רתרפורד עזב את ארסנל בפעם האחרונה בקיץ 1926; הוא השתתף ב-232 משחקים והבקיע 27 שערים עבור המועדון. לאחר מכן הוא שיחק בקלפטון אוריינט במשך עונה אחת, ולבסוף פרש ב-1927. ב-1928 הוא חזר מפרישתו וחתם בטנברידג' ולס ריינג'רס, אך השתתף רק במשחק אחד בגביע ה-FA. לאחר פרישתו הוא עבר להתגורר באזור ניסדן שברובע ברנט הלונדוני, וניהל חנות לממכר משקאות חריפים.
ספ ובוב, אחיו של ג'וק, היו גם כן כדורגלנים מקצוענים. בנו, ג'ון "ג'יי ג'יי" רתרפורד, היה שחקן של ארסנל באותה תקופה כמו אביו, אך השתתף רק במשחק ליגה אחד. גרג רתרפורד, נינו, הוא אתלט שזכה מטעם הממלכה המאוחדת במדליית כסף בקפיצה לרוחק במסגרת אליפות אירופה באתלטיקה 2006.
יו&quot;ר נעמת
יוסי בן ארצי
יונס, קיסר אתיופיה
יונס (גרסה אתיופית של השם "יונה") היה קיסר אתיופיה במהלך תקופת השופטים האתיופית. יונס נולד ב-1766 אביו היה הנסיך לצון שהיה בנו של ביסוראס צאצא של הקיסר פאסילידס. הוכרז כקיסר על ידי ראס ישראל מבאגמדיר ב-18 באוגוסט 1797 שלטונו היה קצר והוא למעשה היה קיסר בובה עד שהודח על ידי סגנו ראס גוגסה ב-4 בינואר 1798 לטובת תקלה גיורגיס הראשון לאחר שיונס הודח הוא הוגלה ללסתה וידוע שבשנת 1802 הוא עוד היה בלסתה. על פי נתנאל פירס לאחר לסתה הוא היה חי בגוג'אם לקראת מותו, ומת חסר פרוטה "מבלי להשאיר אפילו מספיק כסף כדי לרכוש ארון מתים ... ".. יונס נפטר בספטמבר 1832 ונקבר בלליבלה.
פרנק בראדשו
פרנסיס בראדשו (אנגלית: Francis Bradshaw; 31 במאי 1884 בשפילד - 1950 בקירוב בטאונטון שבסאמרסט) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.
קריירה.
בראדשו נולד בשפילד והחל את דרכו בקבוצות של בתי הספר שפילד סקולס ובית הספר של יום ראשון "אוקספורד סטריט", לפני שהצטרף לשפילד ונסדיי כשחקן חובב ב-1904. מאוחר יותר באותה שנה הוא חתם על חוזה המקצוען שלו. ב-1907 הוא היה בהרכב שניצח בגמר גביע ה-FA, לאחר פציעתו של הארי דייוויס. ביוני 1908 הוא הבקיע שלושער בניצחון 11 - 1 על נבחרת אוסטריה בווינה, והייתה זו הופעתו היחידה במדי הנבחרת. הוא החמיץ את המשחק מול נבחרת אירלנד בפברואר שלאחר מכן בעקבות פציעה, ולא זומן יותר לסגל. בכך הוא הפך לשחקן החמישי והאחרון עד כה שמבקיע שלושער בהופעתו היחידה במדי הנבחרת.
בקיץ 1910 עבר בראדשו לנורת'המפטון טאון תמורת סכום של 250 לירות שטרלינג, לאחר שהשתתף ב-87 משחקי ליגה והבקיע 37 שערים עבור ונסדיי. בנובמבר 1911 הוא חזר לפוטבול ליג והצטרף לאברטון, היכן שהבקיע 19 שערים ב-66 משחקי ליגה. באוגוסט 1914 הוא עבר לוולוויץ' ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הליגה השנייה מול גלוסופ נורת' אנד ב-1 בספטמבר 1914. הוא שיחק בארסנל במשך עונה אחת, אך לאחר מכן פרצה מלחמת העולם הראשונה. בזמן המלחמה הוא המשיך לשחק עבור ארסנל, והשתתף ב-125 משחקים לא רשמיים.
עם חידוש משחקי הליגה ב-1919 (כאשר המועדון זומן בחזרה לליגה הראשונה) עבר בראדשו מעמדת החלוץ השני לעמדת הבלם הקדמי. הוא המשיך לשחק בארסנל במשך ארבע עונות נוספות, ולבסוף פרש במאי 1923. בנוסף למשחקים בזמן המלחמה הוא השתתף ב-142 משחקי ליגה וגביע עבור ארסנל, והבקיע בהם 14 שערים. באותו חודש שבו פרש הוא החל לעבור כמאמן באברדייר אתלטיק, אך עזב את המועדון הוולשי באפריל 1924 לאחר שהוביל אותו למקום באמצע הטבלה של הליגה השלישית הדרומית.
מקרפ&quot;ר
מקרפר
פעולה הופכית
לאו פרנקו
לאונרדו "לאו" נוארן פרנקו (בספרדית: Leonardo "Leo" Noeren Franco; נולד ב- 20 במאי 1977 בסן ניקולאס דה לוס ארוז'וס שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת השוער.
קריירה.
קריירת מועדונים.
פרנקו החל את הקריירה בקבוצת אינדפנדיינטה מארגנטינה. ב-1997 הוא חתם בקבוצת מרידה במדיה לא זכה לדקות משחק. ב-1998 הוא הוחתם על ידי קבוצת מיורקה. אחרי עונה אחת בקבוצת המילואים של הקבוצה, הפך פרנקו לשוערה הראשון והיה ממצטייניה. פרנקו זכה עם הקבוצה בגביע המלך 2002/2003.
בקיץ 2004 עבר פרנקו לאתלטיקו מדריד, מהקבוצות הבכירות של ספרד, ומאז משחק כשוערה הראשון. בסיום עונת 2008/2009 עזב לאו פרנקו את אתלטיקו מדריד לטובת גלאטסראיי הטורקית משום שסרחיו אסנחו שוער ריאל ואיאדוליד חתם באתלטיקו מדריד ואם פרנקו היה נשאר הוא היה שוערה השני של אתלטיקו מדריד.
בתום אותה עונה, חזר פרנקו לספרד וחתם בריאל סרגוסה. בקיץ 2014 חזר לארגנטינה וחתם בסן לורנסו.
נבחרת.
למרות הצטיינותו בליגה הספרדית וניסיונו האירופאי הרב, פרנקו ערך רק 5 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה. הוא החליף ברבע גמר מונדיאל 2006 את רוברטו אבונדנסיירי שנפצע, אך לא הצליח לעזור לנבחרתו לנצח את נבחרת גרמניה בדו-קרב בעיטות עונשין.
פרנקו נכלל בסגל נבחרת ארגנטינה הצעירה אשר זכתה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 1997 שנערך במלזיה.
סול (תו מוזיקלי)
אמאם
אליפות העולם לנוער
מרסלו
מרסלו ויירה דה סילבה ז'וניור (בפורטוגזית: Marcelo Vieira da Silva Júnior, נולד ב-12 במאי 1988) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת המגן השמאלי.
על אף שהוא מתופקד לרוב כמגן שמאלי מרסלו ידוע ביכולותיו הטכניות והוא מרבה לתקוף, ולעיתים מתופקד כקשר שמאלי. פרשנים רבים ושחקנים בולטים בעמדה זו כפאולו מלדיני ורוברטו קרלוס מצביעים עליו כשחקן הטוב בעולם בעמדתו.
הוא החל את הקריירה בפלומיננזה ובגיל 18 עבר לריאל מדריד, בה שיחק מעל ל-15 שנים. מ-2021 שימש כקפטן הקבוצה, ולעיתים אף שימש כקפטן נבחרת ברזיל.
קריירת מועדונים.
פלומיננסה.
מרסלו נולד וגדל בפאבלה בריו דה ז'ניירו במשפחה ענייה, שיחק בעיקר קטרגל. בגיל 13 החל להתאמן בקבוצת הילדים של פלומיננסה. מחוסר אמצעים להוריו לא היה את הסכום המועט לשלם עבור אימוניו אך סבו פדרו, שהיה אחת הדמויות המרכזיות בחייו שילם עבורו את הסכום והוא המשיך באימונים. בהמשך שמו לב במועדון הברזילאי ליכולתיו הטכניות הגבוהות והפסיקו לדרוש תשלום, הוא ערך את הופעתו הראשונה בבוגרים כבר בגיל 17. הוא החל להתפרסם בברזיל והיו שכינו אותו "רוברטו קרלוס הבא" וריאל מדריד רכשה אותו בשמונה מיליון דולר.
ריאל מדריד.
מרסלו הגיע לריאל מדריד במהלך חלון ההעברות של ינואר 2007 ויועד לרשת את רוברטו קרלוס בצד השמאלי-אחורי של המגרש. מרסלו ערך את הופעת הבכורה שלו ב-7 בינואר 2007 כשנכנס למשחק נגד דפורטיבו לה קורוניה, משחק בו ניצחה ריאל 0–2. ב-14 באפריל 2007, שיחק מרסלו בהרכב הפותח מול ראסינג סאנטנדר. בעונת 2007/2008 פתח מרסלו כמעט בכל משחקי הליגה תחת המאמן החדש ברנד שוסטר. היכולת שלו, המהירות שלו ברחבי המגרש, ההתקפה וההגנה אפשרה לו להפוך לשחקן מרכזי בריאל מדריד. לאחר רצף של הופעות כושלות בשנת 2009, מרסלו מצא את עצמו בספסל במשך רוב העונה ואילו תחת המאמן החדש חואנדה ראמוס פעל בעיקר כממלא מקומו של גבריאל היינצה. ראמוס הציב את מרסלו כחלוץ יותר מפעם אחת, וראה שהבריזלאי מותאם טוב לתפקידו החדש. מרסלו הבקיע את שערו הראשון לאחר שהחלוץ גונסאלו היגוואין מסר לו מסירת עקב ומרסלו החליק את הכדור לשער בניצחון 0–4 של ריאל מול ספורטינג חיחון. לאחר המשחק, המאמן ראמוס הכריז שעתידו של מרסלו יהיה בתפקיד החלוץ, אבל הוא יחזור להגנה בעת הצורך. מרסלו הבקיע את שערו השני בריאל מדריד במהלך הניצחון על אלמריה. את שערו השלישי הבקיע מרסלו בניצחון 0–1 על רקראטיבו ולבה בתאריך 18 באפריל 2009 ומרסלו היה המבקיע היחידי במשחק. תחת המאמן החדש מנואל פלגריני שיחק מרסלו לאורך הצד השמאלי בתפקידים ההתקפיים וההגנתיים. הוא המשיך לשחק בתפקיד כנף שמאלי וגם היה במקום הראשון ברשימת מבשלי הליגה הספרדית בעונת 2009/2010. מרסלו הודה במסיבת עיתונאים ב-2009, "אני מרגיש עכשיו טוב יותר כשאני משחק כחלוץ". ביצועיו המוצלחים בריאל גרמו להארכת החוזה שלו ב-5 בפברואר 2010 עד לשנת 2015. תחת המאמן החדש לשנת 2010/2011 ז'וזה מוריניו, שיחק מרסלו שוב בתפקיד השמאלי-אחורי. הוא פתח את כל משחקי הליגה בהרכב של ריאל, והחזיר למאמן את הביטחון עם משחק טוב בהגנה ובהתקפה. ב-25 בנובמבר 2010, מרסלו הופיע ברשימת 55 השחקנים המצטיינים של פיפ"א.
בגמר ליגת האלופות 2014 כבש מרסלו שער בהארכה, בניצחון קבוצתו ריאל מדריד על אתלטיקו מדריד 1-4.
ביולי 2021 מונה לקפטן ריאל מדריד אחרי עזיבת הקפטן הקודם סרחיו ראמוס לפריז סן-ז׳רמן.
בסוף עונת 2021/22 עזב מרסלו את ריאל מדריד לאחר זכייה בליגת האלופות ובאליפות ספרד ובסופר קאפ הספרדי, כשהוא שיאן התארים של המועדון.
קריירה בינלאומית.
מרסלו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל בנבחרות הנוער. בשנת 2005 זומן לאליפות העולם בכדורגל עד גיל 17 ובשנת 2007 זומן לאליפות העולם בכדורגל עד גיל 20. את שער הבכורה שלו הבקיע מרסלו נגד ויילס. מרסלו הפך לאחד מהבחירות המועדפות של מאמן נבחרת ברזיל דונגה. מרסלו זומן לנבחרת האולימפית של ברזיל בשנת 2008 וזכה במדליית ארד. במאי 2010 הוא נרשם כאחד משבעת השחקנים שישמשו גיבוי עבור ברזיל במונדיאל 2010. אף על פי שלא התקבל אצל מאמן ברזיל לשעבר דונגה, הוא זומן לסגל על ידי מאמנה החדש של נבחרת ברזיל מאנו מנזס במשחק ידידות מול ארצות הברית ב-10 באוגוסט 2010.
מרסלו זומן גם לסגל נבחרת ברזיל במונדיאל 2014, בו הגיעה הנבחרת למקום הרביעי. מרסלו זומן גם למונדיאל 2018 בו הגיעה הנבחרת לרבע גמר והפסידה לנבחרת בלגיה. מרסלו לא זומן לסגל הנבחרת במשחקי קופה אמריקה 2019.
חיים אישיים.
ב-2008 התחתן מרסלו עם קלריס אלבס. בספטמבר 2009 נולד לזוג בן. בספטמבר 2015 נולד בנם השני.
סטטיסטיקות קריירה.
סטטיסטיקות מועדונים.
נכון ל-9 ביוני 2021