הקפאת הליכים
מוטיל בן פייסי החזן
קווס
מחוז אימפריאל (קליפורניה)
גבעות קולומביה
גבעות קולומביה הן רכס של גבעות נמוכות במכתש גוסב על מאדים. הן נצפו על ידי הרובר ספיריט שחקרה את המכתש ב-2004. לגבעות ניתן שם במהרה, משום שהן היו הסממן הבולט ביותר על פני השטח באזור אתר הנחיתה. הגבעות נמצאות במרחק כ-3 ק"מ מנקודת הנחיתה המקורית. שמו של הרכס נועד להנציח את אסון מעבורת החלל קולומביה. ב-2 בפברואר 2004 הוחלט לקרוא לפסגות הגבעות על שם שבעת האסטרונאוטים שנספו באסון.
הרובר ספיריט חקרה את האזור עד 2010, אז הפכה לתחנת מחקר נייחת וב-2011 סיימה את תפקידה.
רשימת הפסגות (מצפון לדרום):
ריברסייד (מחוז)
מחוז ריברסייד (באנגלית: Riverside County) הוא מחוז בדרום קליפורניה, בקרבת המטרופולין של לוס אנג'לס. המחוז גובל במחוז אורנג' במערב, במחוזות אימפריאל וסן דייגו (מחוז) בדרום, מחוז סן ברנרדינו בצפון ובמדינת אריזונה במזרח.
על פי מפקד התושבים בשנת 2000 חיו במחוז 1,545,387 תושבים ועל פי מפקד דומה שנעשה בשנת 2007 חיו במחוז כ-2 מיליון תושבים (311,575 מהם גרים בעיר המחוז, ריברסייד). קרבתו של המחוז למחוז לוס אנג'לס ולמטרופולין של לוס אנג'לס הגבירו את קצב הגדילה של הערים בו. מבחינה גאוגרפית המחוז כולו משתרע על שטח מדברי בגבול בין מדבר מוהאבי למדבר קולורדו.
היסטוריה.
מחוז ריברסייד נוסד בשנת 1893 על חלק מהשטחים של המחוזות סן ברנרדינו וסן דייגו.
השם למחוז ניתן לו על שמה של העיר ריברסייד שהוקמה בשנת 1871, כאשר נחפרה אליה תעלה מנהר סנטה אנה העובר בשטח המחוז.
בשנת 1980 אוכלוסיית המחוז הגיעה למיליון תושבים.
גאוגרפיה.
שטח המחוז מסתכם ב-18,915 קילומטרים מרובעים. מתוכם 18,667 קילומטרים מרובעים אדמה ו-248 קילומטרים מרובעים מים (1.31%).
המחוז עצמו ארוך מאוד ממזרח למערב (כ-290 ק"מ) וצר מצפון לדרום.
המחוז גובל במחוז סן ברנדינו מצפון, מחוז אורנג' במערב, מחוזות סן דייגו ואימפריאל בדרום ומדינת אריזונה ממזרח.
נהר הקולורדו, המסמן את הגבול בין מדינת קליפורניה למדינת אריזונה, זורם בגבולו המזרחי של מחוז ריברסייד.
תחבורה.
אחת הסיבות לגידול האוכלוסייה במחוז היא תחבורה ציבורית נוחה ממנו ללוס אנג'לס. רכבת פרברית של מטרולינק מחברת את ערי המחוז ללוס אנג'לס ולמחוז אורנג'. קו רכבת של אמטרק עובר בשטח המחוז עם תחנות בריברסייד ובפאלם ספרינגס.
ישנם 14 נמלי תעופה ברחבי המחוז, אך כולם קטנים ומשמשים לטיסות פנים. נמל תעופה הבינלאומי הקרוב ביותר הוא נמל תעופה סן ברנרדינו הנמצא בעמק סן ברנרדינו ו'נמל תעופה בינלאומי אונטריו' הנמצא גם הוא בעמק סן ברנדינו.
חוק ופוליטיקה.
בית המשפט העליון של מחוז ריברסייד אחראי על קיום חוקים במחוז. ישנם 13 בתי משפט הפזורים בערי המחוז.
בניין בית המשפט העליון הוקם בשנת 1904 ועדיין משמש כבית משפט העליון.
עמק ריברסייד
הגנה מפני טילים
הגנה מפני טילים הוא כינוי למערכת, נשק או טכנולוגיה הקשורים בגילוי, מעקב, יירוט והשמדה של טילי קרקע-קרקע וכן טילי אוויר-קרקע. התפיסה המקורית של מערכות הגנה מפני טילים, שהתפתחה בארצות הברית, התייחסה לאפשרות פיתוח הגנה מול איום של טילים בליסטיים בעלי טווח בין-יבשתי, המצוידים בראש קרב גרעיני. מאוחר יותר החלו להופיע מערכות להגנה מפני טילים בעלי ראש קרב קונבנציונלי, וכן נגד טילים בעלי טווח בינוני וקצר.
סיווג של מערכות הגנה מפני טילים.
קיימות מספר שיטות לסיווג מערכות הגנה מפני טילים. אין אחידות בשיטות החלוקה השונות, ולעיתים קיים עירוב תחומים בין שיטות החלוקה השונות. מרבית מערכות ההגנה נגד טילים מבוססות על טילים נגד טילים. שיטות אחרות המוכרות כוללות שימוש בקרן לייזר רבת עוצמה או במערכת של תותח מהיר ירי.
חלוקה לפי האיום הטילי.
בשיטת חלוקה זו מתייחסים לסוג האיום הטילי, ומקובל לחלקו לשלוש קטגוריות משנה:
בקטגוריה השלישית לעיל ניתן כיום למצוא התייחסויות רבות לרקטות קרקע-קרקע, שלמרות העובדה שאינן מוגדרות כטילים בליסטיים, מערכות הגנה נגד טילים מתייחסות אליהן כאיום שצריך לנטרלו. בנוגע להגנה מפני רקטות קצרות טווח (דוגמת קסאם ונגזרותיו), ראו להלן.
סיווג מערכות ההגנה מפני טילים לפי השלב במסלול הטיל הבליסטי שנגדו מופנית מערכת ההגנה.
אפשר ליירט טילים בליסטיים בכל אחד משלבי טיסתם: בעת ההאצה, בשלב השיוט ובשלב הסופי, לאחר חזרתם לאטמוספירה. קיימות מערכות הגנה מפני טילים המיועדות לטפל בכל אחד משלבי הטיסה של הטיל התוקף:
סיווג מערכת ההגנה מפני טילים לפי מיקום פעולתה.
מערכות הגנה מפני טילים יכולות לפעול בתוך האטמוספירה של כדור הארץ או מחוצה לה. מסלולם של טילים בליסטיים כולל ששני שלבים בהם הטיל נע באטמוספירה ושלב אחד בו הוא מצוי בחלל. לכל שיטת פעולה יתרונות וחסרונות, ובמהלך השנים פותחו מערכות משני הסוגים:
טילים נגד טילים.
מאז הוחל בפיתוח מערכות הגנה אקטיביות נגד טילים בליסטיים, הסתמכו מערכות אלה על טילים מהירים, שיכלו לסגור את הפרש המהירות בין הטיל התוקף לבינם בפרק זמן קצר.
מקובל לחלק את הטילים נגד הטילים לשני סוגים עיקריים, נוסף על החלוקות שצוינו לעיל:
מערכות לייזר נגד טילים.
קרן לייזר רבת עוצמה יכולה לשמש כנשק לייזר נגד טילים בליסטיים, רקטות ופצצות מרגמה. מחקרי היתכנות בנושא נשק לייזר נערכו במהלך יוזמת ההגנה האסטרטגית של ארצות הברית, ואף לפניה. מערכות הדגמה של נשק לייזר קיימות בארצות הברית, הן כמערכת מוטסת והן כמערכת קרקעית. היתרון המרכזי של מערכת לייזר נגד טילים בליסטיים נעוץ בעובדה שקרן הלייזר נעה במהירות האור, ולעומתה גם טילים מהירים נדמים כנייחים; עם זאת, למערכות הלייזר השונות שפותחו ומפותחות כיום, חסרונות רבים, ובהם טווח לזירה קצר יחסית, חוסר יכולת להתמודד עם מטח טילים, תלות בהפרעות אטמוספיריות דוגמת אובך, וסוגיית האנרגיה הנדרשת לייצור אלומת הלייזר.
יש הרואים יתרונות למערכות לייזר נגד טילים בהשוואה לטילים נגד טילים, ויש השוללים גישה זו, בפרט כאשר מדובר בלייזר כימי.
ארצות הברית עוסקת בפיתוח לווייני יירוט המצוידים בלייזר רב עוצמה, לשם פגיעה בטילים בליסטיים, במיוחד בעת מעופם בחלל. נכון לראשית 2022, טרם הודגמה פעולתו של לוויין לייזר נגד טילים.
חברת רפאל הישראלית מפתחת את מערכת "קרן ברזל" - מערכת הגנה אקטיבית המבוססת על קרני לייזר, להגנה מפני רקטות ופצצות מרגמה בטווח קצר (עד 7 ק"מ) וכלי טיס לרבות גלשני-אוויר וכלי טיס בלתי מאוישים.
סבגדיס
סבגדיס או סאבאגאדיס (1770–1831 לערך; שם הטבלתו היה זה-מנפס קדוס מכונה גם ״אבא גראגן״) היה דאג'זמץ' או מושל תיגראי, בתקופת השופטים האתיופית. הוא היה בנו של שום וולדו של עגמה, והשתייך לעם האירובי.
בראשית המאה ה-19 סבגדיס מרד מספר פעמיים נגד אדונו, הראס וולדה סלאסי. אבל ממש לפני מותו של וולדה סלאסי נראה שהוא השלים עמו והפך לאחד מסגניו הנאמנים. בעקבות מותו של וולדה סלאסי בשנת 1816, הוא איתגר את סמכות בנו של וולדה סלאסי, ונהפך למצביא העוצמתי ביותר בטיגראי. הוא קבע את בירתו בעדיגראת, ושלט על תיגראי, סמיאן, וברצועת חוף צרה באריתריאה בשנת 1818. תחומו שלטונו הורחב וכלל גם את שטחי הרמה הארתריאית חמסיאן,אקלה גוזאי, וסאריה.
סבגדיס האמינו כי השגת נשק חם היה חיוני כדי לנטרל את כוחם של פרשי האורומו, ולכן הוא הקדיש הרבה זמן ומאמץ כדי לאסוף אותם
אנטוני רמייטס
אנתוני רמלייטס
אנטוני רמלייטס סימון
בית סוסין
בית סוסין (בערבית بيت سويسن) היה כפר ערבי בגבול הרי יהודה ושפלת יהודה כ-17 קילומטרים דרומית מזרחית לרמלה וכשלושה קילומטרים דרומית ללטרון, בגובה 310 מטר מעל פני הים. הכפר היה שייך לנפת רמלה מחוז לוד (1945).
בשנת 1596, בתקופה העות'מאנית, נמנו בכפר 308 תושבים. בעקבות מאורעות תרפ"ט הוטל על הכפר עונש קיבוצי בסך של 150 לירות על חלקם של תושבי הכפר בהחרבת כפר אוריה. במפקד האוכלוסין המנדטורי משנת 1931 מנתה האוכלוסייה 70 תושבים. על פי סקר הכפרים 1945 מספר התושבים בשנת 1945 עלה ל-210..
במלחמת העצמאות, במהלך ההכנות למבצע בן נון ב', ב-28 במאי 1948, נכבש הכפר על ידי פלוגה א' מגדוד 72 של חטיבה 7 והתרוקן מתושביו.
לאחר כיבוש הכפר המקום שימש כמשלט במבצע בן נון ב' בניסיון לכיבוש לטרון, לאחר הכישלון במבצע זה לטרון נשארה בידי האויב. בסמוך לבית סוסין עברה דרך בורמה, דרך עוקפת ששימשה לפריצת המצור על ירושלים מאחר שהכביש מהשפלה לירושלים נחסם בלטרון ובשער הגיא.
בשנת 1950 הוקם מושב תעוז על אדמות הכפר.
בית הספר המשותף.
במרחק של כ-3 קילומטרים מערבית לבית סוסין היה הכפר הערבי בית ג'יז שנהרס במלחמת העצמאות, בין הכפרים נבנה בתקופת המנדט הבריטי בית ספר משותף לבית סוסין ולבית ג'יז. בית הספר נבנה על גבעה כשני קילומטרים מערבית לבית סוסין, קרוב יותר לכפר בית ג'יז, באתר בית הספר הוקם מאוחר יותר מצפה הראל. המבנה הנטוש קיים עד היום והתפרסם כמקום בו נערך משפט השדה הצבאי בפרשת משפטו והוצאתו להורג של סרן מאיר טוביאנסקי באשמת בגידה. מאיר טוביאנסקי נמצא אשם במשפט והוצא להורג על ידי כיתת יורים, ההוצאה להורג לא נערכה בבית הספר אלא בכפר בית ג'יז, בבית דו-קומתי שנותר על תילו עד היום בקיבוץ הראל — והנושא את השם "בית הקשתות".
איסטכיס