ב-14 ביוני 1941, תחת הכיבוש הסובייטי של ליטא (וכשבוע לפני פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות), נאסר בעוון הפעילות הציונית וה"אנטי מהפכנית" (שימש גם כיו"ר התנועה הרוויזיוניסטית "הצה"ר" בקובנה), והוגלה למחנה ריכוז במחוז ארכנגלסק שם נורה "על ניסיון לבריחה" במהלך ה"אטאפ" (מקום לינה לאסירים במהלך העברתם ממקום למקום - )&lt;/small&gt;.
אשתו, שרה זיסקינד וולברג, הוגלתה לסיביר (היא ובנו עלו ארצה).
בבאר שבע נקרא רחוב על שמו של המהנדס בלוך (בלוך יצחק).
נפת צאלנג'יחה
נפת צָאלֶנגִ'יחָה (בגאורגית: წალენჯიხის მუნიციპალიტეტი, מילולית: צָאלֶנגִ'יחִיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה. הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון בנפת מסטיה, ממזרח ודרום-מזרח בנפת צ'חורוצקו, מדרום-מערב בנפת זוגדידי וממערב בנפת גאלי שבאבחזיה.
הנפה מאוכלסת ב-26,158 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 40.4 איש לקמ"ר. בנפה שתי ערים: צאלנג'יחה, המהווה המרכז המנהלתי של הנפה וג'ווארי. כמו כן ישנן 11 תמי.
בנפה זורמים הנהרות: אנגורי וצ'אניסצקאלי.
בנפה תחנת טלוויזיה מקומית בשם ג'יחה.
אלדד אילני
אלדד אילני (נולד ב-4 באוגוסט 1955) הוא סופר ואיש הייטק ישראלי, מחבר סדרת "הסיפור המושלם", שספריה היו לרבי-מכר וזכו להיבחר ברשימת ספרי הקריאה המומלצים על ידי משרד החינוך. "הסיפור המושלם" זכה בשנת 2013 בפרס "ספר זהב" מטעם התאחדות הוצאות הספרים של ישראל. בשנת 2017 זכה הספר הראשון בסדרה בפרס "ספר פלטינה" והספר השני בסדרה בפרס "ספר זהב". הספר הראשון בסדרה תורגם להונגרית ויצא לאור בהונגריה. שלושת הספרים הראשונים בסדרה תורגמו לצרפתית ויצאו לאור בצרפת.
ביוגרפיה.
אילני נולד ב-4 באוגוסט 1955. ילדותו עברה עליו בחיפה. למד קולנוע, טלוויזיה ומדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. הוא שירת בצה"ל ביחידת הממר"מ ומשנת 1983 ועד היום עובד במערכות מידע. אילני נשוי לנעה ואב לשלושה ילדים, מתגורר עם משפחתו בתל אביב.
כתיבה ספרותית.
אילני הוא מחבר סדרת ספרי הילדים רבי המכר "הסיפור המושלם", בהוצאת כנרת, אותה אייר המאייר יניב שמעוני וערכה מיכל פז-קלפ. מדובר בסדרת ספרי הרפתקאות בעריכת מיכל פז-קלפ, שעלילתם מתרחשת בממלכות קדומות ובמחוזות קסומים כדוגמת ממלכת בולגריה של לפני אלף שנים. הסיפורים מסופרים על ידי האב אלדד לבנו יובל, אשר לוקח חלק בבנית העלילה. עד כה התפרסמו בסדרה שמונה ספרים אשר היו לרבי מכר וזכו להיבחר ברשימת ספרי הקריאה המומלצים על ידי משרד החינוך. בשנת 2013 זכה "הסיפור המושלם" בפרס "ספר זהב" מטעם התאחדות הוצאות הספרים של ישראל. בשנת 2017 זכה הספר הראשון בסדרה בפרס "ספר פלטינה" ובאותה השנה זכה הספר השני בסדרה בפרס "ספר זהב". הספר הראשון בסדרה תורגם להונגרית ויצא לאור בהונגריה ושלושת הספרים הראשונים בסדרה תורגמו לצרפתית ויצאו לאור בצרפת בהוצאת Bayard.
בשנת 2015 יצא לאור בהוצאת כנרת ספרו "הקבר השביעי", בעריכת מיכל פז-קלפ. "הקבר השביעי" מספר על חבורת נערים חובבי מוזיקת מטאל החיים בשכונה שקטה, הנקלעים להרפתקה חוצת יבשות.
החל משנת 2018 אלדד אילני מפרסם סיפורים קצרים למבוגרים בבלוג האישי.
דאר (עיר מקראית)
האונה העורפית
האונה העורפית או האונה האוקסיפיטלית (TA: Lobus occipitalis) היא אזור בקליפת המוח, הממוקם בצדו האחורי של הראש. אזור זה הוא מרכז העיבוד החזותי במוח של יונקים, והוא מכסה את מרבית שטחה של קליפת הראייה.
אנטומיה.
האונה העורפית ממוקמת באחורי הגולגולת, מתחת לעצם העורף שממנה נגזר שמה.
זוהי אחת מארבע אונות שמרכיבות את הנאו-קורטקס - החלק החיצוני של קליפת המוח, שהוא גם החלק החדש יותר במוח מבחינה אבולוציונית.
בחלקה הפנימי, חריץ בשם מענית הפריש חוצה את האונה העורפית לאורכה ומחלק אותה לאזור עליון ותחתון. את האזור הסמוך לחריץ ניתן לזהות בעזרת "הפס של ג'נארי" (Stria of Gennari), שהוא פס לבן של אקסונים עטופים במיאלין. בשל כך, אזור זה מכונה לעיתים "הקליפה המפוספסת" (Striate Cortex).
אונה זו מקבלת את אספקת הדם שלה בעיקר מהענף הדורבני שבעורק המוח האחורי.
תפקוד.
האונה העורפית מטפלת בחלק ניכר של עיבוד המידע החושי שמגיע ממערכת הראייה.
מרכז העיבוד החזותי העיקרי במוח האדם ממוקם על פני הקליפה המפוספסת, בחלקה הפנימי של האונה העורפית (אזור ברודמן 17). אזור זה מכונה V1 (באנגלית Visual one), ובו מתבצע עיבוד בסיסי יחסית של הקלט הראייתי.
בהמשך, המידע מועבר לאזורי הראייה המשניים בקליפת הראייה (V2, V3 וכו'), שבהם מתבצע עיבוד מתקדם יותר של הגירוי החזותי. כל אזור שכזה מתמחה במאפיינים מסוימים של הגירוי (ניגודיות צבעים, תפיסת תנועה, זיהוי עצמים וכו').
מיצוי נוגדני של כרומטין
מיצוי נוגדני של כרומטין (באנגלית: Chromatin Immunoprecipitation; בראשי תיבות: ChIP) הוא שיטה הבוחנת אינטראקציות בין חלבונים לחומצות גרעין בתאים, באמצעות הליך הנקרא מיצוי נוגדני. מטרת השיטה היא לזהות חלבונים מסוימים הבאים במגע עם אתרים מסוימים בגנום של התא, כגון פקטורי שעתוק הבאים במגע עם פרומוטורים או אתרי קישור DNA אחרים, והגדרה של ציסטרומים (cistromes)
. כמו כן מיצוי נוגדני של כרומטין משמש לזיהוי אתרים ספציפיים בגנום שבהם בוצעו עריכות היסטונים (histone remodeling), ולזיהוי אתרי המטרה של חלבונים עורכי היסטונים.
בקצרה, השיטה מתבצעת כדלהלן: חלבונים וכרומטין נמצאים בקישור זמני במיצוי תאים, גדילי הDNA נחתכים ותלכיד החלבון – DNA הקשורים לחלבונים ספציפיים מושקעים על ידי שימוש בנוגדנים ספציפיים להם, גדילי DNA אלו מנוקים ונבדקים ולעיתים מרוצפים. ניתן להסיק שרצפי DNA אלו באים במגע עם החלבון הנבדק בתוך התא ("in vivo").
מיצוי נוגדני של כרומטין טיפוסי.
ישנן שתי שיטות עיקריות של מיצוי נוגדני של כרומטין, והשלב השונה ביניהן הוא הכנת מיצוי התאים וצורת חיתוך גדילי ה-DNA. הראשונה משתמשת בטכניקת הצלבה הפיכה וחיתוך גדילי ה-DNA באמצעות סוניקציה ונקראת מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב (XChIP), בעוד השיטה השנייה אינה מבצעת הצלבה ובה חיתוך ה-DNA מבוצע באמצעות אנזימים המעכלים DNA המופקים מחיידקי המיקרוקוקוס.
מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב (XChIP).
מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב היא שיטה למפות אתרי קישור של פקטורי שעתוק, וחלבונים קושרי כרומטין אחרים על גבי ה-DNA. חומרי המוצא שלו הוא מיצוי תאים שעבר קיבוע הצלבה הפיך. קיבוע זה נעשה באמצעות פורמלדהיד או קרינה אולטרה סגולית (UV).
תיאור השיטה.
מצוי תאים עובר תהליך של קיבוע הצלבה הפיכה באחת השיטות המוזכרות לעיל.
לאחר קיבוע ההצלבה גדילי ה-DNA מפורקים בדרך כלל על ידי סוניקציה, תהליך המותיר מקטעים באורך של בין 300–1000 בסיסים חנקניים.
מקטעים באורכים של בין 400–500 בסיסים מתאימים ביותר לזיהוי מוטיבים של קישור מאחר שהם באורך קורלטיבי למספר נוקלאוזומים בודד ומאפשרים הסקה של קישור על פי מבנה מרחבי.
שאר מיצוי התא מופרד מהתמיסה בהשקעה, ותלכידי חלבון-DNA מושקעים בהשקעה באמצעות נוגדנים ספציפיים לחלבון הנבדק. נוגדנים אלו בדרך כלל מחוברים לחומר המאפשר הפרדה פשוטה, כגון : אגרוז, ספרוז או חלקיקים מגנטיים. התלכידים הנוגדניים המושקעים (כלומר, החלקיק-הנוגדן-חלבון המטרה-ה-DNA) נאספים ונשטפים על מנת להפריד כרומטין שנקשר בצורה לא ספציפית. תלכידים אלו מעוכלים בפרוטאז K, על מנת לשחרר את ה-DNA להמשך אבחון.
גרסאות מתויגות של החלבון הנבדק או ביוטינילציה של החלבון יכולים לשמש במקום נוגדנים ספציפיים לחלבון ולאפשר להפרידו ביעילות גבוהה ובעלות נמוכה משעולה לייצר נוגדן חד שבטי.
ניתן לזהות את גדיל ה-DNA שהופרד מהתלכיד במספר שיטות, כגון: ריאקציית PCR, שבב, ריצוף מולקולרי, ריצוף מהיר-עיבוד.
מיצוי נוגדני של כרומטין בתנאים טבעיים (NChIP).
שיטה זו בעיקר משמשת למיפוי אתרי מטרה של חלבונים עורכי היסטונים. חומר המוצא הוא מיצוי תאים טבעי ללא טיפולים. ה-DNA במצבו הטבעי מלופף סביב ההיסטונים ליצירת הנוקלאוזומים. חותכים את ה-DNA באמצעות אנזימים המעכלים DNA המופקים מחיידקי המיקרוקוקוס, אשר חותכים DNA בין הנוקלאוזומים ומשאירים את הנוקלוזומים שלמים, מקטעי ה-DNA נעים באורכם בין 200 בסיסים (נוקלאוזום בודד), עד לכ-1000 בסיסים (חמישה נוקלאוזומים).
שאר הטכניקה זהה לזו המתוארת במיצוי הכרומטין בקיבוע הצולב (XChIP), בנוגע לניקוי, מיצוי, הפקה ואנליזה של DNA מופרד.
השוואה בין שתי שיטות המיצוי.
היתרון העיקרי בתנאים טבעיים הוא ספציפיות הנוגדנים. הנוגדנים החד שבטיים בהם נעשה שימוש מתוכננים לזהות רצפים חלבוניים סינתטיים קצרים, ולאחר קיבוע צולב בפורמלין תיתכן פגיעה במבנה החלבון ואתרי המטרה של נוגדנים אלו. אתרי המטרה פגיעים במיוחד לשינויים בחומצת האמינו ליזין בקצה החנקני. עובדה זו מסבירה את היעילות הנמוכה של מיצוי נוגדנים בקיבוע צולב לעומת בתנאים טבעיים.
אך המטרות של שתי השיטות הן שונות כך שהיתרונות של שיטה אחת על האחרת הם יחסיים. קיבוע צולב משמש לזיהוי אתרי פעילות של פקטורי שעתוק וחלבונים קושרי כרומטין אחרים, בעוד מיצוי בתנאים טבעיים בוחן עריכות להיסטונים (ראה טבלה 1).
טבלה 1 היתרונות והחסרונות של מיצוי נוגדני של כרומטין בקיבוע צולב ובתנאים טבעיים
ההיסטוריה של טכניקות מיצוי נוגדני של כרומטין.