כאשר הכוכב מגיע לשלב הסופרנובה הוא יכול להמשיך בכמה דרכים, התלויות בסוג הסופרנובה ובמסת הליבה (אם זו קיימת).
מהירות ההתפשטות של הסופרנובה מאפשרת לחשב בקירוב את מועד התרחשותה, ולנסות למצוא לכך עדויות במקורות היסטוריים. אחת משאריות הסופרנובה שנחקרו לעומק היא השארית של סופרנובה 1987A – סופרנובה שהתרחשה בענן מגלן הגדול והתגלתה ב-1987. שאריות סופרנובה מפורסמות אחרות כוללות את ערפילית הסרטן, ושאריות סופרנובה 1572 וסופרנובה 1604 (הסופרנובה של קפלר). שארית הסופרנובה הצעירה ביותר בשביל החלב שזוהתה בוודאות גבוהה היא שארית סופרנובה G1.9+0.3 שנצפתה בסביבות מרכז הגלקסיה, ולפי ההשערות מקורה בסופרנובה שהתרחשה בערך בשנת 1868.
תמצית שלבים.
שארית הסופרנובה עוברת את השלבים הבאים בזמן התפשטותה:
ריקרדו קוורסמה
הקונגרס העולמי של המתמטיקאים
אביבי
אביבי הוא שם פרטי או שם משפחה, הנובע מהשם אביב.
עאידה תומא סלימאן
עאידה תומא סלימאן (בערבית: عايدة توما سليمان; נולדה ב-16 ביולי 1964) היא פוליטיקאית ערבייה-ישראלית, המכהנת כחברת הכנסת ה-24 מטעם מפלגת חד"ש בסיעת הרשימה המשותפת וכיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בכנסת. פעילה פמיניסטית ואשת ציבור במגזר הערבי, כיהנה כעורכת ראשית של היומון הערבי "אל-איתיחאד" בטרם בחירתה לכנסת. היא האישה היחידה המכהנת כח"כית מטעם הרשימה המשותפת.
ביוגרפיה.
נולדה בנצרת למשפחה נוצרית-ערבית, כבת שישית מבין שבע בנות לסאמי תומא, פועל בניין, ולאלכסנדרה לבית עאזר, עקרת בית. את לימודיה התיכוניים השלימה בבית הספר התיכון סנט ג'וזף שבעיר הולדתה, שם החלה בפעילות פוליטית במסגרת חד"ש.
בריאיון למגזין את מ-2017, ציינה תומא סלימאן .
בתקופת לימודיה האקדמאיים כיהנה כחברת ועד הסטודנטים הערבים ומזכירת התאחדות הסטודנטים הערבים בישראל.
ב-1991 הצטרפה לוועד המרכזי של חד"ש, והייתה אחראית על מחלקת קשרי החוץ של המפלגה. כמו כן הייתה פעילה בתנד"י.
ב-1992 ייסדה תומא-סלימאן עם קבוצת נשים את העמותה הפמיניסטית "נשים נגד אלימות", הנאבקת באלימות נגד נשים, וכיהנה כמנכ"לית של העמותה בין 1994–2015. במקביל לכך המשיכה להיות פעילת חד"ש, ובאותה השנה הוצבה לראשונה במקום ה-47 הסמלי ברשימתה לבחירות לכנסת השלוש עשרה. לאחר מכן הוצבה במקום ה-36 ברשימתה לבחירות לכנסת הארבעה עשר ובמקום ה-28 בבחירות לכנסת החמש עשרה. בבחירות לכנסת ה-18 הוצבה במקום החמישי ברשימת חד"ש, אך המפלגה קיבלה ארבעה מנדטים והיא נותרה מחוץ לכנסת. בבחירות שלאחר מכן, ניסתה להתמודד על המקום השני ברשימה מול חבר הכנסת המכהן חנא סוויד והפסידה, ובעקבות כך הוצבה במקום ה-98 הסמלי. בין השנים 2011 ל-2014 שימשה כעורכת הראשית של אל-איתיחאד, יומון המפלגה בשפה הערבית.
בבחירות לכנסת ה-20 נבחרה למקום השני ברשימת חד"ש, והוצבה במקום החמישי של "הרשימה המשותפת" ונכנסה לכנסת. תומא סלימאן שימשה כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, ופעלה להקמת וועדת חקירה ממלכתית בנושא אלימות נגד נשים ורצח נשים. לאחר הבחירות לכנסת ה-21 נבחרה שוב לכנסת, הפעם ברשימת חד"ש-תע"ל.
בבחירות לכנסת ה-22 נבחרה למקום השני ברשימת חד"ש, והוצבה במקום החמישי של "הרשימה המשותפת" ונכנסה שוב לכנסת.
ביוני 2020, חברת הטחינה אל ארז הודיעה שתממן קו סיוע לקהילת הלהט"ב בחברה הערבית. תומא סלימאן והקרן החדשה לישראל תמכו בתרומתה ומנכ"לית החברה, ג'וליה זהר, תרמה לקו הסיוע. החברה ספגה על כך ביקורת וקריאות לחרם צרכנים מצד גורמים שמרניים בחברה הערבית. בפועל, הקריאות להחרים את המותג הביאו לתוצאה ההפוכה, עם זינוק במכירות בשיעור של כ-28%.
בבחירות לכנסת ה-23 נבחרה למקום השני ברשימת חד"ש, והוצבה במקום החמישי של "הרשימה המשותפת" ושוב נבחרה לכנסת. תומא סלימאן השתתפה כנציגה במשא ומתן הקוליאציוני בין סיעת הרשימה המשותפת לבין סיעת כחול לבן, שהניב את המלצת הרשימה המשותפת על בני גנץ כמועמד לראשות הממשלה בפני נשיא המדינה. בהמשך, עם הקמת הוועדה המסדרת של הכנסת ה-23 נבחרה לחברה בה מטעם הרשימה המשותפת, ומונתה ליו"ר הוועדה המיוחדת לרווחה ולעבודה שתפעל טרם הקמת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות הקבועה. כיו"ר הוועדה ליוותה את מאבק מטפלות משפחתונים לקבלת פיצויים, בעקבות סגירתם בתקופת הקורונה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-24 הוצבה תומא-סלימן במקום הרביעי ברשימת הרשימה המשותפת
הישגים.
תומא-סלימאן היא האישה הראשונה המכהנת בוועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל. ממיסדות נציבות הנשים הבינלאומית לשלום צודק ישראל-פלסטין; חברת הנהלה בעמותת סיכוי. הייתה ממנסחי מסמך "החזון העתידי" של הערבים-הפלסטינים בישראל, והיא חברה בוועד הבינלאומי של הפורום החברתי הים תיכוני.
מאז 2007, תומא סלימאן היא חברת הלשכה המדינית של המפלגה הקומוניסטית הישראלית כמו כן היא מכהנת מאז 2009 כחברת מזכירות במועצת השלום העולמית.
תומא סלימאן היא מהפעילות הפמיניסטיות הבולטות בחברה הפלסטינית והישראלית, בשנת 2007 הייתה מועמדת בקבוצה של נשים לקבלת לפרס נובל לשלום.
תרומה לחברה.
תומא-סלימאן הצליחה לקדם חקיקה של שלושה חוקים עוד בטרם נבחרה לכנסת: חוק בנושא בתי המשפט לענייני משפחה, חוק להעלאת גיל הנישואים מ-17 ל-18 וחוק המעודד ייצוג נשים במועצות המקומיות ובעיריות.
היא ממובילות המאבק נגד אלימות כלפי נשים בחברה הערבית, נגד תופעת רצח הנשים ולמען הגדלת הקשב המשטרתי לנושא.
תומא סלימאן יסדה את המקלטים הראשונים בישראל לנשים ערביות מוכות ולנערות ערביות במצוקה. כמו כן יסדה מרכז סיוע לנפגעות אלימות פיזית ומינית, הובילה את המאבק לתעסוקת נשים ערביות ולייצוגן בגופים ציבוריים, הכשירה והדריכה נשים בעולם הערבי להקמת מקלטים לנשים מוכות.
במהלך הקריירה שלה עסקה במספר רב של תפקידים בולטים ופעלה נמרצות למען ציבור הנשים, הן דרך ארגונים בינלאומיים והן דרך פעילות יזומה שהיא התוותה למען הנשים בישראל, ובמיוחד הנשים המוחלשות, כמו כן בין השנים 1992–1996 איישה תפקיד של סגנית מזכ"ל בארגון הנשים של המזרח התיכון.
חיים אישיים.
ב-1987 נישאה לג'רייס סלימאן, הנדסאי עצמאי, ועברה להתגורר עמו בעכו. לזוג נולדו שתי בנות. ג'רייס סלימאן נפטר בשנת 2011 ממחלת הסרטן.
אדל (פירושונים)
יוסל'ה שוחמכר
ירוסלב פלסי
ערפילית הנשר
ערפילית הנשר (באנגלית: Eagle Nebula, מקוטלגת כ-M16 וכ-NGC 6611) היא צביר כוכבים פתוח בקבוצת הכוכבים זנב הנחש, המוקף בענני אבק וגז היוצרים ערפילית פליטה. שמה ניתן לה על שום צורתה המזכירה נשר. ערפילית זו היא נושא של תמונות מפורסמות שצולמו על ידי טלסקופ החלל האבל, המראה עמודים של גז ייצור כוכבים בערפילית.
היסטוריה.
צביר הכוכבים התגלה בין השנים 1745 ו-1746 על ידי האסטרונום השווייצרי ז'אן פיליפ דה שסו. ב-1764 צפה שארל מסיה בצביר מבלי לדעת שכבר התגלה לפני כן, וציין שהצביר מוקף בערפילית.
בשנת 1895 צולמה הערפילית לראשונה על ידי אדוארד ברנרד בחשיפה ארוכה, שאפשרה להבחין בצורתה המיוחדת.
מאפיינים.
ערפילית הנשר היא חלק מערפילית פליטה מתפשטת, או אזור H II, המקוטלג כ-IC 4703, ובתוכה מתרחשת פעילות ייצור כוכבים. כוכבי הצביר, שנוצרו מהגז והאבק שבערפילית, הם כוכבים צעירים שגילם מוערך בכ-5.5 מיליוני שנים והם מסיווג ספקטרלי O, כך שהטמפרטורה שלהם היא לפחות 30,000 קלווין ומרבית הקרינה הנפלטת מהם היא בתחום העל-סגול. קרינה זו מייננת את האטומים בערפילית ומביאה לפליטת אור נראה ממנה. גודלה הזוויתי הוא כ-25X35 דקות קשת ומרחקה כ-7,000 שנות אור מכדור הארץ, כך שממדיה כ-55X70 שנות אור. גודלו הזוויתי של הצביר הוא כ-7 דקות קשת המתאים לקוטר כ-15 שנות אור.
תצפית.
בהירות נראית הצביר הכוללת היא מדרגה 6.4, כך שלמעשה כמעט ולא ניתן להבחין בו ללא ציוד עזר. בהירותו הנראית של הכוכב הבהיר ביותר בערפילית היא מדרגה 8.24 כך שניתן לראותו במשקפת איכותית. הערפילית עמומה בהרבה ונחוץ טלסקופ כדי להבחין בה, אך רק בצילום ארוך חשיפה ניתן להבחין בצורתה המיוחדת.
הערפילית נמצאת כ-2.5 מעלות ממערב לכוכב γ (גמא) במגן כך שקל למצוא אותה. כשתי מעלות מדרום לה, בקבוצת הכוכבים קשת נמצאת ערפילית אומגה.
אזור "עמודי הבריאה".
תמונות מאת ג'ף הסטר שצולמו ב-1995 בעזרת טלסקופ החלל האבל שיפרו משמעותית את הבנתנו על התהליכים בתוך הערפילית. אחת התמונות ידועות כ"עמודי הבריאה" מתארת אזור גדול בו מתבצע תהליך יצירת כוכבים. המדענים סבורים שהאזורים האפלים בערפילית הם אבות-טיפוס של כוכבים. צורת העמוד של האזור מזכירה אזור יצירת כוכבים גדול בהרבה, שצולם על ידי טלסקופ החלל שפיצר ב-2005 בקבוצת הכוכבים קסיופאה, המצוין כ-W5 וכונה "הרי הבריאה".
שילוב תמונת קרני רנטגן מטלסקופ החלל צ'נדרה עם תמונה של טלסקופ החלל האבל הראה שמקורות קרני רנטגן (מכוכבים צעירים) לא מקבילים לעמודים, אלא מנקדים באקראיות את האזור.
בתחילת שנת 2007 מדענים שהשתמשו בטלסקופ החלל שפיצר גילו עדויות לכך שהעמודים ככל הנראה נהרסו כתוצאה מפיצוץ סופרנובה לפני כ-8,000 עד 9,000 שנה. האור מסופרנובה זו הגיע לכדור הארץ כבר לפני כ-2,000 שנה. אך גלי ההלם שעוותו את צורת הערפילית איטיים יותר ולכן נראה את צורת העמודים החדשה רק בעוד כ-1,000 שנים.
תולדות פילוסופיית הדת היהודית בזמן החדש (סדרת ספרים)