מכללת בית וגן
צופן מונואלפבתי
מתקן התפלה חדרה
מתקן התפלה חדרה הוא מפעל להתפלת מי ים בשיטת האוסמוזה ההפוכה (SWRO), המספק מים באיכות מי שתיה למערכת המים הארצית בישראל.
המתקן הוקם לאורכו של נחל חדרה, בצידו הדרומי של מתחם תחנת הכוח אורות רבין בחדרה, והוא היה לגדול מסוגו בעולם לאחר שנישל את מתקן התפלה אשקלון מהתואר. הקמת המתקן החלה בשנת 2007 והוא נחנך ב-23 בדצמבר 2009. בשנת 2011 הגיע המתקן למלוא תפוקתו המתוכננת בהיקף של 127 מיליון מ"ק בשנה. המתקן הוקם בשיטת בנה-הפעל-העבר (BOT) למשך 25 שנה, בידי חברת H2ID המוחזקת בחלקים שווים בידי חברת הנדסת התפלה ושיכון ובינוי. הקמת התשתית הנדרשת לקליטת המים המותפלים ולשילובם במערכת המים הארצית נעשתה בידי מקורות, וכללה, בין היתר, הקמת מאגר בנפח של 90,000 מ"ק, בניית תחנת שאיבה וכן הנחת צנרת בקוטר 80 אינץ' לאורך 15.6 קילומטר.
במטרה לבחון את השפעת המתקן על הסביבה הימית והחופית, חברת H2ID הזמינה מודל נומרי לבחינת פיזור התמלחת מהמכון הישראלי לחקר הנדסה ימית בטכניון.
ויליאם גארו
סר ויליאם גארו (באנגלית: William Garrow; 13 באפריל 1760 – 24 בספטמבר 1840) היה משפטן, בריסטר, שופט וחבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת.
ידוע בעיקר הודות לרפורמות שערך בשיטת המשפט הבריטית, והשפעתו על הליטיגציה ועל אופן ניהול המשפט של בעלי הדין במשפט הפלילי, וזאת, בין השאר, על ידי הכנסת טכניקות חדשות של חקירה נגדית של עדים.
חינוכו של גארו נווט על ידי אביו שהיה כומר אנגליקני, ועמד בראש מוסד חינוכי כנסייתי; לאחר סיים את לימודי המשפטים, החל להופיע בבית המשפט הפלילי של לונדון, האולד ביילי, והפך במהרה לסנגור פלילי מוערך. בשנת 1793 קיבל מינוי של 'יועץ הממלכה' לענייני חקיקה.
בשנת 1805 נבחר לבית הנבחרים הבריטי, שם כיהן בשנים 1805–1807 ו-1812–1817. בסיום כהונתו מונה לשופט, תפקיד בו החזיק במשך 15 שנה.
בשנת 2009 הפיק ה-BBC סדרת טלוויזיה המבוססת על חייו גארו כסנגור פלילי, תחת השם המשפט של גארו. לאחר שידור העונה הראשונה, הופקו שתי עונות נוספות ששודרו בשנת 2010 ובשנת 2011.
לווייתן דלוע-ראש
לוויתן דְּלוּעַ-רֹאשׁ (שם מדעי: Peponocephala electra) הוא סוג ומין יחיד במשפחת הדולפיניים. הוא קרוב של לווייתן קטלן גמדי ושל גלובי שחור, ויחד איתם, מינים אלה נקראים blackfish. הוא גם קרוב של עבשן קטלני.
לוויתן זה נפוץ באזורים טרופיים, אם כי לא נצפה על ידי האדם לעיתים קרובות שכן הוא מעדיף לשהות במים עמוקים.
תיאור.
מבנה גופו של דלוע-הראש מזכיר טורפדו. צורת הראש קונוס מעוגל, מה שנתן את שמו בשפות רבות. הגוף אפור בהיר אחיד פחות או יותר, למעט הראש שהוא אפור כהה. הסנפירים ארוכים ומחודדים. סנפיר הגב גבוה וקצהו מחודד, מזכיר את בן דודו הקטלן.
בפרופיל, ראשו של דלוע-הראש אינו מעוגל כמו זה של הקטלן הגמדי דבר שיכול להקל על הזיהוי.
לווייתן זה יודע לשחות במהירות רבה, במיוחד כאשר מבהילים אותו. במנוסתו, לעיתים קרובות יבצע קפיצות נמוכות, קצרות מעל פני הים, ויתיז מים רבים. דלועי-ראש לרוב נאספים בקבוצות גדולות - לפחות 100 פרטים וייתכן שעד אלף פרטים במקרים נדירים, ולעיתים אף עולים על שרטון כמה וכמה פרטים ביחד.
לווייתן דלוע-ראש שוקל בלידה 10–15 ק"ג ואורכו 1 מטר. לוויתן בוגר יכול להגיע ל-3 מטר ולשקול מעל 200 ק"ג. אורך החיים הוא מעל 20 שנה, וכנראה מעל 30 שנה לנקבות.
מזונם העיקרי של דלועי-הראש הם דיונוני רחף (Teuthida).
אוכלוסייה ותפוצה.
לווייתנים דלועי-ראש חיים רחוק מהחופים, בכל האוקיינוסים הטרופיים והסוב-טרופיים. בספר הצפוני של אזור המחיה שלו, דלוע-הראש יכול לחיות גם במים ממוזגים. פרטים נצפו מול החוף הדרומי של אירלנד.
עם זאת, על פי רב, דלועי-הראש נמצאים מעבר למדף היבשתי בין ו-. הוואי והאי Cebu שבפיליפינים הם מקומות טובים לפגוש דלועי-ראש כי המדף היבשתי שם צר. אף שאין מידע ספציפי, מין זה, בדומה למינים קרובים, ככל הנראה אינו נודד.
ב-10 בפברואר 2009, מעל 300 לווייתנים דלועי-ראש נצפו ליד החוף הרדוד ב שבפיליפינים. תושבים מקומיים ומתנדבים הינחו את הלווייתנים למים העמוקים. אף שהסיבה להתנהגות זו של הלווייתנים אינה ברורה, שניים משלושת הלווייתנים שנמצאו מתים סבלו מנזק לעור התוף.
בהוואי, גודל הקבוצות משתנה, בין פרטים שחיים לבדם לקבוצות של 800 פרטים. לרוב נצפים חיים בקבוצות גדולות יחסית (חציון 287 פרטים).
נראה שיש שתי אוכלוסיות הוואיות:
קבוצה גדולה שחיה במים עמוקים ונעה לעיתים קרובות בין האיים, וקבוצה קטנה שמעדיפה מים רדודים וחיה ליד האי הוואי.
לווייתנים דלועי-ראש באזור הוואי מבלים חלק ניכר מזמנם ביום מעל פני הים, נחים.
שימור.
מצב השימור של המין, ע"פ IUCN הוא: ללא חשש.
לווייתנים דלועי-ראש מוזכרים בשני המזכרים הבאים שעניינם שימור לווייתנאים:
הפשיטה על שגרירות ישראל במצרים (2011)
פיפרצילין/טזובקטם
פיפרצילין/טזובקטם (באנגלית: Piperacillin/tazobactam מוכרת בשם המסחרי טזוצין) היא תרופה אנטיביוטית המשלבת תרכובת אנטיביוטית של פיפרצילין (מקבוצת הפניצילין) ומעכב האנזים בטא לקטמאז - טזובקטם.
לאנטיביוטיקה זו תכונות נוגדות חיידקי גראם חיוביים וגרם שליליים כמו גם חיידקים אנאירוביים, לרבות החיידק "Pseudomonas aeruginosa".
התרופה הזו משמשת בעיקר בטיפול ביחידות של טיפול נמרץ- כנגד דלקת ריאות או פריטוניטיס, כטיפול בזיהומים אצל סוכרתיים (כגון זיהומי רגל סוכרתית) וכטיפול אמפירי בחום אצל חולים עם ירידה במספר תאי הדם הלבנים (חום נויטרופני). התרופה ניתנת תוך ורידית בכל 6 או 8 שעות, ולמשך חצי שעה. התרופה יכולה להינתן גם כאינפוזיה מתמשכת למשך 4 שעות.
תופעת הלוואי העיקרית של תרופה זו היא שלשול – בין 7% עד 11% במחקרים שונים. מחקר אחד הראה כי השכיחות של דלקת מעי מקלוסטרידיואידס דיפיצילה אצל חולים שקיבלו פיפרצילין/טזובקטם עומד על 4.9%.
דייוויד עמנואל
דייוויד עמנואל (באנגלית: David Emanuel; 1 בינואר 1744 - 19 בפברואר 1808) היה היהודי הראשון שכיהן כמושל מדינה בארצות הברית (ג'ורג'יה). כיהן כשמונה חודשים בשנת 1801, כמושל ממונה במקום קודמו שהתפטר. לפני כן היה חבר ולאחר מכן יו"ר הסנאט המדינתי של ג'ורג'יה. עוד קודם לכן היה ציר בבית הנבחרים המדינתי, שופט שלום וקולונל במיליציה של ג'ורג'יה, במלחמת העצמאות האמריקאית.
קורות חיים.
עמנואל נולד ב-1744 בפנסילבניה, ארצות הברית, באותה תקופה עדיין מושבה בריטית. משפחתו היגרה לג'ורג'יה בעודו צעיר. עם פרוץ המהפכה האמריקאית הוא הצטרף למיליציה של ג'ורג'יה ונלחם במסגרתה כנגד הצבא הבריטי. בשלב מסוים אף נישבה על ידי הבריטים, אך הצליח להימלט מהשבי, וחזר לפיקוד הצבאי עד תום המלחמה. הוא התקדם בדרגות במיליציה והגיע עד לדרגת קולונל. מפקדו, ג'ון טוויגס, מפקד המיליציה ואחד מגיבורי המהפכה נישא לאחותו של עמנואל, רות ונולדו להם ששה ילדים, אשר שניים מהם, אחייניו של עמנואל, היו לאחר מכן מגיבוריה הידועים של ג'ורג'יה במלחמת ארצות הברית–מקסיקו (לוי טוויגס) ובמלחמת האזרחים האמריקאית (גנרל דייוויד עמנואל טוויגס).
בשלהי המלחמה בבריטים חזר עמנואל לג'ורג'יה וב-1780 הצטרף לפוליטיקה, במסגרת המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית. הבריטים עוד הספיקו לשבות אותו שוב, לזמן קצר ב-1781, אך אז כבר הסתיימה המלחמה בפועל והוא שוחרר.
עמנואל נישא לאן לואיס והיו להם ששה ילדים.
קריירה פוליטית.
הקריירה הפוליטית של עמנואל החלה כמפקח האחראי על קבלת שבועת האמונים של תושבי מחוז מגוריו בורק ("Burke") ולאחר מכן הוא נבחר לשופט שלום במחוזו. ב-1782 נבחר לבית הנבחרים של ג'ורג'יה ובו שירת לסירוגין עד 1797, כאשר בשנים בהן לא היה בבית המחוקקים, כיהן כשופט או בתפקידי ממשל בכירים אחרים. ב-1797 נבחר עמנואל לסנאט ותוך זמן קצר הפך לנשיאו או יושב הראש שלו, התפקיד השני בחשיבותו במדינה.
ב-3 במרץ 1801 התפטר מושל ג'ורג'יה ג'יימס ג'קסון כדי להיבחר לסנאט האמריקאי, ועמנואל ירש את תפקידו בתור השני בשרשרת הסמכויות המדינתית, עד לבחירות למושלות שהתקיימו בנובמבר 1801. עמנואל היה המושל ה-24 של ג'ורג'יה והיהודי הראשון שכיהן כמושל אחת ממדינות ארצות הברית. הוא שירת בסך הכל שמונה חודשים כמושל ג'ורג'יה והעדיף לחזור לתפקידו כיו"ר הסנאט המדינתי במקום להתמודד על תפקיד המושל.
ב-1803 פרש עמנואל מתפקיד יו"ר הסנאט של ג'ורג'יה ומהפוליטיקה. הוא נפטר ב-1808 ונקבר ב"אחוזת עמנואל", בעיירה גוף ("Gough"), שבמחוז מגוריו בורק, מזרח ג'ורג'יה, המחוז אותו ייצג שנים רבות בבית הנבחרים ובסנאט של ג'ורג'יה. ארבע שנים אחרי פטירתו קראה ג'ורג'יה מחוז על שמו, מחוז עמנואל, השוכן סמוך למחוז ביתו בורק.
דיויד עימנואל
דיויד עמנואל
דייוויד עימנואל
המנון הדגל הלאומי
המנון הנפת הדגל של הרפובליקה של סין (מנדרינית 中華民國國旗歌, פיניין Zhōnghuá Míngúo Gúoqígē) הוא המנון המושר בעת הנפתו והורדתו של דגל הרפובליקה הסינית, בדרך כלל לאחר שירת המנון הרפובליקה של סין, וכן באירועי ספורט בינלאומיים, דוגמת המשחקים האולימפיים, בהם אין מושר ההמנון. עוד הוא מושר לאחר ההמנון בתחילת יום הלימודים בחלק מבתי הספר.
היסטוריה.
ב-1930, לאחר שהמנון הקוומינטנג הפך להמנונה של המדינה דה פקטו, הזמין משרד החינוך הצעות להמנון לאומי רשמי חדש. ההמנון שנבחר הולחן בידי הואנג זי ב-1936 והמילים נכתבו בידי טאי צ'י טאו, אשר חיבר גם את מילות ההמנון הלאומי. ממשלה הרפובליקה של סין סירבה לאמץ את ההמנון החדש, וכפשרה הוחלט שזה יהפוך להמנון הדגל הלאומי.
IDW Publishing