בתוך המנהרות נסללה המסילה במצע בטון, כתחליף למצע חצץ הרגיל, משיקולי בטיחות לצורך אפשור מעבר רכבי הצלה (שאינם יכולים לנוע על חצץ) במקרה הצורך, ומשיקולי תחזוקה, הקלה בהרבה במצע בטון בהשוואה למצע חצץ. עם זאת, עלות הסלילה הראשונית על בטון גבוהה יותר מסלילה על חצץ. סלילת מסילת רכבת כבדה על מצע בטון בישראל נעשית לראשונה במנהרה זו (קודם לכן נסללה מסילה על מצע בטון לצורך הרכבת הקלה בירושלים).
תחילה היה קו הרכבת לכרמיאל מיועד לפעול כקו חשמלי עם הקמתו, אך עקב איחור בביצוע תוכנית החשמול הוחלט כי הקו יופעל תחילה באמצעות דיזל. לצורך פיזור פליטות הסולר מופעלות במנהרה מפוחים שמסייעים לפיזור העשן לאחר מעבר רכבת במנהרה.
עלות הקמת המנהרה על פי אומדן של משרד האוצר היא כ-2.8 מיליארד שקל, והיא הייתה החלק הקשה ביותר לביצוע במסלול קו הרכבת שבין עכו לכרמיאל, שנחנך בספטמבר 2017.
טאווריג
טאבריג
טווריג
טאוראגה
י&quot;ד גילת
י. ד. גילת
תוכנת משו&quot;ב
משו"ב (ראשי תיבות של: מיידיות, שקיפות ובקרה) היא מערכת ניהול בתי ספר אינטרנטית (SMIS) שפותחה בשנת 2006 על ידי ד"ר מירה המאירי ופועלת נכון ל-2021 ב-1,550 בתי ספר ומוסדות חינוך ברחבי ישראל.
בדצמבר 2021 נמכרה התוכנה לחברת פריוריטי ב-50 מיליון שקלים.
מאפייני המערכת.
משו"ב היא מערכת ניהול פדגוגי אינטרנטית, שנמצאת בשימוש בתי ספר במערכת החינוך. שימוש בתוכנה על ידי צוות בית הספר, התלמיד והוריו תורם לשקיפות בעדכונים השוטפים, לשיפור הקשר בין הצוות הבית ספרי לתלמיד ולהוריו, וכן לשיפור היעילות בעבודה היומיומית בתוך הצוותים עצמם.
בסיס הנתונים המופק מתוכנת משו"ב, תורם לשינוי וליעילות בקרב בעלי התפקידים בבתי הספר, החל מהנהלת בית הספר, דרך הצוות החינוכי, כולל צוות המנהלה.
משו"ב פותחה במטרה לנצל את תשתית המחשוב והאינטרנט לצורך דיווח, עיבוד ושימוש בנתונים רלוונטיים בזמן אמת, במטרה להעלות את האפקטיביות הבית ספרית. את משו"ב פיתח צוות של מנהלי בתי ספר ומורים, במטרה להבטיח את ידידותה והתאמתה למשתמשים, הן ברמת ההזנה והן ברמת עיבוד הנתונים. מערכת החינוך מעודדת שימוש במשו"ב ונשענת על בסיס הנתונים שמופק בבתי הספר.
התוכנה יוצרת בסיס נתונים אליו חשופים לפי מערכת הרשאות כל בעלי התפקידים בבית הספר, וכן התלמיד והוריו. הנהלת בית הספר מגדירה את הפרמטרים החשובים בעיניה למעקב (נתוני תפקוד, ציונים, תוכני לימוד, שיעורי בית, התאמות לימודיות, שיבוץ למגמות ומקצועות, תקשורת וכדומה). הצוות הבית ספרי מזין את הנתונים בזמן אמת, וכך יכול כל אחד מהשותפים לקבל את המדע הרלוונטי לו בכל רגע נתון בדוחות מעובדים. כדי להקל על המשתמשים, ניתן לגשת למשו"ב במחשב שמחובר לאינטרנט, גם במצב לא מקוון, וכן מטאבלטים וממכשירים סלולריים.
התוכנה מאפשרת עריכת דו"חות סטטיסטיים מפרט לכלל, החל מדו"ח על התלמיד עצמו, דרך דו"ח כיתתי, שכבתי ובית ספרי. כמו גם חתכים רוחביים לגבי מקצועות לימוד ועוד. התלמיד והוריו חשופים רק לפרטי המידע הרלוונטיים.
דוגמה לשימוש במערכת.
מורה מזין לתוכנה את נוכחות התלמידים בשיעור. כך בזמן אמת, כל מי שמחובר לתוכנה יכול לקבל עדכון לגבי הנוכחות. המחנך יכול לקבל תמונה כוללת על כיתתו, ההורים מקבלים מידע על ילדיהם. בעלי תפקידים רלוונטיים מקבלים על ידי המידע, תמונה כוללת ועדכנית. כל אחד מהמעורבים בתהליך החינוכי חשוף למידע הרלוונטי ויכול לקבל החלטות שמטרתן לשפר את התפקוד וההישגים. בנוסף לכך, במרבית בתי הספר נהוג להכניס את הנוכחות של התלמידים בתחילת השיעור וכך הורי התלמיד יכולים לצפות בזמן אמת במהלך השיעור האם תלמידיהם נוכחים באותו השיעור.
קורט פרנץ
קורט הוברט פרנץ (בגרמנית: Kurt Hubert Franz; 17 בינואר 1914—4 ביולי 1998) היה קצין אס אס שנודע באכזריותו הנוראה ואחד ממפקדי מחנה ההשמדה טרבלינקה. פרנץ היה אחד מהמעורבים הבולטים בהשמדה במהלך השואה.
ביוגרפיה.
ראשית חייו.
קורט הוברט פרנץ נולד ב-1914 בדיסלדורף שבגרמניה. הוא למד בבית ספר ציבורי בדיסלדורף בין 1920–1928, אז עזב את הלימודים והחל לעבוד כשליח. בהיותו בן 15 התחיל התמחות כטבח במסעדה וכן במלון.
אביו של פרנץ היה סוחר ומת בגיל צעיר. לפרנץ הייתה גם אחות. אמו הייתה קתולית אדוקה, וכאשר נישאה בשנית היה זה לאיש בעל דעות פוליטיות ימניות ולאומיות מוצקות. פרנץ הצטרף למספר קבוצות ימניות-לאומיות, ובמקביל התמחה אצל קצב-אומן למשך שנה אחת.
המפלגה הנאצית.
פרנץ הצטרף למפלגה הנאצית ב-1932, והתגייס לצבא הגרמני ב-1935. הוא סיים את שירות החובה שלו ולאחר שחרורו באוקטובר 1937, הצטרף ליחידת טוטנקופפוורבנדה באס-אס, שהייתה אחראית על מחנות הריכוז ברייך השלישי. לאחר האימון הבסיסי, נשלח לשרת כטבח ושומר במחנה הריכוז בוכנוואלד, שם קיבל דרגת רב-טוראי. בין השנים 1939-1942 שירת פרנץ כטבח במחנות ברנדנבורג, הרטהיים, גרפנק וסוננשטיין. באביב 1942 סופח פרנץ למפקדת מחנה ההשמדה בלזץ שבלובלין, פולין.
טרבלינקה.
בחודש אוגוסט 1942 הועבר פרנץ למחנה ההשמדה טרבלינקה. בתחילה, תפס את הפיקוד על יחידות מתנדבי טרווניקי ("השומרים אוקראינים"), אך במהרה הפך לסגן מפקד המחנה, לפי הוראתו הישירה של כריסטיאן וירט שהיה המפקח הראשי על המחנות טרבלינקה, בלז'ץ וסוביבור.
פרנץ פיקח על פלוגות העבודה, על משלוחי האסירים למחנה, ועל העברתם של האסירים במשלוחים מחדרי ההלבשה אל תאי הגזים.
פניו של פרנץ היו חלקים ונאים כפני בובה, ובשל כך כונה על ידי האסירים בובה (Lalke, ביידיש). אך הופעתו החיצונית של פרנץ הסתירה את טיבו האמיתי. הוא היה דומיננטי ביחסו כלפי האסירים והדמות שממנה הם פחדו יותר מכל, עקב אכזריותו המיוחדת והפעמים התכופות בהן הגיע לפקח על המתרחש.
הכלב בארי.
פרנץ נודע בהיותו אכזר וסאדיסט. הוא נהג להסתובב ברחבי המחנה כשהוא רכוב על סוס, מלווה בכלב הסן-ברנרד שלו, בארי. בארי אומן במיוחד לציית להוראתיו של פרנץ, אשר בדרך כלל פקד עליו להסתער על אסירים ולנשוך אותם באיברי מינם.
פרנץ נהג לשסות את כלבו באסירים שמשכו את תשומת לבו מסיבה כלשהי. הפקודה הקבועה הייתה "איש, נשוך את הכלב הזה!" (גרמנית: Mensch, faß den Hund) כאשר ב"איש" התכוון פרנץ לכלב בארי, ובמילה "כלב", התייחס פרנץ לאסיר שאותו היה על בארי לתקוף.
בארי היה נושך את האסיר בכל מקום בו יכול היה לתפוס אותו. גודלו של בארי היה כגודל עגל, כך שבניגוד לכלבים קטנים יותר, כתפיו היו לרוב בגובה איברי המין, הבטן התחתונה והישבן של האדם הממוצע. מסיבה זו הוא לרוב נשך את קורבנותיו במקומות אלה בדיוק. במקרים מסוימים של אסירים ממין זכר, היה בארי תוקף את אברי מינם וקורע אותם מעל גופם.
כאשר פרנץ לא היה בסביבה, הכלב בארי הפגין התנהגות שונה. ללא פקודותיו של פרנץ, הניח הכלב שילטפו אותו ואפילו יתגרו בו מבלי לגלות כל תוקפנות.
שיטות עינוי נוספות.
קורט פרנץ היה פעיל בחלוקת התפקידים לאסירים במחנה וכן בהטלת העונשים. לדוגמה, כאשר שבעה אסירים נתפסו במהלך ניסיון בריחה מהמחנה, פרנץ הורה לירות בהם והודיע לשאר האסירים שבכל ניסיון בריחה נוסף, במיוחד במקרה של בריחה מוצלחת, עשרה אסירים יירו למוות תמורת כל אחד מהנמלטים.
פרנץ נהנה לירות באקדח וברובה ציד באנשים שהגיעו במשלוחים למחנה, עוד בטרם הורדו מהקרונות אל הרציף. מדי פעם נהג לגשת לאנשים שזה עתה הגיעו למחנה, ולשאול אותו האם הם מאמינים באלוהים. כאשר הם השיבו בחיוב, ביקש מהם פרנץ להניח על ראשם בקבוק זכוכית ולעמוד מולו. "אם אלוהים אכן קיים, אני אפגע בבקבוק. ואם הוא לא קיים, אני אפגע בכם", היה אומר ויורה בכולם למוות.
"ללא ספק, קורט פרנץ היה האיש המפחיד ביותר במחנה...עדויות מסכימות שלא היה עובר יום מבלי שהוא ירצח מישהו".
לקורט פרנץ היה גם ניסיון כמתאגרף בטרם הגיע לטרבלינקה. הוא השתמש בניסיון זה כדי לענות יהודים שאותם הפך לשקי חבטות. מדי פעם היה פרנץ מודיע לאסיר יהודי כלשהו על "קרב אגרוף", והיה נותן לו כפפת אגרוף ושומר את השנייה לעצמו, כדי להעניק אשליה של שוויון-כוחות. אך פרנץ תמיד החזיק אקדח קטן בתוך כפפת האגרוף שלו, וברגע שהכפפות נלבשו והאות לתחילת הקרב ניתן, פרנץ היה יורה באסיר למוות.
כותב אוסקר סטראווצ'ינסקי:
פרנץ אהב מדי פעם גם לבעוט ולהרוג תינוקות שהגיעו במשלוחים למחנה.
ב-21 ביוני 1943 קודם פרנץ לדרגת אונטר-שטורמפיהרר (סגן משנה) בהוראת היינריך הימלר.
ב-2 באוגוסט 1943, פרנץ יחד עם ארבעה אנשי אס אס נוספים ושישה עשר אוקראינים יצאו לשחייה בנהר סמוך. אירוע זה רופף במיוחד את השמירה סביב המחנה וסייע לאסירים שפתחו במרד שהתרחש באותו יום ושגרם לעזיבתו של מפקד המחנה פרנץ שטנגל. קורט פרנץ מונה למפקד המחנה במקומו של שטנגל, והונחה לפרק את המחנה ולהשמיד את כל הראיות לכך שהיה קיים אי פעם. לשירותו של פרנץ עמדו כמה אנשי אס.אס, קבוצת שומרים אוקראינים וכ-100 אסירים יהודים שנותרו אחרי המרד. הצד הפיזי של מלאכת הפירוק הוטלה על היהודים במהלך החודשים ספטמבר ואוקטובר 1943, ולאחר מכן נשלחו בין שלושים לחמישים אסירים למחנה סוביבור כדי לסייע בפירוקו. האסירים שנותרו בטרבלינקה נורו ונשרפו בקרמטוריום בהוראתו של פרנץ.
אחרי טרבלינקה, בסוף סתיו 1943, פרנץ הצטווה לעבור לטריאסט ולצפון איטליה, שם השתתף ברדיפה וחיסול של פרטיזנים ויהודים, עד לתום מלחמת העולם השנייה.
לאחר המלחמה.