מטווח חוץ.
מטווח חוץ משמש בדרך כלל לירי ברובים ארוכים וכבדים יותר מאלה הנפוצים במטווח מקורה, לירי בנשק אוטומטי ולירי בנשק צלפים. מטווח חוץ יכול לשמש גם לירי באקדחים. ממטווחי החוץ יכולים לשמש לירי ממרחקים קטנים עד גדולים מאוד, ממרחק של 10 מטר ועד למרחקים של יותר מקילומטר. בגלל מגוון כלי הנשק הרחב חלק ממטווחי חוץ גם כן מגבילים את קוטר הכדורים המותר בהם ומתמקצעים בירי מכלי נשק מסוימים.
חלק ממטווחי החוץ הם מקורים למחצה. במטווח כזה המטרות והשטח בין המטרות לעמדת הירי נמצא בחוץ, ואילו עמדת הירי נמצאת תחת קורת גג והיא בדרך כלל מוצלת. מטווח כזה עוזר להתגבר על הקושי שעשוי להיגרם בגלל חום עז או קושי שנוצר בגלל בהירות השמש ומקל על הפעלת מטווח חוץ גם בתנאים של קיץ חם ובהיר במיוחד. מטווח כזה יכול להקל גם על ירי בזמן שיורד גשם.
במטווחי חוץ הסכנה העיקרית היא הגישה החופשית יחסית לשטח המטווח והסכנה שנשקפת לאנשים ולבעלי חיים תועים שיכולים להיכנס בקלות יחסית לשטח האש. לכן במטווחי חוץ נהוג סימון בולט של הזירה בה יש ירי. כשמדובר במטווח חוקי בסופו של המטווח, ולפעמים גם בצדדיו, יש מכשול הנקרא "חומת מפגע", ומטרתו למנוע מכדורים שנורים לעבר המטרות להפוך לכדורים תועים ולסכן עוברי אורח. המכשול יכול להיות עשוי מאדמה (גבעה טבעית שנמצאת במקום), קיר בטון, קיר לבנים, מכשול עשוי שקי חול או קיר מיוחד המעוצב במיוחד בשביל מטווח.
רוב מטווחי צה"ל הם מטווחי חוץ, או מטווחי חוץ מקורים למחצה.
בטיחות.
בכל מטווח חוקי נהוגים נוהלי בטיחות שמטרתם לשמור על הטווחים ועל אנשי הצוות מפני תאונות. בגלל הסכנה הגדולה הנשקפת מתאונות היכולות להתרחש במטווח ברובם המכריע של המטווחים המוסדרים במדינות מפותחות ואף בחלק לא מבוטל מהמדינות המתפתחות מוגדרים חוקי בטיחות ברורים במטווח.
במסגרת המטווח, בין חוקי הבטיחות יש כמה חוקים אופייניים:
האיש שהיה יום חמישי
האיש שהיה יום חמישי (באנגלית: The Man Who Was Thursday, A Nightmare) הוא ספר שכתב גילברט קית' צ'סטרטון באנגליה בשנת 1908.
הספר הוא סאטירה פוליטית, רומן פילוסופי ומותחן מטאפיזי. זוהי יצירתו הידועה והאהובה ביותר של גילברט קית' צ'סטרטון. הספר נחשב לאחד הרומנים האנגליים הקלאסיים של תחילת המאה העשרים. הספר ראה אור במהדורות רבות ובשפות שונות ובהן בעברית, ואף עובד לתסכית רדיו בידי אורסון וולס.
גוודלחרה (ספרד)
גוודלחרה (בספרדית: Guadalajara) היא עיר בספרד, בקהילה האוטונומית של קסטיליה-לה מנצ'ה ובאזור הגאוגרפי של לה אלכריה שבמרכז ספרד. העיר היא בירת נפת גוודלחרה. גוודלחרה נמצאת כ-60 ק"מ מצפון-מזרח למדריד, על גדת נהר הנרס. אוכלוסייתה מונה 83,609 נפש (נכון לשנת 2008).
היסטוריה.
תחילתו של היישוב גוודלחרה אינה ברורה. קיימות עדויות כתובות על קיומו של יישוב באזור בשם אריאכה, אשר נוסד ככל הנראה על ידי תרבות שקדמה לתקופת האימפריה הרומית. אולם, לא נמצאו ראיות ארכאולוגיות לקיומו של יישוב זה.
יסוד העיר.
גוודלחרה נוסדה בידי המורים במאה ה-8. שמה המקורי היה ואדי אל-חג'ארה (בערבית: وادي الحجارة; מילולית: ואדי הסלעים, "וואדי אל חגארה" בערבית יהודית). ייתכן כי שמה של העיר מרמז על שמו של היישוב העתיק שהיה במקום, אריאקה (Arriaca), שמשמעותו בשפה האיברית הקדומה הייתה כנראה "נהר סלעי" או "דרך סלעית". המורים בנו בעיר מספר מבנים גדולים, בהם טירה ומסגד, אשר הפך לאחר הכיבוש הנוצרי לקתדרלת סנטה מריה.
הכיבוש הנוצרי וימי הביניים.
בשנת 1085 נכבשה גוודלחרה בידי צבא אלפונסו השישי מלך לאון וקסטיליה. עד לשנת 1212, עת התחולל קרב לאס נבאס דה טולוסה, סבלה העיר מפשיטות שושלת אלמורביד הברברית. למרות זאת היגרה לעיר אוכלוסייה נוצרית מצפון חצי האי האיברי. בשנת 1133 קבלה העיר לראשונה רישיון לעסוק במסחר (fuero) מידי המלך אלפונסו השביעי. רישיון זה חודש בשנת 1219 בידי המלך פרננדו השלישי. בתקופת מלכות אלפונסו העשירי מלך קסטיליה, חסותו של המלך עודדה את התפתחות כלכלת העיר.
העידן המודרני.
במחצית הראשונה של המאה ה-19 ידעה העיר שני אירועים עיקריים אשר פגעו בהתפתחותה. הראשון היה המלחמה הפנינסולרית (1808-1814), שהייתה מאבק שליטה על חצי האי האיברי בין צרפת ובעלות בריתה של ספרד, בריטניה ופורטוגל. העיר נכבשה בשנת 1808 בידי כוחות צרפת והוחרבה. בשנת 1822 נסגר בעיר בית החרושת המלכותי לטקסטיל (בספרדית: Real Fábrica de Paños), שהיווה מקור תעסוקה מרכזי. בשנת 1840 נקבעה גוודלחרה כבירת נפת גוודלחרה. במאה ה-19 אף הועתקה לעיר האקדמיה למהנדסים צבאיים. בתקופה שבין מחצית המאה ה-19 לרבע הראשון של המאה ה-20 התפתחה העיר באיטיות. מלחמת האזרחים בספרד (1936-1939) זרעה חורבן בעיר. בשנת 1959 זכתה גוודלחרה להיכלל בתוכנית פיתוח מיוחדת שנועדה להעביר מפעלי תעשייה מתמחים מן האזור צפוף האוכלוסין של מדריד אל הפריפריה. מאז הפכה גוודלחרה לאחת מן הערים עם הצמיחה המהירה ביותר בספרד.
בניית תחנה רכבת ברשת AVE על הקו המהיר ממדריד, צפויה להגדיל את תושבי העיר בכ-30,000 נפש. בשנים הראשונות של המאה ה-21 ידעה העיר אף עליה תלולה במחירי הדירות.
הגדה לפסח.
הגדה של פסח. רמ"ב. ואדי אלחגארה היא הגדה של פסח הראשונה שהודפסה. היא נדפסה בעיר גוודלחרה בספרד בשנת 1482. עותק יחידי נמצא בספרייה הלאומית בירושלים. ההגדה כוללת רק טקסט ואין בה לא ציורים ולא תווים.
קורבין בלו
קורבין בלו (באנגלית: Corbin Bleu Reivers; נולד ב-21 בפברואר 1989) הוא שחקן, דוגמן, רקדן וזמר אמריקאי. התפרסם בזכות השתתפותו בסדרת הסרטים "היי סקול מיוזיקל".
ב-1 במאי הוציא בלו את אלבום הבכורה שלו, אשר מכר 18,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. אלבומו השני, "מהירות האור", יצא ב-10 במרץ 2009 בארצות הברית.
ביוגרפיה.
בלו הוא בנו של השחקן דייוויד ריברס. בגיל צעיר החליט בלו ללכת בעקבות אביו והחל להופיע בפרסומות בטלוויזיה בגיל 19. באותו הזמן גם החל ללמוד ריקוד, והתמקד בעיקר בבלט וג'אז. כבר מגיל צעיר החל בלו לדגמן ולהופיע בפרסומות טלוויזיה. בגיל 6 הופיע בפעם הראשונה באופן מקצועי על במה, במחזה שכתב וביים סקוט סיגל.
קריירה.
בלו ומשפחתו עברו ללוס אנג'לס, שם הוא קיבל תפקיד בסדרה "High Incident" ב-1996 ובנוסף השתתף בסדרה "מדריך ההישרדות של נד" שמשודרת בערוץ ניקלודאון. בלו התפרסם ב-2004 ב-"תפוס את הילד" בתפקיד "אוסטין". ב-2005 הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "Flight 29 Down". הוא היה כוכב אורח בפרק הבכורה של האנה מונטנה, המשודרת בערוץ דיסני. בלו התפרסם ב-2006 ב-"היי סקול מיוזיקל" בתפקיד "צ'אד דנפורת'". במחזמר "היי סקול מיוזיקל" זכה בלו לביקורות טובות. הסרט עצמו הפך ללהיט וגם הפסקול של הסרט. לאחר "היי סקול מיוזיקל", בלו כיכב בסרט "קופצים בחבל" בתור לינק, וכן ב"היי סקול מיוזיקל 2". בלו השתתף בסרטים "היי סקול מיוזיקל 2", "טיסה 29: הסרט", "היי סקול מיוזיקל 3".
בסתיו 2009, שיחק תפקיד מרכזי בסרט "סגנון חופשי" בתפקיד קייל בראיינט, והופיע בתוכנית הטלוויזיה של CW Network החיים היפים. בלו לוקח חלק פעיל במספר ארגוני צדקה, ביניהם ארגונים הדואגים לחסרי בית וילדים עם מחלות כרוניות. ב-2009 הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "פיניאס ופרב". ב-2010 הוא הופיע בסדרה "האישה הטובה". ב-2012 הוא הופיע בסדרה "שוטרים בדם". ב-2012 כיכב בסרט "Scary or Die", בלו התפרסם ב-2012 ב-"Day One" בתפקיד "מאקי". בלו התפרסם ב-2012 ב-"האחות 3D" בתפקיד "סטיב". ב-2013 כיכב בסרט "סוכר", ב-2013 הוא הופיע בסדרה "פרנקלין ובאש". ב-2013 הוא הופיע בסדרה "One Life to Live". ב-2013 כיכב בסרט "The Monkey's Paw". במקביל, השתתף בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים".
קריירת שירה.
בלו קיבל חוזה הקלטות עם "הוליווד רקורדס". במאי 2007 יצא אלבום הבכורה שלה, "צד אחר". הוא שובץ במצעד הבילבורד 200 במקום ה-36, והוכרז כאלבום זהב ב-27 בפברואר 2007. הסינגל הראשון שלה, "Push It to the Limit" נהפך לשיר המצליח ביותר שלה. הסינגל השני היה, "Deal With It". אלבומו השני "מהירות האור", יצא ב-10 במרץ 2009 בארצות הברית והגיע למקום ה-37 במצעד הבילבורד 200. הסינגל היחיד שיצא מהאלבום, "Moments That Matter".
בלו לקח חלק בסיבוב ההופעות הבינלאומי, "היי סקול מיוזיקל: ההופעה", בסתיו 2006, וביצע שירים מתוך פסקול הסרט "היי סקול מיוזיקל" ושלושה שירים מתוך אלבום הבכורה, ביניהם ביצע את הדואט "Still There For Me" עם ונסה הדג'נס שהופיע גם הוא אלבום הבכורה שלו.
חיים אישיים.
בלו פעיל במספר ארגוני צדקה, בעיקר בקרן האמריקאית "Starlight Starbright Children’s Foundation", בה מסייעים לילדים חולים. למשך תקופה קצרה יצא עם השחקנית מוניק קולמן אחרי שהכירו בסדרה בה שיחקו יחדיו - "היי סקול מיוזיקל".
בנובמבר 2011, הוא החל לצאת עם השחקנית והדוגמנית סשה קלמנטס. הם התארסו יולי 2016.
פילמוגרפיה.
סרטי קולנוע
טלוויזיה
פרסים ומועמדויות.
מאז שנת 2005 קורבין בלו זכה והיה מועמד למספר פרסים:
בוטרוס ראלי
בוטרוס ראלי (בערבית: بطرس غالي, תעתיק מדויק: בטרס ע'אלי) (1846 - 20 בפברואר 1910) היה ראש ממשלת מצרים בשנים 1908–1910 עד הרצחו.
ראלי נולד למשפחה קופטית. שימש כשר החוץ המצרי, ובתפקיד זה כתב את התנאים לתוכנית אל עריש - תוכנית להתיישבות יהודית בסיני ובאל עריש, אותה יזם הרצל ואשר לא יצאה אל הפועל. הוא הואשם בתמיכה בבריטניה בתקרית דינשאווי וב-20 בפברואר 1910, כשנה וחצי לאחר מינויו כראש הממשלה, נרצח בידי מתנקש.
נכדו בוטרוס בוטרוס ראלי כיהן כמזכ"ל האו"ם בשנים 1992–1996.