בשנת 2006 גילמה את הדמות הראשית בטלנובלה האמריקאית "Wicked Wicked Games" מבית רשת "MyNetworkTV. ב"מלודרמה הרומנטית הזו כיכבה אוניל בתפקיד בליית' האנטר, אישה יפהפייה שמחליטה לנקום בבן זוגה שעזב אותה לפני 25 שנים, ולהשתלט על מסלול המרוצים שלו. האותה השנ הייתה המודחת השנייה בעונה השנייה של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים.
בשנת 2010 השתתפה בסרט "The Runaways", סרט ביוגרפי אודות להקת ההארד רוק החלוצית המורכבת כולה מבנות נוער משנות ה-70, "The Runaways".
בשנת 2014 שיחקה בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ', לצד ג'ניפר אניסטון, אוון וילסון וקתרין האן.
חיים אישיים.
אוניל זנחה את הקריירה הקולנועית לטובת נישואיה לג'ון מקנרו בשנת 1986, ובאותן שנים היא מיעטה להופיע בסרטים. רק לקראת שנות ה-2000 שבה לשחק. עם גירושיה ממקנרו בשנת 1994 נשארו ילדיה במשמורת אביהם על רקע התמכרותה לסמים.
חייה הפרטיים של אוניל היו סוערים. באוטוביוגרפיה שכתבה היא האשימה חבר של אביה בהטרדה מינית, ואת אביה בהתעללות נפשית ופיזית, אך אביה הכחיש זאת. בשנת 2008 היא נאסרה באשמת רכישת סמים.
ב-2015 הודיעה על מערכת יחסים עם מארחת הטלוויזיה והשחקנית רוזי אודונל.
מינהל הספורט
מינהל הספורט הוא הגוף המפקח ומסדיר את פעילות הספורט בישראל על ענפיו השונים. מינהל הספורט פועל במסגרת משרד התרבות והספורט.
מינהל הספורט שואף לפתח את הספורט והפעילות הגופנית בארץ בכל הרמות, זאת באמצעות עידוד מצוינות, טיפוח הספורט ההישגי, קידום ופיתוח פעילות ספורטיבית עממית בקרב אוכלוסיות שונות. תוך חיזוק קשרי המשרד עם הרשויות המקומיות, גופי ואיגודי הספורט השונים בארץ ובעולם.
היסטוריה.
בשנת 1960 יזם ראש הממשלה דוד בן-גוריון את הקמת מינהל הספורט במשרד החינוך. בן-גוריון ביקש מראובן דפני, שהיה אחד מראשוני הדיפלומטים של מדינת ישראל, לשוב ארצה ולהקים את המינהל.
בשנת 1965 מונה לתפקיד המנהל עשהאל בן דוד (דודזון), שבמהלך המיתון הכבד ששרר בארץ הצליח לשכנע את שר האוצר, פנחס ספיר, להילחם באבטלה באמצעות בניית מתקני ספורט ובריכות שחייה ברחבי הארץ. בן דוד פעל לפיתוח מכון וינגייט, יזם את הקמת היכל הספורט יד אליהו שבתל אביב וכיהן כיו"ר איגוד הכדורסל. יריב אורן החליפו בתפקיד בשנת 1970 ויזם, בין היתר, את הקמת "סל הספורט לרשויות", המאפשר תמיכה כספית בכל הרשויות בישראל לפי מפתח סוציו-אקונומי, מספר תושבים והיקף הפעילות.
בנוסף, הקים בשנת 1984 בשיתוף ההתאחדות לספורט בישראל והוועד האולימפי בישראל את היחידה לספורט הישגי, במטרה לשפר ולמקסם את ההכנות למשחקים האולימפיים. בין השנים 1982-1981 השתתף בקורס במכללה לביטחון לאומי ואורי אפק מילא את מקומו. בתקופת כהונתו, בשנת 1989, זכה מכון וינגייט בפרס ישראל.
בשנת 1988 אוחד הפיקוח על החינוך הגופני במשרד החינוך יחד עם מינהל הספורט במשרד ויריב אורן עמד בראש הגוף המאוחד. בשנת 1995 נכנס לתפקיד ד"ר יהושע דקל, שהמשיך לפעול בעקבות אורן להקמת התאחדות ספורט בתי הספר. כמו כן, יזם את הקמתם של "מרכזי מצוינות" ברשויות ובענפי הספורט השונים, לקידום ולפיתוח מחוננים בספורט.
בינואר 2008 מונה ד"ר אורי שפר לתפקיד ראש מינהל הספורט.
מטרות מינהל הספורט.
המועצה תקבע סדרי עדיפויות לענפי הספורט על פי צורכי האוכלוסייה והמדינה, ובהמשך תפעל למען פיתוח ענפי ספורט בישראל. המועצה תתווה את המדיניות האסטרטגית הלאומית של ישראל בספורט לטווח הבינוני והארוך, תקבע את התוכנית הלאומית למתקני ספורט בישראל ותקצה באמצעות ועדה ציבורית משאבים כספיים לאיגודים, התאחדויות ואגודות ספורט ברחבי המדינה. חיזוק פעולה זו יביא להרחבת התשתיות האנושיות והפיזיות (מתקנים) ברחבי הארץ ולראייה מערכתית, אשר אמורה לסייע לספורטאים מוכשרים צעירים לממש את יכולתם ולהגיע לפסגת הספורט העולמי בתחום התמחותם.
מנהל הספורט
וילי סימס
וילי סימס (באנגלית: Willie Sims; נולד ב-16 ביוני 1958 בניו יורק, ניו יורק) הוא כדורסלן-עבר אמריקני-ישראלי ששיחק בעמדת הקלע וגובהו 1.91 מטר. נחשב אחד השחקנים הבולטים בליגת העל בשנות ה-80 וה-90 ואחד מסמליה הגדולים של מכבי תל אביב בכל הזמנים.
סימס הגיע לישראל כחלק מנבחרת הכדורסל של ארצות הברית למשחקי המכביה העשירית ב-1977 ולמשחקי המכביה האחת-עשרה ב-1981 וזכה עימה בשתי הפעמים במדליית הזהב. ב-1981, לאחר המכביה, חתם במכבי חיפה ולאחר שתי עונות מוצלחות במיוחד עבר להפועל תל אביב, עימה זכה בגביע המדינה. לאחר שנתיים נוספות באליצור נתניה, עבר בעונת 1987/1988 למכבי תל אביב, בה שיחק חמש עונות וזכה עימה בחמש אליפויות ובשלושה גביעים. בנוסף העפיל עם קבוצה זו פעמיים לגמר הליגה האירופית. ב-1992 עבר להפועל אילת, שאותה עזב לאחר ארבע עונות ב-1996. הוא הוסיף עונת פרישה במכבי חדרה מהליגה הלאומית בעונת ולאחריה פרש ממשחק כדורסל.
ביוגרפיה.
השנים המוקדמות.
סימס נולד ברובע קווינס שבניו יורק, וגדל בעיקר אצל סבתו מצד אמו אמריקנית-אפריקנית שהתגיירה לאחר נישואיה לסבו, ג'ק מילר. שיחק בילדותו בתיכון "לונג איילנד סיטי" ובשנת 1977 התקבל לאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, שם שיחק עד לשנת 1981. ב-1977 הגיע לישראל לראשונה והוביל את נבחרתה של ארצו לזכייה במדליית הזהב בטורניר הכדורסל של המכביה העשירית, לאחר שקלע שתי קליעות עונשין בשנייה האחרונה של גמר הטורניר נגד נבחרת ישראל. הוא השתתף עם ארצות הברית גם במשחקי המכביה האחת-עשרה ב-1981, וזכה איתה שוב במדליית הזהב.
מחיפה לנתניה, דרך הפועל תל אביב.
בעקבות יכולתו הטובה במכביות, הוחתם סימס יחד עם חברו לנבחרת ארצות הברית, דייוויד בלאט, במכבי חיפה לקראת עונת 1981/1982 בליגה הלאומית – אז הליגה הבכירה. למרות יכולת טובה של סימס בשתי עונותיו בחיפה, לא הצליחה הקבוצה לעבור את שלב רבע גמר הפלייאוף. עם זאת בעונת 1982/1983 השיג ציון דרך חשוב בקריירה, כאשר ניצח עם חיפה את מכבי תל אביב, במה שהיה להפסד הליגה הראשון שלה מזה שלוש שנים והפסד החוץ הראשון שלה מאז 1976. בשנתיים במדי מכבי חיפה קלע סימס 933 נקודות וכיום הוא ממוקם במקום ה-16 בטבלת קלעי כל הזמנים של הקבוצה.
בקיץ 1983 החליט סימס לנסות ולחתום באחת מקבוצות הצמרת של הליגה ולבסוף חתם בהפועל תל אביב. בנוסף אליו הגיעו להפועל בקיץ זה גם מייק לארגי, לבן מרסר, קני לבנובסקי ופיני חוזז ויחד עם סימס העמידו חמישייה מהטובות בליגה. בהובלתם זכתה הפועל תל אביב בגביע המדינה (1983/1984) לאחר ניצחון בגמר על הפועל רמת גן 76-79. היה זה התואר הראשון של הפועל מאז הזכייה באליפות ב-1969. סימס והפועל תל אביב פגשו את רמת גן שוב בחצי גמר הפלייאוף, שם הפסידו בשלושה משחקים ואיבדו הזדמנות יוצאת דופן לעלות לגמר הליגה. בעונה שלאחר מכן, הצטרף לקבוצה שמוליק זיסמן ובינואר 1985, הביסה הפועל את יריבתה העירונית מכבי תל אביב בתוצאה 80–96, באחד מניצחונותיה הגדולים ביותר במשחקי הדרבי של העיר תל אביב. את העונה הסדירה סיימה הקבוצה במקום השני אחרי מכבי, אותה פגשה שוב בגמר הפלייאוף. סימס וחבריו ניצחו בקלות את מכבי במשחק הראשון בסדרה (מתוך שלושה), אך הזכייה באליפות חמקה מהם לאחר הפסד בשני המשחקים הנותרים.
לאחר שנתיים מוצלחות בהפועל תל אביב, עבר בקיץ 1985 לאליצור נתניה, בה היה לשחקן המוביל יחד עם קרל נברסון וג'ימי הול בקבוצה שכונתה ה"הארלם גלובטרוטרס", שם שנבע מריבוי השחקנים האפרו-אמריקאים בקבוצה, ומהכישורים האתלטיים המרשימים שהפגינה במשחקיה. המיליונר ניל גילמן, שרכש את הקבוצה בקיץ שלפני הגעתו של סימס, רכש עבורה שחקנים זרים רבים ונתניה, בעונתה הראשונה מאז ההעפלה מהליגה הארצית (אז הליגה השנייה), הגיעה עד לגמר הפלייאוף, אך הפסידה בסדרה 0–2 למכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן המשיכה נתניה להוות גורם משמעותי בצמרת הליגה, אולם הודחה כבר בחצי גמר הפלייאוף. את הפרק הנתנייתי סיים סימס כסגן של הקבוצה בכל הזמנים עם 829 נקודות, שני רק לקרל נברסון שמדורג ראשון עם 1,697 נקודות.
במכבי תל אביב.
לקראת עונת 1987/1988 חתם סימס במכבי תל אביב כחלק מה"מהפכה" שחולל רלף קליין בסגל השחקנים. כבר בעונתו הראשונה במכבי היה שחקן חמישייה לגיטימי והוביל את המועדון לפיינל פור של הליגה האירופית. בחצי הגמר נגד פרטיזן בלגרד, הציג סימס יכולת שיא אישית ועם 18 נקודות ו-9 כדורים חוזרים הוביל את מכבי לגמר הליגה האירופית, שם קלע 15 נקודות, אך קבוצתו הפסידה לטרסר מילאנו. בליגת העל הוביל סימס את מכבי תל אביב לזכייה באליפות לאחר סדרת גמר קשה נגד קבוצתו לשעבר הפועל תל אביב. במשחק הראשון בסדרה הוביל את מכבי לניצחון דחוק, 76-78, ונבחר כשחקן המצטיין של המשחק עם 24 נקודות. למרות הפסד במשחק השני זכתה מכבי באליפות, לאחר ניצחון 91–99 במשחק השלישי והמכריע.