ברסטו (באנגלית: Barstow) היא עיר במחוז סן ברנרדינו שבמדינת קליפורניה, ארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין העירוני שנערך בשנת 2007 חיו בעיר 24,600 תושבים. ברסטו היא מרכז תחבורתי חשוב בדרום-מזרח מדינת קליפורניה, אזור הנקרא אימפריית המטרופולין הפנימי המתפרס על שטח מחוזות סן ברנרדינו ואימפריאל. כבישים חשובים כמו: כביש 66 הידוע, כביש בין-מדינתי 40 החוצה את ארצות הברית ממערב למזרח וכביש בין-מדינתי 15 המוביל למדינת נבדה עוברים דרך העיר. בעיר נמצאת גם תחנת מיון רכבות גדולה, אחת הגדולות בדרום קליפורניה השייכת לחברת הרכבת BNSF. בעיר עוברות רכבות של יוניון פסיפיק בדרכן מלוס אנג'לס לסולט לייק סיטי, יוטה ומסילה של BNSF בדרכה לשיקגו.
אחוז גבוה מתושבי העיר הם אנשי צבא וזאת משום שסביב העיר ישנם מספר בסיסי צבא גדולים כגון בסיס של חיל הנחתים.
מדי שנה עוברים בברסטו מטיילים רבים מאזור לוס אנג'לס ודרום קליפורניה הנעים מזרחה לכיוון לאס וגאס והלאה. על כן העיר מלאה במוזיאונים ומרכזי מבקרים כגון: המרכז לחקר המדבר, מוזיאון עמק נהר מוהאבי, מוזיאון הרכבות של מערב אמריקה ומוזיאון הרכבים של כביש 66. דבר נוסף המאפיין את העיר היא כמות רבה של ציורי קיר המספרים את ההיסטוריה של האזור בעיקר ברחוב המרכזי של ברסטו. מדי יום יוצאים מספר סיורים מודרכים ברחוב הראשי בהם מספרים את ההיסטוריה של כל ציור קיר.
בקרבת העיר ישנם מספר אתרים של נאס"א וביניהם מרכז גולדסטון לתקשורת חלל עמוק.
היסטוריה.
ברסטו הוכרזה רשמית כעיר ב-30 בספטמבר 1947, אך ההתיישבות במקום החלה כבר בשנות ה-40 של המאה ה-19 על ידי מתיישבים מורמונים ומחפשים אחר זהב במכרות באזור. בשנות ה-60 של המאה ה-19 התגלה כסף רב במכרות מה שגרם לעוד אנשים להגיע ולנסות את מזלם במקום. באותו הזמן בערך החלה להיבנות מסילת רכבת על מנת להעביר את התפוקה לכל רחבי ארצות הברית.
בשנת 1883 בנתה חברת סאות'רן פסיפיק מסילת רכבת מהעיירה מוהאבי בקליפורניה לנידלס השוכנת במזרח המדינה, על גדותיו של נהר הקולורדו. השם ניתן לעיר על שמו של אחד ממתכנני מסילות הרכבות באזור שהיה הבעלים של מסילת סנטה פה. עד היום אחוז גבוה מהכלכלה מבוסס על התחבורה.
אקלים.
האקלים בברסטו הוא חם בקיץ וקריר בחורף. הטמפרטורות הממוצעות בקיץ הן 38 מעלות צלזיוס, ובחורף 1- מעלות צלזיוס, כאשר הבקרים מאוד קרים ביחס לדרום קליפורניה.
חינוך.
ישנם שני מוסדות להשכלה גבוה בברסטו: האוניברסיטה הקהילתית של ברסטו וקמפוס של אוניברסיטת פארק, אוניברסיטה פרטית שהקמפוס הראשי שלה ממוקם במדינת מיזורי.
חוסם אלפא
כושן רשעתים
בתנ"ך, כּוּשַׁן רִשְׁעָתַיִם היה מלך ארם נהרים אשר שעבד את עם ישראל במשך שמונה שנים בשל חטאיהם הדתיים - עבודת הבעל. סיפור הפרשה ניתן בתמציתיות ב. על-פי המסופר, אלוהים העמיד לעם ישראל מושיע בדמות עתניאל בן קנז, אשר הביס את כושן ושפט את ישראל עד למותו: . חז"ל אומרים שכושן היה לבן הארמי שנקרא גם בעור, שהיה אביו של בלעם.
בסדר עולם נכתב שבזמנו של כושן רשעתיים התרחשו אירועי פסל מיכה ופילגש בגבעה.
הצעות לזיהוי כושן רשעתיים.
הכשדים היו עם שהיגר מארם נהריים לדרום בבל, בכך נבין את הכתוב בישעיהו "הן ארץ כשדים, זה העם לא היה" כי ארצם המקורית של הכשדים הייתה ארם נהריים, ובה הייתה 'אור כשדים', ממנה עברו לבבל שהפכה להיות 'ארץ כשדים'. מסתבר שיש לזהות את הכשדים עם ה-'כשים' שהיגרו לבבל בדורות שלאחר המלך חמורבי: "ממלכת חמורבי סבלה זעזועים קשים בימי יורשו... פלישת הכשים, עם שארץ מוצאו אינה ידועה בדיוק... שבטי הכשים הצליחו להאחז בשולי ממלכת בבל" (תדמור, א"מ ה', עמ' 81–82).
זיהוי זה תואם את האפשרות שארץ מוצאם של הכשים היא ארם נהריים.
מדברי הכתוב העוסקים ב"כושן רשעתיים מלך ארם נהריים" עולה כי הוא היה מלך אדיר, שכן ממלכתו, ארם נהריים, שכנה כ-1,000 ק"מ מיהודה ואף על פי כן היו בני ישראל משועבדים לו.
בין מלכי ארם נהריים נמצא המלך 'כדשמן-חרב' שמצודתו פרוסה מבבל ועד מצרים. אויביו היו בני ה'שותו', אשר יש מעט מן הפרשנים שזיהו כשמם של בני ישראל בתעודות העתיקות.
"המלך כדשמן-חרב לחם בשבטי השותו הנודדים שהפריעו את מהלך השיירות התקין בין בבל לבין סוריה ומצרים, והקים שם מצודות" (תדמור, א"מ ה', עמ' 84).
ייתכן אם כן ש'כדשמן-חרב' מלך הכשים שלחם בשבטי השותו הנודדים הוא כושן רשעתיים מלך ארם נהריים שלחם בשבטי ישראל בדור ההתנחלות.
בתלמוד הירושלמי נאמר שלבן הוא כושן רשעתיים, והוא נקרא כך משום שעשה שתי רשעיות, אחד שחילל את השבועה ואחד ששיעבד את ישראל שמונה שנים.
כושן רשעתים בביקורת המקרא.
במחקר הביקורתי של הטקסט המקראי נתפס סיפור כושן רשעתיים כהמצאה ספרותית של העורך הדויטרונומיסט, שפעל בירושלים בשלהי תקופת בית ראשון ובימי גלות בבל. לדעת החוקרים נדב נאמן ועודד ליפשיץ, הסיפור טיפולוגי, מכיל רק פסוקי מסגרת המתארים את מעגל החטא המאפיין את כל סיפורי השופטים, ואינו כולל פרטים נוספים. השם מורכב משילוב של אויבי ישראל – כוש וארם – ואף מוּעצם על ידי שימוש בצורת זוגי ובכינוי "רשע". לשיטתם, הסיפור הוסף לגרסה קדם-דויטרונומיסטית של ספר שופטים, המכונה במחקר "ספר המושיעים", ואשר הכילה במקור מעשי גבורה של דמויות מממלכת ישראל הצפונית. מטרת תוספת זו הייתה להאדיר את שבט יהודה, וליצור קשר בין גיבור תקופת הכיבוש כלב בן יפונה לבין תקופה זו כחלק מהשקפתם ההיסטוריוגרפית. החוקרים מציינים את ההגזמה הרבה שבה ניחן הסיפור כעדות תומכת נוספת התומכת בדבריהם.
ג'ולייט לואיס
ג'ולייט לייק לואיס (באנגלית: Juliette Lake Lewis; נולדה ב-21 ביוני 1973) היא שחקנית קולנוע ומוזיקאית אמריקאית.
ביוגרפיה.
לואיס נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. אביה הוא המוזיקאי ושחקן הקולנוע ג'פרי לואיס ואמה היא אשתו הראשונה מעצבת גרפית בשם גלאניס (דאגן) באטלי. לה שמונה אחים ואחיות, חלקם למחצה. בגיל 14 עזבה לואיס את ביתה ועברה לגור יחד עם חברת משפחה, השחקנית קארן בלאק.
לואיס לא-סיימה את לימודיה, ונשרה מבית הספר התיכון, דבר שגרם לה להסתבך לא פעם עם המשטרה. בגיל 15 נעצרה כשנהגה ברכב שלא כחוק, ובגיל 16 נעצרה במועדון לילה על היותה קטינה. בנוסף נשלחה בצעירותה למכון גמילה מסמים.
קריירה.
משחק.
לואיס החלה להתעניין בתחום המשחק בגיל 6 ומאז הופיעה במעל 40 סרטים וסדרות טלוויזיה. היא התפרסמה לראשונה כשהשתתפה בשלושה פרקים בסדרת הטלוויזיה "שנות הקסם". את תפקידה הקולנועי הראשון עשתה בשנת 1989 בקומדיית חג המולד "כיף של חופשה".
בשנת 1991 שיחקה לואיס במותחן האימה של מרטין סקורסזה "פסגת הפחד", הגרסה המחודשת לסרט משנת 1962. בסרט הופיעה לואיס בתור דניאל בוואדן, בתו של סם (ניק נולטה) עו"ד מצליח ואיש משפחה למופת, במהלך הסרט מתפתה דניאל לחיזוריו של פסיכופת רצחני בשם מקס קיידי (רוברט דה נירו) אשר לו חשבון ארוך עם אביה. לואיס הדהימה את מבקרי הקולנוע במשחקה ומועמדותה הוגשה לפרסים שונים. באותה שנה שיחקה לואיס בסרטו של וודי אלן "בעלים ונשים". היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ולפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט "פסגת הפחד".
בשנת 1994 שיחקה בסרט הפשע האלים של אוליבר סטון "רוצחים מלידה", שם התפרסמה בדמות הראשית של מלורי וילסון נוקס שיוצאת למסע רציחות המוני כשהיא בורחת מהביתה עם בן זוגה למעשי הזוועה מיקי נוקס (וודי הארלסון). על תפקידה בסרט קיבלה לואיס פרס בפסטיבל הסרטים של ונציה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.
תפקידה הבולט הבא היה בסרט האימה של רוברט רודריגז וקוונטין טרנטינו "מצאת החמה עד צאת הנשמה", בסרט גילמה לואיס את קייט פולאר הנחטפת יחד עם אחיה ואביה ג'ייקוב (הרווי קייטל) בידי שני אחים סת' (ג'ורג' קלוני) וריצ'י (טרנטינו) ומוברחת בעל כורחה למקסיקו.
ב-2001 כיכבה בסרט לכל המשפחה "My Louisiana Sky". על משחקה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בשעות היום.
ב-2002 שיחקה בתפקיד משנה בסרט הדרמה הקומית "עיוורון היסטרי", לצד אומה ת'ורמן. על משחקה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים.
בשנת 2010 שיחקה בקומדיה הרומנטית "אהבה בהחלפה" בכיכובה של ג'ניפר אניסטון. בדצמבר 2011 השתתפה לואיס בסדרת רשת ויראלית בהפקת גריידון שפרד בשם "שטויות שבנות אומרות".
ב- 2015 שיחקה בסדרה האמריקאית "סודות ושקרים" בתפקיד בלשית המשטרה אנדריאה קורנל.
בשנת 2016 שיחקה בסרט הפשע עתיר האפקטים "משחקי חובה", בכיכובם של דייב פרנקו ואמה רוברטס.
בשנת 2019 שיחקה בסדרת הפשע הביוגרפית "" ב-Hulu, לצידן של פטרישה ארקט וג'ואי קינג.
לואיס שיתפה פעולה שוב עם טייט טיילור בסרטו חדשות חמות במחוז יובה, בכיכובן של אליסון ג'ני, מילה קוניס ורג'ינה הול שצולם בקיץ 2019.
מוזיקה.
לואיס התחילה את הקריירה המוזיקלית שלה בשנת 2003 בתור זמרת סולו, סולנית להקת "Juliette and the Licks".
לואיס ששרה בסגנון רוק הוציאה ביחד עם להקתה שלושה אלבומים עד היום הנקראים "You're Speaking My Language", "Four on the Floor" ו"...Like a Bolt of Lightning". במהלך השנים האחרונות הופיעה לואיס עם להקתה במקומות רבים בעולם, ביניהם גם בישראל בשנת 2007 וצברה לעצמה קהל מעריצים מכובד.
לואיס פרשה מהלהקה בשנת 2009 והקימה לעצמה הרכב חדש הנקרא "The New Romantiques"
חיים אישיים.
לואיס ניהלה מערכת יחסים מתוקשרת עם השחקן בראד פיט אותו הכירה בשני הסרטים "קליפורניה" ו"נערה נבגדת". בשנת 1999 התחתנה לואיס עם הסקייטר המקצועי, סטיב ברה, אולם בשנת 2003 התגרש הזוג.
לואיס היא סיינטולוגית.
מירץ צושלאג
ג'ניפר קרפנטר