האלבום ספג, בדרך כלל, ביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה. לורה סנייפס, מפיצ'פורק, נתנה לאלבום דירוג 6 מתוך 10, באומרה כי האלבום "נסחר בספציפיות ולא בצורך גנרי, המייצג חוויה שלעיתים רחוקות מוצאת פורקן בפופ". עם זאת, היא גם מתחה ביקורת על כתיבת השירים באלבום, וקבעה כי "חסרה סוג כזה של עקביות בכתיבת השירים". סנייפס מסכמת את הביקורת שלה בכתיבה, "[אלבום] הבכורה של קיוקו לא תעבור את הציפיות של אף אחד, אבל היא מכילה מספיק תככים ואינדיבידואליות כדי לאפשר להוצאה שנייה." ניל זי. יאנג, מ-AllMusic, כתב כי: "לפעמים, "Expectations" יכול להיות כללי, כמו ב-'Sleepover' ו-'He'll Never Love You', ... עם זאת, למרות הטבילה המזדמנת הזו לטריטוריית פופ בלתי ניתנת להבחנה, אלבום הבכורה של קיוקו מרמזת על פוטנציאל לא מנוצל מקול רענן עם פרספקטיבה ניתנת לזיהוי." אמילי מקאי, מהגרדיאן, דירגה את האלבום בארבעה מתוך חמישה כוכבים, באומרה כי האלבום הוא "מרענן בצורה נוצצת" והרגישה שהיכולת של האלבום "[להישאר] נאמן לאינסטינקט האידיוסינקרטי גרמה ל-"Expectations" להיות יותר אוניברסלי מאשר אלבום בכורה גנרי ובטוח".
לורן מולינו, מ-"The 405" , דירגה את האלבום ב-8 מתוך 10, ושיבחה את הנושאים הלהט"בים של האלבום. היא ציינה את קיוקו כ-"קווירית הראשונה ללא בושה שמנרמלת את זה במיינסטרים ברמה כה שקופה וגלויה; דרך המילים שלה והסרטונים שלה". מולינו גם החמיאה להפקת האלבום. סידני גור, מ-"MTV", תיאר את האלבום כ-"מגוון שלם של חוויות חיים המכוסות בתוך 13 השירים הללו, המסמן את הפרק הראשון של סיפור מתמשך שהיילי סוף סוף מרגישה בנוח לחלוק עם העולם". גלן גמבואה, מ-"Newsday.com", שיבח את האלבום, וכתב ש-"עבור קיוקו, "Expectations" לא יכול להיות גבוה יותר, אבל המוזיקה כל כך טובה שנראה שהיא עומדת להתעלות אפילו על הנעלים ביותר".
Cuts Both Ways (שיר)
Cuts Both Ways (בעברית: לכאן ולכאן) הוא שיר של הזמרת הקובנית אמריקאית גלוריה אסטפן אשר יצא כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום הנושא את שמו בתאריך ה-17 במאי 1990. השיר לא זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-44 בלבד אך הוא הגיע למקום הראשון במצעד של מוזיקה עכשווית למבוגרים. למרות הצלחתו הפושרת עם שנים השיר נכלל בכמה אלבומי אוסף של אסטפן. בשנת 2020, נכלל באלבום האולפן ה-14 של אסטפן, "Brazil305".
ביקורת.
מת'יו הוקטר מ-"Albumism" כ"שיר יפהפה להפליא של אהבה אבודה" ובחר בו כאחד מהשירים הטובים באלבום. ביל קולמן מבילבורד החמיא לשירה של אסטפן בשיר ולשילוב של הגיטרות האקוסטיות. דייוויד ג'יילס מ-"Music Week" כינה את השיר כ"בלדה גדולה" ואף גם הוא החמיא לשירה של אסטפן ולשילוב של הגיטרות האקוסטיות. ב-"The Network Forty" החמיאו לסגנון המוזיקלי של השיר ואף ציינו שיש לשיר "מסק עמוק מבחינה מוזיקלית ולירית". גם ב-"Pop Rescue" וב-"Smash Hits" נתנו ביקורת חיובית לשיר.
וידאו קליפ.
בקליפ לשיר נראית אסטפן שוהה בבית חוף לבדה בסצנות שונות כמו בסצנה בה היא מביטה מחלון גדול אל הים או יושבת ליד שולחן. בנוסף גם נראים סצנות בהם אסטפן לא מופיעה כמו סצנה של מים גולשים או של גיטרה מתפרצת.
ציבור
קמח לבן
בויקו דימיטרוב
בויקו גאורגייב דימיטרוב (בבולגרית: Бойко Георгиев Димитров; נולד ב-5 ביוני 1941, פלבן, ממלכת בולגריה) הוא דיפלומט ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין השנים 1989–1990 כיהן כשר החוץ האחרון של הרפובליקה העממית של בולגריה וכשר החוץ הראשון של בולגריה.
קורות חייו.
בויקו דימיטרוב נולד בפלבן והתייתם בגיל צעיר. הוריו שהיו פרטיזנים חברי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה, נהרגו במהלך קרבות מול המשטרה הבולגרית. בספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה אומץ על ידי גאורגי דימיטרוב. ב-1963 סיים את המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה ובהמשך, הועסק במשלחת הבולגרית לאו"ם. ב-1967 התקבל רשמית כחבר במפלגה הקומוניסטית של בולגריה. בין השנים 1978–1982 כיהן כשגריר בולגריה לקובה. ב-1981 הפך לחבר מן המניין במועצה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית. ב-1989, במהלך סתיו העמים ולאחר הדחתו של טודור ז'יבקוב, התמנה פטר מלאדנוב לראש מועצת המדינה ודימיטרוב החליף אותו כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של גאורגי אטנסוב. דימיטרוב היה שר החוץ האחרון בעידן הרפובליקה העממית של בולגריה. הוא המשיך לכהן גם בממשלתו של אנדריי לוקאנוב והיה לשר החוץ הראשון בעידן בולגריה.
עופר רוזנבאום
עופר רוזנבאום (נולד ב-22 בדצמבר 1986) הוא יועץ אסטרטגי, מנהל משברים ויועץ תקשורת ישראלי. נודע בעיקר בשל דרכי הפעולה האגרסיביות שלו ומכונה "האיש למשימות מיוחדות".
ביוגרפיה.
רוזנבאום נולד וגדל בנתניה. את שירותו הצבאי התחיל בחטיבת הגפן הצפונית באוגדת עזה ומשם סופח למכללה לביטחון לאומי במחנה דיין אשר בגלילות.
לאחר שירותו הצבאי רוזנבאום לקח חלק בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "לרדת בגדול" בערוץ 10 ואף הגיע לגמר, שם סיים במקום השני.
מיד עם סיום התוכנית, רוזנבאום צעד את צעדיו הראשונים בענף התקשורת והחל לעבוד כעיתונאי ברשת "ידיעות תקשורת" מקבוצת ידיעות אחרונות. במקביל למד תקשורת במכללת נתניה וסיים תואר ראשון.
מספר שנים לאחר מכן, עזב רוזנבאום את עולם העיתונות והחל לעבוד במשרד "צור ייעוץ אסטרטגי וניהול תקשורת" של יועץ התקשורת וחה"כ לשעבר רונן צור. בהמשך הפך למנהל מחלקת המשברים והמאבקים הציבוריים במשרד.
בשנת 2013 ניהל את "מחאת הסרדינים" נגד צפיפות התלמידים בכיתות הלימוד, המחאה הפכה תוך זמן קצר למחאה לאומית, במסגרתה מאות אלפי הורים וילדים הפגינו במשך שבועות בצמתים מרכזיים ברחבי הארץ.
בשנת 2015 ניהל עבור ארגון הנשים "נעמת" מאבק ציבורי רחב כנגד מותג הבירות "גולדסטאר", בטענה כי עולה שוביניזם מהפרסומים שלהם.
בשנת 2016 החליט לצאת לדרך עצמאית והקים את חברת "רוזנבאום תקשורת" המתמחה בניהול משברים, ייעוץ אסטרטגי ופעולות גרילה.
באותה השנה, רוזנבאום ליווה את המשבר של ראש עיריית נתניה, מרים פיירברג, שזוכתה מכל ההאשמות נגדה לאחר שנחקרה באזהרה בחשד לקבלת שוחד, מרמה והפרת אמונים.
בשנת 2018 שימש כיועץ האסטרטגי של מועצת המכינות הקדם צבאיות, זאת לאור החקירה והביקורת הציבורית בעקבות "אסון נחל צפית", בו נספו 10 בני נוער מהמכינה קדם-צבאית בני ציון.
באותה השנה זכה בפרס "האריה השואג" לקמפיין השנה עבור הקמפיין "שוברות את תקרת הזכוכית", אותו הגה והפיק עבור ארגון ויצו.
רוזנבאום פועל רבות נגד ארגוני BDS מסביב לעולם ובשנת 2019 עבר תקיפה אלימה על ידי עשרות פעילי BDS, בעת נאום הסברה שנשא במדריד.
באותה השנה ניהל קמפיין לאומי אגרסיבי נגד זכייתה של חברת מקדונלד'ס במרכז לפתיחת סניף בנתב"ג, זאת בשל סירובה של החברה לפתוח סניפים מעבר לקו הירוק.
בתחילת שנת 2020 ניהול קמפיין פרובוקטיבי עבור "הפרויקט לניצחון ישראל". במסגרת הקמפיין הוצגו על שלטי חוצות תמונות של איסמעיל הנייה ואבו מאזן כשהם כפותים ומעליהם הכותרת: "שלום עושים רק עם אויבים מובסים". הקמפיין עורר סערה ציבורית גדולה, כשבשיאה הודיע ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, כי הוא מורה על הסרתם.
שנה קודם לכן, רוזנבאום הוביל מהלך דומה לאחר שפרסם על שלטי חוצות את תמונתו של איסמעיל הנייה בבגד ים ביקיני. הקמפיין זכה למעורבות רבה ולפרסומים בכלי התקשורת בארץ ובעולם.
בשנת 2022 ניהל רוזנבאום, באמצעות זרוע הביצוע החרדית שלו "א גרוייסע מציאה" קמפיין להפסקת האלימות של משטרת ישראל נגד האוכלוסייה החרדית. הקמפיין זכה לתהודה רחבה בכלי התקשורת המגזריים והחילוניים שלראשונה עסקו בהרחבה במקרי האלימות הקשה במגזר החרדי.
באותה השנה תבע רוזנבאום את שותפו לשעבר, רונן צור, לאחר שלדבריו הוסתרו ממנו ההכנסות של החברה במסגרת השותפות. בעקבות התביעה נחשפה לראשונה בכלי התקשורת מהות השותפות בין השניים.
חיים אישיים.
רוזנבאום בעל תואר ראשון בתקשורת. מתגורר בנתניה. גרוש ואב לשניים.
חגיגה בשלג
פסטיבל הסרטים פריימליין
פסטיבל הסרטים פריימליין או פסטיבל הסרטים הבין-לאומי הלהטב"קי של סן פרנסיסקו (באנגלית: Frameline Film Festival או San Francisco International LGBTQ+ Film Festival) הוא פסטיבל קולנוע להט"בי בסן פרנסיסקו, ארצות הברית, שמקיים מדי שנה מאז 1976.
הפסטיבל הסרטים פריימליין, שמתקיים מדי שנה בסוף יוני, הוא אירוע הקולנוע השנתי הלהט"בי הוותיק והגדול ביותר, עם נוכחות של בין 60,000 ל-80,000 איש.
סרטים שהוקרנו בפסטיבל הסרטים פריימליין נתרמים, מאז 2005, למרכז הורמל בספרייה הציבורית של סן פרנסיסקו .
בשנת 2020, הפסטיבל היה אחד השותפים המרכזיים, לצד Outfest, NewFest ו-Inside Out , באיגוד פסטיבלי הקולנוע הקווירים הצפון אמריקאיים, יוזמה לפרסום וקידום סרטים להט"בים.
פרסים.
בין הפרסים השנתיים של הפסטיבל נמצא פרס פריימליין המוענק לאדם שמילא תפקיד מפתח בהיסטוריה של הקולנוע הלהט"בי. כמו כן, מוענקים פרסי הקהל לסרט הקולנוע הטוב ביותר, הסרט התיעודי הטוב ביותר, הפרק הטוב ביותר, הסרט הקצר הטוב ביותר, פרס השופטים לסרט הטוב ביותר, והסרט התיעודי הטוב ביותר.
נמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט
נמל התעופה הבינלאומי מלבורן
נמל התעופה הבינלאומי אודסה
נמל התעופה הבינלאומי בוריספיל
נמל התעופה הבינלאומי של דונצק
נמל התעופה הבינלאומי חרסון
סראי (מקדוניה הצפונית)
סראי (במקדונית: Сарај, באלבנית: Saraj) הוא כפר במקדוניה הצפונית. העיר היא מרכז הרשות המקומית סראי שבאזור הסטטיסטי סקופיה. בכפר נמצא מסגד חוסיין-שאחובה.
דמוגרפיה.