נולד ביאנובה ליעקב מקוברין, אחיו של רבי נחמן מקוסוב ולפערל. בצעירותו רכש השכלה בש"ס ובפוסקים. בהשפעת אחי אמו, רבי מנלי מקרלין, התקרב לרבי דב בער, "המגיד ממזריטש", שהיה ממשיכו של הבעל שם טוב, והפך לאחד מתלמידיו המובהקים. עוד בחיי רבו הקים את המרכז החסידי בעיר קרלין (כיום פרבר בעיר פינסק בבלארוס). ביחד עם רבי מנחם מנדל מויטבסק הפיץ את תורת החסידות ברחבי ליטא. על השפעתו הרבה תעיד העובדה שמתנגדי תנועת החסידות שהחלו לפעול בתקופה זו נהגו לכנות את כלל החסידים "קרלינים".
אחד המאפיינים של שיטתו היה המנהג להתפלל בהתרגשות ובהתלהבות עד כדי צעקות של ממש. הנהגה כזאת קיימת עד היום בחצר קרלין. רבי אהרן שהיה בעל חוש מוזיקלי הוא מחברו של הפיוט הידוע יה אכסוף. פיוט זה הוא אחת היצירות הקאנוניות החסידיות היחידות שנכנסו לזמירות שבת והוא מושר עד היום בחצרות חסידיות רבות בכמה לחנים. על פי המסורת החסידית את הפיוט חיבר בהוראת רבו, המגיד ממזריטש.
רבי אהרן נפטר בצעירותו, כשהוא בן 36 שנה בלבד. על מצבתו בבית הקברות בקרלין נכתב: "זכה וזכה את הרבים כמה וכמה פעמים ומסר את נפשו במסירות נפש על זה, לפי שכלו לזכות את הרבים והיה מוכיח לרבים בתוכחת מגולה ואהבה מסותרת לקרב את ישראל לאביהם שבשמים וליחדם בייחוד גמור".
דברי תורתו הובאו בכתבי תלמידיו ובעיקר בספרי נכדו, רבי אהרן מקרלין (השני), מחבר הספר "בית אהרן". את מקומו של רבי אהרן הגדול מילא תלמידו וחברו, רבי שלמה מקרלין, שהיה אחראי גם על גידולו וחינוכו של רבי אשר מסטולין (הראשון), בנו של רבי אהרון והאדמו"ר השלישי בשושלת. מחסידות קרלין הסתעפו חסידויות לודמיר, לכוביץ', קוברין, סלונים וקודינוב.
משפחתו.
לרבי אהרן ולאשתו לאה היו ארבעה ילדים:
זמרשת
זֶמֶרֶשֶׁת הוא אתר אינטרנט של חברה לתועלת הציבור הפועל לשימור הזמר העברי המוקדם – הפזמונים העבריים שלמן ראשית הציונות ועד שנות ה-50. נכון ליולי 2022 מופיעים באתר 7,770 שירים ו-15,364 הקלטות, שניתן לקרוא את תמליליהם ולהאזין לביצועיהם – לרוב על ידי מיטב מבצעי ומבצעות התקופה, ולעיתים על ידי ותיקי היישוב כיום או משתתפי אירועי "זמרשת", המתקיימים במקומות שונים בארץ אחת לחודשיים בהובלת הזמרת נגה אשד. לשירים רבים מוצעות מספר הקלטות. ניתן לצרף קרדיטים לשיר לצד מילות השיר.
האתר פועל כחוק וברישיון אקו"ם, ועל כן מרבית הביצועים לשירים המובאים בו אינם ניתנים להורדה אלא מוצעים להאזנה חופשית של הציבור בלבד.
אלפי שירים נוספים משנות ה-50 הועלו לרשת בפרויקט אוצר הזמר העברי של קול ישראל.
מטרות המייסדים.
מייסדי "זמרשת" מגדירים עצמם כ"פרויקט חירום להצלה ולמחשוב של הזמר העברי המוקדם", ומצהירים כי מטרתם העיקרית היא שימור והפצה של הזמר העברי.
מטרות מוצהרות:
"הדור השלישי" (3G) הוא כינוי לקבוצה של פרוטוקולי תקשורת לקשר רדיו שהוגדרו על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU) שקדמו ל-4G ול-5G. באופן רשמי התקנים נקראים "IMT-2000", כקיצור של International Mobile Telecommunications-2000, וכוללים את התקנים:
קבוצה זו של תקנים מיועדים לאפשר תקשורת אלחוטית של שיחות טלפוניה, שיחות וידאו, תקשורת נתונים - וכולם מתוך מכשירים הנמצאים בתנועה. קצב הנתונים בדור השלישי מיועד להיות עד 14.4Mbps בכיוון היורד, ועד ל-5.8Mbps בכיוון העולה ב-HSPA+. בנוסף, תקני הדור השלישי מאפשרים לחברות התקשורת, ספקיות השירות, וחברות הטלפון לספק שירותי תקשורת מגוונים יותר ושימוש יעיל יותר ברוחב הסרט המוקצה להם.
ההתפתחות מהדור השני.
רשתות הדור השני תוכננו בעיקר כדי לתמוך בשיחות דיבור, ובתעבורת נתונים בקצבים נמוכים. הצעד הראשון לקראת הדור השלישי חל עם מערכות ה-GPRS, שנחשבו לדור 2.5. ה-GPRS סיפק נתונים בקצב שבין 56Kbps ל-114Kbps, ויכל לשמש לשירותי WAP, MMS, ותקשורת אינטרנטית כגון דואר אלקטרוני וגלישה ב-World Wide Web. התשלום עבור שירותי GPRS היה לרוב על פי תעבורת הנתונים (לפי קילובייט, או מגהבייט), בעוד התשלום עבור השיחות (במיתוג מעגלים) היה לפי זמן השימוש בלא קשר למידת הניצול של קיבולת הערוץ.
רשתות GPRS התפתחו לרשתות EDGE שפועלות בקידוד 8PSK . רשתות אלו תומכות לאחור בטכנולוגיות קודמות לתקשורת סלולרית ובנויות כהרחבה לרשתות ה-GSM המקוריות, כך שאפשר להעביר על אותם חריצי זמן TDM-ים פי 3 מהיכולת הקודמת, ולהעביר בה נתונים במיתוג מנות. EDGE יכול להחשב כתשתית קשר רדיו מסוג דור 3, והוא אכן חלק מהתקן של ITU לדור השלישי, אך לרוב מתייחסים אליו כדור 2.75. EDGE נפרס לראשונה בתחילת שנת 2003 על ידי רשת Cingular האמריקאית (כיום חלק מ-AT&amp;T).
במרץ 1998 איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי קבע סט של דרישות לתקנים של הדור הבא של הרשת הסלולרית - ה-4G, כגון דרישות מהירות שיא של כ-100 מגה-ביט לשנייה לתקשורת בניידות גבוהה (למשל מרכבות ומכוניות) ו-1 ג'יגה-ביט לשנייה לתקשורת בניידות נמוכה (דוגמת הולכי רגל ומשתמשים נייחים). הפריסה בפועל של ה-4G החלה משנת 2010. בישראל החלה הרשת לפעול ב-2015.
נכון ל-2020, עדיין 46% ממשתמשי הסלולר בעולם עבדו על רשתות מהדור השני והשלישי.
מאפיינים עיקריים.
קצב נתונים.
נהוג להתייחס לדור השלישי כמספק מהירות של 2Mbps עד 14.4Mbps עבור מכשירים שאינם בתנועה, או 348Kbps עבור מכשירים בתנועה. הגדרה זו לא נמצאת באופן מפורש בתקני הדור השלישי, אך היא מצוינת בפרסומים אחרים של ה-ITU. כמו כן, לא נקבעו קצבים ממוצעים או אילו שיטות תקשורת נחשבות כדור שלישי, ולכן מוצרים ושירותים רבים משווקים בתור דור שלישי, ונרכשים על ידי לקוחות מתוך ציפייה לקבל שירותי תקשורת בפס רחב.
אבטחת מידע.
רשתות הדור השלישי מאפשרות אבטחת מידע טובה יותר מקודמותיהן. מכשירי הדור השלישי יכולים לאמת את זהות הרשת שאליה הם מתחברים, ובכך להיות בטוחים שהם מתחברים לרשת הרצויה ולא לרשת מתחזה.
מכשולים ואתגרים.
אמנם הדור השלישי נחל הצלחה ברחבי העולם, אך ישנם מספר מכשולים ואתגרים שהקשו על הרחבת תפוצתו:
הדור השלישי
וריה
וריה (ביוונית: Βέροια) היא עיר במקדוניה שביוון, כ-60 ק"מ מערבית לסלוניקי. ידועה בעיקר בזכות הקבר המפואר המיוחס לפיליפוס השני מלך מוקדון, הנמצא ברובע ורגינה.
היסטוריה.
וריה הייתה מיושבת כבר במאה העשירית לפני הספירה. בכתובים היא מוזכרת לראשונה אצל תוקידידס במחצית השנייה של המאה החמישית לפנה"ס. בשנת 168 לפנה"ס, לאחר ניצחון הרפובליקה הרומית במלחמה המקדונית השלישית, נכללה העיר באחת ממדינות החסות שהוקמו על ידי רומא. ב-146 לפנה"ס לאחר המלחמה המקדונית הרביעית, הפכה רומא את מקדוניה לפרובינקיה. באותו זמן החלו הרומאים בסלילת ויה אגנטיה, הדרך הרומית הראשית מרומא למזרח שעברה בווריה. העיר פרחה בתקופת האימפריה הביזנטית.
ב-1436 נכבשה וריה על ידי האימפריה העות'מאנית, ונשארה בשלטון עות'מאני קרוב ל-500 שנה. השלטון העות'מאני בווריה הסתיים ב-1912 עם הכיבוש היווני במהלך מלחמת הבלקן הראשונה.
הקהילה היהודית.
עדות כתובה ראשונה על קיום קהילה יהודית מופיעה בברית החדשה: שם מסופר על ביקורו של פאולוס בבית הכנסת בווריה, ביקור המיוחס לעשור הששי של המאה הראשונה. הקהילה מוזכרת בדיווח של נוסע עות'מאני מהמאה ה-15. לאחר גירוש ספרד, בסוף אותה מאה, הגיעו אליה יהודים רבים. באמצע המאה ה-19 חלה פריחה של הקהילה. באותה תקופה שופץ בית הכנסת, ונבנו רבים מהבתים המפוארים של ברבוטה, הרובע היהודי.
במלחמת העולם השנייה הייתה וריה בחלק של יוון שהיה בכיבוש גרמני ישיר. במאי 1943 נשלחו רוב יהודי העיר למחנות ההשמדה, מיעוטם ברחו להרים או הוסתרו על ידי תושבי העיר חסידי אומות העולם. מתוך 950 יהודי העיירה שרדו 111.
מאז 2008 החל תהליך של שימור הרובע היהודי. בית הכנסת שופץ והוא פתוח לביקור. כן שופצו בית הרב ובנינים נוספים המשמשים כבניני ציבור.
ראו גם.
ורגינה
רוסטוק
רוסטוק () היא העיר הגדולה ביותר במדינת מקלנבורג-מערב פומרניה שבגרמניה. רוסטוק שוכנת על גדות נהר הווארנו (), רובע וארנמינדה () בצפון, המרוחק 16 ק"מ ממרכז העיר, שוכן ממש על שפת הים הבלטי, והוא אחד הנמלים המרכזיים בגרמניה. בעיר ממוקמת אוניברסיטת רוסטוק, שהיא מהאוניברסיטאות העתיקות בעולם ואחת מהעתיקות בצפון אירופה ואזור הים הבלטי.
העיר העתיקה של רוסטוק מאופיינת במבנים העשויים לבנים שרופות אופייניות בוהקות באדום עמוק מתקופת ההַאנזֶה (איגוד הסחר). ביניהם ניתן למנות את ביצורי העיר ששרדו בחלקם עד היום, כולל קטע שנבנה על ידי ולנשטיין במהלך מלחמת שלושים השנה. במזרח העיר העתיקה ישנו קטע ארוך של חומה בקרבת כנסיית פטרי, וקרוב מאוד לשם ניצב עדיין חלק ממבצר הדייגים ובו כמה תותחים היסטוריים. בתוך חומות העיר נמצאות שלוש כנסיות עתיקות ואדירות מבין הארבע שהיו בעבר. הגדולה ביניהן היא המארינקירכֶה במרכז העיר, וליד השוק העתיק - המקום שבו הייתה פעם רוסטוק - ניצבת כנסיית סנט פטרי. מהמגדל שלה נשקף נוף של רוסטוק והים הבלטי. מבנים חשובים נוספים הם בית העירייה הגותי והחזית הבארוקית שנבנתה מאוחר יותר, ההָאוּסְבָּאוּמהָאוס והשְטֶנדֶהָאוּס הנאו-גותי. סימן היכר אהוב במיוחד של העיר זהו המגדלור העתיק בווארנמינדה.
היסטוריה.