ב-12 במרץ 2013 לאחר התפטרותו של קודמו בויקו בוריסוב מונה רייקוב לתפקיד על ידי נשיא בולגריה רוסן פלבנלייב. רייקוב כיהן פעמיים בתפקיד סגן שר החוץ של בולגריה. בין 1998 ל-2001 בממשלתו של איוון קוסטוב ובין 2009 ל-2010 בממשלתו של בויקו בוריסוב. בין 2010 ל-2013 כיהן כשגריר בולגריה בצרפת וכשגריר לא-תושב במונקו והוצב בפריז.
באוגוסט 2013, לאחר שסיים את תפקידו כראש ממשלת מעבר, הוא מונה לשגריר באיטליה ולשגריר לא-תושב בסן מרינו ובמלטה עד 2018. לאחר מכן הוא מונה לשגריר בממלכה המאוחדת.
רייקוב בוגר האוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית (1984).
יבגני יבסטיגנייב
יבגני יבסטיגנייב (ברוסית: Евгений Евстигнеев; 9 באוקטובר 1926 – 4 במרץ 1992) היה שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי וסובייטי. זכה בפרס ברית המועצות, ובשנת 1983 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון והקולנוע קיבל מספר עיטורים, כולל עיטור הדגל האדום של העמל.
חייו.
יבגני יבסטיגנייב נולד בניז'ני נובגורוד למשפחת פועלים. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה עזב את בית הספר והחל לעבוד במפעל. תקופה מסוימת הוא למד בבית הספר להנדסאים אך לאור מצב הכלכלי של המשפחה עזב את הלימודים וחזר לעבודה. במקביל ניגן בכלי נגינה שונים בחוגים. בשנת 1944 רצה לעזוב את העבודה במפעל ולהתחיל ללמוד משחק, אך הנהלת המפעל לא שחררה אותו.
בשנת 1946 מנהל בית הספר למשחק המקומי ראה אותו מנגן ג'אז בבית קולנוע. לאור התרשמותו העמוקה הוא הציע ליבסטיגנייב ללמוד משחק. בשנת 1951, לאחר סיום בית הספר למשחק, החל יבסטיגנייב לעבוד בתיאטרון בעיר ולדימיר.
בשנת 1954 נסע יבסטיגנייב למוסקבה והתקבל ללימודים לבית הספר למשחק ליד התיאטרון האמנותי של מוסקבה. בשנת 1956 סטודנטים איתם למד ארגנו סטודיו למשחק שעם הזמן התפתח לתיאטרון סוברמניק. בין מקימי התיאטרון היו גלינה וולצ'ק, אשתו הראשונה של יבסטיגנייב, שממנה נפרד בשנות ה-60. בשנת 1956 סיים יבסטיגנייב לימודי משחק והחל לעבוד בתיאטרון "סוברמניק", שהחל לפעול באותה שנה.
לפופולריות כלל-ארצית זכה השחקן לאחר שהשתתף בסרט "ברוכים הבאים, או הכניסה אסורה" (Добро пожаловать, или Посторонним вход воспрещен) בשנת 1964.
בשנת 1971 עבר יבסטיגנייב, יחד עם חברו אולג יפרמוב, להתיאטרון האמנותי של מוסקבה, ותוך זמן קצר הפך לאחד השחקנים הבולטים בתיאטרון.
בשנת 1973 שיחק יבסטיגנייב באחד התפקידים הראשיים בסדרת הטלוויזיה "שבעה עשר רגעים של אביב". במהלך שנות ה-70 וה-80 היה יבסטיגנייב פעיל מאוד והשתתף בסרטים רבים (כדוגמת צוערי הצי, קדימה!), במקביל להופעות על במת התיאטרון. בסך הכול השתתף ביותר מ-100 סרטי קולנוע.
יבסטיגנייב נפטר ב-4 במרץ 1992 בלונדון, במהלך המתנה לניתוח לב. הוא נטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
ארווין יהלום
מושב כנף
הלב על השולחן
הלב על השולחן הוא אלבומו ה-16 של הזמר אייל גולן, שיצא לאור ב-18 במרץ 2013. לאחר חודשיים האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה משולשת על מכירות של למעלה מ-120 אלף עותקים.
מרבית שירי האלבום הופקו מוזיקלית ועובדו על ידי יעקב למאי, ותמיר צור, כשהביצוע ל"אשאל אלוהיי" עובד במשותף על ידי ינון יהל, עופר ניסים ואסי טל.
סינגלים.
הסינגל הראשון מהאלבום נקרא "את", בלדה שקטה בניחוח שאנסוני, נכתב והולחן בידי צ'ולי זכאי ואלי קשת לעיבוד והפקה מוזיקלית של יעקב למאי. השיר הגיע לראש מצעדי ההשמעות ברדיו ובהורדות בסלולרי, וליותר מ-7 מיליון צפיות באתר יוטיוב. למצעד השבועי של רשת ג' הגיע למקום ה-2 ובגלגלצ הגיע למקום ה-5. במצעד העשור השני של שנות ה-2000 של תחנת כאן גימל דורג השיר במקום השלישי.
הסינגל השני מהאלבום בשם "סטטוס מאוהב". את השיר כתב רמי לב והלחין עדי לאון, ועיבוד של טל פורר. השיר הגיע למקום הראשון במצעד ההשמעות השבועי ב-130 השמעות בשבוע הראשון של צאת השיר, והיה במקום הראשון במשך חודש וחצי. השיר נכנס למקום ה-9 בגלגלצ ואל המקום ה-1 במצעד של רשת ג' ושהה 4 שבועות בראש. השיר הגיע ל-3 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
שירים בולטים.
לאחר צאת האלבום בלטו השירים "היא לא את", שהגיע למיליון צפיות באתר יוטיוב בשבועיים הראשונים. השיר "כל החלומות" הגיע למיליון צפיות בזמן קצר והצליח בהשמעות ברדיו. שיר הנושא של האלבום "הלב על השולחן" זכה גם הוא למיליון צפיות בזמן קצר מאוד, בין השירים הבולטים היו "אוקיינוס", "כשאת אינך","ישראל", "מנגנת את חיי", "אל תאמרי", "געגועים" והחידוש לשיר של חוליו איגלסיאס "La Nave del Olvido" (ESPERA UN POCO), בגרסה העברית "אתן לך" למילים של רותם כהן אותו הפיק מוזיקלית יוסי מור.
ההצלחה.
כבר בשבועיים הראשונים הגיע האלבום למעמד אלבום פלטינה כפולה על מכירות של 60-אלף מכירות וכעבור חודשיים למעמד פלטינה משולשת על מכירות של למעלה מ-120 אלף עותקים, בחודש הראשון נצפה האלבום מעל ל 400-אלף צפיות באתר יוטיוב, ושירי האלבום נצפו מעל ל-10 מיליון צפיות באתר יוטיוב.
בניגוד לאלבומו הקודם של גולן "נגעת לי בלב", אלבום זה זכה לביקורות אוהדות בקרב מבקרי המוזיקה השונים.
פרובינציית אגן ורכס
פרובינציית אגן ורכס (באנגלית: Basin and Range Province) היא אזור פיזיוגרפי נרחב בארצות הברית ובמקסיקו המוגדר על ידי מונח טופוגרפי ייחודי - טופוגרפיית אגן ורכס. טופוגרפיה זו מאופיינת בשינויים חדים בגובה פני השטח כששושלות הרים צרות מתחלפות לסירוגין בעמקים שטוחים או באגנים צחיחים. האזור משתרע על מרבית מערב ארצות הברית וצפון מערב מקסיקו, רובו מדברי, והוא נחלק לכמה אזורים אקולוגיים. הפיזיוגרפיה של הפרובינציה היא תוצאה של כוחות מתיחה טקטוניים שהחלו לפעול באזור לפני כ-17 מיליון שנים, בתחילת תקופת המיוקן.
הגאולוג קלרנס דטון השווה את רכסי ההרים הצרים המקבילים הרבים המאפיינים את הטופוגרפיה הייחודית של אגן ורכס ל"צבא של זחלים הצועד לעבר מקסיקו". אמרה ידועה זו יכולה לסייע לדמיין את המראה הכללי של האזור. יש החושבים בטעות ש"האגן הגדול" הוא כינוי נוסף לאזור הפיזיוגרפי של פרובינציית אגן ורכס, ולא היא. האגן הגדול הוא אזור משנה שלה המוגדר על ידי התכונות ההידרולוגיות הייחודיות שלו (ניקוז פנימי).
גאוגרפיה.
תיאור.
פרובינציית אגן ורכס משתרעת על שטח של קרוב ל-800,000 קמ"ר במערבה של אמריקה הצפונית. בפרובינציה כלול כל שטחה של מדינת נבדה, מערב יוטה, דרום מזרח קליפורניה, וחלקים מאריזונה וצפון מערב מקסיקו. צורתה כשל משולש הפוך שבסיסו בארצות הברית בצפון וקודקודו במקסיקו בדרום. בארצות הברית היא גובלת במערב במתלול ההעתקים של הרי סיירה נבדה, במזרח גובלת פרובינציית אגן ורכס בהעתק ווסאץ' (Wasatch Fault), ברמת קולורדו ובבקע הריו גרנדה, סך הכל כ-800 קילומטרים. פרובינציית אגן ורכס משתרעת צפונה עד לרמת קולומביה והרחק דרומה עד לחגורה הגעשית הטרנס-מקסיקנית (Eje Volcánico Transversal) במקסיקו, אם כי גבולותיה הדרומיים של פרובינציית אגן ורכס שנויים במחלוקת. על סמך העדויות משערים כי חלקה הדרומי והפחות מוכר של פרובינציית אגן ורכס גובל במזרח בחזית הדחיקה הלרמידית של הרי סיירה מדרה אוריינטל (Sierra Madre Oriental), ובמערב במפרץ קליפורניה ובחצי האי קליפורניה. במרכז החלק הדרומי ביותר של פרובינציית אגן ורכס שוכנת שושלת ההרים, שבה בולטת פחות תופעת ההעתקים, של הסיירה מדרה אוקסידנטל (Sierra Madre °Ccidental). הפרובינציה מתחלקת לאזורי המשנה שגבולותיהם משורטטים באיור למעלה משמאל:
הנוף הטיפוסי הוא של שושלות הרים צרות מתחלפות לסירוגין בעמקים שטחים או אגנים צחיחים שכיוונם הכללי הוא מצפון לדרום. גובה האגנים נע בין 1,200 ל-1,500 מטרים מעל פני הים בעוד שגובה שושלות ההרים נע בממוצע בין 900 ל-1,500 מטרים מעל לאגנים. המקום הנמוך ביותר בפרובינציה (שהוא גם המקום הנמוך ביותר ביבשת אמריקה הצפונית) הוא עמק המוות, 86 מטרים מתחת לפני הים. מערבית לו מצויה פסגת טלסקופ (Telescope Peak) ברכס פנאמינט (Panamint Range) שגובהה 3,368 מטרים.
אקלים והידרולוגיה.
הפרשי הטמפרטורות בין היום ללילה, כצפוי מאזור מדברי, קיצוניים. כך למשל ביולי הטמפרטורה המקסימלית הממוצעת בעיירה בישופ בקליפורניה היא 36°C והיא יורדת ל-11°C בלילה. ההפרש בין היום ללילה קטן בחורף ונע בדצמבר בין 6°C- ל-3°C-. הגורם החשוב ביותר בקביעת הטמפרטורה הוא הגובה, והיא יורדת בממוצע ביותר מ-8°C לכל קילומטר גובה. ההבדל בגובה שבין קרקעית האגנים לפסגות ההרים שיכול להגיע ל-3,000 מטרים מתורגם להבדל של 25°C. משום כך מזג האוויר באגנים בחורף הוא נוח (בעמק המוות נעות הטמפרטורות בדצמבר בין 19°C ל-4°C) בעוד שבהרים בגובה 3,000 מטרים הוא קר מאוד (בהרים הלבנים (White Mountains) נעות הטמפרטורות בדצמבר בין 0°C ל-13°C-), והוא בלתי נסבל באגנים בקיץ (בעמק המוות נעות הטמפרטורות ביולי בין 30°C ל-46°C) והוא נוח בהרים (בהרים הלבנים נעות הטמפרטורות ביולי בין 3°C ל-19°C).