דני שיחק עם הנבחרת האולימפית של פורטוגל בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת אתונה (2004), ובנוסף שיחק בקביעות בנבחרת הצעירה של פורטוגל. ב-20 באוגוסט 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של פורטוגל במשחק ידידות נגד , שהסתיים בניצחון 0-5 לנבחרתו.
סטטיסטיקה.
סטטיסטיקת משחק.
סטטיסטיקת מועדונים.
נכון ל-23 בספטמבר 2018
סטטיסטיקה בנבחרת.
נכון ל-26 במרץ 2016:
אדולף בגינסקי
אדולף אהרון בגינסקי (בגרמנית: Adolf Aron Baginsky; ) היה רופא מומחה ברפואת ילדים גרמני ממוצא יהודי, שייסד עם רודולף פירכו ולודוויג טראובה את בית החולים לילדים ע"ש הקיסר פרידריך בברלין.
חייו.
בגינסקי נולד ברטיבור, אז חלק מפרוסיה המזרחית, כיום בתחום פולין. משפחתו הייתה ממוצא יהודי, אך נחשבה למתבוללת, ויש שסברו כי התנצרה. בגינסקי גדל באווירת השכלה פאן גרמנית. הוא למד בגימנסיה של עיר מולדתו, והמשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת הומבולדט, ובשנת 1866 הוא הוסמך לעסוק ברפואה. עם סיום לימודיו התקבל בגינסקי לעבודה בבית החולים לכולרה בברלין, ולאחר מכן עסק ברפואה במגדבורג ובנורדהאוזן. בשנת 1881 נתמנה למרצה באוניברסיטת ברלין (כיום אוניברסיטת הומבולדט), והקדיש את עצמו לרפואת ילדים.
בשנת 1880 יסד בגינסקי את עיתון רפואת הילדים הראשון בשפה הגרמנית - "Archiv für Kinderheilkunde" והיה לעורכו.
בשנת 1890 ייסד בגינסקי עם רודולף פירכו את בית החולים לילדים על שם הקיסר והקיסרית פרידריך (Kaiser und Kaiserin Friedrich Kinderkrankenhaus). כמו כן, הוא נמנה עם מייסדי בית חולים לילדים Berlin Poliklinik für Kinderkrankheiten.
בגינסקי היה חבר באקדמיה הקיסרית Leopoldina-Carolina, מפקד במסדר הספרדי של המלכה איסבל הקתולית ובעל עיטור הנשר האדום הפרוסי, דרגה רביעית.
בשנת 1918 נפטר בגינסקי בברלין.
ספריו.
בגינסקי היה מחברם של כמה מספרי לימוד הנחשבים ביותר ברפואת ילדים שגם תורגמו לשפות רבות:
כמו כן, הוא כתב עשרות מאמרים בעיתונות הרפואית. הוא גם מחברו של מאמר בזכות הכשרות ודיני היגיינה יהודיים: Die Hygienische Bedeutung der Mosäischen Gesetzgebung, שנכתב בתקופת התקרבותו לפעילות בקהילה היהודית הרפורמית של ברלין (בגינסקי נמנה עם המתנגדים להעברת יום המנוחה ליום ראשון).
תורו
משתגעים מאהבה
משתגעים מאהבה (באנגלית: Mad About You) היא סדרה קומדיית מצבים אמריקאית. הסדרה עלתה לאוויר בשנת 1992 ושודרה עד 1999 ברשת NBC.
הסדרה נכתבה והופקה על ידי ג'פרי קלאריק, ומככבים בה פול רייזר וזוכת פרס גלובוס הזהב, הלן האנט, שמגלמים את דמותם של פול וג'יימי באקמן, זוג נשוי טרי, אשר מתגוררים בניו יורק יחד עם כלבם, מארי.
בין השחקנים האורחים הקבועים הרבים של הסדרה, הייתה השחקנית היהודייה ליסה קודרו, שגילמה דמות בשם אורסולה בופה, מלצרית מעופפת בבית קפה בו נוהגים הזוג באקמן לבקר. לימים, הפכה דמות בדיונית זו לאחותה התאומה של פיבי בופה בסדרה "חברים", גם כן בגילומה של קודרו.
ב שעלה ב--27 במאי 2021, סיפר יוצר וכותב הסדרה, דייוויד קריין, שכאשר חיפשו בחורה שתגלם את דמותה של פיבי (אחת מהדמויות הראשיות של "חברים"), המליץ לו ג'פרי קלאריק (בן זוגו), לקחת את ליסה קודרו, היות שלדעתו היא מתאימה לתפקיד. לאחר שעברה אודישנים, לוהקה קודרו לתפקיד.
בנוסף, השחקנית סינדי לאופר, שיחקה בארבעה פרקים בסדרה. בשנת 1994, הייתה מועמדת לפרס אמי על תפקידה באחד מהפרקים. שנה לאחר מכן, בשנת 1995, היא קיבלה מועמדות על עוד פרק שבו התארחה ובו היא זכתה בפרס.
בישראל שודרה הסדרה בערוץ 3 בכבלים, ומאוחר יותר שודרה בחלקה בערוץ 10.
מלחמותיו של אלכסנדר הגדול
מלחמותיו של אלכסנדר הגדול, שהתרחשו במחצית השנייה של המאה ה-4 לפנה"ס, פתחו עידן חדש בתולדות העולם העתיק. מסעות המלחמה של אלכסנדר, במהלכם השתלט צבאו על שטחים נרחבים, נבעו ממגוון של סיבות ומניעים. אחדות מהן אישיות כמו הרצון לזכות בתהילה, הרצון לחקור ארצות רחוקות וכיוצא באלה. סיבות אחרות היו פוליטיות: איחוד אמיץ יותר של יוון ומוקדון, כינון האימפריה ועוד.
ממלכת מוקדון הייתה ממלכה זוטרה בעולם היווני עד אשר פיליפוס השני, אביו של אלכסנדר הגדול, העלה אותה לגדולה במחצית השנייה של המאה ה-4 לפנה"ס. מוקדון השתלטה על מרבית יוון ונעשו הכנות לקראת הפלישה לפרס. פיליפוס נרצח בלי שהספיק לממש את תוכניתו והיא עברה לבנו. אלכסנדר הגדול עלה על כס השלטון בשנת 336 לפנה"ס וביסס את שלטונו במוקדון על ידי סילוק מתנגדיו.
הוא נלחם במספר אזורים שונים אלה מאלה. בהתחלה נלחם באירופה, בגבולותיה הצפוניים של מוקדון נגד השבטים התראקים והאילירים. מערכה זו הייתה מהירה וחרף תנאי השטח הקשים הצליח להביס את אויביו. בהמשך פנה דרומה ליוון, הכניע את תבאי שמרדה והחריב את העיר.
המטרה הבאה של אלכסנדר הייתה האימפריה הפרסית. אחת המדינות החזקות ביותר בעולם העתיק שהשתרעה מהים התיכון במערב עד הודו במזרח. הייתה זו מעצמה אזורית חזקה ועשירה מאוד. היה לה צי גדול שכלל מאות תלת טוריות, עשרות אלפי שכירי חרב ועשרות אלפי פרשים. בנוסף, היא הייתה יכולה לגייס מאות אלפי חיילי מיליציה בעת הצורך.
לאחר שהביס את האימפריה הפרסית והשתלט על שטחה פלש אלכסנדר לשטחן של באקטריה, סוגדיאנה והמשיך לעבר שטח שכלול כיום בפקיסטן המודרנית והיוונים קראו לו "הודו". שם הצליח להביס את הממלכות ואת העמים השונים, תוך כדי שינוי מבנה הצבא והתאמת הטקטיקה לתנאי השטח. בסופו של דבר נפטר בבבל בשנת 323 בעת הכנות למסע מלחמה נוסף.
רקע.
אפשר לחלק את מלחמותיו של אלכסנדר הגדול ל-4 חלקים נפרדים: המערכה בבלקן, המערכה במזרח התיכון, המערכה באסייה התיכונה והמערכה בהודו.
רקע גאוגרפי.
המערכה הראשונה של אלכסנדר הגדול התנהלה בבלקן. כאן נדרש אלכסנדר לבסס את שלטונו, להדוף התקפות של עמים ברברים שכנים (תראקים ואילירים) ולבסס את שלטונו ביוון. חצי האי הבלקני מתאפיין בשטח הררי מאוד עם מעט מישורים שמאפשרים חקלאות מסודרת. תוואי שטח כזה נותן יתרון לכוחות קלים, ניידים ולא מסורבלים. מבחינתו של אלכסנדר הייתה זו מערכה קלה יחסית כי בסיסי הכוח שלו במוקדון היו קרובים לשדות הקרב ובנוסף רוב העבודה נעשתה כבר על ידי אביו והוא היה צריך רק לבסס את השלטון המוקדוני מחדש ולא לכבוש מחדש את השטח.
באשר לחלקי המסע האחרים כאן הבעיות היו גדולות בהרבה. הידיעות הגאוגרפיות של היוונים אודות העולם היו חלקיות ושגויות בחלקן. הם הכירו היטב את אסיה הקטנה ובמידה מסוימת גם את אזור מסופוטמיה, אך ידיעותיהם על פנים היבשת האסיאתית היו מקוטעות וחלקיות. הם חשבו בטעות שאירואסיה קטנה בהרבה ממה שהיא באמת. כתוצאה מכך לא יכלו להעריך בצורה נכונה את המרחקים שעליהם לעבור. התקדמות הצבא המוקדוני לעומק השטח האסיאתי גילתה להם שיש ארצות רבות נוספות מלבד אלה שהכירו. התגלית, יחד עם קשיי מסע אחרים גרמה להתמרמרות החיילים שחשו שהמסע נמשך לנצח בלי שיש להם הזדמנות ליהנות מהאוצרות ששדדו מהארצות השונות. זה היה אחד הגורמים החשובים להפסקת המסע ולשובו של אלכסנדר לבבל.
המסע התחיל באסיה הקטנה ועבר לרחובה של מרכז אסיה. האקלים באסיה הקטנה היה דומה לזה שהכירו בבלקן. בהמשך התקדמו למסופוטמיה שהמאפיין העיקרי שלה הוא שני הנהרות הגדולים הפרת והחידקל. שני הנהרות מציבים מחסום גדול בפני הכובש, אך הפרסים לא ניצלו בצורה יעילה את פני השטח לטובתם ואלכסנדר הצליח לחצות את הנהרות ללא התנגדות גדולה מצדם.
לאחר כיבוש בבל הגיעו לרמה האיראנית שמתאפיינים בערבה רחבת ידיים ובמדבריות צחיחים והרים גבוהים. הרי זגרוס מפרידים בין מסופוטמיה לפנים הרמה האיראנית. מעבר בהרים אלה הוא קשה. קל להציב בהם מארבים ולחסום את הדרכים הצרות.
הערבה האירואסיאתית היא מולדתם של הסקיתים. עמים אלה מתאפיינים בסגנון חיים נוודי וחצי נוודי. הנוודים הציבו לכל אורך ההיסטוריה קושי בפני האימפריות בזכות יכולתם לחמוק מקרבות הכרעה ולסגת לאזורים נידחים שצבא סדיר מתקשה לפעול בהם. ניצחונו של אלכסנדר על הסקיתים, בארצם הם, הוא יוצא דופן בתולדות המלחמות בעת העתיקה.
במעבר להודו נתקלו בהרי הינדו כוש הגבוהים שמפרידים את תת-היבשת ההודית מאסיה המרכזית. תת-היבשת ההודית מתאפיינת בנהרות גדולים. אלכסנדר לא נכנס לעומקה של הודו, אלא כבש בעיקר את שטחי פקיסטן, שבעת העתיקה הייתה חלק מהתרבות ההודית. האקלים באזור זה היה לח מאוד והנהרות שימשו כנתיבי שיט חשובים.
ההכנה לפלישה - מסעות הקרב בבלקן.
ביסוס הליגה הקורינתית.
בעלותו על כיסא השלטון, מצא עצמו אלכסנדר בפני אימפריה מפורקת. לבד מממלכת מוקדון כל בעלי בריתו של אביו מהליגה הקורינתית נטשו אותו. הליגה כוננה על מנת לשמר את ההגמוניה המוקדונית ביוון ולכן שימורה היה הכרחי למען אחיזתו האיתנה של אלכסנדר ביוון. בנוסף לכך, הליגה סיפקה בערך שליש מהצבא שיצא לאחר מכן למסע כנגד הפרסים. להפתעתם הרבה של היוונים, אלכסנדר הצליח להתגבר במהירות על מתנגדיו ולקחת את הכתר לעצמו. כשהם ניצבים לפני רמחי הפלנקס האימתנית, ביכרו היוונים להיכנע ולא העזו להתמודד עמו.
מסעות בתראקיה.