הבטחת ייצוג היא מנגנון המבטיח הגדלת ייצוג במוקדי קבלת החלטות של נשים וקבוצות נוספות שאינן מיוצגות. קיימים מנגנונים שונים שמטרתם להגדיל ייצוג של נשים או קבוצות אוכלוסייה מודרות אחרות בזירה הפוליטית זאת משום שקיים ייצוג לא שוויוני של קבוצות אוכלוסייה שונות, ובראשן נשים, בזירה הפוליטית בישראל ובמדינות רבות אחרות. מנגנונים אלה מכונים מנגנוני הבטחת ייצוג ומהווים פרקטיקה של העדפה מתקנת.
המדינות הסקנדינביות היו הראשונות לאמץ פרקטיקות אלו כבר משנות ה-70 של המאה הקודמת. ההנחה העומדת בבסיס הבטחת ייצוג היא כי על-מנת להתגבר על החסמים המבניים בהם נשים או בני קבוצות מודרות נתקלות בתהליכי הבחירות, יש צורך בקביעת יעדים מספריים ברורים לייצוגן. במדינות רבות, לרבות ישראל, קיימים מנגנוני הבטחת ייצוג שונים, למשל מכסות (quotas), שריון, או ריצ'רץ'. מנגנונים אלה מתקיימים הן בבחירות ארציות והן בבחירות המקומיות, בשלב של הרכבת רשימת המועמדים והמועמדות, כגון בבחירות מקדימות. מכאן, שהבטחת ייצוג היא מנגנון העדפה מתקנת שנועד להבטיח את ייצוגם של מגזרים מסוימים ברשימת מועמדים ומועמדות של מפלגה או רשימה המתמודדת בבחירות. שריון קובע כי מקום מסוים ברשימה יוקצה (ישוריין) לנציגה או נציג של קבוצה חברתית או מגזר מסוים, מכסה משמעותה הגדרה של שיעור הייצוג ברשימה של נשים או נציגים/ות של קבוצה חברתית אחרת, וריצ'רץ' הוא מנגנון הבטחת ייצוג מגדרי שמשמעותו שיבוץ לסירוגין של אישה וגבר ברשימה. עיקרון הבטחת הייצוג קובע כי רק אם לא ייבחר אף מועמד מאותו מגזר במקום גבוה יותר מהמקום שנקבע, יוקצה המקום למגזר.
פרקטיקה יעילה להגדלת הייצוג של נשים בפרלמנטים במדינות שונות הוא קביעה של מכסות ייצוג מינימליות. מכסת הייצוג יכולה להיקבע בחוק או בתקנון מפלגתי
דוגמה בולטת להבטחת ייצוג מגדרי באמצעות מנגנון ריצ'-רץ' ניתן לראות ברשימת "דרך חדשה" בראשות רוביק דנילוביץ', ראש עיריית באר שבע. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 וכן ב-2018, הורכבה הרשימה מנשים וגברים לסירוגין.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19 קבעו מספר מפלגות המקיימות בחירות מקדימות מנגנוני הבטחת ייצוג. מפלגת העבודה המירה את שיטת השריונים כולה במנגנון הבטחת ייצוג, הן לנציגי המחוזות השונים של המפלגה, הן לנשים והן למגזרים אחרים. הליכוד שריין מקומות לנציגי המחוזות השונים, אך שילב גם מנגנון הבטחת ייצוג לנשים, לעולים חדשים ולמיעוטים. בתקנון הבחירות נקבע כי אם אף אישה לא תיבחר בעשרת המקומות הראשונים, יוקצה המקום העשירי ברשימתו לאישה, ואם לא תיבחר אישה נוספת עד המקום ה-20, יוקצה גם מקום זה לאישה. כן נקבע כי אם לא ייבחר עולה חדש עד המקום ה-21, יוקצה מקום זה לעולה, והמקום ה-25 יישמר באופן דומה לבן מיעוטים. מרצ קבעה אף היא מנגנון הבטחת ייצוג מגדרי, המבטיח לפחות שני מקומות לכל מגדר בכל חמישה מקומות.
איתי שונשיין
איתי שונשיין (נולד ב-19 בינואר 1978) הוא עו"ד, פעיל ציבור, המשנה לראש עיריית פתח תקווה, ומחזיק תיק אזורי התעסוקה ומרכז העיר, יו״ר הוועדה לתכנון ובנייה של לשכת עורכי הדין במחוז מרכז. כיהן כיושב ראש התאחדות הסטודנטים בישראל בשנים 2008-2006 והיה ליושב ראש הראשון שנבחר מקרב המכללות.
ביוגרפיה.
שונשיין נולד וגדל בפתח תקווה ולמד בתיכון אחד העם בעיר. שירת בחיל הקשר ובשלישות הראשית ברמת גן בתפקיד מש"ק משמעת. לאחר שחרורו מצה"ל החל בלימודי משפטים במסלול האקדמי המכללה למנהל.
ב- 2004 שימש כעוזרו האישי של ראש עיריית פתח תקווה, יצחק אוחיון ובמקביל, החל לפעול במסגרת אגודת הסטודנטים במכללה בה למד.
בשנת 2005 נבחר לתפקיד יושב ראש אגודת הסטודנטים וכיהן כיו"ר דירקטוריון החברה הכלכלית של המסלול האקדמי המכללה למנהל – פל"ס. במרץ 2006 נבחר שונשיין לכהן כיושב ראש התאחדות הסטודנטים הארצית, ובכך היה ליו"ר הראשון של ההתאחדות מקרב המכללות, בעוד שכל קודמיו לתפקיד היו נציגי אגודות הסטודנטים מהאוניברסיטאות. מתוקף תפקידו כיו"ר ההתאחדות שונשיין מונה לכהן כדירקטור בחברה התיירות איסתא ליינס, וכן כדירקטור בחברת מאסטר-ביט - סוכנות הביטוח של הסטודנטים.
המאבק בוועדת שוחט.
באביב 2007, לאחר שמונה על ידי יו"ר הכנסת דליה איציק לחבר המועצה להשכלה גבוהה, עמד שונשיין בראש המאבק המשותף לכלל ארגוני הסטודנטים כנגד ועדת שוחט אשר הייתה צפויה להמליץ על העלאת שכר הלימוד וקיצוץ בתקציבי מערכת ההשכלה הגבוה. במסגרת המאבק השביתו ארגוני הסטודנטים במשך חודשיים את הלימודים במוסדות להשכלה גבוה ובמהלכם בוטלו 41 ימי לימוד. היה זה מאבק הסטודנטים הגדול ביותר מאז שביתת הסטודנטים הגדולה של 1998. שביתת הסטודנטים הסתיימה רק לאחר התערבות ראש הממשלה אהוד אולמרט ושרת החינוך יולי תמיר. המאבק המאורגן של ציבור הסטודנטים כנגד ועדת שוחט הסתיים בהסכם פשרה מול נציגי הממשלה עליו חתם שונשיין, לקול מחאה של סטודנטים רבים שראו בכך מחטף (פחות מחודש לאחר המאבק אף ניסו מספר ראשי אגודות להדיח את שונשיין מתפקידו). במסגרת הסכם הפשרה התחייבו נציגי הממשלה שלא להעלות את שכר הלימוד, להחזיר תקציבים שקוצצו ממערכת ההשכלה הגבוהה במהלך השנים, ולפעול לרפורמה במערכת ההשכלה הגבוהה, בשיתוף מלא עם נציגי הסטודנטים.
שונשיין נבחר כמועמד לפרס בטקס אנשי השנה לשנת 2007 בקטגוריה החברתית לצד דורון אלמוג, עמרם מצנע, נעה סתת ואמנון נחמיאס.
פעילות ארגונית.
עם סיום המאבק פעל שונשיין לקידום ענייני הסטודנטים מחוץ לגבולות המדינה והביא לקבלתה של התאחדות הסטודנטים בישראל כחברה מלאה בהתאחדות הסטודנטים האירופאית (European Students' Union).
שונשיין כיהן כחבר בחבר הנאמנים של ההסתדרות הציונית העולמית וקרן קיימת לישראל כנציג הדור הצעיר וציבור הסטודנטים. בחודש מאי 2008, לאחר שראשי אגודות הסטודנטים באוניברסיטאות העברית, בן-גוריון והטכניון הודיעו על כוונתם לפעול להדחתו, החליט שונשיין לסיים את תפקידו בהתאחדות בשל חילוקי דעות באשר למבנה האחזקות של אגודת הסטודנטים בחברות הכלכליות שבבעלותה.
פעילות פוליטית.
בנובמבר 2008 התמודד שונשיין בראש רשימת "גיל צעיר" למועצת העיר פתח תקווה, במסגרת מערכת הבחירות לרשויות המקומיות. הרשימה, ששילבה בין צעירים לאנשי מפלגת הגמלאים גיל, זכתה במנדט למועצה ושונשיין הצטרף לקואליציה העירונית בראשות ראש העיר יצחק אוחיון בתפקיד מחזיק תיק הנוער והצעירים. בכך היה לנציג הראשון של "מפלגות הצעירים" במועצת העיר פ"ת. במקביל, סיים שונשיין את לימודי המשפטים והתמחה במשרד עו"ד.
ביוני 2012 מונה שונשיין על ידי ראש העירייה אוחיון ומועצת העיר לתפקיד סגן ראש העיר כאשר הוא ממשיך להחזיק בתיק הנוער והצעירים. תנועת אומ"ץ פנתה למבקר המדינה בבקשה לבטל לאלתר את מינויו לסגן ראש העיר. בבחירות למועצת העיר פתח תקווה ב-2013 בראש רשימת "עיר צעירה" וזכה ב-3 מנדטים ומונה לסגן ראש העיר, מתפקיד זה פוטר לקראת הבחירות ב-2018. בבחירות המוניציפליות של שנת 2018 התמודד שונשיין על ראשות העיר ולמועצה התמודד ברשימה משותפת עם סגנית ראש העיר לשעבר אורנה דוידאי שנקראה "מחוברים", זאת לאחר ששניהם פוטרו מתפקיד סגני ראש העיר לאחר ההחלטה על התמודדותם המשותפת. בבחירות אלו סיעתם של שונשיין ודוידאי זכתה ל-2 מושבים בלבד, בבחירות לראשות העיר הגיע למקום השלישי לאחר שקיבל 10.90% מהקולות.
שונשיין הוא אוהד הפועל פתח תקווה ואף לקח חלק כפעיל במחלקות הספורט של האגודה. לקראת עונת 2009/2010 היה שותף להקמתן מחדש של מחלקות הכדוריד והכדורסל של האגודה.
כמשפטן.
בבחירות שהתקיימו ללשכת עורכי הדין בחודש יוני 2019 רשימתו של שונשיין ועו״ד שלמה שחר, מטעם סיעת דרך חדשה של ציון אמיר זכתה לארבעה מושבים במחוז מרכז. שונשיין מונה ליו״ר הוועדה לתכנון ובנייה של לשכת עורכי הדין במחוז מרכז.
לייזר וולף
לייזר וולף (יידיש: לייזער וואָלף; 1910 וילנה - 1943 ליד סמרקנד) היה משורר יידי, אחד ממייסדי קבוצת יונג ווילנע.
קורות חיים.
שמו המקורי של וולף היה משה-לייזר מקלר (יידיש: מעקלער).
הוא נולד בווילנה למשפחה ענייה, הוא כילד רביעי במשפחה. אביו היה צבע, ואילו אמו הייתה עקרת בית. מורהו הראשון שלימד אותו קרוא וכתוב היה רב שהגיע לווילנה כפליט בזמן מלחמת העולם הראשונה. אחרי אותה מלחמה המשיך את לימודיו בבית הספר. בגיל 16 פרסם את שירו די גרינע פרייד בשבועון ליטערארישע בלעטער (ורשה, 1926). החל מסוף שנות העשרים ועד תחילת שנות ה-40 שירים ופרוזה מפרי עטו התפרסמו כמעט כל שבוע בווילנער טאג. הוא היה חבר מערכת בפרסומיה של קבוצת המשוררים והסופרים היהודים יונג ווילנע.
עד 1939 גר בווילנה ולאחר מכן נדד ברחבי ברית המועצות עד שלבסוף הגיע לאוזבקיסטן. ברפובליקה האוזבקית עבד במפעלים ובקולחוזים. הוא נפטר בזמן מלחמת העולם השנייה, ב-1943, מרעב.
חסידוף
אגדת וילנה
פלורנטין (פירושונים)
דער למד וואוו'ניק
המינריאדה הראשונה
המינריאדה הראשונה או המינריאדה של ינואר 1990 הם השמות המקובלים לאירועים האלימים שהתרחשו בימים 28 ו-29 בינואר 1990, בבוקרשט, בירת רומניה.
הרקע.