התאריך המקובל להיווסדה של רומא, 21 באפריל 753 לפנה"ס, חושב בידי וארו, שקבע כי השנה הראשונה בה כיהנו קונסולים (שכהונתם שימשה לתיארוך כאמור) הייתה שנת "245 להיווסדה של העיר". בכך קיבל וארו את חישוביו של דיוניסיוס מהליקרנסוס שקבע כי המלוכה הרומית נמשכה 244 שנים מייסוד העיר. על אף שאין תימוכין מדעיים לתיקוף זה, ואף הוצעו תיארוכים שונים, התקבע תיארוכו של וארו כמקובל.
ציון היווסדותה של רומא.
החל מימיו של הקיסר קלאודיוס (מלך 41–54) ואילך, חישוביו של וארו את קורות הימים קנו להם אחיזה והתבססו על פני חישוביהם של אחרים בני זמנו. ציון היווסדה של רומא הפך לכלי תעמולה אימפריאלי חשוב החל מחגיגות הפאר שערך קלאודיוס בשנת 48 לרגל 800 שנה להיווסדה. חגיגות דומות ערכו הקיסרים אדריאנוס ואנטונינוס פיוס בשנים 121 ו-147-148 בהתאמה. בשנת 248 ערך פיליפוס הערבי את משחקי המאה לחגיגות שנת האלף של רומא.
לאחר התנצרותה של האימפריה הרומית, ובמיוחד לאחר ימיו של קרל הגדול, התבססה ספירת הנוצרים כמערכת התיארוך המועדפת.
אברהם צארום
אברהם צארום (1878, כסלו ה'תרל"ט – 1942, כ' באב ה'תש"ב), מראשי התאחדות התימנים בארץ-ישראל, חבר אספת הנבחרים והוועד הלאומי.
חייו.
אברהם צארום נולד לסוחר סעדיה אפרים צארום בכפר עאנד שבמחוז חראז שבתימן בחודש כסלו תרל"ט (1878). בגיל 15 שלח אותו אביו ללמוד תורה מרבני העיר צנעא בירת תימן.
בשנת תרנ"ד עלה לארץ ישראל, עם כל משפחתו, דרך חוף חודידה. משפחתו התיישבה בתחילה ביפו ולאחר מכן בירושלים, שם עבד כפועל בנין. לאחר כמה חודשים עבר לראשון לציון על מנת לעבוד ביקב. התחתן עם בת-עירו שמחה, וקודם מפועל ייצור למשגיח וטועם יינות. על אף קידומו בייקב בראשון לציון עלה לירושלים על מנת לשרת את עדתו.
בירושלים בנה את ביתו בשכונת "בית ישראל". למד מר' סעדיה נהארי את מלאכת סופר סת"ם. כשפרצה "מלחמת הספרדים והתימנים" וכמה מחכמי התימנים הוכרחו להסתתר מפני רדיפות ומאסרים, מצא הרב שלום אלשיך מחסה בבית אברהם צארום, וכך הכירו חכמי העדה מקרוב את האיש ואת כישרונו והבנתו בענייני צבור, ובשנת ה'תרס"ט, כשהעדה התימנית זכתה בעצמאות, נבחר למזכיר ועד התימנים בירושלים.
הוא טרח לשחרר ראשי-משפחות שנתפסו לצבא, לספק מזון ומרפא לחולים במגפות, ליתומים ואלמנות, וכדומה. היה חבר בוועד לחלוקת הסיוע במזון ששלחו יהודי אמריקה באוניה "וולקן" והשתתף בפעולות ועד הסיוע האמריקאי המאוחד לעזרת יהודים. כמו כן הקים בית יתומים בשכונת מחניים.
אחרי כיבוש הארץ על ידי הבריטים נבחר ליו"ר ועד העדה, לחבר הוועד המרכזי של "המזרחי", לחבר המועצה של ועד העיר ליהודי ירושלים ולאספת הנבחרים כנציג התימנים. נבחר גם לאספת הנבחרים השנייה והשלישית ולחבר הוועד הלאומי. השתתף ביסוד התאחדות התימנים בארץ-ישראל ונבחר ליושב ראש הראשון שלה. יסד את שכונת "מחניים" בירושלים והיה מתושביה הראשונים. אולם כדי לבנות את ביתו בשכונה נטל הלוואות בריבית גבוהה ולבסוף פשט את הרגל וביתו נמכר בשנת 1931 כדי לחזיר את החוב.
עזר להשיג כלי-עבודה לפועלים מחוסרי אמצעים. ייסד ובנה את "תלמוד תורה לתימנים" בשכונת הבוכרים בירושלים, וכן נלחם על הכללתו ברשת החינוך הציבורית. קידם ארגון העובדים התימנים והשתדל בעד השגת עבודות לבני עדתו.
בשנותיו האחרונות נתכבד בתואר נשיא הכבוד של התאחדות התימנים בארץ-ישראל והיה פעיל בוועדות של העדה התימנית בירושלים ובמוסדות ועד הקהילה: במועצה הדתית, בוועדה הסוציאלית, בוועד השחיטה, בוועדה האדמיניסטרטיבית, בארגון להצלת ילדים מחוסרי חינוך, ועוד.
נפטר ביום כ' באב תש"ב בירושלים ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים, לצד אשתו שמחה.
חמרית
חְמֶרִית (או קמבודית, ), היא שפת האם של העם החְמֶרִי והשפה הרשמית בקמבודיה.
בסיווג השפות האוסטרו-אסיאתיות, היא נמצאת במקום השני במספר הדוברים (אחרי וייטנאמית), והיא מונה כ-16 מיליון דוברים שזוהי שפת אמם. השפה החְמֶרִית הושפעה רבות מהשפות: סנסקריט ופאלי, בייחוד בשל שילובן של שפות אלו בחברה הקמבודית, כמו גם בשל התחזקותן של הדתות הינדואיזם ובודהיזם במדינה.
שפה זו הושפעה והשפיעה כאחד על השפות: תאית, לאו, וייטנאמית וצ’אם, כתוצאה מקשר גאוגרפי ותרבותי של שפראכבונד באזור דרום-מזרח אסיה. חְמֶרִית היא שפה אנליטית – אין בה בניינים והטיות, על כן נעשה בה שימוש במיליות.
כ-79% מאזרחי קמבודיה מסוגלים לקרוא שפה זו. חמרית היא השפה בעלת מערכת הכתב הארוכה בעולם: יש בה 74 אותיות.
העבריים השחורים
העבריים השחורים, או בני ישראל העבריים השחורים (באנגלית: Black Hebrew Israelites, או African Hebrew Israelites) הוא שמם של מספר קבוצות של אפרו-אמריקאים המאמינים כי הם צאצאים של העברים. קבוצות מסוימות הנכללות בקבוצה זו מאמינות שגם העמים הילידים של אמריקה הם צאצאים של העברים ואף אמריקאים ממוצא לטיני. לקבוצות השונות מאפיינים דתיים המתבססים על הכנסייה הפנטקוסטית המשלבת מנהגים יהודיים ברמות שונות (למשל ציון חגי ישראל), ויש להם פרשנות ייחודית לתנ"ך. רובם אינם יהודים ואינם מגדירים את עצמם כיהודים אלא כעברים (מאנגלית: Hebrews), עבריים שחורים, או "בני ישראל" (מאנגלית: Israelite), כדי להדגיש את זהותם כנובעת ממוצא ולא מדת, אך חלקם עברו גיור אורתודוקסי ואמצו את הדת היהודית במלואה.
פלגים מסוימים של העבריים השחורים מחזיקים באדיאולוגיה האנטישמית ודוגלים בבדלנות שחורה, כלומר שמטרתם היא ליצור הפרדה בארצות הברית בין שחורים ללבנים. ארגוני לאומנות לבנה, לדוגמה הקו קלוקס קלאן הביעו הזדהות עם רעיון זה. רוב אוכלוסיית העברים מתייחסים לפלגים אלה כפלגים בדלניים שיש להתנתק מהם. קבוצות אחרות מקרב העבריים, בפרט אלו הדוגלות בגיור הלכתי, נחשבות פילושמיות.
פולחן ואמונות.
תנועת העבריים היא תנועה מגוונת ביותר מבחינה דתית, ומכילה ארגונים המאמינים בקיום הפולחן הנוצרי בלבד וקבוצות המאמינות שיש לעבור גיור אורתודוקסי ולהצטרף לקהילה היהודית בארצות הברית. רוב הקבוצות נוקטות בקיום מנהגים נוצריים ויהודים זה לצד זה, ולצד מסורות נוסופות כמו טבעונות. חלקם מזהים את תושבי האי האיטי כ"בני שבט לוי", ואת העמים הילידים של אמריקה כחלק מ"אחיהם שבטי ישראל", ככל הנראה בהתבססות על הנצרות המורמונית וכי עמים שונים מהעולם החדש (שנוצרו בעיקר מהגירה מאירופה) הם חלק נוסף מהשבטים הישראלים, למשל שתושבי ארגנטינה וצ'ילה הם "בני שבט נפתלי".
חוץ מהמועדים הנזכרים במקרא, חלקם חוגגים גם שני חגים נוספים. האחד באמצע מאי, המציין את יציאת קבוצה מסוימת מתוכם אל ליבריה שבאפריקה. השני בסוף פברואר ומציין חיזוק הנתינה והאחדות בתוך הקהילה. חלק בני הקהילה צמים בכל שבת, והם מסבירים כי למדו זאת ממצוות השמיטה, שעל פיה נחה אדמת הארץ אחת לשבע שנים.
השוליים הקיצוניים.
המרכז המשפטי לדרום העני, ארגון אנטי גזעני שפועל בארצות הברית, פרסם בשנת 2008 דו"ח לפיו "השוליים הקיצוניים של תנועת העברים השחורים דוגלת ב"עליונות שחורה". בנוסף נכתב על אותם קבוצות שוליים כי הן "מאמינות שיהודים (לבנים) הם מתחזים שטניים... ושלבנים כלל הם התגלמות הרשע, ולהם מגיע מוות או עבדות". בנוסף נכתב בדו"ח כי הרוב המוחלט של העברים אינו דוגל בגזענות, כולל אנטישמיות, ואינו מעודד אלימות משום סוג. הארגונים שתוארו ככאלה על ידי המרכז כארגוני שנאה הם "בית הספר הישראליטי לידע אונברסלי פרקטי", "אומת יָהוֶה" (נהגה ונכתב באנגלית Yahwe, ההגיה המשוערת של השם המפורש בידי העברים בתקופת המקרא), ו"הכנסייה הישראליטית לאל שבישו המשיח". הליגה נגד השמצה, ארגון יהודי הנאבק באנטישמיות בארצות הברית, כתב דברים דומים על האתר "twelve tribes of Israel".
החברים בקבוצות קיצון אלו ביצעו מספר פיגועי טרור. בשנת 1974 נרצחה אלברטה וויליאמס קינג, אמו של מרטין לותר קינג, בידי צעיר שחור מאוהיו, תלמידו של המטיף העברי השחור חנניה א. ישראל (מאנגלית: Hananiah E. Israel) והביע עניין בארגון בשם "הכנסייה העברית הפנטקוסטית של האל החי". ישראל הביע סלידה רבה מקינג וממנהיגי התנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח וראה בהם רשעים ורמאים, אך טוען שמעולם לא הטיף לאלימות כלפיהם.
בעשירי בדצמבר 2019 דויד אנדרסון, תושב ניו ג'רזי שהגדיר עצמו כעברי שחור, ובת זוגו פרנסין גרהם ביצעו פיגוע ירי המוני בג'רזי סיטי, ככל הנראה ממניעים אנטישמיים. באירוע נהרג שוטר, שני עוברי אורח והיורים. הרב קייפרס פוניי, עברי שחור מגויר ורבו של בית כנסת אתיופי אורתודוקסי בשיקגו, הביע זעזוע רב מהאירוע אותו הגדיר כ"פעולה מחרידה של שני אנדיבידואלים פגועים בנפשם שעטפו עצמם באידאולוגיה אנטישמית ורטוריקה של שנאה". בנוסף הוא הביע מורת רוח מכך השמדיה מציגה את קהילת העברים השחורים כמקשה אחת. בנוסף אמר על קהילתו ובית הכנסת אותו הוא מנהיג כי הם "לא רוצים להתפס כקבוצת קיצון הזויה רק בגלל שאנחנו שחורים ומזדהים עם היהדות. אנחנו יהודים תורניים".
ב-28 בדצמבר 2019, ערב הנר השביעי של חנוכה, התרחש פיגוע דקירה במונסי שבמדינת ניו יורק. בפיגוע נפצעו חמישה יהודים אמריקאים, שאחד מהם נפטר מפצעיו כשנה לאחר מכן. בכתביו של החשוד בפיגוע, גרפטון תומאס, גבר שחור בסוף שנות השלושים לחיו, נמצאו הצהרות בדבר הערצתו כלפי תנועת העברים, אך נראה שלא נמנה עם חברי התנועה.
היסטוריה.