בשנת 1980 הוכרזה גרסת SG הכוללת שני פיקאפים אקטיביים, מופעלי סוללה. שם הדגם היה "גיבסון SG-R1". מפרט הדגם היה: גוף מוצק מסיסם (MAHOGANY), בצבע שחור, ללא מגן שריטות, סימוני נקודות על הצוואר במקום טרפזים, גשר קבוע בלבד, מחווני טרבל ובאס מ-0 למינוס או פלוס 5, במקום מ-0 ל-10 כפי שהיה נהוג, וכמו כן מפסק השולט על היות הפיקאפים אקטיביים או פאסיביים.
שם הדגם שונה ל-"SG ARTIST", אך הופסק יצורו של הדגם. מדגם זה יוצרו אך ורק כ-200 כלים.
בשנת 2008, הוצג דגם ה-SG ROBOT. דגם זה כלל מנגנון כיוון אוטומטי, שחוסך לנגן את הצורך בכיוון הגיטרה לפני הנגינה. כמו כן יכלה הגיטרה לכוון את הגיטרה לכיוונים מיוחדים ללא צורך בטיפול לכלי, וגם לטפל בבעיות אינטונציה.
בשנת 2009, הוציאה גיבסון את דגמי ה-SG RAW POWER, הבנויים מגוף וצוואר מעץ האדר (MAPLE) בצבעים מיוחדים. מחירם נקבע בין דגם הספיישל הזול לדגמי הסטנדרט היקרים יותר, וגם את דגמי ה-ZOOT SUIT דגם שבנוי כולו מלמינציה של חתיכות עץ BIRCH דקות מאוד שכל אחת מהן צבועה בצבע אחר.
דגמים מיוחדים ודגמי חתימה.
גיבסון הציעה במשך השנים עשרות סגנונות של הSG, החל מהספיישל, ה"פידד", ה"סופרים", דגם ה"טוני איומי" (שיצורו הופסק),דגם ה"אנגוס יאנג", דגם שחזור שנת 1961. לחברת הבת של גיבסון, אפיפון, יש מספר דגמים זולים שלה, ביניהם ה-G-400 והאלייטיסט, שהוא דגם יוקרתי על בסיס שחזור ה-1961, שיוצר ביפן בין השנים 2003-2005.
דגמים אחרים וסטודיואים שלמים עם הגיטרות האחרות היו הסטודיו הגותי, הסטודיו השחור משי, הסטודיו השחור ואדום ביחד, וסטודיו הגלוס השחור.
סולאנז' ג'ומאייל
סולאנז' ג'ומאייל (בערבית: صولانج الجميّل ; תעתיק מדויק: צולאנג' אלג'מיל; נולדה ב-1949) היא פוליטיקאית לבנונית. אלמנתו של נשיא לבנון לשעבר, בשיר ג'ומאייל.
ביוגרפיה.
סולאנז' ג'ומאייל נולדה בשם סולאנז' תונתנג'י (בערבית: صولانج توتنجي ; תעתיק מדויק: צולאנג' תונתנג'י) למשפחה נוצרית ארמנית מביירות, בירת לבנון. בשנת 1977 נישאה לבשיר ג'ומאייל, לימים נשיא לבנון, והמירה את דתה לנצרות מארונית. היא הצטרפה למפלגת הכתאיב ("הפלנגות הנוצריות"), אשר בעלה נמנה עם בכיריה, ולקחה חלק פעיל בפעילות הפוליטית של המפלגה. בשנת 1978 נולדה בתם הבכורה של בני הזוג, מאיה. היא נהרגה בשנת 1980 בהתפוצצות מכונית תופת שכוונה ככל הנראה לפגוע בבשיר. באותה השנה נולדה בתם השנייה, וב-1982 נולד לבני הזוג בנם נדים.
ב-14 בספטמבר 1982 התאלמנה מבעלה, שנהרג בפיצוץ מטען חבלה במרכז חברתי בו נאם. לאחר מות בעלה פעלה רבות להנצחת זכרו. אחת מפעולותיה המשמעותיות הייתה הקמת אנדרטה גדולה בכיכר סאסין שברובע אשרפייה בביירות. בכל שנה נערכות מול האנדרטה עצרות זיכרון גדולות לזכרו של בשיר ג'ומאייל, והמקום ידוע כמעוז מפלגות הימין הנוצריות אשר מרבות לכנס את תומכיהן לעצרות המוניות בכיכר, ומול האנדרטה בפרט.
ג'ומאייל מתנגדת לנוכחות זרה בלבנון ונחשבת לפוליטיקאית אנטי-סורית בעלת דעות מרכזיות ופרו-מערביות. על רקע זה, נאלצה לפרוש מתפקידה הרם במפלגת הכתאיב, היות שמשנת 1986 ועד לסיום הסדר הסורי בלבנון, בשנת 2005, עמדו בראש המפלגה נציגים פרו-סורים אשר פעלו להדיר את מתנגדיהם, ובראשם משפחת ג'ומאייל, מרשימת המפלגה לפרלמנט. בנה נדים, ביחד עם אלי כראמה, הקים במפלגה גוף אופוזיציוני בשם "האופוזיציה של הכתאיב", וג'ומאייל הצטרפה לגוף.
ג'ומאייל נמנית עם האנשים שייסדו את הארגון הפוליטי "קורנת שהוואן" ב-30 בינואר 2001. המייסדים כללו עשרים ותשעה מדינאים ואנשי רוח, רובם נוצרים, אשר קראו בין השאר לנסיגת הצבא הסורי מלבנון. ג'ומאייל ידועה בתמיכתה בנשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' בוש והמלחמה בעיראק, והיא אחת מהפוליטיקאים הלבנונים הבודדים שהביעו תמיכה גלויה במלחמה זו. כמו כן, היא התבטאה בעבר כנגד חזבאללה וקראה לפירוק המיליציה מנשק.
ג'ומאייל התמודדה בבחירות לפרלמנט פעם אחת בלבד, בבחירות הכלליות של 2005. היא התמודדה על המושב המארוני כמועמדת מטעם מפלגת הכתאיב במחוז ביירות ונבחרה לפרלמנט. לפני הבחירות היא נפגשה, ביחד עם בנה נדים, עם נציגים מהזרם הפטריוטי החופשי בהנהגת מישל עאון, מה שהפנה אליה חצי ביקורת רבים מהגוש האנטי-סורי. רבים האשימו אותה ב"זגזוג", ביניהם ראש מפלגת הכתאיב אמין ג'ומאייל, אחיו של בעלה המנוח. בבחירות הכלליות של 2009 העדיפה ג'ומאייל שלא להתמודד בעצמה, והודיעה על תמיכתה במועמדות בנה נדים; הוא התמודד בבחירות מטעם מפלגת הכתאיב במחוז ביירות, ונבחר לפרלמנט.
מעוולים יחד
ח'רבת ערק
קריסטינה המדהימה
שקנאי פיליפיני
שקנאי פיליפיני (שם מדעי: "Pelecanus philippensis") הוא מין במשפחת השקנאיים. הוא מתרבה בדרום אסיה מדרום פקיסטן והעוף הלאומי של מחוז סינד, תפוצתו מהודו עד אינדונזיה בגופים מימיים בפנים הארץ ובחופים, במיוחד באגמים רדודים. הקן הוא ערימה של צמחייה שנמצאת על עץ. התטולה כוללת בדרך-כלל שלוש עד ארבע ביצים.
תיאור.
השקנאי הפיליפיני הוא קטן יחסית לבני משפחתו, אך עדיין גדול יחסית לעוף מים. אורכו נע בין 125 ל-152 ס"מ ומשקלו נע בין 4.1 ל-6 ק"ג. הוא ברובו לבן, עם ציצית, זנב ועורף אפורים. בעונת החיזור, לחלק התחתון של כנפיו ולגבם יש גוון ורוד. מחוץ לעונת החיזור האזורים האלה לבנים לגמרי והציפורים הצעירות יותר חומות מאשר לבנות. כפי ששמו באנגלית מציין, לשקנאי הפיליפיני נקודות אפורות על מקורו בעת עונת החיזור.
השקנאי הפיליפיני הוא עוף יציב עם תנועות מקומיות והוא נפוץ לטווח רחב יותר מחוץ לעונת החיזור. כמו רוב השקנאים האחרים, הוא תופס דגים בעזרת שק העור שנמצא בתחתית מקורו בזמן שהוא שוחה על פני המים.
בגלל הרס בתי גידול מתמשך והפרעה על ידי בני-אדם, המספרים של השקנאי הפיליפיני התדלדלו. לאחר שהתגלה שהשקנאי הפיליפיני הוא לא נדיר כשחשבו, הוא הורד בסולם הדרגות של ה-IUCN מפגיע לקרוב לסיכון ב-2007, אף על פי שהשקנאי נכחד בפיליפינים מאז אמצע המאה ה-20.
קנל (כלי נגינה)
מערך מוליכי גל
מערך מוליכי גל (באנגלית: Arrayed Waveguide Grating, ובראשי תיבות: AWG) הוא התקן אופטי (בדרך כלל מבוסס סיב) המשמש לסינון (פילוג- DeMux) או ריבוב של אותות אופטיים לפי אורך גל, על ידי התאבכות. בעזרת AWG ניתן לדחוס, על ידי ריבוב, מספר רב של אורכי גל לתוך סיב אופטי בודד, ועל ידי כך להעלות את נפח השידור.
אופן פעולה.
אלומת אור נכנסת להתקן דרך סיב אופטי. כאשר היא מגיעה לאזור התקדמות חופשית, הקרן מתפזרת, עקב דיספרסיה, ופוגעת במערך של מוליכי גל המרוחקים זה מזה מרחק קבוע. ההתקן מתוכנן כך שלכל מוליך-גל שכזה יש אורך אופטי שונה מזה של המוליך השכן, כך שכל מוליך-גל ארוך מחברו במידה קבועה השווה לכפולה שלמה של-formula_1. עבור אורך גל מסוים, האלומות מכל מוליכי הגל יגיעו למוצא כאשר יש להן את אותה הפאזה (עד כדי formula_2) והתפלגות השדה בכניסה תשוחזר ביציאה. בצורה זו, אורך-גל מסוים יגיע למוליך גל מסוים ביציאה, כאשר השינוי הליניארי באורך מוליכי-הגל גורם לדיספרסיה, בעטיה יגרם שינוי ליניארי במיקום פגיעת כל אורך גל במישור היציאה.
על ידי מערך נוסף של מוליכי גל, המסודרים בצורה מושכלת במישור היציאה, נוכל ליצור הפרדה מרחבית בין אורכי הגל השונים.
בצורה שכזאת ניתן ליצור, לפחות תאורטית, מספר אינסופי של מישורי כניסה ויציאה ולייצר מרבב N×N.
כיום, ישנה דרישה להפרדת אורכי גל ברזולוציה גבוהה, עקב עלית הדיוק של הלייזרים. למשל לייזר מסוג DFB מסוגל להפיק רוחב פס צר מאוד ולכן דרוש כושר הפרדה גבוה. הדבר דורש דיוק רב בייצור מוליכי הגל, וכך ניתן להגיע לכושר הפרדה של 1nm.
רקע מתמטי.
כאמור, הפרש האורכים בין שני מוליכי גל סמוכים, formula_3, גורם להפרש מופע קבוע של formula_2 כך שהאור הנפלט ממוליכי הגל מוסט באזור ההתקדמות החופשית בזווית formula_5 לפי המשואה הבאה:
formula_6
כאשר formula_7 ו-formula_8 הם מקדמי השבירה של מוליך הגל ושל אזור ההתקדמות החופשית, בהתאמה, formula_9 הוא המרחק בין מוליכי הגל (ביציאה לאזור ההתקדמות החופשית),
ו-formula_10 הוא סדר העקיפה.
הנפיצה מוגדרת כ-formula_11 כאשר formula_12 הוא מיקום התכנסות הקרן במישור היציאה, וניתן לבטאה כ-:
formula_13
כאשר formula_14 הוא מוקד ההתכנסות (כאשר משתמשים בעדשה הממוקמת במישור היציאה).
רוחב הקרן (בחצי הגובה) מוגבל על ידי מגבלת העקיפה ל-formula_15, כאשר formula_16 הוא המספר של מוליך הגל. רזולוציית ההפרדה לכן תהיה:
formula_17
ייצור.
מכיוון שהייצור נעשה בדרך-כלל באמצעות ליתוגרפיה אופטית, הדיוק הוא מסדר גודל של עשרות ננו-מטרים, לכן יש הבדלים בין הרכיבים כך שאינם זהים. ניתן לבחון כל רכיב בנפרד ולהחליט האם הוא מתאים להיות מרבב (Mux) או מפלג (DeMux) לפי התנאים הבאים:
מרבב: עבור מרבב נדרוש שההפסדים יהיו אחידים עבור אורכי הגל השונים.
מפלג: עבור מפלג נדרוש הפרדה מקסימלית בין אורכי הגל השונים. (יש לזכור שתמיד קיימת זליגה בין הערוצים השונים ולכן דרישה זו לעולם לא תתקיים במלואה).
צימוד לסיב.
ההתקן עצמו מיוצר בדרך-כלל על מוליך למחצה ולכן נוצר צורך לצמד את הכניסה/יציאה לסיב אופטי. לשם כך דרוש דיוק מקסימלי כדי לא לאבד עוצמה.
בעזרת פוטוליתוגרפיה ואיכול יוצרים חריצים בצורת V על גבי גביש סיליקון, כך שעומק החריץ ממקם את ליבת הסיב בגובה פני השטח. קיבוע הסיבים נעשה על ידי הדבקה או הצמדת מערך חריצים זהה מלמעלה. את מערך הסיבים מצמדים לרכיב.
וורנר ברוס
יצור חי
אנטינואוס אפודיסיאס
חוסה פאור
ריברסליי