בעונת 1997/98 החלה הקבוצה להשתתף במסגרת אירופאית בשלב הבתים של גביע קוראץ'. בעונה שלאחר מכן, הגיעה לשלב הבתים פעם נוספת.
מאז שנת 2006, הקבוצה מארחת בהיכל הספורט החדש, ארנה סבאריה המכיל 4,000 מקומות ישיבה.
בית ספר לשטויות
בית ספר לשטויות היא סדרת טלוויזיה קומית ששודרה בערוץ הילדים בין השנים 2007–2008. לסדרה שתי עונות בכיכובם של אביעד בנטוב, אודי גוטשלק, עמית בחובר ועידית הרשקוביץ שמלמדים את הצופים איך לעשות שטויות.
ניצן לברטובסקי
ניצן לברטובסקי (נולדה ב-20 ביוני 1988) היא שחקנית קולנוע ישראלית. היא ידועה בעיקר בזכות גילום דמותה של מושקי בסדרת הטלוויזיה "קטמנדו".
קורות חייה.
ראשית חייה.
ניצן לברטובסקי נולדה ב-20 ביוני 1988 בגיל שלוש עברה לברטובסקי עם משפחתה לניו יורק מכיוון שהוריה ששניהם רופאים עשו התמחות בארצות הברית. השתתפה כשחקנית במופע בתנועת הצופים בארצות הברית. כששבו לישראל, לברטובסקי התקשתה להשתלב בכיתה מכיוון שלא ידעה עברית.
לברטובסקי העידה על עצמה שכבר מגיל צעיר היא נמשכה למשחק, אך מכיוון שהיא "לא באה ממשפחה עם רקע אמנותי" ולא מיהרה לפתח את תחביבה למקצוע. בצה"ל שירתה בחיל המודיעין. לאחר שחרורה מהצבא הלכה ללמוד בסדנת משחק ועסקה במלצרות. מפגש מקרי במסעדה שבה מילצרה סלל את דרכה אל תוך עולם המשחק. לברטובסקי לקחה הזמנה עבור אישה, שהתגלתה כמלהקת רותי גזית ארגוב. ארגוב הציעה ללברטובסקי לעסוק במשחק והפנתה אותה לסוכנת רינת איתן.
פריצה לתודעה.
לתפקיד שסימן את פריצתה לתודעה, דמותה של מושקי בסדרה "קטמנדו", הגיעה לברטובסקי כמעט במקרה. סמוך מאוד לתאריך שבו היו האודישנים לדמות היו אודישנים לבית הספר למשחק ניסן נתיב שבו התעתדה לברטובסקי ללמוד. אחרי שלברטובסקי התבשרה שהיא התקבלה לבית הספר היא התקשרה לסוכנת שלה ואמרה לה שהיא לא מעוניינת בתפקיד ב"קטמנדו" מכיוון שצילומי הסדרה יהיו בחו"ל במשך שלושה חודשים והיא לא תוכל להשהות את התחלת לימודיה במשך זמן רב כל כך. הסוכנת, רינת איתן, הפצירה בה שתיקח את התפקיד ולבסוף לברטובסקי נענתה לבקשתה. בזכות גילום דמותה של מושקי זכתה לברטובסקי לחשיפה גדולה מיד עם תחילת דרכה בתעשיית הבידור, עוד בטרם סיימה את לימודי המשחק שלה. מושקי, הדמות ששיחקה לברטובסקי בסדרה, היא אשת חסיד חב"ד שיוצאת לשליחות לקטמנדו יחד עם בעלה (מיכאל מושונוב). כדי לסייע לה לגלם היטב את דמותה של מושקי נשכר כיועץ אמינות יחיאל פליישמן, אחיה של חני ליפשיץ, שליחת חב"ד בקטמנדו. בתפקידו על הסט, פליישמן סייע ללברטובסקי ולשחקנים האחרים בסדרה להבין כיצד לשחק את דמויותיהם. בנוסף, לברטובסקי ושחקנים נוספים מהסדרה התארחו אצל משפחה בכפר חב"ד במשך סוף שבוע אחד. לברטובסקי העידה שבזכות סוף השבוע שם "ספגתי את האווירה והאנרגיה. למדתי את הניואנסים הקטנים ואת הגינונים". היא העידה שגילום דמותה של מושקי שינה אותה: "פעם הייתי הרבה יותר צינית, היה בי משהו לא בטוח בנשיות שלי. לגלם את מושקי גרם לי לבטוח בנשיות שלי הרבה יותר, לשמוח בה ולקבל אותה. להבין שנשיות זה חוזק. עד אז ראיתי בה חולשה". בריאיון לאתר Xnet הוסיפה לברטובסקי: "בחודשיים של הצילומים הרגשתי שאני מישהי אחרת, שאני לא אותה ניצן. כשהייתי מסיימת את יום הצילום וחוזרת לחדר, עדיין הייתי בתוך הדמות. לא הייתי מסוגלת לעשות את הסוויץ'. כשחזרתי לארץ לקח לי איזה חודש להתנער ממנה".
תפקידים נוספים.
מלבד גילום דמותה של מושקי, לברטובסקי השתתפה בתפקיד קטן בסרט הקולנוע "שש פעמים" בבימויו של יונתן גורפינקל. עלילת הסרט עוסקת בתלמידת תיכון מהרצליה שמתחברת לאנשים מפוקפקים. בסרט, לברטובסקי מגלמת את אוראל, הבחורה הכי מקובלת בשכבה. לטענתה של העיתונאית ליהי אלבז, "לברטובסקי נראית כמו מלכת הכיתה. שפתיים חושניות, שיער הורס, חיוך מפיל". בעקבות זאת, אלבז טוענת שהמראה של לברטובסקי מתאים לתפקיד שלה בסרט.
בסדרת הטלוויזיה "פצועים בראש" גילמה את נטלי בתפקיד אורח.
ב-2015 השתתפה בצילומי פרסומת של עלית לקפה טורקי.
במרץ 2016 החל לשחק במחזה "עורבים" של המחזאי אנרי בק, אותו תרגם דורון תבורי וביים עודד קוטלר. המחזה עלה בתיאטרון החאן. כמו כן באותה שנה שיחקה בהצגה "ההודאה" בתיאטרון יפו.
בשנת 2017 החלה לשחק את דמותה של סוזן בסדרת הנעורים האמריקאית "Greenhouse Academy" המופקת על ידי נטפליקס, שהיא הגרסה האמריקאית של הסדרה הישראלית "החממה". כמו כן מאותה שנה משחקת בהצגה "נראתה לאחרונה" בתיאטרון אורנה פורת.
ב-2018 השתתפה בסדרה "שלטון הצללים" ששודרה ב-HOT.
ב-2019 השתתפה בסדרה "שנות השמונים".
ב-2021 השתתפה בסדרה "ילדות סכסכניות".
ב-2022 השתתפה בסרט קולנוע קצר בשם "ביקור בית" במסגרת פסטיבל הסרטים חיפה.
לברטובסקי היא שחקנית בלהקת תיאטרון החאן. במסגרת זאת שיחקה בהצגות: "עורבים" בתפקיד מארי, נפוליון - חי או מת! בתפקיד לילית, פונדק הרוחות בתפקיד הפונדקאית, תעלולי סקפן בתפקיד היאסינט, טייבלה והשד בתפקיד טייבלה, "רוחות עליזות" בתפקיד גברת ברדמן, הַדֶּבֶר בתפקיד רַמבֶּר ו-"בקרוב - הֱיֵה שלום, מר הַפְמַן".
בו שילאי
בו שילאי (בסינית: 薄熙来, בפין-יין: Bo Xilai; נולד ב-3 ביולי 1949) הוא פוליטיקאי סיני לשעבר.
בו עלה לגדולה לאחר קדנציות כראש העיר של דאליין ולאחר מכן מושל מחוז ליאונינג. הוא כיהן כשר המסחר בשנים 2004–2007. בשנים 2007–2012 הוא כיהן כחבר הפוליטבירו וראש המפלגה הקומוניסטית בצ'ונגצ'ינג.
בו הוא בנו של בָּוֹ יִיבָּוֹ, אחד משמונת זקני המפלגה הקומוניסטית של סין. בו שילאי מזוהה כאחד "הנסיכים" (כינוי קומוניסט סיני פנימי) של הפוליטיקה הסינית. הוא טיפח תדמית של אדם כריזמטי בתקשורת הסינית, בשונה מטבעה המתון בדרך כלל של הפוליטיקה הסינית.
הקריירה שלו נקטעה במרץ 2012, כאשר נחשפה מעורבותו לכאורה ברצח איש עסקים בריטי אשר נמצא מת בחדר בבית מלון בצ'ונגצ'ינג.
במשפט שנערך הוא נידון למאסר עולם.
ילדותו.
בו שילאי נולד ב-3 ביולי 1949. הוא בנו השני מתוך ארבעה של חבר המפלגה הקומוניסטית הבולט בָּוֹ יִיבָּוֹ, אחד משמונת זקני המפלגה הקומוניסטית של סין, שכיהן כשר האוצר בשנותיה הראשונות של הרפובליקה העממית של סין, אך הודח בשנת 1965 בעקבות תמיכתו בקיום קשרי סחר פתוחים עם המערב. כאשר פרצה מהפכת התרבות בסין בשנת 1966, בָּוֹ יִיבָּוֹ סומן כימני וכאויב המהפכה וסולק מתפקידיו. הוא נכלא למשך 12 שנה, שבמהלכן על פי הדיווחים הוא עונה. אשתו, הו מינג, נחטפה על ידי המשמרות האדומים בגואנגג'ואו והוכתה למוות או התאבדה. בו שילאי היה בן שבע עשרה כשפרצה מהפכת התרבות, ובאותה עת למד בתיכון היוקרתי מספר 4 בבייג'ינג, מהטובים במדינה. בשנותיה הראשונות של מהפכת התרבות, היה חבר פעיל בארגון המשמר האדום ואולי בשלב מסוים הוקיע את אביו. כשהשפעות המהפכה התגברו, בו שילאי ואחיו נכלאו או נשלחו לאזור כפרי, ובו שילאי נכלא במשך חמש שנים. לאחר מותו של מאו דזה-דונג בשנת 1976, כנופיית הארבעה הואשמה רשמית בכאוס במהפכת התרבות, ואביו של בו שוחרר. בָּוֹ יִיבָּוֹ טוהר מאישומיו הפוליטיים ובשנת 1979 הפך לסגן ראש הממשלה. לאחר שחרורו עבד בו שילאי במפעל לתיקון חומרה במשרד התעשייה השנייה בבייג'ינג. בשנת 1977 התקבל לאוניברסיטת פקין בבחינה ציבורית. שלא כמו רבים מבני דורו בהנהגה הסינית שלמדו הנדסה, בו למד היסטוריה עולמית. בשנה השנייה ללימודיו הצטרף בו לתוכנית לתואר שני בעיתונאות בינלאומית באקדמיה הסינית למדעי החברה, וסיים את לימודיו לתואר שני בשנת 1982. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית באוקטובר 1980.
קריירה מוקדמת.
במהלך שנות השמונים של המאה הקודמת, משפחת בו החזירה לעצמה את השפעתה הפוליטית. בָּוֹ יִיבָּוֹ כיהן כסגן ראש הממשלה וסגן יו"ר הוועדה המייעצת המרכזית. בו הזקן נודע כאחד מ"שמונת הזקנים" של המפלגה הקומוניסטית ותרם משמעותית ליישום הרפורמות בשוק הסיני בשנות השמונים. למרות שהוא העדיף מדיניות כלכלית ליברלית יותר, בו הזקן היה שמרני מבחינה פוליטית, ואישר את השימוש בכוח צבאי נגד מפגינים במהלך אירועי כיכר טיין-אן-מן ב-1989. לאחר המיתון בשנת 1989, בָּוֹ יִיבָּוֹ סייע לעלייתו לשלטון של ג'יאנג דזה-מין כדי לקדם את דנג שיאופינג לתפקיד מנהיג המפלגה וסייע לג'יאנג לבסס את שלטונו בשנות התשעים. בָּוֹ יִיבָּוֹ נשאר דמות בולטת במפלגה עד מותו בשנת 2007 והיה בעל השפעה רבה על עיצוב הקריירה של בנו.
לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, שובץ בו שילאי למטה המפלגה הקומוניסטית – שם עבד במשרד המחקר של מזכירות ועדת מרכז המפלגה הקומוניסטית והמשרד הכללי של מרכז המפלגה. עד מהרה ביקש העברה לפרובינציות, ובשנת 1984 מונה לסגן מזכיר המפלגה של מחוז ג'ין. בריאיון ל-People's Daily אמר בו כי שם משפחתו הקשה עליו לקדם את הקריירה שלו. "הרבה זמן אנשים הסתייגו ממני", אמר. בהמשך הפך בו לסגן מזכיר ומזכיר וועדת המפלגה באזור הפיתוח הכלכלי והטכנולוגי של דאליין ומזכיר ועדת המפלגה בג'ינז'ו.
הוא עלה בדרגה בתוך המפלגה, והיה חבר בוועדה המתמדת של ועדת המפלגה הקומוניסטית העירונית של דאליין, גוף קבלת ההחלטות הבכיר בעיר, והיה סגן ראש עיריית דאליין בשנת 1990. בשנת 1993 הפך בו לסגן מזכיר המפלגה וראש עיריית דאליין.
ליאונינג.
ראש עיריית דאליין.