לוטון ממוקמת בבקע בין גבעות צ'ילטרן, שנוצרו ממשקעי מדף הקרח שנסג בעידן הקרח האחרון. הקרקע עתירת סלעי משקע כגון חימר, חרסית וגיר, דבר שהשפיע רבות על אופן הבניה באזור לוטון שהוא רובו ככולו בניית לבנים שיוצרו מאדמת הגבעות ממזרח לעיר. באזור ליגרייב בעיר נובע הנהר לי, שהוא חלק מאגן התכנסות נהר התמזה. העיר מוקפת ביער עתיק (שלפי תיעוד הוא בן כ-400 שנה לפחות) בשם ברמינהאם.
הערים והיישובים הקרובים מונים את בדפורד מצפון, מילטון קינז מצפון מערב, המל המפסטד מדרום, היצ'ין מצפון מזרח, סטיבנג' ממזרח, הרפנדן מדרום מזרח, ברקהמפסטד מדרום מערב ודנסטבל ממערב.
אתרים ורחובות.
לוטון היא עיירה היסטורית, וקיימים בה מבנים ומוסדות הקיימים זה מאות בשנים, כמו גם מוזיאונים ואחוזות פרטיות הפתוחות לציבור וגנים ציבוריים רחבי ידיים.
מוזיאון לוטון.
מוזיאון לוטון ממוקם בפארק וורדאון שעל גדת הנהר לי. המוזיאון כולל מוצגים רבים מהתקופה הטרום-תעשייתית של לוטון וכולל מוצגים גם מהתקופה התעשייתית והמאה ה-21. בין השאר יש דגש רב על תעשיית הכובענות שפרחה בעיר ותעשיית רקמת התחרה, כולל דוגמאות לתחרה עבודת יד מהמאה ה-17. המוצגים כוללים גם תחפושות מקרניבל לוטון, מכוניות מתוצרת ווקסהול המקומית וציורים ותרשימים רבים.
לוטון הו.
לוטון הו (Luton Hoo) היא אחוזה רחבת ידיים ועתיקת יומין, שנשתמרה כדוגמה לאדריכלות המאה ה-18 ועוצבה על ידי האדריכל רוברט אדם. הגנים רחבי הידיים עוצבו בידי אדריכל הנוף קפביליטי בראון. הבניין שופץ בתחילת המאה ה-20, ועבר ידיים רבות בין משפחות אצולה מקומיות, עד שבשנת 2007 הוסב חלק מהאחוזה לבית מלון מפואר הכולל מגרשי גולף וספא. אחוזת לוטון הו שימשה כרקע לעשרות סדרות וסרטים שדרשו אחוזות אנגליות, כגון ארבע חתונות ולוויה אחת, לעולם אל תאמר לעולם לא, עיניים עצומות לרווחה, העולם אינו מספיק ועוד.
פארק וורדאון.
וורדאון הוא גן ציבורי רחב ידיים, ובו אגם מלאכותי, שלוחה של הנהר לי, כרי דשא, גנים פורמליים, שבילי הליכה ואופניים ועוד. הפארק הוא מקום מושבו של מוזיאון לוטון, וכולל בחודשי הקיץ פעילויות רבות לילדים כגון טירה מתנפחת ומופעים.
שכונות.
כמו ערים רבות אחרות בבריטניה, לוטון התפתחה באופן הדרגתי, וניכסה אליה כפרים ואחוזות שהפכו לשכונות (wards). נכון לשנת 2014, שכונות לוטון מונות את:
היסטוריה.
היסטוריה מוקדמת.
העדויות המוקדמות ביותר להתיישבות באזור לוטון היו מהתקופה הפלאוליתית, ולאחריהן הפסקה ארוכה עד נסיגת הקרח בתקופה המזוליתית. עדויות רבות יותר נמצאו מהתקופה הנאוליתית, כולל אתרי קבורה. העיירה הרומית הראשונה שהתבססה באזור הייתה דורוקובריוס (Durocobrivis) באזור בו מצויה העיר דנסטבל כיום. ברחבי לוטון עצמה לא היו יישובים רומים אלא רק כמה אחוזות מבודדות.
הקמת לוטון עצמה על גדות נהר הלי מתוארכת למאה השישית, על ידי סקסונים. לוטון רשומה בספר יום הדין בשני תעתיקים שונים. לפי הרשום, באותה תקופה התגוררו במקום כשמונה מאות איש והתעשייה העיקרית הייתה חקלאות.
בשנת 1121 החלה עבודת הבניה על כנסיית סיינט מרי במרכז העיר, עבודת בנייה שהסתיימה ב-1137. בניינים נוספים שנבנו בסמוך כללו טירה גדולה, שנהרסה עוד במאה ה-12. במהלך ימי הביניים הייתה לוטון מקומן של שש טחנות מים.
בשנת 1336 נהרסה מרבית לוטון בשרפת ענק. במהרה לאחר מכן נבנתה העיירה מחדש.
במאה ה-16 עברה לוטון מעיסוק בחקלאות לעיסוק בחומרי בניין, בעיקר ייצור לבנים לבניה. במאה ה-18 החלה פורחת בעיר תעשיית הכובעים, ושם העיר הפך שם נרדף לכובענות האנגלית. אף על פי שתעשייה זו הצטמצמה משמעותית במהלך המאה ה-20 וה-21, בלוטון יש עדיין בתי מלאכה ומוזיאונים המוקדשים לאומנות זו.
חינוך.
לוטון היא אחד מאתרי הקמפוס של אוניברסיטת בדפורדשייר. קיים קמפוס גדול לאוניברסיטה במרכז העיר, ובנוסף ליד גבול העיר קיים קמפוס קטן יותר בבית אחוזת פטרידג' בורי, מעון ויקטוריאני. הקמפוס האחר של האוניברסיטה ממוקם בבדפורד. בלוטון ממוקמים גם מוסדות החינוך העל-תיכוניים סיקס-פורם וברנפילד.
מבחינת השכלה פורמלית, בלוטון יש שבעה מעונות ילדים, 70 בתי ספר יסודיים (כולל 2 לילדים עם צרכים מיוחדים), ו-13 בתי ספר תיכון (מתוכם אחד עם תוכניות לנערים עם צרכים מיוחדים).
ספורט.
לוטון הוא מקום מושבה של קבוצת הכדורגל לוטון טאון, שמחזיקים בכינוי "הכובענים" (The Hatters), כזכר לימים בהם לוטון הייתה מוקד תעשיית כובענות גדולה. כיום הקבוצה נמצאת בליגת הצ'מפיונשיפ הליגה השנייה בכדורגל האנגלי.
כמו כן שלושה מועדוני רוגבי ממוקמים בלוטון: מועדון הרוגבי סטוקווד פארק, מועדון הרוגבי לוטון, ומועדון הרוגבי ווקסהול מוטורס.
ממשל.
לוטון מיוצגת על ידי שני חברי פרלמנט בבית הנבחרים, המייצגים את אזורי הבחירה לוטון צפון ולוטון דרום. כהונתו של חבר הפרלמנט של לוטון צפון קלווין הופקינס החלה ב-1997 ונמשכת עד יום זה, בעוד גווין שוקר מלוטון דרום מכהן בתפקידו מאז 2010 ועד היום.
לוטון מקבלת שירותי משטרה ממשטרת מחוז בדפורדשייר, שמפכ"לה מתגורר בעיר.
מועצת העיר לוטון מחולקת ל-19 רבעים המיוצגים על ידי סך הכל 48 חברי מועצה. בחירות למועצה מתקיימות מדי 4 שנים. בבחירות שהתקיימו ב-2011 לכהונה שתסתיים ב-2015 המפלגה השלטת במועצה היא מפלגת הלייבור עם 36 נציגים, בעוד המפלגות האחרות קיבלו 8 נציגים (ליברלים דמוקרטים) ו-4 נציגים (השמרנים).
דמוגרפיה.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2011, האוכלוסייה בלוטון השתנתה משמעותית הן מהבחינה האתנית והן הדתית בעשור מאז 2001. מהבחינה הדתית אחוז הנוצרים ירד מ-60% לכ-47%, ואחוז המוסלמים עלה מ-15% ל-25%.
תחבורה.
לוטון ממוקמת כ-30 מייל צפונית ללונדון, ומקושרת אליה באמצעות רשת כבישים ומערכת הרכבות הלאומית. קיימים מספר קווי אוטובוס הפועלים בעיר כמו גם מוניות פרטיות.
בעיר נמצא נמל התעופה לונדון לוטון, שמשרת כנמל תעופה ראשי באזור דרום מזרח המדינה.
כרשות עירונית ללוטון שמורה הסמכות לספר רישיונות למוניות הפעילות בתחום, כמו גם תחזוק מערכת הכבישים.
כלכלה.
כלכלת העיר לוטון הייתה בעבר מבוססת על ייצור, הן ידני (כובענות) והן ממוכן (רכבים). עם הזמן, עברה כלכלת העיר להתבסס כמעט בלעדית על מתן שירותים. עסקים רבים נבנים על נמל התעופה של לוטון וקשורים אליו, אם כי עדיין קיימים מספר חברות ייצור בעיר. בין העסקים הבולטים ניתן למנות את הנהלת חברת התעופה איזיג'ט המתמחה בטיסות לואו-קוסט וחברת הרכב ווקסהול שהנהלתה עדיין מבוססת בעיר. יש משרדים רבים של חברות כגון ארנסט אנד יאנג וסימנס בעיר, כמו גם חברות אלקטרוניקה ותעופה רבות.
ערים תאומות.
ללוטון יש הסכמי ערים תאומות, או "הסכמי ידידות", עם מספר ערים.
גיב
קורט לנדאואר
קורט לנדאואר (בגרמנית: Kurt Landauer; 28 ביולי 1884 - 21 בדצמבר 1961) היה שחקן כדורגל יהודי גרמני, שכיהן בשלוש תקופות שונות, כנשיא קבוצת הכדורגל באיירן מינכן, סך הכל במשך כעשרים שנה, הזמן הרב ביותר בו כיהן מישהו בתפקיד זה אי פעם.
קורות חייו.
לנדאואר נולד בפלנאֵג (Planegg) שליד מינכן למשפחה יהודית עשירה. בשנת 1901 הצטרף לבאיירן מינכן כשחקן. הוא עזב ללוזאן, שם התמחה כבנקאי, אך בשנת 1905 שב לבאיירן מינכן. בשנת 1913 נבחר לכהן בתור נשיא המועדון, אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1914, תמה תקופת כהונתו הראשונה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת לנדאואר כחייל בצבא גרמניה.
לאחר המלחמה שב לנדאואר למינכן ונבחר לתקופת כהונה שנייה בתור נשיא המועדון, תפקיד בו כיהן עד 1933, להוציא כשנתיים, בין 1921–1922. בתקופת כהונתו זכתה באיירן מינכן באליפות הראשונה בתולדותיה, כשניצחה את איינטרכט פרנקפורט במשחק הגמר של 1932. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה אולץ לנדאואר להתפטר ממשרתו, ב-20 במרץ 1933.
ב-10 בנובמבר 1938, יום לאחר פרוץ פרעות ליל הבדולח ביהודים, נעצר לנדאואר ונכלא במחנה הריכוז דכאו. עקב שירותו כחייל גרמני במלחמת העולם הראשונה הורשה לעזוב את דכאו לאחר 33 ימי מעצר, וב-15 במרץ 1939 היגר לשווייץ. כל אחיו להוציא אחד נרצחו בשואה.
בשנת 1940 שיחקה באיירן מינכן במשחק ידידות בז'נבה נגד נבחרת שווייץ בכדורגל. כשזיהו שחקני באיירן מינכן את לנדאואר ביציע, בין הצופים, ניגשו לברך את מנהלם לשעבר. עקב כך זכו לאזהרת הגסטפו, שסוכניו היו מודעים לאירוע.
בשנת 1947 שב לנדאואר למינכן ומונה לכהונה שלישית בתור נשיא מועדון הכדורגל של באיירן מינכן. בשנת 1951 נבחר מחליפו והוא פרש מהתפקיד. באוקטובר 2013, 52 שנים לאחר מותו מינתה באיירן את לנדאואר לנשיא הכבוד שלה, האדם השני בלבד בתולדותיה, שזכה לתואר זה.
לנדאואר נפטר בשנת 1961 במינכן.
אהרון ירימי
אהרון ירימי הוא זמר ישראלי.
אהרון ירימי החל את דרכו המוזיקלית בגיל 14. את הכישרון למוזיקה ולשירה רכש מאביו שוקר ירימי שהיה זמר ופייטן בקהילה בתימן.
בשנת 1978 הקים את להקת "גחלת" עם הנגנים רוני בוני בתופים וכלי הקשה, יוסי מדמוני גיטרה סולו והקלידן קובי אחרק. אז גם הוציא קלטת ראשונה על טהרת השירה התימנית, בעידודו של סולן להקת צלילי העוד רמי דנוך שטיפח כבר אז את ירימי.
בשנת 1981 גילה אותו דקלון, סולן להקת "צלילי הכרם", וביקש ממנו להצטרף ללהקה כסולן שני, זאת בשל פרישתו של חיים משה מהלהקה. ירימי הופיע כסולן לצידו של דקלון למעלה מ-8 שנים, הלהקה צברה הצלחה מרובה והופיעה ברחבי ישראל ומחוצה לה.
לאחר פירוקה של הלהקה שיתוף הפעולה נמשך שנים.