את שירותה הצבאי בצה"ל עשתה טלמור בלהקה צבאית של חיל החינוך, "להקת 4/4", להקת כלים שהופיעה בכל רחבי הארץ. לאחר מכן למדה בבית הספר לג'אז ולמוזיקה בת זמננו - רימון.
קריירה.
כשהייתה בת 12 השתתפה טלמור במחזמר "הלב" בהפקתו של אברהם דשא (פשנל), יחד עם טוביה צפיר וששי קשת.
בגיל 13 הנחתה כמנחה-צעיר מספר תוכניות חוץ בערוץ הילדים לצד מיכאל מושונוב ובגיל 14 השתתפה במחזמר "קטנטנות" לצידם של ליאת אחירון, קובי מחט ותום אבני.
לאורך השנים שיתפה פעולה והופיעה לצד אמנים רבים, ביניהם עילי בוטנר ורן דנקר, אבי גרייניק, אריק ברמן, יהונתן גפן, ולקחה חלק בפרויקטים רבים, ביניהם באלבומים "שווים" של רן דנקר ועילי בוטנר (בשירים "בואי נעזוב" ו"מה שלא הספקתי לומר"), אלבום שירי רחל "חצאי צבעים, חצאי קולות", של אהוד אטון ואוריאל הרמן, בהפקתו של עדי רנרט, פרויקט "השעות" של המוזיקאי ישי גזית ו"המשקפיים של נויפלד" בהפקתו של שמוליק נויפלד בשיר שכתב מאיר גולדברג.
בשנת 2012 השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המוזיקה The Voice ישראל והייתה חלק מקבוצתו של המנטור אביב גפן. באותה שנה הוציאה טלמור את אלבום הסולו הראשון שלה - "לונה פארק" בהפקתו של יוני בלוך. באלבום תשעה שירים, שמונה מתוכם הלחינה וכתבה טלמור ושיר אחד הוא גרסה עברית של יהונתן גפן לשיר "At "Seventeen של ג'ניס איאן, שיר שהוקלט מאוחר יותר והופק על ידי מיכה הרשליקביץ'.
באפריל 2013 לקחה חלק בפרויקט עוד מעט נהפוך לשיר של גלי צה"ל, והלחינה את "שיר בלי שם" של סגן יואב יקיר, בהפקתו של מיכה הרשליקביץ'.
במרץ 2016 הוציאה את האלבום FIRE, בו כתבה את כל המילים והלחנים. האלבום הופק מוזיקלית על ידי ואורי וינוקר. את מסע ההופעות בעקבות צאת האלבום הפיקה תום דרום.
בנובמבר 2017 הוציאה להקת Full Trunk את השיר As A Stone, מתוך אלבומם השלישי Show Us What You Got, אותו שרה טלמור בדואט עם הסולן גל ניסמן.
בשנת 2020 השתתפה בפסטיבל "אינדיזוםזום" אשר שודר בהקצה ביום העצמאות, והועבר בשידור ישיר באמצעות ה-ZOOM עקב מגפת הקורונה. המופע שודר במשך שש שעות וצפו בו אלפי צופים. במופע השתתפו בין היתר איה זהבי פייגלין, גבע אלון, עינב ג'קסון כהן, עומר מושקוביץ, זוהר גינזבורג, עדי-קשת כהן, אלישע בנאי, פלורה, עומר קורן ואחרים.
חיים אישיים.
טלמור נשואה לעודד ואם לשני בנים. מתגוררת ביפו.
מרילין פרנץ'
מרילין פרנץ' (באנגלית: Marilyn French; 21 בנובמבר 1929 - 2 במאי 2009) הייתה סופרת אמריקאית פמיניסטית.
ביוגרפיה.
פרנץ' נולדה בברוקלין לצ'ארלס אדוארדס, מהנדס, ואיזבל אדוארדס, פקידה בחנות כלבו. היא למדה במכללת הופסטרה (כיום אוניברסיטת הופסטרה), שם סיימה תואר ראשון בפילוסופיה וספרות אנגלית בשנת 1951, ותואר שני באנגלית בשנת 1964. קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1972. היא נישאה לרוברט מ' פרנץ' ג'וניור בשנת 1950 והתגרשה ב-1967.
בספריה של פרנץ' היא טוענת שדיכוי נשים הוא חלק בלתי נפרד מהתרבות העולמית הנשלטת על ידי הגברים. לדוגמה, ספר עיון שהוציאה בשנת 1985 נקרא "מעבר לכוח: על נשים, גברים ומוסר" ובו היא בוחנת מנקודת מבט היסטורית את ההשפעות של הפטריארכיה בעולם.
פרנץ' חלתה בסרטן הוושט בשנת 1992 והחלימה. על מאבקה במחלה כתבה את הספר "עונה בגיהנום: זיכרונות", שיצא בשנת 1998. היא נפטרה במנהטן בגיל 79 מאי-ספיקת לב.
פעילותה הפמיניסטית.
פרנץ' פרסמה ספרים ומאמרים רבים בנושאי מגדר, בהם גינתה את החברה הפטריארכלית. היא הצהירה:
חדר הנשים.
פרנץ' התפרסמה ברומן "חדר הנשים" שראה אור בשנת 1975 והפך מיד לרב-מכר פמיניסטי ברחבי העולם. הרומן עוקב אחר חייהן של מירה וחברותיה בשנות החמישים והשישים בארצות הברית. הספר הוא מסע של גילוי עצמי, שבמהלכו מירה הופכת מעקרת בית כנועה לאשה עצמאית. אחת מחברותיה היא ואל, פמיניסטית רדיקלית. בשלב מסוים בספר, הדמות של ואל אומרת "כל הגברים הם אנסים". ציטוט זה יוחס פעמים רבות, באופן שגוי, למרילין פרנץ' עצמה.
הרומן נמכר ביותר מ-20 מיליון עותקים ותורגם ל-20 שפות, ביניהן עברית. המנהיגה הפמיניסטית גלוריה סטיינם, חברתה הקרובה של פרנץ', השוותה את השפעתו של הרומן על הדיון בנושא זכויות האישה לספר "האדם הבלתי נראה" של רלף אליסון, שהשפיע על התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית 25 שנים קודם לכן.
יצירתה המאוחרת.
פרנץ כתבה בעיקר על חייהן של בנות הדור הראשון לפמיניזם ועל הקונפליקטים שבהם נתקלו כשהחליטו לשנות את חייהן. היא פרסמה הן סיפורת והן ספרי עיון.
היצירה המשמעותית ביותר בחייה המאוחרים של פרנץ' היא "מהערב אל השחר: היסטוריה של נשים", שיצאה לאור בארבעה כרכים בהוצאת הספרים "The Feminist Press" בשנת 2002. לפי פרנץ', קיימת הדרת נשים בהיסטוריה האינטלקטואלית, והדרה זו שוללת מהנשים את העבר, ההווה והעתיד. הספרים מתעדים בדייקנות היסטוריה ארוכה של דיכוי, אם כי הכרך האחרון מסתיים בנימה אופטימית, אמרה פלורנס האו, שהייתה מנהלת בית ההוצאה לאור. "בפעם הראשונה יש לנשים היסטוריה", היא אמרה על עבודתה של פרנץ'. "העולם השתנה, ויש לה חלק בשינוי זה."
מרילין פרנץ' הביעה לא פעם שביעות רצון מהישגים משמעותיים שהושגו על ידי נשים בשלושת העשורים שחלפו לאחר פרסום הרומן "חדר הנשים", אך גם המשיכה להצביע בפרסומיה על מקרים של אפליית נשים מתמשכת.
Albedo 0.39
Albedo 0.39 הוא אלבום מוזיקה אלקטרונית מאת האמן היווני ואנגליס. האלבום יצא בשנת 1976. זה אלבום קונספט של פיזיקה וחלל.
Albedo 0.39 היה האלבום השני שהופק על ידי ואנגליס באולפני נמו בלונדון.
הקונספט והאווירה בו עומדים בניגוד לאלבומו הקודם, Heaven And Hell, שנכתב בהשראה של מוזיקה קלאסית, בעוד יש ב Albedo 0.39 נעימות בלוז וג'אז.
סקירה.
שמו של השיר "Pulstar" הורכב מן המילים "Pulsar" ו "Star".
"Pulstar" היה לשיר הפופולרי ביותר של ואנגליס, והופיע באלבומים רבים.
פירוש השם Albedo 0.39 הוא אלבדו של 39% אחוזים.
מרג'ורי רמביו
מרג'ורי רמביו (באנגלית: Marjorie Rambeau; 15 ביולי 1889 - 6 ביולי 1970) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית מועמדת שני פרסי אוסקר על תפקידיה בסרטים "שביל הרקפות" ו"שיר לפידות".
ביוגרפיה.
רמביו נולדה בסן פרנסיסקו, בתם של מרסל וליליאן גרלינדה רמביו. הוריה נפרדו כשהייתה ילדה והיא גדלה עם אמה בעיר נום שבאלסקה. החלה את דרכה כשחקנית בגיל 12 בברודוויי ובשנת 1917 היא התחילה לשחק בסרטי ראינוע עבור חברת הסרטים "Mutual Film".
קריירת משחק.
בשנות ה-30 השתתפה רמביו בסרטיו של ג'ורג' היל "מין וביל", "צוללי הגיהנום" ו"השש הסודי" ובדרמות של קלרנס בראון "השראה" ו"הגשם הגיע".
בשנת 1940 שיחקה רמביו בדרמה של גרגורי לה קאבה "שביל הרקפות" בתור מאיימי אמה של אלי מיי אדמס (ג'ינג'ר רוג'רס), תפקיד עליו הייתה מועמדת רמביו לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בהמשך שנות ה-40 הופיעה במספר רב של סרטים, הבולטים בהם היו: הדרמה "דרך הטבק" של ג'ון פורד בתפקיד הנזירה בסי רייס והמערבון "באוקלהומה" בו הופיעה לצידו של ג'ון ויין.
ב-1953 הופיעה בדרמה המוזיקלית של צ'ארלס וולטרס "שיר לפידות", תפקידה בתור אמה של כוכבת בתיאטרון ג'ני סטיוארט (ג'ואן קרופורד) הקנה לה מועמדות שנייה לפרס האוסקר לתפקיד משנה. באותו עשור למעשה סיימה את קריירת המשחק שלה עם הופעות בדרמות "איש בשם פיטר" של הנרי קוסטר בתור מיס לורה פאולר ו"האיש בעל אלף הפרצופים".
על פועלה בתחום הקולנוע קיבלה רמביו כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
חיים אישיים.
רמביו נישאה 3 פעמים במהלך חייה אך מעולם לא הביאה ילד לעולם.
בשנותיה המאוחרות נהייתה רמביו נכה בעקבות מספר תאונות דרכים בהן הייתה מעורבת. היא מתה בביתה שבפאלם ספרינגס ב-6 ביולי 1970 כשהיא בת 80.
ג'ון סמית' (פירושונים)
Heaven and Hell
Flamingo (אלבום של ברנדון פלאוורס)
Flamingo הוא אלבום הבכורה של הזמר האמריקאי ברנדון פלאוורס, סולן להקת הקילרס, כאמן יחיד. האלבום יצא לאור לראשונה ב-3 בספטמבר 2010. בארצות הברית נכנס האלבום למצעד האלבומים בילבורד 200 במקום השמיני, לאחר שמכר 41,000 עותקים. בבריטניה הגיע האלבום לפסגת מצעד האלבומים ולתואר זהב.
רקע.
ב-29 באפריל 2010 אישר פלאוורס כי הוא מתכנן להוציא לאור אלבום סולו בשם "Flamingo". האלבום קרוי על שם כביש ה-Flamingo Road שבלאס וגאס, עיר הולדתו של פלאוורס, שם התרחשו אירועים מרכזיים בחייו: עבודתו הראשונה הייתה במגרש גולף שנמצא בכביש זה ובחנות יד שנייה שעל הכביש הוא פגש את אשתו.
מפת פירי ראיס
מפת פירי רֶאִיס היא מפת עולם טרום-מודרנית מסוג פורטולאנו שהופקה בשנת 1513 בידי האדמירל והקרטוגרף העות'מאני אהמד מוהידין פירי, שנודע בשם פירי ראיס ("הקברניט פירי"). המפה הוצגה לסולטן העות'מאני סלים הראשון ב-1517.
חשיבותה ההיסטורית של המפה היא בכך שניתן לעמוד דרכה על מידת הידע שהגיע לאירופה באותן שנים על העולם החדש, ובטענה העולה ממנה לפיה נעשה שימוש בהכנתה במפותיו של כריסטופר קולומבוס, אשר לא שרדו. לפי הערותיו של פירי ראיס המופיעות בשולי המפה, הוא הסתמך על כ-20 מפות קודמות שאותן איחד למפה אחת, מתוכן שמונה ערביות, ארבע הודיות שתורגמו לפורטוגזית, מפותיו של קולומבוס ועוד.
המפה משורטטת על קלף מעור צבי. רק חלק מהמפה שרד, ובו נמצאים האוקיינוס האטלנטי וגבולותיו: חופיהן המערביים של אירופה וצפון אפריקה, וחופי ברזיל, בדיוק סביר. כמו כן מתוארים בו האיים האזוריים והאיים הקנריים, וכן אי בשם אנטיליה שהוא כנראה נובה סקוטיה. מידות המפה השלמה היו כ-90×63 ס"מ לפי הערכות שונות.