בעקבות פוסט הטאמבלר של סוויפט, פרסם בורצ'טה פוסט בשם "הגיע הזמן לאמת" באתר ביג משין לייבל גרופ. ב-25 ביוני 2019 קיימו בעלי המניות של ביג משין ואיתקה הולדינגס של בראון שיחת טלפון בנוגע לעסקה. בעוד אביה של סוויפט, סקוט סוויפט, היה אחד מבעלי המניות (החזיק בארבעה אחוזים מהחברה), הוא לא הצטרף לשיחת הטלפון בגלל "NDA קפדני מאוד". בורצ'טה סיפר כי שלח מסרון לסוויפט בלילה שאירע ב-29 ביוני, תוך שהסתייג מטענותיה. הוא הכחיש והצהיר שלא הייתה בינה לבין בראון עוינות, ותיאר אותו כ"מקור מידע טוב". הוא גם פרסם לכאורה, מסרון בו הוצגו חלקים מחוזה ההקלטות של סוויפט, בהם היה כתוב על התחייבותה להישאר בחברת התקליטים במשך שבע שנים, תוך מכירת המאסטרס שלה לחברת התקליטים עצמה. עם זאת, המסרון לא אומת ואין ראיות לקיומו.
מחלוקות עוקבות.
כתוצאה מרכישתה של ביג משין רקורדס, חלו מחלוקות עוקבות שאירעו בכמה פרקי זמן שונים. בנובמבר 2019 האשימה סוויפט את בראון ובורצ'טה כי אסרו עליה לבצע את שיריה הישנים במהלך טקס פרסי המוזיקה האמריקאית 2019 ובמהלך צילומי הסרט התיעודי "Miss Americana" (2020). מטעם ביג משין דחו בהתחלה את טענותיה של סוויפט, תוך שמסרו כי "הסכמנו לאמנים החתומים אצלנו לבצע את שיריהם בטקסים ואירועים שונים" אך לא ציינו את שמה של סוויפט. בהמשך, הצהירו מטעם ביג משין כי התנהל משא ומתן עם דיק קלארק פרודקשנס (החברה האחראית על פרסי המוזיקה האמריקאית), בעוד שמטעם דיק קלארק פרודקשנס נמסר שהדבר מעולם לא קרה.
בראון טען שקיבל "איומי מוות" ממעריציה של סוויפט, והפציר בה לקיים עמו שיחה בעניין. באפריל 2020, ביג משין הוציאה את "Live from Clear Channel Stripped 2008", אלבום הופעה במסגרתו הוקלטה הופעתה של סוויפט ב-Clear Channel, משנת 2008. סוויפט אמרה שהיא לא אישרה את ההוצאה הזו וכינתה את המאורע כ"אירוע של תאוות בצע" ו"חסר בושה". באוקטובר מכר בראון את המאסטרס, הקליפים ושאר היצירות האמנותיות של סוויפט, לשמרוק הולדינגס תמורת 300 מיליון דולרים. היא טענה כי בראון הציע לה הזדמנות לרכוש את המאסטרס, בתנאי שתחתום על הסכמים שנויים במחלוקת. היא גם דחתה את הצעתה של חברת שמרוק הולדינגס להיות שותפה לכך, בנימוק שבראון ימשיך להרוויח כספים מיצירותיה המוזיקליות.
תגובה ופרשנות.
בכלי התקשורת השונים הדגישו את התנגדותה הציבורית של סוויפט לרכישת המאסטרס שלה כפורצת דרך. בניגוד לנושאי הבעלות על המאסטרס והסכסוכים שהיו בין אמנים לחברות התקליטים שלהם כמו: פרינס, הביטלס, ג'נט ג'קסון ודף לפרד, סוויפט הייתה אחת מהבודדות שהביאה את זה לתקשורת ולרשתות החברתיות. הפוסטים שלה ברשתות החברתיות הובילו לתמיכות ולהתנגדויות רבות; בין אלה שתמכו בה ניתן למנות את הלסי, סקיי פררה ואיגי אזליה, שהצדיקו אותה ואת הכמיהה שלה לכך שהאמנים יחזיקו בעצמם במאסטרס ובמוזיקה שלהם. בין מתנגדיה נמנו ג'סטין ביבר ודמי לובאטו, שהאמינו שבראון הוא "איש בעל אופי טוב".
המגזין רולינג סטון תיאר את "מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט" כאחד מ-"50 הרגעים החשובים ביותר בתעשיית המוזיקה בשנות ה-2010". בנוסף לכך, נכתב שם כי "בעוד בראון ובורצ'טה מתנגדים בתוקף [לטענותיה של סוויפט], העובדות האמיתיות של המצב עשויות שלא להיות חשובות, היות שסוויפט משתמשת בכל כלי שיש לה, על מנת להביא לקץ המחלוקת". על פי הדיווחים בגרדיאן, "מחלוקת המאסטרס של טיילור סוויפט" הייתה מעין רמז על שינוי בעידן המוזיקה הדיגיטלית, בו אמנים מודעים יותר לבעלותם על המוזיקה שלהם, תוך שהם לא מסתמכים על חברות התקליטים שלהם בנושאי השיווק כמו בעבר.
תוצאה.
סוויפט הודיעה באוגוסט 2019 שתקליט מחדש את אלבומיה ושיריה הישנים, כאמצעי להיות הבעלים המלאים והחוקיים של המוזיקה שלה, ובמטרה לכך שתוכל להפיץ אותם למטרות מסחריות. היא החלה להקליט מחדש את קטלוג המוזיקה שלה בנובמבר 2020. בפברואר 2021 הודיעה סוויפט כי היא סיימה להקליט מחדש את אלבומה "Fearless" משנת 2008 והודיעה כי תוציא אותו כהקלטה חוזרת בשם, " ב-9 באפריל. בנוסף לכך, היא הוציאה את ", הקלטה חוזרת של הסינגל שלה משנת 2008, "Love Story". ב-18 ביוני, הודיעה סוויפט כי ב-12 בנובמבר 2021, תפורסם ההקלטה החוזרת של האלבום "Red" בשם "Red (Taylor's Version)".
ערן טיפנברון
ערן טיפנברון הוא עיתונאי, עורך עיתון ועורך אתרי חדשות ישראלי.
ביוגרפיה.
החל עבודתו כעיתונאי בקבוצת ידיעות אחרונות בשנת 1995. שימש כתב באירופה, רכז המערכת וראש מערכת החדשות של העיתון ועורך האתר.
ב-2013 טיפנברון, שהיה המשנה לעורך הראשי ב-ynet מונה לעורך האתר, לאחר שיון פדר, שהיה עד אז העורך הראשי עבר להיות עורך חטיבת אתרי 'ידיעות אינטרנט'. במרץ 2016 פרש מ-ynet ומקבוצת "ידיעות אחרונות".
הוא שאף לעבור לאתר וואלה אך לבסוף, באפריל 2016, מונה לסמנכ"ל הדיגיטל של חברת התקשורת RGE, ועם מעבר ערוץ הכנסת לתפעול חברה זו באוגוסט 2018 מונה לעורך הראשי של ערוץ זה, ובינואר 2020 מונה גם למנכ"ל הערוץ.
בפברואר 2021 פורסם מינויו לעורך הראשי של אתר וואלה! NEWS, החל ממרץ 2021.
כף סיבולד (אנטארקטיקה)
כף סיבולד או קייפ סיבולד (באנגלית: Cape Sibbald) היא לשון יבשה מצוקית, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הכף ממוקמת בגבול הדרום-מרבי של מפרץ ליידי ניונס.
הכף מהווה את הקצה הדרום-מערבי של רכס מאונטניר, וממוקמת בשפכו של קרחון הטייס (קרחון אביאיטור).
דפנות הכף הם מצוקים תלולים. גובהו של הכף 600 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי הכף.
הכף התגלתה לראשונה, ממרחק, בפברואר 1841, על ידי סר ג'יימס קלארק רוס.
מקור השם.
רוס נתן לכף את שמה.
הכף נקראת על שמו של לוטננט ג'ון סיבולד (John Sibbald), ששירת באוניה "ארבוס" - אחת משתי האוניות ששימשו את משלחתו של רוס.
לקריאה נוספת.
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°, P 231
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°, P 189
רופא כפרי (סרט)
קפקא: רופא כפרי (ביפנית:カフカ 田舎医者, Kafuka: Inaka Isha; בגרמנית: Franz Kafka – Ein Landarzt) הוא סרט אנימה-קצר משנת 2007, שיצר האנימטור קוג'י יאמאמורה .
הסרט מהווה פרשנות ישירה לסיפורו הקצר של פרנץ קפקא "רופא כפרי". הוא מדובב על ידי שחקני תיאטרון קיוגן של בית שיגיאמה.
עלילה.
הסרט נמצד לעלילה המקורית מילה במילה, כאשר הסיפור המקורי מוצג בקריינות וויס אובר והאנימציה מוסיפה נופח פרשני סוריאליסטי לנאמר.
פרסים.
הסרט זכה בכמה פרסים, כולל פרס Ōfuji Noburō לשנת 2008 מטעם הסרטים של מיניצ'י והפרס הגדול לשנת 2007 בפסטיבל האנימציה הבינלאומי באוטווה. בשנת 2008 הוא נכלל בתוכנית Animation Show of Shows.
כף סיבולד
ביטוח 9
נבחרת הפלא
נבחרת הפלא (בגרמנית: Wunderteam) הוא כינויה הציורי של נבחרת אוסטריה בכדורגל בשנות ה-30. נבחרת זו הונהגה תחת המאמן היהודי הוגו מייזל, שהוביל אותה לרצף של 14 משחקים ללא הפסד בין אפריל 1931 לדצמבר 1932. השחקנים המפורסמים מתיאס סינדלר ויוזף ביצאן שיחקו בה ויחד איתם הנבחרת הייתה לאחת הטובות בעולם בזמנה.
היסטוריה.
בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 אוסטריה הפכה לנבחרת הטובה בעולם. היא הונהגה תחת הוגו מייזל וביחד עם המאמן האנגלי ג'ימי הוגאן, שעבד גם כן בווינה, פיתח מייזל שיטה ששמה דגש על הימנעות ממסירת הכדור במסירה דרך האוויר ובמקום זאת למסור אותו על הקרקע.
לפני מונדיאל 1934 הנבחרת רשמה ניצחונות מרשימים על יריבותיהן, ובהם 0–5 ו-0–6 על גרמניה, ניצחון 0–6 על שווייץ וניצחון 2–8 נגד הונגריה. בשנת 1932 זכתה בגביע מרכז אירופה, הטורניר שקדם ליורו, עם ניצחון 2–4 נגד איטליה. הזכייה בתואר זה הפכה אותה לאחת הפייבוריטיות לזכות גם במונדיאל הקרוב.
מונדיאל 1934.
כמו "נבחרת הזהב" של הונגריה שכמעט וזכתה במונדיאל 1954, בסופו של דבר גם היא, לא הניפה את הגביע על אף המשחק היפה. אוסטריה עברה את צרפת והונגריה בשמינית ורבע הגמר בזכות ניצחונות 2–3 (בהארכה) ו-1–2 בהתאמה. בחצי הגמר אוסטריה התמודדה מול המארחת איטליה בתנאי מזג אוויר גרועים שהגבילו את הנעת הכדור האופיינית שלהם. הם הפסידו להם 1–0 משער של אנריקה גואיטה, אך באותו המהלך של השער קדמה עבירה של ג'וזפה מאצה על השוער האוסטרי פטר פלאצר ולא הייתה תגובה מצידו של השופט השוודי איוואן אקלינד. חלומה של אוסטריה נסוג ממנה ובמשחק על המקום השלישי הפסידו 3–2 לגרמניה ובכך סיימו במקום הרביעי. אחרי סיום הטורניר היו טענות כי אקלינד שוחד על ידי המארחים ושבחצי הגמר היה לאורח של הרודן הפשיסטי בניטו מוסוליני.
סופה של הנבחרת.
מותו של מייזל בשנת 1937 סימן את תחילת סופה של הנבחרת. אוסטריה העפילה למונדיאל 1938 אך בעקבות האנשלוס המדינה סופחה לגרמניה הנאצית, ומסיבות פוליטיות דרשו גורמים גרמנים כי חלק מן שחקני אוסטריה יעברו לשחק לצד נבחרתם. גרמניה הנאצית לא הצליחה לעמוד בציפיות והודחה כבר בשמינית הגמר נגד שווייץ. כוכב נבחרת הפלא, מתיאס סינדלר, החליט שלא לשחק עבורם ונמצא מת בביתו בשנת 1939, בנסיבות שנדונו מאז.
השפעתה על הטוטאל פוטבול.
נבחרת הפלא נחשבת לראשונה ששיחקה בשיטת הטוטאל פוטבול. לא במקרה השחקן האוסטרי המוכשר ארנסט האפל היה מאמן בהולנד בסוף שנות ה-60 ותחילת ה-70. במונדיאל 1978 הוביל את הולנד עד למקום השני והנבחרת דגלה בטוטאל פוטבול.
קרחון פארקר