בספטמבר 2015 הגיש גוסאר מסמכי הדחה נגד ג'ינה מקארתי, מנהלת הסוכנות להגנת הסביבה, בטענה כי פשעה לכאורה ו"שיקרה לעם האמריקאי על מנת למסד תקנות מוטעות ומוליכות-שולל, משוללות כל בסיס מדעי". יוזמה זו לא קרמה עור וגידים. ב-17 בספטמבר 2015, במאמר שפרסם באתר האינטרנט השמרני "Townhall.com", הודיע ​​גוסאר כי יחרים את נאומו של פרנציסקוס בפני הקונגרס של ארצות הברית, אלא אם ידבר האפיפיור על נושאים כמו "אלימות מוסלמית" או הורות מתוכננת במקום שינויי אקלים. הוא כתב שהוא יתייחס לאפיפיור באותה צורה שהוא מאמין שיש להתייחס ל"פוליטיקאים שמאלנים", תוך שהוא מותח ביקורת חריפה על לאודאטו סי, האנציקליקה השנייה שפרסם פרנציסקוס. ב-24 בספטמבר נעדר מהנאום, והיה לחבר הקונגרס היחיד שעשה כן.
בינואר 2016 ניסח גוסאר הצעת חוק לשלילת מדליית החירות הנשיאותית מידיו של ביל קוסבי לאחר שהודה כי סימם נשים ותקף אותן מינית. הצעתו קיבלה את תמיכתה של הפעילה החברתית אנג'לה רוז והמוסד ללא כוונות רווח שבבעלותה, עמה התייעץ גוסאר בעת כתיבת הצעת החוק; הנשיא ברק אובמה הצהיר כי "יבחון" את ההצעה, אך היא מעולם לא החלה תהליך חקיקה במליאת בית הנבחרים.
במהלך בחירות האמצע ב-2018, התבטאו שישה מתשעת אחיו של גוסאר בגנותו והביעו תמיכה ביריבו הדמוקרטי דייוויד בריל, בסדרת תשדירי תעמולה טלוויזיונית שגררו סיקור לאומי ובין-לאומי. בתשדיר אחד, אחיותיו גרייס וג'ניפר, שתיהן מזוהות כספקיות ציוד רפואי, סיפרו לצופים כי עליהם לבחור בבריל אם אכפת להם מהבריאות ומרווחת הילדים. בתשדיר אחר שפורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של בריל, טענו האחים שקשה להם לתקוף אישית את פול, אבל הם מחויבים לעשות זאת למען האמת שלהם. גוסאר הגיב להתקפות מצד משפחתו, השווה את אחיו לתומכי סטלין וטען כי "הם כולם ליברלים דמוקרטים ששונאים את טראמפ". למרות זאת, גוסאר ניצח בבחירות אלה וגרף 68.2% מהקולות.
מספר שבועות לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, נמנה גוסאר בין 27 חברי קונגרס רפובליקנים שביקשו מהתובע הכללי של ארצות הברית ויליאם בר למנות תובע מיוחד שיחקור אי-סדרים בבחירות 2020. המפלגה הרפובליקנית באריזונה הפיקה סרטון, ובו הופיע גוסאר ועמיתו אנדי ביגס, אשר טענו שישנה הונאת בחירות נרחבת בארצות הברית. גוסאר טען כי מכונות ההצבעה באריזונה היו לקויות, שמדינת ויסקונסין השהתה בכוונה את ספירת הקולות כדי "להטות" 100,000 קולות לטובתו של ג'ו ביידן, וכי אנשים מתים הצביעו בפנסילבניה. במשך חודשים ערער גוסאר על תוצאות הבחירות וטען כי הנשיא דונלד טראמפ נפל קורבן להפיכה.
במהלך ספירות קולות חבר האלקטורים הוביל גוסאר בצוותא עם הסנאטור טד קרוז מטקסס את ההתנגדות לאישור תוצאות הבחירות באריזונה. שעות אחדות לאחר ההסתערות על הקפיטול, גוסאר היה חבר הקונגרס הראשון שקידם תאוריית קשר לפיה אנטיפה אשמה באלימות, אשר זכתה לתמיכה מצד עמיתיו מאט גייטס ומו ברוקס. כאשר הקונגרס התכנס מחדש לאחר ההסתערות, הדחייה של תוצאות הבחירות באריזונה נדחתה ברוב של 33 מול 6 בסנאט ו-303 מול 121 בבית הנבחרים. כתוצאה ממעורבותו לכאורה בהסתערות על הקפיטול, קראו שלושה מאחיו לסילוקו מהקונגרס. ב-19 בינואר 2021, היום האחרון לנשיאותו של דונלד טראמפ, דווח כי גוסאר וביגס ביקשו חנינה נשיאותית מטראמפ, אם כי בסופו של דבר לא קרה הדבר.
בנובמבר 2021, פרסם גוסאר ברשתות החברתיות את שיר הנושא "Feuerroter Pfeil und Bogen" מהעונה הראשונה של סדרת האנימה "תקיפה בטיטאן" ("Attack on Titan"), בו נערך הסרטון במטרה להציג פגיעה פיזית באמצעות חרבות בחברת הקונגרס הדמוקרטית אלכסנדריה אוקסיו-קורטז ובנשיא ג'ו ביידן. תוכן הפוסט כלל את השאלה "יש מעריצי אנימה כאן?". ננסי פלוסי, יושבת ראש בית הנבחרים, קראה לוועדת האתיקה ולרשויות אכיפת החוק לחקור פרסום תוכן זה כאיום. ב-17 בנובמבר 2021 גּוּנָּה גוסאר באורח רשמי על פרסום הפוסט והודח מחברויותיו בוועדות הקונגרס ברוב של 223 תומכים מול 207 מתנגדים, מה שהפך אותו לחבר הקונגרס ה-25 בהיסטוריה של ארצות הברית שהוטלו עליו סנקציות לאחר גינוי רשמי.
Voilà (שיר של ברברה פראווי)
Voilà (בעברית: הנה) הוא שיר בצרפתית של הזמרת הצרפתייה ברברה פראווי, שייצג את צרפת באירוויזיון 2021 שנערך ברוטרדם, הולנד. השיר נבחר לאחר זכייתו בתחרות "Eurovision France: C'est Vous Qui Décidez" שהיוותה את הקדם הצרפתי לאירוויזיון בשנה זו, ב-30 בינואר 2021.
רקע.
ב-29 ביוני 2020, רשות השידור הצרפתית פרסמה קול קורא להגשת שירים לאירוויזיון 2021. ב-30 בספטמבר רשות השידור הצרפתית קיבלה למעלה מ-700 שירים. ב-9 בדצמבר רשות השידור הכריזה על 12 השירים שעלו לגמר.
הגמר הגדול התחלק לשני חצאים. בחצי הראשון 12 השירים התחרו על 8 המקומות הפנויים בשלב הבא. השירים עלו לשלב הבא לאחר הצבעת חבר השופטים, הכוללים את דאנקן לורנס, זוכה אירוויזיון 2019 ואמיר, נציג צרפת באירוויזיון 2016, והצבעת הקהל. השיר "Voilà" בוצע שביעי בסדר ההופעות ועלה לשלב השני. בשלב השני, השיר בוצע שישי בסדר ההופעות, וזכה במקום הראשון עם 204 נקודות (104 מהשופטים ו-100 מהקהל).
באירוויזיון.
צרפת חברה ב"חמשת המדינות הגדולות", לכן היא איננה צריכה להשתתף בחצאי הגמר. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה פראווי למקום השני כשקיבלה 499 נקודות.
טרנסטקסטואליות
טרנסטקסטואליות מוגדרת כ"התעלות" הטקסטואלית של הטקסט. על פי ז'רארד ז'נט טרנסטקסטואליות היא "כל מה שמגדיר את הטקסט ביחסים, בין ברור או סמוי, לבין טקסטים אחרים" והוא "מכסה את כל ההיבטים של טקסט מסוים". ז'נט תיאר את הטרנסטקסטואליות כ"מונח כולל יותר מאשר אינטרטקסטואליות.
תת-סוגות.
ז'נט הגדיר חמישה תת-סוגים של טרנסטקסטואליות: אינטרטקסטואליות, פאראטקסטואליות, ארכיטקסטואליות, מטאטקסטואליות והיפרטקסטואליות (הידועה גם בשם היפוטקסטואליות).
תיאור.
להלן התיאורים לחמשת תת-הסוגים של טרנסטקסטואליות:
Miss Kiss Kiss Bang
Miss Kiss Kiss Bang (בעברית: גברת קיס קיס באנג) הוא שיר באנגלית, שנכתב והולחן על ידי אלכס כריסטנסן וסטפן האפילר ובוצע על ידי אלכס כריסטנסן ואוסקר לויה. השיר ייצג את גרמניה באירוויזיון 2009 במוסקבה, רוסיה, בו השניים הופיעו תחת הכינוי "אלכס סווינגס אוסקר סינגס" (Alex Swings Oscar Sings). השיר מופיע באלבום הבכורה של אוסקר לויה, "Heart 4 Sale". לשיר הוקלטה גם גרסה בספרדית, בשם "Muchacha Kiss Kiss Bang".
רקע.
השיר הוצג ב-21 בפברואר 2009 בטקס פרסי אקו שהתקיים בברלין. מאוחר יותר נודע כי כוכבת הבורלסקה האמריקאית דיטה פון טיז תצטרף לאלכס ואוסקר על הבמה (כדי לשמור על הסגנון האמריקאי של השיר). השיר שובץ במקום השבעה עשר בסדר ההופעות, אחרי נילס ברינק מטעם דנמרק עם "Believe Again" ולפני הדיסה מטעם טורקיה עם "Düm Tek Tek". בתום ההצבעה קיבל השיר 35 נקודות, והגיע למקום ה-20 מתוך 25.
השיר הבא שייצג את גרמניה, באירוויזיון 2010, היה "Satellite" של לנה מאייר-לנדרוט.
המקהלה עטורת הפרסים "The Expressions" מתיכון באפלו גרוב שבאילינוי השתמשה בשיר כחלק ממערך התחרות שלה בשנים 2009–2010.
מפרץ אלכסנדרטה
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל (1969)
הבחירות לרשויות המקומיות בישראל התקיימו בפעם החמישית במדינת ישראל ב-28 באוקטובר 1969 במקביל לבחירות לכנסת השביעית. בבחירות אלו שיטת הבחירות הייתה דומה לשיטת הבחירות לכנסת. בחירות אלו היו הראשונות שהתקיימו בישראל לאחר מלחמת ששת הימים.
הבחירות ברשויות המקומיות.
עיריות.
בירושלים היו אלו הבחירות הראשונות לאחר איחוד ירושלים. בנוסף על כך, גדל מספר מושבי מועצת העיר מ-21 ל-31. ראש העיר המכהן מטעם המערך טדי קולק קיבל כרוב מוחלט של המושבים – 16. שאר המושבים חולקו כך: גח"ל – 6, אגודת ישראל – 4, מפד"ל – 3, פועלי אגודת ישראל ורשימת "עולי בבל" – מושב לכל רשימה.
בעיר תל אביב-יפו נבחר ממלא מקום ראש העיר מטעם המערך יהושע רבינוביץ. סיעתו קיבלה כ-13 מושבים, ואילו גח״"ל כ-12. המפד"ל קיבלו כשלושה מושבים, ואילו אגודת ישראל, הרשימה הממלכתית והרשימה הליברלית העצמאית קיבלו כמושב לכל רשימה.
בחיפה נערכו הבחירות כחצי שנה לאחר מותו של ראש העיר הבולט מטעם המערך אבא חושי. בבחירות נבחר ממשיכו משה פלימן. בבחירות אלו התמודדו 9 רשימות על 27 מושבים. רשימת המערך קיבלה כ-14 מושבים, גח"ל – 6, המפלגה הליברלית העצמאית וגח"ל – 2 לכל רשימה, ואילו המפד״ל קיבלה כמושב אחד.
בבאר שבע ניצח מועמד המערך אליהו נאוי עם רוב מוחלט של 9 מתוך 17 מושבי המועצה.
המערך ניצח גם בלוד (עם ראש העיר המכהן צבי איצקוביץ) ובערים נהריה, בת ים, כפר סבא, חולון, הרצליה, גבעתיים ואילת.
בבני ברק מועמד המפד"ל ישראל גוטליב הצליח לגבש קואליציה ללא אגודת ישראל ועם המערך וגח"ל. קואליציה זו כללה כ-9 מתוך 15 מושבי מועצת העיר. המפד"ל ניצחה גם בדימונה עם המועמד ישראל נבון.
באשדוד חל מהפך, כאשר מעומד גח״ל צבי צילקר ניצח את ראש העיר מטעם המערך אבנר גרעין. מהפך נוסף חל בעיר ראשון לציון עם בחירתו לראשונה של המועמד חנניה גיבשטיין. בעיר רחובות הסתיימו 23 שנות שלטון מפא"י, עם היבחרו של שמואל רכטמן לראשות העירייה. גח"ל שימרה את כוחו בעיר אשקלון עם ראש העיר רחביה אדיבי ובעיר חדרה עם ראש העיר דב ברזילי. ראש עיריית נתניה מטעם המפלגה עובד בן עמי נבחר אף הוא לכהונה נוספת. גח"ל הצליחה לשמר את כוחה אף בעיר צפת עם ראש העיר המכהן מאיר מיבר.