הם ממשיכים לנקודת המפגש ורואים שבירד נתפס והוף מנסה לחקור אותו על ידי שרפה וגרימת כוויות ראלף יורה והורג אותם אך בירד מת. הם ממשיכים לבית קרוסיק שמלא באנשי צבא נאצים שצוהלים לשמע הכרזת היטלר על הפלישה לפולין. ראלף משכנע את הפרופסור לתת לו את הנוסחה ולידיה עוזרת לו לברוח ולחצות את הריין לשווייץ הוא נפרד ממנה ומחזיר לה את העגילים.
כעת, לאחר שנחת בפריז, ממשיך ראלף למקום משם נפרד מלידיה, מוצא אותה עם העגלה והסוס ושניהם ממשיכים הלאה.
קרחון הטייס
רוחת בעלי חיים בגרמניה הנאצית
ננסי הוליסטר
ננסי פטנאם הוליסטר (באנגלית: Nancy Putnam Hollister; נולדה ב-22 במאי 1949) היא פוליטיקאית אמריקאית ממדינת אוהיו שבארצות הברית. הוליסטר היא האישה הראשונה (והיחידה, נכון ל-2021) שכיהנה כמושלת אוהיו, בתקופת כהונה קצרצרה מסוף דצמבר 1998 עד ינואר 1999. הוליסטר היא חברת המפלגה הרפובליקנית.
ביוגרפיה.
הוליסטר נולד בעיר מרייטה, מושב המחוז של מחוז וושינגטון, השוכנת על גבול אוהיו-וירג'יניה המערבית. היא למדה באוניברסיטת קנט סטייט, וכשהשלימה את לימודיה הגבוהים הייתה לעקרת בית. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 החלה את דרכה בפוליטיקה של ארצות הברית. הוליסטר מילאה לראשונה תפקיד ציבורי כאשר נבחרה למועצת העירייה מרייטה בשנת 1980. היא הייתה חברה במועצת העיר עד שנבחרה לראשת העירייה בבחירות 1984 כראשת העיר, פעלה הוליסטר למען הקת עסקים חדשים באזור, קידום תיירות, והבטחת מימון ממשלתי לבניית גשר מעל נהר אוהיו.
מכיוון שהייתה ראשת עיר בדרום-מזרח אוהיו, מושל אוהיו ג'ורג' ווינוביץ' מינה את הוליסטר למנהלת לשכת המושל באוהיו האפלצ'ית. בתפקיד זה, העניקה הוליסטר ייעוץ פוליטי למושל וויונוביץ' כיצד לשפר את הכלכלה ואת איכות החיים ב-29 ממחוזות אוהיו. ב-1994 נבחרה הוליסטר לסגנית המושל ה-60 של אוהיו, לאחר שסגן המושל המכהן מייק דה ויין נבחר אל הסנאט של ארצות הברית. כסגנית המושל, פיקחה הוליסטר ועדות ממשלתיות ומקומיות אחדות, בהן לשכת המושל באוהיו האפלצ'ית; המועצת המושל לפיקוח כוח אדם; מחלקת החקלאות באוהיו; הלשכה לשירותי תעסוקה; משרד השיכון והשותפות הקהילתית; המשרד לפיתוח פחם; וכוח המשימה לשימור קרקעות החקלאות במדינת אוהיו.
ב-3 בנובמבר 1998, במהלך בחירות אמצע הכהונה באותה השנה, נבחר המושל ווינוביץ' אל הסנאט האמריקאי, ובוב טאפט נבחר להחליף את וויונוביץ' בתפקיד המושל. באותו יום התמודדה הוליסטר על ייצוג מחוז הקונגרס השישי של אוהיו בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שהביסה בבחירות המקדימות את חבר הקונגרס לשעבר פרנק קרמינס. עם זאת, הוליסטר הפסידה ביום הבחירות הכלליות לנציג המחוז המכהן טד סטריקלנד (שלימים ייבחר כמושל במקומו של טאפט).
וויינוביץ' התפטר מתפקיד המושל ב-31 בדצמבר 1998, על מנת שיוכל להישבע לתפקידו ימים אחדים אחר כך, ובכך נהפכה הוליסטר למושלת המדינה. הוליסטר הייתה לאישה הראשונה והיחידה (נכון ל-2021) בתפקיד זה. היא איישה את התפקיד 11 ימים בלבד — מה שהפך אותה למושלת בעלת תקופת הכהונה הקצרה ביותר באוהיו — שכן השלימה למעשה את כהונתו של וויונוביץ'.
עם עזיבתה את תפקיד המושל, מונתה הוליסטר לבית הנבחרים של אוהיו, כנציגת מחוז הבחירה ה-96, בשנת 1999. היא התמודדה ונבחרה למושב זה כהלכה ב-2000 ושוב ב-2002. בבחירות 2004 הפסידה הוליסטר לג'ניפר גריסון, מועמדת המפלגה הדמוקרטית. במאי 2016 מונתה הוליסטר בידי המושל ג'ון קייסיק לחברה במועצת החינוך המדינתית של אוהיו, כממלאת מקום.
שרית פרקול
שרית פרקול (נולדה ב-17 ביוני 1959) היא מתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה.
שרית פרקול נולדה וגדלה בתל אביב כאחת מארבע בנות במשפחה, אחות בכורה לשלי פרקול, גיגה פרקול ושמרית פרקול-פינקל. בת לאב חבר קואופרטיב דן ומורה דרך, דב פרקול, ולאם רחל, עקרת בית וגננת. היא בוגרת בית ספר א.ד. גורדון ותיכון עירוני ה' ולמדה ספרות אנגלית ואמריקנית באוניברסיטת תל אביב, עיתונאות באוניברסיטת תל אביב ותרגום באוניברסיטת בר-אילן.
קריירה מקצועית.
במשך שנים רבות הייתה מתרגמת בדסק החוץ בעיתון מעריב, עורכת וכתבת לענייני האינטרנט בראשית דרכו (בעלת הטור "כיכר אתרים"). יסדה וערכה במשך שש השנים הראשונות את ערוץ יחסים באתר ynet והייתה מבין מייסדי העיתון העצמאי מגפון.
פרקול תרגמה ספרים רבים מאנגלית לעברית, בעיקר ספרות יפה, ספרי מתח (סדרת רפ"ק בילוש רוי גרייס מאת פיטר ג'יימס) והומור (ספרו של ג'רי סיינפלד "שפת הסימנים" וספרים של ביל קוסבי). באחרונה מתרגמת גם ספרים מהז'אנר הרומנטי וספרי פנטזיה לנוער, בהם סדרת נפילת הממלכות וסדרת כס הזכוכית.
חיים אישיים.
פרקול עוסקת בציור ובצילום כתחביב. אם לבן, דין לנר, כותב ומאייר. אחותה שמרית פרקול-פינקל ז"ל ביולוגית ימית, נהרגה בתאונת דרכים במרץ 2021
ספינקס (פירושונים)
גווינת' ג'ונס
גווינת' ג'ונס (באנגלית: Gwyneth Jones; נולדה ב־14 בפברואר 1952), היא סופרת מדע בדיוני ופנטזיה בריטית, וסופרת לצעירים בשם הבדוי "אן האלם".
ביוגרפיה.
ג'ונס נולדה במנצ'סטר, אנגליה לדזמונד וריטה ג'ונס. היא למדה במנזר קתולי בילדותה ואת לימודיה האקדמאיים סיימה בהצטיינות תואר בהיסטוריה אירופאית של רעיונות מאוניברסיטת סאסקס.
משנת 1977 כותבת ג'ונס ספרי פנטזיה ומדע בדיוני.
היא חברה בעמותות הטבע והחקלאות הבריטיות "Soil Association", ועמותת “Sussex Wildlife Trust", העמותה נגד זיהום סביבתי "Frack Free Sussex", עמותת איכות הסביבה וזכויות חברתיות "המפלגה הירוקה", והארגון הבינלאומי לזכויות אדם "ארגון אמנסטי הבינלאומי".
ג'ונס חייה בברייטון, אנגליה, עם בעלה, פיטר וילסון, בנה ושני חתוליה.
קריירה.
כתיבתה.
את ספרה הראשון, "Water in the air", פרסמה ג'ונס בשנת 1977. לאחר שני ספרים אחרים, בשנת 1981 פרסמה את ספרה הראשון תחת שם העט אן האלם, "Ally, Ally Aster", תחת שם זה פרסמה עד היום מעל 15 ספרים.
עבודותיה של ג'ונס עוסקות בעיקר במדע בדיוני ופנטזיה גבוהה. ספריה לרוב משלבים מוטיבים מגדריים ופמיניסטיים. בדרך כלל הביקורות לכתביה חיוביות, וככותבת מדע בדיוני פמיניסטית משווים אותה לעיתים לאורסולה ק. לה גווין, אם כי שתי הכותבות נבדלות מאוד בתוכן ספריהן. בנוסף, כתבה ג'ונס עשרות סיפורים קצרים לאורך השנים.
ביקורות ומסות.
ג'ונס מבקרת ספרי מדע בדיוני וכותבת מטעם מגזין הגארדיאן מאז 2011, וכתבה עשרות מסות עד כה בנושאים שונים כמו: מגדר, מין, פמיניזם, ספרות, מדע בדיוני ועוד. מבין המסות שלה כתבה את "Deconstructing the Starships", סדרת מסות זוכת שבחים אשר עוסקת בכתיבת מדע בדיוני בתור אישה פמיניסטית.
פרסים.
יצירותיה הספרותיות של ג'ונס זיכו אותה במספר פרסים. ג'ונס זכתה פעמיים בפרס הפנטזיה העולמי, פרס הסיפור הקצר של איגוד המדע הבדיוני הבריטי, פרס ילדי הלילה של אגודת דרקולה הבריטית, פרס ארתור ק. קלארק לסופר המדע הבדיוני הטוב ביותר, פרס פיליפ ק. דיק, ופרס ג'יימס טיפטרי ג'וניור.
ספרים.
הרשימה מציגה את ספריה של גווינת' ג'ונס בשמם האנגלי מכיוון שספריה לא תורגמו לעברית.
Malibu
האקלים של לונדון
האקלים של לונדון, בירת הממלכה המאוחדת, כולל אקלים ימי ממוזג ( Cfb, שיטת קפן). עקב כך מקבלת העיר חורפים קרירים, קיצים חמימים, ומשקעים תכופים כל השנה. ללונדון יש היסטוריה עשירה מאוד של תצפיות מטאורולוגיות, עם שיאי משקעים מתועדים החל מינואר 1697 בגני קיו. בשנים שלאחר מכן נערכו תצפיות לא סדירות במספר מקומות. תחנת תצפית ממוקמת בגריניץ' מאז 1841, ומעניקה ללונדון, תיעוד רציף וארוך של הטמפרטורות שלה. תחנות אחרות כוללות את הית'רו, החל משנת 1948, המפסטד, החל משנת 1910, נורת'ולט, החל משנת 1948, ואת פארק סנט ג'יימס, החל משנת 1910.
הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם בלונדון עמדה על 38.1 מעלות צלזיוס (מ"צ), ותועדה ב-10 באוגוסט 2003. מנגד, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שתועדה בעיר צנחה עד 18.7− מ"צ, אירוע שהתרחש ב 15 בפברואר 1929. הטמפרטורה המרבית היומית הנמוכה ביותר שנרשמה הייתה 8.3−, בשלוש הזדמנויות שונות: 8 בינואר 1841, 4 בינואר 1867 ו-12 בינואר 1987. הטמפרטורה המינימלית היומית הגבוהה ביותר שנרשמה היא 23.3 מ"צ, כפי שתועד ב־29 ביולי 1948. זו גם הטמפרטורה המינימלית הגבוהה ביותר שדווחה אי פעם בחודש יולי בבריטניה. בנוסף לכך, לונדון מחזיקה בשיאים לאומיים מרובים, כולל שיא הטמפרטורה הגבוהה בחודשים פברואר, אפריל, מאי ויוני.
העיר יכולה לפעמים לחוות מצבי קיצון. שלג הוא תופעה שכיחה במקצת בחורף, ויורד בממוצע במהלך 16 ימים בשנה, אם כי הוא כבד לעיתים רחוקות. סופות רעמים נדירות באותה מידה, והן מתרחשות בממוצע 15 ימים בשנה. העיר ידועה בכך שהיא חוותה סופת טורנדו. לאחרונה פגעה סופה בעוצמה של F2 (Fujita scale, ) בקנסל גרין (Kensal Green, ) ב-7 בדצמבר 2006.
טבלאות נתוני אקלים.
המפסטד - תחנת מזג אוויר בצפון לונדון.
מתחם תחנת מזג האוויר זה הוא הגבוה ביותר מבין המתחמים באזור לונדון, וכתוצאה מכך הטמפרטורות בשעות היום נמוכות בדרך כלל במעלה אחת מהתחנות הנוספות.
נורת'ולט - תחנת מזג אוויר בשדה התעופה בצפון מערב לונדון.
הטמפרטורות הקיצוניות נעות בין 37.7 מ"צ באוגוסט 2003, עד 16.1− בינואר 1962.
Scream
Cr1TiKaL