במהלך שנת 2021 חברת כביש חוצה ישראל צפויה לפרסם מכרז לביצוע המחלף, ועלותו נאמדת בכ-700 מיליון ש"ח.
אדולף פרידריך פולמר
אדולף פרידריך פולמר (בגרמנית: Adolph Friedrich Vollmer; 17 בדצמבר 1806 – 12 בפברואר 1875) היה צייר נוף וגרפיקאי גרמני. הוא ובן זמנו, הצייר כריסטיאן מורגנשטרן, היו חלוצים בהמבורג של הריאליזם המוקדם בציור.
חיים.
בן של מנהל חשבונות בהמבורג, פולמר גדל בסביבה צנועה. הוא היה נחוש להיות צייר בניגוד לרצונו של אביו, הוא הפך לחניך של האחים זור שבבעלותם היה בית מלאכה גרפי המייצר הדפסי פנורמה. כמו מורגנשטרן לפניו, פולמר טייל ברחבי גרמניה עם אחד האחים, קורנליוס זור, במשך שנה וחצי. בשנת 1826 הציג אותו סוחר האמנות בהמבורג ארנסט הארזן בפני קרל פרידריך פון רומוהר, אריסטוקרט עשיר, שהיה פטרון לאמנים צעירים רבים בהמבורג ביניהם מורגנשטרן ואוטו ספקטר. כנראה בעצתו של רומוהר פולמר השלים את לימודיו אצל כריסטופר וילהלם אקרסברג באקדמיה הדנית המלכותית לאמנויות יפות בקופנהגן. לאחר מכן עבר למינכן משם ערך מסעות לאגם קונסטנץ, האלפים האוסטרים והשווייצרים, ונציה, והולנד.
בשנת 1839 חזר פולמר להמבורג והתיישב שם. הוא איבד את ראייתו בשנת 1866 ומת בהמבורג.
אחד מבניו, יוהנס פולמר, היה אדריכל בולט של כנסיות פרוטסטנטיות. נכדו הנס פולמר היה היסטוריון אמנות אשר ערך במשך שנים רבות את "טימה-בקר קונסטלר לקסיקון".
יצירה.
נופיו של פולמר ונופי נמל המבורג אינם מושפעים מהרומנטיקה. הם מצוירים במסורתם של גדולי ציירי הנוף ההולנדים במאה ה-17. בציוריו הטובים ביותר, למרות הפורמט הקטן בדרך כלל, הוא מצליח ליצור קומפוזיציות מאוזנות בקפידה לתת תחושת עומק ומרחב. האיורים בשרטוטים ובתחריטים שלו הם לעיתים קרובות זעירים, בגודל מילימטרים. עם זאת, באמצעות קווים דקים מאוד הוא מסוגל להציג תיאורים של אנשים בעבודה ובפנאי.
יצירותיו של אדולף פרידריך פולמר ניתן למצוא, בין השאר, באוספים בהמבורג, במוזיאון ארמיטאז' בסנט פטרסבורג, במוזיאון סטטנס לאמנות בקופנהגן ובמוזיאון הבריטי. מוזיאון פילדלפיה לאמנות מחזיק סט שלם של תחריטים ידועים שלו.
אריה הברונזה
אריה הברונזה (בהולנדית: Bronzen Leeuw) הוא עיטור מלכותי הולנדי גבוה, מיועד לחיילים שהפגינו אומץ לב ומנהיגות קיצוניים בקרב, לטובת הולנד. העיטור הוענק לאזרחים הולנדים או זרים. ניתן לראשונה ב-1944 וניתן מאז 1,210 פעמים. הצעות לעיטור נבדקות על ידי המועצה ההולנדית לאותות גבורה, חלק ממשרד ההגנה. העיטור מוענק בצו מלכותי.
ייתכן שלוחם יקבל יותר מפרס אחד של אריה הברונזה, ובמקרה זה נוסף מספר '2' בזהב על סרט אריה הברונזה.
אריה הברונזה הוא העיטור השני שבא אחרי העיטור מסדר בית אורנג', והעיטור השלישי הוא מסדר ויליאם הצבאי.
עיצוב.
אריה הברונזה הוא צלב בארד, שעליו מגן עגול. בחזית ישנו תבליט של אריה הולנדי מוכתר. הצלב מחובר לסרט ברוחב 37 מילימטר המחולק לתשעה פסים אנכיים שווים, כתומים וכחול נסאו הרצועות משני הקצוות בצבע כחול נסאו.
הוענק לאחרונה.
ב-31 במאי 2006 העניקה ביאטריקס מלכת הולנד, למייג'ור ג'נרל סטניסלב סוסבובסקי המנוח, מפקד חטיבת הצנחנים העצמאית הראשונה (הפולנית), אריה הברונזה על שירותיו במבצע מרקט גארדן בשנת 1944.
ב-7 באוקטובר 2009, הוענקה המדליה לשני חיילים הולנדים "קומנדו" ביורן פטרס (הוענק לאחר מותו) וקפטן גיז 'טוינמן על מעשיהם באפגניסטן.
נורי בילג'ה ג'יילאן
סולטנות מוסקט
סולטנות מוסקט (בערבית: سلطنة مسقط) הייתה אימפריה במהלך המאה ה-18, שהתאחדה בשנת 1820 עם עומאן את מוסקט ועומאן.
כיבוש מוסקט על ידי נאדר שאה.
בשנת 1743 כבש נאדר שאה את מסקט. כאשר נרצח נאדר שאה בשנת 1747 התפרקה האימפריה שלו, וכך חזרה סולטנות מוסקט לעצמאות משושלת אפשריד.
פקטאנה
פקטאנה (במאורית: Whakatāne) היא עיירה באזור המזרח באי הצפוני של ניו זילנד, כ-90 ק"מ ממזרח לטאורנגה וכ-89 ק"מ צפונית-מזרחית לרוטורואה, בפתחו של נהר פקטאנה. מחוז פקטאנה הוא הסמכות הטריטוריאלית המקיפה, המשתרעת על שטח מדרום וממערב לעיירה, למעט מובלעת קוואראו.
בפקטאנה יש אוכלוסייה עירונית של 16,700, מה שהופך אותה לאזור העירוני ה-33 בגודלו בניו זילנד, ולאזור העירוני השלישי בגודלו של ביי אוף פלנטי (מאחורי טאורנגה ורוטורואה). 21,500 איש נוספים חיים בשאר מחוז פקטאנה. בסביבות 40% מאוכלוסיית המחוז מוצאם מאורי. למחוז גודל שטח של 4,442.07 קילומטרים רבועים (1,715.09 מילים רבועים). מחוז פקטאנה הוקם בשנת 1976.
פקטאנה מהווה חלק מהבוחרים הפרלמנטריים של החוף המזרחי, והם מיוצגים על ידי אן טולי מהמפלגה הלאומית הניו זילנדית. העיירה היא המרכז העירוני הראשי של אזור המפרץ המזרחי של ביי אוף פלנטי, פקטאנה הוא מקום מושב המועצה האזורית ביי אוף פלנטי, שנבחר כפשרה בין שתי הערים הגדולות באזור, טאורנגה ורוטורואה.
אקלים.
הטמפרטורה הממוצעת היא 12 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ינואר (18 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא יולי (6 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,725 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (200 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (86 מ"מ גשם).
הדגל הצהוב
הדגל הצהוב (בגרמנית: Die gelbe Flagge) הוא סרט דרמה גרמני משנת 1937, בבימויו של גרהרד למפרכט ובכיכובם של האנס אלברס, אולגה צ'כובה ודורותיאה וויק.
תפאורות הסרט עוצבו על ידי הבמאי האמנותי לודוויג רייבר. הצילומים התקיימו ביוגוסלביה.
תקציר העלילה.
הרפתקן העונה לשם פיטר דירקסן, נוסע לדרום אמריקה כדי להדריך משלחת לג'ונגל. עם זאת, כאשר הספינה נמצאת בהסגר הוא מאמין שהוא חלה בקדחת חמורה. הוא לא מלווה את הטיול, שנתפס בבעיות גדולות. מאוחר יותר הוא מסוגל להציל את הניצולים, כולל העיתונאית האמריקאית הלן רודר שהוא מאוהב בה.
The Yellow Flag
מחלף עידן הנגב
מחלף עידן הנגב הוא מחלף בסמוך ליישובים להבים ורהט, מחבר את כביש 40 לכביש 310. את המחלף תכנן משרד האדריכלים מזור – פישט. במכרז לביצוע הפרויקט שהתבצע באפריל 2020 על ידי חברת נתיבי ישראל זכתה קבוצת "אורון אחזקות". תקציב הפרויקט נאמד בכ-200 מיליון ש"ח. המחלף נפתח ב-14 ביוני 2022.
המחלף מחליף את צומת להבים.
לב פרמה
אנוסוגנוסיה
אנוסוגנוסיה (באנגלית: Anosognosia, מיוונית: ἀ- "a-," חוסר, νόσος, nosos, מחלה, ו-γνῶσις gnōsis, מודעות) היא מצב שבו אדם שעבר פגיעה מוחית מכחיש את קיומה של הפגיעה ואת השלכותיה התפקודיים. לרוב מדובר בפגיעה באונה הקודקודית בהמיספרה הימנית של המוח. מצב זה מתייחס בעיקר להכחשת עצם קיומו של ליקוי קוגניטיבי, תפקודי או גופני עד כדי סתירה לוגית בין המציאות האובייקטיבית לבין תפיסתו של הלוקה בתופעה. המונח אנוסוגנוסיה הוטבע בשנת 1914 על ידי הנוירולוג ז'וזף בבינסקי.
מקורות והתפתחות ההגדרה.
בתחילה, בבינסקי תיאר תופעה קלינית בה מטופלים עם המיפלגיה, כתוצאה מאירוע מוחי בהמיספרה הימנית של המוח, הכחישו שישנה בעיה עם ידם או רגלם השמאלית. תופעה זו כונתה "אנוסוגנוסיה להמיפלגיה". על אף שבמקור מושג האנוסוגנוסיה שימש לתיאור חוסר מודעות בהמיפלגיה כיום משתמשים במושג בצורה רחבה יותר לתיאור חוסר מודעות למגוון מצבים פסיכונוירולוגים. אנטון תיאר תופעה בה מטופלים עם פגיעה באונה האוקסיפיטלית, אשר היו עיוורים לגמרי, לא היו מודעים למוגבלות בראייתם ולא יכלו לדווח על מוגבלות זו בצורה מילולית, דבר שכונה "סינדרום אנטון". אנוסוגנוסיה נמצאה גם אצל מטופלים במצבי אפאזיה שונים, מחלת הנטינגטון, פרקינסון, אלצהיימר, דמנציה, ופגיעות מוחיות טראומטיות. אדם עם אנוסאגנוסיה יכול להיות לא מודע לרכיב מסוים בנכות שלו, בעוד שהוא מודע לשאר השפעות הפגיעה. נמצא שאדם עם אנוסוגנוסיה שאינו מודע לנכות הגופנית שלו, לרוב לא יהיה מודע גם לירידה ביכולות הקוגניטיביות שלו.
כיצד נוצרת התופעה.
אנוסוגנוסיה שכיחה בפגיעות מוחיות שונות, לרבות שבץ ופגיעה מוחית טראומטית (TBI). עם זאת, נראה כי מצב זה עלול להופיע יחד עם כמעט כל ליקוי נוירולוגי. יתרה מכך, אנוסוגנוסיה מזוהה יותר עם פגיעה בהמיספרה הימנית של המוח. נראה כי התופעה נגרמת כתוצאה מפגיעה בתהליכים נוירו-קוגניטיביים המעורבים באינטגרציה של עיבוד מידע חושי. ניתן לומר כי הזנחת צד (נגלקט), היא מופע פרטי חמור של התופעה בו לרוב ישנה פגיעה בהמיספרה הלא דומיננטית של האדם (לרוב המיספרה ימנית) והוא אינו מודע לאיבריו וממילא לשדה הראיה וכל המתרחש בצד מסוים של גופו (בהתאמה בדרך כלל בצד שמאל). קיימות מספר השערות שונות למיקום הפגיעה שמובילה לתופעה. בין היתר הוצע שאנוסוגנוסיה מתרחשת בגלל פגיעה באונה האינסולרית הימנית. בנוסף, ייתכן ופגיעה במערכות עירור ודיכוי אשר לוקחות חלק בהכחשה מעורבות גם הן ביצירת אנוסוגנוסיה.
אוכלוסיות נוספות.
אף על פי שאנוסוגנוסיה מתארת לרוב בעלי פגיעה מוחית, לעיתים משמש מושג זה לתיאור חוסר מודעות בקרב בעלי הפרעות פסיכיאטריות שונות. חולי אנורקסיה אינם חווים את מצבם כמחלה נפשית. בנוסף, קיים מתאם בין אנוסוגנוסיה במחלת הסכיזופרניה לבין נזק באונה המצחית. אף משערים שאנוסוגנוסיה היא אחד הגורמים העיקריים לחוסר היענות לטיפול תרופתי (Compliance) באוכלוסיות הסובלות מסכיזופרניה והפרעה דו־קוטבית.
שכיחות.
תופעה זו נמצאה ב-10-17% באוכלוסיות עם ליקויים מוטורים אך קיימת מחלוקת בנוגע להיקף התופעה משום שרבים מהלוקים בה לא יפנו לטיפול אם לא התגלה מצב זה בזמן השיקום מפני חוסר המודעות שלהם וממילא לא יאובחנו.
טיפול וגישות טיפוליות.