שאהין חיבר מספר פואמות ארוכות העוסקות בסיפורי התנ"ך. יצירותיו כוללות את "בראשית-נאמה" (כ-9,000 בתי שיר), "מוסא-נאמה" (כ-10,000 בתי שיר), "עזרא-נאמה" (500 בתי שיר) ו"ארדשיר-נאמה" (כ-10,000 בתי שיר; עוסק במגילת אסתר). כולן בנויות כאפוס מחורז על בסיס תבניות השירה האפית הפרסית הקלאסית, ובפרט בדומה לאפוס הפרסי המפורסם השאהנאמה ולפואמות של המשורר הפרסי נזאמי. החיבורים מעידים על שליטתו הגבוהה של המשורר במסורת הפואטית הפרסית. כלל החיבורים נכתבו בפרסית יהודית הכתובה באלפבית עברי, ונפוצו בקרב הקהילות היהודיות דוברות הפרסית בפרס ומרכז אסיה.
מבחינה תוכנית יצירותיו מחברות את סיפורי התורה והמדרש ביחד עם מוטיבים מהמסורת האגדתית הפרסית. ב"ארדשיר-נאמה" המשורר שאהין מתאר את כורש הגדול כבנם של אסתר המלכה ואחשוורוש, ותולה את הסכמתו של כורש לשיבת ציון במוצאו היהודי.
יצירותיו של שאהין היו ידועות בקרב יהדות פרס בשם "שרח שאהין על התורה" (הסבר\פרשנות שאהין על התורה) וזכו להוקרה לאורך הדורות. מספר משוררים יהודים-פרסים לאחר זמנו של שאהין, כגון המשורר עמראני (1454-1536), המשיכו את מסורתו וחיברו אפוסים דומים בסגנונם גם על חלקים נוספים של התנ"ך.
ויקיפדיה (פירושונים)
2008 QH24
2007 FK34
1997 RO4
שאהין תורה
מולאנא שאהין
טוטו (חברה)
טוטו בע"מ (TOTO, ביפנית: TOTO株式会社) היא יצרנית האסלות הגדולה בעולם וממציאת הוושלט (Washlet), פטנט המשלב אסלה ובידה במושב אחד. מקור שמה של החברה הוא בקיצור השם טויו טוקי (Tōyō Tōki, ביפנית 東洋陶器) שפירושו "קרמיקות המזרח".
היסטוריה ופעילות.
טוטו בע"מ נוסדה ב-1917 בקיטהקיושו שבצפון האי קיושו ביפן. החברה שולטת בשני שלישים משוק השרברבות ביפן ו-72% מבתי האב ביפן מצוידים באסלות מתוצרתה. הוושלט (Washlet או ワッシュレット ביפנית), מוצר הדגל של החברה, הוא מושב אסלה הכולל לרוב מושב מחומם, בידה ומייבש. החיישנים המחוברים ממלאים מספר תפקידים כגון מניעת הפעלת הבידה כאשר המשתמש יושב על האסלה, הורדת המים כאשר המשתמש קם או הורדת מושב האסלה באופן אוטומטי (המצאה שנקראה כבר ביפן כמושב "מציל הנישואין"). מקורו של שם האסלה הוא בהיפוך הצירוף Let Wash (אפשֵר לשטוף).
בשנים האחרונות שמה החברה דגש על מוצרים סביבתיים החוסכים באנרגיה ומים כגון ברזי ה-Ecopower הכוללים חיישנים שאינם זקוקים לחשמל ומופעלים מכוח זרם המים של השימוש הקודם בעזרת טורבינת מים.
החברה פועלת כיום ב-16 מדינות בעולם, וב-2010 פתחה מרכז שיווק בבריטניה.
ראובן קרלנשטיין
הרב ראובן אליצור קרלנשטיין (ט"ז באלול תש"ז, 1947 – י' בטבת תשע"ד, 13 בדצמבר 2013) היה דרשן חרדי-ליטאי ישראלי, נחשב תלמידו המובהק (בדרשנות) של הרב שלום שבדרון.
תולדותיו.
נולד בבני ברק, בנם היחיד של בת-ציון לבית ויספיש ויצחק מאיר קרלנשטיין ונכדו של חזקיהו יוסף קרלנשטיין, תעשיין חרדי ממקורבי החזון איש ומתומכיה של ישיבת פוניבז'. למד בישיבה הקטנה של ישיבת פוניבז' וב"ישיבה למצוינים" בירושלים, אצל הרב חיים אהרן טורצ'ין. בתקופת לימודיו בירושלים התקרב למגיד המישרים הרב שלום שבדרון, ממנו רכש את יסודות הדרשנות. כעבור זמן עבר ללמוד בישיבת סלבודקה בבני ברק. בשנת תשכ"ח (1968) נישא לבלהה קליין. למד בכולל וולוז'ין בבני ברק ובכולל של גיסו הרב אריה אברהמס.
החל משנות ה-70 החל לפעול כדרשן. הוא דבק בסגנונו של הרב שבדרון, שעמו שמר על קשר הדוק במשך עשרות שנים ואף הספידו בהלווייתו. במשך שנים נדד ביישובי הארץ ודרש בפני התושבים המקומיים. כמו כן מסר דרשות ושיחות מוסר בפני אברכים ובחורי ישיבות וכן בעצרות חיזוק בריכוזים החרדיים. במשך שנים רבות מסר מדי ליל שבת דרשה מרכזית בבית הכנסת איצקוביץ' שבמרכז בני ברק שמשכה אליה קהל רב. בכל יום שישי מסר שיעור קבוע בתל אביב, ולאחר שחלה עבר שיעורו לבית המדרש ירחי כלה בבני ברק. דרשותיו שודרו בקול הלשון.
באמצע שנות ה-80 חלה, כליותיו קרסו, והוא נזקק לדיאליזה. אך למרות חוליו התמיד בפעילותו כשהוא מובל בכיסא גלגלים. בשנה האחרונה לחייו התדרדר מצבו ולבסוף שתי רגליו נכרתו, ולאחר שבוע ימים (בעשרה בטבת) נפטר ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. לאחר פטירתו הוציאה משפחתו והסופר יעקב ישראל פוזן, חלק מדרשותיו בסדרת ספרים המבוססים על פרשיות השבוע בשם "יחי ראובן".
תקופה לאחר מותו, בנו הרב חזקיהו יוסף קרלנשטיין התפרסם כדרשן ומעביר דרשות והרצאות בהרבה קהילות הפזורות בארץ.
מתלמידיו: הדרשנים שלמה לוונשטיין וברוך רוזנבלום.
לרב קרלנשטיין היו 4 אחיות. גיסיו הם הרבנים: ישראל יצחק קלמנוביץ (בנו של הרב אברהם קלמנוביץ), אריה אברהמס, זלמן לייב ברלין וזלמן נטע ליבוביץ, מחבר הספר "ברכת יעקב".
קישורים חיצוניים.
שיחותיו של הרב ראובן קרלנשטיין באתר קול הלשון
טיטוס לביאנוס
מצור גרגוביה
מצור על גרגוביה
מגלן (עוף)
חיל הנחתים הארגנטינאי
חיל הנחתים הארגנטינאי (ספרדית: Comando de la Infantería de Marina, ראשי תיבות: COIM. השם הנפוץ יותר הוא Infantería de Marina de la Armada de la República Argentina, בראשי תיבות: IMARA, מילולית: חיל הרגלים הימי של הצי של הרפובליקה של ארגנטינה) הוא חיל נחתים, הכוח מצויד בין היתר בכליי רכב אמפיביים של הצי הארגנטינאי ואחד מארבעת הפיקודים המבצעיים שלו.
לחיל הנחתים הארגנטינאי אותה מערכת דרגות כמו שאר הצי.
היסטוריה.
ראשיתו של חיל הנחתים בחיל הנחתים הספרדי, בזמן שארגנטינה הייתה חלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה. לאחר מלחמת העצמאות של ארגנטינה היה חיל הנחתים תחת פיקוד משותף של צבא ארגנטינה ושל הצי. החל מ-1946 נמצא חיל הנחתים תחת פיקוד הצי הארגנטינאי.
חיל הנחתים השתתף בפעולות רבות במהלך השנים. בהיותו חלק מחיל הנחתים הספרדי השתתפו הנחתים בכיבוש איי פוקלנד ב-1767, ובעימותים שהתחוללו מול הבריטים - ב-1770 על השליטה באיי פוקלנד, ב-1806 ו-1807 כאשר הבריטים נחתו בריו דה לה פלטה. במהלך מלחמת העצמאות של ארגנטינה השתתפו נחתים בכיבוש האי מרטין גרסיה, בשפך ריו דה לה פלטה, מידי אורוגוואי ב-1814. חיילי הצי היו שותפים לפשיטות של הפריבטיר הדרום אמריקאי היפוליטו בושרד על יעדים ספרדיים בחופי האוקיינוס השקט; בין השאר השתלט בושרד על מונטריי, בקליפורניה של היום, בעת שהייתה יישוב ספרדי, והחזיק בה למשך מספר ימים.
לאחר הקמתה של הקונפדרציה הארגנטינאית הופעלו הנחתים במלחמת ארגנטינה–ברזיל בשנות ה-20 של המאה ה-19, ולאחר מכן נטלו חלק במלחמת האזרחים באורוגוואי (1839–1850). במקביל לחמו הנחתים בצד כוחות צי וצבא נגד צי משותף של בריטניה וצרפת בקרב וואלטה דה אובליגדו (Vuelta de Obligado), ב-1845. בקרב זה ניסו הכוחות הארגנטינאיים למנוע מספינות מסחר בריטיות וצרפתיות לנוע במעלה שפך ריו דה לה פלטה ללא אישור משלטונות ארגנטינה. הקרב היה ניצחון פירוס עבור הצי הצרפתי-בריטי, שהצליח לגבור על ההתנגדות הארגנטינאית אך במחיר כבד מאוד. שתי המעצמות חתמו על הסכמים עם ארגנטינה בחודשים שלאחר מכן, וקיבלו למעשה את הדרישה הארגנטינאית. באותה שנה, 1845, השתתפו הנחתים במלחמת הברית המשולשת, בין ארגנטינה, ברזיל ואורוגוואי לבין פרגוואי, מלחמה שבה הובסה האחרונה במחיר כבד מאוד, בנפש ובשטח.
ב-1958 השתתפו נחתים ארגנטינאים באירועים סביב תקרית גבול בין ארגנטינה לצ'ילה, על השליטה באי סנייפ (Snipe) שבתעלת ביגל. השליטה בתעלה הייתה במרכזו של סכסוך ארוך שנים בין שתי המדינות, ובאותה שנה הקימה צ'ילה מגדלור על האי, בניגוד לסטטוס קוו. הנחתים השתלטו על המגדלור, הרסו אותו ובנו חדש במקומו, בשליטת ארגנטינה. מאוחר יותר הרסו הצ'ילאנים את המגדלור הארגנטינאי ובנו מגדלור שני, שנהרס גם א בירי של אוניית מלחמה ארגנטינאית. התקרית הסתיימה בחזרה לסטטוס קוו, על פיו האי נמצא בשליטת צ'ילה אך ללא מגדלור.
לאחר עליית המשטר הצבאי בארגנטינה ב-1976 החל משטר של דיכוי וטרור כנגד מתנגדי המשטר, שנקרא המלחמה המלוכלכת. מתנגדי המשטר נעצרו ללא משפט, עונו ונרצחו. מספר הנרצחים אינו ברור, ועומד ככל הנראה על עשרות אלפים. חיילי הצי נטלו חלק בהפעלת טרור זה, כולל הנחתים.
במלחמת פוקלנד השתתפו הנחתים בהשתלטות על העיר סטנלי, באיי פוקלנד, ועל איי ג'ורג'יה בשלב הראשון של המלחמה. הגדוד החמישי של הנחתים היה מן הכוחות שהגנו על עיר סטנלי מול הכוח הבריטי שנחת באיים. בלילה שבין 13 ל-14 ביוני לחם גדוד הנחתים, מתוגבר ביחידות נוספות, מול הגדוד השני של המשמר הסקוטי והגדוד הראשון מרגימנט הגורקה השביעי, מתוגברים ביחידות נוספות. הכוח הארגנטינאי הגן על הר טמבלדאון (Mount Tumbledown), עמדה חיונית להגנתה של סטנלי. הקרב היה ממושך וקשה, ובסופו של דבר הצליחו הבריטים להשתלט על ההר במחיר של 10 הרוגים ו-53 פצועים, לעומת כ-30 הרוגים לארגנטינאים, למעלה מ-100 פצועים וכ-30 שבויים. הכוח הארגנטינאי נסוג לסטנלי, ולמחרת נכנע יחד עם שאר הכוח הארגנטינאי.
ב-1990 שלחה ארגנטינה כוח שישתתף במלחמת המפרץ, וחלק ממנו היו נחתים. בשנים האחרונות השתתפו נחתים ארגנטינאיים בכוחות של משקיפי או"ם בקפריסין, בסהרה המערבית, בבלקן ובהאיטי.
ארגון ומבנה.
חיל הנחתים הארגנטינאי מחולק לכמה עוצבות עיקריות:
סופת אלכסה
ג'רום ברונר
ג'רום סימור ברונר (באנגלית: Jerome Seymour Bruner; 1 באוקטובר 1915 – 5 ביוני 2016) היה פסיכולוג קוגניטיבי יהודי-אמריקאי שתרם לפיתוח תאוריית הלמידה הקוגניטיבית.