בתחרות של 2011 זכה הרוקי בלייק גריפין מהלוס אנג'לס קליפרס עם 68% מההצבעות לאחר שגבר על סרג' איבקה, דמאר דרוזן וג'בייל מגי. גריפין ביצע בתחרות בין היתר הטבעה תוך קפיצה מעל מכונית והטבעה תוך היתלות על הטבעת באמצעות המרפק בדומה להטבעתו הזכורה של וינס קרטר מהתחרות של שנת 2000. גריפין זכה לתחרות קשה מצד מקגי שהטביע בין היתר על שני סלים שהועמדו זה ליד זה בו זמנית, והטביע שלושה כדורים בניתור אחד.
ג'רמי אוואנס מהיוטה ג'אז ניתר בתחרות של 2012, אורלנדו מעל קווין הארט וזכה ב-29% מהקולות בתחרות שהתקיימה ללא שופטים וללא סיבוב גמר. הצבעות הקהל כללו לראשונה מלבד מסרונים גם הצבעות דרך האינטרנט באמצעות חשבון טוויטר.
שני גנים
שני גנים הוא כותר ספר אוסף שיריה של המשוררת יונה וולך, אשר ראה אור בהוצאת "דגה" בשנת 1969.
הספר המשיך את המגמה שהסתמנה בשירתה באוסף השירים דברים, שבו נתנה ביטוי, הן למנעד ערכים וביטויים שנלקחו מן המורשת היהודית לדורותיה, ובכלל זה לאירועי הקמת המדינה, והן לרוח היצירה האופיינית של שנות השישים, בספרות, מוזיקה ואמנות במערב, ובמגזרי החברה הישראלית שהושפעו ממנה.
בהקשר העברי והישראלי חידש הקובץ בשלושה נושאים, שוולך התמקדה בהם לאורך זמן: תיאור חוויות הנפש על כל שירטוטיה ופיתוליה בפתיחות ובהדגשת העצמיות החווה אותם, ובכלל זה חוויות של אהבות לבני זוג שונים, וכל זאת בשימוש מקורי וחדשני, לעיתים תוך כדי שימוש לא תקני (כביכול), בשפה העברית.
תחרות השלשות (NBA)
תחרות השלשות של ליגת ה-NBA מתקיימת כחלק מאירועי סוף-שבוע האולסטאר ב-NBA. בתחרות זו נוטלים חלק ממיטב קלעי הליגה. כל משתתף מקבל דקה אחת לזרוק חמישה כדורים מחמש עמדות שונות הממוקמות מעבר לקשת שלוש הנקודות כאשר על כל קליעה מקבלים נקודה ועל הכדור האחרון בכל עמדה (שמסומן בצבע אחר משאר הכדורים ומכונה "Money Ball") מקבלים 2 נקודות. הניקוד המרבי האפשרי עד 2014 היה 30 נקודות. בשנת 2014 נוספה עמדה המכילה רק כדורים מיוחדים והניקוד המקסימלי עלה ל-34 נקודות. העמדות מתחילות בקצה אחד של הקשת ומסתיימות בקצה השני.
לסיבוב הגמר עולים שלושת המתמודדים בעלי הניקוד הגבוה ביותר בסיבוב הראשון וסדר השחקנים נקבע לפי התוצאה. בכל סיבוב הזריקות והתוצאות נשפטות על ידי שופטים רשמיים המשתמשים במקרה הצורך בשידורים חוזרים במטרה לקבוע האם הכדור האחרון שוחרר בזמן או האם השחקן דרך על הקו. במקרה של שוויון בין שחקנים נערך סיבוב נוסף לקביעת הזוכה. המתמודדים מתחרים על פרסים בסך כולל של 86,000$ כאשר המנצח זוכה ב-35,000$.
בין השנים 1986–2002 התמודדו בסיבוב הראשון שמונה שחקנים. מאז ועד 2014 השתתפו שישה שחקנים ומ-2014 נוטלים חלק בתחרות שמונה שחקנים. ב-1999 עקב השביתה בליגה לא התקיימו אירועי האולסטאר.
לארי בירד, מנצחה של התחרות הראשונה בהיסטוריה, וקרייג הודג'ס ניצחו כל אחד שלוש פעמים ברציפות. מארק פרייס, ג'ף הורנסק, פג'ה סטויאקוביץ' וג'ייסון קאפונו ניצחו כל אחד פעמיים ברציפות. סטפן קרי מחזיק בשיא התחרות עם 31 נקודות. הודג'ס מחזיק בשיא של 19 קליעות רצופות.
מריוט
מריוט הבינלאומית (באנגלית: Marriott International) היא חברה אמריקאית בינלאומית המפעילה מתקני אירוח ובתי מלון ברחבי העולם שנוסדה על ידי ג'ון וויליארד מריוט. עד מרץ 2012 החברה הובלה על ידי בנו, ג'ון וויליארד "ביל" מריוט. למריוט הבינלאומית יש יותר מ-8,000 נכסים בלמעלה מ-131 מדינות וטריטוריות ברחבי העולם.
היסטוריה.
מריוט הוקמה על ידי ג'ון ווילארד מריוט בשנת 1927 כאשר הוא ואשתו פתחו עמדת בירה שחורה בוושינגטון די. סי.. הקיץ בוושינגטון די. סי. הוא מחניק ולח, ולכן היה מריוט משוכנע שהעיר צריכה מקומות כאלה כדי לקבל משקה קר. מאוחר יותר הם הרחיבו את עסקיהם לרשת מסעדות ובתי מלון.
בנם, ג'ון וילארד "ביל" מריוט, שהיה עד מרץ 2012 גם מנכ"ל ויושב ראש החברה, הוביל את החברה לצמיחה אדירה ברחבי העולם. כיום, מונה מריוט הבינלאומית יותר מ-3700 נכסי לינה הממוקמים בארצות הברית ו72 מדינות וטריטוריות נוספות בעולם.
באפריל 1995, רכשה מריוט הבינלאומית כ-49% מחברת ריץ-קרלטון. מריוט הבינלאומית האמינה כי היא יכולה להגדיל את הרווחים בריץ, חברה מסובכת עם מספר משמעותי של נכסים שמפסידים כסף או שהכנסותיהם קטנות מאוד. ההשקעה הראשונית של מריוט נאמדה בכ-200 מיליון דולר במזומן. לאחר מכן, ריץ החלה להתרחב במהרה ולהיכנס לרווחיות.
למריוט היה מלון במרכז הסחר העולמי בניו יורק אשר נהרס עם קריסת מגדלי התאומים בפיגועי 11 בספטמבר 2001.
ביולי 2006 הודיעה מריוט כי העישון בכל בתי המלון שלה בארצות הברית ובקנדה יהיה אסור החל מספטמבר 2006, החלטה זו כללה את כל האזורים במלון, כולל חדרי האירוח.
בנובמבר 2011 הודיעה מריוט כי היא מתכוונת לצרף אליה כ-600 נכסים נוספים עד סוף שנת 2015.
בדצמבר 2011 הודיע ג'.וו. "ביל" מריוט כי הוא פורש מניהול מהחברה לאחר 60 שנות שירות בה.
בספטמבר 2016 התמזגה מריוט עם רשת המלונות Starwood, ובכך הפכה לרשת המלונות הגדולה בעולם עם מעל ל-5,700 מלונות ו-1.1 מיליון חדרים. מריוט שילמה עבור המיזוג 13.6 מיליארד דולר.
בנובמבר 2018, פרטיהם האישיים של כ-500 מיליון לקוחות הרשת נגנבו ממחשבי החברה, ממשלת ארצות הברית האשימה גורמים הקשורים למודיעין הסיני בפריצה.
בבעלות מריוט נמצאת גם רשת מלונות היוקרה , המיועדת לקהל צעיר יותר עם 55 סניפים ברחבי העולם.
פעילות בישראל.
מריוט החלה את פעילותה בישראל בשנת 1997 עם ניהול מלון "רנסאנס תל אביב" ברחוב הירקון בתל אביב, ו"רמדה רנסאנס ירושלים" (לאחר שרכשה את רשת מלונות רנסאנס הבינלאומית באותה השנה).
בדצמבר 1999 נפתח מלון תחת המותג "רנסאנס" בנצרת אך ב-2002 חדל מלפעול כחלק מרשת מריוט. זמן קצר אחר כך נסגר המלון והוסב לבית כלא לעובדים זרים.
בשנת 2002, חברת HEI, שהיא הזכיינית בישראל של רשת מריוט, החלה לנהל גם את מלון דניאל בהרצליה.
בשנת 2010, מונתה חברת אופרן כנציגה של הרשת בישראל.
בשנת 2013 נפתח במרינה בהרצליה מלון "ריץ קרלטון הרצליה" שהוא סניפו הראשון של מותג "ריץ קרלטון" בישראל. באוגוסט 2017 נפתח מלון פאבליקה בהרצליה. המלון שייך ישרוטל ולרשת אוטוגרף קולקשין (Autograph Collection) שבעלות מריוט. מלון זה הוא המותג השלישי של מריוט בישראל.
סיונג'י קינמוצ'י
הנסיך סיונג'י קינמוצ'י (ביפנית: 西園寺 公望; 23 באוקטובר 1849 - 24 בנובמבר 1940) היה מדינאי יפני ופעמיים ראש ממשלת יפן. הוא ניסה לקדם את יפן לכיוון דמוקרטי וליברלי, וניסה לקדם שוויון בין הגזעים ברמה העולמית, אך נתקל בהתנגדות מצד גורמים שמרנים, מילטיריסטים וגזענים ביפן, בבריטניה ובארצות הברית.
ראשית חייו.
סיונג'י נולד בקיוטו, בן למשפחת אצולה יפנית, וב-1851 אימצה אותו משפחת אצולה אחרת - סיונג'י. עם זאת, הוא גדל לצד משפחתו ביולוגית, שכן שתי המשפחות התגוררו בסמוך לארמון הקיסרי של קיוטו. בתור נער צעיר ממשפחת אצולה בקיוטו, שיחק סיונג'י עם יורש העצר של משפחת המלוכה, שלימים יהפוך לקיסר מוצוהיטו, והשניים הפכו לחברים קרובים.
אחיו הצעיר של סיונג'י אומץ גם הוא על ידי משפחה אחרת, משפחת סומימוטו, שבבעלותה היה זאיבצו סומימוטו. זאיבצו זה מימן את הקריירה הפוליטית של סיונג'י, וקרבתו לחצר הקיסר סיפקה לו את הקשרים להם הזדקק.
רסטורציית מייג'י.
כבן למשפחת אצולה, נכנס סיונג'י לחיים הפוליטיים בגיל צעיר. הוא לקח חלק במלחמת בושין, שהסתיימה בהדחת שוגונות טוקוגאווה והצבת הקיסר מוצוהיטו בראש המדינה. בניגוד לחוגים מסוימים בקרב האצולה היפנית, שהחזיקו בדעה שהמלחמה היא סכסוך בין הסמוראים של צ'ושו ושל סצומה לבין השוגונות, טען סיונג'י שעל בני האצולה לנצל את המצב ולקח חלק פעיל במלחמה, ובהתאם לכך, לקח חלק במספר קרבות כנציג קיסרי.
המסע מסביב לעולם.
לאחר רסטורציית מייג'י למד סיונג'י צרפתית בקיוטו, ולאחר מכן יצא למסע מסביב לעולם. הוא הפליג מיפן לסן פרנסיסקו, ומשם המשיך ל וושינגטון די. סי., שם פגש את נשיא ארצות הברית דאז, יוליסס גרנט. הוא חצה את האוקיינוס האטלנטי לאנגליה, שהה בלונדון כשבועיים, וסיים את המסע בפריז, לשם הגיע ב-27 במאי 1871. מכיוון שפריז הייתה נתונה לשליטת הקומונה הפריזאית באותה עת, נאלץ סיונג'י לעזוב את צרפת, ונסע לשווייץ ולניס, לפני שהתיישב במרסיי, שם המשיך את לימודי הצרפתית. לאחר דיכוי הקומונה, שם סיונג'י לפריז, והחל ללמוד משפטים בסורבון. היו אלה ימיה הראשונים של הרפובליקה הצרפתית השלישית, ותקופה של אידיאליזם בצרפת. סיונג'י, שהגיע מיפן עם דעות ריאקציונריות, הושפע מהאווירה והפך לאחד הפוליטיקאים היפנים הליברלים ביותר בזמנו. בעת שהותו בפריז, קשר סיונג'י קשרים חברתיים עם אושיות אירופאיות, כגון פרנץ ליסט וז'ורז' קלמנסו.
לאחר שובו ליפן, יסד סיונג'י את אוניברסיטת ריצומייקן ב-1869, ואת בית הספר למשפטים של מייג'י, שהפך לאוניברסיטת מייג'י ב-1880.
ב-1882 יצא איטו הירובומי לאירופה במטרה לבחון את החוקות השונות שם, וביקש מסיונג'י להתלוות אליו. לאחר מסע זה, התמנה סינג'י לשגריר יפן באוסרטה-הונגריה, ולאחר מכן גם בגרמניה ובבלגיה.
קריירה פוליטית.
לאחר ששב ליפן הצטרף סיונג'י למועצה הקיסרית. הוא כיהן גם בתפקיד שר החינוך במהלך כהונותיו השנייה והשלישית של איטו בראשות הממשלה, ובכהונתו השנייה של מצוקטה מאסיושי. במהלך כהונתו הוא פעל להתאמת רמת החינוך ביפן לזו שהייתה נהוגה באירופה.