מפרץ ולורה (באלבנית: Gjiri i Vlorës) הוא מפרץ בים האדריאטי באלבניה. האזור מסווג כאזור עופות חשוב וכאזור צמחים חשוב .
היסטוריה.
בעת העתיקה (לפני 400 לפני הספירה), הגבול הצפוני ביותר של השלטון הצ'אוני היה ממוקם בקצה הצפוני של מפרץ ולורה.
בתקופת רומא העתיקה, האזור היה מקום משמעותי והיו בו מספר קרבות בניהולו של יוליוס קיסר.
בתקופת המלחמה הקרה, היה באזור המפרץ בסיס ימי סובייטי.
קמרון דאגלס
קמרון מורל דאגלס (באנגלית: Cameron Douglas נולד ב-13 בדצמבר 1978) הוא שחקן קולנוע אמריקאי.
ביוגרפיה.
דאגלס נולד בשנת 1978. הוא בנם הבכור של השחקן מייקל דאגלס ודיאנדרה מורל דאגלס (לבית לוקר), ונכדם של השחקן קירק דאגלס והשחקנית ילידת ברמודה, דיאנה דיל. הוריו התגרשו בשנת 1995.
דרך נישואיו השניים של אביו לקתרין זיטה-ג'ונס, לדאגלס יש שני אחים למחצה מצד אביו.
קריירה.
דאגלס הופיע בין היתר בסרטים: בחור קשוח לצד ג'קי צ'אן משנת 1997, "הכל עובר במשפחה" משנת 2003 בו שיחקו גם אביו, סבו וסבתו, "אדם וחווה ‑ הסיפור האמיתי" משנת 2005 ו- "Loaded" משנת 2008.
הוא לוהק לתפקיד ראשי בסרט "The Runner" משנת 2021.
הליכים משפטיים והרשעה.
סחר בסמים והרשעה.
דאגלס נעצר בשל עבירות סמים לפחות שלוש פעמים. ב-1999 הוא נעצר במנהטן, שברשותו קוקאין. הוא הואשם בעבירה של החזקת חומרים אסורים. האישום בוטל לאחר שהודה באשמה פחותה של הפרת סדר. ב-2007 הוא הואשם בעבירה של החזקת חומר אסור לאחר ששוטרים מצאו מזרק עם קוקאין נוזלי במכונית שבה היה. ב-28 ביולי 2009, דאגלס נעצר על ידי מינהל אכיפת הסמים בגין החזקת מתאמפטמין. בשל הכמות הגדולה של הסם שנתפס, הואשם דאגלס בכוונה להפיץ. האישום נושא עונש מאסר מינימלי של 10 שנים ומקסימום מאסר עולם.
ב-27 בינואר 2010, דאגלס הודה באשמת קשירת קשר להפצת סמים והחזקת הרואין לאחר שחברתו הבריחה הרואין, שהוחבא בתוך מברשת שיניים חשמלית והעבירה לו אותו בזמן שהיה במעצר בית. ב-20 באפריל 2010, דאגלס נידון לחמש שנות מאסר בגין החזקת הרואין וסחר כמויות גדולות של מתאמפטמין וקוקאין מחדר מלון בניו יורק. מייקל דאגלס נטל על עצמו בפומבי את האשמה ב"היותו אבא רע", עוד הוסיף כי "הוא (קמרון) עתיד למות או שמישהו יהרוג אותו. אני חושב שיש לו הזדמנות להתחיל חיים חדשים, והוא יודע את זה."
באוקטובר 2011, דאגלס הודה באשמה בהחזקת סמים בכלא. ב-21 בדצמבר 2011, הוא נידון ל-4 שנות מאסר נוספות בגין אישום זה. בדצמבר 2012 נשברה רגלו על ידי אסיר אחר. בינואר 2013, שוב נמצאו אצל דאגלס סמים בכלא בלורטו, פנסילבניה. הוא נכשל בבדיקת שתן ונשלח לבידוד. ב-15 באפריל 2013, עונש המאסר המוארך שלו אושר על ידי בית המשפט השני לערעורים של ארצות הברית. בית המשפט העליון דחה את ערעורו הסופי ב-13 בינואר 2014.
שחרור מהכלא.
ב-1 באוגוסט 2016 שוחרר דאגלס מוקדם מהכלא והועבר לשיקום בעיר ניו יורק לאחר שבע שנים מאחורי סורג ובריח, עם שנתיים מתוך שבע השנים בדיור מופרד.
חיים אישיים.
ספרו, "דרך ארוכה הביתה", עוסק בחוויותיו לאחר שהורשע באשמת החזקת והפצת סמים. הוא פתח חשבון אינסטגרם, שבו הפוסט הראשון שלו היה תמונה של המשפט "תהיה האנרגיה שאתה רוצה למשוך".
דאגלס נמצא במערכת יחסים ארוכה עם ויויאן ת'יבס. לזוג יש שני ילדים, בת בשם לואה איזי (ילידת 2017) ובן בשם ריידר (יליד 2020).
המטבח הספרדי
המטבח הספרדי מורכב ממסורות בישול שהתפתחו בחלקיו השונים של חצי-האי האיברי ונחשב למוביל בשימוש בשמן זית וספרד נחשבת למובילה בייצוא ובסחר בו, לשמן הזית היסטוריה המגיעה עד לעת העתיקה. מהגרים פניקים לצד מהגרים יוונים הביאו לספרד מסורות של בשול בשמן זית, אגוזים, ענבים, ואוכל מבושל. במטבח זה ניכרות ההשפעות מן המטבח הרומאי שאחד מתרומותיו הידועות למטבח זה הוא נזיד הקדירה המבושל ברוטב ובשר. ניכרת השפעתם של מהגרים מקרתגו (תוניס) לצד חדירה של מאפיינים מן המטבח היהודי. יש שאומרים כי שלטונם של המורים שארך כ-500 שנה השפיע במידה הרבה ביותר בתחום הקולינרי .
שמן הזית מהווה בסיס לרטבים רבים של ירקות הידועים בספרדית בשם סופריטוס. עשבי התיבול הנפוצים ביותר כוללים פטרוזיליה, אורגנו, רוזמרין וטימין. אחד ממאפיני המטבח הוא השימוש הנדיב בשום. הבשרים הנפוצים ביותר במטבח הספרדי כוללים עוף, חזיר, כבש ועגל. דגים ופירות ים נצרכים גם הם על בסיס קבוע.
ארוחות בספרד.
אפשרות נפוצה היא ארוחת בוקר בסגנון קונטיננטלית הנאכלת לפני תחילת יום העבודה ושמה: "דסאיונו" (desayuno). מוצרים נפוצים שנצרכים במהלך ארוחת הבוקר כוללים קפה, חלב, משקה שוקולד, ביסקוויטים בעיקר ביסקוויטי-מארי (Marie biscuits), עוגיות מגדלנ'ס (magdalenas), טוסטים (הכוללים מרכיבים כגון שמן, עגבנייה וחמאה, טוסטים מלחם הם חלק עיקרי של הדסאיונו הנצרך בבית או בברים) וצ'ורוס.
בשל טווח הזמן הגדול בין ארוחת הבוקר לארוחת הצהריים, השתרש בספרד נוהג "הפסקת-בוקר"
ארוחת צהריים (el almuerzo או la comida, בהוראת: "האוכל". באזורים מסוימים בספרד, המילה (almuerzo) מתייחסת לחטיף של אמצע הבוקר), במקום ארוחת צהריים. ארוחת הצהריים העיקרית בספרד, מכילה מספר מנות, במיוחד במסעדות מתחילה בדרך כלל בשעות 14:00 או 14:30 ומסתיימת בסביבות 15:00 עד 15:30, שאחריה נהוג מעין שיח-סועדים לבבי סביב לשולחן הקרוי סוברמסה (sobremesa).התפריטים מאורגנים לפי מנות וכוללים חמש או שש אפשרויות בכל מנה. בבית, ארוחות ספרדיות מכילות מנה אחת או שתיים, וקינוח. תכולת הארוחה הזו היא בדרך כלל מנת מרק, סלט, מנת בשר או דג וקינוח כמו פירות, יוגורט או משהו מתוק. כמתאבן או כקינוח מוגשים טאפאס ובדרך כלל לפני או במהלך ארוחת הצהריים.
ארוחת-ערב בספרדית נקראת "לה-סנא" (La cena),המוגשת בין השעות 20:30 ל-23:00 וכוללת מנה אחת וקינוח. בשל טווח הזמן הגדול בין ארוחת הצהריים לארוחת ערב, בערך בשעה 18:00 נהוגה מעין ארוחה קלה של אחר הצהריים הקרויה לה מריאנדה (la merienda) אותה ניתן להשוות למנהג "תה של אחר הצהריים" המסורתי של האנגלים ובה אנשים בדרך כלל שותים קפה, אוכלים משהו מתוק, כריך או חתיכת פרי.
מאכלים טפוסיים.
מקובל לחלק את מנות המטבח הספרדי על פי המחוזות בהן הן פותחו.
אנדלוסיה.
אחד המאכלים שזכו לתהודה בינלאומית ושמזוהים יותר מכל עם המחוז האנדלוסי הוא הגספצ'ו (gazpáčo) מילולית בהוראת "אוצרות מן הכנסייה". גספצ'ו הוא מרק קר העשוי מחמישה ירקות, חומץ, מים, מלח, שמן זית ופירורי לחם מיושנים. במחוז זה נפוץ השימוש בזיתים כחטיפים . ומנות בשר בשם פלמנקין (flamenquín), פרינגה (pringá), תבשיל זנב שור, ותבשיל-חרף צועני (צועני בספרדית: Menudo) הנעשה בקדירת חימר המורכב ממעי בע"ח וקרוי-מנודו ג'יטאנו (Menudo Gitano) הנקרא גם בשם "מעיים אנדלוסיות".
כמרק חם מוגשת המנה הקרויה "מרק-חתולים" (Sopa de Gato) שלה היסטוריה המרחיקה עד המאה ה-16, על פי אחת הגרסאות שמה של המנה ניתן לה עת היו תושבי העיר קדיס נתונים להתקפות של פיראטים,המצוקה והרעב החלו מכים בתושבי המקום שנאלצו להכינה מתוך מצוקת רעב שהתלוותה עם יכולת אלתור. כיום, מכיל המרק פרוסות לחם מיושן בתוספת שמן זית, שום,ביצים-טריות, וגבינה מגוררת,לרוב בתיבול פלפל גרוס.
כלדיאו דה פרו (Caldillo de perro) מילולית בהוראת מרק-כלבים,הוא מרק דגים של אנדלוסיה (דרום ספרד). אומרים שהשם דה-פרו בהוראת "הכלב", היה כינויו של טבח על הספינה באל פוארטו דה סנטה מריה המרכיבים העיקריים הם הייק, שום, שמן זית, לימונים ותפוזי סביליה נהוג להגיש עם מיץ תפוזים חמוץ. זהו מאכל נפוץ במחוזות הדייג
וולנסיה.
המטבח של וולנסיה מורכב משני רכיבים: הכפרי, משם מגיעים תוצרי השדה. ואזור החוף משם נשלים פירות הים. דעת הרוב גורסת כי מקור הפאייה (Paella) מחבל ולנסיה הפאייה היא מנת אורז המבושלת במחבת עגולה ומעליה ירקות ופירות ים (לעיתים נוספים גם ארנב ועוף). כיום נחשבת הפאייה ברחבי ספרד למנה אופיינית ספרדית שלה היסטוריה בת מאות שנים בה היה נתון חצי האי הספרדי תחת שליטה ערבית מוסלמית, ולמרות שבמאה ה-15 הכיבוש המוסלמי הסתיים, חותמיו נשארו בהרבה אלמנטים תרבותיים בספרד המיוצגים גם בתבשיל זה .
האורז, המהווה חלק בלתי נפרד מהמנה, הובא לספרד מהמזרח על ידי הכובשים המוסלמים, וכמוהו הזעפרן. כיבוש אמריקה הביא אלמנטים נוספים למנה, ומן היבשת הובאו העגבניות והפלפלים (שבעיתם מיובשים לפפריקה) . במשך זמן רב נחשבה למנת פועלים שבושלה עבורם בשדה, ונאכלה בכפות עץ ללא גינוני שולחן מיוחדים, נחשבת למזינה וזולה כשלתוך האורז מוספים חלזונות המהווים מקור חלבונים זול מן הים. ארנבות וברווזים הוגשו בפאייה לעיתים נדירות ורק באירועים מיוחדים (פיאסטות) . כיום מסעדות רבות מתמחות מהכנת המנה ,וספרדים רבים נוהגים לאכלה בסופי-שבוע וחגים.
מחוז וולנסיה אחראי למנות קלאסיות המתוארכות לתקופה שקדמה למונרכיה-הקתולית (1488) המנה קרויה: "ארוז קון-קוסטרה" בהוראת "אורז-קרומי" (arroz con costra) בשל קרום האורז המתפצפץ שנוצר בעת הכנת המנה המכילה גם בשר-ארנבת, נקניקיות-חזיר, ועוף.