באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שיפר מאגלי את דירוגו במקום אחד, וסיים במקום השמיני בדגם לייזר, ומרים המשקולות אדגר פינדה סיים במקום העשירי.
גואטמלה השתתפה באולימפיאדת חורף אחת, אולימפיאדת קלגרי (1988), אליה שלחה ארבעה גולשי סקי אלפיני ושני גולשי סקי נורדי משולב. איש מהם לא הגיע להישגים משמעותיים.
מדליות.
לפי אולימפיאדה.
באולימפיאדות הקיץ:
לפי ענף.
בענפי הקיץ:
בורנהולם
בורנהולם (בדנית: Bornholm) הוא אי השייך לדנמרק. הוא שוכן בחלק הדרום-מערבי של הים הבלטי, במרחק של כ-35 ק"מ מחופי שוודיה. בורנהולם הוא השטח הדני המזרחי ביותר. באי מתגוררים כ-43,000 תושבים, העוסקים בעיקר בדיג, בגידול בקר לחלב ובשירותי תיירות. האטרקציה המרכזית באי היא שרידי מבצר האמרסהוס (Hammershus) שנבנה ב-1260 בקצה הצפוני של האי, ונחשב למבצר הגדול ביותר בצפון אירופה מתקופת ימי הביניים.
מקומו האסטרטגי של האי מקנה שליטה על נתיב הסחר מהים הצפוני אל הים הבלטי. במהלך ההיסטוריה התרחשו באי מספר קרבות, בהם הדנים, הגרמנים והשוודים נלחמו זה בזה על השליטה באי.
היסטוריה.
במהלך המאה ה-12 היה האי מחולק בין מלכי דנמרק לבין הארכיבישופים של לונד (Lund). המאבק ביניהם על השליטה המלאה באי התנהל עד תחילת המאה ה-16. בשנת 1525 הצליח המלך הדני כריסטיאן השני לכבוש את כל שטחו של האי ולקחת את הארכיבישוף בשבי. אך שליטתו באי נמשכה חודשים ספורים בלבד, צבא שנשכר על ידי העיר הקיסרית החופשית ליבק נחת באי וכבש אותו. הליבקים שלטו באי כ-50 שנה, אז הצליחו הדנים להחזירו לשליטתם.
בשנת 1645 נכבש האי על ידי הצבא השוודי, אך הוחזר לדנמרק בהתאם לתנאי הסכם השלום בין המדינות. בשנת 1658, בעקבות מלחמה נוספת בין שוודיה לדנמרק, הועבר האי שוב לשליטת השוודים.
בסוף אותה שנה פרץ באי מרד של התושבים המקומיים נגד השוודים. התושבים הצליחו להרוג את המושל השוודי ולסלק את חייליו מהאי. משלחת של התושבים ביקשה ממלך דנמרק פרדריק השלישי לחזור להיות תחת שלטון דני ולהבטיח לא להימסר לשוודיה גם במקרה של הסכם שלום בין המדינות. שליטת דנמרק באי סוכמה בהסכם קופנהגן בשנת 1660. מאז ועד היום נמצא האי בשליטה דנית (למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה).
ב-9 באפריל 1940 נכבש האי ללא קרב על ידי הוצבא הגרמני. הגרמנים הציבו באי תחנות האזנה וכמה סוללות של תותחי חוף. לא נערכה באי פעילות מלחמתית עד ימיה האחרונים של המלחמה. בתחילת מאי 1945 הופצץ האי על ידי מפציצים סובייטיים כהכנה להנחתת כוחות על האי. מפקד חיל המצב הגרמני, שהצטווה להיכנע רק לכוחות בעלות הברית המערביים, פנה מספר פעמים למפקדת הכוחות הבריטיים בקופנהגן (ששוחררה ב-4 במאי) בבקשה לשלוח לאי כוח בריטי סמלי של כמה חיילים, כדי שיוכל להיכנע להם ולא לצבא האדום הסובייטי. פניותיו לא נענו, וב-7 במאי הוא קיבל אולטימטום ממפקדת הצבא האדום להיכנע ללא תנאי. הוא סירב, והאי הופצץ קשות ב-8 במאי. למחרת הנחיתו הסובייטים חיילים על האי, ולאחר קרב קצר נכנעו הגרמנים.
כוח צבאי סובייטי שהה באי עד אפריל 1946, כשאז נמסר האי לדנים. המסירה הותנתה בכך שאף כוח צבאי זר לא יוצב באי. הובהר כי נוכחות צבאית לא דנית באי תחשב כמעשה תוקפנות כלפי ברית המועצות. בכל מהלך המלחמה הקרה התעקשו הסובייטים על כך שהאי יישאר "נקי" מכוחות זרים, אם כי לאחר שדנמרק הצטרפה לברית נאט"ו, הפכו באופן פורמלי יחידות הצבא הדני באי לכוח צבאי עוין לברית המועצות.
נאט"ו הציב באי כמה תחנות מכ"ם למעקב אחר פעילות צבאית של כוחות ברית ורשה בים הבלטי ובמזרח גרמניה. התחנות אוישו על ידי חיילים דנים בלבד.
גאוגרפיה.
שטח האי 588 קמ"ר. למרות גודלו הקטן, המבנה הטופוגרפי שלו אינו אחיד. חופיו הצפוניים סלעיים וקשים לגישה, ולעומתם החופים הדרומיים הם חופי חול מישוריים. החלק הפנימי של האי משופע בגבעות נמוכות (הגבוהה שבהן, 126 מטר). כ-17% משטח האי מכוסה ביערות מחטניים. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 13-20 מעלות צלזיוס, ובחורף יורדת עד שתי מעלות מתחת לאפס.
פרדס הוצאה לאור
פרדס הוצאה לאור בע״מ היא הוצאת ספרים ישראלית העוסקת במגוון סוגות ספרותיות: ספרי עיון, סיפורת, שירה וספרות ילדים, ומקדמת גם ספרות ניסיונית. בהוצאה ראו אור גם כתבי עת כגון "סוציולוגיה ישראלית", "חברה אזרחית ומגזר שלישי בישראל", "סדק: כתב העת לנכבה שכאן", "דקה: כתב עת לשירה ולביקורת", "מחברות קולנוע דרום" ו"תו+".
היסטוריה.
ההוצאה נוסדה בשנת 2000 בחיפה וממוקמת בעיר התחתית. בראשה עומד דוד גוטסמן. דוד גוטסמן למד טכנולוגיות דפוס במכללת הדסה בירושלים ובמחלקות לבלשנות ולהיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית וקורסים לספרות באוניברסיטה הפתוחה. גוטסמן מספר כי בסוף שנות התשעים עבד קרוב לשנתיים בהוצאת כרמל בירושלים תחת הנחייתו של המו"ל ישראל כרמל. ההוצאה פועלת בז'אנרים שונים אבל ידועה בעיקר בתחום ספרי השירה ובתחום ספרי העיון כשהאוריינטצייה הפוליטית שלה נוטה למחשבה הביקורתית והנטייה השמאלית. הוצאת פרדס חברה בהתאחדות הוצאות הספרים בישראל.
מאז היווסדה, פרסמה ההוצאה מאות ספרי שירה, בין היתר מאת משוררות ומשוררים כמו ערן צלגוב, לאה פילובסקי, ערן הדס, יחזקאל רחמים, מיה טבת דיין, הדס גלעד, בנימין אלקובי אילה בן-לולו, סיגל בן יאיר, מואיז בן הראש, אמיר אור, מיטל נסים, אלקס ריף, טלי לטוביצקי, שחר מריו מרדכי, יהודית כפרי, נמרוד שיין, אבישי חורי, טלי אלון, ריקי כהן, עדי וולפסון ומתי שמואלוף
בשנת 2014 ייסדה ההוצאה את סדרת "מלח-מים" לספרות עברית מקורית. בין הסופרים שספריהם יצאו לאור במסגרת סדרה זאת נמנים אלי שמואלי (זוכה פרס שרת התרבות להוצאת ספרות ביכורים), רון דהן, הדס מזרחי, ענבר אשכנזי, גליה תנאי (זוכת פרס שרת התרבות לסופרים בתחילת דרכם לשנת 2016), מעין גולדמן, דנית גולד ועוד. בשנים 2019 -2016, זכתה ההוצאה ב"פרס ביכורים להוצאות לאור על הוצאת ספרי ביכורים" כחלק מפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית. העורכת הראשית של ההוצאה היא המשוררת לי ממן.
בין ספרי העיון המתורגמים שהתפרסמו בהוצאה נכללים "אוטופיה לאדונים" מאת נועם חומסקי (2000), "פמיניזם זה לכולם" מאת בל הוקס (2002), הביוגרפיה של אום כולתום "קולה של מצרים" (2003), "חמישה מאמרים פמיניסטיים" מאת אמה גולדמן והתרגום העברי לספרו של ההיסטוריון וחוקר השואה צ'ארלס פטרסון "כל יום הוא טרבלינקה" (2006) בו הוא טוען כי היחס לבעלי החיים בידי בני האדם שימש כהשראה, כמודל וכהצדקה למעשי אלימות או זוועה שבוצעו כנגד בני אדם: מלחמות, עבדות, גזענות ומקרים של רצח עם בכלל, והשואה בפרט. בנוסף, הוצאת פרדס מוציאה לאור ספרי עיון מקוריים (מונוגרפיות, קובצי מאמרים וספרי מבואות) בתחומים מגוונים: חינוך, מגדר, מדע המדינה, יחסים בינלאומיים, לימודי אפריקה, סוציולוגיה, כלכלה, אנתרופולוגיה, היסטוריה, אדריכלות, תכנון, איכות הסביבה, משפטים, יהדות ופילוסופיה ומקיימת שיתוף פעולה עם הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה.
ספרים בהוצאת פרדס.
להלן רשימה חלקית של ספרים שראו אור בהוצאת פרדס.
אנרי השני, מלך קפריסין
אנרי השני מלך קפריסין (בצרפתית: Henri II de Chypre; 1271 - 31 באוגוסט 1324) נולד בשם אנרי דה ליזיניאן. הוא היה בנו השני של הוגו השלישי, מלך קפריסין וירש את הכתר מאחיו הבכור, ז'אן השני, מלך ירושלים. הוא היה המלך האחרון של ממלכת ירושלים תחת השם אנרי השני מלך ירושלים (Henri II roi de Jérusalem).
קורות חייו.
מלך קפריסין.
אנרי השני עלה לשלטון ממלכת קפריסין והוכתר כמלך המדינה הצלבנית ביום 24 ביוני 1285, אחיו ז'אן השני, מלך ירושלים נפטר זמן קצר לאחר מכן והיסטוריוגרפים צלבניים בני התקופה העלו את הסברה כי הוא הורעל. תקופת שלטונו של אנרי השני בקפריסין נחשבת לתקופת פריחה כלכלית ותרבותית אך אנרי סבל מאפילפסיה שהשפיע קשה על תפקודו ויצרה אווירה של מתח ורגשות שליליים בקרב אצילי ממלכת קפריסין. בשנת 1303 גי דה ליזיניאן, קונטאבל קפריסין ואחיו של המלך, הואשם בבגידה והוצא להורג. בשנת 1306 קשר אמלריך דה ליזיניאן, נסיך צור וקונטאבל של ירושלים (בשלב זה של ההיסטוריה - תארים ריקים מתוכן) עם אבירי מסדר אבירי היכל שלמה להדיח את אנרי וביום 26 באפריל גורש אנרי לארמניה.
בשנת 1310 נרצח אמלריך ואנרי חזר לקפריסין, הוא תפס את השלטון בעזרת אבירי מסדר ההוספיטלרים ביום 26 באוגוסט וערך טיהור בו תומכי אמלריך ומסייעיו נתפסו ונאסרו. בשנת 1313 פורק מסדר הטמפלרים בקפריסין ונכסיו נמסרו לידי מסדר ההוספיטלרים.
מלך ירושלים.