הרמה השנייה היא זו הלא פורמלית - רמה הנסמכת על אופיו/ה של האדם/אישה הממלאים את התפקיד, רמת הידע והמקצועיות או רמת הקשרים שטווה/טוותה, המספקים גם הם כוח והשפעה. לעיתים הרמה הלא פורמלית עומדת ביחס הפוך למדרג הפורמלי ולכן פקיד/ה זוטרים יכולים להזיק יותר.
מבנה הארגון של הרשות המקומית הוא מבנה קלאסי בעל מבנה ההירארכי (מבנה הפירמידה). במקור, חוק היועצות התייחס לסוג מבנה זה, לכן הגדיר את דרגותיה של היועצת כ"אחת מארבע הדרגות הבכירות הנהוגות...",סעיף שנוהל עליו מאבק בעת שינוי החקיקה, מאבק שלא צלח. דרך נוספת להבטיח את המיקום הגבוה נעשה באמצעות הגדרת הכפיפות של היועצת - סעיף 4 (א) " במילוי תפקידיה כיועצת לקידום מעמד האישה, תהיה היועצת כפופה במישרין לראש הרשות המקומית." כפיפות זו היא לדרג פוליטי, דבר העלול להוות מקור התנגשות עם אינטרסים שונים בין הראייה הפוליטית לבין זו המקצועית.
למרות הכוונה של המחוקקות, בפועל, נוצרו קשיים לא מעטים בגלל סתירות בין המציאות לחוק והיועצות מצאו עצמן משוללות כוח ומיצובן היה מאוד נמוך. המאבק על מיצוב התפקיד נחלק למספר רמות:
כל יועצת נלחמה לבד בתוך הרשות שבה עבדה למצב עצמה ואת התפקיד. המאבק התבסס על מציאת דרכים אלטרנטיביות להשגת משאבים, עבודה על אירועים מעוררי מודעות ובעלי פוטנציאל אלקטוראלי, על מנת לחשוף את ראש הרשות ליתרונות הגלומים בתפקיד, טוויית קשרים מערכתיים וחוץ רשותיים ועוד.
במקביל נעשתה עבודה על ידי יועצות אחדות שהתאגדו ואחר כך על ידי האיגוד, אשר פעלו, מול הגופים המוסמכים כמו: מרכז השלטון המקומי, הוועדה למעמד האישה בכנסת וארגוני נשים למיניהם. פעילות זו נועדה להגיע להבנות בדבר הצורך בעריכת שינויים בחוק או בתקנות שהוצאו על ידי משרד הפנים (חוזרי המנכ"ל).
תפקיד היועצות זכה לפירוט תחומי הפעילות אך לא הוגדרו לו בחוק או בתקנות סמכויות. היועצת נדרשת לפעול במגוון מישורים כפי שציינו לעיל - תחום תודעתי, תכנוני וביצועי, אולם ללא כלים וסמכויות מוגדרות, לצד העדר כוח פורמלי של דרגה וכ"א, פעילותה הייתה כמעט בלתי אפשרית.
אחת הדרכים להשגת מיצוב היה הפיכת התפקיד למקצוע ולהגדרה מחודשת של חשיבות התפקיד לא כחלק מארגון היררכי אלא כתפקיד ניהולי רוחבי.
תפקיד או מקצוע?
המציאות בשטח, הצביעה על העדר ידע מספיק ומגובש דיו לשם מילוי התפקיד. שני הגופים הקשורים לעבודת היועצת - הרשות לקידום מעמד האישה ומשרד הפנים לא היוו מקור הכוונה והובלה של תהליך כניסת התפקיד לשטח. הידע והניסיון בתחום היה מפוזר, לא תמיד מתועד והתבסס על פעילות ומתנדבות בעיקר. תפקידים נוספים שכבר החלו לפעול בגופים ומוסדות נוספים, היו גם הם בראשית דרכם ופעלו ליצור נתיב פעולה.
כניסתן של יועצות אל המרחב המוניציפלי, העמידה את השאלה בדבר הגדרת התפקיד ולא רק מהיבט מנהלתי. ברשות לקידום מעמד האישה, התגבשה החלטה לקיים קורס הכשרה לתפקיד. נושא ההכשרה לתפקיד, כפי שכבר נערך גם לתפקיד הממונות במשרדי הממשלה, היווה למעשה את אבן היסוד להגדרה מקצועית של התפקיד.
בעלות התפקיד, שהתמנו הגיעו מתחומי ידע שונים אך בעיקר מתחום העבודה הסוציאלית, החינוך, עריכת דין ועוד תחומים. מאידך, ריבוי תחומי העיסוק; מגוון הצרכים ;זיהוי האוכלוסיות; הכרת השטח הייחודי של הרשות המדוברת; ההתמודדות במקביל, עם מספר זירות, פנים וחוץ ארגוניות; מיצוב התפקיד וארגון הסדרי עבודה; בנייה של תשתיות, דרכי תקשורת ושיתופי פעולה ועוד, היוו הוכחה כי יש צורך בהגדרת התפקיד מהיבט מקצועי.
הגדרת התפקיד כתפקיד מקצועי, נבנתה בתהליך ארוך וכלל ניסיון לגיבוש תהליך הכשרה מסודר; ימי עיון מקצועיים וכן עריכת כנס שנתי, בו הושם דגש על הרחבת הידע, למידת עמיתות, שיתופי פעולה בין יועצות ובין גופים וא/נשים ועוד; קיום הסברה מקיפה לגבי הנדרש ממלאות התפקיד; הגדרת תחומי הדעת המזינים את התפקיד; זיהוי ובניית כלים ושיטות עבודה מתאימות; ליווי (מנטורינג) של יועצות חדשות על ידי יועצות ותיקות; הוצאת אוגדן היועצת; בניית אתר ייעודי ועוד.
כיון שהגדרת התפקיד לקתה בחסר בחוק הבסיסי משנת 2000,התיקון בחוק משנת 2008 ניסה להתמודד עם סוגיה זו והניח יסודות מסוימים להמשך פיתוח ההגדרה המקצועית:
סעיף 2 (ד) מנתק את הזיקה שהתפקיד הוא משרת אמון של ראש הרשות ומציג את התפקיד כבעל חשיבות.
סעיף 3 (א) מפרט את הקריטריונים למינוי באופן מודגש.
סעיף 3 (ב) "יועצת לקידום מעמד האישה תקבל, בתוך זמן סביר מתחילת כהונתה, הכשרה מקצועית בתחומי הפעולה של התפקיד..." מבסס את נושא ההכשרה המקצועית של התפקיד. סעיף 3 א. מפרט את תחומי פעילותה באופן מפורט ורחב.
סעיף 4 (ד), (ה) דורשים דיווח שנתי על פעילותה לגורמי פנים ולגורמי חוץ, דיווח זה יועבר לוועדה בכנסת על ידי הרשות לקידום מעמד האישה. הסיכום יכלול התייחסות לדוחות מגדריים שהגישה, שזהו כלי מאוד משמעותי ובעל השפעה.
סעיף 5 מציב את היועצת כתפקיד בעל חשיבות בכלל הנושאים הנידונים והמתקבלים בוועדות השונות ובכלל זה בוועדת מכרזי כ"א וישיבות המועצה.
כל אלה הניחו תשתית מקצועית לתפקיד שהוא פרופסיונאלי לחלוטין - מובילת שינוי חברתי, פנים וחוץ ארגוני.
תפקיד בכיר או תפקיד ניהולי?
הרשות המקומית היא גוף היררכי. תפקידים על פי הגדרה זו מתחלקים לשלוש רמות: תפקידים זוטרים, דרג ביניים ודרג בכיר. לכל רמה יש מאפיינים הבאים לידי ביטוי בסממנים חיצוניים של סטטוס, הכוללים, תחום אחריות, הגדרת סמכויות, מוטת השפעה וסממני תגמול כגון שכר, תנאי עבודה, תנאי רווחה נוספים (רכב, טלפון נייד וכו'). בהתאם למדרג כך גם ההשתתפות בפורומים שונים, החל מפורום לצורכי ידע ופורומים לקבלת החלטות וקביעת מדיניות.
החוק ומשרד הפנים, הציבו את היועצת מבחינת דרגה מקצועית בתפקיד ביניים, בתנאי כפיפות פרדוקסליים- הן לראש הפירמידה- ראש הרשות והן למנהל/ת יחידה ניהולית מקצועית הגבוה בדרגה מהיועצת. בגלל דרגת הביניים ההנחיה לזימון לישיבות מועצה ולכל הוועדות עמדה בסתירה לאי הזמנתה לפורומים אחרים שלא צוינו בחוק בהם התקבלו החלטות תכנון וביצוע, כולל הגדרת מדיניות, כמו פורום ראשי/ות אגפים או כל פורום דומה ברשויות. הדואליות הזו והפער בין המציאות והוראת החוק יצרו קשיים ומנעו מהתפקיד להיות אכן תפקיד בכיר ככוונת המחוקקות.
מכשול נוסף הוא הגדרת התפקיד כתפקיד ניהולי. הגדרת תפקיד ניהולי לצורך קבלת תוספת ניהול, בשכר, היא כי יש להיות ממונה לפחות על עובד.&lt;ins&gt;/&lt;/ins&gt;ת בשכר אחד.&lt;ins&gt;/&lt;/ins&gt;ת. זוהי הגדרת ניהול מצמצמת. באחרונה הכירו בעובדה שיש תפקידים המהווים תפקיד ניהולי  ללא כפיפים.&lt;ins&gt;/&lt;/ins&gt;ות ישירים, אלא עובדות.&lt;ins&gt;/&lt;/ins&gt;ים בצורות העסקה שונות אחרות, וגם תפקידים אלה זוכים לתוספת הניהול. למרות הכרה זו היועצת לא זכתה להיכלל בה.
בהגדרת הניהול, אין עדיין התייחסות לניהול על פי תכנים, משימות ותחומי פעולה כנדרש ב "ניהול רוחבי"&lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; דהיינו, מדובר בתפקיד שאינו מתייחס למבנה &lt;ins&gt;הפירמידלי&lt;/ins&gt;, המסורתי, של הארגון הפטריארכלי. הייחוד של תפקידי ניהול אלה, היא בעובדה שהם חולשים על אנשים &lt;ins&gt;רבים ועל מערכות רבות&lt;/ins&gt; מבלי שאותם אנשים ומערכות יהיו מסונפים אליהם ישירות, כלומר הם מנהלים תהליך או משימה, אשר בהם יש עובדות ועובדים בשכר, או מתנדבים ומתנדבות.
תפקידי הרוחב התפתחו בעקבות היווצרות ארגונים, בעיקר בהייטק, שאימצו גישות עבודה וניהול חדשות, בעלות יותר גמישות, הרואות במושג הניהול כר למנעד רחב של סגנונות ואפשרויות.
הדגש בתפקידי הרוחב הוא בראייה מערכתית רחבה והפעלתה כך שתושג מטרת הנושא/המיזם, או התחום. פירוט תפקיד היועצת, הכולל  מעורבות בקביעת מדיניות, פיקוח על ביצוע כולל תקציב, כמו גם היקפי האוכלוסייה, נשים וגברים, שעל היועצת להפעיל (סעיף 3&lt;ins&gt;),&lt;/ins&gt; מצביעים ומחזקים את התפיסה, שמדובר בתפקיד ניהולי רוחבי. אך אם לא די בכך, כדי לשכנע ולהשתכנע, המחקרים מציינים כי לאלו שמובילות או מובילים תהליך של שינוי, כמו היועצת, יש אפיונים ויכולות&lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; כגון: היכולת לנהל מיזמים והיכולת להניע אנשים, כלומר לנהל תהליך.
מכאן, שתפקיד היועצת הוא תפקיד ניהולי רוחבי, זהו תפקיד בכיר בשפה ההירארכית או בעל השפעה בשפה השל הארגון השטוח.
איגוד היועצות.
האיגוד הוקם בשנת 2007, כעמותה רשומה והחליף את הפעילות שנעשתה קודם לכן באופן לא פורמלי על ידי קבוצת יועצות, שהתגבשה ופעלה יחד עם נדיה חילו ז"ל, יועצת לקידום מעמד האישה במרכז השלטון המקומי.
בשנת 2010 נערכו הבחירות הראשונות למוסדות העמותה &lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; בהן נבחרה ד"ר אורנה מגר&lt;ins&gt;,&lt;/ins&gt; היועצת ממודיעין- מכבים-רעות ולצידה נבחר צוות הנהלה. בשנת 2014 נערכו בחירות בפעם השנייה ובהן נבחרה כיו"רית ענת לבנת, היועצת של בת - ים, היא שבה ונבחרה פעם נוספת בשנת 2017. בשנת 2021 בבחירות שהתקיימו, נבחרה היו"רית השלישית של האיגוד - ורד ששון היועצת מבאר שבע.
האיגוד פועל במספר תחומים וביניהם:
מן הנעשה בעולם.
ההתבוננות בנעשה בעולם מלמדת כי יש דרכים מספר להתמודד עם שינוי בתחום מעמד הנשים. במדינות שונות אימצו את הגישה של הקמת יחידה ארגונית ברמה הארצית לאומית; בחלקן מופעלות שלוחות ארגוניות ברמה האזורית או המחוזית. יש מקומות אחרים שבהם קיימת ירידה לרובד נוסף, כאשר מוגדר גוף או בעל/ת תפקיד הפועל&lt;ins&gt;/&lt;/ins&gt;ת ברמה המוניציפלית.