לאחר תום המלחמה התקבל לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1938 מונה לקצין מטה ב-OKH. ב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 ביוני 1941 מונה למפקד גדוד ברגימנט הפאנצר ה-6, עמו לחם במהלך מבצע ברברוסה. בדצמבר 1941 קיבל את הפיקוד על רגימנט הפאנצר ה-6, וב-30 בינואר 1942 הועלה לדרגת אוברסט. בפברואר 1943 הוא מונה לראש הקורסים הטקטיים ב-Panzertruppenschule II, וב-26 בספטמבר 1943 קיבל את הפיקוד על Panzertruppenschule I. מ-15 בספטמבר 1944 עד 25 בנובמבר 1944 היה מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14. ב-1 בדצמבר 1944 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומ-15 בינואר 1945 עד 15 במרץ 1945 פיקד מונצל על קבוצת קורפוס של ארמיית הפאנצר הראשונה שנקראה על שמו. ב-20 במרץ 1945 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, וב-6 באפריל 1945 מונה לקצין שריון ב-OB West. בתום המלחמה נפל מונצל בשבי על ידי בעלות הברית, ושהה עד 1947 במחנות כלא שונים. לאחר שנתיים כשבוי מלחמה, היה יועץ צבאי במצרים במשך ארבע שנים מ-1951. בשנת 1956 הצטרף מונצל כבריגדה-גנרל למפקדת בית הספר לכוחות השריון של הבונדסוור במונסטר. מאוחר יותר היה מפקח כוחות שריון, וב-1962 עזב את הבונדסוור בדרגת גנרל מיור. לאחר מכן שימש כיועץ הראשי של "מינג-טה-גרופ" (קבוצת הייעוץ הצבאי הגרמני) בטאיוואן עבור הכוחות המזוינים של הרפובליקה הסינית לפני שחזר לגרמניה, וב-1 בינואר 1992 הוא מת בביתו בבאד גרודסברג.
נידם
נידם הוא שם משפחה שמקורו בערבית ומשמעותו תכשיטן.
אולם נגה
אולם נגה הוא אולם הבית של תיאטרון גשר בשדרות ירושלים 9 ביפו. הוקם ב-1922 כקולנוע נביל, של שם בעליו דאז. ב-1995 הפך לאולם הבית של תיאטרון גשר.
היסטוריה.
ב-1922 נבנה הבניין כבית קולנוע מפואר עם 1,081 מקומות ישיבה. מעליו תוכנן יציע שיועד ל־880 צופים נוספים ותחתיו קומה לחדרי שחקנים וחזרות. חזיתות הבניין צופו באבן חול והשטחים הציבוריים רוצפו בשיש "גילה" מסביבת ירושלים. ב-1946 התקיים באולם כינוס ארצי של חברי תנועת הנג'אדה הפלסטינית.
בראשית שנות החמישים נפתח מחדש כקולנוע נגה.
בשנת 1986 נרכש הבניין על ידי האמרגן גיורא קירשמן, שביקש להעלות בו מופעים שיפיק. ב-1988 קירשמן השכיר את האולם לאופרה הישראלית החדשה ולתיאטרון הקאמרי, שעשה בו שימוש להצגות שהוגדרו "אוף ברודוויי". במקום נערך שיפוץ בתכנונו של האדריכל יוסי בר-דעה שיועד להתאים את המבנה לצורכי האופרה הישראלית. באולם תוכננו 912 מקומות ישיבה. בזמן ששימש האולם למופעי האופרה "הועלמו" שלוש השורות הראשונות עקב שימוש בשש מעליות הידראוליות. במקום אותן השורות נפער "בור תזמורת".
בעבר נערכו באולם קונצרטים של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, כשעוד לא היה לה אולם קונצרטים משלה.
ב-1995 נמסר האולם לתיאטרון גשר.
בשנת 2000 שופץ הבניין וכמות מקומות הישיבה שבו הוקטנה ל־890.
עמית יפרח
עמית יפרח (נולד ב-20 באוגוסט 1974) הוא מזכ"ל תנועת המושבים ויו"ר התאחדות חקלאי ישראל.
ביוגרפיה.
יפרח נולד ב-20 באוגוסט 1974, לשולמית ולמאיר יפרח, משפחת חקלאים ממושב אוהד בעוטף עזה, בו גדל. האב מאיר משמש מזכיר ארגון מגדלי הירקות.
בשנת 1992, עם סיום לימודיו התיכוניים, התגייס לצה"ל ושירת כלוחם ומפקד ביחידת דובדבן.
לאחר שירותו הצבאי נשלח מטעם משרד ראש הממשלה לשירות בנציגויות ישראל בעולם.
בעל תואר ראשון במשפטים (LL.B) עם התמחות בתחום הקרקעות והאגודות השיתופיות מטעם המכללה האקדמית למשפטים ברמת גן משנת 2003, ותואר שני במדיניות ציבורית בתוכנית למנהלים באוניברסיטת תל אביב, אותו קיבל ב-2008. יפרח הוא עורך דין, מגשר מוסמך ובעל תעודת בורר.
נשוי למרסל ואב לארבע בנות. מתגורר במושב ערוגות.
פעילות ציבורית.
תנועת המושבים.
לאחר הלימודים שימש בתפקידים שונים בתנועת המושבים, בין השאר כיהן במשך כ-15 שנים כיו"ר אגף הקרקעות ואגודות שיתופיות בתנועה וכיועץ המשפטי שלה.
השתתף במאבק בוותמ"ל. השתתף בדרישה לעדכון תמ"א 35 ולמתן ההיתר להקמת יחידה שלישית בנחלה.
ניהל את הוועדה המשפטית שליד תנועת המושבים בישראל – מוסד ליישוב סכסוכים וניהול בוררויות וגישורים. היה חבר בוועדות שהוקמו לבחינת מדיניות בנושאי התיישבות כנציג האגודות השיתופיות במושבים, ביניהן ועדת רייף בעניין הוועדים המקומיים, הוועדה לבחינת "חוק ההתיישבות", הוועדה לבחינת דור ההמשך בהתיישבות והועדה להסדרה של האדמות החקלאיות בעמק המעיינות.
מזכ"ל התנועה.
בנובמבר 2019 מונה על ידי מועצת תנועת המושבים לממלא מקום מזכ"ל התנועה, במקומו של מאיר צור שפרש מהתפקיד. במרץ 2021 התקיימה ועידת תנועת המושבים אשר בחרה ביפרח פה אחד לתפקיד מזכ"ל התנועה.
יפרח מלווה את האגודות החקלאיות בתהליכים השונים שעוברים על המושב, הן בהסדרת מערכת היחסים בין הוועדים והן בטיפול וליווי בהליכים מול השלטון המרכזי בכל ענייני הקרקעות, ניהול אגודה שיתופית ובנושא עיגון הזכויות בקרקע.
משתתף קבוע בישיבות רשות מקרקעי ישראל מטעם המרחב הכפרי וכלל התנועות המיישבות. חבר בוועדות ציבוריות בענייני מקרקעין, תכנון ובניה ומשמש יו"ר פורום התיישבות ורשות מקרקעי ישראל בלשכת עורכי הדין.
ביוני 2021 מונה ליו"ר התאחדות חקלאי ישראל, נוסף על תפקידו כמזכ"ל תנועת המושבים.
השתתף במאבק נגד הרפורמה בענף הצומח וההטלה של שר החקלאות עודד פורר ושר האוצר אביגדור ליברמן, ותמך במפגינים שחתכו את גדר הגבול עם לבנון.
טירת או-קוניגסבורג
טירת או-קוניגסבורג Château du Haut-Koenigsbourg היא טירה מימי הביניים הנמצאת במחוז בס-רין באלזס, צרפת. הטירה ניצבת בהרי הווז' באזור אסטרטגי על שלוחה סלעית המשקיפה על מישור הריין העליון, היא שימשה על ידי מעצמות מימי הביניים ועד למלחמת שלושים השנים, ולאחר מכן היא ננטשה. בין השנים 1900 עד 1908 היא שוחזרה בהוראת הקייזר הגרמני וילהלם השני. כיום זהו אתר תיירות מרכזי, המושך אליו יותר מ-500,000 מבקרים בשנה.
מאסר המהר"ם מרוטנבורג.
ביום ד' תמוז שנת ה'מ"ו (1286) נכלא בטירה על ידי הקיסר רודולף הראשון לבית הבסבורג, המהר"ם מרוטנבורג, הוא שהה בכלאו שבע שנים עד לפטירתו ואף לאחר מותו גופתו הוחזקה בטירה ארבע עשרה שנים נוספות.
הטירה כיום.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, צרפת הלאימה את הטירה בהתאם להסכם ורסאי משנת 1919 .
האתר רשום מאז 1862 ומסווג מאז 1993 "כאנדרטה היסטורית" על ידי משרד התרבות הצרפתי. בשנת 2007, האחריות הועברה למחוז ריין-תחתון "." כיום, זהו אחד מאתרי התיירות המפורסמים ביותר באזור.
במשך שנים רבות הטירה נחשבה בצרפת למושא לעג בגלל הקשר שלה אל הקיסר הגרמני. רבים ראו בה לא יותר מאשר טירת אגדות דוגמת הטירה נוישוונשטיין בבוואריה. עם זאת, בשנים האחרונות היסטוריונים רבים קבעו שלמרות שאין מדובר בשחזור מדויק לחלוטין, מגלים עניין רב בשחזור בשל מה שהוא מראה על השפעת רעיונות העבר הלאומיים הרומנטיים של וילהלם השני. ועל עבודתו של בודו אבהרדט האדריכל אשר שיקם את הטירה לאחר מחקר מקרוב של שרידי החומות שנותרו באתר, ובהתאם למידע ארכיוני וטירות מבוצרות אחרות שנבנו באותה תקופה.
חלקים מהסרט "La Grande Illusion" מ-1937 מאת ז'אן רנואר צולמו באו-קוניגסבורג.
הבודהה מהפרברים
הבודהה מהפרברים (באנגלית: The Buddha of Suburbia), הוא רומן משנת 1990 מאת חניף קוריישי. הספר תורגם ל-20 שפות ועובד בידי ה-BBC לסדרת דרמה בת ארבעה חלקים בשנת 1993, בליווי פסקול מאת דייוויד בואי, שאהב את הספר וגדל ברובע שבו גדל קוריישי. הספר יצא לאור בעברית בשנת 1993 ותורגם בידי אלי הירש.
עלילה.
"הבודהה מהפרברים” הוא ספר אוטוביוגרפי למחצה. גיבור הספר, כרים אמיר, הוא נער מתבגר ממוצא מעורב שנואש לברוח מפרברי דרום לונדון ולחוות חוויות חדשות בלונדון בשנות ה-70. לאחר שנקרית בפניו הזדמנות נדירה לחיי תיאטרון הוא מנצל אותה בהתלהבות. דרך עבודתו בשתי להקות תיאטרון, כרים מתוודע לאנשים חדשים שמגיעים מרקעים שונים לגמרי. למשל, איש מעמד הפועלים הוולשי טרי, טרוצקיסט פעיל שרוצה שכרים יצטרף למפלגה, או המאהבת של כרים, אלינור, שמגיעה מהמעמד הבינוני-גבוה אבל מעמידה פנים שהיא ממעמד הפועלים. כרים מתערה באנשים שסובבים את אלינור ופייק (במאי תיאטרון), ומבין שהם מדברים בשפה שונה מכיוון שזכו להשכלה ראויה שאינה מוערכת בפרברים. במקביל, כרים חווה חוויות ארוטיות ראשונות.
כאשר אין לו יותר תעסוקה בלונדון, כרים עובר לניו יורק לעשרה חודשים, ולאחר ששב ללונדון הוא משתתף באופרת סבון טלוויזיונית.
בספר מתוארות דמויות נוספות, כמו גם מאבקיהן להצליח בלונדון. למשל, קוריישי מתאר את אווה, בת זוגו של אביו של כרים (מהגר הודי, בירוקראט משעמם שגר עם משפחתו בפרבר אפור), כמי שמטפסת בסולם המעמדות. בהמשך הרומן, החברה הגבוהה בלונדון שרעבה לבידור אקזוטי מגלה לפתע את האב, וכך הוא הופך לגורו דמוי בודהה, בעוד הוא עצמו לא מאמין בתפקיד זה.
סגנון.
התקשורת המילולית המתוארת בספר, האירועים ההיסטוריים והדיאלוגים הרבים המלאים בניבים דיבוריים, יוצרים אצל הקורא רושם של ריאליזם. הרומן אפיזודי מאוד וקוריישי משתמש בהנגדה ובקולאז'. דוגמה להנגדה היא ההתייחסות למיקום הגאוגרפי. הספר מורכב משני חלקים – העיר והפרברים. הפרברים הם מקום מגורים שממנו דמויותיו של קוריישי חייבות להתרחק. עבור כרים, לונדון נראית כמו עולם אחר לחלוטין אף על פי שאינה רחוקה גאוגרפית מביתו, ולכן ציפיותיו מהעיר גבוהות. המעבר בספר לתוך (ואחר כך דרך) העיר הוא כמו אודיסאה או עלייה לרגל.