האסלם חתם במיאמי היט כשחקן שלא נבחר בדראפט ה-NBA של שנת 2003. הוא שימש כמחליפו של בריאן גרנט כשחקן מרכזי בהגנה, ולוקח ריבאונדים מצטיין. בעונתו הראשונה בליגה קלע בממוצע 7.3 נקודות למשחק ולקח 6.3 כדורים חוזרים. באותה שנה, 2003, נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה ב-NBA. בשנת 2004 התחיל לפתוח בחמישייה הפותחת של הקבוצה בעקבות הטרייד ששלח ללוס אנג'לס לייקרס את למאר אודום, בריאן גרנט וקארון באטלר בתמורה לשאקיל אוניל. בעונת , העפיל האסלם עם מיאמי היט לגמר מחוז המזרח נגד דטרויט פיסטונס.
ב-22 באפריל 2006, כאשר שיחק בסיבוב הראשון של פלייאוף ליגת ה-NBA נגד שיקגו בולס, זרק האסלם מגן שיניים על השופט לשעבר ג'ו קרופורד והושעה. לאחר המשחק, טען האסלם שמגן השיניים שנזרק לא היה מכוון דווקא לג'ו קרופורד והתנצל בפניו, בפני הקבוצה ובפני האוהדים. בסיום התקרית, עונשו הומתק והורחק למשחק אחד בלבד.
ב-10 בנובמבר 2006, קלע שיא נקודות אישי, כאשר קלע 28 נקודות נגד ניו ג'רזי נטס. בעונת , אולץ האסלם לפתוח בעמדת הסנטר בעקבות מעברו של שאקיל אוניל לפיניקס סאנס ופציעתו של אלונזו מורנינג. ב-12 ביולי 2010 האריך האסלם את חוזהו לעוד שנתיים במיאמי היט.
ב-21 בנובמבר 2012, שבר שיא היסטורי של אלונזו מורנינג כאשר הפך ללוקח הריבאונדים המצטיין בכל הזמנים של מיאמי היט, עם 4,808 ריבאונדים. הוא השחקן הראשון אי פעם שלא נבחר בדראפט וקבע שיא ריבאונדים קבוצתי.
בעונות ו- זכה עם ההיט באליפות ה-NBA, ובעונות ו- הפסיד עמם בגמר ה-NBA.
בין העונות – מיעט לקבל דקות משחק במיאמי, ולאורך התקופה קלע 1.7 נקודות בממוצע למשחק בלבד. בפלייאוף 2020 העפיל עם ההיט לגמר ה-NBA, בפעם השישית בקריירה, אולם קבוצתו הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 2–4. האסלם עצמו לא שותף כלל לאורך הפלייאוף, על אף שהיה כשיר לשחק.
נכון לעונת 2020/2021, האסלם הוא השחקן הפעיל המבוגר ביותר ב-NBA, והיחיד שנולד לפני שנת 1984.
אוטופיזם קיברנטי
אוטופיזם קיברנטי הוא מושג בתחום האינטרנט שנטבע על ידי העיתונאי יבגני מורוזוב בספרו "אשליית הרשת: הצד האפל של חירות האינטרנט". הטענה באוטופיזם זה היא כי תקשורת מקוונת היא אמנציפטורית במהותה, וכי המבנה של האינטרנט וההתנהלות בתוכו הם בעלי נטייה מובהקת להעדפת האוכלוסייה המדוכאת ולא הקבוצה המדכאת. מורוזוב מכנה תפיסה זו נאיבית ועקשנית, משום הסירוב שלה להכיר במגבלותיה.
הכנסת התשע עשרה
הכנסת התשע עשרה, שהרכבה נקבע בבחירות לכנסת שהתקיימו ב-22 בינואר 2013, הושבעה ב-5 בפברואר באותה שנה. ב-8 בדצמבר 2014 החליטה הכנסת על התפזרותה ועל בחירות לכנסת העשרים שהתקיימו ב-17 במרץ 2015. בסך הכל כיהנה הכנסת התשע עשרה שנתיים, חודש ו-26 ימים.
חברי הכנסת.
מאפייני חברי הכנסת.
הכנסת התשע עשרה המשיכה את המגמה שהחלה בכנסת השמונה עשרה, לאחר ש-15 עיתונאים שפרשו מעבודתם והצטרפו אל המפלגות השונות במטרה להיבחר לכנסת. בכנסת התשע עשרה היו שני תושבי קיבוץ: זבולון כלפה מהבית היהודי ואורלי לוי-אבקסיס מהליכוד ביתנו.
חברי כנסת חדשים.
בכנסת זו כהנו 49 חברי כנסת שלא כהנו בכנסת הקודמת:. נוסף עליהם עוד 3 חברי כנסת שלא כיהנו בכנסת ה-18, אך כיהנו בעבר כחברים בכנסת (ניסן סלומיאנסקי, אריה דרעי ועמרם מצנע). 4 ח"כים נוספים כיהנו בתחילת הכנסת ה-18 אך התפטרו במהלכה ונבחרו לכנסת ה-19 מחדש (צחי הנגבי, מאיר פרוש, ציפי לבני ועמיר פרץ).
יהודים דתיים וחרדים.
בכנסת זו כהנו 42 יהודים דתים וחרדים, בהם נשים:
נשים.
בכנסת זו כהנו 27 נשים:
לא יהודים.
בכנסת זו כהנו 13 לא יהודים, מתוכם 1 דרוזי ו-1 בדואי.
דוקטורים ופרופסורים.
בכנסת זו כיהנו 14 בעלי תואר דוקטור:
בכנסת זו כיהן פרופסור אחד - אבישי ברוורמן (העבודה).
ישיבת הפתיחה.
ישיבת הפתיחה של הכנסת התשע עשרה, שבה הצהירו חבריה אמונים, נערכה ב-5 בפברואר 2013.
חבר הכנסת בנימין (פואד) בן אליעזר, ותיק חברי הכנסת (מכהן כח"כ מאז שנת 1984 ברציפות), מונה בישיבה זו ליושב ראש זמני של הכנסת התשע-עשרה. זאת לפי הוראת החוק האומרת כי ותיק חברי הכנסת ימונה ליושב-ראש הזמני של הכנסת עד מינוי קבע של יושב הראש ושל סגניו. צעירת חברי הכנסת היא סתיו שפיר ממפלגת העבודה, וזקן חברי הכנסת הוא פואד בן אליעזר. כאשר נבחר בן אליעזר לכנסת לראשונה, סתיו שפיר טרם נולדה.
ב-18 במרץ 2013 נבחר חבר הכנסת יולי אדלשטיין לכהן בתפקיד יושב ראש הכנסת ולאחר שהושבע החליף את בנימין (פואד) בן אליעזר בתפקיד יושב ראש הכנסת התשע עשרה.
ורדה
ירונים אובורביץ'
ירונים אובורביץ' (ברוסית: Иероним Петрович Уборевич; בליטאית: Jeronimas Uborevičius; 14 בינואר 1896 - 12 ביוני 1937) קצין מראשי הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ואחריה, הוצא להורג בשנת 1937 במהלך הטיהורים הגדולים.
ירונים אובורביץ' נולד למשפחת איכר ממוצא ליטאי באושפול, כפר בסביבת קובנו. בשנים 1909–1914 למד בבית ספר הריאלי בעיר דאוגבפילס וסיים אותו בהצטיינות. ב-1916 סיים את לימודיו בבית ספר לקציני חיל התותחנים בסנקט פטרבורג ונשלח לחזית מלחמת העולם הראשונה. במרץ 1917 הצטרף לשורות הבולשביקים.
מלחמת האזרחים ברוסיה.
בינואר 1918 לחם אובורביץ' נגד הרומנים בשטח בסרביה, נפצע ונלקח בשבי. באוגוסט 1918 הצליח לברוח מהשבי והועבר לחזית הצפונית. בגזרה זו פיקד אובורביץ' על הדיוויזיה ה-18 שלחמה באזור ארכנגלסק. באוקטובר 1919 מונה אובורביץ' למפקד הארמייה ה-14 שלחמה נגד אנטון דניקין באזור אוריול. בעקבות מתקפות מוצלחות, התפצל צבא המתנדבים ל-2 חלקים שנסוגו לכיוון חצי האי קרים וקובאן. היחידה בפיקוד אובורביץ' הגיעה לחופי הים השחור באזור אודסה וניקולייב. ב-29 בפברואר 1920 מונה אובורביץ' למפקד הארמייה ה-9 שכבשה מידי צבא המתנדבים את קרסנודר ונובורוסיסק.
במהלך המלחמה הסובייטית-פולנית פיקד אובורביץ' על הארמייה ה-14. לאחר סיום הלחימה בגזרה הוא מונה למפקד הארמייה ה-13 שלחמה נגד פיוטר וראנגל בדרום אוקראינה, ולאחר מכן מונה למפקד הארמייה ה-14 בגזרת חצי האי קרים.
במהלך 1921 השתתף אובורביץ' לצידו של מיכאיל טוכאצ'בסקי בדיכוי מרד האיכרים נגד השלטון הסובייטי במחוז טמבוב, בלארוס.
בשנת 1922 הועבר אובורביץ' למזרח הרחוק הרוסי ומונה למפקד הארמייה ה-5, עימה פיקד על הלחימה באזור שהסתיימה בכיבוש ולדיווסטוק ב-25 באוקטובר 1922. אובורביץ' היה מפקד הצבא באזור עד לשנת 1924.
לאחר מלחמת האזרחים.
במהלך העשור אובורביץ' היה מפקד פיקודים שונים. בשנים 1927–1928 הוא היה בשליחות בגרמניה ולמד באקדמיה צבאית. בשנת 1930 הוא נשלח לגרמניה פעם נוספת.
בשנת 1931 הוא מונה למפקד פיקוד הצבאי בבלארוס וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1937. עם הכנסת הדרגות החדשות, ב-20 בנובמבר 1935 הוא קיבל דרגת מפקד ארמייה (קומנדארם) דרגה ראשונה.
אובורביץ' היווה חלק מקבוצת קצינים בכירים המקורבים למיכאיל טוכאצ'בסקי שמתחה ביקורת על פעילותו של קלימנט וורושילוב בתפקיד שר הביטחון.
ב-20 במאי 1937 קיבל אובורביץ' מינוי חדש - מפקד הפיקוד הצבאי של אסיה המרכזית. במהלך המעבר למקום שרותו החדש, ב-29 במאי הוא נעצר והועבר למוסקבה. ב-11 ביוני 1937 הוא נשפט יחד עם עוד 7 קצינים בכירים והוצא להורג באותו יום. ב-31 בינואר 1957 הוא טוהר מכל אשמה. במהלך שנות ה-60 פורסמו ספרי זכרונות של מפקדים בכירים בהם ניתנה הערכה גבוהה לידע, לניסיון המבצעי ולמנהיגותו של אובורביץ'.
אשתו נעצרה והוצאה להורג בשנת 1941. בתו גדלה בבית יתומים ובשנת 1944 נשפטה ל-5 שנים במחנה עבודה. היא שוחררה בשנת 1947 וטוהרה מכל אשמה בשנת 1955.
הבריחה מכדור הארץ
הבריחה מכדור הארץ (באנגלית: Escape from Planet Earth) הוא סרט אנימציה אמריקאי-קנדי משנת 2013 בבימויו של קאל ברונקר.
תקציר העלילה.
עלילת הסרט מתרחשת בכוכב הלכת "באאב", בו ציוויליזציית חייזרים כחולים מעריצים את גיבור חלל המהולל "סקורצ' סופרנובה" (מגולם על ידי ברנדן פרייזר). סקורץ' הוא מומחה במשימות חילוץ נועזות אותם הוא נוהג לבצע יחד עם אחיו החנון גארי (מדובב על ידי רוב קורדרי), ראש צוות בסוכנות BASA. בהמשך, לאחר שמתקבל אות מצוקה ב"באאב" מכוכב לכת זר שנחשב למסוכן ביותר, האחים מחליטים לצאת למשימה מסוכנת בכוכב זה. עם זאת, לאחר שסקורץ' מגלה כי הוא הגיע לכדור הארץ הוא נלכד ומועבר לאזור 51. כעת גארי צריך לצאת לעזרת אחיו ולעזור לו לברוח מכדור הארץ.
ביקורת.
הסרט זכה לביקורות שליליות רבות, אך מעט שבחו את ההומור שבו. הסרט קיבל באתר Rotten Tomatoes 27% המבוסס על 37 דעות עם ציון משוקלל של 1.4/10 שזהו אחד מהציונים הנמוכים באתר. אתר Metacritic נתן לסרט 35 מתוך 100 המבוסס על 11 דעות. פיטר הוואל נתן לסרט שניים וחצי כוכבים מתוך ארבעה.
הכנסות.
הסרט הכניס כ-57 מיליון דולר בצפון אמריקה וכ-13.7 מיליון דולר ברחבי העולם. בצפון אמריקה, הסרט היה מדורג במקום הרביעי בסוף השבוע הראשון שלו עם הכנסות של כ-16 מיליון דולר.
שם הסרט בישראל.
בדומה לסרט היפה והגלדיאטור, החברה "פורום פילם", המפיצה בעברית את הסרט, ביקשה בעמוד הפייסבוק שלה (בשם "סרט סרט - חדשות הקולנוע") שם עברי לסרט. מכיוון שהיו הרבה תגובות שהיו בעיקר מגוחכות ולא רלוונטיות, החליטה החברה לתרגם בפשטות את שמו של הסרט מאנגלית. המועמדים הסופיים לשם ישראלי היו: "הבריחה מכדור הארץ עוברת באזור 51", "המרוץ לישראל", "כחול ומהיר" וכן "פלישת החייזרים".
ג'ורג' מדורו