בשנת 2021 אישר בית משפט בג'יאנגסו פסיקה לפיה תיאור של הומוסקסואליות כהפרעה נפשית במהדורה משנת 2013 של ספר לימוד באוניברסיטה היה תוצאה של "הבדלים תפיסתיים" ולא של "טעות עובדתית". על פי "South China Morning Post", ספר הלימוד נמצא בשימוש על ידי מספר אוניברסיטאות סיניות. ביולי 2021 נמחקו מספר חשבונות להט"ב המנוהלים על ידי סטודנטים באוניברסיטאות באפליקציית הניידים "WeChat" עם הודעות לפיהן החשבונות "הפרו את התקנות על ניהול חשבונות המציעים שירות מידע ציבורי באינטרנט הסיני".
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
חוק הנישואים של הרפובליקה העממית של סין, אומצו במושב השלישי של הקונגרס החמישי ב-19 בספטמבר 1910, אשר כללו איחוד הטרוסקסואלי בין גבר ואישה בלבד. על פי הערכות מסוימות משנת 2010, כ-80% עד 90% מהגברים ההומוסקסואלים הסינים היו נשואים לנשים כתוצאה מנישואים הטרוסקסואלים בכפייה עקב תגובות האוכלוסייה נגד מערכות יחסים הומוסקסואליות. נשים כאלה ידועות בשם "טונגקי" (סינית: 同妻, pinyin: tóngqī). בשנת 2012, פרופסורית באוניברסיטת סצ'ואן התאבדה לאחר שנודע לה שבעלה הוא הומוסקסואל. סקר משנת 2016 ממרכז הלהט"ב בבייג'ינג מצא כי רק 5% מאלה שהוגדרו כחלק מקהילת הלהט"ב הסינית הכריזו על נטייתם המינית או זהותם המגדרית לאנשים בחייהם. סקר דעת קהל מקוון של רשת פיניקס בדצמבר 2019, שגרף קרוב ל-10 מיליון קולות, הראה רוב של 67% בעד נישואים חד מיניים בסין.
ב-5 בינואר 2016, בית משפט בצ'אנגשה, בדרום מחוז חונאן, הסכים לדון בתביעה שהוגשה בדצמבר 2015 נגד הלשכה לעניינים אזרחיים של מחוז פורונג. התביעה הוגשה על ידי סון וונלין בן ה-26, שביוני 2015 סירבה לו הלשכה אישור להתחתן עם בן זוגו בן ה-36, הו מינגליאנג. ב-13 באפריל 2016, עם מאות מפגינים התומכים בנישואים חד מיניים מחוץ לבית המשפט, בית המשפט בצ'אנגשה פסק נגד סאן, שהצהיר כי יערער על פסק הדין. ב-17 במאי 2016, סון והו נישאו בטקס פרטי בצ'אנגשה, והביעו את כוונתם "לארגן עוד 99 חתונות חד מיניות ברחבי המדינה על מנת לנרמל נישואים חד מיניים בסין".
באוקטובר 2017, הקונגרס הלאומי העממי תיקן את החוק הסיני כך "שכל המבוגרים בעלי היכולת המלאה ניתנת לחופש למנות אפוטרופוסים משלהם בהסכמה הדדית" אשר כלל זוגות חד מיניים. המערכת, המכונה באופן שונה "אפוטרופסות משפטית" או "הסכם אפוטרופסות", מאפשרת לשותפים חד מיניים לקבל החלטות לגבי טיפול רפואי ואישי, מוות והלוויה, ניהול רכוש ושמירה על זכויות ואינטרסים. במקרה של אם אחד מבני הזוג מאבד את היכולת לקבל החלטות מכריעות (כלומר מחלה נפשית או פיזית או תאונה), האפוטרופוס שלו עשוי להחליט עבורו לטובתו. מערכת היחסים המשפטית ביניהם יכולה לכלול גם עושר וירושה, או פנסיה, תלוי על אילו מסמכים משפטיים נוספים יחליטו בני הזוג לחתום, כגון צוואה.
ב-12 באפריל 2021, בית המשפט העממי של שניאנג במחוז ליאונינג קבע כי אישה לסבית בת 79 לא תוכל לתבוע את בת זוגה מזה 50 שנה, שאותה האשימה בגניבת 294,000 יואן מחשבון הבנק שלה, מכיוון שמערכת היחסים החד מינית ביניהן אינה מוכרת כחוק כנישואים בסין.
בייג'ינג.
בייג'ינג מספקת בהווה מעמד של תושבות תלויה לשותפים חד מיניים של תושבים חוקיים. בשנת 2008 הוקם המרכז הגאה בבייג'ינג.
הונג קונג.
ביוני 2009, ממשלת הונג קונג (אזור מנהלי מיוחד של סין) הרחיבה הכרה והגנה מוגבלת לזוגות חד מיניים המתגוררים יחדיו בפקודת "אלימות במשפחה". סקר משנת 2014 מצא כי 74% מתושבי הונג קונג תמכו בהענקת לזוגות חד מיניים את כל ההטבות הקשורות לנישואים או חלקן.
באפריל וספטמבר 2017, בתי משפט בהונג קונג קבעו כי שותפים חד מיניים של עובדי ממשלה חייבים לקבל את אותן הטבות של בני זוג כגון שותפים הטרוסקסואלים בעוד כי לשותפים חד מיניים של תושבי הונג קונג ישנה זכות לחיות בשטחים תלויים, בהתאמה. שתי פסיקות אלו הוגשו על ידי ממשלת הונג קונג. ביולי 2018, בית המשפט לערעורים הסופי אישר את פסיקת ספטמבר, וקבע כי לשותפים חד מיניים ישנה הזכות לקבל אשרות תלויות, וככאלה יכולים להתגורר באופן חוקי בהונג קונג. כמו כן, ב-6 ביוני 2019 אישר בית המשפט לערעורים הסופי את פסק הדין של אפריל, לאחר שבוטל תחילה על ידי בית המשפט לערעורים.
ביוני 2018, אישה לסבית מהונג קונג המכונה "חברת כנסת" הגישה תביעה נגד ממשלת הונג קונג בשל שלילת זכותה להיכנס לשותפות אזרחית עם בת זוגה, בטענה שזכויותיה לפרטיות ושוויון הופרו, המהווה הפרה של חוק היסוד של הונג קונג ופקודת מגילת הזכויות של הונג קונג. בג"ץ דן בתיק בדיון מקדמי קצר בן 30 דקות באוגוסט 2018. דיון מלא התקיים ב-28 במאי 2019, אם כי בית המשפט דחה את התיק לאחר מכן באוקטובר 2019.
בנובמבר 2018, המחוקק ההומוסקסואל הגלוי ריימונד צ'אן צ'י-צ'ואן הגישה הצעה לחקור איחוד אזרחי עבור זוגות חד-מיניים, אם כי הודחה ב-27 מתנגדים מול 24 בעד.
בינואר 2019, שני גברים הומוסקסואלים פתחו באתגרים משפטיים נגד האיסור על נישואים חד-מיניים בהונג קונג, בטענה שהסירוב להכיר ולבצע נישואים חד-מיניים מהווה הפרה של חוק היסוד. בית המשפט העליון של הונג קונג נתן אישור להמשך תביעת התיקים.
הורות ואימוץ.
ממשלת סין דורשת מהורים המאמצים ילדים מסין להיות בנישואים הטרוסקסואלים. כתוצאה מכך, לצד אי הכרתה של סין בנישואים חד מיניים, אימוץ ילדים סינים על ידי זוגות חד מיניים זרים או יחידים אסורים על ידי השלטונות הסיניים.
הגנה מפני אפליה.
סעיף 33 של חוקת הרפובליקה העממית של סין קובע "שוויון לכל האזרחים על פי החוק", אם כי לא מזכיר במפורש נושאי נטייה מינית או זהות מגדרית.
אין הוראה נגד אפליה לגבי נטייה מינית או זהות מגדרית על פי חוק התעסוקה הסיני, בעוד דיני העבודה מגנים באופן ספציפי על עובדים רק מפני "אפליה על רקע אתני, מגדר או דתו של אדם".
בשנת 2018, גנן הומוסקסואל מהעיר צ'ינגדאו תבע את גנו הקודם בו עבד לאחר שפוטר בעקבות פוסט שפרסם ברשת חברתית על השתתפותו באירוע גאווה. בית המשפט העממי המחוזי בלאושן פסק כי על הגן לפצות את הגנן בגין שישה חודשי שכר בתשלום. בית המשפט הגיש ערעור בדצמבר אותה שנה על פסק הדין.
בנובמבר 2018 ומרץ 2019, סין קיבלה מספר המלצות הנוגעות לזכויות להט"ב במהלך הסקירה התקופתית האוניברסלית שלה מטעם האו"ם. ההמלצות אשר תוארו כ-"ציוני הדרך", הובאו מארגנטינה, צ'ילה, צרפת, אירלנד, מקסיקו, הולנד ושוודיה, בעודן דחקו בסין להעביר חוקים נגד אפליה המכסים נטייה מינית ולחוקק אמצעים נגד אלימות וביטוח לאומי. בפעם הראשונה, המשלחת הסינית הגיבה בחיוב להמלצות. במרץ 2019, נחשף באו"ם כי סין שואפת לאמץ חוק נגד אפליית קהילת הלהט"ב בשטחה תוך שנה. פעילי להט"ב סינים תיארו את ההמלצות כ-"אבן דרך". עם זאת, חדשות אלה צונזרו במהרה בכל פלטפורמות החדשות והמדיה החברתית הסינית.
הונג קונג.
פקודת מגילת הזכויות של הונג קונג משנת 1991 אוסרת אפליה ממגוון נושאים, כולל "אחרים". במקרה של פסק הדין לאונג טיסי ויליאם רוי נגד שר המשפטים משנת 2005, בנושא הגנה שווה על רקע נטייה מינית וחוק העמידה בהונג קונג, בית המשפט קבע פסד קין תקדימי האוסר על יחס שונה לא מוצדק על בסיס נטייתו המינית של אדם.
מקאו.
סעיף 25 לחוק היסוד של מקאו (אזור מנהלי מיוחד שני של סין) מציין שתושבי מקאו חופשיים מאפליה על סמך רשימה לא ממצה של גורמים אסורים. נטייה מינית אינה נכללת ברשימה האמורה של עילות אפליה אסורות. עם זאת, קיימות הגנות נגד אפליה על רקע נטייה מינית בתחומי יחסי העבודה, הגנה על נתונים אישיים ונציב תלונות הציבור.
זהות מגדרית.
בשנת 2009, ממשלת סין הפכה הכרה בשינוי מגדר עבור קטינים לבלתי חוקי, וקבעה כי ניתוח להתאמה מגדרית, הזמין רק לאזרחים מעל גיל עשרים, נדרש על מנת להגיש בקשה לתיקון תעודת הזהות ורישום מקום מגוריהם. על פי שבועון החדשות האקונומיסט, אלו המבקשים שינוי מגדרי חוקי נדרשים גם להיות לא נשואים, הטרוסקסואלים (בהתייחס לזהותם המגדרית) וחייבים לקבל אישור לשם כך ממשפחתם. נכון לספטמבר 2019, הסיווג הסיני של הפרעות נפשיות עדיין מסווג זהות טרנסג'נדרית כהפרעה נפשית.
בשנת 2014, מחוז שאנשי החל לאפשר לקטינים להגיש בקשה לשינוי מגדרם עם המידע הנוסף של תעודת הזיהוי של האפוטרופוס שלהם. שינוי מדיניות זה מאפשר לעוברים את השינוי המגדרי להיות מוכרים בנישואים חוקיים כהטרוסקסואלים.
בשנת 2020, בית משפט בבייג'ינג פסק כי אישה טרנסג'נדרית מכוסה בהגנות צפני אפליה הנוגעות לקטגוריית "מין", בעוד מעסיקה בתחום התעסוקה יהיה מחויב להתייחס אליה כאל אישה, בעודה עברה שינוי מגדרי חוקי.
בשנת 2021, המרפאה הראשונה של סין לילדים ומתבגרים טרנסג'נדרים הוקמה בבית החולים לילדים של אוניברסיטת פודן בשנגחאי עבור "ניהול בצורה בטוחה ובריאה את שינויים המגדרי של קטינים טרנסג'נדרים".
הונג קונג.
החוק בהונג קונג מתיר שינוי מגדרי במסמכים משפטיים כגון תעודות זהות ודרכונים לאחר שאדם עבר ניתוח להתאמה מגדרית, אך אינו מאפשר לשנות תעודות לידה.
טיפולי המרה.
בדצמבר 2014, בית משפט בבייג'ינג פסק לטובת יאנג טנג, גבר הומוסקסואל, בתיק נגד מרפאת "טיפולי המרה". בית המשפט פסק נגד המרפאה, מאחר שהטיפולים לא עמדו בהבטחת המרפאה בפרסומות שלה, וחייב את המרפאה לשלם פיצוי כספי ליאנג, וכן להוריד את הפרסומות שלהם על קיומם של טיפולי המרה במתחמם.