תדרוך אחרון – נעשה בבסיס חיפה ב-21 בספטמבר בפני מפקד הבסיס, תא"ל אברהם בן שושן, שהורה לשים לב לאפשרויות פעילות חבלנית עוינת במהלך ההפלגה.
יציאה לים - הספינה יצאה לים ב-22 בספטמבר בשעה 08:00.
מהלך ההפלגה.
כניסה לאשדוד ויציאה – רס"ן מיכאל אופיר ואנשי מספן הציוד ירדו לאחר שתיקנו תקלות במכ"ם שהתגלו במהלך ההפלגה. הספינה יצאה לים בשעות הצהריים.
מעבר תעלת סואץ ומפרץ סואץ - הספינה עברה את תעלת סואץ ומפרץ סואץ ללא בעיות ומהר יותר מהתוכנית.
מעגן שארם א-שייח' - ביום ד' בערב הודיע מפקד הספינה למפקד הפלגה כי הוא מרגיש עייפות. הוא הציע בשנית להיכנס לעגינה בשארם א-שייח' למנוחת לילה, ולעבור את מיצרי טיראן בבוקר באור יום. להערכתו, תוכנית ההפלגה לא הייתה ניזוקה מהשינוי והספינה תוכל להגיע לנמל אילת ביום חמישי בצהריים. מפקד הפלגה עמירם רפאל, לא נענה לדרישת מפקד הספינה ולא אישר כניסה למנוחה בנמל שארם א-שייח'. גם לא נתן פתרון אופרטיבי אחר למצב העייפות של מפקד הספינה.
שתי ספינות סיור מדגם דבור, מפלגה 915, ניצלו הזדמנות במעבר אח"י געש, ותרגלו עליה תקיפת לילה. אח"י געש המשיכה בדרכה לעבר מיצרי טיראן. המעבר נעשה כאשר הצוות בעמדות מלאות. הניווט בחשכה נעשה באמצעות המכ"ם. לאחר המעבר במצרי טיראן שונה איוש המוצבים למשמרות.
איוש מוקדי פיקוד של הספינה.
בגשר הספינה נמצאו באותה עת קצין משמרת גשר שלא מהצוות הקבוע של הספינה, הקצין הגיע לספינה לאחר שעבר בהצלחה את בחינות ההסמכה כקמ"ש גשר אך ללא ניסיון מעשי כקמ"ש גשר ובלא הכרת זירת ים סוף. הקצין הגיע מהספינה אח"י סער בהמלצת מ"מ קצין הנשק, וכל זאת אף על פי שמפקד אח"י געש מפקד הפלגה ומפקד השייטת ידעו שהקצין עבר את בחינות ההסמכה רק בסמוך למועד ההפלגה. ממלא מקום קצין נשק וקצין המשמרת גשר היו בני אותו מחזור בקורס חובלים סיימו בהצלחה את מבחני והיו מיועדים לצאת לקורס פיקוד ימי מתקדם מייד בתום ההפלגה.
סמל המשמרת היה היחידי מהצוות המקורי של הספינה, ונמצא על "הטרוטלים" - מוטות השליטה במנועים - בגשר הסגור. לידו נמצא גם קצין האחזקה הפלגתי וקצינה ממספן כוח האדם, אשר ישבה במעבר שבין "הגשר הסגור" - תא המכשירים המחובר לגשר הספינה - לבין הגשר הפתוח, ואולי מנעה את המעבר. בגשר הפתוח נמצא טכנאי קירור מחיל תחזוקה אשר צורף להפלגה, ושובץ לתפקיד הצופה.
הכוון, שאמור לקיים תצפית רצופה, אויש על ידי ימאי כוון שהגיע מספינה אחרת. הסתבר שבמשך 20 דקות לא נכח במשמרתו ולא קיים תצפית. הלילה היה בהיר והכוכבים נראו היטב. קצין המשמרת החדש לא יצא אל הגשר הפתוח, ולא שם לב לתנועת הגלים ולמיקום הכוכבים. תשומת לבו נדרשה גם לאורחים שנכחו בגשר הסגור.
מפקד הספינה היה עייף מההפלגה במפרץ סואץ שחייבה אותו לערנות מלאה. הוא דיבר עם מ"מ קצין נשק, וזה שכנע אותו ללכת לישון, ושהוא רואה עצמו כאחראי. ממלא מקום קצין הנשק הבטיח למפקד הספינה שהכול יהיה כשורה, אך גם הוא ירד מגשר הספינה, שמשמש כמוקד הפיקוד, התצפית, הניהוג והניווט, בעת הפלגה בים, ל. מ"מ קצין גנ"ק קיבל הוראה ממפקד הספינה, לשמש קצין משמרת מי"ק עד אילת.
התפתחות תקלה במנוע.
מפרץ אילת – הספינה התקדמה לפי תוכנית ההפלגה בכיוון אליו מופנה חרטום האונייה בעת התנועה - בקורס 016 מעלות ומהירות 27 קשר. היא נמצאה על הנתיב במרכז המפרץ במרחק כ-5 מיל ימי מכל חוף. הלילה היה חשוך והגלים בגובה ממוצע של חצי מטר, באו מכיוון צפון. תפעול הספינה נעשה במשמרות. מפקד הפלגה עמירם רפאל ומפקד הספינה גבי שילה נמצאו במנוחה בחדר המפקד.
מערכת החשמל פעלה כאשר לוחות החשמל מחוברים ביניהם, ותצרוכת החשמל הכוללת הייתה כ-120 אמפר. אספקת המתח נעשתה על ידי שניים משלושת הגנרטורים. גנרטור מס' 1 וגנרטור מס' 3. הבחירה נעשתה כך, אף על פי, שהיה ידוע שניתן לצפות לתקלות בגנרטור מס' 1. (לו הייתה תשומת לב של קצין מחלקת המכונה, הייתה ניתנת הוראה להפעיל את גנרטור מס' 2).
בשעה 02:45 הייתה ירידת מתחים כללית במנוע הספינה, שנבעה מכך שבגנרטור מס' 1 נוצרה סתימת דלק ומהירות המנוע החלה לרדת. המתח בגנרטור ירד מתחת ל-380 וולט. מערכת החשמל בספינות סער תוכננה להתגבר על מצב כזה, והאספקה עברה באופן אוטומטי ללוח האחורי. גנרטור 3 שנשא בכל העומס, החל לרדת בסיבובים, אך התייצב. התקלה הטכנית תיקנה את עצמה, וניתן היה להמשיך בהפלגה.
התנהלות הספינה בסמוך להחפה הלא-רצויה.
הנגד במשמרת המכונה לא סמך על המנוען התורן בחדר מכונות קדמי שלא הכיר, היות שהגיע כמחליף מספינה אחרת, ויצא בעצמו להניע את גנרטור מס' 2 ולשלב אותו ללוח. לפני שיצא הודיע למרכז ידיעות הקרב בקשה להקטין עומסים (דבר שלא היה הכרחי).
מ"מ קצין הנשק שנמצא במרכז ידיעות הקרב כמפקד תורן, נענה לבקשת קצין משמרת מכונה, הורה להדמים מכשירים כדי להקל את העומס על מערכת החשמל.
הסמן הראשי ניגש ללוח הפעלת המכשירים בפינה השמאלית הקדמית של מרכז הידיעות הקרבי. כיבה חלק מהמכשירים, וגם את הממיר האחורי.
ממיר זה היווה את מקור האספקה (של 115 וולט 400 הרץ) ללוח האחורי אליו עברו כל המכשירים. כתוצאה מסגירת הממיר הפסיק המכ"ם לשדר, עוקבי מצפן הג'ירו של ההגאי בגשר הספינה ובשולחן התנועה של מרכז הידיעות הקרבי כבו, והמשיכו להראות את הכיוון האחרון שלפני הפסקת החשמל.
אזעקת המצפן הג'ירו המותקנת במרכז הידיעות הקרבי, שהייתה אמורה להזעיק ולהודיע "שהכיוון המוצג בעוקבי הג'ירו אינו נכון" לא נשמעה.
ההגאי בגשר לא שם לב לכך שההגה אינו משפיע על קו החרטום בעוקב הג'ירו, ולא עבר לנהוג לפי המצפן המגנטי.
קצין משמרת בגשר נשאר בגשר הסגור ליד צג מכ"ם שלא עבד. הוא לא שם לב לכך שההגה אינו משפיע על קו החרטום בעוקב הג'ירו, ולא הורה לנהוג לפי המצפן המגנטי. הוא לא הבין שהספינה במצב קריטי.
קצין האחזקה הפלגתי שהגיע להפלגה יחד עם מפקד הפלגה על מנת לשים לב על המערכת נמצא בגשר הסגור. לא שם לב לכך שמופעל גנרטור מס' 1 שצפוי לתקלות. גם לא לכך שבהפסקת החשמל נתקעו עוקבי הג'ירו.
הבחנת השינוי בקורס - מהגשר הפתוח ניתן היה להבחין באותה עת בשינוי כיוון תנועת הספינה לפי סימנים אחדים:
הקריאה לקברניט לגשר - הוראת קבע בכל כלי השייט לקרוא לקברניט בכל מקרה של ספק או שינוי מהמתוכנן.
מפקד הספינה רס"ן גבי שילה ישן בחדרו כאשר אירעה התקלה. מפקד ההפלגה סא"ל עמירם רפאל נמצא גם הוא ישן בחדר המפקד. קציני המשמרת בגשר ובמרכז הידיעות הקרבי, לא הבחינו בשינוי ולא קראו לו. אזעקת הג'ירו לא נשמעה.
סמל רמי נבון מפעיל מכ"ם בקרת האש, מוותיקי צוות המקורי של אח"י געש, הבין את חומרת המצב, והסיק שיש לקרוא למפקד הספינה. נבון הפעיל את רשת הפיקוד הנשמעת ברמקול גם בחדר המפקד, וביקש אישור להפעלת מכ"ם בקרת האש. נבון חזר על בקשה קודמת, שקיבל עליה תשובה שלילית. מתוך צפייה שישמעו אותו בחדר המפקד. הדבר הצליח, ההמפקד התעורר ורץ לגשר. הוא הגיע בזמן מכת העלייה על החוף. גם בקר האש רמי נבון עלה למעלה וחיפש את הכוכבים ואמר למפקד: "אוי ואבוי כוכב הצפון בדופן שמאל". משמעות הדבר היא שהספינה נמצאת בחוף הסעודי. כי לו היה הכוכב נצפה מדופן ימין של הספינה, היא הייתה בחוף סיני.
החילוץ מהחוף הסעודי.
התארגנות לחילוץ הספינה.
בחיל הים הוקמה במהלך מלחמת ההתשה יחידת הנצלה ימית המתמחה ומיועדת לטפל במצב בעייתי. אם הייתה הספינה חופה בסיני הייתה יחידת ההנצלה מקבלת את משימת החילוץ, והנושא היה מתבצע בפרק זמן סביר, מחוץ לאור הזרקורים. היות שההחפה קרתה בחוף הסעודי, נוצר פוטנציאל לעימות בינלאומי, ולצדו דחיפות רבה לפתור את הבעיה. כל הנספחים להפלגה, כולל סא"ל עמירם רפאל, פונו במסוקים מהחוף הסעודי לאילת. מפקד זירת ים סוף אל"ם משה אורון הקים מוקד מנהלתי בחוף דהב, ופיקד על הכוחות השטים אל אתר ההחפה.
אנשי יחידת הנצלה ימית נקראו ונשלחו לחוף. ראש מספן הציוד תא"ל חנוך בן אליהו נשלח לנהל את משימת החילוץ. ראש מספן ים תא"ל אלי רהב נשלח כמפקד בכיר לחפ"ק בדהב. בדרכו עבר דרך הספינה בחוף הסעודי והבין שתוכנית החילוץ מתבססת על דחפורי D9 שיניעו את הספינה מהחוף למים. מרכיב חשוב היה ליצור רסן משולש לחיבור מושכות לחרטום הספינה. רהב שכנע את סא"ל יוסי טרון שפיקד על המסוקים. לקחת במסוקו, שכבר היה בתפוסה מלאה, את מנהל העבודה למספנת אילת ושם יוצר הרסן למשיכה.
הדחפורים נמצאו בבסיס חיל האוויר שנמצא בבנייה הובאו לאילת. היות שהנחתת הייתה כבר מושבתת ולא ראויה להשטת מטענים כבדים, דרש רהב את נוכחות מפקד פלגה 921 סא"ל מייק אלדר לפקד על הנחתת בביצוע פעולות ההנחתה של כלי הציוד מכני כבד לביצוע החילוץ.
למחרת הגיע מפקד חיל הים לאזור ההחפה ופיקח על פעולת החילוץ שבוצעה על ידי חנוך בן אליהו. לצדו נמצאו גם מפקד שייטת ספינות הטילים אל"ם אריה רונה וקצין סטי"לים חילי אל"ם דוד הרפזי, אשר מונה לחבר כוועדת החקירה לסיבות ההחפה. תא"ל חיים שקד כקצין משמרת במוצב הפיקוד הימי בתל אביב.
פעילות למניעת תקרית מול סעודיה.
על מנת למנוע התדרדרות לתקרית אש בין סעודיה לבין ישראל, העביר ראש מספן המודיעין הימי, אל"ם מיכה רם בקשה לנציג הצי האמריקאי בשגרירות ארצות הברית בתל אביב, שיעזור בנסיבות המורכבות שנוצרו, יעדכן את הסעודים בתקלות הספינה שבעטין החפה בשטחם, ויבקש את רשותם לבצע פינוי במהירות ללא הפרעות. נציג הצי האמריקאי פנה לסעודיה. תשובת הסעודים הגיעה באותו יום אחרי הצהריים. הם נתנו הסכמה שבשתיקה, ודרשו למנוע פרסום להסכמתם. תנאי נוסף שהעמידו היה שלא להעביר כוחות נוספים לשטחם.