מקורות אחרים, גורסים כי השימוש במילה נגזר מהמילה הצרפתית gâchette או gagée, שמשמעותה – כלי קטן או אביזר.
בגיליון שיצא לאור באוקטובר 1918 של כתב העת המדעי "הערות ושאילתות" (Notes and Queries), פורסם רב-מאמר אודות המילה גאדג'ט. H. Tapley-Soper מהספרייה העירונית של אקסטר, כתב בו על דיון שהתעורר בישיבת פלימות של אגודת דבונשייר ב-1916, בו הוצע שמילה זו תירשם ברשימת הקרתנות המילולית המקומית. כמה מהחברים התנגדו מהכללתה בתחום הנמצא בשימוש נפוץ ברחבי המדינה. קצין מחיל הים שהיה נוכח במקום, אמר כי כבר שנים שהביטוי פופולרי לכלי או יישום בעגה הצבאית הקרובה לו.
השימוש בשם זה בחוגי הצבא חדר מעבר לחיל הים בלבד. בספר "מעל הקרב" של ויויאן דרייק (1918) המספר אודות זכרונותיו של טייס בריטי בחיל המלכותי, מופיע הקטע: "השיעמום שלנו הוקל מדי פעם על ידי גאדג'טים חדשים - גאדג'ט היא מילת סלנג בחיל שמשמעותה "המצאה"! חלק מהגאדג'טים היו טובים, חלק קומיים וחלק מיוחדים במינם".
במחצית השנייה של המאה ה-20, השם גאדג'ט החל להיקשר עם קומפקטיות וניידות. כך ניתן ללמוד ממאמר שפורסם ב-1965, "הגיזמו הגדול" ("גיזמו" - מונח המשמש לסירוגין עם גאדג'ט לאורך המאמר).
האטימולוגיה של המילה, אם כן, שנויה במחלוקת.
תרגום לעברית.
עד שנת 2006 לא היה שם עברי למושג, אך לאור השימוש הנפוץ בו, החליטה בשלהי 2006 הוועדה למילים שבשימוש כללי של האקדמיה ללשון העברית על הוספת המילה הלועזית לעברית, כשבנוסף נוספה מילה עברית חדשה: "חפיץ". המשמעות העומדת מאחורי המילה "חפיץ" היא "חפץ שחפצים בו". השימוש במילה עברית זו, אינו נפוץ.
שימושים אחרים.
ההפצצה האטומית הראשונה כונתה "הגאדג'ט" על ידי המדענים של פרויקט מנהטן, באתר טריניטי.
אפליקציות גאדג'טים.
בעולם התוכנה, גאדג'ט מתייחס לתוכנות מחשב המספקות שירותים ללא צורך ביישום עצמאי שירוץ בעבור כל שירות, אלא רץ בסביבה המנהלת מספר גאדג'טים. ישנן מספר יישומים המבוססים על טכניקות קיימות לפיתוח תוכנה, כמו JavaScript, ופורמטים שונים של תמונות.
התיעוד המוקדם ביותר למונח בתחום הנדסת התוכנה היה בשנת 1985 על ידי מפתחי AmigaOS, מערכת ההפעלה למחשבי Amiga. הם ציינו את המונח GUI widget - אלמנט שליטה בממשק המשתמש.
לא ידוע אם חברות תוכנה נוספות הושפעו במפורש מכך, כשהחלו להחדיר את השימוש במילה הזו בטכנולוגיות שלהן. המילה ווידג'ט ותיקה יותר בהקשר זה. בסרט "בחזרה לבית הספר" של אלן מתר מ-1986, מופיעה סצנה בה פרופסור לכלכלה מעוניין להקים חברה בדיונית המייצרת ווידג'טים, למטרות חינוכיות.
משנה לנשיא בית המשפט העליון
החופשה
החופשה (באנגלית: The Holiday) הוא סרט קומדיה רומנטית שיצא לאקרנים ב-8 בדצמבר 2006, בבימויה של ננסי מאיירס ובכיכובם של קמרון דיאז, קייט וינסלט, ג'וד לאו וג'ק בלאק.
פרטי עלילה.
אחרי שנים של קשר רומנטי לא יציב בין איריס (קייט וינסלט), בחורה בריטית כפרית, ובין ג'ספר בלום (רופוס סוול), שהוא גם קולגה שלה בעבודה, מודיע ג'ספר על אירוסיו לאשה שאתה בגד באיריס. לבה של איריס נשבר והיא מחליטה שעליה להתרחק מג'ספר ולהפסיק לחלוטין את הקשר הרומנטי ביניהם. היא מציעה את ביתה להחלפה באינטרנט, תמורת בית אחר, לתקופה של שבועיים, בה היא מקווה לשהות הרחק ולשכוח מג'ספר.
במקביל, אמנדה (קמרון דיאז), בחורה אמריקנית מלוס אנג'לס, מגלה שבן זוגה, אית'ן (אדוורד ברנס), בגד בה. היא זורקת אותו, אך מתקשה להתגבר על הפרידה, ולכן מחליטה לצאת לחופשה ולנסוע הרחק לזמן מה, כדי שלא להרגיש לבד בתקופת החגים. היא מתחברת לאתר החלפת הבתים, שם היא מתכתבת עם איריס, והשתיים מחליטות להחליף את בתיהן לתקופה של שבועיים.
איריס מתלהבת מאוד מביתה הענק והמאובזר של אמנדה בלוס אנג'לס, אך אמנדה לעומת זאת לא נהנית מאווירת הכפר המנומנמת, ומחליטה לשוב הביתה יום למחרת בואה. אך בלילה מתדפק על דלתה גרהאם (ג'וד לאו), אחיה הגדול של איריס, כשהוא בגילופין לאחר שחזר מבילוי בפאב השכונתי. הוא מספר לאמנדה כי אחותו מלינה אותו לפעמים בביתה, לאחר שהוא שותה בפאב הסמוך לביתה, מפני שאינה רוצה שינהג שיכור הביתה. אמנדה מרשה לו להישאר, מה שמוביל ללילה רומנטי משותף, שבעקבותיו היא מחליטה להישאר בכל זאת באנגליה.
בינתיים, בלוס אנג'לס, איריס מרוצה מהמרחק ומהבית. היא פוגשת את מיילס (ג'ק בלאק), בחור שעובד עם אמנדה בחברה להפקת פסקולים, ובין השניים נרקמת ידידות שהופכת בהמשך לאהבה רומנטית. במקביל נתקלת איריס בקשיש ארתור אבוט (אלי וולך), שהיה פעם תסריטאי מוערך בהוליווד, וכיום מתגורר סמוך לביתה של אמנדה. איריס נקשרת לארתור ומחליטה לעזור לו לשקם את עצמו ולהיכנס לכושר, על מנת להגיע לערב הוקרה שמתכננים לכבודו. ארתור, שבהתחלה מסרב להגיע לאירוע, בשל צניעותו ובשל חששו להיראות כצל לימי תפארתו, משתכנע לבסוף, ומגיע מלא גאווה אל הערב שתוכנן עבורו.
באותו הזמן באנגליה, לאחר לילה רומנטי אחד וכמה ימי בילויים, מחליטה אמנדה להפתיע את גרהאם בביתו. כאשר היא מגיעה היא מופתעת לגלות שהנשים מהן קיבל גרהאם שיחות במהלך הימים האחרונים, אוליביה וסופי, הן לא אחרות מאשר שתי בנותיו הקטנות. היא מגלה שהוא אלמן ושתי בנותיו נקשרות אליה .
לבסוף, איריס משתחררת מאהבתה לג'ספר, נפרדת ממנו סופית ומתחילה קשר רומנטי עם מיילס. אמנדה מתאהבת בגרהאם, האהבה האמיתית הראשונה שלה ומשתחררת מהדפוסים הנוקשים שלפיהם נהגה לחיות.
קישורים חיצוניים.
מדינה דו לאומית
איקאוניס
איקאוניס (בלטינית: Dea Icaunis) היא אלה במיתולוגיה הקלטית ובדת הגאלית-רומית. איקאוניס היא אלת הנהר יון שבגאליה (במחוז יון, בבורגון שבצרפת של ימינו).
כתובת המוקדשת לאלה התגלה באוסר שבבורגון.
מאפיית אבולעפיה
מאפיית אבולעפיה היא מאפייה מפורסמת, אשר נוסדה בשנת 1879 על ידי משפחת אבולעפיה ונמצאת בבעלותם עד היום. המאפייה נמנית עם העסקים הוותיקים בארץ ישראל ושוכנות במבנה מעוטר קשתות ברחוב יפת, בסמוך לכיכר השעון ביפו העתיקה.
המאפייה מוכרת מגוון מאפים בסגנון ערבי ובהם פיתות, מנקיש, בייגלה, סמבוסקים, פיצות, וכן דברי מתיקה כגון בקלוואה וכנאפה.
היסטוריה.
המאפייה נפתחה לראשונה ב-1879 על ידי מסעוד אבולעפיה ועם השנים צברה מוניטין בעיר יפו ובסביבתה והפכה לאחד הסמלים המוכרים של העיר.
החל משנת 1969 החלה המאפייה במנהג של סגירת המאפייה בחגי ישראל לכיבוד הלקוחות היהודים שלה והתפרסמה בזכות מנהג זה ברחבי ישראל.
סניפים נוספים נפתחו בשנת 2007 בראשון לציון על ידי ח'מיס אבולעפיה ובנו טארק, ברחוב אבן גבירול בתל אביב בבעלות סעיד אבולעפיה, בנו של אחמד, הבכור שבאחים ובשנת 2000 בטיילת הרברט סמואל שבתל אביב. סניפי המאפייה נשלטים על ידי חמשת האחים ממשפחת אבולעפיה - אחמד, סמי, ח'מיס (עד שהלך לעולמו ב-2020 ממחלת נגיף הקורונה), חאלד וואליד וילדיהם. בשנת 2017 נפתחו מאפיות נוספות ברחוב הסיבים בפתח תקווה ובנמל תל אביב.
בנוסף למאפיות מפעילה המשפחה מסעדה בשרית הממוקמת ממול למאפייה ברחוב יפת, וכן חולשת המשפחה על מסעדות, עסקים ונדל"ן ברחבי תל אביב-יפו.
המאפייה שבבעלות המשפחה מיפו פועלת למען קידום השלום וההידברות בין יהודים וערבים. היא פתוחה בכל שעות היממה, אולם מאז הקמת מדינת ישראל המאפייה נסגרת בפסח וביום כיפור, כמחווה ללקוחות היהודים.
כמו כן האח חאלד נורה על ידי יהודי בשנת 2002, ככל הנראה על רקע לאומני, וכתגובה המשפחה תרמה 100 אלף דולר לשיקומו של בית הכנסת היהודי שבכיכר השעון ביפו.
האח חמיס שימש ככתב לענייני ישראל ונחשב לאוהד ישראל בטלוויזיה ובתקשורת המצרית, כמו כן הגיש תוכנית ברדיו תל אביב אשר קראה לדו-קיום ושכנות טובה בין היהודים והערבים בעיר ובכלל.
כמו כן ב-2017 פתחה הרשת סניף כשר למהדרין ללקוחות היהודים המסורתיים והדתיים בפתח תקווה.
לוקסוויוס
לוקסוויוס (בלטינית: Luxovios מקלטית: "הבהיר" או "החם") הוא אל המעיינות החמים של לוקסווי-לה-באן (Luxeuil-les-Bains) שבגאליה (בצרפת של ימינו), על פי המיתולוגיה הקלטית והדת הגאלית-רומית. כמו כן, לוקסוויוס הוא האל המגן על שבט לוקסווי שהתגורר באזור.
זוגתו של לוקסוויוס הייתה האלה בריקטה.
באתר המעיינות החמים היה מקדש ללוקסוויוס, לצד אלי מרפא אחרים, ובהם סירונה. באתר התגלו שתי כתובות המוקדשות לאל.
לקסוביוס
שנלונג
שנלונג (בסינית: 神龍), "דרקון שמיימי") הוא שמה של מעבורת חלל סינית ניסיונית, הנמצאת בשלב פיתוח וניסוי.
תמונה ראשונה של דגם מוקטן של כלי חללי זה פורסמה על ידי סין בדצמבר 2007, כשהוא תלוי מתחת לגחונו של מפציץ סיני מטיפוס H-6. מועד צילום התמונה אינו ידוע וייתכן כי המיזם נמצא בשלב פיתוח מתקדם יותר מאשר בחינת התצורה האווירודינמית של החללית. מהתמונה שפורסמה עולה כי הכלי מתוכנן כמעבורת חלל לשימוש רב פעמי, וניכרים בו האזורים המכוסים באריחי בידוד להגנה מפני החום בעת הכניסה לאטמוספירה. כמו כן ניתן לראות כי לשנלונג מנועים רקטיים בחלקו האחורי.
בשלב זה לא ידוע כיצד תשתלב מעבורת חלל סינית מאוישת בתוכנית החלל הסינית, המבוססת על חלליות חד פעמיות מסדרת שנג'ואו. מקורות שונים בארצות הברית מייחסים למיזם שנלונג מטרות צבאיות, כולל שימוש אפשרי כ"מפציץ חלל", קונספט שנבחן בזמנו בברית המועצות ובארצות הברית.
מעבורות חלל סיניות.