השמות הקבועים של כוכבי סופרנובה מורכבים מהאותיות "SN" (ראשי תיבות של סופרנובה) כקידומת קבועה, משנת הגילוי ומאות לועזית סידורית. לסופרנובה שנתגלתה ראשונה בשנה נתונה מוצמדת A באות גדולה. לאלו שמתגלות אחריה מוצמדות האותיות הנוספות בסדר האלפבית הלטיני כאשר B מוצמדת לשנייה, C לשלישית וכן הלאה - כולן באותיות גדולות, עד לגילוי ה־26 באותה שנה, בהתאם למספר האותיות באלפבית זה. החל מהגילוי ה־27, מוצמד זוג אותיות קטנות בסדר aa, ab, ac וכן הלאה, כאשר עם סיום סדרת a מתחילה סדרת b (...ba, bb, bc) וכן הלאה עד ל־zz. כך למשל, "SN 1987A" הייתה הראשונה שהתגלתה בשנת 1987.
הסופרנובות המעטות שהתגלו לפני העת המודרני קרויות רק על פי שנת גילויים, דוגמת "SN 185". החל מ־1885 האותיות מוצמדות לשנת הגילוי באופן מפורש אף אם תהיה זו הסופרנובה היחידה שהתגלתה באותה שנה.
כוכבי לכת.
כוכבי הלכת הבהירים ביותר קיבלו שמות כבר בעת העתיקה. כך, שמותיהם המדעיים של מרקורי, ונוס, מרס, יופיטר וסטורן ניתנו על ידי הרומאים שהנציחו על ידם את האלים שלהם - מרקוריוס, ונוס, מרס (מיתולוגיה), יופיטר וסטורן. כדור הארץ, ככוכב לכת, נקרא בעברית "ארץ", או המקבילה המתאימה בשפות אחרות (לדוגמה, באנגלית: "Earth"). אך ההתייחסות לכדור הארץ ככוכב לכת, היא חדשה יחסית. השם הלטיני לכדור הארץ, "טרה", גם הוא על שמה של טרה, אלת האדמה במיתולוגיה הרומית. היות הלטינית השפה המדעית האוניברסלית באותם זמנים - בה השתמשו גדולי המדענים דוגמת קופרניקוס, קפלר, גלילאו, ניוטון ועוד - השפיעה על המשך מגמת הנצחת אלים מיתולוגיים בשמות כוכבי הלכת שהתגלו מאוחר יותר. שני כוכבי לכת נוספים שנתגלו במאות ה־18 וה־19 נושאים שמות כאלה: אורנוס שהתגלה ב־1781 ונקרא על שם הדמות המיתולוגית היוונית אורנוס ונפטון שהתגלה ב־1846 ונקרא על שם האל הרומי נפטון.
החל מ־1801, החלו להתגלות אסטרואידים בין מאדים לצדק. האסטרואידים הראשונים נחשבו בתחילה לכוכבי לכת, ושמותיהם ניתנו בהתאם למסורת - נלקחו מהמיתולוגיה. כך לדוגמה נקראו הגופים קרס - כיום נחשב לכוכב לכת ננסי (על שם האלה קרס), פאלאס (על שם הדמות המיתולוגית פאלאס) יונו (על שם האלה יונו) וווסטה (על שם האלה וסטה). ככל שהתגלו יותר ויותר אסטרואידים, נלקח מהם במהרה המעמד של כוכב לכת.
שמות אלה, המתבססים על המיתולגיה הקלאסית, מקובלים רק בשיח האסטרונומי המערבי. אסטרונומים מתרבויות אחרות עשויים להשתמש אף בשיח המדעי בשמות מסורתיים מן התרבויות שלהם בהתייחס לכוכבי לכת. האיגוד האסטרונומי הבינלאומי אינו שולל למשל את השימוש שעושים אסטרונומים בשם הערבי לצדק - אֶל-מֻשְׁתַרִי (المشتري), בעברית "הקוֹנֵה".
במשך שבעה עשורים, מפברואר 1930 ועד אוגוסט 2006, נחשב פלוטו לכוכב הלכת התשיעי והמרוחק ביותר במערכת השמש. פלוטו נחשב לקטן ביותר מבין כוכבי הלכת במערכת, וסיבה זו, כמו גם מסלולו האקסצנטרי הביאו לחוסר הסכמה בשאלת סיווגו ככוכב לכת. גילוי אריס בשנת 2003, הגדול מפלוטו, ערער עוד יותר את מעמדו של פלוטו ככוכב לכת. ב־24 באוגוסט 2006 הורד פלוטו ממעמדו ככוכב לכת בעקבות הצבעה שהתקיימה בוועידת האיגוד האסטרונומי הבינלאומי בפראג, והוגדר יחד עם ארבעה גופים נוספים ככוכב לכת ננסי. בדומה לשאר כוכבי הלכת הננסיים ולגופים קטנים אחרים במערכת השמש הוסף מספר קטלוגי לפני שמו, כך ששמו המלא היה ל-"134340 פלוטו".
כוכבי לכת חוץ-שמשיים.
שמו של כוכב לכת חוץ-שמשי נגזר משמו של הכוכב אותו הוא מקיף באמצעות הוספת אות לטינית קטנה ממוקמת ליד שם הכוכב, החל מהאות b המשמשת את כוכב הלכת הראשון שהתגלה במערכת. לדוגמה התגלה כוכב הלכת ‎51 pegasi b. כוכב הלכת הבא שיתגלה באותה מערכת ייקרא, ‎ 51 pegasi c, הבא אחריו יקבל את התוספת d וכן הלאה. האות a לא נמצאת בשימוש משום שהיא למעשה ברירת המחדל - הכוכב עצמו. אותיות גדולות, אם ישנן, מסמנות את שם הכוכב במערכת כפולה ומשולשת.
האותיות מבוססות על סדר הגילוי ולא על מיקומו של כוכב הלכת במערכת. לדוגמה במערכת "גליזה 876", כוכב הלכת שהתגלה לאחרונה נקרא ‎ גליזה 876 d, למרות העובדה שהוא קרוב יותר לכוכב מאשר השניים שהתגלו לפניו (b ו-c).
לפני גילויו של ‎ 51 pegasi b, כל כוכב לכת נקרא בשם אחר. כוכבי הלכת שהתגלו סביב הפולסאר PSR 1257+12 כונו תחילה באותיות גדולות B ו-C, וכאשר התגלה כוכב לכת קרוב משניהם לפולסאר הוא כונה ‎ PSR A 1257+12 , ולא D.
לכמה מכוכבי הלכת יש גם שמות לא רשמיים. לדוגמה ‎ HD 209458 b נקרא גם באופן בלתי רשמי "אוסיריס" (על שם אל המוות במיתולוגיה המצרית אוסיריס). ו-‎ 51 pegasi b מכונה "בלרופון" (על שם בלרופון מהמיתולוגיה היוונית).
ירחים.
הלוויין הטבעי של כדור הארץ ידוע בפשטות בשמו "הירח", או בשם התואם בשפה הרלוונטית (דוגמת the Moon באנגלית). במקרים מסוימים יתייחסו אליו כ"לונה" - שמו הלטיני של הירח - בחיבורים מדעיים. לוויינים טבעיים של כוכבי הלכת האחרים נקראים בדרך כלל על שמות דמויות מהמיתולוגיה בדומה לכוכבי הלכת עצמם. לווייניו של אורנוס נקראים על שמות דמויות מיצירותיו של ויליאם שייקספיר או של אלכסנדר פופ.
כאשר לוויין טבעי מתגלה לראשונה הוא מקבל קוד זיהוי זמני דוגמת "S/2010 J 2" (הלוויין הטבעי של צדק שהתגלה ב-2010). האות הראשונה מציינת את סוג הגוף כ"לוויין" (Satellite). לאחר מכן באה שנת הגילוי, ולבסוף האות הראשונה של כוכב הלכת סביבו סובב הלוויין (בדוגמה למעלה J ל-"Jupiter" - שמו של צדק באנגלית) ולאחר מכן מספר סידורי לפי סדר גילויים של הלוויינים (בדוגמה למעלה - זהו הלוויין הטבעי השני של צדק שהתגלה). כדי להבדיל בין מאדים לכוכב חמה ששמותיהם הלועזיים מתחילים שניהם ב-M (Mars ו-Mercury בהתאמה) מציינים את כוכב חמה ב-H - האות הראשונה של שמו הקדום של הכוכב, הרמס (Hermes).
כוכבי לכת מינוריים מזוהים בשם הראשוני של ירחיהם על ידי ציון מספרם בתוך סוגריים. כך לדוגמה, ירחו של אידה כונה כשהתגלה "S/1993 (243) 1", כאשר המספר בסוגריים הוא המספר הקטלוגי בשמו של אידה ("243 אידה"). כאשר ירח של כוכב לכת מינורי מקבל שם, המספר בסוגריים ימשיך ללוות אותו בתחילתו, כך לדוגמה ירחו של אידה, שקיבל את השם דאקטיל, נקרא "Ida I Dactyl (243)".
לאחר זמן מה, כאשר קיומו של הירח שהתגלה אינו מוטל בספק ומסלולו מחושב, נבחר שם קבוע, שמחליף את קוד הזיהוי הזמני. אם כי בעבר ירחים מסוימים נשארו ללא שם קבוע במשך תקופות ארוכות באופן מפתיע לאחר גילויים.
כוכבי לכת מינוריים.
בתחילה, תהליך השיום של כוכבי לכת מינוריים היה דומה לזה של כוכבי לכת רגילים: שמות נלקחו מהמיתולוגיה הרומית או היוונית, תוך ההעדפה של שמות נשיים. עם גילויו של גוף החוצה את המסלול הכבידתי של מאדים ב-1898, ניתן לו השם ארוס על שמו של אל האהבה ארוס. בכך החלה תבנית של שמות נשיים לגרמי חגורת האסטרואידים ושמות גבריים לאלה עם מסלולים חריגים. כאשר במשך השנים התגלו עוד ועוד גופים, מערכת השיום האמורה הוכרה בהמשך כלא מספקת והוחל במערכת שיום חדשה. כיום (נכון ל-2017) האחריות לשיום כוכבי לכת מינוריים מוטלת בעיקר על "הוועדה לנומנקלטורה של גופים קטנים" של האיגוד האסטרונומי הבינלאומי המורכבת מחמשה עשר חברים. ניתן להציע לוועדה שמות, בעיקר על ידי מגלי הכוכבים המינוריים, בהתאם להנחיות וקווים מנחים ברורים שהוועדה עומדת עליהם.
לכוכבי שביט ואסטרואידים יש תהליך מסודר לזיהוי ומתן שם. השיטה הנוכחית נותנת זיהוי לפי סוג המסלול ולפי זמן גילוי כוכב השביט (לדוגמה C/2012 S1). האיגוד האסטרונומי הבינלאומי הוא היחיד שאחראי על מתן שמות לכוכבי שביט וסיווגים באופן רשמי.
קבוצות כוכבים.
השמים חולקו לקבוצות כוכבים על ידי אסטרונומים במשך ההיסטוריה, על פי תבניות או צורות מורגשות. בתחילה, רק הצורות הוגדרו אך השמות והמספרים השתנו ממפה למפה. אף על פי שהצורות השונות הן חסרות משמעות מדעית, הן תועלתיות בקביעת נקודות ציון שמיימיות עבור בני האדם, כולל אסטרונומים. ב־1930 קבע האסטרונום יוג'ין דלפורטה את גבולותיהן של קבוצות הכוכבים, וגבולות אלו אומצו על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, כך שכיום כל נקודה על פני כיפת השמים שייכת לקבוצה מסוימת.
גלקסיות.
בדומה לכוכבים, רובן המוחלט של הגלקסיות אינן בעלות שמות, אלא מספרים קטלוגיים בלבד. קיים מיעוט של גלקסיות שמזוהות בשם, בהן גלקסיית שביל החלב בה נמצאים מערכת השמש וכדור הארץ.
במאה ה־19 התכונות הגלקטיות עוד לא היו ברורות די הצורך, ובהתאם קטלוגים דאז ליקטו ביחד צבירים פתוחים, צבירים כדוריים, ערפיליות וגלקסיות. קטלוג מסיה מנה 110 בלקט שכזה. בקטלוג המאוחר יותר, "הקטלוג הכללי החדש לערפיליות ולצבירי כוכבים", כבר נמנו קרוב ל־8,000, כאשר הקטלוג עדיין מערבב בין גלקסיות, צבירי כוכבים וערפיליות.
רחובות סילברבקס
עדנה פאר
עדנה פאר היא עיתונאית ושדרנית ישראלית, עורכת ומגישה של תוכניות רדיו וטלוויזיה.
ביוגרפיה.
פאר נולדה והתחנכה בתל אביב, בתם של אסתר (לבית אלגורט) והסופר, העורך והפובליציסט לייב קופרשטיין. את הקריירה הרדיופונית שלה התחילה כילדה בת 6 באולפן הילדים של "קול ישראל". את שירותה הצבאי עשתה כקריינית ומגישה ב"גלי צה"ל", והמשיכה לערוך ולהגיש שם תוכניות גם לאחר שחרורה משירות סדיר.