העיצורים ההומופוניים העבריים בזמננו מתחלקים לשישה זוגות: א=ע; ב=ו; ח=כ; ט=ת; כ=ק; ס=שׂ. כלומר, בכל אחד ששת זוגות האותיות הללו, נהגות בזמננו שתי האותיות באותה צורה וללא הבחנה, וכל ההבדל ביניהם מתבטא בצורת הכתב אך לא בצורת ההיגוי. בשנות האלפיים, נעלמת גם האות ה', הן בשיחות חולין והן בשפה רשמית, כגון בקריינות חדשות.
הלשונאית חנה מגיד, מחדדת את הנושא בספרה וכותבת:
היסטוריה.
לדעת חוקרי השפה, מספר העיצורים בשפה העברית המקורית הוא כמספר האותיות; לכל עיצור היה צליל משלו כבשאר השפות השמיות החיות כיום, כגון השפה הערבית; עם הזמן נטשטשו עיצורים אלה בקרב יהודי הגולה אשר חיו בין עמים שבהם עיצורים אלה לא היו שימושיים או קיימים; כמו כן נוספו עיצורים אחרים, כאשר כל תהליכים אלו קרו בעיקר אצל יהודי אירופה או בהשפעתם, אך בחלק מהמקרים גם בקרב יהודי ארצות המזרח והמערב; בעוד שמרבית יהודי אשכנז כבר במאות הקודמות לא הבחינו בין האותיות א-ע; ב-ו; ח-כ; ט-ת; כ-ק; הרי שיהודי ארצות המזרח והמערב בתמיכת השפה השמית האחרת שהייתה שגורה על לשונם, השפה הערבית, הצליחו לשמר את הצליל המקורי של העיצורים הנ"ל והבדילו ביניהם.
רבות נכתב אודות נושא זה בשנים שלאחר קום מדינת ישראל, בתקופה בה הגיית השפה העברית עדיין לא התגבשה. לכן, אפשר למצוא לנושא זה הדים מהתקופה ההיא בכל בטאוני העברית למיניהם של האקדמיה ללשון, כמו גם של לשונאים ובלשנים שונים שהביעו את דעתם האישית לגבי נושא זה. כיום, עדיין נושא זה נדון בציבור הכללי בין בכתבי עת לשוניים ובין בספרי מדע הלשון, אך מנקודת מבט של הגייה מגובשת. לעומת זאת, אנשי דת, בעיקר מקרב עדות המזרח, מעוררים ותובעים לשמר את ההגייה המקורית ולא לשנותה להגייה זרה.
המונח הומופוניה מקורו בשפה היוונית: הומו= אחיד; פוניה = קול (מיוונית: φωνή, פוֹנֵה - קול). זמן הטבעת מונח זה בשפה העברית לא ידוע בדיוק אך נקל לשער שמונח זה הופץ בשלביה המאוחרים של התפתחות השפה העברית בארץ.
הומופוניה בתקשורת בזמננו.
בשונה מהדיבור הרגיל, בתקשורת ובפרט בחדשות "קול ישראל" הושם דגש על הגייה נכונה של חלק מהאותיות הנ"ל, ועד זמננו ניכרת מגמה זו אם כי במידה פוחתת. קרייני "קול ישראל", ערוץ החדשות הרשמי והוותיק של מדינת ישראל, מקפידים להגות בצורה המקורית את האותיות אל"ף, עי"ן וחי"ת. כמו כן, אותם שדרנים מקפידים על כללי דקדוק אחרים כגון הגיית שווא נע, ובג"ד כפ"ת.
המילונאי אברהם אבן-שושן, מציין בטבלת האל"ף-בי"ת שבמילונו, שקרייני קול ישראל חויבו להקפיד לבטא את האותיות חי"ת ועי"ן כתיקנן; ואכן גם האקדמיה כתבה בכתב העת שלה, על ההגיים המוזכרים בחוקי ההגייה של רשות השידור, אך מציינת כבר ב-1983 שקריינים רבים "לא שמים" על זה.
ההומופוניה והאקדמיה ללשון העברית.
בשנת תרע"ג החליט ועד הלשון העברית, שיש להשמיע את ההגאים חי"ת, טי"ת, עי"ן קו"ף "על דרך הערבית", כלומר כפי ההגייה בשפה הערבית - שההיגוי הנוכחי של עיצוריה, מקביל להיגוי השפה העברית המקורית. ההחלטה הייתה כמעט פה אחד, והתבססה על סיבות שונות ונימוקים שונים של המשתתפים בה, להלן כמה ציטוטים לדוגמה, ממשתתפי האספה:
לאחר דין ודברים באספה שהרצו בה אנשי ועד הלשון: דוד ילין, ישראל איתן, ד"ר א' מזיא, א"מ לונץ, ח"ל זוטא, יוסף מיוחס, הוחלט לבטא את העיצורים העבריים כפי דקדוקם אצל אנשי עדות המזרח.
מאוחר יותר במאה העשרים, האקדמיה ללשון העברית התכנסה שוב והחליטה להקפיד על הגיית האותיות ה"א, חי"ת ועי"ן; מתוך כך הבינו שעל אלה צריך להקפיד ולא על אחרים. מטבע הדברים נשמעו ביקורות, בעיקר בציבור הדתי הספרדי, שקבלו על החלטתה השנייה של האקדמיה אשר מאשרת את ההגייה החדשה ומבטלת את הגיית השפה העברית המקורית.
גם לפי המצוין במילונו של אבן שושן, אפשר להסיק כי האקדמיה ללשון העברית מסתייגת מהצורה הרווחת רק של חלק מהעיצורים ההומופוניים; אבן שושן מציין שהגיית העיצור חי"ת המקורית "כמבטא הספרדים, התימנים, ובלשון עדות המזרח" היא המאושרת על ידי האקדמיה; כך הוא כותב גם לגבי האות עי"ן.
שימור ההגייה המקורית בזמננו.
ההגייה העברית המקורית בזמננו נשמרת בעיקר על ידי קהילות דתיות מעדות המזרח המקפידות להגות את העיצורים כבמקוריותן ובפרט בבית הכנסת, בתפילות וכיוצא בזה. בין העדות המשמרות את ההגייה העברית המקורית אפשר למנות את העדות הבאות (לפי סדר א-ב): בבל (עיראק), מצרים, מרוקו, סוריה, תוניסיה, תימן.
נוסף על כך, בזמננו יש מספר מצומצם מאוד של אנשים דתיים - ללא זיקה עדתית - המקפידים לשמר את מסורת השפה העברית והוגים את העיצורים כצורתם המקורית המבחינה בין כל העיצורים לרבות האלופונים העבריים הקדומים: תי"ו רפויה, גימ"ל רפויה ודל"ת רפויה. חלק ניכר מאנשים אלה הם מקהילת ישיבת "כסא רחמים" של הרב מאיר מאזוז, המפיצה מודעות לנושא הדקדוק העברי המקורי בקרב קהילתה ובכלל, באמצעות הרצאות, קבצים תורניים, ספרים וסידורים בעלי ניקוד עזר.
העסקה ישירה
קונדואיט
קונדואיט (באנגלית: Conduit) היא חברת סטארט אפ ישראלית המפתחת סרגלי כלים מותאמים אישית הניתנים להתאמה לאתר אינטרנט או כאפליקציה לסמארטפון. הסרגל מותקן במחשב ובדפדפן על פי רוב ללא ידיעתו של המשתמש, דרך הורדות של תוכנות מאתרי תוכן (על פי רוב זדוניים כדוגמת Cnet download, Softpedia, Softonic ועוד), ונחשב לחוטף דפדפן (browser hijacker) שהוא סוג של תוכנה זדונית (malware) וכקשה להסרה.
מטה קונדואיט ממוקם בפארק המדע קריית ויצמן שבנס ציונה, ומשרדים נוספים ממוקמים בפוסטר סיטי, קליפורניה. דיווחים מעודכנים מעריכים את שוויה של קונדואיט בכ-1.3 מיליארד דולר. הערכות אחרות מגיעות לסכומים גבוהים עד כ-2.5 מיליארד דולר.
היסטוריה.
החברה הוקמה בשנת 2005 על ידי דרור ארז, גבי בילצ'יק, ורונן שילה, המשמש כמנכ"ל. משרדיה ממוקמים בפארק המדע קריית ויצמן שבנס ציונה ובקליפורניה, יש לה כ-260,000 ספקי תוכן וכ-250 מיליון משתמשים והיא מעסיקה כ-300 עובדים. בתחילת הדרך החברה נתמכה על ידי Benchmark Capital וקבוצת יוזמה שהשקיעו בה 9.5 מיליון דולר. ב-23 במאי 2011 רכשה קונדואיט את חברת וויביה (Wibiya) הישראלית תמורת כ-45 מיליון דולר.
חברת מיקרוסופט היא בין הלקוחות העיקריים של קונדואיט, שיתוף פעולה איתה הוכרז ב-2010. שירותי קונדואיט משמשים את מנוע החיפוש בינג ובמאי 2011 נחשף כי קונדואיט אחראית ל-10%-11% מההקלקות על קישורים פרסומיים ב-Bing. בין המותגים שאימצו פתרונות חינמיים של קונדואיט: גרופון, ליגת הבייסבול האמריקאית, פוקס ניוז, ערוץ מזג האוויר, מאקו, וואלה ועוד.
ב-9 בפברואר 2012 פורסם כי חלק מהחברה יימכר בסכום המשקף לחברה שווי של כ-2.5-3 מיליארד דולר. בשנת 2011 חילקה החברה דיבידנד בסך כ-200 מיליון ש"ח. ב-2010 היו למעלה ממאה מיליון סרגלי כלים שנתמכו על ידי קונדואיט, בהם השתמשו לפחות פעם אחת בחודש – נתון שהציב את קונדואיט במקום ה-29 ברשימת 1000 האתרים החזקים של גוגל באותה השנה.
במאי 2011 רכשה קונדואיט תמורת 45 מיליון דולר את חברת הסטארט אפ הישראלית וויביה שפיתחה פלטפורמת אינגייג'מנט המאפשרת למפרסמים להטמיע מגוון של אפליקציות אינטרנט באתרים שלהם דרך הסרגל של וויביה. באפריל 2012 חברת J.P. Morgan רכשה 7% ממניותיה של קונדואיט מקבוצת יוזמה בעלות של 100 מיליון דולר. כתוצאה מכך נעמד שוויה ב-1.3 מיליארד דולר, מה שהפך את קונדואיט לחברת האינטרנט הישראלית הראשונה שחצתה את שווי מיליארד הדולר. נתון זה הודגש על ידי הוול סטריט ג'ורנל ב-2012, במסגרת סדרת הכתבות על מועדון הסטארט אפים בשווי מיליארד דולר. החברה מחלקת דיווידנדים על בסיס שנתי הן לעובדי החברה והן למשקיעים.
בספטמבר 2013 הכריזה קונדואיט על פיצולה של חטיבת Client Connect ומיזוגה אל חברת פריון נטוורק. בינואר 2014 הושלמה רכישת החטיבה על ידי פריון.
טכנולוגיה.
דפדפן.
קונדואיט מאפשרת למפרסמים ליצור ולהפיץ סרגלי כלים משלהם עבור דפדפני רשת. דפדפנים שתמכו בסרגלי הכלים מלכתחילה היו האקספלורר, פיירפוקס וספארי. גוגל כרום נוסף כדפדפן תומך ב-2011. דוגמאות לסרגלי כלים בולטים הם סרגל הכלים של חברת המשחקים זינגה, שאפשר לשחקני פארמוויל להתעדכן בנוגע לסטטוס המשחקים שלהם, סרגל הכלים של Ebay, שמספק עדכונים על מכירות פומביות. תוכן הסרגל מותאם לכל סרגל בנפרד והוא יכול לשמש גם ככלי להפצת מידע וחברות רבות משתמשות בו לטובת קמפיינים שיווקיים.
חברות נוספות שמשתמשות בסרגל הכלים של קונדואיט הן ליגת הבייסבול האמריקנית, גרינפיס ולופטהנזה. משתמשות נוספות בפלטפורמה של קונדואיט הן טיים וורנר, פוקס ניוז, מועדון הכדורגל צ'לסי, גרופון ועוד.
בשל דרך הפצתו הנסתרת של הסרגל על ידי הורדות מאתרי תוכן, שרובם מפוקפקים או זדוניים כדוגמת Cnet Download, Softonic, Softpedia ועוד אתרי הורדות, וכן הקושי להסירו וכן השתלטותו על הדפדפן, הוא נחשב לתוכנה זדונית.
מכשירים ניידים.