במאי 1942 פתחו הסובייטים במאמץ התקפי חדש שמטרתו לכבוש מחדש את חרקוב בתנועת מלקחיים. הקבוצה הדרומית תקפה מהבליטה הגדולה בקו ממערב לאיזום, מגובה בשניים מקורפוסי הטנקים החדשים (23 ו-21) וקורפוס הפרשים ה-6 והקבוצה הצפונית תקפה בקו ישיר יותר באמצעות הארמיות ה-38, ה-21 וה-28 בגיבוי קורפוס הפרשים של המשמר השלישי. התקפת הקבוצה הצפונית החלה ב-13 במאי עם כמה הצלחות מוגבלות. התגובה הגרמנית הייתה מהירה: באמצעות דיוויזיות חי"ר ודיוויזיות הפאנצר ה-3 וה-23, חלק מהכוחות שנאספו למתקפת הקיץ, הם פגעו במתקפת הצפון בהתקפות נגד חוזרות ונשנות, תוך חסימת ההתקדמות בדרום. במסגרת מאמצים אלו הוסטה לאזור קבוצה דו-גדודית מהדיוויזיה ה-88 (קבוצת קרב גולביצר) והצטרפה להתקפות אלו מהאגף הצפוני. כשהמתקפה שלהם לא הובילה לשום מקום, הרוסים נטשו את ההתקפה והסיגו את הקבוצות ההתקפיות שלהם עד 24 במאי 1942.
בעקבות פעולה זו, הדיוויזיה ה-88 השתתפה אז בשלבי הפתיחה של Plan Blue, מתקפת הקיץ הגרמנית. לאחר התקדמות קצרה בלבד, שוב הוכנסה הדיוויזיה למגננה באגף הצפוני של הארמייה התשיעית, שם שהתה מספר חודשים. בינואר 1943, לאחר המחדל בסטלינגרד, בוצעו התקפות רוסיות לאורך החזית. חזית הארמייה התשיעית נפרצה והיא נאלצה לסגת, כאשר הדיוויזיה ה-88 נסוגה איתה.
לאחר שהחזית יוצבה לבסוף עבור הגרמנים על ידי אריך פון מנשטיין בחרקוב, הדיוויזיה ה-88 שוב הייתה בעמדות הגנה, הפעם לאורך נהר המיוס, בעוד אירועים דרמטיים התרחשו סביב מבלט קורסק. הכישלון של המתקפה הגרמנית קדם לתחילתה של תקופה ממושכת של התקפות סובייטיות, ועד ספטמבר, פון מנשטיין כבר לא היה בטוח שכוחות השריון יוכלו להביס אותם ללא חיזוק משמעותי. היטלר אישר לאחר מכן את הנסיגה לקו פנתר ב-15 בספטמבר. המירוץ לדנייפר התרחש לאחר מכן: הכוחות הגרמניים והסובייטיים מיהרו להגיע ראשונים לנהר, כאשר הכוחות הגרמניים ניסו לאייש באופן מלא ביצורי הגנה לקראת הגעתם של עיקר הכוחות הסובייטים.
הדיוויזיה ה-88 נסוגה וחצתה את נהר הדנייפר כחלק מהקורפוס ה-7, והוכנסה לקו ההגנה החדש בגדה המערבית. אולם, הכוחות הגרמנים לא הצליחו למנוע מהצבא האדום לתפוס כמה ראשי גשר מעבר לנהר.
לאחר הפריצה מצ'רקאסי, הדיוויזיה נבנתה מחדש במהירות, ועד יוני 1944 חזרה להילחם תחת ארמיית הפאנצר הרביעית, קבוצת ארמיות צפון אוקראינה. באמצע יולי, החזית האוקראינית הסובייטית הראשונה החלה בסדרה של התקפות והכוחות הגרמניים נהדפו חזרה לדרום פולין. זו הייתה תקופה של נסיגה מתמדת עבור הדיוויזיה ה-88 כאשר החזית נסוגה לאחור פעם אחר פעם, אך לאחר מאמץ ניכר הצליחו הגרמנים לבסוף לייצב את החזית עד ספטמבר. למרות שהדיוויזיה ה-88 נמנעה מכיתור בקרבות אלו, היא ספגה אבדות ניכרות וצומצמה ל"קאמפגרופה" עד אמצע אוגוסט.
הדיוויזיה ה-88 נותרה סטטית במשך יותר משלושה חודשים. הדיוויזיה הושמדה בינואר 1945 במהלך מתקפת החורף הרוסית. הדיוויזיה פורקה סופית מאוחר יותר ב-1945, כשניצוליה נקלטו ביחידות אחרות.
מימון אוחיון
הרב מימון אוחיון (וחיון) (לפני ה'תר"ף, 1920 - כ"ד שבט ה'תשכ"ז, 4 בפברואר 1967) היה אב בית הדין ורבה הראשי של רבאט שבמרוקו במאה העשרים.
קורות חייו.
נולד בכפר הסמוך לעיר מראכש. סביב שנת ה'תש"א, כיהן בדיינות באסואירא בבית הדין בראשות הרב חיים דוד סירירו. בשנת ה'תש"ה החל לכהן בדיינות העיר רבאט תחת הרב דוד צבאח. לאחר מכן בשנת ה'תש"ט נבחר לכהן כרבה של העיר, ואב בית הדין. חברי בית דינו היו רבי יהושע מאמאן ורבי דוד אלעסרי. התכתב בענייני הלכה עם הרב ידידיה מונסונייגו (1906), ועם הרב יחייה בן הראש.
פעילותו הרבנית.
נהג להשתתף באופן עקבי באספת מועצת חכמי מרוקו שקיבלה על עצמה לתקן תקנות עבור כלל יהודי מרוקו. באספת מועצת חכמי מרוקו השנייה בשנת ה'תש"ט, הציע לתקן שזכות עצמאותם של הצעירים תינתן להם מגיל עשרים ומעלה, הצעתו התקבלה במועצה. כמו כן לאור התופעה שהאיש היה מגרש את אשתו בעודה מעוברת, והיה חשש שהאישה תקלע למצוקה כלכלית, תיקן שהמגרש את אשתו חייב להשתתף בהוצאת המזונות במשך ימי יתר ההריון. גם החלטה זו התקבלה פה אחד.
כמו כן התעסק בענייני גירות. תחילה נטה להחמיר בגירות לשם נישואין, אך בשנת ה'תשי"ז השתכנע מרבי יחיה בן הראש, כי יש להקל בגירות לשם נישואין.
ג'ון גיר
ג'ון הנרי גיר (באנגלית: John Henry Gear; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאיווה, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל איווה ה-11 בשנים 1878- 1882, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1887–1891 ובשנים 1893–1895 וכסנאטור מ-1895 ועד למותו.
ביוגרפיה.
ג'ון גיר נולד באית'קה שבמדינת ניו יורק. הוא למד בביתי ספר מקומיים, וב-1836 עברה משפחתו לגלנה שבאילינוי, ולאחר מכן ב-1838 לברלינגטון שבאיווה, שם הוא היה עסק במסחר. ב-1863 נבחר גיר כראש עיריית ברלינגטון. בשנים 1871 -1877 הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של איווה, שמתוכן ארבע שנים הוא כיהן כיושב ראש הבית.
בשנים 1878–1882 כיהן גיר כמושל איווה. בשנים 1887–1891 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה הראשון של איווה. בבחירות של 1890 לא עלה בידו להיבחר לכהונה נוספת, אך הוא מונה על ידי נשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון כעוזר מזכיר האוצר, תפקיד בו הוא כיהן בשנים 1892–1893. הוא שב לבית הנבחרים של ארצות הברית לכהונה אחת נוספת, לאחר שבבחירות של 1892 הוא נבחר שוב, וכיהן בו בשנים 1893–1895.
ב-1894 נבחר גיר על ידי האספה הכללית של איווה לסנאט של ארצות הברית. ב-1900 הוא נבחר לכהונה נוספת, ובסך הכול כיהן בסנאט ממרץ 1895 ועד למותו. בעת כהונתו בסנאט כיהן גיר פעמיים כיושב ראש ועדת הסנאט ליוניון פסיפיק.
ג'ון גיר נפטר בוושינגטון הבירה ב-14 ביולי 1900, בגיל 75. הוא נטמן בבית הקברות אספן גרוב שבברלינגטון.
הדיוויזיה ה-193 (ורמאכט)
הדיוויזיה ה-193 (בגרמנית: 193. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה.
הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוקטובר 1939 בבמברג, המחוז הצבאי XIII, כמפקדת התגבור 2./XIII . ב-9 בנובמבר 1939 שונה שמה להדיוויזיה ה-183, וב-29 בנובמבר 1939 שונה שמה להדיוויזיה ה-193. הדיוויזיה הועברה לפילזן שב ב-14 באוקטובר 1941. באוקטובר 1942 עברה הדיוויזיה לפראג, גם היא בפרוטקטורט של בוהמיה ומורביה. במרץ 1945 הוכפפו יחידות ההכשרה של תנועת לויטן לקבוצת ארמיות מרכז באזור גרייפנברג - לאובן בשליין, שם אבדו בהרי איסר בכניעה. באפריל 1945 הוכפפה היחידה לקורפוס מוזר בארמיית הפאנצר הרביעית תחת קבוצת ארמיות מרכז כדיוויזיית ההדרכה של הגרנדירים ה-193.
ג'ורדן אדאוטי
ג'ורדן סולימאנייה אדאוטי (בצרפתית: Jordan Souleymane Adéoti; נולד ב-12 במרץ 1989) הוא כדורגלן בניני-צרפתי המשחק בעמדות הקשר האחורי והבלם בלאוואל ובנבחרת בנין.
קריירת מועדונים.
אדאוטי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של טולוז ובגיל 18 הצטרף לקולומה מהליגה החמישית בצרפת. בעונה הראשונה שלו, המועדון העפיל לליגה הרביעית.
ביוני אדאוטי חתם בלאוואל מהליגה הצרפתית השנייה, במדיה שיחק שנתיים.
בקיץ הצטרף לקן מליגת העל הצרפתית וכעבור שלוש שנים חזר לליגה השנייה כאשר חתם באוסר.
בקיץ אדאוטי עזב את צרפת לראשונה בקריירה וחתם בסרפסבורג 08 מליגת העל הנורווגית בה שיחק עד לסיום העונה.
בינואר חזר לצרפת וחתם באנסי מהליגה השלישית.
ביולי חזר לקדנציה שנייה בלאוואל.
קריירה בינלאומית.
ב-26 במאי 2012, אדאוטי ערך את הטפעת הבכורה שלו בנבחרת בנין בתיקו 2-2 נגד . ב-6 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד .
השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019.
דוד חזן
הרב דוד חזן (?-1748) היה רב ומקובל באזמיר ובירושלים. מחבר ספר חוזה דוד.
ביוגרפיה.
נולד לרב חיים חזן (הראשון), מחבר ספר שנות חיים, בנו של רבי יוסף חזן מחבר ספר עין יהוסף.
נסע לאמסטרדם, שם התארח אצל הגביר שלמה ארדיטי שסיפק לו את כל מחסורו בעודו עורך את ספרו חוזה דוד, אותו כתב בבית גיסו הרב מאיר אבן גבאי, שם היה הרב דוד לומד בכל לילה, עד שעלה הרב מאיר לצפת. בשנת תפ"ה נסע לערי אשכנז, וביניהם המבורג, ווינה. בבואו לוינה נאסר בערב חג הפסח עקב טעות בזיהוי עם אדם אחר בשם דוד, שחשדו אותו כמרגל. עקב חוליו, ובהתערבות הקהילה היהודית, ציווה הרופא לשחררו אל בית החולים היהודי, שם שהה עד חג שבועות, תקופת הזמן בה נוהגים ללמוד פרקי אבות. במהלך שהותו בבית החולים, ביקש מפרנסי העיר לשלוח לו ספר מדרש שמואל וספר עין יעקב, וכך כתב את ספר דוד במצודה על מסכת אבות.
בשנת תפ"ט הקים בית דפוס יחד עם הרב יונה אשכנזי, שם הודפס בין היתר גם ספרו של הרב מאיר ביקייאם, גולל אור. בנו יהודה המשיך אותו בעבודה בבית הדפוס.
בסביבות שנת תצ"ט עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, שם חיבר את ספריו 'אגן הסהר' ו'קהלת בן דוד'.
נפטר בשנת תק"ח ונקבר בירושלים.
בנו היה רבי חיים חזן (השני), אביו של הרב רפאל יוסף חזן (מחבר ספר חקרי לב).
חיבוריו.
כוונת המחבר הייתה להדפיס שלושת הספרים האחרונים יחד, אך יצאו כספרים נפרדים לאחר מותו.
כתב חיבור על ספר בראשית, אך הוא אבד.
גראמן F-9 קוגאר
גראמן F-9 קוגר (באנגלית: Grumman F-9 Cougar) היה מטוס קרב מתוצרת חברת גראמן, מארצות הברית. המטוס היה חד מנועי וחד מושבי, והיה מיועד לשירות על נושאות המטוסים של צי ארצות הברית. המטוס היה מבוסס על ה-F9F פאנת'ר של אותה החברה, אך בקוגר הוחלפה הכנף לכנף משוכה לאחור והושתל מנוע חזק יותר.
פיתוח.