ב-1995 גילם את דמותו של חוקר המכס דייוויד קויאן בסרט המתח עטור הפרסים "החשוד המיידי".
ב-1999 שיחק פלמנטרי בפעם השנייה לצידו של רוברט דה נירו בקומדיית הפשע "בואו נדבר על זה" שם גילם את בוס "הטורקים הצעירים" פרימו סינדונה, בנוסף דיבב פלמינטרי בסרט "סטיוארט ליטל" את דמותו של סמוקי החתול הרשע.
ב-2006 הופיע פלמינטרי במותחן הפשע האלים "כרוניקה של אקדח", בסרט גילם פלמינטרי את השוטר המושחת ריידל המפיץ שהשוטר הסמוי שעובד בחסות המאפיה הרוסית ג'ואי (פול ווקר) איבד אקדח, שהחל שרשרת תקריות אלימות. באותה שנה שיחק בסרט הפשע "מדריך להכרת קדושיך" בכיכובו של צ'נינג טייטום.
פלמינטרי נשוי לשחקנית ג'ינה ראנאודו, איתה לפלמינטרי 2 ילדים.
החרמון הסורי
חטיבה 317
אוגוסט בירנר
אוטופיסט
סן גלן
סקריפטיום
רחוב ג'אמפ 21
רחוב ג'אמפ 21 (באנגלית: Jump Street 21) היא סדרת דרמת פשע אמריקאית מצליחה ששודרה בין השנים 1987–1991 ברשת FOX האמריקנית למשך ארבע עונות ולאחר מכן בסינדיקציה לעונה החמישית והאחרונה. היא אחת הסדרות הראשונות של רשת FOX באותה תקופה, וקרש הקפיצה של השחקן ג'וני דפ, שהפכה אותו לאליל נוער. הסדרה זכתה להצלחה ופופולריות רבה ברחבי העולם כולל ישראל בערוץ 3.
לאחר העונה הרביעית רשת FOX החליטה לבטל את התוכנית עקב אחוזי צפייה נמוכים, אבל לבסוף היא המשיכה בשידורי סינדיקציה למשך העונה החמישית. בעונה החמישית כמעט כל השחקנים הראשיים עזבו ונוספו כמה שחקנים מחליפים, אך הדבר לא עזר להעלות את המידרוג, מה שגרם לביטול הסדרה.
עלילה.
הסדרה מביאה את סיפורה של יחידת שוטרים סמויים מיוחדת הממוקמת ברחוב ג'אמפ מספר 21, שמטרתה לעצור פשעים חמורים בבתי ספר ובמוסדות. הסדרה דנה בנושאים כאלכוהוליזם, פשעי שנאה, שימוש בסמים, גזענות, הומופוביה, איידס והתעללות בילדים בין היתר.
שחקנים ראשיים.
הופעות אורח.
מבין השחקנים האורחים שהופיעו בסדרה נמנים דום דה-לואיז, ג'ייסון פריסטלי, ג'וש ברולין, דייוויד פיימר, בראד פיט, כריסטינה אפלגייט, וינס ווהן, בלייר אנדרווד, ג'ון ווטרס, שאנן דוהרטי, רוזי פרז, כרים עבדול-ג'באר, תומאס היידן צ'רץ, ברידג'ט פונדה, שרילין פן וקורטווד סמית'.
סדרת ספין אוף.
לאחר הצלחתה של התוכנית הוחלט להוציא סדרת בת בשם "בּוּקֶר" שמתמקדת בדמותו של השוטר דניס בּוּקֶר, שהופיע בעונות השלישית והרביעית של הסדרה "רחוב ג'אמפ 21". הסדרה שודרה ברשת FOX בין השנים 1989–1990, אך לא הצליחה כמו קודמתה וירדה לאחר שתי עונות בלבד.
סרט.
גרסה קולנועית לסדרה יצאה במרץ 2012, בכיכובם של ג'ונה היל וצ'אנינג טאטום, ועם ג'וני דפ בתפקיד אורח.
ביוני 2014, יצא סרט המשך "רחוב ג'אמפ 22".
שומר אוצר המלך
שומר אוצר המלך (אנגלית: Keeper of the Privy Purse), המכונה גם אוצֵר מלכה או המזכיר הכלכלי של המלכה, הוא תואר שהמחזיק בו אחראי על ניהול העניינים הכלכליים במשק הבית המלכותי של ריבון הממלכה המאוחדת, ודואג למימון הוצאותיו הפרטיות או הרשמיות.
מתחת לשומר נמצא סגן אוצר המלך/מלכה לניהול הרשימה הציבורית וקרן תצוגת הארמונות המלכותיים. מנהל הכספים אחראי גם על הניהול הפיננסי של כל הקרנות הנמצאות ברשימה הציבורית או ממומנות על ידי משרדי ממשלת בריטניה השונים למטרות ייחודיות.
סגן השומר מסייע לו בעניינים פרטיים למחצה כגון הטיפול באורוות המרוצים, אוסף הבולים המלכותי, האסקוט המלכותי, הקפלה המלכותית, האבירים הצבאיים של וינדזור, המסדר הוויקטוריאני המלכותי, מגורים מלכותיים המושכרים לאנשים שונים כחלק מחוזה העסקתם או הוקרה על פועלם, ודוכסות לנקסטר. הדוכסות היא מקור ההכנסה העיקרי של התקציב המלכותי. בנוסף לכך הוא אחראי על משרד הדואר המלכותי, דרכו עוברות התכתובות הרשמיות של ארמון בקינגהאם והארמונות המלכותיים האחרים במדינה.
שומר אוצר המלך נפגש עם הריבון אחת לשבוע. השומר הנוכחי הוא סר מיכאל סטיבנס, המכהן בתפקיד מאז 2018.
לילה קדרובה
לילה קדרובה (; 9 באוקטובר 1918 - 16 בפברואר 2000) היא כוכבת קולנוע רוסיה, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1964 על תפקידה בסרט "זורבה היווני" וזכתה בפרס טוני על תפקידה בעיבוד הבימתי לסרט.
חייה.
קדרובה נולדה בסנקט פטרבורג. בשנת 1922 משפחתה עזבה את רוסיה הסובייטית ובשנת 1928 היא עברה לצרפת.
בשנת 1932 הצטרפה קדרובה לתיאטרון האמניות המרכזי שיה מבוסס על השחקנים ממוצא רוסי.
את קריירת המשחק שלה החלה קדרובה במספר סרטים צרפתיים.
בשנת 1964 שיחקה לראשונה בסרט "זורבה היווני" המבוסס על ספרו של ניקוס קאזאנצאקיס בתפקיד מאדאם הורטנס המכונה "בובולינה" שבצעירותה הייתה זונת צמרת. על תפקידה בסרט קיבלה קדרובה את פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר והפכה לשחקנית הרוסיה הראשונה ולמעשה היחידה עד היום שזכתה בפרס האוסקר על משחק.
בשנת 1983 הופיעה קדרובה בגרסת המחזה לספר "זורבה היווני" וגילמה בו את הדמות אשר הקנתה לה את פרס האוסקר.
על תפקידה במחזה זכתה קדרובה בפרס הטוני וב"פרס דרמה דסק" היוקרתי.
בשנת 1988 שיחקה בסרטו של רוברט הופמן ""Some Girls"."
ב-16 בפברואר שנת 2000 נפטרה קדרובה בביתה שב סאלוט סט. מרי, אונטריו, קנדה.
מחמוד אל-מבחוח
מחמוד עבד א-ראוף אל-מבחוח (בערבית: محمود عبد الرؤوف المبحوح; 14 בפברואר 1960 – 19 בינואר 2010) היה בכיר חמאס, מראשוני הפעילים בגדודי עז א-דין אל-קסאם. היה מעורב אישית בחטיפתם וברציחתם של חיילי צה"ל אבי סספורטס ואילן סעדון. היה בכיר במערך שעסק בהברחת אמצעי לחימה מאיראן לרצועת עזה. חוסל בדובאי בפעולה שיוחסה על ידי רבים למוסד.
ביוגרפיה.
מחמוד אל-מבחוח נולד במחנה הפליטים ג'בליה שבצפון רצועת עזה. בסוף שנות השבעים הצטרף לתנועת "האחים המוסלמים" ברצועת עזה. ב-1986 נעצר לראשונה בידי ישראל. לאחר שחרורו הצטרף לחמאס והיה חבר החוליה הראשונה של גדודי עז א-דין אל-קסאם. בשנת 1989 היה מעורב בחטיפתם וברציחתם של חיילי צה"ל אבי סספורטס ואילן סעדון. במאי 1989, ימים אחדים לאחר רצח אילן סעדון, נמלט מהרצועה.
מתחילת האינתיפאדה השנייה בשנת 2000 היה פעיל בהברחת אמצעי לחימה מאיראן לרצועת עזה. היה אחד מבכירי המערך המשותף לחמאס ולאיראן שארגן ופיקח על הברחות רקטות, נשק, חומרי חבלה ומחבלים פלסטינים מאומנים מאיראן לרצועה. בסקירה שנתן לממשלת ישראל ציין ראש השב"כ, יובל דיסקין, כי מאז מותו של אל-מבחוח יש ירידה באיכות הנשק המוברח לרצועת עזה.
במהלך מבצע צוק איתן דווח על חיסולו של אחיינו על ידי צה"ל.
פרשת חיסולו.
על פי דיווחים, משנת 1991 נעשו לפחות שלוש פעמים ניסיונות להתנקש בחייו של אל-מבחוח.
ב-ה' בשבט תש"ע, 20 בינואר 2010, נמצא מבחוח מת בחדרו במלון פאר בדובאי בשם Al Bustan Rotana Hotel, אליו הגיע יום קודם לכן בטיסה של חברת "אמירטס" מדמשק. באמצעי התקשורת פורסם דבר מותו כעשרה ימים לאחר שמת, ב-29 בינואר, בעקבות הודעה של אחד מראשי חמאס בדמשק. על נסיבות מותו נפוצו שמועות שונות. חמאס ומפקד משטרת דובאי ייחסו את החיסול לסוכני "המוסד", אך עלו גם אפשרויות נוספות. בהלווייתו שיבח אותו חאלד משעל והבטיח נקמה. אל-מבחוח נקבר במחנה הפליטים אל-ירמוכ שליד דמשק שבסוריה.
ב-15 בפברואר 2010 פרסמה משטרת דובאי תצלומים ושמות של 11 חשודים בחיסולו של אל-מבחוח. מצלמות האבטחה תיעדו את חברי חוליית הסיכול משתלבים בבית המלון, תוך שהם שוכרים בבית המלון את החדר שממול לחדרו. כמו כן, שניים מחוליית המעקב אחריו, מסתובבים כשהם לבושים בבגדי טניס ואוחזים במחבט. כל ה-11 הגיעו לדובאי בדרכונים אירופיים. תוך ימים אחדים התברר שחלק מהשמות הם של תושבי ישראל, בעלי אזרחות בריטית ואירית, שהכחישו כל מעורבות בחיסול, ביניהם שמו של אדם שנהרג במלחמת יום הכיפורים. לאחר ימים אחדים פרסמה משטרת דובאי עוד 16 שמות ותצלומים של חשודים בחיסולו של אל-מבחוח, שצולמו במצלמות האבטחה. לבקשת דובאי הוציא האינטרפול צווי מעצר נגד 27 החשודים. ולבסוף עלה מניינם של המבוקשים ל-33 איש. ב-6 ביוני נעצר בפולין ישראלי, אורי ברודצקי, שהיה חשוד בסיוע בהשגת דרכון גרמני מזויף. בית משפט פולני הורה לממשלת פולין להסגירו לידי גרמניה. ברודצקי נעצר בנמל התעופה של ורשה שם גילה קצין ערני במשטרת הגבול שמדובר באדם מבוקש על ידי גרמניה עימה יש לפולין הסכם הסגרה. בית המשפט הגרמני הטיל עליו קנס של 60 אלף יורו.
בעקבות הטלת חשד בזיופי הדרכונים של מחסלי מבחוח על ישראל, נוצר משבר דיפלומטי חריג בין בריטניה לישראל, ובריטניה אף גירשה במרץ 2010 דיפלומט ישראלי, שהיה נציג המוסד שם. בעקבותיה החליטה גם אוסטרליה במאי 2010 לגרש דיפלומט ישראלי מתחומה. שר החוץ האמירתי, עבדאללה בן זאיד, מצידו, גירש ממדינתו באופן אישי את ברוס קשדן, ראש הנציגות הישראלית החשאית שפעלה במדינה באותן ימים.
בתקשורת ובתרבות הישראלית.
אף שמדינת ישראל הרשמית לא התייחסה כלל לחיסול (אישור או הכחשה), העיתונות בישראל הניחה זאת כדבר ידוע ופרסמה את החיסול כפעולה ישראלית. כך, למשל, הייתה כותרתו הראשית של "ידיעות אחרונות" ב-22 בפברואר 2010: "בעקבות סוכני המוסד". יוסי מלמן כתב במאמר פרשנות ב"הארץ" ב-3 בפברואר:
כעבור למעלה משנתיים כתב הפרשן רונן ברגמן:
לעומת זאת העיתונאי גד שמרון כתב בספרו:
בהשראת הפרשה הוציא לאור יומי עיני את הרומן "דובאי" (תשע"א 2010), ב-2013 יצא לאקרנים סרט קומדיה בשם "כידון" וב-2015 שודרה סדרת הטלוויזיה "כפולים". פרשת מבחוח נתנה השרעה לעלילה בעונה השנייה של הסדרה עספור.
הבעיה של דידו
המקדם האיזופרימטרי
אולג גראבאר
קאסטור ופולוקס
אנתארס
אנתרס
אלישע בעל כנפיים