כאשר נוגדן לנגיף אינו מסוגל לנטרל את הנגיף, הוא יוצר מבני וירוס-נוגדן תת-מנטרלים. עם פגוציטוזה על ידי מקרופאגים או תאי חיסון אחרים, המבנה עשוי לשחרר את הנגיף עקב קישור לקוי עם הנוגדן. זה קורה במהלך תהליך הגברת חומציות ובסופו של דבר התמזגות של הפגוזום עם ליזוזומים. הנגיף שנמלט מתחיל את מחזור השכפול שלו בתוך התא, ומעורר ADE.
דרכים אחרות בהן נוגדנים יכולים (באופן יוצא דופן) להחמיר את הזיהום במקום לפעול נגדו:
תולעת אוזניים
תולעת אוזניים (גם: דימויי מוזיקה בלתי רצוניים או תסמונת השיר התקוע) היא תופעה נוירולוגית שמתאפיינת בחזרה טורדנית ובלתי רצונית בראש על קטעי מוזיקה.
מחקרים מצאו ש-98% מבני האדם חוו את התופעה, למעלה מ-90% חווים אותה לפחות פעם בשבוע וכ-25% חווים אותה כמה פעמים ביום. בדרך כלל מדובר במנגינה קליטה בעלת חזרתיות רבה.
המדע עדיין לא הסביר באופן מלא את התופעה, אך ישנם כמה הסברים חלקיים. אחד ההסברים הנפוצים הוא שהתופעה נובעת מהדרך שבה בני אדם קולטים מוזיקה ואוגרים אותה. כשבני אדם מקשיבים למוזיקה הם משתמשים בזיכרון מתמשך – לא זוכרים תווים בודדים אלא מכלול שלם של רגעי מוזיקה, שיוצרים ביחד זיכרון מוזיקלי. כלומר, הקטע שחוזר על עצמו נחשב כזיכרון אחד שלם שאי אפשר לפרק לחלקים קטנים יותר, וכך חוזר על עצמו בלולאה אינסופית.
התופעה נחשבת ללא מזיקה ולעיתים אף מהנה. 75% מהנסקרים דיווחו שלעיתים הם נהנים מהחוויה. עם זאת, 'שירים תקועים' עלולים להופיע גם בשל הפרעה טורדנית-כפייתית, תסמונות פסיכוטיות, מיגרנה, צורות יוצאות דופן של אפילפסיה או מצב המכונה palinacousis - כאשר אדם ממשיך לשמוע צליל זמן רב לאחר שנעלם. תולעי אוזניים שמתמשכות לאורך זמן רב עלולות להיגרם על ידי מחלות שונות, כגון שבץ מוחי או גרורות בסרטן המוח.
קספר יולמן
קספר יולמן (בדנית: Kasper Hjulmand; נולד ב-9 באפריל 1972) הוא כדורגלן עבר דני המאמן את נבחרת דנמרק.
קריירת משחק.
יולמן שיחק במספר מועדונים בדנמרק, ואף שיחק מספר משחקים בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת צפון פלורידה בליגת ה-NCAA. הוא נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגיל 26 בלבד, בשל פציעה בברכו.
קריירת אימון.
יולמן החל את קריירת האימון שלו בשנת 1999, כשהחל לעבוד במחלקת הנוער של לינגבי. לאחר שאימן גם את קבוצת המילואים של המועדון, ובינואר 2006 מונה למאמנה של הקבוצה הבכירה, ששיחקה בליגה הדנית השנייה. בתום העונה, עלה עם הקבוצה לליגת העל הדנית.
ביולי 2008 הצטרף לנורשלן, כעוזרו של המאמן הראשי מורטן וייגהורסט, וביולי 2011 החליף אותו בתפקידו כמאמן הראשי. בתום עונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות, ובעונתו השנייה סיימה כסגנית האלופה.
במאי 2014 החליף את תומאס טוכל כמאמנה של מיינץ 05 מהבונדסליגה. ב-17 בפברואר 2015 הוא פוטר מתפקידו.
ב-15 בדצמבר 2015 הכריזה נורשלן כי יולמן ישוב להיות מאמנה הראשי החל מ-1 בינואר 2016. בשלוש עונותיו כמאמן סיימה הקבוצה במקומות ה-9, ה-6 וה-3.
בינואר 2019 רצתה אנדרלכט להחתימו, אך נורשלן רצתה פיצוי כספי גדול ואנדרלכט העדיפה להחתים את המאמן פרד רוטן. עקב סיפור זה נוצר קרע ביחסים בין יולמן למועדון, וב-25 במרץ 2019 עזב יולמן את המועדון בהסכמה הדדית.
ביוני 2019 הוכרז כי יולמן ימונה למאמן נבחרת דנמרק לאחר תום משחקי יורו 2020, אך עקב התפרצות נגיף הקורונה נדחה הטורניר לחודש יוני 2021, ויולמן היה זה שהוביל את הנבחרת בטורניר.
דנמרק סיימה שנייה בבית שכלל את , ו, והעפילה לשלב שמינית הגמר, בו הביסה 4–0 את . ברבע הגמר ניצחה הנבחרת 2–1 את , אך הפסידה במשחק חצי הגמר 1–2 ל לאחר הארכה.
שורש 46
שורש 46, או שַׁאן בּוּ (בסינית: 山部, פיניין: Shān bù) הוא השורש הארבעים-וששה של הכתב הסיני. פירושו "הר" והוא אחד מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
התו "山" נפוצה בשמות של הרים בעיקר במזרח אסיה, כגון: 天山, 长白山, 富士山 ועוד.
במילון קאנגשי יש 636 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
בקוסמולוגיה הדאואיסטית,山 (הר) הוא ההיבט בטבע של הטריגרמה "גן" (艮 "gen") שציורה ☶ מתוך שמונה הדיאגרמות.
פאיזה אחמד
פאיזה אחמד (בערבית: فايزة أحمد; 5 בדצמבר 1934 - 24 בספטמבר 1983) הייתה זמרת ושחקנית סורית-מצרית-לבנונית. במהלך הקריירה שלה, היא הופיעה בשישה סרטים.
ביוגרפיה.
פייזה אחמד נולדה בשנת 1934 בצידון שבלבנון לאב סורי ואם לבנונית. אחמד גדלה במשפחה מוזיקלית - ובגיל שש כבר שרה שר את שיריהם של הזמרות המפורסמות של אותה תקופה- אסמהאן ולילה מוראד.
בגיל אחת עשרה החלה את לימודי פיתוח קול, והופיעה לראשונה ברדיו הלבנוני ובתחנת הרדיו בחלב. בהמשך הקריירה שלה היא הנחתה שם ערבי גאלה ובסופו של דבר הפכה לזמרת מקהלה בתחנת הרדיו בדמשק.
היא הייתה נשואה כבר בגיל שלוש עשרה, אך נפרדה מבעלה, עומר אמני, לאחר לידת בתם פריאל.
בשנת 1954 היגרה למצרים, שם עבדה שוב ברדיו. שם הכירה את מוחמד אל מוג'י, שהלחין עבורה שירים מוצלחים כמו "Ana Albi Lik Mayal", "amma El amar Al Bab", "Habibi Whichni" ו- "Tamr Hinna".
הזמר והמלחין מוחמד עבד אל-ווהאב כתב לה, בין היתר את השירים "Sitt El Habayb", "Hammal El Assia" ו- "Tohgorny Bihkaya".
בין השנים 1957–1963 כיכבה אחמד בשישה סרטים, כולל ב "Leila"-, ו- bint el shatie מאת חוסיין פאוזי, "Imsik harami" מאת במאי הקולנוע פאטין עבד אל ווהאב ו- "Ana wa Banati" מאת חוסיין אל מוהנדס.
היא הופיעה גם בהפקת האופרטה "Masr Balahan" ובסדרות הרדיו "Hadrett Acharifa" של בעלה השני, מוחמד סולטן.
פייזה אחמד התחילה להופיע כזמרת בתקופה בה כבר היו מתחרים רבים, וזמרות מפורסמות בתחום. אלה כללו את: נאגאת אל זרירה, ורדה אלג'זאא'ריה, סבאח,  שאדיה, פיירוז ואחרות. למרות התחרות, היא זכתה להצלחה ופרסום רב. הדיסקוגרפיה של פייזה אחמד כוללת למעלה מ -320 שירים לרדיו וכ -80 לטלוויזיה. היא הייתה אחת הזמרות המובילות במצרים. אף על פי שהיו לה הרבה שירים מפורסמים ויפים, היא תיזכר בזכות השיר שלה "Set El Habaeb Yahabieba", שהפך לשיר אשר מושר תמיד ביום האם במצרים אשר נחגג ב -21 במרץ.
היו לה חמישה ילדים ותשעה נכדים.
פאיזה אחמד נפטרה בשנת 1983 בקהיר לאחר שלקתה במחלת הסרטן, זמן קצר לאחר שקיבלה אזרחות מצרית.
מבצר צ'יטורגר
מבצר צ'יטורגר (בהינדית: चित्तौड़गढ़ दुर्ग) או גם צ'יטור היה בעבר בירת אזור , ושוכן כיום בעיר בראג'סטאן שבצפון-מערב הודו. המבצר משתרע על שטח של 2,800 דונם, אחד המבצרים הגדולים בהודו, על גבעה בגובה של 180 מטרים מעל מישור העמק המנוקז על ידי נהר בראץ'. המצודה כוללת 65 מבנים היסטוריים, בהם ארבעה ארמונות, 19 מקדשים גדולים, 20 גופי מים גדולים, 4 אנדרטאות וכמה מגדלי ניצחון.
בשנת 2013, במושב ה-37 בוועדת המורשת העולמית שהתקיימה בפנום פן בקמבודיה, הוכרז מבצר צ'יטורגר, יחד עם חמישה מבצרים נוספים של ראג'סטאן, כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, כקבוצת מונומנטים הקרויה מבצרי הגבעות בראג'סטאן.
גאוגרפיה.
מבצר צ'יטורגר שוכן בחלק הדרומי של מדינת ראג'סטאן, 233 קילומטרים מהעיר , באמצע הדרך בין דלהי למומבאי על הכביש הלאומי מספר 8 (הודו), בצומת הכבישים הלאומיים מספר 76 ו-79.
המבצר מתנשא בתלילות מעל המישורים שמסביב ומתפרס על שטח של 2.8 קילומטרים רבועים. המבצר ניצב על גבעה בגובה 180 מטרים. הוא ממוקם על הגדה השמאלית של נהר בראץ' (יובל של הנהר ) והוא מחובר לעיר החדשה צ'יטורגר (הידועה בשם 'העיר התחתית') שהתפתחה במישורים לאחר 1568 כאשר המבצר ננטש עקב הכנסת הארטילריה במאה ה-16 (שהפכה את ההגנה עליו לבלתי יעילה), ועל כן הועברה הבירה לאודאיפור המאובטחת יותר, הממוקמת באגף המזרחי של . דרך מפותלת באורך של יותר מקילומטר אחד עולה מהעיירה החדשה ומובילה לשער הראשי הקרוי רם פול בקצה המערבי של המבצר. כביש מעגלי בתוך המבצר מאפשר גישה לכל השערים והמונומנטים הממוקמים בין חומות המבצר.
המבצר שכלל בעבר 84 גופי מים מכיל כעת רק 22 מהם. גופי מים אלה ניזונים מאגירה טבעי וגשמים, ויש בהם נפח משולב של 4 מיליארד ליטר שיכול לענות על צורכי המים של צבא של 50,000 חיילים, למשך ארבע שנים. גופי מים אלה הם בצורת בריכות, בארות ובארות מדרגות.
היסטוריה.
צ'יטורגר (גר (garh) פירושו מבצר) נקרא במקור צ'יטראקוט (Chitrakut). טוענים שהוא נבנה על ידי שליט מורי המקומי צ'יטראנגאדה מורי. לפי אגדה אחת, שמו של המבצר נגזר מהבונה שלו. אגדה עממית נוספת מייחסת את בניית המבצר לגיבור האגדי : האגדה מספרת שבהימה פגע כאן בקרקע, מה שגרם לכך שהמים צצו ויצרו מאגר גדול. גוף המים שלכאורה נוצר על ידי בהימה הוא מאגר מים מלאכותי בשם בהימלט קונד (Bhimlat Kund) בקצה אגם ג'אימל פטה (Jaimal Patta). התגלו כמה סטופות בודהיסטיות קטנות המתוארכות למאה ה-9 המבוססות על האגדה.