שנה לאחר שחזרה לליגה הראשונה סיימה פרייבורג במקום השביעי מה שהבטיח לה השתתפות במוקדמות הליגה האירופאית לעונת 2017–2018. הקבוצה שיחקה בסיבוב השלישי של המוקדמות מול דומז'אלה מסלובניה והודחה בסיכום שני המשחקים לאחר שבמשחק הראשון ניצחה 0–1 אך נוצחה בגומלין בסלובניה 0–2. באותה עונה נאבקה הקבוצה נגד הירידה לליגה השנייה וניצלה לבסוף מירידת ליגה לאחר שסיימה את העונה במקום ה 15.
באוקטובר 2021 חנכה פרייבורג את אצטדיונה הביתי החדש, אצטדיון אירופה פארק, המונה 34,700 מקומות ישיבה, אשר החליף את השוורצוואלדשטדיון ששימש אותה עד אז.
בגביע הגרמני הקבוצה העפילה לראשונה לגמר הגביע לאחר שגברה בשמינית הגמר על הופנהיים, ברבע הגמר על בוכום ובחצי הגמר על המבורג. בגמר, הקבוצה נפגשה עם ר.ב לייפציג והפסידה לה לאחר דו־קרב פנדלים.
סגל הקבוצה.
נכון ל-7 באוגוסט 2022
(קפטן)
פן בדג'לי
פן דייטון בדג'לי (באנגלית: Penn Dayton Badgley; נולד ב-1 בנובמבר 1986) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות תפקידו כדן האמפרי בסדרה "אחת שיודעת", וכג'ו גולדברג בסדרה "את".
ביוגרפיה.
פן נולד בבולטימור, מרילנד שבארצות הברית. והעביר את שנות הילדות שלו בין ריצ'מונד, וירג'יניה, וסיאטל, וושינגטון.
בוושינגטון, פן למד באקדמיה על שם צ'ארלס ורייט, ושיחק בתיאטרון לילדים. במהרה, החל לשדר בתחנת רדיו לילדים.
בגיל 11, בדג'לי ואימו, עברו להוליווד בקליפורניה, על מנת לפתח את הקריירה שלו כשחקן. כילד, הוא שאף להיות זמר, ובשנת 1998 אף הקליט שיר פופ.
קריירה.
בשנת 1999, פן הקליט את קולו, במשחק "מריו גולף", ובהמשך דיבב גם במשחק "מריו טניס".
באותה שנה, הופיע לראשונה בטלוויזיה בפרק בסדרה המצליחה "ויל וגרייס". עקב ההופעה שלו הוא קיבל תפקיד ראשי ב"צעירים חסרי מנוח" ושיחק את דמותו של פיליפ בין השנים 2000–2001. לאחר מכן שיחק בסדרות כמו: "דדיו", "האחים גרסייה" , ו"אחיות או לא להיות".
בשנת 2006, שיחק בסרטו הראשון "ג'ון טאקר מה זה גמור". בהמשך, שיחק בעד סרטים כמו: "סע וקח" (יחד עם השחקנית לייטון מיסטר), ו"חזק לנצח" (יחד עם שון אוסטין).
בשנת 2007 החל להשתתף בסדרה "אחת שיודעת" בה גילם את הדמות דן האמפרי. לסדרה 6 עונות, כאשר האחרונה שבהן הסתיימה בדצמבר 2012.
בשנת 2009 שיחק לצד אמבר הרד בסרט האימה "אב חורג" של הבמאי נלסון מקורמיק.
בשנת 2010 שיחק פן בסרט הקומדיה "באה בקלות" לצד אמה סטון. ב-2011 שיחק בסרט "התמוטטות" לצידו של קווין ספייסי. באותה שנה דירג אותו מגזין "פיפל" ברשימת "25 היפים בגילאי 25".
בשנת 2015, התארח בשני פרקים במיני סדרה האמריקאית "הסטירה".
בשנת 2017 שיחק כניצב בסדרת טלוויזיה ישראלית בשם ״כדברא״.
בשנת 2018 החל לשחק בסדרה "את" מבית היוצר של נטפליקס, בה גילם את השחקן הראשי ג'ו. ב-2021, שיחק בסרט "כאן והיום".
חיים אישיים.
בעבר יצא בדג'לי עם שותפתו ל-"אחת שיודעת", בלייק לייבלי, ועם השחקנית והזמרת זואי קרביץ.
ב-27 בפברואר 2017 נישא לזמרת הבריטית-יהודייה דומינו קירק (אחותה של ג'מימה קירק ). הוא אביו החורג של בנה של דומינו, קסיוס.
בפברואר 2020 דומינו העלתה פוסט לאינסטגרם שהיא ופן מצפים לתינוק אחרי שתי הפלות שעברה בעבר בניסיון להביא איתו ילד. באוגוסט נולד בנם.
באפריל 2010, הצטרף בדג'לי לבראד פיט בקריאה לארח את גביע העולם בכדורגל בארצות הברית ב-2018 או ב-2022. כיום בדג'לי הוא חבר בדת הבהאית, ותומך בזכויות קהילת הלהט"ב.
טום קורטני
סר תומאס דניאל "טום" קורטני (באנגלית: Thomas Daniel "Tom" Courtenay; נולד ב-25 בפברואר 1937) הוא שחקן אנגלי שבלט בתחילת שנות ה-60 בשורה של סרטי קולנוע שזכו לשבחי הביקורת כגון "בדידותו של הרץ למרחקים ארוכים" (1962), "בילי בדאי" (1963) ו"דוקטור ז'יוואגו" (1965). מאז אמצע שנות השישים נודע יותר בזכות תפקידיו בתיאטרון. ב-2001 קיבל קורטני תואר אבירות על תרומתו לקולנוע ולתיאטרון. קורטני הוא ראש מועדון האוהדים הרשמי של קבוצת הכדורגל האל סיטי. ב-1999 קבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת האל.
ביוגרפיה.
קורטני נולד בעיר האל שבאנגליה, בנם של אן אלייזה ותומס הנרי קורטני. למד בבית הספר התיכון קינגסטון בהאל, ולמד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) בלונדון.
הופעת הבכורה שלו בתיאטרון הייתה בשנת 1960 עם להקת התיאטרון "אולד ויק" באדינבורו. ב-1961 החליף את אלברט פיני בהצגה "בילי בדאי" בתיאטרון קיימברידג'. שנתיים אחר כך גילם שוב את אותה דמות בעיבוד הקולנועי ל"בילי בדאי" שביים ג'ון שלזינגר.
סרט הקולנוע הראשון שלו היה "Private Potter" מ-1962, בבימויו של קספר ורדה שהבחין בקורטני עוד בימי לימודיו ב-RADA. הסרטים הבאים שלו היו "בדידותו של הרץ למרחקים ארוכים" שביים טוני ריצ'רדסון ו"בילי בדאי", בהם זכה לשבחים רבים על הופעתו. סרטים אלה היו בין המובילים את הגל החדש הבריטי בתחילת שנות השישים. קורטני היה מועמד לפרס באפטה כשחקן המבטיח ביותר לשנת 1962, ופרס באפטה לשחקן הטוב ביותר ב-1963. על תפקידו בסרט דוקטור ז'יוואגו כפאשה אנטיפוב המהפכן המסור, היה מועמד ב-1965 לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, אך הפסיד למרטין בלסם. בין סרטיו הידועים האחרים נמנים "King &amp; Country" שביים ג'וזף לוסי בו שיחק לצידו של דירק בוגרד, והסרט "ליל הגנרלים" שביים אנטולי ליטבק.
למרות ההצלחה הרבה בתפקידיו בסרטים, קורטני אמר שהוא לא נהנה במיוחד לשחק בקולנוע, ומאמצע שנות השישים התרכז יותר בהופעות בתיאטרון. ב-1966 החל קורטני להופיע בתיאטרון "רויאל אקסצ'נג'" שנוסד באותה תקופה במנצ'סטר בניהולו של קספר ורדה. התפקידים הראשונים שלו היו פוקלנד במחזה "The Rivals" מאת שרידן וגיבור סיפורו של היינריך פון קלייסט "הנסיך מהומבורג". במשך השנים הופיע במגוון רחב של תפקידים, ב-1999 גילם את התפקיד הראשי ב"המלך ליר" וב-2001 הופיע ב"הדוד וניה".
קורטני חזר לעבוד עם ורדה ב-1970 כשהופיע בתפקיד הראשי בסרט "יום בחייו של איבן דניסביץ'". תפקידו הידוע ביותר מאז הוא בסרט "המלביש", עיבוד למחזה באותו שם מאת רונלד הארווד ולצידו של אלברט פיני. שני השחקנים היו מועמדים לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידיהם בסרט הזה, והפסידו לרוברט דובאל. ב-1991 הופיע כאביו של דרק בנטלי (כריסטופר אקלסטון) בסרט "תן לו את זה".
הופעותיו של קורטני בטלוויזיה היו מועטות יחסית. ב-1971 הופיע ב"She Stoops to Conquer" בהפקת ה-BBC, ובמספר מחזות מאת המחזאי אלן אייקבורן. ב-1973 הופיע בטלוויזיה האמריקאית ב"I Heard the Owl Call My Name", וב-1994 כיכב לצידו של פיטר יוסטינוב בעיבוד טלוויזיוני לספרו של צ'ארלס דיקנס "בית ממכר עתיקות" בו גילם את דמותו של קווילפ. היה לו תפקיד קטן בסרט הטלוויזיה "הרפתקאות אינדיאנה ג'ונס הצעיר", בתפקיד האנתרופולוג ברוניסלב מלינובסקי. ב-1998 שיחק שוב לצידו של אלברט פיני בדרמה "A Rather English Marriage" של ה-BBC.
ב-2002 החל קורטני להופיע בהצגת יחיד "Pretending To Be Me", המבוססת על יצירתו ומכתביו של המשורר פיליפ לארקין. בתחילה הופיע ב"וסט יורקשייר פלייהאוס" שבלידס ואחר כך ב"קומדי תיאטר" בווסט אנד שבלונדון.
ב-2007 הופיע קורטני בשני סרטים, האחד "הצפה", סרט אסונות על לונדון המוצפת, והשני "מצפן הזהב" על פי רומן מאת פיליפ פולמן בו הוא מגלם את פארדר קוראם. ב-2008 הופיע בסדרת הדרמה הטלוויזיונית, עיבוד לספר "דוריט הקטנה" של דיקנס, בתפקיד ויליאם דוריט, ובתוכנית חג המולד של הסדרה הקומית "משפחת רויאל".
בין השנים 1973 עד 1982 היה קורטני נשוי לשחקנית שריל קנדי. ב-1988 נשא לאשה את איזבל קרוסלי, מנהלת במה ב"רויאל אקסצ'נג' תיאטר". לבני הזוג יש בתים במנצ'סטר ובפאטני שבלונדון.
בשנת 2000 יצא לאור ספר זכרונות של קורטני "טום היקר: מכתבים מהבית", שזכה לשבחי הביקורות. הספר כולל מבחר מכתבים מהתכתבות עם אימו, ומשובץ בזכרונותיו כסטודנט צעיר למשחק בלונדון של תחילת שנות השישים.
היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
היינריך השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נובמבר 1165 - 28 בספטמבר 1197) היה מלך גרמניה לבית שטאופן (הוהנשטאופן) - משנת 1190 עד ליום מותו, ובנוסף קיסר האימפריה הרומית הקדושה משנת 1191 ומלך סיציליה משנת 1194. הוא היה שליט אגרסיבי ופעיל, שבתקופת שלטונו הקצרה יחסית הרחיב את השפעתה של הקיסרות הרומית הקדושה תוך שהוא ממשיך את מפעלו של אביו לביסוס האימפריה ככוח החילוני העיקרי באירופה. בקרב נתיניו האיטלקים היה ידוע היינריך בכינוי "האכזר", שניתן לו לאחר כיבוש סיציליה.
היינריך היה איש משכיל, ששלט בלטינית. ההיסטוריון אלבריק מטרואיפונטיין מתאר אותו כאדם משכיל, רהוט ובעל ידע בחוק הקאנוני והרומי. פטרון של אמנות שלזכותו נזקף חיבור הפואמה "היינריך הקיסר".
קורות חייו.
עד להכתרה כקיסר.
היינריך השישי נולד בשנת 1165 בניימכן, בנו של פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (ברברוסה) ושל ביאטריס מבורגונדי. בגיל ארבע נבחר והוכתר למלך גרמניה. על פי החוק הנהוג בגרמניה, התואר מלך הטווטונים (בלטינית: Rex Teutonicorum) ניתן לאציל שנבחר על ידי האלקטורים הגרמנים כמלך. משנבחר למלך גרמניה נערך טקס הכתרה בקתדרלת העיר אאכן על ידי הארכיבישוף של העיר. הכתר הגרמני זיכה את השליט בתואר מלך הרומאים (בלטינית: Rex Romanorum).
נישואים.