קבוצות למען זכויות להט"ב שוודיות ראו את הניצחונות הפוליטיים הראשונים שלהן בתקופה זו כאשר בשנת 1973 הצהיר הריקסדאג כי "דו-קיום הומוסקסואלי הוא מנקודת מבט חברתית דו-קיום מקובל לחלוטין", ובשנת 1978 מינתה המדינה חקירה לגבי תנאי החיים של הומואים ולסביות בשוודיה. החקירה הציעה איסור על אפליה כבלתי חוקית, מעמד פליט לחברי קהילה נרדפים, הגנות חוקתיות על הומואים ולסביות וחקיקת חוק עבור הכרה בחיים משותפים בין זוגות חד מיניים.
כיום, שוודיה מכונה לעיתים קרובות כאחת המדינות בעלות הקבלה הרחבה ביותר עבור קהילת הלהט"ב בעולם, עם ארגונים ומקומות שונים הפונים אל חברי הקהילה בהם מגוון מועדונים, ברים ובתי קפה, חוקים ומדיניות תומכת וקבלה ציבורית וחברתית גבוהה. במרץ 2019, שוודיה זכתה בתואר יעד הטיולים הידידותי עבור קהילת הלהט"ב הטוב בעולם, יחד עם קנדה ופורטוגל. המדינה מארחת פסטיבלי גאווה מדי שנה, מצעד הגאווה בבירה סטוקהולם הוא הפסטיבל הגדול והוותיק ביותר מסוג זה, והוא מאורגן מדי שנה מאז 1998. באירוע משתתפים בדרך כלל כחצי מיליון צופים, כולל כ-40,000 משתתפים בצעדה עצמה. בשנים שלאחר מכן, פסטיבלי גאווה החלו גם בגטבורג, מאלמה ואופסלה, ואירועים מקומיים מתארחים גם בקהילות קטנות יותר, בהן לונד, ארברו, האלמסטד, פאלון ואחרות. מצעד הגאווה בלפלנד, מתקיים מדי שנה ברחבי חבל הארץ של לפלנד הנערך מדי שנה בין המדינות הסקנדינביות של נורווגיה, שוודיה ופינלנד מאז שנערך לראשונה בשנת 2014 בעיר השוודית של קירונה.
קיגן
Somebody to Love (שיר של ג'סטין ביבר)
Somebody to Love (בעברית: מישהו לאהוב) הוא סינגל של הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר. זהו הסינגל השני מתוך אלבום האולפן הראשון של ביבר, My World 2.0. הוא נכתב על ידי ביבר, בשיתוף הת'ר ברייט ו"הסטריאוטיפים" והופק על ידי האחרונים. בתחילה הוא הוקלט כדמו על ידי הזמר אשר, שהיה המנטור של ביבר, אך לאחר שאלבומו התעכב הוא בחר להעניק אותו לביבר, תוך שהוא מבצע קולות רקע. ביוני 2010 הקליט אשר רמיקס רשמי לשיר, בהפקתו של בני בלנקו.
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-15 במצעד הבילבורד הוט 100.
יעקב (קובה) גבר
יעקב (קוּבַה) גֶּבֶר היה אדריכל ובנאי ישראלי. גבר תכנן במהלך חייו כמאתיים מבני ציבור, שכונות מגורים, מבני תעשייה, בתי ספר ומבני תרבות, שעיקרם נבנה בקיבוצים ובהתיישבות העובדת. גבר תכנן את מפעלי גרנות, שהיו הגדולים בארץ בעת הקמתם, והיה מהמתכננים הראשונים של חדרי אוכל קיבוציים בהם נהוג שירות עצמי. אביהם של האמנים ציבי גבע ואביטל גבע.
קורות חיים.
גבר נולד בורשה בשנת 1907, למשפחה מסורתית בה האם השתייכה לחצר חסידית אך חש ריחוק מן הדת בגיל צעיר, ובהשפעת קרוב משפחה החל לפנות אל הסוציאליזם. בשנות העשרים היה גבר חבר בהסתדרות "השומר הצעיר" בעירו. בשנת 1930 עלה גבר לארץ ישראל והשתקע בקיבוץ עין שמר. גבר למד את מלאכת הבנייה מאנשי משמר העמק שנחשבו לבנאים מצטיינים, והחל לרכז את קבוצת הבניין של קיבוץ עין שמר בשנות השלושים. בשנת 1932 החל גבר לתכנן יחד עם קבוצת אנשים שכללה את יעקב אופנהנדין ומשה שטרום זרמי את מבנה קולנוע אוריון בכרכור, שנחנך בשנת 1940 תחת השם 'עין אור', ונבנה בסגנון מודרניסטי פונקציונלי. במסגרת השתתפותו בקבוצת הבנייה של עין שמר השתתף גבר בבניית היישוב גן השומרון. עבור מושב זה תכנן גבר מספר רב של מבנים, ביניהם גן ילדים, גן ציבורי, מעבדה ועוד מבני ציבור ומבנים פרטיים. כמו כן עמד בראש הקבוצה שבנתה את רחוב הבוטנים בפרדס חנה, שתוכנן בידי לוטה כהן. בשנת 1944 תכנן גבר את "בית הפועלים" בכרכור. בשנת 1946 תכנן גבר את "בית אלימלך" בקיבוץ עין שמר, שנבנה לזכר אלימלך שטרקמן, שנפל במצור על גבעת חיים. החל משנת 1947 עבד גבר כאדריכל במחלקה הטכנית של הקיבוץ הארצי. באותה שנה תכנן גבר את "בית חביבה" בקיבוץ מענית. בראשית שנות החמישים, עבד גבר במחלקה הטכנית של קיבוצי השומר הצעיר.
במסגרת עבודתו בקיבוץ הארצי נשלח גבר בין השנים 1951–1952 להשתלם באדריכלות בווינה, כאשר פרויקט הגמר שלו כלל תכנון בית ספר ל - 250 תלמידים. באותה שנה נולד בנו הבכור, ציבי גבע. בשנת 1955 מונה גבר לתפקיד מהנדס ראשי במועצה אזורית מנשה, לאחר שהוא התנה את הפיכת התפקיד מעבודה אדמיניסטרטיבית בעיקרה לתפקיד הכולל תכנון. בשנת 1958 תכנן גבר את בית מפ"ם בכרכור, בו התקיימו הופעות מוזיקה, תיאטרון, הקרנות סרטים ופעילויות מפלגתיות עד לשנות התשעים. בשנת 1961 נחנך מפעל אמבר אותו תכנן גבר. בשנות השישים והשבעים המשיך גבר להיות שותף מרכזי בתכנון מפעלי גרנות, שהיו הגדולים בארץ בעת הקמתם. כחלק ממפעלים אלה קמה בשנת 1966 מנפטה בעמק חפר, בתכנון גבר בשלהי שנות השישים תכנן גבר מסגד במייסר. בשנת 1968 תכנן גבר אנדרטה בכפר גליקסון. באותה שנה תכנן יחד עם האדריכל משה אילני את מכון משואה בתל יצחק.
בשנת 1970 הקים גבר יחד עם אדריכלים נוספים את האגודה השיתופית מ.ט.מ (משרד טכני מנשה) שישבה בחדרה, כשמטרתה הייתה ביצוע עבודות תכנון בכל רחבי הארץ. באותה תקופה יזם גבר הקמה של חדרי אוכל קיבוציים בהם הגשת המזון התבצעה בשירות עצמי, דבר חדשני לארץ באותה תקופה. גבר תכנן חדרי אוכל קיבוציים רבים, ביניהם בקיבוצים עין החורש ושדות ים. בשנות השבעים והשמונים המשיך גבר בתכנון מבנים רבים, ביניהם אצטדיון עירוני קריית שמונה, וכן המשך הרחבת מפעלי גרנות. באותו עשור תכנן גבר את מסלול ההליכה בנחל מערות. בשנות השמונים החל גבר להשתתף בשחזור 'חצר הראשונים' בעין שמר, שבמרכזה עומד בית האבן הראשון בקיבוץ, ועוד מספר מבנים מקוריים ומשוחזרים משנות הקיבוץ הראשונות. החצר הושקה בשנת 1996 במלאת 60 שנה לקיבוץ. גבר נפטר בשנת 1993, מותיר אחריו את בניו, האמנים ציבי גבע ואביטל גבע, ונקבר בבית הקברות בקיבוץ עין שמר.
הליגה למען יידיש
הליגה למען יידיש (בכתיב יידי: 'ייִדיש־ליגע', באנגלית: 'League for Yiddish') היא עמותה ללא כוונת רווח הפועלת מניו יורק החל משנת 1979, שמטרתה לקדם ולעודד את מעמדה של שפת היידיש בעולם. בעמותה מנויים חברים מכל העולם ופעילותה ממומנת על ידי מנויים אלו ומענקים שונים.
היסטוריה.
הליגה למען יידיש נוסדה בשנת 1979 על ידי הבלשן, ופרופסור ליידיש איציע מרדכי שכטר (בכתיב יידי: שעכטער) כגלגול עדכני יותר של ליגת הטריטוריאליסטים (שמה המדויק של הליגה בכתיב יידי 'פרײַלאַנד־ליגע', תרגום חופשי: 'ליגה למען ארץ חופשית'), אשר דגלה ביצירת טריטוריה יהודית בכל מדינה שתאפשר לכך ועידוד שפתה העיקרית של התנועה - יידיש. כאשר ד"ר איציע מרדכי שכטר הבין שלא נשארו הרבה הדוגלים בתורה זו, שינה את שמה ומטרתה של התנועה ב-1979 לשמה הנוכחי 'ליגה למען יידיש' במטרה לספק תמיכה ארגונית למודרניזציה, לסטנדרטיזציה של שפת היידיש, לעודד אנשים לדבר יידיש בכל תחומי חיי היומיום שלהם, ולהגביר את יוקרתה של יידיש כשפה חיה, בתוך קהילות דוברות יידיש ומחוצה להם.
כנגזרת ממטרותיה הליגה למען יידיש היא אחד הארגונים הבודדים בעולם המנהל את כל פעילותיו כמעט לגמרי ביידיש, ובכללם האירועים, הפרסומים, ישיבות הצוות, הפרוטוקלים, ניהול הכספים וכל האדמיניסטרציה ביידיש.
כיום יו"ר הוועד המנהל היא גיטל שכטר-וישוואנת (בכתיב יידי ווישוואַנאַט), בתו של ד"ר מרדכי שכטר.
פעילות הארגון.
הליגה למען יידיש מוציאה לאור כתב עת תרבותי-ספרותי היוצא לרוב ככתב עת דו שנתי ביידיש בשם: 'אױפֿן שװעל' (תרגום חופשי: 'על המפתן'), כתב העת הוא המשך מפותח יותר של כתב העת שהחל ב-1941 ככתב העת של ליגת הטריטוריאליסטים (שמה המדויק של הליגה בכתיב יידי 'פרײַלאַנד־ליגע', תרגום חופשי: 'ליגה למען ארץ חופשית'), בה כתב העת שימש כשופרה של התנועה הטריטוריאליסטית היהודית אשר דגלה ביצירת טריטוריה יהודית בכל מדינה בה נמצאים יהודים.
כאשר ד"ר איציע מרדכי שכטר שינה את שמה ומטרתה של התנועה ב-1979 שינה גם כן כתב העת את פניו והמשיך עם הארגון החדש ה'ליגה למען יידיש' והוא כתב העת ביידיש הוותיק ביותר בעולם אשר עדיין יוצא ברצף. כתב העת מודפס בניו יורק ומופץ לכ-850 מנויים בכל העולם, בין עורכיו לאורך השנים נמנים:
עורכים נוספים כיום הם: גיטל שכטר-ווישוואנאט, בכתיב יידי: גיטל שעכטער־װישװאַנאַט - עורכת סגנון; ינקל סלנט, בכתיב יידי: יאַנקל סאַלאַנט - עורך גרפי.
כחלק ממטרת הליגה למען יידיש לעודד את המודרניזציה של שפת יידיש, הליגה מפרסמת דרך המדיה החברתית 'מילות השבוע' (בכתיב יידי 'ווערטער פֿון די וואָך') (סדרת רשימות מילים טרמינולוגיות יידיש) העוסקות בשאלות השפה ובירור מונחים דרך פייסבוק, טוויטר, אתר האינטרנט, ובתפוצת דוא"ל לרשימת חבריה.
כחלק מהפעילות של השפה הליגה למען יידיש פרסמה מילון אנגלית-יידיש מקיף (הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה/ליגה למען יידיש, 2016, הוצאה שנייה מורחבת ומשופרת ב-2021) — המילון הוא המקיף ביותר מסוגו (אנגלית -יידיש, יידיש-אנגלית) בין עורכיו נמנים: גיטל שכטר-וישוואנת (בכתיב יידי ווישוואַנאַט), ד"ר הרשל פול גלזר (בכתיב יידי הערשל גלעזער) המשמש גם כיועץ הבלשני של הארגון.
במהלך השנים הליגה למען יידיש גם שימשה כמוציא לאור ופרסמה סדרת סרטים דוקומנטריים - 'עולמות בתוך עולם': שיחות עם סופרי יידיש, (בכתיב יידי 'אַ וועלט מיט וועלטעלעך')
וכן מהדורה לימודית של 'מאָטל פייסע דעם חזנס' (בתרגום חופשי: 'מוטל של החזן') (2017), המבוסס על סיפורי הילדים של שלום עליכם, ספרי לימוד, ספרי קריאה וחומרים ביידיש שונים שפורסמו ונמכרו על ידי הליגה ליידיש בחנות המקוונת באתר הבית.