זינגר הוא שחמטאי פעיל ופועל לקידום השחמט. בעת כהונתו כמנהל תיכון "בליך" הקים בבית הספר מועדון שחמט ודמקה, שקיים תחרויות ופעולות הדרכה רבות ואף השתתף במשחקי הליגה. בשנת 2005 ניהל את אליפות העולם לאומות, שנערכה בבאר שבע. ב-2008 הגיש הצעה (שלא התקבלה) לשיפור החינוך ברמת גן, במסגרתה הציע להתחיל ללמד שחמט בגני הילדים. ב-2012 סייע למועדון השחמט "אטיוד" ברמת גן לעבור למשכנו החדש, בבית "מכבי" לשעבר.
נמנה עם מייסדי תנועת "רמת גן החדשה", שהוקמה בפברואר 2013. התמודד על ראשות העירייה בראשות התנועה בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו באוקטובר 2013 ונבחר לראש העירייה עם 56.15% מהקולות. סיעתו קיבלה 4 מנדטים.
ב-15 בדצמבר 2014 נחקר זינגר בחשד לעבירות קבלת שוחד. אולם בתום חקירה ממושכת, בסוף יולי 2018 בהמלצת הפרקליטות, נסגר התיק נגדו.
באוקטובר 2018 התמודד זינגר פעם נוספת על משרת ראש עיריית רמת גן בבחירות לרשויות המקומיות, אל מול חמישה מתמודדים נוספים. בבחירות אלו לא הושג היתרון הדרוש של 40% על ידי אף אחד מהמתמודדים, וזינגר עלה לסיבוב השני כנגד כרמל שאמה הכהן לאחר שזכה בכ-27.33% תמיכה בלבד. בסיבוב השני שהתקיים ב-13 בנובמבר הפסיד זינגר לשאמה, לאחר שקיבל כ-44.21% תמיכה מסך קולות הבוחרים.
במהלך הבחירות נקנס זינגר וננזף על שני פרסומים: שלט חוצות עם תמונתם של מתחרהו, כרמל שאמה הכהן, ואביו עם הכיתוב "אומרים לא למשפחת שאמה" ושלטים עם הכיתוב "ממשלת ישראל: הצביעו זינגר".
חיים אישיים.
זינגר נשוי לחגית ואב לשלושה ילדים.
World Science Fiction Society
All Good Things...
"All Good Things..." הוא פרק כפול – פרקים 25 ו-26 של עונה 7 – המהווים סיום לסדרת הטלוויזיה המדע בדיונית "". שני פרקים אלו הם פרקים 177 ו-178 מתוך סך 178 פרקי הסדרה. שם הפרק נגזר מתוך הביטוי "All good things must come to an end" (בעברית: "לכל דבר [טוב] יש סוף").
הפרק זכה בפרס הוגו לשנת 1995 בגין ההצגה הדרמטית הטובה ביותר.
תקציר.
קפטן ז'אן-לוק פיקארד מוצא את עצמו מועבר בין שלוש תקופות זמן שונות (עבר, הווה, עתיד) הודות לקיו, כאשר עיוות של מרחב-זמן מסתורי, ההולך וגדל בעבר אך קטן יותר בעתיד, מאיים להשמיד את כל המציאות.
תיאור העלילה.
קפטן ז'אן-לוק פיקארד, באופן בלתי מוסבר, מוצא את עצמו קופץ בין שלוש תקופות זמן שונות:
קפיצות אלו בזמן מתרחשות ללא כל אזהרה, וכתוצאה מכך נוצר חוסר-המשכיות בהתנהגותו של פיקארד, אשר לעיתים קרובות נשאר מבולבל, או משאיר את הסובבים אותו מבולבלים.
בסופו של דבר, להפתעתו, פיקארד מוצא את עצמו שוב באולמו של השופט קיו, שמתוודה בפניו כי הוא הגורם לקפיצות בזמן של פיקארד, ומתאגר את פיקארד לפתור את התעלומה של האנומליה המסתורית, שאם לא כן – פיקארד יהיה אחראי על השמדתה של כל האנושות.
כאשר ז'אן-לוק פיקארד מגיע לאנומליה בכל שלוש תקופות הזמן, הוא מגלה שהאנומליה הרבה יותר גדולה בעבר, אבל לא קיימת כלל בעתיד. בעוד שספינות האנטרפרייז של העבר וההווה סורקות את האנומליה באמצעות קרני טכיון, ספינת ה"פסטר" מותקפת על ידי ספינות קלינגוניות, אולם הצוות ניצל הודות להופעתה ברגע האחרון של האנטרפרייז-D מהעתיד, תחת פיקודו של אדמירל ויליאם רייקר. הוא יורה אל עבר כמה מספינות המלחמה הקלינגוניות התוקפות, מה שגורם להן לברוח אל האזור הנייטרלי. כאשר כל הצוות מתאחד מחדש, מתגלה כי וורף ורייקר עדיין מסוכסכים ביניהם, בגין דיאנה טרוי המנוחה, שלשניהם הייתה עימה מערכת יחסים רומנטית רצינית.
קיו שוב מופיע בפני פיקארד, ולוקח אותו מיליארדי שנים אל העבר של כדור הארץ, שבו האנומליה, ההולכת וגדלה ככל שנעים אחורה בזמן, נפרשת על פני כל רביע אלפא, ומונעת את היווצרות החיים לראשונה על כדור הארץ. כאשר פיקארד חוזר לעתיד, הוא מגלה שהאנומליה הופיעה, לאחר שנוצרה כתוצאה מהוראותיו-שלו, שכן שלושת מטחי הטכיון, משלוש תקופות הזמן השונות, הן שמקיימות אותה. דאטה וג'ורדי קובעים כי הם יוכלו לעצור את האנומליה אם שלוש ספינות האנטרפרייז יטוסו אל מרכז האנמוליה, וייצרו מעטפות עיוות סטטי מסביבן. פיקארד מורה על כל שלוש ספינות האנטרפרייז לעשות כן. כל אחת מן הספינות סובלת מבקע בליבת מנוע העיוות שלה, ולאחר ששתיים מהן מתפוצצות, קיו מופיע על גשר הפיקוד של האנטרפרייז הנותרת, ואומר לפיקארד: "לכל דבר טוב חייב להיות סוף", רגע ממש לפני שגם זו מתפוצצת.
ז'אן-לוק פיקארד מוצא את עצמו מול קיו, כשופט של האנושות באותו בית המשפט כפי שהיה שבע שנים קודם לכן. קיו מברך את פיקארד על שהיה מסוגל לחשוב בו-זמנית, בצירי זמן שונים, על מנת לפתור את החידה, ובכך הוכיח כי האנושות עדיין יכולה להתפתח, להפתעת רצף הקיו. קיו מסביר שהאנומליה מעולם לא הייתה קיימת באמת, וכי העבר וההווה שוחזרו. לאחר מכן, הוא עוזב את אולם בית המשפט, כאשר בדרכו החוצה הוא נפרד לשלום מפיקארד באומרו "נתראה... שם בחוץ" (משפט המתכתב עם משפטו האחרון של פיקארד בפרק הפיילוט: "בואו נראה מה יש שם בחוץ"). פיקארד חוזר אל האנטרפרייז-D של ההווה, ומפסיק לקפוץ בזמן.
בפעם הראשונה אי פעם, פיקארד מצטרף למשחק הפוקר השבועי של הצוות שלו, ומביע חרטה שלא עשה זאת קודם לכן. הוא מחלק את הקלפים, ואומר "... והשמים הם הגבול", מרמז כי מצפות לצוות הרפתקאות נוספות.
הפקה.
הפרק "All Good Things..." שודר במקור כפרק אחד שאורכו שעתיים; בשידורים חוזרים, בדרך כלל, הפרק מוצג בצורה ערוכה, כשני פרקים, באורך של שעה כל אחד.
רונלד ד. מור ובראנון בראגה ציפו כי מייקל פילר או ג'רי טיילור יכתבו את פרק סיום הסדרה; כתוצאה מכך, הם כתבו את "All Good Things..." במקביל עם "", לעיתים מתבלבלים בין היבטים שונים של השניים. בערוץ ה-"commentary" של ה-DVD של "מסע בין כוכבים: דורות", הם העירו כי "All Good Things..." היה קל יותר, מאחר שלא היה להם תאריך יעד מסוים ונוקשה, שהיו חייבים לעמוד בו.
במהלך הצילומים של "All Good Things...", צולם גם כן סרט תיעודי רטרוספקטיבי מאחורי הקלעים, הנקרא "Journey's End: The Saga of Star Trek: The Next Generation", בנחיית ג'ונתן פרייקס.
תגובות.
הפרק דורג במקום החמישי ברשימה של המגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" של "עשרת הפרקים הטובים ביותר של ". הפרק "All Good Things..." זכה בפרס הוגו לשנת 1995 בגין ההצגה הדרמטית הטובה ביותר. הפרק השני היחיד של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" שזכה בכבוד שכזה הוא "The Inner Light".
קירגיזסטן הסובייטית
החברה הגנאלוגית הישראלית
החברה הגנאלוגית הישראלית, או העמותה הישראלית לחקר שורשי משפחה (עיל"ם), היא עמותה העוסקת במחקר, איסוף ותיעוד גנאלוגי של יהודים בישראל ובעולם. העמותה נוסדה בשנת 1983 בירושלים על ידי אסתר רמון. תפקידים נוספים של העמותה היא להנגיש את המידע הגנאלוגי לחוקרים ולשתף פעולה עם ארגוני גנאלוגיה ברחבי העולם. העמותה היא מוסד ללא כוונת רווח (החל משנת 1987) המפעיל סניפים ב:
פעילות העמותה כוללת:
החברה הגנאולגית הישראלית היא חברה מלאה באיגוד הבין-לאומי של חברות לגנאלוגיה יהודית, ומשתפת פעולה עם בית התפוצות, ארגוני גמלאים וארגונים יהודיים בישראל ובעולם.
יו"ר העמותה הוא מר משה גולן וחברי הוועד המנהל הם: מר איזי בנוזיו, גב' רבקה יוגב, גב' רונית ניקולסקי וגב' רותי רהב.
בוריס אנדרייב
בוריס אנדרייב (ברוסית: Борис Фёдорович Андреев; 9 בפברואר 1915 - 25 באפריל 1982), שחקן קולנוע סובייטי. הוא זכה פעמיים בפרס סטלין (1948,1950) והוענק לו התואר אמן העם (1962). על הפעילות בתחום הקולנוע הוענק לשחקן עיטור לנין (1967) ועיטור מהפכת אוקטובר (1974)
חייו.
בוריס אנדרייב נולד בסראטוב. לאחר סיום שבע שנות לימוד בבית הספר הוא התחיל לעבוד כמסגר-חשמלאי במפעל מקומי. במקביל הוא שיחק בתיאטרון לחובבים. שחקן תיאטרון מקומי ראה אותו והציעה להתחיל ללמוד משחק. לאחר סיום בית הספק לשחקנים, אנדרייב החל לעבוד בתיאטרון המקומי בסראטוב. אנדרייב קיבל הזמנה מאלכסנדר דובז'נקו להשתתף בתפקיד מרכזי בסרטו. לאחר ניסיון ראשון אדנרייב נפסל. כאשר תיאטרון היה במוסקבה במאי קולנוע איוואן פירייב ראה את השחקן והציע לו לשחק בסרט החדש שהוא התכוון לביים. סרט זה "הטרקטוריסטים" בה אנדרייב שיחק ליד ניקולאי קריוצ'קוב ופיוטר אלייניקוב יצאה לאקרנים בשנת 1939 וזכה לפופולריות רבה. באותה שנה אדנרייב עבר להתגורר במוסקבה ותוך זמן קצר גם התחתן.
בשנת 1943 אנדרייב שיחק ליד מארק ברנס בסרט "זוג לוחמים". במהלך סוף שנות ה-40 השחקן השתתף בעוד 2 סרטיו של איוואן פירייב. בשנת 1950 בוריס אננדייב השתתף בסרט "נפילת ברלין" שהיה סרט תעמולתי לכבוד יוסיף סטלין. ככל הנראה השחקן לא היה יכול לסרב להשתתף בסרט עקב לחץ אליו מצד השלטון. לאחר השתתפותו של אנדרייב בסרט נמתחה אליו ביקורת לצד חלק מעמיתיו למקצוע. בשנת 1954 אנדרייב הצטלם בסרט "המשפחה הגדולה". הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וקיבל פרס. הקריירה המוצלחת של אנדרייב נמשכה גם בהמשך של שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60.
בשנת 1963 בוריס אנדרייב שיחק בסרט "הטרגדיה האופטימיסטית" שזכה להצלחה רבה.
בשנות ה-70 שיעור השתתפות השחקן בסרטים פחת. הסרט הבולט מתקופה זו - "אי המטמון" בו אנדרייב שיחק את ג'ון סילבר.
בסך הכול אדנרייב הצטלם במעל ל-60 סרטים. בנוסף לכך אנדרייב עשה דיבוב של מספר סרטים מצוירים.
אפריקאים
אפריקנים
קבוצות ניתנות לבנייה
אל-אוריאנים