ליהוצקי שהייתה תלמידתו של אוסקר שְטְרָנְט, זכתה בפרסים עוד לפני סיום לימודיה. שטרנט היה מחלוצי היוזמה למגורים מסובסדים עבור מעמד הפועלים בווינה ובהשראתו הבינה שחיבור בין עיצוב ופונקציונליות הוא מגמה חדשה שיהיה בה צורך בעתיד. בתום לימודיה עסקה, בין היתר, בתכנון מגורים עבור נכים ועבור ותיקי קרבות מלחמת העולם הראשונה. זיכרונותיה על עבודתה עם אדריכלים ואינטלקטואלים אוסטריים בני תקופתה מאוגדים בספרה "מדוע הפכתי לאדריכלית" ("Warum ich Architektin wurde"), שהתגלה בעיזבונה ופורסם לאחר מותה.
מטבח פרנקפורט.
ב-1926 קיבלה ליהוצקי את הזמנתו של האדריכל ומתכנן הערים הגרמני ארנסט מאי והגיעה לפרנקפורט, שם לקחה חלק בפרויקט "פרנקפורט המתחדשת". במסגרת הפרויקט יצרה את "מטבח פרנקפורט" שהוא אב-טיפוס למטבח המודולארי שמוכר ונמצא כיום בשימוש ברחבי העולם המערבי. בתהליך יצירת המטבח השתמשה ליהוצקי בדגם חדר אוכל של קרון רכבת על מנת לתכנן "מעבדה לעקרת הבית" תוך שימוש מינימלי בחלל ונוחות וציוד מרביים וכן התבססה על מחקר מדעי שערך מומחה הניהול האמריקאי פרדריק וינסלאו טיילור בשילוב עם מחקר עצמאי שלה. מועצת העיר פרנקפורט התקינה 10,000 מהמטבחים המודולאריים, שיוצרו בייצור המוני, במבני מגורים חדשים אשר יועדו לפועלים. ב-1990 הוצב דגם בגודל אמיתי של מטבח פרנקפורט במוזיאון האוסטרי לאומנות שימושית שבווינה.
פעילות בתקופת מלחמת העולם השנייה.
עם התדרדרות המצב הפוליטי ברפובליקת ויימאר וההקצנה הפוליטית ימינה, הצטרפה שוטה-ליהוצקי ב-1930 אל האדריכל ארנסט מאי שגיבש סביבו קבוצה של שבעה-עשר אדריכלים, "בריגאדת מאי". הקבוצה הוזמנה לעזור במימוש "תוכנית החומש" של סטלין (1929–1934) ובמסגרת זאת לקחה על עצמה את תכנון עיר התעשייה מגניטוגורסק שבהרי אוּרל הדרומיים. בעת הגעתם הייתה זאת עיר של בקתות חמר וצריפים בלבד. היא תוכננה להכיל 200,000 תושבים תוך מספר שנים, ברובם עובדי תעשיית הפלדה. לזכותה של "בריגאדת מאי" נזקפים בנייתן של 20 ערים בשלוש שנים אולם "תוכנית החומש" שהביאה לקולקטיביזציה כפויה שגרמה לרעב ולמוות המוניים ולהתנגדות אלימה לשלטון, הופסקה למעשה ב-1932.
שוטה-ליהוצקי נשארה בברית המועצות עד 1937, אז הפכו הטיהורים הגדולים של סטלין את החיים שם לבלתי נסבלים ואף למסוכנים. ב-1938 הוזמנה ללמד באקדמיה לאומנויות יפות באיסטנבול, שם פגשה אדריכל עמית אוסטרי, אשר ארגן מחתרת קומוניסטית למאבק בשלטון הנאצי. שוטה-ליהוצקי הצטרפה למפלגה הקומוניסטית האוסטרית (KPÖ) בדצמבר 1940 וחזרה לווינה על מנת ליצור קשר עם המחתרת הקומוניסטית האוסטרית במטרה להקים ערוץ תקשורת לאיסטנבול. 25 ימים בלבד לאחר חזרתה, נעצרה בידי הגסטאפו בעקבות הלשנה, בזמן שנפגשה עם פעיל מחתרת בכיר. היא נשפטה ל-15 שנות מאסר ושוחררה ב-1945 בידי הכוחות האמריקאיים.
אחרי המלחמה.
באוסטריה שאחרי המלחמה, נמנע משוטה-ליהוצקי – שנשארה קומוניסטית אדוקה – לקבל פרויקטים ציבוריים למרות ההרס הרב לאינספור בניינים שנדרשו לבנייה מחדש. היא עברה לעבוד בבולגריה ובהמשך בסין, בקובה ובגרמניה המזרחית. הישגיה קיבלו הכרה פומבית מאוחרת באוסטריה. ראשית הוכרה בזכות פעילותה הפוליטית: ב-1977 הוענקה לה מדליה על פועלה למען השלום וב-1978 עיטור כבוד על פעילותה במחתרת. ב-1980 הוענק לה פרס האדריכלות מטעם העיר ווינה. בשנת 1985 פרסמה את זיכרונותיה מתקופת המלחמה בספרה "זיכרונות מהמחתרת". ב-1988 סירבה לקבל את העיטור האוסטרי למדע ואומנות מידיו של נשיא אוסטריה קורט ולדהיים עקב המוניטין המפוקפקים שלו על מעשיו בזמן המלחמה. היא קיבלה את הפרס בסופו של דבר ב-1992 מידיו של יורשו תומאס קלסטיל. ב-1995 נמנתה עם קבוצת ניצולי מלחמה אוסטריים אשר תבעו את חבר הפרלמנט האוסטרי, ירג היידר, אחרי שבדיון שנערך בפרלמנט התייחס למחנות הריכוז הנאצים כ"מחנות מאסר".
מרגרטה שוטה-ליהוצקי הלכה לעולמה ב-18 בינואר 2000 בגיל 102, חמישה ימים לפני יום הולדתה ה-103. היא נקברה בבית הקברות המרכזי בווינה.
Piano Improvisations Vol. 2
Piano Improvisations Vol. 2 הוא אלבום הסולו השמיני של המוזיקאי האמריקאי צ'יק קוריאה, שהוקלט בחודש אפריל 1971, ויצא בשנת 1972 על ידי חברת התקליטים הגרמנית ECM. האלבום מכיל אך ורק קטעים שכתב ומבצע קוריאה לבדו על הפסנתר, בדומה לאלבומו הקודם Piano Improvisations Vol. 1, המהווה המשך שלו.
האלבום יצא כתקליט על ידי חברת התקליטים הגרמנית ECM, והוקלט באוסלו שבנורווגיה במשך יומיים בלבד. צמד האלבומים יחדיו משמשים מעין גשר בין יצירותיו החופשיות והאבסטרקטיות של קוריאה בהרכבו "Circle", לבין המוזיקה היותר מלודית וקלאסית שלו בלהקתו "Return to Forever". באלבום שבע קומפוזיציות מקוריות של קוריאה לפסנתר לצד עיבודים יוצאי דופן לשירים של ויין שורטר "Masqualero" ו-"Trinkle, Tinkle" של ת'לוניוס מונק.
על כריכתו האחורית של האלבום נדפס ציטוט של קוריאה על היצירות:
האלבום הגיע למקום ה-33 במצעד ה"בילבורד ג'אז אלבומס", מה שהופך אותו לאלבום הסולו הראשון של קוריאה שנכנס לרשימת הבילבורד.
קצב תגובה
קצב תגובה הוא הקצב שבו מתרחשת תגובה כימית. הוא מוגדר כמהירות שבה ריכוזי המגיבים והתוצר משתנים לאורך זמן, כך שריכוז התוצר עולה וריכוז המגיבים יורד.
קצב של תגובה מסוימת אינו קבוע בזמן או לאורך התגובה, אלא משתנה על פי ריכוזי החומרים המגיבים ולרוב מאט ככל שהתגובה מתקדמת וריכוזם נמוך יותר, לטובת ריכוז התוצר העולה. כמו כן, הקצב של תגובות שונות שונה באופן דרמטי.
תחום המחקר העוסק בקצבי תגובות כימיות הוא קינטיקה כימית, הבוחן באופן נסיוני קצבי תגובה עבור מערכות עם תנאים משתנים. בין הגורמים המשפיעים על קצב התגובה ניתן למצוא את ריכוז החומר, הטמפרטורה, מצב הצבירה, זרזים שונים, קרינה אלקטרומגנטית ועוד.
הגדרה.
נתייחס לתגובה כימית טיפוסית:
&lt;chem&gt;{\mathit{a}A} + {\mathit{b}B} -&gt; {\mathit{p}P} + {\mathit{q}Q}&lt;/chem&gt;
כאשר:
מערכת סגורה בנפח קבוע.
במערכת סגורה, בנפח קבוע וללא היווצרות חומרי ביניים, קצב התגובה "v" יוגדר באופן הבא:
formula_1
כאשר סוגריים מרובעים מסמלים את ריכוז החומר המצוין בהן (בדרך כלל ביחידות מולריות).
יש לשים לב כי מקדמים סטוכיומטריים הם חיוביים וכי הסימן השלילי לשינויי ריכוזי החומרים המגיבים בזמן נובע מהירידה בריכוזיהם לטובת עליה בריכוזי התוצרים בתהליך. באופן דומה, ניתן להציג את כל שלבי המשוואה כחיוביים, תוך הגדרת המקדמים הסטוכיומטריים של המגיבים כשליליים.
מערכת פתוחה בנפח משתנה.
במקרה הכללי יותר של מערכת פתוחה ועם נפח משתנה יש להתייחס למאזן המסה הכולל במערכת:
formula_2
כאשר:
נשים לב כי צמצום משוואה זו למקרה הפרטי בו המערכת סגורה ובעלת נפח קבוע יחזיר אותנו למשוואה מהצורה:
formula_4
כצפוי מההגדרה המקורית.
מערכת סגורה בנפח משתנה, קצב המרה.
את קצב התגובה במערכת סגורה בעלת נפח משתנה ניתן להקביל לקצב ההמרה של החומר.
עבור תגובה מהצורה:
formula_5 ⇌ formula_6
נניח שינוי dξ בכמות חומר A המשתנה לחומר B. השינויים בכמויות החומרים יבוטאו באופן הבא:
formula_7 ; formula_8
באופן כללי יותר, ניתן לבטא את מידת התגובה של חומר "i" כיחס בין השינוי בכמות החומר ("ni") והמקדם הסטוכיומטרי שלו ("νi"):
formula_9
במערכת סגורה בעלת נפח משתנה, עבור תגובה יחידה ניתן להשתמש בקצב ההמרה של החומר על מנת להימנע מהתחשבות בריכוז. קצב ההמרה יוגדר כשינוי בזמן של מידת התגובה:
formula_10
כאשר:
משוואת קצב.
משוואת הקצב של תגובה כימית היא ביטוי מתמטי המקשר בין קצב התגובה לבין ריכוזי המגיבים והתוצרים בה.
נבחן תגובה כימית מהצורה:
&lt;chem&gt;{\mathit{a}A} + {\mathit{b}B} -&gt; {\mathit{p}P} + {\mathit{q}Q}&lt;/chem&gt;
סדר אפס.
עבור תגובות מסדר אפס, קצב התגובה אינו תלוי בריכוזי המגיבים. במקרה זה משוואת הקצב תהיה:
formula_11
כאשר "k" נקרא קבוע הקצב. קבוע זה משתנה כתלות בתנאי התגובה, לרוב יתואר באמצעות משוואת ארניוס.
סדר ראשון.
תגובות מסדר ראשון מתארות תלות בריכוז של מגיב אחד. המקרה מתאר מערכת בעלת מגיב יחיד, או בעלת מגיבים נוספים כאשר הסדר החלקי שלהם הוא אפס. במקרה זה משוואת הקצב תהיה:
formula_12
סדר שני.
תגובה מסדר שני מתארת תלות בריכוז של מגיב יחיד בעל סדר חלקי 2, או שני מגיבים בעלי סדר חלקי 1. שוב, המערכת יכולה להכיל מגיבים נוספים ועדיין תתאר תגובה מסדר שני כל עוד הסדר החלקי שלהם הוא אפס. במקרה זה משוואות הקצב יהיו:
formula_13 (מגיב יחיד)
formula_14(שני מגיבים)
משוואת הקצב בקינטיקה כימית.
משוואת הקצב הטיפוסית בקינטיקה כימית ניתנת במערכת סגורה בעלת נפח קבוע, כאשר הקצב ההתחלתי ידוע. המשוואה מוגדרת באופן הבא:
formula_15
כאשר "n, m" הם סדרי התגובות "A", "B", בהתאמה.
תוך התייחסות במאזן המסה, ניתן להציג את משוואת הקצב כשינוי בזמן של ריכוז התוצר. עבור מערכת סגורה בעלת נפח קבוע, יתקבל הביטוי:
formula_16
תאוריית ההתנגשויות המולקולריות.
תאוריית ההתנגשויות המולקולריות מסבירה כיצד תגובות כימיות מתרחשות ואת ההבדלים בין קצבי התגובה של תגובות שונות.
על פי התאוריה, על מנת שתתרחש תגובה כימית צריכות להתקיים התנגשויות בין החומרים המגיבים. לשם כך, ישנם שלושה מרכיבים מרכזיים המשפיעים על קצב התגובה: תדירות ההתנגשויות, אנרגיית השחלוף (תנאי סף לפירוק קשרים כימיים) וגורם מרחבי (כדוגמת אוריינטציית החלקיקים).
מפתרון הבעיה הדו-גופית בין מולקולות "A" למולקולות "B", ניתן לקבל ביטוי לתדירות ההתנגשויות הכוללת: