חברת מאינד הוקמה על ידי מוניקה ינקו, ילידת רומניה שעלתה לישראל בגיל 16. לאחר שסיימה תואר שני בתקשורת מחשבים בטכניון, והתמחתה בשילוב של קול ונתונים באינטרנט. היא החלה בשנת 1985 לעבוד כקבלנית חיצונית ברפא"ל, ולעסוק בפיתוח תוכנה למערכות שונות. לאחר שביקשו ממנה לסייע בפרויקטים נוספים התחילה להעסיק סטודנטים מהטכניון. אחד הסטודנטים הראשונים שהעסיקה היה ליאור סלנסקי, שב-1992 הפך לשותף בחברה שהקימו. הם המשיכו לפתח מוצרים עבור רפא"ל וחברות נוספות, ומהכסף שהרוויחו פיתחו את המוצר הראשון של מאינד, שאיפשר רישום שיחות למרכזיות פרטיות.
בשנת 1995 החליטו ינקו וסלנסקי להקים חברה שתעסוק בפיתוח מוצרי תוכנה בעצמה ולא עבור אחרים. שם החברה, מאינד, מורכב מהאותיות הראשונות בשמות בני משפחתה של מוניקה ינקו. החברה התמקמה ביקנעם, וקיבלה ממרכז ההשקעות הכרה כמפעל הפטור ממס. החברה החלה לעסוק בפיתוח פתרונות בילינג (חיוב וגבייה) של שיחות טלפון והעברת נתונים, המנוהלים על גבי רשתות מבוססות אינטרנט ו-ATM בנוסף לתחום של רישום שיחות למרכזיות פרטיות, בו הייתה תחרות רבה. בסוף 1996, גייסה לראשונה החברה הון חיצוני מחברת טלדטה, כדי לפתוח את הסניף הראשון בארצות-הברית, ולהיכנס לנישה חדשה: Voice Over IP (העברת קול על גבי פרוטוקול האינטרנט). החברה החלה למכור בהצלחה את מוצריה ברחבי העולם. חברת טלדטה הייתה חברת ישראלית שייצרה ציוד לרשתות תקשורת והחזיקה 30% ממניות החברה. ב-1998 נרכשה טלדטה על ידי חברת ADC מארצות הברית וכך הפכה גם לבעלת מניות במאינד.
באוגוסט 2000 הונפקו לראשונה מניות החברה בבורסת הנאסד"ק, לפי שווי חברה של 200 מיליון דולר, והיא גייסה גייסה כ-30 מיליון דולר. ליאור סלנסקי פרש מפעילות בחברה בשנת 2000, אך המשיך להיות בעל מניות, אותם מכר בהדרגה במשך השנים.
ביולי 2002, מכרה ADC את חלקה בחברה לחברת פולאר השקעות. באותה עת גם החלו מניית החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב כמניה דואלית. מניות החברה נמחקו מהמסחר בתל אביב ב-2009.
בסוף 2007, החזיקה מאינד 20 מיליון דולר בניירות ערך מסוג ARS - Auction rate security (אג"ח מגובות נכסים אשר הריבית עליהם נקבעת במכרז), אך בעקבות משבר הסאבפריים ביצעה מחיקה של 15.2 מיליון דולר בהונה העצמי, עקב ירידה בשווי ניירות ערך אלו, ובהתאם רשמה הוצאה מקבילה בדו"ח הרווח וההפסד. כתוצאה מהמחיקה קטן שווי ההון העצמי בשליש, והחברה נאלצה לדווח כי בשנת 2007 היא רשמה הפסד נקי של 12 מיליון דולר. בעקבות המחיקה פתחה בהליכי בוררות נגד בנק קרדיט סוויס וטענה כי הבנק ביצע את ההשקעות ללא ידיעתה ובניגוד לסיכום המוקדם ביניהם, בו נקבע מפורשות כי הכסף יופקד בניירות ערך בעלי רמות גבוהות של ביטחון ונזילות. בספטמבר 2009 החברה הגיעה להסדר לפיו היא קיבלה מקרדיט סוויס כ-18.5 מיליון דולר בגין השקעתה בניירות הערך.
רכישות ומיזוגים.
במרץ 2001, רכשה מאינד מהחברה האמריקאית Veramark טכנולוגיות מוצר בשם VeraBill תמורת 1 מיליון דולר במזומן. קו פעילות זה איפשר למאינד להציע ללקוחותיה מוצר שיכלול גבייה גם בעבור תקשורת נתונים ואינטרנט באמצעות טלפוניה סלולרית.
באוגוסט 2005, רכשה מאינד את חברת סנטורי מארצות הברית תמורת 5.1 דולר. חברה שהתמחתה בפתרונות חיוב לתחום הסלולר.
באוקטובר 2007, רכשה את חברת הייעוץ הבריטית abacus billing, תמורת 7.4 מיליון דולר. חברה ממוקמת בלונדון והתמחה בפתרונות לחברות העוסקות בייצור תוכנות חיוב לספקיות אינטרנט בעיקר באירופה.
במרץ 2019 רכשה את החברה הגרמנית Message Mobile, תמורת 3 מיליון דולר.
חברה אוריינטלית אמריקאית
אסטלת קורגן
אסטלות קורגן (במונגולית:חון צ'ולו хүн чулуу, ברוסית:каменные бабы " ובאוקראינית: Баби кам'яні -= "באבא מאבן", בקירגיזית:בלבל Balbal, בריבוי: Balballar) הם פסלי אבן דמויי אדם המוצבים בסביבת תילי קבורה, (רגמים או קורגנים) ולעיתים מסודרות בשתי שורות היוצאות מ"קורגן" אחד.
תיאור הפסלים.
גובה הפסלים הוא בין 1–4 מטרים והן מייצגות לוחמים חמושים או לפעמים נשים (למשל ב-70% מהאסטלות הקומניות).
מקור השם.
האסטלות קורגן כונו גם "אובליסקים מנהיר" או "פסלי מנהיר".
השם "באבא" (בביטוי "באבא" עשוי מאבן") הנהוג ברוסית ובאוקראינית מובנו הוא "סבא רבא", כמו כן, השם הקירגיזי בלבל מקורו בשפות טורקיות ומשמעותו היא גם כן "אב קדום" או "סב". לפי השערה אחרת - המקור הוא במילה המונגולית "בַרימָל" שמשמעותה "פסל עבודת יד".
היסטוריה ותפוצה.
במשך מעל לשלושת אלפים שנה, נוצרו אסטלות קורגן בתרבויות שונות - מערבות סיביר ועד מערב אירופה. האסטלות המוקדמות ביותר קשורות לתרבות של קברות בורות שבערבות שמצפון לים השחור ובסביבת הים הכספי. לפי "ההיפותזה הקורגנית" אלו יוחסו לתרבויות הודו-אירופיות, אם כי השערה זו שנויה במחלוקת. בעידן הברזל הן נוצרו על ידי הסקיתים. בימי הביניים היו אופייניות לעמים טורקיים.
אסטלות קורגן נמצאו במספרים גדולים באזורים רבים: בערבות של דרום רוסיה, של במזרח אוקראינה, באזור פרוסיה לשעבר, בערבות של דרום סיביר, מרכז אסיה, אלטאי, טובה, אזרבייג'ן, קזחסטן ומונגוליה. הן נקשרות לפולחן המתים.
לקריאה נוספת.
ספר המפה הגדולה - בעריכת ק.נ.סרבינה, 1950 עמ' 64–65, 68, 86
גרמן פיודורוב-דוידוב - "קורגנים. פסלי אלילים. מטבעות", נאוקה, 1968 מהדורה חדשה 1985
קישורים חיצוניים.
" William of Rubruck's Account of the Mongols" "סיפור על המונגולים" (תרגום לאנגלית) 2004 Silkroad Seattle
ייבגראף סבלייב -
Key &amp; Peele
קי ופיל (באנגלית: Key &amp; Peele בקיצור: K&amp;P) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית, שנוצרה על ידי קיגן-מייקל קי וג'ורדן פיל ושודרה בקומדי סנטרל.
כל פרק בתוכנית מורכב בעיקר מכמה מערכונים שהוקלטו מראש בכיכובם של שני השחקנים. המערכונים עוסקים במגוון נושאים חברתיים, לעיתים קרובות בדגש על תרבות פופולרית, כישורים חברתיים ופוליטיקה של זהויות. הסדרה שודרה לראשונה ב-31 בינואר 2012 והסתיימה ב־9 בספטמבר 2015, עם 53 פרקים בסך הכל, אחרי חמש עונות. פרק ספיישל שכותרתו "Key &amp; Peele's Super Bowl Special" עלה לאוויר ב-30 בינואר 2015.
קי ופיל זכו בפרס פיבודי ובשני פרסי אמי, והיו מועמדים לפרסים נוספים, בהם פרס גילדת הכותבים של אמריקה, פרס NAACP Image ו-16 פרסי אמי נוספים בקטגוריות שונות.
קומדי סנטרל יצרו ערוץ יוטיוב רשמי לסדרה, שמונה כיום מעל 3.93 מיליון מנויים ו-1.7 מיליארד צפיות (נכון ליולי 2022).
פורמט.
בשלוש העונות הראשונות, פרק היה מורכב מ"פתיחה קרה" , עם מערכון קצר. לאחר הצגות הפתיח, קי ופיל היו מציגים בפני קהל באולפן סיטואציה כלשהי, כאשר במערכון העוקב מתרחשת סיטואציה דומה. לא כל הקטעים מוצגים על ידי קטע באולפן.
בשתי העונות האחרונות הוחלף השימוש בקהל באולפן בקטעי קישור שצולמו מראש ובו הצמד שדן בקונספט במהלך נסיעה ברכב, כמבוא למערכונים שלהם.
הפקה.
לפני יצירת הסדרה, קי ופיל עבדו יחדיו במד טי.וי. הפקת הסדרה הוכרזה לראשונה ביוני 2011 על ידי קומדי סנטרל. לקראת התוכנית, קי ופייל השיקו סדרת רשת לתמיכה בתוכנית. הסדרה הוקרנה לראשונה בינואר 2012 בקומדי סנטרל בארצות הברית וברשת הקומדיה בקנדה. הפרק הראשון משך 2.1 מיליון צופים והפך אותו לבכורה הנפיצת ביות של קומדי סנטרל מאז 2009.
הסדרה חודשה לארבע עונות נוספות, החל מספטמבר 2012, ספטמבר 2013, ספטמבר 2014, ויולי 2015. הפרק האחרון שודר בספטמבר 2015.
קבלה.
ביקורות.
שתי העונות הראשונות של קי ופיל זכו לביקורות חיוביות, ושמרו על ציון 74/100 על ידי אתר צובר הביקורות Metacritic. העונה השלישית זכתה לשבחי הביקורת וקיבלה ציון 82. בשנת 2013 הסדרה זכתה בפרס פיבודי. ב-24 באפריל 2012, במהלך ראיון אצל ג'ימי פאלון, ברק אובמה סיפר כי אהב את המערכון בו פיל מחקה אותו לצד קי שמגלם את "לותר, מתרגם הכעסים שלו". בהמשך, ב-25 באפריל 2015, במהלך ארוחת תא הכתבי בבית הלבן, חזר קי על תפקידו של לותר, מתרגם הכעסים של הנשיא אובמה במהלך האירוע. דייב שאפל האשים את התוכנית בהעתקת הפורמט מהתוכנית שלו, אך הצהיר כי הוא עדיין מעריץ את התוכנית.
ויליאם פ. באקלי הצעיר
ונרן
קי ופיל
מגאס מקירנה
עוצבת המודיעין האנושי
גדעון רחמן
מחלוקת צאנז–רוז'ין
ג'ורדן גבריס
ג'ורדן ג'יימס גבריס (באנגלית: Jordan James Gavaris; נולד ב-25 בספטמבר 1989) הוא שחקן קנדי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו כפליקס דוקינס בסדרת הטלוויזיה "אורפן בלאק".
ראשית חייו.
גבריס נולד וגדל בקלדון, אונטריו, קנדה. אביו הוא מהגר יווני שעבד במועצת החינוך המחוזית בטורונטו ובהמשך עזב כדי לעסוק בפיתוח נדל"ן בטורונטו. אמו נולדה בקנדה, והיא ממוצא צפון אירופי. בעבר היא עבדה בעיתון הקנדי "גלוב אנד מייל". הוא הצעיר מבין שלושה ילדים.
קריירה.
בשנת 2008, גבריס השתתף בסרט העצמאי הקנדי "", לצד מייקל מדסן, קים קואטס ואמנדה פלאמר, וגילם את פרי טנדר, הדמות הראשית. בשנת 2010, גבריס כיכב בסדרת הלייב אקשן של Cartoon Network, "היסטוריה לא טבעית". גבריס כיכב גם בסדרת הדרמה אורפן בלאק של BBC America וערוץ Space הקנדי.
בשנת 2010 גבריס זכה להוקרה על ידי מגזין פלייבק, Panavision קנדה והיכל התהילה לקולנוע וטלוויזיה קנדיים, ונכלל ברשימת "עשרת השחקנים שכדאי לצפות בהם" לשנת 2010. בין מקבלי התואר הקודמים נמנים נינה דוברב וקסבייה דולן.