בתורה מופיע האירוע בו נשבעו אברהם ואבימלך וכרתו ברית ביניהם, תוך מתן תוקף על ידי הצגת שבע כבשים. אירוע זה התקיים בבאר שבע, ועל שם מעמד שבועה זה נקבע שמו - "באר שבע".
מאז ומתמיד הייתה השבועה מתן תוקף מיוחד להתחייבות או לאמת דבר שבפי האדם. נראה שהרמת היד בשבועה מקורה כבר בזמן העתיק, להורות שנשבעים באל שבשמים, כפי שניתן לראות משבועה נוספת של אברהם ומחזיונו של הנביא דניאל.
שבועה בדין הישראלי.
השתלשלות מעמד השבועה ככלי משפטי בדין הישראלי.
השבועה שימשה מקדמת דנא כאחד מהכלים החזקים, הנתונים בידי בית הדין, לחקר האמת.
כיום ניכרת מגמה להימנע משימוש במנגנון השבועה במערכת בתי המשפט ובתי הדין הרבניים בישראל, ולהעדיף קבלת תצהיר.
הוכחה לצמצום השימוש בשבועה היא חקיקת חוק לתיקון דיני ראיות (אזהרת עדים וביטול שבועה), תש"ם-1980 (להלן: "החוק"), שביטל את השימוש בשבועה בבתי המשפט, והותיר זאת למקרים בהם סבור השופט, תוך הפעלת שיקול דעתו, כי הדבר עשוי לסייע לגילוי האמת. בדברי ההסבר להצעת החוק הוסבר כי הסיבה לירידת קרנה של השבועה היא שאנשים המדקדקים במצוות התורה ומאמינים בחומרת השבועה לא עושים בה שימוש, ומוצאים לה תחליף על ידי הצהרה ב"הן צדק". מנגד, מי שעושה שימוש בשבועה הוא דווקא הציבור שלא מאמין בחומרתה, ובכך בעצם מוחמצת מטרת השבועה ככלי משפטי.
סיבה נוספת לצמצום השימוש בכלי השבועה ככלי משפטי בבתי הדין הרבניים היא חומרתה הרבה והפורענות שעלולה להיגרם אם תוכן השבועה שקרי.
השבועה בחוק הישראלי.
סעיף 19 לפקודת הראיות [נוסח חדש], תשל"א-1971, מקנה סמכות לבית המשפט או שופט בית משפט השלום, בכל עניין שאין לגביו הוראה על כך בחיקוק אחר, להשביע אדם או לקבל ממנו תצהיר במספר מקרים:
סעיף 5 לחוק דיני הראיות (אזהרת עדים וביטול שבועה) מקנה לבעל הדין זכות לסרב להישבע מטעמי דת או מצפון. במקרה זה יוכל להישבע בהן צדק. הסעיף קובע חריג, לפיו מקום שבית משפט משוכנע שהסירוב לשבועה אינו בתום לב, לא יהא רשאי העד שלא להישבע. נוסח השבועה שנקבע בסעיף 5 הוא: "אני נשבע באלוהים, כי עדותי בבית משפט זה היא עדות אמת, האמת כולה, והאמת בלבד".
כיום נדירים מאוד המקרים בהם נמסרות שבועות בבית המשפט, וכיום מזהירים את העד כי הוא חשוף לעונשים הקבועים בחוק.
שבועה בעת העתיקה.
שבועה במקרא ובחוקי המזרח הקדום.
במקרא, שבועה מופיעה פעמים רבות בסיטואציות בין אישיות בעלות אופי משפטי אך מחוץ לכותלי בית הדין. בסיטואציות של שבועת אלוהים לאדם לא נעסוק, נתמקד בדינים בהם המערכת המשפטית דורשת מאיש או מאישה העומדים בפני בית הדין להישבע. הדוגמה הראשונה לכך במקרא נמצאת בפרשת סוטה שם נדרשת האישה הסוטה להישבע על ידי הכהן. יתר האזכורים לשבועה הם חלק מדיני עדות שקר – למשל, "אוֹ מָצָא אֲבֵדָה וְכִחֶשׁ בָּהּ וְנִשְׁבַּע עַל שָׁקֶר עַל אַחַת מִכֹּל אֲשֶׁר יַעֲשֶׂה הָאָדָם לַחֲטֹא בָהֵנָּה" ובהמשך "אוֹ מִכֹּל אֲשֶׁר יִשָּׁבַע עָלָיו לַשֶּׁקֶר".
מקבצי חוקים נוספים אנו מקבלים את הרושם שעדות בשבועה נמצאת בשימוש נרחב למדי בעת העתיקה. בחוקי אשנונה (מהאלף השני לפנה"ס) כתוב: "אם בית האיש התמוטט... ונעלם הפיקדון אשר נמסר לו, ישבע בעל הבית באלוהים בשר היכל תישפך לאמר: יחד עם רכושך אבד רכושי, לא פעלתי אוון או מעשה תרמית. אין לבעל הפיקדון דברים עליו". באופן דומה מוזכר בספר החוקים החתי: "איש כי יאסור שור, סוס..., ומת בהמה כמוה ייתן תחתיה. אך אם יטען "בידי שמיים מתה" – ישבע" גם בלוחות של חוקי אשור התיכונה יש ביטויים למעמדה הקובע של שבועה בסיטואציות משפטיות, למשל – "אם אישה הנשואה לאיש גנבה מאומה מביתו של איש אחר..., בעל הרכוש הגנוב ישבע "מעולם לא הרשיתי לה לקחת" ... בעל הרכוש הגנוב אותה ייקח ואת אפה יקטום". גם אצל השבטים הבדואים יש הסתמכות רבה על שבועות כתחליף לדרכים אחרות להצדקת תביעות.
במכתבי לכיש נמצא פעמיים הביטוי "חי יהוה" כשבועה, ואף הקיצור "חיהוה" המעיד על תפוצת הביטוי בשפת הדיבור, למשל: . הקיצור "חיהוה" מופיע גם במכתבי ערד. הביטוי נפוץ מאוד גם בתנ"ך.
יסודות השבועה מבחינה דתית.
השבועה מורכבת משלושה יסודות מהותיים:
אלמנטים מס' 2 ו-3 הם בעלי גוון דתי מובהק, המבוססים על האמונה כי קיימת ישות עליונה המופקדת על הסדרת העולם באופן מוסרי.
ניתן לראות כמה היבטים אפשריים להיות השבועה כלי דתי:
האחד, הליך בו מזמנים את האל באופן מודע כדי שישפוט, ואם הנשבע נמצא משקר, על האל להענישו. בזאת משתקפת הנכחת האל בהליך השפיטה.
דבר השפיטה והענשה נלמד מהביטוי "כה יעשה" ובביטוי "עד ה'" בהם אנו מבקשים להנכיח את האל בהליך השפיטה.
השני, בקשה להשוואה בין אמיתות תוכן העדות לבין אמיתות מציאות וחיות האל. הדבר נלמד מהביטוי: " חי ה' ", קרי, הצהרה שאם הנשבע מוסר דברי כזב, הרי שמטיל הוא דופי הן במציאות האל והן בהיות האל חי וקיים.
השלישי, בשבועה בשמו של האל, הנשבע מביע את אמונתו באל ודבקותו בו, שנאמר: "אֶת ה' אֱלֹהֶיךָ תִּירָא אֹתוֹ תַעֲבֹד וּבוֹ תִדְבָּק וּבִשְׁמוֹ תִּשָּׁבֵעַ"
הרביעי, השבועה מהווה מעשה בית דין במסגרתה האל מעניש את הנשבע אם נמצא משקר.
דיני שומרים מורים כי במקרה ש"יִתֵּן אִישׁ אֶל רֵעֵהוּ כֶּסֶף אוֹ כֵלִים לִשְׁמֹר וְגֻנַּב מִבֵּית הָאִישׁ אִם יִמָּצֵא הַגַּנָּב יְשַׁלֵּם שְׁנָיִם: אִם לֹא יִמָּצֵא הַגַּנָּב וְנִקְרַב בַּעַל הַבַּיִת אֶל הָאֱלֹהִים אִם לֹא שָׁלַח יָדוֹ בִּמְלֶאכֶת רֵעֵהוּ...כִי הוּא זֶה עַד הָאֱלֹהִים יָבֹא דְּבַר שְׁנֵיהֶם אֲשֶׁר יַרְשִׁיעֻן אֱלֹהִים יְשַׁלֵּם שְׁנַיִם לְרֵעֵהוּ".
המכילתא למדה מהמילים: "ונקרב בעל הבית אל האלוהים" שהנשבע פונה לאל, בדומה לפניה לאל באמצעות האורים ותומים על ידי הכהן לבירור שאלות. משמע, הנשבע מודע לכך שאם ימצא משקר, הרי שייענש על ידי האל. ניתן אפוא לראות קשר בין השבועה לבין האורים ותומים, ובכך לראות בשבועה כלי לבירור אלוהי בידי בית הדין.
שמואל בן אלבאז
יעקב יצחק גלינסקי
מדרש תהילים
מדרש תהילים הוא מדרש אגדה על ספר תהילים, מלבד ו.
המדרש נקרא גם מדרש שוחר טוב על שם הפסוק בו פותח המדרש . רש"י כינה את המדרש "אגדת תְּהִלִים".
המדרשים ממזמור קי"ט ועד לסוף הספר, מאוחרים יותר ואינם מקובץ המדרשים הקדום. מדרשים רבים הועתקו מילקוט שמעוני. לדעת שלמה בובר מקור המדרש הוא בארץ ישראל בעת העתיקה, אך רבים מהחוקרים שוללים זאת. לדעת אבי תנועת "חכמת ישראל", יום-טוב ליפמן צונץ המדרש נערך בתקופת הגאונים באיטליה.
לשון המדרש היא ברובה עברית.
חלב הלביאה היא מעשייה נודעת שמקורה במדרש תהילים. עיבוד לגרסת המדרש נכנס לספרו של חיים נחמן ביאליק "ויהי היום" ובעקבותיו עובד המדרש גם במסגרת סדרת האנימציה אגדות המלך שלמה.
מדרש נוסף שהתפרסם וצוטט רבות על ידי אנשי הציונות הדתית, ובין השאר הופיע בספר מכתבים לטליה:
. השימוש במדרש זה נעשה הן בהקשר של סמיכות השואה לקום המדינה והן בהקשר של סמיכות יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ויום העצמאות.
מדרש שוחר טוב
אומיימה אבו בכר
טובי קית'
טוֹבּי קית' קובאל (באנגלית: Toby Keith Covel, נולד ב-8 ביולי 1961) הוא זמר קאנטרי, מפיק מוזיקלי ושחקן אמריקאי. אלבומו הראשון, "Toby Keith", יצא באפריל 1993.
קריירה מוזיקלית.
קית' החל את דרכו בנאשוויל, טנסי, בשנת 1990. הוא חילק עותקים של הקלטת דמו שעשה, לסוכני חברות תקליטים רבות, לאחר אכזבות חוזרות ונשנות, נשבע קית' כי אם לא ישיג חוזה הקלטות, עד יום הולדתו השלושים הקרב ובא, יוותר על נסיונותיו לפתח קריירה בתעשיית המוזיקה. למזלו, עותק של הקלטה שלו נמסר בידי דיילת אוויר ממעריצותיו להרולד שיד מחברת ההקלטות מרקורי (Mercury Records), בעקבותיה נסע לאחת מהופעותיו והחתים אותו על חוזה ההקלטות הראשון שלו.
קית' נחשב לאיש ימין והוא אחד האמנים הבודדים שהסכימו להופיע בטקס ההשבעה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ. עקב כך הוא הוחרם על ידי ארגונים שונים מלהופיע ונעשו ניסיונות להרוס את הופעותיו.
מפרץ סן סבסטיאן
מפרץ סן סבסטיאן (בספרדית: Bahía de San Sebastián) הוא מפרץ בעל צורת חצי עיגול בחוף המזרחי בצפון האי הגדול של ארץ האש, בשטח ארגנטינה.
המפרץ הוא חלק מים ארגנטינה בתוך האוקיינוס האטלנטי. חלק ממפתח המפרץ כלפי ים ארגנטינה חסום על ידי חצי האי אל פראמו , מקום בו התגלה זהב במחצית השנייה של המאה ה-19.
אני, קלאודיוס (סדרת טלוויזיה)
אני, קלאודיוס (באנגלית: I, Claudius) היא סדרת טלוויזיה בריטית בת 13 פרקים בני שעה, ששודרה ב-1976, ונכתבה על ידי ג'ק פולמן על פי הרומן .
סיפור המסגרת, בו מתחיל ומסתיים כמעט כל פרק בסדרה, עוסק בקיסר רומא קלאודיוס הזקן, הכותב את ההיסטוריה של השושלת היוליו-קלאודית למען הדורות הבאים. בסדרה השתתפו כמה מן הגדולים בשחקני התיאטרון והטלוויזיה בבריטניה. דרק ג'קובי גילם את קלאודיוס המעוות והמגמגם, הן כמספר בערוב ימיו, והן לאורך חייו כפי שהם משתקפים במהלך סיפורו המשתרע על 77 שנים, משנת 23 לפנה"ס ועד שנת 54 לספירה.
קלאודיוס, על פי הספר והסדרה, היה אדם נבון, שהשתמש בפגמיו הגופניים האמיתיים, צליעה, גמגום ועוויתות, על מנת לשרוד בזמנים קשים כמי שאינו מהווה איום על השלטון. הוא עלה לשלטון כנגד רצונו, משום שלא נחשב לאיום על שליטים קודמים, ולכן היה הגבר היחיד ממשפחתו, שלא נרצח. אולם, כל רצונו היה להשיב לחיים את הרפובליקה הרומית שכמעט גוועה.
עלילה.