המטה יועד לשמש כגוף מטה לראש הממשלה, לממשלה ולוועדותיה, אשר המליץ על מדיניות לאומית וקידם את יישומה בתחום הקיברנטי. בין היתר היה אמון המטה על קידום התשתיות הלאומיות בתחום הסייבר, קידום ההגנה הקיברנטית של מדינת ישראל, ריכוז תמונת המודיעין ותמונת המצב בתחום הקיברנטי, עריכת תרגילים לאומיים קיברנטיים, קידום חקיקה, חינוך ומודעות, עידוד התעשייה ועוד.
כוח אדם.
בדצמבר 2011 מונה ד"ר אביתר מתניה לראש המטה, והחל את תפקידו ב-1 בינואר 2012. מתניה הוא בוגר תוכנית העילית הצבאית-אקדמית תלפיות, בעל תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה מהאוניברסיטה העברית, תואר שני במתמטיקה מאוניברסיטת תל אביב ותואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בתחום שיפוט וקבלת החלטות.
בקיץ 2012 מונה דורון תמיר (תא"ל מיל') – לראש אגף במטה הסייבר הלאומי. תמיר היה קצין מודיעין ראשי. באותה עת מונה גם רמי אפרתי (אל"ם מיל') – לראש אגף במטה הסייבר הלאומי. אפרתי היה קצין בכיר בחמ"ן. כמותם מונה גם תא"ל שחר ארגמן לראש אגף במטה.
תקציב.
תקציב מטה הסייבר לא פורסם באופן רשמי. לאורך זמן רב נעו ההערכות על תקציב המטה בין עשרות מיליונים למאות מיליונים, ואף הובעה ביקורת על הממשלה שלא הקצתה את הסכום הדרוש. פרופ' בן ישראל התייחס לתקציב המטה באומרו כי למטה הוקצה חצי מיליארד שקל שיושקע בעיקר בהתאם לפרויקטים ויחידות שונות שיעבדו עם המטה.
איחוד מטה הסייבר עם הרשות והקמתו של גוף אחוד.
עם סיום 2017, בעקבות הנחיית ראש הממשלה לפעול לריכוז מאמץ בתחום הגנת הסייבר ועל בסיס המלצת ראש המערך לראש הממשלה, החליטה ממשלת ישראל, בהחלטה מספר 3270, לאחד את שני גופי מערך הסייבר הלאומי - מטה הסייבר הלאומי והרשות הלאומית להגנת הסייבר- לכדי יחידה ארגונית אחת וחדלו להתקיים כישויות נפרדות. בהחלטת הממשלה נקבע, כי מערך הסייבר הלאומי יהיה אחראי על כלל היבטי הגנת הסייבר במרחב האזרחי, החל מגיבוש מדיניות ובניין כוח טכנולוגי, ועד הגנה מבצעית בסייבר. במקביל, עם סיום תפקידו של ד"ר מתניה כראש המערך לאחר הקדנציה שנקבעה ל-6 שנים, מונה לתפקיד ראש המערך האחוד יגאל אונא, אשר נכנס לתפקידו בתחילת שנת 2018.
פודמיז'קלה הול
אולם פודמיז'קלה (סלובנית: Dvorana Podmežakla; "מתחת למיז'קלה") נקרא על שם רכס מיז'קלה שממוקם סמוך לעיר יסניצה ואורכו כ-15 ק"מ. האולם הוקם ב-1978 בעיר יסניצה על שטח בו הייתה קיימת זירת קרח פתוחה שסביבה הוקמו יציעי עץ כבר ב-1954 וב-1978 קורתה. האולם הכיל 2,500 מקומות ישיבה והשאר מקומות עמידה. עד שנת 2010 הכיל כ-4,500 מקומות ישיבה ועמידה ובשיפוץ שנעשה אותה שנה נוספו עוד 1000 מקומות. במסגרת אירוח משחקי אליפות אירופה בכדורסל 2013 הותקנו מושבים גם במקומות העמידה ומשטח הקרח הוסב למשטח כדורסל תיקני.
הזירה אירחה תחרויות הוקי קרח ותחרויות החלקה על קרח, בהן: אליפות העולם בהוקי קרח דרג C ב-1966 ואליפות העולם בהוקי קרח דרג B ב-1998. באולם נערכים גם קונצרטים.
גדי דגון
גדי דגון (1 באוקטובר 1957 – 25 בינואר 2021) היה צלם אמנותי ישראלי.
ביוגרפיה.
גדי דגון נולד במלבורן, אוסטרליה, לאב ניצול השואה ולאם שגדלה בתל אביב. ב-1960 עלה עם משפחתו לישראל וגדל בצהלה. אביו, לאון דגון, היה מתקן מצלמות, ואחר-כך סוכן של פולארויד בישראל וצלם אוויר בחיל האוויר. גדי דגון החל לצלם למחייתו בגיל שלוש עשרה. בצה"ל שירת כצלם בחיל השריון.
היה עוזרם של הצלמים גברא מנדיל, מיקי אסטל ובן לם.
ב-1977 הקים ביחד עם רמי רוטהולץ את הירחון "מבט ספורט" שיצא לאור במשך שנה. ב-1978, אדם ברוך, שהפך למורו ורבו, קיבל אותו לעבודה בירחון "מוניטין". דגון היה צלם המערכת הראשון של ירחון זה. בנוסף, עבד בשביל מעריב, ידיעות אחרונות, הארץ, גלובס, העולם הזה ו"שישי", מגזין אותו אדם ברוך הוציא. היה בעל טור במוסף הארץ, בימים שדב אלפון שימש כעורך המוסף.
דגון צילם פוליטיקאים שונים במערכות בחירות רבות, כמו בנימין נתניהו, שמעון פרס, יצחק שמיר ועוד. הוא עבד ביחד עם הבולטים שבמעצבים הגרפיים בישראל, בהם דוד טרטקובר, גדעון עמיחי וצבי לוין.
החל מ-1990, מאז שאוהד נהרין התמנה למנהלה האומנותי של להקת בת שבע, הפך דגון לצלם הבית של הלהקה. הוא צילם להקות מחול עצמאיות. בתיאטרון הרבה לעבוד עם חנוך לוין וצילם את דיוקנו הידוע.
החל מ-1996 צילם את רוב הצילומים של תיאטרון גשר. שימש במשך 16 שנה צלם הבית של האופרה הישראלית והיה צלם הבית של התיאטראות החאן ותמונע. צילם חלק ניכר מהצגותיהם של תיאטראות בית ליסין והבימה.
דגון צילם בעיקר ריטואלים, טקסים, תנועה ודיוקנאות.
השתתף בהרבה מאוד תערוכות צילום.
מנישואיו נולדו לו שני ילדים. בנו הבכור, מיכאל דגון, הוא שף ותקליטן.
דגון נפטר ב-25 בינואר 2021 בגיל 64. הותיר אחריו את אשתו ושני ילדיו.
מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג
מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג (בסינית: 西昌卫星发射中心, באנגלית: Xichang Satellite Launch Center - XSLC), הידוע גם כבסיס 27 הוא נמל חלל המשרת את תוכנית החלל הסינית, הנמצא כ-64 ק"מ צפונית-מערבית לעיר שיצ'אנג, הנמצאת באוטונומיה ליאנגשאן שבמחוז סצ'ואן, סין.
האתר הפך למבצעי ב-1984 ומאז הוא משמש בעיקר לשיגור לוויני תקשורת ומזג אוויר למסלול גאוסטציונרי. ב-1996 נכשל שיגורו של משגר לונג מארץ' 3B שבראשו היה הלוויין אינטלסאט 708, כאשר 22 שניות לאחר הצתת המנועים סטה המשגר ממסלולו והתפוצץ בתוך כפר כ-1,200 מטרים מכן השיגור. ההתפוצצות גרמה, על פי דיווחי סין, למותם של 6 אנשים, לפציעתם של 56, והרסה כ-80 מבנים בכפר. לפי דיווחים ומקורות אחרים הנזקים היו חמורים ברבה.
באוקטובר 2007 שוגרה משיצ'אנג הגשושית הסינית הראשונה לחקר הירח - צ'אנג-אה 1, ובאוקטובר 2010 משימת ההמשך - צ'אנג-אה 2.
כיום ישנם במרכז שני כני שיגור פעילים מתוך שלושה, כאשר השלישי לא שימש מעולם והוסב לנקודת תצפית. המרכז תומך בשיגור משגרי לונג מארץ' 2A, 2C, 3A, 3B ו-3C. מרכז הבקרה של שיצ'אנג נמצא כ-7 ק"מ דרומית-מערבית לכני השיגור ומשם מבוקרים כל השיגורים. מסילת ברזל וכביש מהיר מחברים את המרכז עם נמל התעופה שיצ'אנג הנמצא כ-50 ק"מ מהאתר.
לאחר השלמת שדרוג מרכז שיגור הלוויינים וונצ'אנג השיגורים למסלול גאוסטציונרי עברו משיצ'אנג לשם. בגלל חסרונותיו הרבים של מרכז השיגור שיצ'אנג, ביניהם קו הרוחב הצפוני בו הוא שוכן, היישובים הסמוכים ובעיות התחבורה אל האתר, האתר צפוי לחדול מפעילות קבועה ויהווה גיבוי לאתרי שיגור אחרים בסין.
חטיפת גלעד שליט
מרכז שיגורי הלוויינים צ'יטאנג
מיכאל שניצלר
מיכאל שניצלר (נולד בי"ח אב תש"ה, 7 באוגוסט 1944, ברקלי, קליפורניה) הוא זמר, גראמער ומלחין חסידי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
מיכאל נולד לאביו זושא בי"ח אב תש"ה, בברקלי שבקליפורניה, בגיל צעיר התייתם מאביו ונסע ללמוד בישיבת טאהש שבקנדה, אצל רבי משולם פייש לאווי.
לאחר נישואיו עבר לעיירה קריית יואל שבארצות הברית, לאחר מכן היגר למונסי ולסיגט, וכיום גר בבורו פארק.
קריירה.
בשנות לימודיו בישיבה שר שניצלר כסולן בהצגות בהן שיחק. לאחר נישואיו החל לשמש כזמר חתונות וכגראמער בשמחות ובאירועים בקריית יואל, כמו כן שימש כשחקן באירועים חסידיים בארצות הברית.
לאחר פרסומו החל שניצלר להקליט את לחניו. את אלבומו הראשון הקליט בשנת 2000 ומאז הוציא לאור 15 אלבומים, רובם ביידיש.
שניצלר משלב כישורי משחק עם שירת לחניו, ואף הוציא אלבום של חרוזים ביידיש בשם 'דער טאטע הערט' כשכל שיר מלווה בסרטון הממחיש את השיר על ידי שחקנים מקצועיים, וביניהם שניצלר עצמו, מנשה לוסטיג ואחרים.
לאחר מכן עם השנים החל שניצלר להוציא סדרה של אלבומים שנושא את השם נשמה פלאם (ביידיש, שפירושו בעברית היא "להבת נשמה"), באותו סגנון המשלב גראמען עם לחנים מבית היוצר של מלחינים חסידיים פופולרים, ביניהם פינקי וובר ומוטי אילוביץ, האלבומים זכו להצלחה רבה ולפופולריות בקרב הקהל החסידי דוברי היידיש.
ניוטרל מילק הוטל
ניוטרל מילק הוטל (באנגלית: Neutral Milk Hotel) הייתה להקת אינדי רוק אמריקאית משפיעה שהוקמה בשנות התשעים המוקדמות על ידי ג'ף מנגום, שהיה הסולן, הגיטריסט וכותב השירים של הלהקה. הלהקה נודעה בזכות הצליל הניסיוני והליריקה המעורפלת שלה.
ניוטרל מילק הוטל שחררו את היצירה הראשונה שלהם, EP Everything Is, ב-1994, אוסף קצר של רצועות שנכתבו על ידי מנגום. באלבום המלא הראשון של הלהקה, On Avery Island, ששוחרר זמן לא רב לאחר מכן, הצטרף למנגום חברו מילדות רוברט שניידר, והשתתף בהפקה ובנגינה. עם שחרורו של האלבום, הוקמה הלהקה המלאה וסיבוב הופעות נרחב החל.
הלהקה הוציאה לאור את אלבומה המדובר ביותר In the Aeroplane Over the Sea ב-1998. האלבום לא זכה להצלחה מסחרית עם שחררו, אך הוא מכר יותר מ-300,000 עותקים וזכה לביקורות משבחות ממספר גורמים. אך על אף הפופולריות הגוברת של הלהקה, היא התפרקה בשנת 1999 לאחר שמנגום התאכזב מההופעות ועיתונות המוזיקה ולקה בהתמוטטות עצבים.
קשישטוף ורליקובסקי
קשישטוף ורליקובסקי (בהיגוי המקורי: קשישטוף ורליקובסקי; בפולנית: Krzysztof Warlikowski; נולד ב-26 במאי 1962 בשצ'צ'ין) הוא במאי תיאטרון פולני.
ביוגרפיה.
ורליקובסקי למד היסטוריה, פילוסופיה ופילולוגיה רומאנית באוניברסיטה היגלונית בקרקוב, אחר כך תולדות התיאטרון היווני בבית הספר היישומי ללימודים גבוהים אקול פראטיק דה אוטז אטיד (École Pratique Des Hautes Études) בסורבון.
בהמשך למד בין השנים 1989–1993 במחלקה לבימוי של בית הספר הגבוה לתיאטרון בקרקוב.