מתוך תחושת העקירה וחוויית ההגירה מארצות הברית הגיעה שירה הבולט של קאופמן העוסק באמה, אביה, דודותיה, סבה וסבתה, בשם "נחמה", העוסק במסע שעשו בני משפחתה כדי להיות אמריקאים.
שירתה של קאופמן מערבת עומק של מסתורין, סבל, אקראיות ואכזריות גורל. כבר ביצירותיה המוקדמות "Turtles" (צבים) ו"The Burning of the Birds" (שריפת הציפורים), היא עוסקת באלימות ובאדישות של בני האדם כלפי ייסוריהם של אחרים. העלייה לישראל חיזקה בקאופמן את תחושת האכזריות של ההיסטוריה. המפגש עם המציאות הישראלית פרץ את המעטה בין הצופה לאובייקט ובין החיצוני לפנימי.
בספרה הראשון של קאופמן שפורסם בישראל היא מתייחסת לפסל גולגולת הפיל שיצר הנרי מור בירושלים, תוך התייחסות לאהבה ומוות.
ייחודיותה של קאופמן הוא במיומנותה בתיאור יחסים, ובמיוחד קשרי משפחה. היא מתארת בכנות יחסי אם ובת, ומתוודאת לרגשות האשמה כלפי אמהּ בשירים כמו "נחמה", "תפוחים" ו"השטן". ואחת האנתולוגיות הבולטות שלה היא "אמהות, בנות" בו היא מתארת בגילוי לב את המאבק בינה ובין אחת מבנותיה המתבגרות.
קאופמן תרגמה מספר ספרי שירה מעברית לאנגלית בשיתוף פעולה עם המשוררים. בזמן שעדיין התגוררה בסן פרנסיסקו תרגמה את שיריו של אבא קובנר בגטו וילנה (אחותי הקטנה, 1971, חופה במדבר: שירים נבחרים, 1973). לאחר עלייתה לישראל תרגמה את שיריו של אמיר גלבע (אור של שמשות אבודות: שירים נבחרים, 1979). תרגומיה של משוררים עבריים רבים, בהם דן פגיס, אבנר טריינין, חמוטל בר יוסף ויהודה עמיחי הופיעו בכתבי עת בחו"ל. בנוסף, בשנת 2003 תרגמה את שיריו הנבחרים של חתן פרס ישראל מאיר ויזלטיר "פרח האנרכיה".
קאופמן הייתה העורכת הראשית של האנתולוגיה הדו לשונית של שירה עברית על ידי נשים מן העת העתיקה ועד היום (1999) יחד עם גלית חזן-רוקם ותמר הס, בנוסף תרגמה את שירתה של המשוררת היהודיה ההולנדית, יהודית הרצברג.
קאופמן התייחסה בשיריה להתפתחות של התודעה הנשית והגברית במאה העשרים. היא חשפה את קולה של האישה והנושאים הנוגעים לנשים: הכנה ללידה, קשרי משפחה, שנאה, קנאה, אהבה, זהות אישית, הזדקנות ומוות, אימה של אלימות ואכזריות וחוסר האונים של קורבנות, והמשמעות של הגורל היהודי.
נפטרה ב-25 בספטמבר 2016 בסן פרנסיסקו.
דידלי
Extensor digiti minimi
Extensor carpi ulnaris
קורנרשוט
קורנרשוט (באנגלית: CornerShot) היא ערכה נושאת אקדח המיועדת למתאר של לוחמה בשטח בנוי ומאפשרת ביצוע ירי תוך הישארות היורה מאחורי מחסה וכך מקטינה את הסכנה למפעיל הנשק.
מבנה ופעולה.
הערכה בנויה משני חלקים עיקריים: חלק אחורי הנישא על ידי המפעיל ומעוצב כרובה וחלק קדמי הניתן להסטה לצדדים ובו מותקן האקדח. מצלמת וידאו המותקנת בחלקה הקדמי של הערכה מעבירה תמונה המתואמת עם כוונת האקדח למסך המותקן בחלקה האחורי של הערכה. לחיצה על ההדק בחלק האחורי של הערכה מפעילה את ההדק של האקדח.
תצורות ותכונות נוספות.
בשלב ראשון של הפיתוח הייתה רק תצורה של ערכה נושאת אקדח, בה הערכה משמשת כאמצעי עזר ולא כנשק עיקרי, היות שהקונספט מקשה על החלפת מחסנית מהירה ותפעול מעצורים באקדח. הגרסה התקנית של הערכה נושאת אקדח גלוק אך ניתן להתאימה לאקדחים אחרים.
תצורות נוספות של הערכה שפותחו בהמשך כוללות שימוש במטול רימונים M-203 ואף התאמה של נשיאת תצורה מקוצרת של גלבוע. בתצורה זו ניתן לפרק את הנשק ולהמשיך להשתמש בו כנשק עיקרי וכן להחליף מחסניות ולתפעל מעצורים בעודו מורכב (אך לא מהר כמו בנשק מופרד).
ניתן להתקין מצלמות וידאו המותאמות לראיית לילה וכן לשדר את התמונה המתקבלת מהמצלמה (למשל, לחפ"ק).
פיתוח.
את הערכה פיתחו סא"ל במילואים עמוס גולן, מנכ"ל חברת "סילבר שאדו" (Silver Shadow) - יוצא הצנחנים ומפקד בית הספר ללוחמה בטרור ויחידת דובדבן בעברו - ואפרים יערי. "סילבר שאדו" הוקמה בשנת 1995, והציגה את לראשונה את ה"קורנרשוט" בשנת 2003. הערכה מפותחת בשיתוף חברת תעשיות נשק לישראל (IWI).
משתמשים.
בישראל הערכה מצויה בשימוש הימ"מ, היחידות המיוחדות של משמר הגבול, יחידות מובחרות בצה"ל וכן בית הספר ללוחמה בטרור.
במרץ 2006 הודיעה חברת "סילבר שאדו" כי מכרה את הרובה למשרד ההגנה הבריטי, במטרה שישמש את הצבא הבריטי במלחמת עיראק.
במרץ 2017 פורסם כי הערכה נמצאת בשימוש הכוחות המיוחדים של מיאנמר במאבקם במיעוט הרוהינגי במיאנמר.
במאי 2020 פורסם כי הערכה נמכרה גם למשמר החופים הפיליפיני.
Supinator
Extensor indicis
מולטיקאסט
מטא (חברה)
מֶטָא בע"מ (באנגלית: Meta Platforms, Inc.; לשעבר "פייסבוק בע"מ", .Facebook, Inc) היא חברה ציבורית רב-לאומית אמריקאית, המפעילה בין השאר את הרשתות החברתיות פייסבוק ואינסטגרם, את תוכנות המסרים המיידיים וואטסאפ ופייסבוק מסנג'ר, ואת חברת המחשוב הלביש אוקולוס. החברה נוסדה באמצע 2004, כחצי שנה לאחר הקמת אתר האינטרנט שבבעלותה. האתר הוקם על ידי מארק צוקרברג, אדוארדו סברין, דסטין מוסקוביץ', כריס יוז ואנדרו מקקולום בהיותם סטודנטים באוניברסיטת הרווארד, ב-4 בפברואר 2004.
הכנסתה העיקרית של החברה נובעת מפרסומות בשירותים שבבעלותה וכן מפרסומות שלה המוטמעות באתרים מכל רחבי העולם, אך חלק מהכנסותיה מגיע גם ממוצרים אחרים, כגון חנות המתנות הווירטואלית או שירותי קרדיט וירטואליים לאפליקציות כגון FarmVille. החברה היא אחת מחמש חברות הביג טק - חברות טכנולוגיית המידע הגדולות ביותר בארצות הברית.
היסטוריה.
מארק צוקרברג ואדוארדו סברין ייסדו את אתר "הפייסבוק" ב-4 בפברואר 2004, כאשר היו סטודנטים באוניברסיטת הרווארד. שמו של האתר שונה מ"הפייסבוק" ל"פייסבוק" ב-2005, לאחר ששם התחום "facebook.com" נקנה תמורת 200,000 דולר.
עם ההצלחה המהירה של פייסבוק נתגלעו חילוקי דעות בין סברין וצוקרברג לגבי הכיוון אליו צריכה החברה לשאוף. סברין איבד עניין ומעורבותו בחברה דעכה. שיא המחלוקת בין השניים היה כאשר סברין גילה כי חלקו בחברה דולל, ללא ידיעתו, מ-34.8% ל-0.03%. סברין הגיש תביעה נגד פייסבוק ותביעה זו יושבה מחוץ לכותלי בית המשפט. פרטי יישוב התביעה אינם ידועים, אך סברין הוכרז באופן רשמי כמייסד משותף של פייסבוק באתר החברה. סברין חתם על הסכם סודיות בו נאסר עליו לגלות פרטים על ההסכם.
חברת פייסבוק נוסדה באמצע 2004, כחצי שנה לאחר הקמת אתר האינטרנט שבבעלותה.
בפברואר 2009 החברה חתמה על הסכם פשרה עם חבריו לאוניברסיטה של צוקרברג, האחים קמרון וטיילר וינקלווס ודיוויה נארנדרה, בעלי חברת ConnectU, שטענו כי גנב מהם את הרעיון של רשת חברתית והפר זכויות יוצרים. פייסבוק שילמה להם 65 מיליון דולר בתמורה להסרת התביעה כלפיה. במאי 2009 נחתם הסכם פשרה נוסף בין פייסבוק לחברת "Think Computer Corporation" שמייסדה, חבר של צוקרברג מהווארד בשם אהרון גרינשפן, טען שהוא כבר ב-2003 המציא את השם פייסבוק וטען לבעלות עליו. פרטים לגבי ההסכם לא נמסרו. סיפור הקמת החברה והמאבקים המשפטיים שנלוו לה מתוארים בסרט הקולנוע "הרשת החברתית" (The Social Network).
ב-24 באוקטובר 2007 הודיעה חברת מיקרוסופט כי רכשה 1.6% מהמניות של פייסבוק תמורת 246 מיליון דולר, מה שמשקף לחברה שווי שוק של כ-15.4 מיליארד דולר, משמע, כ-450 דולר למשתמש, על פי מספר המשתמשים בעת הרכישה.
במרץ 2011 רכשה החברה, תמורת 70 מיליון דולר, את חברת "סנאפטו", שעסקה בפיתוח פלטפורמה להרצת אפליקציות על טלפונים פשוטים.
ב-9 באפריל 2012 רכשה פייסבוק את הרשת החברתית אינסטגרם במיליארד דולר.
ב-1 בפברואר 2012 הגישה פייסבוק בקשה לוועדה לניירות ערך בארצות הברית לבצע הנפקת מניות. בתשקיף פרסמה פייסבוק נתונים על מצב החברה, נכון לסוף 2011.
ב-15 במאי פייסבוק עידכנה את תשקיף ההנפקה בנאסד"ק, והודיעה כי במסגרתה יועמדו למכירה 337.4 מיליון מניות, במחיר של 34–38 דולר למניה. הדבר העמיד את פייסבוק כהנפקה הכי גדולה שבוצעה עד אז בעמק הסיליקון. בהנפקה נמכרו לציבור מניות בשווי של 16 מיליארד דולר, לפי שווי חברה של 104 מיליארד דולר, במחיר של 38 דולר למניה. שבעה ממייסדי החברה ומהמשקיעים בה, ובראשם צוקרברג, החזיקו במניות ששוויין בעת ההנפקה עלה על מיליארד דולר. במאי 2018 הוערך שווי השוק של החברה בכ-543.23 מיליארד דולר. מארק צוקרברג, החזיק במועד ההנפקה 28.4% ממניות החברה.
ביוני 2012 רכשה החברה, תמורת 100 מיליון דולר, את חברת "Face.com", שעסקה בפיתוח כלים לתיוג פנים אוטומטי ברשתות חברתיות, ולאחר פחות מחודש החליטה לסגור אותה, ועובדיה עברו למשרדי פייסבוק.
ביולי 2012 פייסבוק הקימה בלונדון את מרכז הפיתוח הראשון שלה מחוץ לארצות הברית.
ב-2 באוגוסט 2012, לאחר פרסום דו"חותיה הכספיים הראשונים של החברה, הודיעו קייטי מיטיק ואיתן בירד כי הם עוזבים את החברה, וזאת לאחר שבכיר אחר כבר עזב את פייסבוק, זמן מה לאחר ההנפקה.
ב-19 בפברואר 2014 הודיעה החברה על רכישת חברת המסרים המיידיים וואטסאפ תמורת 19 מיליארד דולר (16 מיליארד דולר מיד ועוד 3 מיליארד דולר במועד מאוחר יותר).
ב-25 במרץ 2014 רכשה פייסבוק את Oculus VR, שפיתחה משקפי מציאות מדומה.
בשנת 2015 החברה שחררה לשימוש את שפת השאילתות GraphQL, ובשנת 2018 העבירה את ניהולה לקרן עצמאית.
ביולי 2015 רכשה את חברת הסטרטאפ הישראלית פבלס המפתחת טכנולוגיית זיהוי מחוות הגוף תמורת 60 מיליון דולר.
ביוני 2019 הודיעה כי תנפיק מטבע וירטואלי בשם ליברה . המטבע צפוי לצאת לשוק בשנת 2020.