רומניה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים היידלברג (1972), ולאחר מכן נעדרה עד למשחקי אולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996) ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף החלה רומניה להשתתף החל באולימפיאדת הנכים ונקובר (2010).
הספורטאי הבולט בתולדות המשלחת הרומנית, הוא רוכב האופניים אדוארד נובאק, שהיה לספורטאי הרומני היחיד שזכה במדליה פאראלימפית. נובאק זכה במדליית כסף באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008), ובאולימפיאדת הנכים לונדון (2012) זכה במדליית כסף ובמדליית זהב אחת.
גמביה במשחקים הפאראלימפיים
גמביה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים לונדון (2012) כששלחה למשחקים משלחת של שני ספורטאים, גבר ואישה. במשחקי החורף לא נטלה גמביה חלק מעולם.
הספורטאים אותם שלחה גמביה למשחקים, התחרו שניהם במרוץ ל-100 מטר והמרוץ ל-800 מטר (שניהם בקטגוריה T54) אך לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים.
קרואטיה במשחקים הפאראלימפיים
קרואטיה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באולימפיאדת הנכים אטלנטה (1996). עד משחקים אלו, התחרו הספורטאים המקדונים במסגרת המשלחת היוגוסלבית, ובמשחקים שנערכו ב-1992 השתתפו ספורטאים קרואטים, לצד ספורטאים ממדינות סלובניה, מקדוניה ובוסניה והרצגובינה כמשתתפים עצמאיים. במשחקי החורף לוקחת קרואטיה חלק מאז אולימפיאדת הנכים סולט לייק סיטי (2002).
היסטוריה.
הופעת הבכורה של קרואטיה כמדינה עצמאית במשחקי הקיץ הפאראלימפיים נערכה במשחקים שנערכו באטלנטה 1996, כששלחה משלחת של חמישה ספורטאים, שלוש נשים ושני גברים. המשלחת שבה עם מדליה פאראלימפית ראשונה, כשהאתלטית מילקה מילינקוביץ' זכתה במדליית הארד בהטלת כידון.
המשלחת הקרואטים נאלצה לחכות עד למשחקי אולימפיאדת הנכים אתונה (2004) בטרם זכתה במדליה פאראלימפית נוספת. באתונה, קטפה קרואטיה ארבע מדליות ארד, כשילנה וקוביץ' סיימה במקום השלישי בתחרות זריקת הדיסקוס, ואילו השחיין מיהוביל ספניה קטף שלוש מדליות ארד (קטגוריה S8) במקצים ל-100 מטר גב, 200 מטר מעורב אישי, ו-400 מטר חופשי.
באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) הצליחה קרואטיה לזכות לראשונה במדליית זהב. דארקו קרלי ניצח בתחרות הדיפת כדור הברזל וקבע שיא עולם (קטגוריה F42) של 14.43 מטרים, ואילו אנטוניה באלק זכתה בשתי מדליות זהב נוספות, כשקבעה שני שיאי עולם בתחרות הדיפת כדור ברזל, ובתחרות הטלת הכידון.
השתתפותם של חברי המשלחת הקרואטית במשחקי החורף הייתה סמלית בלבד. ספורטאי המשלחת מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הצליחו להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים.
עמי שלף
עמי שלף (20 בספטמבר 1936 – 24 בדצמבר 1988) היה כדורסלן ישראלי ששיחק בעמדת הסנטר בהפועל גבעת ברנר, הפועל תל אביב ונבחרת ישראל. שלף, שהיתמר לגובה של 1.94 מטר, הופיע 56 פעמים במדי נבחרת ישראל.
קריירה.
שלף נולד בחיפה, ובצעירותו היה שחיין מצטיין. הוא שיחק כדורסל ובמקצועו היה מורה לחינוך גופני.
בשנים 1958–1964 היה שלף מהשחקנים הבולטים של הפועל גבעת ברנר. בעונת 1959 הוכתר כמלך הסלים של הליגה. בשנת 1961 הגיע לגמר גביע ריד לאחר שקבוצתו גברה במפתיע על הפועל תל אביב. באוקטובר 1964 עבר שלף להפועל תל אביב. שלף שיחק במשך 11 עונות בליגה הלאומית, בהן שש עונות בגבעת ברנר, וחמש עונות בהפועל תל אביב, עימה זכה באליפויות בשנים 1965–1966. הוא רשם 190 הופעות בליגה, בהן קלע 2,740 נקודות.
במקביל שיחק שלף במדי נבחרת ישראל בשנים 1960-1967. בשנת 1962 הוא צורף למכבי תל אביב כשחקן חיזוק במשחקה נגד פולין.
בשנת 1968 פרש ממשחק והחל לאמן נבחרות שונות. בתחילת 1969 החל לאמן את נבחרת ההתיישבות העובדת. באוקטובר 1969 הוא אימן את שער הנגב. ביולי 1970 נתמנה למאמן הפועל פתח תקווה. בשנת 1972 החל שלף לאמן את הפועל תל אביב. באוקטובר 1975 החל לכהן כרכז הכדורסל של הפועל ובמקביל כיהן כיושב ראש הוועדה המקצועית באיגוד הכדורסל, ויושב ראש ועד העובדים של הפועל. בשנת 1985 מונה לנציג ישראל בוועדת פיב"א לקט סל.
בשנת 1985 מונה למנהל אגף הספורט באיגוד הפועל ובנובמבר 1985 נבחר ליו"ר התאחדות הספורט.
בניו אורי וגור שלף היו כדורסלנים אף הם, ובתו, אלה, נשואה לכדורסלן העבר אורן אהרוני. בנו הבכור ענבל שלף הוא בנו מנישואיו הראשונים. שלף נפטר ממחלת הסרטן בגיל 52.
אברהם שניאור
אברהם שניאור (9 בדצמבר 1928 – 23 בפברואר 1998) היה כדורסלן ישראלי ששיחק בעמדת הסנטר.
קריירה.
שניאור, שיחק כשחקן פנים והיתמר לגובה של 1.86 מטר. הוא היה לקפטן הראשון של נבחרת ישראל, במדיה הופיע 29 פעמים, ושימש גם כקפטן מכבי תל אביב.
בצעירותו היה שניאור ספורטאי רב תחומי, והצטיין גם בענפי האתלטיקה הקלה והכדוריד, ואף היה אלוף ישראל לנוער בהדיפת כדור ברזל והטלת כידון. שניאור החל את הקריירה כשהיה בן 16 כשהחל לשחק במדי קבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב.
הוא שיחק במדי נבחרת ישראל שהשתתפה בטורניר הכדורסל באולימפיאדת הלסינקי (1952) ושסיימה במקום החמישי באליפות אירופה בכדורסל 1953 והיה השחקן המצטיין של הנבחרת בטורניר. שנה לאחר מכן באליפות העולם בכדורסל 1954, סייע לנבחרת לסיים במקום השמיני.
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, שימש שניאור כמאמן בהפועל חיפה, לתקופה קצרה, ואף ישב בבית סוהר לאחר שהורשע בזיוף שטרות.
ב-10 בינואר 2013, לפני משחקה של מכבי תל אביב נגד פנרבחצ'ה במסגרת היורוליג הוענק לנכדו של אברהם שניאור פרס לאות הוקרה על שנותיו במכבי תל אביב. הפרס הוענק על ידי קבוצת מכבי תל אביב, כמו כן הועלה לגג היכל יד אליהו דגל עם מספרו של אברהם שניאור באותן השנים - 3.
דיאנדרה ג'ורדן
היילנד דיאנדרה ג'ורדן הבן (באנגלית: Hyland DeAndre Jordan, Jr; נולד ב-21 ביולי 1988) הוא כדורסלן אמריקאי, שמשחק דנבר נאגטס מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר. ג'ורדן, מתנשא לגובה 2.11 מטר, וידוע ביכולות האתלטיות המרשימות שלו.
ראשית חייו.
ג'ורדן נולד ביוסטון שבטקסס, ולמד בתיכון אפיסקופלי בעיר. בשנתו השלישית בתיכון רשם של 16.5 נקודות, 14.0 ו-7.0 חסימות למשחק, ובארבע שנותיו במדי קבוצת הכדורסל של התיכון נבחר פעמיים לחמישייה המצטיינת במדינה.
קריירת מכללות.
עם סיום לימודיו התיכוניים, נרשם ג'ורדן ללימודים כלליים באוניברסיטת טקסס A&amp;M, והחל לשחק במדי קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה המשחקת בחטיבת "ביג 12" של ה-NCAA.
בעונת ה שותף ג'ורדן ב-35 משחקים, בהם הוביל את הקבוצה עם 6.0 ריבאונדים ו-1.3 חסימות, והוסיף 7.9 נקודות למשחק. הוא סייע לקבוצתו להעפיל לטורניר אליפות החטיבה, הודחה בחצי הגמר מול אוניברסיטת קנזס. בטורניר אליפות המכללות ניצחה הקבוצה בסיבוב הראשון את אוניברסיטת בריגהאם יאנג, אך בסיבוב הבא, בשלב רבע גמר הטורניר האזורי הפסידה בתוצאה 49–51 ל-UCLA.
קריירת ה-NBA.
לוס אנג'לס קליפרס.
לאחר שנה אחת בלבד במכללות, העמיד עצמו ג'ורדן לבחירה בדראפט ה-NBA לשנת 2008, ונבחר במקום ה-35 על ידי לוס אנג'לס קליפרס. בעונת הרוקי שלו, שימש ג'ורדן כמחליפו של מרקוס קמבי, מתחת לסלים. הוא שותף ב-53 משחקים, בהם עלה בחמישייה ב-13, וקיבל קרדיט מועט כשעלה לשחק 14.5 דקות בממוצע, בהן רשם 4.3 נקודות ו-4.5 ריבאונדים. הקליפרס סיימו את העונה עם 19 ניצחונות בלבד מול 63 הפסדים והיו לאחת הקבוצות החלשות בליגה.
בעונתו השנייה בליגה, עונת , עזב קמבי את המועדון וכריס קיימן תפס את מקומו כסנטר הפותח. ג'ורדן שותף ב-70 משחקים, בהם עלה ל-16.2 דקות ותרם 4.8 נקודות ו-5.0 ריבאונדים. הוא סייע לקבוצתו לסיים במאזן טוב יותר של 29 ניצחונות מול 53 הפסדים, ובמקום ה-12 במערב, שאינו מוביל להעפלה למשחקי הפלייאוף.
לקראת עונת שב בלייק גריפין מפציעה שהותירה אותו מחוץ למגרשים בכל העונה הקודמת. ג'ורדן החל להוות בורג משמעותי יותר בקבוצה, כשהפך לשחקן חמישייה ופתח ב-66 משחקים בהם תרם 7.1 נקודות ו-7.2 ריבאונדים והיה לחוסם המצטיין של קבוצתו עם 1.8 למשחק. הקליפרס סיימו את העונה עם 32 ניצחונות, אך פעם נוספת לא העפילו למשחקי הפלייאוף.
בעונת , שהייתה עונה מקוצרת בשל שביתת השחקנים, עלה ג'ורדן בחמישייה הפותחת בכל 66 משחקי העונה הסדירה. עם הגעתו ב של כריס פול תמורת קיימן, אריק גורדון ואל פארוק אמינו, הפכה הקליפרס לכוח משמעותי יותר בליגה. ג'ורדן תרם 7.4 נקודות, 8.3 ריבאונדים והיה פעם נוספת לחוסם המצטיין של קבוצתו עם 2.0 למשחק. הוא סייע לקבוצתו לסיים את העונה עם 40 ניצחונות מול 26 הפסדים בלבד, ובמקום החמישי במערב. במשחקי הפלייאוף גברה הקליפרס על ממפיס גריזליס בשבעה משחקים בסיבוב הראשון, והודחה בסיבוב השני ב של 0–4 מול סן אנטוניו ספרס. ג'ורדן פתח בחמישייה בכל 11 המשחקים, ותרם 4.5 נקודות ו-5.3 ריבאונדים בלבד למשחק.
דאלאס מאבריקס.
בקיץ 2018 חתם ג'ורדן על חוזה בדאלאס מאבריקס, לאחר 10 עונות עם הקליפרס.
ניו יורק ניקס.
בפברואר 2019, לאחר כחצי עונה בדאלאס, הועבר לניו יורק ניקס יחד עם דניס סמית', וסלי מת'יוז ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לקריסטפס פורזינגיס, טים הארדוויי, קורטני לי וטריי ברק.
ברוקלין נטס.
ב-6 ביולי 2019 חתם על חוזה בברוקלין נטס. ביוני 2020 הודיע כי נדבק בנגיף הקורונה, ועל כן לא ישתתף עם קבוצתו במשחקי המשך עונת ב"בועה באורלנדו". בספטמבר 2021 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, ומיד שוחרר ממנה.
לוס אנג'לס לייקרס.
ב-9 בספטמבר 2021, יומיים לאחר שחרורו מהפיסטונס, חתם ג'ורדן על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס. ב-1 במרץ 2022 שוחרר מהקבוצה.
פילדלפיה 76'.