אדוארדס הפגין יכולת טובה בתחילת עונת 1957/1958, ועד מהרה נפוצו שמועות על כך שמספר מועדונים מהסרייה א' מעוניינים בו. משחקו האחרון באנגליה היה ב-1 בפברואר 1958, והוא הבקיע את השער הראשון בניצחון 5 - 4 על ארסנל. התקשורת מתחה ביקורת על ביצועיו, והכתב של הסאנדיי פיקטוריאל טען כי הוא לא "חושב שהיכולת (של אדוארדס) במשחק זה תרשים את מאמן אנגליה וולטר וינטרבוטום, שצפה במשחק. הוא היה האשם הישיר בשער הרביעי של ארסנל, כאשר במקום להרחיק את הכדור הוא התמהמה איתו". חמישה ימים לאחר מכן השתתף אדוארדס במשחקו האחרון במדי הקבוצה, שהסתיים בתיקו 3 - 3 מול הכוכב האדום בלגרד. שני המשחקים הסתיימו בתוצאה 5 - 4 לטובת מנצ'סטר יונייטד, שהעפילה לחצי גמר גביע אירופה.
מותו והנצחתו.
בזמן החזרה לאנגליה לאחר המשחק בבלגרד עצר המטוס שנשא את אדוארדס וחבריו לקבוצה על מנת לתדלק במינכן שבגרמניה. המטוס התרסק בניסיון ההמראה השלישי. שבעה שחקנים ו-14 נוסעים אחרים נהרגו במקום, ואילו אדוארדס פונה לבית חולים מקומי עם שברים רבים ברגליים, שברים בצלעות ונזק נרחב לכליות. הרופאים שטיפלו בו היו בטוחים ביכולתו להחלים, אך לא היו אופטימיים באשר לאפשרות שיחזור לשחק כדורגל.
יום אחד לאחר התאונה הביאו הרופאים כליה מלאכותית, אך האיבר המלאכותי גרם לפגיעה בתהליך קרישת הדם, ואדוארדס לקה בדימום פנימי חמור. למרות זאת נטען כי הוא שאל את עוזר המאמן ג'ים מרפי "ג'ימי, מתי בעיטת הפתיחה במשחק מול וולבס? אסור לי להחמיץ את המשחק הזה". הרופאים התרשמו מרצונו להישאר בחיים, אך אדוארדס מת ב-21 בפברואר כתוצאה מאי-ספיקת כליות.
חמישה ימים לאחר מכן נקבר אדוארדס בבית הקברות של דאדלי, לצד אחותו קרול אן. למעלה מ-5,000 אנשים נכחו ברחובות דאדלי בזמן הלוויה. על המצבה שלו נכתב "A day of memory, Sad to recall, Without farewell, He left us all", ואוהדים רבים פוקדים אותה.
אדוארדס הונצח במספר דרכים בעיר הולדתו דאדלי. ב-1961 חנך מאט באזבי חלון צבוע המתאר את דמותו של אדוארדס בכנסיית סנט פרנסיס המקומית, ששימשה את פריורי אסטייט. ב-1999 נערך טקס במרכז העיר שבו חנכו בובי צ'רלטון ואמו של אדוארדס פסל בדמותו. ב-1993 נקראו על שמו מספר בתי מגורים הסמוכים לבית הקברות. בשנת 2001 שונה שמו של הפאב רנס נסט, הסמוך למקום שבו גדל אדוארדס, ל"דה דאנקן אדוארדס", אך חמש שנים לאחר מכן נסגר וזמן קצר לאחר מכן נהרס בעקבות הצתה. בשנת 2006 נפתח בפריורי פארק מתחם משחקים בעלות של 100,000 לירות שטרלינג, ונקרא על שמו כיוון שאדוארדס נהג לשחק באזור זה בילדותו.
אנשים שהכירו את אדוארדס ציינו לשבח את יכולותיו הרבות במגרש. בובי צ'רלטון אמר על אדוארדס שהוא היה "השחקן היחיד שגרם לי להרגיש נחות", ואמר על מותו כי "הייתה זו הטרגדיה הבודדת הגדולה ביותר שקרתה למנצ'סטר יונייטד ולכדורגל האנגלי". טרי ונבלס טען שאם אדוארדס היה חי הוא היה מניף את גביע העולם ב-1966 ולא בובי מור. טומי דוקרטי הצהיר כי "אין כל ספק בדעתי שדאנקן היה הופך לשחקן הטוב ביותר בכל הזמנים. לא רק בכדורגל הבריטי, עם יונייטד ואנגליה, כי אם בעולם כולו. ג'ורג' בסט היה משהו מיוחד, כמו גם פלה ומראדונה, אך בזכרוני דאנקן היה טוב יותר במונחים של יכולת כללית וכישרון". בשנת 2002 הוכנס שמו להיכל התהילה של הכדורגל האנגלי, מתוך הכרה בכישוריו הייחודיים.
סגנון משחק.
אף על פי שאדוארדס ידוע בעיקר כקשר הגנתי הוא היה יכול לשחק גם בעמדות נוספות. אחת הדוגמאות הבולטות לרבגוניות שלו הייתה במשחק שבו פתח כחלוץ חוד במקום שחקן פצוע, כאשר בהמשך המשחק הוא עבר למרכז חוליית ההגנה של מערך המשחק במקום שחקן פצוע נוסף. יתרונותיו הגדולים ביותר היו חוזקו הגופני והסמכותיות שלו על המגרש, שהיו חריגים עבור כדורגלן כה צעיר. בנוסף, אדוארדס היה ידוע בזכות הסיבולת הגבוהה שלו. סטנלי מתיוס אמר עליו כי הוא "דומה לסלע בים סוער", ובובי מור השווה אותו לצוק גיברלטר כאשר הוא משחק בהגנה ומנגד תיאר אותו כדינמי בהתקפה. אדוארדס זכה לכינויים "ביג דאנק" ו"הטנק" בזכות חזותו הגדולה, והוא נחשב לאחד השחקנים הקשוחים ביותר בכל הזמנים.
אדוארדס היה ידוע בעוצמה ובתזמון של תיקוליו, כמו גם ביכולתו למסור ולבעוט בשתי הרגליים. הוא נודע בזכות ריצותיו המתפרצות לעבר רחבת היריבה, והוא היה מוכשר במידה שווה בנגיחת הכדור ובבעיטות מטווח רחוק. לאחר שהבקיע שער נגד נבחרת גרמניה המערבית ב-1956, זכה לכינוי "בום בום" על ידי כלי התקשורת המקומיים, שהשוו את בעיטתו לירייה מתותח הוביצר.
מחוץ לכדורגל.
אדוארדס התנזר כליל משתיית משקאות חריפים מחוץ למגרש, והיה ידוע כאדם הקנאי לפרטיותו. תחביביו היו דיג, משחקי קלפים וצפייה בקולנוע. אף על פי שביקר במסיבות עם חבריו לקבוצה, הוא מעולם לא נחשב כבעל ביטחון עצמי בחברת אנשים. ג'ים מרפי תיאר אותו כ"ילד לא מפונק" שדיבר במבטא ייחודי שזכה לחיקויים על ידי חבריו. ב-12 בפברואר, לאחר הפסד בדרבי למנצ'סטר סיטי, הוא נעצר על ידי המשטרה בחשד לכך שנהג על אופניו ללא אורות דולקים. הוא נקנס בחמישה שילינגים על ידי הרשויות ובמשכורת של שבועיים על ידי המועדון.
לפני מותו הוא התגורר בדירה בגורס אווניו שבסטרטפורד. הוא היה מאורס והתכוון להתחתן עם מולי ליץ', שהייתה בת 22 ועבדה במשרדים של יצרן מכונות טקסטיל. הזוג נפגש כשנה לפני האירוסים, והיו סנדקים לבתו של אחד מחבריה של ליץ'.
אדוארדס השתתף בפרסומות לטבליות גלוקוז, וכתב ספר בשם "Tackle Soccer This Way", שנועד להשלים את שכרו שעמד על 15 לירות שטרלינג לשבוע בזמן העונה ו-12 לירות שטרלינג לשבוע בקיץ. הספר יצא לאור זמן קצר לאחר מותו באישור משפחתו.
דנקן אדוארדס
שמואל בק (רב)
הרב ד"ר שְׁמוּאֵל בֶּק (בגרמנית: Samuel Baeck; 1 באפריל 1834, קרומאו, מוראביה – 16 במאי 1912, ליסא) היה רב והיסטוריון יהודי, אביו של ליאו בק.
ביוגרפיה.
בק הוא נצר למשפחת רבנים חשובה, אבותיו כיהנו כרבני קהילות חשובות בהונגריה. אביו - הרב נתן, וסבו - הרב אברהם שימשו כרבני עיירות בהונגריה. שמואל בק למד בישיבת פרשבורג ובניקלשבורג - שם הוסמך לרבנות. בק למד גם בבית המדרש למדעים בווינה, וקיבל תואר דוקטור. הוא נשא את בתו של הרב אברהם פלאצק, רבה של מוראביה, שגם ממנו קיבל סמיכה לרבנות.הרב בק שימש רבה של העיר ליסא (כיום לשנו בפולין), בתפקיד זה החליף את רבי עקיבא איגר ורבי יעקב לורברבוים.
בנו הוא הרב ד"ר ליאו בק. שלוש מבנותיו נספו בטרזיינשטט.
פעילות ציבורית.
חיבר ארבעה ספרים בגרמנית: "הקדמונים והעבריים", "יסודות התורה", "דברי ימי ישראל", ושו"ת בדברי הלכה.
לאחר מאמצים עלה בידו להשיג הסכמת ממשלתית להנהיג לימודי חובה בנושא הדת היהודית בבתי הספר הגבוהים במדינה. בשנת 1913 הוענקה לו מדליית מסדר הנשר האדום הפרוסי.
תרופות אנטי-אריתמיות
תרופות אנטי-אריתמיות (anti-arrhythmic drugs) הן תרופות המשמשות לאופנים שונים של טיפול בהפרעות קצב מהירות (טכיאריתמיות) בלב. את האמביוולנטיות המאפיינת כיום את יחסה של הרפואה לתרופות הללו אפשר להגדיר ב"חומרים רעילים ומסוכנים שעשוי להיות להם אפקט מיטיב על הפרעות קצב".
הפרעות קצב מהירות.
הפרעות קצב מהירות הן כל מצב העונה על שני תנאים מצטברים:
המצבים בהם מתקיימים שני התנאים הללו הם רבים ומגוונים, חלקם קשור ברוב המקרים בפתולוגיות וחלקם ברוב המקרים בניגני. סקירה של כל אותם מצבים, המנגנונים המאפשרים אותם והמאפיינים הנבדלים של כל אחד מהם היא לחם חוקו של תת-הענף המשגשג בקרדיולוגיה המכונה "אלקטרופיזיולוגיה".
הפרעות הקצב המהירות מחולקות בדרך כלל לשתי קטגוריות:
מעבר למיון ה"גאוגרפי" גרידא, יש לחלוקה זו סיבה אחרת, והיא שבחלק ניכר מן הטכיאריתמיות העל-חדריות אין מחלת לב סטרוקטוראלית, וההפרעה עשויה להיגרם על ידי שורה של גורמים חשמליים בלבד. לעומת זאת, כשמדובר בהפרעות החדריות המצב הוא הפוך, שכן אלה נוטות להופיע בנוכחות מחלה כזו, והימצאן מעמיד את המטופל בחזקת חולה עד שלא יוכח אחרת. הבדל נוסף, הכרוך חלקית באמור, הוא שהפרעות קצב על חדריות לעיתים רחוקות יסכנו את חיי הלוקה בהן, בעוד שהחדריות נוטות להתקשר לתמותה גבוהה. זאת לא רק משום שבמקרים רבים הן פועל יוצא של מחלה קשה, אלא גם מאחר שהשפעתן המיידית על תפקוד הלב נוטה להיות קשה והרסנית. להבדלים אלה בין ההפרעות יש השפעה ניכרת על החשיבה באשר לטיפול בהן, הן במישור האקוטי ובעיקר במישור המניעתי.
מיון ווהן-ויליאמס.
מיון התרופות האנטי-אריתמיות של ווהן-ויליאמס שהוצג ב-1970 הוא אחת השיטות המקובלות למיון התרופות האנטי-אריתמיות.
כינידין.
Class 1a - תרופה החוסמת את תעלות נתרן תלויות המתח- פאזה 0 בפוטנציאל הפעולה מואט, וכן בנוסף יש האטה בתעלות אשלגן תלויות מתח- הארכה ברה-פולריזציה. התרופה מיועד למקרים בהם יש פרפור קצב בעליות, פרפור חדרים. התרופה מורידה את מהירות ההולכה ומפריעה לפעילות של קוצבים אקטופיים. התרופה גם גורמת להרפיה מלווה בירידה בלחץ הדם וכן מעודדת עליה בקצב הלב עקב פעילות אנטי-מוסקרינית.
התרופה עלולה לגרום למצב של LQT נרכש: תופעה שבה יש מרווח QT ארוך אשר גורם לברדיקרדיה ולהיווצרות של DAD. (יצירת פוטנציאל פעולה במנגנון של triggered activity).
עקב חסימת תעלות האשלגן, נוצרת הארכה ברה-פולריזציה, אשר עלולה לגרום כשלעצמה להפרעת קצב (רפלקס טכיקרדיה)- תרופה זו ניתנת יחד עם verpamil- חוסם תעלות סידן.
לידוקאין.