עם מות אביו, בשנת 1921, הפך רופרכט לטוען לכתר המלוכה בבוואריה, ואף הכריז זאת. הוא התנגד לרפובליקת ויימאר וקיווה עד סוף ימיו לחידוש המלוכה, אפשרות שעלתה מדי פעם בתקופה האמורה, שהייתה בלתי יציבה מבחינה פוליטית. עם זאת, רופרכט חתם בשנת 1923 הסכם עם ממשלת בוואריה, ולפיו חלק חשוב מנכסי בית ויטלסבאך יועבר לרשות העם. יחסו של רופרכט לימין הגרמני הקיצוני בכלל, ולנאציזם בפרט, היה שלילי, למרות שזה האחרון ניסה, טרם עלותו לשלטון בשנת 1933, למשוך אותו לצידו. כך למשל, רופרכט התנגד לפוטש מרתף הבירה. לפיכך, וכיוון שרופרכט עדיין שאף לחידוש המלוכה, התייחס אליו השלטון הנאצי, אשר דיכא כל ניסיון לצודד במשטר מלוכני, או ביתר עצמאות לבוואריה, בעוינות. בהמשך, בדצמבר 1939, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, גלה רופרכט לאיטליה, אשר באותו מועד לא הייתה צד לוחם, כאורחו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה. הוא שהה רוב שנות גלותו בפירנצה ונאסר עליו לחזור לגרמניה. באמצע אוגוסט 1944 פירנצה נכבשה על ידי הבריטים, וגם בחודשים שלאחר הכיבוש רופרכט עשה את רוב זמנו בעיר. בספטמבר 1945, לאחר תום מלחמת העולם, רופרכט חזר לבוואריה, אשר נכללה בשטח הכיבוש האמריקני של גרמניה. הוא הלך לעולמו ב-2 באוגוסט 1955, וזכה ללוויה ממלכתית.
משפחתו.
רופרכט נישא במהלך חייו פעמיים. אשתו הראשונה הייתה מריה גבריאלה, דוכסית בבוואריה, בתם של קרל תאודור, דוכס בבוואריה ומריה ז'וזה, נסיכת פורטוגל, עימה נישא ב-10 ביולי 1900. נישואיו הראשונים של רופרכט נמשכו עד לשנת 1912, ובמהלכם נולדו לזוג שלושה בנים, בת ועוד תינוק שנולד מת, עד למות רעייתו בגיל 34 עקב אי ספיקת כליות. מבין הילדים, הגיע לבגרות רק הבן השני אלברכט, דוכס בוואריה, והשאר מתו בילדותם ממחלות שונות.
אשתו השנייה הייתה אנטוניה, נסיכת לוקסמבורג, בתם של וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ומריה אנה, נסיכת פורטוגל, הצעירה ממנו בכשלושים שנה, עימה הוא התארס בשנת 1918. האירוסין בוטלו עקב הנסיבות שנוצרו עם כניעת גרמניה, אך לבסוף הזוג נישא ב-7 באפריל 1921. לזוג נולדו בן ואחריו חמש בנות. בתקופת השלטון הנאצי עברו בני המשפחה לאיטליה, ולאחר מכן עברו להונגריה. לאחר כיבוש הונגריה בשנת 1944, כלאו הנאצים את בני המשפחה בזקסנהאוזן ובאפריל 1945 הם הועברו לדכאו, זמן קצר לפני שחרור המחנה. הנסיכה, אשר לא חזרה בעקבות בעלה לבוואריה, הלכה לעולמה בשווייץ בשנת 1954, כאשר מותה המוקדם מיוחס לערעור בריאותה בעת מאסרה.
צאצאיו.
מאשתו הראשונה מריה גבריאלה, דוכסית בבוואריה, נולדו לרופרכט:
מאשתו השנייה אנטוניה, נסיכת לוקסמבורג, נולדו לרופרכט:
לוסיאנה ברגר
לוסיאנה ברגר (באנגלית: Luciana Berger; נולדה ב-13 במאי 1981) היא פוליטיקאית יהודייה בריטית. כיהנה כנציגת מחוז ליברפול-וייברטרי בבית הנבחרים הבריטי.
קורות חיים.
ברגר נולדה למשפחה יהודית וגדלה בשכונת ומבלי שבלונדון. ב-2004 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת ברמינגהאם והיא בעלת תואר שני בממשל מבירקבק, אוניברסיטת לונדון.
כיהנה במועצת התאחדות הסטודנטים של בריטניה כמתאמת פעילות בנושאי מלחמה בגזענות ובפשיזם. ב-2005 התפטרה מתפקידה בעקבות גילויי אנטישמיות מצד חברי ההתאחדות. לאחר מכן עבדה בחברת הייעוץ אקסנצ'ר. בשנים 2007 עד 2010 ניהלה את ארגון ידידי ישראל במפלגת הלייבור.
במאי 2010 נבחרה לנציגת מחוז ליברפול-וייברטרי בפרלמנט הבריטי. היא מונתה לשרה זוטרה לענייני אנרגיה ושינויי אקלים בממשלת הצללים של אד מיליבנד וב-2013 לשרה זוטרה לענייני בריאות בממשלת הצללים. לאחר בחירתו של ג'רמי קורבין למנהיג הלייבור מונתה ברגר לשרה לענייני בריאות הנפש בממשלת הצללים שלו. בריאיון לג'ואיש כרוניקל סיפרה ברגר מדוע החליטה להצטרף לקורבין שקושר לאנטישמיות ולמכחישי שואה. היא ציינה שההחלטה לא הייתה קלה עבורה והיא לא מסכימה עם כל מה שקורבין אמר לאורך השנים, אך נוצרה הזדמנות לכהן במשרה חדשה שתאפשר לקדם את הטיפול בתחום בריאות הנפש. היא התפטרה מתפקידה ב-27 ביוני 2016, במכתב ההתפטרות הודתה לקורבין על מינויה ויחסו אלייה, אך ציינה כי על מפלגת הלייבור למצוא מנהיג אחר שהמפלגה תוכל להתאחד מאחוריו. ב-18 בפברואר 2019 הודיעה ברגר, יחד עם שישה חברי פרלמנט נוספים על עזיבתה את מפלגת הלייבור מסיבות של אנטישמיות, מדיניות המפלגה ביחס לברקזיט ואופי הנהגתו של ג'רמי קורבין.
בפברואר 2019 פרשה יחד עם שישה חברי בית הנבחרים ממפלגת הלייבור על רקע התנהלותו של קורבין והתחזקות האנטישמיות בקרב חברי המפלגה. יחד עמם הקימה את "הקבוצה העצמאית", אליה הצטרפו גם חברי בית הנבחרים מהמפלגה השמרנית. בספטמבר 2019 הצטרפה למפלגה הליברל-דמוקרטית. היא התמודדה בבחירות 2019 במחוז פינצ'לי-גולדרס גרין אך הפסידה.
ב-2012 הפיקה וביימה סרט דוקומנטרי קצר בשם "Breadline Britain" על תופעת בתי התמחוי והעוני בבריטניה.
ב-2015 נישאה למוזיקאי אליסטר גולדסמית', לזוג בת ובן.
עלילות אקהת
ג'ו דונלי
ג'וזף סיימון "ג'ו" דונלי (באנגלית: Joseph Simon "Joe" Donnelly; נולד ב-29 בספטמבר 1955) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כסנאטור מטעם מדינת אינדיאנה. לפני כן שירת כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה.
דונלי נולד בחוף הדרומי של לונג איילנד, בעיירה מספקה שבמחוז נסאו, ניו יורק. הוא עבר להתגורר בסאות בנד ב-1973, שם למד לתואר ראשון בממשל באוניברסיטת נוטרדאם. לאחר מכן סיים תואר J.D במשפטים מן האוניברסיטה ב-1981. בהמשך שירת בפירמת עורכי דין כפרקליט עד 1996. בשנים 1988–1989 שירת בוועד המנהל של הבחירות באינדיאנה, ותפקידו היה לפקח על ניהול תקין בכל מה שקשור להליך הבחירות ותוצאותיהן.
משנת 1997 ועד 2001 היה חבר במועצת בית ספר שבצפון אינדיאנה, ובשנתיים האחרונות בתפקיד זה כיהן כנשיא המועצה. ב-2004 התמודד דונלי ללא הצלחה לבית הנבחרים של ארצות הברית, על תקן המחוז השני של אינדיאנה. הוא זכה בפריימריז הדמוקרטים ללא התנגדות, אך הפסיד בבחירות הכלליות וקיבל רק 45% ממניין הקולות.
ב-2006 התמודד שוב לבית הנבחרים, על תקן המחוז השני של אינדיאנה, ובפעם זו בהצלחה. בבחירות הכלליות הוא גבר על יריבו הרפובליקני ברוב של 54%. לאחר מכן זכה לכהונה נוספת ב-2008, כשבעת זו הביס את יריבו ברוב של 67% ממניין הקולות. בבחירות 2010 גבר על יריבתו ג'קי ואלורסקי הרפובליקנית.
במאי 2012, לאחר שזכה בפריימריז הדמוקרטים, התמודד דונלי על מושבו של הסנאטור הרפובליקני המכהן ריצ'רד לוגאר (ומי שהיה ותיק מפלגתו בסנאט), שהפסיד בפריימריז הרפובליקנים לגזבר של אינדיאנה ואיש תנועת מסיבת התה, ריצ'רד מרדוק. במהלך מסע הבחירות, הסתבך מרדוק בפרשייה מעוררת מחלוקת, לאחר שטען בעימות טלוויזיוני ב-23 באוקטובר כי היריון הנובע מאונס הוא "דבר שאלוהים ייעד אותו", במסגרת הסבריו מדוע הוא מתנגד להפלות גם במקרה של אונס או גילוי עריות. בבחירות הכלליות ב-6 בנובמבר, הביס דונלי את מרדוק ברוב של 50% מול 44%. רבים ייחסו את הפסדו של מרדוק לדונלי בשל אמירתו השנויה במחלוקת, הואיל ודונלי היה דמוקרט שניצח במדינה שבה גם ניצח המועמד הרפובליקני לנשיאות, מיט רומני.
בסנאט היה חבר בוועדת החקלאות, התזונה והיערנות, בוועדת הכוחות המזוינים, בוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים, ובוועדה המיוחדת להזדקנות. עמדותיו היו מתונות ושמרניות יותר בהשוואה לחבריו הדמוקרטים לסנאט. בבחירות לסנאט של ארצות הברית ב-2018, שנערכו ב-6 בנובמבר, הפסיד דונלי למועמד המפלגה הרפובליקנית מייק בראון.
דונלי נשוי ואב לשני בנים. הוא קתולי באמונתו.
ג'סי לסקי
ג'סי לואיס לסקי (באנגלית: Jesse Louis Lasky; 13 בספטמבר 1880 - 13 בינואר 1958) היה מפיק סרטים יהודי-אמריקאי, מחלוצי תעשיית הקולנוע האמריקאית ואחד ממייסדי חברת סרטי פרמאונט.
חייו.
נולד בסן פרנסיסקו בשנת 1880 להורים יהודים, והחל לפתח קריירה בתעשיית הבידור האמריקאית.
בשנת 1911 הפיק שני מחזות זמר בתיאטראות ברודוויי. בשנת 1913 הקים יחד עם ססיל ב. דה-מיל, אוסקר אפפל וגיסו סמואל גולדווין את "חברת הסרטים של ג'סי ל. לסקי".
בשנת 1914 שכרה חברתו של לסקי אסם בקרבת לוס אנג'לס, ושם הפיקה את הסרט הראשון שצולם בהוליווד, "האיש הלבן" ("The Squaw Man"). באסם זה שוכן כיום המוזיאון למורשת הוליווד.
בשנת 1916 התמזגה חברתו של לסקי עם "חברת הסרטים של השחקנים המפורסמים" של אדולף צוקור, תוך הקמת אולפני פרמאונט.
בשנת 1927 נמנה לסקי עם מייסדי האקדמיה האמריקאית לקולנוע, ובשנת 1945 הקים חברת הפקה נפרדת.
סרטו האחרון הופק בשנת 1951, ובשנת 1957 פרסם אוטוביוגרפיה.
נפטר בבוורלי הילס בשנת 1958 כתוצאה מהתקף לב.
סברינה המכשפה הצעירה (סדרת אנימציה)
סברינה המכשפה הצעירה היא סדרה מצוירת אמריקאית מצליחה המבוססת על קומדיית מצבים המצולמת "סברינה המכשפה הצעירה". עלילת הסדרה מתמקדת בסברינה ספלמן, בת למכשף ולאם בת תמותה. היא גרה עם שתי דודותיה בגרינדייל (לפי הקומיקס) או בוסטברידג', מסצ'וסטס (לפי הסדרה המצולמת), ומנסה להתמודד עם השייכות שלה לשני העולמות.
הסדרה מדובבת לעברית בסרטי רז בבימוי שפרירה זכאי. הסדרה שודרה בארץ בשנת 2000.בתחילה במסגרת "זמן דיסני" בזכיינית של ערוץ 2, טלעד. וכמה שנים מאוחר יותר שודרה בשידורים חוזרים, כסדרה עצמאית, בערוץ הילדים ובערוץ ג'וניור.
בשנת 2002 הופק לסדרה סרט בשם "", שבעקבותיו הופקה לסדרה סדרת המשך בשם "עולמה הסודי של סברינה".
אדולף צוקור