M3 הוא אחד הצבירים הגדולים ביותר שמוכרים כיום – קוטרו כ-180 שנות אור, כך שלמרות מרחקו הגדול – כ-33,900 שנות אור גודלו הזוויתי הוא כ-18 דקות קשת – כמעט שליש מעלה. הוא צפוף למדי – חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של כ-22 שנות אור בלבד. הצביר מכיל כוכבים משתנים רבים, מעל 200 כאלו זוהו עד היום, יותר מאשר בכל צביר כדורי אחר. מתוכם כ-170 הם משתני RR בנבל הנפוצים יחסית בצבירים כדוריים ומסייעים בקביעת מרחקו. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F7. גילו של הצביר מוערך בכ-8 מיליארדי שנים והוא מקיף את מרכז שביל החלב בזמן הקפה של כ-990 מיליוני שנים.
חורשת דונג פאיה ין-קהאו יאי
חורשת דונג פאיה ין-קהאו יאי (בתאית: ป่าดงพญาเย็น-เขาใหญ่) שוכנת באזור איסאן שבתאילנד.
האתר הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2005, הוא מתפרס על פני 230 ק"מ משמורת הטבע תא-פארייה שעל גבול קמבודיה ועד לשמורת הטבע קהאו-יאי שבמחוז קוראט.
שטחי הקומפלקס נמצאים ב-6 מחוזות: סארבורי, נאקון ניוק, נאקון ראטצאסימה, פראצינבורי, סרקאו ובוריראם - ומסתכמים יחדיו ל-6,155 קמ"ר.
ביערות למעלה מ-800 סוגי צמחייה והם מהווים בית ל-392 מינים של ציפורים ובעלי חיים רבים נוספים. גובה השטח נע בין 100 ל-1,351 מטר מעל פני הים.
אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהינה
אָבוֹת אָכְלוּ בֹסֶר וְשִׁנֵּי בָנִים תִּקְהֶינָה הוא ניב המביע סוגיה דתית-פילוסופית מרכזית ביהדות ובדתות אחרות, אשר דנה בענישה של צאצאים על חטאי אבותיהם. בניב זה אכילת הבוסר משולה לחטא, וקהות השיניים לעונש.
משמעותו של פסוק זה, המוזכר ב וב היא שבנים נושאים בעונש על העוונות של אבותיהם. זהו משפט מוסרי הדן באחריות של בנים כלפי חטאים שחטאו אבותיהם. במשפט זה מוחים הנביאים על התפיסה הרווחת בעם, ששוב אין סיכוי לשנות את גורל החורבן שנגזר בעטיים של מעשי אבותיהם.
הסוגיה הזאת מערערת את יסודות תפיסת תורת הגמול, על ידי הרחבת גבולות האחריות מעבר לאחריות האישית של האדם על מעשיו, ובהתאם לכך הצגת האפשרות של ענישה על מעשים שביצע אחר – אחד האבות.
פסוק זה הוביל הוגי דעות לעסוק גם במהותה ומוסריותה של אלוהות הנוקטת גישה זו או הנמנעת ממנה.
במסכת אבות ניתן לפסוק זה פירוש המבהיר שעוון אבות יוטל על הבנים רק אם ימשיכו במעשי אבותיהם, כי עוון של דורות חמור יותר מעוון של פרט אחד.
ביטוי ביהדות המתכתב עם ביטוי זה הוא "מעשה אבות סימן לבנים".
ארנלדו ניסקייר
ארנלדו ניסקייר (פורטוגזית: Arnaldo Niskier; נולד ב-6 בנובמבר 1935) הוא עיתונאי וסופר יהודי-ברזילאי. פרופסור אמריטוס לספרות באוניברסיטת ריו דה ז'ניירו.
ניסקייר, הוא בן ליהודים מפולין שהיגרו לברזיל בשנות השלושים. סיים דוקטורט בשנת 1960. הוא לימד באוניברסיטת ריו דה ז'ניירו עד לשנת 1995. בין השנים 1968 ל-1971 שימש כמזכיר המדינה למדע וטכנולוגיה בריו דה ז'ניירו, לאחר מכן התמנה למזכיר המדינה לתרבות וחינוך בריו דה ז'ניירו. הוא כתב מחקרים רבים בענייני חינוך וייסד ספרייה לנוער. הוא חבר האקדמיה לספרות של ברזיל.
בשנת 1984 הוא נבחר לאקדמיה הברזילאית לשפה וספרות.
קומפלקס היערות דונג פאיה ין - קאו יאי
חורשת דונג פהאיאיין-קהאו יאי
החלוקה המנהלית במנדט הבריטי
מחוזות המנדט
החלוקה המינהלית במנדט הבריטי
קאווארנה
קאבארנה
קבארנה
קרואונוי
קרבונה
קארבונה
באלצ'יק
איסמט פאשה
ג'ון פורסיית' (שחקן)
ג'ון פורסיית' (באנגלית: John Forsythe; 29 בינואר 1918 – 1 באפריל 2010) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, עם קריירה שהשתרעה על פני שבעה עשורים. זכה לפרסום בעיקר כמי שעמד מאחורי קולו של המיליונר צ'ארלס טאונסנד בסדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'רלי" ובסרטי הקולנוע שהופקו בעקבותיה, וכן בזכות גילום דמותו של בלייק קרינגטון בסדרת הטלוויזיה "שושלת". זכה בשני פרסי גלובוס הזהב.
ביוגרפיה.
השנים הראשונות.
פורסיית' נולד בשם יעקב לינקולן פרוינד בניו ג'רזי, לבלאנש ולסמואל ג'רמייה פרוינד, שעבד כברוקר. אמו נולדה בפנסילבניה לאב מהגר יהודי מרוסיה, אביו נולד בניו יורק למשפחת מהגרים יהודים מפולין. הוא היה הבכור מבין שלושה אחים. הוא גדל בברוקלין, ניו יורק, לשם עברה משפחתו בשל עבודת אביו, שעבד בוול סטריט בתקופת השפל הגדול של שנות ה-30 של המאה ה-20.
בגיל 16 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון על שם אברהם לינקולן בברוקלין, והחל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. ב-1936, בגיל 18, החל לעבוד ככרוז של קבוצת הבייסבול ברוקלין דודג'רס.
קריירה קולנועית והשירות בצבא.
למרות רתיעתו הראשונית מכך, פורסיית' החל בקריירת משחק בעידודו של אביו. בראשית דרכו הופיע בתפקידים קטנים במספר סרטים של האחים וורנר. ב-1943 הופיע בסרט "המטרה טוקיו". בתקופת מלחמת העולם השנייה עזב את קריירת המשחק והתגייס לצבא. הוא השתתף במחזה "ניצחון מוטס", שהפך לאחר מכן גם לסרט תעמולה, בהפקת חילות האוויר של צבא ארצות הברית, ולאחר מכן עבד עם חיילים פצועים שסבלו מליקויי דיבור.
ב-1947 הצטרף לכיתה הראשונה שנפתחה בבית הספר למשחק אולפן השחקנים במנהטן, שהפך מאוחר יותר לבית ספר ידוע ויוקרתי. בתקופה זו הופיע על במות ברודוויי במחזות "מיסטר רוברטס" ו"בית התה של ירח אוגוסט".
ב-1955 אלפרד היצ'קוק ליהק את פורסיית' לאחד התפקידים הראשיים בסרטו "מי רצח את הארי?". 14 שנים מאוחר יותר השתתף פורסיית' בסרט נוסף של היצ'קוק, "טופז". ב-1979 הופיע בסרט "וצדק לכל".
בראשית שנות האלפיים השתתף בשני העיבודים הקולנועיים לסדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'רלי": "המלאכיות של צ'רלי" (2000) וסרט ההמשך "" (2003).
קריירה טלוויזיונית.
במהלך שנות החמישים השתתף פורסיית' במספר תוכניות וסדרות טלוויזיה, בעיקר בתפקידי אורח. הופעת אורח בולטת שלו בתקופה זו הייתה בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "אלפרד היצ'קוק מגיש". ב-1957 החל לגלם את התפקיד הראשי בקומדיית המצבים של רשת CBS "אבא רווק" ("Bachelor Father"). פורסיית' גילם את דמותו של בנטלי גרג, עורך דין רווק ורודף נשים, שנאלץ להפוך לאב עבור אחייניתו קלי, לאחר מותם של הוריה הביולוגיים. הסדרה זכתה להצלחה מיידית ולמדרוג גבוה בעונותיה הראשונות, וירדה מהמרקע ב-1962, לאחר חמש עונות.
בשנות השישים כיכב בשתי קומדיות מצבים נוספות: "המופע של ג'ון פורסיית'", ששודרה ברשת NBC וירדה אחרי עונה אחת, בה השתתפו גם שתי בנותיו של פורסיית', ו-"לרומא באהבה", ששודרה ברשת CBS בין השנים 1971–1969. בין השנים 1977 - 1971 שימש כקריין בסדרת הטבע "עולם ההישרדות".
המלאכיות של צ'רלי.
ב-1976 החל פורסיית' בשיתוף פעולה מקצועי עם המפיק אהרון ספלינג, שנמשך 13 שנים. בסדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'רלי" של רשת הטלוויזיה ABC, הוא גילם את דמותו של המיליונר המסתורי והבלתי נראה צ'ארלס "צ'רלי" טאונסנד, שניהל את סוכנות הבילוש שלו בצורה יוצאת דופן - רק באמצעות הטלפון או באמצעות עוזרו האישי ג'ון בוסלי. בסוכנות הבילוש עבדו שלוש חוקרות פרטיות צעירות ויפות, שכונו "המלאכיות". לכל אורך הסדרה צ'רלי לא הראה את פניו, ורק קולו נשמע (בחלק מהפרקים זכו הצופים לראות את החלק האחורי של ראשו וזרועותיו בעודו מדבר בטלפון עם המלאכיות ומוקף בנשים יפות). כל אחד מפרקי הסדרה התחיל בסצנה בה נתן צ'רלי למלאכיות ולבוסלי את משימתם דרך רמקול הטלפון. הסדרה הייתה לאחת הסדרות המצליחות ביותר של שנות השבעים, ושודרה ביותר מ-90 מדינות. השחקניות שגילמו את המלאכיות, ובראשן פארה פוסט, הפכו לכוכבות.
אחד מסימני ההיכר של הסדרה היה הפתיח שלה, שבו הציג פורסיית' בקולו את הקונספט שלה:
הסדרה הפכה את פורסיית' לשחקן הטלוויזיה שהרוויח את השכר הגבוה ביותר לשעת עבודה: בזמן שחבריו לסדרה עבדו על סט הצילומים במשך כ-15 שעות ביום, חמישה ימים בשבוע, שורות הטקסט של פורסיית' לפרק שלם הוקלטו באולפן תוך מספר דקות.
הסדרה ירדה מהמרקע בשנת 1981, לאחר חמש עונות. בשיא הצלחתה, בעונתה השנייה, דורגה במקום הרביעי במדד נילסן השנתי.
שושלת.
ב-1981, לקראת סופה של "המלאכיות של צ'רלי", נבחר פורסיית' ברגע האחרון להחליף את ג'ורג' פפארד ולגלם את דמותו של המיליונר ואיל הנפט בלייק קרינגטון, באופרת הסבון השבועית "שושלת". הסדרה, גם היא בהפקתו של אהרון ספלינג, הייתה התשובה של רשת ABC לסדרה המצליחה של רשת CBS "דאלאס", וגוללה את סיפורם של בני משפחת קרינגטון מדנוור, קולורדו.
הסדרה שודרה במשך תשע עונות והגיעה בשיאה (בשנת 1985) למקום הראשון במדרוג השנתי של מדד נילסן. פורסיית' היה השחקן היחיד בסדרה שהופיע בכל 220 הפרקים שלה. גילום דמותו של בלייק קרינגטון הפך את פורסיית' לכוכב טלוויזיה בינלאומי, באשר הסדרה הייתה אחת הנצפות ביותר בעולם בשנות השמונים, כשבשנים 1987–1983 צפו בה מדי שבוע כ-150 מיליון צופים ברחבי העולם.
על תפקידו בסדרה היה פורסיית' מועמד לפרס גלובוס הזהב שש פעמים, וזכה בפרס פעמיים, בשנים 1982 ו-1983. כמו כן היה מועמד לפרס אמי שלוש פעמים.
ב-1989 הנחה את טקס מיס יוניברס.
ב-1992, לאחר היעדרות של שלוש שנים, חזר פורסיית' להופיע בטלוויזיה, וכיכב בקומדיית המצבים של נורמן ליר, "The Powers That Be", לצדם של פיטר מקניקול ודייוויד הייד פירס. הסדרה זכתה לשבחי המבקרים אך לא למדרוג גבוה, וירדה לאחר עונה אחת בלבד.
ב-2006 השתתף פורסיית' בפרק איחוד מיוחד בן שעה, שהפגיש בין כוכבי "שושלת". הייתה זו הופעתו האחרונה בטלוויזיה.
חייו האישיים ומותו.
אשתו הראשונה של פורסיית' הייתה השחקנית פרקר מק'קורמיק. השניים נישאו ב-1939, וב-1943 נולד בנם דאל. באותה שנה הם התגרשו.