בספר מתנגד גם באופן נחרץ למנהג שרווח בתקופתם. כשנולד בבגדאד בן זכר הביעו המשפחה את שמחתם אולם כשנולדה בת השמיעו הנוכחים הן גברים והן נשים דברי לעג וגידופים, רבי יוסף חיים גינה את המנהג בצורה נחרצת וחריפה.
עם בוא אליאנס לעיראק החלה מתפשטת האופנה הצרפתית בעיראק, המחבר מזהיר על כך, וכותב שאשה צריכה להקפיד על בגדים המכסים את הגוף, המחבר מסביר שאשה צריכה להקפיד על כך לא רק ממקור ציווי חיצוני – ההלכה, אלא גם ממקור ציווי פנימי – הרגש.
מהדורות.
מהודרה ראשונה לספר נדפסה בבגדאד תרס"ו, מהדורה שנייה יצאה בירושלים תרפ"ו בעימוד מחדש, מהדורת צילום של מהדורה ראשונה נדפסה בירושלים תשי"ח.
פרקים מח-נ אשר תוכנם תפילות יצאו בשנת תרע"ו כקונטרס נפרד בשם "דועא אל נסא" – תפילת הנשים.
תרגום.
הספר תורגם לראשונה לעברית על ידי הרב בן ציון מוצפי (ירושלים תשל"ט), לאחר מכן תורגם לספרדית לצרפתית ולאנגלית.
על התרגום לעברית נמתחה ביקורת על כך שהמתרגם נצמד למבנה המשפט בערבית, ועל חוסר דיוק ופיסוק ראוי.
ישועה סאלם ויוסף חיים מזרחי הדפיסו את הספר במהדורה חדשה בשנת תשנ"ז מהדורתם כוללת תיקוני תרגום, ניקוד, פיסוק, ומפתחות מפורטים.
פתרון החידות.
בסוף הספר רשם הבן איש חי שישים חידות ולא כתב את פתרונם, שנה לאחר מות הבן איש חי – התר"ע, נדפסה חוברת תחת הכותרת "חזוראיית ותפסירהום" (- חידות ופשרן) ובה פתרונות לחידות, תרגום החידות נדפס לראשונה במהדורת סאלם-מזרחי.
ולדימיר סולוביוב (עיתונאי)
ולדימיר רודולפוביץ' סולוביוב (ברוסית: Владимир Рудольфович Соловьёв; נולד ב-20 באוקטובר 1963 במוסקבה) הוא פרופגנדיסט, עיתונאי, מגיש רדיו וטלוויזיה וסופר רוסי-יהודי.
סולוביוב ידוע בעיקר בהיותו מנחה בתוכנית הטלוויזיה "ערב עם ולדימיר סולוביוב" ברוסיה-1 ובהיותו תומך נלהב של ולדימיר פוטין.
משנת 2022 נמצא תחת סנקציות באיחוד האירופי וארצות הברית בשל תמיכתו בפלישה הרוסית לאוקראינה.
ביוגרפיה.
נולד ב-20 באוקטובר 1963 במוסקבה להורים יהודים. מאז אוגוסט 2010 סולוביוב עובד בתאגיד תקשורת VGTRK.
ב-2015 סולוביוב ערך ראיון ארוך עם ולדימיר פוטין, שהופיעה בסרט התיעודי "הנשיא". לאחר תחילת המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה בסתיו 2015, הוא היה העיתונאי היחיד שולדימיר פוטין התראיין אצלו.
ב-11 במרץ 2020 הושק ערוץ היוטיוב סולוביוב Live. הוא משדר מחדש את תוכנית הרדיו "פול קונטקט", משדר שידורים חיים, כמו גם טורים של משקיפים פוליטיים אחרים.
היריון בטני
היריון בטני הוא סוג של היריון חוץ-רחמי. הריון זה נחשב כמצב מסכן חיים שבו העובר גדל ומתפתח מחוץ לרחם בבטן, אך לא בחצוצרה, בשחלה או ברצועה הרחבה של הרחם . הריונות שמתרחשים בחצוצרות, בשחלות וברצועות הרחבות ברחם קשים לאבחון ולטיפול כמו הריונות בטניים. לאור כך, ההוצאה שלהם מן הכלל של ההגדרה הנפוצה ביותר של הריון בטני נתונה לוויכוח ציבורי. מיעוט מהחוקרים סבורים כי הריון בטני צריך להיות מוגדר על ידי שליה שחדרה אל הצפק.
סימנים וסימפטומים.
התסמינים עשויים לכלול כאבי בטן או דימום נרתיקי במהלך ההריון. מכיוון שלא מדובר בתסמינים ספציפיים, באזורים שבהם אולטרסאונד אינו מקור זמין, האבחנה של הריון בטני מתגלית לעיתים קרובות רק במהלך ניתוח כדי לחקור את התסמינים החריגים. ההריונות הבטניים מאובחנים בדרך כלל מאוחר יותר בעולם המתפתח מאשר במדינות מפותחות. בכמחצית מהמקרים בעולם המתפתח, האבחנה הראשונית הייתה שגויה.
זהו מצב מסוכן שכן יכול להיות דימום לתוך חלל הבטן שגורם ללחץ דם נמוך ועלול להיות קטלני. סיבות אחרות למוות בנשים עם הריון בטני כוללות אנמיה, תסחיף ריאתי, קרישה וזיהום .
גורמי סיכון.
גורמי סיכון דומים להריון חצוצרות כאשר מחלות מין משחקות תפקיד מרכזי; אולם כבמחצית מאלו שאובחנו עם הריון חוץ רחמי אין גורמי סיכון ידועים (הכוללים נזק לחצוצרות מניתוח קודם או מהריון חוץ רחמי קודם, ועישון טבק ).
מנגנון.
אתרי השתלה יכולים להיות בכל מקום בבטן, וכן יכולים לכלול את הצפק מחוץ לרחם, את הנרתיק הרטקטוריני (culdesac of Douglas), אשר מהווה הרחבה של הצפק, בין החלחולת והקיר האחורי של הרחם. כמו כן, אתרי השרשה עשויים לכלול את האומנטאום (כיסוי של הרחם) ,המעי והחיבור שלו לחלל הבטן, ואת הצפק של קיר האגן ואת דופן הבטן. השליה עשויה להיות מחוברת למספר איברים כולל החצוצרות והשחלה. אתרים נדירים אחרים היו הכבד והטחול, שהובילו להריון בכבד או הריון בטחול, בהתאמה. אפילו הריון סרעפתי מוקדם תואר אצל מטופלת שבה החל לצמוח עובר בחלק התחתון של הסרעפת .
השתלה ראשונית לעומת שניונית.
הריון בטני ראשוני מתייחס להריון שהושרש לראשונה ישירות בצפק, מלבד החצוצרות והשחלות; הריונות כאלה הם נדירים מאוד, רק 24 מקרים דווחו עד 2007. בדרך כלל הריון בטני הוא השתלה משנית כלומר מקורו בהריון חצוצרות (שחלה פחות שכיחה) והוא מושרש מחדש באיבר אחר בחלל הבטן. מנגנונים נוספים להריון בטני משני כוללים קרע ברחם, קרע של קרן רחמית ראשונית והפלה פימבראלית .
איבחון.
חשד להריון בטני מתעורר כאשר ניתן לחוש בקלות את האנטומיה של העובר, או שהמנח אינו תקין, צוואר הרחם ממוקם באופן שגוי, או שיש זירוז לידה שכשל. ניתן להשתמשבצילומי רנטגן כדי לסייע באבחון. סונוגרפיה יכולה להוכיח שההריון ממוקם מחוץ לרחם ריק, ויש מי שפיר מופחתים ואפילו לעיתים אין מי שפיר בין השליה לעובר. כמו כן, סונוגרפיה יכולה להוכיח שאין דופן רחם המקיפה את העובר, איברי העובר קרובים לדופן הבטן, לעובר יש מנח לא תקין, השליה נראית לא תקינה ושיש נוזל חופשי בבטן . בנוסף, ניתן להשתמש ב-MRI בהצלחה לאבחון הריון בטני לשם תכנון ניתוח. רמות גבוהות של אלפא-פטופרוטאין הן רמז נוסף לנוכחות של הריון בטני.
אולטרסאונד.
רוב המקרים ניתנים לאבחון באמצעות אולטרסאונד . עם זאת, ניתן להחמיץ את האבחנה עם אולטרסאונד בהתאם למיומנות המפעיל.
קריטריונים.
כדי לאבחן את ההריון הבטני הראשוני הנדיר, יש לעמוד בקריטריונים של סטודיפורד: הצינורות והשחלות צריכים להיות תקינים, אין קשר חריג ( פיסטולה ) בין הרחם לחלל הבטן, וההריון קשור אך ורק למשטח הצפק ללא סימנים שהיה הריון חצוצרות לפני כן. הקריטריונים של סטודיפורד שוכללו ב-1968 על ידי פרידריך ורנקין כדי לכלול ממצאים מיקרוסקופיים.
טיפול.
באופן אידיאלי יש לנהל כל מקרה של הריון בטני על ידי צוות רפואי המורכב ממומחים מתחומים שונים. טיפולים אפשריים כוללים הפסקת הריון (הסרת העובר) באמצעות ניתוח, או בטיפול תרופתי מתאים. במקרים נדירים ניתן לנקוט בקו טיפול שמרני יותר (כדי לנסות להציל את העובר) וזאת בהינתן וההריון עומד בקריטריונים הבאים. ראשית, אין לעובר מומים מולדים משמעותיים. לאחר מכן יש לבדוק שהעובר בעל דופק. בנוסף, יש לוודא שיש את התנאים לאשפוז רצוף של האם במחלקות יולדות מצוידת היטב שכוללת תשתית לעירוי דם מיידי. כמו כן, יש לבצע ניטור מתמיד של מצבה של העובר והאם. ולבסוף יש לבחון שהשליה ממוקמת בחלק התחתון של חלל הבטן אך מרוחקת מהכבד והטחול.
הבחירה בקו הטיפול נקבעת על פי הסיטואציה הקלינית. ככלל, בעת הזיהוי של ההריון הבטני ניתן מיידית להבין מה הטיפול הנדרש, אך בהריון בטני מתקדם המצב מורכב יותר.
הריון בטני מתקדם.
הריון בטני מתקדם מתייחס למצבים בהם ההריון נמשך יותר מ-20 שבועות (לעומת הריון בטני מוקדם &lt; 20 שבועות). במצבים אלה, לידות של תינוק דווחו בעיתונות. לעיתים קרובות התינוקות מכונים 'תינוקות נס'. מטופלת עשויה לשאת עובר מת במשך שנים ולא תתבצע לידה שקטה. עם הזמן, העובר מסתייד והופך לליתופדיון.
בדרך כלל מומלץ לבצע ניתוח לפרוטומיה כאשר מתבצעת האבחנה של הריון בטני על מנת לבצע הפסקת הריון. עם זאת, אם התינוק חי ומערכות תמיכה רפואיות קיימות, ניתן לשקול מעקב זהיר על מנת להביא את ההריון לכדאיות . נשים עם הריון בטני לא יוכלו ללדת את העובר בצורה טבעית. לידה במקרה של הריון בטני מתקדם תצטרך להיות באמצעות לפרוטומיה. סיכוי הישרדות התינוק מופחתים ודווח על שיעורי תמותה בין 40-95%.
תינוקות מהריונות בטניים נוטים לסבול ממומים מולדים עקב דחיסה ולחץ בהריון (ההריון מתבצע בהיעדר דופן הרחם ולעיתים קרובות עם הכמות מופחתת של מי השפיר המקיפים את התינוק שטרם נולד). שיעור המומים והעיוותים מוערך בכ-21% מן המקרים. המומים השכיחים ביותר הם פגמים בגפיים ומומים במערכת העצבים המרכזית. בנוסף לכך עיוותים אופייניים הם אסימטריות בפנים ובגולגולת וחריגות במפרקים.
לאחר הלידה של התינוק טיפול בשליה הופך לאתגר. בלידה רגילה התכווצות הרחם מספקת מנגנון עוצמתי לשליטה באיבוד דם, אולם בהריון בטני השליה ממוקמת מעל רקמה שאינה יכולה להתכווץ וניסיונות הסרתה עלולים להוביל לאובדן דם מסכן חיים. לפיכך מתן עירוי דם הוא הטיפול הנהוג במטופלות עם סוג כזה של הריון, כאשר רופאים מסוימים אף משתמשים בחומצה טרנקסמית ובגורם רקומביננטי, אשר שניהם ממזערים את איבוד הדם.