היה בעל ספרייה גדולה בעברית ובשפות אחרות, שהכילה במיוחד ספרי מדע והיסטוריה יהודית. בצוואתו הקדיש אותה לספריית ההסתדרות בירושלים. כתב מאמרים בעברית, יידיש ופולנית.
התגורר ברחוב אברבנאל בשכונת רחביה בירושלים, בבניין הנכלל כיום במתחם יד בן צבי. נפטר בירושלים בשנת 1943, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. בשנת 1945 הוציאה החברה לחקירת ארץ ישראל קובץ לזכרו.
בתו רות הייתה אשת ישורון שיף, ששימש מזכירו של משה שרת כמנהל המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, לימים היה מבכירי המשטרה וכיהן כמפכ"ל המשטרה ומפקד משטרת ירושלים.
פולסטאר 1
פולסטאר 1 (באנגלית: Polestar 1) היא מכונית ספורט היברידית פלאג-אין במרכב קופה, בעלת שתי מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי חטיבת הביצועים של וולוו, פולסטאר בין השנים 2017 ל-2021. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2017. היא הוצגה גם בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה ב-6 במרץ 2018.
באפריל 2021 לאחר 2,500 יחידות שנבנו חשפה פולסטאר בתערוכת הרכב של שאנגחאי את הגרסה הסופית בעלות של 5,000 דולר יותר מהרגיל ושיוצרה ב-25 יחידות.
מפרט טכני.
לפולסטאר 1 מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין I4 צילינדרים בנפח 2.0 ליטר עם מגדש על ומגדש טורבו המספק 382 כ"ס ב-6,000 סל"ד כולל גנרטור חשמלי המספק 68 כ"ס האחריים על הגלגלים הקדמיים עם שתי מנועים חשמליים האחרים על ההגלגלים האחוריים המספקים יחד 218 כ"ס, יחד יוצרים שלושת המנועים והגנרטור 600 כ"ס ומומנט מרבי של 102 קג"מ והנעה כפולה. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.2 שניות ומהירות מרבית של 250 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 34 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 150 ק"מ. צריכת הדלק המשולבת עומדת על 1.3 ליטר לכל 100 ק"מ.
במדיה.
הפולסטאר 1 מופיעה כרכב שאפשר לשחק בו ב-Need for Speed.
זליג ויצמן
פולמוס הנישואין האזרחיים בהונגריה
פולמוס הנישואין האזרחיים בהונגריה היה פולמוס הלכתי שהתרחש בהונגריה בעקבות האמנציפציה וחוק נישואים אזרחיים (בלשון ספרי הפוסקים "ציווילעהע", מגרמנית: Zivilehe), שהביאו להכרה ביהודים כשווים לכל שאר אזרחי המדינה, ובדת היהודית כשווה לשאר הדתות, והביאו לאפשרות של נישואי תערובת בין יהודים לגויים. המציאות החדשה עוררה שאלות הלכתיות חדשות וקשות, שנדונו על ידי רבנים בקרב יהדות הונגריה ומחוצה לה.
רקע.
עוד טרם שהדת היהודית הייתה מוכרת כדת שווה לדתות האחרות, הסמכות הבלעדית לערוך נישואין בקהילה היהודית הייתה מופקדת אצל רבני הקהילות היהודיות בלבד. שכן בעיני השלטונות עריכת נישואין הייתה מן הדברים השייכים לדת בלבד. כל בני זוג שהיו מעוניינים לקבל הכרה בנישואיהם מצד מוסדות השלטון והחוק, לא היו זכאים לכך אלמלא צירפו תעודה חתומה בידי רב הקהילה המעידה שהם נישאו כדת משה וישראל. במציאות כזו לא היה ניתן ליהודים להינשא לגויים, או להינשא בינם לבין עצמם שלא על ידי רב הקהילה כדת משה וישראל.
בשנת 1893 (תרנ"ד) עלה להצעה על ידי השלטונות ההונגרים חוק הנישואין האזרחיים. לפי חוק זה כל האזרחים החפצים להינשא מחויבים להירשם בנישואין אזרחיים אצל שלטונות המדינה, גם אלו היהודים שנישאים כדת משה וישראל. הפקעת רשות אישור הנישואין מידי הרבנים ומסירתו לידי שופטי המדינה, הביאה לאפשרות שיהודים יוכלו להינשא לאינם יהודים, וכן להינשא בינם לבין עצמם שלא כדת משה וישראל. בעיה נוספת היא בגירושין, במצב בו זוג התחתן כדת משה וישראל מעתה האישה הייתה יכולה להינשא לאדם אחר מבלי להזדקק לגט מבעלה הראשון, וכך ילדיה שיוולדו לה מנישואיה השניים יהיו ממזרים.
על אף שלא היה מכוון לרעה כנגד הקהילה היהודית, רבני הונגריה האורתודוקסים ראו בו סכנה לקהילה היהודית ופתח להתבוללות ולממזרות. ולכן עם הצעת החוק פעלו רבני הונגריה על מנת למנוע שיתקבל חוק כזה העלול להביא לפרצות בדת ישראל.
בשנת 1893 (תרנ"ד) התקיימה אספה של רבני הונגריה, בהם הרב יעקב קופל רייך הרב שלום קוטנא (אב"ד אייזנשטאט) והרב אריה לייב ליפשיץ, שתפקידה היה לנסח כתב עמדה של היהדות האורתודכסית למען השלטונות, ולהציג בפניהם את הבעיות שעלולות להגרם מהצעת החוק הנוכחי. בנוסף הציעה האספה לתקן את הצעת החוק, שתכלול סעיף האומר כי כל אזרח יהודי המעוניין להינשא פעם שנייה אצל פקידי השלטון, חייב להוכיח כי הוא התגרש בגט על פי ההלכה היהודית.
בניגוד לעמדת הרבנים האורתודכסים, הזרם הנאולוגי ראה בחוק ברכה ואף פעל לקידום החוק ולקבלתו על ידי הפרלמנט ההונגרי. ביחס לחוק עצמו טענו הנאולוגים כי אינו עומד בניגוד להלכה היהודית, מאחר שהוא עדיין מאפשר קיום של נישואין על פי ההלכה בנוסף לרישום אצל הממשלה. ולגבי הצעת הרבנים האורתדכסים לחייב גט גם בנישואין שניים אצל הממשלה, טענו כי אין זה נצרך שכן החוק מאפשר ליהודים שלא להינשא על פי ההלכה, ולכן אלו שירצו להתגרש ללא גט מלכתחילה לא ינשאו על פי ההלכה. היו גם שטענו שעצם הצורך בגט הוא הסדר דתי מיושן שראוי להפטר ממנו.
בתום דיונים בפרלמנט ההונגרי ההצעה של הרבנים האורתודכסים לא התקבלה, והחוק התקבל במלואו בשנת 1897 (תרנ"ז).
הדיון ההלכתי.
עיקר הדיון ההלכתי תפס מקום בביטאון התורני תל תלפיות, ובעוד מספר חוברות שחלקן התפרסמו קודם לכן בתל תלפיות, ולאחר מכן יצאו לאור בתור חוברות נפרדות.
הדיון ההלכתי ביחס לחוק עצמו ולהשלכותיו החל במאמרו של הרב אברהם קארפלס (מחבר ספר "אהל אברהם"), שפרסם דעתו בתל תלפיות בשנת 1894 (תרנ"ד) עת החוק עוד לא התקבל והיה בשלבי הצעה. במאמרו הוא התריע כנגד הסכנות הצפויות, וכתב את דעותיו ההלכתיות ביחס לכמה מן השאלות שהתעוררו. הדברים החלו לעורר הדים בעולם הרבני, ובעקבותיו פורסמו על גבי הביטאון דבריו של הרב מרדכי יהודה ליב וינקל (מחבר ספר "לבושי מרדכי"), שמתלפמס עם הרב קארפלס ודן במסקנותיו ההלכתיות. גם הרב קארפלס הגיב בחזרה לדברי הרב וינקלר על גבי הביטאון. הדיון על גבי הביטאון ממשיך גם לשנת 1895 (תרנ"ה) בה התקבל כבר החוק, ונוספו מאמרים נוספים בהם של עורך הביטאון הרב ישעיהו זילברשטיין (אב"ד ווייטצען (ואץ)).
החוברת הראשונה המוקדשת כולה לבירורים הלכתיים ולבעיות חוק הנישואין האזרחיים, הייתה של הרב שלום קוטנא (אב"ד אייזנשטאדט) שיצאה לאור בשנת 1897 (עת התקבל החוק) תחת השם "וכתורה יעשה". את החוברת שלח לרבים מרבני הונגריה ומחוצה לה, על מנת לעוררם לחוות דעתם בסוגיה.
בעקבות החוברת של הרב קוטנא, פרסם הרב מרדכי ליב ווינקלר חוברת הנקראת "ישב המצרף", שיצאה תחת ההוצאה של הביטאון התורני תל תלפיות, תחילה כחלק מן העיתון ולאחר זמן גם כחוברת נפרדת. בחוברת זו כתב לחלוק על כמה מן היסודות שנכתבו בקונטרס "וכתורה יעשה". בעקבות החוברת של הרב ווינקלר, פרסם הרב זילברשטיין אף הוא חוברת נפרדת חתת השם "וכתורה הזאת", שם מצדד ברוב דעותיו של הרב ווינקלר. חוברת נוספת שפורסמה לאחר מכן ועוררה הדים אף היא, של הרב משה שמואל גלזנר (אב"ד קלויזנבורג (קלוז'), בעל ספר "דור רביעי"), שם השמיע דעות מקוריות ביחס לנישואין וליחס לנישאים בנישואי תערובת ולגיורם. בתגובה לחוברת זו פרסם הרב זילברשטיין חוברת בשם "משיב דבר" להשיג על דעותיו של הרב גלזנר. וגם על זו הגיב הרב גלזנר בחוברת נוספת הנקראת "מקים דבר".
למעשה חוברות אלו מהוות את עיקר התוכן ההלכתי ביחס לסוגיית הנישואין האזרחיים ולכל השאלות ההלכתיות התלויות בו.
השאלות ההלכתיות שהתעוררו בעקבות קבלת החוק היו:
על אף שרק סוגיית תוקף הנישואין היא השאלה הנוגעת לעצם החוק על משמעותו ההלכתית, בעוד ששאלות הגיור והמילה הן דיונים צדדיים הנובעים מהשפעת החוק, כל השאלות הללו נדונו במקביל וזכו להתייחסות רחבה ומקיפה, במשך אותו פרק זמן על גבי אותם קונטרסים. כולן תחת הנושא של השאלות ההלכתיות הנגזרות מחוק הנישואין האזרחיים.
עוד טרם התעוררה השאלה ביחס לנישואין אזרחיים בהונגריה, דנו בספרות ההלכתית ביחס לנישואין שאינם כדת משה וישראל, האם לחשוש בהם גם לקידושין כהלכה. צדדי הספק הם שגם במקרה בו האיש אינו עושה שום מעשה בעל משמעות הלכתית של קידושין, ישנה חזקה ש"אין אדם עושה בעילתו בעילת זנות", דהיינו שכל אימת שאדם מקיים יחסי אישות הוא בהכרח מתכוון בהם לשם קידושי ביאה, משום שכל שיש אפשרות לאדם לעשות מעשה מותר, חזקה שאינו יעשה איסור. בדרך זו גם כאשר אדם מקיים יחסי אישות אם אישה שאינה נשואה לו על פי ההלכה, מעשה הביאה מקבל משמעות הלכתית של קידושין.
אך הריב"ש כתב כי נישואין על פי נימוסי הגויים אינם חלים גם על פי ההלכה, משום שמעשה זה מהווה הוכחה ברורה לכך שאין בכוונתו של האדם לקדש את האישה כדת משה וישראל. מה גם שאדם שנושא אישה אצל הגויים לא שייך לגביו החשש שאין עושה בעילתו בעילת זנות, משום שהוא מוחזק לעבור עבירות.