גלושצ'ביץ' התחיל את הקריירה שלו בקבוצת מוגרן בודווה, בה שיחק שנתיים עד לשנת 2004. בשנת 1996 הוא עבר לשחק בספרד ושיחק בלה ליגה בקבוצת אקסטרמדורה. לאחר שהיא ירדה לליגת משנה הוא המשיך בה ובעונת 1997/98 היה מלך השערים של הליגה השנייה וקבוצתו חזרה לליגה עליונה. לאחר סיום העונה הוא עבר לסביליה והיה שותף לעלייתה לליגה העליונה. בסיום העונה הוא הושאל אריס סלוניקי.
בשנים 2000–2003 הכדורגלן שיחק באוטרכט. לאחר עונה בודדת בספרטה פראג בה הוא שיחק לצד אחיו גלושצ'ביץ' חזר להולנד.
גלושצ'ביץ' פרש בשנת 2008 בגיל 34.
המרתף (סרט)
המרתף הוא סרט קולנוע קולנוע ישראלי בשחור-לבן
משנת 1963 בבימויו של נתן גרוס, עם שמעון ישראלי כשחקן יחיד.
הפקה.
זהרירה חריפאי מקריינת בסרט, חנה כהנא מופיעה בצילומים מאחור בעיקר של שיער ראשה ודודיק סמדר מופיע בצורת צל.
התסריט נכתב על ידי יעקב מלכין ושמעון ישראלי.
ישראלי חווה באופן נחרץ את זוועות השואה, ובסיום משפט אייכמן, התעורר בו רצון עז להפיק את הסרט.
זהו הסרט הישראלי הראשון שדן בנושא שעד אז היה טאבו מוחלט בתרבות הישראלית, ולא רק בקולנוע - טראומת השואה.
העלילה מתוארת בפלשבק - שמעון ישראלי מופיע במונולוגים בשתי דמויות: אביו השען שלא מתרשם מהסכנה הנאצית והמורה פאוסט הזקן המדבר נגד מדיניות הנאצים ונתקל בהתנגדות של תלמידיו. בסרט משולבים יומנים נאציים של מצעדים נאציים ונאומים של היטלר ורודולף הס.
שמעון ישראלי השקיע למעלה מ-250,000 ל"י בסרט שהיה כישלון מסחרי והכניס אותו לחובות כבדים.
הסרט זכה ב"פרס הנוער" בפסטיבל הקולנוע בברלין ובפרס כינור דוד.
תקציר העלילה.
תל אביב 1960, 15 שנים לאחר גמר מלחמת העולם השנייה והשואה, עמנואל שרף (שמעון ישראלי) הוא שומר באתר בנייה. בערב הוא מתיישב בחדרו ואוכל ארוחה דלה ובאותו זמן צפים הזכרונות.
ב-1938 הוא גורש לדכאו ושוחרר בסוף המלחמה. מי שהלשין עליו והסגיר אותו לנאצים היה שכנו האנס שהיה איש אס אס. כעת הוא יורד מהרכבת בתחנת ולדהיים כשעל הקטר כתוב: "Hitler Kaput".
הוא מתכוון להגיע לביתו שם מגורר כעת האנס ולגמור אתו את החשבון אף על פי שהוא יודע שהאנס נפצע ב-1943 ורגלו נקטעה. האנס מתגורר שם עם אשתו לוטי (חנה כהנא), גרמניה שהייתה חברתו של עמנואל.
האנס היה חבר טוב של עמנואל, עד שהתגייס לאס אס. הוא היה מאוהב בלוטי אך היא הייתה מאוהבת ביהודי עמנואל. זה הרגיז אותו והוא הלשין על עמנואל ומשפחתו ורק עמנואל שרד את השואה. אביו השען טען שהשיגעון של הנאצים יחלוף וכי לא נוטשים מהר ארץ מולדת.
עמנואל מגיע לבית, שומע נביחות כלב וממהר להיכנס למרתף. האנס מגיע למקום ונועל את המרתף. עמנואל נשאר שם עם זכרונותיו ומגלה תמונות וחפצים שהיו של משפחתו וכן חפצים נאציים כמו סכין, דגל ואותות של צלבי קרס.
הוא מוצא שם אקדח. הדלת נפתחת וצילו של האנס מתקרב ועמנואל הורג אותו. לאחר המלחמה שולחת לו לוטי מכתבים וכותבת שנישאה להאנס לאחר שגילתה שהיא בהריון מעמנואל וכי בנה הוא גם בנו אך עמנואל לא עונה לה.
לבסוף הוא חוזר למציאות ומפעיל את הפעמון המכני שתלוי על עמוד עץ שמטיל צל בצורה של גרדום.
קלאודיה טאנר
קלאודיה טאנר ואלנר (בגרמנית: Klaudia Tanner Wallner נולדה ב-2 במאי 1970) היא פוליטיקאית אוסטרית ממפלגת העם אשר משמשת כשרת ההגנה של אוסטריה מאז 7 בינואר 2020.
ביוגרפיה.
טאנר נולדה ב-2 במאי 1970 בעיירה שייבס שבאוסטריה תחתית. היא למדה משפטים באוניברסיטת וינה ועבדה כעורכת דין. ב-2001 החלה לעבוד בצוותו של שר הפנים ארנסט שטראסר ממפלגת העם האוסטרית. בנובמבר 2010 היא החלה לעבוד כמנהלת התאגדות החקלאים של אוסטריה תחתית. במקביל היא נבחרה כחברת מועצה בעירייה גרסטן. במרץ 2017 היא נבחרה כסגניתה של מושלת אוסטריה תחתית יוהנה מיקל -לייטנר. שמה הוזכר שוב ושוב בתקשורת האוסטרית כמועמדת אפשרית לתפקידים רמי דרג מטעם מפלגת העם האוסטרית שהפכה למפלגת השלטון. בנובמבר 2017 נטען בעיתון Die Presse כי היא המועמדת המועדפת על סבסטיאן קורץ לתפקיד שרת ההגנה. עם זאת, היא לא צורפה לממשלת קורץ הראשונה.
ב-22 במרץ 2018 הפכה טאנר לחברה בפרלמנט של אוסטריה תחתית. ב-7 בינואר 2020 פרש מתפקידו שר ההגנה תומאס שטארלינגר, וטנאר מונתה לתפקיד במקומו. היא האשה הראשונה בתפקיד. במהלך התפרצות מגפת הקורונה באוסטריה יזמה טאנר גיוס חלקי של הצבא (לראשונה בתולדות אוסטריה) לצורך אכיפת ההנחיות. בספטמבר 2020 יזמה טאנר רכישה של 18 מסוקים עבור חיל האוויר האוסטרי מחברת לאונרדו האיטלקית.
טאנר ידועה באוסטריה בנוקשותה הבלתי מתפשרת, ובדעותיה הפוליטיות, המזוהות עם הימין הקיצוני. בתקשורת האוסטרית היא מכונה לעיתים "אשת הברזל האוסטרית".
חיים אישיים.
טאנר נשואה למהנדס מרטין טאנר, אשר משמש כחבר מועצה בעיריית גרסטן מטעם מפלגת העם האוסטרית. יש להם בת בשם קלאודיה יוספה. היא גיסתו של הפוליטיקאי סטפן שטיינר.
איברהים טוראמן
איברהים טוראמן (בטורקית: İbrahim Toraman; נולד ב-20 בנובמבר 1981 בסיוואס) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדות הגנה.
קריירת מועדונים.
איבריהם טוראמן נולד בסיוואס ושיחק מספר שנים בקבוצת חובבים בעיר בה נולד. בשנת 1997 הוא עבר לגזיאנטפספור ושיחק בה עד לשנת 2004. לקראת עונת 2005 הוא נמכר לבשיקטש בה חתם על חוזה ל-3 שנים. עם קבוצתו החדשה טוראמן זכה במספר תארים במהלך עשר שנים בהן שיחק במועדון. ב-אוקטובר 2013 הוא היה מעורב בקטטה עם סזר אוזטורק, גם הוא שחקן הקבוצה ולאחר תקרית זו הוצא מההרכב. בעונת 2015/2014 הוא שיחק בסיוואספור ופרש לאחר עונה בודדת.
קריירה בינלאומית.
בשנת 2002 זומן טוראמן לסגל נבחרת טורקיה. את השער היחיד עבור הנבחרת הוא כבש במשחק נגד נבחרת קזחסטן בכדורגל בשנת 2005 במסגרת מוקדמות למונדיאל 2006.
דיוויזיית המילואים ה-53 (האימפריה הגרמנית)
דיוויזיית המילואים ה-53 (הסקסונית ה-3) (בגרמנית: 53. Reserve-Division (3. Königlich Sächsische)) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-10 בספטמבר 1914, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-27. הדיוויזיה נטלה חלק בקרב איפר הראשון, ובשנת 1915 נטלה חלק בקרב איפר השני ובקרב שמפאן השני. בשנת 1916 לחמה הדיוויזיה במהלך הקרב על הסום, ובנובמבר 1916 הועברה לחזית המזרחית. בשלהי 1917 היא חזרה למערב, תחילה החזיקה בעמדות הגבול בגבול ההולנדי-בלגי, ובינואר 1918 היא הועברה לפלנדריה. באביב 1918 השתתפה הדיוויזיה במבצע מיכאל, כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, וב-18 בספטמבר 1918 פורקה הדיוויזיה.
רוקה
וילסון אדוארדו
וילסון ברונו נבאל דה קוסטה אדוארדו (בפורטוגזית: Wilson Bruno Naval da Costa Eduardo; נולד ב-8 ביולי 1990) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת החלוץ באלניהספור.
אחיו, הוא הכדורגלן ז'ואאו מריו.
קריירת מועדונים.
אדוארדו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של וילאר, ממנה עבר לפורטו ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון. בקיץ הושאל לריאל מהליגה השלישית ובמהלך העונה הושאל לפורטימוננסה מהליגה השנייה, בה היה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל הפורטוגלית אחרי היעדרות של 20 שנה.
בעונת הושאל לביירה-מאר. ב-29 באוגוסט 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הפורטוגלית בניצחון 1–2 נגד אקדמיקה. בשנתיים שלאחר מכן הושאל לאולהאננסה ואקדמיקה בהתאמה. במדי האחרונה רשם שני בישולים בניצחון 0–2 נגד אתלטיקו מדריד במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.
ב-18 באוגוסט 2013, אדוארדו ערך את הופעת הבכורה שלו בספורטינג ליסבון בניצחון 1–5 נגד ארוקה.
ב-20 ביולי 2014 עזב את פורטוגל וחתם בדינמו זאגרב מליגת העל הקרואטית. ב-13 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–2 נגד איסטרה 1961. ב-30 בינואר 2015 הושאל לדן האג מליגת העל ההולנדית.
ב-31 באוגוסט 2015 שוחרר מספורטינג וחתם בבראגה. שבועיים וחצי לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 נגד סלובן ליברץ. ב-6 באוקטובר 2018 הורחק בסיום משחק הליגה נגד ריו אבה.
ב-16 ביולי 2020, אדוארדו חתם באל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-16 באוגוסט 2021 הצטרף לאלניהספור מליגת העל הטורקית.
קריירה בינלאומית.
בצעירותו, אדוארדו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של פורטוגל. בשנת זומן לסגל נבחרת אנגולה, אך דחה את ההצעה.
בשנת החליט לייצג את אנגולה וב-22 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. אדוארדו השתתף עם הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2019.
בית הרפואות והדואר
בית הרפואות והדואר הוקם בראשון לציון בשנת 1883 שימש כבית מרקחת, בית הרוקח והמרפאה הראשונה. בשנת 1979 הוסב המבנה לארכיון של מוזיאון ראשון לציון.
מבנה והיסטוריה.