במוזיקה של הבארוק, פסטורלה היא מלודיה בטרצות מעל תו נמוך חוזר על עצמו, בדרך-כלל במשקל משולש של 6/8, 9/8 או 12/8, המחקה נגינת חמת חלילים איטלקית (כלי נגינה עממי שהיה נפוץ אצל רועים וכפריים), ודומה לטרנטלה אך בעלת קצב איטי יותר. פסטורלות מופיעות במוזיקה של דומניקו סקרלטי, יוהאן סבסטיאן באך, ארכאנג'לו קורלי, באופרה וילהלם טל של ג'ואקינו רוסיני, ובפרק השלישי בקונצ'רטו "האביב" מתוך ארבע העונות של ויוואלדי.
התאורטיקן ומבקר הספרות הבריטי טרי גיפורד הציע שלוש דרכים שונות להגדרת פסטורליה ספרותית. ההגדרה הראשונה מנקודת המבט של היסטוריה של הספרות, בה יצירות העוסקות באורח חיים כפרי ובמיוחד של רועים. ההגדרה השנייה מוסיפה תנאי נוסף: הפסטורליה מדגישה, באופן נרמז או מפורש, את הניגוד בין חיי הכפר לחיים העירוניים. בהגדרה השלישית, חיי הכפר מתוארים באופן שלילי.
L'Express
L'Express (France)
לוטוס איוויה
לוטוס איוויה (באנגלית: Lotus Evija) היא מכונית-על חשמלית במרכב קופה, שמיוצרת על ידי לוטוס בייצור מוגבל (130 יחידות) משנת 2020. היא הוצגה בתערוכת הרכב של גואנגג'ואו ביולי 2019.
האיוויה היא המכונית הראשונה בעולם שמצוידת בפנסי לייזר, והיא גם נחשבת למכונית החזקה ביותר בעולם.
עיצוב.
העיצוב של האיוויה מציג עיצוב עתידי בסגנון של מכונית מרוץ עם כפתורי מגע במקום כפתורים מכניים, פנסי הרכב מלייזר.
מפרט טכני.
האיוויה כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים כ-2,000 כוחות סוס ומומנט מרבי של 173.2 קילוגרמים. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 70 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלי של 400 קילומטרים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה.
אסיניוס פוליו
אוניברסיטת אורגון סטייט
מקלארן סנה
מקלארן סנה (באנגלית: McLaren Senna) היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב בייצור מוגבל (500 יחידות) משנת 2018. היא הוצגה בתערוכת הרכב של ז'נבה במרץ 2018.
מפרט טכני.
הסנה כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-800 כוחות סוס ומומנט מרבי של 81.6 קילוגרמים. תיבת הילוכים רובוטית בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.5 שניות ותוך 6.8 שניות מ-0 ל-200 קמ"ש ומ-0 ל-300 קמ"ש תוך 17.8 שניות. ומגיעה למהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה.
במדיה.
הסנה מוצגת כמכונית שאפשר לשחק בה במשחקי הווידאו אספלט 8, אספלט 9 ופרוזה הוריזון 4.
פצל
פֵּצֶל (בהונגרית: Pécel) היא עיר במחוז בפשט, בנפת גדלה, במרחב הכלכלי והעיסקי של העיר בודפשט. בעיר חיה קהילה יהודית עד להרצחם של מרבית יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה.
מיקום.
פצל ממוקמת בחלק הצפון מערבי של גבעות גדלה. בכיוון מערב הוא רובע 17 של בודפשט, במזרח שיישאפ בצפון-מזרח אישאסג בצפון-מערב נאג'טארצ'ה, ובמדרום גובלת במגלוד.
נגישות.
במכונית:
ברכבת בקו הרכבת בודפשט - הטוון ובאוטובוס בקו 169E, שעובר בין בודפשט כיכר ארשווזיר (Örs vezér tere) ומגיע עד פיצל.
היסטוריה.
אזור פצל, כפי שמעידים הממצאים הארכאולוגיים שנמצאו על גבולה, היה מיושב כבר הרבה לפני הספירה. בחלקו הפנימי של היישוב, בין השאר, נמצא קבר עם שלד מתקופת אבן ומתקופת הנחושת, בית קברות של כדים נמצא מתקופת הברונזה ב"גבעת הטירה" (Várhegy). בזמן ‎כיבוש הונגריה על ידי השבטים ההונגרים היישוב היה בגבול הדרומי של האוכלוסייה הסלאבית המקומית. מבנה הכפר התגבש והתייצב במאה ה-11 ושבט טריאן התיישב באזור ואחריו החלה פעולת התיישבות מתוכננת ומסודרת. בדיוק אז הואץ תהליך ההתנצרות של המדיארים. האזכור המתועד הראשון של היישוב מופיע בשמו המשפחתי של דמטר פיצלי, שופט ששירת במחוז פשט בשנת 1335. בית הספר הראשון בעיר נוסד בשנת 1345.
במאה ה-14 היישוב היה נחלתם של תושבי פיצל שלא היו מקומיים. באותה תקופה כבר פעלו כמה טחנות מים על הנחל ראקוש. בין השנים 1647 לבין 1683, היישוב היה איש אחד, לא היה מיושב בשנת 1686 והוקם מחדש משנת1689. בשנת 1715 26, בשנת 1728 71, בשנת 1744 62, בשנת 1760 כבר נרשמו 147 משפחות משלמות מס. פיצל היה כפר קלוויניסטי משנת 1675, המטיף הראשון שלו היה פאל ואצי.
רישום הלידה בכפר החל בשנת 1719. משנת 1841 נחשב פיצל לכפר גדול עם פקיד מנהל עצמאי. אוכלוסיית הכפר בשנת 1856 הייתה 1,881 ובשנת 1870 הייתה 2,206. קו הרכבת בודפשט - הטוון - שלגוטריאן העובר דרך עמק הראקוש נפתח בשנת 1867, ואחר כך נפתח קו הטוון - מישקולץ בשנת 1870, יצר קשר עם הבירה ועם חלקים שונים של הארץ וסלל את הדרך להתפתחות דינמית של היישוב. בשנת 1894 היו ביישוב 46 בעלי מלאכה ו-24 סוחרים. פיצל איבד את מעמדו כעיר באמצע המאה ה-19, והוא שב אליו בשנת 1996.
מקור שמו.
שמו של פצל - על פי הידע המדעי הנוכחי - נגזר משם אישי עם שם הונגרי דומה. השם הגברי הבסיסי ממוצא גרמני - פצלי, פצילי, פזילי - הופיע לראשונה במהדורת הדיפלומה ההונגרית בשנת 1152. דיולה פאולר, היסטוריון משמעותי של המאה ה-20, כינה את שמו ביצירתו "תולדות האומה ההונגרית" כפציל שהיה היועץ הראשי של פטר, מלך הונגריה, אך לא הוכיח את טענתו די הצורך. קארוי גלגוצי נולד מחמולת פץ. כך זה נקרא בשם זה כבר בשנת 1338, ובשנת 1408, יחד עם מגלוד, היישוב היה נחלתם של חמולת פץ וחמולת הרטיאני. על פי המחקר העדכני ביותר - המבוסס על עבודתו של ההיסטוריון המקומי יוז'ף יוהאס - שם המקום של פיצל נובע בבירור מהמונח המורכב הסלאבי "חמשה כפרים" (Pet cel). הוא הוכיח זאת באמצעות הגדרת מיקומם של חמשת הכפרים מימי הביניים.
אתרים בעלי חשיבות.
טירת פאי.
ג'רג' פאי (György Fáy) בנה את הטירה שלו בסגנון אקלקטי בסביבות 1910, שנשלט על ידי אלמנטים נאו-בארוקיים. הגמלון מעוטר בסמל מגן הנשק של משפחת פאי. הבניין הוסב לבית ספר חקלאי לאחר מלחמת העולם השנייה.
טירת ראדאי.
פאל ראדאי, הדיפלומט של פרנץ ראקוצי בנה את אחוזתו בין השנים 1722–1730, ובנו, גדעון ראדאי, הרחיב לטירה בארוקית בין השנים 1755 ל־1774. עקב הבעיות הכלכליות של המשפחה בשנת 1872 הוכרז על מכירה פומבית ב-30 בדצמבר. אז היא הפכה לנחלת משפחת קלצ'ני, אך מצבה המשיך להידרדר. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא שוחזר על ידי MÁV (הרכבת של הונגריה) ושימש כבית חולים. בשנת 1998 העביר אותו MÁV לידי אפוטרופוס המונומנטים של המדינה. ציורי הקיר שוחזרו על ידי מרגיט הרשטי ואנדריאה הופר. בטירה ניתן עדיין לבקר היום.
הכנסייה הקלוויניסטית.
הכנסייה הקלוויניסטית נבנתה במאה ה-18 ושופצה לאחרונה בשנת 2007. זהו בניין שמור, הממוקם בסמוך לטירת ראדאי.
קהילה יהודית.
יהודים ראשונים התיישבו בפצל במחצית הראשונה של המאה ה-18. הם עסקו בעיקר במסחר זעיר.
בתחילה הקהילה הייתה עצמאית, אולם כשירד מספר חבריה נעשתה כפופה לקהילת גדלה. במקום פעלו אגודות צדקה, בית כנסת ובית ספר.
בשנת 1942 גויסו צעירים יהודים מהעיר ל"פלוגות עבודה", נשלחו לחזית, בעיקר לעבודות פירוק מוקשים, ורובם נספו.
באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, נשלחו יהודי העיירה לגטו שהוקם בעיירה הסמוכה ראקושקרסטור () ושוכנו ברפת מקומית. אלו שנמצאו כשירים לעבודה גויסו לעבודות כפייה והועברו למחנה אחר. כעבור שבועות מספר הגיעו למקום חיילי הז'אנדרמריה ההונגרית והחרימו את כספם ותעודותיהם. האמידים מביניהם נחקרו תוך עינויים על מנת לגלות היכן הטמינו את רכושם. לאחר החקירה הובלו היהודים ברכבות לעיר הטוון, שם הוחזקו תחת כיפת השמיים והועסקו בעבודות שונות ליד תחנת הרכבת. כעבור ארבעה ימים שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לפצל ניצולים מעטים, עם יהודים מיישובי הסביבה ניסו לשקם את חיי הקהילה. תוך כמה שנים עזבו כולם את המקום ובשנת 1950 בוטלה הקהילה רשמית.
כף וולדרון
כף וולדרון (באנגלית: Cape Waldron) היא לשון יבשה המכוסה קרח, בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.
לשון היבשה ממוקמת בסמוך ממערב לקרחון טוטן.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי לשון היבשה.
לשון היבשה מופתה לראשונה, בשנת 1955, על ידי ג'י. די. בלוג'ט (G.D. Blodgett), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947.
מקור השם.
שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הכף נקראת על שמו של ריצ'רד ראסל וולדרון (Richard Russell Waldron), ששירת על הסלופ וינסנס (USS Vincennes), אשר שימשה את משלחת החקר של ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.
מה שלא הורג אותי מחשל אותי
מה שלא הורג אותי מחשל אותי (בגרמנית: "Was mich nicht umbringt macht mich stärker)" הוא אחד הביטויים הידועים ביותר של הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה. המשפט לקוח מאפוריזם 8§ בחלקו הראשון של ספרו שקיעת האלילים (1888). הציטוט המלא:
משפט זה זכה לאזכורים רבים, לעיתים תוך פרפרזות שונות. לעיתים קרובות המשפט מוצא מתוך הקשרו הפרסונלי של ניטשה (שהתמודד במשך מרבית חייו עם מחלות כרוניות) כאשר נשמטת המילה "אותי".
בישראל.
המתרגם ישראל אלדד שתרגם את מרבית כתבי ניטשה לעברית בחר לתרגם את האפוריזם תוך שמירה על הסגנון של ניטשה: "מה שלא מחסל אותי, מחסן אותי".
קיימת פרפזה מקברית בעגה הצה"לית: "מה שלא הורג מחשל ומה שהורג, מחשל את אמא".
ג'ים בנקס