חששותיהם של וילסון ובכירים אחרים אומתו כשהגליאנים (Galleanists) - חסידיו של האנרכיסט לואיג'י גלאני, ביצעו סדרה של הפצצות באפריל ויוני 1919. ראשית, בסוף אפריל 30 הגליאנים שלחו מעטפות נפץ לבכירי-ממשל, לאנשי עסקים בולטים ולאנשי אכיפת החוק. רק מעטות מהמעטפות הגיעו ליעדן, ולא כולן התפוצצו בפתיחה, אך מספר אנשים נפצעו. ב-2 ביוני הגל השני של ההפצצות החל, כשמספר פצצות גדולות יותר פוצצו בידי הגליאנים בשמונה ערים ברחבי ארצות הברית, כולל אחת שפגעה בביתו של פאלמר. לפחות בן-אדם אחד נהרג בהתקפה, שומר הלילה ויליאם ביינר (William Boehner). עלונים שמכריזים על מלחמה בקפיטליסטים בשם העקרונות האנרכיסטים צורפו לכל פצצה.
הכנות.
ביוני 1919 פאלמר פנה אל ועדת התקצוב של בית הנבחרים, טען שהרדיקלים מהווים סכנה ממשית לשלטון וביקש תוספת תקציב, ממיליון ו-500 אלף ל-2 מיליון דולר על מנת לתמוך בחקירות שלו, אך הוועדה אישרה רק תוספת של 100 אלף דולר.
פשיטה ראשונית התקיימה ביולי 1919 נגד קבוצה אנרכיסטית ספרדית בבפאלו, ניו יורק. השופט פסל את התביעה, וטען שהעצורים, שהועמדו לדין על פי חוק מתקופת מלחמת האזרחים, תכננו לבצע מהפכה דרך חופש הדיבור שלהם ולא דרך אלימות. אירוע זה גרם לפאלמר להבין שהוא צריך לנצל חוקי הגירה חזקים יותר, שהסמיכו גירוש של אנרכיסטים זרים, אלימים או לא. על מנת לעשות זאת, הוא היה צריך להשיג את שיתוף פעולתם של בכירים במחלקת העבודה. רק מחלקת זו יכלה להוציא צווי מעצר ולהורות על גירוש זרים, בכפוף לשימוע של מפקח ההגירה.
ב-1 באוגוסט 1919 פאלמר ושותפיו החליטו שהם צריכים להקים מחלקה חדשה בתוך לשכת החקירות הפדרלית
(FBI) שתוקדש למלחמה בקומוניסטים. הם החליטו למנות את ג'ון אדגר הובר הצעיר בן ה-24 לעמוד בראש המחלקה. שביתת המשטרה בבוסטון בתחילת ספטמבר הגבירה את החשש הציבורי מפני התערערות היציבות הפוליטית-חברתית. ב-17 באוקטובר של אותה שנה הסנאט העביר פה אחד החלטה שמחייבת את פאלמר לפרט ולהסביר את מעשיו או אי-מעשיו נגד הרדיקלים הזרים.
הפשיטות.
פשיטות נובמבר 1919.
ב-7 בנובמבר 1919, תאריך שנבחר לציון שנתיים למהפכה הבולשביקית, סוכנים של ה-FBI, ביחד עם המשטרה המקומית, ביצעו סדרה של פשיטות אלימות נגד איגוד הפועלים הרוסים במספר ערים. הם עצרו את כל מי שהיה נוכח באספה, ללא התחשבות בקשר שלו לארגון. חלק מהנעצרים היו אף מורים שלימדו באותו בניין. מתוך 650 עצורים הממשל הצליח לגרש רק 43.
ב-17 באוקטובר פאלמר השיב לשאלות הסנאט, הוא דיווח שמחלקתו אספה כ-60 אלף שמות במאמץ רב. הוא הציע חוק חדש נגד המרדה אשר יגביר את סמכותו להעמיד לדין אנרכיסטים.
פשיטות ינואר 1920.
בנובמבר ודצמבר 1919, כאשר פאלמר הקדיש את עצמו לטיפול בשביתת איגוד פועלי מכרות הפחם, הובר ארגן את הפשיטה הבאה. הוא הצליח לשכנע את מחלקת העבודה להקל את התעקשותה ליידע את הנעצרים מידית שיש להם הזכות לקבל עורך דין. במקום זאת היא הוציאה הנחיות שאפשר לחכות עד שיש בסיס מוצק לתביעה נגד הנאשם. באופן פחות גלוי, הובר פירש את ההסכם של מחלקת העבודה לפעול נגד המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית כך שיכליל גם את מפלגת העבודה הקומוניסטית (Communist Labor Party). לבסוף, בניגוד לעמדתו של מזכיר העבודה ויליאם בואושופ וילסון שטען שצריך יותר מחברות בארגון רדיקלי על מנת להוציא צו מעצר, הובר פעל על מנת להוציא את הצווים כרצונו. אנשי מחלקת המשפטים, כולל פאלמר והובר, התכחשו מאוחר יותר לפרטים הללו.
תוצאות והשפעה.
לאחר מספר שבועות, שינוי בכוח האדם של מחלקת העבודה של ארצות הברית, בפרט זה של עוזר המזכיר לענייני עבודה, לואיס פרילנד פוסט, פאלמר מצא את עצמו עם התנגדות לא צפויה למעשיו. פוסט, ביטל יותר מ-2000 צווים שפאלמר הוציא בטענה שהם אינם חוקיים. מתוך 10,000 העצורים, 3,500 נשארו במעצר; 556 מהגרים זרים גורשו בסופו של דבר מהמדינה בחסות החוק להגירה של 1918.
בפגישת קבינט שנערכה באפריל 1920, פאלמר דרש ממזכיר העבודה, וויליאם ב. וילסון לפטר את פוסט - אולם וילסון הגן עליו. נשיא ארצות הברית, וודרו וילסון, בשומעו את ראשי המחלקה שלו מתווכחים לא התערב, אולם בסוף הפגישה אמר לפאלמר "אל תתן למדינה הזו להיהפך לאדומה". ג'וזפוס דניאלס, מזכיר הצי, שרשם הערות על הפגישות של הקבינט חשב שהנשיא צידד בפאלמר בשל הנטייה של פאלמר ""לראות אדום" תחת כל שיח רענן, ובכל דרישה לעליית שכר".
פרואיט איגו
פרואיט-איגו (Pruitt–Igoe) הוא שמו של פרויקט שיכון ציבורי שהוקם בשנת 1954 בסנט לואיס, מיזורי. הפרויקט כלל 33 מבנים בגובה 11 קומות, אך לאחר שנים אחדות מסיומו הפך למוקד אלימות, פשע וסגרגציה. בשל בעיות אלו ננטש כמעט לגמרי בסוף שנות השישים ונהרס כליל על ידי פיצוץ דינמיט בתאריך 15 ביולי 1972. הפרויקט הפך ידוע לשמצה בתחומי התכנון העירוני, דיור ציבורי וחידוש עירוני. כיום משמש השטח למספר בתי ספר.
את סכמת המגורים הציעו ויליאם פרואיט וונדל איגו, ותוכננה על ידי האדריכל מינורו ימסאקי, שתכנן בין היתר את מגדלי התאומים בניו יורק.
הריסתו של פרואיט-איגו היה מהראשונים שנעשו על אדריכלות מודרנית, וכך בישר על סופו של עידן או כפי שכינה זאת היסטוריון האדריכלות הפוסט מודרנית צ'ארלס ג'נקס: 'היום בו מתה אדריכלות מודרנית'. הייתה זו הכתיבה של ג׳נקס, מילות ההספד שלו עליה, שהפכה את הפרויקט לאבן דרך בהיסטוריה ותרבות של אדריכלות, בלעדיו כנראה היה נשאר הפרויקט עלום שם. לפי ג'נקס, ההריסה של פרויקט פרויט-איגו (Pruitt-Igoe), או יותר נכון רגע פיצוץ הדינמיט באמצע שנות ה־70, הוא גם הרגע בו מודרניזם הפך לעבר וגם רגע תחילתו המובהקת של הפוסט מודרניזם כהתנגדות להגמוניה המודרניסטית.
מות אהרן
דורית אשכנזי
סלביה סופיה
סלביה סופיה הוא מועדון כדורגל בולגרי, המשחק בעיר סופיה שבבולגריה. המועדון משחק נכון לעונת 2020/2021 בליגת העל הבולגרית. המועדון זכה ב-7 אליפויות ו-8 גביעים והגיע לגמר הגביע הבולגרי 3 פעמים נוספות.
היסטוריה.
המועדון נוסד ב-1913. עד שנת 1937 לא התקיימה ליגה סדירה בבולגריה והקבוצות שיחקו במתכונת של טורנירי גביע. כך זכה המועדון ב-3 האליפויות הראשונות בשנים 1928, 1930 ו-1936. בשנת 1939 זכה באליפות הרביעית במסגרת משחקי ליגה. מעונת 1941 ועד עונת 1948/1949 שיחקו הקבוצות במתכונת של טורנירי גביע וכך זכה המועדון ב-2 אליפויות נוספות בשנים 1941 ו-1943.
בעונת 1951/1952 זכה בפעם הראשונה בגביע הבולגרי. בעונת 1953/1954 הגיע לגמר הגביע הבולגרי והפסיד לקבוצת צסק"א סופיה. בעונת 1962/1963 זכה בגביע הבולגרי בפעם השנייה ושיחק בפעם הראשונה במפעלים האירופאים במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1963/1964. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת מ.ט.ק. הונגריה והודח מהטורניר. בעונה זו זכה שוב בגביע הבולגרי והעפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1964/1965. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת קורק סלטיק מאירלנד. בשמינית הגמר הפסיד לקבוצת לוזאן ספורט משווייץ והודח מהטורניר.
בעונת 1965/1966 זכה בגביע הבולגרי והעפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1966/1967. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת סוונסי סיטי. בשמינית הגמר ניצח את קבוצת שטרסבורג. ברבע הגמר ניצח את קבוצת סרבט ז'נבה. בחצי הגמר הפסיד לקבוצת גלאזגו ריינג'רס והודח מהטורניר.
בעונת 1971/1972 הגיע לגמר הגביע הבולגרי והפסיד שוב לקבוצת צסק"א סופיה. המועדון העפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1972/1973. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת שאלקה 04 והודח מהטורניר. בעונה זו סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל בפעם הראשונה לגביע אופ"א בעונת 1973/1974. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת דינמו טביליסי והודח מהטורניר.
בעונת 1974/1975 זכה בגביע הבולגרי והעפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1975/1976. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת שטורם גראץ והודח מהטורניר. בעונת 1979/1980 זכה בגביע הבולגרי והעפיל לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1980/1981. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת לגיה ורשה. בשמינית הגמר ניצח את קבוצת ספרטה פראג. ברבע הגמר הפסיד לקבוצת פיינורד והודח מהטורניר.
בעונת 1981/1982 סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1982/1983. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת סראייבו מיוגוסלביה והודח מהטורניר. בעונת 1987/1988 סיים את הליגה במקום הרביעי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1988/1989. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת פרטיזן בלגרד מיוגוסלביה והודח מהטורניר. בעונת 1989/1990 סיים את הליגה במקום השני והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1990/1991. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת אומוניה ניקוסיה והודח מהטורניר. בעונה זו סיים את הליגה במקום השלישי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1991/1992. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת אוסאסונה והודח מהטורניר.
בעונת 1994/1995 סיים את הליגה במקום הרביעי והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1995/1996. בסיבוב הראשון הפסיד לקבוצת אולימפיאקוס והודח מהטורניר. בעונה זו זכה המועדון באליפות ובגביע הבולגרי בפעם האחרונה והעפיל לגביע אופ"א בעונת 1996/1997. בסיבוב המוקדמות הפסיד לקבוצת טירול אינסברוק מאוסטריה והודח מהטורניר.
בעונת 2010/2011 הגיע לגמר הגביע הבולגרי והפסיד שוב לקבוצת צסק"א סופיה. בעונת 2017/2018 זכה המועדון בגביע השמיני בתולדותיו ובתואר ראשון לאחר 22 שנה.
אפי שושני
אפי שושני (נולד ב-14 בפברואר 1967) הוא מלחין, מעבד, מפיק, מנהל מוזיקלי, מרצה ויזם ישראלי.
ביוגרפיה.