formula_21 לכל אסטרטגיה אחרת formula_20. כלומר, האסטרטגיה formula_23 ממקסמת את הביטוי formula_24 ולכן היא אסטרטגית מקסמין.
השוואה מול שיווי משקל נאש.
שיווי משקל נאש הוא מושג פתרון נוסף המייצג תכונות התנהגות אחרות של השחקנים: כל אסטרטגיה מהווה את התשובה הטובה ביותר לשאר האסטרטגיות.
במשחק המתואר בדוגמה, (40,10) הוא שיווי משקל נאש אך לא אסטרטגית מקסמין, ואסטרטגית מקסמין היא לא שיווי משקל נאש. בדוגמה זו נראה כי יותר "סביר" לנקוט באסטרטגית המקסמין על פני עקרון שיווי משקל נאש.
עם זאת, קיים קשר בין שני מושגי הפתרון: במשחק בו לכל שחקן יש אסטרטגיה השולטת על שאר האסטרטגיות, מהווה וקטור האסטרטגיות הנ"ל שיווי משקל נאש וגם וקטור אסטרטגיות מקסמין. ואכן, מהאמור מקודם - אסטרטגיה כזו היא אסטרטגית מקסמין, והיא גם התגובה הטובה ביותר לכל אסטרטגיה אחרת, כי היא שולטת חלש עליה, ולכן מהווה שיווי משקל נאש.
למעשה ניתן לחזק את הטענה: אם נדרוש כי האסטרטגיות שולטות חזק, הווקטור הנ"ל מהווה וקטור אסטרטגיות מקסמין וגם וקטור שיווי משקל נאש יחיד, כלומר, במצב זה, שני הפתרונות המבטאים התנהגויות שונות - ערך המקסמין ושיווי משקל נאש - מתלכדים.
במשחק סכום אפס, המושג של פתרון ש"מ נאש באסטרטגיות מעורבות, והמושג של אסטרטגית מקסמין של שני השחקנים (הנקראת ערך המשחק) באסטרטגיות מעורבות (כלומר אסטרטגית מקסמין בהרחבה של משחק לאסטרטגיות מעורבות), מתלכדים.
קנייטש
אריה לייב פופיק
צבי אריה (לייב) פּוֹפִּיק (בכתיב יידי: לייב פּאָפּיק; חתם: "ל. פאפיק", ובעברית: "פ’ אריה"; 15 בדצמבר 1902 – 27 בינואר 1988 היה משורר יידי, סופר ילדים ואספן בולים ישראלי, פעיל ציוני סוציאליסטי יליד גליציה המזרחית, איש העלייה השלישית. עובד בניין במקצועו.
ביוגרפיה.
פופיק נולד בסטאניסלאבוב שבגליציה המזרחית, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום איוונו-פרנקיבסק, במערב אוקראינה), בנם של פֶּסיה רחל לבית גרבר ומרדכי ישראל פופיק (פאפיק), סוחר נודע בגליציה.
התחנך בעירו בחדר ובבית ספר עממי ותיכון ממלכתיים פולניים.
מנעוריו היה חניך תנועת הנוער הציונית השומר הצעיר, שבה קיבל את חינוכו העברי והציוני, וכיהן בה כמדריך.
בעירו הכיר את ברוניה פוגֶל, גננת, לימים אשתו.
בעקבות פרעות פטליורה על רקע סוף המלחמה, נמלטו השניים מהעיר ב-1920, ולבסוף הגיעו לארץ ישראל באופן בלתי-לגאלי ב, ובה נישאו.
בארץ ישראל עבד פופיק בחקלאות בעמק יזרעאל, בפרדסי השרון ובסביבות תל אביב, וכן בבניין, לצד אשתו, שהייתה מפועלות הבניין הראשונות בארץ. בראשית שנות ה-20 היו השניים ממייסדי קבוצת השומר הצעיר שהקימה את קיבוץ בית אלפא. לזוג נולדו שלושה ילדים: אברהם אופק (1924–1995), אוריאל אופק (1926–1987) ושולמית גורן (גרינר) (1928–2010).
בהמשך היו בני הזוג פופיק מראשוני נחלת יצחק, ובשנת 1930 עברו עם ילדיהם לשכונת בורוכוב בגבעתיים.
פופיק היה חבר מועצת פועלי רמת גן–גבעתיים, ואשתו, שהייתה גננת בשכונה, הייתה חברת ועד השכונה. כן היה מראשוני מפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם).
פופיק התמנה כמפקח בנייה בעיריית רמת גן, ועבד בבניין עד פרישתו לגמלאות.
כשהתבקש להגדיר את עצמו במלאת לו שמונים, השיב: "פועל בניין. חמישים שנה פועל בניין".
כאספן בולים השתתף בתערוכות בולים לאומיות ובינלאומיות וזכה בהן במדליות ובפרסים. היה חבר המועצה של אגודת הבולאים הישראלית, ערך את מדור הבולאות בדבר לילדים ופרסם שלושה ספרים על בולים: "מסע הפלאים אל ממלכת בול" (תל אביב: י’ צ’צ’יק, תש"ך), "תולדות הדואר בארץ ישראל" (ירושלים: ר’ מס, 1966) ו-"הרפתקאות בארץ בול: ספורי בולים נדירים" (תל אביב: יבנה, תשמ"ב 1982). עיקרו של האוסף כלל בולים מתקופת המנדט הבריטי.
במקביל, שלח ידו בכתיבת שירה בשפה היידית, השתתף בכתבי עת יידיים כמו העיתון נייוועלט, תרגם את הפואמה הסיפורית "אבי הניגפים" ("Ojciec zadżumionych"; "דער פאָטער פון פארפּעסטיקטע") מאת המשורר הרומנטי הפולני יוליוש סלובצקי (Słowacki). במהלך חייו פרסם חמישה ספרי שירה: שניים בסוף שנות ה-30, ושלושה נוספים בשני העשורים האחרונים לחייו, שלושתם במהדורות דו-לשוניות – מקור יידי מול תרגום עברי מעשה ידי בנו, אוריאל אופק. בנובמבר 1971 נפטרה אשתו ברוניה בגיל 66, בתום מחלה, ופופיק הוציא ספר שירים לכבודה בשם "בין ראשית ואחרית – צווישן אָנהוֹיבּ אוּן סוֹף" (1972) (דהיינו, בין תחילת היכרותם למחלתה ומותה), ובראשית שנות ה-80 פרסם שני קובצי שירה נוספים.
בשנת 1984 זכה בפרס פינסקי לשירה יידית.
בנוסף, פרסם שירים וסיפורים בשבועונים לילדים, ובראשית שנות ה-70 הוציא שני ספרי ילדים בתרגום עברי. ספרו "יונה לבנה" היה פרי מלאכתם של שלושה דורות: הוא עובד בידי בנו אוריאל אופק, ואויר על ידי נכדתו (בתו של אוריאל) עטרה אופק.
בשנת 1986 קיבל את תואר יקיר העיר גבעתיים.
אריה לייב פופיק נקבר לצד אשתו בבית עלמין הדרום בחולון.
בנו אוריאל אופק היה סופר ילדים ונוער עברי פורה, עורך, משורר, מתרגם וחוקר ספרות ילדים. אלמנתו של אוריאל אופק, בינה אופק, היא סופרת, עורכת ומתרגמת. בתם עטרה אופק היא מתרגמת, עורכת, לשונאית, סופרת ואשת תקשורת. בתם אמירה חכמוביץ היא סופרת, מתרגמת ועורכת חרדית.
ספריו.
שירה:
בולאות:
סיפורים לילדים:
תרגום:
קישורים חיצוניים.
מפרי עטו:
אריה פופיק
לייב פאפיק
צבי אריה פופיק
ל. פאפיק
ל. פופיק
פ. אריה
פ' אריה
רבקה דה מורני
אדולף נויבויר
אדולף נויבוייר
אדולף נויבויער
א. נויבאוור
א. נויבויער
א' נויבויער
א' נויבאואר
א. נויבאואר
א. נויבואר
א' נויבויר
א. נויבויר
א' נויבוייר
א. נויבוייר
א' נויבואר
א' נויבאוור
יעקב נויבואר
יקותיאל נויבואר
יקותיאל יעקב נויבויער
יקותיאל יעקב נויבאואר
יקותיאל יעקב נויבויר
עצ&quot;ם
יום מרילנד
יום מרילנד (באנגלית: Maryland Day) הוא יום חג לאומי במדינת מרילנד שבארצות הברית. יום זה, הנחוג מדי שנה ב-25 במרץ, מציין את יום השנה לנחיתת המתיישבים האירופאים הראשונים בפרובינציית מרילנד. ביום זה, בשנת 1634 עגנו האוניות "התיבה" ("The Ark") ו"היונה" ("The Dove") בסמוך לחופי האי סנט קלמנט שבשפך נהר הפוטומק והמתיישבים ירדו אל החוף.
יום זה ציון לאחרונה בשנת 1903 ביוזמת מועצת החינוך המדינתית (the state board of education), במטרה לציין את ההיסטוריה של המדינה. בשנת 1916 חוקק בית המחוקקים של מרילנד חוק הקובע את היום כיום חג לאומי.
ב. דה פריס
ב. דה-פריס
ב' דה-פריס
ב' דה פריס
אברמובסקי
יום רוזה פארקס
יום רוזה פארקס (באנגלית: Rosa Parks Day) הוא חג לאומי אמריקאי, המצוין במספר מדינות וערים בארצות הברית, לכבוד מנהיגת זכויות האזרח רוזה פארקס. בקליפורניה ומיזורי הוא נחגג ביום ההולדת שלה, ב-4 בפברואר. באוהיו, אורגון, ואלבמה הוא נחגג, ב-1 בדצמבר, היום שבו נעצרה בגין סירובה לפנות את כיסאה באוטובוס.
פארקס מפורסמת בשל סירובה בשנת 1955 לפנות את כיסאה באוטובוס לאדם לבן – סירוב שהוביל למעצרה. מעצר זה הוביל, בעזרתו של מרטין לותר קינג, לחרם האוטובוסים של מונטגומרי אשר בעקבותיו ביטלה חברת האוטובוסים הציבורית את מדיניות ההפרדה הגזעית שלה.
יום זה נקבע בחקיקה כחג לאומי של קליפורניה. החוק אושר על ידי האספה המחוקקת של קליפורניה ב-31 בינואר 2000 ועל ידי סנאט קליפורניה ב-3 בפברואר. החוק נכנס לתוקפו למחרת, ב-4 בפברואר. בשנת 2005 קבעה מדינת אוהיו את ה-1 בדצמבר כיום להנצחת פועלה של רוזה פארקס. ב-2014 מושל מיזורי, גיי ניקסון הכריז על יום רוזה פארקס במדינתו ובאותה שנה גם באורגון הכריז המושל, ג'ון קיצהאבר, על ציון היום. בשנת 2018 עיגנה מדינת אלבמה את ציון היום בחקיקה והוא צוין לראשונה ב 1 בדצמבר 2018. על פי החוק באלבמה אין זה יום חופשה.
בית ספנסר (משפחת אצולה)
משפחת ספנסר היא משפחת אצולה בריטית הקשורה בשושלת אבות ישירות מהנרי ספנסר (נפטר בשנת 1478), המקשר את השושלת ל"בית דספנסר" העתיק משנת 1295 אשר נוסד על ידי "יו לה דספנסר הלורד (ארל) הראשון של ווינצ'סטר שבאנגליה" אשר נחשב לברון הראשון ל"בית דספנסר".
בני משפחה בולטים ל"בית ספנסר" הם וינסטון צ'רצ'יל (נכדו של הדוכס ה-7 של מרלבורו), ודיאנה, הנסיכה מוויילס (בתו של הרוזן ה-8 לבית ספנסר).
בני ספנסר קיבלו את שלט האצולה בשנת 1504 אשר לא היה דומה לזה המשמש את המשפחה לאחר שנת 1595, דבר אשר העלה חשדות לגבי מוצאם הישיר ל"בית דספנסר".
משפחת ספנסר
אפקט ווסטרמרק
שלל ימי (חוק)
שָׁלָל יַמִּי או מַלְקוֹחַ יַמִִּי (באנגלית: prize) הוא מונח מתחום המשפט הימי, המשמש לתיאור כלי שיט ומטענו שנתפסו בים על ידי אוניית מלחמה או פריבטיר במהלך סכסוך מזוין, לרוב במהלך מלחמה. אין המדובר בשוד ימי, אלא בתפיסת כלי שיט מסחריים של מדינה יריבה כדי להסב נזק לכלכלתה ועל ידי כך לחבל במאמציה המלחמתיים.