בניגוד לתגובות אוהדות אלה, בסמוך לפרסום השיר, שראו בו שיר מוסר ותוכחה, פורסמה, כחמישים שנה לאחר פרסום השיר, פרשנות לפיה היו מניעים פוליטיים מאחורי כתיבת השיר, פרשנות הנובעת מאימוץ על ידי בן-גוריון, ותגובתו של אלתרמן, שהוסיף בפתח השיר בית על צעדו של בן-גוריון.
יצחק לאור העלה השערה: "אין להוציא מכלל אפשרות שהשיר הוזמן. מאז ומתמיד חילק השלטון, כל שלטון, את הפשעים לשניים: אלה שנעשו משמו - והם אינם פשעים, ומוטב, ליתר ביטחון, לא לדבר עליהם - ואלה שאינם נעשים משמו ואשר על כן יש להעמיד לדין את מבצעיהם, או לפחות לדרוש כזאת."
בעקבות לאור הלך מבקר השירה אלי הירש וכתב: "'על זאת' הוא שיר מתעתע. בניגוד למה שנדמה במבט ראשון, יש יסוד לסברה שאלתרמן לא פעל בשיר הזה רק כמוכיח בשער אלא גם כמשורר חצר המשרת את השלטון. מטרת השיר היא למתוח קו חד בין פשעי מלחמה שבוצעו כביכול על ידי פרטים תועים או עשבים שוטים בשולי הקרבות, לבין המדיניות הישראלית הכוללת בימי המלחמה."
חוקר הספרות חנן חבר טען כי "עיון מדוקדק בשיר מעלה שבניגוד למה שנראה בו על פניו כגינוי הטבח, אלתרמן דווקא מחזק בו את העמדה ההגמונית, שאפיינה את מלחמת 48' כמלחמה מוסרית" והוסיף שבצעדו "תיעל בן-גוריון את התגובה לפשע אל תוך מנגנוני המדינה, ולמעשה תרם להשתקת המחאה נגדו".
זיוה שמיר שללה בתוקף את הפרשנויות של לאור, הירש וחבר, באומרה: "אין כנראה גבול לסילופים, והנייר כנראה יכול לסבול כל דבר עוולה ואיוולת."
אינטרטקסטואליות.
חוקרים אחדים עמדו על הזיקה שבין הנאמר בבית הראשון של השיר
ובין הבלדה של שאול טשרניחובסקי, "קיר הפלא אשר בוורמייזה":
אך בעוד בבלדה אירע נס והאישה היהודיה ניצלה, בשירו של אלתרמן לא זכה הזקן הערבי לנס, .
זיוה שמיר מוצאת ששירו של אלתרמן מתכתב גם עם שירו המיליטריסטי של אורי אבנרי הצעיר, "שועלי שמשון" היא מציינת, בין השאר, כי:
לקריאה נוספת.
דן לאור, אלתרמן, עם עובד 2013 עמ' 366-373
Scratch
Scratch היא סביבת פיתוח המיועדת להוראת תכנות עבור ילדים. בסביבת פיתוח זו יוצרים ממשק משתמש גרפי (GUI) הנעזר בדמויות ובלוגיקה. בסביבה לא כותבים קוד אלא גוררים באופן ויזואלי "בלוקים", צורות ובהן בדרך כלל הוראה לדמות, ומסדרים אותם זה אחר זה, וכך יוצרים תסריט לדמות.
סביבת הפיתוח כוללת את האפשרויות לקבל עזרה בנוגע לכל הוראה או פעולה באנגלית, להוסיף הערה ולהצמיד אותה להוראה כלשהי, לצייר, להקליט או לייבא מהמחשב דמות, רקע או צליל באמצעות כלי ציור בסיסיים או מיקרופון, לשנות את הרקע תוך כדי הפעלת התוכנית בעזרת תסריטים, ולשנות את שמות הדמויות. לסביבת הפיתוח עצמה מתלווים גם קובצי תמונות של דמויות ורקעים וגם צלילים.
תסריטים.
תסריטים מיוצגים בסביבת העבודה על ידי בלוקים שמזכירים במידת מה תרשים זרימה. גם פסוקיות בשפה מיוצגות בצורה ויזואלית.
צורות של בלוקים.
ישנן מספר צורות של בלוקים, ולכל צורה יש משמעות. אלו הצורות (הקווים התחתיים מסמלים מקום בו בוחרים אפשרות מתוך מאגר אפשרויות מתאים או כותבים באופן חופשי):
קבוצות של בלוקים.
הבלוקים מחולקים ל-9 קבוצות. כל בלוק מותאם בצבעו לקבוצה לה הוא שייך. להלן הקבוצות וצבען:
התוכנה.
סקראץ' נכתבה בעזרת Squeak (מימוש של שפת התכנות Smalltalk). עד שנת 2012 קוד המקור שלה היה זמין, אך ברישיון (Scratch Source Code License) שהגביל שינויים. החל ממרץ 2012 התוכנה זמינה גם לפי תנאי רישיון ה-GPL (גרסה 2).
תסמונת כאב כרוני אזורי
כף (פירושונים)
ג'ורג' ברינק
לייטננט ג'נרל ג'ורג' אדווין ברינק (באנגלית: George Edwin Brink; 1889–1971) היה איש צבא דרום אפריקני, שפיקד על דיוויזיית הרגלים הדרום אפריקאית הראשונה, שלחמה לצד הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
קריירה מוקדמת.
ברינק הצטרף לצבא דרום אפריקה (שנקרא אז "צבא ההגנה על האיחוד" - "Union Defence Forces") בשנת 1913 הוא שירת במזרח אפריקה הגרמנית בזמן המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם הראשונה. בין המלחמות עלה בסולם הדרגות, וערב מלחמת העולם השנייה, ב-1939, שימש כסגן ראש המטה הכללי של הצבא הדרום אפריקאי.
המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה.
ב-1940 הוקמה הדיוויזיה הדרום אפריקאית הראשונה, על מנת להיערך לקראת המתקפה האיטלקית הצפויה במזרח אפריקה, ממושבות איטליה במזרח אפריקה האיטלקית שנתפסה כמהווה סיכון לכל מושבות בריטניה באפריקה, ולדומיניונים. בתחילה הוקמה חטיבה ונשלחה לקניה ובאוגוסט 1940 הוקמה הדיוויזיה, וברינק מונה כמפקדה הראשון, בדרגת מייג'ר ג'נרל.
הדיוויזיה הוצבה על גבול אתיופיה עם קניה, מקום שעמד בפני מתקפות איטלקיות בקיץ 1940. שלוש הדיוויזיות של מושבות בריטניה והדומיניונים שהוצבו בקניה הושמו תחת פיקודו של הגנרל אלן קנינגהם. בתחילת 1941 הורה קנינגהם לברינק לצאת למתקפה כנגד עמדות האיטלקים על גבול אתיופיה-קניה.
ב-16 בינואר נפתחה המתקפה בהתקדמות למחוז גאלה סידאמו. הכוח התקדם בשלושה טורים, מאזור אגם רודולף מזרחה, בעומק של מספר קילומטרים בתוך הגבול האתיופי, עד העיירה מגה שהיוותה צומת דרכים חשוב בדרום אתיופיה. הקרב סביב העיירה ניטש כשלושה ימים, בתנאי מזג אוויר קשים, ורבות מהאבדות נבעו מחשיפה לקור ולגשמים. ב-18 בפברואר נכבשה מגה, ובה נפלו בשבי 600 לוחמים איטלקים. במגה נאלצו התוקפים לעצור את המתקפה, עקב תנאי מזג האוויר הקשים. לאחר פעולות אלו נשמרה הדיוויזיה הראשונה של צבא דרום אפריקה בעיקר כעתודה, במהלך המתקפה העיקרית, שהחלה בסומליה ונמשכה אל תוככי אתיופיה. על הצטיינותו במערכה זו קיבל ברינק את התואר אביר מסדר האמבט. בחודש מאי הועברה הדיוויזיה ללוב, על מנת להשתתף בהמשך המערכה במדבר המערבי.
המערכה במדבר המערבי.
בלוב הוצבה הדיוויזיה במסגרת הקורפוס ה-30 הבריטי, בפיקודו של הגנרל וילובי נורי שהיה חלק מהארמייה השמינית של הצבא הבריטי בפיקודו של אלן קנינגהם. בנובמבר 1941 נטלה הדיוויזיה הדרום אפריקאית בפיקודו של ברינק חלק במבצע צלבן, כנגד הכוחות האיטלקים וכוחות קורפוס אפריקה של הגנרל ארווין רומל, שנועד לשחרר את נמל טוברוק שעמד במצור, ולגרש את אנשי הציר מאזור קירנאיקה. הצלחתה של הדיוויזיה בקרבות הייתה מעורבת. הדיוויזיה לחמה בקרבות קשים, ואיבדה חלק ניכר מאחת מיחידותיה העיקריות, החטיבה הדרום אפריקאית החמישית. לאחר סיום קרבות מבצע צלבן, בתחילת שנת 1942 נערכה הדיוויזיה מחדש במסגרת הערכות הארמייה השמינית בקו גזאלה. ב-10 במרץ 1942 נפגע ברינק בתאונה בגבו, ונאלץ לשוב לדרום אפריקה.
בין 1942 ל-1944 שירת ברינק כמפקד כוחות הפנים בדרום אפריקה, ולאחר מכן, בין 1944 ל-1948 היה אחראי על פירוק היחידות הדרום אפריקאיות הלוחמות, והחזרת הצבא לסדר גודל של ימי שלום. ב-1971 מת.
ברינק עוטר בעיטורים רבים ביניהם מסדר האמבט, מסדר האימפריה הבריטית ואות השירות המצוין
אלפרד ריד גודווין אוסטן
גנרל סר אלפרד ריד גודווין אוסטן (; 1889–1963) היה איש צבא בריטי, הידוע בשל שירותו בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה, במערכה במזרח אפריקה ובמערכה במדבר המערבי.
מוצא ונעורים, קריירה מוקדמת.
גודווין אוסטן נולד ב-1889 למשפחה בעלת מסורת צבאית. אביו היה לייטננט קולונל בצבא הבריטי, ואבי סבו, גנרל הנרי גודווין, היה איש צבא בכיר במאה ה-18. גודווין אוסטן סיים את האקדמיה הצבאית הבריטית בסנדהרסט והתגייס לצבא הבריטי ב-1909 בדרגת לייטננט שני. ובמהלך מלחמת העולם הראשונה לחם בתחילה בחזית המערב, ולאחר מכן בגליפולי, מצרים ועיראק. את המלחמה סיים בדרגת מייג'ר, ובמהלך השנים שבין המלחמות שירת בתפקידי קצונה שונים. בינואר 1939 הגיע לארץ ישראל. בתחילה פיקד על האזור הצבאי של השומרון ולאחר מכן על אזור חיפה. ביוני 1940 קיבל דרגת מייג'ר ג'נרל ומונה למפקד הדיוויזיה השמינית של הצבא הבריטי שהיוותה את חיל המצב בארץ ישראל, ולמעשה את הפיקוד הכולל על כוחות הצבא בארץ ישראל.
מלחמת העולם השנייה.
המערכה במזרח אפריקה.
הנסיגה מסומלילנד הבריטית.
באוגוסט 1940 נשלח גודווין אוסטן לקבל את הפיקוד על דיוויזיית הרגלים האפריקאית השנייה שהייתה בשלבי הקמה וגיבוש בקניה, לקראת השתתפותה במערכה במזרח אפריקה. בעודו בדרכו מארץ ישראל לקניה, פלשו כוחות איטליה הפשיסטית, בסדר גודל של 110,000 חיילים בפיקודו של הגנרל גוליילמו נאסי, לסומלילנד הבריטית, מושבה הנמצאת במזרח אפריקה. על כוחות בריטניה במושבה פיקד קצין נמוך יחסית, קולונל בשם צ'אטר, שהועלה לדרגת בריגדיר עם תחילת הקרבות. הבריטים נסוגו אל קו החוף, אל העיר ברברה והדרך אל העיר עברה דרך מעבר הררי המכונה טור ארגן. הבריטים ניסו לחסום את המעבר ולמנוע מהאיטלקים לעבור דרכו, לפחות זמן מספיק כדי לארגן פינוי ימי מברברה לבסיס הבריטי הגדול בעדן הנמצא בצידם השני של מפרץ עדן בים האדום.
כאשר הגיע גודווין אוסטן לזירה, ב-11 באוגוסט היה כבר הקרב על מעבר טור ארגן בעיצומו. גודווין-אוסטן קיבל את הפיקוד על הכוחות, ומתאריך זה והלאה ניהל את הקרב. במשך 4 ימים לחמו הצדדים על המעבר, והבריטים גילו עקשות והתנגדות. לאחר שמספר עמדות מפתח נפלו לידי האיטלקים, ולאחר שהיה חשש כי האיטלקים יצליחו לכתר את הכוח המגן ולאגף אותו, הורה גודווין אוסטן על נסיגה. עיקר הכוחות נע לברברה, כשגדוד "המשמר השחור" מחפה על הנסיגה. ב-17 באוגוסט אותר טור איטלקי הנע על דרך החוף מזיילה לברברה. הטור הותקף על ידי סיירת בריטית בשם "צרס", ונעצר בעיירה בולהר. בין ה-16 ל-18 באוגוסט פונה כל הכוח הבריטי דרך הים לנמל עדן. ב-19 באוגוסט נפלה ברברה לידי האיטלקים, ובכך, למעשה, הסתיים כיבוש סומלילנד הבריטית.