במיתולוגיה היוונית, אריון (ביוונית עתיקה: 'Ἀρίων) הוא סוס אלמותי מהיר במיוחד, שניחן ביכולת לדבר (כך על פי הפואטה הלטינית Sextus Propertius). זהות הוריו של אריון משתנה בהתאם למחבר: פוסידון, דמטר וגאיה מוזכרים שלושתם, ביצירות שונות, (הגרסה המקובלת היא שפוסידון ודמטר הם הוריו) כמולידיו. כמו כן, אדרסטוס מלך ארגוס נזכר כמי שנהג לרכוב על גבו לעיתים קרובות.
אריון מוזכר כיכול לדהור על כול משטח אפשרי – על המים, על האדמה ועוד. אריון הוא גם הסוס המהיר ביותר בעולם.
האזכור הספרותי המוקדם ביותר של אריון הוא באיליאדה של הומרוס. בנוסף, ידוע שיכול לאכול-כול, אך מעדיף מכל זהב.
בתרבות הפופולרית.
לפעמים מתבלבלים בינו לבין הצייד אוריון, בנו של פוסידון ואחד מגדולי הציידים ביוון העתיקה.
דמיטרי אנדרייקין
דמיטרי אנדרייקין (ברוסית: Андрейкин, Дмитрий Владимирович; נולד ב-5 בפברואר 1990) הוא שחמטאי רוסי בדרגת רב-אמן, אלוף העולם לנוער בשנת 2010 ואלוף אירופה בשחמט בזק לשנת 2016.
נכון ליולי 2021, מדורג במקום ה-24 בעולם והרביעי ברוסיה לפי מד כושר.
מבצר כפול
סנאים מעופפים
קארי (ספר)
קארי (באנגלית Carrie) הוא רומן מכתבים בז'אנר האימה מאת הסופר האמריקאי סטיבן קינג. זהו ספרו הראשון של קינג שפורסם ב-5 באפריל 1974. הסיפור, שממוקם בתקופה עתידית (יחסית לזמן הוצאתו) ב-1979, עוסק בדמותה של קארי ווייט, נערה מתבגרת נטולת חברים ודחויה חברתית שסובלת מהתעללות של חבריה לכיתה ושל הוריה הדתיים. קארי משתמשת בכוחות טלקינטיים שהיא גילתה לאחרונה שיש לה כדי לנקום באלו שפגעו בה. במהלך נקמה זו, קארי גורמת לאסון הנוראי ביותר שקרה בעיר צ'מברלין, שבמיין. הסיפור מוצג דרך קטעי עיתונות, כתבות מגזין, מכתבים וקטעים מספרים פיקטיביים העוקבים אחר ההרס של צ'מברלין. הספר "קארי" הפך לאחד מהספרים האסורים לקריאה בקרב בתי ספר בארצות הברית בשנות ה-90. זאת הודות לאלימות, קללות, תיאורי המין שבו והצגת הדת באופן שלילי.
הספר זכה למספר רב של עיבודים לקולנוע ולבמה. ב-1976 יצא הראשון, קארי שביים בריאן דה פלמה, ב-1988 הוצג כמחזה בברודוויי, ב-1999 יצא ההמשכון "" שביימה קאת'לין שיאה . ב-2002 יצא גרסה של סרט טלוויזיה בבימויו של דייוויד קארסון , וב-2013, יצא החידוש קארי בבימויה של קימברלי פירס.
עלילה.
הספר מתחיל בתיאור המחזור החודשי הראשון של קארי. קארי מקבלת מחזור באמצע מקלחת משותפת עם כל הבנות. קארי, שלא ידעה על קיומו של דבר כמחזור חודשי, נלחצת ובטוחה שהיא מדממת למוות. היא קוראת לשאר הבנות לעזור לה אך הן צוחקות עליה ואף זורקות עליה טמפונים ותחבושות היגייניות. המורה להתעמלות, מיס דסז'ארדן, עוזרת לה ולוקחת אותה לחדר המנהל. קארי מתגלה כבעלת כוחות טלקינזיס - הזזת חפצים באמצעות כוח המחשבה בלבד.
כריס הארגנסן, האשמה במקרה מקבלת עונש - אסור לה להגיע לנשף הסיום, היא זועמת ומתחילה לתכנן נקמה. סו (סוזן) סנל, אחת המשתתפות באירוע, מרגישה רע על מה שעשתה לקארי ומנסה לפצות על כך.
קארי חוזרת לביתה ואימה, מרגרט, נוצרית אדוקה, מקבלת אותה בבית. סו משכנעת את טומי, בן זוגה, להזמין את קארי לנשף. שאר הספר עוסק בתכנון של כריס להתנקם בקארי באמצעותו של בילי ובנשף, שלוקח חלק משמעותי מאוד מהעלילה. בילי, בהוראת כריס, ממלא שני דליים בדם של חזירים וממקם אותם מעל במת הנשף כדי שהדם יפול על קארי. קארי מסכימה לבוא לנשף עם טומי.
ליל הנשף.
טומי אוסף את קארי שבאה לנשף על אף התנגדות מובהקת מצד אימה, והשניים נוסעים לבית הספר. בבית הספר, קארי וטומי זוכים בתואר מלך ומלכת הנשף, ושני דליים של דם נשפכים עליהם, אחד הדליים נופל על ראשו של טומי שמאבד את הכרתו. קארי בורחת מבית הספר, מכוסה בדם. באמצעות כוח המחשבה היא נועלת את דלתות בית ספר ומשאירה את הילדים בפנים עם כבלי חשמל רופפים וגלאי עשן מצפצפים מלאכת ידה. טומי שוכב מעולף על הבמה בתוך שלולית מים שיצרו גלאי העשן, כאשר אחד מכבלי החשמל נופל לתוך השלולית ומחשמל את טומי למוות. בית הספר עולה באש בזמן שכל העיירה נאבקת בשרפה אחת גדולה, כל חוטי החשמל בעיר משוחררים, מה שמוביל לאנשים רבים שמתחשמלים בדרכים. כל מי שנכח בבית ספר אחרי שקארי נעלה את הדלתות נהרג בשרפה. קארי חוזרת הביתה והורגת את אימה. בכוחותיה האחרונים היא מפוצצת את שאר העיר. בסופו של דבר היא מוצאת את מותה עקב דימום לאחר שנדקרה בכתפה על ידי אמה.
מלון הרצליה (צפת)
מלון הרצליה היה אחד המלונות הגדולים שהוקמו בצפת. המלון נוסד ב-1927 ונסגר ב-1976. את המלון יסדו בשותפות זאב מתתיהו פרל ואשתו חנה, בתו של יואל ברשד, יחד עם יהודה מייברג. כעבור זמן קצר התפרקה השותפות בין שתי המשפחות, ובשת 1929 הבעלות עברה לידי משפחת פרל, ואילו יהודה מייברג הקים את "מלון מרכזי" הסמוך.
היסטוריה.
לפני קום המדינה.
המלון הוקם במבנה אבן בעל שתי קומות, בסגנון הבתים שנבנו בעיר במאה ה-19, בראשית המאה העשרים שכן במבנה בית ספר לבנות "עזרא". ובשנים 1912 - 1914 התקיימה בו כחלק מתוכנית הלימודים סדנת הרקמה שנקראה "בית ספר לתחרים" בניהול אסתר הדסה קלוורי לבית פרלמן בשנת 1929 נרכש הבניין על ידי זאב מתתיהו פרל, ורעייתו חנה לבית ברש"ד. בית המלון שכן לרגלי "המצודה", בחלק הצפוני של הרחוב, שנקרא לימים רחוב ירושלים. עם קנייתו הוסיפו לו הבעלים קומה נוספת. את הקומה הרביעית הוסיפו בשנות החמישים, ובה הותקנה מערכת חימום תת-רצפתי שהיה חדשני באותן שנים.
בשנת 1935 נוסף למלון בעברו השני של הרחוב, אגף בסגנון הבינלאומי שהיה מקובל בשנים אלה בערי הארץ. הבניין תוכנן על ידי אדריכל בשם ברזל בן למשפחה צפתית. הבנייה בוצעה על ידי חברת "סולל בונה". המבנה היה עשוי בטון צבוע בלבן ומעקה המרפסות המעוגלות היה צבוע בתכלת. סגנונו שונה וזר לסגנון הבנייה המסורתית בצפת.
אורחים.
בעשורים הראשונים רבים מבאי המלון היו ציירים ואמנים שהגיעו לעיר ועבור ארוחותיהם שילמו בציורים ופסלים. אורחים מכל קצוות הארץ סעדו מתחת לציוריהם של קסטל, ראובן רובין, ציונה תג'ר, יצחק פרנקל, דוד גלעדי, ועוד רבים מאמני ארץ ישראל שהתפרסמו במשך השנים.
באוגוסט 1929 התאכסן במלון יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר הריי"ץ במסעו לא"י. בתקופת המנדט התארחו ונפגשו במקום ראשי היישוב, קצינים בריטים, ורבנים חשובים. בימים שלפני פרעות אוגוסט 1929 הגיעו אליו המסיתים הערבים. למרות פנייתם של הבעלים למפקד העיר הבריטי, לא בוצעה כל פעולת מנע נגדם. בשנת 1932 התארח במלון הסופר ארנולד צווייג.
בניה של משפחת פרל היו ממקימי ומפקדי תנועת בית״ר וארגון האצ״ל בעיר. בתקופת ה"סזון" ארחו בעלי הבית את מנחם בגין וחבריו בחג השבועות, מתחת לאפם של הבריטים שהיו גם הם אורחים קבועים בפאב שהוקם במקום. אורחת קבועה נוספת הייתה קטה דנוביץ שנשבתה בקסם האירוח המשפחתי. לימים פתחה בעיר את מלון "אירופה", שהקדים את מלון "קטה דן" שהקימה על חוף תל אביב.
לאחר קום המדינה.
במלחמת העצמאות התמקמו במלון אנשי הפלמ"ח שהשתתפו בשחרור העיר, כפי שהיה במלונות נוספים. לאחר קום המדינה נוספה קומה נוספת למלון, שבגינתו נותרו עד היום עצי זית עתיקים. המלון נחשב לאחד המלונות הגדולים והמודרניים בעיר.
שנות החמישים ועד אמצע שנות השישים היו שנות פריחה לתיירות בצפת. משה, שמואל ודניאל, בניהם של חנה וזאב פרל, המשיכו את ניהול המקום. משפחות ממרכז הארץ הגיעו בקביעות כל שנה בעונת הקיץ והחגים. בין האורחים היה הסופר ג'יימס מיצ'נר ששהה במלון כחודש, כשכתב את ספרו "המקור".
למשפחת פרל יצא מוניטין בשירת זמירות, ובערבי חג ושבת המקום היה גדוש באורחים ותושבים מקומיים. אורח קבוע במלון היה הרב קרליבך, שבראשית דרכו היה עורך ערבי מוזיקת נשמה יהודית ואנשי צפת היו מוזמנים. בעונת החגים, בעלי המקום היו עורכים בערבי שישי וחג סיורי לילה בסמטאות ובבתי הכנסת, ולאמיצים מבין האורחים נערכו טיולי לילה לנחל עמוד הסמוך.
בראשית שנות השישים ובמיוחד כתוצאה מן "הפיחות הגדול", בפברואר 1962 וכמו רוב המלונאים בצפת, נקלע גם מלון הרצליה לקשיים כלכליים.
במחצית שנות השישים פירקו הבנים את השותפות ביניהם, וניהול המלון עבר לבן הבכור משה ואשתו שרה, שהייתה פעילה גם ב"וועד למען החייל" בעיר. במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום כיפור המלון ארח חיילים באזור הצפון שזכו לכמה שעות מנוחה, ארוחה חמה ואפשרות לטלפן למשפחתם. המלון אירח את משפחות החיילים הפצועים שבאו לבקר את יקיריהם בבית החולים בצפת.
השנים הבאות היו שנים של שפל ודעיכה שבסופן נמכר הבית ב-1976 והפך ל"מכון אלטה", מכללה לנשים בעלות תשובה, בבעלות חב"ד. את שרידי יופיו מהעבר ניתן עדיין לראות בגן המקום ובמבנה ברחוב ירושלים. המבנה החדש יותר, שנבנה בסגנון הבינלאומי, משמש כיום כחנות ספרים.
דימיטרי אנדרייקין
ראד
ברסט ליטובסק
הפיגוע במלון גרנד בברייטון
הפיגוע במלון גרנד בברייטון שבבריטניה התרחש ב-12 באוקטובר 1984, כאשר פצצת השהיה שהניח איש ארגון הצבא האירי הרפובליקני הזמני התפוצצה במלון. היה זה ניסיון התנקשות בחייה של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ושרי ממשלתה, ששהו במלון לרגל ועידת המפלגה השמרנית שנערכה בעיר. תאצ'ר לא נפגעה, אך 5 אנשים נהרגו בפיגוע ו-34 נפצעו.
הפיגוע.