במאי 1944 החלו שלטונות הכיבוש הנאצי בהונגריה במשלוחי ההשמדה של היהודים לאושוויץ. קרטס חבר לטוט ויחדיו הם הקימו, כנראה בסיוע ה-OSS האמריקאי ארגון חשאי להצלת היהודים וכן להצלתם של פרטיזנים הונגרים שעמדו בסכנת תפיסה. הם קראו לארגונם Dallam ("מנגינה" בהונגרית) והפכו לגורם מקשר בין לוחמי גרילה מרחבי העולם שהגיעו להילחם נגד הנאצים. הצילו עשרות וככל הנראה אולי אף מאות יהודים ב, בין השאר כאשר קרטס, שידע גרמנית שוטפת מתחפש לצורך זה כקצין בוורמאכט הנאצי.
בדצמבר 1944 נתפסו טוט וקרטס על ידי הנאצים, עקב הלשנה שהם מסתירים יהודים וב-6 בפברואר 1945, שבועות בודדים לפני שחרור בודפשט על ידי הסובייטים הם הוצאו להורג יחד עם חמישה חברים נוספים בארגונם, על ידי אנשי צלב החץ, בבית הסוהר בו הוחזקו.
לאחר המוות.
לאחר המלחמה הוצאו גופותיהם של השניים מקברן בבית הסוהר ובפברואר 1946 הם נקברו כגיבורים בבית הקברות קרפסי (בהונגרית: "Fiumei Úti Sírkert") בבודפשט. קרטס זכה בהמשך, שנים רבות לאחר הירצחו באות "חסיד אומות העולם" ואילו לגבי טוט, ביולי 2021 הגישה פרנצווארוש בקשה למוזיאון יד ושם להכיר גם בו כחסיד אומות העולם.
בקטניה שבסיציליה, עיר שאת קבוצתה קרטס אימן, הוחלט ב-2015, 70 שנה אחרי מותו, לקרוא רחוב על שמו.
ב-2018 יצא לאור באיטלקית ספר על פעלו של קרטס, Niente è stato vano (שום דבר לא היה לשווא) מאת קלאודיו קולומבו.
גזו קרטש
טדאוש קושצ'יושקו
תדיאוש קושצ'יושקו
Wikirefua
מערכות יחסים של זוגות מאותו המין
בן זיידמן
בן זיידמן (נולד ב-29 בנובמבר 1984), הוא מלחין, כותב ומפיק מוזיקלי המתמחה בהפקות מוזיקליות לתיאטרון, טלוויזיה וקולנוע.
ביוגרפיה.
זיידמן הוא מפיק מוזיקלי לתיאטרון, מחזות זמר, טלוויזיה וקולנוע. בוגר מגמת תיאטרון, תיכון כצנלסון. בוגר בית הספר לתסריטאות בהנהלת עידית שחורי. בוגר רימון בית ספר למוסיקה, במגמת הלחנה ועיבוד.
זיידמן הלחין מוזיקה לסרטים ולסדרות ואף הלחין את השיר "מי ייתן לי את הכוח".
מנהל מוזיקלי של המחזמר "בילי אליוט" שהועלה בישראל, בקיץ 2016.
אוף ברודוויי: מרץ 2016, קומפוזיציה, עיבודים והפקה מוזיקלית.
בשנת 2019 בן זיידמן היה מועמד לפרס האוסקר של הסטודנטים.
חיים אישיים.
מאז שנת 2017, זיידמן מתגורר בלוס אנג'לס.
פסטיבל פיוז'ן
פסטיבל הפיוז'ן הוא פסטיבל מוזיקה ואומנויות בעל אופי תרבותי נגדי. הוא מתקיים בשדה תעופה צבאי לשעבר בשם מוריץ איירפארק בלארץ , במקלנבורג-מערב פומרניה, בצפון מזרח גרמניה. שם הפסטיבל מתואר לעיתים קרובות באותיות אותיות קיריליות בשם Фузион, אך מבוטא כמו המילה האנגלית fusion [הגייה: ]. את הפסטיבל השנתי יזמו חברי הארגון הקולטורקוסמוס בשנת 1997. הפסטיבל נמשך ארבעה עד שישה ימים, בדרך כלל בסוף יוני. בשנת 2016 התקיים אירוע פסטיבל פיוז'ן מ-3 ביוני עד 29 ביולי, ואשר משך אליו כ-70,000 משתתפים. אירוע זה שווה בגודלו לפסטיבל ברנינג מן בשנת 2015.
סגנונות מוזיקליים שונים מיוצגים בפסטיבל, אך הליין אפ לא מפורסם לפני כן. בפסטיבל יש נוכחות בעיקר למוזיקה אלקטרונית, אך אין הגבלה סגנונית, ומשתתפי הפסטיבל עשויים להביא כלים משלהם. הפסטיבל מקיים גם פסטיבל קולנוע. המשתתפים יכולים להביא מייצגי אמנות משלהם ולהופיע בתלבושות אמנותיות. רק אוכל צמחוני נמכר בשטח הפסטיבל.
הפסטיבל מייצר וסביבה טרנספורמטיבית. בשל יחסו האוונגרדיסטי ומגוון האמנות, תואר פסטיבל הפיוז'ן כפסטיבל "ברנינג מן האירופאי".
מאפייני הפסטיבל.
הפסטיבל משלב את כל הסגנונות של סצנת המוזיקה האלקטרונית המחתרתית וסגנונות שונים אחרים, לפעמים בהתאם למשתתפים שבוחרים לנגן מוזיקה משלהם. הוא מתואר כמרחב שאנשים הולכים לשחרר את דעתם מחיי היומיום שלהם, עבודות, לימודים ואחריות אחרת. היא תוצאה של חיפוש אחר אלטרנטיבה באמצעות מוזיקה, למערכת "אנשים נאלצים לחיות בה". אנשים הולכים לפיוז'ן כדי לחוות דרך אחרת לחיות ולחיות, כאשר חווית אחד את השני בחופשיות, שיתוף אהבה למוזיקה ולאמנות מחבר בין סצנות ומוחות שונים. הפסטיבל מאפשר למשתתפים נודיזם לבחירה. מתקני אמנות כוללים אמנויות ביצוע, יצירות אמנות סטטיות, פסלים, מכוניות אמנות וצורות שונות אחרות.
אתר הפסטיבל.
פסטיבל הפיוז'ן החל בשנת 1997 ליד העיר לארץ שבצפון מזרח גרמניה.
המיקום נמצא בשטח המקורי המכוסה בדשא של שדה התעופה הצבאי המרכזי בתקופת הרייך השלישי, "Erprobungsstelle Rechlin". צפונית לשדה התעופה המודרני רכלין-לארץ. האתר נרכש לראשונה על ידי האימפריה הגרמנית בשנת 1916 כמקום מחקר ואימון תעופה, ופתח את המתקן לשימוש על ידי שירות האוויר הגרמני באוגוסט 1918. לאחר הקמת הלופטוואפה בשנת 1935, שימש השדה כמתקן הניסוי המרכזי של מטוסי הצבא של הרייך השלישי עד תחילת 1945, והוא נתפס על ידי הצבא האדום הסובייטי ב-2 במאי 1945, לשימושו של חיל האוויר הסובייטי. במקום האנגרי בטון מכוסים דשא (בונקרים בפועל) מאותה תקופה ששימשו למטוסי קרב סובייטים (ומכאן התעתיק הקירילי של שם הפסטיבל ושלבים שונים, שכן כתובות קיריליות רבות היו עדיין באתר). שדה התעופה נפתח מחדש לשימוש אזרחי בשנת 1994 ונמכר לקבוצת "Müritz Airpark" בשנת 2010.
Super Mario Bros.
לליב סיון
לליב סיון (נולדה ב-24 ביולי 1981) היא שחקנית, במאית ויוצרת ישראלית.
ביוגרפיה.
סיון נולדה וגדלה בקריית גת. למדה בתיכון רוגוזין קריית גת. שירתה בצה"ל כמפקדת מחלקת טירוניות והשתחררה לאחר שירות קבע בדרגת סגן. לאחר השחרור מצה"ל עברה להתגורר בבריסל ועבדה בשגרירות ישראל באיחוד האירופי. לאחר מכן חזרה לישראל והחלה את לימודיה האקדמיים. למדה אמנות חזותית במדרשה לאמנות בבית ברל. בשנת 2011 סיימה לימודי תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב .
סיון החלה את דרכה המקצועית בבימוי בעולם הווידאו קליפים והציגה עבודות וידאו ארט בתערוכות שונות.
כיום היא עוסקת בבימוי ועריכה לטלוויזיה ולקולנוע, מביימת פרסומות וקליפים ובמאית סקנד יוניט בסדרות טלוויזיה שונות.
בין היתר הייתה מעורבת בבימוי הסדרות "בשבילה גיבורים עפים", "ביום שהאדמה רעדה", "אזהרת מסע", "ירושלים" ועוד.
בשנת 2018 זכתה בפרס השחקנית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה עבור תפקידה כאליס בסרט "עירום", עליו הייתה גם מועמדת לפרס אופיר.
בשנת 2020 שיחקה לצד תומר קאפון בסדרת הטלוויזיה "אחד על אחד" ששודרה בכאן 11. מאוגוסט 2021 מביימת את הסדרה לנוער לחינוכית: "מיוחדת" שכתבו ויצרו מיכל קופר-קרן וליאור ירון. מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה וילדיהם.
The Bomb
The Bomb (בעברית: הפצצה) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הנורווגית אנני, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, "Dark Hearts". השיר יצא לאור ב-16 ביולי 2020, על ידי חברת התקליטים אנני מלודי רקורדס, כסינגל השני מתוך האלבום. ב-13 באוגוסט 2020 פורסם ביוטיוב האודיו הרשמי של השיר.
כאשר "The Bomb" יצא לאור, הופנו כלפיו שבחים ביקורתיים רבים מטעם אתרי המוזיקה, כולל ב-"NME" ובפיצ'פורק.
רקע וכתיבה.
השיר נכתב על ידי אנני וסטפן סטורם והופק על ידי סטורם גם כן בדומה ל-"American Cars". "The Bomb" נכתב בהשראת המותחן האפוקליפטי "Miracle Mile" מ-1988. אנני וסטפן סטורם החלו לעבוד על השיר בסטוקהולם אך עברו לברגן כדי להמשיך בתהליך היצירה שלו. אנני הסבירה:
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-200 אלף השמעות.
ביקורת.
"The Bomb" זכה לשבחים ביקורתיים רבים מטעם מבקרי המוזיקה השונים כאשר יצא. בריאיון שנערך עם "The Line of Best Fit" סיפרה אנני כי:
בפיצ'פורק נכתב על "The Bomb" כי הוא: "נכלל בפסקול שאנני יצרה עבור הסרט הדמיוני שלה, עליו מתבסס "Dark Heart" עצמו".
טיוח
טיוח הוא ניסיון להסתיר מידע המעיד על שגיאות, שיקול דעת שגוי, גרימת נזק לאחרים או מידע מביך. ההסתרה נעשית על ידי הסתרת מידע או על ידי מסירת דיסאינפורמציה, ומטרתה למנוע את גילוי האמת בעניין כלשהו. פעולה זו מכונה "לטייח". מקור הביטוי הוא כיסוי בטיח, ובהשאלה משתמשים בו לתיאור טשטוש של פגמים בדו"ח או העלמתם, ופעולות דומות.
טיוח מבוצע בדרך כלל על ידי אנשים המנצלים את סמכותם כדי למנוע או להשתיק ביקורת או להסיט אשמה בגרימת עוול.
יוזמי הטיוח לעיתים קרובות מסתירים ראיות מפלילות, או מפרסמים ראיות מטעות, או לא מדויקות.
טיוח המבוצע באמצעות שיתוף פעולה של קבוצת אנשים הוא סוג של קנוניה.
שימוש במושג כיום.
כאשר פורצת שערורייה, ניסיון להסתיר את האמת נחשב לעיתים קרובות לחמור אף יותר מהמעשים המקוריים.
טיוח דורש מעט מאמץ, וברוב המקרים הוא מבוצע על ידי גורמים המקורבים לגורם המקורי. ברגע שהשערורייה מתחילה להתגלות, כל הגורמים המעורבים בה משתפים פעולה ומנסים להסתיר את פרטיה.
לפעמים ניסיון ההסתרה מצליח, אבל במקרים רבים ניסיון ההסתרה נכשל, בגלל חששותיהם של חלק מהמעורבים ובגלל הקושי להסתיר את כל הפרטים הרלוונטיים.
לפעמים טיוח גורם לשערורייה מינורית יחסית לתפוח לממדים משמעותיים. לדוגמה, ניסיון הפריצה למטה המפלגה הדמוקרטית שהחל את פרשת ווטרגייט נחשב לעבירה קלה, אבל בניסיון הטיוח שבא בעקבותיו בוצעו עבירות חמורות בהרבה. ניסיון טיוח כולל לעיתים שיבוש מהלכי משפט, עדות שקר, פיצויים המשמשים כשוחד, ובמקרים קיצוניים גם גרימת התאבדות או רצח. הביטוי "זה לא הפשע, אלא הטיוח" ממחיש תהליך זה. לדוגמה, בדיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בדצמבר 2020 נמסר כי קיים טיוח בחקירת תאונות אימונים בצה"ל, וכי הוועדה תבדוק את הנושא.