בשנת 1934 החל את לימודיו לתואר ראשון ושני באוניברסיטת מנצ'סטר, והשלים אותם בשנת 1938, בהנחיית ויליאם לורנס בראג ודאגלס הרטרי. במהלך מלחמת העולם השנייה עסק בבליסטיקה, ובשנים 1945–1957 היה לפיזיקאי מתמטי במעבדת המחקר היסודית קורטולדס (Courtaulds). במהלך תקופה זו (בשנת 1953) קיבל את תואר הדוקטור מאוניברסיטת מנצ'סטר.
בשנת 1957 מונה לראש המחלקה למתמטיקה בקולג' ברונל באקטון. הוא שימש במשך שתי כהונות כסגן המנהל של ברונל בטרם פרישתו לגמלאות בשנת 1981, אז הוענק לו תואר פרופסור אמריטוס.
עיקר עבודתו היה בפתרון נומרי של משוואות דיפרנציאליות חלקיות ובפרט, הפתרון של בעיות הולכת חום (שהן משוואות דיפרנציאליות חלקיות במרחב ובזמן).
חיים אישיים.
קראנק היה נשוי לג'ואן במשך 63 שנה, עד לפטירתה בשנת 2005. הם היו הורים לשניים.
מעבר לעיסוקו המדעי, קראנק היה חובב מושבע של גינון ואף ייסד, לרגל יציאתו לגמלאות, את "גן ג'ון קראנק" בקולג' ברונל.
בואי נישן על זה
בואי נישן על זה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עדן חסון. הוא יצא לאור ב-12 באפריל 2022, על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music, כסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן השלישי של חסון, אלבום 3. הוא נכתב על ידי חסון, עמית מרדכי ועידו נצר, שגם הפיקו את השיר. בסמוך לצאתו עלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-860 אלף השמעות.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הישראלי של המדיה פורסט.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-12 באפריל 2022, ביום צאת השיר, בבימויו של דור אוחיון. נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-2 מיליון צפיות.
נשק להשמדה המונית בישראל
קיימת אמונה רווחת שישראל מחזיקה בכל סוגי הנשק להשמדה המונית.
המשרד להערכת הטכנולוגיה של הקונגרס האמריקאי תיעד את ישראל כמדינה שככל הנראה כבעלת יכולות לוחמה כימית לא מוכרזות ותוכנית לוחמה ביולוגית התקפית. באופן רשמי, נוקטת ישראל בעמימות, ולא מאשרת ולא מכחישה שיש ברשותה נשק להשמדה המונית.
הרבה ממה שידוע על תוכנית הגרעין של ישראל מגיע מגילויים ב-1986 של מרדכי ואנונו, שהיה טכנאי בקריה למחקר גרעיני - נגב ומסר לעיתונאים זרים תצלומים מתוך מתקני הקריה ומודיעין טכנולוגי על יכולתה הגרעינית של ישראל, מידע שממנו עלה שלמדינת ישראל מספר רב של פצצות גרעיניות. בעקבות כך נחטף ואנונו לישראל, הורשע בבגידה ובריגול חמור וריצה בכלא את מלוא עונשו, 18 שנים.
בשנת 2018 נחקק בישראל החוק למניעת מימון והפצה של נשק להשמדה המונית האוסר על סיוע או על קשרי מסחר עם גורמים העוסקים בנשק להשמדה המונית.
נשק גרעיני.
מאמינים כי לישראל הייתה יכולת מבצעית של נשק גרעיני כבר ב-1967, כאשר ייצור המוני של ראשי נפץ גרעיניים התרחש מיד לאחר מלחמת ששת הימים. בשל העמימות אין מידע אמין אודות המספר מדויק של הפצצות הגרעיניות שברשות ישראל, אך מקובל להעריך סדר גודל של עד 600 פצצות מדגמים שונים. על פי הדיווחים, ישראל מחזיקה גם במגוון רחב של מערכות שונות בתחום הגרעיני וכולל בין היתר פצצות נייטרונים, נשק גרעיני טקטי ועוד. על פי ההערכות, ישראל מייצרת את הנשק הגרעיני שלה בקריה למחקר גרעיני - נגב אשר בדימונה. ישראל מחזיקה באתר נוסף, "המרכז למחקר גרעיני שורק" בסמוך ליבנה.
במקביל לפיתוח כלי הנשק הגרעיניים עצמם, פיתחה ישראל תוכנית טילים שיוכלו לשאת את כלי הנשק הללו לכל מטרה אפשרית. סדרת טילי יריחו שפיתחה ישראל כוללת שלושה דגמים: יריחו 1, יריחו 2 ויריחו 3. כאשר 2 הראשונים הם בעלי טווח של 500 ו-1,500 ק"מ בהתאמה, ואילו יריחו 3 המבוסס על משגר הלוויינים הישראלי "שביט" הוא בעל טווח שבין 4,500 ל-7,000 ק"מ, לדעת הממעיטים, כאשר הוא נושא ראש קרבי במשקל של טון (או 6,000 - 6,500 ק"מ בנשיאת ראש גרעיני ישראלי סטנדרטי במשקל 350 ק"ג) ועד 7,800 ק"מ לדעת המרבים.
טווחים כאלו מאפשרים לטילי הגרעין של ישראל לכסות את רוב שטחה הגדול של אסיה, את כל אירופה ואת כל אפריקה ואולי אף לאפשר פגיעה בחלקים הקרובים יותר של אמריקה הצפונית.
בנוסף, שלוש צוללות דולפין שהתקבלו מגרמניה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 נושאות, על פי הערכות, ארבעה טילי שיוט מתוצרת ישראל, כל אחת, בעלי טווח של 1,500 ק"מ ומאפשרות לישראל להגיב במכה שנייה גם אם בסיסי הגרעין על אדמתה יוחרבו במכה הראשונה (ברירת שמשון). מבחינה זו, לא ידוע האם בנתה ישראל בסיסי סילו לטילים ("אסמים"), בסיסים אלו יכולים לאפשר לישראל להשתמש בטילים הגרעיניים שלה גם כאשר הבסיס שבו הם מאוחסנים מותקף בנשק גרעיני.
במשך ארבע שנים, החל מ-2010, ערכה ישראל סדרת ניסויים לבדיקת השפעתה של פצצה מלוכלכת.
ארגון איכות הסביבה "גרינפיס" הציג במרץ 2007 פרטים המבוססים על הערכות בדבר מתקני הגרעין של ישראל. לטענת הארגון, לבד משני הכורים הגרעיניים בשורק ובדימונה יש לישראל גם כמה מחסנים של נשק גרעיני: באזור עיילבון שבצפון פועל מתקן לאחסון נשק גרעיני טקטי, ובאזור יודפת יש מתקן להרכבת נשק גרעיני. גם באזור המושבים תירוש וזכריה שבחבל עדולם וכן בחיפה מחזיקה ישראל, על פי מקורות אלה, מתקנים לאחסון טילים גרעיניים.
נשק כימי.
ישראל חתמה אך לא אשררה את אמנת הנשק הכימי (CWC). ב-1983 דו"ח של ה-CIA קבע כי ישראל, לאחר ש"מצאה את עצמה מוקפת במדינות ערביות בעלות יכולות כימיות מתחילות, הפכה מודעת יותר ויותר לפגיעותה להתקפה כימית". בעקבות כך נטען כי ישראל הכינה תוכנית של הכנה למקרה של לוחמה כימית. בסוף 1982 זוהה מתקן לייצור גז עצבים ואחסון גז בכור בדימונה. כמו כן כותבי הדו"ח מאמינים כי בישראל כבר קיימת תעשיית נשק כימית מתקדמת.
ישנן גם השערות כי אחד מאתרי תוכנית הנשק הכימי של ישראל ממוקם במכון הישראלי למחקר מדעי הביולוגיה, הכימיה והסביבה שבנס ציונה.
ב-1992 התרסק מטוס של חברת אל על על שני בנייני מגורים באמסטרדם שבהולנד באסון שנודע לאחר מכן כאסון ביילמר. מטען המטוס כלל, כ-189 ליטר של דימתיל מתילפוספונט (DMMP), שהוא כימיקל המשמש גם להכנת גז העצבים סארין, אשר יועד למכון הביולוגי בנס ציונה.
נשק ביולוגי.
לפי הערכת משרד הקונגרס האמריקאי לטכנולוגיה, יש חשד שישראל פיתחה יכולות לוחמה ביולוגית התקפיות והגנתיות. בדומה לאמנות אחרות בתחום הנשק להשמדה המונית, ישראל לא חתומה על אמנת הנשק הביולוגי. ההנחה הרווחת בקרב ארגוני מודיעין מערביים היא שהמכון הישראלי למחקר ביולוגי מפתח חיסונים ותרופות כאמצעי הגנה ללוחמה כימית וביולוגית ולישראל יש יכולת לייצר נשק ביולוגי.
בין השנים 1998–2006 ערך המכון בנס ציונה ניסוי בבני אדם שנקרא "עומר 2", ובו נבדקה מידת יעילותו של חיסון חדש נגד מחלת הגחלת (החיסון התבסס על הזן המהונדס של חיידקי Bacillus anthracis שקרוי MASC-10). במסגרת הניסוי הסודי, הוזרקו ל-716 מתנדבים מקרב חיילי צה"ל עד 7 מנות של החיסון, וזאת מבלי ליידע אותם אודות סכנת תופעות הלוואי. דבר הניסוי התגלה לאחר שעשרות חיילים שהשתתפו בניסוי חלו והחלו לסבול מתופעות לוואי. הדבר דלף לתקשורת ואף הגיע לבג"ץ.
ב-2002 הוקמה בישראל ועדת מומחים מיוחדת למניעה והתגוננות מפני טרור ביולוגי המכוון לפגוע במזון. הוועדה הוקמה בעקבות מתקפת האנתרקס בארצות הברית, וניסיון פיגוע של חוליית פת"ח מקלקיליה לפוצץ בתל אביב-יפו מטען תופת עם דם הנגוע באיידס, רק חלק קטן מהמלצות הוועדה יושמו. בינואר 2010 התקיים תרגיל "להבה כתומה" שדימה פיגוע ביולוגי במרכז ישראל ושנה וחצי לאחר מכן התקיים תרגיל דומה בעפולה.
שאול מויאל
שאול מויאל היה סייף יהודי-מצרי אולימפי (אמסטרדם 1928), אלוף המכביה הראשונה (1932) והמכביה השנייה (1935)
קורות חיים.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיים במקום תשיעי בדקר קבוצתי, במקום עשירי בדקר אישי, במקום 11 ברומח קבוצתי ובמקום 15 ברומח אישי.
ב שנערכה בשנת 1932 הוא זכה ב-3 מדליות זהב אישיות בכל שלושת סוגי הנשק, ברומח בדקר ובחרב.
ב שנערכה בשנת 1935 הוא זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב ברומח אישי, ברומח קבוצתי ובדקר קבוצתי ומדליית כסף בדקר אישי.
יוסף מזרחי (סייף)
יוסף מזרחי (1895 – 1975) היה סייף יהודי-מצרי אולימפי (פריז 1924 ואמסטרדם 1928), אלוף המכביה השנייה (1935).
קורות חיים.
באולימפיאדת פריז (1924) סיים במקום 25 בדקר אישי.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) סיים במקום תשיעי בדקר קבוצתי, במקום 11 ברומח קבוצתי ובמקום 41 ברומח אישי.
ב שנערכה בשנת 1935, זכה בשתי מדליות זהב וארד. מדליית זהב ברומח קבוצתי ובמדליית ארד ברומח אישי.
ריטה רמי - המופע המשותף
אל שורק (עיתון)
אוניברסיטת סרייבו
אוניברסיטת סרייבו (בסרבו-קרואטית, בוסנית:Univerzitet u Sarajevu / Универзитет у Сарајеву) היא האונירסיטה הגדולה והוותיקה שבין אונברסיטאות בוסניה והרצגובינה ומושבה הוא בעיר סרייבו.
קדמה לה בשנת 1537 בימי השלטון ההעות'מאני מדרסה מוסלמית בעיר סראייבוסנה הלא היא סרייבו של היום.
היא פתחה את שעריה בשנת 1949 בימי השלטון הקומוניסטי של טיטו ומאז ועד 2014 העניקה תיאר ראשון ל סך הכל 122,000 סטודנטים, תואר שני ל-3,891 ותואר דוקטור ל עוד 22.284 סטודנטים ב-45 תחומים שונים.
נכון לשנת 2014 יש לה 20 פקולטות, שלוש אקדמיות ושלוש פקולטות לתאולוגיה ו-30,866 סטודנטים. הסגל שלה כולל מעל אלף מורים.
היסטוריה.
התקופה העות'מאנית, ימי הביניים המאוחרים, התקופה המודרנית המוקדמת.