הואנג נולד וגדל באוטווה שבאונטריו. הוא בעל תואר ראשון לאמנויות יפות באוניברסיטת יורק. שם למד מוזיקה לפני שהפך למפיק מוזיקלי ואושיית יוטיוב במשרה מלאה. הוא גר בטורונטו יחד עם אשתו, אסתר באוזר ובתו אבלין.
דיסקוגרפיה.
אלבומי אולפן
מיני-אלבומים (EPs)
סינגלים
שיתופי פעולה
שורש 86
שורש 86, או חוּוֹ בּוּ (בסינית: 火部, פיניין: Huǒ bù) הוא השורש השמונים-וששה של הכתב הסיני. פירושו "אש" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים.
במילון קאנגשי יש 639 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת רדיקל זה.
בפילוסופיית חמשת היסודות (או "חמשת השלבים") הסינית, 火 מייצג את יסוד האש. בקוסמולוגיה הטאואיסטית,火 (אש) הוא המרכיב הטבעי 離 (לי) של דיארגמת "בא גואה""."
כאשר 火 מרכיב תו יחד עם שורשים נוספים ומופיע למטה, הוא יכול לעטות את התצורה: "灬", כגון בתו: 热.
אוניברסיטת רבדוד ניימגן
הרולד איקס
הרולד לה קלייר אִיקֶס (באנגלית: Harold LeClair Ickes; ) היה איש ממשל ופוליטיקאי אמריקאי. הוא כיהן כמזכיר הפנים של ארצות הברית במשך כמעט 13 שנים מ-1933–1946, האדם שמשך כהונתו בתפקיד זה היא הארוכה ביותר אי פעם, והשני באורך כהונתו מכל חברי הקבינטים של ארצות הברית לאחר ג'יימס וילסון (מזכיר החקלאות בשנים 1897–1913). איקס ופרנסס פרקינס, מזכירת העבודה בקבינט של רוזוולט, היו שני חברי הקבינט היחידים בממשלו שכיהנו לאורך כל תקופת נשיאותו.
איקס היה האחראי על יישום רבים מצעדי מדיניות הניו דיל של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט. הוא היה אחראי על תוכנית הרווחה הכללית, "מינהל קידום העבודות" (Public Works Administration), ועל הפעולות הסביבתיות של הממשל הפדרלי.
בזמנו הוא נחשב לדובר ליברלי בולט, נואם מוכשר ותומך בולט של רבים ממטרותיהם של האפרו-אמריקאים, אם כי באותה עת הוא נכנע לכדאיות הפוליטית שעל פיה הונהגה ההפרדה הגזעית ברמת המדינות. לפני הקריירה הפוליטית שלו ברמה הארצית, שבה הוא ביטל האת ההפרדה הגזעית בתחומים שהיו בשליטתו הישירה, היה איקס נשיא הסניף של שיקגו של NAACP. רובר ויוור, שב-1966 היה האפרו-אמריקאי הראשון שכיהן במשרה בקבינט של ארצות הברית (כמזכיר השיכון והפיתוח העירוני הראשון של ארצות הברית), היה חבר ב"קבינט מטבחון השחורים" של איקס, שהיו יועציו בסוגיות הקשורות ליחסים גזעיים.
איקס היה אביו של הרולד מקאוון איקיז, שהיה סגן ראש סגל הבית הלבן בממשלו של הנשיא ביל קלינטון.
ראשית חייו.
הרולד איקס נולד בהולידייסבורג, פנסילבניה למשפחה ממוצא סקוטי וגרמני. הוריו היו מטילדה (לבית מק'קון) וג'סי בון ויליאמס איקס. בגיל 16, בשל מותה של אמו, הוא עבר לשיקגו, שם הוא התחנך בבית הספר התיכון אינגלווד, בו הוא היה נשיא כיתתו. לאחר סיום בית הספר התיכון הוא המשיך את לימודיו באוניברסיטת שיקגו, שם הוא סיים תואר בוגר אוניברסיטה ב-1897. בשיקגו היה איקס חבר בסניף שנוסד מחדש של אחוות פי-דלתא-טתא.
עבודתו הראשונה הייתה ככתב בעיתון The Chicago Record, ולאחר מכן ככתב בעיתון שיקגו טריביון. ב-1907 הוא קיבל תואר J.D. מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו, אך כמעט ולא עסק במקצוע. אחד התיקים הבולטים שבהם הוא עסק היה פרשת הריגתו של לזרוס אוורבוך , שנורה ב-1908 על ידי מפקד משטרת שיקגו על רקע החשש שהיה באותה תקופה מפני האנרכיסטים לאחר מעורבותם באירועי היימרקט ב-1886. כבר אז היה איקס פעיל בפוליטיקה.
פעילות פוליטית.
בתחילת דרכו היה איקס חבר במפלגה הרפובליקנית בשיקגו, אך מעולם לא היה חלק מהמנגנון המפלגתי. הוא חש חוסר שביעות רצון מהמדיניות הרפובליקנית והצטרף ב-1912 למפלגה הפרוגרסיבית בראשותו של תאודור רוזוולט. לאחר ששב למפלגה הרפובליקנית, הוא השתתף במסעות הבחירות של הרפובליקנים הפרוגרסיבים צ'ארלס אוונס יוז בבחירות לנשיאות של 1916, ובאלו של היירם ג'ונסון בבחירות לנשיאות של 1920 ובאלו של 1924.
הוא נאבק קשות באיל ההון משיקגו סמואל אינסול, בראש העיר ויליאם הייל תומפסון, ובבעלי השיקגו טריביון, רוברט מקורמיק. מאוחר יותר היה לו מאבק במועמד לנשיאות תומאס דיואי.
אף על פי שהיה איקס פעיל בפוליטיקה של שיקגו, עד ל-1933 הוא לא היה מוכר ברמה הארצית. כחלק ממעורבותו בפוליטיקה, הוא היה מעורב בחיים הפוליטיים והחברתיים של העיר. בין פעילויותיו הבולטות הייתה עבודתו עבור הארגון "המועדון העירוני של שיקגו" (City Club of Chicago).
לאחר שנבחר פרנקלין דלאנו רוזוולט לנשיאות ב-1932, הוא החל לקבץ את חברי הקבינט שלו. יועציו סברו שכנשיא דמוקרטי, הוא יזדקק לרפובליקני פרוגרסיבי כדי למשוך אליו את המתלבטים בקרב קהל המצביעים. הוא ביקש למנות לתפקיד בממשלו את היירם ג'ונסון, סנאטור רפובליקני, שבאותה תקופה תמך במערכת הבחירות של רוזוולט, אך הוא לא היה מעוניין. עם זאת, המליץ ג'ונסון על בעל בריתו משכבר הימים, איקס.
מזכיר הפנים של ארצות הברית.
איקס שימש בו-זמנית במספר תפקידים מרכזיים בממשלו של רוזוולט. אף על פי שהוא כיהן כמזכיר הפנים, הוא נודע יותר בציבור בשל עבודתו במקביל כמנהל "מינהל קידום העבודות" (Public Works Administration), שם הוא ניהל מיזמים בהיקף של מיליארדי דולרים שנועדו למשוך השקעות פרטיות וליצור מקומות עבודה במהלך השפל הגדול. ניהול תקציב מינהל קידום העבודות על ידו והתנגדותו לשחיתות, הקנו לו את הכינוי "הרולד הישר" (Honest Harold). בדרך כלל הוא הגיש מיזמים לאישורו של הנשיא, אך הוא גם התעמת באופן לא פחות תכוף עם רוזוולט ועם עמיתיו בקבינט, ונודע בלוחמנות שלו.
תמיכתו של איקס בתחנות הכוח של מינהל קידום העבודות הטילה לחץ פיננסי שהלך וגדל על חברות החשמל הפרטיות במהלך השפל הגדול, שהיה לו הן השפעה חיובית והן השפעה שלילית. הוא ניסה לאכוף את חוק רקר (Raker Act) כנגד עיריית סן פרנסיסקו, חוק של הקונגרס שקבע שבשל העובדה שהסכר בעמק הץ' הצ'י שבתחומי הפארק הלאומי יוסמיטי, שכן על קרקע ציבורית, שום רווח פרטי לא היה יכול להיות מופק מפיתוחו. העיר המשיכה למכור את החשמל לחברת החשמל והגז הפסיפית (Pacific Gas and Electric Company), שמכרה אותו ברווח.
ביולי 1938 כתב איקס מכתב לנשיא רוזוולט, בו הוא הפציר בו לא להעביר את אטול פאלמירה לידי צי ארצות הברית לשימוש כבסיס צבאי. בצטטו את מכתבו הוא כתב:
שליחת המכתב לא נחלה הצלחה, והתוכניות להקמת הבסיס התקדמו, אך על פי כל הדיווחים היה איקס פקיד הממשלה הראשון שהציע שאטול פאלמירה יהפוך למונומנט לאומי. כיום האטול הוא חלק מהמונומנט הלאומי הימי של האיים הפסיפים המרוחקים (Pacific Remote Islands Marine National Monument), ועל אף שסבל מסוגי הנזקים שחזה איקס, הוא שוקם ונעשה בו שימוש קבוע לצורכי מחקר מדעי, ונשמרים בו מה שאיקס תיאר במכתבו כ"מוצגים גאולוגים וביולוגים ...בעלי יופי נהדר וחשיבות מדעית".
איקס תרם מאוד להקמת הפארק הלאומי קינגס קניון, והזמין את אנסל אדמס, "צלם קיר" במיזם יחסי ציבור שאפתני שהשניים יזמו כדי לתעד ולפרסם, ברמה המפורטת ביותר, את היופי היוצא מן הכלל של הפארקים לעיני הציבור, ובאופן בלתי ישיר אך משפיע, שכנעו את הקונגרס לתמוך בהצעת החוק של הנשיא רוזוולט ב-1940.
לאחר האסון בו התפוצצה ספינת האוויר הגרמנית הינדנבורג ב-1937, ביקש מנהל חברת צפלין, הדר' הוגו אקנר, לרכוש הליום מארצות הברית כתחליף למימן הדליק לשימוש עתידי בספינות האוויר שלהם. איקס התנגד למכירה, אם כי באופן מעשי תמכו בה כל שאר חברי הקבינט והנשיא רוזוולט עצמו. איקס לא ויתר, מתוך חשש שגרמניה הנאצית תעשה בהליום שימוש צבאי. חברת צפלין לא השיגה את ההליום משום מקור אחר, ואקנר סירב לסכן את נוסעי הספינות בהמשך השימוש במימן. כתוצאה מכך הגיע לקיצו עידן ספינות האוויר.
חברת עראמקו הסעודית, בסיועו של איקס, הביאה את הנשיא רווזולט להסכים לסיוע לערב הסעודית במסגרת הסכם השאל-החכר, שהיה קשור להגנה על האינטרסים האמריקאים שם.
מיוני ועד אוקטובר 1941, בתקופה בה היה חשש למחסור בנפט, הוציא איקס הוראות לסגור את תחנות הדלק במזרח ארצות הברית החל מהשעה 7 בערב ועד 7 בבוקר.
איקס היה נואם מוכשר והיחידי בממשל רוזוולט שהיה מסוגל להתמודד מול ג'ון ל. לואיס, נשיא איגוד עובדי המכרות, שלעיתים קרובות נשא נאומים ברדיו שבהם מתח ביקורת על ממשל רוזוולט.
מאוקטובר 1942 ועד ספטמבר 1945, במהלך הכיבוש ההיפני של הפיליפינים, החזיק איקס בתפקיד הנציב העליון של הפיליפינים.
הפרדה גזעית וזכויות האזרח.
איקס היה תומך נלהב של זכויות האזרח. הוא היה נשיא הסניף בשיקגו של "האיגוד הלאומי לקידום אנשים צבעוניים" (NAACP), ותמך בזמרת הקונטרה אלט האפרו-אמריקאית מריאן אנדרסון כאשר ב-1939 אסרו עליה להופיע בקונטיטושן הול (Constitution Hall) בוושינגטון הבירה. איקס היה המארגן ומנהל האירוע בקונצרט של אנדרסון שנערך לאחר מכן באנדרטת לינקולן.
ב-1933 שם איקס קץ להפרדה הגזעית בקפיטריה ובחדרי השירותים של מחלקת הפנים, כולל בפארקים הלאומיים ברחבי ארצות הברית. הוא עודד קבלנים פרטיים שעבדו עם מינהל קידום העבודות להעסיק אפרו-אמריקאים הן כעובדים מקצועיים והן כעובדים מקצועיים. רוברט ויוור, שב-1966 היה האפרו-אמריקאי הראשון שכיהן בחבר בקבינט, היה אחד מיועציו בסוגיות שנגעו ליחסים בין-גזעיים, קבוצה שנודעה בכינוי "קבינט מטבחון השחורים" (Black Kitchen Cabinet). ביחסם של הלבנים כלפי השחורים חל שינוי איטי מאוד במהלך שנות ה-30, ואיקס לא ניסה להאיץ את השינוי, בטענה קיים קודם כל צורך לבצע הקלה דחופה ושדרוג של מיומנויותיהם של השחורים.