בהמשך הלהקה הצליחה להשיג חוזה הקלטות בחברת התקליטים המקומית "Steeltown" ובעקבות כך הם החלו לעבוד על אלבום הבכורה שלהם. הסינגל הראשון שהוציאו נקרא "Let Me Carry Your Schoolbooks" והוא הפך במהרה ללהיט מקומי. שנה אחר כך הוציאו את הסינגל "We Don't Have to Be Over 21) To Fall in Love)". בשנת 1968 הוחתמה הלהקה עם חברת התקליטים "מוטאון". הלהקה זכתה לפריצה הגדולה כאשר ארבעה סינגלים שלהם הגיעו למקום הראשון במצעד ה-Billboard Hot 100 האמריקני ("I Want You Back", "ABC", "The Love You Save" ו-"I'll Be There").
חמישיית ג'קסון נשארו עם מוטאון עד שנת 1976, וכשרצו יותר חופש מוזיקלי עברו ל"אפיק" (Epic), אך כיוון ששם הלהקה היה שייך למוטאון הם החליפו את שמם ל"הג'קסונים" (The Jacksons), כפי שהיו ידועים בשנים המוקדמות יותר. הם המשיכו להופיע ברחבי העולם, הוציאו לשווקים שישה אלבומים נוספים בין השנים 1984-1976, במהלכם היה מייקל כותב השירים הראשי של הלהקה וכתב להיטים כמו "(Shake Your Body (Down to the Ground" "This Place Hotel" ו-"Can You Feel It".
קריירת הסולו המקבילה לחמישיית הג'קסונים.
במסגרת הלהקה, בין השנים 1975-1972, ג'קסון הוציא לשווקים ארבעה אלבומי סולו בחברת מוטאון, בהם "Got to Be There" ו-"Ben". הפופולריות של הלהקה החלה לדעוך לקראת אמצע שנות השבעים.
בשנת 1978 ג'קסון כיכב בתפקיד הדחליל לצידה של דיאנה רוס בסרט הקולנוע המוזיקלי "הקוסם", גרסה אפרו-אמריקאית לספר הקוסם מארץ עוץ בו צוות השחקנים כולו היה אפרו אמריקנים. במהלך הפקת הסרט, נוצר לראשונה החיבור בין ג'קסון למפיק המוזיקלי קווינסי ג'ונס, אשר הלחין את פסקול הסרט. ג'קסון ביקש מג'ונס להפיק לו אלבום סולו. בעקבות כך ג'ונס הפיק לג'קסון את אלבום הסולו הראשון של ג'קסון "Off the Wall". כותבי השירים של האלבום כללו בין היתר את ג'קסון עצמו, סטיבי וונדר ופול מקרטני. האלבום אשר יצא לשווקים בשנת 1979 זכה להצלחה עצומה כאשר בסופו של דבר הוא מכר מעל ל-20 מיליון עותקים ברחבי העולם והפך את ג'ונס למפיק-על בתעשיית המוזיקה. למרות ההצלחה המסחרית העצומה של האלבום, ג'קסון הרגיש כי האלבום היה צריך לזכות להצלחה רבה יותר ובשל כך הוא היה נחוש בדעתו לגרום לכך שאלבומו הבא יתעלה על ההצלחה של "Off the Wall".
האלבום "Thriller" ושנות השמונים.
במהלך 1982 פרש ג'קסון באופן סופי מחמישיית הג'קסונים. שיתוף הפעולה הבא בין ג'ונס וג'קסון הניב את אלבום הסולו השישי של ג'קסון "Thriller", אשר יצא לשווקים באותה שנה. האלבום אשר מכר למעלה מ-110 מיליון עותקים היה לאלבום הנמכר ביותר בכל הזמנים. האלבום זיכה את ג'קסון בשמונה פרסי גראמי (שיא עולמי) והניב להיטים כגון "Thriller", "The Girl Is Mine", "Billie Jean" ו-"Beat It".
ב-25 במרץ 1983, ג'קסון הופיע בשידור חי בספיישל טלוויזיוני לרגל 25 שנה לחברת מוטאון בו גם הופיע יחד עם חמישיית הג'קסונים וגם ביצע לבדו את השיר "בילי ג'ין". בהופעה זו ביצע ג'קסון לראשונה את ריקוד הליכת הירח. בשידור צפו כ-47 מיליון צופים.
ב-14 במאי 1984, ג'קסון הוזמן לבית הלבן כדי לקבל פרס מידי הנשיא רונלד רייגן, על תרומותיו הרבות לארגונים המטפלים באנשים בעלי התמכרות לאלכוהול וסמים.
בהמשך השנה ג'קסון שיחק בסרט מדע בדיוני תלת ממדי בן 12 דקות בשם "קפטן איו", אותו ביים פרנסיס פורד קופולה והפיק ג'ורג' לוקאס. הסרט הוקרן בגני השעשועים של וולט דיסני ברחבי העולם במהלך שנות השמונים והתשעים וזכה לפופולריות רבה.
בשנת 1985 כתב ג'קסון את שיר הצדקה "We Are the World" (באנגלית: אנחנו העולם), יחד עם ליונל ריצ'י, אשר הופק על ידי קווינסי ג'ונס. השיר בוצע על ידי להקת על בה השתתפו האמנים הפופולריים ביותר בארצות הברית בתקופה זו. הסינגל הפך בהמשך לאחד הסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים, כאשר קרוב ל-30 מיליון עותקים שלו נמכרו ברחבי העולם. הכנסות השיר שימשו לצורך מתן סיוע לקורבנות הרעב באתיופיה באותה שנה.
שיתוף הפעולה הבא בין קווינסי ג'ונס וג'קסון הניב את אלבום הסולו השביעי של ג'קסון, "Bad", אשר יצא לשווקים בשנת 1987 וזכה להצלחה מסחרית ניכרת. נכון ל-2008, האלבום מכר מעל ל-32 מיליון עותקים ברחבי העולם, האלבום מדורג כעשירי בעולם במכירות. לאחר מכן נפרדו דרכיהם של ג'ונס וג'קסון. סבב ההופעות העולמי של Bad החל ב-12 בספטמבר באותה שנה והסתיים ב-14 בינואר 1989. ג'קסון שבר שיא גינס לאחר שכ-504,000 איש נכחו בשבעה מופעים באצטדיון ומבלי. הוא ביצע בסך הכל 123 מופעים בפני קהל של 4.4 מיליון אנשים וזכה בשיא גינס נוסף כאשר סבב ההופעות גרף 125 מיליון דולרים. במהלך הסבב הוא הזמין ילדים מעוטי יכולת לצפות במופעים בחינם, נתן תרומות לבתי חולים, בתי יתומים וארגוני צדקה אחרים.
בשנת 1988, ג'קסון הוציא לשווקים את הספר האוטוביוגרפי הראשון שלו בשם "Moon Walk" ("הליכת הירח") אשר מכר מעל 200,000 עותקים. בספר, ג'קסון סיפק מידע רב על ילדותו, על התקופה בה היה שותף בחמישיית הג'קסונים ובהתעללות בו מצד אביו והחינוך הנוקשה שלו. ג'קסון ציין בספר גם כי עבר שני ניתוחי אף וניתוח פלסטי נוסף בו יצרו גומה בסנטרו. הוא ייחס את השינויים הרבים במבנה פניו לתהליכי התבגרות, להרזיה, לדיאטה צמחונית הקפדנית שעבר, לשינוי סגנון השיער שלו, ולתאורה על הבמות. הספר הגיע למקום הראשון במצעד מכירות הספרים של הניו יורק טיימס.
בשנת 1988, שיחק ג'קסון בסרט הבדיוני "Moonwalker". עלילת הסרט הורכבה מקולאז' של סיפורים קצרים, קטעים מהופעותיו של ג'קסון ווידאו קליפים של ג'קסון.
ההצלחה העצומה לה זכה ג'קסון במהלך שנות השמונים הביאה לכך שזכה באותה העת לכינוי "מלך הפופ" (כינוי שניתן לו על ידי אליזבת טיילור).
שנות התשעים.
במרץ 1991, ג'קסון חידש את החוזה שלו עם סוני עבור 100 מיליון דולרים. אלבום האולפן השמיני של ג'קסון "Dangerous" יצא לשווקים במהלך שנה זו. נכון לשנת 2008, האלבום מכר מעל לשבעה מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית ומעל ל-32 מיליון עותקים ברחבי העולם. האלבום הניב להיטים כגון "Remember the Time", "Black or White" ו-"Heal the World".
בשנת 1992 ג'קסון הקים את "קרן רפאו את העולם" ("Heal the World Foundation"), ארגון צדקה שתרם מיליוני דולרים. מטרותיה העיקריות של הקרן הן עזרה לילדים נזקקים, תרומה לסביבה ומימון תרופות לילדים רעבים וחולים, הן בארצות המפותחות והן בארצות הלא מפותחות. בנוסף, הקרן נועדה לעזור לילדים מניצול והתעללות וגם לאנשים שהיו מכורים לסמים ולאלכוהול. הקרן עבדה בשיתוף עם קרנות ומוסדות אחרים על מנת להשיג את המטרות שלה בעוצמה מלאה. מחוץ לקרן, ג'קסון היה נוהג לבקר בבתי יתומים ובבתי חולים ברחבי העולם, לחלק מתנות ולעזור בנדיבותו לממן ניתוחים של השתלות איברים וטיפולים רפואיים.
אחת ההופעות המפורסמות ביותר שלו הייתה במחצית של משחקי הסופרבול בינואר 1993. בניגוד למקובל בהופעות המחצית של הסופרבול במרבית השנים הקודמות, ג'קסון היה האמן היחיד שהופיע במחצית כולה. ב-24 בפברואר 1993 ג'קסון קיבל את "פרס האגדה החיה" בטקס פרס גראמי ה-35 בלוס אנג'לס.
במהלך פברואר 1993 ג'קסון העניק ראיון באורך 90 דקות לאופרה וינפרי, הראיון הטלוויזיוני השני שלו מאז 1979. במהלך הראיון, ג'קסון סיפר על הדרך שבה אביו התעלל בו במהלך ילדותו, וכמו כן ציין כי הוא חש שהוא החמיץ חלק גדול משנות הילדות שלו וציין כי הוא אחד האנשים הבודדים בעולם. כמו כן, באותו הראיון ג'קסון הכחיש שמועות בצהובונים לפיהם הוא רכש את עצמותיו של ג'וזף מריק "איש הפיל". שמועות נוספות שהכחיש בראיון זה, היו שמועות על כך שהוא ישן בתא חמצן, או על כך שהוא הלבין את עורו. בהקשר להלבנת עורו, במהלך הראיון ג'קסון חשף את עובדת היותו חולה בויטיליגו. הראיון נצפה על ידי 90 מיליון צופים בארצות הברית בלבד, והפך בכך לשידור הרביעי שאיננו שידור ספורט הנצפה ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. בנוסף, הראיון הגביר באופן ניכר, בזכות אומץ ליבו של ג'קסון לספר על מחלתו, את המודעות למחלת הוויטיליגו, אשר לא הייתה מוכרת במיוחד עד לאותה העת.
בשנת 1995, הוציא ג'קסון לשווקים את האלבום הכפול ". האלבום הזה הוא האלבום האישי ביותר של ג'קסון שנכתב כמעט כולו אחרי ההאשמות שהוגשו נגדו שנתיים לפני כן. הדיסק הראשון הכיל 15 מהלהיטים הגדולים ביותר של ג'קסון, בעוד שהדיסק השני הכיל 15 שירים חדשים. זהו האלבום הכפול הנמכר ביותר בכל הזמנים, כאשר 20 מיליון עותקים שלו נמכרו ברחבי העולם.
בשנת 1997 הוציא ג'קסון לשווקים את אלבום האוסף המיוחד ", אשר הכיל רמיקסים לסינגלים הנמכרים ביותר מהאלבום "HIStory", בנוסף לחמישה שירים חדשים. המכירות של האלבום בכל העולם נאמדו על 6 מיליון עותקים נכון לשנת 2007, מה שהפך אותו לאלבום הרימיקסים הנמכר ביותר בכל הזמנים.
ביוני 1999 היה ג'קסון מעורב במספר אירועי צדקה. הוא הופיע לצד לוצ'אנו פבארוטי במופע צדקה במודנה שבאיטליה. המופע, אשר נועד לגייס כספים ארגון המלכ"ר "War Child", גייס מיליון דולרים עבור פליטי קוסובו וילדי גואטמלה. מאוחר יותר באותו החודש, ג'קסון ארגן מספר מופעי צדקה בגרמניה ובקוריאה. אמנים נוספים אשר השתתפו במופעים הללו היו סלאש, הסקורפיונז, מריה קארי, אנדראה בוצ'לי ונוספים. הכספים אשר גויסו במהלך האירוע, הועברו לקרן נלסון מנדלה לילדים, לצלב האדום ולארגון אונסק"ו.
העשור הראשון של המאה ה-21.