הליגה הרוסית הראשונה בכדורגל (ברוסית: Первая лига России по футболу) או בפשטות הליגה הראשונה (ברוסית: Первая Лига, לשעבר אליפות ליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, Первенство Футбольной Национальной Лиги) היא ליגת המשנה הרוסית בכדורגל, ליגת הכדורגל המקצוענית השנייה בחשיבותה ברוסיה, אחרי ליגת העל הרוסית בכדורגל. הליגה מנוהלת על ידי ליגת הכדורגל הלאומית (Национальная футбольная лига), ארגון כדורגל האחראי לניהול הליגה השנייה והשלישית ברוסיה.
בליגה ישנן 20 קבוצות. בתום כל עונה, ארבע הקבוצות הטובות ביותר בטבלה עולות לליגת העל הרוסית בכדורגל (קבוצות ממקומות 1 ו-2 מעפילות ישירות, בעוד הקבוצות ממקומות 3 ו-4 מתמודדות בטורניר העפלה) בעוד שארבע הקבוצות האחרונות בטבלה יורדות לליגה הרוסית השנייה (הליגה השלישית בחשיבותה). לראשונה בתולדותיה, בעונת 2019/2020, הוכרזו האלופה וסגניתה לפני תום העונה בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה שחייב את השבתת מרבית ליגות הספורט במדינה.
מעונת 2018/2019 ועד עונת 2022/2023, הליגה נקראה בשם "אולימפ-אליפות רוסיה בקרב מועדוני ליגת הכדורגל הלאומית" (ברוסית: Олимп-Первенство России по футболу среди команд клубов ФНЛ) ופעלה בחסות סוכנות ההימורים "אולימפ".
הליגה חתומה על הסכם שידור עם יאנדקס. שידור ופורטל Sportrecs.com והחל מעונת 2020/2021, כל המשחקים זמינים למשתמשים מחוץ לרוסיה בפלטפורמת הווידאו Sportrecs.com, כשהליגה משדרת שידורים חיים חינם של כל 462 משחקי הטורניר, כמו גם תקצירי משחקים, הרגעים הטובים ביותר ותכני וידאו אחרים עבור צופים מחוץ לרוסיה. מעונת 2022/2023, משחקים מרכזיים משודרים גם ברשת Match TV.
הליגה ידועה בעיתונות הספורט ברוסיה בכינוי הסרקסטי האינטרנטי "הליגה הטובה בעולם" («Лучшая лига мира»).
היסטוריה.
עם התפרקות ברית המועצות בשנת 1992 הוקמה התאחדות הכדורגל הרוסית, שהנהיגה ליגה אחת בכירה במדינה ועוד מספר ליגות תחתיה, כאשר ליגת המשנה נקראה "הליגה הראשונה של ליגת הכדורגל המקצוענית" (Первая лига ПФЛ) והייתה מחולקת לשלושה מחוזות לפי מיקומן הגאוגרפי של הקבוצות. כל הליגות נוהלו על ידי ארגון ליגת הכדורגל המקצוענית.
בעונת 1994 אוחדו הליגות לליגת משנה אחת. ב-1998 נקראה הליגה "הדיוויזיה הראשונה" (Пе́рвый дивизио́н) וזה היה שמה עד עונת 2011.
בדצמבר 2010 אורגנה הליגה מחדש, והוקמה ליגת הכדורגל הלאומית כמחליפת הליגה הראשונה וכליגת המשנה הרוסית. את הליגה החל לנהל ארגון ליגת הכדורגל הלאומית, שהחל לנהל את ליגת המשנה במקום ארגון ליגת הכדורגל המקצוענית.
במאי 2020, בישיבת התאחדות הכדורגל הרוסית, הועלתה הצעה לשינוי שם הליגה, כמו גם לשינוי שם ליגת העל והליגה השנייה, כמהלך שנועד למשוך קהל לליגות הכדורגל. בין ההצעות הנדונות – הליגה הראשונה, או ליגת הפיתוח. בדצמבר 2020 החל מיתוג מחדש לליגה עם הצגת לוגו חדש וביטול טורניר גביע ליגת הכדורגל הלאומית.
בקיץ 2022 שונה שם הליגה להליגה הראשונה (Первая лига).
מבנה.
מבנה הליגה השתנה לאורך השנים: ב-1992 חולקה הליגה לשלושה מחוזות ("מערב", "מרכז" שהכילו 18 קבוצות כל אחת ו"מזרח" שהכילה 16 קבוצות). ב-1993 השתנה מספר הקבוצות ("מערב" הכילה 22 קבוצות, "מרכז" - 20 ו"מזרח" - 16).
בעונת 1994 אוחדו כל המחוזות לטבלת ליגה מאוחדת ועד 1999 כללה הליגה 22 קבוצות, בעונת 2000 - 20 קבוצות, 18 קבוצות בשנים 2001–2002, בשנים 2003–2008 כללה 22 קבוצות ומ-2009 ועד עונת 2012/2013 הכילה 20 קבוצות. בעונת 2012/2013 הכילה הליגה 17 מועדוני כדורגל. מעונת 2016/2017 מכילה 20 קבוצות.
בעונת 2020/2021 הכילה 22 קבוצות. אך בעונת 2021/2022 כבר מכילה 20 קבוצות במסגרת מיתוג מחדש שיצא לדרך בשנת 2020. במסגרת הרפורמה בליגה הוחלט כי החל מעונת 2021/2022, הליגה המקצוענית פוזרה ובמקומה ליגת הכדורגל הלאומית פוצלה לשתי חטיבות. כאשר בחטיבה הראשונה יהיו 20 קבוצות, ובשנייה הקבוצות מהליגה המקצוענית שפורקה. החטיבה השנייה תחולק לארבעה בתים.
זכויות שידור.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 חלק ממשחקי הליגה בסנקט פטרבורג שודרו על ידי ערוץ 5.
ב-12 במאי 2000 ערוץ הלווין NTV Plus Football שידר את המשחק שבין טורפדו-ZIL וספרטק צ'וקוטקה. בהמשך NTV Plus ארגנה שידורים חיים של משחקים חשובים בליגת המשנה ובעונת 2010 גם שידרה שבעה ממשחקי קבוצת ז'מצ'וז'ינה סוצ'י. ב-2003 הערוץ הפדרלי "ספורט" שידר כמה ממשחקי הליגה.
ב-2007, רשת TV Center המוסקבאית שידרה בשידור חי את משחקיה של טורפדו מוסקבה בליגה. בשנים 2010—2011 שידורים חיים הועברו על ידי פורטל האינטרנט Onedivision.ru ובעונת 2011/12 שודרו גם בפורטל SportLive. בנוסף VGTRK חתמה על הסכם זכויות שידור, כאשר משחק אחד מכל מחזור שודר בערוץ רוסיה-2 והם שודרו עד עונת 2013/2014, במקביל לזכויות שנרכשו על ידי TeleSport. בעונת 2016/17 המשחקים הועברו לשידור באמצעות ערוץ Match! Nash Sport מבית Match TV, עם התמקדות במשחקיה של דינמו מוסקבה. בשנת 2012 שידורי המשחקים הועברו גם בפורטל האינטרנט Sportbox.ru.
בשנת 2018, ליגת הכדורגל הלאומית חתמה על הסכם זכויות שידור עם יאנדקס וחברת InStat והמשחקים החלו להיות משודרים בפורטל יאנדקס. שידור. החל מעונת 2020/2021 Sportrecs.com חתמה על הסכם שידור משחקי הליגה מחוץ לרוסיה, בעוד משחקי הליגה ברוסיה נגישים דרך יאנדקס ואתר האינטרנט Sportbox.ru. במרץ 2021 הצטרפה להסכם זכויות השידור חברת הלווין טריקולור.
Boyfriend (שיר של טיגן ושרה)
Boyfriend הוא סינגל של הצמד המוזיקלי הקנדי, טיגן ושרה . השיר יצא כסינגל מוביל של אלבום האולפן השמיני של הצמד, "Love You to Death" . השיר נכתב על ידי הצמד בשיתוף פעולה עם גרג קורסטין , שגם הופק על ידו. השיר יצא, על ידי חברות התקליטים ואפוק רקורדס ווורנר רקורדס, ב-8 באפריל 2016.
עם יציאתו של השיר, "Boyfriend" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. בקנדה, השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-64 בקנדה הוט 100.
נכון ליוני 2022, השיר הושמע למעלה מ-16 מיליון פעמים בספוטיפיי.
מילים ולחן.
"Boyfriend" הוא שיר סינת'פופ עם אלמנטים של גל חדש, שנכתב על ידי הצמד וגרג קורסטין , והופק על ידי גרג קורסטין.
מבחינת הליריקה של השיר, השיר מתמודד עם נושא הגדרת מערכת יחסים, כשהפזמון מפרט התנהגות סותרת שגורמת למספר להרגיש לפעמים כמו מאהב ופעמים אחרות כמו חבר. בהשראת משולש אהבה מעברה של שרה קווין, שבו יצאה עם אישה ביסקסואלית שמעולם לא יצאה עם אישה אחרת ועדיין יצאה גם עם גבר, "Boyfriend" נוגע גם בנושאים להט"בים, כולל הטרונורמטיביות חברתית. על הקשר של השיר, שרה קווין הסבירה כי: "ברור שבהיותי גיי, יש סוג של טוויסט מגדרי בשיר... שלפעמים לא נראה מקושר מיד לכולם. אבל ... כולנו היינו במצב שבו אנחנו באמת אוהבים מישהו ואנחנו רוצים לעשות את זה רשמי והוא לא מוכן, ועל זה השיר מדבר."
ביקורת.
הבלוג האמריקאי, "Idolator", העניק לשיר 7.3/10 בהתבסס על ביקורות של שלושה תורמים.
ג'ן פלי, מפיצ'פורק, כתבה שהפזמון "נוטע את עצמו בחוזקה בגולגולת שלך" ושהוא "מעורר השראה" איך טיגן ושרה "באים לידי ביטוי" בשיר. בסקירה מוקדמת של האלבום, כריסטופר בוהלסן מ-"Renowned for Sound" , אמר כי השיר הוא "דוגמה מצוינת לאיכות העצומה של הכתיבה של האחיות [בשל יכולתן] לחתוך ישר ללב הרגשי של הקונספט". בוהלסן גם שיבח את ההפקה של קורסטין ואת השפה ה-"מגדרית".
המגזין בילבורד דירג את השיר "Boyfriend" במקום ה-87 ברשימת 100 שירי הפופ הטובים ביותר של בילבורד לשנת 2016: בחירות המבקרים.
וידאו קליפ.
הווידאו קליפ של השיר, שבוים על ידי קליאה דובאל, יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של הצמד ב-27 באפריל 2016. נכון ליוני 2022, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-4.8 מיליון פעמים.
הופעות חיות.
הצמד ביצע את השיר בשידור חי בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית, "The Tonight Show Starring Jimmy Fallon", ב-10 במאי 2016. ב-8 ביוני 2016, הצמד ביצע את השיר בשידור חי בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית, "The Late Late Show with James Corden" .
קאמיל (זמרת)
קאמיל דונט (נולדה ב-12 ביוני 2001), המוכרת בשם הבמה קאמיל (בהולנדית: Camille) ומילו (בהולנדית: Millo), היא זמרת, שחקנית ומנחת טלוויזיה בלגית. זוכת העונה השנייה של "הזמר במסכה".
ביוגרפיה.
דונט הייתה חלק מהאנסמבל של של המחזמר "האבירים של שולחן המטבח העגול" מאת דיפ ברידג'.
כזמרת היא התפרסמה בין היתר מכמה סרטונים ביוטיוב, שבהם שרה כל מיני קאברים. ב-2017 היא הופיעה ב-Marathonradio בתחנת הרדיו הפלמית MNM (בשמה הפרטי) וב-Qmusic תחת שם הבמה מילו.
בשנת 2019 שיחקה דונט בסדרה "#LikeMe" שמשודרת בערוץ Ketnet, בה גילמה את הדמות קאמיל ואן בים. באפריל 2019, היא ושאר שחקני "#LikeMe" ערכו שני קונצרטים באזור לוטו באנטוורפן, ולאחר מכן סיבוב קונצרטים בערים שונות.
מאז 2020 היא הסולנית לצד דין דלנואיט בלהקת הקאברים פלוטו וואס אפלאנט.
בשנת 2020 זכתה דונט בפרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון לשנת 2020 עבור כישרון אהוב.
דונט שיתפה פעולה עם הדי ג'יי רג'י ושרה את האלבום "Forget The Time". בנוסף, היא חתמה על חוזה ההקלטות הראשון שלה עם CNR Records ב-2020.
באוקטובר 2020, הסינגל הראשון שלה עם רג'י הופיע לראשונה במקום ה-7 באולטרה-טופ. במרץ 2021 דונט הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "Fireworks". שבוע לאחר מכן, השיר הגיע למקום ה-12 באולטרה-טופ 50.