רומל מתקשר לקהיר (גרמנית: Rommel ruft Kairo) הוא סרט מלחמה משנת 1959. הסרט בוים על ידי אדריאן הובן, ופיטר ואן אייק. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי מהמערכה בצפון אפריקה בעת מלחמת העולם השנייה. תפאורת הסרט עוצבה על ידי הארט דיירקטורים, לודוויג רייבר והנס סטרובל. הסרט צולם במצרים.
קמיצה (אצבע)
אצבע קמיצה היא האצבע הרביעית בכף יד של אדם. היא ממוקמת בין האמה לזרת.
הקמיצה קצרה יותר מה'אמה' וארוכה יותר מהזרת. אך היחס בינה לבין האצבע המורה משתנה מאדם לאדם, אך על פי רוב היא ארוכה יותר מהאצבע. ראו להלן על יחס אצבעות.
בתרביות רבות נהוג לענוד את טבעת הנישואין על אצבע הקמיצה של יד שמאל.
מקור השם.
השם 'קמיצה' מופיע בתלמוד במסכת מנחות .
מקור השם הוא בעבודת הקמיצה שהייתה נעשית במנחות, כשכהן היה קומץ את סולת המנחה בשלוש אצבעותיו: אצבע אמה וקמיצה. קמיצה אם כן היא האצבע האחרונה בטקס הקמיצה, ומכאן שמה.
אורך הקמיצה.
אורך האמה והיחס בינה לבין האצבע המורה משתנה מאדם לאדם. האורך נמדד בדרך כלל ממקום החיבור של האצבע לכף היד עד לקצה האצבע.
קיימת טענה כי היחס מושפע מהחשיפה לאנדרוגנים, כגון טסטוסטרון, בעת ההתפתחות ברחם.
יחס 2D:4D מחושב על ידי מדידת אורך האצבע המורה והקמיצה ביד ימין וחלוקתם זה בזה. אם האצבע המורה היא הארוכה מבין השתיים היחס יוצא גדול מאחד ואם הקמיצה ארוכה יותר היחס יוצא קטן מאחד.
על פי רוב אצל גברים האצבע המורה קצרה מן הקמיצה ואצל נשים היא שווה לה או ארוכה ממנה. מגוון מחקרים הדגימו קשר בין יחס 2D:4D לבין תכונות פיזיות והתנהגויות מסוימות.
מיכאל כהן (רב)
הרב (משה) מיכאל כַּהן (ה'תר"ט, 1849 – ה'תר"פ, 1920) היה הרב המחוזי ואב בית הדין של פולדה שבגרמניה.
ביוגרפיה.
הרב כהן נולד בהילדסהיים שבגרמניה, בנם של נפתלי הרץ ורגינה כהן. למד בבית המדרש לרבנים בברלין והיה מתלמידי הרב עזריאל הילדסהיימר.
הרב כהן היה פעיל מאוד בחיי הדת בגרמניה ובמחוז רבנותו. ארגן מחדש את השחיטה הכשרה. השגיח על כתיבת ספרי תורה ותפילין, שכונו "תפילין של פולדה" והתקבלו גם על ידי יהודי מזרח אירופה. הוא ארגן כנסים שבהם לובנו בעיות דתיות בקהילות גרמניה. במלחמת העולם הראשונה ארגן תמיכה למשפחות שבהן שרתו בעלים בצבא ודאג לשבויים יהודים בגרמניה. בזמן עלילת דם בהונגריה, השיג אישור מבישוף חשוב שאין צורך בדם לצורכי פולחן.
הרב כהן נבחר לנשיא אגודה של יהדות עולמית שנוסדה על ידי רבנים מזרח אירופאיים.
המצאת השפופרת למציצה במילה.
בתקופתו של הרב כהן התפתח מדע הרפואה וגבר החשש מזיהומים. בעקבות זאת הפכה המציצה במילה מטרה להתנגדות כללית, ורבים מקרב היהודים האורתודוקסים ביטלו אותה למעשה.
בשנות השמונים של המאה ה-19 הרב כהן חקר את הנושא ונועץ בכתב ובעל פה עם רופאים בכל גרמניה, עד שלבסוף הגיע למסקנה שעם שפופרת חלולה שבתוכה מעט צמר גפן ניתן לבצע את פעולת המציצה בלא חשש להידבקות במחלה, לא של התינוק על ידי המוהל ולא של המוהל על ידי התינוק, וכן להמעיט במידה מסוימת את הבעיה האסתטית הכרוכה במציצה הרגילה. ההמצאה שלו זכתה לתמיכתם של רופאים, ובראשם ד"ר רוברט קוך.
השפופרת קיבלה הסכמה, לכתחילה או לפחות בשעת הדחק, של גדולי הפוסקים בדור, ובהם: רבי יצחק אלחנן ספקטור מקובנה, רבי יחיאל מיכל עפשטיין בעל ערוך השולחן, הראי"ה קוק ועוד. רש"ר הירש הגיב על ההמצאה בחיוב רב וכתב: "לכן שמח לבנו בקבלת ההצעה מצד הרופאים... שהציעו שיטה חדשה על ידה אין אפשרות של הדבקות וגם יוצאים בזה חובת מציצה לפי הש"ס והפוסקים" (שמש מרפא יורה דעה סימן נה). אולם לאחר שהביע את שמחתו, הוא מסייג וכותב כי "את הצעת השפופרת אנחנו לא מביאים עבור אלה שמוצצין בפה כדין, אלא עבור אלה שלא עשו עד עכשיו את המציצה, או משום פחד חולי או משום פקודת השלטונות".
לעומת זאת, רוב רבני הונגריה וארץ ישראל התנגדו לשפופרת, על פי הכלל "חדש אסור מן התורה".
אליס באבס
הילדור אליס נילסון (בשוודית: Hildur Alice Nilson; 26 בינואר 1924 – 11 בפברואר 2014), ידועה בשם הבמה שלה, אליס באבס, הייתה זמרת ושחקנית שוודית. באבס שרה במגוון סגנונות מוזיקליים, דוגמת שלאגר וג'אז. ב-1972 היא נבחרה לזמרת של חצר המלוכה השוודי.
קריירה.
ב-1938, באס שיחקה בסרט "Thunder and Lightning" בתפקיד אורח. ב-1940, באבס שיחקה בסרט הראשון שלה כשחקנית ראשית, "!Swing it, magistern". עד שנת 1956, באבס שיחקה ב-17 סרטי טלוויזיה. מספר שחקנים מבוגרים מבאבס מתחו ביקורת עליה בשל גילה הצעיר וניסיונה לפרוץ אל תחום המשחק.
בשנת 1958, רשות השידור השוודית הכריזה כי באבס נבחרה לייצג את שוודיה בהופעת בכורתה, באירוויזיון 1958. מאוחר יותר, פורסם השיר "Lilla Stjärna", אותו תבצע בתחרות. ב-12 במרץ 1958, באבס הופיעה על בימת האירוויזיון בהילברסום, הולנד. באבס שובצה חמישית בסדר ההופעות, לפני דנמרק ואחרי לוקסמבורג. באבס זכתה הרביעי עם עשר נקודות.
בשנת 1963, גרסת הכיסויי שלה לשיר "After You Gone" זכתה במקום ה-29 במגזין הבריטי למוזיקה, "פונטנה". בשנים שלאחר מכן, באבס שיחקה במספר סרטים נוספים.
חיים אישיים.
משפחה.
ב-1943, באבס נישאה לנילס איוואן. לשניים נולדו שלושה ילדים, לילבה (1945), לארס-איוואן (1948) וטיטי (1949).
בין השנים 1973–2004, היא ובעלה עברו להתגורר בעיר קוסטה דל סול, ספרד. לאחר מכן, עברו חזרה לשוודיה.
מותה.
באבס נפטרה ב-11 בפברואר 2014, בגיל 90, עקב סיבוכים ממחלת האלצהיימר.
מייסי אוואנס
בוביט
בוביט (שם מדעי: Eunice aphroditois) היא מין של תולעת רב-זיפית שוכנת ימים טרופיים, לרוב לאורך האוקיינוס האטלנטי אך גם לחופי האזור האינדו פסיפי, לרוב סביב שוניות אלמוגים. מקור השם הוא מהתקרית של לורנה וג'ון בוביט, בו האישה חתכה את איברו של בעלה.
תיאור.
תולעת זו היא קרניבורית בעלת גפי פה מעוקלים וחדים המותאמים לתפיסת טרף חולף ובעלת שלד חיצוני המכוסה בקרסים דמויי גפיים העוזרים לה להתקדם בין הסלעים והאבנים. אורכה יכול להגיע מ-10 סנטימטרים עד לשלושה מטרים, ואולם רוחבה קצר יחסית – עד 2.5 סנטימטר בממוצע. היא צדה ממארב מתוך החול או הבוץ הימי, כשהיא יכולה להתחפר עד לעומק 95 מטר מתחת פני הים, אך תמיד צמוד לקרקעית הים מאחר שהיא שחיינית גרועה. צבע התולעת משתנה בין שחור מתכתי לסגול ועד זהוב, כשהלסתות מפוספסות בפסים כהים.
התולעת בעלת שתי עיניים וחמישה מחושים המותאמים לחוש כל יצור הנע מעליה, למשל דגים או חסילונים. בעזרת הלסתות הפעורות לרווחה היא יכולה לשלוח מתקפה מהירה מהיכולת לראות ולסתותיה יכולות לקרוע פיסות מזון לשניים. היא יכולה לפגוע גם באנשים או באיומים אחרים, כך שיש לשמור ממנה מרחק. מספר דגים למדו לנשוף על החולות באזורים בהם היא מסתתרת וכך מקלקלים לה את ההסוואה החשובה.
תולעי הבוביט הן חסרות איברי רבייה והן פולטות בעת מתואמת את הביציות ותאי הזרע בתיאום למים, שם הם צפים ומתפתחים. מרבית הביצים נאכלות ורק בודדות שורדות. תולעת בוגרת יכולה לשרוד למשך שלוש עד חמש שנים.
נגיף הקורונה החדש
חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש)
חוק החזר מקדמה בשל ביטול אירוע (נגיף הקורונה החדש), התשפ"א–2020 הוא אחד משלל חוקים, תיקוני חקיקה וההוראות שעה שנחקקו בשנים 2020–2021 לשם התמודדות עם הקשיים שיצרה מגפת הקורונה בישראל. החוק אושר בכנסת ב-22 בדצמבר 2020 ותחילתו ב-1 בינואר 2021. החוק מטפל במצב שבו שולמה מקדמה לשם קיומו של אירוע באולם אירועים, והאירוע לא התקיים במועד שנקבע לו מחמת הגבלות נגיף הקורונה.
מטרת החוק.
את החוק יזמו חברי הכנסת הילה שי-וזאן, יעקב מרגי ומשה גפני. מטרת החוק מוצגת בדברי ההסבר להצעת החוק, שבהם נאמר, בין השאר:
הוראות החוק.
החוק קובע כי: "התקשרו מזמין אירוע ומפעיל אולם אירועים בחוזה לעריכת אירוע באולם אירועים (בחוק זה - הצדדים לחוזה) שלפיו שולמה למפעיל האולם מקדמה ובשל הגבלות נגיף הקורונה האירוע בוטל, ינהלו הצדדים לחוזה משא ומתן בתום לב, בתוך חודשיים מהמועד המקורי או מיום תחילתו של חוק זה, לפי המאוחר, כדי להסכים על מועד אחר לאירוע שייערך בתוך פרק זמן סביר ובתנאים שייקבעו בתום לב."
הסכימו הצדדים לחוזה על מועד אחר לעריכת האירוע, והאירוע בוטל בשל הגבלות נגיף הקורונה, ישיב מפעיל אולם האירועים למזמין האירוע את המקדמה ששילם בתוך חודש מהמועד המתוכנן לעריכת האירוע; המפעיל אינו רשאי להפחית סכום כלשהו מהמקדמה שישיב, למעט סכום שמפעיל אולם אירועים הוציא לשם קיום מפגש שמטרתו בחירת המזון והמשקאות שיוגשו באירוע. גם כאשר מפעיל אולם אירועים החליט שלא לנהל משא ומתן לקביעת מועד חדש או ניהל משא ומתן שלא בתום לב, חלה עליו החובה להשבת המקדמה.
כאשר הצדדים לא הסכימו על מועד אחר לעריכת האירוע, או שמזמין האירוע החליט שלא לקיים משא ומתן לקביעת מועד אחר, על מפעיל האולם להשיב את המקדמה שקיבל, אך בנוסף לזכותו להפחית מהמקדמה את הסכום שהוציא לשם קיום מפגש שמטרתו בחירת המזון והמשקאות שיוגשו באירוע, הוא רשאי להפחית גם דמי ביטול, שלא יעלו על 3,000 ש"ח או 5% מהסכום שנקבע כמחיר האירוע, לפי הנמוך.
עתירת בעלי האולמות.
התאחדות בעלי אולמות וגני אירועים בישראל עתרה לבג"ץ נגד החוק, אך לאחר הדיון בבג"ץ חזרה בה העותרת מעתירתה. בפסק הדין הבהיר בג"ץ שהחוק אינו גורע מהסכמה בין הצדדים (בעלי האולם ומזמיני האולם) שהושגה לפני 1 בינואר 2021.
איווקו מיוואי / איריסבוס מיוואי