ב-22 במאי, בעצם ימי הכיתור המצרי על יד מרדכי והקרבות סביב הקיבוץ המכותר, חדרו שני מסתערבים מיחידת המסתערבים של הפלמ"ח מאזור גברעם לכיוון יד מרדכי במטרה לאסוף מודיעין על הצבא המצרי. ימים ספורים לאחר חדירתם לשטח שבשליטת הכוחות המצריים, אותרו השניים על ידי כפריים מקומיים שזיהו אותם לפי הערבית הלא מקומית שדיברו. הכפריים הסגירו את השניים לצבא המצרי.
בתרבות.
חיל המשלוח המצרי והזירה הדרומית מתוארים בסרט תמונת הניצחון, בבימוי של אבי נשר, המבוסס באופן חפשי על האירועים שהתרחשו במציאות.
אנדריי נסמצ'ני
אנדריי מיקוליוביץ' נסמצ'ני (באוקראינית: Андрій Миколайович Несмачний; נולד ב-28 בפברואר 1979 בבריאנסק) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת המגן בקבוצת דינמו קייב. כמו כן, הוא שיחק בנבחרת אוקראינה. נסמצ'ני היה שחקן רב יכולות שתפקד הן כמגן והן כבלם וכקשר שמאלי.
קריירת משחק.
נסמצ'ני הוא בוגר בית הספר לכדורגל של טבריה סימפרופול. ב-1997 הוא הצטרף למועדון הבכיר דינמו קייב וערך את הופעת הבכורה שלו באותה שנה, אך במשך שלוש השנים הבאות הוא שיחק בעיקר במסגרת קבוצות משנה של דינמו קייב. בעונת הוא הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבוגרת של דינמו, בה הוא משחק עד היום. הוא ביסס את מעמדו כאחד מהשחקנים החשובים בקבוצה וכאחד מטובי המגנים בכדורגל האוקראיני, מה שהתבטא בבחירתו לנבחרת השנה באוקראינה ב-2007.
במהלך שנותיו בקבוצה זכה נסמצ'ני עם דינמו קייב בתארים רבים: שש אליפויות ליגת העל האוקראינית בשנים 2000, 2001, 2003, 2004, 2007 ו-2009, וחמישה גביעים אוקראיניים בשנים 2000, 2003, 2005, 2006 ו-2007. הוא השתתף עם הקבוצה בקביעות גם בליגת האלופות, והיה שותף להעפלתה לחצי גמר גביע אופ"א ב-2009 ולהיותה הקבוצה האוקראינית הראשונה שעושה זאת, יחד עם שחטיור דונצק. ב-2011 פרש ממשחק פעיל.
נבחרת אוקראינה.
בנבחרת אוקראינה ערך נסמצ'ני את הופעת הבכורה שלו במשחק מול בולגריה באפריל 2000, ומאז היה לשחקן קבע בנבחרת. הוא היה שותף להעפלה הראשונה בתולדות הנבחרת לגביע העולם, ב-2006. במונדיאל עצמו הוא שותף בכל דקות המשחק של נבחרתו, וסייע לה להעפיל עד לרבע הגמר. הוא הודיע על פרישה מהנבחרת בשנת 2009, בטענה כי הוא רוצה להקדיש זמן רב יותר למשפחתו ולמועדונו, דינמו קייב.
פילודנדרון דו נוצתי
יהודה ויינשטיין
ואקאמה
וקאמה (Wakame; מיפנית: ワカメ) היא מאכל המיוצר מאצת הים "Undaria pinnatifida" שהוא מין של קלפ. האצה שייכת לקבוצת אצות הים
החומות. היא בעלת יתרונות תזונתיים רבים ונפוצה בעיקר במטבחים היפני, הסיני והקוריאני.
שימוש במטבח.
עלי הוואקמה ירוקים, טעמם מתקתק והם חלקלקים למגע. כאשר מבשלים את האצה יש לחתוך אותה לפיסות קטנות כי היא מתרחבת תוך כדי בישול. השימוש הנפוץ באצה הוא במרק המיסו המסורתי היפני. האצה ניתנת לאכילה כבר לאחר השריה קצרה ונהוג להוסיפה גם לסלטים, אורז, אטריות מוקפצות ועוד. ביפן ובאירופה נעשה שימוש באצה בצורתה המומלחת או המיובשת, בעיקר במרקים ובסלטים. התיבול העיקרי למאכלים הללו נעשה בעיקר בעזרת רוטב סויה וחומץ אורז. גומה וואקמה, הידועה גם בשם סלט אצות, היא מנה פופולרית במסעדות סושי אמריקאיות ואירופאיות. תרגומה המילולי של המנה הוא "אצת שומשום", שכן זרעי שומשום הם מרכיב עיקרי במנה.
גידול האצה.
חקלאים ימיים מיפן ומקוריאה מגדלים אצות וואקמה כבר דורות, עוד מימי תקופת נארה. מ-1983 נעשה גידול מבוקר של האצה גם בצרפת. בטזמניה האצה גדלה באופן טבעי ונמכרת למסעדות ברחבי אוסטרליה.
ההיסטוריה של האצה במערב.
המילה "וואקמה" הופיעה לראשונה ב-1867 במילון היפני-אנגלי מאת ג'יימס סי. הפבורן. משנת 1960, החלו לעשות שימוש נרחב באצת הוואקמה בארצות הברית וניתן היה למצוא את האצה (טרייה או מיובשת) בחנויות טבע ובמרכולים אסייתיים ברחבי אמריקה. השימוש גדל עוד יותר מ-1970 כשאמריקה החלה לגלות את נפלאות המטבח היפני בכלל והסושי בפרט.
מינים פולשים ואגרסיביים.
מקורה של האצה הוא באזורים ימיים קרים ביפן, קוריאה וסין. בעשורים האחרונים קיימים מקורות גם בניו זילנד, בארצות הברית, בצרפת, בריטניה, ספרד, איטליה, ארגנטינה ואוסטרליה. האצה "Undaria pinnatifida" נמנית עם 100 המינים הפולשים האגרסיביים ביותר בעולם. פלישתה של האצה התרחשה באופן לא מכוון, בעיקר בעקבות התגברות תנועת כלי השיט במאה העשרים. כלי השיט מביאים עימם מי נטל שמסייעים להתפשטות מסיבית של האצה. האצה פורייה מאוד ומתרבה במהירות, דבר המקשה מאוד על מיגורה.
ניו זילנד.
בניו זילנד אצת הוואקמה הוכרזה כזן פולשני ולא רצוי. היא התגלתה לראשונה בנמל ולינגטון ב-1987 וכנראה הגיעה לאזור בטעות בסוף שנות השבעים, ביחד עם מי נטל במשלוח ימי מאסיה. הוואקמה נמצאת בריכוז גבוה בדרום מזרח ניו זילנד ובצפונה הרחוק. היא מתפשטת בשני אופנים: באופן טבעי ההתפשטות נעשית על ידי מיליונים של נבגים פוריים המשייטים להם ברחבי הים וכן על ידי היצמדות לכלי שיט. האצה פורייה מאוד, דבר ההופך אותה לפולשנית במיוחד. השפעותיה של השתלטות האצה עדיין לא ברורות וידועות מבחינה אקולוגית. למרות אופן השתלטותה האגרסיבי של אצת הוואקמה, ממשלת ניו זילנד אישרה לעשות בה שימוש חקלאי בוולינגטון ובגדות חצי האי מרלבורו.
ארצות הברית.
האצה נמצאת במספר נמלים בדרום קליפורניה. בחודש מאי 2009 היא התגלתה במפרץ סן פרנסיסקו ונעשו מאמצים רבים לבלום את התפשטותה.
וואקמה
מועדון כדורגל פורטו
מועדון כדורגל דאמברטון
אברהם דב מאבריטש
רבי אברהם דב מאבריטש (נקרא גם: הרבי מאבריץ, כונה אד"ם, וחתם את שמו אברהם דוב מאברוטש; ה'תק"ך, 1760 – י"ב בכסלו ה'תר"א, דצמבר 1840) היה רב חסידי שחי בסוף ימיו בצפת, ומחבר הספר בת עין.
קורות חיים.
נולד בשנת תק"ך בערך לרבי דוד מגיד מישרים בחמילניק. נישא לבתו של רבי נתן נטע מאבריטש, תלמיד הבעל שם טוב. היה תלמידם של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל ובנו רבי מרדכי מצ'רנוביל וגם של רבי לוי יצחק מברדיצ'וב. כיהן כרב בערים ז'יטומיר ואווריטש.
אהבתו לארץ ישראל משתקפת רבות בספרו בת עין. בשנת ה'תקצ"א עלה לארץ ישראל.
עם הגיעו לארץ, השתכן בצפת, שם נתקבל בכבוד רב על ידי עדת החסידים, שמינו אותו לרבה של העדה.
ד"ר אליעזר הלוי, מזכירו של משה מונטיפיורי, מתאר את התרשמותו מהרב מאוורוטש:
מרד הפלחים.
בשנת ה'תקצ"ד (1834) התחולל מרד הפלאחים נגד גזירת הגיוס של מוחמד עלי שליט מצרים. בח' בסיוון (15 ביוני) נכנסו הפורעים לצפת, בזזו את נכסי התושבים, הפשיטו את בגדיהם והשאירו רק בגד דק לעורם. לרבי אברהם דב אף לא השאירו בגד והוצרכו לשלוח לו מטבריה בגד. הוא הסתתר לאחר מכן בחצר הקאדי יחד עם עוד מאות יהודים, אך לאחר מספר ימים פינה הקאדי מחצרו חלק מהשוהים, בהם גם חבורת רבי ישראל משקלוב. רבי אברהם דב ברח לחורבה ליד צפת. בדרך נס נשאר מעט ממון בבגדה של אשתו, שממנו קנו מעט לחם ושמן מהם התקיימו במשך תקופת היותם בשביה, כשרבי אברהם דב מחלק מלחמו לשוהים עמו, עד י' בתמוז. לאחר שרבי ישראל משקלוב השתדל אצל השלטונות הצליחו להשתחרר. יום י' בתמוז נקבע לפורים ויום הודיה לדורות. הרב אברהם דב פנה במכתב לשר משה מונטיפיורי בבקשת עזרה לשיקום היישוב היהודי בצפת.
במרד הדרוזים בשנת תקצ"ח התנגד הרב אברהם דב לעזיבת צפת. אליעזר הלוי העיד שהרב עונה על ידי חוטפיו וסיכן את נפשו מול איומי רצח.
רעידת האדמה.
בכ"ד בטבת ה'תקצ"ז אירעה רעידת אדמה בצפת ובסביבותיה והפילה חללים רבים. מסופר שהרב אברהם דב היה אז בבית מדרשו והתפלל תפילת מנחה. כשהתחילו הזעזועים ציווה הרב לכל המתפללים להתאסף סביבו, ואילו הוא עצמו השתטח על הארץ. הזעזועים גברו וחלק גדול מבית המדרש התמוטט, אבל אותו חלק שבו הצטופפו כולם נשאר עומד על תילו, וגם הגג נשאר תלוי באוויר והמתפללים ניצלו בדרך נס. בשלט בבית המדרש נכתב: בספרו "בת עין" מסופר שאמר בדרשה כי רעידות האדמה הן סימן לבוא הגאולה.
פטירתו.
בשנת ה'תר"א פרצה מגפה בצפת אשר הפילה חללים רבים. הרבי מאוורוטש היה בין הלוקים במגפה ולפי האגדה הבטיח כי הוא יהיה הקרבן האחרון בה. ביום י"ב בכסלו נפטר ואכן פסקה המגפה. נקבר בבית הקברות העתיק בצפת, במערה שבה טמונים גם רבי דוד שלמה אייבשיץ בעל ה"ערבי נחל" ורבי אריה לייב מוואלטשיסק. את מקומו בהנהגת הקהילה תפס תלמידו, הרב שמואל הלר.
רבי אברהם דב לא השאיר אחריו ילדים.
גבע אלון
גבע אלון (נולד ב- 30 במאי 1979) הוא זמר-יוצר וגיטריסט ישראלי. לשעבר סולן להקת "הפליינג בייבי".
ביוגרפיה.
אלון נולד וגדל בקיבוץ מעברות. החל לנגן בגיטרה בגיל 12. בשנת 1999 החל את דרכו כאשר הוקמה להקת "הפליינג בייבי" שכללה את אלון כסולן, גדי אלטמן (גיטרה), רשף שחר (תופים) ושחם אוחנה (באס). אלון היה אחראי על כתיבת החומרים שנגנה הלהקה.
בשנת 2000 הלהקה הקליטה חומרים לאלבום בכורה, אבל בסופו של דבר האלבום נגנז.
עוד באותה שנה טסו "הפליינג בייבי" לקליפורניה בפורמט של הרכב טריו (ללא שחם אוחנה). הם שהו בארצות הברית שנתיים וניגנו בכמאתיים הופעות.
בשנת 2002 חזרו חברי הלהקה לישראל והחלו להופיע בפני קהל מקומי. בשנת 2003 יצא האלבום הראשון הרשמי של הלהקה, "Inner World", שזכה לשבחי המבקרים.
בשנת 2004 הוחתמה להקת ה"פליינג בייבי" בחברת התקליטים Blue Sun והוציאה לאור את האלבום "Pain To Give". רשף שחר ושחם אוחנה עזבו את הלהקה, ובמקומם הצטרף איסר טננבאום מרוקפור.