סימון שימושי נוסף בפתירת "סלית'רלינק" היא קשת של 90° בין שני קווים פוטנציאליים סמוכים, המסמלת כי בדיוק אחד משניהם חייב להתמלא (להיות חלק מן הלולאה). סימון דומה, הוא כאשר מסמנים קשת כפולה בין קווים פוטנציאליים סמוכים, ומסמל כי שניהם או אף אחד מהם חייב להיות מלא. סימונים אלה לא הכרחיים לצורך הפתרון, אבל יכולים להיות לעזר רב בדרך אליו.
חלק ניכר מהשיטות הבאות אפשר לפשט לשני צעדים פשוטים יותר בשימוש עם קשתות.
בדיוק 2 או 0 קווים בכל נקודה.
מפתח טוב לפתרון החידה, הוא ההבנה כי מכל נקודה יכולים לצאת שני קווים או אף קו כלל. כך שאם לנקודה במרכז הטבלה, ולא בקצה או בפינה, יש שלושה קווים פוטנציאליים שסומנו ב-X, הרביעי גם חייב להיות מסומן ב-X. זאת משום שלנקודה לא יכול להיות רק קו אחד - אם היה, לא היה לו נתיב יציאה. בדומה, אם לנקודה בקצה הטבלה, לא בפינה, ישנם שני קווים המגיעים אליה ומסומנים ב-X, השלישי גם כן חייב להיות מסומן ב-X. ואם לנקודה בפינה יש קו פוטנציאלי אחד המסומן ב-X, על השני להיות גם הוא מסומן ב-X.
יישום של כלל פשוט זה מוביל למסקנות מורכבות יותר. הכרה בדפוסי חשיבה אלו יעזרו מאוד בפתרון החידה.
חוק לתא עם 2.
אם מסביב ל-2 יש צלע כלשהי המסומנת ב-X, אז קו המגיע לאחת משתי הפינות שאינן סמוכות לצלע עם ה-X לא יכול להתרחק בזווית ישרה מה-2, שהרי כך שני קווים מסביב ל-2 יהיו בלתי אפשריים, ויכול להיות מסומן ב-X. זאת אומרת שהקו המגיע ל-2 חייב להמשיך באחת משתי הצלעות של ה-2. לכן, הקו השני של ה-2 חייב להיות הצלע החופשייה היחיד, בסמוך לקו שסומן במקור ב-X, כך שאפשר למל אותו.
לעומת זאת, אם ל-2 יש קו בצלע אחת, וצלע סמוכה המסומנת ב-X, אז הקו השני צריך להיות באחת משתי הצלעות שנשארו, ולצאת מהפינה הנגדית. אם אחת משתי יציאות אלו מסומנות ב-X, אזי הוא צריך לצאת במסלול השני.
מספר זוגי של קצוות באזור סגור.
באזור סגור של הסריג (שממנו אין שום מעבר לקווים "לברוח"), לא יכול להיות מספר אי-זוגי של קצוות קטעים לא מחוברים, מאחר שכל קצוות הקטעים חייבים להיות מחוברים למשהו. לעיתים קרובות, כלל זה יפסול אפשרות אחת או יותר שהיו נראות סבירות לולא כלל זה.
משפט עקומת ז'ורדן.
בחידה קשה במיוחד, אפשר להשתמש במשפט עקומת ז'ורדן, שאומר כי כל עקומה פתוחה המתחילה ומסתיימת מחוץ לעקומה סגורה, חייבת לחצות את העקומה הסגורה מספר זוגי של פעמים. באופן פרטני יותר, זאת אומרת שבכל שורה בטבלה צריך להיות מספר זוגי של קווים אנכיים ובכל טור בטבלה צריך להיות מספר זוגי של קווים אופקיים. כאשר רק קו פוטנציאלי אחד בשתי הקבוצות הללו לא ידוע, אפשר לקבוע האם הוא חלק מן הלולאה על פי משפט זה.
שיטה פשוטה לשימוש במשפט זה היא להשחיר את השטחים החיצוניים והפנימיים. כאשר רואים שני תאים חיצוניים או שני תאים פנימיים סמוכים זה לזה, אפשר לדעת שלא עובר קו ביניהם. המקרה ההפוך נכון גם כן: אם ידוע שלא עובר קו בין שני תאים, אזי ששני התאים הללו יהיו באותו ה"צבע" (שניהם בפנים או ששניהם בחוץ). בדומה, אם תא חיצוני ותא פנימי סמוכים, חייב לעבור קו ביניהם.
היסטוריה.
"סלית'רלינק" היא חידה מקורית של "ניקולי". היא הופיעה לראשונה בכתב העת "Puzzle Communication Nikoli" גיליון מספר 26 (יוני 1989). העורך שילב שתי חידות שהופיעו שם. בהתחלה, בכל ריבוע היה מספר.
משחקי וידאו.
משחקי וידאו של "סלית'רלינק" יצאו ל-נינטנדו DS, כאשר הדסון סופט שחררו את "סדרת חידות חלק 5: "סלית'רלינק" " ("Puzzle Series Vol. 5: Slitherlin)" ביפן, בתאריך 16 בנובמבר 2006, ואגטק (Agetec) עם "סלית'רלינק" בהידור של ניקולי, "Brain Buster Puzzle Pak", ששוחרר בצפון אמריקה, בתאריך 17 ביוני 2007.
שולה פנינים
אנג'ל וגנשטיין
הבעיה היהודית
בעיית היהודים
אהרן קשטן
חידת היגיון
חידת היגיון היא חידה הנשענת על תחום הדדוקציה והסקת מסקנות ופחות על ידע כללי או אינטואיציה.
היסטוריה.
חידת ההיגיון הומצאה לראשונה בידי צ'ארלס לוטווידג' דודג'סון, הידוע יותר בשם העט שלו לואיס קרול, שכתב את הספר אליס בארץ הפלאות. בספרו "The Game of Logic" (משחק ההיגיון) הוא הציג חידות בהן מקבלים רשימה של הנחות יסוד ונשאלים מה יכולים להסיק מהנחות אלו, בעיקר באמצעות עקרון הסילוגיזם. דודג'סון המשיך לכתוב חידות מסובכות אף יותר, בהן יש עד לשמונה הנחות יסוד.
במחצית השנייה של המאה ה-20, המתמטיקאי ריימונד סמוליאן המשיך והרחיב את תחום חידות ההיגיון בספרים כגון: "The Lady, or the Tiger?", "To Mock a Mockingbird" ו-"Alice in Puzzle-Land". הוא הפך את חידות האבירים והנוכלים לפופולריים, בהם יש אבירים, שתמיד דוברים אמת, ושקרנים, שתמיד משקרים.
סוגי חידות.
החידות הקלאסיות ואולי הנפוצות ביותר אלו חידות מילוליות.
קיימות חידות היגיון המשלבות ציורים או תבניות. למשל תשבצים, תשחצים, חידות גפרורים המשלבות שרטוט של הגפרורים וכדומה.
ישנן בנוסף חידות היגיון שהן לגמרי א-מילוליות במהותן. דוגמאות נפוצות הן הסודוקו, בו צריך להסיק היכן צריך להציב כל מספר בטבלה; שחור ופתור, בו צריך להסיק אילו ריבועים בטבלה לבנים ואילו שחורים על מנת ליצור תמונה מסוימת; ומבוכי היגיון, בהם על הפותר להסיק מהם החוקים במבוך.
חידות טבלת היגיון.
סוג אחר של חידות היגיון, הפופולרי בקרב חובבי חידות וזמין בכתבי עת המוקדשים לנושא, כולל תבנית בה מופיעות ההגדרות לחידה, כמו גם המטרה (לדוגמה, להחליט מי הביא את איזה כלב למופע כלבים, ומאיזה גזע כל כלב); בנוסף, כמה רמזים ניתנים ("מיסטי ורקס הם לא מגזע רועה גרמני"), ועל הקורא למלא טבלה עם הרמזים ולנסות להסיק מתוכם מה הפתרון. סוג זה של חידות נקרא לרוב חידות "טבלת היגיון". הדוגמה הידועה ביותר לכך היא החידה הנקראת חידת הזברה, בה נשאלת השאלה "של מי הזברה?".
תת-קבוצה של חידות טבלת היגיון, הנפוצה בכתבי עת של חידות היגיון, היא קבוצת "חידות שולחן". בחידות אלו, תהליך הפתרון זהה לתהליך בחידות טבלת היגיון, אך לא מופיעה בו טבלה אם משום שטבלה תהא גדולה מדי ואם משום שעזרה אחרת ניתנת. לדוגמה, מפה של עיירה יכולה להופיע במקום טבלה בחידה בה המטרה היא למצוא את המיקום של חנויות שונות.
סובוטיצה
סובוטיצה (בסרבית: Суботица , בהונגרית: Szabadka) היא עיר השוכנת במחוז באצ'קה שבצפון פרובינציית וויבודינה, העיר השנייה בגודלה בפרובינציה (אחרי נובי סאד), והעיר החמישית בגודלה בסרביה. כל צפון סרביה של היום, לעיתים עד בלגרד היה חלק מממלכת הונגריה במשך מאות בשנים, למעשה עד התפרקות האימפריה האוסטרו-הונגרית לאחר מלחמת העולם הראשונה.
סובוטיצה היא העיר הצפונית ביותר בסרביה, נמצאת באגן הקרפטים, וממוקמת כ-10 קילומטרים דרומה לגבול עם הונגריה.
האזור המנהלי של סובוטיצה כולל בתוכה את העיר עצמה, העיירה פאליץ', ושבעה עשר כפרים.
האוכלוסייה בעיר מורכבת מ-35.65% הונגרים, 27.02% סרבים, 10.00% קרואטים ו-9.67% בונייווקים (Bunjevci, קבוצה אתנית סלאבית קטנה שמרכזה באזור הבאצ'קה).
מועדון הכדורגל של העיר, ספרטק סובוטיצה, משחק בליגת העל הסרבית.
הקהילה היהודית.
הקהילה היהודית בסובוטיצה נוסדה ב-1775 ועד תום המאה ה-18 הוקם בעיר בית כנסת ונמנו 13 משפחות יהודיות. בראשית המאה ה-19 התגוררו במקום 43 משפחות ובני הקהילה עסקו ביבוא, היו עמילי מכס וחלפני כספים. לאחר הקרע ביהדות הונגריה, השתייכו מרבית יהודי העיר לזרם הנאולוגי ומקצתם לזרם האורתודוקסי.
ב-1900 מנתה הקהילה בסובוטיצה 3,026 נפשות וב-1903 נחנך מבנה בית הכנסת הנאולוגי בעיר ולצידו תלמוד תורה.
ב-1923 נחנך בעיר בית חולים יהודי. באפריל 1941 נכבשה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וסובוטיצה סופחה להונגריה. ממפקד האוכלוסין שנערך בשנה זו עלה, כי בסובוטיצה התגוררו 3,459 יהודים. באמצע 1944 נעצרו יהודי העיר ובהמשך גורשו אל מחנות ההשמדה. לאחר השואה, שבו לעיר שרידי הקהילה וב-1948, לאחר הקמת מדינת ישראל עלו 800 מהם ארצה. ב-1970 התגוררו בסובוטיצה 400 יהודים וב-2004 מנתה הקהילה 240 נפשות.
בבית העלמין היהודי בעיר הוקם גלעד לזכר בני הקהילה שנספו בשואה. ב-2009 וב-2013 חולל בית העלמין ומצבות נותצו.
ערים תאומות.
לסובוטיצה ארבע ערים תאומות:
בנוסף לעיר הסכמי שיתוף פעולה עם ערים נוספות ברחבי העולם והן:
אם החומץ
אם החומץ הוא חומר המורכב מתאית וחיידקים המחמצנים כוהל לחומצה אצטית במהלך תהליך תסיסתו בנוכחות חמצן. ניתן להוסיף את אם החומץ לנוזל אלכוהולי כגון יין או סיידר לשם ייצור חומץ.
אם החומץ יכול להיווצר גם בחומץ אם הוא מכיל סוכר או אלכוהול שטרם תססו. תופעה זו שכיחה יותר בחומץ שלא עבר פסטור. אם החומץ איננו מזיק וניתן לסנן אותו משארית החומץ, לעשות בו שימוש ליצירת חומץ, או פשוט להתעלם מהימצאותו.
פנצ'בו
פָּנְצֶ'בוֹ (בסרבית: Pančevo, Панчево) היא עיר הממוקמת בדרום פרובינציית וויבודינה שבסרביה, כ-15 קילומטרים מזרחית לבירה בלגרד.
פנצ'בו היא העיר השביעית בגודלה בסרביה, ומשמשת כבירת מחוז דרום באנאט. נמל העיר הממוקם על גדת הנהר טימיש, הוא הגדול לכל אורך הנהר.
הכלכלה בעיר נשענת על תעשיות כבדות, תעשיות פטרוכימיות, דשנים, בית זיקוק, ומפעל המטוסים Utva.
היסטוריה.