המונח בינה עסקית 3.0 הוטבע על ידי חברת Panorama בשיווק כלי הBI החדש שלה - NECTO, בשנת 2011. מונח זה אומץ על ידי כלל תעשיית טכנולוגיות המידע, וארגוני מחקר כגון Gartner ו-Forrester מתייחסים אליו כאל הגעה לשיא היכולות במימוש כלי ניתוח מידע על טכנולוגיות מתקדמות המייצרות, צוברות ומשתפות מידע.
היסטוריה.
בינה עסקית בתחילת דרכה עסקה בהצגת נתונים באופן ויזואלי המספקת תובנות לגבי המידע הקיים בארגון, ומציגה מידע על פיו אנשי ההנהלה יכולים לקבל החלטות מושכלות (עיין מערכת תומכת החלטה - DSS-Decision Support System). עם הזמן, גדלה הדרישה ליכולות מתקדמות, ופתרונות מהירים וחזקים, ובד בבד התפתחו גם יכולות המחשוב וקצב העבודה. המענה לדרישות הללו התממש בבינה עסקית 2.0 (Business Intelligence 2.0) אשר איפשרה הצגת נתונים ואירועים בזמן אמת, ובכך הגדילה את היכולת לזהות בעיות והזדמנויות בזמן אמת. למרות היכולות המתקדמות של בינה עסקית 2.0, הדרישה לפתרונות וטכנולוגיות מתקדמות עוד יותר לא נעצרה, ועם הגעת מהפכת ה-SoLoMo - Social, Mobile and Local השוק הציף דרישות לפתרונות BI מהירים, נגישים ורלוונטיים יותר.
בינה עסקית חברתית.
בינה עסקית חברתית (Social BI) מנצלת את הידע הקיים אודות נושאי עניין ואינטראקציות עם מידע שיש לכל משתמש, ובכך מקדמת קישורים חברתיים בתוך הארגון. העובדה כי בינה עסקית חברתית מאפשרת פיתוח קבוצתי תוך שיתוף מחשבות ומידע, גרמה לשינוי תפיסה בתחום הבינה העסקית, ופרצה מחסומים בכל הנוגע לבינה עסקית עצמית (Self BI). כלי בינה עסקית חברתית מאפשרים למנהלים ומנתחי מידע לשתף אינדיקטורים דוחות, וגרפים, ולקבל הצעות לשיפור וחוות דעת מאנשי הארגון, ומנתחי המידע באופן מיידי.
בנוסף, בינה עסקית חברתית מאפשרת משיכה של נתונים מתוך הרשתות החברתיות, ובכך מספקת מידע אמין ומיידי אשר משקף את חוות דעת הצרכנים אודות מוצרי הארגון. קבלת חוות דעת הצרכנים היא נקודת מפתח בפיתוח וניהול מוצרי הארגון, ומציג נקודת מבט של הלקוח מבלי ליצור איתו קשר באופן ישיר.
מוצרי בינה עסקית המשלבים יכולות בינה עסקית חברתית, הם חוד החנית בעולם ה-BI, והתחזית של מכוני המחקר Gartner ו-Forrester היא כי שילוב בינה עסקית חברתית בארגונים תלך ותגדל בשנים הקרובות, ותאפשר זמינות ושיתוף של מידע בין כל חלקי הארגון.
בינה עסקית ניידת.
בעקבות התפתחות המכשירים הניידים כגון טלפונים חכמים וטאבלטים, ובעקבות השימוש במכשירים הניידים לצורכי עבודה, בינה עסקית ניידת (Mobile BI) נהייתה צורך בסיסי. בינה עסקית ניידת מאפשרת לעובדי הארגון להתחבר מהמכשיר הנייד ישירות למידע ארגוני, ולצפות במידע תוך שימוש בכלי בינה עסקית המותקנים על המכשיר הנייד.
כלי בינה עסקית ניידת אמנם מוגבלים ביכולת הצגת הנתונים עקב גודל המסך הקטן יחסית ונפח הנתונים המוגבל שניתן להעביר ברשת, אך מאפשרים לכל משתמש קצה לבצע עיצוב אישי של הכלי, ולהתאים את הכלי להעדפותיו האישיות. זהו המשך טבעי לבינה עסקית חברתית המקשרת בין בינה עסקית לרשתות החברתיות, אשר מאפשרות למשתמשי הקצה לעצב את מקומם ברשת לפי העדפותיהם וטעמם.
מוצרים כגון Business Objects, Cognos, MicroStrategy וQlikView הם כלי בינה עסקית חזקים ונפוצים בשוק, המאפשרים שימוש בבינה עסקית ניידת.
בינה עסקית מקומית.
השימוש בבינה עסקית ניידת הציף בעיות זמן ותקשורת בשימוש בכלי בינה עסקית על מכשירים ניידים. העובדה שהמידע מוצג על המכשיר הנייד, אך מחושב על מאגר הנתונים העלתה את זמן התגובה, והפחיתה את שביעות רצון המשתמש.
מרבית החברות המיישמות בינה עסקית ניידת במוצריהם, פיתחו שימוש בניהול מערכות מידע בזיכרון הנדיף המקומי של המכשיר (IMDb - In Memory Data Base), המאפשר טעינה של מידע רב למכשיר המקומי, וביצוע חישובים וניתוחים מבלי ליצור קשר עם מאגר הנתונים המרוחק.
בינה עסקית מקומית (Local BI) מנצלת את הטכנולוגיה הזו, ומקצרת את זמני החישוב בשימוש בבינה עסקית ניידת. חשוב לציין כי בינה עסקית מקומית מיושמת לא רק בכלי בינה עסקית ניידת על מכשירים ניידים, אלא גם בכלי בינה עסקית על מחשב ניידים ונייחים, ומקצרים את משך חישוב המידע באופן משמעותי.
אנטיוכוס המומר
יונה מרצבך
הרב יונה (יוליוס) מרצבך (גרמנית: Julius Merzbach; כ"ב בתשרי תרס"א, אוקטובר 1900 - י"ח בתשרי תשמ"א, ספטמבר 1980) היה רב העיר דרמשטאדט בגרמניה, ולאחר עלייתו ארצה מראשי ישיבת קול תורה ומעורכי האנציקלופדיה התלמודית.
ביוגרפיה.
נולד בברלין למשה וקיילא מרצבך. למד בבית המדרש לרבנים בברלין אצל הרב דוד צבי הופמן, הרב אברהם אליהו קפלן והרב משה אוירבך. לצד הלימודים התורניים למד גם באוניברסיטת מרבורג, שם השלים דוקטורט במתמטיקה בהנחייתו של אברהם הלוי פרנקל, בשנת תרפ"ה (1925). באותה שנה, החל לכהן כרבה של הקהילה האורתודוקסית הנפרדת בעיר דרמשטאדט, שאליה היו כפופות עשרות קהילות כפריות במדינה העממית הסן. בשנת תרפ"ו (1926) נישא לעלא קובר (אחיינית רבו הרב משה אוירבך). הצטרף למועצת גדולי התורה.
בט"ו באדר תרצ"ט (1939) עלה לארץ ישראל. התגורר בשכונת בית וגן בירושלים. היה מראשי ישיבת קול תורה ומסר שיעורים לשיעור ב' בישיבה הקטנה. כמו כן היה מעורכיה של האנציקלופדיה התלמודית.
בנו הבכור, הרב אהרן שמואל, הוא חתנו של השופט יצחק קיסטר. בנו, הרב דוד צבי, הוא חתנו של הרב רפאל ברוך טולדנו. בתו שרה (נפטרה בא' באדר ה'תשע"ח, 16 בפברואר 2018) נישאה לרב חיים פרידלנדר. בתו השנייה יהודית נשואה לרב יעקב גלוסקינוס, בתו שושנה נישאה לרב חיים מצגר.
ענבי זעם (סרט)
ענבי זעם (כותר מקורי בארץ ישראל: פרי הזעם) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1940 המבוסס על רומן באותו שם מאת ג'ון סטיינבק. את הסרט ביים ג'ון פורד (שזכה עבורו בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר) והפיק דריל זאנוק. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. בשנת 1989 נכלל הסרט בין 25 הסרטים הראשונים שנבחרו לארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית כבעלי תרומה תרבותית, היסטורית או סרטים משמעותיים מבחינה אסתטית. בשנת 1998 דורג הסרט במקום ה-21 ברשימת מאה שנים... מאה סרטים של מכון הסרטים האמריקאי, בשנת 2007 ירד למקום ה-23.
עלילה.
עלילת הסרט מספרת על מסעה של משפחת ג'ואד המורחבת בימי השפל הגדול מן החווה החקלאית אותה עיבדו ובה התגוררו כאריסים באוקלהומה ואותה נאלצו לנטוש עקב סופות "קערת האבק" אל חיים חדשים בקליפורניה. בעוד חלקו הראשון של הסרט הכולל את יציאתם של בני המשפחה מאוקלהומה, מסעם והשתכנותם במחנה-מעבר ("הוברוויל") נאמן לספר, חלקו השני של הסרט משנה את עלילת הספר ואת אווירתו. בעוד הספר מדגיש את אווירת הייאוש וחוסר היכולת של המשפחה להתמודד עם הקפיטליזם הדורסני ומסתיים באבדון, סופו של הסרט פתוח ואופטימי יותר.
ההפקה.
יצירת הסרט, שהתבסס על רומאן שנחשב בארצות הברית לכמעט קומוניסטי, על ידי זאנוק ופורד שנחשבו ליוצרים שמרנים וימניים היה מפתיע. גם ההטפה השמאלית והדתית הקיימת בספר רוככה בסרט ומספר מונולוגים ודיאלוגים פוליטיים ומוסריים מרכזיים נעדרים ממנו.
הסרט צולם במהלך אוקטובר ונובמבר 1939 באתרי התרחשות כגון כביש 66, עיירות באוקלהומה, ניו מקסיקו, עמק סן פרננדו בקליפורניה והפארק הלאומי פטריפייד פורסט באריזונה.
הפסקול נכתב על ידי אלפרד ניומן ונעימת השיר "Red River Valley" חוזרת ומלווה אותו.
תיאורית הזהות החברתית
יונאגוני
יוֹנָאגוּנִי (ביפנית: 与那国島; באוקינאווית: ユナグニ), או דוֹנָאן (ביונאגונית: どぅなん), הוא אי בשוליו הדרומיים של ים סין המזרחי מקבוצת איי יָאאֶיָאמָה. זהו האי המערבי ביותר ביפן, 108 ק"מ מחופי טאיוואן, ובו מתגוררים 1,700 תושבים.
היסטוריה.
בעידן הקרח האחרון היה יונאגוני חלק מיבשת אסיה גופא.
במאה ה-12 נכלל האי בשטחי ממלכת ריוקיו. עם הפלישה היפנית במאה ה-17 עבר האי לתחומי האן סצומה, ובתקופת מייג'י, בשנת 1879, הוא שולב רשמית תחת שלטון האימפריה היפנית. לאחר מלחמת העולם השנייה היה יונאגוני תחת כיבוש אמריקאי, ובשנת 1972 הוא הוחזר ליפן, מאז הוא משתייך מנהלית למחוז אוקינאווה.
ב-4 במאי 1998 פקדה את האי רעידת אדמה תת-ימית שזרעה בו הרס
גאוגרפיה.
שטחו של יונאגוני הוא 28.91 קמ"ר, ובתחומו שוכנת העיירה יונאגוני, שנחלקת לשלושה אזורים: סונאי, קובורה והיגאווה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת באי היא 23.9°C וכמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 3,000 מ"מ. אורכו של קו החוף באי הוא 27.5 ק"מ.
כף איריזאקי בקצהו המערבי היא הנקודה המערבית ביותר ביפן. בנקודה זו ניצב מגדלור ושלט המורה על היותה של הנקודה מערבית ביותר. מנקודה זו ניתן לראות את חופי טאיוואן ביום בהיר.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 גילו צוללנים מבנה סלעי מרשים מתחת למים לאורך חופו הדרומי של האי – מדרגות אבן בעלות פנים שטוחות ופינות חדות אשר נחשבות בקרב רוב החוקרים למישק טבעי.
בעלי חיים.
האי הוא בית הגידול הטבעי היחיד בעולם של גזע הסוס יונאגוני. כמו כן, האי הוא מקור משיכה לצוללנים בשל דגי הפטיש המתקבצים באזור בחורף.
תרבות.
המשקה הנזאקה, אוואמורי (משקה חריף המזוקק מאורז) המכיל 60% אלכוהול בנפח, מיוצר באופן בלעדי באי.
קרישטוף באטורי
קרישטוף באטורי "שומיואי" (בהונגרית: Somlyói Báthory Kristóf, 1530 סילאג' שומיו – 27 במרץ 1581 אלבה יוליה) היה שליט (וויבוד) טרנסילבניה, אחיו של סטפאן באטורי, נסיך טרנסילבניה ומלך פולין.
ביוגרפיה.