תחת השפעתו של פרנק, קולומביה, רוקי, בראד, ג'נט, וד"ר סקוט מבצעים מספר שירים וריקודים תוך לבוש בהלבשה תחתונה ("Rose Tint My World/Floor Show)". לאחר מכן פרנק מפתה אותם לאבד את כל העכבות ולהיכנע לאינסטינקטים הבשרים השפלים ביותר שלהם, וכתוצאה מכך הקבוצה כולה מתחילה לעסוק במשתה של הוללות המינית ("Don't Dream It – Be It") פרנק מוביל אותם בביצוע שיר מופע נוסף ("Wild and Untamed Thing"), אשר נקטע בפתאומיות כאשר ריף רף ומג'נטה נכנסים, לבושים בחליפות חלל, ונושאים רובי לייזר. ריף רף מצהיר כי הוא מערער על סמכותו של פרנק, תופס את מקומו וכעת לוקח את כולם בחזרה לכוכב הבית שלהם. פרנק מנסה בניסיון אחרון לשכנע את ריף רף להותיר לו לבלות את שארית חייו על פני כדור הארץ ("I'm Going Home"), אולם ריף רף לא מתרשם מכך ויורה בקולומביה, פרנק ורוקי. לאחר מכן הוא פונה אל בראד, ג'נט וד"ר סקוט ומציע להם שיעזבו את הטירה בהקדם.
לאחר שהשלושה מתפנים מהטירה, ריף רף ומג'נטה מביעים את התרגשותם לחזור לכוכב הבית שלהם ולעשות שוב את "עיוות הזמן" עם בני-מינם הטרנסילבנים. בראד וג'נט צופים בטירה ממריאה אל החלל החיצון, מבולבלים לגבי ההשלכות של ההרפתקאות המיניות שלהם ("Super Heroes"). לסיכום הסיפור כולו, הקריין מקריא: "זוחלים על פני כדור הארץ, חרקים הנקראים המין האנושי, אבודים בזמן, ובחלל, ללא משמעות". בסיום המופע חוזרת הסדרנית ומסכמת את מאורעות הלילה ("(Reprise) Science Fiction/Double Feature").
הפקות.
הפקת לוס אנג'לס המקורית (בכורה בארצות הברית).
המפיק לו אדלר עשה מיליונים במיזמים מסוכנים, כגון פסטיבל הפופ הבינלאומי במונטריי. חברת התקליטים שלו, "Ode Records", הפכה לידועה באיתור כישרונות ניסיוניים. בסוף חורף 1973 אדלר צפה במופע, בהשתתפותה של בריט אקלנד, ובאופן אימפולסיבי נפגש מאחורי הקלעים עם המפיקים, ובתוך 36 שעות השיג את הזכויות התיאטרליות לארצות הברית.
המופע הועלה לראשונה בתיאטרון "רוקסי" בלוס אנג'לס ב-24 במרץ 1974. צוות השחקנים היה חדש לגמרי, למעט טים קארי. המופע הועלה במשך תשעה חודשים, בכל פעם בפני אולם מלא, ולבסוף אף נעשתה עסקה עם פוקס המאה ה-20 להפקת סרט קולנוע על פי המחזמר. גורדון סתולברג, מנהל בכיר בפוקס, ראה את ההצגה ב-"רוקסי", והסכים להשקיע מיליון דולר לפרויקט הקולנוע. ניסיונו של אדלר להפוך את המועדון שלו לתיאטרון היה מוצלח. הזמר מיט לוף נזכר כי ידוענים שונים הגיעו למופע, כמו גם בפגישתו עם אלביס פרסלי שהגיע לאחת ההצגות. הסנטור אל פרנקן היה עוזר תאורן צעיר שהובא על ידי סיד סטרונג. הוא נזכר כיצד אדלר ניהל את ההפקה ביחד עם המפיק בריאן אבנט, וכי הן קארי והן או'בריין הובאו מבריטניה.
הפקת סידני המקורית (בכורה באוסטרליה).
הארי מ' מילר הפיק את הפקת סידני המקורית של "מופע האימים של רוקי", אשר עלתה ב-15 באפריל 1974, ורצה במשך כמעט שנתיים באולם New Arts Cinema אשר נמצא בגליב בהפקה זו כיכבו רג ליברמור, ג'יין הרדרס, קייט פיצפטריק, ארתור דיגנם, סאל שרח, ג'ון פרמור, גרהם מתרס, בוב הדסון ומורין אלקנר.
הפקת מלבורן המקורית.
אחרי שנה וחצי בסידני, המופע עבר למלבורן, שם הוא הועלה בתיאטרון Regent Palace באוקטובר 1975, שם עלה המופע 458 פעמים במשך שנה וחצי, עד אשר ירד במאי 1977. בהפקת מלבורן כיכב מקס פיפס בתפקיד ד"ר פרנק נ'פורטר. עוד השתתפו ג'ואן ברוקנשייר (מג'נטה), קלייב בלאקי (רוקי) ושירלי אן קיר (ג'אנט).
הפקת ניו-יורק (ברודוויי) המקורית.
בתחילת 1975 לו אדלר הוריד את המופע בתיאטרון "רוקסי" שבלוס-אנג'לס, לאחר עשרה חודשים של הופעות. זה נתן לשחקנים זמן לחזור לבריטניה, לצורך צילומי גרסת הסרט "מופע הקולנוע של רוקי" אדלר תכנן להעלות את המופע בברודוויי זמן קצר לפני שחרורו של הסרט להפצה בבתי הקולנוע. הייתה ציפייה כי הפקה זו תהיה מוצלחת באותה מידה כמו "ישו כוכב עליון", ותסייע לקידום הסרט. אולם ההפקה לא זכתה להצלחה, וירדה לאחר 45 הופעות בלבד.
הפקת סן-פרנסיסקו המקורית.
ההפקה השלישית בארצות הברית הועלתה על בימת תיאטרון Montgomery Playhouse שבסן פרנסיסקו ב-3 בפברואר 1976, רצה 103 פעמים, עד שירדה ב-30 במאי. את הפקה זו ביים א' מיכאל אמרינו, עם עיבודים מוזיקליים על ידי מיכאל רינו. בהפקה זו היה צוות שחקנים חדש, וכיכב בה דייוויד ג'יימס כד"ר פרנק נ'פורטר. צוות השחקנים בערב הפתיחה כלל את רוזלין רוזמן (סדרנית / מגנטה), נידה גרין (ג'נט וייס), רוברט ריינולדס (בראד מייג'ורס), ריצ'רד גי (קריין), באדי קינג (ריף ראף), פאולה דזמונד (קולומביה), בוב דיולייני (רוקי), ואמיל ברולי (אדי / ד"ר אוורט סקוט). עוד השתתפו ויקי ד'אורזי, ויליאם ג'יי טאקה וקלי סנט ג'ון כזמרי ליווי / מחליפים.
הפקת לונדון (וסט אנד) השנייה.
"מופע האימים של רוקי" הועבר אל אולם ה-Comedy Theatre, שברח' פנטון שבווסט אנד, בן 820 המושבים. על במה זו רצה ההצגה החל מה-6 באפריל 1979 ועד ל-13 בספטמבר 1980, עת בו ירד המחזמר לאחר 2,960 הופעות. לאחר הפקות מזדמנות בתחילת שנות ה-80, המחזמר לבסוף הועלה מחדש בשנת 1984 לצורך סיבוב הופעות ברחבי בריטניה של תיאטרון Hanley המלכותי, ועד היום הוא מבוצע באופן קבוע בבריטניה.
בישראל.
הפקת הוסט אנד של לונדון יצאה בשנת 2021 לסיבוב הופעות עולמי, שכלל את ישראל באוגוסט 2022. ההפקה עלתה בהיכל התרבות בתל-אביב, עם יובל כספין בתפקיד המספר.
הפקות מקומיות.
הפקות בבריטניה.
"מופע האימים של רוקי" מציג באופן קבוע ברחבי בריטניה מאז הועלה מחדש בווסט אנד ב-1990-1991 בתיאטרון פיקדילי, בהפקתם של ריצ'רד או'בריאן והווארד פנתר. לאורך השנים סלבריטאים שונים הופיעו בהצגה, ביניהם טים מק'אינרני, אנתוני הד, רובין קוזינס, ג'ייסון דונובן וג'ונתן וילקס בתפקיד פרנק נ'פורטר, וכן קרייג פרגוסון בתפקיד בראד מייג'ורס.
"מופע האימים של רוקי מאת ריצ'רד או'בריאן" השלים סיבוב הופעות, שהחל בשנת 2006, נמשך כ-18 חודשים, והסתיים ב-14 ביולי 2007. את סיבוב ההופעות ביים כריסטופר לוסקומב וכיכב בו דייוויד בדלה כפרנק נ'פורטר. שחקני מופע זה, מלווים ברוג'ר לויד-פאק בתפקיד הקריין, ובריצ'רד או'בריאן, ביצעו את "עיוות הזמן" בהופעה חיה בכיכר טרפלגר ב-22 ביולי 2006, כחלק מאירוע The Big Dance ששודר בערוץ ה-BBC. בשנת 2008 דייוויד בדלה הוציא את אלבומו הראשון The Dean St. Sessions, אשר הופק על ידי נתן אמזי, שכלל ביצוע של השיר I'm Going Home בדואט ביחד עם ריצ'רד או'בריאן, כמו גם קטעי "בונוס" וידאו.
בחודש מרץ 2009, המופע חזר עם סיור חדש בבריטניה שהתחיל בסתיו, עם כריסטופר לוסקומב בתפקיד הבמאי, שוב. מופע זה היה חידוש של הפקת 2006-2007, עם כמה התאמות של כיוון, תאורה, כוריאוגרפיה, תלבושות ועיבודים. הסיור נפתח ב-17 בספטמבר 2009 בתיאטרון החדש בווימבלדון, וסגר ב-4 בדצמבר 2010 בתיאטרון איילסברי ווטרסייד החדש, שרק נפתח.
המקצה הראשון של סיבוב הופעות זה החל בספטמבר 2009 ונמשך עד יולי 2010, עם הפסקה קצרה בתקופת חג המולד. דייוויד בנדלה שב לגלם את דמותו של פרנק נ'פורטר. המקצה השני של הסיור החל ב-1 בספטמבר 2010, בתיאטרון ויקטוריה החדש, עם מספר שינויים בליהוק צוות השחקנים. במהלך חופשת הקיץ של המופע, הבמאי כריסטופר לוסקומב, ביחד עם הצוות הקריאטיבי של המופע, העלו אותו מחדש בסיאול, קוריאה הדרומית, עם צוות שחקנים חדש, של שחקנים אמריקאים, אוסטרליים וניו זילנדיים, ביחד עם סלבריטאים מקומיים בתפקיד הקריין. ההפקה רצה מאוגוסט ועד לאוקטובר 2010, ולאחר מכן המשיכה לניו זילנד, שם רצה במשך 5 שבועות בנובמבר ובדצמבר של אותה השנה, עם ריצ'רד או'בריאן בהופעה נדירה בתפקיד הקריין.
סיבוב הופעות בבריטניה 2012-2013.
בחודש דצמבר 2012 הפקה חדשה של "מופע האימים של רוקי" החלה בסיבוב הופעות בבריטניה, שנמשכה כשנה, וזאת כדי לחגוג את יום השנה ה-40 של המופע.
כריסטופר לוסקומב שב לתפקיד הבמאי, בהפקה בה כיכבו אוליבר תורנטון כפרנק נ'פורטר, בן פורסטר (זוכה תוכנית הריאליטי Superstar של ערוץ ITV1) כבראד מייג'ורס (עד לפברואר 2013), רוקסן פלאט (כוכבת אופרת הסבון Emmerdale) כג'נט וייס (עד מאי 2013) וריידן רוברטס (משתתף The X Factor) כרוקי (עד מרץ 2013). בניגוד להפקות קודמות, הפקה זו לא כללה ידוענים אורחים מתחלפים בתפקיד הקריין, תפקיד אשר אותו לקח על עצמו פיליפ פרנקס.
כמו כן, ההפקה כללה את כריסטיאן לברקומב (ריף ראף), אביגיל גייל (מג'נטה/סדרנית), קריס היין (קולומביה), ג'ואל מונטגיו (אדי / ד"ר סקוט) ובתפקיד הפאנטומים - מריה קווין, כריסטוס דנטה, דייוויד גייל, רייצ'ל גרונדי ואנדרו אהרן.
סיבוב הופעות באוסטרליה 2014.
בחודש ינואר 2014 החל סיבוב הופעות חדש באוסטרליה של ההפקה הבריטית, לציון יום השנה ה-40 ל-"מופע האימים של רוקי". עיצוב הבמה נשמר דומה לזה של בריטניה, וצוות השחקנים כלל את קרייג מק'לכלן, ששב לגלם את דמותו של פרנק נ'פורטר, לאחר שביצע תפקיד זה בעבר, בהפקה האוסטרלית בשנת 1992. חברי צוות שחקנים נוספים כוללים את טים מאדרן (בראד), כריסטי וילן בראון (ג'נט), אשלי פייק (קולומביה), אריקה היינס (סדרנית/מג'נטה), ניקולס כריסטו (אדי \ ד"ר. סקוט) וברנדן אירווינג (רוקי). כריסטיאן לאברקומב שב לגלם את דמותו של ריף ראף, אותה כבר ביצע בסיבובי ההופעות של ההפקה בבריטניה ובניו זילנד. את הפנטומים גילמו וינסנט הופר, מייגן אושיי, לואיג'י לוסהאה, אנג'לה סקאדני וג'יימס מקספילד.
מופע הבכורה בבריסביין התקיים ב-10 בינואר 2014, באולם Queensland Performing Arts Centre, ורץ על ל-9 בפברואר 2014.