יחד עם אצילים בוואריה רבים, אביו של ארנולף נהרג בשנת 907 בקרב פרשבורג (ברטיסלבה), כאשר הכוח הבווארי שבפיקודו נחל תבוסה מוחצת במערכת נגד של הכוחות ההונגרים של הנסיך הגדול ארפאד. לאחר מותו של אביו, ירש אותו ארנולף בנחלותיו בבוואריה, וזמן קצר לאחר מכן קיבל את התואר "דוכס בוואריה" כשליט האחוזות סביב רגנסבורג. איש נמרץ ולוחם, הוא זכה לתמיכה רחבה מהאצילים המקומיים, אולם כבר במהלך עלייתו לדוכסות, הוא התמודד עם פשיטות מתמשכות של ההונגרים. התקפות אלה שדדו את נחלות פרנקיה המזרחית של בוואריה, סקסוניה ותורינגיה.
בשל פשיטות הונגריות תכופות וייאוש לגייס כספים למימון הגנה מאורגנת מחדש, ארנולף חיזק את כוחו באמצעות החרמת אדמות כנסייה וחילון של אחוזות מנזר רבות, מה שהקנה לו את הכינוי "הרע" על ידי כרוניקנים מימי הביניים. בכמה התכתשויות הצליח לדחוק את הפולשים ההונגרים והוא ניצח כוח קטן בשנת 913 בתמיכת קרובי משפחתו השוואבים. לאחר שהקים מחדש את דוכסות הגזע של בוואריה, הוא בסופו של דבר ניהל משא ומתן על הפסקת שביתה עם הנסיכים ההונגרים, שעברו לאחר מכן ברובם בבוואריה בפשיטותיהם לדוכסות גרמניות אחרות.
פוליטיקה קיסרית.
הדוכס ארנולף נקט מדיניות של עצמאות מהמלכים המזרח-פרנקים. אף שבשנת 911 השתתף בבחירתו של קונראד הראשון, מלך גרמניה; בסכסוך של קונרד עם ארכאנגר משוואביה הוא תמך בדודו הסוובי ובהמשך קרא תיגר על יורשו הסקסוני של קונרד, המלך היינריך הצייד. המחלוקת נפתרה רק באופן זמני כאשר בשנת 913 נישאה אמו של ארנולף, קוניגונדה, למלך קונרד.
בשנת 916 פלשו כוחות קונרד לבוואריה, תקפו וכבשו את רגנסבורג. התקפות אלו שלחו את ארנולף לגלות עם אויביו לשעבר בהונגריה. בספטמבר כינס המלך מועצת כנסייה בהוהנלטהיים, בהשתתפות הבישוף הבווארי, שזימן את ארנולף ואת אחיו הצעיר ברטהולד מטעמי נידוי ברגנסבורג ב-1 בנובמבר. סביר יותר שארנולף ומשפחתו מעולם לא הופיעו בכינוס, או שישיבת המועצה מעולם לא התקיימה. כתוצאה מכך הם נותרו בגלות בקרב ההונגרים. בינואר 917 כעס המלך קונרד על המצב וקרא להוציא להורג את גיסו השוואבי המרדן, ארכאנגר ואחיו ברטהולד, והעניקו לארנולף הפסקה נוספת לדאגה.
בשנת 919, מותו של קונרד הראשון אפשר לארנולף לחזור לבוואריה ולגרש את כוחות המלך. בשל מותו קונרד הראשון ללא ילדים, כס המלוכה היה פתוח שוב לארנולף. בשובו, על פי "Annales iuvavenses", בשנת 920, "Baiuarii sponte se reddiderunt Arnolfo duci et regnare ei fecerunt in regno teutonicorum" ("הבווארים נכנעו בחופשיות לדוכס ארנולף וביקשו ממנו למלוך בתחומי הגרמנים"). עלייתו של היינריך הצייד בשנת 919 הובילה לקרב על כס המלוכה; הבווארים, עם כמה פרנקים מזרחיים אחרים, דווקא בחרו בארנולף נגד היינריך.
בכל מקרה, "שלטונו" של ארנולף היה קצר מועד; המלך היינריך הראשון התברר כיריב חזק והביס אותו בשני קרבות בשנת 921. כאשר ארנולף היה נצור על ידי היינריך ברגנסבורג, נכנס הדוכס למשא ומתן לשלום והכיר בריבונותו של המלך הגרמני. המלך היינריך אישר את שלטונו האוטונומי של ארנולף על בוואריה, כולל זכות אינווסטיטורה וכמה זכויות חשובות, בתמורה להתנערות מארנולף מתביעתו המלכותית.
שנים מאוחרות יותר.
ארנולף ליווה את המלך היינריך הראשון במסע הבחירות שלו בשנת 928 נגד הדוכס ואצלב מבוהמיה. בשנת 935 הוא פתח במתקפה נגד המלך הוגו מפרובאנס בכדי להשיג את כתר הברזל של לומברדיה עבור בנו הבכור אברהרד, דבר שהביא רק לתבוסה. לאחר מותו של המלך היינריך בשנת 936, השתתף הדוכס בהכתרת בנו אוטו כמלך הרומאים בקתדרלת אאכן.
הדוכס ארנולף מת במעונו ברגנסבורג ב-14 ביולי 937; בנו אברהרד ירש אותו, אולם הודח על ידי המלך אוטו בשנת 938. ארנולף קבור במנזר סנט אמארם.
משפחתו.
היסטוריונים האמינו שארנולף היה נשוי ליודית מפריולי, בתו של הרוזן אברהרד מפריולי. אולם התאריכים אינם תואמים. יודית מפריולי מתה בערך בשנת 881. סביר יותר אם כן שהוא היה נשוי ליודית מזיליכגאו, בתם של נכדו של המרקיז אברהרד, הרוזן אברהרד מזיליכגאו וגיזלה מוורונה.
נולדו להם הילדים הבאים:
פרארי P80/C
פרארי P80/C (באיטלקית: Ferrari P80/C) היא מכונית מרוץ במרכב קופה בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי פרארי בשנת 2019. היא הוצגה במרץ 2019. היא נבנתה על פי בקשה של לקוח.
עיצוב.
היא מעוצבת על פי בקשתו של הלקוח בהשראת הדינו 206 S ופרארי 330 P3/P4, ומבוססת על גרסת המרוץ של הפרארי 488, פרארי 488 GT3. בפנים המכונית הוסר כל רכיב שאינו נצרך למכונית.
מפרט טכני.
היא כוללת מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 3.9 ליטר טווין טורבו. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים.
אלקטריאון וירלס
אלקטריאון וירלס בע"מ, המוכרת בשם המקוצר אלקטריאון, היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בפיתוח ציוד לטעינה אלחוטית של כלי רכב חשמליים, בזמן נסיעתם בכביש ובזמן שהם חונים. יו"ר ומנכ"ל החברה ומבעלי השליטה בה הוא אורן עזר. באוגוסט 2021 מונה ראובן ריבלין לנשיא החברה, ותפקידו יהיה, בין היתר, "לקדם שיתופי פעולה של החברה עם ממשלות וחברות גלובליות וכן לחשוף את פעילותה למקבלי ההחלטות ברחבי העולם". מטה החברה שוכן במושב בית ינאי.
פעילות עסקית.
בשנת 2013 הקימו ג'ני כהן דרפלר, אורן עזר כמנכ"ל וחנן רומבק כמדען ראשי את חברת אלקטריק רואד בע"מ, לפיתוח טכנולוגיה לטעינה אלחוטית של כלי רכב. חברה זו שולבה בשנת 2018 בשלד בורסאי, שבמרץ 2018 שינה את שמו לשמה הנוכחי של החברה, אלקטריאון וירלס בע"מ. לחברה מספר חברות בנות לפעילות בארצות שונות.
בשלב ראשון החברה מתמקדת בטעינה סטטית וחצי-דינמית של ציי רכב מסחריים, כגון מפעילי תחבורה ציבורית, חברות משלוחים, אספקה ותובלה ושירותי מוניות עירוניים. בשלב שני החברה שואפת להציע טעינה דינמית לכל משתמשי כלי הרכב החשמליים.
החברה נהנית ממענקים ממשלתיים: שלושה מענקים של רשות החדשנות בישראל בסכום כולל של מעל 13 מיליון ש"ח, מענק של משרד האנרגיה עד לסכום של 1.5 מיליון ש"ח, ומענק של ממשלת שוודיה בסכום 91 מיליון קרונה או כ-35 מיליון ש"ח בעת אישור המענק.
פיילוטים.
בתחילת 2020 אלקטריאון החלה בפיילוט על כביש ציבורי באי השוודי גוטלנד שבים הבלטי למשך שנתיים, והפיילוט הוארך בשנת 2022 כדי לבחון דור חדש של מקלטים לבקשת אלקטריאון. בתחילת 2021 החלה החברה בפיילוט בכביש באורך 700 מטר המחבר את תחנת הרכבת תל אביב – אוניברסיטה עם אוניברסיטת תל אביב. אוטובוס חשמלי של חברת "דן" הוטען בעזרת התשתית של אלקטריאון במסלול זה. בתחילת 2022 הסתיים השימוש באוטובוס בתל-אביב והוא הועבר אל מסלול הניסויים של אלקטריאון בבית ינאי. בנוסף נערכים בשנים 2021–2022 פיילוט בגרמניה לאורך 100 מטרים בתוך מתחם פרטי, פיילוט באיטליה לאורך קילומטר במסלול מעגלי, ופיילוטים נוספים מתוכננים לאורך 50 מטרים במסלול ניסויים ביוטה, ארצות הברית, לאורך מייל על כביש ציבורי בדטרויט, מישיגן, לאורך מייל על כביש אגרה בין מחוזות פלורידה אורנג' ולֶייק, ולאורך קילומטר על כביש ציבורי בגרמניה.
אלקטריאון הודיעה באוקטובר 2021 על פיילוט שנחתם עם חברת "דן" בו אלקטריאון הקצתה 28.9 מיליון ש"ח במניות ואופציות לחברת דן, ובנוסף אלקטריאון תתקין על חשבונה תשתית ומקלטים לטעינה אלחוטית סטטית במסוף רידינג עבור 14 אוטובוסים. אם הפיילוט יצלח, תוכל דן להרחיב את ההסכם להסכם מסחרי עבור 186 אוטובוסים נוספים בתשלום 2,500 ש"ח בחודש עבור כל אוטובוס במשך 60 חודשים, סה"כ עד 30 מיליון ש"ח. אלקטריאון הודיעה במאי 2022 על פיילוט במימון משרד התחבורה שבו חברת אלקטרה-אפיקים תשלם סך כולל של כ-6.5 מיליון ש"ח בפרישה ל-12 שנים עבור שירותי תמיכה, תפעול, ותוכנה לתשתית ההטענה האלחוטית של אלקטריאון. התשתית תותקן במסופי אוטובוסים בראש העין ותשרת 30 אוטובוסים.
טכנולוגיה.
טכנולוגית החברה מורכבת משלושה מרכיבים בסיסיים:
הטכנולוגיה מאפשרת שלושה מצבי טעינה: טעינה סטטית, כאשר כלי הרכב חונה בחניון, טעינה דינמית כאשר הרכב נמצא בנסיעה וטעינה חצי דינמית כאשר הרכב נמצא במצב נסיעה איטית מאוד. אלקטריאון ומכון KAIST , אשר השיק בשנת 2010 טכנולוגיה לטעינה אלחוטית של רכבים חשמליים בנסיעה הנקראת OLEV , מפתחים סטנדרט לטעינה אלחוטית בנסיעה. על פי אחד ממנהלי קבוצת המחקר לטכנולוגיית כבישים חשמליים של משרד האקולוגיה הצרפתי, עדיין אין תיעוד של ההשפעות הבריאותיות של הטכנולוגיה.
טעינה בנסיעה.
עלות.
לפי הערכה של מנכ"ל אלקטריאון, עלות התשתית של אלקטריאון היא כ-600 אלף דולר לקילומטר עבור אלקטריאון, ועבור פרויקט של 100 ק"מ כביש, העלות של התשתית לשני כיוונים היא כ-200 עד 250 מיליון דולר, או כ-2 עד 2.5 מיליון דולר לקילומטר. על פי הערכת דו"ח הביניים מפברואר 2021 של פרויקט הכביש החשמלי בשוודיה, עלות התשתית בייצור המוני לקילומטר כביש לשני הכיוונים של אלקטריאון היא 19.5 מיליון קרונות שוודיות (כ-2.3 מיליון דולר לקילומטר בעת פרסום הדו"ח), ושל החברות האחרות שנבדקו בהדגמות הן 12.4 מיליון קרונה לק"מ עם טעינה עילית, ו-11.5 מיליון קרונה לק"מ או 9.4 מיליון קרונה לק"מ בשני סוגים שונים של טעינה מהקרקע .
הספק.