אונישנקו היה גם שחקן נבחרת אוקראינה. בעקבות הצלחתו עם הפועל תל אביב בגביע אופ"א זומן אונישנקו לראשונה לסגל הנבחרת, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול נבחרת רומניה ב-27 במרץ 2002. בסך הכל לזכותו של אונישנקו שלוש הופעות במדי הנבחרת, בכולן נכנס כמחליף במחצית השנייה.
אי-שרדות האי פאקיטיו
בליעת אלקטרון
בולי מועדים לשמחה
בולי מועדים לשמחה (שמאז שנת תשמ"ו–1985 נקראים בשם בולי מועדים) הם בולים שמנפיק השירות הבולאי לקראת ראש השנה, מדי שנה החל משנת 1948.
מטרת ההנפקה.
עד לשלהי המאה העשרים פרח בישראל המנהג לשלוח כרטיסי ברכה לראש השנה, ובולי מועדים לשמחה שימשו במידה רבה למטרה זו (אף שגם כל בול אחר התאים לכך, ובבולי מועדים לשמחה ניתן היה להשתמש גם למטרות אחרות).
בולי מועדים לשמחה הראשונים.
הסדרה הראשונה, "מועדים לשמחה תש"ט", היא סדרת הבולים השנייה שהונפקה במדינת ישראל, מיד לאחר בולי "דאר עברי", והראשונה ששם המדינה, "ישראל", מופיע עליה. הסדרה כוללת חמישה בולים, בערכים של מ-3 ועד 65 פרוטות, שעל כולם מופיע ציור אחיד, "מגילה עפה" – חותם מתקופת מלכי יהודה. הסדרה, שצייר אוטה וליש, יצאה לאור כשבוע לפני ראש השנה, בכ"ב באלול תש"ח.
סדרה זו ייחודית בתולדות הבולאות הישראלית מכמה בחינות. לבולים יצאה גרסה פשוטה בעלת שובל צדדי (בניגוד למקובל כמעט בכל בולי ישראל, שבהם השובל נמצא מתחת לבול), וגרסה עם שובל שעליו חלק צבוע. גרסת הצבע נחשבת ליקרה במקצת לעומת הגרסה הרגילה. בנוסף, עם קום המדינה היה מקובל שגיליונות בולים מונים 50 או 100 בולים לכל היותר. סדרת מועדים לשמחה ה'תש"ט נודעה בכך שהיא הונפקה בגיליונות הגדולים ביותר – 300 בולים. גיליונות אלה היו חצויים לאורכם ולרוחבם כך שמכל גיליון אב ניתן היה לחתוך 6 גיליונות בני 50 בולים. דבר זה לא חזר על עצמו מעולם. המבנה הייחודי של הגיליונות הללו הוביל ליצירתן של מספר גרסאות לבולים שמבוקשות על ידי האספנים – צמדים אופקיים עם פס ביניים, צמדים עם פס ביניים ועם שובל, צמד בודד עם פס ביניים, וצמדים הפוכים עם פס ביניים. ריבוי הגרסאות הזה לא חזר על עצמו עד כה.
סדרות נוספות.
הסדרה הבאה, "מועדים לשמחה תש"י", כללה שלושה בולים, שעל כל אחד מהם סמל המדינה, ולצדו סמלי צה"ל, חיל האוויר וחיל הים, בהתאמה. בשנים שלאחר מכן התמקדו בולי מועדים לשמחה בנושאים ממסורת ישראל.
הסדרה השלישית, "מועדים לשמחה תשי"א", ייחודית בכך שגם בה באופן חריג הונפקו הגיליונות כך שהשובל היה מצד הבול.
מספר הבולים בסדרה נע מבול בודד (בשנת תשט"ו בלבד) ועד שישה בולים (בשנת תשכ"ו בלבד). במקרים אחדים, שבהם נושא הסדרה כלל שישה או שבעה פריטים, פוצל הנושא לשתי סדרות שנתיות (למשל אושפיזין בשנים תשנ"ח ותש"ס).
שינוי שם הסדרה.
מאז קום המדינה ועד לשנת תשמ"ה (1984) נהוג היה לכתוב על הבולים שהונפקו לקראת ראש השנה את המילים "מועדים לשמחה". לקראת שנת 1985 התבקש דוד קמאי, הממונה על ייצור הבולים בשירות הבולאי, לבדוק את נכונות השימוש במונח הזה על הבולים. התחושה הייתה שיש לציין על הבולים את הסיבה להנפקתם, שהיא החגים עצמם, ה"מועדים". בעקבות תחושה זו שונה הנוסח על בולי שנת תשמ"ו, ואכן נרשמה המילה "מועדים" בלבד.
שינוי זה נתקל במחאה מצד לקוחות השירות הבולאי, שתהו על הסיבה לשינוי. ביום 20 בנובמבר 1985 פנה דוד קמאי אל האקדמיה ללשון העברית בבקשה לאמת בדיעבד את השינוי שבוצע:
האקדמיה ללשון העברית לא מצאה צורך מבחינה לשונית לשינוי שבוצע כבר, אולם סמכה בדיעבד את ידי השירות הבולאי:
קפטן יוניברס
קפטן יוניברס (באנגלית: Captain Universe, "קפטן היקום") הוא דמות בדיונית של גיבור-על שמופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת "Micronauts #8" מאוגוסט 1979, ונוצרה על ידי הכותב ביל מנטלו והמאייר מייקל גולדן. הדמות משמשת כשומרת ומגנה על הישות הקוסמית אטרניטי. בניגוד לשכיחות בה לדמות יש אישיות אחת, קפטן יוניברס מתמזג עם מארחים רבים במהלך שנות פרסומו, כאשר המארחת האחרונה היא אפרו אמריקנית בשם תמרה דבו.
הכוח האוניברסלי הוא כוח חוץ-ממדי שמשתלט על אחדים (ובמקרה מסוים גם תאומים) ברגעי משבר והופך אותם לקפטן יוניברס. בתור קפטן יוניברס, אותו אדם שומר על אישיותו וחזותו הייחודית, אם כי מוטבעים על תלבושתו סממנים אופייניים של קפטן יוניברס. הכוח האוניברסלי עצמו נובע מכוח אניגמה, אשר טבעו נותר בגדר תעלומה (ומכאן שמו, אניגמה). האמונה רווחת שמקורו של הכוח הוא מהמיקרו-יקום, מקום מושבם של המיקרונאוטים. למרות הכוח האוניברסלי מעצים לרוב את כוחם של בני אנוש רגילים, הוא השתלט בעבר גם על דוקטור סטריינג' וספיידרמן בין היתר. מקביליו ביקומים חלופיים כללו את קפטן מאר-וול, מיסטר פנטסטיק ואת קוואזר. עקב מקור כוחו הבלתי נדלה, הוא הפך למחוז חפצם של רבים אשר חשקו בו, ביניהם ארגוני טרור (A.I.M), נבלי-על (דוקטור דום) וסוכנויות אוכפות חוק (S.H.I.E.L.D).
קפטן יוניברס הראשון היה אסטרונאוט אנושי בשם קפטן ריימונד קופין. מאז, מארחיו הרבים כללו את פיטר פארקר (ספיידרמן), ברוס באנר (הענק הירוק), סוזן סטורם (האישה הבלתי-נראית), מאט מורדוק (דרדוויל), נורין ראד (הגולש הכסוף), קיין מארקו (ג'אגרנוט), קאלארק מאימפריית השי'אר ולורה קיני (X-23, אשר הייתה המוטאנטית הראשונה לשאת את הכוח האוניברסלי), גלגולו הנוכחי של קפטן יוניברס הוא אשה אפרו-אמריקנית בשם תמרה דבו, אשר נפגעה בתאונת דרכים ונותרה בתרדמת למשך עשור. כאשר היא גססה, הכוח האוניברסלי החל לחפש אחריה, מאחר שגם הוא עמד בפני כיליון.
לואי אגסי
מועדון הכדורגל דנדי
מבלוט ארדינג
ההספד לרועי רוטברג
ההספד לרועי רוטברג הוא הספד שנשא הרמטכ"ל משה דיין על קברו של , חבר קיבוץ נחל עוז בן 21 ששימש כמא"ז (מפקד אזור – רכז ביטחון), ונרצח על ידי מסתננים פלסטינים מרצועת עזה, שגררו אותו אל מעבר לגבול והתעללו בגופתו. דיין נשא את ההספד ב-30 באפריל 1956 בהלווייתו של רוטברג בקיבוץ.
ההספד, שהותיר רושם עמוק על הציבור בישראל, נחשב אחד הנאומים הבולטים בהיסטוריה של מדינת ישראל, מופת של רטוריקה נוקבת ואחד מהמסמכים אשר עיצבו את הזהות הישראלית.
הנאום הקצר שנישא כהספד שימש באותה עת וגם בשנים מאוחרות יותר כמפתח להבנת העמדה הישראלית בסכסוך עם הפלסטינים.
מותו של רועי רוטברג.
רקע היסטורי.
במחצית הראשונה של שנות ה-50 היו מעשי הגנבה, ההצתה, החבלה והרצח שבוצעו על ידי מסתננים פלסטינים (פֶדַאיון) לתופעה יומיומית. החדירות מעבר לגבולות ישראל התבצעו בעיקר מרצועת עזה ומהגדה המערבית והביאו לשורת פעולות תגמול מצד ישראל. באביב 1956 התחממה גזרת רצועת עזה לאחר שפדאיון פלסטינים, שנהנו מתמיכת צבא מצרים, ששלט ברצועת עזה, ביצעו שורת פעולות טרור וצה"ל הגיב בהפגזה כבדה על עזה. האו"ם, שניסה לתווך בסכסוך, שלח את המזכ"ל דאג המרשלד לתווך בין ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון לבין נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר. רמטכ"ל צה"ל, משה דיין, תמך במלחמת מנע כנגד מצרים והפלסטינים בעזה וחשש מהצלחת מסע התיווך של המרשלד.
רועי רוטברג.
נולד בשנת 1935 בתל אביב, בן למשפחה חלוצית. כבר בהיותו נער צעיר, בעת מלחמת העצמאות, התנדב להעביר תשדורות בין העמדות. לאחר שנת לימודים בבית הספר החקלאי "מקוה ישראל", נאלץ לעבור לבית הספר המקצועי "שבח" בעירו. בגיל צעיר הצטרף לתנועת הנוער החלוצית "בתי ספר חקלאיים בישראל והיה למדריך בה. ביולי 1952, בגיל 17, התנדב לצה"ל במסגרת הנח"ל, וסיים קורס קצינים. כשהוחלט כי גרעין התנועה יעלה ליישב את קיבוץ נחל עוז, היאחזות הנחל הראשונה בארץ, התמנה למפקד אזור (מא"ז) – הממונה על הגנת היישוב. רוטברג תואר כאידיאליסט ונכון להתנדב, בעל שמחת חיים, חוש הומור דק ומשיכה לאסתטיקה.
האירוע.
הגבול באזור קיבוץ נחל עוז סומן באמצעות תֶּלֶם. מספר ימים לפני הרצח, התקבלה הצעתו של מפקד מנגנון האו"ם באזור, לוטננט גנרל בֶּרנס, שאמרה כי צבא ישראל וצבא מצרים לא יכנסו ל-500 המטרים הסמוכים לתלם. דיין התנגד להצעה זו אך נאלץ לקבלה בלחצו של בן-גוריון. בל"ג בעומר 29 באפריל 1956, היו אמורות להיערך ארבע חתונות של זוגות מגרעין הקיבוץ בערבו של יום. באותו בוקר הגיע המא"ז רועי רוטברג אל השדה הסמוך לגבול כדי לגרש רועים פלסטינים שירו לעבר שדות הקיבוץ. שני פלסטינים מרצועת עזה – סמל משטרה ופלאח – בחברת קצין ושני חיילים מצרים, ארבו לו, הרגו אותו ולקחו את גופתו לרצועת עזה, שם התעללו בגופה, ואף ניקרו את עיניו כפי שרמז משה דיין בנאומו.
לאחר מעשה.
גופתו של רוטברג הוחזרה בסיוע האו"ם, ולמחרת בערב נערכה בנחל עוז הלווייתו. במותו הותיר אישה, אמירה לבית גליקסון, ואת בנם התינוק, בועז. דיין ועזר ויצמן, התארחו באותו ל"ג בעומר בו נרצח רוטברג, בנחל עוז, כקרוביו של אחד מארבעת החתנים שעמדו להינשא באותו יום. למחרת היום ביקש לשאת הספד בהלוויה. הוא כתב את הנאום בעצמו במשך פחות משעה, ובהלוויה קרא את ההספד מן הכתב.
לכידת הרוצחים ומשפטם.
חצי שנה לאחר מכן, ב-29 באוקטובר 1956, יצאה ישראל למבצע קדש (מלחמת סיני). במהלך המבצע כבש צה"ל את רצועת עזה, ובתוך זמן קצר נלכדו שני החשודים ברצח: אומבאשי (קוֹרפּוֹרָל) ג'מיל אל-עווד קאסם אל-ואדיה, סמל משטרה בן 30, ומחמוד מוחמד יוסף אל-זיארה, פלאח בן 50. עניינם נידון בפני הרכב של בית המשפט המחוזי בירושלים בראשות הנשיא בנימין הלוי, שבינואר 1959 מצא את השניים אשמים ברצח וגזר עליהם מאסר עולם. הנאשמים הגישו לבית המשפט העליון ערעור, וזה נדחה במאי 1960 על ידי הרכב בראשות השופט משה לנדוי.
ההספד.