מאטאראזו נולד בסאו פאולו, ברזיל אך גדל בעיקר במיאמי, פלורידה. הוא דובר פורטוגזית, אנגלית וספרדית. אמו ג'ייד מאטאראזו היא פעילה בקהילת האמנים הלטינית הן בעבודה שלה והן בסיוע בחשיפת אמנים בינלאומיים אחרים לקהלים אמריקאים. אף על פי שהופיע על הבמה מאז ילדותו, החליט מאטאראזו לשחק בקולנוע לאחר שצפה בריבר פיניקס בסרט "אני והחבר'ה".
הוא למד בת'ורפ, סארי שליד לונדון בבית הספר האמריקני (TASIS) וכן למד זמן מה באוניברסיטת לאמנויות (פילדלפיה) ובמכון לאמנויות קליפורניה (CalArts) בלוס אנג'לס.
קריירה.
בלוס אנג'לס, מאטאראזו, קיבל תפקידים בסדרת סרטים קצרים במעגל הפסטיבלים שרצו בפסטיבל הסרטים טרייבקה ובפסטיבל הקולנוע בקאן. הוא שיחק בתפקידים קטנים בכמה סדרות טלוויזיה, בין היתר "בנות", "מעמידות פנים", של רשת MTV, "מחשבות פליליות" ברשת CBS ו"ללא מילים" ששודרה ABC.
מאטאראזו נבחן לתפקיד לסדרת הטלוויזיה "זאב צעיר" בשנת 2016 אך לא קיבל את התפקיד שלשמו קרא. שבועיים לאחר מכן, המפיק הבכיר של "זאב צעיר", ג'ף דייוויס, יצר קשר עם השחקן כדי לומר שהם רוצים את מאטאראזו לשלושה פרקים. לאחר מכן דייוויס וכותבי הסדרה הרחיבו את התפקיד דרך סיום הסדרה והפכו את דמותו של מאטאראזו לאחד הנבלים העיקריים של העונה.
סם נואה
סֶם נוּאָה (באנגלית: Xam Neua, בלאית: ຊຳເໜືອ משמעות השם: 'ביצה צפונית'), היא בירת מחוז חואופן , בצפון מזרח לאוס. סם נואה היא אחת מהבירות המחוזיות הפחות מתויירות במדינה על ידי תיירים מערביים.
דמוגרפיה.
בעיר סם נואה מתגוררים 46,800 תושבים נכון לשנת 2000. התושבים הם בעיקר ילידי לאוס, וייטנאמים, המונג, ומעט תאילנדים. השפה השלטת היא לאית ומעט וייטנאמית והמונג . צרפתית מדוברת על ידי מיעוט התושבים כמורשת מהתקופה הקולוניאלית הצרפתית. הצרפתית נלמדת בבתי ספר ומשמשת בפרסומים ציבוריים ובממשל.
חיי יום יום.
סם נואה נמצא בעמק חואופן שבמחוז חואופן. בשעה 05:45 ובשעה 17:45 בכל יום מושמעות דרשות ציבוריות מרמקולים על גבי מגדל במגרש המשחקים של בית הספר, המספרות על החיים הקומוניסטיים והפילוסופיה. דרשות אלו מלוות בדרך כלל במוזיקה לאית.
היסטוריה.
אזור העיר סם נואה נחשב לאחד האזורים המופצצים ביותר בעולם. האזור הופצץ על ידי חיל האוויר של צבא ארצות הברית במהלך מלחמת הודו-סין השנייה באופן מסיבי. הצבא העממי של לאוס מצא מסתור במערות שהיו חצובות בהרים.
בסם נואה נמצא מחנה חינוך מחדש, קומוניסטי. שריד מבירת, פאת'ט לאו צבא השחרור העממי במהלך מלחמת האזרחים הלאוסית באתר לימה 85 (LS-85), ב־11 במרץ 1968. מחנה החינוך מחדש הקומיניסט נמצא ליד המערות של הפאת לאו הנקרא מערות Viengxay.
מערות ויאנקסיי Viengxay.
מערות ויאנקסיי במחוז חואופן שבצפון מזרח לאוס הן רשת ענפה של מערות בהרי גיר. ארבע מאות ושמונים ממערות אלה שימשו את הפאת לאו במהלך מלחמת הודו-סין השנייה כדי להגן מפני הפצצות אמריקאיות.
במערות שהיו בית חולים, בית ספר, משרדי הפאת לאו, מאפיות, חנויות ואפילו תיאטרון גרו עד 23,000 איש. האזור היה ביתם של הכוחות הקומוניסטים, שלחמו בכוחות המלוכה, שבסיסם בווינטיאן. המערות שימשו למגורים ולעבודה מכיוון שחיל האוויר האמריקני הפציץ את האזור בצורה כה קשה. המקומיים מספרים כי החקלאים נאלצו לצאת לעבודתם בלילות כדי להימנע מההפצצות האמריקאיות. מערות ויגנקסיי שימשו את הקומוניסטים כמתקן כליאה של החיילים האמריקאים שנתפסו בשדות הקרב בווייטנאם מכיוון שהיה קרוב לגבול וייטנאם, כמו כן, הם שימשו גם לצורכי תמיכה לוגיסטית ופוליטית.
ממשלת לאוס מתכוונת לקדם את מתחם המערות כיעד תיירותי, בדומה למנהרות צ'י צ'י ליד הו צ'י מין סיטי בווייטנאם ולאנדרטת שדות הריגה ליד פנום פן בקמבודיה. זהו אתר יוצא דופן בכך שהוא מציע אפשרות לחקור את מחנה המפקדה של המהפכנים הקומיניסטים שנשאר שלם ברובו.
ארגון התיירות העולמי (UNWTO), הסוכנות לפיתוח הולנד ובנק הפיתוח באסיה התבקשו לעזור בפיתוח האתר לתיירים מכל העולם. תוכנית הפרויקט נערכה בשיתוף עם משרד המערות והחלה ביישום, תוך שילוט והסברים משופרים במערות.
גאוגרפיה.
העיר סם נואה ממוקמת במרחק 300 קילומטרים מבירת לאוס ויינטיאן, בעמק שנוצר על ידי הנהר נאם סאם ובגובה 1,200 מטר מעל פני הים.
תשתיות.
שלושה קילומטרים ממרכז העיר נמצא שדה תעופה אליו מגיעות טיסות מבירת לאוס ויינטיאן באופן לא סדיר.
אמנות ותרבות.
בסם נואה ממוקם המנזר וואט פו קסאי. זהו המנזר היחיד בעיר והוא מאוכלס באופן קבוע רק על ידי חמישה נזירים.
אטרקציה נוספת בעיר היא אנדרטת העצמאות שהוקמה בשנת 1979. היא ניצבת על גבעה בצפון מערב העיר.
חסימת כתובות IP
חסימת כתובות IP היא יישום של שירות אינטרנט החוסם בקשות ממחשבים עם כתובות IP מסוימות. בדרך כלל משתמשים בחסימת כתובות IP כדי להגן מפני מתקפות כוח גס , ולמנוע גישה באמצעות כתובת זדונית.
ניתן להשתמש בחסימת כתובות IP להגבלת הגישה לאזור גאוגרפי מסוים או ממנו, למשל לצורך הפצת תוכן לאזור ספציפי, או חסימה גאוגרפית.
שיטת החסימה.
לכל מכשיר המחובר לאינטרנט מוקצית כתובת IP ייחודית, הנחוצה כדי לאפשר למכשירים לתקשר זה עם זה. בעזרת תוכנה מתאימה באתר המארח, ניתן לנטר את כתובות ה-IP של המבקרים כדי לקבוע את מיקומם הגאוגרפי של המבקרים.
רישום כתובת ה-IP יכול, למשל, לקבוע האם אדם מסוים ביקר באתר בעבר, למשל כדי להצביע יותר מפעם אחת, כמו גם לפקח על דפוסי הצפייה שלו, כמה זמן עבר מאז שהוא ביצע פעילות כלשהי באתר (בהנחה והאתר הגדיר מגבלת זמן), ועוד.
ידיעת המיקום הגאוגרפי של המבקר מלמדת, מלבד פרטים נוספים, על מדינת המבקר. במקרים מסוימים בקשות ממדינה מסוימת או תגובות עליהן ייחסמו לחלוטין.
משתמשים עשויים לעקוף חסימה גאוגרפית וצנזורה באמצעות חיבור VPN ובכך להגן על המיקום והזהות האישית שלהם ולהישאר אנונימיים.
באתר אינטרנט, חסימת כתובות IP יכולה למנוע גישה מכתובת זדונית, אם כי ניתן להשתמש תחילה באזהרה או בחסימת החשבון.
הקצאה דינמית של כתובות IP על ידי ספקי שירותי אינטרנט יכולה לסבך את חסימת כתובות ה-IP, מה שמקשה על חסימת משתמש ספציפי מבלי לחסום כתובות IP רבות (חסימת טווחי כתובות IP), ובכך ליצור נזק רחב.
יישומים.
מערכות הפעלה דמויות יוניקס מיישמות בדרך כלל חסימת כתובות IP באמצעות עטיפת TCP והיא מוגדרת במערכת על ידי קובצי בקרת הגישה "etc/hosts.deny/ ו-etc/hosts.allow/".
חברות ובתי ספר המציעים גישה למשתמשים מרחוק משתמשים בתוכנות לינוקס כגון DenyHosts או Fail2ban להגנה מפני גישה בלתי מורשית תוך מתן גישה מרחוק למורשים. התוכנה משמשת גם לצורך מתן גישה מרחוק למחשבים וכן לצנזורה באינטרנט.
הימנעות מחסימת כתובות.
ניתן להשתמש בשרתי פרוקסי ובשיטות אחרות כדי לעקוף את חסימת התעבורה מכתובות IP. עם זאת, קיימות שיטות נגד פרוקסי.
בפסק דין של בית המשפט בארצות הברית משנת 2013 בתיק "", קבע השופט הפדרלי האמריקני צ'ארלס ברייר כי עקיפה של חסימת כתובות גישה מהווה הפרה של חוק שימוש לרעה והונאת מחשבים (CFAA) בגין "גישה בלתי מורשית", שעונשה פיצויים.
אפריס
אַפְּרִיֶס (וַאח-אִבּ-רַע במצרית) היה שליט מצרי מהשושלת ה-26 של מצרים, אשר מלך בין השנים 570–589 לפני הספירה. אפריס המשיך ללא הצלחה במדיניות של אביו, פרעה פסמתיך השני, של מאבק בבבלים ושל המרדת עמי האזור כנגדם, כמו גם של שימוש גובר בחילות זרים בצבא מצרים (כולל יוונים ויהודים). אפריס נזכר בשם "חָפְרַע" על ידי ירמיהו הנביא, ובכך היה לאחד מהפרעונים הבודדים שנזכרו בשמם במקרא, כמו גם סבו - פרעה נְכוֹ (השני).
אפריס \ חָפְרַע במקרא.
בימי המצור הבבלי על ירושלים, עזבו הבבלים את המצור כדי לטפל בפַּרְעֹה (חָפְרַע) שיצא לקראתם, אך יִרְמְיָהוּ ניבא שהמצרים עוד יחזרו לארצם, ושהבבלים צפויים לחזור למצור, ולשרוף את העיר (נבואה שהתקיימה במלואה). אחרי חורבן העיר ורצח גְּדַלְיָהוּ ברחו הגולים יחד עם יִרְמְיָהוּ למצרים והתיישבו בערים שונות שם (וודאי בחסות המלך חָפְרַע), אך יִרְמְיָהוּ המשיך לנבא חורבן לעם גם במצרים, והאות לכך יהיה כשה' יפיל את פַּרְעֹה חָפְרַע מֶלֶךְ מִצְרַיִם ביד אויביו:
גם נבואה זו התקיימה - ראו להלן. הנביא יחזקאל ששהה בגלות בבבל באותן שנים ניבא גם הוא על פַּרְעֹה מֶלֶךְ מִצְרָיִם של ימיו, אך לא הזכיר אותו בשמו. יחזקאל ניבא את היות מצרים "מִשְׁעֶנֶת קָנֶה לְבֵית יִשְׂרָאֵל", את כישלון פַּרְעֹה בפני הבבלים, ואת חורבן מצרים שיבוא בעקבותיו.
משפחתו של אפריס וימי מלכותו.
במאה ה-6 לפנה"ס התגברו ניסיונות ההתפשטות של הבבלים מערבה ומאמצי המצרים להתנגד להם. פרעה נכו השני ניסה לשווא לעזור לאחרון מלכי אשור להתנגד לבבלים, והתערב גם בענייני ארצות האזור, כולל ביהודה, במאמץ לגייסם כנגד הבבלים. בנו פסמתיך השני המשיך במגמה זו ואף פלש לשם כך בין השאר לארץ ישראל. אַפְּרִיֶס היה בנם של פסמתיך השני ושל המלכה תאחוית, ואחיהם של מנחובסטה שהייתה כוהנת לאתום באון, ושל אנחנסנפריברה, "אשת" האל אָמוֹן (אנחנסנפריברה "אומצה" למעמד זה בשנה ה-4 למלכות אָחִיהָ, והמשיכה בו עוד שנים רבות לאחר מותו).
פסמתיך השני מת בשנת 589 לפנה"ס, ואפריס ירש את השלטון במצרים. עיר הבירה של אפריס הייתה בסוֹא (סאיס ביוונית) שבאזור הדלתא של הנילוס. סוא שימשה כעיר הבירה של כל הפרעונים מהשושלת ה-26 במצרים, ואפריס בנה והרחיב מספר מקדשים שם ובערים נוספות בממלכתו. האוֹבֶּלִיסְק שהציב בסוֹא הובל במאה ה-3 לספירה למקדש איזיס ברומא, במקום בו נמצאת כיום כנסיית סנטה מריה סופרה מינרווה.