תחילת כתיבת האלבום השני החלה עוד בטרם יציאתו הרשמית של "כאוס". ב-21 בינואר 2013 עשה דואק מופע השקה שני לאלבום הבכורה "כאוס" בשיתוף שני מופעי מחווה ללהקות ת'רי דייז גרייס ופאפא רואץ'. דואק שיתף פעולה באלבומם השני של הקרקס של דולי שנכתב כולו באנגלית בשיר "Aileens Song".
הקלטותיו הרשמיות של האלבום השני החלו בראש השנה של אותה שנה ביחד עם סולן להקת Seek Irony, כפיר גוב על עמדת ההפקה. עקב עזיבתו של רום גוב, מתופף ההרכב של יגאל רן דואק ושל להקת Seek Irony לארצות הברית, בשביל הרכב הלייב התקבל שקד פורמן המתופף של להקת המטאל The Fading. ב-6 ביוני, הפיק דואק את Voodoo Festival, פסטיבל בו היו להקות רוק מחתרתיות מצליחות, פסטיבל שבו הלהקות קיבלו חשיפה רבה אבל קיבל ביקורות קשות כנגד הסאונד של מועדון הסאבליים.
ב-11 בינואר 2013 יצא קליפ לסינגל הראשון מתוך האלבום השני שנקרא "כאוס". השיר שהוא החלק השני לשיר "ההפך ממני" מתוך אלבום הבכורה, הגיע ליותר מ-100 אלף צפיות ביוטיוב. ב-27 במאי יצא הקליפ לשיר "אין תקווה" ובו מסר חינוכי כנגד אלימות. קליפ זה זכה ל-40 אלף צפיות ביום הראשון, אבל נמחק עקב תלונה שהוגשה לערוץ היוטיוב על תוכנו האלים בקליפ,אף על פי שהיה נגד אלימות. שוחררו בהמשך השנה גם קליפים לשירים "אין לי מה לאבד" ו"מקום יפה יותר". עודכן שהאלבום השני יקרא "השארתי מאחור" וחולקו מספר עותקים מוגבל של האלבום לקוראי עיתון מעריב לנוער.
אחרי הקליפים והפקת הVoodoo Festival,דואק לקח שנה הפסקה מהמוזיקה לפני שחרורו של האלבום השני. במהלך ההפסקה האלבום כולו הודלף בצורה לא חוקית ליוטיוב. ב-8 באוגוסט דואק שבר את ההפסקה עם קליפ לשיר מהאלבום שנקרא "סך הכול עוד רצח".
כתיבה והלחנה.
יגאל רן דואק פרץ אל המוזיקה כסולנה של להקת הפאנק רוק "זבל".
כל המילים לשירים נכתבו על ידי דואק.
"שאריות מהשמש" הביא אמנם גיטרות וסולואים אבל היה אלבום שקט יותר והתקרב אל בלדות רוק ובעיקר אל אינדי רוק.
השירים באלבום נכתבו על מערכות יחסים ("מישהי כמוך","את") ועל נפילתו של יגאל לסמים ושיקומו ("התחלה חדשה").
באלבום הבכורה "כאוס" קיימים ז'אנרים מוזיקליים רבים. יש התקרבות לרוק אלטרנטיבי ("הוליווד", "חיים על הקצה","דצמבר האחרון", "לא היו לי כוונות רעות") והגראנג'-נו מטאל ("מה יהיה", "מפלצת", "בכדור הזה") ונשאר גם הפאנק ("הלילה תישאר איתי") וגם רוק ישראלי שקט ("מרלין", "חלומות והזיות")
השפעות.
אומנים שהשפיעו על המוזיקה של יגאל רן דואק: נירוונה, מיוז, סליפנוט, ניק קייב, אליוט סמית, רופוס ויינרייט, אנטוני אנד דה ג'ונסונס, רדיוהד, ג'ף באקלי, לאונרד כהן ופאפא רואץ'.
הרכב.
ההרכב של דואק שמלווה אותו בהופעות ובהקלטות כיום הוא:
לשעבר-
מאסטר פי
פרסי רוברט מילר האב (באנגלית: .Percy Robert Miller Sr; נולד ב-29 באפריל 1970), ידוע גם בשם הבמה מאסטר פי (Master P) או בשם העסקים שלו פי מילר (P. Miller), הוא ראפר, שחקן, יזם, משקיע ומפיק אמריקאי. מאסטר פי הקים את חברת התקליטים הידועה No Limit Records, שפשטה רגל והוקמה מחדש כ-New No Limit Records בעזרת חברת התקליטים Koch Records. לאחר מכן הוקמה מחדש על ידי Guttar Music Entertainment כ-No Limit Forever Records. הוא המייסד והמנכ"ל של חברת P. Miller ושל Better Black Television.
מאסטר פי נהיה מפורסם עם ההצלחה של הלהקה שלו TRU וההצלחה של האלבום החמישי שלו Ice Cream Ma, שכלל את הסינגל הראשון שלו "Mr. Ice Cream Man". ב-1997 ההצלחה הגדולה של הסינגל "Make 'Em Say Uhh!", הובילה אותו לקבל אלבום פלטינה והפופולריות שלו בציבור גדלה עוד יותר. לאחר מכן מילר הוציא את אלבום הפלטינה השני שלו. מילר גם שחק בסרט הרחוב שלו "I'm Bout It", שמבוסס על סיפור חייו.
בשנת 1998 הוציא מאסטר פי את האלבום המצליח ביותר שלו: MP Da Last Don. האלבום מבוסס על הסרט שהפיק, בעל אותו השם. האלבום הגיע למקום ה-1 במצעד בילבורד 200, ונמכרו בשבוע הראשון של יציאת האלבום יותר מ-400,000 עותקים. האלבום הגיע ל-4 אלבומי פלטינה כאשר נמכרו יותר מ-4 מיליון עותקים, בעקבות זאת האלבום נהפך לאלבום הנמכר ביותר של מילר. ב-1999 הושק האלבום השמיני של מילר, Only God Can Judge Me. האלבום לא הגיע לאותה הצלחה של האלבום הקודם, אך הגיע לאלבום זהב. מילר גם שיחק בסרט I Got the Hook Up, עם איי ג'יי ג'ונסון (A.J. Johnson).
בשנת 2000 הידרדרה הפופולריות של חברת התקליטים No Limit Records, באותו האופן גם הקריירה של מילר הידרדרה. מילר הקים מחדש את No Limit Records כ-New No Limit Records. ב-28 בנובמבר 2000, הוא הוציא את אלבומו התשיעי Ghetto Postage. האלבום הגיע להצלחה נמוכה יותר מאלבומיו הקודמים, כאשר נמכרו כ-500,000 עותקים. ב-2003 מילר שיחק בסרט Lockdown. ב-2004 מילר הוציא את אלבומו האחד עשר, Good Side, Bad Side, שהגיע למקום ה-11 במצעד בילבורד 200 ונמכרו כ-300,000 עותקים של האלבום. באותה השנה מילר הוציא גם את האלבום Living Legend: Certified D-Boy בחברת התקליטים החדשה שלו Guttar Music, נמכרו כ-75,00 עותקים של האלבום.
קריירה מוזיקלית.
1995 – 2000: החזרה לניו אורלינס וההצלחה המסחרית.
בשנת 1995, מאסטר פי עבר מאוקלנד, קליפורניה לניו אורלינס, על מנת למקם מחדש את חברת התקליטים No Limit Records לצד הרבה אומנים חדשים שגרים באזור. באותה השנה מאסטר פי והלהקה שלו TRU השיקו את האלבום השלישי שלהם, "True". האלבום גרף הצלחה גדולה לאחר שני האלבומים העצמאיים שהלהקה הוציאה לפני כן, כאשר האלבום הגיע למקום ה-25 במצעד Top R&amp;B/Hip-Hop Albums ולמקום ה-14 במצעד Top Heatseekers. האלבום גם היה יודע בשל הסינגל המפורסם של מאסטר פי "I'm Bout' It, Bout It". באותה השנה הוא גם הוציא את האלבום Down South Hustlers: Bouncin' and Swingin'.
ב-16 באפריל 1996 הוציא מאסטר פי את אלבומו החמישי Ice Cream Man, שכלל את הסינגל "Mr. Ice Cream Man". הסינגל הוביל להתפרסמות מאסטר פי. יותר מאוחר ב-1996 חזר מאסטר פי לעבוד עם הלהקה שלו TRU על האלבום Tru 2 da Game, שלא הושק עד פברואר 1997. ב-2 בספטמבר 1997 מאסטר פי הוציא את האלבום Ghetto D, שפרץ את הדרך בקריירה המוזיקלית שלו. בשבוע הראשון להשקת האלבום נמכרו יותר 761,000 עותקים של האלבום והאלבום הגיע לשלושה אלבומי פלטינה. האלבום כלל את הסינגל הכי מוערך ומפורסם של מאסטר פי "Make 'Em Say Uhh!".
ב-2 ביוני 1998 מאסטר פי הוציא את אלבומו השביעי והאלבום הכי נמכר שלו נכון להיום MP Da Last Don. מאסטר פי גם הוציא מאוחר יותר באותה השנה סרט עם אותו השם שבו הוא כיכב. האלבום הגיע למקום ה-1 במצעד בילבורד 200, ונמכרו בשבוע הראשון של יציאת האלבום יותר מ-400,000 עותקים. האלבום הגיע ל-4 אלבומי פלטינה כאשר נמכרו יותר מ-4 מיליון עותקים.
ב-26 באוקטובר 1999 הוציא מאסטר פי את אלבומו השמיני Only God Can Judge Me, שכלל את הסינגל " Step To Dis". האלבום גם הגיע למעמד של אלבום זהב כאשר נמכרו יותר מ-500,000 עותקים. באותה השנה מאסטר פי והלהקה שלו TRU הוציאו את אלבומם החמישי Da Crime Family.
ב-28 בנובמבר 2000 הוציא מאסטר פי את אלבומו התשיעי Ghetto Postage, שכלל את הסינגלים "Bout Dat" ו-"Souljas". באותה השנה מאסטר פי והלהקה שלו 504 בויז הוציאו את אלבומם הראשון Goodfellas. אלבומם הגיע למקום ה-1 במצעד Top R&amp;B/Hip-Hop Albums וכלל את הסינגל "Wobble Wobble". באותה שנה שיחק בסרט "פשע ממוחשב" (Track Down)
2001–2004: ההידרדרות בקריירה ו-The New No Limit.
ב-18 בדצמבר 2001 השיק מאסטר פי את אלבומו העשירי Game Face, האלבום הראשון שמאסטר פי הוציא תחת הלייבל The New No Limit שהייתה שותפה של Universal Records. ב-2002 השיקה הלהקה 504 בויז את אלבומה השני Ballers. לאחר הידרדרות במכירות ותביעות משפטיות, חברת התקליטים No Limit Records פשטה את הרגל ב-17 בדצמבר 2003. אלבומו האחד עשר של מאסטר פי, Good Side, Bad Side, יצא לאור ב-23 במרץ 2004 והגיע למקום ה-1 במצעד Independent Billboards. באותה השנה מאסטר פי והלהקה שלו TRU השיקו את אלבומם האחרון The Truth.
2005 – 2007: Guttar Music.
בשנת 2005 מאסטר פי והבן שלו ליל רומיאו ייסדו את חברת התקליטים העצמאית Ice Age Entertainment. ב-26 באפריל 2005 הוציא מילר את האלבום השנים עשר שלו Ghetto Bill, שכלל את הסינגל "I Need Dubs" שסומפל מהשיר "I Need Love" של הראפר אל אל קול ג'יי. מאוחר יותר באותה השנה מילר הוציא את האלבום העצמאי הראשון שלו, Living Legend: Certified D-Boy, תחת הלייבל Guttar Music. ב-8 בנובמבר 2005 הוציאו מאסטר פי והלהקה שלו 504 בויז את אלבומם האחרון Hurricane Katrina: We Gon Bounce Back, שהוקדש לקורבנות הוריקן קטרינה. בשנת 2006 היה המודח הרביעי בעונה השנייה של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים. ב-2007 הוציא מאסטר פי אלבום יחד עם בנו ליל רומיאו, בשם "Hip Hop History".
2010 – היום: No Limit Forever ועבודות נוכחיות.