ב־1948 שונו קלות הגדרות הסולמות: הנקודה המשולשת של המים נבחרה להיות נקודת הייחוס של טמפרטורות תרמודינמיות, ונקודת הקיפאון של המים, C° 0, נקבעה ב־C° 0.01 מתחת לנקודה המשולשת. ב־1954 הוגדר הקלווין מחדש במדויק מתוך קביעה כי הטמפרטורה של הנקודה המשולשת של המים היא בדיוק K 273.16 (והאפס המוחלט הוא בדיוק K 0).
מאחר שהנקודה המשולשת של המים נקבעה שרירותית כ־C° 0.01, נובע כי ההפרש בין הסולמות הוא בדיוק 273.15.
כמו כן, מפני שישנו קשר בין טמפרטורה לבין אנרגיה, כאשר הטמפרטורה היא K 0, אין אנרגיה במערכת לאף מולקולה. כשם שיחידות טמפרטורה הן מדד לייצוג חום במערכת, גם יחידות של אנרגיה מסוגלות לייצג חום, בין יחידת האנרגיה המקובלת ביחידות הסטנדרטיות (SI) - הג'אול, ובין יחידת הקלווין ישנו יחס המרה קבוע (קשר ליניארי) שערכו הוא קבוע בולצמן. כיוון שטמפרטורה של חומר היא האנרגיה הקינטית הממוצעת של חלקיקיו, ואנרגיה קינטית מוגדרת על ידי formula_1, הרי שניתן למדוד את מהירות המולקולות בחומר באמצעות טמפרטורה.
התשובה לחיים, היקום וכל השאר
התשובה לחיים, היקום וכל השאר (Answer to the Ultimate Question of Life, the Universe, and Everything) היא התשובה המופיעה בספר המדע הבדיוני "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" של דאגלס אדמס.
התשובה ניתנת על ידי המחשב הגדול ביותר שנבנה עד אותו הזמן, לאחר שבעה וחצי מיליוני שנים בהן עיבד את התשובה, 42, והדבר מוביל את גיבורי הספר לחפש את השאלה - כי בלי השאלה של החיים, היקום וכל השאר - שמובילה לתשובה 42, אין לתשובה משמעות.
תשובה זו ניתנה על ידי המחשב "הרהור עמוק", המחשב השני בגודלו בכל הזמנים, אחרי 7.5 מיליוני שנות חישוב, לקבוצה של חייזרים. החייזרים, לפי הספר, הם ייצוג תלת-ממדי של היצורים הפאן-ממדיים ההיפר-אינטליגנטיים שבנו את המחשב "הרהור עמוק", כדי שיענה על התשובה של החיים היקום וכל השאר. התשובה לחיים, היקום וכל השאר היא, על פי הספר, 42.
אזכורים בספרי הסדרה.
מובן שכדי להבין את המובן של התשובה, צריך לדעת מה השאלה. הבעיה הייתה, שהחייזרים לא ידעו כלל מה השאלה. כדי למצוא את השאלה, המחשב "הרהור עמוק" עיצב מחשב חדש, המחשב הגדול ביותר בכל הזמנים, מחשב כל כך מתוחכם עד שלפעמים זוהה בטעות ככוכב לכת. השם של המחשב שאמור למצוא את השאלה, הוא כדור הארץ. יוצרי המחשב נותרו עליו על מנת לתחזק אותו, ולבשו צורה של עכברים. לרוע המזל כדור-הארץ הושמד רגע לפני שהתשובה נמצאה, ובלית ברירה מנהיגי החייזרים, החליטו להמציא את השאלה: "בכמה דרכים על אדם ללכת?" () (הלקוחה מתוך שירו של בוב דילן "Blowin' in the Wind").
בספר השני בסדרה - "המסעדה שבסוף היקום", מנסה ארתור דנט למצוא את השאלה, אך מצליח למצוא רק גרסה מעוותת ומקורבת שלה. גרסה זו היא "מה תקבל אם תכפיל 6 ב-7?".
בסוף הספר השלישי - "החיים, היקום וכל השאר", פוגשות הדמויות הראשיות את פראק שאומר להם שיש תאוריה הגורסת כי אם מישהו ידע בו זמנית גם את השאלה וגם את התשובה, יקרוס היקום ויתחלף במשהו הרבה יותר מוזר ובלתי מובן. כמו כן יש תאוריה הגורסת כי כל זה כבר קרה.
בספר הרביעי בסדרה - "היו שלום ותודה על הדגים", פוגש ארתור את פנצ'רץ' והוא חושב שהיא מצאה את השאלה, אך בסופו של דבר מתברר לו שהיא מצאה את המסר האחרון של אלוהים לברואיו: המסר כתוב באותיות אש בגובה עשרה מטרים בהר קוונטולוס קוואזאגאר, סוורביופסטרי, כוכב הלכת פרליומטראן, שמש זארס, גזרה גלקטית QQ7, פעילות J גאמה. המסר עצמו קצר למדי - "אנו מתנצלים על התקלה" (במקור "We apologize for the inconvenience", אנו מתנצלים על אי הנוחות).
משמעות התשובה.
מעריצים רבים חיפשו את הסיבה שבגללה בחר דאגלס אדמס דווקא במספר 42 כתשובה לחיים היקום וכל השאר. בין השאר עלו האפשרויות הבאות:
ב־2 בנובמבר 1993 סיפר דאגלס אדמס מדוע בחר דווקא במספר 42:
בדיחות על התשובה.
התשובה לחיים, היקום וכל השאר זכתה להיות נושא לבדיחות במספר תחומי דעת.
בדיחת מתכנתים.
הבדיחה באה להסביר מדוע המחשב החזיר את התשובה השגויה 42 במקום הערך הנכון למכפלה 6*9 = 54.
לפי הבדיחה, המחשב "הרהור עמוק" השתמש בתוכנית הבאה, הכתובה בשפת התכנות C.
int main()
printf("What do you get if you multiply %d by %d?\n", SIX, NINE);
printf("Answer: %d\n", SIX * NINE);
return 0;
התוכנית מכילה באג בשל השימוש במקרו ללא סוגרים מתאימים, והוא הסיבה לערך השגוי, המתקבל כתוצאתו של הביטוי 1 + 5 * 8 + 1.
גם במערכת הפיתוח המובילה של מיקרוסופט - ויז'ואל סטודיו לגירסותיה השונות, יש התייחסות שבקריצה למספר זה. אמנם מידע זה אינו בדוק, אך בקהילת המפתחים הדבר ידוע. כדי להגיע לכך, יש לייצר פרויקט חדש מסוג Native DLL עם התכונה Export some symbols. הפונקציה שנוצרת על מנת להדגים החזרה של ערך מספרי מכילה את הקוד הבא:
// This is an example of an exported function.
TEST_API int fntest(void)
return 42;
מתמטיקאים.
הבדיחה הבאה באה להסביר למה 42 אכן שווה להכל, בעזרת המשתנה "everything" - הכל.
רנה דקארט
רֶנֶה דֶקַארְט (; 31 במרץ 1596, לה איי, צרפת – 11 בפברואר 1650, סטוקהולם, שוודיה), מוכר גם בצורה הלטינית של שמו רֶנַאטוּס קַרְטֶזִיּוּס (Renatus Cartesius), היה פילוסוף ומתמטיקאי צרפתי. נחשב לאחד ההוגים החשובים והמשפיעים בהיסטוריה המערבית.
הוא השפיע הן על פילוסופים בני זמנו והן על אלו שבאו אחריהם, ונודע בגישתו הרציונליסטית המעמידה את התבונה ותכונות המציאות הא-פריוריות (כלומר, הקודמות להתנסות) במרכז חקירותיו. דקארט התעסק בעיקר ביכולת להגיע לידיעה ודאית וביחס בין גוף לנפש. אף על פי שהיה מוכר בעיקר עקב הגותו פורצת הגבולות בפילוסופיה, הוא השיג פרסום רחב גם כממציא של מערכת הצירים הקרטזית ("קרטזית" מלשון "קרטזיוס", הצורה הלטינית של "דקארט"). מערכת זו הייתה בעלת השפעה רבה על התפתחות המתמטיקה המודרנית.
ביוגרפיה.
דקארט נולד בצרפת, בקומונה לה היי אנ-טורן (ששינתה את שמה לדקארט על שמו) בפרובינציה לשעבר טורן, מחוז אנדר ולואר, בחבל סאנטר-עמק הלואר שבצרפת. בגיל שנה נפטרה אימו, ובגיל 11 שלח אותו אביו, שהיה שופט בבית המשפט הגבוה לצדק, לבית הספר של הישועים () בלה-פלש (La Flèche), ומשם לאוניברסיטת פואטייה. במטרה להשביע את רצונו של אביו, למד דקארט משפטים והוסמך בשנת 1616 אולם הוא לא עבד כעורך דין. עם סיום לימודיו, עבר לפריז.
בהתאם לשאיפותיו לקריירה כקצין מקצועי, הצטרף דקארט כשכיר חרב לצבאות שונים, פרוטסטנטים וקתולים. בגיל 22 שירת בצבא פרוטסטנטי בהולנד תחת פיקודו של מאוריץ, נסיך אורנז' (בין השנים 1618–1619) ולמד הנדסה צבאית בברדה, שם פגש את הפיזיקאי ההולנדי איזאק בקמן שעורר בו עניין במתמטיקה ובפיזיקה ובפרט בבעיות של נפילת גופים כבדים.
בשנת 1619 עבר לשרת בצבא קתולי בגרמניה תחת פיקודו של מקסימיליאן דוכס בוואריה, והשתתף בקרבות מלחמת שלושים השנים בצ'כיה, שם ב-10 בנובמבר היה לו חיזיון על מערכת מתמטית ומדעית חדשה. בשנת 1622 הוא חזר לצרפת, מתוגמל מספיק על מנת לא להיטרד בבעיות פרנסה בשארית חייו, ובילה את השנים הבאות בפריז ובחלקים אחרים של אירופה. הוא אף היה נוכח בזמן מצור לה רושל שהטיל הקרדינל רישלייה בשנת 1627.
בשנת 1628 חיבר את כללים להכוונת הדעת ועזב להולנד שם גר עד שנת 1649. בשנה זו החל גם לעבוד על יצירה נוספת בשם העולם. בשנת 1633 הורשע גלילאו גליליי בידי האינקוויזיציה, ודקארט החליט לזנוח את תכנוניו לפרסם את "העולם", שעסק בנושאים דומים לאלו בהם עסק גלילאו.
בשנת 1637 פרסם דקארט את חיבורו מאמר על המתודה ("Discours de la Méthode") שכלל שלושה חיבורים: אופטיקה, מטאורולוגיה וגאומטריה. ובשנת 1641 פורסם ספרו החשוב ביותר, הגיונות על הפילוסופיה הראשונית ("Meditationes de prima philosophia"). במהדורה שיצאה שנה לאחר מכן, כלל דקארט גם שש טענות-נגד של הוגי התקופה, ביניהם תומאס הובס ואחרים, ותגובותיו להן.
בשנת 1644 פרסם דקארט את ספרו עקרונות הפילוסופיה ("Principia philosophiae"), שהוקדש לנסיכה אליזבט מבוהמיה איתה ניהל תכתובת ארוכה. ובשנת 1647 קיבל הקצבה מלואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ופרסם את הערות על אודות מסמך ("Notae in programma"), בתגובה לפרסומו של תלמידו לשעבר, הנריקוס רגיוס.
בשנת 1649 קיבל דקארט את הזמנתה של המלכה כריסטינה ונסע לשוודיה. בשנה זו פורסמה גם יצירתו היפעלויות הנפש ("Les passions de l'âme"), אשר הוקדשה אף היא לנסיכה אליזבט מבוהמיה. דרישתה של המלכה כריסטינה הייתה לקבל שיעורים בשעות הבוקר המוקדמות, בעוד שדקארט היה רגיל לעבוד במיטתו עד שעות הצוהריים. דקארט מת בסטוקהולם, כשנה לאחר הגעתו, בגיל 53 בנסיבות שנחשבו תחילה כדלקת ריאות אך נחקרו בהמשך כחשד להרעלה.
קברו מצוי כיום בכנסיית סן ז'רמן דה פרה בפריז.
דקארט לא נשא אשה, אולם בשנת 1635 נולדה לו בתו מחוץ למערכת הנישואין, פרנסין (Francine). היא מתה בהיותה בת חמש שנים בלבד. המוטו שלו היה "מי שמסתתר היטב, חי היטב" (Bene vixit qui bene latuit).
נסיבות מותו.