דארק ביסט הוא האלטר אגו של הנרי פיליפ מק'קוי, מדען מטורף מ שמשמש כגרסה אפלה ומרושעת של חיה, חבר קבוצת האקס-מן. תחת שירותו של אפוקליפס, דארק ביסט ערך ניסויים אכזריים, אותם המשיך לערוך לאחר שנמלט מהיקום המקביל לתוך יקום מארוול. היה חבר בקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן בזמן עלילת הסיפור "שלטון אפל". מק'קוי ברח מהרשויות, והתגלה כעומד מאחורי העימות בין צוות ההכחדה של סייקלופס לסוכנות S.H.I.E.L.D, וכי הדביק את סייקלופס, אמה פרוסט, מגנטו, מג'יק וקולוסוס בננו-זקיפים שגרמו לאבדן שליטה בכוחותיהם, ולא כוח הפניקס כמו שחשבו. כאשר התעמת עם צוות ההכחדה וחיה, מק'קוי חשף כי הוא גוסס מניסוייו הרבים, פוצץ פצצה בכוונה להרוג את שאר המוטאנטים ונהרג.
מימיק (קומיקס)
מימיק (באנגלית: Mimic, בתרגום לעברית: חקיין) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת "The X-Men #19" מאפריל 1966, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ורנר רות'.
מימיק הוא האלטר אגו של קאלווין מונטגומרי ראנקין, מוטאנט מניו ג'רזי אשר תאונת כימיקלים הקנתה לו את היכולת לחקות כוחות מוטאנטים של אחרים. בנוסף לחיקוי כוחות, הוא מחזיק באופן קבוע בכוחותיהם המשולבים של ארבעת חברי האקס-מן המקוריים: פרצי האנרגיה של סייקלופס, טלפתיה של צ'ארלס אקסבייר וג'ין גריי, שליטה בקרח של אייסמן ויכולת תעופה של אנג'ל, אך הוא לא מחזיק בכוחותיו של חיה. בתחילה, הוא הסתנן לתוך קבוצת אקס-מן כדי להשתלט על כוחותיהם, אך סולק מאחוזת אקסבייר. הצטרף במהלך אירועי "שלטון אפל" ו"מצור" לקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן. נכון להיום הוא חבר בקבוצת אקס-מן בצוות של וולברין.
אומגה (קומיקס)
אומגה (באנגלית: Omega) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת "New Avengers #16" מאפריל 2006, ונוצרה על ידי הכותב בריאן מייקל בנדיס והמאייר סטיב מקניבן.
אומגה הוא האלטר אגו של מייקל פוינטר, דוור מהקוטב הצפוני שלא היה מודע לכוחותיו המוטאנטים המקנים לו את היכולת לספוג את כוחותיהם של מוטאנטים אחרים. בעקבות אירועי "השמדה", שבו מאות מיליוני מוטאנטים הופשטו מכוחותיהם, התברר כי אנרגיית הכוחות הצטברה לנקודה אחת באלסקה, מקום מושבו של פוינטר, והוא הפך לישות האנרגטית הידועה בשם "הקולקטיב". הצטרף לשורות קבוצת "אומגה פלייט", שנוסדה לאחר אירועי מלחמת האזרחים של מארוול. כמו כן הוא היה חבר בקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן.
דאקן
דאקן (באנגלית: Daken) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת "Wolverine: Origins #10" ממרץ 2007, ונוצרה על ידי הכותב דניאל ויי והמאייר סטיב דילון.
דאקן הוא האלטר אגו של אקיהירו, בנו המוטאנט של וולברין ושל אהובתו המתה איטסו, אשר נהרגה על ידי חייל החורף. לאחר מותה של איטסו, איש מסתורי חותך את אקיהירו התינוק מרחמה, אך הוא שורד הודות ליכולת הריפוי שלו. אקיהירו התינוק נמסר לידיהם של אקיהירה ונאטסומי, זוג יפני עשיר. הם מתייחסים לנוכחתו כמתנת האלים, אך המשרתים התייחסו אליו כמפלצת או בן כלאיים - דאקן ביפנית (駄犬). הוא פיתח אישיות קרה מאוד, ובמהלך ריב חשף לאמו המאמצת שהוא הרג את בנה. אמו התכחשה לקיומו, מה שגרם לו לחשוף את טפריו הנשלפים ולקצוץ אותה לחתיכות. אביו המאמץ התאבד, ורומולוס התגלה לראשונה לאקיהירו. שנים אחרי כן, אקיהירו התחזה לסוכן S.H.I.E.L.D כדי להסתנן למקום בו אביו היה כלוא. הוא דקר את דאם דאם דוגאן והביס את אביו, והשאיר אותו לדמם על הרצפה, כמו אמו. אקיהירו גילה כי הוא סייע בטעות לבריחתו של אביו, אם כי לא מהסיבות הנכונות.
בעקבות מעקב אחר אביו ברחבי גרמניה, אקיהירו וסייבר איתרו את אביו בבריסל, שם ניסה לטמון מסנתז קרבונדיום בכספת. קרב עקוב מדם התפתח, בו התגלו כישורי הלחימה של אקיהירו. הוא עינה את ויילד צ'יילד עד שגילה כי השניים עובדים תחת פקודותיו של רומולוס, וניסה להרוג את אביו פעם נוספת. בפעם זו היה מעורב שכיר-החרב דדפול, אשר ידיו נכרתו על ידי אקיהירו. לפני שהרג את אביו, אקיהירו נורה על ידי חייל החורף עם כדור קרבונדיום וכתוצאה מכך לקה באמנזיה. מתגלה כי כל האירוע תוכנן על ידי וולברין, וזאת על מנת ללכוד את אקיהירו. במהלך , סבסטיאן שו ומיסטר סיניסטר איתרו את אקיהירו כדי להחזיר לו את זיכרונותיו. כאשר גילה את האמת מאחורי מותה של אמו, אקיהירו מצטרף זמנית לאביו כדי לנקום ברומולוס.
הוא היה חבר בקבוצת אקס-מן האפלים של נורמן אוסבורן בתקופת "שלטון אפל" ו"מצור". בעת ששהה בקבוצת אקס פורס ואקיהירו באחוות המוטאנטים, אביו הרג את אקיהירו. באתחול המחודש של חברת מארוול, אקיהירו הוחזר לחיים בידי תאומי אפוקליפס כדי לשמש כחבר בקבוצת פרשי אפוקליפס החדשים.
רשת עתיד
שבועת ריטלי
שבועת ריטלי (בגרמנית: Rütlischwur) היא המיתוס הלאומי של שווייץ. על פי הסיפור, בשנת 1307 נפגשו נציגי שלוש הקהילות אורי, שווייץ ואונטרוולדן (הקנטונים הראשונים של שווייץ) באחו ריטלי, שדה ליד ימת ארבעת הקנטונים ונשבעו שבועה על תמיכה ועזרה הדדית. במסורת הלאומית זוהי תחילתה של הקונפדרציה השווייצרית הישנה.
מנקודת מבט היסטורית, תחילתה של הברית בין קנטונים היא כבר בהסכם הפדרלי של 1291.
יוליוש סלובצקי
יוליוש סלובצקי (בפולנית: Juliusz Słowacki, היגוי פולני מקורב: "יוליוש סוּאוֹבאצקי"), 4 בספטמבר 1809 - 3 באפריל 1849) היה משורר ומחזאי רומנטי פולני. נחשב לאחד משלושת המשוררים הלאומיים של פולין (לצידם של אדם מיצקייביץ' וזיגמונט קרשינסקי) ואבי הדרמה הפולנית.
יצירותיו כוללות לעיתים קרובות יסודות של המסורות הפגניות הסלביות, מן ההיסטוריה הפולנית, של מיסטיקה ואוריינטליזם.
סגנונו מתאפיין במיוחד בשימוש בנאולוגיזמים ובאירוניה. כתב במיוחד דרמות ושירה לירית. הידועות שביצירותיו הן הדרמות "קורדיאן" ו"באלאדינה", והפואמה "בניובסקי".
סלובצקי בילה את נעוריו בעיר קרמניץ (בפולנית - קשמיינייץ, כיום באוקראינה) בשטח שנקרא בעבר בפולנית "האדמות השדודות" (ה"קראי המערבי" או "הטריטוריה המערבית") שסופחו לאימפריה הרוסית בעקבות חלוקות פולין בסוף המאה ה-18 ושלא הפכו לחלק מפולין הקונגרסאית. מאוחר יותר עבר לגור בוילנה שבליטא, גם כן תחת שלטון רוסי. סלובצקי עבד זמן מה בשירות הממשל הצארי של "ממלכת פולין", אך בנובמבר 1830 השתתף באופן פעיל במרד הפולני ושימש שליח עבור הממשלה המהפכנית הפולנית. אחרי דיכוי המרד נאלץ להימלט לחו"ל, ובדומה לרבים מבני ארצו, חי חיי גולה. הוא התיישב לזמן קצר בפריז, ואחר כך בז'נבה שבשווייץ. אחרי מסעות ברחבי איטליה, יוון והמזרח התיכון, שב לפריז, שבה חי את העשור האחרון לחייו. לתקופה קצרה חזר לפולין בה פרצה התקוממות נוספת בימי אביב העמים (1848)
סלובצקי נפטר בשנת 1849 ממחלת השחפת
קורות חייו.
ילדות וצעירות.
סלובצקי נולד ב-4 בספטמבר 1809 בעיר קרמניץ (קשמיינייץ), בחבל ווהלין (כיום באוקראינה), שהשתייך בעבר לאיחוד הפולני-ליטאי ובשלהי המאה ה-18 סופח לאימפריה הרוסית בעקבות חלוקת פולין.
אביו, אאוזביוש סלובצקי, היה אציל פולני, בן למשפחה שסמלה ההרלדי היה הסמל התכול הקרוי "לליווה" (Leliwa). הוא עבד כמורה לרטוריקה, שירה, פולנית וההיסטוריה של הספרות בבית ספר התיכון של קרמניץ (ה"ליצאום"). החל משנת 1811 הוא היה לראש הקתדרה לרטוריקה ושירה באוניברסיטה הקיסרית בווילנה,
כשהיה סלובצקי בן 5, בשנת 1814, נפטר אביו, ובהמשך גידלה אותו אמו, סלומיאה סלובצקה לבית יאנושבסקי, אצילה בעלת שורשים שנויים במחלוקת, ייתכן ממוצא ארמני. בשנת 1818 היא התחתנה עם אוגוסט לודוויק בקי (Bécu), פרופסור לרפואה באוניברסיטת וילנה, צאצא להוגנוטים צרפתים. האם ניהלה בביתה סלון ספרותי, שחשף את יוליוש בנה להשפעות תרבותיות שונות. שם התוודע סלובצקי לראשונה לאדם מיצקייביץ', אז נער בן 13, לימים ראשון הבארדים של פולין. כעבור שנתיים, בשנת 1824, נעצר מיצקייביץ' והוגלה על ידי הרשויות הרוסיות בגלל חברותו באיגוד הסטודנטים הפולני "הפילומאתים". ייתכן כי סלובצקי פגש אותו ביום האחרון שבו שהה מיצקייביץ' בווילנה.
סלובצקי התחנך ב"ליצאום קשמנייץ" ובגימנסיה המכינה שליד האוניברסיטה הקיסרית של וילנה. בשנים 1825–1828 הוא למד משפטים באוניברסיטה זאת. מאותה תקופה נשארו שיריו המוקדמים, אם כי ייתכן שכתב כבר מוקדם יותר, אך שיריו הראשונים לא נמצאו. בשנת 1829 הוא עבר לוורשה, בה מצא משרה בוועדה הממשלתית להכנסה ולאוצר של ממלכת פולין הקונגרסאית.
בתחילת השנה 1830 התחיל סלובצקי את הקריירה הספרותית שלו עם הרומן "הוגו" שפורסם בכתב העת "Melitele". באותה שנה פרצה ההתקוממות הפולנית של נובמבר 1830 ואז הוא פרסם כמה שירים בעלי צביון פטריוטי ודתי. ה"המנון" שלו שפורסם לראשונה ב "Polak Sumienny" (הפולני המצפוני) ב-4 בדצמבר 1830 ויצירות אחרות כמו "Oda do Wolności" (אודה לחירות) זכו להדים רבים והודפסו במהרה שוב ושוב.
בינואר 1831 הצטרף לצוות הדיפלומטי של הממשלה הלאומית הפולנית בראשות הנסיך אדם יז'י צ'ארטוריסקי. בהתחלה עבד כ
מעתיק.
ב-8 במרץ 1831 הוא נשלח כשליח לדרזדן.(לפי מקורות אחדים זאת לא הייתה שליחות רשמית אלא מסע פרטי.{ רבים עזבו את ורשה באותם הימים, אחרי הקרב באולשינקה גרוכובסקה.
בדרזדן התקבל סלובצקי בסבר פנים יפות על ידי קהילת המהגרים הפולנים בעיר ואף אמרו עליו דברי הלל בתור "הבארד של ורשה הלוחמת"