האנשים עלו לסיפון האנייה קיבלה הטיה מסוכנת. האלחוטן שלח קריאת SOS הוקם קשר עם הצי הבריטי משחתת בריטית הגיעה והסתלקה בלי להגיש עזרה. מאוחר יותר טענו הבריטים שהקריאה הייתה ניסיון לרמאות מצד ההגנה.
מנקודת ראות הבריטים, מעצר בלב ים לא היה מאפשר להם להחרים את האונייה. וודאי לא כאשר האנייה ביקשה עזרה והבריטים גררו אותה לחיפה. מצד שני חששו הבריטים שאוניית מעפילים תתפרץ ותוריד אנשים לחוף. תכננו את מעשיהם לעצור את הבאים מיד בכניסה למים טריטוריאליים שהיו אז 3 מיל ימי מהחוף.
צוות המכונה התגבר על התקלה הם הבעירו לוחות עץ שפורקו מהדרגשים. שאבו דלק ממיכל נקי והעלו את לחץ הקיטור בדוודים. המשך השייט ב-10 קשר לחיפה. בקרבת חופי הארץ נתפסה על ידי שלוש משחתות בהובלת HMS VENUS. התקיימה התכתשות בין המעפילים לבין הנחתים הבריטיים שחלקם נזרקו למים.
ה"הגנה" הובאה לחיפה ב-29 ביולי 1946 וצורפה לצי הצללים. הצוות התערב בין המעפילים שהועברו למחנה המעצר בעתלית. עד אז הייתה זו הכמות הגדולה ביותר של מעפילים שהובאה באנייה אחת. השיא נשבר על ידי האקסודוס שהביאה 4,500 מעפילים ביולי 1947.
בחיל הים הישראלי.
לאחר הכרזת המדינה הושמשה האוניה על ידי מספנות העוגן ומספנת חיל הים. ב-18 יולי 1948 צורפה "אח"י הגנה" לשייטת הגדולה. את הפיקוד קיבל דוד מימון. סגן המפקד היה מרדכי לימון ועל ההגה היה אברהם לוקסמבורג.
ב-19 באוקטובר 1948 מתחולל קרב ימי בקרבת חוף אשקלון יחד עם אח"י וג'ווד (ק-18) ואח"י נגה (ק-26) תקפו כל שיט מצרי בקרבת עזה. מטוסים מצריים תקפו את האוניות וגרמו לנזקים. הפילה מטוס מצרי שחש לעזרת הספינה, מן הרסיסים של המטוס המופל נהרג אחד מאנשי הצוות ונפצעו עוד ארבעה בהם סגן מפקד הספינה מרדכי לימון.
ב-24 באוגוסט 1948 יצא כוח בפיקוד שמואל ינאי שכלל אח"י הגנה יחד עם אח"י וג'ווד למפגש עם הספינה האיטלקית ארג'ירו מדרום לכרתים. היה זה אקט הסיום למבצעי שלל שבו תפס חיל הים נשק רב שנרכש על ידי הסורים.
ב-ליל 30/31 בדצמבר 1948 הפגיזה יחד עם אח"י וג'ווד את עזה. למחרת התברר שאניות מלחמה מצריות אוכפות מצור על ישראל. הן עצרו את האונייה ריכרד בורכרד ולאחר סריקה עזבו אותה. הקורבטות וג'ווד והגנה נשלחו לאתר ולסלק את הכוח המצרי.
ב-1 בינואר שעה 09:45 גילתה אח"י הגנה את הכוח המצרי בתנועה מערבה. המצרים סגרו טווח ופתחו באש. השייטות היריבות שייטו וירו אך לא היו פגיעות. השייטת המצרית פתחה מרחק. מטוס של חיל האוויר הגיע והפציץ את השייטת המצרית אך לא פגע בה.
בשנת 1951 הצטרפה אח"י הגנה לפריגטה אח"י משגב (ק-30) במשלחת מבצע קולומבוס הפלגת ייצוג המדינה בארצות הברית.
ה-99 (באנגלית: The 99; בערבית: الـ ٩٩) הוא ספר קומיקס המוצא לאור על ידי "Teshkeel Comics", ומציג קבוצה של גיבורי על בהתבסס על התרבות והדת האסלאמית.
הסדרה היא פרי יצירתו של ד"ר נאיף אל מוטאווה, מייסד ומנכ"ל חברת "Teshkeel Media Group".
צוות המאיירים של ה-99 מורכב ממאיירים ותיקים ומוערכים בתעשיית הקומיקס העולמית דוגמת: פביאן ניצ'זה, ג'ון בריגמן, דן פנוסיאן, ג'ון מקרי, רון וגנר, שון פרסונס ומוניקה קובינה- כולם עבדו בחברות מארוול או DC קומיקס, ועל כן עבדו בעבר על פרויקטים בעלי שמות מוכרים כגון: ספיידרמן, סופרמן, באטמן, ליגת הצדק וכו'.
תפיסה הסדרה מבוססת על מושגים אסלאמיים, מציגה גיבורי על בעלי יכולות השאובים מעולם האסלאם, אולם היא מקודמת כמתאימה לערכים אוניברסליים, והדת של כל אחת מהדמויות אינה מצוינת במפורש.
היסטוריית ההוצאה לאור.
פרומו לסדרה פורסם לראשונה במזרח התיכון במאי 2006 בגרסה ערבית, ולאחר מכן בארצות הברית ביולי 2007 בשתי הגרסאות - אנגלית וערבית. גיליונות נוספות מודפסים מדי בחודש בארצות הברית וברחבי העולם. מהדורות אינדונזיות והודיות מופצות גם הן על בסיס חודשי. מיני-סדרת טלוויזיה בת פרקים חלקים של ה-99 יחד עם 'ליגת הצדק' יוצאת לאור החל מאוקטובר 2010. בנוסף, מתוכנן לצאת גם סרט על בסיס סדרת הקומיקס בעתיד הקרוב.
מקור השם.
הרעיון מאחורי ה-99 מבוסס על 99 שמות אללה באסלאם. רבים מהשמות מבטאים למעשה את המעלות של אללה, אותן ניתן לתרגם לתכונות אופי. אותן תכונות אופי מהוות גורם רעיוני מכווין עבור המוסלמים המאמינים מבחינת הדרך בה צריך ללכת. ביניהן נכללות נדיבות, עוצמה, וחוכמה- כולם מוערכים על ידי מספר רב של דתות ואמונות.
בהתאם למסורת האסלאמית, הגרסה הערבית של הכינוי של כל אחת מהדמויות נכתבת ללא תווית היידוע 'אל-', משום שצורה זו היא בלעדית לאללה. המטרה היא להזכיר שה-99 הם רק בני תמותה, ולהציג אותם כדמויות אנושיות, על כל האיכויות והחולשות שלהם.
עלילה כללית.
ה-99 הם נערים ומבוגרים נורמטיביים מרחבי העולם, שברשותם אחת מ-99 אבני נור (אבני אור-בערבית احجار النور). אותן אבני נור הן אבנים קסומות ומיסטיות, שמעניקות למחזיק בהן כוחות מסוימים. לפי הסיפור, בשנת 1258, כאשר המונגולים בזזו את בגדד, הם החריבו את הספרייה הגדולה של העיר בכוונה למחוק כל שריד לתרבות שהתקיימה בה. אבל לפני בוא החורבן חכמי הדת רקחו תמיסה אלכימית שתספוג את כל תוכנם של הספרים שאותם המונגולים השליכו לאחר מכן לנהר שהשחיר כולו מדיו. הנוזל המופלא התגבש ל-99 אבני נור, אבני אור, שמכילות את הידע האבוד. רמזי, הד"ר המוביל את תהליך גילוי האבנים, מאמין באגדה העתיקה וכן בכך שהאבנים מפעילות כוחות-על אצל בני אדם מסוימים. לכן, הוא מקים את עמותת 99 הצעדים, כדי לעזור לדמויות השונות להפעיל את הכוחות שלהן, זאת על אף היותו חסר כוחות.
ה-99 יתגברו על כל בעיה שניצבת בפניהם בעזרת כוחות משולבים ויכולות של שלוש או יותר מהם. כך, מכוונת סדרת ה-99 לקידום ערכים דוגמת שיתוף פעולה ואחדות בעולם המוסלמי.
על אף שהסדרה אינה דתית, היא מכוונת לערכים אסלאמיים, שע"פ ד"ר אל מטוואה הם אוניברסליים מטבעם.
דמויות.
על אף התבססות הקומיקס על התרבות והדת האסלאמית, מרבית הדמויות חילוניות, מודרניות, רוחניות ונעות בין מזרח למערב, יש ביניהם גברים ונשים והם באים מ-99 ארצות שונות. הדמויות לא מתוארות בתפילות או בקריאת קוראן, וזאת כדי שהתוכן יופנה לא רק למוסלמים אלא לכל בני הדתות בעולם. הגיבורים אינם לובשים תחפושות, ובניגוד לעמיתיהם האמריקנים - אין להם זהויות סודיות. הם בני אדם רגילים שפיתחו יכולות על-אנושיות לאחר שבאו במגע עם אבני חן מיסטיות. עם זאת, כחלק מהתבססות הסדרה על התרבות והדת האסלאמית, מוקפדת שמירה על ערכי הצניעות והתנהלות בהתאם לקוד האתי של דת האסלאם.
בין הדמויות הבולטות בסדרה ניתן לציין את:
ביקורת על הסדרה.
עם הגעת הראשון בספרי הסדרה למדפי הספרים בשנת 2006 הוא זכה לביקורות צוננות מהכיוון הדתי. הביקורות מהכיוון הדתי כוונו לאיפור והלבוש הצמוד של הנשים ועל כך שהוא מעודד הסתמכות על בני אדם במקום על אללה וזאת בניגוד לרוח האסלאם.
כמו כן, הביקורת לא נחסכה גם על ידי גורמים מהמערב: קבוצה בשם "Family Security Matters" מוושינגטון ארצות הברית, כינתה את הקומיקס כיישום מודרני ומחוכם של התעמולה האסלאמית.
עם זאת, קיימת גם ביקורת חיובית על הסדרה, ואפילו הנשיא האמריקני ברק אובמה נאם בשבחו והציגו ככלי לחיבור בין שתי התרבויות.
על המחבר.
ד"ר נאאף אל-מוטאווה הוא פסיכולוג כוויתי בעל שני תוארי דוקטור ותואר MBA אחד מאוניברסיטת קולומביה, שעסק בעבר בכתיבת ספרי ילדים. כאשר יום אחד נשאל מתי הוא מתכוון לחזור לכתוב, הוא חשב לעצמו שאם הוא שב לאחוז בעט זה חייב להיות משהו גדול, משהו עם פוטנציאל לפחות כמו של פוקימון. צפייה בפוקימון נאסרה לזמן מה על ידי רשויות הדת בערב הסעודית בתואנה שהסדרה מעודדת ציונות, הימורים ומשתלטת על מוחותיהם של הילדים. מוטאווה חושב שחרם כזה עלול לאכזב את האל, שאחד מ-99 שמותיו מייצגת את הסבלנות (الصبور).
אל-מוטאווה שחש כי ילדים מוסלמים זקוקים לסט חדש של גיבורים שיקראו תיגר על המודלים הג'יהאדים. לפי דברים שאמר לעיתון הטיימס הלונדוני: "הגעתי למסקנה שהסיפורים ששמעתי היו מפיהם של גברים שגדלו עם האמונה שמנהיגם סדאם היה גיבור, דמות מופת - ובוקר אחד התעוררו וגילו שהם בעצם עוברים עינויים תחת ידו. החלטתי שהעולם הערבי זקוק למודל טוב יותר לחיקוי". כמו כן, אמר אל-מוטאווה לכתב סוכנות הידיעות רויטרס כי: "הוא מקווה ליצור תרבות מוסלמית פופולרית חדשה דרך הסדרה".
פרויקטים על בסיס הקומיקס.
הראשון מתוך חמישה פרקי שעשועים המבוססים על ה-99 נפתח בכווית במרץ 2009. סדרה מצוירת נמצאת בתהליכי הפקה. חברת תשכיל קומיקס חתמה על חוזה של מיליונים עם חברת 'אנדמול' להפקת הסדרה.
הגנה (אוניית מעפילים)
פרשת לי זיתוני
לי זיתוני (25 באפריל 1986 – 16 בספטמבר 2011) הייתה צעירה ישראלית שנדרסה למוות ב-16 בספטמבר 2011, בתאונת פגע וברח, בעת שחצתה את צומת הרחובות ויצמן-פנקס בתל אביב בדרכה לעבודתה כמדריכת פילאטיס. הדורסים, שני יהודים אזרחי צרפת, קלוד-איזק חייט ואריק רוביק, ששהו בארץ בחופשה ולעסקיהם הפרטיים, נמלטו מזירת התאונה מיד לאחר התרחשותה וטסו חזרה לצרפת, כדי להתחמק מהעמדה לדין פלילי על מעשיהם. בעודם בצרפת הודה חייט בדריסתה של זיתוני, הביע על כך צער וציין כי אינו מעוניין לחזור לישראל. עורכי דינו של רוביק מסרו שהשניים מסרבים משום שהם חוששים שבישראל יקבלו עונש כבד מאוד. הניסיון של הרשויות בישראל להביא להסגרתם לישראל נכשל, משום שבהתאם לחוק ההסגרה הצרפתי, צרפת לא מסגירה אזרחים צרפתים למדינות שאינן חברות באיחוד האירופי.
לאחר שמשפחתה של זיתוני הגישה תלונה במשטרת צרפת, נשפטו חייט ורוביק בצרפת ונדונו למאסר ולקנס.