בפסטיבל עכו 2021 עלתה ההצגה "רצח בהסכמה" על פי פואמה מאת איריס אליה כהן שנכתבה בעקבות סיפור הירצחה של אסתי אהרונוביץ ז"ל. בנוסף לפואמה המופע משלב מונולוגים שנכתבו במרכז למניעת אלימות במשפחה על ידי תהילה אזולאי שאול. ההצגה מראה שאלימות מגדרית חוצה גבולות של זהות, היא קשורה ביחסי כוח ובנורמות חברתיות. הקהל יושב בחלל זירה מארבע צדדים וארבעת השחקניות - תהילה אזולאי שאול, סלי ארקדש, זיטה ינודייבה זינגר ורחלי פנחס - יושבות יחד איתו ומספרות דרך אביזרים שונים את סיפור האלימות. סדין לבן הנמצא במרכז ותלוי מהתקרה הופך לסדין של מעשה אהבה, מעשה אלימות, ותכריכי קבורה ודרכו באמצעות תנועה, צליל ואור נפרשות תמונות של נשים שמתמודדות עם אלימות גברית ומנסות לשרוד אותה. ההצגה זכתה בציון לשבח ורחלי פנחס בפרס השחקנית המצטיינת.
בנוסף לעבודות בימוי חנה ואנזה גרינוולד מנהלת את פרויקט החממה עבור יוצרות תיאטרון מהעולם החרדי של מפעל הפיס יחד עם דפנה קרון. 12 אמניות מופע חרדיות העלו מופעים קצרים לאחר תהליך דו שנתי (2019-2021) וטיפלו בתכנים בוערים הנמצאים בצומת שבין מגדר, דת ומעמד.
בעקבות צנזורה של הפסטיגל על שיר הפרחה של אסי דיין וצביקה פיק, התעורר דיון ער על סטריאוטיפ הפרחה בישראל. חנה ואזנה גרינוולד יחד עם אנסמבל הפרחות ונשים רבות אחרות יצרו גרסת כיסוי לשיר הפריחה של עופרה חזה שבמרכזו ריקלימניג לדימוי השלילי וניכוסו מחדש כדימוי מעצים לנשים מזרחיות. הקליפ זכה לצפיות רבות.
חנה ואזנה גרינוולד ביימה את סדרת הרשת "אדוני ראש בממשלה" (2021) המבוססת על פואמה מאת עודד ליפשיץ. הסדרה פורשת עשרים מונולוגים מדמדומי תקופת נתניהו כראש ממשלה, ומבטאים את בדידותו האישית והפוליטית. את המונולוגים הגישו שחקנים שונים: אולה שור סלקטר, יוסי צברי, אלון דהן, מוריה בשארי, רחל קשת, מנשה נוי, אסתי זקהיים, נדב בושם, הדר גלרון, אמיתי יעיש, אפרת ארנון ודליה שימקו.
(חלק זה כתב ד"ר נפתלי שם טוב)
הצגות בקהילה.
קבוצת תיאטרון נווה אליעזר
קבוצת תיאטרון לנשים נפגעות אלימות
תיאטרון בבת ים
מופעים בתיאטרון אלטרנטיבי
סטריקלנד
סטריקלנד (באנגלית: Strickland) הוא שם משפחה.
הרמן ברנשטיין
הרמן ברנשטיין (באנגלית: Herman Bernstein; 21 בספטמבר 1876 - 31 באוגוסט 1935) היה עיתונאי, סופר, משורר ומחזאי, דיפלומט יהודי-אמריקאי, ופעיל ציוני בארצות הברית.
ראשית ימיו.
נולד למשפחה יהודית דתית בעיירה ולדיסלבוב שבמחוז שאקי בליטא, ובהיותו בן 6 עבר עם משפחתו למוהילב.
בשנת 1893 היגר עם משפחתו לארצות הברית, ונאלץ לעבוד בנעוריו בסדנאות היזע בניו יורק כדי לפרנס את משפחתו.
בשנת 1901 נישא לסופי פרידמן, ממנה נולדו לו ארבעה ילדים.
הוא ייסד בניו-יורק את כתב העת ביידיש Der Tog.
עבודתו העיתונאית.
משנת 1900 החל לפעול כעיתונאי, ופרסם ידיעות בעיתונים שונים בניו יורק, ובהדרגה, נעשה העורך של מספר עיתונים יומיים, כגון "The New London Day", "The Jewish Tribune" ו- "Jewish Daily Bulletin".
נעשה כתב של עיתון הניו יורק טיימס, ולשם כך נסע באופן תדיר לאירופה. בשנת 1915 נסע לסקר את מצב היהודים הנמצאים באזורי הקרבות של מלחמת העולם הראשונה.
כמו כן, דיווח לעיתון ניו יורק הרלד על אודות המפכה הבולשיביקית בשנת 1917, ובמסגרת זו חשף תכתובת טלגרמות סודית שהתנהלה בין הצאר ניקולאי השני והקיסר הגרמני וילהלם השני.
ברנשטיין כיסה גם את ועידת השלום בפריז בשנת 1919, וערך ראיונות עיתונאיים לאישים רבים, ובהם לב טולסטוי, ברנרד שו, אנרי ברגסון, אוגוסט רודין, ליאון טרוצקי, וודרו וילסון, חיים ויצמן ואלברט איינשטיין.
יצירתו הספרותית.
עסק בתרגום ספרות מרוסית לאנגלית, ובין היתר, תרגם יצירות של לב טולסטוי, מקסים גורקי ואיוון טורגנייב.
כמו כן, כתב שני מחזות שהופקו והוצגו בתיאטראות ברודוויי, וחיבר שירים וסיפורים קצרים, שחלקם נאספו עוד בספר משנת 1902 בשם "In the Gates of Israel: Stories of the Jews". בשנת 1903 גם פרסם רומן שחיבר ("Contrite Hearts").
פועלו הדיפלומטי והציוני.
פעל למען בחירתו של וודרו וילסון לנשיאות ארצות הברית בשנת 1912, וצידד במדיניות הגירה קלה לארצות הברית. מונה על ידי הרברט הובר כאחראי מטעם הממשל ליחסים עם אלבניה, ובמסגרת זו פעל לכריתת אמנות בין המדינות, אשר זיכו אותו בפרס מטעם זוגו הראשון, מלך אלבניה. הוא כיהן כשגריר ארצות הברית באלבניה מפברואר 1930 עד ספטמבר 1933.
בעקבות פרסום כחצי מיליון עותקים של הפרוטוקולים של זקני ציון בארצות הברית בשנת 1921 על ידי הנרי פורד, פרסם ברנשטיין ספר בשם "ההיסטוריה של השקר". כמו כן, פתח בהליכים משפטיים בייצוגו של סמואל אונטרמאייר נגד פורד, אשר בסופו של דבר פרסם התנצלות על מעשהו ב-1927.
ברנשטיין היה פעיל במספר ארגונים יהודיים וציוניים בארצות הברית, כגון אורט עולמי וג'וינט, וכיהן כמזכיר הועד היהודי-אמריקני וכמנהל ארגון ציוני אמריקה.
נפטר במסצ'וסטס בשנת 1935.
גיל אמיתי
גיל אמיתי (נולד ב-1 באוקטובר 1989) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הרכז בקבוצת א.ס. רמת השרון מהליגה הלאומית בכדורסל. גובהו 1.97 מ'.
קריירה.
אמיתי החל לשחק כדורסל בקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא. בעונת הצטרף לקבוצת בני הרצליה מליגת העל, אך מיעט לשחק. בעונה הבאה שב לקבוצת הבוגרים של הפועל כפר סבא, מהליגה הלאומית, וגם בעונה הבאה שיחק בליגה הלאומית, במ.כ. הבקעה. בעונת שב לליגת העל, לקבוצת הפועל חולון, אך לאחר שזכה לדקות משחק מועטות, עבר במהלך העונה לעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. בעונת הצטרף לעירוני נס ציונה. הוא העפיל עמה לליגת העל, ושיחק בשורותיה גם בשתי העונות הבאות. בעונת 2015/2016 שיחק בשורות הפועל תל אביב. בעונת 2016/2017 חזר לעירוני נס-ציונה שהייתה בליגה הלאומית ועלה איתה לליגת העל שם . לאחר תקופה קצרה מתחילת עונת 2017/18 במדיה של עירוני נס-ציונה, החליט גיל לעזוב את עירוני נס ציונה לקבוצת מכבי אשדוד/באר טוביה במקומו של גוני יזרעאלי, בסיום אותה עונה לאחר שלא הרבה לשחק עזב אמיתי את הקבוצה וחתם באליצור נתניה מהליגה הלאומית.
ב-25 ביוני 2019 חתם בקבוצת מכבי חיפה . ב-2020 חתם בקבוצה א.ס. רמת השרון מהליגה הלאומית.
דונלי
דונלי (באנגלית: Donnelly) הוא שם משפחה.
לסקי
לסקי (Lasky) הוא שמם של מקומות יישוב שונים ושם משפחה.
כריסטין סינקלייר
כריסטין מרגרט סינקלייר (באנגלית: Christine Margaret Sinclair; נולדה ב-12 ביוני 1983) היא כדורגלנית קנדית וקפטנית נבחרת קנדה בכדורגל נשים. היא משחקת בקבוצת פורטלנד ת'רונס (Portland Thorns FC) מהליגה האמריקנית בכדורגל.
סינקלייר זכתה באליפות הליגה האמריקנית לנשים עם שלוש קבוצות שונות: אליפות WPS ב-2010 עם קבוצת גולד פרייד (FC Gold Pride), ב-2011 עם קבוצת ווסטרן ניו יורק פלאש (Western New York Flash) וב-2013 באליפות NWSL עם פורטלנד ת'רונס.
השתתפה בארבעה מונדיאלים (2003, 2007, 2011 ו-2015) ושלוש אולימפיאדות (2008, 2012 ו-2016).
הישגיה זיכו אותה בפרסים ומדליות רבים בתחום הספורט והעשייה האזרחית ובתואר של כבוד מאוניברסיטת סימון פרייזר שבעיר מולדתה. היא הייתה מועמדת לתואר כדורגלנית השנה של פיפ"א שש פעמים ושמה צורף לשדרת הכוכבים של קנדה בטורונטו.
ראשית חייה.
סינקלייר נולדה בבארנבי שבקולומביה הבריטית והחלה לשחק כדורגל מגיל ארבע בקבוצת ילדים, יחד עם עיסוק בענפי ספורט נוספים. בגיל 11 היא נבחרה לשחק בקבוצת האול-סטאר של קולומביה הבריטית לילדות עד גיל 14 והובילה את קבוצת הילדות של בארנבי לאליפויות הפרובינציה והמדינה. היא למדה בבית הספר התיכון שבעירה והובילה את קבוצת הכדורגל לשלוש אליפויות. היא החלה לשחק בנבחרת קנדה עד גיל 18 כבר בגיל 15 וערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת כשהייתה בת 16, במסגרת גביע אלגארבה בשנת 2000, והייתה מלכת השערים של הטורניר לאחר שהבקיע שלוש פעמים.
היא למדה באוניברסיטת פורטלנד וגם שם שיחקה בקבוצת הכדורגל והובילה אותה לאליפויות הליגה לקולג'ים (NCAA). על הישגיה בשנים אלו זכתה ב-2004 וב-2005 בפרס הרמן לכדורגלנית המצטיינת של ליגת הקולג'ים.
קריירת משחק.
מועדונים.
סינקלייר נבחרה שמינית על ידי גולד פרייד בדראפט ה-WPS ב-2008, שם שיחקה החל מ-2010 לצדן של מרטה ושאנון בוקס. הקבוצה סיימה במקום הראשון את העונה הסדירה. במשחק הפלייאוף הבקיעה סינקלייר שני שערים בניצחון 0–4 על קבוצת פילדלפיה אינדפנדנס, והקבוצה זכתה באליפות הליגה.
למרות העונה המוצלחת, לא הצליחה הקבוצה לעמוד בדרישות התקציב לעונה הבאה והיא פורקה.
בדצמבר 2010 הכריזה קבוצת ווסטרן ניו יורק פלאש שהיא החתימה את סינקלייר. היא סייעה לקבוצה לסיים את העונה הסדירה במקום הראשון לאחר שהבקיעה 10 שערים ובישלה 8. במשחק הפלייאוף היא הבקיעה שער במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. הקבוצה ניצחה בדו-קרב פנדלים וסינקלייר נבחרה ל-MVP של הפלייאוף.
ב-11 בינואר 2013 פורסם שהיא חתמה בקבוצת פורטלנד ת'ורנס לקראת העונה הראשונה של ליגת הכדורגל הלאומית לנשים. היא מונתה לתפקיד קפטן הקבוצה.
הקבוצה סיימה במקום השלישי בעונה הסדירה והעפילה לפלייאוף, שם סיימה במקום השני.
בנבחרת.