ידיד קרוב אחר היה דומינגו דה גוסמן גארסס מייסד המסדר הדומיניקני בתחילת המאה ה-13, והוא אחד מהמסדרים המנדיקנטים (הקבצנים) הגדולים, שגרמו למהפכה בחיים הדתיים באירופה באמצע ימי הביניים. הדומיניקנים גם כונו "דומיני-קאן" (Domini canes), שפירושו בלטינית "כלבי-האל". הכינוי דבק בהם בשל הפנטיות הרבה שהפגינו, והעובדה שבאופן מסורתי היו מקורבים מאוד לאפיפיורות ונהגו למצב את עצמם כשומרי-הדת, מתוקף עמדתם זאת הניח גרגוריוס התשיעי את מוסד האינקוויזיציה בניהולם. בשנת 1234 לאחר מותו של דומינגו הכריז עליו גרגוריוס התשיעי לקדוש.
האוניברסיטה של פריז.
האוניברסיטה של פריז הייתה מוסד אקדמי תחת חסות הכנסייה בה נלמד מדע התאולוגיה, על פי צווים מלכותיים משנת 1200 זכו מוסדות מורי ותלמידי האוניברסיטה בפריווילגיות מרחיקות לכת במטרה להבטיח את עצמאות המוסד מפני השלטון החילוני ולחזק את קשריו עם הכס הקדוש. במרץ 1229 פרצו מהומות בפריס בהן השתתפו תלמידי האוניברסיטה, על פי דרישת המלכה בלנקה, נסיכת קסטיליה העוצרת בשם לואי התשיעי, מלך צרפת התערבו במהומות משמרות העיר ושלטונות האוניברסיטה נאלצו למסור סטודנטים פורעים לידי השלטונות האזרחיים ובמהלך המעצרים והחקירות נהרגו מספר סטודנטים. כתוצאה מכך הופסקו הלימודים באוניברסיטה למשך שנתיים. האפיפיור מינה אנשי כנסייה צרפתים בכירים לבוא במשא ומתן עם השלטונות הצרפתיים על החזרה לפעילות של האוניברסיטה אך ללא תוצאות. בשנת 1231 הוציא גרגוריוס התשיעי בולה אפיפיורית "אם המדעים" (לטינית: )Parens scientiarum
בה נקבעו יחסי האוניברסיטה עם השלטונות, בולה זו נחשבת למגנה קרטה של האקדמיה. הבולה מופנית לאנשי הרוח של פריז. בבולה הוא יישב את חילוקי הדעות ונתן בידי שלטונות האוניברסיטה את הכלים החוקיים ליישב מחלוקות ובעיות משמעת במוסד, כן קובעת הבולה סדרים להוראה, סמלי ולבוש המורים ואנשי הסגל, טקסים ויחסים בין הסגל לתלמידים, ומעל הכול ניתנה סמכות אוטונומית לאוניברסיטה לחדש או להשעות את הלימודים. על פי הבולה ניתנה לאוניברסיטה הזכות לגבות דמי שכר לימוד בסך שני סו לשבוע.
הדקרטלים וחוק הכנסייה.
אחד ממפעליו הגדולים היה כתיבה מחדש של המשפט הקאנוני, הוא הזמין לרומא את הנזיר הדומיניקני ריימונד מפאנפורט לרומא בשנת 1230 לעמוד בראש מפעל הכתיבה ואיסוף הכתבים המרכיבים את החוק הקאנוני של הכנסייה. ארבע שנים של עבודה הביאו להוצאת אוסף החוקים החדש (Nova Compilatio decretalium) שמעמדם כחוק מחייב על פי בולה מיום 5 בספטמבר 1234.
בקובץ החוקים נקבע גם יחס הכנסייה ליהודים. על פי הכתבת האפיפיור, היהודים נידונו להיות במעמד נמוך ומופלים לרעה על פי הדוקטרינה של השירות התמידי של היהודים (perpetua servitus iudaeorum) לפיו היהודים יישארו במעמד של נחיתות השפלה כמעמד משרתים פוליטי עד ליום הדין. תפיסה זו הייתה בתוקף עד למאה ה-19.
משפט פריז.
ב-1236 שלח ניקולס דונין, תלמידו של רבי יחיאל מפריז, שהמיר את דתו והצטרף לפרנציסקנים, איגרת לאפיפיור גרגוריוס התשיעי, בה האשמות רבות כנגד התלמוד. רק שלוש שנים אחר כך התקבלה התשובה. האפיפיור קבע כי כל ספרי היהודים יוחרמו מבתי הכנסת ויועברו לעיון המסדרים. לשם ביצוע הוראותיו הוא הפנה את ניקולס דונין לבישוף של פריז ולמלכי אירופה. על התלמוד כתב האפיפיור באיגרתו:
נפתח דיון משפטי שהתקיים בארמון מלך צרפת, לואי התשיעי, ב-25 ביוני 1240 בדבר אשמתם של היהודים על הכתוב בתלמוד. ביהדות הוא מכונה גם "ויכוח פריז". בסיום המשפט מצא חבר השופטים את התלמוד אשם בדין ודן אותו לשריפה. ניסיונותיהם של היהודים למנוע את ביצוע גזר הדין נכשלו וכל ספרי התלמוד הוחרמו. בשנת 1242 שרפו הצרפתים בפריז את כל ספרי התלמוד במשך כשתי יממות.
סוף דבר.
מותו הפתאומי של האפיפיור גרגוריוס התשיעי ביום 22 באוגוסט 1241 הטיל את הכנסייה הקתולית למבוכה, הסכסוך עם הקיסרות הרומית הקדושה בשיאו מנע מהקרדינלים מלנהל את הבחירות למשרת האפיפיור באופן סדיר. תהליך בחירת האפיפיור הקונקלווה נסתיים בפשרה והאפיפיור סלסטינוס הרביעי נבחר ביום 25 באוקטובר 1241 ונפטר ביום 10 בנובמבר 1241. מבלי שהצליח להשאיר כל חותם על ההיסטוריה.
נווה המדבר דאח'לה
נווה המדבר דַאחְ'לַה (בערבית: الداخلة), הידוע בשפה המדוברת כנווה המדבר הפנימי, הוא אחד משבעת נאות המדבר של המדבר המערבי שבמצרים (שהוא חלק ממדבר לוב). נווה המדבר דאח'לה שוכן בנפת העמק החדש, 350 קילומטרים מהנילוס, בין נאות המדבר פראפרה וח'ארגה. אורכו כ-80 קילומטרים ממזרח למערב ורוחבו כ-25 קילומטרים מצפון לדרום.
גאוגרפיה.
נווה המדבר דאח'לה מורכב ממספר קהילות, הממוקמות לאורך שרשרת של נאות מדבר משניים. היישובים המרכזיים הם מוט, אל-קאסר, קאלאמון, ועוד מספר כפרים קטנים יותר. לחלק מהקהילות יש זהויות המפרידות אותן זו מזו. בקאלאמון יש תושבים שמייחסים את שורשיהם לעות'מאנים.
היסטוריה.
ההיסטוריה האנושית במקום החלה בתקופת הפליסטוקן, כאשר שבטי נוודים התיישבו שם מדי פעם, בזמן שאקלים הסהרה היה רטוב יותר, ולבני האדם הייתה גישה לאגמים ולביצות. אולם לפני כ-6000 שנים, כל אזור הסהרה הפך יבש יותר והשתנה בהדרגה עד למדבר היפר-צחיח (עם פחות מ50 מ"מ גשם לשנה). עם זאת, מומחים סבורים כי הנוודים הלקטים-ציידים התחילו להתיישב כמעט באופן קבוע בדאח'לה בתקופת ההולוקן (לפני כ-12,000 שנים), בזמן תקופות חדשות, אך נדירות של אקלים רטוב יותר. למעשה, האקלים היבש אין משמעותו שלא היו יותר מים במה שידוע היום כמדבר המערבי. בדרום מדבר לוב נמצאים מאגרי המים התת-קרקעיים החשובים ביותר בעולם, ותושביו הראשונים של נווה המדבר דאח'לה נהנו מגישה למאגרי מים על פני השטח.
הקשר הראשון בין הפרעונים לנאות המדבר החלה בסביבות שנת 2550 לפנה"ס.
קרן דאח'לה.
קרן דאח'לה הוקמה בשנת 1999 והיא רשומה בבריטניה.
מטרתה המוצהרת היא לקדם הבנה של ההיסטוריה של הסביבה והאבולוציה החברתית בתור הרביעון בסהרה המזרחית, ובמיוחד בנווה המדבר דאח'לה.
תוכנית הלוויינים הטקטיים
תוכנית הלוויינים הטקטיים (באנגלית: Tactical Satellite Program) היא תוכנית חלל ביטחונית של ארצות הברית שנועדה להדגים טכנולוגיות שונות שיאפשרו למשתמשי קצה צבאיים לקבל מידע לווייני מסוגים שונים בזמן קצר של דקות, ובכך לאפשר שימוש טקטי ומערכתי בלוויינים. התוכנית היא יוזמה של הגוף Office of Force Transformation הפועל במסגרת משרד ההגנה של ארצות הברית.
גאיוס ולריוס קאטולוס
גאיוס ולריוס קאטולוס (בלטינית: Gaius Valerius Catullus; סביבות 84 לפנה"ס - סביבות 54 לפנה"ס) היה משורר רומאי. כונה בידי ממשיכיו בכינוי "דוקטוּס" (מלומד).
חייו.
קאטולוס נולד בתקופת הרפובליקה המאוחרת למשפחה מכובדת מוורונה, עיר הלניסטית בצפון איטליה. ייתכן וזו הסיבה שקאטולוס שלט היטב בשפה היוונית.
תאריך לידתו אינו ידוע אבל בהסתמך על הירונימוס, אשר מסתמך על סווטוניוס, הוא נולד בשנת 87 לפנה"ס ונפטר בשנת 57 לפנה"ס. עם זאת ידוע לנו מהמשורר עצמו כי חי בשנת 55 לפנה"ס על סמך אזכור של אירוע משנה זו. בהנחה שקאטולוס חי שלושים שנה, מתארכים את שנות לידתו בין 84-54 לפנה"ס. הוא בילה את רוב חייו ברומא. קאטולוס השתייך למעגל של צעירים שהתרחקו מהפוליטיקה והעדיפו להשקיע את זמנם באמנות. שירתו היא אישית וחלק גדול ממנה מופנה לאהובתו שנקראת בשירים "לסביה". מקורות מאוחרים יותר זיהו אותה עם קלודיה אחותו של טריבון הפלבס מעורר המחלוקת פובליוס קלודיוס פולכר. לערך בשנת 57 לפנה"ס, פנה אל ביתיניה כחלק מהפמליה של המושל גאיוס ממיוס (Gaius Memmius). במהלך המסע הוא ביקר בקבר אחיו אשר נמצא בטרואדה (Troad).
לזכרו מוצב פסל על יד המזח בעיירת הנופש סירמיונה, השוכנת לחוף אגם גארדה.
יצירותיו.
שירים של קאטולוס הגיעו לידינו שנאספו באסופת liber ומחולק לשלושה חלקים:
ההנחות הם כי רצף השירים אינו כרונולוגי והקשר בין השירים קשור למטריקה בלבד.
מישור חזיתי
הקפלה הפלטינית באאכן
אבי בליזובסקי
אָבִי בֵּלִיזוֹבְסְקִי (נולד ב-4 בנובמבר 1961) הוא כתב לענייני מדע ומחשבים, מייסד ועורך של אתר האינטרנט "הידען".
קורות חייו.
בליזובסקי נולד וגדל בחיפה, בוגר כלכלה וניהול בטכניון (1993). התחיל לכתוב בעיתונים ב-1983 במקומון החיפאי "כלבו" מרשת שוקן. היה מראשוני הכתבים לתחום איכות הסביבה בישראל, ונקט צד במאבקים נגד זיהום האוויר, שהצליחו במידה מסוימת בשנת 1989, כאשר חברת החשמל נאלצה להקים תחנת כוח בחדרה, כדרישת הארגונים הירוקים, ולא להתקין בחיפה תחנת כוח פחמית עם מסננים.
בשנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר סיום לימודיו בטכניון, עבר לתל אביב ועבד במשך כשש וחצי שנים (1994–2000) במדור הכלכלי בעיתון "הארץ" ככתב לענייני היי טק, ובנוסף פרסם טורים על חלל ועתידנות בחלק הדעות והמאמרים של העיתון. אחרי סיום עבודתו בעיתון שימש סגן עורך בקבוצת "אנשים ומחשבים", וממשיך לכתוב נכון ל-2018 בעיתוני ובאתרי הקבוצה. כמו כן, הוא כותב בכתב העת "גליליאו", עוד מאמצע שנות ה-90.
ב-1997 החל להעלות את החומרים שכתב בעיתון "הארץ" לשטח המשתמש שלו באתר IOL. הנהלת הפורטל החליטה לפתח את האתר ולהפכו לערוץ המדע של IOL. עם מיזוג IOL עם אתר וואלה! בשנת 2002 הקים בליזובסקי את אתר "הידען", שאותו הוא ממשיך לערוך, נכון ל-2017, ביחד עם צוות כותבים.
בשנת 2003 כתב את הספר "ההתרסקות" יחד עם אחותו, יפה שיר-רז. הספר יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן. הספר מתאר את סיפורה של משימה מעבורת החלל STS-107 ואת רצף הכשלים שגרמו להתרסקות המעבורת קולומביה.