לידה שלאחר המוות היא לידה המתרחשת לאחר מותו של אחד מההורים הביולוגים של הילד. מטבע הדברים על פי רוב מדובר בלידה לאחר מותו של האב, אך המונח מתאר גם תינוקות שנולדו מיד לאחר מות אמם, בדרך כלל באמצעות ניתוח קיסרי.
ההיבט המשפטי.
ללידה שלאחר המוות יש השלכות מיוחדות על מצבו המשפטי של הילד, בעיקר סביב סוגיות של זכויות המועברות מההורה הנפטר כגון זכאות לאזרחות, ירושה וכיוצא באלה. מערכות משפטיות בדרך כלל כוללות הוראות מיוחדות לגבי ילדים שלאחר המוות בסוגיות אלו; כך לדוגמה מדינת מסצ'וסטס מחשיבה ילדים שלאחר המוות כאילו נולדו לפני מות ההורה. החוק האמריקאי הפדרלי גורס כי ילדים של אזרחים אמריקאיים שנולדו מחוץ לגבולות ארצות הברית בלידה שלאחר המוות, זכאים לאותן זכויות אזרחיות כהוריהם. ללידה שלאחר המוות של בן או אח האב הנפטר משמעות גם בדיני ייבום וחליצה.
סוגיה משפטית מורכבת יותר היא התעברות מהפריה חוץ גופית באמצעות זרע או ביצית שאוחסנו לפני מות ההורה התורם. במקרים כאלו, על פי רוב, לא נחשב תורם הזרע כהורה המשפטי של הילד, ועל כן לא מזכה אותו בזכויות הורשה כלשהן.
אנסמבל וירטואוזים של תל אביב
אנסמבל "וירטואוזים של תל אביב" הוא הרכב קאמרי ישראלי, הכולל שלושה כינורות, ויולה, צ'לו וקונטרבס, מורכב מנגני כלי קשת מן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, פרט לכנר יוג'ין פובולוצקי, שאיננו חבר בתזמורת. את האנסמבל הקים בשנת 1996 הכנר והמלחין אלכסנדר פובולוצקי. בנו יוג'ין ובתו מריאנה, שניהם כנרים ותלמידיו בעבר, מנגנים גם הם באנסמבל.
האנסמבל משתתף בפסטיבלי מוזיקה בישראל וברחבי העולם ויוצא לסיורי הופעות בארצות הברית, בקנדה, באירופה ובדרום אמריקה. כמו כן הוציא האנסמבל כמה תקליטורים מיצירותיו ועיבודיו של אלכסנדר פובולוצקי. רפרטואר האנסמבל מקיף מוזיקה קלאסית, מוזיקה יהודית וג'אז.
יום האהבה (סרט)
יום האהבה (באנגלית: Valentine's Day) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה בבימויו של גארי מרשל, אשר יצא לאקרנים בפברואר 2010. את התסריט כתבה קתרין פאגייט. הסרט עוסק בהתמודדותם של מספר זוגות זה עם זה במהלך חג האהבה.
בסרט מככבים שחקנים הוליוודים ידועים רבים: אשטון קוצ'ר, ג'ניפר גארנר, טופר גרייס, אן האת'וויי, ג'יימי פוקס, ג'סיקה בייל, אריק דיין, פטריק דמפסי, בראדלי קופר, אמה רוברטס, הקטור אליזונדו, שירלי מקליין, קארטר ג'ניקס, קווין לטיפה, טיילור לאוטנר, טיילור סוויפט, ג'ורג' לופז, ג'וליה רוברטס, ברייט רובינסון, ג'סיקה אלבה וקתי בייטס.
הסרט גרף במהלך השבוע הראשון להקרנתו כ-52.4 מיליון דולר, ובהמשך חצה את רף ה-200 מיליון דולר.
בדצמבר 2011 יצא הסרט "סילבסטר בניו יורק" שהוא סרט ההמשך ליום האהבה בכיבובם של ליאה מישל, אשטון קוצ'ר, זאק אפרון, מישל פייפר, שרה ג'סיקה פרקר ובון ג'ובי. את נעימת הנושא של הסרט "Today Was a Fairytale", כתבה וביצעה טיילור סוויפט.
אדנוזין תלת-פוספט
סמדר כהן
סמדר כהן היא פרופסור לביוכימיה וכיהנה כראש המחלקה להנדסת ביוטכנולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בין השנים 2002–2010, כמו כן היא חברה באגודה האמריקנית לכימיה.
קורות חיים.
כהן רכשה את השכלתה באוניברסיטת תל אביב. היא סיימה תואר ראשון בכימיה וביולוגיה ב-1981, תואר שני בביוכימיה וביופיזיקה ב-1983, ותואר שלישי באותו תחום ב-1988. היא ביצעה את הפוסט-דוקטורט ב-MIT. המחקר שביצעה במסגרת הפוסט-דוקטורט התמקד בפולימר שישמש נשא לחיסונים ויקנה יתרונות משמעותיים: ללא צורך בקירור החיסון וכן שחרור מושהה של המנות, כך שאין צורך במספר מנות חיסון עוקבות. בסיום המחקר, ארגון הבריאות העולמי הקים תוכנית להכנסת חיסונים אלו לשימוש במדינות אפריקה.
מחקר.
כהן עמדה בראש צוות שפיתח מוצר חדשני בתחום הטיפול במחלות לב המאפשר החלמה של רקמת לב פגועה. המוצר מורכב מרב-סוכר בשם אלגינט (Alginate) שמקורו באצות, היוצר מעין פיגום עליו צומחת רקמה חדשה. מטרתו היא לקדם את התאוששות הלב לאחר אירוע כמו התקף לב. המוצר נמצא כיום בבדיקות קליניות.
בנוסף כהן פיתחה תכשיר המורכב משתי שכבות הידרוג'ל גמישות, אשר מטרתו היא לעזור לסחוס להתחדש מהר יותר, במקרים של שחיקת סחוס עקב מחלה או פציעת ספורט.
פרסים והכרה.
ב-2016 זכתה פרופ' סמדר כהן בפרס לנדאו למדעים ולמחקר על סך 150 אלף ש"ח. ב-2010 הייתה הראשונה לזכות בפרס ע"ש ברוך רפפורט בתחום הרפואה על סך 100 אלף דולר. ב-2009 זכתה בפרס מייסדי טבע למצוינות מדעית בתחום מדעי החיים והמקצועות הביורפואיים, על סך 200,000 ש"ח. ב-1993 הוענק לה פרס וולפסון למחקר.
כהן נבחרה לאחת מ-50 הנשים המשפיעות בישראל לשנת 2013 על ידי מגזין ליידי גלובס.
הובלה פעילה
בביולוגיה, הובלה פעילה מתארת רתימת אנרגיה לשם הובלתם של חומרים דרך קרום התא, בכיוון המנוגד לסך כוחות מפל הריכוזים, לכוח החשמלי וללחצים המשפיעים על מעבר אותם חומרים. הובלה פעילה נערכת בעזרת חלבונים טראנסממברנלים המנצלים אנרגיה כימית זמינה באופן ישיר או עקיף, כדי לקשור אליהם חומרים ולהובילם דרך קרום התא. מנגנוני חלבונים המובילים חומרים באופן פעיל דרך קרומים מכונים משאבות.
הובלת חומרים כנגד מפל הריכוזים היא חיונית לתפקוד התא ולתפקוד כל אורגניזם המורכב מתאים. בעזרתה נוצרים התנאים לתפקוד התאים הודות להובלת יונים כגון אשלגן, נתרן וכלור ובניית יחס מסוים בין ריכוזם בתוך התא לריכוזם מחוץ לתא ומתאפשר מטבוליזם בתאים עם הובלתם של חומצות אמינו וסוכרים לתוך התאים.
חומרים בריכוז גבוה נמצאים במצב אנרגטי גבוה יותר מחומרים בריכוז נמוך. כדי להוביל חומרים מריכוז נמוך לגבוה יש להוסיף אנרגיה למערכת. האנרגיה מגבירה או מפחיתה את האפיניות של אתרי הקשירה בחלבונים הטראנסממברנלים לחומרים אותם הם מובילים ומאיצה את קצב תנועת אתרי הקשירה מפני החלבון הפונים לחוץ התא אל פני החלבון הפונים לפנים התא ובכיוון ההפוך.
לאנרגיה הנדרשת להובלה פעילה שני מקורות אפשריים. המקור הראשון הוא שימוש ישיר באנרגיה הכימית הגלומה במולקולות אדנוזין תלת-זרחתי (ATP). משאבות העושות שימוש באנרגיה זו כוללות חלק המתפקד כ-ATPase המפרק את האדנוזין. פירוק קבוצת זרחה מאדנוזין תלת-זרחתי משחרר אנרגיה רבה המנוצלת לתהליך ההובלה. הובלה מסוג זה מכונה הובלה פעילה ראשונית.
מקור אנרגיה נוסף להובלה גלום במפל הריכוזים שיוצרת הובלה פעילה ראשונית. יוני נתרן שנשאבו אל מחוץ לתא בעזרת האנרגיה של מולקולות האדנוזין תלת-זרחתי שוהים בריכוז גבוה מחוץ לתא ושואפים להיכנס לתוכו בחזרה כדי לאזן בין ריכוזם מחוץ לתא לבין ריכוזם בתוכו. מספר משאבות מאפשרות ליוני נתרן לחזור לתוך התא אך מצמידות לתהליך או מתנות אותו בהובלה של חומרים נוספים לנתרן אל מחוץ לתא או לתוכו. הובלה מסוג זה מכונה הובלה פעילה שניונית.
העברה פעילה
ירחמיאל אמדורסקי
ירחמיאל אַמדוּרסקי (ט' באב תרל"ז, יולי 1877 – 1 באוגוסט 1956) היה איש ציבור ירושלמי ומחלוצי המלונאות בארץ ישראל. בראשותו היו מלון מרכזי אמדורסקי בירושלים ומלון "בלה ויסטה" ביפו. כמו כן עסק ביזמות להקמת השכונות רוממה (בה גם התגורר), מקור ברוך, גאולה ובית וגן.
תולדות חייו.
ירחמיאל אמדורסקי היה בנו הצעיר של יוסף אמדורסקי, שעלה לירושלים עם משפחתו מאזור מוהילב של האימפריה הרוסית, ולכן כונה בירושלים ר' יושקה (יוסף) מוהליבר (טופונים יידי שפירושו "בן מוהילב"). מוצאו של משפחתו ככל הנראה מהעיירה אמדור. מוהליבר ניהל ברובע היהודי בית תמחוי ומסעדה זולה שבה סעדו גם יהודים שביקרו בירושלים. המבקרים לנו בבתי תושבים מכיוון שלא היו בעיר כל מלון או אכסניה כשרים, בהמשך פתח מוהליבר גם חדרי אירוח במתכונת של אכסניה.
ירחמיאל אמדורסקי קיבל על עצמו את הנהלת המוסד לאחר מות אביו ב-1894, והוא בן 19 בלבד. המלון, שנקרא בלשון הימים ההם "אש"ל" (אכילה, שתייה, לינה), עבר מספר מקומות עד שבסוף המאה ה-19 התמקם במבנה שברחבת שער יפו, מול מגדל דוד, ונקרא מלון מרכזי (צנטרל) – י. אמדורסקי.
בנובמבר 1900 נשא לאשה את טובה גיטל לבית אפשטיין מחברון, בתו של הרב החסיד המקובל אלכסנדר סנדר הלוי אפשטיין, ראש חסידי חב"ד בעיר. גם היא הייתה אשת ציבור ופעילה בחברת עזר יולדות.
ב-1908 הרחיב אמדורסקי את עסקיו ושכר את מלון "בלה ויסטה" המפואר שעל חוף ימה של יפו (בשכונת מנשייה) מאת שלמה פיינגולד. במלון פעלו ראינוע וקזינו. בימי מלחמת העולם הראשונה החרימו העות'מאנים את המלון והפכו אותו לבית מעצר, ששימש לכליאת נתינים זרים עד לגירושם. לאחר המלחמה שכרה את הבניין חברת "קדם", שייסד אלכסנדר לוי. בין אורחי מלון "בלה ויסטה" היה גם חיים נחמן ביאליק בעת ביקורו בארץ ישראל במרץ 1909 שאף זכה במלון לקבלת פנים ברוב עם "חסידים ואשכנזים, זקנים וצעירות".
מלון אמדורסקי.
המלון של אמדורסקי בירושלים פנה אל אותם אורחים, יהודים ברובם, שלא יכלו להשתכן במלון קאמיניץ היקר או שרצו להיות קרובים לעיר העתיקה (לכותל, לרובע היהודי או לאתרים אחרים). הנציב העליון הרברט סמואל, למשל, התגורר במלון בערב שבת לפני תפילתו ההיסטורית בבית כנסת החורבה (שאמדורסקי כיהן בו כגבאי) בשבת נחמו תר"פ (25 ביולי 1920) ובימי חג ומועד בהם התפלל בבית כנסת זה. גם תיירים נוצרים ואנשי עסקים מוסלמים העדיפו ללון במלון זה. אחד האורחים האחרונים שהתגוררו במלון בעיר העתיקה, לפני שעבר לעיר החדשה, היה יוסף יצחק שניאורסון ("האדמו"ר הריי"צ"), האדמו"ר השישי בשושלת אדמו"רי חסידות חב"ד ליובאוויטש ששהה בו בעת ביקורו בירושלים באוגוסט 1929. גם משפחת אמדורסקי התגוררה בדירה בתוך המלון לפני שעברה לבית אמדורסקי בשכונת רוממה.