ב-1994 הורחב המודל של PIH לפרו. ב-1998, תוצאות מוצלחות ביותר בריפוין של מחלות, הן מחלות נפוצות והן מחלות חמורות, הניעו את ארגון הבריאות העולמי לאמץ את המודל, ולתמוך בהתאמת טיפול קהילתי לקהילות עניות ברחבי העולם. הצלחה מיוחדת בטיפול בשחפת עמידה לתרופות גרמה לארגונים בינלאומיים להקדיש מחדש מאמצים למיגור המחלה וביוני 2002, ארגון הבריאות העולמי אימץ מרשמים להתמודדות עם המחלה, שהיו כמעט זהים לאלו בהם השתמש PIH בפרו. עבודתו של קים עם PIH לטיפול בשחפת עמידה לתרופות, הייתה המקרה הראשון בקנה מידה רציני לטפל במחלה במדינה ענייה ומתכונת דומה של מאמצים שוכפלה ליותר מ-40 מדינות ברחבי העולם.
כיום מועסקים ב-PIH למעלה מ-13,000 עובדים ב-12 מדינות. קים עזב את הארגון כמנכ"ל ב-2003.
ארגון הבריאות העולמי (2003 - 2006).
קים עזב את PIH ב-2003 לטובת ארגון הבריאות העולמי, שם החל לשמש כעוזר למנכ"ל. במרץ 2004 הוא מונה כמנהל מחלקת האיידס בארגון, לאור הצלחתו ביצירת תוכניות למלחמה במחלה בעת עבודתו ב-PIH. קים פיקח על כל הפעילויות הקשורות לאיידס בארגון הבריאות העולמי, תוך התמקדות ביוזמות שמטרתן לסייע למדינות מתפתחות להרחיב את תוכניות הטיפול והמניעה שהן מציעות. בכך נכללה יוזמת ה-"3X5" השאפתנית שנועדה להציע טיפול לשלושה מיליון חולי איידס עד שנת 2005. המטרה לא הושגה עד 2007, אך לדברי ארגון הבריאות העולמי סייעה לדחוף את אסטרטגיות הטיפול במחלת האיידס באפריקה מהר יותר ורחוק יותר משניתן היה לצפות להשיג בכל דרך אחרת. נכון ל-2012 התוכנית טיפלה בלמעלה משבעה מיליון חולי איידס באפריקה.
אוניברסיטת הרווארד (1993 - 2009).
החל מ-1993 שימש ד"ר קים כמרצה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, כשבסופו של דבר הפך לפרופסור ברפואה, רפואה חברתית וזכויות אזרח. בעת פרישתו ב-2009 החזיק קים במשרת יו"ר מחלקת הבריאות העולמית והרפואה החברתית, ראש אגף Global Health Equity בבית החולים בריגהאם אנד וימנ'ס ומנהל מרכז בריאות וזכויות האדם François Xavier Bagnoud בבית הספר לבריאות הציבור באוניברסיטת הרווארד.
במהלך קריירה שנפרשה על פני שני עשורים ואשר מטרתה להביא לשיפור הבריאות במדינות מתפתחות, היה קים מעורב במספר מאמצים מחקריים ואקדמיים. בשנים האחרונות הוביל קים את פיתוחו של שדה חדש שהתמקד בשיפור היישום והאספקה של התערבויות בתחומי הבריאות בקהילות עניות ברחבי העולם. תוכניותיו פועלות בהתאם לפילוסופיה על פיה התקדמות בפיתוח תוכניות בריאות עולמיות יעילות יותר התעכבה בשל מיעוט גישות בקנה מידה גדול לשיפור עיצובן של תוכניות התערבות. תחום חדש זה יאסוף, ינתח ויפיץ בהרחבה גוף מקיף של תובנות מעשיות על אספקה יעילה של בריאות עולמית. לצורך קידום מטרות אלו היה קים אחד ממייסדי Global Health Delivery Project, יוזמה משותפת של המחלקה לרפואה חברתית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד ושל המכון לאסטרטגיה ותחרותיות בבית הספר למנהל עסקים של הרווארד.
מקרי הבוחן בשדה הבריאות העולמית שנוצרו על ידי הפרויקט הזה היוו את הגרעין לתוכנית לימודים חדשה שנלמדת כעת בבית הספר לבריאות הציבור של הרווארד.
צוותו של קים גם פיתח "קהילת תרגול" מבוססת אינטרנט GHDonline.org, על מנת לאפשר למתרגלים ברחבי העולם גישה נוחה למומחיות, לשיתופי מידע ולמעורבות בפתרון בעיות בזמן אמת.
במהלך שהותו בהרווארד פרסם קים מספר מאמרים מדעיים בכתבי עת מדעיים מובילים ביניהם, New England Journal of Medicine Science ו-The Lancet; כמו כן, לקח חלק בכתיבת או עריכת מספר ספרים. כמומחה לשחפת כיהן קים או אף עמד בראש מספר ועדות בנושא המדיניות הבינלאומית להתמודדות מול השחפת.
דארטמות' קולג' (2009 - 2012).
במרץ 2009 פורסם שמו של קים כנשיא ה-17 של דארטמות' קולג' כשהוא הופך בכך לאמריקני ממוצא אסיאתי הראשון ליטול תפקיד של נשיא מוסד הנמנה עם ליגת הקיסוס. קים ליווה פיתוח תוכניות חדשניות בדארטמות', תוך שהוא עושה שימוש בניסיונו בתחומי הבריאות ובנושאים בינלאומיים. בינואר 2010 סייע קים, יחד עם סטודנטים ומרצים אחרים מדארטמות' ועם ארגון PIH וארגונים אחרים, להגיב לרעידת האדמה בהאיטי (2010) כשכוננו את ה-Dartmouth Haiti Response. הישגי היוזמה הסתכמו בגיוס תרומות של מעל מיליון דולר, אספקת 18 טון של ציוד רפואי, שליחתם להאיטי של 25 אנשי מקצוע מתנדבים מתחום הרפואה ומאות סטודנטים שהתנדבו לתרום בקמפוס.
באפריל 2010 השיק קים את הפרויקט הלאומי לשיפור הבריאות במכללות (NCHIP), אשר מכנס מספר מוסדות מומחים על מנת לפתח שיטות כמותיות לצורך טיפול בבעיות בריאות של סטודנטים. באפריל 2011 השיק הפרויקט את תוכנית הבכורה שלו, מאמץ להתמודד עם שתייה מופרזת. במאי 2010 סייע קים בהשגת מענק אנונימי בסך 35 מיליון דולר להקמת ה-Dartmouth Center for Health Care Delivery Science. המרכז יוצר שדה חדש פורץ דרך המטפח שיתוף פעולה בין חוקרים ואנשי מקצוע מתחום הרפואה, על מנת לתכנן, ליישם ולכונן דגמים חדשים של טיפול רפואי בעלות נמוכה ובאיכות גבוהה.
ב-2012, בעקבות חששות משמעותיים ומאמץ נרחב של קים לטפל באלימות מינית בקמפוס, אימץ דארטמות' יוזמה חדשה לחנך סטודנטים באשר לחשיבות של התערבות עוברי אורח במקרי תקיפה מינית, כחלק מתוכנית גדולה יותר של מודעות לנושא תקיפה מינית.
מחלוקות בתקופת כהונתו.
ב-2011 ספג קים ביקורת על סירובו לפרסם את תקציב דארטמות'. קים השיב לביקורת בכך ששיחרר דו"ח משלים נרחב ובקיום פגישה פומבית עם הסגל, שלאחר מכן הביע שביעות רצון מתגובתו של קים. עם זאת, קים לא התייחס לבקשת אספת הסטודנטים לקבל גישה למידע על כל סעיף תקציבי העולה על 10,000 דולר. באותה שנה התפרסמו בעיתון הסטודנטים מאמרי מערכת שהביעו אי שביעות רצון מנשיאותו של קים, כאשר אחד המאמרים תיאר את קים כ"לא פופולרי בקרב סטודנטים רבים בימים אלו".
ביקורת נוספת נמתחה על מנהיגותו של קים עקב שערוריית זובור שהביאה להגשת כתבי אישום כנגד האחווה ולהקמת כוח משימה לטיפול במסורת הזובור.
ביקורת אחרת טענה כי קים לא מבלה מספיק זמן בקמפוס.
מועמדותו למשרת נשיא הבנק העולמי.
ב-23 במרץ 2012 הודיע נשיא ארצות הברית ברק אובמה על מועמדותו של קים למשרת הנשיא הבא של הבנק העולמי. באותו היום שלח קים מכתב לסגל דארטמות' באומרו:
הכלכלן הנודע ג'פרי סאקס, מנהל מכון כדור הארץ (Earth Institute) באוניברסיטת קולומביה אשר קידם במוצהר את מועמדותו הוא למשרה, הסיר את מועמדותו לתפקיד לאחר ההודעה באומרו:
בתוך כך, ויליאם איסטרלי, פרופסור באוניברסיטת ניו יורק ולשעבר כלכלן ויועץ בכיר לאגף הצמיחה ומקרו-כלכלה של הבנק העולמי, הביע דאגה מחוסר ניסיונו של קים בכלכלה באומרו:
ב-16 באפריל, משאושרה מועמדותו, היה קים לאמריקני ממוצא אסיאתי הראשון, הרופא הראשון והפרופסור הראשון בתחום הפיתוח שיוביל את הבנק העולמי מאז נוסד ב-1944.
חייו האישיים.
קים נשוי לרופאת ילדים ואב לשני בנים. הוא לוקח חלק פעיל במגוון ענפי ספורט, בהם כדורסל, גולף, כדורעף וטניס.
פרסים ותפקידים.
ב-2003 קיבל קים מענק עמיתי מקארתור, ב-2005 נבחר על ידי U.S. News &amp; World Report לאחד מ-25 המנהיגים המובילים באמריקה וב-2006 נבחר לרשימת 100 האנשים המשפיעים בעולם על ידי טיים מגזין. קים הוא גם חבר במכון לרפואה של האקדמיה הלאומית האמריקנית. ב-2010 נבחר קים לחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
כוכבי לכת חוץ שמשיים
ימי טוהר
בהלכה, ימי טוהר אלו ימים בהם יולדת הרואה דם מרחמה אינה נטמאת מכך ככל נידה או זבה. ימי הטוהר מתחילים בסיום ימי טומאת הלידה. בלידת בן ישנם 33 ימי טוהר המתחילים בסיום 7 ימי טומאת הלידה, ובלידת בת ישנם 66 ימי טוהר המתחילים בסיום 14 ימי טומאת הלידה.
במקרא.
מקור דין ימי הטוהר מובא בפרשת תזריע:
דם טוהר.
על כל דם נידות או זיבות חל דין טומאה. הדם גורם טומאה על כל מי שנוגע בו, כאשר הוא לח או יבש. דם טוהר שהוא דם שיצא מהאישה בתקופת הטהרה (לאחר תום ימי טומאת יולדת) אינו טמא, משום שהתורה קבעה שאינו מטמא את האישה ממנה יצא. במקרה והאישה עדיין טמאה בטומאת יולדת אך נמצאת בתקופת הטהרה (מקרה זה יכול להתרחש אם תמו ימי טומאת יולדת אך האישה עוד לא טבלה במקווה), נחלקו בית שמאי ובית הלל לדינה:
המחלוקת בין רב ללוי.
קיימת מחלוקת בין רב ללוי בר סיסי בפרשנות המחלוקת. המחלוקת תלויה בשאלה בסיסית בדין דמה הטהור של היולדת - היוצא בימי טהרה.
המחלוקת בפרשנות לסיבה שבשלה טיהרה התורה דם יולדת בתקופה שבין 7-14 ל-40-80 יום היא כך: לפי רב, דם הטוהר הוא דם שנובע מאותו מקום בדיוק שממנו נובע דם הנידה, אלא שהתורה קבעה שבאופן רגיל הדם טמא ובימים אלו הדם טהור ואינו גורם לאשה טומאת נידה. לעומת זאת סבור לוי בר סיסי שבזו תלויה מחלוקתם של בית שמאי ובית הלל: לפי בית שמאי אכן "מעיין אחד הוא", אך לפי בית הלל מדובר בשני מעיינות בגופה של האישה שמהם נובע דם, האחד טמא והשני - שממנו יוצא דם בתקופת הטהרה של היולדת - טהור.
הנפקותא ההלכתית האם "מעיין אחד הוא" או "שני מעיינות" היא ב"שופעת" - מקרה שנביעת הדם החלה בימי טומאה (שבעה או ארבעה עשר) והמשיכה בימי טהרה (עד ארבעים או שמונים) או להפך; החלה בימי טהרה והמשיכה בימי טומאה. במקרה כזה ברור לנו שמדובר במעיין אחד, שזהותו ידועה לנו על ידי הזמן שבו החל לזוב, וממילא לפי הדעה האומרת ש"שני מעיינות הן" במקרה כזה דינו של הדם יהיה לפי הזמן שבו החל לזוב, ולפי הדעה ש"מעיין אחד הוא" דינו יהיה תלוי בזמן שבו זב.