רודין זכה בפרסים רבים כמפיק קולנוע ותיאטרון, ובהם: 18 פרסי טוני, פרס אוסקר אחד, פרס אמי אחד, פרס גראמי אחד, ארבעה פרסי גלובוס הזהב, וששה־עשר פרסי דרמה דסק. כמו כן היה מועמד לעשרה פרסי BAFTA. כאשר זכה בגראמי עבור המחזמר "ספר המורמונים" בשנת 2012, הפך לאחד הבודדים שזכו באוסקר, באמי, בגראמי, ובטוני, והיה המפיק הראשון בין אלו.
בשנת 2008, שני סרטים שהפיק רודין – "ארץ קשוחה" של האחים כהן, שעובד מספר בשם זה מאת קורמק מקארתי, והסרט זה ייגמר בדם של פול תומאס אנדרסון, שעובד מהרומן "נפט!" של אפטון סינקלייר – היו מועמדים לשמונה פרסי אוסקר לכל אחד בשנת 2008, כולל מועמדות לפרס הסרט הטוב ביותר עבור כל אחד מהם. שני הסרטים היו הסרטים שזכו למספר המועמדויות הרב ביותר באותה שנה.
רודין זכה במועמדויות לפרס אמי בפריים טיים עבור גלוריה הקטנה... מאושרת סוף סוף ועבור רוק בבית הספר, וזכה בפרס על "He Makes Me Feel Like Dancin"'.
בטקס פרסי גילדת המפיקים של אמריקה (PGA) לשנת 2011, הפך רודין לאדם היחיד אי פעם שהיה מועמד פעמיים בשנה אחת. הוא היה מועמד (יחד עם דנה ברונטי, סיאן צ'אפין ומייקל דה לוקה) על הפקת הסרט הביוגרפי על פייסבוק הרשת החברתית, וכן היה מועמד (יחד עם ג'ואל ואיתן כהן) על העיבוד המחודש שלהם למערבון הקלאסי אומץ אמיתי (2010). באותה שנה העניק ה־PGA לרודין גם את פרס ההישג על שם דייוויד או. סלזניק בסרטי קולנוע, אשר ניתן לאדם על היקף יצירה יוצא דופן בתחום הפקת סרטי קולנוע.
משפחה.
רודין נשוי לג'ון בארלו, שבעבר היה הבעלים של חברת יחסי הציבור בברודוויי Barlow-Hartman Public Relations. בשנת 2019, רכשו רודין וברלו בית בן שלוש קומות בסגנון התחייה יוונית בשכונת ווסט וילג' בניו יורק סיטי.
שפה מסומלת
סלעי ראגד
סלעי ראגד (באנגלית: Rugged Rocks; מילולית: הסלעים המשוננים) היא ארכיפלג של איונים, סלעים ושוניות בצד המערבי של הכניסה הדרומית מצר מקפארליין, המפריד בין האי גריניץ' ((שממזרח למצר) לבין האי ליווינגסטון (שממערב למצר), שבאיי שטלנד הדרומיים.
סלעי ראגד מצויים בסמוך מצפון לנקודת רנייר - לשון יבשה בחצי האי בורגס, שבאי ליווינגסטון.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי האיים.
האיונים והסלעים התגלו על ידי צידי כלבי ים בראשית המאה ה-19. הסלעים מופיעים על המפה של פאוול משנת 1822.
האיונים והסלעים מופו מחדש (בצורה מדוייקת) בשנת 1935 במסגרת חקירות דיסקברי ("Discovery II").
מקור השם.
שמם של האיים ניתן להם בשנת 1935, על ידי צוות האנייה דיסקברי II (אניית המחקר המלכותית דיסקברי II -- RRS "Discovery II").
שמם של האיים תאורי.
מעיין מרים
ופל
ופלה
חריידים
פאזל (סרט)
אתר צה&quot;ל
ממלכת קוסקו
ממלכת קוסקו הייתה ממלכה קטנה שהורכבה מהעיר קוסקו וסביבותיה בהרי האנדים. היא נוסדה על ידי בני האינקה בתחילת המאה ה-13 כעיר-מדינה קטנה .עם הזמן, היא החלה לצמוח הן באמצעות עימותים צבאיים והן בהטמעה מרצון, ובסופו של דבר הוחלפה על ידי אימפריית האינקה (1438–1533).
היסטוריה.
תחת הנהגתו של מאנקו קאפאק, הקימו בני האינקה את העיר הקטנה קוסקו (Qosqo). אירוע זה היה שיאה של הגירה איטית במשך 20 שנה שהתרחשה כתוצאה מהפלישות של בני האיימרה לרמות האנדים שבהן הם שכנו קודם לכן. היא קמה בתחילת המאה ה-13 כעיר-מדינה קטנה בעמק קוסקו שבראשה עמד השליט המכונה סאפה אינקה. בעמק קוסקו כבר חיו בני עמים אחרים ואלה נלחמו בפולש. וכך קרה שבמשך כ-200 שנה נאלצו בני האינקה להשקיע את מרצם במלחמות בלתי פוסקות עם שכניהם, והממלכה גדלה. היא כמעט חרבה ב-1438 כשבני הצ'אנקה תקפו את הממלכה, והשליט ויראקוצ'ה אינקה נמלט מהעיר עם יורש העצר. אבל בן אחר, "אינקה יופאנקי", החליט להישאר ולהשיב מלחמה. הוא הביס את הצ'אנקה והפך לשליט הממלכה ושינה את שמו לפאצ'אקוטי (בקצ'ואה: "רעידת אדמה").
משנת 1438 החלו בני האינקה, בפיקודו של הסאפה אינקה פאצ'אקוטי בהתרחבות מרחיקת לכת של הממלכה. חבלי הארץ שכבש פאצ'אקוטי הייתה בערך בגודל של שלוש עשרה המושבות עם פרוץ המהפכה האמריקאית של 1776 וכללה שטחים נרחבים בהרי האנדים.
פאצ'אקוטי ארגן מחדש את ממלכת קוסקו לאימפריה בשם טוואנטינסויו (Tawantinsuyu), המורכבת מממשלה מרכזית בראשות האינקה שבירתה קוסקו וארבע ממשלות פרובינציאליות שפינותיהם נפגשו בבירה עם מנהיגים חזקים: צ'ינצ'איסויו (Chinchaysuyu, צפון-מערב), אנטיסויו (Antisuyu, צפון-מזרח; יער האמזונאס), קויאסויו (Qullasuyu, דרום-מערב) וקונטיסויו (Kuntisuyu, דרום-מזרח). זו הייתה מערכת פדרלית. משערים גם כי פאצ'אקוטי הורה לבנות את מאצ'ו פיצ'ו.
סאפה אינקה.
לאינקה לא היה כתב ולכן ההיסטוריה שלהם עד הכיבוש הספרדי של אימפריית האינקה הועברה בעל פה. בין השאר הועברו גם שמותיהם של שמונת המלכים הראשונים של ממלכת קוסקו, הם היו חסרי חשיבות היסטורית ותולדותיהם מבוססים על אגדות:
שלוש נערות בכחול
שלוש נערות בכחול (באנגלית: Three Little Girls in Blue) הוא סרט מוזיקלי אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1946 בבימויו של ה. ברוס המברסטון, עם ורה-אלן, ויואן בליי וג'ון האבר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על המחזה " Three Blind Mice" של Stephen Powys משנת 1938. השירים הם של ג'וזף מירו (מנגינה) ומאק גורדון (מילים). מהשירים התפרסם "You Make Me Feel So Young" שהתפרסם בביצועם של פרנק סינטרה, אלה פיצג'רלד, הלן רדי ומייקל בובלה.
קול שירתה של ורה-אלן מדובב על ידי הזמרת קרול לואיס.
תקציר העלילה.
ניו ג'רזי 1902 האחיות קרטרס - מירה (ורה-אלן), ליז (ויויאן בליי) ופאם (ג'ון האבר) עובדות בחווה לגידול עופות שהורישה להם הדוד קורה. הן רוצות לעזוב את החווה לאטלנטיק סיטי, לתפוס שם מיליונר ולהתחתן. הן מוכרות את החווה בסכום של 3,000 דולר ומחליטות לחסוך בהוצאות ולגור בחדר אחד במלון מהודר. לשם כך פאם תהיה העשירה, ליז תהיה מזכירתה ומירה תהיה העוזרת שלה.
בלובי הן נפגשות עם סטיב הרינגטון (פרנק לטימור) שמתחיל לחזר אחרי פאם. שליח היין מייק (צ'ארלס סמית') מביא לחדרן יין מטעם סטיב ומתאהב מיד במירה שהיא "במעמד" שלו.
בים מביימות פאם וליז "טביעה" וסטיב וידידו ואן (ג'ורג' מונטגומרי) מצילים אותן. מתפתח רומן בין פאם וואן עד שהיא מגלה לו כי אינה עשירה והוא מגלה לה כי משפחתו ירדה מנכסיה והם מחליטים להיפרד.
הידידות בין מייק למירה פורחת והם חולמים על העתיד שלהם בקטע חלומי הם שרים ורוקדים "את/ה גורמ/ת לי להרגיש כה צעיר".
סטיב מזמין את האחיות לאחוזת משפחתו שם הן מתקבלות בחמימות על ידי אחותו מרים (סלסט הולם). לחווה מגיע ואן ומביע לבסוף את אהבתו לפאם אף על פי שאינה עשירה וסטיב מתאהב בליז. למקום מגיעים מירה וצ'רלי ומודיעים לכולם כי נישאו.
שארמה
Infinity (שיר של ג'יימס יאנג)
Infinity הוא סינגל של הזמר-יוצר האמריקאי, ג'יימס יאנג , שיצא, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, ב-23 ביוני 2017. הסינגל נמצא באלבום האולפן הראשון שלו, "Feel Something".
בשנת 2021, השיר נהיה לוויראלי ב-TikTok, עם לפחות 5.2 מיליון סרטונים עד כה.
נכון לאפריל 2022, השיר הושמע למעלה מ-528 מיליון פעמים בספוטיפיי, ולמעלה מ-132 מיליון פעמים ביוטיוב.
ג'קלין קוקרן
ג'קלין קוקרן (באנגלית:Jacqueline Cochran;‏ נולדה ב 11 במאי 1906 ונפטרה ב-9 באוגוסט 1980) הייתה טייסת ואשת עסקים אמריקאית. חלוצה בתעופה לנשים ואחת מטייסות המרוצים הבולטות בדורה. במהלך חייה קבעה שיאים רבים והייתה האישה הראשונה ששברה את מחסום הקול ב-18 במאי 1953.
חיים מוקדמים.
ג'קלין קוקרן, נולדה בשם בסי לי פיטמן בפנסקולה, פלורידה (מקורות מסוימים מצביעים על כך שהיא נולדה בדפיוניקס ספרינגס), הייתה הצעירה מבין חמשת ילדיהם של מרי (גרנט) ואיירה פיטמן. למרות שמשפחתה לא הייתה עשירה, ילדותה של קוקרן שחיה בעיר הקטנה בפלורידה, הייתה דומה לאלו שבמשפחות אחרות באותו האזור. בניגוד לחלק מהסיפורים, משפחתה של ג'קלין הייתה עמידה והיא לא אומצה כפי שטענה לעיתים.
בסביבות 1920, (כשייתה בת 13 או 14), היא נישאה לרוברט קוקרן וילדה בן, רוברט, שנפטר ב-1925 בגיל 5. לאחר סיום הנישואים, היא שמרה על השם קוקרן והחלה להשתמש בג'קלין או ג'קי כשמה הפרטי. לאחר מכן הפכה קוקרן לספרית והשיגה עבודה בפנסקולה, ולבסוף עברה לניו יורק. שם היא השתמשה במראה ובאישיות הסוחפת שלה כדי למצוא עבודה בסלון יוקרתי בסאקס, בשדרה החמישית.
למרות שקוקרן התכחשה למשפחתה ולעברה, היא שמרה איתם על קשר ופרנסה אותם לאורך השנים. חלק ממשפחתה עברה לגור בחווה שלה בקליפורניה לאחר שנישאה בשנית. משפחתה קיבלה הוראה לומר תמיד שהם המשפחה המאומצת שלה. ככול הנראה קוקרן רצתה להסתיר מהציבור את פרקי חייה הראשונים והצליחה בכך עד לאחר מותה.
מאוחר יותר פגשה קוקרן את פלויד בוסטוויק אודלום, מייסד אטלס קורפ ומנכ"ל RKO בהוליווד . מבוגר ממנה בארבע עשרה שנים, הוא נחשב לאחד מ-10 האנשים העשירים בעולם. אודלום התלהב מקוקרן והציע לעזור לה להקים עסק לקוסמטיקה.