בתחילת שנות ה'תר"מ, עם זקנתו של הרב אורנשטיין, לדרישת ראשי הקהל בלבוב החל הרב ברודא לקבל על עצמו את רבנות העיר, ושימש בה כאב"ד. עם זאת, לאחר פטירת הרב אורנשטיין באביב ה'תרמ"ח (1888), לאחר חילוקי דעות בהליך הבחירה, נבחר בתרנ"א (1991) לרבנות העיר הרב יצחק אהרן איטינגא ולאחר כשלוש שנים הרב יצחק יהודה שמלקיש, בעוד הרב ברודא משמש מטעם הקהילה כרב "בתוך העיר", בעל סמכות עצמאית. לפי הרב ראובן מרגליות הוגדר תפקידו של הרב ברודא בשנים אלה: "חבר בית דינו של ר"י שמלקיס ואחר כך ראב"ד ומגיד מישרים 'בתוך העיר'".
אחרי פטירת חותנו הוציא לאור הרב ברודא קובץ מתשובותיו בשם "ברכת רצ"ה" (לבוב תרמ"ט), ואליהם צירף הגהות משלו בשם "מלחמות אריה".
רבה של לבוב.
לאחר פטירת הרב שמלקיש בשנת ה'תרס"ו (1905), החלה הקהילה היהודית בלבוב בהליך בחירת רב לעיר, אשר הושלם בחורף ה'תרס"ז (1907) עם בחירת הרב ברודא פה אחד למשרה הרמה. הרב ברודא שימש בתפקיד זה 21 שנים, עד לפטירתו.
בשל היותו מועמד מוביל, לאורך הליך המינוי ערכו חסידי בעלז המקומיים מערכה כנגד ראשי הקהל בדרישה למנוע את המינוי, בייחוד בשל העובדה שבנו ד"ר מרדכי זאב ברוידא לא קיים אורח חיים דתי. לאחר שדרישותיהם לא נענו והרב ברודא נבחר, הכתירו על עצמם באדר תרס"ז (1907) את הרב משה ברז"פ-רפפורט, אשר חלק על הרב ברודא בכמה סוגיות בהלכה ובהנהגה. עם זאת, במחלוקת שנתגלעה בין האדמו"ר ממונקאטש והאדמו"ר מבעלז, בשנת ה'תרפ"ו (1926), צידד הרב ברודא בפומבי ובתקיפות באחרון.
בשנת ה'תרס"ט הביע הרב ברודא התנגדות נחרצת להקמת בית מדרש לרבנים בעירו. בזמן מלחמת העולם הראשונה, כאשר רבים מתושבי לבוב ברחו ממנה מפחד צבא רוסיה, נותר בעירו, ועמד תחת סכנות שונות. במשך שנים התפלל מדי יום בבית הכנסת של חסידי אלעסק בעירו. סמך לרבנות רבנים רבים והעניק הסכמה לספרים רבים.
לאחר פרסום ספר השאלות והתשובות שלו "מצפה אריה", פרסם הרב ברוך דוד הרמלין ספר בשם "אפוד בד" (מונקאטש תרע"ב), המוקדש כולו להשגות כנגד "מצפה אריה" ו"מלחמות אריה". לדברי ההיסטוריון מאיר וונדר, הספר מגלה כי "למרות הודעתו [של הרב הרמלין] שאין לו טינה אישית נגד רא"ל ברודא, ניכר שלא השלים עם בחירתו כרבה של לבוב".
הרב ברודא נפטר בהיותו כבן 87, ביום כ"ו בתמוז ה'תרפ"ח (1928), ונטמן בלבוב. מאז פטירתו, חרף ניסיונות לאתר רב אשר ישב על כסאו (מטעם אגודת ישראל הוצג הרב אהרן לוין, ומטעם תנועת המזרחי הוצג הרב משולם ראטה), לא חודשה משרת הרבנות הראשית בעיר.
עמדותיו.
הרב ברודא הביע התנגדות חריפה להפרדת הקהילות שהתפשטה ביהדות הונגריה. בקיץ ה'תרפ"ב (1922) כאשר תקפו קנאים את הרב משה שמואל גלזנר, רבה של קלויזנבורג, על עמדתו בעד אחדות קהילתו, כתב הרב ברודא דברים בשבחו של הרב גלזנר והוקיע את המתקפות כנגד עמיתו. בין השאר תיאר כי עמדה זו הייתה העמדה הוותיקה בקרב רבני גליציה:
משפחתו.
אחיו, הרב חיים, היה סוחר ותלמיד חכם. לאחר פטירתו הדפיס אחיו, הרב אריה ליב, את ספרו "שנות חיים" (למברג תר"ס-תרס"א). אח נוסף הוא הרב שמחה ברודא (תרי"ב-תרנ"ח). לרב ברודא ולרעייתו חנה שני בנים: מרדכי זאב ברוידא, ומיכאל. חרף העובדה שבניו לא קיימו אורח חיים דתי, התייחס אליהם "באהבה רבה".
החלטה 1850 של מועצת הביטחון של האו&quot;ם
החלטה 1850 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה ב-16 בדצמבר 2008.
ההחלטה.
בהחלטה מועצת הביטחון אישרה מחדש את תמיכתה בהסכמים ובמשא ומתן הנובעים מפסגת המזרח התיכון ב-2007 באנאפוליס, מרילנד, וקראה לצדדים, מדינות אזוריות ומדינות אחרות וארגונים בינלאומיים להגביר את מאמציהם להשגת פתרון שתי המדינות לסכסוך הישראלי-פלסטיני, ולדו-קיום בשלום בין כל המדינות באזור.
ההחלטה התקבלה בתמיכת 14 מדינות, כאשר לוב נמנעת, בתום פגישה של המועצה בה ארבעה מהחברות הקבועות היו מיוצגות על ידי שרים ובכירים אחרים. בהחלטה הצהירה המועצה על מחויבותה הבלתי הפיכה לקיומו המתמשך של משא ומתן בין הישראלים לפלסטינים, ותמך ב"מאמציהם הנחושים להגיע ליעדם של סיום הסכם שלום שיפתור את כל הסוגיות הקיימות...".
לשם כך קראה המועצה לשני הצדדים לעמוד בהתחייבויותיהם על פי מפת הדרכים ולהימנע מצעדים העלולים לערער את האמון או לפגוע בתוצאות המשא ומתן. היא קראה למדינות ולארגונים בינלאומיים לתרום לאווירה המתאימה למשא ומתן ולסייע לרשות הפלסטינית. במקביל, היא קראה להגברת המאמצים הדיפלומטיים לטפח "הכרה הדדית ודו-קיום בשלום בין כל המדינות באזור בהקשר של השגת שלום מקיף, צודק ומתמשך במזרח התיכון".
המועצה בירכה על התייחסות הקוורטט לענייני המזרח התיכון - האו"ם, ארצות הברית, האיחוד האירופי והפדרציה הרוסית - בהתייעצות עם הצדדים, בפגישה בינלאומית במוסקבה ב-2009.
לפני ההצבעה על ההחלטה, כל חברי המועצה נטלו את רשות הדיבור בעקבות הובלת ראשי הקוורטט - באן קי-מון, המזכיר הכללי של האו"ם; קונדוליזה רייס, מזכירת המדינה של ארצות הברית; סרגיי לברוב, שר החוץ של הפדרציה הרוסית; דייוויד מיליבנד, מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים של בריטניה; ונציגת צרפת, שכיהנה בנשיאות האיחוד האירופי.
המזכ"ל באן קי-מון ביקש מהמועצה לפעול כדי לעזור "להעלות אותנו בתקיפות, סופית ובלתי הפיכה בדרך לשלום במזרח התיכון" על ידי העברת ההחלטה, תוך הכרה כי לאחר ועדת אנאפוליס, קיוו שעתה העולם יסמן את סיום הסכם השלום ויפנה ליישומו. "כולנו מצטערים שזה לא המקרה. ואנחנו יודעים שאנחנו עדיין עומדים בפני מכשולים רבים. אבל תהליך רציני בעיצומו. עלינו להבטיח שמה שהתחיל ייראה עד לסיומו".
לאחר דבריו של באן, מרבית חברי המועצה בירכו על הצעת ההחלטה, כאשר רבים הדגישו את הצורך לשמור על המומנטום של ועדת אנאפוליס, ואחרים ציינו כי המועצה לא פעלה במזרח התיכון במשך כמעט חמש שנים.
רייס הדגישה כי ההחלטה אישר מחדש את תהליך אנאפוליס כדרך קדימה, בניגוד לסוג של נקודת מוצא שנכשלה בעבר. ההחלטה תיארה את קווי המתאר של המשא ומתן, הגדירה את תפקידה של הקהילה הבינלאומית, אישרה את אי הפיכותו של המשא ומתן ובירכה את מאמצי הצדדים.
לברוב אמר כי הקריאה ליישום מלא של ההתחייבויות במסגרת מפת הדרכים היא חלק חשוב במיוחד מההחלטה, כמו גם תמיכה בעמדה פלסטינית מאוחדת. הפסגה במוסקבה הוצעה מתוך כוונה להמשיך את המומנטום הזה.
מיליבנד ציין כי החלטות המועצה לאורך השנים הניחו את הבסיס להסדר מדיני של המצב, וחשוב היה להביע כעת נחישות להתקדם של ממש ב-2009.
עם זאת, נציג לוב אמר כי פעולת המועצה הייתה דלילה במהלך 60 השנים האחרונות, וציין כי כאשר הגוף בן 15 החברים התבטא, דבריו לא תורגמו למעשים. ההחלטות מכילים אי בהירות מכוונת ולא התעמתו עם אי חוקיות, שלא הועילו לשלום כמו שהועילו לפגיעה בו. התוקפן יכול לפרש החלטות כאלה כהסכמה לשיטותיו, והקורבן יכול היה לראות בהם הוכחה לכך שהקהילה הבינלאומית מוטה, ובכך לקדם ייאוש ותסכול נוספים.
המצב באזור מאז השקת תהליך אנאפוליס הידרדר עוד יותר, אמר, וקרא למועצה לפעול במהירות כדי להגן על אזרחים העומדים בפני ענישה קולקטיבית, שהינה פשע נגד האנושות. התנאים המינימליים התורמים לפתרון צודק דרשו גינוי של פרקטיקות ישראליות כאלה והפסקתן.
Just Be Straight with Me
Just Be Straight with Me (בעברית: רק תהיה כן איתי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי סילק דה שוקר, בהשתתפות להקת הבנות דסטיניז צ'יילד ומאסטר פי. את השיר הוציאה ב-23 בינואר 1998 לאור חברות התקליטים נו לימיט ופריוריטי רקורדס. הוא נכלל באלבום "Charge It 2 da Game".
סימפולים.
"Just Be Straight with Me" סומפל ברצועה העשירית של אלבומו השני של באן בי, "II Trill". שמה היה "Good II Me" והופיעה בה הזמרת מיה, שלימים שיתפה פעולה עם סילק דה שוקר בשירה "Movin' On".
ג'ויס רנדולף
ג'ויס רנדולף (באנגלית: Joyce Randolph נולדה כג'ויס סירולה ; 21 באוקטובר 1924) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות משחקה קומדיית המצבים האמריקאית "The Honeymooners".
ביוגרפיה.
רנדולף נולדה בדטרויט, מישיגן. כנערה היא השתתפה בסדנת המשחק של אוניברסיטת וויין. לאחר שסיימה את התיכון, היא החלה לעבוד בחנות של סאקס פיפת' אווניו בדטרויט. כש- "Stage Door" ניגנה בדטרויט, היא עשתה אודישן, קיבלה תפקיד והופיעה איתם בהמשך סיבוב ההופעות. היא עברה לניו יורק בשנת 1943 כדי להמשיך בקריירת משחק. היא קיבלה תפקידים בברודוויי וקיבלה תפקידים שונים בטלוויזיה.
בשנת 1951, היא השתתפה בפרסומת של ג'קי גליסון לחברת קלורטס ולאחר מכן לוהקה לתפקיד במערכון ב- "Cavalcade of Stars", תוכניתו של גליסון ברשת הטלוויזיה DuMont . זמן קצר לאחר מכן, היא לוהקה לתפקיד טריקסי בסדרת הטלוויזיה "The Honeymooners" . כמה כותבי טורים עיתונאיים בניו יורק התייחסו אליה כ"גרבו מדטרויט". "זו עדיין תעלומה. . . הייתי מישהי לא ידועה מדטרויט. למה גארבו? ובכן, היא הייתה סקנדינבית - וגם אני", הגיבה רנדולף.
"The Honeymooners".
רנדולף היא ההשחקנית האחרונה שחיה כיום מרביעיית שחקני קומדיית המצבים המצליחה, שכללה את ג'קי גליסון בתור ראלף קרמדן, ארט קרני בתור אד נורטון, אודרי מדוז בתור אליס קרמדן, ורנדולף בתור תלמה "טריקסי" נורטון .
רנדולף גם גילמה את טריקסי במערכונים בתוכניתו של גליסון, "המופע של ג'קי גליסון" . בראיון בספטמבר 2015 אמרה רנדולף שהיא לא גילמה את טריקסי נורטון בחידוש "ל"סדרה בגלל סיבות אישיות וגאוגרפיות; בנוסף, רנדולף הצהירה, שגליסון החשיב אותה כ"טריקסי המובהקת".