ב-2009 שיחקה שארפ בגרסה של ה-BBC ל"יומנה של אנה פרנק" בתפקיד פטרונלה ואן דאן. לאחר מכן שיחקה בתפקיד אשתו של פאדי קונסידיין בסדרה של ערוץ 4 "Red Riding". היא השתתפה בסדרת הדרמה "Moving On" שהפיק ג'ימי מקגוורן, בסיפור האחרון בסדרה "אפקט הפרפר". ב-2009 כיכבה שארפ ב"קול קטן" (The Rise and Fall of Little Voice) בתיאטרון וודוויל לצידם של מארק וורן ודיאנה ויקרס. ההצגה רצה מאוקטובר ועד ינואר שנה שאחרי. החל מ-2011 היא מככבת בסדרת הדרמה המשטרתית "סקוט וביילי" בתפקיד ג'נט סקוט. ממאי 2012 החלה לככב בסדרה הקומית של SKY1 "סטארלינגס" בתפקיד ג'אן סטארלינג.
ב-2021 גילמה את דמותה של רוזלינד בסדרת הטלוויזיה "".
חיים אישיים.
ב-1994 נישאה שארפ לשחקן ניקולס גליבס. לזוג שני בנים והם חיים בלונדון. השניים משחקים יחד בסדרה "סקוט וביילי", בה גליבס מגלם את תפקיד הבלש אנדי רופר.
תיאה (כוכב לכת משוער)
תֵיאָה (באנגלית: Theia) הוא כוכב לכת משוער שהיה קיים בראשית מערכת השמש. על פי ההשערה המקובלת של ההתנגשות הענקית, התנגש כוכב לכת זה בכדור הארץ הקדום לפני כ-4.533 מיליארדי שנים. תיאה היה בערך בגודלו של כוכב הלכת מאדים. לאחר ההתנגשות בכדור הארץ התקבצו השברים ופסולת החלל של תיאה והתאספו יחד סביב כדור הארץ, מה שיצר את הירח המוקדם. יש מדענים המאמינים שלאחר שהפסולת מההתנגשות עפה הרחק בחלל, נוצרו שני ירחים שונים שמאוחר יותר התמזגו ויצרו ירח יחיד.
תיאה הוא על שמה של הטיטאנית תיאה מהמיתולוגיה היוונית. במיתולוגיה היוונית הייתה תיאה אמה של סלנה, אלת הירח. שם אחר לכוכב לכת זה הוא אורפאוס; אומנם נעשה שימוש בשם זה בעבר, אך הוא נשכח במידה רבה.
מסלול הקפה.
מסלול ההקפה של תיאה סביב השמש עבר בנקודה L4 או L5 של מסלולו של כדור הארץ כיום. תוך כדי תנועת כוכב הלכת המשוער תיאה בתוך מערכת השמש המוקדמת, עמוסת האסטרואידים, הוא צבר מסה וגודלו הגיע בערך לגודלו של מאדים.
התנגשות.
לאחר שהושפע מפרטורבציה כבידתית על ידי כוכבי הלכת נוגה וצדק, נכנס תיאה למסלול התנגשות עם כדור הארץ הקדום. תיאה התנגש אלכסונית בכדור הארץ ופלט חתיכות פסולת רבות שלו ושל כדור הארץ. על פי השערה אחת, יצרו חתיכות הענק האלו גוף אחד גדול שהתמזג ויצר את מה שמכונה כיום הירח. על פי השערה אחרת, לאחר שחתיכות הפסולת התקבצו ביחד נוצרו שני ירחים שונים אשר הקיפו את כדור הארץ ובסופו של דבר התמזגו ויצרו את הירח. אילו פגע תיאה בכדור הארץ חזיתית, הייתה ההתנגשות מביאה להרס מוחלט של שני כוכבי הלכת, ויוצרת חגורת אסטרואידים זמנית בין מסלולי ההקפה של נוגה ומאדים.
תאוריות לאורך ההיסטוריה.
משחר האסטרונומיה המודרנית, הוצעו לפחות ארבע השערות למקורו של הירח כגון: גוף יחיד איכשהו חולק לכדור הארץ והירח, הירח נתפס בכוח המשיכה של כדור הארץ (כמו שרוב ירחיהם של כוכבי הלכת השונים במערכת השמש החיצונית נתפסו), כדור הארץ והירח נוצרו בו זמנית כאשר הדיסקה הקדם-פלנטרית גדלה, ותרחיש ההתנגשות הענקית של תיאה. לאחר משימות אפולו המאוישות לירח בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים של המאה העשרים חזרו האסטרונאוטים מהמשימות עם דגימות של סלעים ואבק מהירח, לאחר בדיקות במעבדה נמצא כי הרכב הסלעים דומה להרכבו של קרום כדור הארץ, השערת המדענים היא כי הסלעים עפו אל תוך החלל כתוצאה מההתנגשות הענקית והתאספו יחד מאוחר יותר בהיווצרות הירח.
לסלי שארפ
האופרה של לייפציג
האופרה של לייפציג (בגרמנית: Oper Leipzig) הוא בית אופרה ולהקת אופרה בכיכר אוגוסטוס בלייפציג, גרמניה.
היסטוריה.
שנת ייסוד האופרה של לייפציג היא 1693, ומכאן שהיא השלישית לוותק באירופה, אחרי לה פניצ'ה בוונציה, איטליה והאופרה הממלכתית של המבורג בגרמניה. המנצח על רבות מן האופרות המוקדמות הללו בבית האופרה המקורי היה גאורג פיליפ טלמן.
לאופרה של לייפציג אין תזמורת אופרה משלה - תזמורת הגוונדהאוס של לייפציג ממלאת תפקיד זה. הקשר הזה החל בשנת 1766 בביצועי הזינגשפיל Die verwandelten Weiber של יוהאן אדם הילר.
בית האופרה, 1868.
התיאטרון הקודם (Neues Theater, בגרמנית) נחנך ב-28 בינואר 1868 ב"פתיחה ליובל" מאת ובר והפתיחה לאיפיגניה באאוליס של גלוק, וכן המחזה איפיגניה בטאוריס מאת גתה. משנת 1886 עד 1888 היה גוסטב מאהלר משנה למנצח; ארתור ניקיש היה המנצח הראשי. חילוקי הדעות בין השניים היו רבים, וגם כאשר החליף אותו מאהלר בתפקיד עקב התערערות בריאותו של ניקיש, נתקל ביחס עוין מצד התזמורת. בהפצצה אווירית בליל ה-3 בדצמבר 1943, חלק מהפצצת לייפציג במלחמת העולם השנייה, נהרס התיאטרון, כמו כל שאר התיאטראות בלייפציג.
בית האופרה, 1960.
בניית בית התיאטרון המודרני החלה ב-1956. התיאטרון נחנך ב-8 באוקטובר 1960 בביצוע המייסטרזינגר מנירנברג של וגנר.
מאז 2009, אולף שירמר הוא המנהל המוזיקלי הכללי; בשנת 2011 נבחר למנהל אמנותי לתקופה של חמש שנים.
טרנטולה אדומת אחוריים גואטמלית
טרנטולה אדומת אחוריים גואטמלית (באנגלית: Guatemalan Redrump, שם מדעי: "Brachypelma sabulosum") היא מין של טרנטולה יבשתית מהסוג ברכיפלמה הנפוצה באזור יערות הגשם של פטן-וראקרוס, בעיקר באזור גואטמלה וכפי הנראה גם בצד המקסיקני של היערות. המחקר על מין זה מועט יחסית, אך מסביבת המחיה שלו ניתן להסיק כי הוא מעדיף אזורים לחים יותר ממינים אחרים בסוג ברכיפלמה.
תיאור.
אדומת האחוריים הגואטמלית דומה לטרנטולה האדומה הקוסטה-ריקנית ("Brachypelma angustum"), אך לגואטמלית יותר שערות אדומות על הרגליים ובאזור הבטן. צבעה הכללי שחור, וגודלה בבגרות מגיעה ל-12 עד 15 ס"מ (נקבה).
כחיית מחמד.
מזגה של הטרנטולה נחשב נוח במיוחד, היא אינה נוטה לנשוך, אך היא נוטה לבעוט שערות צורבות מבטנה או לאיים ברגליים מורמות כשהיא מרגישה מאוימת. תכונות אלה הפכו אותה לחיית מחמד פופולרית. בדומה לכל המינים בסוג "ברכיפלמה", גם אדומת האחוריים הגואטמלית מופיעה בנספח II של CITES ואין להוציא פרטים מהטבע ולסחור בהם. בפועל רוב הטרנטולות הנמכרות המסווגות תחת מין זה הן בנות כלאיים של מין זה ודומיו עם מינים דומים נוספים כגון "B. vagans", "B. sabulosum", "B. epicureanum", "B. angustum" ו-"B. albopilosum".
שדרות בן מימון
שדרות בן מימון הוא שמה של שדרה מרכזית בשכונת רחביה בירושלים, הקרויה על שם הרמב"ם – רבי משה בן מימון.
רקע היסטורי.
שדרות בן מימון תוכננה בשנת 1928 על ידי זוג האדריכלים אליעזר ילין ווילהלם הקר. שדרה זו דומה במאוד לשדרות שנבנו בתל אביב דוגמת שדרות רוטשילד לרבות מבנה הקיוסק באמצע השדרה. שמה של השדרה בן-מיימון ניתן על שם הרמב"ם, והיא נקראה בשם זה ולא בשם הרמב"ם למנוע בלבול בינה לרחוב המקביל לה הנקרא ע"ש הרמב"ן. בשדרה ניטעו עצי חרוב הנמצאים בה עד היום. המשך השדרה מתחבר לרחוב עזה וקטע זה נקרא גם הוא בשם שדרות בן מיימון עד לכיכר צרפת. קטע רחב זה של שדרות בן מיימון, הסמוך לבית ראש הממשלה ידע הפגנות ועצרות רבות במשך השנים, כמו הקמת מוקדי מחאה שונים.
במהלך האינתיפאדה השנייה התרחש בפינת שדרות בן מיימון ורחוב עזה הפיגוע בקפה מומנט בו נרצחו 11 אזרחים ישראלים.
בניינים בשדרה.
שדרות בן מימון מאכלסים מספר בניינים ייחודיים בהם התגוררו אישים ידועים.
Brachypelma sabulosum
כריסטיאן השני, מלך דנמרק
כריסטיאן השני (בדנית ובנורווגית: Christian II, בשוודית: Kristian II; 1 ביולי 1481 – 25 בינואר 1559) היה מלך דנמרק ונורווגיה בין השנים 1513 – 1523 ומלך שוודיה בין השנים 1520 – 1521. הוא היה בנו הבכור של הנס, מלך דנמרק והשתייך לבית אולדנבורג. בתקופה ההיא הייתה דנמרק מונרכיה נבחרת, שבה בחרה האצולה את המלך, שחלק איתה את סמכויותיו. לאחר תקופת המלוכה הקצרה של כריסטיאן בשוודיה, שם הוא גם היה ידוע כ"כריסטיאן הרודן" (Kristian Tyrann), הוא הודח על ידי איש האצולה, גוסטב ואסה. תקופת מלכותו בדנמרק ובנורווגיה נקטעה זמן קצר יחסית לאחר שהחלה, כאשר דודו הדיח אותו ועלה לכס המלוכה במקומו כפרדריק הראשון. כריסטיאן הוגלה אז להולנד, שאז הייתה בשליטתו של גיסו, קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
כריסטיאן השני הסתכסך עם האצולה הדנית כאשר הוא אולץ לחתום על אמנה, קפדנית יותר מקודמותיה, כדי להבטיח שהם יבחרו בו. באמצעות רפורמות במדיניות הפנים הוא שאף מאוחר יותר להמעיט מחשיבותה. בתחום מדיניות החוץ, הוא ניסה לשמור על קיומו של איחוד קאלמאר בין מדינות סקנדינביה ועקב כך נכנס למלחמה נגד שוודיה, שהתנהלה בין השנים 1518 – 1523. למרות שהוא כבש את שוודיה ב-1520, הטבח שהוא ביצע באצולה השוודית לאחר מכן, הידוע בכינוי טבח סטוקהולם, גרם לסלידה ממנו והוא גורש במהלך המרד שהתרחש לאחר מכן. בעיותיו הוחמרו כאשר הוא ניסה להגביל את השפעת הסוחרים הזרים בדנמרק. ב-1523 הוא הודח מכס המלוכה בדנמרק ובנורווגיה. לאחר שניסה לטעון מחדש לכתרים הללו ב-1531, הוא נעצר והוחזק במאסר עד יומו האחרון, בתחילה בטירת סונדרבורג ולאחר מכן בטירה בקלונדבורג. תומכיו ניסו להחזיר אותו לשלטון הן במהלך תקופת גלותו והן בעת מאסרו, אך הם הובסו ב-1536 במלחמת אזרחים.