טביעת המונח סטגפלציה מיוחסת למקלאוד. בנאום בבית הנבחרים בנובמבר 1965 אמר: "יש לנו את הרע ביותר משני עולמות - לא רק אינפלציה מצד אחד או סטגפלציה מצד שני, אלא שניהם ביחד. יש לנו סוג של מצב של סטגפלציה. במונחים מודרניים, עשינו היסטוריה".
מקלאוד נחשב לנואם אפקטיבי ומרשים במיוחד. בהיבט זה הוא שימש דוגמה לפוליטיקאים שמרנים רבים כך למשל ג'ון מייג'ור, הזכיר אותו בנאום ההכתרה שלו לראש ממשלה ודאגלס הארד, שכיהן כשר בממשלותיהם של ג'ון מייג'ור ומרגרט תאצ'ר, התייחס אליו כנואם ששימש לו כדוגמה ומופת. הארד הדגיש את השנינות ואת חוש ההומור, שאפיינו את נאומיו.
לעומת זאת פוליטיקאים ממפלגת הלייבור, חששו מיכולת הנאום שלו. באחד מנאומיו דימה את הרולד וילסון לדג מעושן. יש הטוענים שמקלאוד היה היחיד שמנאומיו חשש וילסון.
צינור הגז מגרב-אירופה
צינור הגז מגרב-אירופה (באנגלית: Maghreb–Europe Gas Pipeline ; המכונה גם: צינור פדרו דוראן פארל) הוא צינור גז המוביל גז טבעי מצפון אפריקה לאירופה. הצינור המוביל גז טבעי משדה הגז הסי ראמל באלג'יריה, דרך מרוקו, לעיר קורדובה שבספרד ומשם לרשתות הגז של ספרד ופורטוגל. אורכו הכולל של הצינור הוא 1,620 ק"מ, עלות בנייתו הסתכמה ב-2.3 מיליארד דולר והוא נמצא בשימוש משנת 1996.
היסטוריה.
ההצעה לבניית הצינור עלתה לראשונה מצד חברות צרפתיות בשנת 1963. אולם, בגלל הסכסוך על השליטה בסהרה המערבית, כל נתיב דרך מרוקו נגנז. יתרה מכך, צריכת הגז בספרד הייתה נמוכה מכדי להצדיק את ההשקעה.
הפרויקט החל לקרום עור וגידים בתחילת שנות ה-90. בשנת 1992 הסכימו שרי ממשלה ספרדים ואלג'יראים על הקמת הצינור. שתי המדינות חתמו על הסכמים ארוכי טווח לאספקת גז טבעי. באותה שנה נחתמה אמנה להסדרת הבניה ותפעול הצינור והוקמה חברת Europe - Maghreb Pipeline LTD. בשנת 1994 הצטרפה פורטוגל להסכם.
בניית הצינור החלה ב-11 באוקטובר 1994 והושלמה כעבור שנתיים בנובמבר 1996.
מפרט טכני.
אורכו של צינור הגז הוא 1,620 ק"מ (1,010 מייל). הקיבולת ההתחלתית של הצינור הייתה 8.8 מיליארד מטר מעוקב (BMC) ובהמשך קיבולת גדלה ל-12 מיליארד מטר מעוקב (BMC). עלות בנייתו 2.3 מיליארד דולר.
ג'ק ג'ונסון
ג'ון ארתור "ג'ק" ג'ונסון (באנגלית: John Arthur ("Jack") Johnson; 31 במרץ 1878 - 10 ביוני 1946) היה אלוף העולם הבלתי מעורער באיגרוף במשקל כבד, והמתאגרף השחור הראשון שזכה בתואר.
חייו.
ג'ונסון נולד בגלווסטון שבטקסס בשנת 1878 להנרי וטינה ג'ונסון, זוג עבדים משוחררים. בגיל 11 עזב את הלימודים לטובת עבודות מזדמנות. הוא התוודע לאיגרוף במהלך עבודתו באולם ספורט, והחל להתאגרף בקרבות איגרוף מאולתרים בנערותו.
הוא היה לאחד השחורים הראשונים שהתפרסמו ברמה הארצית והגיעו למעמד של סלבריטי בשנים בהן אפליה גזעית הייתה עדיין טבועה בחלקים נרחבים של החברה האמריקנית. נודע בקשריו עם ידוענים רבים ושמו נקשר ברומנים עם כמה מהנשים הנחשקות בעולם באותה עת ובהן לופה ולז ומיי וסט, שנחשבה לסמל מין באותה תקופה.
כל אלו העצימו את תחושת האיבה אליו מצד גורמים גזעניים בחברה האמריקאית.
ג'ונסון ניהל אורח חיים ראוותני שכלל בין היתר גידול נמר כחיית מחמד והליכה בפומבי עם מקל מוזהב.
ג'ק ג'ונסון היה לאחד הספורטאים השחורים הראשונים שפרץ את מחסום הצבע, וזכה להכרה לאומית בארצות הברית הן כספורטאי והן כידוען. על רקע זה נכתב עליו רבות, ובין היתר גם המחזה "התקווה הלבנה" שעובד לסרט קולנוע בשם זה בשנת 1970. המוזיקאי הנודע מיילס דייוויס הקליט בשנת 1971 אלבום בשם "מחווה לג'ק ג'ונסון". פעמים רבות הוא מוזכר ברשימת האפרו-אמריקאים המשפיעים. נבחר להיכל התהילה של האיגרוף.
ב-1913 הורשע ג'ונסון בעבירה של סרסרות באישה לבנה במסגרת החוק הגזעני "Mann Act" (שאסר על העברת נשים מעבר לגבולות מדינה בארצות הברית למטרות "לא מוסריות") ונגזרה עליו שנת מאסר. הוא נמלט לקנדה ומשם נדד למדינות אחרות עד שב-1920 שב לארצות הברית, הסגיר עצמו וריצה את עונשו.
ג'ונסון נהרג בתאונת דרכים בקרוליינה הצפונית ב-10 ביוני 1946.
במאי 2018 העניק לו נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ חנינה נשיאותית.
קריירת האיגרוף.
ב-1 בנובמבר 1897 החל את הקריירה המקצוענית שלו כשהתמודד מול צ'ארלי ברוקס על תואר אלוף טקסס במשקל בינוני. ג'ונסון ניצח בנוקאאוט בסיבוב השני.
בהמשך סלל את דרכו לפסגת האיגרוף כשניצח בשנת 1902 את פרנק צ'יילדז בנוק אאוט טכני, וב-3 בפברואר 1903, את דנבר אד מרטין, אלוף העולם באיגרוף לשחורים. (באותן שנים הייתה הפרדה בין שחורים ללבנים בעולם האיגרוף).
אליפות העולם במשקל כבד.
לאחר זכייתו בתואר אלוף העולם לשחורים ניסה להתמודד על אליפות העולם, אולם האלוף באותה עת, האמריקאי ג'ים ג'פריס סירב להתמודד מול מתאגרף שחור. בשנת 1905 פרש ג'פריס מאיגרוף ללא הפסד.
בשנת 1907 התמודד ג'ונסון מול הבריטי בוב פיצימונס, אלוף העולם לשעבר, וניצח אותו בנוק אאוט בסיבוב השני.
בסוף שנת 1908 קיבל ג'ונסון את ההזדמנות לה ייחל, וב-26 בדצמבר התמודד בסידני, אוסטרליה, מול אלוף העולם הקנדי טומי ברנז. ג'ונסון ניצח בקרב והוכתר בתואר אלוף העולם.
קרב המאה.
בשנת 1910 הודיע ג'פריס על חזרה מפרישה לטובת התמודדות מול ג'ונסון.
ג'פריס לא השתתף בקרבות קרוב לשש שנים וככל הנראה הסכים להילחם אחרי שהוצע לו סכום שיא למתאגרף באותם ימים, 120,000$ (שווה ערך לכ-2.5 מיליון דולר בקירוב ב-2013).
מארגני הקרב דאגו לקדם את האירוע ובתקשורת הוא זכה לכינוי "קרב המאה".
הקרב נערך ביום העצמאות האמריקאי, 4 ביולי 1910 במדינת נבדה מול קהל של כ-20,000 צופים.
ג'ונסון הפיל את ג'פריס לקרשים בסיבוב ה-14 אך אנשי הפינה של ג'פריס זרקו את המגבת כדי שההפסד לא יירשם לחובתו כנוקאאוט. בעקבות תוצאות הקרב פרצו במהלך הלילה מהומות ברחבי ארצות הברית, שבהם נהרגו 13 בני אדם (8 שחורים, 5 לבנים).
בהמשך צוטט ג'פריס, בהתייחסו לקרב ולג'ונסון:
דעיכה מקצועית.
בשנת 1915 (בגיל 37) הפסיד ג'ונסון את התואר למתאגרף הלבן ג'ס ווילארד לאחר שהפסיד בקרב שנערך בהוואנה קובה, מול קהל של כ-25,000 צופים. ג'ונסון הופל בנוקאאוט בסיבוב ה-26, בקרב שהוגבל מראש ל-45 סיבובים, (קרבות האיגרוף המקצועני כיום מוגבלים בדרך כלל ל-15 סיבובים).
ג'ונסון המשיך להתחרות באופן פעיל כמקצוען עד לשנת 1932. בשנת 1938 חזר באופן חד פעמי לקרב נוסף (לאחר שש שנות היעדרות) ובשנת 1945 בגיל 67, נלחם בשני קרבות ראווה.
סבטלנה חודצ'נקובה
סבטלנה ויקטורובנה חודצ'נקובה (ברוסית: Светлана Викторовна Ходченкова; נולדה ב-21 בינואר 1983 במוסקבה) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה רוסייה, אשר מוכרת בשל תפקידה כאירינה בסרטו של טום אלפרדסון מ-2011, "החפרפרת", בו שיחקה לצד שחקן רוסי אחר, קונסטנטין חבנסקי, שגילם תפקיד של מרגל בקג"ב.
זכתה בפרס נשר הזהב הרוסי בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר לשנת 2018, על תפקידה בסרט "דובלטוב".
קריירה.
סבטלנה התפרסמה לאחר שהופיעה בסרטו של סטניסלב גובורוחין מ-2004, "ברכו את האישה", תפקיד שהעניק לה מועמדות לפרס ניקה של האקדמיה הרוסית לקולנוע.
ב-2008 זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר במסגרת פסטיבל הקולנוע הפולני, על תפקידה בסרט "מוסקבה הקטנה". היא התפרסמה גם על גילום אחד התפקידים הראשיים בטרילוגיית הסרטים "אהבה בעיר הגדולה", קומדיה רוסית המתרחשת בארצות הברית.
היא התפרסמה בקולנוע העולמי לאחר שהופיעה בסרט "החפרפרת" מ-2011, כשגילמה את אירינה, מהגרת רוסיה שמבקשת להגר למערב, ומתאהבת בדמותו של תום הארדי, המככב בסרט יחד עם גארי אולדמן וקולין פירת'. ב-2013, גילמה את דמותה של וייפר בסרט "הוולברין". ב-2015 כיכבה בסרט גבירת צ'אכטיצה בתפקיד הרוזנת אליזבת באטורי, אשר הייתה אחראית להירצחן של כ-650 נשים צעירות, וידועה עד היום כאחת מהרוצחים הסדרתיים הנוראים של כל הזמנים.
עינת פרנבך
עדני תריסר החוטים
עדני תריסר החוטים (שם מדעי: "Seleucidis melanoleucus") הוא מין של עדני מסדרת ציפורי השיר.
מאפיינים.
גודלו של העדני הוא בינוני, והוא מגיע לאורך של כ-33 ס"מ. צבעיו הם שחור וצהוב. קשתית עינו של הזכר אדומה. בצדי גופו נוצות צהובות. מחלקן האחורי של נוצות אלו, משתלשלות תריסר נוצות זנב, הדומות לחוטים, והן שהעניקו לעדני זה את שמו. הנקבה חומה עם גחון שחור. הרגליים חזקות, ובעלות טפרים ארוכים. צבען ורוד.
העדני הוא מין יחיד בסוג" Seleucidis. "הוא חי ביערות שפלה. תצוגת החיזור של העדני מתבצעת על ענף, ובמהלכה העדני מרחיב את חזהו החשוף. העדני ניזון מפירות ומפרוקי-רגליים.
תפוצתו של העדני משתרעת על פני גינאה החדשה ובאי סלוואטי באינדונזיה. העדני נמצא במצב השימור ללא חשש ברשימה האדומה של ארגון IUCN, ונמצא בנספח 2 של אמנת וושינגטון (CITES). למרות זאת, קשה להרבות את העדני בשבייה.
נמסיה
נמסיה (שם מדעי: "Nemesia", לעיתים מאוית בעברית "נמזיה") היא סוג במשפחת הלועניתיים, הכולל מינים חד שנתיים, רב שנתיים ושיחים פורחים. המינים השונים מגודלים לעיתים למטרות גינון ונוי. קיימים עשרות מינים, ומתוכם עשרות זנים מתורבתים שפותחו על מנת להיות פרחי ערוגות. מקור הסוג בדרום אפריקה.
מאפיינים.
הפרחים של מיני הנמסיה בעלי שני חלקים (שפתיים): החלק העליון ארבע-אונתי, והתחתון דו-אונתי. הפרחים בעלי ניחוח, וצבעם משתנה בהתאם למין ולזן המתורבת. הפרחים המתורבתים יכולים להגיע בכל גוון - צהוב, אדום, סגול, לילך, לבן, כחול ושילוב של מספר גוונים בפרח אחד. הצמח משגשג בשמש וחום, ורגיש ליובש.
אלונה לא