בשנת 2001, על רקע אינתיפאדת אל אקצא, התקיימה בדרבן ועידת האו"ם נגד הגזענות. מדינות ערב הובילו קו קשה כנגד ישראל והוועידה הפכה למעין פסטיבל שנאה אך ממשלת דרום אפריקה חתרה לפשרה המרמזת על תמיכה בזכות השיבה. בראייה לאחור, התייחסו לוועידה כאירוע משמעותי שהחל את מהלכי החרם על ישראל ויש שטענו ששורשי יחס זה נובעים מקשרי ממשלת ישראל עם ממשלת דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד.
כמה דמויות דרום אפריקאיות חשובות, כמו דזמונד טוטו ורוני קאסרילס ביקרו את יחסה של ישראל כלפי הפלסטינים, והשוו את ישראל המודרנית ויחסה לפלסטינים כמו ליחס של שלטון האפרטהייד כלפי האוכלוסייה השחורה בדרום אפריקה.
מפלגת השלטון, הקונגרס הלאומי האפריקני (ANC), שומרת על קו אנטי ישראלי ואוהד כלפי הפלסטינים. כך למשל ב-2007 ארגנה מחאות כנגד ישראל במלאת 40 שנה למלחמת ששת הימים. כמו כן ב-2012 קיבלה החלטה להחרים את ישראל (לא התקבלה בפרלמנט) וב-2017, בעקבות ההחלטה של הנשיא טראמפ על העברת שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים, קיבלה החלטה להוריד את דרג השגרירות שלה בתל אביב, גם החלטה זו לא אושרה בפרלמנט.
דרום אפריקה קראה לנסיגת ישראל מיהודה ושומרון. ב-2004 ביקר סגן שר החוץ הדרום אפריקאי עזיז פאחאד את בניית גדר ההפרדה על ידי ישראל.
ב-31 במאי 2010, לאחר עצירת המשט לעזה, שגריר דרום אפריקה בישראל נקרא חזרה לארצו, אולם ב-20 ביולי, משרד החוץ בדרום אפריקה הודיע על שובו של השגריר לתל אביב. בכל אותה העת שגריר ישראל בפרטוריה נשאר על כנו ומשרד החוץ הישראלי לא נקט בצעדים מקבילים.
ב-1 במאי 2012, החליטה ממשלת דרום אפריקה על סימון מוצרים ישראליים המיוצרים מחוץ לתחומי הקו הירוק.
ב-2013 שרת החוץ של דרום אפריקה אמרה ששרי הממשלה לא יערכו יותר ביקורים רשמיים בישראל. בתגובה, שר החוץ של ישראל אביגדור ליברמן האשים את שרת החוץ של דרום אפריקה ב. מאוחר יותר הכריז סגן שר החוץ של דרום אפריקה איברהים איברהים, כי .
ב-2015 נמנעה כניסתו לרשות הפלסטינית דרך ישראל, של השר להשכלה גבוהה בלייד זימאנדה, חבר המפלגה הקומוניסטית הדרום אפריקאית, עקב הזמנתו לרשות הפלסטינית ולא לישראל וכן בשל קריאתו להטיל חרם על ישראל. בתגובה קרא להחרים את ישראל ובכלל זה חרם על אוניברסיטאות.
באוקטובר 2015 דרום אפריקה אירחה את חאלד משעל ובעקבות כך זומן שגריר דרום אפריקה בישראל לשיחת נזיפה.
ביקור הנשיא לשעבר שמעון פרס בדרום אפריקה, בפברואר 2016, לווה במחאות.
בחודש מרץ הגיעה לדרום אפריקה משלחת בראשות מנכ"ל משרד החוץ דורי גולד ובעקבותיה הנציגים סיכמו על חימום הקשרים.
באמצע מאי 2017, 12 שרים וסגני שרים, בתוכם סגן הנשיא דאז סיריל רמפוזה (והחל מפברואר 2018, נשיא), נקטו בשביתת רעב בת 24 שעות מתוך הזדהות עם שביתת הרעב של האסירים הפלסטיניים בישראל, תוך השוואה בינה לבין שביתת הרעב שנעשתה בתקופת האפרטהייד בדרום אפריקה.
באוגוסט 2017, מפלגת ה-ANC הודיעה שלא תפגוש את משלחת חברי הכנסת הישראלים בראשות נחמן שי שעמדה לצאת לדרום אפריקה. לאחר התייעצות, המשלחת יצאה לדרום אפריקה כדי לפגוש את חברי הקהילה היהודית וגם הגיעה לפרלמנט ופגשה נציגים של מפלגות האופוזיציה. כן דווח כי דרום אפריקה פעלה כנגד מאמציה של ישראל לחבור למדינות אפריקאיות אחרות.
ב-14 במאי 2018, בעקבות העימותים בגבול ישראל-עזה שגברו על רקע העברת שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים, בהם נהרגו 55 פלסטינים, דרום אפריקה החזירה את שגרירה בישראל להתייעצויות.
באפריל 2019 הודיעה דרום אפריקה על החזרת שגרירה מישראל.
בציבור הדרום אפריקאי.
בניגוד להנהגה, בקרב אוכלוסיית המדינה יש תמיכה ניכרת בישראל, ומרבית הקהילות הנוצריות-שחורות תומכות בישראל. לפי ה-"Pew Global Attitudes Project" ב־2007 מספר רב של אנשים מהאוכלוסייה הדרום אפריקאית הייתה אדישה לסכסוך הישראלי-פלסטיני. בחלק הלא אדיש לסכסוך באוכלוסיית דרום אפריקה הרוב היה בעד ישראל בסכסוך: 28 אחוזים בעד ישראל בסכסוך לעומת רק 19 אחוזים בעד הפלסטינים בסכסוך.
ראש "המפלגה הנוצרית הדמוקרטית בדרא"פ" קנת מישו, הוא פרו-ישראלי, וגינה את עוינות הממשל כלפי ישראל: . לדבריו הסיבה העיקרית לעוינות של הממשל נגד ישראל, היא בשל סיוע כלכלי שמפלגת השלטון קיבלה ומקבלת ממדינות ערב.
בקרב הציבור האפריקאנרי קיימת תמיכה גדולה בישראל ומפלגת חזית החירות פלוס, המפלגה שמייצגת את רוב הציבור האפריקאנרי, מביעה תמיכה חזקה בישראל.
מחאות ופעילות חרם.
בדרום אפריקה יש פעילות ערה של תנועת ה-BDS.
ב-2014, בעקבות מבצע צוק איתן, קונגרס איגודי העובדים הדרום אפריקאי הכריז כי יצטרף לחרם על הרשת וולוורת' אשר מוכרת מוצרים מישראל. הזמר פארל ויליאמס אשר קיים עם הרשת קשרים עסקיים, זכה להפגנה מטעם ארגון ה-BDS לקראת הופעתו בקייפטאון.
בנובמבר 2015 הוציאה דרום אפריקה כ-4 צווי מעצר נגד בכירים בצה"ל בעקבות פרשת המשט לעזה, בניהם הרמטכ"ל לשעבר גבי אשכנזי, ראש אמ"ן עמוס ידלין, ראש להק מודיעין בחיל האוויר לשעבר אבישי לוי וכן מפקד חיל הים לשעבר אלי מרום.
ארגון תומך BDS נוסף שבסיסו בדרום אפריקה הוא Open Shuhada street.
ב-2018 החרים שר הספורט טולאס נקסי את טורניר הטניס גביע דייוויס בו השתתפה ישראל, בנימוק של התנגדות למדיניות ישראל ביהודה ושומרון ובשל תמיכת ישראל במשטר האפרטהייד בדרום אפריקה וסיוע הפלסטינים למתנגדי המשטר.
יהדות דרום אפריקה.
הקהילה היהודית בדרום אפריקה מונה כ-77,500 איש והיא הקהילה היהודית הגדולה ביבשת אפריקה. זוהי קהילה המורכבת בעיקר מיוצאי הרפובליקות הבלטיות במזרח אירופה, והריכוז הגדול בעולם של יהודים יוצאי ליטא. רוב היהודים יושבים בערים יוהנסבורג, קייפטאון ודרבן.
המשרד לתפוצות, חברה ומאבק באנטישמיות
לואיס ל'אמור
לואיס ל'אמור (אנגלית: Louis L'Amour; 22 באפריל 1908 - 10 ביוני 1988) היה סופר אמריקאי פורה, שכתב עשרות רבות של ספרים. רבים מספריו עובדו לסרטי קולנוע. ספריו היו בעיקרם מערבונים, אף על פי של'אמור קרא להם "סיפורים היסטוריים מתקופת המערב הפרוע". בזמן מותו היו 101 עבודות שלו בדפוס: 86 ספרים, 14 סיפורים קצרים ועבודה לא-בדיונית אחת. ל'אמור נחשב לאחד מהסופרים הפופולריים ביותר בעולם וכנראה להיסטוריה הנוכחית.
חייו.
ל'אמור נולד וגדל בג'יימסטאון שבדקוטה הצפונית לאב וטרינר שהיה גם פוליטיקאי מקומי. מילדותו אהב לקרוא, בעיקר ספרי היסטוריה בדיוניים. הוא טען שהתחיל את לימודיו בבית הספר עם ידע רב יותר משל מוריו בנוגע למלחמות היסטוריות. לימודיו העצמיים והידע שצבר גרמו לו להשתעמם בבית הספר והוא עזב את לימודיו לאחר עשר שנות לימוד. מגיל זה עבד בעבודות מזדמנות. בטקסס עבד עם אדם בן שבעים ותשע שגודל על ידי האפאצ'ים ושלימד אותו שימוש בעשבי מרפא, צייד ועוד. בניו מקסיקו עבד קרוב לקברו של בילי הנער ושם הכיר כשלושים אקדוחנים לשעבר. בעת מלחמת העולם השנייה התגייס ל'אמור לצבא ארצות הברית, הוסמך כקצין והוכשר בבית הספר להשמדת טנקים. בשל גילו המבוגר, שהיה פוסל אותו משירות ביחידת שדה, עבר ל'אמור לשרת ביחידת אספקה ושימש כמפקד מחלקה ופלוגה בגדוד תדלוק כוחות שריון.
יצירתו הראשונה הייתה שיר שהתפרסם בעיתון המקומי של ג'יימסטאון. ספרו הראשון על המערב הפרוע התפרסם ב 1940 ונקרא "Town No Guns Could Tame". ל'אמור כתב במהלך חייו 100 ספרים שנמכרו בכ־225 מיליון עותקים ותורגמו לעשרות שפות. רבים מספריו עובדו לסרטי קולנוע מצליחים.
ביקורות ספרותיות.
נטען כנגד ל'אמור שספריו אינם אחידים ועלילותיהם פרומות ונפתרות בצירופי מקרים. כשנשאל איזה ספר מספריו אהוב עליו אמר ל'אמור שבכל ספר מצא קטעים שאהב ואת החלקים שלא אהב שיפר בספרים הבאים.
לעומת המבקרים, קהל היעד של מיליוני קוראים בעולם הגיב בהתלהבות על ספריו הרבים, כפי שניתן לראות מהמספר העצום של ספריו שנמכר ברחבי העולם. ל'אמור עצמו ציין לא פעם את חוסר העקביות בביקורת כלפי ספרים היסטוריים. הוא ציין שישנה נטייה להמעיט בערכם של ספרים היסטוריים מתקופת המערב הפרוע ולראות בהם מערבונים זולים, לעומת ספרים דומים על תקופות אחרות, שזוכים להערכה כספרות היסטורית.
פרסים.
ל'אמור זכה ב-1982 במדליית הזהב של הקונגרס וב-1984 נשיא ארצות הברית רונלד רייגן העניק לו את מדליית החירות הנשיאותית. ב־1972 זכה בתואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת ג'יימסטאון כהכרה בתרומתו הספרותית והחברתית.
ל'אמור נפטר מסרטן הריאות ב־10 ביוני 1988 ונקבר בגליינדל שבקליפורניה.
ל'אקווילה
ל'אקווילה () היא עיר במרכז איטליה, בירתו של מחוז אברוצו ונפת ל'אקווילה. העיר נפגעה קשה ברעש האדמה שהכה אותה באפריל 2009.
ל'אקווילה נמצאת 100 ק"מ צפונית-מזרחית מרומא ומחוברת אליה בכביש מהיר, העובר בין ההרים. העיר שוכנת על גבעה בעמק של נהר אטרנו (Aterno), מוקפת בהרי האפנינים. הפסגות המושלגות של רכס גראן סאסו נשקפות אליה מצפון מזרח.
העיר מוקפת בחומה מתקופת ימי הביניים. בתיה של העיר בנוים על שיפוע גבעות. מצדי רחובות העיר מבנים וכנסיות הבנויים בסגנון הבארוק והרנסאנס. הרחובות מובילים למרכז העיר שם ממוקמת האוניברסיטה המפורסמת של העיר. העיר מוכרת בתור עיר של סטודנטים ויש בה מוסדות תרבות רבים: תיאטרון, תזמורת, אקדמיה לאמנות ואולפן סרטים.
גאוגרפיה.
העיר שוכנת בקרבת הפיסגה הגבוהה של הרי האפנינים, גראן סאסו. היא מצויה בגובה של 721 מטר מעל פני הים בעמק אטרו-פסקרה. מסביבה ארבעה הרים בגובה של 2,000 מטר מעל פני הים. ההרים מונעים את כניסתו של אוויר לח וחם לעיר מהים התיכון ולכן שורר בה אקלים חם ויבש.