כאשר גסאקל נפטרה ב-1865, הספר עדיין לא היה שלם לכן השלים אותו פרידריק גרינווד.
הסיפור מגולל את סיפורה של מולי שהיא הייתה בת יחידה לרופא אלמן שגרה בפרובניציה הבריטית ב-1830, בשלהי אנגליה.
עלילת הספר.
הסיפור נפתח בהצגת מולי גיבסון הצעירה בת ה8 שגדלה עם אביה האלמן בזמן ביקור חברתי של הלורד וגברת קומנור, מולי מאבדת את הדרך באזור ונרדמת ליד העץ, ליידי קוסקבן אחת מבנות הבית וגברת קירצפטריק. אחת מהאומנות (קלייר) מוצאות אותה ושתיהן מכניסות אותה למיטתה של האומנת קיצפטריק. קלייר נראית אישה נאמנה ומקסימה היא מבטיחה למולי שתעיר אותה כאשר אביה יבוא לאסוף אותה, היא שוכחת לעשות את זה ומולי נשארת עד הלילה באחוזה למרות הכול אביה מחזיר אותה.
7 שנים לאחר מכן מולי נחשקת בידיי גברים, אחד מהעובדים של אביה חושק בה, אביה לא מעוניין לתת את ברכתו והוא שולח אותה למשפחת המלי לעזור לאם החולה ולשני בניה. הוא מרחיק אותה ממר קוקס, כדי שיוותר על מולי.
גברת המלי מחבבת מאוד את מולי מחשיבה אות הכבת בזמן שילדי משפחת המלי חוזרים, הבן רוג'ר ואחיו הבכור אוסבורן שניהם תלמידים משכילים בקיימברידג.
אוסבורן נכשל בלימודיו לעומת רוג'ר שמצטיין בהם. אוסבורן מפחד לחזור הביתה בשל אכזבתו של אביו והסוד שמסתיר ממנו, לעומת רוג'ר שחוזר הביתה כתלמיד מצטיין וחוקר ביולוגי בעולם.
מולי מחבבת את רוג'ר והם נהיים חברים טובים, הוא מחשיב אותה כאחותו אף על פי שהיא מפתחת כלפיו רגשות רומנטיים והיא מנסה להסוות את רגשותיה.
גברת המלי נפטרת בטרם עת, האחים עצובים.
בזמן היעדרותה של מולי מביתה, אביה מוצא לעצמו אישה חדשה לא פחות ולהפתעתה היא קלייר קירפצטריק האומנת ששכחה אותה בחדרה בגיל 8, אביה בא לספר לה והיא בוכה, היא מספרת לרוג'ר והוא מנסה לעודד אותה.
אביה מתחתן מר גיבסון עם קלייר קירצפטריק, ומולי נאלצת לקבל את זה למרות הכאב שבדבר נכנסת לתמונה סינתיה הבת של קלייר האמא החורגת שלה וכובשת את לבבות של כולם, סינתיה רוצה להמשיך כאומנת אימה לא מסכימה, משום מה מולי חוזרת לבית אביה אף על פי שהיא פוגשת את המליס מדי פעם.
היא פוגשת בסינתיה, כולם מתאהבים בה מר קוקס, ואהוב ליבה רוג'ר, למולי זה כואב אך היא נאלצת להשלים עם העובדה שרוג'ר רואה בה אחות ולא אהובה, הוא רואה את סינתיה אהובתו הוא מציע לה נישואין לפני שהוא נוסע לנסיעת מחקר באפריקה הוא מבקש מסינתיה להבטיח לו להיות נאמנה לו והוא יתחתן לאחר שיחזור, הוא שולח לה מכתבים ומולי עונה במקום סינתיה, סינתיה לא מאוהבת ברוג'ר אך משכנעת את עצמה שהוא בחיר ליבה.
מולי עוזרת להרבה מחבריה, מתברר שלסינתיה היה רומן עם מר פרטסון והוא רודף אחריה בזמן שהותה בצרפת היא הבטיחה שתינשא לו, או אוסבורן המלי שהסתיר מאביו שיש לו אהובה והיא בהריון ממנו והיא שומרת את הסוד הזה איתה, בזמן שהלב שלה שבור מאהבתה לרוג'ר.
סקוור המלי אביהם של רוג'ר ואוסבורן מגלה שלאוסבורן יש אישה צרפתייה הוא מחרים אותו, פרטסון יוצר שמועות שהוא וסינתיה הם נאהבים ומולי מנסה לעצור בעדו. בגלל כל הסיפור עם פרסטון סינתיה עוצרת את האירוסין לרוג'ר, רוג'ר מגלה זאת וליבו נשבר. הוריו של אוסבורן מגלים שהוא חולה והוא עומד למות ונולד לו בן, אביה של מולי מטפל בו, אוסבורן נפטר האב שבור שהחרים אותו והכאיב לו מפני שלא הצליח בלימודיו ולא קיבל את אשתו איימי הצרפתייה, מולי עוזרת להם עם האבל.
רוג'ר חוזר שבור מסינתיה, אביו מציע לו את מולי ורוג'ר מצהיר שהיא רק נראית בפניו כמו אחותו, אך בהמשך שמולי מופיעה בנשף עם גברת הרייט, והוא מתאהב בה. סקוור מקבל את נכדו ואת איימי לביתם, איימי מצהירה בפני מולי שרוג'ר מחבב אותה יותר מאחות, מולי מתכחשת.
בהמשך רוג'ר מבין כמה טעה שפגע במולי ובחר באחותה החורגת הוא חושש שהיא בחיים לא תענה לחיזוריו, בסופו של דבר סינתיה מתארסת למר אנדרסון שפגשה בלונדון מולי מברכת אותה, רוג'ר שוב נוסע לשליחות מדעית ומנסה להיפרד ממולי אך בגלל קדחת של אחיינו הוא לא פוגש בה, בביסוס על הספר הם לא נפגשים והם לא מודים בפני אהבתם.
הוא נוסע והוא נפרד ממנה דרך החלון בגשם שוטף והיא מסתכלת עליו נוסע.
בגרסת הספר – רוג'ר נותן למולי פרח, ומשום מה היא דוחה אותו, היא לא מסיימת את הספר, כך שהסוף נשאר פתוח רוג'ר נוסע ומולי נשארת.
בגרסת הסדרה של הBBC ב-1999 הסוף הוא טוב ומולי רוג'ר ממשים את אהבתם.
הם מתארסים והיא נוסעת איתו לאפריקה לשליחות.
עיבודים לטלוויזיה.
היו מגוון עיבודים לטלוויזיה בעיקר בערוץ BBC.
הייתה גרסה ל"רעיות ובנות" בשנת 1971.
הגרסה האחרונה הייתה ב-1999 – מיני סדרה בארבעה פרקים בכיכובם של מייקל גמבון וג'סטין ואדל.
עיבודים נוספים ליצירה.
ליצירה זו עדיין אין תרגום לעברית לעומת יצירותיה האחרות של גאסקל "צפון דרום" ו"קונפורד", שיצאו כספרים בהוצאת "הכורסא".
המפלגה הירוקה (אירלנד)
המפלגה הירוקה (באירית: Comhaontas Glas, "הברית הירוקה") היא מפלגה פוליטית ירוקה הפועלת באירלנד וצפון אירלנד. המפלגה הוקמה כמפלגת האקולוגיה של אירלנד בשנת 1981 בעיר דבלין על ידי המורה כריסטופר פטס. המפלגה הפכה לברית הירוקה בשנת 1983 ואימצה את שמה האנגלי הנוכחי בשנת 1987 בעוד ששמה האירי נשמר ללא שינוי. נכון ליוני 2020 נשיא המפלגה הוא אימון ריאן, סגניתו הוא קתרין מרטין ויושב הראש שלה הוא האזל צ'ו. למפלגה יש כ-12 נציגים בדאל אירן, כ-4 נציגים בסנאט האירי, כשני נציגים בפרלמנט האירופי (מטעם אירלנד), כ-56 נציגים ברשויות המקומיות (48 באירלנד ו-8 בצפונה).
המפלגה הירוקה נכנסה לראשונה לפרלמנט האירי בשנת 1989. היא השתתפה בממשלת אירלנד פעמיים, בשנים 2007–2011 כשותפה זוטרה בקואליציה עם פיאנה פייל, ומאז יוני 2020 כשותפה בקואליציה עם פיאנה פייל ופינה גייל.
בעקבות התקופה הראשונה בממשלה המפלגה הפסידה את מרבית כוחה הפוליטי בבחירות בפברואר 2011, ואיבדה את כל ששת שהמושבים שלה בפרלמנט. בבחירות בפברואר 2016 היא חזרה לדאיל עם שני מנדטים. בעקבות זאת, גרייס או'סאליבן נבחרה להסנאט האירי ב-26 באפריל באותה שנה 2016 וג'ו אובראיין נבחר לדאל אירן בבחירות המשנה של פינגל בדבלין 2019. בבחירות הכלליות בשנת 2020, המפלגה השיגה את התוצאה הטובה ביותר שלה אי פעם, והפכה למפלגה הרביעית בגודלה באירלנד.
היסטוריה.
המפלגה הירוקה החלה את פעילותה כ"מפלגת האקולוגיה" בשנת 1981, כאשר כריסטופר פט שימש כיושב הראש הראשון של המפלגה. בבחירות שהתקיימו בשנה שלאחר מכן המפלגה קיבלה כ-0.2% מהקולות.
לאחר שינוי שם המפלגה ל"ברית הירוקה", היא התמודדה עם המפלגה קיבלה כ-0.6% מהקולות בבחירות הארציות.
ב-1 בנובמבר 2019 נבחרה פיפה האקט לסנאט. היא מילאה את המושב שנותר ריק על ידי גרייס או'סאליבן לאחר הבחירות לפרלמנט האירופי 2019. ג'ו אובראיין נבחר לדייל איירין ב-29 בנובמבר 2019 בבחירות המשנה של פינגל בדבלין 2019. הוא הפך לט"ד הראשון של המפלגה שזכה בבחירות לערב ובט"ד השלישי של המפלגה בדייל ה-32.
בבחירות הכלליות בשנת 2020 המפלגה קיבלה את התוצאה הטובה ביותר שלה אי פעם, וזכתה ב-7.1% מהקולות והפכה למפלגה הרביעית בגודלה באירלנד. היא נכנסה לממשלה בקואליציה עם פיאנה פול ופינה גייל. כשלושה מחברי המפלגה מונו לשרים בקבינט. באותה השנה נבחרו מטעם המפלגה כשני סנאטורים.
אידאולוגיה ומדיניות.
למפלגה הירוקה שבעה "עקרונות מכוננים". באופן כללי, עקרונות יסוד אלה משקפים את "ארבעת העמודים" של הפוליטיקה הירוקה שנצפתה על ידי רוב המפלגות הירוקות בעולם: אקולוגיה, צדק חברתי, דמוקרטיה שורשית ואי-אלימות.
אף שהמפלגה קשורה א עמוקות לאידאולוגיה סביבתית, מצעה כולל התייחסויות לנו, איך אחרים במדינה, ובין השאר: הגנה על השפה האירית, הורדת גיל ההצבעה באירלנד ל-16, בחירה ישירה לסנאט, תמיכה בביטוח בריאות אוניברסלי, והבטחה חוקתית כנגד הפרטת מימיה של אירלנד.
סאלה סאו פאולו
סאלה סאו פאולו (מפורטוגזית:Sala São Paulo) או באופן רשמי, מרכז התרבות ז'וליו פרסטס הוא אולם קונצרטים הנמצא בסאו פאולו, ברזיל ונמצא על יד תחנת הרכבת "ז'וליו פרסטס" .
במקור, האולם נחנך בשנת 1938 והיה שייך לקומפלקס של תחנת הרכבת, אך הוא עבר שיפוצים בין השנים 1995–1999 בידי מדינת סאו פאולו כדי לשמש בית קבוע לתזמורת הסימפונית של מדינת סאו פאולו. .
ההיסטוריה של הבניין כחלק מתחנת הרכבת ז'וליו פרסטס.
תחנת הרכבת על שם ז'וליו פרסטס נבנתה בין השנים 1926–1938 כמשרדים ונקודת היציאה של חברת "סורוקאבאנה נתיבי רכבת" (Sorocabana Railway) - חברה שנוסדה על ידי ברוני הקפה של ברזיל למטרות ייצוא של קפה ממדינות סאו פאולו ופרנה לשאר העולם, דרך עיר הנמל סנטוס. שמה של החברה שונה לFerrovia Paulista בשנות ה-1970.
לאחר המשבר הכלכלי העולמי של 1929 והמיתון שבא לאחריו מחירי המניות של חברות הקפה בברזיל צנחו. לאחר מכן חל תהליך הפרטה של התחבורה והקמת נתיבי כבישים מהירים לרכבים פרטיים. התחנה שהייתה ידועה באיטיות שלה ובבעיות טכניות שונות, נסגרה והוחלפה במחסני מזון.
בשנות ה-1980 החברה לרכבות מטרפולניות של מדינת סאו פאולו, או CPTM החליטה על הקמה מחדש של התחנה. בתחילה היא פעלה רק באזור מדינת סאו פאולו. התחנה נקראה על שם ז'וליו פרסטס, שהיה מושל המדינה ועובד רכבת בצעירותו.
האדריכל שבנה את התחנה, כריסטיאנו סטוקלר דה נבס ביסס את הפרויקט על עיצוב אקלקטי, או עיצוב נאו קלאסי "של לואי ה-14" (כולל מספר הגזמות עיטוריות בארוקיות). ייתכן שהוא גם הושפע מתחנת פנסילבניה.