מוקדי הרעש העיקריים במחצבות הם מכונת קידוח, פיצוץ בקיר המחצבה, מתקני גריסה וניפוי ועוד. אלו גורמים לשכיחות תופעות פיזיולוגיות מסוימות כמו כאבי ראש, עצבנות ועוד.
רעידות.
חלק מהחציבה נעשית באמצעות פיצוצים של חומרי נפץ הגורמים לזעזועי קרקע, לסדקים ולנזקים במבנים ביישובים הסמוכים למחצבות.
זיהום קרקע ומי תהום.
באזורי חציבה ישנה סכנה להמלחה של מי התהום וחדירת מזהמים שמקורם במחצבה.
פגיעה באקוויפר ההר.
האזור ההררי של יהודה ושומרון מורכב ברובו מסלעי גיר ודולומיט קשים וקרסטיים, והוא אזור ההזנה העיקרי של אקוויפר ההר (מאגר מי התהום המרכזי של מדינת ישראל). סכנת הזיהום הנגרמת מהרגישות ההידרולוגית, מוגברת על ידי פיתוח מואץ במגזר הישראלי ובמגזר הפלסטיני, ובכלל זה חציבה.
פגיעה נופית ואקולוגית.
המחצבות גורמות לשינוי תוואי הקרקע בצורה מהותית ולכיעור נוף, צמצום היקף השטחים הפתוחים וקטיעת רציפותם, ולפגיעה בבתי גידול ובמגוון הביולוגי. כמו כן, חציבה בערוצי נחל גורמת לשינוי במשטר הזרימה של הנחל, לשינויים במופע הטבעי שלו ולפגיעה אקולוגית ישירה ועקיפה בנחל ובסביבתו.
מניעת חציבה לא חוקית בישראל.
הסיירת הירוקה או "היחידה הארצית לפיקוח בשטחים הפתוחים", היא יחידת אכיפה ברשות הטבע והגנים, הפועלת עבור מספר משרדי ממשלה. לטובת משרד האנרגיה, פועלת הסיירת לאיתור אתרי כרייה בלתי חוקית בישראל; משלב האיתור והזיהוי, תפיסת והחרמת הכלים על ידי קצין משטרה בסיוע פקח הסיירת, הגשת תלונה וחקירה במשטרה ועד במקרים מסוימים, גם להגשת כתבי אישום כנגד בעלי האתר, רק לאחר שלדעת משטרת ישראל יש הצדקה לכך וגובשו ראיות מספיקות. בפועל, מקרי כרייה בלתי חוקית לרוב אינם מגיעים לכדי גיבוש תביעה על ידי המשטרה או הפרקליטות, וזאת מחוסר עניין לציבור או מחסור בראיות.
בשנים האחרונות בוצעו מספר הליכים למיגור ועצירת התופעה על-ידי משרדי הממשלה:
מניעת חציבה לא חוקית ביהודה ושומרון.
המחצבות בשטחי A ו-B הן באחריות הרשות הפלסטינית, לעומת המחצבות בשטחי C המפוקחות על ידי המנהל האזרחי הפועל תחת משרד הביטחון – מתאם פעולות הממשלה בשטחים (מתפ"ש). על נושא המחצבות בתוך המנהל האזרחי, מופקד קצין מטה לענייני מכרות, מסחר ותעשייה (קמ"ט מסו"ת) הפועל כשלוחה של משרד הכלכלה, ועליו מוטלת האחריות לפקח על המחצבות ולהנפיק רישיונות חציבה המתחדשים מעת לעת, כמו גם להעניק אישורים לחצוב באמצעות חומרי נפץ. בנוסף, נותן הקמ"ט אישור ראשוני להקמת מחצבות, עד לאישורן בוועדות התכנון. קצין מטה לאיכות הסביבה במנהל האזרחי מופקד על אישור עמידת המחצבות בתנאים למניעת פגיעה בסביבה, על בסיס סקר השפעה על הסביבה שנדרש לערוך בתהליך אישור הקמת המחצבה.
יחידת האכיפה במנהל האזרחי מופקדת על כלל האכיפה בענייני מקרקעין ביו"ש, והיא פועלת לפי סדרי עדיפויות שנקבעים על ידי הדרג המדיני.
חציבה לא חוקית נמצאת בתחתית סדר העדיפויות לאכיפה, בין השאר בשל חשיבות המחצבות ביו"ש לכלכלה בישראל:
ריפראפ
ריפראפ (אנגלית אמריקאית : Riprap) הוא ציפוי בתעלות ניקוז או במוצאים ובמובאות של מעבירי מים , שעשוי מאבני לקט המקובעות בטיט או בבטון.
מקור השם באנגלית האמריקאית , שם הכוונה לקלאסטים או לצרורות המשמשים להגנה על חופים, ומבנים ימיים או תת ימיים. בישראל יש למונח פירוש שונה במקצת. בדרך כלל מדובר באבנים שטוחות , או שטוחות למחצה הנאספות בשדות או באזורי חציבה , המקובעות בתחתית או בדפנות תעלות ניקוז ומונעות את סחף העפר.
ישנן עדויות לבניית ריפראפים כבר בתקופת השלטון העוצמני. אלפי ריפראפים מצויים במדינת ישראל והם מהווים מרכיב חשוב בנוף הכפרי.
במפרט הביצוע שפורסם על ידי חברת נתיבי ישראל , קיימות הנחיות לביצוע ריפראפים.
ByteDance
ByteDance Ltd. (בסינית: 字节跳动; בפין-יין: Zìjié Tiàodòng) היא חברת טכנולוגיית אינטרנט רב-לאומית סינית, שמטה החברה שלה נמצא בבייג'ינג ועל פי חוק היא שוכנת באיי קיימן.
היסטוריה.
החברה, שנוסדה במרץ 2012 על ידי ג'אנג יימינג ושותפים נוספים, ייסדה את יישומון שיתוף הווידאו והרשת החברתית המקוונת "טיקטוק". היא פיתחה גם את פלטפורמת המידע והחדשות "Toutiao". נכון ליוני 2021, בפלטפורמות החברה משתמשים מעל ל-1.9 מיליארד משתמשים מדי חודש.
בשנת 2016 החברה השיקה את Douyin, הגרסה הסינית של טיקטוק, ולאחר שנה רכשה תמורת מיליארד דולר את מיוזיקלי ומיזגה אותה עם השירות הקיים.
באפריל 2018 החברה סגרה את אפליקציית שיתוף הבדיחות Neihan Duanzi, שהתמקדה בממים סאטיריים, ולהסיר באופן זמני את Toutiao מחנויות האפליקציות הסיניות בשל הוראה של רגולטור מנהל הרדיו והטלוויזיה הלאומי הסיני.
החברה זכתה לתשומת לב ציבורית בשל האשמות כלפיה כי היא פעלה להסרת וצנזור תכנים לבקשת המפלגה הקומוניסטית של סין, כולל תכנים על פעילות מחנות המעצר בשׂינְגְ'יָאנְג.
ב-27 בפברואר 2019, ועדת הסחר הפדרלית האמריקאית קנסה את טיקטוק ב-5.7 מיליון דולר בגין איסוף מידע מקטינים מתחת לגיל 13 תוך הפרה של חוק הגנת הפרטיות המקוונת של ילדים בארצות הברית. בעקבות כך, הוסיפה ByteDance בטיקטוק מצב לילדים בלבד אשר חוסם העלאת סרטונים, בניית פרופילי משתמשים, הודעות ישירות והערות על סרטונים של אחרים, תוך שהוא מאפשר צפייה והקלטה של תוכן.
סולאר פודס
סולאר פודס (אנגלית: Solar Foods) הוא סטארט-אפ פיני שבודק טכנולוגיה שמשתמשת בחשמל לייצור מימן המשולב עם פחמן דו-חמצני, מים, ויטמינים ומינרלים כדי להאכיל ולגדל ביומסה מיקרוביאלית שיכולה לשמש כחלבון אכיל. החברה נוסדה בשנת 2017.
סולאר פודס מפתחת תהליכים לייצור אבקת חלבון בשם סוליין (Solein) שיכולה לשמש כמרכיב חלבון בייצור מזון, ומתכננת להעניק רישיון לטכנולוגיה שלה. למוצר טעם עדין וניתן להוסיף אותו למאכלים אחרים.
היסטוריה.
סולאר פודס היא חברת ספין-אוף. הרעיון המקורי שלה מבוסס על פרויקט מחקר משותף המתמקד באנרגיה מתחדשת, שבוצע על ידי VTT Technical Research Center של פינלנד ואוניברסיטת Lappeenranta-Lahti לטכנולוגיה LUT. בקיץ 2017, כאשר קבוצת המחקר הודיעה שהצליחה לייצר מזון מהאוויר, היא זכתה לפרסום בינלאומי. החברה נוסדה באותה שנה על ידי ד"ר פסי ואיניקה (Pasi Vainikka) והד"ר ג'והה פקה פיטקנן (Juha-Pekka Pitkänen) יחד עם סמי הולמסטרום, ג'רו אהולה, ג'ארי טואובינן וג'אנה מקלה. החברה שמה לה למטרה להתחיל את השלב הראשון של ייצור חלבון מסחרי במהלך 2021 במפעל עם קיבולת שנתית מוערכת של 100 טון חלבון.
עד אביב 2018, גייסה סולאר פודס 800,000 אירו במימון ראשוני לבניית מפעל פיילוט. המשקיע העיקרי היה Lifeline Ventures ומשקיעים אחרים כללו, למשל, VTT Ventures ו-Green Campus Innovations, משקיע סיד של קלינטק הפועל בקמפוס LUT. בנוסף, החברה קיבלה הלוואה לפיתוח מוצרים של למעלה ממיליון יורו מ-Business Finland. חברת סולאר פודס החלה לבנות מיכל ביו-ריאקטור עם כושר ייצור של 1 ק"ג של חיידקים ליום. הביוריאקטור הקודם של החברה היה בערך בגודל של כוס קפה. באותו סתיו, נבחרה סולאר פודס לתוכנית הדגירה העסקית של סוכנות החלל האירופית (ESA). מטרת החברה הייתה לפתח מערכת לייצור מזון על מאדים. ביו-ריאקטור של 40 ליטר מסוגל לייצר מספיק חלבון לצוות בן שישה חברים. בחברה היו שלושה עובדים.
במרץ 2019, סולאר פודס קיבלה מענק של 50,000 אירו מפרויקט הים הבלטי של בנק אולנד. באותו זמן, סולאר פודס החלה את מפעל הפיילוט שלה, המייצר חלבון המשמש לפיתוח מוצרים חדשים יחד עם שורה של שותפים. בקיץ הודיעה החברה על תוכניתה לבנות מפעל חלבון גדול יותר עם קיבולת של כ-6,000 טון בשנה. ההחלטה הסופית על הבנייה תתקבל לאחר שהחברה תצבור ניסיון תפעולי מספיק מהמפעל הקטן יותר. בספטמבר 2019 הודיעו Fazer Group וסולאר פודס על שיתוף פעולה לפיתוח חלבון סוליין יחד. השותפות הייתה חלק מסבב מימון שהביא לסולאר פודס 3.5 מיליון אירו כחלופות מקבוצותOy Karl Fazer Ab, Holdix Oy Ab, Turret Oy Ab ו-Lifeline Ventures.&lt;/ ref name="TT20190917"&gt;
עד אפריל 2020, החברה גייסה סך של 4.3 מיליון אירו במימון. בקיץ, מפעל הפיילוט ייצר 300 גרם חלבון ביום, וסולאר פודס הודיעה על תוכניות לפתוח, בתוך השנתיים הקרובות, מפעל חדש שיהיה גדול פי מאה מהמפעל הנוכחי שלה. אפשר להגדיל את זה שוב לגודל מפעל, כלומר למפעל בגודל של מגרש כדורגל. לטענת החברה, ניתן להקים מפעלי סוליין באזורים שאינם מתאימים לייצור מזון בשיטות עכשוויות, אך בעלי פוטנציאל אנרגיית שמש או רוח, כמו מדבר סהרה ואזורים ארקטיים. מהחברה נמסר כי עד סוף 2022 היא תוציא לשוק סך של 20 מוצרי צריכה שונים שיוכלו לשמש כמרכיבי ארוחת בוקר או כתחליף למוצרי חלב או בשר.
באפריל 2021, קרן האקלים הפינית העניקה לסולאר פודס הלוואת הון בסך 10 מיליון אירו.
מוצר.
סולאר פודס מפתחת חלבון באמצעות אוויר וחשמל.
המוצר מיוצר על ידי הפקת פחמן דו-חמצני (CO2) מהאטמוספירה ושילובו עם מים, מימן, חומרים מזינים וויטמינים. החלבון מיוצר באמצעות חשמל בתנאים מכילים בתוך ביו-ריאקטור מתכתי.