בשנת 2005, לאחר תאונת סנובורד קשה, הפך לירון אטיה משותק בפלג גופו התחתון והחל בתהליך שיקום רב חודשים בבית לוינשטיין. במהלך אשפוזו ביקרו את לירון אחיו וחבריו, והחלו לכתוב יחד שירים סביב מיטתו בליווי הגיטרה של האח מורן וחברים אחרים. תקופת השיקום היא גם המקור לשמו של ההרכב שנקרא על שם גלולה כחולה (באנגלית, "Blue Pill"), שנאלץ לירון ליטול בימי אשפוזו. לאחר השחרור מבית החולים המשיכה הלהקה לכתוב חומרים ולהקליט סקיצות באולפן ביתי ולהפיץ אותן בעיר אשקלון. באותה התקופה הצטרף ללהקה בן הדוד של מורן ולירון, דניאל ברקת, שהעתיק את מגוריו ממעלות שבצפון והפך לסולן הלהקה.
בקיץ של שנת 2006, הופיעה הלהקה לראשונה בעיר אשקלון. חברי ההרכב הופתעו מכמות הקהל שהגיע להופעה, וזמן קצר לאחר מכן החלה הלהקה בהקלטות לאלבומה הראשון, לאחר שחתמו בלייבל העצמאי קוליה רקורדס. כמו כן קיבלה הלהקה חיזוק בעמדת הגיטרה בדמותו של איתי סהר. הגיטריסט המנוסה הפך, יחד עם לירון, למפיק והמעבד המוזיקלי של הלהקה. הצטרפותו תרמה רבות לגיבוש הסאונד הרוקיסטי והמלוטש של הלהקה. במקביל הוסיף ההרכב להופיע באשקלון וברחבי ישראל, ולהגדיל את קהל המאזינים שלו.
פריצה לתודעה הציבורית (2009).
במחצית הראשונה של שנת 2009 הוציאה הלהקה שלושה סינגלים לרדיו. השניים הראשונים, "פסקול" ו"התנועה זורמת", זכו להשמעות מועטות בתחנות הרדיו הלאומיות, אם כי זכו לחשיפה בתחנות רדיו אזוריות רבות. במקביל, טרם הוצאת התקליט הצליחה הפיל הכחול למלא את "השילוש הקדוש של עולם הרוק הישראלי": מועדון הבארבי, מועדון הזאפה והיכל ההופעות רידינג 3 בנמל תל אביב, במופעים לקידום האלבום שבדרך. במאי 2009 יצא אלבום הבכורה, "מעל המים", בהפצת התו השמיני, לחנויות התקליטים. הסינגל השלישי מתוכו, "יסמין", זכה להצלחה גדולה, וצעד 13 שבועות במצעד של גלגלצ, מתוכם 4 שבועות במקום הראשון. סיפורה של הלהקה והמוזיקה שלה, לכדו גם את תשומת לבה של חברת החדשות של ערוץ 2, ששידרה כתבה על הלהקה במוסף סוף השבוע של יאיר לפיד, "אולפן שישי".
ביולי 2009, הוציאה לאור הלהקה סינגל נוסף לרדיו, "שיר על הים".
בספטמבר 2009 הגיעה הלהקה למקום השלישי בקטגוריית הרכב השנה במצעד השנתי של גלגלצ לסיכום שנת תשס"ט וכמו כן נבחרה להרכב השנה ברדיו "קול הנגב" וברדיו "קול נתניה".
בעשור השני של המאה ה-21.
בחודש פברואר קיבלה הלהקה פרסום נוסף מכיוון אחר. אלין לוי, מתמודדת בתוכנית הריאליטי "האח הגדול" אשר שודרה באותה תקופה בטלוויזיה, ביקשה מהפקת האח הגדול שישמיעו עבורה את השיר "יסמין" של להקת הפיל הכחול והשיר, שכבר היה להיט רדיופוני, זוכה למיליוני צפיות באתרים יוטיוב, פייסבוק ובאתרי החדשות של ישראל. כמו כן, קטע מהסינגל שימש כצליל המתנה במוקד שירות הלקוחות של חברת סלקום. בחודש מרץ 2010 הוציא לאור ההרכב סינגל נוסף לרדיו, "סנטיאגו", שצעד 4 שבועות במצעד של גלגלצ. כמו כן, החלו חברי הלהקה לעבוד על אלבום שני שצפוי לצאת בסוף קיץ 2011, וצילמו שלושה וידאו קליפים לשירים "אדון יאוש", "שיר על הים" (בכיכובה של בר רפאלי), ו"התנועה זורמת". הקליפ ל"שיר על הים" הוקדש לזכרו של חברם בן (במבי) רום שנפטר מספר חודשים לפני כן ממחלת הסרטן. צילומי הווידאו קליפ תועדו בכתבה בחדשות סוף השבוע של ערוץ 2.
בחודש יוני 2010, מסיבות לא ידועות נפרדו הדרכים של הלהקה ושל דניאל ברקת, סולן הלהקה, ששר את מרבית השירים באלבום "מעל המים" (להוציא "שיר על הים" ו"התנועה זורמת"), והלהקה המשיכה להופיע עם גלעד לוי, באסיסט הלהקה, כסולן. בחודש אוגוסט 2010, הצטרף ללהקה בעמדת הבאסיסט ניר מעיין מאשקלון.
ב-26 ביולי 2011, תוך שהלהקה עובדת על אלבומה החדש ונמצאת בפגרת הופעות, יצא לרדיו הסינגל "אני בסדר, גמור". ב-22 בספטמבר הוציאה הלהקה לרדיו את הסינגל "הפוך".
בפברואר 2012, לאחר 20 חודשי עבודה הוציאה הלהקה את אלבומה השני, "חמש".
באוגוסט 2015, הוציאה הלהקה סינגל בשם "הכל יהיה".
בנובמבר 2017 יצאה הלהקה בפרויקט הדסטארט לגיוס כסף לאלבום השלישי. בתוך 3 ימים הגיע הגיוס ל-125% תמיכה.
4 חודשים לאחר שהצליחה בגיוס הכסף, במרץ 2018, הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי בשם "איך שאתה רוצה" ולאחר מכן גם שחררה אותו להאזנה רציפה ביוטיוב לקהל הרחב.
ב-6 באוקטובר 2019 שחררה הלהקה סינגל עם קליפ בשם "שיר לי", וב-12 באפריל 2020 שחררה הלהקה סינגל עם קליפ נוסף בשם "לוויתן".
ב-1 באוקטובר 2020 זכו "הפיל הכחול" בתואר להקת השנה במצעד הרוק הישראלי השנתי תש"פ של רדיו זה רוק, וגם במקום הראשון בקטגוריית שיר השנה עם "שיר לי".
כנסיית בן האלמנה
כנסיית בן האלמנה היא כנסייה קתולית סמוך למסגד הכפר נין השוכן למרגלותיה הצפוניים של גבעת המורה. לפי המסורת הנוצרית, במקום זה, שהיה ידוע בעבר בשם "נעים" או "נעין", הקים ישו את בנה היחיד של אלמנה מקומית לתחייה.
המסורת הנוצרית.
הקמתו לתחייה של בן האלמנה נזכרת רק בבשורה על-פי לוקאס, ולפי סיפור המעשה חולל ישו את הנס ליד שער העיר בעת לווייתו של הנער:
סיפור המעשה מזכיר את האירוע הידוע יותר של הקמת לזרוס מבית עניה לתחייה, אך בעוד שאת בן האלמנה הקים ישו לתחייה ביוזמתו ובשל רחמיו על האלמנה, בענינו של לזרוס נתבקש לעשות כן על ידי אחותו של לזרוס, ואף השתהה ימים מספר בטרם חולל את הנס.
הכנסייה.
הכנסייה הראשונה במקום הוקמה במאה ה-5 והפכה לאתר עלייה לרגל. המבנה הנוכחי פשוט בתוכניתו ובמראהו, וצורתו כשל מלבן. הוא נושא גג רעפים אדום, אשר נראה רק ממרחק מה מהמבנה, ובחזיתו הוא נושא גמלון בצורת פעמון. במרכז הגמלון צלב ברזל פשוט, ומשני צדדיו הוא תחום בשתי פירמידות קטנות, הניצבות על מעין פודיום. המבנה עצמו עשוי מאבן. בכל אחד משני קירות הצד קבועים שני חלונות, ובחזיתו שני חלונות נוספים שביניהם חלון בצורת קואדרופויל. מעל חלונות החזית קבוע כרכוב ומעליו כרכוב נוסף המקיף את המבנה כולו. הדלת בחזית המערבית עשויה מתכת פשוטה, ומעליה לונטה. מצפון לכנסייה מחובר אליה בית מגורים שתושביו שומרים את מפתח המבנה, ולצד החזית הצפונית מונח סרקופג פתוח.
חלל הכנסייה עשוי מאולם בודד שבצידו המזרחי אפסיס, אך זה אינו בולט ממסגרת המבנה, ואינו ניכר מבחוץ. באפסיס קבועות שתי דלתות המובילות לחדרים קטנים המנצלים את הרווח שבין האפסיס לבין מסגרת הבניין המלבנית. שתי קשתות מחלקות את האולם לשלוש רצועות רוחביות, ובתקרת כל אחת מהן קמרון צולב. שני חלונות הצד קבועים ברצועה השנייה והשלישית, דבר המעניק למבנה את חזותו הסימטרית מבחוץ. הרצפה עשויה מאריחים שחורים ולבנים, והמזבח ניצב על במת שיש קטנה. המזבח הוא רהיט הקבע היחיד בכנסייה, גם הוא עשוי משיש והוא מעוטר בעיטורים מוזהבים.
תיאורי הנס.
הקירות הלבנים והריקנות במבנה מבליטים שני ציורים המתארים את הנס. האחד קבוע באפסיס מאחורי המזבח והאחר בקיר המערבי מעל דלת הכניסה. שני הציורים שונים עד מאוד בסגנונם, ולמעשה מתארים שתי נקודות זמן שונות - האחת ממש לפני הנס, והאחרת מיד לאחריו. בתמונה שמעל האפסיס, הדמויות מטושטשות וסגנונו כמעט אקספרסיוניסטי. דמותו של ישו, כשהוא לובש גלימה אדומה, היא היחידה המזוהה בבירור, בשל כך שהוא ניצב במרכז המעמד ופניו מצוירות בצבעים בהירים. לרגליו נראית האלמנה לבושה שחורים כשהיא מתחננת על בנה בטרם הקימו ישו לתחייה. ברקע עצים ונוף כפרי מטושטש, והתמונה משדרת יגון וחוסר ודאות.
התמונה מעל הכניסה מציאותית וברורה בהרבה, ובה שלוש דמויות המזוהות בבירור. הבן נראה כשהוא ישוב על אלונקה מיד לאחר שניעור לחיים, והוא עדיין עטוף בתכריכיו. מימין לו נראית האלמנה לבושה בשחורים כשהיא כורעת על ברכיה, ושניהם מביטים בישו הניצב משמאל לבן. הנוף הנראה ברקע חד וברור, וכולל את קשת שער העיר שדרכה נראים עצי דקל ומבנה לבן. תמונה זו משדרת שמחה, הכרת תודה ואופטימיות.
גביע אאודי
גביע אאודי (באנגלית: Audi Cup) הוא טורניר כדורגל בינלאומי ידידותי בשיטת גביע, בהשתתפות ארבע קבוצות, המתקיים אחת לשנתיים בטרם התחלת העונה ובחסות חברת אאודי. קבוצת באיירן מינכן מארחת את הטורניר באצטדיון הבית שלה, אליאנץ ארנה. הטורניר נערך לראשונה ביולי 2009. הוא אינו קשור למפעלים אחרים או להתאחדויות הכדורגל הלאומיות.
היסטוריה.
הטורניר הראשון התקיים בשנת 2009 ביוזמת יצרנית הרכב אאודי, לציון 100 שנים להיווסדה. באיירן מינכן, המארחת, ניצחה את הטורניר לאחר שגברה במשחק הגמר על מנצ'סטר יונייטד בדו-קרב בעיטות הכרעה לאחר שהמשחק הסתיים ללא שערים בתום הזמן החוקי. הטורניר החליף את גביע פרנץ בקנבאואר שהתקיים בשנים 2007, 2008 ו-2010. הטורניר התקיים בפעם השנייה בשנת 2011 ובסיומו זכתה ברצלונה בגביע. באיירן מינכן שבה וזכתה בגביע בשני הטורנירים הבאים. בשנת 2017 סיימה באיירן את הטורניר במקום האחרון, בעוד אתלטיקו מדריד זכתה בגביע. בשנת 2019 זכתה בטורניר טוטנהאם הוטספר לאחר שגברה בגמר על באיירן מינכן בדו-קרב בעיטות הכרעה.
יפן במשחקים האולימפיים
יפן השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת סטוקהולם (1912). היא נעדרה מאז רק משתי אולימפיאדות - באולימפיאדת לונדון (1948), הראשונה שנערכה לאחר מלחמת העולם השנייה, לא הורשתה להשתתף, ואת אולימפיאדת מוסקבה (1980) החרימה, בדומה למדינות מערביות נוספות, במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.