הוגות קוויריות כמו מוניק ויטיג, ג'ודית באטלר ואיב קוסופסקי- סדג'וויק, טוענות כי על המחקר הפמיניסטי צריך לחקור פרקטיקות חברתיות ממשטרות ידע ולהציג את הבעיתיות של ידע בתוך המערכת ההגמונית, במקום לנסות ליצור אפיסטמולוגיה נשית.
הביקורת הפוסט – קולוניאלית.
זרם זה של ביקורת הוא חלק מהחשיבה הפוסטמודרנית, התנגד למסגרות חשיבה בינאריות ויצא נגד התאוריה של הארדינג אשר יצרה את "הנשי" לעומת "הגברי" כשתי מערכות אפיסטמולוגיות נפרדות. הוגות פמיניסטיות המשתייכות לזרם זה טענו כי מודלים פמיניסטיים מערביים אינם מתאימים למחקר על נשים באתרים פוסט קולוניאליים, מאחר שבפועל הם תורמים להבניית התפיסה של נשים של צבע כ"אחרות". כותבות צבעוניות רבות הצביעו על הקשר שבין גזע, מעמד ומגדר כחלק מייצור דיכוי של נשים. כך למשל טרין ט. מין-הא, טענה כי האחדה של נשיות דרך עיניים מערביות מעמידה נשים בעולם השלישי נגד המסורות התרבותיות שלהן, ולמעשה מעמידה אתניות כנגד נשיות. המחקר הפוסט- קולוניאלי מערער על שיטות מחקר אתנוגרפיות מסורתיות. הוא שואף להתנתק מתאוריות העמדה הפמיניסטית במובן האפיסטמולוגי והאמפירי, ומציג גישות מתודולוגיות חתרניות למחקר באמצעות צורות חדשות של כתיבה כגון אוטו- אתנוגרפיה, אתנוגרפיה מדומיינת, דרמה, שירה ועוד. צורת כתיבה זו מייצרת דיאלוג ונותנת גם לקולות הנחקרים להישמע, להביע דעה ולתת פרשנות.
תגובתה של הארדינג לביקורת הפוסט-קולוניאלית.
בספרה Is Science Multicultural? Postcolonialisms, Feminisms, and Epistemologies, הציגה הארדינג תגובתה לביקורות, ובמהלך אותו מכנה ינאי "מפתיע" מיקמה עצמה במחנה הפוסט-קולוניאלי. הארדינג טענה כי גישתה למחקר הפמיניסטי לא הובנה כהלכה וכי עת דיברה על תאוריות עמדה פמיניסטית, שיוותה לנגד עיניה אוריינטציה תאורטית העוסקת בסביבה תרבותית. לטענתה, על מנת להציג חלופה למדע הקונבנציונלי האנדרוצנטרי, מדע ולימודי מדע צריכים להתבסס על מקורות חשיבה ופילוסופיה ממקומות תרבותיים וגאוגרפיים שונים. לטענת הארדינג כי המונח באובייקטיביות חזקה מאפשר רלטיביזם היסטורי ותרבותי ודחייה של רלטיביזם שיפוטי אשר לפיו כל ידע הוא יחסי.
איי מקדונלד
אדלן
אדלן (בהונגרית: Edelény) היא עיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן, צפון הונגריה.
היסטוריה.
באזור אדלן נמצאו כלים מהתקופה הפלאוליתית.
אדלן מוזכרת במקורות מהמאה ה-13. הכפר בורשוד שסופח אליה במאה ה-20 מוזכר במקורות מהמאה ה-12 כמקום מושבה של קהילה שהשתייכה לאציל מקומי, בעל טירה.
במהלך ננטשה העיירה מספר פעמים. בתחילת המאה ה-18 נבנה ארמון בסגנון בארוק שנשמר עד היום ומהווה אטרקציה חשובה למבקרי האזור.
במאה ה-19 עלתה חשיבותה של התעשייה בעיירה, ובשנת 1838 הוקם בה מפעל סוכר ונפתח בה מכרה פחם.
בשנת 1986 קיבלה אדלן מעמד של עיר.
קהילה יהודית.
בינואר 1941 נמנו באדלן 260 תושבים יהודים מתוך כ-3,000 תושבי העיירה, רובם אורתודוקסים.
בשנת 1942 גויסו גברים יהודים רבים מהעיירה לעבודות כפייה במסגרת הצבא ההונגרי ורובם נספו באוקראינה.
הצבא הגרמני כבש את הונגריה ב־19 במרץ 1944. במאי יצאה פקודה הונגרית להקים גטו בעיירה ובגטו רוכזו כ-500 יהודים. ביוני גורשו לאושוויץ רוב יהודי העיירה.
ULTRASAT
ULTRASAT (בעברית: אולטראסאט) הוא לוויין מדעי המצויד בטלסקופ אסטרונומי בתחום קרינה אולטרה-סגול (UV), בעל שדה רחב במיוחד (210 מעלות רבועות) המיועד לחקור שנויים בזמן. הפרויקט, יוזמה של מכון ויצמן למדע והמכון הטכנולוגי של קליפורניה, בשלבי תכנון, ואמור להיות משוגר לחלל ב-2025
משימת הלוויין.
הלוויין יחקור את התופעות הדינמיות ביקום, שכוללות בין היתר התפוצצות של כוכבים בסיום חייהם (סופרנובאי). קרינה UV נפלטת בשלב מוקדם של האירוע אך לא ניתנת לגלוי בטלסקופים בקרקע עקב בליעתה על ידי האטמוספירה ולכן מכשירים אלה רואים את האירוע מאוחר יותר כאשר נפלטת אור נראה או אינפרה-אדום. יכולתו של ULTRASAT פי 300 מהמחוש הרגיש ביותר התחום UV עד כה – GALEX - בשל שדה ראייה הרבה יותר גדול ועשוי לגלות עד 100 או יותר סופרנובאי במשך שנה. תופעות אחרות כגון התפרצות קרני גאמא (GRB), בליעת כוכבים א"י חורים שחורים ו-TDE’s גם חשובים.
הטלסקופ העל סגול יכוון רוב הזמן לאחד משני אזורים לא רחוקים מהקוטב הגלקטי הצפון (חצי שנה) והדרום (החצי האחר) וייתן התראות לטלסקופים אחרים במקרה של גלוי אירוע. אך אם יתקבל ממחושים אחרים התראה על אירוע מעניין, ("מטרות מזדמנות"), יוכל הלוויין לעבור לכוון האירוע לזמן מסוים. למשל גלוי של גלי כבידה על ידי LIGO כולל מידע כללי על כיוון. השדה הרחב של ULTRASAT יאפשר לגלות את המקור מקרינהUV שנפלטת עם האירוע.
בפרויקט זה יש התבססות על הניסיון והידע הנצבר בפרויקט הטאווקס (TAUVEX) וחברת אלביט אף תבנה את הטלסקופ העל סגול ללוויין. שם הלוויין בא מ-Ultraviolet Transient Astronomy Satellite, בעבר קראו לו (LIMSAT (Less Is More.
מסלול הלוויין.
בבדיקת ההתכנות הראשונית נבחן מסלול לווייני נמוך בגובה של 720 ק"מ, במסלול מסונכרן שמש dawn dusk, זמן חציית קו המשווה בשעה מקומית 18:00. במסלול זה מצלמת הלוויין תמיד הייתה פונה לחלל עמוק, עם פאנלים הסולריים של הלוויין בכיוון השמש. אך במשך כמה חודשים כל השנה, שדה הראיה היה חוצה את שביל החלב, בו הרקע ובליעה של אור מגלקסיות רחוקות חזקים. בהצעה שהוגשה לנאס"א בדצמבר-2014, שונה המסלול והלוויין יהיה קצת מעל מסלול גיאוסטציונרי. במסלול זה, כיוון המצלמה יהיה לאזור קרוב לקוטב השמימי (צפון או דרום). תקשורת רציפה לתחנות קרקע תאפשר העברת כל התמונות לעיבוד מתאים.
גופים המעורבים בפרויקט.
הפרויקט הוא פרויקט ישראלי - אירופאי משותף של סוכנות החלל הישראלית ומרכז המחקר הגרמני DESY. גופים בתעשייה: התעשייה האווירית - מבת-חלל ואלביט מערכות - אל-אופ ובאקדמיה: מכון ויצמן למדע.
סטטוס הפרויקט.
השלמת בדיקת התכנות ראשונית בינואר 2012.
דצמבר 2012, הכנת הצעה משותפת של שתי סוכנויות החלל (Mission of Opportunity).
תוכנית זו של נאס"א בוטלה לשנה זו והוגשה הצעה חדשה בדצמבר 2014. גם הצעה זו נפלה, והפרויקט הותנע מחדש בחילת 2019. על פי ההצעה הלוויין יפותח וישוגר עד 2023.
ב-26 בינואר 2022 נחתם חוזה בין מכון ויצמן לאלביט מערכות לייצור הלווין אשר יסופק בתחילת 2024.
מבנה הלוויין.
הלוויין מפותח על בסיס מרכב גנרי ללוויינים (IMPS) שפותח במפעל מבת של התעשייה האווירית. מצלמת הלוויין מפותחת בחברת אל-אופ.
מצלמת הלוויין.
בהצעה החדשה, (2019) מצלמת הלוויין מורכבת מטלסקופ אחד, בעל שדה של 200 מעלות רבועות. הגלאי, CCD רגיש לתחום 220-280 ננומטר, מקורר לטמפרטורה נמוכה (-70°C) להקטין זרם חושך. הגלאי יפותח על ידיDESY והטלסקופ על ידי אל-אופ.
יש שימוש בידע וניסיון שנצבר מטלסקופ טאווקס.
מקורות נוספים.
הרצאות כנס החלל השמיני הבינלאומי ע"ש אל"ם אילן רמון, ינואר 2013:
לינוקס (אסטרואיד)
לינוקס (שם מלא: 9885 לינוקס; באנגלית: Linux 9885) הוא שמו הרשמי של האסטרואיד בחגורת האסטרואידים, שהתגלה ב-12 באוקטובר 1994, במסגרת מיזם מיפוי כוכבי הלכת המינוריים Spacewatch, באוניברסיטת אריזונה. האסטרואיד נקרא על שם ליבת מערכת ההפעלה לינוקס, ושמותיו המשניים הם "1985 CT2" ו-"1994 TM14".
1985 CT2
1994 TM14
עובדיה יוסף
הרב עובדיה יוסף (י"ב בתשרי ה'תרפ"א, 23 בספטמבר 1920 – ג' בחשוון ה'תשע"ד, 7 באוקטובר 2013) היה פוסק ומחבר חרדי-ספרדי, כיהן כרב הראשי הספרדי ('הראשון לציון') בשנים 1973–1983 והיה מנהיגה הרוחני ונשיא מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס מאז הקמתה. חתן פרס ישראל לספרות תורנית לשנת ה'תש"ל (1970). נחשב בעיני רבים כבכיר הרבנים הספרדים בדורו וכונה בפי תלמידיו גדול הדור, "פוסק הדור" וכן מרן.
ביוגרפיה.
ילדותו ונעוריו.
נולד בבגדאד, בנם הבכור של יעקב (בן עובדיה) וגורג'יה. הוריו היו בני דודים. נקרא עובדיה על שמם של הרב עבדאללה סומך ושל סבו, ויוסף על שמו של הרב יוסף חיים (ה"בן איש חי"). שם משפחת אביו היה עובדיה, ומאוחר יותר הפך את שמו הפרטי השני לשם משפחתו. ב-1924, כשהיה בן ארבע, עלתה משפחתו לארץ ישראל, והתיישבה בשכונת "בית ישראל" בירושלים, שם התפרנסה מחנות המכולת של אביו (בעיראק עבד אביו כצורף). מצבה הכלכלי של המשפחה היה דחוק, והבן עובדיה נאלץ להתחיל לעבוד בגיל צעיר. למד בתלמוד תורה בני ציון שבשכונת הבוכרים ומנעוריו התבלט בכישרונו ובלהיטותו ללימוד תורה. את יצירתו הספרותית הראשונה כתב בגיל תשע, הערות בשולי הספר "ראשית חכמה".
בשנת ה'תרצ"ג (1933), בגיל שתים עשרה, עבר ללמוד בישיבת פורת יוסף שבעיר העתיקה, לאחר שאביו שוכנע בחשיבות הדבר על ידי הרב צדקה חוצין. באותה שנה כתב ספר בשם "מחברת העתקת חידות" יחד עם שניים מחבריו. השקיע את זמנו בלימוד תורה ובכתיבה תורנית. ראש הישיבה, הרב עזרא עטייה, שימש עבורו כאב רוחני.