בתחרות האתלטיקה התמודדו 56 ישראלים (40 גברים ו-16 נשים), 17 בריטים (15 גברים ושתי נשים), 10 אמריקאים, 7 אוסטרים, 7 דרום אפריקאים (6 אתלטים ו-1 אתלטית), 6 שווייצרים, 4 בלגים, 2 שוודים ומתחרים יחידים מטורקיה, ארגנטינה והולנד (אתלטית). אתלטים אלה התחרו ב-29 תחומים של גברים ו-8 תחומים של נשים.
האתלטים מישראל זכו במרב מדליות הזהב (10), אך לעומתם בלטו באיכותם האתלטים מארצות הברית, שזכו ב-9 מדליות זהב וקבעו 7 שיאים ישראליים בינלאומיים חדשים, וגם ששת האתלטים מדרום אפריקה שזכו ב-9 מדליות זהב ושברו 3 שיאים ישראליים בינלאומיים.
האתלטים המנצחים מארצות הברית.
בריצת 100 מטר ניצח איירה קפלן מניו יורק בתוצאה של 10.6 שניות ולמקום השני הגיע דייב סנדלר מדרום אפריקה בתוצאה של 10.7 שניות, צ'רנוק בריצת 200 מטר משוכות, בהקדימו בעשירית השנייה את ספילקין מדרום אפריקה, סטן למפרט בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל, ארתור קוריק בקפיצה במוט ובקרב עשר, תוך כדי כך קבע בקפיצה במוט שיא מכביה ושיא ישראלי בינלאומי חדש בתוצאה של 4 מטר לפני זאב כספי מישראל, הנרי לסקאו בהליכה תחרותית שהמשיך וזכה במכביות נוספות, בריצת שליחים 4x100 מטר בשיא ישראלי בינלאומי ושיא מכביה חדש של 43.3 שניות, ובריצת שליחים 4x400 מטר.
האתלטים המנצחים מדרום אפריקה.
דייב סנדלר בריצת 200 מטר, אחיו, סול סנדלר, בריצת 400 מטר ובריצת 800 מטר, לוינסון בריצת 1500 מטר, מייק רובינוביץ' בריצת 5000 מטר ובריצת 10000 מטר, ספילקין בריצת 110 מטר משוכות ובקפיצה משולשת ועדנה פרידמן בריצת 60 מטר משוכות.
האתלטים המנצחים מישראל.
יעקב קובלנץ בקפיצה לרוחק ובקפיצה לגובה, זאב כספי בהטלת כידון, פנחס פולונסקי ביידוי פטיש, רות הרשלר בריצת 80 מטר משוכות, אהובה קריביצקי בקפיצה לגובה, לאה זמרי (הורביץ) בקפיצה לרוחק, פרידה ליכטבלאו בזריקת דיסקוס ורעיה ברונשטיין בהטלת כידון ובהדיפת כדור ברזל.
איירין לדרמן מבריטניה ניצחה בריצת 100 מטר לפני עדנה פרידמן מדרום אפריקה. לדרמן ניצחה במקצוע זה גם במכביה הרביעית.
הוקי שדה.
בטורניר ההוקי שדה השתתפו רק שתי נבחרות, ישראל והודו. ישראל ניצחה את הנבחרת ההודית בשני משחקים, בתוצאות 3 - 2 ו-3 - 0.
היאבקות.
המנצחים בהיאבקות בסגנון יווני-רומי
בתחרות השתתף האלוף האולימפי (לונדון 1948) הנרי ויטנברג מארצות הברית.
המנצחים בהיאבקות בסגנון חופשי
הרמת משקולות.
בתחרות השתתף האלוף האולימפי (לונדון 1948) פרנק ספלמן מארצות הברית.
המנצחים בתחרות הרמת משקולות.
התעמלות מכשירים.
תחרויות ההתעמלות נערכו באולם מכבי בחיפה.
- ג'ני שפרוט 93.65 נקודות
- דבורה הירש 88.70 נקודות
- רות לנצר 85.0 נקודות
- ו. שחרל 150.90 נקודות
- אליעזר מאיו 150.25 נקודות
- ח. רם 148.10 נקודות
טניס.
תחרויות הטניס עמדו בסימן השליטה הבלתי מעורערת של המשלחת הדרום אפריקאית - כל ארבעת העולים לגמר היו חברי משלחת זו.
- גרטרוד קורנפלד ()
- קאופמן ()
- לואיס וקרול לוי ()
- א. רבינסקי דרום אפריקה
- נ. קצן דרום אפריקה
- מ. שניידר דרום אפריקה
- א. סגל וא. רבינסקי דרום אפריקה
- נ. קצן ומ. שניידר דרום אפריקה
- גרטרוד קורנפלד ואריה אבידן-וייס ()
טניס שולחן.
תחרויות היחידים בטניס שולחן נערכו בתל אביב, בבית הספר ביל"ו, בהשתתפותם של טניסאים משמונה מדינות, הולנד, שוודיה, ארגנטינה, אנגליה, אוסטריה, בלגיה, דרום אפריקה וישראל.
כדורגל.
בטורניר הכדורגל השתתפו 5 נבחרות, נבחרות מכבי מאנגליה, מדרום אפריקה, מצרפת משווייץ ונבחרת ישראל. בטורניר זכתה נבחרת ישראל, שניצחה בכל משחקיה. משחקים אלה אינם מוכרים על ידי ההתאחדות לכדורגל כמשחקים רשמיים של הנבחרת הלאומית.
תוצאות המשחקים.
ישראל: חודורוב, מלמד, וייס, גלזר, שמילוביץ', שניאור, גמבש, ישראלי, שפיגל, סטודינקסי, מרימוביץ'.
ישראל: חודורוב, וייס, גלזר, נוימן, שמילוביץ', שניאור, ישראלי, אלמליח, שפיגל, סטודינקסי, מרטין.
כדוריד.
בטורניר הכדוריד השתתפו 5 נבחרות, אוסטריה, דנמרק, שוודיה, שווייץ וישראל.
כדורמים.
טורניר הכדורמים נערך בבריכת בת גלים בחיפה. בטורניר השתתפו נבחרות אוסטריה, בלגיה, בריטניה, דרום אפריקה, הודו ומישראל.
- דרום אפריקה
כדורסל.
בטורניר הכדורסל השתתפו 6 נבחרות, ארגנטינה, ארצות הברית, בריטניה, טורקיה, קנדה וישראל.
כדורעף.
בטורניר הכדורעף השתתפו 3 נבחרות, ארצות הברית, הודו וישראל.
סיף.
בחיפה נערכה תחרות הסיף של המכביה.
- קרזבאום ()
- אלן ג'יי ()
- נורמן ()
- דניאל בוקנץ ()
- אלן קורטלר ()
- רלף קופרמן ()
קפיצה למים.
- מורלי שפירא (Morley Shapiro) () - 81.8 נקודות
- יואב רענן () - 70.1 נקודות
שחייה.
תחרויות השחייה, הכדורמים והקפיצה למים נערכו בבריכת בת גלים, בחיפה. השחיינית הבולטת הייתה סוזי נאדור-האלטר מבריטניה, ילידת הונגריה, שזכתה ב-4 מדליות זהב.
המנצחים והמנצחות בתחרות השחייה.
מסיבת הריקודים.
כחלק מאירועי המכביה השלישית תוכננה מסיבת ריקודים באצטדיון המכביה, בתל אביב, למוצאי שבת, 7 באוקטובר 1950, בין השעות 20.00 - 23.00. למסיבה תוכננו מחולות ישראליים, ריקודי עם, ריקודי חג וריקודי הופעה בהשתתפות קבוצות של מכבי וקבוצות של הפועל. הובטחו תאורה מיוחדת ותזמורת ליווי. הכרטיסים למסיבת הריקודים נמכרו מראש במהלך השבוע. במועד הנקוב התאורה הייתה לקויה מאוד ולא הייתה הגברה מתאימה למוזיקה, לכן נוצרה אנדרלמוסיה ובאי המסיבה יצאו ממנה מאוכזבים. מאוחר יותר פורסמה התנצלות בעיתונים.
נעילת המכביה.
על פי הסכם בין הפועל ובין מכבי, טקס הסיום היה אמור להיות מוקדש למפגנים צבאיים, אך כוונתה של מכבי לשלב בטקס הסיום מפגן על טהרת חברי מכבי, יצרה מתיחות בין שני המרכזים עד שכוונה זו ירדה מהפרק.
טקס הנעילה של המכביה השלישית נערך ביום 8 באוקטובר 1950 והתבסס על חיילי צה"ל. הטקס התחיל בשעה 15:00, לקול נגינת החצוצרה, בהנפת דגל המדינה והצבת משמר כבוד לדגל. מפקד המשמר העביר את הפיקוד לשר הביטחון וראש הממשלה, דוד בן-גוריון, והוא נתן את האות לפתיחת המפגן הצבאי.
צה"ל ערך ביום שישי חזרה כללית לקראת מפגן הסיום ובמשך כל ימי השבוע מטוסי תובלה של צה"ל הצניחו בובות מעל האצטדיון. המפגן התחיל בתרגילי התעמלות של חיילים על קורות, ונמשך בתרגולי חיילים עם ציוד מלא כולל כובע פלדה ורובים (תרגילי סדר חמושים). בשלב הבא הוצגו קרבות פנים אל פנים של חיילות מצוידות במקל קצר ותרגילי טיפוס על חבלים. הצופים זכו למפגן צניחת ראווה, ראשון במינו בישראל, של כ-60 צנחנים מפלוגה א' של גדוד 890 ושתי צנחניות, יוכבד קאשי ומנוחה פידל, החיילות הראשונות שעברו קורס צניחה של צה"ל, ולאחר מכן למפגן של אקרובטיקה של מטוסים. בעת שבשמים נערך המפגן האווירי, על הקרקע הגישו לראש הממשלה חמשת הצנחנים הראשונים, שלושה חיילים ושתי חיילות, איגרת: בו-זמנית קיפלו יתר הצנחנים את המצנחים והתארגנו לצעידת הצדעה מסביב לאצטדיון, כשבמרכז האצטדיון חיילים אחרים מדגימים קרבות קומנדו וג'ודו.
גביעים למנצחים.
לאחר תום המפגן הצבאי ונאום בן-גוריון בא תור המשלחות הספורטיביות, שצעדו אל הבמה, שם חולקו הפרסים (גביעים) למנצחים. ישראל, שהגיעה למקום הראשון בסיכום הנקודות, קיבלה על כך גביע, ועוד גביע הוענק לה על הזכייה בטורניר הכדורגל. המשלחת הבריטית קיבלה גביע על הגעתה למקום השני בסיכום הכללי, ועוד גביע על הישגיה בענף הרמת המשקולות. ארצות הברית קיבלה גביע על זכייתה בטורניר הכדורסל, דרום אפריקה על זכייתה בטורניר הכדורמים ושוודיה על זכייתה בטורניר הכדוריד. ספורטאיות ישראל קיבלו גביע על זכייתן בתחרות הטניס, גביע שנתרם על ידי אווה פרון.
לקראת סוף הטקס נאם ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון. אחרי ראש הממשלה סיכם את הטקס משה שלוש, יושב ראש הנהלת מכבי העולמית, ונוגנה "התקווה".
אחרי הנעילה.
המפגש בין הספורטאים היהודים ממדינות שונות הוביל גם להיכרויות ואף לחתונות. ספורטאי אמריקאי וספורטאית אנגלייה החליטו להינשא וכך עשו גם ספורטאי טורקי וספורטאית ישראלית.
קוזומל
האנזי ברנד
הוֹיְנַלְקוֹ "האנזי" ברנד (בהונגרית: Hajnalka "Hansi" Brand; 26 באוגוסט 1912 - 9 באפריל 2000) הייתה פעילה בוועדת העזרה וההצלה בבודפשט בתקופת השואה ועזרה להצלת יהודים שנמלטו להונגריה מהמדינות הגובלות בה. השתתפה בניהול משא ומתן עם אדולף אייכמן, שתכנן והוציא לפועל את השמדת יהודי הונגריה, ועם קצינים נאצים בכירים אחרים למען הצלה המונית של יהודים. העידה במשפט גרינוולד-קסטנר ובמשפט אייכמן בירושלים.
ביוגרפיה.
הוינלקו "האנזי" הרטמן נולדה בבודפשט בשנת 1912 למשפחה ציונית מהמעמד הבינוני. אביה היה סוחר טקסטיל. בנעוריה הייתה חברה בתנועת "השומר הצעיר" ואחר כך ב"נוער העובד". לאחר שסיימה בית ספר תיכוני למסחר, החלה לעבוד בבית המלאכה לסריגה של המשפחה ולמדה את המקצוע והצטרפה להכשרה במטרה לעלות לארץ ישראל. את בעלה, יואל ברנד, הכירה בקבוצת ההכשרה ובשנת 1935 נישאה לו. לבני הזוג נולדו שני ילדים. הבן הבכור מיכאל (מיקי) נולד בשנת 1938 והבן הצעיר דניאל (דני) נולד בשנת 1940. כשיואל ברנד הובא לחקירה במשטרה לאחר נישואיהם בחשד לפעילות קומוניסטית חתרנית, הצליחה האנזי להביא לשחרורו כשאמרה לחוקרים שבנעוריו היה קומוניסט, אך לאחר נישואיהם הם רוצים להקים משפחה ולהגר לארץ ישראל.
בני הזוג ברנד הקימו עסק בתחום הטקסטיל. היא עיצבה את הדגמים והוא היה אחראי השיווק. לאחר מספר שנים העסיקו בבית המלאכה למעלה ממאה פועלים. בשנת 1939 נחקקו בהונגריה חוקים להגבלת עסקי היהודים והם העבירו את המפעל לאחת העובדות הוותיקות, אך המשיכו לנהל אותו.