בשנים האחרונות הוא ערך גם מחקרים השוואתיים בין מערכות הערכים של העולם המערבי והמוסלמי, תוך שימת דגש על הסיכויים לדמוקרטיזציה של המדינות המוסלמיות. ממחקרים אלו, שחלקם נעשה עוד לפני "האביב הערבי", עולה שאין בהכרח ניגוד בין האסלם לבין הרעיון הדמוקרטי ככל שמדובר בהיבטים הפרוצדורליים שלה הדמוקרטיה. לעומת זאת, הסיכויים שהעולם המוסלמי יאמץ את הרעיון של דמוקרטיה ליברלית, כפי שהוא קיים בעולם המערבי, אינם גבוהים ביותר.
מחקרים יישומיים.
לצד מחקריו במישור האקדמי, יער עסק לאורך השנים גם במחקרים בעלי אופי יישומי שנועדו לסייע לקובעי מדיניות בגופים שונים בסקטור הציבורי והפרטי. להלן מספר דוגמאות:
הארי בוש
הארי בוש (באנגלית: Harry Bosch) הוא דמות בדיונית של חייל לשעבר, חוקר פרטי לשעבר ובלש משטרה שהוא הפרוטגוניסט של סדרת ספרי מתח בלשיים פרי עטו של הסופר האמריקאי מייקל קונלי. הארי בוש קרוי כך על שמו של הצייר הירונימוס בוש. הספרים עובדו בשנים 2015–2021, לסדרת טלוויזיה, שבה 7 עונות בנות 10 פרקים כל אחת, בשירות פריים וידאו.
ביוגרפיה דמיונית.
בוש גדל בלוס אנג'לס. אמו עסקה בזנות, ונרצחה במהלך עיסוקה. הניסיון לפתור את תעלומת הירצחה מלווה את בוש הבוגר. לאחר מותה, הועבר בוש למוסד לנוער-בסיכון. בהתבגרותו, הוא התגייס לצבא ארצות הברית לאוגדת חיל הרגלים הראשונה. הוא שירת כלוחם ביחידה מובחרת של "עכברושי מנהרות" ולחם במלחמת וייטנאם, בין היתר בגזרת קו צ'י. בהמשך דרכו שירת כבלש משטרה במשטרת לוס אנג'לס. הוא מגדל לבדו את בתו המתבגרת. לאורך סדרת הספרים הוא מתגלה כחוקר חד-מחשבה נחוש, וכאיש פעולה ובשעת הצורך אף איש אגרוף, וכצלף הבקיא היטב בשימוש באקדח. לבוש, יש קשרי עבודה עם אחיו-למחצה, עורך-הדין מיקי הולר, דמות אחרת שיצר מייקל קונלי. הולר, מנהל את משרד עורכי הדין שלו מתוך מכונית לינקולן. בוש מופיע גם בספרים העוסקים במיקי הולר. אמנם שם כדמות משנית, אך משמעותית.
איל סודומה
איל סודומה (באיטלקית: Il Sodoma; נולד בשם ג'ובאני אנטוניו באצי, באיטלקית: Giovanni Antonio Bazzi; 1477 - 14 בפברואר 1549) היה צייר איטלקי מתקופת שיא הרנסאנס בציור האיטלקי.
הוא פיתח את סגנון הציור של אסכולת סיינה ממנה הגיע והושפע מאמני רומא, בה בילה חלקים מחייו.
קורות חייו.
הוא נולד למשפחת באצי בעיר ורצ'לי שבמחוז פיימונטה. מורהו הראשון היה ג'ובאני מרטינו ספאנצוטי ואחריו למד אצל ג'רולמו ג'ובנונה, שניהם מצפון איטליה. ייתכן שלמד אצל לאונרדו דה וינצ'י או שעשה תקופה במחיצתו במילאנו. הוא נסע לסיינה והחל לעסוק שם במנזר מונטה אוליבטו מג'ורה של המסדר הבנדיקטי ביצירת פרסקו המתאר את חייו של בנדיקטוס הקדוש, בהמשך לעבודותיו של לוקה סיניורלי שם, שהחלו ב-1498. הוא צייר בפרסקו דיוקן עצמי שלו, כשלרגליו שתי גיריות, וסיים אותו ב-1502.
יחד עם פינטוריקיו, היה מראשוני המייצגים של שיא הרנסאנס בסיינה.
ב-1508 הוזמן לרומא על ידי אגוסטינו קיגי והועסק שם על ידי האפיפיור יוליוס השני במקביל לרפאל בקישוט חדרי ארמון האפיפיור. על פי ההשערה המקובלת, רפאל צייר את איל סודומה בציורו אסכולת אתונה, ליד הדיוקן העצמי של רפאל עצמו. לאחר מכן חזר לסיינה ועסק בקישוט ארמון קיגי בעיר. עבודותיו מאותה תקופה מראות השפעות של אסכולת פירנצה ובמיוחד של פרא ברתולומאו (Fra Bartolomeo). הוא חזר לרומא כדי לקשט את בית משפחת קיגי בעיר, שם עבד לצידו של בלדסאר פרוצי (Baldassare Peruzzi) וצייר תמונות מחיי אלכסנדר הגדול.
בעת הכתרתו של האפיפיור לאו העשירי, קיבל אותו איל סודומה בציור המתאר את מותה של לוקרטיה (או קלאופטרה, לפי גרסאות אחרות). לאו העניק לו סכום כסף גבוה ותואר אביר. הוא חזר לסיינה ומאוחר יותר שהה גם בפיזה, וולטרה ולוקה, ומת לבסוף בסיינה.
ג'ורג'ו וזארי טען שכינויו ניתן לו בגלל היותו הומוסקסואל (על שם מעשה סדום). עם זאת, נראה שווזארי לא אהד אותו וכי הכינוי נוצר מבדיחה והאמן עצמו השתמש בו. הביוגרפיה של סודומה נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
עבודותיו מוצגות במיטב המוזיאונים בעולם, בהם הגלריה הלאומית האיטלקית לאמנות עתיקה, גלריית אופיצי, הגלריה הלאומית בלונדון, המוזיאון לאמנות יפה בבודפשט, ארמיטאז' וגלריה בורגזה.
ישיבת מיר מודיעין עילית
ישיבת מיר מודיעין עילית (מיר ברכפלד) היא ישיבה גדולה ליטאית השוכנת בשכונת אחוזת ברכפלד שבמודיעין עילית. הישיבה משתייכת לישיבת מיר ולומדים בה למעלה משבע מאות תלמידים.
היסטוריה.
הישיבה נוסדה בסוף שנות ה-90 על ידי ראש ישיבת מיר בירושלים, הרב נתן צבי פינקל. בשונה מהישיבה בירושלים - שבה לומדים בעיקר תלמידים בוגרים מעל גיל 20, ורבים מהם תושבי חו"ל או כאלה שעברו אליה מישיבות אחרות - הישיבה בברכפלד הוקמה במתכונת הרגילה של ישיבה גדולה, הכוללת שיעורים לבני 17 עד 20 ו"קיבוץ".
בקיץ שנת ה'תש"ס (2000) הונחה אבן הפינה לבניין הישיבה ובשנת התשס"ב נחנך הבניין. בניין הישיבה הוא מבנה גדול ומפואר, שנתרם על ידי הנגיד הרב יוסף שטרן מארצות הברית לזכר הוריו.
נשיא הישיבה היה הרב נתן צבי פינקל. הוא מינה לראש הישיבה את הרב אריה פינקל (נפטר בה'תשע"ו). שניהם מסרו בישיבה שיעורים כלליים, לצד הרב רפאל שמואלביץ מראשי ישיבת מיר בירושלים. הרב אברהם יצחק ברזל היה ראש ישיבה לסדר בקיאות, ומסר שיעור כללי בכל יום שלישי אחר הצהרים (נפטר בה'תש"ף). לאחר פטירתו של הרב נתן צבי פינקל בה'תשע"ב מונה גם חתנו, הרב נועם אלון, לראש הישיבה, ולאחר פטירת הרב אריה פינקל הפך הרב אלון לראש הישיבה הבולט. הרב אלון וגיסו, הרב אליעזר יהודה פינקל, ראש ישיבת מיר ונשיא הישיבה, נושאים את השיעורים הכלליים מדי שבוע לסירוגין. הרב יצחק אזרחי מוסר "חבורה" לבני הקיבוץ פעם בשבוע.
הרב צבי פרצוביץ, בנו של הרב נחום פרצוביץ, מכונה "מראשי הישיבה" ומוסר בנוסף לשיעור היומי שיעור כללי אחת לחודש. הר"מים בישיבה הם: הרב אברהם סגל - חתנו של הרב רפאל שמואלביץ; הרב אהרון וייס; הרב אריה גרבוז; הרב פנחס זלבנסקי; הרב אריה לייב אוירבך; הרב אפרים רוב; והרב משה רביץ. המשגיח, הרב ראובן הכסטר, הוא מוסר שיחה שבועית בכל מוצאי שבת. תחתיו משמשים מספר משגיחים קטנים. מנהל הישיבה הוא שמריהו יוסף פינקל, אחיו של נשיא הישיבה הרב אליעזר יהודה פינקל.
משנת 2011 נשלח לכל בוגר, פעם בכמה חודשים עלון ("קיבוץ" שמו), שבו מדברי תורתם של רבני ותלמידי הישיבה בעבר ובהווה, וכן עדכונים של שמחות (לידות נישואין) ואבלות.
בוגרי הישיבה ייסדו מניין אברכים בוגרים קבוע, בבית הכנסת "אהל יעקב", בבני ברק.
עקב מגפת הקורונה, ולאור הגידול במספר תלמידי הישיבה, בקיץ תש"פ עברו אברכי הכולל ללמוד בבית הכנסת הסמוך.
בשנת 2021 הודיעה הנהלת הישיבה כי בחורי השנה החמישית המעוניינים להתחיל לשמוע שידוכים חייבים לקבל רשות מראש הישיבה.
ספריית הישיבה.
עם היווסדה של הישיבה הוקמה לצידה הספרייה התורנית "עזרת תורה" (השם המסורתי של הספרייה בישיבות מיר). בתחילה שכנה הספרייה בקראוון סמוך למבנה המרכזי ובשנת ה'תשס"ו (2006) נחנך חדר ספרייה מפואר בתוך מבנה הישיבה.
בראש הספרייה עומד מנהל מתנדב מתלמידי הישיבה הממונה על ידי הרבנים. הפעילות ממומנת על ידי תרומות בלבד.
הספרייה צומחת בקצב של כמאה ספרים חדשים בחודש המגיעים מתרומות, עיזבונות ומקנייה. בשנים ה'תשס"ד וה'תשע"ז היא הורחבה. נכון ל-2017 מכילה הספרייה כ-22,000 ספרים בכל תחומי הספרות התורנית. במקום עשרות עמדות עיון. הספרייה פועלת כל שעות היממה במשך כל השבוע, כולל שבתות וחגים, ופתוחה לשימוש התלמידים ותושבי האזור. היא אינה כוללת אפשרות השאלה.
הספרים מקוטלגים בדומה לשיטת שלום (גרסה של שיטת דיואי המותאמת למקצועות היהדות) עם התאמות לצורכי המקום. בספרייה שני קטלוגים מודפסים, לפי כותר ולפי מחבר. בנוסף ישנו קטלוג ממוחשב הכולל גם מיון לנושאים. במקום מכונת צילום וספריית שיעורים תורניים של קול הלשון.
מלכת היופי של ישראל
סדרת אואזיס של אוניות תענוגות
אפי יער
אבי חימי
אבי חימי (נולד ב-6 באפריל 1959) הוא ראש לשכת עורכי הדין מאז 19 ביוני 2019. בהכשרתו הוא עורך דין פלילי.
ביוגרפיה.
חימי נולד וגדל בקריית שמונה, במשפחה בת שבעה אחים ואחיות. הוריו וחמישה מאחיו עלו ממרוקו והתיישבו בקריית שמונה בשנת 1956. את לימודיו התיכוניים עשה בפנימייה הצבאית שליד בית הספר הריאלי בחיפה. שירת בצה"ל במשך שש שנים, תחילה בגולני ואחר כך כקצין בבסיס הדרכה בחיל משטרה צבאית לטירונים, והשתחרר בדרגת סרן.
חימי בוגר הפקולטה למשפטים (LLB) של אוניברסיטת תל אביב (1990). במהלך לימודיו באוניברסיטת תל אביב עבד כטרום מתמחה במשרדו של עו"ד צבי לידסקי, והמשיך בהתמחות באותו משרד. לאחר מכן המשיך בהתמחות בבית משפט השלום בנתניה ובפרקליטות מחוז מרכז. מיד לאחר הסמכתו פתח משרד עצמאי המתמקד בתחום המשפט הפלילי. בין השאר ייצג את שלום דומרני, את השר שלמה בניזרי, את הכדורגלן עומרי קנדה, ואת ראש עיריית קריית מלאכי, מוטי מלכה.
מאז שנת 2011 הוא משמש יו"ר (משותף) של הפורום הפלילי הארצי של לשכת עורכי הדין, ומכהן כיו"ר הוועדה המייעצת לשר הפנים לענייני פליטים. משמש מרצה לסדר דין פלילי במכללה האקדמית נתניה.
בשנת 2012–2013 הגיש כ-10 תוכניות רדיו בתוכנית "הפרקליטים" ברדיו "קול ברמה" החרדי, שדנה בסוגיות משפטיות אקטואליות