ב-1987 הקים את הרביעייה שלו, שמאופיינת מאוד בביצועים לא סטנדרטים, ושיולבים של מוזיקה שאיננה ג'אז באופן מובהק. למשל מוזיקה דרום אמריקאית, וכן עיבודים בסגנון התקופה הרומנטית לפסקולים של סרטים משנות השלושים. בתקופה הזו הוא החל גם לחקור יותר ויותר את מוזיקת הפולק הצפון אמריקאית, וכן הדרום אמריקאית. התנסות שהמשיכה לאורך שנים רבות והגיעה לשיאה בהתמודדות על גראמי על אלבום הפולק האינסטרומנטלי הטוב ביותר ב-2005. האלבום כלל כמה נגנים ממשפחתו הקרובה, יחד עם מוזיקאים נודעים כגון אלביס קוסטלו.
במהלך שלושת העשורים האחרונים היה היידן אחד הג'אזיטים המוערכים והמגוונים ביותר. קשה למנות את כל הפרויקטים שניגן בהם או עמם, כמוביל או כמלווה. הוא ניגן עם מוזיקאים רבים ובסגנונות רבים מאוד. הוא הוציא אלבומים והופיע בפסטיבלים הגדולים ביותר כולל פסטיבל מונריי. כמו כן, הוא היה ונשאר אחד מנגני הג'אז הכי מעורבים פוליטית בסצנה. בשנת 2005, לאחר שאיחד את התזמורת שלו, הוא הוציא את האלבום לא בשמנו שמבקר את תפקודו של הנשיא ג'ורג' בוש, ואת מלחמת עיראק.
צ'רלי היידן הלך לעולמו בתאריך 11 ביולי 2014 בגיל 76, לאחר מאבק ממושך במחלה קשה.
סולימאן אבן עבד אל-מלכ
סלימאן בן עבד אל-מלכ (בערבית: سليمان بن عبد الملك; 675-717) משושלת בית אומיה, היה הח'ליף ה-11 של האסלאם והשליט השביעי מבני משפחתו. קודם לעלותו לשלטון היה מושל ג'ונד (נפת) פלסטין בח'ליפות האומיית, ויסד בה בירה חדשה, העיר רמלה.
סלימאן נולד בעיר אל-מדינה בשנת 675. כאשר נקרא סבו, מרואן אבן חכם, להציל את שלטון השושלת האומיית, לאחר המשבר שפקד אותה בשנים 683–684, עברה המשפחה לדמשק. זמן לא רב לאחר מכן היה עבד אל-מלכ, אביו של סלימאן לח'ליף. סלימאן עצמו נזכר לראשונה במקורות כמוליך שיירת החג' ב-701. זמן לא רב לאחר מכן הוא נתמנה למושל ג'ונד פלסטין. בשנת 705 עלה לשלטון אחיו הבכור, אל וליד, שבימי שלטונו הוכפל שטח הח'ליפות ונבנו בה בנייני פאר רבים. בימי שלטונו של סלימאן בג'נד פלסטין, פרץ עימות חריף בינו לבין מושל עיראק וחווארזם, אל חג'אג' אבן יוסף אל ת'קפי, מן האישים החזקים והבולטים בתקופה. סכסוך זה לא הפריע לסלימאן ליזום הקמת בירה חדשה לג'נד פלסטין, היא רמלה.
בשנת 715 הלך אל וליד לעולמו והח'ליפות הוצעה לסלימאן, אחיו. הוא שהה ברמלה כאשר קיבל את הח'ליפות. ייתכן שהתכוון לעשותה לבירת הח'ליפות כי העיר נבנתה בגודל ופאר מרשימים. מכל מקום, כאשר נעשה ח'ליף, הוא מיעט לשכון בה, שכן את עיקר מאמציו כשליט הקדיש למסעות מלחמה נגד האימפריה הביזנטית. לשם כך התיישב סמוך לגבולה, במרג' דאבק שבצפון סוריה, משם שלח משלחות צבאיות לצור על קונסטנטינופול. כן כבשו כוחותיו את טברסתאן וג'ורג'אן שהיו אז חלק מן העולם הפרסי (כיום בטורקמניסטן).
ממעשיו המתוארים במקורות הקדומים, מצטיירת דמות של שליט מוסלמי אדוק שפעל בהגינות והשליט צדק בממלכתו. אף על פי כן זכה לדימוי שלילי אצל כותבים מאוחרים יותר, שתיארוהו כבליין קל דעת, השקוע בזימה ובזלילה. במאה ה-13 נאמר עליו:
משפט זה ושכמותו הושפעו, קרוב לוודאי, מן היחס השלילי של כותבים אלה למרבית בני המשפחה האומיית. אין הוא עולה בקנה אחד עם הידיעות שסולימאן, כמושל ג'נד פלסטין, נהג לבלות זמן רב בהר הבית בירושלים ואת העובדה שאת שנות מלכותו הקצרות הקדיש למלחמות קודש בביזנטים, ופעמיים הוליך את שיירת החג' למכה. סלימאן מת באופן פתאומי בשנת 717, בעת שהנהיג מסע נוסף נגד הביזנטים.
אצטדיון עירוני קריית שמונה
אצטדיון עירוני קריית שמונה הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר קריית שמונה, ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת עירוני קריית שמונה, המשחקת בליגת העל.
היסטוריה.
האצטדיון הוקם בשנת 1989, והכיל יציע אחד בעל כ-2,300 מקומות ישיבה. האצטדיון עבר שיפוצים רבים ככל שהקבוצה טיפסה במעלה הליגות. על תכנון האצטדיון הופקד האדריכל יעקב (קובה) גבר. ב-2006, עם עליית הקבוצה לליגת העל, החלו עבודות הבנייה של היציע המזרחי, שהוסיף כ-3,000 מקומות ישיבה נוספים, והותקנו ביציע הקיים כיסאות מפלסטיק. כמו כן, הוקמה חנייה מרווחת בחלק הצפוני של האצטדיון. האצטדיון אירח הופעה של שלמה ארצי ב-13 באוגוסט 2009 לכבוד חגיגות 60 שנה לייסוד העיר. ב-2011 אירח האצטדיון את טקס הפתיחה של מכביית הנוער המאורגנת על ידי הקהילות היהודיות בארצות הברית וקנדה לספורטאים היהודים הצעירים שנערכה לראשונה בישראל ולא בצפון אמריקה.
השיפוץ המשמעותי האחרון שעבר האצטדיון ב-2017 כלל התקנת ספסלי ישיבה חדשים, החלפת כל המושבים בטריבונה המערבית הוותיקה, שיפור תשתית ההשקיה והניקוז של הדשא למניעת הצפתו בחורף, התקנת מסך תוצאות ששטחו 40 מ"ר בצידו הדרומי ובניית תא שידור חדש ומוגבה בטריבונה המערבית לשיפור זווית הצפייה והשידור. כמו כן שופצו אז חדרי השירותים ונוספו מזנונים.
ב-2021 נחשפה תוכנית שהוכנה במשרד האדריכלים מנספלד קהת להרחבת האצטדיון לכ-10,000 מקומות שעיקרם בבניית היציע המערבי מחדש, קירוי היציעים, יצירת חזיתות מודרניות לאצטדיון, הסדרת חניון ומבנה קופות מדרום לאצטדיון ועוד. עלות הפרויקט משוערת בכ-100 מיליון שקלים.
יציעים ומבנה.
לאצטדיון שני יציעים היציע המערבי הישן יותר המכיל 2,300 מקומות, והיציע המזרחי החדש יותר המכיל 3,000 מקומות, שלכל אחד מהם שתי כניסות לאוהדים. ברוב המשחקים נפתח היציע המזרחי בלבד, אולם במשחקים בעלי ביקוש גבוהה נגד קבוצות מרובות קהל נפתח גם היציע המערבי. ביציעים ישנם כיסאות פלסטיק בצבעים כחול ולבן.
אוסקר שמידט
אוסקר דניאל בזרה שמידט (בפורטוגזית: Oscar Daniel Bezerra Schmidt; נולד ב-16 בפברואר 1958 בנאטאל, ריו גראנדה דו נורטה, ברזיל), הידוע בשם אוסקר שמידט, הוא כדורסלן עבר ברזילאי, המחזיק במספר הנקודות הגדול ביותר בהיסטוריה, עם 49,737 נקודות לאורך הקריירה שלו על פי נתונים לא רשמיים. שמידט, המתנשא לגובה 2.05 מטרים, שיחק בעמדת הקלע. הוא נחשב לאחד מהשחקנים הטובים ביותר שלא שיחקו בליגת ה-NBA. בשנת 2013 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
שמידט שיחק עם נבחרת ברזיל חמש פעמים במשחקים האולימפיים, וזכה בתואר בשלושה מהטורנירים. עם זאת, הוא מעולם לא עבר את שלב רבע הגמר באולימפיאדה. באולימפיאדת מוסקבה (1980) הוא שיחק בשבעה משחקים וקלע 169 נקודות בסך הכל, ו-24.1 בממוצע למשחק. הוא חזר על אותו הישג - 169 נקודות בשבעה משחקים - באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). ההופעה הטובה ביותר שלו בטורניר האולימפי הייתה באולימפיאדת סיאול (1988). הוא קלע 338 נקודות ו-42.3 בממוצע בטורניר. באולימפיאדת ברצלונה הוא קלע 198 נקודות בשמונה משחקים, ובאולימפיאדת אטלנטה ב-1996 הוא קלע 219 נקודות בשמונה משחקים. במהלך 38 משחקים באולימפיאדות השונות, שמידט קלע 1,093 נקודות עם שיא של 28.8 נקודות בממוצע למשחק.
ההישג הטוב ביותר של שמידט באליפות העולם בכדורסל הוא הזכייה עם נבחרת ברזיל במדליית הארד באליפות של 1978 בפיליפינים. הוא היה מלך הסלים באליפות העולם ב-1990. שמידט זכור בארצות הברית במיוחד בשל משחק הגמר של המשחקים הפאן-אמריקאיים 1987 באינדיאנפוליס. שחקני המכללות של נבחרת ארצות הברית הפכו בעתיד לכוכבי NBA, כדוגמת חבר היכל התהילה דייוויד רובינסון, דני מאנינג ופרביס אליסון. שמידט קלע 46 נקודות במשחק, והוביל את ברזיל לניצחון 115-120 ולזכייה במדליית הזהב, לאחר חזרה מרשימה מפיגור. בנוסף, הוא זכה עם הנבחרת הברזילאית פעמיים באליפות אמריקה (ששימשה גם כטורניר המוקדמות לאולימפיאדה ולאליפות העולם) בשנים 1984 ו-1988, ושלוש פעמים במדליית הארד באליפות זו, בשנים 1989, 1992 ו-1995.
במהלך הקריירה שלו שיחק שמידט בקבוצות מברזיל, מאיטליה ומספרד. בארץ מולדתו הוא נודע בעיקר בשם הפשוט "אוסקר". שמידט נבחר בדראפט ה-NBA 1984 על ידי ניו ג'רזי נטס, וקיבל מספר הצעות לשחק ב-NBA, אך לא עבר ל-NBA על מנת לשמור על מעמדו כ"חובבן" ולהמשיך לשחק עבור הנבחרת הברזילאית, מאחר שעד 1989 שחקני NBA לא הורשו לשחק עבור נבחרתם הלאומית.
שמידט הודיע על פרישה מכדורסל ב-26 במאי 2003. בשנת 2004 הוא פתח בקריירת ניהול, והיה המנכ"ל של טלמר ריו דה ז'ניירו, קבוצה ברזילאית שזכתה באליפות מחוז ריו דה ז'ניירו בשנים 2004 ו-2005. בשנת 2006 הקים שמידט, יחד עם מספר כדורסלנים וכדורסלניות ברזילאים בולטים, ליגת כדורסל ברזילאית שהתחרתה בליגת העל הברזילאית הוותיקה. הליגה החדשה נסגרה כעבור שנה.
במאי 2013 עבר בשנית ניתוח להסרת גידול סרטני ממוחו.
קיטגאווה אוטאמרו
קיטגאווה אוטאמרו (ביפנית: 喜多川 歌麿; 1753–1806) היה אמן יפני, שנודע במיוחד בשל הציורים והדפסי העץ שלו המציגים נשים יפות וקורטיזנות ביושיווארה, רובע השעשועים של אדו (Edo - טוקיו של ימינו).
תמונות אלו הם חלק מהסוגה שנודעה כאוקיו-אה (Ukiyo-e), "תמונות העולם הצף". סוגה זו נפוצה בערי יפן מסוף המאה ה-17 ועד אמצע המאה ה-19. המונח "העולם הצף" במקורו הוא מונח בודהיסטי המתייחס לארעיות העולם והבליו הגשמיים. מונח זה הושאל בתרבות היפנית לתיאור תענוגות העולם הזה, כפי שהם באים לידי ביטוי ברובעי השעשועים של ערי יפן. תמונות העולם המרחף מתארות את תענוגות בתי התה, תיאטרון הקבוקי ושחקניו, קורטיזנות נחשקות וזונות פשוטות. אוטאמרו נחשב לגדול והפורה מבין אמני האוקיו-אה. הוא פרסם בתקופת פעילותו מאות ציורים, הדפסים וספרים מאוירים.
ביוגרפיה.
תחילת חייו.