תחילת דרכו של הארגון הייתה בהתפצלות של מספר פעילים מארגון "צבא המהדי" בשנת 2006. עם זאת, היות שהסיבה העיקרית לפיצול הייתה חוסר ההסכמה של מנהיג הארגון הראשון, קייס אל-ח'זעלי (שהיה מפקד חטיבה בצבא המהדי לפני פרישתו), עם הסכמי הפסקת האש אליהם הגיע מוקתדא א-סדר (שעמד בראש "צבא המהדי") עם הכוחות האמריקאיים, יש הטוענים כי למעשה, הארגון החל לתכנן את פרישתו מהארגון כבר בשנת 2004. כארגון עצמאי, פעל הארגון רבות כנגד כוחות ארצות הברית בעיראק וביצע כמה וכמה תקיפות כנגד מטרות צבאיות אמריקאיות בעיראק. כמו כן, הארגון לחם לצד ארגונים שיעיים אחרים במהלך מלחמת האזרחים הסורית. בשנים שלאחר 2004, נראה כי הארגון החל לקבל תמיכה כלכלית רחבה יותר מהממשל האיראני.
לאחר הצטרפות הקבוצה אל הגיוס העממי ולאחר פרישת החסות של הכוחות המזוינים העיראקיים על הגיוס העממי, הפך בעצם ארגון עסאיב אהל אל-חק כפוף לראש הכוחות המזויניים העיראקיים הלא הוא ראש ממשלת עיראק (באותה עת, חיידר אל-עבאדי). עם זאת, הוא לאו דווקא מתפקד בפועל כחלק אינטגרלי של כוחות הביטחון העיראקיים. כך, לובש הארגון בעצם זוג כובעים, אחד ככוח צבאי השייך לזרוע הצבאית שלו וכביכול כפוף לראש ממשלת עיראק ואחד כמפלגה פוליטית, אשר פועלת מאז הצטרפותה אל הפרלמנט בניסיון להעביר חוקים החלק מ"הגוש הסדרי" ומחזיקה מושבים בפרלמנט העיראקי. על אף שמספר הפעילים הקבוע בארגון איננו ידוע, ידוע כי מספר הפעילים השתנה דרמטית בתקופות שונות מאז הקמת הארגון. לדוגמה, כשנה לאחר פרישת הארגון מארגון האם, צבא המהדי, מנה הארגון כ-3000 פעילים. עם זאת, מספר הפעילים צנח בשנים שלאחר מכן לפחות מ-1000 עקב רצון של פעילים רבים לשמור על סולידריות עם צבא המהדי ועלה פעם נוספת ללמעלה מ-10,000 בעת לחימת הארגון אל מול ארגון המדינה האסלאמית.
תפישות העולם של הארגון.
עד לתחילת הנסיגה האמריקאית מעיראק בשנת 2011, ראה הארגון את עצמו בראש ובראשונה כמיליציה חמושה שמטרתה העיקרית הייתה גירוש הכוחות האמריקאים מאדמת עיראק שכן הם נתפשו לעיני עיראקים רבים ככוח כובש מערבי ולא רצוי.
עם זאת, הארגון לחם "על אש קטנה" עם השנים עם ארגונים סונים כמו אל-קאעדה. לאחר התעצמותה של פעילות המדינה האסלאמית בעיראק, הפכה המדינה האסלאמית לאויבת העיקרית של הארגון. זאת, כיוון שפגיעה באוכלוסייה השיעית הייתה אחת המטרות העיקריות של המדינה האסלאמית ועסאיב אהל אל-חק שם לעצמו כמטרה עיקרית להגן על האזרחים השיעים בעיראק ולהדוף את המדינה האסלאמית.
למרות עברה המלציוני המובהק, דווקא לאחר תחילת הנסיגה של הכוחות האמריקאיים מעיראק, החל הארגון למתג עצמו מחדש כמעין מפלגה לגיטימית שאף החזיקה מאז במושבים בפרלמנט. למעשה, בשנה 2021 אף החזיק הארגון במספר משמעותי של צירים בפרלמנט העיראקי (15).
אף על פי שתחילה קיבל הארגון על עצמו את עלי סיסתאני כמרג'ע תקליד (הדמות הדתית-רוחנית הבכירה) שלו ואת מוקתדא א-סדר כמנהיג הפוליטי שלה, כיום מונחה הארגון על פי תפישה הפוליטית האיראנית של שלטון חכם ההלכה ("ולאית-י פקיה").
למרות זיהויו של הארגון בעולם המערבי כארגון טרור, הארגון כולל בתוכו עוד רבדים רבים. לדוגמה, הארגון מקיים תהלוכות דתיות ומנהיגיו משמשים כמצפן רוחני ופוליטי לעיראקים רבים. בנוסף, הארגון פועל בפרלמנט העיראקי בשלל מישורים אזרחיים הנוגעים לזכויותיהם ולרצונותיהם של השיעים בעיראק.
מורכבות מערכת היחסים עם הממשל העיראקי.
על אף העובדה שרבים רואים בארגון עושה דברו של הממשל האיראני וביטוי לדריסת רגל זרה בעיראק, הארגון מקיים מערכת יחסים מורכבת עם הממשל העיראקי. מורכבות זו, התבטאה בין היתר בשיתוף פעולה צבאי בין הארגון ובין הממשל העיראקי כנגד ארגון המדינה האסלאמית. הארגון פעל במקרים רבים בשיתוף פעולה עם כוחות הביטחון העיראקיים אך עם זאת, אינו מהווה חלק אינטגרלי ממערכת הביטחון העיראקית, אף על פי שלהלכה בלבד הוכפף הארגון (יחד עם כל כוחות אל-חשד א-שעבי) למרות כוחות הביטחון העיראקיים ולראש ממשלת עיראק. בעבר, כשהשתתף הארגון בקרבות כנגד צבא ארצות הברית וכוחותיו והיו – לפחות באופן רשמי – בצד הנגדי לכוחות הצבא העיראקי, מטרות הארגון היו בעיקר פגיעה בצבא ארצות הברית ולאו דווקא פגיעה בכוחות העיראקיים. החל מראשית הנסיגה האמריקאית מעיראק, בשנת 2011, מחזיקים נציגים של עסאיב אהל אל-חק מושבים בפרלמנט העיראקי. כך, הארגון אינו מקיים שיח ושיג עם הממשל העיראקי אלא מהווה חלק אינטגרלי ממנו. בתחילת שנת 2017, לדוגמה, החזיק הארגון 14 מושבים בפרלמנט העיראקי (מתוך 329 מושבים בסך הכל) והיה בעל השפעה – אף אם מוגבלת – על החלטות הממשלה.
פעילות אלימה של הארגון.
עד היום קיבל הארגון אחריות על למעלה מ-6000 תקיפות אלימות נגד מטרות צבאיות ואזרחיות, רובן ככולן בשטח עיראק ורובן כנגד כוחות ארצות הברית והקואליציה המערבית הפועלים בשטחי עיראק. למעשה, ההתקפות כנגד יעדים אלה מהוות את מקור הלגיטימציה העיקרי של הארגון, שכן הוא מנסה להצטייר כמגן עיראק מפני הכוחות הזרים. כחלק משיוכה הבלתי פורמלי לזרוע החוץ הארוכה של הממשל האיראני, לוקח הארגון גם חלק במערכות מחוץ לעיראק בין היתר, לחימה לצד חזבאללה נגד צה"ל במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. למעשה, יש הטוענים כי חזבאללה ועסאיב אהל אל-חק למדו זה מזה וכוחותיהם ערכו אימונים משותפים במספר מקרים בעבר. מאז כניסתה של המדינה האסלאמית לעיראק בשנת 2014, נלחם הארגון כתף אל כתף עם הכוחות המזוינים העיראקיים כנגד הארגון הסוני.
מקורות מימון.
תחילה, רוב רובו של מימון הארגון הגיע מממשלת איראן. צירי הסיוע העיקריים היו על-ידי מימון ישיר (המגיע בדרך כלל דרך כוח קודס) או על-ידי אימון יחידות לוחמות של הארגון בידי כוח קודס. בשל התמיכה שמקבל הארגון ממשמרות המהפכה האיראניות, הוא החל בעשור האחרון להתיישר על פי הקו האיראני גם בעניין זה ולקבל את כאזם אל-חאירי, איש-דת שיעי עיראק י היושב באיראן, כמרג'ע תקליד שלה ובמידת מה גם את השיטה הפוליטית-דתית הנהוגה באיראן (וילאית-י פקיה). לצד זאת, פועל הארגון, יחד עם ארגונים שיעיים אחרים בעיראק, בכמה מישורים שונים על מנת לדאוג לשלל האינטרסים האיראניים השונים במדינה.
רוקה רוקה עלי
רוקה רוקה עלי (באנגלית: Rucka Rucka Ali) (נולד ב-27 בינואר 1987) הוא שם במה של ראפר, קומיקאי, כותב שירים, איש רדיו, יוטיובר, ופרודיסט ישראלי-אמריקאי הידוע בעיקר בזכות פרודיות פוליטיות מסוגת קומדיה שחורה שהוא מפרסם באתר יוטיוב. חלק ניכר מהתכנים שלו נוגעים לסטריאוטיפים אתניים וגזעיים. נכון ליוני 2021, צבר עלי 346 מיליון צפיות ו-1.43 מיליון מנויים ביוטיוב. עלי הוציא שמונה אלבומי אולפן עצמאיים, מתוכם ארבעה נכנסו למצעד אלבומי הקומדיה של בילבורד.
ראשית חיים.
עלי נמנע מלחשוף את זהותו אך ידוע שנולד בירושלים, ב-27 בינואר 1987 למשפחה חרדית. כמו כן הצהיר עלי בעבר כי התרחק מאורח הדתי כשהתבגר.
קריירה.
עלי הוציא שמונה אלבומים בסך הכל, ארבעה מתוכם הופיעו במצעד אלבומי הקומדיה המובילים של בילבורד: I'm Black, You're White &amp; These Are Clearly Parodies שהגיע למקום השישי, Probably Racist הגיעה למקום ה-11, Rucka's World הגיע למקום ה-8, ו-Black Man of Steal הגיע למקום ה-7. במהלך התקופה שבין ה-31 ביולי 2010, ועד 7 באוגוסט 2010, החזיק עלי ב-5 מתוך 10 המקומות הראשונים במצעד הרצועות הדיגיטליות של בילבורד בקטגוריית הקומדיה.
מחלוקות.
ביוני 2010 ננזפו שלושה תלמידים בריטים לאחר שהציגו את הקליפ שלו לשיר "Ima Korean" בכיתה במסגרת שיעור על המסורות המוזיקליות של מדינות שונות. תלמיד ממוצא דרום קוריאני שהיה היחיד בכיתה ממוצא מזרח-אסיאתי נעלב מאד ועוזרת ההוראה טענה בכלי התקשורת כי השיר הוא "ככל הנראה גזעני" (במקור: "Probably racist"). עלי בחר בתגובה להשתמש בציטוט זה של עוזרת ההוראה ככותרת של אלבומו הבא, שנקרא Probably Racist.
ב-24 ביולי 2013 הוציא עלי ביוטיוב את השיר "Zayn Did 9/11" (פרודיה על השיר "Come &amp; Get It" של סלינה גומז) ששם ללעג את חבר וואן דיירקשן, זיין מאליק. בשיר הפרודיה הוצג זיין מאליק כמי שביצע את פיגועי 11 בספטמבר בעוד עטיפת הסינגל כללה צללית של מאליק על רקע מגדלי התאומים של מרכז הסחר העולמי בעת שהותקפו. השיר, יחד עם קליפ נלווה שיצא לאור מספר ימים לאחר מכן, הכעיסו את מעריצי וואן דיירקשן וגורמים נוספים. היומון ההודי ביזנס סטנדרד כינה את השיר "פוגעני" ו"התקפה גזענית" על מאליק.
בסוף נובמבר 2013, היה מעורב עלי במחלוקת נוספת לאחר שהשיר שלו "Only 17", פרודיה על "רק חלום" של נלי, הושמע בטעות ללא צנזורה בסניף של חברת מקדונלד'ס בוויילס. מקדונלד'ס פרסמה התנצלות בפני הלקוחות הפגועים ובאותו שבוע הגיב עלי לביקורת עליו בערוץ היוטיוב שלו בדרישה היתולית להתנצלות אישית כלפיו מצד מקדונלד'ס.
חיים אישיים.
בראיון לדייב רובין ב"דוח רובין" הצהיר עלי כי הוא אובייקטיביסט.
בסוף הקליפ לשיר הפרודיה שלו "החיים נגמרו" (פרודיה על "קרוב יותר"), שיצא באוקטובר 2016, הודה עלי כי ניסה להתאבד בקיץ 2006. הוא ציין כי מותו היה מונע את הצלחת הקריירה המוזיקלית שלו שהגיעה לאחר מכן, וביקש לשלוח לאחרים "מסר של תקווה".
קבוצת עוגן
קבוצת עוגן (באנגלית: Ogen) היא קבוצה פיננסית-חברתית ללא כוונת רווח (הקבוצה כוללת עמותה ו-4 חל"צים), העוסקת בהנגשת אשראי בר-השגה וליווי פיננסי לאוכלוסיות מוחלשות בישראל, ליחידים ומשקי בית, לעסקים זעירים וקטנים ולמוסדות ללא כוונת רווח (מלכ”רים).