בשנת 2010, צ'ו ושחקן "Ktown Cowboys" שיין יון חיממו את סיבוב ההופעות של להקת המוזיקה הקוריאנית JYJ בארצות הברית.
בשנת 2011, צ'ו הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "I'm Just a Girl". צ'ו הייתה שותפה לכתיבהלהלחנה ולשירה; אד הואנג היה שותף לכתיבה ולהפקה המוזיקלית. ב-25 בפברואר 2011, צ'ו הוציא סרטון מוזיקה בהפקה עצמית לסינגל ביוטיוב בהשתתפות טים לקאטנה. לצ'ו היו תוכניות לסיבוב הופעות באי.פי הבכורה שלה My" True Happy" ב-2013 לפני שזכתה לתפקיד חוזר בסדרה "זאב צעיר". צ'ו הציגה לראשונה את הסינגל שלה "Simply" בספטמבר 2019.
מיזמים אחרים.
צ'ו היא שחקנית פוקר נלהבת ומשחקת מאז 2002. היא התחרתה באליפות העולם בפוקר 2018, והגיעה למקום ה-662 עם פרס בשווי 21,750 דולר.
ב-6 בפברואר 2019, הוכרז שצ'ו מונתה למנכ"ל Leonard &amp; Church, חברת שעונים מניו יורק.
חיים אישיים.
צ'ו היא נוצרייה. צ'ו בעלת חגורה שחורה בג'ודו ואת האימונים עשתה עם אביה, שהוא רב-מאסטר.
באפריל 2021, בעיצומה של עלייה בתופעות גזענות אנטי-אסייתית בנוגע למגפת הקורונה, צ'ו חשפה שהיא טיילה עם הכלבה שלה כשגבר קרא לעברה השמיץ ואיים על חייה. היא הרימה את הכלב שלה והחלה לברוח בריצה כשהוא התקרב אליה. היא אמרה שהעלייה בפשעי השנאה "גררה הרבה מזיכרונות [ילדותה] אלה".
מרווין
מוריץ גאבור
מוריץ גאבור (במקור גיירינגר, בהונגרית: Gábor Móric; קישאויסאלאש, 20 במרץ 1889 – בודפשט, 12 בספטמבר 1986) היה צייר יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה.
מוריץ גיירינגר נולד במשפחה יהודית כבנם של החייט מיקשה גיירינגר ושל פאני בלום. בשנים 1906–1907 למד באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות, שם היו מוריו הציירים ברטלן סקיי, אדה באלו ופאל סיניאי מרשה, ולאחר מכן המשיך את לימודיו בבית הספר לאמנויות יפות בפריז, שם המורה שלו היה הצייר פרננד קורמה. הוא היה חבר באגודת Cennini, ב"אגודת ציירי דיוקנאות ההונגרים" ובגילדת מונקאצ'י. בתום שהותו בפריז עבד כצייר פורטרטים בארצות הברית ובהולנד. הוא סייר גם באיטליה, אוסטריה, גרמניה ובלגיה. מוריץ גאבור חזר להונגריה ב-1913 והתגורר במושבת האמנים של דרך סזאדוש עד מותו. בין 1945 לבין 1948 היה מרצה באקדמיה ההונגרית לאמנויות שימושיות.
משנת 1916 הוצגו עבודותיו בתערוכות רבות. הוא היה בעל השכלה קלאסית שהשתקפה בעבודותיו, גאבור צייר פורטרטים ריאליסטיים בצבעים מאופקים, כולל אישי ציבור הונגריים וזרים, כמו גם טבע דומם פרחוני, נופים, תמונות תוך בית, תמונות בנושאי דת, וצייר גם ציורי זכוכית. בשנים האחרונות לחייו יצר גם מדליות.
חייו הפרטיים.
אשתו הייתה אילונה לואיזה בשנאי (1897–1960), בתם של קארוי בשנאי ושל אווה אץ', אותה נשא ב-18 באוגוסט 1917 בבודפשט.
בתו הייתה אילונה גאבור (1919–1990), שנישאה לפסל איבאן סאבו. נכדו גאבור סאבו (1940) הוא פסל.
פיליפ וון
וויווד
פיל לבן (מכירה)
טבח סרפנד אל-עמאר
טבח סרפנד אל-עמאר הוא טבח מתוכנן של עשרות גברים בכפר הערבי סרפנד אל-עמאר (כיום בשטח צריפין) ובמאהל בדואי סמוך על ידי חיילים מדיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק ב-10 בדצמבר 1918 לאחר סיום
המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. הטבח, ככל הנראה נקמה על רצח חייל ניו זילנדי על ידי כפרי, גרם לקרע בין הדיוויזיה לבין המפקד העליון של חיל המשלוח המצרי (1916), הגנרל סר אדמונד אלנבי.
רקע.
לאחר הכיבוש הבריטי באפריל 1918, שרר באיזור משטר צבאי בריטי - מנהלת שטחי האויב הכבושים-דרום. בחודש אפריל 1919 עתידה היתה הדיוויזיה לעבור למחנה רפיח לקראת פירוקה וחזרת החיילים לארצותיהם.
הכפר סרפנד אל-עמאר היה סמוך למחנות שלוש החטיבות של דיוויזיית האנזא"ק: חטיבת הרובים הרכובים של ניו זילנד, וחטיבות הסוסים הקלות ה-1 וה-2 האוסטרלית. קרבתו של הכפר, וסלחנותו של הצבא הבריטי כלפי פשיעה של הערבים המקומיים, גרמו לכך שגניבות ורציחות היו נפוצות באזור, כמעט ללא ענישה מהכוחות הבריטיים. הימנעותם של הבריטים מענישה על פשעים אלו הובילה להצטברות של טינה בקרב החטיבה הן כלפי המקומיים והן כלפי המטה הכללי הבריטי.
הטבח.
בלילה שבין 9 ל-10 בדצמבר 1918, חייל ניו זילנדי בשם לסלי לורי, התעורר בסביבות חצות כאשר חש כי הקיטבג שלו, שבו הוא השתמש ככר נגנב. לורי רדף אחרי הגנב אל מחוץ למחנה, שם ככל הנראה נורה. לורי נמצא על ידי חייל אחר, רב"ט קאר, ששמע קולות של מאבק וזעקה לעזרה. הוא נמצא שכוב בחול, כ-40 מטרים מקווי האוהלים, כשהוא מדמם מפציעת כדור בחזה, ומת סמוך להגעת הרופא, בסביבות 1:30. ביום שלישי 10 בדצמבר, קבוצה של חיילים ניו זילנדים עקבה אחר עקבותיו של הגנב, שהסתיימו כמאה מטרים לפני הכפר סרפנד אל-עמאר.
החיילים הקימו גדר סביב הכפר, והורו לשייח'ים של הכפר למסור את הרוצח, אך אלו הכחישו כי הם יודעים דבר מה על האירוע או על מבצעו. דבר מותו של החייל הובא לידיעת סגל הדיוויזיה למחרת, וחקירה נערכה עם אור ראשון על ידי רס"ן מגנוס ג'ונסון. נלקחו יציקות גבס של טביעות הרגל, ועל פי הקליע שהרג את לורי נקבע כי נורה על ידי אקדח קולט 45, אשר לא חומשו בו החיילים הניו זילנדיים, אך היה נפוץ בקרב כוחות טורקים וערבים. על פי דו"ח המשטרה, לא היו ראיות הקושרות מישהו מהכפר לרצח. הדוח קבע כי:"בשעה 0930 ב-10 בדצמבר 1918 החלה המשטרה לחפש בכפר ולא מצאה כל זכר לעבריין, ואפילו לא לכל אדם אחר שנחשד בפשע. הרמז החומרי היחיד היה של כובע ילידים (בדומה לכיסויי ראש שלבשו בדואים) אשר נאסף על עמית של המנוח, ונמסר לי על ידי קפטן קוב. הוא נמצא במקום בו נורה ונהרג החייל. "למחרת לפנות ערב נכנסו לכפר כמאתיים חיילים וגירשו את הנשים והילדים. חמושים במקלות ובכידונים, החיילים התקרבו לתושבי הכפר הנותרים תוך כדי שריפת הבתים. כ-40 בני אדם נרצחו בהתקפה על סרפנד והמחנה הבדואי הסמוך. מספר הנרצחים שנוי במחלוקת: אחד הדיווחים מעמיד את הנתון על יותר מ-100. מספר לא ידוע של פצועים טופלו על ידי יחידות הרפואה בשטח.
לאחר האירוע.
דבר הטבח בסרפנד הגיע גם למפקדת חיל המשלוח המצרי (1916), ומפקד החיל, הגנרל סר אדמונד אלנבי, קיבל הוראה מהמטה הכללי למצוא ולטפל משמעתית בטובחים, ובפרט במוביליו. החיילים ניו זילנדים סירבו לנקוב בשמות, ולפיכך לא ניתן היה להאשים איש באופן ברור בטבח.
גנרל אלנבי כינס את הדיוויזי למפקדה, שם התעלם מהצדעתו של המפקד אדוארד צ'ייטור והביע את זעמו על מעשיהם בחריפות, וכינה אותם "פחדנים ורוצחים". לפי ""ההיסטוריה הרשמית של של אוסטרליה במלחמת 1914–1918 (Gullett)", האוגדה ציפתה לטיפול משמעתי קשה, אך ההתפרצות הפוגענית של אלנבי, למרות שהותירה אותם ללא עונש, עוררה טינה ומרירות. התחושה בקרב הדיוויזיה רק התעצמה על ידי חזרתו של אלנבי מהמלצותיו לפרסים לחייילי הדיוויזיה ושתיקתו כלפיהם במהלך השנה שלאחר מכן. רק ביוני 1919 נודע לאלנבי על ידי עיתונאי אוסטרלי על התמרמרות בדיוויזיה בעקבות התפרצותו, ובעקבות כך כתב תודות לפרשים האוסטרלים הקלים, נפרד מהם והודה להם על פעולתם האמיצה בפלשתינה וסוריה.
איש לא נאשם בטבח, אך פיצויים שולמו כדי לבנות מחדש את הכפר. ממשלת בריטניה תרמה 686 פאונד בשל מספר קטן של חיילים סקוטים שהשתתפו בטבח ובשנת 1921 ביקשה מאוסטרליה וניו זילנד לתרום את שני השליש הנותרים. אוסטרליה שילמה את חלקה לבריטניה. עם זאת, ניו זילנד התנגדה, אך בסופו של דבר תחת לחץ בריטי שילמה את חלקה במאי 1921.
מעורבות אוסטרלית.
שום דיווח משטרתי לא הצביע על נוכחותם של חיילים אוסטרלים בכפר.
הונח כי הייתה מעורבות של חיילים אוסטרלים בטבח בסרפנד, אך הדבר מעולם לא הוכח. ההיסטוריון הנרי גולט כתב בספרו "ההיסטוריה הרשמית של אוסטרליה במלחמת 1914–1918" כי כוחות ניו זילנד ניהלו את הטבח והרס הכפר, ב"תמיכה לבבית" ו"אהדה מלאה" של האוסטרלים.
בשנת 2009, העיתונאי פול דיילי גילה הקלטת אודיו בארכיון של אנדרטת המלחמה האוסטרלית שבה הפרש האוסטרלי לשעבר טד אובריאן תיאר כיצד הוא וחבריו "עברו דרך [הכפר] עם כידון". אובראיין תיאר את הפעולות שהוא וחבריו האוסטרלים נקטו כ"רשעות" ו"דבר רע ממש".
גונסאלו מונטיאל
כרמן מריה מונטיאל
מגפון (אתר חדשות)
נעמה מלומד
שרה מונטיאל
אז'ן דה גריף
המשורר והחשפנית
המשורר והחשפנית הוא ספרו השלישי של המשורר והסופר אלי שמואלי. הספר יצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 2020, וב-2021 נמנה שמואלי על הזוכים בפרס היצירה לסופרים עבריים ע"ש לוי אשכול.
תקציר העלילה.
יהושע, גיבור הספר, מתפרנס מעבודות מזדמנות וחולם להיות יום אחד משורר מפורסם. בינתיים, הוא מקליד בלילות את שיריו במכונת כתיבה ובימים הוא שקוע בחלומות ותכנונים לגבי המקדמה העצומה שהוא כמה לזכות בה עוד לפני התהילה. הוא מוכן לעשות הכל כדי שספר שיריו יראה אור, אלא אם כן מצפונו יעצור אותו. באחד הימים הוא פוגש רקדנית חושנית שמתפרנסת ממופעי חשפנות באירועים פרטיים. מכאן, מתמודד יהושע בפני השאלה, האם היא תסיט אותו מדרכו או להפך, תעזור לו לממש את חלומו הגדול? הספר עוסק במאבק היום יומי שבין ייאוש לתקווה, ובנחישות הרבה הנחוצה כדי להיאחז בחלום גדול, שקשה להרפות ממנו.
טבח סרפנד אל חרב
ווליס סימפסון
רכבת ילדים (בודפשט)
פופקורן (יצירה מוזיקלית)
תחנת מזג-אוויר
בסי סמית
יום המים הבין-לאומי
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי במונטריאול
שבט יהודה בדוחק ובצער
שבט יהודה בדחק ובצער הוא פיוט הנאמר בפתיחת הסליחות, לפי רוב מנהגי הספרדים. הפיוט פותח את חלק אמירת י"ג מידות שבמהלך הסליחות, ומגיע מיד אחרי אמירת אשרי ופסוקי הרחמים.
מבנה הפיוט.