ב-2004 הציעה דרום אפריקה לכלול שני שטחים, שבהם חיו בעבר שתי קבוצות אתניות: הקומאני וה-ǀXam, ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו כאזורים המשמרים היסטוריה של פעילות אנושית שכמעט ולא השתנתה מתקופת האבן. השטח הצפוני, "הנוף התרבותי של הקומאני", נוסף לרשימת המורשת העולמית ב-8 ביולי 2017, במהלך המושב ה-41 של ועדת המורשת העולמית של ארגון האומות המאוחדות לחינוך, מדע ותרבות (UNESCO) שהתקיים בקרקוב, בפולין, בין 2 ל-12 ביולי 2017.
תיאור האתר.
אתר המורשת העולמית משתרע על שטח חולות נרחב בן 9,591 קילומטרים רבועים בצפונה של דרום אפריקה הגובל בבוטסואנה ובנמיביה. השטח מכיל עדויות לפעילות אנושית מתקופת האבן ועד ימינו הקשורה לתרבות הקומאני. הנוף כולל נקודות ציון בהיסטוריה של הקומאני, נדודים, מחייה, זיכרון ומשאבים, אבל כיום לא חי באזור זה אף בן קומאני, והיישוב הקרוב שלהם נמצא 72 קילומטרים דרומית לאתר. אונסק"ו החליט לכלול שטח זה על בסיס שני הקריטריונים הבאים:
החטיבה האווירית למבצעים מיוחדים 160
נערה גבוהה 2
נערה גבוהה 2 (באנגלית: Tall Girl 2) הוא סרט נעורים וקומדיה רומנטית אמריקאית בבימויה של אמילי טינג לתסריט מאת סם וולפסון. בסרט מככבים אווה מישל, לוק אייזנר, יאן לואיס קסטלנוס, סברינה קרפנטר, גריפין גלוק וסטיב זאן. זהו סרט ההמשך של הסרט "נערה גבוהה" משנת 2019. הסרט אמור לעלות לנטפליקס ב-11 בפברואר 2022.
הפקה.
ב-1 בדצמבר 2020, נטפליקס בחרה בסם וולפסון לכתוב את התסריט לסרט ההמשך של הסרט "נערה גבוהה", כשהשחקנית אווה מישל תשוב לשחק את ג'ודי.
שלב הצילומים החל ב-12 באפריל 2021 והסתיים ב-21 במאי 2021 בניו אורלינס, לואיזיאנה. הסרט אמור לעלות לנטפליקס ב-11 בפברואר 2022. הטריילר של הסרט שוחרר ב-YouTube ב-19 בינואר 2022.
ליהוק.
בתחילת שנת 2021 פורסם כי אווה מישל וצוות השחקנים מהסרט הראשון, סברינה קרפנטר, אנג'ליקה וושינגטון, גריפין גלוק, לוק אייזנר וסטיב זאן, ישובו לגלם את תפקידיהם מהסרט הראשון.
הפארק הרטוב איסימנגליסו
הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים 160
גדוד משמר פראובראז'נסקי 154
ניר בן חיים
ניר בן חיים (נולד ב-15 בדצמבר 1970) הוא ראש עיריית חדרה בפועל.
ביוגרפיה.
בן חיים נולד בחדרה. בגיל 23 החל לעבוד בעיריית חדרה כחשמלאי. הוא הצטרף לוועד העובדים והיה לראש ועד העובדים במשך שתי קדנציות. בהמשך היה ראש ההסתדרות במרחב חדרה-שומרון.
בשנת 2018 נבחר לראשונה למועצת העיר ורשימתו "העיר של כולנו", שזכתה לתמיכת מפלגת כולנו השיגה שלושה מושבים במועצת העיר. בן חיים מונה לתפקיד ממלא מקום ראש עיריית חדרה, צבי גנדלמן.
בינואר 2022 מונה בן חיים לראש העירייה בפועל לאחר שגנלדמן הושעה בשל כתב האישום שהוגש נגדו.
חיים אישיים.
בן חיים נשוי לסמדר ואב לארבעה. הוא מתגורר בשכונת בית אליעזר בעיר חדרה.
מוזיאון הגרנד פלה
מוזיאון הגרנד פלה דה שאנז אליזה (בצרפתית: Le Grand Palais), הידוע בכינויו הגראנד פלה, הוא אתר היסטורי, אולם תצוגה ומתחם מוזיאונים הממוקם בשאנז אליזה ברובע ה-8 של פריז, צרפת. בנייתו של הגרנד פלה החלה בשנת 1897 לאחר הריסת ארמון התעשייה וכחלק מההכנות לתערוכה העולמית של 1900. במסגרת ההכנות לתערוכה זו נבנו גם מוזיאון די פטי פלה וגשר אלכסנדר השלישי הסמוכים.
המבנה תוכנן להיות מקום רחב היקף לאירועים אמנותיים רשמיים. גולם על הבניין מתייחס לתפקיד זה עם כיתוב הקורא, "אנדרטה שהוקדשה על ידי הרפובליקה לתפארת האמנות הצרפתית". הבניין עוצב לפי סגנון אדריכלות האמנויות היפות, וכולל חזיתות אבן מעוטרות, קמרונות זכוכית וחידושים תקופתיים שכללו מסגרות ברזל, פלדה ובטון מזוין.
המבנה רשום כמונומנט היסטורי על ידי משרד התרבות הצרפתי.
פאמיר דושנבה
מוזיאון די פטי פלה
מוזיאון די פטי פלה (בצרפתית: Petit Palais) הוא מוזיאון לאמנות ברובע ה-8 של פריז, צרפת.
הוא נבנה כחלק מההכנות לתערוכה העולמית של 1900, וכיום הוא משכנו של מוזיאון לאמנויות יפות של העיר פריז. מוזיאון די פטי פלה ממוקם בשדרת ניקולס השני, היום שדרת וינסטון צ'רצ'יל, מול מוזיאון הגרנד פלה. שאר החזיתות של הבניין פונות אל נהר הסן ושדרות השאנז אליזה.
מוזיאון די פטי פלה הוא אחד מ-14 מוזיאונים של העיר פריז ששולבו מאז 1 בינואר 2013, בתאגיד הציבורי Paris Musées. הוא רשום מאז 1975 כמונומנט היסטורי על ידי משרד התרבות הצרפתי.
עבדאללה אבן א-זובייר
עַבְּדְאלַלה אבן א-זוּבַּייר אבן אל-עואם (בערבית: عبد الله بن الزبير بن العوام الأسدي القرشي; בתעתיק מדויק: עבד אללה בן אלזֻבַּיר בן אלעואם אלאסדי אלקרשי; 624 אלמדינה - 692 מכה) היה מנהיג מורדים שסיכן את שושלת בית אומיה והכריז על עצמו כח'ליף. ח'ליפותו הוכרה בחצי האי ערב, במצרים, בעיראק ובחלקים של ארץ ישראל וסוריה.
ביוגרפיה.
אבן א-זובייר הוא בנם הבכור של אל-זובייר בן אל-עוואם ואסמאא בנת אבי בכר. כמו אביו, הוא היה אחד מבני לווייתו של הנביא מוחמד, הצחאבה. אבן א-זובייר נחשב לצעיר שבהם. אביו היה אחד המצטרפים למוחמד בהגירתו ממכה לאלמדינה בשנת 622, המוהאג'רון, ואימו אסמאא' הייתה בתו של מי שהיה לאחר מות מוחמד הח'ליף הראשון, אבו בכר. דודתו, אחות אמו, הייתה עאישה, אשת הנביא מוחמד. אבן א-זובייר נולד בשנת 624 באלמדינה כבן הראשון שנולד שם למוהאג'רון.
הוא נודע כגיבור מלחמה, סגפן ומקפיד על מצוות הדת. בתקופת הח'ליף עות'מאן היה חבר בוועדה שפיקחה על עריכתו הסופית של הקוראן. הוא התבלט כאחד המגנים על הח'ליף עות'מאן במצור שקדם לרציחתו. אחרי רצח הח'ליף עות'מאן בשנת 656, השתתף ב"קרב הגמל" לצד אביו ודודתו עאישה.
ההתנגדות לבית אומיה.
עם תחילת שלטון השושלת האומיית, שררו קנאה ואיבה בין הפרובינציות של האימפריה המוסלמית. האומיים הגנו על מעמדם מפני המתנכלים להם בפרובינציות, וכך התפתחה התחרות והאיבה בין מוקדי הכוח באימפריה על הבכורה בעולם המוסלמי. אחד הביטויים לכך היה ההתנגדות של אנשי אלמדינה ותושבי חג'אז לשלטון האומיים בדמשק ורצונם להחזיר את הגלגל אחורנית, לתקופה שבה מרכז הכובד של האימפריה היו מכה ואלמדינה. הייתה זאת התנגדות לבית אומיה מצד החסידים התאוקרטיים, שרצו להחזיר את עטרת התאוקרטיה המדינית ליושנה וטענו כי הח'ליף חייב להיבחר מבין אנשי קורייש, כפי שהיה בראשית האסלאם, ובחירתו צריכה להיעשות על ידי המוסלמים. כל הגורמים הללו הביאו להתפרצות מלחמת האזרחים השנייה באסלאם. מייסד השושלת האומיית, מועאויה הראשון, החליט למנות את בנו יזיד לח'ליף. לאחר מות מועאויה, כשעלה יזיד לשלטון ב-680, סירב אבן א-זובייר בפעם השנייה, יחד עם מנהיגי אופוזיציה אחרים, להישבע לו אמונים ונמלט למכה. כל הפרובינציות של הח'ליפות נשבעו שבועת אמונים ("ביעה") ליזיד, פרט לחג'אז, שם התנגדו לאומיים ראשי האריסטוקרטיה האסלאמית בראשות אבן א-זובייר. כך פרצה מלחמת האזרחים, שבה אנשי חג'אז עמדו במריים והסתגרו במכה. יזיד ניסה כמה וכמה פעמים להשלים עם המורדים, אך ללא הצלחה. בשנת 683 הכריז אבן א-זובייר על עצמו כח'ליף במכה, וכעבור זמן קצר סרו למרותו ולמרותו של אחיו מוסעב אבן א-זובייר רוב הפרובינציות החשובות של הח'ליפות. ברם, תוך זמן קצר נשמטו משליטתו כל המחוזות בסוריה ובעיראק, ובסופו של דבר רק חג'אז נשארה בידיו.
עם מותו של יזיד ב-683, נשבעו בדמשק אמונים לבנו הצעיר מועאויה השני, שלא האריך ימים ומת לאחר תקופת שלטון קצרה מאוד מבלי שהשאיר אחריו יורש. לאחר מותו התפוררה למעשה האימפריה כולה: השלטון המרכזי איבד לחלוטין את סמכותו, ומלחמת האזרחים הגיעה לשיאה. ברוב הפרובינציות, ביניהן מצרים, ארץ ישראל, חלק מעיראק, ואפילו בתוך סוריה, נשבעו אמונים (ביעה) לאבן א-זובייר. בתוך המהומה הגדולה של מלחמות השבטים והמרידות נגד השלטון, נראה היה שאבן א-זובייר הוא האדם היחיד המסוגל להשליט את מרותו על חלקים נרחבים של הח'ליפות, אולם אי-רצונו לעזוב את חג'אז גרם לכך שהוא לא הצליח בסופו של דבר להשתלט על האימפריה.
עם מותו של יזיד בדמשק ועם עלייתו של אבן א-זובייר בחג'אז, גם תנועת הח'וארג' צברה תאוצה, ורבים מאנשיה יצאו למכה כדי לתמוך באבן א-זובייר כאשר היה נצור בה, אך הם הסירו את תמיכתם בו כאשר סירב לגנות את התנהלותו של הח'ליף עות'מאן, למרות שעות'מאן היה בן משפחת אומיה.
גם מרואן בן אל-חכם, שעמד עכשיו בראש בית אומיה ושהתיישב בדמשק אחרי מותו של יזיד, הראה תחילה נטייה לוותר על תביעותיו לשלטון לטובת אבן א-זובייר, אך לאחר מכן השתכנע לקבל את שבועת האמונים באלג'אביה ב-684. משרת הח'ליף נשארה לפיכך בידי בית אומיה, שמשלו באימפריה עד התמוטטות בית אומיה ב-750. מאלג'אביה יצא מרואן לדמשק, שם היו קרבות קשים בין בני כלב, הנאמנים לאומיים, לבין בני קיס האנטי-אומיים, שתמכו באבן א-זובייר. הקרב המכריע נערך ב-684 צפונית-מזרחית לדמשק, במרג' ראהט. הוא הסתיים בניצחון בני אומיה ובני כלב.