החקלאות היא ענף מסורתי באזור ועיקר הגידולים הם ירקות ופרחי חממה. באזורים ההרריים יותר מגדלים צאן לבשר ולתעשיית מוצרי חלב. תעשיית התיירות תופסת נתח מרכזי מהתוצר המקומי הגולמי של העיר. עוד קיימות העיר חנויות למוצרי טקסטיל. בסמיכות לעיר חולף עורק מספר 4 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים, המחבר את מערב אירופה למזרחה.
מחזור הפחמן
מחזור הפחמן הוא מחזור שבו שלובים זה בזה היסודות פחמן, חמצן ומימן במחזורי החומרים בטבע. המחזור מוגדר גם כסך כל השינויים המתחוללים בתרכובות של הפחמן בטבע, שבמהלכם הוא הופך מתרכובת אי-אורגנית לתרכובת אורגנית וחוזר חלילה. ישנם שני תהליכים עיקריים המעורבים במחזור הפחמן והם פוטוסינתזה ונשימה תאית. שני התהליכים הללו, שמשלימים זה את זה במחזורי החומרים, הם גם שני התהליכים העיקריים במחזורי החמצן והמימן. בנוסף, שלושת היסודות מופיעים יחדיו בתרכובות אורגניות שבונות את גופם של האורגניזמים, ומהווים חלק ממחזור הפחמן בטבע. חשיבותו של מחזור הפחמן היא רבה משום שהוא מאפשר את כל תהליכי החיים וכולל בתוכו גם את מחזור המימן והחמצן.
התרכובת האי-אורגנית של מחזור הפחמן היא פחמן דו-חמצני, אשר נקלט מהאוויר על ידי היצרנים, כאשר הכוונה היא בעיקר לצמחים הירוקים בטבע. בנוסף לכך, ישנם חיידקים אשר מבצעים גם כן פוטוסינתזה. צמחים וחיידקים אלו בונים את הפחמימה גלוקוז במהלך תהליך הפוטוסינתזה המפיק את האנרגיה הדרושה לפעילותם, לוויסות תהליכים, לבניית גופם ולרבייה. לאחר שצמחים אלו נאכלים עוברת אנרגיה במארג המזון לשאר הצרכנים, ואיתה גם הפחמן. רק האנרגיה והפחמן ששימשו לבניית גופו של הצמח ממשיכים לעבור בשרשרת המזון. הצרכן שניזון מהצמח ממשיך להעביר את הפחמן במארג המזון (כאשר נטרף וכדומה) וכך עובר הפחמן במארג המזון. מולקולת הפחמן (הפחמימה) מאבדת מהאנרגיה שלה במהלך המחזור עד שהיא הופכת לאי-אורגנית, נטולת אנרגיה זמינה. גם המפרקים השונים נוטלים מהפחמן את האנרגיה שלו והופכים אותו לאי-אורגני ובכך משלימים את המחזור.
מפרקים אלו הם בעיקר חיידקים הטרוטרופים, אשר מפרקים אורגניזמים לאחר שאלו מתו, כגון צמחים שכמשו (נבלו) ובעלי חיים שמתו, וגורמים לריקבון. מכאן, שאילולא היה הפחמן מוחזר לאוויר, בין אם על ידי המפרקים השונים ובין אם על ידי התערבות האדם על ידי הפקת נפט ושימושו וכן הלאה, תהליכי החיים היו נפסקים, לדעת החוקרים לאחר 400 שנה. כמות הפחמן בסביבה המימית הייתה מספיקה לפחות זמן, וזאת משום שיותר פחמן נמצא בה שכן הוא מומס טוב במים.
גם דלקים פוסיליים, פחם, נפט וגז טבעי, הם חלק ממחזור הפחמן. פחמן שמקורו בצמחים ובעלי חיים קדומים, אשר קלטו אותו מהאוויר (במקרה של יצרנים) או מהמזון (במקרה של צרכנים) והשתמשו בו לבניית גופם. הפחמן נשאר כלוא בשכבות גאולוגיות שונות בצורה של חומר אורגאני במשך זמן רב עד שבני אדם מפיקים ושורפים את הדלקים על מנת לייצר אנרגיה. בתהליך הבעירה נפלט הפחמן לאטמוספירה בצורת פחמן דו-חמצני.
מסלול נוסף במחזור הפחמן הוא יצירת סלעי גיר משקיעת שלדים של אורגניזמים ימיים בקרקעית האוקיינוסים והימים. הפחמן נמצא בסלעי הגיר בצורה של סידן פחמתי. סלעי הגיר משמשים כחומר גלם בתעשיית המלט, שם מתרחש תהליך הפולט כמויות של פחמן לאטמוספירה בצורה של פחמן דו-חמצני וכך נסגר מעגל נוסף של מחזור פחמן. בתעשיית המלט כיום מחליפים חלק מסלעי הגיר באפר פחם מתחנות כוח פחמיות ובכך מקטינים את פליטת הפחמן הדו-חמצני לאוויר.
נורמן קוק
פרנסס פישר
המיתולוגיה הסינית
מימד VC
NDS הייתה חברה לניהול זכויות דיגיטלי (DRM) והגנה על תוכני טלוויזיה בכבלים ובלוויין מפני פיראטיות, והעברת שידורי טלוויזיה דיגיטליים באמצעות מערכת IPTV בפס רחב. החברה נרכשה על ידי חברת סיסקו מערכות ב-2012.
במאי 2018, מכרה סיסקו את קו המוצרים העיקרי שפיתחה החברה לקרן פרמירה, על בסיס רכישה זו הוקמה חברה חדשה בשם סינמדיה - SynaMedia.
היסטוריה.
הקמת החברה.
פיתוח הטכנולוגיה שעל בסיסה הוקמה החברה החל בשנת 1983 במכון ויצמן על ידי פרופסור עדי שמיר (שפיתח לפני כן את אלגוריתם ההצפנה RSA), יחד עם תלמידי המחקר שלו עמוס פיאט ויוסי טולפן. היישום הראשון שפיתחו, היה פתרון לניהול זכויות דיגיטלי, שמטרתו הגנה על תוכנה מפני העתקות. אחר כך פיתוחו כרטיס חכם למניעת זיופים, שתחילה ייעדו אותו להגנה על עסקאות בכרטיסי אשראי. הפטנט של הכרטיס נרשם על שם ידע חברה למחקר ופתוח, חברת מסחור הידע של מכון ויצמן למדע. באותן השנים החל איל התקשורת רופרט מרדוק לפתח את עסקי הטלוויזיה שלו, שכללו שידורי טלוויזיה בלוויין בתשלום דמי מנוי, ושירות של שלם וצפה של סרטים ואירועי ספורט. כדי לגבות תשלום על פי צפייה, וכדי לשמור על הסכמיו עם חברות הסרטים ובעלי זכויות שידורי הספורט, הוא חיפש דרך להצפין את השידורים. יזם אוסטרלי בשם ברוס הנדרמרק יצר קשר עם שמיר ומכון ויצמן ובינייהם לבין תאגיד ניוז קורפ של מרדוק. ניוז קורפ התרשמה מטכנולוגית ה"כרטיס חכם" שלהם והחליטה להשקיע בפיתוחה.
בשנת 1988, הוקמה על בסיס טכנולוגיית הכרטיס החכם של שמיר חברת "דאטהקום" בשותפות בין חברת ידע של מכון ויצמן ותאגיד ניוז קורפ של איל התקשורת רופרט מרדוק, שהשקיעה 5 מיליון דולר בחברה. בשנת 1988 שונה שם החברה ל"ניוז דאטהקום ריסרץ'", ולהשקעה בחברה נכסו משקיעים נוספים. החברה חתמה על חוזה עם חברת "בי סקיי בי" הבריטית, המספקת שירותי טלוויזיה בלוויין, בה החזיק תאגיד ניוז קורפ כ-35% מהמניות, לפיתוח מערכת הצפנה. החברה הוקמה בהר חוצבים בירושלים, מאחר שקיבלה שם הטבות מס בתור אזור פיתוח לפי החוק לעידוד השקעות הון.
בשליטת ניוזקורפ.
ב-1993 רכשה ניוזקורפ את הבעלות המלאה בחברה תמורת 13.5 מיליון דולר, לאחר שבהסכם ההשקעה הראשוני נקבע, שלאחר חמש שנים תנפיק החברה את עצמה בבורסה, או שמרדוק ירכוש את חלקי שותפיו. לאחר הרכישה הוחזקה חברת "דאטהקום" בידי חברת "ניוז דיגיטל סיסטמז" News Digital Systems או בקיצור NDS. חברה בריטית ששיווקה את מוצרי החברה ברחבי העולם, עם זאת מכון ויצמן המשיך לקבל תמלוגים על ההמצאה. בשנת 1995 גייס מרדוק לתפקיד המנכ"ל את אייב פלד, ששימש באותה עת סגן נשיא בכיר לפיתוח עסקי בקבוצת אלרון ולפני כן סגן נשיא של חטיבת המחקר לתוכנה ולמערכות בחברת IBM. פלד עבר להתגורר בלונדון, ומשם ניהל את פעילותה של NDS ברחבי העולם. תחת ניהלו של פלד התרחבה החברה לתחומים נוספים מעבר להצפנת שידורי לוויין, גם להצפנת טלוויזיה בכבלים, וטלפונים סלולרים, אספקה של מערכות שלמות וטכנולוגיות לטלוויזיה אינטראקטיבית.
בנובמבר 1999 הונפקה החברה בבורסת נאסד"ק, לפי שווי של מיליארד דולר, וגייסה 180 מיליון דולר. בשנת 2007 תבע מכון ויצמן את NDS על תמלוגים שלא שולמו, על פי היקף השימוש שלה בפועל בטכנולוגיה.
בשנת 2009 רכשה קרן פרמירה יחד עם ניוז קורפ את כל המניות הציבוריות של NDS לפי שווי של 3.7 מיליארד דולרים והחברה נמחקה מהבורסה.
מכירת החברה לסיסקו.
במרץ 2012 רכשה חברת סיסקו את NDS תמורת 5 מיליארד דולר. זו הייתה עסקת הרכישה הגדולה ביותר של חברה ישראלית עד אז. באותה עת העסיקה NDS במרכז הפיתוח שלה שבירושלים 1,300 עובדים, ובסך הכל 5,300 עובדים ברחבי העולם. וההכנסות השנתיות של החברה הגיעו לכמיליארד דולר. אייב פלד עבר לעבד בחברת סיסקו ומונה לתפקיד סגן נשיא בכיר ואסטרטג ראשי לקבוצת הווידאו והשיתופיות.
במאי 2018, הודיעה חברת סיסקו על מכירת החברה חזרה לקרן פרמירה תמורת כמיליארד דולר. פלד מונה ליושב ראש חברת סינמדיה - SynaMedia, החברה החדשה שהוקמה על בסיס רכישה זו.
פעילות.
ל-NDS היו מרכזי פיתוח באנגליה, ישראל (מרכז המו"פ העיקרי בהר חוצבים בירושלים, עם כ-1200 עובדים), הודו, ארצות הברית, צרפת, דנמרק, קוריאה הדרומית, סין, הונג קונג ובאוסטרליה.
NDS הייתה גם בעלת החברות הישראליות "CastUP" להפצת תכנים ברשת האינטרנט, וחברת ג'נגו קונקטיביטי לפיתוח נתבי רשת ביתיים, שאותה רכשה בדצמבר 2006 תמורת כ-107 מיליון דולר.
לחברה היו מעל 500 פטנטים רשומים, ועוד מאות בשלבי רישום שונים.
מוצרים.
המוצר העיקרי של NDS היה מערכת ההצפנה וניהול זכויות הצפייה "VideoGuard". המוצר מיוצג בבית הלקוח על ידי כרטיס חכם המותקן בממיר הדיגיטלי של הטלוויזיה. עם לקוחות החברה נמנו רשת "SKY" באיטליה, גרמניה, אמריקה הדרומית, ניו זילנד ובצרפת, רשתות "TATA-SKY", "Airtel", "Hathway" ו-"Den" בהודו, "DirecTV" בארצות הברית, "TotalTV" ו-"Foxtel" באוסטרליה, הוט וyes בישראל ועוד. נכון ל-2011 היו כ-85 מיליון כרטיסים חכמים של NDS ברחבי העולם. על-פי החברה מעל לשליש מבתי האב בעולם שמשתמשים בשירותי טלוויזיה בתשלום, כגון וידאו על פי דרישה (VOD), נעזרים בטכנולוגיה שלה. החברה הגנה על הכנסות ממנויים של שדרנים דיגיטליים בסכום כולל של כחמישים מיליארד דולר בשנה. בנוסף סיפקה החברה העברת שידורי טלוויזיה דיגיטליים באמצעות מערכת IPTV בפס רחב. מחזור המכירות של NDS עצמה הגיע לקראת מכירתה לכמיליארד דולר בשנה.
התנועה לאיחוד רומניה ומולדובה
התנועה לאיחוד רומניה ומולדובה (ברומנית: Mişcarea pentru reunificarea României cu Moldova) היא תנועה עממית שהחלה במדינות רומניה ומולדובה לאחר המהפכה הרומנית בשנת 1989 ועל רקע מדיניות הגלאסנוסט בברית המועצות. אנשים החברים בתנועה זו מכונים בדרך כלל "יוניונישטי" (ברומנית: unionişti). במולדובה, מכונים מתנגדי התנועה בשם "מולדובנישטי" (moldovenişti).