ה-An-2 תוכנן כמטוס שירות לשימוש שירותי הייעור והחקלאות כמחליף לפוליקרפוב Po-2 שהיה רובו בנוי מעץ. עם זאת, מבנהו הבסיסי והחסון של המטוס מאפשר התאמתו לשימושים רבים ומשתנים. וריאציות רבות מסוגו פותחו; אלה כוללים גרסאות מאובזרות לריסוס יבולים חקלאיים, גרסאות מדעיות לדגימה אטמוספירית, מטילי מים ללחימה בשריפות יער, מטוסי פינוי רפואי של שירותי האמבולנסים, גרסאות של מטוס ימי בעלות מצופים וגרסאות לחימה קלות לצנחנים. הגרסה הנפוצה ביותר היא מטוס הנוסעים An-2T שכולל 12 מושבים. כל הגרסאות (למעט An-3 ו-An-2-100) מופעלות באמצעות מנוע תשעה צילינדרים מדגם שבצוב ASh-62 רדיאלי, שפותח מתוך המנוע האמריקאי רייט R-1820 "סייקלון". אנטונוב An-2 בדרך כלל צורך 2.5 ליטרים של דלק לדקה.
בתחילת שנות השמונים עבד משרד אנטונוב על גרסה מודרנית יותר, מצוידת במנוע טורבו-פרופ גלושנקוב בן 1,450 כוחות סוס בחרטום ארוך ואווירודינמי יותר, זו קיבלה לבסוף את הציון An-3. בשנת 2013 אנטונוב פיתחה גרסה מחודשת נוספת עם מדחף בן 3 להבים הניתן להיפוך כיוון ומנוע 1,500 כ"ס מתוצרת מוטור סיץ' המונע בקרוסין ולא בדלק תעופתי. אנטונוב דיווחה שהיא קיבלה מאות הזמנות לגרסה זו ממדינות כקובה, אזרבייג'ן ורוסיה.
ירמאק (מטוס)
איליושין Il-106 המכונה "ירמאק" (ידוע גם תחת הכינוי STVTS - מטוס תחבורה צבאי כבד במיוחד, "сверхтяжёлый военно-транспортный самолёт") הוא פרויקט רוסי ליצירת מטוס תחבורה כבד, עליו הכריז תאגיד איליושין בשנת 2013. הוא תוכנן להחליף את מטוסי חיל האוויר הרוסי האנטונוב An-22 אנטיי ואנטונוב An-124 רוסלן ומיועד להתחרות במטוסי גלובמאסטר III וגלקסי C-5 . פרויקט פיתוח המטוסים נכלל בתוכנית החימוש הממלכתית לשנים 2018–2027. תחילת העבודה המדעית והטכנית המתוכננת (מו"פ) יועדו לשנת 2025.
מאפיינים טכניים.
המטוס נועד לתפוס נישה שעדיין ריקה בתעשיית התעופה הרוסית: מטוסי מטען כבדים עם יכולת נשיאה של יותר ממאה טון.
פיתוח.
באפריל 2014 פורסם תיעוד הרכש "קביעת סוג האוויוניקה למשפחה של מטוסים כבדים מבטיחים". כפי שהסביר סרגיי סרגייב, הצבא זקוק ל"החלפה מוחלטת של הצי בכל סוגי תעופת התחבורה - מטוסים קלים, בינוניים, כבדים וכבדים לטווח ארוך". עבור המטוס המבוסס על מנוע PD-14, יפותח מנוע PD-35 חדש וחזק יותר עם דחף של 30 טון.
על פי הדו"ח השנתי של חברת איליושין לשנת 2018, הארגון ביצע עבודות טרום חוזה לביצוע עבודות מחקר במסגרת "חקירת דרכים ליצור מוצר תעופה עתידי של תחבורה אווירית צבאית (R&amp;D PAK VTA)" שלבי עבודת פיתוח לפרויקט.
יחסי אוגנדה–ספרד
יחסי אוגנדה–ספרד הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוגנדה לספרד. לאוגנדה אין שגרירות בספרד אך שגרירותה בפריז, צרפת מוסמכת לספרד. לאוגנדה יש קונסוליה בברצלונה. לספרד גם אין שגרירות באוגנדה אך שגרירותה בניירובי, קניה מוסמכת לאוגנדה. לספרד יש קונסוליית כבוד בקמפלה.
יחסים דיפלומטיים.
ספרד מקיימת יחסים דיפלומטיים עם אוגנדה מאז 13 בספטמבר 1969. היחסים הם לבביים, אך לא אינטנסיביים במיוחד.
יחסים כלכליים.
יחסי הסחר הדו צדדיים של ספרד עם האזור המרכזי של שילוב כלכלי ומסחרי במזרח אפריקה, ה-EAC, אינם משמעותיים במיוחד בהשוואה לנתוני החילופים שיש לספרד עם אזורי אינטגרציה אחרים, במיוחד ביבשת אמריקה. באשר למאזן הסחר עם אוגנדה, היצוא לאוגנדה הגיע ל-16.3 מיליון אירו בשנת 2015 (עלייה של 66% לעומת השנה המקבילה) והיבוא הספרדי בשנת 2015 הוא 34.7 מיליון אירו (עלייה של 3.72% לעומת השנה המקבילה).
הייצוא העיקרי מספרד לאוגנדה בשנת 2015 היה: ייצור יציקה של ברזל ופלדה (14.8%); מוצרי חשמל וחומרים (12.2%); מוצרי קרמיקה (11.7%); מכשירים אופטיים (10%); הכנות מזון (9.3%); נייר וקרטון (8.8%); ומכונות ומכשירים מכניים (8.1%). ובאותה תקופה, הייבוא התרכז בפרקים הבאים: קפה, תה ותבלינים (57.8%); קקאו והכנתו (19.5%); ודגים וסרטנים (19.5%).
שיתופי פעולה.
אוגנדה לא נכללת בתוכנית האב לשיתוף פעולה IV 2013–2016, וגם לא בעבר. עם זאת, היא קיבלה תמיכה משיתוף פעולה ספרדי באמצעות שיתוף פעולה מבוזר וארגונים לא ממשלתיים, וכן באמצעות שיתוף פעולה רב-צדדי. על פי הנתונים העדכניים ביותר (2010), תרומת הסיוע הרשמי לפיתוח לספרד באוגנדה הסתכמה באותה שנה במעט יותר מ-22 מיליון אירו.
מנגד, ישנם שני הסכמי המרת חוב שנחתמו בשנים 2007 ו-2008, שהשפיעו על סך של 40 מיליון דולר. 60% בוטלו ו40% הופקדו בקרן המנוהלת דו-צדדית במשרד האוצר ועימה ממומנים פרויקטים באוגנדה.
יחסי סרביה–קפריסין
היחסים בין קפריסין לסרביה נחשבים לחזקים, בגלל מדיניות אירופית משותפת ודת משותפת - נצרות אורתודוקסית. קפריסין תמכה בסרביה במאמציה להצטרף לאיחוד האירופי. כמו כן, סרביה תומכת בקפריסין לאחר פלישת טורקיה לקפריסין בשנת 1974 ותומכת בפתרון בר-קיימא לסכסוך הקפריסאי.
כיום, סרביה וקפריסין משתפות פעולה במדיניות חוץ, פיננסים, ענייני צבא ותרבות.
יחסים מודרניים.
קפריסין היא אחת מחמש מדינות האיחוד האירופי שלא מכירות בעצמאות קוסובו. במהלך נשיאות האיחוד האירופי, קפריסין לא שינתה את מדיניותה כלפי קוסובו וממשיכה לתמוך בסרביה במהלך האינטגרציה האירופית שלה. שר המסחר הקפריסאי העריך כי יש לתת זמן רב יותר לסרביה למלא את תנאי המועצה האירופית והנציבות שנקבעו לתחילת המשא ומתן על הצטרפות. אם התנאים הללו יתמלאו, קפריסין תמשיך לתמוך בסרביה.
הצטרפותה של סרביה לאיחוד האירופי.
קפריסין תמכה במשרד החוץ בבלגרד כדי להתחיל בשיחות הצטרפות לאיחוד האירופי עד דצמבר 2012. שר החוץ של קפריסין, אראטו קזאקו-מרקוליס, הדגיש את עדיפות נשיאות קפריסין בהרחבה בביקור ממלכתי בבלגרד ביולי 2012, כולל אזור הבלקן המערבי וסרביה.
סוגיית קוסובו.
קפריסין נמנית עם חמש מדינות האיחוד האירופי שלא הכירו עד כה בקוסובו כמדינה עצמאית. קפריסין מביעה סולידריות עם סרביה, לטענתה, בשל הדמיון בסוגיות קוסובו וצפון קפריסין בכך שהריבונות של שתיהן נפגעה ובכך שהן קוסובו, הן צפון קפריסין הכריזו באופן חד-צדדי על עצמאותן.
הכנסייה.
הכנסייה האורתודוקסית הקפריסאית ניהלה יחסים מצוינים עם הכנסייה האורתודוקסית הסרבית, כולל רכישה והענקת סיוע הומניטרי לסרביה במהלך המלחמות. עם זאת, היחסים הללו התרחבו גם למדינה הסרבית. בעניין האחרון, כנסיית קפריסין תמכה ב"עמדות סרביות גם בנושא פרישת מונטנגרו מהפדרציה", וכן בתמיכה בסרביה בקוסובו. כמו כן, הכנסייה האורתודוקסית הסרבית תמכה בעמדות לאומיות קפריסאיות בקפריסין . כמו הכנסיות האורתודוקסיות האחרות, גם כנסיית קפריסין אינה מכירה באוטוקפליה המוצהרת של הכנסייה האורתודוקסית המקדונית ורואה בה חלק מהכנסייה האורתודוקסית הסרבית.
שיתוף פעולה כלכלי.
מדי שנה, הפורומים של איגוד העסקים הקפריסאי-סרבי מתקיימים בניקוסיה או בבלגרד. מטרתה העיקרית של האגודה היא להעניק סיוע יעיל ומעשי במעורבות ושיפור היחסים הכלכליים והמסחריים בין קפריסין וסרביה. מטרה נוספת של העמותה היא ארגון אירועים שונים, כולל כנסים וסמינרים בקפריסין ובסרביה, בהם משלחות עסקיות מכל אחת מהמדינות יכולות להשתתף ולהמליץ על הזדמנויות עסקיות קיימות על ידי אנשים פרטיים.
קראק פאי
קראק פאי הוא סוג של פאי מתוק.
קראק פאי מורכב בדרך כלל מקלתית העשויה מפירורי עוגיות שיבולת שועל. המלית היא סוג של פודינג עשיר המבוסס ברובו על סוכר, חמאה, שמנת וחלמונים, שלאחר האפייה מקבל מעטה בגוון זהוב ובמרקם פריך.
נהוג להגיש את הפאי עם קרם פרש שמעט מעדן את המתיקות, אך גם עם גלידה, תוספות אחרות או כמו שהוא.
מקור.
במקור, היה הקראק פאי קינוח מסורתי בדרום ארצות הברית, שם נהגו להכין בחורף קראק פאי במקום פאי הפירות המסורתי, בשל מחסור בפירות בעונה הקרה. האזכור הראשון של העוגה מופיע בספר הבישול האמריקני The Joy of Cooking. בספר, שיצא לאור בשנות השלושים של המאה העשרים, מופיעה העוגה המתוקה בשם Chess Pie.
הקונדיטורית הידועה כריסטינה טוסי בעלת המילק בר בניו יורק הפכה את הקראק פאי ל של המקום. טוסי הגישה קראק פאי כחלק מארוחת עובדים במסעדה הניו-יורקית Momofuku של השף דייוויד צ'אנג. העוגה הזו עוררה התעניינות רבה בקרב הסועדים עד שאחד הטבחים הכריז עליה שהיא "ממכרת כמו סם", וכך למעשה, קיבלה העוגה את שמה.
באפריל 2019 דיווחה התקשורת האמריקאית כי בקונדיטוריית המילק בר הוחלט להפסיק להשתמש במילה Crack. ההחלטה התקבלה בניסיון לנתק את העוגה המתוקה והפופולרית מהקונוטציות השליליות לסמים ומאז היא נקראת בקונדיטוריה Milk bar pie.
בישראל.
יהונתן בורוביץ', שף מסעדת "M25", הנמצאת בשוק הכרמל בתל אביב, היה מראשוני השפים שהכניסו את הקראק פאי לתפריטי מסעדות ובתי הקפה בישראל. הוא הגיש את הקינוח הזה באחת מהמסעדות שלו החל משנת 2012: (...) "נחשפתי לעוגה הזו לראשונה כשלמדתי ב-FCI בניו יורק, בין השנים 2001–2006 בתקופה ההיא העוגה עדיין לא פרצה לתודעה".
מרכיבים.
הקראק פאי בגרסתה הקלאסית מורכבת ממצרכים בסיסיים, למשל: סוכר, חלב, חמאה, שיבולת שועל וביצים. השילוב ביניהם יוצר עוגה נמוכה, מתוקה ודחוסה.
המתכון המקורי מכיל כמעט תמיד כמויות גדולות יחסית של חמאה, סוכר ושמנת וכולל מרכיב ייחודי לעוגה זו: כף של אבקת חלב.
תמר צבי