לאחר בחירות 2014, לאחר מרוץ מר שהביא לידי ביטוי אי שביעות-רצון מהנהגת הסיעה הדמוקרטית בבית הנבחרים, שנחשב כמאבק שליטה בין סטני הוייר לננסי פלוסי, אשו איבדה את תואר "החבר הבכיר" בוועדת האנרגיה והמסחר לעמיתה פרנק פלון מניו ג'רזי. ב-16 ביולי 2018 הציגה אשו את "חוק ההיערכות למגפה וגורמי סיכון וקידום חדשנות" (PAHPA), לצד עמיתיה פאלון, גרג וולדן וסוזן ברוקס. פיגועי 11 בספטמבר ומתקפת האנתרקס שפקדו את ארצות הברית בראשית המאה ה-21 הביאו את אשו והסנאטור ריצ'רד בר מקרוליינה הצפונית להציג בשני בתי הקונגרס את חוק PAHPA, שתיאם את התגובות למקרי חירום בבריאות הציבור ופיתח אמצעי נגד רפואיים.
רבינו חננאל בן חושיאל
מארק אינדליקטו
מארק אינדליקטו (באנגלית: Mark Indelicato; נולד ב-16 ביולי 1994) הוא שחקן, זמר, בלוגר אופנה וצלם אמריקאי, הידוע בעיקר בשל תפקידו בסדרה הקומית "בטי" של רשת ABC, ג'סטין סוארז, האחיין של גיבורת הסדרה, בטי סוארז.
חייו וקריירה.
אינדליקטו נולד בפילדלפיה, בנם של לין ומארק אינדליקטו האב. הוא שלושת רבעי איטלקי ורבע פורטוריקני. הוא הוכשר במרכז השחקנים בעיר, והוא סטודנט בבית הספר דופרי למוזיקה בלינווד, ניו ג'רזי. הוא החל לשחק בגיל שמונה בתיאטרון ואלנט סטריט בפילדלפיה, והופיע בפרסומות טלוויזיה ארציות, בסדרת הטלוויזיה "האק" של רשת CBS וב"המופע של שאפל", ושיחק בתפקיד קבוע בסדרה "בטי" של רשת ABC עד לסיומה ב-2010. הוא גם למד ב"בית הספר המקצועי לאמנויות הבמה", לפני שחזר ללוס אנג'לס. הוא לומד בבית הספר גלטין ללימודים אינדיבידואלים של אוניברסיטת ניו יורק.
אינדליקטו השתתף בפרק של הסדרה המקורית בערוץ דיסני "החיים היפים של זאק וקודי" בפרק מיוחד בנושא היי סקול מיוזיקל.
ב-27 באוקטובר 2008, אינדליקטו ביצע את החלק של בוק בקונצרט יום השנה ה-5 למחזמר "מרשעת" בברודוויי בעיר ניו יורק. הוא הופיע שוב ב-28 בפברואר 2009 בתיאטרון גרשווין למען "מאבק באי-השוויון".
הוא כיכב בתפקיד ארטפול דוג'ר בהפקה של CLO למחזמר "אוליבר!" בפיטסבורג, פנסילבניה.
הוא הופיע בפרק מיוחד של תוכנית האירוח "ד"ר פיל" על בני נוער שהיו קורבן לבריונות לאחר שיצאו מהארון. הוא שיתף את חוויותיו כשקיבל איומי מוות רבים והתעללות מילולית מצד אנשים על תפקידו בסדרה "בטי".
ריאן מקגיניס
ריאן מקגיניס (באנגלית: Ryan McGinnis; נולד ב-15 במאי 1993) הוא שחקן ורקדן אמריקאי, הידוע בעיקר בשל תפקידו בסדרה הקומית "בטי" של רשת ABC, אוסטין מארלי. הוא הופיע גם בתפקיד גלן צ'יילדס ג'וניור בשני פרקים בעונתה השנייה של סדרת הדרמה "האישה הטובה" של רשת CBS.
חייו וקריירה.
מקגיניס למד שיעורי מחול באקדמיה למחול קנכט בלוויטאון, פנסילבניה, עבורה זכה בתוארי מחול לאומיים רבים. הוא היה הפטיט מאסטר דאנס של אמריקה בתחרות "Dance Masters of America" לשנת 2006. לאחר שהופיע בכמה פרסומות ובתפקידים קטנים בקומדיות המצבים של ניקלודיאון "iCarly" ו"ויקטוריוס", וכיכב בפרק של , מקגיניס לוהק לתפקיד חוזר בעונה הרביעית של הסדרה "בטי", אוסטין מארלי, מושא האהבה של ג'סטין סוארז, אותו מגלם מארק אינדליקטו, שהופיע בחמשת הפרקים האחרונים של התוכנית. הוא מופיע בסרט "Gayby" משנת 2012.
הסוגר על שם אודי
הסוגר על שם אודי ("הסוגר הכבדי-לבלבי" או "הסוגר על שם גליסון") הוא מסתם שרירי המבקר בבעלי חיים מסוימים, כולל בבני אדם, את
זרם ההפרשות של מערכת העיכול (המרה ומיצי לבלב) דרך האמפולה על שם פאטר (פטמת התריסריון הגדולה) אל החלק השני היורד של התריסריון.
הסוגר נקרא על שמו של הרופא האיטלקי רוג'רו אודי מפרוג'ה שתיאר אותו ואת תפקודו בשנים 1887–1888 בעת היותו סטודנט לרפואה. הסוגר נרפה על ידי ההורמון כולציסטוקינין באמצעות VIP (הפפטיד הוואזואקטיבי של המעים) . הסוגר נקרא לפעמים גם על שמו של פרנסיס גליסון, רופא אנגלי שבשנת 1654, מאתיים שנה קודם חכן, שיער את קיומו.
המבנה האנטומי.
הפעילות המתואמת של מנגנון הסוגר על שם אודי מבוצעת על ידי החלקים האנטומיים הבאים:
תפקוד הסוגר.
הסוגר על שם אודי מסייע להעלאת הלחץ בצינור המשותף של המרה. הטונוס של הסוגר על שם אודי מוגבר מחוץ לזמן העיכול, מה שמגביל את חדירת המרה לתוך התריסריון. בעת פעילות הקיבה והתריסריון, פועל הסוגר על שם אודי כמשאבה מהירה ומספק זרם מתמשך של מרה למשך שניות אחדות ועד דקה. בשלב המנוחה ממשיכה הזרמה של מרה לתריסריון אבל לעיתים מזדמנות, למשל כ-18 טיפות בדקה. למעשה פועל הסוגר כמעט רוב הזמן תוך תנועות איטיות, כאילו סוחט את המרה ומחדיר אותה לתריסריון כמו באמצעות משאבה איטית.
המנומטריה של הסוגר על שם אודי.
השיטה המספקת את המידע החשוב ביותר לגבי תפקוד הסוגר היא המנומטריה. משתמשים בקתטר המוחדר דרך דואודנוסקופ. הקצה השני של הקתטר מחובר למכשיר לרישום ולניתוח הנתונים. הטכנולוגיית המכשירים דומה לזו של המנומטריה האנטרו-דואודנלית.
הממצאים המנומטריים מצביעים על הטונוס של הסוגר על שם אודי (הלחץ הבסיסי שלו) ועל הפרמטרים של התנועתיות שלו (אמפליטודה, תדירות, משך ההתכווצות של הסוגר וכיוון התפזרות הגלים הפריסטלטיים) . באופן זה ניתן להעריך בדיוק את מצב הסוגר, ולהבחין היצרות (סטנוזה) ודיסקינזיה שלו.
משמעות קלינית.
אצל בריאים הלחץ הבסיסי של הסוגר על שם אודי הוא בין 10–40 מ"מ Hg. אם עולה מעל 40 מ"מ מלשב לפתולוגי.
חומרים אופיאטים יכולים לגרום לכיווצים של הסוגר על שם אודי ובדרך זו לעלייה ברמות העמילז בנסיוב.
ההפרעות בעיקריות בתפקוד הסוגר על שם אודי יכולים להתבטא על ידי:
מתארים שלוש קטגוריות של הפרעה בתפקוד של הסוגר
חולים שעברו כריתת כיס המרה נוטים יותר לפתח דיספונקציה של הסוגר על שם אודי, המכונה תכופות במקרה זה "תסמונת בתר-כריתת כיס המרה" או "פוסט-כולציסטקטומיה". ההפרעה נפגשת יותר גם נשים בגיל הביניים.
בבעלי חיים.
אצל כמה יונקים (לרבות עכברים, שרקנים, כלבים ואופוסום השריר החלק מסביב לאמפולת פאטר אינו יוצר סוגר.
היסטוריה.
רוג'רו אודי תיאר את הסוגר ותפקודו במאמרו Di una speciale disposizione a sfintere allo sbocco del coledoco"
שפורסם ביולי 1887 . התיאור בא אחרי מחקר מקיף בפיזיולוגיית הכלבים ובדיקות היסטולוגיות מפורטות אצל בני אדם ומינים אחרים.
אורביטר
יובה השני
יובה השני (בלטינית: Iuba; 48 לפנה"ס – 23 לספירה) היה מלך וסל של הרומאים ששלט בנומידיה (בין השנים 30–25 לפנה"ס), ובממלכת מאוריטניה (בין השנים 25 לפנה"ס – 23 לספירה). הוא נחשב למלך מוצלח, למלומד ולסופר מחונן. אשתו הראשונה הייתה קלאופטרה סלנה השנייה, בתם של קלאופטרה השביעית מלכת מצרים מבית תלמי והטריומוויר הרומאי מרקוס אנטוניוס.
ביוגרפיה.
שנותיו המוקדמות.
יובה השני היה נסיך ברברי מנומידיה. הוא נולד בהיפו-רגיום (כיום אנאבה , אלג'יריה) כבן יחיד ויורש עצר ליובה הראשון ואם לא ידועה. ב-46 לפנה"ס הובס אביו בקרב תפסוס על ידי יוליוס קיסר ובשנת 40 לפנה"ס הפכה נומידיה לפרובינקיה רומאית ואיבדה את עצמאותה. יובה הראשון היה בעל בריתו של פומפיוס מתחרהו של קיסר על השלטון ברומא.
לאחר ניצחונו של קיסר ב-46 לפנה"ס נלקח יובה השני לרומא (בגיל 4 או 6 שנים) ולקח חלק במצעד הניצחון של הקיסר הרומאי. הוא התחנך ברומא למד לטינית ויוונית ואף זכה לאזרחות רומאית. יובה היה תלמיד מחונן ובבגרותו נחשב לאחד האזרחים המשכילים ביותר של רומא. בגיל 20 חיבר את אחת מעבודותיו הראשונות שעסקה בארכאולוגיה רומאית.
הוא היה בן טיפוחיו של יוליוס קיסר ואחר כך של אחיינו אוקטביאנוס (לימים הקיסר אוגוסטוס). בזמן התבגרותו התלווה לאוקטביאנוס למסעות צבאיים ואף נלחם לצידו בקרב אקטיום ב-31 לפנה"ס, ניסיון זה הועיל לו בהמשך דרכו כשליט.
מינויו כשליט נומידיה.
בשנת 30 לפנה"ס החזיר אוקטביאנוס לשלטון את יובה השני כמלך נומידיה שביסס את יחסיה כבעלת ברית של רומא. לאחר מכן בין השנים 26–20 לפנה"ס, ארגן את נישואיו לקלאופטרה סלנה, ככל הנראה כתגמול על עזרתו במערכה בספרד. בשנת 25 לפנה"ס סופחו שטחי נומידיה (למעט נומידיה המערבית) לקיסרות הרומאית כחלק מהפרובינקיה הרומאית אפריקה פרוקונסולריס, ויובה השני מונה לשליטה של ממלכת מאוריטניה, שלטון בו החזיק למשך 48 שנה עד מותו.
שלטונו במאוריטניה.
לפי סטראבון, בעקבות מותו של המלך המאוריטני בוככוס השני שהיה בעל בריתה של רומא עברה הממלכה לשלטון ישיר של רומא עד אשר ניתנה ליובה השני על ידי אוגוסטוס ב-25 לפנה"ס. כאשר יובה וקלאופטרה סלנה עברו להתגורר במאוריטניה הם קראו לבירתם החדשה קיסריה (כיום צ'רצ'ל , אלג'יריה) לכבודו של אוגוסטוס. המבנים והפסלים שנבנו בקיסריה מייצגים סגנונות מעורבים של ארכיטקטורה מצרית, יוונית ורומאית.
לפי המסופר הייתה לסלנה השפעה רבה על מדיניותו של יובה. יובה השני עודד ותמך באמנויות הבמה, המחקר המדעי וחקר ההיסטוריה של הטבע. כמו כן תמך במסחר המאוריטני. לממלכת מאוריטניה הייתה חשיבות רבה לאימפריה הרומית משום שהייתה מעורבת במסחר בכל רחבי הים התיכון בייחוד עם ספרד ואיטליה. מאוריטניה ייצאה דגים, ענבים, פנינים, תאנים, חיטה, רהיטים מעץ וצבע ארגמן שהופק מארגמון חד קוצים, ושימש לצביעת פסים של גלימות סנטורים רומאים. יובה שלח משלחת לאיי פורפוריירס באוקיינוס האטלנטי על מנת להקים מחדש את תעשיית ייצור הצבע הפיניקית. טינגיס (כיום טנג'יר, מרוקו), המשתרעת בחופו הדרומי של מיצר גיבלרטר הפכה בימיו למרכז מסחרי מרכזי. בעקבות פעילותו המסחרית הענפה זכה יובה לתואר כבוד של מושל מטעם הרומאים על הערים גדס (כיום קדיז), וקרתגו נובה (קרטחנה) בספרד.