בין היונקים בשמורה הם הדוב החום, איילי צפון, איילים, כבשי שלג, לינקסים, שועלים, גרגרנים, צובלים, הרמינים, חמוסי שלגים, סנאים אדומים, מרמיטה שחורה, סנאי קרקע ארקטיים, פיקה צפונית, ארוויקוליים, חדפים ארוכי-זנב, עטלפים המיוצגים על ידי 2 מינים - עטלף ברנדט ועור צפוני. אלתית פסיפית - אלתית דבשתית, אלתית צ'אם אלתית גמלונית, אלתית כסופה ואלתית אדומה. כל אלה שורצים בנהרות השמורה. אין זוחלים, רק סוג אחד של דו-חיים: סלמנדרה סיבירית. על חוף מפרץ קרונוצקי יש אריה ים שטלר. המים שמסביב מאכלסים מינים רבים של לווייתנים - לווייתן אפור, אובלנה צפון-פסיפית, קטלנים, פוקניים, כמו גם כלבי ים ולוטרות ים.
התפקיד החשוב ביותר של השמורה הוא בשימור הדוב החום: בשמורה קיימת אחת מאוכלוסיית הבר המוגנת הגדולה ביותר של בעלי חיים אלה ברוסיה (יותר מ-800 פרטים), מה שמבטיח את בטיחותם היציבה בחצי האי.
תת-המין של קמצ'טקה של אייל הצפון הוא אחד הגדולים בעולם ונשמר כיום בעיקר בשטח השמורה, שם הוא חי באזורים וולקניים הרריים. גורלו של מין זה בקמצ'טקה תלוי מאוד בביטחון האוכלוסייה באזור המוגן.
אתרי טבע ייחודיים.
עמק הגייזרים הוא אחד משדות הגייזר הגדולים בעולם והיחיד באירואסיה. זהו קניון עמוק של נהר גייזר, שבצידיו, על שטח של כ-6 קמ"ר, ישנם מספר רב של שקעים של גייזרים ומעיינות חמים, שטחים תרמיים, מפלים ואגמים.
הקלדרה של הר הגעש אוזון הוא אזור ייחודי של ביטוי מורכב של תהליכים גאולוגיים ומיקרוביולוגיים מודרניים: מעיינות תרמיים ומאגרים יוצרים תנאים יוצאי דופן להתפתחות אורגניזמים תרמופיליים.
קרונוצקאיה הוא הר געש פעיל בגובה 3,528 מטר. המכתש מתמלא בתקע אקסטרוסיבי, ישנם פומורולות (פעילותם הפעילה במיוחד צוינה בשנת 1923). התפרצויות געשיות הן נדירות.
אגם קרונוצקויה הוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר בקמצ'טקה. האגם מאוכלס בצורת מים מתוקים של סלמון סוקי (קוקאניה) ושלושה מינים אנדמיים של חרבת הרים. מערכת אקולוגית ייחודית זו יכולה לשמש אסמכתה לניטור מחקר.
חורשת האשוח החינני היא אזור של יער מחטניים כהה שנוצר על ידי האנדמיה של קמצ'טקה - אשוח חינני, עם שטח של כ-20 דונם בלבד בתחומי נהר נובי סמיאצ'יק, 4 ק"מ מחוף האוקיינוס השקט.
פרויקטים סביבתיים.
שמורת קרונוצקי היא מוסד סביבתי ומחקר הכפוף למשרד משאבי הטבע והגנת הסביבה של הפדרציה הרוסית. הנהלת השמורה מנהלת שלושה אזורי טבע מוגנים במיוחד בעלי משמעות פדרלית: שמורת הטבע קרונוצקי, שמורת הטבע קוריאקסקי והשמורה הפדרלית הדרומית בקמצ'טקה. בשטחים אלה וביישובים השכנים מיושמים פרויקטים שמטרתם להגן וללמוד את הטבע, ולשלב את האוכלוסייה המקומית בפעילות סביבתית.
שחיתות.
במרץ 2020 נפתחו כמה תיקים פליליים של מעילות בהיקפים גדולים נגד מספר עובדים בכירים בשמורת קרונוצקי.
ג'ון מרין
ג'ון מרין (באנגלית: John Marin; 23 בדצמבר 1870 - 2 באוקטובר 1953) היה בין האמנים המודרניסטים הראשונים באמריקה. הוא ידוע בנופים המופשטים שלו ובציורי צבעי המים.
ביוגרפיה.
מרין נולד ברותרפורד, ניו ג'רזי. אמו נפטרה תשעה ימים לאחר לידתו, והוא גדל על ידי שתי דודותיו. הוא למד במכון הטכנולוגי של סטיבנס במשך שנה, וניסה להיות אדריכל ללא הצלחה.
בין השנים 1899 ל-1901 למד מרין באקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה בפילדלפיה. שם הוא למד אצל תומאס פולוק אנשוץ, יו הנרי ברקנרידג' וויליאם מריט צ'ייס. הוא גם למד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק.
בשנת 1905 מרין נסע לאירופה כמו אמנים אמריקאים רבים. תחילה נסע לפריז שם הציג את עבודותיו בסלון הפריזאי וזכה לחשיפה ראשונה לאמנות המודרנית. הוא טייל באירופה במשך שש שנים, וצייר בהולנד, בלגיה, אנגליה ואיטליה. באירופה הוא השתלם בציור בצבעי מים. בעזרתם יצר אווירה מופשטת, בגוונים כמעט טהורים של הצבעים שהפכו לסימן היכר בסגנון שלו.
בשנת 1909 ערך מרין את תערוכת היחיד הראשונה בגלריה של אלפרד שטיגליץ בניו יורק. הקשר של מרין עם שטיגליץ נמשך קרוב לארבעים שנה, והתמיכה הפילוסופית והכספית של שטיגליץ עזרה לו מאוד. משנת 1909 ועד מותו בשנת 1946 הציג שטיגליץ את עבודתו של מרין כמעט בכל שנה באחת מהגלריות שלו. מרין השתתף גם בתערוכת הארמורי בשנת 1913.
מרין בילה את הקיץ הראשון שלו במיין בשנת 1914 וחוף הים הסלעי שם, הפך לאחד הנושאים החביבים עליו. במהלך שארית חייו הכיר מרין מקרוב את מגוון מאפייני הים והשמים במיין.
למרין הייתה תערוכה רטרוספקטיבית בשנת 1936 במוזיאון לאמנות מודרנית. בסוף חייו מרין זכה ליוקרה רבה כצייר אמריקאי, מבכירי האמנות האמריקאית. בשנת 1950 הוענק לו תואר דוקטור לאמנויות יפות על ידי אוניברסיטת מיין ואוניברסיטת ייל.
מרין היה תושב קליפסייד פארק, ניו ג'רזי, בשנותיו האחרונות, וגם החזיק בית קיץ באדיסון, מיין, שם נפטר בשנת 1953. הוא נקבר בבית הקברות פיירוויו בניו ג'רזי.
יצירתו.
ג'ון מרין היה בין האמנים האמריקאים הראשונים שיצרו ציורים מופשטים. הוא הושפע על ידי האקספרסיוניסטים המופשטים. הטיפול שלו בצבע - בצבעי שמן ובצבעי מים היו מיוחדים והיוו השראה לציירים צעירים יותר.
ניסיונו באדריכלות תרם לנושאים אדריכליים בציוריו ובצבעי המים. האוסף הגדול ביותר של ציורי צבעי המים, רישומים, תחריטים ותצלומים של מרין נמצא במוזיאון קולבי קולג' לאמנות, באוסף ג'ון מרין. האוסף הוענק למכללה על ידי ג'ון מרין ג'וניור ונורמה ב. מרין.
הציורים של מרין מיוצגים גם בכמה אוספים ומוזיאונים גדולים, כולל מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית, מוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית בניו יורק, מוזיאון ברוקלין, מוזיאון קליבלנד לאמנות, המכון לאמנות בשיקגו, הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון הבירה ועוד.
בשנת 2007, הבית הלבן רכש את ציורו הקרקס משנת 1952 והוא מוצג כעת בחדר הירוק.
רישאר השלישי, דוכס נורמנדיה
רישאר השלישי, דוכס נורמנדיה (בצרפתית: Richard III de Normandie; 1001 - 6 באוגוסט 1027) היה דוכס נורמנדי, אשר שלט מאוגוסט 1026 עד מותו. שלטונו הקצר נפתח במרד של אחיו.
ביוגרפיה.
רישאר השלישי היה בנם הבכור של רישאר השני, דוכס נורמנדיה ויודית מברטאן. בסביבות שנת 1020 נשלח רישאר על ידי אביו כמפקד על צבא גדול כדי להציל את גיסו, רז'ינלד, לימים רוזן בורגונדי, שהותקף על ידי הבישוף והרוזן איג משאלון, שלכד וכלא את רז'ינלד.
באוגוסט 1026 מת אביו, ורישאר השלישי הפך לדוכס נורמנדיה. זמן קצר לאחר שלטונו החל אחיו רובר, שהיה חסר שביעות רצון מהמחוז אימואה שבגבול נורמנדי, התקומם נגד אחיו. הוא הטיל מצור על העיירה פאלז, אך עד מהרה הובס על ידי רישאר שכבש אותו, ואז שחרר אותו בשבועת הנאמנות שלו. רישאר פירק את צבאו וחזר לרואן, כאשר מת בפתאומיות ב-6 באוגוסט 1027. הדוכסות עברה לאחיו הצעיר רובר הראשון.
משפחתו.
בינואר 1027 התחתן רישאר עם אדלה, ממוצא אצילי. היא מזוהה בדרך כלל עם אדלה, בתו הצעירה של רובר השני, מלך צרפת, שנישאה לבלדווין החמישי, רוזן פלנדריה לאחר מותו של רישאר, אולם לא היו להם ילדים.
על ידי אישה לא ידועה, היו לו שני ילדים:
סמיר סובחי מחאמיד
Skate הוא סינגל של הצמד המוזיקלי האמריקאי סילק סוניק, המורכב מהזמרים האמריקאים ברונו מארס ואנדרסון פאאק. השיר יצא לאור ב-30 ביולי 2021, כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הצמד, "An Evening with Silk Sonic", על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ואפטרמת' אנטרטיינמנט.
רקע.
הצמד רמז על מוזיקה חדשה בחודשים שלפני צאת הסינגל. ב-29 ביולי, הצמד פרסם פוסטים ברשתות החברתיות, הרומזים על צאת השיר.
ביקורות.
בעוד שהלהקה עצמה התייחסה לרצועה כאל "ג'אם קיצי", ברולינג סטון נכתב כי השיר מספק "אווירות שמשיות". סופי קאראן מ-Hypebeast חשב כי הרצועה היא "ללא ספק אחת ההצעות המוזיקליות המדבקות ביותר של השנה", והצמד ממשיך "לקחת רמזים מבניים מהמנגינות החלקות של שנות ה -70, ומוסיף שכבות של השירה ההרמונית שלהם כדי להוקיר את אחד העשורים המשפיעים ביותר על המוזיקה".
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר פורסם לצד הסינגל ב-30 ביולי 2021. הקליפ בוים על ידי מארס, פלורנט דצ'ארד ופיליפ טאיאג. בקליפ נראים מארס ופאאק מנגנים בתופים וסביבם נשים בגלגיליות.
חיים רוקח
ביוגרפיה.
חיים רוקח (נולד ב-1961) הוא ראש מועצה אזורית גולן ואלוף-משנה במילואים. במקצועו הוא אדריכל.
רוקח שירת כאלוף-משנה בפיקוד העורף, הוא פיקד על נפת העמקים של הפיקוד ושימש כמנהל הלחימה של מחוז חיפה.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו ב-2008 התמודד רוקח מול ראש המועצה המכהן, אלי מלכה אך הפסיד לו.בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו ב-2018 רוקח ניצח את מיכל רייקין, לאחר שקיבל כ-52.32% מקולות המצביעים.
חיים אישיים.
רוקח מתגורר במושב נוב ונשוי לאור-לי, הוא אב ל-5 בנות וסב ל-4 נכדים.
פקח התנועה
פקח התנועה (ברוסית: Инспектор ГАИ) הוא סרט עלילתי דרמטי סובייטי משנת 1982, בבימויו של אלדור אורזבייב .
את התפקידים הראשיים משחקים סרגיי ניקוננקו וניקיטה מיכאלקוב.
תקציר העלילה.
הפעולה מתרחשת בראשית שנות השמונים בברית המועצות. מפקח משטרת התנועה (גה-אי) זיקין נודע בקרב עמיתיו כתמהוני ובעייתי. מבחינתו, לא משנה מי נהג, העיקר לא להפר את חוקי התעבורה. זיקין לוקח את רישיון הנהיגה בשל מהירות מופרזת מטרונוב, המנהל החדש של שירות הרכב המקומי.