הספורט הפופולרי ביותר בעיר הוא כדורגל וקבוצת הכדורגל החזקה ביותר מתמודדת בליגה הרוסית השנייה ופועלת בחסות חיל הים הרוסי, קבוצת צ'רנומורץ נובורוסיסק שזכתה באליפות הליגה הרוסית השנייה בעונת 2010. קבוצת הבת שלה, צ'רנומורץ-ד' נובורוסיסק מתמודדת באליפות מחוז קרסנודר.
העיר מארחת תחרויות ספורט מוטורי רבות ובתחומיה מתקיימת אליפות מזרח אירופה בראלי, שבה משתתפים מתחרים מכל רחבי מזרח אירופה.
טופולב Tu-160
טופולב Tu-160 (ברוסית: Туполев Ту-160), המכונה גם "הברבור הלבן", וכינוי נאט"ו "בלאק ג'ק" הוא מפציץ אסטרטגי כבד, על קולי, בעל כנף בעלת גאומטריה משתנה, מתוצרת ברית המועצות. טו-160 נכנס לשירות מבצעי בשנת 1987 ומאז נחשב למטוס הקרב הכבד והגדול ביותר, המפציץ המהיר ביותר שעדיין בשרות, וכלי הטיס הגדול ביותר עם כנף בעלת גאומטריה משתנה שנבנה אי פעם.
היסטוריה.
בשנת 1967 הוכרזה בברית המועצות תחרות לתכנון מפציץ אסטרטגי כבד. הדרישה העיקרית של המכרז הייתה למהירות שיוט של מאך 3. בשנת 1972 הציגה חברת טופולב את אב הטיפוס מתוצרתה: מפציץ רב משימתי, על קולי, בעל גאומטריית כנפיים משתנה, ובעל מהירות מקסימלית של מאך 2.3, אשר הוצב כמתחרה למפציץ האסטרטגי האמריקני B-1. דרישת המהירות המקסימלית המקורית הופחתה לאחר שהתבררו העלויות הכספיות הגבוהות במיוחד שידרשו לצורך ישומה. כשנה לאחר מכן נבחרה כזוכה והחלה בפיתוח המטוס המבצעי.
הטיסה הראשונה של המטוס בוצעה ב-18 בדצמבר 1981 והיצור להזמנה בת 100 מטוסים החל ב-1984, אם כי בסופו של דבר יוצרו כ-35 מטוסים בלבד.
המטוס הוצג לראשונה לציבור ב-1989 אולם פעילותו המבצעית החלה כבר באפריל 1987. בשנים 1989–1990 קבע 44 שיאי מהירות למטוסים מסוגו. בשנת 1992 החליט נשיא רוסיה, בוריס ילצין, להפסיק את יצור המטוס. 19 מתוך 35 המטוסים שיוצרו נשארו בשטח ובבעלות אוקראינה. בשנת 1999 הוחזרו 8 מהם לרוסיה במסגרת הסכם להסדרת החובות בין שתי המדינות. אוקראינה השמידה את יתר המטוסים כחלק ממדיניות הוויתור על נשק גרעיני שישמה, פרט למטוס אחד שנותר לתצוגה.
בשנת 2007 הכריז נשיא רוסיה ולדימיר פוטין על חידוש טיסות הסיור האסטרטגיות של המפציצים הכבדים אשר הופסקו מאז 1991.
מאז התרחשו מספר עימותים ללא אש מעל צפון האוקיינוס האטלנטי והים הצפוני בין מטוסי טו-160 למטוסים בריטיים, דניים, ונורווגיים. באפריל 2008 נבנה וצורף מטוס חדש לחיל האוויר הרוסי ומספר המטוסים המבצעיים מדגם טו-160 שהועמדו לרשותו הגיע ל-16. המטרה המוצהרת היא לבנות מטוס חדש מדי שנה או שנתיים ולהעמיד את הצי הזמין לפעילות על כ-30 מטוסים עד לשנים 2025–2030.
ב-16 בנובמבר 2014, הודיעה יצרנית המטוס על טיסת ניסוי ראשונה של דגם שעבר "השבחה מקיפה" של המכ"ם והאוויוניקה. מהלך זה הוא, ככל הנראה, חלק מהמאמץ הרוסי לרענון כלל האמצעים נושאי הנשק הגרעיני שברשותה, כולל מטוסים, צוללות, טילים בליסטיים וטילי שיוט.
מאפיינים.
גאומטרית הכנפיים המשתנה מאפשרת תנועה של 20°-65°. הכנף עצמה משולבת כחלק מגוף המטוס. המדפים של שפת ההתקפה נמשכים לאורך כל הכנף והאחורים הם בעלי מצג כפול. השליטה במטוס מבוצעת בעזרת מערכת טוס-על-חוט. המטוס מונע בארבעה מנועי סילון טורבו מניפה, בעלי יכולת יניקה משתנה הנחשבים לחזקים ביותר שהותקנו במטוס קרב, ומאפשרים את ביצועי הטיסה הגבוהים של המטוס.
טו-160 מצויד במכל דלק בן 130 טון המאפשר לו שהות באוויר של כ-15 שעות במהירות שיוט ממוצעת של 850 קמ"ש ובגובה של 30,000 רגל. נוסף לכך קיים גם התקן לתדלוק באוויר אשר מאריך עוד יותר את יכולתו לשהות בפעילות מבצעית באוויר.
טו-160 מצויד במכ"ם גילוי אווירי, במכ"ם מעקב קרקעי לטיסה בגובה נמוך, מערכות הגנה לצורכי לוחמה אלקטרונית, ומערכות הנחיה והפצצה אלקטרוניות ואופטיות, אך חסר מערכות נשק להגנה עצמית אקטיבית.
המטען הקרבי הכולל כ-40 טון (משקל הפצצות הכבד ביותר שמפציץ רגיל יכול לשאת) של טילים ופצצות מסוגים שונים מאוחסן בשני תאים בבטן המטוס, ובנוסף ניתן לתלות טילים נוספים מתחת לכנפיים, ונחשב למטוס הקרב הכבד ביותר שיוצר מעולם.
צוות המטוס כולל ארבעה בעלי תפקידים: טייס, טייס משנה, מפעיל מערכות נשק, ומפעיל מערכות הגנה אלקטרונית. המטוס מצויד בשירותים ובחדר מנוחה לצוות בטיסות ארוכות.
איזבלה הראשונה, מלכת ירושלים
מאיורקה (קבוצת כדורגל)
שי מיימון
מריה חוסה מרטינס סאנצ'ס
מריה חוסה מרטינס סאנצ'ס (ספרדית: María José Martínez Sánchez; נולדה ב-3 באוגוסט 1982) היא שחקנית טניס מקצועית מספרד. דורגה בשיאה במקום 19 בעולם בדירוג ה-WTA.
מרטינס סאנצ'ס זכתה עד היום ב-17 תוארי יחידות (5 WTA ו-12 ITF) וב-41 תוארי זוגות (19 WTA ו-22 ITF).
מרטינס סאנצ'ס שיחקה בנבחרת גביע הפדרציה של ספרד בין השנים 2008 ו-2011. מאזנה עומד על 5 ניצחונות (ארבעה במשחקי יחידות ואחד במשחקי זוגות) ו-5 הפסדים (3 במשחקי יחידות ו-2 במשחקי זוגות).
אנתרופומורפיזם
שמואל טשרנוביץ
שמואל טשרנוביץ (צ'רנוביץ'; נודע בשם העט "ספוג"; 13 בדצמבר 1879, כ"ח בכסלו תר"מ – 30 ביולי 1929, כ"ב בתמוז תרפ"ט) היה סופר, עיתונאי ופעיל ציבור.
קורות חיים.
שמואל טשרנוביץ נולד לרב אלכסנדר זיסקינד ולאה בת הרב שלמה דרוזד בעיירה הקטנה סבז' (אז בפלך ויטבסק בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית). הוא התחנך בחינוך דתי, בין השאר בישיבת סלבודקה, אך כשהתבגר, פנה להשכלה, ללימודי חול ושפות. בשנת 1896 (תרנ"ז), בגיל 17, פרסם את מאמרו הראשון ב"המליץ". במקביל הצטרף לתנועה הציונית, ונתמנה למזכירו של הרב שמואל יעקב רבינוביץ מסופוצקין, מזכיר הציונים באזור גרודנו.
נשא את בלה בת יעקב פרידמן, ולזוג נולדו שלושה ילדים: הסופרת ימימה אבידר-טשרנוביץ, יעקב צור (אביו של מוקי צור), שגריר ישראל בארגנטינה ובצרפת, ואלכסנדר.
טשרנוביץ עבר לאודסה, מקום מגוריו של אחיו, הרב חיים טשרנוביץ ("רב צעיר").
בשנת תרס"ג עבר לוורשה, והחל לעבוד בעיתונים עבריים כעורך וכותב. בתרס"ה עבר לווילנה על מנת להיות חבר מערכת בעיתון שהקים בן-ציון כ"ץ, "הזמן". בעיתון פרסם מאמרים פובליציסטיים ופיליטונים בשם "שיחות" תחת שם העט ספוג (שגם מופיע על קברו). ביתה של משפחת טשרנוביץ בעיר היה מקום מפגש של סופרים ואנשי רוח יהודים צעירים, בהם ישעיהו ברשדסקי, פרץ הירשביין וגיסו א. קבק.
ב-1910 חידש עיתון "הצפירה" את הופעתו לאחר שהיה סגור כמה שנים בשל קשיים כלכליים, וטשרנוביץ הוזמן על ידי עורך העיתון, נחום סוקולוב, לשמש כסגנו. במסגרת העיתון פרסם את המונוגרפיה על "בני-משה ותקופתם" (סיפור תנועת חיבת ציון). הוא כתב גם ב"השילוח" וב"העולם". בתרע"ד התגורר זמן קצר בפינסק ומשם עבר למוסקבה.
בזמן המהפכה הרוסית עבר להתגורר באומסק שבסיביר ועסק שם במסחר, מאחר שהעיתונות העברית נסגרה על ידי הממשלה הצארית. כן עבד שם בוועד העזרה לפליטים. לאחר המהפכה חזר למוסקבה, השתתף בעריכת השבועון "העם" ופרסם בו סדרת מאמרים על מצב הפליטים היהודים מחוץ לתחום המושב; כשהפך העיתון ב-1917 ליומון, היה טשרנוביץ לעורכו. אחרי סגירת העיתון על ידי השלטונות עבר לקייב, וערך שם את הביטאון הציוני "דאס אידישע פאלק" (יידיש: "העם היהודי").
בשנת תרפ"א עבר טשרנוביץ לפולין, ובראשית שנת תרפ"ב (1921), אחרי הקונגרס הציוני ה-12, עלה לארץ ישראל למושבה בית-גן שבגליל התחתון (שלימים הסתפחה למושבה יבנאל). ב-1925 עברה המשפחה לתל אביב. טשרנוביץ היה חבר מערכת "הארץ", ונתמנה למזכיר הוועד הלאומי. בנוסף היה פעיל בארגון כנסת ישראל ובכתיבת חוקתה. הוא יצא בשליחות קרן היסוד לפולין, ליטא ולטביה, ולאחר מכן עבד בקרן הקיימת לישראל.
טשרנוביץ היה ממייסדי אגודת הסופרים, השבועון "מאזנים" ואהל שם. גם בתל אביב היה ביתם של משפחת טשרנוביץ מוקד למפגשי סופרים ואנשי רוח.
טשרנוביץ נפטר מקדחת שבה נדבק בהיותו בחדרה בנסיעה מטעם כנסת ישראל, שנה וחצי אחרי מותה של אשתו (בט"ז בשבט תרפ"ח) ממחלה ממושכת. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.
על שמו רחוב בחיפה.
פנתלסה
פנתלסה (ביוונית עתיקה, 'כל הים') היה האוקיינוס הגדול שהקיף את יבשת העל פנגיאה בסוף עידן הפלאוזואיקון ובראשית עידן המזוזואיקון.
טרנספורמציה נורמלית
מטריצה צמודה
באלגברה ליניארית, מטריצה צמודה למטריצה מרוכבת formula_1 היא המטריצה המתקבלת משחלוף השורות והעמודות והצמדה של רכיבי המטריצה. דהיינו, בשורה ה-formula_2 ובעמודה ה-formula_3 של המטריצה הצמודה מופיע הצמוד המרוכב של הערך מן השורה ה-formula_3 והעמודה ה-formula_2 של המטריצה המקורית. בפרט, עבור מטריצות ממשיות, המטריצה הצמודה אינה אלא המטריצה המשוחלפת. כלומר, עבור מטריצה formula_1 המטריצה הצמודה formula_7 מקיימת:
ההצמדה היא דוגמה סטנדרטית לאינוולוציה מסוג שני. מטריצה ריבועית שפעולת ההצמדה אינה משנה אותה נקראת מטריצה הרמיטית.
קומדיאן הרמוניסטס
קומדיאן הרמוניסטס (בגרמנית: Comedian Harmonists) היה אנסמבל ווקאלי גרמני בעל פרסום בינלאומי, שביצע בטכניקה של "הרמוניה צפופה" בשנים 1934-1928 ונחשב לאחד ההרכבים המוזיקליים המצליחים ביותר באירופה לפני מלחמת העולם השנייה.
סימן ההיכר של ההרכב היה יכולתם של זמריו למזג את קולותיהם יחדיו, כך שהזמרים האינדיבידואליים יכלו להתבלט מתוך המרקם הווקאלי ולשוב ולהיעלם בתוכו. רפרטואר ההרכב היה רחב, החל במוזיקה עממית ושירים קלאסיים בעיבודו של פרומרמן ועד לשנונים ושובי הלב שבשירי התקופה הפופולריים, של מלחינים כמו פטר איגלהוף, ורנר ריכרד היימן ופאול אברהם.
קורות ההרכב.