צבא השיבה מתכנס להתייעצות בדרך לאבו דאר, וגנרל אבדרל יולאן יותר מידי להוט לנטוש סופית את מאט. מין מגלה מעל ראשו הילה בצורת שרשרת, ומבינה שמפקד חיל האוויר הסינצ'ני שבוי בידי ידידי אופל. היא גם חושדת מי הכופה- משרתת סינצ'נית עם יותר הילות ממה שאמור להיות למשרתים. היא מכריזה שטואון טועה וצריך לעזור לשאר צבאות האור ושאילולא מרגל האופל היא הייתה חושפת יותר פרטים. המשרתת נראית מופתעת ונדרכת, ומין מצביעה על יולאן. באותו רגע המשרתת נרגעת ומחייכת ומין יודעת שצדקה. היא מטילה על המשרתת סכין אבל המשרתת, מוגהדין, עוצרת אותה בעזרת סאידר ונעלמת בעזרת שער. מין מתנצלת בפני יולאן ומסבירה לו שבוצעה עליו כפייה. טואון מכריזה שחוזרים לשדה מרילור.
לאן מתפרץ לשדה הקרב, כשהוא מגובה על ידי הקשתים משני הנהרות, נלחם בדו-קרב בדמנדרד והורג אותו.
מולאר מסתנן לצבא האנדורי ובעזרת המדליון שיצרה אליין בעצמה הוא שובה אותה והורג את בירגיט. באותו רגע בדיוק הטרולוקים סוגרים על אולבר והוא נאלץ לתקוע בקרן ואלר. בירגיט קמה לתחיה עם שאר מאה גיבורי הקרן ומצילה את אליין. מתברר שנואל צ'רין הצטרף לחבורת הקרן אחרי שנהרג במגדל גנג'י (בספר הקודם). כשהמצב במרילור מתייצב מאט לוקח את אולבר וטס על ראקן צפונה לשאיול גאל, ומגלה שם את מורדט שעושה שמות בכל הלוחמים משני הצדדים. מאט מתמודד איתו ומתברר שהוא היחיד שחסין בפני המגפה של היצור- בזכות הריפוי של סיואן והאאס סדאי (בספר שובו של הדרקון). מאט הורג את מורדט/פיין בעזרת הפגיון הארור.
גריינדל בשאיול גאל כופה על כל חייל אור שהיא רואה עד שאביינדה מתנפלת עליה מאחור. השתיים נלחמות עד אפיסת כוחות ומתמוטטות דרך שער של אביינדה. גריינדל מתחילה מארג של כפייה אולם אביינדה מפוצצת את השער והמארג חוזר אל גריינדל וגורם לה להעריץ את אביידנה.
פרין מצליח להרוג את הטובח בעולם החלומות ומצליח להציל את פייל. סינדיין מנסה עליו כפייה אך באמצעות שליטתו בחלום הזאבים הוא מצליח להתנער מזה ולהרוג גם אותה.
מורידין הורג את אלנה מוסבני כדי להטריף את רנד אך היא מצליחה ברגע האחרון לנתק את קשר העוצרות. הוא חוטף את קלנדור מרנד ומנסה לתעל את הכח האמיתי דרכה, אולם נינאב ומוריין משתלטות עליו בגלל פגם של קלנדור . רנד מתעל את סאידין ויחד עם סאידר של מוריין ונינאב והכוח האמיתי של מורידין הוא תופס את שא'יטן מתוך הבור, מה שיוצר עמוד של אור שנראה עד מרילור.
לוגיין מחפש את הסא'נגריל בו השתמש דמנדרד בחורבות הגבעה אך נכשל. אנדרול מתחנן בפניו שיעזור לפליטים חסרי האונים ובחוסר חשק הוא וכמה אשא'מן מצילים את חייהם של הלכודים והפצועים. לוגיין ממורמר על אובדן הסא'נגריל, אך לתדהמתו לראשונה הפליטים מריעים לו ולאשא'מן, ורואים אותם כגיבורים. אחרי 3000 שנה של פחד מגברים שמתעלים הפליטים קוראים לתיעול בסאידין "כישרון". כשעמוד האור מופיע בצפון לוגיין שובר את החותמים.
שא'יטן נתון לחסדי רנד אך רנד מבין ששא'יטן צודק: עולם בלעדיו עשוי להיות גרוע יותר. הוא זורק את אדון האופל בחזרה ועמוק יותר לבור וחותם הפעם עם שלושת הכוחות: סאידין, סאידר והכח האמיתי את כלאו. רנד ומורידין יוצאים מהבור בגופות מוחלפים ומתמוטטים. כולם עושים ל"רנד" הלוויה אך רנד האמיתי (בגוף מורידין) חומק עם הזהב שהשאירה לו אליביה, גונב סוס ודוהר דרומה. קדסואן לא עוצרת בעדו, ומתמנה לאמירלין. אביינדה, מין ואליין, שיודעות שהוא חי (בזכות קשר העוצרות), רואות אותו בורח ולא עושות דבר. כעת יש לו שתי ידיים והוא לא יכול לתעל אף כח (כולל הכוח האמיתי) להקלתו הרבה, אך הוא מגלה שיש בידו לעשות דברים גם ללא תיעול (כמו להדליק את מקטרתו מכוח מחשבתו בלבד, בדומה לשליטה של פרין בחלום הזאבים). ובזכות אליביה הוא מספיק עשיר כדי לנדוד ברחבי העולם.
מוגהדין מנסה לברוח אך נתפסת בידי הסינצ'נים והופכת שוב לדאמנה.
זכרון האור
סן פרנסיסקו (ארגנטינה)
סן פרנסיסקו (בספרדית: San Francisco) היא עיר בפרובינציית קורדובה בארגנטינה. העיר שוכנת במזרח הפרובינציה, על הגבול עם פרובינציית סנטה פה, במרחק של 205 קילומטרים מזרחית לקורדובה, בירת הפרובינציה.
היסטוריה.
ב-1886 המושל של פרובינציית סנטה פה סימון דה איריונדו הסמיך את חוסה ברנרדו איטורספה להקים התיישבות בגבול המערבי של סנטה פה. איטורספה ייסד כך את סן פרנסיסקו, אך בטעות הקים את ההתיישבות מעבר לגבול, בתחומי פרובינציית קורדובה. הטעות לא תוקנה וההתיישבות נשארה בפרובינציית קורדובה. ב-1888 ההתיישבות הוזזה כ-8 קילומטרים דרומה כדי לקרב אותה לתחנת רכבת שהוקמה באזור.
ב-1915 סן פרנסיסקו קיבלה מעמד של עיר. בעשורים שלאחר מכן סן פרנסיסקו קלטה גלי מהגרים שהגיעו לארגנטינה בעקבות מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. מוצאם של רוב המהגרים האלו היה באזור פיימונטה באיטליה.
כלכלה.
כלכלת סן פרנסיסקו מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול סויה, חיטה ותירס, גידול מקנה וכן ייצור מוצרים מן החי כמו חלב. בעשורים האחרונים התפתחה בעיר גם תעשייה גדולה.
תחבורה.
סן פרנסיסקו נמצאת על מסלולם של הכבישים הלאומיים 19, המקשר בין העיר קורדובה ובין פרובינציית סנטה פה, ו-158, המקשר את סן פרנסיסקו לריו קוארטו הנמצאת בדרום פרובינציית קורדובה.
משטרות ירדניות בדרום יהודה
משטרות ירדניות בדרום יהודה הן 6 מבנים שהוקמו בדרום יהודה ושימשו את משטרת ירדן בתקופה שלפני מלחמת ששת הימים להגנה מפני ישראל ולהתמודדות עם מבריחים. המשטרות נפרשו מאזור יער יתיר לכוון ים המלח.
שש המשטרות הן (ממערב למזרח):
בקצה המזרחי של הכפר בני נעים נמצאת משטרה ירדנית נוספת (גם היא בתבנית מיקי מאוס) שייתכן שגם היא קשורה לקו המשטרות.
מורתז חורצילווה
מוּרתַז חוּרצילַווַה (בגאורגית: მურთაზ ხურცილავა, ברוסית: Муртаз Калистратович Хурцилава; נולד ב-5 בינואר 1943) הוא כדורגלן עבר גאורגי מתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדות מגן וקשר; אחרי סיום קריירת המשחק פנה לקריירת אימון.
ביוגרפיה.
קריירת המשחק בשנות ה-60.
מורתז חורצילווה נולד בשנת 1943 בכפר בנדזה שבחבל סמגרלו, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות; קבוצת הבוגרים הראשונה בקריירת המשחק שלו הייתה "סַלחינוֹ" מהעיירה גֵגֵצ'קוֹרי (המרכז המנהלתי של הנפה, שבה ממוקם כפר הולדתו); בשנת משחקו האחרונה בקבוצה (1960), היא עלתה לראשונה אל הליגה הבכירה המקומית של גאורגיה הסובייטית.
בשנת 1961 חורצילווה החל לשחק בקבוצת דינמו טביליסי, שהופיעה בליגת העל הסובייטית; בשנת 1962 הוא זכה עם הקבוצה במדליית ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; באותה שנה הוא זכה בתואר אמן הספורט של ברית המועצות.
ב-22 ביולי 1963 חורצילווה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האולימפית של ברית המועצות; היה זה בקייב, במשחק הניצחון (0:7) על הנבחרת האולימפית של פינלנד - במסגרת מוקדמות טורניר הכדורגל של אולימפיאדת טוקיו 1964; הוא הופיע בשני משחקים נוספים במוקדמות, שמהן נבחרתו לא הצליחה להעפיל לאולימפיאדה.
בשנת 1963 חורצילווה הוכר כמגן שמאלי השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן שני של המגן השמאלי שבין 11 המצטיינים).
בשנת 1964 חורצילווה זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות הראשונה של הקבוצה.
ב-3 באוקטובר 1965 חורצילווה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברית המועצות; היה זה באתונה, במשחק הניצחון (1:4) על יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 1966 (הוא שיחק בשלושה מששת משחקי הנבחרת בבית 7 האירופי במוקדמות - שלושתם בסיבוב השני).
בשנת 1965 חורצילווה הוכר כמגן שמאלי השני בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (כסגן ראשון של המגן השמאלי שבין 11 המצטיינים).
חורצילווה הופיע בשלושה מששת משחקיהּ של הנבחרת הסובייטית במונדיאל 1966 באנגליה; בשלב הבתים, הוא השתתף במשחקי הניצחון על צפון קוריאה (0:3) ואיטליה (0:1); בנוסף, הוא הופיע במשחק ההפסד (2:1) לפורטוגל בהתמודדות על המקום השלישי; בעקבות זכייתה של הנבחרת במקום הרביעי, חורצילווה זכה (עם חבריו לנבחרת) בתואר אמן ספורט ברמה בינלאומית של ברית המועצות.
בשנת 1966 חורצילווה הוכר בפעם השנייה ברציפות כמגן שמאלי השני בטיבו בעונת אליפות סובייטית.
בשנים 1968-1967 חורצילווה השתתף בכל שמונת משחקיהּ של נבחרת ברית המועצות במוקדמות אליפות אירופה 1968 (כולל שני משחקי הניצחון ברבע הגמר, שקדמו לטורניר הגמר באיטליה); בנוסף, הוא הופיע בכל ארבעת משחקיהּ של הנבחרת האולימפית הסובייטית במסגרת מוקדמות טורניר הכדורגל באולימפיאדת מקסיקו 1968.
ב-30 באוגוסט 1967 חורצילווה הבקיע את שערו הראשון במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במוסקבה, במשחק הניצחון (0:2) על נבחרת פינלנד במוקדמות אליפות אירופה 1968.
בשנת 1967 חורצילווה זכה עם דינמו טביליסי במדליית הארד השנייה שלו על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית; בנוסף, הוא הוכר כקשר ימני השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית.
ב-21 במאי 1968 חורצילווה הבקיע את שערו הראשון במדי הנבחרת האולימפית הסובייטית; היה זה במשחק הניצחון (2:3) במוסקבה על הנבחרת האולימפית של צ'כוסלובקיה במסגרת השלב המכריע במוקדמות טורניר הכדורגל של אולימפיאדת מקסיקו 1968; במשחק הגומלין בצ'כוסלובקיה, שבו הופיע גם חורצילווה, הנבחרת האולימפית הסובייטית נוצחה בתוצאה 3:0 ולא הצליחה להעפיל לאולימפיאדה.
בשנת 1968 חורצילווה נכלל לראשונה ברשימת 11 המצטיינים של ליגת העל הסובייטית - הוא הוכר כקשר הימני הטוב ביותר באותה עונת אליפות.