אורבן המשיך להתנגד להגירה ולעירבוב אוכלוסיות שאינן אירופאיות בחברה ההונגרית. הוא אף אמר "אנחנו (ההונגרים) איננו גזע מעורב, ואנחנו לא רוצים להפוך לגזע מעורב".
אורבן וישראל.
אורבן נחשב לתומך בעמדותיה של ישראל, ופעמים רבות מנע פעולות של האיחוד האירופי נגד ישראל. בשנת 2021 מסרה שרת המשפטים בממשלתו, יודית וארגה, בראיון לישראל היום, כי "הונגריה מובילה כעת לשינוי בגישת אירופה ביחס לירושלים".
במאי 2021, במהלך "מבצע שומר החומות", הכריז אורבן כי הוא "הטיל וטו על החלטת האיחוד האירופי נגד ישראל", ומתח ביקורת חריפה על היחס העוין של חלק ממדינות האיחוד האירופי כלפי ישראל.
ביקורת.
בשלהי שנת 2011 החל אורבן להעביר חקיקה בארצו כנגד חוקים שהוגדרו בתקשורת כ"ליברלים". בין החוקים כאלה שכונו "שערורייתיים": הצעת חוק לפיה מפלגתו של אורבן תוכל להחזיק בשני שלישים מהמושבים בפרלמנט, גם אם זכתה רק ב-25 אחוזים מקולות הבוחרים; "חוק הדת", המוציא מחוץ לחוק מספר דתות מיעוטים בהונגריה; "חוק התקשורת", המטיל מגבלות על הסיקור התקשורתי; הצעת חוק הקובעת כי המפלגה הסוציאליסטית היא הנושאת באחריות לפשעי המפלגה הקומוניסטית בעבר ועוד. עקב סדרת הצעות חקיקה וחוקים שנועדו לפגוע בעצמאות הבנק המרכזי, בית המשפט העליון והרשות להגנת המידע, הודיע האיחוד האירופי שבכוונתו לפתוח בהליכים כנגד ממשלת הונגריה שעשויים לפגוע בסיוע הכלכלי החיוני למדינה ואף בחברותה באיחוד.
בעקבות חוק התקשורת, ארגון Freedom House , שמנתח את חופש העיתונות ברחבי העולם, כינה את המהלך "צעד חסר תקדים עבור חברה באיחוד האירופי"', ובהמשך הוריד את דירוגה של הונגריה על פי הארגון מ"חופשית למחצה" ל"לא חופשית".
בעקבות חזונו של אורבן לכונן בהונגריה משטר של "דמוקרטיה לא ליברלית", התבטא פרופסור יאן-וורנר מולר, מומחה למשטרים דמוקרטיים מאוניברסיטת פרינסטון שהמונח "דמוקרטיה לא ליברלית" לא באמת קיים. מולר הסביר שהמונח נכנס לשיח בסוף המאה ה-20, בקרב נוצרים דמוקרטיים שעבורם המושג "ליברליזם" היה קשור לאינדיבידואליזם, מטריאליזם ובמידה מסוימת גם אתאיזם. אורבן נותן פירוש שונה למושג ומצדיק באמצעותו ניסיונות להגביל את חופש הביטוי, את הפלורליזם בתקשורת ובשיח הציבורי, אספקטים מסוימים של זכויות אזרח כמו זכויות מיעוטים ועוד - ואלו למעשה יסודות הדמוקרטיה, כך שמעשית, על פי גישתו של מולר, הגישה של "דמוקרטיה לא ליברלית" של אורבן מתקיפה את יסודות הדמוקרטיה ולמעשה פוגעת בזכויות האדם בהונגריה.
בערב 21 במאי 2017 צעדו אלפי מפגינים במרכז בודפשט מול בית הפרלמנט בקריאה לממשלת אורבן לבטל הצעות חוק שאישורן עלול להביא לסגירת האוניברסיטה המרכז-אירופית (CEU שנוסדה ב-1991) ולפגוע בארגונים לא ממשלתיים הפעילים במדינה. מייסד האוניברסיטה ומי שמימן אותה הוא המיליארדר היהודי ממוצא הונגרי, ג'ורג' סורוס, יריב מר של אורבן מבחינה אידאולוגית, בעל עמדות ליברליות ומפעיל ארגונים לא ממשלתיים הפועלים בהונגריה מאז 1991 ומקדמים רעיונות ליברלים. מבקריו של אורבן טוענים כי הוא מחריף את מהלכיו נגד סורוס בפרט והחברה האזרחית במדינה בכלל. הנציבות האירופית החלה בהליך משפטי נגד ממשלת הונגריה בשל הצעות החוק, ואילו הפרלמנט האירופי גינה את הונגריה בשל מה שהוא כינה "ההתדרדרות הרצינית במצב שלטון החוק והזכויות הבסיסיות". מפלגת השלטון ההונגרית הגיבה להפגנה וקבעה שמדובר בניסיון נוסף של "רשת סורוס" ללחוץ את ממשלת הונגריה לשנות את מדיניות ההגירה שלה.
לאחר ההכרזה על הקמת מערכת המשפט החלופית בהונגריה בשנת 2018, כתב פרופ' קאס מודי, מומחה לקיצוניות ודמוקרטיה באירופה מאוניברסיטת ג'ורג'יה, ש"הונגריה תהפוך לבעלת משטר אוטוריטרי שבו האופוזיציה אומנם קיימת, אבל לא באמת יכולה לאתגר את השלטון ולא מסוגלת להוביל לשינויים".
לאחר חקיקת החוק המאפשר לאורבן שלטון באמצעות צווי חירום, בעת התפרצות מגפת הקורונה, האשים אותו האיחוד האירופי בשחיקת שלטון החוק והאיזונים והבלמים תחת שלטונו.
אמיר מחול
פולהם
מוריס סראיי
GoGay היה פורטל אינטרנט ישראלי הפונה להומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים. האתר היה היחיד מסוגו בישראל ואתר האינטרנט המקצועי היחיד בעברית המתעדכן באופן שוטף באירועים הקשורים לקהילת הלהט"ב בישראל ובעולם, שסיקר אירועי תרבות, פנאי, סגנון חיים ועוד.
האתר הפסיק את פעילותו בסוף 2019, עקב שיקולים פנימיים של בעלי האתר.
האתר זכה מספר פעמים בתואר "אתר השנה" של "ידיעות אחרונות" ושל אתר "ynet".
הקמת האתר.
האתר הוקם בשנת 1998 על ידי טל איתן, אז חייל צה"ל, כמגזין אינטרנט בשם "Pridezine" (שילוב של פרייד ומגזין). בשנת 1999 עלה האתר לאוויר בשמו הנוכחי. בעקבות הצלחת האתר הוקמו סביבו מערכת קהילות, מדור חדשות שהתעדכן באופן יומי ולוחות אירועים ומשדרי טלוויזיה. בשנת 2001 חבר האתר לאתרי האינטרנט ללהט"ב האחרים שפעלו באותה תקופה ברשת הישראלית: אתר "סיפורים" ואינדקס אתרים, וצרף אותם אל תוכו במבנה ארגוני מחודש. כשנה מאוחר יותר צורף לפורטל אתר אינטרנט חדש בשפה הרוסית, המציג חלק מתכני GoGay וכן תכנים מקוריים המופקים ונערכים על ידי צוות נפרד.
בשנת 2005 הכירה לשכת העיתונות הממשלתית באתר, ובכך הפכה אותו לגוף התקשורת הלהט"בי הראשון בישראל הזוכה להכרה ממסדית. GoGay עצמו הוא מוסד ללא כוונת רווח המבוסס כולו על עבודה התנדבותית, ושירותיו ניתנים ללא תשלום.
בין השנים 2010 ל-2012 האתר הפסיק את פעילותו והתעדכן לעיתים רחוקות בלבד, בעדכונים נדירים. עם זאת, קהילות האתר המשיכו לפעול, וכן הוקמו מדורים של ייעוץ פסיכולוגי ורפואי שהמשיכו לספק שירות לקהל הגולשים על ידי צוות מקצועי.
האתר הושק מחדש ב-1 באוגוסט 2013, בפורמט עדכני ועם צוות כותבים חדש.
בגרסתו החדשה, האתר פעל במודל מסחרי המתבסס בעיקר על פרסום ושיתופי פעולה מסחריים בתחום אגריגרציה של תכנים (מכירת תוכן לאמצעי תקשורת אחרים).
תוכן.
GoGay הציג מדור חדשות ובו כתבות בנושאי אקטואליה מישראל ומהעולם, ומדור "סדר יום" ובו מאמרי דעה שונים ופרשנויות חברתיות. מדור תרבות מציג כתבות פנאי לצד סקירות אירועים וביקורות תרבות. מדור בריאות הציג מאמרים מדעיים, ערכים בנושאים שונים וחדשות בנושא בריאות מישראל והעולם. מדורים נוספים היו "סיפורים", שפרסמו שירים וסיפורים מאת גולשי האתר, "טורים" ובו טורים קבועים, "יומנים" המאחסן בלוגים של קוראים, וערוץ "GoTrans" המיועד לקהילת הטרנסג'נדרים. כן הכיל האתר לוח אירועים יומי, שבועי וחודשי, שריכז את פעילויות קהילת הלהט"ב בישראל.
האתר תופעל בתחילה באמצעות חבריו של איתן, ובהדרגה התגבש צוות קבוע שעושה את עבודתו בהתנדבות, לצד קוראים מזדמנים התורמים תוכן לאתר. האתר נוהל על ידי קבוצת חשיבה - מעין "ועדת עורכים" הקובעת מדיניות, תכנים, שיתופי פעולה ופעילויות אסטרטגיות שונות. בישיבות התוכן והאסטרטגיה של ועדת העורכים השתתפו גם "נציגי הגולשים" שאינם חברי מערכת, אך גלשו באתר והיו מעוניינים להשתתף בקביעת קווי המערכת.
קו תמסורת
קו תמסורת הוא רכיב במעגל חשמלי מפולג אשר מוביל גלים בין שני קצוותיו. הגלים הם מתח וזרם חשמליים, הקשורים זה בזה באמצעות גל אלקטרומגנטי שמתקדם לאורך הקו. מוביל גלים הוא מבנה פיזי המשמש כקו תמסורת, וניתן לייצג מבנים פיזיים נוספים באמצעות קווי תמסורת, למשל התפשטות אור או גלי קול בתווך.
קו תמסורת מורכב לרוב משני מוליכים המחוברים בכל קצה לזוג הדקים. במוליכים מתפשט גל של מתח וזרם, והקשר ביניהם נקבע על ידי העכבה האופיינית של הקו. המתח נוצר במקור מתח בקצה האחד של הקו ונצרך על ידי עומס בקצה האחר של הקו. אורך הקו, יחד עם העכבה האופיינית שלו והעכבה החשמלית של העומס המחובר אליו, קובעים את כל מאפייני הקו.
משוואות הטלגרף.
אפשר להרכיב קו תמסורת מרכיבים פשוטים - סליל (L), קבל (C), נגדים (R,G). בתמונה רואים חלק אינפיניטסימלי המופרד לרכיבים אלו, חיבור של אינסוף רכיבים כאלו שקול לקו תמסורת. ניתוח של המתחים במעגל נותן את המשוואות:
בהזנחת ההתנגדויות R,G נקבל את משוואות הטלגרף, שהן משוואת הגלים המתארת את התקדמות המתח והזרם בקו התמסורת, הגל המתקדם ועוד הגל החוזר.
עם ההתנגדויות, משוואות הטלגרף הן:
כאשר formula_7
העכבה האופיינית של קו התמסורת היא
הפתרונות של משוואות הטלגרף עבור formula_9 ו-formula_10 הם:
הקבועים formula_13 ו-formula_14 הם משרעת המתח המתקדם והחוזר, ומשרעת הזרם המתקדם והחוזר בהתאמה, ויש למצוא אותם מתוך תנאי השפה, כלומר הם נקבעים על פי הגלים שמכניסים לקו.
עכבת כניסה.
עכבה הכניסה של קו תמסורת בנקודה מסוימת לאורך הקו היא:
כאשר formula_16 המרחק מהעומס. formula_17 הוא מספר הגל, formula_18 הוא אורך הגל והם שונים בקו התמסורת מהערכים שלהם בחלל החופשי (ראו גלבו).
גוגיי
השבוי - מבט מעזה
השבוי - מבט מעזה הוא ספר מאת העיתונאי סלימאן א-שאפעי המספר את סיפורו של גלעד שליט החל מתכנון החטיפה ועד לתהליכים המדיניים לשחרורו בתקופת ממשלתו של בנימין נתניהו בישראל. הספר יצא לאור בשנת 2009, בעוד גלעד שליט נתון בשבי החמאס ברצועת עזה. א-שאפעי מקפיד לתאר את סיפור השבי מנקודת מבטם של העזתים השואפים לשחרורו של שליט הן בשל שחרור האסירים הצפוי מישראל, והן בהקלת הסגר על רצועת עזה. א-שאפעי חושף בספרו פרטים רבים על מצבו הבריאותי והנפשי של שליט בכלאו בשבי החמאס, וכן על יחס השובים אליו.
א-שאפעי עמל על ספר זה במשך שלוש שנים וחצי בתקופת היותו כתב החדשות של ערוץ 2. לאחר מכן הוציא לאור את הספר ללא ידיעת הממונים עליו, מה שגרם לפיטוריו.
חנדל