ריי וילבור נולד בבוּנסבורו (כיום בוּן), איווה, כבנם של עורך הדין ואיש העסקים דווייט לוק וילבור ושל עדנה מריה ליימן. הוא גודל על ידי אחיו קרטיס וילבור, שכיהן כמזכיר הצי בממשלו של הנשיא קלווין קולידג', וכשופט בבית המשפט העליון של קליפורניה. כאשר היה וילבור בן 12, עברה משפחתו לריברסייד, קליפורניה.
וילבור סיים את לימודיו בבית הספר התיכון של ריברסייד, ולאחר מכן למד באוניברסיטת סטנפורד, שם הוא סיים ב-1896 תואר בוגר אוניברסיטה, וב-1897 סיים תואר מוסמך אוניברסיטה. לאחר מכן הוא למד בקולג' הרפואי קופר בסן פרנסיסקו (אז חלק מאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, כיום חלק מאוניברסיטת סטנפורד), וב-1899 הוא קיבל תואר דוקטור לרפואה.
בשנת לימודיו הראשונה בסטנפורד, הכיר וילבור את מי שיכהן לימים כנשיא ארצות הברית הרברט הובר, שניהל בקמפוס האוניברסיטה עסק של מכבסה מקומית. השניים היו לידידים במשך כל ימי חייהם.
ב-1898 נשא וילבור לאישה את מרגריט מיי בלייק, שהייתה חברתה לספסל הלימודים בקולג' של לו הובר, רעייתו של הרברט הובר. לזוג נולדו חמישה ילדים.
אוניברסיטת סטנפורד.
ב-1896 החל וילבור להיות חבר בסגל האקדמי של אוניברסיטת סטנפורד כמרצה לפיזיולוגיה. ב-1900 הוא התקדם לדרגת מרצה בכיר, ובמקביל עסק ברפואה מעשית באינטנסיביות. הוא היה הרופא היחידי בסגל האוניברסיטה.
בשנים 1903–1909 עסק וילבור ברפואה במשרה מלאה. ב-1911 הוא היה לפרופסור לרפואה וב-1911 הוא מונה כדקאן בית הספר לרפואה החדש של אוניברסיטת סטנפורד, ששכן בקמפוס לשעבר של הקולג' הרפואי קופר, שם הוא קיבל את תוארו ברפואה. כהונתו כדקאן נמשכה עד 1916.
ב-1916 נבחר וילבור כנשיא אוניברסיטת סטנפורד, משרה בה הוא כיהן עד 1943, גם במהלך השנים בהם כיהן כמזכיר הפנים. עם כניסתו לתפקיד נשיא האוניברסיטה הוא אמר שכוונתו להקדיש את שארית חייו לסטנפורד, וכך הוא עשה. לאחר פרישתו ב-1943 ועד למותו ב-1949 הוא שימש כצ'נסלור האוניברסיטה. במלחמת העולם הראשונה שימש וילבור כראש חטיבת השימור של מנהל המזון של ארצות הברית. בעת ששימש בתפקיד זה הוא טבע את האמרה "המזון ינצח את המלחמה", אם כי יש המייחסים את המשפט להרברט הובר ששימש אז כראש מנהל המזון.
כנשיא האוניברסיטה ארגן וילבור מחדש את הלמידה לתוארים, הנהיג למידה עצמאית, ואיחד מחדש מחלקות אקדמיות במסגרת בתי הספר של האוניברסיטה. הוא הקים את בית הספר למנהל עסקים של האוניברסיטה ואת המכון למחקר מזון. בין עמדותיו המפורסמות ביותר בעת כהונתו בסטנפורד היו התנגדותו לאחוות ולתנועת מכוניות בשטחי הקמפוס.
בשנים 1923–1924 שימש וילבור כנשיא האיגוד הרפואי האמריקאי (American Medical Association). ב-1923 הוא היא אחד הרופאים שנקראו לייעוץ כאשר הנשיא וורן הרדינג נפל למשכב בעת שהיה בסן פרנסיסקו, ונכח על ערש הדווי שלו. בנו של וילבור, דווייט לוק וילבור, הלך לימים בדרכי אביו והיה נשיא האיגוד הרפואי האמריקאי בשנים 1968–1969.
כאשר הקים בית המחוקקים ב-1927 של קליפורניה את נציבות הפארקים המדינתיים, מונה וילבור כחבר בנציבות.
מזכיר הפנים של ארצות הברית.
ב-5 במרץ 1929 מינה הרברט הובר, שנבחר כנשיא ארצות הברית, את וילבור כמזכיר הפנים של ארצות הברית, ומינויו אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית. וילבור כיהן בתפקיד עד תום נשיאותו של הובר ב-4 במרץ 1933.
כמזכיר הפנים, התייחס וילבור לשחיתות בהענקת חוזי קידוחי נפט, שהיו הסיבה לשערוריות במהלך נשיאותו של וורן הרדינג וכונו שערוריית טיפוט דום. הוא נקט במדיניות ששום זיכיון נפט חדש לא יוענק ליחידים, אלא אם כן יאושר הדבר בחוק.
על וילבור נמתחה ביקורת על ידי מתנגדים פוליטיים על העברת סכר בולדר לידיים פרטיות. המתנגדים גם מתחו עליו ביקורת על כך שהוא שינה את שם הסכר לסכר הובר.
וילבור גילה עניין במיוחד בענייני הילידים האינדיאנים וארגן מחדש את הלשכה לענייני אינדיאנים של מחלקת הפנים. הוא סייע לאינדיאנים להיות יותר נסמכים על עצמם.
מבקר הניו דיל.
לאחר סיום כהונתו כמזכיר הפנים ב-1933, היה וילבור למבקר בולט של מדינות הניו דיל של הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט והיה מהמובילים של "האינדיבידואליזם המוצק" (rugged individualism).
הוא כתב:
מותו ומורשתו.
ריי ליימן וילבור נפטר כתוצאה ממחלת לב בביתו שבקמפוס אוניברסיטת סטנפורד ב-26 ביוני 1949, בגיל 74. הוא נטמן בפארק הזיכרון אלטה מסה שבפאלו אלטו. הנשיא לשעבר הובר הספיד אותו כ"ידידי המסור וידידי התמידי מאז נעורינו". הוא אמר על וילבור: "במהלך כל שנותיו, כולל בתקופה האחרונה בה הוא היה הצ'נסלור של סטנפורד, הוא העניק שירותים רבים לאנשים. הבריאות הציבורית והחינוך הועשרו במשך כל השנים הללו כתוצאה ממדיניותו השפויה וכנות האינטלקטואלית המוצקה שלו. אמריקה היא מקום טוב יותר בזכות זה שהוא חי בה". על שמו של וילבור נקרא מכלול מעונות סטודנטים באוניברסיטת סטנפור.
נוקיה 105
נוקיה 105 (באנגלית: Nokia 105) הוא טלפון סלולרי שמיוצר על ידי חברת נוקיה. הטלפון הושק לראשונה בשנת 2013 והיה זמין עד כה ב-6 גרסאות שונות עד 2022. הוא זמין, בגרסתו הנוכחית, בצבעי שחור, לבן וכחול.
המכשיר עושה שימוש ברשת סלולרית 2G באמצעות תדרי GSM 900/1800. עם זאת, ב-2021 הושקה גרסה הכוללת תקשורת 4G העושה שימוש ברשת LTE.
מהדורות.
למכשיר יצאו עד כה 6 מהדורות שונות.
המהדורה הראשונה של המכשיר יצאה ב־2013 על ידי חברת נוקיה. הוא הגיע עם חיבור מטען קנייני ומערכת ההפעלה Series 30 . המכשיר הגיע עם מקום לעד כ־500 אנשי קשר, מסך ריבועי קטן ברזולוציה 128×128 ובגודל 1.44 אינץ', לוח מקשים מגומי הכולל שני מקשי בחירה: ימני ושמאלי (ללא מקש בחירה אמצעי), רדיו ומשחקים. הסוללה יכולה להספיק עד לכ־12.5 שעות שיחה וכ־35 ימים בהמתנה.
המהדורה השנייה של המכשיר יצאה ב־2015 על ידי חברת מיקרוסופט מובייל, שרכשה בזמנו את חטיבת ייצור הטלפונים הניידים של נוקיה. המכשיר קיבל שדרוג לרמקול, כאשר כעת הוא רועש ב־20% יותר מהגרסה הקודמת. המכשיר כולל את מערכת ההפעלה , נוסף לחצן בחירה אמצעי, ומאפשר אחסון של כ־2000 אנשי קשר (לעומת 500 בגרסה הקודמת), וחיבור הטעינה הוחלף על ידי חיבור Micro-USB. מגוון המשחקים השתנה, וזהו מכשיר הנוקיה הראשון הכולל משחקים המאפשרים התנסות של עד כ־5 פעמים בחינם ולאחר מכן תשלום נוסף על מנת להמשיך לשחק. הסוללה כעת מספיקה לכ־15 שעות שיחה.
המהדרורה השלישית של המכשיר יצאה ב־2017 על ידי HMD Global . המכשיר החל מגרסה זו ואילך עבר התאמות עיצוביות שהופכות אותו לנוח יותר לשימוש: הוא כולל עיצוב ארגונומי שאמור להתיישב על כף היד בצורה נוחה יותר ומסך בתצורה מוארכת ברזולוציית QQVGA (120x160 פיקסלים) ובגודל 1.8 אינץ'. בגרסה זו הרמקול והאפרכסת שולבו יחד: הוא רועש כאשר יש צורך להשמיע צלילים חזקים (עבור שיחות נכנסות, שעון מעורר וצלילי מערכת), ושקט יותר בשיחות טלפוניות. לוח המקשים כעת זמין בפריסת Island – שבה המקשים נפרדים אחד מהשני (מרוּוחים), בעוד הגרסאות הקודמות כללו מקשים ללא מרְווחים). יישומון ה"תזכורות" אינו זמין במכשיר זה מאחר שאותה הפונקציה זמינה גם דרך "לוח השנה". המכשיר כולל משחקים שהיו בזמנו כותרים ידועים במיוחד, כגון Crossy Road, אם כי בגרסאות מינימליות יותר.
המהדורה הרביעית הושקה ב־2019 על ידי HMD Global. הוא כולל מעט שינויים עיצוביים, מגיע עם אפשרות לצבע ורוד במקום לבן שהיה זמין עד כה (ביחד עם הצבעים שחור וכחול), ושינויים עיצוביים בממשק התוכנה של המכשיר (כגון סמלים חדשים לתפריט הראשי) ומשחקים שונים. השינויים הבולטים ביותר במשחקים הוא עיצוב חדש למשחק הסנייק, ומשחק טטריס. גודל המסך הוקטן במקצת ל־1.77 אינץ', אך הרזולוציה נשארה כמות שהיא.
ב־2021 השיקה HMD Global גרסה מיוחדת למכשיר הכולל תקשורת סלולרית 4G, העושה שימוש ברשת LTE (עם זמינות של רשתות HSPA ב־3G ו־GSM ב־2G).. המכשיר כולל לראשונה רדיו אלחוטי – שאינו מצריך חיבור אוזניות, ששימשו במכשירים הקודמים בתור אנטנה, ודפדפן אינטנרנט Opera Mini. המכשיר עושה לראשונה שימוש בכרטיסי SIM בגודל Nano-SIM לעומת Mini-SIM במכשירים הקודמים. הוא כולל תכונות שהופכות אותו לנגיש יותר, כגון הקראת טקסט על־גבי המסך, הגדלת פונטים, תפריטים מוגדלים ועוד. המכשיר עושה שימוש במעבד ARM עם פלטפורמת UniSOC לעומת MediaTek בגרסאות הקודמות, וזיכרון ונפח אחסון משופרים: זיכרון של 48MB ואחסון של 128MB. הוא מגיע באפשרות לצבע אדום במקום ורוד בגרסה הקודמת.
הגרסה הנוכחית של המכשיר הושקה על ידי HMD Global ב־2022. הוא כולל את העיצוב של גרסאות ה־2019 ו־2017 הארגונומי וחזר לשמש כמכשיר 2G בסיסי, ללא דפדפן אינטרנט ותכונות ייחודיות נוספות. המפרט של המכשיר חזר להיות כמו זה של הגרסאות הקודמות: מעבד MediaTek, זיכרון ואחסון של 4MB. מהדורה זו היא הראשונה שבסדרת הנוקיה 105 שאינה זמינה בישראל, בעקבות התוכנית להפסיק את תקשורות ה־2G וה־3G, והאיסור לייבא מוצרים שעושים שימוש בטכנולוגיות הישנות נכנס לתוקף..
מפרט טכני.
המכשיר מגיע עם משחקים שונים, תלוי בגרסתו. בין המשחקים המוכרים ביותר ניתן למצוא בו סנייק.
משה בתרון