טיהורים נגד הומוסקסואלים ברפובליקה הצ'צ'נית כוללים היעלמויות בכפייה - חטיפות חשאיות, מאסרים ועינויים - מצד רשויות המכוונות לאנשים על סמך נטייתם המינית הנתפסת. על פי הדיווחים, קיים מספר גברים לא ידוע, שהשלטונות עצרו בחשד שהם הומואים או דו-מיניים, לאחר שהוחזקו במה שקראו ארגוני זכויות אדם ועדי ראייה כמחנות ריכוז. תחילה, דווח על טענות ב-1 באפריל 2017 בעיתון האופוזיציה בשפה הרוסית, נובאיה גאזטה, כי מאז פברואר 2017 נעצרו על פי החשד מעל 100 גברים הומוסקסואלים ועונו בהם כשלושה נרצחו כתוצאה מעונש מוות מחוץ לבית המשפט. העיתון, המציין את מקורותיו בשירותים מיוחדים בצ'צ'ניה, כינה את גל המעצרים כ-"סחף מניעתי". העיתונאית אשר דיווחה לראשונה על הנושא לא חשפה את זהותה מחשש לרציחתה. ככל שהתפשטו ידיעות על פעולות השלטונות הצ'צ'נים, שתוארו כחלק מטיהור שיטתי נגד קהילת הלהט"ב, נאבקו פעילים רוסים ובינלאומיים בפינוי ניצולי המחנות אך נתקלו בקושי להשיג אשרות כדי לנהל אותם בבטחה מעבר לשטח רוסיה. בדו"ח שפורסם בשנת 2017, הרכב של חמישה יועצים מומחים למועצת זכויות האדם של האו"ם - ויתט מונטארבהורן, סטונדג'י רולאן אדג'ובי, אגנס קאלמארד, נילס מלצר ודוד קיי - דנו בנושא וגינו בחריפות את גל העינויים וההרג של להט"בים בצ'צ'ניה.
הדיווחים על הרדיפות ההומופוביות ברפובליקה האסלאמית זכו לתגובות רבות ברחבי העולם. ראש הרפובליקה, רמזן קדירוב הכחיש לא רק את התרחשותה של רדיפה כלשהי, אלא גם את קיומם של הומואים בצ'צ'ניה, והוסיף כי אנשים כאלה "יהרגו על ידי משפחותיהם". גורמים רשמיים במוסקבה היו ספקנים בנושא, אם כי בסוף חודש מאי דיווחה ממשלת רוסיה על שליחת צוות חקירה לצ'צ'ניה בעניין. מנהיגים לאומיים רבים ואישי ציבור במערב גינו את פעולות צ'צ'ניה, והפגנות נערכו ברוסיה ובמקומות אחרים נגד הרפובליקה לשחרור האסירים. דו"ח שפורסם בדצמבר 2018 על ידי הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה (OSCE) אישר את הטענות כי התרחשו רדיפות של אנשי להט"ב אשר זכו להתעלמות על ידי הרשויות. ב-11 בינואר 2019 דווח כי החל "טיהור הומואים" נוסף ברפובליקה בדצמבר 2018, עם מספר קורבנות הומואים ולסביות. ברשת הלהט"ב הרוסית מאמינים כי במהלכם נעצרו כ-40 בני אדם ו-2 נרצחו. במרץ 2021 סוכנות הידיעות רויטרס דיווחה כי האיחוד האירופי הטיל סנקציות מיידיות הן על צ'צ'ניה והן על רוסיה עקב אפליה ממומנת ונתמכת על ידי הממשלה נגד אנשי להט"ב בשטחן.
אמריקה.
ארצות הברית.
בשנת 1992 נרצח מלח הצי האמריקאי אלן שינדלר, על ידי שני חבריו ליחידה, וזאת לאחר שנודעו להם נטיותיו המיניות. ביומן שניהל תיאר שינדלר, שלושה ימים בלבד לפני שנרצח, את אווירת הפחד שחש. המקרה שלו הונצח בסדרת הטלוויזיה "Any Mother's Son: The Dorothy Hajdys Story". מקרה אמריקאי ידוע במיוחד של אלימות קיצונית כלפי הומואים הוא רצח מת'יו שפרד, סטודנט אמריקני הומו בויומינג, בשל נטיותיו על ידי שני צעירים בשנת 1998.
בשנת 1999 נרצח חייל הצבא האמריקאי בארי וינצ'ל, על ידי חבריו ליחידה, לאחר שגילו שהוא מנהל רומן עם טרנסקסואלית. ווינצ'ל נרצח על רקע הומופובי אף על פי שככל הנראה היה הטרוסקסואל. מקרה הרצח שלו היה הראשון בעידן מדיניות "אל תשאל, אל תספר" שאימץ הצבא האמריקאי בתקופת הנשיא ביל קלינטון אשר אסרה על הומוסקסואלים מוצהרים לשרת בצבא ארצות הברית. המקרה שלו הונצח בסרט "Soldier's Girl".
ב-2004 רצחו כריסטופר גיינס ורוברט פורטר את סקוטי ג'ו ויבר. ויבר הוכה, נחנק ונדקר פעמים רבות, ראשו הוסר חלקית, גופו הוספג בדלק והועלה באש. במשפט נקבע כי נטייתו המינית של ויבר, הייתה הרקע לרצח. הרצח היה אחד הנושאים הבולטים בסרט התיעודי, "Small Town Gay Bar" המתאר את קשיי הומוסקסואלים במדינות הדרום של ארצות הברית.
אפריקה.
היחס ההומופובי ביותר כלפי הומואים ולסביות מוגדר כיום במדינות אפריקה. מתוך כלל ה-54 מדינות ביבשת, 23 מתוכן מפלילות פעילות הומוסקסואלית בשטחן הכוללת קנסות, מאסרים, עינויים או עונש מוות במדינות אסלמיות בהן מאוריטניה, אלג'יריה, סומלילד ואזורים בניגריה.
בבורונדי, העביר באפריל 2009 הפרלמנט חוק המוציא הומוסקסואליות מחוץ לחוק, והעונש שנקבע שם הוא בין 3 חודשים לשנתיים מאסר. ביוני 2008 נעצרו באוגנדה שלושה פעילי זכויות להט"ב, וביולי נעצר פעיל נוסף שעונה בבית הסוהר. בסנגל נעצרו בין 7 ל-20 גברים ב-"חשד" להומוסקסואליות בינואר 2008, לאחר שאלה קיימו נישואים חד-מיניים בניגוד לחוק במדינה. בקמרון גזר בית המשפט עונש עבודות כפייה על שלושה בני אדם שהורשעו בקיום יחסי הומומסקסואלים. נשיאת גמביה, פאולה אטלבריק, איימה להוציא הומואים להורג ולגרש אותם מארצה, ואף הורתה לבעלי מלונות במדינה לא להשכיר חדרים לקהילה. השלטונות בכווית עצרו לפחות 16 בני אדם וערכו להם משפט שדה שבסופו הורשעו לאחר שככל הנראה, סבלו מהתעללות קשה.
אוגנדה.
הומוסקסואליות היא פלילית באוגנדה מאז 1894 ועונשה 7 שנות מאסר לצד עינויים, מכות והוצאות להורג אשר "נסבלות". הומוסקסואליות נשית פלילית מאז 2000. סיימון לוקודו, שר האתיקה והיושרה, ידוע כ-"הומופוב העיקרי במדינה" בעוד הצהיר כי "אונס מקובל יותר מבחינה מוסרית מאשר יחסים הומוסקסואלים בהסכמה". לוקודו ליווה פשיטות אלימות של המשטרה באירועי להט"ב ומדכא באופן פעיל את חופש הביטוי וההתכנסות של אנשי להט"ב אוגנדים. ראש הממשלה לשעבר עמאמה מבבאזי היה למועמד הראשון לנשיאות אוגנדה שהתנגד בגלוי להומופוביה אשר התמודד במערכת הבחירות לנשיאות 2016 והגיע למקום השלישי.
בשנת 2004, מועצת השידור של אוגנדה קנסה את תחנת הרדיו סימבה במעל 1,000 דולר ואילצה אותה להוציא התנצלות פומבית לאחר שאירחה הומוסקסואלים בתוכניתה.
באוגוסט 2006 פרסם עיתון מאוגנדה, הפלפל האדום, רשימה של שמות פרטיים ותחומי עבודה של 45 גברים שתוארו כהומוסקסואלים לכאורה.באוקטובר 2010 פרסם עיתון הרולינג סטון האוגנדי רשימת שמות, כתובות, תצלומים והעדפות חברתיות של 100 אוגנדים הומוסקסואלים ולסביות לכאורה בליווי קריאה לרציחתם. לאחר מכן חברי הקואליציה בחברה האזרחית בנושא זכויות אדם וחוק חוקתי, דייוויד קאטו, קאשה נבאגסרה ופפה ג'וליאן אונזימה הגישו תביעה נגד הצהובון. שופט בג"ץ בינואר 2011 הוציא צו קבע שמונע מרולינג סטון ועורכו המנהל ג'יילס מוחמה "כל פרסום נוסף של זהות אזרחים ובתיהם עבור רדיפת הומוסקסואלים". בית המשפט העניק 1.5 מיליון שילינג אוגנדי בתוספת הוצאות משפט לכל אחד מהתובעים. השופט קבע כי האאוטינג וההסתה הנלווית לרצח, איימו על זכויותיהם וחירויותיהם הבסיסיות של האזרחים, תקפו את זכותם לכבוד האדם ופגעו בזכותם החוקתית לפרטיות.
זמן קצר לאחר שניצח בתביעה, נרצח דייוויד קאטו בביתו במוקונו על ידי הכאתו בפטיש בראשו ומת בדרך לבית החולים. במהלך הלווייתו של קאטו התעמתו חבריו מהארגון "מיעוטים מיניים באוגנדה" עם מפגינים הומופובים, לאחר שהכומר שערך את טקס האשכבה דיבר בגנות הומוסקסואליות. מיד לאחר היוודע דבר הרצח, גינה בחריפות ארגון משמר זכויות האדם את המעשה. חוקרת תחום אפריקה של הארגון מרי ברנט הוסיפה כי "מותו של דייוויד קאטו הוא אובדן טראגי לקהילת זכויות האדם". הארגון אמנסטי אינטרנשיונל פרסם הודעה לפיה הוא "נחרד מהרצח המזעזע של דייוויד קאטו" וקורא ל-"חקירה אובייקטיבית ומהימנה של הרצח". שני הארגונים פנו לממשלת אוגנדה בבקשה לפעול בנושא ולהגן על פעילי להט"ב במדינה. הרצח גונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה, והאיחוד האירופי, שקרא לרשויות באוגנדה לחקור את קיומו ולצאת באופן פומבי נגד הומופוביה וטרנספוביה במדינה. עורך ה-רולינג סטון גילס מוהאמה הגיב גם הוא לרצח באומרו, "כאשר קראנו לתלות הומואים התכוונו... רק אחרי שהם עברו את ההליך במסגרת החוק... לא התכוונו לקרוא לרציחתם בדם קר כמו שקרה לקאטו". ב-2 בפברואר עצרה המשטרה את סידני אנוק נסובוגה על הריגתו. ב-9 בנובמבר הודה נסובוגה באשמה ונידון ל-30 שנות מאסר.
ביוני 2012 הודיעה ממשלת אוגנדה על איסור 38 ארגונים לא ממשלתיים באישום "קידום הומוסקסואליות". סיימון לוקודו, שר האתיקה והיושר במדינה, טען כי הארגונים "מקבלים תמיכה מחו"ל להומוסקסואלים אוגנדים ומגייסים ילדים קטנים להומוסקסואליות". באותו חודש הורה לוקודו למשטרה אוגנדה לפרק פאנל זכויות להט"ב בקמפלה. עם זאת, בהמשך החודש הודיעה הממשלה כי "לא תנסה עוד לפרק מפגשים של קבוצות למען זכויות להט"ב".
באוגוסט 2016 הופסק אירוע להט"ב באכזריות על ידי שוטרים שתקפו באלימות את משתתפיו שנכחו באירוע ועצרו כ-16 מתוכם. באוגוסט 2017 שנה לאחר מכן נאלצו מארגניו לבטלו לאחר איומים במעצר על ידי המשטרה והממשלה.
באוקטובר 2019 דווח כי פעיל הלהט"ב האוגנדי בן ה-28 בריאן ווסווה הוכה עד למותו בביתו.
ביוני 2021, פשטה המשטרה על מקלט נוער ועצרה כ-44 איש. במהלך הפשיטה טענה כי נערכה חתונה הומוסקסואלית בשטחו וכי המשתתפים "עשו מעשה רשלני שעלול להפיץ זיהום של מחלות". מספר עצורים טענו כי השוטרים ביצעו בהם בדיקות אנאליות פולשניות. לאחר מספר ימים במעצרם, 39 מתוך 44 שוחררו בערבות.
אלג'יריה.