לאחר שירותו באמריקה הדרומית עבר קוקרן לאירופה ובין מרץ 1827 ודצמבר 1827 השתתף במלחמת העצמאות של יוון מעול האימפריה העות'מאנית. במערכה זו נחל קוקרן הצלחה מועטה בשל המשמעת הלקויה של החיילים והמלחים היוונים. למרות התוצאות המועטות, הצליח מתקפה של אחד מפקודיו של קוקרן, קפטן הסטינגס (Hastings), על כוחות עות'מאנים במפרץ קורינתוס, להביא להתערבותן של אנגליה, צרפת ורוסיה; התערבותן של המעצמות הובילה להשמדת הצי הטורקי-מצרי בקרב נאווארינו, ולסיום המלחמה בתיווך המעצמות האירופאיות. המערכה היוונית הייתה, ככל הנראה, הפרק החלש ביותר בקריירה הימית של קורן. בסוף המלחמה התפטר קוקרן ושב לאנגליה לתקופה של חוסר מעש.
חזרה לצי המלכותי.
ב-1 ביולי 1831 נפטר אביו של קוקרן ותומס ירש את תוארי האצולה של אביו והפך לרוזן העשירי של דנדונלד. ב-2 במאי 1832 הוחזר שמו לרשימת קציני הצי המלכותי הבריטי לתפקיד אדמירל משנה של השייטת הכחולה קוקרן סירב לקבל את הפיקוד בטרם יושב לו תואר האבירות, אך אף על פי כן קודם קוקרן בסולם הדרגות, כדלקמן:
ב-22 במאי 1847 הכתירה מחדש המלכה ויקטוריה את קוקרן כאביר במסדר האמבט. לאחר מכן שרת קוקרן בין השנים 1848 ו-1851 כמפקד כוחות הצי באמריקה הצפונית ובאיי הודו המערבית. במהלך מלחמת קרים שקלה הממשלה למנותו למפקד הכוחות בים הבלטי, אך לא עשתה כן מחשש שיאבד את פקודיו בהתקפה הנועזות שנהג להוביל, שהיו בעלות סיכון גבוה. ב-6 בנובמבר 1854 קיבל קוקרן את תואר הכבוד "אדמירל משנה של הממלכה המאוחדת" (Rear-Admiral of the United Kingdom) בו החזיק עד ליום מותו.
במהלך שנותיו האחרונות כתב קוקרן את האוטוביוגרפיה שלו בשיתוף עם ג. ב. ארף (Earp). בריאותו הדרדרה והוא עבר שני ניתוחים להוצאת אבנים בכליות. ב-31 באוקטובר 1860 נפטר קוקרן בקנזינגטון, במהלך השני מבין שני ניתוחים אלו. קוקרן נקבר במנזר וסטמינסטר וקברו נמצא בחלקה המרכזי של הספינת המנזר.
חידושים טכנולוגיים.
בהפליגן בשיירות עקבו הספינות אחר אורות המנורה של הספינה הקודמת להן בשיירה. בשנת 1806 השתתף קוקרן בתחרות שערך הצי המלכותי לתכנון מנורת שיירה. בהאמינו כי השופטים יהיו מוטים כנגדו הוא הגיש את הצעתו באמצעות חבר וגילה את זהותו רק לאחר שעיצובו זכה בתחרות. הצי מעולם לא רכש את המנורות שהציע.
בשנת 1812 גיבש תוכנית לתקיפת מתקני חוף צרפתים ששילבה בין ספינות תותחים, ספינות נפץ ומעין "ספינות סירחון", מעין לוחמה כימית מוקדמת. קוקרן הציעה את תוכניתו בשנית במהלך מלחמת קרים אך הדרגים הגבוהים החליטו שלא לאמצה, בין השאר מכיוון שהתוכנית אמורה הייתה להסב נזק עצום לאויב, ומכיוון שבעתיד עלול היה האויב להשתמש באותה טכנולוגיה נגד לבריטניה. התוכנית נשמרה בסוד עד לשנת 1895.
בשנת 1818 רשם קוקרן פטנט, יחד עם המהנדס מרק איזמבארד ברונל (Brunel), על מגן החפירה (tunneling shield) שברונל ובנו השתמשו בו מאוחר יותר לכריית תעלת התמזה בשנים 1825–1843.
קוקרן היה מהתומכים הראשונים בספינות קיטור. הוא ניסה להביא ספינת קיטור מאנגליה לצ'ילה אך בנייתה ארכה יתר על המידה והיא הגיעה רק לאחר תום המלחמה. הדבר חזר על עצמו במהלך מלחמת העצמאות היוונית. בשנות ה-30 של המאה ה-19 הוא ערך ניסויים בספינות קיטור ופיתח מנוע ומדחף. בשנת 1851 רשם קוקרן פטנט על הנעת ספינות קיטור באמצעות ביטומן.
אזכורים בתרבות והשפעה תרבותית.
דמותו של קוקרן היוותה מקור השראה למספר סופרים שכתבו רומנים ימיים. הראשון שבהם היה קפטן פרדריק מארייאט (Marryat) ששרת תחת פיקודו של קוקרן. במאה ה-20 עוצבו בחלקן הקריירות הבדיוניות של הוריישיו הורנבלואר מאת ס.ס. פורסטר ושל ג'ק אובריי (Aubrey) מסדרת אובריי-מאטורין (Aubrey–Maturin series) מאת פטריק או'בריין (O'Brian) בעקבות זו של קוקרן.
קוקרן עצמו הופיע כדמות ברומנים היסטריים בהם "קוקרן העשוי ללא חת" (Cochrane the Dauntless, 1897) מאת גאורג אלפרד הנטי (Henty), "אדון הים" (The Sea Lord, 1956) במקור: "קפטן הפריגטה" (The Frigate Captain) מאת שוול סטיילס (Showell Styles) ואחרים.
דורית פורת
דורית פורת (נולדה ב-1944) היא מתעמלת עבר וכוראוגרפית. הייתה חברה בנבחרת ישראל בהתעמלות מכשירים ובהתעמלות אומנותית בין השנים 1962 – 1968 והיא המקימה והכוריאוגרפית של להקת גלים במחול.
ביוגרפיה.
פורת היא מקיבוץ אפיקים, ובוגרת הוראת החינוך הגופני במכון וינגייט וסמינר אורנים. היא ייצגה את ישראל באליפויות עולם ותחרויות בינלאומיות, ביניהן: הגימנסטרדה העולמית בווינה (1964) ואליפות העולם בדורטמונד שבגרמניה (1966). בשנת 1967, במסגרת אירועי ספורט הפועלים בווינה זכתה עם נבחרת ישראל בשתי מדליות: זהב קבוצתי וכסף אישי במכשיר הקורה.
לאחר סיום לימודיה, עסקה בהוראת החינוך הגופני בבתי ספר בעמק הירדן (תיכון ויסודי) ובהדרכה פדגוגית בסמינר למורים באוהלו.
בשנת 1970 פנתה פורת לריקוד וכוריאוגרפיה, הקימה את להקת גלים במחול, והיא המנהלת האמנותית והכוריאוגרפית של הלהקה עד היום.
פורת מונתה כמפיקה וכוריאוגרפית בארבעה מופעי פתיחה המוניים של כינוסי הפועל: בשנת 1979 בכינוס הפועל ה-11 והגדול בכינוסים, בשנת 1983 בכינוס הפועל ה-12 בסימן 60 שנות קיומה של התארגנות "הפועל", בשנת 1987 בכינוס הפועל ה-13 ובשנת 1991 בכינוס הפועל ה-14.
בנוסף לניהול הלהקה, בשנים 2001–2014 פורת ניהלה את המרכז למחול של המועצה האזורית עמק הירדן שנתן חסותו ללהקה.
מספטמבר 2014, הפכה הלהקה לעצמאית, וחזרה לפעול כיזמות פרטית בביתה הראשון בקיבוץ אפיקים.
בדצמבר 2016 הוענק לפורת עיטור הכבוד "לאיש כפועלו" על ידי ועדת העיטורים של מרכז הפועל, וזאת לציון שירות מיוחד המאדיר את שמו של הפועל.
בספטמבר 2018 הוענק לפורת פרס עמק הירדן לשנת תשע"ח על תרומתה לאזור. על התעודה שניתנה לפורת כתוב: "פרס המועצה האזורית עמק הירדן ניתן לה – על תרומתה להנחלת יסודות המחול לגווניו וסוגיו השונים למאות רקדניות ורקדנים בעמק הירדן וברחבי הארץ. על היותה פורצת דרך ויוצרת בקנה מידה בינלאומי, על הקמת להקת 'גלים במחול' אשר ייצגה את ישראל ברחבי העולם כולו, על ניהול והובלה של המרכז למחול בעמק הירדן במשך 14 שנים והפיכתו למוסד תרבותי מוביל ומעורר השראה; גוף אשר חינך את בוגריו לאהבת המחול וחשף את אנשי עמק הירדן אל אחד מתחומי היצירה האסתטיים והמוקפדים ביותר".
איי הפנינה
איי הפנינה (בספרדית: Archipiélago de las Perlas או Islas de las Perlas) הם ארכיפלג בן כ-100 איים, רבים מהם קטנטנים ובלתי מיושבים, הממוקם במפרץ פנמה, כ-50 קילומטרים מחופיה של פנמה, דרומית לעיר הבירה פנמה סיטי.
האיים יושבו לראשונה במאה ה-16 על ידי הספרדים, אשר גילו באזור אלפי פנינים.
האיים.
האי המפורסם ביותר בקבוצת איי הפנינה הוא האי איסלה קונטדורה (Contadora), שנודע בזכות אתרי הנופש שבו. מסופר כי האי שימש את הקונקיסטאדורים (הכובשים הספרדים) כאתר לביצוע ספירת מלאי של שלל המלחמה שאספו בכיבושיהם, ומכאן שמו (contador בספרדית הוא מונה או מנהל חשבונות). קונטדורה הוא אי נופש, ובו בתים רבים השייכים לבני השכבות האמידות בפנמה. באי מתנהל בית מלון גדול המהווה מוקד תיירותי, וכן קיימות בו בקתות נוספות למגורים. רוב העובדים באתרי הנופש מתגוררים באי הסמוך, סבוגה (Saboga). לאחר הגלייתו מאיראן בשנת 1979, התגורר השאה האיראני המודח מוחמד רזא שאה פהלווי באי קונטדורה לתקופה קצרה.
האי הגדול ביותר בארכיפלג הוא איסלה דל ריי (Isla del Rey, מילולית: האי של המלך), ששטחו כ-80 קמ"ר. שמו של האי הוא ככל הנראה בעל משמעויות דתיות, ולא מתייחס למלך מודרני כלשהו. באי מספר עיירות, המפורסמת שבהם היא סן מיגל. האי גדול בשטחו משטחם של שאר איי הארכיפלג יחדיו, והוא האי השני בגודלו בפנמה, שני לאי קויבה.
האי גאלרה (Galera) נודע ביופיו הרב, אשר נובע בעיקר מחופיו הבהירים ומעצי הקוקוס שבשטחו. במי המפרץ הרדודים סביב האי קיימים זרמים חזקים, והאי מוקף בשרטונים סלעיים - עובדות אשר הופכות את ההגעה לאי באמצעות סירה למסוכנת.
איים נוספים בארכיפלג הם: אספיריטו סאנטו, בואנה ויסטה, בולאנו, גאיו, גאלרה, ויוְויֶנְדָה, ויוֶונְדָה, ויוֶורוֹס, חִילְבְּרָלֶאוֹן, למפון, מוגו מוגו (פחארו), מינה, מרין, סן חוסה, סניורה, פוארקו, פדרו גונסאלס, פָּצֶ'קִיֶה, פָּצֶ'קָה, צ'יטרה, צ'פרה, קאנה, קוקוס וקסאיה.
תחבורה.
דרך ההגעה המקובלת לאיי הפנינה היא באמצעות טיסה פנימית בת כ-15 דקות בין פנמה סיטי לבין האיים קונטדורה, סאן חוזה ואיסלה דל ריי. קווי הטיסה מופעלים על ידי חברת התעופה אייר פנמה. כמו כן, ניתן להגיע לאיים בדרך הים, באמצעות מעבורת.
פרסום.
איי הפנינה זכו לפרסום רב לאחר שצולמה בהם העונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית "הישרדות" ("הישרדות איי הפנינה"). מאוחר יותר צולמו באיים גם העונה השמינית של הסדרה ("הישרדות אולסטארס") והעונה השתים-עשרה ("הישרדות פנמה - אי הגלות"). בשנת 2008 צולמה באיים גם העונה השנייה של תוכנית המציאות הישראלית "הישרדות 10".
אולימפיאדת השחמט 1996
אולימפיאדת השחמט ה-32 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בירוואן, שבארמניה, בין 15 בספטמבר ל-2 באוקטובר 1996.
התחרות הפתוחה.
נבחרת ישראל.
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
הנבחרת זכתה במקום ה-17.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
התחרות לנשים.
אולימפיאדת ה-32 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
נבחרת ישראל.
באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
הנבחרת זכתה במקום ה-7.
להלן התוצאות הקבוצתיות: