מזג האוויר באזור זה של סין חם מאוד, ובנוסף חלו המיסיונר ועוזריו בקדחת. בריאותו התדרדרה במהירות והוא נצטווה להישאר במיטה כל הקיץ.
בשלהי ספטמבר, כאשר חש מעט יותר טוב, סייר בהרי פוג'יין "לשם החלפת אווירה" וחיפש קופים. אלא שהוא הגיע לקצה כוחו. כשהגיע לכפר קואטן הכריעה אותו הדלקת שוב. ציידים הביאו לו מינים חדשים של בעלי חיים, אבל דוד היה כל כך חולה עד שהוענק לו הסקרמנט של המשיחה האחרונה. הוא אומנם החלים לבסוף, אבל היה ברור לו שימיו כחוקר הגיעו לסיומם. בדצמבר 1873 חזר לטסיטאו ודרך ג'יוג'ואו הגיע לשאנגחאי, ושם התבשר כי האחראי על המיסיון בסין הורה לו לחזור לצרפת, לאחר שהרופאים קבעו כי אם יישאר בסין ימות. ב-3 בינואר 1874 הפליג משאנגחאי והגיע לצרפת במחצית הראשונה של שנת 1874.
"בסופו של דבר", כך כתב, "למרות כל הקשיים, אני די שבע רצון מהאוספים שלי מג'יאנגשי ובהרים של מזרח פוג'יין. הם ממלאים שני ארגזים גדולים, שלושה ארגזים קטנים, ותשעה ארגזים בגדלים משתנים. רק מספר היונקים, קטנים כגדולים, הכלולים באוסף נע בין 35 ל-40 מינים שונים, בהם כמה מינים חדשים. נתגלו גם מינים חדשים של עופות, זוחלים, חרקים וכו'".
שארית חייו בפריז.
עם שובו לפריז השתכן האב דוד ב-Maison-mère ברחוב סוור (Rue de Sevres). בשנותיו האחרונות עסק בסידור הרשימות ממסעות בסין ובהדרכת סמינריסטים בתחום שהיה כה קרוב ללבו, תולדות הטבע. זה היה בית הספר השלישי שבו לימד את הנושא לאחר סאבונה באיטליה ופֵּיטָאנְג בבייג'ינג.
ב-1875 פרסם בהוצאת האשט (Hachette) שני כרכים בהם סיכם את "יומן המסע השלישי במחקר באימפריה הסינית". שנתיים אחר-כך הוציא לאור את הספר "העופות של סין".
בניגוד לחייו העמוסים ומלאי ההרפתקאות בסין, חי דוד בשלווה בפריז ויצא למסעות מחקר קצרים בלבד (לתוניסיה ב-1881 ולאיסטנבול ב-1883), וכמו כן השתתף בקונגרס המדעי הקתולי ב-8 באפריל 1888, שם זכה לקריאות בוז מהקהל שעה שניסה להגן על תורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין.
ארמן דוד נפטר בפריז ב-10 בנובמבר 1900. היה בן 74 במותו.
תרומתו המחקרית.
כמות דגימות הצמחים ובעלי החיים ששלח ארמן דוד למוזיאון לתולדות הטבע בפריז גדולה מאוד. עמנואל בוטאן (Emmanuel Bhutan), הביוגרף של דוד שביצע ספירה של הפריטים מצא שדוד שלח למוזיאון 2,919 מינים של צמחים, 9,569 מינים של חרקים, עכבישנים ורכיכות, 1,332 מיני עופות ו-595 מיני יונקים. הקיצור לשמו של דוד בתיאור מינים בבוטניקה ובזואולוגיה הוא "David".
רשימות העצים והצמחים בהם פגש דוד בדרום מונגוליה, באזור בייג'ינג, בהרי צ'ין ובמזרח טיבט היו יכולים להוות בסיס ראשוני לתיאור הפיטוגאוגרפיה של סין, לרוע המזל מידע זה מפוזר בין המשלוחים משלושת המסעות, ואיש לא טרח להכין סיכום. העשבייה שנאספה באזור מוֹאוּפִּין (Moupin) בסצ'ואן היא בעל המאפיינים המעניינים ביותר בפלורה של ההימלאיה ונמצאו מספר גדול של מינים חדשים (כ-150). בהם דווידיה אינוולוקרטה
המפורסם ("Davidia involucrata") שחייב יצירת סוג הנושא את שמו של ארמן דוד, וכל המינים המסתיים במאופינסיס ("Cotoneaster moupinensis" - מין פרח במשפחת הוורדיים, "Primula moupinensis" - השייך לסוג בכור אביב, "Fragaria moupinensis" - סוג של תות שדה, "Salix moupinensis" - מין של ערבה, "Carex moupinensis" - מין השייך למשפחת הגמאיים, "Viola moupinensis" - מין של סיגל, וכו'. כולם תוארו על ידי אדריאן פרנשה) או המסתיימים בדווידי (" Viola davidii" וכו'). הוא גילה מינים חדשים רבים של רודודנדרון, כולם תוארו גם כן על ידי פרנשה: "Rhododendron brachyanthum" Franchet, " R. sulfureum ", "R. sulfureum", "R. ciliicalyx", "R. aureum", "R. heliolepis", "R. rubiginosum", "R. dendrocharis", "R. moupinense", "R. lutescens", "R. rigidum", "R. polylepis", ו-"R. siderophyllum". צמחים ידועים נוספים הם אורן ארמן, בודלית דוד ("Buddleja davidii"), "Lilium davidii" - מין של שושן ו-"Acer davidii" מין של אדר.
תרומתו של ארמן דוד לחקר הפלורה של סין ניכרת, אך הוא חש תמיד כי המחקר הזואולוגי קודם למחקר הבוטני. מעט מאוד היה ידוע על הציפורים בסין לפי שהתפרסם ספרו הנרחב על העופות בסין ב-1877. בספרו מתאר דוד 807 מינים, כולל 65 מינים שתוארו בפעם הראשנה. ידידו האנגלי רוברט סווינהו (Robert Swinhoe; 1877-1836) חקר את העופות השוכנים באזורי החופים של סין. דוד היה הראשון להציג את כל עופות סין, אם כי לא התיימר שספרו יקיף את כל המינים.
בין היונקים "גילה" האב דוד 60 מינים חדשים, כולל אייל דוד ("Elaphurus davidianus") בבייג'ינג והפנדה באזור ההררי מוֹאוּפִּין (Moupin) בסצ'ואן, קופים דוגמת קוף סלוד אף זהוב ("Rhinopithecus roxellana") ומקוק טיבטי, עטלפים דוגמת "Myotis davidii" ממשפחת הנשפוניים ("Vespertilionidae") ומכרסמים רבים (שני מיני מרמיטה, מין ארנבת ננסית, שלושה מינים של חולד, ומינים רבים של חולדות). מארבעת מיני האנטילופות השוכנים בסין "גילה" דוד שלושה. בדרך כלל תיאור הממצאים הבוטניים נעשה על ידי פרנשה, והממצאים הזואולוגיים בידי מילנה-אדוואר, שני חוקרים מהמוזיאון לתולדות הטבע בפריז.
במונח "גילה" הכוונה "לזהות בטבע מין שטרם תואר קודם לכן ולפרסם תיאור מדעי בפעם הראשונה, בהקשר לבוטניקה או זואולוגיה". תיאורים אלו של מינים חדשים בסין עזרו ללא ספק לפרסמם מחוץ לסין. בסין עצמה, הידע לגבי מינים אלו יכול להיות נרחב. הסינים צברו מזמן ידע מעשי כיצד לנצל מינים לצרכים רפואיים, לחקלאות ולגינות נוי, אך מחקר של הצמח או בעל החיים עצמו היה הליך שהיה זר להם לחלוטין. הסינים התעלמו מבוטניקה עד המחצית השנייה של המאה ה-19. המונח הסיני לבוטניקה " גְ'ה-ווּשׂוֵּ'ה" (zhiwuxue) הופיע לראשונה רק ב-1858. במקרים רבים היו "המינים החדשים" שתוארו על ידי המערביים מוכרים בספרות הקלאסית הסינית והיו להם שמות, אבל לעיתים קרובות היה הכינוי בלתי מדויק (מונח שהתייחס לכמה מינים דומים שיש להם שימוש דומה) או שהמין היה מוכר באזור מסוים בלבד וכונה רק בניב המקומי, וכמובן שהמינים הנדירים יותר לא היו מוכרים כלל. מתוך 30,000 המינים של הצמחים בעלי פרחים שהתגלו בסין הוזכרו בספרו של צִ'ישׂוּ'ן ווּ (吴 其 浚; Qixun Wu; 1847-1789) 1,714 שמות של צמחים. עבודת המחקר הרפואית הגדולה "בֶּנְצָאו גָאנְגְמוּ" (本草纲目 Bencao Gangmu) בת 27 הכרכים של לִי שְׁגֶ'ן (李时珍; Li Shizhen; 1593-1518), הנחשב על ידי היסטוריונים סינים כחוקר הטבע הסיני הגדול ביותר מכילה רק 1,496 שמות של מיני צמחים.
טראייצ'ו קוסטוב
ריצ'ארד קווסט
האנדרטה לזכר הנספים באסון השרפה בכרמל
האנדרטה לזכר הנספים באסון השריפה בכרמל הוקמה ליד עיקול הכביש בו נספו 44 אנשים באסון השרפה בכרמל (2010) מול קיבוץ בית אורן. היא נחנכה ב-19 בדצמבר 2011 במלאת שנה לאסון, בטקס ממלכתי בהשתתפות ראש הממשלה בנימין נתניהו, שרים, נציגי השב"ס, משטרה, כבאות ובני המשפחות השכולות.
הקמה.
לאחר האסון הוקמה אנדרטה זמנית קטנה בצורת להבת אש שכללה את הכיתוב יהי זכרם ברוך ואת דגלי ישראל, שירות בתי הסוהר ושירותי כבאות והצלה. לאחר הקמת האנדרטה המרכזית, היא הועברה לצידה.
האנדרטה המרכזית תוכננה על ידי האדריכל נתנאל בן יצחק והוקמה על ידי משרד הביטחון - אגף משפחות והנצחה ואגף ההנצחה והבינוי בתרומתם של הקרן הקיימת לישראל וקרן היסוד.
האנדרטה היא אתר זיכרון פתוח. על הקיר מונצחים שמות 44 הנספים - 37 צוערי השב"ס שנספו באוטובוס, 3 קציני משטרה, שלושה כבאים ונהג האוטובוס. מעליהם סמלי השב"ס, המשטרה והכבאות.
על הקיר מונצח גם משפט של דוד בן-גוריון: זהר גבורתם יעמוד לעד. בצד הקיר נמצא לוח זכוכית ועליו תמונת האוטובוס השרוף וסיפור האסון. בסוף פרטי האסון מופיע הציטוט .
מהקיר יוצאת קורת פלדת קורטן ענקית הדואה אל הרקיע בתנועה קשתית מעל מקום האירוע כלהבת אש הלוכדת את מי שנמצא מתחתיה.
קנת' ריבט
הוועדה הזמנית של הפרלמנט האוקראיני להבהרת הנסיבות ולחקירת העובדות של אספקת ציוד צבאי לגיאורגיה תוך הפרת החוק האוקראיני והחוק הבינלאומי
מקדש אוגוסטוס
מקדש אוגוסטוס (קרואטית: "Augustov hram") הוא מקדש רומי בעיר פולה שבקרואטיה. המקדש, שהוקדש לאוגוסטוס, נבנה עוד בחייו, ככל הנראה בערך בין שנת 2 לפנה״ס לתאריך מותו בשנת 14. האפריז המעוטר דומה לזה של מקדש גדול וישן יותר בעיר נים שבצרפת.
מסירותו של בית המקדש הורכבה במקור מאותיות ברונזה המחוברות לעמודי הכניסה של הפורטיקו, אך הטקסט נהרס עם הזמן. עם זאת, כללי מסירות סטנדרטית אחרים שהוקדשו לאוגוסטוס, ונקראו כך:
משפט זה מוכיח שהמקדש מוקדש גם לאלי העיר רומא. המקדש, שלא כמו מקדשים אחרים כגון מקדש דיבוס אוגוסטוס ברומא, לא קרוי על שם דיבוס אוגוסטוס-תואר שניתן לאוגוסטוס קיסר לאחר מותו.
מקדש אוגוסטוס הוסב לכנסייה תחת שלטון הביזנטים ולאחר מכן שימש כאסם. המקדש נהרס כמעט לגמרי בהפצצות של בעלות הברית ב-1944, אך שוחזר ב-1947. המקדש משמש כיום כלפידריום המאחסן פריטים מן התקופה הרומית.
קלמפרר
קלמפרר הוא שם משפחה אשכנזי. לטענת ויקטור קלמפרר, מדובר בשם המעיד על עיסוקו של בעליו, ה"קלופפר" ביידיש, המקיש בבוקר על הדלתות להעיר את האנשים לתפילת שחרית.
ודרברן
מותק, הילד השתגע 3
מותק, הילד השתגע 3 (באנגלית: Problem Child 3: Junior in Love) הוא סרט משפחה-קומדיה אמריקאי בבימויו של גרג בימן, שיצא לטלוויזיה ברשת NBC ב-13 במאי 1995. גילברט גוטפריד (פיבודי) וג'ק וורדן (ביג בן הילי) הם השחקנים היחידים מהסרט המקורי שחזרו לשחק בסרט.