אף על פי שתמיד היה ריבאונדר חזק, בולומבוי הגדיל את ממוצע הנקודות שלו בעונת 2015/16, והעמיד ממוצע של 17.9 נקודות למשחק יחד עם 12.8 ריבאונדים למשחק. לאחר העונה, בולומבוי נבחר לחמישייה הראשונה של הביג סקיי, וגם לשחקן השנה ושחקן ההגנה.
קריירה מקצועית.
יוטה ג'אז (2016–2017).
ב-23 ביוני 2016, בולומבוי נבחר על ידי יוטה ג'אז בבחירה ה-52 בדראפט 2016. ב-19 באוגוסט 2016 הוא חתם בג'אז. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב-30 באוקטובר 2016, כשרשם שלוש נקודות, ריבאונד אחד, אסיסט אחד, חטיפה אחת וחסימה אחת בארבע דקות מהספסל בהפסד 88–75 ללוס אנג'לס קליפרס. במהלך עונת הרוקי שלו, בולומבוי נשלח כמה פעמים לסולט לייק סיטי סטארס, קבוצת ליגת הפיתוח של יוטה. ב-26 משחקים עם הסטארס, הוא העמיד ממוצעים של 16.5 נקודות ו-13.3 ריבאונדים למשחק.
ב-16 באוקטובר 2017, הג'אז ויתרו על בולומבוי.
מילווקי באקס (2017–2018).
ב-20 באוקטובר 2017, בולומבוי חתם על חוזה דו-כיווני במילווקי באקס דרך קבוצת ליגת הפיתוח שלהם, הוויסקונסין הרד. לכל אורך העסקה שלו, הוא חילק את זמן המשחק שלו בין קבוצת ה-NBA לבין קבוצת הפיתוח. עם זאת, בולומבוי נחתך מהקבוצה ב-7 בינואר 2018, לאחר שהחתימה את אקסבייר מונפורד.
ויסקונסין הרד (2018).
ב-10 בינואר 2018, בולומבוי חתם מחדש בוויסקונסין הרד.
צסק"א מוסקבה (2018–2022).
בולומבוי הוחתם על ידי צסק"א מוסקבה מהליגה המאוחדת של VTB והיורוליג ב-8 באוגוסט 2018, בחוזה לשלוש שנים. בסיום עונת 2018/2019 זכתה צסק"א באליפות לאחר שניצחה את אנאדולו אפס 91-83. במשחק הגמר בולומבוי לא קלע נקודות ולקח שני ריבאונדים. ב-2 במרץ 2020 הוא חתם על הארכה לשנתיים במועדון.
ב-28 בפברואר 2022, עזב בולומבוי את צסק"א מסיבות אישיות הקשורות לפלישה הרוסית לאוקראינה.
קריירה בינלאומית.
בולומבוי הוזמן להתרשמות בנבחרת אוקראינה בכדורסל לקראת גביע העולם 2014. הוא נפצע בזמן שהתאמן לקראת הטורניר ולא הופיע באף משחק. הוא נבחר לסגל המקדים של נבחרת אוקראינה לקראת יורובאסקט 2017 אך לא הופיע בסגל הסופי.
בנובמבר 2018, הפך בולומבו לאזרח רוסי. בולומבוי שיחק בנבחרת רוסיה במהלך מוקדמות גביע העולם 2019 ומוקדמות יורובאסקט 2022. הוא החמיץ את מונדובאסקט 2019 בגלל פציעה.
פיגוע הירי במושב חמרה
פיגוע הירי במושב חמרה הוא פיגוע ירי שאירע ב-כ"ה בשבט ה'תשס"ב, 6 בפברואר 2002 במושב חמרה שבבקעת הירדן, בעיצומה של האינתיפאדה השנייה. בפיגוע נהרג חייל צה"ל וכן מירי אוחנה וביתה יעל בת ה-11 תושבות המושב.
רקע.
בסוף ספטמבר 2000 פרצה האינתיפאדה השנייה בתום שלוש שנים של שקט יחסי בין ישראל והפלסטינים, שהופר באירועי מנהרת הכותל ובאירועי יום הנכבה 2000. במסגרת האינתיפאדה בוצעו מאות פיגועים הכוללים פיגועי ירי והתאבדות. האינתיפאדה ידעה עליות ומורדת, והחל מאמצע ינואר 2002 גברו מעשי הטרור, אשר הגיעו לשיאם בחודש "מרץ השחור" שהוביל לפתיחת מבצע חומת מגן.
הפיגוע.
סמוך לשעה 20:00 חדר מחבל מכיוון העיר טובאס בנפת שכם לאזור חממות המושב חמרה שבבקעת הירדן כשהוא מחופש לחייל. רכז הביטחון ביישוב קיבל כ-45 דקות לפני כן התרעה על חדירה צפויה, והתושבים הונחו להישאר בבתים נעולים. תחילה ירה המחבל על ג'יפ סיור שבו נסע שומר המושב, אך השומר לא נפגע. אז התפתחו חילופי אש בין המחבל לבין כוח של גדוד הנח"ל החרדי שאבטח את המושב. מפקד פלוגה נפצע מכדור ברגלו וחייל נוסף נפצע אף הוא מירי. השניים פונו לבית החולים הדסה עין כרם.
המחבל המשיך בריצה לעבר שער המושב, פרץ אותו, והגיע לבית פרטי. בעקבות קריאות העזרה של בני המשפחה, החייל משה מג'וס מקונן מהשער הצפוני רץ לעברם, נורה ונהרג מאש המחבל. המחבל פוצץ בירי בלון גז סמוך לבית, אך בני המשפחה חולצו ללא פגע תחת אש. משם המשיך המחבל ונכנס לבית אחר, שבו היו מירי אוחנה, חברת מושב בת 40, ובתה יעל, בת 11. חיילי צה"ל הקיפו את הבית, אך המחבל ירה מטווח קצר באם ובבתה. השתיים נפצעו אנושות, ומתו לאחר זמן קצר. כוח של הימ"מ הרג את המחבל בירי מבעד לחלון הבית. על גופו נמצאה חגורת נפץ שלא הופעלה.
אחר הפיגוע.
הזרוע הצבאית של ארגון חמאס קיבלה אחריות לפיגוע בהודעה ברשת הטלוויזיה של חזבאללה - אל-מנאר
קאמבק (תופעה)
קאמבק (באנגלית: Comeback, מילולית: חזרה) הוא מונח תרבותי המבטא שובה של דמות או קבוצה שזכתה בעבר לאהדה ולפרסום להישגי עבר שלה, לאחר היעדרות מתשומת הלב הציבורית. שיבה לצמרת של מי או של מה שנעדר ממנה באופן זמני.
בבידור ובתרבות.
בבידור ובתרבות יכול המושג להצביע על הוצאת תקליט או מופע חדשים או השתתפות בסרט קולנוע או תוכנית טלוויזיה חדשים של זמר או שחקן בעלי הישגי עבר, לאחר תקופה ארוכה יחסית של היעדרות מתשומת הלב הציבורית. להיעדרות זו יכלו לגרום משבר אישי, ירידה ביכולת המקצועית, פניה לתחום לא-פופולרי, זיהוי שגוי של טעם הקהל ועוד. תקופות של נסיגה וחזרה הן חלק שכיח בקריית בידור ותרבות: "כמעט שאין אמן או להקה גדולים שלא חוו את זה על בשרם: הצלחה מטאורית, לעיתים בן לילה, מכירות בשמיים והופעות נונ-סטופ שלעיתים מכלות את כל הזמן שיש להם ומכניסות לסחרור מעייף, או סינגלים שפחות מצליחים, מכירות תקליטים בירידה, מכירת כרטיסים פחותה להופעה הקרבה או אפילו מצב רפואי שמשבית ומבשר רעות. חלקם לא הצליחו לשרוד את זה, חלקם שרדו כמו גדולים ואפילו יותר מזה."
להקות או קבוצות שהתפרקו מתאחדות לעיתים לאירוע קאמבק, שכאשר הוא מוצלח יכול להוביל להקמתן מחדש וחידוש פעילותן (למשל להקת כוורת, חבורת "זהו זה!").
בפוליטיקה.
פוליטיקאי יכול לצאת "למדבר הפוליטי" בעקבות ירידת קרנו בעיני הבוחרים (הפסד בבחירות, או אי-מעבר של אחוז החסימה כמו נפתלי בנט בבחירות לכנסת העשרים ואחת); או הוראה חוקית שמונעת ממנו להתמודד (למשל מאסרו של אריה דרעי, או החלטת ועדת כהן בעניין אריאל שרון). הקאמבק מתרחש כאשר הנסיבות הפוליטיות משתנות או לאחר תקופה בה משקם הפוליטיקאי את מעמדו הציבורי והוא יכול לשוב ואף להצליח לסחוף מחדש בוחרים.
בספורט.
קאמבק בספורט יכול להיות שובו של אתלט לפעילות והישגים לאחר פציעה או משבר אישי או שובה של קבוצה או נבחרת להישגים לאחר ירידת ליגה, למשל.
קאמבק יכול להתרחש גם במסגרת סדרת גמר בה קבוצה חוזרת מהפסד בשלב מוקדם לניצחון במשחק גומלין.
בטכנולוגיה.
מסיבות שונות, כגון נוסטלגיה או אופנה, יש והשוק, או חלקים מהציבור, מאמצים מחדש טכנולוגיה ותיקה שכבר נדחקה עקב שימוש בטכנולוגיה מודרנית יותר. כך למשל ניתן לציין את הקאמבק של תקליטי הויניל, לאחר שהוחלפו על ידי אמצעי השמעת מוזיקה אחרים.
ציפי הורוביץ-קראוס
ציפי הורוביץ-קראוס (נולדה ב-12 ביולי 1978) היא פרופ' חבר בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה ובפקולטה להנדסה ביו-רפואית בטכניון וראש הקבוצה לדימות מוחי בילדים בטכניון (2015-היום). במשך 3 שנים (2012–2015) שימשה כמנהלת המדעית הקלינית ו -9 שנים כמנהלת המדעית (2012–2021) של המרכז לאוריינות וקריאה בבית החולים לילדים בסינסינטי בארצות הברית. החל משנת 2021, היא פרופ' חבר (פאר) וחוקרת גם במרכז המחקר קנדי קריגר המסונף לבית הספר לרפואה בבית החולים ג'ונס הופקינס בבלטימור, ארצות הברית.
ביוגרפיה.
הורוביץ-קראוס נולדה וגדלה בנתניה. בצבא שירתה בחיל האוויר. היא בעלת תואר ראשון בביולוגיה (2002) ותואר שני בנוירוביולגיה (2004) מטעם אוניברסיטת תל אביב. היא בעלת תואר שני נוסף בתוכנית הקלינית לאבחון לקויות למידה (2007, בהצטיינות) מטעם אוניברסיטת חיפה. את הדוקטורט שלה (2009) עשתה במרכז אדמונד ספרא לחקר המוח באוניברסיטת חיפה תחת הנחייתה של פרופ' צביה ברזניץ והתמקדה בחיפוש אחר סמנים אלקטרופיזיולוגיים לניטור טעויות במהלך קריאה בקרב קוראים עם דיסלקסיה. לאחר לימודי הדוקטורט, המשיכה בלימודי פוסט-דוקטורט (2011) בחיפוש אחר סמנים אלקטרו-פיזיולוגיים להשפעת תוכנית התערבות בילדים עם לקויות למידה באוניברסיטת חיפה.
לאחר זכייתה במלגת פולברייט בשנת 2011, החלה הורוביץ-קראוס בלימודי פוסט-דוקטורט נוסף (2013) במחלקה לרדיולוגיה בבית החולים לילדים בסינסינטי בארצות הברית תחת הנחייתו של פרופ' סקוט הולנד, שם התמקדה בהבנת תהליכי התפתחות מוחית בילדים בדגש על המעורבות של יכולות ניהוליות בתהליכי שפה וקריאה על ידי שימוש בכלי דימות מוחי מתקדמים כגון דימות תהודה מגנטית תפקודית (fMRI) ואלקטרואנצפלוגרם (EEG).
לאחר סיום פוסט-דוקטורט בארצות הברית, מונתה הורוביץ-קראוס כחברת סגל בפקולטה לרפואה באוניבריסטת סינסינטי ומחלקה לרפואת ילדים בבית החולים לילדים בסינסינטי, ארצות הברית ולאחר מכן, חזרה לארץ והקימה את המעבדה לדימות מוחי בילדים בטכניון כזוכת מלגת אלון לחוקרים צעירים.
הורוביץ-קראוס משמשת כיועצת במספר ועדות ומועצות מדעיות, בין היתר היא יועצת במרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל. בנוסף, היא עורכת אקדמית בכתבי-העת "PLOS One", Frontiers in Human Neuroscience והשלוחה האמריקית והישראלית של Frontiers for Young Minds- Israel. היא חברת מערכת בעיתון המוביל לחקר הדיסלקסיה Annals of Dyslexia וחברה בוועד המנהל של החברה להתפתחות המוח Society for Developmental Cognitive Neuroscience (Flux).
הורוביץ-קראוס נשואה לד"ר דרור קראוס ולהם שלושה ילדים- הילה, יאיר ונגה.
מחקר.