בתאריך 4 בנובמבר 2008 חבר הכנסת סילבן שלום ובסיוע "אמון הציבור" קבע מדרג של החזרים ושעל פיו, תלמיד שביטל השתתפותו בקורס, חודש לפני תחילתו יזכה להחזר מלא של שכר הלימוד. שלום הסביר לחברי הכנסת כי ענף הפסיכומטרי הוא ענף הממומן ברובו מכספי מדינה. מרבית התלמידים במכונים הם חיילים משוחררים הממנים את הקורס הפסיכומטרי באמצעות כספי הפיקדון המגיעים להם מכוח חוק קליטת חיילים משוחררים. ההערכה היא כי המדינה מעבירה למכונים הפסיכומטריים כ-100 מיליון שקל בשנה עבור עשרות אלפי תלמידים שהם חיילים משוחררים הזכאים להשתמש בכספי הפיקדון לצורך כך. לדברי שלום, עידוד חיילים משוחררים ללימודים גבוהים, שבחינה פסיכומטרית היא תנאי להם הוא מטרה חברתית ולאומית.
חוק לעידוד של שילוב וקידום נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים
החוק לעידוד של שילוב וקידום נשים בעבודה ושל התאמת מקומות עבודה לנשים אושר בכנסת ישראל ב-2008. החוק נועד לטפח מודעות ציבורית, לקדם שינוי של התרבות העסקית. בנוסף, נועד החוק לעודד התאמת מקומות העבודה ונוהלי העבודה להורות בכלל ולנשים בפרט, וכן לקדם ולשלב נשים במקומות עבודה. הכלי המרכזי לקידום מטרות אלו נקבע כחלוקת מספר מענקים ואותות הכרה למעסיקים שיבלטו בתחום שילובם השוויוני של נשים בכוח העבודה הארגוני.
מטרת החוק.
מטרת החוק היא להוביל שינויים והתאמות במקומות העבודה, כך שיתאפשר להורים בכלל ולנשים בפרט להצליח בשילוב עבודה ומשפחה. בנוסף, החוק חותר לשינוי בתרבות העסקית, טיפוח מודעות ציבורית לשילוב וקידום של נשים בעבודה והתאמת מקומות עבודה לנשים ולהורות.
היסטוריית החקיקה.
במסגרת דיוני הוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת, הציעה, יו"ר הוועדה לשנת 2008, עמירה דותן, את הצעת החוק לקידום ושילוב נשים בתעסוקה.
בשנת 2021 נוסף סעיף לחוק שקובע שמעסיק שהעסיק עובדת ששהתה במקלט לנשים מוכות 150 ימים לאחר תום ימי היעדרותה יהיה זכאי בתום תקופת העסקתה למענק חד־פעמי בסכום של 5,000 שקלים.
עיקרי החוק.
החוק קובע שיוענקו על ידי שר התעשייה המסחר והתעסוקה מענקים ואותות הכרה למעסיקים במגזר הפרטי, כדי לעודד שילוב וקידום נשים בעבודה ולהתאמת מקומות עבודה לנשים. מעסיקים שיתמודדו על קבלת המענק יצטרכו לאסוף ולהציג נתונים על הנעשה בארגונם בנוגע לנשים.
המענקים יינתנו אחת לשנה לאחר בחינתם של המעסיקים המועמדים לפי אמות המידה:
השלכות צפויות של החוק בחברה.
לחוק מספר השפעות צפויות כשהמשמעותית ביותר היא הגדלת שיעור ההשתתפות של נשים בכוח העבודה.
השפעות נוספות הן:
ההבדלים בין תעסוקת נשים בישראל לעומת מדינות אחרות.
בארצות הברית, סעיף 7 של חוק זכויות האזרח משנת 1964 אוסר על אפליה מטעמי גזע, צבע, דת, מין ומוצא לאומי. חוק שכר שווה משנת 1963 אוסר אפליה בשכר בין גברים ובין נשים המבצעים עבודה שווה. שני החוקים הללו אינם מספקים קריטריונים ברורים לאילו פעולות של המעסיק יחשבו לפעולות מפלות וכיצד ניתן לקבוע מה היא עבודה שווה. הגדרות מדויקות אלה נוצרו לאורך השנים במסגרת תקדימים שיצרו בתי המשפט בארצות הברית בתביעות שהובאו בפניהם.
בשונה מארצות הברית, באירופה, לפי החקיקה שיזם בשנים האחרונות האיחוד האירופי, החקיקה מעוגנת בנושא שוויון הזדמנויות בתעסוקה במטרה חברתית של הרחבת השתתפות בכוח העבודה, תפיסת אחריות המדינה לרווחת האזרח והעובד, ובשנים האחרונות גם בשאיפה לעידוד ילודה עקב שיעורי ילודה נמוכים המאפיינים את מרבית מדינות היבשת ומכבידים על כלכלותיהן. (2003, Meyers and Gornick)
חוק מגן דוד אדום
חוק מגן דוד אדום, תש"י–1950 הוא חוק שנחקק בשנת 1950 לשם הסדרת מעמדו ופעילותו של ארגון ההצלה מגן דוד אדום.
היסטוריה חקיקתית.
מאז שנות ה-30 של המאה ה-20 פעלו ביישוב אגודות מקומיות להגשת עזרה ראשונה, תחת מסגרת-גג בשם ""הארגון
הארצי של אגודות מגן דוד אדום לעזרה מהירה בארץ ישראל".
ב-12 ביולי 1950 אושר בכנסת הראשונה "חוק מגן דוד אדום", על מנת לאפשר את צירופו של הארגון לארגון הצלב האדום, תוך הכרה בסמלו. עקב כך קיבל הארגון מעמד חוקי, קבוע ומוכר בישראל כאגודה ארצית לפי אמנת ז'נבה. מעמד זה העניק לה זכויות, חובות ומעמד קבוע. לאחר הצטרפותה של מדינת ישראל לאמנת ז'נבה כחלק מארגון הצלב האדום ולאמנות נוספות האחראיות על טיפול בקורבנות מלחמה, קיבל מד"א את האפשרות להצטרף כארגון-חבר ארצי של הצלב האדום.
בתיקון הראשון לחוק, ביוזמת חברת הכנסת חייקה גרוסמן, ניתן למד"א פטור מכל מכס, מס קנייה ותשלומי חובה אחרים על יבוא מכשירים, ציוד רפואי ותרופות, המשמשים את מטרותיו, בתנאי שלא ניתן לרכוש ציוד זה בישראל.
בתיקון שנכלל ב"חוק ההסדרים" לשנת 2003 נוסף לחוק סעיף 7א, שקבע שמד"א יחייב באגרה את מי שקיבל שירות ממנו. בשנת 2012 הורחב סעיף זה במידה ניכרת.
עיקרי החוק.
החוק הקים תאגיד סטטוטורי בשם "מגן דוד אדום בישראל", שמטרותיו:
החוק קבע את מוסדות האגודה וכן קבע כי סמל האגודה הוא מגן דוד אדום על רקע לבן.
החוק קבע שעם אישור התקנון של מגן דוד אדום, יועברו לארגון זה כל הזכויות והחובות של הארגון הארצי הקיים ושל כל 27 האגודות המקומיות, שיחדלו להתקיים. בנוסף, ביטל החוק את דבר המלך במועצה על אמנות ז'נבה מ-1906, 1929 (ארצות מנדט), ו-1937, שהבטיח הגנה לצלב האדום בלבד.
חוק מכוני כושר
חוק מכוני כושר, תשנ"ד 1994 נחקק במטרה להגדיר תנאים לפעילות תקינה של מכון כושר ועובדיו. החוק נחקק בכנסת ה-13, בתקופת כהונתו של אמנון רובינשטיין שהיה אז שר החינוך, התרבות והספורט. יוזמי החוק היו: יורם לס, דוד צוקר, ענת מאור, תמר גוז'נסקי, האשם מחאמיד ותופיק זיאד. בזמנו של אמנון רובינשטיין החוק עבר שני תיקונים, בשנת 2002 ובשנת 2015.
הגדרות בחוק.
החוק קובע שמדריך הוא בעל תעודת הסמכה או היתר זמני לפי חוק הספורט להדרכה בענף הספורט של כושר גופני ובריאות. מדריך לאימון קטינים מדריך שתעודת ההסמכה או ההיתר הזמני שניתנו לו מעידים שעבר הכשרה מתאימה להדרכת קטינים במכון כושר. עוד מגדיר החוק, שמכון כושר הוא מקום שבו מתאמנים במכשירים המפעילים את השרירים בתנאים של מאמץ גופני.
עיקרי החוק.
מטרת חוק מכוני הכושר לפקח על מכוני הכושר ולוודא שמתקיימים בהם מספר תנאים: מיקום מתאים, תקינות של מכשירים וביטוח הלקוחות בהתאם לחוק הספורט. כמו כן, החוק מחייב את מדריכי הכושר לנהוג בזהירות כלפי המתאמנים וכלפי הציוד, ולדאוג שסביבת האימון תכלול מעברים נוחים, היעדר מכשולים, תאורה תקינה וכן הלאה.
החוק קובע שניתן לפתוח חדר כושר או לקיים אותו בתנאי שיש לכך רישיון לפי רישוי העסקים למכון כושר. הרישיון למכון כושר יינתן רק לאחר התייעצות עם מי ששר החינוך והתרבות הסמיך לכך, ולאחר שרשות הרישוי מאשרת שמכון הכושר תקין, לפי התקנות שהוצבו לגבי מכשירי המכון.
בנוסף, החוק מחייב לוודא שלקוחותיו של המכון בוטחו באופן פרטי והתשלום כלל סכומי הביטוח המזעריים שנקבעו לפי חוק הספורט. עוד קבע החוק כי הרישיון יינתן בתנאי שנקבעו ברישיון תנאים המחייבים את מכון הכושר לפעול בהתאם להוראותיו של חוק הספורט ושל חוק מכוני כושר.
החוק מחייב לבדוק אחת לחצי שנה את תקינותם של מכשירי הכושר, והוראות ההפעלה עליהם יירשמו בשפות: עברית, אנגלית וערבית. בין המתקנים חייבים להתקיים מרחקים בטוחים שאינם מוגדרים בחוק.
החוק מחייב נוכחות של מדריך בכל משך הפעילות בו המלמד את דרכי ההפעלה של המכשירים ומפקח על המתאמנים בו.
בנוסף, מדריך חדר כושר רשאי להדריך במקומות המוגדרים כחדר כושר, אך לא בתחומים אחרים, כגון כדורגל, כדורסל ותחומי ספורט נוספים.
החוק מגביל את מספר הקטינים שמדריך יכול לאמן באותו זמן. בנוסף, מדריך הרשאי לאמן קטינים חייב להיות מוסמך ובעל תעודה מתאימה לאימון קטינים.
מתאמנים.
החוק קובע שמתאמן קבוע יתקבל לאימון במכון הכושר בתנאי שיציג הצהרת בריאות שנחתמה על ידו. אך אם השיב בחיוב על אחד הסעיפים בהצהרה המעידים על בריאות בלתי תקינה הוא יתקבל לאימון בחדר הכושר רק לאחר שיציג תעודה רפואית המאשרת את כשירותו להתאמן במכון. יש להציג חידוש של הצהרת הבריאות פעם לשנתיים, ואם נדרש גם תיעוד רפואי אחת לשנה.
מתאמנים קטינים.
החוק מחייב את הוריהם של המתאמנים הקטינים להצהרת בריאות או לתעודה רפואית עדכנית של הקטין, אשר לה תצורף הסכמה בכתב לאימון במכון כושר החתומה בידי הורה או אפוטרופוס. הסכמה זו תקפה לאימון מסוים או לסוגים שונים של אימונים המתבצעים במכון כושר. בנוסף, מכון כושר לא יאפשר לקטין להתאמן באמצעות מכשירים מסוימים אלא אם כן המכשיר מתאים גם לאימונם ולממדיהם של קטינים.
אכיפה ועונשין.
מי שמאפשר לאדם להתאמן במכון כושר בניגוד להוראות אלו, דינו – כפל הקנס הקבוע בחוק העונשין, תשל"ז-1977.
בלמיר יאנג
ויליאם בלמיר יאנג (באנגלית: William Blamire Young ; 9 באוגוסט 1862 - 14 בינואר 1935), היה אמן אנגלי-אוסטרלי, שצייר בעיקר בצבעי מים.
ראשית חייו.
יאנג נולד בלונדסבורו, יורקשייר, הבן השני למשפחה בת 12 נפשות, אביו היה קולונל יאנג. בלמיר יאנג התחנך בבית הספר ליערנות בוולטהמסטו, שם קיבל הכשרה קלאסית, והמשיך לאוניברסיטת קיימברידג' והמתמחה במתמטיקה. הכוונה הייתה שהוא יהפוך לאיש כמורה, אך יאנג הרגיש כי אין לו שום ייעוד לעבודה זו וקיבל את תפקיד המדריך במתמטיקה בקאטומבה קולג', קאטומבה, ניו סאות' ויילס, שהוקם על ידי ג'ון ולטר פלטשר ב-1884. יאנג נשאר בבית הספר שמונה שנים. בזמנו הפנוי התאמן בציור, ובמפגשים עם פיל מאי קיבל הדרכה מסוימת בציור בשמן.
יצירה אומנותית.