בסוף 1824, במהלך מלחמת האזרחים בין הפלגים המורדים ביוון עמד בראש מפלגת הרומליוטים (אנשי מרכז יוון) והביס את מפלגת המוריאוטים (אנשי הפלופונס) שהתנגדו למנהיגותו של גאורגיוס קונדוריוטיס (Γεώργιος Κουντουριώτης) שהיה נשיא הוועד הפועל השלישי של המנהל הזמני של יוון. אולם באספה הלאומית היוונית השלישית, שינה את דעתו ותמך במפלגה הפלופונסית. בתמורה תמכה המפלגה הפלופונסית במינויו לאמן חיילים מתסליה ומקדוניה, במטרה לפגוע במשאבים העות'מאנים באטלנדי (Αταλάντη) לחוף הים האיגאי במרכז יוון. המבצע נכשל בגלל חוסר ניסיונו הצבאי, וזה פגע במוניטין שלו.
פעילות בתקופת הרפובליקה ההלנית הראשונה.
כאשר יואניס קפודיסטריאס נכנס לתפקיד ב-24 בינואר 1828 מונה קולטיס כמושל האי סאמוס וביולי 1829 כשר ההגנה.
ב-9 באוקטובר 1831 נרצח קפודיסטריאס. במאבקים הפנימיים שנמשכו עד 1832, קולטיס הנהיג פעם נוספת את מפלגת הרומליוטים. הוא היה חבר בשלוש הוועדות המושלות השונות שהנהיגו את יוון בין 9 באפריל 1832 - 6 בפברואר 1833.
הוא נעזר בחיילים הצרפתים שנותרו מחיל המשלוח שנשלח למאבק בצבא העות'מאני.
תיאודורוס קולוקטרוניס (Θεόδωρος Κολοκοτρώνης), אבגוסטינוס קפודיסטריאס וקולטיס ניסו להקים ממשלה אך הניסיון התמוסס עקב חילוקי דעות קשים בין השותפים לקואליציה.
קולטיס נחשב כאחראי לכליאתו ורציחתו של גיבור מלחמת העצמאות היוונית אודיסיאס אנדרוצוס (Οδυσσέας Ανδρούτσος) וכן להיפרדותם של דימיטריוס איפסילנטי ומנטו מברוגנוס ולהגלייתה של האחרונה מנאפפליו למיקונוס.
פעילות פוליטית בתקופת המלוכה.
קולטיס השתתף בממשלותיהם של ספירידון טריקופיס ואלכסנדרוס מברוקורדטוס וכיהן פעם ראשונה כראש ממשלה בין 31 במאי (12 ביוני) 1834 ועד 20 במאי (1 ביוני) 1835.
עם הגעתו של המלך אותון, מונה הרוזן יוזף לודוויג פון ארמנספרג הבווארי להיות ראש ממשלת יוון, העביר את הממשל מנאפפליו לאתונה וקולטיס מונה להיות שר הימייה ושר הביטחון. ב-1835, הוא נשלח לצרפת כשגריר, שם הוא יצר קשרים עם פוליטיקאים ואינטלקטואלים צרפתים.
לאחר ההפיכה שפרצה באתונה ב-3 בספטמבר 1843, שאילצה את המלך אותון להעניק חוקה. קולטיס חזר ליוון מתוך מטרה להתמודד בבחירות והשיב לחיים את המפלגה הצרפתית. מ-3 באוקטובר 1843 כיהן כשר בלי תיק בממשלתו של אנדריאס מטאקסס (Ανδρέας Μεταξάς), ב-8 בנובמבר 1843 נבחר כנציג לאספה הלאומית, ב -19 בנובמבר הוא נבחר כחבר הנשיאות של האספה הלאומית וב -21 בנובמבר מונה לחבר בוועדה לניסוח חוקה. במהלך הדיונים על החוקה ב-11 בינואר 1844 נשא נאום רב-רושם על כך שכל היוונים נולדו חופשיים ושווים בין אם הם חיים בטריטוריה שבשליטת יוון ובין אם מחוץ לה, בכך היה קולטיס אחד ההוגים ומראשי התומכים של "רעיון יוון הגדולה" (Μεγάλη Ιδέα, "מגאלי אידאה"), על פיו יש להקים מחדש את האימפריה הביזנטית שתכלול בתחומה את ארץ יוון והפזורות היווניות, מאנטוליה ועד הדנובה, אימפריה שבירתה היא קונסטנטינופול – מושב הפטריארכים האורתודוקסים. הנוסח הסופי של החוקה אושר באספה הלאומית ב-4 במרץ 1844.
מטאקסס כיהן כראש הממשלה בין 15 בספטמבר 1843 ל-28 בפברואר 1844, החליף אותו למשך חודש אחד האדמירל קונסטנטין קנריס כנציג המפלגה הרוסית ואחריו אלכסנדרוס מברוקורדטוס כנציג המפלגה הבריטית.
בד בבד עם אשרור החוקה הוחלט לקיים בחירות. בבחירות שהחלו ב-6 ביוני זכתה המפלגה הרוסית בראשות מטאקסס ל-55 מושבים, המפלגה הבריטית ב-28 והמפלגה הצרפתית של קולטיס ב-20. קולטיס כראש המפלגה הצרפתית הקים ב-6 באוגוסט קואליציה עם המפלגה הרוסית. מאבקים פנימיים בתוך הקואליציה דחפו את מטאקסס להתפטר מהקואליציה וקולטיס נבחר ב-18 באוגוסט בפעם השנייה בחייו לראש הממשלה וכהן עד מותו ב-1847 כלומר יציבות יחסית של הממשלה אחרי חילופי שלטון תכופים קודם לכן. שלטונו היה מאוד ריכוזי, עד כדי האשמתו בדיקטטורה, הוא פעל לשיקום הכלכלה היוונית וניסה להגיע להסכמה בינלאומית להרחבת גבולות המדינה. יחסי יוון עם האימפריה העות'מאנית התדרדרו בתקופתו עד כדי תקרית דיפלומטית בתחילת 1847 שהובילה לניתוק היחסים בין יוון לאימפריה העות'מאנית.
בסוף 1846 החלה בריאותו להתדרדר. עריקת מספר חברי קואליציה לאופוזיציה גרמה לקולטיס לבקש מהמלך לפזר את הפרלמנט ב-14 באפריל 1847 ולהכריז על בחירות חדשות ביולי. בבחירות אלו זכתה מפלגתו ברוב, הוא נפטר מדלקת ריאות ב-31 באוגוסט 1847
יורשו של קולטיס כראש ממשלה היה שר המלחמה קיצוס טזוולס מהמפלגה הרוסית.
בנו של קולטיס היה אנטישמי והיה מעורב בהתקפה על ביתו של השגריר הבריטי היהודי דוד פסיפיקו באתונה.
יואניס קולתיס
פליקי אטריה
פליקי איטריה
קרן מתושלח
קרן מתושלח (באנגלית: Methuselah Foundation) היא קרן מחקר אמריקאית, ללא כוונת רווח, שנוסדה בשנת 2000 על ידי דוקטור אוברי דה גריי והיזם דייוויד גובל, במטרה לעודד מחקר מדעי שיביא להארכת תוחלת החיים של האדם.
היסטוריה.
הרעיון של "קרן מתושלח" על מטרותיה וחלק משיטות הפעולה כפי שאומצו על ידי מייסדי הקרן הופיע לראשונה בספרו של רוברט היינליין בני מתושלח (1958).
דוקטור אוברי דה גריי (נולד ב-1963) הוא סופר וחוקר הזדקנות בריטי ואילו דייוויד גובל (נולד ב-1952) הוא סופר ויזם אמריקאי מצליח. השניים נפגשו לראשונה אונליין, ב-2000, השנה בה קיבל אוברי דה גריי את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת קיימברידג', ויחדיו הם ייסדו את קרן מתושלח.
שלוש שנים אחר כך ייסדה הקרן את "פרס מתושלח" - Mprize, שהוא הפרס הכספי העיקרי שמחלקת היום הקרן, לחוקרים בשני תחומים שונים - אריכות ימים (Longevity), והצערה או חידוש נעורים (Rejuvenation).
ב-2009 עזב דה גריי את הקרן, לצורך הקמת קרן נפרדת משלו - "SENS (Strategies for Engineered Negligible Senescence) Foundation" (הקרן לעצירת ההזדקנות או הקרן לקידום ביוטכנולוגיות לחידוש הנעורים) (מילולית: קרן לאסטרטגיות ליצירת הזדקנות זניחה) וכשנה אחר כך, באפריל 2010 הכריזה הקרן על פרס נוסף מטעמה, "NewOrgan Prize", שיינתן לחוקר הראשון שיצליח לשכפל מתאי גופו של חולה כלשהו, איבר חדש ולהשתיל אותו בחזרה, בגופו של אותו חולה, כך שהוא יתפקד באופן מלא.
הקרן כיום.
מקום מושבה של קרן מתושלח הוא בעיירה ספרינגפילד, שבוירג'יניה, סמוך לוושינגטון הבירה. מנכ"ל הקרן הוא דייוויד גובל, שנותר מבין שני המייסדים, ולצידו פועלת הנהלה מייעצת וכן מועצה מדעית. אחד משני היושבי ראש של המועצה המדעית הוא פרופסור אנדריי ברטקה מאוניברסיטת דרום אילינוי, שהצליח ב-2003 לגדל במעבדתו את העכבר שהאריך ימים יותר מכל עכבר אחר בעולם, עד היום. עכבר מסוג זה הוא בדרך כלל בעל תוחלת חיים של כשנתיים - שלוש ואילו ברטקה הצליח לגדל עכבר זה עד גיל חמש בערך, דהיינו, להכפיל את משך חייו. ב-2009 קיבל ברטקה מהסוכנות הפדרלית האמריקאית NIH - המכונים הלאומיים לבריאות מענק של 8.6 מיליון דולר לחקר השפעות הורמון הגדילה על ההזדקנות ואריכות הימים. היושב ראש השני של המועצה המדעית של הקרן הוא פרופסור קרייג קוני, מאוניברסיטת ארקנסו, המתמחה באפיגנטיקה.
על פי דיווחי הקרן לשנת 2012 היקף התרומות הכלליות שקיבלה (בפועל ובהתחייבויות לתרום) עומד על מעל 4.2 מיליון דולר ובנוסף לכך קיבלה בפועל ובהתחייבויות לתרום סך של כ-3.6 מיליון דולר לצורך פרס מתושלח באופן ספציפי.
ליל הקרנבל
ליל הקרנבל (ברוסית: Карнавальная ночь) הוא סרט מוזיקלי סובייטי שהופק על ידי אולפני הסרטים "מוספילם" ובוים על ידי אלדר ריאזנוב. הוא הפך לשובר קופות בברית המועצות (למעלה מ-48.6 מיליון צופים). זה היה הסרט הראשון של הבמאי. בעקבות הסרט לודמילה גורצ'נקו פרצה לתודעה כלל ארצית לאור משחקה ושירה.
באופן מסורתי הסרט הוקרן בטלוויזיה סובייטית ורוסית במהלך סוף דצמבר/תחילת ינואר. בשנות ה-2000 הופקה גרסה על DVD. בשנת 2006 אלדר ריאזנוב ביים סרט "ליל הקרנבל 2".
עלילת הסרט.
עובדי מרכז הקהילתי מתכוננים לחגיגות השנה החדשה. מתוכנן נשף מסכות ותוכנית אמנותית שכוללת שירה, הופעת קוסם, בדרנים, להקת ג'אז ועוד. "חבר אוגרצוב" שמונה לממלא מקום של מנהל המרכז לא מסכים עם התוכנית. לדעתו צריך לכלול הרצאה על הישגים של השנה שעברה, הרצאה בנושא אסטרונומיה והופעת להקת מוזיקה קלאסית של הגמלאים. עובדי המרכז מנסים בכול דרך אפשרית לשמור את התוכנית המקורית ובסופו של דבר מצליחים. להפתעת המנהל, פקידי ממשל בכירים שהשתתפו בנשף נתנו מחמאות למארגני הנשף והתוכנית האמנותית.
נהר ברונקס
נהר ניאגרה
פרס טשרניחובסקי לתרגום
פרס טשרניחובסקי לתרגום מופת
דה-סטאליניזציה
מדיין (פירושונים)
דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון
דרישת מסתרי רשומות ההיסטוריון (בסינית מסורתית: 史記索隱; בסינית מפושטת: 史记索隐; בפין-יין: shǐjì suǒyǐn, שְׁה גִ'י סְווֹ יִין) היא מחקר על "רשומות ההיסטוריון" (שְׁה-גִ'י) אשר נעזר בהצלבת מידע ובמחקר טקסטואלי על מנת לאמת את הטקסט. היצירה נכתבה על ידי סְה-מָה גֶ'ן, פקיד בכיר בתקופת שושלת טאנג, כ-800 שנים לאחר "רשומות ההיסטוריון".
מבנה היצירה.
היצירה כוללת 30 מגילות.
הרקע לכתיבה.