האזור נקרא בשם זה בשנת 1979 בהתבסס על מפה מעשה ידי ג'ובאני סקיאפארלי משנת 1877. סקיאפארלי קרא לאזור על שם חצי האי ערב.
תלמי התשיעי
תלמי התשיעי המכונה תלמי סוטר או תלמי סוטר לתירוס (ביוונית: Πτολεμαῖος Σωτήρ Λάθυρος; 142 לפנה"ס לערך - דצמבר 81 לפנה"ס לערך) היה שליט מצרים העתיקה בתקופה ההלניסטית. תלמי התשיעי היה מלך מצרים במשך שלוש תקופות -
קורות חיים.
תלמי התשיעי היה בנם של שליטי מצרים תלמי השמיני וקלאופטרה השלישית. בשנת 116 לפנה"ס, לאחר מות אביו, בחרה אותו אימו למלוך לצידה על מצרים. קלאופטרה נאלצה לבחור בו בשל לחץ ציבורי רב מקרב תושבי אלכסנדריה.
בשנת 118/119 בהיותו נסיך נשא לאישה את אחותו קלאופטרה הרביעית, ייתכן ומנישואים אלה נולד להם בן אחד תלמי השנים עשר (שאולי היה בנו של תלמי התשיעי מפילגש לא ידועה). לאחר מכן נשא לאישה את אחותו קלאופטרה סלנה, ונולדה להם בת אחת ברניקי השלישית.
לאחר שניסה לרצוח את אימו, בספטמבר או אוקטובר בשנת 107 לפנה"ס, הדיחה אותו קלאופטרה השלישית, והמליכה במקומו את בנה הצעיר, תלמי העשירי. בעקבות זאת, תלמי התשיעי נמלט או גורש לקפריסין בשנת 105 לפנה"ס.
בשנת 103 לפנה"ס הוא פלש לארץ ישראל ונחת בחוף שקמונה, לאחר שאלכסנדר ינאי צר על עכו וניסה לכובשה, וחלק מאנשי עכו קראו לו לעזרה. אלכסנדר ינאי יצא לקראתו והם כרתו ברית שבה ינאי יוכל לכבוש את כל שפלת החוף, בתמורה לתמיכה בתלמי במסעו לכיבוש מצרים. ינאי גם שילם לו 400 כיכרות כסף. אך לאחר שתלמי שמע שינאי ניהל במקביל משא ומתן עם אמו קלאופטרה השלישית, הוא פרץ לגליל ופעל בעיקר באזור בקעת בית נטופה: כבש את שיחין, וניסה לכבוש את ציפורי אך נכשל, ופנה לעבר הירדן ונע דרומה, כנראה כדי להגיע למצרים באיגוף. ליד העיר צפון חיכה לו ינאי ושם התנהל הקרב המכריע שבו הפסיד ינאי תבוסה מוחצת. לאחר תבוסה זו קרא ינאי לעזרתה של קלאופטרה שהגיעה לארץ וגירשה את תלמי בחזרה לקפריסין.
תלמי העשירי הודח בשנת 88 לפנה"ס על ידי תושבי אלכסנדריה לאחר שבזז את קברו של אלכסנדר הגדול ותלמי התשיעי חזר להיות השליט.
לאחר מותו של תלמי התשיעי, עלתה לשלטון בתו ברניקי השלישית, שנאלצה להינשא לבנה החורג אלכסנדר - לימים תלמי האחד עשר. תלמי האחד עשר רצח את ברניקי 19 ימים לאחר עלייתו לשלטון.
ויינשטיין
ויינשטיין (בגרמנית: Weinstein) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית ופירושו אבן יין (מלח קשה-תמס).
וינשטיין
זבולון כלפא
תלמי העשירי
תלמי העשירי המכונה גם תלמי אלכסנדר (ביוונית: Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος - "פטולומיוס אלכסנדרוס"; 140 לפנה"ס לערך - 88 לפנה"ס) היה שליט מצרים העתיקה בתקופה ההלניסטית במשך שתי תקופות - בין השנים 110 לפנה"ס - 109 לפנה"ס, ובין השנים 107 לפנה"ס ועד שנת 88 לפנה"ס.
קורות חיים.
תלמי העשירי היה בנם של שליטי מצרים תלמי השמיני וקלאופטרה השלישית.
בשנת 116 לפנה"ס הוכרז כמושל קפריסין, ובשנת 114 לפנה"ס הוכרז כמלך קפריסין.
לאחר מות אביו שלטו על מצרים אימו, קלאופטרה השלישית, ואחיו, תלמי התשיעי. בשנת 110 לפנה"ס הדיחה קלאופטרה את אחיו והמליכה אותו תחתיו כשליט לצידה. בשנת 109 לפנה"ס הודח על ידי אחיו, תלמי התשיעי.
בשנת 107 לפנה"ס, שב למלוך לצד אימו. בשנת 101 לפנה"ס רצח את אימו, ושלט במצרים עד שנת 88 לפנה"ס לצד רעייתו/אחייניתו ברניקי השלישית.
בשנת 88 לפנה"ס, בשל מחסור כספי, בזז תלמי העשירי את קברו של אלכסנדר הגדול, והתיך את אוצרותיו של אלכסנדר וארונו העשוי זהב על מנת לטבוע מטבעות. הדבר עורר מחאה ציבורית שהביאה להדחתו. הוא נפטר בעת שניסה לכבוש את קפריסין שנה לאחר מכן במאי 88 לפנה"ס.
לאחר גירושו של תלמי העשירי שב אחיו למלוך, ולאחר מות אחיו שבה לשלטון רעייתו של תלמי העשירי, ברניקי השלישית.
תלמי העשירי היה נשוי לאחותו קלאופטרה סלנה ומנשואים אלה נולד בנו תלמי האחד עשר, ולאחר מכן היה נשוי לברניקי השלישית, ייתכן ומנשואים אלה נולדה קלאופטרה החמישית
פיתון ים-סוף
דוית גביש
דָוִית גביש (נולדה ב-11 בדצמבר 1969 בתל אביב) היא שחקנית ישראלית זוכת פרס קלצ'קין.
ביוגרפיה.
נולדה בתל אביב וגדלה בה עד סוף כיתה א'. לאחר מכן משפחתה התגוררה בראשון לציון במשך שנה, ולאחר מכן עברה לרמת השרון.
בוגרת המחזור הראשון של תיכון אלון ברמת השרון במגמת תיאטרון.
לאחר שירותה בצה"ל בבה"ד 3 (ביסלמ"ח) כמדריכת נגמ"שים, למדה משחק בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב. לאחר סיום הלימודים באוניברסיטה ב-1994 למדה שנה בבית הספר למוזיקה "רימון" אך לא סיימה את השנה הראשונה כי התקבלה לתיאטרון הקאמרי בתור ניצבת וזמרת בהצגה "בויטרה הגזלן" שכתב וביים הלל מיטלפונקט.
נשואה ואם לילד, מתגוררת בתל אביב.
בטלוויזיה ובקולנוע.
ב-1999 השתתפה בסרטו של אריק קפלון "החברים של יאנה", ובסרטו של יונתן פז שצולם במרוקו "זאיה". ב-2011 השתתפה בסרט הקצר של ניר סער ומאיה צרפתי "מטען כבד" שהוצג בפסטיבל הקולנוע ירושלים, ושיחקה בסרט סטודנטים בשם "תיקו אפס" שכתב וביים אורי בן עזרא. ב-2012 גילמה רופאת אולטראסאונד בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק"; וגילמה את אורית בסרט "the attack" שביים במאי מלבנון בשם זיאד דווירי. כמו כן השתתפה בתפקידי אורח שונים בטלוויזיה.
ב-2017 שיחקה בכיפת ברזל את גברת אנילביץ', אמו של החייל יעקב.
דיבוב.
ב-2013 דיבבה את גברת סקוויבלס בסרט "בית ספר למפלצות", דיבבה קולות רקע בסרט "לעוף על הזמן" והשתתפה בדיבוב הסרט "לשבור את הקרח". ב-2014 דיבבה מורה להיסטוריה בסרט "מר פיבודי ושרמן" ודיבבה את האחות בקסטר בסרט "קסם של בית". ב-2015 השתתפה בדיבוב הסרט "הדוב פדינגטון".
בתיאטרון.
בפסטיבל מחזאות מקורית בתיאטרון הסימטה שיחקה בהצגה "אימפוטנציה" שכתב עפר קניספל וביימה עירית פרנק. במרכז הפרינג' שיחקה בהצגה "הטיפול" מאת מרטין קרימפ שביימה פרידה רפאל כקופרודוקציה של תיאטרון החאן וצוותא. בתיאטרון פאוזה שיחקה בהצגה "משהו מעגנון" שעיבדה (על פי הסיפורים "האדונית והרוכל" ו"תהלה" מאת ש"י עגנון) וביימה רונית (פארי) אוחנה. ההצגה הייתה הצגת הבית בבית עגנון והתארחה בפסטיבל עכו 1994. בשנת 2004 השתתפה במסגרת פסטיבל ישראל במופע "ינשופות" - תיאטרון תנועה מוזיקלי המבוסס על שיריה של אגי משעול בבימויה של נועה לב.
ב-2008 שיחקה לצד נעמה שפירא בהצגה "נשים לא מציירות" שכתב ג'יימס שרמן וביים רועי הורביץ בתיאטרון באר שבע.
בתיאטרון הבימה.
ב-1997 הצטרפה לתיאטרון הבימה כשחקנית מחליפה בהצגה "מריוס" שכתב מרסל פניול וביים מיקי גורביץ'. באותה שנה הצטרפה ל"קבוצת הצעירים של תיאטרון הבימה" שהוקמה ב-1996 בבימויו של אילן רונן (וכללה בין השאר את גיא לואל, יוסי עיני, רויטל שניר, שרון רג'יניאנו, מיכאל וייגל וסיגלית פוקס), והחליפה את סיגלית פוקס בהצגות "מנדרגולה" ו"מילכוד 22". כמו כן השתתפה בהצגות שקבוצת הצעירים העלתה: ב-1998 שיחקה בהצגה "מלחמת אחים" שכתב וביים אילן רונן, וב-1999 גילמה את גרושה בהצגה "מעגל הגיר הקווקזי" מאת ברטולט ברכט שביים אילן רונן, הצגה שהופיעה גם בפסטיבל בפראג. בשנת 2000 עזבה את קבוצת הצעירים.
ב-2001 גילמה את לורקה המשרתת בהצגה "בית ברנרדה אלבה" מאת פדריקו גארסיה לורקה שביים אילן רונן; וגילמה את מיפ בהצגה "אנה פרנק" שביים רוני פינקוביץ', הצגה זו הועלתה גם במוסקבה. ב-2002 החלה לגלם את חנה קשמן, התפקיד הראשי בהצגה "מניין נשים" מאת נעמי רגן שביימה נויה לנצט, ועל משחקה בהצגה זו זכתה בפרס קלצ'קין. ב-2004 גילמה את פיירט בהצגה "שמונה נשים" מאת רובר תומא שביימה נויה לנצט. ב-2005 גילמה את רייצ'ל סוכנת הבית בהצגה "אכזר ורחום" מאת מרטין קרימפ (ע"פ המחזה "נשי טראכיס" מאת סופוקלס) שביים ארתור קוגן.
ב-2006 גילמה את המלכה אורידיקה בהצגה "אנטיגונה" שהייתה קופרודוקציה של תיאטרון הקאמרי והבימה בבימויו של חנן שניר. הצגה זו הועלתה גם בטייואן ובכרתים. ב-2007 גילמה את אמא אדמה ואת לאה כהן, אשתו של הרב יואל, רב היישוב היהודי בחברון (נדב אסולין) בהצגה "חברון" שכתב תמיר גרינברג וביים עודד קוטלר. ב-2008 השתתפה במופע התיאטרלי "דיבוקים" בבימויה של מור פרנק, וגילמה את חואניטה בהצגה "הזוג המוזר" מאת ניל סיימון שביים משה נאור. ב-2009 השתתפה בהצגה "אלף לילה ולילה", בבימויו של נורמן עיסא, קופרודוקציה של הבימה והתיאטרון הערבי-עברי ביפו במסגרת אירועי חגיגות המאה לתל אביב. באותה שנה גילמה את פולינה אנדרייבנה בהצגה "השחף" מאת אנטון צ'כוב שביים רמי הויברגר והחלה לגלם נעמה כהן לצד אורנה רוטברג בהצגה "החותנת" שכתב רשף לוי (על פי אנדרו ברגמן) וביים אלון אופיר.