קטקו נולד בסירקיוז שבניו יורק ב-1962, ובשנת 1980 השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון "בישופ לודן". הוא ממוצא סלובקי מצד אביו. קטקו למד באוניברסיטת ניאגרה, שם קיבל ב-1984 תואר ראשון במדע המדינה, ואחר כך למד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סירקיוז, ממנה קיבל תואר שני במשפטים בשנת 1988. את תחילת דרכו כמשפטן החל במשרד עורכי דין פרטי בוושינגטון הבירה.
זמן קצר אחר כך הפך לתובע משפטי בכיר באגף האכיפה של הרשות לניירות ערך של ארצות הברית. לאחר מכן העביר 20 שנה כעוזר תובע פדרלי במחלקת המשפטים של ארצות הברית. הוא שימש כתובע פלילי בכיר בגבול ארצות הברית–מקסיקו באל פאסו שבטקסס, ומאוחר יותר הוצב בסן חואן, בירת פוארטו ריקו. באפריל 2000 נגנב ממכוניתו של קטקו אקדח בבעלות מחלקת המשפטים; לאחר הגניבה, נעשה שימוש באקדח במהלך שוד בו נרצחו שני אנשים. לאחר שקטקו היה נתון לאיומים ברצח, הוא קיבל בחזרה אקדח נוסף. לאחר שעזב את מחלקת המשפטים, העתיק קטקו את מגוריו לעיר קמילוס (Camillus), ובמשך 15 שנה עבד בפרקליטות לפשעים פדרליים בסירקיוז עבור התביעה הפדרלית במחוז צפון ניו יורק. בתפקיד זה, הסביר מאוחר יותר, הוא הוביל העמדות לדין של כנופיות במסגרת חוק RICO.
בינואר 2013 פרש סופית ממחלקת המשפטים. לקראת בחיורת 2014 בארצות הברית, קטקו התמודד נגד דן מאפיי בבחירות לייצוג מחוז הקונגרס ה-24 של ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-4 בנובמבר 2014 הוכרז קטקו כזוכה בבחירות, וגבר על מאפיי בפער של כעשרים אחוזים. עבור מאפיי, היה זה ההפסד הגדול ביותר מבחינת אחוזים שספג בעל תפקיד בבחירות אמצע הכהונה באותה השנה. קטקו הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-114 של ארצות הברית בראשית ינואר 2015. הוא נבחר מחדש בבחירות 2016, בבחירות 2018 ובבחירות 2020.
בשנת 2016 התקבלו בבית הנבחרים שמונה הצעות חוק שקיבלו את חסותו של קטקו, ואחת מהן אף נחתמה באורח רשמי כחוק. ב-2018 דורג קטקו במקום השביעי ברשימת חברי בית הנבחרים הדו-מפלגתיים ביותר במהלך הקונגרס ה-115 של ארצות הברית. לראיה, הוא הצביע לצד האג'נדה של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ב-76.5% מהזמן. ב-18 בדצמבר 2019 הצביע נגד שני סעיפי ההדחה של הנשיא טראמפ.
ב-12 בינואר 2021 הפך קטקו לרפובליקני הראשון בבית הנבחרים שהצהיר כי יצביע בעד הדחתו של טראמפ בהליך הדחתו השני של הנשיא, שנפתח לאור אירועי ההסתערות על הקפיטול. בהצהרה, קטקו האשים את טראמפ ב"חימום האווירה" שהובילה להתקפה על הקפיטול, ובכך שלא הצליח "לגדוע אותה במהרה ובכוח". הוא האמין שאם טראמפ לא יישא באחריות להתנהגות זו, הדבר יהווה "איום ישיר על עתיד הדמוקרטיה שלנו". מוקדם יותר האשים קטקו את טראמפ בהתסערות ואמר כי טענותיו הכוזבות של הנשיא בדבר הונאת בחירות "הסיתו ועודדו את ההתקפה הלא חוקית והלא-פטריוטית הזו". בסופו של דבר הוא הצטרף לתשעה רפובליקנים אחרים שתמכו בהדחת הנשיא טראמפ. ב-4 בפברואר 2021 חבר קטקו לעשרה רפובליקנים אחרים שהצביעו ביחד עם הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים לסילוקה של מרג'ורי טיילור גרין מוועדת החינוך והעבודה ומוועדת התקציב בעקבות אמירותיה האנטישמיות ומעוררות המחלוקת.
ב-14 בינואר 2022 הכריז קטקו על פרישתו מהחיים הפוליטיים ועל אי-כוונתו להתמודד לתקופת כהונה חמישית בבית הנבחרים האמריקאי. כהונתו עתידה להיחתם עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.
טייץ
פיטר גרונוולד
ד"ר פטרוס יוהנס "פיטר" גרונוולד (באנגלית: Petrus Johannes "Pieter" Groenewald) (נולד ב-27 באוגוסט 1955) הוא פוליטיקאי דרום אפריקאי, המכהן כמנהיג חזית החירות פלוס מאז בחירתו בנובמבר 2016. את דרכו הפוליטית הוא החל כראש העיר סטילפונטין בשנת 1988. הוא ויתר על התפקיד בשנת 1989 בשל בחירתו לבית הנבחרים. גרונוולד היה שותף להקמת חזית החירות בשנת 1994, וכיהן כחבר האספה הלאומית עד לבחירתו לבית המחוקקים של פרובינציית צפון-מערב בשנת 1999. הוא שב לאספה הלאומית בשנת 2001.
ביוגרפיה.
גרונוולד נולד בדרום אפריקה למשפחה אפריקאנרית. הוא השיג תואר ראשון מאוניברסיטת פוטשפרום להשכלה נוצרית גבוהה. תארים אחרים שקיבל כוללים תואר שני בתקשורת, תואר שני בניהול ופיתוח ודוקטורט בפוליטיקה.
קריירה פוליטית.
הוא נבחר לראשות עיריית סטילפונטין בשנת 1988. בבחירות הכלליות בדרום אפריקה בשנת 1989, נבחר גרונוולד לבית הנבחרים של דרום אפריקה עבור מחוז הבחירה סטילפונטין.
במרץ 1994 היה גרינוולד בין מייסדי מפלגת "חזית החירות", מפלגה פוליטית לזכויות מיעוטים ולאומיות אפריקאנרית. הוא נבחר לאספה הלאומית שהוקמה באפריל אותה שנה. הוא כיהן כחבר פרלמנט עד שנבחר לבית המחוקקים של פרובינציית צפון-מערב בשנת 1999. הוא כיהן שם משנת 1999 עד שחזר לאספה הלאומית בשנת 2001.
הוא מילא תפקידים שונים של מנהיגות בחזית החירות פלוס, כמו מנהיג פרלמנטרי ויו"ר פדרלי בין התאריכים 11 באוגוסט 2011 עד 12 בנובמבר 2016. הוא היה גם המנהיג של המפלגה בפרובינציית צפון מערב ממארס 1994 עד מרץ 2017.
ב־12 בנובמבר 2016 נבחר גרינוולד למנהיג חזית החירות פלוס, במקומו של פיטר מולדר, שפרש מתפקידו. עו"ד אנטון אלברטס קיבל את מקומו של גרונוולד כיו"ר הפדרלי.
הוא הוביל את חזית החופש פלוס להשיג את תוצאת הבחירות הטובה ביותר שלה בבחירות הכלליות 2019. המפלגה הגדילה את נתח הקולות שלה ל -2.38% מהקולות הלאומיים, וזכתה בעשרה מושבים באספה הלאומית. נציגותה הגבוהה ביותר באספה הלאומית מאז הקמתה בשנת 1994. בנוסף, המפלגה זכתה לייצוג בשמונה מתוך תשעת בתי המחוקקים של הפרובינציות ושיפרה במידה רבה את מעמדה בפרובינציות חאוטנג וצפון מערב.
יחסו לישראל.
יחסו לישראל הוא חיובי והוא ידוע כמבקר קולני של היחס הקר של ממשלת דרום אפריקה למדינת ישראל. הוא ביקר קשות את המדיניות התמיכה של ממשלת הקונגרס הלאומי האפריקני בפלסטיניים, ואף גינה את החלטת ממשלת דרום אפריקה ב־2018 לסגור את השגרירות בישראל ולהחזיר את השגריר בעקבות העימותים בגבול ישראל-עזה. הוא גם קרא לממשלת דרום אפריקה לפנות לישראל בבקשה שתסיעה לדרום אפריקה לפתח מכוני התפלה כדי להתמודד עם הבצורות הקשות באזור הכף.
חוק קומי (מיני-סדרת טלוויזיה)
חוק קומי (באנגלית: The Comey Rule) הוא מיני סדרה אמריקאית, דרמה פוליטית, המבוססת על הספר "נאמנות עליונה: האמת, שקרים, ומנהיגות" מאת מנהל ה-FBI לשעבר ג'יימס קומי. במיני סדרה מככבים ג'ף דניאלס בתפקיד קומי וברנדן גליסון בתפקיד הנשיא דונלד טראמפ. המיני-סדרה המורכבת משני חלקים שודרה בין התאריכים 27 בספטמבר ל-28 בספטמבר 2020 ברשת Showtime.
עלילה.
הסדרה עוקבת אחר מנהל ה-FBI, ג'יימס קומי, לקראת הבחירות ב-2016,ומאוחר יותר בחודשים הראשונים לנשיאותו של דונלד טראמפ. בשנת 2015, קומי מבקש ממארק פ. ג'וליאנו להישאר כסגן מנהל ה-FBI להוביל את חקירת שרת הדואר האלקטרוני של הילרי קלינטון "Midyear".
בשנת 2016 ג'ורג' פפאדופולוס, יועץ לקמפיין טראמפ נמצא בפיקוח שירותי הביטחון האמריקאיים, על רקע טענות שמינהל הביון הצבאי הרוסי גייס את קרטר פייג כנכס. נטען כי פול מנפורט עובד בשכר עבור האוליגרכים הרוסים אולג דריפסקה ודמיטרו פירטש. החקירה מגלה עדויות לא מאושרות לכך שלממשלת רוסיה היה מידע מזיק על דונלד טראמפ כששהה במלון ריץ-קרלטון במוסקבה בשנת 2013.
לאחר שסגרה את חקירת קלינטון ביולי 2016, לשכתו של קומי פותחת מחדש את החקירה מכיוון שכמה מיילים של הילרי קלינטון מופיעים בשערורי חדשה במחשב הנייד של אנתוני ויינר.
הפרק הראשון מסתיים בדיווחי חדשות על כך שהילרי קלינטון קוראת לדונלד טראמפ לוותר על הבחירות למענה.
בפרק השני, ראשי קהילת המודיעין האמריקאית אומרים לברק אובמה שרוסיה מעדיפה שדונלד טראמפ הידידותי יישב בבית הלבן ויקדם את פירוק נאט"ו, יפסיק את הסכם הגרעין באיראן, יאפשר קידוחי נפט בקוטב הצפוני, יקים מסלול לפלישה טורקית נגד הכורדים, יפתח במלחמת סחר עם סין ויזרע מחלוקת מעל לכל.
שגריר רוסיה בארצות הברית, סרגיי קיסליאק לוחץ על מייקל פלין לסיים את הסנקציות הכלכליות נגד רוסיה לאחר שאובמה מגרש 35 דיפלומטים רוסים ומכריז על סנקציות נוספות על רוסיה. לאחר הבחירות ב-2016, ג'יימס קלאפר וראשי מודיעין אחרים דנים בתיק חקירה עם אובמה במהלך תדרוך בבית הלבן.
לאחר בחירתו של טראמפ בשנת 2016, ראשי המודיעין האמריקאי נפגשים עם אנשי קמפיין טראמפ במגדל טראמפ שבניו יורק כדי להצהיר כי סוכני ממשלת רוסיה משתמשים בחשבונות מזויפים של מדיה חברתית ביוטיוב, פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם כדי לשכפל תעמולה בעד טראמפ מרוסיה היום ורדיו ספוטניק. קומי גם מאשים את הרוסים בהתקפות בעת הליך ההצבעה עצמו. ה-FBI מיירט חמש שיחות טלפון שבמהלכן נדונו הקלות בסנקציות בזמן שמייק פנס אומר לתוכנית Face the Nation כי שיחות הטלפון בין קיסליאק לפלין היו על הבעת תנחומים על התרסקות המטוס הרוסי.
טראמפ מארח את קומי לארוחת ערב פרטית בבית הלבן; במהלך הפגישה, טראמפ דורש נאמנות. לאחר מכן, טראמפ מפטר את סאלי ייטס, התובעת הכללית. טראמפ אומר לקומי שהוא לא נתן "מיליארד דולר לאיראן כמו שנתן אובמה." טראמפ ממשיך ומבקש מקומי לבטל את חקירת ה-FBI על מייקל פלין.
הפרק השני מסתיים בפיטוריו של קומי יחד עם התפטרויות, מינוי מחדש ופרישות של כמה פקידים שמונו ב-FBI ובמחלקת המשפטים.
הפקה.