באביב 1934, בשיא הקריירה שלו, לאחר שסיים לשיר את הקטע "אנא בכח" הנאמר בליל שבת, קרס יוסף שליסקי ואיבד את הכרתו. בבית החולים אובחן כסובל מאירוע מוחי. יוסף שליסקי שכב בבית החולים למעלה מ-20 שנה כשהוא משותק בכל חלקי גופו, עד שנפטר ב-14 בפברואר 1955. הלווייתו הייתה מן הגדולות שידעה ניו יורק היהודית, והשתתפו בה למעלה ממאה אלף איש.
ראנקי
ליאנדרו סימיוני
ילדי תימן החטופים
אלכסנדר אבנסון
אלכסנדר מוישביץ אבנסון (ברוסית: Александр Моисеевич Эвенсон; ) היה שחמטאי יהודי-אוקראיני.
קריירה.
בשנת 1909 הגיע אבנסון למקום השביעי בתחרות קייב וניצח בתחרות ניקולאייב. בשנת 1911 הגיע למקום השלישי אחרי יפים בוגוליובוב ואיזינסקי בתחרות קייב ולמקום הרביעי בתחרות נוספת בקייב, בה ניצח פדור בוגאטירצ'וק.
בשנת 1913 ניצח אבנסון בתחרות סנקט פטרבורג בהקדימו שחמטאים כגון בוריס ורלינסקי סמורודסקי ועוד. בינואר 1914 הגיע למקום התשיעי בתחרות סנקט פטרבורג (ניצחו: אלכסנדר אלכין ואהרון נימצוביץ'). בשנת 1914 ניצח אבנסון בתחרות קייב בהקדימו את יפים בוגוליובוב ופדור בוגאטירצ'וק.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1916, הפסיד אבנסון מיני דו-קרב נגד אלכסנדר אלכין בתוצאה (+1 –2 =0) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בשנת 1918 הפסיד משחק נוסף נגד אלכסנדר אלכין.
אבנסון היה עורך דין בהכשרתו ושימש כעו"ד בבית דין צבאי. לאחר המהפכה הרוסית הוצא להורג ביריה.
ססאר רודריגס
ערוץ SHE
ערוץ SHE היה ערוץ הטלוויזיה הראשון בישראל המכוון עצמו לנשים.
ערוץ SHE היה בבעלותה של חברת טלעד ושודר מ-24 בנובמבר 2008 ב-yes הטלוויזיה בלוויין, 18 שעות ביממה. רוב תוכני הערוץ היו תוכניות רכש ומיעוטם תוכניות מקור בעברית.
מסע הפרסום לערוץ התמקד בסלוגן "SHE. בשבילך".
באוקטובר 2009, לאחר שנת שידור אחת בלבד, ירד הערוץ משידור.
לוח משדרים.
לוח השידורים כלל סרטי תעודה על חייהן של נשים, סדרות בריאות, סיפורי הצלחה נשיים, אימון אישי, אופנה, סדרות קריירה העוסקות בשילוב בין העבודה לחיים האישיים, תוכניות מגזין וריאליטי הבוחנות את סגנון החיים הנשי ברחבי העולם. זאת לצד הפקות מקור ישראליות, שהגישו תוכניות מגזין וריאליטי בנושאים מגוונים: היכרויות, יחסים אישיים, משפחה ועבודה.
"השאלון" היא הפקת מקור של ערוץ SHE שהתבססה על ארבע חברות פאנל: השדרנית איריס קול, עו"ד כוכי מרדכי, אשת התקשורת אור ישראלי והעיתונאית שירלי פרקש, החוקרות את הטבע הנשי בעזרת מענה על מבחני אישיות בסגנון "בחן את עצמך". בין הנושאים בתוכנית: דימוי גוף של נשים, זוגיות, מיניות ופמיניזם.
טלו
טלו (Telo) היה האל של אזור טולון (בדורדונים, בצרפת) על פי המיתולוגיה הקלטית.
על פי האמונה הקלטית המקומית, טלו היה אל המעיין שסביבו צמח היישוב בטולון. בטולון התגלו מספר כתובות המוקדשות לו, ובפריגור הסמוכה התגלו שלוש כתובות המוקדשות לטלו, יחד עם האלה סטאנה.
בעוד שבכתבים רבים בני ימינו מתייחסים כיום לטלו כאל אלה, מהכתובות שהתגלו מפריגור, בה הוא נקרא "deo Teloni" ("האל טלוני") ברור כיום שמדובר באל.
מחבלי זרימה
מכינה קדם-צבאית יתיר
המכינה הקדם-צבאית בית יתיר היא מכינה קדם-צבאית דתית שהוקמה בשנת ה'תשנ"א (1991) בבית יתיר שבדרום הר חברון, וזו המכינה הוותיקה ביותר אחרי מכינת עלי. המכינה מונה בכל מחזור כ-80 תלמידים בשנה א', וכ-40 תלמידים בשנה ב' . בראש המכינה עומד מקים המכינה הרב משה הגר-לאו.
המכינה שמה דגש על הכשרת התלמידים לשירות צבאי משמעותי תוך שמירה על אורח-חיים דתי, וחינוכם למחויבות אישית, לתרומה משמעותית למדינה ולחברה, במהלך השירות הצבאי ואחריו. תלמידי המכינה משתלבים בעבודות החקלאיות במושב ובשאר האזור (מרעה, יקב ועוד).
המכינה מפעילה בירושלים בית מדרש לבוגריה, במיוחד בזמני הקיץ.
כמעט כל הבוגרים משרתים בצה"ל בתפקידי איכות שונים, וחלקם ממשיכים אחרי שנת המכינה לישיבה גבוהה.
במקום פועל כולל אברכים.
המכינה שוכנת במבנה משטרת לציפר, מבנה שהוקם על ידי המנדט הבריטי.
בסוף שנות התשעים שימש הרב אביחי רונצקי, לימים הרב הצבאי הראשי, כראש המכינה במשך כשנתיים, במקביל לרב משה הגר-לאו.
אלוי אמיתי
סמרטריוס
סמרטריוס (Smertrios או Smertrius) הוא אל המלחמה במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בגאליה (צרפת של ימינו).
עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית, זוהה סמרטריוס עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית.
משמעות שמו של סמרטריוס "המספק", בדומה לשם האלה הקלטית רוזמרטה.
תיאורו.
דמותו של סמרטריוס התגלתה על עמוד יורדי הסירות שהתגלה בפריז. בתגליף זה מתואר סמרטריוס כאדם שרירי ומזוקן התוקף נחש שעומד לפניו. בתגליף, מחזיק סמרטריוס אלה או לפיד. בשל האלה שהדמות מחזיקה בתגליף, יש הסבורים כי התגליף מציג למעשה את הרקולס.
מקומות פולחן.
מלבד פולחנו באזור העיר פריז של ימינו, התגלו מקומות פולחן נוספים לאל, ובהם מעיין המקודש לאל במוהן שליד טריר - מקום בו התגלו כתובות המוקדשות ל"מארס סמרטריוס" ולזוגתו אנקאמנה. באתר זה התגלו מטבעות המעידות כי מדובר באתר פולחני לאל שקדם עוד לתקופה הרומית ולזיהויו עם מארס.
כתובות המוקדשות לאל התגלו גם בגרוסבאך שבאוסטריה.
עמוד יורדי הסירה
עמוד הימאים
עמוד יורדי הסירות
עמוד יורדי הסירות או עמוד הימאים (בצרפתית: Pilier des nautes) הוא עמוד מרובע שעליו תגליף המתאר אלים מהמיתולוגיה הקלטית ומהמיתולוגיה הרומית. העמוד גולף במאה הראשונה ועמד ככל הנראה במקדש הגאלי-רומי שעמד בעיר לוטטיה (במרכז פריז של ימינו).
עמוד זה מהווה אחד הכתובות הקדומות ביותר שהתגלו בגאליה וכן אחת מיצירות האמנות הגאליות-רומיות הקדומות ביותר שהתגלו.
כתובות.
הכתובת המרכזית בעמוד מוקדשת ליופיטר, מרקוריוס, מרס, פורטונה, קסטור ופולוקס ווולקן - כולם מהמיתולוגיה הרומית. כמו כן מוזכרים בכתובת האלים אסוס, טראווס טריגאראנוס, סמרטריוס וקרנונוס מהמיתולוגיה הקלטית.
על העמוד כתובה הקדשה לקיסר טיבריוס שעלה לשלטון בשנת 14 (ולכן העמוד מאוחר לתאריך זה).
מהכתובת עולה כי הקמת העמוד מומנה על ידי גילדת יורדי הסירה של לוטטיה (הסוחרים אשר הפליגו לאורך נהר הסן).
הכתובת המופיעה על העמוד:
כתובת זו כתובה בלטינית ומשולבים בה מילים בגאלית. הכתובת ייחודית בכך שהאלים הקלטיים מופיעים כאלים עצמאיים ולא בשילוב השם המזהה אותם עם האל הרומי.
תיאור העמוד.
העמוד בנוי מאבן גיר שמקורה בסן-לו (Saint-Leu). בעת הקמתו הגיע גובה העמוד ל-5.24 מטרים, רוחבו בבסיסו ל-91 ס"מ ורוחבו בקצהו העליון ל-74 ס"מ.
העמוד הורכב מארבעה חלקים שהוצבו זה על גבי זה. לא ידוע כיום הסדר בו מוקמו החלקים, למעט העליון והתחתון שבהם (לפי רוחבם).
מן התגליף העליון נותרה מחצית בלבד. תגליף זה מתאר את דמויות האלים קרנונוס, סמרטריוס וכן את קסטור ופולוקס. קרנונוס מתואר כאל ולו קרני אייל. ככל הנראה ישב בישיבה מזרחית (מיקומו על גבי העמוד אינו מאפשר שדמותו תשב על כיסא). דמותו של סמרטריוס מכופפת, והוא אוחז אלה בה הוא תוקף נחש. קסטור ופולוקס עומדים לצד סוסיהם, כאשר כל אחד מהם אוחז בידו חנית.
חלק אחר של העמוד מציג את האלים יופיטר, אסוס, טראווס טריגאראנוס ווולקן. יופיטר מתואר כאדם עומד, האוחז בידו חנית וברק. אסוס מתואר כעומד לצד עץ ערבה אותו הוא כורת עם גרזן. טראווס טריגאראנוס מתואר כשור העומד לפני עץ ערבה, ווולקן מתואר כאדם עומד שבידו פטיש.
מהחלק השלישי נותר רק המחצית העליונה. חלק זה מכיל את הכתובת המרכזית. לא ידוע מה היה בחציו התחתון של חלק זה מתחת לכתובת. על הפנים האחרון של העמוד ששרדו מתוארים קבוצה של שלושה גברים צעירים עם מגינים וחניתות. על פן אחרת - שלושה גברים מבוגרים ומזוקנים שאוחזים חניתות ומגינים, ולידים הכתובת "Iurises"; ועל הפן הרביעי שלוש דמויות שלפחות אחת מהן אישה - דמויות אלה אינן נושאות נשק ולבושות גלימות; לצד הדמויות הכתובת "Senani U[s]eiloni".
חלקו הרביעי (התחתון) של העמוד רחב משלושת החלקים האחרים, וגם ממנו נותרה רק המחצית העליונה. בכל פן של חלק מתוארים זוג דמויות עומדות: מרס האוחז בידו חנית וחרב עם אלה לא מזוהה לה עגילים וגלימה. מרקוריוס האוחז את מטהו ולצידו האלה רוזמרטה; פורטונה ולצידה אלה לא מזוהה (ייתכן שמדובר ביונו); שתי אלות לא מזוהות - השמאלית עירומה למחצה ואוחזת גלימה בידה, והשנייה לבושה ועונדת עגילים.
היסטוריה.
העמוד הוקם במקדש שניצב בעיר לוטטיה, שהייתה ממוקמת על האיל דה לה סיטה שבמרכז הסן (במרכז פריז של ימינו). לא ידוע המיקום המדויק של העמוד ברחבי האי, אולם הוא ניצב בפורום הרומי שהוקם באי, לצד אחד משלושת המקדשים שהיו ממוקמים בפורום.
במהלך המאה השלישית פורק העמוד לשנים, וחלקיו שימשו לחיזוק הרציפים שהוקמו סביב לאי. לימים יובשו חלקים מהנהר, ושטח האי הוגדל - כך שהרציפים מהמאה השלישית נמצאים כיום כשלושה מטרים בפנים האי.
העמוד התגלה ב-1711 בעת שיפוץ הקריפטה שמתחת לקתדרלת נוטרדאם, ודבר הגילוי פורסם לראשונה בשנת 1712.
כיום מוצג העמוד במוזיאון קלוני.
רוברט פרנק
רוברט פרנק (באנגלית: Robert Frank; 9 בנובמבר 1924 – 9 בספטמבר 2019) היה צלם, צלם קולנוע ובמאי יליד ציריך שבשווייץ, הנחשב לאחת מהדמויות הבולטות והמשפיעות ביותר על הצילום האמריקאי במחצית השנייה של המאה ה-20.
ביוגרפיה.