"זה הנפט של סקוטלנד" (באנגלית: "It's Scotland's oil") היא סיסמה פוליטית שמשמשת לעיתים קרובות את המפלגה הלאומית הסקוטית (ה-SNP) במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 כאשר הביעו תמיכה בעצמאות סקוטלנד.
הביטוי נתבע מאחר שהרבה מהכסף שיושג באמצעות הנפט שמתגלה ממול חופי סקוטלנד, באזור הים הצפוני לא יועיל לסקוטלנד באופן משמעותי מאחר שהאחרונה היא חלק מבריטניה, הסיסמה והרעיון שמאחורה נחשבים שנויים במחלוקת בעיקר בדיונים אשר דנים לגבי הכדאיות הכלכלית של מדינה סקוטית עצמאית.
המפלגה הלאומית הסקוטית השתמשה בביטוי במהלך קמפיין הבחירות שערכה בפברואר 1974 ובאוקטובר 1974.
רקע כללי.
הרקע הכלכלי לתביעה היה גילוי הנפט בים הצפוני בשנות ה-60, תעשייה שהגיעה שיאה באמצע שנות ה-70. רבית שדות הנפט הגדולים ביותר בגזרת הים הצפוני היו (ונכון ל-2021 המצב נשאר דומה) ממזרח ומצפון לאזור סקוטלנד, דוגמה לגדולת האזור בתחום הנפט היא הכינוי שקיבלה העיר אברדין שמאז שנתגלה נפט בים הצפוני מול חופי אברדין העיר מכונה לעיתים גם "בירת הנפט של אירופה", מלבד העיר אברדין קיימת מספנת נפט באי פלוטה ובאזור מפרץ סאלום וו.
בראשית שנות ה-70 פרץ משבר האנרגיה של 1973 שהחמיר לאחר מלחמת יום הכיפורים שנערכה במזרח התיכון, כתוצאה ממשבר האנרגיה החלה לעלות האינפלציה בממלכה המאוחדת, את האינפלציה ליוו אחוזי אבטלה גבוהים ומיתון בכל הממלכה המאוחדת.
לפיכך טענו גורמים סקוטים כטיעון כלכלי למה עדיף שסקוטלנד צריכה להשאיר חלק מהממלכה המאוחדת.
הפאן המשפטי של הביטוי.
בהתחשב בכך שסקוטלנד אינה מדינה ריבונית, אין לה גבולות ימיים רשמיים או בעלי הכרה, עם זאת בשל קיומן של שתי מערכות משפטיות נפרדות בבריטניה הגדולה (מערכת משפטית סקוטית ומערכת משפטית שנאכפת באנגליה וויילס) החוק הבריטי קובע את חלוקת השלל מהים הצפוני ומחלק אותם בהתאם, חוק המדף היבשתי מ-1964 הגדיר את האזור הימי של הים הצפוני מצפון לקו הרוחב 55 כאזור שהוא תחת השיפוט של החוק הסקוטי, בשל כך כ-90% ממשאבי הנפט בבריטניה היו תחת סמכות שיפוטית של סקוטלנד.
שימוש פוליטי בביטוי.
המושג מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 משמש סיסמה יעילה ביותר על ידי המפלגה הלאומית הסקוטית, ביטוי זה עטף את הטענה שרק סקוטלנד העצמאית יכולה לנצל ולנצל באופן מלא את היתרונות הכספיים של המשאבים הלאומיים שלה, כולל צפון. נפט וגז ים, לרווחת האוכלוסייה. על פי ממשלת סקוטלנד, 64% ממאגרי הנפט של האיחוד האירופי קיימים במים הסקוטיים, ואילו מכון דייוויד הום הצהיר: "סקוטלנד יושבת על עתודות נפט וגז בשווי של עד 4 טריליון ליש"ט. ההשקעה בשדות הנפט בים הצפוני וייצורם צנחה בחדות לאחר שהקנצלר השמרני ג'ורג 'אוסבורן הטיל מיסים עונשיים, וחתך את ההכנסות הצפויות שיכולה סקוטלנד העצמאית לתבוע.
תגליות בישראל
בישראל צמחה והתפתחה פעילות מדע ומחקר מפותחת. כמה וכמה תגליות מדעיות שמקורן בישראל או שנעשו על ידי ישראלים בעת ששהו במכוני מחקר מחוץ לישראל, זכו לתהודה עולמית.
איווקו יורוקרגו
איווקו יורוקרגו (באיטלקית: Iveco Eurocargo) היא קשת רחבה של דגמי משאיות מתוצרת יצרנית המשאיות, האוטובוסים, הצמ"ה, המנועים, וכלי רכב צבאיים איווקו חברת בת של פיאט אשר מיוצרים באיטליה, ספרד, טורקיה, ברזיל, לוב, ארגנטינה, דרום אפריקה ובריטניה.
משאית ה-"איווקו יורוקרגו" זכתה בתואר "המשאית הבינלאומית של שנת 2016" ("International Truck of the Year" ), תואר שהוענק לה על ידי 25 עיתונאי רכב בכירים מרחבי אירופה.
תגליות והמצאות בישראל
יחסי ארמניה–קרואטיה
יחסי ארמניה–קרואטיה הם היחסים הדיפלומטיים שמתקיימים בין ארמניה לקרואטיה. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות נוצרו ב-8 ביולי 1996. ארמניה מיוצגת בקרואטיה על ידי שגרירותה ברומא, איטליה, ואילו קרואטיה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה באתונה, יוון. בשנת 2011, שתי המדינות הקימו קונסוליות של כבוד. הקונסוליה של ארמניה נמצאת בזאגרב, בירת קרואטיה, ואילו הקונסוליה של קרואטיה נמצאת בירוואן, בירת ארמניה.
ארמניה היא חברה באיחוד הכלכלי האירו-אסייתי (ECU), ואילו קרואטיה חברה באיחוד האירופי (EU). אף על פי שארמניה חתומה על הסכם האיחוד האירופי .
היסטוריה.
רפובליקת רגוזה בדוברובניק של ימינו הייתה מרכז של קשרים היסטוריים קרואטיים וארמנים. בין זרים רבים שאכלסו את דוברובניק היו מספר ארמנים. כמו כן, רגוזים חוגגים את סנט בלייז, קדוש ארמני מהמאה הרביעית כפטרון הקדוש של עירם. כמו כן, שני קדושים פטרונים אחרים של דוברובניק, זנוביוס וזנוביה, היו קדושים ארמנים מקיליקיה.
ישועי קרואטי מפרסט, האב יוסיפ מרינוביץ', כתב את "עבודת גמר ביקורת פולמוס על שני ספקות מצפון הנוגעים לארמנים קתולים", בשנת 1783, לבקשתו של בנקאי ארמני עשיר, ג'ובאני דה סרפוס. בעבודת המחקר מגן מרינוביץ' על קתולים ארמנים באימפריה העות'מאנית שקיבלו את הקודש מהכנסייה האפוסטולית הארמנית המונופיזית, אשר חלק מהכמורה ברומא לא הסכימה. מרינוביץ' כתב כי לארמנים היה אישור של האפיפיור לערוך טקסים בכנסיות מונופיזיטיות, כמו גם להשתתף במיסת טקסים ארמנית, לתת לארגוני צדקה ולקיים חגים על פי לוח השנה הארמני.
במהלך דיון תאולוגי כתב מרינוביץ' יצירה בת שלושה כרכים עם יותר מ-1,600 עמודים שכותרתה Compendino storico di memorie cronologiche concernenti la religione e la morale della nazione Armena, שהייתה אמורה להיות ההיסטוריה המודרנית הראשונה של הארמנים שנכתבה במערב. בעבודתו כתב מרינוביץ' אודות הגאוגרפיה הארמנית, סקירה של ההיסטוריה הפוליטית והכנסייתית של ארמניה, תולדות הקתוליקות והסינודים שלהם, וסקירה של מנהגי ארמניה ועניינים פוליטיים ודתיים אחרים.
עבודתו של מרינוביץ' השפיעה על פתרון פוליטי וכנסייתי סופי לבעיית הקתולים הארמנים. בעזרת האימפריה האוסטרית והרוסית, זכה הוותיקן להכרה בקתולים ארמנים באימפריה העות'מאנית והקים את ארכיהן באיסטנבול בשנת 1830. עבודתו של מרינוביץ' הניחה בסיס למחקר מודרני בהיסטוריה הארמנית.
מיתריסטים בווינה, אוסטריה של ימינו, פרסמו כ־200 ספרים בשפה הקרואטית בתחומי מדעי ההומניסטים והטבע. הם פרסמו גם כתב עת פוליטי לאומי קרואטי Novi pozor בין השנים 1867–1869. בין סופרים קרואטיים בולטים שספריהם ראו אור על ידי המיתריסטים בווינה היו ויוקוסלב באבוקיץ', דימיטרייה דמטר, יוראג' הוליק, וויקוסלב קלאיק, אנטון מז'וראניץ', מטיה מסיץ', אילייה אוקרוגיץ', ג'וסיפ ג'וראג' סטרוסמאייר, בוגוסלב שולק, ג'וסיפ טורבר ואחרים.
רצח העם הארמני.
קרואטים חולקים אהדה עמוקה עם ארמנים בעקבות רצח העם הארמני גם כשקרואטיה לא הכירה ברצח העם. יצוין כי רצח העם נחקר ומופץ בקפידה בקרואטיה, מה שהניע את ממשלת טורקיה לדרוש מממשלת קרואטיה להסיר את תוכן רצח העם הארמני. זאגרב סירבה להצעה.
נציגות.
ארמניה הכירה בקרואטיה כמדינה עצמאית ב-21 ביוני 1994, ואילו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות הוקמו ב-8 ביולי 1996. ארמניה מיוצגת בקרואטיה על ידי שגרירותה ברומא, איטליה קרואטיה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה באתונה, יוון. לשתי המדינות יש קונסוליות של כבוד.
אמנות.
ארמניה וקרואטיה חתמו על שלושה הסכמים ופרוטוקול אחד:
הנרי תומאס
הנרי ג'קסון תומאס, הַבֵּן (באנגלית: .Henry Jackson Thomas Jr; נולד ב-9 בספטמבר 1971) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה, מוזיקאי וסופר אמריקאי. תומאס התפרסם כשחקן ילד בשנת 1982, לאחר שנבחר על ידי הבמאי סטיבן ספילברג לגלם את דמותו של אליוט בסרט "אי.טי. - חבר מכוכב אחר", דמות שתומאס ממשיך להיות מזוהה איתה בחלוף השנים.
בעשור השני של המאה ה-21, תומאס מוכר מתפקידיו בסרטי קולנוע וסרטי טלוויזיה שמבוססים בחלקם הגדול על ספריו של סטיבן קינג; וסדרות נטפליקס, רובן על-פי ספרי וסיפורי אימה קלאסיים, שמביים מייק פלנגאן, ובעיקר: "מי מתגורר בבית היל" (2018) ו"מי מתגורר באחוזת בליי" (2020).
שנות ילדותו.
הנרי תומאס נולד בסן אנטוניו, טקסס, בן יחיד להנרי ג'קסון תומאס האב (1938–2017), מכונאי הידראוליקה, ולקארולין לי תומאס (1943–2007). הוא למד בבית הספר התיכון הציבורי "איסט סנטראל" ובמכללה הציבורית "בלין" בברנהם, טקסס .
כבר מילדות חלם תומאס להיות כוכב קולנוע, חלום שהתגשם עם היותו של "אי.טי" לשובר קופות. אולם בגיל 10 הוא התקשה להתמודד עם ההצלחה שהייתה עבורו כחרב פיפיות. לדברי תומאס, הוא נבהל מהתקהלויות של אנשים מבוגרים סביבו, חש כפריק בקרקס, נמנע מלצאת מהבית, והיה ילד מופנם. אחר כך הוא חזר לסן אנטוניו להמשיך את לימודיו, אך בבית הספר הוא הפך ל"ילד כאפות", קורבן לקנאתם של הילדים האחרים.
בגיל 17 עבר תומאס לניו יורק במטרה להשיג עבודות מזדמנות כשחקן.
קריירה.
משחק.
תפקידו הראשון של תומאס בקולנוע היה בסרט "איש מחוספס" (1981), עם סיסי ספייסק, אריק רוברטס וסם שפרד. על הופעתו בסרט זה היה תומאס מועמד בשנת 1982 לפרס האמן הצעיר בקטגוריית השחקן הצעיר הטוב ביותר בסרט קולנוע, מטעם הקרן הלאומית האמריקאית לאמנים צעירים .