ה"מפגש עם ראמה" (Rendezvous with Rama), הוא רומן מדע בדיוני משנת 1973, מאת הסופר ארתור סי. קלארק שראה אור לראשונה בשנת 1972. עלילת הספר מתרחשת במאה ה-22. בספר מועלה רעיון לייבוש הים התיכון, למטרות מחקריות, על-מנת לייעל מציאת ממצאים ארכאולוגיים בים.
עשור לאחר מכן (1989) יצא לאור ספרו של סטיבן מייקל סטירלינג "תחת העול" (Under the Yoke), שבו מסופר על הקמת פרויקט הדומה מאוד לאטלנטרופה. בספר ישנו היפוך בין אירופה לאפריקה באשר לתפקידם בפרויקט. היוזמה לפרויקט מגיעה ממהנדס מפרטוריה (ולא ממינכן). מטרת הפרויקט היא להפוך את אירופה לכלי עזר בשביל אפריקה.
הספר "למטה בבאדמלנס" (Down in the Bottomlands) מאת הסופר הארי טורטדלוב שיצא לאור ב-1993, מתאר עולם בו האירוע המסיני (במהלכו התייבש הים התיכון לפני כשישה מיליוני שנים) לא הסתיים - ישנו סכר טבעי על-גבי מה שהיום הוא מצר גיברלטר, ולמעשה, הים התיכון נשאר יבש כולו עד העידן המודרני. בעלילה גיבור הסיפור מנסה לעצור מזימה טרוריסטית לפוצץ את הסכר הטבעי באמצעות נשק גרעיני.
"איליום" (Ilium), הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופר דן סימונס, שיצא לאור בשנת 2003. בספר נידונה האפשרות לרוקן את הים התיכון באמצעות הקמת סכרים סביבו במקומות שונים. גם בספר ההמשך של "איליום" מאת דן סימונס, הספר "אולימפוס" (Olympos), שיצא לאור שנתיים לאחר מכן (2005), ישנו עיסוק באפשרות לרוקן את הים התיכון.
במדיה.
"" (Star Trek: The Motion Picture), הוא סרט מדע בדיוני משנת 1979, המבוסס על סדרת הטלוויזיה מסע בין כוכבים. במהלך הסרט מועלה הרעיון לסכור את מצר גיברלטר ולהקים במרכזה של אפריקה ים מלאכותי.
במשחק המחשב "רכבת טייקון 2: המאה השנייה" (Railroad Tycoon II: The Second Century) שיצא לאור בשנת 1999, באחת מן המשימות, ישנו אזכור של סכר בגיברלטר.
האחד במאי
פאטה מורגנה
פָאטָה מוֹרְגָּנָה (באיטלקית: Fata morgana) היא צורה מורכבת של מיראז' עליון הבנויה מלפחות ארבע בבואות של עצם מרוחק, זו על גבי זו, שנותנות לו מראה גבוה באופן ניכר מהמראה הרגיל שלו. בעזרת הגדלה פאטה מורגנה עשויה להיראות כצוק גבוה, מגדל או גורד שחקים, אולם ללא הגדלה גובהה הנראה לעולם אינו עולה על רוחב של אצבע כשהיד מתוחה לפנים. הואיל ולהופעתה דרושים תנאים אטמוספיריים מיוחדים, פאטה מורגנה היא תופעה אופטית נדירה באופן יחסי שמופיעה בדרך כלל למשך זמן קצר בלבד ומשתנה במהירות.
אטימולוגיה.
הביטוי "פאטה מורגנה" הוא תרגום לאיטלקית של שם הדמות האגדתית מורגן לה פיי, אחותו למחצה של המלך ארתור. הקשר לדמותה של מורגן נוצר לפני מאות שנים משום שלפי מספר מקורות התופעה נצפתה באופן תדיר במצר מסינה, סמוך להר אטנה, מקום משכנה של מורגן לה פיי לפי חלק מהאגדות. סיפורים עממיים מייחסים את התופעה לכשפיה של מורגן לה פיי.
בהשאלה, הביטוי "פאטה מורגנה" מתייחס לדבר חשוב או יקר ערך שאינו קיים במציאות והוא בגדר אשליה, ותו לא. בזכות המשמעות השאולה ניתן השם "פאטה מורגנה" למגוון שירים, פזמונים, סיפורים, ספרים, מחזות וסרטי קולנוע.
הסבר פיזיקלי.
פאטה מורגנה היא צורה מורכבת של מיראז' עליון. מיראז' עליון נוצר כשמתקיים היפוך טמפרטורות, כלומר השכבה הקרובה לקרקע או לפני הים קרה מהשכבה שמעליה. מקדם השבירה של השכבה הקרה גבוה יותר וכתוצאה משבירת קרני האור נוצרת בבואה ישרה או הפוכה של החלק התחתון של העצם. בבואה זו, שעקב עקמומיות כדור הארץ לא ניתן לצפות בה בתנאים רגילים, ממוקמת מעל לבבואה של חלקו העליון של העצם, שהעיוות שלה קטן יחסית. אם כך, מיראז' עליון מורכב משתי בבואות הממוקמות זו על גבי זו והעצם נראה בו מעוות וגבוה מהרגיל.
אם המבנה של היפוך הטמפרטורות מורכב, למשל כשיש כמה שכבות קרות וחמות לסירוגין או שמתקיימים מפלי (גרדיאנט) טמפרטורה חדים, יכולה להיווצר פאטה מורגנה, המתאפיינת בלפחות ארבע בבואות, חלקן הפוכות, הממוקמות זו על גבי זו. קיומה של פאטה מורגנה קשור בדרך כלל לקיומה של תעלה אטמוספירית (Atmospheric duct), שכבת היפוך טמפרטורות אטמוספירית שהגרדיאנט הגדול של מקדם השבירה בה גורם לקרניים לנוע בתוכה למרחק ניכר, גם אם העצם ממוקם מעבר לאופק. פאטה מורגנה מכילה גם חלקים של העצם שנמצאים מעבר לאופק, וייתכן אפילו מצב שהעצם כולו ממוקם מעבר לאופק ולא יכול להיראות בתנאים רגילים.
התנאים לקיומה של פאטה מורגנה הם מורכבים ונדירים. הם תלויים לא רק בטמפרטורה של שכבות האטמוספירה, אלא גם במרחק של העצם מהצופה ובגובה היחסי של הצופה. פאטה מורגנה נראית תמיד בגובה נמוך מעל האופק ורק עבור עצמים המרוחקים לפחות כמה עשרות קילומטרים מהצופה.
תצפיות בפאטה מורגנה.
פאטה מורגנה היא אומנם תופעה נדירה, אך היא יכולה להיראות בכל מקום על פני כדור הארץ. התופעה נפוצה יותר באזורים קרים ובמיוחד באזורי הקטבים שבהם המצב בו שכבת אוויר קרה מאוד נשארת בסמוך לקרקע אינו נדיר. באזורים חמים יותר פאטה מורגנה אינה קשורה בהכרח למזג אוויר קר.
פאטה מורגנה יכולה להיווצר גם כשהעצם קטן, למשל סירה או ספינה. יש המפרשים תצפיות שבהן נראתה הסירה הדמיונית הקרויה ההולנדי המעופף כפאטה מורגנה. הים עצמו יכול להיראות כגל גבוה כתוצאה מפאטה מורגנה, ובאופן דומה קרחונים מרוחקים יכולים להיראות כיבשה.
כיום משערים שרוברט פירי, שטען כי ראה בשנת 1906 אי גדול באוקיינוס הקרח הצפוני, ראה בעצם פאטה מורגנה. התצפית שלו הביאה ליציאתה של משלחת ב-1913 במטרה לאתר את חבל הארץ הזה שנקרא על ידי פירי בשם ארץ קרוקר (Croker Land). המשלחת נכשלה במשימתה, ורק בשנת 1937 התברר שחבל ארץ זה אינו קיים.
טבעות עץ
לאה ניקל
לאה ניקל (6 בדצמבר 1918 – 10 בספטמבר 2005) הייתה ציירת ישראלית בסגנון ציור מופשט.
ביוגרפיה.
ניקל נולדה בז'יטומיר שבמערב אוקראינה ועלתה עם ארצה עם הוריה בשנת 1920, בגיל שנתיים. היא גדלה בתל אביב והחלה ללמוד ציור בגיל 16 עם חיים גליקסברג. בתחילת שנות ה-40 נישאה וילדה את בתה זיוה. עקב קשיים כלכליים ובעיות בינה לבעלה לא ציירה באותה עת.
בשנת 1946, לאחר פרידתה מבעלה, נרשמה לסטודיו של יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי, מחשובי האמנים בקבוצת "אופקים חדשים", ולמדה שם במשך שנתיים.
בשנת 1950 החליטה לצאת לפריז. היא השאירה את בתה בישראל אצל קרובי משפחתה בקיבוץ כפר רופין. ניקל נשארה בפריז עד 1961. בתקופה מכריעה באמנות האירופית שלאחר מלחמת העולם השנייה, הושפעה ניקל רבות מהאווירה הקוסמופוליטית ששרתה בפריז והתערתה בחיים האמנותיים שם. משנת 1954, חל מפנה ביצירתה, היא התוודעה לסגנון "טאשיזם" המבוסס על זרימת והתזת צבע.
למרות העבודה בסגנון זה היא בנתה קומפוזיציה מאורגנת בציוריה. ציוריה מתאפיינים בצבעוניות עזה ובגודל גדול, היא הרבתה להשתמש בטכניקות של חריטה, ציור באצבעות, טפטוף ושרבוט.
באותה שנה הציגה את תערוכת היחיד הראשונה שלה בגלריית קמרינסקי בתל אביב.
תערוכת היחיד הראשונה שלה בפריז הוצגה ב-1957 בגלריית קולט אלנדי (Galerie Colette Allendy).
לאחר שובה ארצה השתתפה בתערוכה קבוצתית בבצלאל ובמוזיאון תל אביב והתיישבה באשדוד.
בשנת 1963 הגיעה לראשונה לניו יורק ונשארה שם כשנתיים. בשנת 1964 ייצגה את ישראל בביאנלה של ונציה, יחד עם יגאל תומרקין ואריה ארוך.
בשנת 1965 שבה לפריז ובשנת 1967 לערך עברה לרומא, בה התגוררה במשך שלוש שנים.
בשנים 1973–1977 היא התגוררה שוב בניו יורק, הפעם במלון האמנים הידוע צ'לסי. לאחר שובה ארצה התגוררה למשך תקופה מסוימת בתל אביב-יפו, ואחר כך, בשנת 1985 התיישבה במושב קדרון, בו גרה בתה זיוה חנן.
בשנת 1995 הציג מוזיאון תל אביב לאמנות תערוכת רטרוספקטיבה שלה (אוצר: מיכאל סגן-כהן).
בשנת 2002 הציגה גלריה זומר אמנות עכשווית בתל אביב עבודות חדשות של ניקל משנת 1998. תערוכה של מבחר יצירותיה מתקופת מגוריה בפריז הוצגה במוזיאון מאנה כץ בחיפה ב-2004. בשנת 2018 הוצגה בגלריה שלוש תערוכה מקיפה לרגל 100 שנים להולדתה.
לאה ניקל נפטרה בספטמבר 2005 ממחלת הסרטן ונטמנה בבית העלמין במושב קדרון. היא הותירה אחריה את בעלה, סם ליימן, בתה זיוה, נכדים ונינים.
החל מהעשור השני של המאה ה-21 זוכים ציוריה לפופולריות רבה בקרב חובבי אמנות ישראלית בעיקר בזכות הצבעוניות הרבה שבציוריה.
ג'ירולמו פרקסטורו
ג'ירולמו פרקסטורו (באיטלקית: Girolamo Fracastoro; 1478 - 8 באוגוסט 1553), רופא ומשורר איטלקי.
חייו.
פרקסטורו יליד ורונה, למד רפואה בפדובה, והתוודע לקופרניקוס. לאחר לימודיו עבר לורונה ובה התגורר עד יום מותו. מלבד עיסוקו הרפואי עסק במדע, ואף חלק על תפיסתו של תלמי כי השמש סובבת את כדור הארץ.
פרסם ספרים אחדים ששניים מהחשובים הם:
ציניקנים
הציניקנים או הקיניים (יוונית: κυνικοί, קיניקוי. שם הזרם: κυνισμός, קיניסמוס) היוו זרם פילוסופי ואורח חיים בעת העתיקה ביוון. אנטיסתנס יסד את הזרם הפילוסופי במחצית השנייה של המאה ה-4 לפנה"ס. זרם זה המשיך להתקיים עד קצו של העולם הרומי במאה ה-6 לספירה, בשינויים שונים.
הרציונל המרכזי של הפילוסופיה הציניקנית הוא, כי בני אנוש יכולים להשיג אושר על ידי אימון יסודי ועל ידי חיים קרובים לטבע, דרך דחיית תאוות שונות כגון: ממון, כוח, יחסי מין, ותהילה. כתחליף לתאוות, על האדם לחיות חיים נטולי חומריות.
מקור השם.