מקור השם במילה בשפת רפה נוי המתארת את הפסלים הגדולים (מואי) באי הפסחא.
לואי פילו
לואי פִּילוֹ (11 בנובמבר 1940 - 16 באפריל 2016) היה שחקן ומאמן כדורגל ממוצא לוקסמבורגי.
ביוגרפיה.
פילו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת פוֹלָה אֶש מלוקסמבורג. בגיל 20 חתם בסטנדרד לייז' הבלגית, ובמהלך 7 שנותיו במועדון זכה ב-4 אליפויות ו-2 גביעים, וכבש 38 שערים ב-264 משחקים. הוא נחשב לכדורגלן הלוקסמבורגי המצליח בהיסטוריה. לזכותו של פילו 49 הופעות בנבחרת לוקסמבורג, במהלכן כבש 7 שערים.
בשנת 1978 פרש מכדורגל, ומונה למאמן הנבחרת הלאומית של לוקסמבורג. בשנת 1984 מונה למאמן סטנדרד לייז', בה אימן במשך עונה אחת. בשנת 1985 מונה למאמן אטזלה אטלברוק.
בשנת 2003 נבחר לייצג את לוקסמבורג במסגרת כדורגלן היובל של אופ"א, תחרות המציינת 50 שנה לאופ"א.
מריו מוטץ'
מריו מוטץ' (בלוקסמבורגית: Mario Mutsch; נולד ב-3 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר לוקסמבורגי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה.
מוטץ' התחיל את הקריירה שלו בליגות הנמוכות של בלגיה. בקיץ חתם בקבוצת המילואים של אלמניה אאכן. בקיץ הוא הצטרף לאראו. ב-16 ביולי 2009 חתם במץ מהליגה הצרפתית השנייה. בשנת חתם בסיון ולאחר שנה חתם בסנט גאלן.
ביולי חתם בפרוגרס נידרקורן מליגת העל הלוקסמבורגית.
מוטץ' ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת לוקסמבורג נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ב-19 בנובמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד שנגמר בתיקו 1-1. לזכותו של מוטץ' 78 הופעות בנבחרת ו-3 שערים. מוטץ' שימש כקפטן הנבחרת והוא שיאן ההופעות בנבחרת עם 102 הופעות.
פוקאו (הר מצולה)
פוקאו (ספרדית: Pukao) הוא הר מצולה השוכן בדרום מזרח האוקיינוס השקט, מערבית לאי הפסחא.
גאוגרפיה.
פוקאו הוא הר המצולה המערבי ביותר ברכס סאלס אי גומס (Salas y Gomez Ridge), הקרוי גם רכס סאלה אי גומס (Sala y Gomez Ridge), רכס הרי געש (שרובו תת-ימי), הכולל עשרות הרי מצולה שנוצר על ידי הנקודה החמה של אי הפסחא. הרכס מתחיל בהר המצולה פוקאו ואחריו הר המצולה מואי, שניהם ממערב לאי הפסחא, והוא נמשך לאורך 2,700 קילומטרים מזרחית עד לרכס נסקה. הרכס נוצר כאשר לוח נסקה, לוח טקטוני ימי, עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא. התנועה של לוח נסקה ולוח פרלון, לוח טקטוני היסטורי, מעל לנקודה החמה של אי הפסחא יצרה רכס תת-מימי ארוך, שקצהו המזרחי עובר הפחתה מתחת לפרו. רק באי הפסחא והאיונים סביבו ובאי הקטן סאלס אי גומס בולט רכס סאלס אי גומס מעל פני המים
הר פוקאו שוכן ב-, בסיסו בקרקעית האוקיינוס בעומק של 3,965 מטרים, גובהו 2,295 מטרים, ופסגתו נמצאת 1,670 מטרים מתחת לפני הים, או לפי גרסה אחרת במרחק של כמה מאות מטרים מפני הים. זהו הר קטן יחסית, צורתו מעוגלת, כשהיא מעט מאורכת ומדרונותיו חלקים. נפחו מוערך ב-1,260 קילומטרים מעוקבים.
הר פוקאו הוא הר געש צעיר. דוגמיות לבה שנלקחו ממנו תוארכו בעזרת ארגון-ארגון ללפני 230,000 שנים (בסטייה של 80,000 שנים).
מקור השם במילה בשפת רפה נוי המתארת את הפאה הגלילית האדומה מסלע סקוריה שכיסתה את ראשם של חלק מפסלי המואי באי הפסחא.
ערן בורוכוב
ערן בורוכוב (נולד ב-23 בדצמבר 1962) הוא מרצה, מחבר ספרי הדרכה ומנטור ישראלי בתחום עיבוד תמונה, ניו מדיה וגרפיקה ממוחשבת.
ביוגרפיה.
בורוכוב נולד וגדל בתל אביב. הוא התחנך בבית הספר החקלאי של פרדס-חנה. בשנת 1979 התגייס לצה"ל וב-1982 השתחרר בדרגת סמל לאחר שירות כסמל מבצעים באג"מ.
לאחר שחרורו מצה"ל, למד בורוכוב לימודי מוזיקה בבית הספר רימון והיה חבר במספר הרכבים מוזיקליים.
בשנת 1986 יסד את "גוּטה" - סטודיו לגרפיקה ממוחשבת ועיצוב, והיה בין הראשונים להשתמש במחשבי מקינטוש.
בין השנים 1990–2000 שימש כמנהל מערכות מידע במשרדי הפרסום "קשר בראל" ("מקאן אריקסון" כיום), "ראובני פרידן" ו"פובליסיס אריאלי", שם הקים את מחלקות המולטימדיה והאינטרנט.
באוקטובר 2004 הוציא בורוכוב לאור את המגזין "זמן דיגיטלי" אשר ראה אור אחת לחודשיים ועסק בנושאים מגוונים, בהם צבע, זמן, צילום, צליל, מיסטיקה ועוד. בשנת 2011 הפיק את כנס "פוטושואו" בבית ציוני אמריקה בתל אביב, בו לקחו חלק הצלמים זיו קורן, מיכה ברעם, עדי נס, אלכס ליבק, ורדי כהנא ועוד.
בשנת 2000 הקים את "מכללת מנטור" ללימודי צילום וגרפיקה ממוחשבת ברחוב ריינס שתל אביב, ובשנת 2014 העתיקה המכללה את מעונה למתחם הבורסה ברמת גן. בדצמבר 2002 הפיק את הכנס הראשון "זמן דיגיטלי", שהפך לאירוע הגדול ביותר בישראל בתחום הניו מדיה. בכנס ה-13 שהתקיים בפברואר 2015 התארחו אלפי מעצבים, גרפיקאים, מאיירים, צלמים ועורכי וידאו, שלקחו חלק בשישים סדנאות והרצאות שונות, אותן העבירו בכירי המעצבים הגרפיים בישראל ואנשי פרסום מובילים, ביניהם: ברוך נאה, יוסי למל, ורד מוסנזון, יוצרי הסרט ואלס עם באשיר (יוני גודמן ודוד פולנסקי), ודייוויד גרוסמן (ראש המחלקה לעיצוב גרפי במכללת שנקר).
בורוכוב מרצה בארץ ובעולם בתחום עיצוב גרפי וניו מדיה, עיבוד תמונה וצילום. הוא נמנה עם צוות המרצים באקדמיה לעיצוב בצלאל, במכללת הדסה, במכללת שנקר, במכללת ויצו חיפה, במכללת רופין, ובמכון טכנולוגי חולון (H.I.T).
בורוכוב מתגורר בכפר סבא, נשוי לנעמה ואב לשני בנים.
בת שבע (פירושונים)
קפיצה למים במשחקים האולימפיים
קפיצה למים היא מקצוע בענף ספורט המים, שהוא חלק מהתוכנית האולימפית מאז אולימפיאדת סנט לואיס (1904). תחרויות לנשים נערכות מאז אולימפיאדת סטוקהולם (1912).
היסטוריה.
התחרויות הראשונות, באולימפיאדת סנט לואיס, כללו שתי תחרויות: קפיצה מ-10 מטרים לגברים (התחרות היחידה שהתקיימה לאורך כל המשחקים), ותחרות צלילה למרחק. האלוף האולימפי הראשון בקפיצה מ-10 מטרים היה האמריקני ג'ורג' שלדון. באולימפיאדת לונדון (1908) בוטלה תחרות הצלילה, ונוספה תחרות הקפיצה מ-3 מטרים. האלוף האולימפי הראשון במקצה זה היה הגרמני אלברט צירנר. באולימפיאדת סטוקהולם (1912) החלו גם נשים להתחרות בקפיצה למים, אך רק בקפיצה מ-10 מטרים. האלופה האולימפית הראשונה הייתה השוודית גרטה יוהנסון. תחרות נוספת, בה השתתפו גברים בלבד, כללה שילוב של קפיצות ממקפצות של 5 מטרים ומקפצות של 10 מטרים. החל מאולימפיאדת אנטוורפן (1920) החלו נשים להתחרות אף הן בקפיצה מ-3 מטרים, והאלופה האולימפית הראשונה הייתה האמריקנית איילין ריגין. תחרות הקפיצה המשולבת לגברים נערכה בפעם האחרונה באולימפיאדת פריז (1924), ומאז אולימפיאדת אמסטרדם (1928) נערכו תחרויות הקפיצה למים באותה מתכונת, שכללה מקצים לגברים ולנשים בקפיצה מ-3 ומ-10 מטרים. השינוי הבא הגיע רק באולימפיאדת סידני (2000), אז נוספו קפיצות סינכרוניות, לגברים ולנשים, בקפיצות מ-3 ומ-10 מטרים.
שיטת התחרויות.
מקצי היחידים כוללים שלושה שלבים. בשלב המוקדמות רשאים להשתתף לכל היותר שני ספורטאים מכל מדינה. 18 הקופצים שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר מעפילים לשלב חצי הגמר. לשלב הגמר מעפילים 12 הקופצים שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר בשלב חצי הגמר. מקצי הקפיצה הסינכרונית כוללים שלב אחד בלבד, בו מתחרים שמונה זוגות ממדינות שונות.
בכל אחד מהסיבובים מבצעים הקופצים שש קפיצות. שבעה שופטים נותנים לתרגיל ציון בין 0 ל-10. שני הציונים הגבוהים ביותר ושני הציונים הנמוכים ביותר נמחקים, וסכום שלושת הציונים הנותרים מוכפל בדרגת הקושי של התרגיל אותו ביצע. כך, הציון המרבי על תרגיל שדרגת הקושי שלו היא 3 יהיה 10X3X3=90, בעוד שהציון המרבי על תרגיל שדרגת הקושי שלו היא 3.7 יהיה 10X3X3.7=111. בקפיצות הסינכרוניות, שלושת הציונים שנלקחים בחשבון הם ציון אחד לכל קופץ וציון אחד על רמת התיאום ביניהם.
מדליות.
לאורך השנים זכו ספורטאים מ-21 מדינות במדליות בקפיצה למים. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 ניכרה שליטה אמריקנית כמעט מוחלטת בענף, ואולם מאז החלה גם סין להשתתף במשחקים האולימפיים, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), תפסה האחרונה את מקומה של ארצות הברית בצמרת הענף. מתוך 122 מדליות זהב שחולקו עד כה בקפיצה למים, זכו האמריקנים ב-49, הסינים ב-40, וכל יתר המדינות גם יחד זכו ב-33. בארבע האולימפיאדות האחרונות, זכו הסינים ב-26 מתוך 32 מדליות זהב אפשריות.
תאריך עדכון נתונים: 21 באוגוסט 2016
קופצים למים ישראלים במשחקים האולימפיים.
לישראל אין מסורת בענף הקפיצה למים, ורק קופץ אחד ייצג אותה במשחקים האולימפיים, יואב רענן. רענן השתתף באולימפיאדת הלסינקי (1952), הראשונה בה השתתפה ישראל, ורשם את ההישג הטוב ביותר של המשלחת באותם משחקים, כשסיים במקום התשיעי בקפיצה מ-3 מטרים, והיה קרוב להעפלה לשלב גמר. בקפיצה מ-10 מטרים, לעומת זאת, סיים במקום ה-30, לפני האחרון. באולימפיאדת מלבורן (1956) היה רענן חבר במשלחת בת שלושה ספורטאים, והוא נשא את הדגל בטקס הפתיחה. הוא התחרה בקפיצה מ-3 מטרים בלבד, וסיים במקום ה-22 מתוך 24.
מאז אולימפיאדת מלבורן לא השתתפו ספורטאים ישראלים בתחרויות הקפיצה למים.
הר גדעון
פרס האזרחות על שם ג'יי. וולטר קנדי