האלבום נפתח בשיר הסינת'פופ "Welcome to New York" והוא מחווה למעבר של סוויפט לניו יורק. בשיר סוויפט מביעה את תמיכתה בקהילת הלהט"ב באומרה "You can want who you want, boys and boys and girls and girls" (בתרגום חופשי: "תוכל/י לרצות את מי שתרצה/י - בנים ובנים, בנות ובנות". השיר הבא באלבום הוא "Blank Space". סוויפט אומרת שהשיר נכתב "מעיני הדמות שהתקשורת יצרה ממנה". "Style" הוא השיר הבא באלבום והוא מדבר על מערכת יחסים ש"לעולם לא יוצאת מהאופנה", תוך כדי השוואת רגשות מסוימים לטרנדים אופנתיים שונים. "Out of the Woods" תואר על ידי סוויפט בתור שיר על "מערכת יחסים שהרגש העיקרי בה היה חרדה. כל הזמן חשבנו מה המחסום הבא, מה המכשול הבא שנצטרך לעבור, כמה זמן יש לנו עד שזה יתפרק?". "All You Had to Do Was Stay" עוסק במישהו שהפסיק קשר רומנטי עם בת זוגו, ולאחר שהבין שהוא מתחרט היא כבר לא רוצה אותו בחזרה. היא מדגישה בשיר שכל שהיה עליו לעשות זה להישאר. "Shake It Off" עוסק בדרך שבה סוויפט מסתכלת על העלבות. היא הגיעה למסקנה שהיא לא יכולה לשלוט על מה שאנשים אומרים, אלא רק על התגובה שלה למה שהם אומרים. השיר מדבר על בחירה להתעלם ו"להתנער" מהאנשים השליליים. "I Wish You Would" מדבר על מערכת יחסים שהתפרקה, ושני הצדדים שבה לא מוכנים להודות שהם רוצים בחזרה. "Bad Blood" מדבר על תחושת נבגדות מחבר טוב. "Wildest Dreams" מדבר על הבקשה ממאהבה של סוויפט שיזכור את הדברים החיוביים שבמערכת היחסים, ולא את הרעים. "How You Get the Girl" מדבר על מישהו שנפרד מחברתו לשישה חודשים, וכל הדברים שיצטרך לעשות בשביל להחזיר אותה אליו. סוויפט אמרה על השיר "לפעמים לוקחים מערכות יחסים כמובנות מאליהן, ולפעמים מוותרים עליהן מוקדם מדי. אם הורסים מערכת יחסים כזאת, אתה לא תוכל להחזיר אותה בהודעת טקסט "מה קורה? מתגעגע, אתה תצטרך להתאמץ". השיר "This Love" מדבר על מערכת יחסים שחזרה אליך בדיוק כשחשבת שהיא נעלמה לעד. "I Know Places" מדבר על מערכת יחסים שבה סוויפט כל הזמן הייתה צריכה לברוח מהתקשורת ומהפפראצי ובו היא מספרת לאהובה שאין לו סיבה לדאוג כי היא "מכירה מקומות שהם יוכלו להתחבא בהם". "Clean" הוא שיר שמדבר על התגברות על מערכת יחסים ועל הקושי שבזה וסוויפט אמרה עליו שלדעתה להתגבר על מערכת יחסים דומה להיגמלות מהתמכרות "זה לא הרגל אחד שאתה צריך להתגבר עליו, זה כל שלב בחיי היום-יום".
אליפות הזוגות של Raw
אליפות הזוגות של Raw (באנגלית: WWE Raw Tag Team Championship) הוא תואר היאבקות מקצועית השייך לארגון ה-WWE.
האליפות נוצרה ב-20 באוקטובר 2002 בתור אליפות נוספת לזוגות כאשר הייתה קיימת אליפות הזוגות של העולם. ב-2009 האליפויות אוחדו ונקראו אליפות הזוגות המאוחדת של ה-WWE. בשנת 2010 הוחלף שמה של האליפות לאליפות הזוגות של ה-WWE כשברט הארט הציג את החגורות החדשות והעניק אותם לאלופים הנוכחיים באותה התקופה, טייסון קיד ודייוויד הארט סמית'. אלופי הזוגות הנוכחיים הם האוסוס (ג'יי אוסו וג'ימי אוסו).
סאמרס
ג'וליו ריקורדי
ג'וליו ריקורדי (באיטלקית: Giulio Ricordi; 19 בדצמבר 1840 - 6 ביוני 1912) היה מו"ל, עורך ומוזיקאי איטלקי, שהצטרף אל העסק המשפחתי, קאזה ריקורדי, בית הוצאה מוזיקלי, בשנת 1863. מנהל בית ההוצאה אותו זמן היה אביו, טיטו, בנו של מייסד החברה ג'ובאני ריקורדי. עם מות אביו בשנת 1888, היה ג'וליו לראש החברה עד מותו.
חייו.
בכינוי ז'ול בורגמיין, היה ג'וליו ריקורדי אחראי במידה רבה ליוקרה של קאזה ריקורדי, שפרסם גם כמה כתבי עת ("לה גאזטה מוזיקלה", "מוזיקה א' מוזיצ'יסטי" ו"ארטס אה לאבור"), ופרסומים שונים, שהיו מפורסמים בעבר ("ספריית הפסנתרן", "יצירתו של פרדריק שופן", "אמנות המוזיקה באיטליה", "הסונאטות של דומניקו סקרלטי").
ריקורדי היה גם המו"ל של האופרות המאוחרות של ג'וזפה ורדי, שעמו יצר קשר בצעירותו. בתכתובת בין ורדי לבינו אישר ורדי את הסכמתו לשינויים, שג'ובאני ריקורדי הציע באופרה "סימון בוקאנגרה" שנים קודם לכן. הנסיבות לא אפשרו לוורדי להתפנות לעריכת השינויים, שיעשו את האופרה נגישה יותר לקהל הרחב, עד נובמבר 1880, אז כתב אל ג'וליו ריקורדי, "אי אפשר להשאיר את היצירה בצורתה הקיימת. היא עצובה ומדכאת מדי." הודות לקשרי האמון והידידות שנוצרו בין ריקורדי לוורדי, הצליח המו"ל הצעיר לשכנע את המלחין לחזור מפרישתו. בשיתוף פעולה עם הלבריתן, המשורר והמלחין הצעיר אריגו בויטו נכתבו שתי האופרות האחרונות של ורדי, אותלו בשנת 1887 ופלסטף בשנת 1893.
בד בבד נקט ריקורדי גישה נבונה ומרחיקת ראות של קידום מלחינים צעירים מבטיחים. ברשימה זו כלולים אמילקארה פונקיילי, אלפרדו קאטאלאני, אנטוניו קארלוס גומז, אומברטו ג'ורדאנו ומעל כולם, ג'אקומו פוצ'יני. לגבי פוצ'יני, בייחוד, היה ריקורדי למעין דמות-אב, מטיל מורא (ובמקרים רבים נדרש לביקורת חריפה כלפי הרגלי העבודה החובבניים של פוצ'יני), אך מעורר אמון עמוק.
תאורים במדיה.
המחזה "בעקבות אאידה" - מחזה-עם-מוזיקה מאת ג'וליאן מיטשל משנת 1985 - מתאר את מאבקו של ריקורדי להניע את ורדי שפרש מן ההלחנה לשיתוף פעולה עם הלבריתן הצעיר, אריגו בויטו, במיזם שהביא ליצירת אותלו.
טלסקופ החלל PLATO
PLATO (ראשי תיבות של Planetary Transits and Oscillations of stars, בתרגום מאנגלית: מעבר כוכבי לכת ותנודות של כוכבים) הוא טלסקופ חלל עתידי של סוכנות החלל האירופאית במסגרת תוכנית חזון קוסמי (משימה בקטגוריה בינונית) בחקר החלל. הטלסקופ צפוי להתחיל את משימתו בחלל בשנת 2026 ולהיות משוגר באמצעות המשגר סויז לנקודת לגראנז' L2 בין כדור הארץ לשמש, אורך המשימה מתוכנן ל-6 שנים. היעוד המרכזי של טלסקופ החלל PLATO הוא לגלות ולאפיין כוכבי לכת חוץ שמשיים באמצעות פוטומטריה. כוכבי לכת בהם הטלסקופ עתיד להתמקד הם כוכבי לכת סלעיים החגים סביב כוכבים מסוגים ננס אדום, ננס צהוב ותת-ענק, בהם ייתכנו מים במצב צבירה נוזלי.
משימות.
היעוד של טלסקופ חלל PLATO הוא חיפוש אחר כוכבי לכת דמויי ארץ מחוץ למערכת השמש, בדגש על אפשרות של כוכבי לכת בהם התנאים הפיזיים מאפשרים התפתחות והישרדות של חיים מחוץ לכדור הארץ. על ידי שימוש ב-34 מכשירים אופטיים שונים, הטלסקופ אמור לסרוק למעלה ממיליון כוכבים בחיפוש אחר מערכות פלנטריות. על מנת להשיג מטרה זו, יבצע את המטלות הבאות:
עקיבא ברקין
עקיבא בַּרקין (13 באוקטובר 1934 - 31 באוגוסט 2014) היה במאי קולנוע ומורה לקולנוע ישראלי, מייסד סינמטק תל אביב.
ביוגרפיה.
עקיבא ברקין נולד בשנת 1934 בוורשה בירת הרפובליקה הפולנית השנייה, ובהיותו בן ארבע, ערב מלחמת העולם השנייה, היגרה משפחתו לארגנטינה והתיישבה בסנטה פה. היה פעיל בתנועת הנוער "הבונים דרור", ובשנת 1953 עלה לישראל. הוא התגייס לנח"ל, ובמסגרתו שירת בהיאחזות עין רדיאן, שהפכה לקיבוץ יטבתה. בשנת 1963 יצא ללימודי קולנוע במרכז הניסיוני לסינמטוגרפיה שליד עיר הסרטים צ'ינצ'יטה שבאיטליה. עבודת הגמר שלו, סרט קצר בשם "אלף", זכתה לפרסים באיטליה ובמוסקבה.
בשנת 1965 סיים את לימודיו ושב לישראל, והיה לראש הסטודיו לקולנוע ניסיוני שהוקם באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1973 יזם והקים את סינמטק תל אביב, שפעל בבית עובד העירייה ברחוב פומבדיתא, וניהל אותו בשנתו הראשונה. בשנת 1981 ייסד את מגמת הקולנוע ב"גימנסיה הרצליה" ואחר כך ב"תיכון חדש", שבו לימד עד 1999.
בשנת 1980 ביים סרט באורך מלא בשם "כוכב השחר", בהשתתפותם של נעם קניאל, יוסף שילוח, אשר צרפתי ואריה אליאס. כן ביים כ-120 סרטים תיעודיים, כתב שני מחזות טרגיקומיים: "מוכר העניבות" ו"חגיגת היובל", שירה, ופרסם שני רומנים: "מכון לאהבת החן" (2002) ו"ויה דולורוזה" (2007; עם אפרת אברמסון-משה).
בשנת 2003 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי "אמיל: עלייתו ושקיעתו של במאי סרטים".
היה נשוי לסימון, ונולדו לו שלושה ילדים. התגורר בתל אביב.
ספריו.
אוטוביוגרפיה:
PLATO (חללית)
טלסקופ החלל פלאטו
ימת הדובים הגדולה
ימת הדובים הגדולה (באנגלית: Great Bear Lake, בצרפתית: Grand lac de l'Ours, בסלבי: Sahtú (אלפבית פונטי בינלאומי: /sɑː.tuːˈ/)) היא הימה הגדולה ביותר שכל שטחה נמצא בקנדה (ימת סופיריור וימת יורון גדולות יותר, אך הן נמצאות בחלקן בארצות הברית), הימה הרביעית בגודלה בצפון אמריקה והשמינית בגודלה בעולם. הימה ממוקמת בטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה, ומצויה בין קווי הרוחב 65 ו-67 צפון (משמע שהיא נמצאת בחלקה בחוג הארקטי), ובין קווי האורך 118 ו-123 מערב. מפלס המים של הימה גבוה ב-186 מ' מגובה פני הים. מקור השם הוא באינדיאנים (האומות הראשונות) שחיו בחופה הצפוני של הימה.
ימת הדובים הגדולה קופאת בכל שנה לערך בין החודשים נובמבר ליולי.
גאוגרפיה.
נפחה של הימה הוא 2,236 קילומטר מעוקב, ושטח הפנים שלה הוא 31,153 קילומטרים רבועים. בשל שטח זה, ימת הדובים הגדולה היא הימה השמינית בשטחה בכדור הארץ - לאחר הים הכספי, ימת סופיריור, אגם ויקטוריה, ימת יורון, ימת מישיגן, אגם טנגניקה וימת באיקל. הימה מנוקזת לנהר הדובים הגדול, הזורם מערבה עד שנשפך לנהר מקנזי, הזורם לאוקיינוס הקרח הצפוני. בסמוך לראשיתו של נהר הדובים הגדול נמצאת ההתיישבות הקטנה דליין ובה נמל תעופה קטן.