ב-12 במאי אישרה חברת החשמל של טוקיו כי בכור מספר 1 אירעה הנזלה של מוטות הדלק אשר נפלו לתחתית תא הלחץ של ליבת הכור. על פי הדיווח נחשפו מוטות הדלק בכור במלואם ומפלס המים בליבת הכור היה מטר אחד מתחת לתחתית מבנה מוטות הדלק. על פי דיווחי עיתונות ביפן קיימים חורים בתחתית תא הלחץ אשר נועדו למוטות השליטה בגובה מוטות הדלק. לאחר שמוטות הדלק הגרעיני נמסו, הם חוררו את תחתית תא הלחץ ונזלו אל הבאר היבשה. בנובמבר 2011 הודיעה חברת החשמל כי אינה יודעת מה הצורה, או מצב הצבירה, של הדלק שיצא מתוך ליבת הכור אל הבאר היבשה. לכן, לא ניתן לדעת באיזו מידה גרם הדלק הגרעיני לבליה של רצפת הבטון, אולם על פי הערכות חברת החשמל, הדלק הגרעיני הרותח יצר חור בעומק של כ-70 ס"מ ברצפת הבטון שעוביה 7.6 מטר.
הערכת חברת החשמל היא כי מוטות הדלק בליבת הכור נחשפו לאוויר פחות מחמש שעות לאחר רעידת האדמה. המוטות הונזלו במהירות כיוון שהטמפרטורות בליבה עלו עד 2,800 מעלות צלזיוס בתוך שש שעות. בפחות מ-16 נמסה ליבת הכור, נזלה אל תחתית תא הלחץ, וחוררה את דופן תא הלחץ. בשלב זה החלה הזרמת מים אל ליבת הכור כדי למנוע תרחיש קשה יותר ובו הדלק הגרעיני הלוהט יחורר אף את רצפת הבטון של הבאר היבשה, דבר שיגרום לחדירת כמויות גדולות של חומרים רדיואקטיביים לסביבה. ביוני אישרה ממשלת יפן כי תא הקיבול של ליבת הכור חוררה ומי הקירור המשיכו לדלוף מן הליבה במשך חודשים לאחר האסון.
בריכת מוטות הדלק המשומשים.
החל מ-31 במרץ החלו להוסיף מי ים לבריכת מוטות הדלק המשומשים בבניין כור מספר 1, תחילה הוזרמו המים בעזרת משאבת בטון. החל מ-14 במאי חודשה הזרמת מים מתוקים לבריכה, והחל מ-29 במאי ניתן היה לחדש את הזרמת המים באמצעות משאבה זמנית וצינור מי הקירור הקבוע של בריכת מוטות הדלק המשומשים.
ב-10 באוגוסט, לאחר כחמישה חודשי פעולה, הופסקה הזרמה חיצונית של מים לבריכה, וחודשה פעולת הזרמת המים במעגל סגור. באותה עת חודשה פעולת מערכות הקירור במעגל סגור, בכל ארבעת הכורים שניזוקו באסון.
כור יחידה 2.
הכור ביחידה 2 של תחנת הכוח פעל בעת רעידת האדמה והתרחשה בו סגירה בשעת חירום, בדומה לכור מספר 1 ולכורים האחרים שפעלו באותה עת. מיד עם הסגירה החלו לפעול שני גנרטורים דיזל לשעת חירום ובדקות הראשונות לאחר רעידת האדמה פעלו מערכות הקירור של ליבת הכור באופן תקין. אולם כל אספקת החשמל למשאבות הכור פסקה מיד לאחר שהכה הצונאמי, ולאחר שהגנרטורים הוצפו במים. בשעה 15:39, לאחר הפסקת החשמל, הפעילו מפעילי הכור את מערכת קירור ליבת הכור לשעת חירום באמצעות טורבינות קיטור, המנצלות את הקיטור הנוצר עדיין בליבה בתהליך הדעיכה, אולם לקראת חצות הלילה לא היה ברור מצבו של הכור ורק חלק ממכשירי הבקרה עבדו. מפלס מי הקירור היה יציב ונעשו הכנות להפחית את הלחץ בליבת הכור, אם הדבר יהיה הכרחי. ב-12 במרץ, בשעה 19:00, פסקה פעולת מערכת קירור ליבת הכור לשעת חירום באמצעות טורבינות קיטור, אולם פעולתה חודשה למחרת בשעה 09:00. ב-14 במרץ דיווחה חברת החשמל כי מערכת קירור החירום בעזרת טורבינות עדיין עובדת וכי אספקת החשמל נעשית באמצעות גנרטור נייד. ב-19 במרץ חובר מחדש מבנה כור מספר 2 לרשת החשמל והתבצעו עבודות להתקנת לוח חשמל חדש בבניין סמוך. אספקת חשמל מן הרשת החלה ב-20 במרץ, אולם עדיין היה צורך לבצע תיקונים בציוד שבכור.
תקלות קירור.
ב-14 במרץ דיווחה חברת החשמל על הפסקת פעולת מערכת קירור החירום בעזרת טורבינות, ככל הנראה עקב לחץ קיטור נמוך בליבת הכור. מרעידת האדמה ועד לאותה עת נקטו מפעילי הכור בצעדים כדי למנוע נפילת לחץ קיטור מתחת לרמה המאפשרת הפעלת הטורבינות לשעת חירום. מערכת חירום זו לא נועדה לשימוש לתקופת זמן ארוכה. עם ירידת מפלס המים בליבת הכור מתחת לרמת מינימום וחשיפת מוטות הדלק הגרעיני פסקה מערכת חירום זו לפעול.
בשעה 22:29 הצליחו עובדי החברה למלא מחצית מבריכת מוטות הדלק בליבת הכור, אולם חלק ממוטות הדלק היו עדיין חשופים לאוויר וייתכן ונמסו. מפעילי הכור קיוו כי חורים שנוצרו בקירות יחידת הכור, כתוצאה מהתפוצצות כור מספר 3, יאפשרו אוורור של המימן שנוצר בליבת הכור וימנעו אפשרות של פיצוץ. בשעה 21:37 נמדדה בשער יחידה מספר 3, קרינה של 3.13 סיוורט לשעה, עוצמה שדי בה כדי להגיע לכמות החשיפה המותרת לעובד בתוך 20 דקות, אולם בתוך שעה ירדה רמת הקרינה ל-0.326 סיוורט לשעה.
על פי הערכות, בשעה 23:00 נחשפו ככל הנראה מוטות הדלק הגרעיני, באורך 4 מטר, בליבת הכור למלוא אורכם, זו הפעם השנייה. ב-15 במרץ, בשעה 00:15, הודיעה חברת החשמל במסיבת עיתונאים כי מפלס המים ירד מתחת לגובה המוטות וכי הלחץ בליבת הכור עולה. החברה הודיעה כי ייתכן שהפיצוץ בכור מספר 3 גרם לתקלה במערכת הקירור של יחידה מספר 2 וכי ארבע מתוך חמש משאבות המים ביחידה מספר 2 הפסיקו לפעול לאחר הפיצוץ. אף המשאבה החמישית הפסיקה פעולתה לזמן קצר לאחר שאזל הדלק בגנרטור. כדי להזרים מים לתוך הליבה היה צורך ראשית להפחית את הלחץ הפנימי על ידי פתיחת שסתום בתא הלחץ.
פיצוץ.
ב-15 במרץ, בשעה 06:14 נשמע פיצוץ ביחידה 2, אשר הרסה ככל הנראה את מערכת שחרור הלחץ בתחתית תא הלחץ של ליבת הכור. משעברו רמות הקרינה את הרמה החוקית המותרת, החל פינוי של כל העובדים הלא חיוניים משטח תחנת הכוח. בתחנה נותר רק צוות מצומצם של 50 עובדים, אשר נודעו בכינוי "ה-50 מפוקושימה". זמן קצר לאחר הפינוי, וכשעתיים לאחר הפיצוץ, עלו רמות הקרינה ל-8.2 סיוורט. שלוש שעות לאחר הפיצוץ עלתה רמת הקרינה ל-11.9 סיוורט.
בעוד ששלטונות יפן הודו כי בריכת מוטות הדלק שבתחתית תא הלחץ של ליבת הכור ניזוקה בפיצוץ, תוך גרימת ירידת לחץ, הם הדגישו כי לא הייתה פריצה בתא הלחץ של ליבת הכור ולא התהוו בו חורים. במסיבת עיתונאים ביום הפיצוץ נמסר כי הסיכוי לנזק לליבת הכור ביחידה 2 הוא פחות מ-5%. בהמשך יוחסה דליפת הקרינה לחולשה בשסתומים ובצנרת המחוברת לליבת הכור ולא לחור בתא הלחץ.
השפעות בריאותיות ומקרי מוות.
מחקר שנערך באוניברסיטת סטנפורד העריך שמספר מקרי המוות העתידיים כתוצאה מחשיפה לקרינה בפוקושימה יהיה כ-130, ועוד כ-180 אנשים שיסבלו מנזקי קרינה בני ריפוי. לפי המחקר, 600 מקרי המוות באסון נגרמו כתוצאה ישירה מהפינוי, כגון תאונות דרכים, התייבשויות ותשישות. מאמר נוסף שפרסם העיתון Nature ביולי 2012 קבע שרמת ההיחשפות לקרינה אצל מפוני פוקושימה הייתה מאית מזו שאליה נחשפו המפונים בצ'רנוביל.
בספטמבר 2018 הכירה יפן בהרוג הראשון כתוצאה ממאמצי הפינוי.
1841 במדע
התעמרות בעבודה
התעמרות בעבודה (וכן: התנכלות תעסוקתית, העסקה פוגענית והתעמרות במקום עבודה) נחזית כאשר קיימת נטייה להתנהג באופן חוזר ונשנה באגרסיביות כלפי עובד עמית או כפוף. התנהגות אגרסיבית מסוג זה יכולה לקבל ביטוי מילולי כמו-גם לא מילולי על ידי השפלה, התנכלות או מתן יחס מזלזל המלווה, לרוב, בהתפרצויות ובמחוות גוף אלימות ופוגעניות שלעיתים מגיעות עד לכדי התעללות פיזית של ממש. העסקה מסוג זה כאשר נמשכת לזמן רב עלולה להסב נזק פסיכולוגי ולהשאיר משקעים פיזיים ונפשיים כאחד.
היות שרוב המתעמרים פועלים בצורה לא אלימה ובדרך כלל במסגרת כללי הארגון והקהילה, רוב המקרים המדווחים של בהתעמרות בעבודה מצביעים על התעמרות מצד ההנהלה אשר עושה שימוש בכוחה לרעה. המניעים להתעמרות ההנהלה הם רבים ומגוונים, כמו גם ההתעמרות עצמה אשר לובשת יכולה להיות גלויה לעין וגם כזו שנעשית בהסתר.
בפסק הדין של בית הדין האזורי לעבודה בירושלים בעניין מני נפתלי נגד מעון ראש הממשלה אימצה השופטת דיתה פרוז'ינין ונציגי הציבור נתן מזרחי ואליעזר יערי את עקרונותיה של הצעת החוק למניעת התעמרות בעבודה ובפועל עיגנו אותם בדיני העבודה בישראל. משמעות הפסיקה החדשה היא כי מעתה יוכלו עובדות ועובדים לתבוע בבתי הדין לעבודה בגין התעמרות בעבודה, ולזכות בפיצויים בגין עגמת הנפש שנגרמה להם. במהלך זה פוסק בית הדין לעבודה פיצויים בסך 80,000 ש"ח על התעמרות בעבודה ומגדיר אותם פיצויים בגין עגמת נפש.
הגדרה.
מאחר שתחום זה של ההתנהגות הארגונית נמצא עדיין בחיתוליו, לא קיימת הגדרה יחידה להתעמרות בעבודה. עם זאת, מספר חוקרים הציעו כל אחד הגדרה משלו למושג. יש המסווגים כל התנהגות פוגענית מצד הבוס וכל פעולה עם כוונת זדון כהתעמרות. השפלות, טקסי חניכה ("זובור") וכן תקנות והוראות המחייבות את העובד לחזרה מרובה – אשר כביכול באים לשרת את טובת העובד על ידי פיתוחו ואימונו – גם הם יכולים להיכלל תחת מטרייה זו.
אחרים מפרידים בין מספר סוגי התנהגויות על-פי תבניות ההתנהגות וכוללים תחת הגדרה זו רק חלק מההתנהגויות, מתוך טענה כי ניתן להתאים דרכי התמודדות שונות לכל תבנית התנהגות. יש המפרידים בין סוגים של התעמרות בעבודה על-פי האם עובדים נוספים חוץ מאשר הבוס הישיר (המבצע) היו מעורבים, אפילו בידיעה ואי-מניעה.
היות שהתעמרות בעבודה יכולה ללבוש צורות שונות, הגדרה שימושית נוספת היא זו המתארת את מאפייניה העיקריים, וביניהם (איינרסן, 1999; קישלי, הארוי, 2004; לוטגן-סנדויק, 2006):
מאפיינים אלו מאפשרים להבחין בין התעמרות בעבודה לבין צורות אחרות של לחץ בעבודה ומאפשרים ליישם את המונח בהקשרים רבים של מצבים והתנהגויות. חוקרים רבים מסכימים כי התעמרות בעבודה היא בדרך כלל התנהגות חוזרת, אולם מספר מומחים אשר טיפלו במספר רב של מתלוננים על התעמרות מסווגים תחת המונח גם מקרים חד-פעמיים. הרחבה זו למקרים חד-פעמיים קשים מקבילה להגדרות משפטיות של הטרדה מינית בישראל ובארצות הברית.