ב-1993, עם תחילת העברת השליטה על האזורים הקדושים לאסלאם מידי ישראל לרשות הפלסטינית, החליט יו"ראש"ף יאסר ערפאת למנות את סולימאן ג'עברי לתפקיד. כאשר ג'עברי מת ב-1994, ערפאת מינה את עכרמה צברי. צברי הוסר מתפקידו ב-2006 על ידי נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס. עבאס מינה את מוחמד אחמד חוסיין, אשר נתפס כמתון יותר מקודמו מבחינה פוליטית. למרות בחירות אלו, זמן קצר לאחר היבחרו, התבטא חוסיין בזכות פיגועי התאבדות כטקטיקה לגיטימית לשימוש כנגד ישראל, התבטאות שזכתה לביקורת רבה, ואף גרמה לחקירתו.
בני אלדר
בנימין (בני) דוד אלדר (נולד ב-28 באפריל 1980) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה.
בין השנים 1999–2002 למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב בירושלים, לצד ריימונד אמסלם ולנה אטינגר.
בתיאטרון.
ב-2002, במסגרת הפקה של תלמידי שנה ג' בסטודיו למשחק ניסן נתיב, גילם משרת רב תושייה ב"קומדיית החמורים" מאת פלאוטוס שעיבד יצחק גורמזאנו וביים משה קליף. הצגה זו הופיעה גם בפסטיבל עכו.
ב-2003 שיחק בהצגה "מעשה נורא" שכתב דני הורוביץ וביים טובי דיקמן ועלתה בפסטיבל "small במה" באוניברסיטת תל אביב; ושיחק בהצגה "מעשה רב פנים" (המבוסס על הסיפור "מעשה במלך עניו" המופיע בסיפורי מעשיות משנים קדמוניות מאת רבי נחמן מברסלב) שכתב וביים ברוך ברנר במסגרת תיאטרון המעבדה.
בפסטיבל עכו: ב-2003 שיחק בהצגה "כלום" מאת רוני אלמוג שביים צביקה פישזון והועלתה בפסטיבל עכו ובצוותא. ב-2004 שיחק בהצגה "קידמה" שכתב וביים טובי דיקמן.
בתיאטרון הבימה: ב-2004 גילם את מיכאל בהצגה "חתול רחוב" מאת גורן אגמון שביימה רביד דברה. ב-2005 גילם את יוחאי בהצגה "זמן אמת" מאת יהושע סובול שביימה נולה צ'לטון.
ב-2005 שיחק בהצגה "הדוכסית של אמלפי" מאת ג'ון וובסטר שביים גדי רול בתיאטרון חיפה. ב-2006, במסגרת תיאטרון הזירה הבין-תחומית שיחק בהצגה שעלתה בתיאטרון הקאמרי "דולי סיטי" מאת אורלי קסטל-בלום שעיבד וביים טובי דיקמן. באותה שנה שיחק בהצגה "פרחים לשבת" מאת אביב לוז שביים אלי דור חיים בתיאטרון המדיטק.
ב-2008 שיחק בהצגה "גיימרים" מאת אסף צפור בפסטיבל תיאטרון קצר ה-11 ב"צוותא".
בתיאטרון גשר: ב-2008 שיחק בהצגה "לה פונטיין - היער הקסום" שהייתה פנטזיה פסטורלית לילדים על פי משלי ז'אן דה לה פונטן שביימה מינה יכין.
ב-2013 גילם את רוס בהצגה "מקבת'" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן בתיאטרון הקאמרי.
בתיאטרון תמונע.
ב-2006 שיחק בהצגה "התיבה" שכתבו וביימו מרינה בלטוב ונתלי שילמן. ב-2009 שיחק בהצגה "המיטב שבאדם" שכתב וביים טובי דיקמן במעבדתרבות דימונה. ב-2011 שיחק בהצגה "אדם גייטס" מאת דיאה לוהר שביימה לילך דקל-אבנרי, ושיחק בהצגה "כלבים" מאת עידו בורשטיין שביים שלמה פלסנר. ב-2012 גילם את מורטימר ודייויסון בהצגה "מרי סטיוארט" מאת פרידריך שילר שעיבד וביים עירא אבנרי. ב-2013 שיחק בהצגה "השחף" מאת צ'כוב שעיבד וביים עירא אבנרי.
מחול.
החל משנת 2004 השתתף במופע המחול "אויסטר" של להקת המחול ענבל פינטו ואבשלום פולק, שהופיע גם הוא במרכז סוזן דלל וברחבי העולם.
ב-2011 השתתף במופע שעלה במרכז סוזן דלל "עם כתוביות" של להקת המחול רונית זיו.
בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-2003 גילם את ישראל (שרולי) רוטנברג בטלנובלה החסידית "החצר" שביים אבי כהן ושודרה בערוץ התכלת (ובשידורים חוזרים בערוץ 10). באותה שנה גילם סטודנט לתסריטאות בסרט הקולנוע שכתב וביים איתן גרין "חלומו של הנרי". ב-2004 שיחק בסרט "הייתה לי ילדות מאושרת" שכתב וביים אורי סיון במסגרת הפרויקט "סרטים מכאן" של הוט. ב-2005 גילם את דניאל בסרט "ילדים טובים" שכתב וביים יאיר הוכנר. בין השנים 2007 שיחק תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "המקום" שביים אבי כהן ושודרה בערוץ 10, וגילם את יריבי בסדרת הטלוויזיה "פרשת השבוע" שביים רני בלייר ושודרה בהוט 3. ב-2010 גילם את אפס-אפס בסרט "התגנבות יחידים" שביים דובר קוסאשווילי ע"פ ספרו של יהושע קנז. ב-2011 גילם את נתן פילר בסדרת הטלוויזיה הבריטית "The Promise" שכתב וביים פטר קוסמינסקי ושודרה באנגליה. ב-2012 שיחק בסרט "הבן האחר" ("Le fils de l'autre") של הבמאית הצרפתייה לוריין לוי. ב-2015 השתתף בסדרה "אטלנטיקה" בדמותו של גיטריסט הלהקה.
דיבוב.
ב-2007 דיבב דמויות שונות בסדרת האנימה "פוקימון"; השתתף בדיבוב הסדרות "שאולין ווזאנג" ו"בובובו-בו בו-בובו" ודיבב את בלור, ווילי, סטאר-סקרים וקראניקס בסרט "רובוטריקים (סרט)". ב-2008 דיבב את אולטרה מגנוס, הקשת הרגזן, פורטר ס. פאוול ושוק-ווייב בסדרת האנימציה "רובוטריקים אנימייטד".
חיים פרטיים.
מתגורר בתל אביב. בין השנים 2002–2007 היה בזוגיות עם לוסי דובינצ'יק.
תחרות העל בציריך 2014
תחרות העל בשחמט התקיימה בציריך בין התאריכים 29 בינואר 2014 ל-4 בפברואר 2014. זו התחרות החזקה ביותר מבחינת מד כושר שהתקיימה מעולם. בתחרות התקיימו חמישה עשר סיבובים. התחרות בקטגוריה 23 (מד כושר ממוצע 2801). בתחרות התקיימו חמישה משחקי בזק (4 דקות בתוספת 2 שניות למסע), חמישה משחקים מהירים (15 דקות בתוספת 10 שניות לכל מסע) וחמישה משחקים קלסיים (120 דקות ל-40 המסעים הראשונים, 60 דקות נוספות ל-20 המסעים הבאים, ומהמסע ה-61 ועד לסיום המשחק עוד 15 דקות בתוספת 30 שניות לכל מסע).
זו ההופעה הראשונה של אלוף העולם בן ה-23, מגנוס קרלסן מאז שזכה בכתר בחודש נובמבר 2013. בהתמודדות השתתפו עוד חמישה מבין תשעת השחמטאים הבכירים בעולם.
משתתפי התחרות.
1. מגנוס קרלסן מד כושר 2872 אלוף העולם ומקום ראשון בעולם במד הכושר של פיד"ה
2. לבון ארוניאן מד כושר 2812 שני במד הכושר
3. וישוואנתן אנאנד מד כושר 2773, אלוף העולם לשעבר תשיעי במד הכושר
4. פביאנו קרואנה מד כושר 2782 שישי במד הכושר
5. היקארו נקמורה מד כושר 2789 שלישי במד הכושר
6. בוריס גלפנד מד כושר 2777 שמיני במד הכושר
תוצאות התחרויות.
משחקים בזמן קלסי.
1. מגנוס קרלסן - 8 נקודות
2. לבון ארוניאן - 6 נקודות
3. פביאנו קרואנה - 5 נקודות
4-5 וישוואנתן אנאנד והיקארו נקמורה - 4 נקודות
6. בוריס גלפנד - 3 נקודות.
משחקים מהירים.
1. פביאנו קרואנה - 4 נקודות
2. היקארו נקמורה - 3.5 נקודות
3. לבון ארוניאן - 3 נקודות
4. מגנוס קרלסן - 2 נקודות
5. בוריס גלפנד - 1.5 נקודות
6. וישוואנתן אנאנד -נקודה אחת
משחקי בזק.
1-2. מגנוס קרלסן ולבון ארוניאן - 3 נקודות
3-5 פביאנו קרואנה, וישוואנתן אנאנד והיקארו נקמורה 2.5 נקודות
6. בוריס גלפנד - 1.5 נקודות.
יוסף סמט
הרב יוסף סמט (נכתב גם סאמעט) (נולד ב-תשי"ט) הוא עורך תורני ומייסד מכון עוז והדר ומשמש כעורך הראשי של התלמוד בבלי ופרויקטים נוספים במכון. במשך תקופה ארוכה עמד בראש מספר מכוני מחקר תורניים, וניצח על ההדרת ה"ארבעה טורים" מהדורת מכון "שירת דבורה" ומכון ירושלים.
תולדותיו.
סמט הוא אחיו של הרב אהרן סמט ונשוי לבתו של הרב מאיר ברנדסדורפר, ונמנה עם חסידי תולדות אברהם יצחק.
את תחילת דרכו בעריכה החל במכון שירת דבורה בשנות השמונים כשהוציאו את הארבעה טורים. בסביבות שנת תשמ"ט החל להוציא באופן עצמאי כרכי גמרא בודדים תחת השם עוז והדר, אשר לימים נקנה על ידי הרב יהושע לייפר. כן, ערך והוציא לאור את הספר שיטה מקובצת וספרים נוספים.
בהמשך יזם גם את ההוצאה לאור של התלמוד ירושלמי בהוצאת עוז והדר, הוא רתם לשם כך את הפילנתרופ הרשי פרידמן והמהדורה נקראת על שמו של האחרון; בשלב הביצוע עמד בראש מערכת ההדרת הירושלמי הרב דוד יונה רוזנבוים. במקביל להמשך עדכון וההדרת מהדורת התלמוד הבבלי של עוז והדר, משמש סמט בעשורים הראשונים של המאה ה-21, עורך ראשי במפעל קדם - אוצר גאוני ספרד, שיוצא לאור על ידי עוז והדר בשיתוף עם ישיבת בנין אב.
בנו שמעון דב נפטר בחייו ב-2012 מדום לב.
יוסף סאמעט
הרלדו ריביירה
ואלוויס ביי
ואלוויס ביי (באנגלית: Walvis Bay, באפריקאנס: Walvisbaai, בגרמנית: Walfischbucht או Walfischbai. משמעות כל השמות: "מפרץ הלויתן") היא עיר בנמיביה וכן שמו של מפרץ שעל חופו היא שוכנת. אוכלוסיית העיר מונה 62,096 תושבים נכון לשנת 2011 ושטחה הוא 11 קמ"ר.
המפרץ שימש כמקום מקלט לספינות בשל היותו נמל מים עמוקים טבעי, היחידי לאורך כל חופי נמיביה, המוגן על ידי לשון היבשה פליקן פוינט (Pelican Point). בהיותם בית גידול ימי עשיר בפלנקטון, היוו מימי המפרץ משכן לכמות גדולה גדולה של לווייתנאים, שמשכו אליהם ציידי ליוויתנים וספינות דיג. ההולנדים קראו למקום Walvisch Baye והאנגלים Whale Bay. במסגרת תביעת השטח הסופית של המקום, הוא נקרא Walfish Bay, לאחר מכן Walvish Bay ולבסוף Walvis Bay. כמו כן הוא קרוי Walwich Bay או Walwisch Bay.
בנמל אסטרטגי זה התחלפו המחזיקים במשך הזמן. חשיבותו של הנמל על נתיב השיט מסביב לכף התקווה הטובה משכה את תשומת לבם של המעצמות הקולוניאליות מאז גילויו. עובדה זו מסבירה את המעמד המדיני המורכב של ואלוויס ביי במשך השנים.
העיר ממוקמת במרחק קצר מצפון לחוג הגדי ושוכנת על הדלתה של נהר קויסב (Kuiseb) ועל הקצה של מסילת הברזל הטרנס-נמיבית לבירה וינדהוק ושל הכביש המחבר בין שתי הערים.
ואלוויס ביי, על המפרץ הגדול שלחופו היא שוכנת ועל דיונות החול שמקיפות אותו, מהווה את מרכז התיירות של נמיביה. מוקדי משיכה נוספים הם: אי ציפורים מלאכותי, מרכז לאיסוף גואנו, בריכות אידוי למלח, אוכלוסיית עופות עשירה ומוזיאון.