אישים בקהילה הגאה והקהילה המדעית פרסמו חששות לגבי התרבות של סירקואיט פארטי, במיוחד השימוש הרב בסמים, כגון אלכוהול, קנאביס, מתאמפטמין, MDMA, קטמין, GHB, אמיל ניטריטים ו-"סמי מסיבות" אחרים. בדרך כלל, מקדמי הסירקואיט פארטי שוכרים אנשי מקצוע רפואיים שיוצבו מחוץ למקום האירוע, בצפייה למנות יתר של סמים, התייבשות או שכרות במהלך האירוע. כמו כן, יש המצביעים על הסיכונים של מנת יתר ופגיעה בשיקול הדעת המובילים ליותר מין ללא קונדום והעברת מחלות מין. יש המאשימים כי סירקואיט פארטי גורמת להתפשטות של שימוש לרעה במתאמפטמין ועלייה בהעברת מחלות מין, במיוחד HIV/איידס, בקרב גברים הומוסקסואלים.
על אף שמסיבות אלו פתוחות לכל אחד, המסיבות נתפסות בדרך כלל כאירועים חברתיים שטחיים שמיועד בעיקר לגברים הומוסקסואלים לבנים בכושר גופני המזוהים בגבריות. סירקואיט פארטי מחייבות כניסה בתשלום, כאשר חלקן מנוהלות למטרות רווח ואחרות למטרות תרומה לארגוני צדקה להט"ביות או לתוכניות הקשורות לרפואת להט"ב.
דיסקו פארטי
קומנדו מס 10 (בין בעלות הברית)
פטה מורגנה (שיר של דנה אינטרנשיונל)
פטה מורגנה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. את השיר הוציאה בשנת 1993 לאור חברת התקליטים הליקון כסינגל שלישי מתוך אלבום הבכורה שלה, דנה אינטרנשיונל. מילותיו חוברו על ידי יואב גינאי, והלחן שלו הולחן על ידי חברי להקת אתניX, זאב נחמה ותמיר קליסקי. "פטה מורגנה" הוא שירה הראשון של דנה שלא נכתב או הולחן על ידה ובוצע בשפה העברית.
רקע.
תחילה נכתב "פטה מורגנה" עבור להקת דרמה, שפעלה בעיקר בשנות ה-90 ועופר ניסים, מפיק השיר, היה חבר בה. לאחר הצלחת הסינגל "סעידה סולטנה" החליט ניסים להציע לאינטרנשיונל להקליט את "פטה מורגנה" ולהפיצו באופן מסחרי. היא נענתה להצעה. בשיר מופיעים מספר ניגודים כגוון "השלג בקיץ" ו"במדבר אני המים". לימים הסבירה אינטרנשיונל כי הניגודים מייצגים את אישיותה הפנימית ואופייה.
ביוני 1998 חשף גינאי כי ב"פטה מורגנה" הייתה שורה שלא הוקלטה בהתאם להחלטה של אינטרנשיונל: "שמי דני או דנה, פטה מורגנה". היא מאנה לשיר את השורה כיוון שרצתה להצליח בתעשיית המוזיקה בזכות הכישרון שלה, לטענתה, ולא על פי נטייתה הטנרסג'נדרית.
הצלחה.
ב-10 באוקטובר 1993 נכנס השיר לראשונה למצעד הסינגלים של רשת ג' במקום ה-23. ב-28 בנובמבר עלה למקום הרביעי - המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעד. הוא שהה במצעד במשך ארבעה עשר שבועות רצופים ויצא ממנו ב-16 בינואר 1994. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשע"ד הגיע "פטה מורגנה" למקום ה-22.
אופני שטח
החברה התעשייתית ועתידה (מניפסט)
מניפסט החברה התעשייתית ועתידה (אנגלית: Industrial Society and Its Future), הידוע גם כמניפסט היונבומבר, הוא חיבור שנכתב בידי הרוצח הסדרתי טד קזינסקי ופורסם בעיתונות בשנת 1995.
המניפסט.
כתיבה ותוכן.
קזינסקי התחיל לכתוב טיוטות של המניפסט עוד ב-1971, טרם התחיל את מסע ההרג שלו ב-1978. במניפסט, בן 229 פסקאות ו-35,000 מילים (באנגלית), קזינסקי מסביר כיצד המהפכה התעשייתית גרמה לשינויים שצמצמו את חירות הפרט והובילו להורדה ברמת החיים והאושר הממוצעת של בני האדם, בעוד שגם גרמה לנזקים סביבתיים, בפרט במדינות עולם שלישי. עוד הוא מסביר כי תקשורת ההמונים, כוחות המשטרה וסמים נועדו "לטמטם" ולעוור את ההמון על מנת שלא ימרדו ועל מנת לדכא אינדיבידואלים שפועלים נגד החברה התעשייתית. לתפיסתו, ניסיונות שונים של תנועות שמאל להעלות את רמת החיים בצל המהפכה התעשייתית לא הצליחו ולא הועילו בשל נטיית השמאל לטוטאליטריזם או חולשה המתבטאת בין היתר בתקינות פוליטית, ויש לפעול אחרת. קזינסקי טוען כי החברה התעשייתית תקרוס בשלב כלשהו בעתיד, ויש להאיץ את קריסתה טרם תשתכלל עוד יותר. לדעתו צריך לא רק להפיל את הממשלות השונות, אלא את המערכת הכלכלית והטכנולוגית בכלל לטובת חיים פרימיטיביים. נטען כי קזינסקי הושפע בין היתר מכתביהם של ז'אק אלול, דזמונד מוריס, רייצ'ל קרסון, ומרטין סליגמן.
פרסום.
במכתביו משנת 1995 (חלקם לקורבנות העבר שלו) תבע קזינסקי פרסום של מניפסט שכתב בשם "החברה התעשייתית ועתידה" בעיתונים מובילים, תוך שהוא מבטיח לחדול ממעשיו אם יפורסם המאמר. בספטמבר 1995, במהלך שנוי במחלוקת, אכן פורסם המאמר כנספח לעיתונים המובילים "הניו יורק טיימס" וב"וושינגטון פוסט" מתוך תקווה שסגנונו של האלמוני יזוהה ויוביל למעצרו.
מעצרו של קזינסקי.
הפרסום בהחלט סייע למעצרו בזכות ערנותה של אשת אחיו, דייוויד, שזיהתה את סגנון כתיבתו של טד מתוך הפרסומים, וכן שמה לב כי הרציחות התרחשו במועדים שבהם עזב האח את בקתתו שביערות מונטנה ונסע ברחבי ארצות הברית. היא הסבה את תשומת לבו של דייוויד לחשדותיה. לאחר שכנועים רבים מצדה הסכים האח להצליב את המניפסט של ה"יונבומבר" עם מאמר ישן שאחיו כתב ואשר לא זכה לפרסום, בציפייה שחשדותיה של אשתו יתבדו, אלא שהדמיון בין שני המאמרים והביטויים הזהים שהופיעו בהם היה ברור לעין. דייוויד הודיע לרשויות, שהוא חושד כי ה"יונבומבר" הוא אחיו התמהוני, שחי בבקתה מבודדת ביער. בתחילה לא התייחס ה-FBI ברצינות למידע החדש. באותה תקופה היה ה"יונבומבר" הפושע המבוקש ביותר בארצות הברית, ול-FBI היו יותר מאלף חשודים פוטנציאליים. החוקרים נטו לחשוב כי מדובר באדם החי בקרבה גאוגרפית לאזורים שבהם אירעו הפיצוצים, שמקורב באופן כלשהו לאמצעים טכנולוגיים מפותחים ולא נטו לחשוב כי מדובר דווקא במתבודד תמהוני, אולם לאחר קריאת מאמרו הישן של טד, אשר היה בידי האח וקבלת חוות הדעת הלשונית הוחלט לעצור את קזינסקי. קזינסקי נעצר ב-3 באפריל 1996, והודה באשמה ב-22 בינואר 1998. נגזר עליו עונש של 8 מאסרי עולם בבידוד, עונש אותו הוא מרצה בבית הכלא פלורנס שבקולורדו.
חוטמית תרבותית
חוטמית תרבותית (שם מדעי: "Alcea rosea") היא מין של עשב דו-שנתי, לעיתים חד-שנתי בסוג חוטמית ממשפחת החלמיתיים. לחלמית התרבותית תת-מין בשם "Alcea rosea subsp. ficifolia" (L.) Govaerts.
חָטְמִית תַּרְבּוּתִית היא צמח מתורבת שנפוצה בארצות רבות בעולם. מין הבר שלה אינו בנמצא, גם לא בסין ארץ מוצאו. הוא הובא לאירופה מסין ואוקלם שם לפחות במאה ה-15.
החוטמית התרבותית אינה תוצאה של תרבות של הצמח חוטמית זיפנית ("Alcea setosa") שהוא עשב דו-שנתי, הנפוץ מאוד בארץ ישראל כצמח בר ופרחיו בצבע ורוד, לילך או סגול. לפי המיון העכשווי החוטמית התרבותית איננה שייכת למין זה. גבן של פרודות הפרי הבשלות של חוטמית תרבותית מכונפות ומחורצות לאורכן, ולעיתים רחוקות פלומתיים, ואילו אלה של חוטמית הזיפנית, ללא חריצים, אינן מכונפות ואינן מכוסות זיפים צפופים.
הצמח והפריחה.
הפרחים והעלים של החוטמית התרבותית גדולים יותר, והיא מתאפיינת במגוון של צבעי ורוד, ארגמן, כתום ולבן. גם צורת הפרח יכולה להשתנות, יש זנים ולהם דור אחד של עלי כותרת וזנים אחרים בעלי פרח מלא בהרבה עלי כותרת מסולסלים. חוטמית תרבותית, שמוצאה מסין, היא צמח-נוי, שדורש אור מלא ועמיד בקרה ובשרב. הריבוי באמצעות זרעים בסתיו. הפריחה מתחילה בסוף החורף ועיקרה באביב.
מאפיינים.
החוטמית התרבותית היא צמח זקוף, שגובהו מגיע על פי רוב עד 2 מ' ויכול להגיע גם עד 3 מטר. הגבעולים שעירים מאוד. העלים מסורגים, פשוטים, גדולים, וקוטרם בין 20 עד 25 ס"מ. הלוואים קטנים (8 מ"מ) וסגלגלים וקודקודם עם 3 אונות. הפטוטרת עם שערות כוכביות, אורכה 5 עד 15 ס"מ והיא ארוכה מאורך הטרף או שווה לו. הטרף גדול, קוטרו 6 עד 16 ס"מ, וצורותיו נעות בין מעוגל או דמוי לב למחולק ככף יד ל-5 עד 7 אונות. האונות מעוגלות או משולשות ושפתם חרוקה וגלונית. האונה האמצעית אורכה כ-3 ס"מ ורוחבה 4 עד 6 ס"מ. צדו התחתון של הטרף מכוסה שערות כוכביות גסות או שערות כוכביות צמריות. צדו העליון הרבה יותר דליל.
הפרחים דו-מיניים, גדולים ובצבעים שונים. הם חיקיים, בודדים או באגודות של שלושה, יושבים כמעט (עוקץ הפרח קצר) על הגבעול וערוכים במעין אשכול או שבולת בקצה הגבעול. החפים דמוי עלים. העוקץ, שאורכו 5 מ"מ מכוסה בשערות כוכביות גסות וגדל ומתארך בפרי. הגביעון, קצר מאורך הגביע, אורכו 8 עד 10 מ"מ, מאוחה בבסיסו עד לפני האמצע, והוא בעל 6 או 7 אונות, שצורתם סגלגלה עד אזמלית, והוא מכוסה בשערות כוכבים צפופות וגסות (זיפניות). הגביע דמוי פעמון, קוטרו 2 עד 3 ס"מ, ארוך פי 1.5 מהגביעון, והאונות שלו ביציות עד משולשות ואורכן 1.2 עד 1.5 ס"מ. הוא מכוסה בשערות כוכבים צפופות וגסות (זיפניות). הכותרת, שקוטרה 6 עד 10 ס"מ צבעיה מגוונים: אדום, סגול, לבן, ורוד, צהוב או שחור-סגול, לעיתים הכותרת כפולה. עלי הכותרת, שאורכם כ-4 ס"מ, צורתם דמוית ביצה, שמחודדת בבסיס, ועד משולשים. מצוי מעין טופר בקצה עם שערות דקות ארוכות. קודקוד העלה מפורץ. צינור האבקנים, חלק ואורכו כ-2 ס"מ, ואורך הזירים כ-2 מ"מ. עמוד העלי מסתיים בזרועות פלומתיות מרובות.
הפרי הוא מפרדת בצורת דיסק, עטופה בגביע פלומתי, וקוטרה כ-2 ס"מ. הפרודות מרובות (20 עד 40), מכונפות בגבן ומחורצות לאורך גבן, ולעיתים רחוקות פלומתיות.
Wanderer
וונדראר W21
וונדראר W24
וונדראר W22
שמואל בן אהרון שלטשטדט
שמואל בן אהרון שלטשטדט היה רב גרמני מהמאה ה-14. הוא נולד בשלטשטדט וידוע שהוא חי בשטרסבורג במחצית השנייה של המאה ה-14. הוא היה ראש ישיבה בשטרסבורג, ומחבר ספר 'קיצור המרדכי'.
משפטים וגלות.