השיר זכה למספר רב של גרסאות כיסוי שנכללו באלבומים. הראשונה שבהם היא ככל הנראה של אוהד מושקוביץ שכלל גרסה קצבית של השיר באלבומו "המוזיקה שלי". גרסת כיסוי נוספת יצאה בדצמבר 2009 על ידי שלמה דסקל במסגרת אלבומו פרויקט רילקס 2. עוד גרסה יצאה במרץ 2010 על ידי יוסי אזולאי כסינגל מאלבומו "תפילות 2" (בי-סייד: תפילת הדרך / מילים ולחן: קרן פלס). ביוני של אותה שנה יצאה גם גרסה אינסטרומנטלית (ללא מילים) באלבום "גיטרה יהודית 4" של מאיר הלוי אשל ובנובמבר הוציאו פרחי מיאמי ביצוע של השיר בביצועו של הסולן בנימין רבינא אברמוביץ במסגרת אלבום גרסאות הכיסוי "התעוררות". ב-2011 הוציא ששי קשת את השיר כסינגל ראשון מתוך אלבומו "ניגון מיוחד שלי" ובמקביל הוציאה להקת Six 13 את השיר בגרסת א-קפלה באלבומם הרביעי Zmanim ("זמנים") בשיתוף עם 8th Day. בהמשך השנה הוציאה אילנה עדני גרסה של השיר באלבום הבכורה שלה "שירת חיי". ב-2013 יצאה גרסת כיסוי נוספת, הפעם של הזמר יהודה זיתון במסגרת אלבומו "ישתבח שמך". גרסה אינסטרומנטלית נוספת יצאה ב-2016 באלבום "הניגון שבלב 8" של להקת הניגון שבלב. להקת הא-קאפלה כיפה לייב הקליטה גרסה ווקאלית, ששולבה עם שיר מקורי באנגלית בשם When You Believe מאת סטפן שוורץ ובייביפייס, שנכללה באלבום הבכורה של הלהקה שיצא בדצמבר 2016 וזכתה לקליפ. ב-2021 הוציאו טל צמח ושי מלכה גרסת כיסוי נוספת לשיר. גרסת כיסוי של הזמרת נעמה דרדיק, שיצאה ב-2022, שילבה בתוכה גם תרגום לרוסית של הפיוט.
בנוסף, הופקו כמה קליפים מקצועיים של השיר שלא יצאו במסגרת אלבום, בהם דואט של שאול חיון והזמר חיים בר ב-2009. דואט של עמירן דביר וגלעד שגב בליווי כינורות ב-2012, קליפים של רון ויינרייך וזלמן אטל שיצאו שניהם ב-2016 וקליפ של משה קליין ב-2020 בו הוא משלב לחלופין שירה בהברה ספרדית ובהברה אשכנזית וקליפ מהופעה של עקיבא תורג'מן ב-"זאפה תל אביב" בה הוא מארח את נתן גושן ויונתן רזאל בשיר זה.
בנוסף, בוצע השיר במסגרת תוכניות מציאות מוזיקליות שונות, כולן בערוץ 2. השיר בוצע ב-2009 על ידי אלחי רפואה בכוכב נולד 7 (2009), על ידי עילי אבידני בעונה 2 של בית ספר למוסיקה ועל ידי אנאל ולנזי בעונה 2 של The Voice ישראל (שניהם ב-2013).
בשנת 2020, ביצעה עדן בן זקן, את השיר במסגרת יוטיוב "Stay Home #WithMe", בו נבחרה בן זקן לייצג את ישראל בפרויקט בעקבות נגיף מגפת הקורונה.
בניסן ה'תשפ"א (מרץ 2021) שולב קטע מהשיר בסרטון תעמולת בחירות מטעם מפלגת ש"ס לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע שנקבעו בסמוך לפסח ובביצועו של משה לוק.
ב-2022 הוציא יעקב שוואקי יחד עם נפתלי שניצלר קאבר נוסף לשיר.
רפאל אנקווה
רבי רפאל אנקווה (16 בדצמבר 1847, ב' בטבת ה'תר"ח – 3 באוגוסט 1935, ד' באב ה'תרצ"ה) היה הוגה, פרשן ופוסק הלכה נודע במרוקו. נחשב לאחד מחשובי הרבנים במרוקו בעת החדשה. היה הראשון להתמנות לתפקיד הרב הראשי של מרוקו.
קורות חיים.
נולד בעיר סלא שבמרוקו, לאביו רבי מרדכי, ולאימו ביידה, ביתו של רבי רפאל ביבאס כבן לשושלת רבנים ספרדית-מרוקאית ארוכה, שאחד מהם, רבי אפרים אנקווה, היה רב, רופא ופילוסוף ידוע מדור מגורשי ספרד שהתיישב בצפון אפריקה. רבי רפאל נודע בלימודיו השקדניים מצעירותו, והוא שילב את לימודיו עם עבודה במסחר. הוא למד תחת חסותו של הרב יששכר אצראף, ונשא את בתו לאישה. בעקבות עלייתו של הרב אצרף לארץ ישראל בשנת 1879, מונה רבי רפאל לדיין של בית הדין הרבני בסלא והיה אחראי להקמתה של ישיבה בעיר. בזכות למדנותו ופסיקותיו, שמו זכה להוקרה ברחבי קהילות יהודי מרוקו.
השלטון הצרפתי במרוקו בראשית תקופת הפרוטקטורט החליט שיש להקים מוסד של רב ראשי במדינה, כדי שייצג את היהודים. מועצת רבנים המליצה על רבי רפאל אנקווה לתפקיד, אך הוא מצדו כששמע על הבשורה הצטנע והתעקש שיש רבנים גדולים ממנו במרוקו כגון הדיין הרב משה אבן דנאן מפאס ואחרים. לאחר התייעצות עם הרבנים עליהם הוא המליץ, הוחלט שיתמנה לבסוף לתפקיד, וכך בשנת 1918 נהפך לראשון להתמנות לרב הראשי של יהדות מרוקו, וכן לראשות בית הדין הרבני ברבאט הבירה. רבי רפאל אנקווה חיבר מספר רב של ספרים הלכתיים וזכה לשם של מלומד גדול במרוקו ומחוצה לה. בשנת 1929 הוא קיבל מהממשל הצרפתי את עיטור לגיון הכבוד. כמו כן עמד בקשר עם כמה רבנים בני דורו כגון רבי דוד צבאח.
הרב אנקווה נפטר ב-3 באוגוסט 1935 בגיל 87. בהלווייתו שנערכה למחרת נכחו עד 50,000 משתתפים, כולל נציגים צרפתים ומוסלמים בכירים ומשלחות יהודיות מכל רחבי מרוקו. לאחר פטירתו ולאורך השנים חוברו לזכרו פיוטים ושירים רבים. מספר רחובות קרואים על שמו בערי ישראל.
בנו היה הרב מיכאל יששכר אנקווה שכיהן לימים כרבה הראשי של מרוקו.
אמילי דה רבין
המתאבד
המתאבד (ברוסית: Самоубийца) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי הרוסי ניקולאי ארדמן. הצגתו נאסרה בתקופה הסטליניסטית והופק ברוסיה רק לאחר מותו של הסופר. כיום הוא נחשב אחד מהמחזות המשובחים ביותר שנוצרו בתקופתה של הרפובליקה הסובייטית.
עלילה.
סמיון, מובטל צעיר שמאז שפוטר אשתו מפרנסת אותו. סמיון מאמין שאם ילמד לנגן בטובה, יוכל להופיע בקונצרטים וירוויח כסף רב. אחרי שהוא מנסה שעה קלה ללמוד לנגן באמצעות ספר וכושל, הוא נעשה מדוכדך ומתכנן להתאבד. השמועה על התאבדותו המתוכננת מגיעה לאנשים שונים והם רוצים שיהפוך לגיבור ויתאבד למענם.
האינטליגנציה, אותה מייצג אריסטרך, היא הראשונה להיענות לכך, מאותו שלב ואילך, סמיון מוצא עצמו מתומרן בידי אנשים שונים המייצגים את עולם העסקים, האמנויות, הפועלים, הרומנטיקה וכן הלאה. במהלך המחזה, כל דמות חושפת את הצד האפל של אישיותה, כדי ליצור את האפקט הקומי.
הפקות.
"המתאבד" תורגם לראשונה לאנגלית בידי פיטר טגל (Tegel). הצגת הבכורה שלו התקיימה לראשונה בידי הלהקה השייקספירית המלכותית בתיאטרון The Other Place, בסטרטפורד שעל הנהר איבון, ב-13 ביוני 1979. הבמאי היה רון דניאלס, ובתפקיד הראשי של סמיון סמיונוביץ' שיחק רוג'ר ריס.
המחזה הוצג לראשונה בברודוויי ב-9 באוקטובר 1980 ב ANTA Playhouse (כיום נקרא תיאטרון אוגוסט וילסון) ורץ עד ל-30 בנובמבר 1980, לאחר שישים הצגות. הבמאי היה ג'ונאס ג'וראסאס (Jonas Jurasas), מעצבת התנועה הייתה ארה פיצג'ראלד (Ara Fitzgerald), מעצב התפאורה והתלבושות היה סנטו לוקאסטו (Santo Loquasto), עיצוב התאורה בידי פ. מיטשל דנה (F. Mitchell Dana), עיצוב הפסקול בידי ג'ק שירינג, עיצוב התלבושות והשיער בידי ג'יי רוי הלנד. בין השחקנים שיחקו דרק ג'קובי, גרייסון הול, ג'ון הפרמאן, אנג'לה פייטרופינו, סוזן אדוארדס, לורה איסטרמן (Esterman), קלרנס פלדר, שריל ג'אניני, קרול מאיו ג'נקינס, דייוויד פטריק קלי, דרק מידר, ויליאם מאיירס, מארי לו רוזטו, דייוויד סבין, לדה זיסקינד, צ'יפ זיין (Chip Zien) וג'ף זין.
המחזה בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי.
1. ההצגה נקראה בשם "המתאבד" והועלתה בתיאטרון חיפה, הצגת הבכורה נערכה ב-11 באוגוסט 1971
2. ההצגה נקראה בשם "המתאבד" והועלתה בתיאטרון באר שבע, הצגת הבכורה נערכה ב-1986
3. ההצגה נקראה בשם "ז'קו" והועלתה בתיאטרון בית ליסין והיא עיבוד חופשי של אילן חצור ל"המתאבד" המתרחש בישראל, הצגת הבכורה נערכה ב-21 ביוני 2000
4. ההצגה נקראה בשם "הַמִתְאַבֵּד", והועלתה בתיאטרון אנסמבל הרצליה, הצגת הבכורה נערכה במרץ 2010
5. ההצגה נקראה בשם "משהו למות בשבילו" והיא עיבוד של מוירה בופיני ל"המתאבד", הצגת בכורה – 25 ביולי 2012
6. ההצגה נקראת בשם "פיניטה לה קומדיה – סאטירה מחייו של מובטל, על פי "המתאבד" מאת ניקולאי ארדמן", הצגת בכורה – 3 ביולי2013.
ניקולי ארדמן
נעמי פרומוביץ' פנקס
צ'וקי
צ'וקי (באנגלית: Chocky) היא סדרת מתח-מדע בדיונית לנוער המבוססת על ספר שנכתב על ידי ג'ון וינדהם הנושא את אותו השם שפורסם ב-1968.
תקציר העלילה.
צ'וקי.
מת'יו בן ה 12 חי עם הוריו המאמצים: דייוויד ומארי גור, ועם פולי אחותו הקטנה החורגת. חייו משתנים כשאנרגיה מוזרה נכנסת לגופו והוא מתחיל לשמוע קול השואל אותו שאלות והוא עונה תוך שהוא נראה כמדבר לעצמו. מת'יו מתחיל לבצע דברים מוזרים כמו ציורים משונים והכנת שיעורי הבית שלו בקוד בינארי. האנרגיה שנכנסה לתוכו היא ישות חייזרית בשם "צ'וקי" שהגיעה מכוכב אחר במטרה לבדוק האם כדור הארץ מתאים ליישוב על ידי הגזע שלה. צ'וקי אינה נמצאת פיזית בכדור הארץ אלא רק האנרגיה של מוחה. נמצא כי כדור הארץ אינו מתאים וצ'וקי מחליטה לתת במתנה לתושבי כדור הארץ מקור אנרגיה בלתי נדלה וחופשי של אנרגיה קוסמית. צ'וקי התכוונה להעביר למת'יו את הידע על האנרגיה, אך כוונתה מתגלה לאנשים רבי השפעה בעלי עניין מתעשיות האנרגיה, שיאבדו בעקבות המצאה שכזו את כוחם וממונם הרב. מת'יו נחטף על ידי ויליאם ת'ורב שמנסה להוציא ממנו מידע על צ'וקי ועל הדרך להפקת האנרגיה, אך מת'יו עדיין לא יודע מספיק כדי לספק תשובות. צ'וקי מחליטה לבסוף שהסכנה למת'יו גדולה מדי אם תישאר והיא מחליטה לעזוב. בסיום היא אף מדברת ישירות עם אביו של מת'יו כשהיא מבקשת ממנו שירחיק אותו מהמדע ויכוון אותו לאמנות, אך צ'וקי לא ויתרה על הרעיון שלה אלא מחליטה לפזר את המידע בדיסקרטיות גדולה יותר בין גורמים שונים על פני כדור הארץ.
ילדי צ'וקי.