עבודת צוות או עבודה משותפת מוגדרת כפעילות משותפת של שני פרטים (אנשים, בעלי חיים, רובוטים וכיוצא באלה) או יותר, הפועלים לשם מטרה דומה תוך שיתוף פעולה ביניהם. עבודת צוות מאופיינת בעיקר בקבוצות.
יתרונות.
לעבודה בצוות מספר יתרונות ברורים, כאשר הראשון בהם הוא סינרגיה. שיתוף הפעולה בין הפרטים יביא לניצול גבוה יותר של כוח העבודה, מאשר אם היו מבצעים את אותה המשימה בנפרד. לדוגמה, שני אנשים הסוחבים ספה כבדה, יבצעו את המלאכה ככל הנראה בקצב מהיר פי יותר משניים (כיוון ששני אנשים סוחבים את הספה, דרושה מהירות גבוהה מאשר פי שניים לשם הגדרת המצב כסינרגיה) מאשר אילו היו סוחבים את הספה איש איש לבדו.
ביטוי נוסף לסינרגטיות של עבודת צוות, בא כאשר חבר צוות אשר לו יכולת חזקה בתחום מסוים, מחפה על חבר צוות אחר לו יכולות חלשות באותו תחום. לכן, צוות הטרוגני יהיה בעל פחות חולשות, גם אם הן קיימות אצל אחד או יותר מחבריו. שני המצבים המובאים לעיל מתארים מצב בו השלם גדול מסכום חלקיו.
יתרון נוסף הוא עצם העבודה במשותף. אנשים רבים יגדירו את העבודה המשותפת כנעימה יותר. האדם, וכן מספר רב של בעלי חיים, הם יצורים חברתיים, ולכן מטבעם יעדיפו במקרים רבים לבצע משימות בחברה ולא לבד. לדוגמה, מזחלת שלג הנגררת בידי כלבים. עבודת הכלבים כלהקה מעודדת כל אחד מהם בנפרד להמשיך לרוץ עם יתר הפרטים בלהקה.
חסרונות.
למרות היתרונות הברורים במצבים רבים, במצבים מסוימים עבודה משותפת אינה יעילה יותר מעבודה בנפרד. למשל, כאשר חלל העבודה קטן מדי על-מנת לאכלס פרטים רבים. אפקט זה קרוי גם בשם חוק התפוקה השולית הפוחתת. דוגמה נוספת, אנשים אשר אינם מסכימים ביניהם על המטרה המשותפת או על הדרך לממש מטרה זו.
גבריאל כהן (צייר)
גבריאל כהן (1933 – 5 במאי 2017) היה צייר ישראלי יליד פריז. בעבודותיו בולטת הנטייה לתיאור אמנות נאיבית.
ביוגרפיה.
גבריאל כהן נולד בפריז, 1933. עלה לישראל ב-1949. כהן היה חתן פרס ירושלים לשנת 1987. השתתף בתערוכה המקיפה "קדימה, המזרח באמנות ישראל (מוזיאון ישראל, 1998)", וזכה בפרס מרדכי איש-שלום (1999).
בשנת 2002 נערכה תערוכה מיצירותיו בבית האמנים בירושלים. עבודותיו נמצאות באוספים שונים, ביניהם אוסף מוזיאון ישראל.
ב-5 במאי 2017 הלך כהן לעולמו. למחרת נקבר בירושלים.
ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל
ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל שוכן במכון ז'בוטינסקי ברחוב המלך ג'ורג' 38, בתל אביב. בו נשמרים מסמכים, תמונות ופריטי אמנות הקשורים לציונות הרוויזיוניסטית לפלגיה ולתולדותיה.
תולדותיו.
הוקם בשנות השלושים של המאה ה-20, על ידי ד"ר יוסף פעמוני; תחילה בדירתו הפרטית ואחר כך הועבר אל משרדי "קופת חולים לאומית".
בשנת 1938, בעקבות חיפושי הבולשת הבריטית אחר חשודים בהשתייכות לאצ"ל והעלאתו לגרדום של שלמה בן-יוסף, הופסק איסוף החומר וסידורו במשרדי קופת החולים. פעילות הארכיון חודשה בשנת 1940 עם הפסקת פעילות האצ"ל נגד הבריטים בפרוץ מלחמת העולם השנייה.
לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו אל הארכיון מסמכים הקשורים בפעילות תנועת הנוער בית"ר והתנועה הרוויזיוניסטית באירופה. ד"ר יוסף פעמוני איתר חומרים רבים; בין השאר, כאשר השתתף בקונגרס הציוני ה-22, נפגש עם נציגי התנועה הרוויזיוניסטית ברחבי תבל, וביקש מהם למסור ל"מוזיאון בית"ר" פרסומים, תצלומים ומסמכים על פעילותם. באותה עת הופקד ארכיונו האישי של זאב ז'בוטינסקי על ידי משפחתו. בשנת 1947, זמן קצר לפני שתנועת בית"ר הוכרזה על ידי ממשלת המנדט הבריטי כתנועה בלתי חוקית, שונה שמו מ"מוזיאון בית"ר" ל"מכון ז'בוטינסקי".
לאחר הקמת המדינה הכין ד"ר פעמוני תוכנית אב לקליטת החומר הארכיוני והצגתו לקהל המבקרים. הארכיון החל לשמש גם כארכיון של תנועת החרות ולאחר מכן של המפלגות שבהן נטמעה, גח"ל והליכוד. בשנת 1958 הארכיון קיבל מעמד "ארכיון ציבורי", על פי חוק הארכיונים. בשנת 1964, לפי בקשת הנהלת המכון, הגיש ההיסטוריון פרופ' דניאל קארפי הצעה לארגון החומר הארכיוני וסידורו על פי העקרונות של מקצוע הארכיונאות. פסח גני, שהתמנה לתפקיד מנהל הארכיון לאחר פטירתו של ד"ר פעמוני, יישם את התוכנית והמשיך בפיתוח הארכיון. הארכיון עבר לבניין "מצודת זאב" לאחר הקמתו. בשנת 1990, עם פרישתו של פסח גני, עבר התפקיד לידי אמירה שטרן, והוחל בתהליך מחשוב ודיגיטציה של הארכיון.
פריטים ותכנים בארכיון.
בארכיון שמורים 406 ארכיונים אישיים של זאב ז'בוטינסקי ובני משפחתו ושל מנהיגי התנועה הרוויזיוניסטית ופעיליה וכ-215 ארכיונים מוסדיים. ארגונים ומוסדות שהפקידו בארכיון הם: "ברית הציונים הרוויזיוניסטים" (הצה"ר), "ההסתדרות הציונית החדשה" (הצ"ח), תנועת הנוער בית"ר וסניפיה בישראל ובעולם, תנועת העבודה הלאומית, קרן תל חי, ועדים וליגות (כגון ליגה עברית ימית, הוועד לשחרור האומה), תנועת החרות, גח"ל והליכוד, ארכיונים ואוספים של הארגונים ניל"י, ברית הבריונים, האצ"ל ולח"י, וכן מסמכים הקשורים ל"עליה ב'", לעולי הגרדום, לאנשי המחתרות גולי אפריקה ואחרים.
אוספי הארכיון כוללים מיליוני פריטים במדיה מגוונת: כתבי יד, יצירות אמנות (ציור, פיסול) מקוריות ומשועתקות, דברי דפוס (במכונת כתיבה, שכפול ומכונות דפוס): מכתבים, עיתונים וספרים וסרטי הקלטות שמע ווידאו, ובסוגות רבות: תצלומים (כ-35,000), דגלים, סמלים, כרזות, בולים וגלויות.
רוב הפריטים הנשמרים במכון: כתבי יד ותמונות, נרשמו במאגר הממוחשב שלו, ומאותרים באמצעות מנגנון חיפוש, חלק ניכר מהם נסרק וניתן לצפות בו באתר מכון ז'בוטינסקי.
לקות למידה לא מילולית
דיאנה טרוי
קומנדר דיאנה טרוי (באנגלית: Deanna Troi), בגילומה של השחקנית הבריטית מרינה סירטיס, היא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיעה בעיקר כדמות ראשית בסדרת הטלוויזיה " וכן בסרטי הקולנוע בהשתתפות צוות שחקני סדרה זו. טרוי היא חצי אנושית וחצי בטאזואידית, בעלת תפישה על-חושית לחוש רגשות של האחר. היא משמשת כיועצת על סיפון ספינת החלל אנטרפרייז-D. לאורך רוב הסדרה, היא מחזיקה בדרגת לוטננט-קומנדר. בעונה השביעית של הסדרה טרוי עוברת מבחני הסכמה עבור קציני גשר הפיקוד, היא מקודמת לדרגת קומנדר, אך ממשיכה לשמש כיועצת הספינה. החל מסרט הקולנוע ", הדמות מצוינת בקרדיטים בשם "דיאנה טרוי-רייקר" בשל נישואיה לויליאם רייקר בתחילת סרט זה.
ביוגרפיה של הדמות.
רקע.
דיאנה טרוי נולדה ב-29 במרץ 2336, ליד אגם אל נאר, בטאזד (כוכב הבית של הבטאזואידים). הוריה הם השגרירה הבטאזואידית לואקסנה טרוי (המגולמת על ידי השחקנית מייג'ל בארט) ולוטננט איאן אנדרו טרוי המנוח (המגולם על ידי אמיק ביראם), קצין בצי הכוכבים. אחותה הגדולה קסטרה טבעה למוות כשדיאנה הייתה תינוקת. למרות שלדיאנה טרוי הייתה חשיפה מועטה לתרבות של כדור הארץ, היא למדה באקדמיה של צי הכוכבים בשנים 2355 - 2359, כמו גם באוניברסיטה על בטאזד, ורכשה תואר מתקדם בפסיכולוגיה.
לגזע הבטאזואידים יש יכולות טלפתיות. בשל המורשת שלה כחצי-אנושית, לדיאנה יש יכולות טלפתיות חלקיות בלבד, והיא בעלת אמפתיה על-חושית עם תודעה ברורה. בסרט הקולנוע "", טרוי מסוגלת להתחבר לחייזר אחר בעל תפישה על-חושית, ולעקוב אחר הקשר האמפתי הזה עד למקורו. במקרה זה, היכולת שלה מאפשרת לספינת החלל אנטרפרייז-E להתמקד ולפגוע בספינת החלל הרימאנית "שימיטאר" ("Scimitar"), על אף היות מוסווית. היא גם יכולה לתקשר באופן טלפתי עם אמה ובטאזואידים טלפתיים אחרים. עם זאת, ישנם מספר זנים שעמידים לטלפתיה ולאמפתיה של הבטאזואידים, כגון פרנגי, הברין והיוליאנים.
הדור הבא.
דיאנה משמשת כיועצת הספינה על סיפונה ספינת החלל של צי הכוכבים אנטרפרייז-D, בפיקודו של קפטן ז'אן-לוק פיקארד (פטריק סטיוארט). בתחילת הסדרה, טרוי מוצאת את עצמה עובדת עם מאהבה לשעבר, הקצין הראשון החדש של האנטרפרייז, קומנדר ויליאם רייקר (ג'ונתן פרייקס). בפרקים מאוחרים יותר, לטרוי יש מעורבות רומנטית עם כמה דמויות אחרות, לרבות מערכת יחסים קצרה עם קלינגון צי הכוכבים לוטננט וורף (המגולם על ידי השחקן מייקל דורן).
עמיתיה הקצינים פוניה אליה בדרכים שונות ומגוונות. קפטן פיקארד פונה אליה בדרך כלל בתואר "יועצת", אולם כאשר הוא דואג לה, או במקרי חירום, הוא קורא לה בשמה הפרטי "דיאנה". פיקארד גם פונה אליה בתואר "קומנדר", בפרק הפיילוט "Encounter at Farpoint", דבר העולה בקנה אחד עם הסיכות שהיא עונדת על מדיה. קומנדר ויליאם רייקר פונה אליה בתואר "לוטננט" פעם אחת בלבד - בפרק הפיילוט; לאחר מכן, במשך מספר עונות, אין עוד התייחסות אל דרגת השירות שלה. ד"ר בוורלי קראשר, אחת מחברותיה הקרובות ביותר, בדרך כלל פונה אליה בשם המשפחה שלה "טרוי". דאטה, לעיתים רחוקות מאוד, קורא לה בשמה הפרטי, ובדרך כלל פונה אליה כ-"היועצת טרוי". בהתאם למצב, קומנדר רייקר יקרא לה "דיאנה" או "אימזדי" (מילה בשפה הבטאזואידית, שמשמעותה המילולית: "אהובתי").