שגרירי ישראל במדינה היו הדיפלומט גבי אזולאי, הסופר פרדי איתן והעיתונאי, בועז ביסמוט.
היסטוריה.
לאחר חתימת הסכמי אוסלו ואווירת השלום במזרח התיכון מאוריטניה החליטה ללכת בעקבות מרוקו ותוניסיה שקשרו עם ישראל יחסים דיפלומטיים עם ייצוג נמוך ובשנת 1996, הוחלט לראשונה על פתיחת "משרדי אינטרסים" של שתי המדינות, בחסותן של שגרירויות ספרד בשתי המדינות. לאחר מספר שנים, ביקשה מאוריטניה לשדרג את היחסים לרמת שגרירות בייצוג מלא וכך היה עד מרץ 2009.
הפיגוע בשגרירות.
ב-1 בפברואר 2008 תקפו כמה חמושים לא מזוהים את השגרירות בעזרת רימונים ואקדח. בסביבות 2:20 לפנות בוקר בין שלושה לשישה חמושים הלבושים בטורבן התקרבו לבניין השגרירות הישראלית בהליכה וזאת לאחר שהורדו במועדון לילה סמוך לשגרירות. לאחר מכן, החמושים פתחו באש תוך כדי קריאת "אללה אכבר". שומרי השגרירות שהוצבו במקום השיבו תוך זמן קצר באש לחמושים. במהלך קרב היריות שנוהל בעקבות המתקפה נפצעו שלושה עוברי אורח בהם אישה צרפתייה שעברה בסמוך למועדון הלילה. לאחר מכן נמלטו התוקפים ברכב. בתגובה לפיגוע, הוחלט כי שגרירויות ישראלי ברחבי העולם יהיו במתכונת של כוננות ביטחונית מוגברת, בנוסף לכך איש ביטחון ישראלי הוזמן למאוריטניה כדי להעריך את רמת הסיכון של השגרירות. זמן קצר לאחר האירוע שוחח השגריר ביסמוט עם שרת החוץ הישראלית, ציפי לבני ומנכ"ל משרד החוץ, אהרון אברמוביץ'.
ארגון הטרור המוסלמי, אל-קאעידה במגרב האסלאמי את האחריות לפיגוע. כמו כן, הארגון הצהיר שהשגריר הישראלי, בועז ביסמוט היה המטרה והם התכוונו לרצוח אותו.
סגירת השגרירות וניתוק היחסים בין המדינות.
מבצע עופרת יצוקה הוביל למשבר חמור ביחסי שתי המדינות, בדומה ליחסיה של ישראל עם מדינות רבות במרחב הערבי-אסלאמי, כאשר עם תחילתו של המבצע מאוריטניה הודיעה על השעיית היחסים עם ישראל. בהמשך, במהלך חודש פברואר 2009, מאוריטניה החזירה את שגרירה מישראל, ובתחילת מרץ 2009 גירשה את סגל השגרירות. בתגובה לכך הודיע משרד החוץ על סגירת השגרירות הישראלית במקום "באופן זמני".
נכון ל-2022 לא מתקיימים יחסים רשמיים בין המדינות והשגרירות עדיין לא נפתחה בשנית.
טורנדו מעל קנזס
טורנדו מעל קנזס (או בפשטות: ”הטורנדו“; באנגלית: Tornado over Kansas), הוא ציור שמן על קנבס משנת 1929 של הצייר האֲזוֹרָני האמריקאי ג'ון סטיוארט קארי. הוא מתאר סצנה דרמטית שבה משפחה בורחת למחסה כשטורנדו מתקרב לחווה שלה, ומקביל בקומפוזיציה שלו לציורו של קארי ”הטבלה בקנזס“ מ־1928.
מאמינים כי ביצירתו, הושפע האמן מאמנות הבארוק ומתצלומים של סופות טורנדו. הוא פיתח פחד מאסונות טבע ויראת שמיים כבר בילדותו, ושניהם ניכרים בציור.
לאחר פרסומו לראשונה ב־1930, ”טורנדו מעל קנזס“ נחשב ליצירה אֲזוֹרָנית ראויה לציון, אך ילידי קנזס לא אהבו את בחירת אזורם כמושא הציור. הציור אומנם זכה בפרסים, והיו ששיבחו אותו, אולם אחרים ביקרו את סגנון הציור של קארי כחובבני. עבודתו של קארי ספגה ביקורת מצד הציירים העכשוויים סטיוארט דייוויס ותומאס הארט בנטון, ואף צוינו שגיאות טכניות ביצירה.
”טורנדו מעל קנזס“ נמנה בין יצירותיו של קארי המתארות אסונות טבע בקנזס, ובהן גם הציור ”אחרי הטורנדו“ מ־1930 ו”הטורנדו“ – הדפס אבן מ־1932. הציור הופיע במאמרים שפורסמו במגזינים שונים, לרבות ”טיים“ ו”לייף“. זוהי אחת היצירות הידועות ביותר של קארי. החל מ-1935, מוצג הציור במוזיאון מוסקגון לאמנות.
קומפוזיציה.
בציור ”טורנדו מעל קנזס“, המכונה לעיתים רק בשם ”הטורנדו“, נראה טורנדו המגיע אל ביתה של המשפחה מקצה האופק, כשבני המשפחה נסים אל תוך מקלט הסערה , והאם מחזיקה בידיה את בנה התינוק. בסמוך לה נראה אב המשפחה, המאיץ בילדיו לנוס אל עבר המקלט. תשומת ליבם של שני הבנים מוסחת על ידי בעלי החיים שהם נושאים עימם, האחד נושא עליו חתול שחוק והשני שֶׁגֶר של כלבלבים, כשאם הכלבים (הכלבה הלבנה עם הכתמים החומים) משגיחה מקרוב. בנוסף, ניתן להבחין בסוסים מבוהלים הרצים מהאורווה שבקצה הימני של הציור. בלב הכאוס המתחולל מסביב, התרנגול הלבן מתבונן בסקרנות על בני המשפחה, אך לא זז ממקומו.
ציור הטורנדו של קנזס זוכה להערכה בקרב קהילת חובבי האמנות בעיקר בזכות הדיוק הפיזי שהושג על ידי קארי, הישג שנזקף לחשיפתו של קארי למאורע: מעריכים כי מדובר בתצלומים שצפה בהם, או בעדויות ממקור ראשון. לעומת זאת, היסטוריונית האמנות לורן קרויז (Lauren Kroiz) טענה שישנה בעיה של ”תסבוכות עם הקומפוזיציה“. כך, מיקום הבן עם החתול מימין למדרגות מצביע על כך שהילד בורח מכיוון האורוות, ולא מכיוון הבית, היכן שהגיוני שהחתול יימצא. כמו כן, מיכל המים שתחת המרזב עולה על גדותיו, אך שאר הפריטים בציור נראים יבשים לחלוטין. לא זאת אף זאת, לכל הדמויות יש צל, מלבד אם המשפחה.
הציור מתואר כדוגמה אופיינית לסוגת האֲזוֹרָנוּת: חוקרי אמנות באמצע שנות ה־30 של המאה ה־20 תיארו את הציור כדוגמה לחיים באזורים הכפריים של המערב התיכון. הציור מתאר באופן ישיר את ערש הולדתו של קארי, השונה מאופן הציור המקובל באותו זמן ביבשת אירופה. על פי מאמר שהתפרסם במגזין ”טיים“ ב־1934 נטען כי הציור מאופיין כסוגת אֲזוֹרָנוּת.
רקע.
ג'ון סטיוארט קארי נולד בדונבנט, ב־1897. הוא עזב ב־1918 כדי ללמוד במכללת ז'נבה בפנסילבניה, שם עבד כמאייר במשך כמה שנים. הוא צבר מוניטין של צייר בזכות יצירתו ”הטבלה בקנזס“ מ־1928, שזכתה לשבחי הביקורת. קארי לא שב לקנזס עד 1929, כאשר נסע מביתו שבווסטפורט, קונטיקט, כדי לבקר בחווה של משפחתו שבדונאוונט במשך שישה שבועות. במהלך שהות זו, מזג האוויר הקיצוני והסערות בפרריות העניקו השראה לקארי לצייר את ”טורנדו מעל קנזס“, שאותו סיים בסתיו 1929. אלמנתו של קארי הצהירה שהוא מעולם לא היה עד לטורנדו באופן אישי, אבל סביר להניח שהכיר תיאורים על כוח ההרס של סופות טורנדו. תצלומים של סופת טורנדו ב־2 ביוני 1929 שעברה בהרדטנר, קנזס, היו בין הראשונים שתפסו בבירור צורת טורנדו, ואוצר האמנות הנרי אדמס העלה את הסברה שייתכן שהם שימשו כהדרכה ויזואלית לטורנדו של קארי בציורו. צורת המשפך שנראתה בתצלום אחד דומה מאוד לזו של הטורנדו של הציור, ותצלום אחר של הטורנדו מתקרב לאסם נחשב כהשראה לפריסת הקומפוזיציה של הציור.
סערות וסופות טורנדו לא היו חדשות לקארי; אסונות טבע כאלה הפחידו אותו מאז היה ילד. הוא אמר ש”טורנדו מעל קנזס“ התבסס על חוויות חיים מוקדמות, כאשר משפחתו ”נהגה לרוץ למרתף לפני שהסופה פגעה“. היסטוריונית האמנות אירמה ג'פה טענה כי חינוכו הדתי הנוצרי של קארי הוביל לפירושו לאסונות טבע כסימנים לעונשו של אלוהים. לפיכך, ג'פה ראתה ב”טורנדו מעל קנזס“ את אחד מניסיונותיו של קארי לשלוט בפחדיו באמצעות ביטוי אמנותי.
אסונות טבע הם מוטיב נפוץ באמנותו של קארי. הוא שרטט את הריסות וינצ'סטר, קנזס, בעקבות טורנדו במאי 1930, וצייר בצבעי מים ציור של סוסים שנבהלו מברק, סופת חול באוקלהומה, ואת תוצאות השיטפונות לאורך נהר קנזס בקיץ של 1929 ו־1930. ציורו של קארי מ־1929, ”סערה מעל אגם אוטסגו“, צויר זמן קצר לאחר ”טורנדו מעל קנזס“, ויש לו דמויות דומות לאלו של קודמו. עבודתו ”לאחר הטורנדו“ משנת 1930 מציגה ​​בובה ללא פגע, חייכנית, היושבת על כיסא בין הריסות בית שנהרס על ידי טורנדו. ב־1932, קארי הדפיס סדרה של הדפסי אבן הידועים בשם ”הטורנדו“, המציגים משפחה תופסת מחסה מסופה קרבה. הדפס אבן אחד מהסט נמכר ב־13,750 דולר ב־2020, בעוד אחרים מוחזקים על ידי מוזיאונים כולל מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, הגלריה הלאומית לאמנות ומוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית. ציור הנוף ”Line Storm“ של קארי משנת 1934 מכיל ציורי ענן הדומים לזה שבציור ”טורנדו מעל קנזס“. יתר על כן, טורנדו מופיע מאחורי פעיל התנועה לביטול העבדות ג'ון בראון בציור הקיר של הצייר, ”פרלוד טראגי“.
פרשנות והשפעה.
לדברי קרויז, הקומפוזיציה ”כמעט מבוימת באופן תיאטרלי“. אדמס פירש את האסם משמאל ואת המבנה מצד ימין כתפאורה באולם תיאטרון. תחושת הדרמה המועברת בציור מועצמת בכך שלדמויות המצוירות בה ניתנה ההזדמנות להציל את הדמויות האחרות. הדמויות העיקריות מצוירות באמצעות סטריאוטיפים: האב הוא רחב כתפיים וחסון, בשעה שהאם ובתה מצוירות כפוחדות וכחסרות אונים בעודן מסתכלות על דמות האב. חרף הסכנה המיידית שהם מצויים בה, שני הבנים מעדיפים להתעכב קמעא כדי להציל את חיות המחמד שלהם. אדמס החשיב את הסצנה כחגיגתם או פירוקם של של ערכי המשפחה האמריקאית המסורתיים. על פי פרשנות אחרת לציור שאיננה משתמעת לשני פנים, של היסטוריון האמנות גריי סווינר, בציור מובעת בהצלחה מטרתו של קארי .
הדמויות המרכזיות מזכירות ציורים של אמנים מתקופת הבארוק, כגון פטר פאול רובנס, שעל אודותיהם ערך קארי מחקר. אדמס כתב כי דמות האב המפנה את גבה בציור מזכירה את אדוניס מציורו של רובנס מ־1635 ונוס ואדוניס . לעומתו, היסטוריונית האמנות קרלה אן מרלינג השוותה את האב למיכלאנג'לו ואת האם ובנה ל.
אדמס אמר שאף צייר אמריקאי לפני קארי לא תיאר סופת טורנדו בצורה כה מפחידה. תקדים אמנותי אחד הוא נד המים ברקע לציור ”זרם המפרץ“ של וינסלו הומר מ־1899, אך אדמס סבר שזה ”הרבה פחות מפחיד“ מהטורנדו של קארי, מפני שנד המים ממלא תפקיד משני לכרישים השולטים ברקע הקדמי. אדמס ציין ”תקדים ישיר“ נוסף: הטורנדו ברומן ”הקוסם מארץ עוץ“ של ל. פרנק באום מ־1900, שפוגע אף הוא בבית החווה בקנזס.