הידיעות על תולדות כל כך אחד מהמסגדים הנפרדים משתנות ממקרה למקרה, ומבוססות על מידע שבע"פ, מחקר ארכאולוגי, מידע אודות מועד התאסלמות המקום, היסטוריה פוליטית ותארוך רדיומטרי. מידע זה שופך אור הן על על מועד הנחת יסודות המסגד והן על המשך בנייתו מאוחר יותר (פעולות שנעשו לעיתים בנפרד), ואף לעיתים קרובות קיימת יותר מגרסה אחת לאירועים. חלק מהגרסאות קושר לדוגמה בין יסוד המסגד למינוי האימאם הראשון, אך בדרך כלל זו הייתה משפחה עמידה שהייתה אחראית להקמת המסגד (כמו במקרה מסגדי קוטו, סמטיגווילה וטנגרלה). תארוך רדיומטרי מראה, למשל, שמסגד סורובנגו ומסגד קונג הקטן הוקמו במאות ה-17 וה-18, בעוד שמסורת שבע"פ מציינת שמסגד קונג נבנה ב-1729 לפי תוכניות שהביא האימאם ישירות מג'נה. לפי מסורת שבע"פ - שלושה מסגדים נוספים נוסדו במאה ה-17 - קוטו, קאורה וטנגרלה - אך תארוך רדיומטרי מצביע על המאות ה-18 וה-19 כתקופת בנייתם. תארוך כזה אף מראה כי מסגד סמטיגווילה נבנה גם הוא במאה ה-18. לגבי מסגד קונג הגדול, ברי שאף שנבנה לראשונה במאה ה-18, הוא נבנה מחדש בראשית המאה ה-20. ניתן לסכם כי מכלול המסגדים התפתחו ונבנו בשלבים שונים, וחוו לאורך הזמן שינויים שונים כמו גם נזק כתוצאה ממלחמות.
רשימת המסגדים, מאפיינים ומיקומם.
המסגדים בנויים מלבנים מאדמה המחוברים זה לזה בחמאת שיאה , קש, צואה ותמציות פרחים, שהונחו בשורות וטוייחו. חזיתות המסגדים מאופיינות בשורות של עמודי תמיכה חיצונית, שמעליהם גג שטוח ומעליו המינרטים. יש גישה אל הגג מתוך המבנה. מקלות עץ החוצים את הקירות ואת עמודי התמיכה, משמשים לתמיכה, אוורור וכפיגומים לתחזוקה. המסגדים נחלקים לשני סוגים:
הבחנה חשובה נוספת ומשמעותית יותר היא בין מסגדים אלה והמסגד הגדול בג'נה המתאפיין בעמודי תמיכה מלבניים וצרים, התומכים בקירות כמעט מאונכים. לעומתם, הקירות של המסגדים בצפון חוף השנהב נוטים ומעשים צרים כלפי מעלה.
טודרוס הכהן
הרב טודרוס הכהן (טברי"א. נפטר בכ"ו בטבת ה'תרע"ח, ינואר 1917) היה רבה של המושבה ראש פינה ומושבות הגליל העליון (יסוד המעלה, מטולה, משמר הירדן ומחניים).
תולדות חייו.
נולד לאביו הרב יוסף אריה זילברמן, רבה של מוינשט שברומניה (לימים, כיהן כרבה הראשון של ראש פינה, שרוב מייסדיה היו בני מוינשט, ובראשם דוד שוב אחיינו של ר' יוסף אריה). עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1864 לערך, והתגורר בערי הצפון צפת, טבריה וחיפה. נשא את בתו של ר' שמואל אהרן ויליקר, מראשי כולל רייסין וחסידי סלונים בטבריה. היה ממונה מטעם "כולל רומניא" בטבריה.
לאחר פטירת אביו בשנת 1891 מילא את מקומו כרבה של ראש פינה ומושבות הגליל העליון. הוא בחר מקום לבניין הקבע של בית הכנסת. בשנת 1902 ערער השוחט ובודק של ראש פינה על רבנותו, וראשי הרבנים בצפת ובטבריה, הספרדים והאשכנזים, פסקו לטובתו. גם לאחר מכן יחסיו עם חלק מאנשי המושבה היו מתוחים, והוא לא התפלל בבית הכנסת אלא התפלל במניין עצמאי בביתו.
פעל רבות בתחום ההמצוות התלויות בארץ. הוא התכתב בעניינים אלו עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק. הוא תיקן שבכל יום משגיח מיוחד יקטוף את פירות העורלה וישליכם, כדי שלא יבואו לידי איסור. הוא הסדיר את מכירת הקרקעות לנכרי לפני שנת השמיטה במושבות הגליל ובזכרון יעקב וכשהתמנה הרב קוק לרבן של יפו והמושבות (1904) עשה זאת בשליחותו. הוא ניסה למנוע מהאיכרים לנהוג לפי היתרו של רבה האשכנזי של טבריה, יחיאל מיכל היילפרין, שהתיר לבצע מלאכות דאורייתא על ידי יהודים בקרקע שנמכרה לגוי. מאידך, בשנת השמיטה ה'תר"ע התעוררה מחלוקת גדולה אודות מכירת קרקעות לנכרים שביצע בראש פינה. רבני הספרדים בצפת, הרב ישמעאל הכהן והרב חיים סתהון, טענו שהמכירה לא בוצעה כדין ולכן לא חלה.
נפטר בכ"ו בטבת ה'תרע"ח ונקבר בבית הקברות בראש פינה.
בנו משה היה "מוכתר" טבריה משנת 1918, חבר מועצת העיר, ממונה כולל רומניה בעיר. ממייסדי שכונת קריית שמואל בעיר.
כתביו.
הותיר אחריו קובץ כתבי יד שכתב בענייני מצוות התלויות בארץ. ממנו הודפסו פסקים בענייני ערלה, תרומות ומעשרות. כמו כן, נדפסה תשובה שכתב כנגד הרכבת אתרוגים.
וילויי
שנת 66' הייתה טובה לתיירות
שנת 66' הייתה טובה לתיירות הוא סרט תיעודי ישראלי בבימויו של עמית גורן.
הסרט.
עמית גורן, המספר בסרט, מביא בו את סיפור ההגירה של משפחתו מישראל לארצות הברית. אמו ניצה נולדה בישראל (ב-1935 לערך). אביו חיים נולד במצרים (ב-1929 לערך) ובגיל 22 בא לישראל דרך צרפת. כאן עיברת את שמו, נישא לניצה ועבד בתל אביב כסוכן נסיעות. בשנת 1966 היגרה המשפחה לניו יורק עם עמית הבכור, בן 9, ואחיו יואב בן 4 ויובל בן שנתיים. אביו הסתגל היטב למעבר ושיפר את פרנסת המשפחה. אמו סלדה מהמעבר, נותרה ישראלית בליבה ועם הזמן מצאה נחמה בעיסוק בפיסול. עמית, שחש שנתלש מביתו עם המעבר, שב לישראל בגיל 19 כדי לשרת בצה"ל, למד בארצות הברית ובגיל 27 שב לתל אביב והקים משפחה. אחיו נשארו בארצות הברית - יובל בניו יורק ויואב, שהתארס עם אמריקאית ממוצא סיני, עבר ללוס אנג'לס. בסרט, 25 שנים לאחר המעבר לארצות הברית, מבקר עמית עם בני משפחתו בתחנות השונות בחייהם, כולל אלכסנדריה שבמצרים, ומשוחח עמם על רגשותיהם ועל תחושות הזהות שלהם כמהגרים, השונות זו מזו. בשלהי הסרט מתועדת חוויית השהייה במקלט של עמית ומשפחתו במהלך מלחמת המפרץ.
שם הסרט נובע מאמירתו של חיים גורן לבנו כי 1966, השנה שבה היגרו לארצות הברית, הייתה שנה טובה מאוד. במענה לכך אמר עמית לאביו: "זו הייתה שנה רעה מאוד בשבילי". חיים השיב "זו הייתה שנה טובה לתיירות" וניצה צחקה צחוק מר.
הפקה.
עמית גורן ביים את הסרט וכתב את התסריט לו. הצילום נעשה על ידי איתן חריס ועמית גורן. עורכת הסרט הייתה טלי הלטר שנקר. המוזיקה לסרט נכתבה על ידי יואב גורן ומעצב פס הקול היה עופר ובמן. הסרט הופק על בסיס 50 שעות צילום שהתפרשו על פני תקופה של שנה וחצי.
פרסים.
הסרט זכה בפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 1992. באותה שנה זכה גם בפרס וולג'ין לסרט התיעודי הטוב ביותר במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים.
תת-זרחן בדם בתאחיזה ל-X
תת-זרחן בתאחיזה ל-X (מקובל לקצר כ-XLH על פי ראשי התיבות באנגלית) היא סוג של אוסטיאומלציה שאינה מגיבה לטיפול בוויטמין די. המחלה נגרמת כתוצאה ממוטציה בגן PHEX שנמצא על כרומוזום X המובילה לעלייה ברמת ההורמון FGF23 הגורם לאובדן מוגבר של זרחן בשתן. שכיחות המחלה היא כ-1 ל-20,000.
הפרעות מעבדתיות אופיינות למחלה הן תת-זרחן בדם עם זרחן מוגבר בשתן ורמה מוגברת של פוספטזה בסיסית בדם. רמת ויטמין די בדם בדרך כלל תקינה כמו גם רמת PTH. רמת ההורמון FGF23 בדם בדרך כלל גבוהה מהנורמה ולכל הפחות אינה מדוכאת כמצופה ביחס לרמת הזרחן הנמוכה בדם.
העדר סיפור משפחתי של המחלה אינו שולל את האבחנה מאחר שייתכן כי מדובר במוטציה חדשה (דה-נובו). ניתן לאבחן את המחלה על פי הסינדרום הקליני והמעבדתי גם ללא בדיקה גנטית.
הטיפול המקובל ל-XLH כולל ויטמין די פעיל (או אנלוג שלו) יחד עם תוספי זרחן. בשנים האחרונות פותח טיפול ביולוגי חדשני על בסיס נוגדן כנגד הקולטן ל-FGF23 בשם בורוסומאב.
חאג'י אדוניה
חג'י אדוניה
אנון נמפה
אנון נמפה (בתאית: อานนท์ นำภา; נולד ב-18 באוגוסט 1984) הוא פעיל זכויות אדם, עורך דין, פעיל פרו-דמוקרטי ופעיל פוליטי תאילנדי. הוא ידוע בתאילנד כמבקר פומבי של בית המלוכה התאילנדי, מה שנחשב כטאבו במדינה. בתחילה הוא נחשב כפעיל זכויות אדם בולט בתקופתו כעורך דין לזכויות אדם ולאחר מכן צבר כתבי אישום פליליים רבים בשל מעורבותו הפעילה באקטיביזם פוליטי. הוא נחשב לאחת הדמויות המובילות של ההפגנות בתאילנד.
נכון ליוני 2021 הוא שוחרר בערבות מכלא המעצר בבנגקוק.
ביוגרפיה.
נמפה נולד למשפחת חקלאים מבוססת במחוז רוי אט בתאילנד.
אנאון סיים את לימודיו באוניברסיטת רמקאמהאנג עם תואר בעריכת דין. בשנת 2008, הוא המשיך בקריירה כעורך דין לזכויות אדם והיה סנגור בתיקים של פעילים בולטים, כולל אמפון טנגנופקול ופאי דו-דין במהלך ההפגנות הפוליטיות בתאילנד. הישגיו בתיקים זיכו אותו בכינוי 'עורך דין של החולצות האדומות'.
לאחר ההפיכה בתאילנד, אנון סייע לעורכי דין תאילנדים בתיקים רבים של זכויות אדם. הוא גם החל לעסוק בעצמו בפעילות פוליטית. בשנת 2015, ייסד את איגוד האזרחים המתנגדים. מאז שהחל לעסוק באופן פעיל באקטיביזם פוליטי, התגבשו נגדו מספר תיקים רשמיים שהאשימו אותו בהפרות חוק.
ב-19 באוגוסט 2020 נעצר אנון על ידי גורמים רשמיים לאחר שהואשם בגין קיום הפגנות המוניות נגד הממשלה ב-18 ביולי 2020 בבנגקוק במהלך מגפת הקורונה בתאילנד. הוא גם הואשם בגין הפרה של ההנחיות נגד מחלת נגיף קורונה 2019.
לאחר ההפגנות ב-18 ביולי, התקיימה הפגנה נוספת של אנון נמפה יחד עם פעיל בולט אחר - פאנופונג ג'דנוק ב-3 באוגוסט 2020. במהלך ההפגנה קרא אנון לרפורמה מבנית בשלטון המלוכה בתאילנד והאשים את מלך תאילנד ביצירת שינויים חסרי תקדים בחוקה. דבריו על שלטון המלוכה ומשפחת המלוכה נחשבו שנויים במחלוקת על ידי השלטונות כיוון שהוצאת דיבה על המלוכה התאילנדית אינה חוקית ודינה עלול להיות מאסר של 15 שנים. הוא נעצר כשלוש פעמים באוגוסט 2020 בגין שתי הפגנות שונות ב-18 ביולי וב-3 באוגוסט. בית המשפט קבע כי הוא הפר את תנאי הערבות שלו על ידי השתתפות בהפגנות.
הלו, הלו אבא