המועדון נוסד בשנת 1916. עד שנת 1937 היו ליגות אזוריות בנורווגיה ולא הייתה ליגה ארצית. המועדון שיחק בליגה האזורית של האזור הצפוני של נורווגיה. לאחר שנת 1937 המועדון שיחק בליגות הנמוכות בנורווגיה. עד שנת 1963 הקבוצות מהאזור הצפוני לא אושרו להשתתף במשחקי גביע ועד שנת 1972 הקבוצות מהאזור הצפוני לא אושרו להשתתף בליגת העל של נורווגיה בגלל רמתן הנמוכה ביחס לקבוצות מהאזור הדרומי של נורווגיה.
בשנת 1975 זכה לראשונה בגביע הנורווגי ובעונת 1976/1977 שיחק לראשונה במפעלים האירופאיים במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת נאפולי מאיטליה והודח מהטורניר. בשנת 1977 הגיע לגמר הגביע הנורווגי והפסיד לקבוצת לילסטרום. בעונת 1978/1979 שיחק בפעם השנייה בגביע אירופה למחזיקות גביע. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת יוניון לוקסמבורג ובשמינית הגמר הפסיד לקבוצת אינטר מילאנו והודח מהטורניר.
המועדון הצטרף לראשונה לליגת העל של נורווגיה בעונת 1977 ושיחק 4 עונות ברציפות בליגת העל עד עונת 1980 שבסיומה ירד לליגה השנייה בנורווגיה. מעונת 1980 ועד עונת 1992 שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית בנורווגיה. בסוף עונת 1992 חזר לליגת העל אחרי 12 שנה. המועדון שיחק בליגת העל הנורווגית מעונת 1993 ועד עונת 2005 שבסיומה ירד לליגה השנייה.
בשנת 1993 זכה בפעם השנייה בגביע הנורווגי ובעונת 1994/1995 שיחק בפעם השלישית בגביע אירופה למחזיקות גביע. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת אולימפיה ריגה מלטביה. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת סמפדוריה והודח מהטורניר. בעונת 1995 סיים את הליגה במקום השלישי ושיחק בפעם הראשונה בגביע אופ"א בעונת 1996/1997. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת בית"ר ירושלים ובסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת טרבזונספור מטורקיה והודח מהטורניר.
בשנת 1996 הגיע לגמר הגביע הנורווגי והפסיד לקבוצת טרומסה. בעונת 1998 סיים את הליגה במקום החמישי ושיחק בפעם השנייה בגביע אופ"א בעונת 1999/2000. בסיבוב המוקדמות ניצח את קבוצת פ.צ. ואדוץ מליכטנשטיין ובסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת ורדר ברמן מגרמניה והודח מהטורניר.
בשנת 2003 הגיע לגמר הגביע הנורווגי והפסיד לקבוצת רוזנבורג. בעונת 2003 סיים את הליגה במקום השני ושיחק בפעם השלישית בגביע אופ"א בעונת 2004/2005. בסיבוב המוקדמות השני ניצח את קבוצת לבדיה טאלין מאסטוניה ובסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת בשיקטש מטורקיה והודח מהטורניר.
המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגת העל מעונת 2006 ועד עונת 2013 שבסיומה עלה לליגת העל של נורווגיה לאחר 4 עונות ברציפות בליגה השנייה.
ב-23 בנובמבר 2020 זכה המועדון רשמית באליפות הראשונה בהיסטוריה (לאחר 104 שנות קיומו), 5 מחזורים לפני סיום העונה. בעונה זו הייתה הקבוצה בלתי מנוצחת במשך 20 המשחקים הראשונים, מתוכם 10 ניצחונות רצופים, כאשר רוב השחקנים בהרכב הם צעירים ממחלקת הנוער של המועדון, וגילו הממוצע של הסגל צעיר במיוחד (23.8 שנים בלבד). ההישג של הקבוצה שמקורה בצפון מערב נורווגיה, הפך אותה גם לאלופת הכדורגל המתועדת הצפונית ביותר בכדורגל העולמי (אחרי שבשיא הקודם החזיקה KA אוקריירי מליגת העל האיסלנדית שזכתה באליפות המדינה ב-1989). שנה לאחר מכן, זכה באליפות שנייה רצופה.
הקבוצה העפילה לשלב הבתים בליגה האזורית בעונת 2021//2022 והשיגה תוצאה היסטורית בדמות ניצחון 1–6 על רומא. הייתה זו התבוסה הגדולה ביותר של רומא בתחרויות אירופיות מאז שהפסידה 1–6 לברצלונה בשלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2015/2016, וההפסד הגדול ביותר שלה בכל טורניר שהוא לא ליגת האלופות. משחק החוץ שבועיים לאחר מכן בסטאדיו אולימפיקו הסתיים ב-2-2. אחרי שניצחה את משחק הבית שלה מול צסק"א סופיה והשיגה תיקו במשחק החוץ מול זוריה לוהנסק, גלימט סיימה במקום השני בשלב הבתים (ללא הפסד), והעפילה לשלב הבא. בשלב הנוקאאוט, גלימט ניצחה את סלטיק גם בבית וגם בחוץ ועברה שלב נוסף. לאחר מכן פגשה את א.ז. אלקמאר בשמינית הגמר, גברה גם עליה בתוצאה 3–4 בסיכום שני המשחקים, והעפילה לרבע גמר המפעל. ברבע הגמר פגשה שוב את רומא איתה כבר הייתה בשלב הבתים, וניצחה אותה במשחק הראשון 1–2, אך במשחק השני הובסה 0–4 והודחה מהמפעל.
מכ&quot;ם גשם
מיקולה אזארוב
מיקולה יאנוביץ' אזארוב (נולד בשם: ניקולאי איאנוביץ' פאכלו, באוקראינית: Мико́ла Я́нович Аза́ров; נולד ב-17 בדצמבר 1947 בקאלוגה, רוסיה) הוא פוליטיקאי אוקראיני, יושב ראש "מפלגת האזורים", שכיהן החל ממרץ 2010 ועד ינואר 2014 כראש ממשלת אוקראינה.
הוא שימש בשנים 2005-2002 ובשנים 2007-2006 כסגן ראש הממשלה ושר האוצר בממשלות בראשות ויקטור ינוקוביץ'. החל מדצמבר 2003 עד לינואר 2004 היה ממלא מקום של ראש הממשלה.
בעקבות ניצחונו של ויקטור ינוקוביץ' בבחירות לנשיאות בשנת 2010 החליף אזארוב את ינוקוביץ' בראשות מפלגתם, מפלגת האזורים, והתמנה לראש ממשלה. אזארוב הוא גאולוג בהכשרתו, בעל תואר דוקטור, ומשנת 1991 פרופסור באוניברסיטה הטכנית הלאומית בדונצק.
בשנים 2002-1996 כיהן כראש רשות המסים של אוקראינה.
באוגוסט 2015 הקים בגלות מוסקבה "ועד להצלת אוקראינה". ממשלת קייב ביקשה את הסגרתו.
ילדותו וצעירותו.
אזארוב נולד בקלוגה ברוסיה, תחת השם ניקולאי פאכלו כבן ליאן רוברטוביץ' פאכלו, מהנדס מכרות ממוצא אסטוני יליד מחוז ייגבה, ויקטרינה קוואסניקובה, ממוצא רוסי. מפני שבעת הולדתו הוריו לא היו נשואים רשמית, הילד קיבל את שם המשפחה של סבתו מצד האם - אזארוב. הוא גדל אצל אותה סבתא בכפר שלה, אזארובו. לפי מקורות אחרים - שאל מאוחר יותר את שם המשפחה הרוסי שלו מאשתו - ליודמילה אזאורבה.
אזארוב הצטיין בלימודיו בבית ספר וסיים את התיכון עם מדליית כסף. למד לאחר מכן גאולוגיה-גאופיזיקה באוניברסיטת מוסקבה ובשנת 1971 סיים בה דוקטורט בגאולוגיה ומינרלוגיה. בהמשך עבד עד שנת 1976 כמהנדס בחברת הפחם של העיר טולה. בשנים 1984-1976 עבד במחלקת המחקר ותכנון בנייה של מכון הפחם בעיר נובומוסקובסק שבמחוז טולה.
המשך עבודתו המדעית ובהוראה.
במאי 1984 עבר אזארוב לדונצק, באוקראינה, והתמנה שם לסגן מנהל המכון הגאולוגי הממלכתי האוקראיני. בהמשך היה למנהל המכון. החל משנת 1991 היה לפרופסור באוניברסיטה הטכנית הלאומית של דונצק. בשנת 1997 נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה האוקראינית למדעים.
פעילות פוליטית.
בשנת 1990 אזארוב השתתף בקונגרס ה-28 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות והצטרף לסיעת האופוזיציה "המצע הדמוקרטי".
בשנים 1992-1991 היה פעיל בתנועה לתחיית הדונבאס. אחרי התפרקות ברית המועצות והכרזת עצמאות אוקראינה, הוא נמנה עם ראשי הקונגרס האזרחי של אוקראינה. בדצמבר 1992 התקבל להנהגת מפלגת העבודה האוקראינית שהוקמה על ידי ראשי התעשייה מדרום מזרחה ודרומה של המדינה. מטעם מפלגה זו נבחר בשנת 1994 לראשונה כחבר בפרלמנט האוקראיני. מטעם אזור של העיר דונצק.
בשנים 1997-1995 היה חבר בוועדת הכספים של הפרלמנט ופעל במסגרת הסיעה הבין-אזורית שתמכה בנשיא לאוניד קוצ'מה.
החל מנובמבר 2000 היה אזארוב חבר בהנהלת מפלגת העבודה במתכונת שלה החדשה - "מפלגת התחייה האזורית" «סולידריות העבודה של אוקראינה» ששינתה בשנת 2001 את שמה ל"מפלגת האזורים"
בין נובמבר 2002 לפברואר 2005 כיהן מיקולה אזארוב כמשנה לראש הממשלה ושר האוצר של אוקראינה בממשלה בראשות ויקטור ינוקוביץ'.
במהלך הקדנציה של ממשלה זו יושמה תוכנית רפורמות כלכליות, ביניהן רפורמות פיסקליות, של המיסים והקצבאות. הצמיחה השנתית של התל"ג הייתה 9.6% בשנת 2003, 12.1% ב-2004, 2.7% ב-2005 וההשקעות עלו ב-31.3% וב-28%.
אזארוב היה ממלא מקום ראש הממשלה בין ה-7 בדצמבר 2004 ל-28 בדצמבר 2004 אחרי שינוקוביץ' פוטר על ידי הנשיא קוצ'מה באמצע הבחירות לנשיאות. אחרי סיבוב ההצבעה השנייה, ניסה ינוקוביץ' לחזור לראשות הממשלה אך לא הצליח והתפטר ב-31 בדצמבר 2004. הממשלה התפטרה רשמית ב-5 בינואר 2005 ואזארוב התמנה שוב לממלא מקום ראש הממשלה. שימש בתפקיד זה עד להשבעתו של השניא החדש ויקטור יושצ'נקו והוחלף בתפקיד על ידי יוליה טימושנקו ב-24 בינואר 2004.
בשובו של ינוקוביץ' לשלטון באוגוסט 2006 התמנה שוב אזארוב כבן ברית נאמן שלו, כשר האוצר ומשנה לראש הממשלה.
כראש ממשלה החל ממרץ 2010 עומד אזארוב בראש קואליציה של מפלגת האזורים, המפלגה הקומוניסטית האוקראינית והגוש ליטווין, וכן חברי פרלמנט אחדים ממפלגות אחרות. כדי להסביר את היעדרות הנשים ממשלתו, טען אזארוב ב-19 במרץ 2010 ש"ביצוע רפורמות בעת משבר אינה מתאימה לנשים" טענה שעוררה ביקורות רבות. מן החוגים הלאומנים נמתחה עליו בקורת גם בגלל שליטתו החלשה בשפה האוקראינית.
ב-21 בנובמבר 2013 ממשלת אזארוב הורתה להשעות את ההכנות להסכם התחברות בין אוקראינה ובין האיחוד האירופי, החלטה שעוררה בהמשך הפגנות המוניות הידועות כ"אירומיידאן". הפגנות שהביאו לכך שבינואר 2014 הוא הגיש את התפטרותו לנשיא.
אזארוב פרסם 112 מאמרים מדעיים, וחיבר בשותפות ספרים, בתחום הגאולוגיה והכלכלה.
מיקולאי אזארוב נשוי לליודמילה, ולזוג נולד בן אחד, אולקסי אזארוב, איש עסקים יליד 1971.
בגלות רוסיה.
ב-3 באוגוסט 2015 הצהיר אזארוב, שגלה לרוסיה, במוסקבה, כי הוקם "ועד להצלת אוקראינה" בראשות ולודימיר אוליניק ובראשותו, המסתייג מהנשיא לשעבר ויקטור ינוקוביץ', ושולל לגיטימציה למשטר הנשיא פטרו פורושנקו ומתכוון לפעול להדחתו.
שלטונות אוקראינה פתחו בהתחלת שנת 2015 הליכים להשגת הסגרתו של אזארוב לאוקראינה.
קייל
חביב לוי