ראשיתו של הקטלוג בפרויקט של "וועדת המשנה לדוקומנטציה במדעי הטבע" של הוועד הישראלי לאונסק"ו. בוועדת משנה זו היו מיוצגים המסודות השונים למדעי הטבע שבארץ ישראל, ובשנת 1955 הם הפיקו את הקטלוג המאוחד לכתבי עת הראשון: "רשימת כתבי עת בספריות ישראל ממדעי הטבע". קטלוג זה כלל רק כתבי עת במדעי הטבע והוא לא כלל כתבי עת ברפואה. כמו כן לא נכללו בו כתבי עת בעברית, כל אלו מחמת אילוצים של חוסר זמן. הקטלוג כלל כתבי עת שנרשמו עד לשנת 1954. הקטלוג הוכן על ידי ד"ר ע פפרמן וערך על ידי ק' לוי, והוא הופק בשיתוף עם הספרייה הלאומית, אז בראשות ק' וורמן. הקטלוג הכיל 123 עמודים של כתבי עת מ-23 ספריות. הקטלוג הכיל כאמור רשומות לועזיות בלבד, וצורף לו מבוא בעברית ובאנגלית.
המניעים להקמת הקטלוג, כפי שציינו עורכיו במבוא, היו: "הרחבת המחקר המדעי מאז קום המדינה, בקשיים המרובים בהשגת העיתונות המדעית מלפני תום מלחמת העולם השנייה, וחוסר האפשרות להשתמש באוצרות בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי שעל הר הצופים", עקב היותו מובלעת ישראלית בירושלים החצויה, מבלי שתהיה יכולת גישה אליו לציבור.
בשנת 1964 יצא לאור המהדורה השנייה של הקטלוג המאוחד לכתבי עת, הפעם על ידי הספרייה הלאומית, בשיתוף עם המרכז לאינפורמציה מדעית וטכנולוגית שעל ידי המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח, משרד ראש הממשלה. מהדורה זו כללה כתבי עת שנרשמו עד לסוף 1962. בקטלוג זה מציינים העורכים כי מספר הספריות הכלולות במהדורה זו הוא 28, לעומת 16 במהדורה הקודמת, וכי מהדורה זו מכילה כפי 5 מהמהדורה הקודמת. ואכן במהדורה זו 538 עמודים, בצירוף מבוא בעברית ובאנגלית. גם במהדורה זו כמו במהדורה הקודמת נכללו רק כתבי עת במדעי הטבע והטכנולוגיה, וללא כתבי עת לרפואה, זאת משום שרוב כתבי העת ברפואה היו מכונסים תחת קורת גג אחת בספרייה הרפואית שבבית החולים הדסה בירושלים.
במהדורה זו נכללו לראשונה כתבי עת בעברית, אולם הם הובאו בתעתיק באותיות לטיניות. כך גם כתבי עת משפות אחרות הובאו כולם בתעתיק לטיני בלבד.
תוספת למהדורת 1964 (המהדורה השנייה) יצאה לאור בשנת 1967, והיא הכילה 397 עמודים של רשומות נוספות, מעבר למה שמופיע במהדורה השנייה.
בשנת 1969 הקומה וועדה משותפת לספריה הלאומית ולספריות האוניברסיטאיות בישראל, "הועדה המתמדת של הספרייה הלאומית והספריות האוניברסיטאיות", תחת השאיפה לפתח פרויקטים בשיתוף פעולה בין ספרייתי. במסגרת זו הוקמה תת-ועדה לקטלוגים מאוחדים, והוחלט על עדכון מיידי של הקטלוג.
מאחר שלא ניתן היה להפיק עדכון מודפס של הקטלוג בתדירות סבירה, הוחלט על מעבר לפורמט מכני, ובמסגרת זו הופקה גרסה של הקטלוג בפורמט של סרט מגנטי היכול להיקרא על ידי מחשב, דבר שאיפשר הפקה בקצב רב יותר.
בנוסף הוציאה הוועדה בשלהי שנת 1971 מהדורה חדשה (שלישית) של הקטלוג. קטלוג זה הכיל למעלה מ-15,000 כותרים, מ-44 ספריות ברחבי הארץ. גם קטלוג זה כלל רק כתבי עת שבתחומי מדעי הטבע והטכנולוגיה בלבד. את הקטלוג ערכו והוציאו אנשי הספרייה הלאומית.
בשנת 1975 יצאה לאור מהדורה רביעית, במהדורה זו נכללו לראשונה גם כתבי עת מתחום מדעי החברה וכתבי עת מתחום הרפואה. במהדורה זו נרשמו 30,000 פרסומים מ-108 ספריות, והיא המהדורה הראשונה שהופקה מתיעוד דיגיטלי - סרטים מגנטיים שהוכנו למהדורה שקדמה לה.
הפקת הקטלוג כיום.
הקטלוג מנוהל בשיטה ידנית למניעת כפילויות: כל ספרייה המשתתפת בקטלוג שולחת את המידע על כתב עת שהיא מחזיקה ברשותה ל"קטלוג המאוחד", ואלו יוצרים רשומה מתאימה בקטלוג, ויוצרים הפניה לכל מוסד המחזיק אף הוא בכתב עת זה, בליווי תיאור מפורט על אלו פריטים מכתב העת מוחזקים בכל מוסד.
הקטלוג המאוחד בישראל מציג מידע גם מספריות שאין להן קטלוג מקוון כלל, ובכך הוא מהווה גורם משמעותי בחשיפת מלאי כתבי העת שבמכונים השונים לציבור.
בעבר, במשך 17 שנים, בין השנים 1980—1997, יצא לאור הקטלוג המאוחד בדפוס מדי שנה ("שנתון"), על ידי "בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי" (הספרייה הלאומית), בעברית ובאנגלית, בשם "רשימה מא[ו]חדת של כתבי עת בספריות ישראל / Union list of serials in Israel libraries : ULS - Israel", ובהמשך הוא הוסב לקטלוג מקוון ברשת, והוא חדל מלהתפרסם בדפוס.
הקטלוג מנוהל כיום במערכת הקטלוג וניהול הפריטים "aleph 500", שפותחה על ידי חברת Ex Libris הישראלית, והוא מקוון ברשת באמצעות ממשק המשתמש המקוון (OPAC), שפותח אף הוא על ידה.
מחלקת הקטלוג המאוחד לכתבי עת בישראל בצירוף עם מלמ"ד מנהלים גם את הקטלוג המאוחד לכתבי עת אלקטרוניים (ULE), זהו קטלוג המתעדכן מכלל הספריות השונות בישראל על כתבי עת אלקטרוניים, ובאמצעותו מתעדכנים הקטלוגים של שאר הספריות בישראל, ובכך הוא מאפשר את חשיפתם של כתבי העת האלקטרוניים שבמאגר שלו הן בקטלוגים של הספריות השונות, והן בממשק הקטלוג המקוון שלו, ה-"ULE". (הקטלוג נגיש בשני ממשקים שונים, בממשק aleph, ובממשק של TDnet).
לקריאה נוספת.
מהדורות מודפסות של הקטלוג
קישורים חיצוניים.
הקטלוגים
מידע
בולכוב
שי טלמון
שי טלמון (נולד ב-10 באפריל 1958) כיהן בעבר בתפקיד החשב הכללי במשרד האוצר, כממלא-מקום מנכ"ל בנק הפועלים וכמנכ"ל כלל ביטוח. כיום משמש כיו"ר חברת דרך ארץ וכיו"ר התאגיד הכלכלי של המושב השיתופי משואות יצחק.
ביוגרפיה.
טלמון נולד וגדל בבאר שבע הצעיר מבין שלושה אחים. אביו מיכה טלמון כיהן כראש מינהל מקרקעי ישראל (1977-1976) ואימו רחל עבדה בתור גננת. הוא בוגר החוג לכלכלה ומוסמך למנהל עסקים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. טלמון הוא סגן-אלוף במילואים ושירת כמג"ד בחטיבה 408.
טלמון כיהן בתפקיד החשב הכללי במשרד האוצר בין השנים 1995 ל-1999, ולאחר מכן התמנה לממלא-מקום מנכ"ל בנק הפועלים וממונה על החטיבה העסקית בבנק. בשנת 2008 התמנה לתפקיד מנכ"ל חברת כלל ביטוח, לאחר שלא הובטח לו להתמנות למנכ"ל בנק הפועלים. טלמון סיים את תפקידו כמנכ"ל חברת כלל ביטוח בפברואר 2013.
טלמון נשוי ליסמין ואב לשלושה. מתגורר במבשרת ציון.
ספלאש
ספלאש (באנגלית: Splash) הוא סרט פנטזיה-קומדיה רומנטית אמריקאית משנת 1984 בבימויו של רון הווארד ובכיכובם של טום הנקס, דריל האנה, ג'ון קנדי, יוג'ין לוי ודודי גודמן.
הסרט היה מועמד לפרס אוסקר עבור התסריט המקורי הטוב ביותר.
זהו הסרט הראשון שהופץ על ידי חברת Touchstone Pictures (שנקראה אז Touchstone Films).
תקציר העלילה.
כילד בן 8 אלן באואר (דויד קרפס) נמצא בחופשה עם משפחתו ליד קייפ קוד. במהלך שיט הוא מבחין במשהו בתוך הים שמרתק אותו וקופץ אל המים למרות שאינו יודע לשחות. הוא מזהה כי מדובר בדמות בתולת ים, מחזיק את ידיה ומרגיש חיבור מיידי. שני אנשים מושים את אלן מן המים, אולם הם לא רואים את הילדה שצוללת חזרה למים, שולפת את הסנפיר האחורי החוצה ונעלמת.
שנים לאחר מכן, חוזר אלן הבוגר (הפעם בגילומו של טום הנקס) אל קייפ קוד ובמהלך שיט נופל למים. הוא עדיין לא יודע לשחות. כשהוא מתעורר על החוף, הוא פוגש אישה עירומה (דריל האנה) אך עדיין לא יודע כי מדובר באותה בתולת ים שהצילה אותו כשהיה ילד. היא מנשקת אותו ונעלמת במים, ואלן חוזר הביתה מאוכזב ושבור לב.
בת הים מוצאת את ארנקו של אלן על החוף ויוצאת לחפש אותו בניו יורק. הואיל והיא עירומה, עוצרת אותה המשטרה ומזמנת את אלן שיאסוף אותה. אלן לוקח אותה לביתו. מתוך צפייה בטלוויזיה היא לומדת אנגלית. עד מהרה היא בוחרת לעצמה את השם "מדיסון". מדיסון מודיעה לאלן כי היא תשהה במקום שישה ימים בלבד כי אחרת לא תוכל לחזור לביתה. בשלב הזה עדיין לא יודע אלן שרגליה של מדיסון הופכות לסנפיר כאשר מרטיבים אותן.
ד"ר ולטר קורנבלות' (יוג'ין לוי) שהקדיש את חייו לחיפושים אחרי בתולת ים, מאתר את מדיסון ומגלה את סודה. מדיסון נלקחת על ידי מדענים ממשלתיים לבדיקות.
אלן ואחיו פרדי (ג'ון קנדי) מתחזים לחוקרים שוודים ומצליחים לחדור למעבדה שמחזיקה את מדיסון.
השניים מבריחים משם את מדיסון ומתנהל מרדף ברחובות ניו יורק. כשהם מגיעים לנמל, אלן משכנע את מדיסון לקפוץ למים, אך קשה לו לעכל את הפרידה הצפויה. הוא אומר למדיסון כי הוא רוצה לחיות איתה והיא מצידה מודיעה לו שאם יחליט כך, לא יוכל לחזור להיות אדם רגיל. רגע לפני שהוא נתפס על ידי השלטונות, מזנק אלן למים, ויחד הם שוחים אל קרקעית האוקיינוס לכיוון מה שנראה כממלכה תת-ימית.
ביקורות.
הסרט זכה לביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 92% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 36 ביקורות.
טיפול ממוקד-פתרון
טיפול ממוקד-פתרון (באנגלית: SFBT - Solution-focused Brief Therapy) הוא טיפול נפשי המכוון לעזור למטופלים למצוא פיתרונות לבעיותיהם, תוך התבססות על משאביהם. אמצעים מרכזיים להשגת התוצאות המועדפות על המטופלים הם על ידי עירור (evoking) ובנייה משותפת (co-constructing) של פתרונות לבעיותיהם.
במקום התמקדות בניתוחים עמוקים ומסורבלים של הבעיות של המטופל ובדברים שהוא לא מבצע באופן נכון, הגישה מתמקדת בפיתרונות ובדברים שהמטופל כבר עושה באופן נכון, מה יעיל בשבילו, מה הוא למד מהעבר שלו, ומהם המשאבים הייחודיים לו.
המטפל והמטופל נחשבים כשותפים בטיפול. אין היררכיה של המטפל "המומחה", "המתקן" ו"הכל-יודע" הנמצא מעל המטופל כ"חסר ידע" ו"חסר אונים". בגישת טיפול ממוקד פתרון, המטפל מכבד את המטופל כידען הטוב ביותר על החיים שלו. יש תחושה של שותפות והמטפל מנסה בכל הזדמנות להעביר את המסר שיש למטופל יכולת, משאבים, וחוכמה לפתור את בעיותיו. הפוקוס הוא על העצמת המטופל ובניית ביטחונו העצמי, ולא לגרום לו לתלות במטפל.