היא חברה בקבוצת המשוררים גרילה תרבות, והייתה אחת הכותבות המרכזיות בכתב העת מטעם שערך יצחק לאור. שיריה תורגמו לאנגלית, לגרמנית, לרומנית, לערבית ולספרדית. השתתפה באנתולוגיות שירה רבות, בהן "אדומה", "מלכה עירומה", "לצאת", ו"השירים הכי יפים בעברית". לימדה ספרות באוניברסיטת תל אביב, במכללת עלמא ובאוניברסיטה הפתוחה. השתתפה בפסטיבלי שירה רבים, ביניהם "פסטיבל מטולה", "פסטיבל מטר על מטר", "פסטיבל שדה בוקר", "פסטיבל תל אביב לשירה", "פסטיבל שער הבינלאומי לשירה מבית הליקון" ו"פסטיבל מייד אין ג'רוזלם של 'בית אבי חי'".
בשנת 2017 זכתה בראל בפרס היצירה לסופרים עבריים על-שם ראש הממשלה לוי אשכול לשנת תשע"ז. מנימוקי השופטים לזכייה: "בראל כותבת שירה לירית עדינה, מילים שמעבדות את המציאות לשקופה ובאחת מנהירות את המחילות של הנפש העירומה בתוך בית ובתוך גוף. אלה מצטיירות כמרחבים מקבילים שמשחק הגומלין ביניהם הוא התשתית לעבדות וחירות הנפש. שירתה מעבדת ושבה ומעבדת חווית יתמות ומתוכה נמדד מחדש הרוחק הקרוב והאינטימיות הזרה בין גברים ובין נשים ובין אדם לבין עצמו."
בערך על שמה בלקסיקון הקשרים לסופרים ישראליים, נכתב על אודותיה: "שירתה מאופיינת בנימה לירית, המתבררת כמעטה המכסה על תכנים נוקבים של מחאה פוליטית וחברתית נגד האלימות המשתוללת מכורח מעשה הכיבוש. היא מכוונת הן למדיניות מקבלי ההחלטות והן לאזרחים, שעבורם הצידוק למעשה המלחמה עשוי להתמצות בקורת הרוח שבמתיקות הנקמה. זהו קול שירי שאינו מסתפק בהצגת העוול ובביטוי רגשות הזדהות וחמלה כלפי המקופחים, אלא מתחייב לפעולה של התנגדות."
משפחתה.
בראל נולדה להורים יוצאי טריפולי שבלוב. אחיה הבכור של בראל נהרג בקרב ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, הפרסומאי והפעיל החברתי שני גרשי.
אריק היידן
אריק ארתור היידן (באנגלית: Eric Arthur Heiden; נולד ב-14 ביוני 1958) הוא ספורטאי אמריקאי בעבר, מתחרה בהחלקה מהירה על הקרח, אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות זהב מאולימפיאדה אחת (לייק פלאסיד 1980), אלוף עולם ושיאן עולם (15 שיאי עולם). הוא הספורטאי היחיד בהיסטוריה (נכון ל-2014), שזכה בחמש מדליות זהב באולימפיאדת חורף אחת והספורטאי היחידי שזכה בכל אחד מחמשת המקצים (מ-500 מטר ועד 10000 מטר) בכלל.
היידן זכה 4 פעמים ברציפות (1980-1977) בפרס אוסקר מתיסן ובשנת 1980 הוא זכה בפרס ג'יימס א' סאליבן, פרס לספורטאי החובבן הטוב ביותר.
היידן נחשב למחליק הקרח הטוב בכל הזמנים.
קריירה במרוצי אופני כביש.
לאחר שפרש מתחרויות החלקה מהירה על הקרח, החל היידן להשתתף במרוצי אופני כביש באופן מקצועי. הוא הצטרף, יחד עם מאמנו בהחלקה, ג'ים אושוביץ', לקבוצת 7-11 (למעשה, אושוביץ' הקים את הקבוצה) שהייתה הקבוצה האמריקאית הראשונה שנטלה חלק בסבב המרוצים החשובים באירופה. בשנת 1985 הוא סיים את ג'ירו ד'איטליה וניצח במרוץ הכביש באליפות ארצות הברית הראשונה למקצוענים ברכיבת אופניים. בשנת 1986 הוא השתתף בטור דה פראנס אך 5 ימים לפני תום המרוץ היה מעורב בנפילה ולא הצליח לסיימו.
בשנת 1999 נכלל היידן בהיכל התהילה של ארצות הברית באופניים.
קריירה ברפואה.
בשנת 1984 קיבל היידן תואר ראשון במדעים באוניברסיטת סטנפורד ומשנת 1991 הוא דוקטור לרפואה מאוניברסיטת סטנפורד. בהמשך, התמחה באורתופדיה. הוא שימש כרופא של קבוצת הכדורסל המקצוענית מליגת ה-NBA סקרמנטו קינגס ושל משלחת ארצות הברית בהחלקה על הקרח ב-3 אולימפיאדות חורף (סולט לייק סיטי 2002, טורינו 2006 וונקובר 2010). נכון ל-2012 משמש היידן כרופא הספורטיבי של קבוצת האופניים BMC המנוהלת על ידי ג'ים אושוביץ'.
משפחתו.
אביו, ג'ק היידן הוא אורתופד ואחותו הצעירה ממנו בשנה, בת' היידן, אף היא ספורטאית מצטיינת, היא אלופת עולם לנוער בהחלקה מהירה, אלופת עולם במרוץ אופני כביש (1980), ובעלת מדליית ארד מאותה אולימפיאדה (לייק פלאסיד 1980), בהחלקה מהירה.
דוקטורט לשם כבוד
יעקב וידנפלד
מדליין לנינגר
פרופסור מדליין לנינגר (באנגלית: Madeleine Leininger; 13 ביולי 1925 - 10 באוגוסט 2012) הייתה תאורטיקנית של סיעוד שפיתחה את התאוריה של סיעוד בין-תרבותי. התאוריה שלה פורסמה לראשונה ב-1961, והיא תרמה לפיתוח הדיון הסיעודי לגבי "מהו טיפול".
קורות חיים.
לנינגר נולדה בשנת 1925 בנברסקה. הוסמכה לאחות בשנת 1948 בבית החולים לאחיות סנט אנטוני. בהמשך היא קיבלה תואר ראשון מקולג' מאונט סיינט שולסטיקה ומאוניברסיטת קרייגטון. היא קיבלה תואר שני במדעי הסיעוד מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה. מאוחר יותר למדה תרבות ואנתרופולוגיה סוציולוגית באוניברסיטת וושינגטון, שם קיבלה ב-1966 דוקטורט. לנינגר קיבלה שלושה תוארי דוקטור של כבוד.
לנינגר לימדה באוניברסיטת סינסינטי ובאוניברסיטת קולורדו. בהמשך שימשה כדיקנית בית הספר לרפואה באוניברסיטת וושינגטון ובאוניברסיטת יוטה. היא הייתה פרופסור אמריטה באוניברסיטת וויין סטייט וחברת סגל חוץ במרכז הרפואי של אוניברסיטת נברסקה באומהה. היא נפטרה בביתה, בשנת 2012.
תאוריית "טיפול תואם תרבות".
התאוריה של לנינגר התפתחה כפועל יוצא מעבודתה עם ילדים בעלי הפרעות בשנות ה-50 של המאה ה-20. בעבודה זו התוודעה לשוני התרבותי והשלכותיו.
על פי תאוריה זו, כדי לתת שירות סיעודי טוב, יש להיות מודעים לכך שלכל מטופל יש רקע תרבותי ייחודי. לפיכך, הטיפול הסיעודי צריך להיות מותאם לרקע זה, ומשכך ימנע אי נעימויות בין המטופל לאחות.
שלוש עקרונות בטיפול מותאם תרבות
לנינגר לא השתמשה במושג "התערבות רפואית". לטענתה, מושג זה מתייחס לפן המקצועי של התפקיד, ולא לפן הבין-אישי.
כרמית ספיר-ויץ
היסטוריה של הדת
היסטוריית הדת
CareerBuilder
CareerBuilder הוא האתר הגדול ביותר בארצות הברית לחיפוש עבודה עם מעל ל-24 מיליון משתמשים המבקרים בו מדי חודש ועם נתח שוק של 34% מתוך כלל האתרים המציעים שירותים למחפשי העבודה.
נכון למרץ 2008 האתר CareerBuilder.com קיים שיתופי פעולה עם יותר מ-1,900 שותפים עסקיים, כולל עיתונים ופורטלים גדולים כדוגמת AOL ו-MSN. לאתר יש יותר מ-21 אתרי בת במדינות שמחוץ ארצות הברית, והוא מנהל פעילות עסקית ביותר מ-55 שווקים ברחבי העולם.
האתר CareerBuilder.com נמצא בבעלות משותפת של חברת גנט, חברת מקלטצ'י וחברת טריבון. בשנת 2009 האתר התחיל שיתוף פעולה עם פורטל דרושים הישראלי.
אודות החברה.
החברה נוסדה בשנת 1995. מנכ"ל החברה הוא מאט פרגוסון והמטה הראשי שלה ממוקם בשיקגו, אילינוי. במטה עובדים כ-3,000 עובדים.
מועמדויות ופרסים.
באפריל 2006 החברה הייתה מועמדת לפרס וובי בקטגוריית יחסי עובד-מעביד.
בספטמבר 2007 החברה דורגה במקום ה-91 ברשימה שפרסם העיתון ביזנסוויק למקומות שעדיף להשיק בהם את הקריירה שלך.
בדצמבר 2007 זכתה החברה בפרס סטיבי למצוינות בשירות לקוחות.
ביוני 2008 החברה זכתה בפרס המוקד הטלפוני הגלובלי של ICMI.
בפברואר 2011 מיקם מגזין טריינינג את החברה במקום ה-96 מתוך 125 לחברות השמות דגש על פיתוח אימון מקצועי של עובדים.
באפריל 2011 דירג קריינס שיקגו ביזנס את החברה במקום ה-17 למקומות שהעובדים רוצים לעבוד בהם.
בנובמבר 2011 החברה נכנסה לרשימת 100 המקומות הטובים ביותר לעבוד בהם בשיקגו של העיתון שיקגו טריבון.
בדצמבר 2011 החברה דורגה במקום ה-6 ברשימת פרסי בחירת העובדים של האתר GlassDoor.com, אחרי גוגל במקום החמישי ולפני אפל במקום העשירי.
פסטיבל הנייר ברחובות
פסטיבל הנייר ברחובות נערך במשך שלושה ימים בחודש יולי בשנת 2013, בחסותה של עיריית רחובות. בפסטיבל הוצגו מוצגי נייר של אמנים בתחומים: עיסת נייר, קיפולי נייר ונגזרות נייר המיוצרים ממוצרי נייר קיימים, ולכן מהווים מיחזור נייר. הפסטיבל כלל גם מופעי רחוב מבוססי נייר, תצוגת אופנה מנייר, סדנאות נייר, תערוכה, יריד מכירות וכדומה.
יוזמת ומארגנת הפסטיבל היא האומנית הדס איצקוביץ.
לפסטיבל הגיעו למעלה מ-50,000 מבקרים.
ישראל (עיתון)
ישראל (בצרפתית: Israël; בערבית: إسرائيل) היה עיתון שבועי יהודי-מצרי ציוני תלת-לשוני שיצא לאור בקהיר בשנים 1920–1939. היה מהחשובים שבעיתונים היהודים במצרים במחצית הראשונה של המאה ה-20, ויצא לאור בשלוש מהדורות; צרפתית, עברית וערבית.
מייסד העיתון היה ד"ר אלברט מוצרי, בן האליטה היהודית הוותיקה במצרים ומראשי התנועה הציונית בארצו. העיתון ביטא את מגמת מייסדו שתמך הן בציונות והן בלאומיות המצרית, וסבר שהתנועה הלאומית היהודית יכולה להתקיים בשלום הרמוניה ושוויון עם התנועות הלאומיות האחרות במזרח התיכון. הגישה הציונית של העיתון באה לידי ביטוי בתמיכה ברפורמות בקהילה היהודית במצרים ונתינת צביון עברי ולאומי יותר למוסדותיה, וכן תמיכה בבניין היישוב היהודי בארץ ישראל.
המהדורה העברית של העיתון שאבה השראה מהעיתונות העברית המודרנית של ארץ ישראל, והייתה בעלת חשיבות סמלית רבה בתור כזו המשתמשת בעברית בתור שפה מדוברת מודרנית ומפיצה אותה בקרב יהודי מצרים. המהדורה הערבית של העיתון כוונה לא רק לקהל היהודי המצרי אלא גם לקהל הכללי של קוראי עיתונות במצרים. העיתון הופץ אף לקהילות יהודיות בארצות צפון אפריקה והמזרח התיכון האחרות, ואחד מיעדיו המוצהרים היה להיות עיתון של כלל הקהילות היהודיות בארצות המזרח. בעוד המהדורות העברית והערבית שרדו רק חלק משנות העיתון, המהדורה הצרפתית הייתה מהדורתו המרכזית והממושכת ביותר.