קלרה מאפאי התפרסמה במפגשים שניהלה בטרקלין ביתה בוויה די טרה מונאסטרי במילאנו, שנודע בשם Salotto Maffei. המפגשים, שארגנו החל ב-1834 טומאזו גרוסי ומאסימו ד'אזליו, משכו אישים ידועי שם בתחומי הספרות, האמנות הפלסטית, המחקר וההלחנה ותומכי ריסורג'ימנטו, לשיחות בנושאי אמנות וספרות. בין אישים אלה היו אלסנדרו מנצוני, פרנצ'סקו אייץ (שצייר את דיוקנה של קלרה ונתן אותו לבעלה), ג'וזפה ורדי וג'ובאני פראטי.
במכתב אל ידידתו הוותיקה, קלרה (קלרינה) מאפאי, סיפר ורדי על התרשמותו מן הספר "המאורסים" של מנצוני, שאותו קרא בגיל שש-עשרה ואשר הרשים אותו כיצירת מופת של המין האנושי. בשנת 1868 יזמה מאפאי פגישה בין ורדי לבין מנצוני, שהיה אז בן שמונים ושתיים. לאחר הפגישה כתב ורדי אל מאפאי: "כיצד אוכל לתאר לך את הרגשתי [...] לנוכח קדוש זה?"
קלרה מאפאי הלכה לעולמה במילאנו מדלקת קרום המוח, בגיל 72.
נטיית הפועל
נטיית הפועל היא אופן השינוי של פעלים בחלק מהשפות, כאשר הפועל מתייחס לאחד או יותר ממאפייניו, לדוגמה:
חשוב לציין שמאפייני הפועל האלה לא בהכרח מתממשים בנטייה. יש שפות שמביעות רק חלק מהמאפיינים הללו, ושפות אחרות מביעות את כולם, או מאפיינים אחרים נוספים. יתר על כן, המאפיינים הפועליים האלה עשויים להיות מסומנים באמצעות נטייה, כלומר שינוי הפועל העיקרי (לדוגמה "אכלתי" מסומן לזמן עבר או אספקט מושלם, לגוף ראשון, ולמספר יחיד), אך לעיתים המאפיינים ממומשים באמצעים אחרים, למשל בפועל עזר ("בואו נלך" למודוס הזירוז), או בתוארי-פועל ("כבר אכלנו" לאספקט מושלם), ועוד.
פעולת מינת אל-ביידה
הטייה
צאו פי
צַאו פִּי (187 – 29 ביוני 226), שמו האלטרנטיבי דְזְה-חְװַאן, היה הקיסר הראשון של ממלכת צָאו-ווֶיי בתקופת שלוש הממלכות. הוא נולד בצְ'יַאו כבנו השני של צאו צאו.
צאו פי היה הבן הבכיר מבין הילדים שנולדו לצאו לצאו מאשתו המאוחרת, בּייֵן. צאו פי היה הפיקח בין אחיו. במקום להתרכז בלימודים אקדמאיים, או ניהול אירועים צבאיים, הוא תמיד היה בסביבת מדינאים בחצר הקיסר במטרה להשיג את תמיכתם.
לאחר שאביו הביס צבאו של יוּ'אֶן שַׁאו, צאו פי לקח את האלמנה של בנו של יוּ'אֶן שַׁאו, הגברת גֶ'ן. אבל בשנת 221 גֶ'ן נפטרה ו-װֶנדֶּה לקחה את מקומה כקיסרית לצידו.
בשנת 220, צאו פי הכריח את הקיסר שְׂייֵן דִי לותר על כוחו לטובתו, הקים את ממלכת צָאו-ווֶיי והכריז על עצמו כקיסרה הראשון. צאו פי המשיך את המלחמות נגד הממלכות שוּ-האן ו-ווּ המזרחית אך כמצביא לא הצליח להשיג יתרון טריטוריאלי עליהם. שלא כמו אביו, צאו פי התרכז בניהול פנים ולא בלהתחיל מלחמות עם אויביו.
בתקופת שלטונו ביסס צאו פי את רעיונו של צֶ'ן צְ'וּ'אַן של מערכת גיוס לשירות המדינה בעלת תשע דרגות, מערכת שמשכה הרבה כישרונות לממשלתו. המערכת נתנה סמכות לממשלות אזוריות לבחור מבין מועמדים כישרוניים, ואז לדרג אותם מאחד עד תשע לפי כישרונם. המערכת עבדה ביעילות אך בפועל רק העשירים והאצילים נבחרו.
במהלך כהונתו הוא הגביל בצורה דרסטית את כוחם של הנסיכים מתוך פחד שאחיו התקוממו נגדו, אבל בו בזמן, מנע מהם לבוא לעזרתו במקרה של משבר. בפרט, הגביל את יכולתם לפעול צבאית.
לאחר מותו, בנו צַאו זְ'װֵי העניק לו את השם "קיסר װֶן" ונתן לו את שם המקדש "שְׁידְזוּ".
כקיסרה הראשון של צָאו-ווֶיי.
ירישת שושלת האן
בשנת 220, הציע צאו פי בצורה בוטה לשְׂייֵן דִי לוותר על כוחו לטובתו. שְׂייֵן דִי הסכים וצאו פי דחה את הצעתו 3 פעמים (מודל שיממש כחיקוי לעריצים בעתיד של סין) לפני שקיבל וביסס את ממלכת צָאו-ווֶיי.
האירוע סיים את שושלת האן המזרחית באופן רשמי והתחיל את תקופת שלוש הממלכות. לשְׂייֵן דִי המודח הוענק התואר "דוכס שנינג" תואר בו החזיק עד סוף ימיו.
כישלונות צבאיים נגד סוּן צְ'וֵאן
לאחר שחדשות על עלייתו של צאו פי לכוח (ושמועה כוזבת על הירצחו של שְׂייֵן דִי) הגיעו לטריטוריה של לְיוֹ בֵּיי, לְיוֹ בֵּיי הכריז על עצמו כקיסר והקים את ממלכת שוּ-האן ולמעשה מזער את כוחו של צאו פי. סוּן צְ'וֵאן ששלט ברוב הדרום-המזרחי והדרום בסין לא עשה צעד דומה והשאיר את האפשרויות שלו פתוחות.
סוּן צְ'וֵאן שראה את המצב המסוכן בו הוא נמצא פנה אל צָאו-ווֶי והביע את רצונו להפוך את ווּ כממלכה צמיתה לווֶיי. למעשה השתמש בצָאו-ווֶי כך שצבאו היה צריך להתמודד רק מול שוּ ולא מול צָאו-ווֶיי. לְיוֹ יֵה הציע לצאו פי לסרב להצעתו של סוּן צְ'וֵאן ולתקוף את ווּ המזרחית מחזית נוספת, אסטרטגיה שהייתה מחלקת את שטחיהם של שוּ וווּ והייתה מאפשרת לצאו פי למחוץ את שניהם.
צאו פי דחה את ההצעה ולא התערב בקרב בין שוּ לווּ. היסטוריונים רבים סבורים שהחלטה זו דנה את האימפריה של צאו פי לשלוט בצפון ומרכז סין בלבד משום שהזדמנות כזו לא תחזור בשנית. נגד עצתו של לְיוֹ יֵה, צאו פי נתן לסוּן צְ'וֵאן את התואר "מלך ווּ" והעניק לו את תשעה מענקים.
נאמנותו של סוּן צְ'וֵאן לא נמשכה זמן רב ולאחר שצבאו ניצח את צבאו של לְיוֹ בֵּיי הוא התחיל להרחיק את עצמו מצָאו-ווֶיי. צאו פי הוביל משלחת באופן אישי ודרש מסוּן שישלח את בנו הבכור אליו אך סוּן צְ'וֵאן סירב ובתגובה הכריז על עצמאותה של ווּ, וכך קמה ממלכת ווּ המזרחית.
צאו פי הוביל את צבאו אל ווּ אבל צבאו של סוּן צְ'וֵאן שנהנה ממורל גבוה והיה עשיר בגנרלים מוכשרים הדף את צָאו-ווֶיי לאחור וגרם לצאו פי לסגת פעם אחר פעם.
בשנת 223, נפטר לְיוֹ בֵּיי ואת מקומו ירש לְיוֹ שַׁאן, יחד עם ג'וּגֶה לְיָאנְג ששימש כעוצרו, הם הקימו מחדש את הברית עם ווּ וכך שוב הפכה צָאו-ווֶיי להיות מותקפת משתי חזיתות שונות ולחסרת יכולת לכבוש אף אחת מהן.
רותח מזעם, צאו פי אמר משפט בשנת 225 שייזכר לשנים "הרקיע יצר את נהר יאנגצה בשביל להפריד את הצפון והדרום."
תמי לנצוט-ליבוביץ
שלושים הטירנים
רופרט איש זלצבורג
רופרט איש זלצבורג או רופרט הקדוש (660?-710) היה קדוש נוצרי, המקודש עבור הכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית המזרחית, מייסד העיר זלצבורג ובן דורו של כילדבר השלישי.
המסורת טוענת כי היה צאצא של השושלת המרובינגית, ודודה של הקדושה ארנטרוד. בתחילת שלטון כילדבר השלישי, שימש כבישוף של וורמס, אך בשנת 697 הוגלה מן העיר לרגנסבורג, שם המיר את דתו של שליט בוואריה, תאודו. לאור ההצלחה המשיך במסעו להמרת דת המקומיים, בעיר אלטטינג. בהמשך עודד את כריית המלח באזור העיר זלצבורג, בה השתקע ונחשב למייסדה.
רופרט מת, על פי המסורת, בחג הפסחא של שנת 710.
GFS (גוגל)
GFS (ראשי תיבות באנגלית: Google File System; מכונה גם GoogleFS) היא מערכת קבצים מבוזרת, המותקנת בסביבת לינוקס, מבית גוגל לשימוש בחברה. המערכת תוכננה לספק יעילות, ואמינות בגישה למידע, תוך שימוש במספר רב של שרתים. גרסה חדשה יותר של מערכת הקבצים נקראת Colossus.
קישורים חיצוניים.
[[קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה]]
[[קטגוריה:גוגל]]
[[קטגוריה:מערכות קבצים]]
Google File System
GoogleFS
קגואיים
ג'ק ראיין (סדרת סרטים)
סדרת סרטי ג'ק ראיין היא סדרת סרטי מותחן ריגול ופעולה אמריקאים המבוססים על דמות שיצר המחבר טום קלנסי בסדרת ספרי מותחן. בסדרה של חמישה סרטים ארבעה שחקנים שונים גילמו את הדמות: אלק בולדווין, האריסון פורד, בן אפלק וכריס פיין.
חרף תחלופת שחקנים גבוהה, כל סרטי ג'ק ראיין הופצו על ידי סרטי פרמאונט למן ההתחלה. מייס ניופלד מפרמאונט היה שותף להפקה בכל אחד מהסרטים. יחד עמו עבדו על הסרטים גם המפיקים רוברט רהם ("משחקים פטריוטיים" ו"סכנה ברורה ומיידית") ולורנצו די בונאוונטורה ("").
הסרטים הרוויחו יחד 922,650,731 מיליון דולר והיו מועמדים לפרס אוסקר 8 פעמים וזכו רק בקטגוריית עריכת הסאונד על "המרדף אחר אוקטובר האדום".
המשכיות הסרטים שונה מאשר בסדרת הספרים. אם בספרים עלילת "משחקים פטריוטיים" מתרחשת לפני "המרדף אחר אוקטובר האדום", בסרטים הסדר הפוך. בנוסף, "כל הפחדים כולם" מהווה אתחול לזיכיון ועלילתו שונה לגמרי מאשר בספר, כשהעלילה מתרחשת בשנת 2002 בעוד בספר העלילה מתרחשת בשנים 1991-1992. בשנת 2014 שוב נעשה ניסיון לאתחל את הזיכיון עם יציאת הסרט "גיוס צללים", שאינו מבוסס על אף ספר אלא מהווה אתחול נפרד עם תסריט מקורי.
הסרטים.
המרדף אחר אוקטובר האדום (1990).
מבוסס על ספר באותו שם. עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1984 ומגוללת את קורותיו של מנתח המודיעין ג'ק ראיין (אלק בולדווין), שמגויס למשימה למניעת הגעת הצוללת "אוקטובר האדום" מלהגיע לחופי ארצות הברית.
משחקים פטריוטיים (1992).
מבוסס על ספר באותו שם. ג'ק ראיין (האריסון פורד), מנתח ה-CIA לשעבר הוא כעת פרופסור באקדמיית הצי בארצות הברית שנפצע קשות בעת מתקפה על מזכירות המדינה הבריטית של צפון אירלנד בלונדון. ראיין מצטרף שוב לסוכנות הביון על מנת לעצור את ארגוני הטרור האיריים.
סכנה ברורה ומיידית (1994).
מבוסס על ספר באותו שם. ג'ק ראיין (האריסון פורד) מתמנה לממלא מקום סגן מנהל המודיעין של ה-CIA, זאת לאחר שקודמו בתפקיד סגן האדמירל ג'יימס גריר חלה במחלה חשוכת מרפא. כשמשפחתו הקרובה של נשיא ארצות הברית נרצחת בשנתה על ידי קרטל סמים, ראיין נקרא כדי לחקור. מבלי ידיעתו, סוכנות הביון שולחת סוכן מבצעי להוביל כוח צבאי בפעילות חשאית בקולומביה. תוך סיכון חייו ועתידו המקצועי, ראיין מחליט לחשוף את האמת שמאחורי התפתחות המצב.
כל הפחדים כולם (2002).