קטגורית כלי הטיס הכבדים מוגדרת על ידי ה-רשות התעופה הפדרלית, ככאלה שמשקל ההמראה המרבי שלהם הוא מעל 5,700 קילוגרם (12,500 ליברות). EASA מגדירה קטגוריה זאת ככלי טיס בעל משקל המראה מרבי גבוהה מ-5,600 קילוגרם או מסוק רב מנועי.
שישי בחמש
אלבר דלימיה
אלבר דלימיה (בצרפתית: Albert François Marie Dalimier; 20 בפברואר 1875, בורדו – 6 במאי 1936, ניי-סיר-סן) היה מדינאי צרפתי שכיהן בפרלמנט הצרפתי ובתפקיד שר במספר מממשלות צרפת. הוא נאלץ לעזוב את הפוליטיקה בעקבות פרשת סטביסקי.
ביוגרפיה.
אלבר דלימיה נולד בבורדו. לאחר סיום בית הספר הוא למד משפטים וקיבל הסמכה בשנת 1896. הוא היה מזכיר של לאון מוזה, שר בממשלת צרפת. בהמשך הוא פנה לקריירה בתחום המשפטי.
בשנת 1906 דלימיה זכה בבחירות ונכנס לפרלמנט הצרפתי בו היה חבר עד לשנת 1919. בשנת 1919 הוא החליט לא להשתתף בבחירות וחזר לקריירה משפטית.
בשנת 1924 דלימיה חזר לפוליטיקה ונבחר לפרלמנט. הוא היה חבר עד לשנת 1936. מבחינה פוליטית דלימיה תמך במדיניות פירוק מנשק, הקמת חבר הלאומים ומס הכנסה פרוגרסיבי. הוא היה חבר במפלגה הרדיקלית.
ביוני 1932 הוא מונה לשר העבודה בממשלת אדואר אריו. בספטמבר 1933 הוא מונה לשר המושבות בממשלה של אדואר דאלאדיה. כאשר הממשלה נפלה, הוא מונה לשר המשפטים במקום אז'ן פננסיה אך כיהן בתפקיד רק כחודש. בנובמבר 1933 הוא חזר להיות שר המושבות בממשלה החדשה.
בעקבות פרשת סטביסקי בעיתונות הצרפתית התפרסמו עדויות על מעורבות דלימיה בנושא. בינואר 1934 הוא התפטר מהממשלה ובמרץ 1934 סולק משורות המפלגה בה היה חבר.
אלבר דלימיה לא התמודד בבחירות שנערכו בתחילת 1936 ונפטר ב-6 במאי 1936 בניי-סיר-סן.
אתי אברג'ל
אתי אברג'ל (נולדה ב-1960) היא אמנית ישראלית, פסלת ורשמת. מפתחת מיצבים תלויי ארכיטקטורה, רישום ואובייקטים הבונים סצינות מתוך יומן סוביקטיבי. הציגה תערוכות רבות בעולם.
ביוגרפיה.
אתי אברג'ל נולדה בטבעון למשפחה שעלתה ארצה ממרוקו. היא למדה, מסבתה, שהייתה אורגת שטיחים בפז, להעריך את יופייה של מלאכת הכפיים. והיא מתגוררת בירושלים. למדה לתואר ראשון במחלקה לאמנות בבצלאל (1980-1984) ובתוכנית לימודי ההמשך בבצלאל ולתואר שני בתולדות אמנות וביקורת תרבות בתוכנית משולבת של בצלאל והאוניברסיטה העברית (1996-1998). במקביל, למדה במכון כרם להכשרת מורים בירושלים, שם היא מכשירה מורים לאמנות.
אמנות.
מיצביה של אתי אברג'ל עוסקים בנושאים של זהות רב תרבותית, הגירה ותהליכי מעבר והסתגלות.
השפה הפיסולית הייחודית של אברג'ל היא שפה פואטית, כאוטית ורוויית סתירות - במיצביה היא משתמשת בפריטים ביתיים מוכרים, דוגמת עטים, כלי מטבח, גיגיות מטבח, מחברות לימוד, ארגזים, בקבוקים, כדורגל ועוד. החפצים עוברים טרנספורמציה - חלקם מטושטשים בגבס לבן, מצופים בשקים, קשורים בחבלים, מסקנטייפ, ושרשראות ברזל. הם מתחברים יחד בחיבורים רעועים ובלתי צפויים, המשקפים ארעיות תמידית. המיצבים כוללים לפעמים גבס שנערם על הרצפה, דיו שחור מטפטף, פקעות של חוטים, סכך שהופך לסבך פיסולי וחפצים סתומים שמבקשים להדהד זכרונות עבר. לאובייקטים השונים במיצבים יש לרוב סיפור משפחתי, אבל לחפצים עצמם אין היסטוריה מעבר להיסטורית הייצור התעשייתי שלהם. עבודתה של אברג'ל מתקשרת לתנועת דלות החומר, ועולה ממנה תחושה חזקה של עצב ותלישות. הסביבות שהיא מקימה יכולות להזכיר תופעות טבע קוסמיות או צמחייה עבותה, אבל תמיד יישארו מקומות שאי אפשר להגדירם.
כאוצרת היא מלווה אמנים בשלבים שונים בקריירה שלהם, ואצרה בין היתר תערוכות ללאה אניעם דרעי ותהילה מרסל ביטון (בית האמנים בירושלים, 2021) ותערוכה לאלעד רוזן ונעמי לב (גלריה אלפרד, 2011).
מנגו (טלפון סלולרי)
מנגו (באנגלית: Mango) היה טלפון סלולרי של חברת מוטורולה שיוצר ושווק בשנות ה-90.
רקע.
דגמים.
חברת מוטורולה ייצרה מספר דגמים של סדרת מנגו. כך לדוגמה, שווקו מכשירים אשר מותגו בשם מנגו, לצד מכשירים מסדרת מנגו פרו (Mango PRO). מכשירי מנגו שווקו במגוון צבעים: ירוק, צהוב, כחול וסגול.
שיווק.
המכשיר שווק בישראל בין השנים 1996–1998 על ידי חברת פלאפון, וזכה לפופולריות עקב מחירי הנמוך יחסית למכשירי סלולר אחרים, כ-400–700 ש"ח והעובדה שההצטרפות הייתה ללא דמי מנוי חודשיים וללא חתימה על הסכם עם חברת פלאפון. בשונה ממכשירים אחרים באותה עת, מכשיר המנגו נמכר גם ברשת סופר-פארם ולא רק בסניפי פלאפון או חנויות סלולר. בהתאם לסוג המכשיר, פרו או רגיל, נקבעה גם שיטת החיוב. בעוד מכשיר פרו יועד לעסקים, וניתן היה לחייג ממנו לכל מספר והחיוב היה מושת על העסק, במכשירים הרגילים ניתן היה להתקשר באמצעות כרטיס בזקכרט אשר היה מקושר ומחויב באמצעות חשבון קו הטלפון הביתי של חברת בזק או ליעד אחד שהוגדר מראש.
שיטת השיווק של המכשיר, שנוצרה על ידי סמנכ"ל השיווק של מוטורולה בישראל, הביאה לכך שתוך פחות משנה, 5% ממכשירי הסלולר בישראל היו מסוג מנגו. באותה שנה דורגה ישראל במקום השני בעולם בשיעור חדירת טלפונים סלולריים. מגזין Advertising Age () בחר במנגו כאחד מ-12 שיטות האסטרטגיה השיווקית המבריקות של 1995.
רשימת כלי טיס כבדים
ברוך שלום בלסופסקי
ברוך שלום בלסופסקי הוא זמר-יוצר, מלחין ומעבד מוזיקלי חסידי-אמריקאי.
ביוגרפיה.
ברוך שלום חסיד חב"ד ומתגורר בניו יורק. בן דודו הוא הזמר החבד"י שמואל הורביץ.
קריירה מוזיקלית.
בשנת 2014 השתתף באלבומו של יידל ורדיגר, יהודי ראוי לצד מרדכי בן דוד, יצחק פוקס ואהרון רזאל.
בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו בשבילי נברא העולם את האלבום הפיק המפיק המוזיקלי יידל ורדיגר. 9 מהלחנים באלבום הם לחנים של ברוך שלום עצמו, בעיבוד השירים עסקו ברוך שלום עצמו, מונה רוזנבלום, אהרון רזאל ויואלי דיקמן.
בשנת 2015 הלחין עבור לוי פולקוביץ את השיר "ויעזור" לאלבומו אחכה לו והשתתף איתו בשיר לדואט.
בשנת 2018 הוציא את אלבומו השני הנני, את רובו של האלבום הלחין ברוך שלום עצמו, באחד השירים באלבום השתתף בלחן הזמר מרדכי בן דוד. כשעל העיבוד שלמה ליברמן.
הלחין עבור מרדכי בן דוד את השיר 'אשרי האיש' באלבומו צעקה.
ניקולאי מקובסקי
ניקולאי מקובסקי (ברוסית: Никола́й Мако́вский : 10 במאי 1841 - 18 באוקטובר 1886) היה צייר רוסי; אחד מרביעיית אחים אמנים שכללה את אחיו קונסטנטין ולדימיר ואת אחותו אלכסנדרה.
ביוגרפיה.
אביו, יגור מקובסקי, היה רואה חשבון במקצועו, אך היה גם אמן חובב, אספן אמנות וממייסדי בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא קיבל את השכלתו המוקדמת בבית הספר לאדריכלות של ארמון מוסקבה ולמד באקדמיה הקיסרית לאמנויות מ-1859 עד 1866.
בשנת 1865 הוענק לו מדליית כסף על עבודתו על כנסיית אבן קטנה עם 150 חברי קהילה. עם סיום הלימודים הוא קיבל את התואר "אמן חופשי", שהקנה לו את הזכות לעבוד בפרויקטים של בנייה. זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך לעוזרו של אדריכל בחצר הקיסרית, אך לבסוף ויתר על תפקידו שם כדי להקדיש את כל זמנו לציור.
בשנת 1870, הוא הפך לאחד מחברי קבוצת האמנים "הנודדים" (Peredvizhniki), אך לא השתתף בה באופן מלא עד 1875. בשנת 1872 הוענק לו תואר שני של אמן מהאקדמיה.
מ-1873 עד 1874, הוא ואחיו קונסטנטין סיירו במצרים, ולאחר מכן טייל רבות ברחבי רוסיה ואוקראינה.
מאוחר יותר הוא בילה מספר חודשים במושבת האמנות הרוסית בפריז, שם עבד עם אלכסיי בוגוליובוב.
מתקופה זו ואילך, רוב ציוריו הוצגו בתערוכות נודדות.
ברונו גימראייש
ברונו גימראייש רודריגז מורה (בפורטוגזית: Bruno Guimarães Rodriguez Moura; נולד ב-16 בנובמבר 1997) הידוע בשם ברונו גימראייש, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר בניוקאסל יונייטד ובנבחרת ברזיל.
קריירה.
גימראייש נולד בשכונת סאו קריסטובאו, ריו דה ז'ניירו. ב-9 באפריל 2015, בגיל 17 בלבד, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באאודקס סאו פאולו כששיחק בשלוש הדקות האחרונות בניצחון 1–2 של קבוצתו על רד בול ברגנטינו במסגרת אליפות סאו פאולו.
אתלטיקו פרנאאנסה.
ב-11 במאי 2017, הושאל לאתלטיקו פרנאאנסה עד אפריל 2018. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית ב-17 ביוני 2017 בהפסד 0–1 לאתלטיקו גויאניינסה. ב-1 במרץ 2017, הוא נרכש על על ידי המועדון.
אולימפיק ליון.
ב-29 בינואר 2020, חתם גימראייש באולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית, בחוזה לארבע שנים וחצי.
ב-21 בפברואר ערך הופעת בכורה בניצחון 0–2 על מץ. ב-29 בנובמבר כבש שער בכורה בניצחון 0–3 על סטאד ריימס.
ניוקאסל יונייטד.
ב-30 בינואר 2022, חתם גימראייש בניוקאסל יונייטד מהפרמייר ליג, בחוזה לארבע שנים וחצי תמורת 40 מיליון ליש"ט, הסכום הגבוה ביותר ששולם עבור שחקן במועדון מאז כניסת קרן ההשקעות הציבורית הסעודית למועדון.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-8 בפברואר בניצחון 1–3 על אברטון. ב-10 במרץ כבש שער בכורה בניצחון 1–2 על סאות'המפטון.
נבחרת ברזיל.
גימראייש יכול היה לייצג גם את נבחרת ספרד בטרם בחר לייצג את ברזיל.
הוא שיחק עבור נבחרת ברזיל עד גיל 23 בטורניר הקדם אולימפי CONMEBOL 2020. ב-17 ביוני 2021, הוא נכלל בסגל הנבחרת לאולימפיאדת טוקיו (2020).
בספטמבר 2020, זומן לסגל נבחרת ברזיל הבוגרת, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022 נגד בוליביה ופרו. הוא ערך הופעת בכורה בניצחון 2–0 על אורוגוואי ב-17 בנובמבר 2020.
אנפת זיגזג