העונה השלישית מתחילה בפתיחת שנת הלימודים. לבית ספר מצטרף תלמיד חדש בשם אדם שרון שמפתח את אפליקציית "אס", האפליקציה נהיית מאוד פופולרית בקרב תלמידי בית ספר. אדם מגלה באג באפלייקציה שנותן לו לקרוא/למחוק הודעות של אנשים, והוא מנצל את הבאג הזה לטובתו. נורי חוזרת ממילאנו והיא מתנהגת מאוד שונה מה שפוגע ביחסים בינה לבין עומר. ראשת העיר איילת שטרן מאיימת לסגור את המגמות המקצועיות במקיף. כדי למנוע את זה בית הספר מתגייס לפרויקט חלל כדי להציל את המגמות. נורי מרגישה שיש עליה הרבה לחץ ושהיא צריכה להציל את המגמה. בעקבות הלחץ נורי מעתיקה והדבר מכניס אותה ללחץ וגורם לה לפגוע בעצמה. לאחר שהסוד מתגלה מוציאים את המקיף מהתחרות וכולם כועסים על נורי. ותוך כדי מנסים להבין איך למנוע את סגירת המגמות בעקבות כך מנואל מתמודדת לבחירות נגד איילת שטרן וזוכה אבל למרות זאת בגלל חוסר בתקציב בית ספר מקיף מילאנו ובית ספר לאומניות אגם מתאחדים.
אוסמה ח'לאילה
אוסאמה ח'לאילה (בערבית: أسامة خليلة; נולד ב-6 באפריל 1998) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ במכבי תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים.
ח'לאילה נולד בסח'נין, ישראל, למשפחה ערבית. צעדיו הראשונים בכדורגל היו בקבוצת הילדים של הפועל משגב, ושיחק בין היתר גם במכבי חיפה ומכבי נתניה. בגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של בני סכנין.
ב-6 במאי 2017, ח'לאילה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–5 לבית"ר ירושלים במסגרת ליגת העל. בעונת 2019/2020, ח'לאילה הפך לשחקן הרכב בקבוצה. ב-22 באוגוסט, ח'לאילה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2–3 נגד הפועל אום אל-פחם. את העונה, ח'לאילה סיים עם 13 שערים ב-32 משחקי ליגה, והיה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל אחרי שנה בליגה הלאומית. ב-2 בנובמבר 2020, ח'לאילה הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בתיקו 2–2 נגד הפועל באר שבע.
ב-22 ביוני 2021 חתם במכבי תל אביב לשלוש שנים. וב-29 ביולי הבקיע צמד ראשון במדי מכבי נגד סוטייסקה ניקשיץ' במוקדמות הליגה האזורית של אופ"א.
קריירה בינלאומית.
שיחק בכל נבחרות הנוער של ישראל, ולזכותו גם שמונה הופעות בנבחרת ישראל הצעירה.
בנובמבר , זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל. ב-9 ביוני 2021, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת, כשנכנס כמחליף במשחק ידידות בו ישראל הפסידה 0–4 בפורטוגל.
יחסי ניו זילנד–צ'כיה
יחסי ניו זילנד–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ניו זילנד לבין הרפובליקה הצ'כית.
סקירה כללית.
היחסים הרשמיים בין צ'כוסלובקיה לניו זילנד כוננו לראשונה בשנת 1924 כאשר הוקמה קונסוליית כבוד בוולינגטון.
בשנת 1954 נפתחה הקונסוליה הכללית הצ'כוסלובקית בוולינגטון. בתקופה שלאחר מכן הוסמך שגריר צ'כוסלובקיה לממשלת ניו זילנד מג'קרטה, אינדונזיה. מאז 9 בפברואר 1988 הוסמך השגריר מקנברה, אוסטרליה.
ב-1 בינואר 1993 ניו זילנד הכירה בצ'כיה ובאותו יום כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. ב-5 במרץ 1994 נפתחה בפראג קונסוליית הכבוד של ניו זילנד. ביולי 2001 נחנכה קונסוליית הכבוד הצ'כית באוקלנד.
בוהמים, מורבים וסלובקים הגיעו לראשונה לניו זילנד בשנות ה-60 של המאה ה-20. הגירה נוספת התקיימה לאחר סוף שנות השישים. יותר מ-3,700 צ'כים מבקרים בניו זילנד מדי שנה. כמאה ניו זילנדים הם תושבים ותיקים בצ'כיה. מספר חיילים ניו זילנדים שנפלו במלחמת העולם השנייה קבורים גם בקברי המלחמה של חבר העמים הבריטי בצ'כיה.
ביקורים רשמיים.
הביקור הרשמי הצ'כי המשמעותי ביותר בניו זילנד היה ביקורו של הנשיא ואצלב האוול במרץ 1995. מר איוון קוקרניק, שר האוצר ומר יוסף טוסובסקי, מושל הבנק הלאומי הצ'כי, היו בין חברי המשלחת שלו. ההסכם למניעת מיסוי כפול נחתם במהלך הביקור.
יחסים כלכליים.
בשנת 2019 הסתכם הסחר בין המדינות ב-206 מיליון דולר ניו זילנדי. היצוא לצ'כיה הסתכם ב-34 מיליון דולר ניו זילנדי וכלל בעיקר: מכונות וציוד מכני, שאריות מזון, פסולת ומספוא, ואילו היבוא מצ'כיה הסתכם ב-146 מיליון דולר ניו זילנדי וכלל בעיקר: כלי רכב, חלקים ואביזרים.
נורות ליבון וחשמל מאוחדת
נורות ליבון וחשמל מאוחדת (בהונגרית: .Egyesült Izzólámpa és Villamossági Rt) הוקמה בשם חברת "תחנת החשמל האוסטרו-הונגרית הראשונה" על ידי בלה אגר. תמהיל המוצרים של החברה כלל ממסרים ומתגים חשמליים, מדי מתח, מדי זרם, טלפונים, דינמו ונורות סיבי פחמן. להתרחבות הייצור של נורות ליבון וחשמל נחתם חוזה עם חברת Aktiengesellschaft für Elektrische Glühlampen בברלין.
היסטוריה.
ליפוט אשנר הצטרף לחברה ב-1 ביולי 1892, ועשה קריירה ענקית תוך זמן קצר. בשנת 1904 היה סגן מנהל הכללי, בשנת 1918 היה המנהל של האגף המסחרי ובשנת 1921 היה מנהל כללי. בכל תפקידיו התמקד אשנר בפיתוח ייצור נורות ליבון ובהגדלת הייצור. מכיוון שהמפעל ברחוב הוסאר בבודפשט כבר לא היה מתאים, עבר המפעל לאויפשט. הפטנט העולמי של כמה מהנדסים הונגרים שנרשם בשנת 1885 פתר את נושא הפצת החשמל מבוססת על שנאים והעברתו, ואפשר ניתוק הצרכנים זה מזה. בשנים 1902–1903 ייצרה חברת החשמל המאוחדת כארבעה מיליון נורות. בתחרות העזה בשוק עמד המפעל בהצלחה. נעשו ניסיונות להשתמש בחוט מתכת דק (נימה) כדי להגדיל את יעילות התאורה ולהאריך את חייהם של נורות הליבון. במהלך הזמן הופיע נורת האוסמיום, נורת נרנסט, ואחר כך הטנטלום. נורות אלה היו טובות יותר מקודמותיהן, אך הן היו רחוקות מלהיות מושלמות. ד"ר שאנדור יוסט ופרנץ הנמן ביצעו ניסויים בנורת נימת הטונגסטן. החברה רכשה מיד את הזכות לייצר ולמכור נורות ליבון טונגסטן. בשנת 1906 שונה שמה של החברה לנורות ליבון וחשמל מאוחדת, תוך הדגשת המוצר העיקרי שלה, נורת הליבון. ב-28 באפריל 1909 נרשם שם המותג Tungsram, שנודע והוכר ברחבי העולם.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הושם דגש על הגברת הייצור וכן על ייצור שפופרות עבור הצבא.
בין שתי מלחמות העולם.
בשנים 1922–1923 העבירה ג'נרל אלקטריק את הטכנולוגיה של ציוד ייצור נורות אוטומטי למפעל באויפשט. זה סיפק דרך ליצור מכונות ייצור באיכות גבוהה. במפעל המכני, תפקיד מחלקת הבנייה ומחלקת הנדסת המכונות גדל מאוד מאז 1927. יותר ויותר מהנדסים וטכנאים הועסקו בתכנון ציוד מצוין לאוטומציה. הייצור ההמוני של המכונות שינה מהותית את טכנולוגיית הייצור. המכונות האוטומטיות וקווי הייצור יוצרו מאוחר יותר הן למכירה בהונגריה והן ומחוצה לה.
לאחר הכיבוש הגרמני.
ליפוט אשנר היהודי נאסר ב-19 במרץ 1944, ביום כיבוש הונגריה (מבצע מרגרטה) על ידי הצבא הגרמני. ביום פלישת הגרמנים להונגריה ב-19 במרץ 1944 הוא נלקח על ידי הגסטפו למחנה הריכוז מאוטהאוזן. בעלי חברת טונגסרם שיחררו אותו באמצעות כופר של 100,000 פרנק שווייצרי. הוא עבר לז'נבה בשנת 1945, שם המשיך לעסוק במפעל. ביוני 1947 חזר להונגריה בערבות סובייטית. וכיהן שוב כמנכ"ל החברה. למרות מחלתו המחמירה, הוא עבד במפעל כמעט כל יום עד מותו בשנת 1952.
זולטאן באי קיבל על עצמו את הניהול הטכני, ואילו דינש ינקוביץ' את העניינים המסחריים והמנהליים. החברה קיבלה מפקד צבאי חדש בשנת 1944, שמיד נקט בפעולה לפינוי המפעל, במיוחד בכל הקשור לייצור שפופרות רדיו צבאיים. מבשלת הבירה קבניה יועדה לאכלס את המכונות. שני המנהלים, ללא ידיעת הגרמנים, הבריחו מהמפעל כמות משמעותית של חומרי גלם ומוצרים מוגמרים למחצה. זה הוסתר באדוריאנהאזה ובטארנוק. ב-23 באוקטובר 1944 הוקמה מועצת המפעל של מפלגת צלב החץ, אשר זירזה את הפינוי המוחלט של המפעל.
ב-15 בינואר 1945 הופיע החייל הרוסי הראשון במפעל. למרות הבטחתם נלקחו על ידי הרוסים כ-700 קרונות רכבת של מכונות וחלקי חילוף. הם הוציאו 96% ממכונות המפעל, 50% ממלאי נורות הליבון, 130 ארגזים ממחסן האחסון בטארנוק, 90% מחומרי הגלם והסחורה הגמורה למחצה שאוחסנו שם, ופירקו לחלוטין את מפעל הקריפטון באייקה.
ההפעלה מחדש.
אשנר, שעבר טיפול רפואי בשווייץ, עקב מקרוב אחר גורל החברה. אף שהניהול פעל ללא תלות בו, הייתה לו השפעה משמעותית על חברות הבת בחו"ל ועל ההנציגיות הזרות.
"הלאמת" המפעל.
כבר בדצמבר 1945 הולאם המפעל. הלאמת יתר חברות הבנות הוכנה בסתר ובוצעה בשנת 1948.
הפרטה והווה.
בשנת 1989 רכשה ג'נרל אלקטריק את בעלות רוב החברה וגם את זכות הניהול. המפעל פעל תחת המותג GE.
בשנת 2018, ג'נרל אלקטריק מכרה את עסקי התאורה שלה. כך שהמפעל של טונגסרם הפך לעצמאי. ובכך טונגסרם "נולדה" מחדש.
מעבדת המחקר.
בשנת 1921 ארגן אשנר את מעבדת המחקר של המפעל. הוא הפקיד את הניהול בידי איגנץ פייפר, פרופסור באוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה. עובדים כה מפורסמים עבדו שם כמו אימרה ברודי, פאל שלני, זולטן באי, טיוודאר מילנר, ארנו וינטר, מיכאל פולני דניס גאבור, אגון אורובאן, ג'רג' סיגטי. משנת 1936 לקח על עצמו זולטאן באי, פרופסור באוניברסיטת סגד, את ניהול מעבדת המחקר. בשנת 1942 הוקמה קבוצת זולטאן באי שהתמחתה בפיתוח מכ"ם צבאי. חצי שנה לאחר מכן הם יכלו לעקוב כבר בגלי המכ"ם אחר דוברות על הדנובה עד למרחק של 18 ק"מ, ובקיץ 1943 נקלט מטוס מעל גבעת קרובה. לאחר מספר שנים של עבודות פיתוח, קבוצה זו שלחה אותות לירח ב-6 בפברואר 1946.
כריסטופורוס פאפאקליאטיס