ג'יליאן שוורץ (באנגלית: Jillian Schwartz; נולדה ב-19 בספטמבר 1979) היא אתלטית אמריקאית-ישראלית, אלופה ושיאנית ישראל בקפיצה במוט. ייצגה את ארצות הברית ב-4 אליפויות עולם (פריז 2003, הלסינקי 2005, אוסאקה 2007 וברלין 2009) ובאולימפיאדה (אתונה 2004) ואת ישראל ייצגה באליפות עולם (טגו 2011), באליפות עולם באולם (איסטנבול 2012), ובאולימפיאדה (לונדון 2012).
ביוגרפיה.
שוורץ נולדה באוונסטון אילינוי וגדלה בלייק פורסט, אילינוי שבארצות הברית. כבר בהיותה תלמידת תיכון, היא רצתה להתאמן בקפיצה במוט, אך מאחר שנערות לא הורשו לקפוץ במוט באילינוי עד שנת 1997 היא עברה לארקנסו על מנת להתאמן בענף זה. היא למדה באוניברסיטת דיוק. בשנת 2000 היא זכתה במדליית ארד באליפות המכללות (NCAA) בקפיצה במוט ובשנת 2001 קבעה את שיא האוניברסיטאות בקפיצה במוט, 4.32 מטר באצטדיון ו-4.10 באולם וזכתה במדליית כסף ב-NCAA. משנת 2010 היא קיבלה אזרחות ישראלית ומאז החלה לייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות באתלטיקה.
נציגת ארצות הברית.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה שוורץ במקום 20 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.15 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 2004 היא הגיעה להישג הגדול ביותר בקריירה שלה עד כה (2012) כשסיימה במקום רביעי בתוצאה של 4.60 מטר.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה שוורץ במקום 17 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.30 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיימה שוורץ במקום 11 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.20 מטר, בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4.45 מטר ועלתה לשלב הגמר מהמקום השני. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 היא סיימה במקום 15 בתוצאה של 4.50 מטר. במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) היא סיימה במקום הרביעי ולא הצליחה להיכלל בנבחרת האמריקאית, מאחר שרק שלוש האתלטיות הראשונות יכולות להשתתף במשחקים האולימפיים מטעם הנבחרת. היא השתתפה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 למרות שדורגה שוב במקום רביעי במבחנים האמריקאים מאחר שג'ן סטוצ'ינסקי, אלופת ארצות הברית פרשה בעקבות פציעה. באליפות עצמה היא סיימה במקום 14 בתוצאה של 4.50 מטר.
נציגת ישראל.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 כספורטאית ישראלית סיימה שוורץ במקום ה-25 בקפיצה במוט, בתוצאה של 4.25 מטרים.
בסוף ינואר 2012 קבעה שוורץ באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה במדיסון סקוור גרדן, ניו יורק תוצאה של 4.52 מטרים ובכך השיגה את המינימום האולימפי, לאולימפיאדת לונדון (2012).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה בשנת 2012 סיימה שוורץ במקום ה-11 בקפיצה במוט בתוצאה של 4.45 מטרים.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בסוף יוני 2012 היא סיימה במקום ה-11 בקפיצה במוט לאחר שעברה 4.10 מטרים תחת גשם שוטף. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 4.40 מטרים.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה במקום 18 במוקדמות קפיצה במוט, לאחר שעברה גובה של 4.40 מטר, בקפיצה הראשונה, ולא העפילה לגמר.
קריסטין דה פיזאן
קריסטין דה פיזאן (Christine de Pizan; סביבות 1364 - סביבות 1430) הייתה משוררת ונציאנית אשר פעלה בתקופת ימי הביניים המאוחרים. בכתיבתה יצאה כנגד תפיסות רווחות של מיזוגניה, מגדר ותפקיד הנשים בתרבות של ימי הביניים. היא כתבה מאות בלדות, שירים, הגות, מוסר, אודות המדינה וכן קטעי פרוזה. קריסטין פרסמה למעלה מ-300 חיבורים בסוגות השונות, אשר המפורסם בהם הוא ספר עיר הגבירות (1406 בקירוב), אשר יוצא להגנת הנשים ומספר אודות נשים גדולות בהיסטוריה.
אודות.
קריסטין נולדה ב-1364 בוונציה. אביה תומסו די בנבנוטו דה פיזנו (Tommaso di Benvenuto de Pizzano) למד באוניברסיטת בולוניה (Bologna), היה רופא, אסטרולוג חצר וחבר במועצת הרפובליקה של ונציה. מספר חודשים לאחר לידתה של קריסטין מונה תומאס לתפקיד בחצרו של מלך צרפת שארל החמישי, שם שימש כאסטרולוג, אלכימאי ורופא. בדצמבר 1367 הצטרפה המשפחה לאב, ועד שנת 1380, לאחר מותו של שארל ה-5, חייתה כריסטין בסמוך לארמון סן פול (Hotel de Saint Paul).
בחצר המלך יכלה קריסטין הצעירה לקבל חינוך שלא היה זמין לרוב המוחלט של האוכלוסייה, ובטח שלא לנשים בתקופה. היא התעניינה בשפות ובכתבי יד של יוון ורומא שהחלו להיות פופולרים באותה עת עם תחילת הרנסאנס. בנוסף, אפשרה סביבת נעוריה של קריסטין קשרים אישיים עם בני המלוכה, ביניהם יורש העצר הנסיך שארל, אחיו לואי דוכס אורליאן (Orleans) לעתיד, מרי (Marie) בת הדוכס מברי אשר הפכה לחברתה הקרובה לשארית חייה ואף ז'אן ללא חת (Jean sans Peur) בנו של פיליפ האמיץ דוכס בורגונדיה. אלה הפכו בהמשך חייה לפטרונים קרובים של קריסטין.
קריסטין נישאה בשנת 1380, בגיל 15, לאטיין דה קאסטל (Etienne de Castle), בן 24 משכיל בן למשפחה אצילה, אשר זמן קצר לאחר נישואיהם מונה לנוטריון ומזכיר המלך. קריסטין כתבה כי מקרב הגברים הרבים שביקשו לשאתה, עלה לאטיין בהשכלתו ובמסירותו ללימודים על כולם. הם הביאו לעולם שלושה ילדים: מרי (Marie), ז'אן (Jean) ובן שנפטר בגיל צעיר. מתוך כתביה של קריסטין ניתן לעמוד על הזוגיות המאושרת ומלאה האהבה שחוו. בשנת 1390, כשהיא בת 24, הצטרף אטיין למסע שליחות מטעם המלך, ונפטר ממחלה במהלכו. לאחר מותו הייתה צריכה קריסטין לתמוך כלכלית באמה, אחייניתה ובשני ילדיה.
תקופת האלמנות של קריסטין אופיינה ב-14 השנים הראשונות בקשיים כלכליים עמוקים. לא היו לה הכנסות משל עצמה והיא ניסתה לקבל בירושה חלק מהרכוש של בעלה, אולם נאלצה להילחם בחוקים אשר הקשו עליה לקבל כסף זה. לצד אלה, היא נדרשה לטפל בשלושת ילדיה ובבני החסות של אביה (אמה ואחייניתה). קריסטין החלה לעבוד בהעתקה עבור הלשכה המלכותית, עבודה אשר אפשרה לה יציבות כלכלית מסוימת. רק לאחר סיום המאבקים המשפטיים, שבה קריסטין "לחיים שבאופן טבעי נעמו [לה] יותר, כלומר לחיי הבדידות והשלווה". בשנת 1393 החלה לכתוב בלדות אהבה, אשר משכו את תשומת הלב של פטרונים עשירים בחצר, אשר נמשכו לרעיון החדיש והמוזר של אשה הכותבת שירה. החל משנת 1404 חזרה קריסטין לעסוק בכתיבה בנושא הגנה על נשים, והייתה זו התקופה בה הצליחה להעמיק בלימודיה העצמאיים, דרך קריאה מכוונת של כתבים אשר עמדו לרשותה. בשנה זאת החלה התקופה הפורה ביותר בחייה, אשר נמשכה עד לשנת 1412, במהלכה כתבה כשלוש מאות בלדות ועוד שירים קצרים רבים. לאחר התאלמנותה בגיל צעיר לא נישאה בשנית והעבירה רבות משנותיה, עד למותה, במנזר בפואסי (Poissy).
השכלה.
קריסטין רכשה את השכלתה הראשונית בבית, מאת אביה, וככל הנראה זכתה להשכלה רחבה למדי. אמה לא תמכה בכך, והעדיפה להעניק לביתה חינוך מסורתי המבוסס על תרגול מלאכות הבית השונות, בפרט טווייה. בכתביה, מבכה קריסטין על כך שלא יכלה להקדיש זמן רב יותר ללימוד עם אביה, בגלל חובותיה כאישה. אף לאחר נישואיה המשיכה ללמוד מבעלה המשכיל, אשר לימד אותה רישום נוטריוני ואפשר שגם רישומים משפטיים שונים, דבר הניכר בסגנון כתיבתה.
את עיקר ההשכלה שלה רכשה באופן עצמאי, לאחר סיום הסוגיות המשפטיות בהן נתקלה לאחר מות בעלה. היא קראה ספרים מתורגמים לצרפתית וללטינית בתחומי ההיסטוריה, הפילוסופיה, הגאוגרפיה, המוסר והתאולוגיה אך נמנעה מתחומי המדע. לפי עדותה, החלה מעיון בספרי היסטוריה, ובפרט "ההיסטוריה העתיקה עד יוליוס קיסר (L`Histoire ancienne jusqu`a Ceaser), ו"דדוקציות המדעים" (deductions des sciences) – ככל הנראה הכוונה לחיבורים פילוסופיים ותאולוגיים מאת בואתיוס, אוגוסטינוס, הרונימוס, גרגוריוס וברנאר מקלירוו, קסיודורוס והוגו מסן ויקטור. כמו כן, קראה מכתביהם של ורגיליוס, הוראציוס, אובידיוס ודאנטה.
סביר שלא הייתה לה גישה אל כתביהם המלאים של כלל ההוגים, כי אם לקטעים נבחרים אשר תורגמו ללטינית והיו נגישים בספריות של אביה ובעלה, בספריות המלכותיות אליהן הייתה לה גישה ובסדנאות כתבי היד בהן עבדה. אל הספריות האוניברסיטאיות, העשירות ביותר באותה התקופה, לא הייתה לה גישה בגלל היותה אישה. קריסטין תמכה ברעיון ההשכלה לנשים, והציגה טיעון ייחודי כי לא רק שנשים יכולות ללמוד ולהבין כגברים, אלא כי לאחר שירכשו השכלה יוכלו לבצע כל תפקיד אותו מבצעים הגברים ואף טוב מהם.
יצירתה.
קריסטין נחשבת לסופרת המקצועית היחידה בימי הביניים, אשר התפרנסה מכתיבה ונחשבה לאשת מקצוע בתחומה. היא החלה את הקריירה שלה בכתיבת שירה, בה תיארה את שנות נישואיה המעטות והמאושרות והתאבלה על מות בעלה. יצירותיה הראשונות זכו לפופולריות מסוימת, אך כנראה בעיקר משום שנכתבו על ידי אישה. בשנת 1397 כבר ביססה את מעמדה כמשוררת.
מעמדה הייחודי של קריסטין בשדה הספרות לא הותיר אותה בודדה. היא עמדה בקשר עם משוררים והוגי-דעות בתקופתה, ואף הוזמנה להיות הסופרת בחצרות הנרי ה-4 מלך אנגליה וג'ן גאלאצו ויסקונטי (Gian Galeazzo Visconti). היא סירבה להצעות אלה, אך קיבלה את בקשתו של פיליפ דוכס בוגורנדיה, לכתוב את הביוגרפיה של אחיו, המלך שרל ה-5. היא סיימה את חלקה הראשון של יצירה זו יום לאחר מותו הפתאומי של פיליפ, והמשיכה וכתבה אותה עד תומה.