עם שובו לדוברובניק בסתיו 1937, החל פופוב לעסוק בעריכת דין. בפברואר 1940, הוא קיבל הודעה מיבזן חברו, שהוא מבקש לפגוש אותו בדחיפות במלון בבלגרד. בפגישה פופוב היה המום לגלות את יבזן ממוטט עצבים, מעשן בשרשרת ושותה באופן מוגזם. יבזן אמר לפופוב שהוא הצטרף לעסקי הספנות של משפחתו לאחר שסיים את לימודיו בפרייבורג והסביר לפופוב, שהוא צריך רישיון שייט יוגוסלבי כדי להוציא את הספינה שלו מהמצור הימי של בעלות הברית על נמל טריאסטה, איטליה. פופוב הסכים לעזור ליבזן ואז יבזן נסע לברלין כדי לאסוף את התיעוד הנדרש. שבועיים לאחר מכן, חזר יבזן לבלגרד, והודיע לפופוב כי הצטרף לאבווהר, שירות הביון הצבאי הגרמני, בתפקיד חוקר כדי להימנע מגיוס לוורמאכט. בהמשך יבזן גייס את פופוב לסוכנות המודיעין הנאצית.
יכולתו של יבזן לנסוע ברחבי אירופה בנסיעות עסקים לא הופרעה על ידי הנאצים במהלך המלחמה, כל עוד הוא הגיש דוחות המפרטים ואת המידע שהשיג מאנשי הקשר העסקיים שלו. יבזן אמר ששירות צבאי אינו אופציה מבחינתו מכיוון שהוא סבל מדליות ברגליים. הידיעה הפתיעה את פופוב, שכן חברו הביע בעבר דעות אנטי-נאציות.
עם המידע אודות יבזן, פופוב ניגש לשגרירות הבריטית בבלגרד. מהשגרירות שלחו אותו לקלמנט הופ, "קצין ביקורת דרכונים" איש ה-MI6, שישב בשגרירות הבריטית ביוגוסלביה בתפקיד ראש שלוחת המודיעין הבריטי ביוגוסלביה. בעקבות המידע אודות יבזן, הופ גייס את פופוב כסוכן כפול ונתן לו את שם הקוד סקוט - Scoot (מאוחר יותר הופ היה המפעיל של פופוב כשהיה כבר סוכן ה- MI6 בשם הקוד תלת אופן - Tricycle), וייעץ לו לשתף פעולה עם יבזן כי גם הוא היה סוכן כפול בריטי. לאחר שפופוב התקבל לשירות המודיעין הבריטי הוא הפך לסוכן כפול ועבר ללונדון. פעילותו העסקית הבינלאומית בעסקי יבוא-יצוא סיפקה כיסוי לביקורים שלו בפורטוגל הנייטרלית. במהלך המלחמה בירת פורטוגל, ליסבון, הייתה מקושרת לבריטניה על ידי שירות אוויר אזרחי שבועי, במשך רוב ימי המלחמה. פופוב השתמש בכיסוי שלו כ"איש עסקים" כדי להפגש מעת לעת גם עם המפעיל שלו באבווהר פון קארסטופ - Fon Karstof שישב בפורטוגל. פופוב סיפק לגרמנים "מידע מבוקר ומאושר" שקבל מה-MI6 כגון אינפורמציה אודות 3 לורדים האוהדים את הנאצים ובנוסף אינפורמציה אודות המפציצים הברטים הכבדים מסוג בופייטר, במטרה לשמר באמצעות המידע הזה את אמונם גם מבלי שהיו מודעים לקשריו עם ה-MI6. על שירותו הוא קיבל מהגרמנים שכר מעבר לצפיותיו. המשימות שניתנו לו על ידי הגרמנים היו בעלות ערך רב לבריטים להערכת תוכניות האויב.
משימת ההונאה הכי חשובה של פופוב הייתה לשכנע את הגרמנים שהנחיתות ביום ה-D של בנות הברית יהיו בקאלה ולא בנורמנדי. הוא הצליח במשימה ודווח ל-MI6 שהגרמנים האמינו להונאה הבריטית. פופוב היה מפורסם באורח חייו כפלייבוי, בזמן שביצע משימות מסוכנות בזמן המלחמה עבור הבריטים.
פרל הארבור.
בשנת 1941 פופוב נסע מספר פעמים לפורטוגל, במהלך משימותיו. הוא שהה באסטוריל , במלון פאלאסיו-Hotel Palácio Estoril (מלון 5 כוכבים במרחק 20 דקות ממרכז ליסבון שהוקם בשנת 1930. ) בינואר ובמרץ 1941, ואז שוב בין 29 ביוני ל-10 באוגוסט 1941. במהלך שהותו, הוא פגש במקום את איאן פלמינג, שעבד באותה עת עבור הצי המלכותי הבריטי. שניהם חלקו משימה בקזינו אסטוריל, וההערכה היא שפופוב שימש השראה לפלמינג לכתיבת דמותו של ג'יימס בונד ברומנים שלו.
לאחר שהותו האחרונה זו בפורטוגל, הוא נשלח לארצות הברית על ידי האבווהר כדי להקים רשת ריגול גרמנית חדשה במסגרת מבצע בשם "מידה - Mida". הוא קיבל 40,000 דולרים ורשימה של יעדי מודיעין, שעניינו את גרמניה הנאצית בזמן מלחמת העולם השנייה. מבין שלושת עמודי המיקרופילם המודפסים של רשימת היעדים, היה עמוד שלם שהוקדש לשאלות מפורטות ביותר על הגנת ארצות הברית בפרל הארבור באי אואהו שבהוואי. פופוב יצר קשר עם ה-FBI והסביר לנציגיו מהם פרטי המידע שהוא התבקש לאסוף.
במהלך ראיון טלוויזיוני, דושקו פופוב סיפר שהוא הודיע ל- FBI ב-12 באוגוסט 1941 על המתקפה הקרבה על פרל הארבור. אבל ראש ה-FBI ג'יי אדגר הובר לא דיווח על עובדה זו לממונים עליו או שהם, מסיבות משלהם, לא נקטו פעולה.
הובר לא נתן אמון בפופוב כי הוא היה סוכן כפול אף על פי ש-MI6 הודיע ל-FBI בניו יורק שפופוב יגיע אליהם. פופוב עצמו אמר שהובר היה די חשדן ולא בטח בו ואף איים שיעצור אותו על פי חוק מאן אם הוא לא יעזוב את ארצות הברית מיד.
מבצע פורטיטיוד.
בשנת 1944, פופוב הפך לחלק מרכזי במבצע ההונאה בשם הקוד Fortitude. בזמן המבצע הוא שהה בפורטוגל. כאשר יבזן חברו נעצר על ידי הגסטפו בליסבון, הבריטים חששו שגם פופוב יפגע והפסיקו למסור לו מידע קריטי שיעביר אותו לגרמנים. מאוחר יותר התברר שהאבווהר עדיין ראה בפופוב נכס חשוב והוא שולב שוב במשימות הבריטיות במבצע. לתפיסתו של יבזן בידי הנאצים הייתה השפעה רגשית עמוקה על פופוב. יבזן לא אותר אחרי המלחמה וב-1950 הוכרז כמת.
חיים מאוחרים.
בשנת 1972 פרסם ג'ון ססיל מאסטרמן את הספר "מערכת הצלב הכפול במלחמת 1939 עד 1945, תיאור אינטימי של הונאה צבאית בריטית בזמן המלחמה". לפני פרסום הספר, לפופוב לא הייתה כל כוונה לחשוף את פעילותו בזמן מלחמת העולם השנייה, מתוך אמונה שה-MI6 לא יאפשר זאת. ספרו של מאסטרמן שכנע את פופוב שהגיע הזמן לפרסם את מעלליו ברבים. ב-1974 פרסם פופוב אוטוביוגרפיה שכותרתה " מרגל/מרגל נגדי ". אשתו וילדיו של פופוב לא היו מודעים לעברו עד פרסום הספר.
פופוב שבמשך שנים עישן בשרשרת ושתה הרבה פגע בבריאותו. הוא מת בגיל 69, באופיו-Opio, Alpes-Maritimes שבצרפת ב-10 באוגוסט 1981. משפחתו אמרה שמותו הגיע לאחר מחלה ממושכת. הקדים אותו אחיו איבו, שמת ב-1980. זמן קצר לאחר מותו של פופוב, החל MI6 להסיר את הסיווג הביטחוני ממסמכים הנוגעים לאיסוף מודיעין ודיסאינפורמציה של בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה ובכך אומתו רבות מטענותיו של פופוב בספרו.
מורשת.
פופוב היה אחד ממקורות ההשראה העיקריים לרומני ג'יימס בונד של איאן פלמינג. הוא היה הנושא של הסרט התיעודי בטלוויזיה האמריקאי באורך שעה, בשם True Bond, ששודר ביוני 2007. שני סרטים דוקומנטריים נוספים המספרים על מעלליו של פופוב, The Real Life James Bond: Dusko Popov והסוכן הכפול Dusko Popov: Inspiration for James Bond, הופקו גם הם. פופוב היה גם נושא למספר ביוגרפיות, בעיקר Tricycle שם הקוד, של מילר (2004) ו- Into the Lion's Mouth של לופטיס (2016).
תעשיית המין
תעשיית המין היא ענף כלכלי שמורכב מעסקים המספקים במישרין או בעקיפין מוצרים ושירותים הקשורים למיניות. הענף כולל פעילויות הכרוכות באספקה ישירה של שירותים הקשורים למין, כגון בתי בושת, סאונות, מועדוני חשפנות, ובילויים הקשורים למין, כגון פורנוגרפיה, עיסוי ארוטי, מגזינים מיניים, סרטים פורנוגרפיים, צעצועי מין, וציוד BDSM.
קטינים בענף המין.
בעוד החוקיות של ענף המין משתנה ממדינה למדינה, השימוש בקטינים בענף המין (זנות קטינים, פורנוגרפיית ילדים, תיירות מין לילדים או כל צורה אחרת של יחסי מין תמורתיים שבה קטין עוסק בפעילויות מיניות כדי למלא צרכים מרכזיים, כגון מזון, מחסה או גישה לחינוך) אינו חוקי כמעט בכל מדינות העולם.
ביקורת על ענף המין.
ענף המין שנוי במחלוקת, ויש אנשים, ארגונים וממשלות שמתנגדים לכך, וכתוצאה מכך, ענף המין אינו חוקי במדינות רבות.
חלק מהביקורת שנשמעת על ענף המין היא שהענף קשור לעיתים לפעילויות פליליות כגון סחר בבני אדם, הגירה בלתי חוקית, שימוש לרעה בסמים וניצול קטינים (פורנוגרפיית ילדים וזנות קטינים). ביקורת נוספת שנשמעת על ענף המין היא שהוא אינו מקדם מספיק יחסי מין בטוחים, וגורם להתפשטותן של מחלות מין.
התנגדויות סוציולוגיות.
הפסיכולוג הפולני-גרמני, דולף זילמן , טוען כי צפייה נרחבת בחומר פורנוגרפי מייצרת השפעות סוציולוגיות רבות לא חיוביות, כולל ירידה בכבוד למערכות יחסים מונוגמיות ארוכות טווח ותשוקה מוחלשת לרבייה. הוא טוען שפורנוגרפיה עלולה "לערער את הערכים המסורתיים המעדיפים נישואים, משפחה וילדים" וכי הפורנוגרפיה מתארת את המיניות בצורה שאינה קשורה ל"התקשרות רגשית, של טוב לב, של אכפתיות, ובעיקר לא להמשך של מערכות יחסים, שכן המשך כזה יתורגם לאחריות".
בנוסף, מספר חוקרים טענו שפורנוגרפיה גורמת לנזק חד-משמעי לחברה על ידי הגדלת שיעורי התקיפות המיניות. טענה זו ספגה ביקורת, בעוד שמספר חוקרים אחרים טענו שיש מתאם בין פורנוגרפיה לירידה בפשעי מין.
הגירה ותיירות מין.
מספר חוקרים טענו שעובדי מין יכולים להפיק תועלת מהמקצוע שלהם מבחינת מעמד הגירה. במאמר של האנתרופולוגית האמריקאית, דניס ברנן, ניתן דוגמה של זונות בעיירת הנופש סוסואה, הרפובליקה הדומיניקנית, שבה חלק מהזונות מתחתנות עם לקוחותיהן כדי להגר למדינות אחרות, ולחפש חיים טובים יותר. עם זאת, מצב זה נותן ללקוחות יכולת לנצל את הזונות, בין היתר מניעת קבלת אשרה או ניצול מיני.
רגימנט הרגלים שלזוויג
רגימנט הרגלים שלזוויג (בדנית: Slesvigske Fodregiment) הוא רגימנט חיל רגלים של הצבא המלכותי הדני. הרגימנט קיים מאז 1778, וב-2001 התאחד עם רגימנט המשמר של המלכה ליצירת רגימנט המשמר של הנסיך. ב-1 בינואר 2019 הוקם הרגימנט מחדש.
היסטוריה.