באולימפיאדת מלבורן (1956) סיים בואטו במקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 18:38.3 דקות, במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:37.9 דקות ולא הצליח להגן על תוארו ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:56.5 דקות.
במשחקי הים התיכון שנערכו בביירות שבלבנון בשנת 1959 זכה בואטו במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (9:09.7 דקות). נוסף לכך, הוא סיים מבקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי (4:49 דקות).
באולימפיאדת רומא (1960) סיים בואטו במקום 12 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:41.2 דקות.
ב-11 באפריל 2010 נפטר בואטו לאחר שנפל מעץ בגינתו.
אנקרה ארנה
אנקרה ארנה (בטורקית: Ankara Spor Salonu) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי שנבנה בשנת 2010 בעיר הבירה של טורקיה, אנקרה, במיוחד לקראת אליפות העולם בכדורסל 2010 שנערכה במדינה (אירח את שלב הבתים הראשון - בית ג'). לאולם קיבולת מושבים של 10,400 איש במשחקי כדורסל, והוא החליף את אולם אטאטורק הישן בעל תכולה של 4,500 מושבים, בקרבתו, כמגרש הביתי של
טורק טלקום המשחקת בליגת הבקו. האולם משמש גם כאולמה הביתי של מועדון הספורט אוניברסיטת הג'טפה המשחקת מאז 2011 בליגת הבקו.
המתקן משמש כמו כן לאירועי ספורט מקומיים ובינלאומיים שונים: כדורעף, אגרוף, וכו'; וכן כאולם הקונצרטים. הוא אירח, בין השאר, את אליפות העולם בכדורעף לנערות [עד גיל 18] 2011 (ביחד עם היכל באשקנט לכדורעף באנקרה); ואת אליפות העולם ב בשנת 2011.
אלברט אזריאן
אלברט וגרשקוביץ' אזריאן (ברוסית: Альберт Вагаршакович Азарян; בארמנית: Ալբերտ Ազարյան; נולד ב-11 בפברואר 1929) הוא מתעמל עבר סובייטי ממוצא ארמני. אלוף אולימפי (מלבורן 1956 ו-רומא 1960), בעל 4 מדליות, מהן 3 מדליות זהב ואלוף עולם (רומא 1954 ומוסקבה 1958).
אזריאן היה למתעמל הראשון במשחקים האולימפיים שזכה פעמיים ברציפות בתרגיל על הטבעות, התחום החזק שלו. בין השנים 1952-1962 הוא זכה ב-11 מדליות זהב באליפות ברית המועצות בהתעמלות, מהן 8 בתרגיל הטבעות. על שמו קרוי אחד האלמנטים המפורסמים בתרגיל הטבעות "צלב אזריאן" או בקיצור "צלב".
אזריאן נבחר על ידי איגוד עיתונאי הספורט בארמניה לגדול הספורטאים הארמנים במאה ה-20.
ביוגרפיה.
אלברט אזריאן נולד בגנג'ה שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית. בהיותו בן 14 נפטר אביו והוא נאלץ לעזוב את לימודיו והחל לעבוד כנפח על מנת לסייע בפרנסת המשפחה. כשהיה בן 17 נערך מופע של בכירי המתעמלים בארמניה. לאחר המופע, הנערים המקומיים נבחנו וניסו להראות את כישוריהם. הוא הוזמן להתאמן בירוואן, אך למרות גילו המבוגר התקדמותו הייתה מהירה וכעבור 3 שנים זכה באליפות ארמניה בהתעמלות.
אלוף עולם.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1954 זכה אזריאן בשתי מדליות זהב, בתחרות קרב-רב קבוצתי ובתרגיל על הטבעות.
מדליית זהב אולימפית.
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה אזריאן בשתי מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובתרגיל על הטבעות, תוך ביצוע תרגיל שנקרא על שמו עד היום "צלב אזריאן".
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במוסקבה בשנת 1958 זכה אזריאן ב-3 מדליות, 2 זהב, ו-1 כסף. מדליות זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי ובתרגיל על הטבעות ובכך הגן על תואריו ומדליית כסף בתרגיל על המתח.
באולימפיאדת רומא (1960) זכה אזריאן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתרגיל על הטבעות ובכך זכה להגן על תוארו והיה למתעמל הראשון במשחקים האולימפיים שזכה פעמיים ברציפות בתרגיל על הטבעות ומדליית כסף בתחרות הקבוצתית.
בסיום הקריירה הספורטיבית שלו, החל אזריאן לאמן התעמלות בירוואן ושימש שופט בתחרויות בין-לאומיות.
משפחתו.
אדוארד אזריאן בנו, שהתאמן בהדרכתו של אביו, אף הוא אלוף אולימפי לאחר שזכה במדליית זהב בתחרות הקרב-רב קבוצתי באולימפיאדת מוסקבה (1980). נוסף לכך, הוא סיים בשלב המוקדמות, במקום רביעי בתחרות הקרב-רב אישי, 4 פעמים במקום חמישי (קרקע, מתח, טבעות וסוס סמוכות) ופעמים במקום תשיעי (מקבילים וסוס קפיצות)
סופיה מורטובה
סופיה איוונובנה פודוזדובה-מורטובה (ברוסית: Софья Ивановна Подуздова-Муратова; 13 ביולי 1929 לנינגרד - 28 בספטמבר 2006, מוסקבה) הייתה מתעמלת סובייטית. אלופה אולימפית (מלבורן 1956 ורומא 1960), בעלת 8 מדליות, מהן 2 מדליות זהב ואלופת עולם (רומא 1954, מוסקבה 1958 ופראג 1962).
ביוגרפיה.
סופיה מורטובה נולדה בלנינגרד בשם סופיה פודוזדובה. במהלך המצור על לנינגרד, במהלך מלחמת העולם השנייה היא פונתה מהעיר ביחד עם גן ילדים בה היו ילדי אחותה. אימה נפטרה במהלך המצור. היא התגוררה במשפחת אחותה הגדולה. היא החלה להתאמן בשנת 1943. בשנת 1949 נכללה לראשונה בנבחרת ברית המועצות. בשנת 1951 היא התחתנה עם ולנטין מורטוב, אף הוא מתעמל אולימפי מצטיין, בעל 5 מדליות אולימפיות, מהן 4 זהב ו-1 כסף. לזוג נולדו שני ילדים, סרגיי (1952) ואנדריי (1961). היא התאמנה בהדרכתו של איגור ז'וראבלב.
לפני אולימפיאדת הלסינקי (1952) נפצעה מורטובה ולכן לא השתתפה במשחקים.
מדליית זהב באליפות העולם וההחמצה הגדולה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1954 הובילה מורטובה את נבחרת ברית המועצות לניצחון בתחרות קרב רב קבוצתי. לאחר מכן, בתחרות האישית היא הובילה בתחרות קרב-רב אישי אך לקראת התרגיל האחרון על סוס הקפיצות היא שברה את ידה במהלך החימום ופרשה מהמשך התחרות.
מדליית זהב אולימפית.
באולימפיאדת מלבורן (1956) היא זכתה ב-4 מדליות, מדליית זהב בתחרות קרב רב קבוצתי ו-3 מדליות ארד אישיות, בתחרות קרב-רב אישי (74.466 נק') אחרי כוכבות המשחקים בת ארצה לריסה לטינינה (74.933 נק') ואגנס קלטי היהודיה מהונגריה (74.633 נק'), בתרגיל על המקבילים המדורגים ובתרגיל על הקורה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה במוסקבה בשנת 1958 זכתה מורטובה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי ושתי מדליות ארד אישיות בתרגיל על הקורה ובתרגיל על סוס קפיצות.
בשנת 1959 הפציעה הישנה גרמה להפסקת אימוניה ולא היה ברור האם תוכל מורטובה להשתתף באולימפיאדת רומא (1960). שלושה חודשים לפני המשחקים היא עברה ניתוח והצליחה להשתקם. במשחקים עצמם היא זכתה ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב בתחרות קרב-רב קבוצתי. מדליות כסף, בתחרות קרב-רב אישי, שוב אחרי לריסה לטינינה ובתרגיל על סוס הקפיצות ומדליית ארד בתרגיל על הקורה.
באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפראג, באותה העת צ'כוסלובקיה בשנת 1962 זכתה מורטובה במדליית זהב בתחרות הקרב-רב קבוצתי.
באליפות העולם של שנת 1960 היא זכתה בקרב-רב קבוצתי.
בשנת 1964 היא השתתפה במספר תחרויות כולל ביפן על מנת להשתתף באולימפיאדת טוקיו (1964) למרות שנכללה בסגל הנבחרת למשחקים האולימפיים היא הוחלפה ברגע האחרון במתעמלת צעירה יותר.
בשנת 1965 החלה מורטובה לאמן ופעלה בתחום זה במשך כ-34 שנים.
ב-25 בספטמבר 2006 נפטרה מורטובה שבועיים לפני מותו של בעלה ב-6 באוקטובר, ולנטין מורטוב.
מיני-גולף
אואי
אואי (בצרפתית: Huy; בהולנדית (פלמית): Hoei; בוולונית: Hu) היא עיר בבלגיה, במחוז לייז' שבוולוניה. העיר ממוקמת לחופי הנהר מז. הצ'רטר המלכותי המכריז עליה כעיר, אשר נכתב בשנת 1066, הוא הכרזת העיר הקדומה ביותר באירופה שמצפון לאלפים.
היסטוריה.
סביב מצודת-משמר ("castrum") שבמקום התקיים כפר למן התקופה הרומית. העיר נזכרת לראשונה במאה ה-7 כשייכת לבישופות לייז'. העיר הייתה מרכז לתעשיית עץ, מתכת, בורסקאות ויין. ב-1066 הכרזה העיר במגילת הזכויות הקדומה ביותר המוכרת מצפון לאלפים, זמן קצר לאחר מכן היא מוזכרת בין הערים מהן יצאו אבירים למסע הצלב הראשון.
בתחילת ימי הביניים, הייתה אואי אחת הערים המשגשגות ביותר על נהר המז, עם כלכלה פורחת המבוססת בעיקר על מטלורגיה, בורסקאות, פיסול, עיבוד עץ, וייצור יין. ב, הועלתה אואי למעמד של מחוז, אך במהרה הפך זה לחלק מבישופות לייז', מצב שנמשך יותר משמונה מאות שנה. בערך באותו זמן הרצה פטרוס הנזיר בפני המקומיים ושכנע אותם להשתתף במסע הצלב הראשון.
במאות ה-13 וה-14 שגשגה העיר הודות לתעשיית הטקסטיל וצביעת הבדים. על גבעה במרכז העיר הוקמה מצודה, המופיעה על סמל העיר מאז המאה ה-15. במאות הבאות ידעה העיר תקופת שקיעה. במסגרת מלחמת הירושה הספרדית, בתקופת לואי הארבעה עשר, מלך צרפת נקלעה העיר למתקפות חוזרות ונשנות עקב מעמדה האסטרטגית של המצודה שלה. ב-1715 פירקו תושבי העיר במו ידיהם את המצודה כדי שעירם לא תהיה עוד אתר אסטרטגי חשוב ותוכל להימלט מגורלה כבסיס לצבאות.
ב-1818 הקימו ההולנדים מצודה צבאית חדשה סמוך לעיר. במאה ה-19 התקיימה בעיר תעשיית נייר. מראשית ועד אמצע המאה ה-20 הייתה העיר כלולה ב"עמק התעשייה" (Sillon Industriel), חבל ארץ שהיווה את עמוד השדרה התעשייתי של בלגיה והוקמו בה מפעלי תעשייה כבדה. שקיעת התעשייה הכבדה בבלגיה באמצע המאה ה-20 גרמה לשקיעה כלכלית ממנה נחלצה העיר הודות לתעשיית התיירות.
אתרי העיר.
ארבעת האתרים הידועים כ"פלאי אואי" נקראים, לפי כינוייהם בעגה המקומית:
ערים תאומות.
הערים התאומות של אואי הן:
ליודמילה זיקינה
ליודמילה זיקינה (ברוסית: Людмила Зыкина; 10 ביוני 1929, מוסקבה – 1 ביולי 2009, מוסקבה) הייתה זמרת סובייטית ורוסיה. היא זכתה בפרס לנין והוענק לה התואר האמן העממי של ברית המועצות בשנת 1973. על פעילותה בתחום התרבות הוענקו לה מספר עיטורים וכן תואר גיבור העמל הסוציאליסטי בשנת 1987 ועיטור אנדריי הקדוש (2004) העיטור הגבוה ברוסיה. היא הצטיינה בביצוע של שירי עם ושירים חדשים בסגנון זה.