כוח משלוח שמנה 5,500 חיילי של צבא יפן יצא לארכיפלג פנגהחו ב-15 במרץ 1895, ונחת באי פָצ'או, בדרום הארכיפלג, בבוקר ה-23 במרץ. הנחיתות לא נתקלו בהתנגדות סינית רצינית, והיפנים השתלטו במהירות על אזור הנחיתה. בשעות הלילה, ה-24 במרץ, תקפו יחידות יפניות את המוצב הסיני מחוץ לנמל מקונג, ותוך חצי שעה כבשו אותו, לאחר שהמגינים הסינים נמלטו.
הלחימה המשיכה ברוח זו, וליפנים נדרשו שלושה ימים בלבד על מנת להשתלט על כל האיים בארכיפלג. לאחר הפגזת הביצורים הסיניים על ידי ספינות הצי הקיסרי היפני.
זיו רובינשטיין
זיו רובינשטיין (נולד ב-20 במרץ 1970) הוא מלחין, משורר ומפיק טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה.
רובינשטיין נולד וגדל בתל אביב. למד לנגן בגיטרה בגיל 11. בגיל 13 הופיע עם להקת נערים בשם "Blood", שהופיעה בשכונת מגוריו. בגיל 15 הופיע בהרכב בשם "אורסולה" לצדם של זאביק גונטרסקי (תופים), יורם זק (גיטרה), גילי בבליקי (גיטרה בס), גילי אפי (קלידים) ואסנת דר (זמרת).
השתתף במספר תשדירי שירות (מעדן חלב, אל סם, האגודה למען החייל, ובית הספר הטכני של חיל האוויר).
לאחר שירותו הצבאי נסע לניו יורק, שם במקביל לעיסוקו המוזיקלי, עבד כמפיק טלוויזיה.
פרשת "מישל פייפר".
בתוכנית הטלוויזיה "הראשון בבידור" הטיל המנחה דודו טופז על רובינשטיין משימה, בה עליו לטוס ללוס אנג'לס ולהצטלם עם השחקנית הידועה מישל פייפר. רובינשטיין חזר לתוכנית הבאה עם תצלום שלו עם השחקנית. עם זאת, יומיים מאוחר יותר התגלה שרובינשטיין הצטלם עם בובת קרטון בדמותה, והתברר שידע מראש מה המשימה שתוטל עליו; כדי לוודא שטופז יבחר בו, סימן את עצמו באמצעות כובע תאילנדי. אירוע זה הוזכר ברשימות של סקנדאלים ומתיחות ידועות בהיסטוריה של הבידור בישראל ב-ynet ובגלובס.
להקת "התינוקות".
ב-1998 הקים עם ראובן חיון את להקת "התינוקות", לה יצא אלבום אחד באותו שם, בהפקתו המוזיקלית של המתופף מאיר ישראל. האלבום לא זכה להצלחה, אך הלהקה הופיעה עם שירים מתוכו ברחבי הארץ. בשנת 2000 כתב והלחין רובינשטיין את שיר האליפות של מועדון הכדורגל הפועל תל אביב, והלהקה הופיעה בחגיגות האליפות שנערכו בפארק הירקון. ב-2002 הופיעה הלהקה בכיכר רבין במסגרת העצרת "הנוער ינהג אחרת".
בשנת 2004 עזבו ראובן חיון וניר סגל המתופף את הלהקה, ואת מקומם תפסו יובב אברהם ואייל קוחל.
אלבומי סולו.
בשנת 2006 הוציא רובינשטיין מיני אלבום סולו ראשון, "כאילו אין ים" - הכולל שישה שירים, אשר הופק מוזיקלית בידי רזי בן עזר. מהאלבום יצאו שני סינגלים: "כחול" ו"בארץ אהבתי" אשר זכה לתגובות חיוביות מצדו של חבר הכנסת אחמד טיבי, שפורסמו ברחבי התקשורת. הקליפ שצולם לסינגל "כחול" היה לאחד הקליפים המוקרנים ביותר בהיסטוריה של ערוץ המוזיקה הישראלי.
בשנת 2011 החל רובינשטיין לעבוד על אלבום שני, מתוכו יצאו לרדיו השירים "פרחים" ו"כמו פעם".
ב-1 בינואר 2013 יצא אלבום הסולו השני הנושא את שמו.
ב-2013 יצא אלבום נוסף פרי עטו של רובינשטיין -"שירת רומי" בו הלחין זיו לחנים שכולם על טהרת המוזיקה הפרסית לשיריו של הפילוסוף הפרסי-רומי.
את השירה תרגם משה מנשהוף.
בשנת 2014 יצא לאור אלבומו השלישי "שירים" בו הוא משתף פעולה עם דפנה ארמוני, סימה לוי דוכין ומוטי דיכנה.
שיתופי פעולה עם אמנים אחרים.
בשנת 2007 הוציא רובינשטיין לרדיו דואט עם דפנה ארמוני, "רק אוהב", אשר נבחר לשיר השבוע ברשת ג'.
בשנת 2008 החל רובינשטיין לשתף פעולה עם ארקדי דוכין, וביחד כתבו את הדואט "הדבר הזה", אשר בוצע בידי רובינשטיין וסימה לוי-דוכין, אשתו של ארקדי. בשנת 2009 הם הפיקו את אלבום הילדים "החברים של ארקשה" - באלבום זה שיתפו פעולה עם דוד ד'אור, דני ליטני, עידן יניב, מיקי קם, ועוד. האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב. ב-2010 הלחין דוכין את שירו של רובינשטיין "אהבתי האסורה", אשר פורסם בספר שיריו "שירה, אהובתי". ב-2011 כתבו דוכין ורובינשטיין את השיר "נאחז בכל מילה" לזמר לירן טל.
בשנת 2008 כתב רובינשטיין לשלומי שבת את השיר "מלאכית", וכן את השיר "בלעדייך", שאותו ביצע שבת עם דפנה רכטר. גם ב-2010 כתב רובינשטיין שיר לשלומי שבת, "ואני שר", שנבחר להיות "שיר המנטורים" בעונה הראשונה של תוכנית הטלוויזיה "The Voice ישראל". רובינשטיין גם כתב את הלחן לשיר "בקהל הכי גדול" ואת המילים לשיר "מאמי" שהופיעו באלבומו של שבת, "אחד לנשמה/אחד למסיבה". ב-2012 הלחין נחום היימן שני שירים של רובינשטיין: "איוושת צמרות" ו"מחפש". השירים מבוצעים בידי יוני שלזינגר באלבום האחרון של היימן "אני ממשיך לשיר...".
בשנת 2020 כתב רובינשטיין לשלומי שבת את השיר "ירושלים".
הפקה.
משנת 2000 -2011 שימש רובינשטיין במקביל לעבודתו המוזיקלית גם כמפיק של "חדשות 10" בערוץ 10. במסגרת תפקידו זה היה המפיק הראשי של שידורי המונדיאל - אליפות העולם בכדורגל בשנת 2006 מגרמניה. נוסף לכך, הוא מגיש תוכנית רדיו מקומית בירושלים.
כתיבה.
בשנת 2010 הוציא רובינשטיין ספר שירה ראשון, "שירה אהובתי". אל הספר צורף דיסק ובו אמנים מקריאים משירתו, בהם אלי גורנשטיין, נחום היימן, איתי שגב, שלומי שבת, אייל שכטר, איתי שיף (בית הבובות), ארקדי דוכין, אריק סיני ועוד. ערב השקת הספר נבחר להיות האירוע הפותח של פסטיבל בית היוצר של אקו"ם באותה השנה, ובו הופיעו מספר אמנים.
בספטמבר 2017 יצא לאור ספרו השני "פה-אתיקה" בהוצאת "סטימצקי - הוצאה לאור" .
זיו רובינשטיין הוא מורה למוזיקה וממקימי תפס״ן ( תחנה פסיכואנליטית לנוער) שעוסקת בטיפול בנוער נושר.
ארתור סיימונס
ארתור ד. סיימונס (אנגלית: Arthur D. Simons; 28 ביוני 1918 - 12 במאי 1979) היה קולונל בצבא ארצות הברית. סיימונס פיקד על מבצע חוף השנהב במלחמת וייטנאם
חייו.
סיימונס נולד בניו יורק למשפחה יהודית שעברה בהמשך למיזורי. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים למד עיתונאות באוניברסיטת מיזורי ועבר קורס קציני מילואים של צבא ארצות הברית.
קריירה צבאית.
ב-1941 הוסמך סיימונס כקצין ארטילריה בצבא ארצות הברית ושובץ לגדוד תותחני השדה ה-98 (שהעמיס את תותחיו על גבי פרדות). הוא נשלח לפיליפינים. עם הגעתו של המפקד חדש של הגדוד, לוטננט-קולונל הנרי מיוסי, בסוף שנת 1943, פורק גדוד תותחני השדה. מיוסי נפטר מהחיילים שלא התאימו או לא רצו להתנדב ליחידת הקומנדו החדשה (גדוד התותחנים מנה כאלף חייל ומיוסי זרק חצי ממנו), והסב את הגדוד לגדוד הסיירים השישי (ריינג'רס). סיימונס נתמנה לקצין המבצעים של גדוד העילית, ולאחר מכן למפקד פלוגה בגדוד. בין היתר לקח חלק בפשיטה על מחנה השבויים בקבנטואן. על פעולותיו במלחמה הוענק לו עיטור כוכב הכסף.
בהמשך שירותו הוצב בפורט בראג, עבר אימוני צניחה והשתתף בהקמתם של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. בהמשך פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים השביעית שעסקה בייעוץ צבאי בלאוס, קבוצת הכוחות המיוחדים השמינית שהוצבה בפנמה וקבוצת המבצעים המיוחדים (SOG) שביצעה מבצעים מיוחדים במלחמת וייטנאם. בשנת 1970 שימש סיימונס כסגן מפקד מבצע חוף השנהב שמטרתו הייתה חילוץ שבויי מלחמה אמריקנים ממחנה השבויים סון טאי שבצפון וייטנאם. במהלך המבצע פיקד סיימונס על כוחות הקרקע שביצעו את הפשיטה, והרגו במהלכו כמאתיים חיילים מצבא צפון וייטנאם מבלי שספגו אבדה אחת. המבצע נכשל משום שמידע על דבר הפשיטה הגיע לידי צבא צפון וייטנאם והשבויים הועברו מן המתחם בטרם המבצע. עיטור צלב השירות המצוין הוענק לסיימונס על חלקו במבצע. שנה לאחר מכן שוחרר סיימונס משירות צבאי.
פרייה קוטרפאלי
כמבוזי הראשון
דינה פרוניצ'בה
דינה פרוניצ'בה (7 בינואר 1911–1977) הייתה שחקנית בתיאטרון הבובות של קייב ואחת מהניצולים היחידים מהטבח בבאבי יאר.
נולדה בצ'רניהיב, אוקראינה. פרוניצ'בה נמנתה עם קבוצת היהודים שהובלו אל באבי יאר, גיא הנמצא צפונית-מערבית לקייב בירת אוקראינה, שבו רצחו הנאצים כ-100,000 איש, כמחציתם יהודים, החל מ-29 בספטמבר 1941.
עדותה של פרוניצ'בה מופיעה בספרו התיעודי של אנטולי קוזניצוב על הטבח, ומהווה אחת העדויות המצוטטות ביותר. בעוד הגרמנים הורו להם להתפשט וירו בהם, פרוניצ'בה קפצה לפני שנורתה והסתתרה בין הגופות האחרות. היא קפאה על מקומה בזמן שהגרמנים המשיכו לירות בפצועים ובגוססים. רק בערב יצאה ממחבואה ונמלטה אל בית אחיה, תוך התחמקות מפנסי הגרמנים שסרקו אחר ניצולים כדי לרצחם.
גוסטב יאנסון
גוסטב יאנסון (בשוודית: Gustaf Jansson; 5 בינואר 1922 - 19 באפריל 2012) היה אתלט שוודי שזכה במדליית הארד בריצת מרתון במשחקי אולימפיאדת הלסינקי (1952).
יאנסון התחרה במשלחת השוודית למשחקים האולימפיים פעם אחת בלבד, במשחקים שנערכו בהלסינקי, פינלנד בשנת 1952. הוא התחרה בריצת המרתון וזכה במדליית הארד כשהגיע למקום השלישי עם זמן של 2:26:07.0 שעות, אחרי רנלדו גורנו הארגנטינאי, ואמיל זטופק מצ'כוסלובקיה שזכה במדליית הזהב עם 2:23:03.2 שעות.
שיאו האישי, 2:21:40 שעות, הושג בתחרות בשנת 1955. הוא נפטר באפריל 2012.
פרנצ'סקה זמבלו
פרנצ'סקה זמבלו (באנגלית: Francesca Zambello; נולדה ב-24 באוגוסט 1956) היא במאית אופרה ותיאטרון אמריקאית.
ראשית חייה.
פרנצ'סקה זמבלו גדלה בילדותה באירופה, למדה לדבר צרפתית, איטלקית, גרמנית ורוסית. היא ממוצא איטלקי, בתם של ז'אן (שמה לפני הנישואים היה Sincere), שחקנית במקצועה, וצ'ארלס זמבלו, שחקן לשעבר
שנעשה מנהל חטיבת הבידור של חברת התעופה טראנס וורלד איירליינס.
פרנצ'סקה זמבלו למדה באוניברסיטת מוסקבה ב-1976 וסיימה את לימודיה האקדמיים באוניברסיטת קולגייט, במדינת ניו יורק ב-1978.
הקריירה.