eFootball הוא משחק וידאו שפותח ופורסם על ידי Konami. זהו משחק חינמי לאחר שמותג מחדש לגמרי מהסדרה המקורית של Pro Evolution Soccer לסדרת eFootball. הגרסה הראשונה של המשחק, שכותרתה eFootball 2022, שוחררה ב -30 בספטמבר 2021.
פיתוח.
ב־21 ביולי 2021 פרסמה קונאמי סרטון בן שש דקות שחושף את המשחק החדש. ההודעה חשפה כי המותג Pro Evolution Soccer ירד.
המשחק יצא ב-פלייסטיישן 4, פלייסטיישן 5, Microsoft Windows, Xbox One, Xbox Series X, אנדרואיד ו- iOS, ב -30 בספטמבר 2021. המשחק הוא הראשון שיעבוד על מנוע Unreal Engine 4.
ב־8 באוקטובר 2021 הודיעה קונאמי כי תעדכן באגים ב-28 באוקטובר 2021.
רישיונות.
הליגות, הקבוצות והאצטדיונים הנוכחיים של המשחק הם:
ליגות:
פריימר ליג, הליגה הספרדית, סריה A, סרייה ב', ליגה 1, ליגת העל הארגנטינאית, ליגת העל הצ'יליאנית, הליגה התאילנדית הראשונה, ליגת האלופות האסיאתית
קבוצות:
ברצלונה, באיירן מינכן, יובנטוס, מנצ'סטר יונייטד, ארסנל, קורינתיאנס, פלמנגו, סאו פאולו, ריבר פלייט
אצטדיונים:
אליאנץ ארנה, אצטדיון אליאנץ, קאמפ נואו, אצטדיון האמירויות, אולד טראפורד
עדכון התווסף ב -11 בנובמבר 2021, הכולל קבוצות מהליגות:
צ'מפיונשיפ, הליגה הספרדית השנייה, ליגת העל הפורטוגלית, ליגת העל הטורקית, ליגת העל הרוסית, ליגת העל ההולנדית, ליגת העל הבלגית, ליגת העל הדנית, ליגת העל הסקוטית, ליגת העל השווייצרית, ליגת העל הברזילאית, הליגה השנייה בברזיל, MLS, ליגת העל היפנית (רק בגרסה ניידת).
ביקורת.
עם ההשקה, eFootball זכתה לקבלה שלילית מוחלטת של מבקרים ושחקנים, שמתחו ביקורת על "גרפיקה מחרידה", חוסר תוכן, מנוע גרוע ובקרות נוקשות. עם 92% ביקורות שליליות, הוא הפך למשחק עם הדירוג הגרוע ביותר בסטים יום לאחר ההשקה. מאוחר יותר התנצלה קונאמי על נושאים רבים של המשחק ואמר שהם יעבדו על שיפורו.
באר &quot;מצאנו מים&quot;
HVA הוא ראשי התיבות של Hauptverwaltung Aufklärung בגרמנית, שמשמעותו מינהל הביון הכללי והיה שירות ביון החוץ של המשרד לביטחון המדינה ("שטאזי"), סוכנות הביטחון המרכזית של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (גרמניה המזרחית) משנת 1955 ועד 1990.
ה-HVA היה חלק בלתי נפרד מהשטאזי, אחראי על פעולות מחוץ למזרח גרמניה כגון ריגול, מבצעים חשאיים, איסוף מודיעין זר, הערכת מודיעין וסיכול ריגול של מדינות ברית נאט"ו וסוכנויות הביון שלהן.
השטאזי פורק בינואר 1990 ואיתו מינהל הביון. אז נחשף לציבור אופן הפעולה של HVA, כולל המבנה הפנימי, השיטות וזהות עובדיו. HVA הפך לעניין רחב ומחקר אינטנסיבי באחריות הממונה הפדרלי לרשומות השטאזי. חלק מ-HVA נחשב לשירות הביון הזר היעיל ביותר במהלך המלחמה הקרה והשני בגודלו אחרי כוחות המודיעין של ברית המועצות. על פי ה-CIA, הוא סיפק עד 80 אחוזים מכל המידע על מדינות נאט"ו לפני ברית ורשה.
קודמיו.
בשנת 1951, נוסד שירות המודיעין הזר (APN), בהנהגתו של אנטון אקרמן, כשהוא עבד בכיסוי בתור Institut für wirtschaftswissenschaftliche Forschung (IPW) = המכון למחקר כלכלי. על פי מרקוס וולף, שמונה גרמנים וארבעה "יועצים" סובייטים נכחו ב-1 בספטמבר 1951 בבוהנסדורף ברובע טרפטו-קופניק. ה-APN היה כפוף למשרד החוץ הגרמני. המנהיג הראשון היה אקרמן, סגנו היה ריכרד שטלמן. ראש "היועצים" היה קצין הק.ג.ב. אנדריי גראואר, שלדברי וולף, סטלין הטיל עליו באופן אישי ל"סייע לשיקום".
בשנת 1952 קמה מכללת APN (מכללת HVA מאוחר יותר), שם סוכנים עברו הכשרה וכונו בשם "צופים לשלום" (Kundschafter des Friedens) בז'רגון השטאזי למבצעים במדינות המערב. לקראת סוף השנה עתר אקרמן לעיתון הפוליטביורו של מפלגת השלטון שיחליף אותו, במקומו מונה ולטר אולבריכט.
חובות.
תפקידו העיקרי של ה-HVA היה ריגול, שכלל איסוף מודיעין פוליטי, צבאי, כלכלי וטכנולוגי. בין תפקידיה האחרים היו פעילויות נגד סוכנויות הביון המערביות (באמצעות חדירה והסתננות), הכנת פעולות חבלה וכן מבצעים חשאיים כמו הפצת מודיעין כוזב ב"תחום המבצעי של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה", כולל מערב ברלין.
בתחילת שנות השמונים החל הריגול הצבאי לקבל משמעות. ברית המועצות, הממשל בהנהגת ה-SED של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית ומזכיר הביטחון הלאומי אריך מילקה ציפו למידע עליון בנוגע לגילוי מוקדם של הכנות המלחמה מהמדינות המערביות מ-HVA, לאור המתח הגובר בימי המלחמה הקרה.
שיתוף פעולה עם הק.ג.ב.
תנאים אופטימליים אפשרו ל-HVA לספק את "שירותי האחות" המזרחיים שלה, במיוחד הק.ג.ב., כמות המודיעין שזרם מהרפובליקה הפדרלית של גרמניה, שהייתה חברה אירופית משמעותית ביותר בנאט"ו, היה רב.
תחנת ברליו של הק.ג.ב. התמקמה בברלין-קרלשורסט, כשמטה השירות החשאי של ברית המועצות היה בפוטסדאם-בבלסברג, ובנוסף, הופעלו אנשי קשר לכל מנהלת מחוז. פעולות מוצלחות נגד מטה נאט"ו בבריסל, כמו גם כמה מדינות מערב אירופיות אחרות, כמו בריטניה, תרמו גם הן לחשיבוות ה-HVA. בארצות הברית, להפך, ה-HVA מעולם לא הצליח לפרוץ שום כיוון, מכיוון שהק.ג.ב פעל שם כמעט באופן בלעדי (החדירות המשמעותיות של המודיעין המזרח גרמני, למשל, ל-NSA, מקורן בצוות שהיה מוצב במערב ברלין).
ארגון ומבנה.
מחלקות.
בשנת 1989 היו ב-HVA 21 מחלקות ("Abteilungen") וחמישה כוחות משימה ("Arbeitsgruppen"). בנוסף, היו לה מטה ("Stab der HVA") ותחום מדע וטכנולוגיה ("Sektor Wissenschaft und Technik", SWT), שהיה אחראי לריגול טכנולוגי. במובן מסוים מינהל הביון הראשי היה שירות חשאי בתוך השירות החשאי עם אוטונומיה בתוך השטאזי בדומה לזו שנהנה ממנה המינהל הראשי הראשון בתוך הק.ג.ב או מנהלת המבצעים של ה-CIA נהנית ממנו.
ל-HVA היה תקציב משלה ומיזמים משלה, אשר לא רק סיפקו תעסוקת כיסוי לפעילים שלה, אלא גם תרמו כספים מפעילותם העסקית לתחזוקת השירות. המינהל הראשי טיפל גם בסיכול ריגול. זו הייתה זכות בלעדית של השטאזי בתוך הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, אך בעוד שהמינהל הראשי טיפל במשימה זו בתוך צבא העם הלאומי ובכוחות משמר הגבול, המינהל הראשי השביעי טיפל בנושאי סיכול ריגול במשרד הפנים ובמשטרת העם, דיוויזיה XX טיפלה בניסיונות חדירת ריגול בתוך מנגנון המדינה של הרפובליקה והמינהל הראשי השני טיפל בסיכול ריגול בקרב הציבור במזרח גרמניה באופן כללי, ריגול נגדי ב-HVA טופל אך ורק על ידי מחלקה A IX.
מטה.
קודמתו של HVA, APN "(Außenpolitischer Nachrichtendienst:" שירות מודיעין החוץ) התמקם בשנת 1950 בפנקו, אז עברה אל רולנדופר במיטה, ברלין. מטה HVA היה ממוקם מאמצע עד סוף שנות החמישים במתחם הבניין של מפקדת השטאזי ברובע ליכטנברג בברלין. לאחר השלמת בנייני המשרדים החדשים בפינת Ruschestße ו-Frankfurter Allee, הקים HVA את בסיס הפעילות בו. (לאחר 1990 נכנסה סוכנות תעסוקה לבניין. הבניין שעל רחוב פרנקפורטר נמצא בשימוש דויטשה באן. לוגו של חברת דויטשה באן הודבק וניתן להבחין בו בקלות). מחלק המבצעים הטכניים, Sektor Operativ-Technische (OTS), היה ממוקם ברחוב רודרנשטראסה בהוהנשונהאוזן.
הנהגה.
מחלקות VII, IX, X וכוח המשימה S הוכפפו ישירות לראש HVA, קולונל גנרל ורנר גרוסמן. קודמו היה קולונל גנרל מרקוס וולף, שהנהיג את ה-HVA במשך 34 שנים עד 1986 וזכה להערכה מקצועית גבוהה בקהילת המודיעין. לראש HVA היו חמישה סגנים. במקרה האחרון, אלה היו הגנרלים הורסט פוגל, היינץ גייר, היינריך טאוכרט ורנר פרוסצקי וכן ראלף-פטר דבו.
בית הכנסת הרה סגירה
מפקד אוגדה
אורית סון
אורית סון היא עורכת דין ישראלית. בין השנים 2007–2016 שימשה כמשנה לפרקליט המדינה לעניינים אזרחיים. קודם לכן שימשה כפרקליטת מחוז ירושלים (אזרחי).
ביוגרפיה.
מצד אביה סון היא נכדתו של שמעון אגרנט, הנשיא השלישי של בית המשפט העליון. בעלת תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר סיום לימודיה התמחתה בבית המשפט העליון בלשכתו של יצחק כהן, הנשיא השישי של בית המשפט העליון.
בפרקליטות המדינה.
בשנת 1983 החלה סון לעבוד במחוז ירושלים של פרקליטות המדינה. תחילה עסקה בתחום הפלילי, וניהלה בין היתר את תיק בנק צפון אמריקה, שמנהליו ויו"ר הדירקטוריון שלו הורשעו. בהמשך שימשה ממונה על עניינים פליליים בפרקליטות מחוז ירושלים.
לאחר מכן עברה לתחום האזרחי ושימשה ממונה על עניינים אזרחיים בפרקליטות המדינה, וכחמש שנים מנהלת המחלקה האזרחית בפרקליטות המדינה. במסגרת תפקידה שימשה חברה בוועדת מילגרום, ריכזה את הטיפול בנושא הקרקעות החקלאיות וחלוקת משאבי המדינה, הובילה את המהלך להקמת היחידה לתביעות אזרחיות, ריכזה את ההליכים האזרחיים נגד הרשות הפלסטינית וארגון הטרור חמאס, וכן את גיבוש עקרונות הפיצוי למגורים במסגרת חוק פינוי פיצוי ואת הטיפול בערעורים בנושא זה.
בספטמבר 2006, עם הקמת הפרקליטות האזרחית במחוז ירושלים, הועמדה סון בראשה.
המשנה לפרקליטה המדינה לעניינים אזרחיים.
באוקטובר 2007 מונתה לתפקיד המשנה לפרקליט המדינה לעניינים אזרחיים. במסגרת תפקידה שימשה חברה בוועדה בראשות שופט בית המשפט העליון (בדימוס) אליהו מצא בנושא הולדה בעוולה. עמדה בראשות צוות להתמודדות עם פלישות למקרקעי ציבור. כן ניהלה את תשובת המדינה לבית המשפט העליון בעניינו של האסיר המחבל מוסטפא דיראני. באותן שנים דווח כי שכרה היה מהגבוהים בפרקליטות המדינה. ביולי 2016 סיימה את תפקידה בפרקליטות המדינה.
לאחר סיום תפקידה בפרקליטות המדינה.