ב-1859, לאחר כהונתה של ממשלה שמרנית קצרת ימים נוספת, גישרו פלמרסטון וראסל על חילוקי הדעות ביניהם וראסל הסכים לכהן כשר החוץ בממשלתו החדשה של פרלמרסטון, שנחשבה לממשלה הראשונה של המפלגה הליברלית. תקופה זו הייתה רבת מאורעות במיוחד בעולם שמחוץ לבריטניה ועמדה בסימן איחוד איטליה (תחילת כהונתה של ממשלה שאהדה את הלאומיות האיטלקית הייתה חלק מהתהליך), מלחמת האזרחים האמריקנית והמלחמה שהתנהלה ב-1864 על שלזוויג-הולשטיין בין דנמרק לבין המדינות הגרמניות. ראסל ארגן את ועידת לונדון ב-1864, אך לא עלה בידו לכונן שלום. תקופת כהונתו זו במשרד החוץ הייתה ראויה לציון בשל האיגרת המפורסמת שלו שבה הוא הגן על עצמאות איטליה ושנשלחה ב-27 באוקטובר 1860: "ממשלת הוד מלכותה תפנה את מבטה כלפי אותן הזדמנויות משביעות רצון של עמים שיגדירו את חירויותיהם ויגבשו את עצמאותם תוך כדי הפגנת הרצון הטוב של אירופה".
בבית הלורדים.
ב-1861 הוענק לראסל התואר "רוזן ראסל של קינגסטון ראסל והויקונט אמברלי". כבעל תואר אצולה בזכות עצמו הוא ישב בבית הלורדים עד לסוף הקריירה שלו.
כהונה שנייה כראש הממשלה.
עם מותו הפתאומי של פרלמרסטון בסוף 1865, מונה ראסל שוב לתפקיד ראש הממשלה. תקופת כהונתו השנייה הייתה קצרה ומתסכלת וראסל כשל בהגשמת שאיפתו הגדולה להרחבת זכות ההצבעה, משימה שעברה ליורשיו בתפקיד מהמפלגה השמרנית, דרבי ובנג'מין דיזראלי. ב-1866 גרמה שוב חוסר האחדות במפלגה לנפילת הממשלה. ראסל לא כיהן שוב מעולם בתפקיד. פעילותו האחרונה בבית הלורדים הייתה ב-3 באוגוסט 1875.
חיי משפחה.
ב-11 באפריל 1835 נשא ראסל לאישה את אדלייד, ליידי ריבלסדייל, בתו הבכורה של תומאס ליסטר אסקווייר ואלמנתו של תומאס ליסטר, ברון ריבלסדייל השני, שמת ב-1832. מותה של אדלייד ב-1838 קטע את הנישואים הקצרים הללו לאחר שלוש שנים. לשניים נולדו שתי בנות, ליידי ג'ורג'ינה אדלייד ראסל, שנישאה לארצ'יבלד פיל והולידה ילדה אחת וליידי ויקטוריה ראסל שנישאה לכומר הנרי מונטגיו וילרס והותירה אחריה צאצאים רבים.
ב-20 ביולי 1841 נשא ראסל את אשתו השנייה, ליידי פרנסס אנה-מריה אליוט-מוראי-קינינמונד, בתו של גילברט אליוט, רוזן מינטו השני. לשניים נולדו ארבעה ילדים: ג'ון ראסל, ויקונט אמברלי, ג'ורג' גילברט ויליאם ראסל, פרנסיס אלברט רולו ראסל ומרי אוגוסטה ראסל. הם חיו בפמברוק לודג' שבפארק ריצ'מונד.
ראסל ואשתו השנייה גידלו את ילדיו של בנו הבכור, הלורד אמברלי, שהתייתמו מאימם, קתרין ראסל ב-1874 ומאביהם שנתיים מאוחר יותר. על אלו נמנה הפילוסוף ברטראנד ראסל שהזכיר את סבו בהמשך חייו כ"אדם זקן חביב על כיסא גלגלים".
הלורד ראסל מת ב-1878 ונטמן בקפלת בדפורד שבכנסיית סנט מייקל שבכפר צ'ניס, בקינגהאמשייר.
מורשתו.
כמנהיג המפלגה הוויגית ירש את ראסל אחד מחסידי רוברט פיל לשעבר, ויליאם גלאדסטון, וכך הוא היה למעשה הוויגי האמיתי האחרון ששירת כראש ממשלת בריטניה. דמותו שימשה השראה ל"מר מילדמי" וייתכן שגם לדמותו של פלנטג'נט פאליסר שבסדרת הרומנים משפחת פאליסר של הסופר אנתוני טרולופ. למדינאי אידיאלי, אמר טרולופ, צריכה להיות "אהבה ללא דופי, בלתי ניתנת לשינוי ובלתי נדלית לארצו... אך הוא צריך גם להיות בעל מצפון, וככזה הוא למעשה אדם חלש".
חוק הרפורמה של 1832 והרחבת זכות הבחירה בבריטניה היו הישגים שנזקפו בחלקם לזכותו של ראסל. הוא גם פעל למען מתן שוויון זכויות והוביל את המתקפה על חוק המבחן (Test Act, נגד הקתולים) וחוקי התאגידים, שבוטלו ב-1828 וכן את החקיקה שהגבילה את שעות העבודה בבתי החרושת במסגרת חוק בתי החרושת שחוקק ב-1847 וחוק הבריאות הציבורי של 1848.
הטיפול של ממשלותיו של ראסל ברעב הגדול באירלנד זכתה לגינוי נרחב כבלתי יעילה וכהרת אסון. ראסל עצמו חש אהדה למצבם של עניי אירלנד ורבות מהצעות השיקום שלו נדחו על ידי הקבינט שלו או על ידי הפרלמנט הבריטי.
יחסה של המלכה ויקטוריה כלפי ראסל הושפעה מתפקודו במסגרת ממשלת אברדין. כאשר הגיע אברדין לטירת וינדזור כדי להגיש את התפטרותו למלכה, הוא אמר לה: "שום דבר לא יכול להיות טוב יותר מההרגשה החברים זה כלפי זה. אלמלא הניסיונות הבלתי פוסקים של לורד ג'ון ראסל לשמר את חילוקי הדעות במפלגה, חשוב לציין שהניסיון של הקואליציה היה הצלחה מעוררת הערצה", דעה שהמלכה הייתה שותפה לה. המלכה המשיכה למתוח ביקורת על ראסל על התנהגותו עד יומו האחריון ובמותו ב-1878 תועד ביומנה שהוא היה "אדם בעל כישרון רב, שהותיר אחריו שם טוב, עם ידע רחב בחוקה, שהתנהגותו הייתה ללא רבב, בהזדמנויות רבות, אך הוא היה אדם פזיז, אנוכי (כפי שניתן היה לראות בהזדמנויות רבות, במיוחד במהלך כהונתו של הלורד אברדין כראש הממשלה), רברבן ולעיתים פוחז וחסר זהירות".
שטפן קיסלינג
שטפן קיסלינג (בגרמנית: Stefan Kießling; נולד ב-25 בינואר 1984 בליכטנפלס, גרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ בנירנברג ובבאייר לברקוזן, בה שיחק לאורך רוב הקריירה. לזכותו של קיסלינג שש הופעות בנבחרת גרמניה. קיסלינג היה מלך השערים של הבונדסליגה לעונת 2012/13.
קבוצות נוער.
סבו של קיסלינג היה המייסד של קבוצת TSV איינטרכט במברג, שהתאחדה בשנת 2006 עם קבוצת פ.צ. במברג (FC Bamberg) לקבוצת פ.צ. איינטרכט במברג. בגיל 15 נאלץ לבחור בין קריירה כשף או קריירה כשחקן מקצועי ובחר בכדודורגל והחל לשחק בקבוצת הנוער של במברג. בשנת 2001 עבר לשחק במדי קבוצת הנוער של נירנבג.
קריירת מועדונים.
נירנברג.
בשנת 2002 חתם על חוזה לשש עונות בקבוצה הבוגרת של נירנברג. את הופעת הבכורה שלו ערך בהפסד 4-0 לקבוצת המבורג באפריל 2003. ההופעה הייתה היחידה שלו במהלך אותה עונה. ב-7 במרץ 2004 כבש את שער הבכורה במשחק מול גרויטר פירט, שהסתיים בתיקו 2-2. במהלך העונה שותף ב-14 משחקים בהם הבקיע שני שערים. עונה לאחר מכן הכפיל את מספר השערים שהבקיע ב-29 משחקים בהם שותף ובעונתו האחרונה בקבוצה שותף ב-33 משחקים, בהם הבקיע 11 שערים.
באייר לברקוזן.
בעקבות יכולתו הטובה במדי נירנברג, זכה קיסלינג להתענינות מצד ארסנל ובאיירן מינכן, אך לבסוף חתם בבאייר לברקוזן על חוזה ל-4 עונות. בעונתו ההראשונה הבקיע שמונה שערים ועונה לאחר מכן הכפיל את מספר הכיבושים. ב-29 בנובמבר 2009 הבקיע שלושער בניצחון 0-4 על שטוטגרט, ניצחון שהעלה את הקבוצה למקום הראשון בטבלת הליגה. במהלך העונה חתם על חוזה חדש, שהאריך את שהותו בקבוצה עד לשנת 2015. במהלך העונה כבש 31 שערים וסיים במקום השני בטבלת הכובשים ונבחר לנבחרת העונה בבונדסליגה.
במחזור הסיום של עונת 2011/12 הבקיע שלושער נוסף בניצחון 1-4 על נירנברג. את העונה סיימה הקבוצה במקום החמישי, אשר קיסלינג כובש 17 שערים. ב-4 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במסגרת הליגה האירופית, כשכבש את השער היחיד בניצחון על רוזנבורג. במהלך עונת 2012/13 הרבה לכבוש, כולל שער היצחון נגד ורדר ברמן והנובר. שער שהבקיע בדקה האחרונה של המשחק האחרון בעונה הוביל לניצחון 0-1 על המבורג. השער העלה את לברקוזן למקום השלישי בטבלה ואת קיסלינג לראשות טבלת המבקיעים עם 25 שערים בעונה, אחד יותר מרוברט לבנדובסקי.
ביולי 2013 האריך את חוזהו בשנתיים נוספות.
ב-18 באוקטובר 2013 היה מעורב בתקרית במשחק נגד הופנהיים לאחר שנגיחה שלו שהחטיאה את השער חדרה דרך חור, חגיגת שחקני לברקוזן, קיסלינג בתוכם, הביאה את השופט פליקס בריך שלא ראה את מסלול הכדור להניח שמדובר בשער חוקי וכך הוא פסק. קיסלינג התנצל בהמשך על המקרה.. במהלך העונה כבש 19 שערים, אך למרות זאת נותר מחוץ לסגל נבחרת גרמניה למונדיאל 2014, שהתקיים בברזיל. בעונת 2014/15 הבקיע מספר שערים דומה ועונה לאחר מכן הבקיע 7 שערים בלבד.
באוגוסט 2016 הודיע כי ייתכן ויאלץ לפרוש ממשחק עקב פציעה מתמשכת בירך. למרות ההודעה המשיך לשחק בקבוצה גם במהלך עונת 2016/17. בעונת 2017/18 מיעט קיסלינג לשחק, ובמחזור האחרון של העונה, נכנס קיסלינג כמחליף בניצחון 3-2 על הנובר 96. קיסלינג נכנס למגרש כאשר נשרק פנדל עבור קבוצתו, וקיבל את הכבוד לבעוט את הפנדל שהיה יכול לקחת את לברקוזן לליגת האלופות, אך הפנדל בוטל לאחר צפייה במצלמות הטלוויזיה, ותוצאת הסיום לא הספיקה לקבוצה להעפיל לליגת האלופות. הופעה זו הייתה הופעת הבונדסליגה ה-344 של קיסלינג במדי באייר לברקוזן, וגם ההופעה האחרונה, שכן קיסלינג הצהיר שיפרוש מכדורגל בתום עונה זו.
הנבחרת הלאומית.
קיסלינג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה ב-28 במרץ 2007, במשחק ידידות נגד דנמרק. כמעט לאחר שנה מאז הופעתו האחרונה בנבחרת, זומן שוב קיסלינג לסגל ב-13 במאי 2010, על ידי מאמן הנבחרת יואכים לב, ובנוסף לכך גם היה בסגל למונדיאל 2010, ושותף פעמיים כמחליף במהלך הטורניר.
במהלך שנת 2013 הודיע כי יסרב להצטרף לנבחרת, כל עוד יואכים לב הוא מאמנה, עקב חוסר הכבוד שהמאמן מפגין כלפיו. לקראת מונדיאל 2014 סבלה הנבחרת מפציעתם של מריו גומז ומירוסלב קלוזה. למרות שקיסלינג הבקיע במהלך העונה 19 שערים, העדיף לב לזמן את מקס קרוזה במקום הפצועים.
מחשבות ספרות והדרכה
מחשבות ספרות והדרכה בע"מ, המוכרת בשם המקוצר מחשבות, היא חברה פרטית העוסקת בהוצאה לאור והדרכה בתחום המשפט בישראל. החברה נמצאת בבעלותה של חברת "קו מנחה" שנשלטת על ידי קבוצת יפעת. החברה פונה לשלושה קהלים עיקריים: סטודנטים, מתמחים המתכוננים לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין ועורכי דין.
לחברה הזיכיון הבלעדי של חברת ההדרכה המשפטית הגדולה בעולם, קבוצת "bar bri", ללימודים לקבלת רישיון אמריקאי לעריכת דין. החברה עוסקת גם בהשמה של משפטנים, ומפעילה פורטל "דרושים".