לאחר קרב אנטיוכיה וכיבוש העיר לא נותר בסוריה רבתי כוח מוסלמי שיכול לעצור את תנופת מסע הצלב הראשון והדרך לירושלים הייתה פתוחה. הישגי מסע הצלב החלו לקרום עור וגידים בהקמת רוזנות אדסה והמשיך בכיבוש אנטיוכיה, בכך הייתה מעין הכרזה על עליית כוח חדש במזרח. הדמות המרכזית היה בוהמון הנורמני שראה בעצמו כשליטה של העיר, הוא דחק את התביעה הביזנטית כי אנטיוכיה תימסר לידי האימפריה ודרש את העיר לעצמו. מולו עמד ריימון מטולוז שמתוך איבה לבוהמון היה מוכן לקחת על עצמו את ההגנה של האינטרסים הביזנטיים, הוא אף הרחיק לכת ומשהרגיש כי השליטה באנטיוכיה נשמטת מידיו שלח משלחת לקונסטנטינופול לדרוש מהקיסר לבוא ולקבל את העיר לידיו, מסיבות לא ברורות לא ניצל הקיסר אלכסיוס הזדמנות זו ותשובתו הגיע באיחור של שנה - לאחר שבוהמון ביסס את אחיזתו בעיר.
בשיא המאבק תפסו המנהיגים הצלבנים הניצים רבעים בעיר, נציג האפיפיור אדמר מפויי מת ביום 1 באוגוסט מהתפרצות של מחלה בעיר - ככל הנראה טיפוס הבטן ובמחנה הצלבני לא נותר מנהיג עם יכולת להכריע את הסכסוך. במועצת מנהיגי הצלבנים היו הכוחות שקולים אך אם התארכות הסכסוך נטתה הכף לטובת בוהמון שניחן בחוש פוליטי מצוין קנה את אהדתם של הצלבנים בעוד שריימון, שלא היה מנהיג פופולרי והפסיד את אדמר כמי שקידם את מעמדו וענייניו החל להפסיד במערכה על העיר.
מני בסון
מני בסון (22 באוגוסט 1968 – 19 באפריל 2021) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ. בסון זוהה בעיקר עם קבוצת הפועל פתח תקווה, בה גדל ולאחר מכן שיחק ברוב הקריירה שלו.
קריירה.
מני בסון גדל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, והחל לשחק בקבוצה הבוגרת בתחילת עונת 1985/1986, בגיל 17. במשחקו החמישי בקבוצה (והשני בהרכב הקבוצה), כבש שער בכורה, ובהמשך העונה הבקיע שלושה שערים נוספים.
בעונתו השנייה בבוגרים הצליח להוביל את טבלת כובשי הקבוצה, לצד ניר לוין, עם שבעה שערים, כולל שער ניצחון בדרבי של פתח תקווה וצמד נוסף נגד מכבי נתניה. גם במפעל גביע המדינה הוסיף צמד שערים, מול הפועל באר-יעקב.
בעונת 1987/1988 כבש בסון שישה שערים בליגה, שלושה מהם שערי ניצחון, ובגביע הוביל את הקבוצה לניצחון בדרבי בשמינית הגמר, כשכבש צמד בהארכה. באותה עונה הוזמן ושיחק בנבחרת הנוער של ישראל.
עונה לאחר מכן, בה סיימה הקבוצה במקום השני, הוא עלה מהספסל לפרקים, וכבש שלושה שערי ליגה, שניים מהם מיד לאחר שנכנס כמחליף. בעונת 1989/1990 גדלה כמות המשחקים בהם פתח בהרכב, וכך גם כמות הכיבושים שלו, שעמדה על שבעה שערים. בסון הרבה לכבוש נגד מכבי תל אביב בעונה זו, כשספגה ממנו צמד בכל אחד משני המשחקים שנערכו בין הקבוצות במסגרת הפלייאוף העליון.
בעונת 1990/1991, שהסתיימה כמו שתי העונות שלפניה, בסגנות האליפות של הפועל פתח תקווה, השער הראשון שלו לעונה היה שער דרמטי במיוחד - במשחק ביתי מול הפועל באר שבע, בו השוו האורחים ל-1:1 בדקה ה-84, ובסון (שנכנס בדקה ה-81) הצליח לנצח את המשחק עמוק בתוך תוספת הזמן, בדקה ה-94. במשחק הבא, מול בית"ר ירושלים, שוב עמד בסון במוקד אירוע דרמטי - כאשר הוא עלה מן הספסל בדקה ה-60, וכעבור חמש דקות כבש שער ניצחון, שהגיע בהתקפת נגד מיד אחרי שבית"ר החמיצה פנדל. עד לסיום העונה הוסיף בסון עוד חמישה שערים. גם בגביע כבש בסון שער אחד, שהעלה את הקבוצה ליתרון 0:1 בגמרגביע המדינה מול מכבי חיפה, אבל זה לא הספיק והפועל פתח תקווה הפסידה 3:1.
בעונת 1991/1992 הגיע מני בסון לשיאו בקריירה, כאשר מעבר לחמשת השערים שכבש במסגרת הליגה, כיכב בסון במפעל גביע המדינה: כבש שער בניצחון 0:5 על דלית אל-כרמל במסגרת סיבוב ח´, ברבע הגמר כבש שער בכל אחד מן המשחקים מול מכבי נתניה (0:1 ו-2:1) ושלח את הקבוצה לחצי הגמר. בחצי הגמר מול בית"ר תל אביב, כבש בסון שער ניצחון בדקה ה-113, ובמשחק הגמר הגיע לשיאו עם צמד בהארכה מול מכבי תל אביב שהבטיח ניצחון 1:3 וגביע ראשון להפועל פתח תקווה מאז עונת 1956/1957.
בקיץ 1992 היה בסון לשחקן הישראלי הראשון שכובש בגביעי אירופה (לאחר שישראל הצטרפה לאופ"א), עם צמד לרשת סטרומסגודסט הנורווגית (0:2), וגם בגומלין (שוב 0:2) כבש שער נוסף. בליגה, למרות עונה גרועה של הקבוצה, כבש בסון שמונה שערים (כולל שלושה צמדים), והוסיף שער נוסף במשחק השני מול מכבי יפו במסגרת משחקי המבחן על ההישארות בליגה.
עם סיום עונה זו עזב בסון את הפועל, ושיחק ביריבה העירונית מכבי פתח תקווה ולאחר מכן במכבי תל אביב. בחלק השני של עונת 1995/1996 חזר לקבוצה ושיחק לצידו של אחיו הקטן, אפי בסון, ששיחק גם הוא בקבוצה, אך מיעט לפתוח בהרכב ולא הצליח לכבוש. לאחר עונה זו עזב להפועל טייבה, ובסיום תקופה זו פרש מכדורגל, והחל ללמוד ראיית חשבון. בהמשך עבד בסון כגזבר בחברת סנפרוסט ובחברת תנובה. בסך הכול היו לבסון 207 הופעות ליגה במדי הפועל פתח תקווה, בהן כבש 47 שערים. בנוסף, כבש בסון 12 שערים ב-34 הופעות במפעל גביע המדינה.
חיים אישיים.
בסון נולד בפתח תקווה למשפחה בת ארבעה ילדים. למד בבית הספר היסודי קפלן ובתיכון בן-גוריון. היה נשוי לשלי לבית תלפז ולהם שלושה ילדים: דניאל, רוני ויובל.
ב-19 באפריל 2021 הלך מני בסון לעולמו, לאחר מאבק במחלה קשה, בגיל 52.
רוברטאס פושקוס
רוברטאס פושקוס (בליטאית: Robertas Poškus; נולד ב-5 במאי 1979) הוא כדורגלן עבר ליטאי ומאמן כדורגל בהווה.
קריירת מועדונים.
פושקוס התחיל את הקריירה שלו באטלאנטאס, בה שיחק עונה אחת וכעבור שנה חתם בקבוצת המילואים של המבורג ובסיום העונה חזר לקארדה קובנה, עמה זכה בגביע.
בינואר , פושקוס חתם בז'לגיריס וילנה, ממנה הושאל לווידז' לודז' בסיום העונה. בינואר , פושקוס חתם בפולוניה ורשה.
בשנת , פושקוס חתם בקריליה סובייטוב סמרה הרוסית, בה שיחק שלוש וחצי עונות. ברוסיה, פושקוס שיחק גם בזניט סנקט פטרבורג, דינמו מוסקבה ורוסטוב.
ב-19 בספטמבר 2008, פושקוס חתם בבני סכנין מליגת העל. ב-27 בספטמבר, פושקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2–3 למכבי תל אביב, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.
בינואר , פושקוס חזר לרוסיה וחתם באוראל.
בהמשך הקריירה, פושקוס שיחק באינטר באקו, סימורק זאקאטאלה, סיביר נובוסיבירסק וקלייפדוס גרניטס.
קריירה בינלאומית.
ב-24 ביוני 1999, פושקוס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בניצחון 0–1 נגד . שבוע לאחר מכן, הבקיע צמד בתיקו 2-2 נגד .
לזכותו של פושקוס 8 שערים בנבחרת עם 48 הופעות, והוא מדורג שביעי בטבלת כובשי השערים המצטיינים בתולדות הנבחרת, ביחד עם 3 שחקנים נוספים.
קריירת אימון.
בשנת , פושקוס הצטרף לקלייפדוס גרינטס כמאמן-שחקן.
ב-27 בפברואר 2016, פושקוס מונה למאמנה של לייטא יונאבה, ושימש בתפקיד זה עד סיום העונה.
ב-27 ביוני 2017, פושקוס מונה למאמנה של הקבוצה הצעירה של אמקאר פרם.
אלכסיאדה
אלכסיאדה (ביוונית: Ἀλεξιάς, בלטינית: Alexias, אלכסיאס) הוא טקסט היסטורי וביוגרפי מימי הביניים שנכתב בסביבות שנת 1148, על ידי הנסיכה הביזנטית אנה קומננה, בתו של אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. אנה קומננה תיארה את ההיסטוריה הפוליטית והצבאית של האימפריה הביזנטית בתקופת שלטון אביה, ובכך סיפקה תיאור היסטורי של קורות האימפריה הביזנטית בתקופת חייה. ה"אלכסיאדה" מתעדת גם את יחסי הגומלין של האימפריה הביזנטית עם הצלבנים ואת התפיסה הביזנטית של מסעי הצלב בכלל ומסע הצלב הראשון בפרט. תוך תיאור המחדד את התפיסות הסותרות של המזרח והמערב בתחילת המאה ה-12. האלכסיאדה היא אחד המקורות העיקריים הבודדים המתעדים את עמדת האימפריה הביזנטית הן על פילוג הכנסייה הנוצרית שהוא התהליך בו נותקה האחדות הכנסייתית בין הנצרות הקתולית במערב לבין הנצרות האורתודוקסית במזרח, והתהוו שתי כנסיות נפרדות, והן על מסע הצלב הראשון. כמו כן, תיעד הטקסט ממקור ראשון את דעיכת ההשפעה התרבותית הביזנטית במזרח אירופה ובמערבה.
מבנה היצירה.
הספר מחולק ל-15 ספרים ולפרולוג. היקפו מוגבל למשך תקופת שלטונו של אלכסיוס הראשון.
ספר 1 מתייחס לעלייתו של אלכסיוס לשלטון הוא דן גם בהכנות של הנורמנים לקראת פלישתם. ספר 2 מתייחס למרד הקומניאני. ספר 3 מתייחס לאלכסיוס כקיסר (1081), לבעיות הפנימיות עם משפחת דוקאס ולמעברם של הנורמנים את הים האדריאטי. ספר 4 מתייחס למלחמה נגד הנורמנים (1081–1082). ספר 5 מתייחס גם למלחמה נגד הנורמנים (1082–1083) ספר 6 מתייחס לסיום המלחמה נגד הנורמנים (1085).
ספר 7 מתייחס למלחמה נגד הסקיתים (1087–1090). ספר 9 עוסק במבצעים נגד הסלג'וקים משבט הצ'אקים (1092–1094) ספר 14 מתאר את העימותים עם שבטים טורקמנים שונים (1108–1115). ספר 15 מתייחס להאמונה הבוגומילית ומסתיים במותו של אלקסיוס (1116–1118).
סגנון ותוכן.
אנה קומננה הצהירה על כוונתה לתעד את האירועים תוך הצמדות לאמת ללא כחל ושרק, אך סוגיות של הטיה קיימות. העיקרית שבהן היא היחס של קומננה לאביה אלכסיוס הראשון אותו היא מעריצה ומתארת כ"שליט נוצרי", כלומר סמל מוסרי הראוי להערכה פוליטית, הטיה זו בולטת שבעתיים בהשוואה לתיאור השלילי של יורשיו יוחנן השני קומננוס, קיסר האימפריה הביזנטית ומנואל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית שהיו גם יריבים פוליטיים של קומננה. הטיה נוספת קיימת בתיאור של אויבים נוצרים ובראש וראשונה הנורמנים והפרנקים אותם תיארה כברברים. סלידה זו בולטת גם בכתיבה על הטורקים והארמנים.