הציור בנוי על רשת (גריד) של נקודות ומאופיין בסימטריה, דיוק ומורכבות, בצורות גאומטריות וצורות מהטבע.
מקור מסורת הקולאם הוא בדרום הודו. נשים הודיות מציירות מדי בוקר קולאם על מפתן דלת הבית כדי לזמן שגשוג לבתיהן. הן אוחזות בקמח בכף ידם ובאמצעות האגודל משחררות כמויות מדודות של קמח ליצירת קווים ונקודות.
יצירת הקולאם.
את הקולאם מציירות מדי בוקר מיליוני נשים הודיות עם קמח אורז כדי להביא שגשוג לבתיהן. כיוון שהציור מונח על מפתן הבית, הוא נפגע במהלך היום מגשם ורוח וכן מעוברים ושבים הדורכים עליו. בבוקר שלמחרת אחת מנשות הבית מנקה את מפתן הבית ומציירת ציור חדש על גבי המפתן הלח מהניקיון, דבר שמייצב את הציור הבא.
לעיתים משתמשים גם בגללי פרות לצורך הציור מתוך אמונה כי יש להם תכונות אנטיספטיות. בגלל צבעם הם יוצרים ניגודיות אל מול הצבע הבהיר של הקמח.
השימוש בקמח אורז בציור הקולאם נועד למשוך נמלים, ציפורים וחיות קטנות אחרות אל פתח הבית, ובכך מזמינים אותם אל חיי היום יום מתוך תפיסה של דו קיום הרמוני עם היקום. המעשה מקושר לאלה לקשמי, היא אלת השגשוג. משמעות השימוש בצורות סגורות, על פי המסורת, מונע באופן סמלי מהרוחות הרעות להיכנס אל הבית.
בעבר, היכולת ליצור צורות אלו במשיכת קולמוס (באמצעות קו אחד) הייתה מקור גאווה. את הציור היו מכינים גם מאבקת אבנים לבנות (வெங்கசங்கள் பொடி / மொக்குமாவு). במהלך חודש מרגאזהי היו מציירים קולאם גדול ממדים על גבי הדרך.
הצורות השונות של הקולאם נובעים ממקורות השראה פילוסופיים, דתיים ועוד. מוטיבים שונים יכולים לכלול דגים וציפורים המשקפים את האחדות של האדם והחי.
בנוסף, ניתן לראות שימוש בסמלים של השמש, הירח וכוכבים שונים. הדפוסים השונים נלמדים ומועברים מאם לבת.
ציורי קולאם גדולים במיוחד מאפיינים אירועים מיוחדים כמו חתונה, וכן העברת מסרים, והבעת תודה לאלים.
באירועים מיוחדים נעשה שימוש גם בגיר ובלבנים אדומות, וכן בקמח אורז מעורבב עם משחת אורז ועם צבעים. פרשנויות מודרניות עושות שימוש גם בצבעי גיר ואפילו מדבקות.
מחקר.
התכונות המתמטיות של הקולאם נמצאות בשימוש בתחום מדעי המחשב.
חוקרים בודקים את דפוסי הקולאם ויוצרים אלגוריתמים שיכולים לחולל ציורים דומים.
אלגוריתמים אלו מיועדים לפיתוח תוכנות לציור ממוחשב.
1825 במדע
דוד מטאלנא
דוד מטולנא
ולדימיר יעקבלב
גליזה 229B
מריון דונהוף
פרס פושקש
פרס שער השנה של פיפ"א על שם פרנץ פושקש, הידוע בתור פרס פושקש, הוא פרס כדורגל יוקרתי שנוסד ב-2009 ביוזמתו של נשיא פיפ"א, ספ בלאטר. הפרס מוענק לכדורגלן או לכדורגלנית שכבשו את "השער היפה" ביותר של השנה, על פי הצבעתם של גולשי אתר האינטרנט של פיפ"א. הפרס מוענק מדי שנה בערב הגאלה שמארגנת פיפ"א, במהלכו מוענקים גם הפרסים לכדורגלן ולכדורגלנית השנה בעולם.
הפרס נקרא על שמו של החלוץ ההונגרי פרנץ פושקש, שהיה קפטן הנבחרת ההונגרית במונדיאל 1954 ואחד מכוכבי ריאל מדריד בשנות ה-50 וה-60. פושקש נחשב על ידי רבים לחלוץ הפורה ביותר בתולדות הכדורגל האירופאי, ואחת ההוכחות לכך היא 84 השערים שכבש ב-85 משחקים בינלאומיים (ממוצע של כמעט שער למשחק).
אלירן עטר הוא הישראלי היחיד שהיה מועמד לפרס פושקש, אחרי שבשנת 2009 הוא כבש שער מספרת במדי בני יהודה במשחק ליגה נגד מכבי נתניה. בסופו של דבר, הוא סיים במקום הרביעי עם 13.36 אחוזים מקולות המצביעים. אף על פי שהפרס מיועד לגברים ולנשים כאחד, רק שלוש כדורגלניות היו מועמדות לפרס: קומי יוקויאמה היפנית על שערה באליפות העולם עד גיל 17 בשנת 2010, הת'ר אוריילי האמריקאית על שערה במהלך שלב הבתים של גביע העולם 2011 ואוליביה חימינס המקסיקנית.
ממנצ'יזאורוס
ממנצ'יזאורוס (שם מדעי: "Mamenchisaurus", לעיתים נכתב גם כממנכיזאורוס) הוא זאורופוד מתור היורה ואחד הדינוזאורים הגדולים ביותר במזרח אסיה. הוא חי באזור סין כ-150 מיליון שנים לפני זמננו. הוא נקרא על שם האזור ממנצ'י בסין בו נתגלה.
מאפיינים.
הממנצ'יזאורוס ידוע בזכות צווארו הארוך, באורך של כ-13–14 מטר. בצווארו קיימות 19 חוליות, יותר משל כול דינוזאור אחר שנמצא. למרות אורכו צווארו היה קל, עקב העצמות החלולות שבצווארו הארוך.
הטורסו של הממנצ'יזאורוס קטן יחסית לשאר חלקי גופו. זנבו ארוך כמעט כמו הצוואר, וצורתו כצורת שוט. רגליו היו חזקות וגדולות ובעלות 4 ציפורניים.
אורכם של רוב מיני הממנצ'יזאורוס היה כ- ומשקלם כ-3 פילים. ב-1993 נתגלה המין "Mamenchisaurus sinocanadorum" שהיה גדול באופן ניכר משאר המינים. אורכו הוערך כנע בין 26 ל-35 מטר, עם צוואר באורך 17 מטר ו"צלע צוואר" באורך 4.1 מטר (ארוכה יותר מכל מין דינוזאור אחר). משקלו הוערך כנע בין 25 ל-60 טון מטרי. באחד המוזיאונים ישנו שלד משוחזר של ממנצ'יזאורוס סינוקנדורום באורך שהתבסס על ממצאים שלא פורסמו, אך על מספר זה יש מחלוקת ויש הסבורים שהממנצ'יזאורוס סינוקנדורום היה קטן יותר .
National Jewish Book Award
דניאל מבלגוב
שם הרי גולן
קטקסיס
מחזור CNO
מחזור CNO הוא תהליך היתוך גרעיני, בו ממיר כוכב מימן להליום. תהליך זה הוא תהליך ייצור האנרגיה המרכזי בכוכבים מסיביים יותר מהשמש (1.3 מסות שמש ומעלה). שמו של התהליך נגזר מסימני היסודות המשמשים בו כזרזים: פחמן חנקן חמצן (CNO).
תהליך זה מתאפשר בטמפרטורת ליבה של 13 מיליון מעלות קלווין, והספק האנרגיה ממנו עולה במהירות עם עליית הטמפרטורה. בטמפרטורה של 17 מיליון
מעלות הופך תהליך זה להיות הדומיננטי ביותר בכוכב, ומחליף בכך את התהליך המכונה שרשרת פרוטון-פרוטון.
התהליך מתחיל במיזוג בין איזוטופ 12C של פחמן, בעל שישה פרוטונים ושישה נייטרונים לבין פרוטון נוסף.
עקב כך הופך איזוטופ הפחמן לאיזוטופ 13N של חנקן ומשתחרר פוטון של קרינת גמא.
איזוטופ החנקן שנוצר אינו יציב, כי יש לו מספר נמוך יותר של נייטרונים מאשר פרוטונים, ועל כן נפלטים ממנו פוזיטרון וניטרינו, ואחד הפרוטונים שלו הופך לנייטרון.
בכך חוזר איזוטופ החנקן להיות איזוטופ של פחמן, אם כי כעת בעל מספר גדול יותר של נייטרונים (13C).
כאשר איזוטופ פחמן זה פוגש בפרוטון, הוא יוצר שוב אטום חנקן אך הפעם הוא יציב יותר. כמו כן, מיזוג זה פולט פוטון נוסף של קרינת גמא.
מפגש של אטום החנקן ושל פרוטון נוסף, יוצר איזוטופ לא יציב של חמצן (15O), ופולט עוד פוטון של קרינת גמא.
איזוטופ החמצן דועך במהירות, תוך כדי פליטת חלקיקי פוזיטרון ונויטרינו, והופך לאיזוטופ נוסף של חנקן, בעל שבעה פרוטונים ושמונה נייטרונים (15N).
לבסוף, מפגש של איזוטופ זה ושל פרוטון נוסף מייצר אטום אחד של הליום, בעל שני פרוטונים ושני נייטרונים, ואטום פחמן זהה לזה שהחל את התהליך.
אינטליגנציה בחיות
קרינת גאמה
שרשרת פרוטון-פרוטון
שרשרת פרוטון-פרוטון (מכונה שרשרת PP) הוא תהליך היתוך גרעיני, בו ממיר כוכב מימן להליום. זהו התהליך הדומיננטי בכוכבים שגודלם כגודלה של השמש ומטה. בכוכבים גדולים יותר (1.3 מסות שמש ומעלה) לעומת זאת, מחזור CNO הוא התהליך הדומיננטי.
התהליך.
כאשר ענן מולקולרי קורס כבידתית ומתהווה קדם-כוכב (protostar), הטמפרטורה שלו מתחילה לעלות. עם המשך הקריסה של הענן עולה הטמפרטורה למעל 10 מיליון מעלות ומתחיל היתוך גרעיני. בתגובות אלו מתמזגים שני גרעיני אטומי מימן, שבכל אחד מהם יש פרוטון אחד, ויוצרים גרעין חדש, בעל פרוטון אחד ונייטרון אחד. גרעין זה נקרא מימן כבד או דאוטריום. כתוצאה ממיזוג זה נפלטים החלקיקים פוזיטרון וניטרינו. בהמשך הדיאוטריום מתמזג עם פרוטון נוסף ויוצר איזוטופ הליום-3, כלומר גרעין בעל שני פרוטונים ונייטרון אחד. תוך כדי התהליך נפלט פוטון של קרינת גמא. לבסוף, מתמזג איזוטופ ההליום-3 עם איזוטופ זהה ויוצר איזוטופ הליום-4, בעל שני פרוטונים ושני ניטרונים. זאת תוך פליטת שני פרוטונים.
בתגובה זו לוקחים חלק ששה פרוטונים. ארבעה יוצרים את גרעין ההליום והשנים הנותרים חוזרים למאגר הפרוטונים אשר בליבת הכוכב. לפי הקשר מסה אנרגיה (E=mc²) שינוי באנרגיה של המרכיבים גורר ירידת מסה של התוצרים. כך שלמעשה כ-0.75 אחוזים מהמסה של המרכיבים המקוריים משתחררת כאנרגיה.
לצורך קיום התהליך נדרשת טמפרטורה גבוהה מ-10 מיליון מעלות קלווין מכיוון שיש צורך להתגבר על כוח הדחייה החשמלי בין הפרוטונים, ולקרב אותם מספיק עד שהכוח הגרעיני (שהוא כוח משיכה הדועך במהירות עם המרחק ודומיננטי רק במרחקים קטנים מאוד), יתגבר על הדחייה החשמלית. בטמפרטורה של 10 מיליון מעלות קלווין רוכשים הפרוטונים אנרגיה קינטית מספקת כדי לקרב את הפרוטונים מספיק, למרות הדחיה החשמלית.
מעגל הפחמן-חנקן-חמצן
אתנה הולכות רחוק
אתנה הולכות רחוק הוא פסטיבל לפעילות ספורטיבית ביוזמה משותפת של משרד התרבות והספורט, אתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט ועיריית תל אביב. רעיון היוזמה הוא עידוד ספורט הנשים בישראל, ובמרכזו צעדת נשים.
הפסטיבל ממוקם בנמל תל אביב וממנו יוצאת צעדה אל עבר פארק הירקון ובחזרה.
במהלך יום הפעילות פזורות במות במתחם הפסטיבל בהם: במות לספינינג, פעילות אירובית, ריקוד ובמה מרכזית בה מופיעות זמרות, ספורטאיות ונשים מפורסמות. בסיום הצעידה מתבצעת שירה המונית המלווה בריקוד של המנון אתנה: השיר "מה שאת אוהבת" בביצועה של גלי עטרי.
החל משנת 2011 היוזמה התרחבה מתל אביב אל צעדות בבאר שבע - מגן הפעמון, ובירושלים - משער יפו.