ב-15 במרץ 2010 חתם לורן בקורדובה מליגת המשנה הספרדית כשבסיום העונה פרש ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית.
לורן זומן לסגל של נבחרת קמרון לקראת מונדיאל 1998. משחקו המלא הראשון בנבחרת היה נגד נבחרת לוקסמבורג במאי 1998. במונדיאל עצמו לורן נכנס כמחליף במשחק נגד נבחרת צ'ילה (השלישי בשלב הבתים), וזמן קצר לאחר כניסתו למשחק הוא ניסה לחטוף את הכדור משחקן יריב אך ביצע עבירה שבגינה הורחק בכרטיס אדום.
הקריירה שלו בנבחרת לא הסתיימה בעקבות ההרחקה, והוא השתתף במשחקיה בגביע אפריקה לאומות בשנת 2000. באותה שנה הוא שיחק גם באולימפיאדת סידני, וזכה עם נבחרתו במדליית הזהב לאחר ניצחון בגמר נגד נבחרת ספרד.
לורן המשיך להצליח במדי הנבחרת, שזכתה בגביע אפריקה לאומות בשנת 2002; קמרון גברה על נבחרת סנגל בדו-קרב פנדלים לאחר תיקו 0 - 0 בסיום משחק הגמר; לורן הבקיע את אחד מהפנדלים.
תארים.
מיורקה:
ארסנל:
פורטסמות':
נבחרת קמרון:
לאורן
השושנה האדומה של לנקסטר
משחק האולסטארס של ה-NBA
אוקון
אלמנדין
אלמנדין (מוכר בטעות גם כאלמנדיט) – מינרל נזוסיליקטי השייך לקבוצת הגארנט. השם הוא שיבוש של השם אלבנדיקוס (alabandicus), שהוא השם בו כינה פליניוס הזקן אבן חן שמקורה באלאבנדה (Alabanda), עיירה שהייתה מרכז לחיתוך אבני חן, בקאריה שבאסיה הקטנה. אלמנדין הוא גארנט של אלומינה וברזל שצבעו אדום עמוק, נוטה לסגול.
תכונות.
נוסחת המבנה הכימי של אלמנדין טהור היא Fe+23Al2(SiO4)3, אם כי בדרך כלל נוכחים במינרל יסודות נוספים בכמויות קטנות. אלמנדין משתתף בשורות איזומורפיות (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכולים להיות מוחלפים על ידי אטומים אחרים מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל) עם המינרלים פירופ (Mg3Al2(SiO4)3), וספסרטין (Mn3Al2(SiO4)3) הידועים באופן קיבוצי כקבוצת הפיראלספיט (פירופ, אלמנדין, ספסרטין), כשמגנזיום ומנגן מחליפים את הברזל במבנה האלמנדין. אבני הגארנט שהרכבם מעורב שנוצרו עקב החלפות אלו מוגדרים על פי היחס שבין הפירופ לאלמנדין.
בחימום הופך האלמנדין למגנטי.
אופטית המינרל הוא איזוטרופי, אך למרות זאת יש דגימות בהם המינרל הוא דו-צירי בצורה חריגה. מקדם השבירה הממוצע של האלמנדין הוא 1.83, והנפיצה שלו חלשה. צבעו הנפוץ של האלמנדין הוא אדום. צבעם של חלק מסוגי האלמנדין כהה מאוד, כמעט שחור, בעוד שלאחרים גוונים של סגול.
במבט דרך ספקטרוסקופ באור חזק נראים שלושה קווים אופייניים של ספקטרום הבליעה.
זיהוי המינרל.
אלמנדין הוא הגארנט הנפוץ ביותר. עם זאת לא קל להבדיל בדוגמיות טבעיות בין אלמנדין לפירופ, אם כי יש בו בדרך כלל יותר פגמים ותכלילים. הקריטריונים המופיעים בטבלה משמאל יכולים לעזור, אבל יש להיזהר משום שרוב התכונות נקבעו על בסיס אלמנדין טהור הנדיר בטבע. במשקל הסגולי הגבוה יותר של האלמנדין קשה להשתמש כאמצעי לאבחנה כאשר בוחנים גבישים קטנים המוטמעים במסת אם של מינרלים סיליקטיים. במקרים אלו המינרלים המאפיים והאולטרה-מאפיים הנלווים יכולים להיות הסימן הטוב ביותר לכך שהגארנט הנבדק הוא פירופ ולא אלמנדין.
שימושים.
השימוש המסחרי הנפוץ ביותר הוא כאבן חן. הקשיות הגבוהה יחסית והגוונים האדומים שלו הפכו אותו לאבן חן פופולרית, האלמנדין הוא הגארנט הנפוץ ביותר בטבע וגם הגארנט הנפוץ ביותר כאבן חן. אם כי רק כמות קטנה מהאלמנדין המצוי בטבע, בייחוד הסוגים השקופים בעלי הצבע הנאה, יכולים לשם למטרה זו. את האבן נוהגים לחתוך בצורה קמורה, כלומר בצורת קבושון, והיא ידועה אז בשם קַרבּוּנקוּל (מלטינית "פחם קטן", או גחלת בהתייחס לגוון האדמדם). חלק מהגארנטים החתוכים בצורת קבושון מפגינים תכונה אופטית המכונה אסטריזם, אבנים כאלו מכונות גארנט כוכב. שם נוסף הוא גארנט אוריינטלי. השימוש מסחרי נוסף הוא עבור סוג מיוחד של נייר זכוכית הקרוי נייר גארנט. טוחנים את האלמנדין ומדביקים את גרגריו לנייר. המוצר המתקבל מעולה לליטוש ושיוף.
מקור ותפוצה.
האלמנדין מופיע בעיקר כשהוא משובץ בצפחות-נציץ ובגנייס, סלעים מותמרים שנוצרו בהתמרה אזורית של מינרלים חרסיתיים, ובהורנפלס שנוצר בהתמרה של מגע. כמו כן, בסלעי גרניט ואקלוגיט, ולעיתים כגבישים גדולים בודדים שנותרו לאחר שצפחת הנציץ בה היו משובצים עברה בליה.
האלמנדין הוא סוג הגארנט הנפוץ ביותר, אבל רק לעיתים רחוקות מוצאים דוגמאות שהם באיכות של אבני חן. אלמנדין באיכות של אבן חן שקצותיו מעוגלים (בשל שחיקת מים) מצוי במרבצי חצץ אבני החן בסרי לנקה, והאבן המגיעה משם קרויה לעיתים "אודם ציילון". מרבצים דומים מצויים בהודו ובמדינת מינאס ז'ראיס בברזיל. אלמנדין שהגוון שלו נוטה לסגול מכונה לעיתים גארנט סיריאני על שם העיירה סיריאם (כיום תנליין – Thanlyin) שבמחוז באגו בבורמה. מרבצים גדולים של גארנטים אלמנדינים נאים נמצאו לפני מספר שנים בטריטוריה הצפונית של אוסטרליה. בתחילה חשבו כי הם אבני אודם, ומשום כך היו ידועים זמן מה אחר כך כאבני אודם אוסטרליות. גבישים רומבודודקהדרליים נאים מופיעים בסלעי השיסט של צילרטל בטירול, ולעיתים נוהגים לחתוך אותם וללטשם. גבישי אלמנדין, שבהם מוחלפת לעיתים תחמוצת הברזל בחלקה על ידי תחמוצת המגנזיום, מצויים בלואיזנפלד (Luisenfeld) שבמזרח אפריקה. גבישים נאים של אלמנדין משובצים בצפחות-נציץ מופיעים בסמוך לפורט וארנגל באלסקה שבארצות הברית. "רודוליט" (מיוונית -"ורד"), סוג של גארנט בגוון סגול-אדום, שהרכבו הכימי הוא תערובות איזומורפית של פירופ ואלמנדין ביחס של חלק אחד אלמדין לשני חלקים פירופ מצוי בערוץ קאווי במחוז מקון (Cowee Creek, Macon Co) שבצפון קרולינה. "גארנט כוכב" (אלמנדין המציג את תופעת האסטריזם) מצוי בערוץ אמרלד (Emerald Creek) במחוז בנוואה (Benewah) שבמדינת איידהו.
בישראל ניתן למצוא אלמנדין (אם כי לא באיכות של אבן חן) בצפחות הנציץ של אזור אילת.
רונאלד דה בור
רונאלד דה בור (בהולנדית: Ronald de Boer; נולד ב-15 במאי 1970 בהורן שבהולנד) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת הקשר במדי מספר קבוצות באירופה ובקטר ובמדי נבחרת הולנד. הוא אחיו התאום של פרנק דה בור. לרוב דה בור שיחק בצד הימני של הקישור או ההתקפה.
קריירה.
דה בור תחילה שיחק ברמה חובבנית בקבוצות קטנות בהולנד, לפני שהתחיל בקריירה מקצוענית במדי קבוצת אייאקס אמסטרדם ב-1988. בשורות הקבוצה שיחק שלוש שנים, לפני שעבר לטוונטה אנסחדה למשך שנתיים. הוא חזר לאייאקס ב-1993 והיה לאחד מהשחקנים הבולטים בקבוצה ואף זכה עמה בליגת האלופות ב-1995. ב-1998 עבר עם אחיו לקבוצה הספרדית ברצלונה, אך ב-2000, לאחר שלא זכה למעמד של שחקן קבע והצליח להבקיע שער בודד ב-33 משחקים, עבר לגלאזגו ריינג'רס שאימן ההולנדי דיק אדבוקאט. בקבוצה הסקוטית שיחק במשך ארבע שנים מוצלחות ואחיו חבר אליו ב-2004. שניהם העבירו את עונותיהם האחרונות ככדורגלנים בקטר.
במדי נבחרת הולנד דה בור הופיע 67 פעמים, בהם הבקיע 13 שערים. הוא הופיע עם הנבחרת במונדיאל 1994 ובמונדיאל 1998, בו השתתף בשישה משחקים והבקיע שני שערים, אף על פי שהוא החמיץ את בעיטתו בדו-קרב בעיטות עונשין בחצי הגמר מול נבחרת ברזיל ב-1998. כמו כן, דה בור שותף גם ביורו 1996 וביורו 2000. מאמני הנבחרת שיבצו את דה בור במספר עמדות בקישור ובהתקפה.
דה בור לא היה הקפטן הקבוע של אייאקס או של נבחרת הולנד, אך זכה לענוד את סרט הקפטן במספר משחקים במדיהן, שכן היה אחד מסגני הקפטן.
קוומה נקרומה
אף-אוזן-גרון
קולו טורה
קולו חביב טורה (באנגלית: Kolo Habib Touré; נולד ב-19 במרץ 1981) הוא כדורגלן עבר יליד חוף השנהב ששיחק בעמדת הבלם המרכזי. טורה ידוע בקצב המשחק שלו, חוזקו הגופני, והאתלטיות שלו.
קריירה.
קיירת מועדונים.
טורה הצטרף לארסנל בשנת 2002 מהמועדון ASEC מימוסאס, תמורת 150,000£. בתחילת דרכו בארסנל הוא שיחק כקשר התקפי. הופעת הבכורה שלו הייתה רק בעונתו השנייה במועדון, במשחק נגד ליברפול במגן הצדקה.
בתחילת עונת החל ארסן ונגר להשתמש בטורה במרכז ההגנה לצידו של סול קמפבל. טורה וקמפבל שיחקו היטב ביחד, כאשר המועדון זוכה באליפות מבלי להפסיד ולו משחק אחד, לראשונה מזה למעלה מ-100 שנים. טורה זכה למוניטין של מגן התקפי, בעיקר בגלל ריצותיו לאורך המגרש ועל אף שהבקיע רק שער אחד ובישל אחד.
טורה לא שיחק באופן סדיר בארסנל במהלך עונת , ונאבק על מקומו בהרכב עם פיליפ סנדרוס ופסקל סייגן. שערו היחיד בעונה זו הובקע בדקה ה-90 של ההפסד 1 - 3 לבאיירן מינכן בשמינית גמר ליגת האלופות.
בעונת טורה ביסס את מעמדו כאחד הבלמים המרכזיים הטובים בפרמייר ליג. הוא שיחק בהרכב הפותח של ארסנל באופן קבוע, וזכה לתמיכת האוהדים. בעונה זו הוא יצר שיתוף פעולה מוצלח בהגנה עם פיליפ סנדרוס. שני הבלמים הצטיינו בליגת האלופות, וסייעו לארסנל להעפיל למשחק הגמר לאחר 10 משחקים רצופים ללא ספיגת שער (שיא תחרות). בחצי הגמר נגד ויאריאל טורה הבקיע את שערו השני באירופה, והתוצאה בסיכום שני המשחקים הייתה 1 - 0 לטובת ארסנל.
בעונת טורה קיבל את החולצה מס' 5 של ארסנל, שלא הייתה בשימוש מאז עזיבתו של מרטין קיאון. באוגוסט 2006 הוא חתם עם ארסנל על חוזה חדש לארבע שנים, שבו נקבע כי שכרו השבועי יהיה כ-70,000£. למרות העונה הלא טובה של ארסנל בליגה טורה היטיב לשחק, וזכה במקום השלישי בתחרות שחקן השנה של ארסנל, לאחר ז'ילברטו סילבה וססק פברגאס.