קרב קונוטופ היה קרב צבאי בין הכוחות המזוינים של אוקראינה לבין הכוחות המזוינים של רוסיה על השליטה בעיר קונוטופ. קונוטופ היא עיר במחוז סומי שבאוקראינה. קרב זה הוא חלק מהמתקפה בצפון-מזרח אוקראינה בפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022.
מהלך הקרב.
ב-24 בפברואר 2022, בשעה 03:35, התקדמו הכוחות הרוסים מכיוון צפון-מזרח, כיתרו את העיר קונוטופ ושמו אותה תחת מצור. החיילים הרוסים השתלטו על העיר קונוטופ ב-25 בפברואר.
בסרטון שעלה בכלי התקשורת הרוסים, ראש העיר ארטם סמיניכין הצהיר ב-2 במרץ כי חיילים רוסים שנכנסו לעיר הזהירו אותו כי הם יהרסו את העיר אם התושבים יתנגדו להם. הוא ביקש מהתושבים להילחם בהם, מה שהם הסכימו לכך.
אולם רשויות העיר החלו במשא ומתן עם חיילים רוסים מאוחר יותר, כשהשיחות נמשכו 12 דקות. הושג הסכם לפיו הסכימו הכוחות הרוסיים לא לשנות את הרכב העריה, לפרוס כוחות, לחסום את התחבורה או להסיר את הדגל האוקראיני. בתמורה הסכימה מועצת העיר שהתושבים לא יתקפו אותם. בסרטון שעלה לרשת נראים חיילים רוסים יוצאים מבניין העירייה, על רקע קריאות גנאי של תושבי העיר. אחד החיילים הרוסים מחזיק תועד רימוני יד בשעה שהוא מתקדם לרכבו.
ב-4 באפריל 2022, מושל מחוז סומי הצהיר כי החיילים הרוסים לא כבשו עוד ערים או כפרים במחוז ונסוגו ברובם, בעוד כוחות אוקראינים פעלו לגירוש ליחידות הנותרות. המטה הכללי של אוקראינה אישר ב-8 באפריל כי הכוחות הרוסיים נסוגו לחלוטין ממחוז סומי, ואישר דיווחים מהרשויות האזרחיות המקומיות מ-6 באפריל.
כור מצרף (סוציולוגיה)
קרב מליטופול
קרב מליטופול היה קרב צבאי בין הכוחות המזוינים של אוקראינה לבין הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית על השליטה בעיר מליטופול בדרום אוקראינה. קרב זה היה חלק מהמתקפה על חרסון במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. הצבא הרוסי החל במתקפה ב-25 בפברואר, ועד 1 במרץ כבש את העיר.
מהלך הקרב.
ב-25 בפברואר 2022 בשעה 10:30, כוחות רוסיים נכנסו למליטופול, תוך כדי הפגזות שפגעו בבניינים ובדירות בעיר. לפי מקורות לא רשמיים, בניין מועצת העיר המקומי הופגז ותמונות אף הראו טנקים מתקדמים לעבר הרחוב הראשי של העיר. במהלך הקרב ירו כוחות רוסים לעבר בית חולים בעיר, כאשר מהירי נהרגו 4 בני אדם ו-10 נוספים נפצעו.
ב-25 בפברואר נכנעה הנהגת העיר, כאשר הכוחות הרוסיים כבשו את העיר במלואה. בהמשך אותו יום כוחות אוקראינים חזרו לשלוט בעיר. ב-26 בפברואר טענה רוסיה כי היא חזרה וכבשה את העיר, אולם שר ההגנה הבריטי ג'יימס היפי הצהיר כי נראה שהעיר עדיין נמצאת בשליטה אוקראינית.
ב-26 בפברואר, כוחות רוסים הניפו את דגל רוסיה על כמה מבני מינהל בעיר. מושל מחוז זפוריז'יה, אולכסנדר סטארוך, הצהיר כי העימותים עדיין נמשכים בעיר, ונמסרו דיווחים על קרבות אש עם כוחות ההגנה המקומיים. הוא גם הצהיר כי קרבות בין חיילים רוסים ואוקראינים נמשכו כל הלילה, מהם נפצעו 14 חיילים אוקראינים.
ב-27 בפברואר כוחות רוסים הפגיזו אזורים בעיר. שירות החירום הממלכתי של אוקראינה במחוז זפוריז'יה הצהיר ב-28 בפברואר כי חיילים רוסים גרמו נזק למבנים של יחידת חילוץ חירום. כוחות מקומיים הצליחו להחזיר לעצמם את בניין העירייה במהלך היום והבניין היה תחת הגנה של כוחות הגנה עצמית מקומיים.
ב-1 במרץ החלו הכוחות הרוסיים להתכונן לחידוש התקפתם על מליטופול וערים אחרות. ראש עיריית מליטופול, איוואן פדורוב, הצהיר מאוחר יותר שהרוסים כבשו את העיר.
לאחר הקרב.
ב-1 במרץ 2022, במהלך הכיבוש על ידי הכוחות הרוסיים, ערכו אזרחי העיר מחאת רחוב נגד הכיבוש. המפגינים צעדו והשתמשו בגופם כדי לחסום שיירה של כלי רכב צבאיים רוסים.
בהמשך התקיימו מחאות נוספות.
לפי ראש העיר, העירייה פעלה להשיב את אספקת החשמל, אספקת המים ואספקת החום, והן שבו לפעול כמעט בכל מחוזות העיר. היא סבלה ממחסור באספקת המזון.
ב-10 במרץ, סגנית מועצה ומנהלת מוזיאון מליטופול להיסטוריה מקומית, ליילה איברגימובה, נעצרה בביתה על ידי כוחות רוסים, והועברה למקום לא ידוע. יום אחד לאחר מכן, אוקראינה טענה שראש עיריית מליטופול, איוואן פדורוב, נחטף על ידי חיילים רוסים. תושבים הפגינו בתגובה.
הוא הוחלף על ידי השלטון הרוסי בגלינה דנילצ'נק, חברת מועצה לשעבר. ב-16 במרץ, הכוחות הרוסיים שחררו את פדורוב.
באפריל, פורסם באוקראינה שפרטיזנים אוקראינים כנראה היו פעילים באזור מליטופול לפחות מאמצע מרץ.
אוטו פארנט
אוטו פנדרגון פארנט (באנגלית: Otto Pendragon Farrant; נולד ב-13 בנובמבר 1996) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי.
ביוגרפיה.
פארנט נולד בהמרסמית', מערב לונדון וגדל בטוטינג, דרום לונדון. הוא למד בבית ספר גרוויני. הוא התעניין לראשונה במשחק לאחר שצפה במחזמר "עלובי החיים". כשהיה צעיר, הוא שיחק בתיאטרון בית הספר לתיאטרון בבטרסי.
קריירה.
בגיל 11, החל להופיע על הבמה בהפקות של התיאטרון המלכותי הלאומי ותיאטרון הגלוב של שייקספיר.
בשנת 2010, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו על המסך הגדול בתור פרסאוס הצעיר בסרט הקולנוע "התנגשות הטיטאנים".
בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע "לדוג סלמון בתימן".
בשנת 2013, גילם פארנט את תומאס גריי במשך חמישה פרקים של הדרמה ההיסטורית בהפקת ה-BBC "מלכה הלבנה".
בשנת 2016, הוא גילם את פטיה רוסטוב בסדרת הדרמה ההיסטורית "מלחמה ושלום"
בשנת 2018 גילם את נייג'ל וילסון במיני-סדרה של ה-BBC מ-2018 "גברת וילסון".
בשנת 2019, לוהק פארנט לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "אלכס ריידר" של פריים וידאו, עיבוד טלוויזיוני לסדרת הספרים אלכס ריידר של הסופר אנתוני הורוביץ. פארנט מככב בסדרה לצד ויקי מק'קלור וסטיבן דיליין. הסדרה עלתה לראשונה בבריטניה ובאירלנד ב-4 ביוני 2020, לאחר שישה חודשי צילומים ב-2019. העונה השנייה של הסדרה בכיכובו הופקה במהלך המחצית הראשונה של 2021 ויצאה בדצמבר 2021.
בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "Edge of the World" לצד ג'ונתן ריס מאיירס.
לואי בונו
ז'נרל של דיוויזיה לואי בונו (בצרפתית: Louis Bonneau; 7 ביולי 1851 – 26 בפברואר 1938) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה.
בונו נולד ב-7 ביולי 1851 בוויסמבור למשפחה שבסיסה באלזס התחתית ובחר בקריירה צבאית בגיל צעיר. הוא למד בבית הספר הצבאי סן-סיר משנת 1868, הוסמך כקצין בדרגת לוטננט ב-1870 וככזה השתתף במלחמת צרפת–פרוסיה, כולל הקרבות של קולומביי וגרבלוט. הוא נפצע ליד נוסוויל ב-31 באוגוסט 1870 וקצת לאחר מכן נפל בשבי במץ שנכבשה על ידי הגרמנים.
לאחר תום המלחמה, בונו, שהחזיק בדרגת קפיטן, לימד היסטוריה בסן-סיר משנת 1874. בשנת 1884 הוא הפך לפרופסור נלווה להיסטוריה ב-École supérieure de guerre שנפתח באותה העת.
מ-1898 עד 1901 בונו החזיק בדרגת קולונל ופיקד על רגימנט הרגלים ה-62, ובשנת 1902 הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה ומונה למפקד חטיבת השאסורים ה-3 כמפקדה החדשה. בשנה שלאחר מכן הוא מונה למפקד חטיבת הפרשים של הקורפוס ה-2, ובשנת 1905 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-37. בשנת 1907 הוא קיבל את הפיקוד על הדיוויזיה ה-41 וקודם לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה, ובנובמבר 1910 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-7 בבזנסון.
בראש הקורפוס הזה הוא נכנס למלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. הוא נשלח לכבוש את קול דה לגורג' בהרי הווז', ומ-7 באוגוסט לחם בקרב (הראשון) על מילוז, אחד הקרבות הכבדים הראשונים בחזית המערבית. כוחות צרפת כבשו את מילוז ב-7 באוגוסט 1914. כאשר כוחות גרמניים חזקים תקפו מצפון וממזרח לעיר ב-9 באוגוסט, נאלץ בונו להורות על חייליו לסגת לבלפור. בעקבות הנסיגה, ב-10 באוגוסט, בונו היה הראשון מתוך סדרה של גנרלים צרפתים ששוחרר מתפקידו על ידי ז'וזף ז'ופר ולא קיבל תפקיד נוסף.
בונו היה מפקד לגיון הכבוד מאז 1909. הוא נפטר בננסי ב-26 בפברואר 1938 בגיל 86.
לטם פרי-חזן
לטם פרי-חזן (נולדה ב-1979) היא פרופסור למשפט וחינוך בחוג למנהיגות ומדיניות בחינוך באוניברסיטת חיפה וחברת האקדמיה הצעירה הישראלית. תחומי המחקר וההוראה שלה הם משפט ומדיניות חינוך, זכויות ילדים במערכות חינוך וחינוך חרדי.
ביוגרפיה.
פרי-חזן השלימה לימודי תואר ראשון בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה בהצטיינות יתרה (2004). היא התמחתה אצל שופטת בית המשפט העליון דורית ביניש (2005), לימים נשיאת בית המשפט העליון. את התואר השני למדה בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק, שם זכתה למלגת ונדרבילט בגין הצטיינות (2006). פרי-חזן המשיכה ללימודי דוקטורט בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה, אותם השלימה בהצטיינות יתרה (2011). עבודת הדוקטורט שלה, בהנחיית פרופ' שולמית אלמוג, עסקה בהסדרת החינוך החרדי בישראל. עם תום לימודיה, הצטרפה כחברת סגל לחוג למנהיגות ומדיניות בחינוך בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה, שם כיהנה בין היתר כראש המגמה לניהול מערכות חינוך (2020-2014), ראש המרכז לחינוך יהודי ודמוקרטי (2021-2018) וראש הוועדה החוגית ללימודים מתקדמים (2021-היום). היא הייתה חוקרת אורחת במרכז למשפט ומדיניות חינוך באוניברסיטת אנטוורפן (2012), במרכז לחינוך אזרחי ומוסרי בבית הספר לחינוך באוניברסיטת הרווארד (2014) ובמרכז לחקר הנוער בבית הספר לחינוך באוניברסיטת מלבורן (2018).
פרי-חזן זכתה בשני מענקי מחקר של הקרן הלאומית למדע (2018-2015, 2023-2019), במענק מחקר של משרד המדע (2022-2019), במענק מחקר של קרן רוטשילד-קיסריה (2020-2019) ובמענק מחקר של הקרן הלאומית למדע בשוודיה להקמת רשת בינלאומית לחקר חינוך לזכויות (2024-2022).