השושלת ההאשמית הייתה בעלת בריתה של בריטניה נגד האימפריה העות'מאנית. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה השושלת קיבלה מבריטניה את השליטה בחג'אז שבחצי האי ערב, את עבר הירדן, את סוריה הגדולה ואת עיראק. אולם עד מהרה איבדה השושלת את מרבית שטחיה. סוריה הגדולה התפרקה תוך כמה חודשים ובשנת 1920 ההאשמים איבדו את שלטונם. בשנת 1925 גורשו מאזור החג'אז לאחר שנכבש על ידי סולטנות נג'ד בהנהגת בית סעוד. בינואר 1958 הקימו המלכים האשמים חוסיין, מלך ירדן ופייסל השני, מלך עיראק את הממלכה ההאשמית המאוחדת, שדגלה התבסס על דגל המרד הערבי. עם זאת, ביולי אותה שנה אירעה הפיכה צבאית בעיראק, פייסל השני הוצא להורג בתלייה, והאיחוד התמוטט. מאז שולטים ההאשמים רק בממלכת ירדן.
דגל המרד הערבי המתנוסס מעל עקבה היה בעבר התורן הגבוה ביותר בעולם ללא תמיכה. נכון לשנת 2022 הוא השביעי בעולם בגובהו מהתרנים נטולי התמיכה והשמיני מבין כל התרנים (ראו: ). גובהו 132 מטר והוא נושא את דגל המרד הערבי שאורכו 60 מטר ורוחבו 30 מטר. התורן והדגל נצפים מישראל, מצרים וערב הסעודית. תורן דומה בגובה של 127 מטר נישא גם בבירה עמאן.
הארכיון הציוני
אוסישקין (פירושונים)
כנסיית יוסף הקדוש
כנסיית יוסף הקדוש היא כנסייה קתולית פרנציסקנית השוכנת במתחם בזיליקת הבשורה בלב העיר נצרת. לפי מסורת מימי הביניים, היא הוקמה במקום בו שכן בית המלאכה של יוסף הקדוש, בעלה של מרים, ולפי גרסה מאוחרת יותר ניצב גם ביתו באתר. מסיבה זו היא מכונה גם כנסיית המשפחה הקדושה או כנסיית ההזנה, שכן היא מסמלת את המקום בו ישו גדל וניזון עד בגרותו.
היסטוריה.
מתחת לכנסייה התגלו שרידיהם של שלושה בורות מים, פסיפסים, מערות ואסמים המתוארכים למאות הראשונות לספירה. אלה נראים בקריפטה של הכנסייה, והמסורת מייחסת את אחת המערות למקום בו שכן בית המלאכה של יוסף. אף שהנוסע ארקולף אשר פקד את העיר במחצית השנייה של המאה ה-7, היינו לאחר הכיבוש הערבי של ארץ ישראל, העיד על כנסייה שניצבה לצד כנסיית הבשורה הביזנטית, הממצא הארכאולגי אינו תומך בכך ששרידים אלה היו חלק מקומפלקס דתי, ובאתר לא תועדו סמלים דתיים. במאה ה-12 קמה באתר כנסייה צלבנית שלא הוקדשה ליוסף הקדוש, והיא נהרסה על ידי הממלוכים. נראה כי המסורת לפיה במקום זה שכן בית המלאכה של יוסף התפתחה בסוף ימי הביניים, והפרנציסקנים רכשו את השטח ב-1754 והקימו בו קפלה אשר הוקדשה לו. הכנסייה הנוכחית הוקמה ב-1914 מעל השרידים הקדומים ושופצה ביוזמת ארכיבישוף הגליל ג'ורג' חכים בשנת 1956.
הקריפטה.
אל הקריפטה מובילים שני גרמי מדרגות נפרדים - האחד בספינה הימנית של הכנסייה והאחר בספינה השמאלית שלה. בקריפטה השתמרו שרידיה של הכנסייה הצלבנית שנבנתה בצורת צלב וכללה שלוש ספינות ושלושה אפסיסים. האפסיס המרכזי מוגבה מעט ממפלס הקריפטה, ובו מזבח שיש הניצב על עמוד אבן. מעליו תלוי קרוסיפיקס ומסביבו סינתרונון שבו תשעה מושבים פשוטים עשויים עץ ואבן. תקרתו עשויה בצורת חצי כיפה וקבוע בו ויטראז' המתאר את נישואי יוסף למרים. בקריפטה שני ויטראז'ים נוספים המתארים, בדומה לפרסקאות בכנסייה העליונה, את התגלות המלאך ליוסף בחלומו, עת פקד עליו שלא לגרש את מרים לאחר שגילה כי היא הרה, ואת יוסף כשהוא בא בימים. מהספינה המרכזית של הקריפטה מוליכות שבע מדרגות למפלס נמוך עוד יותר, שבו התגלה אגן מרוצף בפסיפס באורך של כשני מטרים ברוחב של מטר בודד.
הכנסייה הנוכחית.
הכנסייה הוקמה על גבי תוואי הכנסייה הצלבנית בסגנון נאו-רומנסקי, וגם בה שלוש ספינות המסתיימות בשלושה אפסיסים. הספינה המרכזית גבוהה משתי הצדדיות. גגה המחודד עשוי עץ ונתמך בשתי שורות בנות שש קשתות כל אחת. מעל הקשתות קבועים חלונות ובהם ויטראז'ים צבעוניים. גם גגותיהן של הספינות הצדדיות עשויים מעץ והם משופעים. האפסיסים עוטרו בפרסקאות ב-1950, ובכל אחד מהם ניצב מזבח. האפסיס האמצעי גדול משני הצדדים, ובחלקו העליון, מעל קרוסיפיקס גדול, מצויר פרסקו המתאר את המשפחה הקדושה בתקופת ילדותו של ישו. מעל הדמויות נראית רוח הקודש בדמות יונה, ומשני צדדיהן שישה מלאכים הצופים בהן. באפסיס השמאלי נראית המשפחה הקדושה כאשר יוסף היישוב בא בימים, מרים תומכת בו וישו ניצב לידו. באפסיס הימני מתוארת התגלות המלאך ליוסף. במעבר בשמאלי נראה פסל יוסף הקדוש וישו הילד, האוחז בידו בספר ובו רשום "Ite ad Joseph" (לכו אל יוסף), משפט המתקשר אל דברי פרעה עם סיום שבע השנים הטובות. בקיר המערבי של הכנסייה קבועים שני חלונות ובהם ויטראז'ים המתארים את פרנציסקוס מאסיזי ואת מרים.
הכנסייה צמודה למנזר הפרנציסקני שמדרום לה, ובין שני המבנים ניצב מגדל פעמונים רבוע הנושא גג אדום. שתי הקומות העליונות של המגדל מתנשאות מעל גגות הכנסייה והמנזר. בקומה העליונה קבועים חלונות טריפורים ושעון בכל אחד מצדדיו, והקומה שמתחת לה מעוטרת בחלונות ביפורים.
דריילון ברנס
דריילון ברנס (באנגלית: Draelon Burns; נולד ב-11 באפריל 1985 במילווקי, ויסקונסין) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע ומתנשא לגובה 1.94 מטר.
קריירה.
ברנס שיחק באוניברסיטת דה פול במשך ארבע עונות. בעונתו הרביעית והאחרונה במכללה העמיד ממוצעים של 17.6 נקודות, 3.4 ריבאונדים, 2.5 אסיסטים ו-1.6 חטיפות למשחק, כולל שיא מכללה של 8 מ-8 מטווח 3 הנקודות במשחק אחד.
בספטמבר 2008 חתם ברנס באליצור קריית אתא מליגת העל הישראלית, במדיה העמיד ממוצעים של 15.7 נקודות, 3.2 ריב', 2.3 אס' ו-2.2 חט' בכ-30 דקות למשחק בעונה הסדירה ו-8.7 נקודות, 3 ריב', 2.3 אס' ו-2 חט' בכ-25.7 דקות למשחק בפלייאוף. עם זאת קבוצתו ירדה לליגת הלאומית בסיום העונה.
בחודש יולי 2011 חתם ברנס בקבוצת אליצור יבנה.
דמויות משנה בהארי פוטר
צ'ק דיילי
תל עובדיה
תל עוּבֵּדִיָה או אל-עוּבֵּידִיָה (בערבית: العبيدية, Ubeidiya) הוא תל בין המושבה מנחמיה לקיבוץ בית זרע. הארכאולוג יוחנן אהרוני הציע לזהות את התל עם העיר ינועם המוזכרת בכתבים מצריים עתיקים מתקופת הברונזה המאוחרת. בתל וסביבתו היה כפר ערבי בשם עובדייה שתושביו ברחו ב-18 באפריל 1948, ושרידים של בתי הבוץ שלו מצויים עד היום בתוך סבך קוצים על התל.
מיקום וגישה.
תל עובדיה ממוקם בגדה המערבית של נהר הירדן, סמוך לשפך נחל יבנאל, כק"מ אחד דרומית מערבית לבית זרע. השרידים הפרהיסטוריים נמצאו צפונית מערבית לתל. הגישה לתל בדרך המסומנת ירוק 3220 מכביש יבנאל לאזור דגניה ב'.
התל זוהה על ידי ויליאם פוקסוול אולברייט כ"בית שמש". ג'ון גרסטנג ויוחנן אהרוני זיהו אותו עם העיר הכנענית "ינועם". חפירות בתל חשפו שרידים לעיר מבוצרת הן בתקופת הברונזה התיכונה והן תקופת הברונזה המאוחרת. עיר זו שלטה על צומת דרכים במעברי הירדן.
האתר הפרהיסטורי.
בקרבת תל עובדיה נמצא אתר פרהיסטורי, הנחשב לאחד האתרים הקדומים ביותר בעולם ובעל חשיבות רבה בקנה מידה עולמי להבנת האבולוציה של האדם. התל תוארך במקור לתקופת הפליסטוקן, בין 0.8 ל-1.5 מיליון שנה, אולם מאוחר יותר נמצאו עדויות לתקופה קדומה יותר בכ-500,000 שנה מאתרים באפריקה, כך שגילו לפחות 2 מיליון שנה, וייתכן כי הממצאים הם הקדומים ביותר בעולם. על ממצאים אלו והתאוריות המבוססות עליהם, כרעיון נדידת האדם הקדמון מאפריקה, יש מחלוקת ערה בקרב הארכאולוגים. קילומטרים ספורים דרומית לעובדיה, ליד קיבוץ גשר, נמצא אתר נוסף הקרוי ערק אל אחמר, בו נמצאו שרידים שתוארכו ב-2001 ל-1.9 מיליון שנה. אבני יד מאותה תקופה, הדומות לאבנים שנמצאו בעובדיה, נמצאו גם באגם ציחור.
תולדות האתר.
האתר הארכאולוגי הפרהיסטורי התגלה במאי 1959 בקרבת התל, מדרום לאפיק נחל יבנאל, בעת שטרקטור של קיבוץ אפיקים עסק בהכשרת הקרקע לחקלאות. החפירות באתר החלו בשנת 1960 על ידי משה שטקליס, בסיועם של הזואולוג גאורג האז, הגאולוגים יהודה ליאו פיקרד ונחמן שולמן ומספר סטודנטים לארכאולוגיה, עליהם נמנו גם עופר בר-יוסף ונעמה גורן-ענבר. לאחר מותו של שטקליס ב-1967 ניהלו את החפירות בר-יוסף וגורן-ענבר. החפירות נמשכות בצורה עונתית משתנה עד היום.
הממצאים.
בחפירות התגלו שרידים פרהיסטוריים החל מלפני כ-1.5 מיליון שנה, בהם כ-60 שכבות קרקע, שבתוכן התגלו שרידי עצמות אדם ובעלי חיים מהקדומים ביותר בעולם כולו, ובפרט מחוץ לאפריקה. כמו כן נמצאו עד עתה יותר מ-10,000 כלי אבן קדומים.
בשטח קיימים משטחי סלע שעליהם חי בעבר האדם הקדמון בתקופת הפליסטוקן. כתוצאה מפעילויות שבירה וקימוט גאולוגיים, המשטחים נטויים כיום בזווית של כ-70 מעלות.
הסברה היא כי באזור היה אגם קדמוני, וכי ההומו ארקטוס (האדם הזקוף) שיצא מאפריקה חנה בארץ ישראל בנדודיו. הממצאים שנתגלו סייעו באישוש הסברה.
בשנת 2022 התפרסם מחקר שזיהה את עצם האדם הקדומה ביותר שנמצאה בארץ ישראל (והשנייה בקדמותה מחוץ לאפריקה). העצם נמצאה בשנות ה-60 של המאה העשרים בחפירות באתר בראשות משה שטקליס וזוהתה 2022 על ידי צוות בראשות אלון ברש כחוליה של אדם קדום שחי לפני כמיליון וחצי שנים.
אנשי דת שונים סברו כי המקום הוא "גן העדן" המקראי.
חלק מהממצאים מוצגים במוזיאון בית גורדון שבדגניה א'.
הכפר עובדיה.
בתל וסביבתו היה כפר ערבי בשם עובדייה. בכפר פעלו שתי טחנות קמח שהופעלו ממי נחל יבנאל. מבני הטחנות הוקמו מאבני בזלת ומאבני גוויל עם חומר מליטה על בסיס סיד, ואילו הארובות נבנו מאבן גיר הקלה יותר לסיתות. אמה הוליכה את המים אל פי ארובות הטחנות, דרכן קלחו מים במהירות גבוהה וסובבו גלגל כפות.
בתקופה העות'מאנית.
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע הכפר בנַאחִיָה של טבריה (נפת טבריה).