פריצת הדרך הגדולה הראשונה של גאודרון הייתה ב-1970, עם המקרה של אושונסי נגד מירור עיתונים בע"מ. כאשר, כעורכת דין זוטרה בת 27 היא דנה וטענה את העניין בהצלחה לבדה בפני בית המשפט העליון. התובע, פיטר אושונסי, אפילו פיטר את היועץ הבכיר שלו, קלייב אוואט, והעדיף את יכולתה של גאודרון על פני יכולתו. לדברי אושונסי, "היא דמות חזקה ואמיצה, היא עמדה ללא תמיכה, לגמרי לבדה וטענה בהצלחה את התיק. ברור שהם התרשמו מהאומץ שלה, מהאלגנטיות שלה, מהאינטלקט הבוהק שלה שמוצא ביטוי בשפה נעימה, מהנימוסים הטובים שלה, מהקסם שלה. היא תעשה הכל למען ההצלחה, ואני חושב, שבזכותה הכל ייאמר וייעשה כמו שצריך".
ב-1972 התרחש עוד אחד מהמקרים המשמעותיים של גאודרון, כאשר היא ייצגה בהצלחה את תיק השוויון בשכר עבור ממשלת הלייבור בפני ועדת הפשרה והבוררות.
ועדת גישור ובוררות.
באפריל 1974, גאודרון מונתה לוועדת הפיוס והבוררות כסגנית נשיא, והפכה לשופטת הפדרלית הצעירה ביותר אי פעם. המקרה הבולט ביותר של גאודרון בוועדת הבוררות היה מקרה מבחן חשוב לחופשת לידה ב-1979. המקרה קבע סטנדרטים המאפשרים חופשה של שנה ללא תשלום לכל העובדים במשרה מלאה וקבועה במשרה חלקית. בשנים 1979–1980, גאודרון הייתה יושבת ראש ההשבעה של ועדת השירותים המשפטיים של ניו סאות' ויילס. גאודרון כיהנה בתפקיד סגנית הנשיא עד להתפטרותה במאי 1980.
מרצה ועורכת דין כללית.
גאודרון הרצתה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו סאות' ויילס לזמן קצר, ואז בפברואר 1981 היא מונתה לתובעת הכללית של ניו סאות' ויילס, למעשה, הפרקליטה הבכירה ביותר שהייתה באוסטרליה. בתפקידה כפרקליטת כללית, גאודרון טענה למען ניו סאות' ויילס בתיקי בית משפט גבוהים כמו פרשת הסכרים הטסמניים. מ-1981 עד 1986 כיהנה במועצת אוניברסיטת מקווארי, ומ-1984 עד 1986, עמדה בראש מועצה מייעצת באוניברסיטת וולונגונג.
שופטת בבית המשפט העליון.
מותו של השופט ליונל מרפי באוקטובר 1986 ופרישתו של השופט העליון הארי גיבס בפברואר 1987 גרמו לכך שיהיו שתי משרות פנויות בבית המשפט העליון. ב-6 בפברואר 1987, מונתה גאודרון יחד עם ג'ון טוהיי לשיפוט בבית המשפט העליון. בגיל 44 בלבד, גאודרון הייתה השופטת הרביעית בחשיבותה, אחרי אוואט, מקטיירנן ודיקסון, וגם, השופטת האישה הראשונה.
כשופטת בית המשפט העליון, גאודרון תרמה להרבה תחומים במשפט האוסטרלי, בעיקר במשפט הפלילי, בפסקי דין שמשלבים שליטה טכנית עם נטייה להתעקש על הקפדה בסדרי הדין של ניהול המשפטים (למשל, הנחיית חברי המושבעים). גאודרון התנגדה באופן עקבי לכל צורות האפליה, עם פסקי דין בולטים ברוח זו, כולל ההחלטה בסעיף 117 לחוקת אוסטרליה.
ב-1997 מונתה גאודרון לפטרון המייסד של עורכות דין אוסטרליות והמשיכה בתפקיד זה עד ל-20 בפברואר 2009.
יציאתה לפנסיה.
בשנת 2003 פרשה גאודרון מבית המשפט העליון. היא עזבה את בית המשפט בגיל 60 בלבד, עשר שנים לפני שהגיעה לגיל פרישה.
Ancient Dreams in a Modern Land Tour
Ancient Dreams in a Modern Land Tour הוא סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת-יוצרת הוולשית מרינה דיאמנדיס, לקידום אלבום האולפן הרביעי שלה, "Ancient Dreams in a Modern Land". סיבוב ההופעות החל ב-2 בפברואר 2022, ועתיד להגיע לסיומו ב-25 במאי באותה השנה. לאורך סיבוב ההופעות, הופיעה מרינה ברחבי צפון אמריקה, דרום אמריקה ואירופה. סיבוב ההופעות קודם על ידי לייב ניישן אנטרטיינמנט.
רשימת השירים.
רשימת שירים זו מייצגת את ההופעה שהתקיימה ב-22 בפברואר 2022, בפילדלפיה, והשתנתה לעיתים לאורך סיבוב ההופעות.
בחודש מרץ, החליפה דיאמנדיס את "Handmade Heaven" בסינגל "To Be Human", והוסיפה לרשימת השירים את הסינגל "Primadonna".
נתמר הלל
נתמר הלל טרונך סלם (באמהרית: אנט-מר טירונך; נולדה ב-1964) היא עולה מאתיופיה, עובדת סוציאלית, ואחת מחוקרי פרשת הדם בוועדת נבון. הדליקה משואה בערב יום העצמאות ה-43 למדינת ישראל.
ביוגרפיה.
נתמר הלל נולדה בשנת 1964 במחוז גונדר שבמדינת אמהרה (צפון אתיופיה) לאם טגן אבבה והאב סלאם (מגשר וסנגור של יהודים בבית המשפט), היא גדלה במשפחה יהודית והייתה השנייה מבין תשעה ילדים. בשל ריבוי הבנים במשפחה קיבלה מאמה את השם אנט-מר שפירושו הראשון "תסלח לאמא" ופירושו השני "אמא מתוקה כמו דבש". האזור בו היא ומשפחתה התגוררו בתוך גונדר נקרא "צדא" ובאזורם היו יהודים בלבד, באזור המשפחות היו עובדות את האדמה ולכל משפחה היה שטח חקלאי גדול.
בראיון סיפרה הלל כי הנוצרים שהיו גרים כקילומטר ממנה היו מכנים אותה ואת שכניה "פאלשים". משפחתה המורחבת של הלל הייתה נפגשת תמיד בחגים והיה נהוג שכל הילדים עוזרים למשפחה, תפקידה של הלל בתור בת היה לעזור לאמה בהבאת מים מהבאר, בישולים, ניקיון וטיפול באחים הקטנים. כבר בגיל חמש הייתה מכינה הלל אינג'רה, לומדת מאמה איך לבשל ולהכין כלים (אגלגיל) להכנת אוכל ולשמירת תכשיטים, בגדים ועוד.
מאביה למדה לקרוא ולכתוב וכאשר נפתח באזור בית הספר של ארגון אורט הלל המשיכה בו את לימודיה, תחילה למדו מתחת לעץ וכשסיימה את כיתה ג' בית הספר כבר היה בנוי. הוריה של הלל התעקשו כי עליה לסיים לימודיה טרם תתחתן, על אף מספר הצעות שקיבלה הלל מבנים באתיופיה. את כיתה ז' החלה הלל בבית הספר בעיירה אזזו ושכרה שם דירה עם אחיה. במקום סופרו מקרים רבים של אונס ולכן תמיד הקפידה שלא לצאת מביתה לבד. בבית הספר נאלצה להסתיר את היותה יהודית בשל האנטישמיות ששררה באזור ולעיתים אף התלוותה עם חבריה הנוצרים לכנסייה.
כשמפלגת הדרג הדיחה את הקיסר היילה סלאסי ותפסה את השלטון, היו בעם חילוקי דעות רבים, וקרעים פוליטיים אפילו בקרב משפחות או קבוצות חברים, באותה התקופה הצטרפה הלל בסתר לארגון המורדים איהאפה (Ehapa).
החיים בישראל.
בגיל 17 הלל עלתה לבדה ארצה והחלה ללמוד בפקולטה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב. לפרנסתה עבדה במכינה לעולים ושם הכירה את בעלה לעתיד ארי (אהרון) הלל (בנו של חבר הכנסת שלמה הלל) שעמד להחליפה במקום העבודה. שש שנים לאחר שעלתה לארץ סיימה תואר בעבודה סוציאלית ובגיל 26 נישאה לארי הלל.
הלל עובדת כיועצת בכירה ועובדת סוציאלית במנהל לחינוך התיישבותי ועליית הנוער ביחידה הקלינית באגף הפסיכו-סוציאלי. ביחידה זו היא מבצעת איבחונים קליניים, מדריכה עובדים סוציאליים ומלווה צוותים חינוכיים בפנימיות שונות. בעבודתה היא מצאה פתרונות לבעיות הנובעות מפערי התרבות והחינוך, בעיקר בקרב בני נוער. בין השאר, היא מעבירה במרכזי חינוך ברחבי הארץ סדנאות מבוקשות וקורסים על הפחד מהשונה וגזענות. הלל כיהנה בוועדות ציבוריות שונות אשר תפקידן לקדם את העדה האתיופית ולמנוע בעיות של פשיעת נוער בקרב העדה.
כאשר נחשפה פרשת דם הייתה הלל חברה בוועדת נבון שדנה בהשמדת תרומות הדם של אתיופים וצאצאיהם על ידי בנק הדם, בשל הפחד שזה הוא אינו 'דם בטוח'.
בערב יום העצמאות ה-43 למדינת ישראל נבחרה הלל להדליק משואה אותה הקדישה לכל משפחות העולים ולמיזוג וקבלת העדות השונות בארץ ישראל.
ב-1999 חיברה והנחתה הלל, יחד עם אברהם היימן את "לדבר על הטראומות"; טיפול קבוצתי למען יוצאי אתיופיה.
יילמאז
יילמאז (Yılmaz) הוא שם משפחה שמקורו בטורקית ומשמעותו ללא חת.
לגרטה
לגרטה היא דמות אגדית ויקינגית. לפי האגדה, היא הייתה לוחמת ויקינגית ושלטה באזור שנקרא היום נורווגיה. היא חיה במאה ה-9, והייתה אחת מנשותיו של רגנאר לוטברוק. האגדה שלה תועדה על ידי כרונולוג סאקסוני במאה ה-12. וגם על ידי ההיסטוריון הדני סאקסוני (Saxo cognomine Longus) שחי בערך בין המאה ה-12 למאה ה-13. היא תועדה בספרו התשיעי ב- Gesta Danorum.
פגישתה עם ראגנאר.
לפי האגדה, לגרטה ורגנאר נפגשו לראשונה לאחר שאדם בשם Frø (המלך השוודי) הרג את Siward המלך וסבו של רגנאר, והשפיל את משפחתו של המלך המת על ידי כך ששם את משפחתו בבית בושת. כאשר נודע לרגנאר על כך הוא יצא מביתו שבדנמרק כדי לנקום, הוא יצא עם כוח גדול של ספינות ואנשים. כאשר הם הקימו מחנה באזור שהיום נקרא שוודיה הצטרפו לשורותיו כמה לוחמות מהאזור שרצו גם הן לנקום במלך השוודי, בין אותן נשים הייתה לגרטה.
כאשר התחיל הקרב בין כוחותיו של רגנאר לכוחותיו של Frø, לגרטה התבלטה בקרב ורגנאר שם לב אליה והתפעל מכישוריה בקרב. בקרב הזה רגנאר ניצח. הוא כל כך התלהב מלגרטה ויכולותיה בקרב שהוא רצה לתת לה את הניצחון ואמר שבזכותה הם ניצחו. כאשר לרגנאר נודע שהיא גם מבית אצולה אהבתו אליה רק גברה ובזמן שהוא יצא לסבב לחימה נוסף בדנמרק ובשוודיה הוא הקפיד לשלוח לה מכתבים. כאשר הוא חזר מהקרבות הוא ביקש את ידה. לגרטה רצתה לבדוק את כוחו של ראגנר ואת כוח רצונו אז היא עשתה לו שני מבחנים: כאשר הוא בא לביתה היא הציבה בפתח דב גדול וכלב ציד ענק, שתקפו אותו כשהתקרב. את הכלב רגנאר הרג במו ידיו ואת הדב עם חנית. כשלגרטה ראתה זאת, היא הסכימה להתחתן איתו.
משפחה וסוף הסיפור.