עד פברואר 1964, העלות השנתית הצפויה עבור כל הפעולות הטיבטיות של ה-CIA הגיעה לעלות של כ-1.7 מיליון דולרים.
התוכנית הסתיימה לאחר שנשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון ביקר בסין כדי ליצור קשרים הדוקים יותר בין הסינים לאמריקאים. הדלאי לאמה מתח ביקורת על ביקורו של ניקסון וטען כי ביקור זה הוכיח בלב שלם שארצות הברית מעולם לא בנתה תוכניות אלו על מנת לעזור לתושבי טיבט, אלא על מנת לצמצם את כוחן של הממשלות הקומוניסטיות בעולם.
סקירה כללית.
בתחומי הפעולה הפוליטית והתעמולה, התכנית הטיבטית של ה- CIA נועדה להפחית את ההשפעה, היכולות וההיקף הטריטוריאלי של ממשלת סין בשטחי טיבט, ארצות הברית חששה מהמערובות הקומניסטית באזור זה. כבר ב-1957 פורסם בארצות הברית דו"ח שהצביע כי קיים חשש שהסינים יגבירו את נוכחותם הפוליטית והקומוניסטית בטיבט.
במיוחד, ארצות הברית חששה מהמעורבות הקומוניסטית באזור. דו"ח משנת 1957 בנושאים לוגיסטיים הצביע על אימה גוברת שהסינים יגבירו את נוכחותם הקומוניסטית בטיבט, התפשטות הקומוניזם ברחבי העולם הייתה מקור דאגה עצום לארצות הברית, ה-CIA ראה את המערובות הסינית בטיבט כאיום. בתזכיר של הארגון מ-1950 ציין הארגון שחלק מהסיבות שהמערובות הסינית בטיבט נתפסת כאיום היא שהיא מגביר את המוטיבציה והחוזק של סין לגבש פלישה אפשרית למדינות מערביות דרך פלישה לכיוון הודו, אם לא די בכך האמריקאים טענו כי הסינים ישמשו בטיבט כיעד ממנו יתקיפו את הודו ומדינות המזרח התיכון במלחמת העולם השלישית. בשל כך קהילת המודיעין האמריקאית הכריזה כי היא תנקוט במספר פעילות כאמצעי מניעה במקרה ותרחיש מלחמת העולם השלישית יתממש.
ה- CIA פעל לחיזוק הטיבטים כנגד המאמצים הקומוניסטים הסיניים, לשם כך תכננה ארצות הברית לתת לפעילי התנגדות טיבטים נשק ומשאבים מהמערב, ארצות הברית אף הבטיחה כי היא תקים מקלט לדלאי לאמה ולתומכיו. בנוסף לכך, לוחמי התנגדות טיבטים התאבדות על מנת עינויים מצד המשטר הסיני.
אישור התוכנית.
האישור ואישור התוכנית לאחר מכן בוצעו על ידי הקבוצה המיוחדת של המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. התוכנית כללה מספר פעולות חשאיות הנושאות את שמות הקוד הבאים:
השפעת היחסים בין הודו לסין על התוכנית.
יחסי הודו–סין מילאו חלק חשוב בפעילות המסגרת של ה-CIA בעניין טיבט וזאת מאחר שהמיקום הגאוגרפי של טיבט (שנמצאת בין שתי המדינות) היה חשוב מבחינה אסטרטגית לארצות הברית. ה-CIA פרסם מספר הערכות מצב אודות היחסים בין סין להודו ובמספר הזדמנויות אף פיקח על יחסים אלו, עד כדי האזנה לעיתונות ושידורי רדיו שדיווחו על התחממות או התקררות היחסים בין המדינות. באוקטובר 1954 הוגש דו"ח על ידי אנליסטים של ה-CIA בנוגע לביקורו של ראש ממשלת הודו, ג'ווהרלל נהרו בסין ומצב היחסים בין המדינות. בתום מלחמת הודו–סין שהתרחשה ב-1962 ה-CIA החל לפתח קשר הדוק עם שירותי המודיעין ההודים במטרה להיעזר בהם להכשיר ולספק סוכנים שיפעלו בטיבט.
עלויות.
סך של כ-1,735,000 דולר אמריקאי הוקדש לתוכנית הטיבטית עבור שנת 1964.
הטבלה הבאה ממחישה את עלויות התוכנית הטיבטית של ה- CIA בשנת 1964:
יתר על כן, התוכנית הטיבטית עברה קיצוץ מוערך בסכום של כ-570,000 דולרים ב-1968, כאשר ארצות הברית ויתרה על כל תוכניות ההכשרה הקשורות לתוכנית הכוללת, כ-1,165,000 דולרים הנותרים הוקצו לתקציב ה-CIA לתוכנית ב-שנת הכספים של 1968. עם זאת, קיימת מידה ניכרת של חוסר ודאות לגבי הסכום המדויק שאושר לתוכנית במהלך תקופה זו בשל בעיות סיווג ומסמכים שלא הותרו לפרסום.
הדלאי לאמה ה-14, טנזין גיאטסו נתמך כלכלית באופן אישי על ידי ה-CIA בין סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד אמצע שנות ה-70 של אותה מאה וקיבל כ-180,000 דולרים מדי שנה. חרף העובדה שכספים אלו יועדו לו באופן אישי, גיאטסו השתמש בהם בעיקר לפעילויות של הממשלה הטיבטית הגולה כגוון מימון שדלנות שמטרתה תמיכה בינלאומית בעצמאות טיבטית.
ביקורת.
בשנת 1999 טען הדלאי לאמה כי התוכנית הטיבטית של ה- CIA הזיקה לטיבט מכיוון ששירתה בעיקר את האינטרסים האמריקניים ולדבריו "ברגע שהמדיניות האמריקאית כלפי סין תשתנה, הם יפסיקו את עזרתם ... לאמריקאים הייתה אג'נדה שונה מהטיבטים".
חלק מהתרומות הגדולות ביותר של התוכנית הטיבטית לאינטרסים של ה-CIA באזור הגיעו על ידי העסקת הסינים בהתנגדות ומעולם לא ייצרו מרד המוני ומאורגן שמטרתו הייתה להביא לעצמאות טיבטית מבייג'ינג. התוכנית גם הפיקה שלל מסמכים של הצבא שתפסו המורדים הטיבטים מהרשויות הסיניות, המסמכים הועברו לרשות ה-CIA ב-1961 בפעולה שכונתה "אחת ההצלחות המודיעיניות הגדולות ביותר של המלחמה הקרה".
ארודי
אֲרוֹדִי (נקרא גם ארוד) הוא דמות מקראית, בנו השישי של גד ונכדם של יעקב ושל זלפה שפחת לאה. לארודי היו שישה אחים: צפיון, חגי, שוני, אצבון, ערי ואראלי. למשפחתו של ארודי קראו משפחת הארודי.
שמו.
יש הסוברים שפירוש שמו הוא בעל החטוטרת.
במדרשים ובחז"ל.
בספר הישר מסופר שאמו של ארודי נקראה עוצית, והיא הייתה אשתו של גד.
בספר היובלים ארודי נקרא "ארדי".
יש מדרש האומר שארודי נקרא בשם זה משום שהיה תוקף ומתאכזר לאויביו וצריו כמו ערוד שנושך ומשבר עצם.
אלפא 12 HP
אלפא 12 HP (באיטלקית: Alfa 12 HP) היא מכונית פתוחה בסגנון מכונית עידן פליז בתצורת טורפדו – קבריולה, אשר יוצרה על ידי חברת אלפא רומאו האיטלקית (בשנת 1911 חברת "אלפא רומיאו" הייתה קרויה "A.L.F.A.") אשר יוצרה בין השנים 1910–1911.
סך הכול יוצרו 50 יחידות.
מרוצי מכוניות.
"אלפא 12 HP" הייתה האלפא רומיאו הראשונה, ששימשה רשמית במרוצי מכוניות. "אלפא 12 HP" השתתפה בתחרויות הסדירות הראשונה של מודנה בשנת 1911, במירוץ של 1500 ק"מ שנערך במשך שבוע מבלי לבצע התערבויות מכניות במכוניות.
דגם "אלפא 12 HP" הקדים בשבועות אחדים את דגם "ALFA 24 HP" שהשתתף ב- מרוץ סיבולת למרחק ארוך למכוניות ספורט טארגה פלוריו.
פיטה אמור
גואדלופה תרזה אמור שמידטליין (בספרדית: Guadalupe Teresa Amor Schmidtlein; 30 במאי 1918 – 8 במאי 2000), הידועה בשם העט פיטה אמור (Pita Amor), הייתה משוררת וסופרת מקסיקנית, נחשבת לאחת ממבשרות השחרור המיני של נשים במקסיקו.
ילדות ונעורים.
אמור נולדה בשנת 1918 במקסיקו סיטי לקרולינה שמידטליין וגרסיה טרואל (Carolina Schmidtlein y GarcíaTeruel) ולעמנואל אמור סוברוויל (Emmanuel Amor Subervielle). הצעירה מבין שבעה אחים במשפחה שמרנית וקתולית. הוריה נחשבו לחברי האצולה במקסיקו, אולם בתקופת צעירותה של אמור ירדה המשפחה מנכסיה. אמור עברה בין בתי ספר דתיים רבים בילדותה. בגלל סלידתה מסדר ומשמעת היא הורחקה מרובם.
בגרות.
אמור תוארה כפרובוקטיבית, מרדנית וחצופה. היא נחשבה ליפה מאוד ועבדה כשחקנית ודוגמנית לציירים בעלי שם כמו דייגו ריברה (Diego Rivera) וראול אנגוויאנו (Raúl Anguiano). היא לא התביישה להתייצב בעירום מול הציירים, מה שהימם את משפחתה וזיכה אותה בכינוי "המוזה ה-11". שערוריותיה החלו בגיל 18 כאשר פיתחה רומן ארוך טווח עם חוסה מדרזו (José Madrazo), איש עסקים עשיר. למרות רומן זה, אמור מעולם לא התמסרה לאיש ולא נישאה, דבר שלא היה מקובל לנשים במקסיקו דאז. בגיל 40 החליטה להביא ילד לבדה, אך הרגישה שאיננה מסוגלת לגדל אותו ולכן העבירה אותו לאחותה. בשנת 1961, כשהיה בן שנתיים, הילד טבע בבריכת שחייה בבית אחותה. מוות זה השפיע על אמור מאוד והוביל להתדרדרות מצבה הנפשי, הזנחת המראה שלה ואשפוזה במחלקות פסיכיאטריות.
קריירה אומנותית.
קריירת השירה שלה החלה מאוחר יחסית - בגיל עשרים ושבע לקחה אמור עיפרון גבות ומפית והחלה לכתוב את שירה הראשון yo soi mi casa (אני הבית שלי) שזכה לפרסום רב מאוחר יותר. כתיבתה הושפעה בעיקר מחואנה אינז דה לה קרוז (Juana Inés de la Cruz) ופרנסיסקו דה קוויווד (Francisco de Quevedo) והתאפיינה בהיותה תמיד בגוף ראשון ועיסוקה בנושאים מטאפיזיים. אמור כתבה רבות על נושאים כמו פחד, בדידות, ייסורים ואלוהים.
נגד אמור הועלו ביקורות הטוענות כי היא איננה כותבת את שיריה בעצמה בעקבות היותה דוגמנית ושחקנית בעלת יופי קורן, מה שהעלה ספק בעיני המבקרים בנוגע ליכולות הכתיבה שלה: "הם אמרו שלא ייתכן שאישה קלת דעת שכזו כתבה אותם [...] וכי הסונטות שלה היו מושלמות." (אלנה פוניאטובסקה) בשנות החמישים אמנם החלה הפריצה הגדולה שלה, אך לאחר מותו של בנה התדרדר מצבה, היא כתבה פחות שירים והסתגרה מן העולם לתקופה של כ-10 שנים. בשנות השבעים, חזרה אמור לכתוב שירים והיא השתתפה ברסיטל בו דקלמה שירה מקסיקנית. הופעתה ברסיטל צלחה ואמור חזרה להופיע בעיתונות ובראיונות טלוויזיה.
מותה.
למרות הצלחתה בשנות השבעים, חלה התדרדרות נוספת במצבה ובערוב ימיה נותרה אמור אישה חולה, קשישה וכמעט חסרת כל. היא גרה בדירה שחברתה שכרה לה והתפרנסה משירים שהיא כותבת על מפיות. ב-8 במאי 2000, כשהייתה בת 81, נפטרה אמור מדלקת ריאות.
אראלי
אַרְאֵלִֽי הוא דמות מקראית, בנו השביעי והאחרון של גד ונכדם של יעקב ושל זלפה שפחת לאה. לאראלי היו שישה אחים: צפיון, חגי, שוני, אצבון, ערי וארודי. למשפחתו של אראלי קראו משפחת האראלי.
יש חוקרים הסוברים שאראי הוא אראל דוד, המוזכר בכתובות מישע, שהוא, לפי חוקרים אלוף איש ממשפחת הגדי.
יש מספר הצעות לפירוש השם אראלי. יש חוקרים הסבורים שפירוש שמו הוא אכן הוא אל ויש חוקרים אחרים הסוברים שפירוש שמו הוא "כרוב", סוג של מלאך.
במדרשים ובחז"ל.
בספר הישר מסופר שאמו של אראלי נקראה עוצית, והיא הייתה אשתו של גד.