בין השנים 2006–2017 לקחה קניה הלוואות גדולות של לפחות 9.8 מיליארד דולר מסין. החוב הסיני מהווה 72% מכלל החוב הזר. סין העניקה לקניה הלוואות נרחבות של יותר מ-5 מיליארד דולר לבניית מסילת רכבת סטנדרטית (המכונה בדרך כלל SGR), בין מומבסה לניירובי והכבישים המהירים בקניה. בנובמבר 2017 הזהיר המבקר הקנייתי כי תנאי מימון ה-SGR נכתבו באופן קריפטני ונועדו להעדיף את בנק האקסים הסיני ואמר כי אם תאגיד מסילות הרכבת של קניה ייכשל בהתחייבויותיו, בנק האקסים הסיני יהפוך לשליט על חלק מהנכסים בקניה, כולל נמל מומבסה. בנוסף לנמל מומבסה, ניתן היה לגרום לסין לקבל שליטה גם על מחסן המכולות הפנימי בניירובי. בשנת 2018, נשיא קניה אוהורו קניאטה אסר על יבוא דגים סיני בתגובה לסערה ציבורית על ייבוא דגים לא מוסדר מסין כאשר דייגים קנייתים מחו על שהדגים הזרים הציפו את השווקים. ממשלת סין משתמשת ברכבת התקן הסטנדרטית כמנוף נגד קניה בכך שהיא מאיימת למשוך לחלוטין את המימון לפרויקט, כמו גם לאיים להטיל סנקציות סחר. ממשלת קניה הסירה זמן קצר לאחר מכן את איסור ייבוא הדגים הסינים.
על פי הדיווחים, ממשלת קניה ויתרה על החסינות הריבונית של הנמל הגדול והמשתלם ביותר שלה, נמל מומבסה, שישמש כבטוחה להלוואות סיניות להקמת מסילת הרכבת הסטנדרטית. בסוף דצמבר 2018 דווח כי בקרוב קניה עשויה לעמוד בפני ברירת מחדל בהלוואות סיניות, מה שעלול לאלץ את קניה לוותר על השליטה בנמל לסין.
מימון הפיתוח הסיני לקניה.
בין השנים 2000–2011 ישנם כ-65 פרויקטים פיננסיים רשמיים של פיתוח סינים שזוהו בקניה באמצעות דיווחים בתקשורת שונים. פרויקטים אלה נעים בין מענק של 108 מיליון דולר מהממשלה הסינית לבניית מקטעי כביש הטבעת הצפוני והמזרחי בניירובי, ועד הלוואה ויתור למימון בניית פרויקט בית החולים להוראה, מחקר והפניה באוניברסיטת קניאטה בשנת 2011.
דיווחים על גזענות ונאו-קולוניאליזם.
יש דיווחים על גזענות ונאו-קולוניאליזם נגד הקנייתים מצד הסינים עם מקרים הכוללים מסעדה סינית שמסרבת להעניק שירות לשחורים, גולה סיני שכינה את העם הקנייתי ואפילו את נשיא קניה אוהורו קניאטה קוף ומסעדן סיני שנלכד על מכות ועינויים של עובד שחור. היו גם דיווחים על חדרי אמבטיה מופרדים גזעיים ומנהל סיני שהורה לעובדים בקניה לפנות את המשתנה של בדלי סיגריות למרות שרק עובדים סינים עישנו שם.
כתוצאה מההשקעות הסיניות והאינטרסים העסקיים הגדולים, חלה הגירה גדולה של עובדים ואנשי עסקים סינים לקניה. יש דיווחים על כך שהדבר גרם לחיכוך עם היזמים המקומיים שפרנסתם מאוימת מהגעתם של סוחרים סינים. עסקים בקניה סבלו עקב הצפת השווקים עם יבוא זול מסין. על פי ההערכות, חברות סיניות זכו בחוזים על ידי כך שהם לכאורה שיחדו פקידים מושחתים, כשהחוזים סגורים, ותנאי החוזה אינם זמינים לציבור.
כמו כן, יש דיווחים על אפליה נגד הקנאים במסילת ה-SGR, כאשר העובדים בקניה מקבלים שכר של פחות מרבע מעמיתיהם הסינים עבור אותה עבודה, ולא הורשו לשבת על אותם שולחנות כמו העובדים הסינים. על פי הדיווחים, גם לקנייתים אסור להיכנס לטנדרים אם יש בהם אפילו סיני אחד.
קשרים תרבותיים.
הרדיו הבינלאומי של סין בבעלות המדינה, מפעילה את תחנת הרדיו CRI ניירובי 91.9 FM מאז 2006.
השרפה בהרי ירושלים (2021)
השרפה בהרי ירושלים הייתה שרפת יער נרחבת שהתרחשה בהרי ירושלים בין 15 באוגוסט לבין 19 באוגוסט 2021. השרפה פרצה במספר מוקדים באזור המושב בית מאיר שבמועצה אזורית מטה יהודה ובהמשך התפשטה לצובה, עין נקובא, עין ראפה וגבעת יערים. שרפה זו נחשבת לנרחבת ביותר בהרי ירושלים ביחס לשרפות שתועדו בשנים קודמות. על פי מסקנות חקירת רשות הכבאות מדובר בהצתה מכוונת.
עקב השרפה פונו כאלפיים תושבים, בהם תושבי המושבים כסלון, רמת רזיאל וגבעת יערים, חלק מתושבי בית מאיר, שואבה וכן בית החולים הפסיכיאטרי איתנים.
נשרפו עד 11,000 דונם מיערות האזור.
למעלה מ-204 צוותים של כבאות והצלה לישראל, כוחות כיבוי של הרשות הפלסטינית, עובדי קק"ל, חיילים מהיחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669), 20 מטוסי כיבוי מטייסת אלעד ומספר מסוקים עסקו בכיבוי השרפה.
רקע.
שריפות יער הן תופעה נפוצה בהרי ירושלים. בשנים 1987–2009 התרחשו בהרי ירושלים כ-4,000 אירועי שרפה, אם כי מרבית השרפות היו
בשטח קטן מ-100 דונם. לפי הערכה, שרפה גדולה (נזק ל-6,000 דונם לפחות) מתרחשת אחת ל-12 שנים בממוצע, ושרפה של 1,500 דונם מתרחשת אחת לארבע שנים בממוצע.
צמחייה שהצטברה ביערות הרי ירושלים בשנים שקדמו לשרפה התייבשה בגלי חום של אביב וקיץ 2021 והפכה לדליקה ביותר. בשבוע שקדם לפרוץ השרפה פרצו שרפות גדולות בכל רחבי אגן הים התיכון.
מהלך האירועים.
15 באוגוסט.
ביום ראשון, 15 באוגוסט, בסביבות השעה 15:00 החלו דיווחים על שריפות בהרי ירושלים. האש שפרצה משלשה מוקדים במקביל, התפשטה במהירות עקב רוחות חזקות באזור: בשעות הראשונות לאירוע היא התפשטה כקילומטר בכל רבע שעה. לאחר שהשרפה התפשטה לעבר המושב רמת רזיאל מספר מבנים בו החלו לבעור. העשן נראה היטב בשמי ירושלים, והיה ניתן לראותו גם מדרום גוש דן. לקראת שקיעה, בשעה שבע בערב, דווח כי לא נשקפת סכנה ליישובים. לדבריו של דדי שמחי נציב הכבאות לשעבר כ-80% אחוז מהשריפה התרחשה ביום הראשון.
16 באוגוסט.
בבוקר 16 באוגוסט הורשו התושבים לחזור לבתיהם, אך בצהרים התפשטה שוב השרפה למוקדים חדשים: בנחל צובה, בהר איתן, באזור המושבים שורש ושואבה ובסמוך לבית חולים איתנים. תושבי שואבה פונו. לדברי נציב כבאות והצלה דדי שמחי האש בערה ביום זה בכמאה מוקדים שונים.
עקב השרפה נחסמו היציאות במחלף שורש שבכביש 1, בנוסף לכביש 395 שנחסם בין צומת אשתאול לצומת כסלון ולכביש 3955.
נציב כבאות והצלה, רב-טפסר דדי שמחי, הורה על גיוס כללי במערך הכיבוי בכל רחבי הארץ, והמשטרה החלה להיערך לפינוי אפשרי של בית החולים הדסה עין כרם בירושלים. בלילה פונה חניון בית החולים.
ישראל פנתה למספר מדינות, בהן יוון, קפריסין, איטליה וצרפת בבקשה לסיוע בכיבוי השרפה.
17 באוגוסט.
ביום שלישי הושגה שליטה מלאה על מוקדי האש העיקריים וכבר לא היה יותר צורך בסיוע בין־לאומי.
ארבעה צוותי כיבוי מהרשות הפלסטינית נשלחו על מנת לסייע בכיבוי השרפה.מטוס "שמשון" (C-130J סופר-הרקולס) של חיל האוויר הישראלי הופעל באופן ניסיוני לראשונה במשימת כיבוי אווירי והטיל 16 טונות של חומרים מעכבי בעירה. כמות ששקולה לכמות שמכילים ששה מטוסי כיבוי שישראל מתפעלת.
18–19 באוגוסט.
במשך מספר ימים שלאחר השריפה עדיין התלקחו מוקדי אש קטנים, ב-19 באוגוסט, סמוך לשעה 14:00, אף הוזנקו מטוסי כיבוי עקב התלקחות על יד גבעת יערים.
וכן באותו ערב לאחר שהושגה שליטה על ההתלקחות, התחדשה האש שוב הפעם באזור הר איתן. ביום זה הופעלו באזור 12 צוותי כיבוי וארבעה מטוסי כיבוי.
צוותי קק"ל המשיכו לכבות שרפות נקודתיות.
בעקבות השריפה.
ב-30 באוגוסט 2021, הממשלה אישרה הקצאה של למעלה מ-60 מיליון ש"ח לשיקום נזקי השריפה באזור ירושלים.
באוקטובר 2021 בדיון בוועדת ביטחון הפנים בכנסת העריך רב-טפסר דדי שמחי, נציב כבאות והצלה את עלות מבצע הכיבוי של השריפה הגדולה בהרי ירושלים ב-34 מיליון. והתלונן כי האוצר החליט לשפות את הכבאות וההצלה רק על 16 מיליון. עוד טען רב-טפסר שמחי, שיש לממן את מניעת שריפות שעולה הרבה פחות מכיבוי שריפות. לדבריו העלות הראשונית במניעה היא 400 מיליון, ובנוסף נדרשים לתחזוקה 70 מיליון לשנה.
עונת 2022/2023 בליגה האירופית
עונת 2022/2023 בליגה האירופית היא העונה ה-52 של טורניר הכדורגל המשני של אירופה בכדורגל שמאורגן על ידי אופ"א, והעונה ה-14 מאז שונה שמה של התחרות מגביע אופ"א לליגה האירופית.
הזוכה בתואר תשחק נגד זוכת ליגת האלופות בסופר קאפ האירופי ותקבל כרטיס לשלב הבתים של ליגת האלופות בעונת 2023/2024.
בעקבות מונדיאל 2022 שיתקיים בקטר החל מ-21 בנובמבר 2022 ועד 18 בדצמבר 2022 תתקיים פגרה ארוכה מהרגיל בין שלב הבתים לשלבי הנוקאאוט.
הגמר ייערך בפושקש ארנה בבודפשט, הונגריה.
העפלה.
58 קבוצות מ-31 עד 36 מתוך 55 ההתאחדויות החברות באופ"א צפויות להשתתף בעונת 2022/2023. ל-15 התאחדויות יהיה מקום ודאי באחד מהסיבובים של התחרות, ואילו מתוך 40 ההתאחדויות האחרות רק 15–20 התאחדויות עשויות לשחק באחד השלבים של התחרות לאחר שיודחו מליגת האלופות. (ליכטנשטיין לה אין ליגה מקומית, לא משתתפת בליגת האלופות וגם לא בליגה האירופית, והדרך היחידה שלה להיכנס לטורניר היא על ידי זכייה בליגה האזורית, אופציה שלא תהיה רלוונטית העונה מכיוון שהנציגה של ליכטנשטיין לא העפילה לליגה האזורית). דירוג ההתאחדויות מבוסס על דירוג הליגות של אופ"א ומשמש לקביעת מספר הנציגות מכל התאחדות:
בנוסף, 37 קבוצות שיודחו החל מסיבוב המקודמות השני בליגת האלופות של אופ"א 2022/2023 יועברו לשלבים השונים בליגה האירופית, בהתאם לשלב בו הודחו:
דירוג הליגות.
הדירוג לעונת 2022/23 הוא דירוג הליגות לשנת 2021"", המביא בחשבון את ביצועי נציגות הליגה בליגת האלופות ובליגה האירופית בעונות 2016/2017 עד 2020/2021.
מלבד המקומות המוקצים לליגה, ייתכן שקבוצות נוספות יקבלו מקום בליגת האלופות:
חלוקת הקבוצות לפי שלב.
עקב השעייתה של רוסיה מכל התחרויות האירופיות, בוצעו השינויים הבאים:
הקבוצות.
בסוגריים המיקום או המפעל ממנו העפילה הקבוצה:
לוח זמנים.