ב-1978 עזב את אורוגוואי לטובת אינדפנדיינטה של המאמן חוסה פסטוריסה. תחתיו, זכה אלסאמנדי באליפות הנסיונל של אותה העונה לאחר ניצחון 2–0 במשחק הגמר על ריבר פלייט (במשחק חוזר בו פתח אלסאמנדי בהרכב). לאחר ארבע שנים וקרוב למאתיים הופעות בכל המסגרות במדי אינדפנדיינטה, עבר אלסאמנדי לקבוצת הפאר הארגנטינאית, ריבר פלייט, אך שיחק במדיה במשך עונה אחת בלבד בטרם חזר לאורוגוואי.
אלסאנדי הצטרף בשנת 1983 לנסיונל, במדיה שיחק עונה בודדת וזכה עמה בתואר אליפות שני בקריירה שלו וראשון בארץ הולדתו. משם, המשיך לעונה בודדת בטקוס UAG המקסיקנית, בטרם חזר לאורוגוואי והפעם במדי היריבה הגדולה של נסיונל, פניארול. שם, הצליח אלסאמנדי לזכות בתואר אליפות שני באורוגוואי, והוסיף לכך זכייה בתואר מלך השערים של הליגה.
ב-1986 חזר אלסאמנדי לקדנציה שנייה בריבר פלייט, שהייתה מוצלחת יותר בפן האישי והקבוצתי. הוא לקח חלק בזכייתה של הקבוצה באליפות בעונת , וזכה עמה בגביע ליברטדורס 1986 לאחר ניצחון בגמר כפול על אמריקה דה קאלי הקולומביאנית. בעקבות הזכייה פגשה ריבר את סטיאווה בוקרשט, אלופת אירופה, למשחק הגביע הביניבשתי. בדקה ה-28 בעט אלסאמנדי כדור לעמוד השער, שפגע בשוער וחזר אליו. את הכדור החוזר כבש אלסאמנדי בנגיחה שהעניקה לקבוצתו את הזכייה בתואר עם ניצחון 1–0 בסיום. אלסאמנדי נבחר לשחקן המצטיין של המשחק. בנוסף, נבחר אלסאמנדי לכדורגלן השנה בדרום אמריקה לשנת 1986. את העונה המוצלחת חתם אלסאמנדי בזכייה בגביע אינטראמריקנה עם ניצחון בגמר כפול על אלחואלנסה.
אלסאמנדי המשיך לעונה נוספת במדי ריבר, ולקראת עונת חתם במדי CD לוגרונייס הספרדית של המאמן חאבייר אירורטה, ששיחקה אז בליגה הבכירה. על אף חילופי המאמנים התכופים בקבוצה, שיחק בה אלסאמנדי במשך שתי עונות, היחידות שלו באירופה, ובעונתו השנייה אף סייע לה לסיים במקום השביעי, בחלקה העליון של הטבלה.
בשלהי הקריירה חזר לארגנטינה ושיחק תקופה קצרה במדיה של טקסטיל מנדיז'ו. את הקריירה סיים בשנת 1991 ברמפלה ג'וניורס מליגת משנה האורוגוואית, ובמדיה פרש ממשחק בגיל 35.
נבחרת אורוגוואי.
אלסאמנדי החל את דרכו במדי נבחרת אורוגוואי ב-1978, כאשר באותה השנה ערך שלוש הופעות במשחקי ידידות. הופעת הבכורה שלו הייתה בניצחון 2–0 על ב-25 באפריל, ובתוך חודש הוסיף שתי הופעות נוספות.
במשך שנים נותר אלסאמנדי מחוץ לסגל של אורוגוואי. בשנת 1983 חזר להופעה בודדת כמחליף ואף נכלל בסגל הנבחרת לקופה אמריקה 1983, שהסתיים בזכייתה של אורוגוואי בתואר, אך לא שותף כלל במהלך הטורניר.
אלסאמנדי חזר לתודעה בנבחרת רק בשנת 1986, כאשר זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 1986 במקסיקו על ידי המאמן אומאר בוראס. במשחק הראשון של אורוגוואי בטורניר, מול , כבש אלסאמנדי את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת כבר בדקה הרביעית. אלסאמנדי השתלט היטב על כדור עומק, הותיר מאחור את השומר שלו, עבר את השוער הראלד שומאכר ובעט למשקוף ופנימה. אלסאמנדי הוחלף בדקה השמונים והמשחק הסתיים בשוויון 1–1. במשחק השני שוב פתח אלסאמנדי, אך הוחלף לאחר 57 דקות בתבוסה 6–1 ל. את שלב הבתים סיימה אורוגוואי בשוויון 0–0 מול , במשחק בו נכנס אלסאמנדי בדקה ה-84. אורוגוואי הצליחה להעפיל לשמינית הגמר מהמקום השלישי בבית, אך שם סיימה את דרכה בהפסד לאלופה שבדרך, ארגנטינה, 1–0 במשחק בו אלסאמנדי לא שותף.
שנה לאחר מכן נכלל אלסאמנדי בסגל של רוברטו פלייטאס לקופה אמריקה 1987 בארגנטינה. אורוגוואי, האלופה המכהנת מ-1983, העפילה אוטומטית לחצי הגמר, שם גברה 1–0 על אלופת העולם ומארחת הטורניר, ארגנטינה. אלסאמנדי עצמו כבש את שער הניצחון של אורוגוואי בדקה ה-43. במשחק הגמר מול פתח אלסאמנדי בהרכב שניצח 1–0 והעניק לאורוגוואי זכייה שנייה ברציפות בתואר.
אלסאמנדי שותף גם בטורניר קופה אמריקה 1989, שנתיים לאחר מכן, תחת המאמן אוסקר טבארס. הטורניר התקיים במתכונת של שלב בתים ראשון ובית גמר, אליו העפילה אורוגוואי וסיימה במקום השני, אחרי . אלסאמנדי פתח בהרכב בכל שבעת משחקיה של אורוגוואי בטורניר, וכבש שני שערים.
אקורד הסיום של אלסאמנדי בנבחרת היה מונדיאל 1990 באיטליה. אלסאמנדי נכלל בסגל של טבארס לטורניר, ופתח בהרכב למשחק הפתיחה של נבחרתו מול , שהסתיים בשוויון 0–0. אלסאמנדי הוחלף בדקה ה-64. בהפסד 2–0 ל הוחלף אלסאמנדי במחצית, וכלל לא שותף בניצחון 1–0 על , שבעקבותיו העפילה אורוגוואי לשמינית הגמר מהמקום השלישי. בשלב זה הודחה אורוגוואי על ידי המארחת עם הפסד 2–0, בו נכנס אלסאמנדי כמחליף בדקה ה-79.
בסך הכול כבש אלסאמנדי שישה שערים ב-31 הופעות במדי הנבחרת.
קריירה כמאמן.
קריירת האימון של אלסאמנדי התאפיינה בקדנציות קצרות וללא תארים במהלכה. הוא התמנה לראשונה לתפקיד כמאמן ראשי בסיינסיאנו מפרו בשנת 1998. לאחר מכן המשיך לקדנציות קצרות במולדתו ברמפלה ג'וניורס, דפורטיבו מלדונדו וסנטרו אתלטיקו פניקס.
בהמשך אימן לתקופה קצרה את קומוניקאסיונס מגואטמלה ואת ספורט אנקאש וטוטאל צ'לאקו מפרו. לאחר שסיים את תפקידו האחרון ב-2009, פרש אלסאמנדי מאימון.
כיס פאלז
ז'אק לנקסד
צבי הרש רוזנבוים
הרב צבי הרש רוזנבוים (ה'תקנ"ה – חנוכה בערך ה'תקפ"ט) היה רב הונגרי, רבה של ביצ'קה.
ביוגרפיה.
נולד בשנת ה'תקנ"ה, ככל הנראה בטליקה, לרב משה נחום רוזנבוים, רבן של מספר קהילות בהונגריה. על פי מסורת המשפחה, למד בישיבת פרשבורג אצל החתם סופר.
בשנת ה'תק"ף התגורר בטליקה שם נולדה לו מאשתו מרים לאה, בתו הראשונה דבורה בילא פישר, מאשתו מרים לאה. בשנת ה'תקפ"ה מונה לרבה של ביצ'קה. בתקופת רבנותו החלו לבנות בית כנסת חדש במקום. בשנת ה'תקפ"ט הוא פנה לחתם סופר עקב חילוקי דעות במכירת המקומות בבית הכנסת.
נקבר בחג החנוכה, בערך בשנת ה'תקפ"ט ונקבר בביצ'קה. על אף מאמצי נינו הרב נחום הירש, ששיקם את בית העלמין בביצ'קה, לא נמצא מקום קבורתו.
משפחתו.
על פי מסורת המשפחה, צאצא של הרב אדם בעל שם. צאצא למהר"ל מפראג, של הרב מנחם נחום מצ'רנוביל, מייסד חסידות צ'רנוביל, של הרב גרשון אשכנזי, רבה של וינה, של הרב מנחם מנדל קרוכמל, של מהר"י וייל, מהר"ם מרוטנבורג, רבי יהודה החסיד, רש"י ועוד.
שני אחיו הגדולים הם הרב עמרם רוזנבוים והרב אברהם ישראל בצלאל רוזנבוים.
לאחר פטירתו, אלמנתו נישאה לרב הרש שטיינר.
לרב רוזנבוים 3 ילדים מאשתו מרים לאה. שני בנים ובת אחת:
שמרוק
אבגרף סורוקין
טניה כהן עוזיאלי
טניה כהן עוזיאלי (ילידת איטליה, 1965) מכהנת כמנכ"לית מוזיאון תל אביב מאז ינואר 2019. לפני כן עבדה 18 שנה במוזיאון ישראל ובתפקידה האחרון שם בעבר שימשה אוצרת וראש האגף לשירותי אוצרות.
עוזיאלי החליפה במוזיאון תל אביב את סוזן לנדאו שפרשה לגמלאות.
בשלוש השנים הראשונות לכהונתה כמנכ"לית פקדו את מוזיאון תל אביב יותר מ-2 מיליון מבקרים, ונערכו בו תערוכות של אמנים ישראלים ובין-לאומיים מובילים כמו ג׳ף קונץ, צדוק בן דוד, אלכסנדר קאלדר ויאיוי קוסאמה. ביולי 2022 נבחרה למקום ה-32 ברשימת הנשים המשפיעות בארץ בירחון פורבס ישראל.
קורות חיים.
כהן עוזיאלי בעלת תואר ראשון ושני בארכאולוגיה ובתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותוכנית אישית בתחום אמנות עתיקה. לאחר לימודיה עבדה ברשות העתיקות ובשנות ה-90 שימשה קצינת תרבות בקונסוליה בסן פרנסיסקו.
עם תחילת עבודתה במוזיאון ישראל שימשה כאוצרת באגף לאמנות ותרבות יהודית וכן בתערוכות בין תחומיות. היא הייתה אחראית על שחזור והקמת בית הכנסת הספרדי־פורטוגזי מסורינאם. לקראת שיפוץ וחידוש המוזיאון שימשה כמנהלת פרויקט באגף האמנות והתרבות היהודית, ולאחר מכן אצרה את שדרת בתי הכנסת.
משנת 2011 כיהנה כהן עוזיאלי כראש אגף שירותי אוצרות במוזיאון ישראל. בתפקיד זה הייתה אחראית על בניית מערך תערוכות שנתי וניהול אוספי המוזיאון. ב-2015 אצרה במוזיאון את התערוכה הרב תחומית "קיצור תולדות האנושות", שהציגה בהמשך גם בגרמניה. היא שימשה גם כאחת האוצרים של התערוכה שהוצגה בביתן הישראלי בביאנלה לאדריכלות בוונציה.
כהן עוזיאלי נולדה וגדלה ברומא ועלתה בגיל 19 לישראל. נשואה ואם לשלושה.
התפיסה האוצרותית.
כהן עוזיאלי מצדדת בהנגשת המוזיאון לקהל הרחב, לא על חשבון האיכות. בראיון אמרה בעבר: ״אני רוצה להיות פופולרית ונגישה יותר לקהל רחב. אבל לא על חשבון איכות".
לדעתה, על המוזיאון לייצג אמנות מודרנית ועכשווית, וגם אמנות ישראלית. "יש לנו אחריות לייצג גם את האמנות הישראלית לדורותיה – לאורך היסטוריה של 100 שנה – ולייצג את יחסי הגומלין של האמנות הישראלית עם האמנות הבין־לאומית", אמרה.
היא דוגלת בהרחבת התכנים שמוצגים במוזיאון. "אנחנו צריכים להציג גם תערוכות אופנה ויותר תערוכות עיצוב ואדריכלות. המוזיאון צריך להיות כל הזמן עם היד על הדופק ולהגיב. כשמציגים אמנות עכשווית היא צריכה להיות מוצגת עם הקשרים רחבים".
קונסטנטין ברונר
קונסטנטין ברונר (27 באוגוסט 1862 – 27 באוגוסט 1937) היה שם העט של הפילוסוף היהודי-גרמני אריה (לאו) יהודה ורטהיימר. ברונר נודע בזכות יצירתו "Die Lehre von den Geistigen und vom Volk" ("התורה על אנשים רוחניים ועל העם") משנת 1908. יצירותיו עסקו בסוגיות של הקיום האנושי, רפואה, מיניות, פסיכולוגיה ותחומי חיים רבים נוספים. במספר חיבורים ברונר התייחס לשאלה היהודית, ובהם הביע את התנגדותו לשימוש במונח אנטישמיות, בטענה שהוא מעניק לכאורה לגיטימציה לתופעה. לכן, העדיף להשתמש בביטוי שנאת יהודים (Judenhaas).
חייו.