לחבילת אוויר לח ולחבילת אוויר יבש צפיפויות שונות תחת אותו נפח; הדבר נובע מכך שבחבילת אוויר לח יש מספר גדול יותר של מולקולות ליחידת נפח (מאחר שמלבד מולקולות האוויר היבש יש בחבילה גם מולקולות מים). כדי לחשב את הטמפרטורה של תערובת הגזים (אדים ואוויר) ניתן להתייחס ללחץ הכולל שלהם (באמצעות מודל דלטון) ואל משוואות המצב שלהם. דרך נוספת לחישוב השפעת מולקולות המים על טמפרטורת חבילת האוויר היבש היא חישוב הטמפרטורה הווירטואלית שלה.
חישוב הטמפרטורה הווירטואלית.
formula_2 - משוואת המצב של המים (כאשר formula_3 הוא לחץ האדים).
formula_4 - משוואת המצב של האוויר היבש (כאשר formula_5 הוא לחץ האוויר).
נציב בביטוי לצפיפות הכוללת:
formula_6.
נעביר אגפים ונקבל את הביטוי לטמפרטורה הווירטואלית:
formula_7
כאשר formula_8 הוא היחס בין קבועי אדי המים והאוויר היבש: formula_9.
השפעת הלחות על הרגשת החום.
כאשר הלחות באוויר עולה תהיה בדרך כלל טמפרטורה גבוהה מורגשת יותר. אם ביום מסוים עובר שטף נתון של טמפרטורה חמה דרך האטמוספירה, תעלה הטמפרטורה של חבילת אוויר כלשהי במספר מעלות. ביום אחר, לח יותר, ועל אף שאותו שטף חום נכנס לאטמוספירה, הטמפרטורה של אותה מסת אוויר תהיה גבוהה יותר. סיבה נוספת להרגשה זו היא ביולוגית: הגוף מתקשה לקרר עצמו כאשר הלחות באוויר גבוהה, מאחר שפחות זיעה מתאדה ומוסרת חום מהגוף לסביבה.
חישוב אחוזי הלחות באוויר.
באמצעות הטמפרטורה הווירטואלית ניתן לחשב את אחוזי הלחות באוויר באמצעות מדידה במכשיר כמו היגרומטר או פסיכרומטר.
ארנסטו מומבלי
ארנסטו מומבלי (באיטלקית: Ernesto Mombelli; 1867, ממלכת איטליה – 1932, ממלכת איטליה), היה פוליטיקאי וגנרל איטלקי, שכיהן כמפקד הגיס של צבא איטליה בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ובהמשך כיהן כמושל קירנאיקה.
תחילת הקריירה.
מומבלי הצטרף כצוער לחיל הרגלים האיטלקי, גילה הצטיינות והוסמך לקצונה. ב-1913 הועלה לדרגת קולונל, מונה לתפקיד הנספח הצבאי האיטלקי לאימפריה העות'מאנית והוצב באיסטנבול.
מלחמת העולם הראשונה.
מומבלי צורף לגיס האיטלקי שלחם בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה תחת פיקודו של קרלו פטיטי די רורטו. במהלך הלחימה החליף מומבלי את די רורטו כמפקד האוגדה ה-35 האיטלקית. במאי 1917 מונה די רורטו למפקד ארמייה בחזית האוסטרו-הונגרית שבצפון איטליה, וב-2 ביולי מונה מומבלי למפקד הגיס האיטלקי בחזית. מומבלי הוביל את כוחותיו במתקפה לאורך עמק הוארדאר בפיקודו הכולל של הגנרל הצרפתי לואי פראנשה ד'אספרה. מתקפת מדינות ההסכמה הסתיימה בניצחון על כוחות מעצמות המרכז ובראשן ממלכת בולגריה, והיא הובילה לתגובת שרשרת ולהכרעת כל המערכה בבלקן. לאחר סיום המלחמה הועלה מומבלי לדרגת לוטננט גנרל.
שלהי הקריירה ואחריתו.
מיד לאחר המלחמה כיהן מומבלי כמפקד יחידות הקרבינרים בשטחים שנכבשו מידי האימפריה העות'מאנית, אשר פעלו למעשה ככוחות שיטור מקומיים מטעם מדינות ההסכמה ופעל להקמת יחידות ז'נדרמריה מקומיות. ב-5 באוגוסט 1919 הקימו כוחות מדינות ההסכמה בהונגריה מנגנון ממשל צבאי שנוהל בידי 4 גנרלים מטעמן, אחד מהם היה הגנרל מומבלי. הממשל הצבאי החדש נאלץ להתמודד עם אי השקט הפוליטי שיצרה התפרקותה של האימפריה מחד והפלישה של צבא ממלכת רומניה למדינה, מאידך. ארבעת הגנרלים פעלו מתוך חילוקי דעות פנימיים כאשר איטליה וצרפת מצדדות בתביעות הרומנים ובריטניה וארצות הברית מתנגדות.
מומבלי אשר זכה לשבחים רבים על אומץ ליבו ותפקודו במהלך המלחמה, מונה ב-1920 לפקד על המסדר הצבאי סבוי. ב-1922 עוטר הגנרל מומבלי בעיטור המופת של צבא ארצות הברית של חלקו בניצחון מדינות ההסכמה בבלקן ועל היותו חלק מהממשל הצבאי בהונגריה לאחר המלחמה. בין 1922–1924 כיהן כשלישו של המלך האיטלקי ויטוריו אמנואלה השלישי. משלהי 1924 כיהן כמושל קירנאיקה ונודע בקשיחותו הרבה והפעלת הכוח הרב בדיכוי ניסיונות מרידה מצג גורמים מקומיים בחבל, שהובילו למספר רב של נפגעים ופגיעה ממשית ביבולי האיכרים המקומיים. פעולות אילו הובילו להדחתו מתפקידו ב-2 בדצמבר 1926. מומבלי פרש מהחיים הציבוריים והלך לעולמו 6 שנים מאוחר יותר והוא בן 65 שנים.
ג'יימס מונטגומרי פלאג
ג'יימס מונטגומרי פלאג (אנגלית: James Montgomery Flagg, 18 ביוני 1877 - 27 במאי 1960) היה אמן ומאייר אמריקאי, המוכר בעיקר הודות לכרזות התעמולה הרבות שיצר.
חייו.
פלאג נולד בכפר פלהם מאנור שבמדינת ניו יורק. הוא נמשך לציור כבר מגיל צעיר, ובגיל 12 איוריו החלו להופיע בכתבי עת. מגיל 14 הפך לאמן קבוע במגזין לייף, וכשנה לאחר מכן הצטרף למגזין ג'אדג'. בין השנים 1894 עד 1898 למד פלאג בבית הספר "ליגת תלמידי האמנות של ניו יורק", ובין השנים 1898 עד 1900 למד אמנות בלונדון ובפאריס. בתום לימודיו שב לארצות הברית, בה פרסם אין-ספור איורים עבור ספרים, כתבי עת, פרסומות וקריקטורות פוליטיות. בין השנים 1903 עד 1907 פרסם במגזין ג'אדג' רצועת קומיקס אהודה במיוחד, בשם "נאט העצבני". בשיא הקריירה שלו, נחשב פלאג למאייר המרוויח ביותר בארצות הברית. פלאג נפטר בגיל 83 בניו יורק, ונקבר בבית הקברות "וודלאון" שברובע הברונקס.
הדוד סם.
היצירה, אולי הכי מפורסמת של פלאג, הייתה פוסטר תעמולה משנת 1917 שעודדה גיוס לצבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה. בכרזה הופיעה דמות הדוד סם המצביע על הקורא ואומר - "אני רוצה אותך בצבא ארצות הברית". פלאג לקח את הרעיון לכרזה זו מכרזה דומה שפורסמה בבריטניה 4 שנים קודם לכן, בה מאויר הלורד קיצ'נר בסיטואציה דומה. למעלה מ-4 מיליון עותקים של הפוסטר הודפסו בארצות הברית במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואף יותר במלחמת העולם השנייה. פלאג השתמש בפרצופו שלו עצמו לדמותו של "הדוד סם" (במראה מבוגר יותר ובתוספת זקן תיש לבן), לטענתו, פשוט כדי לחסוך בעלויות של דוגמן.
עכבת מוצא
עכבת המוצא של מעגל חשמלי היא העכבה החשמלית המורגשת במוצא של המעגל. עכבת המוצא של מעגל מוגדרת כיחס שבין משרעת המתח החשמלי של מקור מתח המחובר למוצא של המעגל לבין משרעת הזרם החשמלי הזורם דרכו כתוצאה ממתח זה. במעגלי זרם ישר ובמעגלים חסרי קיבול והשראות עכבת המוצא היא מספר ממשי והיא נקראת התנגדות המוצא.
ניתן למדוד את התנגדות המוצא על ידי מדידות מתח בלבד: ראשית מודדים את מתח המוצא כאשר לא מחובר אליו עומס, ולאחר מכן מודדים את המתח הנופל על נגד עומס בעל התנגדות ידועה. על ידי שימוש בחוק אוהם ובמחלק מתח מתקבלת התנגדות המוצא:
כאשר formula_2 התנגדות המוצא, formula_3 התנגדות נגד העומס, formula_4 מתח המוצא ללא עומס ן-formula_5 מתח המוצא כאשר המעגל מועמס על ידי הנגד formula_3.
במעגלים בעלי קיבול או השראות, עכבת המוצא תלויה בתדר, ובכל תדר היא מספר מרוכב. ניתן לבצע מדידת עכבה בכל תדר, באופן דומה לזה שתואר לעיל, אם מוצא המעגל הוא סינוס, ומודדים את המתח המרוכב (הכולל משרעת ומופע) של המוצא. נהוג לסמן עכבת מוצא מרוכבת ב-formula_7.
מגבר מתח נחשב טוב אם עכבת המוצא שלו קטנה, כך שרוב המתח המוגבר נופל על העומס במוצא ולא על ההתנגדות הפנימית של המגבר. לעומת זאת מגבר זרם נחשב טוב אם עכבת המוצא שלו גבוהה, כך שרוב הזרם המוגבר זורם דרך העומס ולא נצרך על ידי המגבר.
התנגדות מוצא
התנגדות יציאה
פוקהרה
פּוֹקְהַרָה (בנפאלית: पोखरा) היא בירת פרובינציית גנדאקי במרכז נפאל והעיר השנייה בגודלה במדינה. ע"פ מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2021 אוכלוסיית העיר מנתה 518,452 תושבים.
גאוגרפיה.
העיר משתרעת על פני 464.2 בדרום מחוז קאסקי שבמרכז פרובינציית גנדאקי בעמק פוקהרה, בקרבת הנהר סטי גנדאקי (Seti Gandaki), במרחק של כ-150 ק"מ צפון-מערבית לבירה קטמנדו, ולמרגלות רכס הרי האנאפורנה, שפסגתו מגיעה לגובה של 8,091 מטרים.
בצמוד לעיר מדרום, נמצא אגם פוקהרה, או פווה טל (Phewa) בלשון המקומית; זהו האגם השני בגודלו בנפאל, שהוגדל בשל סכר שנבנה, המספק לעיר אנרגיה הידרואלקטרית. מעל האגם נמצאת גבעה שעליה בנויה סטופה, מקדש בודהיסטי קטן, בשם "מקדש השלום העולמי", ממנו יש תצפית מרהיבה על העיר ועל רכסי ההרים המקיפים אותה. בקרבת העיר נמצאים אגמים נוספים, אליהם ניתן להגיע ברכב או באופניים.
האקלים באזור הוא סובטרופי, והטמפרטורות מתונות, בקיץ 25-35 מעלות, ובחורף 5-15 מעלות. היא מושפעת מתקופות גשמי המונסון.
היסטוריה.
העיר נמצאת על נתיב מסחר היסטורי חשוב בין סין וטיבט להודו. במאה ה-17 היא הייתה חלק מממלכת קאסקי, אחת מממלכות נפאל, ובהרים שסביב פוקהרה ניתן למצוא שרידי מבנים מתקופה זו.
לאחר פלישת סין לטיבט בשנת 1959 הגיעו לאזור פוקהרה כ-300,000 פליטים טיבטים, המתגוררים בכפרים סביב העיר עד היום. הפלישה גם חסמה את נתיב המסחר החשוב שעבר באזור, בין סין להודו. עד שנות ה-60 היה ניתן להגיע לפוקהרה רק רגלית, ובניית הכביש הראשון המחבר בין העיר לבירה קטמנדו הסתיימה רק בשנת 1968. כיום יש בעיר שדה תעופה קטן.
התושבים משתייכים למגוון קבוצות אתניות של נפאל, ובעיקר לבני הקאס (Khas), גורונג (Gurung) ומגאר (Magar). מבחינת דתית רוב התושבים הם הינדים, ומיעוטם בודהיסטים, בנוסף לקהילה קטנה של מוסלמים.
תיירות.
העיר מהווה אחד ממוקדי התיירות של המדינה, ובסיס יציאה עבור מטיילים לטרקים בהרי ההימלאיה הנפאליים הסמוכים, כגון האנאפורנה, וכן לפעילויות ספורט אתגרי כגון רפטינג, צניחה חופשית, באנג'י ועוד. בהתאם לכך, גם עיקר כלכלתה מבוססת על התיירות.