במוזיאון מתקיימים סיורים מודרכים בהר הרצל בחלקת גדולי האומה, בבית העלמין הצבאי ובאתרים ממלכתיים נוספים. כמו כן המוזיאון מעביר סיורים בירושלים בעקבות ביקורו ההיסטורי של הרצל בעיר בשנת 1889.
תערוכות ופעילויות.
המוזיאון החדש כולל ארבעה סרטים ארבעה ממדיים, המספרים על דרכו ותרומתו של הרצל לציונות, השתתפותו בפעילות ציונית פוליטית ואת חזונו של הרצל כפי שמתואר בספר אלטנוילנד. מתחם המוזיאון כולל שני מרכזים חינוכיים הקשורים לציונות, אשר מנוהלים על ידי ההסתדרות הציונית העולמית.
ירי ידידותי
דרום הר חברון
תחרות מדענים צעירים
פרוקול הארום
פְּרוֹקוֹל הארוּם (באנגלית: Procol Harum) הייתה להקת רוק מתקדם, שנוסדה בלונדון ב-1967 והתקיימה עד 1977. להיטה הגדול ביותר היה "בהיר יותר מחיוורון" (A Whiter Shade of Pale) שנבחר על ידי מבקרי מוזיקה ב-1977 לסינגל הטוב ביותר מאז 1952.
תולדות הלהקה.
הלהקה הוקמה על ידי הפסנתרן והמלחין גארי ברוקר והפזמונאי קית' ריד ב-1966. עד אביב 1967 הצטרפו ללהקה מת'יו פישר באורגן האמונד, רי רוור בגיטרה (שהוחלף מאוחר יותר על ידי רובין טרוור), דייוויד נייט בגיטרה בס ובי.ג'יי וילסון בתופים.
השיר הראשון שהקליטו, ב-12 במאי 1967, היה "בהיר יותר מחיוורון", שיר סוריאליסטי שהולחן על ידי ברוקר ופישר למילים של ריד. הפתיחה המפורסמת של השיר מבוססת על י.ס. באך - air
ב g string. גארי ברוקר ניסה לנגן את באך אך טעה מעט ויצר לחן משלו. ערן צור (במאמר ב-MOOMA) מוצא בלחן השפעות מסוויטה מספר 3 ברה מז'ור וקנטטה מספר 140 של יוהאן סבסטיאן באך. הסינגל הופק על ידי דני קורדל והגיע עד מהרה למקום הראשון במצעד המכירות הבריטי והחמישי במצעד האמריקאי. בהמשך נמכרו ממנו למעלה מ-6 מיליון עותקים. דווקא המילים הלא הגיוניות שלא יצרו כל נרטיב, משכו את הקהל לנסות ולמצוא פרשנויות. את השיר הקליטו מאז אמנים רבים, בגרסאות כיסוי והוא מוזכר בספרים ובסרטים.
באותה שנה הוקלט אלבומה הראשון של הלהקה שנקרא אף הוא "פרוקול הארום", תקליט זה משויך לפרוטו פרוג, סגנון המאפיין להקות שקדמו לז'אנר הרוק המתקדם.
בשנת 1968 הופיעה הלהקה בארצות הברית יחד עם צ'אק ברי ולהקת פליטווד מק.
בשנת 1969 הוציאה הלהקה את התקליט Salty Dog, שהיה אלבומם האחרון עם פישר וכלל את שיר הנושא המצליח.
בשנת 1973 יצא התקליט Grand Hotel. בשיר אחד משתתפת זמרת הסופרן של הסווינגל סינגרס, כריסטיאן לגראן.
בשנת 1977 הגיעה הלהקה לסוף דרכה.
בשנת 1991 התאחדה הלהקה מחדש וחזרה להופיע בהרכב שברובו היה חדש וכן הקליטה את שני אלבומים "The Prodigal Stranger" שיצא ב-2003 ו-"Novum" שיצא ב-2017.
גארי ברוקר נפטר ב-19 בפברואר 2022 בגיל 76.
שם הלהקה.
למנהל הלהקה, גאי סטיוונס, היה חבר ולו חתול בשם "פְּרוֹקוּל הארוּן" (המלה הראשונה הייתה כינויו של החבר בקרב ארגון חובבי החתולים שבו היה מעורב, והמלה השנייה הייתה שמו של החתול, אולי מן השם הערבי) והוא הציע לחברי הלהקה את השם בטלפון. חברי הלהקה לא שמעו היטב את השם ואימצו את השם המשובש, חסר המובן. היות המלה "פְּרוֹקוּל" (ו"ו שרוקה ולא חלומה) מלה לטינית שפירושה "הרחק מ-", ושיבוש השם הארון לכדי המלה הלטינית "הארוּם", שהיא כינוי רומז קרוב ביחסת שייכות, הובילה לפירוש השם (לעיתים תוך "תיקון" המלה הראשונה לכתיב שיתאים למלה הלטינית) כשם לטיני, שפירושו "הרחק מן (הדברים) האלה". בהיעדר מובן אחר, הפרשנות הזו אומצה במשך עשורים על ידי כתבי עת ומאזינים והוצגה כעובדה.
משפט ארטין ודרבורן
שלמנאסר החמישי
שַׁלְמַנְאֶסֶר הַחֲמִישִׁי (באכדית: שׁוּלְמָנוּ-אָשָׁרִיד) היה מלך אשור מ-727 עד 722 לפנה"ס, היה בנו ויורשו של תגלת פלאסר השלישי.
ביוגרפיה.
שמו המקורי היה אולוליו, אך שמו המלכותי היה שלמנאסר. בימי אביו שימש כמושל זימירה שבפניקיה. עלה לשלטון בכ"ה בטבת בשנת 727 לפנה"ס.
מיד עם עלייתו לשלטון, מרד בו אלולי , או בשמו השני פיאסה, מלך צור. כאשר הכתים בקפריסין החלו במרד נגד צור, ניסה שלמנאסר לצרף אותם למלחמתו נגד צור, אך לאחר שראה שהצורים חזקים דיים, ויתר שלמנאסר על תוכניות המלחמה שלו, והסתפק בגביית מסים. לאחר ההסכם עם צור ערך שלמנאסר מסע לצפון סוריה של ימינו וכבש את הממלכות שמאל וקוה. במקביל החל שלמנאסר גם בכיבוש חולקו (קיליקיה).
בשנת 725 לפנה"ס חזר שלמנאסר וערך מסע נגד הצורים. לעזרתו באו מלכי צידון, עכו, ואושו (צור היבשתית), שהיו כפופים לאשור. ועל אף שבעלי בריתו סיפקו לו ציים בגודל 60 אניות ו-80 תופסי-משוט, היו כנגדם לאנשי צור 12 אניות בלבד ואלה גברו עליו בקרב ימי ולקחו 500 איש בשבי, ומאוחר יותר הוציאו את כולם להורג. מלך אשור לא ויתר על תוכניותיו חרף ההפסד, והשאיר ליד החוף של צור גדודים שמנעו מתושבי צור הימית גישה למים במשך 5 שנים והצורים נאלצו לכרות בארות חדשות בתוך שטחם, שעל האי.
ניצחון הצורים וירידת קרנו של שלמנאסר, היו כנראה הסיבה לכך שהושע בן אלה מלך ישראל החליט אף הוא למרוד במלך אשור בשנת 724 לפנה"ס, וכרת ברית עם סוא מלך מצרים והפסיק להעלות מס למלך אשור. המצרים לא באו לעזרת הושע ושלמנאסר עלה על שומרון.
בתעודה בבלית שנערכה ב ומכונה "הכרוניקון הבבלי", נכתב כי שלמנאסר "הרס את העיר שָמֵָרֵיִן" (צורה הקרובה לצורה הארמית של השם "שומרון"). עם זאת, בכתובות סרגון השני, ששלט אחריו, טוען סרגון כי הוא עצמו צר על שומרון וכבש אותה. לדעת חיים תדמור, נראה כי מיד אחרי כיבושה, מת שלמנאסר, אולי נהרג במהלך מרד שפרץ באשור, וייתכן שבשל סיבה זו נסוג הצבא האשורי לארצו בחורף שנת 722/1 לפנה"ס. על כסאו עלה סרגון השני, שככל הנראה הדיח אותו. עם מותו של שלמנאסר, פרץ מרד ברחבי האימפריה האשורית ממערב לנהר הפרת, ובשנת 720 לפנה"ס יצא סרגון השני לדכא את המרידות באזור זה ובין היתר כבש מחדש את שומרון.
שלמנאסר מת מוות טבעי או הורעל בי"ב טבת, לפי המקורות האשורים.
סדר הדורות
סדר הדורות הוא ספר שחובר על ידי הרב יחיאל בן שלמה היילפרין - רבה של מינסק, ראה אור בשנת ה'תקכ"ט (1769), והודפס בכמה מהדורות. הספר כולל ביוגרפיות מקוצרות החל מימות אדם הראשון ועד לדורו של המחבר, הספר הוא ספר יסוד בהיסטוריה, בספריית בית המדרש.
הספר.
הספר מחולק לשלושה חלקים:
על דבריו בסדר ימות עולם הוטחה כלפיו ביקורת בשל העובדה שהסתמך על חיבורים מפוקפקים דוגמת שלשלת הקבלה, ספר הישר ואחרים.
בספר שלטה יד הצנזור, ולמשל בערך פפוס בן יהודה הושמט מהדפוסים השניים, את האפשרות שהיה אביו של ישו, וכן בערך רבי חנניה בן תרדיון הוזכרו מילים כגון, דמחג צריפטמי וגפים, אשר אין להם הבנה כלל, אך כוונתו הייתה באתב"ש גפים – רומי, דמחג – קיסר, צריפטמי – הגמונים.
בהקדמה לספר נושא ונותן בארוכה בסוגיית כללי התלמוד ושמות החכמים.
מקורות.
הספר כולל מפתחות לפי שמות ולפי מחברים, והמחבר מציין כי התבסס בכתיבתו על שבעה חיבורים קדומים:
כמו כן בעשרות מקומות מעתיק קטעים מילקוט הראובני, חסד לאברהם, לקט שמואל, שארית יוסף, ועוד, על אף שלא ציין זאת, את שמות הספרים ומקומות אזכורי התנאים לקח מספר נחלת שמעוני.
הערות לספר.
הערות לספר נכתבו על ידי חכמים רבים:
הרב ישעיה אשר זליג מילר החל בהדפסת הספר מחדש ועד עתה הדפיס את סדר תנאים ואמוראים עד אות ט', במהדורתו כלל את כל ההגהות שנדפסו עד זמנו, והוסיף הערות מכתבי יד של הרב דוד שפרבר, רבי מנחם מנדל גפנר, הרב אברהם אריה לייב רוזן אב"ד מונשט ופלטישן בעל איתן אריה, הרב דוד אברהם קמפנר בעל למטה יהודה, הרב חיים אריה לייב פנסטר בעל שער בת רבים, הרב חיים בנימין קצנלבוגן, הרב חיים מיכל מהמבורג, הרב שבתי וויס אב"ד שימאני, הרב שמשון בלוך, הרב יעקב בכרך, הרב חיים קנייבסקי, הרב יצחק הוברמן, הרב שמואל אשכנזי, וכן ליקוטים ממאות ספרים אשר דנו בדבריו.
למהדורה זו הוכנס אף כתב יד של המחבר - הגהות לספר יוחסין אשר שפך אור על עשרות קטעים מוקשים בדבריו, כמו כן הגיה את הספר באופן מדוקדק, תיקן מתוך מבואותיו, פתח ראשי תיבות בצורה זהירה, ועוד.
דאלריאדה
דאל ריאדה
דירוג אקדמאי של אוניברסיטאות בעולם
ברוטוס מטרויה
ברוטוס (באנגלית ובולשית: Brutus) הוא דמות אגדית המוזכרת בפולקלור הבריטי והולשי כמייסד בריטניה.
על פי המסופר באותן אגדות היה ברוטוס צאצאו של איניאס גיבור טרויה, אשר הגיע אל האי בריטניה וייסד את הממלכה הראשונה בה.
אגדה זו מופיעה לראשונה ב"היסטוריה בריטונום" (Historia Britonum) שנכתב על ידיו נניוס במאה התשיעית ומאוזכרת מאוחר יותר בכרוניקה שנכתבה על ידי ג'פרי ממונמות' במאה ה-12: "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" (Historia Regum Britanniae).
ה"היסטוריה בריטונום".
ההיסטוריה בריטונום מציין כי מקור שמו של האי "בריטניה" בשמו של ברוטוס, קונסול רומאי אשר כבש את ספרד ואת בריטניה. על פי גרסה אחרת, הכיבוש התבצע לפני ייסוד רומא על ידי נכדו של איניאס.
גרסה זו מתבססת על מקורות רומיים כמו ליוויוס וורגיליוס המספרים על ייסוד רומא על ידי איניאס לאחר מלחמת טרויה. האגדה מספרת כי נכדו של איניאס, ברוטוס, הרג בטעות את אביו בחץ ועל כן גורש מאיטליה, ונדד דרך גאליה (בה ייסד את העיר טור), ולבסוף הגיע לבריטניה וקרא לה על שמו. ההיסטוריה בריטונום מתארך את הגעתו לבריטניה לתקופת כהונתו של הכהן הגדול עלי.
גרסה אחרת של ההיסטוריה בריטונום טוענת כי ברוטוס הוא בנו של סילוויוס בנו השני של איניאס (במקום אסכניוס), ועוקבת אחר הגניאולוגיה שלו עד חם (ולפי גרסה אחרת ליפת) בנו של נח.
ה"היסטוריה רגום בריטניה".