ב-17 בינואר 2016 כבש שלושער בניצחון 0–6 על אתלטיק בילבאו. ב-3 בפברואר, במשחק הראשון של חצי גמר הגביע הספרדי נגד ולנסיה, כבש סוארס רביעייה ובישל נוסף, בניצחון ברצלונה בתוצאה 0–7. סוארס כבש צמד במשחק הראשון בשלב רבע גמר ליגת האלופות מול אתלטיקו מדריד אשר הסתיים בתוצאה 1–2 לזכות ברצלונה. ב-20 באפריל כבש סוארס רביעייה מול דפורטיבו לה קורוניה במשחק בו ניצחה ברצלונה בתוצאה 0–8. ארבעה ימים לאחר מכן כבש סוארס רביעייה נוספת בניצחון 0–6 על ספורטינג חיחון. סוארס סיים את עונה זו כמלך השערים של ליגת העל הספרדית, עם 40 שערים.
בפתיחת עונת 2016/17 כבש סוארס שלושער בניצחון ברצלונה על ריאל בטיס 2–6.
ב-24 באוקטובר 2016 קיבל סוארס את פרס "הזר המצטיין של הליגה הספרדית" בטקס פרסי הליגה.
באוקטובר 2016 זכה סוארס בתואר נעל הזהב האירופית עם 40 שערים.
אתלטיקו מדריד.
ב-24 בספטמבר 2020, לאחר שש שנים בברצלונה, סוארס חתם לשנתיים באתלטיקו מדריד תמורת שלושה מיליון יורו.
את הופעת הבכורה ערך שלושה ימים לאחר מכן, ב-27 בספטמבר במשחק הליגה מול גרנדה. סוארס נכנס כמחליף בדקה ה-70, כבש צמד והוסיף בישול בניצחונה של אתלטיקו 1–6.
ב-21 במרץ 2021 כבש סוארס את שער היחיד בניצחון של אטלטיקו מדריד על אלאבס, השער הזה היה שער מספר 500 בקריירה של סוארס. בעונתו הראשונה במועדון הוליך את אתלטיקו מדריד לאליפות ספרד עם 22 שערי ליגה. הוא נבחר על ידי עיתון מארקה לשחקן המצטיין של הליגה לעונת 2020/2021.
במאי 2022 הודיע המועדון כי לא תהיה הארכה לחוזה וסוארס לא ימשיך לעונה הבאה.
חזרה לנסיונל.
ב-27 ביולי 2022 שב לאורוגוואי לאחר 16 שנים וחתם בנסיונל. ב-3 באוגוסט רשם בכורה מחודשת במועדון, במסגרת גביע רקופה סודאמריקנה, שהסתיים בהפסד קבוצתו 0–1 לאתלטיקו גויאניינסה. ב-6 באוגוסט כבש את שער הבכורה שלו במועדון מאז 2006, בניצחון הליגה 0–3 על רנטיסטאס.
נבחרת לאומית.
בנבחרת הלאומית של אורוגוואי ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו בפברואר 2007, במשחק מול מקסיקו. מאז הוא הפך לשחקן קבוע בסגל אורוגוואי. במשחקי מוקדמות מונדיאל 2010 פתח סוארס בקביעות בהרכב נבחרתו, וכבש לזכותה חמישה שערים.
סוארס היה מהשחקנים הבולטים של אורוגוואי במונדיאל 2010, שבו סיימה הנבחרת במקום הרביעי. סוארס כבש שלושה שערים בטורניר, לרבות שני שערים בשלב שמינית הגמר מול נבחרת . בדקות הסיום של ההארכה במשחק רבע הגמר מול נבחרת , הדף סוארס בכדור המשחק בידו בעומדו על קו השער, על מנת למנוע שער לזכותה של גאנה. סוארס הורחק מהמשחק וגאנה זכתה לבעיטת עונשין, אך שחקנה בעט את הכדור למשקוף. אורוגוואי ניצחה במשחק בדו-קרב בעיטות עונשין.
בקופה אמריקה 2011 הוביל את הנבחרת עם ארבעה כיבושים, כולל השער הראשון במשחק הגמר לזכייה בטורניר. הופעותיו זיכו אותו בתואר השחקן המצטיין של האליפות ואת נבחרת אורוגוואי לזכייה בתואר.
אף על פי שנפצע במשחקי ההכנה לטורניר, נכלל סוארס בסגל נבחרתו למונדיאל 2014. הוא פתח בהרכב במשחקה השני של נבחרתו בטורניר, נגד , וכבש צמד שהעניק ניצחון 1–2 לנבחרתו. במהלך המשחק השלישי של הנבחרת בטורניר, מול , נשך סוארס את הבלם האיטלקי ג'ורג'יו קייליני בכתפו. יומיים לאחר התקרית הורחק סוארס על ידי פיפ"א מתשעה משחקים בינלאומיים, והושעה מכל פעילות הקשורה בכדורגל במשך ארבעה חודשים. יו"ר ועדת המשמעת של פיפ"א קלאודיו סולסר אמר על המקרה: "התנהגות כזו אינה נסבלת על כל מגרש כדורגל ובפרט בגביע העולם בכדורגל כאשר עיני מיליונים נשואות אל הכוכבים שעל המגרש".
זווית אחרת
זווית אחרת (בערבית: زاوية أخرى) היה אתר אינטרנט ישראלי שנסגר.
האתר נוסד בשנת 2005 כפרויקט משותף של סטודנטים בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב. האתר החל בהבאת תרגומים איכותיים מערבית לשפה העברית מתוך מחשבה כי העולם הערבי מוצג בתקשורת הישראלית באופן חד-ממדי ולא-מלא וכי יש פערים גדולים שתרגומם של מאמרים ושל תוכניות טלוויזיה יכול לתרום לצמצומם. בכך, "זווית אחרת" היה לאתר היחיד המביא תרגומים של מאמרים הנכתבים על ידי אינטלקטואלים ליברלים ערבים ונחשב למקור כמעט היחיד העומד לרשותו של הקורא הישראלי, כולל באקדמיה ובתקשורת, לנושא ייחודי זה. חוקרים רבים של המזרח התיכון עומדים בשיתוף פעולה עם האתר ומפרסמים בו מאמרי תגובה למאמרים מתורגמים בנושאים שונים. האתר נבחר לרשימת 25 הבלוגים הנבחרים של הבלוג אפלטון של אורי קציר לשנת 2007.
בשנת 2008 החל האתר לפרסם גם תרגומים של מאמרים מן השפה הפרסית וב-2009 תרגומים של מאמרים מן השפה הטורקית.
ביוני 2011 חודש האתר, זכה למתיחת פנים חזותית ותוכנית ומאז, נוסף על תרגומי המאמרים, הוא הציע תכנים מקוריים ובלעדיים וכן מאמרי-תגובה של מומחים בנושאים שונים, כדוגמת כלכלה אסלאמית וסוגיות בתרגום.
במאי 2012 האתר נסגר עקב היעדר יכולת של מנהליו לעמוד בתשומות הרבות הדרושות לתפעול האתר.
מטרות האתר.
האתר מבקש להציע לקורא הישראלי זווית אחרת, חלופית, על העולם הערבי והמזרח התיכון; זווית חדשה, שבה החברה הערבית והאסלאמית ותהליכי העומק הפנימיים שבה – החברתיים, התרבותיים והפוליטיים – ניצבים במרכז ולאו דווקא הפוליטיקה, השלטון, ומערכת היחסים הבינלאומיים והבין-ערביים.
הזווית האחרת שמציע האתר על המזרח התיכון היא זווית ייחודית, מנקודת מבטם של אינטלקטואלים ערבים ומוסלמים ליברלים מארצות האזור ומן הגלות – עיתונאים, סופרים, משוררים, פילוסופים ואנשי-רוח. דרך כתיבתם הליברלית, קריאתם הביקורתית והרפורמיסטית את המציאות ופרשנותם לאירועים במזרח-התיכון עשוי להיפתח לקורא הישראלי צוהר להשקפות שונות ולקולות מרעננים הרווחים בעולם הערבי. האתר מקפיד להביא את הדברים "בשם אומרם" - תרגומים מלאים, מוקפדים ומדויקים של מאמרים, ככתבם וכלשונם, ללא שינויים, צנזורה או השמטות, כולל נוסחים בשפת המקור וקישורים ישירים למאמרים באתרי האינטרנט מהם נלקחו או בקובץ סרוק, כך שיוכלו להוות האתר כלי עזר בידיהם של לומדי הערבית בישראל ובידי כל מי שיחפוץ לעשות שימוש בהשוואת חומרים עבריים למקורותיהם הערביים.
פרויקטים נושאיים באתר.
מאז הקמתו, ריכז האתר מאמרים הנוגעים לנושא אחד במספר פרויקטים נושאיים:
צוות המתרגמים ואופן העבודה.
מיום הקמתו התנהל אתר "זווית אחרת" בהתנדבות מלאה ולא נתמך כלכלית על יד אף גוף פוליטי או ארגון אחר. עבודת התרגום באתר בוצעה בהתנדבות מלאה על ידי כ-20 מתרגמים, עורכי תוכן ועורכי תרגום מן הטובים בישראל בלא כל תמורה. האתר ממשיך לקלוט לשורותיו כל העת מתרגמים מתנדבים מכל השפות המזרח תיכוניות, בעלי ניסיון ומוניטין וסטודנטים שעשו את צעדיהם הראשונים בתרגום והציע להם מעבר לחוויית התרגום וההתנסות המעשית גם אפשרות ללמוד ולהתפתח בלימודיהם וברכישת מיומנויותיהם.
ביקורת.
האתר סופג מתחילת פעילותו ביקורת רבה מכיוונים שונים. חרף העובדה שהאתר אינו מזוהה פוליטית בישראל מואשם האתר בלקיחת צד פוליטי. אנשי שמאל האשימו את עורכי האתר בנטייה לימין ובהצגה שטחית של הערבים על ידי כותבים ערביים שיכולים להיות מוגדרים כ"אוריינטליסטים מבית", או גרוע יותר, כאלה המקבלים תמיכה ומימון מן המערב כדי להשמיע את קולם הביקורתי ובכך הופכים עצמם בלתי-רלוונטיים. אנשי ימין האשימו את האתר בנטייה לשמאל ובניסיון להציג פן סובלני, מתון ושוחר שלום בעולם הערבי שקיים, אולי, רק ברמת האינטלקטואלים, אך אינו קיים בקרב הפוליטיקאים ודעת הקהל.
כותבים ערביים התייחסו גם הם לאתר באופן ביקורתי וחריף: הפובליציסט העיראקי סאיב ח'ליל מתח ביקורת חריפה על האתר ה"ציוני" ואמר כי הוא משרת את האינטלקטואלים הצבועים ומשוללי ההשפעה בעולם הערבי וכי הוא אינו משרת את "מקדמי הרפורמה בעולם הערבי" כפי שהוא טען, אלא את הממסד הציוני הכובש.
תחרות הנבל הבינלאומית
תחרות הנבל הבינלאומית מתקיימת בישראל והיא תחרות הנבל החשובה ביותר בעולם. היא נוסדה על ידי אהרן צבי פרופס, שייסד גם את הזמריה ואת פסטיבל ישראל. שנת 2009 הייתה שנת היובל לקיום התחרות.
היסטוריה.
תחרות הנבל הבינלאומית מתקיימת מדי שלוש שנים מאז 1959. היא משתווה בחשיבותה לתחרות הפסנתר הבינלאומית על שם ארתור רובינשטיין. התחרות מאורגנת על ידי "אגודת הנבל והזמיר". בראש ועדת התחרות הבינלאומית עומד זובין מהטה ובין חבריה מוזיקאים ידועי שם ואנשי ציבור.
במשך 50 שנות קיומה של התחרות הגיעו לישראל יותר מ-500 מתחרים. לכל תחרות מקפידים המארגנים להזמין יצירה ישראלית חדשה. לתחרות הראשונה בשנת 1959 הוזמנה היצירה "פואמה" מהמלחין פאול בן-חיים והיצירה "אינטראדה" מהמלחין יוסף טל. לתחרות ה-17 הוזמנה יצירה בשם "עד אין סוף" מאת המלחין יצחק ידיד.
בשנות האלפיים, משתתפים בתחרות בכל פעם כ-30 מתחרים מארצות שונות. בשנת 2006, זכה בתחרות לראשונה נבלאי ישראלי, סיון מגן.
תחרות היובל, ה-17 במספר, הסתיימה ביום 20 באוקטובר 2009 בקונצרט עם התזמורת הסימפונית ירושלים בניצוח רוברטו פטרנוסטרו. המשתתפים ניגנו כיצירה משותפת קונצ'רטו לנבל של אלברטו חינסטרה וכן ניגן כל משתתף יצירה לפי בחירתו. שופטי התחרות לא מצאו מועמד ראוי לפרס הראשון. הפרס השני ניתן לנבלנית אינה זדורובצ'י ממולדובה. את הפרס השלישי קיבל המשתתף היחיד בתחרות, רמי ואן קרסטן מהולנד.
השירות הבולאי בישראל, הנפיק בול דואר לכבוד אירוע היובל בשנת 2009.
יתוש הנמר האסייתי
כנסיית שנים עשר השליחים
כנסיית שנים עשר השליחים (ברוסית: Двенадцати Апостолов) היא כנסייה הממוקמת בקרמלין שבמוסקבה בירת רוסיה.