לאחר שאברהם החליט שלא להתמודד מחדש בשנת 2020, הודיע ​​לטלו על מועמדותו לקונגרס ב-9 במרץ 2020. בבחירות המקדימות הלא-מפלגתיות שהתקיימו ב-3 בנובמבר סיים לטלו במקום הראשון עם 33% מהקולות, ואחריו הגיע למקום השני לאנס האריס, חבר בית הנבחרים של לואיזיאנה, עם כ-17%. ב-5 בדצמבר התקיים סיבוב מכריע בו נבחר לטלו לבית הנבחרים של ארצות הברית עם כ-62% מקולות הבוחרים.
ב-18 בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, הכריז לטלו כי נדבק במחלת נגיף קורונה 2019. כעבור זמן קצר אושפז בבית החולים המרכזי של מונרו. לאחר הידרדרות במצבו הרפואי, הוא הועבר ב-23 בדצמבר ליחידה לטיפול נמרץ במרכז למדעי הבריאות של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה בשריבפורט. ב-29 בדצמבר הכריעה אותו המחלה, ולטלו נפטר כתוצאה מסיבוכי המחלה חמישה ימים טרם השבעתו לקונגרס ה-117 של ארצות הברית. מותו סימן את הפעם הראשונה מאז מותו של ג'ק סוויגרט ב-1982, שבה נפטר חבר קונגרס שנבחר לתפקיד בטרם הושבע לתפקידו. אלמנתו, ג'וליה לטלו, נבחרה למלא את מקומו בקונגרס.
קמלה חאן
קרחון אולסון
קרחון אולסון או קרחון אולסן (באנגלית: Olson Glacier) הוא קרחון יובלי, בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון מערב מרמת מלטה.
הקרחון נשפך אל קרחון סיפרר.
גובהו של הקרחון 1,022 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה.
גילוי ומיפוי הקרחון.
הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1962.
מקור השם.
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הקרחון נקרא על שמו של ריצ'רד ד. אולסון (Richard D. Olson), שעבד במשרד התוכניות האנטארקטי של הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית, שהשתתף בניהול תוכניות המחקר וניהול הפעילות בתחנת מקמרדו, בין השנים 1967–1968.
הנס ברגר
הנס הרברט בורגר (4 ביוני 1909 פראג - 13 בנובמבר 1990, מינכן), הידוע גם בשם הנוש בורגר, הנס בורגר, ויאן בורגר, כמו גם תחת שם בדוי הנס הרברט ופטר הרדץ ' היה במאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, מחזאי ומחבר ספרים ותסריטים, כולל הסרט התיעודי "משבר" (1939), והגרסה הגרמנית של "מילס המוות" (1945), בהנחיית בילי ויילדר. במלחמת העולם השנייה שירת בצבא האמריקאי במסגרת נערי ריצ'י כוח של דוברי גרמנית שסייע לצבא האמריקאי בגרמניה.
אמנות יפן
טרוי נהלס
טרוי נהלס (באנגלית: Troy E. Nehls; נולד ב-7 באפריל 1968) הוא פוליטיקאי וקצין אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-22 של טקסס. לפני כן שימש כשריף במחוז פורט בנד השוכן בטקסס.
ביוגרפיה.
נהלס נולד בביבר דאם שבויסקונסין. אביו, אדווין נהלס, לחם במלחמת קוריאה והיה השריף של מחוז דודג' שבויסקונסין. בשנת 1988 התגייס נהלס לכוחות המילואים של צבא ארצות הברית, והשתתף בסבבי לחימה אחדים בבוסניה, בעיראק ובאפגניסטן. על חימתו אף עוטר בכוכב הארד. באוניברסיטת ליברטי השלים לימודי תואר ראשון, ובאוניברסיטת יוסטון – דאונטאון קיבל תואר שני במשפט פלילי.
ב-1994 עבר נהלס לטקסס והצטרף למחלקת המשטרה בריצ'מונד / בנובמבר 2012 נבחר נלס לשריף של מחוז פורט בנד שבטקסס ונכנס לתפקידו בינואר 2013 ונבחר מחדש בנובמבר 2016.
לקראת בחירות אמצע הקדנציה שנערכו ב-2018, הקים נהלס ועדת גישוש במטרה לבדוק את תהמיכה הציבורית אם יתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-22 של טקסס, נגד נציג המחוז המכהן פיט אולסון הרפובליקני. עם זאת, התמודדות זו לא קרמה עור וגידים והוא בחר שלא להתמודד מול אולסון.
ביולי 2019 הודיע כי לא יבקש להיבחר מחדש לתפקיד השריף ב-2020. כחצי שנה לאחר מכן, בדצמבר 2019, הכריז נהלס כי יתמודד על מושבו של אולסון בבית הנבחרים האמריקאי. הכרזה זו הייתה חלק מממסע הבחירות בפריימריז הרפובליקנים לבחירות שנערכו ב-2020.
במרץ 2020 סיים נהלס במקום הראשון בבחירות המקדימות במפלגה לאחר שזכה לתמיכה של 40.5% מהמצביעים, ובבחירות הכלליות התייצב מול המועמד הדמוקרטי, סרי פרסטון קולקרני. נהלס גבר על קולקרני וגרף 51.7% מקולות הבוחרים לעומת 44.4% בלבד שגרף קולקרני.
נהלס עתיד להישבע לתפקידו בינואר 2021, מיד עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.
ליב מוסקוביץ
יחסי איחוד האמירויות הערביות–פורטוגל
יחסי איחוד האמירויות הערביות–פורטוגל הם יחסי החוץ בין איחוד האמירויות הערביות לפורטוגל.
היסטוריה.
עד 1971.
הקשר הרשמי הראשון בין המדינות, התרחש במהלך מסעו של החוקר הפורטוגלי ואסקו דה גאמה, שבשנת 1498 בנסיעתו להודו חנה בג'ולפר (שמה הישן של העיר ראס אל-ח'ימה) שם פגש את המלח המנוסה אחמד בן מג'יד.
האדמירל הפורטוגזי אפונסו דה אלבוקרקי הקים רשת מסחר בין המפרץ הפרסי למפרץ עומאן שפעלה החל משנת 1507. האזור נשלט על ידי פורטוגל באמצעות החזקת מצר הורמוז. בין המקומות שאלבקרקי הכניע או הקים מחדש נכללו גם כמה יישובים השוכנים כיום באיחוד האמירויות, ביניהם קלבה, חור פאכאן, דיבה עם פורטה דה דובה והמבצר הפורטוגלי מול העיר פוג'יירה.
פורטוגל, שנשלטה על ידי ספרד באיחוד אישי, איבדה הרבה מכוחה, במיוחד מראשית המאה ה-17, והתקשתה יותר ויותר להדוף התקפות, במיוחד נגד הבריטים שהיו בסכסוך עם ספרד. הפורטוגזים והאנגלים נפגשו לראשונה בקרב הימי בג'אסכ בדצמבר 1620 / ינואר 1621, וב-12 במאי 1622 נאלצו הפורטוגלים לבסוף לוותר על האי הורמוז. מכאן ואילך הפכה מסקט למרכז הנוכחות הפורטוגזית באזור. בשנת 1648, לאחר מצור על מסקט, נאלצו הפורטוגלים לנטוש ולהרוס את מבצרי דיבא, קוריאט ומטרה לעומאנים. בשנת 1650 נפלה גם מסקט בידי העומאנים, מה שחתם את סוף הנוכחות הפורטוגזית באזור. האזור נותר תחת השפעה בריטית עד שנות החמישים, אז יותר ויותר שאיפות אמריקאיות הדיחו את הבריטים.
מאז 1971.
איחוד האמירויות הערביות קיבלו עצמאות מבריטניה ב-2 בדצמבר 1971. שבע האמירויות המאוחדות בנו אז את מבני המדינה שלהם והחלו ביחסים דיפלומטיים עם מדינות אחרות. שלטון האשטדו נובו (Estado Novo) הדיקטטורי בפורטוגל הגיע לסיומו בשנת 1974 במהפכת הציפורנים. לאחר חזרתה לדמוקרטיה ארגנה פורטוגל מחדש את קשריה החיצוניים מהיסוד, העניקה למושבותיה עצמאות וכוננה קשרים ישירים עם מספר רב של מדינות אחרות.
שגרירות איחוד האמירויות הערביות בליסבון נפתחה ב-1 באפריל 2011 בנוכחות שר החוץ של איחוד האמירויות, שייח עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן, ועמיתו הפורטוגלי לואיש אמאדו.
פורטוגל פתחה את שגרירותה באמירויות בשנת 2011 בדובאי. באותה שנה ערך ראש ממשלת פורטוגל ז'וזה סוקרטש ביקור ממלכתי עם שמונה שרים ונציגים רבים של כלכלת פורטוגל.
יחסים כלכליים.
ללשכת סחר חוץ הפורטוגזית AICEP יש סניף באבו דאבי.
בשנת 2016 פורטוגל ייצאה סחורות ושירותים בשווי 268.5 מיליון אירו לאיחוד האמירויות הערביות, אשר כללו בעיקר מכונות ומכשירים (במיוחד מכשירי טלקומוניקציה), 7.1% מינרלים ועפרות, 6.8% פקקי שעם ועץ, 6.2% מזון ו 6.1% פלסטיק. באותה תקופה ייצאו האמירויות סחורות ושירותים בשווי 115.6 מיליון אירו לפורטוגל, אשר כללו בעיקר 64.3% פלסטיק (בעיקר פוליאתילן ופוליפרופילן), 11.6% טקסטיל, 8.0% מכונות ומכשירים, מוצרי מתכת 4.8% ו-4.0% מוצרים כימיים-פרמצבטיקה.
זה הציב את איחוד האמירויות הערביות במקום ה-32 בקרב הקונים ובמקום ה-85 בקרב הספקים בסחר חוץ פורטוגלי בסחורות, ואילו פורטוגל הייתה במקום ה-84 בקרב הקונים ו-54 בסחר חוץ בסחורות בשנת 2015.
יגאל כרמי
יגאל כרמי (נולד ב-24 בינואר 1954) הוא מנהל ישראלי, מכהן כסגן נשיא בכיר של חברת סאפט לייצור סוללות. במקביל כיהן כיושב ראש הוועד האולימפי בישראל עד 2021.
ביוגרפיה.
נולד בחולון בן להורים ניצולי השואה, ממקימי קבוצת שורש. בצה"ל שירת בחיל השריון ולחם במלחמת יום הכיפורים בחזית המצרית ובחזית הסורית. בשירות המילואים עבר קורס קצינים והתקדם לדרגת אלוף-משנה.
סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בפסיכולוגיה תעשייתית באוניברסיטת ניו יורק. ב-1984 החל לעבוד בקבוצת תדיראן, תחילה בתחום משאבי האנוש ולאחר מכן בתפעול ושיווק. לאחר לימודים בתוכנית המנהלים של אוניברסיטת הרווארד מונה ב-1994 למנכ"ל תדיראן סוללות, הוא הוביל את החברה במהלך מכירתה לקבוצת סאפט. ב-2015 מונה לסגן נשיא בכיר של סאפט עם אחריות על שבע חברות ברחבי העולם.
כרמי פעיל לאורך שנים בתנועת מכבי העולמית. ב-1985 היה יו"ר העמותה וחבר גרעין ההתיישבות הראשון של מכבים. הוא כיהן כגזבר מכבי, ויושב ראש התנועה בשנים 2002–2010. ב-2013 נבחר לראש הוועד האולימפי בישראל, הוא נבחר לתקופת כהונה נוספת ב-2016, ולהארכת כהונה ב-2020 עד 2021 בה תחליף אותו יעל ארד.
נשוי לאורה ואב לשלוש בנות.
Acanthopterygii
HMO אוליגוסכרידים בחלב-אם
ספר האגודה
איליה חרז'אנובסקי
איליה אנדרייביץ' חרז'אנובסקי (ברוסית: Илья́ Андре́евич Хржановский; נולד ב-11 באוגוסט 1975 במוסקבה, ברית המועצות) הוא במאי קולנוע רוסי. בנם של אנדריי חרז'אנובסקי (נולד בשנת 1939), מבכירי במאי האנימציה הרוסית ומריה ניימן, פילולוגית, עורכת ותסריטאית. הוא נכדו של האמן והשחקן יורי חרז'אנובסקי (1905–1987).
קריירה מוקדמת.