באוקטובר 2019, עבדול רידוואן פיראס אה סייק, פעיל זכויות להט"ב בן 29, הגיש תביעה נגד סעיף 250 לבית המשפט העליון בתמיכתו של "Collectif Arc-En-Ciel", ארגון הלהט"ב הוותיק במדינה. התובע יוצג על ידי צוות משפטי המורכב מעורכי הדין מר גאווין גלובר, גב' ינילה מונשיראם וגב' קומדהי מאראמונטו. שימוע ראשון התקיים בנובמבר 2019. חבר הארגון "Collectif Arc-En-Ciel", אשווין רמנה, הצהיר באומרו,"סעיף 250 הוא כמו חרב דמוקלס התלויה על חייהם של תושבי להט"ב מאוריטאים. הגיע הזמן לבטל את החוק המפלה הזה שפוגע בבני החברה שלנו רק בגלל מי שהם אוהבים. הדרך שבה מבוגרים מנהלים את חייהם במערכות יחסים הדוקות בהסכמה בפרטיות בתיהם, לא צריכה להיות עניין של התערבות המדינה לעולם. לחוקים ארכאיים כמו סעיף 250 אין מקום בחברה המודרנית והדמוקרטית שלנו".באוקטובר 2019, קבוצה נוספת של צעירים מאוריטאים הגישה גם תביעה חוקתית על בסיס שסעיף 250 באומרם כי הוא "מפר את זכויות היסוד והחירות שלהם". התובעים תמכו על ידי הארגונים "Young Queer Alliance" ו-"Love Honor Cherish Foundation". שימוע ראשון התקיים ב-21 בנובמבר 2019, ושימוע שני ב-18 בפברואר 2020. הנאשמים היו היועץ המשפטי לממשלה מניש גובין, מנכ"ל הפרקליטות ומפכ"ל המשטרה. ביום 12 ביוני 2020 ניתנה לתובעים רשות לפנות לבית המשפט העליון בבקשה לסעד חוקתי.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
מאוריציוס אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).
בשנת 2016, הוועדה לרפורמה בחוק בחנה מקרה להכשרת נישואים חד מיניים.
הורות ואימוץ.
על פי דוח משנת 2006, הורים מאמצים עשויים להיות רווקים או נשואים בעוד תושבי להט"ב אינם נפסלים באופן ספציפי.
זוגות לסביות רשאית לגשת להפריה חוץ גופית (IVF).
הגנה מפני אפליה.
חוק שוויון הזדמנויות 2008 אוסר על אפליה ישירה ועקיפה על בסיס נטייה מינית בתעסוקה, חינוך, מגורים, סילוק מקרקעין, אספקת סחורות ושירותים, חברות ושותפויות, אגודות ומועדונים רשומים, ספורט וגישה להנות, כאשר "נטייה מינית" מוגדרת כמשמעותה "הומוסקסואליות (כולל לסביות), ביסקסואליות או הטרוסקסואליות".
זהות מגדרית.
נכון לינואר 2022, טרנסג'נדרים אינם רשאים לשנות באופן חוקי את סמן המגדר שלהם במסמכים רשמיים, כגון דרכונים, תעודות לידה ותעודות זהות.
מספר דיווחים בשנים האחרונות על חייהן של נשים טרנסג'נדריות מקומיות הראו קבלה גוברת של טרנסג'נדרים בחברה המאוריצית.
תרומת דם.
בשנת 2014 שינה משרד הבריאות את מדיניות תרומת הדם כדי לאפשר לגברים המקיימים יחסי מין עם גברים לתרום דם.
תנאי חיים.
מאוריציוס נחשבת לאחת המדינות הידידותיות ביותר ללהט"ב באפריקה, בעוד רשת הטיולים האפריקאית "AfriGay" דיווחה כי "בעוד שחיי להט"ב נשארים שקטים למדי, הקיימים בעיקר באינטרנט, בפרטיות ובמסיבות מדי פעם, אתרי הנופש מסבירי פנים ולא מפלים אף אחד. למטיילי להט"ב אין מה לדאוג. אין בעיות שנרשמו כתוצאה מכך שזוגות חד מיניים חולקים חדרים במהלך חופשתם". סקר דעת קהל מאת אפרוברומטר משנת 2016 מצא כי 49% מתושבי מאוריציוס יברכו את שכנם ההומוסקסואל או לא יוטרדו מכך.
פוליטיקה.
מספר פוליטיקאים מרחבי הקואליציה שהביעו תמיכה בזכויות להט"ב לאורך השנים כוללים את התובעים הכלליים לשעבר ראמה ואליידן ורווי יריגדו, ראשי הממשלה לשעבר נאווין רמגולאם ופול ברנג'ר, חברי הפרלמנט ג'ואנה ברנג'ר וטניה דיול, והשר לשעבר לשירות הציבור, רפורמות מנהליות ומוסדיות, אלן וונג."האופוזיציה המאוריטית ידועה כתומכת רחבה בזכויות להט"ב כזכויות אדם".
- פול ברנגר, ראש הממשלה לשעבר ולימים מנהיג האופוזיציה."בואו נהיה ברורים. כולם שווים. לאף אחד אין יותר זכויות מאחרים ואסור שיהיו אזרחים מהקטגוריה הראשונה או השנייה. לכן, כולנו צריכים לשלב ידיים ולפעול יחד כדי להבטיח שלא תהיה אפליה נגד אף אחד. מגדר, נטייה מינית, צבע, אמונה, מעמד חברתי ואפילו מוגבלות אינם צריכים להוות מכשול".
- אלן וונג, השר לשירות הציבורי, הרפורמות המנהליות והמוסדיות.
ארגוני זכויות להט"ב.
במאוריציוס ישנם ארבעה ארגונים הפועלים למען זכויות להט"ב, "Collectif Arc-En-Ciel", "Young Queer Alliance", "Association VISA G" ו-"PILS".
"Collectif Arc-En-Ciel" שנוסד בשנת 2005, הוא החלוץ והארגון הראשי של קהילת הלהט"ב במאוריציוס. הארגון הקים את מצעד הגאווה הראשונה במאוריציוס ועושה זאת בחמש עשרה השנים האחרונות, אשר כלל יותר מ-1,200 משתתפים בשנת 2016. הארגון ידוע כנאבק בהומופוביה ואפליה על בסיס נטייה מינית וזהות מגדרית באמצעות קמפיינים רבים אחרים. בשנת 2016, הארגון העביר את מצעד הגאווה מעיירה קטנה, רוז-היל, לפורט לואי, הבירה. ביוני 2018, מהדורת המצעד התקיימה אך בוטלה לאחר זמן קצר עקב מאות איומי מוות שנחשדו כי מקורם בקיצונים דתיים. בנוסף, הפגנת נגד אלימה אורגנה על ידי ג'אבד מיטו, אסלמיסט קיצוני ידוע שכבר נמצא במעקב על פי הרשויות המדינה, בעוד כוח משטרה חזק נפרס כדי לספק הגנה למשתתפי המצעד. דמויות דתיות רבות וחשובות באי, כולל הקרדינל מוריס פיאט, גינו בתקיפות את ההפגנה וקראו לכבוד וסובלנות לכולם. ישיבת להט"ב התקיימה מספר ימים לאחר מכן בחוף קאודאן בבירה, בתמיכה של ראש הממשלה פראווינד ג'וגנאוט.
"Young Queer Alliance", נוסד ב-1 בספטמבר 2014 אשר הוא ארגון עבור נוער להט"ב במאוריציוס בעוד "Young Queer Alliance" עוסקת בתמיכה, הסברה ובקמפיינים נגד אפליה. ארגון ה-"Association VISA G" עוסק בעיקרו עבור תמיכה בטרנסג'נדרים.
בשנת 2014, "Moments.mu" הפכה לסוכנות הנסיעות הראשונה במאוריציוס שהקדישה את שירותיה עבור קהילת הלהט"ב.
אישור נחיצות
אישור נחיצות (מאנגלית: Certificate of need, CON), הוא מסמך משפטי הנדרש במדינות רבות בארצות הברית ובחלק מתחומי השיפוט הפדרליים לפני קנייה, הרחבה או יצירה של שירותי בריאות, כמו בתי חולים. אישורי נחיצות מונפקים על ידי סוכנות רגולטורית פדרלית או מדינתית בעלת סמכות על אזור מסוים, כדי לאשר שהפעולה נחוצה כדי לענות על צרכיה של הקהילה באותו האזור.
לדוגמה, בקנטקי צריך אישור נחיצות כדי להיכנס לשוק האמבולנסים, ובלואיזיאנה, צריך אישור נחיצות כדי להיות עובד סוציאלי.
במדינות רבות אישור נחיצות נדרש גם בתחומים שלא קשורים לבריאות. לדוגמה, בקנטקי חובה לקבל אישור נחיצות כדי להיכנס לתחום ההובלות.
היסטוריה.
הרעיון של אישורי הנחיצות עלה לראשונה בתחום ביטוחי הבריאות והועבר לראשונה בניו יורק ב-1964 ולאחר מכן בחוק הפדרלי במהלך ממשלתו של ריצ'רד ניקסון ב-1974, עם העברת "החוק הלאומי לתכנון בריאות ופיתוח משאבים".
חובת אישורי הנחיצות בוטלה ברמה הפדרלית בשנת 1987, אולם היא עדיין קיימת בשני-שלישים ממדינות ארצות הברית.
מספר גורמים דרבנו מדינות לדרוש אישורי נחיצות בתעשיית הבריאות. בראשם היה החשש שבניית בתי חולים עם קיבולת עודפת תגרום למתחרים לכסות את העלויות של חוסר הביקוש, עקב מספר חולים קטן יחסית לגודל הקיבולת, על ידי העלאת מחירים, או על ידי שכנוע חולים להתאשפז שלא לצורך.
לפעמים אישורי נחיצות נמכרים כנכס בפשיטת רגל, ודרישת אישור הנחיצות משמשת לעיתים את המתחרים כדי לחסום פתיחה מחדש של בתי חולים קיימים עם הנהלה חדשה.
ביקורת.
מכיוון שלא ניתן להקים בתי חולים חדשים ללא הוכחת "צורך", מערכת אישורי הנחיצות הופכת בתי חולים קיימים לקרטל של אוליגופולים בחסות החוק. כתוצאה מכך, חבר בית הנבחרים של אלסקה, בוב לין, טען שהמניע האמיתי מאחורי חקיקת חוקי אישורי הנחיצות הוא ש"בתי חולים גדולים... מנסים להרוויח כסף על ידי ביטול תחרות" באמתלה של שימוש ברווחי מונופול כדי לספק טיפול רפואי טוב יותר. מחקר משנת 2011 מצא שאישורי נחיצות מפחיתים את מספר המיטות בבית החולים הטיפוסי ב-12 אחוזים, בממוצע, ואת מספר בתי החולים ל-100,000 נפשות ב-48 אחוזים.
חוקי אישור הנחיצות של מישיגן הגבילו את הזמינות של טיפול בסרטן תאי T CAR עד התערבות בית המחוקקים של המדינה בשנת 2019. כמה ארגוני הסברה פוליטיים האשימו את אישור הנחיצות במחסור במיטות אשפוז במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית.
הוגים שמרנים, ליברלים וליברטריאנים מבקרים את חוקי אישור הנחיצות, משום שלטענתם המדינה לא צריכה להתערב בשוק, להפריע ליוזמה הפרטית ולמנוע עסקה וולונטרית בין שני אנשים בגירים. הם טוענים שמערכת הבריאות האמריקאית יקרה מאוד בגלל רגולציות כמו זו, שמונעות תחרות חופשית שמוזילה מחירים לצרכנים.
מאיה ראכלין
מאיה ראכלין (נולדה ב-5 באוגוסט 1998) היא עיתונאית, שדרנית, עורכת ומגישת חדשות ישראלית. מגישה את תוכנית האקטואליה והראיונות היומית ערב ערב המשודרת בערוץ כאן 11.
ביוגרפיה.
ראכלין היא בתו של העיתונאי אלי ראכלין, מגיש ומבזקן בחדשות 13 ונעה, עורכת דין, נולדה כשהיו בשליחות בבואנוס איירס.
החלה את לימודיה בבית הספר לאומנויות בתל אביב. לאחר מכן, עברה לתיכון עירוני א' לאומנויות והייתה במגמת התיאטרון.
במהלך שירותה הצבאי שירתה כשדרנית בגלי צה"ל.
בסוף שנת 2019 לאחר שחרורה מצה"ל, היא החלה לעבוד בתאגיד השידור הישראלי, כאן 11, כעורכת התרבות של כאן חדשות בדיגיטל, וכן כמבזקנית וכתבת לענייני חוץ. היא הובילה מספר משדרים מיוחדים, והייתה חלק מצוות המגישים בפודקאסט "עוד יום".