זו הסיבה מדוע מטוסים במבצעי תקיפה טקטיים נעים בגובה נמוך מעל פני הקרקע - כדי לנצל את האזור המוצל (Shadow zone) כדי לחמוק מגילוי מוקדם יחסית על ידי המכ"ם (בטכניקה שנקראת "nap of the earth").
מהחישוב הזה, האופק בשביל מערכת מכ"ם שנמצאת בגובה של 1 מייל (1.6 קילומטר) יהיה 89 מייל (143 קילומטר). אופק המכ"ם בשביל אנטנה בגובה 75 רגל (23 מטר) מעל האוקיינוס יהיה 10 מייל (16 ק"מ). אולם, מכיוון שמידת התכולה של אדי מים באטמוספירה משתנה עם הגובה, המסלול בו נעה אלומת המכ"ם נשבר כתוצאה מהשינוי בצפיפות. זה מפחית את האזור המוצל ולמעשה, יש להשתמש ברדיוס האפקטיבי של כדור הארץ במקום רדיוסו האמיתי כדי למצוא את formula_20:
formula_25
שכן הרדיוס האפקטיבי של כדור הארץ הוא formula_26 (בערך 4/3 רדיוסו האמיתי). משמעות התוצאה הזו היא שהמרחק המרבי לאורך "שפת" כדור הארץ (שכן קו הראייה ממערכת המכ"ם המשיק לארץ כמעט מקביל לאופק) בו ניתן לראות עצמים על פני הקרקע גדל פי formula_27.
גילה גזיאל
גילה גזיאל (נולדה ב-1961) היא ניצב בדימוס במשטרת ישראל. בתפקידה האחרון שמשה ראש אגף משאבי אנוש.
ביוגרפיה.
גזיאל בעלת תואר ראשון בעבודה סוציאלית בהצטיינות ותואר שני בחינוך מהאוניברסיטה העברית. מתגוררת במכבים-רעות, נשואה ואם לשלוש בנות.
גזיאל התגייסה למשטרת ישראל ב-1987 לתפקיד קצינת רווחה ומילאה שורת תפקידים באגף משאבי אנוש. ב-1998 קודמה לדרגת סגן-ניצב ומונתה לראש מדור פרישה ונפגעים במחלקת פרט ובהמשך כיהנה כראש לשכת הגיוס וכראש מדור קידום ושיבוץ קצינים. ב-2006 מונתה לראש מחלקת משאבי אנוש במשמר הגבול בדרגת ניצב משנה. ב-2007 מונתה לראש מחלקת פרט באגף משאבי אנוש. ב-2011 מונתה לסגנית ראש האגף בדרגת תת-ניצב. ב-2013 גזיאל פעלה מול המשרד לביטחון הפנים ומול משרד האוצר לקביעת עליה מדורגת בשכר הנגדים.
ב-2015 מונתה לראש אגף משאבי אנוש של משטרת ישראל והועלתה לדרגת ניצב. במקביל, מונתה ליו"ר דירקטוריון חברת "קרנות השוטרים". בתפקידה החליטה על הגדלת הסיוע בשכר דירה וקיצור פז"ם למשרתים בירושלים. באותה שנה גזיאל החלה בקידום רב-תרבותיות במשטרת ישראל, ובפרט שילובם של ישראלים יוצאי אתיופיה בארגון. בשנה העוקבת נרשמה עלייה באחוזי גיוס שוטרים ממוצא אתיופי, מוסלמים ודרוזים.
ב-2016 גזיאל פעלה לשיפור שכר הקצינים, בעקבות הפער אשר נוצר בין שכר הנגדים לבין שכר הקצינים. המפכ"ל והשר לביטחון הפנים אישרו כי קצינים יתוגמלו עם יציאה לקורס קצינים ובסיום הקורס. באותה שנה פיתחה פרויקט לחיזוק חוסנם הנפשי של השוטרים, במטרה לספק מענה ותמיכה לשוטרים הנחשפים למראות קשים, טראומות ואלימות קיצונית. הפרויקט כולל, בין היתר, מוקד טלפוני לבכירים מדרגת סגן-ניצב ומעלה וסדנאות בנושא לכלל השוטרים. בנובמבר גזיאל הקימה מרכז פרישה עבור גמלאי המשטרה, אשר מקיים הכשרות ומעסיק הגמלאים כמתנדבים במשטרת ישראל.
ב-2018 גזיאל פעלה מול משרד האוצר לטובת מתן תוספת העדר ביטחון תעסוקתי לשוטרים ולגמלאים, בדומה לתוספת הניתנת למשרתי הקבע בצה"ל. באוקטובר 2018 הממשלה אישרה את תיקון השכר וקבלת התוספת החלה בינואר 2019. באותה שנה נחקרה גזיאל בחשד להפרת אמונים, אך הכחישה את המיוחס לה. בראשית 2019 פרשה ממשטרת ישראל.
העם איתנו
ג'ון מק'איוון
אקזוספרה
אקסוספרה
הפסקת החשמל בפקיסטן (2015)
הפסקת החשמל בפקיסטן הייתה מתקפת טרור שהתרחשה בלילה שבין ה-24 לבין ה-25 בינואר 2015. נזק שגרמו טרוריסטים למתקני תמסורת חשמל בדרום-מערב פקיסטן הביא לניתוק אספקת החשמל ל-140 מיליון מתוך 180 מיליון תושבי המדינה. במהלך ה-25 בינואר חודשה אספקת החשמל למרבית הצרכנים שנותקו ממנה. הייתה זו הפסקת חשמל מהגדולות בתולדות המדינה.
מתקני התמסורת שנפגעו נמצאו בקרבת תחנת הכוח אוץ' שבחבל בלוצ'יסטן, בדרום מערב פקיסטן. לפי הודעת משרד המים והאנרגיה של פקיסטן הם חובלו על ידי מורדים בני החבל, החותרים לעצמאותו ולהתנתקותו מפקיסטן. זו הייתה הפגיעה השלישית בתוך עשרה ימים של המורדים בתשתיות החשמל באזור זה.
בעקבות הפגיעה במתקנים התחולל נחשול מתח ברשת החשמל של המדינה, אשר גרם לקצרים ולניתוק אספקת החשמל ל-140 מיליון צרכנים. בין האזורים שנפגעו היו הבירה איסלאמאבאד והעיר הגדולה במדינה, קראצ'י.
הפסקת החשמל התרחשה על רקע משבר בן מספר שנים במשק האנרגיה של פקיסטן. במסגרתו נוצר מחסור חמור בדלק לכלי רכב ולתעשיית האנרגיה של המדינה והפסקות חשמל תכופות וממושכות החלו להתרחש באזורים נרחבים בה.
היפוך אוכלוסין
ויליאם מקמהון
סר ויליאם "בילי" מקמהון (באנגלית: William "Billy" McMahon; 23 בפברואר 1908 – 31 במרץ 1988) היה מדינאי אוסטרלי, איש המפלגה הליברלית, שכיהן כראש ממשלת אוסטרליה העשרים. כשר בממשלה הוא כיהן את התקופה הארוכה הרצופה ביותר בהיסטוריה של אוסטרליה (21 שנים ושישה חודשים).
ראשית חייו.
ויליאם מקמהון נולד בסידני כבנם של מרי אן (לבית וולדר) ושל ויליאם מקמהון שהיה עורך דין. דודו מצד אמו היה סמואל וולדר, ראש עיריית סידני. אמו של מקמהון מתה בהיותו בן 9 ואביו מת בהיותו בן 18. הוא התחנך בבית ספר יסודי בסידני ולמד באוניברסיטת סידני, שם סיים תואר במשפטים. הוא התמחה במשרד עורכי הדין אלן, אלן והרמסלי, משרד עורכי הדין הוותיק באוסטרליה. ב-1940 הוא התגייס לצבא, אך בשל שמיעתו הפגומה הוא הוצב לתפקידי מטה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא טייל באירופה והשלים תואר בכלכלה באוניברסיטת סידני.
קריירה פוליטית.
ב-1949 נבחר מקמהון לפרלמנט האוסטרלי מטעם מחוז הבחירה של לאו בסידני והוא היה אחד מחברי הפרלמנט החדשים הרבים שנכנסו לפרלמנט באותה מערכת בחירות וכונו "forty-niners". הוא היה כשרוני ושאפתן וב-1951 מינה אותו ראש הממשלה רוברט מנזייס לתפקיד שר האווירייה ושר הצי. מקמהון כיהן במגוון תפקידים במשך 21 השנים הבאות, כמו שר השירותים החברתיים והחקלאות, כשר העבודה והשירות הציבורי וכן כסגן נשיא המועצה המייעצת למושל הכללי. ב-1966, כאשר נבחר הרולד הולט להיות ראש הממשלה, ירש אותו מקמהון בתפקיד שר האוצר וכסגן מנהיג המפלגה הליברלית. למרות התקדמותו, נותר מקמהון בלתי פופולרי בקרב עמיתיו. הוא היה מוכשר מאוד, אך חבריו ראו בו שאפתן מדי ותחבולן. לאורך כל חייו נפוצו שמועות חוזרות ונשנות על נטייתו ההומוסקסואלית (שמועות המתבססות על כך שבהיותו שר הצי הוא היה בוחר במלחים צעירים שלבשו מכנסיים הדוקים כדי שיהיו נושאי מקלות הגולף שלו ועל התנהגותו בחדרי ההלבשה של מגרשי סקווש, כולל מקרה בו קיבל חבורה בעין, שלדבריו נגרמה מחבטה ממחבט בעת משחק). ב-1965, בגיל 57, הוא נישא לסוניה רייצ'ל הופקינס, שהייתה אז בת 32. השנים הביאו לעולם שלושה ילדים: מלינדה, ג'וליאן (שהתפרסם בזכות עצמו כדוגמן וכשחקן) ודבורה.
בדצמבר 1967, נעלם ראש הממשלה הרולד הולט כששחה בחוף הים ומקמהון סומן כיורשו המיועד. יחד עם זאת, הכריז ראש הממשלה הזמני ומנהיג מפלגת הכפר, ג'ון מקיואן, כי הוא ומפלגתו לא יהיו מוכנים לשרת בממשלה תחת הנהגתו של מקמהון. מקיואן לא פירט בפומבי את הסיבות לסירובו זה, אך בשיחה פרטית הוא אמר למקמהון שהוא לא בוטח בו. מקיואן, שהיה פרוטקציוניסט, חשד במקמהון, ובצדק, שהוא מצדד במדינות של סחר חופשי ושל דה-רגולציה.
לפיכך, הסיר מקמהון את מועמדותו להיות ראש הממשלה, והסנאטור ג'ון גורטון נבחר להיות מנהיג המפלגה הליברלית וראש הממשלה. מקמהון מונה להיות שר החוץ והמתין להזדמנות הנכונה לשוב לקדמת הבמה הפוליטית. קואליציית האנטי-לייבור כמעט והובסה בבחירות של 1969. לאחר הבחירות קרא מקמהון תיגר על מנהיגותו של גורטון, אך לא הצליח בכך, בעיקר עקב התנגדותו של מקיואן.
בינואר 1971 פרש מקיואן מתפקידיו כמנהיג מפלגת הכפר וכסגן ראש הממשלה. יורשו, דאג אנתוני, הסיר את הוטו של מקיואן על בחירתו של מקמהון. במרץ אותה שנה התפטר שר ההגנה, מלקולם פרייזר, מהממשלה כשהוא מותח ביקורת חריפה על תפקודו של גורטון, שהכריז שתפקיד מנהיג המפלגה פתוח לבחירה. הצבעת אי אמון פנים מפלגתית הסתיימה בתיקו ועל פי חוקת המפלגה אז, משמעות תוצאה זו הייתה שהצעת האי אמון נדחתה. גורטון הכריז שמבחינתו תוצאות ההצבעה מראות שאין למפלגה אמון בו והוא התפטר מתפקידו. בבחירות שהתקיימו לאחר מכן נבחר מקמהון כמנהיג המפלגה וכתוצאה מכך כראש הממשלה וגורטון נבחר להיות סגן מנהיג המפלגה.
ראש ממשלה.
מקמהון נכנס לתפקידו בעת שהקואליציה עברה תקופה קשה. לאחר 23 שנות שלטון הייתה בקואליציה תחושה של עייפות וחוסר מיקוד. הבעיה הראשונה שלו הייתה גורטון. מקמהון מינה אותו כשר ההגנה בעל כורחו. מצב מגוחך זה הסתיים כאשר גורטון פרסם שני מאמרים המפרטים את הבעיות שהוא התמודד איתן בנוגע להדלפות של מידע מתוך ישיבות הקבינט על ידי שרים אחרים. מקמהון דרש מגורטון להתפטר. בילי סנדן נבחר להיות סגן מנהיג המפלגה.