כוחות ויכולות.
הוקגירל חייבת את כוחותיה לחגורת המתכת השלילית, חומר שמגיע מכוכב הלכת תאנאגאר (עולם ביתם של קאטאר הול והוקוומן). למתכת יש אפשרות תגובה למחשבותיו של המשתמש בה, ויש בצורתה הבסיסית מספר תכונות אלקטרומגנטיות וכבידתיות. לאנשי הנץ היא מעניקה יכולת תעופה, כוח על-אנושי, ראייה חדה ביותר ויכולת ריפוי מתקדמת.
בנוסף, הוקגירל מציגה יכולות קרב פנים אל פנים מתקדמות ביותר. כמו הוקמן, היא מחזיקה בידע קרבי של חיים קודמים. כלי הנשק העדיפים עליה הם חנית או אלת קרב, אך היא גם השתמשה לעיתים בחרבות, גרזנים, מגנים וכלי לוחמה נישאים אחרים.
לפגיון שעשוי ממתכת שלילית, אשר הרג את הוקגירל בגלגול המקורי שלה כצ'אי-ארה, היה אפקט מיוחד על נשמתה ועל נשמת מאהבה ח'ופו (הוקמן). השניים נעולים במעגל אינסופי של מוות ותחייה מחודשת למשך העידנים. למרות שהדבר לא נחשב ככוח-על, יכולת זו איפשרה להוקגירל לרמות את המוות ולחזור לתפקידה הקודם בגלגול הנוכחי.
לאחרונה, קנדרה גילתה שיש לה יכולות ריפוי וריחוף מוגבלות כאשר היא לא לבשה את המתכת השלילית. היא משערת שהדבר אפשרי הודות לחשיפתה הממושכת לחומר החייזרי. אין אפשרות לדעת אם היא עדיין מחזיקה ביכולות אלו.
סיון לוי
סיון לוי (נולדה ב-4 ביוני 1987) היא שחקנית, במאית ומוזיקאית ישראלית. זוכת פרס אופיר לשנת 2013 על תפקידה בסרט "שש פעמים".
ביוגרפיה.
לוי נולדה ברמת השרון, למדה לנגן בפסנתר מגיל 3 וכתבה והלחינה שירים מגיל צעיר מאוד.
בוגרת תיכון אלון ברמת השרון, במגמת מוזיקה.
התגייסה ללהקה צבאית.
כשהשתחררה קיבלה את תפקידה הראשון בסרט הקולנוע "מוקי בוערה" של סלבה צ'פלין ולינה צ'פלין בתפקיד רוחה מזרחי, ובסדרה אמא'לה בבימויו של רם נהרי, בתפקיד 'רותם', הבת הגותית החורגת של אורנה בנאי. באותה שנה ביימה עם אייל ברומברג ושיחקה בסרט הקצר הראשון שלה "Cherchez La Femme" שהשתתף במסגרת הפנורמה בפסטיבל ברלין ואף נמכר לערוץ ארטה (ערוץ טלוויזיה) ARTE היוקרתי.
בשנת 2009 כיכבה בסרטה הביכורים של רוני קידר, "ג'ו + בל" בתפקיד בל, צרפתיה שזה עתה יצאה מבית משוגעים. באותה שנה זכה הסרט בקטגוריית סרט האינדי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר.
בשנת 2010, ביימה את סרטה השני, בורות המים, עם אייר דיומן, בו גם כיכבה לצידה של נועה ברקאי והלחינה את הפסקול. באותה שנה עבדה שוב סיון עם לינה וסלבה צ'פלין בסרט הטלוויזיה "בדמי ימיה" אדפטציה לספרו הנודע של ש"י עגנון, בתפקיד הראשי - תרצה שמאוהבת בפרופסור שלה ונהיית חולה מאהבה. שנה לאחר מכן, ב-2011 שיחקה בסרטה של מיכל אביעד "לא רואים עליך" את דנה, הבת של לילי (רונית אלקבץ). ב-2012 שיחקה בסרט הקוובקי/צרפתי, אינשאללה, בצרפתית. את הסרט ביימה אנאיס בארבו לאוולט, והוא הופק על ידי חברת ההפקה מיקרו סקופ (אשר הפיקה גם את ״האישה ששרה״ ו״מר לזר״). הסרט מספר על משולש נשים - רופאה קנדית שעובדת במרפאה של האו״ם ברמאללה (אוולין ברושו), אישה פלסטינית בהריון שבעלה שבוי בישראל (סברינה אוונזי שזכתה בסזאר), וחיילת ישראלית יפהפייה - סיון לוי. באותה שנה לוי שיחקה, ביימה עם נטלי מלמד, ויצרה את הפסקול עם גיל לואיס לסרט "דינה ונואל". הסרט הוצג גם הוא בפסטיבל ברלין במסגרת קטגוריית ה-"Generation".
באותה שנה הצטלמה גם לסרט "שש פעמים" - בתפקיד הראשי, את הסרט ביים יונתן גורפינקל וכתבה רונה סגל. עליו זכתה לוי בפסטיבל חיפה 2012 לפרס השחקנית הטובה ביותר, בפרס המבקרים 2013, בפרס אופיר 2013, ובפרסים נוספים בפסטיבלי סרטים בעולם.
ב-2013 ביימה לוי ביימה קליפ לדייוויד בלאו, את הקליפ הם צילמו בקיץ, אך למזלם הרב היה אובך והתנאים עבדו לטובתם. בקליפ השתתפה יאנה גור.
ב-2014 ביימה את פרויקט ״גוטמן כפול 5״ - פרויקט לזכרו של עמוס גוטמן שיזמו ה-TLV fest וקרן רבינוביץ'. הפרויקט נוצר בהשראת הסרט ״בר 51״, ובמסגרתו ביצעה את היצירה ״My Funny Valentine״ שהיווה חוט שני לסרטיו של עמוס גוטמן, בעיבוד חדשני, אותו הפיקה עם המפיק המוזיקלי Jerome C. בקליפ השתתפו רבקה מיכאלי, סמדר קילצ'ינסקי, פולי רשף שהיו שחקניו של גוטמן, גילה גולדשטיין בתפקיד אפולוניה, הדמות המקורית עליה נכתב התפקיד. לוי לבשה בקליפ את התלבושת המקורית מ״בר 51״ שהושגה על ידי המלבישה המקורית - רונה דורון.
בפן המוזיקלי, מופיעה לוי בתדירות רבה באירופה, ומשתתפת בפרויקטים מגוונים. כיום היא עובדת על אלבומה הראשון.
פיירסטורם
פיירסטורם (באנגלית: Firestorm, "סופת אש") זהו שמן של מספר דמויות בדיוניות של גיבורי-על המופיעות בחוברות הקומיקס ליגת הצדק ביקום DC קומיקס. פיירסטורם המקורי (רוני ריימונד ומרטין שטיין) הופיע לראשונה בחוברת "Firestorm, The Nuclear Man #1" ממרץ 1978 ונוצר על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר אל מילגרום. מרטין שטיין הופיע לבדו כפיירסטורם בחוברת "Firestorm, The Nuclear Man Vol.2 #100" מאוגוסט 1990, ונוצר על ידי הכותב ג'ון אוסטרנדר והמאייר טום מנדרייק. ג'ייסון ראש הופיע כפיירסטורם השלישי בחוברת "Firestorm Vol.3 #1" מיולי 2004, ונוצר על ידי הכותב דן ג'ולי.
פיירסטורם הוא האלטר אגו אותו חלקו שלושה צמדים - רונלד "רוני" ריי ריימונד (המזוהה ביותר עם הדמות) ומרטין שטיין; ריימונד, שטיין ומיקאיל ארקדין; וכן ריימונד וג'ייסון ראש. דמותו נבדלת משאר גיבורי-על בכך ששני אנשים רגילים מתמזגים יחדיו לצורך יצירתו בעזרת "מטריצת פיירסטורם" המיוחדת. במקור, תלמיד התיכון רונלד ריימונד והפיזיקאי זוכה פרס נובל מרטין שטיין נלכדו בתאונה גרעינית שאיפשרה להם להתמזג יחדיו לכדי פיירסטורם, האיש הגרעיני. מכיוון ששטיין היה מחוסר הכרה במהלך התאונה, ריימונד הוא זה שנוטל את השליטה על פיירסטורם בעוד שטיין משמש כקול ההגיון שלו. דו-השיח התמידי בין השניים היה לאבן הדרך שסללה את מיטב הרפתקאותיהם.
את שני חצאיו של פיירסטורם - רוני ריימונד ומרטין שטיין - מגלמים השחקנים רובי אמל וויקטור גרבר בסדרת הטלוויזיה "הפלאש", ולוק רודריק גילם את דמותו של ג'ייסון ראש. גרבר שב לגלם את הדמות בסדרת ההמשך "אגדות המחר" בעוד השחקן פראנז דרמה מגלם בסדרה את דמותו של ג'פרסון "ג'קס" ג'קסון, חציו החדש של שטיין, אשר הופיע לראשונה בפרק בעונתה השנייה של "הפלאש". מרטין שטיין נהרג בפרק הקרוסאובר "משבר בארץ-X", ואיתו אבד פיירסטרום.
זסטפוני
זֵסטָפּוֹנִי (בגאורגית: ზესტაფონი) עיר תעשייתית בנפת זסטפוני, במחוז אימרתי שבגאורגיה, המשמשת כמרכז המנהלתי של הנפה. עד שנת 1921 נקראה קווירילה. אוכלוסייתה מונה 20,814 (נכון ל-2014). הוכרזה לעיר בשנת 1926.
בעבר הייתה זסטפוני מרכז של המחוז ההיסטורי מַרגווֵתִי בתוך מחוז אימרתי ההיסטורי. כיום העיר מהווה את המרכז הדתי של האיפרכיה של מרגוותי (הכנסייה הגאורגית). זסטפוני ממוקמת בקצה המזרחי של מישור קולכתי על שתי גדותיו של נהר הקווירילה. העיר היא מרכז תעשייתי חשוב עם מפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן המעבדות עפרות מנגן מהעיר הסמוכה, צ'יאתורה. העיר, הממוקמת בשפלת קולחתי באזור בעל אקלים טרופי למחצה עם חורפים קרים יחסית עם טמפרטורה ממוצעת של 4 °C- מעלות בינואר וקיצים חמים עם טמפרטורה ממוצעת של 24 °C באוגוסט. האזור הכפרי מסביב לעיר הוא אזור גדול גפנים.
קבוצת הכדורגל המקומית, מועדון הכדורגל של זסטפוני המשחקת בליגת העל הגאורגית, זכתה פעמיים באליפות ליגת העל הגאורגית, בעונה 2010/11 ובעונה 2011/12.
כלכלה.
העיר זסטפוני והעיירה השכנה שורפני הן מרכזים תעשייתיים. המפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן, המעבד עפרות מנגן, מגיע ברכבת מצ'יאתורה העוברת בעמק נהר הקווירילה. תעשייה זו מספקת כ-6% מתצרוכת המנגן בעולם. מפעל המנגן הוא המפעל הגדול ביותר בגאורגיה. בשנת 1998, ייצר המפעל 35,000 טון מנגן-צורני (silicomanganese) ו-11,000 טון סגסוגת מגנזיום פחם. זה היה נמוך בהרבה מהשיא הקודם של ייצור 110,000 טון של סגסוגות מבוססות מנגן. בפברואר 2006, רכשה את המפעל חברת המסחר הבריטית סטמקור (Stemcor).
התעשייה האחרת באזור זסטפוני-שורפני הם: מוצרי חשמל וכבלי נחושת ואלומיניום. בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה ייצרו באזור גם חומרים חסיני אש, שיש ובגדים. זסטפוני היא גם מרכז גדול גפנים וייצור יין. זני הגפנים הידועים של האזור הם בעיקר צִיצקָה וצוֹלִיקַאוּרִי.
העיר שוכנת על הכביש מספר 1 הגאורגי (ს1) שהוא הכביש המהיר הראשי של גאורגיה. הכביש הוא כביש בינלאומי השייך לרשת הכבישים E שבאירופה (E97). סכר חדש על נהר הקווירילה נמצא בבניה.
היסטוריה.
העיר זסטפוני נזכרת לראשונה בכתובים בשנות ה-60 של המאה ה-16. שם העיר נגזר מהעובדה שהעיר משתרעת על שתי גדות נהר הקווירילה. המילה פּוֹני (ფონი) פירושה מעבר או מעבר חוצה וזֵדָה פּוֹנִי המעבר העליון או הגדה העליונה. שם זה שימש את המקומיים שהתגוררו במקום וגם את הנוסעים שביקרו במקום בימי קדם. בשנות ה-20 של המאה ה-19, הוצב בעיר צבא של קוזקים. שמה של העיר באותם ימים היה קווירילה, עם שם הנהר שחצה אותו. בשנות ה-20 של המאה ה-20 שונה שם העיר לג'וּרֵ'לִי, על שם מהפכן גאורגי מפורסם. רק מאוחר יותר שונה שם העיר בחזרה לשמה המקורי זסטפוני.
רצועת התנ&quot;ך
קליטה (עלייה לארץ ישראל)
קליטה היא התהליך שבו עולה חדש מסתגל לחברה ולתרבות בישראל.
מאחר שהעלייה לארץ ישראל היא מונח מרכזי בתרבות היהודית, פעילות זו ניצבת במקום מרכזי בסולם העדיפויות של ממשלת ישראל.