ב-1933 נישא מארי בשנית לוילי רוברטה אמרסון. היא הייתה פסנתרנית בקונצרטים ונודעה בשל מרצה ושאפתנותה.
מארי הצטרף כחבר במפלגה הדמוקרטית, ששלטה בפוליטיקה של אוקלהומה. ב-1940 הוא נבחר כיושב ראש הנציגות של אוקלהומה בחבר האלקטורים. ב-1948 הוא היה חבר בחבר האלקטורים. הוא שב ללימודיו, וב-1947 קיבל תואר במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת אוקלהומה סיטי. מארי גם שימש כיושב ראש הדמוקרטי של מחוז הבחירה השמיני של אוקלהומה לקונגרס, וכיושב ראש של קבוצות פוליטיות מקומיות במחוזות אוקלהומה. הוא שימש כיושב ראש ועדת הבחירות של אוקלהומה וכמזהכיר נציבות הקרקעות של אוקלהומה.
מושל אוקלהומה.
כל התפקידים הללו חיזקו את המוניטין של מארי, זאת בנוסף להיותו בנו של מושל המדינה לשעבר. ב-1950 הוא נבחר כמושל אוקלהומה. ב-21 בינואר 1951 הוא הושבע כמושל. את טקס ההשבעה שלו ניהל אביו, שכונה "אלפלפה ביל", שהיה אז בן 81.
הסוגיה העיקרית במסע הבחירות של מארי הייתה הפחתת הוצאות המדינה והפחתת המיסים. תוכניתו כללה את המשך חיזוקם של בתי הספר לשיפור מערכת החינוך, מהלך שבו החל קודמו בתפקיד רוי טרנר, זאת בנוסף להפניית כספי המיסים לשיפור מערכת הכבישים.
אף על פי שבית המחוקקים המדינתי היה בעל רוב דמוקרטי, הטיל מארי וטו 40 פעמים בארבע שנות כהונתו כמושל, שיעור הטלות הווטו הגבוה ביותר באוקלהומה עד אז. הוא נחל כמה הצלחות בולטות: הוא היה מושל אוקלהומה הראשון שנבחר כיושב ראש ועידת המושלים הדרומיים. הוא דאג למימון כביש האגרה על שם טרנר, שההחלטה על פתיחתו אושרה על ידי בית המחוקקים ב-1947 והוא הושלם ב-1953. הוא פעל רבות לרכישה של שטחי ירידים על ידי המדינה. ב-1954 הוא סייר במדינות אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית כנציג של סוכנות ההסברה של ארצות הברית. הוא גם שימש כיושב ראש נציבות הנפט הבין-מדינתית.
נישואיו עם וילי מארי.
אשתו השנייה של מארי, והגברת הראשונה של אוקלהומה בתקופה בה כיהן כמושל, וילי מארי, נודעה בשל קסמה ותבונתה, והייתה אישה שאפתנית ונמרצת. בין הפוליטיקאים והכותבים היו כאלו שטענו שהיא זו שדחפה את בעלה להיבחר למשרתו הפוליטית. צעדה הראשון לאחר השבעתו של בעלה כמושלה הייתה לפתוח את מעון המושל לביקורי הציבור מדי יום חמישי. מדי שבוע ביקרו במעון המושל יותר מ-3,000 איש, שעמדו בתור לפני פתח המעון.
תקופת כהונתו של מארי כמושל גרמה למתחים בין מארי לבין רעייתו, והוא החל להלין על הפערים ביניהם. וילי הלינה על נוהגי השתייה שלו, והוא הלין על שתלטנותה הייתרה. על פי דיווח מ-2015 הוא אמר באותה תקופה, "לעזאזל, אני נבחרתי, לא היא".
חוקת אוקלהומה מנעה ממושל מכהן להתמודד על כהונה רצופה נוספת, כך שב-1954 לא היה מארי יכול להציג את מועמדותו. עוד לפני שכהונתו הסתיימה, הכריזה וילי מארי שהיא תתמודד על משרת המושלת בבחירות הבאות. מסע הבחירות שלה הפכה לפארסה. כאשר היא הייתה המועמדת הראשונה שעשתה שימוש במסוק במהלך מסע הבחירות שלה, כתב אחד העיתונאים שהמסוק, "היה הדבר היחיד שנחת על הקרקע".
לאחר הבחירות הגיש מארי בקשה לגירושין. וילי השיבה מלחמה שערה, והגישה בקשה לפירוד על בסיס טענות לבגידה ושתיינות. הסכסוך בין השניים הפך לפומבי, ומארי ביקש הזדמנות נוספת. וילי מארי פרסמה מכתבים שבעלה הכריז בהם על כוונתו להתגרש. הוא טען שכל הטענות הללו שקריות. ב-1956 היו הגירושים לרשמיים על בסיס אי-התאמה בין בני הזוג. הסכם הגירושין כלל תשלום של 75,000 דולר לוילי, העברת בית המשפחה באוקלהומה סיטי לבעלותה, העברת הרכב המשפחתי לבעלותה והעברת העתק הסרט על מסע הבחירות שלה. כאשר הודיע מארי שהוא שינה את זיקתו הפוליטית ותמך בדווייט אייזנהאואר הרפובליקני בבחירות לנשיאות של 1956, דווח שווילי אמרה, "הוא מעולם לא היה דמוקרטי כל כך".
שנותיו האחרונות.
ב-1956 נישא מארי בשלישית להלן שאט. לזמן מה הוא התגורר ועבד בפורט וורת', טקסס, שם הוא עבד עבור חברה לשירותים לשדות נפט, ולאחר מכן בחברת לימוזינות.
ב-1960, לאחר שובו לאוקלהומה סיטי, הקים מארי משרד עורכי דין בשותפות עם וייט פייט. ב-1962 הוא התמודד בבחירות על משרת גזבר מדינת אוקלהומה, אך הגיע למקום האחרון בבחירות המקדימות של הדמוקרטית לאחר שזכה רק ב-18 אחוזים מהקולות. בהמשך שימש מארי עד למותו כיועץ המשפטי של מחלקת הרווחה הציבורית של אוקלהומה.
ג'ונסטון מארי נפטר באוקלהומה סיטי ב-16 באפריל 1974. הוא נטמן בטישומניגו, במקום בו קבורים הוריו.
רוסלן סירוטה
רוסלן סירוטה (נולד ב-4 בנובמבר 1980) הוא פסנתרן, מלחין, ומפיק מוזיקלי יהודי אוקראיני-ישראלי-אמריקאי זוכה פרס גראמי.
ראשית חיים.
סירוטה נולד באומן, אוקראינה למשפחה יהודית. אביו, יפים, שהיה גיטריסט מקומי פעיל, חשף אותו למוזיקה כבר בגיל צעיר. סירוטה החל לנגן בגיטרה בגיל ארבע, ועבר לפסנתר בסביבות גיל שבע. בשנת 1990 עלתה משפחתו לישראל, שם המשיך ללמוד פסנתר בבית הספר למוסיקה בת ים. בגיל 14, סירוטה גילה את הג'אז. עד גיל 16 הוא היה הקלידן של להקת הפיוז'ן הישראלית הפופולרית דאז, "Confusion". עם הלהקה הוא ערך מסע הופעות בישראל והופיע במספר הופעות בפסטיבל הג'אז בים האדום.
בגיל 18, סירוטה נבחן עבור מכללת ברקלי למוזיקה, קיבל מלגת לימודים מלאה, ועבר לבוסטון בינואר 2000. במהלך לימודיו בברקלי, סירוטה גילה עניין הולך וגובר ב- R&amp;B, פאנק ומוזיקת נשמה, ניגן עם אמנים מקומיים ובסופו של דבר הפך לקלידן המקומי במועדון בשם "Wally's Jazz Café".
קריירה.
בסביבות 2004, סירוטה הצטרף ללהקתו של הבסיסט סטנלי קלארק ועבר ללוס אנג'לס. בכך סימן את תחילת הקריירה המקצועית שלו. מאז, סירוטה מופיע ומקליט עם אמנים רבים, ביניהם: בלאק אייד פיז, סיל, ג'וש גרובן, ני-יו, ת'אנדרקאט, צ'יק קוריאה, ג'ורג' דיוק, מרקוס מילר, אל ג'רו, ויקטור ווטן, והתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'ל.
ב-2010 סירוטה הקליט את האלבום כחבר בלהקתו של סטני קלארק את האלבום הנושא את שמם "The Stanley Clarke Band" . עבור האלבום הלקה זכתה בטקס פרסי גראמי ה-53 בפרס גראמי בקטגוריית אלבום הג'אז בן זמננו הטוב ביותר .
ב-24 באוקטובר 2011 סירוטה הוציא את אלבום הבכורה שלו "Ruslan Sirota", בהשתתפות סטנלי קלארק, צ'יק קוריאה וג'ורג' דיוק. האלבום הופק על ידי רוסלן וקלארק, הוקלט בחברת ההפקות של קלארק, Roxboro Entertainment Group, והופץ על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ.
סירוטה הוא גם חבר מועצת המנהלים של Magic Music Foundation, ארגון ללא מטרות רווח המוקדש למתן מלגות לתלמידי מוזיקה ברחבי העולם.
ג'ינג'ר מינג'
ג'ינג'ר מינג' (באנגלית: Ginger Minj) הוא שם הבמה של ג'ושוע אלן אדס (באנגלית: Joshua Allen Eads; נולד ב-11 בספטמבר 1984), מלכת דראג אמריקאית, שחקן, זמר-יוצר ואושיית ריאליטי. התפרסמה לראשונה בעקבות השתתפותה ב של המרוץ לדראג של רו פול, בה העפילה לגמר. לאחר מכן השתתפה גם ב וב של . שיחקה בשלוש הפקות של נטפליקס: הסרט הקומי "גדולה מהחיים" (2018), סדרת האנימציה "" והסדרה ". הוציאה שלושה אלבומי אולפן: " (2016), " (2021) ו-"Double Wide Diva" (2021).
ביוגרפיה.
אדס נולד ב, פלורידה, ובבית הספר למד במגמת תיאטרון. בילדותו, אדס סבל מחסימת מעיים ועבר ניתוח. כאמן דראג, אמו הרוחנית היא ראסטי פאוסט, בדרנית מאורלנדו בדימוס.
קריירה.
המרוץ לדראג.
ג'ינג'ר מינג' התמודדה ב של תוכנית המציאות האמריקאית "המרוץ לדראג של רו פול", שעלתה לשידור לראשונה ב-2 במרץ 2015. במהלך התחרות, מינג' זכתה בשלושה אתגרים, בהם אתגר ה-, בו חיקתה את אדל (מינג' זכתה במקום הראשון, בתיקו עם שחיקתה את ליטל ריצ'רד). הופעתה של מינג' בדמותה של אדל דורגה מאוחר יותר בתור אחת מההופעות הטובות ביותר בתולדות התחרות, על פי הגיי טיימס. מינג' הגיעה לשלב הגמר של התחרות, אך בסופו של דבר הפסידה את המקום הראשון לויולט צ'אצ'קי בפרק סיום העונה, ומוקמה במקום השני, לצד .
לאחר מכן, ג'ינג'ר לוהקה כאחת מעשרת המתמודדות ב של שעלתה לשידור ב-17 ביוני 2016. היא הודחה מהתחרות בפרק השלישי, ובסך הכל הגיעה למקום השמיני בתחרות. לאחר מכן, היא הופיעה כאורחת בפרק הבכורה של .
בעקבות "המירוץ הדראג", מינג' יצאה למספר סיבובי הופעות בינלאומיים. בשנת 2016, מינג' הייתה חלק ממופע . מינג' הנחתה את , אך פוטרה. מאוחר יותר הנחתה מופע דראג שנועד לגייס כספים לנפגעי הוריקן מריה.
ב-26 במאי 2021, פורסם כי ג'ינג'ר מינג' תשתתף כמתמודדת ב של . בפרק החמישי של העונה, מינג' ניצחה בתחרות ליפ סינק מול וזכתה ב-30 אלף דולר. מינג' זכתה ב-20 אלף דולר נוספים בפרק השמיני של העונה, ה-, בו הביסה את , ובכך הפכה למתמודדת השנייה אי פעם שזכתה פעמיים ב-Snatch Game, אחרי . בסוף העונה, מינג' הגיעה למקום ה-2, יחד עם יוריקה אוהרה ו, לאחר שבמקום הראשון זכתה .
יוריקה אוהרה
יוריקה אוהרה (באנגלית: Eureka O'Hara) הוא שם הבמה של דייוויד האגארד (באנגלית: David Huggard; נולד ב-26 באוגוסט 1990), מלכת דראג ואושיית ריאליטי. היא התפרסה בעקבות השתתפותה בעונות ו- של תחרות הריאליטי המרוץ לדראג של רו פול. אוהרה הופיעה גם ב של .
מאז 2020, יוריקה היא אחת המנחות של התוכנית "אנחנו כאן" של רשת HBO, לצד שאנג'לה ובוב דה דראג קווין. הסדרה זכתה לשבחים רבים מהמבקרים.
ביוגרפיה.
האגארד נולד ב-26 באוגוסט 1990, ב, טנסי, והחל להופיע בדראג במועדון New Beginnings. הוא בחר בשם הבמה "יוריקה" בשל הדמיון הפונטי לשמה של אמו - אולריקה; שם המשפחה "אוהרה" נלקח מדמותה של מהסרט "חלף עם הרוח".