יוסטוס פון ליביג היה מ"אבות הכימיה האורגנית" ותרם תרומה משמעותית להתפתחות "הכימיה החקלאית". נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "על הקשר בין הכימיה של המינרלים לכימיה של הצמחים". בהמשך גילה שחנקן הוא יסוד מזין חיוני בגידולים חקלאיים. על סמך מחקריו פיתח בשנים 1846 – 1849 דשן פוספטי. הוא גם פיתח דשן חנקני שנקרא Patentdünger (בגרמנית דשן פטנטי), שבדיעבד הוכח כחסר תועלת.
ג'ון בנט לוז.
סר ג'ון בנט לוז, בריטי, מראשוני "הכימיה החקלאית", הקים חוה חקלאית ניסיונית, מהראשונות בעולם. בשנים 1837 עד 1839 ערך ניסויים בהשפעת סוגי דשן שונים שבהם התגלתה לראשונה ההשפעה החיובית של דישון לפת בדשן כימי שהוכן בעיבוד של פוספט עם חומצה גופרתית. בשנים 1840 ו-1841 עבר לניסויים בקנה מידה נרחב בשדות האחוזה. בעקבות ההצלחה גם בניסויים אלו הוציא ב-1842 פטנט על הדשן שגילה. ופתח את המפעל הראשון בעולם לייצור דשנים. ב-1846 רכש מג'יימס מארי, מתחרהו בייצור דשן כימי, את הפטנט שלו.
ג'יימס מארי.
סר ג'יימס מארי היה רופא, כימאי ותעשיין אירי. מארי הגיע לייצור דשן זרחתי תוך חיפוש שימושים למוצרי הלוואי שהתקבלו במפעל שלו לייצור התרופה "נוזל המגנזיה". מארי היה מודע לניסויים שנעשו ב-1808 לייצור דשן מעצמות (שבהן יש זרחן) על ידי טיפול עם חומצה גופרתית. על סמך מידע זה החל ב-1817 בייצור דשן מורכב. תהליך הייצור שפיתח היה הגבת סידן זרחתי עם חומצה גופרתית במשך מספר ימים. את העיסה שנתקבלה ערבו בנתרן חנקתי, גואנו וחומרים אורגניים כמו סובין, קליפות עצים ונסורת. התוצר הסופי היה דשן בעל תכונת שחרור איטי, בצורת אבקה שהייתה נוחה לאחסון ולתובלה. יוצרו מספר סוגי דשנים מותאמים לגידולים השונים. ב-1842 רשם בנו ג'ון מארי פטנטים בסקוטלנד ובאנגליה. ב-1846 נרכש הפטנט של מארי על ידי מתחרהו העיקרי ג'ון בנט לוז, אולם מארי כנראה לא נטש את הנושא כי ב-1857 הוציא פטנט נוסף על דשן כימי.
אחרים.
ז'אן־בטיסט בּוּסַנְגוֹ (Jean-Baptiste Boussingault) היה כימאי צרפתי, שיש המכנים אותו "מייסד הכימיה החקלאית המודרנית". יוסטוס פון ליביג התבסס על תגליותיו והכיר בו כחלוץ הכימיה של הקרקע והצמחים. תרומתו העיקרית הייתה בגילוי חשיבות החנקן לפוריות הקרקע.
גוטהולד אשר (Gotthold Escher) מנהל בית ספר בברנו (צ'כיה) העלה ב-1835 את הרעיון של ייצור דשן על ידי המסת עצמות בחומצה גופרתית.
סידני גילקריסט תומאס היה מהנדס בריטי שפיתח, ב-1877, תהליך לייצור פלדה ממרבצי ברזל עשירים בזרחן. בתהליך נוצר סיג בסיסי עשיר בזרחה ובגיר, ששימש כדשן לקרקעות חומציות. הדשן כונה "סיג תומאס" (Thomas slag) באנגלית ו"קמח תומאס" (Thomasmehl) בגרמנית.
המאה ה-20.
התפתחות תעשיית הדשנים הכימיים המודרנית החלה בעיקרה בנורווגיה, בגרמניה, בריטניה וארצות הברית. ההתפתחות הייתה במידה רבה פועל יוצא של התפתחות הכימיה באותה תקופה: המצאת תהליכים כמו ייצור אמוניה על ידי קיבוע של חנקן, סינתזה של שתנן. גילוי מחצבים כמו סלעי פוספט, ומחצבי אשלג. דמויות בולטות בהתפתחות זאת היו הנורווגי כריסטיאן בירקלנד (Kristian Birkeland), והגרמנים פריץ הבר וקרל בוש.
תהליך Birkeland–Eyde.
תהליך Birkeland–Eyde לייצור דשנים חנקניים פותח בנורווגיה על ידי המדען כריסטיאן בירקלנד והתעשיין Samuel Eyde. בתהליך קיבעו חנקן אטמוספירי לחומצה חנקתית (HNO3) באמצעות קשת חשמלית, מהחומצה החנקתית ייצרו את החנקה ששימשה לייצור הדשן. התהליך התבסס על החשמל ההידרואלקטרי הזול של נורווגיה. המפעל הראשון נבנה בנוטודן שבדרום נורווגיה והחל בייצור דשן ב-1907.
ב-1920, לאור פיתוח תהליך הבר-בוש, הפך הייצור בשיטת Birkeland–Eyde ללא כלכלי.
תהליך הבר-בוש.
בתחילת המאה ה-20 פיתחו פריץ הבר וקרל בוש את תגובת הבר-בוש לסינתזה של אמוניה על ידי קיבוע בלחץ וטמפרטורה גבוהים של גז החנקן עם גז המימן, על פני זרז ברזל מועשר או רותניום. על סמך תגובת הבר-בוש פיתחה ענקית הכימיה BASF את תהליך הבר-בוש וב-1913 החלה בייצור אמוניה בכמויות תעשייתיות. תהליך הבר-בוש היה יותר כלכלי מתהליך Birkeland–Eyde ותוך כמה שנים החליף אותו אפילו בנורווגיה.
תהליך אוסטוולד.
וילהלם אוסטוולד פיתח את התהליך, הנקרא על שמו, לייצור חומצה חנקתית מאמוניה. פטנט על התהליך נרשם כבר ב-1902, אולם התהליך נכנס לשימוש תעשייתי נרחב רק לאחר שבאמצעות תהליך הבר-בוש ניתן היה לייצר אמוניה בכמויות ובזול. שילוב שני התהליכים תרם תרומה משמעותית לקידום ייצור הדשן הכימי החנקני.
לירון פטרושקה
לירון פטרושקה (נולד ב-13 ביולי 1966) הוא יזם הייטק וכדורגלן עבר ישראלי.
ביוגרפיה.
פטרושקה נולד וגדל ברמת גן, כבנם של נהג מונית ואחות, ילידי פולין, ניצולי השואה.
בגיל צעיר החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל רמת-גן גבעתיים. תחילה שיחק בקבוצת הילדים והנערים, ועם קבוצת הנוער של המועדון, בה שיחק בתפקיד הבלם, זכה בגביע המדינה לנוער. ב-1984 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגה הבכירה (אז הליגה הלאומית). ובמדיה שיחק שלוש עונות בעמדת המגן הימני, ואף זומן לנבחרת הצעירה של ישראל.
ב-1987, לאחר שחרורו מצה"ל, נסע פטרושקה לארצות הברית והחל קריירה עסקית בתחום ההייטק. שנים אחדות עבד בחברת מחשבים בשיקגו, ובשנות ה-90 עבר לקליפורניה, הקים חברה למכירת שירותי תוכנת משכורות ומשאבי אנוש, ומכר אותה תמורת 5 מיליון דולרים.
ב-9 במרץ 1999 הקים עם אשתו נעמי וגיסו עומר יניב את חברת ההזנק Commercebid, שפיתחה תוכנת מכרזים למסחר אלקטרוני בין-ארגוני. לאחר שמונה חודשים, מכר את החברה לחברה מתחרה, Commerce One, תמורת 242 מיליון דולר.
לאחר האקזיט הוסיף פטרושקה לעסוק בתחום ההייטק, ולהשקיע במיזמים שונים בישראל ובעולם.
נכון לשנת 2020 הוא שותף במועצת המנהלים בחברת הסטארט-אפ Chek (לשעבר PageOnce), שמשרדיה ממוקמים בכפר סבא ובפאלו אלטו.
כמו כן שותף פטרושקה ב-UpWest Labs, חממה טכנולוגית בעמק הסיליקון בקליפורניה, המקדמת יזמים צעירים מישראל.
לירון פטרושקה מתגורר בקליפורניה עם אשתו נעמי ושלושת ילדיהם.
תאונת הרכבת בסנטיאגו דה קומפוסטלה
תאונת הרכבת בסנטיאגו דה קומפוסטלה התרחשה ב-24 ביולי 2013, כאשר רכבת מהירה ממדריד לפרול ירדה מהפסים וארבעה קרונות התהפכו ליד סנטיאגו דה קומפוסטלה שבספרד. בתאונה נהרגו 79 בני אדם וכ-140 איש נפצעו מתוך 218 נוסעים וארבעה אנשי צוות. בספרד הוכרזו שלושה ימי אבל במדינה בשל האסון.
היה זה אסון הרכבות הקשה ביותר בספרד מאז פיגועי 11 במרץ 2004 במדריד, ותאונת הרכבת הקשה ביותר בספרד ב-70 השנים האחרונות והראשונה ברכבות אקספרס. הסיבה לתאונה עדיין לא ידועה. בחקירה נבדק חשד שהרכבת נסעה בעיקול במהירות מופרזת, כעולה מעדויות של נוסעי הרכבת ומצילומים של מצלמת אבטחה.
מממצאי החקירה הראשונית שפורסמו בספרד עולה כי נהג הרכבת דיבר בטלפון עם עובד חברת הרכבות בעת שהרכבת שבה נהג ירדה מהפסים. הוא נהג במהירות כפולה מהמותר 153 קמ"ש בקטע שבו המהירות המרבית היא 80 קמ"ש. זמן קצר לפני הירידה מהפסים הגיעה הרכבת למהירות של 192 קמ"ש, והנהג הפעיל את הבלמים רק "שניות לפני התאונה".
עודד שלום
עודד שלום (נולד בשנת 1971) הוא עיתונאי וסופר ישראלי.
ביוגרפיה.
שלום הוא יליד 1971, נולד וגדל בבת ים.
את דרכו העיתונאית החל במקומון "חולון בת ים" של ידיעות תקשורת במרץ 1993, ממנו עבר לעיתון "תל אביב".
בשנת 1996 עבר לעיתון "העיר", שם סיקר את תחום הפלילים.
היה יוצר משותף של הסרט התיעודי "הכנופיה שלא הייתה" על "כנופיית מע"צ", ששודר בערוץ 1 בשנת 1997.
מאז שנת 2000, שלום כותב במוסף לשבת של "ידיעות אחרונות". הוא כותב בתחומים חברתיים ופוליטיים. שלום סיקר במדורים מיוחדים את תוכנית ההתנתקות ומערכות בחירות בישראל. באפריל 2022 שלום טען במאמר דעה בידיעות אחרונות כי "גם השנה החל חודש הרמדאן בעימותים בשעות הערב בשער שכם, אבל נדמה שההפגנות שם נרגעו. זה קרה בגלל התגובה המידתית של השוטרים". שלום הוסיף והסביר כי "גם בהר הבית נפרסה המשטרה בכוחות מתוגברים והצליחה להשתלט מהר על ההתפרצות האלימה של מאות הצעירים שהתבצרו במקום".
חיבר את סדרת המתח הבלשית לילדים "המערכת". הספר הראשון בסדרה, "המערכת בעקבות שודדי הכספות", הפך לרב מכר. הספר השני, "המערכת - נסחפים בזרם", נבחר על ידי משרד החינוך למצעד הספרים תשע"ג.
שלום נשוי ואב לשתיים.
סיב&quot;ט
EPI-LASIK
EPI-LASIK היא טכניקה לתיקון הראייה בלייזר, ללא חיתוך קרנית, שהומצאה בידי ד"ר יואניס פלליקריס (יוון, כרתים). הטכניקה מבוססת על LASEK אוטומטי ללא שימוש באלכוהול. ה־EPI-LASIK נחשב לטיפול שטחי ובטיחותי המשלב את היתרונות של שיטות ה־LASIK, LASEK ו־PRK ומצמצם ככל האפשר את חסרונותיהן. השיטה מתאימה גם לאנשים שעבורם הטיפול בשיטת LASIK איננו מומלץ, כגון אנשים עם יובש בעיניים, קרנית דקה או סטייה תשבורתית גבוהה.
ינגסטאון
ינגסטאון (באנגלית: Youngstown) היא בירת מחוז מאונינג, אוהיו, ארצות הברית. העיר ממוקמת 105 ק"מ דרום-מזרחית מקליבלנד ו-100 ק"מ צפון-מזרחית מפיטסבורג. העיר נמצאת בגובה 259 מ' מעל פני הים. החל משנת 1950, סובלת העיר מהגירה שלילית. נכון לשנת 2013 מונה אוכלוסיית העיר כ-65,000 תושבים.
יאנגסטאון מתפארת בקהילה יהודית חזקה ובעלת גרעין איתן, שליחים רבים של הסוכנות היהודית מחזקים את הקשר שלה ליהדות ולישראל מדי שנה.