בשנים האחרונות, גן החיות של דובאי היה נתון תחת מתקפה, בשל התנאים בהם מאוחסנים החיות. פעילים למען זכויות בעלי חיים ואף מלונות ואתרי תיירות עודדו את החרמת המתקן. על פי הדיווחים, הכלובים בהם נלכדו החיות היו כה קטנים עד כי בעלי החיים בקושי יכלו לנוע בתוכו. לבסוף לאחר לחצים רבים מהרשויות וארגוני סביבתיים גן החיות נסגר בנובמבר 2017, וכל בעלי החיים ששהו בו הועברו לפארק הספארי החדש בעיר דובאי וחיים בתנאים נוחים ומרווחים יותר מאשר התנאים בגן החיות שנסגר.
בעלי חיים.
בגן החיות היו כ-248 סוגים של יונקים, כולל שועלים, צבועיים, פומות, אריה אסיאתי, יגוארים, שימפנזים, בבונים, קופים, צבאים, דובים, דורבנים, ג'ירפות, היפופוטמים ועבדקן הרעמה. בגן החיות היו גם כ-400 סוגים של עופות וזוחלים כולל יען, עיט זהוב ותוכים.
ביקור ושעות פתיחה.
גן החיות של דובאי משך אליו מדי שנה מספר רב של מבקרים. בשנת 2008 מספר המבקרים היה 336,346.
שעות הפתיחה בקיץ היו 10 בבוקר עד 6 אחר הצהריים, ובחורף בין השעות 10 בבוקר עד 5:30 אחר הצהריים.
פארק הספארי של דובאי.
עיריית דובאי תכננה לבנות גן חיות חדש מאז 2003 כדי להחליף את גן החיות הישן. הספארי היה אמור להיות בגודל של 560 דונם ולעלות 610 מיליון דולר. הבנייה הייתה אמורה להסתיים עד שנת 2008. בפברואר 2009 הוכרז כי פרויקט הספארי יהיה בדובילנד ונמצא כרגע בהפסקת בנייה בלתי מוגבלת.
ב-14 במאי 2012 הוכרז על ידי עיריית דובאי כי בעלי החיים מגן החיות הצפוף יועברו לספארי פתוח בשנתיים הקרובות.
עבודות החפירה לספארי החלו בספטמבר 2012.
ב-23 באפריל 2013, חוסיין נאסר לותאה, מנכ"ל עיריית דובאי, אמר כי השלב הראשון של ספארי דובאי הסתיים ובניית הפרויקט תושלם עד סוף 2014.
פארק הספארי של דובאי נפתח ב-12 בדצמבר 2017 לקהל הרחב.
פארק הספארי של דובאי משתרע על פני 120 דונם, פארק הספארי כולל גן חיות, גן בוטני, אתר נופש ומגרש גולף, בנוסף למתקנים חינוכיים וטרינריים. הוא כולל יותר מ-1,000 בעלי חיים וציפורים.
הספארי מחולק לכפרים אפריקאים, אסיה וערבים, כאשר כל כפר מאכלס בעלי חיים מאותם אזורים. החל מ-5 בנובמבר 2017, גן החיות הישן נסגר.
יחסי אפגניסטן–טורקיה
יחסי אפגניסטן-טורקיה הם היחסים הדו-צדדיים בין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן לרפובליקה הטורקית.
אהמט דבוטאולו תיאר מערכת יחסים זו כ"יחסים למופת" גם אם שתי המדינות אינן גובלות, אלא קרובות. סקר שנערך לאחרונה בקאבול בקרב 1,259 אנשים מראה כי אפגניסטן מסתמכת בעיקר על טורקיה, ורואה את טורקיה כחברה הטובה והנכונה ביותר של אפגניסטן (נכון ליולי 2012). שגריר אפאפגניסטבטורקיה אמר כי "אנשים אפגנים אוהבים חיילים טורקים באפגניסטן כמו בניהם". אפגניסטן הייתה גם האומה השנייה שהכירה ברפובליקה של טורקיה, אחרי ברית המועצות, ב-1 במרץ 1923.
שתי המדינות הקימו תוכניות חינוך והחלפת תרבות. בתוך אפגניסטן הוקמו בתי ספר טורקיים. יתר על כן, קציני צבא טורקיה סייעו ואף פיקדו על הכשרתם של אנשי צבא אפגניסטן. יחסי החוץ של אפגניסטן השתנו כל כך הרבה מבחינה פוליטית, חברתית וכלכלית. כיום היחסים בין שתי המדינות חורגים ממתן חינוך צבאי.
היסטוריה של היחסים.
אפגניסטן היא מדינה שאירחה שבטים טורקים רבים לאורך ההיסטוריה בשל קרבתה למרכז אסיה. באזור זה, אשר חיו תחת ריבונות של שבטים טורקיים כגון גקטורקים לפני הדת האסלאמית, הגיעו תחת ריבונות של שבטים טורקיים אחרים כגון השושלת הע'זנווית. ההשפעה הטורקית באזור המשיך באותה עוצמה במהלך תקופת האימפריה המוגולית.
אפגניסטן נקלעה לשלטון הבריטי עם הודו באמצע המאה ה-19. הנהגתו של אמנוללה ח'אן באפגניסטן זכתה בעצמאות, כשהייתה מערכת יחסים עם הרפובליקה של טורקיה ונכנסה לעידן חדש. המשלחות הטורקיות והאפגניות ב-1 במרץ 1921 במוסקבה ערכו גם ראיונות ובשם טורקיה יוסף כמאל טנגירשנק וריזה נור, מטעם אפגניסטן, נחתם הגנרל מחמד וולי חאן על ידי הסכם הברית בין טורקיה לאפגניסטן. פרדידין פאשה, שומר מדינה לשעבר שמונה לשגריר הטורקי הראשון בקאבול.
לואיס ג'ון קרלינו
לואיס ג'ון קרלינו (באנגלית: Lewis John Carlino; 1 בינואר 1932 – 17 ביוני 2020) היה מחזאי, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי. זכה במועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור "מעולם לא הבטחתי לך גן של ורדים" (1977).
ביוגרפיה.
נולד ברובע קווינס בניו יורק למשפחת מהגרים מסיציליה. כאשר בגר עבר לקליפורניה. ב-1951 התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית ושירת ארבע שנים, כולל במלחמת קוריאה. כחייל משוחרר התקבל לאוניברסיטת דרום קליפורניה, שם למד לימודי דרמה, בשנת 1958 קיבל תואר שני בלימודי תיאטרון.
במסגרת לימודיו ולאחריהם יצר מספר מחזות במערכה אחת, בהם "The Brick and the Rose" אודות שכונת הלס קיצ'ן במנהטן שהוצג ב-1957 על ידי האקדמיה הלאומית לתיאטרון וב-1960 פתח את סדרת הסדנה (The workshop) של חברת הטלוויזיה CBS. לאחר סיום לימודיו עבר לניו יורק והחל ללד באוניברסיטת קולומביה. במקביל חיבר מחזות שהוצגו על במות אוף ברודוויי. הבולטים במחזות אלו היו "Snowangel", "Epiphany", "Cages" וטלמכוס קליי.
עבודתו הראשונה לקולנוע הייתה עיבוד תסריט לפי סיפור מדע בדיוני לסרט "חיים בשנית" ("Seconds") שראה אור ב-1966. שנה לאחר מכן עיבד לתסריט את סיפורו של ד. ה. לורנס "The Fox", עליו זכה למועמדות לפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר לשנת 1967. ב-1968 היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה עבור התסריט המקורי לסרט "הארגון" ("The Broherhood"), בכיכובו של קירק דאגלס, שהקדים את גל סרטי המאפיה שהחל עם "הסנדק".
ב-1972 חיבר את תסריט המותחן "המכונאי" בכיכובו של צ'ארלס ברונסון (שעובד ב-2011 לסרט המכונאי). ב-1976 עיבד לתסריט את ספרו של יוקיו מישימה "The Sailor Who Fell from Grace with the Sea" לסרט בכיכובם של קריס קריסטופרסון ושרה מיילס. ב-1977 זכה תסריטו המעובד ל"לא הבטחתי לך גן של שושנים" למועמדות לאוסקר ולפרס גילדת הכותבים של אמריקה. ב-1979 כתב וביים את הסרט "טייס שב הביתה" ("The Great Santini"), בו הופיעו כוכבים רבים, בהם רוברט דובאל, מייקל או'קיף, דייוויד קית' ועוד.
נפטר בגיל 88 מתסמונת המיאלודיספלסטית בביתו באי וידבי בוושינגטון.
אלזה זון-רתל
אליזבת "אלזה" יוהאנה מרתה מון זון-רתל (בגרמנית: Elisabeth "Else" Johanna Martha Maria Sohn-Rethel; 14 במרץ 1853 – 22 בינואר 1933) הייתה ציירת וזמרת גרמנייה, פעילה ברבע האחרון של המאה ה-19.
ביוגרפיה.
אליזבת יוהאנה מרתה מריה רתל נולדה ב-14 במרץ 1853 ברומא, איטליה למשפחה יהודית גרמנית מהמעמד הגבוה. אמה הייתה מארי אליזבת הנרייטה פיליפינה גרהל ואביה היה צייר ההיסטוריה, אלפרד רתל. היא הייתה צאצאית מצד אמהּ ממשפחת אופנהיים האצילית, סבהּ הגדול היה הבנקאי מרטין וילהלם אופנהיים. סבהּ מצד אמהּ היה צייר הדיוקנאות והמיניאטורות אוגוסט גרהל (). זון-רטל גודלה על ידי אמה וסבה וסבתה מצד אמה בווילה רוזה (בדרזדן) בגלל בעיות בריאות הנפש של אביה.
בשנת 1873 התחתנה עם הצייר קרל רודולף זון בכנסיית לושוויץ בדרזדן. לאחר הנישואין היא עברה לדיסלדורף, שם התגוררה משפחת בעלה. בין השנים 1860 ו-1900, היא אימצה את מקצוע השירה מכיוון שהם היו זקוקים להכנסה רבה יותר, וכתוצאה מכך היא התקבלה בברכה לחברה הגבוהה בדיסלדורף ולעיתים קרובות הייתה מופיעה בסלונים ובמפגשים חברתיים אחרים.
ב־8 בפברואר 1875 ילדה זון-רתל את בנה הבכור, אלפרד זון-רתל. ילדיה האחרים כללו את אוטו זון-רתל (1877–1949), קרלי זון-רתל (1882–1966) ומירה זון-רטל הייזר (1884–1974). שלושת הבנים הפכו לציירים ובתה התחתנה עם הצייר ורנר הייזר.
בשנת 1928 כתבה זון-רטל את זיכרונותיה, שלימים נערכה ופורסמו כספר בשנת 2016.
זון-רתל נפטרה ב־22 בינואר 1933 בביתה בדיסלדורף, כמה ימים לפני שאדולף היטלר תפס את השלטון.
היא נקברה בבית העלמין נורדפרידהוף בדיסלדורף.
קרלינו
הילד עם האופניים
הילד עם אופניים (בצרפתית: Le gamin au vélo) הוא סרט דרמה משנת 2011 של האחים ז'אן-פייר ולוק דרדאן, בכיכובם של תומה דורה וססיל דה פראנס. הסרט מספר את סיפורו של סיריל, ילד בן 12 נטוש ומופרע, המתגורר בפנימיה, ונחוש למצוא מחדש את אביו. סמנתה, בעלת מספרה הנקלעת לאחד מאירועי הבריחה של סיריל במטרה למצוא את אביו, מחליטה לפורש עליו את חסותה.
הסרט הופק בבלגיה ובצרפת. אף על הסרט נשאר נאמן לריאליזם הקולנועי שאפיין את סרטיהם הקודמות של האחים, הסרט נבדל מהם בשל שימוש באסתטיקה ומיז-אנ-סצנה בהירה יחסית, ובתסריט השואב השראה מאגדות (בדומה לנעשה בשלהי הנאו-ריאליזם האיטלקי). בסרט זה, בשונה מסרטים אחרים של האחים דרדאן נעשה שימוש במוזיקה נונ-דיאגטית בפסקול. הופעת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2011 בו זכה בגרנד פרי (לצד "היו זמנים באנטוליה" של נורי בילגה ג'יילאן).
ל'אושאנוגרפיק
ל'אושאנוגרפיק (בספרדית: L'Oceanogràfic) הוא אושנריום (אקווריום ציבורי), הממוקם על ערוץ נהר הטוריה היבש מדרום-מזרח למרכז העיר ולנסיה בספרד, בו מיוצגים בתי גידול ימיים שונים. הוא משולב בתוך המתחם התרבותי המכונה עיר האמנויות והמדעים ונפתח ב-14 בפברואר 2003.
זהו חלל המוקדש להיכרות עם העולם התת-ימי הכולל אקווריומים ענקיים, מופעי דולפינים ובריכות מים עם בעלי חיים שונים. זהו אקווריום האוקיינוגרפיה הגדול ביותר באירופה, בשטח של 110,000 מ"ר ו-42 מיליוני ליטרים של מים. המבנה בנוי בצורת חבצלת מים והוא פרי עבודתו של האדריכל פליקס קנדלה.
מידע כללי.