תכולת הבקבוק יכולה לזרום מהר יותר מאשר בהנקה. לגילאים שונים מומלצות פטמות שונות. בחודשים הראשונים מומלצת פטמה לזרימה איטית למזון דליל, בהמשך מומלצת פטמה לזרימה מהירה למזון סמיך.
בקבוקים עם צינור אוורור.
קוליק (כאבי בטן) אצל תינוקות, נגרמים בחלקם בשל בליעת אוויר במהלך היניקה. בחלק מהבקבוקים קיימת צינורית מיוחדת, שמונעת כניסת בועות אוויר למזון התינוק ובכך מסייעת בהפחתת גזים וכאבי בטן אצל תינוקות.
בקבוקים עם מנגנון ואקום.
להבדיל מהנקה טבעית, היניקה מבקבוק סטנדרטי גורמת להיווצרות ואקום, ההופך את פעולת השאיבה למאומצת, קטועה ומעייפת יותר. הוואקום שנוצר בבקבוק משפיע על הלחץ בחלל הפה של התינוק ומקרין אל אוזניו. תופעה זו מעלה את סיכויו לסבול מדלקות וכאבי אוזניים. קיימים בקבוקים המצוידים במנגנון המנטרל את הוואקום שנוצר בבקבוק, על ידי החדרת אוויר אל גוף הבקבוק, המאזן את הלחץ שבתוכו. בבקבוקים בעלי מנגנון לנטרול ואקום, נצפתה רמת לחץ מאוזנת בבקבוק בכל זמן ההאכלה, ולא נצפה תת-לחץ באוזן התיכונה.
עיקור.
במידת הצורך יש לעקר את הבקבוקים על ידי הרתחה במים חמים, במתקן מיוחד לעיקור בקבוקים (בדרך-כלל באמצעות קיטור) או במכל מיוחד לעיקור בתנור מיקרוגל.
בקבוקים מודרניים קשים לעיקור במים רותחים, משום שהם נוטים לצוף. בעבר הבקבוקים היו עשויים מזכוכית; בקבוקים אלו היו מסוכנים בשלב בו התינוק למד להאכיל את עצמו ואחז לבדו את הבקבוק. בקבוקים מודרניים עשויים מפלסטיק, לרוב בשל שיקולים כלכליים.
בשל חשש לדליפת ביספנול A מבקבוקים מחומרים פוליקרבונטים בזמן ההרתחה או שימוש במדיח כלים, נהוג להמליץ למי שמשתמש בבקבוקים אלו להשתמש במי סבון חמים.
פיקוח.
בניגוד לפיקוח על תרכובות מזון לתינוקות, רמת הפיקוח על בקבוקי תינוקות נמוכה. הפיקוח קיים רק לגבי החומרים מהם עשויים הפטמה והבקבוק עצמו.
באוקטובר 2008 ממשלת קנדה קבעה מפורשות כי ביספנול A הוא חומר רעיל, והודיעה כי תחל בהליך חקיקה לאיסור שיווק בקבוקים לתינוקות המכילים את החומר.
במרץ 2009, שש החברות המרכזיות בארצות הברית המייצרות בקבוקים לתינוקות (אוונט, גרבר, פלייטקס, ד"ר בראון, דיסני פירסט יירס ואיבנפלו), הסכימו לאסור מרצונן את השימוש בביספנול A בייצור בקבוקים לתינוקות. ההחלטה התקבלה בעקבות לחץ ציבורי כבד, לאחר פרסום מחקרים אשר מצאו קשר בין ביספנול A, אפילו ברמות נמוכות, לסרטן השד, הפרעות בגדילה, השמנת יתר והתבגרות מינית מוקדמת. בעשור השני של המאה העשרים ואחת, כמעט כל הבקבוקים בשוק הם ללא החומר הרעיל.
רשויות הבריאות בישראל עדיין מתירות שימוש בבקבוקי פלסטיק המכילים את החומר הכימי ביספנול A.
היסטולוגיה של הכליה
הכליה מצופה בקפסולה – שכבה דקה של רקמת חיבור. קיימים מצבים פתולוגיים בכליה בהם הקפסולה מתעבה. מתחת לקפסולה זו ניתן למצוא את רקמת הכליה (פרנכימת הכליה), אותה ניתן לחלק לשני סוגים:
גופיף הכליה.
גופיף הכליה או renal corpuscle מורכב מהגלומרולוס, זוהי למעשה רשת של נימים מפותלים, ומהקופסית ע"ש באומן- אשר תוחמת את הגלומרולוס, ופתוחה בקצה על מנת לאפשר מעבר של הנוזל הראשוני שנוצר כתוצאה מהסינון- הפילטרט- אל האבובית המקורבת.
התאים החשובים והעיקריים בגופיף הכליה הם:
תאי המזנגיום מקיפים את נימי הגלומרולוס ומספקים להם תמיכה מבנית, פועלים כפאגוציטים וכן מפרישים את המטריקס הבין תאי ופרוסטגלנדינים. לרוב יש בין 2-3 תאים כאלו בסגמנט יחיד של גלומרולי (מעבר לכך זוהי פתולוגיה הקרויה mesangial hypercellularity). תאי המזנגיום הם בעלי יכולת כיווץ, ומאחר והם סמוכים לנימים עצמם, יש בכוחם להשפיע על קצב הסינון בגלומרולוס באמצעות ויסות זרימת הדם בנימים או באמצעות שינוי שטח הפנים של הנימים-
מחסום הסינון.
בגופיף הכליה, בצדו החיצוני של הנים, יש לתאי האנדותל של הנימים ממברנה בסיסית המוקפת בתאי פודוציטים שהוזכרו לעיל. האנדותל עצמו של הנימים, הממברנה הבסיסית שלו ושלוחות הפודוציטים יוצרים מחסום סינון שפועל כדלקמן:
המנגנון הסמוך לגלומרולוס.
מנגנון זה, אשר קרוי juxtaglomerular apparatus הוא מנגנון חשוב המעורב בוויסות העצמי של זרימת הדם בכליה ושל קצב הסינון בגלומרולוס. הוא מורכב ממספר מרכיבים:
המערכת הטובולרית.
המערכת הטובולרית, או מערכת האבוביות של הכליה, מורכבת מהאבובית המקורבת, לולאת הנלה, האבובית המרוחקת והצינורית המאספת. לכל אחד ממרכיבים אלו יש מאפיינים היסטולוגיים ספציפיים.
נער קריאה (סרט)
נער קריאה (באנגלית: The Reader) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה משנת 2008, המבוסס על רומן בשם זהה מאת הסופר הגרמני ברנהרד שלינק משנת 1995. התסריט נכתב על ידי דייוויד הר ובוים על ידי סטיבן דלדרי. השחקנים הראשיים בסרט הם קייט וינסלט, רייף פיינס ודייוויד קרוס. זוהי הפקתם האחרונה של אנתוני מינגלה וסידני פולאק, שנפטרו עוד בטרם יצא הסרט למסכי הקולנוע.
הסרט זכה להרבה ביקורות חיוביות ופרסים. וינסלט קיבלה פרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א על משחקה בסרט.
עלילה.
הסרט נפתח ב-1995, בברלין. מיכאל ברג, עורך דין במקצועו, נזכר בפרשיה רומנטית שחווה בהיותו נער. ביום חורף גשום בשנת 1958 כשמיכאל היה בן 15, בעודו נוסע בחשמלית בעיר מגוריו נוישטאט, חש ברע, ירד לשוטט ברחוב, והקיא בפתח בית מגורים. חנה שמיץ, כרטיסנית בחשמלית ודיירת בבניין, מושיטה לו עזרה, ומלווה אותו לביתו. בדיקה רפואית מגלה שמיכאל חולה בשנית וכי עליו להחלים בביתו במשך חודשים אחדים. לאחר מכן מגיע מיכאל עם פרחים לדירתה של חנה בת ה-36 כדי להודות לה, היא מפתה אותו לקיים עימה יחסי מין, ומתפתח ביניהם רומן. באחת מפגישותיהם מבקשת חנה ממיכאל שיקרא לה מספרי הלימוד שלו, ובהדרגה הופכת קריאת ספרות לחלק משמעותי במפגשיהם. עם זאת מתאפיינים קשריהם הסודיים בריחוק מסוים, חנה אינה משתפת את מיכאל ברגשותיה או בפרטים אישיים אודותיה, ויחסה אליו כעסני ומנוכר לעיתים. יחסיהם פוגעים בקשריו עם בני גילו, עם חברה ללימודים המעונינת בקרבתו, ואף עם בני משפחתו.
לאחר תקופה מסוימת, מוצע לחנה קידום לעבודה משרדית בחברת החשמליות, שבעקבותיו היא עוזבת במפתיע את דירתה מבלי להודיע למיכאל לאן עברה. ב-1966, בעת לימודיו באוניברסיטת היידלברג, הוא מגלה בעת צפייה במשפטם של פושעי מלחמה, שחנה שירתה בעבר כשומרת אס-אס במחנה ההשמדה אושוויץ. שבו הואשמו היא ואחרות. פרטים על עברה נחשפים, לרבות זימון אסירות לחדרה, שם התבקשו להקריא לה סיפורים, טרם נשלחו למותן בהליך סלקציה. במהלך המשפט מתחמקת חנה מהשוואת כתב ידה למסמך מפליל על כליאת ושריפת אסירות בכנסייה שהוצתה, מתוך כך מבין מיכאל שחנה היא למעשה אנאלפביתית המיטיבה להסתיר את מגבלתה. לרבות על ידי קבלת אחריות במודע, על רצח שגם שומרות אחרות ביצעו, שכתוצאה ממנו נפסק לה מאסר עולם, וששאר השומרות מזוכות ממנו.
לאחר המשפט מחדש מיכאל את הקשר עם חנה. הוא שולח לה, לכלא קלטות סיפורים בקולו, שבאמצעותן היא לומדת לראשונה בחייה לקרוא ולכתוב. למרות שחנה כותבת לו, מיכאל נמנע מלהשיב למכתביה והקשר ביניהם מוגבל למשלוח הקלטות. במשך שנות ריצוי עונשה של חנה, מיכאל מנסה להקים משפחה. הוא נישא נולדת לו בת, אך בהמשך היחסים נגמרים בגירושין. בחלוף כ-20 שנה, זמן קצר לפני שחרורה של חנה, מתבקש מיכאל על ידי רשויות בית הכלא, לסייע בשיקומה, הוא שוכר לה דירה ודואג לה לתעסוקה. אך יום לפני שחרורה מתאבדת חנה בתלייה. למיכאל לא נותר אלא לממש את צוואתה, מתן כספה לניצולת שואה, כעת תושבת ניו-יורק, שליוותה כילדה את אמה להעיד במשפט נגד חנה.
בסוף הסרט מיכאל לוקח את בתו אל קברה של חנה, שם הוא מספר לה את כל הסיפור.
הפקה.
חברת "מירמקס" רכשה את הזכויות לרומן הגרמני "נער קריאה" כבר בשנת 1998, אולם צילומי הסרט החלו בגרמניה רק בספטמבר 2007. במקור לוהקה קייט וינסלט לגלם את דמותה של חנה, אבל בעיות בלוחות זמנים גרמו לה לוותר על התפקיד, וניקול קידמן לוהקה כמחליפתה. בינואר 2008 הודיעה קידמן על עזיבתה את הפרויקט, וציינה את הריונה כסיבה העיקרית לכך. בשלב זה לא צולמו עדיין סצנות בהשתתפותה, והמפיקים הצליחו לגייס מחדש את וינסלט לתפקיד הראשי, מבלי לפגוע בלוחות הזמנים של ההפקה.
הצילומים נערכו בערים ברלין, גרליץ וקלן, והסתיימו ביולי 2008. מפיקי הסרט קיבלו מימון של כ-700,000 דולר ממועצת הקולנוע הפדרלית של גרמניה, ובסך הכול נהנתה הפקת הסרט ממימון של 4.1 מיליון דולר מגורמים אזוריים ופדרליים שונים בגרמניה.
שלינק, מחבר הרומן המקורי, עמד על כך ששפת הסרט תהיה אנגלית ולא גרמנית. תסריטאי הסרט, דייוויד הר, דחה את הרעיון שהסרט ילווה בקריינות, שתיתן ביטוי למונולוגים הפנימיים שמופיעים ברומן. הר גם שינה את סופו של הסרט, כך שיסתיים בכך שמיכאל מתחיל לספר את הסיפור של חנה ושלו לבתו.
דייוויד קרוס, שמגלם את מיכאל הצעיר, למד אנגלית במיוחד לצורך צילומי הסרט. סצנות הסקס בינו לבין וינסלט היו הסצנות האחרונות שצולמו, לאחר שמלאו לקרוס 18 שנים.
בן ציון מיכאלי
בן ציון מיכאלי (מרץ 1995-1902) היה ראש מועצת הרצליה בשנים 1943-1959 ולאחר מכן נבחר לשמש כיושב ראש מרכז השלטון המקומי. הוא יסד את בנק אוצר השלטון המקומי ושימש כיושב ראש ההנהלה שלו.
תחילת דרכו.
מיכאלי נולד ליצחק מיכאלוביץ וחנה רחל לבית פודחלבניק בעיירה קולו (Koło), פלך קאליש, שבפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית.