התוכנית החלה בשנת 2007, בעקבות העברת "חוק הגנת אמריקה" תחת ממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש . התוכנית מופעלת בפיקוח של בית המשפט למעקב אחר מודיעין זר (FISA Court, או FISC) של ארצות הברית בהתאם ל. קיומה של התוכנית הודלף שש שנים לאחר שהחלה על ידי אדוארד סנודן, שהזהיר כי היקף איסוף הנתונים ההמוני גדול בהרבה ממה שידע הציבור וכלל את מה שהוא אפיין כפעילויות "מסוכנות" ו"פליליות". הגילויים פורסמו על ידי "הגרדיאן ו"הוושינגטון פוסט" ב-6 ביוני 2013. תחילה מנכ"ל פייסבוק, מארק צוקרברג, ומנכ"ל גוגל, לארי פייג', הכחישו את הטענות לפיהן החברות סיפקו לממשל גישה ישירה לשרתיהן. בהודעות כמעט זהות, אמרו כי לא שמעו על התוכנית עד לפרסום עליה, אולם דף חדש מהמצגת שנחשף בגרדיאן, גילה כי למעשה במסגרת התוכנית הייתה ל-NSA גישה ישירה לשרתים שלהן.
ב-7 ביוני אמר נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, כי תוכניות הממשל המאפשרות לרשויות לאסוף מידע מרשתות הטלפונים ואתרי אינטרנט מבוצעות תחת רשת הגנה המונעת שימוש לרעה. "איש לא מאזין לשיחות הטלפון שלכם. זו לא מטרת התוכנית", אמר אובמה לכתבים בביקור בעמק הסיליקון בקליפורניה.
ב-9 ביוני נחשף אדוארד סנודן כמדליף, הוא עבד ארבע השנים כאיש טכני בסוכנות לביטחון לאומי, כעובד של כמה חברות קבלן חיצוניות, בהן חברת הייעוץ "בוז אלן המילטון" וחברת "דל".
ב-12 ביוני פנו חברות הטכנולוגיה הגדולות בארצות הברית במכתב פתוח למחלקת המשפטים של ארצות הברית בו ביקשו להגדיל את השקיפות סביב תוכניות המעקב אחרי טלפונים והאינטרנט של ה-NSA.
ב-13 ביוני נחשף כי גם סוכנות המודיעין הבריטית מטה התקשורת הממשלתית (GCHQ) הצליחה לקבל גישה לרשת כבלים הנושאת את תעבורת הטלפונים והאינטרנט העולמית, והחלה לעבד כמויות נרחבות של מידע אישי, שאותו היא חולקת עם הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) בארצות הברית. מספר ימים אחר כך נחשף גם כי GCHQ צותת למשתתפי שתי וועידות של פורום G20, באפריל ובספטמבר 2009, והקים מערך שכלל בין היתר: הקמת בתי קפה-אינטרנט המנוטרים על ידי תוכנת ריגול, חדירה למכשירי בלקברי של משתתפי הוועידות כדי לעקוב אחרי שיחות הטלפון ותכתובות האימייל שלהם, הקצאת 45 חוקרים שעובדים מסביב לשעון כדי לסכם את המידע הטלפוני.
ב-29 ביוני נחשף כי ארצות הברית צותתה למשרדי האיחוד האירופי והשיגה גישה לרשת המחשבים הבינלאומית של האיחוד.
ב-11 ביולי נחשף כי חברת מיקרוסופט סייעה באופן פעיל ל-NSA לעקוף את מערכות ההצפנה שלה במסגרת התוכנית.
ב-10 באוגוסט הודיעו שני שירותי דואר אלקטרוני מוצפנים כי הם נסגרים בעקבות החשיפה, לאחר שאחד מהם שימש את סנודן.
רובוט ומפלצת
רובוט ומפלצת היא תוכנית טלוויזיה מצוירת לילדים, המשודרת כיום בערוץ ניקלודיאון. הסדרה עוסקת בעלילותיהם של רובוט ומפלצת, רובוט ומפלצת החיים יחד בעולם שבו גרים רובוטים ומפלצות.
עלילה.
רובוט ומפלצת הם חברים טובים והם חיים בדירה משותפת בעולם עתידי, בעיר שבה גרים יחדיו רובוטים ומפלצות. שניהם עובדים במפעל האורות המהבהבים "תעשיות דיפולט" בניהולו של גארט, אחיו הרע של רובוט. מרבים ללכת למסעדת פסטרמה. רובוט ממציא עוד מימי ילדותו ולעיתים קרובות מתרגז כי המצאותיו לא עובדות כראוי, ומפלצת ילדותי ותמיד שמח. הם מגדלים יחד חיית מחמד בשם מארף, המנסה להתנקם בהם כי הם מתייחסים אליו כאל טיפש. הם מסתירים אותו כי בעל הדירה שלהם אוסר על החזקת חיות מחמד.
מונחים.
המצאות.
התאהבה בו ולקחה אותו.
הר הגעש הגדול יותר של סודה לשתייה אחרי שלוסי גנבה את הר הגעש של סודה לשתייה של רובוט, ואחרי הנשף, וגם אחרי שהוא בחר בריקוד במקום בראיות, הוא המציא את הר הגעש הגדול יותר של סודה לשתייה. לוסי בלעה את הראיות
הדיוויזיה השביעית
טולצ'ה (מחוז)
מחוז טולצ'ה (ברומנית: Judeţul Tulcea) הוא מחוז ("ז'ודץ" – judeţ) ברומניה, בחבל דוברוג'ה, שבירתו העיר טולצ'ה. הקיצור הרשמי של שם המחוז הוא TL.
בגבול הצפוני הדנובה והזרוע קיליה שלה מפרידה את המחוז טולצ'ה מהמדינה השכנה אוקראינה (אזור אודסה), במזרח המחוז גובל עם הים השחור, בדרום עם מחוז קונסטנצה, במערב עם מחוז בראילה ובצפון-מערב עם מחוז גאלאץ.
דמוגרפיה.
בשנת 2002 אוכלוסיית המחוז הייתה 256,492 תושבים, עם צפיפות אוכלוסין של 30 תושבים לקמ"ר. לפי מספר התושבים תופס המחוז טולצ'ה את המקום ה-39 בין מחוזות רומניה.
מתוכם 230,843 היו רומנים, 16,350 ליפובנים, 3,334 טורקים,2,272 צוענים (רומה), 1,680 יוונים, 1279 אוקראינים, 179 טטרים ו-135 הונגרים.
לפי דתות: 237,022 נוצרים אורתודוקסים, 13,326 נוצרים לפי הפולחן הישן, 3704 מוסלמים, 675 רומיים-קתולים, 544 אדוונטיסטים של היום השביעי, 281 בפטיסטים, 221 פנטקוסטלים, 92 "יוונים-קתוליים" רומנים, 72 נוצרים לפי האוונגליון, 40 רפורמים, 36 אוונגליים, 20 יהודים, וכן 35 הצהירו על עצמם כאתאיסטים.
מחוז טולצ'ה הוא המחוז שבו מתרכז המספר הגדול ביותר של ליפובנים וחסידי הכנסייה הנוצרית לפי הפולחן הישן.
ב-1 בינואר 2009 הייתה אוכלוסיית המחוז 248,367 תושבים וצפיפותה 29 תושבים לקמ"ר.
אוכלוסיית המחוז היא במגמת ירידה: בשנת 2011 מנתה רק 201,462 תושבים כשהצפיפות היא 23.7 תושבים לקמ"ר.
גאוגרפיה.
שטח המחוז טולצ'ה הוא 8,499 קמ"ר, דהינו 3,56% משטחה של רומניה. לפי גודל השטח הוא המחוז הרביעי ברומניה.
המחוז מצטיין בכך שהוא מוקף משלושה צדדים במים: במזרח - הים השחור, ובצפון ובמזרח - הדנובה.
הוא שוכן בדרום-מזרח רומניה וכולל בשטחו את דלתת הדנובה ואת המחצית הצפונית של רמת דוברוג'ה ("Podișul Dobrogei"). הוא משתרע בין "ביצת בראילה" ("Balta Brăilei") במערב ובין הים השחור במזרח.
42.5% משטח המחוז הוא שטח חקלאי, 11.2% מכוסה יערות, בעוד 41,6% מכוסה מים וביצות -
כ-4,470 קמ"ר. הדלתה של דנובה משתרעת על 3,446 קמ"ר ובנוסף מערכת האגמים ראזלם-סינואה מכסים עוד 1,024 קמ"ר.
צורות נוף.
עקב עמדתו הגאוגרפית, למחוז טולצ'ה כמעט כל צורות הנוף שניתן לפגוש ברומניה.
במערב המחוז נמצאת רמת צפון דוברוג'ה או הרי מצ'ין הן שארית ההרים ההרקיים והם ההרים העתיקים ביותר של רומניה.
קבוצה אחרת היא הרמה המרכזית של דוברוג'ה.
מים.
המים הזורמים החשובים ביותר הם הנהר דנובה, החוצה את שטח המחוז, כשהוא מתפצל לשלוש זרועות: קיליה (זרוע צפונית, בגבול עם אוקראינה), סולינה (זרוע אמצעית ימית, פתוחה לאוניות גדולות) וספנטו גאורגה (זרוע דרומית) ויוצרת את הדלתה של דנובה. הדלתה הוכרה בשנת 1990 כשמורה בחסות אונסק"ו.
אקלים.
האקלים הוא ממוזג יבשתי. הקרבה לרוסיה היבשתית מביאה אוויר קר הנושב מצפון-מזרח וכיוון דרום-מערב. כתוצאה מכך נוצרת רוח הקרויה "קריבץ",האחראית לחורפים הקרים מאוד, המתלווים לפעמים בהקפאת הדנובה והדלתה שלה ל-2–3 חדשים.
בימי הקיץ רוחות עזות מביאות אוויר חם ויבש הגורם להתייבשות האדמה ולהפיכת הקרקע לחולית.
הטמפרטורות יותר נמוכות במערב, באזור הגבעות, בעוד שבחוף סולינה, הבריזה מביאה מן הים אוויר חם ולח, כך שפה נרשמות הטמפרטורות הגבוהות ביותר שבחורף ברומניה.
היסטוריה.
האזור היה מיושב עוד בתקופה הפלאוליתית התיכונה, לפני כ-110,000 שנה. במאות 6–8 לפני הספירה שכנו בו שבטים ראשונים של סקיתים ודאקים. במקורות הכתובים הקדומים (הומירוס, סטרבון, קלאודיוס תלמי) מציינים ריכוזים חשובים של תושבים באזור שבין דנובה ובין חוף הים שחור.
במאות 5–7 לפני הספירה היוונים הקימו באזור מושבות משלהם.
החל מהמאה ה-1 לספירה נכבשה דוברוג'ה על ידי הרומאים שהטמיעו ככל הנראה אוכלוסייה "דאקית-גטית" מקומית.
מאוחר יותר האזור היה עד לנדידת העמים, ביניהם הגוטים והבולגרים שהתעמתו עם האימפריה הביזנטית על השליטה בו.
בימי הביניים נשלט האזור לזמן קצר על ידי ולאכיה בהנהגתו של מירצ'ה הזקן. בהמשך יחד עם כל דוברוג'ה, שטח המחוז סופח למשך 460 שנה לאימפריה העות'מאנית. באותה תקופה התיישבו כאן טורקים מאנטוליה כולל טורקים סלג'וקים. במאה ה-18 מצאו כאן מקלט חברי כת של "קוזקים" רוסים נוצרית אורתודוקסית "בסגנון ישן" שנודתה על ידי הכנסייה האורתודוקסית הרוסית והצאר - הליפובנים. אחרי סיפוח חבל בסרביה השכן לאימפריה הרוסית ב-1812, השלטונות הרוסים ביצעו באזור חילופי אוכלוסין. גגאוזים נוצרים ובולגרים הועברו לדרום בסרביה תמורת טטרים נוגאי וטורקים מבוג'אק שעברו לדוברוג'ה.
בשנת 1878 בעקבות המלחמה הרוסית-טורקית בשנים 1877–1878, הידועה גם כמלחמת העצמאות של רומניה, ועידת ברלין אישרה סיפוחה של דוברוג'ה הצפונית לרומניה. בעקבות זאת חלה בהדרגה התחזקות משמעותית של האוכלוסייה הרומנית שהייתה בעבר מיעוט.
בשנת 1879 הוקם מחוז טול'צה, בערך בגבולות המחוז של היום, כשהמרכז המנהלי שלו העיר טולצ'ה שהייתה הכי גדולה בדוברוג'ה לפי מספר התושבים. עוד בשנת 1860 היו קיימים בה קונסוליות של צרפת, אוסטריה, פרוסיה וכו'.
בשנת 1853 הוקמה הוועדה האירופאית לדנובה שמושבה היה תחילה בסולינה, זרוע סולינה של הדנובה הוכשרה לשיט ונוצרה תנופה במסחר על הדנובה. הנמל סולינה עבר מודרניזציה והיה פעיל מאוד עד לשנת 1930.
בשנת 1977 נעשה ניסיון להחיות את פעילותו הבינלאומית.
אחרי הקמת הרפובליקה הטורקית בשנת 1923 ובתקופת השלטון הקומוניסטי ברומניה, בעיקר בשנות ה-1970–1980 גלים רבים של טורקים וטטרים היגרו לטורקיה.
ערים וכפרים גדולים.
במחוז נמצאים רשמית 141 יישובים. מתוכם לחמישה מעמד של ערים ול-46 מעמד של כפר גדול (מועצה, "קומונה" comună).
השאר כפופים מבחינה מנהלית לערים ולכפרים הגדולים.
הנהלת המחוז.