לאחר אסון ויקטוריה הול ב-1883 שהביא למותם של 183 ילדים, התקבל באנגליה חוק המחייב את כל מקומות הבילוי הציבוריים להיות מצוידים בדלתות הנפתחות כלפי חוץ וכן שימוש בדלתות עם .
סיבות המוות.
מקרי מוות כתוצאה מהימחצות קהל נגרמים בעיקר כתוצאה מהשתנקות (Compressive asphyxia) – הלחץ מכל הצדדים לא מאפשר לצלעות בית החזה להתרחב על מנת לנשום. סכנת הרמיסה כתוצאה מקריסת קהל היא לרוב פחות קטלנית.
בקריסת קהל, אנשים נתונים לכוחות דחיסה על ידי כך שהם נדחפים מכל עבר (או כנגד מחסום כמו קיר) ואין להם לאן לעבור. בקריסת קהל אדם אחד נופל ובכך יוצר מרחב בקהל שאליו נופלים אחרים שיוצרים חור גדול עוד יותר. אלה שנפלו, נמעכים על ידי משקלם של אנשים רבים מעליהם (ערימה אנכית). בשני המקרים התוצאה היא קטלנית לרוב. דחיסה אופיינית יותר לקהל שנדחק לאזור סגור; קריסת קהל מתמשכת עלולה להתרחש בקהל גדול הנע קדימה לאורך מסלול מוגדר.
אלברט מיד פטיסון
אלברט מיד פטיסון (באנגלית: Albert Mead Pattison; 9 באפריל 1880 - 26 בנובמבר 1957) היה אמן קנדי מקוויבק שעבד כאמן מסחרי ואדריכל.
ראשית חייו.
נולד בסנט ג'ורג' דה קלרנסוויל, קוויבק, פטיסון היה בנם של ויליאם מיד פטיסון, איש המכס בקלרנסוויל, ושרלוט קראנס.
פטיסון קיבל את השכלתו המוקדמת באקדמיה של קלרנסוויל. בשנים 1899 עד 1903 למד באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קוויבק, שם למד אמנות ואדריכלות.
בין השנים 1908–1912 הוא למד בבית הספר לאמנות של האגודה לאמנות במונטריאול, שם למד אצל האמנים הקנדים הבולטים ויליאם ברימנר ומוריס קולן. מאוחר יותר כמה מחבריו לכיתה הפכו לחברים בקבוצת ביבר הול, ביניהם אמילי קואנן, אדווין הולגייט, ג'ון יאנג ג'ונסטון, שרה רוברטסון, אדריאן הרברט, מייבל מאי, ליליה טורנס ניוטון, פרודנס היוארד וסיביל רוברטסון. בשנת 1911 הוענקה לו מלגת אגודת האמנות.
חיים מאוחרים.
בתחילה עבד פטיסון כשרטט עבור חברת האדריכלות של מונטריאול האצ'יסון, ווד ומילר לפני שהצטרף לעיתון "מונטריאול" בשנת 1915 כאמן מסחרי. המילון "אמנים קנדים" קבע כי פטיסון "עבד במשרה חלקית כמאייר בעיתון מונטריאול. הוא היה עובד במשרה חלקית בלבד כדי שיוכל להקדיש את יתרת תשומת ליבו לציוריו, אותם הציג במוזיאון מונטריאול. לאמנויות יפות מספר פעמים. "
פטיסון ייצר עבודות במדיומים רבים, כולל צבעי מים, תחריטים וציורי שמן. רוב עבודותיו מתארות סצנות של חיי היומיום במונטריאול ובכפרי קוויבק הסמוכה.
פטיסון נסע לאנגליה וצרפת בשנת 1924, ושני ציורים בצבעי מים מאותה נסיעה - צ'רינג קרוס ברידג', לונדון ויום הבסטיליה, רואן - הוצגו בתערוכה של האקדמיה המלכותית הקנדית באותה שנה. בביקורתו על שתי העבודות במהדורת 10 במרץ 1925 של מגזין האומנויות והמכתבים בפריז, Revue du Vrai et du Beau, התייחס מבקר האמנות הצרפתי Comte Chabrier ל"עוצמת הרישום, לפשטות וטעמם הטוב של קומפוזיציה, דיוק וחיות הצבע"ותיאר את פטיסון כ"צייר מים שניחן בסגנון מקורי".
פטיסון נפטר בהדסון, קוויבק, ב־26 בנובמבר 1957 בגיל 77.
הסאב הבא
הסאב הבא היא תוכנית דוקו-ריאלטי, שנוצרה והופקה על ידי דומינוס פיצה ו-Teenk בשנת 2019. היא משודרת בערוץ ZOOM ובערוץ היוטיוב "התנור".
התוכנית מציגה את פעילותן של שתי נבחרות יוטיוברים המורכבות מיוצרים ידוענים שחיים במשך תקופה בוילות ומנותקים מהעולם החיצון.
בכל פרק, הנבחרות צריכות לבצע משימות מאתגרות, ומהקבוצה המפסידה מודח אחד המשתתפים.
המשתתף האחרון שנשאר הוא "הסאב הבא" - היוטיובר הבא של ישראל.
המנטורים של הנבחרות היו רז ספאני, בן קיסר, ועמית רחום.
על העונה.
את העונה פותח שלב האודישנים, בו משתתפים מספר רב של מתמודדים, מהם נבחרת על ידי השופטים קבוצה מצומצמת של כ-10 אנשים אשר מתחלקת לשתי נבחרות - "בלאגן גאנג" ו-"אמיגוס".
בשלב האודישנים היו שופטים ידוענים כמו - שירלי לוי, מיכאל ספיר, אלכס סמולקין, ליזה ביך ואור יעקב.
לאחר שנבחרו המשתתפים וחולקו לשתי הנבחרות, עברו המשתתפים למשך תקופה לגור בוילות עם המנטורים שלהם, והחלו באתגרים ומשימות על מנת למצוא מי יהיה היוטיובר הבא של ישראל.
ביקורת.
לצד הצלחת התוכנית וחשיפתה הגדולה, נמתחה עליה ביקורת לא מועטה וטענות כי ההפקה היא זו שמתווה את כיוון התוכנית וקובעת את מהלכה, ובכך נפגעת האותנטיות של התוכנית.
משתתפים רבים שהשתתפו בשלב האודישנים טענו שלא הציגו את האודישן שלהם, או שהוצגו לשבריר שנייה ובכך צונזרו על ידי ההפקה.
כמו כן, המשתתפת בר רוזנברג העלתה סרטון לערוץ היוטיוב שלה בו משתפת את מה שהיה מאחורי הקלעים על פי התחושות שלה. אחת מהטענות העיקריות שלה הייתה ש"ברגע שנתפתחת המצלמה כל אחד רוצה שיראו אותו כמה שיותר".
קישורים חיצוניים.
__חייב_תוכן_עניינים__
__לחיפוש__
מאיר צבי פרידלנדר
יעקב מאיר צבי פרידלנדר (נפטר בי"א בחשוון ה'תר"ח, 1847) היה רב אורתודוקסי הונגרי.
ביוגרפיה.
ר' מאיר צבי פרידלנדר נולד בעיר בוניהאד. רבו המובהק היה רבה של בוניהאד - הרב צבי הירש הלר וכן למד אצל הרב אהרן שפיץ מהעיירה האליטש. הוא נעשה למורה צדק בעיר הולדתו בוניהאד ובשנת תק"צ (1830) נתקבל להיות רבה של שוראני בה כיהן עד סוף ימיו. קשרי מכתבים היו לו עם גדולי דורו ובראשם החתם סופר שמזכיר אותו בספר תשובותיו ומכנהו "המאור הגדול". עם תחילת הפולמוס ביהדות הונגריה מה שלימים הוביל לקרע ביהדות הונגריה עמד הרב פרידלנדר בצד האורתודוקסיה שמחתה על כל שינוי במסורת היהודית לשיטתה, והיה בין המצדדים בהיפרדות מהזרמים הליברליים.
צאצאיו.
בנוסף היו לו שני בנים.
חיבורו.
ספרו דרך ימה יצא לראשונה בוורנוב, בשנת תרצ"ו. מהדורה מחודשת בצירוף ספרו של נכדו - הרב שמואל בראך, יצאה בברוקלין בתשנ"ט, ובו גם תולדות חייו.
צ'רנומורץ בורגס (כדורסל)
מועדון הכדורסל צ'רנומורץ בורגס (בבולגרית: БК ”Черноморец) היא קבוצת כדורסל בולגרית מהעיר בורגס, המתמודדת בליגה הבכירה בבולגריה מאז הקמתה. הישג השיא של המועדון הוא זכייה כפולה בגביע הבולגרי.
היסטוריה.
הקבוצה הוקמה ב-1946 כארבע שנים לאחר יסוד ליגת הכדורסל המקומית בשם "בוטוב בורגס", ושיחקה ברציפות בכל עונות הליגה הבכירה למעט בין השנים 2016–2019. בעונת 1964/1965 זכתה הקבוצה לראשונה בתואר מחזיקת הגביע הבולגרי. עשור לאחר מכן בעונת 1974/1975 זכתה הקבוצה בפעם השנייה בגביע. כמו כן זכתה הקבוצה פעמים בתואר "מדליית הארד" המעונק לקבוצה שסיימה במקום ה-3 בליגה או למקום השלישי במשחקי הפלייאוף מאז שנות האלפיים.
נוער.
המועדון פועל כעמותה ללא מטרות רווח שעיקר פעילותה הוא פיתוח נוער ושחקני בית מהעיר בורגס, קבוצות הנוער של המועדון נחשבות לטובות ומככבות בצמרות הליגות לנוער.
תום מאירה ארמוני
תום מאירה ארמוני (נולדה ב-21 בספטמבר 1985) היא מוזיקאית, מפיקה מוזיקלית, מלחינה, מעבדת מוזיקלית ונגנית ישראלית.
ביוגרפיה.
ארמוני נולדה בירושלים לאשל ולנוריתא ארמוני. למדה בתיכון אלון ברמת השרון וגדלה באיטליה, הולנד, סינגפור וישראל בשל עבודתו של אביה. בצבא שירתה בשייטת 13. גרושה ואמא לשתי ילדות. עד גירושיה מהמוזיקאי- רן דרום, עבדה בשם תום דרום.
קריירה.
מוזיקה לקולנוע ולטלוויזיה.
בשנת 2016 הלחינה עם תומר יוסף את המוזיקה לסרט מוות בבאר שבע שביימו טלי שמש ואסף סודרי. פסקול הסרט זכה בפרס דוקאביב בקטגוריית פסקול מקורי.
באותה שנה כתבה עם אסא רביב את המוזיקה לעונה הראשונה של הסדרה צל של אמת. בהמשך כתבו השניים את המוזיקה גם לעונה השנייה. את הסדרה ביימו יותם גנדלמן, ארי פינס ומיקה תימור והיא נמכרה לנטפליקס.
בשנת 2018 כתבה ארמוני עם רביב את המוזיקה לסדרה "המוסד: סיפור כיסוי" של הבמאי דוקי דרור. הסדרה נמכרה לנטפליקס.
בשנת 2019 כתבה עם תמיר מוסקט את המוזיקה לסדרה "המתווך" מיני-סדרה צרפתית-בלגית של אתגר קרת ושירה גפן המשודרת Arte.
באותה שנה הלחינה את המוזיקה לסרט הקולנוע של גור בנטביץ', קצפת ודובדבנים יחד עם אסא רביב וניר מטרסו. פסקול הסרט היה מועמד לפרס אופיר בקטגוריית מוזיקה לסרטים. בהמשך אותה שנה הלחינה עם רביב את המוזיקה לסרט שביים עמיחי חסון. פסקול הסרט זכה בפרסי הפורום הדוקמנטרי בישראל בפרס הפסקול לשנת 2019.
באותה שנה כתבה עם רביב את המוזיקה לסרט סאבלט שביים איתן פוקס. באותה שנה כתבה עם רביב את המוזיקה לסדרה לאבד את אליס. פסקול הסדרה היה מועמד בקטגוריית המוזיקה לסדרות מקוריות בפסטיבל קאן סירייס. את הסדרה ביימו סיגל אבין והיא נמכרה לשירות ההזרמה Apple TV.
ב- 2020 הלחינה יחד עם רביב את המוזיקה לסרט "הלילה הזה" של הבמאי נדב שירמן. שנה לאחר מכן הלחינו השניים את המוזיקה לסדרה "Buried" של הבמאים גנדלמן ופינס לרשת הטלוויזיה שואוטיים. כתבו יחד את המוזיקה לסדרה "המניע" של טלי שמש ואסף סודרי לאחר מכירתה לנטפליקס. כמו כן, כתבו יחד את המוזיקה לסרטו של פיני טבגר "יותר ממה שמגיע לי".
הפקה מוזיקלית.
בשנת 2015 הפיקה עם גדי פטר את שירה של אפרת גוש "ציפור שיר".
בשנת 2017 הפיקה את האלבום "Fire - Live at Bauer Studios" של סיון טלמור.
בשנת 2018 הפיקה ארמוני עם תמיר מוסקט את המוזיקה לאלבומה של רונה קינן, "מות התפוז" אותו הפיקה עם תמיר מוסקט בשנת 2018.
בשנת 2019 הפיקה את האלבום "אי במערבולת: שרות זלדה" שיצא תחת הלייבל נענע דיסק ובו משתתפות בין היתר יהודית רביץ, אהובה עוזרי, יסמין לוי, נרקיס, אסתר רדא ואחרות. באותה שנה הפיקה מוזיקלית עם אורי וינוקור את האלבום "Immigrants of Lace".
בשנת 2020 הפיקה את אלבומה השני של רננה נאמן, "Rebel bell".
הפקת הופעות חיות.