שארל פרו, מחברם של כמה מן האגדות המפורסמות ביותר כיום, ביקר לעיתים קרובות בטירה והיה אורח קבוע בה. טירת ד'אוסה היא זו שהביאה לו את ההשראה לטירה מהאגדה הקלאסית היפהפייה הנרדמת אותה כתב.
מאוחר יותר עברה הטירה לבית רוהן. בשנת 1802 נרכשה הטירה על ידי הדוכס דה דורס; כבר במרץ 1813 נערכו באוסה פגישות חשאיות בין קבוצה של נאמני בית בורבון, שנפגשו כדי לבחון את האפשרויות לעלייה מחודשת לשלטון של בית בורבון, בין המשתתפים נכללו אנשים כגון טרמויל, הדוכס לבית פיץ ג'יימס, הנסיך ז'ול דה פוליניאק, אנטואן-פרנסואה-קלוד פרנד, מונמורנסי והדוכס לבית דה רושפוקו. בטירה יעבוד מאוחר יותר הסופר פרנסואה-רנה דה שאטובריאן על ספר הזכרונות שלו "Mémoires d'Outre-Tombe" כאורח הדוכסית קלייר דה דוראס.
בשנת 1885 הורישה הרוזנת דה לה רוצ'אקליין את הטירה לאחיינה, הרוזן דה בלאקאס.
אוסה סווגה כאנדרטה היסטורית בשנת 1931 על ידי משרד התרבות הצרפתי.
טים יורגנסן
Diaphoretickes
אהרל'ע
קרחון הובס (ארץ ויקטוריה)
קרחון הובס (באנגלית: Hobbs Glacier) הוא קרחון באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון מזרח.
אורכו של הקרחון 13 קילומטרים; רוחבו של הקרחון בין 2 ל-4 קילומטרים.
הקרחון ממוקם 4 קילומטרים דרומית לקרחון בלו.
גובהו של הקרחון 313 מטרים מעל פני הים.
קרחון הובס נשפך אל מצר מקמרדו.
מפיהו של הקרחון זורם פלג הובס - של מי קרחון נמסים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון נחקר לראשונה על ידי המשלחת הלאומית האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.
במסגרת המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת טרה נובה) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913, אף היא בפיקודו של רוברט פלקון סקוט האזור נחקר בצורה יסודית יותר.
מקור השם.
סקוט נתן לקרחון את שמו.
סקוט קרא לקרחון על שם פרופסור ויליאם הרברט הובס (William H. Hobbs), מאוניברסיטת מישיגן שבעיר אן הרבור, במדינת מישיגן שבארצות הברית.
ויליאם הרברט הובס היה חוקר מוביל בתחום חקר הקרחונים.
לקריאה נוספת.
• C. J. BOWSER, T. A. RAFTER, R. F. BLACK, GEOCHEMICAL EVIDENCE FOR THE ORIGIN OF MIRABILITE DEPOSITS NEAR HOBBS GLACIER, VICTORIA LAND, ANTARCTICA, ineral. Soc. Amer. Spec. Pap. 3, 261-272 (1970)
קרחון הובס
לחיים חסידים
לחיים חסידים הוא אלבום של יוסף משה כהנא, הכולל ניגונים חסידיים, שירי גראמען בשפת היידיש ושירים בסוגת המוזיקה החסידית.
באלבום משתתפים הזמרים: זאנוויל ויינברגר, יהושע בערקוי, אהרלה סמט, יעקב יהודה דסקל, וועלוול פלדמן, אייזיק האניג, משה דמן ויוסף משה כהנא. לצד חברי מקהלה וחברי מקהלת ילדים.
את העיבוד וההפקה מבצע ר' יוסף משה כהנא וחברת לחיים הפקות. את העיבוד הקולי מבצע הרשי בריסק.
השיר הפותח את האלבום לחיים חסידים זכה למספר גרסאות כיסוי בהם באלבום פרויקט X של אלי מרקוס וארי היל בהפקתו של יוחי בריסקמן. השיר רשב"י זכה להצלחה רבה ושרים אותו במסגרת ההילולא המסורתית של רבי שמעון בר יוחאי בל"ג בעומר במירון, השיר זכה לגרסת כיסוי על ידי אהרלה סמט.
השתתפו בהקלטות.
זמרים.
זאנוויל ויינברגר, יהושע בערקוי, אהרלה סמט, יעקב יהודה דסקל, וועלוול פלדמן, אייזיק האניג, משה דמן ויוסף משה כהנא.
חברי מקהלה.
מיכאל וויינברגר, יוסי וויינברגר, יעקב רוטבלט, סיני ברמץ, שמוליק גאלדשטיין, ישראל פריילעך
מקהלת ילדים.
סולנים.
מוישי ברוין, יוסי גאלדמינצער, שמואלי סיגל, יהושע'לע עסטרייכער, ארי כוואן
מקהלה.
מקהלת שבח של יוסי גליק: יצחק ראזנבלום, שלמי ברוין, שלמי שווארץ, מושי קויפמאן, יוסי ברייער, הערשי פרידער, נחום טוווערסקי, יעקב גרשון ראזענפעלד, דוד פעדער, שמילי סיגל, שמילי גאלדקלאנג, יחיאל אהרן איינהארן, נחום שפיטצער, יצחק שווארץ, פנחס קויפמאן, מיכל ניצלעך, מאטי גאלדמינצער, אנשי זילבערמאן, חנינא ראזנבערג, דוד פרידמאן, נחמן איינהארן, דוד שפיטצער, מאיר גליק, הערשי ברוין, אברהם לאנגסאם, מענדי גרין, ברוך דוד פערלמאן, מאיר ברילאווסקי, מיכל שווארץ, חנינא טווערסקי, אברמי גליק, מענדי בייער
מקהלת מוישי קרויס: אברמי כהנא, אשי שטאל, ברוך כוואן, יודי סאלאמאן, מנדי דייטש, מנדי קעלנער, שמשי קרויס, שיע'לע בערגער, שלום לויפער
המתקפה על חרסון
תבהלה מוסרית
קאתל דאן
קולם טויבין
אנפת אגם
אנפת אגם (שם מדעי: "Ardeola"; משמעות השם מלטינית: "אנפה קטנה") הוא סוג של עופות ממשפחת האנפתיים החיים לאורך דרום ודרום-מזרח אסיה ואפריקה שמדרום לסהרה וכן במדגסקר. המין אנפית סוף מצויה גם בדרום אירופה וכן בישראל. בני סוג זה דומים במראם מעט לאנפית או לאנפית בקר, אך בעלי צוואר מעט יותר ארוך.
אנפות אלה הן קטנות יחסית, באורך של 40 עד 50 ס"מ ועם מוטת כנפיים של 80 עד 100 ס"מ. הן בעלות צוואר קצר ומקור צהוב ארוך כשהגוף חום או חום בהיר ולרוב מפוספס לאורך החזה. אנפות אלה חיות לרוב ליד ביצות ומקווי מים עומדים ומחפשות בהם טרף של דגים וחרקים. הן מקננות בין העצים בקבוצות גדולות של אנפות.
אנפה נמרית
אנפת נמרית (שם מדעי: "Tigrisoma") הוא סוג של עופות ממשפחת האנפתיים החיים רק באמריקה הטרופית שבין דרום ארצות הברית ולאורך אמריקה המרכזית, הקריביים ואמריקה הדרומית עד לצפון ארגנטינה וצ'ילה. הסוג תואר ב-1827 בידי החוקר האנגלי ויליאם ג'ון סווינסון ומשמעות שמו: "tigris" - טיגריס (מכונה בטעות "נמר") ו-"sôma" - גוף. בסוג זה ידועים 3 מינים.
אנפות אלה קטנות יחסית, באורך של 60 עד 80 ס"מ והם דומות בצורתם לאנפה מסורטטת או לאנפית וכן למין אנפת מקור סירה. האנפות בעלות ראשים וצווארים רחבים וקצרים, עם מקור צהוב ארוך בקדמת ראשם. הגוף בעל כוונים חומים עד אדמוניים ולאורך הכנפיים וצידי הגוף פסים שחורים, מה שנתן להם את שמם.
אנפות אלה לא נראות בולטות באזורים פתוחים, למעט סביב המים שלגדות נהרות ואגמים. הם ציידות של חרקים, דגים קטנים, צפרדעים, זוחלים וטרף דומה שהם לוכדות.
אנפת לילה אפרו-אסייתית
אנפת לילה אפרו-אסייתית (שם מדעי: Gorsachius) הוא סוג של עוף מים ממשפחת האנפתיים, השייך לתת-משפחה אנפות לילה לצד הסוג אנפת לילה ואנפת לילה אמריקאית. סוג זה מכיל 4 מינים החיים לאורך האזורים הטרופיים והסובטרופיים של דרום-מזרח ומזרח אסיה והמין אנפת לילה לבנת-גב מצוי גם אפריקה שמדרום לסהרה, לרוב סמוך ליערות לחים או ביצות סבוכות.
אנפות אלו דומות לאנפת לילה מצויה ובעלות ראש וצוואר רחבים, רגלים קצרות ועיניים צהובות. בקצה ראשם ציצה שחורה הפונה אחורה והנוצות שעל גופם בעלות גוונים חומים או אדמדמים וגרון ערמוני כשהראש כהה במיוחד ולעיתים גם שחור. האנפות קטנות יחסית ולעיתים מבלבלות עם עופות מים אחרים, כמו טבלניים או קורמורניים.
האנפות הם פעילי לילה או פעילי דמדומים והן נעות ביחידות או בקבוצות קטנות ומקננים על העצים. בקן הנקבה מטילה 2 עד 5 ביצים.
התרה לפי חוק
דפנה בן נון
דפנה בן נון (נולדה ב-11 בספטמבר 1980) היא צלמת טבע ישראלית.
ביוגרפיה.
נולדה ב-11 בספטמבר 1980. בשל עיסוקיו של אביה כרופא נסעה בן נון בילדותה רבות ברחבי ישראל ואוסטרליה. למדה בתיכון בקיבוץ מעברות.
שירתה בתזמורת צה"ל. לאחר שירותה הצבאי שהתה באוסטרליה במשך שנה, ובשובה החליטה לעסוק בצילום. למדה באוניברסיטה הפתוחה וידאו, פוסט-פרודקשן, צילום ועריכה, וכן צילם סטודיו בטכניון.
ב-2011 זכה תצלום שצילמה, בו נראים לבנתנים משפריצים מים, בפרס חביב הקהל בתחרות צילום הטבע הבינלאומית של נשיונל ג'יאוגרפיק. ב-2012 הוצג צילום הלבנתנים, יחד עם צילום נוסף, בתערוכה של נשיונל ג'יאוגרפיק בסיאול שנקראה "The beautiful days".
ב-2017 התפרסם מיזם בו צילמה אמנים ואנשי תקשורת, בהם מיקי חיימוביץ', אלי פיניש, דביר בנדק וישראל אהרוני, עם המילה "סליחה" על זרועם, כביקורת על היחס לניצולי השואה בישראל.
ב-2018 זכה תצלום שצילמה, בו נראים בבונים בזימבבואה, לחשיפה תקשורתית רבה בשל דמיונו לסצנה מתוך הסרט המצויר מלך האריות.
ב-2020 הגישה פינה בתוכנית הטלוויזיה "פותחים יום", בה עסקה בצילום טבע ובעלי חיים. באותה שנה החלה לפרסם מדור קבוע במגזין נשיונל ג'יאוגרפיק קידס ישראל.
בנוסף לעיסוקה כצלמת טבע מנהלת בן נון עסק לצילום ילדים ומשפחות, מרצה על צילום ומדריכה בתחום צילום טבע ובעלי חיים.
סלובקיה במלחמת העולם השנייה
אנפה מסורטטת אוסטרלית
אנפה מסורטטת אוסטרלית (שם מדעי: Botaurus poiciloptilus) היא מין של עוף מים מהסוג אנפה מסורטטת החיה בדרום אוסטרליה, טסמניה, ניו זילנד וקלדוניה החדשה. אנפה זו תוארה ב-1827 בידי החוקר הגרמני יוהאן גאורג ואגלר וכיום מצויה בסכנת הכחדה בטבע.
תיאור.
אנפה זו דומה לאנפה המסורטטת הגדולה אך קטנה ממנה. היא מגיעה לאורך 650 עד 750 מ"מ, ללא דו-צורתיות זוויגית, אף שהזכר מעט יותר גדול. האנפה בעלת נוצות חומות-אפורות כהות ומסורטטות בצהוב, בעיקר לאורך החלק החיצוני של הכנפיים. הצוואר ואחורי הראש חומים והפנים לבנות אך בעלות פס חום אופקי היוצא מתחתית העיניים הצהובות עד לחזה. עור הפנים וכן הרגליים בעלי צבע ירוק כהה. המקור הארוך חום והחלק התחתון והגרון ירוק-צהוב. אנפה זו יכולה למתוח את צווארה לזווית ישרה כלפי מעלה, מה שמעניק לה הסוואה מוצלחת.
אנפה זו מצויה סמוך לקנים ולסוף באזורי סביבות או אחו גבוה ברחבי דרום אוסטרליה, טסמניה, ניו זילנד והאי Ouvéa שבקלדוניה החדשה. היא פעילת שעות בין ערביים המחפשת בסבך ובמים טרף של דגים כמו צלופחים, סרטנים, צפרדעים ומזון דומה.