התלמוד הבבלי מספר שאביגיל נטלה דם נידה והראתה לדוד וביקשה שיפסוק לה הלכה אם דם טמא או טהור הוא. "אמר לה: וכי מראין דם בלילה?" והרי קשה להבחין בין הגוונים המותרים והאסורים! אמרה לו: "וכי דנין דיני נפשות בלילה?" כך רמזה לו להמתין מההחלטה להרוג את נבל ובני ביתו. אמר לה: נבל בעלך "מורד במלכות הוא" ולא חלות עליו המגבלות של הדין בלילה. אמרה לו: "עדיין שאול קיים" והוא המלך, ואילו אתה טרם יצא שמך כמלך בעולם. אמר לה: "ברוך טעמך וברוכה את אשר כליתני היום הזה מבוא בדמים".
התלמוד הבבלי מונה את אביגיל בין "ארבע נשים יפהפיות שהיו בעולם", ומסופר שהיא חשפה את שוקה ודוד המלך התאווה לה: . באופן דומה נאמר ב כי כאשר עמדה אביגיל מול דוד ונעריו, "הוקרו כולם" (מלשון קרי).
לפי המדרש, הייתה אביגיל טובה לדוד יותר מכל הקורבנות שבעולם, שכן אילו היה פוגע בנבל, לא היה מתכפר לו העוון גם אילו היה מקריב כל הקורבנות בעולם – והיא באה אליו ומילטה אותו מהמעשה (מלכתחילה).
את דבריה סיימה במילים "והיטיב ה' לאדוני וזכרת את אמתך", אותם רואים חז"ל כרמז לבקשה לשאתה לאישה בעתיד.
אביגור (שד)
אביגור במיתולוגיה הנוצרית המוקדמת הוא אחד השדים הראשיים בגיהנום, בעל התואר הדוכס הגדול של הגיהנום. תחת פיקודו משרתים כ-60 לגיונות שדים. הוא מגלה הנסתרות ויודע את גורל המלחמות ומוכן למכור את מרכולתו תמורת נשמתו של הקונה.
הוא מתואר כרוכב על סוס מכונף.
אברקדברה
אַבְּרָקָדַבְּרָה (או אברקדברא) היא מילת קסם. לפי מאמיני תורת הנסתר אם היא כתובה על קמע, ביכולתה לשחרר את נושא הקמע ממחלות. יכולת זו של המילה הופיעה בספר De Medicina Praecepta, שאותו כתב רופאו של הקיסר הרומי קרקלה, קווינטוס סרנוס.
מקור המילה.
אין ידיעה ודאית על מקור המילה ועל פירושה. קיים מספר רב של השערות בנושא:
א ר ב ע א ח ד א ר ב ע
ר ב ע א ח ד א ר ב ע
ב ע א ח ד א ר ב ע
ע א ח ד א ר ב ע
א ח ד א ר ב ע
ח ד א ר ב ע
ד א ר ב ע
א ר ב ע
ר ב ע
על פי סרנוס, שהשתמש בכישוף כדי לטפל בחום, יש לכתוב את המילה ABRACADABRA אחת־עשרה פעמים על פיסת נייר, כשכל אות נעלמת כל פעם:
ABRACADABRA
ABRACADABR
ABRACADAB
ABRACADA
ABRACAD
ABRACA
את הנייר היה צריך לקשור עם חוט עור מחיה סביב צווארו של החולה עם פשתן. ביום התשיעי, עמד החולה כשגבו לנהר הזורם מזרחה, והשליך אחורנית את הבד. כשמוססו המים את המילים, החום היה נעלם. הפופולריות של השיטה עלתה בימי הביניים, והיו אף שניסו להשתמש בה כדי לרפא את המגפה השחורה.
באופן דומה בעברית:
א ב ר א ק ד ב ר א
א ב ר א ק ד ב ר
א ב ר א ק ד ב
א ב ר א ק ד
א ב ר א ק
א ב ר א
א ב ר
קמע בעל צורה דומה מכיל את שמו של שברירי, השד הגורם לעיוורון, כך:
ש ב ר י ר י
ב ר י ר י
ר י ר י
י ר י
כיום המילה משמשת להטוטנים וקוסמים מאחזי עיניים בדומה לביטוי "הוקוס פוקוס" על מנת להכריז על מעשה "הקסם" כביכול.
השיר "אברא קדברא".
לקראת פסטיבל שירי הילדים של 1972 התבקש המפיק אברהם דשא (פשנל) לשלוח הרכב חדש והקים את שלישיית שוקולד מנטה מסטיק בה היו חברות ירדנה ארזי, רותי הולצמן ותמי עזריה. השיר "אברא קדברא" בביצוע השלישייה החדשה שכתבו לאה לופנפלד ומשה וילנסקי, הגיע למקום השני בפסטיבל ובעקבות הצלחתו הוחלט להמשיך בפעילות ההרכב שזכה להצלחה גדולה מאד בשנות השבעים.
השיר מספר על ילד שפותר לעצמו את כל הבעיות על ידי השימוש במילת הקסם.
מיתולוגיה נורדית
המיתולוגיה הנורדית (ידועה גם כמיתולוגיה ויקינגית ומיתולוגיה סקנדינבית) היא שם כולל למיתוסים הקדם-נוצריים של עמי סקנדינביה בתקופה שבה דיברו נורדית עתיקה. המיתולוגיה הנורדית היא ענף של המיתולוגיה הגרמאנית הרחבה יותר, והענף המתועד ביותר בה. עדיין, המקורות הנורדים הם בעייתיים, ולעיתים קרובות מציגים תמונה חלקית ביותר של המיתולוגיה או סותרים זה את זה.
המקורות הנורדים מאזכרים אלים רבים וישויות מסוגים שונים. הקשרים בין הישויות השונות מורכבים ומשתנים, ולרוב לאלים אין דמות ברורה וחד משמעית. היקום הנורדי מורכב מתשעה עולמות (אין פירוט במקורות הנורדיים למה הם בדיוק) ועץ מרכזי בשם יגדראסיל.
מקורות.
רוב המיתולוגיה הנורדית הועברה בעל פה וחלקים רבים ממנה אבדו. חלקים מסוימים הועלו על הכתב על ידי נוצרים, שהם עיקר המקורות אשר חוקרים מסתמכים עליהם. המיתולוגיה הנורדית, בסופו של דבר, נכתבה על ידי נוצרים, רובם איסלנדים. בעקבות כך, הידע על סיפורים מיתולוגיים הוא חלקי ביותר, ולעיתים ישנן סתירות בין המקורות השונים, כשהסיבה לכך לא תמיד ברורה.
האדה הפרוזאית (נקראת גם האדה הצעירה) נכתבה בראשית המאה ה-13 על ידי סנורי סטורלוסון, פוליטיקאי ומשורר איסלנדי נוצרי. המטרה של סנורי בכתיבת האדה הפרוזאית הייתה שהיא תהווה מדריך לכתיבת שירה סקאלדית. באדה זו ישנה התייחסות למספר כתבים אשר כנראה לא השתמרו. באופן כללי, האדה הפרוזאית היא מקור שניוני, וסנורי לעיתים קרובות מספר סיפורים בצורה אוהמריסטית.
האדה הפואטית (נקראת גם האדה המבוגרת) היא לקט איסלנדי מהמאה ה-13 של שירים מוקדמים יותר. למרות שכתב היד של האדה הפואטית נכתב מאות שנים לאחר התנצרות איסלנד, השירים הכתובים בה מתוארכים לתקופה שלפני התנצרות איסלנד בשנת 1000 (או כמה שנים אחרי), ובאופן כללי הם השתמרו בצורתם ובתוכנם. לכן, האדה הפואטית, בניגוד לאדה הפרוזאית, היא באופן כללי מקור ראשוני.
ישנם מקורות טקסטואליים נוספים, פחות מרכזיים, אשר מספקים מידע בצורה כלשהי למחקר המודרני על המיתולוגיה הנורדית. היימסקרינגלה, שגם נכתב במאה ה-13 על ידי סנורי סטורלוסון, וגסטה דנורום, שנכתב בלטינית על ידי המלומד הדני סקסו גרמטיקוס בתחילת המאה ה-13, הם מקורות המציגים סיפורים אוהמריסטיים. הסאגות יכולות להיות מקור מידע עבור המיתולוגיה הנורדית.
בנוסף, ראיות ארכאולוגיות, שמות מקומות, ואבני רונות יכולים לתת מידע מוגבל אודות המיתולוגיה הנורדית. בעזרת מיתולוגיה השוואתית ובלשנות היסטורית חוקרים מנסים להגיע לרעיון כללי של מיתולוגיה גרמאנית.
היקום הנורדי.
היקום הנורדי מתואר כעץ ענק הקרוי יגדראסיל (Yggdrasil), שעל צמרותיו, בין ענפיו וליד שורשיו נמצאים העולמות השונים. מוזכרים תשעה עולמות כלשהם, אך אין פירוט לגביהם, וניתן רק לשער אילו מקומות השתייכו לקטגוריה זו.
רשימה אפשרית של תשעת העולמות:
מקומות חשובים אחרים:
ראגנארוק.
סופו של היקום הנורדי ויצירתו של עולם חדש וטוב יותר הוא אירוע מוכר וצפוי הנקרא ראגנרוק. כל האירועים אשר יקדימו את הראגנרוק, יתרחשו במהלכו ויגיעו אחריו ידועים לאלים ולבני האדם מנבואה. על פי הנבואה, לאחר כמה חורפים ארוכים וקשים במיוחד יתאספו צבאות הענקים למלחמה כנגד האלים. אסונות טבע נוראיים יתרחשו לפני הקרב, השמש והירח ייעלמו ונחש ים מפלצתי ירעיל את האדמה. במהלך הקרב ימותו אלים רבים, ביניהם אודין ות'ור ולבסוף, ענק האש סורט (Surt) יצית את כל העולם. כל האנושות למעט זוג אחד יהרגו. זוג השורדים, אשר התחבאו בעץ העולם יגדראסיל, יאכלסו את העולם החדש בו אין מחסור וצער.
ישויות.
אלים.
האלים מתחלקים לשתי קבוצות, אלי אסיר ואלי ואניר.
ההבחנה בין אסיר וואניר היא בעייתית שכן שתי הקבוצות ניהלו את מלחמת האסיר-ואניר, מלחמה ארוכה שאחריה כרתו הסכם שלום ושלטו ביחד. חלק מהאלים שייכים לשתי הקבוצות. מקום מושבו של אסיר הוא אסגארד, ושל ואניר ואנאהיים. משום שלעיתים קרובות ואניר מיוחס לפריון, הוצע שמלחמת אסיר-ואניר היא הבעה של פלישה של "כתות מלחמתיות" לאזורים שהיו מיושבים על ידי "כתות פריון" גרמאניות מקומיות.
רשימת אלים מרכזיים:
ענקים.
הענקים במיתולוגיה הנורדית, הידועים גם כיוטנאר (רבים של יוטון), הם יצורים מורכבים. ככלל הם לפעמים מתוארים כבעלי מראה נורא - בעלי טלפיים, ניבים וצורה מעוותת, לפעמים עשויים אש ולפעמים כפור. חלקם בעלי מספר ראשים וכולם בעלי ממדים מפחידים. אולם כאשר המקורות מתייחסים ספציפית לענק מסוים, לעיתים קרובות הוא מקבל תכונות הפוכות. על אף שמם בו, נעשה שימוש בעברית, הגדרת הענקים איננה ברורה, הם לא בהכרח גדולים מאוד, ותיאורם יכול לנוע בין יצורים יפים מאוד כשהם מתוארים באופן יחיד לבין גרוטסקיים בצורה מחרידה כשם מתוארים בצורה כללית. חלק מהאלים, כגון סקאד'י וגארד'ר מתוארים כענקים בעצמם ועוד ישנם אלים שיש עליהם עדויות רבות כגון אודין שמתוארים כצאצאים של ענקים. על הענקים יש עדויות במגוון רחב של מקורות נורדיים שונים. הענקים העתיקים מתוארים כבעלי ידע נשגב. האל אודין מתייעץ עם הענק מימיר במקרים חשובים והענק אוטגארד-לוקי (Utgard-Loki) מתואר כקוסם אשר מצליח לתעתע באל ת'ור.
ענקים חשובים:
נורנות.
הנורנות טוות את גורל היצורים החיים, חייו של כל אדם הוא חוט אשר נשזר לתוך אריג החיים. שלוש הנורנות, המתוארות כנשים זקנות, הן אורד , ורדנדי וסקולד , ניתן לתרגם את השמות בפשטות כ"זה אשר קרה", "זה אשר קורה" ו"זה אשר יקרה" בהתאמה. הנורנות שולטות גם בגורל האלים.
ולקיריות.
הוולקיריות (מילולית: "בוחרות המתים") הן ישויות נשיות ואנושיות הקשורות לאחד מאלים, ענקים, גמדים או אלפים. אשר משרתות את האל אודין. מטרתן היא לבחור את הלוחמים האמיצים ביותר משדה הקרב שמתו ולהובילם אל היכל ולהאלה.
ולקיריות חשובות:
גמדים.