סמארט נולד בניומרקט שבחבל סאפוק באנגליה, והתגייס לצבא הבריטי כפלס בחיל ההנדסה המלכותי לאחר סיום לימודיו בשנת 1907. ב-1915 קיבל רישיון טיס. הוא עלה בסולם הדרגות, ולאחר שירות במלחמת העולם הראשונה בחזית המערב, נשאר בשירות קבע ב-RAF. כטייס הצטיין סמארט במשימות הפצצה, ועל השתתפותו ב-25 הפצצות יום ו-2 הפצצות לילה, זכה בשנת 1921 בצלב התעופה המצוינת.
בין 1927 ל-1930 שירת במסגרת חיל האוויר האוסטרלי, ולאחר מכן שב ל-RAF. הוא שירת במגוון תפקידים, ובשנת 1939, כשהוא בדרגת סגן מרשל אוויר (המקבילה לדרגת גנרל בעל שני כוכבים בחילות היבשה), מונה למפקד הכוחות הבריטים בעיראק.
המלחמה האנגלו-עיראקית.
על פי ההסכם האנגלו-עיראקי הותר לבריטים להחזיק בכוחות צבא בשני בסיסים על אדמת עיראק. האחד היה חבניה, הסמוך לבגדאד, והשני שועייבה הסמוך לבצרה. באפריל 1941 התחוללה הפיכה צבאית במסגרתה עלתה לשלטון כת קציני צבא, שמינתה את הפוליטיקאי הפרו-נאצי, רשיד עאלי אל-כילאני לראש ממשלת עיראק. אל-כילאני דרש את יציאת הכוחות הבריטים מאדמת עיראק, אך נענה בתגבור הכוחות דרך נמל בצרה. ב-30 באפריל הטילו כוחות עיראקים מצור על בסיס חבניה, בו שהו כ-2,200 לוחמים ולמעלה מ-9,000 אזרחים בריטים, שחלקם כללו נשים וילדים שפונו מבגדאד לאחר ההפיכה על מנת לדאוג לביטחונם. הבסיס שימש כבית ספר לתעופה.
סמארט היה מפקד ה-RAF על אדמת עיראק. האחראי עליו ישירות היה מרשל אוויר ראשי ארתור לונגמור, האחראי על כוחות ה-RAF במזרח התיכון, שישב בקהיר. עם הידיעה על ההפיכה ביקש סמארט מלונגמור תגבורות, אך לונגמור האמין שעיראק היא בעדיפות נמוכה לעומת צרכים אחרים של המערכה במזרח התיכון וסירב. לרשותו של סמארט עמדו רק 78 מטוסי אימון מיושנים. עם זאת ככל שהתפתח המשבר, הוחלט לתגבר את הכוחות בעיראק, ולקראת סוף אפריל הספיק ה-RAF להעביר ממצרים 6 מטוסי גלוסטר גלדיאטור חדישים, שהוצבו בחבניה, ועשרה מפציצי וולינגטון שהוצבו בשועייבה. אל מול האיום הארטילרי שהתגבש על רמה גבוהה הצופה על חבניה, יכול היה סמארט להעמיד כ-1,500 לוחמי חיל רגלים, ולהם כ-18 משוריינים מיושנים.
אל מול הדרישה העיראקית כי ייסוג מן הבסיס וכי הטיסות בו יחדלו מייד, ניסה סמארט להרוויח זמן, עד שיקבל פקודות ברורות. הוא עמד בקשר עם השגריר הבריטי בבגדאד, קינאהאן קורנווליס, אך זה לא הצליח להעביר אליו מדיניות ברורה. סמארט ידע כי עליו להכות בעיראקים מכת מנע, אם ברצונו להסיר את המצור, אך מאידך, חשש להתחיל בעצמו במלחמה בטרם קיבל הוראה ברורה מהדרג הפוליטי.
לאחר כיומיים של מצור הגיעה מצ'רצ'יל הפקודה - "אם עליך להכות, הכה בכל הכוח". סמארט פירש פקודה זו כמאפשרת לו לפתוח במתקפת נגד כנגד הכוחות העיראקים הצרים עליו. הפעולה החלה בבוקר ה-2 במאי והסתיימה בלילה שבין 5 במאי ל-6 במאי בנסיגת העיראקים מהרמה השולטת על חבניה והסרת המצור. בפעולה נלקחו ארבע מאות שבויים, וחיל האוויר העיראקי הושמד, למעשה. היו אלו יריות הפתיחה של המלחמה האנגלו-עיראקית.
פציעתו, ולאחריה.
ב-5 במאי נפצע סמארט קשה בתאונת דרכים, ופונה לבצרה ולאחר מכן להודו. הוא הוחלף על ידי סגן מרשל אוויר ג'ון ד'אלביאק כמפקד כוחות האוויר, ועל ידי קולונל אוברי רוברטס כמפקד כוחות הקרקע בעיראק.
ב-7 במאי שלח צ'רצ'יל לסמארט מברק ובו כתב:
"פעולתך הנמרצה והמזהירה השיבה במידה רבה את המצב לקדמותו. כולנו עוקבים אחר עמידתך הנהדרה במערכה. כל העזרה האפשרית תישלח. המשך."
בנובמבר 1941 הוצב סמארט בתפקיד הדרכה, ובספטמבר 1945 פרש מן ה-RAF.
ב-1963 מת.
עיטורים ואותות.
בין היתר, עוטר סמארט בעיטורים הבאים:
יעוץ פנסיוני
אבנים בדרכי השתן
יועץ פנסיוני
הטחת עוגה
הטחת עוגה בפניו של אדם היא אקט קומי. העוגות המוטחות הן עוגות עתירות קצפת עם תחתית אפויה דקה (פאי) או ללא תחתית, כדי שההטחה לא תכאיב לקורבן, אלא רק תלכלך אותו. יש העושים שימוש בתחליפים כגון "עוגת" קצף גילוח, כדי לחסוך בעלויות.
הטחת עוגות ומלחמות עוגות הן רכיב מרכזי בקומדיות סלפסטיק. באירועי גיוס כספים לצדקה נעשה לעיתים שימוש בידורי בהטחת עוגות תמורת תשלום בפניו של קורבן, והתקבולים נתרמים. יש המשתמשים בהטחת עוגות כמשחק במסיבות יום הולדת וכמתיחה.
לעיתים כאקט מחאה, עוגות מוטחות בפניהם של אנשי שררה, פוליטיקאים או ידוענים כדי למחות כנגד דעותיהם הפוליטיות או כנגד יהירותם או שחצנותם. מבצעי הפעולה רואים בה דרך מגוחכת להשפיל או להביך את הקורבן.
הטחת עוגות בסלפסטיק.
בדיחת "עוגה בפנים" הוצגה לראשונה בקולנוע בסרט האילם משנת 1909 "מר פְליפ" בכיכובו של בן טרפין .
החל משנת 1913 כללו רבות מהקומדיות הקצרות של מאק סנט הטחת עוגה או שתיים. לסנט היה כלל ברור מי בסרטיו יכול לחטוף עוגה בפנים:
סרטים רבים כוללים מלחמת עוגות. הראשון בהם הוא "מאחורי הקלעים" של צ'ארלי צ'פלין מ-1916. מלחמת העוגות האולטימטיבית הוצגה בסרטם של לורל והארדי "קרב המאה" משנת 1927 בה נעשה שימוש ב-3,000 עוגות. הסרט "שייקספיר רועד" משנת 1930 מסתיים באודיטוריום מלא באנשים משליכים עוגות. הסרט "מלון קייסטון" מ-1935 כולל מלחמת עוגות רחבת היקף שבסיומה מוטחת עוגה במצלמה. ב-1941 הופק סרטם של שלושת המוקיונים
"In the Sweet Pie and Pie" כולל מלחמת עוגות גדולה. "המרוץ הגדול", קומדיה בטכניקולור מ-1965 כולל את מלחמת העוגות הקולנועית הגדולה ביותר. הקרב, בעלות של $200,000, כלל 4,000 עוגות, והוא ארך שבעה ימי צילומים. הוא הסתכם בארבע דקות ועשרים שניות של זמן מסך.
בסרטי האנימציה של לוני טונס כלולות סצינות רבות בהן הדמויות מטיחות עוגות זו בזו. באגס באני מטיח עוגות באלמר פאד; דאפי דאק משעשע מיליונר על ידי הטחת עוגה בעצמו, וכתוצאה מכך מתעשר.
באחת מחוברות הקומיקס מסדרת "באטמן", הג'וקר זומם להטיח עוגה בבאטמן.
הטחות עוגה היו מוטיב חוזר בתוכנית "ייסורי אפרים", ובתוכניות של מונטי פייתון.
הטחת עוגות כאקט מחאה.
תומאס פורסייד, אקטיביסט אמריקאי, עיתונאי מחתרתי ותומך בלגליזציה של סמים קלים, היה הראשון שנקט בהטחת עוגה כאקט מחאה. ב-1970 הוא הטיח עוגה בפניו של הסוציולוג אוטו לארסן, יושב ראש הוועדה הנשיאותית לחקר תועבה ופורנוגרפיה. פעולה זו כונתה "הטחת העוגה ה-Yippie הראשונה". אהרון קיי, גם הוא Yippie, הלך בעקבותיו והטיח עוגות בידוענים רבים, בין השאר באנדי וורהול ובאניטה בריאנט. הוא המשיך בפעילותו זו עד 1992. דמותו כיכבה כדמות אנימציה בסרטון מוזיקלי משנת 2003 בו הטיח עוגות בפניו של ג'ורג' ווקר בוש.
עוגה הוטחה בביל גייטס ב-1998 בבלגיה. בעקבות התקרית הופץ משחק מחשב בו המטרה היא להטיח עוגות בפניו של גייטס.
ב-4 ביולי 2001 הטיחה גל ארבל, פעילת אינדימדיה בת 19, עוגה בפניו של שר התקשורת ראובן ריבלין, במחאה על מדיניותו בנושא חברת בזק והכבלים. ארבל נפטרה כעבור שנה. על שני חבריה נגזרו ב-2003 חמישה חודשי עבודות שירות.
בספטמבר 2001 הוטחה עוגה בפניו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, על ידי נער בן 16. הנער וחבריו שעזרו בהכנת העוגה, נענשו בקנס בלבד, מכיוון שלא הוכח שהייתה כוונה פוליטית במעשה.
על אן קולטר הוטחה עוגה ב-2005 באוניברסיטת אריזונה, והיא הגישה תביעה.
באירועים שונים בקנדה, מטיחי עוגות נידונו ל-30 יום במאסר: אדם שהטיח עוגה בפניו של מושל אלברטה ב-2003, נשים שהטיחו עוגות בפניהם של מושל אלברטה ובראש העיר של קלגרי ב-2007. ב-2010 הוטחה עוגה בפניו של שר האוקיינוסים והדיג של קנדה על ידי אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים כמחאה נגד ציד כלבי ים. עוגה הוטחה בפניו של ז'אן קרטיין, ראש הממשלה לשעבר של קנדה, במהלך ביקורו באי הנסיך אדוארד ב-2010.
פאי תפוחים הוטח ב-2010 בקארל לוין, סנאטור אמריקאי יהודי, על ידי סטודנטית ערביה מאוניברסיטת מישיגן שנימקה את המעשה ב"תמיכת הסנאטור בפשעי מלחמה של ישראל". מטיחת העוגה נעצרה בעקבות המעשה, וכן אדם נוסף שהסיח את דעתו של הסנאטור לפני המעשה.
ביולי 2011 הוטחה עוגה ברופרט מרדוק במהלך שימוע בפרלמנט הבריטי, שנערך לו עקב שערוריית האזנות סתר לידוענים ואנשי ציבור בבריטניה, שבה היה מעורב העיתון ניוז אוף דה וורלד שבשליטתו. מטיח העוגה נשפט לשישה שבועות מאסר, שקוצרו לארבעה שבועות.
האנרכיסט הבלגי נואל גודין צבר הכרה בהטיחו עוגות באישים אשר לדעתו מחשיבים עצמם יותר מדי, כגון: במאי הקולנוע ז'אן-לוק גודאר, בו הטיח עוגה בפסטיבל קאן. גודאר היה משועשע מכך, הוא ציין . הוא התערב לטובת גודין אצל רשויות הפסטיבל, כדי למנוע את מעצרו. הפופולריות של גודין היוותה השראה לחקיינים רבים. הקורבן המועדף על גודין היה ברנאר-אנרי לוי, אשר גינה פעמים רבות את גודין ואת חקייניו.
צדקה.
בארצות הברית מקובל השימוש בגימיק של הטחת עוגה בעיקר באירועי צדקה לגיוס כספי צדקה של מוסדות לימוד, מוסדות צדקה וארגונים חברתיים. בדרך כלל ידוען או דמות בולטת מהארגון מתנדב להיות "הקורבן" ואנשים מהקהל משלמים כדי למעוך עוגה בפניו, או שמנוהלת מכירה פומבית על הזכות לעשות זאת. כדי להימנע מנזק פיזי לא נהוגה עוד הטחת עוגה. במקום מועכים אותה על פני הקורבן לאט ובעדינות. שיטה זו אינה כוללת אלמנט של הפתעה, אך היא מאפשרת מריחה יסודית של העוגה על פניו ולעיתים על שערו של הקורבן. משום כך נעשה שימוש בעוגות עתירות קצפת או קרם, ולעיתים אפילו בקצף גילוח על גבי צלחת קרטון חד פעמית.
יש המוכרים גם את הזכות למלא או לצפות את העוגה בשלל מוצרים מלכלכים כגון: שוקולד, דובדבנים, רוטב קרמל, רוטב תות ועוד. לעיתים מספקים לקורבן שקיות פלסטיק לכיסוי בגדיו ושערו.
ספורט.