בשעה 6:50 זיהתה ארת'וזה את המשחתת הגרמנית G-194. האונייה הגרמנית פנתה מיד לכיוון הלגולנד, תוך שהיא מודיעה בקשר לאדמירל משנה לברכט מאאס, מפקד שייטת המשחתות הגרמנית במפרץ. מאאס העביר את ההודעה לאדמירל משנה פרנץ פון היפר, מפקד שייטת סיירות המערכה הגרמנית, שהיה אחראי גם על הגנת המפרץ. היפר לא ידע מה היקף המתקפה, אך הורה לסיירות הקלות שטטין ופראונלוב לצאת להגנת המשחתות. היפר הורה גם לשש סיירות נוספות להפעיל את מנועיהן ולצאת לים ברגע שתוכלנה. היו אלה הסיירות מיינץ, שעגנה בשפך נהר אמס, שטרסבורג, קלן, אריאדנה (Ariadne), וקולברג, שעגנו במפרץ יאדבוסן, ודנציג ומינכן שעגנו בברונסביטל, בשפך הנהר אלבה.
טרייוויט הורה לארבע משחתות מהשייטת שלו לפנות ולתקוף את G-149. שייטת ספינות הטורפדו הגרמנית שנשלחה צפונה כדי ללכוד את הצוללת הבריטית, פנתה דרומה כששמעה את קולות הירי, אך המשחתות הבריטיות הבחינו בשייטת הגרמנית ופתחו עליה באש. הייתה זו יתרת הכוח של טרייוויט, שפנה מזרחה כדי למצוא את ארבע המשחתות שנשלחו כדי לרדוף אחרי G-194 ונעלמו באובך. מהירי נפגעה המשחתת שהייתה במאסף, V-1, ואחריה D-8, משחתת-שולת מוקשים, שנפגעה בגשר הפיקוד וקברניטה נהרג. בעקבותיה נפגעה גם T-33. המשחתת הגרמנית G-9 ביקשה סיוע דחוף של תותחי החוף בהלגולנד, אך הערפל והאובך הקשו על התותחנים להבדיל בין אויב לעמית, ולא היו יכולים לסייע. ואולם, משהתקרבו הבריטים להלגולנד הורה טרייוויט לאוניותיו לפנות מערבה, כדי שלא ייפגעו מירי מהחוף.
בשעה 7:58 הגיעו לזירה הסיירות הקלות שטטין ופראונלוב, כדי לחפות על נסיגת המשחתות הגרמניות. יחסי הכוחות השתנו: המשחתות הבריטיות החלו לסגת מול כוח האש העדיף של הסיירות הגרמניות, והסיירות הבריטיות, ששימשו כספינות הדגל של המשחתות הבריטיות, התקדמו כדי לחפות על אוניותיהן. הבריטים המטירו אש כבדה על שטטין, וזו החלה לסגת; מפקדה העריך שמשימתה התמלאה, שכן המשחתות הגרמניות היו יכולות לסגת, ומאידך מנועיו טרם פעלו במלא עוצמתם ולא היה ברצונו להיכנס בשלב כזה לקרב.
ארת'וזה נותרה בקרב מול פראונלוב. למרות עליונותה על האונייה הגרמנית לא הייתה ארת'וזה יכולה לממש את יתרונה; צוותה, כאמור, לא היה מנוסה ותותחיה סבלו מתקלות רבות, ורק תותח אחד פעל כראוי. לעומתה, ירו הגרמנים ביעילות רבה, והאונייה הבריטית נפגעה שוב ושוב. האלחוט שלה נפגע, ומים החלו לחדור לחדר המנועים. אחד עשר מאנשי צוותה נהרגו וששה עשר נפצעו. למרות התקלות הרבות הצליחה ארת'וזה להשיב אש, ולפגוע כמה פעמים ביריבתה. אחד הפגזים פגע בגשר הפיקוד של פראונלוב, וגרם ל-37 נפגעים, ביניהם רב החובל. האונייה הגרמנית נאלצה לסגת לכיוון הלגולנד, ומשם נסוגה לווילהלמסהאפן. השלב הראשון בקרב הסתיים.
שלב שני: סיירות קלות.
בשעה 8:12 הורה טרייוויט לאוניותיו לשוב למבנה ולחזור לתוכנית המקורית, סריקת המפרץ ממזרח למערב. תוך כמה דקות זיהו האוניות הבריטיות שש משחתות גרמניות שהגיעו מצפון מזרח, בדרכן חזרה מסיור הלילה. הגרמנים פנו לאחור כדי לחמוק מן הבריטים; חמש מן האוניות הצליחו בכך, אך השישית, V-187, פנתה לפתע שוב לאחור, ישירות אל בין המשחתות הבריטיות המופתעות. הסיבה לפנייה זו הייתה הגעתן לזירה של שתיים מן הסיירות של גודאינף, שנשלחו על ידי ג'ליקו, כזכור, כתגבורת לטרייוויט; גודאינף שמע בקשר את טרייוויט מדווח על היתקלותו באוניות הגרמניות, ושלח קדימה שתיים מן הסיירות שלו, נוטינגהאם ולואסטופט (Lowestoft), ובהן נתקלה V-187. רב החובל הגרמני החליט לנסות ולהפתיע את המשחתות הבריטיות, ולחמוק דרכן. שתי המשחתות המובילות אכן הופתעו והאונייה הגרמנית הצליחה לעבור אותן, אך שמונה המשחתות הבאות הקיפו את V-187 ופתחו עליה באש כבדה. המשחתת הגרמנית סירבה להיכנע, וטבעה כאשר דגלה עדיין מתנופף.
המשחתות הבריטיות עצרו כדי להוריד סירות הצלה ולחלץ את המלחים הגרמניים מן הים. ואולם, הסיירת הגרמנית שטטין הופיעה לפתע בזירה ופתחה באש על המשחתות הבריטיות; האוניות הבריטיות נאלצו להתרחק מן הזירה, וחלקן הותירו מאחוריהן סירות הצלה במים. במקביל, זיהתה הצוללת הבריטית E-4 את הסיירת הגרמנית וירתה לעברה טורפדו, שהחטיא. האונייה הגרמנית ניסתה לנגוח את הצוללת, וזו צללה במהירות. כשעלתה שוב אל פני השטח, מצאה שהאוניות הסתלקו מן המקום; המלחים הבריטיים שנותרו נטושים בסירות ההצלה שלהם, יחד עם המלחים הגרמניים שספינתם הוטבעה, הופתעו לראות את הצוללת. כל המלחים הבריטיים הועלו על הצוללת, יחד עם שלושה שבויים גרמניים; לשאר לא היה מקום בצוללת, ולפיכך נתנו להם הבריטים מצפן, אספקה, ואת הכיוון להלגולנד.
בלבול בריטי.
קיז, קומודור הצוללות, היה באוניית הדגל שלו לרצ'ר (Lurcher) יחד עוד משחתת אחת, ומשם פיקד על פעילות הצוללות. ב-8:15 זיהה מרחוק שתי סיירות בעלות ארבע ארובות, ומכיוון שלא ידע שיש באזור עוד כוחות בריטיים, סבר שהמדובר בסיירות גרמניות; למעשה, היו אלה שתי הסיירות הבריטיות נוטינגהאם ולואסטופט. הוא הודיע בקשר לסיירת המערכה אינבינסיבל, שהייתה בגיבוי במרחק מה, ששתי סיירות גרמניות רודפות אחריו. גודאינף, ששמע את הדיווח, הפנה את כוחו לכיוון המשוער, כדי לסייע למעשה כנגד אוניותיו שלו. קיז ראה את ארבע האוניות של גודאינף וסבר שכרגע רודפות אחריו שש סיירות גרמניות; הוא פנה לכיוון סיירות המערכה, כדי שתסייענה לו. טרייוויט שמע בקשר את הודעותיו של קייס, וביקש מגודאינף לסייע, ולמעשה ביקש מגודאינף לסייע נגד עצמו. לבסוף זיהה קייס את הסיירות כאוניות בריטיות, שעד אז לא היה לו מושג שהן בזירה. הסכנה לירי דו צדדי טרם חלפה; בשעה 9:30 זיהתה אחת הצוללות של קייס את הסיירת סאות'האמפטון כסיירת גרמנית, מכיוון שלא היה ידוע לה שיש באזור אוניות בריטיות (לא הייתה כל דרך להודיע לצוללות כשהן מתחת למים על העובדה הזו). הצוללת ירתה שני טורפדו על האונייה, ושניהם החטיאו. סאות'האמפטון ניסתה לנגוח את הצוללת, אך זו הצליחה לחמוק. בלהט התמרונים התרחקו נוטינגהאם ולואסטופט מטווח הקליטה, ועד סוף הקרב לא נטלו חלק נוסף בלחימה.
טרייוויט עצמו פנה אל קיז כדי לסייע לו להתמודד עם "סיירות האויב". הוא הבחין בדרך בשטטין, אך זו נעלמה שוב בערפל. לאחר מכן פגש טרייוויט בשייטת המשחתות השנייה שלו, בפיקוד הסיירת פירלס (Fearless). ארת'וסה, אוניית הדגל של טרייוויט, נפגעה קשות בקרב מול פראונלוב; כעת, כשהוא מוקף במשחתות מסייעות וליד סיירת האחות, החליט טרייוויט לעצור ולבצע תיקונים. בשעה 10:17 נצמדה פירלס אל ארת'וסה ובמשך עשרים דקות בוצעו בה התיקונים הדרושים.
הסיירות הגרמניות הקלות מופיעות.
בשלב זה הייתה השעה כבר קרוב ל-11:00 בבוקר, והיחידות הבריטיות היו במפרץ כבר כמעט ארבע שעות; היה מקום להניח שהאויב מתארגן להתקפת נגד. ואכן, הסיירות הגרמניות קלן, שטרסבורג ואריאדנה הפליגו כבר מווילהלמסהאפן לכיוון אזור הקרב, ומיינץ הפליגה משפך האמס צפונה. סיירת חמישית, שטטין, הייתה כבר במגע עם האוניות הבריטיות, כאמור, ושייטה באזור כשהיא מסתתרת בערפל. מפקד הסיירות הגרמניות, אדמירל משנה לברכט מאאס, לא ידע מה תמונת הקרב, ולכן טעה ולא ריכז את כוחו אלא איפשר לכל אונייה בנפרד להיכנס לקרב. ראשונה תקפה שטרסבורג, שמצאה את ארת'וסה וירתה עליה פגזים וטורפדות; טרייוויט הורה למשחתות לתקוף את הסיירת הגרמנית בעזרת טורפדות, וזו האחרונה נסוגה. טרייוויט ניסה שוב לחמוק מערבה, אך כעת הופיעה הסיירת קלן, אוניית הדגל של מאאס, ותקפה את ארת'וסה המוכה; התקפת משחתות נוספת הדפה את האונייה הגרמנית, אך טרייוויט החל לחוש בלחץ, והחליט לפנות בבקשת סיוע לביטי, ולסיירות המערכה שלו. ביטי הורה לגודאינף לסייע בעזרת הסיירות שלו.
שלב שלישי: סיירות מערכה.
ביטי עקב אחרי הקרב מרחוק, וכאשר ב-11:35 עדיין לא היה סימן לסיום, החל ביטי לחשוש שבקרוב יתחילו יחידות חזקות יותר של הצי הגרמני לצאת ממעגניהן ולהתערב בקרב (סיירות המערכה הגרמניות כבר החלו להתכונן ליציאה, אך השפל לא איפשר להן עדיין לצאת ממפרץ יאדבוסן). ביטי החליט להתערב בקרב, למרות החשש ממוקשים וטורפדות, והחל להפליג דרומה במהירות גבוהה עם השייטת שלו.
הלחץ הגרמני על טרייוויט נמשך, ובשעה 11:30 הותקפו שש משחתות בריטיות שהפליגו לפני הכוח של טרייוויט על ידי הסיירת הקלה מיינץ. המגע נמשך כעשרים דקות, עד להופעתן של הסיירות של גודאינף. מיינץ ניסתה להימלט, אך במנוסתה נתקלה בארת'וסה ובמשחתות שעימה. למרות נחיתותה הרבה מול מספר רב כל כך של אוניות אויב, הצליחה מיינץ להסב פגיעות משמעותיות לשלוש משחתות בריטיות. ואולם האונייה הגרמנית נפגעה; מערכת ההיגוי שלה נתקעה והאונייה החלה לפנות ללא שליטה היישר אל הסיירות של גודאינף. האוניות הבריטיות ירו עליה בתותחים וטורפדות, ובשעה 12:20 הורה המפקד הגרמני לאנשיו להטביע את אונייתם ולנטוש אותה.
למרות הטבעתה של מיינץ היה מצבו של טרייוויט קשה. אוניית הדגל שלו הייתה פגועה קשות, ובנוסף עוד שלוש משחתות נפגעו בקרב. שמונה סיירות גרמניות נוספות סגרו מכיוונים שונים על אזור הקרב. האוניות הבריטיות התעכבו ליד מיינץ הטובעת, והחלו לחלץ את אנשיה; ברגע זה הופיעו שתי סיירות גרמניות נוספות, קלן ושטרסבורג, ופתחו באש על הבריטים. המצב נראה לבריטים נואש, אך עשר דקות לאחר מכן הופיע בזירה ביטי עם חמש סיירות המערכה שלו. עדיפותן המכרעת של סיירות המערכה שינתה לגמרי את יחסי הכוחות, ושתי הסיירות הגרמניות החלו להימלט.