בתערוכה "נפילים" שהוצגה בבית האמנים בירושלים, עומר מצייר עולם הנתון במאבק תמידי ובמבול והמאוכלס בנפילים: אנשים ענקיים, אך גם גורדי שחקים שמהווים את המפלצות המודרניות. לנפילים יש צד אבסורדי וגרוטסקי, שעומד בסתירה לממדיהם המונומנטליים. הדמויות משתלבות ברקע וכמעט נבלעות בו. עומר יוצר פרשנות משלו לדמויות מתולדות התרבות והאמנות: ב"אבא-משה" אביו ניצב בתנוחה כשל משה של מיכלאנג'לו ב"אבא-ישו", אביו מתוח על הצלב בהשראת הציור "ישו על הצלב" של מתיאס גרינוואלד, בציור "לידתה של ונוס" על פי הולדת ונוס של בוטיצ'לי, ונוס היא בעלת מגדר נזיל, יש לה מעריצים הספק סוגדים, ספק לועגים לה; הדמויות כולן ענקיות ובכך נוצרת פרשנות אירונית על מושג היופי המיוחס לתמונה.
הקולנוע הרומני
הקולנוע האפריקאי
הקולנוע הסובייטי
קולנוע הוליוודי
קולנוע הונגרי-הטובים ביותר
ז'רמן גוברמונט
זכויות להט&quot;ב במונגוליה
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במונגוליה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם חווים תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות הופללה במדינה בשנת 1961 תחת חוק העונשין הפלילי. בעקבות המעבר השליו של מונגוליה לדמוקרטיה בשנות ה-90, הומוסקסואליות עברה אי-הפללה והמודעות לאנשי להט"ב הפכה נפוצה יותר. פשעי שנאה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית נתונים תחת עונשים משפטיים נוספים ודברי שנאה המבוססים על שתי קטגוריות אלה הוצאו מחוץ לחוק במדינה מאז 1 ביולי 2017. עם זאת, משקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותה הגנה משפטית העומדת לרשות זוגות הטרוסקסואלים.
המרכז הגאה במונגוליה הפעיל מאז 2007 קובע כי "דגילה בזכויות אדם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים במונגוליה" היא הבסיס שלו. המרכז ידוע כמניע העיקרי מאחורי המדיניות ושינויי החקיקה במדינה סביב זכויות להט"ב. מבחינה היסטורית, הארגון הראשון לזכויות אדם של גברים הומואים הוקם במרץ 1999, ונקרא "Tavilan" אשר פירושו "גורל" במונגולית.
מעמד בחוק.
ג'ינגיס חאן, מייסדה שליטה הראשון של האימפריה המונגולית, אסר על מעשים הומוסקסואליים והטיל עליהם עונש מוות, בתקווה "להרחיב את האוכלוסייה המונגולית" שהייתה מוגדרת עם כ-1.5 מיליון איש, בעוד ששושלת סונג היריבה, השולטת במרכז סין כיום, הוגדרה עם כ-100 מיליון.
המונגולים החאלקהאים, בדומה להרבה עמים סיביריים מוקדמים, העניקו הערכה רבה לפריון, אהבה ויחסים הטרוסקסואליים ולכן ראו בעניינים הומוסקסואליים כ"תועבה".
בשנים האחרונות של המאה ה-17, המונגולים החאלקים אשר היו בשליטת שושלת צ'ינג ירשו את חוק האנטי-הומוסקסואליות שלה, שהעניש מעשים הומוסקסואליים עם שנת מאסר ומאה מלקות על ידי במבוק כבד.
לאחר שהופללה שוב בשנת 1961, כל האזכורים של הומוסקסואליות הוסרו מהמשפט הפלילי המונגולי בשנת 1993, ובכך יחסים הומוסקסואלים בהסכמה על ידי זוגות חד מיניים הותרו לראשונה בחוק. גיל ההסכמה ברחבי המדינה מוגדר כגיל 16 שנים, הן להטרוסקסואלים והן להומוסקסואלים.
הכרה במערכות יחסים חד מיניות.
מערכות יחסים חד מיניות אינן מוכרות על פי החוק המונגולי, בעוד סעיף 16 (11) לחוקה המונגולית מגדיר את הנישואים כהטרוסקסואלים בלבד באומרו כי הם "מתבססים על שוויון והסכמה הדדית של גבר ואישה שהגיעו לגיל הקבוע בחוק".
הגנה מפני אפליה.
עד לאחרונה, אלימות ואפליה כלפי אנשים להט"ב במונגוליה היו נפוצות למדי ולעיתים קרובות לא דווחו למשטרה. בשנת 2001, אישה לסבית נאנסה, נחטפה ונדקרה על ידי שני גברים. בשנת 2009, קבוצה נאו-נאצית אולטרה לאומנית חטפה שלוש נשים טרנסג'נדריות ותקפה אותן מינית. אף אחד מהפשעים הללו לא דווח למשטרה מחשש הקורבנות לנקמה. בפברואר 2014, נער הומוסקסואל הותקף מינית על ידי קבוצה נאו-נאצית. בעקבות סערה ציבורית מצד חברי קהילת הלהט"ב המונגולית וארגוני חברה אזרחית על רקע ההתקפות, הממשלה הודיעה במאי 2014 כי תשקול חקיקה נגד אפליה כלפי אנשי להט"ב.
ב-3 בדצמבר 2015, הפרלמנט המונגולי אימץ חוק פלילי חדש המכסה פשעי שנאה, כשהסיבות המוגנות כוללות נטייה מינית, זהות מגדרית ומצב בריאותי, מה שהופך את מונגוליה לאחת ממדינות אסיה הראשונות המוגדרות עם רמת הגנה כזו עבור אנשי להט"ב בשטחן. כניסתו של החוק הפלילי תוכננה ל-1 בספטמבר 2016 אך עם זאת, הקבינט החדש שנבחר דחה את התאריך ל-1 ביולי 2017. החל מאוגוסט 2018, מרכז הלהט"ב הכשיר יותר מ-300 שוטרים, תובעים ושופטים עבור הכשרה היכן מדובר בפשעי שנאה נגד קהילת הלהט"ב וכיצד להתמודד איתם כראוי. למרות זאת, דיווחים מקומיים ופעילי להט"ב הצהירו כי המשטרה ממשיכה להתעלם ואינה מתייחסת ברצינות לתלונות על פשעי שנאה, וכי פעמים רבות מתקפות אלו אינן מובילות לעונשים כלפי התוקפים.
תוכניות לימודים בבתי ספר.
תוכנית הלימודים של מונגוליה שהוצגה בשנת 1998 כוללת דיון בנושאי להט"ב ובריאות מינית, אם כי מורים הוגדרו כמי שיכולים לבחור אם לכסות הצגת מידע בנושאים אלו.
זהות מגדרית.
תיקון שנעשה ביוני 2009 לסעיף 20 (1) לחוק הרישום האזרחי (מונגולית: Улсын бүртгэлийн ерөнхий хууль) מאפשר לאנשים טרנסג'נדרים לשנות את מגדרם החוקי בתעודות לידה או בתעודות זיהוי אזרחיות לאחר ניתוח לשינוי מין. דברי שנאה על בסיס זהות מגדרית מוגדרים כמחוץ לחוק מאז 2017 כמו כן פשעים המבוצעים על בסיס זהותו המגדרית של הקורבן, המכונה פשעי שנאה, מובילים לעונשים משפטיים נוספים.
תנאי מחיה.
בשנת 2009, לאחר יותר מ-10 ניסיונות כושלים, רשמה ממשלת מונגוליה את המרכז הגאה מונגוליה (מונגולית: ЛГБТ төв), כארגון זכויות האדם הנוגע לזכויות להט"ב היחיד במדינה לאחר שבתחילה סירבה סוכנות רישום המדינה לרשום את הארגון מבטענה כי הוא "מתנגש עם המנהגים והמסורות המונגוליות ויש לו פוטנציאל להוות דוגמה לא נכונה לבני נוער ומתבגרים". דו"ח שנערך על ידי מרכז הלהט"ב לשנת 2013 גילה כי למעלה מ-73% מונגולים להט"בים חשבו להתאבד בגלל חוסר קבלה חברתית מצד האוכלוסייה.
היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה מצוין במונגוליה מאז 2011, עם אירועים המאורגנים על ידי מרכז הלהט"ב ופעילי זכויות אדם. בשנת 2013, שבוע הגאווה הראשון נערך על ידי חברי הקהילה בשטחי המדינה. מאז 2014, מרכז הלהט"ב מארגן מדי שנה "ימי שוויון וגאווה" לקידום אי-אפליה ושוויון. מצעד הגאווה של 2018 בבירה אולן בטור דווח עם מעל 200 משתתפים בה ישנם מספר ברים הומוסקסואליים. סולונגו בטסוך ידועה במונגוליה כדוגמנית טרנסג'נדרית גלויה, מאפרת ומלכת יופי אשר השתתפה בתחרות מיס יוניברס מונגוליה הארצית בשנת 2018.
קבוצות למען זכויות להט"ב מרובות החלו להימצא במהלך השנים. קבוצת ההומואים הראשונה, טאווילאן (במונגולית: тавилан), נוסדה בשנת 1999 ונרשמה בהצלחה כעמותה, אם כי בשנת 2000 נשלל רישיונה אך המשיכה לפעול באופן לא פורמלי. הארגון הראשון למען נשים לסביות, "MILC", הוקם בדצמבר 2003 בעקבות כישלון מצד מקימי טאווילאן לנסח מחדש את חוקי העזר שלו כך שיכלול תת-קהילות נוספות בתוכנו. הארגון "Zaluus Eruul Mend" הוקם בשנת 2003 כדי להמשיך את עבודת של טאווילאן בנפרד למען מאבק במחלת ה-HIV בקרב אנשי להט"ב.
במונגוליה לא קיימים חסמים דתיים המתנגדים להומוסקסואליות, שכן הדת הדומיננטית, הבודהיזם טיבטי, שותקת בנוגע הומוסקסואליות בעוד הומופוביה נחשבת לסוג של לאומנות. בדצמבר 2018 ערך מרכז הלהט"ב ניסוי חברתי באולן בטר, והציב שלושה אנשי להט"ב (הומו, לסבית וטרנסג'נדר) בצד הרחוב על מנת לבדוק את תגובות העוברים. התגובות המקוונות היו מעורבות, החל מאיומי מוות ועד הערות שליליות לתגובות חיוביות. הסקר קבע כי הציבור מוגדר כמסביר פנים יותר כלפי לסביות וטרנסג'נדרים מאשר כלפי הומוסקסואלים.
האו"ם.
מונגוליה ידועה כמדינה אשר תמכה ברפורמות ציוני זכויות להט"ב באו"ם לאורך השנים. בשנת 2011 חתמה על "ההצהרה המשותפת על הפסקת מעשי אלימות והפרות זכויות אדם הקשורות בהתבססות על נטייה מינית וזהות מגדרית" באו"ם הידועה כהצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית, וגינתה אלימות ואפליה כלפי קהילת הלהט"ב בעולם. בשנת 2016, תמכה במינויו של מומחה עצמאי מטעם הארגון אשר יזהה גורמים לאלימות ואפליה כלפי אנשי להט"ב ודרכים להגנתם.
אינוקנטיוס
אהלי שם (ספר)
הספר אהלי שם הוא אינדקס של רבני קהילות ישראל בישראל ובתפוצות. הספר סודר על ידי ר' שמואל נח גוטליב.
המחבר.
ר' שמואל נח גוטליב, בן דוב בער, התגורר בפינסק, ושימש שם כראש השוחטים ובודקים. היה בעל השפעה על הרב דוד פרידמן, ועמד לימינו בעבודתו בעסקנות הציבורית. היה בעל השקפות אנטי-ציוניות. יש הטוענים שהוא הגורם להתנגדות הרב דוד פרידמן.
הוצאות הספר.
הספר הודפס בשנת 1912 בפינסק, בבית הדפוס של מ.מ. גלאָאֻבּעֶרמאַן. בהוצאתו הראשונה הוא קיבל הסכמות מהרב דוד פרידמן, מהרב חיים הלוי סולובייצ'יק ומהרב חיים עוזר גרודזנסקי.
מהדורת צילום יצאה בבני ברק בשנת תשמ"ו (1986) בהוצאת 'תפוצה'.
היי-טק בישראל
ראשית תעשיית ההיי-טק בישראל הייתה במסגרות ממשלתיות, בחיל המדע שלימים הפך לרשות לפיתוח אמצעי לחימה, בתעשייה האווירית לישראל ובגופים נוספים. אבן הדרך הראשונה של התעשייה הפרטית הייתה הקמתה של חברת אלרון בשנת 1961 על ידי עוזיה גליל, ובתמיכתו של דן טולקובסקי.
תעשיית ההיי-טק בישראל מרוכזת בעיקרה באזור גוש דן, אך היא משתרעת עד חיפה בצפון, ירושלים במזרח ובאר שבע בדרום. אזור זה זכה לכינוי סיליקון ואדי. נכון ל-2016, שלוש הערים בהן התרכז המספר הגדול ביותר של חברות היי-טק היו תל אביב עם כ-1,500 חברות, רעננה עם כ-427 והרצליה עם כ-415.