הרפובליקה הסוציאליסטית של צ'ילה (בספרדית: República Socialista de Chile) היה שמה הרשמי של צ'ילה מה-4 ביוני 1932 עד ה-13 בספטמבר 1932. הרפובליקה הסוציאליסטית של צ'ילה הייתה מדינה קצרת יום שהוכרזה על ידי ארתורו פוגה ב-4 ביוני 1932. הרפובליקה התפרקה ב-13 בספטמבר של אותה השנה.
הקמה.
הנשיא חואן אסטבן מונטרו נכנס לתפקיד נשיא הרפובליקה הנשיאותית בצ'ילה ב-15 בנובמבר 1931. המשבר הכלכלי שהיה בעולם באותה תקופה גרם לבעיות חמורות במצב הכלכלי והחברתי של צ'ילה. חוסר היציבות הפוליטית הגוברת גרמה לכך שמונטרו הוצג כמנהיג לא יעיל ולא פופולרי. ב-4 ביוני 1932 קבוצה של סוציאליסטים בהנהגת יוגניו מטה, קרלוס דאווילה וארתורו פוגה השתלטו על בסיס חיל אוויר בבירה סנטיאגו. מונטרו סירב לקרוא לצבא להפיל את ההפיכה ובמקום זאת הוא בחר להתפטר. באותו לילה המהפכנים ארגנו חונטה צבאית שמורכבת ממטה, דאווילה ופוגה. הגנרל מרמדוק גרוב שתמך בהפיכה הוכרז כשר ההגנה. משם הרפובליקה הסוציאליסטית של צ'ילה נוצרה.
יצירה ונפילה.
ההכרזה הפתיעה את הקהל בצ'ילה. ההכרזה פילגה את העם הצ'ילאני לשני חלקים - אלה שתומכים ברפובליקה החדשה ואלה שלא תומכים. ארגוני העובדים והמפלגה הקומוניסטית של צ'ילה ראו את הרפובליקה והתנגדו לה מפני שראו את הרפובליקה מיליטריסטית. גם אנשי העסקים והסטודנטים התנגדו לרפובליקה בתוקף על רקע אידאולוגי. בסך הכל הרפובליקה החדשה קיבלה רק את התמיכה של סוציאליסטים מסוימים ואיגודי עובדים מסוימים. ימים ספורים לאחר הכרזת הרפובליקה, החונטה הצבאית פיזרה את קונגרס טרמל שהיה הפרלמנט של צ'ילה. הרפובליקה גם עצרה פינוי מנכסים שלא שילמו שכר דירה. הרפובליקה קבעה 3 ימי חופש והיא יצרה בנק לאומי חדש. בנוסף הרפובליקה חננה את המשתתפים במרד שהתרחש בצ'ילה שנה קודם. החונטה החדשה הזמינה חצי מיליון אנשים לאכול ארוחות חינם שהוגשו למובטלים. אשראי ופיקדונות במטבע חוץ מהבנק הלאומי החדש ובנקים זרים הוכרזו כרכוש של המדינה. כמו כן הוקם קומיסריון כללי למחירי המזון. צעדים אלו יצרו פילוג בממשלה החדשה שרק הוקמה. הפילוג בממשלה הלך וגבר וב-13 ביוני דאווילה שהיה בין מקימי הרפובליקה החדשה התפטר כמחאה. שלושה ימים לאחר מכן ב-16 ביוני מטה, גרוב ופוגה שהיו אלה שתמכו ברפורמות נעצרו על ידי הצבא והוגלו לאי הפסחא. רבים רואים בזה הסוף האמיתי של הרפובליקה הסוציאליסטית של צ'ילה. בתמיכת הצבא דאווילה שהתפטר קודם הכריז על עצמו כנשיא הזמני של הרפובליקה. דאווילה הכריז על מצב חירום, צנזורה בעיתונאות ושלל מספר צעדים כלכליים מתוכננים. בסוף היעדר תמיכה של הצבא ודעת הקהל אילץ את דאווילה להתפטר ב-13 בספטמבר. הרפובליקה הסוציאליסטית של צ'ילה חדלה מלהתקיים. התפקיד של נשיא צ'ילה הועבר לגנרל ברתולומיאו בלאנש שאולץ להתפטר גם הוא אחרי איום של התקוממות צבאית והוא הוחלף בידי אברהם אויאנדל שביטל את הרפורמות הקומוניסטיות בצ'ילה.
היחס עם ברית המועצות.
מפני שהרפובליקה הייתה קצרת יום היא לא הספיקה להיות בקשרים עם ברית המועצות. מכיוון שהמפלגה הקומוניסטית של צ'ילה שהייתה בקשרים הדוקים עם ברית המועצות התנגדה לרפובליקה הסוציאליסטית ניתן לשער שגם אם הרפובליקה לא הייתה נופלת מהר גם ברית המועצות לא הייתה התומכת הכי גדולה שלה. יחסים דיפלומטים מלאים של צ'ילה לברית המועצות החלו בנובמבר 1944 (ראו יחסי צ'ילה–רוסיה)
Wir lagen vor Madagaskar
Wir lagen vor Madagaskar, מגרמנית (מילולית: אנו שטים למדגסקר) הוא שיר מלחים פופולרי בגרמניה ובאזורים דוברי גרמנית. השיר נכתב והולחן על ידי יוסט שאו בשנת 1934.
מילות השיר.
השיר מורכב משבעה בתים מתוכם בדרך כלל שרים ארבעה (תלוי בהתאם לגרסה) ועוסק בצוות ספינת מפרש שעלה על שרטון ונאלץ להתמודד עם מחלות וצמא:
רקע היסטורי.
המילים מושרות במספר גרסאות. השיר נחשב בדרך כלל לשיר מלחים, אך נודע גם כשיר מסע בשנות ה-30.
מבחינת התוכן, השיר חופף לאירועים מתקופת מלחמת רוסיה-יפן. במסע תגבור לכוחות המזוינים הרוסים שנלכדו בלו'שונקואו, פלוגת האוקיינוס השקט הרוסית השנייה בפיקודו של אדמירל זינובי רוז'סטבנסקי, הפליגה מנמל ליבאו בלטביה (אז חלק של האימפריה הרוסית) במסלול דרך הים הצפוני וסביב אפריקה, ונאלצה להישאר בעל כורחה עקב תיקונים דחופים מול החוף הצפון - מערבי של מדגסקר ליד האי נוסי בי. בשיר, השורות מתייחסות לתקופה ("...ארבעה-עשר יום") ולנסיבות הנלוות (מחלה, מוות) תואמות עם האירועים. עם זאת, רבים מהחיילים הרוסים מתו, לא מ"מחלה", כאמור בשיר, אלא מטיפואיד, ונקברו בנוסי בי. אנדרטה רוסית להנצחת האירועים הוקמה מאוחר יותר ב-Hell Ville, בירתו הישנה של האי. עם זאת, אין ראיות חותכות לקשר.
גידוד
ירגזי מצויץ
ירגזי מצויץ (שם מדעי: "Lophophanes cristatus") הוא מין של ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. לירגזי המצויץ יש ציצה קטנה בצבעי שחור-לבן, מקור שמו, והוא אחד מבין ציפורי השיר האירופיות היחידות שיש להן ציצה. הירגזי מצוי ביערות מחטניים ומעורבים באירופה.
מאפיינים פיזיים.
הירגזי המצויץ הוא עוף קטן, אורכו 10.5–12 ס"מ, מוטת כנפיו 17–20 ס"מ ומשקלו 10–14 גרם. הראש אפור, עם ציצה קטנה בצבעי שחור-לבן, סנטר שחור ועורף לבן. הגב, חום אפרפר והבטן בצבע בז'. לירגזי 10 אברות יד (הארוכה ביותר היא האמצעית, באורך 54.5 מ"מ והקצרה ביותר היא הקיצונית), 9 אברות אמה (הארוכה ביותר היא הקיצונית, באורך 46.5 מ"מ, והקצרה ביותר היא הפנימית) ו-12 אברות זנב, כולן אפורות-חומות. הפלומה חומה בצדו העליון של הגוף ואפורה בצידו התחתון. יש לירגזי פס שחור בצורת 7 ליד העין והלחי, וצווארון שחור קטן. הרגליים אפורות ירקרקות, הקשתית חומה בהירה עד אדמדמה והמקור שחור, צר וקצר. הנקבה והזכר דומים, אך הצעירים חומים יותר והציצה פחות מחודדת. הקריאה נשמעת כ–"קיליליליט" בקול ברור, חזק ומצלצל.
התנהגות.
לעיתים קרובות מצטרף ללהקות מעורבות בסתיו ובחורף. הוא אוכל על הענפים ועל הקרקע, ולעיתים אף נתלה הפוך מענפים. הירגזי ניזון מזחלים, זבובים, עכבישים, חסרי חוליות אחרים ופגיות, ומחוץ לעונת הקינון (בחורף) הוא יאכל גם זרעים ופירות. לעיתים קרובות הירגזי מאחסן מזון, אותו הוא אוכל מאוחר יותר. הירגזים נוהגים לצוד ליד חזזיות, מכיוון שהן מושכות חרקים קטנים, שבתורם מושכים עכבישים, אותם הירגזים אוכלים. מקור מזון חשוב מאוד בעונות החמות הוא זחלים של עשים. הירגזי הוא מין מונוגמי, שיוצר זוגות לכל החיים. הפרט הכי מבוגר שתועד היה בן 11 שנים ו–7 חודשים, בפינלנד.
עונת הקינון מתחילה בסוף מרץ, אז הזוגות מתחילים לחפש מקום קינון מתאים. הקן בצורת קערה ובנוי מטחבים, חזזית, שיער, צמר, נוצות, וקורי עכביש. הקן מוקם בחור בעץ, לרוב מת ומרקיב, או בגדמים, בחללים נטושים של נקרים וסנאים, ולעיתים רחוקות בקרקע, בחורים בגדרות, תיבות דואר, תיבות קינון ומבנים מעשה ידי אדם אחרים. נמצאה העדפה לקינון בעצי אורן. הנקבה מטילה 4–8 ביצים לבנות (בממוצע חמש) עם נקודות אדומות בגודל 13×16 מ"מ בין אפריל למאי (באמצע אפריל ביערות אורן ובסוף אפריל–תחילת מאי ביערות אלון). הדגירה מבוצעת על ידי הנקבה למשך 13–18 ימים, והגוזלים נשארים בקן עד הפריחה בגיל 16–18 יום, אם כי הפרחונים תלויים בהוריהם עוד 18–21 יום.
תפוצה ובית גידול.
הירגזי המצויץ מצוי ביערות מחטניים ומעורבים, חורשים, ומטעים. בפנוסקנדיה, במערב אירופה ובמרכזה הוא נפוץ ביערות של אורן היערות ("Pinus sylvestris") ואשוחית נורווגית ("Picea abies"). בדרום אירופה הוא נפוץ ביערות הרריים מעורבים. המין יציב ולא נוהג לנדוד, אך לעיתים ינדוד בחורף. בהרי הפירנאים הוא נפוץ ביערות שדר ("Betula spp."), ובספרד ביערות אלון השעם ("Quercus suber").
שימור.
הערכות טווח התפוצה (11,600,000 קמ"ר) וגודל האוכלוסייה (10,000,000-20,000,000 פרטים) גבוהות מאוד, ולכן המין אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח וקריטריון גודל האוכלוסייה. למרות העובדה שמגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה, הירידה אינה מהירה מספיק כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. כתוצאה מכך, הירגזי המצויץ מסווג כמין ללא חשש. יותר מ–95% מהאוכלוסייה חיים באירופה, בה מוערך שקיימים כ–6,100,000 זוגות, מה ששווה ל–12,200,000 פרטים. מוערך כי מקננים ב כ–1,500 זוגות, וחורפים בה 5,200–9,500 פרטים, ובפינלנד מקננים 200,000–400,000 זוגות. גודל האוכלוסייה נע ונד בהתאם למזג האוויר בחורף, כאשר חורפים קשים עלולים לפגוע קריטית באוכלוסייה. נוסף על כך, כריתות עצים בקנה מידה רחב גורמות לירידה באוכלוסייה בשוודיה וצ'כיה, ובמאה ה-18 גם בסקוטלנד. במרכז אירופה, זיהום אוויר הוא איום נוסף על המין. המין מוגן על ידי אמנת ברן לשימור חיות הבר ובתי הגידול של אירופה נספח II.
תפוצת תת-מינים.
לירגזי המצויץ 7 תת-מינים:
זכויות להט&quot;ב באזרבייג'ן
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באזרבייג'ן מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית חוקית במדינה מאז שנת 2000, אך משקי בית בראשות זוגות חד מיניים אינם זכאים לאותן ההכרות המשפטיות הזמינות לזוגות הטרוסקסואלים, בעוד טרם חוקקו הגנות מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית בנושאים שונים כגון תעסוקה, מתן סחורות ושירותים, פשעי שנאה או דברי שטנה.