אף על פי שאינו מוזכר בשמו בקוראן, הוא נקרא על ידי חוקרים איסלאמיים כדמות המתוארת בקוראן כעבד אלוהים שקיבל ידע ואשר מלווה ונשאל על ידי הנביא מוסא (משה) על הפעולות הרבות שלכאורה לא צודקות או בלתי הולמות שהוא (אל-ח'דר) נוקט (הטבעת ספינה, הרג צעיר, גמול על חוסר הכנסת אורחים על ידי תיקון חומה). בסוף הסיפור אל-ח'דר מסביר את הנסיבות הלא ידועות למשה שהפכו כל אחת מהפעולות לצודקת.
מיסטיקנים וחוקרים המאמינים בחדית' מאמינים כי אל-ח'דר עדיין חי.
אטימולוגיה.
"אל-ח'דר" בערבית פירושו "הירוק" או "הצמחייה". אולם ישנם חוקרים המצביעים על התייחסות אפשרית לדמות המסופוטמית אוטנאפישתים מהאפוס של גילגמש דרך הערביזציה של כינויו, "חסיסתרה". לפי דעה אחרת, השם ח'דר אינו גרסה ערבית או קיצור של חסיסטרה, אך ייתכן שהוא נגזר משמו של האל הכנעני כושר וחסיס ומאוחר יותר הוא נטמע בשפה הערבית כאל-ח'דר.
בקוראן.
בקוראן מוסא (משה) פוגש את עבד האלוהים, המכונה בקוראן "אחד מעבדינו אשר רחמנו מאתנו ואשר לימדנו ידע מעצמנו". חוקרים מוסלמים מזהים אותו כח'דר, למרות שהוא לא נקרא כך במפורש בקוראן ואין שום התייחסות לכך שהוא בן אלמוות או קשור במיוחד לידע אזוטרי או לפוריות.
הקוראן קובע שהם נפגשים במפגש של שני ימים, שם ברח דג שמשה ומשרתו התכוונו לאכול. משה מבקש רשות ללוות את עבד ה' כדי שמשה יוכל ללמוד "ידע נכון על מה שלימדו אותו". המשרת מודיע לו ש"הרי אתה (משה) לא יכול להיות סבלני איתי. ואיך אתה יכול להיות סבלני בדברים שאין הבנתך שלמה לגביהם?" משה מבטיח להיות סבלני ולציית לו ללא עוררין, והם יצאו יחד לדרך. משרת האלוהים פוגע בספינה, ומשה ששכח את שבועתו אומר: "האם עשית בו חור כדי להטביע את אסיריו? בוודאי עשית מעשה חמור". המשרת מזכיר למשה את אזהרתו, "האם לא אמרתי שלא תוכל לסבול אתי?" ומשה מתחנן שלא ינזוף בו.
לאחר מכן, עבד האלוהים הורג בחור צעיר. משה שוב זועק בתדהמה ובחרדה, ושוב מזכיר המשרת למשה את אזהרתו, ומשה מבטיח שלא יפר שוב את שבועתו, ואם כן יפטור את עצמו מנוכחות המשרת. לאחר מכן הם ממשיכים לעיירה שבה מונעים מהם הכנסת אורחים. הפעם, במקום לפגוע במשהו, משקם עבד ה' חומה מרושלת בכפר. שוב משה נדהם ומפר את שבועתו בפעם השלישית והאחרונה, ושואל מדוע המשרת לא גבה לפחות "איזה פיצוי על כך" שלא הכניסו אורחים.
משיב עבד ה': "זאת תהיה הפרדה ביני לבינך; עתה אודיע לך על המשמעות של מה שלא יכולת לסבול עמו. מעשים רבים הנראים כרעים, זדוניים או קודרים, למעשה הם רחמנים. הסירה נפגעה כדי למנוע מבעליה ליפול לידיו של מלך שתפס כל סירה בכוח. ולגבי הבחור שעבד ה' הרג, הוריו היו מאמינים והבחור היה מביא עליהם אי ציות וכפירה. אלוהים יחליף את הילד באחד טוב יותר בטוהר, חיבה וצייתנות. באשר לתיקון החומה שעשה עבד ה', הסביר המשרת שמתחת לחומה נמצא אוצר השייך לשני יתומים חסרי ישע שאביהם צדיק. כשליחו של אלוהים, החזיר המשרת את החומה, תוך שהוא מגלה את חסד ה' בכך שגמל לחסידות אבי היתומים, וכדי שכאשר החומה תחלש שוב ותתרסק, היתומים יהיו מבוגרים וחזקים יותר וייקחו את האוצר ששייך אותם.
בחדית'.
בין הסיפורים על חייו של אל-ח'דר בחדית' יש שני סיפורים, האחד מסופר על ידי אחמד אבן חנבל, לפיו נאמר כי מוחמד הצהיר כי אליהו (איליאס) הנביא ואל-ח'דר נפגשים מדי שנה ומבלים את חודש הרמדאן בירושלים, והשני מסופר על ידי יעקב בן סופיאן שסיפר על עומר השני, לפיו אדם שהוא נראה הולך איתו היה למעשה אל-ח'דר.
המלומד האסלאמי סעיד נורסי גם טוען אל-ח'דר חי, אבל יש חמש דרגות חיים; ואל-ח'דר נמצא בדרגה השנייה של החיים, ולכן חלק מהחוקרים הדתיים היו בספק לגבי זה.
אל-ח'דר ואליהו הנביא.
אל-ח'דר ואליהו דומים במידה מסוימת. כלומר, הם יכולים להיות נוכחים במספר מקומות בו-זמנית. הם אינם מוגבלים על ידי דרישות אנושיות. הם יכולים לאכול ולשתות מתי שהם רוצים, אבל לא מחויבים לעשות זאת. הם אלה שחושפים ועדים למציאות הבריאה, והדיווחים על הרפתקאותיהם. יש אפילו דרגת קדושה אחת שנקראת 'דרגת אל-ח'דר'. קדוש שמגיע לדרגה זו מקבל הוראה מאל-ח'דר ונפגש עמו.
מאמינים כי אל-ח'דר הוא אדם בעל מראה של אדם עם זקן ארוך ולבן.
מוחמד אל-בוח'ארי מטוען כי אל-חד'ר ("הירוק") קיבל את שמו לאחר שנכח על פני קרקע כלשהי שהפכה ירוקה כתוצאה מנוכחותו שם. ישנם דיווחים מאל-בהאקי כי אל-ח'דר היה נוכח בהלווייתו של מוחמד והיחיד שזיהה אותו היה עלי, שראה שהגיע כדי להראות את צערו ועצבותו על מותו של מוחמד. הופעתו של אל-ח'דר בהלווייתו של מוחמד תיארה גבר בעל עוצמה, בעל מראה נאה, עם זקן לבן, הגיע מזנק על גב האנשים עד שהגיע למקום שבו מונחת הגופה הקדושה. בבכי ממרר, הוא פנה לעבר החברים ושלח את תנחומיו. עלי אמר שהוא ח'דר. [37]
בסיפור אחר נפגש אל-ח'דר עם עלי על יד הכעבה והדריך אותו לגבי תחינה שהיא ראויה מאוד כאשר היא נאמרת לאחר תפילות החובה.
ג'עפר א-צאדק כותב ב"כיתאב אל-קאפי" כי לאחר הכניסה למסגד הקדוש במכה, ביקר עלי, חסן אבן עלי וחוסיין בן עלי איש נאה ולבוש היטב ששאל אותם שורה של שאלות. חסן ענה על השאלות ועל כך העיד האיש על הנבואה של מוחמד ואחריו העיד כי עלי ומלוויו הם היורשים האמיתיים. עלי ביקש מחסן לעקוב אחר מקום הימצאו של המבקר, אך משלא הצליח, עלי חשף את זהותו של האיש שהוא אל-ח'דר.
באמונה הדרוזית.
אל-ח'דר נחשב לדמות מרכזית באמונה הדרוזית ויש האומרים כי הוא ממקימי הדת הדרוזית. הם רואים במערת אל-ח'דר כקדושה ורואים בו כנביא הירוק המסמל מים וחיים, ניסים ומרפא חולים. דרוזים, מאמינים אל-ח'דר חזר בתור יוחנן המטביל, או כג'ורג' הקדוש, מאחר שהם מאמינים בגלגול נשמות.
ג'ורג' הקדוש גם מתואר כדמות נבואית במקורות הדרוזיים ובכמה מקורות הוא מזוהה עם אליהו או "אליאס" ונקרא גם "סידנא אבו איברהים".
החל משנת 1958 רואים הדרוזים בישראל את מקאם נבי אל-ח'דר שבכפר יאסיף ליד עכו כמקום בו קבור הנביא.
בייאואולו
בייאואולו (בטורקית: Beyoğlu) הוא רובע הממוקם בחלק האירופי של העיר איסטנבול שבטורקיה, אשר נמצא בסמוך לאזור העיר העתיקה של איסטנבול (חצי האי ההיסטורי של קונסטנטינופול).
נכון לשנת 2022, רובע בייאואולו הוא מרכז האמנות, הבידור וחיי הלילה הפעיל ביותר באיסטנבול.
גרות כמהם
גֵרוּת כִּמְהָם (כתיב: כמוהם) אשר אצל בית-לחם הוא מקום בו יוחנן בן קרח ואנשיו התיישבו עם הפליטים ממצפה לפני בריחתם למצרים כמסופר ב: "וַיֵּלְכוּ וַיֵּשְׁבוּ בְּגֵרוּת [כִּמְהָם] אֲשֶׁר אֵצֶל בֵּית לָחֶם לָלֶכֶת לָבוֹא מִצְרָיִם. יח מִפְּנֵי הַכַּשְׂדִּים כִּי יָרְאוּ מִפְּנֵיהֶם כִּי הִכָּה יִשְׁמָעֵאל בֶּן נְתַנְיָה אֶת גְּדַלְיָהוּ בֶּן אֲחִיקָם אֲשֶׁר הִפְקִיד מֶלֶךְ בָּבֶל בָּאָרֶץ".
פירוש השם.
פרוש השם גֵרוּת כִּמְהָם שנוי במחלוקת: את המילה גרות פרשו כמלון-אורחים או חאן, ומאידך מנוסח תרגום השבעים והפשיטא עולה הנוסח 'גרנות', ומיוסף בן מתתיהו ועקילס הנוסח נראה 'גדרות'. חשובה לעניין הזיהוי גם השאלה אם יש לשם קשר לכמהם\ן בן ברזילי הגלעדי, כעולה מתרגום יונתן בן עוזיאל. אם המקום אכן קשור לכמהם בן ברזילי ולימי דוד המלך, ואם הוא התקיים אז כיישוב, יש לצפות לאתר שהחל קיומו בתקופת הברזל 2א, אולם אין לדעת זאת בבירור.
זיהוי אפשרי.
כיוון שעצם מהותו ושמו המדויק של היישוב הנדון נתונים בספק, כל הצעת זיהוי אינה לעת עתה אלא אפשרות בלבד. במחקר לא אותר כל שם גאוגרפי עכשווי שעשוי לשמר את שם היישוב, ובסקר החירום בהר יהודה לא הועלתה על הצעה בעניין. מאוחר יותר, בסקר הר יהודה, נמצא אתר המתאים מאד לגרות כמהם של יוחנן בן קרח, הן בתקופת קיומו והן במיקומו בהקשר של פרשת הבריחה למצרים. אתר זה הוא רס אל-כביר המצוי כ-2,300 מ' מערבית לאתרה הקדום של בית-לחם, בולט ומוגן היטב מ-3 כיוונים, ובראש נתיב העובר מערבה ויורד לשפלה, כלומר הנתיב הסביר ביותר לקבוצה הנמצאת סמוך לבית לחם ובכוונתה לצאת לכיוון הדרך הקדומה מארץ ישראל למצרים. האתר התקיים רק בשלהי תקופת הברזל ולכן אינו מתאים לקשר האפשרי לכמהם בן ברזילי ולימי דוד; אולם אין גם שום אתר אחר המתאים לזאת. לפיכך, רס אל-כביר הוא הצעת הזיהוי הנוכחית במחקר לגרות כמהם של ימי ירמיהו.
האתר נמצא בנ"צ 1674.1237, גובה מוחלט 840 מ', גובה יחסי 2 מ', תצפית טובה, שטח מרבי כ-5 ד'. ראשית היישוב בתקופת הברזל 2ד, כלומר בסמוך לימי חורבן בית ראשון, ושטחו מוערך אז בכ-3 דונם. הוא ממשיך להתקיים בתקופה הפרסית (כ-5 ד'), בתקופה ההלניסטית (כ-2 ד'), ולאחר פער יישובי חוזר להתקיים בתקופה הביזנטית (כ-5 ד') ובימי הביניים (כ-2 ד').
מאלבורק
מאלבורק (בפולנית: , בגרמנית: , מַרִיאֶנְבּוּרְג) היא עיירה בצפון פולין הממוקמת באזור ההיסטורי של פומרליה . העיירה היא בירת מחוז מאלבורק בפרובינציית פומרניה. נכון ל-2018 היו בה 38,723 תושבים.
היסטוריה.
העיירה נוסדה על ידי אבירי המסדר הטבטוני בשנת 1274 כאשר בתחילה המסדר הקים טירה גדולה על נהר נוגט . הטירה שימשה כמפקדה של מסדר האבירים. בניין גותי זה נחשב כיום לטירת הלבנים הגדולה בעולם, למבנה הגותי המבוצר הגדול באירופה, והוא הוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1997.