בין המשתתפים: האדמו"ר הרב אברהם מרדכי אלתר מגור, הרב חיים עוזר גרודזנסקי מווילנא, האדמו"ר הרב ישראל פרידמן מצ'ורטקוב, האדמו"ר רבי משה פרידמן מבויאן, האדמו"ר רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורא. האדמו"ר הרב יצחק זליג מורגנשטרן מסוקולוב, האדמו"ר הרב דוד בורנשטיין מסוכטשוב, הרב מנחם זמבא, האדמו"ר הרב אברהם וינברג מסלונים, הרב עקיבא סופר מפרשבורג, הרב מאיר שפירא מלובלין, הרב יהודה לייב צירלסון מקישינב, הרב קלמן וובר מפישצ'אן.
נאום פתיחה: האדמו"ר הרב ישראל פרידמן מצ'ורטקוב.
החלטה חשובה: איסור על אגודת ישראל להצטרף לסוכנות היהודית.
רקע התקופה: כנסייה זו התקיימה בצל מאורעות תרפ"ט, שאירעו שבועות ספורים קודם לכן.
הכנסייה הגדולה השלישית.
המועד: י'-י"ח באלול תרצ"ז (1937). המקום: מרינבאד שבצ'כוסלובקיה.
בין המשתתפים: האדמו"ר הרב אברהם מרדכי אלתר מגור, האדמו"ר הרב יצחק מנחם מנדל דנציגר מאלכסנדר, האדמו"ר הרב דוד בורנשטיין מסוכטשוב, הרב מנחם זמבה, הרב אלחנן וסרמן מברנוביץ', הרב יהודה לייב צירלסון מקישינב, הרב שמואל דוד אונגר מנייטרא, האדמו"ר רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה, הרב נחום מרדכי פרידמן מצ'ורטקוב, האדמו"ר רבי משה פרידמן מבויאן, הרב עקיבא סופר מפרשבורג, הרב יוסף צבי דושינסקי מירושלים, הרב אהרון קוטלר מקלצק, הרב זלמן סורוצקין מלוצק, הרב יוסף שלמה כהנמן מפוניבז'.
נאום פתיחה: הרב אלחנן וסרמן.
החלטה חשובה: הכרזת מועצת גדולי התורה על האיסור לוותר על גבולות ארץ ישראל.
רקע התקופה: הכנסייה הגדולה התכנסה בצל מאורעות תרצ"ו בארץ ישראל, תוכנית החלוקה של ועדת פיל ועליית הנאצים לשלטון בגרמניה.
הכנסייה הגדולה הרביעית.
המועד: כ"ח בסיוון-ו' בתמוז תשי"ד (1954). המקום: ירושלים.
בין המשתתפים: הרב אהרן קוטלר, הרב דב בריש ווידנפלד מטשעבין, האדמו"ר רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה, האדמו"ר הרב ישראל אלתר מגור, הרב צבי פסח פרנק, האדמו"ר הרב חיים מאיר הגר מוויז'ניץ, הרב יוסף שלמה כהנמן מפוניבז', הרב יחזקאל אברמסקי, הרב מאיר קרליץ, הרב אליעזר סילבר מסינסינטי, הרב עקיבא סופר מפרשבורג, הרב יחזקאל סרנא ראש ישיבת חברון, הרב אליעזר יהודה פינקל ראש ישיבת מיר, הרב אליהו מאיר בלוך ראש ישיבת טלז, הרב שלמה גורן.
נאום פתיחה: הרב אליהו מאיר בלוך.
על הפרק: התמודדות עם בעיות הדת שנתגלעו בשנותיה הראשונות של המדינה.
אורח רשמי: ראש הממשלה משה שרת.
רקע התקופה: הכנסייה הגדולה התקיימה בצל המאבק לביטול חוק גיוס בנות שהסתיים בהצלחה זמן קצר לפני כן.
במעמד הפתיחה נלמדו משניות לעילוי נשמת הרוגי השואה ורבי מרדכי שלום יוסף פרידמן אמר קדיש הגדול לזכרם.
הכנסייה הגדולה החמישית.
המועד: י"ג-כ"א באב תשכ"ד (1964). המקום: ירושלים.
בין המשתתפים: האדמו"ר הרב ישראל אלתר מגור, הרב משה פיינשטיין, הרב זלמן סורוצקין, הרב יחזקאל אברמסקי, הרב אליהו לופיאן, הרב דב בריש וידנפלד מטשבין, הרב רפאל ברוך טולדנו ממקנס, האדמו"ר הרב חיים מאיר הגר מויז'ניץ, הרב חיים קרייזווירט מאנטוורפן, האדמו"ר הרב משה יחיאל אפשטיין מאוז'רוב, הרב חיים שמואלביץ ראש ישיבת מיר, הרב יחזקאל סרנא ראש ישיבת חברון.
נאום פתיחה: הרב יצחק מאיר לוין, יושב-ראש אגודת ישראל וחתנו של האדמו"ר הרב אברהם מרדכי אלתר מגור.
הכנסייה הגדולה השישית.
המועד: י"ח-כ"ד בטבת תש"מ (1980). המקום: ירושלים.
בין המשתתפים: הרב אלעזר מנחם מן שך, האדמו"ר הרב שמחה בונים אלתר מגור, הרב יעקב קמינצקי, הרב יעקב יצחק רודרמן, הרב שלמה זלמן אוירבך, האדמו"ר הרב משה יהושע הגר מויז'ניץ, האדמו"ר הרב אברהם וינברג מסלונים בעל "ברכת אברהם", האדמו"ר הרב שמואל אליהו טאוב ממודז'יץ, האדמו"ר הרב יחיאל יהושע רבינוביץ מביאלא.
נאום פתיחה: הרב אלעזר מנחם מן שך.
תקנות חשובות: לימוד הדף היומי בתלמוד הירושלמי, שתיקן האדמו"ר מגור, ולימוד יומי בספר "חובת הלבבות" שער הביטחון, שתיקן האדמו"ר מוויז'ניץ.
איזמל
משה יחיאל אפשטיין
מפלגת תמ&quot;י
עבד-חבה
נאו-אימפרסיוניזם
נאו-אימפרסיוניזם הוא ביטוי שהציע פליקס פנאון ב-1886 כדי לתאר תנועה אמנותית שהונהגה על ידי ז'ורז' סרה. יצירתו של סרה, "יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט", נחשבת ליצירה הראשונה שהופיעה תחת תנועה אמנותית זו. בתקופה זו, שיא האמנות הצרפתית, ציירים רבים חיפשו אחר שיטות חדשות. חברי התנועה נמשכו לציור נופים וחופים. הטכניקה הנפוצה ביותר תחת תנועה זו הייתה הפוינטיליזם.
רבים מחברי התנועה היו מזוהים עם האנרכיזם ושילבו רעיונות חברתיים ופוליטיים בעבודתם.
סקירה כללית.
עקרונות האסתטיקה: אור וצבע.
בזמן הופעתה של התנועה, סרה ומאמיניו הציעו לעדן את הדפוס האימפולסיבי והאינטואיטיבי של ציירי האימפרסיוניזם. נאו-אימפרסיוניסטים השתמשו ברשתות גדולות של נקודות על מנת להשרות לתחושת סדר. סרה התייחס גם לתפיסת האור והצבע.
התפתחות תאוריית הצבע בסוף המאה ה-19 הייתה חלק חשוב בעיצוב הסגנון הנאו-אימפרסיוניסטי. ספרו של אוגדן רוד, "כרומטיקה מודרנית", הציע שקיימות התנהגויות שונות בהתאם לצבע ולאור. במקום לערבב בין שני צבעים, השתמשו הנאו-אימפרסיוניסטים בצבעים נקיים בנקודות ובאמצעות טכניקת הנקודות (הפוינטיליזם) הם הצליחו לשלוט בגוון הצבע.
טביעת המונח "נאו-אימפרסיוניזם".
לפני טביעת המונח על ידי פליקס פנאון, הוצעו שמות נוספים לתיאור התנועה:
ביקורת.
בתחילת התנועה, הנאו-אימפרסיוניסטים לא התקבלו בברכה בעולם האמנות ובציבור. ב-1886, כשסרה הציג לראשונה את עבודתו המפורסמת, "יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט", היו בעיקר ביקורות רעות עליה. היו שתיארו את היצירה כ"אנדרלמוסיה" או כ"שערורייה".
כיוון שהתנועה הייתה ממשיכה של האימפרסיוניזם, היא ספגה את הביקורת שספגו האימפרסיוניסטים וגם ביקורת נוספת שהתבססה על פקפוק בשיטות החדשות שהציעה.
אגתוניסי
אגתוניסי (ביוונית: Αγαθονήσι) הוא אי הממוקם בצפון האיים הדודקאנסיים, השייכים ליוון. האי ממוקם במזרח הים האגאי. תושבי האי מכנים את האי בשם "גידארו".
גאוגרפיה.
באי שני יישובים: מגאלו כוריו (הכפר הגדול) בו מתגוררים (נכון לשנת 2011) 168 תושבים ומיקרו כוריו (הכפר הקטן), בו מתגוררים 17 תושבים. באי אין מעיינות טבעיים.
שיא גובהו של האי 209 מטרים מעל פני הים, ושטחו 13.5 קמ"ר.
היסטוריה.
האי היה מיושב בתקופות קדומות והיה חלק מהאימפריה הביזנטית, והאימפריה העות'מאנית. במהלך מרבית התקופה העות'מאנית האי לא היה מיושב עד ראשית המאה ה-19. בשנת 1922 האי נתפס על ידי כוחות צבא איטלקיים, ואלה נותרו באי עד תום מלחמת העולם השנייה עת עבר האי לידי יוון.
אוכלוסייה.
אוכלוסיית האי בשנים האחרונות:
כלכלה.
עיקר כלכלת האי מתבססת על הדיג. כ-800 תיירים מבקרים באי מדי שנה.
אמוליאני
אמוליאני (ביוונית: Αμμουλιανή) הוא אי, במערב הים האגאי, השייך ליוון. האי ממוקם במרחק 120 ק"מ מסלוניקי, ומהווה חלק מהעיירה סטאגירה-אקאנתוס.
שטחו של האי 4.5 קמ"ר.
נכון לשנת 2011 התגוררו באי 529 תושבים, והוא נחשב לאי בעל מספר התושבים הגבוה ביותר ביוון שאינו מהווה עיירה עצמאית, אלא מהווה חלק מעיירה המשתרעת על פני כמה איים. האי הוא האי המיושב היחיד באזור כלקידיקי.
עיקר כלכלת האי מתבססת על הדיג והתיירות. מעבורות מקשרות את האי לטיפיקי ולסלוניקי.
איגור ראקוצ'ביץ'
המשיחיות בחב&quot;ד
משיחיות בחב&quot;ד
חואן (כדורגלן)
חואן סילביירה דוס סנטוס (בפורטוגזית: Juan Silveira dos Santos; נולד ב-1 בפברואר 1979 בריו דה ז'ניירו, ברזיל), הידוע בשם חואן, הוא כדורגלן עבר ברזילאי, אשר שיחק בעמדת הבלם. במהלך הקריירה שלו שיחק חואן בפלמנגו, באייר לברקוזן, רומא ואינטרנסיונל, והשתייך גם לסגל נבחרת ברזיל.
תארים.
נבחרת ברזיל
רומא
פלמנגו
מרדכי רוזן
מרדכי (מוטי) רוזן (רוזנפלד) (נולד ב-1942) הוא בלשן, אטימולוג ומורה ללשון העברית.
בין מפעלי חייו בולטים ספרי האטימולוגיה שחיבר, ובהם סיפורי התפתחותן של אלפי מילים עבריות וזרות שחדרו לעברית במרוצת השנים. רוזן יזם, בין היתר, את תוכנית ההכנה לבחינות הבגרות בלשון עברית "יוצא מן הכלל" (שודרה בטלוויזיה החינוכית) ואף השתתף בה. כמו כן, השתתף בתוכנית הטלוויזיה "פיצוחים" ובתוכניות הרדיו "על קצה הלשון", "מילה ברגע" (תוכנית יומית ששודרה כשנתיים בקול ישראל) ובסדרת משדרים על לשונות העולם בתוכנית "אקדמיה באל"ף" ברשת א' של קול ישראל.
הרפז
פרוש קרקעי חד-מקור
פָּרוּש קרקעי חד-מקור (שם מדעי: "Geospiza difficilis") הוא מין של ציפור בקבוצת פרושי דרווין. ציפור זו היא אנדמית לאיי גלאפגוס, ונמצאת באיים פרננדינה, סנטיאגו, פינטה, חנובסה, דרווין ווולף. בארבעת האיים הראשונים, הצאצאים גדלים ברמות הלחות ולאחר מכן מתפזרים ברחבי האי, בעוד שבשני האיים הקטנים יותר, הפרוש הקרקעי חד-המקור נמצא באזורים היבשים לאורך כל השנה.
תת-המין "Geospiza difficilis septentrionalis" הנמצא באיים "דרווין" ו"וולף", נודע לשמצה משום שהוא ניזון מדם של ציפורים גדולות, בעיקר סולתיים, ובשל כך זכה לשם "פרוש ערפדי" (מספר חוקרים רואים בו מין עצמאי). שאר תת-המינים ניזונים בעיקר מחרקים.
במחקר נמצא כי ישנה אבולוציה מתכנסת של חיידקי פפטוסטרפטוקוקוס הנמצאים בפלורה של המעיים של עטלפי ערפד והפרוש הערפדי. החיידקים מסייעים לשני המינים לעכל נתרן וברזל הנמצא בדם.
ליפסי
ליפסי (ביוונית: Λειψοί) הוא אי באיים הדודקנאסיים שביוון. האי ממוקם דרומית לאי סאמוס וצפונית לאי לרוס.
מקור השם.