הדמומית הובחנה בין הצמחים הכלולים ב"חברת החורש", כגון בהרי יהודה על פני קרקע המצויה בסביבה של אבן גיר ‏‏ וכן בגבעות קירטון שבבקעת באר שבע. בית הגידול האופייני לה הוא בתה, שדות בור ומעזבות (צידי דרכים, חלקות נטושות וגלי אשפה).
האגדה מספרת כי הפרח צמח מטיפות דמו של נער יפה תואר, אדוניס, אשר נטרף על ידי חיה רעה, מכאן שמו המדעי של הסוג.
הדמומית נפוצה בכל אגן הים התיכון. במערב אזור התפוצה, ובמיוחד בספרד, נפוץ זן שפרחיו צהובים, והזן אדום הפרחים נדיר. היא משמשת כצמח נוי בגינון, והופצה למקומות נוספים בעולם. באוסטרליה ובאמריקה הצפונית היא הפכה למין פולש הנפוץ כעשב שוטה בשטחי מרעה וגידול מספוא.
מחקרים מצאו כי הפרי של מיני דמומית שונים מכיל ‏‏חומרים רעילים, שגרמו למותם של סוסים, חזירים וצאן.
אוגוסט (סרט)
אוגוסט (באנגלית: August) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה משנת 2008, בכיכובם של ג'וש הארטנט ואדם סקוט.
הסרט בוים על ידי אוסטין צ'ייק והופק על ידי 57th &amp; Irving. הוא הוצג לראשונה בפסטיבל סאנדנס.
הסרט מתמקד בשני אחים המנהלים חברה מצליחה בתחום האינטרנט. האחים מנסים לשמר את מפעלם בתקופת הירידה בערכי המניות שאירעה חודש לפני הפיגוע במגדלי התאומים ב-11 בספטמבר 2001.
הביקורות לסרט היו מעורבות. באתר רוטן טומייטוז נמנו 36% ביקורות חיוביות. הארטנט זכה לתשבחות על משחקו, אך לגבי הסרט עצמו נטען כי הוא לא בוחן באופן מספק את משבר חברות הדוט. קום בתקופה זו.
סביבת פיתוח
תרופות להרדמה
הרדמה כללית (General anesthesia) היא דיכוי עירנות כתוצאה מדיכוי הפעילות המוחית. בשעת ההרדמה אין תחושת כאב, שרירים אינם מתכווצים והמורדם נמצא במצב של חוסר הכרה.
מנגנון פעולת ההרדמה: תרופות להרדמה מעכבות את הולכת הגירויים העצביים למוח ומדכאות את מרכז העירנות הנמצא במוח.
תרופות הרדמה.
טיפול לפני ואחרי הרדמה.
תרופת טשטוש לרוב משמשת כדי לקצר את שלב 2 של ההרדמה הוא שלב העירור.
טיפול באטרופין למניעת גודש בריאות ולהגברת קצב לב.
טיפול בפרומתאזין כדי להפחית בחילה והקאה לאחר הניתוח, ולהפחית רגישות יתר.
ממתח
ממתח הוא מתח או זרם קבוע במעגל חשמלי שעוזר לקביעת 'נקודת עבודה' מתאימה לרכיב אלקטרוני, כלומר לקביעת מצב זרם ישר (DC) שיגרום להתנהגות זרם חילופין (AC) רצויה של הרכיב במעגל.
ההתקן המדובר הוא בדרך כלל טרנזיסטור או דיודה. בניתוח של צומת PN, מדובר על ממתח קדמי או ממתח אחורי על הצומת.
American Journal of Mathematics
American Journal of Mathematics הוא כתב עת מדעי דו-חודשי למתמטיקה המודפס בהוצאה לאור של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
כתב העת נוסד בשנת 1878 על ידי ג'יימס ג'וזף סילבסטר. במהלך השנים פורסמו בכתב העת מאמרים פורצי-דרך בתחום המתמטיקה. כתב העת אינו מתמחה בתחום מסוים של המתמטיקה, אלא מפרסם מאמרים בקשת רחבה המכסה את כל תחומי המחקר המרכזיים של המתמטיקה המודרנית.
כתב העת American Journal of Mathematics הוא העיתון הוותיק ביותר בתחום המחקר המתמטי שעדיין יוצא לאור בארצות הברית באופן רציף מאז היווסדו. שני עיתונים אחרים קדמו לו: The Mathematical Corresponent נוסד ב-1804 אך הפסיק להתפרסם לאחר מספר שנים, וכתב העת Annals of Mathematics נוסד בשנת 1874 (בשם The Analyst; השם הוחלף בשנת 1884) ועדיין יוצא לאור, אך חלו מספר הפסקות בהוצאתו לאור מאז שנוסד. יושבת הראש של כתב העת בשנים האחרונות היא קרן ווגטמן.
בחירתה של סופי
בחירתה של סופי (באנגלית: Sophie's Choice) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1982, העוסק בהשפעת אירועי מלחמת העולם השנייה על הניצולים. הסרט הוא עיבוד לספרו של ויליאם סטיירון בעל אותו השם. משחקה של מריל סטריפ בסרט בולט, בייחוד בסצנת הבחירה, והיא זכתה בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט. "בחירתה של סופי", הספר והסרט, נחשבים ליצירה מרכזית על מלחמת העולם השנייה, והשפעתם חרגה מגבולות עולם הספרות והקולנוע.
בישראל יצא הסרט בפורמט DVD עם תרגום לעברית במרץ 2007.
עלילה.
בשנת 1947 שוכר סטינגו, צעיר בן 22 מדרום ארצות הברית שחולם להיות סופר, חדר בברוקלין סמוך לחדרם של נתן לנדאו וסופי זוויסטובסקי. לנדאו הוא אינטלקטואל יהודי וכריזמטי בעל אובססיה לנקום בנאצים. סופי היא צעירה פולנייה (לא-יהודייה) יתומה מהוריה שאיבדה את אביה, פרופסור בייגנסקי, ואת בעלה בשואה במחנה הריכוז זקסנהאוזן.
סופי הייתה אסירה באושוויץ, ולאחר המלחמה היגרה לניו יורק וכשהתמוטטה מאנמיה טיפל בה נתן והם הפכו לזוג. סטינגו מוקסם מיופייה של סופי ומהכריזמטיות של נתן, והוא מתיידד עימם והם מבלים יחד רבות. במהלך ידידותם, מספרת לו סופי על עברה ועל כך שהנאצים הרגו את בעלה ואת אביה - שלדבריה היה אנטי נאצי. נתן מוצג בפניו כבעל תואר שני לביולוגיה מאוניברסיטת הרווארד העובד בפייזר.
סטינגו נחשף, החל מיומו הראשון כצופה מבחוץ וגם לאחר מכן במהלך ידידותם המשותפת, להתקפי פרנויה ולהתנהגות פסיכוטית של נתן ולשינויים קיצוניים ובלתי צפויים במצב רוחו, בעיקר כלפי סופי אך גם כלפיו. נתן עבר התקף אחד שבו הוא נעלם אך חזר בכל זאת לסופי וסטינגו, אך בהתקף הבא הוא נעלם יחד עם סופי. מכיוון שבניגוד לפעמים הקודמות, גם סופי נעלמה, סטינגו דואג במיוחד ועורך בירור. במהלך בירוריו הוא מגלה דרך פרופסור לשעבר באוניברסיטת קרקוב שאביה של סופי, פרופסור בייגנסקי, נודע באידאולוגיה הנאצית שלו ובמאמריו האנטישמיים, ולא כפי שסיפרה לו סופי.
בלילה שלאחר היעלמותם של נתן וסופי, חוזרת סופי הביתה וכשהם נפגשים מתגלה לסטינגו סיפורה הטרגי של סופי. סופי מספרת לו שהייתה נשואה והיו לה שני ילדים, יאן ואווה. היא שנאה את אביה ובעלה בגלל האידאולוגיה הנאצית שלהם ובעקבות כך היה לה מאהב, ג'וזף, דרכו היא התוודעה למחתרת אך פחדה לשתף עמה פעולה מחשש לגורל ילדיה. בעקבות קשריה עם המחתרת נתפסה סופי בידי הנאצים ונשלחה לאושוויץ. מסיבות שיתבררו בהמשך נשלח בנה יאן למחנה הילדים ואילו בתה אווה נשלחה לתאי הגזים. בזכות הגרמנית הרהוטה שלה וכישוריה כמזכירה נשלחה סופי לשמש כקצרניתו של מפקד המחנה רודולף פרנץ הס וניסתה דרכו לשחרר את בנה, יאן. למרות הבטחתו של מפקד המחנה כי ישחרר את יאן במסגרת "תוכנית לבנסבורן" הוא לא עמד בדיבורו ועקבותיו של יאן נעלמו.
לאחר הלילה בו התוודתה סופי בפני סטינגו, מקבלים שניהם שיחת טלפון מנתן בה הוא מקלל את שניהם ומאיים עליהם ברצח. הם בורחים לבית מלון וסטינגו חש כי הוא רוצה להחליף את נתן ולהיות בן זוגה של סופי ומבקש ממנה לבטוח בו ואומר לה, כי למרות משקעיה מהמלחמה הוא אוהב אותה. סטינגו מצליח לשכנע את סופי לחיות איתו בחווה שירש אביו בדרום.
באותו לילה סופי מסבירה לסטינגו מדוע אף אם יוכלו לחיות יחד עדיין הם לא יוכלו להתחתן ומספרת לו על הבחירה שנכפתה עליה בין שני ילדיה על ידי קצין נאצי, בעת הסלקציה בכניסה למחנה, ועל כך שבחרה להשאיר בחיים את בנה יאן, ולא את בתה אווה. בסרט נראית הסצנה מהעבר, שבה סופי בוחרת בין שני ילדיה והיא מכונה לרוב "סצנת הבחירה". סצנה זו היא הבולטת בסרט, וממנה שמו.
בלילה הם שוכבים, ובבוקר, כשסטינגו מתעורר, הוא מוצא שסופי השאירה לו מכתב בו כתבה: "סטינגו היקר שלי, אתה מאהב נפלא כל כך, צר לי לעזוב וסלח לי שלא נפרדתי לשלום, אבל אני חייבת לחזור לנתן." הסרט מסתיים בכך שסטינגו חוזר לביתו הישן ומוצא את נתן וסופי שרועים יחד במיטתם מתים כנראה מבליעת ציאניד.
כוכב הלענה
כוכב הלענה (באנגלית: Wormwood) הוא גרם שמימי המתואר בספר ההתגלות (חזון יוחנן) בברית החדשה. הביטוי מופיע בפרק ח' בספר ההתגלות, כחלק ממסע ההרס שנופל על העולם כחלק מהאפוקליפסה:
פירוש.
בספר ההתגלות מסופר כי אלוהים מזמן אליו שבעה מלאכים עם שופרות בידם. לאחר שנשמעת תקיעת השופר הראשונה, ברד, אש ודם יורדים על הארץ, ושליש משטחו, עציו וכל הירק מתכלים. כשנשמעת תקיעת השופר השנייה, הרים בוערים נופלים אל תוך הים, ושליש מהמים הופכים לדם ושליש מהדגה ומהספינות נהרסות. כשנשמעת תקיעת השופר השלישית, נופל כוכב הלענה על שליש מהמעיינות והנהרות, מרעיל אותם ואת האנשים ששתו מהם.
יש פרשנים מייחסים את כוכב הלענה למטאורואיד שיפגע בכדור הארץ באחרית הימים ויגרום לאסון סביבתי. אחרים רואים ב"כוכב לענה" כמטאפורה, המסמלת את המרירות (תכונה המיוחסת לצמח הלענה) שתיפול על האנשים לאחר נפילתו.
פרשנים אחרים טוענים שמדובר בנבואה שכבר התרחשה בעבר. יש הרואים בפלישת צבאו של אטילה ההוני כהתגשמותה. אחרים טענו שאסון צ'רנוביל הוא התגשמות הנבואה.
בתרבות הפופולרית.
הסופר הפולני צ'סלב מילוש פרסם ספר שירים הנקרא כוכב הלענה, אשר תורגם לעברית על ידי דוד וינפלד.
בספרו של ק. ס. לואיס, מכתבי סקרוטייפ נקראת בשם Wormwood אחת הדמויות הראשיות – שד מתלמד, אשר הוצב בתפקיד מפתה של בן אנוש בתקופת מלחמת העולם הראשונה.
להקת המטאל הגותי טריסטניה כתבה שיר אפוקליפטי בשם "Wormwood" המופיע באלבומה השלישי World of Glass. השיר נפתח בציטוט בלטינית מספר חזון יחנן המופיע בתחילת ערך זה.
רוברט פלאד
רוברט פלאד (אנגלית: Robert Fludd, לטינית: Robertus de Fluctibus; קנט, 1574 - לונדון, 8 בספטמבר 1634), פילוסוף, רופא ואוקולטיסט אנגלי.
תולדות חייו.
אביו של רוברט פלאד היה בכיר בממשלה של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה.
פלאד למד רפואה באוניברסיטת אוקספורד וקיבל תואר דוקטור לרפואה.
בין השנים 1598 ל-1604 נדד פלאד באירופה והשתלם ברפואה ועיסוקים הקשורים לפילוסופיה הרמטית. הוא גם התכתב עם יוהאנס קפלר בנושאים אלה.
כתביו.