי (פרלינה) ברמה גבוהה, וגן ילדים פרטי לילדים בעלי מוגבלויות הפונה לכלל אוכלוסיית העיר יהודים ושאינם יהודים, מערכת כשרות, תוכניות לצעירים בהם מעורבים מאות צעירים, בית חב"ד לישראלים ומערך סיוע של פעילויות, מזון ותרופות לאלפי קשישים ונזקקים.
לחסידות קרלין (בראשות הרב יעקב דב בלייך) שני בתי כנסת מרכזיים, בית הכנסת של ברודסקי ובית הכנסת הכוראלי הגדול.
ניתן למצוא בעיר גם גן ילדים ובית ספר יהודי, מסעדות כשרות, בית אבות, מועדון קשישים, מועדון לקהילה הצעירה ועוד
בתי ספר.
נכון ל-2019 בעיר 3 בתי ספר יהודיים: בית ספר היהודי של חב"ד "פרלינה" בראשות הרב יונתן בנימין מרקוביץ', השני שמחה, שיסד השליח הרב דב בער קרסיק, ועוד אחד של קהילת אורח חיים. הרב יונתן בנימין מרקוביץ' משמש כרב העיר משנת 2000.
בית הכנסת ברובע פודיל.
בית הכנסת כורל הגדול נבנה בשנת 1895 בתכנונו של האדריכל ניקוליי גרדרינה, ובתרומת הסוחר גבריאל יעקב רוזנברג. בית הכנסת הורחב על ידי של אדריכל ולריאן ריקוב, במימון התעשיין ולדימיר גינזבורג בנו של הוראצי גינצבורג וחתנו של אליעזר ברודסקי.
אחרי מהפכת אוקטובר, בשנת 1929 הפך מבנה בית הכנסת לבית מלאכה, אך עם סיום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 חזר לשימושו הראשוני. לאורך תקופה ארוכה זה היה בית הכנסת הפעיל היחיד בקייב. בשנת 1990 כאשר יעקב דב בליך התמנה לרב ראשי לקייב ולאוקראינה, בית הכנסת שופץ. ב-2002 המבנה עבר שיפוץ נוסף.
בית הכנסת של ברודסקי.
בית הכנסת של ברודסקי (ביידיש: די בראָדסקי שיל) הוא בית כנסת היסטורי במרכז העיר קייב שבאוקראינה.
בית הכנסת נבנה בשנת 1898 לפי תכנונו של האדריכל גאורגיי שלייפר, ובמימון הסוחר והתעשיין אליעזר ברודסקי. הפרויקט בוצע על ידי חברת הבנייה של לב גינזבורג.
בית כנסת פודל.
בית הכנסת "פדול" נבנה בשנת ה' תרס"ב ונפתח מחדש בשנת ה'תש"ז. בשנת ה'תשס"ב, הוא עבר שיפוץ אשר חידש את פניו, באווירה המיוחדת אשר אפיינה את בתי הכנסת העתיקים של התקופה הקומוניסטית. אחד הדברים הבולטים בבית הכנסת הוא המשפט המופיע על אחד מקירות בית הכנסת: "מה נורא המקום הזה", משפט שאינו נפוץ בבתי כנסת כיום. המסורת מספרת שיהודים כתבו את המשפט על קיר בית הכנסת לא כפסוק המתייחס לתפילה או לקדושת המקום, אלא לסובייטים. מה נורא המקום הזה, כפשוטו. המדינה הזאת, השלטון הזה.
אנטישמיות.
ה- CFCA (פורום התיאום למאבק באנטישמיות) דיווח על יותר משלושה אירועים אנטישמיים שהתרחשו בקייב מאז סיפוח חצי האי קרים ב -2014. גם האוקראינים הפרו-רוסים וגם תומכי ממשלת אוקראינה האשימו זה את זה במצבם של יהודי קייב.
מנורת הזיכרון בבאבי יאר, צפונית-מערבית לקייב, חוללה פעמיים עם צלב קרס מרוסס, בראש השנה וכעבור כמה חודשים. במהלך יוני 2015 אירע פיצוץ בחנות בבעלות יהודית בקייב. ארגון ימין קיצוני לקח אחריות על האירוע. מאוחר יותר באותו החודש חוללה אנדרטת הזיכרון בבאבי יאר.
קלי פיקלר
קלי דון פיקלר (באנגלית: Kellie Dawn Pickler; נולדה ב-28 ביוני 1986) היא זמרת-יוצרת אמריקאית, שזכתה להצלחה כמתמודדת בעונה החמישית של "אמריקן איידול", שם סיימה במקום השישי. בשנת 2006 היא חתמה על חוזה הקלטות עם 19 רקורדינגס ו-BNA רקורדס. אלבום הבכורה שלה, "Girl Town Girl", יצא בהמשך אותה השנה ונמכר ביותר מ-900,000 עותקים. האלבום, שקיבל את תואר הזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), הנפיק שלושה סינגלים שזכו להצלחה רבה במצעד שירי הקאנטרי: "Red High Heels" שדורג במקום ה-15, "I Wonder" שדורג במקום ה-14 ו-"Things That Never Cross a Man's Mind" שדורג במקום ה-16.
פיקלר הוציאה בשנת 2008 את אלבומה השני, "Kellie Pickler", שהנפיק ארבעה סינגלים: "Don't You Know You're Beautiful" שדורג במקום ה-21, "Best Days of Your Life" שדורג במקום התשיעי (אותו כתבה יחד עם טיילור סוויפט), "Didn't You Know How Much I Loved You" שדורג במקום ה-14 ו-"Makin' Me Fall in Love Again" שדורג במקום ה-30. בשנת 2012 הוכתרה פיקלר כ-"American Idol alumna" ה-14 הטובה ביותר שהייתה ב"אמריקן איידול". באוקטובר 2012 עזבה את חברת התקליטים שלה לשעבר וחתמה בבלאק ריבר.
ב-21 במאי 2013 הוכרזו פיקלר ובן זוגה, דרק האף, כמנצחים בעונה ה-16 של "רוקדים עם כוכבים". בשנת 2016 היא הוכנסה להיכל התהילה של קרוליינה הצפונית. בין השנים 2017–2019, היא הנחתה את תוכנית הטלוויזיה "Pickler &amp; Ben", ביחד עם הקומיקאי בן ארון. אלבומה הרביעי והאחרון, "The Woman I Am", יצא לאור בשנת 2013.
ביוגרפיה.
קלי פיקלר נולדה ב-28 ביוני 1986 בבית החולים סטנלי ממוריאל באלבמרל, קרוליינה הצפונית, לסינתיה מורטון וקלייד "בו" ריימונד פיקלר, ג'וניור. אמה עזבה כשקלי הייתה בת שנתיים, ואז חזרה ולקחה עליה משמורת בגין שנתיים. לאחר מכן, החזיר בית המשפט את קלי לסביה כשהייתה בת 12 והם גידלו אותה מכיוון שאביה נעדר מחייה. פיקלר אמרה שההשפעות העיקריות בחייה הן סבה, קלייד ריימונד פיקלר, חשמלאי לשעבר וסבתה פיי פיקלר. היא סיימה את לימודיה בשנת 2004 בבית הספר התיכון צפון סטנלי בניו לונדון, קרוליינה הצפונית.
קריירה.
הסינגל הראשון שלה, "Red High Heels", הופץ לראשונה ב-13 בספטמבר 2006, והקליפ שלו הופץ באופן רשמי ב-20 באוקטובר 2006. הוא קיבל מועמדות בטקס פרסי הווידאו של CMT בקטגוריית "קליפ הפריצה של השנה". אלבום הבכורה שלה, "Small Town Girl", שהופץ ב-31 באוקטובר 2006, הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי ולמקום התשיעי במצעד הבילבורד 200, כשנמכר בלמעלה מ-79,000 עותקים בשבוע הראשון שלו, מה שהפך את פיקלר לאמנית החדשה היחידה בשנת 2006 שאלבומה נמכר בכמות כזו של עותקים בשבוע אחד.
בזמן ש-"Things That Never Cross a Man's Mind" עלה במצעד שירי הקאנטרי (בסופו של דבר הגיע למקום ה-16), פיקלר חזרה לאולפן כדי להקליט את אלבום האולפן השני שלה במסגרת חוזה הקלטות עם 19 רקורדינגס ו-BNA רקורדס. היא ביצעה את סינגל הבכורה "Don't You Know You're Beautiful" בטקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ב-18 במאי 2008 וזכתה לאהדה רבה ממבקרי המוזיקה. היא הועמדה לפרס באותו הטקס אך הפסידה אותו לטיילור סוויפט. אלבומה השני, "Kellie Pickler", יצא לאור בשנת 2008. הוא זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי ולמקום התשיעי במצעד הבילבורד 200.