לכל אירוע המוזכר בספרים חיבר פטרוס נספח הכולל מידע גאוגרפי, קוסמולוגי, פיזיקלי, בלשני, פילוסופי ותאולוגי, אותו קיבץ, ארגן וערך ממגוון מקורות, בהם מהווים ספריו של יוספוס פלביוס מקור עיקרי. בנוסף למידע מוצק צירף פטרוס לנאמר גם אגדות ומקורות חיצוניים ומקבילים.
הספר מוזכר בכל קטלוג של כל ספרייה בימי הביניים והופיע בתרגומים למספר לשונות עוד לפני המאה ה-15. ב-1291 שולבו קטעים רבים ממנו כפרשנות בתרגום לצרפתית של התנ"ך והברית החדשה.
מחקר מראה שמאיירי אירועים תנ"כיים בימי הביניים ואף אחריהם שאבו את המידע לאיורים לא רק מהטקסט התנכי אלא במידה רבה גם מן ה-Historia Scholastica.
בתרבות.
בהקומדיה האלוהית מאת דנטה אליגיירי מזכיר אותו הדובר בקנטו 12 של "העדן", בונוונטורה הקדוש, כשרוי בגן העדן של התאולוגים והפילוסופים יחד עם מלומדי דורו הוגו מסנט ויקטור, פדרו הספרדי, אנסלם מקנטרברי, יוחנן כריסוסטומוס, יואכים מפיורה ותומאס אקווינס.
Freebase
Freebase היה אתר אינטרנט ששימש כמאגר ידע שיתופי. זהו אוסף מקוון של נתונים מובנים המורכבים ממקורות מידע רבים הכוללים מידע מתוך אתרי אינטרנט אחרים כגון ויקיפדיה. מטרתו של האתר הייתה ליצור מקור ידע עולמי שמאפשר לאנשים לגשת למידע משותף בצורה יעילה, לעיתים גם על ידי קבצים. האתר פותח על ידי חברת Metaweb שנרכשה על ידי Google ב-16 ביולי 2010.
היסטוריה.
ב-3 במרץ 2007, הודיעה בפומבי חברת Metaweb על הקמת אתר Freebase שתואר על ידי החברה בשם "מסד הנתונים משותפים של הקוד הפתוח בעולם" וגם בתור "מסד הנתונים המסיבי בעריכה ושיתוף של נתונים צולבים", שלעיתים קרובות גם שימש כמודל מסד הנתונים באמצעות אתר ויקיפדיה שהפך למודל מסד נתונים או ישות יחסית.
Freebase מספק ממשק המאפשר למשתמשים שאינם מתכנתים או עוסקים בתחום המחשבים לקבל מידע מובנה, או "מטה-נתונים", מידע כללי, ולקטלג או להתחבר לפריטים או נתונים בדרכים סמנטיות.
המיזם נסגר רשמית במאי 2016.
ועידת טד
ג'ון קאלן
ג'ון קאלן (באנגלית: John Callen; נולד ב-4 בנובמבר 1946) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון ובמאי ניו זילנדי. שיחק ב"טרילוגיית ההוביט" של פיטר ג'קסון בתפקיד אויין מחבורת הגמדים.
חייו.
קאלן החל את דרכו לקראת סוף שנות ה-80 בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה המקומית בניו זילנד והתבלט בעיקר בסרט "לוחם הקשת בענן" לצידם של ג'ון ווייט וסם ניל.
ב-2007 שיחק בקומדיה האוסטרלית "האיש שאיבד את הראש" לצידו של הקומיקאי והשחקן הבריטי מרטין קלונס.
ב-2008 דיבב בסדרה "פאוור ריינג'רס זעם הג'ונגל" במשך ארבעה פרקים את דמותו של סונימקס.
בשנת 2011 השתתף בתפקיד קטן בקומדיה הניו זילנדית "ציפורי אהבה".
בשנת 2012 הופיע קאלן בסרט הפנטזיה המצליח " בתפקיד הגמד אויין. קלאן לוהק על ידי פיטר ג'קסון גם לשני סרטי ההמשך " ו"".
קאלן הוא משחקני התיאטרון הטובים והמוערכים ביותר בניו זילנד, הופיע בעשרות הצגות וזכה במספר פרסים מקומיים.
כבמאי ביים קאלן עשרות פרסומות ושמונה פרקים עבור סדרת הנעורים הפופולרית "השבט".
אורי בר-נר
אורי בר-נר הוא דיפלומט ישראלי. בעבר שגריר ישראל בטורקיה.
בן-נר מילא מספר תפקידים במשרד החוץ בהם בשגרירויות ישראל בהודו, דנמרק וארצות הברית. היה סמנכ"ל משרד החוץ והקונסול הכללי בשיקגו ובניו יורק. בין השנים 1998–2001 היה השגריר הישראלי בטורקיה.
בר-נר מונה לתפקיד בפברואר 1998, לאחר שטורקיה התנגדה למינויו ב-1997 של הפרופסור לתולדות האימפריה העות'מאנית, אהוד טולידאנו.
בר-נר בוגר תואר ראשון באמנות מהאוניברסיטה העברית ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת אמורי. כיום הוא יועץ לליגת הידידות ישראל-ארצות הברית ועוסק בקידום הקשרים בין המדינות, ויועצן של כמה חברות.
סנטנה דו ליברמנטו
סנטנה דו ליברמנטו (בפורטוגזית: Santana do Livramento) היא עיר במדינת ריו גראנדה דו סול בברזיל. היא ממוקמת על הגבול עם אורוגוואי וצמודה לעיר ריברה מעבר לגבול, וביחד איתה יוצרת שטח עירוני רצוף של כ-200,000 בני אדם.
גאוגרפיה.
סנטה דו ליברמנטו ממוקמת בגובה של כ-210 מטרים מעל פני הים וממוקמת כ-500 קילומטרים מבירת המחוז פורטו אלגרה. האוכלוסייה בעיר מנתה בשנת 2010 כ-90,000 תושבים בשטח של כ-7,000 קילומטרים רבועים. כלכלת העיר נשענת ברובה על חקלאות הכוללת שדות חקלאיים גידול בקר, ייצור ומסחר ביין, תיירות ותעשיית מוצרי עור. העיר גם ממוקמת על קו הרוחב 31 דרום, מה שהופך אותה לאזור אידיאלי לייצור יין. אירוח כפרי הוא גם אחד ממקורות ההכנסה של העיר, והוא מהווה אפשרות פופולרית בקרב התיירים בה.
הגבול והיחסים.
הגבול בין סנטנה דו ליברמנטו לריברה נקרא Frontera De la Paz (בעברית: גבול השלום) הוא מעבר חופשי בו ניתן לעבור את הגבול דרך רחוב ובלי שום ביקורת, עובדה זו מושכת תיירים רבים המגיעים לעיר, בעיקר מריברה, על מנת לבקר בחנויות דיוטי פרי, שנוצרו עקב הקרבה והיחסים הטובים בין שתי הערים. עוד ביטוי של היחסים הטובים בין הערים הוא משחקי ידידות שנערכים תדיר בין קבוצות משתי הערים.
תחבורה.
בעיר יש תחנה של הרכבת הטרנס-מדינית בין אורוגוואי לברזיל. בעיר קיים שדה תעופה אבל טיסות סדירות נוחתות בדרך כלל בשדה תעופה גדול יותר בעיר הצמודה ריברה.
היסטוריה.
היישוב נוסד בתאריך 30 ביולי 1823 ובשנת 1857 הוכרז כעיר.
בל 47
בל 47 הוא מסוק קל רב-תכליתי דו־להבי וחד־מנועי, מתוצרת חברת בל האמריקאית. המסוק טס לראשונה ב-8 בדצמבר 1945. בהתבססו על אב הטיפוס בל 30, שהיה המסוק הראשון של חברת בל שתוכנן על ידי ארתור יאנג, היה בל 47 למסוק הראשון שאושר לשימוש אזרחי ב-8 במרץ 1946. יותר מ-5,600 מסוקי בל 47 יוצרו, כולל כאלה שיוצרו ברישיון על ידי חברת אגוסטה באיטליה, ווסטלנד כלי טיס בבריטניה ותעשיות כבדות קווסאקי ביפן.
המסוק שימש חברות אזרחיות רבות לצרכים שונים כגון הטסת נוסעים וריסוס אווירי חקלאי, ועוד. בנוסף שירת המסוק בצבא ארצות הברית, בו סומל בל H-13 סו, ובצבאות שונים ברחבי העולם. משימותיו הצבאיות של המסוק היו סיור, תצפית, קישור וחילוץ. המסוק שימש לפעילות מבצעית צבאית כבר במהלך מלחמת קוריאה.
תכנון ופיתוח.
בל 30.
בל 47 היה מבוסס על המסוק הניסיוני בל 30. מסוק ניסיוני זה תוכנן על ידי ארתור יאנג, שהציע ב-1941 את הדגם שפיתח לחברת בל. הפיתוח שהציע יאנג התאפיין ברוטור ראשי בעל שני להבים, שהיה בעל תצורה ייחודית: בניצב ללהבי הרוטור הותקנו שני מוטות קצרים שבקצותיהם משקולת, שכונו "קורת איזון". כאשר הסתובב הרוטור יצרה קורת האיזון אפקט גירוסקופי שסייע לייצוב הרוטור. אב טיפוס בקנה מידה מלא ראשון של דגם 30 המריא בדצמבר 1942, והמסוק נחשף לציבור ביולי 1944.
בל 47.
בתחילת 1945 החלה חברת בל בפיתוח דגם מתקדם של דגם 30. דגם זה היה בעל כן נסע בעל ארבעה גלגלים, שני מושבים וחופה שקופה. חלקו האחורי של המסוק היה מכוסה בלוחות מתכת דקים, ומנועו היה מנוע בוכנה מתוצרת חברת פרנקלין, דגם 6V4-178-B32, בעל הספק של 178 כוח סוס. דגם זה סומל בל 47, וטיסת הבכורה שלו התקיימה ב-8 בדצמבר 1945.
דגם 47 היה דגם קדם סדרתי. הדגם הסדרתי הראשון היה דגם 47A, ממנו יוצרו 10 יחידות. דגם זה היה בעל כן נסע עם ארבעה גלגלים, מנור זנב מכוסה בלוחות מתכת וחופה שקופה גדולה. דגם B, שנכנס לייצור בתוך חודשים ספורים, שמר על כן הנסע ומנור הזנב, אך החופה השקופה הוחלפה במבנה דמוי מכונית, עם חלונות בחרטום. ב-8 במרץ 1946 קיבל דגם 47B את אישור מינהל התעופה האזרחית (Civil Aeronautics Administration) ובכך היה למסוק האזרחי הראשון שקיבל אישור כזה. גרסאות של דגם B (B2 ו-B3) הותאמו לשירות בתחומי החקלאות.
הדגם הבא, דגם D, פותח מדגם B3, והונע במנוע פרנקלין O335-3 בעל הספק של 200 כוח סוס. גם לדגם זה היה כן נסע בעל 4 גלגלים, אך זה הוחלף ב-1951 במגלשיים. גרסה D-1 הייתה בעלת שלושה מושבים, שנועדה לתת מענה טוב יותר מול המתחרים בשוק האזרחי. מסוק מדגם 47D-1 קבע בספטמבר 1952 שיא לטיסה למרחק רב ללא תדלוק, כאשר טס מפורט וורת' שבטקסס לבאפלו שבניו יורק, מרחק של 1,960 קילומטרים.
חיל האוויר של ארצות הברית (אז חילות האוויר של צבא ארצות הברית) גילה עניין במסוק עוד בתחילת דרכו. ב-1947 הזמין חיל האוויר מספר מסוקים מדגם 47 לניסוי והערכה. מסוקים אלו סומלו YR-13. גם צבא ארצות הברית התעניין בכלי הטיס, והזמין מסוקי בל 47 ב-1948 תחת הסימול H-13. מסוקים אלו קיבלו בהמשך את השם "סו", על שם השבט האינדיאני, על פי המסורת שהתקבעה בצבא לתת למסוקים שמות של שבטים.
בל 47G.
דגם G היה הדגם הנפוץ ביותר של המסוק. דגם זה שילב את כל השיפורים שהוטמעו בדגמים הקודמים, ובהם חופת בועה גדולה ושקופה שנודעה בשם "בועת סבון", מגלשיים, שלושה מושבים, מכלי דלק בתצורת "אוכף" משני צידי גוף המסוק, מנור זנב חשוף ממסבך צינורות ומשטח היגוי בזנב. דגם G הבסיסי הוצע עם מנוע פרנקלין 6V4-200-C32AB בעל 200 כוח סוס, אך המסוק הוצע בכמה וכמה גרסאות עם מנועים שונים של פרנקלין וגם של חברת לייקומינג בעלי הספק שונה, מ-200 עד 280 כוח סוס. דגם G היה הדגם הראשון שגם יוצר ברישיון מחוץ לגבולות ארצות הברית: חברת אוגוסטה בל האיטלקית ייצרה מסוקים מדגם G החל מ-1954, וכך גם חברת קווסאקי היפנית וחברת ווסטלנד איירקראפט הבריטית. בסך הכל נבנו קרוב ל-2,000 מסוקים מן הדגם האזרחי, לא כולל דגמים ניסיוניים ודגמים צבאיים.
דגמים נוספים.