למרות החשיבות הדתית המשנית ביחס לאלי הפנתאון ואולי בגללה, היו הלארס אלים מרכזיים מבחינה רוב הציבור בגלל נגישותם ונוכחותם היום-יומית. למרות דחיית פולחן האלים המיתולוגיים על ידי הנצרות ב-393, נמשכה נוכחותם הדתית בצורה לא רשמית במשך המאה ה-5.
מקורות והתפתחות.
ככל הנראה קיבלו הרומאים את הלארס מהאטרוסקים שירשו את הרעיון מפולחן הגיבור (גיבור או שליט שהועלה לאחר מותו לדרגת אל) שהיה רווח ביוון. משמעות המילה בשפה האטרוסקית היא גיבור, מלך או שר, וכך הלארס הגנו על שטח חסותם כאותם גיבורים מיתיים. לא שרדו פסלים או תמונות של לארס מלפני סוף תקופת הרפובליקה הרומית, אך תיאורים בכתב מעידים ששטח או תחום חסות אחד היה יכול להיות באחריות לאר בודד כמו גם מספר לארס גדול, עד כ-30. פסלוני לארס מתחילת תקופת הרפובליקה מעוצבים בצורה דומה בדרך כלל: גודלם קטן, הדמויות צעירות ומלאות חיים ולבושות טוניקה פשוטה. עמידתן נדמית כאילו הן באמצעו של צעד ריקוד או שהן מאוזנות בקלות על רגל אחת, ידן האחת מרימה קרן שתיה בברכה וידן השנייה מחזיקה כלי נסך.
מאוחר יותר התפתח עיצוב שבו מוצבים הלארס בזוגות סימטריים כמו תאומים, רעיון מוכר במיתולוגיות היוונית והרומית, כגון קסטור ופולוקס או רמוס ורומולוס וייתכן שהשפעה יוונית גרמה לפיתוח העיצוב הזה. במקרים כאלה, הם מוצבים משני צידיה של דמות מרכזית חשובה יותר כגון אל פנתאוני, קיסר או אחד מאבות המשפחה.
תחום אחריותם והשפעתם של הלארס גדל וכלל בסופו של דבר את כל הנמצא בגבולות הפיזיים, ומספרם היה גבוה כמספר הרשויות שבאחריותם. לחלקם היו שמות ותפקידים חופפים או כפולים ולחלקם לא היה שם מסוים ונקראו לארס בלבד.
אונורה דה באלזאק
פרשת הקרקעות של הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברחביה
פרשת הקרקעות של הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברחביה היא פרשת הונאה שהתרחשה בשנת 2000. הרב יעקב רבינוביץ ביים עסקת מקרקעין רחבת היקף בין מדינת ישראל והקרן קיימת לישראל לבין הפטריארכיה, תוך שהוא מציג מצג שווא כאילו הוא מתווך בין שליחי המדינה לבין הפטריארך דיאודורוס הראשון, להארכה מתחדשת מאליה של תקופת החכירה של קרקע בת כ-520 דונם בבעלות הפטריארכיה הממוקמת ברחביה, לתקופת חכירה של 999 שנים נוספות. בעסקה זאת העלים הרב רבינוביץ לא פחות מ-20 מיליון דולר, כספים שמדינת ישראל ייעדה לעסקת הקרקעות ברחביה.
רקע.
עסקאות חכירה עם הפטריארכיה.
הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים מחזיקה ברכוש מקרקעין רב ברחבי מדינת ישראל. כפועל יוצא מכך היא מעורבת במספר רב של עסקאות שכירות עם שוכרי נכסים, יהודים וערבים, כמו גם עם נציגי המדינה והקרן קיימת לישראל. דוגמה מובהקת היא עסקת הקומבינציה בגבעת אנדרומדה, תמורתה קיבלה הפטריארכיה 30 דירות. שטחי קרקע רבים השייכים לפטריארכיה, ונמצאים באזור ירושלים רבתי, הוחכרו לקק"ל לתקופה של 100 שנים. בראשית המאה ה-21, בהתקרב תקופת החכירה לסיומה, נוצר הצורך לחדשה לתקופה נוספת. עם זאת, בעקבות התנגדותם של גורמים יוונים-אורתודוקסים פרו-פלסטינים, וכדי למנוע את הכשלתן, עסקאות חידוש החכירה בין הפטריארכיה לבין רשויות מקרקעי המדינה חייבות היו להתבצע בחשאיות ובסודיות.
ההכרח בחשאיות הוביל לשימוש בשירותיהם של מתווכים למיניהם, אשר לא תמיד הייתה ערבות ליושרם. באותם ימים, ראש הפטריארכיה היה הפטריארך דיאודורוס הראשון, אדם זקן, חולה ותשוש, המוטל על ערש-דווי.
בתחילת שנת 2000 פנה עו"ד יעקב וינרוט בשם לקוחותיו יעקב רבינוביץ, דוד מורגנשטרן ובנו זוסמן, אל שרי האוצר והתשתיות, ומסר להם כי ללקוחותיו יש קשרים עם הפטריארכיה היוונית, וכי הם יכולים להביא לפתרון בעיית הקרקעות בירושלים; כך שתמורת תשלום של 20 מיליון דולר במזומן, תסכים הפטריארכיה להחכיר אותן לתקופה של 999 שנים. לדברי וינרוט, רבינוביץ פנה אליו, והציג בפניו מסמך על ביצוע עסקה קודמת עם הפטריארך בבית שמש, בשווי אסטרונומי של 300 מיליון דולר. כן הציג בפניו מכתב המלצה מעו"ד אברהם הללי ראש אגף המקרקעין של הקק"ל, ועל כן אמינותו לא הייתה מוטלת בספק.
חברת הימנותא.
הימנותא בע"מ היא חברת בת של הקרן הקיימת לישראל, שנוסדה בשנת 1938 במטרה להוות מכשיר משפטי לקנייה וניהול של קרקעות שהקרן הקיימת שוקלת למכרם הלאה, דבר הנוגד את עקרונות הקרן. כן נועדה חברת הימנותא להחזיק בנאמנות קרקעות שנמסרו לקרן הקיימת עד למסירתם חזרה לבעליהם.
"הימנותא" היא זו שמימנה את עסקת הקרקעות ברחביה, באמצעות כספי הלוואה שהעמידה המדינה לקק"ל, ואלו הועברו להימנותא לשם ביצוע העסקה.
התאגיד הזר.
תאגיד זר בשם CHRISTIAN LANDS IN ISRAEL LTD הוקם במיוחד לצורך העסקה על ידי עו"ד יעקב וינרוט, ונשלט על ידי רבינוביץ. על פי ההסבר שנמסר, התאגיד הוקם כדי להתגבר על הרגישות הפוליטית הכרוכה בביצוע העסקה במישרין עם רשויות המדינה, וכדי שזו תחשב עסקה עם גורם פרטי זר. על פי המוסכם, התאגיד הזר הוא זה שיחכור את הקרקעות מאת הפטריארכיה.
החתימה על ההסכם.
הליך החתימה תוכנן ונוהל על ידי רבינוביץ. היה זה הליך בו כל צעד נשקל מראש במטרה להטעות את המשתתפים, ולמנוע מהם להבחין בתרמית.
העיתוי.
לאחר שנדחה מספר פעמים על ידי גורמים עלומים שהתקשרו לרבינוביץ בשם הפטריארך, נקבע מועד החתימה על העסקות ליום שישי, ה-14 באפריל, סמוך לכניסת השבת, בזמן שהפטריארך מתאושש מטיפול דיאליזה שעבר באותו יום. רבינוביץ, שותפו מורגנשטרן וכן עו"ד וינרוט הם אנשים חרדים, עובדה שיצרה לחץ לסיים את העסקה במהירות, טרם כניסת השבת. השילוב בין הצורך לסיים את העסקות במהירות ובין מצבו הבריאותי של דיאודורוס, תרם לכך שהנתונים לא נבדקו כראוי, והתאפשרה הצגת מצג השווא כאילו הפטריארך חתם על המסמכים, וקיבל לידיו את התמורה.
אופן התשלום.
הימנותא העבירה לחשבונו של עו"ד וינרוט את מלוא הסכום של 20 מיליון דולר. מתוכם סכום של 16 מיליון יועבר לפטריארך, ו-4 מיליון ישמשו לכיסוי שכר טרחת עורכי הדין, המתווכים והוצאות שונות.
על פי הנחיות רבינוביץ (בהתאם להוראות שקיבל לדבריו מן הפטריארך), הכין וינרוט 13 שיקים בנקאיים, משוכים על שמו, ומוסבים על החָלָק, אותם היה אמור רבינוביץ להעביר לפטריארך. את השיקים ביקש רבינוביץ לקבל ב-2 מעטפות.
בבית הפטריארך.
את אירוע החתימה ניהל רבינוביץ ביד רמה, כאשר הוא קובע באופן בלעדי את סדריו. בעת שהוא, מורגנשטרן וזוסמן נמצאו כבר בבית הפטריארך, הגיעו גם עו"ד יעקב וינרוט, אחיו - עו"ד אברהם וינרוט, הנוטריון - עו"ד אברהם פרי, הרופא - ד"ר ברונו אוסטפלד, ונציג קק"ל מר מרדכי תנורי. כדי לא לעורר חשד, הם הגיעו בשתי מכוניות נפרדות, והתבקשו על ידי רבינוביץ להמתין בחדר האורחים. חדר האורחים בבית הפטריארך נמצא בקומת הכניסה, בעוד שחדר המגורים של הפטריארך ממוקם בקומה גבוהה יותר.
רבינוביץ הראה לנוכחים את מסמכי העסקות שנוסחו על ידי וינרוט, שנשאו 2 חותמות, אך לא היו חתומים. מרגע זה הוא ניהל את העלייה לרגל לחדרו של הפטריארך, שאך חזר מטיפול דיאליזה מעייף, והיה משוכנע כי מדובר במשלחת שבאה לבקרו ולדרוש בשלומו. רבינוביץ הסביר לנוכחים כי לנוכח מצבו הבריאותי של הפטריארך יימנע מהם לעלות, כולם ביחד, לחדרו.
ראשונים עלו זוסמן, רבינוביץ, וד"ר אוסטפלד. לצידו של הפטריארך נמצאה המטפלת שלו, והעידה כי דיאודורוס הוא אדם חכם וצלול. הרופא התחיל לטפל ברגלו של הפטריארך, ולא ביצע כל בדיקת כשירות. בבית המשפט הועלתה ההשערה שדיאודורוס כלל לא ידע שהוא אמור לעבור בדיקת כשירות, וכי סבר שרבינוביץ ארגן לו רופא לטפל בבעיית הנמק שהציקה לו.
לאחר מכן עלה הנוטריון, עו"ד פרי. עם כניסתו לחדר ראה את הפטריארך במיטתו, ורבינוביץ מסר לו את המסמכים כאשר הם כבר חתומים. פרי, שלדבריו הבין שהמסמכים נחתמו לפני דקות ספורות, אישר שהמסמכים נחתמו בפניו.
אחרון עלה לחדר יעקב וינרוט שברך את הפטריארך באנגלית על ביצוע העסקה, ודיאודורוס ענה לו באנגלית: "כן, כן, תבוא שוב". מתשובה זאת למד וינרוט כי אכן הפטריארך מודע לכל התהליך שנעשה, קיבל את השיקים הבנקאיים לידיו, וכי הכל כשורה. בדיעבד התברר כי ביום ראשון, 16 באפריל, נמצאו עדיין השיקים הבנקאיים בידיו של רבינוביץ. רבינוביץ ניסה להסביר עובדה זאת, וסיפר ששני כמרים הגיעו אליו עם השיקים, תוך שהם מבקשים להמירם למזומנים, באומרם שהפטריארך "עובד רק במזומן".
הכספים לא הגיעו מעולם לידי הפטריארך. דא עקא, השיקים נפדו על ידי רבינוביץ וזוסמן, ותמורתם הופקדה בחשבונותיהם בישראל ומחוצה לה.
בלשכת רישום המקרקעין.
בסמוך למועד התרחשות האירועים הנ"ל, פנה וינרוט ללשכת רישום המקרקעין בירושלים, ורשם על סמך ייפוי הכוח הנחזה להיות חתום בחתימת ידו של הפטריארך, הערת אזהרה לטובת התאגיד הזר, על זכויותיה של הפטריארכיה היוונית אורתודוקסית במקרקעין נשוא ה"עסקה".
המשפט.
דבר רישום העסקה נודע לעיתונאי, אשר פרסם את קיומה באמצעי התקשורת. הדבר נודע לאנשי הפטריארכיה, ואלו פנו לבית המשפט בבקשה לבטל את הרישום בלשכת רישום המקרקעין, מהסיבה שחתימות הפטריארך, על מסמכי העסקה ועל ייפוי הכוח, זויפו. בשלב ראשון ביקשה הפטריארכיה צו מניעה לביצוע דיספוזיציה (שינוי מעמד) בקרקעות.
במקביל הגישה הפטריארכיה גם תלונה במשטרה כנגד המעורבים בפרשה. תלונה זו הניבה בסופו של דבר כתב אישום נגד רבינוביץ ומורגנשטרן, בעוד שזוסמן נמלט מהמדינה, מצא מקלט ברומניה, והוסגר לישראל רק ב־18 בנובמבר 2011.
בית המשפט המחוזי.