השם "אוּרי" היה השם הנפוץ ביותר בישראל בשנות ה-50 וה-60, וגם בסוף שנות ה-70 עדיין נקראו ילדים בשם זה בעקבות השיר. השם "אורי" מוסיף להיות מהשמות הפופולריים לילודים בישראל גם בעשור השני של המאה ה-21.
השפעת השם הגיעה גם אל מחוץ לארץ ישראל: אבא קובנר, ממייסדי ארגון הפרטיזנים המאוחד (פֿ–פּ–או) בגטו וילנה ב-1942, בחר לעצמו את הכינוי המחתרתי "אוּרי" גם בעקבות שירה של רחל.
שמה של הוצאת הספרים רסיס נהרה רומז על שם מייסדה, אורי מאיר.
אזכורים בספרות.
השם "אוּרי" זכה בשעתו בהשפעת השיר לתפוצה גדולה בין גיבורי ספרי ילדים בארץ, והיה שכיח בסיפורים ובשירים בעיתוני הילדים בשנות ה-30 וה-40. כך לדוגמה בשבועון "דבר לילדים" התפרסמו עלילותיהם של "אוּרי מוּרי" ו"אוּרי כדורי", רצועות קומיקס שחיברו הצייר אריה נבון והסופרת והמשוררת לאה גולדברג. דמויות ילדים נוספות ביצירתה של גולדברג נקראו בשם זה, בהן אוּרי מהבית הכחול בקובץ "ידידי מרחוב ארנון" (1943).
"אוּרי" הוא שמן של הדמויות הראשיות ברומן "הוא הלך בשדות" למשה שמיר (1947) וברומן לבני הנעורים "אוּרי" מאת אסתר שטרייט-וורצל (1969), המתארים שניהם צברים צעירים בתקופת היישוב.
השם אורי נזכר גם בשירים: "אוּרי" ("עוֹד אֶזְכֹּרָה, אוּרִי, תְּכֵלֶת הַשָּׁמַיִם"), שיר הזיכרון של מלחמת העצמאות (דור תש"ח) שחיבר רפאל קלצ'קין והלחין יששכר מירון, ושיר הילדים "אני סביבון" של לוין קיפניס בלחנו של נחום נרדי ("אֲנִי – סְבִיבוֹן! / סְבִיבוֹן שֶׁל מִי? / שֶׁל יֶלֶד קָט / וּשְׁמוֹ אוּרִי.").
יצירות עבריות נוספות כוללות התכתבויות עם השיר "עקרה". עם אלה נמנים הן שירים (לפי סדר הופעתם):
והן יצירות סיפורת:
בנוסף, ישנן יצירות פרוזאיות המאזכרות את השיר במפורש.
ולבסוף, השיר נזכר בשירו של נתן אלתרמן "הֵאִיר השחר", שהתפרסם במסגרת "הטור השביעי" לרגל יובל החמישים לעלייה השנייה, ובו הביא המשורר תיאור דיוקן מיתי של רחל, שבו משולבות מובאות משיריה ("וְעַלְמָה עַל לִבָּהּ כַּפּוֹתֶיהָ חוֹבֶקֶת / כְּעַל בֵּן לּו הָיָה לָהּ, עַל יֶלֶד קָטָן...").
אות ניקוד
מעודדות צמודות
מעודדות צמודות (באנגלית: Bring it On) הוא סרט קומדיית נעורים אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2000. הסרט, בכיכובה של השחקנית קירסטן דנסט הפך מייד לשובר קופות ועם הזמן התקבע מעמדו כסרט פולחן. לסרט הופקו ארבעה סרטי המשך, והוא עובד למחזמר.
עלילה.
ציר העלילה המרכזי.
טורנס שיפמן היא נערה המתגוררת בפרבר אמיד של העיר סן דייגו בקליפורניה. נבחרת העידוד של בית הספר בו היא עולה לכיתה הי"ב, ששמה ה"טורוס" ("השוורים"), זכתה חמש פעמים ברציפות בתואר אלופת הארץ. קפטן הנבחרת (שמכונה בסרט "ביג רד"- 'הג'ינג'ית הגדולה') סיימה את לימודיה וטורנס, חברת נבחרת מסורה, נבחרת כמחליפתה. באימון הראשון אותו מובילה טורנס, נפצעת אחת מחברות הנבחרת (ששמה קרוור). טורנס ומספר חברות נבחרת נוספת יוצאות בקמפיין למציאת מחליפה לקרוור. במהלך הקמפיין הן פוגשות במיסי, תלמידה בעלת רקע בהתעמלות קרקע, שעברה לבית-סיפרן מלוס אנג'לס זה מכבר. למרות כישוריה המתאימים, מסרבת מיסי בהתחלה להצטרף לנבחרת, משום שהיא רואה בעידוד ספורט נחות. לאחר הפצרות של טורנס היא מסכימה לבוא לאימון התרשמות. מיד בתחילת האימון טוענת מיסי כי המהלכים עליהם מתאמנות בנות הנבחרת גנובים מנבחרת אחרת בקליפורניה. טורנס מסרבת להאמין וטוענת כי מדובר בכתיבה מקורית של ביג-רד. טורנס ומיסי נוסעות לשכונת עוני של לוס אנג'לס להתרשם בעצמן. הן צופות באימון של נבחרת ה"קלוברס" ("התילתנים") שנראה דומה מאוד לאימון אותו הובילה טורנס. קפטן הקלוברס, איזיס, טוענת כי ביג-רד נהגה לצלם בוידאו את אימוניהן כדי להעתיק את התנועות. עוד טוענת איזיס כי עד כה לא עלה בידיהן להוכיח את עליונתן על הנבחרות האחרות בגלל קושי לממן את עלות ההשתתפות בתחרויות.
טורנס מעמידה להצבעה את המשך השימוש במהלכיהן של הקלוברס. הנבחרת מצביעה בעד המשך השימוש בהן למורת רוחה של טורנס. במשחק של נבחרת הפוטבול של בית הספר של טורנס מופיעות חברות הקלוברס ומבצעות את מהלכי העידוד בהן מתגאות חברות נבחרת הטורוס ובכך מוכיחות כי מדובר במהלכים גנובים ומונעות מהן להשתמש בהם.
מאחר שהזמן לאליפות האזורית קצר ועל הטורוס לסגל מהלכים חדשים, מחליטה טורנס לשכור את שירותיו של כוריאוגרף (דבר הנחשב כמנוגד לאתיקה המקצועית של ספורט העידוד). בתחרות האזורית מתברר כי הנבחרת שהופיעה מיד לפני הטורוס מבצעת בדיוק את המהלכים של הטורוס. לטורוס לא נותרה ברירה והם מבצעים שוב אותם המהלכים אף הם. בבירור אחרי התחרות מסתבר כי אותו כוריאוגרף אימן את שתי הנבחרות. הגם שהפסידו בתחרות האזורית, עדיין שמור לטורוס מקום בתחרות הארצית כמגינות על תואר האליפות. טורנס פותחת לפיכך במאמץ מרוכז להגות ולאמן את נבחרתה על סט חדש של מהלכים מקוריים עד לתחרות הארצית.
בינתיים מתברר כי ידה של נבחרת הקלוברס אינה משגת לממן את ההשתתפות בתחרות הארצית. טורנס משכנעת את אביה, בעל חברה מצליחה, לגייס את חברתו לממן את הנסיעה. איזיס מסרבת לקבל את הכסף, ופונה למימון המונים על ידי שיגור קריאה בתוכנית אירוח מפורסמת. בגמר התחרות הארצית מבצעות בנות הטורוס מופע שמרשים מאוד את איזיס וזוכות במקום השני, ובנות הקלוברס זוכות במקום הראשון.
צירי עלילה משניים.
חיי הזוגיות של טורנס.
בתחילת הסרט מוצג בן-זוגה של טורנס, אהרון. אהרון, הוא חבר נבחרת העידוד המבוגר מטורנס בשנה. טורנס ואהרון מתכננים כי אחרי שתסיים טורנס אף היא את לימודיה, תצטרף למכללה בו הוא מתעתד ללמוד. אחרי נסיעתו למכללה, שם הוא גר במעונות, מתחמק אהרון מיצירת קשר עם טורנס ומוצג
מספר פעמים כשהוא בוגד בטורנס. בעצתו שוכרת טורנס את הכוריאוגרף, והוא אף מופיע באליפות האזורית ומייעץ לטורנס לפרוש מהובלת הנבחרת, משום שלא קורצה מחומר המתאמים למנהיגות. טורנס מאוכזבת מהתנהגותו זו ולקראת סוף הסרט נוסעת למעונות כדי להיפרד ממנו.
במקביל מפתחת טורנס מערכת יחסים מורכבת עם אחיה של מיסי, קליף. הוא מעודד אותה במהלך המשברים שחווה הנבחרת, אך נפגע ומנתק קשר כשפוגש את טורנס ואהרון ביחד. לקראת סוף הסרט שבים טורנס וקליף לפתח את מערכת היחסים ובסצנת הסיום מתנשקים נשיקה רומנטית.
היחסים בין טורנס למשפחתה.
במהלך הסרט מתגלעים מתחים בין טורנס לבין הוריה. הוריה מצרים על ההשקעה הרבה של טורנס בספורט העידוד, הם חשים שהדבר עלול לפגוע בהישגיה הלימודיים. בנוסף, אחיה הקטן מגלה ציניות רבה לגבי הספורט בו עוסקת טורנס. בהמשך הסרט הוריה משלימים עם בחירתה של טורנס להתמקד בספורט, מה שבא לידי ביטוי למשל בהצעתו של אביה לממן את נסיעת הקלוברס לתחרות הארצית. אחיה לעומת זאת, נותר סקפטי.
נושאים עיקריים הנדונים בסרט.
האתוס האמריקאי.
האתוס האמריקאי לפיו כל אחד יכול להצליח בארצות הברית בעזרת עבודה קשה וכישרון הוא מוטיב מרכזי בסרט. כך למשל, נבחרת הקלוברס, הופכת לאלופת הארץ למרות הרקע הסוציואקונומי הדל של שכונתה.
בנוסף, מקדש הסרט את התחרותיות ככלי לקידום ההישגים האנושיים. כך למשל, כל נבחרת עידוד קוראת לרעותה לשפר את הישגיה כדי להוות תחרות ראויה (עיינו להלן "שם הסרט").
מתח מעמדי ובין גזעי.
בסרט מודגש מאוד המתח המעמדי והבין גזעי-
שתי הנבחרות היריבות באות האחת משכונת עוני והאחרת מפרבר אמיד. בנוסף חברות נבחרת הקלוברס הן בעיקרן אפרו-אמריקניות ואילו חברות הטורוס הן בעיקר לבנות. עם זאת, בסרט מוצגת גם סולידריות בין מעמדית, למשל בנכונותו של אביה של טורנס לממן את מסע הקלוברס לתחרויות.
מניות ומגדר.
כסרטי נעורים רבים, גם סרט זה דן רבות בנושאי מיניות ומגדר. למשל, פעמים רבות בסרט מוצגים מקרים בהם שחקני נבחרת הפוטבול (סמל לגבריות בתרבות האמריקאית) לועגים לבנים החברים בנבחרת העידוד (שנחשב ספורט נשי). גם מיניות מופיעה רבות בסרט, הניו יורק טיימס ביקר את הסרט על ריבוי סצינות המצולמות בחדר ההלבשה של בנות הנבחרת.
שם הסרט.
באנגלית נקרא הסרט "Bring It On" ביטוי סלנג שפירושו 'שחק אותה', הפגן את מיטב הכישורים שלך. ביטוי זה מופיע כקריאה לתחרותיות הוגנות בין הנבחרות, פעם בפיה של איזיס, ופעם בפיה של טורנס.
בעברית תורגם שם הסרט ל"מעודדות צמודות" שכנראה בא להדגיש יותר את העיסוק של הסרט במיניות.
תגובת המבקרים.
הסרט קיבל ביקורות אוהדות בדרך כלל. הניו יורק טיימס שיבח את הסרט על יכולתו לגשת לנושאי עומק כמו מתח בין-גזעי, למרות היותו קומדיה קלילה. בנוסף מתח העיתון ביקורת על ההיצמדות לתבניות המקובלות בסרטי נעורים.
השפעה.
העיתון הסיני הרואה אור בשפה האנגלית "צ'יינה ריל טיימס" מציין כי הסרט סייע להפצת ספורט העידוד ברחבי העולם. כך למשל, בבירת סין בייג'ינג נקראה הספורט "ריקוד בסגנון הסרט מעודדות צמודות".
משפטים ומושגים זכירים.
בדומה לסרטי פולחן אחרים, גם כאן מספר משפטים וקטעים מתוך הסרט הפכו לקאלט:
בסוף החלום, בו נבחרת טורנס לקפטן הקבוצה, נשמטת בטעות חולצתה והיא עומדת חשופת חזה מול תלמידי בית הספר המשתאים.
מילות השיר ההיתוליות והריקוד הנלווה שלהם זכו להרבה מאוד חיקויים ופרודיות.
סרטי המשך ופרודיות.
לסרט הופקו 4 סרטי המשך, אף אחד מהם לא מכיל את חברות הצוות המקוריות. בנוסף הועלה מחזמר בתיאטראות ברודוויי המעובד על פי הסרט.
הסרט אף זכה למספר רב של פרודיות, בין הבולטות שבהן הסרט "קטע מהסרטים" שמציג סצנה המחקה את הקמפיין לבחירת מעודדת במקום קרוור, ואת המפגש בין איזיס לטורנס. הפרודיה גם לועגת לשם הסרט (שתירגמו המילולי הוא "הבא את זה"), כשבנות הסרט מנסות להבין מהו ה"זה" שצריך להביא.