אחד ממוקדי הוויכוח שבין העותרות לבין המשיבים בבג"ץ טננבאום היה האופן שבו יש להתייחס להורותם של עובדים. המשיבים (משטרת ישראל ואח') טענו לשוויון פורמלי המתייחס לעובדים הורים ממש כמו לעובדים שאינם הורים. המשיבים ציפו כי עובדים הורים יתאימו למודל "העובד האידיאלי" וימצו מסגרות או פתרונות חלופיים לטיפול בילדיהם. העותרות (איילת טננבאום ושדולת הנשים) תבעו ממקום העבודה להתחשב בצרכים של הורים, הנובעים מההכרה בהורות כפעילות יומיומית שיש לאפשר להורים לבצע. אזכור נוסף להכרה בזכותם של הורים להיות הורים פעילים, נמצא בפס"ד מוסקלנקו. נציגת העובדים טענה כי מטרת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה להגן על זכותם של ההורים עצמם. זכות ההורים היא כפולה וכוללת את הזכות למימוש עצמי כחבר מועיל ושווה זכויות בספרה הפרטית והציבורית. כיבוד זכות זו מחייב מניעת של עובדים עם אחריות משפחתית (לעומת עובדים ללא אחריות משפחתית) ושילובם בעבודה בשכר, מבלי שייווצר קונפליקט בין העבודה לתפקידיהם בבית, הנובעים מאחריותם המשפחתית.
"הורות פעילה" וחקיקה ישראלית.
החקיקה הישראלית מציעה אפשרויות מצומצמות בלבד של שילוב עבודה ו"הורות פעילה".חופשת הלידה במתכונתה המצומצמת אינה מקדמת הורות פעילה של עובדים במובנה היומיומי אלא "אתנחתא" זמנית וקצובה בלבד מעבודתם למספר שבועות, בידיעה כי לאחר מכן ישובו לתפקד כ"עובדים אידיאלים". הקר ופרנקל טוענות כי האפשרות לשלב חופשת לידה והורות פעילה מחייבת מספר תנאים: גמלה ממשלתית שתבטיח שמירה על רמת חיים, זכות שווה לאב ולאם, אפשרות לפרוש את חופשת הלידה כהכנסה משלימה למשרה חלקית והבטחת האפשרות לחזור לעבודה בסיום החופשה.
היכולת של עובדים לממש הורות פעילה כרוכה בהיקף המשרה שהם ממלאים ובהגדרתם של מונחים כמו "משרה מלאה" ושבוע העבודה, הנעוצים בחקיקה והסכמים קיבוציים. מונחים אלו נקבעו לרוב כחלק מזכותו של העובד לפנאי ולחופש וללא קשר להורות פעילה הבעיה מרכזית בנושא זה היא העדר אכיפה או "ענישה" כלכלית של המעסיק.
שילוב הורות פעילה ועבודה מתגמלת - הצעות לשינוי.
הקר ופרנקל טוענות כי ניתן להיעזר בחוק שוויון ההזדמנויות בעבודה כדי לחייב מעסיקים להתחשב בזכותם של הורים להורות פעילה. הן קוראות לבתי המשפט לפתוח שעריהם בפני עובדים ועובדות הטוענים כי דרישותיו של המעביד, המונעות הורות פעילה מהוות אפליה על בסיס הורות ומין. כמו כן, אכיפה יעילה של חוקי עבודה וחוקים סוציאליים הקשורים לעבודה, תגבה את זכויותיהם של עובדים להורות פעילה ושוויון הזדמנויות בעבודה. אימוץ מודלים הקיימים במדינות אירופה יאפשר עבודה והורות פעילה (כגון חופשת לידה ממושכת יותר, במהלכה ניתן לחזור למשרה חלקית עם השלמת הכנסה מהמדינה, פרישת חופשה ללא תשלום על פני מספר שנים והגדלת מספר ימי חופשה שנתיים). נושא נוסף שהקר ופרנקל מעלות, הוא עידוד מעבידים לאפשר לעובדיהם לתפקד כהורים פעילים – תפיסה המדגישה כי ההכרה בצרכיו המשפחתיים של העובד, טומנת בחובה יתרונות כלכליים. "להכרה בערכה העסקי של הידידותיות למשפחה יש חשיבות מיוחדת בפירוקן של הנחות-היסוד של משטר הביות בדבר דמותו של העובד האידיאלי".
אריאן רנן-ברזילי (2012) מציעה את "התפיסה הרב-ממדית", אשר מקורה בהבנה שכדי ליישב את הקונפליקט עבודה-משפחה יש להכיר ולתת תוקף לתפקידים שהעובד וההורה ממלא (בהקשר של מימד העבודה ומימד המשפחה): "לחשוב על העובד וההורה כעל אדם בעל תפקידים נמשכים שונים, שאת כל אחד מהם על המשפט לקדם בצורה עשירה". תפיסה זו רלוונטית בעיקר לנשים, הנתונות בסד הלחצים שהקונפליקט עבודה-משפחה מצמיח ומשלמות את המחיר האישי והתעסוקתי שהוא גובה. אולם התפיסה הרב-ממדית נוגעת גם לאבות בישראל, אשר מפסידים חלק במימד ההורות, בשל נורמת העבודה הטוטלית ("העובד האידיאלי"). רנן-ברזילי תומכת אף היא באכיפה נחושה של חוק שעות עבודה ומנוחה. לטענתה אכיפת החוק באופן גורף עשויה להוביל לשינוי בנורמת העבודה הטוטלית ולפנות לעובדים זמן מחוץ לעבודתם מבלי שהדבר יוביל לפגיעה בהעסקתם ובקידומם. בנוסף, יש לפתחמשרות מתגמלות בשעות "שפויות", שיאפשרו לגברים ולנשים ליטול חלק משמעותי בשני הממדים (עבודה ומשפחה). לשיטתה יש לחתור לשינוי חלוקת התפקידים המשפחתית המסורתית, לפיה מרבית האחריות לטיפול בילדים נתונה בידי נשים באופן כמעט מוחלט וליצור הסדרים שיביאו למעורבות רבה יותר של גברים בטיפול בבית.
יאן אובלק
יאן אובלק (בסלובנית: Jan Oblak; נולד ב-7 בינואר 1993) הוא כדורגלן סלובני, המשחק בעמדת השוער בקבוצת אתלטיקו מדריד ובנבחרת סלובניה.
קריירת מועדונים.
אובלק נולד בשקופיה לוקה שבסלובניה בשנת 1993. בשנת 1999 הוא החל לשחק במחלקת הנוער של לוצ'אן המקומית. בשנת 2003 עבר לאולימפיה ליובליאנה. אובלק החל לשחק ככדורגלן מקצועי בגיל 16 בלבד, ובעונת ערך 33 הופעות ליגה, מתוך 36 משחקים בהם שיחקה קבוצתו, וסייע לאולימפיה לסיים במקום הרביעי בליגה.
ב-14 ביוני 2010 אובלק חתם בקבוצה הפורטוגזית בנפיקה ליסבון. בתחילת עונת הושאל השוער לביירה מאר, ובפגרת החורף של אותה עונה עבר לאולהאננסה. בשתי הקבוצות לא זכה אובלק להופיע בליגה. בעונה שלאחר מכן הושאל אובלק לאוניאו לייריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-15 בינואר 2012, במשחק התיקו 2-2 מול נסיונאל מדיירה.
לקראת עונת הושאל אובלק לריו אבה. במדי הקבוצה ערך 31 הופעות בכל המסגרות. בשנת 2013 שיחק אובלק שני משחקים בקבוצת המילואים של בנפיקה, בנפיקה ליסבון B.
באוגוסט 2013 האריך אובלק את חוזהו בבנפיקה, עד שנת 2018. במהלך עונת קיבל אובלק מספר הזדמנויות לשחק. באותה עונה, אובלק הופיע ב-16 משחקי ליגה, וב-14 מהם לא ספג שערים. בכך סייע לבנפיקה לזכות באליפות פורטוגל. בנוסף הופיע אובלק בשלושה משחקי הגביע הפורטוגזי ובשלושה משחקי גביע הליגה הפורטוגזית. בשני המפעלים שיחק במשחקי הגמר ולא ספג שערים, ובכך סייע לקבוצתו לזכות בגביעים. בנוסף, באותה עונה הגיעה בנפיקה לגמר הליגה האירופית, בו הפסידה לסביליה בדו-קרב בעיטות עונשין. אובלק עמד בשערה של בנפיקה באותו משחק, וב-120 דקות לא ספג שערים.
ב-16 ביולי 2014 סוכמה בין בנפיקה לאתלטיקו מדריד העברתו של אובלק לקבוצה מבירת ספרד. במסגרת העסקה שילמה אתלטיקו לבנפיקה 16 מיליון אירו עבור העברת השחקן, מה שהפך את אובלק לשוער היקר בהיסטוריה של הלה ליגה ולשוער השמיני היקר בכל הזמנים. מאז שהצטרף לאתלטיקו זכה אובלק חמש פעמים בתואר פרס זאמורה לשוער המצטיין של הלה ליגה ובכך השווה את שיאם של אנטוני רמלייטס וויקטור ואלדס.
בעונת 2020/2021 זכה עם אתלטיקו מדריד באליפות ספרד, ואובלק זכה בתואר שחקן העונה בליגה הספרדית.
נבחרת סלובניה.
אובלק זומן לראשונה לנבחרת סלובניה עד גיל 21 באוגוסט 2009, בגיל 16 בלבד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה ב-9 בספטמבר של אותה שנה, במשחק נגד נבחרת צרפת עד גיל 21.
ב-11 בספטמבר 2012 ערך אובלק את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סלובניה הבוגרת, בהפסד 1–2 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
יאן אובלאק
נסטיה צ'ה
מכל העמים
מִכָּל הָעַמִּים הוא שיר מאת נתן אלתרמן שפורסם במסגרת מדורו "רגעים" בעיתון "הארץ" ב-27 בנובמבר 1942. השיר הוא אחת התגובות הראשונות של היישוב היהודי בארץ ישראל לשואה. ב-1948 כונס השיר לכרך הראשון של שירי "הטור השביעי" והועמד בראש חלקו הראשון של הספר, חלק שירי השואה, שנקרא אף הוא "מכל העמים".
רקע.
עוד בראשית 1942 קיבל גרהארט ריגנר, נציג הקונגרס היהודי העולמי בשווייץ, מידע מהימן על תוכנית "הפתרון הסופי" והשמדת היהודים על ידי גרמניה הנאצית, והעבירו לידיעת בעלות הברית במברק, שלימים נודע בכינוי מברק ריגנר. הממשל האמריקאי שוכנע באמיתות מברק ריגנר, וב-24 בנובמבר 1942 פרסם הרב סטיבן וייז את תוכנו בעיתונות. מידע דומה מסרה גם הממשלה הפולנית הגולה בלונדון, ומשרד החוץ הבריטי אישר אף הוא את המידע. הידיעות על רצח היהודים החלו להופיע בכותרות ראשיות של עיתונים במדינות השונות החל מ-22 בנובמבר. ב-22 בנובמבר 1942 התפרסמה גם בארץ ישראל ידיעה שהתקבלה "ממקורות מהימנים ומוסמכים" שהנאצים החלו במסע השמדה שיטתי של יהודי פולין.
כתיבת השיר ותוכנו.
נתן אלתרמן שימש באותה עת כעורך לילה במערכת עיתון "הארץ", וקיבל לידיו את הידיעות שלא-יאמנו, אף שהעיבו כאפשרות מחרידה עוד לפני כן ואף קיבלו ביטוי מסוים בשיריו ("שמחת עניים", "נקמת השטריימל", "שני גנרלים בחזית חרקוב" ו"אבא כץ ובניו בחזית סטלינגרד"). תוך ימים ספורים כתב שיר המבטא הפנמה של האסון ומציג כתב-אשמה חריף נגד ראשי העולם החופשי ("בבכות ילדינו בצל גרדֻמים/ את חמת העולם לא שמענו") והאפיפיור פיוס השנים עשר ("והאב הנוצרי הקדוש בעיר רום/ לא יצא מהיכל עם צלמי הגואל/ לעמוד יום אחד בפוגרום"), שלא עשו דבר כדי למנוע את ההשמדה. בכך היה בין הראשונים שלא תלו את האשמה בגרמניה בלבד, אלא בעולם הנוצרי כולו.