בשנת 1985 נבחר על ידי סוכנות החלל הסובייטית לנבחרת קוסמונאוטים. באותו הזמן ברית המועצות התחילה את עבודתה על פרויקטים מסובכים כמו תחנת החלל מיר ופרויקטים הנדסיים גדולים אחרים, לכן נדרש לשלוח לחלל אנשי מקצוע ומהנדסים. בהיותו מהנדס מצטיין עם הרבה מאוד ניסיון בתחום, החליטה הסוכנות להכשיר אותו כאסטרונאוט ולשלוח אותו לחלק מהמשימות. לאחר שנבחר להיות אסטרונאוט, התחיל את הכשרתו וסיים אותה בשנת 1986.
בשלהי 1988 התחיל בסדרת אימונים קשים לקראת שהות ארוכה בחלל, תוכנית האימונים כללה 6 הליכות חלל, התקנת חומרה על גבי תחנת החלל, ומשימה משותפת עם סוכנות החלל האירופאית. בסוף 1988 לאחר שסיים את אימוניו נשלח למשימת החלל הראשונה שלו עם סויוז TM-7 ובאפריל 1989 נחת בשלום.
לאחר כשנה החל להתאמן למשימת חלל נוספת אשר כללה שהות ממושכת בחלל. המשימה כללה כחמש הליכות חלל ומשימת מחקר משותפת עם סוכנות החלל היפנית. עם סיום האימונים וההכנות למשימה, שוגר קריקאליוב במאי 1991 לתחנת החלל "מיר" במשימת סויוז TM-12 יחד עם מפקד הצוות אנאטולי ארטסברסקי והאסטרונאוטית הבריטית הלן שרמן. הלן שרמן חזרה לכדור הארץ לאחר שבוע בחלל, והשאר נשארו בתחנת החלל לסיום המשימות. במהלך המשימה יושמו כ-6 הליכות חלל, התקנת חומרה על תחנת החלל ומחקרים. בסוף המשימה, ביולי 1991, כאשר הצוות החדש הגיע להחליף את הצוות של קריקאליוב, הוא נשאר למשימה נוספת מפני שהאסטרונאוט שהיה מיועד להחליפו לא היה מאומן למשימות עם שהות ארוכה בתחנת החלל ולהליכות חלל מרובות. לאחר סיום משימה זו, חזר במרץ 1992 לכדור הארץ.
זמן קצר לאחר שחזר ממשימת החלל האחרונה שלו, נבחר על ידי סוכנות החלל הרוסית להיות הנציג של רוסיה בנאס"א במשימת STS-60, וב-1993 התחיל את הכשרתו. ב-1994 הוא שוגר למשימה כמהנדס ראשי במשימה המשותפת הראשונה של סוכנות החלל הרוסית עם נאס"א. לאחר שחזר ממשימת החלל עם נאס"א, חזר לעבוד כמהנדס בתעשיות החלל של רוסיה ועבד גם כמתכנן הנדסי של המשימות בנאס"א עד שנבחר למשימת חלל נוספת STS-88 ב-1998.
בדצמבר 1998, נשלח יחד עם רוברט קבנה למשימת החלל STS-88, והשניים היו הראשונים שנכנסו לתחנת החלל הבינלאומית. בנוסף לכך במסגרת משימה זו הכינו האסטרונאוטים את תחנת החלל לשהות ארוכה.
בשנת 2000, סרגיי קריקאליוב פיקד על צוות expedition 1, בטיסה השנייה שלו לתחנת החלל הבינלאומית. במסגרת המשימה שארכה כ-4 חודשים התקין הצוות קולטים חדשים על תחנת החלל לצורך המחקרים של נאס"א. וב-2005 שוגר למשימת החלל השישית והאחרונה שלו expedition 11, במסגרת משימה זו הוא שהה כ-6 חודשים בחלל וערך את שתי הליכות החלל האחרונות שלו. בסיום המשימה, הפך קריקאליוב לאדם ששהה את הזמן הרב ביותר בחלל. סך כל הזמן ששהה בחלל מגיע ל-803 ימים 9 שעות ו-39 דקות.
משנת 2009 ועד 2014 שימש כמנהל "מרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים".
על עבודתו המעולה במהלך השנים, קריקאליוב זכה לתארים רבים ובהם אות גיבור ברית המועצות ולאחר מכן, אות גיבור רוסיה, אות לגיון הכבוד הצרפתי וגם אות לנין.
הפארק הלאומי וואלו די דיאנו
לואיס בולוק
לואיס בולוק (באנגלית: Louis Bullock; נולד ב-20 במאי 1976 בוושינגטון די. סי.) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע. גובהו 1.83 מטר. בולוק נחשב לאחד השחקנים הטובים באירופה בעשור הראשון של המאה ה-21 ומעולם לא ירד מממוצע דו ספרתי של נקודות בעונה.
בולוק נבחר במקום ה-42 על ידי מינסוטה טימברוולבס בדראפט 1999 והועבר מיד לאורלנדו מג'יק. למרות ששיחק במדי המג'יק בליגת הקיץ, הוא נחתך מהסגל לפני תחילת העונה ומעולם לא שיחק ב-NBA. את הקריירה הבוגרת שלו הוא החל באיטליה, בה שיחק שנתיים במולר ורונה (1999-01) ושנה אחת בארמאני מילאנו (), אותה עזב לאחר סיום העונה הסדירה בליגה האיטלקית וחתם באוניקאחה מאלגה הספרדית בה שיחק שלוש שנים.
לקראת עונת חתם בולוק בריאל מדריד. כבר בעונתו הראשונה בריאל, הוביל אותה לאליפות ה-ACB, כשהוא אף נבחר ל-MVP של סדרת הגמר. לאחר שנתיים זכה עם ריאל גם בגביע יול"ב ושוב באליפות ה-ACB. בעונת עבר לשחק בקבוצה הספרדית קחאסול סביליה.
קולנוע רקס
קולנוע רקס היה בית קולנוע שפעל בירושלים בתקופת המנדט הבריטי.
היסטוריה.
קולנוע רקס שכן בין רחוב פרינסס מרי (כיום רחוב שלומציון המלכה) לרחוב הלל, והיה בבעלות איש העסקים הערבי-נוצרי ג'וזף פסקל אלבינה ומשה יונה פרידמן. המגרש שעליו הוקם הקולנוע היה בבעלות הפטריארכיה הארמנית בירושלים. בית הקולנוע היה מקום בילוי פופולרי בקרב תושבי העיר היהודים, הערבים וגם בקרב הבריטים, ואף הנציב העליון נהג לבקר בו. פעלה בו מערכת חימום מרכזית, והוצגו בו, בין היתר, סרטי החברה המצרית "נייל פילם" (סרטי הנילוס). במקום גם נערכו הצגת תיאטרון, וכנסים.
בניית בית הקולנוע החלה בשנת 1935 וב-16 ביוני 1938 נערכה בו הקרנת הבכורה. היו בו כ-1,300 מקומות ישיבה.
בשנת 1944, נכחה בקולנוע השחקנית והזמרת הדרוזית המפורסמת אסמהאן, בעת הקרנת סרטה "אנתסאר אל שבאב" (בעברית: ניצחון הנעורים).
הקולנוע שימש פעמיים זירה לפעולות תגמול של אצ"ל נגד מטרות ערביות. ב-29 במאי 1939 נכנסה לקולנוע חוליה של שבעה פעילי הארגון, לאחר שרכשו כרטיסים לצפייה בסרט טרזן. במהלך ההקרנה הפעילו באולם מטען חבלה עם מנגנון השהיה שהוסלק בבטנת מעיל, והשליכו מטעני חבלה נוספים מן היציע, הרגו 5 אנשים ופצעו 18. לפי מקורות עיתונאים דאז ידוע על יהודי אחד שנהרג (אשר נבדר) בהתקפה הזאת, וגבר (יששכר שמעוני בן 25 מסנהדריה) ואשה (חנה דרעי) שנפצעו. לבית הקולנוע נגרם נזק של 20,000 לא"י. אנשי האצ"ל הצליחו לחמוק מן הקולנוע ללא פגע. מחשש לפיגוע נקם החליט המפקד הצבאי הבריטי של ירושלים, ריצ'רד אוקונור, על סגירת בתי הקולנוע, בתי הקפה ושאר אתרי הבילוי היהודיים בעיר.
ב-4 בדצמבר 1947, כתגובה להצתת המרכז המסחרי היהודי בממילא יום קודם לכן, הוצת קולנוע רקס על ידי האצ"ל. בעקבות זאת ננטש הקולנוע. במהלך שנות ה-50 וה-60 הופעל במקום קולנוע קטן בשם סטודיו. האולם היה קטן והכיל 138 מקומות, חדר ההקרנה שכן מעל האולם והקרנת הסרט נעשתה דרך התקרה בעזרת מראה.
שאר הבניין עמד נטוש עד תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, אז הצליח הממונה על מחוז ירושלים במשרד הפנים, רפי לוי, לשכנע את הפטריארכיה הארמנית בירושלים למכור את המגרש ליזמים ישראלים, האחים ישראל. הבניין נהרס ביוני 1973. האחים ישראל בנו במקום בניין משרדים, חניון תת-קרקעי ופסאז' מסחרי. רפי לוי הורשע אחר כך, ב-1988 בקבלת שוחד מראשי העדות הנוצריות בירושלים.
בתרבות.
יוסי בנאי מזכיר את הקולנוע בשירו הנוסטלגי "אני וסימון ומואיז הקטן", כזירת התרחשותן של חלק מעלילות ילדותו בירושלים:
מליכים
ג'ובאני ריביסי
אנטונינו ג'ובאני ריביסי (באנגלית: Antonino Giovanni Ribisi; נולד ב-17 בדצמבר 1974) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, המוכר מתפקידיו בסרטים "להציל את טוראי ריאן", "עקיצה ב-60 שניות", "אבודים בטוקיו", "קולד מאונטן", "זרה מושלמת", "אווטאר" ו"טד" והוא ידוע בשל תפקידו הטלוויזיוניים בין היתר בסדרה "שנות הקסם" בתור ג'ף בילינגס, "חברים" בתור פרנק בופה ג'וניור ובזכות תפקידו בתור פיט מרפי בדרמת הפשע "סניקי פיט" של רשת פריים וידאו.
ביוגרפיה.
ריביסי נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, בארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי ממוצא איטלקי, אנגלי וגרמני. אמו גאי (לבית לנדרום) היא אמרגנית של שחקני קולנוע ותסריטאים, ואביו אלברט אנתוני ריביסי הוא מוזיקאי, שהיה ידוע בתור הקלידן של להקת הרוק המיתולוגית "People!". לריביסי יש אחות תאומה, מריסה ריביסי (שהייתה נשואה למוזיקאי היהודי בק), שחקנית קולנוע אף היא, ולהם אחות נוספת בשם ג'ינה ריביסי, שהיא מדבבת.
קריירה.
ריביסי החל את קריירת המשחק שלו בתחום הטלוויזיה בשנות ה-80, עם הופעות אורח בסדרות "נשואים פלוס", "שנות הקסם", "שני האבות שלי" ובסדרה "ווקר" ב-1994.
תפקידו הקולנועי הראשון היה ב-1996 בקומדיה של ריצ'רד לינקלייטר, "SubUrbia". לאחר מכן הופיע לצד טום הנקס וליב טיילור בקומדיה "מה שאת עושה לי, בסרטו של קווין קוסטנר "הדוור", ובמותחן הפסיכולוגי של דייוויד לינץ' "כביש אבוד".
בשנת 1998 שיחק ריביסי בדרמת המלחמה זוכת 5 פרסי אוסקר של סטיבן ספילברג, "להציל את טוראי ריאן". בסרט גילם ריביסי את דמותו של חובש הכוח טוראי ארווין וייד.
בשנת 2000 שיחק ריביסי במותחן הפעולה "עקיצה בשישים שניות", שבו גילם את קיפ, אחיו הצעיר של גיבור הסרט רנדל ריינס (ניקולס קייג'). בנוסף שיחק בדרמה "חדר לחץ" לצד וין דיזל.
בהמשך שיחק במותחן הפשע הרומנטי "שמיים" לצד קייט בלאנשט, בדרמה הרומנטית של סופיה קופולה "אבודים בטוקיו" לצד סקרלט ג'והנסון וביל מארי, ובדרמת המלחמה הרומנטית המבוססת על רומן מאת צ'ארלס פרייזר, "קולד מאונטן" לצד ניקול קידמן וג'וד לאו.
בין השנים - 1996–1998 ריביסי הופיע גם במספר פרקים בסדרה "חברים", שם שיחק את אחיה (מהאבא) של פיבי בופה אותה משחקת ליסה קודרו.
ב-2004 שיחק ריביסי לצד אנג'לינה ג'ולי וגווינת' פאלטרו במותחן הפעולה העתידני "סקיי קפטן". כן שיחק במותחן "טיסת הפניקס" לצד דניס קווייד.
בשנת 2007 היה מועמד לפרס אמי לשחקן אורח על תפקידו בסדרה הקומית "קוראים לי ארל". בנוסף ב-2007 שיחק לצד ברוס ויליס והאלי ברי בסרט המותחן "זרה מושלמת".
בשנת 2009 שיחק ריביסי בדרמת הפשע "אויבי הציבור", לצד ג'וני דפ וכריסטיאן בייל ובסרט שובר-הקופות המדובר של ג'יימס קמרון "אווטאר".