לצד עבודת העריכה והתרגום, עבד גם בהוראה. הוא לימד עברית בבית ספר ערב לעולים חדשים בירושלים (1949–1950); לימד עברית וספרות עברית בבית המדרש למורים שעל יד בית המדרש לרבנים באמריקה שבניו יורק (1964–1965); לימד באוניברסיטה העברית בירושלים סגנון עברי (1967–1976), ותרגום ספרות יפה לעברית (1974–1976). בשנת 1971 נבחר לאקדמיה ללשון העברית. בשנים 1982–2004 לימד עריכת מקור ותרגום בלימודי התעודה והעריכה של אוניברסיטת בר-אילן, והעמיד תלמידים רבים בתחומים אלה. כמו כן פרסם פורת מאמרים בנושאים הקשורים לשפה העברית, כתיבתה ועריכתה והתרגום אליה. בשנת 2005 פרש מהוראה.
קישורים חיצוניים.
מכּתביו:
דרייק
אגם טופליץ
אגם טופליץ (בגרמנית: Toplitzsee; נהגה: טופליצזה) הוא אגם הררי בהרי האלפים האוסטריים, כ-98 ק"מ ממזרח לזלצבורג. האגם מוקף בהרים ויערות ומהווה חלק מאזור זאלצקמרגוט.
האגם שוכן בגובה של 718 מטר מעל פני הים, אורכו 2 ק"מ רוחבו כ-400 מטר ועומקו המרבי כ-103 מטרים. האגם ניזון ממי נגר עילי ומנביעה תת-קרקעית. מי האגם מכילים חמצן עד לעומק של 20 מטר בלבד, ומתחת לעומק זה הם מלוחים ולכן ניתן למצוא באגם דגים עד לעומק של 18 מטרים בלבד. בעומקים העמוקים יותר נמצאו חיידקים ותולעים אשר מסוגלות לחיות ללא חמצן.
תקופת הכיבוש הנאצי.
לאגם טופליץ המבודד והנסתר בהרים לא ניתן להגיע ברכב אלא בהליכה רגלית בלבד. תכונות אלה, בשילוב ממדיו הקטנים ועומקו הגדול יחסית, משכו את תשומת לבם של הנאצים, ובשנים 1943–1944 הם הקימו בו מעגן קטן ושדה ניסויים לציוד ימי. בשדה הניסויים נערכו ניסיונות בפיצוץ מטעני נפץ בעומקים שונים, וניסויי ירי בפצצות טורפדו ובטילים אשר שוגרו לעבר ההרים המקיפים את האגם.
האוצר הנאצי.
לקראת סיום מלחמת העולם השנייה הוטבעו באגם כמויות גדולות של שטרות מזויפים, אשר יוצרו על ידי אסירים במסגרת מבצע ברנהרד. מעריכים כי בנוסף לכך הטביעו הנאצים באגם גם אוצרות אמנות שנבזזו במהלך מלחמת העולם השנייה, וכן זהב ומסמכים רבים, הכוללים פירוט מקומות מסתור של שלל ביזה נוסף, פירוט חשבונות בנקים ועוד.
צלילות רבות נערכו באגם גם בסיוע צוללות זעירות, לחיפוש אחר האוצרות האבודים. צלילות אלה נחשבות למסוכנות מאוד, שכן גזעי העצים הנופלים מן ההרים שסביב לקרקעית האגם נשארים בשלמותם ואינם נרקבים עקב הרכב המים הייחודי חסר החמצן.
בשנת 1959 נמשו מן האגם תיבות ובהן נמצאו שטרי כסף בריטי מזויף בערך של 72 מיליון ליש"ט, וכן ציוד צבאי משאריות הניסויים. בשנת 1963 נהרג צוללן בצלילה פרטית כאשר ביקש לחפש את האוצר בהנחיית קצין נאצי לשעבר. בשנת 1983, במהלך מחקר ביולוגי של האגם, נמצאו שטרות מזויפים נוספים וציוד צבאי ואחר מן התקופה הנאצית.
נכון להיום אוסרות הרשויות באוסטריה כל פעילות תת-מימית בלתי מתואמת מראש באגם. משלחות מחקר אמריקנית אשר פעלו באגם באמצעות ציוד מודרני בשנים 2005–2009, לא מצאו ממצאים חדשים הקשורים באוצר האבוד. למרות זאת, ההערכה היא כי קיימים ממצאים הלכודים מתחת לשכבת העצים המונחת על הקרקעית, אשר בשלב זה אין גישה אליהם.
המצוד אחר האוצר הנאצי האבוד באגם הוזכר בשלושה סרטי קולנוע: בסרט הגרמני "האוצר מאגם טופליץ" משנת 1959; בסרט "גולדפינגר" מסדרת ג'יימס בונד משנת 1964; ובסרט "תקרית בזלצבורג" משנת 1971, המבוסס על ספר באותו שם מ-1968 של הסופרת הלן מק-אינס.
מקרון
מָקָרוּן (באנגלית: macaroon) הוא שם כללי למגוון עוגיות אפויות שאינן מכילות קמח, חמאה, מרגרינה או שמן. הבסיס לעוגיית מקרון הוא חלבוני ביצה מוקצפים, סוכר ואגוזים, זרעים או מיני קטניות טחונים, ובמיוחד שקדים או קוקוס.
וריאציה נפוצה שניתן לראות בה סוג שונה של עוגייה היא המָקָרוֹן הצרפתי (macaron, ב-o אחת) המבוססת על שתי שכבות דקות של בצק מקרון צבעוני שביניהן שכבת קרם.
היסטוריה.
מקור שמה של העוגייה במילה האיטלקית maccarone שמשמעה בצק. המתכונים המוקדמים ביותר למקרון היו למעשה מבוססים על מקצפת בתוספת ממרח שקדים (מראנג אמרטי). אף שמקורה של עוגייה זו אינם ברורים, היסטוריונים אחדים טוענים שראשיתה במנזר איטלקי. הנזירים התלוו לשפים של קטרינה דה מדיצ'י שהגיעה לצרפת בשנת 1533 עם נישואיה לאנרי השני, מלך צרפת. מתכונים לעוגיות מקרון מופיעים בספרי מתכונים כבר בראשית המאה ה-18. מתכון לעוגיות על בסיס שקדים פורסם גם בספר הידוע Mrs Beeton's Book of Household Management בשנת 1861.
בתחילת המאה ה-20 נוצרה בצרפת וריאציה חדשה של עוגיות המקרון, שיש הרואים בה סוג נפרד של עוגיות. פייר דפונטן (Pierre Desfontaines) ממעדניית לאדורֶה בפריז הגה עוגייה המורכבת משתי דסקיות המבוססות על בצק מקרון וביניהן מילויים שונים המחזיקים את הדסקיות יחדיו, כגון קרם חמאה, ריבה או גנאש. עוגיית המקרון הצרפתית נחשבת לעוגייה קשה ומסובכת להכנה מכיוון שחומרי הגלם המרכיבים אותה צריכים להישקל במדויק, והבחישה וזמן האפייה צריכים להיות מדויקים מאוד אף הם.
במטבח היהודי.
יהודי איטליה אימצו את עוגיות המקרון כממתק לחג הפסח, שכן בהיעדר קמח או חומרי התפחה כלשהם, עוגיות המקרון הן כשרות לפסח. משם נפוצו העוגיות הללו לקהילות יהודיות ברחבי אירופה. בהדרגה התפתחו וריאציות נוספות למקרון, תחילה על בסיס קוקוס ולאחר מכן על בסיס מרכיבי טעם אחרים. בישראל מקובלות בעיקר עוגיות על בסיס בוטנים או קוקוס הנמכרות במיוחד לקראת חג הפסח.
גברתי הנאוה
עוגיית פסח
עוגייה לפסח
יואב שוהם
יואב שוהם (נולד ב-22 בינואר 1956) הוא פרופסור אמריטוס למדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד. מחקריו עוסקים בבינה מלאכותית, בתחום מערכות מרובות סוכנים ובתורת המשחקים.
ביוגרפיה.
שוהם סיים תואר ראשון בטכניון. לאחר התואר רצה להתמחות בבינה מלאכותית, אך הענף היה בחיתוליו בארץ ולכן בשנת 1982 נסע לאוניברסיטת ייל כדי להמשיך את לימודיו. בשנת 1987 קיבל תואר דוקטור במדעי המחשב מאוניברסיטת ייל והמשיך ללימודי פוסט-דוקטורט במכון ויצמן למדע. בשנת 1987 החל ללמד באוניברסיטת סטנפורד ושם לימד עד 2015.
שוהם הקים מספר חברות העוסקות בעסקים מקוונים. המוכרת ביותר בהם היא חברת טריידינג דיינמיקס, אשר עסקה בניהול מכרזים מקוונים. החברה נמכרה לחברת אריבה תמורת 458 מיליון דולר. בשנת 2014 פיתח יחד עם פרופ' דן אריאלי אפליקציית ניהול זמן בשם Timeful, שנמכרה בשנת 2015 לחברת גוגל.
בשנת 2016 יזם שוהם את ״מדד הבינה המלאכותית״ (AI Index) שהושק פומבית בסוף 2017.
שוהם הוא מנכ"ל ומייסד משותף (יחד עם פרופ' אמנון שעשוע ואורי גושן) של חברת ההזנק AI21 Labs, העוסקת ביישומי בינה מלאכותית.
הוא נשוי בשנית לנועה אליאסף-שוהם, ממייסדי מכון ראות, ואב לארבעה ילדים.
ארגון נכי צה&quot;ל
ארגון נכי צה"ל הוא עמותה המוכרת על ידי משרד הביטחון כארגון היציג של נכי צה"ל.
חברי הארגון.
כ-50 אלף נכים רשומים בארגון (משלמים לארגון דמי חבר חודשיים) מתוך כ-54 אלף נכי צה"ל המוכרים על ידי אגף השיקום של משרד הביטחון ואשר נכותם היא מעל 19%. כמו כן מוכרים נכים בעלי נכות של 10% עד 19%, שהוכרו לפני 1 בינואר 1996, עת שונה החוק המעלה את רף קבלת הקיצבה הקבועה ותעודת נכה צה"ל מ-10% ל-19%. 89% מכלל חברי הארגון הם נכי צבא שהיו חיילים בעת פציעתם. יתר החברים הם אנשי משטרת ישראל ומשמר הגבול, שירות בתי הסוהר, שירות הביטחון הכללי, המוסד, משמר הכנסת, אנשי צד"ל, כיתות כוננות ביישובי ספר וחריגים שהוכרו.
הכרה בנפגע כנכה צה"ל מתבצעת רק על ידי קצין התגמולים באגף השיקום תוך בדיקה שנסיבות הפציעה היו בעת השירות הצבאי ועקב השירות בצבא גם יחד.
בראש הארגון מכהן יו"ר הארגון הנבחר אחת ל-5 שנים בבחירות, וכהונתו מוגבלת בתקנון לשתי תקופות של 5 שנים בלבד. יו"ר הארגון הוא עו"ד עידן קלימן. מנכ"ל הארגון הוא תא"ל אברהם לרמן.
פעילות הארגון.
במקביל לארגון קיימת קרן נכי צה"ל כעמותה נפרדת שהוקמה לשמש כזרוע כלכלית לגיוס תרומות כדי לפתח את התשתית למתקני שיקום, לרכישת ציוד, להפעלתו ואחזקתו, ולממן את צורכי הארגון. בראש הקרן מכהן יו"ר הקרן שהוא נפרד מתפקיד יו"ר הארגון עצמו וממונה על פעילות גיוס התרומות בעיקר בקהילות היהודיות בעולם.
המעמד של ארגון נכי צה"ל כארגון יציג מאפשר לראשי הארגון לייצג את כלל הנכים בפני אגף השיקום בדיונים על הטבות ושינויים בזכויות הנכים - להכריז על שביתה ואין אפשרות של התארגנות קבוצת נכים אחרת לייצוג את נכי צה"ל מול המדינה.
בסוף שנת 2013 הוקמה אגודת הידידים ישראל בארגון נכי צה"ל שמטרתה להעמיק את המודעות והמחויבות של הציבור הישראלי לתהליך השיקום של פצועי ונכי צה"ל. אגודת הידידים בישראל לקחה על עצמה להיות נדבך משמעותי בהובלת פרויקטים ייחודיים שיסייעו לכל פצוע ונכה לשקם עצמו ולחזור למעגל החיים. יו"ר האגודה (בהתנדבות) הוא האלוף (מיל') אליעזר שקדי. בשנת 2015 גיבשה אגודת הידידים ישראל מיזם ראשון מסוג - "טיול שחרור" בהודו - מסע תרמילאים לנכי צה"ל כחלק מהליך השיקום.
תקציב.
הארגון מקבל תמיכה ממשרד הביטחון בגובה של כ-8 מיליון ש"ח בשנה (2009) לצד התשלומים הקבועים שהוא מקבל מחבריו ולצד גיוס כספים מתרומות שמגייסת קרן נכי צה"ל בקהילות יהודיות מחוץ לישראל.
מרכזי "בית הלוחם".
הארגון מפעיל ארבעה מרכזי "בית הלוחם" בארץ: בחיפה, תל אביב, ירושלים ובאר שבע. כמו כן מפעיל את בית קיי - בית הבראה לנכי צה"ל בנהריה. מרכזים אלה מציעים מגוון רחב של שירותים ספורטיביים, שיקומיים וחברתיים לנכי צה"ל. חלק מהפעילויות פתוחות גם לבני משפחות חברי הארגון.
אילון קולברג