בשקירית (башҡорт теле - IPA: ) היא שפתה הרשמית של הרפובליקה הבשקירית והעם הבשקירי. השפה משתייכת לענף הקיפצ'קי במשפחת השפות הטורקיות, וקרובה מאוד לטטרית. מספר דוברי השפה נכון ל-2010 מוערך בכ-1,367,000. בשפה יוצאים לאור ספרים שונים וכתבי עת, כדוגמת העיתונים "בשקורסטן" ו"װאטאנדש". היא נכנסה לספר האדום של אונסק"ו ברשימת השפות המדוברות באירופה הנמצאות בסכנת הכחדה.
הגיית השפה וכתיבתה.
עד לשנת 1928 נכתבה הבשקירית בכתב הערבי. בין השנים 1928-1940 נכתבה השפה בווריאציה מותאמת של הכתב הלטיני, ומ-1940 ועד היום היא נכתבת בגרסה מיוחדת של הכתב הקירילי.
דקדוק.
הבשקירית הנה שפה אגלוטינטיבית, ומשכך, רבים בה הצירופים המעניקים למילה יחידה משמעויות שונות.
צורת הריבוי מובעת באמצעות הסיומות הבאות:
בבאשקירית אין מין דקדוקי.
1942 בקולנוע
פרסים.
פרס אוסקר
1941 בקולנוע
פרסים.
פרס אוסקר
בכור בהמה
שמעון אברמסקי
שמעון אברמסקי (באנגלית: Chimen Abramsky; 12 בספטמבר 1916 – 14 במרץ 2010) היה היסטוריון יהודי-בריטי ופרופסור בקולג' אוניברסיטת לונדון.
קורות חיים.
אברמסקי נולד בעיר מינסק (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) לרייזל, בעלת ייחוס רבני, ולרב יחזקאל אברמסקי, תלמיד חכם וראש ישיבה נודע. שמעון לא למד בבית ספר באופן מסודר אלא עם מורים פרטיים, בשפות יידיש, רוסית ועברית. בשנת 1929 נשפט אביו יחזקאל לגלות בסיביר בעקבות פעילותו נגד הדיכוי של היהדות בברית המועצות. לאחר קמפיין בינלאומי שוחרר, ובדצמבר 1931 היגרה המשפחה לאנגליה, ושם למד שמעון אברמסקי אנגלית. בשנת 1936 נסע לארץ ישראל כדי ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר בוגר בהיסטוריה יהודית וכללית ופילוסופיה. במהלך שהותו היה מעורב בפעילות פוליטית סוציאליסטית. בשנת 1939 חזר לקיץ לבקר את הוריו, וכשפרצה מלחמת העולם השנייה נשאר באנגליה ועבד בחנות ספרים יהודית בלונדון, כך שמעולם לא סיים תואר ראשון. בשנת 1940 נישא למרים לבית נירשטיין, בתו של אחד מבעלי החנות. בשנת 1941 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הבריטית והיה פעיל בה. בשנת 1952 הוא שלח מכתב למערכת האקונומיסט בה יצא נגד הטענה שהשלטון בברית המועצות הוא אנטישמי, וטען שלא ניתן לדעת האם יהודי ברית המועצות רוצים לעלות לישראל. בשנת 1958, כשנתיים לאחר הפלישה הסובייטית להונגריה, פרש ממנה.
בשנת 1965 פרסם את ספרו הראשון, "קרל מרקס ותנועת העבודה בבריטניה", שאותו כתב יחד עם הנרי קולינס. חברו הטוב, ישעיה ברלין, המליץ לו להיכנס לעולם האקדמיה, ובזכות המלצה זאת החל ללמד כמרצה, תחילה בקולג' סנט אנתוני באוקספורד ומשנת 1966 החל ללמד היסטוריה יהודית בקולג' אוניברסיטת לונדון.
נפטר ב-14 במרץ 2010, והיה בן 94 במותו. היה אב לשני ילדים, ג'ק, מתמטיקאי, וג'ני , מפיקה בכירה ב-BBC. נכדו סשה אברמסקי הוא עיתונאי.
אחיו יעקב דוד אברמסקי (1914–1979) היה סופר עברי, מתרגם, ביבליוגרף ובלשן ישראלי.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
זוג הראשון
אהמט זוגו
זוג, מלך אלבניה
הלגיון השני טראיאנה
הלגיון השני טראיאנה (בלטינית: Legio II Traiana Fortis) היה לגיון רומאי שהוקם על ידי הקיסר טראיאנוס לקראת המלחמה הדאקית הראשונה.
היסטוריה.
בתחילת שלטונו של טראיאנוס היו 28 לגיונות. מאחר שטראיאנוס הקים גם את הלגיון השלושים "אולפיה", שנלחם גם הוא במלחמות הדאקיות, ואף זכה בשל כך לשמו השני ("המנצח" "victrix"), חזקה שהקים את הלגיון השני טראיאנה קודם לכן. למרות זאת, העדות המוקדמת ביותר אודות הלגיון השני טראיאנה היא כתובת קבורה בצידון המתוארכת לשנים 117-118 .
הלגיון בפרובינקית יהודה.
אבן מיל משנת 120 לספירה משמשת עדות לנוכחותו של הלגיון בפרובינקיה יהודה. האבן נתגלתה בדרך שבין ציפורי ללגיו ("כפר עותנאי" וכיום חורבות הכפר הערבי לג'ון), מיקומו של הלגיון. סביר כי הלגיון השני טראיאנה הגיע ליהודה לפני שנת 120, והחוקרים קושרים את הגעתו למצב הצבאי ביהודה לאחר מרד התפוצות. בשנת 116–117 מינה הקיסר טראיאנוס את לוסיוס קווייטוס, שדיכא את המרידות במסופוטמיה, למושל יהודה, וזה הגיע עם חייליו המוּרִים הנאמנים, והוסיף בכך לגיון שני למצבת כוח האדם הרומאי בפרוביניקיה.
מזבח שנמצא באתר המשוער של מחנה הלגיון בלגיו, זוהה כמזבח הקדשה לסילוונוס הקדוש. קיום המזבח פורסם לראשונה על ידי טפר ואק, טפר קרא מחדש בשורה השלישית בכתובת את האותיות "Le[g] II [Traiana]". בחפירות נוספות שנערכו בגבעת המשטרה בלגיו, מצא טפר רעף ששייך ללגיון. עדויות אלו מוכיחות כי הלגיון השני טראיאנה התיישב ביהודה בתחילת המאה השנייה לספירה (כנראה בשנת 117), וקושרות אותו באופן מובהק למחנה הלגיון בכפר עותנאי.
בהיסטוריה אוגוסטה נמסר כי בשנת 123 ערך אדריאנוס את מסעו אל הפרת בעקבות איום למלחמה מצד האימפריה הפרתית. באותה השנה עמד קלאודיוס קוארטינוס (Ti. Claudius Quartinus) בראש יחידה שהורכבה מהלגיון השני טראיאנה והלגיון השלישי קירנאיקה, כנראה כליווי למסע של אדריאנוס לפרת. מסע זה מסביר את תזוזת הלגיונות במזרח בתקופת אדריאנוס: הלגיון השני עבר מיהודה למצרים, הלגיון השישי פראטה עבר מערביה ליהודה, והלגיון השלישי קירנאיקה עבר ממצרים לערביה. בשנת 127 הלגיון השני טראיאנה כבר נכח במצרים והוא נותר שם עד המאה השלישית.
הלגיון בזמן מרד בר כוכבא.
הלגיון השני טראיאנה השתתף בדיכוי מרד בר כוכבא כפי שעולה מכמה עדויות שונות. כתובת מתקופת אדריאנוס נמצאה באמת המים בקיסריה, וזו מזכירה את הלגיון השני טראיאנה. הכתובת היא בבירור כתובת תיקונים לאמה וקרבתה לכתובת של הלגיון העשירי ולכתובת של לגיון נוסף ששמו לא נשמר (כנראה הלגיון העשרים ושניים דיאוטריאנה) מראה כי התיקונים נעשו בזמן מרד בר כוכבא. כתובת נוספת נמצאה בירושלים, שבמקור הזכירה חמישה לגיונות, אך מופיעים בה שמותיהם של שלושת הלגיונות: הלגיון העשירי פרטנסיס, הלגיון השנים עשר פולמינטה, והלגיון השני טראיאנה. נוכחותם של הלגיונות האלו בו זמנית יכולה לקשור את הכתובת אך ורק למרד בר כוכבא.
כתובת הקדשה בלטינית נמצאה במחנה הלגיון השני טראיאנה שחנה במצרים והיא מתוארכת לשנת 157. זוהי הקדשה של 136 וטראנים של הלגיון השני טראיאנה לקיסר אנטוניוס פיוס לכבוד שחרורם משירותם הצבאי. המשתחררים גויסו בשנת 132/133, 15 מתוכם התגייסו באיטליה, ורק אחד גויס במצרים. גיליאם הציע גיוס זה היה גיוס חריג בגלל מרד בר כוכבא, ולכן היה גיוס גדול מהרגיל. הלגיון תוגבר למלוא כוחו וכל החיילים שגויסו במצרים הופנו לשירות בחיל המצב ביהודה. עדות נוספת לפעולתו של הלגיון השני טראיאנה היא פפירוס משנת 136 שפורסם על ידי נפתלי לואיס. כותב המסמך הוא ווטרן מלגיון לא ידוע, שחוזר לביתו במצרים לאחר עיכוב בשחרורו משירות בגלל מרד בר כוכבא עם זאת, הווטרן חייב להיות יוצא הלגיון השני טראיאנה, שכן שמו רומאי, וברור שהוא השתחרר מלגיון ולא מיחידות עזר. בשנת 136 הלגיון השני טראיאנה היה הלגיון היחיד שמוצב במצרים. ברור, אם כן, שהוא שירת מחוץ למצרים בשנה זו כחלק מהשתתפות הלגיון השני טראיאנה בדיכוי מרד בר כוכבא.
היסטוריה מאוחרת.
כתובות רבות קושרות את הלגיון השני טראיאנה למצרים עד למאה השלישית. דוגמה לכך היא כתובת משנת 142 לספירה, המזכירה את אנטוניוס סילבנוס, פרש השייך לאלה תארקום מאוריטנה היושבת באלכסנדריה בסמיכות למחנה של הלגיון השני טראיאנה. כתובת חלקית נוספת היא הקדשת שחרור משנת 194 של חיילים מהלגיון השני טראיאנה.
אום אל-גנם
בועיינה
הלגיון השני 'טריאנה'
אבנר שמעוני
אבנר שמעוני (באנגלית: Abner Shimony; 10 במרץ 1928 - 8 באוגוסט 2015) היה פיזיקאי ופילוסוף של המדע יהודי-אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת בוסטון. מחקריו עסקו באספקטים השונים של פיזיקת הקוונטים ושל תורת היחסות.
נולד בשנת 1928 למשפחה שומרת מצוות בקולומבוס שבאוהיו. הוא סיים תואר ראשון במתמטיקה ופילוסופיה מאוניברסיטת ייל בשנת 1948, תואר שני מאוניברסיטת שיקגו בשנת 1950. בשנת 1953 השלים דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת ייל ובשנת 1962 דוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת פרינסטון בהנחיית יוג'ין ויגנר. בין השנים 1953 ל-1955 שירת בצבא ארצות הברית בחיל הקשר.
התפרסם במיוחד בזכות פיתוח "אי-השיווין CHSH", ניסוי המאפשר לאשש באופן אמפירי את משפט בל.
בשנים 1995–1996 היה נשיא האגודה לפילוסופיה של המדע. היה נשוי לאנתרופולוגית אנה-מרי אנרוד שמעוני (1928–1995) ואב לשני בנים.
נפטר ב-8 באוגוסט 2015.
התאחדות הצלילה החופשית העולמית
התאחדות הצלילה החופשית העולמית (באנגלית: AIDA - International Association for Development of Apnea) היא התאחדות עולמית המנהלת ורושמת את תוצאות התחרויות לענף הצלילה החופשית. מטרת הארגון היא לקבוע סטנדרטים לבטיחות, נהלים לתחרויות, לנהל את רישום התוצאות בתחרויות רשמיות ולפעול חינוך ולקידום ענף הצלילה החופשית.
הארגון הוקם ב-2 בנובמבר 1992 על ידי רונלד ספקר וקלוד שפוי בניס, צרפת.
בשנת 2007 הוקמה "AIDA ישראל", נציגתה הרשמית של התאחדות הצלילה החופשית העולמית בארץ.
נפת טבריה
נפת טבריה (באנגלית: Sub-district of Tiberias) הייתה נפה במחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי על שם העיר טבריה.
לפי תוכנית החלוקה נועד כל שטח הנפה להיות חלק מהמדינה היהודית, אולם במהלך מלחמת העצמאות השטח שמדרום וממזרח לכנרת נכבש על ידי הצבא הסורי. בעקבות הסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה בתום מלחמת העצמאות הפך השטח לאזור מפורז, ולמרות היותו שטח ריבוני ישראלי, נשלט בפועל בידי סוריה. רובו המכריע של שטח הנפה נשאר בישראל והפך לנפת כנרת במחוז הצפון.