במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באוקלנד בפברואר 1950 הוא זכה במדליית זהב בטורניר בדקר קבוצתי כחבר במשלחת האוסטרלית.
אלוף המכביה.
בתחרויות הסייף של המכביה השלישית שנערכו בתחילת אוקטובר 1950 זכה ג'יי במדליית זהב בדקר אישי, לפני נורמן משווייץ.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) סיים ג'יי במקום שמיני ברומח קבוצתי, במקום תשיעי בדקר קבוצתי ובמקום 12 בדקר אישי.
בתחרויות הסייף של המכביה הרביעית שנערכו בספטמבר 1953 זכה ג'יי במדליית כסף ברומח אישי, אחרי אלן קורטלר מארצות הברית ולפני רלף קופרמן מבריטניה.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה ב-1955 הוא זכה במדליית ארד בטורניר רומח קבוצתי.
באולימפיאדת מלבורן (1956) סיים ג'יי במקום רביעי ברומח אישי, במקום רביעי בדקר קבוצתי, במקום חמישי ברומח קבוצתי, במקום שביעי בחרב קבוצתי ובמקום 23 בדקר אישי.
באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת ב-1957 הוא זכה במדליית ארד בטורניר רומח אישי.
אלוף עולם.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ב-1959 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בטורניר ברומח אישי ומדליית כסף בטורניר בדקר אישי ובכך היה לבריטי הראשון שזכה בתואר העולמי ברומח.
סגן אלוף אולימפי.
באולימפיאדת רומא (1960) זכה ג'יי בשתי מדליות כסף, בטורניר בדקר אישי אחרי ג'וזפה דלפינו מאיטליה ולפני ברונו אברובס מברית המועצות ובטורניר בדקר קבוצתי אחרי נבחרת איטליה ולפני נבחרת ברית המועצות. בטורניר דקר אישי איב דרייפוס וארמנד מויאל יהודים מצרפת סיימו במקומות שישי ושביעי בהתאמה. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי ברומח קבוצתי ובמקום 20 ברומח אישי.
באולימפיאדת טוקיו (1964) הוא סיים במקום תשיעי בדקר קבוצתי, מקום עשירי ברומח קבוצתי, מקום 17 ברומח אישי ובמקום 23 בדקר אישי.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) הוא סיים במקום תשיעי ברומח קבוצתי.
הנצחה.
ב-1985 הונצח ג'יי ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.
הר ורדוסיה
הר ורדוסיה (ביוונית Βαρδούσια) הוא הר בצפון מערב פוקיס ודרום מערב פתיוטיס, יוון. הפסגה הגבוהה ביותר שלו,: קוראקאס ( ביוונית Κόρακας ;ידועה גם בשם Korax) מגיע לגובה מעל פני הים, והפך אותה לפסגה השנייה בגובהה במרכז יוון אחרי גיונה. זוהי הרצועה הדרומית של הרי פינדוס.
ההר מחולק לשלושה חלקים:
הר ורדוסיה מנוקז על ידי יובלים של נהר הספרצ'יוס מצפון, המורנוס ממזרח ודרום, ואווינוס ממערב. Panaitoliko ההרים ממערב, Tymfristos לכיוון צפון-מערב הר אוטה ממזרח גיונה לכוון דרום מזרח.
היחידה העירונית ורודסיה.
היחידה העירונית ורדוסיה, על שם ההר, מכסה את חלקו המערבי של ההר, וכוללת את הכפרים ארטוטינה ודיכורי. היחידה העירונית לידוריקי מכסה את החלק הדרומי וכוללת את הכפרים דפנוס, דיאקופי, קאליו וקוניאקוס. הכפר אתנאסיוס דיאקוס שוכן במזרח ואנטולי ודפני בצפון.
אפקט ניכור
המתקן הגרעיני בנתנז
המתקן הגרעיני בנתנז (בפרסית: تأسیسات هسته‌ای نطنز; מכונה: כאשאן) הוא מתקן העשרת האורניום האיראני המרכזי. המתקן נמצא כקילומטר צפונית-צפונית-מזרחית מהעיר נתנז שבמרכז איראן (33°43′ צפון, 51°43′ מזרח), בסמוך לכביש הראשי. האתר הותקף שלוש פעמים ותהליכי היצור הגרעיניים בו נפגעו.
פעילות המתקן.
בשנת 2002 חשף הדיסידנט האיראני עלירזה ג'פרזדה, חבר בארגון "המועצה הלאומית העליונה להתנגדות באיראן" (NCRI) המאגד גולים המתנגדים לממשלת איראן (ויש הטוענים חלק מארגון הגרילה מוג'אהדין ח'לק), כי בנתנאז הוקם מתקן צנטריפוגות סודי להעשרת אורניום אשר נכרה במחוז יזד.
ביוני 2003 איראן שברה את החותמים על אורניום לא מועשר והחלה בהעשרתו בצנטריפוגה בודדת, באוגוסט חיברה קסקדה קטנה של 10 צנטריפוגות, בהמשך חוברו הצנטריפוגות הגזיות לקסקדה של 164 צנטריפוגות מסוג P-1 (המכונות כך בשל מוצאן מפקיסטן. פקחי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א) שביקרו באתר דיווחו על הרחבת האתר בנובמבר 2007. דיווח סבא"א מפברואר 2008 הראה כי איראן החלה להרכיב צנטריפוגות מתוחכמות יותר מ-P-1, בדגם המכונה P-2 או IR-2 על ידי איראן.
ישנם משקיפים המעריכים כי האתר הוא "אתר ראווה" איראני בלבד, וכי פעילות ההעשרה המרכזית מוסתרת באתר אחר. טענות אלו נסתרות בתמונות לוויין מאמצע 2004 המעידות על עבודה מקיפה לביצור התקרה של האתר התת-קרקעי בבטון מזוין וחומרים אחרים בסך של יותר מ-20 מטרים.
ב-2007 טען מהדי אבריסאמצ'י, נציג ה-NCRI, כי אתר תת-קרקעי גדול וחדש מוקם בנתנז, כ-5 ק"מ מדרום לאתר המרכזי, בקרבת הכפר עבאסאבאד. אתר זה מקושר בשתי מנהרות לאתר נתנז הראשי.
אייל גמליאל
אייל גמליאל הוא פרופ' לפסיכולוגיה במכללה האקדמית רופין.
ביוגרפיה.
גמליאל נולד בשנת 1963 באילת. הוא סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון ושני במחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הדוקטורט ביצע בהנחייתו של פרופ' סורל קאהן בנושא "הוגנות השימוש במבחנים".
חבר סגל במחלקה למדעי ההתנהגות במרכז האקדמי רופין החל מ-2001. כיהן כראש מסלול פסיכולוגיה במחלקה למדעי ההתנהגות בין השנים 2003 ו-2007 וכראש המחלקה למדעי ההתנהגות בין השנים 2007 ו-2013. כיהן כממלא מקום ראש תוכנית המוסמך בפסיכולוגיה קלינית בין השנים 2016 ל-2017. מכהן כדיקן הפקולטה למדעי החברה והקהילה החל מ-2017. כיהן כיו"ר האגודה הישראלית לפסיכומטריקה (אפי) בין השנים 2016 ל-2019.
פעילות מחקרית.
הפעילות המחקרית והפרסומים המדעיים של אייל הם בעיקר בתחום של מדידה פסיכולוגית וחינוכית ובתחום של שיפוט וקבלת החלטות.
מדידה פסיכולוגית וחינוכית.
יחד עם פרופ' סורל קאהן אייל פרסם מספר מאמרים פורצי דרך בכתבי עת בינלאומיים בתחום של הוגנות השימוש בציוני קבלה של מועמדים ללימודים גבוהים ולמקומות עבודה. המאמרים חידשו במישור התאורטי בכך שהוכיחו באמצעות המשגה של התנאים בהם הקבלה הוגנת או מוטה את התחושות האינטואיטיביות שהיו בספרות האקדמית (כמו גם בקרב ציבור רחב בעולם המערבי) לגבי קיפוחן של קבוצות מוחלשות בתהליכי הקבלה. קדמו למאמרים אלה מספר מודלים תאורטיים שהוצעו בספרות בשנות ה-70, אך הם לקו בלפחות אחת משתי דרכים: חלק מהמודלים שהוצעו היו עקביים ותקפים, אך הציגו את סוגיית ההוגנות במונחים של חוסר הטיה בניבוי; חלק אחר מהמודלים עסק אמנם בהוגנות במונחים של חוסר הטיה בברירה, אך הם נדחו בגין היותן הגדרות לא עקביות ולכן לא תקפות. בסדרת מאמרים (2001, 2006) מספקים קאהן וגמליאל הגדרות תקפות של הוגנות בקבלה/בברירה, הגדרות שמאפשרות לבחון באופן תקף את מידת ההוגנות של תהליכי קבלה כלפי קבוצות אוכלוסייה מוחלשות. סוגיה חשובה בהקשר זה היא שההגדרה העקבית והתקפה שהוצגה להוגנות בברירה הוכיחה שחוסר הטיה בניבוי גורם בהכרח להטיה בברירה לרעת קבוצות מוחלשות. במאמר נוסף (2007) מיישמים גמליאל וקאהן הגדרות אלה על בסיס נתונים גדול מאוד שכלל עשרות בסיסי הנתונים שכל אחד כשלעצמו ריכוז נתוני עשרות ומאות מחקרים אחרים, על מנת להגיע למסקנה גורפת לגבי תמונת המצב בארצות-הברית ובמדינות מערב אירופה: הניבוי של ההצלחה בלימודים ובעבודה באמצעות כלי המיון המקובלים (הכוללים מבחנים סטנדרטיים ואובייקטיביים) הוא אמנם חסר הטיה, ולכן הוגן, אולם תהליכי הקבלה (הברירה) גורמים לקיפוח של קבוצות אוכלוסייה מוחלשות ולאפליה לטובה של קבוצות אוכלוסייה חזקות. הסיבה לכך היא שהפערים בין הקבוצות החברתיות החזקות והחלשות הם גדולים יותר בציוני הקבלה לעומת הפערים בין אותן קבוצות בהצלחה האמיתית בלימודים, בעיקר בשל העובדה שכלי המיון הם יותר סטנדרטיים ואובייקטיביים ואילו קריטריון ההצלחה הוא לרוב סובייקטיבי (הערכות ממונים או ציוני מרצים). לפיכך, שיטת הברירה שבוחרת את הגבוהים ביותר בציוני הקבלה גורמת לייצוג חסר של חברי הקבוצות המוחלשות לעומת הייצוג שלו הם היו ראויים לו הייתה מתבצעת הבחירה על פי ההצלחה האמיתית שלהם בלימודים.
דפוס דומה קיים גם בישראל והומחש במאמר של גמליאל וקאהן ב"מגמות" ב-2004. מאמר זה הסתמך על נתוני מחקרים רחבי היקף והראה כי השימוש שנעשה בארץ בציוני הקבלה למוסדות להשכלה גבוהה, ובכלל זאת ממוצע הבגרות וציון המבחן הפסיכומטרי, מפלה לרעה קבוצות חברתיות מוחלשות.
שיפוט וקבלת החלטות.
היצג תכונה (Attribute framing).
היצג תכונה (Attribute framing) מתייחס להטיה אנושית בה אנשים שופטים ומעריכים כוס שמוצגת בהיצג "חיובי" כ"חצי כוס מלאה" באופן אוהד יותר מאשר אותה כוס ממש שמוצגת בהיצג "שלילי" כ"חצי כוס ריקה". אייל חקר ופרסם עשרות מאמרים אשר בחנו היבטים שונים של תופעה זו, ובכלל זאת יישום של התופעה בהקשר של שיפוטים של עקרונות צדק חלוקתי, יישומים חדשים של היצג תכונה, ומחקר בסיסי שמנסה לעמוד על השורשים התאורטיים של הטיה אנושית זו שמבטאת פגיעות לדרך שבה סיטואציה זהה מוצגת.
השפעת היצג תכונה על שיפוטים של עקרונות צדק חלוקתי.
לאחר זכייה במענק מחקר תחרותי בשנת 2004 של ה Israel Foundations Trustees, אייל חקר ופרסם יחד עם פרופ' איל פאר מהאוניברסיטה העברית סדרת מאמרים שהמחישו את ההשפעה של היצג תכונה (Attribute framing) על שיפוט של עקרונות צדק חלוקתי בהקשרים שונים: בחלוקה של משאבים בארגונים (2006), בשיפוטי הוגנות של כלים המשמשים למיון עובדים (2009), ובחלוקה של משאבים רפואיים (2010). מממצאי מחקרים אלה מרוכזים גם במאמר בעברית בכתב העת "מגמות" (2010).