טיילר סייג' אלוורז (באנגלית: Tyler Sage Alvarez; נולד ב-25 באוקטובר 1997) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בתפקידו כדייגו רואדה בסיטקום של ניקלודיאון "מכשפות", ובתור פיטר מלדונאדו בסדרה הסאטירית "חוליגן אמריקאי" של נטפליקס.
ביוגרפיה.
אלוורז נולד בברונקס, ניו יורק, לאב אמריקאי-קובני, דור רביעי בארצות הברית ולאם מפוארטו ריקו. אביו עובד במנהל לאכיפת סמים ואמו עובדת כמנהלת צוות אחיות בבית חולים פרטי. אחיו הגדול, ניקו, מת באוקטובר 2018. הוריו של אלוורז התגרשו כשהיה ילד ושניהם נישאו לאחר מכן. יש לו שני אחים למחצה, אלכס ובריאנה, מאביו, ואחות למחצה, סופיה, מאמו.
אלוורז התחנך בתיכון ע"ש פיורלו לה גוארדיה בניו יורק ובתיכון ג'ריקו בג'ריקו ניו יורק. הוא דובר ספרדית שוטפת.
קריירה.
עבודת המשחק המקצועית הראשונה של אלוורז הייתה בפרסומת של לחמניות הפיצה של טוטנו. בשנת 2014, הוא החל לככב כדייגו רואדה, צעיר בעל כוחות קסומים, בסיטקום לילדים של ניקלודיאון, "מכשפות". בשנה שלאחר מכן החל אלוורז לגלם את בני מנדוזה, בנה הבכור של האסירה מליצ'פילד גלוריה מנדוזה, בסדרת הדרמה הקומית של נטפליקס "כתום זה השחור החדש".
בשנת 2017, הוא החל לשחק את בתפקיד הראשי של פיטר מלדונאדו בסדרת התיעוד של פשע אמיתי של נטפליקס "חוליגן אמריקאי". הוא חזר לשחק בעונה השנייה ששודרה בשנת 2018. הסדרה בוטלה לאחר עונה זו על ידי נטפליקס.
טיילר אלוורז הופיע גם במיני-סדרה הסאטירית של יוטיוב "¡Me Llamo Alma!", בתפקיד מיגל.
בשנת 2020 ערך אלוורז את הופעת הבכורה באוף ברודוויי עם ההצגה "72 מיילים ללכת". ההפקה נסגרה בטרם עת בעקבות מגפת הקורונה.
בשנת 2021 הצטרף אלוורז לקאסט העונה השנייה של הסדרה "אמת או חובה" בנטפליקס.
חיים אישיים.
ב-11 ביוני 2021 אלוורז יצא מהארון ברשתות החברתיות.
חוק האפוטרופוס הכללי
But Beautiful
But Beautiful הוא שיר פופולרי שהולחן על ידי ג'ימי ואן האוזן, לצד מילים שנכתבו על ידי ג'וני בורק. השיר יצא לאור בשנת 1947.
השיר הוא אחד מחמישה שירים שנכתבו על ידי ואן האוזן ובורק שנכללו בסרט "הדרך לריו" (1947) של סרטי פרמאונט. הוא בוצע על ידי בינג קרוסבי, ומזוהה גם עם דורותי לאמור. השיר הפך ללהיט בשנת 1948 ובוצע על ידי אמנים כמו פרנק סינטרה (מקום 14 במצעד הבילבורד הוט 100), בינג קרוסבי (מקום 20), מרגרט וייטינג (21) וארט לונד (מקום 25).
הסולם המקורי של השיר הוא סול מז'ור שמתפתח בקצב של A–B1–A–B2. צ'יק קוריאה הקליט אותו לצד שימוש בפסנתר, בסולם המקורי שלו. עם זאת, במרוצת השנים הוקלט השיר בסולמות שונים, כמו פה מז'ור (סינטרה), דו מז'ור (ביל אוונס וסטן גץ), רה מז'ור (טוני בנט וליידי גאגא), סול במול מ'זור (בילי הולידיי) ומי מז'ור (נט קינג קול). בדרך כלל, הוא מבוצע כבלדה.
גרסאות כיסוי.
במרוצת השנים, הוקלט השיר במאות גרסאות שונות, ביניהן גרסתם של:
תדיאוש קושצ'ושקו
היסטוריה של מונטנגרו
ההיסטוריה של מונטנגרו מתחילה בתקופת הברונזה, כאשר הייתה חלק מממלכת איליריה ששלטה בחבל הבלקן במשך מאות שנים. רוב התושבים בתקופת איליריה עסקו בחקלאות או במסחר.
במאה ה-2 לפנה"ס, האילירים נלחמו ברומאים. לאחר מספר קרבות קשים, הארץ נפלה לידי האימפריה הרומית. הרומאים הקימו באזור את פרובינקית איליריקום.
בעקבות התדרדרות האימפריה הרומית, תושבי האזור סבלו מפגיעות קשות. בעקבות כך, הסלאבים פלשו למדינה והקימו בה את נסיכות דוקליה. אך בשנת 960, לאחר נפילתה של ממלכת סרביה, כבשה האימפריה הביזנטית את דוקליה. ב-1042, פתח סטפן ווג'יסלאב במרד נגד השלטונות הביזנטים, והקים מחדש את המדינה.
מאז המאה התשיעית עד למאה ה-13, החלו שלוש הנסיכויות במונטנגרו: דוקליה, טרבוניה ורסיה לכבוש שטחים ברחבי הבלקן. אך במאה ה-11, מלך סרבי פלש לדוקליה וייסד בה את נסיכות זיטה. המדינה פורקה סופית כאשר רפובליקת ונציה כבשה את חופי הארץ.
האימפריה העות'מאנית הגיעה למונטנגרו בשנת 1496. בעקבות המשטר הדל באזור, המדינה יכלה להכריז על עצמאותה בשנית ונקראה נסיכות-בישופות מונטנגרו. הנסיכות-בישופות הוחלפה לנסיכות בשנת 1852. מונטנגרו תקפה את העות'מאנים במלחמה העות'מאנית-רוסית של שנת 1877. בעקבות המלחמה, הרחיבה מונטנגרו את שטחיה וזכתה להכרה על ידי רוב מדינות העולם. כמו כן, תקפה גם בתקופת מלחמות הבלקן.
במלחמת העולם הראשונה נפלה מונטנגרו לידי האוסטרים, אך בשנת 1918 מדינות ההסכמה שחררו את המדינה. הוחלט לאחר המלחמה שבסוף אותה השנה המדינה תצטרף ליוגוסלביה. אחרי מלחמת העולם השנייה ופירוקה של יוגוסלביה, מונטנגרו הכריזה על עצמאותה, פעם נוספת, בשנת 2006.
העת העתיקה.
ממלכת איליריה.
לפני הגעתם של הסלאבים אל חבל הבלקן במאה ה-6 לספירה, שטחה של מונטנגרו של ימינו נשלט על ידי שבטי האילירים.
במהלך תקופת הברונזה, האילירים ברובם התגוררו ליד אגם שקודרה בגבול אלבניה. בחוף הים האדריאטי החלה התיישבות של סוחרים, ציידים וחקלאים. מושבות יווניות הוקמו בדרום ארץ האילירים במאה ה-6 וה-7 לפנה"ס. כמו כן, ידוע ששבטים קלטים התיישבו בה בסביבות המאה ה-4 לפנה"ס. במהלך המאה ה-3 לפנה"ס, ממלכת איליריה הכריזה על שקודרה כבירתה. הרומאים סיפחו אליהם את ממלכת איליריה במאה השנייה לפנה"ס, במהלך המלחמות האיליריות אל פרובינקית איליריקום.
האימפריה הביזנטית.
הגבול בין האימפריה הביזנטית והאימפריה הרומית המערבית עבר מצפון לשקודרה, במקום שבו נמצאת מונטנגרו כיום. עם הידרדרות האימפריה הרומית, תושבי דלמטיה סבלו מפגיעות ורדיפות קשות, בייחוד הגותים והאווארים. עמים אלו הוחלפו בסלאבים, אשר היוו את רוב האוכלוסייה בדלמטיה במאה ה-7 עד לימינו.
ימי הביניים.
נסיכות דוקליה.
במהלך המאה ה-6, רוב הסלאבים במונטנגרו היגרו לעבר אגם שקודרה, והקימו שם את נסיכות דוקליה. לאחר כמאתיים שנים, בעזרת קירילוס ומתודיוס, האוכלוסייה התנצרה. בעקבות שלטון בולגרי זמני, תושבי דוקליה החלו לחלק את האדמות ביניהם, כמו רבות ממדינות אחרות באירופה האותה תקופה. אחרי נפילתה של ממלכת סרביה בשנת 960, הביזנטים כבשו את דוקליה ושלטו בה במהלך המאה ה-11. שליטי האזור לשעבר נאבקו עבור עצמאותם.
בשנת 1042 סטפן ווג'יסלאב פתח במרד נגד השלטונות הביזנטים וניצח ניצחון מכריע, אשר הוביל לסוף השלטון הביזנטי בדוקליה. לאחר שניצח, ווג'יסלאב הקים את שושלת ווג'יסלאבלביץ' אשר תשלוט בארצם. בשנת 1054 נפלה דוקליה לכנסייה הקתולית, ובעקבות כך, בשנת 1077 הוכרה כמדינה עצמאית על ידי האפיפיור גרגוריוס השביעי.
התפשטות מלכי שושלת ווג'יסלאבלביץ' בחבל הבלקן הוביל לשליטם על רוב הסלאבים אשר חיו בתקופתם, כולל בבוסניה וברסיה. בשנים שלאחר מכן כוחה של דוקליה הוחלש, ולמעשה כמעט לגמרי הייתה כפופה לנסיכי רסיה. בשנת 1168, סטפן נמניה (Stefan Nemanja), מלכה של ממלכת סרביה כבש את דוקליה, ואיפשר לקבוצות אתניות אחרות כמו אלבנים, ולאכים וסרבים להיכנס לארץ.
נסיכות זיטה.
לאחר שכבש את המדינה, הקים נמניה את נסיכות זיטה, אשר היוותה את שטחי דוקליה לשעבר. בשנים שלאחר מכן נסיכות זיטה החדשה נשלטה על ידי שושלות רבות. במאה ה-10, החלה ונציה להשתלט על חלקים מדרום דלמטיה ובמהרה הפיצה באזור את השפה הונטית. עד המאה ה-14 הצליחה הרפובליקה של ונציה לשלוט באופן המשכי סביב מפרץ קוטור.
תחילת התקופה המודרנית.
ונציה המשיכה לשלוט בחופי מונטנגרו של ימינו בשנים 1797–1420. בשלוש המאות הללו אזור מפרץ קוטור הפך לחלק מן אלבניה הוונציאנית.
מאבק לשמירת העצמאות (1496–1878).
חבל ארץ במונטנגרו, סנג'ק, שהיווה בעבר את שטחי נסיכות זיטה, נשלט על ידי האימפריה העות'מאנית בשנים 1912–1496, בעוד שחופי מונטנגרו ברובם נשלטו על ידי הרפובליקה של ונציה. המדינה עצמה הכריזה על עצמאותה בשנת 1516, כאשר ואווילה נבחר למיטרופוליט מונטנגרו, והפכה למדינה תאוקרטית. רק ערים קטנות במדינה החדשה נשלטו בפועל על ידי העות'מאנים.
מונטנגרו העצמאית לשעבר התחלקה לשלושה אזורים:
בשנת 1514, שטחי האימפריה העות'מאנית במונטנגרו הוכרזו כמדינה נפרדת ממנה בשם הסנג'ק של מונטנגרו, בהוראת הסולטאן באיזיט השני. משום כוחו הדל של המשטר במדינה, המונטנגרים הכריזו על עצמאותם שנתיים לאחר מכן.
נסיכות-בישופות מונטנגרו.
כ-180 שנים לאחר המדינה העצמאית האחרונה שלהם, הכריזה נסיכות-בישופות מונטנגרו על מדינתם החדשה. במשך רוב תקופה זו המונטנגרים היו בסכסוך המשכי נגד העות'מאנים. בסביבות שנות ה-20 של המאה ה-16, כאשר תקפו בהונגריה, מונטנגרו עזרה להונגרים במלחמתם בעזרת פעולות תמידיות נגד האימפריה העות'מאנית. ולכן, הפעם הבאה של תקיפה מצדם הייתה בשנת 1570.
התקופה המודרנית.
נסיכות וממלכת מונטנגרו.
פטר פטרוביץ' נייגוש (Petar Petrović Njegoš), אדם אשר נחשב לבעל השפעה במונטנגרו, תפס את השלטון בנסיכות-בישופות ושלט בה במחצית הראשונה של המאה ה-19. בשנת 1851, דנילו פטרוביץ' נייגוש החליף את אביו במלוכתו, אך בשנת 1852, כאשר התחתן, ויתר על אמונתו הדתית והפך את מדינתו למדינה חילונית והקים בה את נסיכות מונטנגרו. בעקבות אירוע ההתנקשות בדנילו בקוטור בשנת 1860, המונטנגרים הכירו בניקולה הראשון כמלכם החדש. בשנים 1861–1862, ניקולה הכריז מלחמה על האימפריה העות'מאנית והפסיד בה.