בשנת תרס"ז, 1907, לאחר פטירתו של הראשון לציון היש"א ברכה התעוררה בירושלים מחלוקת קשה על מינוי הראשון לציון, מחלוקת זה פגעה במצבה הסוציאלי והרוחני של הקהילה היהודית. ראש רבני האימפריה הטורקית "החכם באשי" רבי משה הלוי נאלץ להכריע במחלוקת זו והחליט כי ימנה את רבי אליהו משה אשר עבר בטורקיה מחזרתו משליחות בבוכרה כראשון לציון וזאת כי הכיר את גדולתו בתורה ואת פועלו הרב למען הקהילה בירושלים וכן בהיות רבי אליהו משה רחוק ממחלוקת זה היה נראה כי הוא יוכל להביא שלום ולשקם את מוסד ה"ראשון לציון", מינוי זה אושר עי ידי השלטון הטורקי וניכנס לתוקף בח' בניסן תרס"ז,23 במרץ 1907.
עיקר מאמציו של רבי אליהו משה היו בשיקום המצב הסוציאלי של העיר וזאת על ידי הגדלת התרומות שנתרמו לעיר, הקמת בית הזקנים הספרדי, ובניית בתים במגרש קבר שמעון הצדיק שישמשו עולים מתימן ופרס, לאחר השתפרות המצב הסוציאלי בעיר פיקח הרב על חיזוק מוסדות החינוך התורני בעיר בתלמודי התורה ועד ישיבת "תפארת ירושלים", וכן בהסדרת משלוח השד"רים לארצות שונות.
בנו, רבי יוסף חי, אשר היה משפטן ושלט בשפות רבות סייע לאביו בקשרים עם המוסדות הממשלה הטורקית והביא לפניהם את בעיות היישוב היהודי בארץ ישראל ובירושלים בפרט. בשנת תרס"ח, 1908, התרחשה מהפכת הטורקים הצעירים והשולטן עבדול חמיד הודח מתפקידו ואיתו הודח רבי משה הלוי ובמקומו מונה רבי חיים נחום אשר תמך שזמנו במינוי של רבי יעקב מאיר לתפקיד הראשון לציון ועל כן פרצה מחדש המחלוקת על מינוי זה. בעקבות כך בחודש טבת תרס"ט, 1909 רבי אליהו משה כינס בבית הכנסת ריב"ז את רבי ותושבי העיר והכריז כי הוא פורש מתפקידו בכדאי למנוע ריב ומחלוקת.
ערוב ימיו.
גם לאחר פרישתו מתפקיד הראשון לציון המשיך רבי אליהו משה בעבודתו הרוחנית ופועלו למען היישוב היהודי ושימש כנציג הקהילה הספרדית בירושלים. לאחר מלחמת העולם הראשונה בשנת תרע"ח, 1918 כאשר הגיע המצביא אלנבי לירושלים קיבל אותו הרב, ובמסיבה שנערכה לכבודו ב"ארמון" של בית משפחת יהודיוף, נשא הרב נאום:
הרב פנאיז'יל נפטר בכ"ט בטבת ה'תרע"ט.
כתביו.
רבי אליהו משה הוציא לאור היה ידוע כמשורר ומלחין, רבים מפיוטיו גם לקהילות יהודיות מערב ובמגרב וזאת כי הרב ניחן בקול ערב והיה משורר אותם לקהילות בהם היה שד"ר. חלק מפיוטיו יצאו לאור בספר הפיוטים "יגל יעקב" ולאחר מכן בספר "ישמח ישראל".
רבי אליהו משה כתב שני חיבורים אשר נשארו בכתב יד והם:
אחדים מחידושיו הודפסו בהמאסף בעריכת הרב בן ציון קואינקה שנה א' סימן נ"ז.
אנדראה בוצ'לי
אנדראה בוצ'לי (באיטלקית: Andrea Bocelli; נולד ב-22 בספטמבר 1958) הוא זמר טנור איטלקי השר פופ, פופ אופראי, מוזיקה קלאסית ואופרה. נולד עם גלאוקומה והתעוור לגמרי בגיל 12. מאז פרצה הקריירה שלו, הוא מופיע בכל רחבי העולם בהופעות סולו וגם עם זמרים מפורסמים אחרים. בשלב מסוים החל להופיע כזמר אופרה.
בוצ'לי מכר מעל ל-70 מיליון תקליטים, וזכה בפרסים רבים, בהם פרס גראמי.
ילדות.
בוצ'לי נולד בלאיאטיקו שבחבל טוסקנה באיטליה, כחמישים קילומטר דרומית לפיזה, וגדל בחווה המשפחתית. מיד עם לידתו היה ברור כי הוא סובל מבעיות בראייה, ולאחר ביקור אצל רופאים רבים אובחן כסובל מגלאוקומה. בשנת 1970, בגיל 12, איבד את ראייתו לגמרי, ככל הנראה מתאונה במשחק כדורגל. הוא התעניין מגיל צעיר במוזיקה, ובגיל 6 החל ללמוד נגינה בפסנתר. מאוחר יותר למד לנגן גם בחליל, סקסופון, חצוצרה, טרומבון, נבל, גיטרה ותופים.
כילד נהג בוצ'לי גם לשיר, ובהזדמנויות רבות התבקש לשיר בפני אחרים. בגיל 14 זכה בפעם הראשונה בתחרות שירה ("Margherita d'Oro") שנערכה בעיר וארג'ו, עם השיר "'O sole mio". לאחר סיום בית ספר תיכון בשנת 1980, למד בוצ'לי משפטים באוניברסיטת פיזה. בתום לימודיו עבד בוצ'לי שנה אחת כסניגור ציבורי, ובלילות נהג להשלים הכנסה כפסנתרן ברים.
פריצה ותחילת קריירה.
בשנת 1992, הגיע בוצ'לי לאודישן אצל זמר הרוק האיטלקי זוקרו, שחיפש טנור קלאסי בשביל להקליט "דמו" לשיר "Miserere" שכתב עבור זמר האופרה לוצ'אנו פבארוטי. לאחר ששמע את הדמו, שכנע פבארוטי את זוקרו להקליט את השיר עם בוצ'לי ולא איתו, מאחר שבוצ'לי הוא המתאים ביותר לשיר. קתרינה קאסלי, שהייתה מעורבת בהפקת השיר, החליטה לתת לבוצ'לי הזדמנות. קאסלי היא המפיקה והאמרגנית של בוצ'לי עד היום.
השיר הפך ללהיט באירופה. בסבב ההופעות של זוקרו ב-1993, ליווה אותו בוצ'לי בשיר, ואף קיבל הזדמנות לשיר סולו בהופעות אריות, כמו נסון דורמה, מתוך טורנדוט של פוצ'יני. בוצ'לי חתם על חוזה הקלטות עם חברת "Sugar Recordes" ממילאנו, לאחר שבעל החברה שמע אותו שר את האריה "נסון דורמה" במסיבת יום ההולדת של זוקרו.
ב 28 בדצמבר 1993 הופיע בהופעת בכורה בעולם המוזיקה הקלאסית, בקונצרט ב-"Teatro Romolo Valli" ברג'ו אמיליה.
בדצמבר 1993 השתתף בוצ'לי בפסטיבל סן רמו וזכה בשלב המקדים, עם הציונים הגבוהים ביותר שניתנו למתחרה אי פעם. בפברואר 1994 זכה בתחרות הראשית של פסטיבל סן רמו, בקטגוריית הזמרים החדשים, גם כן עם ציונים חסרי תקדים. הוא שר שם את השיר ""Il mare calmo della sera" ("הים השקט של הערב")"", שנכתב עבורו, בין השאר על ידי זוקרו."
בשנת 1994 יצא אלבומו הראשון "Il mare calmo della sera", ומיד נכנס לרשימת עשרת האלבומים הנמכרים ביותר באיטליה וזכה באלבום פלטינה תוך מספר שבועות. במאי אותה שנה סייר במסע הופעות עם זמרת הפופ האיטלקייה ג'רארדינה טרובאטו. בספטמבר הופיע בקונצרט הצדקה השנתי של פבארוטי במודנה, שם הוא שר את "Mattinata" של רוג'רו לאונקוואלו ושר בדואט עם פבארוטי את "Notte e Piscatore" של מוראנטה. באותו חודש הופיע לראשונה בהפקת אופרה, בתפקיד מקדף באופרה מקבת' מאת ורדי, בתיאטרון ורדי בפיזה. בחג המולד הופיע ברומא לפני האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
Time to say goodbye.
עוד להיט שהכניס את בוצ'לי לתודעה הבינלאומית הוא השיר "Con te partirò " שנעשתה לו גרסה באנגלית בשם "Time to say goodbye". זמרת הפופ-קלאסי הסופרן שרה ברייטמן, פנתה אל בוצ'לי כשנתבקשה לשיר בטקס של אליפות העולם באיגרוף חצי כבד. באותו טקס הייתה זו הפעם האחרונה שהופיע המתאגרף הנרי מאסקה. ברייטמן שהייתה ידידתו של מאסקה, ביקשה מבוצ'לי לשיר איתה את השיר כשהיא שרה באנגלית "Time to say goodbye" (זמן לומר שלום) כמחווה למאסקה. הם הקליטו את הדואט עם חברים מהתזמורת הסימפונית של לונדון, והוציאו אותו כסינגל. השיר הפך ללהיט פופולרי במיוחד, ובזמן קצר מכר למעלה משלושה מיליון עותקים.
קריירה.
בוצ'לי הופיע בכל רחבי העולם עם מגוון זמרים מפורסמים. בין היתר הוא הקליט עם סלין דיון את השיר "The Prayer", השיר זכה בכמה פרסים והשניים שרו אותו בטקס הגראמי בשנת 1999 כשבוצ'לי זכה בקטגוריית "אמן חדש". בוצ'לי זכה באין ספור פרסים על שיריו ומכירת תקליטיו. בין המקומות שניתן למנות את הופעותיו: טקס האשכבה של לוצ'יאנו פאבארוטי, קונצרט במדיסון סקוור גארדן (1998), הארנה של ורונה, הקונצרט המלכותי לוראייטי (1999), גמר גביע אופ"א (2000,2009) ליברטי איילנד (2000), בגראונד זירו של מרכז הסחר העולמי (2001), ועוד.
בשנת 2020 הוא ביצע שירים עבור סרט 88.
מוזיקה קלאסית ואופרה.
מתחילת הקריירה שר בוצ'לי אריות אופראיות מפורסמות ושירים קלאסיים. ב-1994 כאמור הופיע בתפקיד מינורי באופרה מקבת' של ורדי, וב-1998 הופיע לראשונה בתפקיד ראשי, כרודולפו בלה בוהם של פוצ'יני, בתיאטרו קומונאלה בקאליארי. מאז הופיע בכמה הפקות של אופרה, הקליט כמה אופרות מלאות.
ביקורת.
למרות הצלחתו הגדולה בעולם הפופ, קיבל בוצ'לי בעולם הקלאסי קבלת פנים צוננת מהמבקרים. מבקר המוזיקה הראשי של הניו יורק טיימס, אנתוני טומאסיני, כתב על הופעתו הראשונה באופרה של דטרויט כורתר באופרה של מאסנה (1999), כי "למרות שצבע קולו של בוצ'לי חם ונעים, הוא איננו משתמש בטכניקה נכונה להפקת הקול וכתוצאה מכך איננו שולט כראוי בקולו, הצלילים הגבוהים חלשים מאוד, ומאחר ואינו תומך נכון בנשימתו, הוא איננו מצליח להשלים פראזות כראוי". בשנת 2000, ביקר שוב טומאסיני את בוצ'לי, הפעם הקלטה של האופרה לה בוהם. "בוצ'לי עדיין סובל מאותן בעיות בסיסיות כמו תמיכה ונשימה", טומאסיני אף טען כי בוצ'לי הוקלט "בצורה זהירה, כדי שלא יואפל על ידי שאר הזמרים בהפקה". גם מבקר המוזיקה ברנרד הולנד לא חסך מבוצ'לי ביקורת. הולנד כתב כי בוצ'לי מתקשה לשמור על הקצב. ההבעה, ההגייה והפיסוק של המילים והמשפטים לוקים בחסר ואינם ברורים. הולנד אף כתב כי "מחובתו של מבקר המוזיקה לדווח כי מר בוצ'לי איננו זמר טוב". סוכנות הידיעות AP דיווחה: "להט? כן. עוצמה? לא. למרות הרגש והדיוק בטונים, קולו של בוצ'לי הוא בעל איכות ירודה, ואף פעם לא נפתח ממש". מבקרים רבים נוספים בעולם המוזיקה הקלאסי היו שותפים לביקורת ברוח זו, כמו אנדרו קלמנט בגארדיאן הבריטי, ואן מידג'ט.
חיים אישיים.
בוצ'לי פגש את אשתו הראשונה, אנריקה, בתקופה שבה עבד כפסנתרן ברים. הזוג התחתן ב-1992 ונולדו להם שני בנים. הם התגרשו ב-2002.
במרץ 2014 נישא לוורוניקה ברטי ולהם בת.
מרכז הארץ (ישראל)
לפגוש את דני וילסון
לפגוש את דני וילסון הוא סרט דרמה מוזיקלית שהופקה באולפני יוניברסל. את הסרט ביים ג'וזף פאבני והפיק לאונרד גולדשטיין. הסרט צולם בשחור לבן.