מתכת יקרה הוא כינוי ליסוד כימי ממשפחת המתכות, אשר במצבה הטבעי היא נדירה (אך אין לבלבל עם המושג מתכות נדירות), בעלת ערך כלכלי גבוה, ואינה רדיואקטיבית. יחידת המשקל המקובלת במתכות יקרות היא אונקיה מסוג טרוי.
המתכות היקרות הנפוצות ביותר הן זהב וכסף. מתכות יקרות נוספות הן מקבוצת הפלטינה שכוללת את פלטינה, רותניום, רודיום, פלדיום, אוסמיום ואירידיום.
תכונות ושימושים.
המתכות היקרות הן בעלות רמת פעילות כימית נמוכה יחסית ליסודות האחרים (מלבד גזים אצילים). הן בעלות מראה בוהק, רכות וניתנות לריקוע. בעבר שימשו מתכות יקרות כמטבע עובר לסוחר, אולם בעידן הכלכלה המודרנית הן משמשות בעיקר כאפיק השקעה או בשימושים תעשייתיים.
המתכות היקרות הידועות ביותר הן כסף וזהב. אף על פי ששתיהן משמשות גם כחומרים תעשייתיים, עיקר השימוש בהן הוא לטביעת מטבעות, ייצור תכשיטים וחפצי אמנות שונים.
רניום, אחד היסודות הנדירים ביותר, כמו גם המתכות היקרות מקבוצת הפלטינה: פלטינה, פלדיום, אוסמיום, אירידיום, רותניום ורודיום, משמשות בעיקר לצרכים תעשייתיים.
מחירן של מתכות יקרות נקבע הן בהתאם לדרישה אליהן לצורכי השימוש התעשייתי והן כביקוש למוצר השקעה השומר על ערכו לאורך זמן מבלי להתקלקל וללא כל טיפול תחזוקתי נדרש.
ערכן של המתכות היקרות מושפע בעיקר מנדירותן, אך גם מן הקושי להפיק אותן. כך למשל את האלומיניום, המתכת הנפוצה ביותר בקרום כדור הארץ, היה קשה ביותר להפיק ולזקק מתוך העפרות שנחצבו, ובמאה ה-19 היה ערכו שווה לזה של מתכת הכסף.
הביקוש להשקעה במתכות כגון כסף וזהב עולה בעיקר בסביבה כלכלית אינפלציונית כאמצעי לשמירת ערך הכסף, או בתקופות של מיתון והאטה כלכלית כביטחון פסיכולוגי מפני הזמנים הקשים.
בוליון.
בוליון (Bullion) הוא תצורה של המתכת היקרה אשר משמשת לצורכי מסחר או השקעה. הבוליון יכול להופיע בצורה של מטילים או מטבעות. ערכו הכספי של בוליון נקבע על פי משקלו ועל פי מידת הטוהר של המתכת שממנה הוא עשוי, ולא על פי הערך הנקוב עליו.
מדינות רבות נוהגות להנפיק מטבעות בוליון בעלות ערך כספי נקוב המוטבע עליהן כהילך חוקי, אך ערכן בשוק הוא לעיתים גבוה בהרבה, מכיוון שתכולת המתכת היקרה שבהן עולה משמעותית על הערך הנקוב, ובנוסף לכך הם גם אוצרים בתוכן ערך אספני המוסיף על מחירם.
רמת הטוהר הגבוהה ביותר של בוליון קיימת במטבע הקנדי מסדרת "עלה אדר מוזהב", המכיל 99.999% זהב. לעומת זאת, הבוליון המפורסם ביותר, מסדרת "קרוגרראנד" של דרום אפריקה, מכיל 22 קרט זהב, השווה ערך לטוהר בשיעור 91.667% בלבד.
מטבע הבוליון הסחיר הגדול ביותר הוא "מטיל זהב אוסטרלי" במשקל ק"ג אחד ובעל טוהר של 99.99%. מספר מדינות הנפיקו סדרות מצומצמות של מטבעות זהב בוליון במשקל גבוה יותר, אך הם אינם סחירים מכיוון שאינם נוחים לשימוש שוטף לצורכי השקעה ומסחר.
בחודש יוני 2010 נמכר
במכירה פומבית בווינה שבאוסטריה לחברת מסחר בזהב ספרדית, מטבע הזהב הגדול ביותר שנמכר מעולם. המטבע מסדרת "עלה אדר" הוא בקוטר 53 סנטימטר, ומשקלו 100 ק"ג, שהם 3,215 אונקיות זהב. שווי העסקה היה 3.27 מיליון יורו, ומתוכו שווי הזהב עצמו 3.23 מיליון יורו.
בישראל.
בשנת 2010 החלה החברה הישראלית למדליות ולמטבעות להנפיק מטבע בוליון בקוטר 32 מ"מ ובמשקל של אונקיה אחת (31.105 גרם ועוד 0.03 גרם כמרווח ביטחון). הזהב במטבע הוא בטוהר של 24 קרט
המטבע - המוגדר כמטבע אספנות הוא בעל ערך נקוב של 20 שקלים ומיוצר ב-3,600 יחידות. ערכו של המטבע נגזר מהזהב שהוא מכיל וכן מהערך האספני שהוא נושא. מחיר המטבע נקבע בכל יום בשעה 9 בבוקר בהתאם למחיר הזהב בעולם ולשערו היציג של הדולר.
המטבע הוא בעל תוקף רשמי ומאושר על ידי בנק ישראל. לצורך הכנתו הוקמה ועדה לקביעת נושא המטבע ולעיצובו. לאחר הטביעה, הוא מפורסם ברשומות כהילך חוקי של המדינה.
נכון לשנת 2015 הונפקו בישראל שישה מטבעות זהב בוליון:
פר מרטסקר
בוליון
יחסי טורקיה ישראל
מכבי עירוני ג'ת אל-אהלי
מכבי עירוני ג'ת אל-אהלי (בערבית: مكابي نير جت الأهلي) הייתה קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר אום אל-פחם. הקבוצה הוקמה בשנת 2007 ובעונת 2010/2011 שיחקה בליגה הלאומית, אך לאחר שירדה לליגה א' התפרקה בדצמבר 2011.
היסטוריה.
הקבוצה נוסדה בשנת 2007, לאחר שחבר הנהלת הפועל אום אל-פחם נביל חלוק עזב את המועדון והחליט להקים קבוצה חדשה. עם הקמתה הייתה מכבי עירוני ג'ת אל-אהלי לקבוצה החמישית בעיר – לצד הפועל, עירוני, מכבי ובית"ר אום אל פאחם. באותם ימים לא אישרה עיריית אום אל-פחם להקים קבוצה עירונית נוספת, משום ששאפה לאחד את קבוצות העיר – וודאי שלא לפצלן.
כדי להקים את המועדון החדש רכש נביל חלוק קבוצה מהעיר ג'ת (עיר הנמצאת במשולש וקרובה לאום אל פאחם) ששיחקה באותה העת בליגה ג', והוסיף לה את השם "אל-אהלי". קבוצה בשם אל-אהלי כבר שיחקה בשנות ה-80 וה-90 באום אל-פחם, אך לאחר מכן היא התאחדה עם שמשון אום אל-פחם (לימים הפך מועדון זה לעירוני סעיד אום אל-פחם). ההשראה לשם אל-אהלי נשאבה מקבוצת הכדורגל המצרית המעוטרת אל-אהלי, והקבוצה מאום אל-פחם התהדרה בסמל דומה לזה של הקבוצה המצרית ושיחקה במדים בצבע אדום.
אחרי הקמתה נכנסה הקבוצה לרצף הצלחה מסחרר כשהשלימה שלוש עליות ליגה ב-3 עונות ברצף, ובעונת 2010/2011 שיחקה בליגה הלאומית, והייתה אז לקבוצה הראשונה מהעיר אום אל-פחם וסביבתה שמשחקת בליגת המשנה בישראל. הקבוצה עלתה לליגה הלאומית אף שסיימה רק במקום השני בליגה א' צפון, אך עירוני אום אל-פחם, שסיימה במקום הראשון, הוענשה בעקבות פרשת שחיתות ובתום העונה הורדו לה שש נקודות. לקראת העונה המועדון חוזק על ידי מספר שחקנים לרבות ננאד סאביץ' כדורגלן זר שווייצרי ששיחק בין היתר בליגת העל. לאחר עונה אחת בליגה הלאומית, בה סיימה הקבוצה במקום ה-15 בלבד, נשרה הקבוצה בחזרה לליגה א'.
ב-8 בדצמבר 2011 הופסקה פעילות המועדון על ידי בית הדין של ההתאחדות לכדורגל, לאחר שהקבוצה לא הופיעה לשני משחקי חוץ רצופים, מול הפועל ערד ומול בני אילת, והקבוצה גם נקנסה ב-10,000 שקלים. בעקבות פירוק המועדון נקבע כי באותה עונה תרד לליגה ב' קבוצה אחת בלבד מליגה א' דרום במקום שתיים, ותוצאות המשחקים שבהם הספיקה הקבוצה להשתתף בליגה עד לאותו מועד בוטלו. אולם המועדון המשיך להפעיל קבוצות נערים וילדים.
האם תרזה המבורכת של כלכותה
אגנס ג'ונקסה בויאג'ו
תיאופילו קוביאס
תיאופילו חואן קוביאס אריסאגה (בספרדית: Teófilo Juan Cubillas Arizaga; נולד ב-8 במרץ 1949) הוא כדורגלן עבר פרואני הנחשב על ידי רבים ככדורגלן הפרואני הבולט בכל הזמנים. קוביאס שיחק בתפקיד קשר התקפי. הוא השתתף בשני טורנירי הגביע העולמי של מקסיקו 1970 וארגנטינה 1978 וכבש בכל אחד מהם חמישה שערים, נתון המציב אותו (יחד עם כדורגלנים נוספים) במקום השביעי ברשימת הכובשים בטורנירי הגביע העולמי. ב-2004 נבחר קוביאס על ידי פלה כאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
קריירה בקבוצות.
קוביאס נולד ליד פואנטה פיידרה, בלימה בירת פרו. הוא החל לשחק בקבוצת הנערים של אליאנסה לימה ועוד בטרם מלאו לו 17 שנים עבר לקבוצה הבוגרת. כבר בעונתו הראשונה בליגה הפרואנית הוא כבש 19 שערים ב-23 משחקים והיה למלך השערים בליגה באותה עונה. בפברואר 1967 ערך את הופעתו הבינלאומית הראשונה במשחקה של אליאנסה לימה מול אינדפנדיינטה מארגנטינה בה ניצחו הפרואנים 1:6 וקוביאס כבש שני שערים. גם בשנת 1970 היה קוביאס מלך השערים בליגה הפרואנית כשכבש 22 שערים ב-29 משחקים. למרות כושרו הגבוה של קוביאס לא הצליחה אליאנסה לזכות באליפות פרו באותן שנים ואף לא הגיעה לאחד משלושת המקומות הראשונים שהבטיחו השתתפות בגביע הליברטדורס. בגלל גילו הצעיר ומראה פניו הילדותי זכה קוביאס באותן שנים לכינוי "Nene" (תינוק), כינוי שדבק בו לאורך כל הקריירה שלו.
שנת 1972, הייתה אחת משנות השיא של קוביאס. הוא הוכתר כמלך השערים של גביע הליברטדורס ונבחר כשחקן השנה בדרום אמריקה. בתום עונת 1972 עבר לשחק בשווייץ בשורות פ.צ. בזל, אולם, קוביאס לא הסתגל לסביבה ולתרבות השווייצרית ואחרי עונה אחת, בה מיעט לשחק, עבר לפורטוגל לשורות פורטו בה זכה להצלחה וכבש בשלוש עונות 65 שערים. למרות הצלחתו, לא זכתה פורטו בתואר משמעותי בשנים אלו. קוביאס, שהוזמן באותן שנים למשחקים חגיגיים כאחד מהכדורגלנים הבכירים בעולם, נותר עדיין ללא כל זכייה בתואר אליפות או גביע.
קוביאס שב לפרו בשנת 1977 ושיחק שנתיים במדי קבוצתו הוותיקה, אליאנסה לימה. בשתי שנים אלו זכתה אליאנסה באליפות פרו וקוביאס הבקיע 42 שערים ב-56 משחקים. הניסיון שצבר בשנות משחקו באירופה ובשורות נבחרת פרו הוסיף ליכולתו ואחרי משחקי הגביע העולמי ב-1978 נחשב לאחד מהשחקנים הבולטים בעולם. ב-1979 הלך בעקבות כוכבי הכדורגל הגדולים בעולם באותה עת, דוגמת פלה, פרנץ בקנבאואר, ג'ורג' בסט ויוהאן קרויף והצטרף ל-NASL, ליגת הכדורגל האמריקאית שעוררה באותן שנים עניין בעקבות נהירת הכוכבים אליה. הוא הצטרף לפורט לודרדייל סטרייקרס בה שיחק כבר ג'ורג' בסט ונשאר בה במשך חמש עונות, עד 1983. במשך תקופה זו כבש 65 שערים. ימיו הגדולים של קוביאס כבר היו מאחוריו, הוא חזר ב-1984 לאליאנסה לימה לתקופה קצרה וב-1985 הצטרף לפורט לודרדיילס סאן, קבוצה מהליגה האמריקאית השנייה, שיחק במדיה שנה ופרש.