מאמצי העיר החכמה של ריו התמקדו בפתרון בעיות הקשורות לאסונות טבע ובשיפור מערך התנועה והתחבורה הציבורית בעיר בזמן התרחשות אירועים גדולים. הנהלת העיר זיהתה את האפשרויות הגלומות במידע העצום שהצטבר לא רק כדי להגיב ולשפר, אלא גם כדי לחזות אירועים עתידיים ולתכנן מערך תגובות ומענה הולם לכל אירוע עתידי. לשם כך הקימה העירייה צוות מומחים רב תחומי (PENSA) שעיבד את הנתונים שנאספו משלושת המוקדים, ובשיתוף פעולה עם חברות Waze ו-Moovit שיפרה את איכות השירות הציבורי בעלות נמוכה.
בעזרת הנתונים המעובדים תכננה עיריית ריו את המתחמים ששימשו במשחקים האולימפיים ובמונדיאל, אך גם זיהתה מסלולים מתאימים להקמת נתיבי תחבורה ציבורית יעילים, ומסלולים אופטימליים להקמת מערכת תעבורת אוטובוסים מהירה (BRT).
לונדון.
לונדון עומדת בחוד החנית בכל הנוגע לשילוב משאבים וטכנולוגיות עירוניות. ב-2010 לונדון הפכה את המידע הממשלתי לזמין לציבור באמצעות מערכת המידע, אשר מנוהלת בידי עיריית לונדון ומאפשרת לאזרחים לצפות ולהשתמש במידע גולמי, המופק בידי רשויות ומשרתי ציבור. המידע המופץ כולל מידע על פשע, כלכלה, תקצוב והקצאת משאבים ומידע בזמן אמת על מערכת התחבורה. הרווח השלטוני העומד מאחורי שיתוף המידע הוא כפול: הגדלת השקיפות מצד אחד ועידוד יזמות מצד שני.
אחת הבעיות המרכזיות בהן נתקלה העיר לונדון היא השימוש ההולך וגובר ברכב פרטי. על מנת להתמודד עם בעיה זו נקטה עיריית לונדון במספר אמצעים:
באמצעות כלים אלו הצליחה לונדון להפחית את השימוש בכלי רכב פרטיים ולגרום לכ-5.7 מיליון תושבי לונדון להשתמש בתחבורה ציבורית מדי שבוע.
ניו יורק.
עיריית ניו יורק הפכה את המידע העירוני זמין לציבור ועודדה יצירת אפליקציות באמצעות אתר אינטרנט, יוזמה שהובילה למגוון של פתרונות יצירתיים כגון: כלים למציאת חניה ביעילות בעיר, ייעוד מחדש של נכסים נטושים ושימוש יעיל בתחבורה ציבורית.
בשנת 2009 הקים מייקל בלומברג, ראש עיריית ניו-יורק, יחידה שתכליתה איסוף נתונים, במטרה לפתח מדיניות ולקדם תכנון אסטרטגי. באמצעות שימוש בנתונים אלה פותחו יישומונים רבים בעלי תכליות מגוונות: הגדלת מודעות לפשיעה על פי אזורים, אופטימיזציה של איסוף זבל, הפחתת שחיתות מוניציפלית ועוד.
אמסטרדם.
אמסטרדם היא מהערים המובילות בעולם בחדשנותן ובתהליך ההפיכה לעיר חכמה. מאמץ זה בולט בתחום ההתניידות:
מעבר לתחבורה, אמסטרדם שואפת להפוך לעיר ברת קיימא עד שנת 2040. יוזמה חשובה בדרך להשגת מטרה זו כוונה לעבר הרחוב הפופולרי וההומה במרכז העיר, אוטרכטסטראאט. פרויקט אוטרכטשסראאט היה פיילוט דו שנתי אשר כלל איסוף זבל באמצעות כלי רכב חשמליים, איכון חכם, עמדות טעינת רכב חשמלי, עמעום אורות בלילה וגישה מרחוק לשליטה בציוד אלקטרוני בחנויות. בסיום הפיילוט הודיעו בכירים באמסטרדם כי פליטת דו תחמוצת הפחמן ירדה בכ-18%.
סינגפור.
החזון של הממשל הסינגפורי לאומה חכמה מנסה לרתום טכנולוגיות מידע ותקשורת, רשתות ומידע לטובת חיים טובים יותר, יצירת הזדמנויות ותמיכה בקהילות חזקות, כתגובה לאתגר העירוני של הזדקנות האוכלוסייה, הצפיפות העירונית והאנרגיה ברת הקיימא. גופים וחברות יזמיות רבות מרחבי העולם מוזמנות להיות מעורבות בחזון זה ולהשתמש בסינגפור כ"מעבדה חיה" ולנסות עליה רעיונות חדשים ופתרונות חכמים. מכיוון שסינגפור מהווה קרקע פורייה לבניית אומה חכמה, עם תשתיותיה המתקדמות, הפיתוח הטכנולוגי שלה והאיכות האנושית, שירותים חכמים מקודמים בה בנקל.
השירותים החכמים המתקדמים ביותר בסינגפור הם בתחום התחבורה והתנועה. הפיתוח של מערכות תחבורה חכמות מקודם כבר למעלה מ-10 שנים. לסינגפור יש גם יסודות של מערכת ממשל מקוון, אותה הם מפתחים עוד משנות ה-80 של המאה ה-20. ישנו מנעד רחב של שירותים חכמים שהממשל הסינגפורי רוצה לספק לתושביו. רבים משירותים אלה עדיין מצויים בשלבי הרצה ואחרים עדיין מצויים בהליכי תכנון.
אחד המאפיינים המעניינים ביותר של האומה החכמה של סינגפור הוא בשיטת שיתוף המידע בין גופים שלטוניים שונים. הרעיון העומד מאחורי שיטה זו הוא הימנעות מפלטפורמות שיתוף פיזי, ובמקום זאת הסכמה על חוקים ורגולציות לשיתוף מידע.
ערים חכמות בישראל.
תל אביב.
הגישה של תל אביב לעיר חכמה מתמקדת בתושבי העיר ולא בתשתיותיה הפיזיות. גישה זו קיבלה הכרה וזכתה בפרס ערי העולם החכמות באקספו ערים חכמות 2014 בברצלונה. הגרעין של חכמת העיר תל אביב הוא הדיגיתל, פלטפורמה המספקת גישה אישית לשירותים ומידע דרך דואר האלקטרוני, הודעות טקסט, אתר אינטרנט מותאם אישית ויישומון לטלפון. האינפורמציה המסופקת לתושבים לוקחת בחשבון את מיקומם, תחומי עניינם, צורכיהם ושאר מאפיינים אישיים. דיגיתל יוצרת חיבור בין העיר לתושבים באמצעות התראות על שיפוצים בכביש, סימון מיקומי עמדות השאלת אופניים קרובות, או הצעת הנחות על אירועי תרבות. היא גם מקדמת השתתפות פעילה, בעוד תושבים יכולים לדווח על הכל, החל מפעילויות ואירועים וכלה במכשולים וסיכונים עירוניים. בנוסף לדיגיתל, ישנם מספר שירותים חכמים בתחומים כמו ניהול תנועה חכם, בטיחות וביטחון, ניהול בעיות חירום וחניה. רבים משירותים אלה מסופקים באמצעות שותפות עם חברות סטארט אפ מקומיות.
בתחום התשתיות עיריית תל אביב פועלת לקידום שכונות בעלות עצמאות אנרגטית באמצעות ניהול אנרגטי, בנייה ירוקה, גיוון מקורות אנרגיה והקמת מתקני קירור רובעיים. ניסיונות אלה מקודמים הן בתוכניות עתידיות כמו תוכנית רובע צפון מערב העיר (תא 3700) והן בשכונת מעוז אביב הקיימת.
אילת.
בשל בידודה של העיר אילת וחבל אילות והעלות העצומה של מתיחת תשתיות אליה, עלה הצורך בקיומם של פתרונות תשתית חלופיים וחכמים יותר. שכונת הרודד, המתוכננת בצפון העיר ועתידה להכיל כ-20,000 יחידות דיור, עתידה להטמיע מרכיבים של עיר חכמה ויעילות אנרגטית, באמצעות שימוש באנרגיות מתחדשות, איחוד תשתיות במתחמי מגורים, שילוב תחבורה חכמה ופתרונות ברי קיימא לפסולת.
חדרה.
שכונת רובע הים בחדרה, הממוקמת בין גבעת אולגה לתחנת הכוח וצפויה להכיל כ-10,000 יחידות דיור, מתוכננת להיות שכונה חכמה ומקיימת עם דגש משמעותי על תחום האנרגיה. עיריית חדרה החליטה לפעול להקמת שכונה שתדע להכיל את העומסים העתידיים הצפויים על התשתיות הקיימות והעתידיות ולכן מהווה מעין "אי תשתיתי". רובע הים יוכל לחזור על עצמו בתוכניות להרחבת יישובים, שבהם תוספת בינוי מכבידה על התשתיות העמוסות ממילא.
ביקורת.
על אף יתרונותיהן של הערים החכמות, רבים מבקרים את הרעיון בשל האופן שבו הוא מיושם, הפערים בין הבטחותיו הגדולות למימושן בפועל, השפעותיו על החברה והאופי של העיר.
ביקורת כלכלית חברתית.
אחד המאפיינים הבעייתיים בערים חכמות הוא המקום המרכזי שיש לתאגידי ענק בעיצובן. הגדרות תאגידיות למושג ומיתוג עירוני הם חלק מתהליך קידום אג'נדה נאו-ליברלית באמצעות המטרה העסקית של העיר החכמה לשרת את האינטרסים של החברות עצמן ולהתעלם מצרכיהן של הקהילות המקומיות. הענקת תפקידי מפתח לתאגידים בהקמת הערים החכמות יצר תלות גדלה והולכת באותם תאגידים. כמתכננים, מבצעים, בעלים ומספקי שירותים של מכלול האספקטים בעיר, תאגידים כסיסקו בסונגדו הופכים למונפול והממשל המקומי נחלש. במסגרת זו, העיר הופכת לבלתי נגישה למעוטי יכולת והפערים החברתיים גדלים.
התבונה הסובייקטיבית של העיר החכמה.
להיעדר הגדרה ברורה לעיר חכמה, מקומם של תאגידים בעיצובה, והאידאולוגיה של העיר החכמה יש גרעין משותף שניתן לקשרו למושג תבונה סובייקטיבית, הנשען על רעיונותיו של הפילוסוף והסוציולוג מקס הורקהיימר בדבר תבונה אובייקטיבית ותבונה סובייקטיבית, כפי שתיארם במסה ליקוי מאורות התבונה . התבונה האובייקטיבית, לפי הורקהיימר, מייצגת ערכי צדק ושוויון מסדר גבוה על פיהם האדם ממוקם ביחס לחברה ולסביבה. התבונה הסובייקטיבית לעומת זאת היא התבונה של הפרט. הורקהיימר טוען שבחברה המודרנית התבונה הסובייקטיבית גוברת על התבונה האובייקטיבית ומרוקנת אותה מתוכן אובייקטיבי. את החלל שנוצר ממלאים אינטרסים פרטיים. באופן הזה מושגים כמו "בר קיימא" הופכים מאובייקטיביים לסובייקטיביים, כלומר הם פתוחים לפרשנות ולמעשה מאבדים משמעות. כיוון שהעיר החכמה נמצאת על רצף האידאות המודרניסטיות ההגדרה שלה (וגם הגדרת המושג בר קיימא בהקשר של עיר חכמה) משוללת תוכן אובייקטיבי והיא משמשת לקידום אינטרסים של חברות פרטיות ותאגידים. כך סלוגנים לקידום צמיחה כלכלית בערים חכמות משמשים למעשה הצדקת הגדלת פערים חברתיים ולפגיעה במערכות אקולוגיות.
פרטיות ושיטור עצמי.
ביקורת נוספת נוגעת לפגיעה בפרטיות ובאופן שבו העיר נחווית על ידי תושביה. כמות המידע הרב שנאסף על האזרחים כחלק מניהול העיר, למטרות שיטור ישיר או עקיף, וריבוי המצלמות שמתעדות את רחבי העיר, פוגעים בפרטיות האזרחים, ונתפשים כסוג של פנאופטיקון דיגיטלי. המחשוב המקיף שמאפיין את העיר למעשה הופך לכלי של אלימות ממסדית ועושה לה נורמליזציה ואידיאליזציה וחוסר השוויון בישום הכוח השיטורי והאלימות הממסדית מנציח את הפערים החברתיים הקיימים. היבט נוסף של הביקורת הוא המתח בין תכנון לספונטניות בהתוותה של העיר החכמה. על פי ג'יין ג'ייקובס למרחב הספונטני הצומח מלמטה, מהתושבים, יש חשיבות מרכזית בעירוניות מוצלחת לעומת האופי המתוכנן מלמעלה של ערים חכמות "מאפס" כמו סונגדו.
אסכולת המתרגמים של טולדו