תפקידו של מְנַהֵל ידע הוא לנהל ולקדם את תחום ניהול הידע בארגון, תוך שימוש במגוון ההגדרות, התהליכים, הכלים, הפתרונות והאמצעים למימוש ניהול ידע בארגון, ועל פי מטרות הארגון וצרכיו.
הכשרת מנהל ידע.
בישראל ניתן ללמוד את תחום ניהול הידע במספר מוסדות אקדמיים, ביניהם אוניברסיטת בר-אילן ואוניברסיטת חיפה.
בנוסף, קיימים קורסים לניהול ידע, המשלבים בתוכם את מהות התפקיד של מנהל ידע, בחברות פרטיות שונות העוסקות בתחום.
וראד דקס
בווציזומאב
גראן פרה
גראן פרה (בצרפתית: Grand-Pré) הוא יישוב כפרי במחוז קינגס בנובה סקוטיה שבקנדה. משמעות שמו של היישוב בצרפתית היא "הערבה הגדולה"). היישוב שוכן בקצה המזרחי של עמק אנפוליס, על חצי אי שבולט לתוך אגן מינאס שנוצר בצומת הנהרות גספרו וקורנווליס.
היישוב זכה לעיקר פרסומו בעקבות הפואמה "אוונג'לין" של הנרי וודסוורת' לונגפלו, וכיום נמצא בו האתר ההיסטורי הלאומי גראן פרה. ב-30 ביוני 2012 הוכרז היישוב כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו, תחת השם "הנוף התרבותי של גראן פרה".
יערות הגשם של אטסינאנאנה
יערות הגשם של אטסינאנאנה הוא אתר מורשת עולמית שהוכרז על ידי אונסק"ו וכולל 13 אזורים בשישה פארקים לאומיים בחלק המזרחי של מדגסקר. ששת הפארקים הם: מארוג'ג'י, מאסואלה, זאהאמנה, ראנומאפאנה, אנדרינגיטרה, אנדוהאהלה.
יערות הגשם הללו הם מרכיב חשוב בשמירה על המגוון הביולוגי של מדגסקר, המשקף את ההיסטוריה הגאולוגית של האי. האי נפרד סופית מאפריקה לפני למעלה מ-60 מיליון שנים, כך שהפאונה והפלורה שלו התפתחו בסביבה מבודדת יחסית. היערות הוכרזו על ידי אונסק"ו בזכות חשיבותם בתהליכים ביולוגיים ואקולוגיים, ובשל המגוון העשיר והמינים בסכנת הכחדה הגדלים בהם. מינים רבים הם נדירים ומאוימים, אך בין המינים היותר מוכרים ניתן למנות כאלו המשתייכים לפרימטים וללמוריים.
אופי השטח המחוספס והגישה הגרועה לרוב האזורים המוגנים מעניקים להם מידה גבוהה של הגנה אינהרנטית, ולכן האיומים נוטים להיות מקומיים וברמה נמוכה יחסית. עם זאת, ישנם מספר רב של אנשים החיים בסמיכות לרבים מיערות הגשם התלויים במשאבי יער ולעיתים קרובות מנצלים אותם באופן בלתי חוקי ולא בר קיימא. קהילות תושבות מקומיות מחזיקות לעיתים קרובות באמונות מסורתיות וטאבו מקומי ששימשו להגנה על מיני יערות מסוימים כגון למורים באזורים מסוימים. מערכות אמונה מסורתיות כאלה ויתרונות השימור שהן מביאות יכולות להיות משובשות על ידי זרם של אנשים הנמשכים על ידי כריתת עצים בלתי חוקית והזדמנויות כרייה אומנותיות.
זיפאדהרה
ולריו בורגזה
צילום בטן
צילום בטן הוא צילום רנטגן של אזור הבטן. צילום זה מתבצע בקלות ובמהירות בחדר מיון, והוא כלי אבחנתי בעיקר עבור מצבים חריפים, שבהם יש צורך בבדיקות דחופות.
צילום רנטגן מתבצע על פי רוב בשכיבה במצב פרקדן, אולם ניתן גם לערוך צילומי בטן בעמידה ובשכיבה על הצד ועל הבטן. הצילום צריך לכלול את אזור הבטן מהגבול העליון של הכבד ועד למאחה עצמות החיק. האיברים הנבדקים בתצלום זה הם צינור העיכול, הכבד, הטחול, הלבלב, הכליות ודרכי השתן וחוליות עמוד השדרה הבטני.
הצבעים המשתקפים מן הצילום מעידים על סוג הרקמה שבה פגעה קרן הרנטגן. אזורים שחורים מעידים על אוויר, אזורים אפורים על רקמות רכות ואזורים לבנים על עצמות והסתיידויות, כאשר אזורים לבנים מאוד עשויים להעיד על חומרי ניגוד ומתכות. כאשר יש צורך בצילום של חלל צינור העיכול המלא באוויר, ועל כן קרני הרנטגן עוברות דרכו ולא מוחזרות, מכניסים לגוף חומר ניגוד, דרך הפה, בזריקה או בחוקן, אשר נראה בלבן על גבי הצילום. חומר הניגוד יכול להיות משולב בגרנולות המפיצות אוויר, אשר דוחק את חומר הניגוד אל דפנות צינור העיכול ויוצר כך ניגוד כפול. חומרי הניגוד הנפוצים הם בריום ויוד, אשר אינם נספגים במעיים. כאשר יש חשד לנקבים בצינור העיכול, לא משתמשים בבריום, מאחר שהוא עלול לגרום להידבקויות המעיים. כמו כן, מתן חומר הניגוד מחייב תפקוד כליות תקין והיעדר אסתמה.
צילום בטן משמש, בין היתר, לאבחנת חסימת מעיים, נקב במעיים, אבנים בכליות ואבני כיס מרה. יש לו ערך אבחנתי נמוך מאשר לצילום חזה והחשיפה בו לקרינה גבוהה יותר.
פורים שפילער
פּורים שפּילער (פולנית: Błazen purymowy) הוא סרט קולנוע ביידיש תוצרת פולין משנת 1937. זה היה סרטו השני של ג'וזף גרין מתוך הארבעה שהוא יצר בתקופה בין 1936–1938.
רוב העלילה של הסרט מתרחשת בעיירה בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה. לשחקן הראשי של הסרט נבחר יוסף בולוף, שחקן יהודי מפורסם מארצות הברית. ברגע האחרון בולוף קיבל הצעה יותר מפתה בברודוויי וויתר על תפקיד בפורים שפילער, במקומו לתפקיד נבחר זיגמונט טורקוב.
עלילה.
הנושא המרכזי של הסרט הוא משולש אהבה, מוקד רוב ההתרחשויות בסרט נמצא בקרקס נודד. גצל הליצן מתאהב באסתר, בתו של הסנדלר נחום. אסתר מצדה מתאהבת בדיק. לנחום שהתעשר בפתאומיות יש תוכניות לגבי בתו, הוא רוצה לשדך אותה לבן משפחה אמידה מהעיירה.
שיא הסרט כאשר יוצאים שחקני הפורים לעזרת אסתר ודיק ולועגים למשפחה האמידה שלה רצה לשדך נחום את בתו. גצל יוצא לדרכו עם הקרקס.
תלייה גרירה וביתור
שנים-עשר הפסוקים ומאמרי חז&quot;ל
ריקי רקלס
ריקי רקלס (Rikki Reckless) הוא שם הבמה של אסף עינב, סולן הארד רוק וגלאם מטאל ישראלי, אשר החל את פעילותו כאשר הקים את להקת קרוספייר בשנת 2000, יחד עם הגיטריסט ג'סי בולט במטרה להחיות את סגנון הרוק האמריקני של שנות ה-80.
הלהקה הוציאה מספר סינגלים ואלבום בכורה בשם "Dirty Games", בחברת "Perris Records". בשנת 2011 הצטרף רקלס כסולן ללהקת לאוד נ' קליר (LOUD n' CLEAR), עימה הקליט את האלבום "Playing With Thunder" אשר ראה אור בשנת 2012.
פעילות.
רקלס הקליט עם להקת קרוספייר 3 סינגלים ואלבום, בהם השתתף ככותב (לצד ג'סי בולט) וכזמר המבצע שירה ראשית יחד עם קולות רקע. אחד מהסינגלים הכיל מחרוזת שבוצעה על ידי הלהקה בקדם-האירוויזיון 2005, שם שר לצד יזהר כהן את "עולה עולה" ו-"אבניבי" בגרסאות רוק כבד. בנוסף, החל רקלס לעבוד עם הלהקה על חומר לאלבום השני, אולם שירים אלו הגיעו רק לשלב החזרות והקלטות ה-דמו, משום שבשנת 2008 פרש מן הלהקה.
בשנת 2011 שב לפעול בז'אנר כסולן להקת לאוד נ' קליר, אשר בעבר הופיעה על במות לצד קרוספייר, בין היתר כאשר היו השתיים להקות החימום בהופעותיו של פול דיאנו (סולן להקת Iron Maiden לשעבר) ברחבי ישראל בשנת 2004.
בשנת 2012 הקליט שירה וקולות ליווי באלבום "Playing With Thunder", ונטל חלק פעיל בעיבודים המוזיקליים. האלבום זכה לביקורות משבחות ובימים אלו נמצאת הלהקה במגעים עם מספר חברות תקליטים והפצה בעולם.
הופעות.
ריקי רקלס וקרוספייר ביצעו מספר רב של הופעות ברחבי ישראל במשך השנים, כאשר מרביתן היו הופעות בהן ביצעה הלהקה חומר מקורי, וחלקן מופעי מחווה ללהקות רובים ושושנים ובון ג'ובי. רקלס גם שר בפסטיבל מטאליסט 2005, שם חיממו קרוספייר את מגאדת' ו-Destruction, והשתתף במספר מופעי-מחווה כזמר אורח, כגון המחווה לאינגווי מלמסטין והמחווה לאיירון מיידן ומטאליקה. בנוסף, ביצע מופעים שלמים כזמר בלהקת מחווה ללהקת לד זפלין. בתקופה מסוימת הופיע רקלס עם לאוד נ' קליר בתפקיד הגיטריסט, כאשר סולן הלהקה היה לב קרז'נר. לאוד נ' קליר, להקתו של רקלס, מתכוננת לצאת למסע הופעות במהלך 2013 לקידום האלבום.
בני-אדם
The Living Archive
עקיבא אטינגר
עקיבא יעקב אטינגר (13 באוגוסט 1872 - 31 בינואר 1945) היה אגרונום ופעיל ציוני, ממעצבי ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, כיהן כמנהל מחלקת ההתיישבות בסוכנות היהודית.
קורות חיים.
נולד בוויטבסק, אז תחת שלטון האימפריה הרוסית (מאז פירוק ברית המועצות בבלארוס) לחיים גרשון יצחק, בעל מפעל לשימורי פירות ולהדסה. הוא למד בחדר וקיבל השלמה של השכלה כללית ממורים פרטיים. בגיל 8 עברה משפחתו לסנקט פטרבורג, בה למד בין השאר אצל דניאל חבולסון והתחבר בגימנסיה לחבורה של יהודים לאומיים. בעקבות זאת, החל ללמוד עברית וערבית כדי להכין את עצמו לעלייה לארץ ישראל. ב-1895 הוסמך במזרחנות. משנת 1892 החל להתלמד בחקלאות. לאחר מכן למד באוניברסיטת בון שבגרמניה. ב-1898 הוסמך לאגרונום ונכנס לעבודה מטעם יק"א כמדריך חקלאי בפלכים פודוליה ובסראביה שברוסיה. ב-1898 היה אחד מחברי יק"א שערכו סקר חקלאים יהודים בדרום רוסיה. ב-1902 המליצו אחד העם ואברהם זוסמן על הפסקת התמיכה במתיישבים ואי-תמיכה בהתיישבות חדשה בארץ ישראל. הנהגת חובבי ציון שבוועד האודסאי לא קיבלה המלצות אלו ושלחה את אטינגר לארץ ישראל על מנת להגיש דו"ח עצמאי. ב-1911 נשלח מטעם יק"א לדרום אמריקה (ארגנטינה בעיקר). באותה תקופה נשלח על ידי יק"א לבדוק את ההתכנות של התיישבות יהודית על אדמות הסולטן שהופקעו על ידי ממשלת הטורקים הצעירים. אטינגר הביע דעה שלילית על הרעיון, הגם שהסכים שיש מקום לפיתוח רב של עיראק. את יומן מסעו פרסם בצרפתית לפני מלחמת העולם הראשונה ותרגום של היומן פורסם בדבר בעשרה המשכים בשנים 1936-1937.
ב-1913 כאשר קופת חולים של הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה נקלעה לקשיים כספיים, אטינגר נענה לבקשת קופת חולים והקציב לה אשראי בסכום של 900 פרנק.
ב-1918 עלה לארץ ישראל בתפקיד מנהל המחלקה להתיישבות (חקלאית) של ההסתדרות הציונית. היה מעורב בהקמת קריית ענבים. בין 1924–1932 היה מנהל מחלקת הקרקעות של קק"ל. באמצע 1928 יצא בשליחות קרן היסוד לדרום אמריקה.
אטינגר הכניס ואיקלם זנים חדשים של ענבי מאכל וגידולי מספוא שונים.