מאז הקמתו של ועד ארבע ארצות הייתה יהדות ליטא חלק ממנו, אולם לאחר שליטא הופרדה על ידי השלטונות ונקבע לה מיסים שונים הוקם לה ועד מיוחד "ועד קהילות ליטא".
ייסוד.
לדעת רוב החוקרים ועד קהילות ליטא נוסד בשנת ה'שפ"ג (1623). אולם, לדעתו של ישראל היילפרין הוא נוסד כמה עשרות שנים קודם לכן.
את הוועד ייסדו שלוש הקהילות הגדולות בליטא של אז: בריסק, הורדנא ופינסק, שכללו תחתם כחמישים ערים בליטא. הם התכנסו יחד בט' באלול ה'שפ"ג בבריסק וקבעו תקנות בענייני גביית המיסים, משא ומתן, דין והנהגת הקהילות. הכינוס השני היה גם הוא בבריסק באייר ה'שפ"ו והוא עסק במיסים. בכינוסים השלישי והרביעי בה'שפ"ז וה'שפ"ח נקבעו תקנות שקבעו סדרים לכל קהילות יהודי ליטא.
שלושים שנה לאחר ייסוד הוועד, בשנת ה'תי"ב, דרשה קהילת וילנה לצטרף גם היא אל הוועד. הוועד נענה לבקשה וצירף אליו נציג אחד מקהילת וילנה. לאחר שמונה שנים נוסף אליו נציג שני מקהילת וילנה. בשנת ה'ת"ל ניתן להם הרשות לצרף נציג שלישי. בשנת ה'תמ"ז הושווה מעמדה של קהילת וילנה לשאר הקהילות וניתן לה גם צירוף של סופר ושמש בימי ההתועדות.
בשנת ה'תנ"א (1691) הופרדה קהילת סלוצק מבריסק והפכה לחברה בפני עצמה. עד סיום פעילות הוועד פעלו בו חמש קהילות אלו.
דעיכה.
ועד קהילות ליטא סיים את פעילותו בשנת תקכ"א.
חברי הוועד וישיבות הוועד.
נציגי כל קהילה נקראו "ראשי מדינה". לפי פנקס ועד הקהילות, ראשי המדינה נבחרו בבחירות הכלליות לוועד הקהל שנערכו בפסח של כל שנה או בעת כינוס הוועד. תחילה היו שני ראשי מדינה לכל קהילה, ובהמשך צורף אליהם שלישי. לפי תקנה משנת ה'שצ"ד כל קהילה רשאית לבחור נציג או שניים בעת הבחירות הכלליות, והנותר לפני כינוס הוועד. על "ראשי המדינה" הוטל גם לוודא את קיום החלטות הוועד.
כל אחת מישיבות הוועד ארכה מספר שבועות. בשנת ה'ת"ד הגבילו את אורך הישיבות לארבעה שבועות, אולם בשנת ה'תל"ד כבר התירו להמשיך את הכינוס חמישה שבועות ובשנת ה'תמ"ז האריכו לשישה שבועות.
ארנה לאסלו
ד"ר ארנה לאסלו (במקור לוי; בהונגרית: László Ernő; ניטרהז'אמבוקרט, 11 ביולי 1897 – שווייץ, מרץ 1973) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי-אמריקאי רופא עור וקוסמטולוג בעל שם עולמי, איש עסקים. הוא היה המייסד של "מכון ארנה לאסלו" (The Erno Laszlo Institute). המוצרים היוקרתיים שלו בפיתוח עצמי, שיטותיו, שמרו על מיקומם בתעשיית טיפוח היופי והקוסמטיקה עד היום.
ביוגרפיה.
לימודיו.
לאסלו נולד בממלכת הונגריה ההיסטורית, (כיום בסלובקיה) במשפחה יהודית כבנם של שמעון לאסלו (לוי) (1864–1930), וטרינר, ושל רוזליה איז'אק, אך גדל בבודפשט. הוא למד בפקולטה לדרמטולוגיה של האוניברסיטה המלכותית ההונגרית לרפואה, והתמחה בפתולוגיה של מחלות עור. הוא השלים את לימודיו הקליניים בברלין אצל פרופסור מקס יוזף, רופא עור מפורסם, "אבי הדרמטולוגיה המודרנית". את הדוקטורט קיבל ב-1921. במהלך עבודתו אהב ניסויים כימיים לפיתוח נוסחאות מוצרים שלא רק מסווים פגמים בעור, אלא גם מתקנים אותם.
קריירה באירופה.
הוא ייסד את הקריירה המקצועית הידועה שלו בשנת 1920 על ידי טיפול בשני אנשים ידועים מאוד. אחת מהן הייתה אחת מנשות משפחת בית הבסבורג, סטפני, נסיכת בלגיה, שעור פניה מוכת האקנה היה כה חמור עד שהמראה שלה גרם לה לבעיות פסיכולוגיות חמורות. לאסלו פיתח עבורה מוצר שיכול היה לרפא ביעילות את בעיית העור. המטופלת המפורסמת השנייה שלו הייתה השחקנית היהודייה-הונגרייה הידועה בתקופתה, פרידה גומבאסגי (במקור: Grün, Friderika Vilma), שפניה נפצעו מכדור, וגרמו לחתכים עמוקים בעורה. לאסלו הצליח להתמודד עם הפציעה בהצלחה, כך שהשחקנית יכלה לחזור לבמה. במהלך חודשי הטיפול הכיר את אשתו לעתיד, אחותה של פרידה, השחקנית אף היא אירן גומבאסגי. אירן עזבה את הבמה כדי לעבוד לצד בעלה. הם נישאו ב-24 בדצמבר 1929 בבודפשט.
ב-1927, הוא פתח את המכון הראשון שלו לקוסמטיקה מדעית בכיכר סרוויטה בבודפשט ביחד עם אחיו, ד"ר וילמוש לאסלו, שבו טיפל תחילה בחולים מהחוגים הגבוהים של ממלכת הונגריה ובמהירה מכל החברה הגבוהה האירופית. לאסלו גם השיב למכתבי הנשים שכתבו לו וביקש מהן תיאור מפורט של מצב העור שלהן, כדי שיוכל לאבחן ולתת הצעה לטיפול. מאוחר יותר השתמש במידע זה כדי לפתח את "הייעוץ הבלתי נראה" (Invisible Consultation) המפורסם שלו באמצעות "שאלון ארנה לאסלו", שהעניק סיווג מדויק של סוגי העור.
בשנת 1937 ביקר בהוליווד, שם האחים וורנר הציעו לו להיות הראש מקצועי של חטיבת האיפור (make-up) שלהם. לאסלו דחה בסופו של דבר את ההצעה, אך במהלך נסיעתו פגש סלבריטאים רבים ובנה מערכות יחסים מקצועיות מועילות.
הגירה לאמריקה.
בשנת 1939, עקב ההכנות של אירופה בפכלל והונגריה בפרט למלחמה, החליט לאסלו להגר ועבר לניו יורק בגיל 42. הוא פתח את המכון שלו כב באותה השנה במנהטן בשדרה החמישית בית מספר 677. על פתיחת המכון דיווח העיתון ניו יורק הרלד טריביון (New York Herald Tribune) ב-3 בנובמבר 1939. כישורי האנגלית הלקויים שלו סיכנו את הקריירה שלו מכיוון שאף על פי שנעזר באחד המורים הידועים ביותר לשפות, מעולם לא הצליח לשלוט בשפה ברמה גבוהה. בשל קשיי השפה הוא לא הצליח לעבור את בחינת ההסמכה של "האיגוד הרפואי האמריקאי" (American Medical Association). בסופו של דבר ויתר על רישיון הרפואה שלו. לאסלו קיבל אזרחות אמריקאית ב-1945.
עסקים באמריקה.
בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20, הלנה רובינשטיין ביקרה את לאסלו והציעה לו לקנות את העסק שלו, אך לאסלו סירב, כי לא רצה למכור את מוצריו. הוא ייסד את "מכון ארנו לאסלו" יחד עם כמה בעלים משותפים, שכיוון לשכבות של העשירים, המפורסמים ובעלי הכוח והשררה של החברה האמריקאית. התעריפים עבור הייעוץ והטיפולים היו גבוהים במיוחד (ייעוץ בודד עלה 75 דולר בשנות ה-50). כדי להתקבל למכון, המבקש היה צריך לקבל המלצה אחת לפחות, ולאסלו דרש מהמטופל לשמור בקפדנות על ה"טקס", הריטואל, שקבע ללא קשר לזהותו. הוא הבחין מיד על עורו של המטופל אם לא פעל לפי טיפול שנקבע לו. בין אורחיו הייתה גם מרילין מונרו, שהעריכה במיוחד את רופא הפלא:
"ארנו לאסלו ריפא לא רק את גופי אלא גם את נשמתי", אמרה סמל המין של שנות ה-50. ד"ר לאסלו פיתח עבורה גם קרם מיוחד, שמצאו אותו ליד גופתה של מרילין.
לקוחותיו כללו גם חלק נכבד מהאצולה הגבוהה, הנסיכה גרייס קלי ממונקו, אדוארד השמיני, מלך הממלכה המאוחדת, (הנסיך מווינדזור מאוחר יותר) והנסיכה ווליס סימפסון, אווה גרדנר, גלוריה ונדרבילט, דוריס דיוק, גרטה גרבו, ליליאן גיש, טרומן קפוטה. בשנות ה-60, מגוון הלקוחות שלו התרחב עם קתרין הפבורן ואודרי הפבורן, יול ברינר, יוברט דה ז'יוונשי ( Hubert de Givenchy) וגם ג'קלין קנדי-אונאסיס. כיום, המטופלים הידועים של המכון כוללים את ואל קילמר, מדונה, סטינג, יוקו אונו, דיאן קיטון.
בשנת 1951, כתוצאה משכנוע מטופליו, התיר מכירת מוצריו ברשת בת 30 חברים בתנאים מחמירים. מישהי (קונָה) יכלה לקנות מהמוצרים רק אם הובאה על ידי חבר/ה אחר והגיעה קודם לבדיקת עור וייעוץ. בפברואר 1954, מספר החברים הוקפא ל-25,000.
בשנת 1966, לאסלו נכנס מחדש לשוק הקמעונאי בשיתוף פעולה עם צ'סברו-פונדס (Chesebrough-Ponds), בו מצא שותף אמין ואשר מאוחר יותר רכש את "מכון ארנו לאסלו". עד למכירת החברה, לאסלו שמר על המחקר והפיתוח, שני התחומים שהיו האהובים עליו.
בשנת 1967, אשתו של לאסלו, אירן, נפטרה. הוא הקל על כאביו באמצעות עבודה מאומצת וטיסות בין יבשתיות. באחת הנסיעות הללו פגש את אשתו השנייה, סיבּיל שולץ, שעד אז לא שמעה עליו או על עבודתו. הם נישאו ב-1970 בטקס צנוע ליד לוגאנו, שווייץ. לאחר שמכר את העסק שלו לצ'סברו-פונדס פרש לחלוטין ובילה את זמנו עם אשתו. ד"ר ארנה לאסלו מת מאוטם שריר הלב בשנת 1973 בשווייץ. החברה שלו נרכשה ב-1995 על ידי אליזבת ארדן, Mana Products, שמייסדה, Nikos Mouyiaris, עבד בעבר עבור לאסלו ככימאי. מאז 2002, "מכון ארנו לאסלו" הוא חלק מ-Cradle Holdings.
ועד מדינת ליטא
הפצצת התחנה המרכזית הישנה של תל אביב (1948)
ב-18 במאי 1948 במהלך מלחמת העצמאות, הפציץ חיל האוויר המצרי את התחנה המרכזית הישנה של תל אביב, ארבעה ימים לאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל. באירוע נהרגו 42 אנשים.
רקע.
התקיפה התרחשה במסגרת מערכת הפצצות, שביצעו כוחות חיל האוויר המצרי בתל אביב, שגרמה בסך הכל למותם של כ-150 אנשים.
ההפצצה.
ההפצצה אירעה ב-18 במאי כאשר מטוסי דאגלס C-47 מצריים החלו להפציץ את התחנה המרכזית הישנה של תל אביב, אשר הייתה עמוסה בנוסעים באותה העת. לפי הדיווחים בפלסטיין פוסט "פצצת פיצול במשקל 50 פאונד" הרעידה את הבניין. 42 אנשים מתו בהפצצה, כולל ארבעה עובדים של חברת האוטובוסים דן. מעל ל-100 אנשים נפצעו בהפצצה.
תחנת האוטובוסים נפגעה באופן משמעותי כתוצאה מההפצצה, והאירוע נחשב למתקפה הקטלנית ביותר מסוגה נגד מטרה ישראלית, אשר הוצאה לפעול על ידי חיל האוויר המצרי.
אחרית דבר.
ישראלים רבים, ובמיוחד תושבי תל אביב, זעמו על התקרית וקראו לחיל האוויר הישראלי להפגיז יעדים במצרים כנקמה. ההפצצה שכנעה גם טייסים רבים, כולל את טייס הקרב היהודי-אמריקני לו לנרט, להצטרף ללחימה לטובת ישראל.
מתקפת מוראביה-אוסטרבה
ועד מדינות ליטא
מתקפת ברטיסלאבה–ברנו