בכל מקרה בו קיים חשד בינוני או גבוה לקיומו של תסחיף ריאתי, גם אם רמתו של די-דימר תקינה, מבוצעות בדיקות דם נוספות, כדי לשלול סיבות משניות המביאות לתסחיף ריאתי- בדיקות אלו כוללות ספירת דם מלאה, בדיקת תפקודי קרישת דם, וכן קצב שקיעת הדם, תפקודי כליה, אנזימי כבד ועוד. אם אחד או יותר מערכים אלו הם אבנורמליים, נערכות בדיקות נוספות.
בדיקות דימות.
מדד הזהב לאבחון תסחיף ריאתי היא אנגיוגרפיה ריאתית (pulmonary angiography). עם זאת, מאחר שמדובר בבדיקה פולשנית, נהוג במרבית המקרים לבצע בדיקות הדמיה מסוג CT angiography שאינן פולשניות.
הדמיה שאינה פולשנית
ממצאי אק"ג.
בדיקת אק"ג נעשית באופן שגרתי אצל מטופלים המתלוננים על כאבים בחזה, במטרה לאבחן אוטם בשריר הלב או פתולוגיות אחרות. כאשר קיים תסחיף ריאתי, נוצר לחץ על החדר הימני, המתבטא בתרשים האק"ג בסימנים הקלאסיים הבאים:
שילוב זה ידוע גם כ- S1Q3T3. ממצא זה אינו קיים תמיד, ולעיתים מתרחש בפתולוגיות ריאה אחרות, ולפיכך הדיאגנוסטיות שבו מוגבלת. הממצא השכיח באק"ג הוא סינוס טכיקרדיה (קצב לב מהיר), סטיית ציר ימנית, וחסם צרור הולכה ימני.
ממצאי אקוקרדיוגרפיה (אקו-לב).
בתסחיף ריאתי מסיבי (וסאב-מסיבי), יורד תפקודו של חדר ימין- המרמז על כך שהעורקים הריאתיים חסומים באופן המפריע מהותית לתפקוד הלב. המראה הספציפי של החדר הימני כפי שהוא נראה בתסחיף ריאתי באקו לב נקרא גם McConnell sign.
חומרים טרומבוליטיים.
במקרים בהם יש תסחיף ריאתי נרחב (מסיבי), המביא לשוק או לתת לחץ דם, ניתן טיפול טרומבוליטי, הממיס את קריש הדם. אם התסחיף אינו מסיבי, האינדיקציה לטיפול בתרופות טרומבוליטיות שנויה במחלוקת, היות שטיפול בתרופות כאלו יכול להגביר את החשש לדימומים או לשבץ- האינדיקציה העיקרית במצבים אלו למתן תרופות ממיסות קריש היא כאשר מודגמת פעילות פגומה של החדר הימני וכאשר ניתן לראות קריש דם בעליה.
טיפול כירורגי.
טיפול כירורגי במצבים של תסחיף ריאתי נעשה בתדירות נמוכה. תסחיף ריאתי כרוני המביא ליתר לחץ דם ריאתי מטופל בהליכים כירורגיים (pulmonary thromboendarterectomy).
פרוגנוזה.
הסיכון לתמותה במקרים של תסחיף ריאתי שלא טופל, עומד על כ- 26% (אחוז זה הוא ממחקר שפורסם בשנת 1960 ואשר הישווה בין טיפול בנוגדי קרישה לבין טיפול בפלצבו אצל חולים עם תסחיף ריאתי).
הפרוגנוזה תלויה בגודל חלק הריאה שנפגע ובקיומם של מצבים רפואיים נוספים. קיים ויכוח האם יש לטפל בתסחיפי ריאה קטנים סאב-סגמנטליים, וישנן מספר עדויות לכך שאין צורך במתן טיפול לחולים בעלי תסחיפי ריאה קטנים כאמור.
אם מתחוללים תסחיפי ריאה נשנים, במיוחד כאשר המטופל נמצא עדיין תחת טיפול בנוגדי קרישה, נבדקות סיבות נוספות שעלולות להביא לקיום ההישנות- כגון, קרישיות יתר הנובעת ממוטציה בפקטור 5, נוגדני APLA, רמות נמוכות של פרוטאין C או S וכו'. באופן כללי, לאחר שנפסק מתן טיפול בנוגדי קרישה, הסיכון להתפתחות של תסחיף ריאתי פטאלי עומד על כ- 0.5% לשנה.
אפידמיולוגיה.
הסיבה הנפוצה ביותר לתסחיף ריאתי היא פקקת ורידים עמוקים או פקקת ורידי האגן. כל גורם סיכון לפקקת וורידים עמוקים מעלה את הסיכון לתסחיף ריאתי (בכ- 15% מהמקרים, נודד קריש הדם מוורידי הרגליים אל הריאה וגורם לתסחיף ריאתי). הסיכון להיווצרות קריש משויך למספר סיבות הקרויות יחדיו בשם Virchow's triad (שינויים בזרימת הדם, שינויים בכלי הדם ושינויים המשפיעים על תכולת הדם עצמו). לרוב, יותר מגורם סיכון אחד קיים אצל החולה.
הלופטוואפה
הלופטוופה
רופא ילדים
גאוגרפיה היסטורית
גאוגרפיה היסטורית היא ענף מתוך תחום הגאוגרפיה של האדם. בתחום זה נראה קשר ישיר של השפעת הגאוגרפיה על ההיסטוריה, ולהפך, השפעת ההיסטוריה על הגאוגרפיה.
הגאוגרפיה ההיסטורית נחלקת לארבעה תחומים עיקריים:
שינויים בהגדרה.
עד שנות ה-60 של המאה ה-20 לערך נתפס התחום כנספח למחקר ההיסטורי, מיכאל אבי-יונה הגדיר את הגאוגרפיה ההיסטורית כמפגש של שני צירים: "האגף הסטאטי-הגאוגרפי עוסק בזיהוי המקומות הנזכרים בספרות העתיקה ובקביעת גבולות
התחומים והמדינות. האגף הדינאמי-ההיסטורי מסביר את התהוותם של הגורמים הסטאטיים ואת השינויים החלים בהם בתמורת הזמנים". כלומר הגאוגרפיה אינה אלא מצע סטטי על גביו מתרחשת ההיסטוריה. ואכן, באותה תקופה עסק התחום בעיקר בזיהוי מקומות.
ההגדרה המודרנית של התחום, היא שהוא עוסק "בשחזור ובניתוח של מגוון נרחב של תופעות ותהליכים שיש להם חשיבות להבנתנו את הדינמיקה של נושאים אנושיים מנקודת ראות גאוגרפית... האתגר של הגאוגרפיה ההיסטורית הוא בלימוד השינויים הגאוגרפיים שהתרחשו לאורך הזמן ובגיבושו של הסבר היסטורי לתהליכים שהשפיעו על התפתחות הנוף הפיזי והתרבותי" כלומר שני הצירים הם דינאמיים ומשפיעים זה על זה. הגדרה נוספת קובעת כי זהו תחום מחקר רב-תחומי אשר בו מוצגת "שאלת מחקר בעלת אופי גאוגרפי מובהק (כלומר שאלה הדנה בעיצוב המרחב והנוף הטבעי והאנושי) בתקופת עבר, והמשיב עליה בגישה היסטורית ובאמצעים שונים ומגוונים, הכוללים גם את כלי הניתוח הגאוגרפיים... בנוסף לארכאולוגיה, תולדות האדריכלות והאמנות, חקר הלשונות העתיקות ותחומים נוספים".
יסודות מתודולוגיים.
היסוד החשוב ביותר בתחום הוא השילוב בין קריאה ביקורתית של מקורות ראשוניים בד בבד עם עבודת שטח, בה נסקרות ראיות המצויות בשדה כגון תצורות נוף, שיקולים גאוגרפיים ושרידים, והתאמתם או עימותם זה עם זה. זאת בניגוד להיסטוריון המבסס את מחקרו על מקורות גרידא. לפיכך, תוכנית הלימודים בתחום כוללת סמינר מחקר או מחנה מחקר בו יוצאים הסטודנטים לשטח ורוכשים כלים לניתוח, התבוננות והשוואה עם מקורות כתובים. אחד המקורות הראשוניים החשובים והייחודיים בתחום, בנוסף לתעודות, הוא מפות.
חתך רוחב מיועד לתיאור גאוגרפי (נוף, גבולות, שמות גאוגרפיים) של תקופה מסוימת (למשל ארץ ישראל בתקופה הביזנטית). חתך רוחב לרוב איננו "צילום רגע" אלא כולל שינויים בתוך התקופה הנסקרת. חתך אורך הוא מחקר של מקום מסוים לאורך ההיסטוריה (למשל בית גוברין לאורך הדורות).
חינה רוזובסקה
חינה רוזובסקה (17 באוגוסט 1908 – 28 באוגוסט 1996) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית בתקופת היישוב ובימי המדינה ויקירת העיר תל אביב, תואר אותו קיבלה בשנת 1991.
ביוגרפיה.
רוזובסקה נולדה ברוסיה, בעיר סנקט פטרבורג למשפחה של אנשי תיאטרון ומוזיקה.
דודה היה מלחין ושני אחיה היו אף הם שחקנים. היא למדה משחק בסנקט פטרבורג ואחר כך בסטודיו לדרמה במוסקבה.
רוזובסקה עלתה ארצה בגיל 19 בשנת 1927. מיד עם עלייתה הייתה חברה בתיאטרון הארץ ישראלי בהדרכת מנחם גנסין בתל אביב. לאחר שנישאה בשנת 1932, למהנדס ליאון קמינר, עזבה את התיאטרון ועברה להתגורר בירושלים, שם הייתה פעילה בסטודיו לדרמה של נוער בהנהלתה של הגברת רחל שוורץ.
רוזובסקה חזרה לתל אביב ולמשחק רק ב-1942. היא שיחקה בתיאטרון המטאטא במשך 12 שנים עד לסגירתו בשנת 1954. בשנת 1954 החלה להופיע עם השחקן יוסף לוי בערבי מערכונים ברחבי הארץ. בתחילת שנות ה-60 הופיעו יחד תחת השם "בימת השניים" ובסוף שנות ה-60 הקימו את "תיאטרון דורות" שהעלה בין השאר את המחזות "רצח האחות ג'ורג'" ו"על בנות וצנחנים" (מחזה של יוסף לוי, הועלה לראשונה ב-1949 בשם "חיות הנגב באות העירה").
רוזובסקה הופיעה גם בקולנוע, בסרטים ובסדרות טלוויזיה בהם: סאלח שבתי, "סוסעץ", "דודה קלרה", "המלאך היה שטן", גילמה את גברת ברנר בקרובים קרובים, גילמה את סבתא של אלכס ב"אלכס חולה אהבה", את אמו של מיכה (ירון לונדון) ב"זוג נשוי" וכן את סבתא של תומאס בסרט "חסד מופלא", ושיחקה בתפקיד אורח בסרטו של זאב רווח "המובטל בטיטו".
בשנת 1988, חזרה לשחק בתיאטרון אחרי 15 שנות הפסקה, בתפקיד קטן במחזה "סוף משחק" של סמואל בקט, בתיאטרון נוה־צדק.
רוזובסקה נפטרה ב-1996, בגיל 88, ונטמנה בבית העלמין קריית שאול. הותירה אחריה בת ונכדים.
חיים אישיים.
רוזובסקה הייתה אחייניתו של המלחין והמוזיקולוג שלמה רוזובסקי (1878–1962). בתה, גאיה, נישאה למלחין, המעבד והמוזיקאי אלכס וייס ולשניים נולדו שני ילדים.
תגובה אלמנטרית
בכימיה פיזיקלית, תגובה אלמנטרית היא תגובה כימית בה מגיבים מגיב אחד או יותר, בשלב אחד, לתת תוצר. לתגובה כזאת יש מצב מעבר אחד בלבד. כל תגובה כימית היא תגובה אלמנטרית או בנויה מכמה תגובות אלמנטריות. בתגובה אלמנטרית המקדמים הסטוכיומטריים של משוואת התגובה המאוזנת הם ערכי החזקות של משוואת הקצב.
ניתן לבטא את קצב התגובה כהשתנות ריכוז המגיב לפי הזמן. כלומר, הנגזרת של הריכוז לפי הזמן.
עבור ריאקציה אונימולקולרית, כלומר, ריאקציה שבה יש מגיב אחד בלבד, מתפרקת המולקולה A, ליצירת תוצר.
קצב התגובה של ריאקציה כזו, כאשר הטמפרטורה קבועה, תלוי בריכוז החומר ויתואר כך:
בתגובה בימולקולרית, מגיבים שני אטומים, מולקולות יונים או רדיקלים לתת תוצר או תוצרים:
קצב הריאקציה של תגובה כזאת, בטמפרטורה קבועה, ניתן לבטא כך:
באופן עקרוני, נדירות עד מאוד תגובות אלמנטריות בהן מעורבים 3 חלקיקים שונים במקביל, כיוון שהסיכוי ששלוש מולקולות שונות יפגשו באותו זמן בהכוונה מרחבית מתאימה להתנגשות פורייה, נמוך מאוד. תגובות אלה נקראות תגובות טרימולקולריות.
לכל תגובה כימית שאינה אלמנטרית, קיים מנגנון המתאר את התגובה בעזרת מספר תגובות אלמנטריות. לא תמיד ברור המנגנון, ופעמים רבות משוואת הקצב שלו מסובכת. לרוב ניתן למצוא משוואת קצב מקורבת על ידי שימוש בקירובים שונים.
קורמק מקארתי