קמפר היא הבירה העתיקה של קורנואיי, האזור המסורתי ביותר של בריטני, ויש לה אופי קלטי ברטוני ייחודי. העיירה התפתחה במפגש הנהרות לה שטייר ול'אודט.
קמפר הוקמה במקור בתקופת האימפריה הרומית. עד שנת 495 לספירה הפכה העיר לבישופיות. לאחר מכן היא הפכה לבירתם של רוזנות קורנואי. במאה האחת עשרה היא אוחדה עם דוכסות בריטני. במהלך מלחמת הירושה הברטונית (1341–1364), ספגה העיירה חורבן ניכר. בשנת 1364 עברה הדוכסות לחסות בית מונפורט .
תיירות.
בעיירה יש אווירה כפרית, עם גשרים להולכי רגל החוצים את הנהרות הזורמים בה. כנסיית Locmaria, מבנה רומנסקי, מתוארכת למאה האחת-עשרה. הקתדרלה של סן-קורנטין, עם חזית בסגנון גותי, נבנתה בין המאות השלוש-עשרה לשש-עשרה. זהו המבנה הגותי העתיק ביותר בבריטני התחתונה. שני המגדלים שלו הם , צריחיו נוספו במאה התשע-עשרה. חלונות הויטראז' מהמאה החמש עשרה הם יוצאי דופן בסוגם וצורתם. הקתדרלה מוקדשת לבישוף הראשון של קמפר, קורנטין.
ממערב לקתדרלה נמצאים הרחובות להולכי הרגל, שבהם יש מגוון רחב של קרפריונים, בתי עץ וחנויות. בסמוך לארמון האפיסקופלי, שבו שוכן כיום המוזיאון למחלקה לברטון (המוקדש להיסטוריה אזורית, ארכאולוגיה, אתנולוגיה וכלכלה) נמצאות הריסות חומות העיר מהמאה החמש עשרה. קרוב לשם נמצא מוזיאון היפה-אמנויות דה קמפר. למוזיאון יש חזית מהמאה התשע-עשרה ופנים משוחזר לחלוטין. הוא מכיל אוסף של ציורים מהמאה הארבע עשרה עד המאה העשרים ואחת הכולל יצירות של פרנסואה בוצ'ר, ז'אן-בטיסט-קמיל קורו, ז'אן-בטיסט אודרי ופיטר פול רובנס, יחד עם בדים של ציירי אסכולת פונט-אוון כמו אמיל ברנרד, מוריס דניס, ז'ורז' לקומב, מקסים מאופרה ופול סרוסייה.
המוצר הידוע ביותר של העיירה הוא Quimper faience, כלי חרס מזוגגים בפח. זה הונהג מאז 1690, תוך שימוש בעיצובים פרובינציאליים נועזים של ז'אן-בטיסט בוסקט. לקמפר יש מוזיאון המוקדש לפאאנס. בתי האוכל של העיירה מתהדרים בכמה מהקרפים והסיידר הטובים ביותר בבריטני.
העיירה ידועה גם בעבודות נחושת וברונזה, מוצרי מזון, כלי ברזל מגולוונים, גרביים, עור, נייר ומוצרי צמר.
חינוך.
בקמפר יש כמה בתי ספר. אלה כוללים שני גני ילדים בדיוואן, שני בתי ספר יסודיים בדיוואן ומכללת דיוואן אחת (כולם מתמחים בשפה הברטונית).
287 תלמידים למדו בבית ספר דיוואן בשנים 2003–2004.
השפה ברטונית.
העירייה השיקה תוכנית לשונית באמצעות Ya d'ar brezhoneg ב-6 בפברואר 2008, מועצת העיירה השיקה תוכנית באמצעות Ya d'ar brezhoneg, במטרה להחיות את ההוראה והשימוש בברטונית, השפה הקלטית ההיסטורית של האזור. בשנת 2008, 4.61% מילדי בית הספר היסודי למדו בבתי ספר דו-לשוניים .
פסטיבל חורף.
רוב הפסטיבלים הצרפתיים מתקיימים בעונת הקיץ, אבל לקמפר יש פסטיבל חורף: "Les Hivernautes" . בקיץ אפשר למצוא גם קונצרטים בפינות רחוב, עם פייפרים ונגני אקורדיון .
תחבורה.
תחבורה ציבורית בקמפר מסופקת על ידי QUB . הרשת מורכבת משבעה קווי אוטובוס עירוניים ו-16 קווי אוטובוס פרבריים. במהלך חודשי הקיץ יולי ואוגוסט, קו אוטובוס נוסף "חוף" פתוח לשירות.
גאר דה קמפר הוא התחנה הסופית של קו ה רכבת המהירה TGV מפריז, העובר דרך לה מאן, רן ו- וואן. משך הנסיעה כ-3 שעות ו-40 דקות. בנוסף, יעדים נוספים מוגשים על ידי TER Bretagne (רשת הרכבות האזורית) :
מנמל התעופה קמפר-קורנואי יש טיסות לפריז וללונדון סיטי.
אז'ן בוש
אז'ן בוש (בצרפתית: Eugène Boch ; 1 בספטמבר 1855 - 3 בינואר 1941) היה צייר בלגי, ואחיה הצעיר של הציירת אנה בוש.
ביוגרפיה.
נולד בדור החמישי של משפחת בוש, שושלת עשירה של יצרני חרסינה וקרמיקה שעדיין פעילה תחת חברת "וילרוי אנד בוש".
אז'ן בוש נרשם לאטלייה הפרטי של לאון בונה בפריז, בשנת 1879. מ-1882, כאשר בונה סגר את האטלייה שלו, הוא למד באטלייה של פרננד קורמה. ציורים שלו התקבלו לסלון בשנים 1882, 1883 ו-1885.
בשנת 1888, בוש הוצג בפני וינסנט ואן גוך. בשנת 1892 הוא התיישב במונטיון לא הרחק מפריז. בשנת 1909, הוא התחתן עם אן-מארי לאוני קרוספונד (? –1933), ובשנת 1910 הם עברו לבית שלהם "La Grimpette" שם גרו שניהם עד מותם.
בוש תמך באמנים בעלי כישרון, אך ללא כסף, כולל אמיל ברנאר, אותו פגש באטלייה קורמה, ופול גוגן. הוא גם החליף עבודות עם ואן גוך. כך לאט לאט נוצר אצלו אוסף חשוב של אמנות מודרנית. כמו אחותו אנה בוש הוציא חלק גדול מההון מעסקיו של ויקטור בוש על קידום אמנים אחרים. הם קנו תמונות מאמנים מובילים בני זמנם, שרובם היו גם חברים שלהם.
עם מותו של אז'ן בוש ב-1941, הוא הוריש ללובר את "המשורר" ציור של ואן גוך את דיוקנו של אז'ן בוש. כיום ניתן לראות את הציור במוזיאון ד'אורסה. חלק מהאוסף שלו נקנה על ידי אחיינו לויטווין פון בוש, כחלק מרעיון ליצור מוזיאון לאנה אז'ן בוש.
הבאיאדרה
פרסי המוזיקה של APAN
טקס פרסי המוזיקה של APAN הוא טקס פרסי מוזיקה דרום-קוריאני המאורגן על ידי איגוד הנהלת הבידור של קוריאה (KEMA), הגוף האחראי גם על טקס פרסי הכוכבים של APAN. הטקס נועד להוקיר את אמני הקיי-פופ המובילים של השנה בקטגוריות שונות של מוזיקה, כחלק מאירוע משולב בן יומיים המכונה "פרסי APAN MusicStar".
במקור, אמור היה האירוע להתקיים ב-28 בנובמבר 2020 בגראנד פיס הול שבאוניברסיטת קיונג הי, ולהיות ישודר באופן בלעדי בפלטפורמות המקוונות Olleh TV ו-Seezn. ב-18 בנובמבר נודע כי הטקס נדחה בעקבות ההנחיות הריחוק החברתי המחודשות, שנכנסו לתוקף על רקע התעוררות מחודשת של מגפת הקורונה בסיאול ובסביבתה. הזוכים בקטגוריות המוגבלות נחשפו במקום זאת באינטרנט.
ב-17 בדצמבר 2020, הוכרז כי התאריך שנקבע לטקס הוא ב-23 בינואר 2021. ב-15 בינואר 2021, עודכן כי הטקס נדחה בשנית, ל-24 בינואר 2021.
זוכים ומועמדים.
המועמדים בקטגוריות הפופולריות השונות הוכרזו ב-26 באוקטובר. ההצבעה החלה ב-27 באוקטובר דרך אפליקציית Idol Champ לנייד ונמשכה עד ה-27 בנובמבר. ההצבעה לקטגוריית KT Seezn Star התקיימה באפליקציית "Seezn".
המועמדים לקטגוריית ה-Bonsang (הפרס הראשי) הוכרזו ב-6 בנובמבר 2020. ה-APAN טופ 10 (Bonsang) נבחרו על סמך שילוב של מכירות אלבומים, מכירות דיגיטליות, הערכות מפאנל השופטים והצבעות מעריצים.
הזוכים בקטגוריות ה-APAN טופ 10 (Bonsang), האייקון הטוב ביותר, הביצועים הטובים ביותר, הקליפ הטוב ביותר וה-All-rounder הטובים ביותר הוכרזו ב-26 בנובמבר. שאר הזוכים הוכרזו ב-30 בנובמבר וב-15 בינואר 2021.
במהלך הטקס, שהתקיים ב-24 בינואר 2021, הוכרזו קטגוריות חדשות; ייצוג שיר השנה, ייצוג אמן השנה, ייצוג שיא השנה, פרס הגל החדש והקיי-טרוט הטוב ביותר.
פרסי פופולריות.
הזוכים בקטגוריות אלה נבחרו באמצעות ההצבעות באפליקציית Idol Champ ובאפליקציית KT Seezn בלבד.
לגיטימיסטים
הלגיטימיסטים (באנגלית: Legitimists; בצרפתית: Légitimistes) הם מלוכנים שדבקים בזכויות סדר הירושה לכתר של שושלת מלכי צרפת באמצעות צאצאי ענף הבכורה של שושלת בית בורבון שהופל במהפכת יולי 1830. הם דחו את טענת המונרכיה של יולי 1830–1848 שהציבה את לואי פיליפ, מלך הצרפתים דוכס אורליאן, ראש הענף של בית אורליאן, על כס המלוכה עד שגם הוא הודח וגורש לגלות עם משפחתו. הם לא הכירו בלגיטימיות בחירה זו.
בצרפת.
בעקבות תנועת האולטרה-רויאליסטים (האולטרה היו בדרך כלל חברי האצולה הגבוהה שתמכו מאוד בקתוליות כדת המדינה והדת החוקית היחידה של צרפת וגם במלוכה של בית בורבון במהלך הרסטורציה הצרפתית של 1814). הלגיטימיסטים הקימו את אחד משלושת הפלגים הימניים העיקריים בצרפת, שהתאפיין בעיקר בדעות אנטי-מהפכניות. הלגיטימיסטים מאמינים כי סדרי הירושה המסורתיים, המבוססים על החוק הסאלי, קובעים את המלך החוקי של צרפת. המלך השליט האחרון שהלגיטימיסטים מכירים בו כלגיטימי היה שארל העשירי, מלך צרפת וכאשר שושלת יורשיו נכחדה בשנת 1883, עם מותו של נכדו אנרי, רוזן שאמבור, היורש הבכיר ביותר לכס המלכות לפי הכללים המסורתיים הללו היה חואן, רוזן מונטיסון, צאצא של לואי ה-14 דרך נכדו פליפה החמישי, מלך ספרד. העובדה שכל הטוענים הלגיטימיים הצרפתיים מאז 1883 היו חברים בשושלת המלוכה הספרדית, שמוצאם הפטרילינאלי לואי הארבעה עשר, מלך צרפת מוטל בסימן שאלה מאז 1936, וכי פליפה החמישי ויתר על תביעות לכס המלכות הצרפתי עבורו ועבור יורשיו-הזכרים. הסכם אוטרכט, אינו רלוונטי ללגיטימיזם; עם זאת, עובדות אלו גרמו למונרכיסטים צרפתים אחרים להתמקד בתמיכה בקו אורליאן, אשר יהיה הבא בתור בענף הירושה המסורתי אם יורשיו של פיליפ יוחרגו.
הטוען הנוכחי לכתר צרפת מטעם הלגיטימיסטים הוא לואיס אלפונסו, דוכס אנז'ו, הנין הבכיר של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד על ידי העדפת הבן הבכור או פרימוגנטורה שהענף שלו הוחרג מן הירושה של הכתר הספרדי.
באנגליה.
במאבק הכוחות בין בית סטיוארט לבית הנובר בממלכת אנגליה, היעקוביטים, תומכי זכותם של הסטיוארטים לרשת את כס המלכות, יכולים להיחשב לגיטימיסטים.
בספרד.
קרליזם (בבסקית: Karlismo, בספרדית: Carlismo) היא תנועה פוליטית ומסורתית, הטוענת לכתר הספרדי, אשר הוקמה על ידי דון קרלוס, רוזן מולינה מבית בורבון. התנועה הוקמה בעקבות מחלוקת על הירושה ואי שביעות רצון נרחבת מהתנועה האלפונסינית של בית בורבון.
בהונגריה.