שיין גולד נולדה בסידני, אוסטרליה (ביום הראשון של התחרויות במשחקים האולימפיים שנערכו במלבורן ארץ הולדתה). בגיל 18 חודשים עברה גולד עם משפחתה לפיג'י. בהיותה בת 6 החלה להשתתף בתחרויות שחייה. היא התאמנה אצל המאמנים פורבס ואורסולה קרליל והעוזר שלהם טום גרין.
גולד שברה את השיא העולמי הראשון שלה ב-30 באפריל 1971 ב-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.9 שניות ולמחרת היום שיפרה גם את השיא העולמי ב-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:06.5 דקות.
אולימפיאדת השיא.
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה גולד ב-5 מדליות אישיות, 3 מזהב תוך כדי שהיא שוברת את שיאי העולם בשלושת המישחים שבהם ניצחה. ב-200 מטר חופשי (2:03.56 דקות) ב-400 מטר חופשי (4:19.04 דקות) וב-200 מטר מעורב אישי (2:23.07 דקות). היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי (8:56.39 דקות) אחרי קינה רותהמר מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש (8:53.68 דקות) ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי (59.06 שניות) אחרי האמריקאיות סנדי נילסון (58.59 שניות) ושירלי בבשוף (59.02 שניות). בנוסף היא שחתה במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי וסיימה עם חברותיה במקום השמיני.
לאחר המשחקים האולימפיים פרשה גולד בגיל 16 משחייה תחרותית. למרות זאת, נותרה אגדת שחייה.
גולד זכתה להיות אחת משמונת הספורטאים והספורטאיות האוסטרלים שהובילו את הדגל האולימפי באצטדיון באולימפיאדת סידני (2000).
נכון ל-2009, היא מחלקת את זמנה בין טסמניה וסידני ומשתתפת בתחרויות שחייה למאסטרס.
הפגנת הימין בכיכר ציון נגד יצחק רבין והסכם אוסלו ב'
ההפגנה נגד הסכם השילומים
מחוזות לוב
מבחינה מנהלית לוב מחולקת ל-22 מחוזות (שעביאת). מחוזות מחולקים לנפות. חלוקה זו נכנסה לתוקף בשנת 2007.
היסטוריה.
תחת שלטון האימפריה העות'מאנית לוב חולקה ל-3 חבלי ארץ - טריפוליטניה, קירנאיקה ופזאן. לאחר המלחמה האיטלקית-עות'מאנית, חבלי הארץ אוחדו תחת מסגרת פוליטית אחת, שחולקו מחדש באופן שונה. לאחר שהכוחות הבריטים והצרפתים כבשו את לוב מידי האיטלקים במערכה בצפון אפריקה בשנת 1943, החלוקה המקורית ל-3 חבלי ארץ הוחזרה ונשמרה גם לאחר הכרזת העצמאות של לוב ב-1951. לאורך השנים נעשו שינויים באופן החלוקה למחוזות כאשר ב-1983 מספר היחידות השלטוניות השונות עלה לשיא של 46 מחוזות.
גידול ביו-אינטנסיבי
גידול ביו-אינטנסיבי היא שיטת גידול לחקלאות אורגנית מקיימת בקנה מידה קטן, המיושמת בעיקר בחקלאות עירונית כגון גינות קהילתיות וגינות אורגניות. השיטה פותחה ומקודמת בעולם על ידי ארגון "פעולה אקולוגית" (Ecology Action), במטרה להתמודד עם הצורך להגביר את ייצור המזון להזנתם של כל תושבי תבל בלא להמשיך בהרס פוריות הקרקע וזיהומה המאפיינים את החקלאות המתועשת.
עקרונות השיטה.
שמונת עקרונות השיטה נועדו להשגת בריאות ופריון קרקע מרביים. גידול ביואינטנסיבי נעשה בדגש על בריאות הקרקע על מרכיביה האורגניים ואוכלוסיות חד תאים ובעלי חיים מיקרוסקופיים המקנים לה את פוריותה וחיוניותה ותורמים לבריאות מרבית של הצמחים, צמח בריא פגיע פחות למחלות ולמזיקים ומסוגל להניב יבול מקסימלי.
השיטה מדגישה כי להשגת פריון קרקע ויבולים גבוהים ושמירתם לאורך זמן, שמונה עקרונות אלו צריכים להיות מיושמים בו זמנית. יישום חלקי עלול לגרום לדלדול קרקע מהיר פי כמה בגין השתילה האינטנסיבית.
תיחוח כפול.
בשיטת גידול ביואינטנסיבי, מתחחים את הקרקע לעומק של עד 60 ס"מ בעזרת קלשון.
בכך מאפשרים נוכחות וזמינות גבוהה של אוויר בקרקע, תנאי לרבגוניות חיים ולפעילות מיקרוביאלית בקרקע, חיים אשר חיוניים להתפתחות טובה של הצמח. התיחוח נותן לקרקע יכולת אחזקת מים טובה יותר ומאפשר חדירה קלה יותר של שורשי הצמחים לשכבות עמוקות יותר בקרקע להשגת יותר חומרי מזון ומים.
שימוש בקומפוסט (ממקור צמחי).
הקומפוסט מעלה את אחוז החומר האורגני בקרקע, דבר המעודד פעילות מיקרוביאלית, מספק חומרי מזון לצמחים, משפר את מרקם הקרקע ואחזקת המים בה ורמת החומציות/בסיסיות (הקובעת את זמינות חומרי המזון לשורשי הצמח).
שתילה צפופה.
מגדלים בשיטה שותלים את הצמחים בצפיפות תוך כיסוי מלא של שטח הגידול -כמו בטבע, הצפיפות בין הצמחים יוצרת ומשמרת מיקרו אקלים ממוזג יותר מתחת לעלים העוזר לשימור מים בקרקע. הצל הנפרש מונע צמיחת עשבים ויוצר סביבת חיים נוחה לצמחים.
שתילת צמחים משתפי פעולה.
ההתאמה והיחסים הסימביוטיים בין צמחים שונים המועילים זה לזה כאשר הם גדלים בקרבה, משפרת את בריאות הצמח, מעלה את רמת היבול והתוצר ליחידת שטח, תורמת לבריאות הקרקע ומעודדת רב גוניות גנטית. חקלאי המשתמש בשיטה לומד אילו צמחים יש לשתול בסמיכות זה לזה מטבלאות התאמה המבוססות על ניסיון של מאות שנים ומחקרים.
גידול יבולי פחמן.
יבולי פחמן ישתלו בחלק גדול מכל ערוגה, עד 60% משטח הגידול, צמחים אשר מלבד אספקת מזון מייצרים הרבה חומר צמחי (Bio mass) המשמש לייצור קומפוסט אשר חוזר בחזרה לקרקע בגן/חווה להבטחת פוריות בעתיד. דוגמה: תירס, דגנים, סורגום, שעועית ופול.
גידול יבולים עתירי קלוריות.
בשיטה נעשה שימוש ביבולים אשר מספקים רמת קלוריות גבוהה למשקל נתון ולשטח אדמה נתון. דוגמה: תפוחי אדמה, בטטות, ירקות שורש אחרים.
שימוש בזרעים מהאבקה פתוחה.
זרעים מהאבקה פתוחה מכילים את כל טווח החומר התורשתי של המין, דבר המבטיח חיוניות ויכולת שרידה גבוהה יותר אל מול קשת רחבה יותר של תנאי אקלים וקרקע, מחלות ומזיקים. מגדלים בשיטה הביואינטנסיבית מגדלים זרעים לשימוש בשנה הבאה במקביל לגידול היבולים כפי שנהגו חוואים בעת העתיקה.
הבנת הגן/חווה כמערכת אקולוגית שלמה.
על ידי חשיבה רחבה על הגן והחווה כמערכת אקולוגית (בדומה לשיטות פרמקלצ'ר), עידוד רב גוניות גנטית ושאיפה לאיזון טבעי, יכול מגדל ביואינטנסיבי להפיק את המירב משטח האדמה והמשאבים העומדים לרשותו.
יישום השיטה ותפוצתה בעולם.
השיטה מיושמת כיום ברחבי העולם על ידי גננים חובבים, איכרים ועובדי אדמה בכ-110 מדינות. במקסיקו 50 ארגונים לא ממשלתיים מיישמים ומלמדים את השיטה כאסטרטגיה מוכחת ומוצלחת לשיפור היצרנות החקלאית ורמת החיים בקרב איכרים עניים ועידוד יציבות כלכלית בקהילות קטנות ברחבי המדינה הענקית. מרכזי הכשרה והתמחות בשיטה קיימים ברוסיה, סיביר, אוזבקיסטן, אפגניסטן, פיליפינים, ארצות הברית וישראל.
בישראל נעשו ניסיונות להפצת השיטה תחת השם ביו-פאלחה, תוך שילוב ידע שנצבר בארץ ישראל.
מחוזות אוזבקיסטן
מבחינה מנהלית אוזבקיסטן מחולקת ל-12 מחוזות (viloyat), רפובליקה אוטונומית (respublika) ועיר הבירה (shahar). המחוזות מחולקים ל-169 נפות.
מובלעות.
באוזבקיסטן יש 4 מובלעת, שנמצאות בקירגיזסטן בעמק פרגנה בנקודת המפגש בין קירגיזסטן אוזבקיסטן וטג'יקיסטן. אחת מהן היא סוך, בשטח של 220 קילומטר רבוע ועם אוכלוסייה של 51,569 איש, שרובם טג'יקיסטנים (כ-99%). המובלעת השנייה היא שוהימרדון, בשטח קטן יותר, 90 קילומטר רבוע ו10,100 איש, אבל פה, 91% מהתושבים אוזבקים, והשאר טג'יקיסטנים. מובלעת נוספת היא צ'ון קארה, מקום קטן מאוד בשטח 3 קילומטר רבוע, וג'אני אייל, עוד מובלעת קטנה באותו גודל בין סוך והגבול עם אוזבקיסטן.
באוזבקיסטן יש מובלעת טג'יקית, שהיא סרוואן, שהיא בעצם רצועה דקה וארוכה של יבשה באורך 15 קילומטר, וברוחב של קילומטר אחד בלבד. יבשה זו משתרעת ממש ליד הגבול עם טג'יקיסטן מצפון
דמטריוס הראשון
דמטריוס הראשון (ביוונית עתיקה: Δημήτριος) סוטר (ביוונית: "Σωτήρ", 198 לפנה"ס – 150 לפנה"ס) היה מלך הממלכה הסלאוקית בין 162 לפנה"ס ל-150 לפנה"ס.
חייו.
דמטריוס נולד לסלאוקוס הרביעי. בצעירותו שימש כבן ערובה ברומא כאשר נשלח לשם במצוות אביו על מנת להבטיח את קיום הסכם אפאמיאה על ידי הצד הסלאוקי.
אחרי הירצחו של סלאוקוס הרביעי בשנת 175 לפנה"ס, ניצל אחיו אנטיוכוס הרביעי את שהותו של אחיינו דמטריוס ברומא, והשתלט על כס הממלכה. לאחר מות אנטיוכוס הרביעי ב-163 לפנה"ס, דמטריוס, בתור היורש החוקי, הפציר בפני הסנאט הרומי שיחזיר לו את כס השלטון הסלאוקי, אך הסנאט העדיף את אנטיוכוס החמישי, שהיה ילד, על פניו. דמטריוס הצליח לשכנע את הסקיפיונים ואת בני בריתם שהוא ימלא את התפקיד טוב יותר מאשר ליסיאס, העוצר בזמנו של אנטיוכוס החמישי. בזכות התמיכה הסקיפיונית הצליח דמטריוס להימלט מרומא, ובשנת 162 לפנה"ס תפס את השלטון, והוציא להורג את אנטיוכוס החמישי וליסיאס.
בזמן שלטונו התנהלו שתי מרידות גדולות נגד הממלכה הסלאוקית: האחת בארץ ישראל והשנייה באזור בבל. החשובה מהשתיים התרחשה באזור בבל, בלב האימפריה הסלאוקית. שם אציל בשם טימארכוס, שהיה סטרפ (מושל) בבל בזמן שלטונו של אנטיוכוס הרביעי חש שהממלכה נמצאת בקשיים והרים את נס המרד. הוא הצליח להמריד את האוכלוסייה נגד השלטון המרכזי ואף כרת ברית עם רומא שהכירה בו בתור השליט הלגיטימי באזור שהצליח להמריד. בנוסף כרת טימארכוס ברית עם הארמנים והציב איום מיידי על שלמות הממלכה הסלאוקית.
דמטריוס גישש אצל אריארתס, מלך קפדוקיה לעזרה נגד טימארכוס ואף ביקש להנשא לבתו, אך הצעתו נדחתה. דמטריוס נקם באריארתס על ידי מימון נדיב לטוען לכתר קפדוקיה וסייע לו לתפוס את השלטון. למרות הסירוב הקפדוקי הצליח דמטריוס להביס את טימארכוס ולדכא את המרד. אחרי הדברת מרד טימארכוס, קיבל מתושבי בבל את הכינוי "סוטר" ("מושיע").