בעקבות קריסת הונאות אלו, בשישה-עשר בינואר החלו הפגנות ברחבי אלבניה. בתשעה-עשר בינואר הפגנות החלו בטירנה, עיר הבירה של אלבניה. מלחמת האזרחים החלה בעשרים-וארבעה בינואר, אלפי אזרחים הפגינו כנגד תמיכת הממשלה בהונאות אלו, ההפגנות הסלימו מהר מאוד לאלימות פיזית, שוטרים נאלצו להתערב ובתי עסק נשרפו. ב-25 בינואר חבר מפלגת השלטון הדמוקרטית נשלח לנהל משא ומתן עם המפגינים בעיר לושנג'ה (Lushnjë), הוא נחטף והוחזק כבן ערובה באצטדיון העיר, הכוחות האלבנים המיוחדים הצליחו לחלצו. כמעט כל המשרדים הממשלתיים נבזזו והוחרבו. חברי אופוזיציה הצטרפו למהומות ואף הובילו את חלקן. למרות המלצת קרן המטבע הבינלאומית, חברי הקואליציה של אלבניה לא היו מוכנים לעצור את ההונאות, מכיוון שאלו הרוויחו מהן. בעקבות כך אזרחים רבים במדינה היו בטוחים כי המפלגה הדמוקרטית צריכה לרדת מהשלטון.
שביתת הרעב באוניברסיטת ולורה.
בעשרים בפברואר 1997, כ50 סטודנטים באוניברסיטת ולורה החלו שביתת רעב בדרישה לפרישת הממשלה ולהחזרת כל הכספים שהושקעו בהונאות השונות. גופים שונים הביעו את תמיכתם בשובתים והם אף הוסעו לבירה טירנה על ידי אקטיביסטים של אגף הנוער של המפלגה הסוציאליסטית.
ב-26 בפברואר, אלפי אנשים הקיפו את מבנה האוניברסיטה במטרה להגן עליה כנגד מתקפה של הכוחות החשאיים של אלבניה. באותו יום, קבוצה של שובתים דרשו תמיכה רפואית. בעשרים-ושביעי בפברואר, ראש העיר של ולורה הביע את תמיכתו בשובתים. היום למחרת היה רגע מכריע בהיסטוריה האלבנית, לאחר התחזקות השמירה מסביב לבניין האוניברסיטה, כוחות מורדים תקפו את בניין הכוחות החשאיים ללא אזהרה. בפרעות בין המורדים לבין הממשלה נהרגו תשעה אנשים - שישה קצינים ושלושה אזרחים. המקרה הזה מייצג את התחלתה של מלחמת אזרחים בת עשרה ימים ושנה של אלימות בדרום אלבניה.
הביזה ופתיחת מחסני הנשק.
הייתה פתיחה של מחסני נשק בצפון אלבניה על מנת להתמגן בצפון מהאלימות בדרום. ההוראה לפתוח מחסני נשק קרתה על ידי הנשיא ברישה. כאשר בסיסים צבאיים בדרום נבזזו, הוערך כי בממוצע, לכל זכר מגיל עשר היה לפחות אקדח אחד ותחמושת. על מנת להגן על צפון ומרכז אלבניה הממשלה הסכימה שהאזרחים יתחמשו בכלי נשק של המדינה. במהלך המרידות כ-650 אלף רובים מסוגים שונים, 1.5 מיליארד כדורי תחמושת, 3.5 מיליון רימוני יד ומיליון מוקשים נבזזו ממחסני הצבא האלבני.
שוד האוצר.
המקרה ב (Krrabë Event) היה מקרה של גניבת זהב מהאוצר הלאומי האלבני. האוצר שהוחבא במנהרות על יד קרבה, הכיל 340 קילוגרם של זהב, שטרות ופריטים אחרים. מבצעי השוד נידונו לעונש מאסר בפועל לתקופות שבין שלוש לשמונה שנים.
שוד האוצר הצפוני הוא מקרה שאירע במרץ 1997, המקרה היה גניבה של כשישה מיליון דולרים מהאוצר האלבני בשקודרה (Shkodër). האירוע מתואר כאחד ממקרי השוד המוצלחים ביותר בהיסטוריה של הבלקן. קבוצה של שישה אנשים תקפו את בניין האוצר הלאומי המבוצר של אלבניה עם ארטילריה נגד טנקים. הסכום הכולל של הכסף שהיה בבניין הוא שמונה מיליון דולרים אך הפורצים הצליחו להגיע רק לשישה מיליון דולרים. מהר מאוד לאחר תקיפת הבניין הגיעו שוטרים על מנת לשמור על הכסף שנשאר. הגנבים נראו על ידי עדי ראייה שונים בפרברי שקודרה לאחר השוד אך החקירה המשטרתית לא הגיעה אליהם. הגנבים לא נתפסו מעולם.
התערבות בינלאומית.
ב-28 במרץ התקבלה החלטה מספר 1101 באו"ם לתת עזרה הומניטרית לאלבניה. ב-15 באפריל מבצע אלבה נכנס לאלבניה ויצא ממנה ב-12 באוגוסט אותה שנה. כ-7,000 חיילים מצבאות שונים הובלו על ידי כוחות איטלקיים במשימה של האו"ם על מנת להשיב את הסדר לאלבניה. הכוחות הראשונים הורדו בדורס (Durrës). השקט חזר תחילה לטירנה. מעט כוחות של מבצע אלבה נשארו במקום על מנת להחזיר את הצבא לסטנדרטים מודרניים. לאחר מכן נעשתה הסדרה גם לכוחות השיטור של אלבניה.
הצבאות המעורבים היו:
בחירות בזק.
במירוץ לבחירות הבזק לפרלמנט האלבני בעשרים ותשיעי ביוני 1997, יותר משישים אנשים נהרגו. המפלגה הסוציאליסטית ניצחה, גם בטירנה. חברים ב"וועידת הישועה" נכנסו לתפקיד פוליטי למרות הבטחות קודמות שלא יעשו זאת. באותם בחירות התקיים משאל עם בנוגע לצורת הממשל באלבניה, רפובליקה ניצחה את המונרכיה כשרפובליקה קיבלה כ-65% מהקולות ומונרכיה 35%.
קבוצות חמושות.
כנופיות.
קבוצות פשיעה שונות ניצלו את הסיטואציה הכאוטית על מנת להתחמש ולתפוס שליטה על ערים שלמות. רוב קבוצות פשיעה אלו היו במקור אסירים לשעבר אשר ברחו מהכלא, רובם ברחו מהכלא היווני והיגרו לאלבניה. המקרה המפורסם ביותר הוא המקרה של זאני כאושי (Zani Caushi) שברח מהכלא המאובטח בלאריסה (Larissa) בפברואר 1997 ויחד עם קבוצת חברים הקים את כנופיית שולה (Çole) בולורה.
בולורה היו חמש כנופיות אך רק שתיים שלטו בעיר: הכנופיה של זאני והכנופיה של גאהקסי (Gaxhai). בימי שליטת הכנופיות, תנועה ברחובות החלו בולורה בשעה 10:00 כאשר אנשים התאספו בכיכר הדגל על מנת לשמוע את ועידת ההצלה אשר הסתיימה ב13:00. אחרי השעה הזו הרחובות היו נטושים והאנשים היחידים שנעו ברחובות היו חברי כנופיות. כנופיות הכריזו על ידי רמקולים ופליירים שלאנשים אסור לצאת מביתם ואם יעשו זאת, ילחמו בהם. כל לילה כלל התקפה של חומרי נפץ ויריות אשר גרמו לעשרות הרוגים. בבערת, שבה שלטה כנופיית אלטין דרדה (Altin Dardha), החוקים היו חמורים יותר. בלושינג'ה אשר בה שלטה כנופיית אלדו בארה (Aldo Bare) לכנופיה הייתה שליטה מלאה. הפשעים החמורים ביותר שכנופיות אלו ביצעו היו לערוף את ראשי האויבים. ערים שנשלטו על ידי כנופיות היו ולורה, בראט, טפלנה, ממאליאז', באלשי, גז'ירוקסטרה, לושנג'ה, פוגראדק, קריק וטרופוז'ה.
ועדות הישועה.
ועדות הישועה היו ארגונים אנטי ממשלתיים אשר נוצרו במהלך מלחמת האזרחים האלבנית ב-1997. הם נוסדו באזורים רבים של המדינה במטרה לחמוס את כוחות המדינה האלבנית. הוועדות היו בעלות הכוח הגדול ביותר בדרום אשר בתחילת המשבר, כל ועדות הישועה באזור התמזגו לוועדת ישועה אחת ענקית אשר דרשה להוריד מכוח את הנשיא סאלי ברישה (Sali Berisha). ועידות רבות הוקמו על ידי ארגונים מקומיים בשביל המפלגה הסוציאליסטית של אלבניה וראו את עצמם כמגנים של הדמוקרטיה כנגד סמכות חוקית של אדם אחד. הממשלה העכשווית של אלבניה רואה בהם כדומים למפלגות המקומיות בתקופת הקומוניזם ולכן הם איום פוטנציאלי לחזרה למשטר קומוניסטי.
ציר זמן.
ינואר.
הונאות הפירמידה והפונזי נופלות והמוני האנשים שכספם נגנב מתחילים במחאות כנגד מנהלי ההונאות ודורשים חקיקה להחזרת הכספים. האופוזיציה עוזרת בארגון הפגנות במטרה לעלות לשלטון. נוצרה ועידת חקירה פרלמנטרית. מתחילים משפטים כנגד הונאות ומנהליהם ומגלים כי קיים קשר בינם לממשלה. מוסדות מדינה ומוזיאונים נהרסים על ידי מפגינים. מוקם "הפורום לדמוקרטיה" אשר מטרתו היא למחות כנגד הממשלה ולהשיג את כספי האזרחים חזרה.
פברואר.
עולות הצעות ליצור ממשלה טכנית שתפתור את בעיות המשבר. ההפגנות גדלות ומציפות את כל הערים הגדולות של אלבניה. תחנות משטרה ומוסדות ממשלתיים ממשיכים להיות מותקפים ולהיהרס על ידי מפגינים. אלימות מסלימה בעיקר בדרום וההסתה כנגד מפלגת השלטון הדמוקרטית מצליחה. מתחילים להיות קרבנות בהפגנות. סוגרים את בתי הספר ומתחיל עוצר לילי ברחבי המדינה. הנשיא ברישה נפגש עם האזרחים ומבטיח שיפתור את המשבר. שביתות רעב מתחילות ברחבי אלבניה במטרה להוריד את הממשלה מהשלטון.
מרץ.
אלבניה נמצאת בכאוס ואור לא נראה בקצה המנהרה. מורדים משתלטים על מתקנים צבאיים והממשלה מכריזה על מצב חירום. מחסני נשק ממשיכים להיות מופצצים. הממשלה מתפטרת והאזרחים חוגגים עם יריות באוויר. מתחילות הגבלות על צריכת טובין. הנשיא ברישה נבחר מחדש על ידי הצבעה פרלמנטרית מוטית. הרס של בניינים ממשלתיים על ידי מפגינים ממשיך להתקיים. המפגינים הקימו את "הועידה לישועה ציבורית" אשר מטרתה היא להיות ממשלה חלופית בשביל המורדים. הסטודנטים סיימו את הפגנותיהם. מפגינים דורשים להפריד בין הצפון והדרום ולהקים 2 מדינות, אחת לדרום ואחת לצפון. שדה התעופה הבינלאומי בטירנה נהרס על ידי מורדים ומאוחר יותר משוקם. ממשלה זמנית קמה ובראשה ראש העיר של ג'גירוקאסטרה, באשקים פינו (Bashkim Fino). ערים גדולות מתחילות להישלט על ידי כנופיות. מורדים השיגו מטוסי מיג. "ועידת הדרום" מוקמת במטרה לדחות פיצוי כספי ולהוריד את ברישה מהשלטון. אלבניה מבקשת עזרה בינלאומית. אזרחים משתלטים על הנמל בדורס שלאחר מכן שליטתו חוזרת לממשלה האלבנית. הנשיא עוזב את המדינה בהליקופטר צבאי אמריקני. יוון ביקשה להיכנס לאלבניה על מנת להגן על מיעוטים יוונים שם, הטורקים אומרים כי יפלשו לאתונה עם יוון תעשה זאת. ספינה אלבנית נוגחה בטעות על ידי אונייה של הצי האיטלקי. החלטה מספר 1101 של האום מתקבלת במטרה להחזיר את הסדר לאלבניה על ידי "מבצע אלבה" אשר הוא כניסה מזוינת לאלבניה על מנת להשיב את הסדר על כנו.
אפריל.
מבצע אלבה יוצא לדרך בהובלת איטליה. כוחות מיוחדים מנסים להשיב את הסדר באלבניה ומצליחים לעשות זאת בצפון. השגרירות האמריקאית לא מוכנה להיפגש עם גופים שאינם הממשלה וכך גם גופים בינלאומיים נוספים, קונסול אירופה דורש מועידות הישועה להיפטר מנשקם הלא חוקי. המפלגה הדמוקרטית מבינה כי כוחה נחלש. ראש ממשלת איטליה רומאנו פרודי (Romano Prodi) מבקר באלבניה ומלווה בראשי כנופיות כשומרי ראש. מחאות מתקיימות במטרה להוריד את ברישה מהשלטון ולבקש את הכספים הגנובים חזרה. בחירות נקבעו ל-29 ביוני. מחסני נשק מופצצים על בסיס שבועי. בתי ספר נפתחים.