בשנת 1943 הכוחות המזוינים של ארצות הברית השתלטו באופן זמני על נמל התעופה של אוקלנד ופתחו את תחנת האוויר הצי אוקלנד. לאחר המלחמה, חברות התעופה חזרו לאוקלנד. ווסטרן איירליינס החלה בטיסות בשנת 1946, ואחריה הגיעו אמריקן איירליינס, פסיפיק סאות'ווסט איירליינס Transocean Air Lines, ו-World Airways.
טרמינל Jet Age הראשון של שדה התעופה (כיום טרמינל 1) תוכנן על ידי ג'ון קארל וארנקה, ונפתח בשנת 1962.
במהלך מלחמת וייטנאם, וורלד איירווייס הסיעה אלפי אנשי צבא דרך אוקלנד לבסיסים שלהם בדרום מזרח אסיה. לאחר המלחמה התנועה בנמל אוקלנד ירדה, אך הסרת הרגולציה של חברות התעופה גרמה לכמה חברות בעלות תעריפים נמוכים להתחיל בטיסות מהנמל. עלייה זו הביאה לבניית טרמינל שני בעלות של כ-16.3 מיליון דולר, טרמינל 2.
פדקס אקספרס פתחה בסיס מטענים בנמל אוקלנד ב-1988, שהוא כיום אחד ממסופי ההובלה האווירית העמוסים ביותר בארצות הברית. בשנות ה-90 פתחה סאות'ווסט איירליינס בסיס צוות באוקלנד, והרחיבה את טיסותיה במטרה להפוך למובילת הנוסעים של נמל התעופה. לנמל התעופה יש מתקני הגעה בינלאומיים, כולל פקידי מכס והגנה על גבולות ארצות הברית. בשנות ה-90 נרשמה עלייה של חברות זולות המשרתות את הנמל.
שנות ה-2000.
יונייטד איירליינס פינתה את מרכז התחזוקה של אוקלנד בשטח של 300,000 מ"ר במאי 2003 והעבירה אותו לנמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו (SFO).
נמל התעופה הבינלאומי של אוקלנד החל בפרויקט הרחבה ושיפוץ בעלות של 300 מיליון דולר ב-2004, כולל הוספת חמישה שערים בטרמינל 2. המתחם החדש נפתח חלקית בסתיו 2006, ובמלואו באביב 2007. כחלק מתוכנית זו, שופצו גם כבישי שדה תעופה ומגרשי חניה עד סוף 2008.
בשנת 2009 העבירה אליג'אנט אייר את הפעילות מנמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו לנמל התעופה של אוקלנד. בשנת 2009, לנמל אוקלנד היה את אחוז ההגעה בזמן של טיסות הגבוה ביותר מבין 40 שדות התעופה העמוסים ביותר בצפון אמריקה.
בשנת 2011 חזרה ספיריט איירליינס לאוקלנד לאחר מספר שנים של היעדרות, ובסופו של דבר הטיסה יחד שבעה קווים כל השנה ועונתיים עד קיץ 2017. בשנת 2014, נורוויג'ן אייר שאטל הכריזה על שתי טיסות ראשונות כל השנה לשדה התעופה בסטוקהולם ואוסלו, תוך שימוש במטוסי בואינג 787-8.
במאי 2015 החלה בניית התוכנית Moving Modern של נמל התעופה הבינלאומי באוקלנד בעלות שיפוץ של 100 מיליון דולר של מתחם טרמינל 1. הפרויקט כלל שיפורים אדריכליים במבנים מרכזיים, החלפה ושדרוג תשתיות ושיפור סביבת הנוסעים. הפרויקט הסתיים באביב 2017.
בשנת 2016 הכריזה נורוויג'ן אייר שאטל על טיסות המקשרות את אוקלנד עם לונדון החל מאביב 2017. בריטיש איירווייז הגיבה עם שירות משלהם ללונדון, כאשר שתי חברות התעופה מספקות שירות לנמל התעופה לונדון גטוויק.
בשנת 2017 הודיעה נורוויג'ן אייר שאטל על טיסות המקשרות את אוקלנד עם קופנהגן על בסיס עונתי החל מ-28 במרץ, ועם ברצלונה מ-7 ביוני. Level, חברה חדשה בבעלות IAG, הגיבה עם שירות לברצלונה משלהם, והחלה בטיסות שהופעלו תחילה על ידי איבריה. חודשים לאחר מכן, נורוויג'ן אייר שאטל הודיעה על השקת טיסות ללא עצירות בין אוקלנד לנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו, וביולי אותה השנה הודיעה שתשיק טיסות לנמל התעופה שארל דה גול ב-10 באפריל 2018.
בין אמצע 2018 לתחילת 2020 קווים רבים הפסיקו לפעול בנמל. בריטיש אירוויז סיימה את השירות באוקטובר 2018. Level העבירה את פעילותה לנמל התעופה הבינלאומי של סן פרנסיסקו, וכך גם נורוויג'ן אייר שאטל ביטלה כל שבעת הנתיבים שלה המשרתים את אוקלנד. ג'ט בלו איירווייז הפסיקה את פילותה בנמל באפריל 2020 ואילו אמריקן איירליינס הפסיקה בתחילת יוני 2020, ועוד.
Revolution (אלבום)
Revolution (באנגלית: מַהְפֵּכָה) הוא אלבום האולפן המשותף הראשון של המפיק המוזיקלי הישראלי הנרי והזמרת ניקה. האלבום יצא לאור ב-1 בינואר 2014, על ידי חברת התקליטים הנרי מיוזיק פרודקשנס. האלבום כלל את להיטי המועדונים "Naked in the Wind" ו-"" שזכו להשמעות רבות בפלטפורמות הסטרימינג השונות.
באלבום נכללה גרסה מחודשת לשירה של ריטה "בגידה". ב-2009 הוציאה ניקה כזמרת סולנית סינגל ראשון בשם "משהו אחר", את שכתב, הלחין ועיבד הנרי, אך הפעם לא הוצגו השניים כהרכב. לאחר יציאתו של "Revolution" חדלו הנרי וניקה להוציא אלבום משותף נוסף, אך הוציאו יחד סינגלים ושירים נוספים במהלך הקריירה שלהם.
אביגייל פרנקס
בלהה אביגייל לוי פרנקס (באנגלית: Bilhah Abigail Levy Franks; 1696–1756 בקירוב)הייתה אנגלייה ממוצא יהודי-אשכנזי, אשר העבירה את רוב חייה בפרובינציית ניו-יורק שבאמריקה הבריטית. נולדה בלונדון וגדלה בניו-יורק, היא נישאה לסוחר מלונדון וגידלה תשעה ילדים. על אף שהקפידה לקיים את מצוות היהדות, היא ומשפחתה התערו בחופשיות בקהילה הנוצרית. משפחתה נחשבה לאחת המשפחות הבולטות במושבות ארצות הברית.
היא ידועה בזכות המכתבים שכתבה לבנה הבכור, נפתלי, לאחר שעבר לאנגליה. בין השנים 1733–1748, תיארו מכתבים אלו את הרקע החברתי והפוליטי בניו-יורק במאה ה-18 ואת ההתבוללות ונישואי התערובת שהשפיעו על המשפחות היהודיות. שניים מילדיה של פרנקס נישאו מחוץ לקהילה היהודית וכל נכדיה התבוללו. בסוף המאה ה-18, לא נותרו לה צאצאים יהודים.
ילדותה.
בלהה אביגייל לוי נולדה בלונדון למוזס רפאל לוי, סוחר יהודי-גרמני, ולאשתו רחל אשר. היו לה ארבעה אחים. אביה העביר את המשפחה לניו-יורק בראשית המאה השמונה-עשרה והפך לסוחר עשיר ומכובד בעל עסקים בין-לאומיים. אביגייל קיבלה "חינוך רשמי וקלאסי". כשהייתה בת אחת-עשרה, נפטרה אמה ואביה נישא מחדש לגרייס מירס, שעמה הביא לעולם שמונה ילדים נוספים.
נישואים ומשפחה.
בשנת 1716, כשהייתה בת 16, נישאה אביגייל לג'ייקוב פרנקס (1688–1769), איש עסקים מלונדון. לזוג נולדו תשעה ילדים בין השנים 1715–1742; שניים מהם מתו בינקותם. נישואיהם נמשכו 44 שנים, עד פטירתה של אביגייל.
באותה התקופה, האוכלוסייה היהודית בפרובינציית ניו-יורק הייתה קטנה, כחמישים משפחות בלבד. למרות זאת, פרנקס ניהלה בית יהודי מסורתי, הכולל שמירת שבת מחמירה, שמירת חגים, והקפדה על הלכות כשרות. כל ילדיה קיבלו "שיעורי עברית" והכירו את התפילות. המשפחה הייתה חלק מקהילת שארית ישראל; ג'ייקוב מילא את תפקיד נשיא בית הכנסת בשנת 1730.
עם זאת, בני משפחת פרנקס היו פעילים גם בקרב הקהילה הנוצרית הרחבה. ג'ייקוב ביסס את מעמדו בסוגי מסחר שונים, ביניהם ב"סחר עבדים, ספנות פרטית, מסחר כללי ושילוח", והפך עשיר למדי. משפחת פרנקס נחשבה לאחת המשפחות הבולטות בעידן המושבות בארצות הברית. ג'ייקוב וחמיו, מוזס לוי, היו חלק מאחד-עשר היהודים היחידים שתרמו לבניית המגדל עבור כנסיית השילוש הקדוש במנהטן, אשר שימש כמגדלור לספינות הנכנסות.
רבים מחבריה של פרנקס היו נוצרים ובילו עמה את חופשות הקיץ.
החל משנת 1732 לערך, החלו אביגייל וג'ייקוב לשלוח את ילדיהם לאנגליה ללמוד את העסק המשפחתי. בניהם נפתלי ומוזס השתקעו שניהם באנגליה ועזרו לפתח את קשרי המסחר של אביהם; דייוויד נהג כמותם לאחר שעבר לפילדלפיה.
עקב מיעוט המשפחות היהודיות באותה התקופה במושבות אמריקה וכן עקב ההיכרות הקרובה של משפחת פרנקס עם שכניהם הנוצריים, שניים מילדיה של פרנקס התבוללו. היא ניתקה קשר עם בתה הבכורה פִילה לאחר שזו נישאה בחשאי לאוליבר דה לנסיי, צאצא למשפחת סוחרים נוצרים הוגנוטים מניו-יורק. פילה התנצרה זמן מה לאחר מכן. ג'ייקוב, לעומת זאת, קיבל את הנישואים מאחר שאלו "קירבו את שבט פרנקס למשפחת דה לנסיי המקושרת". דייוויד נישא לאחת מבנות משפחת חבריה הנוצרים של פרנקס. נפתלי ומוזס נישאו שניהם באנגליה ליהודיות – דודניותיהם מדרגה ראשונה, אך כל צאצאיהם התבוללו. לא ידוע אם ילדיה האחרים של פרנקס נישאו. בסוף המאה השמונה-עשרה, לא נותרו לפרנקס צאצאים יהודים.
מכתביה.
פרנקס שמרה על התכתבות סדירה עם בנה הבכור, נפתלי, שחי באנגליה. שלושים וארבעה ממכתביה שרדו, ביניהם מכתב אחד מג'ייקוב ושני מכתבים מדייוויד. אוסף המכתבים מתוארך מ-7 במאי 1733, ועד 30 באוקטובר 1748.
המכתבים עסקו במגוון נושאים, ביניהם רכילות משפחתית וקהילתית ודעותיה של פרנקס על מצבה הנוכחי ועתידה של היהדות במושבות ניו-יורק. על אף שהיא הקפידה על קיום מצוות היהדות והאמינה כי על ילדיה להינשא בתוך הקהילה היהודית, הייתה לה ביקורת כלפי המסורות היהודיות. במכתביה הביעה רצון להכניס מעט מודרניות לדת כדי לאזן את "שלל האמונות התפלות", והשמיצה את נשות ניו-יורק היהודיות כ"חבורת נשים טיפשות". היא תיארה את חייהן של נשים אמריקאיות אחרות באותה התקופה, ביניהן אמה החורגת גרייס מירס לוי, ובתה הבכורה של גרייס, רחל לוי, שנישאה לאייזק מנדס סיישאס, יהודי ממוצא ספרדי. פרנקס, שמוצאה היה יהודי-אשכנזי, לא התחברה עם יהודים ספרדים, על אף שחלקם היו חברים בבית הכנסת שאליו נהגה ללכת. היא כתבה לבנה על אודות הצעת הנישואים לרחל: "הקהילה הפורטוגזית הייתה כמרקחה. הם אינם חושבים עליו טובות."
דה-טומאזו Mangusta
דה-טומאזו פנטרה
דה-טומאזו לונגצ'אמפ
פול גז (מגזין)
פול גז הוא מגזין אינטרנט ישראלי בנושא אופנועים וקטנועים הפועל מאוגוסט 2002. האתר מפיק באופן עצמאי חלק ניכר מהחדשות, המבחנים והתכנים המופיעים בו, באמצעות מערכת מצומצמת של בוחנים, כתבים וצלמים.