באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף ספטמבר אותה שנה זכה ניסמן בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.3 דקות, לפני אייל פרנק (1:07.1 דקות) ואילון קידר מהפועל ימק"א ירושלים (1:10.41 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:23.3 דקות, לפני אייל פרנק (2:26.5 דקות) ורון קרמן (2:30.4 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:11.5 דקות, אחרי עדי פרג שקבע שיא ישראלי חדש של 5:02.5 דקות ולפני רון קרמן (5:18.0 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:48.4 דקות, אחרי רון קרמן (2:40.3 דקות) ועופר קוגל מהפועל כפר בלום (2:42.7 דקות).
כינוס הפועל ה-10.
בתחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-10 שנערכו באוניברסיטת תל אביב במאי 1975 זכה ניסמן בשתי מדליות ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 2:17.1 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי 3:47.9 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בספטמבר 1975 זכה ניסמן ב-5 מדליות זהב אישיות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.9 דקות, לפני רון קרמן (1:06.0 דקות) ואלון אקר מהפועל בית קמה (1:09.9 דקות), במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.6 דקות, לפני אלון אקר (2:29.2 דקות) וארז פרידלנדר מקישון (2:32.4 דקות), במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:17.5 דקות, לפני מייק גרינשפן מהפועל גבעת חיים (2:17.5 דקות) ואלון אקר (2:20.6 דקות), במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:16.8 דקות, לפני רון קרמן (2:21.7 דקות) וישי ורדי מהפועל בית קמה (2:25.4 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:52.0 דקות, לפני רון קרמן (5:07.3 דקות) וישי ורדי (5:12.6 דקות).
בתחרות שחייה שנערכה בלונג ביץ' שבקליפורניה במרץ 1976 קבע ניסמן שני שיאים ישראלים חדשים, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:15.6 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:49.75 דקות.
לפני המשחקים האולימפיים קבע ניסמן במשחה ל-100 מטר גב שיא ישראלי חדש של 1:04.20 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:19.20 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש נוסף של 4:44.90 דקות.
אולימפיאדת מונטריאול.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים ניסמן במקום ה-27 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4.47.13 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר אותה שנה זכה ניסמן ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.3 דקות, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:25.3 דקות, לפני אלון אקר שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 (2:25.8 דקות) ואבי כרמל מברית מכבים עתיד (2:28.9 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:19.3 דקות.
המכביה ה-10.
בתחרויות השחייה של המכביה העשירית שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב ביולי 1977 זכה ניסמן בשתי מדליות, במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם רון קרמן, אמיר גניאל וניר שמיר בשיא ישראלי חדש של 8:05.79 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:45.07 דקות (17 מאיות השנייה איטי משיאו הישראלי).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף חודש ספטמבר אותה שנה זכה ניסמן ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא ישראלי חדש של 2:15.06 דקות, לפני רון קרמן (2:16.63 דקות) ויורם כוכבי ממכבי תל אביב (2:18.54 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:49.89 דקות, לפני יורם כוכבי (4:52.68 דקות) ואלון אקר (5:03.96 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.12 דקות, אחרי מייק גרינשפן (59.36 שניות) ולפני אלון אקר (1:01.14 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:12.97 דקות, אחרי אלון אקר (2:11.93 דקות) ולפני מייק גרינשפן (2:13.60 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף יולי 1978 זכה ניסמן במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 59.88 שניות, אחרי מייק גרינשפן (59.59 שניות) ולפני יורם כוכבי (1:00.64 דקות).
חייו האישיים.
ניסמן קיבל מלגת לימודים בארצות הברית ושם פגש את רעייתו, שמשפחתה מניו יורק. הם חזרו לישראל וחיפשו עבודה בתחום ההנדסה, אבל לא מצאו וחזרו לקליבלנד, שם ייסדו עסק משותף לתיקון מדפסות מחשב.
בשנת 2013 שב ניסמן לישראל והחל להשתתף באליפויות ישראל לוותיקים.
באליפות העולם בשחייה לוותיקים שנערכה בקוריאה הדרומית ב-2019 זכה ניסמן ב-6 מדליות זהב, הישג שיא של שחיית הוותיקים בישראל.
מובארכ
מוברכ
סטנלי טוצ'י
סטנלי טוצ'י (באנגלית: Stanley Tucci; נולד ב-11 בנובמבר 1960) הוא שחקן, תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי, זוכה שני פרסי גלובוס הזהב ושני פרסי אמי, וכן מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 2010 על גילום דמותו של ג'ון הארווי בסרט "מבט מגן עדן".
קורות חייו.
שנותיו הראשונות.
סטנלי טוצ'י נולד בפיקסיל שבניו יורק, בנם של ג'ואן (לבית טרופיאנו), מזכירה בדימוס, וסטנלי טוצ'י האב, שלפני פרישתו היה מורה לאמנות בבית ספר תיכון. אחותו היא השחקנית כריסטין טוצ'י. הוא גדל בקטונה שבניו יורק, ולמד בבית הספר התיכון "ג'ון ג'יי" שם שיחק בנבחרות הכדורגל והפוטבול של בית הספר, וכן היה חבר במועדון הדרמה. את התואר שלו קיבל מאוניברסיטת "SUNY Purchase", שם למד תיאטרון וקולנוע.
קריירה.
ב-30 בספטמבר 1982 ביצע טוצ'י את הופעת הבכורה שלו בברודוויי במחזה "The Queen and the Rebels". בשנת 1985 הופיע לראשונה בסרט קולנוע - "הכבוד של פריצי".
טוצ'י הופיע בלמעלה מ-50 סרטים, לרוב בתפקידי משנה, אשר הבולטים מביניהם הם: "תיק שקנאי", "נשיקת מוות", "לילה גדול", "הדרך לפרדישן", "השטן לובשת פראדה" ו"ג'ולי וג'וליה".
טוצ'י היה מועמד שלוש פעמים לפרס גלובוס הזהב וזכה פעמיים; פעם ראשונה על תפקידו בסרט הטלוויזיה "Winchell" ובפעם השנייה על תפקיד המשנה שלו בסרט הטלוויזיה "הפתרון הסופי" שם גילם את דמותו של אדולף אייכמן. כמו כן היה מועמד חמש פעמים לפרס אמי וזכה בו פעמיים; הפעם הראשונה על גילום דמותו של וולטר וינצ'ל בסרט הטלוויזיה "Winchell", והשנייה על תפקידו בסדרת הטלוויזיה "מונק".
בשנת 2006 שיחק לצד גריפין דאן בסדרת הטלוויזיה שלא האריכה ימים "3 ק"ג", ברשת CBS.
בשנת 2009 הופיע בסרט "מבט מגן עדן" עליו קיבל מועמדויות: לפרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב ופרס באפט"א.
בשנת 2017 שיחק בסרט הפנטזיה "היפה והחיה", המבוסס על סרט האנימציה של חברת וולט דיסני "היפה והחיה". באותה שנה החל להשתתף בסדרת האתנולוגיה "אויבות", שנוצרה ונכתבה על ידי ראיין מרפי, לצידן של ג'סיקה לאנג וסוזן סרנדון כבן דמותו של ג'ק וורנר.
משפחתו.
טוצ'י גר בניו יורק עם שלושת ילדיו - תאומים ובת. אשתו, קייט טוצ'י, לה היה נשוי משנת 1995 מתה מסרטן במאי 2009.
בשנת 2012 נישא לפליסיטי בלאנט, אותה הכיר בחתונתה של אחותה, אמילי בלאנט, לג'ון קרסינסקי.
טוצ'י הוא שותף במסעדת "Finch Tavern" שבמקום מגוריו.
הכרזת העצמאות של הסייברספייס
פרמוטציה חד-כיוונית
שיקום (רפואה)
שיקום הוא תהליך אינטנסיבי בו משתתפים אנשי מקצוע מגוונים, המסייע לאנשים בעלי לקות (לקות פיזיות, נפשית, חושיות או קוגניטיביות) לשפר את התפקוד שלהם באופן משמעותי. מטרת השיקום היא עצמאות תפקודית ואיכות חיים. מיצוי הפוטנציאל מתייחס לשאיפה לשחזר ולאחזר בצורה המיטבית את היכולות הקודמות, תוך כדי פיתוח אסטרטגיות התמודדות ופיצוי עם היכולות שנותרו או שוקמו בחלקן. במקרים רבים השיקום כולל פיתוח יכולות המאפשרות למשתקם להשתלב בסביבה המתאימה ביותר להגשמת מאוויו האישיים בנוגע לעצמאות פיזית, אינטלקטואלית וכלכלית, וזאת דרך התערבות פסיכולוגית, ארגונית, חברתית והתנהגותית.
ברוב המקרים שיקום נעשה בשילוב של צוות רב תחומי: רופאים, אחיות, פיזיותרפיסטים, פסיכולוגים, מרפאים בעיסוק, עובדים סוציאליים ועוד. תהליך זה מתרחש בהקשר מערכתי, ולכל ההיבטים המערכתיים ישנה השפעה המשתלבת לכדי תמונת התמודדות כללית.
גישות שיקומיות בעבר לעומת גישות שיקומיות כיום.
החוקר פלדג'ר משווה בין הפרדיגמות הישנות לעומת הפרדיגמות החדשות בהתייחסות לנכות. הפרדיגמה הישנה ידועה כמודל הרפואי, שעל פיו הדגש הוא על הפתולוגיה, על המגבלה ועל ליקויי הנכה. לעומת זאת, הפרדיגמה החדשה מדגישה את האינטראקציה הדינאמית הקיימת בין המשתנים הסביבתיים ולבין המאפיינים האינדיבידואליים של הנכה וכיצד אינטראקציה זו משפיעה על חוויית הנכות.
החוקרים מאקי וריגר מציינים את ההבדלים המרכזיים בין הגישות הטיפוליות שהיו נהוגות בעבר לעומת הגישות העכשוויות: בעבר, כחלק מהתפיסה "הישנה", הקפידו על הפרדת בעלי מוגבלויות מהחברה ואכלוסם במוסדות נפרדים; זאת לעומת הגישות הנוכחיות, אשר דוגלות בשילוב בקהילה (למשל: סביבה של דיור מוגן). כיום נוטות התוכניות השיקומיות יותר ליישום גישה של פתרון בעיות בהקשר סביבתי. כמו כן, המוטיבציה לשיקום בעבר, לפני שהתפתחו תנועות חברתיות לקידום בעלי המוגבלות, הייתה כי יש לספק את השירות השיקומי מתוך נדבה. זאת לעומת ההבנה המוסרית שזוהי זכות בסיסית של הנכה. במישור התעסוקתי, ההכשרה המקצועית בעבר הייתה נפרדת, ואילו כיום הדגש הוא על שילוב תעסוקתי בקהילה.
שפה מקצועית.