בשנת 1939 התמנה פרופ' יואל רקח כחבר הסגל האקדמי וייסד את המחקר בפיזיקה תאורטית באוניברסיטה העברית. תוך שנים ספורות הוא פרסם מספר מאמרים פורצי דרך בהם פיתח שיטות מתמטיות חדשות לחישוב הספקטרה של אטומים מורכבים תוך שימוש בעקרונות סימטריה ובתורת החבורות. עבודה זאת נעשתה בשנות מלחמת העולם השנייה, תוך בידוד כמעט מוחלט מהעולם המדעי. פרופ' רקח הדריך דור חדש של מדענים צעירים בתחום הספקטרוסקופיה האטומית. עם השנים אחדים מהם עברו לעסוק בפיזיקה גרעינית. הם יישמו בהצלחה רבה את שיטותיו של רקח בתחום חדש זה והגיעו למעמד של חוקרים מובילים בתחום הספקטרוסקופיה הגרעינית.
תחומי המחקר במכון.
קבוצת הפיזיקה של המצב המוצק כוללת חוקרים ניסיוניים ועיוניים. תחומי המחקר כוללים תופעות הולכה במוצקים לא מסודרים ובתנאים של חוסר שיווי משקל תרמודינמי, מערכות בממדים נמוכים, מערכות זכוכיתיות, והשפעות הדיסיפציה וחוסר הקוהרנטיות הקוונטית. המחקר העיוני משתמש בשילוב של חישובים אנליטיים וסימולציות מחשב, בשיטות של תורת שדות ושיטות קירוב שונות. שיטות אלה מיושמות על מגוון בעיות כמו אילוחים מגנטיים, אפקט הול הקוונטי, על מוליכות, לוקליזציה ומוליכים חד ממדיים. המחקר הניסיוני עוסק בתופעות של על מוליכות, זכוכיות אלקטרוניות, אלקטרוניקה במערכות ננומטריות, מבנים קוונטיים של מוליכים למחצה וצמתי ג'וזפסון.
בתחום האופטיקה קיימות מספר מעבדות. המחקרים בתחום זה כוללים לייזרים בעוצמות גדולות במיוחד והשפעתם על חומר, חקר יסודות תורת הקוונטים ומידע קוונטי בעזרת התכונות הקוונטיות של האור, אור איטי בתוך אדי חומר ואופטיקה במערכות ננומטריות.
ג'ון קרטר (סרט)
ג'ון קרטר (באנגלית: John Carter) הוא סרט פעולה/הרפתקאות אמריקאי משנת 2012, המבוסס על עלילת הספר "הנסיכה של מאדים" מאת הסופר אדגר רייס בורוז. הסרט בוים על ידי אנדרו סטנטון (מוצאים את נמו), שידוע בתור במאי סרטים של חברת פיקסאר.
תקציר העלילה.
ג'ון קרטר מווירג'יניה, קצין לשעבר במלחמת האזרחים האמריקנית, מחפש אחר זהב ברחבי ארצות הברית. במהלך חיפושיו הוא פתאום מועבר באופן בלתי מוסבר לכוכב הלכת מאדים, המכונה "בארסום". הוא נאלץ להיות מעורב בקונפליקט ארוך ועמוק בין תושבי הכוכב. תחילה הוא נתקל ב"שבט הענקים הירוקים" החי בכוכב, ובהדרגה מתיידד עם טארס טארקאס, ג'דאק (שליט) השבט. בהמשך הוא מתאהב בדז'ה טוריס, נסיכת העיר הליום. הנסיכה מבקשת את סיועו במלחמתה בשליט זודנגה, המנסה להשתלט על עירה. לאחר שהוא מבין שחייהם של אנשי הכוכב תלויים בו, הוא נעתר לבקשה, מגייס את שבט הענקים הירוקים לעזרתו, ומביס את אנשי זודנגה.
ג'ון קרטר נישא לנסיכה דז'ה, וכבר לא מבקש לחזור לארצו בכדור הארץ, אך מתאי שאנג, מנהיג שבט הת'רנים המעוניין בחיזוק כוחותיו העל-טבעיים, משבש את תוכניתו ומחזיר אותו לשם. הוא עוסק בעשור שלאחר מכן בחיפושים קדחתניים אחר המדליון שבאמצעותו יוכל לשוב למאדים.
את כל קורותיו הוא מספר באמצעות יומן המועבר ל"אחיינו", הסופר אדגר רייס בורוז. זאת לאחר שהתקיימה הלווייתו של קרטר. קרטר מבקש ממנו את עזרתו בשמירה על מבנה הקבר שלו. כשבורוז מגיע לשם ופותח את דלת המבנה - מנהיג הת'רנים מופיע מאחוריו ומנסה להרוג אותו. אך קרטר מופיע פתאום והורג את מנהיג הת'רנים. הוא נוטל ממנו את המדליון האבוד, מודה לבורוז על סיועו, ונועל את עצמו בתוך מבנה הקבר, כדי להפעיל את המדליון ולחזור למאדים.
ביקורות והכנסות.
הביקורות לסרט היו מעורבות. בנוסף הסרט נכשל בקופות ובקושי הצליח לכסות את הוצאותיו, עם הכנסות של כ-280 מיליון דולר לעומת תקציב של 250 מיליון דולר לפחות.
ועדת רנדל
ועדת רנדל (באנגלית: Rendel Commission), או בשמה המלא הוועדה להתפתחות החוקתית של סינגפור (באנגלית: The Commission on the Constitutional Development of Singapore) היא ועדה בראשותו של הדיפלומט הבריטי בדימוס סר ג'ורג' ויליאם רנדל, אשר נוצרה בשנת 1953 על מנת לשים קץ למשטר החירום ששרר בסינגפור במשך 12 שנה ולהציע רפורמה פוליטית-מינהלית במושבה הבריטית.
חברי הוועדה היו בני הקבוצות המרכיבות את אוכלוסיית סינגפור: סינים, מלזים, הודים, ואירופאים, כמו כן הפרקליט הכללי וראש מועצת העיר סינגפור.
הדו"ח שהוצג על ידי הוועדה המליץ על הקמתן של ממשלה מרכזית של המושבה, נפרדת ממועצת העיר סינגפור, ושל אספה מחוקקת חד-ביתית שתכלול 25 חברים נבחרים, 3 חברים מתוקף התפקיד ו-34 חברים ממונים. כמן כן המליצה הוועדה על הרחבת זכות ההצבעה.
בעקבות אישור המלצות הוועדה על ידי הממשלה הבריטית, התקיימו באפריל 1955 בסינגפור בחירות פרלמנטריות שהביאו להקמת הממשלה בראשותו של דייוויד שאול מרשל, ראש הממשלה הראשון.
אלד
"אָלֶד - אפנת סריגים עילית" (Aled) היה בית חרושת לסריגים, מחלוצי תעשיית הטקסטיל בישראל. בית החרושת הוקם בשנת 1898 על ידי אלפרד אדלשטיין בבוהמיה שבצ'כוסלובקיה.
בשנת 1938, מיד לאחר ה"אנשלוס" (סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית), עלו ארבע האחיות אלד, בנותיו של אדלשטיין, לארץ ישראל תוך שהן נוטשות את רכוש המשפחה. הן הצליחו להביא לישראל מספר מכונות סריגה ותפירה והקימו מחדש את המפעל בבית שכור בפרדס כץ. המפעל פתח את שעריו ב-1939 והתמקד בייצור סריגים איכותיים (בעיקר אפודות וקרדיגנים) לייצוא, בעבודה משפחתית. המפעל קיבל הזמנות ממצרים, לבנון, סוריה, עיראק וטורקיה כמו גם מהצבא הבריטי ומשטרת המנדט.
לאחר קום מדינת ישראל היה המפעל גם ספק של צה"ל ובמהלך מבצע קדש קיבל הזמנה מיוחדת מן הוועד למען החייל לסרוג כובעי גרב לחיילים בחזית, הזמנה שסופקה תוך יום עבודה אחד. עם התקדמות עולם האפנה התרחבה פעילות החברה גם לשמלות ולחצאיות מסריג.
מנהל אגף הטקסטיל במשרד המסחר והתעשייה לאחר הקמת המדינה, פנחס מורגנשטיין, שבח את המוצרים של מפעל "אלד" ואף את מודעות הפרסומת שלהם
המפעל עבד עם טובי מעצבי האפנה של ישראל הצעירה כגון נאוה ודורין פרנקפורט ושיתוף פעולה גם עם "משכית". למרות שרוב התוצרת הופנתה לייצוא, נמכרו סריגי אלד בחנויות יוקרה ברחוב דיזנגוף כ"איווניר", פנשט ומצקין וכן בירושלים ובחיפה.
החברה חדלה להתקיים ב-1985.
דורון עמיר
דורון עמיר (15 ביולי 1947 - 7 באוגוסט 2008) היה קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על שייטת הצוללות של חיל הים.
ביוגרפיה.
דורון נולד בכפר יחזקאל וגדל בצפת. הוא למד בבית הספר לקציני ים עכו במחזור י' וסיים בהצטיינות ב-1965. ב-1966 התגייס לצה"ל והתנדב לקורס חובלים (מחזור י"ד). הוא סיים את הקורס בהצטיינות בפברואר 1967 במגמת מכונה. בתפקידו הראשון לאחר הקורס שובץ כסגן קצין מכונה באח"י רהב ולחם בתפקיד זה במהלך מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה מונה לסגן קצין מכונה באח"י לווייתן ולאחר מכן לקצין מכונה באח״י דולפין. ב-1972 נשלח לקורס מפקדי צוללות בצי הבריטי וסיים אותו בהצטיינות. ביולי 1973 מונה למפקד אח"י דולפין. במהלך מלחמת יום הכיפורים הקים ופיקד על "בסיס דולפין" בא-טור שממנו פעלו שלוש ספינות דבור ומוקמה בו תחנת מכ"ם. ב-1975 עבר למטה חיל הים ועסק בנושאי אמל"ח. בשנת 1976 נשלח לאנגליה לפקד על הצוללת אח"י תנין בעת בנייתה. הוא גיבש את צוותה והביא אותה לארץ ביולי 1977. באוקטובר אותה שנה מונה למפקד שייטת הצוללות ושירת בתפקיד עד 1980.
לאחר סיום תפקידו כמפקד שייטת הצוללות הוא עבר לשייטת ספינות הטילים ופיקד על אח"י עצמאות (סער 4). ב-1981 יצא ללימודי תואר ראשון בכלכלה. במהלך הלימודים פרצה מלחמת לבנון הראשונה ודורון נקרא על ידי מפקד שייטת הצוללות לפקד על אח"י תנין, שהייתה במבחנים לאחר שיפוץ ארוך. הוא הכשיר את הצוללת, מסרה לחיים כפיר, וקיבל ממנו את אח"י רהב לצורך הכנסתה לשיפוץ. ב-1983 מונה למפקד בה"ד חיל הים בחיפה ושירת בתפקיד עד 1986. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש נספח צבאי בהולנד ובסקנדינביה בשנים 1986 עד 1989. ב-1993 נקרא לשירות מילואים בתנאי קבע ופיקד במשך חצי שנה על בה״ד חיל הים.
לאחר שחרורו הקים מפעל לייצור תוספי מזון המיועדים לשיפור הזיכרון, בפארק התעשייה תרדיון שבגוש משגב.
ב-1999, כשנמצאו שרידי הצוללת אח"י דקר, נקרא על ידי יו"ר ועדת איתור הצוללת, גדעון רז, לסייע בזיהויים. דורון היה חבר פעיל בוועדה המייעצת לחיל הים במהלך מחקר שרידי הצוללת בימים שלאחר מציאתה ובאוקטובר 2000 השתתף במשלחת שחקרה את שרידי הצוללת באתר הטביעה.
במהלך השנים הוסמך דורון כטייס מטוסים קלים. ב 7 באוגוסט 2008, בעת טיסה מקפריסין, התרסק מטוסו במהלך הנחיתה בנמל התעופה חיפה והוא ושלושת הנוסעים הנוספים במטוס נהרגו.
ניסים שאירעו בבית המקדש
קבוצת מיצובישי
מיצובישי מוטורס
מיצובישי מוטורס (ביפנית: 三菱自動車工業株式会社, באנגלית: Mitsubishi Motors Corporation) היא תאגיד רב-לאומי העוסק בייצור כלי רכב שמרכזו ומטה פעילותו נמצא בעיר טוקיו שביפן. מיצובישי החלה לייצר מכוניות בשנת 1917. מיצובישי מודל A הייתה המכונית היפנית הראשונה שיוצרה בייצור סדרתי. הגבלות שהטילו בעלות הברית על החברה לאחר מלחמת העולם השנייה הובילו לפיצולה לשלוש חברות קטנות. בתחילת שנות השישים כלכלת יפן חוותה תהליכי צמיחה והתפוצה של מכוניות משפחתיות גדלה. שלושת החברות השונות החלו לפתח דגמים שונים, שזכו להצלחה רבה. בשנת 1964 אוחדו החברות מחדש לחברת מיצובישי תעשיות כבדות. הגידול המהיר בקצב ייצור המכוניות הוביל את החברה להקים בשנת 1970 את חברת מיצובישי מוטורס על מנת שתהווה גוף אחד המרכז את כל פעילות הרכב.