בזמן שולדריפ שכב בתעלה, שב קוק לניידת המשטרה ונסע לדרכו, מבלי שעשה לו דבר. לאחר מכן חטף אופנוען בשם רוברט דיואי, אשר הגיע מסיאטל. זמן מה לאחר שנלקח כבן ערובה ניסה דיואי לחטוף את אקדחו של קוק, אולם לא הצליח להתגבר עליו ונפצע תוך כדי מאבקם. קוק החליט לרדת מהכביש אל תוך המדבר, שם, לאחר שעצרו, ירה בו למוות בראשו. גופתו נמצאה בניידת הנטושה של ולדריפ סמוך ל, קליפורניה. את מכוניתו של דיואי נטש קוק במקסיקלי, מקסיקו.
באותה העת פתחו כל רשויות החוק בדרום מערב ארצות הברית במצוד אחר קוק, אשר חזר לבלית'. הוא חטף שני גברים נוספים, ג'יימס בורק ופורסט דמרון, בזמן שערכו טיול ציד. קוק הכריח אותם לנסוע לאורך הגבול המקסיקני לעבר . מפקד המשטרה המקומי, לואיס פארה, זיהה את קוק וחטף ממנו את אקדחו בטרם עצר אותו. מאחר שבין מקסיקו וארצות הברית לא התקיים הסכם הסגרה באותו הזמן, לקחו קבוצת שוטרים את קוק לעבר הגבול ודחפו אותו פנימה, לתוך שטח ארצות הברית, שם נעצר באופן מיידי.
הוצאה להורג.
קוק נלקח לאוקלהומה סיטי על מנת להישפט עבור הרציחות של משפחת מוסר. מאחר שהעביר את בני המשפחה מעבר לגבולות מדינות, הפך התיק לפדרלי, בהתאם ל. בניסיון להימנע מעונש מוות, ובמסגרת הסדר טיעון, הודה קוק באשמת חמישה סעיפי חטיפה. ההסדר אושר בידי השופט בעקבות מחלוקות שהתקיימו בין התביעה וההגנה על מצבו הנפשי של קוק. פסיכיאטר אחד טען כי על אף שהיה קוק פסיכופת, עדיין נחשב לשפוי, בעוד שפסיכיאטר אחר טען בתוקף לאי שפיותו.
הוא נידון לשלוש מאות שנות מאסר, קרי שישים שנים עבור כל סעיף, בבית הסוהר אלקטרז. השופט המחוזי סטפן ס. צ'נדלר אמר .
בכעס רב על כך שחייו של קוק ניצלו, קם מכיסאו עורך הדין רוברט אי. שלטון והחל לצעוק ; צ'נדלר השיב כי הוא מכיר את כל העובדות, וכי אינו סבור שהמקרה מחייב את עונש המוות. הוא הזכיר את ילדותו של קוק, באומרו ; בנקודה זו, הביע שלטון את התנגדותו והחל לדבר על ילדותו שלו; .
הציבור למד במהרה כי גזר הדין שקיבל קוק מאפשר את שחרורו על תנאי לאחר עשרים שנות מאסר, ודרש כי יוסגר לקליפורניה בכדי להישפט עבור הרצח שביצע בתוך גבולות המדינה. ב-1951 מצא חבר המושבעים בקליפורניה את קוק אשם ברצח מדרגה ראשונה של רוברט דיואי. המושבעים לא המליצו לחון אותו או לגלות כלפיו רחמים, ובכך הפכו את עונש המוות לברירה היחידה עבורו.
קוק הוצא להורג באמצעות תא הגזים בבית הסוהר סן קוונטין ב-12 בדצמבר 1952. לא ידוע על מילים אחרונות שאמר, אף כי כאשר נעצר נשמע אומר . לארוחתו האחרונה אכל עוף מטוגן, טוגנים, אפונים, פאי דלעת, קפה וחלב. גופתו הושבה לג'ופלין, שם נקבר בבית הקברות של כנסיית השלום.
לאומיות אוקראינית
לאומיות אוקראינית (באוקראינית: Український націоналізм) היא אידאולוגיה המקדמת את רעיון איחוד האוקראינים במדינת לאום אחת.
על פי ההיסטוריונים מיכאילו הרושבסקי, אורסט סובטלני ופול רוברט מאגוצ'י נסיכות רוס של קייב הייתה הארגון המדינתי הראשון של האוקראינים. מקור הלאומיות האוקראינית המודרנית נמצא במרידות הקוזאקים ומלחמתם, תחת הנהגתו של בוגדן חמלניצקי, נגד האיחוד הפולני-ליטאי.
ראשית הלאומיות האוקראינית.
הבסיס לתיאוריה של הלאומיות האוקראינית הונח ב"ספר ההוויה של העם האוקראיני", שנכתב על ידי חברי הארגון הפוליטי הראשון באימפריה הרוסית, "האחים קירילוס ומתודיוס" - ההיסטוריון ניקולאי קוסטומרוב והמשורר טאראס שבצ'נקו. ניקולאי קוסטומרוב הציג תזה על שני לאומים רוסיים, והוכיח את קיומו של לאום "דרום רוסי" נפרד. בשנות ה-30 של המאה ה-19 בגליציה, שהייתה אז שייכת לאימפריה האוסטרית, קם, מה שמכונה "השילוש הרוסי" ("רוסקה טרייציה"), שכלל את מ. ששקביץ', א. וגילביץ' ואת י. גולובצקי. בשנת 1837 פורסם בפשט ספרם "בת הים של הדנייסטר". הספר הפך לאבן דרך חשובה בהתפתחות התנועה הלאומית האוקראינית בגליציה, שכן הוא נכתב בשפה פשוטה, המבוססת על ניבים אוקראיניים מערביים. תנופה חדשה לתנועה הלאומית האוקראינית באימפריה האוסטרית ניתנה על ידי אביב העמים של 1848, ב-2 במאי 1848 הוקמה בלבוב מועצת רוסקי הראשית ("הולובנה רוסקה ראדה"). היא הכריזה על אחדותם של הרותנים של גליציה והאוקראינים של האימפריה הרוסית, ודגלה בחלוקת גליציה לחלקים אוקראינים ופולניים. עם זאת, עם תבוסתה של מהפכת גולובנה רוסקה, הראדה חדלה מלהתקיים.
התקופה המודרנית.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 נחלקו המצביעים האוקראינים לפי אזורי מגוריהם, במערב אוקראינה ובמרכזה נטו להצביע למפלגות התומכות בקשרים עם מערב אירופה וארצות הברית ובמזרח אוקראינה ובדרומה נטו לתמוך במפלגות התומכות בקשרים עם רוסיה.
סקודטו
הסקודטו (באיטלקית: scudetto, "מגן קטן") הוא עיטור שנענד על ידי מועדוני ספורט איטלקיים שזכו באליפות איטליה בענף הספורט שלהם בעונה הקודמת. הסקודטו נוצר בשנות ה-20 של המאה ה-20 כדי לכבד את הזוכה בליגת הכדורגל הלאומית של איטליה (ב-1929 מותגה מחדש כסרייה א') והקבוצה הראשונה שלבשה אותו הייתה גנואה ב-1924. מאוחר יותר, הוא אומץ על ידי קבוצות של ענפי ספורט אחרים.
המילה סקודטו משמשת גם לציון גביע הסרייה א'; "זכייה בסקודטו" הוא ביטוי נרדף ל"זכייה בסרייה א'".
מקור.
המצאת הסקודטו מיוחסת בדרך כלל למשורר והמחזאי גבריאלה ד'אנונציו, שבצעירותו היה חסיד נלהב של כדורגל.
בשנת 1920, העיר האוסטרו-הונגרית לשעבר פיומה (כיום רייקה הקרואטית) סופחה לאיטליה. ד'אנונציו הציע שקבוצת הכדורגל המקומית תכיר בתמיכה בריבונות האיטלקית על העיר על ידי ענידת מגן בעל שלושה צבעים בצבעי דגל איטליה - ירוק, לבן ואדום על החולצות שלהם.
בשנת 1924, אישרה התאחדות הכדורגל האיטלקית את ההחלטה לכבד את האלופה המכהנת, ואיפשרה לה לענוד את הסקודטו על חולצות המשחק שלהם. מאז, הסקודטו הפך לסמל של האלופה המכהנת של כל ליגת ספורט באיטליה.
אליפות הרוגבי יוניון האיטלקית שהחלה בשנת 1928 אימצה גם היא את מנהג ענידת הסקודטו על חולצת האלופה המכהנת.
סרייה א'2
פרומיטאס פטרס
היראקליס סלוניקי
איברהים אולאוויין
איברהים אולאוויין (באנגלית: Ibrahim Olawoyin; נולד ב-1 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת קג'יורנגוג'ו מהליגה השנייה בטורקיה ובנבחרת ניגריה.
קריירת מועדונים.
אולאוויין שיחק את משחקו הראשון בליגת העל הניגרית ב-13 בינואר 2019 בקבוצת אביה ווריורס, משחק אותו הפסידה קבוצתו 0–1 לבנסארווה יונייטד.
ב-2019 עבר לאנוגו ריינג'רס.
לאחר שרשם למעלה מ-40 הופעות בכל המסגרות באנוגו ריינג'רס, עבר לאנקרה קג'יורנגוג'ו מליגת המשנה הטורקית באוגוסט 2021.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0–2 של קבוצתו על אדנספור. בהופעתו השביעית במועדון, הוא כבש צמד והוביל את קבוצתו לניצחון 2–3 על אינסטנבולספור.
קריירה בינלאומית.
ב-19 באוקטובר 2019 ערך אולאוויין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, בניצחון 2-0 על נבחרת טוגו במסגרת מוקדמות אליפות האומות האפריקאיות .
מקסים בוטייה
מקסים אנדרה סילם בוטייה (בצרפתית: Maxime Andre Selam Bouttier , נולד; 22 ביולי 1993) הוא במאי, מוזיקאי ושחקן קולנוע וטלוויזיה אינדונזי.
ביוגרפיה.
בוטייה נולד ב-22 ביולי 1993 בפואטייה, צרפת. משפחתו ממוצא אינדונזי חזרה לאינדונזיה בילדותו.
קריירה.
בוטייה החל את הקריירה שלו כדוגמן בבאלי, אינדונזיה. בשנת 2010 לוהק לתפקיד משנה באופרת הסבון האינדונזית "Arti Sahabat". הוא שיחק באופרות סבון אינדונזיות ובהן "Bulan on Mentari" ו- "Everything Love". בשנת 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט הקולנוע "Forever Love". בוטייה שיחק בכמה סרטים רומנטיים, בין היתר בסרט הקולנוע האינדונזי "Kain Kafan Hitam", אותו גם ביים.
בשנת 2021 לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע "כרטיס לגן עדן". זהו תפקידו הראשון מחוץ לאינדונזיה.
חוקי ההפלות
חוקים המתייחסים להפלה מלאכותית משתנים מאוד בין מדינות וטריטוריות, והשתנו עם הזמן. חוקים כאלה נעים בין הפלות זמינות באופן חופשי על פי בקשה, לרגולציה או הגבלות מכל מיני סוגים, ועד לאיסור מוחלט בכל הנסיבות בלי יוצא מהכלל. להמון מדינות וטריטוריות המאפשרות הפלה יש מגבלות הריון להליך בהתאם לסיבה; כאשר הרוב הוא עד 12 שבועות להפלה מבקשה. עד 24 שבועות בסיבה כמו אונס, גילוי עריות או סיבות סוציו-אקונומיות. ואפילו יותר זמן אם הסיבה היא פגיעה עוברית או סיכון לבריאותה או חייה של האישה. נכון לשנת 2022, מדינות שמתירות הפלות על פי חוק לפי בקשה או מסיבות סוציו-אקונומיות מהוות כ-60% מאוכלוסיית העולם הכוללת.
הפלה ממשיכה להיות נושא שנוי במחלוקת בחברות ומדינות רבות על רקע דתי, מוסרי, אתי, מעשי ופוליטי. אף על פי שזה נאסר והוגבל בחוק בתחומי שיפוט רבים, הפלות ממשיכות להיות נפוצות באזורים רבים, גם איפה שהן נגד החוק. על פי מחקר משנת 2007 שנערך על ידי מכון גוטמאכר וארגון הבריאות העולמי (WHO), שיעורי ההפלות דומים במדינות שבהן ההליך חוקי ובמדינות בהן הם לא הליך חוקי. זה נגרם עקב חוסר הזמינות של אמצעי מניעה מודרניים באזורים שבהם הפלה אינה חוקית. כמו כן על פי המחקר, מספר ההפלות ברחבי העולם יורד עקב נגישות מוגברת לאמצעי מניעה.
ציר זמן.
הטבלה מתחת מפרטת בסדר כרונולוגי את המדינות החברות באומות המאוחדות שאישרו הפלה על פי בקשה לפחות בחלק הראשוני של ההריון של האישה, או שהפלות הפכו לחוקיות לחלוטין. נכון ליוני 2022, 64 מדינות אישרו הפלות בעת בקשה באו"ם.
חוק בינלאומי.