החלקה נמצאת בדרום המדרון המזרחית. עם תחילת מאורעות תרפ"ט נכרה במקום קבר אחים שבו נטמנו הנהרגים הראשונים בירושלים. לאחר מכן, נקברו במקום חללים נוספים ממאורעות תרפ"ט (מירשולים, מוצא וחברון) וכן ממאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, והחלקה קיבלה את שמה, אם כי למעשה ה"קדושים" מהווים מיעוט מבין הקבורים בחלקה.
בחלקה נבנה לאחר מלחמת ששת הימים קבר אחים ובו עצמות שנמצאו מתחת לכביש הירדני. הקבר מכוסה במצבה הבנויה משברי מצבות עתיקות.
לצד קבר האחים קבור בחלקה מגודרת אליעזר בן-יהודה ולצדו בנו איתמר בן-אב"י ואשתו השנייה חמדה. בחלקה קבורים גם ליאו מוצקין מראשי ההסתדרות הציונית, בוריס שץ מייסד בית הספר בצלאל, וחוקר ירושלים פנחס גרייבסקי.
עולי הגרדום מאיר פיינשטיין ומשה ברזני, שהתאבדו בתא הנידונים למוות שעות אחדות קודם להוצאתם המתוכננת להורג, נטמנו בחלקה זו. מנחם בגין, מפקד האצ"ל וראש ממשלת ישראל ביקש כי בבוא היום ייקבר ליד פיינשטיין וברזני במקום בחלקת גדולי האומה, ובקשתו נתמלאה.
גוש קברות הנביאים.
מצוי מעל החלק הצפוני של הגוש הישן, וקרוי על מערת קברי הנביאים הסמוכה. בחלקה זו ניתן למצוא את: הרב אברהם יצחק הכהן קוק - הרב הראשי לארץ ישראל, ומשני צדיו - אביו, ובנו הרב צבי יהודה קוק; הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא; הרב דוד כהן (הרב הנזיר), חתנו הרב שלמה גורן ובנו הרב שאר ישוב כהן, זלדה, דב ימיני, הרב יחזקאל סרנא, ראובן ברקת, הרב יצחק הוטנר, בנימין מנשה לוין, חנה יהודית לנדאו, הרב שלמה אלישיב (עליאשאוו) בעל הלשם שבו ואחלמה והרב אלישע וישליצקי. בפינה הצפונית-מזרחית של החלקה כרוי קבר האחים לחללי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, ולצדו רחבת מסדרים, בו נערך טקס רשמי בנוכחות יו"ר הכנסת ביום הזיכרון.
גוש קברות תש"ח.
חלקה זו מכונה על שם השנה בה נחנכה, אם כי מרבית הקברים שבה מאוחרים למלחמת ששת הימים. בין הקבורים בה: הרב שלום נח ברזובסקי, הרב אביגדור מילר, הרב משה צבי סגל וקלמן כהנא.
גוש גניזת סת"ם.
גוש זה, הנמצא בקצה הדרומי של בית הקברות, קרוי על שם הגניזה שנמצאת בו. קברים מפורסמים: הרב אהרן ראטה, הרב אברהם יצחק קאהן, הרב מאיר יהודה גץ, יחזקאל סטימצקי, הרב דניאל פריש, מנחם עמנואל הרטום בפינת הגוש מצויה חלקה צבאית קטנה המכילה ברובה חללים ממלחמת יום כיפור.
בית העלמין הצבאי.
כאמור לעיל, שתי חלקות מתוך חלקות ח"ק הפרושים הופרשו לשימוש בתור בית עלמין צבאי - חלקה ב' מתוך גוש קברות הנביאים המכילה את קבר האחים של חללי הרובע היהודי שהועברו ממקום קבורתם הזמני וחלקה ו'/א' מתוך גוש גניזת סת"ם המשמשת בתור חלקה צבאית שהוקמה בעקבות מלחמת יום כיפור.
חברה קדישא החסידים.
חברה קדישא זו מנהלת חלקות שונות שנבנו במקור בידי כוללים שונים, בעיקר חסידיים), המשתרעים ברובם על המדרון הדרומי:
כולל חבת ירושלים (גליציה).
4 חלקות במדרון הדרומי של ההר. בין הנקברים: שלמה גולדמן, פנחס דוד הורוביץ, משה אריה פריינד.
חברה קדישא קהילת ירושלים.
חברה קדישא זו נועדה במוצהר להיות בלתי-עדתית, ולטפל בקבורתם של יהודים מכל העדות, ובמיוחד של בני היישוב החדש. החלקה משתרעת על צדה הדרומי של פסגת ההר, כשצדה המערבי צופה על פני העיר העתיקה. בעקבות הקשיים שנבעו עם פרוץ המרד הערבי הגדול, החלה הקבורה בחלקה רק בשנת 1939.
בין האישים המפורסמים הקבורים בחלקה: הנרייטה סאלד, ש"י עגנון, יעקב בן דב, רוברט מקסוול, פנינה פלאי, זלמן ארן, פנחס רוטנברג, פנחס קהתי, זבולון המר, חנוך אלבק, שמואל קופמן, חיים מרגליות קלוריסקי, יוסף ויץ, יחיעם ויץ, שמואל קליין, יוסף יואל ריבלין, ישראל אלדד, יוסף מילוא, ראובן שרי, אפרים אלימלך אורבך, אהרן סולובייצ'יק.
מערות קבורה בנחל קדרון.
בעמק נחל קדרון מתחת לבתים של שכונת סילוואן ישנם שורת כוכים ומערות בנויות ששימשו לקבורה והוקמו במהלך המאה ה-7 והמאה ה-8 לפני הספירה. מערות קבורה אלו נמצאות בחלקו הדרום-מערבי של הר הזיתים ופונות אל עיר דוד הנמצא מולן. המבנה של קבר בת פרעה נמצא בתחילתם של שורת מערות קבורה אלו וממשיך את בית הקברות היהודי של הר הזיתים בצורת זרוע אל נחל קדרון. לידה נמצא קבר ...יהו אשר על הבית.
סגולות הקבורה בהר הזיתים על פי המדרש.
על פי המדרש, הנקברים על הר הזיתים אינם סובלים מתולעים האוכלות את הבשר הנרקב, ופטורים מ"חיבוט הקבר". עוד על פי המדרש, הנקברים בהר הזיתים פטורים מ"גלגול מחילות" – גלגול הגוף בבטן האדמה מארצות הגולה אל ירושלים בואכה הר הבית בעת תחיית המתים. שנאמר: "הקדוש ברוך הוא עושה להם מחילים מחילים מלמטה והם מחלדין בהם, עד שהם באים תחת הר הזיתים שבירושלים והקדוש ברוך הוא עומד עליו, והוא נבקע להם והם עולים מתוכו".
שקיות עם עפר מהר הזיתים נשלחו אל קהילות יהודיות בגולה, והעפר פוזר על קבריהם או על תכריכיהם של הנפטרים. לדוגמה יהודי שנפטר בהונגריה ציווה על בני משפחתו: "וגם מונח בתוך הפאפיר אצל התכריכים וכתוב עליו 'אדמה מארץ הקודש' מה שהביא לי הרב מוהר"ר עובדיה, והבטיח לי שהוא מהר הזיתים מירושלים. ואותו ארץ יפזר עלי בקברי, בקדקודי ובכל גופי, ועד רגלי ועד בכלל."
פרכאר פוטה
פרכאר פוטה (בגאלית סקוטית: Ferchar Fota - "פרכאר הגבוה"; נפטר בשנת 697) היה מלך דאל ריאטה החל משנת 696 ועד פטירתו.
ההיסטוריונים אינם יודעים בוודאות האם שלט פרכאר רק בקנל לואיירן (שבט לואיירן) או בממלכת דאל ריאטה כולה.
אביו של פרכאר היה פרדאך מק פרגוסה.
פרכאר מוזכר לראשונה ב"דברי ימי טיגרנאך" בתיאור שנת 678 - בו הוביל את שבט לואיירן למלחמה והביס את הבריטונים בטירי. קרב זה מוזכר גם ב"דברי ימי אלסטר" אולם שמו של פרכאר אינו מוזכר בכרוניקה זו.
על פי "דברי ימי טיגרנאך" פרכאר נפטר בשנת 697.
משך שלטונו אינו ברור. על פי ה"דואן אלבאנאך" שלט פרכאר 21 שנים, אולם ייתכן שתקופה זו שלט על שבט לואיירן, ועלה לשלטון בדאל ריאטה רק לאחר מות קודמו - דומנל דון בשנת 696.
בכרוניקות מוזכרים שנים מבניו - אינבכלאך וסלבאך כמלכי דאל ריאטה, ומקבת' נחשב לאחד מצאצאיו.
עפו אגבריה
רצח תאיר ראדה
רצח תאיר ראדה היה רצח של נערה בכיתה ח', שהתרחש בתא שירותים של חטיבת הביניים "נופי גולן" שבקצרין ב-6 בדצמבר 2006. בדצמבר 2006 נעצר רומן זדורוב, אזרח אוקראינה שעבד כרצף בבית הספר והודה ברצח ראדה בפני מדובב משטרתי. לדבריו, המניע לרצח היה גידופים שהטיחה בו ראדה. זדורוב מסר לחוקרים שבעה פרטים מוכמנים, הודה בפניהם ברצח ושחזר אותו. ב-14 בספטמבר 2010 הורשע זדורוב ברצח של ראדה ונידון למאסר עולם.
בהמשך חזר בו זדורוב מהודאתו והגיש מספר ערעורים. זדורוב הורשע שוב, ובערעור נוסף אישר בית המשפט העליון ברוב קולות את פסק הדין המרשיע. במהלך אחד הערעורים, הציגה ההגנה חוות דעת של מומחה, לפיה טביעת דם שנמצאה בתא שירותים ושאינה שייכת לזדורוב, היא עקבה של אדם שעשוי להיות הרוצח. בעקבות זאת, הורה השופט חנן מלצר על עריכת משפט חוזר לזדורוב, אשר נפתח בספטמבר 2021 ועודנו מתנהל. זדורוב שוחרר למעצר בית בתנאים מגבילים.
לאורך השנים הפרשה זכתה לכיסוי תקשורתי נרחב. מספר סרטים וסדרה נעשו עליה ופותחו קונספירציות שונות לגבי זהות הרוצח, והתנהלות החקירה והמשפט.
הרצח.
ראדה נולדה ב-4 בינואר 1993 והייתה בת הזקונים, אחות לשני בניהם של שמואל ואילנה ראדה, מוותיקי קצרין.
ב-6 בדצמבר 2006, יצאה ראדה מביתה ונסעה עם אביה, כמדי יום, לבית הספר התיכון "נופי גולן", שם למדה בכיתה ח'. מעדויות תלמידים שלמדו באותו יום בבית הספר מתברר כי בהפסקה שבין שעת הלימוד השישית לשעה השביעית, שהחלה בשעה 12:50, שהתה ראדה עם חבריה בחצר בית הספר. בתום ההפסקה, בשעה 13:05 לערך, החליטה להיעדר משיעור תיאטרון ונותרה עם חברים אחדים בחצר. לאחר מכן, בסמוך לשעה 13:30, הודיעה לחבריה כי בכוונתה לשתות מים בברזייה שבתוך בית הספר. כאשר נכנסה למבנה, שני תלמידים העידו כי ראו את תאיר עולה לבדה במדרגות - בדרכה לכיוון שירותי הבנות שבהם התבצע הרצח. עדותם היא העדות האחרונה שבה ראדה נראתה בחיים.
בשעות אחר הצהריים, משבוששה לשוב לביתה, דיווחה אמה למשטרה על היעדרותה. שוטרי תחנת גולן פתחו בסריקות, וסמוך לשעה 19:00, מצאו את גופתה של ראדה, כשהיא מתבוססת בדמה - בתא נעול מבפנים בתוך שירותי הבנות שבקומה השנייה. לאחר פריצת התא ובדיקה של צוות מד"א, נמצא כי גרונה שוסף לפחות פעמיים. כמו כן, נמצא חתך בשורש כף ידה. בבדיקה פתולוגית נמצא שסיבת מותה היא איבוד דם כתוצאה מחתך בעורק תרדמני ובוריד הצוואר, החתכים בכפות הידיים הוחשבו כ"פצעי הגנה". עובדות אלה הובילו למסקנה שנרצחה.
חקירת המשטרה.
ימיה הראשונים של החקירה.
חקירה ראשונית של המשטרה העלתה, כי ראדה לא חזרה לאחר ההפסקה לשיעור התיאטרון השני, וישבה בפרגולה בבית הספר יחד עם חברתה. כמה דקות לאחר תום ההפסקה, קמה לשתות מים בברזיה שבמבנה בית הספר, ולא שבה עוד. משבוששה לחזור, הלכה חברתה לכיתה בלעדיה. בתום השיעור, נותר תיקה של ראדה מונח על אחד הכיסאות בכיתה; שאר התלמידים עזבו את הכיתה, ולא הבחינו בו.
בימים הראשונים לאחר התרחשות האירוע, העריכה המשטרה כי מדובר באלימות בין בני נוער, שהובילה למעשה הרצח. במהלך ימים אלה, נגבו עדויות מעדים רבים, מבין כאלף איש אשר שהו בין כותלי בית הספר בשעת הרצח (על פי פרסום מאוחר יותר של המשטרה). בין היתר, תושאלו עשרות מתלמידי בית הספר בידי חוקרי נוער ושוטרים. למרות כל אלו, לא מצאה המשטרה חשוד רלוונטי. במקביל, החלה חקירה משטרתית מאומצת גם בכיוונים אחרים: