מבקר המוזיקה הבריטי, סיימון ריינולדס , טוען כי האנדבג האוס היה "בתחילה מונח מזלזל, שנטבע על ידי קוגנוסקנטיות מתנשאות מול מנגינות ההאוס ההמנוניות, החודרות למצעדים, שלכאורה פנו לנשים, ובעיקר למבנה העממי-מיסטי של שרון וטרייסי." על פי מפיק המוזיקה האלקטרונית הבריטית, איוואן פירסון , והסופר ג'רמי גילברט, "האנדבג האוס" זכה לעיתים קרובות ללעג כ-"דיסקו פלסטיק" על ידי חובבי מוזיקת דאנס שמעדיפים את "הסאונד האזוטרי יותר של מוזיקה אשר מתחמק מהסדרי העדיפויות המוזיקליים 'המיינסטרים' של מלודיה ושפה מילולית." המשיכה המיינסטרים של האנדבג האוס גרמה לטהרנים של מוזיקת ריקודים מחתרתית לנהור לז'אנרים הספינים-אוף של הארדבג , מוזיקת האוס פרוגרסיבית , דיפ האוס וגראז' האוס . הסוציולוגית דנג'ה בריל טוענת שלביקורת על האנדבג האוס יש "נטייה של מיזוגיניה בייצוגים תרבותיים של המועדונים של הזרם המרכזי המושמץ של 'האנדבג האוס', שנגדו מגדירים את רייב כתת-תרבות שלהם". בריל טוענת כי ההטיה נגד האנדבג האוס "מתבטאת בצורה הברורה ביותר בפמיניזציה של ה-'מיינסטרים' המושמץ של תרבות הפופ שנגדו תרבויות משנה שמגדירות את עצמן".
האנדבג האוס
זאב נוימן
זאב נוימן (נולד ב-3 ביולי 1938) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, שכיהן כנשיא הראשון של המסלול האקדמי המכללה למנהל.
ביוגרפיה.
זאב נוימן נולד וגדל בתל אביב. למד בבית הספר היסודי אחד העם ובתיכון עירוני א'. את שירותו הצבאי עשה בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים. הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ובסטטיסטיקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני ושלישי במערכות מידע מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
בשנת 1968 הצטרף נוימן כחבר סגל בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב, והיה מראשוני וממקימי תחום מערכות מידע באקדמיה בישראל. בשנת 1969 מונה לראש החוג לחשבונאות, ובשנת 1974 מונה דיקן הפקולטה לניהול. בשנת 1985 מונה לכהונה נוספת כדיקן. במקביל, כיהן כחבר סגל באוניברסיטת קלרמונט בארצות הברית, ואף כיהן שם כדיקאן בית הספר למדעי המידע. בשנת 2006, פרש מאונברסיטת תל אביב ונבחר לנשיא הראשון של המסלול האקדמי החדש של המכללה למנהל, תפקיד אותו מילא במשך שמונה שנים.
מחקר וכתיבה.
פרופסור נוימן כתב במהלך השנים עשרות ספרים שונים על היבטים שונים של ניהול מערכות מידע. בין הספרים שכתב:
חיים אישיים.
נוימן נשוי ואב לארבעה.
חיים שונשול
רבי חיים שונשול המכונה מורינו (? - ה' בתמוז התר"יט) היה רב ודרשן באזמיר וביוזיל חיסאר ומחבר ספר שמחה לאיש.
תולדותיו.
נולד באזמיר שבטורקיה לשרה ולרבי שבתי, בנו של רבי נסים חיים שינשול מיוזיל חיסאר. נישא לביתו של רבי יצחק איסטורגו. ונשא את דרשותיו באזמיר ובעיר יוזיל חיסאר. למד תורה מרבי נסים חיים מודעי, אותו הוא מכנה ושאלה ממנו אל רבו מופיעה בספר מימר חיים. כמו כן למד מרבי דוד אמאדו, רבי חייא פונטרימולי וגם מפי רבי מרדכי נחום מורינו. החבי"ף כותב עליו:
סבל מייסורים ונפטר בה' בתמוז ה'תרי"ט (7 ביולי 1859).
ספרו.
שמחה לאיש (אזמיר תר"ך; בהוצאת דפוס ן' ציון בנימין רודיטי) - דרושים לספר תורה, למתן תורה, לשבת תשובה, לצדקה ולשבת הלבשת עניים, לשבת זכור, לשבת הגדול, לנישואין והספדים: לסבו, לדודתו, לאמו ועוד. בסוף הספר נדפסו מעט ליקוטים מאת הרב המחבר על הש"ס, והתנ"ך. נדפס בהסכמת רבי חיים פאלאג'י. הספר נדפס לאחר מותו, והובא לדפוס על ידי רבי רפאל חייא פונטרימולי. שם הספר מכיל את ראשי התיבות (בהיפוך אותיות) של הרב המחבר: מאתי הצעיר חיים שונשול (שמחה) ישמח לב אני שבתי (לאיש).
הד מיינר
הד מיינר הוא מעצב אופנה ישראלי, המציג בקביעות בשבוע האופנה בפריז וחתן פרס קרל לגרפרד של תאגיד LVMH.
ביוגרפיה.
הד מיינר גדל בעמוקה. אמו היא ציירת ואביו הוא מסגר. בגיל 16 נחשף לראשונה לעולם האופנה ועסק כמתלמד בעבודות עור, תכשיטים ותפירה ידנית. בגיל 22 התקבל למחלקה לאופנה וצורפות בבצלאל וסיים בהצטיינות בשנת 2012.
הוא המשיך ללימודים ב-Institut Français de la Mode בפריז. לאחר מכן הקים את המותג שנושא את שמו בסטודיו בתל אביב.
בשנת 2015 נבחר מיינר, יחד עם עוד שבעה מעצבים, להשתתף במחזור הראשון של חממת מפעל הפיס לאופנה, ובשנת 2016 היה מיינר אחד מחמשת מעצבי האופנה הישראלים שהשתתפו בסדרת הדוקו "סיפורי בדים", ששודרה ביס דוקו.
בשנת 2017 היה למעצב הישראלי הראשון שנבחר להציג באופן קבוע בשבוע האופנה של פריז. מיינר זכה בשנת 2019 בפרס קרל לגרפלד מטעם תאגיד האופנה LVMH.
עיצוביו.
בגדיו של מיינר, המעצב לגברים, מאופיינים בגזרות יוניסקס רחבות בהשראת מדי צבא ובגדים חסידיים ובשילוב פריטים מחוייטים. על פי מגזין האופנה ווג, עיצוביו של מיינר הם "בהשפעת חייטות יהודית אורתודוקסית מסורתית, והוא משלב בקולקציות בהשראת הצבא שלו רוח נצחית מלאה ברוחניות".
עמיתת מחקר
ולרי סולוביי
ולרי דמיטריביץ' סולוביי (ברוסית: Валерий Дмитриевич Соловей; נולד ב-19 באוגוסט 1960) הוא היסטוריון רוסי, אנליסט פוליטי, פובליציסט ואיש ציבור. דוקטור למדעי ההיסטוריה.
מ-2007 עד 2019 - פרופסור וראש המחלקה לפרסום ויחסי ציבור במכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה.
ביוגרפיה.
סולוביי נולד ב-19 באוגוסט 1960 בעיר שצ'סטיה, מחוז לוהנסק, במשפחה של מהנדסי חשמל. את ילדותו בילה במערב אוקראינה בעיר בורשטין שבמחוז איבנו-פרנקיבסק. כנער התגורר בקובה עם הוריו.
בשנת 1983 סיים את לימודיו בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת מוסקבה.
מ-1983 עד 1993 היה סטודנט לתואר שני ועובד במכון להיסטוריה של ברית המועצות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות (כיום המכון להיסטוריה רוסית של האקדמיה הרוסית למדעים).
במאי-ספטמבר 1995 סיים התמחות בבית הספר לכלכלה ולמדע המדינה של לונדון.
ב-29 בנובמבר 2017 סולוביי נכנס למטה הקמפיין של ראש מפלגת הצמיחה, בוריס טיטוב, שם פיקח על האידאולוגיה. הוא היה איש סודו של טיטוב וייצג אותו בדיונים לפני הבחירות.
בתקשורת סולוביי, מבקר בקביעות את הממשל הפדרלי הנוכחי ואת הנשיא ולדימיר פוטין באופן אישי.
סטיוארט ארמסטרונג
סטיוארט ארמסטרונג (באנגלית: Stuart Armstrong; נולד ב-30 במרץ 1992) הוא כדורגלן סקוטי המשחק בעמדת הקשר בסאות'המפטון.
קריירה.
ארמסטרונג שיחק במחלקות נוער חובבניות מקומיות, וב-2009 עבר למחלקת הנוער של דנדי יונייטד. בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 1–0 על המילטון אקדמיקל.
בדצמבר 2011 כבש את שער הבכורה שלו, בתיקו 2–2 עם סנט מירן. באוקטובר 2012 האריך את חוזהו בשלוש עונות נוספות. בפברואר 2013 היה מועמד לתואר שחקן החודש בליגת העל הסקוטית. באותה עונה היה מועמד לתואר "הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית", בו זכה לבסוף לי גריפית'ס. עם זאת, ארמסטרונג זכה באותה עונה בתואר "הכדורגלן הסקוטי הצעיר של השנה".
בתום עונת 2013/2014 היה מועמד שוב לתואר "הכדורגלן הצעיר של השנה בליגה הסקוטית", ונכנס לנבחרת העונה בסקוטלנד. במדי דנדי רשם ארמסטרונג 150 הופעות (109 מתוכן בהרכב) וכבש 22 שערים בכל המסגרות.
בינואר 2015 דחתה דנדי שתי הצעות עליו מסלטיק, אך בפברואר אושרה העסקה וארמסטרונג עבר לסלטיק. הוא לא היה יכול להשתתף בגמר גביע הליגה הסקוטית, בו שיחקה סלטיק במרץ 2015 נגד קבוצתו לשעבר, דנדי, וזכתה בגביע לאחר ניצחון 2–0.
בפברואר 2015 כבש את שער הבכורה שלו בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 3–0 על פרטיק ת'יסל. בתום העונה נבחר שוב לנבחרת העונה בסקוטלנד.
בעונת 2016/2017 כבש 17 שערים בכל המסגרות, כשסלטיק זוכה בטרבל מקומי, ונכנס בפעם השלישית לנבחרת העונה בסקוטלנד. גם בעונה הבאה זכתה הקבוצה בטרבל, אך ארמסטרונג נעדר מחלקה בשל פציעות.
ביוני 2018 נרכש על ידי סאות'המפטון מהפרמייר ליג ב-7 מיליון פאונד, וחתם על חוזה לארבע עונות. ב-12 באוגוסט 2018 ארמסטרונג ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0–0 מול ברנלי. ב-24 בנובמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בהפסד 3–2 לפולהאם בליגה.
ב-1 בינואר 2021 האריך את חוזהו בשלוש עונות וחצי.
רוברטו באוטיסטה אגוט
רוברטו באוטיסטה אגוט (בספרדית: Roberto Bautista Agut; נולד ב-14 באפריל 1988) הוא טניסאי ספרדי. הוא מדורג במקום ה-18 בעולם נכון לינואר 2022, ובשיאו דורג במקום ה-9 בעולם, ב-4 בנובמבר 2019.
קריירה.
ג'וניורס.
כג'וניור, רשם באוטיסטה אגוט מאזן חיובי של ניצחונות/הפסדים ביחידים, 41–13, והגיע עד למקום ה-47 בדירוג העולמי לנוער ביולי 2006.
2009–2012.
בשנת 2009, הוא העפיל לטורניר ה-ATP 500 בוולנסיה, שם הפסיד לאלברט מונטניס בסיבוב הראשון.
הוא העפיל להופעה הראשונה שלו בגראנד סלאם באליפות אוסטרליה הפתוחה 2012. הוא הפסיד בסיבוב הראשון לריקרדו מלו ב-3 מערכות. ב-13 באוגוסט 2012, באוטיסטה אגוט פרץ לטופ 100 לראשונה לאחר הופעות חזקות בטורנירי צ'לנג'ר. הוא הגיע לרבע הגמר הראשון שלו ברמת ה-ATP בסנט פטרסבורג מאוחר יותר באותה שנה, והפסיד לפאביו פוניני.
בטורניר הראשון שלו ב-2013, בצ'נאי, הגיע באוטיסטה אגוט לגמר ה-ATP הראשון שלו בקריירה. באוטיסטה אגוט ניצח את המדורג 6 בעולם, תומאש ברדיך ברבע הגמר בשלוש מערכות והתמודד בגמר עם המדורג 9 בעולם, ינקו טיפסרביץ', לו הפסיד אף על פי שניצח במערכה הראשונה.
לאחר מכן באוטיסטה אגוט המשיך עם טורניר הגראנד סלאם הטוב ביותר בקריירה שלו באליפות אוסטרליה הפתוחה 2013. לאחר שניצח את פאביו פוניני בסיבוב ראשון בחמש מערכות, הוא הודח בידי יורגן מלצר בסיבוב השני.