אטריו עובר את שלושת השערים (בשער השני הוא רואה את בסטיאן, דבר שתהיה לו חשיבות בהמשך העלילה) ומגיע לאויולאלה. זו האחרונה מגלה לו כי היחיד שיכול לתת שם לקיסרית הוא בן אנוש מחוץ לגבולות פנטזיה. בדיוק כשאטריו עוזב את אויולאלה מגיע לשם החידלון ומכלה אותה ואת שלושת השערים המובילים אליה.
אטריו עולה על גב פוכור ופונה לארץ האספסוף, שם נמצאים ארבעת ענקי הרוחות, המספרים לו שלפנטזיה אין גבולות, ולכן אין שום אפשרות לצאת אל מחוץ להם. במהלך הוויכוח בין ענקי השמים אטריו נופל מעל גבו של פוכור, טובע בים ומאבד את האורין. בנות הים מצילות אותו והוא מוצא את עצמו בודד על חוף שומם, ללא פוכור וללא אורין, שהדריכו עד אז בדרכו. בשיטוטים ללא מטרה הוא מגיע לעיר בשם "עיר השדים" ומגלה, כי החידלון כבר אוחז כמעט בכל ארץ פנטזיה, וכל תושבי עיר השדים נסחפים לקפוץ אליו בעל כורחם. השריד האחרון שהוא מוצא בעיר הוא איש זאב כבול בשם גמורק, המספר לו מה קורה ליצורי פנטזיה שהחידלון אחז בהם - הם הופכים לשקרים בעולם האמיתי, שיוצרים עוד חידלון בפנטזיה, שיוצר עוד שקרים בעולם האמיתי, וחוזר חלילה, עד שפנטזיה תושמד והעולם האמיתי יהפוך לעולם מלא שקרים. גמורק מספר לו גם כי נשלח על מנת להרוג את "שליחה של הקיסרית הילדית" ואטריו חושף בפניו כי הוא השליח. רגע לפני מותו מנסה גמורק למלא את שליחותו ומלתעותיו סוגרות על רגלו של אטריו, שנותר לבדו. בזכות אחיזת השיניים הוא ניצל ממשיכתו העזה של החידלון, עד שפוכור, מצויד באורין שהצליח למצוא בחיפושיו הנואשים אחר אטריו, משחרר אותו במגע הקמיע משיני הזאב, חוטף אותו ברגע האחרון ממלתעות החידלון ומחזיר אותו אל מגדל השן, ארמונה של הקיסרית הילדית.
אטריו פוגש את הקיסרית הילדית המספרת לו, כי הילד שראה במראה - הוא המושיע, וכי הוא, אטריו, הביאו עמו במסעיו בבלי דעת. הם מחכים ביחד שהמושיע (בסטיאן, שכבר מתחיל להרהר בשלב זה באפשרות, שמדובר בו) יתן שם לקיסרית, אולם זה האחרון מכזיב. פנטזיה עומדת להיעלם בחידלון, וכצעד נואש אחרון מרדימה הקיסרית הילדית את אטריו ויוצאת בעצמה למסע אל היחיד שיוכל להביא את המושיע - הזקן מן ההר הנודד - זקן הכותב את כל קורות פנטזיה. היא מבקשת ממנו לקרוא את כל סיפור פנטזיה, דבר המוביל לאחת משתי אפשרויות - רקורסיה אין סופית או שהמושיע יבוא וישבור את מעגל הקסמים. להפתעת בסטיאן, הסיפור מתחיל בגנבת הספר על ידי בסטיאן, ורק לאחר מכן מגיע להרפתקאותיו של אטריו.
בסטיאן מבין לבסוף, כי הוא המושיע הנכסף, אך חושש לנסות, שמא יתברר שטעות בידו ויהיה צפוי ללעג ולקלס כשיתייצב מול הקיסרית ואטריו. רק לאחר שהזקן חוזר על הסיפור כמה וכמה פעמים, נשבר בסטיאן וקורא לקיסרית הילדית בשם החדש שהמציא - בת ירח.
חלק זה של הסיפור מודפס בספר בצבע כחול (כתב רגיל בגרסת הכריכה הרכה באנגלית).
חלק ג': הסיפורים מתאחדים.
חלקו השני של הספר מספר את הרפתקאותיו של בסטיאן בתוך ממלכת פנטזיה. כאן זוכה בסטיאן להיות כל מה שאי פעם רצה להיות: חזק, יפה, אמיץ, מקובל. אך הוא מגלה ששני צדדים למטבע; לכמה מרצונותיו יש השלכות שליליות. בנוסף, עם כל משאלה שמתמלאת הוא שוכח עוד פרט מחייו הקודמים. בשיא העלילה בסטיאן מנסה להיות מוכתר בתור שליטה העליון של פנטזיה אך עוצר אותו אטריו במלחמה עקובה מדם. לבסוף הוא שוכח אפילו את שמו וכמעט נתקע לעד בפנטזיה, שכן ניתן לצאת מפנטזיה רק דרך מי-החיים. אלה מסכימים להעבירו רק אם יסיים את כל סיפוריו שהתחיל בפנטזיה, אך הוא אינו מסוגל לכך. לבסוף, אטריו ופוכור מסכימים להשלימם במקומו.ברגע האחרון מנסה בסטיאן להביא לאביו את מי החיים, למרות שנאמר לו כי אין אפשרות להוציא אותם מממלכת פנטזיה.
חלק ד': הסוף.
בסטיאן חוזר לחיים האמיתיים, ומסתבר שהוא השתנה: הוא אמיץ יותר, בוגר יותר. הוא מגלה, שהצליח להביא לאביו את מי החיים.כחלק מהשינוי שעבר עליו, מחליט בסטיאן לקחת אחריות ולהודות בפני בעל החנות על גנבת הספר. להפתעתו, מסביר לו בעל החנות כי הספר לא שייך לחנות אלא לממלכת פנטזיה, וכי אף הוא עצמו ביקר בממלכה.
נושא ודמויות.
הנושא העיקרי בו מטפל הספר הוא כוחו של הדמיון והתלות ההדדית שבין קיומו של עולם הדמיון וקיומו של עולם המציאות.נושא נוסף הוא חיפוש עצמי. מסעו של בסטיאן ברחבי פנטזיה הוא למעשה מסע בתוך עצמו, המהווה עבורו תהליך התבגרות שבסופו הארה. כמו בהאלכימאי, גם כאן מגלה הגיבור, בסופו של דבר, כי הכח לשנות את חייו טמון בו-עצמו.
הספר מציג מספר דמויות ייחודיות:
הסרטים וסדרות הטלוויזיה.
בנוסף לסרטים, הספר היה מקור השראה של שתי סדרות טלוויזיה. הסדרה המצוירת של שנת 1996 התמקדה סביב הרפתקאותיו הנוספות של באסטיאן בפנטזיה, הרפתקאות שלא היו מקבילות להתרחשויות בספר. הסדרה הלא מצוירת סיפרה מחדש את עלילת הרומן המקורי לאורכם של 13 פרקים.
קנאביס (סם)
קנאביס או קנבוס הוא סם פסיכואקטיבי, המופק מחלקים שונים של צמח הקנאביס. הקנאביס מכונה גם גראס, ויד (מאנגלית: grass, weed - דשא, עשב), מריחואנה (מספרדית מקסיקנית: Marijuana), חשיש, או גנג'ה (מהינדית: Ganja, गांजा) כאשר הכוונה היא בדרך כלל לפרחי הצמח. סם הקנאביס קיים בצורות עיבוד שונות, וצריכתו מתבצעת בדרך של עישון ושאיפה, אידוי או אכילה (לאחר עיבוד). השפעתו אורכת לרוב מספר שעות, והיא מתוארת לעיתים קרובות כמעצימת תחושות (לטוב ולרע) ומעוררת דמיון. תחת השפעת קנאביס מצטמצם תחום התודעה - המושפע עשוי להתרכז בדבר מה ולשכוח לחלוטין מן העולם שסביבו. מנגד רבים טוענים שמה שמצוי במוקד התודעה - בין אם מדובר בתחושה פיזית ובין אם מדובר בחוויה רגשית - מועצם במידה רבה.
החומרים הפעילים בסם הם חומרים ממשפחת הקנבינואידים, ובעיקר Δ-9THC (Delta-9-Tetra-Hydro-Cannabinol) ו-CBD. לחומרים אלו השפעות פסיכואקטיביות ופיזיולוגיות שונות.
השימוש בקנאביס ידוע עוד מהעת העתיקה, אך בתחילת המאה ה-20 חלה עלייה משמעותית בשימוש בו למטרות הנאה ולמטרות רפואיות. כיום, הקנאביס נצרך כסם למטרות הנאה וכתרופה למספר מחלות ותסמינים.
הקנאביס הוא הסם הבלתי-חוקי הנפוץ בעולם (נפוצים ממנו רק הסמים החוקיים - קפאין, ניקוטין ואתנול). הוא מוגדר ברוב מדינות העולם כסם שייצורו, מכירתו וצריכתו בלתי חוקיים; באמנות בינלאומיות המקובלות על רוב מדינות העולם, נקבע שאספקת קנאביס איננה חוקית, אך בתחילת המאה ה-21 כ-40 מדינות החלו במדיניות רשמית של אי-הפללה או לגליזציה חלקית של צריכתו, בדרך כלל תחת הגבלות על הכמות המותרת.
השפעות.
לצד ההשפעות המשכרות של סם הקנאביס, יש לו השפעות פיזיולוגיות רבות, מהן הגורמות נזק, ומהן חיוביות. שימוש קבוע בסם כרוך בהגברת הסיכון לבעיות בריאותיות שונות, כמו דלקת סימפונות כרונית או ירידה ביכולות קוגניטיביות, וכן סכנת התמכרות פסיכולוגית, אף על פי שמחקרים שונים מראים שהתמכרות זו נמוכה ופחותה משמעותית מזו הנגרמת בעקבות שימוש בסיגריות ובאלכוהול, בין היתר, מפני שאלו האחרונים ממכרים גם פיזית. לקנאביס השפעות פיזיולוגיות חיוביות כסם נוגד הקאות וכסם להרגעת השרירים, ואף נעשה בו שימוש בכמה יישומים רפואיים.
עובדות אלו, יחד עם ההיבטים החוקיים הנוגעים לאיסור על השימוש בסם, וההתנגדות הקיימת לאיסור זה, הביאו לעריכת מחקרים רבים בנושא. הנטייה של מרבית צרכני הקנאביס להשתמש במקביל בסמים אחרים (כגון אלכוהול וטבק) מסבכת את עריכת המחקרים, הנדרשים לבודד את הקאנביס מגורמי נזק אפשריים אחרים. במדינות שבהן השימוש בקנאביס אסור, יש גם קשיים פוליטיים וחוקיים לערוך מחקרים מסודרים. על זאת יש להוסיף את האינטרסים של המעורבים בסוגיה, מצד התנועות הקוראות ללגליזציה של השימוש בסם, ומצד חברות התרופות הפועלות לצמצום צריכתו וגורמי אכיפת החוק, המקשים על שקלול הנתונים.
השפעות מידיות.
טבען וחוזקן של ההשפעות המיידיות של צריכת קנאביס משתנות בהתאם לכמות, הזן, ההרכבה ומקור הצמח, שיטת הצריכה, תכונותיו הנפשיות והפיזיות של המשתמש (כמו סבילות אפשרית), וסביבת המשתמש בזמן הצריכה וההשפעה.
בהתאם לכך, אדם הצורך כמות סטנדרטית של קנאביס עשוי לחוות חלק מההשפעות הבאות (אפשר שלא):
אנשים שצורכים כמות גדולה של קנאביס עלולים לחוות חוסר התמצאות ודליריום, ועלולים לא לדעת היכן הם נמצאים, או באיזו שעה. בנוסף, מינונים גבוהים של קאנביס עשויים לגרום גם לתנודות חדות במצב הרוח, מחשבות מקוטעות, פרנויה, התקפי פאניקה, ורגשות של חוסר מציאות.
השפעות ארוכות טווח.
לאחר עשרות שנים של מחקר בנושא, המחקר המקיף והעדכני ביותר שנעשה בנושא זה הוא דו"ח האקדמיה הלאומית למדעים, הנדסה ורפואה משנת 2017, שבחן את כל הספרות המחקרית שבוצעה במשך 20 שנה (כ-10,000 מחקרים), במטרה לסכם את כל מה שידוע למדע על הסכנות הבריאותיות של הקנאביס. דו"ח האקדמיה הלאומית הניב 100 מסקנות, שסווגו על פי רמת מהימנות, בין המסקנות שיש לגביהן ראיות חד משמעיות, דרך אלו שנתמכות בראיות מתונות בלבד, ועד להצגת השערות שלא נמצאו שום ראיות רציניות שתומכות בהן.
כך למשל, נכון לשנת 2017, ישנן ראיות חד-משמעיות שעישון קנאביס מגביר תדירות ותכיפות של סימפטומים של דלקת סימפונות. מחקרים מצאו ראיות מתונות שעשויות להצביע על כך שקנאביס מגביר תסמינים של מאניה והיפומאניה בקרב אנשים הלוקים בהפרעה דו־קוטבית, מגביר את הסיכוי להיווצרות הפרעת חרדה חברתית, מעלה במעט את הסיכוי לפתח דיכאון קליני, לצד סיכוי מוגבר למחשבות אובדניות, ניסיונות אובדניים וכן עלייה בסיכויי ההצלחה בעת ניסיון התאבדות. כמה מתופעות אלו ניכרות יותר בקרב משתמשים כבדים.