בן חתם בווריה מליגת העל היוונית, באוגוסט , בן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פלטינאס. בן, סיים את העונה כסגן מלך שערי הליגה עם 15 שערים. ב-17 בינואר 2015, בן כבש צמד בניצחון 1-4 נגד OFI כרתים.
ביולי , בן חתם באולימפיאקוס. בתחילת הקדנציה שלו באולימפיאקוס, בן סבל מפציעה עד שב-29 בדצמבר 2015, הושאל ללבדיאקוס. ב-10 בינואר 2016, בן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 לאולימיפאקוס. ב-8 ביולי 2016, הושאל לשנתיים בפאניוניוס, אולם בסיום העונה הראשונה חזר לאולימפיאקוס. ב-26 ביולי 2017, בן הבקיע בניצחון 1-3 נגד פרטיזן בלגרד במסגרת מוקדמות הליגה האירופית.
ב-12 בינואר 2018, בן חתם לשנתיים וחצי בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית תמורת חצי מיליון אירו. ב-29 באוגוסט, בן הבקיע צמד בתיקו 2-2 נגד רד בול זלצבורג במסגרת גומלין פלייאוף מוקדמות ליגת האלופות שהבטיח לקבוצתו עלייה לשלב הבתים של המפעל ובכך הפך לכדורגלן הקומורי הראשון שמשחק בליגת האלופות.
קריירה בינלאומית.
ב-5 במרץ 2014, בן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קומורו, בתיקו 1-1 נגד במסגרת משחק ידידות. ב-24 במרץ 2016, בן הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0-1 נגד .
בן, הוא מלך שערי הנבחרת בכל הזמנים עם 10 שערים.
ריצ'רד סרה
ריצ'רד סרה (באנגלית: Richard Serra; נולד ב-2 בנובמבר 1938) הוא אמן יהודי אמריקאי, הידוע בפסליו המינימליסטיים, חלקם עשויים מפלדה.
קורות חיים.
סרה נולד ב-2 בנובמבר 1938 בסן פרנסיסקו, השנייה מבין שלושה בנים. אביו, טוני, היה יליד ספרד במיורקה שעבד כמנהל בית חרושת לממתקים ובמפעלי פלדה. סרה תיאר את המספנה בסן פרנסיסקו בה עבד אביו כצנרת כהשפעה חשובה על עבודתו. אמו, גלדיס פיינברג, נולדה בלוס אנג'לס למהגרים יהודים רוסים מאודסה ובהמשך עבדה כעקרת בית.
סרה למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1957 לפני שעברה לאוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, וסיימה תואר ראשון בספרות אנגלית בשנת 1961. ב-UCSB למד אמנות אצל הווארד ורשה וריקו לברון. סרה עזר לפרנס את עצמו בכך שעבד במפעלי פלדה, והשפיע מאוד על עבודתו המאוחרת. הוא למד ציור בתוכנית MFA בבית הספר לאמנות באוניברסיטת ייל בין השנים 1961 ל-1964. בוגרי ייל עמיתים משנות השישים כוללים את הציירים, הצלמים והפסלים בריס מרדן, צ'אק קלוז, ננסי גרייבס, ג'נט פיש וסילביה ורוברט מנגולד. סרה אמרה כי לקחה השראה מהאמנים שלימדו שם, כולל פיליפ גוסטון, המלחין מורטון פלדמן והצייר יוזף אלברס.
בעודו בייל, הוכיח סרה את ספרו של אלברס "Interaction of Color (1963)". בשנת 1964, לאחר שקיבל תואר שני, הוענק לו מלגה נודדת מייל ונסע לפריז. הוא הוענק מלגת פולברייט בשנה שלאחר מכן בפירנצה. מאז הוא גר בניו יורק. בניו יורק, מעגל החברים שלו כלל את קרל אנדרה, וולטר דה מריה, אווה הסה, סול לוויט ורוברט סמיתסון. בשלב מסוים, כדי לממן את האמנות שלו, פתח סרה עסק להסרת רהיטים, הובלות בשיעור נמוך, והעסיק את צ'אק קלוז, פיליפ גלאס, ספאלדינג גריי ואחרים.
עבודות.
פסליו המוקדמים.
בשנת 1966 ייצר סרה את הפסלים הראשונים שלו מחומרים הכוללים פיברגלס וגומי. עבודתה המוקדמת ביותר של סרה הייתה מופשטת ומבוססת על תהליכים עשויים עופרת מותכת שהוטחה בהתזות גדולות על קיר סטודיו או חלל תצוגה. ב-1967 ובשנת 1968 הוא ריכז את רשימת האינסופי, שכותרתה "רשימת הפועלים", לימים נהג לעורר את עבודתו: "לזרוק" הציע השלכת עופרת מותכת; "לגלגל" הוביל לחומרי הגלגול. בשנת 1969, ג'ספר ג'ונס הזמין את סרה ליצור אחד מחתיכות הספלש שלו בסטודיו שלו ברחוב יוסטון.
בשנת 1969 סרה החלה לבחון חיתוך, תמיכה או ערימת יריעות עופרת, עץ מחוספס וכו', כדי ליצור תמיכה עצמית גדולה. חלקי ה"אביזר "שלו מסוף שנות השישים מאזנים גלילים ויריעות גדולים לפי צורתם ומשקלם. "מכשיר חיתוך: מדידת בסיס הבסיס" (1969) מרכיבה באקראי חתיכות עופרת, עץ, אבן ופלדה אליהן ביצעה סרה חיתוכים מקבילים. "בתפקיד מאלמו" (1984), לוח פלדה מרובע באורך של מטר וחצי, בעובי של סנטימטר וחצי, מונח על אבזר גלילי קצר המושתת בפינת הקירות.
צ'ראר אבו סיסי
נחל חתירה
נחל חתירה או נחל ירקעם (בערבית: ואדי אלירקא) הוא נחל גדול, המנקז את המכתש הגדול וזורם ברכס חצרה.
תוואי הנחל וסביבתו.
בנחל ישנם קטעי נקיקים צרים, גבים, מפלים, מפער מים ותצורות אבן חול. נחל חתירה ונחל צפית הם שני הנחלים החוצים את רכס חצרה. הנחל נקרא גם נחל ירקעם, כשם המעיין הנובע בחלקו העליון. תחילתו של הנחל למרגלות רבדים גאולוגים של הרי מטמור, בקרקעיתו של המכתש הגדול ובשמו הנוסף מכתש חתירה. הנחל ממשיך לכיוון צפון - מזרח, לעברו של פתח המכתש. בגדותיו של הנחל מאובני צמחים מתקופת היורה. מהמכתש יוצא הנחל בין קירותיו המזרחיים של המכתש לכיוון מזרח כשהוא מתחתר בסלעי הקירטון בין קמר חתירה לקמר חצרה, הממלאים את קער אורון. מזרחית לכביש 206 בעין ירקעם נופו של הנחל משתנה. מעין ירקעם מתחתר נחל חתירה בתוך סלעי גיר קשים מהם עשוי קמר חצרה, ויוצר קניון שעומקו נע בין 300 ל-400 מטרים. בראשיתו של הקניון מפל המתנשא לגובה של כ-60 מ'. קניון חתירה מגיע לשיא גובהו במקום בו הוא חוצה את קמר חצרה, תוך שהוא יוצר מפער מים ובקרקעיתו אבן חול מתקופת הקרטיקון התחתון. הנחל חתירה וזורם אל נחל צין.
ראשיתה של דרך קדומה החלה בנחל חתירה ועברה דרך המכתש הגדול ולצידה הייתה מצודה רומית ומדרגות חצובות נבנו ממנה למאגר המים.
צמחיית הנחל.
צמחייה מדברית אופיינית לאזור. ניתן לראות עצי שיטה, שיזף, אשל ואלה אטלנטית.
עין ירקעם.
מעיין עונתי הנובע בחלק העליון של נחל חתירה, ממזרח למכתש הגדול. המעין נובע בעיקר בחורף. בעונה זאת, עולה מפלס מי התהום אל מעל פני הקרקע ("תמילה"). לרוב מימיו מוצפים גם במי גשם ושיטפונות, וממלאים גב גדול לעומק של עד 5 מטרים. לקראת סוף הקיץ נשארים מים מעטים רק בחלקו התחתון של הגב וחלקו העליון מתייבש, אך מי התהום של המעיין נותרים יחסית גבוהים ובעלי החיים מהאזור מצליחים להגיע אליהם עם מעט חפירה בחול. המעיין מוקף בצמחייה רבה, של קנה ואשל בעיקר.
בקיר הגדה הצפונית של הנחל חצובות מדרגות עתיקות שככל הנראה, שימשו להורדת גמלים לשתייה מהגב. בסמוך למעיין נמצא מצד ירקעם מהתקופה הביזנטית ששימש כנקודת אבטחה.
מעלה פלמ"ח.
בגדה הדרומית של הנחל נסלל שביל מטיילים על המצוק. שמו של השביל "מעלה פלמ"ח". המעלה נפרץ על ידי מחלקת הסיירים בפיקודו של אורי יפה. החיילים צעדו מסדום אל המכתש הקטן, עלו על המצוק הדרומי לכיוון מישור ימין ומשם לכיוון נחל גוב. מנחל גוב המשיכו לנחל חתירה עד שהגיעו לקיר המצוק שלא ניתן לעבור בו, בקרבת עין ירקעם פרצו החיילים שביל במצוק והגיעו לעין ירקעם.
אדיר חבני
לאון פולק סמית
ליאון פולק סמית (באנגלית: Leon Polk Smith; 1906 – 1996) היה צייר אמריקאי. ציוריו המופשטים באוריינטציה גאומטרית הושפעו מפייט מונדריאן והוא מייסד בית הספר Hard-edge. ציוריו המוכרים מהווים צורות מצומצמות ביותר, המאופיינות בשני צבעים בלבד בפגישת בד בקצה תוחם חד, לרוב על בד לא ממוסגר בעל צורה יוצאת דופן. עבודתיו מוצגות במוזיאונים רבים בארצות הברית, אירופה ודרום אמריקה. הודות למורשת נדיבה של האמן, מוזיאון ברוקלין מציג 27 מציוריו בתצוגה קבועה.
קורות חיים.
סמית נולד ליד צ'יקשה, שנה לפני שאוקלהומה הפכה למדינה. הוריו, ויליאם וסמנתה סמית', הגיעו לאוקלהומה של ימינו מטנסי בסוף המאה ה -19 והתיישבו על אדמות עם אומת צ'יקאסאו ואומת צ'וקטאו בשטחי העמים הילידים בארצות הברית. סמית 'היה השמיני מבין תשעה ילדים ועזר בעבודות בית הוריו. לאחר בית הספר התיכון עבד כחווה באוקלהומה, ואז בנה כבישים ובנה מערכות טלפון באריזונה. במהלך תקופה זו סמית שלח כסף הביתה כדי לעזור להוריו עם המשכנתא על אדמתם, אך אפילו סכום הכספים של המשפחה התגלה כלא מספיק כדי למנוע עיקול.
לאחר העיקול, ושוחרר מעול התמיכה הכספית המשפחתית, סמית 'נרשם למכללת אוקלהומה סטייט (כיום אוניברסיטת איסט סנטרל ), בעדה, אוקלהומה, מתוך כוונה להיות מורה. לאחר סיום לימודיו עבר לעיר ניו יורק (1936), שם למד בבית הספר למורים באוניברסיטת קולומביה. התפתחותו האמנותית של מר סמית יצאה לדרך במהלך הסמסטר הראשון שלו בקולומביה, כאשר אחד ממוריו לקח אותו לראות את אוסף גלטין, אז באוניברסיטת ניו יורק. מראה הציורים של מונדריאן ופיסולם של קונסטנטין ברנקווי וז'אן ארפ היה חוויה מכוננת.
קריירה.
אמנות.
סמית הציג את המופע הראשון שלו בעיר ניו יורק בגלריית אפטאון בשנת 1941. בעשור שלאחר מכן עבר סמית 'חקירות ראשוניות של נאו-פלסטליזם והחל לצייר בסגנון קשיח יותר, המאופיין על ידי קווים גאומטריים, צורות מעוקלות של צבע ושימוש בבדים טונדו (בצורת דיסק). סקירה של מופע יחיד בשנת 1956 בגלריה קמינו ציינה את סמית כצייר גאומטרי, אשר "הרחיב את עקרונות דה-סטיל כך שיכלול וריאציות טונאליות ואלמנטים לא-ישר." סמית הודה בחובו לתנועת דה סטיל ולמונדריאן, אך הצהיר כי הוא מחפש בעבודתו לקחת את הדרך מעבר: "אנשים אמרו [מונדריאן] פגע במבוי סתום, או בחומת אבן ואני אמרתי שאני לא ' לא חושב כך. "
כבר בשנת 1962 הוא המשיך לקבל התראות על השפעה נגזרת: תבליטי הבסיס "שהוצאו להורג ללא רבב" של תערוכתו לאלינור וורד בגלריית האורווה הוגדרו כ"ארפיש ".