מקדש מערת דהרמארג'ה, הידוע גם בשם מקדש מערת אטיינטקמה, נמצא בצד הדרומי של גבעת ממאלאפורם ליד מערת מהישהאסוראמרדיני. יש בה חזית, מוקה-מנדפה וארדה-מנדפה כמו מערת קוטיקל. עמודים דקים בני ארבע פאות יוצרים מקום לשתי המנדפות. הארדה-מנדפה שלה מוגבהת כשמונה סנטימטרים מעל המוקה-מנדפה. בחזית יש שני עמודים ושני פילסטרים, כמו גם בחלל המפריד בין שתי המנדפות.
האולם הפנימי מוביל לשלושה תאי מקדש המשתפים אדישתנה (בסיס) משותפת. לאדישתנה ארבעה עיצובים: דפוס נמוך יותר (אופנה), דפוס אנכי (ג'גתי), עיצוב בן שלוש פאות (טריפטה-קומודה) וסרט תחתון (קמפה). בקודש הקדשים המרכזי, הגדול ביותר המוקדש לשיווה לינגה, יש שני פסלי דווראפאלה גברים. אף על פי שהתאים בצדדים הוקדשו לווישנו ולברהמה (על בסיס איקונוגרפיה), הדמויות חסרות כעת.
במקדש כתובת בסנסקריט בת ארבע עשרה שורות באלף-בית של גרנתה עם אפיתט. רמאסוואמי מייחס את המערה למלך רג'אסימה (סוף המאה השביעית או תחילת המאה ה-8), אך סריניווסן והולצ'ש מתארכים אותה למלך פרמסווארה-ורמן הראשון מהמאה ה-7; חוקרים אחרים מתארכים אותה על סמך סגנונה לתקופת המהאנדרה.
רמאנוג'ה.
אחד ממקדשי המערות המתוחכמים והשלמים ביותר, לרמאנוג'ה היו שלושה תאים. היא נחפרה במרכז גבעת ממאלאפורם הראשית, בצדה המזרחי. המקדש שופץ חלקית מאות שנים לאחר הקמתו למקדש עבור הפילוסוף והתאולוג ההינדי . בעלי המלאכה המאוחרים הוסיפו את ששת העמודים החצובים בצורה גסה, בחזית, כנראה כדי להאריך את המנדפה.
מערת רמאנוג'ה מורכבת מארדה-מנדפה מלבנית המסומנת בשורת עמודים. בצד חזיתו שתי וימנות עם פלטפורמת סלע ריבועית. אלמנטים אדריכליים מסורתיים רבים של מקדש הינדי נמצאים כאן. בפנים, החפירה הראשית מתחילה באדישתנה, שורה של שני עמודים ושני פילסטרים היוצרים את חזיתו. מאחוריה מנדפה מלבנית עם שלושה מקדשים ריבועיים. המקדשים הצדדיים הוצבו במקור כשני מטרים מאחורי המרכזי, אך שלושתם חלקו בסיס מוגבה משותף. בכניסה למקדשים היו דווראפאלה (רוחות שומרי הסף), שעכשיו חסרים במידה רבה. כמו מקדשים הינדים אחרים, זה היה מבנה פתוח ללא עדויות למשקופים. בקיר האחורי של המקדש המרכזי יש פאנל ריבועי בצלע של מטר וחצי שכלל תבליט שטוח של סומסקנדה, שחלק גדול ממנו נמחק. אין עדויות לפאנלים במקדשים הצדדיים. בתקרות שלושת התאים יש שרידי טיח וראיות לכך שהם אולי צוירו. הקירות המפרידים בין שלושת המקדשים הוסרו על ידי אומנים מאוחרים יותר.
שלושת התאים הוקדשו לברהמה, שיווה (התא המרכזי) ווישנו, או לשלוש צורות לא ברורות של שיווה. הפאנל הדרומי במנדפה הראשית הכיל כנראה תבליט של דורגה. אף תבליט לא שרד; רק שרידים קלושים ניתנים לזיהוי, מכיוון שרוב תבליטי הקיר הוסרו בסיתות. על הרצפה שבין שני עמודי החזית יש כתובת בסנסקריט באלף-בית של גרנתה המשבחת את (אחד הייצוגים של שיווה), עדות לכך שבמקור המקדש נקשר לשיוויזם. גופן הכתובת המקושטת והאפיתט מתוארכים למאה השביעית ולפרמסווארה-ורמן הראשון.
קונרי.
המנדפה של קונרי, המוקדשת לשיווה, כוללת חמישה תאים (מקדשים) המחוברים לאולם הראשי שלה, והיא נקראת על שם מאגר המים קונרי-פאלם שבחזית. החזית שלה מגולפת בצד המערבי של הגבעה הראשית בממאלאפורם, וכוללת אנטבלטורה. בקרניז שלה עשר קשתות מגולפות. במקדש שתי שורות של ארבעה עמודים ושני פילסטרים. השורה הקדמית פשוטה במידה ניכרת מהשורה ליד המקדשים, שעמודיה מגולפים בצורה מורכבת. הפילסטרים הם בני ארבע פאות והעמודים גליליים.
בחמשת המקדשים חמישה זוגות של דווראפאלה (פסלי שומרי הדלת). זוגות אלה נבדלים, ולכל הדמויות יש סימני שחיקה או נזק. כל אחד מהם חובש (חוט מקודש) על חזהו. הזוג הצפוני ביותר הוא הפגוע ביותר; דמות אחת נראית נשית. הזוג השני, מדרום, נוטה מעט ויש לו קרניים דמויי טרישולה (קלשון בן שלוש שיניים) מעל כתריהם (אולי סמלי לננדי). לזוג השלישי יש גם קרני טרישולה; הזוג הרביעי נראה מלכותי, עם כתרים חרוטיים וזרי פרחים כיאגנופוויטה. הזוג החמישי נראה כועס, עם חטים קטנים דמויי ניבים. חמשת התאים הכמעט ריבועיים ריקים. חוקרים פירשו את זוגות הדווראפאלה כחמישה היבטים של שיווה: Sadyojata (יצירה), Vamadeva (שימור), Aghora (פירוק וחידוש נעורים), Tatpuruṣa (מסתיר חסד) ו-Ishana (חושף חסד). לפי סריניווסן, המנדפה כנראה מתוארכת לתקופת שלטונו של נרסימאוורמן הראשון הראשון.
קרישנה.
המנדפה של קרישנה היא מערה מתוחכמת, עם פאנלים גדולים המתארים את המיתולוגיה ההינדית ואת תרבות טאמיל נאדו מהמאה ה-7. המקדש נמצא בסמוך לתבליט השטוח של ירידת הגנגס מהשמיים. חזיתו מורכבת מארבעה יאלי, דמויות מיתולוגיות דמויות אריה בבסיס עמודים, ושני פילסטרים. מאחוריהם שורה נוספת של עמודים. קירות אולם העמודים מתארים את חיי הכפר השזורים בסיפור קרישנה. בחלק אחד קרישנה מחזיק את הר גוברדנה, שמתחתיו אנשים, בקר ובעלי חיים אחרים. בחלק אחר, צעיר אוחז בידיו של אהובתו ומושך אותה לכיוון אליו הוא הולך; אף על פי שהיא מתנגדת מעט, היא מוכנה. לאחר מכן מתאר הפאנל נערה חולבת הנושאת ערמות של מכלי חלב וצרור של מזון לבקר על ראשה. בסמוך אליה גבר חולב פרה. לפרה יש עגל, אותו היא מלקקת בלשון קשתית. מעל, קרישנה מנגן בחליל בזמן שאנשים ובעלי חיים מאזינים בקשב רב.
אטירנאצ'נדה.
מקדש מערת אטירנאצ'נדה (Atiranachanda) מהמאה השביעית נמצא בכפר סלובנקופם (Saluvankuppam, כיום צפונית למהאבליפורם). יש לו חזית קטנה, עם שני עמודים מתומנים עם בסיסים ריבועיים ושני פילסטרים בני ארבע פאות. מאחורי החזית נמצאת הארדה-מנדפה וקודש הקודשים קטן ריבועי. לפני החזית יש שגם ומגרעת ריקים, ככל הנראה תוספות מאוחרות יותר למנדפה שכבר לא קיימת.
הכניסה לקודש הקודשים מוגנת על ידי שני דווראפאלה (רוחות שומרי הסף) בדמות שיווה. בפנים יש שיווה לינגה שחורה, מלוטשת, בת 16 פאות בסגנון טנטרה. בתחתית דווראפאלה אחד יש תעלה שנחצבה מאוחר יותר לניקוז מנחות מים מעל הלינגה. על הקיר האחורי של הקודש קיים פאנל תבליט סומסקנדה ריבועי של שיווה, פרוואטי וסקאנדה התינוק בחיקה של פרוואטי. שני פאנלים נוספים של סומסקנדה נמצאים על קירות אולם הארדה-מנדפה.
בהמשך לפני מקדש המערה, בחול, יש לינגה גבוהה ומלוטשת. היא אינה חלק ממקדש המערה, וכנראה היא השריד היחיד למקדש שעמד בפני עצמו. מול הלינגה נמצא סלע עם תבליט סלע שאקטי בגודל מטר על שני מטרים של אגדת מהישהאסוראמרדיני דורגה (דורגה הנלחמת בשד בעל ראש התאו). הפאנל, השונה מאחרים שנמצאו ברבים מהמונומנטים, מתאר את האלה הרוכבת על אריה רודפת אחרי צבא שדים שהונהג על ידי השד המסוגל לשנות צורה.
המקדש מכיל כתובת סנסקריט זהה בן 16 שורות בשני סוגי כתב: אלפבית גרנתה הדרומי ההודי על הקיר הדרומי וכתב הנגארי הצפוני של הודו. הכתובות מכילות הקדשה לשיווה, פרוואטי וסקאנדה, והמקדש והתבליטים תוארכו לראשית המאה ה-8.
אדיווראהא.
מקדש מערת אדיווראהא, הידוע גם בשם מקדש מהא וראהא וישנו, עדיין בשימוש. הוא ידוע בפסלים המתייחסים לאגדות ההינדיות אודות וראהא (וישנויזם), דורגה (שאקטיזם), גנגאדהארה (שיוויזם), האריהארה (מיזוג בין וישנויזם ושיוויזם) וגג'אלקשמי (וישנויזם). מערת המקדש נמצאת בקצה הצפוני של גבעת ממאלאפורם הראשית, בצדה המערבי. בדומה למנדפה של וראהא, שתיהן תוארכו לתקופת נראסימאוורמן הראשון של המאה השביעית. אף על פי שיש בה כתובות מאוחרות יותר המקדשות את המקדש, סגנונה מעיד על כך שהיא נבנתה קודם לכן. כתובת האווטארה המפורסמת שנמצאה במקדש זה, המהללת את הבודהה כאווטארה התשיעית של וישנו, מתוארכת לאמצע המאה השביעית.
אף על פי שהפאנלים במנדפה של אדיווראהא של אגדות גג'אלקשמי ודורגה מהישהאסוראמרדיני הם בעלי אותה איכות (או דומה) למקדש וראהא, אך פאנלים של אגדת וראהא ואגדת ואמנה-טריוויקרמה נעדרים מאדיווראהא. בצד הצפוני יש פסל וישנו עומד עם שני מאמינים, ובצד הדרומי פסל האריהארה (חצי וישנו, חצי שיווה). פסל וישנו חולק את הצד של גג'אלקשמי, והאריהארה חולק את הצד של דורגה. בקודש הקודשים הראשי של המקדש יש תבליט של וראהא שפעם היה צבוע. תבליטים אחרים במקדש כוללים את אדיסשה (מלך הנחשים), שיווה גנגאדהארה וברהמה. בחזית יש ארבעה עמודי יאלי ושני פילסטרים בצד אחד של אולם הקהילה הראשי והמאורך. בפנים שני פילסטרים, ובמקדש יש קודש קודשים אחד. יש בו כתובות בטמילית, בסנסקריט ובטלוגו.
מהישהאסוראמרדיני.
מערת מהישהאסוראמרדיני, המכונה גם מהישהאמרדיני מנדפה, נמצאת בקצה הדרומי של האתר (המכונה מקומית יאמאפורי). המערה נחפרה על הצלע המזרחית של סלע על גבעת ממאלאפורם הראשית, מעליו חורבות מקדש אולקקנסווארה. על פי רמאסוואמי, המקדש אינו גמור, אך מה שנחצב מייצג את השיא באמנות הטאמלית של חציבת מקדשי סלע. במערה פאנלים רבים, והנרטיב שלהם עוקב אחר המסופר ב.
חזית המנדפה המלבנית מזוהה על ידי ארבעה עמודים ושני פילסטרים. אחד מעמודי התווך המקוריים שלו הועבר למקדש אדיווראהא הסמוך, והוחלף בעמוד רגיל שאינו מתאים. חלקים של עמוד אחר ניזוקו. אריות הן חלק מארכיטקטורת העמודים במקום היאלי שנמצאו במקדשי מערות ממאלאפורם אחרים, התואמים את נושא הדורגה של המקדש. באופן ייחודי, יצירות האמנות הפנימיות של המקדש הושלמו לפני פרטי חזיתו, תקרתו או רצפתו. העמוד הדרומי והפילסטר הם היחידים שהושלמו. המקדש הוא דוגמה לבנייה במקביל של אומנים רבים.