תומאס ק. דלהאנטי (באנגלית: Thomas Delahanty; נולד בשנת 1935) הוא שוטר אמריקאי לשעבר במחוז קולומביה שנפצע במהלך ניסיון ההתנקשות בנשיא ארצות הברית רונלד רייגן ב-30 במרץ 1981.
ביוגרפיה.
תומאס דלהאנטי נולד בפיטסבורג, פנסילבניה. הוא שירת בצי האמריקאי ועבד בחברת הפלדה "ג'ונס ולפלין". בספטמבר 1963 הוא התגייס למשטרת מחוז קולומביה. כאשר אירע ניסיון ההתנקשות בחיי נשיא ארצות הברית רונלד רייגן במרץ 1981, דלהאנטי היה שוטר כבר 17 שנים. אחיינו תיאר את דלהאנטי שהוא דור רביעי במשפחתו המשרת במשטרה כחלק מ-"שורה ארוכה של שוטרים אירים".
במהלך שירותו של דלהאנטי במשטרה, הוא שירת ככלבן משטרתי. לאחר שכלבו חלה, הוא התנדב לסייע בשמירה על הנשיא רייגן במקום לקחת יום חופש. רייגן, דובר הבית הלבן ג'יימס בריידי וסוכן השירות החשאי של ארצות הברית טימותי מקארתי נפצעו גם מהירי של המתנקש ג'ון הינקלי ג'וניור. כשהינקלי ירה את הקליע הראשון מתוך שישה, שפגע בראשו של בריידי ופצע אותו קשה, זיהה דלהאנטי את הצליל כירי אקדח והפנה את ראשו בחדות שמאלה כדי לאתר את רייגן. במהלך הפניית ראשו, הוא נפגע בעורפו על ידי הקליע השני שנורה, הכדור ניתז מחוט השדרה שלו. דלהאנטי צנח על גבי בריידי שהיה כבר שרוע על הקרקע, וזעק "נפגעתי!".
דלהאנטי הובהל לבית החולים מד-סטאר וושינגטון. אקדחו של הינקלי היה טעון בשישה קליעי "Devastator" (בתרגום חופשי לעברית: משמידן/הרסן), שהכילו עופרת אזיד, כימיקל רעיל ונפיץ במיוחד שנועדו להתפוצץ בעת פגיעה. הקליע שפגע בבריידי היה היחיד שהתפוצץ. ב-2 באפריל, לאחר שנודע לרופאים כי הקליעים האחרים עלולים להתפוצץ בכל עת, רופאים מתנדבים הסירו את הקליע מצווארו של דלהאנטי תוך שהם לבושים באפודי מגן. הוא נשלח בחזרה לביתו אחד עשר ימים מאוחר יותר ביום שישי, 10 באפריל 1981, וצוטט כאומר: "אני מרגיש טוב... אני מוכן ללכת."
מכיוון שהכדור ניתז מחוט השדרה שלו לאחר שפגע בצווארו, הוא סבל מנזק עצבי קבוע בזרועו השמאלית, ובסופו של דבר נאלץ לפרוש מהמשטרה בשל נכותו.
לאחר ניסיון החיסול, דלאהנטי הפך לגיבור על אף שחש חרטה רבה על כך שלא הצליח לסייע יותר.
מאוחר יותר תבע דלהנאטי את המתנקש הינקלי, הפסיכיאטר של הינקלי, ואת יצרנית הנשק ששימש את המתנקש. טענתו נגד היצרנית, שלפיה לאקדחים קטנים וזולים אין תכלית מלבד שימוש לצורכי פשיעה, ועל כן על החברה לקחת אחריות, נדחתה על ידי בית המשפט לערעורים של מחוז קולומביה.
חיים אישיים.
דלהאנטי גר בעיר ווייטהול, פנסילבניה (פרבר של פיטסבורג) לאחר שעבר לשם מפרברי וושינגטון לאחר מות אשתו, ג'ין דלהאנטי.
דלהאנטי התראיין בשנת 2016 על שחרורו של ג'ון הינקלי ג'וניור, והשיב: "זאת ההחלטה שלהם, אני מניח. אני כנראה לא מתלהב מזה יותר מדי, אבל מה אתה יכול לעשות?".
ברידג' (סטודיו)
ברידג' בע"מ (ביפנית: 株式会社 ブ リ ッ ジ, הפבורן: קבושיקי-גאישה בוריג'י) הוא סטודיו אנימציה יפני, שהוקם בשנת 2007 על ידי אנשי צוות לשעבר מסאנרייז.
עבדות.
סדרת טלוויזיה.
מיטסודומו (2010)
מיטסודומו זוריאוצו! (2011)
Devil Survivor 2: האנימציה (2013)
נובונגון (2014)
פיירי טייל (2014–2019, פרקים 176–328, עם Pictures A-1 (כל הפרקים) וקלובר וורקס (סדרה שלישית))
(2016)
"Shōnen Ashibe" (2016–2018, סדרות 1, 2 ו -3; עם סטודיו Husio (סדרה ראשונה ושנייה) וסטודיו Palette (סדרה שלישית))
לב פורח (2016–2017, עם סרט DR)
המלמד המלכותי (2017)
(2017–2018, עם OLM)
שבע המידות השמימיות (2018)
יוגי הו! שביעית (2020 – הווה)
ננה חסרת כישרונות (2020)
שאמן קינג (2021–2022)
OVA/ONA.
(2012)
סיינט סאייה:נשמת הזהב (2015, עם טואי אנימציה)
(2015, עם סטודיו קהארה)
תומאס דלהנטי
ג'נט מקדונלד
ג'נט מקדונלד (Jeanette MacDonald;18 ביוני 1903 - 14 בינואר 1965) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון וזמרת אמריקאית.
היא התפרסמה בעיקר בסרטים מוזיקליים בשנות ה-30 ושנות ה-40. כן הופיעה באופרה, רדיו ובסדרות טלוויזיה. למקדונלד הייתה השפעה על זמרות סופרנו רבות. היא שרה קטעי אופרה רבים בסרטיה.
קורות חיים.
צקדונלד נולדה בפילדלפיה, הקטנה מתוך שלוש בנות. אחותה הבכורה בלוסום רוק הייתה גם שחקנית..
ב-1919 החלה להופיע בברודוויי בתחילה בשורת מקהלה ואחר כך בתפקידים ראשיים. החא הופיעה שם עד 1929 שאז הופיע במחזמר "בום בום" בתפקיד ראשי עם צוות שחקנים שכלל את ארצ'י ליץ' שהפך אחר כך לקרי גרנט.
ב-1929 החלה להופיע בסרטים שרובם היו סרטים מוזיקליים לצידם של מוריס שבלייה וקרי גרנט.
היא התפרסמה בעיקר בשמונה סרטים מוזיקליים רומנטיים בהם הופיעה לצידו של נלסון אדי . סרטים שהיו הצלחה מסחרית ואמנותית.
מבין הסרטים האלה זכון במיוחד "קרה זה בחודש מאי" ("Maytime") ובו השיר "Will You Remember" שהפך לסימן ההיכר של הצמד הזה.
ב-1948 הופיעה בסרט המוזיקלי "שלוש בנות נועזות" לצידם של חוסה איטורבי וג'יין פאוול.
בין מקדונלד ואדי היה קשר אהבה ממושך אף על פי שהייתה נשואה לשחקן גין ריינולדס מ-1937 עד למותה.
סרטה האחרון היה "השמש העולה" מ-1949 אך היא המשיכה להופיעה באופרה, מחזות זמר, רדיו וטלוויזיה.
היא הקליטה שירים רבים וזכתה בשלוש פרסי "תקליט הזהב".
מקדולד סבלה שנים רבות ממחלת לב ומתה בביתה ביוסטון מאי ספיקת לב בגיל 61.
מקס פארק
מקס פארק (באנגלית: Max Park; נולד ב-28 בנובמבר 2001) הוא ספידקיובר אמריקאי ממוצא קוריאני. הוא אלוף עולם ושיאן עולם.
ביוגרפיה.
פארק נולד וגדל בסריטוס, קליפורניה, לשוואן ומיקי פארק. כשהיה בן שנתיים הוא אובחן כאוטיסט והרופאים אמרו שהוא יצטרך עזרה לשארית חייו. היו לו קשיים במוטוריקה עדינה, והקובייה ההונגרית עזרה לו לשלוט בהם. כשהיה בן 10, הוא החל להתחרות בתחרויות ספידקיובינג, וכבר בתחרות השנייה שלו זכה במקום הראשון באירוע 6X6. פארק ופליקס זמדגס היו המוקד של הסרט התיעודי "הספיד-קיוברים" של נטפליקס המתאר את הישגיהם בעולם הספידקיובינג, החברות בינם והתחרותיות בינם.
שיאן עולם.
בתחרות שנערכה באפריל 2017 קבע פארק שיא עולם בממוצע מ-5 פתירות של 6.39 שניות. הוא היה הספידקיובר היחיד ששבר את השיא של פליקס זמדגס מאוסטרליה מאז ספטמבר 2009. השיא נשבר בנובמבר 2019 על ידי פליקס זמדגס, ולאחר מכן בשנת 2021 על ידי רויהאנג שו מסין.
במהלך הקריירה שלו הוא זכה ב-297 תארים באירועים שונים.
אנסון בון
אנסון בון (באנגלית: Anson Boon, נולד 15 בפברואר 2000) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי, מוכר בשל השתתפותו בסרט "מלתעות האימה", בסרט המלחמה של סם מנדס "1917" ובסדרה של נטפליקס "המובסים".
ביוגרפיה.
אנסון בון נולד ב קיימברידג'שייר.
קריירה.
בתחילה שיחק בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה כגון "All at Sea", "המפקח מורס" ובתפקידי משנה בסרט האימה מלתעות האימה, ו1917 שבוים על ידי סם מנדס, שיצאו בשנת 2019. בגיל 19 ערך בון את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון הלאומי המלכותי בלונדון בתפקיד מאסטר הרולד בהצגה "מאסטר הרולד ... והבנים", בבימויו של רוי אלכסנדר וייס. הוא קיבל את התפקיד לאחר אודישן ללא הכשרת תיאטרון או משחק קודם.
בדרמה הקולנועית של ג'וליאן ג'ראולד "Sulphur And White", שיצאה בתחילת מרץ 2020, גילם את הגיבור דייוויד טייט כנער. באותה שנה שיחק גם בסרט "The Winter Lake".
המגזין Screen International, בחר בבון כאחד מ"כוכבי המחר "בבריטניה ובאירלנד לשנת 2019.
בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה "המובסים", בהפקת נטפליקס. בון גילם את מוריץ הצעיר, אותו מגלם בבגרותו לוגאן מרשל-גרין.
בשנת 2021 לוהק לתפקיד ג'וני רוטן סולן להקת סקס פיסטולס לשעבר, במיני סדרה העתידית פיסטול.
יתרון מדינת הבית
יתרון מדינת הבית הוא מושג בפוליטיקה של ארצות הברית המתייחס במיוחד לבחירות לנשיאות ארצות הברית. עקרון זה מניח שמועמד לנשיאות ארצות הברית יזכה בשיעור קולות גבוה יותר במדינת הבית שלו בהשוואה למדינות אחרות עם פרופיל אוכלוסייה דומה.
ההגדרה של "מדינת הבית" עשויה להיות מורכבת לעיתים, למשל כאשר המועמד נולד וגדל במדינה אחת אך השיג הצלחה פוליטית במדינה אחרת או במקרים שבהם מועמד זכה להכרה פוליטית במספר מדינות לפני שהגיש את מועמדותו לנשיאות ארצות הברית.
בעוד שמועמדים רבים ניצחו בבחירות לנשיאות למרות שלא זכו לרוב במדינת הולדתם, ארבעה נשיאים בלבד (ג'יימס פולק, וודרו וילסון, ריצ'רד ניקסון ודונלד טראמפ) ניצחו בבחירות לנשיאות למרות שלא זכו לרוב קולות במדינות מגוריהם. פולק הוא הנשיא הנבחר היחיד שלא זכה לרוב קולות לא במדינת הולדת (קרוליינה הצפונית) ולא במדינת מגוריו בזמן מערכת הבחירות (טנסי). באופן דומה, מועמדים רבים לנשיאות הפסידו בבחירות למרות שזכו לרוב קולות במדינת הבית שלהם, לדוגמה וולטר מונדייל שהתמודד מול רונלד רייגן בבחירות 1984, הפסיד ב־49 מדינות וניצח אך ורק במדינת הבית שלו, מינסוטה. לעומת זאת, המועמד אל גור לא גרף את רוב הקולות בבחירות 2000 במדינת הבית שלו – טנסי (שאותה ייצגו הן גור והן אביו בסנאט של ארצות הברית) – והיה למועמד הבולט הראשון לנשיאות שלא זכה ברוב הקולות במדינת הבית שלו מאז שהפסיד ג'ורג' מקגוורן במדינת הבית שלו, דרום דקוטה, בבחירות 1972.
לודוביקו גוויצ'רדיני
טיסבזדד
טיסבזדד (בהונגרית: Tiszabezdéd) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם אוכלוסיית טיסבזדד קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,827 תושבים ובשנת 2020 חיו בו רק 1,725 תושבים.
הכפר היה מיושב לסירוגין מהמאה ה-13.
יהודי טיסבזדד.