ב-1861 התחתן בשנית עם הזמרת והפסנתרנית קונסטנצה יאקובי (1896-1824). היא הייתה תלמידה של הנרייטה גראבאו-בינאו ושל רוברט שומן בקונסרבטוריון של לייפציג. שומן הקדיש לה "שלושת הלידר לפי זמירות עבריות מאת ביירון בליווי נבל או פסנתר" אופוס 95.
כתבים.
בשנים דוויזון כתב יומן בשפה הפולנית שאבד בדליקה בוורשה בזמן המרד בעיר. לא נותר אף עותק. בווינה ובדרזדן המשיך לכתוב את יומנו, הפעם באנגלית ובגרמנית ומקורו נשמר בספרייה הסקסונית בדרזדן.
קישורים חיצוניים.
in Grosses Biographische Lexicon der deutschen Bühne Internet Archive
עמ' 176–178
סוף פודגוראנו
סוּף פוֹדגוֹראנוּ (נולד ב-20 בינואר 2002 בחדרה שבישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת קשר הכנף בספציה מליגת העל האיטלקית ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים.
מכבי חיפה.
פודגוראנו שיחק במחלקת הנוער של הפועל חדרה עד לשנת 2013, ולאחר מכן עבר למחלקת הנוער של מכבי חיפה. יחד עם קבוצת הנוער של מכבי חיפה זכה בליגת העל הנוער בעונת .
ב-3 ביוני 2020 ערך פודגוראנו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשהחליף את ניקיטה רוקאביציה בדקה ה-89 בהפסד 2–0 למכבי תל אביב במסגרת הליגה לעונת 2019/2020. עד לתום העונה, בה סיימה מכבי חיפה במקום השני כסגניתה של מכבי תל אביב, ערך פודגוראנו ארבע הופעות ליגה נוספות.
רומא.
ב-9 ביולי 2020 חתם פודגוראנו ברומא מהסרייה א' (ליגת העל האיטלקית).
ב-1 בנובמבר ישב לראשונה על ספסל הקבוצה, במשחק ליגה נגד פיורנטינה. בסך הכל ישב על ספסל הקבוצה בתשעה משחקי ליגה ובמשחק קופה איטליה אחד, אך לא זכה לדקות משחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. הוא שיחק באופן קבוע בקבוצת הנוער של המועדון.
ספציה.
ב-11 באוגוסט 2021 חתם פודגוראנו על חוזה לארבע עונות בספציה מהסרייה א' (ליגת העל האיטלקית). ב-19 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ובסרייה א', כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בניצחון 2–1 על ונציה במסגרת המחזור הרביעי לעונת 2021/2022. ב-3 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח של הקבוצה, כששיחק 59 דקות בהפסד 4–0 להלאס ורונה במסגרת המחזור השביעי בליגה. בפתיחת העונה שותף בחמישה משחקים, מהם משחק אחד בהרכב הפותח. לאחר 14 מחזורים כמעט ולא נכלל בסגל הקבוצה.
נבחרות ישראל.
החל משנת 2021 פודגוראנו הוא גם חלק מסגל נבחרת ישראל עד גיל 21.
באוקטובר 2021 זומן לסגל נבחרת ישראל הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד נבחרות סקוטלנד ומולדובה. ב-12 באוקטובר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-88 בניצחון 2–1 על מולדובה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. ב-15 בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הנבחרת הבוגרת, בה שותף לכל אורך המשחק ואף בישל, בניצחון 3–2 לישראל על נבחרת איי פארו, גם הוא במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
חיים אישיים.
פודגראנו נולד בחדרה. אביו דני פודגוראנו היה כדורגלן עבר בהפועל חדרה והפועל חיפה. סבו למבי פודגוריאני היה שחקן ומאמן טניס שולחן.
לו גם דרכון רומני, דבר המאפשר לשחק בליגות אירופאיות מסוימות שלא על תקן שחקן זר.
יוז'ף סאבו (כדורגלן)
יוז'ף יוז'פוביץ' סאבו (באוקראינית: Йожеф Йожефович Сабо, בהונגרית: Szabó József; נולד ב-29 בפברואר 1940 באונגוואר) הוא כדורגלן עבר סובייטי ממוצא הונגרי ששיחק בעמדת הקשר בקבוצות צמרת של הליגה הסובייטית דינמו קייב ודינמו מוסקבה, ובנבחרת ברית המועצות. לאחר פרישה ממשחק פעיל הפך למאמן כדורגל ואימן, בין היתר, את נבחרת אוקראינה ואת דינמו קייב.
ביוגרפיה.
נולד במשפחה הונגרית מרובת ילדים (יוז'ף היה הילד השביעי) בעיר אונגוואר (כיום אוז'הורוד) שהייתה שייכת אז לממלכת הונגריה. בשנת 1945, לאחר תום מלחמת העולם השנייה הועברה העיר לשליטת ברית המועצות. יוז'ף ובני משפחתו הפכו לאזרחים סובייטים.
קריירת שחקן.
סאבו החל את הקריירה שלו בקבוצת ספרטק אוז'הורוד, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. סאבו שיחק בעמדת החלוץ בקבוצה. לאחר שתי עונות מוצלחות זומן לקבוצת הצמרת דינמו קייב. בדינמו הוא החליף תפקיד – מחלוץ לקשר. מהר מאוד הפך לשחקן מפתח בקבוצה ושולב בהרכב הפותח. סאבו שיחק במדי דינמו 10 שנים, במהלכן זכה עם הקבוצע בארבע אליפויות ובשני גביעי המדינה.
בשנת 1970 עבר לקבוצת זוריה וורושילובגרד וכעבור שנה – לדינמו מוסקבה. בשנת 1972 פרש ממשחק פעיל.
נבחרות.
סאבו זומן לראשונה לנבחרת ברית המועצות בשנת 1962, אך עד שנת 1965 לא שותף במשחקי הנבחרת (אף שהיה בסגל הנבחרת למונדיאל 1962). ב-3 באוקטובר 1965 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול . את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע כעבור שבועיים במשחק ידידות מול . סאבו לקח חלק במונדיאל 1966, בו הגיעה נבחרת ברית המועצות עד לשלב חצי הגמר (הישג שיא של הנבחרת בכל ההיסטוריה שלה). סאבו השתתף בשני משחקים בשלב הבתים, במשחק רבע הגמר (מול ) ובמשחק חצי הגמר נגד , בו נפצע ולכן נאלץ לפספס את המשחק על המקום השלישי.
סאבו לא נכלל בסגל נבחרת ברית המועצות ליורו 1968 (למרות ההופעה המוצלחת במונדיאל 1966). את משחקו האחרון במדי הנבחרת ערך ביוני 1971.
לאחר שחרורו מהנבחרת הלאומית הצטרף אל הנבחרת האולימפית של ברית המועצות. הוא השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת מינכן, בה זכתה ברית המועצות במדליית ארד. סאבו לקח חלק ב-5 מתוך 7 משחקי הנבחרת והבקיע שער אחד.
קריירת אימון.
בשנת 1977 מונה סאבו למאמן קבוצת זוריה וורושילובגרד. כעבור חצי עונה בקבוצה עבר לאמן את צסק"א קייב מהליגה השנייה. הוא הצליח להוביל אותה לצמרת הליגה ולמועמדות לעליה לליגה הראשונה. לאור הצלחותיו קיבל הצעה מקבוצת דנייפר דנפרופטרובסק, שנאבקה אז על מקומה בליגה הבכירה. סאבו הסכים, אך לא הצליח למנוע את ירידת דניפרו מליגת העל הסובייטית. בעונה הבאה המשיכה הקבוצה להידרדר והגיעה לתחתית הליגה הראשונה. סאבו הואשם בכישלון הקבוצה ופוטר מהתפקיד.
במהלך שנות ה-80 אימן קבוצות חובבים שונות. בתחילת שנות ה-90 זומן לצוות האימון של דינמו קייב על ידי ולרי לובנובסקי. כאשר עזב לובנובסקי את דינמו, לטובת עבודה בחו"ל מונה סאבו למאמן הקבוצה. הוא אימן את דינמו למשך עונה אחת, אחריה הוחלף במיכאילו פומנקו. סאבו שב לתפקיד המאמן של דינמו בשנת 1994 ומילא אותו עד לשנת 1996. במהלך כהונתו זכתה דינמו פעמיים באליפות אוקראינה ופעם אחת - בגביע האוקראיני. בשנת 1996 שב לובנובסקי לדיינמו וסאבו פוטר מתפקיד המאמן.
באמצע שנות ה-2000 שב סאבו לתפקיד המאמן הראשי של דינמו. הוא הצליח להוביל את הקבוצה לזכייה בגביע האוקראיני ב-2005, אך לא הצליח לזכות באליפות. בשנת 2007, בעקבות החמרה במצבו הרפואי, פרש סופית מהאימון.
סאבו אימן את הנבחרת הלאומית של אוקראינה פעמיים – תקופה קצרה ב-1994 ומ-1996 עד 1999.
אנה ק.
אנה ק. (ברוסית: Анна К) היא סדרת טלוויזיה רוסית בהפקת נטפליקס המבוססת באופן רופף על הרומן אנה קארנינה מאת לב טולסטוי.
עלילה.
הסדרה מהווה פרשנות מודרנית לרומן הקלאסי של טולסטוי. אנה קרנינה, היא אשתו של מושל סנקט פטרבורג העתידי, אך מתאהבת ביורש אימפריית האלומיניום, ורונסקי. הרומן שלהם מהר מאוד מתפרסם בציבור והחיים המשפחתיים והחברתיים של ורונסקי וקארנינה נמצאים תחת איום, אך טיעוני התבונה נותרים חסרי אונים בפני אהבתם ותשוקתם של השניים.
התנשאות (גאוגרפיה)
גמל שלמה (סדרת טלוויזיה, 2017)
גמל שלמה (בצרפתית: La Mante) היא מיני סדרת מותחן צרפתית, ששודרה לראשונה בנטפליקס ב-30 בדצמבר 2017 לאחר ששודרה קודם ברשת TF1 במהלך ספטמבר 2017.
עלילה.
בפריז, המשטרה מחפשת אחר פסיכופת שרציחותיו מעוצבות בהשראת ז'אן דבר, המכונה "גמל שלמה", רוצחת סדרתית מפורסמת שהטילה אימה על המדינה לפני 25 שנה. דבר מציעה את המומחיות שלה למשטרה על מנת לעזור לצוד את המתחזה. לגמל שלמה, שנמצאת בבידוד מאז שנעצרה, יש תנאי אחד: לשתף פעולה רק עם הבלש דמיאן קרוט, בנה המנוכר. לדמיאן אין ברירה, שכן רוצח סדרתי עלול לפגוע בכל זמן ובכל מקום בפריז.
רימייק.
בעונת השידורים 2021/2022 מתוכננת שידורה של סדרת טלוויזיה רוסית בשם זה (ברוסית: Самка богомола) בכיכובה של אירינה רוזאנובה כז'אנה דרונובה / "גמל שלמה". הסדרה תשודר בשירות הסטרימינג Start.ru.
על פי העלילה הרוצחת הסדרתית ז'אנה דרונובה, שכונתה "גמל שלמה", יושבת במאסר במושבת עונשין שמורה מאז הודתה בשמונה מקרי רצח אכזריים במיוחד. ז'אנה הרגה רק גברים – פדופילים, אנסים ובעלים בוגדים. לאחר שנודע לה שיש לה מתחזה, היא מציעה עזרה למשטרה, בכפוף לשני תנאים. ראשית, היא תעזוב את המושבה למשך החקירה. שנית: בנה הבלש דניס (בגילומו של פאבל צ'ינאריוב), שלא היה בקשר עם אמו ב-20 השנים האחרונות, יהיה אחראי על החקירה.
טום היידן
תומאס אמט ('טום') היידן (באנגלית: Thomas Emmet Hayden, נולד ב-11 בדצמבר 1939, הלך לעולמו ב-23 באוקטובר 2016) היה פעיל חברתי ופוליטי אמריקני, אחד ממבשרי השמאל החדש ומן הבולטים בשורותיו. בשל הפגנה נגד מלחמת וייטנאם, מלווה בהפרות סדר, בה היידן נטל חלק ואף היה חלק מן הדרג המארגן, עמד לדין באילינוי, כאחד מן השבעה משיקגו, הורשע, אך בסופו של דבר עונשו בוטל. בהמשך חייו היה, בין היתר, סנטור בסנאט של מדינת קליפורניה, אשר עמדותיו היו נטועות באגף השמאלי של המפלגה הדמוקרטית.
ביוגראפיה.
שנותיו המוקדמות.