קלנגל היה מוזיקאי רב-תחומי; הוא היה כנר ופסנתרן מחונן, ששאף לקריירה של נגן קונצרטים וסולן. הוא חיבר יצירות לכינור, ויולה ופסנתר, לצד שירים רבים ויצירות כוראליות. קלנגל היה "מעבד הבית" של הוצאת זימרוק. הוא נודע בעיבודיו האמנותיים לכינור ולוויולה, שרבים מהם משמשים גם כיום לצורך הוראה.
ג'ון הווארד דייוויס
ג'ון הווארד דייוויס (באנגלית: John Howard Davies; 9 במרץ 1939 - 22 באוגוסט 2011) היה במאי טלוויזיה, מפיק ושחקן בילדותו, ממוצא אנגלי.
ביוגרפיה.
דייוויס נולד בפדינגטון, לונדון, כבנו של התסריטאי ג'ק דייוויס. בילדותו שיחק בכמה סרטים, למשל בסרט "אוליבר טוויסט" (1948) בבימויו של דייוויד לין, שבו שיחק בתפקיד הראשי בגיל תשע. לאחר מכן הופיע בסרטים "The Rocking Horse Winner" (1949) ו-"Tom Brown's Schooldays" (1951) ובכמה פרקים של סדרת הטלוויזיה "ויליאם טל" (1958).
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר Haileybury, רכש השכלה נוספת בגרנובל, צרפת ושירת בצי המלכותי הבריטי, החל לעבוד בסיטי של לונדון, מרכזה הכלכלי של הבירה האנגלית, כמוכר שטיחים. הוא התגלגל והגיע עד למלבורן, אוסטרליה, שם חזר לעסוק במשחק ושם פגש את אשתו הראשונה ליאוני בעת ששניהם הופיעו בהפקה של "צלילי המוסיקה". כשחזר לבריטניה עסק במכירת שמן למפעלי תעשייה בוומבלי.
דייוויס ידוע בעיקר בשל הקריירה שלו כבמאי ומפיק בבגרותו, כמי שהופקד על מספר קומדיות מצבים בריטיות מצליחות. בשנת 1966 הפך דייוויס לעוזר הפקה ב-BBC, ובשנת 1968 קודם לתפקיד מפיק. במהלך תקופה קצרה זו הספיק דייוויס לעבוד על מספר סדרות כמו "The World of Beachcomber" (1968), הפרקים הראשונים של "הקרקס המעופף של מונטי פייתון" (1969) ו-"The Goodies" (1970-1972). כמו כן השתתף בהפקה של "All Gas and Gaiters" (1969-1970) ושל העונה השביעית של "Steptoe and Son" ב-1972.
בשנת 1973 עזב את ה-BBC כדי להיות במאי מנהל בחברת הטלוויזיה של EMI, "EMI Television Productions", אך תוך זמן קצר חזר ל-BBC. בתקופה זו עבדו ב-BBC על התוכנית "המלון של פולטי" (1975); לתפקידה של סיביל ייעדו התסריטאים שחקנית שסירבה להצעה לגלם תפקיד זה, ודייוויס הוא זה שהציע ללהק לתפקיד את פרונלה סקיילז, שלוהקה לבסוף. בתקופה זו ביים דייוויס את כל ארבע העונות של התוכנית "The Good Life" (1975-1978; שדורגה ב-2004 כקומדיית המצבים התשיעית הטובה ביותר בתולדות בריטניה).
בשנים 1977-1982 שימש ראש מחלקת הקומדיה ב-BBC, ולאחר מכן שימש ראש מחלקת הבידור הקל, לפני שעבר ב-1985 ל-Thames Television. חברת Thames הייתה אז חתומה על זיכיון עם ITV, ומאז 1988 שימש דייוויס ראש מחלקת הבידור הקל ב-ITV. במהלך תפקידו זה היה, לפי הדיווחים, האיש שהחליט להסיר את תוכניתו של בני היל מלוח השידורים ושלא לחדש את החוזה שלו עם החברה לאחר שיתוף פעולה שנמשך 20 שנה. התוכנית הוסרה בשל תלונות של נשים על הרמיזות המיניות התכופות בתוכנית, ודייוויס אמר לביוגרף של בני היל, מרק לוינסון, כי "זה מסוכן לשדר ב-ITV תוכנית שלא פונה לנשים, מאחר שבמידה מסוימת - הן אלו שקובעות בענייני כספים".
במהלך תקופה זו עבד על קומדיית המצבים "No Job for a Lady" (1990-1992) ועל התוכנית "מיסטר בין" (1990), וחזר ל-BBC בהמשך שנות ה-90.
ב-22 באוגוסט 2011 מת מסרטן בביתו שבבלוברי (Blewbury), אוקספורדשייר, כשלצידו אשתו השלישית לינדה, שעמה התחתן ב-2005, וילדיו ויליאם וג'ורג'ינה.
גאליס - הקיץ של רונה ודורי
הקיץ של רונה ודורי ספרה של הסופרת סמדר שיר, הספר הוא מסוגת רומן הנעורים, מבוסס על סדרת הטלוויזיה "גאליס". הספר הוא רב-מכר בקרב בני נוער. הספר זכה בפרס "ספר השנה" בטקס נבחרי הילדים 2013 ובפרס "ספר הזהב" לשנת 2013.
יוהנס שטפלר
יוהנס שטפלר (בגרמנית Johannes Stöffler, גם Stöfler, Stoffler, Stoeffler; 10 בדצמבר 1452 - 16 בפברואר 1531), היה אסטרונום גרמני, מתמטיקאי, אסטרולוג וכומר ששלט בשפות לטינית, יוונית, עברית וערבית. הוא היה פרופסור למתמטיקה ויושב ראש הקתדרה ללימודי מתמטיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת טיבינגן.
הוא התפרסם בזכות הספרים שכתב בתחומי האסטרולוגיה והאסטרונומיה וכיצרן של מכשירים אסטרונומיים. הוא יצר שניים משלושת השעונים האסטרונומיים המעטרים עד היום את בניין העירייה בכיכר השוק בטיבינגן, המספקים נתונים מדויקים על ליקויי החמה והירח, על מיקום השמש בגלגל המזלות ועוד.
בשנת 1935 נקרא המכתש הממוקם בחזית הדרומית של הירח, על שמו של שטפלר, כהוקרה על עבודתו בתחום האסטרונומיה.
חייו.
יוהנס שטפלר נולד כנראה ביוסטינגן (Justingen) בשוואביה או ב- Blaubeuren הסמוכה. לאחר שרכש את השכלתו הבסיסית בבית הספר של המנזר ב- Blaubeuren, החל ללמוד בחודש אפריל 1472 אסטרונומיה ומתמטיקה באוניברסיטת אינגולשטאדט שהוקמה באותה עת. את לימודיו סיים עם קבלת תואר שני בחודש ינואר 1476. לאחר מכן התמנה לכומר של ג'סטינגן ובנוסף לתפקידיו הכנסייתיים, עסק בד בבד בתחום האסטרונומיה והאסטרולוגיה, כמו גם בייצור גלובוסים ומכשירי אסטרונומיה שונים ובמהרה רכש מוניטין בתחום. במהלך השנים ניהל התכתבות ענפה עם מנהיגי ההומניסטים, ביניהם יוהנס רויכלין עבורו יצר הן מכשירי חישוב אסטרונומיים והן הורוסקופים.
בשנת 1493 כתב בשפה הלטינית את חיבורו החשוב הראשון Elucidatio fabricae ususque astrolabii, שהיה אחד מהספרים הפופולריים ביותר שעסקו בתחום המבנה של מכשירים אסטרולוגיים ושימושם למדידת גובה הכוכבים, לניווט ועוד. הספר פורסם לראשונה בשנת 1512 ושימש כלי עבודה בידיהם של סטודנטים וחוקרים בתחום האסטרונומיה, המתמטיקה והאסטרולוגיה. הספר יצא לאור ב-16 מהדורות ותורגם לצרפתית ולגרמנית. חיבוריו והניסויים שביצע בתחום האסטרונומיה העניקו השראה לחסידיו בתחום, ביניהם וילהלם שיקארד (1592 - 1635).
בשנת 1507 נענה שטפלר לבקשתו של הדוכס אולריך, להתמנות לתפקיד יושב ראש הקתדרה ללימודי מתמטיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת טיבינגן ובשנת 1511 נחשב לאחד מהמורים המפורסמים באוניברסיטה. בשנת 1518 כתב את הספר Calendarium romanum, בו מוצעות עריכת רפורמות בלוח השנה, שהיוו מאוחר יותר בסיס ללוח השנה הגרגוריאני. המוניטין שרכש כמורה והחיבורים שכתב ופרסם, גרמו לבחירתו לתפקיד רקטור בשנת 1522.
בין תלמידיו נמנו סבסטיאן מינסטר שנחשב אחד מ-15 ההבראיסטים הבולטים בתקופת הרפורמציה ופיליפ מלנכתון ממנהיגיה הרוחניים של הרפורמציה הלותרנית, שלמד משטפלר את ההיבטים הטכניים של האסטרולוגיה.
בשנת 1530 פרצה מגפה באזור האוניברסיטה והיא נאלצה להעתיק את משכנה לאחד מהכפרים הסמוכים לטיבינגן. שטפלר וחלק מהסגל שלו עברו ל- Blaubeuren, שם הלך לעולמו שנה מאוחר יותר, כתוצאה מנזקי המגפה שקיפדה את חייו. הוא נקבר בכנסיית (Stiftskirche) בטיבינגן.
תחזיות אסטרולוגיות.
בשנת 1499 חזה שטפלר כי 20 צירופים פלנטריים יתאחדו במזל דגים (מזל המים) וכתוצאה מכך יתרחשו רעידות אדמה העלולות לגרום לשיטפון שיכסה אזורים רבים בעולם ב-20 בפברואר 1524. כיוון שלשטפלר היה מעמד בכיר באוניברסיטת טיבינגן, רבים התייחסו לתחזית בכובד ראש. במהלך השנים מאז שתחזיתו של שטפלר נודעה ברבים, פורסמו מאות חוברות בהן נכתבו אזהרות באשר לאסון המתקרב. יום זה חלף ללא אסון ושטפלר ערך חישובים חדשים וחזה כי העולם יגיע לקצו בשנת 1528. לאור כישלון תחזיתו הקודמת, תחזית זו לא עוררה תגובות מיוחדות וגם יום זה חלף כקודמו ללא אירועים מיוחדים.
הפדרציה העולמית לטאיקוונדו
גלוריה אנזלדואה
גלוריה אוונגלינה אנזלדואה (בספרדית: Gloria Evangelina Anzaldúa, 26 בספטמבר 1942 – 15 במאי 2004) הגדירה עצמה כצ'יקאנה (Chicana, אמריקאית ממוצא מקסיקני), פמיניסטית, משוררת ותאורטיקנית של התרבות. בתחילת הקריירה שלה הגדירה עצמה לסבית, אך מאוחר יותר הפסיקה להגדיר עצמה כך עקב התמקדותה באזורי גבול.
ספרה המפורסם משנת 1987: אזור הגבול: המסטיסה החדשה (Borderlands/La Frontera: The New Mestiza), התבסס על חוויותיה כמי שגדלה על הגבול בין מקסיקו לטקסס, ובו היא טווה תאוריה של אזורי גבול, ומפתחת מתודולוגיה של כתיבה עליהם. היא גם מתארת את רגשותיה ותחושותיה בשנות התפתחותה, המאופיינים בזהות מורכבת, בתרבות רב לשונית ובתנאים של דיכוי תרבותי.
תולדות חייה.
גלוריה אנזלדואה נולדה ב-26 בספטמבר 1942 בעמק הריו גראנדה שבדרום טקסס, בגבול עם מקסיקו. (מוצאה ממשפחה אליה השתייכו רבים מהבסקים והספרדים שהגיעו לאמריקה במאה ה-16 וה-17. שם המשפחה Anzaldúa הוא ממוצא הבסקים).
הוריה - אורבנו אנזלדואה ואמיליה גרסיה הועסקו בטקסס כפועלי חווה וכך הכירו. הם נישאו בגיל מאוד צעיר.
התפתחותה המינית החלה בגיל מוקדם ביותר בשל בעיות אנדוקריניות, דבר שהסב לה אי-נוחות רבה. לבסוף עברה ניתוח להוצאת כל אברי הרבייה הנשיים ואז הכריזה על עצמה: "נולדתי הומו".
כשהייתה בת 11 עברה עם משפחתה לגור בעיר הרגיל שבטקסס (Hargill, Texas).
אנזלדואה הצליחה להשלים את לימודיה ולרכוש השכלה למרות האפליה שחוותה כאשה ממוצא מקסיקני, ולמרות מותו של אביה בתאונת דרכים כשהייתה בת 14 (אסון שגרם לכך שנאלצה להשתתף בפרנסת המשפחה). ב-1968 סיימה תואר ראשון באנגלית, אמנות וחינוך באוניברסיטת "פאן אמריקן" (לימים אוניברסיטת טקסס, ריו גרנדה ואלי), ותואר שני באנגלית ובחינוך באוניברסיטת טקסס באוסטין. בתקופת לימודיה באוסטין הצטרפה לפעילות פוליטית-תרבותית עם משוררים ומחזאים רדיקליים ביניהם ריקרדו סנשז והדוויג גורסקי.
קריירה וכתיבה.