בסתיו 969 החל שלב נוסף במערכה נגד בולגריה. הפעם הבולגרים ביקשו עזרה מהביזנטים. מאחר שהביזנטים לא ענו, נרקמה ברית בין סוויאטוסלב והצאר הבולגרי החדש. באביב 970 הכוחות המשולבים של קייב, הבולגרים, ההונגרים והפצ'נגים החלו בהתקדמות לשטחים של האימפריה הביזנטית. לפי עדויות ביזנטיות צבא זה כלל כ-30 אלף חיילים וזאת לעומת צבא של 10-12 אלף בלבד בראשות המצביא היווני שעמד בראש הצבא הביזנטי. בהתאם לעדויות ביזנטיות בקרב שהתרחש כ-120 ק"מ מקונסטנטינופול כוחות האימפריה ניצחו את הצבא של סוויאטוסלב. לפי הכרוניקות, סוויאטוסלב הגיע עד לקונסטנטינופול ועזב את השטח רק לאחר קבלת כופר גדול במיוחד. בקיץ 970 חלה הפסקה בפעילות הצבאית.
בקיץ 971 יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית יצא למלחמה נגד אויביו. ב-13 באפריל נכבשה בירת בולגריה והצאר הבולגרי נלקח בשבי. ב-23 באפריל 971 כוחות קייב רוכזו במבצר דורוסטוף והביזנטים החלו במצור שנמשך 3 חודשים. ביולי 971 סוויאטוסלב נפצע במהלך הקרב אך לא הייתה הכרעה חד-משמעית. לאחר משא ומתן סוויאטוסלב עם צבאו עזבו את בולגריה, ממלכת בולגריה סופחה לביזנטיה והצאר הבולגרי נלקח כבן-ערובה בחצר הביזנטית. רק החלקים המערביים של בולגריה שמרו על עצמאות.
המסע חזרה.
לאחר חתימת שלום, סוויאטוסלב חזר על אוניות עד לשפך נהר דנייפר. ניסיון לעלות לאורך הנהר לקייב לא צלח והכוחות נשארו באזור לחניית חורף. באביב 972 רוב הצבא החל במסע יבשתי לקייב. סוויאטוסלב, בניגוד לדעה של רוב היועצים, התחיל בהפלגה לאורך הנהר באוניות. במהלך השיט, הם נתקלו בכוחות של פצ'נגים והנסיך נהרג. לדעת ההיסטוריונים, מידע על מעבר סוויאטוסלב לאורך הנהר הודלף לפצ'נגים על ידי הבולגרים או הביזנטים, שרצו בחיסול הנסיך הלוחמני.
בנים.
לסוויאטוסלב היו מספר נשים ומהן מספר בנים:
גודווין
מטח
יארופולק, נסיך קייב
יארופולק (ברוסית: Ярополк; אמצע המאה ה-10 - 11 ביוני 978) היה נסיך קייב.
חייו.
שנת ומקום לידתו לא ידועים. בכרוניקה הרוסית הראשונה הוזכר שבשנת 968 הנסיכה אולגה הייתה בקייב עם 3 נכדים בזמן מצור על העיר. בשנת 970 כאשר אביו סוויאטוסלב, נסיך קייב התכוון לצאת למערכה נגד האימפריה הביזנטית הוא העביר ליארופולק שליטה על הנסיכות. כאשר באביב 972 נודע על הריגת סוויאטוסלב, יארופולק הפך להיות נסיך קייב. אחיו אולג וולדימיר קיבלו שליטה על חלקים של הנסיכות המאוחדת.
בשנת 973 משלחות רוסית הייתה בחצר של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. לפי הכרוניקה הגרמנית בת של אחד מאצילי החצר התחתנה עם מלך הרוסים. לא ברור האם מדובר באשתו של יארופולק או של ולדימיר.
בשנת 977 החלה מלחמה פנימית בין האחים. יארופולק התחיל במתקפה על נסיכות של אולג. במהלך הנסיגה, אחיו נהרג. האח השני, ולדימיר, נמלט לסקנדינביה. בשנת 980 הוא חזר עם כח צבאי מסקנדינביה, כבש בחזרה את נובגורוד והחל במתקפה על קייב. בתמיכת יועצו הראשי (שבהמשך התברר כבוגד), יארופולק עזב את העיר והסתגר במבצר רודנה. לאחר תחילת הרעב בעיר, החל משא ומתן בין הצדדים. לפי עדויות הכרוניקה, יארופולק נהרג במהלך משא ומתן זה.
בזמן זה הוא היה נשוי לאישה ממוצא יווני. אחיו ולדימיר התחתן איתה לאחר מות יארופולק. זמן קצר לאחר מכך היא ילדה בן (סוויאטופולק הראשון) לא ברור מי היה האב והוא נקראה בכרוניקה "בן של שני אבות". הבן עצמו היה בטוח שאביו הוא יארופולק וולדימיר הוא רוצח.
בשנת 1044 כל שלושת האחים (יארופולק, אולג וולדימיר) נקברו בכנסייה בקייב.
אודרי ניפנגר
אודרי ניפנגר (באנגלית: Audrey Niffenegger; נולדה ב-13 ביוני 1963), היא סופרת ואמנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל ספרה "אשתו של הנוסע בזמן" (2003), שעובד גם לסרט מצליח בעל שם זהה ב-2009.
ביוגרפיה.
ניפנגר נולדה בסאות' הֵבֵן, מישיגן שבארצות הברית, ובילדותה עברה עם הוריה להתגורר במדינת אילינוי. היא התגוררה במהלך רוב חייה בשיקגו או בסביבתה. ב-1991 סיימה תואר MFA באמנות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.
בשנת 1986 פרסמה לראשונה ספרים "ויזואליים" שחיברה: "הבתולה" ו"האבקדריום הפגום". ב-1997 החלה לעבוד על רעיון לספר חדש, על אדם הנוסע בזמן, ותכננה ליצור גם אותו כספר ויזואלי, אך כשהתקשתה להעביר את רעיון המסע בזמן לתמונות, החלה לכתוב אותו בצורת רומן. כך פורסם בשנת 2003 הרומן הראשון שלה, "אשתו של הנוסע בזמן", המספר את סיפור אהבתם של הנרי, המסוגל לנסוע בזמן קדימה ואחורה, ושל אשתו קלייר, שמתרגלת בהדרגה להיעלמויותיו החוזרות ונשנות של בעלה. הספר הפך לרב-מכר בארצות הברית. בישראל יצא הספר לאור ב-2005 בתרגום אסף גברון. ב-2009 הספר עובד לסרט מצליח בשם זה, בכיכובם של אריק באנה ורייצ'ל מקאדמס.
בשנים 2005–2006 פרסמה שתי נובלות גרפיות, המלוות באיורים - "שלוש האחיות" ו"ההרפתקניות". ב-2009, בעקבות הפופולריות שלה, מכרה את הזכויות לפרסום הרומן השני שלה, "Her Fearful Symmetry", במכירה פומבית תמורת חמישה מיליון דולר. בישראל יצא ספר זה לאור ב-2011, בהוצאת כנרת זמורה ביתן, בשם: "תאומות ושקרים", בתרגום דנה אלעזר-הלוי.
במקביל לכתיבתה, ניפנגר עובדת כמרצה בתוכנית הבין-תחומית לאמנויות הספרים בקולומביה קולג' בשיקגו. בנוסף, היא ממייסדי קבוצת "טקסט 3", קבוצת אמנים וסופרים המופיעה ומציגה בשיקגו.
מפרץ דרייקס
מפרץ דרייקס (באנגלית: Drakes Bay) הוא מפרץ הממוקם לחוף מדינת קליפורניה שבארצות הברית. המפרץ ממוקם 48 ק"מ צפונית לסן פרנסיסקו. רוחבו של המפרץ 13 ק"מ והוא ממוקם בסמוך ללשון הים דרייקס.
המפרץ נקרא על שמו של סר פרנסיס דרייק, לאור הסברה כי דרייק עגן במקום בשנת 1579. בתקופה שבה נשלטה קליפורניה על ידי ספרד נקרא המפרץ בשם "פוארטו דה לוס רייס" (Puerto De Los Reyes).
מפרץ דרייק
ג'רזי (פירושונים)
מפרץ גריזלי
מפרץ גריזלי (באנגלית: Grizzly Bay) הוא מפרץ הממוקם במחוז סולאנו במדינת קליפורניה שבארצות הברית. המפרץ נשפך למפרץ סן פרנסיסקו, בסמוך למפרץ סויסון.
המפרץ קרוי על שם דוב הגריזלי המסמל את מדינת קליפורניה.
המפרץ משמש כמעגן עבור צי המילואים החמישי של ארצות הברית, העוגן בסמוך לעיירה בניקיה.
אן דה מוובריי
אן דה מוובריי (באנגלית: Anne de Mowbray; 10 בדצמבר 1472 - 19 בנובמבר 1481) הייתה הרוזנת השמינית מנורפוק, דוכסית יורק ודוכסית נורפוק. אן זכתה לתואר דוכסית יורק בשל נישואיה לריצ'רד משרוסברי, דוכס יורק ואחד מהנסיכים שבמצודה. אן נפטרה בהיותה בת 8.
קורות חיים.
אן נולדה בטירת פראמלינגהאם שבסאפוק, והייתה בתם היחידה שעברה את גיל הינקות של ג'ון דה מובריי, הדוכס הרביעי מנורפוק ושל אליזבת טלבוט.
אן נישאה ב-15 בינואר 1478 בקפלת סטיבן הקדוש שבווסטמינסטר לריצ'רד משרוסברי, בנו של אדוארד הרביעי, מלך אנגליה. ריצ'רד היה בן 4 בעת טקס נישואיו, ואן בת 6.
אן נפטרה בגריניץ' שנתיים לאחר נישואיה.
על פי חוקי הירושה המקובלים, ירשו אותה בני דודיה, ויליאם, מרקיז ברקלי וג'ון האוורד, דוכס נורפוק, אולם חוק של הפרלמנט הבריטי שנחקק בינואר 1483 קבע כי יורשה היחיד של אן יהיה בעלה, ריצ'רד.
אן נקברה בקפלת ארסמוס מפרומיאה שבמנזר ווסטמינסטר. בשנת 1502 נהרסה הקפלה על מנת לבנות את קפלת הגבירה של הנרי השביעי, וארונה של אן (העשוי עופרת) הועבר לקפלה במנזר (the Abbey of the Minoresses) של מסדר הגברות העניות (Order of Poor Ladies). לימים אבד מיקום הארון. בשנת 1964 התגלה הארון בעת עבודות בניה באזור סטפני שבלונדון, ובמאי 1965 נקבר הארון מחדש במנזר וסטמינסטר.
מרסיה גיי הארדן
מנן אספאו
מנן אספאו (באנגלית: Menen Asfaw;‏ 25 במרץ 1889 - 15 בפברואר 1962) היא הבת הזוג הקיסרית של האימפריה האתיופית, ואשת הקיסר היילה סלאסי.
משפחה.
מנן הייתה בת לאחת המשפחות המיוחסות אימפריה אתיופיתים מאבותיה היו בנים לשושלת הסלומונית. אימה של מנן ,שחין מיכאל הייתה אחותו הקיסר ייאסו החמישי. מנן נישאה לראס טפארי, לימים הקיסר היילה סלאסי, בשנת 1911, מתוך מטרה לחזק את קשריו של דודה הקיסר עם ראס טאפרי. לקיסר ולקיסרית מנן נולדו שישה ילדים.
החיים האישיים.
קודם לנישואיה עם הקיסר, הייתה מנן נשואה לשני אצילים אתיופיים אחרים, מהם היו לה גם ילדים. דבר נישואיה הקודמים וכן ילדיה מנישואיה אלו, לא צוינו בהיסטוריוגרפיה האתיופית הרשמית, לאחר הכתרת בעלה לקיסר.
פעילותה והשקפותיה.
עיקר פעולותיה של מנן כקיסרית אתיופיה התמקדו בקידום מעמד האשה במדינה. מנן יסדה את בית הספר לבנות הראשון באתיופיה, ואף הייתה הפטרונית של הצלב האדום האתיופי וכן גם של ארגון "האגודה של ירושלים" אשר ארגן מסעות צליינות לארץ הקודש, מנון הייתה בעלת אמונה דתית עמוקה ופעלה לשפץ כנסיית באתיופיה ובארץ הקדש.
יחסיה עם ארץ הקודש.
בחודשים ספטמבר-אוקטובר 1933 ביקרה הקיסרית מנן אספאו בארץ ישראל בלווית אחת מבנותיה ושר החוץ של אתיופיה. היא נתקבלה על ידי ראשי הממשל המנדטורי. פאיז ביי אל-אידריסי, ערבי מצאצאי משפחת המלוכה הלובית ששימש כקצין בכיר במשטרת המנדט, נתמנה למלווה שלה ולאחראי על ביטחונה.
ביום 8 באוקטובר הגיעה הקיסרית לתל אביב. משמר כבוד של קצינים ושוטרים בריטים קידם אותה בכניסתה למלון פלטין בו התאכסנה. ראש העיר מאיר דיזנגוף קיבל את פניה והגיש לה זר פרחים. המלון קושט בדגלי בריטניה ואתיופיה. הקיסרית ביקרה בעיר ובערב נערכה לכבודה סעודה חגיגית מטעם העירייה ולאחריה בהצגת האופרה ריגולטו באופרה הארצישראלית.